open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rudaminos Švč. Mergelės Marijos Gerosios Patarėjos bažnyčia

**Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos, bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rudaminos kaime, 12 km į pietus nuo Vilniaus. Istoristinė, turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų. Pamaldos – lietuvių ir lenkų kalbomis.

Parapijoje veikia Juodšilių Palaimintojo Mykolo Sopočkos bažnyčia, Skaidiškių Dievo Gailestingumo apaštalės šv. Faustinos koplyčia.

## Istorija

Iki 1500 m. Rudaminoje įkurta parapija, pastatyta bažnyčia. 1525 m. jos rektoriumi buvo Jonas Domanovskis, vėliau Žemaičių vyskupas. 1528 m. Rudaminos bažnyčia prijungta prie Vilniaus šv. Jono bažnyčios. Jos klebonas Juozapas Marševskis 1730 m. Rudaminoje vietoje senosios bažnyčios pastatė naują. 1781 m. minima parapinė mokykla. Mykolas Tiškevičius 1832 m. bažnyčią suremontavo.

Apie 1835 m. Rudaminos apylinkėse apgyvendintos kelios stačiatikių šeimos. 1866 m. 603 katalikai užrašyti stačiatikiais, bažnyčia paversta Viešpaties Atsivertimo stačiatikių cerkve. 1876 m. pastatyta nauja mūrinė cerkvė.

1907–1909 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1921 m. atkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų, kryžminio plano, su 2 nevienodo aukščio bokštais, žemesne ir siauresne trisiene apside. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis. Yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Rudaminos baznycia.jpg
Rudaminos baznycia3.jpg
Rudamina, bažnyčia.JPG|2015 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Parapijos informacija
* Rudaminos Švč. Mergelės Marijos, Gerosios Patarėjos, parapija 
* Rudaminos Švč. M. Marijos, Gerosios Patarėjos bažnyčia
Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčia

**Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rudaminos miestelyje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Lazdijų, prie kelio . Kultūros paveldo objektas Nr. 41282. Ankstyvojo baroko stiliaus.

## Istorija

Grigalius Masalskis ir Marija Masalskienė netoli Rudaminos dvaro 1592 m. pastatė bažnyčią ir dovanojo jai Beviršių kaimą. 1674 m. minima apleista mūrinė bažnyčia. Rudaminos dvaro savininkas Mikalojus Turčinavičius Sušickis pradėjo statyti dabartinę mūrinę bažnyčią. 1757 m. pradėtos gaminti čerpės stogui uždengti, ieškomas architektas bokšto projektui parengti. 1777 m. minima parapinė mokykla. 1797 m. bažnyčia perstatyta.

1803 m. į Rudaminą paskirtas klebonas Augustinas Polikarpas Marcejevskis (1761–1827; vėliau Seinų pavyskupis, jis konsekravo bažnyčią; palaidotas Rudaminoje), rengė jaunuolius į kunigų seminariją. Vikaras Jurgis Dailidė (1838–1864) bažnyčioje perskaitė 1863 m. sukilėlių manifestą, todėl areštuotas ir nuteistas mirti (1864 m. balandžio 1 d. sušaudytas).

1906 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas P. Andriulis). 1907 m. įsteigta biblioteka-skaitykla. Klebonas Jonas Giedraitis (mirė 1910 m.) pastatė mūrinę kleboniją. Klebono Jurgio Zieniaus rūpesčiu bažnyčia 1913 m. padidinta. 1985 m. pradžioje paskirtas klebonas Juozas Zdebskis (1929–1986) bažnyčią suremontavo. Jis 1986 m. vasario 5 d. žuvo automobilio katastrofoje, palaidotas Rudaminos bažnyčios šventoriuje.

## Architektūra

Bažnyčia ankstyvojo baroko stiliaus, lotyniško kryžiaus plano, dvibokštė, su prieangiu. Vienanavė, dengta cilindriniu skliautu. Joje 5 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčia 2.JPG|
Švč. Trejybės bažnyčia Rudaminoje.jpg|Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčia 2022 m.
Švč. Trejybės bažnyčia Rudaminoje 2.jpg|Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčios fasadas
Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčios durys.jpg|Švč. Trejybės bažnyčios pagrindinių durų fragmentas
Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčios šoninės durys.jpg|Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčios šoninės durys
Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčia Kryžiaus kelio stotis.jpg|Kryžiaus kelio stotis mūrinėje tvoroje, juosiančioje Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčią
Kun. Juozo Zdebskio kapas Rudamina 2022 liepa.jpg|Kun. Juozo Zdebskio kapas Rudamina 2022 m. liepą


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis 
* Kultūros vertybių registras: Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčios statinių kompleksas
* Bažnytiniai dokumentai
Rudiškių šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia

**Rudiškių šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rudiškių kaime, prie Joniškio–Gruzdžių kelio.

## Istorija

1671 m. Rudiškiuose pastatyta pirmoji koplyčia. Vėlesnė medinė koplyčia pastatyta 1770 m. Jai popiežius Pijus VI 1786 m. rugsėjo 6 d. bule paskelbė šv. Pilypo ir Jokūbo atlaidus. 1836 m. paskirtas kunigas. XIX a. viduryje veikė parapinė mokykla.

Parapijiečių lėšomis 1868 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1922 m. Rudiškiuose įkurta pavasarininkų kuopa.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, halinė, vienos navos. Jai unikalumo teikia trijų bokštų kompozicija. Bažnyčia liaudiškos architektūros formų su neogotikos ir neobaroko elementais. Išsiskiria trimis kvadratiniais, neišsikišusiais bokšteliais su piramidiniais stogeliais, pūstais šalmais. Presbiterija trisienė, pristatyta keturkampė apsidė – zakristija. Sienos apkaltos lentomis vertikaliai. Langai neogotikiniai su strėline arka. Vidaus erdvė vientisa. Sienos sutvirtintos stulpeliais. Lubos šiek tiek įlenktos. Grindys lentų. Vargonų choras ant dviejų neorderinių kolonų su tekintų boliustrų turėklu. Šonuose balkonėliai su aklinais turėklais. Vargonų choras stilizuotų formų, puoštas kiaurapjūvio ornamento drožiniais ir yra vienoje linijoje su ažūrine choro sienele. Navos gale, šalia vargonų choro, įrengtos pakeltos nuo grindų ložės. Įrengti 5 mediniai barokiniai altoriai.

Šios bažnyčios interjeras ir puošyba yra vieni iš gražiausių Joniškio rajone. Bažnyčioje išliko religinio meno kūrinių bei kulto reikmenų: 1865 m. žalvarinis varpas, geležinis ornamentuotas XIX a. kryžius, paveikslas „Šv. Kazimieras", medinės skulptūros „Mykolas Arkangelas", „Švč. Mergelė Marija", altorėlis su šv. Jokūbo ir šv. Pilypo bareljefu.

Bažnyčios vargonai 6 registrų, pastatyti apie 1870 m. Instrumento meistru laikomas latvis Karlas Hermanas. 

## Galerija

Rudiškiai (Joniškis), bažnyčia 3.JPG|Priekinis fasadas
Rudiškiai (Joniškis), bažnyčia 1.JPG|Iš pietų pusės
Rudiškiai (Joniškis), bažnyčia 2.JPG|Apsidė
Rudiškiai. Šventorius.JPG|Šventorius


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Rudiškių šv. Apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia (''ziemgala.lt'')
* Antano Krištopaičio medinių bažnyčių akvarelės
Rūdiškių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

**Rūdiškių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rūdiškių mieste, 16 km į pietus nuo Trakų, prie Vilniaus–Marcinkonių geležinkelio. Istoristinė, turi neoromaninių ir neogotikinių bruožų. Pamaldos vyksta lietuvių ir lenkų kalbomis.

## Istorija

Valdžia 1908 m. leido Rūdiškėse statyti bažnyčią, Trakų parapijos filiją. 1909 m. į Rūdiškes paskirtas kunigas A. Žemaitis gyvenamajame name įrengė altorių ir pradėjo laikyti pamaldas. 1913 m. įsikūrė „Ryto“ draugijos skyrius. 1921 m. įkurta parapija. Kunigas J. Jurkevičius su parapijiečiais 1925–1932 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Ji 1980 m. remontuota. 2010 m. parapija šventė 100-ąsias metines.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, turi neoromaninių ir neogotikinių bruožų, lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė, su bokšteliu. Vidus 3 navų. Šventorius aptvertas mūrine tvora, jame stovi stogastulpis su 2 skulptūromis, tolimajame kampe sumūryta lurdo grota su atminimo lenta parapijos 100-mečiui.

Bažnyčioje yra ar buvo vertingų kultūros vertybių (kai kurios perkeltos į Bažnytinio paveldo muziejų): paveikslas „Švč. Jėzaus Širdis“,  paveikslas „Šv. Andriejus Bobola“, skulptūra „Šv. Juozapas“, skulptūra „Jėzus Nazarietis“, kapa I, kapa II.

## Galerija

Rudiskes Traku raj.jpg|Skulptūra virš bažnyčios durų
Rudiskiu baznycios iejimas2016.jpg|Pagrindinis įėjimas
Rudiskiu baznycios vartai2016.jpg|Vartų ir šventoriaus tvoros fragmentas
Rudiskiu baznycios interjeras2016.jpg|Pamaldos bažnyčioje
2. Rūdiškės, bažnyčia.JPG|Bažnyčios interjeras
Rūdiškės, vargonai.JPG|Vargonų choras


## Literatūra
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Rūdiškių Švč. Jėzaus Širdies parapija *vilnensis.lt*
* Rūdiškių Švč. Jėzaus Širdies parapija *facebook.com*
* Rūdiškių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia *panoramas.lt*
Rūdninkų Švč. Trejybės bažnyčia

**Rūdninkų Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rūdninkų kaime, 3,5 km į pietryčius nuo Baltosios Vokės miesto, dešiniajame Merkio krante. Pamaldos laikomos lenkų ir lietuvių kalbomis.

## Istorija

1511 m. Rūdninkuose įkurta parapija ir pastatyta bažnyčia. Jai 1614 m. paskirtas palivarkas su valstiečiais ir smuklė. Karo su Maskva metu, 1655 m. bažnyčia sudeginta. 1713 m. minima be stogo, išdaužytais 4 langais bažnyčia. Klebonija be krosnių, langų ir stogo. Rūdninkuose nelikę nė vieno valstiečio namo.

Bažnyčią 1775 m. sugriovė audra. Pamaldos laikytos bernardinų palivarko koplyčioje. 1790 m. bažnyčia atstatyta, atkurta parapija. 1835 m. bažnyčia remontuota. Iš uždarytos Trakų bernardinų bažnyčios 1845 m. atvežtas altorius. 1884 m. bažnyčia perstatyta. Tų pačių metų valdžios surinktais duomenimis, Rūdninkų parapijoje 87 proc. gyventojų kalbėjo lietuviškai, tačiau pamaldos laikytos ir pamokslai sakyti tik lenkų kalba.

Nuo 1964 m. klebonavo Leonas Lavcevičius (1895–1981; Sibiro tremtinys, palaidotas šventoriuje).

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su prieangiu, bokšteliu. Šventoriuje stovi medinė varpinė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Rudnios Švč. Mergelės Marijos Nuolatinės Globėjos bažnyčia

**Rudnios Švč. Mergelės Marijos Nuolatinės Globėjos bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rudnios kaime, 17 km į pietryčius nuo Varėnos. Kultūros paveldo objektas Nr. 33332.

## Istorija

Kunigo St. Mincevičiaus rūpesčiu 1910 m. įkurta parapija, pastatyta medinė bažnyčia. Lenkijos okupacijos metais persekiota lietuviška veikla. Nuo 1927 m. lietuviškai giedoti bažnyčioje leista kas antrą sekmadienį (iki tol lenkiškai negiedota). 1933 m. per Kalėdas policija įsiveržė į bažnyčią ir sukėlė muštynes. 7 maldininkai sužeisti, 4 suimti. 1931 m. įsteigtam Šv. Kazimiero draugijos skyriui uždrausta veikti. 1962–1970 m. klebonavęs Napoleonas Norkūnas pats išdažė bažnyčią.

Bažnyčia 2014 m. restauruota. Nuo 2025 m. parapijoje tarnauja kunigas Bronius Krakevičius, reziduojantis Marcinkonyse.

## Architektūra

Bažnyčia istoristinio stiliaus, stačiakampio plano, dvibokštė, vienos navos, su prienaviu, daugiasiene apside, šoniniame fasade įkomponuota zakristija ir zakristija-koplyčia kitame. Pastato fasadai apkalti medinėmis vertikaliomis lentomis, bokštai – horizontaliomis, dvišlaitis pastato, daugiašlaitis apsidės stogas bei bokštų šalmai dengti skardos lakštais.

## Galerija

Rudnia Varena church 2.jpg|Rudnios bažnyčia iš galo
Rudnia church entry.jpg|Rudnios bažnyčios šventoriaus varteliai 


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Rukainių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

**Rukainių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rukainių kaime, 17 km į pietryčius nuo Vilniaus, prie kelio . Turi baroko bruožų. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

## Istorija

Iki 1440 m. Ldk Žygimantas Kęstutaitis Rukainius paskyrė Vilniaus arkidiakonui (vyskupo padėjėjui). Vilniaus vyskupas Paulius Algimantas Alšėniškis Rukainiuose 1538 m. pastatė medinę bažnyčią ir įkūrė parapiją. Bažnyčia žemės valdų neturėjo, kleboną išlaikė arkidiakonas. Parapija minima ir 1744 m. XVIII a. pabaigoje veikė parapinė mokykla. 1812 m. prancūzmečiu Napoleono kariauna sudegino bažnyčią ir kleboniją. 1818–1823 m. bažnyčia atstatyta. Ją Rusijos valdžia atėmė ir pertvarkė į stačiatikių cerkvę. Cerkvė 1889 m. rekonstruota.

Rukainiuose klebonavo ir mirė prelatas Povilas Ksaveras Bžostovskis (1739–1827), Paulavos Respublikos organizatorius (ant bažnyčios sienos 2014 m. atidengta atminimo lenta).

Vidaus reikalų ministras 1907 m. leido toliau nuo cerkvės statyti mūrinę bažnyčią, bet iš pradžių pasistatyti laikiną, medinę. 1909 m. įrengta laikina bažnyčia, kurioje 1910 m. leista laikyti pamaldas. 1912 m. pastatyta nauja medinė. 1918 m. pamaldos perkeltos į grąžintą mūrinę. Administratorius kunigas Alfonsas Tamulaitis (1928–1990; Rukainiuose nuo 1961 m.) bažnyčią 1968 m. suremontavo ir išdažė.

## Architektūra

Bažnyčia turi baroko bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Rukainių bažnyčia, interjeras.JPG|Bažnyčios interjeras
Rukainiai, bažnyčia.JPG|Bažnyčia 2016 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Parapijos informacija
* Rukainių šv. arkangelo Mykolo parapija
Rukų šv. Antano Paduviečio parapija

**Rukų šv. Antano Paduviečio parapija** – katalikų parapija, priklausanti Telšių vyskupijos Šilutės dekanatui. Įsikūrusi Rukų kaime, 8 km į šiaurės vakarus nuo Pagėgių, prie Šilutės - Pagėgių kelio, Eisros ir Kamonos santakos.

Parapijos tikintieji savų maldos namų neturi, naudojasi Rukų evangelikų liuteronų bažnyčios patalpomis pagal 2010 m. birželio 22 d. pasirašytą bažnyčios panaudos sutartį, kuria bažnyčia buvo perleista Romos katalikų parapijos žinion 30-ies metų laikotarpiui. Šia sutartimi katalikų parapija įsipareigoja prižiūrėti ir remontuoti bažnyčią, derinti pamaldų grafiką su evangelikų liuteronų parapija. Rukų bažnyčioje skamba dviejų konfesijų maldos. Iš pradžių aukojamos mišios katalikams, o vėliau vyksta evangelikų liuteronų pamaldos. Evangelikų liuteronų bendruomenei buvo sunku išlaikyti bažnyčią, mat šios konfesijos tikinčiųjų likę tik 48, o katalikų Rukų parapijoje yra daugiau – per du tūkstančius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Rumbonių Švč. Trejybės bažnyčia

**Rumbonių Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rumbonių kaime, 8 km į šiaurę nuo Alytaus, kairiajame Nemuno krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 23577. Liaudies architektūros formų, turi klasicizmo elementų.

## Istorija

Rumbonių dvaro savininkas Barnabas Kživkovskis 1741 m. pastatydino medinę bažnyčią, 1742 m. įkūrė altariją. 1745 m. įkurta parapija. Varšuvos apeliacinio teismo pirmininkas, Rumbonių dvarininkas Simas Vyšniauskas 1795 m. pastatydino dabartinę medinę bažnyčią.

1823 m. pamokslai lietuviškai sakyti tik 2 kartus per metus. Po 1863 m. į Rumbonis paskirtas klebonas Augustinas Radzinskas (buvo iki mirties 1895 m.) katekizmo mokė ir pamokslus sakė lietuviškai. Vikaro, vėliau klebono Juozo Karužos (Rumbonyse 1895–1922 m.) rūpinimusi lenkų kalba bažnyčioje panaikinta, giedota lietuviškai. Jis suremontavo bažnyčią, sutvarkė kapines. Bažnyčią 1913 m. puošė skulptorius Kazys Kriščiukaitis ir dailininkas Antanas Žmuidzinavičius.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi klasicizmo elementų, bebokštė, stačiakampio plano, halinė, su šešių kolonų portiku. Vidus trijų navų. Šventoriuje stovi XIX a. medinė varpinė. Bažnyčios kompleksui priklauso ir gretima kapinių koplyčia.

## Galerija

Rumbonys church2.jpg
Rumbonys church3.jpg
Rumbonys. Bažnyčia.JPG


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Parapijos svetainė 
* Rumbonių bažnyčia
Salamiesčio šv. Antano Paduviečio bažnyčia

**Salamiesčio šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Salamiesčio miestelyje, 10 km į pietryčius nuo Vabalninko.

## Istorija

Pirmoji Salamiesčio katalikų bažnyčia ar koplyčia pastatyta 1690 m. 1732 m. minima maža, šiaudais dengta bažnyčia. Buvo tik grafų Morikonių išlaikomas kapelionas. Nuo 1798 m. pradėtos rašyti gimimo metrikų knygos. Tada ji tapo Vabalninko parapijos filija ir turėjo nuolatinį kunigą.

Kunigo Mykolo Dirvianskio rūpesčiu, grafienės Konstancijos Morikonienės ir parapijiečių lėšomis 1815–1820 m. pastatyta dabartinė akmenų mūro bažnyčia. Filialistas Antanas Vasiliauskas 1868 m. apmūrijo šventorių, išmūrijo varpinę. 1889 m. įrengti 6 registrų vargonai. 1891 m. pastatytas didysis altorius. 1904 m. bažnyčia išdažyta, įdėtos naujos lubos. Per Pirmąjį pasaulinį karą į Rusiją išvežti 3 varpai. Klebono J. Kirnos iniciatyva 1924 m. nuliedintas varpas dingo per Antrąjį pasaulinį karą.

1925 m. bažnyčia apdengta skarda, padarytas naujas bokštelis. Klebono Kazimiero Pukenio rūpesčiu 1938 m. perdažytas bažnyčios vidus. Po Antrojo pasaulinio karo Salamiestis tapo parapija.

2023 m. įtraukta į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

## Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano (26×12,6 m), su pusapskrite apside, vienanavė. Joje 3 altoriai. Originalūs aukšti šventoriaus tvoros vartai su 3 angomis varpeliams.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Salamiesčio šv. Antano Paduviečio bažnyčios panoraminių fotografijų katalogas
Salantų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

**Salantų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – parapinė bažnyčia Salantuose, kairiajame Salanto krante. Valstybės saugoma kultūros vertybė (Nr. ).

Parapijoje veikia Gargždelės šv. Barboros koplyčia ir Žvainių Gaidžio koplyčia.

## Istorija

Skilandžiuose (taip XVII a. pirmojoje pusėje buvo vadinami Salantai) 1630 m. ATR valdovo Zigmanto Vazos arklininkas Mikalojus Pasamovskis pastatė bažnyčią. Jai dovanoti Ablingos, Laigių, Ližių kaimai. Vyskupas Merkelis Giedraitis įkūrė parapiją. 1667 m. paskirtas sklypas mokyklai. 1724 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (veikė iki XIX a. pabaigos). Ji buvo su gotiškų proporcijų penkiasiene apside ir bokšteliu.

1902 m. patvirtintas architekto Karlo Eduardo Strandmano mūrinės bažnyčios projektas. Ji pastatyta 1906–1911 m. Statyba rūpinosi draudžiamos lietuviškos spaudos bendradarbis, klebonas Pranciškus Urbonavičius (1868–1941; palaidotas šventoriuje). Darbus prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas.

1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybes draugijos skyrius. Salantų klebonas Pranciškus Šatkus (1901–1986; palaidotas šventoriuje, 1945–1954 m. Sibiro tremtinys) 1963–1973 m. bažnyčią išdažė.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano, bazilikinė, su trisiene apside, dvibokštė. Navų ir transepto sandūroje kyšo bokštelis. Vidus 3 navų, dengtų kryžminiais skliautais. Yra 5 mediniai altoriai.

## Galerija

Salantu_baznycia_2013_vidus.jpg|Bažnyčios vidus
Salantai_church2.JPG|Bažnyčios vaizdas iš pietų pusės
Salantai kapas Genio 20101116.JPG|Kunigo dr. Kazimiero Genio (1866–1952) kapas
Salantai paminklas Olsauskui 20101116.JPG|Sibiro kankinio kunigo Kazimiero Olšausko (1911–1954) atminimo kryžius 
Salantai kapas Baguzo Bruno 20101116.JPG|Tremtinio kunigo Bruno Bagužo kapas (1920–2008) kapas
Salantai kapas Satkaus 20101116.JPG|Tremtinio kunigo Prano Šatkaus (1901–1986) kapas
Salantai kapas Benediktaviciaus 20101116.JPG|Kunigo Teodoro Benediktavičiaus (1882–1944) kapas
Salantai kapas Urbanaviciaus 20101116.JPG|Bažnyčios statytojo, prelato Pranciškaus Urbonavičiaus (1868–1941) kapas  
Salantai kapas Simaicio 20101116.JPG|Prelato Antano Simaičio (1887–1959) kapas


## Literatūra
* Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės: Salantų bažnyčiai – 100 metų: straipsnių rinkinys (sud. Povilas Šverebas). – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2011. – ISBN 978-609-447-016-5
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos istorija
Saldutiškio šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia

**Saldutiškio šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Saldutiškio miestelyje, 1,5 km į pietus nuo kelio .

## Istorija

Iš Rusijos 1922 m. į Paisetę II (3,5 km į pietus nuo Saldutiškio) grįžo kunigas Antanas Maciulevičius (1882–1968). Saldutiškio dvarininkų Jaloveckių dvaro salėje jis įrengė koplyčią ir pradėjo laikyti pamaldas. Tais metais įkurtas ir Saldutiškio dekanatas, veikęs iki 2001 m. 1923 m. kanauninkas Juozapas Kukta, 1922–1926 m. Vilniaus vyskupo Jurgio Matulaičio pavedimu valdęs Lietuvoje likusią Vilniaus vyskupijos dalį, įkūrė parapiją. 1924 m. į Saldutiškį paskirtas iš Rusijos grįžęs klebonas Stanislovas Švėgžda.

Žemės reformos komisija mūrinius Saldutiškio dvaro rūmus perdavė parapijai, juose įsikūrė klebonija. Bažnyčia pastatyta ant buvusio dvaro svirno pamatų, ant jų surentus medinę dalį su bokštais 1925–1928 m. 1938 m. vyskupas Juozapas Kukta Saldutiškio parapiją perdavė vienuoliams saleziečiams. Parapijos administratoriumi buvo paskirtas kunigas Juozapas Gustas (1906–1958), kuris po Antrojo pasaulinio karo bolševikų suimtas ir mirė Krasnojarsko srityje.

Saldutiškyje iki 1985 m. klebonavo dekanas Juozapas Masalskas (1923–1985; palaidotas šventoriuje). Jis suremontavo ir išdažė bažnyčią. Iki mirties Saldutiškyje vikaravo A. Maciulevičius – paprastas, paslaugus, altruistas; pokario metais ganė kolūkio gyvulius.

## Architektūra

Bažnyčios apatinė dalis akmenų mūro, viršutinė – medinė, stačiakampio plano. Šonuose, prie apsidės yra 2 žemos zakristijos. Bažnyčia turi 2 masyvius pagrindinio fasado bokštus, vienanavė, joje įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora medinė. Jo šiaurės rytų kampe stovi sandėliukas, rytuose – kryžius.

## Galerija

Saldutiskis church 1.jpg
Saldutiskis church 4.jpg
Saldutiskis church 3.jpg
Saldutiskis church 5.jpg


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Saločių šv. Juozapo bažnyčia

**Saločių šv. Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Saločių miestelyje, kairiajame Mūšos upės krante. Įrengta 1945 m.

## Istorija

1514 m. Barbora Pečkaitė įsteigė parapiją ir jai paskyrė žemės ir miško. Ji ir jos įpėdiniai Liutkai įsipareigojo išlaikyti kleboną, kasmet skirdami jam 5 kapas grašių. 1528 m. Albertas Kmita turtus padidino. Klebonas iš Saločių dvaro gaudavo įvairių privilegijų, už tai jis turėjo išlaikyti mokytoją arba klieriką. Pirmoji Saločių bažnyčia buvo maža, medinė.

XVI a. antrojoje pusėje Biržų Radvilos atėmė katalikų parapijos turtus, bažnyčią sugriovė ir jos vietoje pastatė reformatų maldos namus. 1632 m. katalikai iškėlė Radvilai bylą ir po kurio laiko ją laimėjo. Apie 1644 m. pastatyta katalikų bažnyčia. Jai paskirtas Tauprių kaimas. Apie 1755 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, 1835 m. atnaujinta.

1841 m. Saločiuose gyveno 4 kunigai, klebonas valdė 8 valakus žemės. Klebonas Konstantinas Orlauskas gavo Kauno gubernatoriaus leidimą remontuoti bažnyčią. Remonto pretekstu jis 1873 m. pastatė naują medinę. 1879 m. ją konsekravo pavyskupis Aleksandras Beresnevičius. Kauno gubernatorius 1887 m. leido apmūryti kapines. 1900 m. bažnyčia išdažyta.

1911 m. Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius įsteigė arbatinę. Klebonas Aleksandras Štombergas 1926–1928 m. bažnyčią atnaujino ir sutvirtino. 1944 m. liepos 26 d. ji ir varpinė sudegė, varpas išsilydė.

Dabartinė bažnyčia įrengta 1945 m. mūrinėje dviaukštėje klebonijoje (administratorių kunigų Kazimiero Pukenio ir Antano Balaišio rūpesčiu). Šventoriuje palaidotas klebonas Aleksandras Štombergas.

## Galerija

Saločiai, varpinė.JPG|Varpinė
Saločių lurdas.JPG|Lurdas
Saločiai, buvusios bažnyčios vieta.JPG|Senosios bažnyčios vieta


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis
Sartininkų šv. Jurgio bažnyčia

**Sartininkų šv. Jurgio bažnyčia** – katalikų bažnyčia, stovinti Sartininkų kaime, šalia parapijos kapinių, 14 km į šiaurę nuo Pagėgių, kairiajame Sartės (kairysis Kamonos intakas) krante. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Bažnyčiai 1786 m. paskirtas 1 valakas žemės. 1787 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Buvo Vainuto, vėliau – Žygaičių parapijos filija.

1805 m. veikė parapinė mokykla. 1912 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, kryžminio plano, su bokšteliu. Joje yra 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra medinė varpinė, Kryžiaus kelio stotys (10 skulptūrinių grupių), čia palaidotas Sartininkų klebonas Alfonsas Škikūnas (1911–1981).

## Galerija

Sartininkai, bažnyčia.JPG|Bažnyčia 2017 m.
Sartininkai, bažnyčia su varpine.JPG|Bažnyčia su varpine
Sartininkų bažnyčia, šventorius.JPG|Šventorių juosia Kryžiaus kelio koplytėlės
Sartininkų katalikų bažnyčia, balkonas.JPG|Vargonų choras
Sartininkų bažnyčia, kapas. Juozapas Maželis.JPG|Kun. Juozapo Maželio (1939–1997) kapas


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Salų Šv. Kryžiaus bažnyčia

**Salų Šv. Kryžiaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Salų miestelyje, Dviragio ežero saloje. Kultūros paveldo objektas Nr. 23457. Šventoriuje stovi Salų koplyčia.

## Istorija

Pirmą kartą Salų koplyčia minima 1771 m., kai Salų dvarą valdė Kristupas Morikonis.  1781 m. Ignotas Morikonis pastatė medinę koplyčią kaip Salų dvaro dalį. 1792 m. pradėtos rašyti gimimo metrikų knygos.

1859 m. bažnyčia buvo medinė, sena, dengta šiaudais, turėjo du altorius. Šventorius aptvertas statinių tvora (pamatai mūriniai). 1867 m. pristatytos dvi zakristijos, suremontuoti vargonai, pakabinti varpai. Pagal architekto Georgo Vernerio projektą nauja dabartinė bažnyčia kunigo Kušleikos rūpesčiu pastatyta 1887–1888 m. Statybą parėmė grafienė Marija Tyzenhauzaitė Pšezdzieckienė. Bažnyčios bokšte pakabinti 2 varpai. 1889–1901 m. įrengti altoriai.

1907 m. sudarytas Salų bažnyčios cirkulas. Prieš Pirmąjį pasaulinį karą veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos ir kitų draugijų skyriai. 1908 m. įsteigtas parapijos knygynėlis. Per Pirmąjį pasaulinį karą gerokai nukentėjo bažnyčios sienos, skliautai, nugriauti viršuje buvę bokšteliai. 1923 m. bažnyčia apdengta, 1939 m. gerokai remontuota. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčią remontavo klebonas Petras Nykštas.

1975 m. pataisyta šventoriaus mūrinė tvora su mediniais vartais. Klebonas Jonas Morkvėnas (1907–1981) pastatė kleboniją.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano (32×23,5 m), vienabokštė, su bokšteliais. Pagrindiniame fasade – 34,5 m aukščio bokštas, kuris užsibaigia tiesiu karnizu ir didele smaile. Bažnyčioje yra 3 navos, centrinėje navoje yra gotikinio stiliaus didysis altorius. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Salų Šv. Kryžiaus parapija 
* Salų dvaro sodybos Šv. Kryžiaus bažnyčia. Kultūros vertybių registras 
* Panoraminė nuotrauka
* Bažnytiniai dokumentai
Santaikos Kristaus Karaliaus bažnyčia

**Santaikos Kristaus Karaliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Santaikos kaime, 10 km į rytus nuo Simno, prie kelio . Tradicinio gyvenamojo namo formos.

## Istorija

Po I pasaulinio karo vietos gyventojai nutarė statyti bažnyčią. 1928 m. įkurta parapija pavadinta Santaika. Santaikos parapijiečiai stokojo lėšų numatytai mūrinei bažnyčiai, todėl statėsi laikiną medinę. Varanausko kaimo lauke 1929 m. kunigas Antanas Žygas su parapijiečiais pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Vietinių meistrų statyta kaip kaimo gyvenamieji namai, naudojant liaudiškos statybos metodus, atsisakius profesionalaus architekto paslaugų. Iki 1938 m. pastatyti parapijos namai. 

1937 m. kunigo Vinco Birbilo rūpesčiu pradėta statyti mūrinė bažnyčia. Bažnyčios projektą parengė inžinierius architektas Vytautas Trečiokas. Ji nedidelė, su vienu bokštu fasade, zakristija ir apšildoma koplyčia. 1940–1941 m. Santaikos parapijiečiai toliau statė bažnyčios sienas, rūpinosi gauti plytų, cemento, kitų statybinių medžiagų. Tačiau šiuos darbus sutrukdė Antrojo pasaulinio karo įvykiai. 1944 m. sudegė klebonija. Nebaigtą mūrinę bažnyčią atėmė sovietų valdžia ir pavertė sandėliu. 

Parapija po karo suremontavo medinę laikinąją bažnytėlę, šiek tiek pagražino jos priekinę dalį, pristatė porą mažų bokštelių ant šelmens, frontone įstatė pusapskritį langą. Tokia bažnyčia matoma ir šiandien. Laikinajai bažnyčiai tapus nuolatine, buvo pertvarkytas jos vidus – stačiakampė vidaus erdvė suskaidyta į 3 navas (šoninės mažesnės už viduriniąją). Taip pat sukurti mediniai drožinėti altoriai su skulptūromis. Tačiau bažnyčioje taip ir nebuvo įrengti klauptai, iki šiol čia stovi kėdės.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, parapija galėjo vėl atsiimti nuniokotą mūrinį pastatą, bet pastaruoju metu sumažėjus žmonių nedidelėje parapijoje, pasilikta prie senosios medinės bažnyčios.

## Architektūra

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, su 2 bokšteliais. Šventoriaus tvora medinių statinių. Jame stovi nedidelė, unikalių formų medinė varpinė.

## Galerija

Santaika church2.jpg
Santaika church3.jpg
Santaika church4.jpg
Santaika, sena bažnyčia.JPG|Mūrinė bažnyčia


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Saugų šv. Kazimiero bažnyčia

**Saugų šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Saugų kaime, prie kelio , šalia Saugų evangelikų liuteronų bažnyčios, 11 km į pietvakarius nuo Švėkšnos bažnyčios.

## Istorija

1844 m. įkurta evangelikų liuteronų parapija. 1857 m. pastatyta bažnyčia. Katalikų bažnyčia įkurta 1947 m. evangelikų liuteronų bažnyčios šventoriuje esančioje koplyčioje. Pasak istorinių šaltinių, iki II pasaulinio karo pabaigos Saugose organizuotos Romos katalikų bendruomenės ir jai priklausančios bažnyčios nebuvo.

Katalikų bažnyčia įkurta 1947 m. koplyčioje, kuri buvo liuteronų bažnyčios šventoriuje.

2013 m. katalikų bažnyčia klebono Vytauto Tamašausko rūpesčiu buvo remontuojama. Nuardę lubas, darbininkai palėpėje rado senovinių daiktų: apeiginį karstą, tris skirtingų spalvų liturginius drabužius – arnotus.

## Architektūra

Bažnyčia žema, stačiakampio plano. Įrengti 3 altoriai.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Saugų šv. Kazimiero parapija
Seirijų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia

**Seirijų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Seirijų miestelyje, prie Alytaus–Leipalingio kelio. Turi renesanso bruožų.

## Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta 1537 m. Apie 1564 m. Seirijų turtų savininkas Mikalojus Radvila Rudasis perėjo į evangelikų reformatų tikėjimą, jis į katalikų bažnyčią pakvietė evangelikų reformatų kunigą. 1584 m. pastatyta nauja mūrinė evangelikų reformatų bažnyčia. Ją 1654 m. užėmė katalikai. 1664 m. bažnyčia jiems atiduota. Po 1687 m. evangelikams reformatams pastatyta nauja mūrinė bažnyčia (nugriauta po 1975 m.).

Boguslavas Radvila 1656 m. katalikų klebonui paskyrė 6 sklypus miestelyje, 12 valakų ir 14 margų žemės. Metrikų knygos išlikusios nuo 1678 m. Bažnyčia 1744 m. buvo kiauru stogu, be langų, begriūvanti. 1777 m. veikė parapinė mokykla. Simno dekanas 1782 m. įsteigė altariją ir jos išlaikymui dovanojo 10 tūkst. auksinų. Klebonas Pranas Nametkevičius (1774–1838) vietoj vėjo nugriautų 2 bokštų pastatė vieną. Begriūvanti bažnyčia 1822 m. uždaryta. Pamaldos laikytos naujoje prieglaudoje.

1824–1825 m. bažnyčia suremontuota ir 1825 m. pavyskupio Polikarpo Augustino Marcejevskio konsekruota. Seirijų klebonas Simonas Strimavičius (1814–1890) ir vikaras Kazimieras Jankaitis apkaltinti 1863 m. su procesija pasitikę sukilėlius. K. Jankaitis areštuotas, vėliau abu buvo policijos priežiūroje. Rusijos valdžia 1866 m. nusavino didumą bažnyčios turto; 1869, 1878 ir 1884 m. bažnyčiai statyti ir remontuoti paskyrė 9200 rublių, 1886 m. bažnyčią remti atsisakė. 1877–1885 m. Seirijų vikaras kunigas Antanas Katilius pamokslus sakė lietuviškai, mokė giesmių gimtąja kalba, jis 1893 m. atkeltas į Seirijus klebonauti reikalavo giedoti lietuviškai.

1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas P. Baltrušaitis). Jis 1908 m. įsteigė biblioteką-skaityklą, įkūrė senelių prieglaudą, suaugusiųjų mokymo kursus. Suburtas „Žiburio“ choras. Nuo 1908 m. „Žiburio“ draugijos skyrius Seirijuose rengdavo viešus lietuviškus vakarus su vaidinimais. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

Prieš Pirmąjį pasaulinį karą rengtasi statyti naują bažnyčią. 1910 m. pradėta vežti mediena, gaminti kalkes, 1913 m. pastatyta plytinė, tačiau pasirengimo darbus nutraukė karas. Nuo 1930 m. Seirijuose klebonavo prelatas Juozas Laukaitis (1873–1952), spaudos darbuotojas, Lietuvos seimo narys. Jis rūpinosi bažnyčios remontu. Prieš Antrąjį pasaulinį karą parengtas jos padidinimo projektas, išmūryti pamatai; J. Laukaitis 1947 m. suimtas, nuteistas 15 metų kalėti, 1952 m. mirė Vladimiro kalėjime. Prie bažnyčios atidengta atminimo lenta saleziečiui Antanui Skelčiui.

## Architektūra

Bažnyčia turi renesanso bruožų, stačiakampio plano, vienabokštė, su pusapskrite apside. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro ir metalinių pinučių.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai ir šv. Benedikto bažnyčia

**Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai ir šv. Benedikto bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Senųjų Trakų kaime, 5 km į pietryčius nuo Trakų, 1 km į pietus nuo Senųjų Trakų geležinkelio stoties. Kultūros paveldo objektas Nr. 42396. Turi neogotikos bruožų. Pamaldos vyksta lietuvių ir lenkų kalbomis. Šalia įsikūręs Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo vienuolynas, parapijoje veikia Skurbutėnų koplyčia.

## Istorija

Pirmąją bažnyčią 1405 m. pastatė Ldk Vytautas ir pilyje įsteigė benediktinų vienuolyną. Apie 1410 m. įkurta parapija. Iki 1577 m. atnaujinta bažnyčia, 1577 m. pastatytas vienuolynas. 1597 m. bažnyčia rekonstruota. 1639 m. vienuolynui dovanotas Pivašiūnų palivarkas su Jurkonių kaimu. Iš ankstesnių fundacijų 1799 m. priklausė Senųjų Trakų palivarkas su Vištelionių kaimu ir Kauno Vokės palivarkas su Volų kaimu. XVIII a. antrojoje pusėje pradėtas mūryti vienuolynas. 1799 m. pastatytas tik šiaurinis korpusas ir dalis vakarinio. Nebaigtas statyti vienuolynas 1845 m. uždarytas. 1799 m. vienuolyno bibliotekoje buvo 769 knygos.

Bažnyčia 1757 m. sudegė. Kapinėse 1780 m. pastatyta laikina medinė. Ji 1838 m. gerokai remontuota. 1777–1845 m. veikė parapinė mokykla. Uždarytas vienuolynas atiteko klebonijai. Caro valdžios duomenimis, 1884 m. 87 proc. parapijos gyventojų buvo lietuviai, 12 proc. – baltarusiai, 1 proc. – lenkai. Technikas A. Mikulskis parengė vienuolyno perstatymo į bažnyčią projektą. 1898–1899 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia, 1903 m. įrengti vargonai. 1905 m. nugriauta laikina medinė bažnyčia. 1915 m. apgriauta mūrinė, išvežti varpai. 1921 m. bažnyčia suremontuota.

Po Antrojo pasaulinio karo ilgiausiai klebonavo Mykolas Tarvydis (1904–1980).

## Architektūra

Bažnyčia turi neogotikos bruožų, stačiakampio plano, su 4 bokštais. Vidus 3 navų, skliautuotas. Yra 3 koplyčios, 9 altoriai. Šventoriaus tvora mūrinė. Bažnyčia paskelbta architektūros paminklu.

## Galerija

Senųjų Trakų bažnyčia 1.JPG|Šoninis fasadas
Old Trakai.jpg|Vienuolyno ir bažnyčios ansamblis
Senieji Trakai.jpg|Šventorius ir vienuolyno pastatas
Old Trakai Church.jpg|Bažnyčios fasadas
Koplytėlė prie Sen. Trakų bažnyčios.JPG |Koplyčia
Sen. Trakų bažnyčios vartai.JPG |Šventoriaus vartai


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Sidabravo Švč. Trejybės bažnyčia

**Sidabravo Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Sidabravo miestelyje, 13 km į pietryčius nuo Šeduvos, kairiajame Kiršino krante.

## Istorija

Rokonių dvaro savininkas Matas Tracevskis 1829 m. prie Miškių kaimo pastatė mūrinę bažnyčią. 1858 m. ji padidinta; tapo Šeduvos parapijos filija. 1906 m. patvirtintas zakristijos ir koplyčios priestatų projektas. Jie pastatyti 1909 m., atnaujinti altorių paveikslai. Nuo 1906 m. kovo iki 1907 m. sausio Sidabrave kunigavo rašytojas ir visuomenės veikėjas Juozas Tumas-Vaižgantas.

1939 m. išdažytas bažnyčios vidus, įrengti vargonai. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčią remontavo klebonas Pranciškus Masilionis. Sidabrave 1975–1977 m. klebonavo Vytautas Starkus (1977 m. balandžio 24 d. atsisakė kunigystės). Šventoriuje palaidoti Sidabravo klebonai: Pranciškus Masilionis (1902–1981), Mykolas Selickas (1909–1970; 1949–1955 m. kalintas), Leonardas Skardinskas (1916–1989).

2004 m. bažnyčioje baigtas kapitalinis remontas: pakeistas pagrindinis altorius, pakyla, atlikti dažymo darbai. 2014 m. iškilmingai paminėtas miestelio ir Švč. Trejybės bažnyčios 185-asis jubiliejus.

## Architektūra

Bažnyčia neoklasicistinė, kryžminio plano, bebokštė. Įrengti pneumatiniai vargonai. Šventoriuje stovi mūrinė varpinė, yra mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Sidabravas, bažnyčia.JPG|Galinis fasadas
Bažnyčia Sidabrave, vargonai.JPG|Vaizdas į vargonus


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Miestelio ir bažnyčios gimtadienis
Simno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

**Simno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Simne, miesto centrinėje dalyje. Bažnyčioje sumontuoti garsaus lietuvių meistro Jono Garalevičiaus pagaminti vargonai. Kultūros paveldo objektas Nr. 852.

## Istorija

Simno valdytojas Jonas Zabžezinskas 1520 m. pastatė mūrinę bažnyčią. Rusijos kariuomenė 1655 m. ją gerokai apgadino. Po 1674 m. suremontuota: paaukštintas bokštas, pristatyta presbiterija, vėliau – 2 koplyčios, zakristija. 1730 m. suskliausta šiaurinė koplyčia, tarp 1764 ir 1776 m. – presbiterija. Nuo 1782 m. veikė parapinė mokykla. 1812 m. prancūzmečiu bažnyčioje įrengta karo ligoninė.

1815 m. šventorius aptvertas pynučiais. Šiaudinis bažnyčios stogas 1823 m. pakeistas lentiniu. Po 1847 m. gaisro pažemintas bokštas, suskliaustos navos, paaukštinti bokšteliai. Po 1872 m. gaisro pažemintos grindys, užverstos kriptos. 1888 m. pristatyta zakristija. Nuo 1893 m. lietuviai prašė leisti bažnyčioje giedoti gimtąja kalba. 1896 m. pradėta giedoti lietuviškai. Lenkiškai kalbantys miestelėnai priešinosi, skundė valdžiai Simno kunigus. Lietuviškos giesmės nepanaikintos, riaušės liovėsi. Iki 1906 m. įsikūrė Gyvojo rožančiaus brolija, ji įsteigė parapijos biblioteką.

1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Vincas Vaičiūnas). 1914 m. per susišaudymą apgadintas bažnyčios stogas, lubos, sudaužyti visi vitražai. Klebonas Vincas Šeškevičius bažnyčią suremontavo. 1919 m. pristatyti kontraforsai, 1938 m. rekonstruoti pamatai, sutvirtintos sienos ir skliautai.

1941 m. bomba sugriovė kleboniją, 1944 m. liepos 28 d. bažnyčia apdegė. Po gaisro uždengtas stogas. Kunigas Juozas Žemaitis 1958 m. bažnyčią atnaujino.

## Architektūra

Bažnyčia renesansinė, lotyniško kryžiaus plano, bazilikinė, vienabokštė, su penkiasiene apside, 2 zakristijomis ir 2 bokšteliais. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais, dengtų cilindriniais ir kryžminiais skliautais. Šventoriaus kampe stovi mūrinė varpinė.


Simnas, Lithuania - panoramio (8).jpg|Šoninis fasadas
Simnas, Lithuania - panoramio (14).jpg|Varpinė
Simnas, Lithuania - panoramio (6).jpg|Skulptūra šventoriuje


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Siesikų šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia

**Siesikų šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Siesikų miestelyje. Kultūros paveldo objektas Nr. 1024.

## Istorija

Pirmoji bažnyčia minima 1441 m. Siesikų (Daugailių) dvaro savininkai broliai Abraomas Siesickis, Melchioras Siesickis ir Stanislovas Siesickis 1537 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Siesickiams perėjus į reformaciją, nuo XVI a. vidurio iki 1607 m. bažnyčia priklausė evangelikams reformatams. Ją 1680 m. konsekravo Vilniaus pavyskupis Mikalojus Slupskis. Bažnyčioje įrengti 4 altoriai. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. Bažnyčia po gaisro XVIII a. rekonstruota.

## Architektūra

Bažnyčia renesansinė, halinė, stačiakampio plano, su trisiene apside, 2 šoninėmis zakristijomis. Bokštas prišlietas prie pagrindinio fasado. Tai mūrinė varpinė (XVIII a.) su varpais. Vidus 3 navų. Jas dengia kryžminiai skliautai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Miestelio pakraštyje, apie 1 km nuo bažnyčios, yra Siesikų kapinės su XVIII a. pabaigoje statyta klasicistine Siesikų kapinių koplyčia.

## Galerija

Siesikų_bažnyčia.JPG
Siesiku baznycia2.jpg
Siesiku baznycios virsus.JPG
Siesiku baznycia ir paminklas.JPG
Siesiku baznycia is pietvakariu puses.JPG|Siesikų bažnyčia iš pietvakarių pusės
Siesiku baznycia is vakaru puses.JPG |Siesikų bažnyčia iš vakarų pusės
Siesiku baznycia is siaures vakaru puses.jpg|Siesikų bažnyčia iš šiaurės vakarų pusės
2020, Siesikai, bažnyčia.JPG|Bažnyčia, stovinti šventoriuje be medžių
2020, Siesikai, bažnyčia, vartai.JPG|Palinkę pagrindiniai šventoriaus vartai
2020, Siesikai, bažnyčios kryžius.JPG|Nugriuvęs galinis stogo kryžius


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
* Siesikai. Šv. Baltramiejaus Apaštalo parapija. Lietuvos bažnyčios / Bronius Kviklys. 1980-1987. - 6 t. 361, 362 p.
Skapiškio šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčia

**Skapiškio šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Skapiškio miestelyje, prie kelio . Turi klasicistinių bruožų. Tituluojama šv. Hiacinto (Jackaus) vardu.

## Istorija

Pirmoji Skapiškio bažnyčia buvo Skapiškio šv. Lauryno Kankinio bažnyčia.

Skapiškyje 1720–1740 m. klebonavo ir lietuviškus pamokslus sakė Vilniaus kanauninkas Juozapas Domininkas Puzinas. Netrukus jis tapo Livonijos vyskupu ir su broliu Mykolu 1750 m. įkurdino Skapiškyje dominikonus. Jų vienuolynui 1750 m. dovanoti 137 valakai žemės. 1752 m. pastatytas Skapiškio dominikonų vienuolynas, 1756 m. – dominikonų bažnyčia. Nuo 1775 m. veikė parapinė mokykla. 1790 m. pradėtas mūryti vienuolynas. Jo statyba truko daugiau kaip 20 metų. Medinė dominikonų bažnyčia 1806 m. sudegė.

1819 m. dominikonai pasistatė dabartinę mūrinę bažnyčią. Dominikonams 1832 m. priklausė Skapiškio miestelis ir Kurklių palivarkas su Beštupio, Eičionių, Laibiškių ir Tvirų kaimais. Po 1831 m. sukilimo Rusijos valdžia 1832 m. vienuolyną uždarė, rūmus nusavino ir pertvarkė į kareivines. Bažnyčia paversta sandėliu. 

1856 m. tikinčiųjų pastangomis pavyko bažnyčią atgauti. Dalyvaujant vikarui kun. Mykolui  Skorupskiui bažnyčia sutvarkyta ir 1858 m. birželio 8 d. bažnyčią pašventino Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius, šv. Hiacinto bažnyčia tapo parpijine bažnyčia. Į naująją parapijinę bažnyčią iš senosios buvo perkeltas visas svarbesnis inventorius, o prie dominikonų bažnyčios buvusi medinė varpinė – sugriauta.

Po 1863 m. sukilimo suimtas klebonas Domininkas Žukas. Apie 1875 m., išsikėlus iš vienuolyno kareiviams, pastatas liko nenaudojamas, tik 1924 m. jame pradėjo veikti progimnazija.

Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia buvo apgriauta. Klebono Mykolo Prijalgausko rūpesčiu 1923 m. bažnyčia suremontuota, jos stogas apdengtas skarda. Klebonas Nikodemas Kasperiūnas 1936 m. išdažė bažnyčios vidų. Per Antrąjį pasaulinį karą sudegė klebonija, sužalota bažnyčia po karo suremontuota. Buvusio vienuolyno rūmai valdžios nurodymu nugriauti.

2023 m. įtraukta į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

## Architektūra

Bažnyčia turi klasicistinių bruožų, stačiakampio plano, bebokštė. Vidus 3 navų. Centrinės navos skliautai cilindriniai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Šventoriuje pastatytas lurdas.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos puslapis 
* Skapiškio šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčios panoraminių fotografijų katalogas
Skardupių Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia

**Skardupių Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia** (iki 1955 m. ***Skardupių šv. Juozapo bažnyčia***) – bažnyčia Skardupių kaime, 9 km į pietvakarius nuo Marijampolės, prie Kazlų Rūdos–Šeštokų geležinkelio. Kultūros paveldo objektas Nr. 2172.

## Istorija

1940 m. pabaigoje įkurta Skardupių parapija (iš Kalvarijos, Liudvinavo, Marijampolės parapijų dalies kaimų ir vieno Keturvalakių parapijos kaimo).

1941 m. vyskupo Antano Karoso pašventintoje naujoje bažnyčioje pradėtos laikyti mišios. Vokietijos okupacijos metais ji baigta įrengti. Iš sugriautos Marijampolės žydų sinagogos pastatyta dviaukštė klebonija. Visas statybas organizavo klebonas Antanas Ylius, 1945 m. nuteistas 10 metų kalėti. Skardupiuose dirbo ir mirė buvęs kalinys, klebonas Vincas Gelgata (1905–1975) bei čia 1980–1989 m. klebonavęs Boleslovas Čegelskas (1922–1989).

## Architektūra

Projekto autorius – architektas Romanas Steikūnas (panaši jo suprojektuota Pamūšio bažnyčia). Bažnyčia kryžminio plano, su siaura trisiene apside ir 3 bokšteliais. Šventoriaus tvora medinių statinių, su mūriniais vartais.

## Galerija

Skardupiai, bažnyčia.JPG|2013 m.
Skardupių bažnyčios remontas.JPG|Bažnyčios remontas 2014 m.
2. Skardupių bažnyčia.JPG|Interjeras
3. Skardupių bažnyčia.JPG|Vaizdas į balkoną


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Skardupių parapija (dekanato inf.)
Valerijonas Senvaitis

**Valerijonas Senvaitis** (g. 1934 m. lapkričio 15 d.) – Lietuvos ir Kauno rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1962 m. baigė Tomsko miškų pramonės technikumą, technikas mechanikas.

Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys.

1995 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys, 1995–1997 m. Kauno rajono savivaldybės meras. 1997–2000 m. Kauno apskrities viršininko administracijos apskrities sekretorius.

2000 m. liepos 1 d. apdovanotas Dariaus ir Girėno medaliu.
Bukaramanga

**Bukaramanga** () – miestas šiaurės rytų Kolumbijoje, Rytų Kordiljeros vakariniame šlaite. Santandero departamento administracinis centras.

Siuvamųjų mašinų gamyba, chemijos, naftos chemijos, tekstilės, maisto (spirito, alaus, tabako), statybinių medžiagų (cemento) pramonė. Dailieji amatai (šiaudinių skrybėlių panamų gamyba). Svarbus prekybos kava, tabaku, medvilne centras. Tabako, tekstilės, maisto pramonė. Yra 2 universitetai (įkurti 1947 ir 1955 m.), meno galerija, istorijos ir etnografijos muziejus.

## Istorija
Bukaramanga įkurta 1622 m.

## Sportas
* Atlético Bucaramanga – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje;
* Atlético Bucaramanga Femenino – moterų futbolo klubas;

## Šaltiniai
Buenaventura

**Buenaventura** () – miestas Vakarų Kolumbijoje, Kaukos Slėnyje, svarbiausias šalies jūrų uostas prie Ramiojo vandenyno. Buenaventuros vakarinė dalis įsikūrusi Kaskachalio saloje (su žemynu jungia 180 m ilgio tiltas). Oro uostas, geležinkelis ir plentas į Kalį, jūrų uostas (išvežama nafta, cukrus, kava, kakava, medvilnė, mediena, šaldytos krevetės, auksas, platina). Odos, maisto, chemijos pramonė, žvejyba, turizmas.

## Istorija
Miestas įkurtas 1545 m. 1931 m. miestą nusiaubė gaisras.

## Šaltiniai
Paprastoji avietė

**Paprastoji avietė** (*Rubus idaeus*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos puskrūmis su dvimečiais stiebais. Išauga iki 1-2 m aukščio.

## Paplitimas ir augavietės
Laukinės avietės auga visoje Europoje ir Azijos miškuose, vidutinio klimato juostoje, drėgnose vietose, krūmynuose, pamiškėse. Jų sutinkama į šiaurę iki 66 laipsnių šiaurės platumos, pietų kraštuose auga rečiau, tiktai kalnuose. Plinta šaknų atžalomis, todėl sudaro tankius sąžalynus. Lietuvoje dažna rūšis. Avietės geriausiai dera užuovėjose, drėgnesnėse, puriose dirvose. Derlingumas siekia 10 t/ha.

Avietės auga lapuočių, spygliuočių ir mišriuose miškuose, taip pat pamiškėse, kirtimuose, krūmuose, drėgnose vietose. Tai dažnas augalas. Soduose auginamos įvairių veislių avietės, tačiau vaistinei žaliavai geriausiai tinka laukinės veislės.

## Morfologija
Stiebas status, dygliuotas, viršūnės truputį palinkusios. Lapai trilapiai ir plunksniški. Žiedai sukrauti kekėse, išaugusiose viršūnėse ar pažastyse. Žydi birželio - liepos mėn. Prinokę vaisiai raudoni arba geltoni, sutelktiniai, sudaryti iš smulkių kaulavaisių. Vaisiai prinoksta liepos-rugpjūčio mėn. 

## Panaudojimas
Avietės kaip kultūriniai augalai auginamos nuo IV a. Išvesta nemažai jų kultūrinių veislių. Vaisiuose yra apie 80-86 proc. vandens, 2,6-7,1 proc. cukrų, 15–30&nbsp;mg proc. vitamino C ir kt. Naudojami maistui švieži ir uogienių pavidalu. 

Vaistinis augalas. Džiovinti vaisiai ir jauni lapai naudojami liaudies medicinoje kaip prakaitavimą sukelianti priemonė.

## Kenkėjai ir ligos
Svarbiausi kenkėjai: paprastasis avietinukas, avietinis žiedgraužis, amarai, avietinė musė, avietinė blauktė. Ligos: antraknozė, rūdys, kekereinis puvinys, bakterinis vėžys, žievėplaiša. Avietėms taip pat kenkia brantas.

## Istorija
Lietuvoje avietės prie namų auginamos nuo XVIII a.

## Šaltiniai
Santa Marta

**Santa Marta** () – miestas Kolumbijos šiaurėje, Karibų jūros pakrantėje. Magdalenos departamento centras. Svarbus jūrų uostas (išvežami bananai), tarptautinis oro uostas. Maisto (žuvų perdirbimo), tekstilės pramonė. Turizmas. Apylinkėse auginami bananai, medvilnė, kava, vaismedžiai, tabakas, veisiami galvijai.

Yra miesto muziejus, universitetas, XVII a. San Chuano ir San Visentės pilys, XVIII a. San Antonijo ir San Felipės fortai, dvi XVII–XVIII a. katedros.

## Istorija
Miestas įkurtas 1525 m. liepos 29 d. ispanų konkistadoro Rodrigo de Bastidaso. Tai seniausias Kolumbijos ir antras pagal senumą (po Kumanos) Pietų Amerikos miestas.

Vėliau tapo pagrindiniu Naujosios Granados uostu, bet nustelbta Kartachenos. 1830 m. Santa Martos apylinkėse mirė Simonas Bolivaras.

## Sportas
* Unión Magdalena – futbolo klubas;

## Šaltiniai