open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jana Čub

**Jana Čub** (; g. 1989 m. gruodžio 17 d., Rostovas prie Dono) – buvusi futbolininkė, saugė. Baigusi profesionalės karjerą ėmėsi trenerės veiklos.

## Karjera
Pradėjo karjerą tuometiniame „Dončankos“ klube. 2008 m. perėjo į SKA. 2008 m. sezone tapo Rusijos čempionato bronzos medalininke.

2009–2019 m. atstovavo „Kubanočkos“ klubui (*[[Krasnodaras]]*). 2009 m. sezone su klubu tapo Pirmos lygos nugalėtoja ir pateko į stipriausią šalies divizioną. 2019 metų sezone ji tapo Rusijos čempionato bronzos medalio laimėtoja, žaidusi visose 20 čempionato rungtynių. Daugelyje rungtynių ji užėmė kapitono pareigas.

2020 m. priklausė Krasnodar klubui (*[[Krasnodaras]]*). 2021 m. rungtyniavo Rostovo klube (Rostovas prie Dono). Baigusi karjerą dirbo „Rostovo“ klube jaunių trenere, dirbo su merginų komandos jaunimu. Nuo 2024 m. birželio mėn. suaugusiųjų (pagrindinės komandos) vyr. trenerė.

## Dalyvavimas čempionatuose
Būdama Rusijos studentų rinktinės nare, dalyvavo 2013 metų universiadojeKazanėje, kur rusės užėmė devintąją vietą, turnyre žaidė visose šešiose rungtynėse ir pelnė vieną įvartį prieš Estijos komandą.

## Laimėjimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Adams Morganas

**Adams Morganas** () – Vašingtono miesto (JAV) rajonas, esantis šiaurės vakarų dalyje, garsėjantis kaip menininkų pamėgtas istorinis kontrkultūros centras. Jis yra populiarus pramogų rajonas ir kulinarinio turizmo vieta 18-ojoje ir Kolumbijos Kelio gatvėse. 2020 m. duomenimis, rajone gyveno 17,1 tūkst. gyventojų.

Adams Morgano rajono vardas kilęs pagal anksčiau atskirai veikusių mokyklų pavadinimus. Tai buvo Thomas P. Morgan mokykla, skirta vien juodaodžiams, ir John Quincy Adams baltųjų mokykla, kurios sujungtos po to, kai 1955 m. buvo atšaukti rasiniai segregaciniai įstatymai.

XXI a. Adams Morganas buvo miesto pertvarkymo dėmesio centre ir tapo vienu įspūdingiausių Vašingtono rajonų. Tarp žymių vietinių verslų yra garsus gyvos muzikos klubas „Madam's Organ Blues Bar“, „Michelin Guide“ žvaigžde įvertintas restoranas „Tail Up Goat“ ir daugelis kitų vietų. Švenčiama tradicinė Adams Morgano diena – daugiakultūrė gatvės šventė su gyva muzika ir maisto bei amatų pristatymu. Rajonas taip pat yra tapęs vienu LGBT kultūros centrų Vašingtone.


Adams Morgan Day 2014.jpg|Rajono šventės diena
Adam's Morgan Day 2017 (23585046998).jpg|Rajono šventės diena
2317-2331 18th Street NW.JPG|XX a. pr. pastatai
2001 19th Street, N.W..JPG|Senoji kinų ambasada


## Išnašos
Lietuvos šaulių korpusas

**Lietuvos šaulių korpusas** () buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės dalinys, pulko dydžio pėstininkų – šaulių dalinys, veikęs 1792–1794 m.

## Istorija
Iki 1789 m. kiekviename Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės pėstininkų batalione buvo suformuoti taikliųjų šaulių būriai. 1791 m. būriai buvo surinkti į pulkų kuopas. Galiausiai jie buvo sujungti į vieną šaulių korpusą.

1792 m. karo su Rusija metu šaulių korpusas buvo performuotas kaip generolo Byševskio () atsargos divizijos (Lenkijos karalystės kariuomenės Didžiosios Lenkijos () divizija) dalinys.

## Sudėtis
Lietuvos šaulių korpusas buvo sudarytas iš keturių batalionų.

## Uniformos
Dalinio kariai dėvėjo tamsiai mėlynos spalvos uniformą su aguonų raudonumo švarko atvartais, dvejomis vertikaliomis eilėmis išdėstytomis dešimt aukso spalvos sagų, vieną aukso spalvos epoletą, juodos spalvos skrybėlę ir juodos spalvos borfortus (Heseno batus). Šaltam orui buvo numatytas paltas, užsegamas dvidešimt keturiomis sagomis. Ši uniforma ženkliai skyrėsi nuo Karūnos dalinių aprangos, manoma, kad pakeitimai galėjo būti padaryti paties S. A. Poniatovskio iniciatyva.

## Bibliografija
*  
* 

## Išnašos
Azerbaidžano moterų futbolo čempionatas

**Azebbaidžano moterų futbolo lyga** () – aukščiausias moterų Azerbaidžano futbolo lygos divizionas. Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.

## Istorija

Pirmoji moterų futbolo lyga buvo įkurta 2003 m. Dalyvių skaičius nuolatos kito. 

## Dalyvaujančios ekipos

## Čempionės
* 2003: 
* 2004: 
* 2005: 
* 2006:
* 2007: 
* 2008: 
* 2009: 
* 2010: 
* 2011–2012: 
* 2012–2013: 
* 2013: 
* 2014: 
* 2015: 
* 2016: 
* 2017: 
* 2018: 
* 2019: 
* 2020: 
* 2021: 
* 2022:
* 2023: 
* 2024:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali lygos svetainė  (rusų k.)
* RSSSF duomenų bazė
* [ pagal Soccerway]
Kazachstano moterų futbolo čempionatas

**Kazachstano moterų futbolo čempionatas** arba **Kazachstano moterų futbolo Superlyga** () – aukščiausias moterų Kazachstano futbolo lygos divizionas. Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.

## Istorija

Pirmoji moterų futbolo lyga buvo įkurta 2004 m. Dalyvių skaičius nuolatos kito. Labiausiai žinomas it tituluotas Šymkent BIIK-Kazygurt klubas. 

2025 m. sezone FK Aktôbe tapo čempionėmis ir nutraukė ilagmetį Šymkento klubo dominavimą.

## Dalyvės

## Čempionės
* 2004: Almatos Alma-KTZh
* 2005: Almatos Alma-KTZh
* 2006: Almatos Alma-KTZh
* 2007: Almatos Alma-KTZh
* 2008: Almatos Alma-KTZh
* 2009: SShVSM-Kairat 
* 2010: SShVSM-Kairat 
* 2011: Šymkent BIIK-Kazygurt (1)
* 2012: SShVSM-Kairat 
* 2013: Šymkent BIIK-Kazygurt (2)
* 2014: Šymkent BIIK-Kazygurt (3)
* 2015: Šymkent BIIK-Kazygurt (4)
* 2016: Šymkent BIIK-Kazygurt (5)
* 2017: Šymkent BIIK-Kazygurt (6)
* 2018: Šymkent BIIK-Kazygurt (7)
* 2019: Šymkent BIIK-Kazygurt (8)
* 2020: Šymkent BIIK-Kazygurt (9)
* 2021: Šymkent BIIK-Kazygurt (10)
* 2022: Šymkent BIIK-Kazygurt (11)
* 2023: Šymkent BIIK-Kazygurt (12)
* 2024: Šymkent BIIK-Kazygurt (13)
* 2025: FK Aktôbe (1)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Oficiali Superlygos svetainė] (rusų k.)
* RSSSF duomenų bazė 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Sakartvelo moterų futbolo čempionatas

**Sakartvelo (Gruzijos) moterų futbolo lyga** – aukščiausias moterų Gruzijos futbolo lygos divizionas. Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.

## Istorija

Pirmoji moterų futbolo lyga buvo įkurta 1990 m. Dalyvių skaičius nuolatos kito.

## Dalyvaujančios ekipos

## Čempionės
* 2004:
* 2005:
* 2006:
* 2007:
* 2008:
* 2009:
* 2010:
* 2011:
* 2012:
* 2013:
* 2014: Iberia Star (Tbilisis)
* 2015:
* 2016: FC Martve
* 2017: FC Martve
* 2018: Tbilisio „Nike“
* 2019: FC Lanč'xut’i
* 2020: Tbilisio „Nike“
* 2021: FC Lanč'xut’i
* 2022: Samegrelo
* 2023: FC Lanč'xut’i
* 2024:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Oficiali Superlygos svetainė] (rusų k.)
* RSSSF duomenų bazė
* pagal Soccerway
Vašingtono teritorija

**Vašingtono teritorija** () – organizuota inkorporuota Jungtinių Amerikos Valstijų teritorija, egzistavusi nuo 1853 m. iki 1889 m., kai teritorija buvo priimta į Sąjungą kaip Vašingtono valstija.

Ji buvo sukurta iš Oregono teritorijos dalies į šiaurę nuo Kolumbijos upės žemupio. Didžiausias jos plotas apėmė visą dabartinį Aidahą ir dalį Montanos bei Vajomingo valstijų, o galutines ribas pasiekė 1863 m.

## Istorija
1851–1852 m. Oregono teritorijos regionuose į šiaurę nuo Kolumbijos upės kilo judėjimas už savivaldą. 1852 m. lapkričio 25 d. grupė žymių regiono kolonistų susirinko dabartiniame Longvju mieste ir parengė peticiją Jungtinių Valstijų Kongresui, raginančią įkurti atskirą teritoriją į šiaurę nuo Kolumbijos upės. Gavus Oregono teritorinės valdžios pritarimą, pasiūlymas buvo nusiųstas federalinei valdžiai.

Iš pradžių ji turėjo būti pavadinta **Kolumbijos teritorija**, tačiau atstovas Ričardas H. Stentonas (*Richard H. Stanton*) teigė, kad šis pavadinimas bus painiojamas su šalies sostinės Kolumbijos teritorija (dabar Kolumbijos apygarda), ir pasiūlė pavadinimą, kuriuo būtų pagerbtas Džordžas Vašingtonas. Sprendimas pakeisti pavadinimą prieštaravo gyventojų pageidavimams, gyventojų nuomonės skyrėsi, nors apskritai pervadinimas buvo sutiktas teigiamai.

Pirmuoju teritorijos gubernatoriumi paskirtas Aizakas Stivensas (*Isaac Stevens*) paskelbė Olimpiją teritorijos sostine. Jis taip pat dalyvavo rengiant ir derantis dėl sutarčių su vietiniais indėnais Vašingtono teritorijoje.

1859 m. priėmus Oregono valstiją į Sąjungą, rytinės Oregono teritorijos dalys, įskaitant pietų Aidahą, dalį Vajomingo teritorijos į vakarus ir nedidelę dalį dabartinės Ravalio apygardos (Montana) buvo prijungtos prie Vašingtono teritorijos. 1861 m. kovo 2 d. pietrytinis teritorijos pakraštys (dabartinis Vajomingas) perduotas Nebraskos teritorijai.

1863 m. Vašingtono teritorija į rytus nuo Gyvačių upės buvo reorganizuota į naujai sukurtą Aidaho teritoriją. Likusi teritorija nepasikeitė ir sudaro Vašingtono valstijos, kuri 1889 m. lapkričio 11 d. buvo priimta į Sąjungą kaip 42-oji JAV valstija, ribas.

## Teritorijos žemių raida

Image:Wpdms oregon washington territories 1853.png|Vašingtono teritorija (žalia) ir Oregono teritorija (mėlyna) 1853 m.
Image:Wpdms oregon washington territory 1859.png|Vašingtono teritorija (žalia) ir Oregono valstija (mėlyna) 1859 m.
Image:Wpdms washington territory 1863 legend 3.png|1861 ir 1863 m. Nebraskos ir Aidaho teritorijoms atiduotos dalys

## Išnašos
Raudondvario stadionas

**Raudondvario stadionas** – stadionas Raudondvaryje (Kauno rajonas), piečiau Raudondvario gimnazijos pastato, greta kelio . Kauno rajono „Hegelmann“ futbolo klubo namų arena. 500 žiūrovų telpa tribūnoje, dar 1000 – šiauriniame krašte, kuris yra nedideliame šlaite prie gimnazijos. Teisėjams, žaidėjams ir žurnalistams įrengtos atskiros zonos. Kitapus Atgimimo gatvės įrengta automobilių stovėjimo aikštelė, kitoje dalyje suformuota žalioji zona. Stadionas aptvertas ažūrine tvora, į stadioną žiūrovai gali patekti pro 4 rakinamus vartelius. Įrengtas dirbtinis apšvietimas, kamuolių gaudyklės, vaizdo stebėjimo kameros, švieslentė.

## Istorija

Stadionas įrengtas XX a. kaip mokyklos stadionas. 2019 m. stadionas buvo vidutiniškai prižiūrėtas, buvo asfaltuoti bėgimo takeliai. 2021 m. prie stadiono įrengtas sporto aikštynas. 2022 m. patvirtintas stadiono renovacijos projektas, kuris įgyvendintas dviem etapais: pirmame įrengta futbolo aikštė su dirbtine danga ir atviromis žiūrovų tribūnomis, antrame – pastatytas dengtas žiūrovų tribūnų pastatas su pagalbinėmis patalpomis, sutvarkyta aplinka, pasodinti želdiniai. 2023 m. pavasarį prasidėjo darbai.

2024 m. rugsėjo 22 d. stadionas oficialiai atidarytas, iškilmėse dalyvavo vietos bendruomenė, meras Valerijus Makūnas, LFF direktorius Edgaras Stankevičius, stadioną pašventino arkivyskupas Kęstutis Kėvalas. Po atidarymo ceremonijos vyko A lygos rungtynės FC Hegelmann – FK Panevėžys (2-2).

Stadionas yra pateikęs prašymą išduoti antrąją UEFA stadiono kategoriją, kuri leistų stadione organizuoti UEFA klubines rungtynes.

## Šaltiniai
Vidbio sala

**Vidbio sala** () – sala Jungtinėse Amerikos Valstijose, Vašingtono valstijoje, ties Pjudžet Saundo įlankos žiotimis; didžiausia iš Ailando apygardos salų. Plotas – 436,9 km². Nusidriekusi iš šiaurės į pietus 65 km ir yra viena didžiausių JAV priekrančių salų. Paviršius lengvai kalvotas, yra išlikę miškų (įsteigtas keletas valstijos lygmens parkų).

2010 m. Vidbio saloje gyveno 69,4 tūkst. gyventojų. Pagrindinės gyvenvietės – Ouk Harboras, Kupvilis, Langlis. Yra karinio laivyno oro bazė, vystoma žvejyba, žuvininkystė, turizmas. Sala per tiltą į Fidalgo salą sujungta keliu su žemynu, taip pat kursuoja keltai.

Sala pavadinta Džordžo Vankuverio ekspedicijos burininko Džozefo Vidbio garbei – 1792 m. birželio 2 d. Vidbis su kitais ekspedicijos nariais praplaukė Apgavystės sąsiauriu ir atrado, kad šis sausumos plotas yra sala.


South Whidbey State Park 01.jpg|Miškas Pietų Vidbio valstijos parke
Beach near north end of Fort Ebey State Park, seen from site of Point Partridge Beacon 01.jpg|Pakrantė Fort Ibio valstijos parke
Homes Along Oak Harbor.jpg|Ouk Harboras
Buildings Coupeville.JPG|Kupvilio architektūra


## Šaltiniai
Džefersono memorialas

**Džefersono memorialas** – paminklas Jungtinėse Amerikos Valstijose, skirtas JAV nepriklausomybės deklaracijos autoriui, vienam iš įtakingiausių JAV Tėvų-įkūrėjų, trečiajam JAV prezidentui Tomui Džefersonui (1743–1826) atminti. Pastatytas šalies sostinėje Vašingtone.

Paminklas stovi Potomako upės Tidal Basin tvenkinio pietryčių pakrantėje, 0,9 km į pietus nuo Vašingtono paminklo. Vakarų Potomako parke 1912 m., dar prieš memorialo atsiradimą, buvo užveistas sakurų vyšnių sodas – Japonijos žmonių dovana. Nors Džefersono memorialas yra geografiškai šiek tiek nutolęs nuo kitų žymių Nacionalinės alėjos pastatų ir paminklų bei Vašingtono metro, memoriale kasmet vyksta daugybė renginių ir ceremonijų, įskaitant atminimo ir Velykų šventimo renginius, Nepriklausomybės minėjimus, vyšnių žydėjimo festivalius.

Džono Poupo suprojektuotas memorialas pastatytas neoklasicistinio stiliaus. Statybos vyko 1939–1943 m, o vėliau, 1947 m. memorialo pagrindiniame statinyje iškilo bronzinė prezidento statula. Memorialą administruoja Jungtinių Valstijų Nacionalinė parkų tarnyba. 2007 m. jis užėmė ketvirtą vietą Amerikos architektų instituto 150 mėgstamiausių Amerikos pastatų sąraše. 1966 m. įrašytas į Nacionalinį istorinių vietų registrą.


12072012 Jefferson Memorial 04.jpg|Memorialo interjeras su T. Džefersono statula
JeffersonMemorialNorth.jpg|Tolumoje – Vašingtono paminklas
IMG 2355 - Washington DC - Jefferson Memorial.JPG|Turistai prie pagrindinio įėjimo
CherryBlossom2013 121.JPG|Memorialas per sakurų žydėjimą


## Šaltiniai
Austrijos administracinis suskirstymas

**Austrijos administracinis suskirstymas** – Austrijos suskirstymas į administracinius-teritorinius vienetus. Pagrindiniai vienetai yra Austrijos žemės (vns. ) – 8 regionai ir sostinė Viena. Jos suskirstytos į 94 apygardas (; 15 miestų ir 79 kaimiškos), o šios – į 2093 komunas (). Žemės turi savo vyriausybes.

## Suskirstymas

## Nuorodos
* Austria: Administrative Division (Citypopulation.de)
* States of Austria (Statoids.com)
Aktôbe FK (moterys)

**Aktiobės „FK Aktôbe“** – Kazachstano futbolo klubas iš Aktiobės. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

Namų rungtynes žaidžia Aštuntosios sporto mokyklos stadione arba Centriniame stadione, Aktobėje, talpinančiame 13 100 žiūrovų.

## Istorija
Klubo įkūrimo data laikoma 1967–ieji metai. Vėlesniais metais suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje moterų futbolo lygoje.

2023 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje lygoje. Tarp penkių dalyvių liko penktoje, paskutinėje vietoje.

2025 m. sezone pirmą kartą klubo istorijoje moterų komanda tapo šalies čempionėmis.

## Pasiekimai
;  **Kazachstano moterų futbolo lyga:**
* **Čempionės (1):** 2025 m.

;  **Kazachstano moterų futbolo taurė:**
*  **Finalininkės:**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

 

|}

## Apranga
; Komanda rungtyniavo tradicine klubo apranga

; Aprangos gamintojai
*  Adidas (nuo 2025 m.)

## Garsesnės žaidėjos
*  Alina Litvinenko ();
*  Aida Gastenova ();
*  Jekaterina Babšuk  ();
*  Karina Žumabaikyzy ();

## Taip pat skaitykite
* Aktôbe FK – apie klubo pagrindinę vyrų komandą;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* vesti.kz svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Ordabasy FK (moterys)

**Šymkento „FK Ordabasy“** – Kazachstano futbolo klubas iš Šymkento. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubo įkūrimo data laikoma 1949–ieji metai. Vėlesniais metais suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje moterų futbolo lygoje.

2024 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

## Pasiekimai
;**Kazachstano moterų futbolo lyga:**
: Trečioji vieta: 

**Kazachstano moterų futbolo taurė:**
*  **finalininkės** (0):

## Sezonai
 

|}
; Pastarųjų metų sezonai

## Taip pat skaitykite
* FK Aktôbe

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė] 
* vesti.kz svetainė
* SOCCERWAY
Kazachstano moterų futbolo taurė

**Kazachstano moterų futbolo taurės turnyras** – aukščiausias moterų Kazachstano futbolo turnyras, organizuojamas šalies futbolo federacijos.

## Istorija

Pirmais moterų futbolo taurės turnyras įvyko 2006 m. Pirmąją taurę iškovojo tuometinis Alta_KTŽ klubas iš Almatos. Pastaruoju metu (nuo 2010 m.) Šymkent BIIK-Kazygurt klubas dominavo turnyre ir iškovodavo taurę.

## Taurės laimėtojos
* 2006: Almatos Alma-KTŽ
* 2007: Almatos Alma-KTŽ
* 2008: Almatos Alma-KTŽ
* 2009: ŽSŠMM
* 2010: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2011: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2012: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2013: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2014: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2015: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2016: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2017: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2018: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2019: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2020: atšauktas dėl pandemijos grėsmių
* 2021: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2022: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2023: Šymkent BIIK-Kazygurt
* 2024: Šymkent BIIK-Kazygurt

## Titulai
* Šymkent BIIK-Kazygurt (14): 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2022, 2023, 2024 m.
* Almatos Alma-KTŽ (3): 2006, 2007, 2008 m.
* ŽSŠMM (1): 2009 m.
: Pastaba: ŽSŠMM – ЖСШММ Барыс (Жоғары спорттық шеберліктерге мамандандыратын мектеп)

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė] (rusų k.)
* RSSSF duomenų bazė
* pagal Soccerway
Danenbergas

**Danenbergas** () – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Ragainės, nuo 1922 m. – Tilžės-Ragainės apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų ir 16 km į pietryčius nuo Ragainės.

## Istorija

1785 m. buvo Leskaminio domenų valsčiaus šatulinių valstiečių kaimas su 2 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1821 m. – laisvųjų ūkininkų kaimas su 6 gyventojais, 1846 m. – 7 sodybų kaimas su 45 gyventojais. Tikintieji iki 1902 m. priklausė Būdviečių, vėliau – Vėdaraitiškių evangelikų liuteronų parapijai. 1818 m. po administracinių reformų kaimas priskirtas Ragainės apskričiai, 1874 m. pateko į apskrityje suformuotą Jukšteino valsčių, 1909–1945 m. buvo Vėdaraitiškių valsčiaus sudėtyje. 1905 m. Danenberge buvo 10 sodybų, gyveno 60 žmonių, iš jų 6 lietuviai (10 %); kaimas valdė 61 ha žemės. 1929 m. sujungtas su Mikėnais ir Vėdarais į naują Valdavos kaimo bendruomenę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vėdarai (Ragainė)

**Vėdarai** () – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Ragainės, nuo 1922 m. – Tilžės-Ragainės apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 16 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų ir 15 km į pietryčius nuo Ragainės, kairiajame Šešupės krante.

## Istorija

1785 m. buvo Leskaminio domenų valsčiaus mišrusis kaimas su 7 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1823 m. – 9 sodybų mišrusis kaimas su 43 gyventojais, 1847 m. – 13 sodybų kaimas su 110 gyventojų. 1785 m. minima kaimo priklausomybė Lazdynų, XIX a. – Būdviečių, nuo 1902 m. – Vėdaraitiškių evangelikų liuteronų parapijai. 1818 m. po administracinių reformų kaimas priskirtas Ragainės apskričiai, 1874 m. pateko į apskrityje suformuotą Jukšteino valsčių, 1909–1945 m. buvo Vėdaraitiškių valsčiaus sudėtyje. 1905 m. Vėdaruose buvo 19 sodybų, gyveno 119 žmonių, iš jų 42 lietuviai (35,3 %); kaimas valdė 210 ha žemės. 1929 m. sujungti su Danenbergu ir Mikėnais į naują Valdavos kaimo bendruomenę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Keteringas (Australija)

**Keteringas** () – miestelis Australijoje, prie D’Antrekasto sąsiaurio tarp Brunio salos ir Tasmanijos. 2011 m. gyveno 984 žmonės.

Vietovė garsėja vaismedžių sodais (obuolių, vyšnių, kriaušių), o pats miestelis tapo svarbiu vietos ūkininkų aptarnavimo centru. Tai alternatyvaus gyvenimo būdo centras žmonėms, mėgstantiems ramybę ir tylą. Miestelyje vyrauja žvejyba.

## Istorija
Vietovę 1792 m. ištyrė Antuanas Brunis D’Antrekastas, o XIX a. pradžioje joje apsigyveno medžių kirtėjai, banginių ir ruonių medžiotojai. Gyvenimas buvo sunkus, o apylinkėse gyvenę žmonės retai kada apsistodavo ilgam, mieliau rinkdamiesi gyvenimą Hobarto mieste nei banginių medžioklės stotyse ir miško kirtimo stovyklose.

1847 m. į šiaurę nuo Keteringo buvo įkurta paskutinė Tasmanijos aborigenų gyvenvietė. Prieš kelerius metus aborigenai iš visos Van Dimeno žemės buvo surinkti ir izoliuoti Flinderso saloje. 1847 m. likusieji, tik 44 aborigenai, buvo perkelti į rezervatą į šiaurę nuo Keteringo. 1855 m. liko tik 16, o 1869 m. – tik moteris, vardu Truganini.

1868 m. spalio 19 d. rezervate atidarytas paštas, kuris 1892 m. pervadintas Keteringo pašto skyriumi.

## Išnašos
Mikėnai (Ragainė)

**Mikėnai** (, nuo 1938 m. *Micheln*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Ragainės, nuo 1922 m. – Tilžės-Ragainės apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 16 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų ir 15 km į pietryčius nuo Ragainės, kairiajame Šešupės krante.

## Istorija

1785 m. buvo Leskaminio domenų valsčiaus kilmingųjų kaimas su 14 ugniakurų (gyvenamųjų pastatų). 1822 m. Būdviečių parapijoje minimi trys Mikėnai: kilmingųjų kaimas (51 gyventojas), kulmiškasis dvaras (su Noizorge, 8 gyventojai) ir laisvo paveldėjimo dvaras (1 sodyba). 1871 m. minimi Senieji Mikėnai (8 sodybos, 95 gyventojai) ir Naujųjų Mikėnų kolonija (8 sodybos, 44 gyventojai). 1885 m. kaimas vadinamas Senaisiais Mikėnais (*Alt Mikehnen*, 43 gyventojai). 1818 m. po administracinių reformų Mikėnai priskirti Ragainės apskričiai, 1874 m. pateko į apskrityje suformuotą Jukšteino valsčių, 1909–1945 m. buvo Vėdaraitiškių valsčiaus sudėtyje. Tikintieji nuo 1902 m. priklausė Vėdaraitiškių evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Mikėnuose buvo 8 sodybos, gyveno 62 žmonės, iš jų 3 lietuviai (4,8 %); kaimas valdė 143 ha žemės. 1929 m. sujungti su Danenbergu ir Vėdarais į naują Valdavos kaimo bendruomenę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
San Chuano salos

**San Chuano salos** () – salynas Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurės vakarinėje Vašingtono valstijos dalyje, Sališų jūroje, į pietus nuo Džordžijos sąsiaurio ir į rytus nuo Chuano de Fukos sąsiaurio. Sudaro San Chuano apygardą. Salynas sudarytas iš daugiau nei 170 salų, svarbiausios: Orkaso, San Chuano, Lopeso. Orkaso saloje yra Morano valstijos parkas, taip pat Konstitucijos kalnas – aukščiausias kalnas salyne (730 m). Salas jungia keltai. 2010 m. salyne gyveno 15 769 žmonės.

Vystomas turizmas: plėtojami vasaros kurortai, rengiamos banginių (ypač didžiųjų orkų) stebėjimo ekskursijos. Didžiausioje salyno gyvenvietėje – Fraidei Harbore yra žvejybos laivyno bazė ir Vašingtono universiteto okeanografijos laboratorija.

Salas 1790-1792 m. atrado ir tyrinėjo Fransisko de Elisos vadovaujami ispanų tyrinėtojai. 1792 m. pagrindines salyno salas aplankė Džordžas Vankuveris. Jos buvo laikinai užimtos *[[Hudson's Bay Company]]* kompanijos. Po 1859 m. įvykusio Kiaulių karo, San Chuano sala dvylika metų buvo užimta britų ir amerikiečių pajėgų. Šį periodą įamžina toje saloje įkurtas San Chuano salos nacionalinis istorinis parkas. 1872 m., išsprendus ginčą dėl ribų nustatymo, pagal Vašingtono sutarties sąlygas salynas atiteko JAV.


San Juans Location.png|Salų padėtis
San Juans from Mt Constitution.jpg|San Chuano salų vaizdas nuo Konstitucijos kalno
File:Rosario Strait looking north.jpg|Rosarijaus sąsiauris
File:Mt. Constitution Peak.jpg|Apžvalgos bokštas Konstitucijos kalno viršūnėje


## Šaltiniai
Džordžo Vašingtono universitetas

**Džordžo Vašingtono universitetas** (trumpai **GW**; ) − privatus mokslinių tyrimų universitetas Vašingtone, JAV. Pavadintas pirmojo JAV prezidento Džordžo Vašingtono vardu. Vienas iš šešių šalies federalinių universitetų,  didžiausia aukštoji mokykla JAV sostinėje ir vienas brangiausių Amerikos universitetų.

## Istorija

Idėja įsteigti universitetą naujoje šalies sostinėje, federalinėje Kolumbijos apygardoje, priklausė Dž. Vašingtonui, kuris šiam tikslui paliko dalį savo „Potomac“ bendrovės akcijų. Aukštoji mokykla turėjo veikti globojama federalinės vyriausybės, tačiau šis projektas nesulaukė JAV Kongreso palaikymo. Be to, „Potomac“ bendrovė nustojo egzistuoti, o Dž. Vašingtono akcijos prarado savo vertę. Po Dž. Vašingtono mirties paskesni JAV prezidentai Tomas Džefersonas ir Džeimsas Medisonas abu išreiškė būtinybę įvykdyti paskutinę jo valią.

1821 m. vasario 9 d. prezidentas Džeimsas Monro patvirtino Kongreso chartiją, įkurdamas nekonfesinį Kolumbijos koledžą. 1873 m. jis pervadintas į Kolumbijos universitetą. Šiuolaikinį pavadinimą įgijo 1904 m.

## Struktūra

Studentų miesteliai įsikūrę Vašingtono Foggy Bottom ir Mount Vernon rajonuose bei Ašberne Virdžinijoje.

Universitetui priklauso mokyklos ir koledžai, teikiantys išsilavinimą humanitarinių, medicinos, sveikatos mokslų, teisės, inžinerijos ir taikomųjų mokslų, švietimo, verslo, viešojo administravimo, tarptautinės politikos srityse:
* Kolumbijos menų ir mokslų koledžas
* Žiniasklaidos ir viešųjų reikalų mokykla
* Verslo mokykla
* Elioto tarptautinių reikalų mokykla
* Visuomenės sveikatos ir sveikatos paslaugų mokykla
* Inžinerijos ir taikomųjų mokslų mokykla
* Trachtenbergo viešosios politikos ir viešojo administravimo mokykla
* Politinės vadybos aukštoji mokykla
* Džordžo Vašingtono universiteto medicinos mokykla
* Džordžo Vašingtono universiteto teisės mokykla
* Profesinių studijų koledžas
* Švietimo ir žmogaus raidos aukštoji mokykla

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* The GW and Foggy Bottom Historical Encyclopedia
Suzuho Yamasaki

**Suzuho Yamasaki** (, g. 2000 m. vasario 13 d.) – Japonijos futbolininkė, saugė.

## Karjera
Žaidė gimtojoje Japonijoje. Vėliu persikėlė į Europą, priklausė Banat klubui (Rumunija), o 2024 m. persikėlė į FA P’yunik (Armėnija). 2023–2024 m. sezone Aukščiausioje lygoje rungtyniavo penkios komandos, o „Pjūnik“ merginos tapo šalies čempionėmis. Atstovavo Armėnijai UEFA moterų čempionių lygoje.

2024–2025 m. UEFA moterų čempionų lygos turnyre pateko į šeštąją atrankos grupę. 2024 m. rugsėjo 4 d. grupės pusfinalyje susitiko su Limasolio „Apóllōn“ (Kipras) ir pralaimėjo kiprietėms rezultatu 0-3. 2024 m. rugsėjo 7 d. paguodos rungtynėse dėl trečiosios vietos susitiko su Glentoran FC (Šiaurės Airija) ir pralaimėjo minimaliu rezultatu 0-1. Po dviejų nesėkmių pasirodymą Europos turnyre baigė. 2024 m. rugsėjo 18 d. Armėnijos moterų čempionate rezultatu 6:0 nugalėjo „Urartu“. Ximena Gongora pasižymėjo dviem įvarčiais, po vieną įvartį pelnė Solange Carvales, Armine Khachatryan ir Suzuho Yamasaki. Antrajame kėlinyje japonė Suzuho Yamasaki pelnė dar vieną įvartį ir FA P’yunik nugalėjo varžoves rezultatu 6:0.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* UEFA svetainė
* Globalsportsarchive
Valdava

**Valdava** () – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Tilžės-Ragainės apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 16 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų ir 15 km į pietryčius nuo Ragainės, kairiajame Šešupės krante.

Valdavos kaimo bendruomenė sudaryta 1929 m., sujungus tris Vėdaraitiškių valsčiaus kaimus: Danenbergą, Mikėnus ir Vėdarus. Priklausė Vėdaraitiškių parapijai. Naujajame kaime buvo vėjo malūnas, trys kapinaitės. Šiaurės rytiniame kampe augo Plikšilio (*Plickschillis*) miškas, į Šešupę giliomis griovomis tekėjo keli bevardžiai upeliai. Po Antrojo pasaulinio karo kaimas išnyko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Saso rago mūšis (1612)

**Saso rago mūšis** (, ) – 1612 m. liepos 9 d. prie Poprikanų miestelio (, Jasų apskritis, Moldavijos kunigaikštystė, dab. Rumunija) įvykusios kautynės tarp Moldovos gospodariaus (valdovo) Stepono IX () pajėgų, palaikomų Osmanų imperijos ir chano Temiro (rumunų metraščiuose – *Cantemir-bey*) vadovaujamos Budjakų ordos ir Stepono Potockio suburtos privačios armijos. Šis mūšis buvo vienas Moldavijos magnatų karų susirėmimų.

Breslaujos vaivada S. Potockis, siekdamas sugražinti savo giminaitį Konstantiną Movilă į Moldavijos sostą, atvirai nepaisė ATR karaliaus įsakymo vengti bet kokio konflikto su osmanais.

Mūšyje dalyvavusių karinių pajėgų dydžiai liko neužfiksuoti. 1859 m. sukurtoje rumunų poeto Dimitrijaus Bolintineanu romantinėje baladėje minimi „šeši tūkstančiai lenkų“, tačiau neaišku ar tai buvo visos kariuomenės dydis, ar tik Potockio pajėgos, ar žuvusių skaičius. Mūšis pasibaigė aišku Potockių kariuomenės pralaimėjimu. Steponas Potockis ir Konstantino Movilios motina Elisabeta Movilia buvo sugauti osmanų.

Buvusį Moldavijos vaivadą K. Movilią totorių murza (vadas) Šachmurza paėmė į nelaisvę. Jį totoriai išsivežė į Krymą, tikėdamiesi gauti išpirką. Totorių pajėgoms keliantis per Dniestrą kilo audra, kurios metu K. Movilia ir keletas totorių paskendo.

Stepono IX įsakymu buvo nužudyti 36 į nelaisvę patekę bajorai – greičiausiai prieš jį kovoję moldavai. Steponas IX asmeniškai stebėjo egzekuciją, po kurios jo įsakymu iš nužudytųjų kaukolių buvo padarytos ir viešai iškabintos iškamšos. Po dviejų savaičių Stepono IX įsakymu galvos buvo sudėtos į statines ir išsiųstos Osmanų sultonui. Kartu pas sultoną buvo išsiųsti 400 lenkų didikų. Stepono IX nelaisvėje Steponas Potockis buvo laikomas 15 savaičių, o paskui nusiųstas sultonui, kuris jį įkalino bokšte.Mūšis tapo rumunų rašytojo Mihailo Sadoveanu istorinio romano *Neamul Șoimăreștilor* () pirmojo skyriaus tema.

## Išnašos
Pavle Radunović

**Pavle Radunovičius** (; g. 1996 m. gegužės 26 d.) – futbolininkas iš Serbijos, puolėjas. Lietuvoje atstovavo „Panevėžio“ klubui.

## Karjera
Kitados priklausė Belgardo „Sinđelić“ (Serbija). 2017–2018 m. atstovavo OFK Beograd (Serbija). 2018 m. perėjo į Kaliningrado „Baltiką“ (Rusija). 2020 m. perėjo į OFK Petrovac (Juodkalnija). 2020 m. perėjo į FK Rad (Serbija). 2021 m. rungtyniavo Timišoaros „SSU Politehnika“ (Rumunija). 2022 m. atstovavo Zaječaro „Timok“ (Serbija). 2022–2024 m. priklausė Šabaco „Mačva“ klubui (Serbija).

### FK Panevėžys
2024 m. rugsėjo 25 d. pranešta, kad atstovaus „Panevėžio“ klubui. Su futbolininku pasirašyta iki sezono pabaigos galiojanti sutartis su galimybe ją pratęsti.

2024 m. rugsėjo 26 d. debiutavo A lygos rungtynėse Šiauliuose prieš vietos FA Šiauliai. Rungtynes pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo antrojo kėlinio viduryje. anevėžiečiai patyrė pralaimėjimą rezultatu 1-2.

2024 m. lapkričio 3 d. pelnė du įvarčius A lygos rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį“ ir svariai prisidėjo prie panevėžiečių pergalės rezultatu 4-2.

2025 m. vasario mėn. patvirtinta, kad futbolininkas paliko klubą.

2025 m. kovo 13 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas grįžo į „Panevėžio“ klubą.

2025 m. kovo 16 d. A lygos rungtynėse prieš FK Sūduva pelnė du įvarčius ir svariai prisidėjo prie pergalės rezultatu 2-0.

2025 m. liepos 10 d. „Panevėžio“ klubas oficialiai paskelbė, kad serbas išvyko. 2025 m. A lygoje futbolininkas sužaidė 16 rungtynių, pasižymėjo pelnydamas šešis įvarčius bei atliko 2 rezultatyvius perdavimus. Atstovavo komandai LFF taurės aštuntfinalio rungtynėse prieš „Garliavą“.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY 
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Jakima

**Jakima **() – miestas JAV, Vašingtono valstijoje. Jakimos apygardos administracinis centras. 2020 m. mieste gyveno 96 968 žmonės, o miesto metropolinėje teritorijoje – 256 728.

Jis įsikūręs Jakimos slėnyje, produktyviame žemės ūkio regione, garsėjančiame obuolių, vyno ir apynių auginimu. 2011 m. duomenimis, Jakimos slėnyje išauginama 77 % visų Jungtinių Valstijų apynių.

## Miesto pavadinimas
Pavadinimas kilo nuo Jakamų indėnų tautos, kurios rezervatas yra į pietus nuo Jakimos.

## Istorija
Jakamai buvo pirmieji žinomi Jakimos slėnio gyventojai. 1805 m. į vietovę atvyko Luiso ir Klarko ekspedicija, kuri susidūrė su gausia laukine gamta ir turtingu dirvožemiu, todėl čia pradėjo kurtis kolonistų gyvenvietės. Atvykę kolonistai ir jų konfliktai su vietiniais gyventojais sukėlė Jakimos karą (1855–1858 m.). Jakamai buvo nugalėti ir priversti persikelti į Jakamų indėnų rezervatą.

Jakimos apygarda įkurta 1865 m. Pagrindinė gyvenvietė buvo perkelta į šiaurę ir pavadinta Šiaurės Jakima, o 1886 m. sausio 27 d. ji buvo oficialiai inkorporuota ir tapo apygardos administraciniu centru. 1918 m. miesto pavadinimas pakeistas į Jakimą. Junjon Gapas buvo naujas pavadinimas, suteiktas pradinei Jakimos vietovei.

1980 m. gegužės 18 d. išsiveržus Šv. Elenos kalnui, Jakimos apylinkėse pasklido daug vulkaninių pelenų. Tą popietę matomumas buvo sumažėjęs beveik iki nulio, o pelenai perpildė miesto nuotekų valymo įrenginius.

## Gyventojai

### 2020 m. gyventojų surašymas
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, Jakimoje gyveno 96 968 gyventojai. Iš jų 48,5 % buvo lotynoamerikiečiai, 43,5 % – baltaodžiai, 1,4 % – azijiečiai, 1,4 % – indėnai, 1,2 % – afroamerikiečiai, 4,0 % – mišrios rasės arba kiti.

### 2010 m. gyventojų surašymas
2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 91 067 žmonės. Iš jų 67,1 % buvo baltaodžiai, 41,3 % – lotynoamerikiečiai, 2,0 % – indėnai, 1,7 % – afroamerikiečiai, 1,5 % – azijiečiai,, 2,3 % – mišrios rasės arba kiti.

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Jakima yra užmezgusi partnerystės ryšius:

*  Morelija, Meksika
*  Itajanagis, Japonija
*  Derbentas, Rusija
*  Dzilongas, Taivanas

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus miesto tinklalapis
2024–2025 m. LKL sezonas

**2024–2025 m. Lietuvos krepšinio lygos sezonas** – 32-as lygos (Betsafe-LKL) sezonas, kuriame varžėsi 10 pajėgiausių Lietuvos krepšinio klubų. Čempionų titulą gina 7 kart čempionas Vilniaus „Rytas“.

## Dalyvaujantys klubai
Šį sezoną lygoje varžosi 10 klubų. Lyga neteko 2 praėjusio sezono komandų: Gargždų „Gargždai“ bankrutavo, o Pasvalio „Pieno žvaigždės“ pasitraukė iš lygos, nes nesugebėjo įvykdyti finansinių reikalavimų. Dėl sumažėjusio komandų skaičiaus buvo pakeistas lygos formatas, kuris tapo toks pat kaip 2020–2021 m. sezone: 10 komandų tarpusavyje susitiks 4 kartus, o į atkrintamąsias varžybas pateks 8 geriausios komandos.

Žemiau lentelėje nurodyti klubai, kurie rungtyniauja LKL šiame sezone, taip pat arenos, kuriose vyks rungtynės.

## LKL klubai tarptautiniuose turnyruose

## Reguliarusis sezonas

### Turnyrinė lentelė

### Rezultatai

## Apdovanojimai

### „Betsafe-LKL“ simbolinis penketukas

### Mėnesio žaidėjas

## Atkrintamosios varžybos

## Išnašos
Dmitrijus Žilka

**Dmitrijus Ivanovičius Žilka** (, 1481 m. spalio 6 d. – 1521 m. vasario 14 d.) – trečiasis Maskvos didžiojo kunigaikščio Ivano III sūnus iš santuokos su Sofija Paleologe, Maskvos didžiosios kunigaikštystės didikas, karo vadas, Uglico kunigaikštystės dalinis kunigaikštis (1505–1521).

## Biografija
Labiausiai žinomas kaip Maskvos pajėgų vadas 1501–1502 m. MDK karo veiksmuose prieš Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę: 1502 m. užėmė Oršą, sudegino Vitebsko priemiesčius, nusiaubė teritorijas iki Polocko ir Mstislavlio. 1502 m. Žilka vadovavo nesėkmingai Smolensko apgulčiai.

Po tėvo Ivano III mirties 1505 m. Dmitrijus gavo daliniam valdymui Ugličio (tapo jo rezidencija), Chlepeno, Rogačiovo, Zubcovo, Opokų, Meščovsko, Opakovo ir Mologos miestus.

1506 m. vyresniojo brolio Maskvos kunigaikščio Vasilijaus III vardu Dmitrijus Žilka vadovavo Rusijos kariuomenei kampanijoje prieš Kazanę, kurioje dėl daugybės vadovavimo klaidų žuvo beveik visa Maskvos kariuomenė. 1512 m. su broliu Vasilijumi III puolė Smolenską. 1513 m. kariavo su totoriais tarp Borovsko ir Kaširo.

Šeimos nesukūrė, vaikų neturėjo. Mirus Dmitrijui jo valdos buvo prijungtos prie Maskvos didžiosios kunigaikštystės.

## Išnašos
Kuripė

**Kuripė** (port., ) – nedidelis smailiu kampu lenktas vamzdelis, skirtas įsipūsti į šnerves Pietų Amerikoje paplitusią uostomojo tabako rūšį, vadinamą *[[rapė|rapé]]*. Tai V raidės formos vamzdelis, kurio vienas galas įstatomas į burną, kitas – į nosies šnervę, ir pūstelint *rapé* turinys, įdėtas į kuripė apačią, paskleidžiamas po nosies ertmę. Dažniausiai kuripė gaminama iš bambuko arba kaulo. Kuripė laikomas pagarboje kaip instrumentas, padedantis patirti šventumą.

Kitam žmogui *rapé* skirtas įpūsti vamzdelis vadinamas *tepi*.

## Šaltiniai
Olimpo kalnai

**Olimpo kalnai** () – kalnų masyvas šiaurės vakarinėje Jungtinių Amerikos Valstijų dalyje, Vašingtono valstijoje, Olimpo pusiasalyje. Priklauso Ramiojo vandenyno pakrantės kalnagūbriams. Keletas šio kalnų masyvo kalnų yra aukštesni nei 2100 m virš jūros lygio, pvz.: Andersono, Apgaulingasis, Olimpo. Pastarojo kalno aukštis – 2430 m, jis yra aukščiausias šiame kalnų masyve. Olimpo kalnuose yra daugiau nei 60 ledynų. Didžioji kalnų masyvo dalis patenka į Olimpo nacionalinį parką bei Olimpo nacionalinį mišką.

Dėl vietovėje vyraujančių vakarinių vėjų nuo Ramiojo vandenyno, vakariniuose kalnų šlaituose iškrinta daug kritulių (vietomis daugiau nei 4 000 mm). Todėl ten auga vaizdingi drėgnieji miškai, kuriuose dominuoja didžiosios pocūgės, sitkinės eglės, didžiosios tulos, stambialapiai klevai bei kaliforninės cūgos. Kai kurie medžiai išauga iki 90 m aukščio ir daugiau nei 2 metrų skersmens. Rytiniai kalnų masyvo šlaitai kritulių gauna daug mažiau ir yra rečiau apaugę miškais. Kadangi šie kalnai yra pakankamai izoliuoti, juose yra endeminių augalų bei gyvūnų rūšių, kaip, pavyzdžiui, olimpinių našlaičių (*Viola flettii*) ir olimpinių švilpikų (*Marmota olympus*).

Olimpo kalnai formuotis pradėjo prieš 35 mln. metų, kai Chuano de Fukos tektoninė plokštė susidūrė ir slinko po Šiaurės Amerikos plokšte (vyko subdukcija). Paviršiuje kaupėsi didžiuliai kiekiai uolienų. Laikui bėgant vandens tėkmės bei ledynai keitė uolienų formą, sudarant slėnius, ežerus bei grublėtas viršukalnes.

1774 m. kalnus aptiko ispanų keliautojas Chuanas Peresas. 1788 m. anglų keliautojas Džonas Mersas aukščiausią šio kalnų masyvo kalną Olimpą taip pavadino dėl jo panašumo į Olimpo kalną Graikijoje.


Seattle Center as night falls.jpg|Kalnų vaizdas nuo Sietlo
Mount Olympus from Eagle Point.jpg|Olimpo kalnas
Mount Stone from Lena.jpeg|Akmenų kalnas
Hurricane Ridge panorama.jpg|Uragano kalnagūbris
Mount Constance summit view.jpeg|Abėcėlės kalnagūbris
OlympicRangePano.jpg|Olimpo kalnai


## Šaltiniai
Azerbaidžano administracinis suskirstymas

**Azerbaidžano administracinis suskirstymas** – Azerbaidžano suskirstymas į administracinius-teritorinius vienetus. Pagrindiniai vienetai yra 67 Azerbaidžano rajonai ir 11 respublikinio pavaldumo miestų. Tarp jų yra ypatingą statusą turinti Nachičevanės autonominė respublika (autonominė respublika, anklavas tarp Armėnijos ir Irano), kurioje yra 7 rajonai ir 1 respublikinio pavaldumo miestas.

## Istorija

1921 m. Azerbaidžane buvo 17 apskričių, kurios 1922–1926 m. patyrė pokyčių, o 1929 m. buvo panaikintos – vietoje apskričių įkurtos 8 apygardos, suskirstytos į rajonus. 1930 m. apygardos panaikintos, paliekant rajonus tiesioginei Azerbaidžano TSR priklausomybei. Jų buvo per 60, sovietmečiu kas keleri metais jų skaičius vis kito – pavieniai rajonai buvo įkuriami, o kai kurie – naikinami. 1963 m. atlikta esminė rajonų reforma, paliekant 38, tačiau metai iš metų pavieniai rajonai vėl buvo arba naikinami, arba kuriami nauji. Rajonų padėtis šiek tiek stabilizavosi Azerbaidžanui paskelbus nepriklausomybę, tačiau tęsiasi iki šiol.

1923 m. įkurta Kalnų Karabacho ATSR, o 1924 m. – Nachičevanės ATSR.

## Rajonai

* Agdamo rajonas
* Agdašo rajonas
* Agdžabedi rajonas
* Agstafos rajonas
* Agsu rajonas
* Apšerono rajonas
* Astaros rajonas
* Babeko rajonas
* Baku rajonas
* Balakeno rajonas
* Beilekano rajonas
* Berdės rajonas
* Bilesuvaro rajonas
* Chačmazo rajonas
* Chankendi rajonas
* Chizi rajonas
* Chodžali rajonas
* Chodžavendo rajonas
* Daškeseno rajonas
* Džebrajilo rajonas
* Dželilabado rajonas
* Džulfos rajonas
* Fiuzuli rajonas
* Gedebėjaus rajonas
* Geičajaus rajonas
* Geigelo rajonas
* Gendžės rajonas
* Goranbojaus rajonas
* Hadžikabulo rajonas
* Imišli rajonas
* Ismajili rajonas
* Jardimli rajonas
* Jevlacho rajonas
* Kacho rajonas
* Kazacho rajonas
* Kebelės rajonas
* Kelbečero rajonas
* Kengerli rajonas
* Kiurdemyro rajonas
* Kobustano rajonas
* Kubadli rajonas
* Kubos rajonas
* Kusaro rajonas
* Lačino rajonas
* Lenkoranės rajonas
* Leriko rajonas
* Masali rajonas
* Mingečevyro rajonas
* Nachičevanės rajonas
* Naftalano rajonas
* Neftčalos rajonas
* Ogūzo rajonas
* Ordubado rajonas
* Saatli rajonas
* Sabirabado rajonas
* Saljano rajonas
* Samucho rajonas
* Sedereko rajonas
* Sijezeno rajonas
* Sumgaito rajonas
* Šabrano rajonas
* Šahbuzo rajonas
* Šamachi rajonas
* Šeki rajonas
* Šemkyro rajonas
* Šerūro rajonas
* Širvano rajonas
* Šušos rajonas
* Tertero rajonas
* Tovūzo rajonas
* Udžaro rajonas
* Zakatalos rajonas
* Zangelano rajonas
* Zerdabo rajonas


## Nuorodos
* Azerbaijan: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Districts of Azerbaijan (Statoids.com)
Jakima (reikšmės)

**Jakima** () gali reikšti:

* Jakima – miestas JAV, Vašingtono valstijoje;
* Jakima – upė JAV, Vašingtono valstijoje;
* jakamai arba jakimai – JAV indėnai;
** Jakamų indėnų rezervatas – jakamų rezervatas;
* Jakimos apygarda – Vašingtono valstijos apygarda;
* Yakima Canutt (1896–1986) – amerikiečių aktorius ir kaskadininkas.
Pjudžet Saundo įlanka

**Pjudžet Saundo įlanka**, **Pjudžet Saundas** () – Ramiojo vandenyno įlanka, giliai įsiterpianti į Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakarinius krantus (Vašingtono valstiją). Plotas 2600 km². Ilgis (iš šiaurės į pietus) 160 km. Vidutinis gylis 62 m, didžiausias gylis – 280 m. Krantų linijos ilgis 2144 km. Pjudžet Saundo įlanka atsišakoja nuo Chuano de Fukos sąsiaurio ties Vidbio sala ir tęsiasi į pietus (per Admiraliteto užutėkį). Vakaruose susidaręs ilgas Hudo užutėkis. Nuo vandenyno skiria Olimpijos pusiasalis. Priskiriamas vadinamajai Sališo jūrai.

Pjudžet Saundas susidaręs vandenynui užliejus Kaulico–Pjudžeto lovį, besidriekiantį tarp Kaskadinių kalnų ir Pakrantės kalnagūbrio. Pietuose užsibaigia Vilametės upės slėniu.

Suteka daug upių – Skadžitas, Niskvalis, Pjualapas, Dešutsas, Duvamišas, Sidaras, Snohomišas, Stilagvamišas. Krantai labai vingiuoti. Daug salų ir užutėkių.

Pjudžet Saundo užutėkiai labai patogūs uostams. Svarbiausi uostai – Sietlas, Takoma, Everetas, Port Taunsendas. Pjudžet Saunde yra pietinis vidinės laivų trasos į Aliaską galas. Bremertone yra karinių laivų statykla. Gausu jachtų prieplaukų. Vystoma žvejyba, vandens turizmas (banginių stebėjimas).

Indėnai sališai įlanką vadina Hvelču (*x̌ʷəlč*). 1792 m. britų keliautojas Džordžas Vankuveris įlanką pavadino savo laivo leitenanto Piterio Pjudžeto (*Peter Puget*) garbei.


Puget Sound (93456759).jpeg|Pjudžet Saundo reginys
Puget Sound by Sentinel-2 (Original 10m Res).jpg|Palydovinė nuotrauka
Seattle - Low tide at Discovery Park south beach, circa 1980.jpg|Pjudžet Saundas Sietlo apylinkėse
Hood Canal Shoreline (16559992216).jpg|Hudo užutėkis


## Šaltiniai
Haro sąsiauris

**Haro sąsiauris** () – sąsiauris ties vakariniais Šiaurės Amerikos krantais, taip vadinamoje Sališų jūroje; skiria pietrytinį Vankuverio salos galą ir Saturnos salą (Kanada, Britų Kolumbija) vakaruose nuo San Chuano salų (JAV, Vašingtonas) rytuose. Pietuose pereina į Chuano de Fukos sąsiaurį, šiaurėje – į Džordžijos sąsiaurį (per Baundario sąsiaurį). Sąsiaurio viduriu eina JAV–Kanados tarpvalstybinė siena (nustatyta po 1859 m. įvykusio konflikto, vadinamo „Kiaulių karu“).

Sąsiaurio centrinės dalies gylis 180–275 m, bet pietuose ir ties povandeninėmis salomis pamažėja iki 18–90 m. Per Haro sąsiaurį eina įprastas laivų kelias į Vankuverio uostą.

Sąsiauris pavadintas ispanų kapitono, 1790 m. plaukiojusio šiuose vandenyse, Gonsalo Lopeso de Haro (*Gonzalo López de Haro*) garbei.

## Šaltiniai
Henry Stephens Washington

**Henris Stivensas Vašingtonas** (, 1867 m. sausio 15 d. – 1934 m. sausio 7 d.) – JAV geologas, mineralogas, geochemikas ir petrografas. Laikomas vienu iš petrografijos pradininkų.

Amerikos filosofų draugijos (1922) bei TSRS mokslų akademijos (1932) narys.

## Biografija
H. Vašingtonas gimė 1867 m. sausio 15 d. pasiturinčioje šeimoje Niuarke.

1886 m. (pagal kitus šaltinius – 1888 m.) baigė Jeilio universiteto koledžą ir įstojo į Jeilio universitetą. Taip pat mokėsi Leipcigo universitete ir Atėnų archeologijos mokykloje. Tuo pat metu jis rengė archeologinius ir geologinius tyrimus JAV, Brazilijoje, Italijoje, Ispanijoje, Graikijoje ir tuometinėje Osmanų Imperijoje. 1893 m. jam buvo suteiktas daktaro laipsnis. Nuo 1912 m. dirbo geofizikos laboratorijoje Karnegio institute Vašingtone. 1924 m. H. Vašingtonas tapo Amerikos mineralogų draugijos vadovu.

Mirė 1933 m. sausio 7 d. Vašingtone.

## Veikalai
Svarbiausi H. Vašingtono veikalai:

* Magminių uolienų cheminės analizės (1903)
* Uolienų cheminės analizės vadovas (1904)

## Šaltiniai
Pjualapas

**Pjualapas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Vašingtono valstijos vakaruose, prie Pjualapo upės, 56 km į pietus nuo Sietlo, Takomos pietrytinių priemiesčių zonoje. Praeina Takomos–Sietlo geležinkelis, pietinis Takomos aplinkkelis. Miestas įsikūręs derlingame slėnyje, kur auginamos uogos, gumbinės daržovės, laikomi naminiai paukščiai. Maisto, medienos apdirbimo pramonė. Yra Pjualapo upėtakių veisykla, Vakarų Vašingtono eksperimentinė žemės ūkio stotis.

Pavasariais vyksta kasmetinė narcizų šventė. Yra Ezros Mikerio vila (1875 m.), kurioje saugomi istoriniai krašto radiniai. Tarp Pjualapo ir Takomos įsteigta indėnų pjualapų rezervacija.

2010 m. 84,4 % miesto gyventojų buvo baltieji, 4,7 % – lotynoamerikiečiai, 3,3 % – azijiečiai, 1,5 % – afroamerikiečiai, 1,0 % – indėnai, 4,1 % – mišrios kilmės.

## Istorija
1854 m. amerikiečiai įkūrė Franklino postą, kurį kitais metais sugriovė indėnai pjualapai ir niskvaliai. 1859 m. gyvenvietę atkūrė Ezra Mikeris. Miesto teisės suteiktos 1890 m.

## Šaltiniai
Takoma

**Takoma** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Vašingtono valstijos vakaruose, prie Pjudžet Saundo įlankos, ~50 km į pietvakarius nuo Sietlo. Pirso apygardos centras. Yra prekybinis, žvejybinis ir keleivių uostas. Geležinkeliai ir plentai į Sietlą, Portlandą, Bremertoną. Miesto vardu pavadintas Takomos sąsiauris. Per Takomos sąsiaurio tiltą patenkama į Kitsapo, Olimpo pusiasalius. Sietlo–Takomos tarptautinis oro uostas yra už 35 km (Sitako mieste). Laivų statybos, maisto, medienos apdirbimo ir popieriaus („Weyerhaeuser“), metalo apdirbimo, chemijos pramonė. Į pietus nuo miesto yra Liuiso–Makčordo jungtinė karinė oro bazė.

Veikia Pjudžet Saundo (įkurtas 1888 m.), liuteronų (1890 m.), Vašingtono–Takomos (1990 m.) universitetai. Yra istorijos, automobilių, meno, stiklo, vaikų ir kiti muziejai, operos, baleto ir kiti teatrai, simfoninis orkestras, filharmonija, zoologijos sodas ir akvariumas.

2020 m. 54,8 % miesto gyventojų buvo baltieji, 13,2 % – lotynoamerikiečiai, 9,9 % – afroamerikiečiai, 9,1 % – azijiečiai, 1,9 % – okeaniečiai, 1,3 % – indėnai, 9,2 % – mišrios kilmės.

## Istorija
1841 m. ties Pradėjimo įlanka leitenantas Čarlzas Vilksas pradėjo apylinkių tyrinėjimą. Gyvenvietė įkurta 1864 m. ir pavadinta ***Komensment Sičiu***, bet vėliau pervadinta į Takomą pagal netoliese stūksančio Reinyro kalno pavadinimą sališų kalba. Pradėjo kurtis lentpjūvės, uostas, 1873 m. atitiestas Šiaurės Ramiojo vandenyno geležinkelis. Nuo 1880 m. apygardos centras, nuo 1883 m. – miestas (sujungus su Naujosios Takomos gyvenviete).


Mount Rainier overlooking the Port of Tacoma.jpg|Takomos uostas. Tolumoje – Reinyro kalnas
Tacoma, Washington (May 2023) - 005.jpg|Miesto gatvė
Tacoma, WA - industrial building from Fireman's Park 01.jpg|Celiuliozės fabrikas Takomoje
Tacoma, WA - Old City Hall 11-perspective transformed, cropped.jpg|Senoji rotušė


## Šaltiniai
Sentreilija

**Sentreilija** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Vašingtono valstijos pietvakariuose, prie Šeheiliso ir Niuaukamo upių santakos. Susiliejęs su Šeheiliso miestu. Įsikūręs greitkelio tarp Sietlo ir Portlando pusiaukelėje. Vystoma daugiausia miškų kirtimo ir medienos apdirbimo pramonė. Taip pat maisto (pieno) pramonė, paukštininkystė, vaismedžių auginimas.

Yra bendruomenės koledžas (nuo 1925 m.). Netoliese esančiame Borsto parke yra Borsto sublokuotas namas (1852 m.) ir Borsto ūkis (1860 m.). Miesto centre yra keletas istorinių pastatų, paminklas 1919 m. Sentreilijos žudynių aukoms.

2010 m. 85,1 % miesto gyventojų buvo baltieji, 16,1 % (visų rasių) – lotynoamerikiečiai, 1,4 % – indėnai, 1,0 % – azijiečiai, 0,6 % – afroamerikiečiai.

## Istorija
1852 m. gyvenvietę tuometėje Oregono teritorijoje įkūrė Dž. Kokreinas ir Džordžas Vašingtonas (įsūnytas juodaodis). 1875 m. gyvenvietė pavadinta Senterviliu, o 1891 m. pervadinta į Sentreiliją. Miestas nuo 1886 m.

## Šaltiniai