open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gediminas Jarmalavičius

**Gediminas Jarmalavičius** (1956 m. kovo 8 d. Alytuje) – Lietuvos futbolo treneris, turi EUFA Pro trenerio licenciją.

## Karjera
Nuo 2008 m. vadovavo Marijampolės "Sūduvos" ekipai. 

2009 m. gruodžio mėn. pasibaigus sutarčiai su Marijampolės klubu, perėjo į Tauragės "Tauro" klubą. 

Nuo 2012 m. treniravo FK Dainava Alytus.

2014 m. persikėlė į FC Šiauliai. 

2015 m. tapo FK Klaipėdos Granitas vyr. treneriu. Ekipa nuolat buvo įtarinėjama, kad įtakjoja rungtynių rezultatus. Galiausiai, FK Klaipėdos Granitas 2015 m. sezono pabaigoje buvo pašalintas iš A lygos. Buvo pateikti oficialūs įtarimai, dėl galimo manipuliavimo varžybų rezultatais. Tuo metu klubui vadovavo Gedininas Jarmalavičius. Klubo vadovai pripažino, kad būta sukčiavimo atvejų.

2016 m. treneris perėjo į FK Šilas, kuris žaidė Pirmoje lygoje. 2016 m. FK Šilas tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir turėjo galimybę debiutuoti A lygoje.

2017 m. pradžioje klubas ruošėsi debiitui A lygoje. Dalyvavo turnyre Latvijoje. Po rungtynių G. Jarmalavičiaus treniruojamas FK Šilas susilaukė kaltinimų sutartomis varžybomis. Buvo nubaustas dvejų metų draudimu dalyvauti futbolo veikloje. 2019 m. grįžo į FK Šilą.

2021 m. G.Jarmalavičiaus treniruojamas FK Šilas sugrįžo į LFF I lyga. Galutinėje komandų rikiuotėje ekipa liko trečia iš keturiolikos dalyvių.

2022 m. FK Šilas susijungė su Marijampolė City, G.Jarmalavičius tapo komandos treneriu. 2023 m. klubas buvo pašalintas iš pirmenybių dėl manipuliavimo rungtynių rezultatais, ir nustojo egzistuoti.

Vėliau dirbo Alytuje jaunimo treneriu.

## Pasiekimai
; su FK Sūduva
* LFF taurės laimėtojas: 2008/09 m.

; su FK Šilas
* Pirmos lygos nugalėtojai: 2016 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Crichtonsaurus

**C. bohlini* (2002, Dong)
**C. benxiensis* (2007, Lü ir kt.)

***Crichtonsaurus*** – dinozaurų gentis, pavadinta garsaus rašytojo Michael Crichton, parašiusio mokslinės fantastikos romaną „Juros periodo parkas“, vardu. *Crichtonsaurus* buvo *[[Thyreophora]]* (šarvuotasis dinozauras) iš paukščiadubenių dinozaurų būrio, gyveno vėlyvajame Kreidos periode. *Crichtonsaurus bohlini* rūšies fosilijas 2002 m. Beipiao mieste, Kinijos Liaoningo provincijoje, atrado ir aprašė Dong Zhiming. Antros rūšies, *Crichtonsaurus benxiensis*, kaukolę ir dalį skeleto 2007 m. vėlyvojo Kreidos periodo uolienose toje pačioje teritorijoje atrado Lü Junchang su kolegomis.

## Išvaizda

*Crichtonsaurus* buvo vidutinio dydžio dinozauras, ilgis siekė 3 metrus. Apatinis žandikaulis – plonas ir be išorinių ornamentų. Dantys maži, tipiškos ankilozaurų formos.

## Vardas

Kinijos mokslų akademijos Stuburinių gyvūnų paleontologijos ir paleoantropologijos instituto mokslininkai *Crichtonsaurus bohlini* pavadino rašytojo Michael Crichton ir švedų paleontologo Birger Bohlin garbei. M. Crichton buvo gerai parduodamų romanų „Juros periodo parkas“, „Dingęs pasaulis“, „Andromedos štamas“ ir kt. autorius. Tuo tarpu B. Bohlin žinomas ne tik už savo indėlį darbuose apie dinozaurus ir kitus priešistorinius gyvūnus: jis buvo grupės, nustačiusios Pekino žmogaus (*Homo erectus pekinensis*) egzistavimą, narys.

## Šaltiniai
Audrius Ramonas

**Audrius Ramonas** (g. 1979 m. gruodžio 7 d.) – buvęw Lietuvos futbolo vartininkas, futbolo treneris.

## Žaidėjo karjera
Komandos, kuriose žaidė: Vilniaus „Geležinis vilkas“, Vilniaus „Ardena“, Vilniaus „Polonija“, Marijampolės „Sūduva“.

## Trenerio karjera
Baigęs karjerą ėmėsi trenerio veiklos: dirbo vartininkų treneriu „Sūduvos“ futbolo klube ir treniravo Lietuvos rinktinės vartininkus. Tarp 2003 ir 2022 m. buvo „Sūduvos“ futbolo klubo nariu.

2016 m. vasarą jis buvo vienas iš pirmųjų lietuvių, kurie siekė įgyti UEFA A vartininkų trenerių licencijas.

2021 m. Valdas Ivanauskas buvo paskirtas Lietuvos nacionalinės rinktinės vyr. treneriu. Patvirtinti trys talkininkai: trenerio asistentas Tomas Ražanauskas, vartininkų treneris Audrius Ramonas bei fizinio rengimo treneris iš Vokietijos Thomas Klimmeck. Su treneriu ir jo štabu pasirašytos sutartys iki šio atrankos ciklo pabaigos.

2022 m. gruodžio 23 d. prisijungė prie Vilniaus „Žalgirio“ klubo trenerių štabo.

Nuo 2025 m. prisijungė prie FK Kauno Žalgiris.

2026 m. sausio mėnesį paskirtas Lietuvos U-19 rinktinės vartininkų treneriu.

## Rinktinės
2001 m. birželio 5 d. žaidė rungtynėse prieš Rumunijos U-21 rinktinę. Buvo kapitonu ir sužaidė visas rungtynes. Lietuviai nugalėjo rezultatu 1:0.

2001 m. rugsėjo 4 d. žaidė rungtynėse prieš Gruzijos U-21 rinktinę. Sužaidė visas rungtynes. Rungtynės vyko Gruzijoje ir lietuviai jose patyrė pralaimėjimą rezultatu 1:4.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* fksuduva.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* transfermarkt.com trenerio profilis
* transfermarkt.com žaidėjo profilis
Mediniai paparčiai

**Mediniai paparčiai** (*Cyatheales*) – paparčių šertvūnų (*Pteridophyta*) eilė. Ją sudaro paparčiai, kurie augdami suformuoja kamienus ir savo išvaizda primena medžius. Jie yra didelių papartinių medžių, augusių Juros periode palikuonys.

Dabar auga karšto ir vėsaus klimato drėgnuosiuose miškuose. Kaip ir visi šertvūnai, mediniai paparčiai dauginasi sporomis, kurios subręsta sporų dėžutėse. Medinių paparčių lapai paprastai labai dideli, suskaidyti plunksniškai. Skirtingai negu žiedinių augalų, medinių paparčių kamiene nėra medienos audinio. Kamieną sudaro pluoštinės šaknys, kurių besiplečianti masė ir išlaiko augalą. Dalis medinių paparčių (pvz., diksonijos) gali būti persodinti nukirtus jų viršūnę ir laikant ją vandenyje. Tuomet jie užsiaugina naują šaknų sistemą.

## Skirstymas
* **[[Thyrsopteridaceae]]**
** *[[Thyrsopteris]]*
* **[[Loxomataceae]]**
** *[[Loxoma]]*
** *[[Loxsomopsis]]*
* **[[Culcitaceae]]**
** *[[Culcita]]*
* **[[Plagiogyriaceae]]**
** *[[Plagiogyria]]*
* **[[Avipapartiniai]]** *(Cibotiaceae)*
** Avipapartis *(Cibotium)*
* **[[Taurėpapartiniai]]** (*Cyatheaceae*)
** Taurėpapartis *(Cyathea)*
** *[[Cnemidaria]]*
* **[[Diksoniniai]]** *(Dicksoniaceae)*
** *[[Calochlaena]]*
** Diksonija *(Dicksonia)*
** *[[Lophosoria]]*
* **[[Metaxyaceae]]**
** *[[Metaxya]]*
Nyderlandų Antilų herbas

**[[Nyderlandų Antilai|Nyderlandų Antilų]] herbas** – Nyderlandų Antilų heraldinis valstybės simbolis, sudarytas iš skydo, karūnos ir šūkio.

Auksiniame skyde su raudonu bordiūru penkios mėlynos žvaigždės. Žvaigždės kaip ir vėliavoje atstovauja Nyderlandų Antilų saloms. Vaizduojama karūna yra Nyderlandų Karalystės. Juostelėje, skydo apačioje yra užrašytas devizas *„Libertate Unanimus“*.

Šis herbas buvo priimtas 1986 m. sausio 1 d., kai Aruba atsiskyrė nuo Nyderlandų Antilų ir įgavo ypatingą statusą Nyderlandų Karalystėje. Jis pakeitė senesnę herbo versiją su šešiomis žvaigždėmis, kuri buvo naudojama nuo 1964 m. spalio 23 d. herbe nebėra žvaigždės, simbolizavusios Arubą.

Nuo 2010 m. spalio 10 d., išformavus Nyderlandų Antilus, herbas nebenaudojamas.
Boro ežerai

**Boro ežerai** () – nenuotakių druskingų ežerų grupė Rusijoje, Altajaus krašte, Kulundos lygumos pietuose. Sudaro 94 vandens telkiniai. Žymiausi ežerai: Malinovojės (plotas 11,4 km²), Dlinojės (5,3 km²), Všivka (5,8 km²). Dalyje ežerų išgaunamos druskos.

## Šaltiniai
Didysis Tokas

**Didysis Tokas** (, ) – ežeras Rusijoje, Jakutijoje (pačiuose jos pietryčiuose) ir Chabarovsko krašte, Toko Stanovniko kalnagūbrio šiauriniame šlaite, 903 m aukštyje virš jūros lygio. Susidarė tektoninėje įduboje, paveiktoje ledyno. Krantai apaugę maumedžių miškais. Iš Mažojo Toko ežero atiteka Utuko upė.. Išteka Mulamo upė (Aldano baseinas).

## Šaltiniai
Bolonas

**Bolonas** (), **Bolenas, Nuri Odžalas** (*Болен, Нури-Оджал*) – ežeras Rusijoje, Chabarovsko krašte, Vidurio Amūro žemumos šiaurės rytuose, Amūro upės baseine. Ežere yra keletas salų. Jadaseno saloje yra senovinio ugnikalnio kūgis. Pietinė ežero dalis įeina į Bolono rezervatą. Bolonas su Amūru jungiasi 9 km ilgio protaka.

Ežere ir jo apylinkėse gyvena 11 varliagyvių ir roplių rūšių, 52 žuvų rūšys, 179 paukščių ir 40 žinduolių rūšių.

## Šaltiniai
Balėsas

**Balėsas** (*Cricetus cricetus*) – graužikų būrio gyvūnas. Aptinkamas Vidurio Europoje nuo Elzaso ir Belgijos per Vokietiją ir Rusiją iki Azijos, pietuose iki Rumunijos.

Apie 30 cm ilgio, tarp jų uodega – 5 cm. Stiprus storas kūnas, trumpos kojos. Viršutinė dalis dažniausiai gelsvai ruda, snukio viršutinė dalis, akių sritis ir apykaklė tamsiai rudos spalvos, apatinė kūno dalis ir kojos juodos, kojų galai balti. Dažnai pasitaiko nukrypimų nuo čia aprašytos spalvos, be to, skirtingose teritorijose yra keletas porūšių. Tai tipiškas stepių žinduolis, minta grūdais. Rudenį į savo urvą susineša maisto atsargas, ypač pupas ir žirnius. Grūdus nešioja savo skruostų maišuose, į kuriuos gali tilpti iki 50 grūdų.

Daug kur laikomas javų pasėlių kenkėju, taip pat gaudomas spąstais dėl kailiuko. Mėsa valgoma.
Baskunčakas

**Baskunčakas** () – nenuotakus, druskingas ežeras Rusijoje, Astrachanės srities šiaurės rytuose, šalia Kazachstano sienos. Telkšo Pakaspijo žemumoje, 19,5 m žemiau jūros lygio. Ežeras maitinamas mineralinių versmių, trykštančių Bogdo kalno šlaituose. Ežero vandens druskingumas 300 g/l. Druskos sankaupos.

Nuo VIII a. čia išgaunama valgomoji druska. O XIX a. druskos išvežimui nutiestas Baskunčako geležinkelis, sujungęs kasyklas su prieplauka prie Volgos atšakos Achtubos. Dabar ežere išgaunama 80 % Rusijos valgomosios druskos produkcijos (1,5-5 mln. tonų per metus).

1997 m. ežeras ir apylinkės įtrauktos į Baskunčako-Bogdo draustinį. Apylinkėse išplėtotas turizmas. Baskunčakas ir netoliese stūgstantys Bogdo kalnai tapo turistų traukos centrais.

## Taip pat skaitykite
* Mažasis Bogdo
* Didysis Bogdo

## Šaltiniai
Bagraškiolis

**Bagraškiolis** (), **Bostenhu** () – ežeras vakarų Kinijoje, Sindziango provincijoje, Bajangol Mongolų autonominėje prefektūroje, 57 km į šiaurės rytus nuo Korlos miesto. Telkšo rytinėse Tian Šanio pašlaitėse, 1030 m aukštyje virš jūros lygio. Plotas iki 1380 km², gylis iki 16 m. Ilgis 55 km, plotis 25 km. Krantai žemi, smėlingi arba sudruskėję. Įteka Kaidu upė (Chaidyk Golas), išteka Končedarja.

## Šaltiniai
Baliečiai

:: *Apie kaimą Pasvalio rajone žr. [[Baliečiai (kaimas)]]*.

**Baliečiai**, **baliai** (*Ânak Bali*) – tauta, gyvenanti Balio saloje ir vakarinėje Lomboko salos dalyje. Bendras baliečių skaičius yra apie 3,65 mln.

Baliečiai sudaro 89 proc. Balio salos gyventojų. Jie yra pirmykščių salos gyventojų ir senųjų Javos išeivių mišinys.

Kalba priklauso austronezinių kalbų grupei, panaši į javiečių kalbą. Religija – balietiškas hinduizmo variantas. Ypač populiarus Šivos kultas.

## Kultūra
* Balio raštas
* Subakas
* Balio šokiai
* Pura
Amadiesas

**Amadiesas** () – nenuotakus druskingas ežeras centrinėje Australijoje, Šiaurinėje Teritorijoje, netoli žymiosios Uluru uolos. Yra įduboje tarp Makdonelo ir Masgreivo kalnagūbrių. Dėl aridinio klimato Amadieso duobuo didžiąją metų dalį yra sausas. Vandeniu užsipildo tik po liūčių, tuomet jo vanduo patenka į Finko upę. Ežeras labai išsitęsęs rytų-vakarų kryptimi (180 km). Plotis iki 10 km. Duburyje susikaupę iki 600 mln. tonų druskų.

Amadiesas atrastas keliautojo Ernest Giles ir pavadintas Ispanijos karaliaus Amadėjaus I garbei.

## Šaltiniai
Tela

**Tela** - alkoholinis gėrimas, naudojamas Etiopijos virtuvėje. Dar vadinamas etiopišku alumi.

## Gamyba
Tela gaminama iš įvairių grūdų, tačiau dažniausiai naudojamas tefas ir kukurūzai. Kartais gali būti naudojami miežiai ar sorgas.

Molinis indas *insera* yra labai švariai išplaunamas ir išrūkomas specialių medžių dūmais. Grūdai yra sudrėkinami ir patalpinami tarp drėgnų lapų tris dienas, kol sudygsta. Taip gaunami daiginti javai *bekel*. Jie išdžiovinami ir sumalami. Gašio augalo lapai, naudojami vietoj apynių, yra išdžiovinami saulėje, atskiriami stiebeliai. Minkštosios lapų dalye yra fermentuojamos vandenyje *inseroje* 2-3 dienas.

Tada į inserą dedama dalis malto *bekelio*, spraginti grūdų miltai ir likę gešio stiebai. Pafermentavus 1-2 dienas, sudedamas likęs maltas *bekelis*, likę spraginti miltai (*enkuro*) ir fermentuojama per naktį. Tada pripilama daugiau vandens, *insera* uždaroma ir alus paliekamas rūgti 5-7 dienas. Tada telą galima gerti.
Kordobos jėzuitų kvartalas ir stotys

**Kordobos jėzuitų kvartalas ir stotys** () – UNESCO pasaulio paveldo objektas Argentinoje, Kordobos provincijoje. Sudaro XVI–XVII a. jėzuitų redukcijos.

Sudaro šie objektai: Jėzuitų kvartalas Kordobos mieste – Kordobos universitetas (vienas seniausių Pietų Amerikoje), Monserato vidurinė mokykla ir bažnyčia, rezidenciniai pastatai. Šešios jėzuitų stotys provincijoje: Karoja, Chesus Marija, Santa Katalina, Alta Grasija, Kandelarija, San Ignasijas.

Jėzuitų misijų statyba Kordobos provincijoje pradėta 1615 m. Jos priklausė jėzuitams iki 1767 m. kuomet po karaliaus Karolio III įsakymo jėzuitai paliko Pietų Ameriką. Vėliau šias misijas perėmė pranciškonai ir valdė iki 1853 m., kuomet jėzuitai vėl gavo teisę grįžti į Ameriką. Tačiau universitetas ir aukštoji mokykla jau kitais metais buvo nacionalizuoti.

Kiekviena jėzuitų stotis turėjo savo bažnyčią ir pastatų tinklą, aplink kurį vystėsi miestai, pvz., Alta Grasija. San Ignasijo stotis neišliko.

Kordobos jėzuitų kvartalas ir stotys į pasaulio paveldo sąrašą įtrauktos 2000 m.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* , : Jėzuitų gvaranių misijos: San Ignasijo Mini, Nuestra Senjora de Santa Ana, Nuestra Senjora de Loretas, Santa Marija la Majoras ir San Migel das Misioneso griuvėsiai (1983)
* : Čikitanijos jėzuitų misijos (1990)
* : La Santisima Trinidad de Paraná ir Chesus de Tavarangės jėzuitų misijos (1993)
* : Čilojės bažnyčios (2000)
Bangveulu

**Bangveulu** () – ežeras šiaurės rytų Zambijoje, Luapulos ir Šiaurės provincijose. Yra Kongo baseine, iš ežero išteka Luapulos upė, įtekanti į Mveru ežerą. Bangveulu ežerą maitina Čambešio upė. Ežero plotas labai priklauso nuo laikotarpio: sausuoju laikotarpiu užlietas būna 3000 km² ploto dubuo, tačiau po lietingojo sezono liūčių vanduo pakyla ir apsemia aplinkinius pelkynus. Tuomet Bangveulu plotas padidėja iki 15 000 km². Pastoviai apsemtos ežero dalies gylis siekia 4 m, matmenys 75 ir 40 km.

Bangveulu ežeras, o ypač jį supančios pelkynės yra svarbi vandens paukščių buveinė, geriamo vandens telkinys gyvūnams sausuoju laikotarpiu. Šalia Bangveulu pelkių yra Čitambo kaimas, kuriame mirė keliautojas Deividas Livingstonas.

## Šaltiniai
Moidoras

**Moidoras** (*moidore*) - Portugalijos aukso moneta, kaldinta 1640-1732 m. Net ir pasibaigus kaldinimui moidorai ilgai buvo apyvartoje Vakarų Europoje ir Vest Indijoje (ypač - Barbadose). XVIII a. pradžioje moidorai buvo pagrindinis piniginis vienetas Airijoje, juos naudojo ir vakarų Anglijoje. XVIII a. jie buvo pagrindinis auksinis pinigas Naujajame Pasaulyje.

Pavadinimas *moidore* kilęs iš port. *moeda de ouro* 'aukso moneta'.

Moidiras buvo 4 kruzadų (*cruzado*) vertės. Buvo kaldinamos ir 2½ vei 5 moidorų vertės monetos.
Atradus Brazilijoje (Portugalijos kolonija iki 1822 m.) aukso Bahijos ir Rio monetų kalyklos maždaug iki 1770 m. išleido labai daug moidorų.

Moidorų averse yra Portugalijos herbas su karūna, o reverse - Jeruzalės kryžius.

## Nuorodos
* English coinweights for foreign gold coins
Nuestra Senjora de Santa Ana

**Nuestra Senjora de Santa Ana** () – jėzuitų redukcija šiaurės rytų Argentinoje, Misjoneso provincijoje, viena iš grupės gvaranių misijų, XVII a. įkurtų Pietų Amerikoje.

Santa Anos redukcija yra Kandelarijos departamente, 2 km nuo jo centro Santa Anos, netoli San Ignasijo Mini misijos. Santa Anos redukcija įkurta 1633 m. Apleista 1767 m., kuomet jėzuitai išvaryti iš Amerikos.

1984 m. drauge su aplinkinėmis misijomis įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Indžera

**Indžera** – tradicinės duonos rūšis, naudojama Etiopijos virtuvėje (Etiopijoje ir Eritrėjoje). Tai – pagrindinis šios virtuvės patiekalas.

## Gamyba
Tradicinė indžera gaminama iš vietinio Etiopijos javo tefo, tačiau tam tikri regioniniai variantai propaguoja indžeros gamybą iš miežių, kukurūzų, kartais kviečių. Nuo grūdų (tefo) rūšies priklauso indžeros baltumas. Ji gali būti balta (*nech*), raudona (*kay*) ar juoda (*tikur*).

Tešla ruošiama iš miltų ir vandens, pridėjus šiek tiek raugo. Tada rauginama 1-5 dienas. Kepama specialioje keramikinėje keptuvėje *mitad*, kuri ištepama riebalais. Skysta tešla paskleidžiama lygiu paviršiumi, kad susiformuotų blynelis. Jam kepant. paviršiuje susiformuoja burbuliukai. Kepama tik iš vienos pusės, iškepus išimama iš keptuvės.

## Valgymas
Indžera naudojama beveik visuose Etiopijos virtuvės patiekaluose. Ji atlieka ir įrankių funkciją, nes indžeros lakštais yra pasemiamas maistas (votas). Indžera gali būti suplėšoma ir maišoma su prieskoniais, taip sudarant naujus patiekalus.
Nuestra Senjora de Loretas

**Nuestra Senjora de Loretas** () – gvaraniškoji jėzuitų redukcija Argentinoje, Misionese, Kandelarijos departamente.

Įkurta 1610 m., apleista 1767 m. išvarius jėzuitus iš Amerikos. Išlikę dalis griuvėsių, apžėlusių augalija. 1984 m. Nuestra Senjora de Loreto misija, drauge su kitomis regiono gvaranių misijomis įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Aujantepui

**Aujantepui** () – stalkalnis (tepui) Gvianos plokščiakalnyje, Venesueloje, Bolivaro valstijoje, Gran Sabanos regione. Sudarytas iš smiltainio. Tai vienas masyviausių ir aukščiausių plokščiakalnio masyvų: užima 650 km² plotą, iškyla į 2450 m aukštį. Stalkanio visiškai stačios sienos siekia apie 1 km aukštį. Aujantepui itin garsus dėl jo šlaitu krentančio aukščiausio pasaulyje Anchelio krioklio (979 m).

Tepui pavadinimas vietinių indėnų pemonų kalba reiškia „velnio namas“. 1933 m. Aujantepui viršūnėje sudužo amerikiečių lakūno Jimmie Angel, atradusio aukščiausiąjį pasaulio krioklį, lėktuvas. Angel nuo tepui nusileido per 11 dienų.

## Šaltiniai
Jeruzalės kryžius

**Jeruzalės kryžius** - krikščionių ir heraldikos simbolis iš 5 kryžių. Jį paprastai sudaro didelis ramentinis kryžius, kurios 4 kvadrantuose - po 1 graikiškąjį kryžių.

**Kryžiuočių kryžius** - paprastesnė Jeruzalės kryžiaus forma, jame visi kryžiai yra lygiagaliai, ne ramentiniai. Šis kryžius buvo pavaizduotas popiežiaus vėliavoje, kurią popiežius Urbonas II įteikė Pirmojo kryžiaus žygio dalyviams ir kuris tapo kryžiuočių įkurtos Jeruzalės karalystės simboliu.

Teigiama, kad keturi mažieji kryžiai simbolizuoja keturias evangelijas arba keturias kryptis, kuriomis sklis krikščionybė iš Jeruzalės. Kita interpretacija - 5 kryžiai simbolizuoja penkias Kristaus žaizdas.


File:Godefrey of Bouillon.jpg|Vienas iš Pirmojo kryžiaus žygio vadovų *Godefroy de Bouillon*.
File:Blason Royaume de Jérusalem.svg|Jeruzalės karalystės herbas su Jeruzalės kryžiumi.
File:Mary of Scotland testoon 1556 641662.jpg|Škotijos karalienės Marijos I testunas su Jeruzalės kryžiumi.
File:DBP 1956 236 Kirchentag.jpg|1956 m. išleistas Vokietijos pašto ženklas 1956 metų Vokietijos Protestantų bažnyčios kongresui atminti su Jeruzalės kryžiumi.
File:Flag of the Order of the Holy Sepulchre over the Palazzo della Rovere.jpg|Šventojo Kapo Ordino vėliava su Jeruzalės kryžiumi virš pastato Romoje (Italija). 
File:Blason ville fr Ergué Gabéric (Finistère).svg|*Ergué-Gabéric* komunos (Bretanė, Prancūzija) herbas su Jeruzalės kryžiumi.
File:Norwegian Bible.jpg|Norvegiškos Biblijos viršelis
File:Dradenkruis met vier kruizen in de armen.jpg|Jeruzalės kryžiaus variantas
Guri

**Guri hidroelektrinė** (), **Simono Bolivaro hidroelektrinė** (*Central Hidroeléctrica Simón Bolívar*) – viena galingiausių pasaulio hidroelektrinių. Yra Venesueloje, Bolivaro valstijoje, ant Karoni upės (Orinoko baseinas).

## Užtvanka

Užtvankos aukštis 162 m, ilgis 1300 m. Statybos darbai pradėti 1963 m. Pirmoji jos dalis atidaryta 1978 m., antroji – 1986 m. Iki 2006 m. oficialiai vadinosi Raúl Leoni hidroelektrine. Hidroelektrinę sudaro du mašinų skyriai, kuriuose yra po 10 generatorių. Guri elektrinės galia 10 000 MW, ji nusileidžia tik Trijų Tarpeklių užtvankai Kinijoje ir Itaipu Paragvajaus-Brazilijos pasienyje. Guri kartu su kitomis šalies hidroelektrinėmis pagamina 82 % Venesuelai reikalingos elektros energijos.

Kasmet lietinguoju laikotarpiu užtvankos slenksčiai atidaromi, nes tvenkinyje vandens lygis pakyla iki 272 m virš jūros lygio.

## Tvenkinys

Guri hidroelektrinės užtvanka suformuoja milžinišką tvenkinį Nekuimos kanjone. Ilgis 175 km, plotis iki 48 km. Plotas skirtingais duomenimis nuo 3919 iki 4250 km² (antras pagal dydį vandens telkinys šalyje po Marakaibo ežero). Tvenkinys užliejo gausia bioįvairove pasižyminčius miškus, dėl ko nukentėjo kai kurios retos rūšys (pvz., tanagra *Amaurospiza carrizalensis*).

## Šaltiniai
Mėtiniai saldainiai

**Mėtinis** - saldainis su vyraujančiu mėtų skoniu, kurį paprastai suteikia mentolis. Mėtų gardį gali suteikti ir mėtų eterinis aliejus.

Anglų kalboje žodžiu *mint* 'mėtinis' gali vadinti iš kitokius panašius saldainius. Kartais tokiems saldainiams gaminti naudoja šliaužiančiosios bruknuolės (*Gaultheria procumbens*) ar kitų augalų, kurie nėra mėtos, eterinius aliejus.

Lietuvoje labiausiai paplitę mėtiniai yra mėtiniai žirneliai (balti ar žali) ir mėtinės karamelės.

Didžiojoje Britanijoje populiarūs saldainiai „mint imperial“ arba „scotch mint“ - balti apvalūs žirneliai kietu apvalkalu ir gana minkštu sukramtomu vidumi. Seniau šie saldainiai būdavo rutuliukų formos, dabar išpopuliarėjo didesni, pailgi, ovoido ar diskoido formos žirneliai. Angliškas pavadinimas *scotch mint* atsiradęs iš tokio paties grakščiosios mėtos (*Mentha ×gracilis*) angliško pavadinimo.

Kieti mėtiniai žirneliai dažnai naudojami kaip kvėpavimo gaivikliai, kadangi mėtų eterinio aliejaus ar mentolo kvapas ir skonis ilgai lieka burnoje.

Mėtiniai su pipirmėtės eteriniu aliejumi populiarūs kaip virškinimą pavalgius gerinanti priemonė. Mėtų lašai ar pipirmėčių ekstraktas iš tikrųjų buvo naudojama kaip priemonė nuo žarnyno spazmų ar kitų sutrikimų. Tai antras paaiškinimas, kodėl mėtiniai ir mėtų arbata yra populiarūs.

## Nuorodos
* Blumenthal, et al The Complete German Commission E Monographs First Edition 1998 American Botanical Council, USA.
* Phytomedicine. 2005 Aug;12(8):612-6.Links. Pharmacology and preclinical pharmacokinetics of peppermint oil. Grigoleit HG, Grigoleit P.
* Peppermint - Herb Information 
* Herbs to Settle Your Stomach 
* Appetite. 2004 Oct;43(2):207-10 Chewing gum can produce context - dependent effects upon memory
Rimantas Žylius

**Rimantas Žylius** (g. 1973 m. birželio 24 d. Klaipėdoje) – Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas, buvęs Lietuvos ūkio ministras ir viceministras.

## Biografija
1991 m. baigė Klaipėdos Ievos Simonaitytės vidurinę mokyklą, Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete baigė psichologijos studijas, psichologijos bakalauras bei organizacinės psichologijos magistras.

2000–2001 m. Ministro Pirmininko patarėjas informacinės visuomenės plėtros klausimais, 2001–2002 m. Seimo Informacinės visuomenės plėtros komiteto vyr. patarėjas. Buvo verslo konsultacijų ir IT sprendimų bendrovės „Metasite“, tarptautinės IT bendrovės „Hewlett-Packard“ darbuotojas. Žinių ekonomikos forumo tarybos narys ir steigėjas, Elektroninės valdžios koncepcijos sukūrimo iniciatorius ir vienas autorių. Nuo 2009 m. sausio 8 d. iki sausio 26 d. LR ūkio ministro Dainiaus Kreivio visuomeninis konsultantas verslo plėtros klausimais.

2009–2011 m. kovo Lietuvos ūkio viceministras, 2011–2012 m. – ministras.

2014–2018 m. Norway Registers Development AS vykdomasis direktorius. 2018–2021 m. Norway Registers Development AS valdybos narys.

Nuo 2021 m. ministrės pirmininkės Ingridos Šimonytės patarėjas.

## Šaltiniai
* LR ŪM informacija „2009-01-26 – Paskirtas ūkio viceministras“ .

|-
Berbere

**Berbere** (amharų kalba: በርበሬ *berberē*, tigrajų kalba: በርበረ *berbere*) – prieskonių mišinys, labai plačiai naudojamas Etiopijos virtuvėje.

## Sudėtis
Dažniausiai berbere sudaro čili pipirai, imbieras, gvazdikėliai, kalendra, kvapieji pipirai, ožragės, rūtų ir tikrojo šventkmynio sėklos. Visi ingredientai pakepinami keramikinėje keptuvėje ir sumalami.

Kartais į berbere dedami ingredientai, kurie mažiau žinomi kitose šalyse, tačiau Etiopijoje yra auginami ar auga kaip laukiniai augalai. Pvz., imbierpipirių rūšis *[[Aframomum]] corrorima* (Braun) Jansen, ilgasis pipiras.

## Kiti Etiopijos prieskonių mišiniai
* Mitmita
* Makaleša
Mitmita

**Mitmita** (gezas: ሚጥሚጣ *mīṭmīṭā*) - prieskonių mišinys, labai plačiai naudojamas Etiopijos virtuvėje.

## Sudėtis
Dažniausiai mitmitą sudaro piri-piri pipirai, kardamonas, gvazdikėliai, cinamonas, kmynai, imbieras, vietinė prieskoninė žolė *koseret* (ኮሰርት *Lippia adoensis*) ir druska. Visi ingredientai pakepinami keramikinėje keptuvėje ir sumalami.

Mitmita yra raudonos spalvos ir dažniausiai yra naudojama marinuojant jautieną, kuri valgoma žalia (kitfo).

## Kiti Etiopijos prieskonių mišiniai
* Berbere
* Makaleša
Vytenis Junevičius

** Vytenis Junevičius** (g. 1958 m. liepos 28 d. Kaune) – vadybininkas, buvęs diplomatas, politikas, Lietuvos ūkio viceministras.

## Biografija
Nuo 1965 m. Vytenis Junevičius mokėsi Kauno 12-oje vidurinėje mokykloje, ją baigė 1976 m. Nuo 1976 iki 1981 m. studijavo Kauno politechnikos instituto (KPI) Inžinerinės ekonomikos fakultete, nuo 1987 iki 1989 m. KPI aspirantūroje, 1982–1984 m. buvo „Vilma" mokslinio tyrimo sektoriaus inžinierius, nuo 1984 iki 1987 m. KPI asistentas, vyr. asistentas, nuo 1990 m. vyr. dėstytojas, nuo 1994 iki 1996 m. – KTU vyr. dėstytojas.

Nuo 1981 iki 1982 m. Kauno radijo gamyklos dispečeris, 1990–1991 m. – Aukščiausiosios Tarybos Ekonomikos komisijos patarėjas. Vėliau perėjo į diplomatinę tarnybą, nuo 1991 iki 1992 m. buvo LR URM Amerikos skyriaus I sekretorius, nuo 1992 m. Tarptautinių ekonominių ryšių ministerijos Investicijų skyriaus vadovas, nuo 1992 iki 1994 m. LR diplomatinės misijos prie ES patarėjas.

Nuo 1995 iki 1997 m. UAB finansų maklerio įmonės "Obligacija" direktorius, nuo 1997 iki 1998 m. LR Europos reikalų ministerijos Privatizavimo departamento direktorius, nuo 1998 iki 1999 m. Pasaulio banko konsultantas, Vilniaus senamiesčio atgaivinimo strategijos projekto konsultantas (sritis – ekonomika ir finansai) nuo 1995 m. lapkričio iki 1996 m. spalio mėn. (projekto rėmėjai – Pasaulio Banko Institucinės plėtros fondas bei Vilniaus savivaldybė), LR ūkio ministerijos Įmonių bankroto valdymo departamento direktorius iki 1999 m. birželio 18 d., nuo 1999 m. birželio 18 d. iki 2001 m. Lietuvos ūkio viceministras http://www3.lrs.lt/pls/inter3/dokpaieska.showdoc_l?p_id=82929&p_query=Vyten%E1%20Junevi%E8i%F8&p_tr2=2 (kiti tuometiniai viceministrai – Antanas Bartulis, Viktoras Valentukevičius, Gediminas Miškinis), nuo 2001 iki 2002 m. UAB „Laitenis" direktorius, nuo 2002 m. kovo mėn. šilko audinių bendrovės „Kauno audiniai" valdybos pirmininkas, nuo 2004 m. UAB „Agava" generalinis direktorius.

Vytenis Junevičius vedęs, žmona Dalia.

## Šaltiniai
* KKL informacija;
* „Kas yra kas“ žinynas .
Vilja Balesteris

**Vilja Balesteris** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių, Cheneral San Martino partide. 35,3 tūkst. gyventojų (2001 m.).

## Nuorodos
* Vilja Balesteris svetainė
Kadešas

**Kadešas** (), () – Artimųjų Rytų antikinis miestas buvęs netoli Oronto upės. Manoma, kad Kadešo miesto tvirtovės griuvėsiai yra šalia Tel–Nebi–Mendo, 24 km į pietvakarius nuo Homso, vakarų Sirijoje.

## Istorija
Kadešas pirmą kartą minimas, kaip Kanaano provincijos miestas, kartu su Megida, pasipriešinęs Tutmozio III ekspansijai į Levantą. 1472 m. pr. m. e., Egiptą valdant Hačepsutei, Kadešas sukilo prieš egiptiečių valdžią ir palaikomas Mitanijos, pagrindinio egiptiečių konkurento šiame regione, sudarė rytų Viduržemio jūros miestų antiegiptinę koaliciją.

1468 m. pr. m. e. Kadešo valdovas buvo sumuštas mūšyje prie Megidos egiptiečių armijos, vadovaujamos Tutmozio III.
1460 m. pr. m. e. Kadešo valdovas prarado visas miesto valdomas žemes, o 1448 m. pr. m. e. Tutmozio III armija užėmė Kadešą. Tvirtovės įtvirtinimai buvo sulyginti su žeme, o Kadešo valdovas, tris kartus sukilęs prieš faraoną, žuvo mūšio metu.

Iš Kairo muziejuje saugomų Echnatono ir Kadešo valdovų diplomatinio susirašinėjimo išlikusiu molinių plytelių yra žinomi trys šio laikotarpio miesto valdovai:
* Šatarna (apie 1350 m. pr. m. e.) 
* Etakama (apie 1340 m. pr. m. e.)
* Ari–Tešuba (apie 1330–1325 m. pr. m. e.). 

Egiptą valdant Amenchotepui II, Kadešas vėl atiteko Hetitams. Tik Sečio I žygio į Siriją metu buvo nugalėta hetitų armija ir Kadešas vėl atiteko Egiptui. Setas I kartu su sūnumi Ramziu II iškilmingai įžygiavo į miestą, kur buvo pastatyta pergalės stela. Bet ši pergalė buvo laikina. Kai tik Setas I grįžo į Egiptą, hetitų karalius Muršilis II užėmė Kadešą ir miestas tapo hetitų ir Sirijos atramos citadele prie Oronto upės.

### Kadešo mūšis

Kadešas labiausiai yra žinomas dėl mūšio, kuris įvyko 1284 m. pr. m. e. Hetitų karaliaus Muvatalio II ir egiptiečių faraono Ramzio II, armijų mūšis – vienas iš nedaugelio mūšių detaliai aprašytų senovės Rytų istorijoje. Kad sustabdytų hetitų valstybės plitimą į pietus, Egipto faraonas Ramzis II nutarė susigrąžinti pusantro šimtmečio jiems priklausančias žemes. Dviejų armijų mūšyje prie Kadešo nugalėtojo nebuvo. Abi armijos turėjo didelius gyvosios jėgos ir technikos nuostolius, todėl abiem pusės teko pasirašyti taikos sutartį. Pagal taikos sutartį, Kadešas atiteko hetitams, o egiptiečių–hetitų valstybių siena ėjo piečiau miesto.

### Kadešo žlugimas
Po Kadešo mūšio rytuose pradėjo augti nauja galybė - Asirija, o iš vakarų miestą puldinėjo Jūros tautos. Pastarosios migravo į buvusias hetitų imperijos teritorijas, siaubė pakrantes. Apie 1178 m. pr. m. e. Kadešas buvo sugriautas ir dingo iš istorijos.

## Išnašos

## Nuorodos
Kadešo mūšis
Kepaluškalnis

**Kepaluškalnis** arba **Kepaliuškalnis** (oficialiai: *Pilės* ar *Kaltinėnų piliakalnis*) – piliakalnis Šilalės rajone, netoli Kaltinėnų miestelio, Pilės kaime. Jis datuojamas II tūkst. pradžia. Piliakalnio dydis, jo gynybinių įtvirtinimų mastas leidžia neabejojant teigti, kad kovų su kryžiuočiais laikotarpiu ten stovėjo viena stipriausių Žemaitijos pilių – Kaltinėnų krašto gynybinis ir administracinis centras.

## Įtvirtinimų liekanos

Piliakalnis buvo įrengtas aukštumos pakraštyje, dviejų daubų suformuotame kyšulyje. Jo šlaitai statoki, iki 20 m aukščio. Apytiksliai 45 × 50 m aikštelė pakraščiuose buvo apjuosta šiuo metu jau suplokštėjusiu gynybiniu pylimu. Šioje aikštelėje rasta pentinų, akmeninių sviedinių ir kitų radinių. Iš šiaurės pusės ji įtvirtinta net 5 pylimais ir grioviais, kurių trys pirmieji juosė ir rytinį bei vakarinį šlaitus. Pietiniame šlaite, 4 m žemiau aikštelės krašte esančios terasos, gynybinis griovys, už kurio supiltas pylimas 2 m aukščio išoriniu šlaitu. Jie likę tik pietvakarinėje dalyje, kitur jau sunaikinti.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dauguma pylimų nuskleisti, grioviai užlyginti. Pylimus apardė ir į vakarus nuo piliakalnio stovėjusi sodyba (nugriauta). Istoriniu atžvilgiu ypač žalingi buvo apie 2002 m. vykę piliakalnio tvarkymo darbai, kai per šiaurinius įtvirtinimus į aikštelę nutiestas akmenimis grįstas kelias, o penktojo griovio vietoje įrengta mašinų stovėjimo aikštelė.

1990 m. J. Genys piliakalnio aikštelėje ištyrė 8,5 m² plotą, kultūrinio sluoksnio neaptiko.
Vaizdas:Kepaluškalnis (2018).JPG|Vaizdas iš papėdės 2018 m.
Vaizdas:Kepaluškalnis, 2.JPG|Aikštelė
Vaizdas:Kepaluškalnis, 3.JPG|Ant kalno viršūnės
Vaizdas:2010 09 05 3Kaltinėnupiliakalnis53.JPG|Paminklas Vytautui Didžiajam


## Paminklas Vytautui Didžiajam
Kepaluškalnio papėdėje 1990 m. pastatytas medinis paminklas Vytautui Didžiajam ir pergalei Žalgirio mūšyje atminti.

Vieta jam parinkta neatsitiktinai. Kovodamas dėl valdžios, taip pat ir tapęs valdovu kunigaikštis ne kartą lankėsi Žemaičiuose. Tikėtina, buvo užsukęs ir į Kaltinėnus, vieną svarbiausių tuometinės Žemaitijos centrų.  

## Piliakalnio reikšmė šiandien

Pilies gynėjų atminimui kalno aikštelėje pastatytas akmeninis aukuras, šalia dažnai plevėsuoja Lietuvos Respublikos, Šilalės rajono ar Tauragės apskrities vėliavos.

Ant piliakalnio taip pat švenčiamos Joninės ir kitos sueigos, kūrenami laužai.

## Nuorodos

* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Papiamento kalba

**Papiamento** (arba **Papiamentu**) – kreolų kalba, kuria kalbama Arubos, Bonero ir Kiurasao salose Mažuosiuose Antiluose. 

Papiamento kreolų kalba yra kilusi iš ispanų ir/arba portugalų kalbų. Papiamento kalbą taip pat vienokiu ar kitokiu laipsniu paveikė indėnų (aravakų) ir Vakarų Afrikos kalbos, taip pat nyderlandų ir anglų kalba.

Papiamento turi du pagrindinius dialektus: *Papiamento*, kuria kalbama Aruboje, ir *Papiamentu*, vartojamą Bonere ir Kiurasao.

## Nuorodos
* 
*
Belizo barjerinis rifas

**Belizo barjerinis rifas** () – koralinių rifų linija Karibų jūroje, palei Belizo valstybės krantus. Ilgis 300 km, atstumas nuo žemyno nuo 0,3 km šiaurėje iki 40 km pietuose. Belizo barjerinis rifas yra ilgos Mezoamerikos barjerinių rifų sistemos, besidriekiančios ~900 km nuo Kankuno iki Rivera Majos, dalis. Tai antras didžiausias barjerinis rifas pasaulyje, po Didžiojo bajerinio rifo Australijos pakrantėje.

Tai pagrindinis turistinis Belizo objektas, povandeninio nardymo traukos centras. Rifas pasižymi turtinga ekosistema: čia aptinkama 70 kietųjų koralų, 36 minkštųjų koralų, ~500 žuvų rūšių, šimtai įvairiausių bestuburių. 960 km² ploto rifų sistemoje įkurta eilė jūrinių rezervatų ir saugomų teritorijų. Rifo šiaurinės dalies salos gyvenamos: Ambergris Ki, Ki Kolkeris, Ki Čapelas, Sent Džordžeso Ki ir kt. Iš rifo atolų žymiausia Didžioji Žydroji skylė.

1996 m. Belizo barjerinis rifas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Bilkiškės

**Bilkiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, šalia šiaurinės Vilniaus miesto savivaldybės ribos. Kaimas įsikūręs kairiajame Neries krante. Iš visų pusių, išskyrus vakarų, yra apsuptas Nemenčinės miško. Iš Bilkiškių Laurų gatve galima pasiekti Vilnių, per mišką einančiu taku – Sakiškes.

Ties Bilkiškėmis Neryje esti kelios rėvos (Šiaučiai ir Devyniaviršiai?). Sielininkai turėję savų apeigų ir tikėjimų, susijusių su šiuo rėvų ruožu. Aplink atsiveria vaizdingos atodangos. Išlikusi tradicinės architektūros sodyba su daržine, tačiau aplink plečiasi kraštovaizdį niokojančios nausėdijos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Piastras

**Piastras** (, *piaster*) – piniginis vienetas. Pradžioje buvo lygus 1 sidabriniam doleriui arba pesui. Vėliau taip vadinosi Prancūzijos Indokinijos (dabartiniai Vietnamas, Kambodža, Laosas) ir Osmanų imperijos (osmanų kurušą europiečiai dažnai vadino piastru) valiuta.
*[[Piastra]]* – Italijos moneta.

Piastras – pagrindinis piniginis vienetas:
* Prancūzijos Indokinijos piastras.
* Vietnamo piastras – Vietnamo respublikos pinigas 1956-75 m.

Piastras buvo stambesnių piniginių vienetų dalis:
* 1/100 Egipto svaro
* 1/100 Jordanijos dinaro
* 1/100 Libano svaro
* 1/100 Sudano svaro
* 1/100 Sirijos svaro
* 1/100 Turkijos liros (kitaip – 1 kurušas)


File:50 piastres reverse.jpg|50 Egipto piastrų banknotas
File:SYRIAN 25 PIASTRES 1919.jpg|25 Sirijos piastrai (1919 m.)
File:Turkey 155.jpg|2 piastrų vertės Osmanų imperijos pašto ženklas (1909 m.)


## Irgi piastrai
* Prancūzakalbėje Kanadoje senieji privatūs bankai buvo išleidę privačius pinigus, kurie vadinosi *piastrai*. Dėl to neoficialiai Kvebeke ir Akadijoje piastrais tebevadina Kanados dolerius. Oficialiai Kanados doleris prancūziškai ir vadinamas *doleriu*.
* Prancūzai JAV dolerius pradžioje oficialiai vadino *piastrais*. Taip, pvz., jie vadinami prancūziškajame Luizianos pirkimo sutarties tekste. Kajunų prancūzų kalboje dolerius tebevadina *piastrais*. *Piastrais* žargoniškai dolerius vadina ir prancūziškai kalbančiose Karibų salose, pvz., Haityje.
Piastra

**Piastra** – dar nesuvienytoje Italijoje naudotas piniginis vienetas.

Egzistavo kelios skirtingos piastros:

* Neapolio piastra
* Sicilijos piastra
* Dviejų Sicilijų piastra

Žodis *[[piastras]]* reiškia kitokius piniginius vienetus.
Kaura

**Kaura** () – upė pietryčių Venesueloje, Bolivaro valstijoje; Orinoko dešinysis intakas. Prasideda Gvianos plokščiakalnyje, Chaua plynaukštėje, šalia Brazilijos sienos. Aukštupyje vadinama Merevardi, jos vaga slenkstėta, yra krioklių. Teka šiaurės vakarų kryptimi. 50 km žemiau santakos su Erebatu upės vagoje yra Paros krioklys. Vėliau Kauros vaga išplatėja, darosi vingiuota, krantai užpelkėję. Įteka į Orinoką ties Alemanijos miesteliu.

Didžiausias intakas – Erebatas (kairysis).

Kauros vanduo tamsios spalvos, dėl selvos augalijos išskiriamų rūgščių. Upė laivuojama 150 km nuo žiočių, iki Baranko gyvenvietės. Vandens lygis labai svyruoja; lietinguoju metu (gegužės–gruodžio mėnesiais) Kaura patvinsta. Pagrindinis miestas prie Kauros – Maripa.

## Šaltiniai
Dialektinė teologija

**Dialektinė teologija** – svarbiausia šiuolaikinio protestantizmo teologijos kryptis, daugiausiai paplitusi Vakarų Europoje ir JAV. Šiai teologijos krypčiai pradžią davė S. Kierkergoro religinė mistika, vokiečių ankstyvasis egzistencializmas bei I pasaulinio karo sukelta Europos civilizacijos krizė. 1921–1922 m. teologai K. Bartas ir E. Bruneris, gyvenę Šveicarijoje, bei R. Bultmanas (Vokietija) suformulavo dialektinės teologijos principus, artimus M. Heidegerio ir K. Jasperso filosofiniam metodui. Mėgindami atnaujinti reformatų teologiją, jie kritikavo religiją už bejėgišką bandymą intelektualinėmis ir kultinėmis manipuliacijomis atskleisti tikėjimo turinį. Religija esanti iliuzija, kurios dėka žmogus Dievo paveiksle mistifikuojąs save patį. Anot dialektinės teologijos, tikėjimas, skirtingai nei religija, esąs neapibrėžtas ir iš anksto nenumatytas žmogaus suartėjimas su Dievu. Dievas laikomas žmogiškais matais neišmatuojamu, nesuprantamu, visiškai nedaiktišku visokios daiktiškumo krizės šaltiniu, pasaulio nebūtimi.

Kai kurie dialektinės teologijos atstovai kritikavo XX a. civilizaciją, kaltino ją už daiktų, technikos absoliutinimą, žmonių dvasinį nuopuolį.

Dėl 4 dešimtmečio politinių įvykių Vokietijoje dialektinė teologija suskilo; vieni jos atstovai kritikavo hitlerizmą, kiti jį rėmė. R. Nybūras JAV tęsė europinę dialektinę teologiją, perėmęs iš jos teologinio liberalizmo ir socialinio liberalizmo kritiką.

## Šaltiniai
Buitkiškiai

**Buitkiškiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Vilniškių, 5 km į pietvakarius nuo Eržvilko ir į pietvakarius nuo pelkės Balandinės.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Danutė Dirginčiūtė (1942–2024), operos solistė, Kauno muzikinio teatro primadona.

## Šaltiniai
Bendžiai

**Bendžiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Girdžių, kairiajame Antvardės krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bandzinai II

**Bandzinai II** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Vertimų, dešiniajame Mituvos krante. Yra kaimo turizmo sodyba.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balneliškiai

**Balneliškiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 5 km nuo Žindaičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antkalniškiai (Jurbarkai)

**Antkalniškiai** (arba ***Antkalniškiai I***) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Rotulių, kairiajame Imsrės krante, netoli jos ir Imsrelės santakos. Stūkso Antkalniškių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antkalniai (Jurbarkas)

**Antkalniai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Vertimų, dešiniajame Mituvos krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bolivaras (valstija)

**Bolivaras** () – didžiausia Venesuelos valstija. Yra šalies pietryčiuose; šiaurėje ribojasi su Apūrės, Guariko, Ansoategio, Managaso, Amakuro Deltos valstijomis, rytuose – su Gajana, pietuose – su Brazilija, pietvakariuose – su Amazonės valstija. Administracinis centras – Siudad Bolivaras.

## Geografija

Didžioji valstijos dalis yra Gvianos plokščiakalnyje, vadinamajame Gran Sabanos regione. Čia iškilę daug stalkalnių (tepui), išraižytų upių kanjonų. Aukščiausia vieta – Roraimos tepui Brazilijos pasienyje (2810 m). Kiti aukšti tepui: Kamakaibaraitepui (2590 m), Aujantepui (2460 m), Čimantatepui ir Akopantepui (abu virš 2600 m). Šiaurės rytuose iškilęs Imatakos kalnagūbris (aukštis iki 750 m), o rytuose – Pakaraimos kalnai.

Šiauriniu Bolivaro valstijos pakraščiu teka Orinoko upė, o per pačią valstiją jos intakai: Kaura, Karoni, Kučiveras, Suapurė. Rytiniu pakraščiu teka Kujunio upė, įtekanti į Atlanto vandenyną. Karoni upės slėnyje yra didelis Guri tvenkinys. Čuruno upės baseine yra aukščiausias pasaulyje Anchelio krioklys.

Vyrauja savanų augalija, besikaitaliojanti su drėgnaisiais tropiniais miškais. Valstijoje yra įkurtas Kanaimos nacionalinis parkas, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Valstijos simbolis – pupinių šeimos augalas *Diphysa punctata*.

## Savivaldybės

Bolivaro valstija padalinta į 11 savivaldybių, šios – į 44 parapijas. Skliaustuose pateiktas savivaldybės centras.

* Karoni (Siudad Guajana)
* Sedenjas (Kaikara del Orinokas)
* El Kaljao (El Kaljao)
* Gran Sabana (Santa Elena de Uairenas)
* Heresas (Siudad Bolivaras)
* Padre Pedro Čjenas (El Palmaras)
* Piaras (Upata)
* Raul Leonis (Siudad Piaras)
* Roskijas (Gvasipatis)
* Sifontesas (Tumeremas)
* Sukrė (Maripa)

## Didžiausi miestai

* Siudad Guajana
* Siudad Bolivaras
* Kaikara del Orinokas
* Siudad Piaras
* El Kaljao
* El Doradas
* Maripa
* Santa Elena de Uairenas
* Tumeremas
* Upata
* Guasipati
Diaskopas

**Diaskopas** ( + *skopeō* – žiūriu) – projekcinis aparatas, skirtas nejudantiems skaidriems paveikslams (skaidrėms) po 1 demonstruoti ekrane. Diaskopas gali būti valdomas automatiškai, pvz., signalais įrašytais kartu su skaidrių komentarais magnetofono juostoje; signalai paveikia skaidrių keitimo mechanizmą.

Šis prietaisas naudojamas iliustruoti paskaitoms, skaityti mikrofilmams, reklamai; teatro ir kino technikoje – giluminiams dekoracijų elementams, scenos fonui sukurti.

## Šaltiniai
Vytautas Aleksandras Jonynas

**Vytautas Aleksandras Jonynas** (1918 m. gegužės 6 d. Bogorodskas, Maskvos sritis – 2004 m. kovo 24 d. Otava) – Lietuvos literatūros kritikas.

## Biografija
Tėvas Ignas Jonynas. 1942 m. Vilniaus universitete baigė romanistiką. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, vėliau apsigyveno Kanadoje. Monrealio universitete baigė bibliotekininkystę. Dirbo socialinių mokslų bibliotekoje, dėstė bibliografiją bibliotekininkystės mokykloje.

Kritikos straipsnius ir recenzijas spausdino žurnaluose „Aidai“, „Metmenys“, mėnraštyje „Akiračiai“, laikraštyje „Draugas“, „Tėviškės žiburiai“ ir kituose. Recenzijas apie LTSR išleistas knygas pasirašinėjo Jono Aleksandravičiaus slapyvardžiu. Straipsniuose ir studijose gausu paralelių su Vakarų literatūra, būdingas kritiškas požiūris.

## Bibliografija
* Išėjęs negrįžti, 1986 m., (Marius Katiliškis)
* Lietuvių egzodo literatūra, 1945-1990 m., 1992 m.
* Anastazija Tamošaitienė, monografija, 1989 m.

## Šaltiniai
Greičiai (Jurbarkas)

**Greičiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Sudargo, dešiniajame Nemuno krante, 6 km į vakarus nuo Jurbarko. Kaime įsikūrusios kelios sodų bendrijos.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vytautas Čepliauskas (1933–2011), muzikologas, dirigentas, chorvedys, pedagogas, rašytojas.

## Šaltiniai
Globiai

**Globiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Vertimų, Karšuvos girios šiaurėje, aplink plyti Globių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giedriai (Jurbarkas)

**Giedriai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Jurbarko, prie Račintakio – kairiojo Mituvos intako ištakų ir rytinėje kelio Jurbarkas–Girdžiai pusėje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Bagdanskis (1932–2025) – žurnalistas, redaktorius.

## Šaltiniai
Geišiai (Jurbarkas)

**Geišiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Rotulių, šiauriau dešiniojo Imsrės kranto.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Geišiuose gimė karinis veikėjas, pulkininkas, teisininkas, spaudos, visuomenės ir politinis veikėjas Jurgis Byla (1890–1947).
* Geišiuose gimė kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė Petronėlė Bernadišienė (1910–1993).
* Geišiuose gimė kunigas, vertėjas, altruistas Pranciškus Bastys (1915–1984).

## Šaltiniai
Dargaitėliai

**Dargaitėliai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Žindaičių pašonėje, šalia krašto kelio , dešiniajame Mituvos krante, kur Skardupis įteka į ją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jokymiškiai

**Jokymiškiai** (anksčiau ***Južai***) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Jurbarko, šiauriau žvyro karjero.

## Istorija

Anksčiau kaimas vadintas Južais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lemantiškiai

**Lemantiškiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Jurbarko, dešiniajame Mituvos krante. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kriščiaviškė

**Kriščiaviškė** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Žindaičių, kairiajame Mituvos krante.

## Istorija

Per II pasaulinį karą, 1942 m. gruodžio pabaigoje, į Kriščiaviškę atklydo du rusų kareiviai belaisviai, kuriuos vietiniai priglaudė. Vokiečiai, sužinoję, apsupo kaimą. Vienam belaisviui pavyko pabėgti, o kitą – S. Stipriną – nušovė. Naciai išsiaiškinę suėmė kelis vietos gyventojus, kuriuos kartu su nušautu partizanu 1943 m. sausio 27 d. nusivežė į mišką už Pašvenčio, sušaudė ir čia pat užkasė. 1966 ar 1967 metų rudenį žudynių vietoje pastatytas paminklinis akmuo. 2022 m. lapkričio 4 d. buvo atkasta kapo duobė, rasta žmonių kaulų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kažemėkai (Jurbarkas)

**Kažemėkai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Vertimų, dešiniajame Mituvos krante, prie Kamės žiočių į ją. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Byla (1871–1944), kunigas, kanauninkas
* Kažemėkuose gimė matematikas Juozapas Edvardas Misevičius (1938–2010).

## Šaltiniai
Kalniškiai (Jurbarkai)

**Kalniškiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Vertimų. Kaime įsikūrusi Globių girininkija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klaipėdos apygardos teismas

**Klaipėdos apygardos teismas** – vienas iš Lietuvos bendrosios kompetencijos apygardos teismų, nagrinėjančių jo kompetencijai priskirtas baudžiamąsias ir civilines bylas pirmąja arba apeliacine instancija. Būstinė – Klaipėda.

Klaipėdos apygardos teisme dirba 26 teisėjai, 61 valstybės tarnautojas, 27 darbuotojai, dirbantys pagal darbo sutartis (2024 m. kovo 1 d. duomenimis).

## Skyriai
* Baudžiamųjų bylų skyrius, pirmininkė Daiva Jazbutienė
* Civilinių bylų skyrius, pirmininkas Aurimas Brazdeikis

## Vadovybė
Teismo pirmininkas Marius Dobrovolskis, nuo 2019 m. liepos 1 d.

## Veiklos teritorija
Klaipėdos apygardos teismo veiklos teritorijoje veikia šie apylinkės teismai:
# Klaipėdos apylinkės teismas
# Plungės apylinkės teismas
# Tauragės apylinkės teismas.

## Taip pat skaitykite
* Klaipėdos apygardos administracinis teismas

## Nuorodos
* Oficialus Klaipėdos apygardos teismo tinklalapis  (lietuvių, anglų k.)
Lietuvos apeliacinis teismas

**Lietuvos apeliacinis teismas** (**LApT**) – apeliacinės instancijos Lietuvos bendrosios kompetencijos teismas bylose, nagrinėtose apygardos teismuose pirmąja instancija (apeliacinis teismas).

Lietuvos kasacinis teismas - Lietuvos Aukščiausiasis Teismas.

## Istorija
1994 m. birželio 15 d. įsteigtas remiantis įstatymu „Dėl Lietuvos Aukščiausiojo Teismo, Lietuvos apeliacinio teismo, apygardų teismų įsteigimo, apygardų ir apylinkių teismų veiklos teritorijų nustatymo”. Teismo pirmtakas - Apeliaciniai Rūmai (pagal 1933 m. Teismų santvarkos įstatymą).

1995 m. sausio 1 d. pradėjo veikti.

## Pirmininkai
* 1995–2010 m. Vytas Milius
* 2010–2015 m. Egidijus Žironas
* 2015–2016 m. Aloyzas Kruopys
* 2016–2021 m. Algimantas Valantinas
* 2021–2026 m. Nerijus Meilutis

## Šaltiniai
Kauno apygardos teismas

**Kauno apygardos teismas** – vienas iš Lietuvos bendrosios kompetencijos apygardos teismų, nagrinėjančių jo kompetencijai priskirtas baudžiamąsias ir civilines bylas pirmąja arba antrąja instancija. Būstinė – Kaunas.

## Istorija
1883 m. lapkričio 26 d. Kauno apygardos teismas minimas kaip Rusijos imperijos teismas, pradėjęs veikti Kauno gubernijos teritorijoje.

Įsteigtas 1918 m. gruodžio 15 d. Pirmasis teismas Lietuvoje, kuris 1918 m. gruodį jau dirbo. Savo veiklą teismas vykdė iki 1940 m. (teismą panaikino Lietuvos TSR vyriausybė).

## Teismo pirmininkai
* 1918–1922 m. Vladas Mačys,
* 1922–1926 m. Simanas Petrauskas,
* 1926–1933 m. Juozas Grigaitis,
* 1934–1938 m. Andrius Dubinskas,
* 1939–1940 m. Karolis Žalkauskas
* 2009–2011 m. Albertas Milinis
* 2021 m. – iki šiol Marius Bartninkas

## Struktūra
* Baudžiamųjų bylų skyrius
* Civilinių bylų skyrius.

## Vadovybė
* Teismo pirmininkas – Nerijus Meilutis
* Baudžiamųjų bylų skyriaus pirmininkas – Darius Kantaravičius
* Civilinių bylų skyriaus pirmininkas – Marius Bartninkas.

## Taip pat skaitykite
* Kauno apygardos administracinis teismas
* Kauno miesto apylinkės teismas
* Kauno rajono apylinkės teismas

## Nuorodos
* Oficialus Kauno apygardos teismo tinklalapis  (lietuvių k.)