open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naberežnyje Čelnai

**Naberežnyje Čelnai** (, ) – miestas Rusijoje, Tatarstano Respublikoje, yra rajono administracinis centras. 2021 m. duomenimis, Naberežnyje Čelnai yra 33-ias pagal gyventojų skaičių Rusijos Federacijos ir 89-as Europos žemyno miestas – 2021 m. gyveno 532 074 žmonių.

Miestas įsikūręs Kamos kairiajame krante, 225 km į rytus nuo Kazanės. Prieplauka, oro uostas. Garsėja automobilių „Kamaz“ gamyba (pagrindinė gamykla), yra vandens jėgainė, išvystyta statybų, maisto, medienos, lengvoji pramonė.

Institutai: Kamos politechnikos, pedagoginis, religijos ir filosofijos, Vedų universitetas. Lėlių teatras.

## Istorija
Gyvenvietę 1626 m. įkūrė rusai kaip *Мыс Челны* dykroje, kuri jau buvo beapauganti mišku. Anksčiau čia gyveno pusiau klajokliai (tikriausiai žemę paliko žlungant Kazanės chanatui). Pavadinime rusiškas žodis *челн* („laivas“) yra perdarytas iš totorių *чаллы* („kalnas, plika kalva“). 1930 m. gavo miesto teises. 1969 m. čia pastačius „Kamaz“ automobilių gamyklą, miestas ėmė sparčiai augti. Po TSRS lyderio L. Brežnevo (1906–1982) mirties miestas 1982–1988 m. vadinosi ***Brežnevu***.

## Sportas
* FK KAMAZ (futbolo klubas);
* KAMAZ stadionas, kurio talpa 6,2 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Kamaz 5526.JPG|Sunkvežimiai „Kamaz“ – pagrindinė miesto pramonės produkcija
Kamaz 2.JPG|Kamaz gamykla. Jos logotipas ant pastato.
Naberezhnye Tchelny 1.JPG|Pro viešbučio langą. Miesto panorama.
Энтузиастлар бульвары.jpg|Miesto vaizdai.


## Miestų partnerystė
*  Liaočengas, Kinija (nuo 2009 m.)

## Taip pat skaityti
* Pagal gyventojų skaičių didžiausių Europos miestų sąrašas

## Šaltiniai
Džahanšachas

**Džahanšachas** (Urdu: *Shabuddin Mohammed Shah Jahan*, gimtasis vardas *Huramas*, 1592 m. sausio 5 d. Lahoras – 1666 m. sausio 22 d. Agra) – 1628-1658 m. Indijos Didžiųjų Mogolų imperijos imperatorius.

## Biografija

Kilęs iš Timūridų Didžiųjų Mogolų dinastijos. Imperatoriaus Džahangyro sūnus.

## Valdymas

Sėkmingai kariavo su Dekano valstybėmis. Už narsą 1616 m. gavo titulą Džahanšachas. 1622-1625 m. buvo sukilęs prieš savo tėvą, bet jo kariuomenę sumušęs tėvas išdavystę atleido.

Tapęs Didžiuoju Mogolu išžudė brolius ir kitus galimus konkurentus. Apie 1636 m. po jo žygių pajungtas Ahmadnagaras. Mokėti duoklę buvo priverstos Golkonga ir Bidžapura. Afganistane 1638 m. užimtas Kandaharas, 1646 m. – Badachšanas ir Balchas. Tačiau nesėkmingi 1649 m., 1652 m. ir 1653 m. kariniai žygiai į Balchą, iš kurio Mogolų kariuomenė išvyta 1647 m., ir Kandaharą, kurį persai užėmė 1649 m., susilpnino valstybę, Džahanšacho valdymo laikais prasidėjo imperijos smukimas.

1648 m. perkėlęs sostinę iš Agros į Delį, čia pastatydino Šahdžahanabadą (dab. Senasis Delis). Apie 1652 m. Agroje žmonai Mumtaz Mahal pastatydino Tadž Mahalo mauzoliejų, iškilo didingos mečetės Agroje ir Delyje, Raudonasis fortas Agroje. Džahanšacho laikų statiniai – žymiausi Didžiųjų Mogolų architektūros paminklai.

1658 m. susirgusį Džahanšachą nuo valdžios nušalino ir Agros tvirtovėje įkalino sūnus Aurangzebas, uždaręs jį kartu su jo brangenybėmis. Tarp garsiausių jo brangakmenių buvo Kochinuras bei Timūro rubinas.

## Šaltiniai

## Literatūra
# Asher, Catherine Ella Blanshard [2003]. The New Cambridge History of India, Vol I:4 – Architecture of Mughal India (Hardback), First published 1992, reprinted 2001,2003 (in English), Cambridge: Cambridge University Press, 368. ISBN 0-521-26728-5.
# Padshah Nama, a book written by Abdul Hamid Lahori
# Shah Jahan Nama/Amal-i-salih by Inayat Khan/Muhammad Saleh Kamboh
# Bernier, Francois, Travels in the Mogal Empire (1656-68), revised by V. A. Smith, Archibald Constable, Oford 1934.
# Tavernier, Jean Baptiste, Travels in India, trs. and ed. by V. Ball, 2 Vols. Macmillan, 1889, 1925.
# De Laet, Joannes, The Empire of the Great Mogol, trs. byHoyland and Banerjee, Bombay 1928.
# Peter Mundy. Travels of Peter Mundy in Asia, ed. R. C. Temple, Hakluyt Society, London 1914.
# Manucci, Niccolao, Storia do Mogor, Eng. trs. by W. Irvine, 4 vols. Hohn Murray, London 1906.
# Manrique, Travels of Frey Sebastian Manrique, trs. by Eckford Luard, 2 Vols. Hakluyt Society, London 1927.
# Lal, K. S. (1988). The Mughal Harem. New Delhi: Aditya Prakashan. ISBN 81-85179-03-4.
# Begley, W, The Symbolic Role of Calligraphy on Three Imperial Mosques of Shah Jahan, Kaladarsana, 1978, pp. 7 – 18
# Koch, Ebba [Aug 2006]. The Complete Taj Mahal: And the Riverfront Gardens of Agra (Hardback), First (in English), Thames & Hudson Ltd, 288 pages. ISBN 0-500-34209-1.
Džahangyras

**Džahangyras** (, 1569 m. rugpjūčio 31 d. Fatehpur Sikri, Indija – 1627 m. spalio 28 d., palaidotas Lahore) – 1605-1627 m. Indijos Didžiųjų Mogolų imperijos valdovas.

## Biografija

Kilęs iš Timūridų Didžiųjų Mogolų dinastijos. Tėvas – imperatorius Akbaras. Sūnus – imperatorius Džahanšachas.

## Valdymas

Jam valdant sustiprėjo atskirų sričių separatizmas. Džahangyras kariavo su Radžputų kunigaikštėmis ir 1614 m. jas pajungė, rengė karinius žygius į Ahmadnagarą. 1613 m. leido anglų Ost Indijos bendrovei steigti Surate prekybos faktoriją, kuri tapo pradiniu Anglijos, nuo 1707 m. Didžiosios Britanijos skverbimosi į Indiją atramos punktu. Džahangyro valdymui didelę įtaką darė persų kilmės žmona Nur Džahan. Kultūros, meno globėjas. Mirė keliaudamas iš Kašmyro į Lahorą.

## Šaltiniai

## Literatūra
# Mahajan, Vidya Dhar. Jahangir, Universal Rule In India.
# Alvi, Sajida S. Jahangir. Religion and State During The Reign of Mughal Emperor Jahangir: Non-juristical Perspectives. No. 69. [1995]. [www. jstor. org JSTOR Database.]
# Findly, Ellison B. Jahangir. Jahangir’s vow of Non-Violence. No.2. Vol. 107. [1987].
Eiguva

**Eiguva** − girininkijos teritorijos dalis, miško apsaugos atžvilgiu sudaranti atskirą teritorinį vienetą.

Girininkijoje vidutiniškai būna apie 8 eiguvas. Eiguvą prižiūri eigulys, kuris saugo miškus nuo savavališkų kirtimų, grobstymų, gaisrų, brakonieriavimo. Jis prižiūri ugdomųjų kirtimų, miško želdinimo ir kitus eiguvoje dirbamus darbus.

## Istorija
Eiguvos Lietuvoje žinomos jau nuo XIV a. Eiguvą prižiūrėjo eigulys („osočnikas“).

1938 m. Lietuvoje buvo 1 950 eiguvų, o 1964 m. − 2 127 eiguvos.

## Šaltiniai
Gelderlandas

**Gelderlandas** (, ) – Nyderlandų provincija, esanti šalies rytinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Flevolando ir Overeiselio, pietuose su Šiaurės Brabanto ir Limburgo, vakaruose su Utrechto ir Pietų Olandijos provincijomis. Rytuose – siena su Vokietija.

Gelderlandas yra didžiausia Nyderlandų provincija pagal sausumos plotą ir antra pagal bendrą plotą.

Administracinis centras – Arnhemas (159 265 gyv.), tačiau Neimegenas (176 731 gyv.) ir Apeldornas (162 445) yra didesnės savivaldybės. Kiti pagrindiniai regioniniai centrai Gelderlande yra Edė, Dutinchemas, Zutfenas, Hardervikas, Tielis, Vageningenas, Zevenaras ir Vintersvikas. 2023 m. sausio mėn. Gelderlande gyveno apie 2 134 000 gyventojų. Provincijoje driekiasi didžiausias Nyderlandų miškų regionas (Veluvė), teka Reinas ir kitos pagrindinės upės, pietuose (Betuvėje) esti daugybė sodų.

## Istorija

## Ekonomika
Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 78,3 mlrd. eurų, o tai sudarė 10,1% Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 33 000 EUR arba 110 % EU27 vidurkio.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Detalus Gelderlando provincijos žemėlapis
Vladivostokas

**Vladivostokas** – miestas Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, prie Japonijos jūros Amūro įlankos, 9302 km į rytus nuo Maskvos; Primorės krašto centras. Uostas prie Ramiojo vandenyno, galinis Transsibiro magistralės punktas, tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, metalo, laivybos, chemijos, elektros energijos, medienos, kalnakasybos, maisto, statybų, baldų, lengvoji, vaistų, žvejybos pramonė.

Tolimųjų Rytų valstybinis universitetas, technikos, medicinos, ekonomikos universitetai, vadybos aukštoji mokykla, jūrų akademija, menų, žvejybos, komercijos, Ramiojo vandenyno karinis jūrų institutai, Rusijos mokslų akademijos tyrimų institutas. Mieste yra teatrai (dramos, jaunimo, lėlių), filharmonija, muziejai (laivybos, Ramiojo vandenyno, kraštotyros, mineralogijos), dailės galerija, okeanarijus, botanikos sodas.

## Istorija

Rytų Sibiro generalgubernatoriaus N. Muravjovo-Amurskio pastangomis 1858 m. buvo sudaryta Aigunės sutartis, pradėti aktyvūs Amūro regiono tyrinėjimai, o vėliau, pasirašius Tiandzino ir Pekino sutartis, šiuolaikinio Vladivostoko teritorija, be kitų, buvo prijungta prie Rusijos. Miestas įkurtas 1860 m. kaip karinis postas. 1862 m. tapo uostu, 1871 m. oficialiai tapo pagrindiniu Rusijos uostu prie Ramiojo vandenyno. Nuo 1880 metų turi miesto teises. 1903 m. nutiesta Transsibiro magistralė. 1918–1920 m. karo metu jį buvo užėmę anglai, amerikiečiai ir japonai.

## Katalikų bažnyčia

Katalikų parapija mieste įsteigta 1891 m. Jos veikla apėmė didžiulius Tolimųjų Rytų plotus, o tarp parapijiečių buvo ir Sachalino salos katorgininkai – 1863 m. sukilėliai, ir tremtiniai iš Lietuvos bei Lenkijos. Bažnyčios filijos buvo Aleksandrovske (Sachalinas), Chabarovske, Blagoveščenske, Usurijske ir dvi Harbine. Pirmuoju klebonu tapo kun. Kazimieras Radziševskis, perkeltas iš Ūlos parapijos (dab. Vitebsko sritis Baltarusijoje). Vėliau parapijoje kunigavo A. Špiganovičius, P. P. Bulvičius, P. Silovičius, S. Lavrinovičius, V. Miržvinskis, B. Janovičius, G. Jurkevičius, V. Ostrovskis, A. Eismontas, A. Leščinskis ir prancūzų misijos dalyviai.

Vladivostoko katalikai meldėsi medinėje bažnyčioje, o, jai sudegus, 1921 m. buvo konsekruota nauja mūrinė šventovė. Kai 1923 m. buvo įsteigta Vladivostoko katalikų vyskupija ir jos vadovu paskirtas vysk. Karolis Slivovskis, miesto bažnyčia tapo katedra.

Vladivostoko parapija gyvavo neilgai: 1927 m. vyskupas K. Slivoskis buvo ištremtas, 1931 m. nuteistas kalėti kunigas G. Jurkevičius, o aktyvesni parapijiečiai sušaudyti. Bažnyčia buvo uždaryta. 1991 m. parapija palengva atsikūrė, vėliau jai sugrąžinta Švč. Mergelės Marijos, Dievo Motinos bažnyčia.

## Sportas
* FK Luč-Ènergiâ Vladivostok (futbolo klubas)
* FK Dinamo (Vladivostokas) futbolo klubas
* Dinamo stadionas, kurio talpa 10 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Ramenskojė

**Ramenskojė** – miestas Maskvos srityje (Rusija), 46 km į pietryčius nuo Maskvos; rajono centras. Geležinkelio stotis (ruožas Maskva–Riazanė). Išvystyta tekstilės, mechanikos, elektrotechnikos, mėsos, pieno pramonė. Keramikos amatai. Apylinkėse išgaunamas smėlis, klintis, molis. Yra kraštotyros muziejus, XVIII a. cerkvė ir Trejybės cerkvė (nuo 1889 m.).

## Istorija

1336 m. minima vietovė *Раменье* (tikriausiai nuo  – „dirva, laukas suruoštas iškirtus mišką, sumiškėjusi dirva“). Iki XV a. priklausė kunigaikščiams. XVI a. pabaigoje pastatyta cerkvė, vėliau ir vienuolynas. XVIII a. pradžioje buvo dvaras, pastatyta Trejybės cerkvė, perstatyta XIX a. viduryje. XX a. dauguma gyventojų dirbo tekstilės fabrike.

## Sportas

FK Saturn futbolo klubas atstovauja Maskvos sritį šalies aukščiausioje lygoje.
Ferdinandas I

:*Šis straipsnis – apie Austrijos imperatorių. Apie Šv. Romos imperijos imperatorių skaitykite [[Imperatorius Ferdinandas I]]*

**Ferdinandas I** (, 1793 m. balandžio 19 d. Viena – 1875 m. birželio 29 d. Praha) – nuo 1830 m. Vengrijos karalius, 1835–1848 m. Austrijos imperatorius ir Vokiečių konfederacijos prezidentas, nuo 1836 m. Čekijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Habsburgų Lotaringų dinastijos. Tėvas paskutinis Šventosios Romos imperijos imperatorius Pranciškus II, nuo 1806 m. Austrijos imperatorius Pranciškus I, motina Marija Teresė Burbonė. Jaunystėje pradėjo sirgti epilepsija ir hidrocefalija, tačiau studijavo heraldiką ir technologiją. 1831 m. vedė trečios eilės pusseserę Mariją Oną Savojietę.

## Valdymas

Dėl jo silpnaprotystės vyriausybę kontroliavo vadinamoji patarėjų taryba – Valstybės susirinkimas, kuriame, kaip ir valdant tėvui, vyravo kancleris Klemensas Meternichas (1773–1859 m.). Per 1848 m. revoliuciją atsistatydino sūnėno Pranciškaus Juozapo (būsimasis imperatorius Pranciškus Juozapas I) naudai. Vėliau su žmona gyveno Prahoje.

## Literatūra
* Schimmer, Ferdinand I., Wien 1849
* Holler Gerd, Gerechtigkeit für Ferdinand. Österreichs gütiger Kaiser. Wien 1986
* Weissensteiner Friedrich, Die österreichischen Kaiserinnen, Piper 2005

## Šaltiniai

## Nuorodos

## Galerija

Johann Nepomuk Ender 002.jpg|Ferdinando I žmona Marija Ana Savojietė
Eduard Gurk 001.jpg|Ferdinando I karūnacija
Sarcophagus Ferdinand 1 of Austria Kaisergruft Vienna.jpg|Ferdinando I sarkofagas. Viena, Austrija


|-
Induktotermija

**Induktotermija** ( – sužadinimas +  – šiluma) – fizioterapijos metodas – gydymas kintamuoju aukšto dažnio (keliolikos megahercų) elektromagnetiniu lauku. Ant skaudamos kūno vietos dedamas sausas 1,5 – 2 cm storio tarpiklis (pvz., rankšluostis), ant jo – elektrodas: plokščias diskas, kurio viduje yra ritės su vijomis elektros srovei, arba izoliuotas kabelis, kuriam galima suteikti norimą formą (pvz., susukti spirale, kilpa). Veikiant magnetiniam laukui, audiniuose susidaro sūkurinės srovės, kurių energija virsta šiluma; audiniai 6 – 8 cm gylyje įšyla, gali šiek tiek pakilti ir viso kūno temperatūra. Išsiplečia kraujagyslės, pagreitėja kraujotaka, mažėja uždegimas, skausmas, gerėja kaulų, sąnarių, raumenų būklė.

Procedūra trunka 15 – 30 min (vaikui ~15 minučių); gydymo kursas 10 – 20 procedūrų. Induktotermija praktikuojama plaučių, virškinamojo trakto, periferinės nervų sistemos, inkstų, lytinių organų ligoms, kaulų lūžiams, sumušimams gydyti.

Induktotermijos procedūros nepatartinos sergančiam sunkia ischemine širdies liga, nuomariu, turinčiam naviką, pūlinį, padidėjusį kraujospūdį.

## Šaltiniai
Medicinos enciklopedija, 1 t. Vilnius: Valstybinė enciklopedijų leidykla, 1991.
Limburgo provincija (Nyderlandai)

**Limburgas** (, ) – Nyderlandų provincija, esanti šalies pietinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Gelderlando, šiaurės-vakaruose Šiaurės Brabanto provincijomis. Rytuose – siena su Vokietija, pietvakariuose su Belgija.

Limburgo provincijos administracinis centras – Mastrichtas, kuriame 2022 m. sausio mėn. gyveno 120 837 gyventojai. Kitos savivaldybės – Venlas (102 176 gyv.) šiaurės rytuose, taip pat Sitardas-Gelenas (91 760 gyv.) ir Herlenas (86 874 gyv.) pietuose. Daugiau nei pusė provincijos gyventojų (maždaug 650 000 žmonių) gyvena Limburgo pietuose, o tai sudaro maždaug trečdalį provincijos ploto. Pietų Limburge dauguma žmonių gyvena Mastrichto, Parkstado ir Sitardo-Geleno miestų aglomeracijose.

## Geografija
Palyginti su likusia Nyderlandų dalimi, pietinė Limburgo dalis yra mažiau plokščia. Aukščiausia kalva Nyderlanduose – Valserbergas (322,4 m), kuriame yra trijų valstybių – Belgijos, Nyderlandų ir Vokietijos – sienų susijungimo taškas, todėl vietovė dar vadinama trijų sienų sankirta.

Pagrindinė Limburgo upė – Masas, kuris teka per visą provinciją iš pietų į šiaurę.

Limburgo paviršius daugiausia sudarytas iš Maso upės nuosėdų, kuriose yra upės molio, derlingo priemolio ir žvirgždo telkinių, šiuo metu kasamų statybų pramonei. Provincijos šiaurėje, toliau nuo upės vagos, dirvožemį daugiausia sudaro smėlis ir durpės.

## Ekonomika
Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 44,5 mlrd. eurų, o tai sudarė 5,7% Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 34 700 EUR arba 115 % EU27 vidurkio.

Limburgas yra viena iš svarbiausių provincijų Olandijos vyno gamyboje, o pietų Limburge yra didžiausi vynuogynai Nyderlanduose.

## Žymūs žmonės
Žymūs žmonės iš Limburgo provincijos:
* Piteris Debijus, fizikas ir Nobelio premijos laureatas
* Gertas Vildersas, politikas
* Epica, Nyderlandų metalo grupė
* Hendrikas Golcijus, tapytojas ir leidėjas
* Hadewych Minis, aktorė
* Andrė Riju, muzikantas
* Simone Simons, dainininkė
* Huub Stapel, aktorius
* Lotte Verbeek, aktorė
* Markas van Bomelis, futbolininkas
* Lieke Martens, futbolininkė
* Stivas Vijleris, šaulys iš lanko

## Taip pat skaitykite
* Limburgo provincija Belgijoje

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Provincijos žemėlapis
Overeiselis

**Overeiselis** (, ) – Nyderlandų provincija, esanti šalies rytinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Fryzijos ir Drentės, pietuose su Gelderlando ir vakaruose su Flevolando provincijomis. Rytuose – siena su Vokietija.

Overeiselio provincijos administracinis centras – Zvolė, kurioje gyvena 132 441 gyventojas, didžiausias miestas – Enschedė (161 235 gyv.).

Provincijos plotą daugiausia dengia pievos ir keletas miškų. Yra Salandsės Heuverlugo nacionalinis parkas.

## Geografija
Overeiselio pietryčiuose paviršius daugiausiai smėlėtas, čia teka mažosios upės – Regė ir Dinkelis bei kiti upeliai. 

Šiaurės vakaruose Overeiselio paviršius daugiausia sudarytas iš Fechtės upės nuosėdų ir molio. Šiaurines dalis kadaise dengė pelkės, kurios skyrė sausesnes žemės ūkiui tinkamas žemes pietuose nuo Drentės ir buvo plačiai naudojamos durpėms kasti. Atokiau šiaurės vakaruose driekiasi ežerų sistema, susidariusi dėl buvusios durpių kasybos, saugoma De Veribeno−Videno nacionaliniame parke (De Weerribben-Wieden).

Aukščiausias Overeiselio taškas – Tankenbergo viršūnė (85 m), esanti Loserio savivaldybėje. Žemiausias yra Mastenbrokerio polderyje, netoli Kampeno (2 m žemiau jūros lygio).

### Klimatas
Overeiselyje vyrauja jūrinis klimatas, tačiau žiemos čia būna atšiauresnės lyginant su likusia Nyderlandų dalimi, kadangi provincija labiau nutolusi nuo kranto.

## Ekonomika
Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 43,2 mlrd. eurų, o tai sudarė 5,6 % Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 32 700 EUR arba 108 % EU27 vidurkio.

Provincija tapo labai industrializuota. Pietryčiuose esantis Tventės rajonas, kuriame XIX a. išpopuliarėjo medvilnės apdirbimas, yra vienas pagrindinių Olandijos tekstilės pramonės centrų.

## Šaltiniai
Cholecistografija

**Cholecistografija** ( 'tulžis' + *kystis* 'pūslė' + *grapho* 'rašau') – rentgenografinis tulžies pūslės tyrimas. Ligoniui duodama išgerti arba įšvirkščiama į veną rentgenokontrastinių medžiagų (pvz., bilignosto). Patekus joms su krauju pro kepenis į tulžies pūslę, daroma pastarosios rentgenograma. Rentgenokontrastinės medžiagos sulaiko rentgeno spindulius, todėl matomas tulžies pūslės šešėlis; tai leidžia nustatyti tulžies pūslės anatominę padėtį, funkciją ir jų pakitimus.

Cholecistografija padeda tiksliau diagnozuoti tulžies pūslės akmenligę, diskineziją ir kitas ligas.

## Šaltiniai
Medicinos enciklopedija, 1 t. Vilnius: Valstybinė enciklopedijų leidykla, 1991.
Kulminacija (astronomija)

**Kulminacija** – momentas, kada šviesulys kerta dangaus dienovidinį (meridianą). Dangaus sferos taškas, kuriame dėl parinio judėjimo šviesulio aukštis didžiausias (arba minimalus), vadinamas **kulminacijos tašku**.

**Viršutinėje kulminacijoje** šviesulys būna aukščiausiai virš horizonto, **apatinėje kulminacijoje** – žemiausiai. Laiko tarpas tarp šių kulminacijų trunka pusę žvaigždinės paros.
 
Per parą žvaigždės apibrėžia apie dangaus ašį apskritimus, lygiagrečius dangaus pusiaujui. Kiekvienas šviesulys per parą du kartus kerta dangaus dienovidinį.
 
Virš horizonto matomos abi nenusileidžiančių šviesulių kulminacijos; užtekantys ir nusileidžiantys šviesuliai šiaurės platumose apatinėje kulminacijoje kulminuoja žemiau horizonto, po šiaurės tašku, o viršutinėje – virš horizonto. Nepatekančių šviesulių, kurie yra toli į pietus nuo dangaus pusiaujo abi kulminacijos Lietuvoje nematomos.

Saulės centro aukštutinės kulminacijos momentas vadinamas tikruoju vidurdieniu, o žemutinės kulminacijos momentas – tikruoju vidurnakčiu. Tikrojo vidurdienio metu vertikalaus strypo šešėlis krinta išilgai vidurdienio linijos.

Reikia atkreipti dėmesį, kad saulinis laikas atskaitomas nuo Saulės apatinės kulminacijos momento, o žvaigždinis laikas nuo pavasario lygiadienio taško viršutinės kulminacijos momento.
Pietų Olandija

**Pietų Olandija** () – Nyderlandų provincija, esanti šalies pietvakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojas su Šiaurės Olandijos, rytuose su Utrechto ir pietuose su Zelandijos provincijomis. Vakaruose provincijos krantus skalauja Šiaurės jūra.

Administracinis centras – Haga, didžiausias provincijos miestas – Roterdamas. Reino, Maso ir Šeldės upės susijungia į bendrą deltą ir per Pietų Olandiją įteka į Šiaurės jūrą. Pietų Olandijoje yra judriausias Europoje jūrų uostas – Roterdamo uostas.

## Istorija

## Geografija
Pietų Olandija užima 3403 km² plotą, iš kurio 585 km² sudaro vandens telkiniai. Išskyrus kopas Šiaurės jūros pakrantėje, provincijos reljefas beveik visiškai plokščias ir daugiausia sudarytas iš polderių. Vidurinė ir vakarinė Pietų Olandijos dalys daugiausia urbanizuotos, priklauso Randstado aglomeracijai, o rytinė provincijos dalis – labiau agrarinė ir priklauso *Groene Hart* regionui. Provincijos pietuose esti Reino, Maso ir Šeldės delta, sudaryta iš salelių.


2013-Top33-P08-Zuid-Holland.jpg|Pietų Olandijos topografinis žemėlapis (2013 m.)
RMSDeltaNorth.jpg|Palydovinė Reino, Maso ir Šeldės deltos nuotrauka, kurioje matomos Pietų Olandijos salos


### Klimatas
Pietų Olandijoje, kaip ir likusioje Nyderlandų dalyje, vyrauja vidutinio klimato jūrinis klimatas. Klimatui įtakos turi Šiaurės jūra ir Atlanto vandenynas, todėl vasaros būna santykinai vėsesnės, o žiemos – švelnesnės. Temperatūra svyruoja nuo 2 °C iki 6 °C žiemą ir nuo 17 °C iki 20 °C vasarą.

## Ekonomika
Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 163,8 mlrd. eurų, o tai sudarė 21,2 % Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 38 700 EUR arba 128 % EU27 vidurkio.

## Šaltiniai
Enteroseptolis

**Enteroseptolis** – sintetinis vaistas. Baktericidiškai veikia daugelį bakterijų ir kai kurių rūšių pirmuonis (pvz., trichomonas, lamblijas). Beveik nesirezorbuoja iš virškinamojo trakto, todėl vartojamas žarnyno infekcinėms ligoms (pvz., dizenterijai, žarnų uždegimui) gydyti. Geriamas tabletėmis po valgio. Gali sukelti skrandžio ir sąnarių skausmus, odos bėrimą.

## Šaltiniai
Ferdinandas II Katalikas

**Ferdinandas II Katalikas** (arba *Ferdinandas Aragonietis*, , 1452 m. kovo 10 d. Sos del Rei, Aragonas – 1516 m. sausio 23 d. Madrigalėja prie Burgoso) – nuo 1479 m. Aragono karalius, nuo 1468 m. Sicilijos karalius (Ferdinandas II), nuo 1474 m. Kastilijos ir Leono karalius (Ferdinandas V), nuo 1504 m. Neapolio karalius (Ferdinandas III). 1503–1516 m. titulinis Bizantijos imperatorius.

## Biografija

Aragono karaliaus Jono II ir Chuanos Enrikes sūnus. 
## Šeima
1469 m. vedė Kastilijos princesę Isabelę. Vaikai:
* Izabelė Aragonietė (1470–1498 m.), Portugalijos karalių Alfonso ir Emanuelio žmona.
* Jonas Aragonietis (1478–1497 m.)
* Joana I Kastilietė (1479–1555 m.), Kastilijos karaliaus Pilypo I žmona. Jų sūnus – Šventosios Romos imperijos imperatorius Ferdinandas I.
* Marija Aragonietė (1482–1517 m.), Portugalijos karaliaus Manuelio I žmona.
* Katerina Aragonietė (1485–1536 m.), Velso princo Artūro Tudoro, jam mirus, Anglijos karaliaus Henriko VIII pirmoji žmona.

Antroji žmona Žermena de Fua. Jų vienintelis sūnus Jonas mirė kūdikystėje 1509 m.

## Valdymas

Tobulino karybą malšindamas 1462–1472 m. katalonų sukilimą. 1469–1479 m. padėjo sumušti kitus pretendentus į Kastilijos sostą rėmusį Portugalijos karalių Alfonsą II. Tapęs Aragono karaliumi pajungė miestų savigynos organus – hermandadus, jų remiamas įveikė diduomenę, privertė Kortesus panaikinti daugelį jos privilegijų. 1478 m. įsteigė inkviziciją.

1492 m. nukariavo Granadą – paskutinę maurų valstybę Ispanijoje, 1492 m. užėmė Neapolio karalystę. 1508–1511 m. užkariavo arba pajungė dalį Šiaurės Afrikos. Jo reikšmė rengiant K. Kolumbo ir kitų atradėjų ekspedicijas buvo mažesnė nei karalienės Izabelės, bet jo veikla padėjo Ispanijai susivienyti ir suklestėti.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografía de Fernando II de Aragón ofrecida por la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes

|-

|-

|-

|-

|-
Montvila

**Montvila** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Montvilienė (ištekėjusi moteris) ir Montvilaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Montvila (1873–1910) – JAV lietuvių spaudos darbuotojas, vertėjas;
* Juozapas Montvila (1850–1911) – bankininkas, mecenatas, visuomenės veikėjas, sakralinių pastatų statybos Lietuvoje iniciatorius;
* Juozas Montvila (1885–1912) - lietuvių kunigas, viena laivo „Titanikas“ katastrofos aukų;
* Juozas Montvila (1923) - dramaturgas;
* Vincentas Montvila (1846–1903) – Lietuvos pomologas selekcininkas;
* Vytautas Montvila (1902) - lietuvių poetas;
* Vytautas Montvila (1935) - lietuvių kompozitorius.
Tarvainiai

**Tarvainiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje. Šiek tiek į rytus nuo Stanelių. Yra Tarvainių geležinkelio stotis prie geležinkelio Vilnius–Klaipėda. Šiauriau eina kelias . Netoliese teka Pietvės upė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gudirvės

**Gudirvės** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Upynos, 3 km į pietus nuo Paežerio kaimo. Kaime stūkso gamtos paminklas – Gudirvių akmuo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čarlio Vilsono karas (filmas)

**Čarlio Vilsono karas** – 2007 m. JAV biografinė drama, sukurta pagal to paties pavadinimo George Crile knygą. Filme pasakojama tikra istorija, kaip karo Afganistane metu, kongreso narys nuo Teksaso, Čarlis Vilsonas, organizavo slaptos CŽV ginklų tiekimo operacijos finansavimą (operacija „Ciklonas“).

## Siužetas

Kongreso narys Čarlis Vilsonas, viskio ir gražių padėjėjų mėgėjas, gyvena nerūpestingo lobisto gyvenamą. Vienintelė jo problema − išvengti prokuratūros, dėl viešo kokaino vartojimo. Tuo metu TSRS įveda savo armiją į Afganistaną. Sena Vilsono pažįstama politikė, gražuolė Džoana Hering, priverčia jį nuvykti į Pakistaną, susitikti su šalies prezidentu, bei aplankyti pabėgėlių stovyklas. Sukrėstas pamatytų vaizdų, Vilsonas nusprendžia padaryti viską, kas padėtų afganų pasipriešinimui. Ypač jį domina galimybės kovoti su rusų malūnsparniais Mi-24, kurie sėjo mirtį Afganistane.

Grįžęs į Vašingtoną, Vilsonas susitinka su CŽV karininku G. Avrakotu ir jo grupe. Kartu jie sukuria finansavimo ir ginklų tiekimo Afganistano kovotojams schemą (operacija „Ciklonas“). Per kelerius metus finansavimo mastai nuo 5 mln. dolerių išauga iki 500 mln. Už šiuos pinigus perkami šiuolaikiniai ginklai, tarp jų ir raketos FIM-92 Stinger, kuriais galima numušti Mi-24.

Filmas baigiasi pesimistine gaida: po TSRS armijos išvedimo iš Afganistano, Kongresas nutraukia Afganistano programos finansavimą.

## Pagrindiniai aktoriai
* Tomas Henkas – kongreso narys Čarlis Vilsonas
* Džiulija Roberts – politikė iš Hiustono Džoana Hering
* Filipas Hofmanas – CŽV karininkas Gustas Avrakotos
* Emi Adams – Čarlio Vilsono padėjėja Bonnie Bach
* Om Puri – Pakistano prezidentas Mahometas Zija Ulchakas

## Filmo rodymas Rusijoje
2008 m. vasario pradžioje tapo aišku, kad Rusijoje šis filmas nebus rodomas. BBC duomenimis, filmo teises nupirko Universal „Pictures International (UPI) Russia“. Kaip žurnalistams paaiškino UPI platinimo skyriaus vadovė Vlada Jefimova, filmas buvo išimtas dėl „filmo kryptingumo“, kur TSRS parodyta ne iš pačios geriausios pusės.

## Išnašos
Lingės (Šilalė)

**Lingės** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Upynos, 4 km į vakarus nuo Girdiškės. Kaimo pašonėje stūkso 192 m virš jūros lygio iškilęs Gegužkalnis. Lingių seniūnaitijos centras yra Dvyliškė II.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Džimio kalnas

**Džimio kalnas** () – aukščiausia Sent Lusijos salos (Karibai) viršukalnė. Aukštis 950 m. Kalnas vulkaninės kilmės, padengtas tropiniais miškais, stūkso salos pietinėje dalyje.

## Išnašos
Marigo įlanka

**Marigo įlanka** () – Karibų jūros įlanka vakarinėje Sent Lusijos salos dalyje, netoli Kastrio miesto. Įlanką iš trijų pusių supa stačios, smaragdinės spalvos uolos. Tai svarbi turistinė, poilsinė šalies vieta.

Marigo įlanka apdainuota grupės Arabesque 1980 m. dainoje „Marigot Bay“.
Sent Vinsento sąsiauris

**Sent Vinsento sąsiauris** () – sąsiauris Karibuose, jungia Karibų jūrą vakaruose ir Atlanto vandenyną rytuose. Skiria Sent Lusijos ir Sent Vinsento salas. Prie sąsiaurio įsikūręs Vju Forto miestas (Sent Lusija).

## Išnašos
Nemuno delta

**Nemuno delta** – delta vakarų Lietuvoje (Šilutės rajone) ir Rusijos Kaliningrado srityje (Polesko rajone), ties Nemuno įtekėjimu į Kuršių marias. Prasideda žemiau Tilžės Nemuno vagai skylant į Giliją ir Rusnę. Gilija teka į pietvakarius per Rusijos teritoriją, o Rusnė toliau šakojasi į Atmatą (deš.) ir Skirvytę (kair.). Tarp jųdviejų yra pagrindinė deltos dalis – 8 protakų suskaidytos salos (didžiausia – Rusnės sala).

Nemuno delta, pakilusi vos kelis metrus virš jūros lygio, yra žemiausia Baltijos pajūrio žemumos dalis, patenka į Nemuno deltos žemumą.

Gilijai tenka 16–29 % Nemuno debito, o dauguma vandens nuteka per Rusnę ir jos atšakas (per Skirvytę 48–54 %, per Atmatą 23–30 %). Deltą raižo daug atšakų, senvagių, kanalų, užutėkių. Pagrindinės atšakos tarp Skirvytės ir Atmatos yra Vorusnė, Pakalnė, Skatulė, Naikupė, Rusnaitė, Vytinė, Ūstraginė, Ulmas, Vilkinė. O nuo Gilijos dešinėn atsišakoja Tovė (Tovarnaja). Tarp Skirvytės ir Tovės iš šiaurės į pietus mariosna įteka Akmena (Dalnaja), Karklė (Razlivas), Lūja (Rybnaja), Grybupė (Promyslovaja).

Kasmet pavasarinių potvynių metu Nemuno deltoje nusėda po 5–20 t/ha sąnašų, dėl to delta plečiasi į vakarus (pvz., 1800–1925 m. Skirvytės žiotys pasistūmėjo į vakarus ~2 km).

## Bioįvairovė
Nemuno delta – vieta, pasižyminti įvairiausių rūšių paukščių gausa. Jiems čia kurtis – puikios sąlygos, tad daug jų čia apsistoja ir peri, o praskrendantys ypač dažnai sustoja čia pailsėti.
Norint stebėti paukščius verta aplankyti Ventės ragą – pusiasalį prie Kuršių marių, visai netoli Nemuno upės žiočių. Tai viena geriausių vietų Europoje stebėti ir žieduoti praskrendančius paukščius. Per Ventės ragą kartais praskrenda net iki 300 tūkst. paukščių per parą, o Ventės rago ornitologinėje stotyje per metus apžieduojama apie 60–80 tūkst. paukščių. Nemuno deltoje taip pat peri globaliai nykstantys paukščiai – meldinė nendrinukė, stulgys ir kiti. Pavasarį Nemuno deltoje galima stebėti tūkstantinius ančių ir žąsų būrius.

Nemuno delta pagal Ramsaro konvenciją yra 1993 m. įtraukta į tarptautinės svarbos pelkių sąrašą. Įkurtas Nemuno deltos botaninis – zoologinis draustinis. Delta patenka į Nemuno deltos regioninį parką.

## Žemėlapis

## Išnašos
Kul de Sakas

**Kul de Sakas** () – upė Sent Lusijoje, ilgiausia šalyje. Prasideda aukštumose salos centrinėje dalyje. Pradžioje teka į šiaurę, sudarydama tarpukalnių slėnį. Vėliau pasuka į vakarus ir įteka į Karibų jūrą į pietus nuo Kastrio.

## Išnašos
Briedžių sala

**Briedžių sala** (dar vad. *[[Šv. Elena|Šv. Elenos]] sala*) – viena iš salų, kurios priklauso Nemuno deltai. Ši sala yra šalia Rusnės salos, Šilutės rajone. Sala negyvenama. Kaupiantis Nemuno nešmenims, be perstojo didėja.

## Geografinė padėtis
Briedžių sala yra šalia Kaliningrado srities. Tai pats pietvakariausias Lietuvos taškas. Briedžių salą nuo Kaliningrado srities skiria tik Skirvytės upė. Iš vakarų pusės Briedžių salą skalauja Kuršių marios.

## Išnašos
Sufrieras

**Sufrieras** () reiškia šiuos objektus Karibuose:
* Sufriero ugnikalnis – ugnikalnis Sent Vinsento saloje;
* Sufrieras – ugnikalnis Gvadelupoje;
* Sufriero Kalvos – ugnikalnis Montserate;
* Sufrieras (Sent Lusija) – miestas Sent Lusijoje;
* Sufrieras (Dominka) – gyvenvietė Dominikoje.
Ans la Rei

**Ans la Rei** () – miestas ir kvartalas Sent Lusijoje, vakarinėje salos pakrantėje, prie Karibų jūros. 6,2 tūkst. gyventojų (2010 m.). Žvejyba, žemės ūkis. Turizmas.

## Šaltiniai
Šiaurės Brabantas

**Šiaurės Brabantas** () – Nyderlandų provincija, esanti šalies pietinėje dalyje. Ribojasi šiaurėje su Pietų Olandijos ir Gelderlando, rytuose su Limburgo ir vakaruose su Zelandijos provincijomis. Pietuose siena su Belgija.

Administracinis centras – Hertogenbosas (154 205 gyv.), kiti svarbesni provincijos miestai – Eindhovenas (231 642 gyv.), Tilburgas (217 259 gyv.), Breda (183 873 gyv.) ir Helmondas (94 967 gyv.).

## Istorija

Brabanto kunigaikštystė buvo Šventosios Romos imperijos valstybė, įsteigta 1183 m. arba 1190 m. Ji susikūrė iš Brabanto landgrafystės ir buvo smulkių feodalinių valstybių, nuo 1430 m. priklaususių Burgundijos Nyderlandams ir nuo 1482 m. Habsburgų Nyderlandams, centras, kol po olandų sukilimo ji buvo padalinta.

## Ekonomika
Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 116,1 mlrd. eurų, o tai sudarė 1,8 % Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 39 900 EUR arba 132 % EU27 vidurkio.

Provincijoje išvystyta automobilių, tekstilės ir elektronikos pramonė, žemės ūkis (gyvulininkystė, kviečiai, cukriniai runkeliai). Didelis dėmesys skiriamas turizmui. Veikia didžiausias Beniliukso šalyse teminis parkas – *Efteling*, esantis Katsheuvelio mieste.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Provicijos žemėlapis  (pdf)
Kastrio kvartalas

**Kastrio kvartalas** () – kvartalas Sent Lusijoje, apima šiaurės vakarinę bei centrinę salos dalį. Adminstracinis centras – šalies sostinė Kastris. Per kvartalą teka Kul de Sako upė.

## Šaltiniai
Sufrieras (Sent Lusija)

**Sufrieras** () – miestas Sent Lusijoje, pietvakarinėje salos pakrantėje, prie Karibų jūros. 8,4 tūkst. gyventojų (2010 m.). Svarbus turistinis centras. Šalia miesto iškilę Didžiojo ir Mažojo Pitono kalnai, įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Botanikos sodas, mineralinės versmės, paplūdimiai (*Anse Chastanet, Malgretout*).

## Istorija

Sufrieras prancūzų valdymo laikotarpiu buvo salos sostine.

## Šaltiniai
Vju Fortas

**Vju Fortas** () – miestas Sent Lusijoje, salos pietuose, prie Sent Vinsento sąsiaurio. 16,2 tūkst. gyventojų (2010 m.). Vju Fortas kartu su aplinknėmis teritorijomis, sudaro kvartalą, į kurią įeina ir nedidelės Marijos salos. Turizmas, cukraus pramonė. Vaisių auginimas. Žvejyba. Šalia Vju Forto yra Hevanoros tarptautinis oro uostas.

## Sportas
* Victory Eagles SC – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.
* Platinum FC – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.
* Uptown Rebels SC – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.

## Išnašos
Kamyšinas

**Kamyšinas** () – miestas Volgogrado srityje (Rusija), dešiniajame Volgogrado marių krante, prie Kamyšinkos upės žiočių, 200 km į šiaurės rytus nuo Volgogrado; rajono centras. Uostas, geležinkelio stotis, automobilių kelių mazgas. Išvystyta medvilnės, santechnikos, mašinų, stiklo, dažų, maisto, statybų pramonė. Garsėja kaip arbūzų auginimo centras. Yra politechnikos institutas, dramos teatras, kraštotyros muziejus.

## Istorija

Įkurtas 1667 m. kaip Kamyšinkos (*Камышинка (Камышенка)*) tvirtovė prie Volgos prekybinio kelio. 1670 m. tvirtovė sudegintas. 1697 m. Petras I įsakė Ilovlios ir Kamyšinkos tarpupyje tiesti kanalą, o dešiniajame Kamyšinkos krante pastatyta tvirtovė Petrgorodas (*Петр-город*). 1699 m. miestas vadinosi Dmitrievsku (*Дмитриевск*), buvo abipus upės (dešiniajame krante karinė tvirtovė, kairiajame – gyvenvietė). 1780 m. pavadintas ***Kamyšinu***. XIX a. neteko karinės reikšmės, vystėsi kaip Pavolgio prekybinis centras.

## Sportas
* FK Tekstilʹŝik Kamyšin (futbolas)

## Šaltiniai
Galifė

**Galifė** – kelnės, kurios aptempia blauzdas ir praplatėja ties šlaunimis. Pavadintos pagal prancūzų generolą G. Galifė (1830–1909), kuris įvedė jas kavaleristams. Vėliau aprangą perėmė ir kitos armijos. XX a. devintajame dešimtmetyje galifė tapo madingos tarp moterų.
Utrechto provincija

**Utrechtas** () – Nyderlandų provincija, esanti šalies centrinėje dalyje. Ribojasi pietuose su Šiaurės Olandijos ir Flevolando, rytuose su Gelderlando ir pietvakariuose Pietų Olandijos provincijomis. Pagal sausumos plotą (1 485 km²) Utrechto provincija yra antra mažiausia šalyje. 2019 m. provincijoje gyveno 1 353 596 gyventojai.

Administracinis centras – Utrechtas. Provincijoje yra judriausia Nyderlandų geležinkelio stotis *Utrecht Centraal*.

## Istorija

## Geografija
Utrechto rytuose driekiasi Utrechto kalnagūbris (Utrechtse Heuvelrug) – kalvų grandinė, kurią kaip šoninę moreną paliko tirpstantis ledynas. Provincijos kraštovaizdyje vyrauja skurdžiuose, smėlinguose ir greitai džiūstančiuose dirvožemiuose – buvusiuose viržynuose – susodintos pušys. Provincijos pietums būdingas upių slėnių kraštovaizdis. Vakaruose daugiausia plyti pievos. Šiaurėje – dideli ežerai, susidarę kasant durpes iš pelkių, susidariusių po paskutinio ledynmečio.

## Ekonomika
Provincijos bendrasis vidaus produktas (BVP) 2018 m. buvo 71,5 mlrd. eurų, o tai sudarė 9,8 % Nyderlandų ekonomikos produkcijos. BVP vienam gyventojui, pakoregavus pagal perkamąją galią, tais pačiais metais buvo 47 900 EUR arba 159 % EU27 vidurkio.

## Žymūs žmonės
Žymūs žmonės iš Utrechto provincijos:
* Adrianas VI (1459–1523), vienintelis popiežius olandas
* Pitas Mondrianas (1872–1944), tapytojas
* Geritas Tomas Ritveldas (1888–1964), architektas ir baldų dizaineris
* Markas van Bastenas (g. 1964 m.), futbolo treneris
* Teo van Dusburgas (1883–1931), tapytojas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė informacija
Zelandijos provincija (Nyderlandai)

**Zelandija** (, ) – Nyderlandų provincija, esanti šalies pietvakarinėje dalyje, šalia Šiaurės jūros. Ribojasi šiaurėje su Pietų Olandijos, rytuose su Šiaurės Brabanto provincijomis. Pietuose – siena su Belgija.

Administracinis centras – Midelburgas (48 544 gyv.). Didžiausias provincijos miestas – Terneuzenas (54 589). Zelandijoje yra du jūrų uostai Vlisingene ir Terneuzene.

Didžioji Zelandijos dalis yra žemiau jūros lygio. Paskutinis didelis potvynis regione buvo 1953 m. Naujosios Zelandijos šalis buvo pavadinta Zelandijos vardu, kai ją atrado olandų tyrinėtojas Abelis Tasmanas.

## Istorija
Iki 1299 m., kai mirė paskutinis Olandijos grafas, Zelandija buvo Olandijos ir Flandrijos grafystės ginčytina teritorija. Tada *Hainaut* grafai perėmė Zelandijos grafystės valdymą, o po jų sekė – Bavarijos, Burgundijos ir Habsburgų valdymas.

Valdant Filipui Gerajam iš Burgundijos, 1432 m. Zelandija tapo Žemumų šalių dalimi.

Per Antrąjį pasaulinį karą (1940 m. birželio mėn. – 1944 m. lapkričio mėn.) Zelandija buvo okupuota nacistinės Vokietijos.

## Šaltiniai
Šuazelis (Sent Lusija)

**Šuaezelis** () – miestas ir kvartalas Sent Lusijoje, pietvakarinėje salos pakrantėje, prie Karibų jūros. 6,0 tūkst. gyventojų (2010 m.). Šuazelis – prekybos centras. Išplėtotas turizmas, amatai.

## Šaltiniai
Tverė

**Tverė** () – miestas Rusijoje, Volgos aukštupyje (prie jos intako Tvercos žiočių), 167 km į šiaurės vakarus nuo Maskvos; srities centras. Geležinkelio stotis, oro uostas. Per miestą nutiestas Maskvos–Naugardo–Sankt Peterburgo federalinis kelias. Išvystyta mašinų, chemijos, tekstilės, maisto, poligrafijos, statybų, vaistų, baldų pramonė, veikia Tverės vagonų gamykla.

Medicinos ir žemės ūkio akademijos, valstybinis ir technikos universitetai, verslo ir teisės, ekologijos, ekonomikos institutai. Veikia teatrai (dramos, jaunimo, lėlių), dailės galerija, muziejai (istorijos ir architektūros, literatūros, buities), filharmonija, cirkas. Architektūros paminklai: Baltosios Trejybės cerkvė (1564 m.), Dangun Ėmimo cerkvė (XVIII a. vidurys), Kristaus prisikėlimo cerkvė (1731 m.), pusiau apgriuvusi Vladimiro Dievo Motinos cerkvė ir kt. Išlikęs magistratas (1180 m.), Kotrynos II rūmai (1767 m.), berniukų gimnazija (1844 m.).

## Etimologija

Senovėje miestas vadinosi *Тхферь*. Miesto vardas nėra aiškus, yra 5–7 kilmės versijos. Dažniausiai vardas yra siejamas su žodžiu „kietas“ () arba tiveriečių gentimi (). 1931–1990 m. vadintas ***Kalininu*** sovietų Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo pirmininko M. Kalinino (1875–1946) garbei.

## Istorija

Tai vienas seniausių Rusijos miestų. Įkurta XII a. iš amatais ir prekyba besiverčiančių gyvenviečių (pirmąkart minima 1164 m.). XIII a. buvo Tverės kunigaikštystės centras, XIV–XV a. stipriai kovojo su Maskva dėl pirmavimo rusų žemėse (tuo metu buvo svarbus LDK sąjungininkas Rusioje). 1485 m. Tverės kunigaikštystė galiausiai atiteko Maskvai. Viduramžiais miestas garsėjo prekyba, amatais, nagingais statytojais, ginkladirbiais ir kalviais, dailininkais. XVII a. pradžioje ją puldinėjo LDK bajorai. XIX a. viduryje pro Tverę buvo nutiestas Maskvą ir Sankt Peterburgą jungiantis geležinkelis. XIX a. antroje pusėje mieste išplėtota metalurgijos pramonė. Vykstant Antrajam pasauliniam karui nuo 1941 m. spalio iki gruodžio Kalininą buvo okupavusi Vokietijos kariuomenė.

## Žymūs žmonės
* Afanasijus Nikitinas (mirė 1472), Tverėje gimęs žymus rusų keliautojas,
* Borisas Pugo,  sovietinis partinis veikėjas, GKČP narys,
* Vladimiras Romanovas, Lietuvos verslininkas, finansininkas.

## Sportas
* FK Volga Tver' (buvęs futbolo klubas);
* FK Tverė (futbolo klubas);
* „Jaunystės“ stadionas (Stadion_Junnost), kurio talpa 600 žiūrovų;

## Lietuviai

Pirmojo pasaulinio karo metais Tverėje gyveno keli šimtai lietuvių karo pabėgėlių. Mieste veikė Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti skyrius. 1918 m. dauguma pabėgėlių grįžo gyventi į Lietuvą.

## Šaltiniai
Šiaurės Olandija

**Šiaurės Olandija** () – Nyderlandų provincija, esanti šalies rytinėje dalyje, šalia Šiaurės jūros. Ribojasi pietuose su Pietų Olandijos ir Utrechto, rytuose su Flevolando ir šiaurės rytuose su Fryzijos provincijomis.

Administracinis centras – Harlemas (161 265 gyv.). Didžiausias miestas – šalies sostinė Amsterdamas. 2019 m. lapkričio mėn. duomenimis, Amsterdame gyveno 862 965 gyventojai. Yra Amsterdamo Schipholo tarptautinis oro uostas – judriausias oro uostas Nyderlanduose ir trečias pagal judrumą Europoje.

## Istorija

1840 m. padalinus Olandiją įkurtos dvi provincijos, Šiaurės ir Pietų. Tais pačiais metais provincijai priklausiusios Vlilando ir Terschelingo salos buvo priskirtos Fryzijos provincijai.

## Geografija
Šiaurės Olandija didžiąja dalimi yra platus pusiasalis, įsiterpęs tarp Šiaurės ir Vatų jūros bei Eiselio ir Markermerio ežerų. Daugiau nei pusę provincijos sudaro rekultivuoti polderiai, esantys žemiau jūros lygio. Provincijai taip pat priskiriamos Vakarų Fryzų salos, Norderhaksas ir Tekselis.

## Administracinis suskirstymas
Provincija suskirstyta į 61 savivaldybę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Provicijos žemėlapis  (pdf)
Nalčikas

**Nalčikas** – miestas pietų Rusijoje, D. Kaukazo pakalnėje, prie Nalčiko upės (Tereko baseinas), 1873 km į pietus nuo Maskvos; Kabardos-Balkarijos respublikos sostinė. Geležinkelio stotis, oro uostas. Išvystyta mašinų, metalurgijos, lengvoji, statybų, maisto pramonė.

Yra žemės ūkio akademija, valstybinis universitetas, menų institutas, dramos ir muzikos teatrai, kraštotyros ir vaizduojamųjų menų muziejai. Išlikęs senasis miesto parkas (vienas didžiausių parkų Europoje, virš 150 medžių ir krūmų rūšių, tvenkinių sistema, zoologijos sodas, keltuvai į du kalnus). Apylinkėse yra kurortų.

## Istorija

1743 m. Nalčiko vietoje įkurtas toglanų aūlas (kaimas), kuris 1808 m. tapo Kabardos kunigaikščių sostine. 1822 m. čia pastatyta rusų tvirtovė Nalčikas. 1838 m. prie tvirtovės iškilo karinė gyvenvietė, kuri 1921 m. tapo miestu.

## Sportas
* PFK Spartak Nalʹčik (futbolas)
Zelandija (reikšmės)

**Zelandija:**

* Zelandija – Danijai priklausanti sala;
* Zelandijos regionas Danijoje
* Zelandijos provincija Nyderlanduose:
** Zelandijos grafystė – istorinė valstybė, kurios teritorija atitinka dabartinę Zelandijos provinciją;
** Zelandija – miestas Šiaurės Brabanto provincijoje (Nyderlandai);
** Zelandija – miestas Gelderlando provincijoje (Nyderlandai);
* Zelandija – mikrožemynas Ramiajame vandenyne;
* Naujoji Zelandija – salų valstybė Ramiajame vandenyne.
Orechovas-Zujevas

**Orechovas-Zujevas** – miestas Maskvos srityje (Rusija), Kliazmos vidurupyje (Okos intakas), 89 km į rytus nuo Maskvos; rajono centras. Geležinkelio mazgas. Vienas seniausių rusų tekstilės centrų (nuo XVIII a.), išvystyta chemijos, stiklo, statybų, maisto pramonė. Yra pedagogikos institutas, teatras, istorijos ir kraštotyros muziejus.

## Istorija

Miestas įkurtas 1917 m. sujungiant Orechovo ir Zujevo kaimus (taip pat prijungti mažesni Nikolskojės ir Dubrovkos kaimai). Orechovas buvo dešiniajame krante, minimas nuo XVII a., čia buvo cerkvė, prie kurios ir kūrėsi gyvenvietė. Zujevas buvo kitame upės krante (pavadintas nuo asmenvardžio *Зуй*) ir minimas nuo 1209 m. Čia XVIII a. sparčiai vystėsi tekstilės pramonė (garsėjo Morozovo fabrikais).

## Sportas
* FK Znamâ Truda Orehovo-Zuevo (futbolas)
Šuazelis

**Šuazelis** gali reikšti:

* prancūzų politikas;
* kvartalas Sent Lusijoje;
* sala Saliamono salyne;
* įlanka prie Saliamono Salų.
Tamilai

**Tamilai** – Indijos subkontinente gyvenanti tauta, kalbanti dravidų kalboms priklausančia tamilų kalba. Seniausios tamilų bendruomenės yra Pietų Indijoje ir šiaurinėje Šri Lankos dalyje. Be to yra daugybė tamilų emigrantų bendruomenių visame pasaulyje, ypač Šri Lankoje, Malaizijoje, Pietų Afrikoje, Singapūre, Pakistane ir Mauricijuje. Naujausios bendruomenės susikūrė Naujojoje Zelandijoje, Australijoje, Kanadoje, JAV ir Europoje. Visam pasaulyje yra apie 77 mln. tamilų.

Tamilų menui ir architektūrai priklauso kai kurie didžiausių Indijos pasiekimų. Tamilų muzika, šventyklų architektūra ir stilizuotos skulptūros vis dar naudojamos ir jų mokomasi iki šių dienų. Klasikinė tamilų kalba, viena seniausių Indijoje, turi seniausią tarp dravidų kalbų išlikusią literatūrą.

Didžiąją jų istorijos dalį tamilų nevaldė viena valstybė. Tamilakamas, tradiciškai vadinamos tamilų žemės buvo tik trumpai suvienytos IX-XII a. Čolos imperijos laikais. Tamilų tapatybė iš esmės lingvistinė, nors dabar tamilams priskiriami ir tamilų kilmės emigrantai, išlaikę tradicijas, nors ir nebekalba tamilų kalba. Tamilai yra etniškai, lingvistiškai ir kultūriškai susiję su kitomis dravidų tautomis.

## Išnašos
Asenas

**Asenas** () – miestas šiaurės rytų Nyderlanduose, Drentės provincijos ir Aseno savivaldybės administracinis centras.

## Istorija
Pirmą kartą paminėtas rašytiniuose šaltiniuose 1258 m. Miesto teisės suteiktos 1809 m.
Lionginas Garla

**Lionginas Garla** (1948 m. balandžio 19 d. Vilniuje – 1983 m. gegužės 12 d. Jugoslavijoje) – Lietuvos skulptorius, meno veikėjas.

## Biografija
1964–1967 m. mokėsi Vilniaus vaikų dailės mokykloje, vėliau mokėsi LSSR valstybiniame dailės institute (dab. Vilniaus dailės akademija), kur 1973 m. baigė skulptūros studijas.

Pagal paskyrimą atvykęs į Klaipėdą, dirbo kūrybinį darbą „Dailės“ kombinate, 1974–1975 m. mokytojavo Klaipėdos vaikų dailės mokykloje. 1980 m. buvo priimtas į Lietuvos dailininkų sąjungą.

Menininkas žuvo 1983 m. gegužės 12 d. autokatastrofoje, Jugoslavijoje. 2008 m. balandžio 18 d. LDM Prano Domšaičio galerijoje vyko vakaras, skirtas šiam skulptoriui atminti.

## Kūriniai
Svarbiausios L. Garlos kūrybos sritys buvo skulptūrinis portretas, dekoratyvinė, antkapinė skulptūra ir mažoji plastika. Jis sukūrė daugelio žymių kultūros ir meno veikėjų portretų, tarp jų Vydūno, Liudviko Stulpino, P. Gaidžio ir kt. Klaipėdos skulptūrų parke yra keletas jo dekoratyvinių kompozicijų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Straipsnis dienraštyje „Vakarų ekspresas“