open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuršėnų evangelikų liuteronų koplyčia

**Kuršėnų evangelikų liuteronų koplyčia** – buvusi koplyčia, dar vadinta *kirche*, stovėjusi Kuršėnuose, senosiose evangelikų liuteronų kapinėse, esančiose Daugėlių g., šalia dešiniojo Ventos kranto. Priklausė buvusiai didelei Šiaulių (Alkiškių) parapijai. Kapinėse nelikę buvusios koplyčios pėdsakų, stūkso pavieniai antkapiniai paminklai su vokiškais įrašais, datuojami XIX a.

## Istorija

Šiaulių evangelikų liuteronų parapijos 1917 m. ataskaitoje minėta Kuršėnų kapinių medinė koplyčia (), talpinusi 100 žmonių. 1933 m. iš Latvijos į Šiaulių parapiją atvyko kunigas Gustavas Rauskinis, aptarnavęs ir Kuršėnų filiją. Tuomet Šiaulių parapijos mažesnėse filijinėse bažnyčiose, koplyčiose pamaldos vykdavo 1–4 kartus per metus latvių ir vokiečių kalbomis.

Iki Antrojo pasaulinio karo kapinių kalnelyje stovėjusi kirchė buvo medinė, nedažyta. Pastato priekyje buvo įstatytos arkinės durys su stikliniais ornamentais. Viduje stovėjo medinės kolonos, mediniai suolai, vargonai, pastoriaus pakyla. Kunigas atvykdavo iš Alkiškių.

Pasibaigus karui, nuo sovietinių represijų smarkiai nukentėjo evangelikų liuteronų bažnyčios ir bendruomenės. Pokaryje buvo uždaryta ir nugriauta Kuršėnų koplyčia. Šaltiniuose minima, kad joje buvo įkurtas odų sandėlis. Pastatas galėjo būti ir sudegintas, nes vietiniai gyventojai ardė medinę kapinių tvorą, nešėsi lentas savo reikmėms, kiti jas degino.

Alkiškių evangelikų liuteronų bažnyčios archyve išlikęs 1900 m. Kuršėnų kapinių medinės koplyčios projektas, 1924 ir 1939 m. pamaldų grafikai. Estijos valstybės archyve Tartu saugomi 1943–1944 m. vokiečių geografo Oto Šulco Kampfhenkelio (1910–1989) padaryti Kuršėnų koplyčios vaizdų negatyvai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Šiaulių parapijos istorija *liuteronai.lt*
* Senosios Kuršėnų evangelikų liuteronų kapinės (Kuršėnai) **wikimapia.org''
Visentės Pereso Rosaleso nacionalinis parkas

**Visentės Pereso Rosaleso nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Los Lagoso regione, Ljankihujės provincijoje, 18 km į šiaurės rytus nuo Puerto Varaso. Įsteigtas 1926 m. Pavadintas Čilės politiko, diplomato Visentės Pereso Rosaleso garbei.

Nacionalinį parką supa kitos saugomos teritorijos – Pujehujės nacionalinis parkas, Nahuel Huapi nacionalinis parkas. Apima Patagonijos Andų kalnus su ugnikalniais – Osorno, Puntiagudo, Tronadoro – ir dideliu Todos los Santoso ežeru. Iš šio ežero teka srauni Petrohujės upė, sudaranti krioklius. Išvystytas turizmas – takai po laukinę gamtą, paplūdimiai, poilsiavietės, užsiimama žūkle, alpinizmu.

Didžiąją dalį parko teritorijos dengia drėgnieji Valdivijos miškai – veši *Drimys winteri*, notofagai, baltieji stirleniai, *Myrceugenia exsucca*, taškuotieji alyvokšniai, *Caldcluvia paniculata*, širdžialapės eukrifijos. Aukščiau kalnuose veši krūmynai ir kiparisinių ficrojų miškai. Būdingi gyvūnai – pumos, pietiniai pudu, čilinės katės, Žofrua katės, pilkosios lapės, nutrijos, mažieji grizonai, čilojiniai oposumai, didieji kragai, magelaniniai juodieji geniai ir kt. Ežeruose gyvena endeminė, reta žuvis *Percichthys trucha*, įveisti upėtakiai.


Lago Todos los Santos 1994 01.jpg|Todos los Santoso ežeras
Llanquihue, aérea.jpg|Osorno ir Tronadoro ugnikalniai
Parque Nacional Vicente Pérez Rosales 1994 02.jpg|Drėgnieji miškai parke
Zorro Culpeo domesticado.JPG|Pietų Amerikos pilkoji lapė


## Šaltiniai
Pumalino Daglaso Tompkinso nacionalinis parkas

**Pumalino Daglaso Tompkinso nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Los Lagoso regione, Palenos provincijoje, į pietryčius nuo Hornopireno. Įsteigtas 2018 m., pavadintas JAV verslininko, finantropo Daglaso Tompkinso, išpirkusio žemes nacionalinio parko steigimui, garbei.

Aprėpia Patagonijos Andų juostą tarp Argentinos sienos ir Ramiojo vandenyno pakrantės fjordų. Iš šiaurės riboja Hornopireno nacionalinis parkas. Yra ledynų, nedidelių ledyninių ežerų ir lagūnų (Kintupeu, Abaskalio). Iškilę Mičinmahuidos ir Čaiteno ugnikalniai. Yra vaizdingų krioklių (Tūkstančio Krioklių krioklys).

Parke saugomi drėgnieji Valdivijos miškai su retais, endeminiais kiparisinių ficrojų medynais. Fjorduose ar jų pakrantėse sutinkami pingvinai, Komersono delfinai, kormoranai, garniai, tulžiai, miškuose gyvena strazdiniai topakulai, juodagurkliai turkai, smailiauodegės afrasturos, taip pat pietiniai pudu, pilkosios lapės, pumos, pampinės katės, čilojiniai oposumai.


Waterfalls in Pumalin Park.jpg|Krioklys parke
Pumalin.jpg|Parko kraštovaizdis
Fiordo Comau.jpg|Komau fjordas
Volcán michimahuida (32665670226).jpg|Mičinmahuidos ugnikalnis


## Šaltiniai
Ivans Baturins

**Ivanas Baturinas** (*Ivans Baturins*; g. 1997 m. birželio 25 d.) – Latvijos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
Žaidėjas futbolininko karjerą pradėjo TuS Koblenz klube. 2015– 2016 m. sezone žaidė TuS Koblenz II (jaunimo komandoje).

Nuo 2016 m. vasaros priklausė FK Ventspils, tačiau debiutas aukščiausioje lygoje įvyko 2018 m. Daugiau žaidybinio laiko gaudavo dublerių komandoje.

2020 m. sezone rungtyniavo „Tukums“ klube (Latvija). Latvijos aukščiausioje lygoje sužaidė 22 rungtynes.

2021–2022 m. priklausė TJK Legion (Estija). Per du sezonus Estijos aukščiausioje lygoje sužaidė 64 rungtynes.

2023 m. sezone atstovavo „Harju“ klubui (Estija). Meistriliiga 2023 m. sužaidė 36 rungtynes ir buvo nekeičiamas vartininkas.

### FC Džiugas

2024 m. vasario 26 d. tapo žinoma, kad žaidėjas rungtyniaus „Džiugo“ klube.

2024 m. balandžio 21 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Žalgiris. LFF stadione vykusiose rungtynėse pirmieji įvartį pelnė telšiškiai po tikslaus Christian Bella smūgio, bet neišlaikė turėtos persvaros ir pralaimėjo rezultatu 1-3.

2025 m. sausio 24 d. pranešta, kad futbolininkas paliko klubą.

### Vėlesnė karjera
2025 m. sezone atstovavo „Harju“ klubui (Estija).

## Statistika
; A lygos statistika.

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; su FC Džiugas
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* fcdziugas.lt svetainė
Sinica

;Sinica
* Justas Sinica – krepšininkas;
* Vytautas Sinica – politikas.

Pavardė dažnesnė šiaurės rytų Lietuvoje (Daugailiai, Antalieptė, Molėtai, Kamajai). Slaviškos kilmės – iš , , reiškiančių „zylė“.

## Šaltiniai
Dejan Trajkovski

**Dejanas Trajkovskis** (; g. 1992 m. balandžio 14 d.) – Slovėnijos futbolininkas, gynėjas. 

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje, atstovavo „Maribor“. Kitados žaidė „Twente“ klube (Nyderlandai), „Maribor“, „Domžale“, Puskás Akadémia FC (Vengrija), Trnavos „Spartak“ (Slovakija), „Zrinjski Mostar“ (Bosnija ir Hercegovina) ir „Vibonese“ (Italija). Nuo 2023 m. vasaros futbolininkas buvo be klubo. 

### FC Džiugas
2024 m. vasario 26 d. pranešta, kad atstovaus „Džiugo“ klubui.

2024 m. kovo 30 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. Džiugas nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir toliau išliko A lygos lyderiais.

2025 m. vasario 21 d. pranešta, kad futbolininkas ir toliau atstovaus klubui.

2026 m. sausio 6 d. paskelbta, kad futbolininkas paliko klubą. Vasario pradžioje prisijungė prie Kosovo pirmo lygmens klubo Prishtina e Re.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; su FC Džiugas
* **[[A lyga]]** TBA

; su Maribor
*Prva liga: 2011–2012, 2012–2013, 2013–2014
*Slovenijos taurė: 2011–2012, 2012–2013 
* Supertaurė: 2012, 2013, 2014 

; su Zrinjski Mostar
*Premijer liga: 2021–2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* fcdziugas.lt svetainė
Kaya Hawkinson

**Kaja Tanada Hokinson** (; 2000 m. balandžio 17 d.) – filipiniečių kilmės amerikiečių futbolininkė, centro arba atraminė saugė. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui. Nuo 2022 m. kviečiama į Filipinų nacionalinę moterų rinktinę.

## Karjera
Toranse, JAV gimusi, pradėjo sportuoti Los Andžele. 2014–2018 m. žaidė Palos Verdes Sea Kings aukštosios mokyklos komandoje (. Tobulėjo Los Angeles Galaxy jaunimo akademijoje. 

2018–2023 m. atstovavo Kalifornijos Fulertono universitetui, priklausė Flertono „Titanų“ komandai ().

### „Central Coast Mariners“
Baigusi studijas išvyko į Australiją. Nuo 2023 m. kovo mėn. atstovavo „Central Coast Mariners“.

### [[FC Gintra|„Gintros“ klubas]]
2024 m. pradžioje persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. 2024 m. vasario 23 d. oficialiai pranešta, kad pasirašyta sutartis su „Gintros“ klubu.

2024 m. kovo 16 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš FK Transinvest. Šiaulietės nugalėjo varžoves rezultatu 2-0.

2024 m. balandžio 24 d. pelnė pirmąjį savo įvartį moterų A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. Šiaulietės sutriuškino varžoves rezultatu 5-0. Hawkinson pasižymėjo 45 susitikimo miutę ir išvedė „Gintrą“ į priekį (1-0).

### Stallion Laguna
2025 m. kovo mėn. perėjo į PFF Women's League žaidusią Stallion Laguna.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Pasiekimai
;**[[FC Gintra]]**
* **Lietuvos čempionė**: 2024 m.

## Rinktinė
JAV gimusi, pradėjo sportuoti Los Andželo mieste. K. Hawkinson mama yra filipinietė, tėtis – amerikietis. 2022 metais futbolininkė sulaukė kvietimo iš Filipinų nacionalinės moterų futbolo rinktinės trenerio, buvo pakviesta atstovauti šaliai.

2022 m. balandžio 11 d. debiutavo Filipinų nacionalinėje rinktinėje rungtynėse prieš Fidžį. Šiame susitikime filipinietės sutriuškino varžoves rezultatu 8-0.

2022 m. liepos 6 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Singapūrą. Po Kajos Hokinson įvarčio rezultatas tapo 6-0, o rungtynės baigėsi triuškinančia filipiniečių pergale 7-0.

## Išnašos

## Nuorodos
* gintra.lt  (Apie žaidėją)
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Oderio–Neisės linija

**Oderio–Neisės linija** (, ) – Lenkijos ir Vokietijos siena, kurią nustatė Antrąjį pasaulinį karą laimėję Sąjungininkai. Eina palei Oderio ir Neisės upes.

1945 m. Potsdamo konferencijoje nutarta, kad didžioji dalis Vokietijos teritorijų, esančių į rytus nuo Oderio–Neisės linijos, atitenka Lenkijai. Šiaurinė Rytų Prūsijos dalis su Karaliaučiumi priskirta Sovietų Sąjungai (tapo Rusijos SFSR Kaliningrado sritimi), pietinė – Lenkijai. Klaipėdos kraštas prijungtas prie Lietuvos SSR. 1944 m. pabaigoje, artėjant Raudonajai armijai, apie 12 mln. šiose teritorijose gyvenusių vokiečių pasitraukė į Vakarus.

1950 m. Rytų Vokietija ir Lenkija patvirtino Oderio–Neisės liniją nuolatine abiejų valstybių siena. Vakarų Vokietija, iš pradžių nepripažinusi sienos, 1970 m. pripažino jos neliečiamumą.

1990 m. susivienijusi Vokietija ir Lenkija patvirtino šią poziciją.

## Jaltos ir Potsdamo konferencijos
1945 m. vasario 4–11 d. Jaltos konferencijoje Didžioji Britanija, JAV ir SSRS susitarė nukelti Lenkijos–SSRS sieną į vakarus, kad ji maždaug atitiktų Kerzono liniją. Lenkijos prarastos rytinės žemės, 1939 m. okupuotos SSRS (Vakarų Baltarusija ir Vakarų Ukraina), turėjo būti kompensuotos Vokietijos sąskaita. Lenkijos–Vokietijos sieną taip pat nutarta nukelti į vakarus, bet dėl tikslių ribų šalys nesutarė.

1945 m. liepos 17–rugpjūčio 2 d. Potsdamo konferencijoje numatyta, kad nauja Vokietijos–Lenkijos siena eis palei Oderio ir Neisės upes. Ši linija buvo trumpiausia įmanoma Lenkijos–Vokietijos siena. Visi vokiečiai, gyvenantys į rytus nuo Oderio–Neisės linijos, turėjo būti iškeldinti.

## Sienos pripažinimas
Vokietijos vieningoji socialistų partija (SED), valdančioji Rytų Vokietijos partija, iš pradžių atmetė Oderio–Neisės liniją. Spaudžiama SSRS, 1950 m. Rytų Vokietija ir Lenkija pasirašė Zgoželeco sutartį, kuria Oderio–Neisės linija patvirtinta abiejų valstybių siena.

1970 m. Vakarų Vokietija pasirašė su Lenkija Varšuvos sutartį ir pripažino sienos neliečiamumą.

## Šaltiniai
Šarahitu

**Šarahitu** ( – 'Išaukštintoji) – deivė Mesopotamijos mitologijoje, garbinta daugiausia Uruke, pradedant Achemenidų dinastijos valdymo laikotarpiu.

Ankstyviausi Šarahitu paliudijimai aptikti Babilone, čia ji tapatinta su Ašratum, Amuru sutuoktine. Paminėta tarp dievybių, viešpataujant Asarhadonui garbintų Esagiloje. Vėlyvame ezoterinio pobūdžio tekste dievavardis aiškinamas kaip *Ašrat aḫītu,* 'Ašratum, svetimšalė'. Ašratum vardas giminiškas ugaritų deivės *[[Ašera|Athirat]]* vardui, tačiau šios dievybės išsirutuliojo nepriklausomai viena nuo kitos.

Šarahitu – viena iš dievybių, į Uruko panteoną įtrauktų paskutiniais senovės Mesopotamijos istorijos amžiais (greta Amasagnudi ir Ama-arhuš). Buvo siejama su Belet-seri. Apie šios deivės reikšmę ir tai, kaip ji pateko į Uruko panteoną, žinoma nedaug. Šarahitu svarba Uruke išaugo tuo pat metu, kai sąlyginai sumenko Usur-amasu ir Urkajitu reikšmė.

Teoforinių asmenvardžių neaptikta.

## Išnašos

## Šaltiniai
*
*
*
*
LCCN

**Library of Congress Control Number** (**LCCN**, ) – unikalus, eilės tvarka sudaromas numeris, suteikiamas kataloguotiems įrašams (knygoms ir kitiems leidiniams) Kongreso bibliotekoje, JAV. Numeris nėra paremtas jokia klasifikavimo sistema ir nesiejamas su knygų turiniu bei nepainiotinas su Kongreso bibliotekos klasifikacija (LCC).

Kontroliniai numeriai pradėti teikti 1898 m., tuo metu jie vadinosi Kongreso bibliotekos kortelės numeriais.

Bibliotekininkai visame pasaulyje vis dar naudoja šį numerį kataloguodami knygas, išleistas Jungtinėse Amerikos Valstijose.

## Taip pat skaitykite
* Bibcode
* ISBN
* ISSN

## Šaltiniai
Pastorius

**Pastorius** ( 'piemuo, ganytojas') – dvasininko pavadinimas daugumoje protestantų Bažnyčių, besivadovaujančių visuotinės kunigystės principu (kiekvienas tikintysis yra savotiškas kunigas). Kai kuriose protestantų atšakose vartojami kiti šio dvasininko pavadinimai: presbiteris (iš  'vyresnysis') arba žodžiai, reiškiantys mokytoją (Latvijoje *mācītājs*, Estijoje *õpetaja*). Eiti pastoriaus pareigų dažniausiai išrenka tikinčiųjų bendruomenė. Skirtingai nei katalikybėje, pastorius nėra laikomas tarpininku tarp Dievo ir tikinčiųjų.

Lietuvoje dvasininkus pastoriais vadina dauguma naujesnių evangeliškųjų konfesijų – baptistai, Septintosios dienos adventistai, sekmininkai, Tikėjimo žodžio ir kitos religinės srovės. Evangelikai reformatai ir evangelikai liuteronai savo dvasininkus nuo seno vadina kunigais.

Moterų kunigystė atsirado XIX a., dalyje protestantų Bažnyčių pastorėmis gali būti ir moterys.

## Išnašos
Čereškevičius

;Čereškevičius
* Giedrius Čereškevičius – politikas;
* Sigitas Čereškevičius – architektas;

;Čereškevičienė
* Neringa Čereškevičienė – televizijos laidų vedėja.

## Etimologija
Pavardė dažnesnė Pietų Lietuvoje ir Tauragės krašte (Gelgaudiškis, Kiduliai, Seirijai, Simnas, Batakiai). Su patronimine priesaga kilusi iš slaviškų pavardžių , , išsirutuliojusių iš krikšto vardo *Terentijus* (*Tеpентий > Tеpешкo > Цеpешка, Цяpэшка*).

## Šaltiniai
Grinevičius

;Grinevičius
* Adomas Grinevičius – kunigas, knygnešys;

;Grinevičiūtė
* Rūta Grinevičiūtė-Janutienė – žurnalistė, politikė.

Pavardė paplitusi plačiai po Lietuvą. Kilusi iš slaviškų trumpinių krikšto vardui *Grigorijus* su patronimine priesaga (, ).

## Šaltiniai
Laučius

;Laučius
* Vladimiras Laučius – politologas;

;Laučiūtė
* Jūratė Sofija Laučiūtė – kalbininkė, visuomenės veikėja.

Pavardė panašios kilmės kaip *[[Laucius]]*, *[[Laucys]]*. Neaiškios kilmės, galbūt krikšto vardo *Laurýnas* arba *Lùkas* trumpinys. Kita vertus – , ,  'medžioklės prievaizdas'.

## Šaltiniai
FK Dainava Alytus

**Alytaus „Dainava“** skirtingu metu vadinosi Alytaus futbolo klubai:

* FK Nemunas Alytus iki 1992 m.;
* FK Dainava (1996) 1996–2014 m.;
* FK Dainava Alytus (2011);
* FA Dainava nuo 2014 m.;
* DFK Dainava nuo 2016 m.
Maciejauskas

;Maciejauskas
* Julius Maciejauskas – kunigas, prelatas, visuomenininkas.

;Maciejauskienė
* Vitalija Maciejauskienė – kalbininkė.

## Etimologija
Pavardė *Maciejáuskas* (kaip ir *[[Macijauskas]]*) kildinama iš ,  ir reiškia „Motiejaus (*Мацей*) sūnus“.

## Šaltiniai
Šukevičius

;Šukevičius
* Eduardas Šukevičius – politinis bei visuomenės veikėjas;
* Remigijus Šukevičius – imtynininkas;
* Šarūnas Šukevičius– politikas;
* Vandalin Šukevič – archeologas, etnografas.

; Šukevičienė
* Jurgita Šukevičienė – politikė.

Pavardė dažnesnė pietų ir rytų Lietuvoje (Prienai, Magūnai, Simnas), taip pat Kaune. Kildinama iš asmenvardžio *[[Šukys]]*. Jo kilmė neaiški – gali būti nuo *šukỹs* „kas su šukėtais dantimis, šukdantis“ arba *šùkė* „sudaužyto indo, stiklo, sprogusio sviedinio ir kt. skeveldra; indo, dalgio išmušta vieta; prastas, apdužęs indas, peilis, dalgis“, taip pat – *šukti, šūkauti*.

## Šaltiniai
Martikonis

;Martikonis
* Rytis Martikonis – diplomatas;
* Vidmantas Martikonis – verslininkas, politikas.

Pavardė užrašyta vidurio Lietuvoje (Siesikai, Panoteriai, Pagiriai, Panevėžys). Su patronimine priesaga padaryta iš krikšto vardo *Martỹnas* (< ).

## Šaltiniai
Krilavičius

;Krilavičius
* Tomas Krilavičius – informatikas;

;Krilavičienė
* Aida Krilavičienė – vertėja.

Pavardė užrašyta Kaune, Balbieriškyje, Kėdainiuose ir kt. Kilusi iš  < slav. *крыло* („sparnas“).

## Šaltiniai
1990 m. Baltijos futbolo lyga

**1993 m. Baltijos futbolo lyga** – pirmasis Baltijos futbolo lygos sezonas. Pirmenybės vyko lygos principu, dalyvavo 18 komandų. 

1990 m. Baltijos lyga vyko vienu metų su dalyvaujančių komandų šalių futbolo čempionatais, todėl šio turnyro komandos savo šalių čempionatuose nedalyvavo. Tai buvo vienintelis kartas, kai Baltijos lygos turnyras vyko lygos formatu. 

## Komandos

Pirmenybėse dalyvavo 9 Lietuvos, 6 Latvijos, 2 Estijos ir 1 Kaliningrado apskrities komandos.

## Rezultatai

Visos komandos tarpusavyje susitiko po du kartus (išvykoje ir namuose). Talino „Fosforit“ po 14 turų iš turnyro pasitraukė, o visos Baltijos lygoje su šia komanda sužaistos rungtynės anuliuotos. 

## Šaltiniai
2007 m. Baltijos futbolo lyga

**2007 m. Baltijos futbolo lyga** – trečiasis Baltijos futbolo lygos sezonas. Pirmenybės prasidėjo kovo 6 d. ir baigėsi 2007 m. lapkričio 11 d. 

## Formatas

Varžybas organizavo Lietuvos, Latvijos ir Estijos futbolo federacijos. Šiame sezone dalyvavo po 4 stipriausiais Lietuvos, Latvijos ir Estijos komandas. Komandos buvo suskirstytos į 4 pogrupius po 3 komandas tokia tvarka: 1, 2 ir 4 vietas savo šalies čempionate užėmusios komandos burtų keliu buvo paskirstytos į tris pogrupius, o į ketvirtą pogrupį pateko trečiąsias vietas užėmusios komandos. Po dvi pirmąsias vietas grupėse užėmusias komandas pateko į ketvirtfinalį, kuriame A grupės komandos susitiko su C, o B su D. Ketvirtfinaliuose, pusfinaliuose bei finale buvo žaidžiamos dvejos rungtynės.

## Rezultatai

**A grupė**

|}

**B grupė**

|}

**C grupė**

|}

**D grupė**

|}

### Ketvirtfinaliai

|}

### Pusfinaliai

|}

### Finalas

----

----

## Šaltiniai
2008 m. Baltijos futbolo lyga

**2008 m. Baltijos futbolo lyga** – ketvirtasis Baltijos futbolo lygos sezonas. Dėl remėjo sutarčių pirmenybės vadinosi **2008 m. Triobet Baltijos futbolo lyga**. Varžybos prasidėjo 2008 m. kovo 4 d. ir baigėsi spalio 25 d.

## Formatas

Varžybas organizavo Lietuvos, Latvijos ir Estijos futbolo federacijos. Kaip ir praėjusiame sezone, dalyvavo po 4 stipriausiais Lietuvos, Latvijos ir Estijos komandas, suskirstytas į 4 grupes. Po dvi pirmąsias vietas grupėse užėmusias komandas pateko į ketvirtfinalį. Šiame sezone, finalas vyko vieneriomis rungtynėmis.

## Rezultatai
**A grupė **

**B grupė **

#### C grupė

**D grupė **

### Ketvirtfinaliai

|}

### Pusfinaliai

|}

### Finalas

----

## Šaltiniai
Pali Aikės nacionalinis parkas

**Pali Aikės nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, pačiuose Patagonijos pietuose, Magelano regione ir provincijoje, Argentinos pasienyje, 196 km į šiaurės rytus nuo Punta Arenaso. Įsteigtas 1970 m.

Nacionalinis parkas apima Čilei priklausančio Pali Aikės vulkaninio lauko dalį. Būdingi erozijos paveikti vulkaniniai kraštovaizdžiai – Morada del Diablo ir kiti krateriai, urvai, atlikuonys, bazaltiniai bokštai. Taip pat yra vulkaninių ežerų, vadinamų marais – pagrindinis jų yra Anos lagūna.

Būdingi sausųjų stepių kraštovaizdžiai, kuriuose vyrauja eraičinai *Festuca gracillima*, žilės *Senecio filaginoides*. Tarp prarajų auga *Adesmia boronioides*, paparčiai, plukės, taip pat žemuoginės čilmirtės, kietalapiai raugerškiai. Bazaltinis paviršius padengtas kerpėmis. Gausu guanakų, taip pat dažnos pilkosios lapės, šarvuočiai, mažieji nandai, pumos, Humbolto skunsai, flamingai, sakalai keleiviai, amerikiniai pelėsakaliai, magelaninės žąsys, suopiniai ereliai ir kt.

Pali Aikės nacionaliniame parke yra svarbių archeologinių vietų – Pali Aikės ir Felo urvuose rasta 11 000 metų senumo stovyklaviečių ir pirmųjų šio krašto gyventojų veiklos požymių. Vėliau Pali Aikėje gyveno tehuelčai, medžioję čia guanakus ir nandus.


Parque Nacional Pali Aike Chile-Foto1.jpg|Parko reginys
Guanaco mirando directo.jpg|Guanakai
Cueva Pali Aike.jpg|Vaizdas iš Pali Aikės urvo


## Šaltiniai
Astianaktas

**Astianaktas** () – graikų mitologijos personažas, Andromachės ir Hektoro sūnus. Iš pagarbos Hektorui trojėnai taip praminę Skamandriją („miesto valdovą“).

Achajams užėmus Troją, šie nusprendę nustumti Astianaktą nuo miesto sienos, nes būta pranašystės, esą jis vėl atkursiąs Trojos valstybę. Pasak vėlesnės mito atmainos, Astianaktas išsigelbėjęs, atstatęs Troją, o Mažojoje Azijoje įkūręs daugelį miestų.

## Išnašos
1993 m. Baltijos futbolo lyga

**1993 m. Baltijos futbolo lyga** – antrasis Baltijos futbolo lygos sezonas. 

## Dalyviai

Šiose pirmenybėse dalyvavo 3 Lietuvos, 2 Latvijos ir po 1 Estijos, Baltarusijos ir Kaliningrado apskrities komandos. Turnyras grupėse, po jų – pusfinaliai ir finalas.

Dalyvavo dvi geriausios I lygos komandos iš Lietuvos. Vietoj trečią vietą užėmusio FK „Panerys Vilnius“ varžybose buvo svarstomas ir ketvirtą vietą užėmęs Sirijus Klaipėda. Taip pat žaidė dvi geriausios Latvijos pirmosios lygos komandos, Estijos čempionato vicečempionai (čempionais tapo FC Norma Tallinn), Baltarusijos čempionai bei ketvirtą vietą užėmusi Rusijos antrosios lygos komanda.

## Rezultatai

Aštuoni klubai buvo suskirstyti į dvi grupes. Grupės etape visi turėjo žaisti prieš visus namuose ir išvykoje, tačiau pasitraukus pusei komandų, rungtynių įvyko labai nedaug.

Pirmąsias dvi vietas užėmusios komandos pateko į pusfinalius. Pusfinaliai ir finalas sprendėsi per vienas rungtynes.

„Baltika Kaliningrad“ pasitraukė iš varžybų sužaidus vienerias rungtynes.

 Olimpija Riga 	0:2 	Žalgiris Vilnius
 Baltika Kaliningrad 	0:2 	Žalgiris Vilnius
 Ekranas Panevėžys 	3:1 	Olimpija Riga
 Olimpija Riga 	2:5 	Ekranas Panevėžys

Kitos rungtynės neįvyko.

Talino FC Flora ir Minsko „Dinamo“ iš varžybų pasitraukė sužaidę po dvejas rungtynes.

 Flora Tallinn 	1:0 	Dinamo Minsk
 Skonto Riga 	3:1 	Sirijus Klaipėda
 Dinamo Minsk 	1:1 	Skonto Riga
 Flora Tallinn 	1:1 	Sirijus Klaipėda 

Kitos rungtynės neįvyko.

### Pusfinaliai

|}

### Finalas

|}

## Šaltiniai
Leandro Fernandes

**Leandras Fernandešas da Kunja** (; g. 1999 m. gruodžio 25 d.) – angoliečių kilmės futbolininkas iš Nyderlandų, saugas. Lietuvoje atstovavo „Žalgirio“ klubui.

## Karjera
Angoliečių kilmės futbolininkas gimė Neimegene. Kitados priklausė Quick 1888, NEC Nijmegen jaunimo sistemoms. 

### Eindhoveno PSV
Pirmuoju profesionaliu jo klubu tapo PSV. Žaidė šio klubo jaunių ekipose, bei Jong PSV (dublerių komanda).

### Turino „Juventus“
Iš Eindhoveno PSV klubo futbolininką perpirko „Juventus“ (Italija). Rungtyniavo šio klubo jaunimo komandose.

#### Sitardo „Fortuna“
Vieną sezoną nuomos pagrindais buvo perleistas Sitardo „Fortuna“ klubui (Nyderlandai).

### Peskaros „Delfino“
2020–2021 m. sezone priklausė Peskaros „Delfino“ (Italija). 2020 m. rugsėjo 28 d. paskelbta apie naujoką. 2021 m. balandžio 12 d. tapo žinoma, kad futbolininkas palieka klubą.

### PEC Zwolle
Vėliau grįžo į Nyderlandus. Nuo 2021 m. rugsėjo 15 d. priklausė PEC Zwolle. 2021–2022 m. Eredivisie (aukščiausioji lyga), sužaidė vos trejas rungtynes. Ekipa liko paskutinėje vietoje ir po sezono iškrito į žemesnį divizioną.

### Grimstado „Jerv“
2022 m. vasario 8 d. paskelbta, kad pasirašė trejų metų trukmės sutartį su FK Jerv (Norvegija).

2023 m. lapkričio 23 d. klubas oficialiai paskelbė, kad bendradarbiavimas su futbolininku baigėsi.

### Vilniaus „Žalgiris“
2024 m. vasario 27 d. pranešta, kad tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.

2024 m. kovo 3 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Dainavos“ klubą. Pergalę rezultatu 1-0 šventė Vilniaus „Žalgiris“.

2024 m. birželio 19 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą. Žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 4-0.

2024 m. liepos mėn. treniruotėje futbolininkas patyrė traumą. Į aikštę sugrįžo tik 2024 m. lapkričio 9 d., paskutinėse „Žalgirio“ sezono rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. 2024 m. A lygoje sužaidė dešimt rungtynių ir kartą pasirodė LFF taurės turnyre.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos čempionas]] (1):** 2024 m.

## Rinktinės
Atstovavo Nyderlandų jaunimo rinktinėms. Žaidė U-15, U-16, U-17 ir U-18 komandose.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Ben Hassan Traoré

**Benas Hasanas Traorė** (g. 1999 m. gruodžio 20 d.) – Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, saugas.

## Karjera
Karjerą pradėjo Portugalijoje. Rungtyniavo FC Tirsense, AD Fafe, Leixões SC.

Atstovavo Ar Raso „Al Hazem“ (Saudo Arabija).

### „Žalgirio“ klubas
2024 m. vasario 28 d. pranešta, kad atstovaus „Žalgirio“ klubui.

2024 m. vasarą išvyko į Al-Hazem.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
BFA arena

**Baltijos futbolo akademijos arena** – dengtas sporto maniežas Vilniaus šiaurės vakaruose, Karoliniškėse. Priklauso Baltijos futbolo akademijai, stovi į vakarus nuo Vilniaus Ryto progimnazijos pastato. Tai pirmasis futbolo maniežas Vilniuje, kuriame galima treniruotis ištisus metus, tai pripučiamas ir šildomas maniežas. Yra standartinių matmenų futbolo aikštė (105×69 m), rūbinės, konferencijų salė. Dirbtinę dangą padėjo įsigyti Lietuvos futbolo federacija. Talpa 500 žiūrovų.

## Istorija

Idėja pastatyti maniežą kilo 2014 m. Žemės sklypą maniežui Baltijos futbolo akademija iš Vilniaus miesto savivaldybės išsinuomojo 20 metų. Projektas įgyvendintas per 5 metus ir kainavo apoe 2 mln. eurų. Maniežas atidarytas 2019 m. rugsėjo 19 d. Projekto iniciatorius – BFA įkūrėjas ir vadovas, futbolo treneris Ivanas Švabovičius.

2022 m. gruodžio 11 d. dėl didelio snygio prireikė savanorių pagalbos, kad būtų nukastas ant arenos susikaupęs sniegas. Panašus atvejis yra buvęs ir 2021 m. vasario pradžioje.

## Šaltiniai
Žalgirio stadionas (Kaunas)

**Kauno „Žalgirio“ stadionas** – buvęs stadionas Kaune, Gričiupyje, dešiniajame Nemuno krante (aukštutinėje terasoje, ties Trijų mergelių tiltu į Panemunės šilą). Stadione vykdavo sporto varžybos, autoakrobatų pasirodymai. Dabar stadiono vietoje stovi prekybos centras „Molas“, šalia stadiono yra išlikęs Kauno Žalgirio sporto kompleksas. Stadione 1991 m. vyko Lietuvos futbolo taurės finalas.

## Istorija

Semiono Tokerio iniciatyva ir rūpesčiu Kaune pastatyti „Žalgirio“ sporto rūmai ir stadionas (architektai – Algimantas Zeidotas ir Vytautas Jurgis Dičius). Sovietmečiu tai buvo vienas didžiausių miesto stadionų, atidarytas 1962 m. rugpjūtį.

Atgavus Nepriklausomybę, tarp K. Baršausko gatvės ir Nemuno stovėjęs „Žalgirio“ stadionas bei greta jo buvę didžiuliai plotai su sporto bazėmis priklausė Kūno kultūros ir sporto departamentui bei savivaldybei, o 1993 m. perleisti Lietuvos sporto draugijai „Žalgiris“ (prezidentas Vytas Nėnius). 

Po 2000 m. stadiono sklypas buvo padalintas į keturias dalis. Pietinėje jo dalyje 2003 m. pastatytas prekybos centras „Molas“, kitoje vėliau iškilo naujų daugiabučių namų kvartalas, trečioje veikia „Žalgirio“ sporto kompleksas, o likęs plotas priklauso bokso bazei.

## Finalai

## Šaltiniai
Alberto de Agostinio nacionalinis parkas

**Alberto de Agostinio nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Magelano ir Čilės Antarktidos regione. Apima plotus Ugnies Žemės salos vakaruose, taip pat apima daugelį salų tarp Magelano ir Biglio sąsiaurių – Hostės, Gordono, Londonderio, Stiuarto, Kapitan Arasenos, O’Brajano. Rytuose ribojasi su Jendegajos nacionaliniu parku. Įsteigtas 1965 m. ir pavadintas italų misionieriaus ir keliautojo Alberto Marijos de Agostinio garbei. Tai trečias pagal dydį Čilės nacionalinis parkas. Patenka į Horno kyšulio biosferos rezervatą ir yra laikomas viena mažiausiai žmogaus paveiktų vietų pasaulyje.

Nacionalinis parkas apima Ugnies Žemės salos dalį su iškilusia Darvino Kordiljera. Stūkso Darvino (2488 m), Sarmjento (2404 m), Šiptono (2568 m), Bovo (2279 m) kalnai, paviršių dengia ledynai (Ronkali e Italijos, Pijos, Garibaldžio, Giunterio Plašovo, Agilos, Brukso, Marinelio). Pakrantės gausiai išraižytos įlankų ir fjordų, į juos vietomis tiesiai leidžiasi kalnų ledynai.

Parke saugomos įvairių jūrinių gyvūnų buveinės – pietinių jūrų dramblių, jūrų leopardų, Pietų Amerikos jūrų lokių gulyklos, aplinkiniuose vandenyse plaukioja delfinai, banginiai, yra katinių ūdrų. Užfiksuotos 49 paukščių rūšys (gausu jūrinių paukščių – kormoranų, petrelių, albatrosų).

Būdingi magelaniniai miškai, kuriuose auga notofagai, pietiniai čilkadagiai, taip pat tundros plotai su samanų, kerpių danga, kur vasaromis žydi centelės, gegužraibės, filezijos, bruknuolės, plukės.

Nacionalinis parkas sausuma nepasiekiamas – į jį patenkama užsakomais laivais iš Punta Arenaso arba Puerto Viljamso.


Ghiacciaio Italia.jpg|Italijos ledynas, besileidžiantis į Biglio sąsiaurį
Seno Pia.jpg|Pijos užutėkis
Paisaje en Bahía Ainsworth.jpg|Ainsvorto įlankos pakrantė
Parque Alberto de Agostini, Chile.jpg|Darvino Kordiljera ir Marinelio ledynas


## Šaltiniai
Vilbis

**Vilbis** () – kaimas Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje, Nortamptonšyre. Rytuose kaimas ribojasi su Velingboro miesto teritorija.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose minima danų gyvenvietė Vilbyje, į kurią 910 m. įsiveržė Mersijos kariai.

XIV a. pastatyta Vilbio Švč. Mergelės Marijos bažnyčia.

1854 m. atidaryta anglikonų mokykla prie kaimo bažnyčios.

1920 m. atidengtas Vilbio pirmojo pasaulinio karo memorialas, kuris 2017 m. įrašytas į saugomų kultūros objektų sąrašą.

## Gyventojai

## Transportas
Pro kaimą eina valstybinės reikšmės kelias A4500.


Manor House, Main Road - geograph.org.uk - 6081968.jpg|Senojo dvaro pastatai
Wilby Church of England Primary School - geograph.org.uk - 6081118.jpg|Vilbio bažnyčios mokykla
Hardwater Mill - geograph.org.uk - 130466.jpg|Vandens malūnas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vilbio seniūnijos oficiali svetainė
Hekalė

**Hekalė** () – graikų mitologijos veikėja, senutė, suteikusi prieglobstį Tesėjui.

Pasakojama, kad Tesėjas vykęs medžioti laukinio jaučio, niokojusio Maratono apylinkes. Kilus audrai, Tesėjas radęs priebėgą pas Hekalę. Grįžęs iš medžioklės, Tesėjas norėjęs senutei atsilyginti, bet nespėjęs, nes ši per tą laiką pasimirusi. Hekalės garbei jis įsteigęs
Hekalesijų šventę.

Iki šių dienų išliko Kalimacho poemos „Hekalė“ nuotrupų.

## Išnašos
Jendegajos nacionalinis parkas

**Jendegajos nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Magelano ir Čilės Antarktidos regione, Čilės Antarktidos provincijoje. Apima Ugnies Žemės salos dalį tarp sienos su Argentina (ir Ugnies Žemės nacionalinio parko), Biglio sąsiaurio, Alberto de Agostinio nacionalinio parko, Asopardo upės ir Almirantasgo fjordo. Įsteigtas 2013 m., žemes išpirkus amerikiečių verslininkams, gamtos saugotojams Daglasui ir Kris Tompkinsams. Parko pavadinimas jaganų kalba reiškia „gili įlanka“.

Parkas apima negyvenamus Ugnies Žemės salos plotus su Darvino Kordiljera, ledynais, ežerais, kalnų upėmis. Šiaurėje parkas siekia Fanjano ežero pakraštį, telkšo mažesni Lovenborgo, Erasuriso/Asigamio ežerai, teka Lapatajos, Jendegajos upės, slūgso Italijos, Stapanio ledynai. Veši magelaniniai miškai, plyti kalnų tundra.

Paplitęs Andų lapės Ugnies Žemės porūšis, paplitusios pietinės upinės ūdros, rusvagalvės žąsys, juodaveidžiai ibiai, magelaninės vištelės, Andų kondorai, baltagurkliai medlaipiai, smailiauodegės afrasturos, trumpasnapės australinės papūgos, magelaniniai juodieji geniai. Stepių plotuose gyvena guanakai, tukotukai, jūros pakrantėse – jūrų liūtai, katinės ūdros, Komersono delfinai, pietiniai mažieji ruožuočiai, tikrieji banginiai, orkos, kašalotai.

2018 m. prie Ponsombi užutėkio rasta XVI a. uolų tapybos, priskiriamos jaganams.

Parkas sausuma nepasiekiamas, tik laivu iš Punta Arenaso arba Puerto Viljamso, atplaukiančiu į Estansija Jendegajos prieplauką.


Restosyendegaia.JPG|Estansija Jendegaja
YendegaiaLagoAcigami-1.jpg|Asigamio ežeras Jendegajos parke
Valle de Yendegaia.JPG|Jendegajos upės slėnis
Penguins. Los Pingüinos Natural Reserve. Chile. (4).jpg|Pingvinai parke


## Šaltiniai
Horno kyšulio nacionalinis parkas

**Horno kyšulio nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija pačiuose Čilės pietuose, Magelano ir Čilės Antarktidos regione, Čilės Antarktidos provincijoje. Apima du salynus – Volastono ir Hermitės – esančius Dreiko sąsiaurio šiauriniame pakraštyje. Įsteigtas 1945 m. Patenka į Horno kyšulio UNESCO biosferos rezervatą.

Nacionalinis parkas apima keletą negyvenamų salų, iškilusių atšiauriuose subantarktiniuose Dreiko sąsiaurio vandenyse. Didžiausios parko salos – Volastono, Hermitės, Grevio, Heršelio, Deseito, Beilio, Horno. Pastarosios salos pietinėje dalyje yra žymusis Horno kyšulys, laikomas piečiausiu Pietų Amerikos tašku. Salos uolingos, kalnuotos, aukštis iki 670 m (Haido kalnas Volastono saloje).

Salose veši piečiausi pasaulyje magelaniniai miškai, kuriuose augantys blizgieji ir antarktiniai notofagai, *Drimys winteri* yra labai kreivi, žemaūgiai, palinkę, nes prisitaikę prie 150 km/h greitį pasiekiančių vėjų. Didelę dalį paviršiaus dengia aukštapelkės, veši įvairios žaliosios samanos ir kerpsamanės. Horno kyšulio nacionalinio parko salos yra jūrinių paukščių karalystė – čia gausu albatrosų, didžiųjų audrapaukščių, magelaninių pingvinų, aplinkiniuose vandenyse ir pakrantėse gyvena jūrų drambliai, tikrieji banginiai, juodasmakriai ir čiliniai delfinai, katinės ūdros.

Horno saloje yra švyturys, koplyčia, alkaldija, paminklas „Klajojantis albatrosas“ (1992 m.), pastatytas aplinkiniuose vandenyse žuvusių jūreivių atminimui.

Į Horno salą plaukia kruizai ir užsakomi laivai iš Puerto Viljamso.


Bandera Chilena Cabo de Hornos.JPG|Horno salos švyturys
PNCabodeHornos.JPG|Aukštapelkė Heršelio saloje
Freycinet Island (Wollaston Islands).JPG|Freisinė sala Volastano salyne
Hermite.Islands.JPG|Kraštovaizdis Hermitės salose


## Šaltiniai
Virmantas Puidokas

**Virmantas Puidokas** (1961 m. kovo 15 d. Radviliškyje) – inžinierius statybininkas, verslininkas, daugiausiai nuveikęs transporto objektų statyboje. Gyvena Panevėžyje.

## Biografija

V. Puidokas 1979 m. baigė Radviliškio 2-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus inžinerinio statybos instituto Miestų statybos fakultetą („Automobilių kelių“ specialybė). 1984 m., baigęs institutą, įgijo inžinieriaus statybininko kvalifikaciją, o dar po penkerių metų (1989 m.) – inžinieriaus ekonomisto kvalifikaciją.

Po studijų pradėjo dirbti Panevėžio 5-ojoje kelių statybos valdyboje meistru, darbų vykdytoju. 1992 m. buvo paskirtas AB „Klovainių skalda“ komercijos direktoriumi.
1998 m. paskirtas AB „Panevėžio keliai“ (dab. AB HISK) generaliniu direktoriumi. V. Puidokui vadovaujant, sukurta viena didžiausių Baltijos šalyse lietuviško kapitalo kelių ir geležinkelių projektavimo ir statybos įmonių grupių. Kita V. Puidoko vadovaujama įmonė – UAB „Skalduva“, įkurta 1997 m., dirbo Lietuvos ir Latvijos rinkose.

Stambaus kapitalo įmonei su daugeliu dukterinių kampanijų V. Puidokas vadovavo 23 metus. Kaip smulkusis bendrovės HISK akcininkas, 2021 m. jis buvo atleistas iš pareigų. Po kelerių metų bylinėjimosi dėl bendrovės lėšų iššvaistymo, V. Puidokas laimėjo bylas: atmestos milijoninės pretenzijos, jam išmokėta išeitinė kompensacija.

## Kita veikla

2000 m. su Lietuvos centro sąjunga dalyvavo Savivaldybių tarybų rinkimuose.

Įstros aviacijos muziejaus įkūrėjas, Įstros aerodromo (Panevėžio raj.), porceliano galerijos bendrasavininkis.

Šeima: žmona Irena, vaikai Domas ir Ieva.

## Įvertinimas

* Susiekimo ministerijos apdovanojimas „Garbės kelininko ženklas“ (2011)
* Asociacijos „Lietuvos keliai“ apdovanojimas „Kelininkų aukso ženklas“ (2015)
* Panevėžio prekybos, pramonės ir amatų rūmų padėkos ženklas (2018)
* Asociacijos „Lietuvos keliai“ garbės ženklas „Kelininko žvaigždė“ (2021)
  
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos turtuoliai. Skelbiamas milijonierių TOP 200. Virmantas Puidokas *tv3.lt* 2017-01-05
Diego Ramireso salos

**Diego Ramireso salos** () – salų grupė Dreiko sąsiaurio šiaurinėje dalyje, 105 km į pietvakarius nuo Horno kyšulio. Priklauso Čilei, Magelano ir Čilės Antarktidos regionui, Čilės Antarktidos provincijai. Nors Horno kyšulys tradiciškai laikomas piečiausiu Amerikos tašku, tačiau Diego Ramireso salose (Agilos salelės pietuose) yra pati piečiausia Amerikos bei Čilės vieta (neįtraukiant Čilės pretenzijų Antarktidoje).

Salyną sudaro du spiečiai:
* Šiaurinės salos: Nortės sala, Mendosos salelė, Martineso salelė, Kabesaso salelė, Penjaliljo salelės;
* Pietinės salos: Bartolomės sala, Gonsalo sala, Esteros salelė, Santandero salelė, Agilos salelė, Garsijos salelė, Pontevedros salelė, Nahuelio salelė, Baroso salelė, Vergaros salelės, Toreso salelės.

Salos uolingos, iki 179 m aukščio, krantai skardingi. Klimatas atšiaurus, jūrinis – vidutinė sausio mėnesio temperatūra 7,2 °C, liepos 3,2 °C, per metus iškrinta ~1367 mm kritulių, daugiausia vasario–balandžio mėnesiais. Pučia nuolatiniai smarkūs vakarų vėjai. Būdinga tundra – auga samanos, kerpės, vėduoklinių miglių (*Poa flabellata*) kupstai. Medžių, krūmų nėra.

Diego Ramireso salos – svarbi jūrinių paukščių buveinė, paskelbta jūriniu gamtos parku. Sutinkami pilkagalviai, siauraakiai, keliaujantieji albatrosai, pilkosios audronašos, didieji audrapaukščiai, uoliniai kuoduotieji, auksaspalviai kuoduotieji, magelaniniai pingvinai, mėlynieji audrašaukliai, nardantieji audrašaukliai, folklandinės karakaros, čiliniai plėšikai, 2022 m. išskirtas endeminis smailiauodegės afrasturos porūšis *Aphrastura spinicauda subantarctica*. Pakrantėse gyvena jūrų liūtai, jūrų lokiai, vandenyse plaukioja keleto rūšių delfinai, banginiai, orkos.

Salas 1619 m. atrado ispanų jūrininkų, brolių Bartolomės ir Gonsalo Garsijų de Nodalių ekspedicija ir pavadino laivo kosmografo Diego Ramireso de Areljano garbei. XIX a. pab. – XX a. pr. Čilė salas nuomojo keletui savininkų (Benavidesui, Keningsverteriui, Pasinovičiui). 1957 m. Čilės karinis laivynas Gonsalo saloje prie Kondelos užutėkio pastatė meteorologinę bazę – ji, ir toliau pietuose iškilęs švyturys yra toliausiai pietuose esantys statiniai Amerikoje. Salas lanko karinis laivynas, kartais užsuka kruiziniai laivai.

## Šaltiniai
Puidokas

;Puidokas
* Mindaugas Puidokas – politikas;
* Virmantas Puidokas – inžinierius statybininkas, verslininkas.

;Puidokaitė
* Elena Puidokaitė „Atlanta“ – dainininkė.

Pavardė dažna Suvalkijoje, vidurio vakarų Lietuvoje, Žemaitijoje (Kriūkai, Kaunas, Girkalnis, Plateliai, Tytuvėnai, Krekenava, Salantai ir kt.). Kilusi iš slavizmo  „dykinėjantis, tinginiaujantis berniokas, dykaduonis“ (plg. gudiška pavardė *Пуйдак*).

## Šaltiniai
Halirotijas

**Halirotijas** () – graikų mitologijos personažas, Poseidono ir nimfos Euritės sūnus.

Tėvo pasiųstas, kėsinęsis nukirsti šventąjį Atėnės alyvmedį, bet tik jam pakėlus ranką su kirviu, šis kritęs ir užmušęs Halirotiją. Kaip teigiama, šis mitas – Poseidono ir Atėnės kultų kovos Atikoje atspindys.

Anot kitos versijos, Halirotijas norėjęs išniekinti Arėjo ir Aglauros dukrą Alkipę, už tai Arėjo nukautas. Poseidonas kreipęsis į 12 Olimpo dievų areopagą, idant šie skirtų bausmę Arėjui, bet dievai jį išteisinę.

## Išnašos
Lamin Jawara

**Laminas Džavara** (; g. 2002 m. vasario 12 d.) – Gambijos futbolininkas, gynėjas. Kitados atstovavo šalies U-20 jaunimo rinktinei. Jos gretose sužaidė penkerias rungtynes.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo Bandžulio „Hawks“. 

Dvejus metus priklausė FF Viborg (Danija). 2022 m. patyrė peties traumą, ilgam išvedusią futbolininką iš rikiuotės. 2023 m. vasario 1 d. „Viborg“ klubas pranešė, kad futbolininkas nuomos pagrindais buvo paskolintas žemesniojo diviziono Holstebro BK (*Holstebro Boldklub*).

Nuo 2023 m. rugsėjo 1 d. futbolininkas buvo be klubo. Laminas Džawara apibūdinamas kaip labai techniškas ir greitas futbolininkas.

### DFK Dainava
2024 m. sezone atstovavo „Dainavos“ klubui. 2024 m. kovo 3 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Žalgirio“ klubą. Pergalę rezultatu 1-0 šventė Vilniaus „Žalgiris“.

2024 m. gruodžio 30 d. tapo žinoma, kad futbolininkas paliko klubą. 2024 m. A lygoje sužaidė penkerias rungtynes.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Ksantorėja

**Ksantorėja** (*Xanthorrhoea*) – miglinių šeimos visžalių daugiamečių augalų gentis. Savaime paplitusi Australijoje, endeminė. 28 rūšys, labiausiai paplitusi – pietinė ksantorėja (*Xanthorrhoea australis*), auganti Tasmanijoje, Viktorijoje, Naujajame Pietų Velse, Australijos sostinės teritorijoje ir Pietų Australijoje. Pilkajai ksantorėjai (*Xanthorrhoea glauca angustifolia*), augančiai Dž. Grifino rezervate Viktorijoje, gresia išnykimas.

Auga visoje Australijoje, bet daugiausia – rytinėje ir vakarinėje pakrantėje. Mažesnės rūšys išauga iki 1 m, didesnės – iki 6 m aukščio. Auga lėtai: didesnių rūšių kamienas, priklausomai nuo aplinkos sąlygų, pailgėja po 0,8–6 cm per metus. Gyvena ilgai, iki 350–450 metų. Pakenčia sausras, atsparios gaisrams – kamieną nuo ugnies ir karščio saugo storas sudžiuvusių lapų pagrindų sluoksnis, kai kurios rūšys po gaisrų pražysta. Teikia prieglobstį gyvūnams nuo kaitros, šalčio ir stipraus lietaus.

Daugumos rūšių kamienas storas, sumedėjęs, panašus į palmių; kartais šakojasi, kartais ne, užsibaigia kietų, į žolę panašių lapų kuokštu. Kai kurioms rūšims kamienas virš žemės neišauga. Lapai siauri, linijiški ir kieti, sudžiuvę nulinksta ir apgaubia kamieną tankiu, į sijoną panašiu sluoksniu. Žiedai palyginti smulkūs, išsidėstę spirališkai ilgo (iki 4 m) stiebo viršūnėje. Žydi du tris kartus per metus, gausiai išskiria nektarą, kuris pritraukia įvairius vabzdžius, paukščius ir žinduolius. Sėklos ovalios, blausiai juodos, vienos rūšies – kiaušiniškos, blizgančios; subręsta dėžutėse su aštriu ar buku galu po 1–2 kiekvienoje dėžutėje. Kai kurios rūšys ant vieno stiebo subrandina apie 10 tūkst. sėklų.

Australijos aborigenai minkštas lapkočių dalis, kamieno ūglius ir sėklas vartojo maistui, iš žiedų nektaro gamino gėrimą, iš lengvų, tiesių žiedyno stiebų – ietis, sausus stiebus naudojo ugniai įkurti, kamieno išskiriamą dervą – klijams gaminti, kanojoms tepti. Europiečių kolonistai augalo dervą naudojo smilkalų, kvepalų, lako, klijų, muilo gamybai ir kitur. Šiais laikais ksantorėjos sodinamos soduose, naudojamos dekoratyviniuose želdiniuose.


Xanthorhoea latifolia.jpg|*Xanthorhoea latifolia* medis Maunt Arčerio nacionaliniame parke Kvynslande
Xanthorrhoea trunk cross-section.jpg|Nudžiuvusios ksantorėjos kamieno pjūvis. Matyti storas žiedas, sudarytas iš senų lapų pagrindų, prisitvirtinusių prie sumedėjusios kamieno žievės; iš minkštesnio pluošto sudarytas kamieno vidus jau sutrupėjęs
Xanthorrhoea preissii flower spike.jpg|*Xanthorrhoea preissii* stiebas su sėklų dėžutėmis
Xanthorrhoea gracilis gnangarra.JPG|*Xanthorrhoea gracilis* žiedai
Wilsons Prom Grasstrees.jpg|Pietinės ksantorėjos Vilsono pusiasalyje, Viktorijoje 


## Šaltiniai
Dušan Marković

**Dušanas Markovičius ** () (g. 1997 m. kovo 11 d.) – Serbijos futbolininkas, vartininkas. Atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo gimtinėje. Priklausė FK Rad. Kitados atstovavo jaunimo ekipoms, o vėliau pakviestas į pagrindinę komandą.

2021 m. persikėlė į FC Sheriff ir rungtyniavo Moldavijos čempionate. 2022 m. atstovavo Gorni Milanovaco „Metalac“ (Serbija).

2022–2023 m. priklausė Tuzų „Dečić“ (Juodkalnija). 2023–2024 m. sezone atstovavo Ethnikós Áchna (Kipras).

### FK Žalgiris
2024 m. vasario 16 d. pranešta, kad rungtyniaus Vilniaus „Žalgiryje“. Viso sezono metu pagrindiniu vartininku buvo Arpad Tordai. 2024 m. lapkričio 26 d. įvyko Markovičiaus debiutas A lygoje rungtynėse prieš FA Šiauliai. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatu 3:1. Markovičius praleido Ikaunieko smūgį nuo 11 metrų žymos.

2024 m. sezone Dušanas Markovičius tapo Lietuvos čempionu, tačiau „Žalgirio“ pagrindiniu vartininku tapo vengras Arpad Tordai. D. Markovičius tapo atsarginiu vartininku ir sužaidė du kartus pačioje sezono pabaigoje. 2024 m. gruodžio d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas paliko klubą.

### Vėlesnė karjera
2025 m. vasario mėn. tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus IMT klubui (Serbija).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos čempionas]] (1):** 2024 m.

## Rinktinės
Kitados atstovavo Rumunijos jaunimo rinktinėms. Kviestas į U-16, U-17, U-19 ir U-21 rinktines.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė 
* SOCCERWAY 
* fkzalgiris.lt
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Armin Hodžić

**Arminas Hodžičius** (*Armin Hodžić*; g. 1994 m. lapkričio 17 d.) – Bosnijos ir Hercegovinos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Vilniaus „Žalgirio“ klubui.

## Karjera
Karjeros pradžioje atstovavo Sarajevo „Željezničar“ jaunimo ekipoms. Netrukus persikėlė į „Liverpool“ klubą, o 2012 m. nuomos pagrindais anglų klubas paskolino Sarajevo „Željezničar“.

2014 m. pasirašė sutartį su Zagrebo „Dinamo“ (Kroatija). Per penkis sezonus tris kartus laimėjo čempionatą ir Kroatijos futbolo taurę, du sezonus žaidė Čempionų lygos grupių etape.

2018 m. futbolininką įsigijo „Fehérvár“ klubas (vengrija). 2020-2021 m. sezone nuomos pagrindais futbolininką buvo pasiskolinę „Kasimpasa“ klubui (Turkija).

2023 m. pirmoje pusėje rungtyniavo gimtinėje, atstovavo Sarajevo „Željezničar“. [2023 m. vasarą persikėlė į [KF Shkupi (Šiaurės Makedonija).

### FK Žalgiris
Atvyko į Lietuvą. 2024 m. kovo 1 d. buvo paskelbta, kad serbas tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.

2024 m. kovo 13 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Bangos“ klubą ir pasižymėjo pelnydamas įvartį. Susitikimas baigėsi įtikinama „žalgiriečių“ pergale rezultatu 4-1.

### Brno „Líšeň“
2025 m. sausio 25 d. tapo žinoma, kad futbolininkas persikėlė į Brno „Líšeň“ (Čekija).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos čempionas]] (1):** 2024 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Kapanėjas

**Kapanėjas** () – graikų mitologijos personažas, Argo karalius, 7 karvedžių žygio prieš Tėbus dalyvis. Tėvas – Hiponojas.

Pasigyręs, kad sudeginsiąs Tėbus, net jei tam prieštarautų Dzeusas. Užkopęs ant miesto sienų, tačiau kritęs nutrenktas žaibu jo akiplėšiškumu pasipiktinusio Dzeuso. Kapanėjo sutuoktinė Euadnė metėsi į jo laidotuvių laužą.

## Išnašos
Nicola Olyslagers

**Nikola Olislagers** (*Nicola Olyslagers*, g. 1996 m. gruodžio 28 d.) – Australijos lengvaatletė, kuri specializuojasi šuolių į aukštį rungtyje. Pasaulio čempionė, olimpinių žaidynių prizininkė.

## Biografija

2014 m. pasaulio jaunimo čempionate australė užėmė 16-ą vietą su 1,79 m rezultatu. 2015 m. vasaros Universiadoje užimta 4-a vieta.

2018 m. Sandraugos žaidynių finale su 1,91 m rezultatu pelnytas bronzos medalis. Savo debiutiniame 2019 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate lengvaatletė atrankoje su 1,90 m rezultatu užėmė 15-ą vietą ir į finalą nepateko.

2021 m. vykusiose Tokijo olimpinėse žaidynėse australė atrankos varžybose liko pirma su 1,95 m rezultatu ir pateko į finalines varžybas. Finale sportininkė pasiekė naują Okeanijos rekordą (2,02 m) ir nusileidusi tik Marijai Lasickienei iškovojo sidabro medalį.

2023 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate iškovotas bronzos medalis. 2024 m. pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate užfiksavo 1,99 m rezultatą ir pelnė aukso medalį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Olyslagers WA svetainėje