open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lašišų upė

**Lašišų upė** () – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Aidahe; Gyvačių upės dešinysis intakas (Kolumbijos baseinas). Prasideda Lašišų Upės kalnuose (Pjūkladančių kalnų masyve) vidurio Aidahe. Aukštupyje vinguriuoja Pjūkladančių slėniu, ties Stenliu suka į vakarus. Toliau teka labai kalnuotomis vietovėmis, sudaro gilius kanjonus. Žemupyje vaga krypsta į šiaurės vakarus. Įteka į Gyvačių upę ties Vait Birdo gyvenviete, 65 km į pietus nuo Liuistono.

Didžiausi intakai: Lašišų Vidurinės Šakos upė (*Middle Fork Salmon River*), Lašišų Pietinės Šakos upė (*South Fork Salmon River*), Mažoji Lašišų upė (kairieji), Pahsimerojus, Lemhajus (dešinieji).

Prie upės nuo seno gyveno indėnai nezpersai. XIX a. antroje pusėje baseine rasta aukso, prasidėjo „aukso karštinė“. Lašišų upė garsėja gausia lašišinių žuvų populiacija.

Upės baseinas gyvenamas retai, jame įsteigta daug saugomų teritorijų. Upė naudojama turistinėms-poilsinėms reikmėms (plaukiojimas baidarėmis, plaustais, mėgėjiška žūklė).

## Galerija

Salmon-river-1.jpg|Lašišų upės kanjonas
Salmon River near Lower Stanley, Idaho (15206299986).jpg|Upės vidurupis
My Public Lands Roadtrip- South Salmon River in Idaho (18566963208).jpg|Lašišų upės žemupys


## Šaltiniai
SPA

**Spa** – fizioterapijos procedūros, atliekamos su vandeniu. Tai įvairios sveikatinimo ir grožio procedūrų paslaugos (hidroterapija, masažai), teikiamos SPA centruose, kurortuose.

## Etimologija

Oksfordo žodyne žodis kildinamas nuo Spa miestelio Belgijoje, kurio pavadinimas kildinimas iš valonų kalbos (prancūzų kalbos tarmės Belgijoje) žodžio *Espa*, reiškiančio „fontanas“, arba iš su juo susijusio lotyniško žodžio *spagere*, reiškiančio „purkšti, drėkinti, šlakstyti“. Populiariojoje kultūroje *SPA* dažnai pateikiamas kaip įvairių lotyniškų frazių, pvz., *sanitas per aqua*; *sanus per aqua*; *solus per aqua* („sveikata per vandenį“) sutrumpinimas. Tačiau šitos frazės sugalvotos ne anksčiau kaip XX amžiuje.

## Šaltiniai
Džeimso įlanka

**Džeimso įlanka** (, , kri *Wînipekw*) – didelė Hadsono įlankos atšaka vidurio Kanadoje. Tai toliausiai į pietus nutolusi Hadsono įlankos dalis, įsiterpianti į Kvebeko ir Ontarijo žemes. Įlankoje esančios salos (Akimiskis ir kt.) priklauso Nunavutui. Džeimso įlanka vėliausiai užšąlanti ir anksčiausiai atitirpstanti Hadsono įlankos dalis, jos pakrantės labiausiai tinkamos gyvenimui.

Į įlanką suteka nemažai upių (Olbanis, Briedžių upė, Brodbakas, Rupertas, Harikana, Istmeinas, La Grandė ir kt.), dauguma jų užtvenktos. Įlankos pakrantėse ir vandenyse gyvena žieduotieji ruoniai, baltieji lokiai, baltieji delfinai.

Džeimso įlankos pakrantėse nuo seno gyvena indėnai kri, šiaurinėje dalyje – inuitai. Pagrindinės pakrančių gyvenvietės: Vaskaganišas, Istmeinas, Čisasibis, Mus Fektoris, Musonis, Fort Olbanis.

Įlanka pavadinta valų jūrininko Tomo Džeimso (*Thomas James*) garbei.
Meliaušiškių tvenkinys

**Meliaušiškių tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Anykščių rajone, 5 km į pietryčius nuo Anykščių. Sudarytas užtvenkus Kidlionio upelį (Anykštos intakas) 1,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę - 0,86 km, plotis - iki 0,14 km. Altitudė 122 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Tvenkinį supa Kiškelių miškas.

Tvenkinys įrengtas 1981 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Agota Zigmantaitė

**Agota Zigmantaitė** (1855 m. rugsėjo111 mėn. Ėgliabaliuose, Kalvarijos vls. –  1951 m. gegužės 27 d. Kalvarijoje) – tretininkė, knygnešė.8

## Biografija

A. Zigmantaitė gimė ūkininkų šeimoje. Nuo jaunystės iš tėviškės persikėlė gyventi į Kalvariją. Gyveno Roglienės namuose dabartinėje Vytauto gatvėje. Buvo tretininkė, kunigų pagalbininkė, mokė vaikus katekizmo ir poterių, daraktoriavo. Kalvarijoje gyveno kartu su kitomis aštuoniomis tretininkėmis.

Susipažinusi su lietuvių spaudos platinimo organizatoriumi kunigu Adomu Grinevičiumi, tapo jo patikima pagalbininke, užsitarnavo jo pasitikėjimą, net buvo vadinama „knygnešių motinėle“. Vikaraudamas Kalvarijoje,  A. Grinevičius telkė Pietų Lietuvos knygnešius ir spaudos platintojus. 1891 m. A. Grinevičiui išvykus į kitą parapiją, o P. Mikolainiui pasitraukus į užsienį, spaudą A. Zigmantaitei atveždavo knygnešys Juozas Kancleris. Ji turėjo įrengtų slėptuvių Kalvarijoje ir pas aplinkinius ūkininkus. Kalvarijoje knygas slėpė dviejose vietose: pas banko sargą Karpavičių ir bažnyčioje po sakykla pastatytoje dėžėje, ant kurios stovėjo altorėliai, todėl niekas neatkėlė dangčio.

A. Zigmantaitė į draudžiamos spaudos platinimą įsitraukė nuo jaunų dienų. Kalvarijoje jai padėjo kartu gyvenusi Marijona Slavėnaitė ir kitos tretininkės. Spaudą gaudavo iš A. Grinevičiaus, P. Mikolainio ir kitų knygnešių. A. Grinevičiaus nurodytais adresais nešė spaudą į Punską: P. Kupstui, kunigams Škėmai, J. Dailydei, S. Norkui–Norkevičiui. Turėjo pažįstamų spaudos platintojų Liubave, Rudaminoje, Būdvietyje, Krosnoje ir kituose kaimuose. Čia jiems palikdavo atneštą spaudą. Prisimenama, kad knygnešė į krepšį su knygomis įsidėdavo ir katiną ar kitą gyvulėlį, kad nukreiptų žandarų dėmesį, kai būdavo sulaikoma kelyje. Policija įtarė ją platinant draudžiamą spaudą, todėl buvo atlikusi penkias kratas. Tik vieną kartą surado 20 maldaknygių, bet pavyko išsisukti. Nubausta areštu dviem paroms – už slaptą vaikų mokymą.

1938 m. paskirta 35 Lt knygnešės pensija. A. Zigmantaitės atminimas įamžintas Kaune, Knygnešių sienelėje prie Vytauto Didžiojo karo muziejaus.

## Literatūra

* B. Kaluškevičius, K. Misius. *Lietuvos knygnešiai ir daraktoriai, 1864-1904*: [žinynas].- Vilnius: Diemedis, 2004, p. 536.

## Nuorodos

* Knygnešė Agota Zigmantaitė 
* Agota Zigmantaitė
Petras Josiukas

**Petras Josiukas** (1895 m. Kvietiškio k., Marijampolės aps. – 1989 m.) – ūkininkas, Lietuvos ūkininkų sąjungos aktyvistas, tarpukario Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas. 

## Biografija

Gimė valstiečių šeimoje. Ūkininkavo savo ūkyje.

Buvo Lietuvos ūkininkų sąjungos narys, Lietuvos ūkininkų sąjungos Centro valdybos sekretorius. Dalyvavo trijų Seimų veikloje, į kuriuos buvo renkamas Marijampolės pirmojoje rinkimų apygardoje pagal Lietuvos ūkininkų sąjungos sąrašus, priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijoms.

I Seimo nariu buvo nuo 1922 m. lapkričio 13 d. iki 1923 m. kovo 13 d., priklausė Savivaldybių ir administracijos, Skundų ir peticijų komisijoms.

II Seime dirbo nuo 1923 m. birželio 5 d. iki 1926 m. birželio 2 d., buvo II Seimo antrasis vicepirmininkas. Kadencijoje įvairiu laikotarpiu buvo Žemės ir miškų ūkio komisijos narys, Mandatų ir asmeninės sudėties komisijos Seimo nario K. Šukio pavaduotojas, Savivaldybių ir administracijos komisijos narys, Darbo ir socialinės komisijos narys.

III Seime dirbo nuo 1926 m. birželio 2 d. iki 1927 m. balandžio 12 d.

1936 m. liepos 24 d. buvo nuteistas kalėti šešiems mėnesiams. Pagarsėjo Lašinių skutimo byloje. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Petras Josiukas. Biografija (''lrs.lt'')
Pienios tvenkinys

**Pienios tvenkinys** arba **Kavarsko vienkiemių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Anykščių rajone, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kavarsko. Sudarytas užtvenkus Pienios upę (Šventosios intakas) 2,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,84 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 73,9 m. Priešsroviui už 2,85 km telkšo didesnis Pienionių tvenkinys. Šiaurinis ir vakarinis krantai plačiai užpelkėję. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija. Pakrančių aukštoki šlaitai apaugę miškeliais ir krūmais. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Kavarsko viensėdis, šiaurinėje – Ribokiškio kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1965 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Adomas Budreika

**Adomas Budreika** (~1874 – ?) – darbininkas, Lietuvos socialdemokratų partijos, tarpukario Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas. 

## Biografija

A. Budreika gimė apie 1874 m. (kitur pateikiama 1879 m.). Baigė vidurinį mokslą ir dirbo dvaro darbininku, gyveno Rokiškio geležinkelio stoties gyvenvietėje.

Dalyvavo rinkimuose į Pirmąjį ir Antrąjį Seimus pagal Lietuvos socialdemokratų sąrašus. Kandidatavo Utenoje, VI rinkimų apygardoje.

Rinkimuose į I Seimą iš karto nebuvo išrinktas. I Seimo nariu tapo atsisakius pagal sąrašą Jonui Jasevičiui ir Antanui Pilkauskui Seimo nario mandato. Šiame Seime dirbo nuo 1922 m. lapkričio 28 d. iki 1923 m. kovo 13 d. Buvo LSDP frakcijos narys, priklausė Žemės ir miško ūkio komisijai.

Kandidatavo į II Seimą, tačiau nesėkmingai, nebuvo išrinktas.

Mirties data nežinoma.

## Nuorodos

* Adomas Budreika. Biografija (''lrs.lt'')
Hapoel Kiryat Ono FC

**Hapoel Kiryat Ono F.C.** () – Izraelio futbolo klubas iš Kirjat Ono miestelio.

## Istorija
Įkurtas 1952 m. kaip **Hapoel Kfar Ono**.

1963 m. pirmąkart pateko į trečios pakopos Liga Alef pirmenybes.

1991 m. pasiekė Izraelio taurės pusfinalį, tačiau pralaimėjo 2–4 Hapoel Petah Tikva klubui.

Nuo 2014 m. rungtyniavo Liga Bet pirmenybėse, pietų A pogrupyje.

## Pasiekimai
* Liga Bet: 1976–77; 1998–99

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Antanas Tylenis

**Antanas Tylenis** (1898 m. balandžio 13 d. Lyksūdė, Modėdžio vls., Kretingos aps. – 1951 m.) – pedagogas, tarpukario Lietuvos politikas.

## Biografija

1922 m. baigė aukso medaliu Telšių gimnaziją. 1922–1927 m. studijavo Lietuvos universitete Teologijos-filosofijos fakultete. Baigęs mokslus, dirbo istorijos mokytoju. 1928 m. gavo teisę mokyti aukštesnėje mokykloje. Buvo Lietuvos mokytojų sąjungos, Skautų sąjungos, Šaulių sąjungos, Tėvynės sąjungos, Kėdainių kraštotyros draugijos narys.

Dalyvavo rinkimuose į I Seimą,  kandidatuodamas Telšiuose, IV rinkimų apygardoje, pagal Lietuvos krikščionių demokratų partijos (LKDP) sąrašą. Rinkimai nebuvo sėkmingi, iš karto išrinktas nebuvo. I Seimo nariu tapo, atsisakius mandato Vladui Jurgučiui. Buvo šio Seimo Prezidiumo rinkimų Balsų skaičiavimo komisijos narys.

1926 m. birželio 5–1926 m. birželio 2 d. laikotarpyje buvo II Seimo nariu. Priklausė LKDP frakcijai.

1927 m. grįžo prie pedagogo darbo. Dirbo mokytoju Kaune, Kėdainiuose, Mažeikiuose, Kybartuose.

1934–1935 m. – Raseinių valstybinės gimnazijos direktorius, 1935–1940 m.  – Kėdainių valstybinės gimnazijos direktorius. Nacių okupacijos metais buvo Kėdainių gimnazijos mokytojas, Dotnuvos žemės ūkio akademijos lektorius.

## Nuorodos
* TYLENIS Antanas (1898–1951) | lrs.lt
Juozas Jaras (1873)

**Juozas Jaras** (1873 m. Bagotoji, Marijampolės aps. – 1948 m. kovo 4 d.) – tarpukario Lietuvos politikas.

## Biografija

J. Jaras gimė 1873 m. Bagotosios k., Kazų Rūdos apylinkėse. Kilęs iš valstiečių šeimos. 1922 m. gyveno Skuode. Mokėsi Mintaujos gimnazijoje.

Dalyvavo rinkimuose į Pirmąjį, Antrąjį ir Trečiąjį Seimus. Kandidatavo Telšiuose, IV rinkimų apygardoje. Į Pirmąjį ir Trečiąjį Seimus nepateko.

Buvo II Seimo narys nuo 1923 m. birželio 5 d. iki 1926 m. birželio 2 d., priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai. Dalyvavo Skundų ir peticijos komisijos, Darbo ir socialinės apsaugos komisijos ir Žemės ūkio ir miškų komisijos darbe.

Mirė 1948 m. kovo 8 d. Palaidotas Narvydžių kapinėse, Skuodo rajone.

## Nuorodos

* Juozas Jaras. Biografija (''lrs.lt'')
Moldavijos futbolas 2013–2014 m.

**[[Moldavija|Moldavijos]] futbolo varžybos [[2013]]–[[2014]] m.**
*  prasidėjo 2013 m. rudenį, baigėsi 2014 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2013 m. rudenį, finalas įvyko 2014 m. pavasarį.

## 2013–2014 m.Divizia Națională
* **Divizia Naţională** – pirmos pakopos, aukščiausioji futbolo lyga.
### Divizia Națională turnyrinė lentelė
; FC Sheriff tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė



**Legenda:**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Moldavijos čempionai pateko į UEFA Champions League 2014-2015**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Pateko į UEFA Europa League 2014-2015**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Iškrito į Divizia A 2014-2015**
🏆 **[[FC Zimbru Chișinău|Zimbru Chișinău]] iškovojo šalies futbolo taurę.**


## 2013–2014 m. [[Moldavijos futbolo taurė]]
* **[[Moldavijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Moldavijoje. Rengiamas nuo 1992 metų.

### Finalo rungtynės
----

* 🏆 Zimbru Chișinău nugalėjo finale varžovus rezutatu 3:1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
-----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Moldavijos futbolas 2014–2015 m.

**[[Moldavija|Moldavijos]] futbolo varžybos [[2014]]–[[2015]] m.**
*  prasidėjo 2014 m. rudenį, baigėsi 2015 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2014 m. rudenį, finalas įvyko 2015 m. pavasarį.

## 2014–2015 m. Divizia Națională
* **Divizia Naţională** – pirmos pakopos, aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 11 komandų. Milsami tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė



**Legenda:**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Moldavijos čempionai pateko į UEFA Champions League 2015-2016**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Pateko į UEFA Europa League 2015-2016**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Iškrito Divizia A 2015-2016**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Pasitraukė iš pirmenybių**
🏆 **[[FC Sheriff|Sheriff]] iškovojo šalies futbolo taurę.**


## 2014–2015 m. [[Moldavijos futbolo taurė]]
* **[[Moldavijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Moldavijoje. Rengiamas nuo 1992 metų.

### Finalo rungtynės
----

* 🏆 Sheriff finale nugalėjo varžovus rezultatu 3:2 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Moldavijos futbolas 2012–2013 m.

**[[Moldavija|Moldavijos]] futbolo varžybos [[2012]]–[[2013]] m.**
*  prasidėjo 2012 m. rudenį, baigėsi 2013 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2012 m. rudenį, finalas įvyko 2013 m. pavasarį.

## 2012–2013 m. Divizia Națională
* **Divizia Naţională** – pirmos pakopos, aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 12 komandos. 
; FC Sheriff tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė


**Legenda:**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Moldavijos čempionai pateko į UEFA Champions League 2013-2014**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Pateko į UEFA Europa League 2013-2014**
&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; **Iškrito į Divizia A 2013-2014**
🏆 **[[FC Tiraspol|Tiraspol]] iškovojo šalies futbolo taurę.**


## 2012–2013 m. [[Moldavijos futbolo taurė]]
* **[[Moldavijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Moldavijoje. Rengiamas nuo 1992 metų.

### Finalo rungtynės
----

* 🏆 **[[FC Tiraspol|Tiraspol]]** iškovojo šalies futbolo taurę. Po pratęsimo buvo lygu, tad buvo mušami 11 m. baudiniai.
------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
FC Dinamo-Auto Tiraspol

**Tiraspolio „Dinamo-Auto“** – Moldavijos futbolo klubas iš Tiraspolio.

## Istorija

Įkurtas 2009 m. Nuo 2013 m. rungtyniavo nacionaliniame divizione.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Moldavijos futbolas 2018–2019 m.

**[[Moldavija|Moldavijos]] futbolo varžybos [[2018]] m.**
*  prasidėjo 2018 m. balandžio 1 d., baigėsi 2018 m. lapkričio 24 d.
* s turnyras prasidės 2018 m. rudenį, finalas įvyko 2019 m. gegužės 22 d.

## 2018 m. Divizia Națională
* **Divizia Națională** – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 8 komandos (2 mažiau nei praėjusiame sezone).

Pokyčiai:

 

### Galutinė lentelė
; FC Sheriff tapo šalies čempionais.

Šaltinis: soccerway svetainė.

## 2018 m. Divizia A
* **Divizia „A“** – antros pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 12 komandų.
* Codru Lozova tapo pirmenybių nugalėtojais.

### Galutinė lentelė
Šaltiniai: MFF puslapis ir soccerway.

## 2018 m. [[Moldavijos futbolo taurė]]
* **[[Moldavijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Moldavijoje. Rengiamas nuo 1992 metų.

#### Finalo rungtynės
----


## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Čekijos krepšinio lyga

**Čekijos krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **Mattoni NBL** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Čekijos krepšinio klubai. Čekijos krepšinio lyga įkurta 1992 metais.

ČEZ Nymburk komanda yra kol kas laimėjusi 14 čempionatų iš eilės.

## 2015–2016 m. klubai
* ČEZ Nymburk
* Děčín
* Prostějov
* Opava
* JIP Pardubice
* Unikol Kolín
* USK Praha
* Tuři Svitavy
* Nova Hut Ostrava
* SLUNETA Ústí nad Labem
* Levharti Chomutov
* Brno
* Lions Jindřichův Hradec

## Laimėtojai

* 1992-93 USK Praha
* 1993-94 Bioveta COOP Banka Brno
* 1994-95 Bioveta COOP Banka Brno
* 1995-96 Stavex Brno
* 1996-97 Opava
* 1997-98 Opava
* 1998-99 Mlékárna Kunín
* 1999-00 USK Erpet Praha
* 2000-01 USK Erpet Praha
* 2001-02 Opava

* 2002-03 Opava
* 2003-04 ČEZ Nymburk
* 2004-05 ČEZ Nymburk
* 2005-06 ČEZ Nymburk
* 2006-07 ČEZ Nymburk
* 2007-08 ČEZ Nymburk
* 2008-09 ČEZ Nymburk
* 2009-10 ČEZ Nymburk
* 2010-11 ČEZ Nymburk
* 2011-12 ČEZ Nymburk

* 2012-13 ČEZ Nymburk
* 2013-14 ČEZ Nymburk
* 2014-15 ČEZ Nymburk
* 2015-16 ČEZ Nymburk
* 2016-17 ČEZ Nymburk

## Finalai
Žaliasis skėriukas

**Žaliasis skėriukas** (*Omocestus viridulus*) – skėrių (*Acrididae*) šeimos vabzdys. Rūšis paplitusi vidutinio drėgnumo Europos kraštuose.

Suaugusių individų kūno ilgis yra 17-20 mm, būdingu atveju žalios spalvos, su galimais rudos spalvos intarpais kūno šonuose. Akys dažniausiai rudos ar gelsvos spalvos. Būdingas tamsus ruožas ant užpakalinių sparnų. Patelėms būdinga ilga kiaušdėtė. Patelės kiaušinėlius deda į viršutinį dirvožemio sluoksnį, greta žolinių augalų stiebų pamato. Nimfos išsirita balandžio mėnesį. Paprastai būdinga viena generacija per metus, individai aptinkami nuo balandžio iki spalio mėnesio.

Rūšis paprastai aptinkama buveinėse su aukšta žoline danga. Individai maitinasi šunažolėmis, smilgomis, gardūnytėmis, svidrėmis, vilnūnėmis.
Juozas Bergeris

**Juozas Bergeris**, taip pat *Joselis Bergeris* (1884 m. balandžio 1 d. Vilniuje – ?) – Lietuvos gydytojas, mokytojas, žydų kilmės visuomenės veikėjas, tarpukario Lietuvos politikas, I ir II Seimų narys.

## Biografija

1901 m. baigęs Žitomiro gimnaziją, įstojo į Charkovo technologijos institutą (1902–1906 m.). Vėliau mokėsi Kijeve: 1907–1908 m. – politechnikos institute, 1908–1913 –  Kijevo universiteto Medicinos fakultete, kuriame gavo gydytojo diplomą. Per Pirmąjį pasaulinį karą gyveno Rusijoje, vertėsi medicinos praktika.

1918 m. grįžo į Lietuvą. 1918–1920 m. ėjo Vilniaus žydų bendruomenės mokyklų skyriaus vedėjo pareigas. 1921 m. buvo paskirtas Kauno miesto valdybos medicinos skyriaus direktoriumi. Iki 1923 m. taip pat dirbo Žydų reikalų ministerijoje, kur užėmė kanceliarijos švietimo skyriaus viršininko pareigas. 

Buvo įsitraukęs į Lietuvos žydų visuomeninių organizacijų veiklą, tame tarpe į švietimo ir kultūros organizaciją „Tarbut“. 1920 m. buvo vienas iš šios organizacijos steigėjų. 1923–1924 m. buvo „Tarbut“ mokytojų kursų direktorius. 1924–1934 m. vadovavo žydų gimnazijai Šiauliuose.

Buvo išrinktas į Pirmąjį Seimą pagal sionistų sąrašą „Už tautos autonomiją“ (II Kauno rinkimų apygardoje). Buvo žydų tautinių mažumų atstovas, o nuo 1923 m. vasario mėnesio įregistravus žydų frakciją – žydų frakcijos narys. 1923 m. mandato negavo, į Antrąjį Seimą pateko vėliau vietoje Simono Rozenbaumo, kuris paliko Seimą. Šio Seimo nariu tapo 1925 m. kovo 24 d.

1934 m. paliko Lietuvą, išvyko į Palestiną. Tolesnis likimas nežinomas.

## Literatūra

* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922—1923), II (1923—1926), III (1926—1927), IV (1936—1940) narių biografinis žodynas, Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija, Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius 2007

## Nuorodos

* Joselis Bergeris (''lrs.lt'')
Valentinas Žalkauskas

**Valentinas Žalkauskas** (1902 m. vasario 9 d. Pakruojo vls. – ?) – valstybės tarnautojas, tarpukario Lietuvos politikas, IV Seimo narys.

## Biografija

V. Žalkauskas buvo kilęs iš žemės ūkio darbininkų šeimos. 

1919–1920 m. buvo kariu savanoriu Lietuvos kariuomenėje, turėjo viršilos laipsnį. 1922 m. Šiauliuose baigė suaugusiųjų vidurinę mokyklą. 

1922–1932 m. buvo Žemės ūkio ministerijos tarnautojas: 1922–1926 m. užėmė Marijampolės apygardos žemės tvarkytojo pareigas, vėliau iki 1931 m. buvo Raseinių apygardos žemės tvarkytojo padėjėjas, 1931–1932 m. – Kėdainių apygardos žemės tvarkytojo įstaigos darbuotojas.

1932–1935 m. buvo Teisingumo ministerijos tarnautojas, dirbo anstoliu Kėdainiuose, Šiauliuose.

1935–1940 m. liepos 10 d. – Šiaulių apskrities savivaldybės valdybos narys, ūkio reikalų vedėjas.

1936 m. įsitraukė Į Lietuvos politinį gyvenimą. VI (Šiaulių) rinkimų apygardoje sėkmingai dalyvavo rinkimuose į IV Seimą. Šio Seimo nariu buvo nuo 1936 m. rugsėjo 1 d. iki 1940 m. liepos 1 d., kai Seimas buvo paleistas dėl SSRS okupacijos. Kadencijos laikotarpiu komisijų darbe nedalyvavo. Kartu su kitais Seimo nariais teikė paklausimus Vyriausybei, įstatymų projektus.

V. Žalkausko tolesnis likimas nežinomas.

## Literatūra

* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922—1923), II (1923—1926), III (1926—1927), IV (1936—1940) narių biografinis žodynas, Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija, Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius 2007

## Nuorodos

* Valentinas Žalkauskas (''lrs.lt'')
Staškūniškio tvenkinys

**Staškūniškio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Anykščių rajone, 9,5 km į pietryčius nuo Kavarsko, Staškūniškio gyvenvietės pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Judinio upę (Šventosios intakas) 13,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,59 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 119,9 m. Rytinis ir pietinis krantai aukšti, vietomis apaugę miškeliais. Aplink tvenkinį plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Luciūnų kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1990 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
FC Speranța Crihana Veche

**Krichana Vekės „Speranța“** – Moldavijos futbolo klubas iš Krichana Vekės.

## Istorija
Įkurtas 2009 m. 2012–2013 m. dalyvavo elito diviziono kovose. Užėmė 11 vietą. Kitą sezoną liko paskutinėje vietoje ir iškrito iš elito.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Užunevėžio tvenkinys

**Užunevėžio tvenkinys** arba **Šerelinės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Anykščių rajone, 15 km į rytus nuo Kavarsko. Sudarytas užtvenkus Nevėžos upę (Virintos intakas) 11,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,51 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 106,5 m. Krantai aukšti, pakrantės apaugę miškeliais. Priešsroviui už 0,6 km telkšo Gabrėlų tvenkinys. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Mūrų kaimas, pietinėje – Užunvėžių kaimas, plyti dirbami laukai.

Tvenkinys įrengtas XX a. pradžioje, kai buvo pastatytas Šerelinės malūnas. 2011 m. tvenkinio vanduo nuleistas.

## Šaltiniai
Alfonsas Andriukaitis

**Alfonsas Andriukaitis** (g. 1905 m. gegužės 22 d., Murava – 1981 m. lapkričio mėn.) – Lietuvos antisovietinės rezistencijos dalyvis ir maisto chemikas, pedagogas, vienas pasirašiusiųjų 45 pabaltijiečių memorandumą.

## Biografija
Baigė Vytauto Didžiojo Universiteto Chemijos fakultetą, kur įgijo maisto chemiko specialybę. Iki pirmosios sovietinės okupacijos dirbo chemijos ir matematikos mokytoju IV Kauno vidurinėje mokykloje. 1941 m. birželio 14 d. su sergančia žmona ir trimis mažamečiais vaikais buvo ištremtas į Sibirą, kur ir gimė jų su žmona jaunesnieji du vaikai (tarp jų – Vytenis Andriukaitis). Grįžęs iš tremties persikėlė į Kauną, kur dirbo „Inkaro“ gumos dirbinių kombinato laboratorijoje.

Anot sūnaus Vytenio Andriukaičio, A. Andriukaitis gyvendamas jau Nacių Vokietijos užimtoje Klaipėdoje įsijungė į antinacistinę veiklą ir 1939 metais Lietuvos saugumo kartu su dar trimis vyrais buvo užverbuotas įvykdyti pasikėsinimą prieš Hitlerį, kuris nepavyko.

Savo prisiminimus apie tremtį užrašė knygoje „Bausmė be nusikaltimo“, kuri 1977 m. buvo išleista pogrindyje prisistatant tikru vardu ir pavarde, o 2012 m. pavadinimu „Lietuviškas imunitetas. Bausmė be nusikaltimo“ perleista Lietuvos rašytojų sąjungos leidyklos sūnaus Vytenio iniciatyva. 1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą, kuriuo išreiškė protestą prieš Ribentropo-Molotovo paktą. Buvo persekiojamas KGB, tačiau iki mirties nenustojo užsiimti disidentine veikla. Dar 1981 m. vasario 14 d. pasirašė pareiškimą Lietuvos TSR sveikatos apsaugos ministrui ir prokurorui, kuriame smerkė kito memorandumo signataro Petro Cidziko persekiojimą.

Mirė Kaune 1981 m.

## Šaltiniai
Jonas Viliušis

**Jonas Viliušis** (1896 m. gegužės 21 d. Vidgirių k., Griškabūdžio vls., Šakių aps. – 1988 m. sausio 20 d. Monrealyje, Kanadoje) – Lietuvos nepriklausomybės kovų 1918–1920 m. dalyvis, miškų inžinierius, tarpukario Lietuvos politikas, IV Seimo narys, Kanados lietuvių bendruomenės veikėjas.

## Biografija

Mokėsi Vilkaviškio ir Marijampolės gimnazijose. 1919 m. sausio mėn. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. Dalyvavo Nepriklausomybės kovose Žiežmarių, Kėdainių ir Daugpilio apylinkėse. 1919 m. gruodžio mėn. paskirtas į 2-ąjį pėstininkų pulką. Kovėsi mūšiuose prie Seinų, kur buvo sužeistas, pateko į lenkų nelaisvę, bet pavyko pabėgti. 1923 m. išėjo į atsargą.

1922 m.  pradėjo studijas Lietuvos universiteto Gamtos mokslų fakultete. 1924–1925 m. studijavo miškininkystę Vokietijoje, Freiburgo universitete. 1927 m. baigė Taranto miškų akademiją Saksonijoje ir įgijo miškų inžinieriaus diplomą. 

1927-1930 m. dirbo Pajūrio miškų urėdu. Buvo įsitraukęs į voldemarininkų grupės veiklą, todėl 1930 m. areštuotas. 1931 m. kariuomenės teismo išteisintas. J. Viliušį paskyrus Plungės urėdu, jis buvo išrinktas Telšių apskrities tarybos nariu.

Buvo Lietuvos laisvės kovų invalidų draugijos pirmininkas (1935–1940 m., 1941–1944 m.).

1936 m. apdovanotas Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino ordinu.

1936-1940 m. buvo IV Seimo nariu (išrinktas Telšių apygardoje), paskirtas Seimo biudžeto komisijos pirmininku. Dalyvavo daugelyje komisijų, kuriose buvo rengiami ir svarstomi miškininkystės, žemės ūkio, karo tarnybos ir kitų įstatymų, Seimo statuto, Lietuvos Konstitucijos projektai.

1940 m. buvo pasitraukęs į Vokietiją, o 1941 m. iš ten grįžo. 1941–1943 m. studijavo Vilniaus universitete, įgijo teisininko diplomą. Šiuo laikotarpiu Vilniaus universiteto Miškų mokslų fakultete skaitė miško statistikos ir kitus kursus. 1943-1944 m. buvo Miškų ūkio departamento Miškų ūkio generalinės direkcijos direktorius, miškininkystės žurnalo „Mūsų girios" vyriausiasis redaktorius. 

Artėjant antrajai Lietuvos okupacijai, 1944 m. vasarą vėl pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. išvyko į Kanadą. Ten organizavo Kanados lietuvių bendruomenę, 1950-1951 m. buvo jos organizacinio komiteto pirmininku.

## Literatūra

* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922—1923), II (1923—1926), III (1926—1927), IV (1936—1940) narių biografinis žodynas, Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija, Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius 2007

## Nuorodos

* Jonas Viliušis (''lrs.lt'')
* Telšių miškų urėdija. Jonas Viliušis
FC Veris

**Kišiniovo „Veris“** – Moldavijos futbolo klubas iš Kišiniovo.

## Istorija
2011 m. gegužės 26 d. įkurtas klubas Draganeščio () kaime, netoli Sindžerėjaus. Vietos jaunimas, remiamas verslininko Vladimir Niculae, susibūrė į futbolo klubą. Naujokai tapo rajono pirmenybių nugalėtojais, o paskui klubas iškilo iki aukščiausiojo šalies diviziono. Iš Draganeščio kaimo persikėlė į šalies sostinę Kišiniovą. 

2013–2014 m. sezone užėmė trečią vietą. 2014–2015 sezone klubas dalyvavo Europos lygos turnyre, tačiau 2014 m. gruodžio mėn. buvo pašalintas iš nacionalinio diviziono. Klubo vadovybė oficialia priežastimi įvardijo nesąžiningą teisėjavimą taurės rungtynėse prieš FC Sheriff, tačiau tikrąja priežastimi galėjo būti finansinės problemos. Klubo pasiekimai buvo anuliuoti, o komandai uždrausta trejus metus dalyvauti įvairaus lygmens čempionatuose. Nuo 2015–2016 m. sezono komanda turėjo galimybę rungtyniauti Divizia B.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Vytautas Bastys

**Vytautas Bastys** (g. 1935 m.) – Lietuvos antisovietinės rezistencijos dalyvis, pokario partizanas ir Šaulių sąjungos veikėjas, vienas pasirašiusiųjų 45 pabaltijiečių memorandumą. Iki memorandumo yra pasirašęs ir daugiau įvairių kreipimųsi.
 
Jau apie 1950 m. įsijungė į partizaninį judėjimą, apie 1953 m. suimtas ir nuteistas. Kalintas Karagandos koncentracijos stovykloje, Vladimiro kalėjime, Permės koncentracijos stovykloje, Mordvijoje. 1976 m. grįžo į Lietuvą ir įsijungė į pasyviosios rezistencijos pogrindį.

1979 m. 45 pabaltijiečių memorandumo signataras. Nors buvo A. Terlecko bendražygis, priešinosi ryšiams su rusų disidentais, dėl to jo indėlis kartais vertinamas nevienareikšmiškai.

Vilniaus šaulių rinktinės iniciatyvinės grupės narys. 1989 m. lapkričio 25 d. buvo vienas iš keturių, pasirašiusių Karaliaus Mindaugo šaulių rinktinės atkūrimo aktą.

## Šaltiniai
FC Saxan Ceadîr-Lunga

**Čadir Lunga „Saxan“** – Moldavijos futbolo klubas iš Čadir Lungos.

## Istorija
2010 m. gegužės 26 d. įkurtas klubas. Iškilo į elito divizioną. 

2015–2016 m. sezone dalyvavo Europos lygos turnyre, bet atkrintamosiose pralaimėjo Limasolio „Apollon“ iš Kipro.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Dietkauščiznos tvenkinys

**Dietkauščiznos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ignalinos rajone, 7 km į vakarus nuo Tverečiaus, Dietkauščiznos šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Dysnos intakas) 1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,43 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 140,8 m. Krantai žemi. Vakarinėje labai užžėlusioje tvenkinio dalyje yra krūmais apaugusi 0,3 ha sala. Aplinkui plyti pievos. Pasroviui už 0,25 km telkšo Lukošiškės ežeras. Į rytus įsikūręs Lukošiškės kaimas.

## Šaltiniai
FC Ungheni

**Ungenis „Ungheni“** – Moldavijos futbolo klubas iš Ungenio. Namų rungtynes žaidžia Nisporenyje.

## Istorija
2012 m. gegužės 26 d. įkurtas klubas.

Iš trečios pakopos buvo pakilęs į elito divizioną, bet jame neįsitvirtino.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Klemensas Graužinis

**Klemensas Graužinis** (1890 m. vasario 26 d. Giedraičių vls., Ukmergės aps. – 1939 m. rugpjūčio 7 d. Kurkliuose II, Ukmergės aps.) – ūkininkas, Lietuvos nepriklausomybės kovų 1918–1920 m. dalyvis, tarpukario Lietuvos politikas, IV Seimo narys.

## Biografija
K. Graužinis gimė 1890 m. Giedraičių valsčiaus Martyniškių dvare, žemdirbių ūkininkų šeimoje. Augo devynių vaikų šeimoje. Brolis – diplomatas Kazimieras Graužinis, sesuo – knygnešė Domicelė Graužinytė–Palevičienė.

1918 m. jis paliko tėvų ūkį. Kaune įstojo į partizanų raitelių būrį, nuo 1919 m. priklausė kavalerijos eskadronui. Dalyvavo Lietuvos nepriklausomybės kovų mūšiuose su lenkais ties Saldutiškiu ir kitur, buvo sužeistas. Už pasižymėjimą kovose buvo apdovanotas dviem ordinais.

Įtvirtinus Lietuvos nepriklausomybę, persikėlė į Kurklių II dvarą (dab. Anykščių raj.), gautą iš tėvo kaip palikimą. Jis ten gyveno ir ūkininkavo iki gyvenimo pabaigos, garsėjo kaip pažangus ūkininkas: elektrifikavo ūkį, augino bekonus eksportui, Kurkliuose pastatė modernią pieninę. Dalyvavo šaulių, kooperatininkų ir kitose organizacijose. Skleidė lietuvybės idėjas, priklausė bažnytiniam lietuvių inteligentų chorui Giedraičiuose. Dėl lietuvybės reikalų Giedraičiuose jis lankėsi pas Vilniaus vyskupijos administratorių Kazimierą Mikalojų Michalkevičių, Kauno gubernatorių Piotrą Veriovkiną. 

Nuo 1932 m. buvo Kurklių valsčiaus tarybos narys, atstovavo valsčių Ukmergės apskrityje. Parėmė Kurkliuose 1935–1938 m. statomus Šaulių namus.

1936 m. buvo išrinktas į IV Seimą. Nuo 1936 m. rugsėjo 1 d. dalį laiko gyveno Kaune, tik vasaromis grįždavo į Kurklių II dvarą. Seimo komisijose jis nedalyvavo. 1938 m. rudenį buvo išrinktas Ukmergės apskrities atstovu LR Prezidentui rinkti, buvo vienas iš trijų balsavimo komisijos narių.

Netikėtai mirė 1939 m. rugpjūčio 7 d., nutrenktas žaibo per audrą Kurkliuose II. Palaidotas Kurklių kapinėse, pastatytas antkapinis raudono akmens paminklas-kryžius.

## Šeima
K. Graužinio žmona Bronislava Budrytė-Graužinienė (1891–po 1945), Kurklių II dvaro paveldėtoja, 1941 m. birželio 14 d. su keturiais vaikais buvo ištremta į Sibirą. Vaikai: Danutė Graužinytė-Toropova (g. 1922), Kazimieras Graužinis (1924–1942), Rita Irena Graužinytė-Kubilienė  (g. 1928), Aldona Graužinytė-Matulevičienė (g. 1931).

Graužinių giminei priklauso Giedraičių miestelio kapinėse XIX a. pastatyta Graužinių koplyčia.

## Literatūra
* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922—1923), II (1923—1926), III (1926—1927), IV (1936—1940) narių biografinis žodynas. Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius. 2007

## Nuorodos
* GRAUŽINIS Klemensas (1880–1939) | lrs.lt
* Klemensas Graužinis (''anykstenai.lt'')
Gaveikėnų malūno tvenkinys

**Gaveikėnų malūno tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3 km į vakarus nuo Ignalinos. Sudarytas užtvenkus Palaukinio upę (Dringio ežero intakas) 2,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,73 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 145,8 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Priešsroviui į rytus už kelio  iškart telkšo Strigailiškio tvenkinys. Pakrantės kalvotos. Šiaurinėje pakrantėje šalia užtvankos stovi XIX a. kultūros paminklas – Gaveikėnų vandens malūnas, prieina Varliankos miškas. Vakarinėje ir pietinėje pakrantėse įsikūręs Gaveikėnų kaimas.

## Šaltiniai
FC Spicul Chișcăreni

**Kriškarėnio „Spicul“** – Moldavijos futbolo klubas iš Kiškerenio.

## Istorija

Įkurtas 1991 m. Dalyvavo elito diviziono kovose 2017 m. Surinko vos 14 taškų ir liko paskutinėje vietoje (dešimti). Tiesa, 2017–ųjų pirmenybės buvo vos dviejų ratų ir viso sužaista tik 18 rungtynių.

## Pasiekimai
; **"B" divisionas**
: **Nugalėtojai (1):** 2014–2015 m.

; **Divizia A**
: **Nugalėtojai (1):** 2015–2016 m.

## Sezonai

|}

## Personalas
* Vasilijus Košelevas () – vartininkų treneris nuo 2018 m. kovo 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Vladas Bobinas

**Vladas Jurgis Bobinas** (g. 1934 m. kovo 31 d. Zapalimuose, Kalvarijos parapijoje - 2013 m. sausio 20 d. Kaune) – lietuvių kunigas ir disidentas, pagarsėjęs kaip vienas pasirašiusiųjų 45 pabaltijiečių memorandumą.

Mokėsi Kreivosios kaimo pradinėje mokykloje, vėliau Kalvarijos vidurinėje mokykloje. 1954 m. dar besimokydamas mokykloje gavo šaukimą į tarybinę armiją. Grįžęs iš tarnybos armijoje dirbo Kapsuko elektros tinklų įmonėje ir kartu užbaigė Kapsuko J. Jablonskio vardo vidurinės mokyklos vakarinį skyrių. 1960  m. įstojo į Kauno tarpdiecezinę kunigų seminariją ir 1965 m. balandžio 14 d. buvo įšventintas kunigu. Savo kunigavimo laikotarpiu dirbo įvairiose Lietuvos parapijose (pradžioje šakių, Kauno, Vilkaviškio bažnyčiose, vėliau paskirtas klebonu Krosnos, Santaikos, Rudaminos, Išlaužo, Šilavoto parapijose).

1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą, dėl to 1980 m. gegužės mėn. iškviestas į Vilniaus KGB rūmus ir tardytas. Be memorandumo kunigas buvo pasirašęs ir nemažai protesto laiškų ir pareiškimų LTSR ir TSRS valdžiai dėl tikėjimo suvaržymų ir politinių tikinčiųjų bylų.

Nuo 2002 m. gegužės 18 d. - kunigas altarista (pradžioje Garliavos parapijoje, vėliau Marijampolės Šv. Vincento Pauliečio parapijoje). Paskutinius gyvenimo metus praleido tarnystėje Kauno Švč. Jėzaus Širdies bažnyčioje. 

Mirė 2013 m. sausio 20 d., palaidotas Kauno Švč. Jėzaus Širdies bažnyčios šventoriuje. 

## Šaltiniai
Rumunijos krepšinio lyga

**Rumunijos krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **Liga Națională** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Rumunijos krepšinio klubai. Rumunijos krepšinio lyga įkurta 1950 metais.

## Titulai

## Finalai nuo 2000 metų
Jadvyga Petkevičienė

**Jadvyga Malūkaitė-Petkevičienė** (1928 m. kovo 6 d. Daukšiuose, Mosėdžio valsčiuje – 2015 m. vasario 22 d.) – Lietuvos antisovietinės rezistencijos dalyvė, pokariu buvusi partizanė, Sąjūdžio Šiaulių skyriaus aktyvistė, viena iš pasirašiusiųjų 45 pabaltijiečių memorandumą. 
 
## Biografija
Mokėsi Mosėdyje, vėliau Skuodo gimnazijoje. Karui einant į pabaigą, baigė aštuonių mėnesių medicinos kursus, dirbo ligoninėje. 1945 m. įsijungė į partizaninį judėjimą, buvo ryšininkė, vėliau - partizanė. 1950 m. legalizavosi, ėmė dirbti pradinių klasių mokytoja. 1951 m. ištremta į Sibirą.,

Iš Sibiro grįžusi į Lietuvą kartu su vyru Jonu Petkevičiumi dalyvavo pasyviojoje rezistencijoje, platino pogrindinę spaudą, rinko parašus po protestų peticijomis. 1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą, vyko į Latviją ir ten kreipimąsi pasirašyti pakvietė pažįstamą disidentą Ivarą Žukovskį, o šis surinko kitus latvių parašus.

Aktyviai talkino Lietuvos Helsinkio grupei, bendravo su kitais lietuvių ir rusų disidentais, įskaitant Andrejų Sacharovą, Sergejumi Kovaliovu. 1987 m. rugpjūčio 23 d. dalyvavo demonstracijoje prie A. Mickevičiaus paminklo Vilniuje. Atgimimo metais prisidėjo prie Sąjūdžio Šiaulių skyriaus kūrimo. 

Lietuvai atgavus nepriklausomybę parašė ir 1993 m. išleido atsiminimus „Žemaičių apygardos Kardo rinktinės partizanai“, savo pačiomis lėšomis pastatė paminklą gimtųjų Daukšių kapinaitėse palaidotiems rezistentams. Sausio 13-osios brolijos narė.

Mirė 2015 m. vasario 22 d.

2012 m. Romualdas Beniušis į Lietuvą atvykusiam garsiam rusų disidentui Sergejui Kovaliovui įteikė 1975 m. darytas nuotraukas, kurioje yra Lietuvos, Rusijos ir Estijos disidentai, įskaitant Jadvygą Petkevičienę.

## Šaltiniai
Gorniakas

: *Gorniaku taip pat vadintas Ukrainos miestas [[Hirnykas]].*

**Gorniakas** () – miestas Rusijoje, Altajaus krašte, šalia Kazachstano sienos, 360 km į pietvakarius nuo Barnaulo; Lokotės rajono centras. Geležinkelio stotis (Neverovskaja) prie Lokotės–Oskemeno linijos. Yra krašto muziejus, karo memorialas.

## Istorija

XVIII–XIX a. apylinkėse kastas auksas. 1942 m. įkurta Gorniako darbininkų, dirbusių Zolotuchos aukso kasyklose, gyvenvietė. Nuo 1946 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1969 m. – miestas. 1954 m. tapo rajono centru (vietoje Lokotės). Tarybiniais metais vystyta polimetalų rūdos apdirbimo pramonė.

## Šaltiniai
Hirnykas

**Hirnykas** () – miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, Selydovės miesto apygardoje, prie Samaros intako Vovčios. Šalia – Cukurychos geležinkelio stotis. Akmens anglių gavyba.

2001 m. 83,81 % miesto gyventojų gimtoji kalba buvo rusų, 15,87 % – ukrainiečių.

## Istorija

1938 m. įkurta angliakasių gyvenvietė – ***Socgorodokas*** (*Соцгородок*). 1958 m. apjungus keletą aplinkinių gyvenviečių sudarytas Hirnyko (arba Gorniako ()) miestas. Veikė statybinių medžiagų, šlako blokų gamybos įmonės, duonos kepykla.

## Šaltiniai
Europos taurė

**Europos taurė** (; anksčiau *ULEB taurė*) – antra pagal pajėgumą Europos krepšinio lyga po Eurolygos. Rengia „Euroleague Basketball“. Čempiono titulą iškovojęs krepšinio klubas įgyja teisę kitame sezone žaisti Eurolygoje.

2018 m. „15min“ tapo oficialiu „Euroleague Basketball“ žiniasklaidos partneriu 5 metams.

## Formatas
Reguliarusis sezonas prasideda klubus suskirsčius į 4 grupes pagal pajėgumą, atsižvelgiant į praėjusio sezono rezultatus. Grupės komandos sužaidžia tarpusavyje rungtynes namuose ir išvykoje. Keturios stipriausios kiekvienos grupės komandos patenka į sekantį etapą, vadinamąjį Top 16. Šiame etape stipriausios komandos vėl suskirstomos į 4 grupes ir tarpusavyje sužaidžia po rungtynes namuose ir išvykoje. Po 2 stipriausias komandas patenka į ketvirtfinalio etapą. Ketvirtfinalyje komandos sužaidžia rungtynes namuose ir išvykoje. Ketvirtfinalio nugalėtojai patenka į finalinį ketvertą, vykstantį tam tikrame viename mieste. Pusfinalyje ir finale žaidžiamos vienerios rungtynės.

### Lietuvos klubai
2023–2024 m. lygoje žaidė du klubai iš Lietuvos - Panevėžio „Lietkabelis“, kuriems tai buvo šeštasis sezonas,  bei lygoje debiutavę Vilniaus „Wolves“. Du kartus (2005 ir 2009 m.) lygą yra laimėjęs Vilniaus „Rytas”, joje dalyvavęs dvyliką sezonų tarp 2003 ir 2020 m. Europos taurėje taip pat yra žaidę ir kiti Lietuvos krepšinio klubai – Klaipėdos „Neptūnas“, Šiaulių „Šiauliai“ ir Prienų „Prienai“.

## Finalai

## Nugalėtojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Europos taurės“ tinklalapis 
* Oficialus „Euroleague Basketball“ „Youtube“ kanalas
* Oficialus „Euroleague Basketball“ partneris Lietuvoje „15min“ naujienų portalas 
* Lietkabelis žais 2020–2021 m. „Europos Taurėje“
Leonora Sasnauskaitė

**Leonora Sasnauskaitė-Palaima** – profesionali šefė ir Lietuvos antisovietinės rezistencijos dalyvė, viena pasirašiusiųjų 45 pabaltijiečių memorandumą. 
 
Gimė Vilniuje. Buvo jauniausia šeimoje. Užaugo šeimoje su dviem broliais ir seserim (vienas jų - garsus disidentas vienuolis Julius Sasnauskas. Motina dirbo Radijo ir televizijos komitete.

Mokėsi Vilniaus Antano Vienuolio vidurinėje mokykloje, o ją baigusi dirbo sekretore Vilniaus universiteto širdies ir kraujagyslių chirurgijos klinikoje. Nuo 1978 metų įsijungė į pogrindinę veiklą, redaguodama, daugindama ir platindama pogrindinę spaudą, pasirašydama ir rinkdama parašus po įvairiais viešais protestais – pareiškimais LTSR ir SSRS valdžios institucijoms.  1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą. Priklausė pogrindinei Lietuvos jaunimo sąjungai. Dėl to LTSR KGB 1983 ir 1988 m. jai buvo užvedusi  operatyvinio sekimo bylas. 1987 m. rugpjūčio 23 d. aktyviai dalyvavo Lietuvos laisvės lygos organizuotame mitinge prie A. Mickevičiaus paminklo Vilniuje.

1999 m. būdama JAV susipažino su būsimu vyru, JAV lietuviu, susituokusi pasiliko Meino valstijoje esančiame Kenebunkporte, ten gyvendama ėmėsi studijuoti kulinarijos amato ir tapo profesionale šefe, 2015 m. gaminusi buvusio JAV prezidento Džordžo Bušo žmonos Barbaros 90-mečio jubiliejaus vakarienėje.

Viena Meino lietuvių bendruomenės įkūrėjų.

## Šaltiniai
Kroatijos krepšinio lyga

**Kroatijos krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **A-1 Liga** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Kroatijos krepšinio klubai. Kroatijos krepšinio lyga įkurta 1991 metais.

## 2017–2018 m. klubai

## Laimėtojai

* 1991–92 Cibona
* 1992–93 Cibona
* 1993–94 Cibona
* 1994–95 Cibona
* 1995–96 Cibona
* 1996–97 Cibona
* 1997–98 Cibona
* 1998–99 Cibona
* 1999–00 Cibona
* 2000–01 Cibona

* 2001–02 Cibona
* 2002–03 Split CO
* 2003–04 Cibona
* 2004–05 Zadar
* 2005–06 Cibona
* 2006–07 Cibona
* 2007–08 Zadar
* 2008–09 Cibona
* 2009–10 Cibona
* 2010–11 Zagreb CO

* 2011–12 Cibona
* 2012–13 Cibona
* 2013–14 Cedevita
* 2014–15 Cedevita
* 2015–16 Cedevita
* 2016–17 Cedevita
* 2017-18 Cedevita
* 2018-19 Cibona

## Finalai

## Daugiausia kartų laimėję klubai
Horodenka

**Horodenka** () – miestas Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, 63 km į pietryčius nuo Ivano Frankivsko; rajono centras. Yra geležinkelio stotis, plentų sankirta (į Ivano Frankivską, Kolomyją, Sniatyną, Zaleščikus, Čortkovą). Maisto (cukraus, paukštininkystės, sūrių) pramonė. Yra XVIII a. vid. Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, Šv. Dievo Motinos Dangun Ėmimo cerkvė bei armėnų cerkvė.

## Istorija

Horodenka rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1195 m. Vėliau, kartu su likusia Galicija miestas buvo pavaldus Lenkijai. XV a. pastatyta pilis. XV–XVI a. miestą siaubė Lenkijos–Moldavijos karai, o XVI–XVII a. – tiurkų antpuoliai. 1668 m. Horodenkai suteikta Magdeburgo teisė. Iki II pasaulinio karo – svarbus žydų kultūros centras.

## Šaltiniai
Izraelio krepšinio lyga

**Izraelio krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **Ligat HaAl** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Izraelio krepšinio klubai. Izraelio krepšinio lyga įkurta 1953 metais.

Tel Avivo „Maccabi“ yra laimėję 57 titulus.

## Čempionai

* 1953–54 Maccabi Tel Aviv
* 1954–55 Maccabi Tel Aviv
* 1955–56 *Nevyko dėl [[Sueco krizė]]s*
* 1956–57 Maccabi Tel Aviv
* 1957–58 Maccabi Tel Aviv
* 1958–59 Maccabi Tel Aviv
* 1959–60 Hapoel Tel Aviv
* 1960–61 Hapoel Tel Aviv
* 1961–62 Maccabi Tel Aviv
* 1962–63 Maccabi Tel Aviv
* 1963–64 Maccabi Tel Aviv
* 1964–65 Hapoel Tel Aviv
* 1965–66 Hapoel Tel Aviv
* 1966–67 Maccabi Tel Aviv
* 1967–68 Maccabi Tel Aviv
* 1968–69 Hapoel Tel Aviv
* 1969–70 Maccabi Tel Aviv B.C.
* 1970–71 Maccabi Tel Aviv B.C.
* 1971–72 Maccabi Tel Aviv B.C.
* 1972–73 Maccabi Elite
* 1973–74 Maccabi Elite
* 1974–75 Maccabi Elite
* 1975–76 Maccabi Elite
* 1976–77 Maccabi Elite
* 1977–78 Maccabi Elite
* 1978–79 Maccabi Elite
* 1979–80 Maccabi Elite
* 1980–81 Maccabi Elite
* 1981–82 Maccabi Elite
* 1982–83 Maccabi Elite
* 1983–84 Maccabi Elite
* 1984–85 Maccabi Elite
* 1985–86 Maccabi Elite
* 1986–87 Maccabi Elite
* 1987–88 Maccabi Elite
* 1988–89 Maccabi Elite
* 1989–90 Maccabi Elite
* 1990–91 Maccabi Elite
* 1991–92 Maccabi Elite
* 1992–93 Hapoel Galil Elyon
* 1993–94 Maccabi Elite
* 1994–95 Maccabi Elite
* 1995–96 Maccabi Elite
* 1996–97 Maccabi Elite
* 1997–98 Maccabi Elite
* 1998–99 Maccabi Elite
* 1999–00 Maccabi Elite
* 2000–01 Maccabi Elite
* 2001–02 Maccabi Elite
* 2002–03 Maccabi Elite
* 2003–04 Maccabi Elite
* 2004–05 Maccabi Elite
* 2005–06 Maccabi Elite
* 2006–07 Maccabi Elite
* 2007–08 Hapoel Holon
* 2008–09 Maccabi Electra
* 2009–10 Hapoel Gilboa Galil
* 2010–11 Maccabi Electra
* 2011–12 Maccabi Electra
* 2012–13 Maccabi Haifa
* 2013–14 Maccabi Electra
* 2014–15 Hapoel Jerusalem
* 2015–16 Maccabi Rishon LeZion
* 2016–17 Hapoel Jerusalem
* 2017–18 Maccabi Tel Aviv
* 2018–19 Maccabi Tel Aviv
* 2019–20 Maccabi Tel Aviv
* 2020–21 Maccabi Tel Aviv
* 2021–22 Hapoel Holon
* 2022–23 Maccabi Tel Aviv
* 2023–24 Maccabi Tel Aviv
* 2024–25 *dėl [[2025 m. Izraelio ir Irano karas|karo su Iranu]] finalai nutraukti*

## Čempionai pagal metus
Anastazija Vasiliauskienė

**Anastazija Vasiliauskienė** (1905 m. Gudeliai, Ramygalos valsčius-1976 m.) – viena lietuvių, nacių okupacijos metais aktyviai gelbėjusi žydus.

Baigė Panevėžio gimnaziją, VDU studijavo fizikinę chemiją, tačiau nebaigusi studijų įsidarbino valstybinėse įstaigose.

Gyvendama Kaune (Kęstučio g. 7, netoli vokiečių karinės įstaigos) palaikė ryšius su geto pasipriešinimo organizacijos nariais, ieškojo prieglobsčio persekiojamiems žydams, pati slėpė Kauno geto pasipriešinimo organizacijos nario Jakovo Levy trejų metų sūnų Ilją, kitus žydų vaikus. 1942 m. Vasiliauskų šeimai teko persikraustyti į Napoleono g. 36 esantį namą, priešais kurį esančioje teritorijoje dirbdavo karo belaisviai ir iš Vilijampolės geto atvaryti žydai. Dirbdama privačioje valgykloje A. Vasiliauskienė organizuodavo maisto atliekų tiekimą atvarytiems į sunkius darbus žmonėms.

Palaikė ryšius su kita žydų gelbėtoja gydytoja Elena Kutorgiene, A. Vasiliauskienės namuose persekiojamieji dažnai gaudavo nakvynę. 

1944 m. pavasarį Vasiliauskams persikrausčius į Kulautuvą, jų namuose taip pat buvo slepiami ne vienas žydų tautybės asmmuo. Apie A. Vasiliauskienę savo knygoje "Ir be ginklo kariai" rašė ir žinoma žydų gelbėtoja Sofija Binkienė.

Už šias veiklas ji po mirties 1995 m. apdovanota Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiumi, o 2013 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolio vardas.

## Šaltiniai
Gorodecas

**Gorodecas** () – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, Volgos (Gorkio tvenkinio) kairiajame krante, 53 km į šiaurės vakarus nuo Žemutinio Naugardo; rajono centras. Yra prieplauka Volgos pakrantėje, laivų remonto dirbtuvės, veikia maisto, medžio apdirbimo, dailiųjų amatų pramonės įmonės. Veikia 3 stačiatikių cerkvės (XVIII–XIX a.), sentikių bei vientikių cerkvės, vyrų vienuolynas. Veikia krašto, virdulių, verpimo, meistrystės, vaikų muziejai. Gorodecas garsėja savo medžio dirbinių puošybos tradicijomis.

## Istorija

Miestas ėmė kurtis XII a. vid. kaip tvirtovė Vladimiro Rusios pasienyje su Volgos Bulgarija. Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1172 m. Miestą 1238 m. sudegino chano Batijaus kariauna. 1263–1282 m. Gorodeco kunigaikštystės sostinė. 1263 m., pakeliui iš Aukso Ordos, Gorodece mirė kunigaikštis Aleksandras Neviškis. XIV a. miestas pateko Žemutinio Naugardo–Suzdalės kunigaikštystę. 1408 m. miestą suniokojo Edigėjaus Aukso ordos kariuomenė.

Nuo XVI a. pradėti plėtoti dalieji amatai, laivų statyba, miestas tapo svarbiu prekybiniu centru. Rusijos imperijos laikais buvo sentikybės centras. XIX–XX a. malimo, odos, verpimo, laivų statybos, medienos apdirbimo pramonės centras.


Городецкий судоремонтный (2010.06.26) - panoramio.jpg|Laivų remonto dirbtuvės
Спуск (2010.06.26) - panoramio.jpg|Miesto gatvė
Покровская церковь портик главного входа.jpg|Viena iš cerkvių
Феодоровский монастырь - храм, колокольня, келейные корпуса.JPG|Fiodoro vienuolynas
Folk crafted box with Gorodets painting.jpg|Gorodeco puošyba


## Šaltiniai
Gorodiščė

**Gorodìščė** () – miestas Rusijoje, Penzos srityje, 48 km į rytus nuo Penzos, prie Julovkos upės; rajono centras. Praeina plentas Maskva–Samara. Medienos apdirbimo, maisto pramonė. Veikia krašto muziejus, biblioteka.

## Istorija

Iki XIII a. apylinkėse būta didelės Volgos bulgarų tvirtovės (galbūt – Julovo). Per čia ėjo prekybos kelias tarp Beliaro ir Kijevo. XVII a. antroje pusėje įkurtas čiuvašų ostrogas, kuris stepių tautų sugriautas, bet 1681 m. – atstatytas. XVIII a. kelios slobodos susijungė į Rogožkino gyvenvietę, kuri 1780 m. tapo Gorodiščės miestu.

## Šaltiniai