open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gelsvoji stirnabudė

**Gelsvoji stirnabudė** (, sin. *Lepista flaccida*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, stirnabudžių (*Lepista*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių ir mišrieji miškai, mėgsta samanotas vietas.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Nuo rausvarudės skiriasi geltonomis dėmėtomis kepurėlėmis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 4–8 (10) cm skersmens, paplokščia, įdubusi, kartais su nedideliu gūbreliu, ochrinė, rausvai geltona, paviršius vandeningai dėmėtas. Lakšteliai siauri, tankūs, gelsvi, nuaugtiniai. Kotas 3–6×0,5–1,5 cm, kepurėlės spalvos, į pamatą sustorėjantis. Trama plona, tampri, gelsva. Sporos apvalios, 3,5–5×3–5 μm.

**Būdingi požymiai:** kepurėlės paviršius su nežymiomis keturkampėmis ar apvaliomis pavandenijusiomis dėmelėmis.

Auga grupelėmis, dažniausiai spygliuočių miškuose. Valgoma, menkavertė. Dažna.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 126 psl.
Einoriai

**Einoriai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės pietryčiuose, 3 km į pietus nuo Kučgalio, prie Pyvesos aukštupio. Keliai į Kučgalį, Pandėlį. Apie 100 m nuo Vainupio upelio (Pyvesos intakas), Sala ar Salele vadinamoje pelkėtoje dauboje, stūkso Raganos akmuo. 

## Istorija
Istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1603 m. 1921 m. išskirstyti į vienkiemius. 1923 m. buvo 44 ūkiai. 1922–1983 m. veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaclovas Čiočys

**Vaclovas Čiočys** (g. 1938 m. gruodžio 24 d. Marcinkonyse, Varėnos valsčius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1966 m. baigė Leningrado universitetą. 1974 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.

Nuo 1966 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1984 m. docentas. Darbai iš matematinių ekonomikos modelių, lošimų teorijos ir optimizavimo metodų.

## Bibliografija
* Operacijų tyrimas, 1981 m.
* Matematinis programavimas, vadovėlis, 1990 m.
* Netiesinis programavimas, 1991 m.
* Mokinio žinynas: matematika, fizika, chemija, biologija, anglų kalba, rusų kalba. Vertėjas, su kitais, Vilnius, Alma littera, 2006 m. ISBN 9955-08-200-3

## Šaltiniai
Arūnas Vasiliauskas (1942)

**Arūnas Vasiliauskas** (g. 1942 m. kovo 26 d. Rozalime, Pakruojo rajone) – dailininkas, tapytojas, akvarelistas, etnografas, Šiaulių miesto savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

Pradėjo mokytis Panevėžio dailės mokykloje, 1974 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, dailės teorijos studijas tęsė A. Gerceno pedagoginiame universitete Leningrade.

1974 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, vėliau dar ir Šiaulių vaikų dailės mokyklos dėstytojas, Šiaulių Aušros muziejaus dailininkas, Šiaulių universiteto dėstytojas.

1993–2003 m. Lietuvos centro sąjungos narys. 1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas. 1995-1997 m. ir 1997–2000 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos dailininkų sąjungos Šiaulių skyriaus pirmininkas. Moka rusų, prancūzų kalbas. Žmona Rima, vaikai Ugnius, Edvinas.

Šiaulių "LIONS" klubo narys. Vadovavo Valstybiniam Šiaulių dramos teatrui. Dėstė Šiaulių konservatorijoje (dabar Šiaulių Sauliaus Sondeckio menų gimnazija). Vienas iš Šiaulių berniukų choro „Dagilėlis“ steigimo iniciatorių.  

## [[Kūryba]]
Mama Jadvyga gimtajame Rozalime ir gerokai toliau garsėjo savo siuvinėjimais. Moterų siuvinėtojų buvo ir daugiau, tačiau siuvinių trūkumas buvo piešiniai, o ponia Jadvyga gebėjo išsiuvinėti įvairiausius vaizdelius. Tėtis Konstantinas, pašto viršininkas, gamtos žmogus, pavasarį klausdavo jaunojo Arūno: Ar girdi kaip sprogsta medžiai?. „Kiek išminties turėjo senieji žmonės, kaip jautė grožį“, – šiandien stebisi dailininkas ir prisimena, pavyzdžiui, kaip gražiai jie apsodindavo savo vienkiemius. Tarp pirmųjų savo mokytojų Arūnas mini profesorių Vytenį Rimkų ir dailininką Antaną Krištopaitį, įvedusius jį į didžiosios dailės pasaulį. Pas A. Krištopaitį jis pirmą kartą išvydo S. Dali reprodukcijas, išgirdo (o buvo dar gilus sovietmetis), kad „Paryžiaus salonai“ nėra blogi dalykai. Vėliau su Antanu Krištopaičiu kartu buvo surengę kelias parodas, kūrė teatro dekoracijas.

Paskelbė kelias studijas apie lietuvių kryždirbystę. Personalinės parodos 1982, 1995 m. 1993 m. kartu su kompozitoriumi Algirdu Bružu sukūrė unikalų 7 dalių dailės ir muzikos ciklą „Malda negrįžusiems“, skirtą lietuvių tremtiniams. Pagrindinė darbų tematika – Lietuvos kaimas bei kaimo filosofija. Autoriaus darbų įsigiję muziejai, galerijos bei privačios kolekcijos.

## Šaltiniai
Joana Viga Čiplytė

**Joana Viga Čiplytė-Orlova** (g. 1947 m. vasario 17 d. Piktagalyje, Kėdainių apskr.) – Lietuvos istorikė.

## Biografija
1978 m. baigė Vilniaus universitetą. Nuo 1978 m. dirba Panevėžio kraštotyros muziejuje, 1978–1990 m. Parodų rūmų skyriaus vedėja. Nuo 1978 m. surengė lietuvių ir užsienio dailės, fotografijos, istorijos parodų.

## Bibliografija
* Politologija visuomenei, 1998 m.
* Kazimieras Naruševičius, Tapytojas. Mokytojas, 2001 m.
* Amžina knygos tauta. Lietuvos žydų gyvenimo puslapiai, 2001 m.
* Lietuvos sentikių gyvenimo puslapiai, 2001 m.
* Panevėžio karaimų gyvenimo puslapiai, 2001 m.
* Kas yra sociologija, 2001 m.
* Politologija kiekvienam, 2001 m.
* Einu gyventi (2003 m.
* Kazimieras Čiplys-Vijūnas. Vaidinimai tik sodžiui. Biografija. Dokumentai. Laiškai. Pjesės, su A. Karaška, 1997 m.

## Šaltiniai
Gudiškis (Parovėja)

**Gudiškis** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės rytus nuo Biržų, Biržų girioje. Stovi paminklas 1863 m. sukilimo dalyviams.

## Istorija

1863 m. gegužės 7–10 d. prie Medeikių, Gudiškio, Šniurkiškių vyko Biržų kautynės, sukilėlių kovos su caro kariuomene. Jos baigėsi sukilėlių pralaimėjimu, čia žuvo Boleslovo Kajetono Koliškos sukilėlių rinktinės bataliono vadas Bronislovas Žarskis, į nelaisvę pateko 1863 m. sukilimo Lietuvos sukilėlių karo viršininkas Zigmantas Sierakauskas. Sukilimui atminti 1936 m pastatytas gelžbetoninis paminklas su kryžiumi. 1993 m. birželio 14 d. kaime atstatytas stogastulpis 1863 metų sukilėliams atminti. Stogastulpio autorius Saulius Kontrimas, skulptūrų autoriai Algirdas Butkevičius ir Vaidotas Butkevičius.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 1863m. sukilimo mūšio įamžinimo vieta.
Arūnas Vasiliauskas (1985)

**Arūnas Vasiliauskas** (g. 1985 m. kovo 22 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas.LKL ir BBL debiutavo 2007 metais kaip Kauno Aisčių žaidėjas. Dėl traumos praleido 2008–2009 m. sezono pradžią LKL ir BBL lygose. Per debiutinį LKL ir BBL lygų sezoną iš viso pelnė *101* taško per *23* rungtynes. 2008 metais lapkričio 17 dieną buvo atleistas iš Kauno Aisčių klubo. Dėl traumos turėjo praleisti 2008–2009 m. sezoną.

2009 m. rugpjūčio 31 d. pasirašė vienerių metų kontraktą su Utenos Juventus klubu.

2011 m. liepos 29 d. pratesė sutartį su Utenos „Juventus“ klubu vieneriems metams.

## Pasiekimai
* 2008 m. LKL oro karalius konkurse užėmė antrąją vietą.
* 2011 m. BBL pirmos vietos laimėtojas (Iššūkio taurė)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Aleksandras Čirskis

**Aleksandras Čirskis** (1626 m. Žemaitija – 1679 m. gegužės 19 d. Vilnius) –  SJ, Lietuvos filosofas, teologas, vienas žymiausių scholastinės logikos atstovų Lietuvoje.

## Biografija
1649–1652 m. studijavo Vilniaus universitete filosofiją, vėliau Vokietijoje teologiją. Nuo 1659 m. jėzuitas. 1667 m. Laisvųjų menų ir filosofijos magistras.

Kauno, Kražių, Regensburgo, Brunsbergo (dab. Branevas) jėzuitų kolegijose dėstė poetiką, retoriką, logiką, teologiją, 1663–1664 m. Vilniaus universitete – poetiką, 1668–1671 m. filosofiją, profesorius. 1664–1667 m. ir 1674–1677 m. sakė pamokslus lietuvių kalba.

Pritarė Aristotelio logikos aiškinimui. Išlikę jo veikalų „Dialektikos traktatas“ () ir „Logikos disputacijos Aristotelio „Organonui“ (*Disputationes logicae in Organum Aristotelis*) rankraščiai, parašyti 1668-1669 m., (saugo Vilniaus universiteto biblioteka, lietuvių kalba fragmentai išleisti 1979 m.) Tyrė loginę seką, modalinę logiką, semantines antinomijas, skyrė du kalbos lygmenis (kalbą – objektą ir metakalbą). Manė, kad reikia skirti teiginius apie kitų teiginių teisingumą nuo teiginio, kuris kalba apie save patį.

## Šaltiniai
Regina Čistiakova

**Regina Čistiakova-Nyderytė** (g. 1961 m. lapkričio 7 d. Tytuvėnuose) – Lietuvos bėgikė.

## Biografija
1993 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.

## Pasiekimai
* Daugkartinė Lietuvos bėgimo čempionė ir rekordininkė (1000, 1500, 2000, 3000, 5000 ir 10 000 m).
* TSRS bėgimo čempionė (1986 m.) ir prizininkė (1985–1986 m., 1988 m.)
* 1986 m. Europos uždarų patalpų čempionato bronzos medalininkė (3000 m distancija, Madridas).
* Geros valios žaidynių (Maskva) bronzos medalio laimėtoja.
* 1988 m., 1989 m. ir 1990 m. pasaulio lengvosios atletikos kroso komandinių varžybų čempionė.
* 1988 m. ir 1989 m. Japonijoje laimėjo Pasaulio taurę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bėgimo veteranė Regina Čistiakova
Naujasis Jankių stadionas

**Naujasis Jankių stadionas** () – beisbolo stadionas, tapęs naujaisiais beisbolo komandos Niujorko „Yankees“ namais. Naujasis stadionas pastatytas kitapus gatvės nuo 1923 m. statyto Senojo Jankių stadiono. Senasis stadionas nugriautas 2009–2010 m., jį pakeitęs naujasis stadionas perėmė senojo pavadinimą. Atidarymas vyko 2009 m. balandžio 3 d., jo metu Niujorko „Yankees“ žaidė prieš Čikagos „Cubs“ bei nugalėjo rezultatu 7–4. Pirmosios sezono rungtynės vyko balandžio 16 d., jų metu šeimininkai pralaimėjo Klivlando „Indians“ komandai rezultatu 10-2.

Oficiali statybos darbų pradžią skelbianti ceremonija įvyko 2006 m. rugpjūčio 16 d., esant 58-osioms Babe Ruth mirimo metinėms. Ceremonijoje dalyvavo dabartinis Niujorko „Yankees“ komandos savininkas, Niujorko miesto meras, Niujorko valstijos gubernatorius bei kiti garsūs žmonės. Naujojo stadiono kaina siekė 1,5 mlrd. JAV dolerių, stadionas yra daugiau kaip 50 kartų brangesnis už senąjį, kurio kaina 1923 m. siekė 2,5 mln. JAV dolerių (2008 m. kursu – 31,2 mln.).
Dauguviečiai

**Dauguviečiai** – viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 23 km į šiaurės rytus nuo Biržų, Nemunėlio kairiajame krante, prie kelio Kvetkai–Nemunėlio Radviliškis, Biržų girios rytiniame pakraštyje.

## Etimologija

Dauguviečiai yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės *[[Dauguvietis]]*. Šia pavarde iš kaimo į Lietuvą XIX ir XX a. išėjo bent keletas žinomų žmonių.

## Istorija

1949-1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* 1854 m. gruodžio 2 d. – Pranas Dauguvietis, teisininkas, pirmasis nepriklausomos Lietuvos Panevėžio apskrities viršininkas.
* 1883 m. gegužės 19 d. – pianistė, pedagogė Lidija Dauguvietytė.
* 1885 m. kovo 26 d. – žymus lietuvių režisierius Borisas Dauguvietis (1885–1949).
* 1922 m. lapkričio 5 d. – aktorė, Kanados lietuvių teatro „Aukuras“ režisierė Elena Dauguvietytė-Kudabienė.

Kaime palaidoti:
* 2015 m. – aktorė, režisierė Galina Dauguvietytė.

## Šaltiniai
Gudiškis

**Gudiškiu** vadinami kaimai:

* Biržų rajone:
** Parovėjos seniūnijoje,
** Papilio seniūnijoje;
* Rokiškio rajone.
Steponas Čiuberkis

**Steponas Čiuberkis** (1937 m. rugsėjo 26 d. Rubežninkuose, Joniškio valsčius – 2025 m. kovo 7 d. Vilniuje) – Lietuvos agronomas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija

1962 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1993 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Nuo 1962 m. dirba Žemdirbystės instituto Vėžaičių filiale, 1962–1970 m. eksperimentinio ūkio vyr. agronomas. Nuo 1994 m. dėsto Klaipėdos universitete, nuo 2000 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – piktžolių biologija, jų kiekio reguliavimas agrotechninėmis ir cheminėmis priemonėmis.

## Bibliografija
* Pažinkite piktžoles, su kitais, 1978 m.

## Šaltiniai
Elena Čiudakova

**Elena Čiudakova** (1925 m. gegužės 1 d. Brianskas – 1973 m. balandžio 7 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkė (sopranas).

## Biografija
1952 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1952–1973 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė. Koncertavo kaip kamerinė dainininkė. Gastroliavo Lenkijoje, Bulgarijoje, Vokietijoje, JAV.

## Vaidmenys
* Violeta, Džilda – Džiuzepė Verdis. Traviata, Rigoletas
* Lakmė – Leo Delibes. Lakmė
* Rozina – Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas
* Marfa – Nikolajus Rimskis-Korsakovas. Caro sužadėtinė
* Jolanta – Piotras Čaikovskis. Jolanta
* Aukselė – Vytautas Klova. Vaiva

## Įvertinimas
* 1971 m. LTSR valstybinė premija

## Literatūra
* Jūratė Vyliūtė. Elena Čiudakova, Vilnius, 1983 m.

## Šaltiniai
Chirgis Nuras

**Chirgis Nuras** () – nenuotakus druskingas ežeras vakarų Mongolijoje, Ubso aimake, Didžiųjų ežerų dubumoje, 1028 m aukštyje virš jūros lygio. Krantai žemi, dykumingi. Ežeras užšąla lapkričio-balandžio mėnesiais. Vandens druskingumas 7,5 g/l. Chirgis Nuras – Dzabchano – Chobdo vandens sistemos, nešančios vandenis iš Chara Nuro, Chara Us Nuro, Dergen Nuro ežerų, pabaiga.

## Šaltiniai
Changajaus kalnai

**Changajaus kalnai** () – kalnynas centrinėje Mongolijoje. Ilgis ~700 km, plotis ~200 km. Vyraujantis aukštis 2000-3000 m, aukščiausia vieta – Otchon Tengri kalnas (3905 m). Changajaus kalnai sudaryti iš granito, skalūno, smiltainio, bazalto. Viršūnės daugiausia plokščios, šlaitai perskirti plačių slėnių. Vyrauja kalnų stepės, šiauriniuose šlaituose – maumedžių miškai. Changajuje prasideda Iderino, Orchono upės.

## Šaltiniai
Ričardas Čiukas

**Ričardas Čiukas** (g. 1942 m. gegužės 27 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius medžiagotyrininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1959 m. baigė Kauno 1-ąją vidurinę mokyklą. 1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius technologas. 1975 m. technikos mokslų kandidatas, 1998 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Nuo 1965 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1992 m. Kauno technologijos universitetas) Tekstilės technologijos katedroje asistentas, dėstytojas, nuo 1979 m. docentas, nuo 1999 m. profesorius. 1977–1991 m. Lengvosios pramonės fakulteto vakarinio skyriaus prodekanas, nuo 1993 m. Tekstilės technologijos katedros vedėjas.

Lietuvos medžiagų tyrinėtojų asociacijos narys. Sutuoktinė Liucija, vaikai Evaldas, Gerda.

Lietuvos moksleivių plaukimo rinktinės narys, 1958 ir 1959 m. Lietuvos moksleivių spartakiadų čempionas, sąjunginių moksleivių spartakiadų (Maskva ir Tbilisis) dalyvis.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš tekstilės medžiagotyros, 10 išradimų autorius. Prietaisas sumezgamo siūlo ilgiui matuoti užpatentuotas 1998 m. Sukūrė trikotažo automatizuotojo projektavimo teoriją, parengė naują trikotažo kilpos modelį.

## Bibliografija
* Trikotažo projektavimas, 1996 m.
* Aiškinamasis tekstilės terminų žodynas, 2001 m., su kitais

## Įvertinimas
* 2001 m. Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Juozas Čiulda

**Juozas Čiulda** (1796 m. rugsėjo 22 d. Jovaišiškė, Plungės valsčius – 1861 m. birželio 11 d. Sarija, Drisos apskritis, dab. Verchniadzvinsko rajonas) – Lietuvos kunigas, kalbininkas, poetas, teologijos magistras.

## Biografija
Mokėsi Žemaičių vyskupijos kunigų seminarijoje. Iš jos 1816 m. stojo į Varnių dvasinę seminariją, vėliau (1818-1822) mokėsi Vyriausioje seminarijoje, priklausiusioje Vilniaus Universitetui, kurią pabaigė teologijos magistro laipsniu. 1822 m. įšventintas į kunigus ir paskirtas Švėkšnos vikaru. 1823 m. paskiriamas Kauno apskr. bajorų mokyklos kapelionu, kuriuo jis buvo ligi 1835 metų. 1835–1847 m. buvo Darsūniškio klebonu. 1847–1849 m. buvo kapelionu dvarininko Lopacinskio Kairėnų dvare prie Vilniaus. Nuo 1850 m. iki mirties kapelionavo to paties Lopacinskio Sarijos dvare (netoli Drisos miesto).

## Mokslinė veikla
Žemaičių dounininkų tarmės pagrindu bandė kurti bendrinę lietuvių kalbą. Parašė lietuvių kalbos gramatiką „Trumpi samprotavimai apie žemaičių kalbos gramatikos taisykles“ (, 1854 m. ir 1855 m., išsp. 1993 m. Poetikos skyriuje „Apie žemaičių eilėdarą“ išskiriami trys eiliavimo būdai: liaudies dainos, silabiniai eiliavimai (pasaulietiniai, giesmės) ir hegzametrai; iliustracijai pateikiama liaudies poezijos, D. Poškos, K. Donelaičio kūrybos pavyzdžių, savo verstų į lenkų k. D. Poškos eilių. Parašė studiją „Kampamačio ir barometro skalės patobulinimas“ (*Kątomierz i skala barometryczna*, išsp. 1998 m.). Veikalas „Pastabos apie lietuvių mitologiją“ (*Uwagi nad mitologiją litewską*, 1855 m.), eilėraščiai lietuvių ir lenkų kalbomis neišliko.

## Bibliografija
* Trumpi samprotavimai apie žemaičių kalbos gramatikos taisykles. Parengė ir vertė Giedrius Subačius. Lietuvių Atgimimo istorijos studijos 6. Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1993 m.

## Literatūra
* Juozas Čiulda – žemaičių gramatikos autorius. Aitvarai 3, 1992 m., Vilnius, 60–63.
* Trys XIX a. bendrinės rašomosios kalbos modeliai: J. A. Pabrėža, J. Čiulda, S. Daukantas. Lietuvių kalbotyros klausimai 36, 1996 m., Vilnius

## Šaltiniai
Jolanta Čiurilaitė

**Jolanta Čiurilaitė-Kurnickienė** (g. 1947 m. birželio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos dainininkė (sopranas).

## Biografija
1970 m. baigė Leningrado konservatorijos choro dirigavimo klasę, 1976 m. – Lietuvos konservatorijos V. Daunoro klasę.

1970–1976 m. dėstė Vilniaus pedagoginiame institute. Nuo 1976 m. Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistė, Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) docentė, Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro choro vokalo pedagogė.

## Kūryba
Sukūrė apie 20 vaidmenų operos scenoje. Dainavo Bratislavos, Kijevo, Latvijos operos ir baleto teatre, Maskvos Didžiajame teatre. Dainavo kaip kamerinė dainininkė. Surengė daugiau, kaip 200 solinių koncertų. Dalyvavo tarptautiniuose muzikos festivaliuose Liuksemburge, Italijoje, Suomijoje, „Maskvos žiema“, „Prahos pavasaris“. Gastroliavo JAV, Brazilijoje, Europos valstybėse.

## Vaidmenys
* Norina – Gaetanas Donicetis. Don Paskualė
* Rozina – Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas
* Mimi, Miuzetė, Čio Čio San – Džiakomas Pučinis. Bohema, Madam Baterflai
* Mikaela – Žoržas Bizė. Karmen
* Elvyra, Grafienė – Volfgangas Amadėjus Mocartas. Don Žuanas, Figaro vedybos
* Indrė – Eduardas Balsys. Kelionė į Tilžę
* Marių mergelė – Jurgis Juozapaitis. Marių paukštė

Atliko stambios formos kūrinių solo partijų:
* Johanas Sebastianas Bachas. Mišios h-moll
* Liudvikas van Bethovenas. IX simfonija
* Jozefas Haidnas. Oratorija Pasaulio sukūrimas
* Volfgangas Amadėjus Mocartas. Requiem
* Arnoldas Šionbergas. Oratorija Gurės dainos

## Šaltiniai
Danutė Čiurlionytė-Zubovienė

**Danutė Čiurlionytė-Zubovienė** (1910 m. birželio 12 d. Petrovčizna prie Minsko – 1995 m. vasario 27 d. Kaune) – Lietuvos rašytoja, vertėja.

## Biografija
Tėvas Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, motina Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, vyras architektas Vladimiras Zubovas. Vaikai Dalia, Konstantinas, Vytautas.

1928–1936 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete. Tobulinosi Prancūzijoje.

Vaikams parašė prozos kūrinėlių „Šuniukas Padauža ir sumanioji Aldutė“ (1936 m.), „Kiškis Piškis baltasis bajoras“ (1940 m.), „Mažoji ligoninė“ (1955 m.), scenos vaizdelių ir vaidinimų (rinkinys „Jonuko Dunduliuko teatras“, 1946 m., „Miško mokykla“, 1957 m.). Išvertė Žiulio Verno, Kornejaus Čiukovskio, Džanio Rodario knygų. Parašė atsiminimų knygą apie motiną „Patekėjo saulė“ (išleista 1996 m.), periodikoje paskelbė atsiminimų apie lietuvių kultūros ir politikos veikėjus.

1999 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolės vardas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tokią Ją pažinojau // XXI amžius, 2005 m. gegužės 18 d., Nr. 38 (1339)
Lesiëm

**Lesiëm** – vokiečių prodiuserių Sven Meisel ir Alex Wende 1999 m. sukurtas muzikinis projektas. Lesiëm muzika apibūdinama kaip New Age, ambientinės, elektroninės muzikos, roko, grigališkųjų choralų mišinys. Savo kūryba panaši į prancūzų projektą Era. Lesiëm debiutinis albumas *Mystic Spirit Voices* JAV Billboard tope pasiekė 7 vietą. Lesiëm singlai – *Fundamentum, Indalo, Africa, Caritas*.

## Diskografija
* *Mystic, Spirit, Voices* (2000 m., JAV – 2002 m.)
* *Chapter 2* (2001 m., JAV – 2003 m.)
* *Times* (2003 m., JAV – 2004 m.)
Vaclovas Čižiūnas

**Vaclovas Čižiūnas** (1900 m. sausio 13 d. Kulniškiai, Gelvonų valsčius https://www.epaveldas.lt/recordImageSmall/ARCH/1317/1/50?exId=107989&seqNr=26 – 1980 m. kovo 10 d. Veinas, Naujojo Džersio valstija) – lietuvių pedagogas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1927 m. baigė S. Daukanto mokytojų seminariją, 1938–1939 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, 1942 m. baigė Vilniaus universitetą.

1917–1939 m. mokytojavo, 1939 m. dėstė Ukmergės mokytojų seminarijoje. 1941–1944 m. dirbo Švietimo ministerijoje, vidurinio mokslo departamento direktorius. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946 m. suorganizavo lietuvių progimnaziją Noimiunsteryje, jos direktorius, vėliau – gimnaziją Klein-Vitenzėje, 1949 m. mokytojavo Pinebergo gimnazijoje.

1925 m. Lietuvių mokytojų profsąjungos Kauno skyriaus pirmininkas, nuo 1927 m. sekretorius, 1933–1939 m. centro valdybos sekretorius. 1950–1954 m. JAV lietuvių mokytojų sąjungos rytų pakraščių centro valdybos vicepirmininkas. Bendradarbiavo lietuvių spaudoje. Parengė vadovėlių pradžios mokykloms.

## Bibliografija
* Lietuvos istorija, vadovėliai 4, 5 ir 6 skyriams, su P. Šležu, 1936 m.
* Istorija, 5-6 skyriui, 1940 m.
* Vadovas po Kauną ir apylinkes, 1935 m.
* Aplinkos ir tėvynės pažinimo metodikos metmenys, 1938 m.
* Liaudies kultūros problemos, 1939 m.
* Tautinis auklėjimas šeimoje, 1953 m.
* Šeima tautinėje bendruomenėje, 1971 m.

## Šaltiniai
Sviestinė plempė

**Sviestinė plempė** (, sin. *Rhodocollybia butyracea*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, plempių (*Collybia*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių, lapuočių miškai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė ir kotas rudos kaštono spalvos, lakšteliai balti.

Vaisiakūniai vidutiniai ir didesni. Kepurėlė 3–7 (9) cm skersmens, paviršius lygus, glitus, senų - sausas, raudonai rudas, kaštono spalvos. Lakšteliai balti, tankūs, priaugtiniai. Kotas 3–8 (12)×0,5–2 cm, tamprus, kepurėlės spalvos. Trama balta, malonaus kvapo ir skonio. Sporos 6–8×3,5 (4) μm.

**Būdingi požymiai:** kotas į pamatą aiškiai storėjantis, baltai mūsuotas.

Auga grupėmis, mėgsta samanotas vietas. Valgoma, vertinga. Labai dažna.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 127 psl.

## Nuorodos
* Sviestinės plempės nuotraukos
Algis Čuplinskas

**Algis Čuplinskas** (1929 m. vasario 24 d. Žvirbliniai, Vaškų valsčius – 1998 m. rugpjūčio 8 d. Vilnius) – Lietuvos inžinierius elektrotechnikas, vienas Lietuvos radioelektronikos ir kompiuterijos pramonės pradininkų.

## Biografija
1952 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1952–1957 m. Vilniaus radijo matavimo prietaisų gamyklos inžinierius, cecho viršininkas, vyriausiasis energetikas. 1957–1958 m. Vilniaus elektros matavimo technikos gamyklos direktorius. 1958–1965 m. LTSR Liaudies ūkio tarybos Prietaisų gamybos valdybos viršininkas. 1965–1971 m. gamybinio susivienijimo „Sigma“ viršininkas, 1971–1990 m. generalinis direktorius.

1985–1990 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

## Įvertinimas
* 1970 m. LTSR valstybinė premija.

## Šaltiniai
Chentėjaus kalnai

**Chentėjaus kalnai** () – kalnynas šiaurės Mongolijoje, Tiobo ir Chentėjaus aimakuose, šiauriniai šlaitai pasiekia Rusijos teritoriją. Ilgis ~250 km. Aukštis iki 2800 m. Sudarytas daugiausia iš granito, būdingos plokščios viršūnės. Pietiniuose šlaituose vyrauja kalnų stepės, šiauriniuose – miškastepės ir taigos plotai.

Dalis Chentėjaus kalnų įeina į Chano Chentėjaus rezervatą. Jame yra šventas mongolų kalnas Burchan Chaldunas, kur pasak legendos gimė Čingischanas.

## Šaltiniai
Zenonas Dabkevičius

**Zenonas Dabkevičius** (g. 1954 m. rugpjūčio 26 d. Kupsčiai, Raseinių raj.) – Lietuvos agronomas fitopatologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, profesorius, Lietuvos  mokslų akademijos viceprezidentas, Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys,  Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro vyriausiasis mokslo darbuotojas, Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, Švedijos Karališkosios žemės ūkio mokslų akademijos užsienio narys , Latvijos mokslų akademijos užsienio narys .

## Biografija
1976 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1984 m. apgynė žemės ūkio mokslų kandidato (dabar daktaro, nostrifikuota 1992 m.) mokslo laipsnį. 1995 m. apgynė habilituoto biomedicinos mokslų daktaro laipsnį. 2001 m suteiktas profesoriaus pedagoginis vardas.

Nuo 1976 m. dirba Lietuvos žemdirbystės institute:1976–1984 m. jaunesnysis mokslinis bendradarbis, 1984–1992 m. Fitopatologijos sektoriaus vedėjas, 1992–1996 m. direktoriaus pavaduotojas, 1997–2010 m. direktorius. 2000–2013 m. Šiaulių universiteto profesorius antraeilėse pareigose. Nuo 2001 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto (nuo 2011 m. Aleksandro Stulginskio universiteto, nuo 2018m. Vytauto Didžiojo universiteto) profesorius antraeilėse pareigose. Nuo 2001 m. Lietuvos mokslų akademijos narys ekspertas, o nuo 2011 m. – tikrasis narys. Nuo 2010 iki 2018 m. Lietuvos agrarinių ir miškų mokslų centro direktorius, nuo 2018m. LAMMC vyriausiasis mokslo darbuotojas. Nuo 2011 m.Švedijos Karališkosios žemės ūkio mokslų akademijos užsienio narys .  Nuo 2013 iki 2022 m. Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus pirmininkas. Nuo 2016 m. Latvijos mokslų akademijos užsienio narys. Nuo 2018m. Lietuvos mokslų akademijos viceprezidentas.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – varpinių augalų grybinės ligos ir apsauga nuo jų, augalų patologija ir apsauga, mikrobiologija, augalų genetiniai ištekliai, atsinaujinantys energijos šaltiniai. Eilės mokslinių projektų ir programų bei 13 doktorantų vadovas.

## Bibliografija
Daugiau nei 200 mokslinių ir mokslo populiarinimo straipsnių autorius ar bendraautoris.

Knygos (su bendraautoriais):
* Lietuvos zoninės žemdirbystės sistemos, 1987 m.
* Agrotechnika ūkininkui, 1991 m.
* Augalų apsauga ūkininkams, 1993 m.
* Žemės ūkio augalų kenkėjai ir ligos ir jų apskaita, 2002 m.
* Miško fitopatologija / vadovėlis aukštosioms mokykloms. 2006 m.
* Augalų patologija /vadovėlis aukštosioms mokykloms. 2007 m.
* Virusologijos pagrindai / mokomoji knyga.2008 m.
* Mikrobiologijos ir bakteriologijos pagrindai / mokomoji knyga. 2008 m.
* Mikologijos pagrindai / mokomoji knyga/ 2009

## Šaltiniai

* Dabkevičius Zenonas.1990-2015 m. Lietuvos pasiekimai II dalis. Istoriją kuria žmonės… Vši Leidybos idėjų centras, Kaunas 2015, p. 315–316
Justinas Dabrila

**Justinas Dabrila** (1905 m. kovo 15 d. Našiškiuose, Vilkaviškio valsčius – 1941 m. birželio 22 d. Budavonės miške prie Bartninkų, palaidotas Alksnėnų bažnyčios šventoriuje) – Lietuvos kunigas, profesorius, kankinys.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės ir Vilkaviškio gimnazijose. 1920–1926 m. studijavo Vilkaviškio kunigų seminarijoje, 1927–1928 m. Lietuvos universiteto Teologijos-filosofijos fakultete, 1928 m. įšventintas kunigu. Studijavo jėzuitų mokyklose Olandijoje, Silezijoje, Popiežiškajame Grigaliaus universitete Romoje, filosofijos daktaras. 1934 m. dėl ligos pasitraukė iš jėzuitų nedavęs įžadų.

Nuo 1935 m. Vilkaviškio gimnazijos kapelionas, nuo 1936 m. kunigų seminarijos profesorius, dvasios tėvas. Bendradarbiavo katalikų spaudoje. Sukūrė diafilmų, vienas jų – apie M. K. Čiurlionio tapybą. 1936 m. išleido dainų rinkinį „Vai lėkite dainos“. 1941 m. SSRS–Vokietijos karo pradžioje NKVD kariškių nukankintas su kunigais Vaclovu Balsiu ir Jonu Petrika.

## Kūryba
Universitete susidomėjo naujomis meno rūšimis – fotografija ir kinu, taip pat poezija bei proza. Baigęs universitetą norėjo vykti į misijas Indijoje, bet, tėvams ir artimiesiems labai priešinantis ir apgailestaujant, tos minties atsisakė. Vėliau norėjo tapti jėzuitu ir išvyko į noviciatą Vokietijoje, paskui į Olandiją, kur pradėjo rengtis filosofijos daktaro laipsniui.

Kunigas Justinas pradėjo vadovauti eucharistiniam būreliui, tapusiam mokinių lavinimosi, turiningo laisvalaikio centru. 1935 m. prie Katalikų veikimo centro įsteigė pedagoginį kino teatrą ir išleido apie 55 su atitinkamomis paskaitomis pedagoginius filmus, tarp jų 1936 m. pagamino M. K. Čiurlionio filmą iš 90 paveikslų, kurio kūrybą labai mėgo ir vertino. Centre buvo organizuojamos ekskursijos, stovyklos, įvairūs renginiai, leidžiamas žurnalas „Negęstantis židinys“.

## Atminimo įamžinimas
Būdavonės miške, kankinimo vietoje dar 1942 m. pagal kunigo Pijaus Brazausko projektą pastatytas paminklas – trys sujungti kryžiai. 1944 m., grįžus sovietams, paminklas susprogdintas. Alksnėnuose ant J. Dabrilos kapo pastatytas antkapinis paminklas – Kristus, nešantis kryžių, o apačioje raudonarmiečiai, durtuvais badantys kunigus. Po karo šis vaizdas buvo išdaužytas.

Dar Lietuvai nepaskelbus nepriklausomybės, Bartninkų parapijos tikintieji kreipėsi į rajono Vykdomąjį komitetą ir Partkomą leidimo atstatyti paminklą. Rajono religinių reikalų tvarkytojas J. Urbonas paprieštaravo. Tada nutarta griežtai pareikalauti, kad paminklą atstatytų rajono valdžia. Šie nesipriešino. Paminklas atidengtas 1989 m. birželio mėn., dalyvaujant apie 10 tūkst. Lietuvos gyventojų, pašventintas vyskupo Juozo Žemaičio.

## Šaltiniai

* XXI amžius, Nr. 55, 2006-07-21
* Kauno kraštas, 1998-06-16
* Krikščioniškos minties, kultūros ir visuomenės laikraštis, XXI amžius Nr. 55, 2006 liepos 21d.
* Laikraštis „Kauno kraštas“ 1998 metai, birželio 16d.
* http://provita.vdu.lt/3/Vd.htm 

## Nuorodos
* Lietuvos vaikų šventumo garsas (sventumogarsas.lt) / Kun. Justinas Dabrila
* Kazimieras Dobkevičius. Kraupios kunigų žudynės // XXI amžius, 2007-06-27, Nr. 49 (1546) 
* Enciklopedija www.grazitumano.lt. 
* http://provita.vdu.lt/3/Vd.htm
Algirdas Eduardas Čižas

**Algirdas Eduardas Čižas** (1929 m. rugsėjo 16 d. Užupiečiuose, Anykščių valsčiuje – 2016 m. spalio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius statybininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
Ankstyvojoje vaikystėje augo Tauragėje, Pagėgiuose, kur geležinkelio policininku tarnavo jo tėvas. Porą metų mokėsi Anykščių vienuolyno pradžios mokykloje, trejus metus – Anykščių liaudies mokykloje, 1940–1947 m. mokėsi Anykščių progimnazijoje, gimnazijoje, ją baigė sidabro medaliu. 1952 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1967 m. Kauno politechnikos institute apsigynė technikos mokslų kandidato disertaciją „Matematinio programavimo metodų taikymas tampriųjų plastinių sijų ir rėmų skaičiavimui su deformacijų ribojimu“. 1974 m. apsigynė disertaciją „Optimalių tampriųjų – plastinių tiesiškai stiprėjančių sistemų skaičiavimo teorija ir metodai“, technikos mokslų daktaras.

1953 m. Valstybinėje politinės ir mokslinės literatūros leidykloje organizavo naują Techninės literatūros redakciją, 1953–1957 m. pirmasis jos vedėjas. 1957–1958 m. dirbo Valstybinio statybos ir architektūros reikalų komiteto Respublikinės statybos parodos direktoriumi, organizavo pirmąją nuolatinę statybos parodą, kurios bazėje vėliau atsirado Architektūros ir statybos muziejus. Ėmus organizuoti lietuviškos enciklopedijos leidybą, 1959–1964 m. Enciklopedijų redakcijos skyriaus vyriausiasis redaktorius. 1963–1969 m. Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialo, nuo 1969 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, 1980–1987 m. Statybos fakulteto dekanas, 1976–1994 m. Medžiagų atsparumo katedros vedėjas, nuo 1977 m. profesorius. 1995–2001 m. Studijų kokybės vertinimo centro direktorius.

1989 m. išrinktas į Sąjūdžio Seimą, vadovavo jo Švietimo komisijai. 1998–1999 m. koordinavo Baltosios knygos „Lietuvos aukštasis mokslas“ projekto rengimą, rengė įstatymų, reguliuojančių aukštąjį mokslą, projektus.

Technikos enciklopedijos redaktorių tarybos pirmininko pavaduotojas. Aktyvus mokslo bei technikos terminologijos tvarkytojas, Valstybinės lietuvių kalbos komisijos prie Lietuvos Respublikos Seimo narys.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš konstrukcijų mechanikos, sukūrė stiprėjančių tamprių – plastinių sistemų optimizacijos metodų. Paskelbė apie šimtą mokslinių publikacijų konstrukcijų mechanikos, optimizacijos metodų ir aukštojo mokslo pedagogikos klausimais. Jis parengė optimalių sijų ir rėmų skaičiavimo metodiką, įvertinančią ne tik konstrukcijų stiprumą, bet ir standumą, teoriškai pagrindė ir metodiškai parengė optimalių sijų, rėmų ir plokščių, pagamintų iš stiprėjančios medžiagos, skaičiavimą, atsižvelgiant į deformacinį medžiagos stiprėjimą ir realią skerspjūvio formą.

## Bibliografija
* Aiškinamasis tekstilės terminų žodynas, 1 dalis, su Algirdu Jurevičiumi, 1962 m.
* Aiškinamasis medžiagų atsparumo uždavinynas, su Vytautu Viršilu ir Jonu Žekevičiumi, antroji dalis – 1981 m., kiti leidimai 1985 m., 2000 m.
* Medžiagų atsparumas. Konstrukcijų elementų mechanika, vadovėlis, 1993 m.

## Šaltiniai
Paprastoji plempė

**Paprastoji plempė** (, sin. *Gymnopus dryophilus*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, plempių (*Collybia*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Lapuočių, spygliuočių miškai, parkai, giraitės, krūmokšniai.
* **Augimo laikas**
Pavasaris, vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai šviesiai geltonai rudi, išblunkantys.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–5 cm skersmens, retai didesnė, jauna išgaubta, senesnių – paplokščia, su gūbreliu, plonamėsė, lygiu paviršiumi, kartais pakraščiai užsiraitę į viršų, rusvai gelsva, rudai geltona, išblunkanti. Lakšteliai gelsvi, siauri, resvi, priaugtiniai. Kotas 3–8×0,3–0,6 cm, kepurėlės spalvos. Trama plona, tampri, gelsva, rusva, medienos kvapo, nekarti. Sporos 5–6×2,5–3 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai nemėsingi, tamprūs, nekartūs, medienos kvapo.

Auga tarp žolių, dažniausiai grupelėmis, kartais pavieniui. Valgoma, labai dažna.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 128 psl.
Stasys Dabušis

**Stasys Dabušis** (1898 m. birželio 5 d. Vilkanastrai, Leipalingio valsčius – 1974 m. lapkričio 2 d. Vilnius, palaidotas Leipalingyje) – Lietuvos kalbininkas, vertėjas, kultūros veikėjas.

## Biografija
1915–1920 m. J. Jablonskio sekretorius, vienas pirmųjų J. Jablonskio biografijos ir darbų bibliografijos autorių. 1920–1921 m. studijavo Aukštuosiuose kursuose, nuo 1922 m. – Lietuvos universitete. Studijuodamas ir 1927–1938 m. dirbo Švietimo ministerijos Knygų leidimo komisijoje, vėliau Kriūkų mokykloje. 1941 m. sovietų valdžios suimtas, kalintas Komijos lageriuose. Apie 1950 m. grįžo į Lietuvą.

## Mokslinė veikla
1923–1924 m. parengė rusų – lietuvių kalbų žodyną (neišleistas). Užrašė daugiau, kaip 1000 dzūkų dainų, žodžių lietuvių kalbos žodynui, apie 60 000 kortelių kartoteką įsigijo Kazys Būga. Buvo puristinių nuostatų terminologijos komisijos narys. Parašė mokslo populiarinimo knygų. Paskelbė daugiau, kaip 200 kalbos, rašybos straipsnių.

Sukūrė daug naujadarų, iš kurių prigijo *aklavietė, darbuotojas, indauja, santuoka, sąveika, viryklė* ir kiti.

Išvertė E. Ožeškovos, A. Čechovo, M. Saltykovo-Ščedrino ir kt. autorių kūrinių.

## Šaltiniai
Niujorko Yankees

**Niujorko „Yankees“** () yra profesionalaus beisbolo komanda bei MLB rytų lygos narė. Klubas buvo įkurtas 1901 m. Baltimorėje, Merilando valstijoje, pavadinimu **Baltimorės „Orioles“**. 1903 m. klubas persikėlė į Niujorką ir tapo žinomas **Niujorko „Highlanders“** bei **Niujorko „Yankees“** pavadinimais, laikui bėgant, 1913 m. gerbėjai komandą pradėjo vadinti tiesiog trumpiniu „Yankees“. Nuo 1923 iki 2008 m. komandos namai buvo Jankių stadionas. 2009 m. komanda persikėlė į naują stadioną, tuo pačiu pavadinimu.

Per savo egzistavimą komanda paliko ryškų pėdsaką JAV sporto istorijoje. Jai pavyko pasiekti daugiausiai pergalių MLB lygos istorijoje, už komandą žaidė ne vienas legendiniu tapęs sportininkas, žinomas iki šių dienų.
Veronika Dagelytė

**Veronika Dagelytė-Valatkienė** (1911 m. vasario 2 d. Bečerninkai, Anykščių valsčius – 1956 m. balandžio 18 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkė (sopranas).

## Biografija
1937 m. tarptautiniame konkurse Vienoje laimėjo diplomą. 1938 m. baigė Kauno konservatorijos V. Grigaitienės klasę. 1938–1944 m. Valstybės teatro, nuo 1944 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė.

## Vaidmenys
* Aida – Džiuzepė Verdis. Aida
* Gražina – Jurgis Karnavičius . Gražina
* Liza – Piotras Čaikovskis. Pikų dama
* Santuca – Pietras Maskanis. Kaimietiška garbė
* Venera – Richardas Vagneris. Tanhauseris
* Rachilė – Žakas Fromentalis Halevis. Žydė
* Toska – Džiakomas Pučinis. Toska
* Nataša – Aleksandras Dargomyžskis. Undinė
* Saburova – Nikolajus Rimskis-Korsakovas. Caro sužadėtinė

## Šaltiniai
Švėkšnos valsčius

**Švėkšnos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Švėkšna.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1861 m. Kauno gubernijoje, apėmė Švėkšnos dvaro žemes ir Šalpėnų laisvuosius valstiečius. XX a. tarpukariu Balsėnų (1934 m.), Dūdinėlių, Sausių ir Vainių (visi trys 1938 m.) kaimai prijungti prie Veiviržėnų valsčiaus. Taip pat padaryta su Eidukais. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Priekulės rajonui (11 apylinkių).

|-
| 1877 m. || || 6374 || 753 kiemai  || 5 seniūnijos || 99
|-
| 1923 m.  || 283 || 8861 || 1918 || || 101 gyvenvietė 
|-
| 1932 m. || 273 || 9012 || || 11 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 264 || || || 11 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* Juozas Penkauskas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

## Gyventojai

Švėkšnos valsčiaus teritorijoje kalbama pietų žemaičių varniškių tarme.

### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 8861 žmogus:
* Lietuviai - 92,98% (8239);
* Žydai - 5,86% (519);
* Vokiečiai - 0,74% (66);
* Lenkai - 0,3% (27);
* Kiti - 0,12% (10).

### Žymūs žmonės

|-
| 1886 || Vilkų Kampas || Kazys Oželis, gydytojas ir karininkas || 1960
|-
| 1892 || Pašlūžmis || Jokūbas Stanišauskas, politikas || 1943
|-
| 1904 || Paulaičiai || Kazimieras Alminas, kalbininkas || 1986
|-
| 1925 || Alseikos || Stasys Poška, pedagogas || 2013
|-
| 1928 || Jonikaičiai || Antanas Būdvytis, agronomas || 1998
|-
| 1929 || Surinkiškiai || Petras Čeliauskas, esperantininkas || 2024
|-
| 1929 || Paulaičiai || Pranas Rumšas, matematikas, informatikas || 2026
|-
| 1935 || Vilkėnas || Algimantas Antanas Kukšta, treneris || 2011
|-
| 1936 || Šiuraičiai || Vytolis Kučinskas, sociologas || 
|-
| 1949 || Balsėnai || Alfonsas Budvytis, fotografas || 2003
|}

## Šaltiniai
Babe Ruth

**George Herman Ruth, Jr.** (1895 m. vasario 6 d. – 1948 m. rugpjūčio 16 d.) buvo amerikiečių kilmės beisbolo žaidėjas, nuo 1914 iki 1935 metų žaidęs MLB lygoje. Įvairiose apklausose ir įvertinimuose ne kartą vadintas geriausiu visų laikų beisbolo žaidėju. Jo pasiektimai bei charizmatiškumas pavertė jį viena iš žinomiausių XX a. 3-dešimtmečio asmenybių.

### Komandos:
* Bostono „Red Sox“ (1914–1919)
* Niujorko „Yankees“ (1920–1934)
* Bostono „Braves“ (1935)
Kerulenas

**Kerulenas** ar **Cherlenas** (, ) – upė Mongolijoje ir Kinijoje. Prasideda Chentėjaus kalnuose, 180 km į šiaurės rytus nuo Ulan Batoro. Teka rytinės Mongolijos stepėmis, įteka į Dalainoro ežerą Kinijos Vidinės Mongolijos provincijoje. Lietingais metais Dalanoras išsilieja, ir pasiekia Argūnės upę. Tuomet Kerulenas tampa Amūro upės ištaka ir suformuoja vieną ilgiausių vandens kelių pasaulyje (5052&nbsp;km).

Prie Keruleno įsikūręs Čoibalsano miestas.

## Šaltiniai
Kazys Dabužinskas

**Kazys Dabužinskas** (1923 m. spalio 8 d. Vasiutiškyje, Leliūnų valsčius – 1985 m. gegužės 5 d. Kaune) – Lietuvos hidrotechnikos inžinierius, technikos mokslų kandidatas.

## Biografija
1950 m. baigė Kauno universitetą. 1950–1957 m. dirbo Fizikos ir technikos bei Energetikos ir elektrotechnikos institutuose. 1955 m. technikos mokslų kandidatas. 1957–1966 m. Hidrotechnikos ir melioracijos instituto direktoriaus pavaduotojas moksliniam darbui. 1966–1969 m. Kauno politechnikos instituto, 1969–1985 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1969–1976 m. Hidroįrengimų katedros vedėjas, 1976–1985 m. Hidromelioracijos ir žemėtvarkos fakulteto dekanas, nuo 1968 m. docentas.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – hidrotechnikos statinių eksploatacija, jų hidraulinis modeliavimas, drenažo nuotėkio formavimasis ir vandens tekėjimas į drenas.

## Bibliografija
* Žemės ūkio melioratoriaus žinynas (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1967. – 362 p.: iliustr.
* Melioracija Lietuvoje (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1970. – 209 p.
* Siurbliai ir siurblinės: vadovėlis / Kazys Dabužinskas, Algirdas Dumbliauskas, Albinas Kusta. – Vilnius: Mokslas, 1975. – 278 p.
* Hidraulika: mokymo priemonė. – Vilnius: Mokslas, 1984.

## Įvertinimas
* 1984 m. LTSR nusipelnęs melioratorius

## Šaltiniai
Juozas Dačys

**Juozas Dačys** (*Dačinskas*, 1904 m. rugsėjo 10 d. Asmalai, Kuktiškių valsčius – 1992 m. sausio 26 d. Norvudas, Masačūsetso valstija) – Lietuvos ir JAV statybos inžinierius.

## Biografija
1932 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1934–1938 m. Kėdainių miesto ir apskrities inžinierius, 1938 m. Žemės banko Klaipėdos statybos skyriaus vedėjas, 1939–1940 m. bendrovės „Statyba“ direktorius, 1941 m. – valdybos pirmininkas. Suprojektavo ligoninę Kėdainiuose, gyvenamųjų namų, administracinių pastatų, mokyklų, tiltų. Vadovavo „Drobės“ fabriko Kaune, Panevėžio cukraus fabriko ir elevatoriaus statyboms.

Nuo 1949 m. gyveno JAV. 1954–1956 m. studijavo Bostono universitete, 1960 m. Masačūsetso technologijos institute, 1968 m. – Vorčesterio politechnikos institute. 1950–1975 m. bendrovės „Stone and Webster“ Bostone vyr. konstruktorius, 1976–1983 m. bendrovės „Chas T. Main“ statybos inžinierius. Suprojektavo „Rocky Reach“ hidroelektrinę, „Shoreham“ Long Islando, „Maine Yankee“ ir „Connecticut Yankee“ atomines elektrines, šiluminių elektrinių statybines konstrukcijas Floridos, Arizonos, Arkanzaso valstijose ir Irake.

Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Amerikos lietuvių inžinierių ir architektų bei Amerikos lietuvių tautinės sąjungos veikėjas.

## Šaltiniai
Orchonas

**Orchonas** () – upė Mongolijoje; Selengos dešinysis intakas. Prasideda Changajaus kalnuose, Archangajaus aimake, teka į šiaurę stepėmis. Tai ilgiausia Mongolijos upė.

Didžiausi intakai – Tūlas ir Tamiras. Pavasarį-vasarą upė patvinsta. Prie Orchono įsikūręs Suche Batoro miestas. Orchono slėnis su uigūrų sostinės Char Balgaso ir Mongolų imperijos sostinės Karakorumo griuvėsiais įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Tūlas

**Tūlas** () – upė centrinėje ir šiaurės Mongolijoje; dešinysis Orchono (Baikalo ežero baseinas) intakas. Prasideda Chentėjaus kalnuose, Gorchi Tereldžo nacionaliniame parke. Teka šiaurinės šalies dalies aukštumomis ir lygumomis. Užšąla nuo lapkričio ir balandžio.

Prie Tūlo įsikūrusi Mongolijos sostinė Ulan Batoras.
Antžmogis

**Antžmogis**, **viršžmogis** () – sąvoka, įvesta vokiečių filosofo Fridricho Nyčės, iš jo kūrinio „Taip kalbėjo Zaratustra“, kuriame apie Antžmogį skelbiama senovės persų pranašo Zaratustros lūpomis. Anot jo, Antžmogis – tai idealus ateities žmogus, į kurį, pagal darvinizmo teoriją turi evoliucionuoti dabartiniai žmonės. Nyčė atmeta antžmogį kaip gerą, humanišką, idealistinį – Antžmogis tironiškas, individualus, bejausmis, be moralės, neabejojantis savo teisumu. Nyčės teigimu, pagrindinis žmogaus tikslas – padaryti save antžmogio seneliu ar protėviu ir žmogus tėra pakopa kelyje į antžmogį. Ten pat tvirtinama, kad religija reikalinga tik silpniems žmonėms – Antžmogis pats taps dievu.
165 m.

**165** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Decimas Celijus Kalvinas Balbinas, Romos imperatorius 238 m. tris mėnesius su Pupienu Maksimu (m. 238 m.).
* Markas Opelijus Makrinas, keturiolika mėnesių 217–218 m. valdęs Romos imperatorius. Jis buvo pirmasis imperatorius nepriklausęs senatorių klasei ir pirmasis maurų kilmės imperatorius (m. 218 m.).
### Mirtys

**Nedatuota**

* Justinas Kankinys, žymiausias 2 -ojo amžiaus krikščionių apologetas (g. 100 m.).
## Nuorodos
166 m.

**166** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai

* Popiežiumi išrinktas Šventasis Soteras (m. apie 175 m.), popiežiaus pareigas ėjo iki 175 m.

## Nuorodos
167 m.

**167** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Mirtys
* **[[Balandžio 17]]** d. – Šventasis Anicetas, popiežius nuo 155 iki 166 m., nors šaltiniai nurodo ir kitas datas. Siras iš Emesos miesto Sirijoje. Graikiškai Anicetas reiškia „nenugalėtas“.
## Nuorodos
168 m.

**168** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Mirtys

**Nedatuota**

* Klaudijus Ptolemėjus, graikų geografas, astronomas ir astrologas, gyvenęs ir dirbęs Aleksandrijoje (g. 90 m.).

## Nuorodos
Dėmėtoji plempė

**Dėmėtoji plempė** (, sin. *Rhodocollybia maculata*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, plempių (*Collybia*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių miškai, ypač seni samanoti pušynai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ypač ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė balta, gelsva, rausvai dėmėta, labai kartaus skonio.

Vaisiakūniai vidutiniai, dideli. Kepurėlė 5–10 cm skersmens, paplokščia, su buku gūbreliu, matinė, kieta, balta, balsva, gelsvai balta su rausvai rudomis dėmelėmis. Lakšteliai labai tankūs, siauri, balti, gelsvi, rausvai dėmėti, priaugtiniai arba laisvi. Kotas 5–10 (12)×1–2 cm, kremzliškas, suktas, kietas, baltas, pamatinėje dalyje nusmailėjęs. Trama neplona, kieta, balta, nemalonaus kvapo, kartaus skonio. Soros 5–6×4–5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai balti, gelsvi, kieti, tamprūs, sporos apvalios, nedidelės.

Auga pavieniui, grupelėmis. Dėl kartumo **nevalgoma**. Dažna. Panaši į baltos spalvos baltikus, būdama kietos konsistencijos, nesunkiai atpažįstama.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 130 psl.
Šiurkščiakotė plempė

**Šiurkščiakotė plempė** (, sin. *Gymnopus confluens*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, plempių (*Collybia*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių, lapuočių ir mišrieji miškai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kotas taškuotas, karpotas, vaisiakūniai tamprūs, auga kupstais.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 1–3 (5) cm skersmens, plona, tampri, gelsvai rusvos spalvos. Lakšteliai labai siauri, tankūs, gelsvi, balsvi, priaugtiniai. Kotas 5–10×0,3–0,6 cm, kremzliškas, apvalus, pasišerpetojęs, aplipęs smulkutėmis karpelėmis, pilkšvas. Trama plona, tampri, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 7–10×2,5–4 μm.

**Būdingi požymiai:** lakšteliai labai siauri, tankūs. Auga žolėtose vietose, brūzgynuose.

Dygsta grupėmis, dažnai vaisiakūniai sulipę kupstais po keliolika ar net keliasdešimt. **Nevalgoma**, labai dažna.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 131 psl.
172 m.

**172** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Mirtys

**Nedatuota**

* Tacianas, Asirijos mokslininkas, kuris studijavo Romoje ir buvo Justino Kankinio mokinys. Sudarė ankstyviausią Evangelijų rinkinį, vadinamą Diatessaron, kuris buvo plačiai naudojamas Sirijos bažnyčiose (g. 110 m.).

## Nuorodos
174 m.

**174** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Mirtys

**Nedatuota**

* Šventasis Soteras, popiežius nuo 165 (166?) iki 175 (170?) m. Skirtingi šaltiniai nurodo nevienodas pontifikato datas, pavyzdžiui, *Annuario Pontificio* teigia, kad tarnystės pradžia buvusi 162 arba 168 m. ir pabaiga 170 arba 177 m.
## Nuorodos
175 m.

**175** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai

* Popiežiumi išrinktas Šventasis Eleuterijus (m. apie 189 m.), popiežiaus pareigas ėjo iki 189 m.

### Mirtys

**Nedatuota**

* Gajus Avidijus Kasijus, Romos imperijos karvedys ir uzurpatorius, trumpai valdęs Egiptą ir Siriją (g. 130 m.).
##### Neaprašyti

* Popiežius Šventasis Soteras, popiežiaus pareigas ėjo nuo 166 m.

## Nuorodos
178 m.

**178** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Nuorodos
180 m.

**180** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Mirtys
* **[[Kovo 17]]** d. – Cezaris Markas Aurelijus Antoninas Augustas, Romos imperatorius nuo 161 m., karvedys, filosofas, stoicizmo atstovas (g. 121 m.).

**Nedatuota**

* Lukianas, graikų rašytojas, satyrikas (g. 120 m.).
* Pauzanijas, geografas ir keliautojas (g. 115 m.).

## Nuorodos
184 m.

**184** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai

* Kinijoje kilęs „Geltonųjų raiščių“ sukilimas paspartino Han dinastijos žlugimą.

## Nuorodos