open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Girdavos apskritis

**Girdavos apskritis** () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Girdava.

## Istorija
Apėmė Mažosios Lietuvos pietinę dalį, Ameitos ir Ašvinės upių baseinus. Ribojosi su Frydlando, Vėluvos, Įsruties, Darkiemio, Unguros ir Rastenburgo (Raisto) apskritimis. 1818 m. apskrities plotas buvo 847 km², buvo 24 000 gyventojų.

XIX a. buvo 1 miestas, 9 valsčiai: Asūnų, Frydenbergo, Ginynų, Girdavos, Lagagarbio, Maltainių, Muldžių, Nordenburgo ir Gross Schönau.

Apskrityje privati žemėvalda viršijo valstybinį karaliaus domeną apie 4,4 karto, daugiausia Mažojoje Lietuvoje. Girdavos ir Nordenburgo valsčiai buvo grafų von Schliebenų nuosavybė. XIX a. pradžioje apskrityje buvo 110 bajorų dvarų bei palivarkų, 659 valstiečių ūkiai, 183 daržininkų ir trobelninkų sodybos. 63 pradinės ir 3 vidurinės mokyklos.

Pamaldos apskrities evangelikų liuteronų parapijose dažniausiai vykdavo lietuvių kalba, ja nustota laikyti tik XIX a. pabaigoje, taip pat kai kur lenkų kalba ir visur vokiečių kalba.

Senovės Prūsijos gentį bartus naciai klaidingai laikė germanų giminaičiais, todėl 1938 m. Bartos vietovių prūsiškų pavadinimų nekeitė į vokiškus, išskyrus 15 jiems atrodančių lietuviškais. Sovietinė valdžia apskrities, kaip ir viso Karaliaučiaus krašto, vietovardžius pakeitė į rusiškus.
1945 m. diduma Girdavos apskrities teritorijos atiteko TSRS, joje sudarytas Kaliningrado srities Železnodorožno rajonas, pietinė dalis atiteko Lenkijai.

## Gyventojai
Iki 1709–1711 m. maro bei bado apskrityje gyveno beveik vien lietuvininkai ir prūsai, tik pietinėje dalyje apsigyveno lenkų mozūrų iš Mozūrijos. Per marą daug vietos gyventojų išmirus, atkelta vokiečių kolonistų. Iki XVI a.- XVII a. gyveno nemažai bartų, jų dauguma, dar nesuvokietėjusių apskrities šiaurinėje dalyje virto lietuvininkais. Lietuvininkų į apskritį kėlėsi ir iš kitų Mažosios Lietuvos sričių. XIX a. lietuvininkai ir lenkai suvokietėjo.

Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Lietuviai
Vokiečių oficialios statistikos duomenimis, 1825 m. Girdavos apskrityje iš 37 338 gyventojų lietuviškai kalbėjo 49,1 %, 1852 m. apie 38,4 %, 1890 m. apie 25,2 % žmonių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Buvusios apskrities gyvenvietės 
* Kraštiečių tinklalapis
Izraelis Plineris

**Izraelis Plineris** (; 1886 m. – 1939 m. vasario 22 d.) – NKVD-OGPU veikėjas.

## Biografija

Gimė Vilniaus gubernijoje žydų šeimoje. Nuo 1922 m. Komunistų partijos narys. 1924 m. baigė karinę akademiją. Nuo 1935 m. NKVD Gulagų viršininko pavaduotojas, 1937–1938 m. GULAG viršininkas. 1937 m. apdovanotas Lenino ordinu. 1938 m. suimtas ir 1939 m. sušaudytas. 1956 m. reabilituotas.

## Nuorodos
* Plinerio biografija
Darius Grigalionis

**Darius Grigalionis** (g. 1977 m. balandžio 21 d. Panevėžyje) – Lietuvos plaukikas, olimpietis.

Plaukimo treniruotes pradėjo lankyti nuo 7 metų. Pirmoji trenerė A. Navasaitienė, vėliau treniravo Rita Kondrotaitė. Trijų olimpiadų dalyvis D. Grigalionis pasiekė daugybę pergalių įvairiose tarptautinėse varžybose. D. Grigalioniui iki šiol priklauso 50 ir 100 metrų plaukimo nugara 25 ir 50 m ilgio baseinuose Lietuvos rekordai. Sportininkas taip pat yra komandinių estafečių rekordininkas. Dukart išrinktas geriausiu Panevėžio miesto sportininku, buvo tituluojamas geriausiu Lietuvos plaukiku.

Šiuo metu D. Grigalionis aktyviai nebesportuoja ir užsiima verslu. Kartu su žmona Lina augina sūnų Gantą.

## Pasiekimai

* 1998 m. Europos čempionatas 50 m – 2 vieta
* 2000 m. Sidnėjaus olimpinėse žaidynėse 100 m – 24 vieta
* 2001 m. Pasaulio čempionatas Fakuokoje – 12 vieta
* 2001 m. Pasaulio taurės varžybos Berlyne – 50 m – 1 vieta, 100 m – 3 vieta
* 2002 m. Europos čempionatas Rizoje: 50 m – 3 vieta, 100 m – 4 vieta
* 2002 m. Pasaulio taurės varžybos Berlyne 50 m – 3 vieta, 100 m – 4 vieta
* 2003 m. Pasaulio taurės varžybos Berlyne: 50 m – 4 vieta, 100 m – 3 vieta
* 2003 m. Pasaulio čempionatas Barselonoje: 50 m – 6 vieta
* 2003 m. Europos čempionatas Dubline: 50 m – 5 vieta, 100 m – 8 vieta
* 2004 m. Europos čempionatas Madride: 50 m – 2 vieta.

## Šaltiniai
Vladimiras Jakuninas

**Vladimiras Jakuninas** (; g. 1948 m. birželio 30 d. Vladimiro srityje) – TSRS KGB tarnautojas, Rusijos geležinkelio vadovas ir bankininkas.

1972 m. baigė Leningrado mechanikos institutą (dabar Baltijos valstybinis technikos universitetas), specialybė „Skraidymo aparatų gamyba“. Baigęs dirbo jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu Valstybiniame taikomosios chemijos institute.
1975–1977 m. tarnavo Tarybinėje Armijoje. Po karinės tarnybos iki 1982 m. dirbo Valstybinio tarptautinės prekybos komiteto prie Ministrų tarybos valdyboje vyresniuoju inžinieriu. 1982-1985 m. buvo A. Jofės Fizikos ir technikos instituto Užsienio ryšių skyriaus viršininku.

1985–1991 m. dirbo diplomatinėje tarnyboje (antrasis, nuo 1988 m. – pirmasis sekretorius Nuolatinėje TSRS atstovybėje prie JTO.
Kai kurie šaltiniai teigia, kad tuo metu (nuo 1988 m.) jis tarnavo KGB pirmojoje valdyboje (užsienio žvalgyba).

1991 m. TEMP ltd. direktorius ir Rusijos banko akcininkas. 1997 m. išrinktas *BaltUneximbank* banko valdytoju.

2002 m. už nuopelnus Lietuvos valstybei prezidento Valdo Adamkaus apdovanotas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiumi.

Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo 2010 m. rugsėjo 7 d. nutarimu prezidento Valdo Adamkaus dekretas, tiek kiek juo apdovanotas Vladimiras Jakuninas, pripažintas prieštaraujančiu Konstitucijai.

2022 m. rugpjūčio 10 d. prezidentas Gitanas Nausėda dekretu dėl apdovanotojo vardo pažeminimo atšaukė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžiaus apdovanojimą V. Jakuninui.

## Šaltiniai
Jurijus Zaostrovcevas

**Jurijus Zaostrovcevas** (; g. 1956 m. rugsėjo 10 d. Maskvoje) – SSRS KGB tarnautojas ir verslininkas.

Tėvas Jevgenijus Zaostrovcevas buvo Karelijos KGB viršininkas.

Iki 1993 m. dirbo KGB, vėliau patraukė į verslą. 2000 m. išrinktas Sovkomflot direktoriumi. 2004 m. Vnešekonombank banko direktorius.
Pliūpsnio temperatūra

**Pliūpsnio temperatūra** (; *flash temperature*; ru. *температура вспышки*) – mažiausia temperatūra, iki kurios reikia pašildyti produktą, kad standartinėmis sąlygomis iš jo išsiskyrę garai akimirksniu užsiliepsnotų, jei yra liepsnos šaltinis. Gali būti, kad šioje temperatūroje garai nustos degti pašalinus liepsnos šaltinį.

Už *pliūpsnio temperatūrą* šiek tiek aukštesnė yra *[[degimo temperatūra]]* – temperatūra, kurioje garai (išsiskiriančios dujos) toliau dega bent 5 sekundes ir be pradinio liepsnos šaltinio.
Degimo temperatūra

**Degimo temperatūra** () – temperatūra, kurioje garai (išsiskiriančios dujos) toliau dega bent 5 sekundes ir be pradinio liepsnos šaltinio.

Ši temperatūra yra aukštesnė už pliūpsnio temperatūrą, bet žemesnė už savaiminio užsiliepsnojimo temperatūrą.

Šis dydis praktiškai tapatus užsiliepsnojimo temperatūrai. Sąvoka *degimo temperatūra* naudojama naftos produktams apibūdinti.
Prūsų Ylavos apskritis

**Ylavos apskritis** () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje, Aistmarių pakrantėje. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Prūsų Ylava.

## Istorija
Apskrities teritorijoje būta daug gamtos paminklų, baltų dievų kultui skirtų šventųjų ąžuolų, liepų. Vien Toravos apylinkėse iki 1945 m. buvo 417 senų liepų. Gausu aukų, arba velnio, akmenų.

1818 m. apskrities plotas buvo 1200 km², 1939 m. 1228 km². Apskrityje buvo 3 miestai: Prūsų Ylava, Kroicburgas ir Landsbergas, 10 valsčių, 111 seniūnijų.

1945 m. diduma apskrities teritorijos atiteko TSRS, joje sudarytas Kaliningrado srities Bagrationovsko rajonas, pietinis pakraštys atiteko Lenkijai.

## Gyventojai
Gyventojų surašymo duomenimis, 1871 m. apskrityje gyveno 50 269 žmonės. Įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Lietuviai
Iki XVI a. apskrities teritorijoje gyventojų daugumą sudarė prūsai notangai, kuriems bažnyčiose pamokslai būdavo verčiami į gimtąją kalbą. Vėliau daugėjo kolonistų vokiečių. Nuo XVI a. apskrityje, daugiausia jos šiaurėje, apsigyveno lietuvininkai nadruviai, dalis notangų virto lietuvininkais, jiems pamaldos, pvz., Almenhausene, Miuhlhausene, Toravoje laikytos lietuvių kalba. XVI a.- XVIII a. pradžioje dalis prūsų sulietuvėjo, vėliau dauguma vietos gyventojų suvokietėjo. Vokiečiai daugiausia įsikūrė apskrities vakaruose, lenkai – pietuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Notangai (vokiečių kalba)
* Kraštiečių tinklalapis
* Gyvenvietės ir gyventojai 1900 m. 
* Ylavos apskritis GenWiki
Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultetas

**Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultetas** – Vilniaus universiteto fakultetas, kuriame rengiami komunikacijos ir informacijos specialistai, atliekami šios mokslo krypties tyrimai. Fakultetui nuo 2022 m. vadovauja prof. dr. Renata Matkevičienė.

## Istorija
Fakultetas įkurtas 1991 m. birželio 18 d. Vilniaus universiteto Tarybos nutarimu Bibliotekininkystės, Informacijos sistemų, Knygotyros ir bibliografijos bei dviejų Žurnalistikos katedrų pagrindu. 

Universiteto istorijoje fakultetas siejamas su knygos mokslo ir leidybos bei žurnalistikos ištakomis – bibliotekos kaip informacinės sistemos sukūrimą, knygos tyrimus, pirmosios spaustuvės veiklą ir pirmojo Lietuvos laikraščio išleidimą VU.

## Veikla
Fakultete veikia formalios ir neformalios studentų organizacijos – atstovybė, draugijos, klubai. Komunikacijos fakultetas koordinuoja Vilniaus universiteto radijo stoties „Start FM“ veiklą.

Fakultetas nuo įsteigimo įsikūręs keliuose Vilniaus universiteto pastatuose: Bernardinų g. 11, Maironio g. 7 ir Saulėtekio al.9 (I rūmų 2 ir 5 aukštuose).

## Dekanai
Buvę dekanai:
* Renaldas Gudauskas (1991 – 2003),
* Domas Kaunas (2003 – 2007),
* Andrius Vaišnys (2007 – 2017),
* Rimvydas Laužikas (2017 – 2022),
* Renata Matkevičienė (nuo 2022).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Alyva (reikšmės)

Žodis **alyva** reiškia:

* *[[alyvos]]* – vasaržalis dekoratyvinis krūmas *Syringa*, (daugiaskaitinis daiktavardis, vienaskaita nenaudojamas);
* *alyva*, kitaip *[[alyvuogių aliejus]]* – alyvmedžio vaisių alyvuogių aliejus;
* *[[mineralinė alyva]]*, tiesiog *alyva* – alyvos (aliejaus) konsistencijos skystis, gaunamas iš naftos ir naudojamas kaip tepimo medžiaga, elektrinis izoliatorius ir pan.

Seniau žodis *alyva* reiškė būtent alyvuogių aliejų, kurį iš Viduržemio jūros regiono eksportuodavo ir į Vidurio bei Šiaurės Europą. Tarybiniais metais į Lietuvą alyvos (alyvuogių aliejaus) neįveždavo, tad žodis *alyva* liko praktiškai nenaudojamas. Tuo tarpu Lietuvoje vis dažniau naudojo iš naftos gaunamą produktą, kuris rusiškai vadinosi *минеральное масло* (pažodžiui 'mineralinis aliejus'), kurio pavadinimą į lietuvių kalbą vertė kaip *mineralinė alyva* (ją naudojo, pvz., siuvamosioms mašinoms, dviračiams tepti ir pan.). Kadangi kitokios alyvos Lietuvoje tuo metu nebūdavo, žodis *alyva* ėmė reikšti būtent 'mineralinė alyva'. Lietuvai atgavus nepriklausomybę ir rinkoje vėl atsiradus tikrosios alyvos, ją teko imti vadinti *alyvuogių aliejumi*.
Naftos produktai

**Naftos produktai** – iš naftos gaunami degalai, kuras, alyvos, tepalai ir kitos medžiagos, paprastai esančios gryni angliavandeniliai arba jų mišiniai.

Naftos perdirbimo gamyklos, priklausomai nuo žalios naftos sudėties ir poreikių, gali gaminti gana įvairius naftos produktus:
* Degalai ir kuras – į juos paprastai perdirba didžiąją dalį žalios naftos (benzinas, dyzelinas, žibalas, *[[fuel-oil]]*, mazutas ir kt.).
* Žaliava cheminei sintezei – plastikų ir kitų cheminių medžiagų gamyboje.
* Tepimo medžiagos (lubrikantai: tepalai ir alyvos) – medžiagos, tepančios besitrinančius paviršius ir mažinančios trintį.
* Specialiosios alyvos – naudojamos kaip elektriniai izoliatoriai, alyvos voniose ir pan.
* Tirpikliai – specialieji benzinai ir kt.
* Rišikliai – bitumai, dervos, asfaltenai ir kt. Naudojami kietų medžiagų mišiniams sukietinti, pvz., gaminant asfaltus ir pan.
* Naftos dujos – pvz., propanas. Kaupiami slėginėse saugyklose.
* Parafinai – naudojami kaip izoliuojanti hidrofobinė medžiaga (pakavime ir pan.), kosmetikoje ir medicinoje, žvakėms ir kt.
* Kiti produktai

Taip pat perdirbant naftą gaunami ir kai kurie neangliavandeniliniai produktai (iš neangliavandenilinių priemaišų ar susidaro skylant angliavandeniams)
* Sieros junginiai – kai kuriose žalios naftos rūšyse yra keli procentai sieros.
* Vandenilis – susidaro skylant angliavandeniliams. Dažnai taip gautą vandenilį sunaudoja čia pat naftos gamykloje kaip žaliavą tam tikroms gamybinėms operacijoms.

Nudistiliuojami naftos produktai skirstomi į
* *Šviesiuosius naftos produktus* – gaunami nudistiliuojant naftą 25–360 °C temperatūroje (benzinas, žibalas, dyzelinas).
* *Tamsiuosius naftos produktus* – gaunami nudistiliuojant mazutą >360 °C temperatūroje.
Aleksandras Lebedevas

**Aleksandras Lebedevas** (; g. 1959 m. gruodžio 16 d.) – TSRS KGB tarnautojas, verslininkas ir milijardierius.

1982 m. baigė Maskvos ekonomikos institutą. Pervedamas dirbti į TSRS KGB pirmąją valdybą. Vėliau pasuko į politiką ir verslą. Kovojo dėl Maskvos mero posto, tačiau pralaimėjo Jurijui Lužkovui. Pagal Forbes 2004 m. duomenis buvęs KGB darbuotojas Lebedev turi turto už 3,5 milijardus JAV dolerių ir yra 194 pagal turtingumą žmogus pasaulyje.
Pulis

**Pulis** (vengr. *Puli*) – šunų veislė, pripažįstama FCI (užregistruota 1924 m.). Dar vadinamas čigonų šunimi.

## Kilmė
Veislė yra kilusi iš Azijos. Manoma, kad pulių protėviai – Tibeto terjerai. Puliai mėgstami Vengrijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Skandinavijos šalyse.

Puliai Vengrijoje auginami daug metų. Į juos panašūs vengrų piemenų šunys komondorai, pumiai ir mudžiai. Oficialiuose šaltiniuose puliai paminėti 1751 metais.

1912 m. šią veislę atkūrė Emil Raitsits, kuris sudarė standartą. Puliai pirmą kartą pademonstruoti šunų parodoje tik 1923 metais Budapešte.

## Paskirtis
Vengrai nuo seno veisė juodakailius pulius, nes avių bandoje juos lengviau atskirti. Plėšrūs žvėrys taip pat iš tolo matydavo šunis. Aviganių kailį išblukindavo saulė. Žemyn krintančios sruogos – ne tik puošmena, bet ir apsauga. Lyjant vandens srovelės nuteka žemyn, gaurai beveik nesudrėksta. Ganydami avis, puliai kartais šokinėja per avių nugaras arba net bėga jomis, kad greičiau suvaldytų bandą (vienas pulis gali prižiūrėti apie 650 avių). Nors akis dengia plaukų sruogos, matymui jos netrukdo.

## Išvaizda

Aukštis:
* Patinai: 39-45 cm, idealus aukštis: 41-43 cm.
* Kalės: 36-42 cm, idealus aukštis: 38-40 cm.

Svoris:
* Patinai: 13-15 kg.
* Kalės: 10-13 kg.

Spalva:
* Juoda;
* Juoda su trupučiu rusvų ar pilkų atspalvių;
* Gelsvai ruda (fakó) su aiškia juoda kauke;
* Visų atspalvių pilka;
* Perlo baltumo kailis be rausvai auksinio (gelsvo) atspalvio.

Krūtinės priekyje leidžiama ne didesnė nei 3 cm skersmens balta dėmė. Baltas kailis tarp pirštu nėra trūkumas.

Nukarusias ilgas kailio sruogas reikia prižiūrėti, kad nesikauptų purvas.

## Temperamentas
Tai tarnybinis šuo, galima laikyti lauke ir namie. Lietuvos klimatas netinkamas pulių laikymui lauke. Atsparus orų permainoms, nelepus. Manoma, kad pulis – vienas sveikiausių ir stipriausių šunų.

Judrus, energingas, ištvermingas, protingas, lengvai dresuojamas, trokšta veiklos. Lėtam, pasyviam šeimininkui netinka.

Puliai labai myli savo šeimininkus ir vaikus. Iki pat senatvės išlieka žaismingi.

## Nuorodos

* Puliai Lietuvoje
* FCI puli standartas
Garbės kuopa

**Garbės kuopa** – 2007-2008 m. per LNK televiziją transliuotas lietuviškas karinis serialas. Jį kūrė prodiuserių kompanija „Videometra“. Serialą režisavo Raimundas Banionis. Vaidino žymūs Lietuvos aktoriai. Serialas 2007 m. rudenį pirmajame sezone buvo rodomas kiekvieną šeštadienį 21 val. 30 min., antrasis sezonas nuo 2008 m. rudens buvo transliuojamas šeštadienio vakarais, 21 val. 30 min. Išškyrus pirmąją serija kuri buvo parodyta 2008-08-28. 

## Filmavimas

„Garbės kuopa“ buvo filmuojamas beveik visoje Lietuvoje: Pabradėje, Šiauliuose, Panevėžyje, Kaune. Keletas serijų nufilmuota Kosove. Taip pat eilė serijų filmuota Gruzijoje: sostinėje Tbilisyje, o vėliau – už 150 km, kalnuose, buvo kuriamos sprogimų scenos. Aktoriai taip pat filmavosi karinėje bazėje kartu su gruzinų kariais ir kylančia Gruzijos kino bei teatro žvaigžde Levan Churtcija.

## Siužetas

Serialo žiūrovų kiekvienoje serijoje laukia vis nauja istorija, įspūdingi įvykiai: pradedant II pasaulio karo laikų bombos sprogimu Vilniaus centre, baigiant taikos palaikymo misija Kosove ir kruvinu susidūrimu su tarptautiniais teroristais, siekiančiais sukelti branduolinę ir cheminę katastrofą. Serialo herojų, jų draugų, giminių, artimųjų ir mylimųjų likimai susipina civiliniame ir kariniame gyvenimuose - painiuose bei skausminguose išgyvenimuose, konfliktuose ir dramose, kurių metų ir paaiškėja, kas yra kas iš tiesų.

Šis serialas pasakoja apie du jaunus vyriškius - Deividą Gašką ir Tadą Krasauską. Už muštynes jiems gresia kalėjimas. Norėdami jo išvengti abudu eina tarnauti į kariuomenę. Tadui darosi vis sunkiau palikti šeimą:netikrą girtaujantį tėvą, jo mušamus motiną, seserį, brolį, ir jam vis neramiau dėl šeimos-juk jo artimiesiems kilęs begalinis pavojus. Tuo metu nieko apie jai kylantį pavojų nenutuokianti Tado sesuo įsimyli brolio mirtiną priešą-Deividą. Deivo tėvo svajonė buvo išleisti sūnų į kariuomenę, o motina vis prisibijodama sūnaus netekties priešinasi savo vyrui. Nejausdamas Gaška pradeda naują gyvenimą-kariuomenėje jam kai ko trūksta-tik ko? 

## Kūrybinė grupė

* Režisierius – Raimundas Banionis, 
* Scenarijus –  Darius Lukoševičius, Aidas Puklevičius, Aidas Žiliukas ir Rolandas Skaisgirys,
* Idėjos autoriai – Rimantas Bagdzevičius, Alvydas Šlepikas ir Rolandas Skaisgirys.

## Pagrindiniai aktoriai

* Audrius Bružas - Deividas Gaška
* Ramūnas Cicėnas - Tadas Krasauskas
* Rimantas Bagdzevičius - Pulkininkas Vainora
* Gediminas Storpirštis - Kapitonas Vilkas
* Giedrius Savickas - Lukas Vaškevičius
* Jurgis Damaševičius - Leitenantas Algimantas Mikna
* Algirdas Gradauskas - Erikas (pravarde „Erkė“)
* Eglė Piličiauskaitė - Daiva
* Ineta Stasiulytė - Leitenantė Skrodenytė
* Gintaras Mikalauskas
* Vytautas Anužis – Romualdas Gaška
* Elvyra Piškinaitė - Liuda
* Albinas Kėleris - Juozas

## Nuorodos

* Serialo 1 sezonas
* Serialo 2 sezonas
* Apie serialą ''obuolys.lt'' seriale 
* Serialo filmavimas Gruzijoje
Mopsas

**Mopsas** ( – 'vaipytis';  – 'mažas, vikrus gyvūnėlis') – šunų veislė, registruota FCI.

## Kilmė
Mopsai buvo auginami budistų vienuolynuose ir Tibete. Vėliau, patekę į Kinijos imperatoriaus rūmus, mopsai buvo garbinami, slepiami nuo žmonių akių. Garbino už karališką ženklą – diademą, t. y. už raukšlėtą kaktą. Mopsų veislę labai puoselėjo Šungų dinastija, kuri valdė Kiniją XVI amžiuje. Šungų dinastijos laikais (960–1279 m.) mopsus šaukė Lo-Chiang-sze, vėliau – Pai (kin. trumpakojis, bukanosis).

Iš Kinijos mopsai pasiekė kitus žemynus. Kai 1500–1600 metais kinai ėmė prekiauti su Portugalija, Ispanija, Nyderlandais ir Anglija, Europą pasiekė ir kinų šunys. Manoma, kad mopsai pirmiausia pateko į Nyderlandus. Kelionių metu šuneliai gavo *Mopshond* vardą. Prancūzijoje jie atsirado 1553 m., o į Didžiąją Britaniją atkeliavo 1688 metais.

Pirmasis mopsų mylėtojų klubas buvo įsteigtas 1884 m. Anglijoje. Tais laikais juos laikė neatskiriamais damų palydovais – manyta, kad raukšlėtas mopso snukelis ir išsprogusios akutės pabrėžia neprilygstamą ponių grožį.

Išraiškingi mopsų snukeliai nuo seniausių laikų išliko dailininkų drobėse, skulptūrose. Jų ypač gausu tapybos drobėse. Anglų dailininkas William Hogarth (XIX a.) nutapė autoportretą su savo augintiniu Trump.

## Išvaizda
Kvadratiško kūno, raumeningas. Galva didelė, masyvi, apvali. Snukis trumpas, bukas, kvadratiškas, ne riestas. Ant galvos ir snukio – didelės, gilios raukšlės („diadema"). Akys tamsios, didelės, kiek išsprogusios, blizgančios. Žvilgsnis švelnus, klausiantis, susijaudinusio šuns – trykšta energija. Ausys mažos, plonos, aksominio švelnumo. Ausų galai nukabę į priekį, dengia angas. Kaklas trumpas, storas, raukšlėtas.

Liemuo trumpas, kresnas, krūtinė plati, ryškūs šonkauliai. Viršaus linija tiesi.

Priekinės galūnės labai stiprios, tiesios, statmenos. Ovalios letenos. Užpakalinės galūnės stiprios, tiesios, paralelios, ryškiais „kampais". Uodega kilpiška, užriesta ant nugaros dviem žiedais.

Kailis plonas, trumpas, minkštas, žvilgantis. Nei ilgas, nei šiurkštus, nei purus. Spalva sidabrinė, smėlinė, abrikosinė, juoda. Šviesios spalvos šunys būtinai turi turėti juodą snukio kaukę, juodas ausis. Juodos spalvos šunys gali turėti nedidelę baltą dėmelę ant krūtinės.

## Charakteris
Mopsas – kilnus, inteligentiškas, gyvybingas, linksmas šuo. Nors mopsas – mažas, jo būdas buldogiškas ir žandikaulis tvirtas – kaip jo giminaičių mastifų.

Mopsai mėgsta žmogaus draugiją. Jie ištikimi ir patikimi, bet ne lėti. Tai aktyvūs, nuolat viskuo besidomintys gyvūnai. Šie šunys gerai sutaria su svetimais žmonėmis ir gyvūnais.

Mopsai gali greitai nutukti, todėl jiems reikia daug judėjimo. Tačiau kartais reikia riboti audringus žaidimus, ypač karštomis vasaros dienomis, nes dėl trumpos nosies ir apsunkinto kvėpavimo greičiau nei kiti šunys gali gauti šilumos smūgį.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus veislės standartas ''(anglų k.)''
Labguvos apskritis

**Labguvos apskritis** (, 1818–1945 m. *Kreis Labiau*, *Landkreis Labiau*) – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Labguva.

## Geografija
Apėmė didelę šiaurinės Sembos dalį. Ribojosi su Įsruties, Tilžės ir Karaliaučiaus (Sembos) apskritimis, po 1818 m. adminstracinių teritorinių pertvarkymų – ir su Lankos (Pakalnės apskritis), Vėluvos apskritimis. Driekėsi abipus Deimenos ir Timbros upių, palei Kuršių marias.

Žymesnės gyvenvietės: Gilija, Lauknos, Laukiška, Mielaukiai, Laigyčiai, Kaimė, Papelkiai.

## Istorija
Apskrityje buvo daug lietuvių šatulinių valstiečių, vokiečių dvarų palyginti nedaug. Per 1709–1710 m. Didijį marą ir badą apskrityje mirė apie 6550 žmonių, liko tušti 386 lietuvių ūkiai. Per XVIII a. pirmosios pusės didžiąją kolonizaciją padaugėjo vokiečių, bet dėl nepalankių gamtinių sąlygų jų apsigyveno gerokai mažiau, negu gretimose apskrityse, dėl to apskrities lietuvių asimiliacija vyko lėčiau.

Apskrityje veikė daug pieninių, malūnų, lentpjūvių, durpes gamino Agilos ir Pakalvių įmonės, žuvies miltai gaminti Labguvos fabrike. Buvo 11 evangelikų liuteronų parapijų ir 1 katalikų parapija Labguvoje. Dėl laukinių žvėrių gausos Labguvos miškuose medžiodavo krašto diduomenė. juos mėgo ir Prūsijos ministras pirmininkas Hermanas Geringas.

1939 m. apskrities plotas buvo 1065 km². Buvo 111 seniūnijų su 346 gyvenvietėmis.

## Gyventojai
Gyventojų surašymo duomenimis, 1871 m. 414 apskrities gyvenviečių gyveno 52 609 žmonės. Įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Lietuviai
Vokiečių oficialios statistikos duomenimis, 1825 m. Labguvos apskrityje lietuviai sudarė iki 41 % gyventojų, 1837 m. iš 38 173 žmonių lietuvių buvo 12 948 (33,9 %), 1852 m. iš 44 807 – 14 454 (32,3 %), 1861 m. iš 47 288 – 9612 (20,3 %), 1890 m. iš 53 220 – 8666 (16,3 %), 1910 m. iš 51 057 – 4161 (8,1 %). Bažnytinės statistikos duomenimis, 1897 m. iš 45 738 parapijiečių lietuvių buvo 10 764 (23,5 %), 1912 m. iš 33 576 parapijiečių – 7289 (21,7 %). 1800 m. apskrityje veikė 20 lietuvių pradžios mokyklų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sembos genealoginiai tyrinėjimai 
* Kraštiečių tinklalapis
Birobidžanas

**Birobidžanas** (, ) – tai Rusijos miestas, bei Žydų autonominės srities administracinis centras, kuris yra netoli Kinijos sienos. Mieste gyvena 70 433 žmonių (2021).

Turi sinagogą. Mieste yra žydų religinės bendruomenės namai.

Birobidžanas įkurtas 1915 m., o miesto teisės suteiktos 1937 m.
Rusijos federaciniai miestai

**Rusijos federaciniai miestai** – 85 Rusijos Federacijos subjektai, iš kurių 3 yra federaliniai miestai – du iš jų yra didžiausi miestai Rusijoje, savo laiku buvę sostinėmis:
# Maskva – pats didžiausias Rusijos miestas bei sostinė;
# Sankt Peterburgas – antras pagal dydį miestas ir kultūrinė bei istorinė, 1714–1728 m. ir 1732–1918 m. buvusi Rusijos imperijos sostinė;
# Sevastopolis – jo, kaip trečio federalinio miesto, statusas yra neapibrėžtas dėl Krymo krizės, kurią išprovokavo 2014 m. vasaryje įvykęs valdžios perversmas Ukrainoje. Po 2014 m. Rusijos Federacijai prisijungus nepriklausoma nuo Ukrainos pasiskelbusią buvusią Krymo autonominę respubliką, 2014 m. miestas gavo federalinio miesto statusą. Vis dėlto, kadangi didžioji dalis pasaulio valstybių nepripažįsta Krymo aneksijos, tai nėra Rusijos dalis, t. y. ne federalinis miestas. Dėl šios situacijos, miesto, kaip ir viso Krymo pusiasalio, statusas lieka neapibrėžtas, *[[de facto]]* teritorija priklauso Rusijai, nors *[[de jure]]* – Ukrainai.

## Taip pat skaityti
* Rusijos Federacijos subjektai
* Rusijos miestai

## Šaltiniai
Vėluvos apskritis

**Vėluvos apskritis** () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Vėluva.

## Istorija
Vėluva – sena prūsų notangų žemė. Ją 1255 m. užėmė Vokiečių ordinas ir pastatė kelias pilis buvusių notangų pilių vietose. 1347 m. ir 1376 m. kraštą buvo užėmusi Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kęstučio kariuomenė. Vėluvoje 1362 m. pakrikštytas Kęstučio sūnus Vaidotas.

Kraštas pasižymėjo duoninių javų derliais, veikė keliolika malūnų ir kepyklų. Vėliau Vėluvos žemė garsėjo čia auginamais trakėnų veislės žirgais, veikė keli dideli jų žirgynai, buvo rengiami žirgų turgūs. 1894 m. nutiestas geležinkelis Šepučiai-Eitkūnai ir Prūsijos valstybinis plentas.

Apskrityje buvo Alnos, Tepliavos ir Vėluvos miestai, 112 gyvenviečių ir 3 valstybiniai dvarai. 1938 m. tik kelios gyvenvietės buvo pervadintos vokiškais vardais.

## Gyventojai
Didelė dalį gyventojų sudarė valstiečiai laukininkai. Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Lietuviai
Vokiečių oficialios statistikos duomenimis, 1825 m. Vėluvos apskrityje lietuviškai kalbėjo daugiau, kaip pusė gyventojų, 1852 m. apie 38 %, 1890 m. apie 25 % žmonių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kraštiečių tinklalapis
Brazilų mastifas

**Brazilų mastifas**, dar vadinamas **Fila Brasileiro** – šunų veislė, pripažįstama FCI. Kilmės šalis - Brazilija.

Daugelyje šalių kinologų organizacijos draudžia veisti šiuos šunis, o teisėsauga jų veisimui ir auginimui taiko daug suvaržymų. Lietuvoje ši veislė priskiriama prie pavojingų šunų veislių. 

## Kilmė ir paskirtis
Labai aiški brazilų mastifo ir bladhaundo giminystė: tos pačios odos raukšlės, jautri uoslė ir kiti panašūs požymiai. Jo protėviai portugalų ir ispanų buvo atvežti į Pietų Ameriką. Tuo metu Pietų Amerikoje kryžminant sunkius dogus, mastifus ir bladhaundus, buvo siekiama išvesti veislę, kuri galėtų patikimai saugoti galvijų bandas, būti sargu namams ir šeimai.

Brazilijoje brazilų mastifus veisė ir augino kaip sarginius šunis bei medžioklei. Jis turi labai gerą uoslę ir išlikusį medžioklės instinktą. 

Dabartiniais laikais auginamas kaip šeimos šuo, saugantis namus ir turtą. Jokiu būdu negalima skatinti brazilų mastifo kaip "apsaugininko" instinkto, nes jis ir taip labai stiprus.

## Išvaizda
Tai stiprus ir raumeningas šuo. Patinų ūgis ties gogu 65-75 cm, kalių 60-70 cm. Patinų svoris mažiausiai 50 kg (gali siekti 70 kg), kalių - mažiausiai 40 kg. 

Kailis trumpas, lygus, prigludęs, vienspalvis arba dryžuotas, snukis - juodas (kaip juoda kaukė). Baltos dėmės toleruojamos, bet gali būti tik ant krūtinės, letenų ir ant uodegos galiuko. Ausys nukabusios, didelės, storos, V formos ir plačios prie pagrindo.

## Charakteris ir elgesys
Brazilų mastifas labai prisiriša prie savo šeimininko ir gali būti puikus sarginis šuo pastatams ir gyvulių fermoms saugoti, tačiau sprendimus priima savarankiškai. Jo duslus lojimas girdimas labai toli ir labai charakteringas šiai veislei. 

Brazilų mastifai yra bebaimiai šunys, labai saugo savo teritoriją ir aršiai puola svetimus šunis. Šiai veislei ypač būdinga greita reakcija į grėsmę: jei šuo pajus, kad jo šeimininkui gresia pavojus, jis žaibiškai puls galimą priešą. Todėl šuo turi būti pratinamas prie svetimų žmonių, kad nepasitikėjimas jais mažėtų, tačiau įgimto "apsaugininko" instinkto panaikinti nepavyks. 

Brazilų mastifui reikia labai daug erdvės namuose ar sode, o jos trūkumas gali sukelti agresiją.

## Nuorodos

* Apie brazilų mastifą
P. S. Myliu Tave

**P. S. Myliu Tave** () – JAV 2007 m. romantinė komedija su dramos elementais. Filme pasakojama apie susitaikymą su artimo žmogaus netektimi.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Hilary Swank – Holly Reilly Kennedy
* Gerard Butler – Gerry Kennedy
* Lisa Kudrow – Denise Hennessey
* Gina Gershon – Sharon McCarthy
* James Marsters – John McCarthy
* Kathy Bates – Patricia Reilly
* Harry Connick Jr. – Daniel Connelly
* Nellie McKay – Ciara Reilly
* Jeffrey Dean Morgan – William „Billy“ Gallagher
* Dean Winters – Tom
* Anne Kent – Rose Kennedy
* Brian McGrath – Martin Kennedy
* Sherie Rene Scott – Barbara
Šventapilės apskritis

**Šventapilės apskritis** () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas vakarinėje Rytų Prūsijos dalyje, prie Aistmarių. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Šventapilė.

## Geografija
Apskrities plotas buvo 1137 km². Jos vakarinis taškas buvo Senoji Pasargė, rytinis – Robyčiai, šiaurinis – Špicai, pietinis – Šionbornas. Apskrityje buvo du miestai, Šventapilė ir Cintai, 111 seniūnijų ir 1 valstybinis dvaras (gyventojų neturėjo) bei 17 evangelikų liuteronų parapijų.

## Gyventojai
Gyventojų surašymo duomenimis, 1871 m. 414 apskrities gyvenviečių gyveno 52 609 žmonės. Įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Literatūra
* Emil Johannes Guttzeit: 100 Jahre Kreissparkasse Heiligenbeil. Geschichtlicher Rückblick auf Gründung und Entwicklung der Sparkasse des Kreises Heiligenbeil. Heiligenbeil 1942
* Emil Johannes Guttzeit: Der Kreis Heiligenbeil. Ein ostpreußisches Heimatbuch. (Hrsg.: Kreisgemeinschaft Heiligenbeil), Leer 1975
* Emil Johannes Guttzeit: Die Ordensburg Balga. Heiligenbeil 1925
* Emil Johannes Guttzeit: Die Kirche in Bladiau und ihre familiengeschichtlichen Denkmäler. Heiligenbeil 1930
* Emil Johannes Guttzeit: 600 Jahre Grunau, Kreis Heiligenbeil. Heiligenbeil 1931
* Emil Johannes Guttzeit: 600 Jahre Hohenfürst. Heiligenbeil 1932
* Emil Johannes Guttzeit: 700 Jahre Balga. Heiligenbeil 1939
* Emil Johannes Guttzeit: Jäcknitz: Rosen und Woyditten. Die Geschichte eines ostpreußischen Ritterguts. Kiel 1957

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gyvenvietės ir gyventojai 1900 m. 
* Kraštiečių tinklalapis
* Balgos pilis
Frydlando apskritis

**Frydlando apskritis** (, nuo 1927 m. **Barštyno apskritis**, *Landkreis Bartenstein*) – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Bartų Romuva.

## Istorija
Apskritis sudaryta prūsų bartų žemės viduryje iš Vokiečių ordino Frydlando ir Kroicburgo apskričių. Joje buvo 4 miestai – Bartų Romuva, Barštynas, Domnuva ir Šipenbeilis, 73 seniūnijos ir 1 valstybinis dvaras.

Po Antrojo pasaulinio karo šiaurinė apskrities dalis atiteko TSRS, didesnioji pietinė – Lenkijai.

## Gyventojai
Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Literatūra
* Heimat Bartenstein. Zsgest. v. Willi Piehl. 2. Auflage. Rendsburg: Möller, 1956.
* Stadt und Kreis Bartenstein. Ostpreußenblatt 19, 1968.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kraštiečių puslapiai
Bolonė

**Bolonė** – šunų veislė. Priskiriama prie dekoratyvinių šunų veislių. Kilmės šalis - Italija. 

Susijusi veislė - Maltos bolonė.

## Kilmė ir paskirtis
Bolonė pagal kai kuriuos šaltinius buvo auginama Italijos mieste Bolonijoje, iš čia ir veislės pavadinimas, tačiau manoma, kad veislė yra daug senesnė ir kilo iš Balearų salų. Tikriausiai šiuos šunis į Boloniją atsivežė jūrininkai.

Renesanso metais bolonė tapo populiari Prancūzijoje ir Italijoje. Ji vaizduojama XVI-XVII a. tapybos kūriniuose (Ticiano, Francisco Goya ir kitų). Tais laikais bolonė buvo laikoma labai vertinga dovana, ypač aukštuomenės sluoksniuose.

Šiais laikais bolonė laikoma tik kaip dekoratyvinis šuo parodoms arba kaip draugas šeimoje ir ypač vaikams.

## Išvaizda
Bolonė yra mažas (iki 32 cm ūgio, 6 kg svorio) šuo. Mažas, kresnas, kompaktiškas kūnas. Ilgi, minkšti, purūs, visiškai balti plaukai, kuriais padengtas visas kūnas. Kūnas – kvadratinės formos, plotis beveik atitinka aukštį. Nugara tiesi, uodega užriesta į nugaros pusę.

Galva kvadratinės formos, viršugalvis plokščias, juoda nosis. Didelės apvalios ir ryškios akys. Akių vokai juodi. Ausys išsidėsčiusios viršugalvyje ir nukarusios žemyn.

## Charakteris ir elgesys
Bolonės yra protingi ir ištikimi šunys, be to, turintys veriantį žvilgsnį. Tai - iniciatyvus ir sumanus šuniukas. Bolonė niekada nepraleidžia nė vieno žaidimo su vaikais ir nuolat ieško sau draugų tarp žmonių.

Nors maža ir meili, bolonė puikiai saugo savo šeimininkus ir namus nuo svetimų. Bet koks vagis ar grobikas bus smarkiai aplotas. Jei bolonė rodo nepasitikėjimą svetimui, ji instinktyviai jaučia kokią nors grėsmę.

Savo linksmu ir nerūpestingu elgesiu ji randa ryšį su visais aplinkiniais, labai mėgsta lenktyniauti ir peštis.

## Priežiūra
Bolonę būtina dažnai šukuoti, nes jos plaukai labai veliasi ir be priežiūros labai negražiai atrodo. Reguliariai reikia apkirpti plaukus apie akis, o galvai ir visam kūnui kerpant suteikti apvalią formą. Nuolat ir švariai reikia išplauti akis. 

Gyvenimo trukmė - 12-16 metų. Su sveikata problemų beveik nebūna. Stiprūs ir sveiki šuniukai pamišę dėl pasivaikščiojimų ir labai žavisi kelionėmis.
Heilsbergo apskritis

:: *Apie dabartinę apskritį Lenkijoje žr. [[Lidzbarko apskritis]]*.

**Heilsbergo apskritis** () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Heilsbergas.

## Istorija

Apskritis sudaryta prūsų varmių žemėje. Joje buvo miestai Heilsbergas ir Gutštatas, 104 seniūnijos ir 1 valstybinis dvaras. Po Antrojo pasaulinio karo apskrities teritorija atiteko Lenkijai. Iki 1975 m. ji buvo Olštyno vaivadijoje, nuo 1999 m. jos dalyje sudarytas Lidzbarko pavietas (Varmijos Mozūrų vaivadija).

## Gyventojai

Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kraštiečių tinklalapis
Ratmiras Cholmovas

**Ratmiras Cholmovas** (; g. 1925 m. gegužės 13 d. Šenkurske – 2006 m. vasario 18 d. Maskvoje, Rusija) – TSRS ir Rusijos šachmatininkas.

## Biografija
Nuo 1942 m. dirbo laivyne. 1943 m. sausį įstojo į Šiaurės garlaivių laivyno mašinistų kursus, kuriuos baigė po trijų mėnesių. Perkeltas į Tolimuosius Rytus. Po to dėl ligos persikėlė į Gardiną.

1946 m. laimėjo Baltarusijos pirmojo atskyrio turnyrą. 1947 m. laimėjo visasąjunginį pirmaatsyrininkų turnyrą, po to – ir kandidatų į sporto meistrus turnyrą Jaroslavlyje. Tais pačiais metais jis pasidalijo 3–4 vietas TSRS čempionato pusfinalyje, 1948 m. užėmė 12 vietą čempionato finaliniame turnyre.

Iš Baltarusijos R. Cholmovas persikėlė į Vilnių. 1951, 1952, 1953, 1955, 1957, 1958, 1960 m. tapo Lietuvos čempionu, 1950 m. pasidalijo pirmąją – antrąją vietas su Leonardu Abramavičiumi, 1949 ir 1959 m. pasidalijo pirmąją – antrąją vietas su Isaku Vistaneckiu. Po to persikėlė į Sočį.

1954 m. tapo tarptautiniu meistru. 1961 metais –  didmeistriu. 1963 m. pasidalijo pirmąją – trečiąją vietas TSRS čempionate su Spaskiu ir Šteinu, bet po tolesnės kovos čempionu tapo Šteinas. 1967 m. persikėlė į Maskvą.

Cholmovas buvo laikomas gynybinio stiliaus šachmatininku, gavo pravardę „centro gynėjas“.

Kai kuriais duomenimis maždaug aštuonis mėnesius (nuo 1960 m. rugpjūčio iki 1961 m. spalio) Cholmovas buvo aštuntasis pagal pajėgumą žaidėjas pasaulyje.

## Šaltiniai

* Ратмир Холмов : [Избранные партии]. Москва : Физкультура и спорт, 1982. 142, [2] с.

## Išnašos
T.I.

**Clifford Joseph Harris, Jr** (g. 1980 m. rugsėjo 25 d. Atlantoje, JAV) – amerikiečių reperis, dainų autorius, aktorius, geriau žinomas sceniniu vardu **T. I.**

## Diskografija
### Albumai

### Singlai

## Filmografija
;Televizija
* *[[The O.C.]]* (2005), save
* *[[Punk'd]]* (2005), save
* *[[Entourage]]* (2008)

;Filmai
* *[[ATL]]* (2006), Rashad Swann
* *[[American Gangster]]* (2007), Stevie Lucas
* *[[For Sale]]* (2008), Omar Burgess
* *[[Fast & Furious]]* (2009), Troy
* *[[Bone Deep]]* (2010),
* *[[Takers]]* (2010)

## Nuorodos
*
Karaliaučiaus kaimiškoji apskritis

**Karaliaučiaus kaimiškoji apskritis** () – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1939 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos administracinis teritorinis vienetas. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Centras – Karaliaučius.

## Istorija
Apskritis sudaryta iš Karaliaučiaus priemiesčių ir kaimiškųjų vietovių. 1894 m. prie jos prijungtas dar ir Gutenfeldas, Lautas, Lindenau, Metgyčiai. Tuo metu apskrityje buvo 109 kaimai ir miesteliai bei 3 valstybiniai dvarai, kuriuose nuolatinių gyventojų nebuvo. 1927 m. nuo apskrities atskirta 12 kaimų.

1939 m. sujungta su Žuvininkų apskritimi, sudaryta nauja, Sembos apskritis. Po Antrojo pasaulinio karo apskrities teritorijoje buvo sudarytas Kaliningrado rajonas, vėliau ir jis prijungtas prie Karaliaučiaus.

## Gyventojai
Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kraštiečių tinklalapis
Panika

**Panika** – ūmus potraukis bėgti ir slėptis, susidūrus su neišvengiamu pavojumi. Panika pasireiškia staigia ir stipria baime, kuri užvaldo ar užgožia mąstymą, dažnai apima visą grupę žmonių ar gyvūnų. Panika paprastai atsiranda katastrofinėse arba kitose grėsmingose, žiauriose situacijose (apiplėšimas, įsilaužimas, susišaudymas), kurios sukelia pavojų panikos veikiamų žmonių ar gyvūnų sveikatai, gerovei. Panika gali būti vadinamas intensyvus ir ūmus nerimas.

Žodis *panika* kilęs nuo graikų k. žodžio *panikon*, reiškiančio *priklausantis [[Panas (mitologija)|Panui]]*, nes šis graikų dievas paslaptingais garsais miškuose ir laukuose neva galėjo sukelti didelę, nepagrįstą baimę bandoms, minioms ar pavieniams žmonėms apleistose vietose.

## Išnašos
ELISA

**ELISA** (*Enzyme-Linked ImmunoSorbent Assay*) – biocheminis metodas, dažniausiai naudojamas imunologijos srityje, siekiant nustatyti antikūnų ar antigeno buvimą mėginėlyje. ELISA buvo naudojama kaip diagnostinė priemonė medicinoje, augalų patologijos studijose bei įvairių pramonės sektorių kokybės kontrolės procesuose.

Supaprastintas proceso aprašymas: nežinomas antigeno kiekis pritvirtinamas prie paviršiaus, tada paviršius praplaunamas atitinkamais antikūnais, kurie prisijungia prie antigeno. Prie naudojamo antikūno prijungiamas fermentas, kuris chemiškai paveikia vėliau pridedamą medžiagą, kurios pokytis gali būti atitinkamai interpretuojamas. Pvz., fluorescentinio ELISA atveju, apšvietus mėginėlį, antigeno/antikūno kompleksai švyti, kas suteikia galimybę pamatuoti antigeno kiekį.

## Nuorodos
* Animuota ELISA testo iliustracija
* ELISA metodų palyginimas
Piratai (filmas)

**Piratai** () – 2005 metų JAV pornografinis filmas. Filme daugiau nei 300 specialiųjų efektų, kai kurios scenos nufilmuotos istoriniame laive. Filmo biudžetas didžiausias pornografinių filmų istorijoje. Sukurtas originalus muzikos takelis, išleistas Dolby Digital 5.1 surround sound formatu. Filmo kritikai *Piratus* pavadino „dažniausiai aptariamu suaugusiųjų metų filmu“.

2008 metais išleistas filmo tęsinys, antroji filmo dalis.

## Siužetas
1763 metais, kapitonas Edward Reynolds nesėkmingai užsiiminėjo piratų medžioklės veikla. Nei jis, nei kiti jo komandos nariai nelaikė jo sėkmingu lyderiu. Juo tikėjo tik viena jo įgulos narė, Jules. Kuomet jie sėkmingai išvaduoja jūroje plūduriuojančią merginą vardu Isabella, ji jiems papasakoja apie tai, kaip jos vyro laivas buvo sunaikintas pirato, vardu Victor Stagnetti, ir jo įgulos. 

Kapitonas Reynoldas ir jo įgula pradeda pirato Stagnetti medžioklę, kad sustabdyti jo žemėlapio, slepiančio paslaptingąją salą, paiešką. Informacijai apie piratų vadovo planus išgauti, įgula apsistoja piratų landynėje. Čia kapitonas Edwardas susitinka su vietinėmis merginomis Madelyn ir Christina, o jo įgulos narė Jules nueina į pasimatymą su savo buvusiu vaikinu Marco. Viso to eigoje, piratų kapitonas Stagnetti, sėkmingai aptinka slaptąjį ginklą, kurį jam surasti padėjo Isabellos vyras Manuelis. 

Edwardo įgula galiausiai susiduria galutiniame mūšyje su piratų kapitonu Stagnetti. Jo pabaigoje, piratas Stagnetti lieka nukautas, nutraukiant jo blogio veiklą šiame regione. 

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jesse Jane – Jules
* Carmen Luvana – Isabella
* Janine Lindemulder – Serena
* Devon – Madelyn
* Teagan Presley – Christina
* Evan Stone – Kapitonas Edward Reynolds
* Tommy Gunn – Kapitonas Victor Stagnetti
* Kris Slater – Manuel Valenzuela
* Austyn Moore – Angelina
* Jenaveve Jolie – Piratų šokėja
* Steven St. Croix – Marco

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Drėgmė

**Drėgmė** paprastai reiškia vandenį mažais kiekiais. Drėgmė apibūdinama **drėgniu** – vandens kiekiu kūno masės arba tūrio vienete (atitinkamai g/kg ir g/m3), vandens masės procentine dalimi kūnuose.

Drėgmės kiekis (drėgnumas) labai svarbus įvairiuose maisto produktuose, tokiuose kaip sūris, bei džiovintuose produktuose, pvz., arbatoje. Per didelė drėgmė gali pagreitinti bakterijų dauginimąsi, maisto gedimą, pelyjimą, puvimą.

Per didelė drėgmė dažniausiai nepageidaujama, nes sukelia puvimo procesus medienoje ir kitose organinėse medžiagose, metalų koroziją bei trumpą sujungimą.

Gyventojai ir verslininkai įdeda daug pastangų apsisaugojimui nuo drėgmės poveikio, parduodama daug nuo drėgmės apsaugančių produktų. Daugelis prekių pakuojamos su išdžiovinančiais agentais, dažniausiai pagamintais iš silicio oksido.

Drėgmės sąvoka gali būti naudojama apibūdinti ir kitiems skystiems tirpikliams, ypač esantiems kietose medžiagose.

## Šaltiniai
Didysis kanjonas

**Didysis kanjonas** – stačių šlaitų tarpeklis Arizonos valstijoje, JAV. Didžioji dalis tarpeklio užimamo ploto priklauso Didžiojo kanjono nacionalinio parko teritorijai. Tarpeklį išgraužė Kolorado upė bei jos intakai per daugiau kaip 6 milijonus metų. Kanjono gylis – apie 1600–2000 m, ilgis 446 km, o plotis kinta nuo 6,4 iki 29 km.

Priešistoriniais laikais Didžiojo kanjono apylinkėse gyveno indėnai, kurie statydavosi gyvenvietes pačiame tarpeklyje bei jo urvuose. Laikoma, kad pirmasis Didįjį Kanjoną išvydęs europietis buvo García López de Cárdenas, lankęsis čia 1540 m.

Didysis kanjonas buvo beveik nežinomas iki laikotarpio po JAV pilietinio karo. Pirmoji ekskursija buvo atlikta 1869 m. vienarankio majoro John Wesley Powell mažomis medinėmis valtimis kartu su kitais devyniais vyrais, iš kurių tik šeši sėkmingai baigė kelionę. Powell matomus kanjono nuosėdinių uolienų sluoksnius prilygino „įspūdingos knygos lapams“.

## Nuorodos

* Grand Canyon svetainė
Kuvasas

**Kuvasas** (vengr. *Kuvasz*) - šunų veislė, registruota FCI. Kilmės šalis - Vengrija.

## Kilmė ir paskirtis
Panašūs į kuvasus šunys, manoma, buvo auginami dar 375 m. pr. m. e. Manoma, kad kuvasų šunų veislė atsirado maždaug XIII a. Vengrijoje. Senovėje, pasak įvairių šaltinių, kuvasai buvo auginami kaip sodybų sargai ir lokių medžioklei. 

Spėjama, kad kuvasas - Tibeto dogo giminaitis.

Pirminė kuvasų paskirtis buvo galvijų apsauga, tačiau Vengrijoje jie naudojami ir ganymui.

## Išvaizda
Kuvaso patinų ūgis siekia 76 cm, o svoris 62 kg - tai gana įspūdingai atrodantis šuo. Žvilgsnis išraiškingas. Kūnas tvirtas ir raumeningas.

Kailis baltos spalvos, plaukai banguojasi arba garbanojasi. Labai išsiskiria juodos, įdėmiai aplinką stebinčios akys ir juodos pigmentinės dėmės aplink nosį ir nasrus.

## Charakteris ir elgesys
Kadangi kuvasas yra prisitaikęs saugoti galvijų bandas, jis labai savarankiškas. Šios veislės šunų temperamentas labiausiai pasireiškia tada, kai reikia kažką saugoti ir ginti. Ideali aplinka kuvasui - namas su sodu, kur jis gali turėti "savo teritoriją".

Pasižymi aukštu intelektu. Linkęs prisirišti prie šeimininko ir jo šeimos (jaučiasi jos nariu). Labai jautrus sukrėtimams.

Jei su kuvasu nuo mažų dienų buvo elgiamasi švelniai, bet kartu jis buvo auklėjamas tvirtai ir užtikrintai (bet ne jėga), tai bus labai ištikimas ir ramus, geras namų sargas ir draugas. Šiurkštus elgesys gali sukelti agresiją - tai gali būti gana pavojinga.

Kuvasas gali būti geras kelionės draugas ir palydovas, tačiau ne visada paklūsta komandoms. Negalima šio šuns dresuoti asmenų gynybai, nes gali pasireikšti įgimtas pavojingas instinktas pulti priešą. Nuo mažų dienų kuvasas turi būti auklėjamas, kaip bendrauti su žmonėmis ir kitais gyvūnais. 

Tai labai ištvermingas ir fizinį aktyvumą mėgstantis šuo.

## Nuorodos
*Kuvasų augintojų klubas Vengrijoje