open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bendra bazė

**Bendra bazė** – tranzistorinio signalo stiprintuvo tipas. Pavadinimas kilęs iš to, jog šioje schemoje tranzistoriaus bazės išvadas dažnai įžeminamas ar sujungiamas su metalinėmis masėmis. Ši schema turi mažą įėjimo ir didelę išėjimo varžą. Ji nesustiprina srovės, tačiau gali daug kartų sustiprinti įtampą, taigi ir galingumą.

Įėjimo signalas paduodamas į emiterio išvadą, išėjimo signalas nuimamas nuo kolektoriaus išvado. Dėl tranzistoriaus ypatybių kolektoriaus srovė (per RC) tokioje schemoje beveik lygi (nežymiai mažesnė) nei emiterio srovė (srovės bendros bazės schema nestiprina). Tačiau jei apkrovos varža (RC) pakankamai didelė, ja tokia pati srovė teka tik esant daug didesnei įtampai, nei įėjimo signalo įtampai. Taip schema sustiprina įtampą.

Bendros bazės schema neretai laikoma lengviausiai suprantama ir todėl dažnai būna pirmoji (arba ir vienintelė) pateikiama fizikos vadovėliose. Praktikoje bendros bazės stiprintuvas naudojamas kaip pirmoji kaskada tais atvejais, kai signalo šaltinį būtina apkrauti maža įėjimo varža (pavyzdžiui, kai kurie mikrofonų tipai). Be to, taip įjungtas tranzistorius geriau dirba aukštų dažnių diapazone, todėl bendros bazės schemas galima rasti, pavyzdžiui, ultratrumpųjų bangų imtuvuose. Aukšto dažnio įrangoje neretai svarbu jog ši schema turi labai mažą talpą tarp įėjimo ir išėjimo, nes tarp emiterio ir kolektoriaus atsiduria įžeminta tranzistoriaus puslaidininkio kristalo bazės sritis.

## Charakteristikos
(Lygiagrečios linijos nusako lygiagrečiai sujungtų rezistorių bendrą varžą)

**Įtampos [[stiprinimo koeficientas]]:**

: 
g_m (R_\mathrm{C} \| R_\mathrm{load})\,


Didelis stiprinimo koeficientas pasiekiamas tik jei RC pakankamai didelė ir išėjimas neapkrautas (didelė išėjimo varža).
**[[Įėjimo varža]]:**

: 
R_\mathrm{E} \| {r_\pi  + R_1 \| R_2 \over 1 + \beta_0}.


**Srovės [[stiprinimo koeficientas]]:**

: 
A_\mathrm{vm} {r_\mathrm{in} \over R_\mathrm{load}}


Ši reikšmė paprastai būna artima vienetui.

**[[Išėjimo varža]]:**

: 
R_\mathrm{C}\,


čia:
* g_m = I_\mathrm{C} / V_\mathrm{T}, kur:
** I_\mathrm{C} yra tranzistoriaus kolektoriaus srovė ramybės būvyje (nesant stiprinamo signalo).
** V_\mathrm{T} = kT / q yra „terminis potencialas“, kambario temperatūroje lygus maždaug 25 mV (žr. Google kalkuliatorių).
* \beta_0 = I_\mathrm{C} / I_\mathrm{B} yra tranzistoriaus srovės stiprinimo koeficientas bendro emiterio schemoje (dar neretai žymimas hFE). Jis specifinis kiekvienam tranzistoriui (reikšmė svyruoje nuo 10-15 iki kelių šimtų). Kiekvienam tranzistoriaus tipui garantuojama gamintojo dokumentacijoje nurodyta minimali reikšmė (norint galima ir išmatuoti).
* r_\pi = \beta_0 / g_m = V_\mathrm{T} / I_\mathrm{B}
* R_\mathrm{load} yra apkrovos varža, kuri laikoma lygiagrečia RC.

## Šaltiniai
Šakotajuostis lemūras

**Šakotajuostis lemūras** (*Phaner furcifer*) – nykštukinių lemūrų (*Cheirogaleridae*) šeimos primatas. Paplitęs šiaurinėjs Madagaskaro dalyje.
La Plata (Argentinos miestas)

**La Plata** () – miestas rytų Argentinoje, Buenos Airių provincijos centras; išsidėsčiusi prie La Platos estuarijos žiočių, netoli Buenos Airių. 694,2 tūkst. gyventojų (2007 m.). Tai modernus, gerai suplanuotas miestas, turintis plačius prospektus, daug parkų ir aikščių. La Plata – universitetinis miestas. Gera geležinkelio infrastruktūra, susisiekia su greta esančių giliavandeniu uostu Ensenadoje. Naftos perdirbimas, mėsos pramonė, tekstilė, mašinų gamyba.

1905 m. čia įkurtas La Platos nacionalinis universitetas, 1965 m. – Argentinos teisės universitetas, 1968 m. – La Platos katalikiškasis universitetas. Yra gamtos istorijos muziejus su labai žymiu paleontologijos skyriumi.

## Istorija
Miestas įkurtas 1882 metais, XX a. viduryje kurį laiką buvo vadinamas *Eva Perón* prezidento Chuano Perono žmonos Evos garbei.

## Sportas
* Estudiantes de La Plata – futbolo klubas; rungtyniavo pajėgiausioje šalies futbolo lygoje.
* Club de Gimnasia y Esgrima La Plata – futbolo klubas; rungtyniavo pajėgiausioje šalies futbolo lygoje.

## Nuorodos
* www.laplata.gov.ar
Roma Žakaitienė

**Roma Dovydėnienė-Žakaitienė** (g. 1956 m. gruodžio 2 d. Šiauliuose) – Lietuvos teisininkė, profsąjungų ir politinė veikėja.

## Biografija
1975 m. baigė Šiaulių 5-ąją vidurinę mokyklą, 1981 m. – teisės studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete.

1981–1986 m. Vaikų klinikinės ligoninės juriskonsultė. 1986–1988 m. Lietuvos SSR teisingumo ministerijos vyresnioji juriskonsultė. 1988–1990 m. „Trakų“ visuomeninio maitinimo susivienijimo juriskonsultė.

1990–1992 m. Lietuvos prekybos ir vartotojų kooperacijos darbuotojų profesinių organizacijų sąjungos tarybos pirmininko pavaduotoja. 1992–1999 m. Komercijos ir kooperacijos profesinės sąjungos pirmininkė, nuo 2000 m. garbės pirmininkė. Atstovavo Lietuvos profesinėms sąjungoms tarptautinėse organizacijose.

2000 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narė. 1996–2000 m., 2000–2004 m. ir 2004–2008 m. LR Seimo narė. 2000–2001 m. Europos reikalų komiteto pirmininko pavaduotoja. 2001–2004 m. Algirdo Brazausko Vyriausybėje – LR kultūros ministrė. UNESCO nacionalinės komisijos pirmininkė. 2003 m. pritarė antikonstituciniam „Alitos“ gamyklos privatizavimui. 2006–2008 m. Gedimino Kirkilo Vyriausybėje – LR švietimo ir mokslo ministrė. 2008 m. balandžio 7 d., po Lietuvoje kilusių mokytojų streikų, atsistatydino iš ministrės pareigų. Nuo 2008 m. gruodžio mėn. Lietuvos savivaldybių asociacijos administracijos direktorė.

Nuo 1996 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narė, nuo 1999 m. LSDP tarybos narė, pirmininko pavaduotoja.

## Įvertinimas
* 2004 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius 

## Šaltiniai

|-
Juodakuokštė marmozetė

**Juodakuokštė marmozetė** (*Callithrix penicillata*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) šeimos primatas. Kūnas 19-22 cm ilgio ir iki 350 g svorio. Pagrindinis maisto racionas – augalų sultys, taip pat minta smulkiais stuburiniais, paukščių kiaušiniais ir vabzdžiais. Nėštumas tęsiasi apie 140 dienų, gimdo 2 jauniklius.

Paplitusi Brazilijos centrinėje dalyje. Gyvena medžiuose grupėmis po 2-9 individus.
Antanas Žymantas

**Antanas Žymantas** (1879 m. spalio 14 d. Smalkų k. prie Užvenčio – 1949 m. balandžio 2 d. Čikagoje) – JAV lietuvių spaudos darbuotojas ir visuomenės veikėjas. Rašytojos Žemaitės sūnus.

## Biografija
Pradžios mokslus baigė Užventyje. Prasidėjus Rusijos–Japonijos karui paimtas į kariuomenę, pabėgo į Prūsiją, o iš ten 1905 m. – į JAV.

Dirbo laikraštyje „Lietuva“. Nuo 1905 m. – Amerikos lietuvių socialistų sąjungos (ALSS) narys.

Studijavo odontologiją, bet metė, nuo 1919 m. dirbo laikraščio „Naujienos“ spaustuvėje. Dalyvavo Amerikos lietuvių visuomeninėje veikloje, surinko nemažai spaudinių, įžymių lietuvių visuomenės veikėjų laiškų, kuriuos perdavė muziejams.

## Nuorodos
Alfonsas Žukauskas

**Alfonsas Žukauskas** (1896 m. kovo 31 d. Sviliuose, Vabalninko valsčius – 1972 m. lapkričio 15 d. Kaune) – Lietuvos agronomas, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas, laisvamanis.

## Biografija
Mokėsi Vabalninko ir Čypėnų pradžios mokyklose, nuo 1909 m. Biržų keturklasėje mokykloje. 1918 m. baigė į Tulos guberniją evakuotą Dotnuvos žemės ūkio mokyklą. 1919 m. Ypatingosios paskirties būrio kovotojas Tulos gubernijoje. 1920–1922 m. dirbo Baltarusijos SSR žemės ūkio liaudies komisariate Minske.

1922 m. grįžo į Lietuvą. 1923–1926 m. Biržų apskrities agronomas. 1924 m. su kitais suorganizavo Laisvamanių etinės kultūros draugiją, draugijos centro valdybos narys, laikraščio „Laisvoji mintis“ faktinis redaktorius. 1926 m. Lietuvos socialdemokratų partijos atstovas III Seime.

Laikraščio „Naujoji Gadynė“ bendradarbis. Po 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmo kartu su Jeronimu Plečkaičiu, Jonu Markeliu, Juozu Paplausku ir kitais išvaikyto Seimo nariais rengė pasipriešinimą Antano Smetonos diktatūrai. 1927 m. rugpjūčio mėn. pradžioje už agitaciją ištremtas iš Raseinių apskrities. 1927 m. rugpjūčio 9 d. vienas iš sukilimo Tauragėje ir Raseiniuose organizatorių. 1928 m. gegužės 9 d. raseiniškių socialdemokratų ir valstiečių liaudininkų byloje nuteistas 12 m. sunkiųjų darbų kalėjimo, bet Vyriausiasis tribunolas jį išteisino.

1929–1937 m. dirbo agronomu Joniškyje, 1937–1940 m. Jonavoje. Kooperatinės bendrovės „Lietūkis“ valdybos narys. Spaudoje propagavo cukrinių runkelių auginimą. 1938 m. vienas iš Butų nuomininkų draugijos steigėjų, buvo jos pirmininko pavaduotojas.

Sovietams okupavus Lietuvą, 1940–1941 m. Žemės ūkio departamento direktorius, Respublikinės žemės ūkio komisijos pirmininkas. Buvo įstojęs į komunistų partiją, bet pašalintas kaip „buožė“. Vokiečių okupacijos metais dirbo mėsos pramonės treste „Maistas“. 1945–1958 m. LSSR vyriausiosios mėsos pramonės valdybos viršininkas, Valstybinės žemės ūkio kultūrų veislių tyrimo komisijos inspektorius. 1966 m. LTSR nusipelnęs agronomas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aldona Gaigalaitė. Laisvamanybė Lietuvoje (Word)
Paprastoji marmozetė

**Paprastoji marmozetė** (*Callithrix jacchus*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) šeimos primatas. Tai dieninis gyvūnas. Kūnas pilkas, 14-18 cm ilgio ir apie 400 g svorio. Aplink akis išsiskiria baltų plaukelių kuokštas. Veidas ir kakta su baltų plaukelių dėme.

Minta vabzdžiais, vorais, smulkiais stuburiniais, paukščių kiaušiniais ir augalų sultimis. Gyvena nedidelėmis, iki 15 individų grupėmis. Paplitusi Brazilijos šiaurės rytinėje ir pietrytinėje dalyje. Gyvena iki 10 metų.
Nykštukinė marmozetė

**Nykštukinė marmozetė** (*Callithrix pygmaea*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) šeimos primatas. Tai vienas iš mažiausių primatų, kurio kūnas yra 14-16 cm ilgio, uodega – 15-20 cm ilgio. Patinų svoris apie 140, patelių – apie 120 g. Kailis gelsvai rudas. Nagai pritaikyti laipiojimui medžiais.

Tai visaėdžiai gyvūnai, kurie minta vaisiais, lapais, vabzdžiais, retkarčiais ir nedideliais ropliais. Didžiausią raciono dalį sudaro medžių sula.

Paplitusi Amazonės baseine: vakarinėje Brazilijos dalyje, pietryčių Kolumbijoje, rytų Ekvadore ir rytinėje Peru dalyje. Yra du porūšiai.
Kaišiadorių apylinkės seniūnija

**Kaišiadorių apylinkės seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Kaišiadorys.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi į šiaurę ir rytus nuo Kaišiadorių, jos plotas – 5861 ha. Didžioji dalis teritorijos – lygumos ir pievos, pietvakarinė dalis yra faktiškai Kaišiadorių priemiestis. Pagrindiniai keliai –  ir . Pietiniu pakraščiu eina Vilniaus–Kauno geležinkelis.

## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Kaišiadorių apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 2452 || 19 kaimų, 3 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 54 || 2447 || 24 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2011 m.  || || 2253 || 19 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 19 kaimų
|-
| 2021 m.  || 59 || 1890 || 13 kaimų
|}

## Seniūnai
* Feliksas Blažys, 2000–2009 m.
* Gražina Škimelienė, 2009 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bartaičiai, k. || || 0
|-
| Dubės, k. || || 1
|-
| Gudiena, k. || 1325 || 1563
|-
| Gudzenka, k. || 91 || 111
|-
| Ilgakiemis, k. || || 4
|-
| Janušonys, k. || || 1
|-
| Kalniškės, k. || 59 || 83
|-
| Kasčiukiškės, k. || 139 || 157
|-
| Keturokai, k. || ||
|-
| Kurniškės, k. || 18 || 5
|-
| Navasodai, k. || || 0
|-
| Paltininkai, k. || || 0
|-
| Pazaliesė, k. || || 0
|-
| Pypliai, k. || 56 || 80
|-
| Rečionys, k. || 55 || 84
|-
| Slabada, k. || || 0
|-
| Šafarnė, k. || || 0
|-
| Šakniai, k. || || 5
|-
| Uterna, k. || || 0
|-
| Vilkiškės, k. || 130 || 159
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-4) įsteigtos 6 seniūnaitijos:
* **Gudienos** seniūnaitija – Gudienos kaimo Gudienos g., Gamyklos g., Palomenės g., Kalno g., Žaslių g., Dirbtuvių g., Ateities g.
* **Gudzenkos** seniūnaitija – Gudzenkos k., Rečionių k., Kalniškių k., Kurniškių k., Ilgakiemio k., Paltininkų k., Keturokų k.
* **Kasčiukiškių** seniūnaitija – Kasčiukiškių k., Pyplių k., Vilkiškių k., Janušonių k., Uternos k., Dubių k.
* **Pavasario** seniūnaitija – Gudienos kaimo Pavasario g., Vilniaus g., Žalioji g., Aušros g., Priemiesčio g., Žaslos g.
* **Sodų** seniūnaitija – Gudienos kaimo Sodų g., Tvenkinių g., Instituto g., Pievų g., Stadiono g.
* **Vilkiškių** seniūnaitija – Vilkiškių k., Šaknių k.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Geldo marmozetės

**Geldo marmozetės** (*Callimico*) – kabiauodegių (*Cebidae*) šeimos beždžionių gentis, kurioje vienintelė rūšis – **Geldo marmozetė** (*Callimico goeldii*). Kailis juodas arba juodai rudas. Kūnas apie 22 cm ilgio, uodega – 25-30 cm ilgio. Patelės lytiškai subręsta po 8,5, patinai – 16 mėn. Nėštumas trunka 140-180 dienų. Per metus veda dvi vadas. Gyvena iki 10 metų. 

Paplitusios Bolivijoje, Brazilijoje, Kolumbijoje, Ekvadore ir Peru.
Varkalės

:: *Apie kaimą Ukmergės rajone žr. [[Varkalės (Ukmergė)]]*.

**Varkalės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės pietuose, prie kelio , už 1,5 km į vakarus nuo kelio  (skiria Varkalių miškas). Nemaitonių seniūnijos centras ir Varkalių krašto seniūnaitijos centras. Yra Varkalių koplyčia, biblioteka. Veikiančios kapinės – gretimame Ringailių kaime. Apylinkėse yra keli saugomi Varkalių akmenys.

## Istorija

Kaimas rašytiniuose šaltiniuose yra minimas nuo 1597 m. Varkalių biblioteka įkurta 1957 m.

|}

## Gyventojai

## Galerija

Varkalių I akmuo.JPG|Varkalių kraštovaizdis
Varkalių II ir III akmenys.JPG|Varkalių kraštovaizdis
Varkalės 56276, Lithuania - panoramio.jpg|Pakelės kryžius
Vaizdas:Varkalių akmuo.JPG|Varkalių akmuo


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Varkalės *kaisiadoriumuziejus.lt*
Pravieniškės II

**Pravieniškės II** – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės vakaruose, į šiaurę nuo geležinkelio Kaunas–Vilnius. 2016 m. spalio 26 d. sujungta su Pravieniškių I kaimu. Yra paštas (LT-56048), kultūros centras, lopšelis‑darželis, biblioteka (nuo 1967 m.), vystoma baldų gamyba, medienos apdirbimas. Čia įsikūrusi viena didžiausių įkalinimo įstaigų Lietuvoje – Pravieniškių pataisos namai-atviroji kolonija. Miške stovi kompozicija 1941 m. Pravieniškių lageryje išžudytiems kaliniams atminti. Pataisos namuose – atvirojoje kolonijoje veikia Elektrėnų profesinio mokymo centro skyrius. Gyvenvietė apsupta miškų.

## Istorija

1940 m. veikė Pravieniškių darbo stovykla.

1941 m. birželio 26 d. Pravieniškių kalėjime NKVD įvykdė masines žudynes, kurių metu sušaudyti ne tik politiniai kaliniai, bet ir kitokie kaliniai, taip pat kalėjimo prižiūrėtojai ir jų šeimos. Iš viso nužudyta apie 260 žmonių, 214 pabėgo. Tų pačių metų rugsėjo 4 d. naciai netoli priverčiamųjų darbų stovyklos sušaudė 253 žydus, o 1944 metų vasarą – 270 žydų. Vėl užėjus sovietams 1944 m. lageris paverstas GULAGo filialu, taip įkurti Pravieniškių 2-ieji pataisos namai.

1968 m. kalėjimas išplėstas pastačius Pravieniškių 3-iuosius pataisos namus. [1973]] m. pastatyti Pravieniškių 1-ieji pataisos namai.

2011 m. įsteigta Pravieniškių pataisos namai-atviroji kolonija, apjungusi atskirus pataisos namus.

2016 m. spalio 26 d. gyvenvietė sujungta su Pravieniškių I kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai

* 
*
Juodaviršis saimiris

**Juodaviršis saimiris ** (*Saimiri boliviensis*) – kabiauodegių (*Cebidae*) šeimos primatas. 

Paplitęs Peru, Bolivijoje ir Brazilijoje.
Voverinis saimiris

**Voverinis saimiris ** (*Saimiri sciureus*) – kabiauodegių (*Cebidae*) šeimos primatas. Minta vabzdžiais ir kitais bestuburiais. Taip pat minta vaisiais, sėklomis ir kitomis augalo dalimis.

Paplitęs daugelyje Pietų Amerikos šalių: Brazilijoje, Kolumbijoje, Peru, Suriname, Venesueloje ir kt. Gyvena labai didelėmis grupėmis, maždaug iki 300 individų, kartais susimaišo su kitais primatais. Grupėse dominuoja patelės.
Paprastasis kapucinas

**Paprastasis kapucinas** (*Cebus capucinus*) – kabiauodegių (*Cebidae*) šeimos primatas.

Paplitęs Pietų ir Centrinės Amerikos miškuose. Išplatina augalų sėklas ir žiedadulkes.
Svadilfaris

Skandinavų mitologijoje **Svadilfaris** – milžino Hrimthuro arklys.

„Jaunesniojoje Edoje“ pasakojama, kad Asgardą pastatė milžinas Hrimthuras, kuriam padėjo šio žirgas Svadilfaris. Milžinui už darbą buvo pažadėta deivė Frėja, saulė ir mėnulis, tačiau jis turėjo darbą užbaigti per šešis mėnesius. Klastingas dievas Lokis pasivertė kumele ir atitraukė statytojo žirgą, nuo kurio vėliau dievui gimė Sleipnis, aštuonkojis žirgas, kurį atidavė Odinui. Be žirgo pagalbos Hrimthuras laiku nebaigė darbo, negavo pažadėto atlygio. Milžiną užmušė dievas Toras, kai šis, įniršęs, kad neteko užmokesčio, pradėjo mėtyti statybinius akmenis
Bavarija (reikšmės)

Žodis **Bavarija** gali reikšti:
* Bavarija – žemė pietryčių Vokietijoje;
* Bavarija – istorinis Vokietijos regionas, beveik sutampantis su dabartine Bavarijos žeme;
* Šiame regione egzistavusios istorinės valstybės:
** Bavarų kunigaikštystė, dar žinoma kaip Bavarijos kunigaikštystė, Bavarijos hercogystė, Bavarijos karalystė – Ankstyvųjų viduramžių valstybė (VI–IX a.);
** Bavarijos imperinė apygarda – Šventosios Romos imperijos administracinis vienetas;
** Bavarijos kunigaikštystė, dar žinoma kaip Bavarijos hercogystė – 907–1805 m. egzistavusi valstybė, Šventosios Romos imperijos dalis;
** Bavarijos karalystė (1806–1918) – 1806–1918 m. egzistavusi karalystė, pradžioje buvusi nepriklausoma, vėliau – Vokietijos imperijos dalis;
** Bavarijos respublika – nuo 1918 m. egzistavusi pavaldi Veimaro respublikai respublika;
* „B'Avarija“ – Lietuvos pop muzikos grupė.
Diomedas

Graikų mitologijoje **Diomedas** – Tidėjo ir Deipilės sūnus, Argo karalius. Sostą paveldėjo iš senelio Adrasto, žmona Aigalėja. Trojos kare buvo vienas iš pagrindinių graikų didvyrių. Jį globojo deivė Atėnė. Kartu su Trojos arkliu pateko į Trojos vidų.

Pagal Iliadą, karalius Diomedas, Argo didvyris, kuris kovėsi prieš Arėją per Trojos karą ir pavogė stebuklingus arklius iš Trakijos karaliaus Reso arklidžių. 

## Trakijos Diomedas
Graikų mitologijoje minimas ir kitas Diomedas Arėjo ir Kirenės sūnus, gyvenęs Trakijoje.

## Šaltiniai
Nemaitonių seniūnija

**Nemaitonių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybės pietuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Varkalės.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi aukštumose į pietus nuo Žiežmarių, ji užima 5785 ha plotą. Miškų daugiau šiaurinėje dalyje, didžiausias ežeras – Švenčius. Kelių infrastruktūra išvystyta mažai – asfaltuotų kelių yra ties Klėriškėmis šiaurėje ir ties Nemaitonimis pietuose, kitur vyrauja žvyrkeliai. Pietrytiniame pakraštyje yra nedidelė Aukštadvario RP teritorija.


Nemaitonių sen., Lithuania - panoramio (12).jpg | Medinų II akmuo
Nemaitonių sen., Lithuania - panoramio (20).jpg | Dūdiškių sentikių cerkvė
Nemaitonių_sen.,_Lithuania_-_panoramio_(15).jpg | Kraštovaizdis į pietus nuo Medinų


## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Nemaitonių apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 648 || 25 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2009-09-01  || 58 || 700 || 26 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 433 || 25 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 25 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || 58 || 365 || 17 kaimų, 1 viensėdis
|}

## Seniūnai
* Genė Juodienė, nuo 2000 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bendreliai, k. || || 6
|-
| Butkai, k. || || 0
|-
| Butkiškės, k. || || 13
|-
| Dubniokai, k. || || 2
|-
| Dūdiškės, k. || || 7
|-
| Dugneliai, k. || || 0
|-
| Karalinava, vs. || || 1
|-
| Klėriškės, k. || 21 || 31
|-
| Kogeliškės, k. || || 0
|-
| Malinauka, k. || || 0
|-
| Medinai, k. || 11 || 9
|-
| Mičiūnai, k. || 44 || 53
|-
| Mykoliškės, k. || || 0
|-
| Nemaitonys, k. || 69 || 82
|-
| Pašventys, k. || || 2
|-
| Ringailiai, k. || 19 || 24
|-
| Sepijoniškės, k. || 13 || 10
|-
| Skarbiškės, k. || ||
|-
| Strumilai, k. || || 4
|-
| Šapinava, vs. || || 0
|-
| Šoliškės, k. || 18 || 14
|-
| Vaitkūnai, k. || || 12
|-
| Varkalės, k. || 65 || 68
|-
| Vindžiuliškės, k. || || 0
|-
| Žydiškės, k. || 15 || 20
|-
| Žirgaičiai, k. || 13 || 18
|-
| Žiūkiškės, k. || || 2
|-
| Žostautai, k. || 47 || 55
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-13) įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Mičiūnų krašto** seniūnaitija – Dubniokų k., Dūdiškių k., Medinų k., Mičiūnų k., Skarbiškių k., Šoliškių k., Vindžiuliškių k., Žirgaičių k., Žostautų k.
* **Nemaitonių krašto** seniūnaitija – Bendrelių k., Butkiškių k., Butkų k., Dugnelių k., Karalinavos k., Kogeliškių k., Malinaukos k., Nemaitonių k., Pašvenčio k., Sepijoniškių k., Strumilų k., Šapinavos k., Vaitkūnų k., Žydiškių k., Žiūkiškių k.
* **Varkalių krašto** seniūnaitija – Klėriškių k., Varkalių k., Ringailių k., Mykoliškių k.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Paparčių seniūnija

**Paparčių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybės rytuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Paparčiai.

## Geografija

Seniūnija užima 6000 ha plotą. Šiaurinė riba eina kairiuoju Neries krantu, pietinė – Vilniaus–Kauno geležinkeliu. Pagrindinis kelias , kitur daugiausia žvyrkeliai. Miškų daugiausia šiaurės rytinėje ir pietinėje dalyje.


Paparčių sen., Lithuania - panoramio (36).jpg | Našlėnų apylinkės
Paparčių sen., Lithuania - panoramio (9).jpg | Buvusio Paparčių vienuolyno vartai
Paparčių sen., Lithuania - panoramio.jpg | Vieškelis Šešonių apylinkėse


## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Paparčių apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 927 || 32 kaimai, 1 viensėdis, 2 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 60 || 985 || 32 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2011 m.  || || 767 || 32 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2016-08-13  || || || 32 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 2021 m.  || 60 || 573 || 24 kaimai, 1 viensėdis
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Antakalnis, k. || || 1
|-
| Anuprava, k. || || 0
|-
| Aukštuojai, k. || || 0
|-
| Bekštonys, k. || 11 || 11
|-
| Bernardinka, k. || || 0
|-
| Burbiškės, k. || 14 || 25
|-
| Čiviškės, k. || || 8
|-
| Dainava, k. || 149 || 157
|-
| Dainavėlė, k. || || 21
|-
| Galviškės, k. || || 5
|-
| Kaugonys, k. || 37 || 59
|-
| Kmitai, k. || || 2
|-
| Krasnasiolka, k. || || 19
|-
| Krečiūnai, k. || || 0
|-
| Lalėnai, k. || || 0
|-
| Lemučionys, k. || || 0
|-
| Mičiūnai, k. || 12 || 9
|-
| Našlėnai, k. || 14 || 31
|-
| Neravai, k. || 36 || 41
|-
| Niauriškės, k. || || 5
|-
| Padvariai, k. || || 6
|-
| Pakalniškiai, k. || 13 || 37
|-
| Palapojė, k. || || 0
|-
| Paneriai, k. || || 6
|-
| Paparčiai, k. || 195 || 284
|-
| Pūriškės, k. || || 1
|-
| Skynimai, k. || || 1
|-
| Šešonys, k. || || 3
|-
| Tadarava, k. || || 0
|-
| Tatarka, k. || || 8
|-
| Vareikonys, k. || 21 || 21
|-
| Varniškės, k. || || 4
|-
| Žaliasis Ragas, vs. || || 2
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-10) įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Dainavos** seniūnaitija – Aukštuojų k., Bekštonių k., Benkūnų k., Burbiškių k., Dainavėlės k., Dainavos k., Tatarkos k., Vareikonių k.
* **Kaugonių** seniūnaitija – Čiviškių k., Galviškių k., Kaugonių k., Palapojės k., Pūriškių k., Skynimų k., Tadaravos k., Varniškių k., Žaliojo Rago k.
* **Paparčių** seniūnaitija – Antakalnio k., Anupravos k., Kmitų k., Krasnasiolkos k., Lalėnų k., Lemučionių k., Mičiūnų k., Našlėnų k., Neravų k., Niauriškių k., Padvarių k., Pakalniškių k., Panerių k., Paparčių k., Šešonių k.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Pravieniškių seniūnija

**Pravieniškių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Pravieniškės. Seniūnijos teritorijoje yra keturios pataisos įstaigos.

## Geografija

Didžiąją dalį seniūnijos teritorijos užima miškai – jie labiau iškirsti tik ties Pravieniškėmis. Pagrindinė transporto linija – Vilniaus–Kauno geležinkelis, einantis pietine seniūnijos dalimi. Pagrindinis automobilių kelias yra , likusieji keliai – žvyrkeliai ir miško takai. Šiaurės vakarinis pakraštys ribojasi su Didžiojo Raisto durpynu, link kurio veda tik miško takai.

## Istorija

Seniūnija įkurta 2000 m. spalio 26 (ar lapkričio 21) d. iš dalies Rumšiškių seniūnijos. 2015 m. patvirtintas Pravieniškių herbas, kurį naudoja ir seniūnija. Iki 2016 m. seniūnijos centras buvo Pravieniškės II, tačiau tais metais Pravieniškės I ir Pravieniškės II susijungė ir seniūnijos centru tapo sujungtas kaimas Pravieniškės.

|-
| 2001-04  || || 3315 || 5 kaimai
|-
| 2009-09-01  || 42 || 1729 || 5 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 4079 || 5 kaimai
|-
| 2016-08-13  || 58 || || 5 kaimai
|-
| 2021 m.  || || 3233 || 5 kaimai
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aleksandruvka, k. || 40 || 69
|-
| Jurgiškės, k. || || 17
|-
| Karčiupis, k. || 12 ||
|-
| Piktavyžis, k. || || 0
|-
| Pravieniškės, k. || 3165 || 459
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-7) įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Aleksandruvkos** seniūnaitija – Aleksandruvkos k., Jurgiškių k., Piktavyžio k., Karčiupio k. (dalis)
* **Pravieniškių I** seniūnaitija – Pravieniškių I k.
* **Pravieniškių II** seniūnaitija – Pravieniškių II k.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Akademijos seniūnija

**Akademijos seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybėje, Suvalkijos etnografiniame regione, sutampantis su Akademijos miestelio ribomis.

## Geografija

Seniūnija užima 464 ha plotą, 13 proc. užima užstatyti plotai, 6 proc. – žalieji plotai, 81 proc. – kitos paskirties plotai. Per seniūnija eina magistralė , į vakarus nuo jos yra gyvenamųjų daugiabučių namų kvartalai, į rytus – VDU Žemės ūkio akademija.

## Istorija

Seniūnija įsteigta 1999 m. sausio 1 d. iš dalies Noreikiškių seniūnijos, jai priskirta 290 ha teritorija. 2009 m. patvirtintas Akademijos herbas, kurį naudoja ir seniūnija. 2015 m. patikslinus ribas su Ringaudų seniūnija ir Akademijai priskyrus miestelį supantį Kamšos botaninį-zoologinį draustinį, teritorija padidėjo iki 464 ha.

|-
| 2001-04  || || 4213 || 1 miestelis (Akademija)
|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestelis
|-
| 2011 m.  || || 2807 || 1 miestelis
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis
|-
| 2021 m.  || 5 || 2928 || 1 miestelis
|}

## Seniūnai
* Dovilė Valentaitė, 2008 m.
* Skirmantas Nominaitis, nuo 2018 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 8 seniūnaitijos:
* 1-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. SB „Užuovėja“ (Varžupio g.), Obelynės g., Medeinos g., iš viso 210 gyventojų;
* 2-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. SB „Nemunas“ – (Dobiliukų takas, Pamiškės takas, Obelų alėja, Rožių takas, Tujų alėja, Lelijų takas, Vyšnių takas, Klevų takas), iš viso 150 gyventojų;
* 3-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. Studentų g. 1, 3, 5 ir 7, iš viso 753 gyventojai;
* 4-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. Universiteto g. 2, 4, 6 ir 8, Jaunimo g. 1, 4 ir 4A bei Miško g., iš viso 1449 gyventojai;
* 5-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. Mokyklos g., iš viso 142 gyventojai;
* 6-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. Pilėnų g. 3, 5, 7, 9 ir 13, iš viso 835 gyventojai;
* 7-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. Pilėnų g. 4, 6, 8, 10, 12 ir 14, iš viso 495 gyventojai;
* 8-oji seniūnaitija: Akademijos mstl. Pilėnų g. 2, Tako g., iš viso 495 gyventojai;

## Šaltiniai
Anglo-normanų literatūra

**Anglo-normanų literatūra** yra literatūra sukurta senąja prancūzų kalba (anglo-normanų dialektu) viduramžių Anglijoje.

Normanų kalba į Angliją pateko kartu su Vilhelmu Užkariautoju. Po normanų užkariavimo normanų kalba tapo Anglijos didikų kalba. Visą XII amžių anglo-normanų dialektas (normanų kalbos, naudotos Anglijoje variantas) kartu su lotynų kalba buvo literatūrinė Anglijos kalba ir buvo naudojama dvare iki XIV amžiaus. Tik nuo Henriko VII valdymo anglų kalba tapo gimtąja Anglijos karalių kalba. Anglo-normanų kalba keitėsi ir ėmė skirtis nuo senosios normanų kalbos, kuria buvo kalbama Normandijoje. Prancūzų kalbos anglo-normanų dialektas egzistavo iki XV a. pradžios, tačiau jo nuosmūkis prasidėjo dar XIV a. septintajame dešimtmetyje, kai šis dialektas nustotas naudoti teismuose. 1363 m. kancleris parlamento posėdį pradėjo anglų kalba sakoma kalba. Prancūzų kalbos prestižas išliko aukštas. Šimtamečio karo metu prancūzų kalbos mokytąsi vis mažiau, o anglo – normanų literatūra išnyko, nors prancūzų kalba išliko klasikine teismų kalba iki XVII amžiaus. Ji tebėra oficiali kalba Čenelio salose (*Channel Islands*), nors anglų kalba ten tapo dominuojančia nuo 1901 m.

Anglo – normanų literatūros klestėjimo periodu laikomas laikotarpis nuo XII a. pradžios iki XIII a. pirmo ketvirčio pabaigos. Šio laikotarpio pabaiga sutampa su prancūziškųjų provincijų praradimu, tačiau literatūros ir politinė istorija tiksliai nesutampa, todėl pirmojo laikotarpio pabaigą tiksliau žymi William the Marshal istorijos pasirodymas 1225 m. Tuometinis karalius Henrikas II ypač globojo rašytojus. Jo raginimu savo istorijas sukompiliavo Wace ir Benoît de Sainte-Maure, Henriko II valdymo laikotarpiu savo poemas sukūrė Marija Prancūzė. Su Henriku II susijęs įvykis - Thomas Becket nužudymas - sukėlė bangą rašinių, kurių dalis buvo parašyti anglo–normanų kalba. Jo laikais pasirodė poetų Béroul ir Tomo Brito kūriniai.

## Pasakojamoji literatūra
### Epinis žanras

Prancūzų epinė poezija Anglijoje pasirodė ankstyvuoju periodu. Manoma, kad *[[Rolando giesmė]]* buvo giedama Hastingso mūšyje, o kai kurie anglo-normanų *chansons de geste* išliko iki šių dienų. *Pélerinage de Charlemagne* buvo išlikęs tik anglo–normaniškame rankraštyje (dabar dingęs), nors autorius akivaizdžiai buvo paryžietis. Seniausias išlikęs *Rolando giesmės* rankraštis taip pat yra rašytas Anglijoje. 

Nors epinės poezijos paplitimas Anglijoje nepaskatino sukurti naujų *chansons de geste*, ji paskatino literatūrinio skonio tokiai literatūrai susiformavimą ir turėjo įtakos tokiems pasakojimams kaip *[[Romance of Horn]]*, *[[Bovon de Hampton]]*, *Guy of Warwick*, *Waldef* ir *Fulk Fitz Warine*. Nors paskutinieji kūriniai iki šių dienų išliko tik prozinėje versijoje, jose yra išlikę aiškūs ankstesnės poetinės versijos ženklai.

## Nuorodos
Mastaičiai

**Mastaičiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Garliavos. Alšėnų seniūnijos centras. Veikia Mastaičių pagrindinė mokykla, paštas (LT-53056), baseinas (nuo 1991 m., 25 m ilgio 6 takelių).

Mastaičiai įsikūrę prie Via Baltica magistralės, 5 km į pietvakarius nuo Kauno, į vakarus nuo vakarinio Kauno lanksto.

## Istorija

XIX a. Mastaičiai – kaimas Marijampolės apskrities Fredos valsčiuje, priklausė Garliavos parapijai.

1990–2000 m. čia buvo Kauno aukštesnioji žemės ūkio mokykla, 2001–2002 m. Kauno aukštesnioji kraštotvarkos ir verslo mokykla. Šią mokyklą sujungus su Kauno kolegija, 2002–2013 m. veikė Kauno kolegijos Kraštotvarkos fakultetas.

Nuo 2013 m. čia veikia Lietuvos policijos mokykla. 2015 m. liepos 16 d. Prezidentės dekretu patvirtintas Mastaičių herbas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juodžalė markata

**Juodžalė markata** (*Allenopithecus nigroviridis*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos beždžionių rūšis, priklausanti **juodžalių markatų** (*Allenopithecus*) genčiai. Tai tvirto sudėjimo beždžionė, kurios šonai pilkai žalios spalvos. Gyvena Kongo upės baseine, Kongo Demokratinėje Respublikoje ir Kongo vakaruose.  Maisto ieško ant žemės. Minta vaisiais, lapais, vabzdžiais ir kirmėlėmis.
Gaboninė nykštukinė markata

**Gaboninė nykštukinė markata** (*Miopithecus ogouensis*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

## Paplitimas
Paplitusi centrinėje Afrikoje – pietų Kamerūne, Pusiaujo Gvinėjoje, Gabone, Kongo Respublikoje ir Angolos eksklave Kabindoje. Buveinė – miškai prie vandens telkinių.
Angolos nykštukinė markata

**Angolos nykštukinė markata** (*Miopithecus talapoin*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

Paplitusi šiaurės vakarų Angoloje bei Kongo Demokratinėje Respublikoje į pietus nuo Kongo žemupio. Gyvena *miombo* tipo krūmynuose, dirbamose žemėse.

## Šaltiniai
Beda

**Beda** ( g. apie 672 m. – m. 735 m. gegužės 25 d.) – anglosaksų mokytas vienuolis iš Nortamberlendo. Teologas ir istorikas, maždaug 40-ies veikalų lotynų kalba autorius, Bažnyčios mokytojas, šventasis.

Už istorinius veikalus Anglijoje jį vadino *istorijos tėvu*.

Visas Bedos gyvenimas aprašytas jo paties penkių tomų veikale Anglijos bažnyčios istorija (*Historia ecclesiastica gentis Anglorum*, kuriame dėstoma Britanijos istorija nuo Julijaus Cezario laikų iki 731 metų. Beda parašė daug Senojo Testamento knygų komentarų, taip pat daugelio bažnyčios šventųjų „biografijas“, arba vadinamuosius „šventųjų gyvenimus“. Jo darbai daugiausia buvo iš retorikos, biografiniai bei Biblijos komentarai. Taip pat kūrė poeziją.

Į *[[Wearmouth]]* vienuolyną pateko būdamas 7 metų, 19 metų tapo diakonu, 30 metų įšventintas. Vėliau persikėlė į *[[Jarrow]]* vienuolyną (Nortumbrija), kur praleido likusį gyvenimą kaip vienuolis ir kaip mokslininkas.

Iš jo darbų akivaizdu, kad buvo eruditas, mokėjo graikų ir hebrajų kalbas, žinojo klasikinius Plinijaus, Vergilijaus, Lukrecijaus, Ovidijaus ir Horacijaus kūrinius, taip pat išmanė astronomiją, matematiką ir muziką.

Svarbiausi darbai:
* *Historia ecclesiastica gentis Anglorum* – aprašoma istorija nuo Cezario įsiveržimo 55 m. pr. m. e. iki 731 m. e. m. Tai svarbus istorinis šaltinis.
* *De temporum ratione*
* *De rerum natura*
Griveta

**Griveta** (*Chlorocebus aethiops*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui. Nedidelė, turi ilgą uodegą, labai vikri.

## Paplitimas
Paplitusios šiaurės rytų Afrikoje, Džibutyje, Eritrėjoje, Etiopijoje ir Sudane. Buveinė – savanų miškai.

## Išvaizda
Ilgis 40–60 cm, uodega iki 70 cm. Svoris 4–6 kg. Patinai didesni už pateles. Kailio spalva nuo gelsvos iki žalsvai rudos. Pilvo, rankų ir pėdų kailis juodas. Veidas juodas ir su baltomis juostelėmis.

## Išnašos
Žalioji markata

**Žalioji markata** (*Chlorocebus sabaceus*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.
Raudonuodegė markata

**Raudonuodegė markata** (*Cercopithecus ascanius*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

## Paplitimas
Paplitusi Afrikoje, arealas tęsiasi nuo Centrinės Afrikos iki Ugandos ir Zambijos. Buveinė daugiausia atogrąžų miškai.

## Išvaizda
Ilgis 40–60 cm. Svoris 3–6 kg. Kūnas rudas, galūnės juodai pilkos spalvos. Uodegos galas apatinėje pusėje raudonas.

## Mityba
Daugiausia minta vaisiais, taip pat sėklomis ir daržovėmis, kartais vabzdžiais ir smulkiais gyvūnais.
Markatos (gentis)

*Gentyje apie 25 rūšys, žr. tekstą

**Markatos** (*Cercopithecus*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos beždžionių gentis, priklausanti markatų pošeimiui. Markatos paplitusios Afrikoje, į pietus nuo Sacharos, tarp Gvinėjos, pietų Sudano iki Pietų Afrikos Respublikos. Gyvenamos vietovės apima tropinius ir mangrovių miškus, taip pat savanas.

Gentyje apie 25 rūšys, daug porūšių:

*Salongas (*Cercopithecus dryas*)
*Diana (*Cercopithecus diana*)
*Rolovėjaus markata (*Cercopithecus roloway*)
*Didžioji baltanosė markata (*Cercopithecus nictitans*)
*Vainikuotoji markata (*Cercopithecus mitis*)
**[[Cercopithecus doggetti]]*
**[[Cercopithecus kandti]]*
**[[Cercopithecus albogularis]]*
*Mona (*Cercopithecus mona*)
*Kempbelo markata (*Cercopithecus campbelli*)
**[[Cercopithecus lowei]]*
*Karūnuotoji markata (*Cercopithecus pogonias*)
*Volfo markata (*Cercopithecus wolfi*)
**[[Cercopithecus denti]]*
*Mažoji baltanosė markata (*Cercopithecus petaurista*)
*Raudonpilvė markata (*Cercopithecus erythrogaster*)
**[[Cercopithecus sclateri]]*
*Raudonausė markata (*Cercopithecus erythrotis*)
*Mėlynveidė markata (*Cercopithecus cephus*)
*Raudonuodegė markata (*Cercopithecus ascanius*)
*Baltabarzdė markata (*Cercopithecus lhoesti*)
**[[Cercopithecus preussi]]*
**[[Cercopithecus solatus]]*
*Pelėdgalvė markata (*Cercopithecus hamlyni*)
*Brazo markata (*Cercopithecus neglectus*).
Pelėdgalvė markata

**Pelėdgalvė markata** (*Cercopithecus hamlyni*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.
Vainikuotoji markata

**Vainikuotoji markata** (*Cercopithecus mitis*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

## Paplitimas ir buveinė
Paplitusi centrinėje Afrikoje, į vakarus nuo Didžiojo Lūžių slėnio, kai kuriuose Sudano ir Etiopijos regionuose, Kongo baseine, šiaurinėje Angolos dalyje ir šiaurės vakarų Zambijoje. Buveinės įvairios, tačiau šalia visada būna medžių ir vandens.

## Išvaizda
Ilgis 40–70 cm, uodegos ilgis 70–100 cm. Svoris 6–12 kg. Būdingas didelis lytinis dimorfizmas. Nugara pilka, ruda arba alyvuogių spalvos. Pilvas šviesesnis, o kojos beveik juodos. Turi šviesią dėmę ant kaktos.
Diana (primatas)

**Diana**, **markata diana** (*Cercopithecus diana*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų (*Cercopithecinae*) pošeimiui.

## Paplitimas ir buveinė
Sutinkamas Vakarų Afrikoje, nuo Siera Leonės iki Dramblio Kaulo Kranto. Buveinė – atogrąžų miškai, kur daugiausia praleidžia laiko viršutinėse medžių dalyse, daugiausia viršūnėse.

## Išvaizda
Galvos apimtis 40–55 cm, uodegos ilgis iki 75 cm. Svoris 4–7 kg. Kailis juodas arba tamsiai pilkas. Kaklas, antakiai ir barzda balti. Antakiai pusmėnulio formos, kurie suteikė šiai rūšiai bendrąjį pavadinimą, kadangi buvo manoma, kad jie panašūs į pusmėnulį ant deivės Dianos antakio. Pažastys irgi baltos. Šlaunys su balta juostele. Šlaunų nugarėlė ir apatinė nugaros dalis – kaštonų spalvos. Didžioji kailio dalis šiurkšti ir kieta.

## Galerija

Image:Cercopithecus diana profile.jpg|
Image:Diana Monkey.jpg|
Image:Cercopiteco diana (Cercopithecus diana), Tierpark Hellabrunn, Múnich, Alemania, 2012-06-17, DD 01.jpg|


## Šaltiniai
Proterozojus

**Proterozojus** ( ankstesnis, ankstyvas; *zôon* gyvybė, anksčiau vadintas **algonkiju**) – Žemės istorijos eonas prekambre. Tęsėsi laikotarpyje prieš 2,5 mlrd. ir 541 mln. metų.

Dalinamas į tris eras:

* Neoproterozojus arba *proterozojus III* (542 mln. – 1 mlrd. m.)
* Mezoproterozojus arba *proterozojus II* (1,0 mlrd. – 1,6 mlrd. m.)
* Paleoproterozojus arba *proterozojus I* (1,6 mlrd. – 2,5 mlrd. m.)

Yra ir alternatyvus skirstymas:

* Sinijus (545 mln. – 0,8 mlrd. m.)
* Rifėjus (0,8 mlrd. – 1,65 mlrd. m.)
* Animikijus (1,65 mlrd. – 2,2 mlrd. m.)
* Huronijus (2,2 mlrd. – 2,45 mlrd. m.)

Proterozojaus pavadinimas reiškia, kad tuo laikotarpiu atsiranda gyvybė. Proterozojaus eone iš pradžių atsiranda daugybė vienaląsčių, o vėliau ir daugialąsčių organizmų, kurie proterozojaus pabaigoje tiek diferencijuojasi, kad išsivysto pirmieji moliuskai. Šalia atsiranda egzotiškos pirmykščių gyvūnų formos, kurias yra sudėtinga suklasifikuoti ir rekonstruoti. Proterozojaus pabaigoje, pereinant į kambrą, atsiranda daugelis gyvūnų rūšių, nuo kurių prasideda „Kambro sprogimas“.

Proterozojuje vyko svarbūs pasikeitimai Žemės atmosferoje. Padidėjus biologinės veiklos poveikiui (fotosintezė, metanas) pasikeitė oro sudėtis: padidėjo deguonies dalis. Klimatas gerokai skyrėsi nuo dabartinio, yra globalių ledynmečių įrodymų („*[[Sniego gniūžtės Žemė|Žemė – sniego gniūžtė“]]).*

Proterozojus pakeitė archėjų (3,8–2,5 mlrd. m.). Po jo prasidėjo fanerozojus (542–0 mln. m.).

## Nuorodos
* Geologinė laiko skalė
Fanerozojus

**Fanerozojaus** – eonas, apimantis tris eras: paleozojų, mezozojų ir kainozojų, t. y., paskutinius 541 milijoną Žemės metų iki dabar.

Fanerozojaus eonas žymi didelių, jau plika akimi matomų gyvybės formų išplitimą ir prasideda nuo kambro (seniausio paleozojaus periodo), kuriame dideliais kiekiais randamos plika akimi matomos fosilijos.

## Šaltiniai
Mindaugas Timinskas

**Mindaugas Timinskas** (g. 1974 m. kovo 28 d. Šilutėje) – lietuvių krepšininkas.

## Biografija
1993–1997 m. atstovavo JAV universiteto Iona komandai NCAA lygoje. 1997 m. baigęs universitetą, iki 1999 m. žaidė Šilutės „Šilutėje“, Strasbūro (Prancūzija) „IG“, Vokietijos antrosios lygos „Weissenfels“, bei Italijos Goricijos „Pallacanestro“ komandose.

Studijų metais taip pat žaidė Lietuvos rinktinėje, su kuria 1995 m. tapo Europos vicečempionu, bei Europos čempionu su Lietuvos jaunimo rinktine 1996 m. Šiose pirmenybėse M. Timinskas pripažintas naudingiausiu pirmenybių žaidėju, nepaisant to, kad jam konkurenciją sudarė turkas Ibrahim Kutluay, o komandos draugais buvo tokios asmenybės kaip Šarūnas Jasikevičius, Virginijus Praškevičius, bei didžiausia Lietuvos krepšinio viltimi vadintas Andrius Jurkūnas.

1999–2000 m. sezone M. Timinskas perėjo į Kauno „Žalgirį“, kuris prieš tai buvusiame sezone iškovojo Eurolygos čempionų titulą. Puikūs statistiniai rodikliai (LKL) – 12,3 taško, 5,4 kamuolio ir 3,8 rezultatyvaus perdavimo, bei nenumaldomas kovingumas, pavertė M. Timinską sirgalių numylėtiniu, bei lėmė tai, kad jis pripažintas naudingiausiu LKL žaidėju 1999–2000 m. sezone. Su Lietuvos rinktine 2000 m. Olimpinų žaidynių (Sidnėjus, Australija) III vietos laimėtojas.

Puikiai užsirekomendavęs, 2000–2001 m. sezone perėjo į Vitorijos „TAU Cerámica“, su kuria pasiekė Eurolygos finalą.

2001–2002 m. sezoną M. Timinskas pradėjo toje pačioje „TAU Cerámica“ komandoje, bet dėl legionierių limito sezono viduryje perėjo į Paryžiaus „Basket Racing“ komandą.

2002–2003 m. sezone M. Timinskas grįžo į Kauną, kur iki 2005 m. praleido 3 sezonus ir padėjo „Žalgiriui“ iškovoti tris LKL čempionų titulus.

2005–2006 m. sezone perėjo į Ispanijos ACB lygoje rungtyniaujančią Valensijos „Pamesa“ komandą ir pasirašė dviejų metų sutartį. 2007 m. liepos 2 d. ją pratęsė dar metams.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pagrindiniai duomenys
Vilja Anchela

**Vilja Anchela** () – miestas šiaurės Argentinoje, Čiako provincijoje. *Mayor Luis Jorge Fontana* departamento centras. 41 tūkst. gyventojų. Chemijos pramonė. Miesto muziejus, Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia.

Miestas įkurtas 1910 m., pavadintas miesto įkurėjo Chulijaus Uliso Martino (*Julio Ulises Martín*) žmonos *Anchelos* garbei.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Villa Angela 
* www.villaangela.org.ar
Japoninė makaka

**Japoninė makaka** (*Macaca fuscata*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

## Paplitimas
Paplitusios Japonijos Kiūšiū, Honšiu ir Šikoku salose. Gyvena žemumose ir kalnų regionuose žemiau 1500 m virš jūros lygio. Buveinė – lapuočių ir visžaliai miškai.

## Šaltiniai
Tulpmedis

**Tulpmedis** (*Liriodendron*) – magnolinių šeimos šiltųjų kraštų dekoratyvinis medis. Gelsvažiedis tulpmedis (*Liriodendron tulipifera*) Lietuvoje auginamas VDU botanikos sode Kaune, Veliuonos dvaro parke ir Raudondvario dvaro parke. Šio medžio žiedai panašūs į tulpės, iš čia ir kilo toks pavadinimas.

Prieš ledynmetį tulpmedžių buvo ir Europoje. Šiuo metu jų išlikę tik Amerikoje. Floridoje net yra tulpmedžių giraičių. Ten iš jų gaminama fanera, muzikos instrumentai ir kt.

Kaip šie augalai atsirado Kaukaze, tiksliai nežinoma. Galbūt jų sėklos kažkaip atkeliavo iš Amerikos.
Vandera

**Vandera** (*Macaca silenus*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.
Šiaurinė kiauliauodegė makaka

**Šiaurinė kiauliauodegė makaka** (*Macaca leonina*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

## Paplitimas
Paplitusi Pietryčių Azijoje – Bangladeše, Kambodžoje, Laose, Malaizijoje, Mianmare, Tailande ir Vietname. Buveinė – atogrąžų miškai.

## Išvaizda
Ilgis 52–60 cm, uodegos ilgis 15–25 cm. Svoris 6–12 kg. Patinai didesni už pateles. Jauniklių kailis juodas, kuris po kelių dienų pašviesėja.
Krabaėdė makaka

**Krabaėdė makaka** (*Macaca fascicularis*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui. 


Image:Macaque_Eating_Ice_Cream.jpg|Krabaėdė makaka (*Macaca fascicularis*)
Image:Macaca fascicularis in Lopburi.JPG
Ceiloninė makaka

**Ceiloninė makaka** (*Macaca sinica*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui.

## Paplitimas ir buveinė
Endeminė Šri Lankos rūšis. Gyvena visų tipų salos miškuose.
## Išvaizda
Ilgis 40–55 cm. Svoris iki 8 kg. Uodegos ilgis lygus kūnui arba ilgesnis. Kailis trumpas. Nugarinė pusė ruda, o pilvas balkšvas. Senstant patelių veidas tampa rausvas.
Cheneral Chose de San Martinas

**Cheneral Chose de San Martinas** () – miestas šiaurės Argentinoje, Čako provincijos šiaurės rytuose. * Libertador General San Martín* departamento centras. Virš 25 tūkst. gyventojų. Žemdirbystės centras. Auginama medvilnė, tabakas, ryžiai.

Miestas įkurtas 1907 m. balandžio 25 d. ir pavadintas El Sapaljaru (*El Zapallar*). 1955 m. pervadintas Argentinos išvaduotojo generolo Chosė de San Martino vardu.

Kiekvienais metais mieste vyksta karnavalas (*carnavale Sanmartiniano*), sutraukiantis svečius ne tik iš provincijos, bet ir iš visos Argentinos.

## Šaltiniai
Magotas

* *Macaca sylvana* (Linnaeus, 1758)
* *Simia sylvanus* Linnaeus, 1758
* *Inuus ecaudatus <small>É. Geoffroy Saint-Hilaire, 1812</small>
* *Simia inuus Linnaeus, 1766
* *Simia pithecus <small>Schreber, 1799</small>
* *Pithecus pygmaeus Reichenbach, 1863

: Introdukuoti
: Natūralus paplitimas

**Magotas** (*Macaca sylvanus*) – primatų (*Primates*) būrio, šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos beždžionių rūšis.

## Paplitimas
Nykstanti rūšis, laukinėje gamtoje gyvena apie 8,000–10,000 individų.

Skirtingai nei visos kitos makakų rūšys paplitusios Pietų, Pietryčių ir Rytų Azijoje, magotai natūraliai paplitę subtropinio klimato Šiaurės Afrikos šiaurvakariuose - šiauryčių Maroke, šiauriniame Alžyre, bei introdukuoti Pietų Europos pietvakariuose esančiame Gibraltare. Tai vakariausiai gyvenanti makakų (*Macaca*) genties rūšis. 

Tarp ankstyvojo plioceno ir vėlyvojo pleistoceno epochų, magotai gyveno ir Vakarų Europoje, kur šiuo metu vyrauja vidutinių platumų jūrinis klimatas. Šiauriausių magotų populiacijų fosilijos iš viduriniojo pleistoceno yra rastos rytinės Anglijos Norfolko grafystės šiaurinėje dalyje, o iš ankstyvojo pleistoceno epochos magotų fosilijos rastos pietryčių Nyderlandų Limburgo provincijos Tegeleno kaime.

## Apibūdinimas
Vidutinis patelių kūno ilgis 45-55 cm, o patinų 55-70 cm. Palyginti su kitomis makakų rūšimis, bekaulė uodega yra labai sumažėjusi ir, jei ji yra, tai siekia 4-22 mm. Patinai gali turėti ryškesnę uodegą, tačiau apie tai duomenų nėra daug. Vidutinis patelių kūno svoris apie 10 kg, patinų, apie 15 kg.

## Mityba
Magotai minta įvairiu augaliniu maistu, įskaitant gilėmis, laukinėmis alyvuogėmis ir tt. Po nukritusiais lapais renka grybus ir bestuburius, miško kirtavietėse renka žolių sėklas ir net buvo pastebėti nuo medžių šakų ėdantys kerpes.

## Amžius
Laukinėje gamtoje gali gyventi 20 metų ir daugiau, maksimaliai iki 30 metų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* youtube.com / Observing social behaviour of Barbary macaques (Macaca sylvanus) (*video vaizdo medžiagoje magotai Gibraltare*)
Taivaninė makaka

**Taivaninė makaka** (*Macaca cyclopis*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatas, priklausantis markatų pošeimiui. Tai dieninis gyvūnas, kurio kūno ilgis 40-55 cm, uodegos – 25-45 cm. Svoris apie 4-8 kg. Minta vaisiais, vabzdžiais ir vėžiagyviais. Paplitusi Taivane, įvežta ir į Japoniją.
Bebrusai

**Bebrusaĩ** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 5 km į pietryčius nuo Molėtų.

Ilgis 5 km, plotis siekia 2,6 km. Altitudė 146,2 m. Didžiausias gylis siekia 24 m. Kranto linija (ilgis 19,25&nbsp;km) labai raižyta, daug įlankų, užutėkių. Dvi ežero šakos eina šiaurės vakarų kryptimi, viena – pietvakarių. Dubuo rininės kilmės. Krantai daugiausia žemi, kai kur supelkėję, tik rytinis krantas aukštas (20–25 m). Ežere yra 2 salos, kurių plotai 0,3 ha ir 0,18 ha. Dugną dengia daugiausia dumblas ir sapropelis. Atabradas ir salų pakrantės smėlingos. Vandens skaidrumas vasaros metu yra 3,9-4,3 m. Ežerą supa Moliabesčio, Kaulakių, Rudesos, Pakriūtos miškai.

Į Bebrusus įteka Punta (iš Punto ežero), Lunta bei Lankaitė, šiaurėje išteka Siesarties (Šventosios baseinas) intakas Bebrusų upė link netoliese telkšančio Kirneilio ežero.

Ežere sugaunamos žuvys: karšiai, kuojos, lydekos, ešeriai, stintos, aukšlės, raudės, lynai, plakiai, seliavos, karosai, meknės, vėgėlės, pūgžliai, šamai.

Prie Bebrusų esantys kaimai: Bebrusai, Ažuožeriai, Pabebrusė, Kirneilė, Kaulakiai, Jauros II, Ščiūriškiai, Zamokėliai. Veikia virš 10 kaimo turizmo sodybų, keletas poilsiaviečių ir stovyklaviečių. Šiaurrytine pakrante eina kelias Nr.2810 (Kirneilė – Pagaluonė – Gačkiškiai).

## Etimologija

Ežerėvardis *Bebrusaĩ* kilo nuo gyvūno pavadinimo *bebras*.

## Šaltiniai