Katlėriškiai

**Katlėriškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Debeikių kaimo, prie kelio . Ribojasi su Prūdų, Ivonių, Šukavietės, Trumbatiškio kaimais bei Dobilynės viensėdžiu. Per kaimą teka Kilėvos upelis – Aknystos kairysis intakas. Priklauso Debeikių seniūnijai ir parapijai, o nuo 2009 metų – Aušros seniūnaitijai.

## Istorija

### Ankstyvasis laikotarpis

Rašytiniuose šaltiniuose kaimas pirmą kartą paminėtas 1765 m. Ukmergės apskrities seniūnijų inventoriuose. Svarbūs dokumentai, liudijantys apie žemės valdymą:

* 1887–1890 m. žemės valdymo ir perdavimo sutartis: 1890 m. kovo 8 d. dokumente minimos Katlėriškių vietovės, perduodant žemes Debeikių apylinkėse. Jame kaip sutarties dalyvis įrašytas valstietis Vikentijus (*Vincentas*) Dičius. Sutartis patvirtinta valsčiaus seniūno, antspauduota ir paliudyta kelių asmenų. 
* 1910 m. žemės planas: 1910 m. rugsėjo 8 d. patvirtintas žemės planas, kuriame pažymėti sklypai Debeikių valsčiaus teritorijoje, įskaitant Katlėriškių apylinkes. Plane nurodyti žemės sklypų dydžiai, ribos bei kaimyninių valdų savininkai. Dokumentą parengė matininkas, patvirtino valsčiaus valdyba. 

### Sovietmetis ir kolektyvizacija
Kaimas administraciniu atžvilgiu priklausė Trumbatiškio apylinkei, tačiau 1971 m. kovo 12 d. buvo perkeltas į Debeikių apylinkę. XX a. viduryje kaimas buvo įtrauktas į kolektyvizacijos procesą:

* 1949 m. balandį Katlėriškiai prijungti prie „Žalgirio“ kolūkio.
* Nuo 1954 m. kaimas priklausė „Kelio į komunizmą" kolūkiui.
* Nuo 1978 m. – „Ateities" kolūkiui.
* Nuo 1989 m. – „Debeikių" kolūkiui.

1992 m. kolūkis iširo.

### Etnokultūrinis palikimas

Senosios kaimo kapinės šiuo metu yra nebenaudojamos. Išlikęs medinis kryžius, pastatytas partizanui Petrui Juciui (1922–1945), metalinis kryžius, skirtas anksčiau čia gyvenusiai Marijonai Puodžiūnaitei ir antkapinis paminklas Aleknavičių šeimai. Šioje vietoje tarybiniais laikais per Vėlines sodiečiai tradiciškai susirinkdavo, degdavo laužus ir dalindavosi prisiminimais, draugiškai šnekučiuodavosi.  Taip pat minima, kad artimieji meniškai puošdavo brolio partizano kapą, naudodami įvairius tautinės atributikos elementus.

### Vietovardžiai
Išlikę ir užfiksuoti vietovardžiai (žr. Juozo Dičiaus žemės ir sodybos planas Katlėriškių kaime):

* Vaversių pakriūta
* Biržinė
* Dubela (*pieva*)
* Marijonas desinsina
* Ožia paraistė (*pieva*)
* Beržakalnis
* Abelas kalnas
* Samanykštis
* Darymas (*pieva*)
* Krūmelio raistas
* Krūmelis
* Galaiūlyčių (*pieva*)
* Prūdelis
* Prūdelio kalnelis
* Versmės
* Kilėva (*upelis*)
* Kapčiai (*ryboženkliai*)

### Tautosaka
Katlėriškiai yra įtraukti į Lietuvių tautosakos archyvo rinkinius. 1932–1933 m. vietos tautosaką čia rinko Utenos gimnazijos mokytojo Petro Lapienės vadovaujami mokiniai. Rinkiniuose, be kitų tekstų, užfiksuotos kelios dainos ir pasakojimai, pateikti Katlėriškių gyventojų. Tarp užrašytos medžiagos yra:

# Dainos Nr. 254, Nr. 164, Nr. 165 ir Nr. 166 (užrašė A. Puodžiūnaitė 1932 m. žiemą iš D. Puodžinienės).
# Dainos Nr. 141 ir Nr. 142 (užrašė M. Gutauskaitė iš V. Gutauskienės).

## Gyventojai
1923 metais Katlėriškiuose buvo užfiksuotos 7 sodybos, kuriose gyveno 34 žmonės. Vėliau, 1935 metais, kaimas buvo išskirstytas į vienkiemius, tuomet turėjo 86,94 ha žemės. Dauguma gyventojų buvo Puodžiūnai. Taip pat kaime gyveno ir kitos šeimos: Dičiai, Aleknavičiai, Aleksandravičiai, Bagdonai, Gutauskai, Rašimai bei Rudokai.

### Žymūs žmonės

* Jonas Gužas (1892–1966) – visuomenininkas.
* Jonas Gutauskas (1906–1968) – kunigas, poetas.
* Jonas Dičius (1907–1985) – pedagogas, literatas.
* Kazys Gutauskas (1909–1980) – solistas tenoras.

## Šaltiniai