open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Julius Indrišiūnas

**Julius Indrišiūnas** (1901 m. rugpjūčio 6 d. Peluodžiai, Pašvitinio valsčius – 1945 m. sausio 4 d. Kirovas) – Lietuvos teisininkas, politikas, buvęs finansų ministras.

## Biografija
1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, tarnavo iki 1923 m. 1927 m. baigė Lietuvos universitetą.

1924–1925 m. ir 1927 m. mokytojavo Vilkijos vidurinėje mokykloje, „Saulės“ draugijos mokytojų kursuose. 1928–1932 m. dirbo teisininku. 1930 m. buvo paskirtas Kauno apygardos teismo vyresniuoju notaru. Nuo 1932 m. Lietuvių tautininkų sąjungos centro valdybos narys. 1933–1938 m. Finansų ministerijos generalinis sekretorius. 1936–1940 m. Seimo narys, Seimo vicepirmininkas. 1938 m. kovo mėn. – 1939 m. kovo mėn. LR finansų ministras. 1940 m. liepos mėn. NKVD suimtas, 1941 m. balandžio mėn. nuteistas. Kalintas Komijos ATSR, Kirovo srities lageriuose. Mirė Kirovo srities persiuntimo punkto
ligoninėje (Kirovo mieste).

## Šaltiniai
Juozas Indriūnas

**Juozas Indriūnas** (1896 m. sausio 26 d. Bajoriškėse, Jūžintų valsčius – 1989 m. balandžio 15 d. Kaune) – inžinierius technologas, akademikas, tekstilės technologijos mokslo pradininkas Lietuvoje.

## Biografija
1908–1912 m. mokėsi Panemunėlio pradžios mokykloje, 1914 m. baigė Kupiškio dvimetę mokyklą (nepilną progimnaziją). 1914–1915 m. dirbo gumos fabrike Petrograde. 1915–1916 m. mokytojavo pradžios mokykloje Piniavoje, 1918–1920 m. Žardeliškėse. 1916–1918 m. buvo kalinamas belaisvių stovykloje Griuntalyje. 1920 m. laisvasis klausytojas Aukštuosiuose kursuose Kaune. 1921 m. eksternu išlaikė abitūros egzaminus. 1922–1929 m. studijavo Lietuvos universiteto Technikos fakultete, inžinierius technologas.

Dar būdamas studentu pradėjo dirbti universitete. Nuo 1929 m. Lietuvos universiteto (1930–1946 m. VDU, 1946–1950 m. Kauno universitetas, nuo 1950 m. KPI) dėstytojas. 1930–1931 m. stažavo Štutgarto ir Dresdeno aukštosiose technikos mokyklose. 1936 m. technikos mokslų daktaras, 1937 m. docentas, 1941 m. profesorius. 1941–1962 m. Tekstilės technologijos, 1962–1975 m. Pluoštinių medžiagų katedros vedėjas, 1948–1953 m. dar ir Fizikos ir technikos instituto direktorius. 1944–1947 m. Technologijos fakulteto dekanas. 1946 m. LSSR MA narys korespondentas, nuo 1968 m. tikrasis narys. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Mokslinė veikla
Sukūrė metodų ir prietaisų pluošto nuovargiui tirti ir pūkuotų medžiagų pūko parametrams matuoti. 10 išradimų autorius.

## Bibliografija
* Mechaniniai medžiagų bandymai, 1930 m.
* Pluoštinės medžiagos. – Kaunas: Valstybinė enciklopedijų, žodynų ir mokslo literatūros leidykla, 1947. – 195 p.
* Tekstilės technologijos pradmenys. – Kaunas: Valstybinė enciklopedijų, žodynų ir mokslo literatūros leidykla, 1948. – 198 p.: iliustr.
* Audimas. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1954. – 320 p.: iliustr.
* Linų verpimas. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1959. – 305 p.: iliustr.
* Vilnų verpimas. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1961. – 315 p.: brėž.
* Naujoji verpimo technika: mokymo priemonė. – 2 d. – Vilnius: Mintis, 1968–1977.
* Vilnos ir cheminio pluošto verpimo technologija ir įrengimai. – 2-asis leidimas. – Kaunas, 1972. – 268 p.: iliustr.

## Įvertinimas
* 1965 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas
* 1966 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)
* 1971 m. Lenino ordinas

## Šaltiniai

## Literatūra
* Akademikas Juozas Indriūnas: personalinė bibliografinė rodyklė, 1930–1986 / sud. Dalia Gurauskaitė. – Kaunas: KPI, 1987. – 35 p.
* Atsiminimai / Juozas Indriūnas; redagavo Irena Radvilavičienė, Arvydas Vitkauskas. – Kaunas: Technologija, 1996. – 109 p.: iliustr. – ISBN 9986-13-428-5
Taurijos Chersonesas

**Taurijos Chersonesas** (, , ) – senovės graikų įkurtas miestas-valstybė dabartiniame Kryme, Sevastopolio pietvakarinėje dalyje.

Pirmieji tyrinėjimai pradėti XIX a. Chersoneso teritorijoje įkurtas nacionalinis draustinis „Taurijos Chersonesas“. Vienas iš Septynių Ukrainos stebuklų. 2013 m. įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Įkurtas 422–421 m. pr. m. e. graikų išeivių iš  Heraklėjos, kaip Graikijos miestas šiauriniame Juodosios jūros pakrantėje. Tapo svarbiu mainų, prekybos bei politiniu centru.

IV–II a. pr. m. e. Taurijos Chersonesas buvo demokratinė valstybė – turėjo savo pinigus; pagrindinė žmonių veikla – vyndarystė bei prekyba.

I a. pr. m. e. įėjo į Bosforo karalystės, vėliau į Romos imperijos sudėtį.

IV a. užkariautas Bizantijos imperijos.

XIV a. miestas apleistas.


Chersonesos ruins.jpg|Miesto griuvėsiai
Chersonesos Bell.jpg|Šventyklos varpas
Базилика 1935 года 4.jpg|Šventyklos griuvėsiai


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus draustinio tinklalapis  (ukr., rus., angl.)
Ukrainos karinės jūrų pajėgos

**Ukrainos karinės jūrų pajėgos** () – Ukrainos jūrų pajėgų kariuomenė, Ukrainos ginkluotųjų pajėgų dalis. Ukrainos KJP tarnauja 15 470 žmonių, turi 4 korvetes, 3 fregatas, 1 povandeninį laivą, 26 pagalbinius laivus bei 35 orlaivius. Pajėgų vadas – admirolas Ihoris Teniuchas.

## Struktūra
Pagrindinis karinio laivyno štabas ir bazė išsidėsčiusi Sevastopolyje. Laivynas padalintas į du regionus - Juodosios ir Azovo jūrų.
### Karinių jūrų pajėgų sudėtis
* antvandeninės jėgos;
* povandeninės jėgos;
* jūrinė aviacinė;
* kranto raketinės jėgos;
* jūriniai pėstininkai;
* specialiosios paskirties jėgos.

## Ginkluotė ir technika

 
2000-aisiais m. laivynas turėjo 4 korvetes, 3 fregatas, 1 povandeninį laivą, 26 pagalbinius laivus bei 35 orlaivius:
* *Hetman Sahajdačnyj* (*Гетьман Сагайдачний*) (Krivak III klasės fregata su dviem sraigtasparniais)
* *Sevastopol* (*Севастополь*) (Krivak II klasės fregata)
* *Zaporižžia* (*Запоріжжя*) (Foxtrot klasės povandeninis laivas)
* *Luck* (*Луцьк*) (Griša V klasės korvetė)
* *[[Konstantin Olšanskij|Kostiantyn Olšanskyj]]* (*Костянтин Ольшанський*) (universalus desantinis laivas)
* *Ternopil* (*Тернопіль*) (Griša V klasės korvetė)
* *Kremenec* (gelbėjimo laivas)
* *U 510 Slavutyč* (vadovybės laivas)
**Jurij Olefirenko* (*Юрій Олефіренко*) (vidutinis universalus desantinis laivas)

### Jūrinė aviacija

## Simbolika

Vaizdas:Naval ensign of Ukraine.svg|Vėliava
Vaizdas:Navy flags.jpg|
Vaizdas:Roundel of Ukraine – Naval Aviation.svg|Jūrinės aviacijos identifikavimo ženklas


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus jūrų pajėgų tinklalapis (ukr. ir angl.)
* 1918 metų ukrainiečių laivynas
Vladas Ingelevičius

**Vladas Ingelevičius** (1889 m. lapkričio 11 d. Beržuonys, Rokiškio apskritis – 1985 m. vasario 5 d. Niujorkas) – Lietuvos gydytojas, visuomenės veikėjas, sanitarijos pulkininkas.

## Biografija
1913 m. baigė Sankt Peterburgo karo medicinos akademiją, su kitais joje įkūrė slaptą lietuvių korporaciją „Fraternitas Lithuanica“. 1913–1917 m. Rusijos imperijos kariuomenės gydytojas.

Nuo 1918 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, 1919 m. sanitarijos pulkininkas, iki 1940 m. karo sanitarijos viršininko padėjėjas. 1919 m. Lietuvos Raudonojo Kryžiaus vienas steigėjų. Kartu vertėsi privačia gydytojo praktika. 1934–1940 m. atstovavo Lietuvai tarptautiniame karo medicinos kongresų komitete. Karo medicinos ir cheminio karo klausimais rašė žurnaluose „Mūsų žinynas“ ir „Medicina“.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, vėliau į Austriją, Brėgencą. 1949 m. apsigyveno JAV, dirbo gydytoju Niujorke. Priklausė Amerikos lietuvių gydytojų draugijai, 1969 m. išrinktas jos garbės nariu.

1924 m. dalyvavo Lietuvos vegetarų draugijos įkūrime, buvo jos valdybos nariu, pats praktikavo ir propagavo vegetarizmą.

## Įvertinimas
* 1921 m. II rūšies l laipsnio Vyčio kryžius
* 1928 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Artiomas Inozemcevas

**Artiomas Inozemcevas** (1929 m. sausio 16 d. Maskvoje – 2001 m. sausio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorius, režisierius.

## Biografija
1951 m. baigė Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. 1951–1952 m. Noginsko teatro, 1952–1959 m. Kauno dramos teatro, nuo 1960 m. Vilniaus rusų dramos teatro aktorius.

Teatre sukūrė daugiau kaip 100 vaidmenų, vaidyba plataus diapazono, temperamentinga, įtaigi. Sukurti personažai – neramūs, konfliktiški žmonės, nepripažįstantys kompromisų, atvirai polemizuojantys. Nuo 1966 m. vaidino daugiau kaip 20 kino ir TV filmų. Režisavo spektaklių Vilniaus rusų dramos teatre ir Lietuvos televizijoje. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Kūryba

### Vaidmenys
**Teatre**
* 1960 m. Nikita – Levas Tolstojus. Tamsos galybė
* 1961 m. Higinsas – Džordžas Bernardas Šo. Pigmalionas
* 1961 m. Malkovas – Aleksandras Ostrovskis. Laukinė
* 1962 m. Džeris – Viljamas Gibsonas. Dviese sūpuoklėse
* 1963 m. Rogožinas – Idiotas, pagal Fiodorą Dostojevskį
* 1964 m. Paratovas – Aleksandras Ostrovskis. Neturtinga nuotaka
* 1968 m. Glumovas – Aleksandras Ostrovskis. Kiekvienam gudruoliui pakanka kvailumo
* 1971 m. Botvelis – Julijus Slovackis. Marija Stiuart
* 1971 m. Češkovas – Ignotas Dvoreckis. Pašalinis žmogus
* 1973 m. Krutovas – Eduardas Volodarskis. Skolos mūsų
* 1973 m. Karlas Moras – Frydrichas Šileris. Plėšikai
* 1975 m. Suslovas – Maksimas Gorkis. Vasarotojai
* 1976 m. Arbeninas – Michailas Lermontovas. Maskaradas
* 1977 m. Generolas Flicbatresas – Piteris Ustinovas. Pusiaukelyje viršunėn
* 1982 m. Beriozkin – Leonidas Leonovas. Aukso karieta
* 1988 m. Pilotas – Michailas Bulgakovas. Meistras ir Margarita
* 1990 m. Petras I – Dmitrijus Merežkovskis. Kristus ir Antikristas
* 1990 m. Sovietinis diplomatas – Lee Blessing. Pasivaikščiojimas miške
* 1993 m. Dunkanas – Viljamas Šekspyras. Makbetas
* 1995 m. Baronas – Aleksandras Puškinas. Šykštusis riteris

**Kine**
* 1967 m. Sergejus – Katerina Izmailova, pagal D. Šostakovičiaus operą, rež. Michailas Šapiro
* 1969 m. Osipas – Ave, Vita, rež. Almantas Grikevičius
* 1972 m. Juozapas Blinda – Tadas Blinda, rež. Balys Bratkauskas
* 1974 m. Fiodoras – Apie tuos, kuriuos prisimenu ir myliu, rež. N. Troščenko
* 1979 m. Majoras – Sužeista tyla, rež. Algimantas Kundelis

### Pastatymai
* 1975 m. M. Moretis, Džordano Bruno procesas, LTV
* 1995 m. Aleksandras Puškinas, Šykštusis riteris. Akmeninis svečias, vaidino Šykštųjį riterį
* 2001 m. A. Ostrovskis, Be kaltės kalti, baigė Dalia Tamulevičiūtė

## Įvertinimas
* 1975 m. LSSR valstybinė premija
* 1976 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1979 m. LSSR liaudies artistas
* 1999 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas 

## Šaltiniai

## Literatūra
* *Артем Иноземцев. – Вильнюс: Русский драматический теарт Литвы, 1994*. – 32 p.: iliustr.
Aleksandras Velička

**Aleksandras Velička** (g. 1938 m. rugpjūčio 2 d.) – Lietuvos kalbininkas – germanistas, pedagoginių mokslų daktaras, VGTU docentas.

## Biografija
Gimė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Šlynakiemio kaime. Kartu su tėvais 1940 m. persikėlė į tėvo gimtinę Švenčionėliuose. 1956 m. baigė Švenčionių vidurinę mokyklą, o 1960 m. – su pagyrimu Vilniaus pedagoginį institutą.

Po tarnybos armijoje mokytojavo Vilniaus rajono Mozūriškių pradinėje mokykloje, o nuo 1963 m. pradeda dirbti KPI Vilniaus filiale. 1973–1976 m. studijavo Maskvos M. Torezo pedagoginio instituto aspirantūroje, kur sėkmingai apsigynė filologijos mokslų kandidato disertaciją tema ``Mokymas suprasti skaitomos specialybės literatūros terminus``. Grįžęs į Vilnių ilgus metus dėstytojavo VGTU užsienio kalbų katedroje, buvo šios aukštosios mokyklos žurnalo „Filologija“. redaktorius.

Žmona Elena, duktė Lina.

## Šaltiniai
*
Kazys Sakalauskas

**Kazys Sakalauskas** (g. 1935 m. rugsėjo 28 d. Punske, Seinų apskritis) – Lietuvos kelių inžinierius, habilituotas mokslų daktaras, VGTU kelių katedros profesorius.

## Biografija
Antrojo pasaulinio karo metais su tėvais persikėlė gyventi į Lietuvą. 1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI), įgydamas kelių inžinieriaus specialybę. Vėliau studijavo Leningrado V. Obrazcovo geležinkelio transporto inžinierių instituto aspirantūroje, kur 1967 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją tema „Geležinkelio magistralių plano su greitu keleivių eismu projektavimo klausimai“.

1966–1969 m. KPI dėstytojas. Nuo 1969 m. dėstė Vilniaus inžinieriniame statybos institute (nuo 1996 m. VGTU). Nuo 1974 m. Miestų statybos fakulteto dekanas, 1977–1987 m. dar ir Kelių katedros vedėjas, 1974 m. docentas.

Nuo 1966 m. vedęs: žmona Jūratė, sūnus (1966), duktė (1970).

## Bibliografija
* Geležinkelių inžinerija (su kitais). – Vilnius: Technika, 2000.
* Aiškinamasis geležinkelių transporto terminų žodynas: terminai lietuvių, anglų, vokiečių ir rusų kalbomis (sud. Nijolė Juškaitė, Stasys Keinys, Kazys Sakalauskas). – Vilnius: Gelspa, 2006. – 416 p. – ISBN 9955-539-29-1
* Geležinkelių projektavimas: vadovėlis. – Vilnius: Technika, 2012. – 176 p.: iliustr. – ISBN 978-609-457-074-2

## Įvertinimas
* 2002 m. Lietuvos geležinkelininko garbės ženklas

## Šaltiniai
Hellogoodbye

**Hellogoodbye** – JAV Power pop ir Synthpop muzikos grupė. 2006 m. išleido pirmąjį studijinį albumą.

## Nariai
;Esantys nariai
*Forrest Kline: vokalas, giatara, dainų autorius
*Aaron Flora: buūgnai (2001-2003, 2008)
*Travis Head: bosinė gitara
*Joseph Marro: klavišiniai

;Buvę nariai
*Chris Profeta: būgnai, perkusija (2003-2008)
*Parker Case: būgnai (2001)
*Paul Michael White Jr: bosinė gitara (2001)
*Marcus Cole: bosinė gitara (2002-2007)
*Jesse Kurvink: klavišiniai, vokalas (2001-2008)

## Diskografija
### Albumai

### EP
**[[Hellogoodbye (EP)|Hellogoodbye]]* (2004)
**[[Remixes!]]* (2006)
**[[All of Your Love Remixes]]* (2007)
**[[Ukulele Recordings]]* (2008)
**When We First Met* (2009)

### DVD
**[[OMG HGB DVD ROTFL]]* (2005)
**[[EP/DVD Split]]* (2008)
**[[Zombies! Aliens! Vampires! Dinosaurs! And More]]* (2008)

### Singlai

### Ne albumų dainos
*"Winter Wonderland" * (2004)
*"Weird Science" * (2005)
*"Asking Jessica to Be Official" (su Ryan Wilson)
*"Jesse Buy Corsage"
*"Oh Angie"
*"If You Wanna…I Might"
*"Oh Karissa How I Miss Ya"
*"Lindsay Pai Aia Mode (I Just Think She's the Best)"
*"Welcome to the Record"
*"Trevor Roolz (A Lot)"
*"Two Gay German Clubbers Who Are in a Club"
*"Secret Song aka Ethan's Song"
*"One-Armed Scissor"

### Perkurti kūriniai
*"Fly Me To The Moon" – Frank Sinatra
*"1999" – Prince 
*"La La" – Ashlee Simpson
*"What's My Age Again?" – Blink 182 
*"Dammit" – Blink 182
*"All The Small Things" - Blink 182
*"Escape" – Enrique Iglesias
*"The Way I Feel Inside" – The Zombies
*"Fight For Your Right" – Beastie Boys
*"Ignition" – R. Kelly

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Motiejus Simonaitis

**Motiejus Simonaitis** (1860 m. – 1922 m.) – Romos katalikų klebonas Punske, Seinų dekanas, Lietuvos visuomenės ir valstybės veikėjas.

## Biografija
Gimė Puodžiškės kaime (dabartinio Lazdijų rajono Kučiūnų seniūnijoje). Baigė Seinų kunigų seminariją (?). 1899 m. paskirtas Punsko Švenčiausios Mergelės Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios klebonu, pakeisdamas pasenusį Simoną Norkų-Narkevičių. Buvo paskirtas Seinų dekanato, apėmusio dvylika kaimyninių parapijų, dekanu. Seinų vyskupo Antano Baranausko paragintas, bažnyčioje įrengė ąžuolinį neogotikinį altorių, kurio Švč. Mergelės Marijos ir Šv. Kazimiero skulptūros buvo pagamintos Prancūzijoje. Kunigo pastangų dėka aikštė priešais bažnyčią išgrįsta akmenimis.

1908 metai buvo ypatingi Punsko parapijos gyvenime. Dalis parapijiečių nusprendė atsiskirti ir toliau melstis Beceilų bažnyčioje. Kunigas Simonaitis pritarė tokiam žingsniui, dovanojo naujai parapijai bažnyčios inventorių. Po paskutinį kartą vykusių pamaldų punskiečiai palydėjo išeinančius iki būsimos parapijos ribų, o besijaučiantys lenkais nuėjo toliau Beceilų link. Netrukus Motiejus Simonaitis pradėjo sakyti pamokslus tik lietuviškai.

Simonaitis agitavo steigti lietuviškas mokyklas, organizavo vakarinius švietimo kursus suaugusiems. Jo pastangų dėka susikūrė Vartotojų kooperatyvas ``Dzūkas``, Blaivybės draugija. Kunigas buvo linksmo būdo, žmonių mėgiamas ir gerbiamas. 1906 m. gruodžio 16 d. įkurta ``Žiburio`` organizaciją. Skyriaus, o jame įsiregistravo 76 žmonės, pirmininku išrinktas Motiejus Simonaitis. Jis Punske atidarė knygyną, mokė aplinkinių kaimų gyventojus ūkininkauti.

1917 metais buvo Suvalkų apskrities delegatu Vilniaus konferencijoje, kuri išrinko Lietuvos Tarybą, paskelbusią šalies Nepriklausomybę. Grįžęs iš Vilniaus, kartu su bendraminčiais Petru Pacenka ir Kazimieru Mielkumi 1919 m. lapkričio 15 d. valstiečių mitingo metu paskelbė apie lietuviško Punsko valsčiaus įkurimą. Lenkams užgrobus Punską, valsčiaus administracija persikėlė į Lietuvą ir lietuviška veikla užgeso. Kunigas toliau liko dirbti sielovados darbą Punsko parapijoje ir prašė žmonių melstis. Netrukus lenkų administracinės valdžios buvo suimtas ir įkalintas. Grįžo labai prislėgtas, sirguliavo ir 1922 metais mirė.

= Nuorodos =
* 
* Kunigo biografija (len.) .
Spartina

**Spartina** (*Spartina*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Paplitusi Pietų ir Vakarų Europoje, Šiaurės Amerikos ir Pietų Amerikos pakrančių regionuose. Auga pajūrio pakrančių maršose, druskinguose duburiuose.

## Rūšys
Gentį sudaro 14 rūšių.

* Šukinė spartina (*Spartina pectinata*)
* *[[Spartina alterniflora]]*
* *[[Spartina anglica]]*
* *[[Spartina maritima]]*
* *[[Spartina patens]]*
* ir kt.
Sensualizmas

**Sensualizmas** (, iš  – suvokimas, jausmas, pojūtis) – gnoseologijos kryptis, kuri teigia, kad mąstymo turinį ir pažintinę galią lemia pojūčiai. Gnoseologijoje yra materialistinė ir idealistinė sensualizmo tradicijos. 

Sensualizmas susiformavo antikinėje filosofijoje, reikšdamas materializmo metodologinę tradiciją sieti pažinimą su objektyvios tikrovės juntamumu. Tačiau mąstymo kūrybiškumo ir pažinimo istoriškumo sensualistinė mąstymo pagrindų samprata paaiškinti negalėjo. Dėl šių priežasčių jau antikoje susilaukė racionalizmo opozicijos, negalėdama paaiškinti pažinimo istoriškumo sudarė prielaidas gnoseologiniam reliatyvizmui.

Sensualizmas būdingas ir naujųjų amžių gnoseologijai. Čia jis išsivystė iš antiracionalistinės empirizmo programos: atmetus racionalistinę mąstymo autonomijos prielaidą, siekiama parodyti grynai jutiminę patyrimo prigimtį. Taip empirizmas įgijo psichologinį pobūdį. Nors empirizmui sensualizmo turinys buvo suteiktas gnoseologijoje plėtojant materializmą (Dž. Lokas), tačiau tai, jog patyrime išskirti mąstymo pagrindai (pojūčiai) yra psichinio pobūdžio, sudaro galimybę subjektyvistiškai aiškinti mąstymo prigimtį (Dž. Berklis, D. Hiūmas).

## Šaltiniai
Drėbūnas

**Drėbūnas** (*Sporobolus*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Paplitusi pasaulio savanose, prerijose, šilto klimato kraštų pievose.

Drėbūnas naudojamas gyvulių šėrimui, auginamas kaip dekoratyvinis augalas.

## Rūšys
* Šiurkštusis drėbūnas (*Sporobolus compositus*)
* *[[Sporobolus heterolepis]]*
* *[[Sporobolus virginicus]]*
* *[[Sporobolus vaginaeflorus]]*
* *[[Sporobolus fertilis]]*
* *[[Sporobolus pyramidatus]]*
* ir kt.
Simuliacija

*Apie simuliaciją moksline prasme žiūrėkite: [[Imitacija]]*

**Simuliacija** ( 'apsimetimas') – apsimetimas sergančiu, siekiant žodžiais ar ligos simptomų imitavimu įtikinti kitus; žmogaus, kuris turi ir gali atlikti kokias nors pareigas, pastangos sudaryti įspūdį, kad jis negali jų atlikti dėl rimtų priežasčių. Pavyzdžiui, sveikas žmogus apsimeta turįs psichinių trūkumų, sergąs tam tikra somatine liga, negalavimą vaizduoja kaip sunkią ligą, nedidelį fizinį trūkumą – kaip luošumą.

Kita žodžio *simuliacija* reikšmė, retesnė lietuvių kalboje - 'modeliavimas', 'imitavimas'. 

## Šaltiniai
Etiopijos nacionalinis archyvas ir biblioteka

**[[Etiopija|Etiopijos]] nacionalinis archyvas ir biblioteka** įsikūręs šalies sostinėje Adis Abeboje. Biblioteka įkurta 1944 m. imperatoriaus Haile Selasijaus I pavedimu. 1976 m. protokolas numeriu 50/76 suteikė bibliotekai teisę turėti po 3 egzempliorius kiekvienos skelbiamos medžiagos šalyje.

Archyvas įkurtas 1979 m. Jame saugomi senovės istorijos rankraščiai iš keturiolikto ir penkiolikto amžiaus. Vėliau archyvas pradėjo bendradarbiauti su daugeliu valstybės institucijų. Taip pat archyve saugomi karališkųjų asmenų laiškai.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ašaruolė

**Ašaruolė** (*Paspalum*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Paplitusi pasaulio tropikuose ir subtropikuose.

Dalis rūšių auginamos kaip pašariniai augalai.

## Rūšys
* Peruvinė ašaruolė (*Paspalum racemosum*)
* Grublėtoji ašaruolė (*Paspalum scrobiculatum*)
* *[[Paspalum distichum]]*
* *[[Paspalum laeve]]*
* *[[Paspalum notatum]]*
* *[[Paspalum setaceum]]*
* ir kt.
Septuaginta

**Septuaginta** ( - septyniasdešimt) – Senojo Testamento vertimas iš ikimasoretinio teksto į senąją graikų kalbą. Ji apėmė tiek protokanonines, tiek deuterokanonines Senojo Testamento knygas, kurių nėra hebrajų Biblijoje.

Pasak legendos, Septuagintą į graikų kalbą Aleksandrijoje Egipto diasporoje vertė septyniasdešimt (arba septyniasdešimt du) žydų tautybės vertėjai maždaug 250–150 m. pr. m. e. Jie nebendravę tarpusavyje, bet Dievo įkvėpti visi išvertę vienodai. Biblijos vertimą rėmė Egipto karalius Ptolemėjas II Filadefas (285-247 m. pr. m. e.). Septuaginta supažindino graikus su žydų religija, istorija bei kultūra. 

Šiuo vertimu cituodamas Senąjį Testamentą rėmėsi apaštalas Paulius ir kiti Naujojo Testamento autoriai, jis cituojamas Bažnyčios Tėvų raštuose. Septuaginta remiasi katalikų Biblijos kanonas.

## Išnašos
Grakštusis kiboklis

**Grakštusis kiboklis** (*Calycophyllum spruceanum*, ) – raudinių (*Rubiaceae*) šeimos medžių rūšis. Auga Pietų Amerikos tropikuose, daugiausia Amazonijoje.

Aukštis 15-40 m, kamieno skersmuo 4-5 m. Lapai dideli, dalinai krentantys. Žydi baltais žiedais gegužės-birželio mėnesiais. Žievė bronzinės spalvos, atauganti. Grakštusis kiboklis auga upių pakrantėse, gali išgyventi užtvindymo laikotarpius. Mediena tanki, tvirta, naudojama pramonėje.

Grakščiojo kiboklio žievė naudojama vietinių indėnų medicinoje ir ritualuose. Joje yra daug tanino, kuris veikia kaip antibakterinis, fungicidinis ir insekticidinis preparatas. Iš jos daromas kompresas dedamas ant žaizdų, nudegimų. Iš žievės virta arbata pilama ant kūno po maudymosi, kad atbaidytų parazitus ir neleistų veistis grybeliui.

## Šaltiniai
Auguonis

**Auguonis** (*Maytenus*) – smaugikinių (*Celastraceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi įvairiose klimato zonose – nuo ekvatorinės iki subpoliarinės. Auga Centrinėje ir Pietų Amerikoje, Karibuose, Mikronezijoje, Australazijoje, Afrikoje, Pietryčių Azijoje, Jemene.

## Rūšys
Gentį sudaro ~70 rūšių.

* Bugieninis auguonis (*Maytenus ilicifolia*)
* Vaistinis auguonis (*Maytenus krukovii*)
* Senegalinis auguonis (*Maytenus senegalensis*)
* *[[Maytenus boaria]]*
* *[[Maytenus canariensis]]*
* *[[Maytenus magellanica]]*
* *[[Maytenus dhofarensis]]*
* *[[Maytenus ebenifola]]*
* ir kt.
Dirvonakiai

**Dirvonakiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Biržų. Per kaimą teką Agluonos upė. Netoli kaimo yra sąvartynas, prie kurio teka kita upė Gavenupis, kuri netoli Dirvonakių kapinių įteka į Agluoną.

Išlikęs Dirvokanių malūnas. Tarpukario metais ūkininkai veždavo į jį malti grūdus, o sovietmečiu – kolūkiečiai. Jis skyrėsi nuo kitų malūnų, kadangi nebuvo „olandiško“ tipo – Dirvonakiuose stovėjo medinis, kampuotas malūnas.

## Istorija

1611 m. istorijos šaltiniuose paminėti ***Rakutėnai*** (būsimieji Dirvonakiai). 1863 m. prie Dirvonakių įvyko sukilėlių susirėmimas su Rusijos imperijos kariuomenės daliniu. Caro laikais Dirvonakiuose radosi nagingų meistrų, sugebančių padaryti dvimetrinius ragus. Moterys dainuodavo ir kankliuodavo, o vyrai pūsdavo ragus. Toks neįprastas muzikavimas garsino kaimą. Tačiau pokario metais ši tradicija ėmė ir sunyko, kadangi jaunimas turėdavo atidirbti porą metų toli nuo gimtinės, nebegrįždavo į Dirvonakius, senieji ragų meistrai išmirė ir nebebuvo kam perduoti meistrystės ir muzikavimo paslapčių. Sumažėjo gyventojų skaičius. Patį kaimą sudarė pagrindinė gatvė („ulyčia“), abiejose gatvės pusėse stovėdavo jaukūs, mediniai namai. Aplinkiniai kaimų gyventojai statėsi mūrinius namus ir ūkinius pastatus, o užsispyrę dirvonakiškiai ir toliau saugojo senovišką dvasią. Viduryje kaimo per Agluonos upelį tarpukariu ir sovietmečiu stovėjo medinis tiltas, kuris apie 1985 m. buvo avarinės būklės, bet nesiryžta jo griauti, kadangi jį kadaise pastatė vietos meistrai. Vėliau teko išardyti tiltą, kadangi jis tapo nesaugus.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė istorikas, literatas, muzikantas Valdas Striužas (1955–).

## Šaltiniai
Dainiūnai

**Dainiūnai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, šalia Likėnų. Kaimas gatvinio tipo ir tęsiasi apie 2 km, todėl senieji vietiniai šį kaimą dar praminė „Londono gatve“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čeniškiai

**Čeniškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pabiržės. Netoli kaimo teka Tatulos upė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
AFROMET

**AFROMET** () – organizacija siekianti grąžinti pagrobtus lobius į Etiopiją.

## Istorija
Po 1868 m. Magdalos mūšio britai apiplėšė Magdalos miestą ir Etiopijos katalikų bažnyčią. Visi turtai buvo parduoti aukcione.

Daugelis pagrobtų turtų ir Etiopijos kultūros objektų dabar eksponuojami Didžiosios Britanijos muziejuose.

## Progresas
Etiopijos vadovybė pareikalavo grąžinti lobius per trejus metus nuo kovos pabaigos.

1965 m. Jungtinė Karalystė gražino dalį turtų.

AFROMET buvo suformuota kaip organizacija, galinti sistemingai derėtis ir ieškoti dingusių objektų, naudojant teisines priemones ir visuomenės spaudimą. Iki šiol 10 objektų buvo grąžinta iš privačių asmenų, įskaitant ranka rašytą knygą „Psalmów du Tabots“ ir kariuomenės skydus.

Daugiu kaip 460 objektų vis dar ieškomi.

## Nuorodos
* AFROMET oficiali svetainė
Kiboklis

**Kiboklis** (*Calycophyllum*) – raudinių (*Rubiaceae*) šeimos augalų gentis. Sudaro 35 medžių ir krūmų rūšys, augančios tropikuose.

## Rūšys
* Baltasis kiboklis (*Calycophyllum candidissimum*)
* Grakštusis kiboklis (*Calycophyllum spruceanum*)
* *[[Calycophyllum antillanum]]*
* *[[Calycophyllum apetalum]]*
* *[[Calycophyllum blancoi]]*
* *[[Calycophyllum brasiliense]]*
* *[[Calycophyllum calaba]]*
* *[[Calycophyllum multiflorum]]*
* ir kt.
Žiaudė

**Žiaudė** (*Bothriochloa*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Sudaro 35 rūšys, paplitusios įvairiose pasaulio vietose, daugiausia šilto klimato kraštuose.

## Rūšys
* Barzdotoji žiaudė (*Bothriochloa barbinodis*)
* *[[Bothriochloa ischaemum]]*
* *[[Bothriochloa springfieldii]]*
* *[[Bothriochloa insculpta]]*
* *[[Bothriochloa wrightii]]*
* *[[Bothriochloa alta]]*
* *[[Bothriochloa laguroides]]*
* ir kt.
Soduotė

**Soduotė** (*Suaeda*) – burnotinių (*Amaranthaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Auga pasaulio dykumose, pajūrio pakrantėse, maršose, druskingose šlapynėse. Sudaro ~115 rūšių.

## Rūšys
* Juodoji soduotė (*Suaeda nigra*)
* *[[Suaeda australis]]*
* *[[Suaeda aralocaspica]]*
* *[[Suaeda australis]]*
* *[[Suaeda calceoliformis]]*
* *[[Suaeda californica]]*
* *[[Suaeda conferta]]*
* *[[Suaeda corniculata]]*
* *[[Suaeda esteroa]]*
* *[[Suaeda glauca]]*
* *[[Suaeda linearis]]*
* *[[Suaeda maritima]]*
* *[[Suaeda mexicana]]*
* *[[Suaeda moquinii]]*
* *[[Suaeda occidentalis]]*
* *[[Suaeda rolandii]]*
* *[[Suaeda salina]]*
* *[[Suaeda suffrutescens]]*
* *[[Suaeda tampicensis]]*
* *[[Suaeda taxifolia]]*
* *[[Suaeda torreyana]]*
* *[[Suaeda vera]]*
* ir kt.
Bolivinis raudonmedis

**Bolivinis raudonmedis** (*Schinopsis haenkeana*) – anakardinių (*Anacardiaceae*) šeimos medžių rūšis. Paplitusi Bolivijoje ir Argentinoje (Kordobos, San Chuano, San Luiso provincijos).
Kavos gėrimo ceremonija

**Kavos gėrimo ceremonija** (amhar. *kariomon* – „kavamedžio lapai kartu“) – svarbi Etiopijos ir Eritrėjos kultūros dalis. Kava yra siūloma, kai lankomasi svečiuose ar per šventes.

## Kavos gamyba
Žalios kavos pupelės yra skrudinamos kaitintuve su karštomis anglimis. Pupelėms apskrudus kiekvienam ceremonijos dalyviui yra suteikiama galimybė pauostyti aromatingų dūmų. Vėliau pupelės sugrūdamos medinėje piestoje.

Kavos pupelių milteliai suberiami į specialų indą ir verdami. Virimo puodai (džebena) dažniausiai yra pagaminti iš molio. Kuomet kava pradeda burbuliuoti, pilamas šaltas vanduo iš kito indo atvėsinti jebenai ir vėl statoma atgal ant virimo ugnies iki kito tokio atvejo. Į puodą įstatomas filtras, kad nepraleistų kavos grūdelių. Neretai filtrai būna pagaminti iš ašutų (arklių karčių ar uodegų plaukų).

## Pateikimas
Šeimininkai pila kavą iš indo pridengto padėkliuku į visus puodelius be sustojimo, kol visi puodeliai yra pilni. Ceremonija susideda iš trijų gėrimo ratų. Paskutinis gėrimo ratas vadinamas *bereka* (būti palaimintam). Prie kavos patiekiami skrudinti grūdai bei saulėgrąžos.

Kavos gėrimo ceremonijoje taip pat yra deginami smilkalai ar gumiarabikai.

Etiopijoje kavos gėrimas yra svarbi kultūros dalis. Moterys dažnai lankosi viena pas kitą gerti kavos. Trukdyti tokius pasisėdėjimus yra prasto skonio ženklas.
Baldakimas

**Baldakimas** () – architektūrinė keturių, viršuje sujungtų, kolonų konstrukcija, kuria apgaubiamas altorius, šventojo karstas ar antkapinis paminklas. Baldakimas simbolizuoja po juo esančio asmens ar daikto išskirtinumą, šventumą, atsiribojimą nuo žemiškosios būties. Žymiausias yra Berninio darbo baldakimas šv. Petro bazilikoje Romoje.

Bažnytinėse apeigose (taip pat ir Lietuvoje) baldakimu taip pat vadinamas ant keturių lazdų ištemptas audinio stogelis per bažnytines procesijas nešamas virš celebruojančio kunigo galvos (). Tokio tipo baldakimai naudojami ir perkeliant arba demonstruojant relikvijas. Stacionarusis – paremiamas kolonomis, stulpeliais ar gembėmis, kartais pakabinamas. Būna kupolo, bokštelio, stogelio, palapinės pavidalo. Daromas iš akmens, medžio, metalo, dekoratyvinių audinių.

Baldakimas dekoruojamas ornamentais, emblemomis, kutais, viršuje įkomponuojama karūna, kryžius ar statula.
 
Pirmieji baldakimai pasirodė Rytų šalyse, kaip nešiojamos stoginės, aptrauktos brangiu Bagdado šilku. Europoje nešiojamieji ir stacionarieji išpopuliarėjo viduramžiais.

Lietuvoje stacionarieji dažni įvairių stilių bažnyčiose (Šv. Teresės bažnyčios Vilniuje sakyklos, XVIII a. 2 pusė; Šv. Mato bažnyčios Rokiškyje sakyklos, 1882). Itin populiarūs audekliniai procesijose naudojami baldakimai. Žemaitijoje drobiniai buvo įrengiami virš svečių lovų.
Džebena

**Džebena** (arba ***Džabana***) – specialus kavos virimo indas naudojamas Kavos gėrimo ceremonijoje Etiopijos virtuvėje (Etiopijoje, Eritrėjoje ir Sudane). Dažniausiai puodas pagamintas iš molio. Jebena turi rutulio formos talpą ir rankeną, prijungta prie kaklelio.

Kavos gėrimo ceremonijos metu indas yra vėsinamas šaltu vandeniu iš kito puodo. Džebenoje įstatomas filtras, kuris dažniausiai yra gaminamas iš arklio ašutų. Etiopijoje yra naudojami specialūs puodeliai vadinami cini, kurie skirti gerti kavai ceremonijos metu.
Balduinas I

**Balduinas I** (1172 m. liepos mėn. – 1205 m.) – Lotynų imperijos imperatorius, Flandrijos (kaip Balduinas IX) ir Eno (kaip Balduinas VI) grafas.

## Biografija

Balduinas buvo Eno grafo Balduino V ir Margaritos I, Flandrijos grafaitės, Filipo Elzasiečio sesers, sūnus.

## Valdymas

1196–1199 m. palaikomas Anglijos karaliaus kariavo su Prancūzijos karaliumi. 1200–1202 m. buvo vienas iš kryžiaus žygio į rytus organizatorių. 1203 m. dalyvavo Konstantinopolio apgultyje, o 1204 m. kryžiuočiams užėmus Konstantinopolį gegužės 9 d. išrinktas imperatoriumi. 1205 m. bandė numalšinti sukilusius graikus, bet 1205 IV 14 buvo sumuštas staiga užpuolusio Bulgarijos imperatoriaus Kalojano. Kautynėse žuvo ar buvo paimtas į nelaisvę.
Didžiasnukiai šapalai

**Didžiasnukiai šapalai** (*Semotilus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Didžiasnukis šapalas (*Semotilus atromaculatus*)
* Stiprusis šapalas (*Semotilus corporalis*)
* *[[Semotilus lumbee]]* 
* *[[Semotilus thoreauianus]]*
Amerikiniai strepečiai

**Amerikiniai strepečiai** (*Eremichthys*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Amerikinis strepetys (*Eremichthys acros*)
Balarama

**Balarama** () – vienas žymiausių indų epo Mahabharatos karžygių, Krišnos brolis, Vasudevo žmonos Devaki septintasis, iš karaliaus Kamsos, sūnus. Jis padėjęs Krišnai visuose jo žygiuose ir po Balaramos mirties, netekęs jėgos, miręs ir Krišna.
Ilgaliežuvės

**Ilgaliežuvės** (*Exoglossum*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Exoglossum laurae]]*
* Ilgaliežuvė (*Exoglossum maxillingua*)
Rausvašoniai karšiai

**Rausvašoniai karšiai** (*Richardsonius*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Rausvašonis karšis (*Richardsonius balteatus*)
* *[[Richardsonius egregius]]*
Gilos

**Gilos** (*Gila*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Gila alvordensis]]*
**[[Gila atraria]]*
**[[Gila bicolor]]*
**[[Gila boraxobius]]*
*Trumpauodegė gila (*Gila brevicauda*)
*Melsvoji gila (*Gila coerulea*)
**[[Gila conspersa]]*
**[[Gila crassicauda]]*
**[[Gila cypha]]*
**[[Gila ditaenia]]*
**[[Gila elegans]]*
**[[Gila eremica]]*
**[[Gila intermedia]]*
**[[Gila minacae]]*
**[[Gila modesta]]*
**[[Gila nigra]]*
**[[Gila nigrescens]]*
**[[Gila orcuttii]]*
**[[Gila pandora]]* 
**[[Gila pulchra]]*
**[[Gila purpurea]]*
**[[Gila robusta]]* 
**[[Gila seminuda]]*
Amerikinės kuojos

** Amerikinės kuojos** (*Hesperoleucus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Hesperoleucus symmetricus
Margieji amerikiniai šapalai

**Margieji amerikiniai šapalai** (*Hybopsis*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Didžiaakis amerikinis šapalas (*Hybopsis amblops*)
* *[[Hybopsis amnis]]*
* *[[Hybopsis boucardi]]*
* Didžiaburnis amerikinis šapalas (*Hybopsis dorsalis*)
* *[[Hybopsis hypsinotus]]*
* *[[Hybopsis lineapunctata]]*
* *[[Hybopsis rubrifrons]]*
* *[[Hybopsis winchelli]]*
* *[[Hybopsis zanema]]*
Snukytosios kartuolės

**Snukytosios kartuolės** (*Rhynchocypris*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Rhynchocypris czekanowskii]]* Dybowski, 1869
* *[[Rhynchocypris dementjevi]]* Turdakov & Piskarev, 1954
* *[[Rhynchocypris lagowskii]]* Dybowski, 1869
* *[[Rhynchocypris oxycephalus]]* Sauvage & Dabry de Thiersant, 1874
* Ežerinė rainė (*Rhynchocypris percnurus*) Pallas, 1814; anksčiau buvo priskirta rainių (*Phoxinus*) genčiai. Įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 4 (I) kategoriją.
* *[[Rhynchocypris poljakowii]]* Kessler, 1879
Povilas Matulevičius

**Povilas Matulevičius** (1846–1929) – knygnešys ir akmenkalys.

## Biografija
 
Gimė šiaurės rytų Lenkijoje, dab. Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Paliūnų kaime. Vedęs persikėlė į Kreivėnus.

Pragyventi iš kelių margų ūkio buvo sunku, todėl Povilas ėmėsi uždarbiauti nelengvu amatu – akmenkalyste. Kiekvienas norėjo turėti girnas susimalti sau truputį miltų, todėl užsakymų netrūko. Pamažu atsirado ir stambesnių užsakymų. Punsko bažnyčios klebonas užsakė parapijos kapinėms keturias akmenines šešiabriaunes piramides – po vieną į kiekvieną kampą. Buvo nutašytos tik dvi piramidės, tada užsakymas dėl lėšų stokos nutrūko, bet atsirado kiti. Povilo Matulevičiaus rankomis nukalti akmeniniai laiptai į Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčią, joje iki šiol tebestovi ir akmeminiai indai švęstam vandeniui.

Norėdamas prisidėti prie lietuviškos spaudos platinimo tapo knygnešiu. Pėsčiomis keliaudavo į Tilžę ir iš ten parsinešdavo draudžiamos literatūros. Akmentašys Matulevičius keliaudavo po kaimus nešiodamas spaudą ir žandarams įtarimų nesukeldavo, bet nelegaliai kertant valstybinę sieną, ne kartą sienos apsauga jį vijosi, vieno žygio metu du bendrakeleiviai buvo nušauti. Povilui Matulevičiui arešto pavyko išvengti iki pat Spaudos draudimo įstatymo panaikinimo.

## Atminimo įamžinimas

Mintis pagerbti savo garsaus kraštiečio atminimą Kreivėnų kaimo jaunimui, susibūrusiam į „Sūduvos“ dramos būrelį, kilo po Antrojo pasaulinio karo. Idėją palaikė ir skatino Punsko lietuvių kultūros namų direktorius Petras Rolofas, sklypą būsimam paminklui skyrė ūkininkas Petras Venslauskas. Jame turėjo iškilti akmeninis paminklas – vienas iš Povilo Matulevičiaus tašytų šešiakampių piramidžių. Paminklinę metalinę lentą su užrašu:

*Liaudies švietėjui knygnešiui Povilui Matulevičiui (1840-1929). Dėkingi tautiečiai. 1956. Kreivėnai. „Sūduva“*

paslapčia išliejo Lietuvoje tuometinio Kauno politechnikos instituto studentai, o per sieną nelegaliai pergabeno mokytojas ir poetas Antanas Valinčius. Lenkų administracinė valdžia, sužinojusi apie būsimą paminklą, griebėsi žygių tam sukliudyti. Visgi paminklas atsirado, tik vietoj piramidės buvo panaudotas laukų riedulys (3 m aukščio × 1,5 m pločio) su atminimo lenta ir iškaltais Gedimino stulpais.

## Nuorodos
* Punsko knygnešiai ir daraktoriai
Amerikiniai skersasnukiai

**Amerikiniai skersasnukiai** (*Hybognathus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Hybognathus amarus]]*
* Vakarinis skersasnukis *[[Hybognathus argyritis]]*
* *[[Hybognathus hankinsoni]]*
* *[[Hybognathus hayi]]*
* Sidabrinis amerikinis skersasnukis *[[Hybognathus nuchalis]]*
* *[[Hybognathus placitus]]*
* *[[Hybognathus regius]]*
Pirštuotė

**Pirštuotė** (*Digitaria*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos žolinių augalų gentis. Auga tropikuose ir šiltuose vidutinio klimato kraštuose.

Tai vienmečiai ir daugiamečiai pievų, ganyklų augalai, laikomi vejų piktžolėmis. Išsiskiria savo pirštus primenančiu žiedynu. Iš kai kurių pirštuotės rūšių (ypač *Digitaria exilis*) sėklų Afrikoje gaminami miltai.

Lietuvoje paplitusi invazinė rūšis *[[Digitaria sanguinalis]]*.

## Rūšys
* Laiboji pirštuotė (*Digitaria exilis*)
* Juodoji pirštuotė (*Digitaria iburua*)
* *[[Digitaria sanguinalis]]*
* *[[Digitaria ammophila]]*
* *[[Digitaria bicornis]]*
* *[[Digitaria brownii]]*
* *[[Digitaria ciliaris]]*
* *[[Digitaria eriantha]]*
* *[[Digitaria filiformis]]*
* *[[Digitaria gracillima]]*
* *[[Digitaria insularis]]*
* *[[Digitaria longiflora]]*
* *[[Digitaria milanjiana]]*
* *[[Digitaria texana]]*
* *[[Digitaria velutina]]*
* *[[Digitaria violascens]]*
* ir kt.

## Šaltiniai
Jesugej Baatur

**Jesugej Baaturas** (m. apie 1171 m.) – mongolų genčių valdovas, Mongolų imperijos įkūrėjo Čingischano tėvas.

Tik iš Jesugejaus Baaturo kilusios totorių šeimos turėjo teisę vadintis chanais. Pravardę *Baaturas* (didvyris) suteikdavo tik drąsiems karžygiams.

Jesugej Baaturas buvo Bartan-Baaturo trečiasis vaikas, Chabul-chano, pirmojo mongolų genčių vado, anūkas. Jo biografija aprašyta Slaptojoje mongolų istorijoje.
Balduinas II

**Balduinas II Porfyrogenitas** (**Balduinas de Kurtenė**, 1217 m. Konstantinopolyje – 1273 m.) – paskutinis Kurtenė dinastijos Lotynų imperijos imperatorius.

## Biografija

Gimė Konstantinopolyje, buvo jaunesnysis imperatoriaus Balduino I sesers Jolandos sūnus.

Jo broliui Lotynų imperatoriui Robertui I de Courtenay mirus, 1228 m. tapo Lotynų imperijos imperatoriumi, tačiau 1231–1237 m. jo vietoje valdė uošvis Jonas Brienietis (nominalusis Jeruzalės karalystės karalius). Šiam mirus keliavo po Europą ieškodamas pagalbos savo valstybei ir tik 1239 m. faktiškai karūnavosi Konstantinopolyje. Didžiąją dalį savo valdymo praleido Vakarų Europoje, ieškodamas pagalbos prieš Nikėjos imperatorių, prieš turkus ir kitus priešus. 1261 m. Konstantinopolį klasta užėmus Nikėjos imperatoriui Mykolui VIII į sostą nebegrįžo.
Balduinas I (Jeruzalės karalius)

**Balduinas I** (1058 m., Lotaringija, Prancūzija – 1118 m. balandžio 2 d., Arišas, Egiptas) – Edesos grafas, nuo 1098 m. iki 1100 m. gruodžio 25 d., Jeruzalės karalius, valdė nuo 1100 m. gruodžio 25 d. iki mirties.

Pirmojo kryžiaus žygio dalyvis, pirmojo Jeruzalės karaliaus Gotfrido Bulioniečio brolis, tapęs Edesos grafu. Po Gotfrido mirties 1100 m. buvo vainikuotas Jeruzalės karaliumi. 1101 m. nukariavo Arsufą ir Cezarėją, sumušė egiptiečius ties Askalonu, po vienų nepasisekusių kautynių vėl nugalėjo, užėmė Akrą, Tripolį, Beirutą ir Sidoną. Mirė žygyje prieš egiptiečius. Labiausiai rūpinosi sienos iš Egipto pusės apsauga, nes iš ten grėsė didžiausias pavojus jo valstybei.
Balduinas II Jeruzalietis

**Balduinas II Jeruzalietis** (10?? m., Prancūzija – m. 1131 m. rugpjūčio 21 d., Jeruzalė) – Edesos grafas, nuo 1100 m. gruodžio 25 d. iki 1118 m. balandžio 21 d., Jeruzalės karalius, valdė nuo 1118 m. balandžio 14 d. iki mirties.

## Biografija

Balduino I brolio sūnus, nuo 1109 m. jo įpėdinis tiek Edesoje, tiek Jeruzalės valstybėje, kurios karaliumi jis buvo 1118–1131 m. Priešingai Balduinui I daugiausia dėmesio kreipė į šiaurines Jeruzalės valstybės sienas (Antiochiją) ir į rytus, kur įsitvirtinti nesugebėjo. Jo valdymo metu Jeruzalėje susikūrė tamplierių ir joanitų riterių ordinai, kurie valdant Balduino II įpėdiniui labai įsigalėjo ir prisidėjo prie valstybės susilpninimo.
Transpadanijos respublika

**Transpadanijos respublika** () - Napoleono Prancūzijos imperijai pavaldi respublika Šiaurės Italijoje, kairiajame Po upės krante, egzistavusi 1796-1797 m. birželio 29 d.

Respubliką 1796 m. po pergalės prie Lodžio (*Lodi*) miesto sukūrė Napoleonas. Respublikos teritorija apėme Lombardijos žemes - buvusių Milano hercogystės, Mantujos hercogystės, Trento vyskupijos ir dalies Venecijos respublikos žemes.

Vėliau buvo sujungta su Cispadanijos respublika ir sudarė Cisalpinijos respubliką.
Balduinas III Jeruzalietis

**Balduinas III Jeruzalietis** (1130 m. – 1162 m. vasario 10 d., Beirutas, Libanas) – Jeruzalės karalius, valdė nuo 1143 m. gruodžio 25 d. iki mirties.

## Biografija

Balduinas III buvo Balduino II vaikaitis, vyriausias Melisendos ir Fulko Jeruzaliečio sūnus. Per Antrąjį kryžiaus žygį 1148 m. slapta padėjo musulmonams atremtis kryžiuočius prie Damasko. Vėliau nuolat kovojo su savo vasalais ir saracėnais bandydamas išlaikyti griūvančią valstybę. Mirė nunuodytas.
Pustymas

**Pustymas** – sniegas, pakeltas vėjo į 2 m ar aukštesnį lygį ir dėl to labai sumažinantis matomumą. Pustyti gali sningantį sniegą arba pakelti jau iškritusį, bet dar nesusigulėjusi sniegą. Pustymas yra vienas pagrindinių pūgos bruožų. Sniego pustymas iki 2 m aukščio vadinamas pustymu pažeme.

Išskiriamos trys pustymo tipai:
* Horizontalus – kai vėjas ridena sniego daleles palei paviršių beveik nepakeldamas jų aukštyn
* Vertikalus – kai vėjas pakelia sniegą aukštyn į atmosferą, sudarydamas sniego bangas (iki 500 m aukščio)
* Terminis – mechaninis – kuomet pūga sukuria konvekcines sniego bangas, kurios gali sugriauti pastatą ir kvėpavimą lauke padaryti neįmanomu.
Ksenolitas

**Ksenolitas** (gr. "svetima uoliena") - magmos įtraukta uolienos nuolauža. Jei ksenolitą talpinanti uoliena sustingo gilumoje (intruzinė), tai ksenolitas dažnai būna labai pakeista intruzyvą talpinanti uoliena. Ksenolitai dažnai sutinkami ir lavoje. Tada ksenolitai - vulkaninio kanalo nuolaužos. Ksenolitų dydis įvairus - nuo mažų kristalų dydžio, matomų tik per mikroskopą (ksenokristalai) iki kelių ar keliolikos metrų dydžio. Ksenolitai labai svarbūs tirinėjant Žemės gelmes, nes tai vienintelis būdas pamatyti ir gauti mėginius iš keliolikos ar kelių šimtų kilometrų gylio. Šarminiuose bazaltuose galima rasti ksenolitų, kurie atnešti iš 60-80 km gylio, o kimberlituose aptinkami ksenolitai iš 100-200 km gylio.
Senis besmegenis

**Senis besmegenis, sniego senis** – antropomorfinė žmogaus skulptūra, pagaminta iš sniego. Vakarų šalyse sniego senio statymas žymi žiemos sezono pradžią, yra vienas svarbiausių žiemos švenčių ir pačios žiemos simbolių. Europoje besmegenių statymo tradicijos žinomas dar viduramžiais.

Besmegenio statybai tinkamas drėgnas ir lipnus sniegas, kuris susidaro oro temperatūrai esant netoli 0 °C. Tuomet iš sniego sulipdoma nedidelė gniūžtė, kuri ridenama per šviežią sniegą, kol sulimpa į norimo dydžio sniego kamuolį. Paprastai besmegenis statomas iš trijų tokių kamuolių, kurie simbolizuoja pilvą, krūtinę ir galvą. Iš šono prilipdomos ar iš šakų padaromos rankos. Tradiciškai besmegenio nosį vaizduoja morka, o akis ir burną – anglių gabalėliai. Dažnai dekoruojamas kepure, šluota, kartais – drabužiais.

Aukščiausias pasaulyje sniego senis pastatytas 2008 m. Betele, Meine, JAV. Jo aukštis 37,2 m.

Aukščiausias Lietuvoje sniego senis pastatytas 2019 m. Pavilnio soduose (Vilniaus m.) 16-mečio Aleksejaus Kurilčiko ir 15-mečio Danielo Kolobovo. Jo aukštis 6,7 m.


Schneemann - Snowman in Straubing, Bavaria 14-12-31.jpg|Sniego žmogus Vokietijoje
Upyna, sniego senis iš rulonų.JPG|Besmegenis iš žolės rulonų (Upynoje, Telšių raj.)
Skarna

**Skarna** – įvairiaspalvė, dažnai žalia ar raudona rečiau pilka, juoda, ruda ar balta metamorfinė uoliena. Susiformuoja kontaktinio metamorfizmo zonoje cheminės metasamotazės proceso metu kai magminės intruzijos, tokios kaip granitas, įsiterpia į karbonatines uolienas, tokias kaip klintis ar dolomitas.

Uolienos pavadinimas kilo iš švedų kalbos žodžio *skarn*, reiškiančio berūdę, bevertę uolieną. Mokslinėje literatūroje pirmą kartą panaudojo švedas V. Tornebhomas apie 1880–1881 m.

## Skarnų tipai
Skarnos susidaro iš įvairios mineralinės ir petrologinės sudėties uolienų. Jos gali susidaryti iš magminės, metamorfinės ar nuosėdinės kilmės uolienų. Skarnų tipas priklauso nuo uolienų, į kurias įsiveržė karštas magminis lydalas. Pagal tai išskiriami šie skarnų tipai ar atmainos:
* klintinė,
* magnezinė (dolomitinė),
* silikatinė.

Pagal skarnų padėtį intruzinio masyvo atžvilgių skarnos dar skirstomos į *egzoskarnas* ir *endoskarnas*. Pirmosios yra už intruzinio masyvo, antrosios – masyvo viduje.

## Panaudojimas
Skarnos naudojamos kaip naudingos iškasenos. Iš jų išgaunama geležis, varis, volframas, molibdenas, švinas, cinkas, boras.
Amerikiniai gružliai

**Amerikiniai gružliai** (*Rhinichthys*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Juodasnukis amerikinis gružlys *[[Rhinichthys atratulus]]*
* Ilgasnukis amerikinis gružlys *[[Rhinichthys cataractae]]* 
* Ilgapelekis amerikinis gružlys *[[Rhinichthys chrysogaster]]* 
* *[[Rhinichthys cobitis]]* 
* *[[Rhinichthys deaconi]]* 
* *[[Rhinichthys evermanni]]* 
* Leopardinis amerikinis gružlys *[[Rhinichthys falcatus]]* 
* Šlakuotasis amerikinis gružlys *[[Rhinichthys osculus]]* 
* *[[Rhinichthys umatilla]]*
Reliktinės kuojos

**Reliktinės kuojos** (*Relictus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Reliktinė kuoja (*Relictus solitarius*)
Skeltakūnės

**Skeltakūnės** (*Pogonichthys*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Seliavinė skeltakūnė (*Pogonichthys ciscoides*)
* *[[Pogonichthys macrolepidotus]]*
Petras Pacenka

**Petras Vytautas Pacenka** (1885–1956) – Lietuvos visuomenės ir valstybės veikėjas.

## Biografija
Gimė ir augo ūkininkų Rožės ir Jono Pacenkų šeimoje, šiaurės rytų Lenkijoje, dabartiniame Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko kaime. Paaugęs keletą metų dirbo Punsko „Žiburio“ knygyne, kur įrišinėjo knygas, vėliau darbavosi „Dzūko“ bendrovės buhalteriu. Buvo Blaivybės draugijos Punsko skyriaus pirmininku, dalyvavo blaivininkų suvažiavimuose Kaune. Buvo aktyvus visuomeninkas ir blaivaus gyvenimo agitatorius, giedojo Punsko bažnyčios chore.

1919 metų lapkričio 15 d. vykusio Punsko krašto 49 kaimų atstovų mitingo metu kartu su Vaitakiemio seniūnu Kazimieru Mielkumi ir Punsko bažnyčios klebonu Motiejumi Simonaičiu paskelbia apie lietuviško Punsko valsčiaus įkūrimą. Išrenkamas pirmuoju valsčiaus viršaičiu. Aktyviai imasi organizacinio darbo: buria valsčiaus milicininkus, vykdo mobilizaciją į Lietuvos kariuomenę, surašinėja per Pirmąjį pasaulinį karą valsčiaus nuostuolius.

Kai 1919 m. rugsėjo 7 d. ankstų rytą Lenkijos kariuomenė vėl užėmė Punską, lietuviško valsčiaus administracija kartu su Petru Pacenka priversta pasitraukti į Lietuvą. Valsčiaus centras įsikuria Radiškės geležinkelio stoties pastate. Po trejų metų viršaičio rūpesčiu valsčiaus administracijai pastatomas namas Sangrūdoje, kur Pacenka viršaičio pareigas eis dar trejus metus.

## Literatūra
* Alicija Sitarskienė. Jie mylėjo savo kraštą (Biografinis pasakojimas apie Pacenkų šeimą), Aušra, Punskas, 1997.