open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Virginija Juršienė

**Virginija Jasiūnaitė-Juršienė** (g. 1950 m. liepos 16 d. Valentuose, Biržų raj.) – Lietuvos dailininkė keramikė.

## Biografija
Augo Vilniuje. Baigė M. K. Čiurlionio meno mokyklos skulptūros specialybę. 1974 m. baigė Lietuvos dailės institutą, J. Adomonio mokinė. 1976–1996 m. Vilniaus „Dailės“ kombinato dailininkė. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

## Kūryba
Keramikos kūriniai („Ateiviai“ 1986 m., „Luotai“ 1987 m., „Pievų miestas“ 1996 m., „Margi portretai“ 2004 m., „Moterys iš niekur“ 2005 m.) postmodernistinės krypties, būdinga konceptualumas, eksperimentavimas. Sukūrė asambliažų, objektų instaliacijų („Nestabilūs“ 2001 m., „Knyga – inversija“ 2003 m., „Klasės“ 2004 m.

Nuo 1974 dalyvauja parodose, individualios parodos surengtos Erfurte 1981, Vilniuje 1992 m., 1993 m., 1996 m., 2000 m., Kėdainiuose 1992 m.), konkursuose, projektuose Lietuvoje ir užsienyje (Pasaulinis taikomųjų menų konkursas Kanadzava-1999). Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Virginija Jasiūnaitė-Juršienė
Dvin Artašat

**Artašato „Dvin“** – Armėnijos futbolo klubas iš Artašato.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1982 m. Nuo 1993 m. žinomas Artašat pavadinimu, o nuo 1995 m. Dvin.

Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Žlugo 1999 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Dinamo Erewan

**Dinamo Erewan** skirtingu metu vadinosi trys Armėnijos futbolo klubai:

* FA Ararat Erewan 1938–1954 m.;
* FA Ulis Erewan 2000–2004 m. (kaip Dinamo-2000 ir Dinamo-Zenit);
* Dinamo FA Erewan 1936–1937 m. ir 1992–2007 m.
Loṙi FC

**Vanadzoro „Loṙi“** – Armėnijos futbolo klubas iš Vanadzoro.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1936 m. Po 2005 m. sezono komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas. 

2006–2016 m. nevykdyta jokia veikla.

2017 m. kovo 2 d. buvo atkurtas klubas. Rungtyniavo 2017–2018 m. Pirmoje lygoje. Tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir po sezono perkelti į aukščiausią šalies lygą.

## Emblema

Vaizdas:Lori Vanadzor old logo.png|
Vaizdas:Lori Vanadzor 2017 m. logo.png|


## Apranga

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

|}
Šaltiniai: 

## Garsesni žaidėjai
*  Xabi Auzmendi (2019–2020)
*  Christian Jiménez (2019–2020)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Zankezur Goris

**Goriso „Zankezur“** – buvęs Armėnijos futbolo klubas iš Goriso.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1984 m. Atkūrus nepriklausomybę žaidė aukščiausioje lygoje. Nutraukė veiklą 1997 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
*
SC Nairi Erewan

**Jerevano „Nairi“** – buvęs Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.

## Istorija
klubo ištakos siekia 1954 m. Atkūrus nepriklausomybę, žaidė aukščiausioje lygoje, bet iškrito į Pirmą lygą. 

Turėjo finansinių problemų ir 2000 m. klubas buvo likviduotas.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
*
Nig Aparan

**Aparano NIG** – buvęs Armėnijos futbolo klubas iš Aparano.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1990 m. Vieną sezoną žaidė aukščiausioje lygoje 1992 m. 

Vėliau iškrito į Pirmą. O, galiausiai, buvo likviduotas.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
*
Dinamo Egvard

**Jegvardo „Dinamo“** – Armėnijos futbolo klubas iš Jegvardo. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1990 m., kai buvo įkurtas „Zorovan“.

1993 m. perregistruotas ir tapo „Evgrad“. 

2002 m. radosi „Dinamo“. Kartais abejojama dėl klubų tapatybės ir istorinio tęstinumo. 

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Raktų žiedas

**Raktų žiedas** – žiedas, kuriuo keli raktai susegami į vieną ryšulį arba raktas (raktų ryšulys) susegamas su raktų pakabuku. Žiedas paprastai būna metalinis, kartais – plastikinis. Raktų žiedus imta naudoti po 1800 m.

Paprastai raktų žiedas pagamintas iš spyruokliškai stangrios vielos, paprastai sudarančios dvi apvijas (kartais – tris). Vielos galai būna glotnūs, kad nedraskytų kišenių ar nesužeistų rankų. Tokį galą galima atlenkti (paleistas jis grįžta į pirmykštę vietą) ir ant jo užverti naują raktą, kuris po to stumiamas, kol apsisuka visą ratą ir lieka laisvai užvertas ant žiedo. Panašiai išimami ant žiedo užverti raktai.

Šiais laikais vietoj žiedų naudojami karabino tipo žiedai (metalinis žiedu sulenktas strypelis, kurio spraga užveriama specialiu spyruokliuojančiu ar srieginiu įtaisu), ant kurių raktus lengviau užverti ar nuo kurių juos lengviau nuimti.


File:Keyring.png|Rakto žiedas su plastikiniu pakabuku
File:Leather key chain.JPG|Rakto žiedas, ant kurio užverti keli raktai ir odinis pakabukas.
File:Keyscloseup.jpg|Raktų ryšulys, sujungtas žiedais
Arabkir Erewan

**Jerevano „Arabkir“** – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1977 m. kai buvo įkurtas Kanaz klubas.

Nuo 1995 m. žinomas Arabir pavadinimu. 1997 m. išformuota komanda, o klubas likviduotas.

## Pasiekimai
* Armėnijos TSR čempionas (1978 m.)
* Armėnijos TSR taurės laimėtojas (1978 m.)

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
CSKA Erewan

**Jerevano CSKA**, o kituose šaltiniuose **[[ZSKA Erewan]]** arba **[[BKMA Yerevan]]** – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano. 

**BKMA** ( arba ; Banaki Kentronakan Marzakan Akumb Yerevan), išvertus iš armėnų kalbos reiškia Armijos Centrinis Sporto Klubas. 

1997 m. bankrutavo. 2019 m. atkurtas. Namų rungtynes žaidžia „Vagharshapat“ Futbolo Akademijos stadione.

## Istorija
### Senasis CKSA klubas
Klubo ištakos siekia sovietmetį, kai buvo įkurtas Jerevano CSKA. 

Viduryje 1997 m. sezono komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.
### Naujųjų laikų CKSA klubas
2019 m. atkurtas klubas ir žaidė Pirmoje lygoje. 

2019–2020 m. sezone liko ketvirtoje vietoje, o 2020–2021 m. užėmė antrą vietą ir pateko į Premjer lygą.

2021–2022 m. debiutavo Premjer lygoje. Užėmė devintą vietą ir dėl iųlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse.

## Pasiekimai
* Armėnijos TSR taurės laimėtojas (1948, 1949 m.)

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}
; Nuo 2019 m. (atkūrimas)

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* RSSSF duomenų bazė
* CSKA Footballfacts.ru
Antanas Jusaitis

**Antanas Jusaitis** (1871 m. vasario 11 d. Barzdai, Šakių valsčius – 1942 m. lapkričio 3 d. ten pat) – Lietuvos kunigas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1895 m. baigė Seinų kunigų seminariją, įšventintas kunigu. Studijuodamas platino draudžiamą lietuvių spaudą. Kunigavo Garliavoje, Sudarge, Krasnapolyje (Palenkės vaivadija). 1900–1905 m. studijavo teisę Fribūro universitete, jį baigęs išvyko į JAV, Laurenso lietuvių Šv. Pranciškaus parapijos pirmasis klebonas. Įsteigė lietuviškų knygų biblioteką, rėmė visuomenines lietuvių organizacijas, dalyvavo blaivininkų veikloje, 1913 m. su kitais įsteigė organizaciją „Lietuvos vyčiai“, buvo jų dvasios vadas. 1916 m. išvyko į Maspetą (Niujorko valstija), su kun. A. Miluku įsitraukė į Lietuvos valstybės atkūrimo veiklą.

Parašė knygą „Lietuvių tautos istorija ir dabartiniai jos siekiniai valstybingumo atžvilgiu“ ( 1918 m., lietuvių k. 1927 m., fotografuotinis leid. Vilnius, 1991 m.), kuri buvo išsiuntinėta JAV senatoriams, užsienio šalių ambasadoriams, į Paryžiaus taikos konferenciją vykstančiam JAV prezidentui T. V. Vilsonui. 1918 m. jis grįžo į Lietuvą, kunigavo, iki 1930 m. dirbo istorijos ir lotynų kalbos mokytoju Šakių gimnazijoje.

## Šaltiniai
FA Širak-2 Gyumri

**Giumri „Širak-2“** – Armėnijos futbolo klubas iš Giumri, klubo Sirak Gyumri klubo dukterinė komanda.

## Istorija

## Pasiekimai
* Armėnijos TSR čempionas (1979, 1980, 1987 m.)
* Armėnijos TSR taurės laimėtojas (1973 m.)

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
*
Algimantas Jusionis

**Algimantas Jusionis** (1954 m. liepos 17 d. Kaunas – 2003 m. rugpjūčio 14 d. Klaipėda) – Lietuvos tapytojas.

## Biografija
Tėvai Stasys Jusionis ir Aldona Ličkutė-Jusionienė, brolis Vidmantas Jusionis. 1979 m. baigė Lietuvos dailės instituto Architektūros ir dizaino fakulteto Vizualaus dizaino katedrą Klaipėdoje, 1993–2003 m. joje dėstė. Dirbo Klaipėdos „Dailės“ kombinate. 1996–2003 m. Lietuvos dailininkų sąjungos Klaipėdos skyriaus pirmininkas.

## Kūryba
Nutapė ekspresyvios stilistikos fovistinių peizažų, natiurmortų, portretų. Vyrauja ryškios spalvos, energingi potėpiai, šiurkšti faktūra, naudojamas raiškus juodas kontūras, pabrėžiantis dramatinę įtampą. Sukūrė spalvotų piešinių ciklą („Klajojančios sielos“ 1997 m.). Būdingas simboliškumas, apibendrintos formos. Surengė 20 individualių parodų (Klaipėda 1991 m., 1997 m., 2004 m., Vilnius 1996 m., 1999 m., 2002 m., Hamburgas 1999 m.), dalyvavo 40 grupinių parodų, rengė plenerus, tarptautinius simpoziumus, parodas.

## Šaltiniai
FA Armavir

**Armaviro FA** – Armėnijos futbolo klubas iš Armaviro. Dalyvavo pirmosiose šalies pirmenybėse.

## Istorija
klubo ištakos siekia 1965 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje Armėnijos lygoje, bet joje neįsitvirtino. Iširo 2003 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Raktų pakabukas

**Rakto pakabukas** – dekoratyvinis arba funkcinis pakabukas, nešiojamas ant raktų žiedo arba karabino.

Raktų pakabuko funkcijos:
* raktų atpažinimo – leidžia atpažinti panašius ar vienodus raktus ar raktų ryšulius;
* puošimo – dekoratyvus pakabukas yra papuošalas;
* su raktais nesusijusios:
** organizacijos logotipas – nurodo organizaciją ar instituciją, kuriai priklauso raktų savininkas;
** šviestuvėlis – pakabukas yra mažas žibintuvėlis, kuriuo galima apšviesti rakinamą užraktą ir pan;
** nuotolinis valdymo pultelis − pulteliu galima atrakinti automobilio dureles, garažo vartus ir pan;
** atkimštukas – įrankis buteliams atkimšti;
** USB atmintukas;
** kubotanas;
** ir pan.

Šiais laikais paplitę elektroniniai pakabukai:
* nuotoliniai pulteliai. Seniau paplitę buvo IR sąsajos pulteliai, dabar – naudojantys radijo bangas.
* RFID – pasyvūs radijo dažnių identifikatoriai, kurie leidžia rakto savininkui įeiti į daugiabučio namo bendros paskirties patalpas (balkonus, sandėliukus, treniruoklių sales, baseiną ir kt.) arba į tam tikras darbovietės patalpas.
Kubotanas

**Kubotanas** – savigynai skirtas ginklas, kartu esantis lazdelės formos raktų pakabukas. sukurtas
*Soke Kubota Takayuki*.

Kubotanas yra javaros variantas. Tai paprastai 14 cm ilgio ir apie 1,5 cm storio lazdelė, panaši į flomasterį ar kiek storesnė. Prie raktų žiedo prisegtas kubotanas atrado kaip dekoratyvinis raktų pakabukas.

Kubotanas naudojamas labai panašiai kaip javara. Ginantis kubotanu kaip ir javara atakuoja kaulėtas, minkštas vietas ir nervų rezginius – krumplius, dilbį, tarpuakį, blauzdas, pilvą, saulės rezginį, stuburą, smilkinius, šonkaulius, kirkšnis, kaklą, akis ir kt.
Kubotanas laikomas kumštyje arba nukreiptas priekin. Kumštyje sugniaužtas kubotanas sustiprina smūgius kumščiu. Su prisegtais raktais kubotaną galima naudoti kaip mažą spragilą. Kubotanu galima atakuoti visas vietas, kurias atakuoja piršto dūriais, tik kubotanas veikia stipriau. Pvz., policininkas gali viena ranka (žastu ir dilbiu) sugriebti sulaikomąjį už kaklo, o kita ranka kubotanu bakstelėti į sulaikomojo strėnas. Taip naudojamas kubotanas sukelia stiprų skausmą, kuris priverčia sulaikomąjį pasiduoti.

Kubotano (kaip ir javaros) naudojimas ypatingas tuo, kad jo techniką naudoti gali ir neturėdamas paties kubotano, o naudodamas parankinius įrankius, kurie paprastai būna tiek pat efektyvūs, kaip ir kubotanas. Kubotano pakaitalu gali būti susuktas žurnalas, plaukų šepetys, rašiklis, flomasteris ar storas pieštukas, pagaliukas ir kt.

Kubotanas (plastikinė, metalinė ar medinė lazdelė) yra tiek panašus į kasdienius daiktus, kad įstatymais juos uždrausti praktiškai neįmanoma. Tiesa, JAV draudžiama kubotanus įsinešti į lėktuvus. JAV ir D. Britanijoje kubotanus galima nešiotis viešose vietose.

## Nuorodos
* Official Kubotan Techniques - Kubota and Peters
Ašvinė

**Ašvinė** – upė šiaurės Lietuvoje, Joniškio rajone; Virčiuvio kairysis intakas. Prasideda šalia Gasčiūnų kaimo, teka į šiaurę ir šiaurės rytus. Įteka į Virčiuvį 46 km nuo jo žiočių, į vakarus nuo Pūraičių.

Pagrindinis intakas – Naga (kairysis). Vidutinis nuolydis 110&nbsp;cm/km. Patvenkta 15,9 ha ploto Mielaičių tvenkiniu . Prie Ašvinės esančios gyvenvietės: Gasčiūnai, Kurmaičiai, Mielaičiai, Pošupės, Melniai, Balkaičiai.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *ašva* („kumelė“).

## Šaltiniai
Džoso plynaukštė

**Džoso plynaukštė** () – apie 8000 km² plynaukštė Nigerijoje, į rytus nuo Abudžos. Vidutinis aukštis 1300 m, didžiausias – 1753 m.

Būdingas subekvatorinis klimatas. Džoso plynaukštė susiformavo iš gneisų ir granito intruzijų, čia esama užgesusių ugnikalnių, krateriuose – ežerų. Esama alavo, niobio, volframo, cirkono, geležies, aukso, sidabro, švino rūdų, urano telkinių. Gausu krioklių.

Džoso plynaukštėje prasideda Jobės, Kadunos, Gongolos, Hadedžijos upės.

## Išnašos
Audra (upė)

**Audra** – upė šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone. Prasideda Varaščinos durpyne į šiaurės rytus nuo Audrelio ežero. Teka į pietvakarius, prateka Rokiškėlių ežerą. Toliau vadinamas **Audrupiu**. Vidurupis ir žemupys teka plačiu senslėniu. Bečių miške pasuka į pietvakarius, teka tarp Aukštakalnių ir Margėnų žuvininkystės tvenkinių. Įteka į Sartų ežero šiaurinį galą (Audrakampio ežerą).

Vaga sureguliuota. Vidutinis nuolydis: aukštupyje – 383&nbsp;cm/km, vidurupyje – 110&nbsp;cm/km, žemupyje – 20&nbsp;cm/km.

Upėvardis kildinamas nuo *audra, aldra* („smarkus vėjas“).

## Šaltiniai
Audruvė

**Audruvė** () – upė šiaurės Lietuvoje ir pietų Latvijoje; Virčiuvio kairysis intakas. Prasideda Niūraičių apylinkėse, Vilkiaušio miško pakraštyje. Teka į šiaurės rytus Joniškio rajonu, kerta Šiaulių-Rygos geležinkelį. Toliau teka Latvijos Jelgavos savivaldybe. Įteka į Virčiuvį 20 km nuo jo žiočių.

Intakai – Purvė, Klumpė (kairysis), Kiriena (dešinysis).

Vaga sureguliuota. Vidutinis nuolydis 113&nbsp;cm/km. Prie Audruvės esančios gyvenvietės: Kirnaičiai, Anapolis, Bariūnai, Skilvioniai.

Upėvardis (dar žinomas kaip *Aldruvė*) kildinamas nuo žodžių *audra, aldra* („stiprus vėjas, vėtra“).

## Šaltiniai
Subekvatorinis klimatas

**Subekvatorinis klimatas** – klimato juosta tarp pusiaujo ir atogrąžų (tropinės) klimato juostų. Klimatą čia lemia musonai, todėl žiema sausa, o vasara drėgna. Temperatūra aukšta. Kritulių skirtingais sezonais iškrinta labai netolygiai. Šioje klimato juostoje yra savanų ir mišriųjų retmiškių ir subekvatorinių musoninių miškų zonos. Subekvatorinių musoninių miškų zonoje sausasis sezonas trunka 2,5–4,5 mėnesius, auga visžaliai ir lapus metantys miškai. Klimatą labiausiai nulemia pusiaujo musonas.

Klimato juosta driekiasi per Šiaurės Amerikos pietinę dalį, kai kurias Karibų salas, šiaurinę dalį Pietų Amerikos, Brazilijos plynaukštę, didelę dalį vidurio Afrikos, pietinę ir pietrytinę Azijosdalį, šiaurinę Australiją, daug Ramiojo vandenyno salų.

## Šaltiniai
Mutacionizmas

**Mutacionizmas** – koncepcija, pagal kurią organizmų evoliucija vyksta šuoliais. Evoliucijos varomoji jėga esą pavieniai dideli paveldimi organizmų pakitimai – makromutacijos (saltacijos). Dėl jų iš karto atsiranda naujos gyvybės formos, o iš šių, esant palankioms sąlygoms, – naujos rūšys. Natūralioji atranka nepadedanti naujoms rūšims atsirasti, ji tik mažinanti gyvybės formų įvairovę (šalinanti tas organizmų formas, kurios neatitinka aplinkos sąlygų).

Nuo autogenezės mutacionizmas skiriasi tuo, jog neigia evoliucijos tolydumą.

Mutacionizmo pradininkas – H. De Frysas (1848–1935 m., Nyderlandai).

## Šaltiniai
Henrikas Giedraitis

**Juozas Henrikas Giedraitis** (1940 m. vasario 22 d. Kaune – 2022 m. vasario 22 d. ten pat) – Lietuvos krepšinio žaidėjas ir treneris.

## Biografija
Baigė Kauno 4-ąją vidurinę mokyklą. 1959–1963 m. studijavo Kūno kultūros institute. 1957–1972 m. rungtyniavo Kauno „Žalgiryje“. Vėliau ilgą laiką dirbo trenerio Vlado Garasto asistentu, jam padėjo treniruoti ir Lietuvos rinktinę. 1989–1990 m. ir 1992–1993 m. Kauno „Žalgirio“ vyr. treneris. 1996 m. vadovavo Lietuvos jaunimo rinktinei.

## Sportiniai pasiekimai
* 1958 m. TSRS jaunių krepšinio pirmenybių čempionas
* 1957–1972 m. „Žalgirio“ krepšinio klubo komandos narys (sužaidė virš 1000 rungtynių šios komandos sudėtyje), ilgametis (10 metų) „Žalgirio“ ekipos kapitonas.
* 1964 m. kandidatas į TSRS olimpinę rinktinę
* 1972 m. TSRS III vietos laimėtojas
* Daugkartinis Lietuvos čempionas
* Sužaidė 46 tarpvalstybines rungtynes atstovaudamas Lietuvos rinktinei ir pelnė 257 taškus
* Lietuvos nusipelnęs krepšinio treneris
* Kauno „Žalgirio“ trenerio asistentas. 1984 m. TSRS II vietos laimėtojas, 1985, 1986, 1987 m. SSRS čempionas. 1986 m. Tarpkontinentinės V. Joneso taurės laimėtojas. Europos taurės varžybų II vietos laimėtojas (2 kartus)
* Lietuvos rinktinės trenerio asistentas. 1995 m. Europos vicečempionas
* „Žalgirio“ vyr. treneris (2 metus)
* Tris dešimtmečius vadovauja KTU komandai
* Europos jaunimo čempionais tapusios Lietuvos rinktinės treneris
* Plungės „Olimpo“, Kauno „Laveros“ vyr. treneris

## Šaltiniai
Albertas Juška

**Albertas Juška** (g. 1931 m. rugsėjo 10 d. Rimženčiuose, Tauragės apskr. – 2014 m. gruodžio 21 d. Klaipėdoje) – Lietuvos pedagogas, Mažosios Lietuvos istorikas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1953 m. baigė lietuvių kalbą ir literatūrą Klaipėdos mokytojų institute, 1958 m. – Vilniaus pedagoginiame institute. 1974 m. pedagogikos mokslų kandidatas.

1958–1968 m. vidurinių mokyklų, 1968–1976 m. Klaipėdos 15-osios vidurinės mokyklos direktorius. 1974–1991 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetų, 1991–2001 m. – Klaipėdos universiteto dėstytojas, nuo 1977 m. docentas. 1975–1979 m. Pedagogikos fakulteto dekanas, 1979–1989 m. mokslo reikalų prorektorius.

A. Juška 2014 m. gruodžio 21 d. tragiškai žuvo Klaipėdoje pėsčiųjų perėjoje per avariją. 

Mažosios Lietuvos enciklopedijos, Visuotinės lietuvių enciklopedijos, leidinių apie Mažają Lietuvą straipsnių autorius. Pirmasis detaliai ir plačiai atskleidė Evangelikų bažnyčios ir mokyklų, ypač lietuviškų, raidą Prūsijoje nuo XVI a.

## Bibliografija
* Diktantai: Lietuvių kalbos rašyba ir skyryba, 1967 m.
* Paauglių teigiamo požiūrio į mokymąsi ugdymas, 1977 m.
* Kai kurie studentų mokslo tiriamojo darbo klausimai, 1984 m.
* Jie mokė mus, 1991 m.
* Lietuvininkų žemė, su J. Mališausku ir V. Pupšiu, 1994 m.
* Lietuvos mokykla ir pedagoginė mintis 1918–1941 m., vienas autorių, 1996 m.
* Mokyklos pedagogika, su V. Jakavičiumi, 1996 m.
* Mažosios Lietuvos Bažnyčia XVI–XX a., monografija, 1997 m.
* Lietuvos reformatų bažnyčios, vienas autorių, (), 1998 m.
* Mažosios Lietuvos mokykla, monografija, Klaipėda, 2003 m.
* Miestelis prie Lendros, Vanagio ir Šusties, monografija, Klaipėda, 2020 m.

## Šaltiniai
T-90

**T-90** – rusiškas trečios kartos, pagrindinis kovinis tankas, gaminamas Rusijoje.

Tankas – T-72 modernizacija (projektavimo pradžioje buvo vadinamas T-72BU, vėliau pervardytas T-90). T-90 įmontuotas 125 mm 2A46 lygiasienis pabūklas, 1G46 artileristo taikiklis, naujas variklis, ir šiluminiai taikikliai. Į standartines apsaugos priemones įeina plieno, sudėtinių šarvų ir Kontakt-5 SRŠ mišinys, lazerinis įspėjimo imtuvas, Nakidka maskuotė ir Shtora infraraudonųjų spindulių PTVR slopinimo sistema. EMT-7 elektromagnetinių impulsų kūrėjas naudotas bandymams, bet nenaudojamas su dabartiniais T-90 tankais.

## Raida

1992 m. Rusijos Federacijos gynybos ministerija paskelbė, kad nebeįmanoma vienu metu  gaminti dviejų pagrindinių kovinių tankų modelių. Kadangi ir T-80 „kokybė“ ir pigesnio T-72B „kiekis“ buvo gaminami dviejose skirtingose gamyklose, ir kiekviena gamykla buvo gyvybinė savo miesto ekonomikai, valdžia davė mažus įsakymus abiem. Omskas pagamino penkis T-80U, o Žemutinis Tagilas pagamino penkiolika T-72, ir abi gamyklos pagamino dar daugiau tikėdamosios laimėti didelius eksporto užsakymus. Žemutinis Tagilas pagamino kelis T-72BM, T-72B modernizuoti su trečios kartos SRŠ vadinamais Kontakt-5, kurie jau buvo naudojami T-80U tankuose.

Norint dar padidinti T-72 eksportą ir šansus, kad jis taptu vienintelis Rusijos gaminamas pagrindinis tankas, T-80U pranašesnė gaisro kontrolės sistema taip pat buvo įtraukta į naująjį T-72BU. T-90 buvo sukurtas Kartsevo-Venediktovo konstruktorių biuro „Uralvagonzavod“ gamykloje, Žemutiniame Tagile. Šis gamybos modelis paremtas T-72BM dizainu, su savybėmis iš T-80 tankų serijos.

T-90 su 630 kW varikliu buvo pradėtas gaminti 1993 metais. Į jo sudėtį įeina Kontakt-5 SRŠ ant jo korpuso ir bokštelio. T-90 planas atstovauja kiekvieną T-72 sistemų modernizavimą, įskaitant ir pabūklą. T-90 yra apsaugotas trijų sluoksnių šarvais: pirmasis sluoksnis sudėtiniai šarvai ant bokštelio, antrasis sluoksnis Kontakt-5 SRŠ ir trečiasis yra Shtora apsauginė sistema.

Pirmieji T-90 tankai buvo panaudoti Dagestano invazijoje 1999 m.

**Modeliai**
* **T-90** – originalus, nemodifikuotas modelis.
* **T-90K** – vado T-90 versija. 
* **T-90E** – T-90 eksporto versija.
* **T-90A** – sustiprintas bokštelis, V-92S2 variklis, termovizorius.
* **T-90S** – T-90A eksportinė versija. Taip pat vadinama *T-90C* (Rusų kirilicos raidė *C*).
* **T-90SK** – T-90S vado versija. Skiriasi radijo ir navigacine įranga. 
* **T-90S „Bhishma“** – modifikuotas T-90S Indijai.
* **T-90M** – Prototipo variantas. Nauji SRŠ šarvai „Relikt“, naujas 930 kW variklis, patobulintas bokštelis ir šarvai, naujas pabūklas, palydovinė navigacija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Aukspirta

**Aukspirta** – upė pietvakarių Lietuvoje, Šakių rajone, dešinysis Šešupės intakas. Prasideda į pietus nuo Išdagų kaimo. Teka į vakarus Užnemunės lyguma. Įteka į Šešupę 86 km nuo jos žiočių, šalia Rukšnių. Aukštupyje yra Valakbūdžių tvenkinys.

Intakai: Kamšupis (kairysis), Kiaulupė, Vaitiekupis, Mažoji Aukspirta (dešinieji). Slėnis siauras, negilus. Vidutinis nuolydis 129&nbsp;cm/km. Prie Aukspirtos esantys kaimai: Ežeriūkai, Naudžiai, Jundilai, Panoviai.

Upėvardis greičiausiai kilęs nuo tokio pat pavadinimo balos. Jos pavadinimą bandoma sieti su žodžiu *aukuoti* („supti, linguoti, liūliuoti“).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Nakties dangaus švytėjimas

**Nakties dangaus švytėjimas** – reiškinys, matomas naktį giedrame danguje, kai nešviečia Mėnulis. Dažniausiai dėl fotocheminių reakcijų švyti aukštesni nei 70&nbsp;km atmosferos sluoksniai. Iš apšviestosios Žemės rutulio dalies į neapšviestąją patekus Saulės radiacijai, būna liuminescencinis atmosferos švytėjimas. 20–30 % nakties dangaus švytėjimo yra iš žvaigždžių, Zodiako šviesos. Nakties dangaus švytėjimas yra maždaug 5000 kartų silpnesnis už Mėnulio pilnaties šviesą.

## Šaltiniai
Antanas Juška (1819)

**Antanas Juška** (1819 m. birželio 16 d. Daujotai, Ariogalos valsčius – 1880 m. lapkričio 1 d. Kazanė, 1990 m. perlaidotas Veliuonoje) – Lietuvos kunigas, tautosakininkas, leksikografas.

## Biografija
Brolis Jonas Juška. 1843 m. baigęs Vilniaus kunigų seminariją kunigavo įvairiose parapijose, 1854–1862 m. – Pušalote, 1862-1864 – Vilkijoje, 1865–1871 m. – Veliuonoje, altarista gyveno Alsėdžiuose. Per 1863 m. sukilimą 9 mėn. rusų valdžios kalintas. 1879 m. išvyko pas brolį Joną į Kazanę, rūpindamasis surinktų dainų spausdinimu, ten ir mirė.

## Veikla

Alsėdžių, Pušaloto, Veliuonos, Vilkijos apylinkėse užrašė apie 7000 dainų ir apie 2000 melodijų, aprašė veliuoniškių ir pušalotiečių vestuvių apeigas. Svarbiausius užrašymus paskelbė knygose. 1863 m. išleido elementorių „Abecela“, kurioje vietoje lenkiškų *sz* ir *cz* vartojo *š* ir *č*. 1853–1854 m. parašė apie 7000 žodžių lenkų – lietuvių žodyną. Sudarė 30 000 žodžių lietuvių – lenkų žodyną su šnekamosios kalbos sakiniais. Peterburgo mokslų akademija išspausdino šio žodyno dalis, galutinėje redakcijoje žodžiai buvo verčiami į rusų kalbą. Apie 1875 m. parašė latvių – lietuvių – lenkų žodyną (apie 6000 žodžių, neišspausdintas). J. Bodueno de Kurtenė pastangomis Krokuvoje 1900 m. išleistas jo surinktų lietuvių liaudies dainų melodijų rinkinys ().

Antanas Juška įtvirtino tautosakos rinkimo ir publikavimo principus (tekstų autentiškumas, pateikėjų metrikos), jo tautosakiniai darbai turėjo įtakos XIX a. lietuvių literatūros plėtotei.

## Bibliografija
* Lenkų-lietuvių žodynas (*Słownik polsko-litewski*), 1853–1854 m.
* Abecela, 1863 m.
* Lietuviškos dainos, 3 t. 1880–1882 m. 2 leid. 1954 m.
* Svotbinė rėda veliuonyčių lietuvių, 1880 m.
* Lietuviškos svotbinės dainos, 2 t.1883 m., 2 leid. 1955 m.
* Lenkų-lietuvių žodynas (*Słownik polsko-litewski*), d. l (A–D raidės) išsp. 1897 m., d. 2 (E-J raidės) – 1904 m., d. 3 (iki žodžio kuokštuotis) – 1922 m.

## Literatūra
* Juozas Tumas. Lietuvių literatūra rusų raidėmis ir broliai Juškos-Juškevičiai, Kaunas, 1924 m.
* Antanas Mockus. Broliai Juškos, Vilnius, 2003 m.

## Šaltiniai
Naktigonė

**Naktigonė** – bendras kaimo arklių ir ariamųjų jaučių (jų tik per orę) ganymas vasaros bei rudens naktimis. Dažniausiai į naktigones jodavo jaunesnieji šeimos nariai. Jaučius (atskirai nuo arklių) dažniausiai ganydavo merginos. Bendrose kaimo ganiavose naktigoniai ganydavo pasikeisdami: vieni miegodavo, kiti budėdavo.

Kai kur (pvz., Kupiškio apylinkėse) iki XX a. pr. ganyklose naktigoniams būdavo statomos daržinėlės.

Paprotys išnyko, valstiečiams išsiskirsčius į vienkiemius.

## Šaltiniai
Antanas Juška (1902)

**Antanas Juška** (1902 m. sausio 14 d. Gelažiai, Vadoklių valsčius – 1985 m. kovo 19 d. Vilnius) – Lietuvos astronomas, mokslo populiarintojas, spaudos darbuotojas, visuomenės veikėjas, daktaras.

## Biografija
1925 m. baigė Getingeno universitetą. 1929 m. jame apgynė astronomijos daktaro disertaciją.

1925–1927 m. mokytojavo Pasvalio, 1927–1930 m. Vilkaviškio, 1930–1936 m. Biržų gimnazijose. 1934–1937 m. Švietimo ministerijos Kultūros departamento, 1937–1939 m. Kauno 5-osios gimnazijos, 1939–1940 m. Valstybės teatro Kaune direktorius. 1935–1938 m. Sąjungos Vilniui vaduoti pirmininkas. 1941–1942 m. Švietimo vadybos Mokslo ir meno departamento direktorius. 1929–1944 m. su pertraukomis – Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1941 m. docentas. 1958–1984 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.

Žurnalistinį darbą pradėjo 1919 m. Vilniuje kaip laikraščio „Nepriklausoma Lietuva“ kronikos vedėjas, vėliau dirbo ir dienraščio „Laisvė“ redakcijoje. Vėliau rašė į leidinius Lietuva, „Lietuvos aidas“, „XX amžius“, „Židinys“, „Kultūra“ ir kt. 1935–1938 m. žurnalo „Mūsų Vilnius“ redaktorius. 1939 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą. Pokario metais publikacijas skelbė žurnale „Mokslas ir gyvenimas“, kituose populiariuose leidiniuose. Parašė per 300 mokslinių ir populiarių knygų, brošiūrų, straipsnių iš astronomijos ir matematikos, vadovėlių. 

## Bibliografija
* Astronomijos vadovėlis, 1928 m.
* Matematinės analizės pagrindai, vadovėlis, 1934 m., 1941 m.
* Fizika, vadovėlis, d. 1 1940 m.
* Vilniaus byla, 1940 m., 2 leid. 1990 m.
* Kelionė po Saulės sistemą, 1958 m.
* Mėnulis, 1960 m.
* Saulės sistema ir jos vystymasis, 1960 m.
* Mikalojus Kopernikas, 1962 m.
* Nuo Žemės iki Plutono, 1964 m.
* Matematika, vadovėlis, su kitais, 1966 m., 2 leid. 1970 m.
* Žvaigždynų pasauliai, 1972 m.
* Astrofizika, vadovėlis, kartu su G. Kakaru bei A. Ažusieniu, 1977 m.
* Astronomijos enciklopedinis žodynas, sudarytojas, vienas autorių, 1984 m.
* Saulės šeima, 1985 m.

## Įvertinimas
* 1939 m. Prancūzijos Garbės legiono ordinas
* 1939 m. Belgijos Karūnos komandoro ordinas

## Šaltiniai
Aukštoji Gervė

**Aukštoji Gervė** – upė šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone; Apaščios dešinysis intakas. Prasideda Šniurkiškių apylinkėse. Teka į šiaurės vakarus, aukštupyje prateka Biržų girią. Įteka į Apaščią 10 km nuo jos žiočių, prie Kašeliškių.

Intakai – Gervė (dešinysis), Ūžia (kairysis). Prie Aukštosios Gervės esantys kaimai: Pagervėlė, Latveliai, Pagervė, Perkūniškis.

Upėvardis kilęs nuo paukščio pavadinimo *gervė*.

## Šaltiniai
Jonas Juška (1815)

**Jonas Juška** (1815 m. birželio 8 d. Dilbėje, Žarėnų valsčius – apie 1886 m. gegužės 11 d. Kazanėje, 1990 m. perlaidotas Veliuonoje) – Lietuvos kalbininkas.

## Biografija
Brolis Antanas Juška. Mokėsi Kražių kolegijoje, 1840-1844 m. Charkovo universitete studijavo klasikinę filologiją. Mokytojavo įvairiuose Rusijos miestuose, nuo 1875 m. – Kazanėje.

## Mokslinė veikla
Bendravo su J. B. de Kurtenė. Recenzavo A. Šleicherio lietuvių kalbos gramatiką (1857, rusų k.). Veikale „Kalbos lietuviško liežuvio ir lietuviškas statrašimas arba ortograpija“ pateikė pirmą išsamesnę lietuvių kalbos tarmių klasifikaciją. Jas skirstė į žemaičių, Mažosios Lietuvos lietuvių, ariogališkių ir rytiečių, aptarė pagrindines ypatybes. Bendrinėje kalboje siūlė vartoti raides *š*, *č* vietoje *sz*, *cz*, *v* vietoj *w*, raides *i*, *ė*, minkštumą žymėti dešininiu ženklu ('). Parašė lietuvių kalbos gramatiką (1863 m., rusų k., neišleista), joje pirmasis pavartojo terminus skaitvardis, galūnė, skiemuo. Rašė „Lietuvių kalbos šaknų žodyną“, lygino lietuvių, latvių ir prūsų kalbos žodžius, pateikė slavų kalbų atitikmenų. Rašė ir lietuvių-rusų-lenkų kalbų žodyną, bet abu liko nebaigti. Jonas Juška – pirmasis lietuvių kalbininkas, domėjęsis lietuvių kalbos ir sanskrito santykiais, sudarė lietuvių-sanskrito žodynėlį (rankraštis). Prisidėjo prie A. Juškos leksikografijos ir tautosakos veikalų rengimo, redagavo jo lietuvių-lenkų žodyną, galutinai suredagavo 10 lankų, išvertė iki L raidės į rusų kalbą, patikslino vertimą į lenkų kalbą.

## Bibliografija
* Kalbos lietuviško liežuvio ir lietuviškas statrašimas arba ortograpija, 1861 m.

## Literatūra
* Juozas Tumas. Lietuvių literatūra rusų raidėmis ir broliai Juškos-Juškevičiai, Kaunas, 1924 m.
* Antanas Mockus. Broliai Juškos, Vilnius, 2003 m.

## Šaltiniai
Stasys Jusionis

**Stasys Jusionis** (1927 m. rugpjūčio 24 d. Radviliškyje – 2022 m. rugpjūčio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas tapytojas, spaudos darbuotojas, redaktorius.

## Biografija
1947 m. baigė Panevėžio gimnaziją. 1947–1950 m. studijavo Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, 1953 m. baigė LSSR dailės institutą.

1953–1971 m. žurnalo „Genys“ meninis redaktorius, 1971–1989 m. vyr. redaktorius.

Nuo 1960 m. LSSR dailininkų sąjungos narys, nuo 1966 m. sąjungos pirmininko pavaduotojas, nuo 1982 m. sekretorius. 1967–1977 m. SSRS dailininkų sąjungos valdybos, 1977–1983 m. SSRS dailės fondo prezidiumo narys.

Žmona Aldona Ličkutė-Jusionienė, sūnūs Algimantas Jusionis ir Vidmantas Jusionis.

## Kūryba
Nutapė teminių kompozicijų („Derlius“, „Sekmadienis“, abi 1974 m.; „Alutį gėriau“ 1969 m.), portretų („Vidutis“, 1969 m.; Vytautas Kybartas, 1972 m.; Vincas Svirskis, 1975 m.). Jiems būdinga ekspresija, apibendrintas piešinys, ryškių spalvų kontrastai, energinga pastoziška tapysena, raiški faktūra. Peizažuose savitai interpretavo Lietuvos gamtovaizdį, perteikė metų laikų įvairovę, gamtos gyvybingumą, naudojo etnografinius motyvus („Sode“, 1966 m.; „Kelias“, 1967 m.; „Senoji Žemaitija“, 1969 m.; „Drevernoje“, 1971 m.). Ryški improvizacija, vaizdų simboliškumas.

Surengė 10 individualių parodų Lietuvoje – Vilniuje (1970 m., 1977 m., 2008 m.), Kaune, Šiauliuose (abi 1978 m.), Panevėžyje (1984 m.), dalyvavo parodose užsienyje – Rusijoje, Estijoje, Latvijoje, Vokietijoje, Italijoje. Kūrinių turi Lietuvos ir Rusijos dailės muziejai.

## Įvertinimas
* 1977 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1981 m. LSSR valstybinė premija 

## Šaltiniai
Romualdas Juška

**Romualdas Juška** (g. 1942 m. sausio 2 d. Kvėdarnoje) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas, futbolo teisėjas, nuo 1983 m. FIFA teisėjas.

## Biografija
1972–1976 m. Vilniaus futbolo mokyklos treneris. 1977–1986 m. sporto draugijos „Nemunas“, 1986–1992 m. sporto draugijos „Žalgiris“ instruktorius. 1972 m. TSRS sąjunginės kategorijos teisėjas. Nuo 1995 m. Lietuvos futbolo teisėjų kolegijos pirmininkas.

## Komandos
* 1959-1961 m. Klaipėdos „Baltija“
* 1962-1965 m., 1970-1971 m. Vilniaus „Žalgiris“
* 1966 m. Lvovo SKA
* 1967 m. Maskvos CSKA
* 1968-1969 m. Charkovo „Metalist“
* 1971-1973 m. Vilniaus „Pažanga“

## Sportiniai pasiekimai
* 1970 m. geriausias Lietuvos futbolininkas
* 1971 m. Lietuvos čempionas
* 1980-1984 m. 5 kartus buvo geriausiųjų TSRS teisėjų trejete: 1983 m. – pirmas, 1981 m. – antras. Teisėjavo kelioms dešimtims tarptautinių rungtynių, iš jų 6 tarpvalstybinėms, 1980 m. – Maskvos olimpinių žaidynių futbolo turnyre.

## Šaltiniai
Aunuva

**Aunuva** – upė rytų Žemaitijoje; Ventos kairysis intakas. Prasideda Šiaulių rajone, 5 km į pietus nuo Raudėnų, Užpelkių miške esančiame durpyne. Teka į pietus, Šiaulių rajone prateka eilę miškų: Užpelkių, Gintenių, Kibgirės. Toliau teka Kelmės rajonu. Žemupyje pasuka į pietvakarius ir įteka į Ventą 316 km nuo jos žiočių, šalia Ramučių kaimo.

Intakai – Šeškupis, Gumilta (kairysis), Šatrija (dešinysis). Aukštupio slėnis siauras ir gilus, žemiau pelkėtas (plotis 200–600 m). Žemupio vaga sureguliuota. Prie Aunuvos esančios gyvenvietės: Aukseliai, Ramučiai.

Upėvardis galimai susijęs su  („avinas“).

## Šaltiniai
Šviesos tarša

**Šviesos tarša** arba **fototarša** – pernelyg didelis ar įkyrus dirbtinio apšvietimo naudojimas. Šviesos tarša itin pasižymi dideli miestai: čia šviesą skleidžia pastatų apšvietimas, gatvių apšvietimo žibintai, šviečiančios reklamos, ofisai, gamyklos, prekyvietės, stadionai. Dėl šviesos taršos praktiškai neįmanoma stebėti naktinio dangaus, ji daro neigiamą poveikį ekosistemoms, žmonių sveikatai. Debesuotu oru virš miestų susiformuoja šviesos skraistė.

Apšvietimui sunaudojama 1/4 pasaulio elektros energijos todėl šviesos naudojimas prisideda prie šiltnamio efekto. Šviesa miego metu neigiamai veikia ir žmonių sveikatą: sukelia galvos skausmą, nuovargį, nervingumo padidėjimą. Pastovus fluoresencinių lempų naudojimas kelia kraujospūdį. Kadangi gamtoje natūraliai egzistuoja dienos ir nakties ciklai, šviesos tarša daro neigiamą poveikį ir ekosistemoms: šviesa baido zooplanktoną, todėl sužydi dumbliai, taip pat sutrikdo naktinių drugių ir vabzdžių elgseną, dėl to dar nukenčia ir naktį žydintys augalai, nes nelieka kam jų apdulkinti. Aukštų pastatų švytėjimas blaško migruojančius paukščius. Intensyvi šviesa itin trukdo stebėti naktinį dangų, todėl astronomijos observatorijos įsikūrusios toliau nuo didesnių miestų. Tačiau eiliniai miestiečiai negali ryškiai matyti naktinio dangaus objektų.
Šviesos taršą iš dalies galima sumažinti keičiant gatvių žibintus į ne tokius ryškius ir mažiau skaidančius šviesą į aplinką, atsisakant nebūtino pastatų apšvietimo.


Vaizdas:Light pollution It's not pretty.jpg|Nakties dangus: kairėje – matomas neapšviestoje vietovėje, dešinėje – matomas didmiestyje
Vaizdas:Skyline Frankfurt am Main (jha).jpg|Frankfurtas naktį
Vaizdas:Šviesos skraiste.jpg|Vilniaus miesto šviesos skraistė matoma už ~30 km nuo centro
Nakties dangus

**Nakties dangus** – dangus, matomas nakties metu, nusileidus Saulei. Tuomet galima stebėti dangaus kūnus, kurie ryškiai matomi tik naktį: Mėnulį, planetas, žvaigždes, kometas.

Nakties dangus ir jo tyrinėjimai turi svarbią istorinę reikšmę tiek senovės, tiek dabartinėse kultūrose. Senovėje žemdirbiai pagal naktinio dangaus objektų padėtį nustatydavo laikotarpį, kuomet sodinti kultūrinius augalus. Kai kurios kultūros nakties dangaus objektus sujungė į žvaigždynus, juos apipynė legendomis ir mitais. Iš to išsivystė astrologija, siejusi žmogaus likimą su žvaigždėmis. Vėliau nakties dangus tapo astronomijos mokslo objektu.

Šiais laikais nakties dangaus stebėjimui trukdo šviesos tarša.
Dabramisliai

**Dabramisliai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Alizavos, 13 km į šiaurę nuo Kupiškio, prie senojo kelio Kupiškis–Pandėlys, Kupiškio marių dešiniajame krante.

## Etimologija

Manoma, kad vardą davė kaimo savininkas J. Kolyška. 1932 m. pavadinimą siūlyta keisti į *Lėveniškius*, *Pavieškelį* ar *Upeliškius*. Gyventojai tam pritarė, tačiau nė vienas neprigijo.

## Istorija

XIX a. vid. Dabramislių teritorijoje buvo Viežgų kaimo žemė, priklausiusi Lailūnų dvarui, vėliau – Viežgų palivarko savininkui Juozapui Kolyškai. Šio amžiaus 4-ame dešimtmetyje atkelti keli ūkiai iš Bagdonų. Pavadinimas minimas nuo 1867 m.

Spaudos draudimo laikais kaime buvo lietuviškų knygų slėptuvė. 1915 m. slenkant I pasaulinio karo frontui didžioji dalis kaimo sudegė. 1932 m. išskirstytas vienkiemius. Pokariu priklausė „Gegužės pirmosios“, „Naujo gyvenimo“ ir Alizavos kolūkiams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dapšiai (Kupiškis)

**Dapšiai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Šimonių, 12 km į pietryčius nuo Kupiškio, šalia kelio Nociūnai–Šimonys. Rytiniu pakraščiu teka Pelyša, iš pietų prieina Šimonių giria.

## Istorija

XVII–XVIII a. kaimas priklausė Pienionių seniūnijai, Pelyšių vaitijai, 1784 m. Kupiškio parapijos inventoriuje minimas kaip Čartoriskos valda. Nuo 1818 m. priklausė Viešintų parapijai, vėliau – Šimonių valstybiniam dvarui. Iki 1915 m. priklausė Ukmergės apskrities Puponių valsčiui, vėliau – Nociūnų tarybiniam ūkui ir sunyko, kai Nociūnai tapo centrine gyvenviete.

1915 m. einant Pirmojo pasaulinio karo frontui kaimas visiškai sudegė. Buvo atstatytas, tačiau 1918 m. vėl sudegė. Keletą metų nuo 1934 m. veikė Gaigalių pradinės mokyklos kompleksas.

1949 m. spalio 31 d. įkurtas kolūkis „Naujoji žemė“. Vėliau Dapšiai priklausė kolūkiui „Mūsų rytojus“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ramybė

**Ramybė, ramuma** – būsena, kai objektui nedaro įtakos išoriniai veiksniai. Kalbant apie žmogų, ramybė suvokiama kaip poilsis nuo aplinkos dirgiklių bei judėjimo, atsiribojimas nuo triukšmo. Tykuma dažnai siejama su gamta, tyla, vienatve. 

Ramybė teigiamai veikia žmogaus savijautą: mažina stresą, nerimą, suteikia laimės pojūtį. Teigiama, jog laikas praleistas gamtoje teigiamai veikia tiek vaikus, tiek suaugusius.

Moksliniai tyrimai rodo, kad nusiraminti padeda įsitraukimas į supančia aplinką arba pasigerėjimas gamtiniu kraštovaizdžiu, kuris skatina klajoti mintimis ar tiesiog atsipalaiduoti ir pamiršti kasdienius rūpesčius. Tokia natūrali aplinka, nors ir kiekvienam imponuojanti savitu kraštovaizdžiu, skatina relaksaciją, refleksiją.

Ramybės pojūtis taip pat pasiekiamas praktikuojant jogą, medituojant. Budizme proto ramybė įvardijama *passaddhi* terminu. Manoma, kad atsisiejimas nuo pastovaus minčių srauto veda į nušvitimą.

Akstinai, skatinantys ramybę:
* natūralus kraštovaizdis, miškai;
* vandens telkiniai (upės, jūra, ežerai ir kt.);
* paukščiai, kita gyvūnija;
* didelės atviros vietos.

Akstinai, trikdantys ramybę:
* triukšmo tarša;
* šviesos tarša;
* transportas;
* miestai, gyvenvietės, gamyklos;
* didelis kiekis žmonių.

## Išnašos
Javara

**Javara** () – japoniškų kovos menų ginklas, trumpas storas strypelis, kurio abu galai, jį sugniaužus kumštyje, kyšo apie 2 cm. Javaras dažnai naudoja kaip porinį ginklą. Javaras naudoja metimuose, kaulams laužyti, baksniams į skausminius taškus.

Analogiškas ginklas Filipinų kovos menuose vadinamas *pasak* arba *dulodulo*.

Teigiama, kad javaros naudojimas išsivystė iš japoniško kovos peiliu (*tanto-jutsu*) technikų. Tam tikromis sąlygomis (pvz., drėgnu oru) peilis gali įstrigti makštyje, tad tanto-džiutsu turėjo technikų, kaip kautis peiliu makštyje. Be to, tokios technikos yra saugesnės, mažesnė tikimybė, kad veiksmas bus mirtinas ar žalojantis.
Žmogus, treniruotas naudoti javaras, gali efektyviai jomis apsiginti. Daugelis teisinių sistemų javarų naudojimo nereguliuoja. Javara yra vienas iš lengviausiai slepiamų ginklų.

Suėmus javarą svarbu ją prispausti nykščiu, nes atkištas nykštys yra silpna vieta – priešininkas gali lengvai už jo sugriebti.

## Javarų variantai
XX a. viduryje JAV policininkų tarpe javaras populiarino profesorius Frenkas Macujama (*Frank A. Matsuyama*). Jis sukūrė javaros variantą, kuris gali būti naudojamas kaip mirtinas ginklas.

Kitas javaros variantai yra:
* kubotanas – raktų pakabukas javara.
* kopo lazdelė (*koppo stick*) – javara su virveline kilpele, pro kurią prakišami du pirštai.

## Nuorodos
* The Incredible Six Inch Death Stick – Yawara – jutsu 
* The Yawara Stick
Autobusų stotis

**Autobusų stotis** – aikštė autobusams stovėti ir manevruoti su specialiais pastatais autobusų ir maršrutinių taksi keleiviams aptarnauti. Infrastruktūrą sudaro peronai, tvarkaraščiai ir kitos informacinės priemonės, bilietų kasa, laukiamoji salė, saugykla, dispečerinė, parduotuvė ar maitinimo įstaiga ir kt.

## Didžiausios autobusų stotys

Užimanti 150 000 m² *Chennai Mofussil Bus Terminus* autobusų stotis Čenajuje (Indija) yra didžiausia Azijoje. 2010 m. ši autobusų stotis vienu metu aptarnavo 500 autobusų ir 3000 autobusų bei 250 000 keleivių per dieną.

Didžiausia požeminė autobusų stotis Europoje yra Kamppi Centre (Helsinkis, Suomija), pastatyta 2006 m. Stotis kainavo 100 milijonų eurų ir buvo suprojektuota bei pastatyta per 3 metus. Stotis užima 25 000 m², kasdien iš stoties išvyksta 700 autobusų, kurie veža 170 000 keleivių.

## Lietuvoje
Lietuvoje pirmoji autobusų stotis įrengta 1928 m. Kaune, kitos pradėtos statyti XX a. 7-ajame dešimtmetyje: 1965 m. Utenoje ir Radviliškyje, 1966 m. Šiauliuose, 1967 m. Vievyje, 1970 m. Anykščiuose ir Molėtuose, 1972 m. Gargžduose, 1974 m. Vilniuje ir Šalčininkuose, 1975 m. Kupiškyje, Skuode ir Vilkaviškyje, 1976 m. Naujojoje Akmenėje, 1977 m. Kretingoje ir Kryžkalnyje, 1978 m. Jonavoje ir Šilalėje, 1979 m. Varėnoje ir Lazdijuose, 1980 m. Zarasuose, 1981 m. Druskininkuose ir Ignalinoje, 1982 m. Rokiškyje. Šiuo metu Lietuvoje veikia 51 autobusų stotis.


Kėdainių autobusų stotis.JPG|Kėdainių autobusų stotis (rekonstruota 2009 m.)
Klaipėdos autobusų stotis.jpg|Klaipėdos autobusų stotis (pastatyta 2009 m.)
Nidos autobusų stotis.JPG|Nidos autobusų stotis
Ppc saules miestas 1.jpg|Šiaulių autobusų stotis (rekonstruota 2007 m.)
Vilniaus autobusų stotis2.JPG|Vilniaus autobusų stotis


## Taip pat skaitykite
* Autobusų dispečeris
* Autobusų stotelė

## Šaltiniai
Jonas Lasickis

**Jonas Lasickis** (, , 1534 m. Lasicė, Brohuvo valsčius, Mazovijos vaivadija – 1599 m. Zaslavlis ar 1602 m. Vilnius ?) – lenkų bajoras, radikaliosios reformacijos veikėjas, aktyvus kovotojas su katalikybe.

## Biografija
Studijavo Ciuriche, Paryžiuje. Iki 1567 m. kalvinas, vėliau susijęs su čekų broliais. 1556-1581 su pertraukomis, keliavo po Vakarų Europą. 1581 m. ar 1582 m. gyveno Vilniuje, vėliau Zaslavlyje prie Minsko.

Parašė traktatą „Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus“, kuriame perpasakojo Mykolo Lietuvio, A. Gvaninio, J. Dlugošo, S. fon Herberšteino, J. Maleckio pasakojimus apie lietuvių ir žemaičių tikėjimą. Pateikė žinių apie žemaičių buitį, verslus, būdą – mini, kad jie esą gero būdo, dori, apie jų papročius – vestuves, laidotuves, kai kurias kalendorines šventes. Paliudijo, kad jau XVI a. per Rygą ir Karaliaučių prekiauta su Vakarų Europa Lietuvos linų pluoštu ir sėmenimis, tai skatino tekstilės pramonės plėtrą. Jis nekritiškai rėmėsi kitų autorių veikalais, nes nemokėjo lietuviškai. Stengėsi Vakarų Europos tautoms šią šalį pavaizduoti egzotišką; pateikė nemažai tikrovės neatitinkančių duomenų. Lietuvių mitologijai įdomus jo sudarytas **[[Sąrašas:Jono Lasickio žemaičių dievai|dievybių sąrašas]]** su trumpais kiekvieno aprašymais.

Jo traktatu nekritiškai rėmėsi Teodoras Narbutas, Juozapas Ignotas Kraševskis, Simonas Daukantas, Jonas Basanavičius.

## Literatūra
* H. Barycz. Jan Łasicki. Wrocław, 1973.

## Bibliografija
* *Clades-Danriscanorum*, 1578.
* Lenkų įsiveržimo į Valakiją istorija (*Historia de ingressu Polonorum in Valachiam*), 1584, V. Sirokomlės vertimas lenkų kalba: *Historja wtargnięcia Polaków na Wołoszczyznę*, Petersburg, 1855.
* Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus (*De diis Samagitanim caeterorumque Sarmatarum et falsorum Christianorum*), išl. 1615, 1627, 1868; lietuvių k. Vilnius, 1969 m.)

## Šaltiniai
Autobusų stotelė

**Autobusų stotelė** – viešojo transporto autobusų (kartais – ir troleibusų) sustojimo vieta, skirta įlaipinti ir išlaipinti keleivius. Paprastai būna įrengta kelio važiuojamosios dalies pakraštyje: gyvenvietėje – ant šaligatvio, užmiestyje – šalia kelkraščio. Dažniausiai prie stotelės įrengta nedidelė aikštelė, kurioje sustojęs autobusas ar troleibusas netrukdo eismui; miestuose, kur yra specialios autobusų linijos, tokios aikštelės nėra būtinos.

Autobusų stotelę žymi kelio ženklas (Lietuvoje – specialus ženklas „autobusų stotelė“) su tos stotelės pavadinimu. Taip pat būna autobusų tvarkaraščiai, ypač užmiestinių ar tarpmiestinių autobusų stotelėse. Keleiviams, laukiantiems autobuso, įrengti suoliukai, pastogės, šiukšliadėžės.

## Taip pat skaitykite
* Autobusų stotis
Viva pasaulio taurė

**Viva pasaulio taurė** – tarptautinės futbolo varžybos, organizuojamos NF-Board tautų rinktinėms, neprikausančioms FIFA. Planuojamos rengti kas dvejus metus.

2006 m. lapkritį Oksitanijoje buvo surengtos pirmosios varžybos. 
## Varžybų rezultatai

* *Pasitraukė prieš varžybas.*

## Prizas

VIVA pasaulio taurės prizas buvo suprojektuotas prancūzų skulptoriaus Gérard Pigault ir bus vadinamas buvusio Pietų Afrikos Respublikos Nelsono Mandelos garbės vardu.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* Oficialus forumas
Antvardė

**Antvardė** – upė Jurbarko rajone, kairysis Mituvos intakas, įteka į ją 20,6 km nuo jos žiočių, piečiau Vertimų. Antvardė išteka prie Paantvardžio kaimo, Raudonės seniūnijoje. Teka vakarų kryptimi. Upę kerta du krašto keliai:  ir . Krantai žemi. Aukštupys ir vidurupis vasarą dažnai išdžiūsta.

## Intakai
* Dešinieji: Antvardaitė (9,2 km), Kilintakis (4,1 km).

## Etimologija
Spėjama upėvardžio *ant-vardė* kilmė yra „ančių vardo upė“, nors neatmestina, kad *ant-* gali būti priešdėlis (tokiu atveju nuo „ant vardo“).

## Šaltiniai

Vaizdas:Tiltas per Antvardę.jpg
Vaizdas:Antvardė nuo tilto.jpg
Vincas Juška

**Vincas Juška** (1860 m. lapkričio 28 d. Rubikai prie Šerkšnėnų – 1939 m. sausio 17 d. Žemaičių Kalvarija) – draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas.

## Biografija
Valstietis. Draudžiamąją lietuvišką spaudą pradėjo platinti apie 1880 m. Nuo 1884 m. spaudos atsigabendavo iš Tilžės, jos gaudavo iš J. Zabermano, J. Angrabaičio bei kitų ir pats platindavo. Ne kartą Rusijos imperijos sienos sargybos apšaudytas, persekiotas, sulaikytas policijos. 1895–1896 m. kalintas, vėliau turėjo gyventi Rygoje iki 1903 m. neviešai policijos prižiūrimas. Tada draudžiamąją lietuvišką spaudą pradėjo gabenti iš Žemaičių Kalvarijos ir platinti tarp Rygos lietuvių. 1900 m. dėl to kvostas, vengdamas suėmimo slapta išvyko į JAV. Dirbo anglių kasyklose. 1924 m. grįžo į Lietuvą. Jo pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.

## Šaltiniai

*VINCENTAS JUŠKA
Kapanas

**Kapanas** () – miestas Armėnijos pietryčiuose, prie sienos su Azerbaidžanu; Siuniko srities centras. Išvystyta kalnakasybos ir žemės ūkio pramonė. Išlikęs Vahanavanko vienuolynas, Bagaberdo ir Halidzoro tvirtovės.

## Istorija
Miestas nuo 1938 m.

Iki 1990 m. buvo vadinamas **Kafanu**.

## Sportas

### Futbolas
* FA Ganjasar Kapan (futbolo klubas),
* Lernayin Arcax (žaidė mieste, dėl politinių neramumų),
* „Lernagorc“ stadionas, kuriame žaidžia FA Ganjasar Kapan.

## Šaltiniai
Balnas

**Balnas** – arklio aprangos dalis – raitelio pasėdas. Balnas sudarytas iš medinio arba metalinio karkaso aptraukto medžiaga arba oda, taip pat 2 balnakilpių, balnasaičio, ąsų nešuliams pritvirtinti.

Lietuvoje balnas imtas naudoti nuo IX a. Kapinynuose randama ornamentuotų, pasidabruotų balnų. Puošniausi buvę didikų ir karių žirgų balnai, tuo tarpu valstiečiai naudojo medinius balnus su medžio kilpomis.

## Šaltiniai
Artašatas

**Artašatas** () – miestas vidurio Armėnijoje, pasienyje su Turkija, prie Arakso upės, Ararato slėnyje; Ararato srities centras. Miestas išsidėstęs prie geležinkelių Jerevanas–Nachičevanė–Baku ir Nachičevanė–Tebrizas. Išvystyta maisto, baldų, tekstilės pramonė. Yra teatras, Šarlio Aznavuro meno centras.

## Istorija
Miestas yra vienas seniausių Armėnijoje, įkurtas dar II a. pr. m. e.

## Sportas
* Dvin Artašat (buvęs futbolo klubas),
* Artašato miesto centrinis stadionas.

## Šaltiniai