open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pavilkiai

**Pavilkiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Pagėgių. Per kaimą teka Vilkos upė, rytuose eina Radviliškio–Tilžės geležinkelis.

## Istorija

1904 m. pro kaimą nutiesus geležinkelį, čia įrengta Pavilkių geležinkelio stotelė, uždaryta po II pasaulinio karo.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Liudas Čičirka (1956–), sunkiaatletis, nacionalinis rekordininkas, treneris.

## Šaltiniai
Bajėnai

**Bajėnai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pagėgių, kairiajame Juodupės krante. Greta kaimo yra buvusi Gudų geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gudai (Pagėgiai)

**Gudai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pagėgių, kairiajame Vilkos upės krante. Kaimo šiaurėje buvo Gudų geležinkelio stotelė, už 1 km į pietus nuo kaimo yra Gudukalnio kalva (53 m). Stovi technikos paminklas Gudų tiltas.

## Istorija

XX a. pradžioje pro kaimą nutiestas Pagėgių–Lauksargių geležinkelis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mantvilaičiai

**Mantvilaičiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Pagėgių. Pietuose eina Pagėgių–Radviliškio geležinkelis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Piktupėnai

**Piktupėnai** – kaimas centrinėje Pagėgių savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Pagėgių, šalia kelio . Seniūnaitijos centras. Veikia Piktupėnų pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1949 m.), paštas (LT-99017). Senoji mokykla į traukta į LR Kultūros vertybių sąrašą (kodas ). Piktupėnų evangelikų liuteronų bažnyčia nugriauta, tačiau klebonijoje įkurta parapija.

## Etimologija

Kaimas pavadintas pagal Piktupę, kairįjį Vilkos intaką, kuris teka per gyvenvietę (vandenvardinis vietovardis).

## Istorija

Kelias, prie kurio kūrėsi kaimas, jungė dvi galingas valstybes – Prūsiją ir Rusiją. Apie 1570 m. Piktupėnuose ant kalvos prie pat kelio buvo pastatyta bažnyčia. Į Mažąją Lietuvą įsiveržusi lenkų kariuomenė Piktupėnų apylinkėse plėšikavo, o bažnyčią, kaip nekatalikišką, sudegino. Vėliau ji buvo atstatyta. Piktupėnų parapija nusilpo po 1709–1711 m. siautusio maro. 1757 m. kaimą nusiaubė Rusijos kariuomenė.

1807 m. vykstant Tilžės taikos deryboms tarp Prancūzijos, Prūsijos ir Rusijos vadovų, karališkoji Prūsijos pora su jaunesniaisiais vaikais atvykusi iš Klaipėdos, buvo apsistojusi Piktupėnuose. Čia ji išbuvo apie keturias savaites, gyveno pastoriaus name.

Piktupėnai minėti ir 1812 m. karo suvestinėse – čia įvyko mūšis tarp rusų ir Prūsijos feldmaršalo Jorko korpuso dalinių.

Senuoju pašto traktu, ėjusiu per Piktupėnus, 1808 m. gruodžio mėnesį iš Berlyno į Peterburgą važiavo garsus vokiečių kompozitorius Robertas Šumanas su žmona Klara. Sustoję Piktupėnuose, jie skundėsi dideliu speigu ir blogais keliais. Čia savo laiku grįždamas iš Peterburgo į Paryžių, trumpam poilsiui stabtelėjo prancūzų rašytojas Onorė de Balzakas.

II pasaulinio karo pabaigoje čia vyko smarkūs mūšiai. 1944 m. spalį nugriauta Piktupėnų evangelikų liuteronų bažnyčia. 1993 m. atkurta liuteronų parapija senojoje klebonijoje.

## Luizės liepa

Sudaryta Tilžės taika buvo itin nesėkminga Prūsijai (prarado pusę teritorijos). Sklando pasakojimas, kad Luizė, grįžusi į Piktupėnus, labai pergyveno, apkabinusi procentoriato kieme augusią liepą raudojusi. Vėliau prie liepos kamieno buvo pritvirtinta lentelė su užrašu „*Königin Luise Linde 1807*“. Pirmojo pasaulinio karo išvakarėse ir liepa, ir užrašas dar buvę. Dabar buvusios senosios mokyklos kieme auga jaunesnė dvikamienė liepa. Klaipėdos rotary klubo „Karalienė Luizė“ iniciatyva pastatyta paminklinė lentelė, liudijanti apie Karalienės Luizės buvimą šioje vietoje.

## Gyventojai

## Galerija

Piktupėnai, paminklas.JPG|Paminklas 1 pasaulinio karo aukoms
Piktupėnai, kunigo namas.JPG|Buvusi klebonija
Piktupėnai, liuteronų kapinės.JPG|Senosios evangelikų liuteronų kapinės
Piktupėnai, Luizės liepa, ženklas.JPG|Ženklas prie Luizės liepos


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Magistralinis kelias A12 (Lietuva)

**A12** – Lietuvos magistralinis kelias, jungiantis Latvijos sieną, Šiaulius, Tauragę ir Rusijos sieną. Kelio ilgis – 186,09 km (antrasis pagal ilgį magistralinis kelias Lietuvoje po ). Šiame kelyje yra 1 „juodoji dėmė“.

Kelias prasideda prie Latvijos sienos. Eina Joniškio, Šiaulių rajonų, Šiaulių miesto, Kelmės, Tauragės rajonų ir Pagėgių savivaldybės teritorija. Svarbesnės gyvenvietės šalia kelio – Joniškis, Šiauliai, Kelmė, Tauragė. Ruožas tarp Šiaulių ir Bubių yra keturių juostų (po dvi juostas į kiekvieną pusę). Baigiasi Panemunėje, ties tiltu per Nemuną, į Rusijai priklausantį Tilžės miestą.

Pastaraisiais metais nutiestas Tilžės miesto aplinkkelis, kurio atkarpos dalis  priklauso ir Lietuvos teritorijai, pastatytas Panemunės–Tilžės aplinkkelio tiltas. Žymesni tiltai: Karalienės Luizės tiltas, Užlenkio senvagės tiltas, Kurmežerio senvagės tiltas, Taurogeno tiltas, Karšuvos tiltas, Kryžkalnio viadukas, Tilžės gatvės viadukas.

## Istorija

Ties dabartiniu keliu ėjo svarbi magistralė „Via Hanseatica“. Šiuo keliu buvo gabenamos prekės tarp miestų, kurie priklausė Hanzos sąjungai. Pirmą kartą kelias šioje vietoje nutiestas 1836-1844 m. Sovietmečiu žymiai rekonstruotas, nutiesta nauja kelio atkarpa tarp Bubių ir Kelmės, pastatytas Skaudvilės miestelio aplinkkelis.

Sovietmečiu (~1980-1990 m.), kelias buvo žymimas A216 ir buvo dalis kelio „Ryga–Karaliaučius“.

Pasakojama, kad šiuo keliu keliavęs prancūzų rašytojas Onorė de Balzakas. Tauragėje atidengta atminimo lenta apie jo lankymąsi pašto stotyje.

## Maršrutas

## Šaltiniai
Endriškiai (Pagėgiai)

**Endriškiai** (arba ***Endriškė***) – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Pagėgių. Kaimo šiaurėje stūkso 53 m aukščio virš jūros lygio Gudukalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Dodoma

**Dodoma** – miestas vidurio Tanzanijoje, oficiali šalies sostinė (nors daug vyriausybinių pastatų yra Dar es Salame). 324,3 tūkst. gyventojų (2002). Apylinkėse vyrauja sausas klimatas (mažiau nei 800 mm kritulių per metus), auginama kava, žemės riešutai. Svarbus administracinis ir susisiekimo centras, išsidėstęs tarp Dar es Salamo ir Tanganikos ežero, taip pat prie Didžiojo šiaurės kelio (*Great North Road*), jungiančio pietinę Afriką su Egiptu. Yra oro uostas.

## Istorija

Dodomą 1907 m. įkūrė vokiečių kolonistai, tiesdami geležinkelį. Valdant britams (nuo pirmojo pasaulinio karo iki 1961 m., kai Tanganikos kolonija gavo nepriklausomybę) ji buvo apskrities centras. 1974 m. Tanzanijos vyriausybė nusprendė, kad apie 1990 metus sostinė bus perkelta iš Dar es Salamo į Dodomą. Nacionalinė asamblėja – Tanzanijos įstatymų leidybos organas – į Dodomą perkelta 1996 metais, tačiau dėl nepakankamų finansinių išteklių kitos institucijos persikėlė vėliau arba liko prie jūros, Dar es Salame, nors vyriausybė neatsisako idėjos visiškai perkelti sostinę iš šalies viduryje esančią Dodomą.

## Pavadinimo kilmė

Legenda byloja, kad kadaise prie Kikuju upės atėjęs atsigerti dramblys, tačiau įklimpęs purve. Vietiniai gyventojai vagogai (*Wagogo*), pamatę dramblį, ėmė šaukti *Idodomya*, kas jų kalba reiškia „jis nuskendo“.

Kita istorija byloja, kad vagogai (*Wagogo*) nuvarė gyvulių bandą iš savo pietinių kaimynų vahehių (*Wahehe*); vagogai gyvulius nudobė ir suvalgė, palikdami tik jų uodegas, kyšojančias pelkėje. Kai vahehiai atėjo ieškodami gyvulių pas vagogus, pastarieji jiems parodė į pelkę ir pasakė – „Štai, žiūrėkite, jūsų gyvuliai nuskendo“ (*Idodomya*).

## Sportas
* Dodoma Jiji FC – futbolo klubas;
* „Džamchurio“ stadionas (), talpinantis 30 tūkst. žiūrovų.„Jamhuri“ stadionas;

## Išnašos
Džordžtaunas

**Džordžtaunas** () – Gajanos sostinė, didžiausias miestas ir uostas, esantis šalies šiaurinėje dalyje, prie Atlanto vandenyno, Demeraros (*Demerara*) upės žiočių. 235 tūkst. gyventojų (2023 m.). Svarbus transporto centras – veikia oro uostas, jūrų uostas. Miestas yra 1,5 metro žemiau potvynio metu pakylančio vandens, todėl nuo patvinimo jį saugo siena, pastatyta 1882 m. Daugelis senesnių pastatų stovi aukščiau nei potvynio lygis.

Pagrindinė pramonė – cukraus apdirbimas. Eksportas: cukrus, ryžiai, boksitas, deimantai. Seniausi pastatai: Parlamento rūmai (1833 m.), Prezidento rūmai (1852 m.), neogotikinė rotušė (1899 m.). Veikia 1853 m. įkurtas Nacionalinis muziejus. 1963 m. atidarytas Gajanos universitetas, yra didelis atogrąžų botanikos sodas. Džordžtauno priemiestyje veikia nacionalinis Gajanos kriketo Providenso stadionas. Mieste gyvena skirtingų rasių žmonės, vyrauja indėnai ir karibai.

## Etimologija

1782 m. miestą įkūrė prancūzai, jį pavadinę Lonšanu (). 1784 m. jis pervadintas Stabruku () Olandų Vest Indijos kompanijos vadovo Nicholaas Geelvinck (1731–1787), Stabruko lordo garbei. Galiausiai, 1812 m. britai jį pavadino savo karaliaus Jurgio III, karaliavusio 1760–1820 m., garbei ( – „Jurgio miestas“).

## Istorija

Gyvenvietę XVIII a. įkūrė anglai. 1782 m. jį užėmė prancūzai, 1784 m. jis atiteko olandams, pavadinusiems miestą Stabruku. Tačiau 1812 m. anglai vėl atgavo miestą, sugrąžindami jam pradinį pavadinimą ir paversdami Britų Gvianos kolonijos administraciniu centru. 1966 m. Džordžtaunas tapo nepriklausomos Gajanos sostine. Džordžtaune įkurta Karibų sandraugos būstinė.

## Sportas
* Guyana Defence Force FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
* Western Tigers FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
* Guyana Police Force FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
* Santos FC (Gajana) – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
* Fruta Conquerors FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
* Džordžtauno stadionas, talpinantis 2 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Mikytai (Pagėgiai)

**Mikytai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Pagėgių. Kaimo pietuose teka Upelis. Ties kaimu kertasi du XIX a. nutiesti keliai: „Via Hanziatika“  ir krašto kelias . Kaime dabar veikia užeiga, autoįmonė ir krovininio transporto terminalas.

## Etimologija

Manoma, kad kaimo pavadinimas kilo iš Mikytos vardo, kuris apsistojo pirmasis šiose vietose.

## Istorija

Žinoma, kad jau 1634 m. Mikytuose stovėjo smuklė, o iki 1736 m. kaime apsigyveno Kulmo teise naudojusis piligrimė ( – „piligrimė našlė“). Kaip tik tuo metu kūrėsi Mikytų palivarkas. Kaimas pagyvėjo kai buvo nutiestas Pagėgių–Smalininkų siaurasis geležinkelis, čia įrengta Mikytų geležinkelio stotelė. Iš Tilžės per Karalienės Luizos tiltą, plento pakraščiu, iki Mikytų siaurojo geležinkelio stotelės buvo nutiesta elektrinio tramvajaus linija. Kaime [1914 m. vyko kruvinos kautynės, kai iš Rytprūsių besitraukiančius Rusijos armijos dalinius pasivijo ir kulkosvaidžių ugnimi atakavo Vokietijos 2-asis Tilžės landšturmo batalionas.

Didžiųjų kelių sankryža sovietmečiu vadinta Tautų draugystės kryžkele.

1992 m. birželio 20 d. vokiečių bendrijos „Edelveisas“ rūpesčiu atidengtas paminklinis ansamblis 1944–1947 m. badu mirusių ir nužudytų Rytprūsių gyventojų ir „Vilko vaikų“ atminimui (aut. Angelė Jūratė Aleksandravičienė). Paminklas atnaujintas 2014 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Romas Ubartas, olimpinis čempionas, disko metikas

## Galerija

Mikytai, memorialas 4.JPG|Atminimo akmuo
Mikytai, memorialas 3.JPG|Akmuo Rytų Prūsijos aukoms pagerbti
Mikytai, memorialas 2.JPG|Padėka už išgebėtus „Vilko vaikus“


## Šaltiniai
Būbliškė

**Būbliškė** – kaimas centrinėje Pagėgių savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Pagėgių. Iki šių dienų išliko vienintelis autentiškas Būbliškės dvaro laikų vadinamojo „plytų stiliaus“ statinys svirnas, rūmų vieta, senojo parko plotas su alėjų žymėmis ir tvenkiniais. Rekonstruoti dvaro sodybos gamybiniai pastatai.

## Etimologija

Vytenis Almonaitis ir Junona Almonaitienė spėja, kad pirmasis Būbliškės dvaro dvarininkas buvo *Būblys*, tad nuo jo ir kilęs vietovės pavadinimas  (dvarininkinis vietovardis).

Kaimas vadintas Adlig Baubeln, nuo 1905 m. Baubeln.

## Istorija

Spėjama, Būbliškė – viena seniausių skalvių gyvenviečių. Apie tai byloja Birštoniškių piliakalnis Nemuno terasoje. Šalia piliakalnio galėjo išaugti ir gyvenvietė, vėliau virtusi dvaru. XX a. pro kaimą nutiestas Pagėgių–Smalininkų geležinkelis, čia įrengta Būbliškės geležinkelio stotelė (pirmoji nuo Pagėgių).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šakininkai

**Šakininkai** (anksčiau ***Šokai***) – kaimas centrinėje Pagėgių savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Pagėgių, abipus kelio . Per Nemuno užliejamas pievas ir senvaginius ežerus nutiesti Kurmežerio ir Užlenkio senvagių tiltai.

## Istorija

Šakininkai pirmą kartą paminėti 1540 m. šaltinyje. 1665 m. kaimas buvo pažymėtas žemėlapyje.

## Gyventojai

 
## Šaltiniai
Birštoniškiai

**Birštoniškiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Pagėgių, į rytus nuo magistralės .

## Istorija

XX a. pradžioje nutiestas Pagėgių–Smalininkų siaurasis geležinkelis, prie jo įrengta Birštoniškių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Trakininkai (Pagėgiai)

**Trakininkai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Pagėgių.

## Istorija

XX a. pradžioje pro kaimą nutiestas Pagėgių–Smalininkų geležinkelis, čia įrengta Trakininkų geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krakeniškiai

**Krakeniškiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Pagėgių, į pietus nuo Malūnkalnio upelio. Būta Krakeniškių dvaro (likę vilos griuvėsiai).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bardėnai

**Bardėnai** (arba ***Bardinai***) – kaimas Pagėgių savivaldybės pietryčiuose, 2 km į pietvakarius nuo Lumpėnų, Rambyno RP. Pietryčiuose plyti Rambyno miškas, kuriame stūkso Rambyno kalnas. Vakaruose teka Malūnkalnis, pietuose – Nemunas.

## Pavadinimas

Kaimas vadintas 1540 m. *Barden*, 1802 m. *Bardihnen*. XX a. sunorminta lytis ***Bardinai***, tačiau 2014 m. patikslinta ***Bardėnai*** (laikantis priesaginės analogijos su gretimais Bitėnais ir Lumpėnais). Bardinai liko kaip antras galimas pavadinimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gaboronas

**Gaboronas** () – miestas pietryčių Bostvanoje, šalies sostinė. Išsidėsčiusi prie Ngotvanės (*Ngotwane*) upės, prie geležinkelio iš PAR į Zimbabvę. Pagrindinė miesto veikla – administracinė, tačiau šiek tiek išvystytas ir gamybos sektorius (metalo, medienos, alaus). Yra Nacionalinis muziejus, Meno galerija, Botsvanos universitetas (įkurtas 1967 m.), žemės ūkio kolegija (įkurta 1967 m.).

## Etimologija

1880 m. vieta buvo apgyvendinta vietinių batlokvų žmonių ir buvo žinoma kaip ***Mošavengas*** (*Moshaweng*). Netoliese nuo Mošavengo 1890 m. buvo įkurtas fortas. Fortui duotas pavadinimas ***Gaberonas*** (), kadangi Mošavengas europiečių buvo taip vadinamas. Gaberonas kildinamas nuo vietos genties vado *Gaborone Matlapin* vardo, kiti šaltiniai nurodo *Kgosi Gaborone*. 1969 m. miesto vardas patikslintas ir tapo ***Gaboronas***.

## Istorija

Bečuanalando (kolonijinis Botsvanos pavadinimas) laikais Gaboronas buvo mažutis miestukas, bet 1965 m. jis tapo kolonijos administraciniu centru (perkeltas iš Mafikengo), o po metų – nepriklausomos Botsvanos sostine.

## Sportas
* Township Rollers – futbolo klubas;
* Gaborone United – futbolo klubas;
* Bostvanos nacionalinis stadionas (), talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Pempynė

**Pempynė** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Lumpėnų. Pempynė yra Rambyno regioniniame parke. Kaime išliko buvusio dvaro pastatai. Manoma, kad Pempynės dvaras priklausė Šereitlaukio dvarui ir čia buvo auginami žirgai.

## Istorija

Vokiečių laikais kaimas vadintas *Wahlental* – šį pavadinimą gavo iš netoli esančio Rinkimų () kalno.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palumpiai

**Palumpiai** – kaimas pietrytinėje Pagėgių savivaldybės dalyje, 12 km į rytus nuo Pagėgių, 1 km į rytus nuo Lumpėnų. Kaime teka Lumpė.

## Etimologija

Palumpiai – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Lumpės upelio.

## Istorija

XX a. pradžioje nutiestas Pagėgių–Smalininkų siaurasis geležinkelis, prie kaimo įrengta Palumpių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kingstonas

**Kingstonas** () – Jamaikos sostinė, didžiausias miestas ir pagrindinis uostas. Tai Karibų jūros giliavandenis uostas, išsidėstęs Jamaikos salos pietrytiniame pakraštyje, Žydrųjų kalnų papėdėje. Uostą iš pietinės pusės saugo Palisadų (*Palisadoes*) nerija, tai vienas pagrindinių Karibų jūros uostų, čia atkeliauja daug turistų ir prekių. Eksportas: cukrus, kava, romas, melasa, bananai, medvilnė.

Kingstonas – pagrindinis šalies verslo, gamybos ir susisiekimo centras. Išvystytas turizmas. Pramonė: tekstilės, naftos apdirbimo, aprangos, maisto. Yra meno, mokslo ir technologijų kolegija (įkurta 1958 m.), Vest Indijos universitetas (įkurtas 1948 m. *Mona* priemiestyje).

## Etimologija

Kingstonas iš anglų kalbos reiškia „Karaliaus miestas“ arba „Karalių miestas“. Tuo tiesiog buvo pabrėžiama, kad vieta yra karaliaus nuosavybė. Iš pradžių jis vadintas Bistonu () pagal vieną iš įkūrėjų, serą William Beeston.

## Istorija

Prie dabartinio uosto išlikę senojo Port Rojalio uosto liekanos, kurį 1692 m. nuniokojo žemės drebėjimas. Po metų britai čia įkūrė Kingstoną. XVIII a. miestas garsėjo vergų prekyba, o 1872 m. tapo salos sostine (perkelta iš Spaniš Tauno). 1907 m. miestą vėl smarkiai sugriovė žemės drebėjimas. Nuo 1755 m. Jamaikos administracijos būstinė, nuo 1872 m. Jamaikos kolonijos administracinis centras. 1962 m. Kingstonas tapo nepriklausomos Jamaikos sostine.

## Sportas
* Arnett Gardens FC – futbolo klubas;
* Waterhouse FC – futbolo klubas;
* Anthony Spaulding sporto komplekso stadionas, talpinantis 7 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Ligue 1

**Prancūzijos I lyga** () – aukščiausios Prancūzijos futbolo lygos Ligue de Football Professionnel pirmasis divizionas. Ši profesionalų lyga įkurta 1932 metais, įvairiu metu žaidė nuo 18 iki 20 komandų, šiuo metu žaidžia 20 stipriausių Prancūzijos klubų, pirmenybės vyksta dviem ratais – kiekviena komanda sužaidžia su kiekviena kita dvejas rungtynes (namuose ir išvykoje). Komandos, užėmusios tris aukščiausiais vietas, iškovoja teisę atstovauti Prancūziją UEFA čempionų lygoje. Po sezono paskutines tris vietas užėmusios komandos iškrenta į žemesnį divizioną – *[[Ligue 2]]*, į šių komandų vietą ateina stipriausi Ligue 2 klubai.

## Istorija

Iki 1932 m. Prancūzijoje vyko įvairios futbolo pirmenybės, jas rengė kelios skirtingos federacijos ir asociacijos, kai kurie turnyrai buvo regioninio pobūdžio.

Pagal rėmėjus lyga vadinta:
* 2002–2008 m. Ligue 1 Orange
* 2017–2020 m. Ligue 1 Conforama
* 2020–2024 m. Ligue 1 Uber Eats
* nuo 2024 m. Ligue 1 McDonald's


Ligue1 Uber Eats logo.png | Emblema 2020–2024 m.


## Komandos

## Sezonai

## Titulai

1933–2024 m. Prancūzijos čempionais yra tapę 19 klubų, tarp jų sėkmingiausias – Paris Saint-Germain (13 titulų).

|-
| Paris Saint-Germain ||  || 1985–86, 1993–94, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2021–22, 2022–23, 2023–24, 2024–25
|-
| AS Saint-Etienne ||  || 1956–57, 1963–64, 1966–67, 1967–68, 1968–69, 1969–70, 1973–74, 1974–75, 1975–76, 1980–81
|-
| Olympique Marseille ||  || 1936–37, 1947–48, 1970–71, 1971–72, 1988–89, 1989–90, 1990–91, 1991–92, 2009–10
|-
| AS Monaco ||  || 1960–61, 1962–63, 1977–78, 1981–82, 1987–88, 1996–97, 1999–2000, 2016–17
|-
| FC Nantes ||  || 1964–65, 1965–66, 1972–73, 1976–77, 1979–80, 1982–83, 1994–95, 2000–01
|-
| Olympique Lyon ||  || 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08
|-
| Girondins Bordeaux ||  || 1949–50, 1983–84, 1984–85, 1986–87, 1998–99, 2008–09
|-
| Stade Reims ||  || 1948–49, 1952–53, 1954–55, 1957–58, 1959–60, 1961–62
|-
| OSC Lille ||  || 1945–46, 1953–54, 2010–11, 2020–21
|-
| OGC Nice ||  || 1950–51, 1951–52, 1955–56, 1958–59
|-
| Sochaux Montbeliard ||  || 1934–35, 1937–38
|-
| FC Sete ||  || 1933–34, 1938–39
|-
| RC Lens ||  || 1997–98
|-
| RC Paris ||   || 1935–36
|-
| Olympique Lille ||   || 1932–33
|-
| RC Strasbourg ||   || 1978–79
|-
| Roubaix Tourcoing ||   || 1946–47
|-
| AJ Auxerre ||   || 1995–96
|-
| Herault Montpellier ||   || 2011–12
|}

## Nuorodos
* Oficialios svetainės:
** Ligue1.fr
** Ligue1.com
* Rsssf.org
** France - List of Champions
** France 1892-1919
** France - First Division Results and Tables 1932-1998
** France - List of Regional Champions 1919-1932
* Samtlige mestre fra Frankrig (Foot.dk)
* Ligue 1 (Soccerway.com)
* Palmarès championnat de France Ligue 1 (Statfootballclubfrance.fr)
Skausmas

**Skausmas** – nemalonus jausmas, fizinė ar dvasinė kančia, malonumo priešingybė.
 
Ilgalaikis skausmas sukelia fiziologinių parametrų pakitimus. Kinta kraujospūdis, širdies ritmas, hormonų koncentracija ir kiti parametrai.

Skausmą galima suskirstyti į dvi rūšis: aštrų ir chronišką.
* Aštrus skausmas – staigus trumpalaikis skausmas, skaudanti vieta lengvai nustatoma. Tai organizmo reakcija į sužeidimą ar susirgimą. Toks skausmas dažniausiai jaučiamas koncentruotoje vietoje ir dažniausiai lengvai pagydomas.
* Chroniškas skausmas – pradžioje laikytas skausmas besitęsiantis apie 6 mėnesius. Dabartiniu metu jis apibrėžiamas kaip skausmas, kuris besikartojantis tam tikrą laiką. Dažnai tokį skausmą sunku išgydyti, iš esmės bet kuri skausmo rūšis gali tapti chroniška.

## Skausmo tipai
* Paviršinis (odos) skausmas – atsiranda sužeidus odonį ar poodinį sluoksnį. Lengvai lokalizuojamas. Trumpai besitęsiantis.
* Somatinis skausmas – toks skausmas, kurį sukelia kaulai, kraujo indai ir nervai. Sunkiai lokalizuojamas, kadangi skausmo regionuose trūksta skausminių receptorių. Ilgai besitęsiantis.
* Vidinis skausmas – skausmas kylantis blogai funkcionuojant ar susižeidus vidinius kūno organus. Sunkiai lokalizuojamas. Ilgai besitęsiantis.
* Fantominis galūnių skausmas – skausmas, atsirandantis galūnėse ar jas pašalinus. Skausmas gali atsirasti pašalintoje ar suparalyžiuotoje galūnėje.
* Nervų skausmas – skausmas, kylantis sužeidus ar susirgus nervų šaknims.

## Šaltiniai
Sodeliai

**Sodeliai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Geležių. Seniūnaitijos centras. Yra Sodelių koplyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bikiškiai

**Bikiškiai** – buvęs kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Geležių. Išlikusi Bikiškių koplyčia, yra kapinės, paminklas partizanams.

## Šaltiniai
Naujikai (Pasvalys)

**Naujikai** – kaimas centrinėje Pasvalio rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Pasvalio, Lėvens kairiajame krante.

## Istorija
Iki XX a. pr. kaimas žinomas kaip ***Burliokiškės***. Pateko į Pumpėnų valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naujikai (Panevėžys)

**Naujikai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Karsakiškio, kairiajame Lėvens krante. Per upę nutiestas kabantis pėsčiųjų tiltas. Praeina kelias . Verčiamasi paukščių veisimu, veikia kolektyviniai sodai. Yra kapinės, jose stovi veikianti Naujikų koplyčia.

## Gyventojai

## Galerija

Naujikai, sodyba.JPG|Žvyrkelis nuo plento (pro kapines)
Naujikai, koplyčia. Ženklas.JPG|Kapinės ir atnaujinta koplyčia
Naujikai, sodyba 2.JPG|Tradicinė sodyba


## Šaltiniai
Palaukiai

**Palaukiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Tiltagalių, šalia kelio  ir Lėvens upės. Yra veikianti Palaukių koplyčia ir kapinaitės. Kaimu teka Rūdupio upelis.

## Istorija

Palaukių kaimas istorijos šaltiniuose paminėtas 1556 m., vykdant valakų reformą Upytės valsčiuje. Tuomet sudarytoje Palėvenėlės vaitijoje Palaukiuose buvo išmatuota 15 valakų vidutinės žemės su nustatytomis prievolėmis, mokamomis nuo valako. Nuo 1580 m. pateikiami duomenys apie tuštėjančius kaimo valakus. XVIII a. priklausė Lebanėnų vaitijai, Vabalninko seniūnijai. XIX a. pradžioje Vabalninko valdytojai Potockiai nusipirko Paliūniškio dvarą, kurio baudžiauninkais buvo Palaukių valstiečiai. 1825 m. Stumbriškio palivarkas tapo naujo dvaro centru, kuriam priklausė ir Palaukiai. Dvaro valdos 1844 m. buvo naujai išmatuotos. Dvaras iš Potockių buvo atimtas. Jam priklausiusių kaimų, tarp jų ir Palaukių, gyventojai tapo valstybiniais ir nuo 1847 m. nebeturėjo jokių baudžiavinių prievolių.

Palaukių žmonės dalyvavo 1863–1864 m. sukilime. 1892 m. kaimas priklausė Stumbriškio valsčiui, 1903 m. – jau Subačiaus valsčiui. 1910 m. buvo pastatyta mokykla. 1915 m. rugpjūčio 1 d. netoli Palaukių vykusių mūšių metu ji sudegė. 1917 m. mokykla atsidarė valstiečio Juozo Galinio namuose, vėliau ji buvo pas Breivę. 1929 m. perkelta į Tiltagalius.

## Gyventojai

1923 m. Palaukiuose buvo 46 ūkiai su 216 gyventojų. 1995 m. kaime buvo 57 sodybos, kuriose gyveno 115 žmonių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Petras Juknevičius. Palaukiai
Gegužinė (Panevėžys)

**Gegužinė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo kelio , kairiajame Įstro krante. Yra kultūros namai, Panevėžio rajono savivaldybės priešgaisrinės tarnybos Gegužinės gaisrininkų komanda, Panevėžio miškų urėdijos Gegužinės girininkija. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklas.

## Istorija

Iki 1923 m. prie kaimo buvo dvaras, 1932 m. Gegužinė išskirstyta į vienkiemius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paįstrys

**Paįstrys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, į vakarus nuo kelio . Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi medinė Paįstrio Švč. Mergelės Marijos Globos bažnyčia (nuo 1910 m.), veikia Paįstrio Juozo Zikaro gimnazija, biblioteka, paštas (LT-38429). Yra Paįstrio tvenkinys, netoliese prateka Įstras.

## Etimologija

Kaimo vardas – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Įstro upelio (dešinysis Lėvens intakas).

## Istorija

1781 m. pastatyta medinė koplyčia, 1910 m. – Paįstrio bažnyčia. XIX a. minimas Paįstrio dvaras, buvęs Panevėžio apskrities Pumpėnų parapijoje.

2007 m. patvirtintras Paįstrio herbas.

2021 m. ties Paįstriu, atidengtas ir pašventintas atnaujintas Baltijos kelio karavykas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Spirakiai (Joniškis)

**Spirakiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybės šiaurėje, 1 km į šiaurę nuo Daunoriškės. 

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Spirakiai (Panevėžys)

**Spirakiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Daukniūnų. Stovi Spirakių Švč. Trejybės bažnyčia, šventoriaus koplyčia, vakaruose plyti Spirakių miškas.

## Istorija

Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta 1790 m. 1840 m kun. Rimkevičius pastatė naują mūrinę bažnyčią. Spirakiai tapo parapija, sudaryta iš kai kurių buv. Panevėžio, Smilgių, Naujamiesčio ir Pušaloto parapijų kaimų. 1909 m bažnytkaimyje įkurta pradinė mokykla, kurioje iki 1915 m. mokytojavo žymus visuomenininkas,Kazimietas Ubeika. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1892 m. Vietovė priklausė Piniavos, vėliau Panevėžio valsčiui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Spirakiuose gimė inžinierius mechanikas Antanas Morkevičius (1928–2018).
* Spirakiuose gimė dailininkė tapytoja, menotyrininkė, pedagogė Ligija Stalevičienė (1928–2023).

## Šaltiniai

*
Daukniūnai (Pasvalys)

**Daukniūnai** – kaimas vidurio rytinėje Pasvalio rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Krinčino. Rastas kapinynas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Velykiai

**Velykiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Velžio ir 15 km nuo Panevėžio, prie Alantos upelio. Prie kelio  stovi akmeninė Velykių Šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia (nuo 1839 m.).

## Istorija

XIX a. pradžioje kaimas priklausė Juozapavičių giminei, kurie 1839 m. pastatė bažnyčią, pavadintą Šv. apaštalo Andriejaus vardu. 1910 m. bažnyčia atnaujinta. 

1923 m. kaime buvo apie 30 gyv., dvare 41 gyventojas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Petras Vėžys (1930–), inžinierius mechanikas, technikos mokslų daktaras.

## Šaltiniai

*
Marijonava

**Marijonava** (arba ***Marijanava***) – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus Velykių. Dešiniajame Juodos krante, Kabeliuose, yra Marijonavos kapinės su veikiančia Marijonavos koplyčia.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Marijonavoje 1926 m. vasario 9 d. gimė teatro ir televizijos aktorė, skaitovė Antanina Mackevičiūtė.

## Šaltiniai
Mažrimaičiai

**Mažrimaičiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Vilkyškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vartūliškiai

**Vartūliškiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Vilkyškių, dešiniajame Jūros upės krante.

## Istorija

Kaimas pirmą kartą paminėtas 1539–1540 m. mokestiniuose sąrašuose. 1551 m. Martynas Mažvydas rašytame laiške paminėjo Vartūliškių kaimą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barzūnai

**Barzūnai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Vilkyškių, 1 km į vakarus nuo dešiniojo Jūros upės kranto. Aptiktas Barzūnų kapinynas.

## Istorija

Minimi 1785 m. kaip karališkasis kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Kalvaičiai (Pagėgiai)

**Kalvaičiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Vilkyškių, dešiniajame Jūros upės krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Adomiškiai (Pagėgiai)

**Adomiškiai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Vilkyškių, 2 km į šiaurę nuo Žukų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Primeira Liga

**Primeira Liga** – aukščiausia Portugalijos futbolo lyga, kurioje rungtyniauja 18 stipriausių Portugalijos klubų. Pirmenybės vyksta dviem ratais – kiekviena komanda sužaidžia su kiekviena kita dvejas rungtynes (namuose ir išvykoje).

## Istorija

1921–1938 m. Portugalijoje vyko čempionatai (*Campeonato de Portugal*), organizuojami atkrintamųjų varžybų (taurės turnyro) principu, o 1934–1938 m. veikė eksperimentinė lyga. 1938 m. futbolo sistema reformuota sukuriant I diviziono nacionalinį čempionatą (*Campeonato Nacional da Primeira Divisão*), 1999 m. čempionatas pavadintas *Campeonato Nacional da Primeira Liga*.

Pagal rėmėjus lyga vadinta:
* 2002–2005 m. SuperLiga GalpEnergia
* 2005–2006 m. Liga betandwin.com
* 2006–2008 m. bwin LIGA
* 2008–2010 m. Liga Sagres
* 2010–2014 m. Liga ZON Sagres
* 2014–2021 m. Liga NOS
* 2021–2023 m. Liga Portugal Bwin
* 2023– Liga Portugal Betclic


Liga betandwin.png | 2005–2006 m. emblema
Bwin Liga.svg | 2006–2008 m. emblema
Liga NOS logo.png | 2014–2021 m. emblema
Símbolo da Liga Portugal bwin.png | 2021–2023 m. emblema

## Dalyviai

## Nuorodos
* Oficiali lygos svetainė
* Rsssf.org
** Portugal - List of Champions
** Portugal, Final Tables 1934-2004
* Samtlige mestre fra Portugal (Foot.dk)
Bulvikio ragas

**Bulvikio ragas** – Kuršių Nerijos iškyšulys į Kuršių marias tarp Nidos ir Preilos. Ties juo Kuršių Nerijos plotis siekia 3,8 km ir yra didžiausias visoje nerijoje. 1837–1910 m., prieš apželdinant didžiąsias kopas, ragas kasmet pailgėdavo vidutiniškai 7 metrais, tačiau dabar marių srovės ir bangos jį ardo.

Šalia rago 1967 m. įrengtas Nidos oro uostas.

## Pavadinimo kilmė

Pavadinimą galbūt suteikė vikingai. Vietovės pavadinimas yra kildinamas iš skandinaviško *bolja* – „banga“, arba *bol* – „laužas“ + *vik* (labai dažnai sutinkamas Skandinavijos hidronimuose) – „įlanka“. Taip pat yra neatmetama alternatyvi versija, jog pavadinimas kilo nuo kuršiškos pavardės *Bulvikis*.

## Šaltiniai
Liuksemburgo administracinis suskirstymas

Iki 2015 m. spalio 3 d. Liuksemburgas buvo suskirstytas į 3 apygardas, pastarosios – į 12 kantonų, o šie – į 116 komunų. Nuo 2015 m. spalio 3 d. buvo panaikintos apygardos, bet išliko tie patys kantonai ir komunos (skliausteliuose nurodomi buvusių apygardų ir esamų kantonų administraciniai centrai):
* Dykircho apygarda (*Diekirch*; Dykirchas)
** Dykircho kantonas (*Diekirch*; Dykirchas)
** Klervo kantonas (*Clervaux*; Klervo)
** Redanžo kantonas (*Redange*; Redanžas)
** Viandeno kantonas (*Vianden*; Viandenas)
** Vilco kantonas (*Wiltz*; Vilcas)
* Grėvenmacherio apygarda (*Grevenmacher*; Grėvenmacheris)
** Grėvenmacherio kantonas (*Grevenmacher*; Grėvenmacheris)
** Echternacho kantonas (*Echternach*; Echternachas)
** Rėmicho kantonas (*Remich*; Remichas)
* Liuksemburgo apygarda (*Luxembourg*; Liuksemburgas)
** Liuksemburgo kantonas (*Luxembourg*; Liuksemburgas)
** Kapeleno kantonas (*Capellen*; Kapelenas)
** Ešo kantonas (*Esch-sur-Alzette*; Ešas prie Alzeto)
** Meršo kantonas (*Mersch*; Meršas)

Kantonai yra suskirstyti į 116 komunų:

Bascharage, Beaufort, Bech, Beckerich, Berdorf, Bertrange, Bettembourg, Bettendorf, Betzdorf, Bissen, Biwer, Boevange - sur-Attert, Boulaide, Bourscheid, Bous, Burmerange, Clemency, Clervaux, Colmar-Berg, Consdorf, Consthum, Contern, Dalheim, Diekirch, Differdange, Dippach, Dudelange, Echternach, Ell, Ermsdorf, Erpeldange, Esch - sur-Alzette, Esch - sur-Sûre, Eschweiler, Ettelbruck, Feulen, Fischbach, Flaxweiler, Frisange, Garnich, Goesdorf, Grevenmacher, Grosbous, Heffingen, Heiderscheid, Heinerscheid, Hesperange, Hobscheid, Hoscheid, Hosingen, Junglinster, Kayl, Kehlen, Kiischpelt, Koerich, Kopstal, Lac de la Haute-Sûre, Larochette, Lenningen, Leudelange, Lintgen, Lorentzweiler, Luxembourg, Mamer, Manternach, Medernach, Mersch, Mertert, Mertzig, Mompach, Mondercange, Mondorf - les-Bains, Munshausen, Neunhausen, Niederanven, Nommern, Pétange, Préizerdaul, Putscheid, Rambrouch, Reckange - sur-Mess, Redange - sur-Attert, Reisdorf, Remerschen, Remich, Roeser, Rosport, Rumelange, Saeul, Sandweiler, Sanem, Schieren, Schifflange, Schuttrange, Septfontaines, Stadtbredimus, Steinfort, Steinsel, Strassen, Tandel, Troisvierges, Tuntange, Useldange, Vianden, Vichten, Wahl, Waldbillig, Waldbredimus, Walferdange, Weiler - la-Tour, Weiswampach, Wellenstein, Wiltz, Wincrange, Winseler, Wormeldange.

## Nuorodos
* Luxembourg: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Districts of Luxembourg (Statoids.com)
* Liuksemburgo žemėlapis
Vecekrugo kopa

**Vecekrugo kopa** (arba ***Senosios Smuklės kalnas***) – aukščiausia kopa Kuršių Nerijoje. Kopos aukštis – 67,2 m, ji yra apželdinta mažaūgėmis kalnų pušimis. Kopa yra maždaug 1,5 km į pietus nuo Preilos, netoli Kuršių marių kranto. Viršuje yra nedidelė atvira aikštelė, nuo kurios (kaip nuo aukščiausio taško) atsiveria vaizdai į Nidos bei Pervalkos miškus, taip pat į jūrą ir marias.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs iš kuršiškų žodžių *vece* („senas“) + *kruogs* („smuklė“) ir primena kopos papėdėje stovėjusią smuklę.

## Nuorodos

* 
* Vecekrugo kalnas
Pagėgių Šv. Kryžiaus bažnyčia

**Pagėgių Šv. Kryžiaus bažnyčia** – katalikų bažnyčia Pagėgiuose, miesto centre, naujai pastatyta 1997 m. senosios bažnyčios vietoje. 

Pagėgių klebonas taip pat aptarnauja Rukų šv. Antano Paduviečio ir Usėnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų parapijas.

## Istorija

Pagėgiuose katalikų bažnyčia pastatyta 1929–1930 m. 1932 m. gruodžio 19 d. įkurta parapija. Pirmasis kunigas buvo K. Prielgauskas, o 1935–1944 m. kunigavo P. Bajerčius. Antrojo pasaulinio karo išvakarėse parapijai priklausė apie 1500 katalikų, absoliuti jų dauguma buvo lietuviai. Po karo bažnyčios pastatą valdžia nusavino, vėliau nugriovė, paliko tik bokštą, prie kurio pristatytas gaisrinės priestatas. Katalikai kartu su liuteronais meldėsi mūrinėje liuteronų kapinių koplyčioje, kurią 1970 m. padidino. 

1994 m. pradėta statyti nauja bažnyčia (architektai Vaidotas Kuliešius, Gintautas Natkevičius). Pirmiausia įrengta koplyčia, 1996 m. užbaigtas montuoti stogas ir tų pačių metų Kalėdų šventėms jau rinkosi tikintieji. 1997 m. bažnyčią pašventino parapijos klebonas Petras Šiurys. Nuo 2009 m. pamaldos laikomos ir pačioje bažnyčioje, kuri baigta klebono Vytauto Gedvainio rūpesčiu. Už bažnyčios statybos organizavimo darbus V. Gedvainis 2008 m. išrinktas Pagėgių Metų žmogumi. 2016 m. rugsėjo 24 d. Telšių vyskupas Jonas Boruta konsekravo bažnyčią ir centrinį altorių.

2023 m. rugpjūčio 17 d. degė bažnyčios stogas. Per gaisrą žmonės nenukentėjo, iš maldos namų buvo išneštos bažnytinės vertybės. Gaisro metu nudegė ir sukrito 300 kv. m stogo, gaisro sugadintas visas bažnyčios vidus.

## Architektūra
### Tarpukaris

Nuotraukos darytos apie 1941–1944 m.


1941 Pagegiu baznycia 01.jpg|Pagėgių bažnyčia 1941 m. - altorius.
1941 Pagegiu baznycia 03.jpg|Pagėgių bažnyčia 1941 m. - fasadas.
1941 Pagegiu baznycia 02.jpg|Pagėgių bažnyčia 1941 m. - fasado fragmentas
1941 Pagegiu baznycia 04.jpg|Pagėgių bažnyčia 1941 m. - fragmentas.


### Po Nepriklausomybės atkūrimo

Bažnyčia trapecijos plano, bebokštė. Varpinė – buvusiame senosios bažnyčios bokšte.


Pagėgiai, katalikų bažnyčia 2.JPG|Bažnyčia 2017 m.
Pagėgiai, katalikų bažnyčia, varpinė.JPG|Priekinis fasadas
Pagėgiųbažnyčia11.JPG|Nebaigta bažnyčia 2009 m.
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia.JPG|Bažnyčia be apdailos
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia1.JPG|Bažnyčios varpinė
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia4.JPG|Bažnyčios vidus
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia7.JPG|Altorius
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia9.JPG|Klausykla
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia10.JPG|Stacijos
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia5.JPG|Koplyčia
Vaizdas:Pagėgiųbažnyčia2.JPG|Koplyčios freska


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Telšių vyskupija. Pagėgių Šv. Kryžiaus parapija
* Pagėgiai pasistatė bažnyčią
Pagirių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia

**Pagirių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pagirių miestelyje, kairiajame Rudekšnos (dešinysis Obelies intakas) krante, prie Šėtos–Vadoklių kelio.

Parapijai priklauso Pagirių, Tulpiakiemio koplyčios.

## Istorija

Pirmąją medinę bažnyčią Pagiriuose 1626 m. pastatė broliai Gabrielius Bialozaras ir Kristupas Bialozaras. Statybą rėmė ir Vilniaus katedros kanauninkas Jonas Bialozaras. Greičiausiai bažnyčia sudegė per Šiaurės karą. Buvusios bažnyčios vietoje Baltramiejus Pakoševskis 1742 m. pastatė kitą. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Dvarininkai Daunoravičiai šventoriuje 1848 m. pastatė mūrinę koplyčią. Kita neogotikinė mūrinė kapų koplyčia pastatyta 1827 m. Ją 1883 m. atnaujino Montvilos.

Klebonas Juozapas Šimkevičius su parapijiečiais 1876 m. pastatė naują medinę trinavę bažnyčią, įrengti 5 altoriai. Klebono Albino Alseikos rūpesčiu 1908 m. pastatyta „Saulės“ draugijos mokykla. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

1922 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa. Pagirių parapija priklausė Vilniaus vyskupijai, 1849–1926 m. – Žemaičių vyskupijai. Per 1944 m. miestelio gaisrą bažnyčia sudegė. Laikina įrengta parapijos dviaukščiame mediniame name.

## Architektūra

Išliko mūriniai šventoriaus vartai ir neogotikinė plytų mūro varpinė. Pastaroji naudojama miestelio bendruomenės reikmėms: joje atlikus remontą, įkurdinta kraštotyros ekspozicija. Šiuo metu veikianti varpinė stovi šventoriuje, įrengta pritaikytame pastate. Joje kabo senasis varpas.

## Galerija

Pagirių bažnyčia.JPG|Galinis fasadas
Pagirių bažnyčia (Kėdainiai).JPG|Priekis: šventorius su varpine (dešinėje)
Bažnyčia, Pagiriai. Į vargonus.JPG|Vaizdas į vargonus
Bažnyčia, Pagiriai. Vargonai.JPG|Vargonai
Bažnyčia, Pagiriai. Šoninis altorius.JPG|Šoninis altorius
Pagiriai, varpinė.JPG|Varpinės pastatas 
Pagiriai, varpas.JPG|Varpas su išlietais įrašais


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Pagirių parapija (dekanato inf.)
*
Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pajevonio kaime, 11 km į pietus nuo Virbalio, prie kelio į Vištytį. Turi neoklasicizmo bruožų.

## Istorija

Pajevonyje 1586 m. pastatytai bažnyčiai skirta 9 valakai žemės, 1600 m. dar duota 12 valakų. Iš jų sudarytas Salicininkų dvarelis, kurį iki 1797 m. valdė klebonas. 1674 m. minima apleista medinė bažnyčia.

1736 m. pastatyta nauja bažnyčia. XVIII a. pabaigoje veikė parapinė mokykla. 1842 m. pastatyta šiaudais dengta mūrinė bažnyčia. 1875 m. pristatytos 2 koplyčios ir frontonas su 2 bokštais. Klebonas Tomas Senkus (1817–1901) už raginimą dalyvauti sukilime 1863 m. ištremtas į Vologdos guberniją. 1871 m. jam leista grįžti į Kuršą, 1884 m. – į Lietuvą. Iki 1886 m. suburtas bažnytinis choras, giedojęs lietuviškai.

1914 m. Vokietijos kareiviai bažnyčią susprogdino. Liko apirusios sienos ir dalis bokšto. Kunigo Mato Sakavičiaus rūpesčiu 1928 m. bažnyčia atstatyta, panaši į sugriautąją. Tačiau 1944 m. rugsėjo 1 d. traukdamasi Vokietijos kariuomenė susprogdino bažnyčios bokštus, apgriauta ir pati bažnyčia. Gali būti, kad tokius vokiečių veiksmus lėmė bažnyčios padėtis – ji pastatyta aukštumoje, iš jos bokštų lengva apšaudyti besitraukiančią kariuomenę.

Klebonas Vincas Jalinskas (Pajevonyje iki 1983 m.) 1968 m. bažnyčią atstatė. Vietoje bokštų pastatytas portikas. Bažnyčios remontui aukojo ir JAV lietuviai.

## Architektūra

Po remonto bažnyčia įgavo neoklasicizmo bruožų. Ji stačiakampio plano, su portiku, apside ir bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Vidurinė dengta kryžminiais skliautais. Šventorius aptvertas. Į jį veda platūs akmeniniai laiptai.

Kadaise bažnyčioje buvo įrengti šv. Jono ir šv. Juozapo varpai, kuriuos vokiečiai nukabino dar Pirmojo pasaulinio karo metu ir panaudojo karo reikmėms (Bronius Kviklys).

## Galerija

Pajevonio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, priekis.JPG|Pagrindinis fasadas
Pajevonys, kapinių vartai.JPG|Vartai link bažnyčios
Pajevonio bažnyčia, šventoriaus paminklas.JPG|Paminklas knygnešiams ir tremtiniams
Pajevonio bažnyčia, bokštelis.JPG|Ant bokštelio skaičiai „1968“
Pajevonio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, nišos.JPG|Nišos galinėje sienoje


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Pajevonio parapija 
* Pajevonio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (''architektūros objektai'') 
* Pajevonys mini bažnyčios jubiliejų
Pajieslio Švč. Mergelės Marijos Liūdinčiųjų Guodėjos bažnyčia

**Pajieslio Švč. Mergelės Marijos Liūdinčiųjų Guodėjos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pajieslio kaime, 8 km į pietvakarius nuo Krakių, dešiniajame Jieslos (kairysis Šušvės intakas) krante. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Bažnyčia statyta 1857 m., perstatyta 1913 m. Statybą fundavo Pašušvio dvarininkė Teodora Pilsudskienė (1811–1886).

## Architektūra

Bažnyčia nedidelė, stačiakampio plano. Po stogo nuolaida prišlieta zakristija. Stogo galuose yra bokšteliai, šventoriuje – kapinės. Yra 4 dailės paminklai.

Bažnyčios šventoriuje palaidota Jozefo Pilsudskio senelė Teodora Butlerytė-Pilsudska (1811–1886) .

## Galerija

Pajieslys003.JPG|Priekinis fasadas
Pajieslys002.JPG|Vakarinis fasadas
Pajieslio varpinė.JPG|Varpinė
Teodora Pilsudska Pajieslys.JPG|Teodoros Pilsudskos kapas


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Arkivyskupijos informacija
Pajūralio šv. Joakimo bažnyčia

**Pajūralio šv. Joakimo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pajūralio miestelyje, 3 km į pietvakarius nuo Kvėdarnos. Turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų.

## Istorija

Liudvikas Pilsudskis Pajūralyje 1750 m. pastatė bažnyčią (XIX a. pabaigos bažnytiniuose kalendoriuose, supainiojus su Tauragės Pajūriu, neteisingai nurodyta 1569 m., vėliau, dėl korektūros klaidos – 1509 m.). Iš pradžių nuolatinio kunigo neturėjo. Po 1834 m. bažnyčia gerokai remontuota, pastatyta klebonija, įsigyti vargonai. Už 1863 m. sukilimo rėmimą filialistas Petras Mačinskas ištremtas į Sibirą (mirė 1893 m.). 1889, 1890 m. Rusijos valdžia neleido remontuoti bažnyčios.

1893 m. ji sudegė. Valdžia neleido statyti laikinos. Kunigas Kazimieras Žagrakalys laikiną bažnyčią įrengė klebonijoje. Už altoriaus (be leidimo) įrengimą K. Žagrakalys nubaustas 250 rublių (caro manifestu bausmė dovanota). Prašyta leidimo statyti naują medinę bažnyčią (architekto Piotro Serbinovičiaus projektas). Kauno gubernatorius nusprendė, kad Pajūralyje bažnyčia nereikalinga.

1903 m. suprojektuota mūrinė. Pajūralio savininkui Vladislovui Pliateriui 1905 m. pavyko gauti leidimą statyti bažnyčią savo lėšomis. Pastatyta 1906–1908 m. 1928 m. įkurta parapija. 1942 m. gelžbetonio tvora apjuostas šventorius. 2014 m. perdažytas bažnyčios vidus, sudėtos medinės grindys

## Architektūra

Bažnyčia turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų, stačiakampio plano, vienabokštė. Įrengti 4 altoriai. Šventorius aptvertas. Kapinėse palaidotas Pajūralio klebonas Julius Budrikis (1912–1984; 1956–1959 m. ištremtas ir savanoriškai pasilikęs tremtyje).

## Galerija

PajūralioBažn.JPG|Priekio fragmentas
2020, Pajūralio bažnyčia.JPG|Vienbokštė bažnyčia
Apsidė, Pajūralio bažnyčia.JPG|Pusapvalė apsidė
Pajūralio bažnyčia.JPG|Prie bažnyčios – balta tvora


## Literatūra
* Kazys Žąsytis. *Kvėdarnos parapijos istorija**. - 2002. Šiauliai.
* 

== Nuorodos ==

* [https://telsiuvyskupija.lt/parapijos/pajuralis Pajūralio šv. Joakimo parapija] (vyskupijos informacija)
* [http://www.panoramas.lt/m_katalog.php?p_id=685&lg=2 Pajūralio šv. Joakimo bažnyčia] (*panoramas.lt'')
Pajūrio Švč. Trejybės bažnyčia

:: *Apie buvusią bažnyčią Tauragės rajone žr. [[Pajūrio bažnyčia (Tauragė)]].*

**Pajūrio Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pajūrio miestelyje, prie kelio  ir Nemylo bei Jūros santakos.

## Istorija

Pajūrio dvaro savininkas grafas Valavičius 1780 m. pastatė bažnyčią (buvo Žvingių parapijos filija). 1830 m. tikintieji pastatė naują mūrinę bažnyčią. Ji 1898 m. restauruota, panaujinti altoriai. Vyskupas Pranciškus Karevičius 1919 m. bažnyčią konsekravo. 1912 m. įkurta parapija.

1935 m. Kazys Nausėda Kretingos pranciškonams dovanojo 50 ha žemės ir mūrinius namus su malūnu, lentpjūve, vilnų verpykla. Pajūryje įsikūrė pranciškonų naujokynas. 1941 m. vienuoliai išsikėlė į Kretingą, vienuolyne įsteigta žemės ūkio mokykla. Pajūryje nuo 1947 m. klebonavęs Klemensas Arlauskas (1910–1991) 1949 m. vasario 6 d. areštuotas ir ištremtas, į Lietuvą grįžo 1956 m.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su 6 kolonų portiku, vienabokštė. Įrengti 5 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas nuo 1988 m. Pajūryje klebonavęs Vytautas Sadauskas (1961–1991).

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia

**Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakalnių kaime, 11 km į pietvakarius nuo Utenos, pietiniame Vidinksčio ežero krante.

## Istorija

Pakalnių dvaro savininkas Antanas Kulieša apie 1762 m. pastatė medinę bažnyčią. Jos vietoje kunigas Jurgis Kazlauskas su parapijiečiais 1906 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Leliūnų parapijos filija. 1928 m. įsteigta parapija.

2000 m. balandžio 25 d. bažnyčia sudegė. Klebono K. Balsio, parapijiečių ir rėmėjų pastangomis per dvejus metus pastatyta nauja bažnyčia (arch. Kazys Tamošėtis). Kertinį akmenį tuomet padėjo Seimo pirmininkas prof. Vytautas Landsbergis, o pašventino vyskupas Juozas Preikšas.

## Architektūra

Medinė bažnyčia buvo sudėtingos kompozicijos, nepanaši į tradicinę, su trisiene apside, 2 bokšteliais, žemesnėmis zakristijomis. Vidus 3 navų. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Tvoros kampe stovi triaukštė medinė varpinė.

XX a. pradžioje priešais bažnyčią pastatyta tinkuota, baltai dažyta mūrinė triaukštė koplytėlė. Jos atvirose aukštų nišose įkomponuotos nemažos medinės skulptūros: Nukryžiuotojo, Lurdo Marijos, šv. Juozapo 1971 m. įrašytos į dailės objektų sąrašą. Pakalnių kapinėse XX a. pradžioje pastatytas Antano Deveikio stogastulpis. Jam suirus, 1987 m. Stasys Karanauskas stogastulpį atkūrė.

## Galerija

Pakalnių Švč. Trejybės bažnyčia.JPG|Bažnyčios profilis (nuo gatvės pusės)
Pakalnių bažnyčia, vaizdas į balkoną.JPG|Vaizdas į balkoną
Pakalnių bažnyčia, interjeras 2.JPG|Bažnyčios interjeras
Pakalnių senoji bažnyčia.JPG|Senosios bažnyčios nuotrauka
Pakalnių bažnyčia, ekspozicija.JPG|Išlikusių daiktų iš sudegusios bažnyčios ekspozicija
Pakalnių bažnyčia. Jurgis Kazlauskas (antkapis).JPG|Šventoriuje palaidotas bažnyčios statytojas J. Kazlauskas
Pakalnių šventorius. Stefanija Pliaterienė, Dominykas Pliateris.JPG|Grafų Pliaterių antkapiai šventoriuje


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* https://www.paneveziovyskupija.lt/parapijos/pakalniu-svc-trejybes-parapija/ Vyskupijos informacija]
* Pakalnių parapija
Pakapės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

**Pakapės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pakapės kaime, prie kelio . Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Prie Vileikių kaimo kapinių apie 1760 m. pastatyta koplyčia. 1780 m. paskirtas kunigas. Jį išlaikė dvaras. Atsirado nauja Kurtuvėnų parapijos filija, pavadinta Pakapės vardu. 1824 m. aptvertas šventorius. Pakapės dvaro savininkas Eustachijus Karpis 1860 m. pastatė medinę bažnyčią, skyrė 33 dešimtines žemės, kunigui pažadėjo kasmet mokėti po 230 rublių.

1861 m. įsteigta parapija. 1875 m. prašyta leisti remontuoti bažnyčią, perstatyti 3 supuvusias sienas. Valdžia neleido rinkti aukų remontui. Kai klebonas 1878 m. įsipareigojo remontuoti savo lėšomis, leidimą gavo. 1879 m. pastatyta nauja bažnyčia.

## Architektūra

Bažnyčia yra liaudies architektūros formų, kryžminio plano, su bokšteliu ir trisiene apside. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi varpinė.

## Galerija

Pakapes_baznycia_2013_Panoramine_nuotrauka.jpg|Pakapės bažnyčios panorama
Pakapesbaznycia2.jpg|Pakapės bažnyčia
Pakapesbaznycia1.jpg|Pakapės bažnyčia iš vakarų pusės
Pakapesbaznycia3.jpg|Pakapės bažnyčia iš rytų pusės


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Pakapės bažnyčios fotografijos