open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Gelgaudas

**Antanas Gelgaudas** (1792 m. balandžio 27 d. Panemunės pilis, Jurbarko raj.  – 1831 m. liepos 13 d. Šnaukštai, Klaipėdos apskr.; palaidotas Kisinuose, Dovilų valsčius) – 1831 m. sukilimo Lietuvoje vadas, brigados generolas.

## Biografija
Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didikų Gelgaudų giminės. 

Palaikė Napoleoną I, 1812 m. prancūzmečiu savo lėšomis suformavo pėstininkų pulką, už nuopelnus prancūzų kariuomenei suteiktas pulkininko laipsnis. Vėliau stojo į Lenkijos kunigaikštystės karinę tarnybą. 1818 m. Kongreso karalystės Pirmosios divizijos pirmosios brigados vadas, brigados generolas.

1830 m. Lenkijoje vadovavo sukilėlių daliniams.

1831 m. gegužės 29 d. žygyje į Lietuvą prie Raigardo (Balstogės vaivadija) jo vadovaujama 12 000 karių kariuomenę sumušė Rusijos imperijos kariuomenės F. Sakeno 5800 karių dalinį. 

1831 m. birželio mėn. ties Gelgaudiškiu susijungė su generolo H. Dembinskio junginiu. 

Paskirtas vyriausiuoju Lietuvos sukilėlių vadu, prie savo štabo sudarė Laikinąją lenkų centrinę vyriausybę Lietuvoje. Apskrityse jo pastangomis buvo atkurta sukilėlių valdžia. 

Ilgai delsęs tik birželio 11 d. generolams D. A. Chlapovskiui ir H. Dembinskiui įsakė žygiuoti į Vilnių; tikėjosi, kad Rusijos kariuomenė be mūšio apleis miestą. Jo vadovaujami Lietuvos sukilėliai ir Lenkijos kariuomenė birželio 19 d. Panerių kautynėse dėl Vilniaus pralaimėjo persigrupuoti spėjusiems Rusijos imperijos kariuomenės daliniams. Žuvo 600 Lietuvos sukilėlių ir 364 Rusijos kariai.

Vėliau stengėsi įsitvirtinti tarp Neries ir Šventosios nuo Kauno iki Ukmergės, Žemaitijoje ir kitur organizavo naujus sukilėlių pulkus. Liepos 8 d. jo kariuomenė bandė išvaduoti Šiaulius, bet Šiaulių kautynes pralaimėjo atvykusiems Rusijos rezervinės armijos junginiams, kuriems vadovavo generolas Ivanas Delingshauzenas.

Rusijos kariuomenei užkirtus kelią į Lenkiją į Prūsiją atsitraukiančią sukilėlių kariuomenę suskirstė į 3 dalis. Liepos 13 d. sukilėliams pereinant sieną kilus sąmyšiui nušautas sukilėlių kapitono Stepono Skulskio.

Po jo mirties Gelgaudų (Panemunės) pilis buvo nusavinta.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Erzvėtas (Ignalina)

**Erzvėtas** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Tverečiaus, prie Erzvėto ežero rytinio kranto. Ties kaimu į Erzvėtą įteka Birvėta. Praeina kelias .

## Etimologija
Kaimas pavadintas pagal *Erzvėto* ežerą. Jo vardas laikomas sėlybe, siejamas su žodžiais *aržùs* ʻsmarkusʼ, *aržlùs* ʻneklusnusʼ < balt. **áržus* (< *árškus*).

## Istorija
XIX a. pab. kaimas priklausė Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiui, pateko į Dysnos dvaro valdą. Buvo apylinkės centras.

Dar cariniais laikais veikė lietuviška mokykla. Pirmojo pasaulinio karo metais įsteigta vokiška mokykla. Lenkmečiu 1920–1927 m. veikė lietuviška „Ryto“ draugijos mokykla. Tarpukaryje kaime buvo aktyvių bolševizmo rėmėjų. 1931 m. įsteigta komjaunimo kuopelė, nuo 1936 m. kaime veikė pogrindinė spaustuvė, buvo spausdinami Lietuvos komunistų biuro prie Vakarų Baltarusijos CK žurnalai „Barikada“ (1936–37 m.) ir „Valsiečių balsas“ (1936–38 m.). Prieš Antrąjį pasaulinį karą kaime buvo kalvė.

Nuo 1941 m. priklausė Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiui, buvo apylinkės centras. Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono Erzvėto apylinkės centras, vėliau priklausė Tverečiaus apylinkei.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
Kaime augo Irena Seliukaitė – kraštotyrininkė, kultūrologė, redaktorė.

## Šaltiniai
Jeleniavo valsčius

**Jeleniavo valsčius** () – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje. Valsčiaus centras – Jeleniavas. Ribojasi su Prieraslio, Rūtelės, Suvalkų, Šipliškės ir Vižainio valsčiais bei Suvalkų miestu. Valsčius priklauso Jeleniavo Šv. Jėzaus širdies parapijai. Valsčiuje yra Kšemianuchos radijo ir televizijos bokštas.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

Valsčius atkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje, priklausė Suvalkų apskričiai (Suvalkų gubernija). Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Paviršiaus struktūra
Pagal 2005 m. duomenis valsčiaus plotas yra 131,84 km², iš kurių:
* ariama žemė: 77 %
* miškai: 10 %
* vandens telkiniai: 13 %

Valsčius sudaro 10,08% Suvalkų apskrities.

## Gyventojai

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2008 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:

Pagal 2005 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 2020,42 zlotai.

### Tautinė sudėtis

## Adminisracinis suskirstymas

Bachanovas, Bialorogiai, Blaskovizna, Čajevščizna, Červonė Bagnas, Gulbiniškiai, Hultajevas, Ignatuvka, Jeleniavas, Kazimieruvka, Kžemianka, Lapūkavas, Leščevas, Malesovizna, Okronglė, Podvysokių Jelenevskiai, Prūdiškės, Richtinas, Rutka, Sidoriai, Sidorių Zapolnė, Sidoruvka, Suchodoliai, Sumavas, Šcibovas, Šešupka, Šiurpilis, Udrinas, Udziejekas, Vodzilkiai, Volovnia, Zažečės Jelenevskiai, Živa Voda.

## Valsčiaus gamta

Dalis valsčiaus teritorijos yra Suvalkų kraštovaizdžio parke. Valsčiuje teka Juodosios Ančios ir Šešupės upės. Valsčiuje yra Lapūkavo riedulių draustinis, Bachanovo riedulių draustinis ir Rutkos draustinis bei Jasionovo kalnas, Kšemianuchos kalnas, Kšemieniuchos kalnas, Kukmedžių kalnas, Pilies kalnas ir Šiurpilio piliakalnis.

### Ežerai

Valsčiuje yra šie ežerai:
* Didysis Šelmentas (3,56 km²);
* Eglinis (0,135 km²);
* Kopanė (0,125 km²);
* Šiurpilis (0,89 km²);
* Vodzilkiai (0,043 km²).

## Nuorodos
* Valsčiaus tinklalapis (lenk.) .

## Šaltiniai
Bachanovas

**Bachanovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jeleniavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Jeleniavo, apie 21 km į šiaurės vakarus nuo Suvalkų ir 129 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įeina į Suvalkų kraštovaizdžio parko teritoriją ir yra šalia Bachanovo riedulių draustinio bei Ančios ežero. Garsėja savo geologiniu rezervatu *[[riedulys|Riedulynas]] prie [[Juodoji Ančia|Juodosios Ančios]]*. Trijų hektarų plote po ledynmečio susikaupė apie 10 tūkstančių riedulių. Smulkesnės frakcijos gruntas – smėlis ir molis – tirpstant ledynui buvo išplauti ir Juodosios Ančios upės šlaite liko 0,5-3 m, keletas didesnių 6-9 metrų skersmens akmenų. Nuo iškilusio *Turtulio* ozo atsiveria nuostabus vaizdas į 20 m žemiau plytintį slėnį.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įkurtas 1765 metais. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Andrejus Gromyka

**Andrejus Gromyka** (, , 1909 m. liepos 18 d. Mogiliavo gubernijoje – 1989 m. liepos 2 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, diplomatas.

1957-1985 m. – TSRS Užsienio reikalų ministras, nuo 1985 iki 1988 m. – TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas. 1944 m. vadovavo TSRS delegacijai konferencijoje, įkūrusioje Jungtines Tautas. Suvaidino ryškų vaidmenį pokarinėje TSRS diplomatijoje. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 2-ro ir 5–11 šaukimų deputatas, 1952-1956 m. – kandidatas į TSKP CK narius, 1956-1989 m. – TSKP CK narys, 1973–1988 m. – TSKP CK Politinio biuro narys.
FK Lâkamatyŭ Vìcebsk

**FK Lâkamatyŭ Vìcebsk** – buvęs Baltarusijos futbolo klubas iš Vitebsko. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1949 m. Žaidė Baltarusijos Aukščiausioje lygoje. Susidūrė su finansiniais nepritekliais ir 1996 m. geriausi žaidėjai perėjo į Lokomotiv-96 Vitebsk klubą.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltinis:

## Išnašos

## Nuorodos
* foot.dk archyvas (arch.)
Valentinas Gelgotas

**Valentinas Gelgotas** (g. 1953 m. liepos 31 d. Kaune) – Lietuvos fleitininkas.

## Biografija
1971 m. Baigė Kauno J. Naujalio meno mokyklą, 1976 m. baigė Lietuvos konservatorijos L. Survilos klasę. 1977–1980 m. studijavo Maskvos konservatorijos asistentūroje stažuotėje.

Nuo 1988 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija dėstytojas; nuo 1998 m. docentas, nuo 2009 m. profesorius. Groja solo ir kameriniuose ansambliuose: 1975–1990 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos kamerinis ansamblis, nuo 1975 m. Lietuvos nacionalinis simfoninis orkestras, nuo 1980 m. orkestro fleitų grupės koncertmeisteris.

## Kūryba
Koncertavo kaip solistas, su ansambliais, orkestrais Lietuvoje ir užsienyje. Parengė solinių programų, kuriose dalyvavo pianistai Audronė Kisieliūtė, Mūza Rubackytė, Povilas Stravinskas, Andrius Vasiliauskas, Lietuvos kamerinis orkestras, Šv. Kristoforo orkestras, Vilniaus kvartetas, ansamblis „Vilniaus mušamieji“, vokiečių gitaristas R. Eversas, dainininkės Asta Krikščiūnaitė, Sigutė Trimakaitė, vargonininkės Jūratė Landsbergytė, Virginija Survilaitė.

Pirmas Lietuvoje atliko kūrinių fleitai ir simfoniniam orkestrui (Juozas Pakalnis. „Kapričio“, Vladas Švedas. „Koncertas“, A. Ceninas. „Venecijos karnavalas“), kūrinių fleitai ir kameriniam orkestrui (Osvaldas Balakauskas. „Bachjahr“, Algirdas Martinaitis. „Brandenburgo vartai“, A. Doppleris „Parafrazės“, Džiuzepė Verdis. „Rigoleto“ tema), daugelį kūrinių, kuriuos parašė Ona Narbutaitė, Osvaldas Balakauskas, Jurgis Juozapaitis, Justinas Bašinskas, Vidmantas Bartulis, Algirdas Klova, Vladas Švedas, Vytautas Barkauskas, Audronė Žigaitytė. Aranžavo pjesių fleitai ir fortepijonui (Mikalojus Konstantinas Čiurlionis. „Humoreska“ ir „Noktiurnas“, Osvaldas Balakauskas. Šokių siuita), fleitų kvartetui (Jonas Tamulionis. „Jūra“) 

## Įvertinimas
* 1979 m. atlikėjų mediniais pučiamaisiais instrumentais tarptautiniame konkurso Minske I premija
* 1987 m. Lietuvos TSR nusipelniusio artisto garbės vardas už nuopelnus Lietuvos muzikos menui
* 2003 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos padėkos raštas „Už kūrybinę veiklą Lietuvos nacionaliniame simfoniniame orkestre“
* 2005 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos padėkos raštas „Už ilgametį ir nuoširdų darbą, skleidžiant Lietuvos muzikinę kultūrą“

## Šaltiniai
FK Transmaš Mogilëv

**FK Transmaš Mogilëv** – buvęs Baltarusijos futbolo klubas iš Mogiliavo. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1988 m., kai buvo įkurtas **FK „Sel'maš“**.

1994 m. pervadintas ir tapo **FK „Transmaš“**.

1997 m. žaidė Aukščiausioje lygoje. 1997 m. pasibaigus sezonui prisijungė prie Dnepr Mogilev klubo.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltinis:

## Išnašos

## Nuorodos
*
Giršas Gelmanas

**Giršas Gelmanas** (1947 m. sausio 6 d. Kaune – 2000 m. sausio 14 d. ten pat) – Lietuvos biofizikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
Baigė Kauno medicinos institutą. 1992 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

1970–1972 m. dirbo Širdies ir kraujagyslių fiziologijos ir patologijos mokslo tyrimų instituto medicinos kibernetikos laboratorijoje, 1972–2000 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologinių tyrimų automatizacijos laboratorijoje.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys: multidipolinio miokardo modelio kūrimas ir elektrokardiografijos (diagnostikos) uždavinio sprendimas. Sukūrė supaprastintą multidipolinį miokardo modelį ir originalų derivacijų vektoriaus skaičiavimo algoritmą, naują metodą širdies vainikinių kraujagyslių nepralaidumo laipsniui ir išplitimui įvertinti pagal elektrokardiogramos biofizinės analizės duomenis, išradimo autorius.

## Šaltiniai
Elektroforezė

**Elektroforezė** – krūvį turinčių (įkrautų) molekulių judėjimas elektriniame lauke. Elektroforezinis baltymų judrumas priklauso nuo molekulės krūvio, masės ir formos. Izoelektriniame taške baltymų molekulės yra nejudrios, nes neturi krūvio. Kai terpės pH didesnis už izoelektrinį tašką, baltymai įgauna neigiamą krūvį ir juda link anodo, o kai mažesnis - įgauna teigiamą krūvį ir juda link katodo. Kuo terpės pH yra labiau nutolęs nuo izolelektrinio taško, tuo baltymai judresni elektriniame lauke.

Elektriniame lauke kraujo serumo baltymų mišinys išsiskirsto į frakcijas, nes, kai yra tam tikras pH, įvairūs baltymai skirtingu greičiu juda anodo arba katodo link. Tokį baltymų frakcionavimo principą pirmą kartą pritaikė Arnas Tizelijus 1937 metais.
Dimitrijus Gelpernas

**Dimitrijus Gelpernas** (1914 m. rugpjūčio 25 d. Petrogradas – 1998 m. liepos 17 d. Vilnius) – antinacinio pasipriešinimo Lietuvoje dalyvis, spaudos darbuotojas.

## Biografija
1955 m. baigė Maskvos poligrafijos institutą. 1940–1941 m. LTSR poligrafijos tresto skyriaus viršininkas. 1941–1944 m. Kauno geto kalinys, 1942–1944 m. geto antifašistinės kovos organizacijos komiteto sekretoriaus pavaduotojas, nuo 1944 m. balandžio mėn. – sekretorius. 1944 m. liepos – 1945 m. balandžio mėn. nacių kalintas Dachau koncentracijos stovykloje. 1945–1979 m. Politinės ir mokslinės literatūros (nuo 1964 m. leidykla „Mintis“), 1979–1982 m. – „Mokslo“ leidyklos, 1982–1990 m. Vyriausiosios enciklopedijų redakcijos darbuotojas, 1994–1998 m. dirbo Lietuvos valstybiniame žydų muziejuje (nuo 1997 m. Valstybinis Vilniaus Gaono žydų muziejus).

## Bibliografija
* Kauno geto partizanai, su M. Elinu 1948 m., jidiš kalba
* Kauno getas, su M. Elinu, 1969 m.

## Šaltiniai
FK Kommunal'nik Slonim

**FK Komunal'nik Slonim** – buvęs Baltarusijos futbolo klubas iš Slanimo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1969 m. Savo laiku žaidė Aukščiausioje šalies lygoje.

Išformuotas 2013 m., kai susijungė du klubai Komunal`nik ir Beltransgaz Slonim.

## Emblema

Vaizdas:FKkommunalnik.gif|
Vaizdas:FK Kommunalnik Slonim.png|


## Pasiekimai

## Sezonai

|}Šaltinis:

## Išnašos

## Nuorodos
*
FK Lìda

**FK Lìda** – Baltarusijos futbolo klubas iš Lydos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1962 m. Sovietmečiu tai buvo vienas iš elitinių klubų. Net keturis kartus tapo Baltarusijos čempionais (1983, 1985, 1986, 1989), du kartus iškovojo supertaurę (1984, 1986), taip pat ne kartą laimėjo įvairius turnyrus. 
Nepriklausomos Gudijos laikotarpiu į elitą nepatenka. Rungtyniaudavo Pirmoje lygoje.

## Pasiekimai
* Baltarusijos TSR čempionas (1983, 1985, 1986, 1989 m.)

## Sezonai

|}Šaltinis:

## Lietuviai
* Darius Magdišauskas, gynėjas 1989, 1992–1993

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* foot.dk archyvas
FK Maladziečna

**Maladečinos futbolo klubas**, o trumpai **FK Maladečina** (, ) – Baltarusijos futbolo klubas iš Maladečinos. 

Ankstesniais metais žinomas kaip **Maladečinos „Metalurgas“**.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1989 m. savo laiku žaidė Aukščiausioje lygoje, bet iškrito. 

Nuo 2005 m. žaidė Antroje lygoje (trečia pakopa).

## Pasiekimai
* Baltarusijos TSR čempionas (1991 m.)
* Baltarusijos TSR taurės laimėtojas (1990, 1991 m.)

## Sezonai

|}

|}
Šaltinis:

## Stadionas
Miesto stadionas, slaviškai „Gorodskoj“. Stadionas su natūralia danga. Įrengta elektroninė švieslentė, o tribūnos talpina 4 800 žiūrovų.

## Lietuviai
* Liudas Rumbutis, treneris 1994–1995 ir 1999–2000

## Išnašos

## Nuorodos
*
Geltonųjų Vandenų mūšis

**Geltonųjų Vandenų mūšis** – mūšis, įvykęs 1648 m. gegužės 15-16 d. tarp Abiejų Tautų Respublikos ir Ukrainos kazokų kariuomenių prie Geltonųjų vandenų (, dab. Dniepropetrovsko sritis).

## Istorija
Geltonųjų Vandenų mūšis įvyko per 1648–1654 m. ukrainiečių sukilimą. Kazokai (8-10 tūkst. žmonių, vadas Bogdanas Chmelnickis), padedami Krymo totorių (4-5 tūkst. žmonių, vadas Tuhaibėjus), sunaikino apsuptą Abiejų Tautų Respublikos kariuomenės avangardą, (apie 1200 žmonių ir 8 patrankos, vadas Steponas Potockis). Sužinojęs, kad pagrindines Abiejų Tautų Respublikos kariuomenės pajėgas sudarę samdiniai kazokai perėjo pas sukilėlius, S. Potockis su B. Chmelnickiu sudarė paliaubas ir už patrankas iškeitė į kazokų nelaisvę patekusius pulkininkus M. Krysą ir M. Krivonosą. Tačiau kazokai grįžtančią ATR kariuomenę pasitiko pasala ir ją sumušė.

Ši pirmoji kazokų pergalė paskatino jų tolesnę kovą prieš Abiejų Tautų Respublikos valdžią.

## Šaltiniai
Kazimieras Karolis Bialozoras

**Kazimieras Karolis Bialozoras** (g. apie 1608 m. – m. 1680 m.) – Bialozorų šeimos atstovas. Žymus karo su švedais 1648–1661 m. vadas, Seimo deputatas, Upytės pavieto maršalka (1657 m.), Vitebsko kaštelionas (1662 m.). Minsko vaivada (1669 m.).
## Biografija
Upytės pakamario Gabrieliaus Bialozoro sūnus, Mstislavlio kašteliono Stanislovo brolis. 

## Valstybės tarnyba
Novamlinsko seniūnas nuo 1628 metų, Upytės pastalininkas 1650−1657, Upytės maršalka 1657−1664, Vitebsko kaštelionas 1664−1667, Minsko vaivada 1667−1680; pasiuntinys į 1648 ir 1661 metų seimus, LDK Tribunolo deputatas 1666−1667. 

1649−1651 metais kariavo Jonušo Radvilos vėliavoje su kazokais, 1658 metais Mykolo Kaziero Paco pulke s u švedais netoli Mituvos. 
## Šeima
Vedė Kateriną Rajecką, su kuria turėjo sūnus: Kristupą Kazimierą, Karolį, Jurgį, Danielių. 

Jo sūnus Kristupas Kazimieras tapo Lietuvos didžiuoju vėliavininku.

## Nuorodos

|-
FK Energetyk-BDU

**Energetyk-BDU** – Baltarusijos futbolo klubas iš Minsko.

## Istorija
Įkurtas 1995 metais, tuo metu vadinosi Zvezda (Žvaigždė). Vėliau - FK Zvezda-BGU Minsk (ФК «Звязда-БДУ» Менск). 

Kitados rungtyniavo stipriausiame šalies divizione. 2005–2006 m. futbolo taurės turnyre pasiekė pusfinalį.

2023 m. buvo nustatyta, kad klubas įtakojo rungtynių rezultatus ir jų baigtį, dėl to šalies futbolo federacija skyrė dvidešimties taškų nuobaudą. Vėliau susilaukė sankcijų (trijų taškų nuobauda) ir už licencijavimo kriterijų neatitikimą.

## Logotipas

Vaizdas:FC Zvezda-BGU.png|Senoji emblema (Zvezda-BGU)
Vaizdas:Energetik-BGU.gif|Naujoji emblema (Energetik-BGU)


## Pasiekimai

## Sezonai

|}Šaltinis:

## Išnašos

## Nuorodos
*
FK Osipoviči

**FK Osipoviči** – Baltarusijos futbolo klubas iš Asipovičų.

## Istorija
Klubas įkurtas 1994 m. Tuo metu vadinosi KRZ. 

Vieną sezoną (1999 m.) yra žaidę elito divizione, bet neįsitvirtino. 

Po to sekė kritimas į Pirma lygą. O nuo 2003 m. žaidė Antroje lygoje. 2017 m. grįžo į Pirmą lygą, bet užėmė 15 vietą ir prarado vietą Pirmoje lygoje.

## Logotipas

Vaizdas:SvislochOsipovichi.gif|«Сьвіслач-Кроўля» logotipas (1996-2000 m.)
Vaizdas:FK_Osipoviči.png|Dabartinis logotipas


## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltinis:

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kolonija (Japas)

**Kolonija** – Japo valstijos administracinis centras, Mikronezijoje. Jis valdo Japo salas ir atolus į rytus ir pietus maždaug 800 km atstumu. 2003 m. Kolonijoje ir dešimtyje kitų savivaldybių buvo 6300 gyventojų. Kolonijoje yra uostas ir keli viešbučiai.

Kai Japo salas valdė Ispanija, Kolonijoje buvo įkurta ispanų katalikų misija.

Kolonija neturėtų būti painiojama su Ponapės valstijos administraciniu centru su tuo pačiu pavadinimu – Kolonija.

## Šaltiniai
Nijolė Gelžinytė

**Nijolė Gelžinytė** (1938 m. kovo 17 d. Šiauliuose – 2018 m. rugsėjo 17 d. Vilniuje) – Lietuvos teatralė.

## Biografija
1956 m. baigė Šiaulių 2-ąją vid. m–klą. 1960 m. baigė Lietuvos konservatoriją.

Sukūrė vaikų spektakliuose *travesti* amplua vaidmenų.

1975–89 m. dėstė Lietuvos konservatorijoje, 1993–97 m. VU. 1998 m. VU įkūrė teatro studiją „Teatriukas“.

1997 m. Keistuolių teatre pastatė A. Čechovo „Žuvėdrą“. 

1997 m. apie ją sukurtas dokumentinis filmas „Kambariai be durų“, rež. Edmundas Zubavičius.

## Žymesni vaidmenys
### Teatre
* 1968 m. Laura – Tenesis Viljamsas. Stiklinis Žvėrynas
* 1971 m. Pepė – Astrid Lindgren. Pepė Ilgakojinė
* 1972 m. Kadre – Enis Vetema. Vakarienė penkiems
* 1975 m. Laima – Kazys Inčiūra. Gulbės giesmė
* 1978 m. Mamytė – Saulius Šaltenis. Jasonas
* 1984 m. Modė – Kolinas Higinsas, Žanas Klodas Karjė. Haroldas ir Modė
* 1989 m. Emili Dikinson – Viljamas Lusas. Amhersto atsiskyrėlė
* 1999 m. Sara Bernar – J. Murrelis. Memuarai

### Kine
* 1979 m. Sužeista tyla, rež. Algimantas Kundelis
* 1990 m. Metai baigiasi saulėlydžiu, rež. Sigitas Siudika

### Televizijoje
* 1993 m. Giminės, rež. Saulius Vosylius
* 1998 m. Atžalos, rež. S. Vosylius

## Šaltiniai
Brawn GP

**Brawn GP** – buvusi Formulės 1 ekipa, susikūrusi prieš pat 2009 m. sezoną. Kuomet su finansiniais sunkumais susidūrė japonų Honda F1 ekipa, 2009 m. kovo 6 d.  buvo patvirtinta, kad ją perpirko ir pervadino Ross Brawn. Naujos ekipos bolidus varė Mercedes-Benz varikliai, o juos pilotavo ankstesnės ekipos pilotai - Jensonas Buttonas ir Rubens Barrichello. Naująjį bolidą ekipa pirmą kartą išbandė kovo 7 d.

Debiutantė nugalėjo 2009 m. Formulės 1 sezone, o jos lenktynininkas Jenson Button tapo čempionų asmeninėje įskaitoje.

2009 m. lapkričio 16 d. oficialiai paskelbta, kad vokiečių automobilių gamintojas Mercedes įsigijo 75,1 % ekipos akcijų, taip ją perpirkdamas iš Ross Brawn, ir pervadino į Mercedes Grand Prix.

## 2009 m. sezonas

Iš karto po bolido pristatymo Brawn GP ekipa dalyvavo savo pirmuosiuose bandymuose Ispanijoje. Kelias bandymų dienas šios ekipos pilotai J. Buttonas ir R. Barrichello buvo greičiausi tarp visų dalyvavusių. Kovo 12 d. brazilas R. Barrichello pasiekė geriausią tarpsezonio Katalonijos trasos rato įveikimo laiką (1:18.926 min.). Pats Barrichello po bandymų kalbėjo, jog ši ekipa gali būti naujojo sezono staigmena visiems.

Pirmosiose lenktynėse Australijoje ekipa įrodinėjo savo pranašumą - lyderiavo visose treniruotėse, o kvalifikacijoje užėmė pirmąją eilę. Pirmas buvo J. Buttonas, o jo komandos draugas R. Barrichello lenktynėse startavo antras. Abu pilotai ir lenktynėse finišavo šiose pozicijose pelnydami dublį naujai įkurtai komandai pirmosiose jos lenktynėse. Pergalę Buttonas šventė ir antrosiose sezono lenktynėse Malaizijoje, kurios dėl smarkaus lietaus buvo sustabdytos.

## Rėmėjai

Prieš pat sezono pradžią ekipa paskelbė apie pirmąją rėmimo sutartį - nauja komandos rėmėja tapo koncernas "Virgin Group".

## Formulės 1 rezultatai
(**paryškinti rezultatai** pole pozicijos, *pasvirę rezultatai* greičiausi ratai)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali ekipos svetainė
Vida Gendvilienė

**Vida Gendvilienė** (g. 1946 m. kovo 30 d. Vilniuje) – Lietuvos biofizikė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1968 m. baigė Vilniaus universitetą. 1996 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

Nuo 1969 m. dirba Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologijos instituto Membranų biofizikos laboratorijoje.

Mokslinio darbo svarbiausia kryptis: širdies ląstelių elektromechaninio aktyvumo reguliavimo mechanizmų tyrimai, naujų kardiotropinių medžiagų veikimo tyrimai. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių.

## Šaltiniai
Antanas Juozas Gendrolis

**Antanas Juozas Gendrolis** (g. 1926 m. gegužės 14 d. Taučeliuose, Eržvilko valsčius) – Lietuvos farmakologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1950 m. baigė Kauno medicinos mokyklą, 1959 m. baigė Maskvos I medicinos institutą. 1990 m. medicinos mokslų daktaras.

1953–1967 m. Respublikinės Kauno psichoneurologinės ligoninės vaistinės vedėjas, 1968–1988 m. Kauno endokrininių preparatų gamyklos direktorius. 1988–1992 m. Kauno medicinos instituto (dab. Kauno medicinos universitetas) Vaistų technologijos ir farmacijos organizavimo katedros vedėjas. Nuo 1992 m. profesorius. 1995–2003 m. Valstybinės vaistų kontrolės tarnybos prie Sveikatos apsaugos ministerijos Farmakopėjos komisijos pirmininkas.

Lietuvos Apiterapeutų Asociacijos Garbės narys.

Su kitais sukūrė daugiau kaip 30 naujų vaistų. 25 išradimų autorius.

## Bibliografija
* Akių vaistai farmacijoje, monografija, 1988 m., rusų k.
* Vaistų technologija, su kitais, 2 d. 1996 m.

## Šaltiniai
Pūsliniai amarai

**Pūsliniai amarai** (, sin. *Eriosomatidae*) – blakių (*Hemiptera*) būrio vabzdžių šeima. Vasaros pradžioje gyvena medžiuose, vėliau persikrausto ant krūmų ir žolinių augalų šaknų. 

Lietuvoje dažnesnės rūšys:
*Gumbadaris guobinis amaras (*Tetraneura ulmi*)
*Vinkšninis serbentinis amaras (*Eriosoma ulmi*)
*Tuopinis salotinis amaras (*Pemphigus lactucarius*)
ir kt.

## Šaltiniai
Sifoniniai amarai

**Sifoniniai amarai** (*Aphididae*) – blakių (*Hemiptera*) būrio vabzdžių šeima. Gyvena ant įvairių augalų. Per metus išvysto daug generacijų. Daugelis rūšių yra pavojingi žemės ūkio kenkėjai, apspintantys vaismedžius, vaiskrūmius, gėles, daržoves. 

Lietuvoje dažnesnės rūšys:
* pupinis amaras (*Aphis fabae*)
* žaliasis obelinis amaras (*Aphis pomi*)
* agrastinis amaras (*Aphis grossulariae*)
* kopūstinis amaras (*Brevicoryne brassicae*)
* miltuotasis slyvinis amaras (*Hyalopterus pruni*)
ir kt.

## Šaltiniai
Juozas Genevičius

**Juozas Genevičius** (g. 1945 m. kovo 27 d. Obeliuose) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
1978 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1978–1985 m. dirbo Vilniaus „Dailės“ kombinate. Nuo 1985 m. laisvas dailininkas. Nuo 1981 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

## Kūryba
Sukūrė figūrinių kompozicijų („Torsas ir Apolonas“ 1996 m., „Mergaitė ant aitvaro“ 1998 m., „Venera ir kiškis“ 2000 m.), t. p. skulptūrų įvairiuose miestuose, tarp jų – „Dainius“ Senvagės dekoratyvinių skulptūrų skvere Panevėžyje, „Dialogas“ Mažeikiuose abi 1986 m., „Derlius“ Kėdainiuose 1988 m., „Rūpintojėlis“ Želvoje 1992 m., „Kančia“ Klaipėdoje 1993 m., „Sparnuota“ Vilniuje, „Švč. Mergelė Marija“ Utenoje abi 2000 m., „Mūza“ Muzikiniame skvere Druskininkuose, 2007 m. Nuo 1980 m. taiko galvanoplastikos techniką. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

## Parodos
* Vilnius – 1978, 1979, 1988, 1989, 1996, 1997, 1998 m.
* Ryga, kvadrienalės – 1984, 1988, 1992 m.
* Slovakija – 1987 m.
* Danija – 1992 m.
* Suomija – 1996 m.
* Jungtiniai Arabų Emyratai – 1997 m.

## Šaltiniai
Žiotys (reikšmės)

Žodis **žiotys** gali reikšti:

* žiotys – vieta, kur upė įteka į kitą vandens telkinį;
* žiotys – žmogaus burnos ertmės užpakalinėje dalyje esanti anga, kuria ertmė susisiekia su rykle;
* žiotys – audime tai erdvė, kurią riboja pagal audinio pynimą iškeltų ir nuleistų metmenų sudaromos plokštumos;
* žiotys – vieta, kur prasideda gręžskylė;
* žiotys – ginklo vamzdžio dalis, pro kur iš jo išlekia kulka ar sviedinys;

Susiję terminai:
* žiotinis greitis – sviedinio (kulkos ir pan.) greitis išlėkimo iš vamzdžio metu
Žieviniai amarai

**Žieviniai amarai** (*Lachnidae*) – blakių (*Hemiptera*) būrio vabzdžių šeima. Gyvena ant medžių kamienų ir šakų. Gamina daug medaus rasos. 

Lietuvoje dažnesnės rūšys:
*Didysis eglinis amaras (*Cinara grossa*)
*Didysis pušinis amaras (*Cinara pinea*)
ir kt.

## Šaltiniai
Edmundas Gendrolis

**Edmundas Gendrolis** (1938 m. birželio 28 d. Pašaltuonys, Eržvilko valsčius – 1994 m. sausio 2 d. Kaunas) – Lietuvos filosofas, kultūros antropologas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1962 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. 1970 m. filosofijos mokslų kandidatas.

1968–1974 m. Vilniaus universiteto Kauno fakulteto dėstytojas, 1973–1974 m. Marksizmo – leninizmo katedros vedėjas, 1974–1994 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1977 m. docentas.

Darbai daugiausia iš kultūrinės antropologijos, religijotyros, etikos, paleolito laikotarpio visuomenės dvasinės ir materialinės kultūros. Su V. Vilkončiumi 1998 m. išvertė M. Harriso „Kultūrinė antropologija“.

## Bibliografija
* Socialinė ir kultūrinė antropologija, 1984 m.
* Kultūros ištakos: Nuo Homo habilis iki Homo sapiens sapiens, 1994 m.
* Religijotyros įvadas, vienas autorių, 1981 m.

## Šaltiniai
Gomurys

**Gomurys** () – burnos ertmės viršutinę sieną sudarantis raumeninis kaulinis darinys. Yra dvi jo dalys – arčiau burnos plyšio esantis – *kietasis gomurys*, turintis kaulinį pamatą ir arčiau žiočių esanti dalis – *minkštasis gomurys*, kurį sudaro skersaruožiai raumenys. Gomurys skiria burnos ertmę nuo nosies ertmės, o minkštoji jo dalis ryjant maistą dar ir uždaro nosiaryklę, kad į ją nepatektų maistas. Gomurio vidurio linijoje gali būti sagitaline kryptimi einantis iškilimas – gomurio velenas. Jį sudaro kaulai.

## Raida
Embriono galvoje iš pradžių susiformuoja bendra burnos duobė, kuri vėliau tampa atskiromis burnos ir nosies ertmėmis. Šioje duobėje 6–7 embriono savaitę susidaro pirminis neporinis gomurys, vėliau iš viršutinių žandinių ataugų, burnos ertmės šoninėse sienose vystosi dvi plokštelės – būsimos viršutinio žandikaulio gomurinės ataugos. Jos auga medialiai horizontaline kryptimi ir 8–12 savaitę sudaro antrinį gomurį, priekyje susijungiantį su pirminiu. Porinių gomurio užuomazgų nesuaugimas vadinamas *vilko gomuriu* ().

## Minkštojo gomurio sandara
Minkštąjį gomurį sudaro 5 poriniai skersaruožiai raumenys ir jų dengiama jungiamojo audinio plokštelė – aponeurozė.

1.Tempiamasis minkštojo gomurio raumuo (*m. tensor veli palatini*) – prasideda nuo pleištakaulio sparninėje ataugoje esančios valtinės duobės, pleištakaulio didžiojo sparno užpakalinio krašto iki pleištakaulio dyglio ir nuo ausies ortakio kremzlės priekinės sienos. Eina žemyn į priekį aplenkia pleištakaulio sparninį kabliuką, raumuo pereina į sausgyslę, kuri įsipina į minkštojo gomurio aponeurozę. Raumuo pakelia nuleistą gomurį, taip pat tai pagrindinis raumuo atidarantis ausies ortakį ir sulyginantis slėgį vidurinėje ausyje su išoriniu slėgiu.

2.Keliamasis minkštojo gomurio raumuo (*m. levator veli palatini*) – prasideda nuo smilkinkaulio piramidės apatinio paviršiaus į priekį nuo išorinės miego arterijos atvaros kraštų ir ausies ortakio kremzlės užpakalinio paviršiaus. Raumenų skaidulos eina nosiaryklės šonine siena ir dalis jų įsipina į aponeurozę, o dalis susipina su kitais gomurio raumenimis. Raumuo užveria įeigą į nosiaryklę.

3.Gomurinis liežuvio raumuo (*m. palatoglossus*) – prasideda nuo minkštojo gomurio aponeurozės apatinio paviršiaus, eina žiočių šonais ir susipina su liežuvio skersiniu raumeniu. Raumuo sudaro gomurinį liežuvio lanką, kuris su gomuriniu ryklės lanku visiškai užtveria praėjimą iš burnos ertmės į ryklę.

4.Gomurinis ryklės raumuo (*m. palatopharyngeus*) – prasideda nuo viršutinio aponeurozės paviršiaus, raumens skaidulos eidamos žemyn platėja ir įsipina į šoninę bei užpakalinę ryklės sienas. Susitraukdamas nuleidžia minkštąjį gomurį bei siaurina žiotis kartu su gomuriniu liežuvio raumeniu.

5.Liežuvėlio raumuo (*m. uvulae*) – prasideda pluošteliais nuo minkštojo gomurio aponeurozės užpakalinio nosinio dyglio ir baigiasi pačiame liežuvėlyje, kuriame kairiosios ir dešiniosios skaidulos susipina. Šis raumuo galutinai užveria nosiaryklę iš apačios.
Anykštis (Trakų raj.)

**Anykštis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajono pietvakariuose, 4 km į rytus nuo Pivašiūnų, ties riba su Alytaus rajonu. Ežero gylis iki 5 m. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,96 km, plotis – iki 0,7 km. Altitudė 137,4 m. Šiaurinėje dalyje yra salelė, kurios plotas 0,21 ha. Krantai žemi, pelkėti, tik šiaurinis krantas aukštesnis ir sausas. Iš šiaurės prieina Milkos miškas, kitose pakrantėse plyti pelkės ir miškeliai. Vakaruose išteka Žižmos upelis į Žiežmens ežerą (Varėnės baseinas).

Prie Anykščio įsikūrę Ponykščių ir Jaroslaviškių kaimai.

## Šaltiniai
Kęstutis Genys

**Kęstutis Genys** (1928 m. lapkričio 3 d. (tikroji data spalio 10 d.) Kaune – 1996 m. gruodžio 15 d. ten pat) – Lietuvos aktorius, režisierius, poetas, poezijos skaitovas.

## Biografija
Mokėsi Kauno J. Jablonskio pradžios mokykloje, „Saulės“ gimnazijoje, dalyvavo literatūros būrelio veikloje, kuriam vadovavo mokytojas ir rašytojas Jonas Šukys. Gimnazijoje pradėjo rašyti pirmuosius eilėraščius. Dvejus metus studijavo filologiją valstybinio Kauno universiteto Istorijos ir filologijos fakultete, lankė dramos studiją. 1952 m. baigė Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje.

1952–1990 m. Kauno dramos teatro aktorius. Nuo 1956 m. vaidino kino filmuose. Pirmąjį eilėraščių rinkinį „Ugnies kryžius“ pogrindyje nelegaliai išleido spaustuvė ab. Jo eilėraščiai „Pabudome ir kelkimės“, „Į Lietuvą“ Atgimimo metais tapo dainomis. Buvo Sąjūdžio Kauno miesto tarybos narys, priklausė Prisikėlimo bažnyčios atstatymo komitetui. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Kūryba
Vaidmenys teatre:
* 1952 m. Grafas Almaviva – Pjeras Ogiustenas Bomaršė. Figaro vedybos
* 1954 m. Protasovas – Levas Tolstojus. Gyvasis lavonas
* 1965 m. Martynas – Jonas Avyžius. Kaimas kryžkelėje
* 1972 m. Žygimantas Augustas – Juozas Grušas. Barbora Radvilaitė
* 1974 m. Kiurmanas – Maksas Frišas. Biografija: vaidinimas
* 1975 m. Švitrigaila – Juozas Grušas. Švitrigaila
* 1975 m. Skaitovas – Jonas Vaitkus, Eugenijus Ignatavičius. Svajonių piligrimas
* 1977 m. Ūbas – Alfredas Jarry. Karalius Ūbas
* 1978 m. Lebedevas – Antonas Čechovas. Ivanovas
* 1983 m. Herėja – Alberas Kamiu. Kaligula

Vaidmenys kine:
* 1956 m. Ignotas – Ignotas grįžo namo, rež. Aleksandras Razumnas
* 1956 m. Romualdas – Tiltas, rež. Borisas Šreiberis
* 1957 m. Vilius – Kol nevėlu..., rež. Julijus Fogelmanas, Vytautas Žalakevičius
* 1978 m. Nebūsiu gangsteris, brangioji, rež. Algimantas Puipa

Pastatymai:
* 1964 m. Čingizas Aitmatovas. Mano tuopelė raudona skarele
* 1989 m. Pabudome ir kelkimės, poezijos spektaklis, t. p. eilių autorius ir atlikėjas

## Bibliografija
* Ugnies kryžius: eilėraščiai. – Kaunas: Lietuva, 1989. – 124 p.
* Lietuva – tai sąžinė: eilėraščiai. – Kaunas: Varpas, 1990. – 122 p. – ISBN 5-89942-096-0
* Poezija. – Kaunas (Saliai): ab, 1993. – 47 p.
* Neišduokim Lietuvos: eilėraščiai. – Kaunas (Saliai): ab, 1994. – 206 p.
* S.O.S. : eilėraščių rinkinys. – Kaunas, 1995. – 60 p.
* Po svarstyklių ženklu: rinktinė. – Vilnius: Vaga, 1996. – 291 p. – ISBN 5-415-00488-2

## Atminimo įamžinimas
* 1997 m. ant namo (Daubos g. 6), kur menininkas gyveno, atidengta memorialinė lenta su bareljefu (skulpt. Vladas Žuklys)
* 1997 m. Žaliakalnyje esanti Daubos gatvė pavadinta Kęstučio Genio vardu
* 1998 m. Lietuvos televizijos filmų studijoje sukurtas dokumentinis filmas „Kęstutis Genys“ (rež. Tomas Ribaitis)
* 2006 m. prie Kauno dramos teatro atidengtas biustas (skulpt. Mindaugas Jurėnas) 
* 2011 m. išleista kompaktinė plokštelė „Dialogai“, kurioje skamba archyvinis įrašas – savo eilėraščius skaito Kęstutis Genys  (sudarytojas Sigutis Jačėnas).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pabudome ir kelkimės! (video)
Jonas Genys (1923)

**Jonas Genys** (1923 m. rugpjūčio 12 d. Marijampolyje, Klovainių valsčius – 2013 m. gruodžio 12 d.) – Lietuvos dendrogenetikas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas, nuo 1983 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys, daktaras.

## Biografija
1942 m. baigė Linkuvos gimnaziją. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, kur 1949 m. baigė Getingeno universitetą. Tais pačiais metais persikėlė į JAV. 1957–1960 m. studijavo Mičigano, 1960–1961 m. – Viskonsino universitete. 1960 m. daktaras.

1961–1995 m. dėstė Merilando universitete. Nuo 1978 m. profesorius. 1991–1992 m. skaitė paskaitas Vilniaus universitete ir Vytauto Didžiojo universitete. Nuo 1993 m. Lietuvių katalikų mokslų akademijos mokslo tarybos narys. Svarbiausi moksliniai darbai iš augalų genetikos ir ekologijos.

1971–1996 m. Amerikos lietuvių tarybos atstovas Vašingtone ir Jungtiniame Amerikos baltų komitete, daug metų buvo šio komiteto pirmininkas, 1975–1979 m. ir vėliau – garbės pirmininkas. JAV lietuvių bendruomenės 1971–1974 m. Vašingtono, 1974–1976 m. Pietryčių apygardos pirmininkas. 1971–1974 m. Amerikos lietuvių respublikonų federacijos pirmininkas, 1974–1978 m. Amerikos etninių grupių konferencijos pirmininkas, vėliau garbės pirmininkas. Dalyvavo Europos saugumo ir bendradarbiavimo konferencijose 1973 m. Suomijoje, 1980 m. Ispanijoje, 1991 m. Šveicarijoje, 1991 m. Rusijoje, jose gynė Lietuvos laisvės reikalus.

## Šaltiniai
*http://www.draugas.org/mirties/jonas-genys/
Dantenos

**Dantenos** (lot. *Gingivae*) – burnos ertmės ir jos prieangio gleivinės dalis, kuri dengia viršutinio ir apatinio žandikaulių alveolinės ataugas. Dantenos tvirtai suauga su alveolinių ataugų antkauliu, bei danties kaklelio srityje esančiu cementu. Dantenų gleivinė yra nepaslanki, stora ir neturi pogleivio. Turi du paviršius: prieanginį ir liežuvinį. Dantenos savo kraštais supa dantų kaklelius, apie kurios susidaro dantenų kišenės, o ant tarpalveolinių pertvarų susidaro tarpdantiniai speneliai.

Naujagimio dantenos sudaro ištisinį sluoksnį, dengiantį visas alveolines ataugas, taip pat ištraukus dantį ir užsitraukus kaulinei alveolinei kišenei, ją apauga dantenos.

## Dantenų ligos
* Parodontozė
* Periodontitas
* Dantenų kraujavimas

## Nuorodos
* Kraujuojančios dantenos
Algis Tomas Geniušas

**Algis Tomas Geniušas** (1932 m. rugpjūčio 12 d. Kaune – 2017 m. sausio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos literatūros tyrinėtojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Mokydamasis Vilkijos gimnazijoje dalyvavo pasipriešinime tarybiniam okupaciniam režimui, 1948 m. suimtas ir nuteistas. Kalėjo Vilniuje, Kaune, vėliau Mordovijos, Kemerovo, Omsko lageriuose. 1955 m. grįžo į Lietuvą, iki 1956 m. dirbo fabrike Kaune. 1961 m. Leningrado universitete baigė anglų filologiją. 1988 m. filologijos mokslų daktaras.

Nuo 1961 m. Kauno medicinos instituto, nuo 1963 m. – Vilniaus universiteto, 1965–1966 m., 1969–1974 m. – Latvijos universiteto, nuo 1974 m. – Vilniaus universiteto Kauno vakarinio fakulteto, 1996–2003 m. – Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas. 1980–1992 m. Lietuvos mokslų akademijos, 1992–1993 m. agentūros ELTA, Europos Tarybos informacinių priemonių koordinacinio komiteto Strasbūre darbuotojas. 1993–1999 m. Jungtinių tautų Lietuvos asociacijos prezidentas. Nuo 1994 m. Tarptautinės nepriklausomų žurnalistų federacijos atstovas JT Žmogaus teisių komiteto sesijose.

Tyrinėja V. Šekspyro kūrybą, apie jį užsienio moksliniuose leidiniuose paskelbė studijų. Parašė atsiminimų apie kalinimą lageriuose (išspausdinti knygoje Antanas Miškinis. Sulaužyti kryžiai, 1989 m.; joje publikuojami lageryje jo perrašyti ir išsaugoti A. Miškinio „Psalmių“ rankraščiai).

## Bibliografija
* Stilistika (*A Digest of Style*), Ryga, 1972 m.
* Pakartojimo bruožai ir funkcijos (*Features and Functions of Repetition*), Ryga, 1972 m.

## Šaltiniai
Žiotys (anatomija)

**Žiotys** () – anga pro kurią burnos ertmė susisiekia su burnine ryklės dalimi. Jas riboja iš viršaus – minkštojo gomurio laisvojo galo užpakalinis kraštas su liežuvėliu, apačioje – liežuvio šaknis, šonuose – gomurinis ryklės ir gomurinis liežuvio lankai, bei tarp jų esanti migdolinė duobė, kurioje yra gomurio migdolas. Žiotys gali visiškai uždaryti burnos ertmės perėjimą į ryklę.
Antgerklis

**Antgerklis** () – plona lapo pavidalo elastinės kremzlės plokštelė, išsidėsčiusi gerklų viršuje virš skydinės kremzlės.

Antgerklį sudaro dvi dalys: antgerklio kremzlė ir žemyn nukrypęs siauresnis stiebelis. Antgerklio priekiniame, liežuviniame paviršiuje gleivinę dengia daugiasluoksnis epitelis, o užpakalinį - virpamasis, būdingas kvėpavimo takams.
Pranas Genys

**Pranas Genys** (1902 m. kovo 1 d. Kalnėnai, Telšių valsčius – 1952 m. rugpjūčio 26 d. Macikų koncentracijos stovykla prie Šilutės) – Lietuvos muziejininkas, poetas, mokytojas.

## Biografija
1924 m. baigęs Telšių gimnaziją mokytojavo Mažeikių ir Ukmergės gimnazijose. 1926 m. sunkiai susirgęs grįžo į Kalnėnus, įsitraukė į visuomeninę veiklą. 1931 m. Telšiuose įsteigė kraštotyros draugiją „Alka“, 1932 m. – „Alkos“ muziejų, iki 1945 m. jo vedėjas.

Žemaitijoje rinko etnografinę medžiagą, tautodailės dirbinius, lėšas muziejaus statybai. 1934–1935 m. surengė kompleksinę ekspediciją į Drobūkščių kaimą, iš jo į „Alkos“ muziejų buvo atvežti 5 vežimai eksponatų. Redagavo 1928 m. Žemaitijos šaulių laikraštį „Šatrija“, 1931 m. „Žemaičių balsas“. Bendradarbiavo almanache „Žemaičiai“. 1920–1930 m. rašė į Lietuvos ir JAV lietuvių periodinę spaudą. Išleido eilėraščių rinkinių. Surengė žemaičių rašytojų literatūros vakarų. Po Antrojo pasaulinio karo dirbo mokytoju Pagėgių K. Donelaičio gimnazijoje. 1951 m. suimtas, kalintas Klaipėdoje, žuvo Macikų lageryje. 

## Bibliografija
* Džiugo varpai, eilėraščiai, 1929 m., 2 leid. 1992 m.
* Atnašavimai, eilėraščiai, 1935 m.
* Rūpintojėliai, eilėraščiai, 1941 m., 2 leid. 1992 m.

## Šaltiniai
Mindaugas Griškonis

**Mindaugas Griškonis** (g. 1986 m. sausio 17 d. Vilniuje ) – Lietuvos irkluotojas, šalies rekordininkas, daugkartinis Europos ir Lietuvos čempionas, Lietuvos irklavimo federacijos prezidentas.

2007 m. užėmė antrąją vietą Europos irklavimo čempionate Poznanėje.
2009 m. užėmė pirmąją vietą Europos irklavimo čempionate Breste. 2011 ir 2012 m. dar kartą tapo Europos čempionu.

## Biografija
]
Vilniaus pedagoginio universiteto bakalauras, studijuoja magistrantūrą Mykolo Romerio universitete. Sportuoja nuo 1999 m. Pirmoji trenerė Inga Domarkaitė, ilgą laiką buvo treniruojamas - Alfonso Mikšio. Šiuo metu treniruoja Robertas Tamulevičius.

Baigė bakalauro studijas Vilniaus pedagoginiame universitete. Yra Mykolo Romerio universiteto magistro studijų studentas.

Nuo 2008 m. Lietuvos olimpinės rinktinės narys.

2014 m. oficialiai pagerino Lietuvos vidaus patalpų („Indoor Rowing“) 2000 m irklavimo rekordą - 5:49,9

2021 m. išrinktas Geriausiu Lietuvos sportininku. Tais pačiais metais tapom Lietuvos irklavimo federacijos prezidentu.

2024 m. rugpjūčio viduryje dėl sveikatos problemų ir traumų nusprendė baigti profesionalo karjerą.

2025 m. lapkritį perrinktas Lietuvos irklavimo federacijos prezidentu antrai kadencijai.

## Pasiekimai
2014 m. Vasario 8d. oficialiai pagerino Lietuvos vidaus patalpų („Indoor Rowing“) 2 km irklavimo varžybų rekordą, užfiksuodamas laiką 5:49,9 , šis rekordas po kelių savaičių buvo neoficialiai pagerintas Rolando Maščinsko

2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, Pekine užėmė 8 vietą vienviečių valčių klasėje.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, Londone užėmė 8 vietą vienviečių valčių klasėje.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, Rio de Žaneire užėmė 2 vietą dviviečių porinių valčių klasėje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Mindaugo Griškonio svetainė 
* worldrowing.com puslapis apie sportininką
Turtuolis, vargšas...(filmas)

**Turtuolis, vargšas…** – 1984 m. Lietuvos kino studijoje pagal Irvino Šo (Irwin Shaw, g. 1913, JAV – m. 1984, Šveicarija) romaną sukurtas keturių serijų filmas apie vokiečių emigranto šeimos gyvenimą JAV nuo 1945 m. iki šių dienų.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Saulius Tomas Kondrotas;
* Režisierius – Arūnas Žebriūnas;
* Operatorius – Jonas Gricius;
* Dailininkas-statytojas – Algimantas Šiugžda;
* Kompozitorius – Laimis Vilkončius.

## Vaidino
* Rūta Staliliūnaitė – *Merė Džordach (motina)*
* Liubomiras Laucevičius – *Akselis Džordachas (tėvas)*
* Nelė Savičenko – *Gretchen*
* Regimantas Adomaitis – *Teodoras Boilanas*
* Juozas Budraitis – *profesorius Dentonas*
* Igoris Rogačiovas, Georgijus Taratorkinas – *Rudolfas Džordachas*
* Mirdza Martinsone – *Keit (Tomo žmona)*
* Arnis Licitis – *Kolinas Berkas*
* Saulius Balandis, Remigijus Sabulis – *Tomas Džordachas*
* Vytautas Tomkus – *policininkas Džo*
* Gediminas Girdvainis – *Duaeris*
* Jūratė Onaitytė – *Džeinė Boilan (Rudolfo žmona)*
* Romualdas Ramanauskas – *Vilis Ebotas*
* Antanas Gabrėnas – *rektorius*
* taip pat Algirdas Paulavičius, Valdas Jatautis, Vytautas Kancleris, Linas Paugis, Vytautas Rumšas,Audris Chadaravičius, Bronius Talačka, Irena Kriauzaitė, Vaiva Mainelytė, Edgaras Savickis, Povilas Gaidys, Rolandas Butkevičius, Juozas Rygertas, Kostas Smoriginas, Birutė Didžgalvytė, Bronė Braškytė, Adolfas Večerskis, Jonas Aleksa, Česlovas Stonys, Kristina Gudonytė ir kiti.

## Techniniai duomenys
* Sukurta Lietuvos kino studijoje Visasąjunginės televizijos (*Гостелерадио СССР*) užsakymu
* Meninis televizijos filmas, spalvotas
* Serijų – 4
* Žiūrovų amžiaus apribojimai – nėra
* Garsas – mono
* Kalba – rusų
* Trukmė – 304 min.

## Nuorodos
* Filmo ištrauka
Antanavo tvenkinys

**Antanavo tvenkinys** – hidroelektrinės tvenkinys Marijampolės savivaldybės šiaurėje, 3 km į vakarus nuo Sasnavos, prie Gavaltuvos gyvenvietės, Šešupės slėnyje, 178,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio vanduo naudojamas 400kW galios Antanavo hidroelektrinei (pastatyta 1957 m., rekonstruota 2001 m.) ir buitinėms reikmėms. Tvenkinys įrengtas 1957 m. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę 3,6 km, plotis – iki 0,62 km. Yra 4 salos (0,5 ha, 0,34 ha, 0,19 ha ir 0,12 ha). Rytiniame krante yra 3 įlankos (didžiausia 1,7 km ilgio Sasnos upės įtekėjimo įlanka). Altitudė 51,5 m. Krantai žemi, vietomis užpelkėję. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vandens pertekliaus pralaida – slenkstinė, didžiausias debitas 195 m³/s.

Vakarinėje tvenkinio pakrantėje įsikūręs Tursučių kaimas, į rytus – Surgučių kaimas. Vakarinėje pakrantėje yra įrengta poilsiavietė, šiaurinėje – paplūdimys.

2016 m. atlikti ichtiologiniai tyrimai parodė, kad tvenkinyje yra labai gausi įvairių žuvų populiacija, ypač karšių ir lynų.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Antaniniai

**Antaniniai** – rudeninių ir žieminių obelų veislių grupė. Išvesti Rusijoje. Vaisiai dideli, balsvi, žalsvi arba geltoni, stambūs. Auga pamečiui, atsparios šalčiui. Kadangi antaniniai obuoliai nėra labai cukringi, jie puikiai tinka obuolių pyrago, obuolių sulčių, sidro gamybai.

Dažnesnės veislės:
* 'Paprastasis antaninis' – rudeninė veislė. Obuoliai ovaliai cilindriški, briaunoti, žalsvai geltoni, sveria 120–150 g.
* 'Akmeninis antaninis' – žieminė veislė. Obuoliai apvalūs, šviesiai geltoni, saulės apšviestose vietose šiek tiek paraudonuoja, sveria apie 120 g.
* 'Šešiašimtgramis antaninis' – rudeninė veislė. Obuoliai balsvi, sveria apie 240 g. Išsilaiko iki gruodžio.

## Šaltiniai
ABS (polimeras)

**ABS** – kopolimero rūšis, sudaryta iš akrilnitrilo, 1,3-butadieno, ir stireno monomerų. ABS yra gana stiprus ir tvirtas, atsparus termoplastikas naudojamas gaminti įvairias plastiko dalis, kur reikia tokios savybės.
Želviai (Kretinga)

**Želviai** – kaimas vakariniame Kretingos rajono savivaldybės pakraštyje, 6 km į pietvakarius nuo Darbėnų, prie kelio  ir Darbos upelio.

## Istorija

XVII a. Palangos dvarui priklausančių miškingų žemių pakraštyje prie Darbos upelio susiformavo užusienis (vienkieminis kaimas), pavadintas pirmųjų naujakurių Želvių vardu. 1779 m. jame buvo 5 prievolininkų sodybos.

XIX a. II pusėje kaimas panaikintas, o jo žemėje įkurtas Palangos dvaro ūkinis padalinys – Želvių palivarkas, kuriame 1923 m. buvo 2 kiemai. Lietuvos žemės reformos metu palivarkas išparceliuotas ir 1927 m. pavadintas Želvių kaimu, o 13 žemės sklypų atiduota Joskaudų kaimui Iki 1950 m. kaimas priklausė Palangos valsčiui.

1949 m. gegužės 7 d. kaime MGB agentai-smogikai sugavo britų parengtų žvalgų desantą – 6 lietuvius.

### Gyventojai

## Šaltiniai
FK Starye Dorogi

**FK Starye Dorogi** – Baltarusijos futbolo klubas iš Staryja Darohų.

## Istorija
Staryja Darohų futbolo klubas **„Statybininkas“** žaidė Aukščiausioje lygoje. 

Po trijų sezonų elito divizione, komanda iškrito į žemesnį divizioną, o galiausiai buvo likviduota.

2000 m. radosi FK Starye Dorogi, kurie žaidė mėgėjišku lygmeniu.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltinis:

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ždanovičai

**Ždanòvičai**  (; arba ***Ždanovičiai***, ) – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 10 km į į šiaurės vakarus nuo Minsko, pakeliui į Maladečiną. Geležinkelio stotis. Prateka Svisločius, šiaurėje telkšo Zaslavlio tvenkinys.

## Istorija

Manoma, kad slavai šiose vietose apsigyveno VIII–VI a. pr. m. e.

## Sportas
* FK Darida (futbolas)

## Šaltiniai
Uracho hercogas

**Uracho hercogas** (), kitaip dar *Uracho kunigaikštis* – hercogo titulas, įkurtas 1867 m. kovo 28 d. Viurtembergo grafui Fridrichui Vilhelmui Aleksandrui Ferdinandui (*Friedrich Wilhelm Alexander Ferdinand Graf von Württemberg*).

## Uracho hercogai

## Taip pat skaitykite
* Vokietijos istorija
* Vokietijos hercogai