open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalovenis

**Jalovenis** – miestas Moldavijoje, ant Išnoveco () upės kranto. Jalovenio rajono centras.

Miesto šventė – spalio 27 d. (šv. Paraskovijos diena).

## Geografija
Miesto plotas – 3165 ha, iš kurių 1678 ha yra žemės ūkio naudmenos. Miestas yra 12 km nuo Kišiniovo ir 35 km nuo Dniestro.

Klimatas vidutiniškai žemyninis, vasaros šiltos ir ilgos, vidutinė žiemos temperatūra – 5,5 °C.

Reljefas – stepė, kalvos ir slėniai, – susidarė prieš 5 mln. metų atsitraukus Sarmatų jūrai. Žemiausia vieta yra Išnoveco upės lankose, aukščiausia – 190 m virš Juodosios jūros lygio.

## Istorija
Archeologiniai kasinėjimai parodė, kad Jalovenio vietoje III–IV a. pr. m. e. buvo gyvenvietė, vėliau apleista.

Jalovenis pirmą kartą paminėtas gospodario Stefano III Didžiojo 1502 m. kovo 11 d. rašte, kuriuo jis savo tarnui dovanojo žemes kaimui įkurti. Kaimas pradžioje buvo vadinamas „Išnoveco šaltiniai“ pagal upę, kuri ir dabar teką per Jalovenį.

Jalovenio pavadinimas *Jalovenis* atsirado vėliau ir pirmas žinomas paminėjimas yra 1639 m. balandžio 16 d. dokumente. 1774 m. gyventojų surašymas rodė, kad Jalovenis buvo Orgejevo-Lapušnos gubernijos dalis. 1812–1918 m. Jalovenis buvo Kišiniovo apskrities dalis. Nuo 1918 m. kovo 27 d. iki 1940 m. birželio 26 d. bei nuo 1941 m. liepos iki 1944 m. rugpjūčio Jalovenis buvo Lapušnos gubernijos dalis.

Būdamas TSRS dalimi Jalovenis būdavo priskiriamas vis kitiems administraciniams vienetams.:
* 1944–1956 m. – Kišiniovo apskrities dalis
* 1956–1962 m. – Kotovsko rajono dalis
* 1963–1964 m. – Aneni Nojaus rajono dalis
* 1964–1977 m. – Strešenio rajono dalis

1977 m. kovo 25 d. Jalovenio gyvenvietė buvo pervadinta į ***Kutuzovą***. 1989 m. kovo 31 d. grąžintas senasis pavadinimas. Nuo 2003 m. Jalovenis yra Jalovenio rajono centras.

## Ekonomika
Jalovenyje yra vienintelis Moldavijos chereso markės vyno fabrikas. Yra maisto produktų, vyno, siuvinių, statybinių medžiagų gamybos įmonių.

Mieste veikia apie 1300 įmonių, daugumą kurių yra juridiniai asmenys, o 860 jų – valstiečių ūkiai. Mieste veikia virš 50 privačių parduotuvių ir barų, 3 bankų ir dviejų draudimo kompanijų filialai.
Balčėnai

**Balčėnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Inturkės.

## Istorija

1698 m. minimas Molėtų bažnyčios metrikų knygoje, 1749 m. – *Balčiai*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Builinė dygūnė

**Builinė dygūnė** (*Torilis japonica*) – žolinis augalas, priklausantis salierinių (*Apiaceae*) šeimos dygūnių (*Torilis*) genčiai.

Vienmetis arba dvimetis augalas, visas apaugęs šiurkščiais, prigludusiais plaukeliais. Liemeninė šaknis verpstiška. Balti, kartais šviesiai rausvi žiedai sudėtiniuose skėčiuose. Skėtukų 5-12, jų koteliai (skėčio stipinai) ilgoki, ne visi vienodo ilgio. Skraistė iš 4-6 linijiškų lapelių; prie skėtukų pagrindo skraistelės daug lapelių; jie maždaug tokie pat ilgio kaip žiedkočiai. Vaisius – skeltavaisis. Kitaip negu daugelio salierinių šeimos augalų, kurių vaisių paviršius visai lygus arba su išilginėmis briaunelėmis, dygūnės vaisiai šiurkštūs, ištisai apaugę smulkiais šereliais, tarp kurių yra eilės ir stambesnių, išlinkusių, į dyglius panašių šerelių. Stiebas status, iki 1 m aukščio, šakotas dažniausiai nuo pamato, briaunotas. Lapai pailgai kiaušiniški, du kartus plunksniški; lapeliai plunksniškai suskaldyti arba dantyti link viršūnės lapai mažėja ir ne taip suskaldyti.

Auga miškuose, krūmuose, ūksminguose paupių šlaituose, pakelėse, panamėse, dykvietėse. Žydi iki rugsėjo pabaigos. Žiedus apdulkina vabzdžiai. Vaisius išnešioja gyvūnai, prie kurių kailio lengvai prikimba šiurkščiais šereliais.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 70 psl.
Opkhano nacionalinis parkas

**Opkhano nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1992 m. gegužės 25 d.

## Vieta
Parkas užima 484,00 km² plotą ir apima Samoengo (Samoeng), Sanpatongo (San Pa Tong), Maevango (Mae Wang) ir Hangdongo (Hang Dong) apylinkėse.

## Flora ir fauna
Opkhano nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Visžalis miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: irvingija (*Irvingia malayana*), briaunotasis sparnūklis (*Anisoptera costata*), didysis tikmedis (*Tectona grandis*), krausva (*Lagerstroemia calyculata*), aliejinis lakmedis (*Schleichera oleosa*), įvairių bambukų. Parke gyvena: Indijos muntjakas, ožka (*Capricornis milneedwardsii*), palminis musangas, mangustas, viverinė katė, Javinis elniukas, bei daug įvairių paukščių.

## Įžymiausios vietos
* Khunvino (Khun Win), Maesapoko (Mae Sapok), Maetieno (Mae Tien) kriokliai.
* Namsoomo (Namsoom), Tukkatano (Tukkatan) ir Huaihoko (Huai Hok) urvai.

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Patvorinė vynioklė

**Patvorinė vynioklė** (*Calystegia sepium*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos, vynioklių (*Calystegia*) augalas.

Augalas daugiametis. Šakniastiebis ilgas, baltas, mėsingas. Dauginasi sėklomis arba vegetatyviška: iš šakniastiebio išaugančiomis palaipomis arba įsišaknijančiais stiebais. Balti arba rausvi piltuvėlio pavidalo žiedai ant ilgų kotelių išauga po 1 lapų pažastyse. Žiedo pumpurui besiskleidžiant vainikėlis tarsi išsivynioja, o kas vakarą, taip pat prieš lietų vėl susiglaudžia. Vainikėlio atbraila suaugtinė, neryškiai penkiakampė, taurėlapiai laisvi. Taurelę gaubia pora lapelių, vadinamų pažiedžių. Pražysta liepos mėn. ir žydi iki spalio pabaigos. Vaisius – apvali dėžutė, nereta, padalyta į 2 lizdus, su 3-4 tamsiomis, kiaušiniškomis, tribriaunėmis sėklomis. Stiebas vijoklinis, kylantis aukštyn arba nusidriekęs pažemiu. Dažniausiai stiebai keli, apie 1 m aukščio, kartais iki 3 m. Lapai pražanginiai, trikampiškai kiaušiniški, viršūne smaili, pagrindas kampuotai širdiškas ar širdiškai strėliškas, ilgakočiai.

Auga patvoriuose, soduose, pakelių krūmynuose, dažnai įsikuria upių ar ežerų krūmuose ar aukštų žolių sąžalynuose. Mėgsta drėgnus dirvožemius.

Žiedai išskiria nektarą, lankomi vabzdžių. Dekoratyvus augalas, kartais auginamas darželiuose ir parkų gėlynuose. Panašūs į vynioklės, tik mažesni žiedai dirvinio vijoklio. Jo žiedų pažiedės mažos ir taurelės neapgaubia. Žiedų purkos siūliškos. Įkyri daugiametė laukų ir daržų piktžolė stelbianti javus.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 76 psl.
Komorai olimpinėse žaidynėse

**[[Komorai]] [[Olimpinės žaidynės|olimpinėse žaidynėse]]** kaip nepriklausoma šalis dalyvauja nuo 1996 m. Nors šalies nacionalinis olimpinis komitetas buvo įkurtas 1979 m., bet tarptautinis olimpinis komitetas] šalies narystę patvirtino tik 1993 m. Nei vienam Komorų sportininkui nepavyko laimėti nei vieno medalio. Aukščiausias šalies pasiekimas – 32 vieta 400 m barjeriniame moterų bėgime, kurią pasiekė Salhate Djamalidine. Žiemos olimpinėse žaidynėse kol kas nedalyvavo nei vienas šalies sportininkas.

## Sportininkai
* 1996
** Ahamada Haoulata (400 m): 1:03.44
* 2000
** Hadhari Saindou Djaffar (100 m): 10.68 – 67 vieta
** Sandjema Batouli (100 m): 13.58 – 80 vieta
* 2004
** Hadhari Djaffar (100 m): 10.62 – 55 vieta
** Salhate Djamalidine (400 m barjerinis): 1:59.72 – 32 vieta
** Chaehoi Fatihou (sunkioji atletika): NBG
* 2008
** Mhadjou Youssouf (100 m): 10.62 – 55 vieta
** Ahamada Feta (100 m): 11.88 – 52 vieta
** Mohamed Attoumane (50 m l.s. plaukimas): 29.63 – 91 vieta

### Pagal žaidynes

### Pagal sporto šaką

## Nuorodos
* Komorų olimpinis komitetas
Kučurganas

**Kučurganas** (, ) – upė, tekanti Ukrainos ir Moldovos teritorijomis. Upė prasideda Podolės aukštumoje, Ukrainoje. Toliau formuoja Ukrainos ir nuo Moldovos atsiskyrusios nepripažintos Padniestrės sieną. Upės žiotys – Kučurgano limanas.

Upės tėkmė lėta, vietomis susidarę atlajos. Vasaros metu dažnai išdžiūna.
LGBT eitynės

***LGBT eitynės***, *gėjų paradas* ar *homoseksualų paradas* – LGBT organizuojamas homoseksualų ir kitų seksualinių mažumų ir juos palaikančių asmenų maršas. Dažnai tokie paradai vadinami anglišku žodžiu „pride“ – „garbė, pasididžiavimas“. Tokių paradų tikslai gali būti homofobijos mažinimas, homoseksualų matomumo didinimas visuomenėje bei kova už lygias LGBTQ+ bendruomenės narių teises..

Pirmosios homoseksualų eitynės įvyko kaip Stonewall riaušių paminėjimas, minint pirmąsias riaušių metines 1970 m. birželio 28 d. Šiais laikais gėjų eitynės kasmet organizuojamos birželio pabaigoje įvairiose pasaulio vietose.

Pirmosios Lietuvoje homoseksualų ir jų palaikytojų eitynės įvyko 2010 m. gegužės 9 d. Vilniuje. 2016 m. Vilniuje pirmąkart organizuotos *[[Baltic Pride]]* eitynės. 2021 m. rugsėjo 4 dieną Laisvės alėjoje Kaune surengtosios pirmosios miesto istorijoje LGBT ir juos palaikančiųjų eitynės *Kaunas Pride*. Skirtingai nei kaimyninėje Lenkijoje ir Latvijoje, Lietuvoje *[[Europride]]* eitynių surengta nebuvo ir neketinama rengti.

## Taip pat skaitykite
* LGBT eitynės Lietuvoje

## Šaltiniai
Kvapioji aniužė

**Kvapioji aniužė** (*Elsholtzia ciliata*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos, aniužių (*Elsholtzia*) genties augalas.

Vienmetis žolinis augalas stipraus mėtų kvapo. Žiedai tankiuose, vienašoniuose, varpos pavidalo žiedynuose. Pavieniai žiedai smulkūs, rausvi, pažiedės kiaušiniškos, blakstienuotos, jų viršūnė ištįsusi į trumpą smaigą lėlį. Taurelė varpiška, penkiadantė, plaukuota ir nusėta liaukučių. Vainikėlis rausvai violetinis arba melsvas, neryškiai dvilūpis, apaugęs plaukeliais, viršutinė lūpa vos pastebimai įkirpta, apatinė ilgesnė už viršutinę, gana giliai įkirpta. Vainikėlio vamzdelio viduje yra plaukelių lankas. Kuokeliai šiek tiek ilgesni už vainikėlį, kraštiniai ilgesni negu viduriniai. Vaisius – skeltavaisis iš 4 tamsiai rudų, mažų riešutėlių. Stiebas status, šakotas. Lapai priešiniai, pailgi, elipsiški viršūnės nusmailėjusios, pamatai pleištiški, kraštas pjūkliškai dantytas, su koteliais.

Pražysta liepos viduryje ir žydi iki rugsėjo mėn. Auga daržuose, patvoriuose, pakelėse, panamėse, apleistose sodybose, bergždynuose. Dažnesnis drėgnesniuose dirvožemiuose.

Žiedus lanko vabzdžiai, bitės surenka daug medaus. Sėklų aliejus vertinamas lako gamyboje. Auginamas kaip vaistinis ir prieskoninis augalas, turintis eterinių aliejų. Lietuvoje sulaukėjęs.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 80 psl.
Juozas Chlivickas

**Juozas Chlivickas** (1919 m. gegužės 8 d. Pakruojyje – 2004 m. balandžio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, dramaturgas, vertėjas, redaktorius.

## Biografija
1935–1938 m. mokėsi Kauno Darbo rūmų gimnazijoje suaugusiems. 1935 m. įsijungė į pogrindinę komunistų veiklą. 1937–1939 m. kalėjo Raseinių, Kauno ir Šiaulių kalėjimuose.1940–1941 m. dirbo „Tiesos“ redakcijoje. Karo metais – Raudonosios armijos 16-osios lietuviškos divizijos kareivis.

1945–1949 m. Klaipėdos laikraščio „Raudonasis švyturys“ redaktorius. 1950 m. laikraščio „Tarybų Lietuva“ redaktorius.  1950–1960 m. „Kauno tiesos“ redaktorius. 1960–1971 m. Lietuvos rašytojų sąjungos dramaturgijos konsultantas. 1972 m. biuletenio „Sparnai“ redaktoriaus pavaduotojas. 1973–1975 m. Eksperimentinio meninio konstravimo biuro leidybinio skyriaus vedėjas.

## Kūryba
1936 m. žurnale „Mūsų jaunimas“ išspausdino pirmąjį apsakymą. 1949 m. kartu su Juozu Gustaičiu parašė agitacinio turinio kaimo kolektyvizaciją paradiškai vaizduojančią pjesę „Obelys žydės“, pastatytą Klaipėdos ir Vilniaus teatruose. 1957 m. parašyta pjesė „Neramios širdys“, apie komunistų organizuojamus streikus (išleista pavadinimu „Žmogus nori gyventi“, 1958 m.). 1972 m. išėjo apybraiža „Žvalgas kasdien pavojuje“. Visi kūriniai parašyti socialistinio realizmo maniera.

Iš rusų kalbos išvertė J. ir K. Čapekų, V. Kaverino, V. Rozovo, D. Ugriumovo, N. Vladimovo pjesių.

## Bibliografija
* *Obelys žydės*: 3 veiksmų pjesė. – Vilnius, 1949.
* *Žmogus nori gyventi*: 4 veiksmų drama. – Vilnius, 1958.
* *Žvalgas kasdien pavojuje*: pjesė. – Vilnius, 1972.

## Šaltiniai
San Chuan de Ulua

**San Chuan de Ulua** () – nedidelė sala Meksikos įlankoje, priešais Verakruso miestą. Visą salą užima senovinė tvirtovė.

Ikikolumbiniais laikais saloje buvo indėnų gyvenvietė *Chalchicueyecan*. 1518 m. salą pasiekė Chuano Grichalvos ekspedicija. Pasak legendos, konkistadorai saloje pamatę šventyklą su ką tik paaukotais žmonėmis. Jie pasiteiravo savo indėno vertėjo, kodėl tie žmonės paaukoti, tačiau indėnas teatsakė – *akolua* (akolujai – viena Meksikos tautų). Ispanai suprato šį žodį kaip *ulua* ir pavadino vietovę San Chuan de Ulua.

1519 m. balandžio 22 d. saloje išsilaipino Ernano Korteso kariauna. Netrukus jie užmezgė „prekybinius mainus“ su actekų imperija. Prasidėjus Meksikos užkariavimui ir įsteigus Verakruso miestą, Ulua sala tapo svarbia ispanų laivyno baze, pradėta statyti tvirtovė. Tuo pačiu, sala tapo dažnu anglų piratų taikiniu. Meksikai tapus nepriklausoma, tvirtovė paversta kalėjimu.

Dabar San Chuan de Ulua saloje veikia karo muziejus.
Fadaengo nacionalinis parkas

**Fadaengo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 2000 m. lapkričio 2 d.

## Vieta
Parkas užima 1 154,92 km² plotą ir yra kalnuotoje vietovėje Mianmaro pasienyje. Aukščiausias parko kalnas – Pukfakka (Puk Phak Ka) 1 794 m ().

## Flora ir fauna
Fadaengo nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Visžalis miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: michelija (*Michelia floribunda*), aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), bukalapis sparnenis (*Dipterocarpus obtusifolius*), kvapioji hopėja (*Hopea odorata*), cinamonas (*Cinnamomum iners*), baltasis svimburis (*Schima wallichii*), Vietnaminė pušis (*Pinus merkusii*), gumbuotasis sparnenis (*Dipterocarpus tuberculatus*), stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), morinda (*Morinda coreia*), krausva (*Lagerstroemia tomentosa*) ir (*Lagerstroemia venusta*), paprastoji skėtra (*Chukrasia tabularis*), rudoji šorėja, *[[shorea siamensis]]*, jonamedis (*Cratoxylum maingayi*), plaukuotasis viršūklis (*Terminalia chebula*), (*Careya sphaerica*) ir tikrasis bambukas (*Bambusa bambos*). Parke gyvena įvairių rūšių paukščiai: vikšralesinių (*Pericrocotus flammeus*) ir (*Pericrocotus brevirostris*), (*Chloropsis hardwickii*), (*Phaenicophaeus tristis*), (*Dicrurus aeneus*), (*Dicrurus leucophaeus*), (*Lanius cristatus*), (*Lanius tephronotus*), šelmeninė kregždė ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Si Sang Wano (Si Sang Wan) krioklys ().
* Pangtongo (Pang Tong) krioklys.
* Krabo (Krab), Longo (Long) ir Taptao (Tap Tao) urvai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Trinidadas (Kuba)

**Trinidadas** () – miestas vidurio Kuboje, Sankti Spirituso provincijoje, Karibų jūros pakrantėje, Eskambrajaus kalnų papėdėje. 73 tūkst. gyventojų. Tabako pramonės centras. Svarbus turistinis Kubos objektas.

## Paveldas

Trinidadas žymus savo unikaliu kolonstinių laikų architektūros paveldu. Išlikusios akmenimis grįstos gatvės, barokinės architektūros, pastelinių spalvų pastatai, senovinės bažnyčios (tarp jų Švč. Trejybės katedra), aikštės, rūmai. 1988 m. Trinidadas su gretimu Los Inchenijoso slėniu įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Trinidadas įkurtas 1514 m. gruodžio 23 d. Kubos gubernatoriaus Diego Velaskeso. Daug metų miestą valdė iš Baskų krašto kilusi Isnagų šeima. Seniau Trinidadas buvo svarbus cukraus pramonės centras.


Image:Trinidad Udsigt over by.jpg|Senamiesčio panorama
Image:02.Trinidad (59).JPG|Senamiesčio gatvelė
Image:Playa Ancón.jpg|Ankono paplūdimys
Francisco López de Gómara

**Fransiskas Lopesas de Gomara** (*Francisco López de Gómara*; 1511?-1566? m.) – ispanų istorikas iš Sevilijos. Aprašė XVI a. pirmos pusės konkistadorų žygius Amerikoje, tame tarpe Ernano Korteso Meksikos užkariavimą. Pats Naujajame Pasaulyje niekad nebuvo, tačiau asmeniškai pažinojo daugelį konkistadorų, buvo Ernano Korteso dvasininkas.

## Biografija
Fransiskas Lopesas de Gomara gimė apie 1510–1511 m., baigė Alkalos universitetą. Tapo dvasininku, 1540 m. aplankė Romą. Grįžęs tapo Korteso dvasininku, lydėjo jį žygyje į Alžyrą. Konkistadorui mirus, Gomara tarnavo kunigu Valjadolide. 1557 m. atleistas, grįžo į Seviliją ir ten po keleto metų mirė.

Gomara parašė keletą istorinių veikalų, iš kurių svarbiausias – *Primera y segunda parte de la Historia General de las Indias con todo el descubrimiento y cosas notables que han acaecido dende que se ganaron hasta el año de 1551. Con la conquista de México de la Nueva España*. Šis istorinis veikalas paprastai vadinamas „Visuotine Indijų istorija“. Kūrinys 1552 m. išleistas Saragosoje ir susilaukė didelio populiarumo; netrukus išverstas į italų ir prancūzų kalbas, XVII a. – į nahuatlių. Traktatą sudarė dvi dalys – pirmoji, pašvęsta karaliui Karoliui V, kurioje aprašomi ispanų atradimai, Antilų, Peru, Čilės užkariavimai, Magelano kelionė; antroji dalis pašvęsta Ernano Korteso sūnui Martinui ir aprašo Meksikos užkariavimą.

Šis Gomaros veikalas yra vienas svarbiausių šaltinių apie Amerikos užkariavimus. Tiesa, dar esant gyvam, autorius susilaukė nemažai kritikos, tame tarpe iš vyskupo Bartolomė de las Kaso. Gomara buvo peikiamas už Korteso panegiriką, jo žygių išaukštinimą, perdėtą mūšių statistiką. Kaip atsaką į Gomaros istoriją, mūšių liudininkas, karys Bernalis Diasas parašė savo istorijos versiją, kurioje stengėsi neutraliau, tikroviškiau aprašyti Amerikos užkariavimus, kuriuose pats dalyvavo.

## Gomaros darbai
* *Historia general de las Indias* („Visuotinė Indijų istorija“)
* *Historia de la conquista de México* („Meksikos užkariavimo istorija“)
* *Crónica de los Barbarrojas* („Barbarochaso kronika“)
* *Anales de Carlos V* („Karolio V analai“)
* *Vida de Hernán Cortés* („Ernano Korteso gyvenimas“)
Warning

„**Warning**“ – 6-asis amerikiečių pankroko grupės Green Day albumas, išleistas 2000 m. 

## Istorija

Šis albumas kitoks nei ankstesni grupės darbai. Jame dominuoja jau nebe tradicinės, tapusios grupės „prekiniu ženklu“ punk rock žanro dainos, o akustinio skambesio kūriniai, daugiau primenantys folk žanro dainas. Iš dainose skambančių instrumentų paminėtini armonika, mandolina, akordeonas, valtorna ar saksofonas. Dainų tekstus sukūrė vokalistas Billie Joe Armstrong (išskyrus „Misery“, sukurtą su kitais Green Day nariais), muzika sukurta Green Day. Įrašymo darbai vyko „Studio 880“ Oklande (Kalifornijoje, JAV), miksavimo - „Oceanway Studio“ Holivude (Kalifornijoje, JAV).

Taip pat šis albumas - pirmasis, kurio neprodiusavo „etatinis“ Green Day prodiuseris Rob Cavallo, dirbęs su grupe nuo jų 2-ojo albumo „Kerplunk“ (tačiau šiek tiek prisidėjo prie jo kūrimo ir albumo kūrėjų sąraše figūruoja kaip atsakingasis prodiuseris).

## Albumo dainos

# Warning (3:42)
# Blood, Sex and Booze (3:33)
# Church on Sunday (3:18)
# Fashion Victim (2:48)
# Castaway (3:52)
# Misery (5:05)
# Deadbeat Holiday (3:35)
# Hold On (2:56)
# Jackass (2:43)
# Waiting (3:13)
# Minority (2:49)
# Macy's Day Parade (3:34)

## Singlai

Išleisti singlai: „Minority“, titulinis „Warning“, „Waiting“ bei „Macy's Day Parade“.

„Minority“, kurio vaizdo klipas buvo išleistas 2000 m. rugsėjo mėn. ir režisuotas Evano Bernardo, tapo didžiausiu šio albumu hitu ir išbuvo 5 savaites Nr. 1 „US Billboard Modern Rock“ tope. Kūrinys grojamas beveik visuose Green Day koncertuose. Jis taip pat įtrauktas į rinktinį grupės albumą „International Superhits!“ bei *gyvai* įrašytus albumus „Tune in, Tokyo“ bei „Bullet In A Bible“.

## Kiti faktai

Albumas užėmė 4-ą JAV „Billboard“ topo vietą ir pasiekė „auksinio“ statusą, tačiau komercine prasme tapo pačiu nesėkmingiausiu grupės albumu nuo pat jų debiutinio išleidimo ir netapo „platininiu“. Viso pasaulyje jo buvo parduota virš 1.3 milijonų.

Nusivylę tokia nesėkme, Green Day nariai jau buvo pradėję mąstyti apie grupės iširimą. 

## Šaltiniai


## Nuorodos

* „Waiting“ videoklipas 
* Leidinio „Allmusic“ albumo recenzija
* Oficialus Green Day puslapis
* Green Day music.lt svetainėje
Ickoatlis

**Ickoatlis** ( – „obsidiano gyvatė“) – ketvirtasis actekų imperatorius (tlatoanis), valdęs nuo 1427 ar 1428 m. iki 1440 m. Jam valdant actekai nusikratė tepanekų jungo ir virto imperija.

Ickoatlis buvo nesantuokinis pirmojo actekų valdovo Akamapičtlio sūnus. Jis pasiskelbė valdovu, kuomet mūšyje su tepanekais žuvo jo pirmtakas Čimalpopoka. Ickoatlis sudarė sąjungą su Teskoko valdovu Nesahualkojotliu ir nugalėjo regione dominavusius tepanekus.

Tapęs valdovu Ickoatlis sudarė actekų trišalį aljansą, kurį sudarė jis pats, Nesahualkojotlis bei Tlakopano valdovas Totokilhuactlis. Ši sąjunga tapo būsimos Actekų imperijos pagrindu.

Ickoatlis skyrė daug dėmesio Tenočtitlano ir jo apylinkių vystymui. Į druskingų Šočimilko ir Čalko ežerų pakrantes iš kalnų atvestas gėlas vanduo. Tai leido vystytis produktyvesnei drėkinamajai žemdirbystei. 1430–1433 m. jis surengė sėkmingas karines ekspedicijas prieš Šočimilką, Miškiką, Kitlahuaką, Tesompą. Šie bei Kulhuakano ir Kojoakano užkariavimai suteikė actekams daug resursų ir ledo aljansui užvaldyti pietinį Meksiko slėnį. 1439 m. Ickoatlis surengė žygį į Kuahnahuaką.

Pasak Madrido kodekso, Ickoatlis įsakęs sudeginti visus to meto kodeksus. Jam valdant Tenočtitlane statytos šventyklos, keliai, dambos. 1440 m. valdovui mirus actekų valdovu tapo Montesuma I.
Montesuma I

**Montesuma I** arba **Moktesuma I** (; 1398–1469 m.) – penktasis actekų valdovas (tlatoanis), imperatorius. Jam valdant Actekų imperija pasiekė didelių karinių laimėjimų, tapo dominuojančia actekų trišalės sąjungos nare. Montesumos brolis Tlakaelelis buvo šalies pirmuoju patarėju (sihuakoatliu) ir jam kodeksai priskiria nemažai Montesumos laimėjimų.

Valdovo vardas Moktesuma Ilhuikamina klasikine actekų kalba reiškia „rūstus viešpats dangaus šaulys“. Jis buvo antrojo antrojo actekų imperatoriaus Huicilihuitlio sūnus. Valdovu tapo 1440 m., kai mirė jo dėdė Ickoatlis. Jam valdant Tenočtitlane išvystyta akviadukų sistema, supilti pylimai, actekų imperija „išsiveržė“ iš Meksiko slėnio ir pasiekė Meksikos įlanką. Buvo pajungtos uastekų ir totonankų tautos. 1458 m. Montesuma surengė žygį į mištekų miestą Koištlahuaką. Nepaisant actekų priešų tlaskaliečių ir huešocingų pagalbos, mištekai buvo nugalėti. Nors mištekų valstybė nesunaikinta, valdovas Atonalis rituališkai nužudytas, jo šeima paimta vergais, be to, mištekai turėję actekams mokėti duoklę, kurią sudarė brangakmenių karoliai, 800 ryšelių žalių plunksnų, 40 dėžių košenilio dažų, 20 dubenų aukso smilčių, 2000 medvilnės gūnių, jie taip pat turėjo perleisti 2 karinius dalinius su šarvais ir šalmais.

Panašias kampanijas Montesuma surengė prieš Kosamaloapaną, Ahuilisapaną, Kotaštlą. Valdovui mirus, actekų imperatoriumi tapo jo sūnus Ašajakatlis.
Gospodaris

**Gospodaris** (*господар*, *hospodar*, *gospodar* – slavų kilmės žodis, reiškiantis „valdovą“) – XIV–XIX a. Moldavijos ir Valachijos kunigaikštysčių valdovų titulas. Neoficialiai naudotas ir kaip Lietuvos didžiųjų kunigaikščių titulas. Prilyginamas kunigaikščio titului.

## Istorija
Slavų raštuose nuo XV a. iki 1866 m. Moldavijos ir Valachijos kunigaikštysčių valdovai buvo vadinami tiek *gospodariais*, tiek *[[vaivada|vaivadomis]]*.
Rumunų dokumentuose vietoj gospodario titulo naudojo titulą *domnas* (iš ). Prieš XIX a. daug osmanų imperijos vasalų turėjo šį titulą. Tvirtėjant rumunų nepriklausomybei gospodario titulą išstūmė titulas *[[domnitorius]]*.

Iki osmanų įsigalėjimo Moldavijoje valdė Mušatinų dinastija, kurios pradininkas buvo gospodaris Petras I Mušatas. Inauguracija į gospodarius būdavo iš dviejų dalių:
* išrinkimo (vykdavo lauke)
* karūnacija (vykdavo metropolijos bažnyčioje).

Gospodaris nuolat nešiojo karūną, buvo visos šalies savininkas ir turėjo neribotas teises į savo pavaldinius, buvo kariuomenės vyriausiasis vadas, aukščiausiasis teisėjas. Tik gospodarius turėjo teisę paskelbti karą ir/ar pasirašyti taiko sutartį.

Moldaviją ėmus valdyti osmanams, Moldavijos sostas tapo pardavimo ir pirkimo objektu. Gospodarių sostą ėmė užiminėti žymių bojarinų giminių atstovai, kartais – ir svetimšaliai. 1711–1821 m. Moldaviją valdė tik graikai iš Konstantinopolio priemiesčio Fanaro, todėl visas tas laikotarpis dar vadinamas *Fanariotų režimu*.

Nuo 1859 m., kai susijungė Moldavijos ir Valachijos kunigaikštystės, iki 1881 m., popiežiui paskelbus Rumunijos karalystę, išlaikė dalinį suverenitetą.

## Iš gospodarių kilusios Rusijos kunigaikščių giminės
Rusija Balkanuose visada būdavo Turkijos priešininkė ir Moldavijos bei Valachijos sąjungininku. Daug moldavų kilmingųjų išvažiuodavo į Rusiją ir stodavo tarnauti Rusijos valdovams. Rusijoje Rusijos kunigaikščių titulus turėjo kelios giminės, iš kurių buvo kilę ankstesnių laikų gospodariai:
* Dabižos ()
* Kantakuzenai ()
* Kantemirai
* Maurokordatai (; )
* Muruziai ().

Dukų ir Sturdzų giminės Rusijos kunigaikščių titulų neturėjo.
Skamarokai

**Skamarokai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Troškūnų. Prateka Juosta. Senosios kapinaitės.

## Etimologija

Skomorochais () buvo vadinami XI–XVIII a. rusų liaudies skrajojamojo teatro aktoriai. Gali būti, kad jie pirmieji apsigyveno šiame kaime.

## Istorija

Kaimas minimas 1789 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* chorvedys ir kompozitorius Mykolas Karka (1892–1984).

## Šaltiniai

*
Balčiūniškiai (Anykščiai)

**Balčiūniškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Surdegio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balčiūniškiai (Vilkaviškis)

**Balčiūniškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Stirnėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balčiūniškis

**Balčiūniškiu** vadinami kaimai Pasvalio rajone:

* Krinčino seniūnijoje,
* Pumpėnų seniūnijoje.
Balčiūniškis (Krinčinas)

**Balčiūniškis** – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Raubonių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balčiūniškis (Pumpėnai)

**Balčiūniškis** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kriklinių.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Baldoniškė

**Baldoniškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Modžiūnų, šalia kelio .

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baleliai (Rokiškis)

**Baleliai** – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Panemunio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balėnai (Vilnius)

**Balėnai** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Buivydžių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balėnėliai

:: *Apie kaimą Mažeikių rajone žr. [[Balėnėliai (Mažeikiai)]]*.

**Balėnėliai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Nevarėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balinavas

**Balinavas** – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Magūnų. 

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baliniai

**Baliniais** vadinami kaimai:

* Kėdainių rajone;
* Pakruojo rajone;
* Vilniaus rajone;
* Zarasų rajone.
Balėnėliai (Mažeikiai)

**Balėnėliai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 13 km nuo Šerkšnėnų.

## Gyventojai

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Bališkės

**Bališkės** – pietvakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti tarp Trakų Vokės (pietuose) ir Grigiškių (šiaurėje), kairiajame Vokės krante. Pro gyvenvietę eina Vilniaus–Lentvario kelias. Aptarnauja VVT 68 maršruto autobusai (stotelė „Bališkės“).

## Istorija

Iki 1996 m. tai buvo Trakų rajono kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bališkės (reikšmės)

**Bališkėmis** vadinama:

* Vilniaus miesto dalis;
* viensėdžiai Vilniaus rajone:
** Nemenčinės seniūnijoje,
** Sužionių seniūnijoje.
Bališkiai (Ignalina)

**Bališkiai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Vidiškių, šalia Vilniaus–Daugpilio geležinkelio.

## Etimologija
Pavadinimas greičiausiai kilęs nuo žodžio *[[bala|balà]]* ʻklampi vieta, dažniausiai su stovinčiu joje vandeniu, pelkė, raistasʼ; kita vertus, gali būti iš asmenvardžio *Balỹs* ar panašaus. Vietovė (kaip Balaveckiai) minima nuo 1764 m.

## Istorija
XX a. pr. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčių.

Sovietmečiu priklausė Vidiškių apylinkei.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Klemas Jurgėla (g. 1923 m.), užsienio lietuvių visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai
Bališkiai (Šakiai)

**Bališkiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tubelių.

## Istorija

Minimi XVI a. pabaigoje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Bališkiuose 1938 m. gegužės 29 d. gimė inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras Algimantas Endriukaitis.

## Šaltiniai
Baliniai (Vilnius)

**Baliniai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Buivydžių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baliniai (Zarasai)

**Baliniai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Salako, Gražutės regioniniame parke, prie kelio . Aplink gausu pelkaičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balninkai (kaimas)

**Balninkai** – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Balninkų miestelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balninkėliai

**Balninkėliai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Balninkų. 

## Istorija

1910 m. juodraštinėje Balninkų bažnyčios priešvedybinės apklausos knygoje minimas vienkiemis, 1912 m. – Balninkėlių dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balsiai (Šiauliai)

**Balsiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šakynos.

## Istorija

Nuo 1918 m. kaimas priklausė Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Šakynos apylinkės kaimas. 1953–1991 m. kaimo žemė priklausė Šakynos apylinkės Šakynos tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai
1923 m. surašymo metu kaime buvo 16 ūkių.

## Šaltiniai
Balsiškės

**Balsiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Bezdonių. Įsikūręs tarp Ąžuolinės vakaruose ir Peterburgo–Varšuvos geležinkelio rytuose (už jo plyti Bezdonių miškai). Yra sodininkų bendrija „Dovana“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balsiškiai

**Balsiškiai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 11 km į pietus nuo Kartenos ir 6 km į šiaurės vakarus nuo Kalniškių. Kaime veikia UAB „Durpeta“, ruošianti durpes kurui, kraikui ir kompostui.

## Istorija

Kaimas įsikūrė apie XVIII a. prie Tyro (Kalniškių) durpyno, į šiaurę nuo jo esančiose pelkėtose ir miškingose žemėse. Jam pradžią davė Balsių užusienis, buvęs į šiaurę-šiaurės rytus nuo Tyro pelkės, Tyrupalio dešiniajame krante, Kalniškių (Kalveliškių) kaimynystėje. Priešingame Tyrupalio krante tuo pat laiku kūrėsi Šešuikių užusienis. Balsiuose XVIII a. pabaigoje buvo 2, o Šešuikiuose – 3 sodybos.

XIX a. Balsių užusienis virto Balsiškių kaimu, o Šešuikius imta vadinti Šešaičiais. 1846 m. Kartenos parapijos Balsiškių kaime buvo 7, o Šešuikių – 5 valstiečių sodybos. 1849 m. grafo Franso Pliaterio Kartenos dvare dirbo 46 baudžiauninkai iš Balsiškių kaimo.
 
XIX a. antroje pusėje – XX a. pradžioje abi gyvenvietės susijungė į vieną kaimą, kuriam buvo paliktas Balsiškių, nors retsykiais naudotas ir Šešaičių vardas. 1923 m. jame buvo 24 sodybos. Galutinai kaimas susiformavo tarpukario žemės reformos metu. Stambiausi ūkininkai jame buvo Juozas Ronkus, Ignas Talmontas ir Antanas Smulkys.

Kaimas glaudžiasi prie Vėlaitynės miško, į kurį po karo išėjo partizanauti dalis kaimo vyrų. Iš jų Jonas Martinkus ir Ignas Smilginis 1948 m. žuvo. Kiti buvo partizanų rėmėjais ir ryšininkais. 1948 ir 1949 m. į Sibirą ištremta 15 žmonių: Juozas Ronkus, Ignas Smilingis, Antanas Smulkys, Kazys Stonkus ir Ignas Talmontas su šeimomis.

Pradėjus eksploatuoti Tyro durpyną, Balsiškiai virto svarbia durpių gamybos baze. Pokario metais čia buvo atidaryta pradinė mokykla. Ją 1970 m. lankė apie 20 vaikų, kuriuos mokė viena mokytoja. Vėliau mokykla buvo uždaryta.

2002 m. sausio 1 d. kaime buvo 20 sodybų.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Paminklas Buganto kuopos partizanams (pastatytas 2013 m.)

## Šaltiniai
Baltabiržis

**Baltabiržis** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 23 km nuo Kazitiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltadvaris (Švenčionys)

**Baltadvaris** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Pabradės, Pabradės miškuose, šalia dešiniojo Žeimenos kranto. Šalimais praeina kelias  bei prasideda karinis Pabradės poligonas (prie Baltadvario yra jo valdyba). 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltakarčiai (Rokiškis)

**Baltakarčiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Panemunėlio kaimo, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo teka Šetekšna.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1888 m. kovo 14 d. kaime gimė Adomas Baleišis, matininkas-revizorius, Rokiškio apskrities žemės tvarkytojas.

## Šaltiniai
Balseliškiai

**Balseliškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Sintautų, šalia kelio .

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Balseliškiuose 1891 m. gimė karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas Pranas Kaunas.

## Šaltiniai
Balsiai (Akmenė)

**Balsiai** – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Kairiškių, prie kelio . Vakariniu kaimo pakraščiu teka Virvytė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltalaukis

**Baltalaukis** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Ažulaukės, prie kelio . Piečiau kaimo teka Neris.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltapetriai

**Baltapetriai** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kalesninkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balteniai

**Balteniai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Skiemonių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balteniškiai

**Balteniškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Rubikių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltišius

**Baltišius** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Skudutiškio. 

## Istorija

1745 m. Molėtų bažnyčios krikšto knygos kaimą *Balteykie* galbūt galima tapatinti su Baltišiumi. 1864 m. Skudutiškio dvaro vienkiemis. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltkarčiai (Raseiniai)

**Baltkarčiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Šiluvos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltkojai

**Baltkojai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Girėnų, netoli kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltmiškiai

**Baltmiškiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Liepgirių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alksnėnų apylinkė

**Alksnėnų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Dotnuvos rajone;
* Kėdainių rajone;
* Plungės rajone;
* Vilkaviškio rajone.
Baltpamūšis

**Baltpamūšis** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Kiemėnų, Mūšos kairiajame krante, priešais Latviją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltreliškės

**Baltreliškės** – buvęs kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 3 km nuo Gudelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltrušiškiai

**Baltrušiškiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Karklėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltušava

**Baltušava** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Skiemonių. Netoliese stūkso Jašiškio piliakalnis.

## Istorija

Rašytiniuose dokumentuose anksčiau minima kaip ***Pultavka***. XX a. tarpukariu skirstant į vienkiemius žemė buvo padalinta į 6 ūkius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baluoša (Švenčionys)

**Baluoša** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Magūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Silano nacionalinis parkas

**Silano nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1989 m. rugpjūčio 1 d.

## Vieta
Parkas užima 1 406,00 km² plotą ir apima Čiangdao (Chiang Dao), Prao (Prao) ir Maetaengo (Mae Taeng) apylinkėse, Pingo kairiajame krante.

## Flora ir fauna
Silano nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Visžalis miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: raudonasis indenis (Toona ciliata), cinamonas (Cinnamomum iners), kvapioji hopėja (Hopea odorata), krausva (Lagerstroemia calyculata), didysis tikmedis (Tectona grandis), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), irvingija (Irvingia malayana), rudoji šorėja, shorea siamensis, bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus), tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri). Parke gyvena: Indokininis tigras, Himalajinis lokys, makakos, Indinis zambaras, šernas, Birminis kiškis (Lepus peguensis), Indijos muntjakas ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Mon Hin Lajo (Mon Hin Lai), Papule (Pa Pule) ir Huainanglae (Huai Nang Lae) kriokliai.
* Nongfa (Nong Pha) ir Fadaengo (Pha Daeng) urvai.
* Dramblių ferma ().

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Baluškiai

:: *Apie kaimą Panevėžio rajone žr. [[Baluškiai (Panevėžys)]]*.

**Baluškiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Daujėnų.

## Istorija

Minimi nuo 1585 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balzieriškis

**Balzieriškis** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 14 km į rytus nuo Biržų, Biržų girios pietvakarinėje dalyje, 11 km nuo Parovėjos.

## Istorija

Balzieriškis Papilio dvaro inventorių dokumentuose paminėtas 1671 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
Kaime gimė:
* 1907 m. kovo 8 d. – karininkas Jonas Jakubonis.

## Šaltiniai
Baltūniškė

**Baltūniškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Adutiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bambalai (Kelmė)

**Bambalai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Užvenčio. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Bambaluose 1810 m. rugpjūčio 15 d. gimė poetas, publicistas, vertėjas, pirmojo lietuviško kalendoriaus leidėjas, liaudies švietėjas Laurynas Ivinskis.

## Šaltiniai
Bambėniškė

**Bambėniškė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Inturkės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bambiniai

**Bambiniai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Gražiškių, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Banaičiai

**Banaičiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Slavikų, 1 km į šiaurės rytus nuo kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Banda (reikšmės)

Žodis **banda** gali reikšti:

* banda – tam tikra grupė:
** banda – gyvulių grupė:
** žmonių banda – pirmykščių žmonių grupė;
** banda – karinis vienetas Bizantijoje;
** banda – ireguliariųjų pajėgų kuopa Italijos karalystės kariuomenėje
** banda – pučiamųjų muzikos instrumentų ansamblis arba džiazo ar kt. pramoginis ansamblis, sudarytas daugiausia iš pučiamųjų instrumentų;
* banda – nedidelis kepinio kepalas;
* Banda – viensėdis Zarasų rajone;
* miestai Argentinoje:
** La Banda;
** Banda del Rio Sali;
* Malavio asmenybės:
** Davi Banda – futbolininkas;
** Hastings Banda – ilgametis prezidentas.

Panašūs žodžiai:
* Bandai (tauta);
* Bandos salos Indonezijoje;
Bandeliškis

**Bandeliškis** – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 14 km nuo Vyžuonų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bandiškės

**Bandiškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kalesninkų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Didieji Žalimai

**Didieji Žalimai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Grūšlaukės ir 6 km į šiaurę nuo Kūlupėnų. Kaimą supa miškai: piečiau auga Vaineikių miškas, šiauriau – Grūšlaukės, pro Didžiuosius Žalimus teka Varupis.

## Etimologija

Vietovardžio *Žalimai* kilmė:
* Asmenvardžio *Žalimas* (pirmojo naujakurio) daugiskaitos forma. 
* Kaimo žemė buvusi apžėlusi žaliais krūmais, dėl to pavadinta *Žalimais*.

Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas , , , , .

## Istorija

Žalimų kaimas susiformavo XVIII a. plėšininėje Vaineikių miško žemėje. Jame 1821 ir 1843 m. buvo po 8, 1846 m. – 15, 1866 m. – 11 dūmų. 

Nuo XIX a. vidurio kartografinėje medžiagoje išskiriami *Didieji* ir *Mažieji Žalimai*. Didžiuosiuose Žalimuose 1923 m. buvo 8, 2011 m. – 1 ūkis.

1965 m. kaime žuvo paskutinis Žemaičių apygardos partizanas Pranas Končius-*Adomas*.

## Gyventojai

 

### Žymūs asmenys
;Kaime žuvo
* Pranas Benetis (1922–1948), Kardo rinktinės Narimanto (Palangos) kuopos vadas, rinktinės štabo žvalgybos skyriaus viršininkas.
* Kostas Lenkas (1927–1948), Kardo rinktinės štabo spaudos ir propagandos skyriaus viršininkas.
* Pranas Končius (1911–1965), paskutinis žuvęs LLA Žemaičių apygardos partizanas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ričardas Čekutis, Dalius Žygelis. Paskutiniai Lietuvos partizanai. - Bernardinai.lt - 2007 m. lapkričio 9 d.
* [Irena Šeškevičienė. Didieji Žalimai – paskutinio Lietuvos partizano buveinė. - [Pajūrio naujienos] - 2009 m. birželio 19 d.]
* [Dovilė Simaitytė. Išnyko kaimai, bet ne kaimynystės jausmas. - [Pajūrio naujienos] - 2012 m. birželio 8 d.]
Banioniškės

**Banioniškės** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skriaudžių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baniškės

**Baniškės** (arba ***Baniškė***) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Rumšiškių, 11 km į vakarus nuo Kaišiadorių, 29 km į rytus nuo Kauno miesto centro prie Vilniaus-Kauno plento. Vakaruose ribojasi su Pravieniškių mišku. Iš Tinklaraisčio pelkės, dabar nusausintos, išteka bevardis upelis (3 km ilgio), Pravienos kairysis intakas. Iš vakarų Baniškes siekia Pravieniškių miškas. Vietovardis asmenvardinės kilmės.

## Istorija

Baniškių gyvenvietė minima 1892 m. Kauno gubernijos gyventojų sąraše. Kaime spaudos draudimo laikais daraktorė Viktorija Franckevičiūtė-Grinevičienė buvo įsteigusi slaptą lietuvišką mokyklą.

## Gyventojai

Baniškėse gimė ir užaugo poetas bei verslininkas Klemensas Kazlauskas.

## Šaltiniai

* Gustaitis R. Kaišiadorių rajono gyvenviečių žinynas. – Kaišiadorys: Kaišiadorių muziejus, 2001. – P. 201–202.
Bandariškė

**Bandariškė** – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Adutiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Banišonys

**Banišonys** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Žemųjų Viesų, 5,5 km nuo Širvintų, netoli Širvintos upės. Kaimą juosia greitkelis  ir plentas . Šalia įsikūrę Liūnai II.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilniaus meno mokykla

**Vilniaus meno mokykla** − Vilniaus universiteto architektūros, piešimo ir tapybos, skulptūros, grafikos (raižybos) katedros, veikusios 1793−1832 m.

Vilniaus meno mokykla − tai Lietuvos meninės kultūros reiškinys, susiformavęs XVIII−XIX a. sandūroje, kai Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės *Vyriausiojoje mokykloje* (*dab. Vilniaus universitetas*), įgyvendinant nacionalinę švietimo programą, buvo įsteigtos šios katedros, padėjusios pamatus Lietuvos profesionaliųjų architektų bei dailininkų rengimui:
*Architektūros katedra (įsteigta 1793 m.) priklausiusi fizikos ir matematikos fakultetui; 1793-1798 m. vadovavo L. Gucevičius, 1798−1812 m. vadovavo M. Šulcas, 1819−1832 m. vadovavo K. Podčašinskis;
*Piešimo ir tapybos katedra (įsteigta 1797 m.); 1797−1807 m. vadovavo P. Smuglevičius, 1819−1826 m. vadovavo J. Rustemas;
*Skulptūros katedra (įsteigta 1803 m.); 1803−1811 m. vadovavo A. Le Brenas, 1816−1826 m. vadovavo K. Jelskis;
*Grafikos katedra (įsteigta 1805 m.); 1810−1821 m. vadovavo (su pertraukomis) J. Saundersas, 1816−1820 m. vadovavo M. Podolinskis;
*Dailės katedra (nuo 1803 m. vadintos dailės skyriumi) priklausė literatūros ir laisvųjų menų fakultetui.

Nuo 1820 m. (nuo 1822 m. kasmet) buvo rengiamos Vilniaus meno mokyklos mokinių kūrinių parodos. Vilniaus meno mokykloje mokėsi J. Damelis, K. Ruseckas, J. Oleškevičius, V. Smakauskas, V. Vankavičius, P. Joteika, B. Kislingas, S. Čerskis, V. Dmachauskas ir kt.

Po Vilniaus universiteto uždarymo 1832 m. Vilniaus meno mokyklos atstovų suformuota meninės kūrybos kryptis veikė visą tolimesnę Lietuvos architektūros ir dailės raidą.

Dabar Vilniaus meno mokyklos profesorių ir mokinių kūryba pristatoma iliustruojant kūriniais, esančiais Lietuvos dailės muziejaus tapybos, grafikos ir skulptūros rinkiniuose. Lietuvos dailės muziejus yra surinkęs didžiausią Vilniaus meno mokyklos atstovų kūrinių rinkinį.

## Šaltiniai
Kalvos

**Kalvomis** vadinama:

* nedidelės paviršiaus iškilumos;
* kaimai:
** Šakių rajone;
** Vilniaus rajone.
Strešenis

**Strešenis** – centrinės Moldavijos miestas, 23 km į šiaurės vakarus nuo Kišiniovo, Strešenio rajono centras. Miestui priklauso ir Fegurenio () kaimas. Netoli miesto yra dirbtinis Gidigičio tvenkinys.

Dabar Strešenis garsus vynais. Strešenio vynuogynas yra 12 km į vakarus nuo Kišiniovo, garsėja baltaisiais putojančiais vynais. Kiek šiauriau yra Romaneščio vyno fabrikas, vienas didžiausių Moldavijoje, o anksčiau – vienas žinomiausių TSRS, garsėjantis *Bordeaux* tipo raudonuoju vynu.

## Istorija
Viena legenda aiškina, kad miesto pavadinimas kilęs iš būdvardžio  'baisus; gasdinantis', nes anksčiau šis regionas buvo apaugęs neįžengiamu mišku.

Besarabijos gubernijos laikais Strešenis buvo Kišiniovo apskrities dalis. XIX a. pabaigoje jame gyveno apie 3 tūkst. gyventojų, daug jų buvo rezešai ().

Tarybinės Moldavijos laikais Strešenyje veikė kojinių fabrikas, statybinių medžiagų gamykla, kitos įmonės. 1975 m. mieste gyveno 14,1 tūkst. gyventojų.
Baraginė (reikšmės)

**Baragine** vadinamos gyvenvietės:

* Kauno rajone;
* Marijampolės savivaldybėje:
** Marijampolės seniūnijoje,
** Liudvinavo seniūnijoje;
* Beraginė Vilkaviškio rajone.
Baranautiškis

**Baranautiškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Kazliškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baranava

**Baranava** vadinami kaimai:

* Kaišiadorių rajone;
* Rokiškio rajone;
* Baroniškė Švenčionių rajone.
Vilniaus lobis

**Vilniaus lobis** arba **Ribiškių lobis** − didžiausia XIII a. vidurio sidabro lydinių, lietuviškų ilgųjų kolekcija. Lobis rastas 1930 m. Vilniuje, Ribiškėse (dab. Vilniaus pietrytinė dalis, Pavilnių regioninis parkas).

Lobis svėrė apie 60 kg. Jį sudarė sidabriniai piniginiai lydiniai: apie 500 lietuviškų ilgųjų (trišonių, luito, pusapvalių lazdelių pavidalo), 19 Kijevo grivinų ir 9 Novgorodo grivinos.

Vilniaus lobis buvo pirmasis Lietuvos istorijoje, galėjęs suteikti išsamių žinių apie šalyje naudotus pinigus, mat rašytinių šaltinių apie juos nėra.

Diduma lobio iki II pasaulinio karo buvo P. Karazijos, dirbusio Kauno M.K. Čiurlionio dailės muziejaus Taikomosios dailės istorijos skyriaus vedėju ir numizmatu, rankose.

Vilniaus lobis saugomas Vilniaus universiteto bibliotekos  Mokslo muziejuje.

## Nuorodos
*Lietuvos pinigai
Antrokas (moneta)

**Antrokas** – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Lenkijos sidabro moneta.

## Žygimanto Augusto antrokas
Valdant Žygimantui Augustui kaldintas 1565 m. Vilniaus pinigų kalykloje. Dar vadinamas dvigrašiu. Vertė – 2 grašiai.

Monetos masė 1,82 g, praba – 875, skersmuo 20–20,5 mm. Averse valdovo portretas, legenda *SIGIS AVG REX PO M D LI*, reverse Vytis ir Gediminaičių stulpai herbiniuose skyduose, virš jų karūna, apačioje nominalas "II", legenda *MONETA MAGNI DVCA LITV*, data.

## Lenkijos antrokas
žr. dvigrašis
Dvigrašis

**Dvigrašis** – Lenkijos sidabro moneta, kaldinta 1648–1668 ir 1766–1782, 1785–1786 m.

## Jono Kazimiero dvigrašis
Valdant Jonui Kazimierui kaldintas Bydgoščiaus ir Vschovos pinigų kalyklose, t. p. Elbingo, Gdansko, Torūnės miestuose.

Lenkiškų monetų averse – erelis, legenda. Reverse – karūnuota legenda *GROS ARG DVPL REGN POLON*, data, kalyklos laikytojo ženklas. Masė 1,246 g, skersmuo 19–20 mm.

Elbingo ir kt. miestų dvigrašių averse – valdovo portretas, legenda. Reverse – miesto herbas, legenda *II GROS DVPL CIV ELBING (GEDANEN, TORN)*, data.

## Stanislovo Augusto Poniatovskio dvigrašis
Valdant Stanislovui Augustui Poniatovskiui, kaldintas Varšuvos pinigų kalykloje iš sidabro. Averse herbas, legenda, reverse - legenda *2 GR CLX EX MARCA PURA COL*. Masė 3,34 g, skersmuo 23–23,6 mm. Nukaldinta bandomųjų monetų (averse karūnuota valdovo monograma, reverse alegoriniai vaizdai).
Baranava (Kaišiadorys)

**Baranava** – viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kruonio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barandai

**Barandai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Sintautų, greta kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baraškos

**Baraškos** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Juodšilių, prie kelių  (rytuose) ir . Šiaurinė kaimo dalis (už geležinkelio) prijungta prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baraučiškė

**Baraučiškė** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Seirijų, šiaurės rytinėje Seirijo ežero pakrantėje, prie kelio . Veikia kaimo turizmo sodyba „Užuovėja“.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Baraučius, Barãvičius*.

## Istorija

Kaimas įkurtas tarpukariu iš Bukaučių (Bychovčynos) palivarko žemių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barauka (Ignalina)

**Barauka** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Griškiškės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barauka (Rokiškis)

**Barauka** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 17 km į rytus nuo Obelių, buvusi šiaurinė Baraukos kaimo Suvieko seniūnijoje dalis. Kaime buvo Noreikių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai