open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Achmadija

**Achmadija** () – šiuolaikinė islamo srovė, 1889 m. įkurta Britų Indijoje (Kadijano mieste Pandžabe). Jos įkūrėjas Myrza Ghulamas Achmadas skelbėsi esąs mahdi (pasaulio pabaigos laikais turįs pasirodyti išgelbėtojas), krikščionių mesijas, hinduistų dievo Krišnos įsikūnijimas ir pranašo Muchamado antrasis pasirodymas (burūzas).

Achmadija neortodoksiškai traktuoja islamą – pvz., tikima, kad Jėzus suvaidino savo mirtį ir prisikėlimą, o iš tiesų pasitraukė į Indiją, kur sulaukė 120 metų. Džihadas laikomas taikia kova prieš kitatikius.

Mirus Achmadijos įkūrėjui, bendruomenė jo įpėdiniu (kalifu) išrinko Maulavi Nūr ad Diną. Po šio mirties 1914 m., Achmadijos bendruomenė skilo – viena grupė (įsikūrusi Kadijane) laikė Ghulamą Achmadą pranašu (*nabī*), o jo sūnų Chadratą Myrzą Bašyrą al Diną Machmūdą Achmadą – antruoju kalifu, tuo tarpu bendruomenė Lahore pripažino Ghulamą Achmadą tik kaip islamo reformuotoją (*mujaddid*).

Pirmoji grupė, pasivadinusi Achmadijos musulmonų bendruomene, gyvena daugiausia Pakistane, nors turi narių ir Indijoje, Vakarų Afrikoje, Jungtinėje Karalystėje, Europoje, JAV. Ji gerai organizuota ir finansuojama. Achmadijos nariai uoliai užsiima pamokslavimu, pristato Achmadijos tikėjimą kaip tikrąjį islamą, kur pranašais yra ir Muchamadas, ir Myrza Ghulamas Achmadas. 1947 m. įkūrus Pakistano valstybę, bendruomenės būstinė perkelta iš Kadijano Indijoje į Rabvą Pakistane. 1984 m. bendruomenė buvo priversta iš Pakistano išsikelti į Jungtinę Karalystę.

Lahoro Achmadijos judėjimas taip pat užsiima pamokslavimu, nors labiau stengiasi atversti bendrai į islamą, o ne būtent į savo tikėjimą.

Didelė dalis musulmoniškų bendruomenių nepripažįsta Achmadijos esant islamo dalimi, laiko juos esant eretikais. 1973 m. Islamo bendradarbiavimo organizacija deklaravo, kad Achmadija su islamu nesusijusi. Pakistano vyriausybė Achmadijos pasekėjų taip pat nelaiko esant musulmonais. Pakistane įvyko keletas prieš Achmadijos narius nukreiptų riaušių ir jų mečečių sprogdinimų. Daugelyje musulmoniškų šalių Achmadijos judėjimas yra oficialiai uždraustas, jo nariai susiduria su persekiojimais, grasinimais, žudynėmis. Vakarų šalyse prieš Achmadiją vietomis kovoja vietinės musulmonų bendruomenės.

Dėl Achmadijos persekiojimo, nėra gerai žinoma, kiek jos narių yra pasaulyje. Skaičiuojama, kad jų galėtų būti apie 10–20 milijonų. Pakistane yra ~4 milijonai, Indijoje – nuo 60 tūkst. iki milijono narių. Didžioji dauguma priklauso Kadijano bendruomenei, Lahoro bendruomenė sudaro apie 0,2 % visų Achmadijos išpažinėjų.

## Šaltiniai
Biledžikas

**Biledžikas** () – miestas Turkijoje, vakarų Anatolijoje, 80 km į rytus nuo Bursos, prie Karasu upės. Provincijos (ilo) centras. Praeina Eskišehiro–Sakarijos plentas ir geležinkelis, taip pat kelias į Bursą.

Senoji miesto dalis įsikūrusi kalnų pašlaitėse, o naujoji – Karasu slėnyje, prie geležinkelio linijos.

## Istorija

Bizantijos imperijos laikais čia buvo atkeldinti Balkanų slavai, vietovė vadinta Belokome. 1298 m. Osmanas I miestą užkariavo ir prijungė prie Osmanų imperijos. Buvo svarbus šilko pramonės centras, tačiau labai nukentėjo per Turkijos nepriklausomybės karą (1919–1922 m.), kai buvo užimtas Graikijos pajėgų.

## Šaltiniai
Medina Dešić

**Medina Dešič** (*Medina Dešić*; g. 1993 m. rugsėjo 15 d.) – Juodkalnijos–Vokietijos futbolininkė, puolėja. Dvigubą Juodkalnijos–Vokietijos pilietybę turinti futbolininkė atstovavo Juodkalnijos moterų futbolo rinktinei. 

## Karjera
Erlenbache prie Maino, Vokietijoje gimusi juodkalniečių kilmės žaidėja karjeros pradžioje atstovavo SV Dertingen, FC Wertheim-Eichel, vėliau – ETSV Würzburg. 2018 m. perėjo į Würzburger Kickers. 2021–2023 m. priklausė RB Leipzig. Nuo 2023 m. rungtyniavo 1. FC Nürnberg.

## Rinktinė
2020 m. debiutavo Juodkalnijos nacionalinėje moterų rinktinėje.

2025 m. birželio 3 d. sužaistos UEFA moterų Tautų lygos C4 grupės rungtynės. Juodkalnijos moterų rinktinė minimalia persvara (1-0) nugalėjo lietuvaites. Vienintelį įvartį šiame susitikime pelnė Medina Dešič.

## Išnašos

## Nuorodos
* Datencenter
* Soccerway
* Soccerdonna
* Weltfussball
* Juodkalnijos FSCG
Bingiolas

**Bingiolas** (), dar žinomas kaip **Čapakčuras** (, ), **Čevlikas** () – miestas Turkijoje, rytų Anatolijoje, kalnuose prie Gaito upės (Murato intakas), 110 km į šiaurės rytus nuo Dijarbakyro. Provincijos (ilo) centras. Keliai į Dijarbarkyrą, Erzurumą, Elazihą, Bitlisą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (verčiamasi daugiausia gyvulių veisimu ir javų auginimu).

Didelė dalis Bingiolo gyventojų – kurdai.

## Istorija
Miesto pavadinimas turkiškai reiškia „tūkstantis (*bin*) ežerų (*göl*)“ – taip pavadintas pagal daugybę nedidelių kalnų ežerėlių.

Miestas minimas nuo XI a. armėnų šaltiniuose kaip Čapakčuras. 942 m. prijungtas prie Bizantijos imperijos ir vadintas Romanupoliu () imperatoriaus Romano I Lekapeno garbei. Vėliau buvo kurdų Suveidžio emyrato sostinė. XIII a. miestą užkariavo Osmanų imperija. Per armėnų genocidą nužudyta ir ištremta dauguma vietos armėnų. 1944 m. iš armėniško Čapakčuro pavadinimas pakeistas į turkišką Bingiolą.

1966 ir 2003 m. Bingiolas nukentėjo nuo žemės drebėjimų.


Bingöl Street view 200603.jpg|Miesto gatvė
Bingöl Ulu Camii 2006 0793.jpg|Didžioji mečetė
Bingöl Street view 2006 0802.jpg|Bingiolo daugiabučiai


## Šaltiniai
Burduras (miestas)

**Burduras** () – miestas Turkijoje, pietvakarių Anatolijoje, 20 km į pietvakarius nuo Ispartos, ant Burduro ežero rytinio kranto. Provincijos (ilo) centras. Geležinkelis į Afionkarahisarą, plentai į Ispartą, Antaliją, Čavdyrą. Tekstilės pramonė, vario apdirbimas, gaminamas rožių ataras. Burduro archeologijos muziejuje eksponuojami radiniai iš aplinkinių archeologinių vietovių (žymiausia – Hadžylaras), siekiantys eneolitą ir neolitą.

## Istorija
Senovėje miestas pateko į Pisidijos kraštą. Bizantijos laikais šioje vietoje buvo Polidoriono () gyvenvietė. XII a. kraštą užvaldė seldžiukai. XIII a. tapo svarbiu prekybiniu centru. 1330 m. Burdurą aplankęs Ibn Batuta aprašė jo gamtos grožį, klestinčius sodus ir daržus, pilį ir didžiąją mečetę. 1391 m. miestas užimtas Osmanų imperijos. Po II pasaulinio karo išplėtota pramonė.

## Šaltiniai
Kyršechiras

**Kyršechiras** () – miestas Turkijoje, centrinėje Anatolijoje, 120 km į šiaurės vakarus nuo Kaiserio, į šiaurę nuo Kyzylyrmako upės. Provincijos (ilo) administracinis centras. Plentai į Ankarą, Kaiserį.

Yra XIV a. sufijaus Ašiko Pašos mauzoliejus, XII a. seldžiukų Džadžabėjaus stebykla, paversta į mečetę, XIII a. Alaedino mečetė. Apylinkėse yra XIII a. Kesikiopriu arkinis tiltas per Kyzylyrmaką. Seifė kaimas į rytus nuo Kyršechiro laikomas geografiniu Žemės sausumos centru.

## Istorija
Kyršechiras senovėje pateko į Kapadokijos kraštą. Senovėje vadintas Mokisu (), vėliau Justinianopoliu (), pagal Bizantijos imperatorių Justianianą I. XI a. miestą užėmė seldžiukai ir pavadino Kyršechiru („stepių miestu“). XIV–XVIII a. čia veikė įtakinga Achli religinė brolija, įkurta Achli Avrano. Miestas garsėjo tradicinių maldos kilimų gamyba.

## Šaltiniai
Baltutis

;Baltutis
* Viktoras Baltutis – ekonomistas.

;Baltutytė
* Elvyra Baltutytė – teisininkė;
* Regina Baltutytė-Mileckienė – irkluotoja.

Pavardė sutinkama Žemaitijoje (Vainutas, Tirkšliai, Akmenė, Seda, Kelmė). Kildinama nuo spalvos pavadinimo *báltas*.

## Šaltiniai
Antgamtiškumas

**Antgamtiškumas** arba **antgamtis** – neišaiškinami gamtos dėsniais reiškiniai ar būtybės. Termino sandara panaši, kaip ir  ( „virš, anapus“ +  „gamta“). Senovės kultūrose Vakaruose antgamtiškumo sąvokos nebuvo – lotyniškas terminas *supernaturalis* atsirado viduramžiais.

Antgamtiškumas dažnai vartojamas folkloro ir religijos kontekstuose. Taip pat pasaulietiniame kontekste gali būti paaiškinamas prietarų ar tikėjimo paranormaliais reiškiniais atvejais. Šis terminas priskiriamas nefizinėms būtybėms, tokioms kaip angelai, demonai, dievybės ir dvasios. Taip pat apima teiginius apie tokiose būtybėse įkūnytus ar jų suteikiamus gebėjimus, įskaitant magiją, telekinezę, levitaciją, išankstinį žinojimą ir ekstrasensoriką.

Antgamtiškumas yra religijos hipernomija. Paprastai religijos remiasi susistemintomis antgamtinėmis pasaulėžiūromis. Reiškinys ar būtybė, kuriam būdingas antgamtiškumas, vadinamas antgamtiniu.

## Šaltiniai
Ryan Coogler

**Rajanas Kailas Kugleris** (, g. ) – amerikiečių kino režisierius, prodiuseris ir scenaristas.

Kine debiutavo nepriklausomu filmu „Fruitveilo stotis“ (2013 m.), o vėliau perėjo prie franšizių filmų režisavimo ir scenarijų rašymo, pavyzdžiui, „Rokio“ serijos filmo „“ (2015 m.), taip pat „Marvel Cinematic Universe“ filmų „Juodoji pantera“ (2018 m.) ir „Juodoji pantera: Vakanda amžiams“ (2022 m.). Kugleris taip pat prodiusavo istorinę dramą „Judas ir juodasis Mesijas“ (2021 m.) ir režisavo antgamtinį siaubo filmą „Nusidėjėliai“ (2025 m.).

2013 m. buvo įtrauktas į žurnalo „Time“ 30 įtakingiausių žmonių, kuriems dar nesukako 30 metų sąrašą. 2018 m. Kugleris paskelbtas antruoju „Time“ metų žmogumi ir įtrauktas į kasmetinį „Time 100“ įtakingiausių žmonių pasaulyje sąrašą.

Nominuotas dviem „Oskarams“, „Auksiniui gaubliui“ ir „Grammy“ apdovanojimui.

## Filmografija
### Filmai

### Televizija

## Asmeninis gyvenimas
Kugleris nuo 21 metų dirba konsultantu su įkalintais paaugliais San Fransisko nepilnamečių pataisos namuose, sekdamas savo tėvo, kuris ilgą laiką dirbo tą patį darbą, pėdomis. Taip pat yra vienas iš steigėjų ir rėmėjų „Blackout For Human Rights“ organizacijos, kuri siekia kovoti su rasine diskriminacija ir žmogaus teisių pažeidimais Jungtinėse Valstijose.

2016 m. vedė Zinzi Evans, su kuria turi du vaikus.
## Išnašos
VEF I-15

**VEF I-15** — 1939 m. Latvijoje sukurtas vienvietis vienmotoris kovinis – mokymo lėktuvas. Lėktuvas gamintas Latvijos valstybinės įmonės VEF ( – VEF) aviacijos padalinyje – Aviacijos ceche (). Viso buvo pagaminti du vienetai, abu kurių buvo skirti Latvijos karinėms oro pajėgoms. Orlaivis buvo įvertintas teigiamai, planuota jo modernizuotos versijos gamyba, tačiau 1940 m. jo tolimesnis vystymas buvo nutrauktas.

## Konstrukcija ir gamyba
1938 m. Latvijos aviacijos konstruktorius Karlis Irbytis () Latvijos gynybos ministerijos užsakymu pradėjo projektuoti vienvietį kovinį – lavinimosi lėktuvą. Nors užsakovas prašė sukurti lavinimosi lėktuvą Latvijos KOP jau naudoto (turėta 10 vnt.) mokymosi biplano Stampe et Vertongen SV.5 Tornado pagrindu, Irbytis pasirinko žemasparnio monoplano schemą ankstesnio savo kūrinio – vienviečio medinio žemasparnio monoplano VEF I-14 pagrindu. Projektas gavo VEF gamyklinį indeksą I-15. Orlaivio jėgaine buvo pasirinktas Didžiojoje Britanijoje gamintas vienaeilis 6 cilindrų variklis De Havilland Gipsy Six. Orlaivio važiuoklė – triratė, klasikinė, su dviem pagrindiniais ratais ir uodegos ratuku. 

1939 m. balandžio mėn. pirmasis prototipas (I-15A), varomas 200 AG (149 kW) galios varikliu Gypsy Six I, sukusiu dvimentį medinį fiksuoto žingsnio propelerį, atliko pirmąjį skrydį.

Į antrąjį prototipą (I-15B) buvo sumontuotas 220 AG (167 kW) galios variklis Gypsy Six II, sukęs metalinį dvimentį keičiamo žingsnio propelerį. I-15B taip pat buvo ginkluotas vienu su propeleriu sinchronizuotu kulkosvaidžiu.

Po bandymų abu prototipai – I-15A (registracijos Nr. 190) ir I-15B (registracijos Nr. 191) buvo perduoti Latvijos KOP, kurios juos naudojo naikintuvų pilotų lavinimuisi, kartu buvo numatyta galimybė juos naudoti ir kovos sąlygomis.

Metų pabaigoje Latvijos KOP užsakė pagaminti dar du šio modelio orlaivius su galingesniais varikliais. Trečiosios modifikacijos, gavusios indeksą I-15bis, varomos 6 cilindrų vienaeiliais varikliais Hispano-Suiza 6 Mb, išvystančiais 300 AG (220 kW) galią, gamyba buvo pradėta 1940 m. pradžioje. Šis užsakymas nebuvo įvykdytas, jo atsisakius naujesnio ir pažangesnio mokymų naikintuvo VEF I-16 gamybos naudai. Kituose šaltiniuose teigiama, kad I-15bis gamyba buvo nutraukta okupacinės sovietų valdžios nurodymu.

## Techniniai duomenys

## Išnašos

## Literatūra

* Davis, Chuck. „Latvia’s Little Hawk“. *Air Enthusiast*, Forty-eight, December 1992 to February 1993. ISSN 0143-5450. pp. 58–64
* Le Fana de l’Aviation 1993-06. Malcolm Passinghan. Les avions construits  et Lettonie.
* Flieger Revue Extra No.8. Latvijas Gaisaspeki.
* „Plane Facts: Latvian lightweight“. *Air International*, January 1979, Vol. 16 No. 1.
* VEF IRBITIS I-15 
* VEF I-15 – Vieglais iznīcinātājs 
* VEF I-15 Уголок неба
Čankiris

**Čankiris** arba **Čankyri** () – miestas Turkijoje, vidurio šiaurės Anatolijoje, 100 km į šiaurės rytus nuo Ankaros, Adžičojaus upės slėnyje. Provincijos (ilo) administracinis centras. Plentai į Ankarą, Kastamonu, praeina Ankaros–Zonguldako geležinkelis. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (javai, vaisiai). Apylinkėse veisiamos angoros avys, kurių vilna naudojama moheros gamybai.

Yra Bizantijos laikų tvirtovės griuvėsiai ir apie 1550 m. Mimaro Sinano suprojektuota Didžioji mečetė.

## Istorija
Antikiniais laikais miestas buvo žinomas kaip **Gangra** (), buvo Paflagonijos karalystės sostinė. Apie VI a. pr. m. e. miestas įtrauktas į Romos imperiją, pateko į Galatijos provinciją ir imtas vadinti **Germanikopoliu** (, ). IV a. mieste vyko krikščionių Gangros sinodas.

Po 1071 m. seldžiukų laimėto Malazigto mūšio prieš Bizantiją, miestas atiteko turkams. Miestą valdė kelios turkmėnų dinastijos, kol galop XV a. inkorporuotas į Osmanų imperiją.

## Šaltiniai
Lietuvių žygis į Černigovą (1219)

**Lietuvių žygis į Černigovą** – 1219 m. pabaigoje – 1220 m. pradžioje (kitur nurodoma 1219 m. vasara) surengtas Lietuvos kariuomenės žygis į Černigovo kungaikštystę, greičiausiai – plėšikavimo žygis, dalis neseniai prasidėjusios Lietuvos ekspansijos į Kijevo Rusios žemes.

Žygis aprašytas Nikono metraštyje, įtrauktame kaip 10-asis tomas į 1885 m. sudarytą Rusijos metraščių sąvadą. Aprašymas trumpas, karo veiksmų datos, lietuvių pajėgų vado vardas, abejų pusių pajėgų dydžiai ir nuostoliai neužfiksuoti. Černigovo pajėgoms vadovavo Černigovo kunigaikštis Mstislavas II.

Kampanijos aprašyme nurodoma, kad lietuvių pajėgos įsiveržė į Černigovo žemę, nusiaubė miesto apylinkes. Informacijos apie mėginimą šturmuoti miestą nėra. Černigovo kunigaikščiui pavyko sumušti su grobiu namo traukusius užpuolikus ir juos išvyti iš kunigaikštystės teritorijos.

## Išnašos

## Literatūra

# Карамзин Н. А. История Государства Российскаго / [Николай Карамзин]. – Санктпетербург : печатано в Военной типографии Главнаго штаба Его Императорскаго Величества, [1816]-1817., Т. 3.
# Набег литовских войск на Черниговскую землю , Военные конфликты, кампании и боевые действия русских войск 860–1914 гг., Runivers.ru – Россия в подлиннике.
# Полное собрание русских летописей, изданное по высочайшему повелению Археографическою коммиссиею. Т. 10. VIII. Летописный сборник, именуемый Патриаршею или Никоновскою летописью, – 1885 .- 244, [4] с., ФГБУ «Президентская библиотека имени Б.Н. Ельцина».
# Рапов О. М. Княжеские владения на Руси в X – первой половине XIII в, Издательство Московского университета, 1977.
Ploom

**„Ploom“** – tai tabako kaitinimo prietaisų prekės ženklas, veikiantis kaitinimo be degimo technologijos pagrindu. Šis prekės ženklas priklauso tabako bendrovei *[[Japan Tobacco International]]* (JTI).

## Istorija
Ploom įrenginiuose naudojama technologija buvo sukurta 2005 m. Kalifornijoje (JAV) Jameso Monseeso ir Adamo Boweno. 2007 m. jie įkūrė įmonę *[[:en:Ploom, Inc.|Ploom Inc.]]*, kuri 2010 m. pristatė pirmąjį įrenginį – „Ploom Model One Vaporizer“. Šis modelis nesulaukė plataus paplitimo.

2011 m. Japan Tobacco International investavo 10 mln. JAV dolerių į *Ploom Inc.* Vėliau buvo sukurta nauja versija – „PAX“, išleista 2012 m. 2013 m. pristatytas dar vienas modelis – „Ploom ModelTwo“.

2015 m. JTI įsigijo su „Ploom“ prekės ženklu susijusių patentų ir prekių ženklų teises, įskaitant ModelTwo modelį. Tuo pačiu metu *Ploom Inc.* išsaugojo PAX įrenginių liniją ir pakeitė pavadinimą į Pax Labs. Tais pačiais metais buvo sukurta elektroninė cigaretė „Juul“.

Ploom įrenginių prekyba Japonijoje prasidėjo 2016 m., o vėliau išplėsta į Prancūziją, Ispaniją, Pietų Korėją ir Šveicariją. 2023 m. Rumunija tapo dešimtąja šalimi, kurioje buvo pradėta prekyba Ploom. Tais pačiais metais JTI paskelbė apie planus investuoti 3 mlrd. JAV dolerių ir iki 2024 m. išplėsti veiklą 24 šalyse.

Ploom įrenginiai kaitina tabaką iki tokios temperatūros, kai išsiskiria nikotinas ir aromatinės medžiagos, tačiau nevyksta degimas. Kaitinimo temperatūra priklauso nuo modelio ir svyruoja nuo 30 iki 320 °C. Gamintojo teigimu, tokie įrenginiai gali sumažinti kenksmingų medžiagų kiekį, palyginti su įprastu rūkymu. Tačiau JTI nurodo, kad toksikologiniai tyrimai dėl Ploom įrenginių atlikti nebuvo.

„Kai kurie modeliai, įskaitant „Ploom ModelTwo“ ir „Ploom S“, vėliau buvo nutraukti arba jų platinimas buvo apribotas. 2025 m. viena iš labiausiai paplitusių versijų yra „Ploom X Advanced“.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
* Oficiali svetainė
Valstybinė religija

**Valstybinė religija** – suverenios valstybės oficialiai patvirtinta religija ar tikėjimas. Šalis su valstybine religija, nors ir nėra pasaulietinė valstybė, nebūtinai yra teokratija. Valstybinės religijos – tai oficialios arba valstybės sankcionuotos religijos įstaigos, kuriose valstybės išlaidos bažnyčios turtui ir dvasininkams išlaikyti neribojamos, tačiau valstybė nėra įpareigota suteikti galimybes dvasininkams kontroliuoti įstatymų leidžiamąją valdžią, kaip tai būtų teokratijoje.

Valstybinė religija buvo įprasta per visą žmonijos istoriją beveik visose kultūrose ir siekia Senovės Artimuosius Rytus bei priešistorę. Religinio kulto ir valstybės santykį aprašė dar senovės lotynų mokslininkas Varonas, tam apibūdinti naudodamas terminą *theologia civilis* (pilietinė teologija). Pirmoji valstybės remiama krikščionių konfesija buvo Armėnų apaštališkoji bažnyčia, įsteigta 301 m. Krikščionybėje terminas bažnyčia paprastai taikomas krikščionių maldos vietai arba organizacijoms, kurioms priklauso krikščionys, o terminas „valstybinė bažnyčia“ siejamas su valdžios sankcionuota krikščionybe, istoriškai – Romos imperijos valstybine bažnyčia paskutiniaisiais imperijos gyvavimo amžiais, ir kartais vartojamas konkrečiai šiuolaikinei nacionalinei (tautinei) krikščionybės šakai įvardyti. Valstybė taip pat gali propaguoti ateizmą – tokios šalys vadinamos ateistinėmis valstybėmis. Klasikinis pavyzdys – SSRS. XXI a. pirmaisiais dešimtmečiais valstybinį ateizmą oficialiai propagavo tik Kinijos LR, Vietnamas ir Šiaurės Korėja.

Šalyse su valstybine religija šios įtaka ir propagavimo mastai gali ženkliai skirtis – nuo reikšmingo, kai teisė ir politika remiasi išimtinai nustatyta religija (Afganistane, Saudo Arabijoje ir Irane) iki simbolinio (Grenlandijoje, Danijoje, JK, Islandijoje ir Graikijoje. Po Lietuvos krikšto oficialiąja LDK religija tapo katalikybė. 1918–1940 m. Lietuvos Respublika taip pat turėjo valstybinę religiją. Nuo 1990 m. Lietuvoje valstybinės religijos nėra, šią nuostatą įtvirtina Lietuvos Respublikos Konstitucija.

## Šaltiniai
2025–2026 m. NBA sezonas

**2025–2026 m. NBA sezonas** – 80-asis Nacionalinės krepšinio asociacijos (NBA) sezonas, kurio reguliarusis sezonas prasidėjo 2025 m. spalio 21 d. ir baigsis 2026 m. balandžio mėn. NBA taurės turnyras surengtas 2025 m. lapkričio ir gruodžio mėnesiais. 2026 m. NBA „Visų žvaigždžių“ rungtynės įvyko 2026 m. vasario 15 d. Inglvude. Atkrintamosios varžybos prasidės 2026 m. balandžio mėn.

## Sandoriai

### Naujokų birža

2025 m. NBA naujokų birža įvyko birželio 25–26 d. „Barclays Center“ arenoje Brukline, Niujorke.

### Trenerių pokyčiai

## Arenų pokyčiai

* „Wells Fargo Center“, Filadelfijos „76ers“ ekipos namų arena, pagal naują pavadinimo teisių sutartį su „Xfinity“ 2025 m. rugsėjo 1 d. pervadinta į „Xfinity Mobile Arena“.
* „PHX Arena“, Finikso „Suns“ ekipos namų arena, 2025 m. spalio 2 d. pervadinta į „Mortgage Matchup Center“.
## Priešsezonis
NBA dažnai rengia priešsezonio rungtynes ne NBA rinkose.

### Tarptautinės rungtynės

## Statistika
### Individualios statistikos lyderiai

### Individualių rungtynių rekordai

### Komandų statistikos lyderiai

## Apdovanojimai
### Savaitės žaidėjai
Savaitės Rytų ir Vakarų konferencijų žaidėjais paskelbti šie žaidėjai.

### Mėnesio žaidėjai
Mėnesio Rytų ir Vakarų konferencijų žaidėjais paskelbti šie žaidėjai.

### Mėnesio geriausiai besiginantys žaidėjai
Mėnesio Rytų ir Vakarų konferencijų geriausiai besiginančiais žaidėjais paskelbti šie žaidėjai.

### Mėnesio naujokai
Mėnesio Rytų ir Vakarų konferencijų naujokais paskelbti šie žaidėjai.

### Mėnesio treneriai
Mėnesio Rytų ir Vakarų konferencijų treneriais paskelbti šie treneriai.

### Metiniai apdovanojimai

***[[NBA simbolinė komanda|Pirmoji NBA simbolinė komanda]]**:
** 
** 
** 
** 
** 

***Antroji NBA simbolinė komanda**:
** 
** 
** 
** 
** 

***Trečioji NBA simbolinė komanda**:
** 
** 
** 
** 
** 

***[[NBA simbolinė gynybos komanda|Pirmoji NBA simbolinė gynybos komanda]]**:
** 
** 
** 
** 
** 

***Antroji NBA simbolinė gynybos komanda**:
** 
** 
** 
** 
** 

***[[NBA simbolinė naujokų komanda|Pirmoji NBA simbolinė naujokų komanda]]**:
** 
** 
** 
** 
** 

***Antroji NBA simbolinė naujokų komanda**:
** 
** 
** 
** 
** 

## Išnašos
DaRon Holmes II

**DaRonas Rodrikas Holmsas II** (, g. ) – JAV krepšininkas, rungtyniaujantis NBA lygoje besivaržančioje Denverio „Nuggets“ komandoje. Žaidė universitetinį krepšinį Deitono „Flyers“ komandoje.

## Ankstyvasis gyvenimas
Gimė 2002 m. rugpjūčio 15 d. Overland Parke, Kanzaso valstijoje, tačiau užaugo Arizonos valstijos Gudjerio mieste.

Holmsas buvo įvertintas kaip keturių žvaigždučių naujokas ir nusprendė žaisti universitetinį krepšinį Deitono universitete, atsisakydamas pasiūlymų iš Arizonos, Marketo ir Kalifornijos.

## Karjera universitete
Kaip pirmakursis startiniame penkete pradėjo visas 35 Deitono „Flyers“ rungtynes ir buvo komandos lyderis, vidutiniškai pelnydamas po 12,8 taško per rungtynes, taip pat vidutiniškai atkovodamas po 6,1 kamuolį ir blokuodamas po 2,3 metimo per rungtynes. Holmsas taip pat pagerino universiteto rekordą, per sezoną atlikęs iš viso 81 bloką.

Prieš antrąjį sezoną buvo įtrauktas į Karl Malone apdovanojimo kandidatų sąrašą. Antrajame sezone vidutiniškai pelnė po 18,4 taško, atkovojo po 8,1 kamuolio ir blokavo po 1,9 metimo per rungtynes.

2023 m. balandžio 24 d. Holmsas paskelbė, jog ketina dalyvauti 2023 m. NBA naujokų biržoje, tačiau vėliau, gegužės 31 d., savo sprendimą atšaukė.

2023 m. balandžio 24 d. pranešė, jog dalyvaus 2024 m. NBA naujokų biržoje.

## Profesionali karjera

### Denverio „Nuggets“ (2024–dabar)
2024 m. NBA naujokų biržoje Finikso „Suns“ pasirinko jį 22-uoju šaukimu, tačiau Holmsas iš karto buvo išmainytas į Denverio „Nuggets“ komandą už 28-ąjį ir 56-ąjį šaukimus bei 2026 ir 2031 m. antrojo rato šaukimus. 2024 m. liepos 9 d. pasirašė naujoko sutartį.

Po trijų dienų, debiutuodamas vasaros lygoje, patyrė dešinio Achilo sausgyslės plyšimą, dėl kurio jo sezonas baigėsi.

## Statistika

### Universitetas

|-
| style="text-align:left;"|2021–22
| style="text-align:left;"|Deitonas
| **35** || **35** || 30.7 || **.649** || .143 || .586 || 6.1 || 1.3 || .4 || **2.3** || 12.8
|-
| style="text-align:left;"|2022–23
| style="text-align:left;"|Deitonas
| 34 || 34 || **34.3** || .590 || .316 || .669 || 8.1 || 1.7 || .7 || 1.9 || 18.4
|-
| style="text-align:left;"|2023–24
| style="text-align:left;"|Deitonas
| 33 || 33 || 32.5 || .544 || **.386** || **.713** || **8.5** || **2.6** || **.9** || 2.1 || **20.4**
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"|Karjera
| 102 || 102 || 32.5 || .588 || .358 || .671 || 7.5 || 1.9 || .7 || 2.1 || 17.1
|}

## Išnašos

## Nuorodos
* DaRon Holmes II profilis „Basketball Reference“
* DaRon Holmes II NCAA profilis „Sports Reference“
* DaRon Holmes II profilis „NBA.com“
* DaRon Holmes II profilis „Proballers“
* DaRon Holmes II profilis „RealGM“
Docomomo

**Docomomo**, arba **Docomomo International** (kartais rašoma **DoCoMoMo, DOCOMOMO**) – tarptautinė asociacija. Pavadinimas reiškia  – *Modernių pastatų, vietovių ir kvartalų dokumentavimo bei apsaugos tarptautinė darbo grupė*, lietuviškoje literatūroje vadinama tiesiog *Tarptautine moderniosios architektūros dokumentavimo ir apsaugos darbo grupe*. Jos tikslas – skatinti dokumentavimą ir mokslinius tyrimus, taip pat informuoti visuomenę apie šiuolaikinės architektūros kultūrinę reikšmę.

1988 m. organizaciją Eindhovene įkūrė olandų architektai Hubertas-Janas Henketas ir Veselis de Jongė. Nuo 1990 m. kas dvejus metus rengiamos konferencijos. Kai kuriose šalyse dabar dirba nacionaliniai skyriai (nacionalinės darbo grupės), yra toks skyrius ir Lietuvoje. 2024 m., bendradarbiaujant su Docomomo, Vilniuje buvo surengta tarptautinė mokslinė konferencija „Netobulas Modernizmas“.

## Išnašos
Jadžna

**Jadžna** ( 'aukojimas') – vedinė aukojimo praktika. Paprastai jadžnoje dalyvavo arijų brahmanai, kariai ir paprasti žmonės, tačiau ne arijams dalyvauti jadžnoje buvo griežtai draudžiama. Apeigoms vadovaudavo koks nors iškilus bendruomenės vyras (klano vadas, didus karys) – jis kartu su žmona būdavo jadžnos šeimininkai (užsakovai).

Prieš jadžnos apeigas aukojimo šeimininkas būdavo paruošiamas apeigoms, turėdavo kurį laiką praleisti asketiškai ir medituodamas. Šventikai lygioje vietoje įrengdavo altorių (vedį), patiesdavo kušos žolę, kur sukviesdavo dievus ir kur būdavo sudedami nenaudojami apeiginiai rykai. Iš vietoje rastų akmenų arba molinių plytų pastatytas altorius turėdavo tris galus, kuriuose būdavo įžiebiama šventoji ugnis. Teigiama, kad ankstyvuosiuose vediniuose aukojimuose būdavo aukojamas gyvulys (karvė, rečiau ožys ar žirgas) – jis būdavo pasmaugiamas, iškepamas ir suvalgomas jadžnos dalyvių, o likučiai sudeginami dievams.

Jadžnos apeigas lydėdavo vedų giedojimas, būdavo iššaukiamos dievybės, kurių užtarimo tikėtasi. Taip pat aukota protėviams (pitarams), kad pomirtiniame gyvenime jiems nepritrūktų jėgų. Taip pat melsta pasisekimo šiapusiame gyvenime – pergalės mūšyje, atžalų, ilgo gyvenimo, klestėjimo, nepriklausomybės. Tikėta, kad jadžnos metu užsakovas būdavo permainomas ir pasiekdavo nemirtingumą tarp protėvių ir dievų. Buvo tikima, kad jadžnos metu galima susilieti su aukščiausiuoju dieviškumu (Brahmanu), taip pat aukojimais palaikyta kosminė tvarka (dharma, rita).

Nuo I tūkstantmečio pr. m. e. jadžnos turinys ir suvokimas pradėjo kisti. Daugelis išorinių aukojimų (pirmiausia – gyvulių aukojimas) perinterpretuoti kaip vidiniai aukojimai. Perėjimo nuo išorinių į vidinius aukojimus tendencija išryškėja upanišadose. Šatapatha brahmanoje teigiama, kad užsakovas (jadžamanas) turįs atsimokėti už apeigą tokiomis dovanomis kaip karvės, drabužiai, žirgai, auksas. Dievams aukojamas karvių pienas, lydytas sviestas, sėklos, grūdai, gėlės, vanduo, pyragaičiai.


Danidhar28.JPG|Jadžnai paruoštas altorius
Yajna1.jpg|Keralos nambūtiriai atlieka jadžną
ശ്യേന-ചിതി‌-നിർമ്മാണം.jpg|Statomas sakalo formos agničajanos altorius
Yajna implements.jpg|Jadžnai naudojami apeiginiai rykai


## Šaltiniai
Venkatešvara

**Venkatešvara** (,  'Venkatos [kalno] viešpats') – hinduistinė dievybė, garbinama pietų Indijoje kaip vienas iš Višnaus pavidalų. Pagrindinė šio dievo šventykla yra Tirupatyje (Andhra Pradešas), ant šventojo Tirumalos kalno. Pagrindinis šio dievo atvaizdas (mūrtis) šventykloje esti užrištomis akimis, nes manoma, kad tiesioginis Venkatešvaros žvilgsnis yra gniuždantis. Šventykla labai populiari, nes tikima, jog priešais atvaizdą išreikštas noras išsipildysiąs. Be to, į Venkatešvaros šventyklos garbhagrihą (šventovę) galima įžengti ir nehinduistams.

Venkatešvaros palydovėmis (ir Lakšmės įsikūnijimais) laikoma Padmavatė ir Bhūmidevė. Būdingi Venkatešvaros epitetai – Šrinivasa („Šri buveinė“), Narajana, Perumalis („didysis viešpats“), Malajapa („kalno dievas“), Govinda („karvių sergėtojas“), Elumalajanas („septynių kalnų viešpats“).

## Šaltiniai
Muhla

**Muhla** () – miestas Turkijoje, pietvakarių Anatolijoje, 80 km į pietryčius nuo Aidino, tarpukalnių lygumoje 12 km į šiaurę nuo Giokovos įlankos. Provincijos (ilo) administracinis centras. Plentai į Aidiną, Denizlį, Marmarį. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (javai, medvilnė, tabakas). Tolimesnės Muhlos apylinkės (pakrančių) sritis garsėja kurortais (Marmaris, Bodrumas, Fetchijė).

Muhloje išlikę daug tradicinės Osmanų ir ankstesnių laikų architektūros – didžioji mečetė (1344 m.), XVIII a. karavansarajai, Kuršunlu mečetė (1495 m.), Osmanų laikų turgus su laikrodžio bokštu (1895 m.), hamamas (1258 m.). XVIII–XIX a. gyvenamieji namai. Muhlos muziejuje saugomi įvairūs radiniai iš archeologiškai turtingų apylinkių.

## Istorija
Miestas įsikūręs istoriniame Karijos krašte. II a. pr. m. e. minimas kaip **Mobola** (). Romėnų ir Bizantijos laikais pavadinimas tartas kaip **Mogola** (, ), ilgainiui išsirutuliojo į Muglą, paskui – į Muhlą.

XIV a. miestas užkariautas tiurkų, pateko į Mentešės kunigaikštystę ir buvo mėgiama jos emyrų rezidencija. 1425 m. Muhlą užėmė Osmanų imperija.


Oldstreet Mugla Turkey.jpg|Senamiesčio skersgatvis
Muğla 30.JPG|Kuršunlu mečetė
Muğla Clock tower 5719.jpg|Muhlos laikrodžio bokštas
Maison de Muğla (2842622250).jpg|Vila Muhloje


## Šaltiniai
Konektikuto universitetas

**Konektikuto universitetas** (, dažnai sutrumpinama **UConn**) – valstybinis universitetas Storse, Konektikuto valstijoje, JAV.

1881 m. įkurtas kaip **Storso žemės ūkio mokykla** (*Storrs Agricultural School*). 1939 m. buvo pervadinta į dabartinį pavadinimą. Pagal 2021 m. duomenis tai didžiausias universitetas valstijoje pagal studentų skaičių, kurių yra daugiau nei 32 tūkst.

## Sportas

Universiteto sporto komandos varžosi „Big East“ konferencijoje „Huskies“ vardu. 

Konektikutas žinomas dėl savo moterų ir vyrų krepšinio komandų, kurios dažnai laikomos vienomis iš geriausių universitetiniame krepšinyje. „Huskies“ yra geriausia moterų universitetinio krepšinio komanda šalyje, laimėjusi rekordinius 12 NCAA I diviziono nacionalinius čempionatus (daugiausia tiek vyrų, tiek moterų I diviziono universitetiniame krepšinyje) ir rekordinius keturis čempionų titulus iš eilės (2013–2016 m.), be to, laimėjusi daugiau nei 40 reguliariojo sezono ir turnyrų čempionų titulų. Visose sporto šakose „Huskies“ iš viso turi 26 NCAA titulus. 

2002 m. pakėlė savo amerikietiškojo futbolo komandą į „Football Bowl Subdivision“ (aukščiausią) divizioną, nors universitetas pirmą kartą šios sporto šakos komandą surinko dar 1896 m.

## Žinomi absolventai
* Richard Mastracchio – NASA astronautas
* Franklin Chang-Díaz – NASA astronautas
* Meg Ryan – aktorė
* Ray Allen – krepšininkas
* David Lee – fizikas, Nobelio premijos laureatas
* Tansu Çiller – Turkijos ministrė pirmininkė
* Austin Stowell – aktorius
* Sue Bird – krepšininkė
* Richard Hamilton – krepšininkas
* Moby – elektroninės muzikos atlikėjas
* Nangolo Mbumba – ketvirtasis Namibijos prezidentas
* Andre Drummond – krepšininkas
* Rudy Gay – krepšininkas
* Shabazz Napier – krepšininkas
* Kemba Walker – krepšininkas
* Breanna Stewart – krepšininkė
## Išnašos
2025 m. pasaulio vandens sporto čempionatas

**2025 m. pasaulio vandens sporto čempionatas** – 22-asis geriausių pasaulio vandens sporto šakų sportininkų čempionatas, kuris vyko liepos 11 d. – rugpjūčio 3 d. Singapūre.

## Medalių lentelė

## Medalininkai

### Šuoliai į vandenį

### Atviras vanduo

### Vandensvydis

### Ekstremalūs šuoliai į vandenį

### Dailusis plaukimas

### Plaukimas

## Lietuva čempionate

### Šuoliai į vandenį

### Plaukimas
;Moterys

;Vyrai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Mušas

**Mušas** (, ) – miestas Turkijoje, rytinėje Anatolijoje, 130 km į pietus nuo Erzurumo, Murato slėnio lygumos pietinėje dalyje, prie Kurtiko kalno tarpeklio galo. Provincijos (ilo) administracinis centras. Praeina Elaziho–Tatvano geležinkelis, plentai į Bitlisą, Bingiolį, Erzurumą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Apylinkėse veši vynuogynai.

Muše gyvena daug kurdų.

Yra XVII–XVIII a. Alaedin Bėjaus, Hadži Serefo mečetės, XIV a. Ulu mečetė (įrengta vietoje armėnų bažnyčios), XIII a. karavansarajaus liekanos. Apylinkėse stūkso senovinis arkinis tiltas per Muratą, keleto pilių, armėnų bažnyčių ir vienuolynų griuvėsiai.

## Istorija
Vietovė gyvenama nuo senovės, Murato slėnyje miestai klestėjo Urartu karalystės laikais. Dabartinio Mušo įkūrimas siejamas su VI a. armėnų karaliumi Mušeliu I Mamukunianu. Vėliau priklausė arabams, Bizantijai, vadintas Tarunu. 1515 m. Mušą užėmė Osmanai. Armėnai sudarė didelę dalį gyventojų, bet XX a. pr. išnaikinti per armėnų genocidą.

1966 m. didelę dalį Mušo sugriovė žemės drebėjimas.


Mush Alaeddin Pasha Camii 3650.jpg|Alaedino Bėjaus mečetė
Muş Ulu Camii in 2005 1219.jpg|Ulu mečetė
Saint Karapet Monastery 001.jpg|Šv. Karapeto vienuolyno griuvėsiai
Muş Street view in 2006 0474.jpg|Mušo gatvė


## Šaltiniai
Nevšechiras

**Nevšechiras** ( 'naujasis miestas') – miestas Turkijoje, centrinėje Anatolijoje, 60 km į vakarus nuo Kaiserio, Kapadokijos regione. Provincijos (ilo) administracinis centras. Keliai į Kaiserį, Koniją, Kyršechirą, Nihdę. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (Kyzylyrmako slėnyje plyti dideli javų pasėliai).

Mieste išlikusi seldžiukų laikų Nevšechiro pilis, stūksanti ant kalno virš miesto, Kuršunlu mečetė su medrese, karavansarajumi, biblioteka (šiuos statinius XVIII a. pastatydino Osmanų sultono Achmedo III didysis viziris Damadas Ibrahimas Paša). Nevšechiras ir jo apylinkės garsėja UNESCO pasaulio paveldo objektu – Kapadokijos urvų buveinėmis (Gioremės urvų bažnyčios, Učchisaro smiltainio pilis, Derinkuju požeminis miestas ir kt.). Hadžibektašo vietovėje į šiaurę nuo Nevešechro kaip manoma gimė XIII a. bektašizmo pradininkas Hadži Bektaš Vali (įrengtas didelis sufijų vienuolynas – tekė).

## Istorija
Miesto apylinkės gyvenamos nuo senovės. Čia gyveno hetitai, vėliau kraštą valdė asirai, medai, persai, graikai, romėnai. Dabartinis miestas romėnų ir Bizantijos laikais vadintas Neapoliu (graikiškai reiškia „naujasis miestas“). Bizantijos imperijos laikais miestas buvo šalia sienos su musulmonų valstybėmis. XI a. Neapolį užkariavo seldžiukai, o 1487 m. tapo Osmanų imperijos dalimi ir pradėtas vadinti Muškara. Miestas išaugo XVIII a., kai jį ėmėsi plėsti čia gimęs sultono didysis viziris Damadas Ibrahimas Paša.


Nevşehir Kayaşehir in 2019 1664.jpg|Nevšechiro pilies kalnas
NevsehirKalesi.jpg|Nevšechiro pilis
Nevşehir Damat Ibrahim Pasha complex in 2023 5091.jpg|Damato Ibrahimo Pašos kompleksas su mečete, medrese, biblioteka, karavansarajumi
Nevsehirevleri.jpg|Nevšechiras ant Kapadokijos smiltainio


## Šaltiniai
2025 m. Europos meninės gimnastikos čempionatas

**2025 m. [[Europos meninės gimnastikos čempionatas]]** – geriausių Europos meninės gimnastikos sportininkių čempionatas, vykęs birželio 4 d. – birželio 8 d. Estijos sostinėje Taline.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Medalių lentelė

## Medalininkės
### Suaugusios

### Jaunimas

## Lietuva čempionate

;Individualios varžybos

;Grupinės varžybos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Negyvosios jūros ritiniai

**Negyvosios jūros ritiniai**, dar vadinami **Kumrano urvų ritiniais** – Antrosios šventyklos laikotarpį (516 m. pr. m. e. – 70 m.) menančių senovės hebrajų rankraščių rinkinys, atrastas 1946–1956 m. Kumrano urvuose netoliese Ein Feškos Vakarų krante, Negyvosios jūros šiaurinėje pakrantėje. Negyvosios jūros ritiniai datuojami nuo III a. pr. m. e. iki I a. ir apima seniausius išlikusius ištisų knygų, vėliau įtrauktų į biblinius kanonus, rankraščius, įskaitant deuterokanoninius rankraščius iš vėlyvojo Antrosios šventyklos judaizmo ir nebiblinių knygų. Kartu jie naujai nušviečia tai, kaip formavosi krikščionybė ir rabiniškasis judaizmas. Beveik visi iš 15 000 ritinių ir jų fragmentų saugomi Knygos šventovėje Izraelio muziejuje, esančiame Jeruzalėje. Jordanija ir Palestinos savivaldos administracija ginčija Izraelio vyriausybės teisę saugoti Negyvosios jūros ritinius dėl teritorinių, teisinių ir humanitarinių priežasčių – didžiausia jų dalis buvo atrasta Jordanijai aneksavus Vakarų Krantą, o Izraelis juos įsigijo Jordanijai pralaimėjus 1967 m. karą tarp arabų ir Izraelio. Tuo tarpu Izraelio pretenzijos visų pirma grindžiamos istoriniais ir religiniais motyvais, atsižvelgiant į jų svarbą žydų istorijoje ir judaizmo pavelde.

Dėl prastos kai kurių ritinių būklės mokslininkams pavyko nustatyti tik dalį tekstų. Tuos, kuriuos pavyko identifikuoti, galima suskirstyti į tris bendras grupes:
* Apie 40 % yra hebrajų šventraščių tekstų kopijos.
* Apie 30 % yra Antrosios šventyklos laikotarpio tekstai, kurie galiausiai netapo kanonu hebrajiškoje Biblijoje, pvz., Henocho knyga, Jubiliejų knyga, Tobito knyga, Siracho išminties knyga, 152–155 psalmės ir kt.
* Likusią dalį (maždaug 30 %) sudaro su religija susiję rankraščiai su dokumentais, apie kurių egzistavimą anksčiau žinoma nebuvo. Dokumentai nušviečia tam tikrų judaizmo religinių srovių ar grupių, taisykles ir tikėjimą, pavyzdžiui, Bendruomenės taisyklė, Karo ritinys, Habakuko komentaras ir Palaiminimo taisyklė.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Nag Hamadžio biblioteka
Nihdė

**Nihdė** () – miestas Turkijoje, vidurio pietų Anatolijoje, 110 km į pietvakarius nuo Kaiserio, prie Kaiserio–Adanos kelio per Kilikijos Vartus. Provincijos (ilo) administracinis centras. Žemės ūkio regiono prekybinis centras.

Nihdėje išlikę daug XIII–XVI a. seldžiukų ir Osmanų laikų statinių – Alaedino, Sunhur Bėjaus, Dišo mečetės, Baltoji medresė (dabar archeologijos muziejus), aštuonkampis Hundavendo mauzoliejus.

## Istorija
Nihdė siejama su hetitų tekstuose minimu Nakidos miestu. X a. nunykus Tianos miestui, Nihdė tapo svarbiausiu centru, kontroliuojančiu kelią per Kilikijos Vartus iš Kilikijos į centrinę Anatoliją ir Sinopę. XIII a. Nihdė buvo vienas svarbiausių seldžiukų valdomo Rumo sultonato miestų. 1333 m. Ibn Batutai čia apsilankius, miestas buvo sugriautas (matyt, dėl karų tarp mongolų ir Karamano kunigaikštystės). Miestas vėliau priklausė Eretnos, Karamano, Burhanetino kunigaikštystėms, o XV a. antroje pusėje prijungtas prie Osmanų imperijos.


Niğde Town - edge of - view in 2005 096.jpg|Nihdę supantys kalnai
Niğde Town view 003.jpg|Miesto gatvė
Nigde alaaddin cami taci.jpg|Alaedino mečetė
Niğde Sungurbey mosque 1312.jpg|Sunhur Bėjaus mečetė


## Šaltiniai
Vincas Sausaitis

**Vincas Sausaitis** (1918 m. arba 1915 m. – 1978 m. balandžio 27 d.) – Ypatingojo būrio prie vokiečių saugumo policijos ir saugumo tarnybos (SD) narys, tarnavęs būrio eiliniu nuo 1941 m. iki 1944 m.

Kaip Ypatingojo būrio narys, V. Sausaitis įvykdė masines žydų ir kitų tautybių Lietuvos gyventojų žudynes Paneriuose ir kitose Lietuvos vietovėse, daugiausia Vilniaus krašte. 1978 m. vasario 16 d. LSSR aukščiausiojo teismo baudžiamųjų bylų kolegijos pripažintas kaltu už dalyvavimą Ypatingojo būrio įvykdytose žudynėse. 1978 m. balandžio 27 d. V. Sausaičiui įvykdyta mirties bausmė.

## Biografija

V. Sausaitis gimė 1918 m. (kitais duomenimis, 1915 m.) Skuodo rajone. 1941 m. pradžioje atvyko gyventi į Vilnių. Žinoma, kad vokiečių okupacijos metais gyveno J. Basanavičiaus g. 27–8. Atvykęs į Vilnių, įsidarbino laiškanešiu. 1941 m. pavasarį atleistas iš darbo dėl laiškanešio pareigų nevykdymo. 

1941 m. liepą V. Sausaitis įstojo į Vokietijos okupacinių pajėgų formuojamą Ypatingąjį būrį. Pasak V. Sausaičio duotų parodymų, jis nusprendė savanoriškai įstoti į būrį, nes bijojo būti įtrauktas ir išvežtas į priverstinius darbus Vokietijoje. Prasidėjus Vilniaus žydų tautybės gyventojų žudynėms, V. Sausaitis sistemingai dalyvavo ir vykdė jų iššaudymus Panerių žudynėse.

1944 m. V. Sausaitis bandė emigruoti į Vakarų Europą. Nepavykus pasitraukti iš Lietuvos, jis suklastojo savo asmens dokumentus ir gyveno su pakeista pavarde.

### Teisminiai procesai

1948 m. liepos 19 d. LSSR VRM kariuomenės karo tribunolo nuosprendžiu V. Sausaitis pripažintas kaltu už Lietuvos gyventojų konvojavimą ir saugojimą vykdant masines žudynes Paneriuose. Jis nuteistas 25 metus kalėti lageriuose. 1955 m. spalio 19 d. V. Sausaitis amnestuotas ir paleistas į laisvę iš įkalinimo įstaigos. Grįžęs į Lietuvą, apsigyveno Genaičių kaime, Varėnos rajone. Po amnestijos V. Sausaitis sukūrė šeimą ir susilaukė vaikų.

Tardant buvusius Ypatingojo būrio narius Lenkijoje, sužinota apie V. Sausaičio aktyvų dalyvavimą žydų tautybės Lietuvos gyventojų žudynėse. 1977 m. liepos 26 d. V. Sausaitis buvo suimtas. 1978 m. vasario 16 d. LSSR aukščiausiojo teismo baudžiamųjų bylų kolegijos pripažintas kaltu už dalyvavimą Ypatingojo būrio įvykdytose žudynėse pagal Lietuvos TSR baudžiamojo kodekso 62 straipsnio pirmąją dalį. 1978 m. balandžio 27 d. V. Sausaičiui įvykdyta mirties bausmė Minske (sušaudymas), jo turtas konfiskuotas.

### Parodymai

Tardymo metu V. Sausaitis pripažino kaltę dėl žydų tautybės gyventojų žudynių Paneriuose. Jis taip pat nurodė kitus žudymus įvykdžiusius būrio narius, tarp kurių buvo paminėti Stasys Čeponis, Vladas Butkūnas, Antanas Granickas, viršila Jonas Tumas, būrio vadas Balys Norvaiša ir būriui vadovavęs Martinas Vaisas.

Vienas iš Lietuvos ypatingajame archyve saugomų V. Sausaičio tardymo protokolų buvo galutinai publikuotas 2021 m. Tai pat publikuoti kitų Ypatingojo būrio narių Konstantino Čičelio ir Mečio Butkaus parodymai, kurių kopijos yra pridėtos prie V. Sausaičio bylos.

## Išnašos

## Bibliografija
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Šatoraljauihėjus

**Šatoraljauihėjus** () – miestas šiaurės rytų Vengrijoje, Boršodo-Abaujaus-Zemplėno medėje, prie Slovakijos sienos, Zempo kalnų papėdėje, apie 80 km į šiaurės rytus nuo Miškolco, prie Radvanio upelio. Tai istoriškai reikšmingas miestas, buvęs Abauj-Tornos komitato centras.

Šatoraljauihėjuje vystoma maisto, siuvimo ir medžio apdirbimo pramonė, taip pat turizmas – ypač dėl vaizdingos gamtos ir istorinių paminklų. Netoli miesto veikia lyninis keltuvas į Magašhedžio viršūnę.

Miestas garsėja architektūriniais paminklais: čia yra barokinė Šv. Teresės bažnyčia, XIX a. rotušė, senas žydų kvartalas su sinagoga, taip pat regiono istorijos muziejus.

Šatoraljauihėjus buvo svarbus žydų kultūros centras iki Antrojo pasaulinio karo. Miestas turi istorinę reikšmę vengrams – čia gimė žymus rašytojas Károly Kazinczy.

## Istorija
Miestas buvo Zempo komitato sostinė iki 1918 metų. Prieš Antrąjį pasaulinį karą mieste gyveno antra pagal dydį žydų bendruomenė šalyje – žydai sudarė 23 % miesto gyventojų. 1944 m. jie buvo suvaryti į getą ir vėliau nužudyti Aušvico naikinimo stovykloje.

## Šaltiniai
Sausaitis

;Sausaitis
* Romas Sausaitis – ilgų nuotolių bėgikas, treneris;
* Vincas Sausaitis – Holokausto dalyvis.

Pavardė žinoma iš Varėnos apylinkių. Su patronimine priesaga padaryta iš pavardės *Saũsis, Sausỹs*.

## Šaltiniai
Jonavos getas

**Jonavos getas** – nacių okupacijos metais 1941 m. vasarą įkurtas žydų getas Jonavoje, Lietuvos teritorijoje, Antrojo pasaulinio karo metu. Getas egzistavo trumpą laiką – nuo 1941 m. liepos iki 1941 m. rugpjūčio pabaigos, kol buvo įvykdytos masinės žydų žudynės.

## Istorija
Iki holokausto Jonavos mieste gyveno gausi žydų bendruomenė – apie 80 % miesto gyventojų. Veikė kelios sinagogos, mokyklos, žydų organizacijos.

1941 m. birželio pabaigoje, kai Jonavą okupavo Trečiasis Reichas, žydams buvo įvesti įvairūs apribojimai: jie buvo pažymėti geltonais ženklais, jiems buvo uždrausta vaikščioti šaligatviais, lankytis kai kuriose vietose. Netrukus prasidėjo represijos, areštai ir plėšimai.

1941 m. liepos mėnesį nacių ir vietos kolaborantų nurodymu žydai buvo suvaryti į getą netoli Nėries upės esančiose kareivinėse – nedidelę, apribotą miesto dalį, kurioje jie buvo izoliuoti nuo kitų gyventojų. Geto teritorija buvo labai ankšta, gyvenimo sąlygos – sunkios.

## Likvidavimas
1941 m. rugpjūčio 25 d. – rugpjūčio 26 d. (kitais duomenimis – rugpjūčio 31 d.) Jonavos getas buvo likviduotas. Maždaug 500–700 Jonavos žydų (kai kur nurodoma ir iki 1000) buvo sušaudyti miško masyve netoli Taurostos arba netoli Girelės kaimo. Šias žudynes vykdė vokiečių Einsatzkommando daliniai, padedami vietinių kolaborantų.

Nedidelė dalis žydų buvo išvežta į Kauną arba kitus miestus, tačiau dauguma jų taip pat buvo nužudyti vėlesnėmis Holokausto akcijomis.

## Atminimas
Po karo Jonavos žydų bendruomenė neatsikūrė. Vietovėje, kur vyko masinės žudynės, pastatytas memorialas, skirtas Jonavos žydų aukoms atminti. Taip pat yra paminklinė lenta buvusioje sinagogų vietoje.

Holokausto aukų atminimas įtrauktas į švietimo programas bei minimas per tarptautinę Holokausto atminimo dieną.

## Taip pat skaitykite
* Jonavos žydų genocido vieta

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie žydus Jonavoje
Eugenio Monti ledo trasa

**Eugenio Monti ledo trasa** – ledo trasa Kortina d’Ampece, Italijoje. 2026 m. žiemos olimpinių žaidynių trasa bobslėjaus, skeletono ir rogučių varžyboms.

## Istorija
Pirmoji istorinė Eugenio Monti trasa Kortina d’Ampece pradėjo veikti 1923 m., bei buvo naudojama 1956 m. olimpinėse žaidynėse, bet 2008 m. uždaryta dėl pasenusios infrastruktūros.

2021 m. vietos valdžia patvirtino senosios trasos griovimo planus, kad būtų pastatytas modernus objektas. Statybos darbai prasidėjo 2023 m. kovą, o pagrindiniai darbai prasidėjo 2024 m. vasarį, projektą vykdė bendrovė „Pizzarotti“. Statybų kaina – 118 mln. €. Modernizuota trasa išlaikė 16 posūkių, maždaug 1 730 m bobslėjaus ir skeletono trasos ilgį, atitinkančią tarptautinius IBSF ir FIL standartus.

2025 m. nuo kovo 24 d. iki kovo 28 d. įvyko vadinamieji pre‑homologacijos bandymai: trasą išbandė 60 sportininkų iš 12 šalių. Komisijos iš IBSF ir FIL patvirtino, kad trasa atitinka tarptautinius standartus ir tinkama varžyboms 2026 m. žaidynėse.

## Šaltiniai
Minecraft filmas

**Minecraft filmas** () – 2025 m. amerikiečių fantastinė nuotykių komedija, kurios režisierius – Jared Hess. Filmas sukurtas pagal 2011 m. „Mojang Studios“ išleistą kompiuterinį žaidimą „Minecraft“. Vaidina Jason Momoa, Jack Black, Danielle Brooks, Emma Myers ir Sebastian Hansen.

Filmo pasaulinė premjera įvyko 2025 m. kovo 30 d. Londono „Empire Leicester Square“ kino teatre. Lietuvos kino teatruose pasirodė 2025 m. balandžio 4 d. Sulaukė vidutinių kritikų įvertinimų. Filmas pasaulyje uždirbo 955 milijonus JAV dolerių ir tapo antruoju pelningiausiu 2025 m. filmu bei antruoju pelningiausiu visų laikų filmu, sukurtu pagal kompiuterinį žaidimą. Šiuo metu kuriamas tęsinys.

## Siužetas
Keturi nepritapėliai per portalą patenka į kubinį pasaulį ir turi leistis į kelionę atgal į realų pasaulį su ten gyvenančio vyro, vardu Stivas, pagalba.
## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Jason Momoa – *Garrett*
* Jack Black – *Steve*
* Sebastian Hansen – *Henry*
* Emma Myers – *Natalie*
* Danielle Brooks – *Dawn*
* Jennifer Coolidge – *Marlene*
* Rachel House – *Malgosha*
* Jemaine Clement – *Daryl*
* Jared Hess – *General Chungus*
* Matt Berry – *Nitwit*

## Filmo gamyba
Planai ekranizuoti „Minecraft“ žaidimą atsirado 2014 m., kai žaidimo kūrėjas Markus Persson atskleidė, jog „Mojang“ derasi su „Warner Bros. Pictures“ dėl šio projekto įgyvendinimo. Per visą savo kūrimo laikotarpį „Minecraft filmas“ keitė kelis režisierius, prodiuserius ir scenarijaus variantus. 2022 m. prie projekto prisijungė „Legendary Entertainment“, o Hess buvo pasamdytas režisieriumi.

Jason Momoa derėjosi dėl pagrindinio vaidmens, o tolesnis aktorių atrankos procesas vyko nuo 2023 m. gegužės iki 2024 m. sausio. Pagrindiniai filmavimo darbai prasidėjo sausį Naujojoje Zelandijoje ir baigėsi 2024 m. balandžio mėn.

Mark Mothersbaugh sukūrė muziką, o „Sony Pictures Imageworks“, „Wētā FX“ ir „Digital Domain“ sukūrė filmo specialiuosius efektus.

## Atsiliepimai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 48 % iš 181 kritiko atsiliepimų yra teigiami. „Metacritic“, kuri naudoja svertinį vidurkį, remdamasi 40 kritikų, filmui skyrė 45 balus iš 100 galimų, o tai reiškia, kad vertinimai yra „vidutiniški“.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos