open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taukadažiai

**Taukadažiai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės rytinėje dalyje, 1 km į vakarus nuo Panoterių.

## Geografija

Kaimo teritorija apima 92,77 ha plotą, kuris plyti į šiaurę nuo kelio . Prie kelio stovi vienintelė sodyba.

Šiaurės rytuose jos ribojasi su Mankūnais, rytuose – su Panoteriais, pietryčiuose – su Šemetiškiais, vakaruose – su Mogeniais, o šiaurėje – su Milagainių mišku. Pietvakarine dalimi praeina kelias Taukadažiai–Balėnai.

Centrinėje kaimo dalyje veikia kapinės, kuriose laidojami Panoterių apylinkėse gyvenantys rusų kilmės stačiatikiai.

## Istorija

Kartografinėje medžiagoje Taukadažiai (; ; ) minimi nuo XIX a. Tai buvo Milagainių dvaro palivarkas, XX a. pr. tapęs savarankišku dvareliu. Labiausiai jis klestėjo valdant bajorų Radzivonų (Radzivanų) šeimai.
 
1923 m. palivarke buvo 3 kiemai. Tarpukariu buvo atnaujinta dvaro sodyba, kurią supo lapuočiai medžiai, o palei pietvakarinį pakraštį palei kelią į Bukonis buvo pasodinta alėja.

Sodybos centre stovėjo mediniai, vienaukščiai rūmai, primenantys didelį, liaudiškos architektūros namą, o šiaurės vakariniame pakraštyje – masyvus, medinis klojimas. Tarp jų plytėjo vaismedžių sodas. Į šiaurės rytus nuo rūmų buvo pastatytas tvartas, kurio sienos buvusios molinės, tinkuotos ir baltintos kalkėmis. Šalia jų stovėjo daržinė. Pietiniame sodybos kampe tarpukariu iškilo gražiausias statinys – degto molio plytų svirnas.

Į šiaurės rytus nuo dvaro pastatų stovėjo trejetas kumetynų su ūkiniais pastatais. Už jų laukuose, molingoje kalvoje buvo pastatyta plytinė. Iš kalvos kasamas molis ir plytinėje išdegtos plytos naudotos dvaro statyboms. Iš molio plytų buvo išmūrytas koplytstulpis, iškilęs kryžkelėje priešais dvaro sodybą.

Radzivonai savo ūkyje plačiai naudojo techniką, turėjo net 5 kuliamąsias ir 6 traktorius.

Tarpukariu Taukadažiai vadinti viensėdžiu, pokariu – Taukodažių kaimu.

1941 m. dvaro savininkas Vaclovas Radzivonas (1909–1941) su žmona Antanina, dukterimis Birute ir Nijole buvo ištremti į Altajaus krašto Oirot Tūros rajoną. Tremtyje šeimos galva ir jaunėlė duktė Birutė (1940–1942) mirė. Vyresnioji duktė Nijolė Valerija Radzivonaitė iš tremties paleista 1954 m., o žmona Antanina Radzivonienė – 1958 m. 

Nacionalizuotame dvare buvo įkurtas valstybinis ūkis, vėliau – Stalino vardu pavadintas kolūkis. Sovietmečiu sodybos pastatai sunyko. Išliko tik svirnas, kurį tėvo palikimą XX a. pab. atsiėmusi Nijole Valerija Radzivonaitė pritaikė gyvenamojo namo paskirčiai.

1979 m. Taukadažių kaimas buvo išbrauktas iš Jonavos rajono gyvenamųjų vietovių apskaitinių duomenų. Žemių savininkų iniciatyva Lietuvos Respublikos Vyriausybės 2015 m. gegužės 27 d. nutarimu Nr. 524 buvo naujai nustatyta gyvenamoji vietovė, kuriai suteiktas (grąžintas) *Taukadažių* kaimo pavadinimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Drakono Kalnų parkas

**Drakono Kalnų parkas** (dar kitaip **Ukahlambos parkas**) – saugoma teritorija Kvazulu-Natalio provincijoje, Pietų Afrikos Respublikos pietryčiuose. 2000 m. kartu su Sehlabatebės nacionaliniu parku Lesote įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Parke stūkso didingi Drakono kalnai, aukščiausios viršukalnės – Milžino pilis (3312 m), Šampano pilis (3377 m), Katedros viršukalnė (3004 m). Parke taip pat yra upių išgraužtų tarpeklių ir krioklių.

## Galerija


File:Ukalamba Drakensberge 1.JPG
file:Sani pass.jpg
File:Drakensberg 00.jpg


## Urvų piešiniai

Šiame parke randama didžiausia urvų piešinių sankaupa Užsachario Afrikos dalyje. Manoma, kad jie atspindi būšmenų šamanistinę pasaulėvoką, kurie Drakono kalnuose buvo apsistoję daugiau nei 4000 m., tačiau nuo XIX a. apleidę šią vietovę.

Ypatinga reikšmė teikiama kanos antilopei, kurią nudobę šamanai ir pasitelkę jos energiją jie pasineria į pavojingą dvasinę tikrovę, idant iššauktų lietų, atsigintų nuo blogų dvasių ar išgydytų sergančius gentainius. Anot kitur tebegyvenančių bušmenų, kanos kraujas, taukai ir prakaitas pasižymi itin stipriais energiniais virpesiais. Daugelis Kanos piešinių yra sutepti krauju. Pasak jų, šią neapčiuopiamą energiją skleidžia ir kiti gyvūnai.

## Šaltiniai
Andrej Panadić

**Andrej Panadić** (g. 1969 m. kovo 9 d.) – buvęs Kroatijos futbolininkas, rungtyniavęs Kroatijos rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje žaidė 1989 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Igor Cvitanović

**Igor Cvitanović** (g. 1970 m. lapkričio 1 d.) – buvęs Kroatijos futbolininkas, rungtyniavęs Kroatijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1992–2001 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Paulo Futre

**Paulo Futre** (g. 1966 m. vasario 28 d.) – buvęs Portugalijos futbolininkas, rungtyniavęs Portugalijos rinktinėje.

## Karjera
Rungtyniavo tokiuose klubuose kaip Sporting Portugal, Porto, Atlético Madrid, Benfica, Olympique Marseille, Reggiana, Milan, West Ham United, Atlético Madrid, Yokohama Flügels.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1983–1995 m.

1983 m. balandžio 27 d. debiutavo	Portugalijos nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Suomiją. Futbolininkui tuo metu buvo 17 metų ir 204 dienos. Tapo jauniausiu žaidėju Portugalijos nacionalinės rinktinės istorijoje.

## Išnašos

## Nuorodos
*
* Transfermarkt
Koei Tecmo

**„Koei Tecmo“** – Japonijos kompiuterinių žaidimų įmonė, Vakaruose geriausiai žinoma „Ninja Gaiden“, „Dynasty Warriors“, „Dead or Alive“ ir „Fatal Frame“ žaidimų serijomis.

„Tecmo Koei“ įkurta 2009 m. susijungus dviem Japonijos kompiuterinių žaidimų kompanijoms „Tecmo“ ir „Koei“. 2014 m. įmonė persivadino į „Koei Tecmo“.

## Istorija
1964 m. įkurta įmonė „Teikoku Kanzai“ pavadinimu ir specializavosi švaros priemonių prekyboje pastatų priežiūrai. 1977 m. įmonė pasivadino į „Tehkan“ ir perorientavo veiklą į pramoginių mechanizmų prekybą, vėliau pradėjo platinti žaidimų automatus. 1980 m. sukūrė pirmąjį arkadinį žaidimą „Pleiads“. Tuo pačiu metu egzistavo kita įmonė panašiu pavadinimu „Tehkan Electronics“, kuri buvo įsteigta 1967 m. „Japan Yacht“ pavadinimu, iš pradžių specializavosi valčių gamyboje ir taip pat persiorientavo į elektronikos ir arkadinių žaidimų sritį. Abi kompanijos susijungė 1985 m. ir 1986 m. persivadino į „Tecmo“.

„Koei“ buvo įkurta 1978 m. ir pagarsėjo 1982 m. žaidimais „The Dragon & Princess“ (RPG žanro) ir „Night Life“ (eroge žanro). Vėliau kompanija pradėjo garsėti istorinio žanro taktiniais žaidimais „Romance of the Three Kingdoms“ ir „Dynasty Warriors“.

2008 m. „Square Enix“ pateikė pasiūlymą įsigyti „Tecmo“, tačiau „Tecmo“ savininkai priėmė sprendimą susijungti su „Koei“. Sandorio vertė vertinama 207 mln. JAV dolerių.

„Koei Tecmo“ užsiima tiek kompiuterinių žaidimų gamyba, tiek jų platinimu ir leidyba pasauliniu mastu. Pagrindinės kompanijos studijos:
* „Team Ninja“ (įkurta 1995 m. „Tecmo“, žinoma dėl veiksmo „Ninja Gaiden“ ir muštynių „Dead or Alive“ žaidimų serijų); 
* „ Omega Force“ (įkurta „Koei“, žinoma dėl istorinių „Dynasty Warriors“, „Samurai Warriors“ ir kitų žaidimų serijų).

## Nuorodos
* giantbomb.com apie „Tecmo“
* giantbomb.com apie „Koei“ 
* „Koei Tecmo“ žaidimų sąrašas IGN tinklalapyje
Salomon

**„Salomon“** – sporto prekių bendrovė, besitelkianti ekstremalaus sporto pramonėje.

1947 m. Georges Salomon įsteigęs savo įmonę padarė perversmą slidžių pramonėje, jo įvairios naujovės pasiūlytos slidžių rinkoje leido ir mažiau pasiturintiems bei prityrusiems mėgėjams mėgautis slidinėjimo džiaugsmu, apsaugojo juos nuo daugybės traumų.

1997 m. „Salomon“ bendrovė turėjo 1600 darbuotojų, apyvarta siekė 653 milijonus eurų. Tais pačiais metais Georges Salomon pardavė savo verslą „Adidas“ bendrovei už 1,2 milijardą eurų kartu su „Arc'teryx“ ir kitais pastarajai bendrovei priklausiusiais prekės ženklais. 2005 m. mažėjant verslo pajamoms „Amer Sports“ įsigijo „Adidas-Salomon“ padalinio valdomus prekės ženklus už 485 milijonus eurų. 2016 m. įmonėje dirbo 2800 darbuotojų, apyvarta padidėjo iki daugiau nei 800 mln. eurų

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Salomon TV
Agliuona

**Agliuona** – upelis Lietuvoje, Jurbarko rajone; Snietalos kairysis intakas. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10012155. 

Išteka Terespolio kaimo apylinkėse, apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Veliuonos. Teka šiaurės vakarų kryptimi Karšuvos žemuma per Dubinskių, Klapatinės, Paagliuonių ir Pasnietalių kaimus. Įteka į Snietalą 6,8 km nuo jos žiočių. Priklauso Nemuno mažųjų intakų baseinui.

Turi bevardį dešinįjį intaką (vandentakio kodas – 10012156) 1,4 km atstumu nuo žiočių.

## Šaltiniai
Washington Stecanela Cerqueira

**Washington Stecanela Cerqueira** (g. 1975 m. balandžio 1 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2002 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
França

**Fransoaldas Sena da Soza** (*Françoaldo Sena de Souza*; g. 1976 m. kovo 2 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2000–2002 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Rôni

**Ronielitonas Pereira Santošas** (*Roniéliton Pereira Santos*; g. 1977 m. balandžio 28 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1999 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Antônio Carlos Zago

**Antonijus Karlošas Zagas** (* Antônio Carlos Zago*; g. 1969 m. gegužės 18 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–2001 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Paulo César Tinga

**Paulas Sezaras Fonseka do Nasimentas** (*Paulo César Fonseca do Nascimento*; g. 1978 m. sausio 13 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2007 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Valdo Filho

**Valdas Kandidas Filjas**, žinomas kaip **Valdo** (*Valdo Cândido Filho*, g. 1964 m. sausio 12 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1993 m.

## Pasiekimai
**Grêmio**
* Campeonato Gaúcho: 1985, 1986, 1987, 1988 m.

**Benfica**
* Primeira Liga: 1988–89, 1990–91 m.
* Taça de Portugal: 1995–96 m.
* Supertaça Cândido de Oliveira: 1989 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2 vieta – 1989–90 m.

**Paris Saint-Germain**
* Ligue 1: 1993–94 m.
* Coupe de France: 1992–93, 1994–95 m.
* Coupe de la Ligue: 1994–95 m.

**Cruzeiro**
* Campeonato Mineiro: 1998 m.
* Recopa Sudamericana: 1999 m.
* Copa Centro-Oeste: 1999 m.

**Brazilija**
* Copa América: 1989 m.
* Panamerikos žaidynės: 1987 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Ramon Menezes Hubner

**Ramonas Menezesas Hubneris** (g. 1972 m. birželio 30 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2001 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Ksantas (Turkija)

**Ksantas** (, , , lik. *Arñna*) – senovinis miestas Mažosios Azijos pusiasalio pietvakariuose, Ksanto upės pakrantėje, netoli Viduržemio jūros. Yra dabartinėje Turkijoje, Antalijos ile, prie Kynyko miestelio.

Ksantas yra senovės Likijos žemėje, įkurtas likiečių I tūkstm. pr. m. e. Ksantą 546 m. pr. m. e. nusiaubė persai. IV a. pr. m. e. miestą užkariavo Aleksandras Makedonietis, prasidėjo sparti helenizacija. Nuo 190 m. pr. m. e. įėjo į Likijos laisvųjų miestų sąjungą. 42 m. pr. m. e. Ksantą užėmė Bruto vadovaujami romėnai. Marko Antonijaus valdymo metu miestas atstatytas. Atėjus krikščionybei tapo vyskupijos centru, vėliau nunyko.

Ksantas yra svarbi archeologinė vietovė. Čia rasta daug įrašų, užrašytų menkai žinoma likiečių kalba. Tarp svarbiausių archeologinių Ksanto objektų yra Nereidės paminklas (Likijos laikotarpio skulptūrinis antkapis, dabar Britų muziejuje), bareljefais puoštas Pajavos kapas (Likijos laikotarpis, dabar Britų muziejuje), Harpijos kapas (archajinio graikų stiliaus antkapinis piliorius iš V a. pr. m. e.), Ksanto obeliskas (stela su įrašais likiečių ir graikų kalbomis), romėnų amfiteatras, graikų teatras ir kitų statinių griuvėsiai.

1988 m. Ksantas su gretimu Letono miestu įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Galerija

Xanthos_ruins.jpg|Ksanto liekanos
Lycian_sarcophagus_at_Xanthos02.jpg|Sarkofagas
Nereid Monument Xanthos.JPG|Nereidės paminklas iš Ksanto
Xanthian Obelisk, south side.jpg|Ksanto obeliskas su įrašais likiečių kalba


## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Hatuša, hetitų sostinė (1986)
* : Arslan Tepės pilkalnis (2021)
* : Gordijas (2023)
* : Sardai ir Bin Tepės Lidijos pilkapiai (2025)
Pabėgimas iš Šoušenko

**Pabėgimas iš Šoušenko** () – 1994 m. JAV draminis filmas, sukurtas remiantis Stephen King novelės „Rita Heivort ir pabėgimas iš Šoušenko“ motyvais. Filmo režisierius – Frank Darabont.

„Pabėgimas iš Šoušenko“ buvo nominuotas septyniose „Oskarų“ kategorijose, tarp kurių ir geriausio filmo, tačiau nelaimėjo nė vieno apdovanojimo.

## Siužetas

Endis Diufrenas (akt. Tim Robbins) – nekalbus, tačiau ambicingas vyras, sėkmingai kopiantis bankininko karjeros laiptais. Tačiau santykiai su žmona jam klostosi ne taip sėkmingai – ji siekia skyrybų ir jau užmezgė romaną su kitu vyru. Po to, kai žmona kartu meilužiu buvo nušauti, Endžiui pareiškiami įtarimai dėl žmogžudystės. Negalėdamas įrodyti nekaltumo, jis yra nuteisiamas. Endžiui skiriamos dvi bausmės kalėti iki gyvos galvos Šoušenke,  viename iš prasčiausią reputaciją turinčių JAV kalėjimų. Šoušenko Endis nuo pat pradžių susiduria su gausybe problemų, be to, patiria „seserų“ gaujos smurtą. Endis taip pat susipažįsta su kaliniu, visų vadinamu Redu (akt. Morgan Freeman), abu greitai tampa gerais draugais.

Pasisiūlydamas tvarkyti kalėjimo direktoriaus finansinius reikalus, Endis užsitikrina jo paramą. Pasinaudodamas parama, Endis padeda senyvo amžiaus kaliniui Bruksui (akt. James Whitmore) suremontuoti biblioteką. Po kurio laiko Endis stoja į pagalbą kalėjimo direktoriui Nortonui (akt. Bob Gunton) vykdant finansines aferas, tačiau kartu ir susikuria naują tapatybę, kuria galėtų prisidengti pabėgęs iš kalėjimo.

Vėliau pasirodo naujas kalinys Tomis Viljamsas (akt. Gil Bellows), greitai susidraugaujantis su Endžiu ir Redu. Iš Tomio Endis išgirsta apie kalinį iš kito kalėjimo, prisipažinusį, kad jis įvykdė tą žmogžudystę, už kurią Endis buvo nuteistas. Šią žinią Endis perduoda Nortonui, kuris sureaguoja neigiamai ir skiria jam kalėti du mėnesius vienutėje. Paskui Nortonas įsako nužudyti Tomį ir viską sufabrikuoti taip, kad atrodytų, jog Tomis bandė pabėgti iš kalėjimo.

Endis papasakoja Redui apie planus nuvykti į Zihuatenecho kaimą Meksikoje, jei jam kada nors pavyktų ištrūkti iš kalėjimo. Redas tuo abejoja, tačiau pažada Endžiui nukakti prie ypatingojo medžio ir rasti laišką, paslėptą Endžio, jei tik išeitų į laisvę.

Filmo pabaigoje Endžiui pavyksta pabėgti iš kalėjimo tuneliu, kurį jis per 18 metų įsirengė sienoje. Jis pasinaudoja savo naująja tapatybe, susikurta kalėjime, ir papasakoja policijai apie pinigų plovimo aferas, vykdomas Šoušenke. Policijai atvykus suimti kalėjimo direktoriaus, šis nusižudo, siekdamas išvengti bausmės.

Galiausiai Redas paleidžiamas į laisvę ir suranda Endžio paslėptą laišką. Po to jis nuvyksta į Meksiką pas Endį, kur jiedu džiaugsmingai susitinka.
Antoine Griezmann

**Antuanas Grizmanas** (g. 1991 m. kovo 21 d.) – Prancūzijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Ispanijos La Liga klube „Atlético de Madrid“.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo 2009 m. Real Sociedad de Fútbol klube. Tame sezone su komanda laimėjo Segunda División lygą. Per penkis sezonus sužaidė 201 rungtynes ir pelnė 52 įvarčius. Už €30 milijonų 2014 m. buvo parduotas Atlético de Madrid klubui.

Griezmann atstovavo Prancūzijos U-19, U-20 ir U-21 jaunimo rinktinėms. 2010 m. atstovaudamas Prancūzijos iki 19 metų rinktinei, padėjo laimėti UEFA Europos U-19 čempionatą. 2014 m. debiutavo Prancūzijos rinktinėje. Žaidė 2014 m. FIFA pasaulio taurėje bei UEFA Euro 2016 m. čempionate. Pastarajame įmušęs 6 įvarčius laimėjo „auksinį batelį“. 2018 m. pasaulio čempionate įmušė 4 įvarčius ir pelnė sidabrinio batelio apdovanojimą.

2016 ir 2018 m. prancūzas pateko į Ballon d'Or apdovanojimo trejetukus.

2024 m. rugsėjo 30 d. pranešė baigiantis karjerą rinktinėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;Real Sociedad
* Segunda División: 2009–10 m.
;Atlético Madrid
* Supercopa de España: 2014 m.
* UEFA Europos lyga: 2017–18 m.
* UEFA Super taurė: 2018 m.
;Barcelona
* Copa del Rey: 2020–21 m.
;
* Pasaulio futbolo čempionatas: 2018 m., sidabras – 2022 m.
* Europos futbolo čempionatas: 2 vieta – 2016 m.
* UEFA Tautų lyga: 2020–21 m.
* UEFA Europos U-19 čempionatas: 2010 m.
;Asmeniniai
* Geriausias La Liga žaidėjas: 2016 m.
* Prancūzijos metų futbolininkas: 2016 m.
* Ballon d'Or 3 vieta: 2016 m.
* Ballon d'Or 3 vieta: 2018 m.
* UEFA Europos futbolo čempionatas auksinis batelis: 2016 m.
* UEFA Europos futbolo čempionatas turnyro žaidėjas: 2016 m.
* UEFA Europos futbolo čempionatas turnyro komanda: 2016 m.
* UEFA metų komanda: 2016 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Briugenas

**Briugenas** (, kitaip ***Tyskebryggen*** arba ***Hansabryggen***) – 62 (61) medinių pastatų kompleksas, išsidėstęs palei rytinę fjordo krantinę Bergeno miesto centre, Norvegijoje. 1979 metais įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 

Pavadinimas kilo iš norvegų kalbos žodžio *bryggen* – „prieplauka, krantinė“, o *Tyskebryggen* reiškia „vokiška prieplauka“, *Hansabryggen* – „Hanzos prieplauka“.

## Istorija

Bergeno miestas buvo įkurtas apie 1070 m. norvegų karaliaus Olafo Kyrės. Nuo XIII a. vidurio pradėjo keltis užsieniečiai, ilgainiui jų kiekis žymiai padidėjo. Atvykdavo anglų, olandų, bet daugiausia – vokiečių. 1350 m. čia įsikūrė Hanzos sąjungos atstovybė (kontora), pirkliai ir klerkai palaipsniui įsikurdavo krantinės pastatuose, miestas tapo svarbiu prekybos uostu. Uoste vietinė produkcija (žuvys ir žuvų bei žemės ūkio produktai, mediena) buvo keičiama į užsienio šalių prekes (pavyzdžiui, grūdus, salyklą, miltus, alų). 1754 m. pirklių kontora uždaryta, kai vokiečių kilmės žvejų ir laivų savininkų pageidavimu buvo įkurtas Norvegijos prekybos postas.

Antrojo pasaulinio karo metais Bergenas buvo okupuotas nacių. 1944 m. balandžio mėn. nacių konfiskuotas olandų laivas *Voorbode*, naudotas kariniams tikslams, sugedo plaukiant Oslo link, todėl buvo nukreiptas į Bergeno uostą atlikti remonto darbus. Nors ir laivas buvo pakrautas 124 t sprogmenų, jis vis tiek įplaukė į uostą, o balandžio 20 d., 8:39 ryto, užsidegė ir sprogo, smarkiai apgadindamas 183 pastatus, tarp jų – ir Briugeno.

## Architektūrinis paveldas
Per šimtmečius Briugenas yra nukentėjęs nuo gaisrų daugybę kartų ir po kiekvieno gaisro jis būdavo atstatomas kruopščiai pagal buvusias konstrukcijas, laikantis tradicijų, naudojant tuos pačius statybų metodus ir medžiagas, todėl šiandien pastatai atrodo beveik taip pat, kaip atrodė po 1702 m. gaisro. Siauros ir ilgos eilės dviejų–trijų aukštų pastatų, atskirtų medinių pasažų, atliekančių vidinio kiemo funkciją, išsaugojo originalią kompaktiško viduramžių miesto struktūrą. Eilės eina statmenai kranto linijai, o pastatuose yra išlikę daiktų, iliustruojančių viengungių vokiečių pirklių gyvenimo ir darbo sąlygas.

Pastatai pastatyti derinant tradicinę rąstinę konstrukciją su horizontaliai medinėmis plokštėmis dengtų sijų konstrukcija. Kraigai smailūs, šonu atsisukę į uostą. Stogai originaliai dengti čerpėmis, tačiau kai kurie padengti metaliniais lakštais, kadangi po sprogimo prieplaukoje teko skubiai remontuoti pastatus.

Kiekvieno pastato galinėje dalyje yra ugniai atsparus nedidelis akmeninėmis sienomis sandėlis įvairioms vertingoms prekėms saugoti, o kitos patalpos pritaikytos čia gyvenusių Hanzos pirklių poreikiams. Žiemą vokiečiai apsigyvendavo mažuose individualiuose mediniuose namuose.

## Galerija

Bryggen in Bergen by Knud Knudsen abt 1866.jpg|Briugenas apie 1866 m.
Hanseviertel Bergen.jpg|Priekiniai pastatai
Bergen by night.jpg|Bergenas naktį
Bergen Hanseviertel II.jpg


Šiandien priekiniuose Briugeno pastatuose įsikūrę restoranai ir suvenyrų parduotuvės, pakrantės apylinkėse daugybė turistų, tačiau šiek tiek tolėliau aplinka ramesnė ir primena laikus, kai Briugene dar gyveno Hanzos pirkliai.

## Šaltiniai
Ivo Ulich

**Ivas Ulichas** (g. 1974 m. rugsėjo 5 d.) – buvęs Čekijos futbolininkas, rungtyniavęs Čekijos rinktinėje.

## Karjera
Rungtyniavo gimtinėje, o 2001 m. persikėlė į Vokietiją. 2005 m. rungtyniavo Japonijoje.

2006–2009 m. priklausė Dynamo Dresden.

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–2000 m. 1997 m. debiutavo nacionalinėje komandoje.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Hernán Gaviria

**Hernanas Gavirija** (g. 1969 m. lapkričio 27 d. – m. 2002 m. spalio 24 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

## Karjera

2002 m. spalio 24 d., Deportivo Cali treniruotės metu, Hernanas Gavirija kartu su komandos draugu Džiovaniu Kordoba buvo nutrenktas žaibo.

## Karjera rinktinėje

Nacionalinėje komandoje žaidė 1993–1999 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ever Palacios

**Ever Palacios** (g. 1969 m. sausio 18 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Rungtyniavo Deportivo Cali, Atlético Nacional.

Vėlesniais metais persikėlė į Japoniją. Atstovavo Shonan Bellmare, Kashiwa Reysol klubams.

Grįžęs į Kolumbiją 2005–2011 m. atstovavo Boyacá Chicó.

## Karjera rinktinėje
Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–1998 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Hamilton Ricard

**Hamilton Ricard** (g. 1974 m. sausio 12 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

## Karjera
Kareją pradėjo gimtinėje. Netrukus išvyko į Europą. Rungtyniavo Anglijos, Japonijos, Rusijos, Kipro klubuose.

## Karjera rinktinėje
Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2000 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Julián Estiven Vélez

**Julián Estiven Vélez** (g. 1982 m. vasario 9 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Rungtyniavo Deportes Quindío, Deportivo Pereira, Atlético Nacional.

2010–2012 m. atstovavo Ulsan Hyundai (Pietų Korėja). 

2013 m. persikėlė į Japoniją. Žaidė Vissel Kobe, Jeju United, Tokushima Vortis.

## Karjera rinktinėje
Nacionalinėje komandoje žaidė 2006–2008 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Dezideras Adomas Chlapovskis

**Dezideras Adomas Chlapovskis**  gimė (, 1788 m. gegužės 23 d. – 1880 m. kovo 27 d.) Lenkijoje – žymus Lenkijos generolas ir agronomas.

## Biografija

Gimė Kosciano seniūno Juozapo Chlapovickio šeimoje. Mokėsi pijorų kolegiume Radzine. Studijavo karo meną Berlyno artilerijos akademijoje. Kada 1806 metais pradėjo artėti Prūsijos su Napoleonu karas, Chlapovickio tėvas išbraukė iš Prūsijos armijos sąrašų, ir Chlapovickis įstojo į Lenkijos armijos gretas, kuri susiformavo po prūsų sutriuškinimo netoli Jenojaus ir Auerštedto ir Napoleono Berlyno užėmimo. Tarnavo Varšuvos kunigaikštystės armijos 9-ame pėstininkų pulke. Buvo apdovanotas Garbingo Legiono ordinu. Dancigo apgulties metu pateko prūsams į nelaisvę. Buvo išlaivintas po Tilžės taikos sudarymo 1807 metais.

1808 metais buvo iškviestas į Paryžių ir paskirtas Napoleono adjutantu. Dalyvavo Napoleono Ispanijos ir Austrijos kampanijose. Suteiktas imperijos bajoro titulas. 1811–1813 vadovavo raitelių pulkui. Sužeistas Liudeno mūšyje, jis išėjo į atsargą, sugrįžo į savo giminės dvarą ir užsiėmė žemė ūkiu.

Pabūvojęs 1818 –1819 metais Anglijoje ir Škotijoje tikslu susipažinti su tos šalies žemės ūkiu, Chlapovickis laipsnišku pertvarkymu padarė savo dvaro žemes pavyzdžiu Lenkijos dvarininkams. 1821 metais vedė Antoniną Grudzinską, kurios sesuo Joana buvo didžiojo kunigaikščio Konstantino Pavlovičiaus žmona.  

Dalyvavo 1831 metų sukilime, o po sukilimo numalšinimo vėl sugrįžo į žemės ūkį. Prūsijos valdžios už dalyvavimą sukilime įkalintas Štetino tvirtovėje, Chlapovickis parašė čia rašinį apie žemės ūkį („О Rolnictwie“), kuris skaitosi vienu iš geriausių Lenkijos agronomijos literatūros kūrinių.  
## Galerija

Dezydery Chłapowski jako mały dobosz.jpg|Dezideras Adomas Chlapovskis vaikystėje
Antonina z Grudzińskich Chłapowska.jpg|Dezidero Adomo Chlapovskio žmona Antonina Grudzinska
Turew - Chłapowski03.jpg|Dezidero Adomao Chlapovskio dvaras Tureve
Alepinė pušis

**Alepinė pušis** (*Pinus halepensis*) – pušinių (*Pinaceae*) šeimos dekoratyvinis, medieninis, prieskoninis augalas, paplitęs šiaurės Afrikoje, pietų Europoje ir vakarų Azijoje. Iš jo gaminami maisto priedai (kvėpikliai), gaunamos dervos.

Alepinės pušys užauga iki 15-25 m aukščio, kamieno diametras iki 60 cm.  Lapai spygliški, labai ploni, poromis, 6-12 cm ilgio. Kankorėžis 5-12 cm ilgio ir 2-3 cm pločio. Sėklos 5-6 mm ilgio su 20 mm sparneliais. Sėklas išnešioja vėjas.

Alepinė pušis labai panaši į uolinę pušį (*Pinus brutia*), kanarinę pušį (*Pinus canariensis*) ir pajūrinę pušį (*Pinus pinaster*).


Cono florífero femenino (Pinus halepensis).JPG|Spygliai
Pinus halepensis 03.JPG|Sėklos
Pinus halepensis cone La Predrera.jpg|Kankorėžis
PikiWiki Israel 6550 Plants of Israel.jpg|Kamienas


## Šaltiniai
Janas Nepomukas Malachovskis

Grafas **Janas Nepomukas Malachovskis** (; 1765 m., Konskas – 1822 m., Lvovas) – Lenkijos aristokratas ir politinis veikėjas, Opočno seniūnas (1783), Karūnos didysis referentas (1792–1795), masonas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Malachovskių giminės atstovas, herbo „Nalencz“ savininkas. Lenčicos ir Seradzo vaivados Mikalojaus Malachovskio (1730–1784) vyresnysis sūnus nuo santuokos su Mariana Eva Mencinska. Jaunesnysis brolis – Brigados generolas Stanislavas Aleksandras.

1785 metais Janas Nepomukas Malachovskis tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. 1786–1787 metais – Karūnos tribunolo maršalka Piotrkuve, 1788–1792 metais – Ketverių metų seimo pasiuntinys (deputatas).

1789–1792 metais Janas Nepomukas Malachovskis buvo įgaliotasis ambasadorius Drezdene. 1792–1795 metais – Karūnos didysis referentas, 1794 metais dalyvavo Kosciuškos sukilime. Laikinoji vyriausybė Janą Malachovskį paskyrė Mazovijos kunigaikštystės kriminalinio teismo teisėju. 1807 metais buvo paskirtas Varšuvos kunigaikštystės Laikinosios vyriausybės iždo direktoriumi, po to buvo išrinktas apeliacinio tribunolo prezidentu. Nuo 1810 metų vykdė senatoriaus-kašteliono funkcijas Varšuvos kunigaikštystėje, po to senatorius vaivada Lenkijos karalystėje.

Buvo palaidotas Ličakovo kapinėse, Lvove.

## Šeima
1794 metais vedė Rozaliją Svidzinską, nuo santuokos su kuria turėjo du sūnus ir dvi dukteris:

* Vladislavvas Ignotas (1800–1870), buvo vedę savo giminaitę Gortenziją Malachovską, Liudviko Malachovskio (1783–1856) ir Liudvikos Komar dukterį.
* Sesilija
* Elena
* Stanislavas (1794–1883), Lenkijos emigrantas ir rašytojas, 1830–1831 metų sukilimo dalyvis.
Arley Dinas

**Arlėjus Dinasas** (g. 1974 m. gegužės 16 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Rungtyniavo América Cali, Deportes Tolima, Deportivo Cali klubuose.

Vėlesniais metais persikėlė į Japoniją, kur žaidė Shonan Bellmare klube.

Netrukus grįžo į Kolumbiją, trumpai žaidė Millonarios FC.

Persikėlė į Argentiną, kur rungtyniavo Boca Juniors klube.

Grįžęs į Kolumbiją atstovavo Deportes Tolima.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2004 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Danilson Córdoba

**Danilsonas Kordoba** (*Danilson Córdoba*, g. 1986 m. rugsėjo 6 d.) – buvęs Kolumbijos futbolininkas, rungtyniavęs Kolumbijos rinktinėje.

## Karjera

Karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo Independiente Medellín. 

Vėlesniais metais persikėlė į Japoniją, kur 2009 m. sezone žaidė Consadole Sapporo. 2010–2015 m. sezonuose Nagoya Grampus (jame praleido šešis sezonus), o 2016–2017 m. atstovavo Avispa Fukuoka klubui.

2017 m. sugrįžo į Kolumbiją. Rungtyniavo Independiente Medellín, o 2018 m. žaidė Jaguares de Córdoba.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2007–2008 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Tolupis (Smeltalė)

**Tolupis** – upelis Vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajono savivaldybėje; Smeltalės kairysis intakas. Priklauso Lietuvos pajūrio upių baseinui. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 20010340.

Išteka Galčių kaimo apylinkėse, apie 5 km į pietvakarius nuo Gargždų. Teka per laukus vakarų kryptimi, vaga ties viduriu ištiesinta. Įteka į Smeltalę 10,9 km nuo jos žiočių.

## Etimologija
Pavadinimas galbūt kilęs iš asmenvardžių *Tolis, Talis*, nors pastarieji labiau telkėsi plote į šiaurę nuo Klaipėdos, Kretingalės seniūnijoje. Panašu, kad pavadinimas atsiradęs tik tarybiniu laikotarpiu, lyginant žemėlapius ir kitus duomenis, atrodo, kad tai naujas *Šilupio* vardas.

## Šaltiniai
Siaurapjūklis

**Siaurapjūklis** – elektrinis arba rankinis įrankis, sudarytas iš korpuso, geležtės (*pjūklelio*), ir jeigu siaurapjūklis yra elektrinis, variklio.

Bevielis (*belaidis*) siaurapjūklis yra pranašesnis už įprastą elektrinį siaurapjūklį, tuo, kad bevielis siaurapjūklis gali pjauti didesnius nei 45 laipsnių kampus.

## Istorija
1946 m. Albert Kaufmann, Scintilla AG kompanijos inžinierius, įsikurusios Zoloturne, Šveicarijoje, pakeitė savo žmonos siuvimo mašinos adatą geležte. 1947 m., po Kaufmanno išradimo patobulinimo, Scintilla pradėjo gaminti siaurapjūklius pavadintus „Lesto siaurapjūklis“. 1954 m. Bosch nusipirko Scintilla ir 1964 m. siaurapjūkliai „Lesto“ buvo pervadinti į Bosch.

## Nuorodos
Kampinis šlifuoklis

**Kampinis šlifuoklis **– įrankis, skirtas šlifuoti bei pjauti metalui ir akmeniui. Kampiniai šlifuokliai dažniausiai varomi elektra, tačiau pasitaiko ir modelių, varomų benzinu ar suspaustu oru. Kampiniuose šlifuokliuose naudojami įvairių tipų apvalūs šlifavimo diskai, plonesni – pjovimui, o storesni – šlifavimui; prie kampinio šlifuoklio taip pat gali būti tvirtinami ir vieliniai šlifavimo šepečiai. Kampinių šlifuoklių esama įvairios galios – nuo 500 iki 2000 W, o disko dydis gali siekti nuo 115 iki 230 mm. Šlifavimo diskai dažniausiai keičiami pasitelkus reguliuojamąjį raktą, tačiau jei naudojamos specialios veržlės, tą galima atlikti ir be papildomų įrankių. Mažesnius šlifuoklius, kurių diskas siekia daugiausia 125 mm, galima laikyti viena ranka, o didesniems laikyti reikia dviejų rankų. Aplink diską būna įtaisytas gaubtas, skirtas apsaugoti nuo kibirkščių. Dirbti su kampiniu šlifuokliu dažnai rekomenduojama užsidėjus apsauginius akinius.
Elektrinis oblius

**Elektrinis oblius** – elektrinis įrankis, skirtas medienos obliavimui.

Elektrinio obliaus pirmtakas buvo medinis oblius su aštriu peiliu – rankinis įrankis, kuris buvo vertinamas šimtmečiais, dailidės pasididžiavimas, perduodamas iš kartos į kartą. Šiuolaikinis elektrinis oblius naudojamas medžio sluoksniui greitai pašalinti, sulyginti ką tik nupjautą lentą ar rąstą. Medžio drožlės darbo metu patogiai išmetamos per šoną. Beveik visi modernūs elektriniai obliai leidžia šalinti skiedras į vieną iš pasirinktų pusių (kairę arba dešinę). Jeigu oblius turi dulkių nusiurbimo atvamzdį, prie jų galima prijungti ir maišelį drožlėms arba nusiurbimo sistemą.

## Charakteristikos

Priklausomai nuo elektrinių įrankių gamintojo ir konkretaus modelio, obliai sukami 0,5-2,3 kW galios variklių. Įrankiai viršijantys 1 kW paprastai yra skirti profesionalams. Didžiausias obliavimo gylis, arba nuimamos medienos sluoksnio storis, siekia nuo 1,5 iki 9 mm. Šį gylį galima reguliuoti bene visuose šiuolaikiniuose obliuose.

Be laidinių elektrinių oblių (220–230 V) rinkoje egzistuoja ir akumuliatoriniai modeliai (18 V). Belaidžiai obliai yra patogesni ir mobilesni.

Saugiam darbui atlikti naudojami apsauginiai akiniai, antveidžiai, ausinės.

## Nuorodos

*  Į ką atkreipti dėmesį renkantis elektrinį oblių? (''delfi.lt/daraupats'')
Armando Sadiku

**Armando Sadiku** (g. 1991 m. gegužės 27 d.) – Albanijos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Albanijos rinktinei.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo 2007 m. Albanijos pirmojo diviziono KF Turbina Cërrik jaunimo komandoje. 2008–2009 m. sezone žaidė pagrindinės komandos sudėtyje. Yra žaidęs KS Gramozi Ersekë, KF Elbasani, FC Locarno, FC Lugano futbolo klubuose. Nuo 2014 m. priklausė FC Zürich. 2016 m. nuomos pagrindais buvo skolinamas FC Vaduz.

## Rinktinė
; Albanijos U-19 rinktinė
2010 m. pakviestas atstovauti Albanijos U-19 rinktinei UEFA iki 19 m jaunimo čempionato atrankoje. Sužaidė tik kartą. 

; Albanijos U-21 rinktinė
2011 m. rugsėjo 7 d. – 2013 m. UEFA Europos iki 21 m rinktinių čempionato atrankoje – pelnė du įvarčius prieš Moldavijos U-21 rinktinę. Iš viso Albanijos U-21 rinktinės sudėtyje sužaidė šešerias rungtynes bei pelnė septynis įvarčius.

; Albanijos rinktinė
2012 m. vasario 29 d. debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Gruziją. 

Pirmąjį įvartį pelnė 2012 m. rugsėjo 7 d., 2014 m. pasaulio čempionato atrankoje prieš Kiprą. Rungtynės baigėsi 3–1 albanų naudai.

2015 m. spalio 11 d., paskutinėse atrankos rungtynėse, 59-tą min. buvo pakeistas, o 76-tą min pelnė pergalingą įvartį, padėjusį Albanijai patekti į UEFA Euro 2016 m. čempionatą.

2016 m. birželio 19 d. Parc Olympique Lyonnais, Lione, pelnė vienintelį rungtynių įvartį prieš Rumuniją. Tapo pirmuoju albanu, pelniusiu pirmąjį įvartį UEFA Europos futbolo čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* Globalsportsarchive
Makita

**Makita** – stambi japonų rankinių įrankių gamintoja.

Asortimente turi ~2000 skirtingų modelių elektrinių ir benzininių įrankių, jiems skirtus priedus.

## Istorija
1915 m. Masaburo Makita su trimis draugais Nagojoje įsteigė elektrinių variklių ir generatorių gamybos kompaniją. Pradžioje jie gamino ir taisė elektrinius variklius, transformatorius ir apšvietimo įrenginius. 1958 m. firma pristatė pirmąjį elektrinį rankinį instrumentą. Tai buvo pirmasis pasaulyje elektrinis oblius.

Šeštajame dešimtmetyje „Makita“ buvo pirmoji, kuri savo įrankiuose panaudojo naujo tipo variklius be šepetėlių.

1969 m. pirmoji pasaulyje pagamino akumuliatorinį gręžtuvą. 1978 m. - pirmąjį gręžtuvą su NiCd baterijomis. 1981 m. pagamino pirmąjį pneumatinį vinių kalimo įrankį.

Gamintojo fabrikai veikia ir JAV, Kinijoje, Vokietijoje, Didžiojoje Britanijoje, Rumunijoje, Brazilijoje. 2012 m. kompanijos apyvarta siekė 2,9 mlrd. JAV dol. 

## Gaminiai
Su kitais įrankių gamintojais konkuruoja ne įrankių modifikacijų skaičiumi, o galimybe pritaikyti tą patį įrankį įvairiems darbams.

Garsėja savo gaminamais suktuvais, gręžtuvais, staklėmis, diskiniais pjūklais, universaliais įrankiais, kampiniais šlifuokliais. Be to, dalis „Makita“ įrankių parduodami be akumuliatorių, nes tos pačios įtampos akumuliatoriai lengvai pritaikomi skirtingų modelių „Makita“ įrankiams. Įrankio savininkams tai patogu, kai turimus skirtingus „Makitos“ įrankius neplanuojama naudoti vienu metu.

Akumuliatorinių įrankių srityje „Makita“ išplėtojo baterijos įkrovimo sistemą, paremtą ličio jonų baterijomis. Optimalų baterijų įkrovimą užtikrina akumuliatoriaus ir kroviklio palaikomas skaitmeninis ryšys. Kroviklio parenkamas krovimo režimas sutrumpina baterijos įkrovimą iki 22 min., prailgina baterijos naudojimo trukmę.

## Maktec
2002 m. Azijos rinkai sukurtas antrasis „Makita“ prekės ženklas „Maktec“ „Maktec“ įrankiai irgi skirti buitiniam ar profesionaliam naudojimui, bet yra pigesni.

## Šaltiniai
1919–1939 m. žemės reforma

**1919–1939 m. žemės reforma** – Lietuvoje tarpukariu vykdyta žemės reforma, kurios pagrindinis tikslas buvo išdalinti dvarams priklausiusią žemę bežemiams ir mažažemiams valstiečiams.

## Projektas
Iki reformos dvarų valdos sudarė 1384 tūkst. ha Lietuvos teritorijos, t. y., apie 26 % visos 1919 m. visos valstybės teritorijos. Po Pirmojo pasaulinio karo dalis Lietuvos dvarų buvo apleisti ar sunaikinti savininkams pasitraukus dėl karo, kas lengvino dvarų žemės nusavinimą. Be to, kai kurie dvarininkai buvo sulenkėję ir nusiteikę prieš Lietuvos nepriklausomybę.

1919 m. sausio 1 d. Mykolo Krupavičiaus pirmininkaujamas Lietuvos krikščionių demokratų partijos Centro komitetas nusprendė, jog dvarų žemės išdalijimas turi būti pradėtas vykdyti dar iki Steigiamojo Seimo pirmojo susirinkimo. Pasiūlymą vasario 21 d. priėmė Antroji Lietuvos valstybės konferencija, vykusi Kaune. Krikščionys demokratai, Tautininkų sąjunga ir Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga pasisakė už nusavintos žemės atidavimą į nuosavybę, Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija ir Lietuvos socialdemokratų partija pasisakė už suvalstybintos žemės nuomą bežemiams ir mažažemiams. Krikščionys demokratai ir tautininkai pasisakė už atlygintiną žemės nusavinimą, socialistai liaudininkai reikalavo nusavinti neatlygintinai. M. Krupavičiaus ir A. Rimkos paruoštas reformos projektas buvo išnagrinėtas Steigiamajame Seime. 1922 m. balandžio 3 d. paskelbtas Žemės reformos įstatymas (priimtas vasario 15 d.), kuriame nurodyta nusavinti didesnių kaip 80 ha ūkių žemę, savininkams paliekant 80 ha minimumą, už nusavinimą skirti kompensacijas. Taip pat numatyta nusavinti ir išdalinti kitų šalių kariuomenėse tarnavusių ar prieš Lietuvos nepriklausomybę veikusių savininkų valdas.

1929 m. įstatymu nenusavinamos ūkių žemės minimumas padidintas iki 150 ha. Tokiu būdu dvarų savininkams palikta apie 82,7 tūkst. ha.

## Reformos vykdymas
1923 m. M. Krupavičius paskirtas žemės ūkio ministru. Reformos vykdymui sukurtas Žemės ūkio ministerijos Žemės reformos departamentas. Pirmiausia išdalintos didesnės nei 150 ha valdos. Žemė nusavinta su pastatais, tačiau įmonės nenusavintos. Iš suvalstybintos žemės buvo formuojami 8-20 ha ūkiai, visų pirma išdalinti bežemiams ir mažažemiams, kurių valdos buvo konfiskuotos 1861 m., bei kariams savanoriams. Reformos vykdymo metu nusavinta daugiau nei 75 % dvarininkų žemės.

1940 m. sausio 1 d. valstybiniame žemės fonde buvo likę 5,1 tūkst. ha neišdalintos žemės.

## Nuorodos
* Žemės reformos įstatymo tekstas

## Šaltiniai
Emerson Sheik

**Markošas Pasas de Albukerkė**, dar žinomas, kaip ***Emersonas Šeikas*** (*Márcio Passos de Albuquerque*; g. 1978 m. gruodžio 6 d.) – Brazilijoje gimęs Kataro futbolininkas, rungtyniavęs Kataro rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje žaidė 2008 m.

## Pasiekimai
**Consadole Sapporo**
* J2 League: 2000 m.

**Urawa Red Diamonds**
* J.League taurė: 2003 m.

**Al Ain FC**
* JAE supertaurė: 2009 m.

**Flamengo**
* Campeonato Brasileiro Série A: 2009 m.
* Campeonato Carioca: 2009 m.
* Taça Rio: 2009 m.

**Fluminense**
* Campeonato Brasileiro Série A: 2010 m.

**Corinthians**
* Campeonato Brasileiro Série A: 2011, 2015 m.
* Campeonato Paulista: 2013, 2018 m.
* Copa Libertadores: 2012 m.
* Recopa Sudamericana: 2013 m.
* FIFA pasaulio klubų taurė: 2012 m.

;Asmeniniai
* J.League MVP: 2003 m.
* J.League rezultatyviausias žaidėjas: 2004 m.
* Kataro I-ojo diviziono MVP: 2006 m.
* Copa Libertadores geriausias žaidėjas: 2012 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ľubomír Moravčík

**Ľubomír Moravčík** (g. 1965 m. birželio 22 d.) – buvęs Slovakijos futbolininkas, rungtyniavęs Slovakijos rinktinėje.

## Karjera

Rungtyniavo Slovakijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Škotijoje ir Japonijoje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–2000 m.
## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Globalsportsarchive
Marek Špilár

**Marek Špilár** (g. 1975 m. vasario 11 d. - m. 2013 m. rugsėjo 7 d.) – buvęs Slovakijos futbolininkas, rungtyniavęs Slovakijos rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–2002 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Globalsportsarchive
Ľubomír Luhový

**Ľubomír Luhový** (g. 1967 m. kovo 31 d.) – buvęs Slovakijos futbolininkas, rungtyniavęs Slovakijos rinktinėje.

## Karjera

Karjeros pradžioje rungtyniavo Slovakijoje. Vėlesniais metais buvo išvykęs į Japoniją. 2014 m. atstovavo Urawa Red Diamonds klubui.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1998 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* globalsportsarchive
Petras Opalinskis (1506)

**Petras Opalinskis ** (m. 1506), Kališo (1477) ir Poznanės vėliavininkas (1478), Didžiosios Lenkjos generalinis seniūnas (1480), Poznanės žemės teisėjas (1486–1487), Liondo kaštelionas (1503–1504).

## Biografija
Lenkijos magnatų Opalinskių giminės atstovas, herbo „Lodzia“ savininkas. Santoko kašteliono Petro iš Bninos ir Opalenicos (m. 1469) ir Margaritos iš Gžinos ir Vlaškovicų (m. apie 1512) vyresnysis sūnus. (ум. ок. 1512).

Vykdė Kališo nuo 1477 ir Poznanės vėliavininko nuo 1478 metų pareigas. 1479–1480 metais – Didžiosios Lenkijos generalinio seniūno pavaduotojas. 1480 metais Petras Opalinskis buvo paskirtas Didžiosios Lenkijos generaliniu seniūnu.

1486–1487 metais – Poznanės žemės teisėjas, 1503–1504 metai – Liondzo kaštelionas ir mokesčių rinkėjas Poznanėje (1503).

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs Aną iš Zbonšinio (m. apie 1543), nuo santuokos su kuria buvo penki sūnūs ir trys dukterys:

* Petras (m. 1551), Gniezno kaštelionas (nuo 1535)
* Sebastijonas (1485–1538), karaliaus sekretorius, Poznanės ir Kališo prepozitas
* Janas (m. 1547), Poznanės vėliavininkas, karūnos raikytojas ir Krokuvos opastalininkas
* Lukas (m. 1530)
* Motiejus (m. 1541)
* Katerina Opalinska, Bidoščiaus kašteliono Motiejaus Čarnkovskio (apie 1488–1542) žmona
* Ana Opalinska, Felikso Nepackio žmona
* Magdalena Opalinska, Kristupo Zarembos (m. 1550/1551) žmona

## Literatūra
* „Polski Słownik Biograficzny“ (tom 24, str. 96)

## Nuorodos
Jay Bothroyd

**Džėjus Botroidas** (*Jay Bothroyd*; g. 1982 m. gegužės 5 d.) – Anglijos futbolininkas, rungtyniavęs Anglijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2010 m.

## Šaltiniai
Lassad Nouioui

**Lassad Nouioui** (g. 1986 m. kovo 8 d.) – buvęs Tuniso futbolininkas, rungtyniavęs Tuniso rinktinėje. 

## Karjera

2005 m. pradėjo karjerą Ajaccio (Prancūzija) klube. 2006 m. persikėlė į Châteauroux. 2008 m. perėjo į Deportivo La Coruña (Ispanija). 2012 m. pasirašė sutartį su Celtic (Škotija). Nuo 2013 m. atstovavo Arouca. 2015 m. rungtyniavo FC Tokyo (Japonija). Vėliau karjerą tęsė Club Africain. 2018 m. žaidė CD Toledo.

## Rinktinė
2009 m. debiutavo [[Tuniso vyrų futbolo rinktinė|Nacionalinėje komandoje]

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ziad Tlemçani

**Ziad Tlemçani** (g. 1963 m. gegužės 10 d.) – buvęs Tuniso futbolininkas, rungtyniavęs Tuniso rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė
1990 m. debiutavo Nacionalinėje komandoje.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Gabriel Popescu

**Gabriel Popescu** (g. 1973 m. gruodžio 25 d.) – buvęs Rumunijos futbolininkas, rungtyniavęs Rumunijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1996–1998 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Wilfried Sanou

**Wilfried Sanou** (g. 1984 m. kovo 16 d.) – buvęs Burkina Faso futbolininkas, rungtyniavęs Burkina Faso rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2013 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Petras Firlejus (1619)

**Petras Firlejus ** (? – 1619 m.) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Zavichosto (1609), Bečo (1613) ir Vojničiaus kaštelionas (1614), Liublino vaivada (1617–1619), Parčevo seniūnas.

## Biografija
Lenkijos magnatų Firlejų giminės atstovas, herbo „Lewart“ savininkas. Karūnos didžiojo maršalkos ir Krokuvos vaivados Jano Firlejaus (1521–1574) ir Sofijos Boner (m. 1563) sūnus. Broliai – Mikalojus, Janas, Andžejus ir Henrikas.

Auklėjamas buvo savo tėvo kalvinizmo dvasios, 1581 m. išvyko į Padujos universitetą. Būdamas Italijoje perėjo į Romos katalikų tikėjimą.

Grįžęs į tėvynę Petras Firlejus buvo renkamas pasiuntiniu į 1593 ir 1597 m. seimus. 1600 m. dalyvavo Lenkjos armijos vadovaujamos Karūnos didžiojo etmono Jano Zamoiskio žygyje į Moldavijos kunigaikštystę, 1602 m. dalyvavo kare su švedais Lifliandijoje.

1609 metais Petras Firlejus buvo paskirtas Zavichosto kaštelionu, 1613 m. – Bečo kaštelionu, o 1614 m. tapo Vojnicos kaštelionu. 1617 m. Petras Firlejus gavo Liublino vaivados pareigybę, taip pat jam priklausė Parčevo seniūnija.

## Šeima
Prieš 1599 m. vedė Jadvygą Vlodek (1573–1609), Belzo vaivados Stanislavo Vlodeko ir Elžbietos Zamoiskos dukterį. Vaikai:

* Janas, ksiondzas
* Stanislavas (1600–1634)
* Petras (1601–1650), Kameneco kaštelionas (1649), Terebovlio seniūnas
* Mikalojus (1605–1640), karaliaus rotmistras
* Sofija Firlej (m. prieš 1642), Krokuvos kašteliono ir Karūnos didžiojo etmono Mikalojaus Potockio (1593–1651) žmona.
* Efrosinija Firlej, Liublino taurininko Povilo Lacockio žmona

## Literatūra
* Polski Słownik Biograficzny (t. 7, s. 17).

## Nuorodos
Manjus

**Manjus** () – vedinėje mitologijoje laikomas įtūžio dievybe, įasmenintu įtūžiu (ypač Indros). Manjui skirtos „Rigvedos“ X.83 ir X.84 giesmės. Jis vadinamas Vritros ir Dasjaus nudobėju, priešų trempėju, ginkluotu vėzdu (*vájra*) ar pačiu Indros vėzdu. Jis yra karvedys, Marutų draugas, teikia gerybes, sergsti savo garbintojus. Manjus glaudžiai susijęs su „įkarščiu, kaitra“ (*[[tapas|tápas]]*).

„Šatapatha Brahmanoje“ Manjus prilyginamas Rudrai – kai Pradžapačio ašaros nukritusios ant Manjaus, jis virtęs Rudra.

Žodis *manyu* („tūžmas, siutas, ūpas“) kildinamas iš šaknies *man-/manyate* („mąstyti, (su)prasti, dvasiškai veikti“). Jis susijęs su „Avestoje“ minimais žodžiais *mainyus* („dvasia“), *dus-mainyu-* („priešas, piktamintis“).

## Šaltiniai
Dasjus

**Dasjus** () – vedinės mitologijos būtybė: demonas, arijų priešas, kurį nukauna Indra, iš dangaus į jį žiebdamas ugnį. Kitąsyk jo žudiku vadinamas Soma. Indra ir Soma vadinami epitetu *dásyuhán* („dasjažudis“), o jų kova su dasjais – *dásyuhátya* („dasjažudystė“). Dasjais taip pat vadinama ir priešiškų, demoniškų būtybių aibė.

Kitas sinonimiškas vedose vartojamas žodis – **Dasa** (). Tai demoniškos, priešiškos būtybės ar jų vadas, protėvis. Dasai priešiški arijams, tvenkia upes (*[[Ap (mitologija)|ā́pas]]*), šios kartais vadinamos jų žmonomis. Dasus persekioja ir žudo Indra. „Rigvedoje“ paminėta keletas dasų vardų: Šambara (*śámbara*), Šušna (*śuṣṇa*), Namučis (*namuci*), Piprus (*pípru*), Dhunis (*dhúni*), Čumuris (*cúmuri*), Dribhyka (*dṛbhīka*), Rudhikra (*rudhikrā́*), Anaršanis, Sribinda (*sṛ́binda*), Ilybiša (*ilībiśa*) ir kt.

Dasai, dasjai aprašomi kaip beveidžiai, benosiai (*anā́s*), menkystos (*ádhara*), nežmoniški (*ámānuṣa*), vagys (*dhanín*). Jie priešiški dievams, aukojimui. Paprastai linkstama manyti, kad dasų, dasjų įvaizdis susidaręs iš neindoeuropietiškų tautų, kurias, keldamiesi į Indiją, užkariavę arijai.

Abu žodžiai kildinami nuo šaknų *dās-/dāsati* („duoti“ ?; „būti priešu“ ?) ir *das-* („išvargti, išsekti, silpti, alpti“). Vėliau žodžiu *dāsá* įvardijamas vergas, tarnas.

## Šaltiniai
Florijonas Zebžydovskis

**Florijonas Zebžydovskis** (; ? – 1562) – karaliaus rūmininkas (nuo 1538) ir sekretorius (nuo 1548), Osvencimo kaštelionas ir Krokuvos burgrafas (nuo 1552 m.), Liublino kaštelionas (1554–1562), Sadecko ir Tišoveco seniūnas, Karūnos lauko etmonas (1561–1562).

## Biografija
Karaliaus rotmistro Jano Zebžydovskio (m. iki 1538) sūnus. Nuo 1538 m. buvo rūmininkas prie Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo. 1548 m. gavo karaliaus sekretoriaus pareigybę. 1552 m. Florijonas Zebžydovskis buvo paskirtas Osvencimo kaštelionu ir Krokuvos burgrafu. 1554 m. gavo Liublino kašteliono pareigybę. 1561–1562 m. buvo Karūnos lauko (dvaro) etmonu.

## Šeima
Buvo vedęs Sofiją Dzikovną. Vaikai:

* Mikalojus (1553–1620), Krokuvos generalinis seniūnas (1585), Liublino vaivada (1589), Karūnos didysis maršalka (1596–1601), Krokuvos vaivada (1601–1620), Lanckorono seniūnas. Pagrindinis Zebžydovskio rokošo vadovas.

## Nuorodos
* Dzieje Rodu Zebrzydowskich 

|-