open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Galadusys

**Galadusys** (tarmiškai – **Galadusis**, ) – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7,5 km į pietvakarius nuo Lazdijų ir Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų valsčiuje. Valstybių siena kerta ežerą, jo didesnioji dalis (559,5 ha) priklauso Lenkijai. Lietuvos teritorijoje yra 160,5 ha. Išsiskiria ypač gražiomis apylinkėmis.

## Geografija
Ištįsęs šiaurės-pietų kryptimi 10,7 km, didžiausias plotis siekia 1,5 km. Altitudė 133,6 m. Pietinė dalis platesnė už šiaurinę. Kranto linija, kurios ilgis 28,5 km (be salų krantų ilgio), labai vingiuota, ypač vakaruose. Krantai statūs, aukšti. Ežere yra 8 salos, kurių bendras plotas 10,74 ha (Lietuvoje 3 salos – 3,6 ha, 1,2 ha ir 0,06 ha; Lenkijoje 5 salos – 3,6 ha, 1,47 ha, 0,57 ha, 0,16 ha ir 0,08 ha). Lietuvoje pakrantėse daugiausia auga miškeliai, plyti pievos, Lenkijoje pakrantėse – dirbami laukai. Įteka 3 upeliai, išteka Alna.

Prie Galadusio esantys kaimai: Galiniai, Ūdininkai, Beviršiai, Tarnauka (Lietuva), Burbiškės, Radžiūčiai, Žagariai, Dusnyčia, Jonaraistis, Krasnagrūda (Lenkija). Lenkijoje prie ežero ir netoli jo veikia 13 kaimo turizmo sodybų. Ežeras, ypač pietinė jo dalis, vietinių gyventojų neretai vadinamas moterišku vardu *Galadusė* arba *Dusia*. Šalia esantys du ežeriukai Dusalis ir Dusaitis yra vadinami *Galadusės vaikais*.

## Pramogos
Prie Galadusio kasmet birželio mėnesio pirmą savaitgalį vyksta tradicinė Lazdijų rajono ir Seinų apskrities šventė „Pasienio fiesta“, kurios programoje yra ir žvejų varžybos ežere.

Birželio paskutinį sekmadienį Burbiškių kaime (Lenkijos pusėje) vyksta lietuviškų ansamblių *Sąskrydis*.

## Žvejyba
Galadusio ežere kimba kuojos, raudės, aukšlės, karšiai, unguriai, stintos, lynai, seliavos, yra lydekų, ešerių. Iš visų Lazdijų rajono ežerų sykas kimba tik Galadusyje. Žvejoti galima tik turint leidimą.

## Etimologija

Vandenvardis *Galadusỹs* (arba *Galãdusis*) greičiausiai reiškia „Dusios galas“. Ežeras dar vadinamas *Dusia* arba *Mažąja Dusia*. Taip vietos gyventojai paprastai vadina pietinę ežero dalį, o Galadusiu – tik šiaurinę įlanką („galą“). Apie pavadinimo *Dusia* kilmę žr. Dusia.

## Nuorodos
* [Gaładuś [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom II, psl. 478 (lenk.)]
* Vaizdas iš kosmoso
*  Geografinė padėtis
*  Ežero aprašymas Lazdijų TIC puslapyje (liet.) 
* Ežero aprašymas (len.) 
* Ežero legendos (liet.)
* Žvejybos ežere tradicijos (liet.)

## Šaltiniai
Galstas

**Galstas** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7 km į pietryčius nuo Lazdijų. Ištįsęs šiaurės-pietų kryptimi 6,44 km, o plotis siekia iki 1,8 km. Altitudė 118,9 m. Šiaurinė ežero dalis siaura, o pietinė platesnė, su įlankomis. Giliausia ežero vieta yra šiaurėje ir siekia 50 m gylį. Galsto dubuo rininės kilmės. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 19 km. Pietuose krantai daugiausia žemi, pelkėti (Salos ir Galsto pelkės), o šiaurėje statūs ir aukšti. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Rudaraisčio miškas, pietinės pakrantės taip pat apaugę mišku. Kitose pakrantėse daugiausiai plyti pievos ir dirbami laukai. Atabrado plotis šiaurėje 5–10 m, pietuose – iki 100 m. Atabradas padengtas smėliu, vietomis moliu, pietuose gausiai apaugęs vešlia vandens augalija. Dugną dengia molis, gėlavandenė klintis, dumblas.

Į Galstą šiaurėje įteka G-1 upelis, o pietuose Z-2 upelis išteka į čia pat telkšantį Zapsio ežerą (Zapsės baseinas). Ežero pratakumas 13 % per metus. Vandens skaidrumas vasarą yra ~5 m.

Ežere sugaunama 17 žuvų rūšių: kuojos, lydekos, karšiai, karosai, ešeriai, lynai, seliavos, aukšlės, raudės, šamai, pūgžliai, stintos, unguriai, kirtikliai, plakiai, gružliai, dyglės. 2003 m., 2014 m. ir 2017 m. atlikti ichtiologiniai tyrimai parodė, kad ežere keletą kartų pagausėjo seliavų ištekliai.

Prie Galsto įsikūrę kaimai: Galstai, Klepočiai, Saločiai, Miškiniai, Kaimeliai, Jurčiūnai (kolektyviniai sodai), Neravai, Laibagaliai, Vytautai. Veikia 3 kaimo turizmo sodybos.

Ežerėvardis (dar žinomas kaip *Gaustas*) galimai yra priesagos *-st-* vedinys iš šaknies *gal-*, kuri susijusi su žodžiu *gelmė*.

## Nuorodos
* [Gausty [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom II, psl. 500 (lenk.)]

## Šaltiniai
Prapuntas

**Prapuntas** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 5 km į pietryčius nuo Šventežerio. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 2,6 km, plotis iki 1,3 km. Altitudė 125,9 m. Giliausia vieta (22,3 m) yra ežero viduryje. Kranto linija vingiuota – yra ilgos įlankos šiaurės rytuose, pietvakariuose ir šiaurės vakaruose, o iš šiaurės įsiterpia pusiasalis. Krantai statūs ir aukšti, tik įlankų galuose žemi ir pelkėti. Aplink plyti dirbami laukai, stūkso maži miškeliai.

Į Prapuntą suteka šešetas upelių (vienas – iš Dauniorio ežero), pietuose išsruvena V-1 upokšnis į Veliuonį.

Šiaurinėje pakrantėje yra išlikę ūkinių Prapuntų dvaro pastatų. Aplink įsikūrę Prapuntai, Buteliūnai, Mikyčiai. Rytinėje pakrantėje stūkso Buteliūnų piliakalnis, eina kelias .

Ežerėvardis *Prapùntas* vedamas iš priešdėlio *pra-* ir veiksmažodžio *pùsti/puñta* („tinti, brinkti, pūstis“).

## Nuorodos
*
Rimietis

**Rimietis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7 km į šiaurę nuo Lazdijų. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 2,02 km, plotis – iki 1,26 km. Altitudė 111,5 m. Giliausia ežero vieta (6,8 m) yra vakaruose. Kranto linija, kurios ilgis yra 7,8 km, labai vingiuota. Krantai žemi, daug kur pelkėti (ypač pietuose, rytuose), vakaruose aukštėlesni. Ežero pakrantės gausiai užžėlę švendrais, nendrėmis, plūdėmis, meldais, lūgnėmis. Apyežerėje daugiausia pievos ir laukai, pavieniai medžiai. Atabradas dumblingas, tik vakaruose smėlėtas.

Iš ežero išteka Šešupės intakas Kirsna, įteka Raišupis (Lazdija), Balinė ir keletas upelių. Balinės upelio įtekėjimo įlankos išplatėjusiame gale susiformavo naujas ~ 11 ha ežeras, užakus tos įlankos protakai su Rimiečio ežeru (anksčiau ežero plotas buvo ~ 1,7 km²).

Ežere veisiasi kuojos, karšiai, raudės, aukšlės, lynai, lydekos ir ešeriai.

Į rytus nuo Rimiečio ežero telkšo Bakšių, Teizininkų, Teizų ežerai. Pietvakariniame ežero krante įsikūręs Rimiečio kaimas ir Neravai, šiaurėje – Šilėnai, rytuose – Kurdimakščiai. Seniau buvo ornitologiniu draustiniu.

## Etimologija

Vandenvardis *Ri̇̀mietis* kildinamas iš žodžio *rimti* („tilti, ramintis, būti ramiam“).

Rimiečio ežeras () minimas Lietuvos Metrikoje (1514–1523 m. Jurgiui Radvilai dovanotų Seirijų žemių akte).

## Šaltiniai
Seirijis

**Seirijis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 2 km į pietus nuo Seirijų. Šalia ežero šiaurrytinio kranto nutiestas kelias . Ežero forma ovali: ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 3,02 km, plotis 2,85 km. Altitudė 120,9 m. Gylis siekia 19,2 m. Ežero dubuo susidarė išgulėjus ledo luitui. Būdingi žemi, pelkėti krantai, apaugę alksnių ir beržų krūmynais. Atabradas platus, sudarytas iš smėlio, žvyro, apaugęs nendrėmis, meldais, plūdėmis, maurabragiais. Dugną dengia karbonatingas ir sapropelingas dumblas.

Iš rytų prieina Cijūniškės miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurėje iš Sagavo ežero atiteka Sagavo upelis (Seiros aukštupys), pietuose išteka Seira (Baltosios Ančios intakas).

Serijo ežere sugaunamos žuvys: raudės, lydekos, lynai, ešeriai, kuojos, karšiai, seliavos, plakiai, aukšlės, dyglės, pūgžliai.

Prie ežero įsikūrę Paserninkų, Oktos, Bukaučių ir Baraučiškės kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba.

Ežerėvardis *Seirìjis* galimai susijęs su lėtumo reikšme (plg.  „neveiklus žmogus“, taip pat plg.  „lėtas, vėlus“). Kitas variantas yra kilmė iš šaknies **sei-*, kuri susijusi su tėkme. Lenkiškoje literatūroje vadintas ***Paserninkų ežeru***.


Seirijis, 2.JPG|Seirijo ežeras nuo šiaurinio (Oktos) kranto
Seirijis1.JPG|Rytinis ežero krantas 2010 m. (dar neužstatytas)


## Šaltiniai
Snaigynas

**Snaigynas** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 2 km į rytus nuo Veisiejų, Veisiejų regioniniame parke. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 3,7 km, plotis iki 1,2 km. Altitudė 117,2 m. Giliausia ežero vieta siekia 24,9 m. Snaigyno šiaurinėje dalyje yra 3 mišku apaugusios salos (1,34 ha, 0,24 ha ir 0,11 ha), kurių bendras plotas 1,69 ha. Ežeras telkšo rininės kilmės duburyje. Jo linija labai vingiuota, 11,56 km ilgio. Krantai neaukšti, apaugę krūmais, medžiais. Atabradas padengtas daugiausia smėliu, o dugnas – dumblu bei dumblingu sapropeliu. Iš vakarų prieina Paterų miškas, pietrytinėje pakrantėje auga miškelis, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Pietuose iš Snaigyno išteka Snaigyno upelis į Trikojo ežerą (Baltosios Ančios baseinas).

Snaigyne gyvena 12 rūšių žuvys: karšiai, kuojos, lynai, karosai, lydekos, ešeriai, raudės, plakiai, seliavos, šamai, meknės, pūgžliai.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Snaigynas, Ančios, Paterai, Kailiniai, Radvilonys. Šiaurine pakrante eina kelias , pietine – kelias . Veikia 2 kaimo turizmo sodybos, kempingas.

Šiaurvakarinėje pakrantėje pastatytas Veisiejų apžvalgos bokštas.

## Etimologija

Ežerėvardis kilo nuo žodžių *snaigė, sniegas*.

## Nuorodos
* 
* Batimetrinis žemėlapis

## Šaltiniai
Šlavantas

**Šlavantas** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų; patenka į Veisiejų regioninį parką, Balsio kraštovaizdžio draustinį (rytinės pakrantės dalis, nuo 1974 m.). Ežeras rininės kilmės, siauras ir vingiuotas. Nutįsęs iš šiaurės į pietus 5,06 km, o plotis siekia iki 0,58 km. Altitudė 123,7 m. Giliausia ežero vieta (29 m) yra pietuose. Šlavanto krantai statūs, aukšti ir smėlingi. Pietinėje dalyje yra 0,02 ha ploto salelė. Aplinkui daugiausia dunkso miškai (iš rytų – Rūdos, iš vakarų – Šlavantų, Liubelio, iš pietų – Petroškų).

Šlavanto atabradas siauras, augalų juosta reta. Dugną dengia gėlavandenė klintis, molingas ir karbonatingas dumblas bei molis. Išilgai ežero dugno driekiasi duburių juosta.

Į Šlavantą suteka 5 upeliai – šiaurėje Spartas (iš Sparto ežero), kiti bevardžiai (vienas jų iš Pirtuko ežero). Pietryčiuose į Šlavantėlį išteka Murgų upelis (Baltosios Ančios baseinas). Ežero pratakumas 46 % per metus.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Šlavantai, Gegutė, Čivonys, Kalveliai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos. Vakariniame krante stūkso Šlavantų piliakalnis. Pietine pakrante eina kelias .

2014 m. atlikti ežero ichtiologiniai tyrimai parodė, kad ežero žuvų būklė gera, tačiau vyrauja smulkios žuvys (plakiai, kuojos), o gilumoje vyrauja seliavos, o 2017 m. atliktas tyrimas parodė, kad sparčiai gausėja karšių biomasė.

Ežero pavadinimas kildinamas nuo žodžio *šluoti* (*šlavu, šlaviau*; „braukti, valyti su šluota“),  („šluoti“), plg. sen.  („valau“),  („valau, skalauju, plaunu“),  („grynas, tyras“).

## Nuorodos
*
Baltrus Matusevičius

**Baltrus, Baltramiejus Matusevičius** (1863 m. Keturvalakiuose, Vilkaviškio raj. – 1910 m. Maskvoje) – matematikas, varpininkas, knygnešys.

## Biografija

Baigė Marijampolės gimnaziją, 1892 m. – Maskvos universiteto matematikos skyrių. Studijuodamas priklausė slaptai studentų draugijai, 1887–1892 m. vadovavo draugijos chorui.

1890 m. dalyvavo varpininkų suvažiavime Stebuliškėse (Marijampolės raj.). 1896 m. Gardine organizavo Lietuvos socialdemokratų partijos grupę.

Dirbo Maskvoje, Valstybės banke. Dažnai važinėdamas į Lietuvą gabendavo didelius kiekius tuo metu draudžiamos literatūros lietuvių kalba. Maskvos studentus aprūpino ir politine spauda. 1893 m. iš lenkų į lietuvių kalbą išvertė „Ojciec Szymon“ (Genių dėdė).
Veisiejis

: *Veisieju taip pat vadinama šiaurinė [[Ančia (ežeras)|Ančios ežero]] dalis.*

**Veisiejis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 3 km į pietvakarius nuo Veisiejų. Telkšo ilgoje, siauroje rinoje, besidriekiančioje šiaurės–pietų kryptimi, o šiaurėje užsisukančioje į rytus. Ilgis – 12,8 km, plotis – iki 1,3 km. Altitudė 111 m. Giliausia vieta siekia 33,8 m. Kranto linija labai vingiuota, daug giliai į sausumą įsiterpiančių įlankų. Ežere yra 10 salų (9,45 ha, 1,42 ha, 1,29 ha, 0,81 ha, 0,79 ha, 0,59 ha, 0,38 ha, 0,31 ha, 0,24 ha ir 0,21 ha), kurių bendras plotas 15,49 ha. Ežero krantai daug kur aukšti ir gan statūs. Pakrantėse (ypač pietinėje dalyje bei prie šiaurės rytų įlankos) auga miškai (pušynai) – Šulnelių, Girelės, Paveisininkų, Nasūtų, Ivoškų, Juodo Kauknorio, Balto Kauknorio miškai. Dugnas duobėtas, padengtas karbonatingu ir sapropelingu dumblu, durpėmis. Atabradas siauras, dengiamas smėlio. Įlankų pakrantės apžėlusios nendrėmis ir meldais.

Į Veisiejį įteka 5 upeliai, tarp jų – Zapsė (iš Zapsio ežero). Ežeras priklauso Baltosios Ančios baseinui. Pietuose plačiu sąsiauriu jungiasi su Niedaus ežeru, kuris dabar laikomas Veisiejo ežero dalimi ir bendras plotas yra 7,071 km², o kranto linijos ilgis 52 km. Iki 1956 m. Veisiejis užėmė 4,4 km² plotą, bet pastačius Kapčiamiesčio HE užtvanką Niedos upėje, vandens lygis ties užtvanka sukeltas apie 4 metrus, o aukščiau esančiuose ežeruose pakilo 2,5-3 m. Dėl to praplatėjo Veisiejo–Niedaus sąsiauris, su Veisieju susiliejo Uosio (0,37 km²), Naudorio (0,19 km²) ir Dumblio ežerai ir susidarė 822 ha tvenkinys, kurio kranto linija 68,8 km.

Gyvenvietės prie Veisiejo: Navikai, Paveisininkai, Burbai, Palačionys, Subačiai, Kalviai, Purviniai, Gerveliai, Sapiegiškiai, Aradninkai, Paveisiejai, Dainaviškiai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Pietine pakrante eina kelias . Pakrantėje stūkso Paveisininkų piliakalnis. Pietinė dalis patenka į Niedaus ornitologinį draustinį.

Vandenvardis *Veisiẽjis* greičiausiai jotvingiškos kilmės. Toliau siejamas su baltiška šaknimi *vieš-*, kuri galėjusi reikšti tekėjimą, vandenis (plg.  „pelkė“, sa. *veṣati* „liejasi“ ir kt.).

## Nuorodos
* [Wiejsieje [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XIII, psl. 302 (lenk.)]

## Šaltiniai
Vernijis

**Vernijis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 1,5 km į šiaurę nuo Veisiejų, Veisiejų regioniniame parke. Telkšo rininės kilmės, stačiašlaičiame duburyje, savo forma primenančiame arką. Ilgis iš pietryčių į vakarus – pietvakarius 3,75 km, plotis iki 0,93 km. Altitudė 113,9 m. Krantai daugiausia sausi, vidurinėje ir rytinėje dalyje kiek supelkėję. Visos vakarinės pusės pakrantės apaugusios mišku, krūmais (Babrų miškas). Atabradas padengtas smėliu, daug kur užžėlęs nendrėmis ir meldais (įlankose dar ir lūgnėmis, plūdėmis). Dugnas duobėtas, padengtas dumblinga klintimi ir karbonatingu dumblu.

Į Vernijį įteka Morkavo upelis (iš Morkavo ežero), Purviškė (iš Purviškio ežero), Termentas (iš Termento ežero), Beržavietis (iš Ilgio ežero), pietvakariuose į Ančią išteka Vernijo upelis (Baltosios Ančios baseinas). Ežero pratakumas 152 % per metus.

Prie Vernijo įsikūrę Jakonys, Radvilonys, Rūda, Smarliūnai.

Vandenvardis *Verni̇̀jis* vedamas iš šaknies *ver-*, kuri siejama su virimo reikšme.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Angininkai

**Angininkai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Simno, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo telkšo Angininkų ežeras.

## Etimologija

Kalbininko A. Vanago teigimu, kaimui vardą davė ežeras vardu *Angys* (vandenvardinis vietovardis). Tikriausiai čia turimas omenyje Angininkų ežeras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kazys Mažeika

**Kazys Mažeika** (1905 m. Vilkaviškyje – 1927 m. spalio 9 d. Marijampolėje) – Lietuvos politinis veikėjas.

## Biografija

Nuo 1925 m. vasario mėn. buvo Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1926 m. – LSDP Vilkaviškio organizacijos sekretorius, profsąjungos sekretorius.

1927 m. rugsėjo 8 d. – plečkaitininkų pučo dalyvis, Vilkaviškio sukilėlių grupės organizatorius. Karo lauko teismo nuteistas ir sušaudytas.
Vilkinys

**Vilkinys** (arba ***Vilkiniai***) – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 6,5 km į pietryčius nuo Veisiejų, Veisiejų regioniniame parke. Telkšo rininės kilmės duburyje, nusidriekęs iš šiaurės į pietus 4,03 km, plotis iki 0,64 km. Altitudė 114 m. Kranto linija labai vingiuota, krantai daugiausia žemi, tik rytinis krantas vietomis aukštokas. Šiaurinėje dalyje yra trys miškingos salelės (0,8 ha, 0,05 h ir 0,01 ha). Vakarinė ir pietrytinė pakrantė miškingos. Atabradas padengtas smėliu, dugnas duobėtas, padengtas karbonatingu dumblu. Į Vilkinį suteka keli upeliai (iš Vilkaičio, Sidabrinaičio ežerų), pietuose į Stirtų ežerą teka Vilkė (Baltosios Ančios baseinas). Ežero pratakumas 78 % per metus.

Kaimai prie Vilkinio: Kuolonys, Dvarčiškė, Bertašiūnai, Vilkininkai, Senkonys, Neliubonys. Veikia 3 kaimo turizmo sodybos. Pietine pakrante eina kelias .

Ežero pavadinimas kilo nuo gyvūno pavadinimo *[[vilkas]]*.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Senosios Kietaviškės

**Senosios Kietaviškės** – gatvinis kaimas Elektrėnų savivaldybėje, į rytus nuo Naujųjų Kietaviškių, šalia Strėvos ir Skersės santakos, abipus senojo kelio į Pastrėvį. Senosioms Kietaviškėms priskiriami ir aplinkiniai vienkiemiai, į kuriuos kaimo gyventojai išsikėlė per tarpukaryje vykdytą žemės reformą. Aplink kaimą įrengta daugybė tvenkinių. Rytuose praeina kelias , pro patį kaimą – .

## Istorija

1970 m. kaime dar buvo daugiau kaip 15 sodybų, šiuo metu kaimas sumažėjęs.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Zapsys

**Zapsys** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 9 km į vakarus nuo Veisiejų. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 2,16 km, plotis iki 1,46 km. Altitudė 118,8 m. Giliausia ežero vieta (18 m) yra jo pietinėje dalyje. Kranto linija vingiuota, gausu įlankų, kyšulių, pusiasalių. Būdingi žemi, kai kur supelkėję krantai (šiaurėje Galsto ir Bagutės pelkės), pietrytinis krantas aukštesnis. Pakrantės miškingos, iš pietų prieina Klepočių miškas. Pietinėje dalyje yra 2 salos, kurių plotai 0,1 ha ir 0,03 ha. Atabradą dengia smėlis, žvyras, pelkėtose pakrantėse – dumblas, ežero dugnas padengtas sapropelingu dumblu.

Šiaurės rytuose Zapsys siauru sąsiauriu jungiasi su Galstu. Iš Alno ežero įteka Alna, upeliai iš Ragožės ir Zapselio ežerų. Pietuose išteka Zapsė (į Veisiejo ežerą, Baltosios Ančios baseinas). Ežero pratakumas 319 % per metus.

Ežere yra lydekų, kuojų, lynų, karšių, raudžių, aukšlių, karosų, ešerių.

Kaimai prie Zapsio: Klepočiai, Kaženiai, Zelionka, Puodžiškė, Pazapsiai. Pietine pakrante eina kelias .

Vandenvardis greičiausiai jotvingiškos kilmės. Siejamas su gelmės, prarajos reikšmėmis (plg.  „valkos ant kelio“,  „bedugnė, praraja“).

## Šaltiniai
Kazys Mažonas

**Kazys Mažonas** (1886 m. rugsėjo 9 d. Gesaluose, Mažeikių raj. – 1958 m. ? Klyvlende, JAV) – vaistininkas, Lietuvos visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija
1894–1898 m. mokėsi Palangos progimnazijoje, priklausė slaptam moksleivių būreliui. 1904–1906 m. organizacijos „Draugas“, nuo 1906 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 1907 m. Kazanės universitete išlaikęs vaistininko egzaminus, praktiką atliko Peterburge, Archangelske ir Raseiniuose. 1913 m. Tartu universitete išlaikė valstybinius egzaminus, dirbo Raseinių vaistinės vedėju.

Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui pasitraukė į Rusiją, 1914–1918 m. buvo Tambovo vaistinės vedėjas ir kartu Nuo karo nukentėjusiems šelpti komiteto narys. 1918 m. pargabeno į Lietuvą apie 1000 lietuvių tremtinių.

1919–1922 m. Lietuvos vidaus reikalų ministerijos Sveikatos departamento centrinio vaistų sandėlio ir vaistinės vedėjas. 1922–1924 m. dirbo savo vaistinėje Skuode, 1924–1944 m. – Klaipėdoje.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. dirbo Lietuvos Raudonajame Kryžiuje Detmonde, nuo 1949 m. gyveno Klyvlende.
Nikolajus Medvedevas

**Nikolajus Medvedevas** (tikroji pavardė **Varikopulos**; g. 1933 m. rugsėjo 25 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius, visuomenės bei politinis veikėjas.

## Biografija
1952 m. baigė Kauno 10-ąją vidurinę mokyklą, 1956 m. Kaliningrado aukštąją karinio jūrų laivyno inžinerinę mokyklą, radiolokacijos ir radionavigacijos šturmanas. 1956–1959 m. tarnavo Baltijos ir Juodosios jūros laivynuose išminuotojų laivuose. 1959 m. atleistas iš laivyno „dėl netinkamos biografijos“ – graikų kilmės. Karibų krizės metu vėl pašauktas į laivyną, vienerius metus buvo raketinio laivo vadas.

1959–1989 m. dirbo Kauno radijo matavimų technikos mokslinio tyrimo institute inžinieriumi, sektoriaus viršininku, skyriaus vadovu. 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio organizacinio komiteto narys, Sąjūdžio seimo ir Kauno tarybos narys, laikraščio „Kauno aidas“ redkolegijos narys.

1989 m. išrinktas SSRS liaudies deputatu, dalyvavo Andrejaus Sacharovo tarpregioninėje grupėje kuriant judėjimą „Demokratičeskaja Rossija“. 1990–1992 m. LR AT deputatas, pirmosios sesijos metu liko Maskvoje ryšiams su demokratais, organizavo mitingus prieš 1991 m. sausio mėn. smurto aktus Vilniuje. 1993 m. rugsėjo mėn. vadovavo parlamentarų grupei derybose su Pakaunės savanorių maištininkais.

1992–2004 m. Seimo narys. 2004 m. LSDP sudarius rinkimų koaliciją su Naująja Sąjunga, atsisakė būti įrašytas į rinkimų sąrašą.

1962–1989 m. SSKP narys, nuo 1989 m. LSDP narys, LSDP tarybos narys, LSDP Garbės narys.

Signatarų klubo narys, Lietuvos graikų bendrijos „Patrida“ vicepirmininkas. Moka anglų, rusų, lenkų, ukrainiečių, vokiečių, graikų kalbas.

## Įvertinimas
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 
* 2004 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžius 
* Graikijos Respublikos Auksinio Fenikso Komandoro kryžiaus ir Auksinės Žvaigždės ordinas

## Šaltiniai
Beištrakiai

**Beištrakiai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Palomenės, prie Šešuvos upės.

## Etimologija

Vietovardis siejamas su žodžiu *trakas* („miške iškirsta vieta“). Dar neseniai šio kaimo gyventojai Traku vadino vieną iš Beištrakiuose esančių žemės sklypų.

## Istorija

XIX a. pabaigoje buvo Beištrakių dvaro valda ir užusienis Trakų apskrities Žiežmarių valsčiuje.

## Gyventojai

1923 m. Beištrakių kaime buvo 50 ūkių (kiemų) ir 267 gyventojai, Beištrakių viensėdyje – 3 ūkiai (kiemai) ir 23 gyventojai.

## Šaltiniai
Vilionys

**Vilionys** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kaišiadorių, tarp Tauckūnų ir Miežonių, prie Dumsės upelio. Praeina kelias , šalia –  bei Vilniaus–Šiaulių geležinkelio linija. Yra kapinės, senkapis.

## Istorija

Vilionys minimi nuo 1744 m. Žiežmarių parapijos gyvenviečių sąraše. 1840 m. Vilionių dvarą iš kapitono Pranevičiaus nupirko Gardino pavieto maršalka S. Romeris, kuris 1864 m. dvarą pardavė J. Pilsudskiui. XIX a. kaimas dar minimas kaip Vilionys-Gonseva arba Genseva.

1922 m. kaimas suskirstytas į vienkiemius. 1923 m. minimi treji Vilionys: dvaras (9 sodybos, 46 gyventojai), viensėdija (4 sodybos, 23 gyventojai) ir kaimas (44 sodybos, 251 gyventojas). Tais metais buvo išparceliuotas Vilionių-Tauckūnų dvaras, priklausęs M. Malinausko įpėdiniams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tauckūnai

**Tauckūnai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Miežonių, šalia geležinkelio ruožo Kaišiadorys–Jonava ir kelio . Seniūnaitijos centras. Yra Palomenės mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka, išlikęs Tauckūnų dvaras.

## Istorija

Nuo XIX a. minimas Tauckūnų dvaras, kuriame sovietmečiu veikė Tauckūnų tarybinis ūkis, vėliau – „Vienybės“ kolūkis. Tauckūnai buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Katamarka

**Katamarka** () arba **San Fernando de Valje de Katamarka** () – miestas šiaurės vakarų Argentinoje, Valjės upės (*Río Valle*) slėnyje, Ambato (*Cerro Ambato*) kalno papėdėje. Provincijos sostinė. Miestas išsidėstęs 500 m virš jūros lygio.

## Susisiekimas
Miestas yra 1131 km nuo Buenos Airių. Artimiausios provincijų sostinės yra: La Riocha (154 km), Tukumanas (230 km), Santjago del Esteras (209 km). 15 km į pietryčius nuo miesto yra Felipės Varelos oro uostas, iš kurio vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires ir La Riochą.

## Istorija
Pradinė gyvenvietė, vadinta Londresu (*Londres*), buvo įkurta ispanų kolonistų 1558 m. Nuolatinė gyvenvietė įkurta 1683 m. Pavadinimas *Catamarca* kečujų kalba reiškia „tvirtovė ant šlaito“. 1882 m. miestas turėjo tik 8000 gyv., 1888 m. nutiestas geležinkelis nepaspartino gyventojų skaičiau augimo. Iki pat XX a. vid. miestas buvo labai skurdus, jį valdė įvairios kriminalinės grupuotės.

## Ekonomika
Katamarka – drėkinamosios žemdirbystės centras visame Katamarkos slėnyje. Vaisių, medvilnės, vynuogių auginimas. Vynininkystė, gyvulininkystė. Netoliese esančiose kasyklose kasamas auksas, sidabras, varis ir alavas.

## Turizmas
Labiausiai lankytina miesto vieta – Slėnio Mergelės bažnyčia (įkurta 1694 m.) su Mūsų Slėnio Globėjos (*Nuestra Señora del Valle*) statula. Kolonijinė miesto architektūra. Ekskursijos po kalnus.

## Šaltiniai
Glėbas

**Glėbas** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 2 km į vakarus nuo Senosios Varėnos.

Ežeras yra beveik apskritos formos, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,4 km, plotis – iki 1,22 km. Altitudė 111,4 m. Didžiausias gylis 11,1 m. Dubuo išgulėtas negyvo ledo luito. Krantai lėkšti, smėlėti, vietomis apaugę krūmais, vakaruose, šiaurėje ir pietuose pelkėti. Ežerą iš visų pusių supa Glėbo miškas. Vandens skaidrumas 2-2,5 m. Pietuose išteka M-4 upelis link Merkio upės. Pietinėje pakrantėje yra paplūdimys.

Daugiausia sugaunama lydekų, kuojų, ešerių, karšių, be to, aukšlių, karosų. 2013 ir 2015 metais atliktuose žuvų išteklių tyrimuose nustatyta, kad ežero žuvų išteklių būklė gera.

Prie Glėbo ežero buvo akmens amžiaus stovykla. 1967 m. ežeras paskelbtas ornitologiniu draustiniu. Pietine ežero pakrante eina kelias , šiaurine – .

Ežerėvardžio *Glė̃bas* kilmė neaiški. Jis bandomas kildinti arba iš *glėbti* („supti, siausti“), arba iš *glėboti* („tepti, terlioti, čiupinėti“). Antra vertus, galėtų būti ir slaviškos kilmės (plg.  „gylis“, *głęboki* „gilus“, ,  „gylis, gelmė“).

## Šaltiniai
Verebiejai

**Verebiejai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurę nuo Simno, kiek į rytus nuo Žuvinto ežero. Seniūnaitijos centras. Yra Verebiejų pagrindinė mokykla, biblioteka. Pro kaimą eina kelias , yra atšaka į Krokialaukį.

## Istorija

Greta kaimo, Kupurnyko durpyne, buvo rasti 2 kauliniai ietgaliai. Verebiejai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1647 m. Iki 1963 m. ir 1968–1978 m. buvo Verebiejų apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ilgis (Varėnos r., Merkinės sen.)

**Ilgis ** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Merkinės seniūnijoje, apie 10 km į šiaurę nuo Merkinės, šalia Alytaus rajono ribos, į rytus nuo kelio . Ežeras vingiuotas, nutįsęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 8,2 km, plotis iki 0,9 km. Altitudė 118,9 m. Gylis iki 23,2 m. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 20,6 km. Krantai aukšti, apaugę medžiais ir krūmais, šiaurės vakaruose – supelkėję – įsteigtas Ilgininkų telmologinis draustinis. Vakarinėje ežero dalyje yra 0,53 ha ploto sala. Atabradas siauras, padengtas smėliu, kai kur yra dumblingo molio. Giliausios dalies įlankų daubas dengia dumblas. Pietinę ežero dalį supa Mantvilų miškas. Pietryčiuose išteka Nemuno dešinysis intakas Strauja. Vandens skaidrumas 1,5–1,7 m.

Sugaunama karšių, kuojų, lydekų, karosų, lynų, plakių, ešerių, sterkų, aukšlių, ungurių, šamų.

Šalia Ilgio įsikūrę kaimai: Ilgininkai, Kampai, Meškasalis, Davainiškės, Ilgai, Laukininkai, Laukininkėliai, Mantvilai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos. Šiaurrytinėje pakrantėje stūkso Laukininkų piliakalnis. Šiaurine pakrante eina kelias .

Pavadinimas kilęs nuo žodžio *[[ilgis (matematika)|ilgis]]*. Taip vadinami ilgi, ištįsę ežerai.

## Šaltiniai
Lavysas

**Lavysas** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 4,5 km į pietus nuo Perlojos, 10 km į pietvakarius nuo Varėnos, Dainavos girios (Lavyso miško) apsuptyje. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,5 km, plotis iki 1,26 km. Altitudė 110,2 m. Didžiausias gylis siekia 10,2 m. Ežeras ledyninės kilmės, termokarstinis, ovalo formos. Krantai smėlingi, pakrantėse auga spygliuočių miškai. Pietinis krantas pelkėtas. Į ežerą suteka du upeliai, vakaruose išteka Merkio intakas Lavysa. Vandens apykaita per metus 136 %. 2015 m. atliktame žuvų išteklių tyrime nustatyta, kad ežere vertingų žuvų išteklių būklė gera.

Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Lavyso kaimas. Šalia ežero yra daug stovyklaviečių, poilsio namai „Keružė“ ir naujai įsikūrusi sodyba „Nakcižibis“.

## Etimologija

Pasak A. Vanago, ežerėvardis *Lavỹsas* kildinamas iš šaknies **lau-*, kuri galimai gimininga  „žemas, pelkėtas paupys“,  „prausti(s), maudyti(s)“,  „prausimosi vanduo“,  „lietus“,  „liejasi“, gal. *lautro* „pirtis“ ir kt. (<  „plauti, prausti“). Tačiau V. Mažiulis sieja su *lavùs* 'vikrus, mitrus, eiklus, landus'; arba su *lav-ónas* 'negyvo žmogaus kūnas' < baltų prokalbės **lĕu- (: *lau-)* 'suglebti, atsileisti; liautis, baigtis'. Kitur siejama su šaknimi *lov-*, reiškiančią tįsojimą, gulėjimą (plg. *[[lovys|lovỹs]]* „gelda; indas gyvuliams šerti; loma; luotas; latakas“, *[[lova|lóva]]* „baldas miegojimui; guolis; lovys“, *[[luotas|luõtas]]* „valtis“) arba nuo žodžių *liáuti (lióvė), liõvyti* „nustoti“.

## Šaltiniai
Nedzingis

**Nedzingis** (arba ***Nedingis***) – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 8,5 km į šiaurės vakarus nuo Perlojos, į šiaurę nuo Nedzingės, paribyje su Alytaus rajonu. Ežeras beveik apskritas, 2,04 km ilgio (iš šiaurės į pietus), 1,92 km pločio. Altitudė 123 m. Gylis siekia 6,9 m. Krantai žemi, daug kur supelkėję. Ežerą supa Samanyno, Laičių, Karmės miškai, krūmynai.

Į Nedzingį įteka Karšis, Surglodė, Lydekinė, o pietuose išteka Nedzingio upelis – dešinysis Merkio intakas.

Ežere veisiasi kuojos, karšiai, lydekos, aukšlės, plakiai, lynai, pūgžliai, sterkai, karosai, ešeriai, vėgėlės, unguriai.

1967 m. Nedzingis paskelbtas ornitologiniu draustiniu. Ežero pakrantėje rasta akmens amžiaus stovyklavietė. Šiauriniame krante įsikūręs Purvelių kaimas, vakariniame – Sapiegiškės kaimas.

Ežerėvardis *Ned(z)ìngis* laikomas archajišku, siejamas su  „tekėti“. Kita vertus, galima būtų pavadinimą kildinti iš baltiškų žodžių  („niekinti, žeminti“), *nýsti* („niekinti“),  („niekinti“), *naids* („panieka, neapykanta“). Pirminė šio žodžio reikšmė galėjusi būti „menkas, žemas“.

## Šaltiniai
Kalvių ežeras

**Kalvių ežeras** – ežeras centrinėje Lietuvoje, Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, apie 5 km į pietryčius nuo Kruonio, prie Kalvių kaimo.

Plotas 184,8 ha. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 2,82 km, plotis iki 1,36 km. Kranto linija labai vingiuota. Paviršiaus altitudė 88,5 m. didžiausias gylis 7,0 m, vidutinis gylis 4,0 m. Baseino plotas 58,4 km². Ežeru prateka Nemuno intakas Lapainia, ežero pratakumas 162%. Būdingi statūs, krūmais ir medžiais apaugę krantai, tik vakarinis galas lėkštas ir pelkėtas. Aplinkui daugiausia plyti pievos, auga miškeliai. Iš pietų prieina Kalvių miškas.

Greta Kalvių ežero įsikūrę kaimai: Kalviai, Basonys II, Kriaučiškės, Šventininkai, Būtkiemis, Būtkiemis II. Kalvių kaime, pietrytinėje pakrantėje 2015 m. įrengtas paplūdimys su žaidimų aikštelėmis. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Žaslių ežeras

**Žaslių ežeras** – ežeras centrinėje Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, į pietus nuo Žaslių. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 2,5 km, plotis iki 1,3 km. Altitudė 104,5 m. Šiaurinė ežero dalis plati, pietinė – siaura. Gylis siekia 9,5 m. Kranto linija labai vingiuota. Krantai žemi, kai kur pelkėti, apžėlę vandens augmenija, daug kur apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į ežerą suteka keli upeliai (Dumsis, Žasla, Guronių upelis, Dunojus), išteka L-5 upelis (Laukystos intakas). Ežero baseinas užima 38,6 km² plotą.

Gyvenvietės prie Žaslių ežero: Žasliai, Guronys, Naujažeris, Rasava. Rytine pakrante eina kelias . Šiaurrytinėje pakrantėje stūkso Žaslių piliakalnis.

## Šaltiniai
Sedos ežeras

**Sedos ežeras** (arba ***Sedula***) yra Mažeikių raj., Sedos seniūnijoje, į rytus nuo Sedos. Ežero ilgis 2,2 km, didžiausias plotis – 0,19 km. Altitudė 108,2 m. Telkšo rininės kilmės, pailgame duburyje. Krantai žemi, rytuose, šiaurės rytuose ir pietvakariuose pelkėti. Rytinėje pakrantėje plyti dirbami laukai.

Pietvakariuose išteka Varduvos intakas Sedula.

Daugiausia sugaunama karšių, karosų.

Prie ežero įsikūrę Sedos miestas, Užežerės, Nausodės kaimai. Pietrytine pakrante eina kelias .

Spėjama, kad ežeras galėjęs duoti vardą Sedos miestui, o kitas pavadinimas *Sedula*, matyt, vėlyvesnis. Abu pavadinimus bandoma sieti su augalo vardu *seda, [[sedula]]*.

## Nuorodos
Kalviai (Kaišiadorys)

**Kalviai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Kruonio ir 13 km į šiaurę nuo Stakliškių. Seniūnaitijos centras. Stovi Kalvių šv. Antano Paduviečio bažnyčia (pastatyta 1800 m.), biblioteka, paštas (LT-56028), buvusi Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla.

Vakariniame kaimo pakraštyje telkšo Kalvių ežeras, per kaimą teka Lapainia.

## Istorija

Į pietvakarius nuo kaimo, Kalvių miške, yra du pilkapynai, viename – 20, kitame – 10 pilkapių, sampilai 6–8 m skersmens, iki l m aukščio, apjuosti grioviais, būdingi IX–XII a. Į šiaurę nuo Kalvių yra I tūkstantmečio Basonių piliakalnis, į pietryčius – vėlesnio laikotarpio Rokiškių piliakalnis.

Kalviai žinomi nuo XV a. XVIII–XIX a. čia buvo Kalvių dvaras.

1953–1993 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1950 m. įsteigta biblioteka, paštas, medicinos punktas.

|}

## Architektūra

Klasicistinė rotondinė Kalvių šv. Antano Paduviečio bažnyčia pastatyta 1800 m., 1806 m. įrengtas interjeras, statybas inicijavo J. ir T. Vavžeckiai. Tai pirmoji tokio tipo mūrinė bažnyčia Lietuvoje. Rotondos viršuje – kupolas su žibintu, pagrindiniame fasade – keturkampis prieangis, priešingoje pusėje – zakristija. Bažnyčios sienos dekoruotos smulkios rausvos skaldos mozaika, cokolis, angų apvadai, prieangio frontonas, klasicistinis karnizas su modiljonais dažyti baltai. Bažnyčios viduje – šešios masyvios dorėniškojo orderio kolonos – iki XIX a. antros pusės bažnyčią juosusios galerijos liekanos, remia vargonų chorą. Bažnyčios šventoriuje – atvira varpinė su stulpais paremtu keturšlaičiu stogeliu, pastatyta 1936 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kalviuose gimė:
* Laima Katelevskienė, pedagogė, Lietuvos politinė veikėja.
* Vilis Normanas (1985–2014), rašytojas.
* Antanas Praškevičius, KMI rektorius.

Kalviuose palaidotas:
* Sergejus Fanstilis, Rusijos ir Lietuvos karininkas, mecenatas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Istorija ir žemėlapiai
Medžialenkės ežeras

**Medžialenkės ežeras** – ežeras, telkšantis Mažeikių raj., Tirkšlių seniūnijoje (ribojasi su Viekšnių seniūnija). 5,1 ha yra Medžialenkės kaimo teritorijoje, kita – priklauso Žibikų k. Ežero ilgis – 0,55 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 79 m. Rytuose išteka 0,25 km ilgio upelis į Ežerupio upelį (Pievio intakas). Krantai žemi, daugiausia užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Iš rytų prieina Tirkšlynės miškas. Ežeras seniau buvo vadinamas **Bobežeriu**. 

Šalia įsikūręs Medžialenkės kaimas. Yra atlikti ežero valymo darbai – kastas sapropelis.

## Šaltiniai
Meižių ežeras

**Meižių ežeras** – ežeras, telkšantis Mažeikių raj., Viekšnių seniūnijoje, 6 km į šiaurę nuo Viekšnių. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 1,1 km, didžiausias plotis 0,35 km. Altitudė 77,2 m. Gylis siekia 4,5 m. Krantai žemi, vakaruose ir pietuose užpelkėję. Ežerą supa Ašvos miškas. Pietuose išteka bevardis 0,2 km ilgio upelis į pietine pakrante tekančią Ašvą. Į rytus plyti dirbami laukai.

1967 m. aplink Meižių ežerą įkurtas ornitologinis draustinis. Šalia įsikūręs Meižių kaimas.


Vaizdas:Meiziu ezeras1 2006-08-11.jpg|Meižių ežeras
Vaizdas:Meiziu ezeras3 2006-08-11 429 resize.jpg
Vaizdas:Meiziu ezeras2 2006-08-11 443 resize.jpg


## Šaltiniai
Žibikai

**Žibikai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, apie 5 km į pietryčius nuo Krakių. Yra medicinos punktas, tvenkinys, daug atminimo paminklų (kryžių), gamtos paminklas – Žibikų ąžuolas. Žibikų miške stūkso geologijos paminklas, mitologinis Juodasis akmuo.

## Gyventojai

## Galerija
	
Vaizdas:Zibikai, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibikai, kelias per gyvenviete, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibiku tvenkinys Pievio, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibikai, senovinis ukinis pastatas, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibiku prad. m-klos pastatas, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibikai, medicinos punktas, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibikai, senovinis dviaukstis medinis namas, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibiku azuolas. rodykle, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibiku azuolas 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibiku azuolo lenta, 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibiku kapinaites, 2006-07-12.JPG
Vaizdas:Kryzius 1904 m. Zibiku k. laukuoseDSCN8699 resize.jpg
Vaizdas:Kryzius 1906 m. Zibiku k., 2006-08-20.jpg
Vaizdas:Zibikai.2006-07-12.JPG


## Šaltiniai

## Nuorodos
Thabo Mbeki

**Thabas Mbekis** (*Thabo Mvuyelva Mbeki*, g. 1942 m. birželio 18 d. Idutyvoje, Transkėjus) – Pietų Afrikos Respublikos politinis lyderis ir prezidentas (1999–2008 m.).

## Biografija
Gimė Afrikos nacionalinio kongreso (**ANC**) ir *Pietų Afrikos komunistų partijos* lyderio Govano Mbekio šeimoje. Baigė Batervorto pradžios mokyklą. Nuo 1956 m. ANC narys, studentų organizacijos aktyvistas, 1959 m. už dalyvavimą studentų streike pašalintas iš Lovdeilo instituto, baigiamuosius egzaminus išlaikė Umtatos aukštojoje mokykloje. Toliau studijavo Johanesburge, Londono universitete, 1966 m. Sasekso universiteto magistras.

1961 m. išrinktas Afrikos studentų asociacijos sekretoriumi. 1966 – 1971 m. Afrikos nacionalinio kongreso atstovybės tarnautojas Londone, 1971 m. ANC veiklos organizatorius Lusakoje, 1973 m. Botsvanoje, Svazilande. 1975 m. ANC atstovas Nigerijoje, 1978 m. Lusakoje.

1978 m. paskirtas ANC pirmininko politiniu sekretoriumi. 1984 – 1989 m. ANC informacijos departamento, 1989 – 1994 m. tarptautinių santykių departamento vadovas. Nuo 1985 m. ANC vykdomojo komiteto narys, 1994 – 1999 m. PAR vyriausybės pirmininko Nelsono Mandelos pavaduotojas, nuo 1997 m. ANC pirmininkas.

1999 m. išrinktas Pietų Afrikos Respublikos prezidentu. Vienas iš Afrikos Sąjungos organizatorių, 2002 – 2003 m. šios organizacijos pirmininkas, jos programos „Naujoji partnerystė Afrikos plėtrai“ vadovas. Turėjo didelę įtaką normalizuojant Ruandos, Burundžio, Kongo, Zimbabvės vidaus ir tarptautinius santykius.
Žaltytis

**Žaltytis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, apie 10 km į pietryčius nuo Liudvinavo, 3 km į šiaurę nuo Šeštokų. Ištįsęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 4,22 km, plotis iki 0,84 km. Altitudė 112,5 m. Pietinėje ežero dalyje yra pelkėta 1 ha sala. Didžiausias gylis siekia 4 m. Krantai žemi, supelkėję, pietryčiuose pereina į Žaltyčio pelkę. Dugnas padengtas 2 m storio sapropelio sluoksniu. Pakrantės gausiai apaugusios švendrais, meldais, veši nendrynai, ežere auga įvairios plūdės. Ežeras yra lyninio tipo.

Į ežerą supančią pelkę suteka 8 bevardžiai upeliai. Iš šiaurinio ežero galo išteka Šešupės intakas Želsvelė. Ji 1969 m. buvo patvenkta, dėl to ežero plotas padidėjo 79 ha. Ežero pratakumas 80 % per metus.

Nuo 1960 m. Žaltytis ir jo apylinkės paskelbtos ornitologiniu draustiniu. Čia peri tokie paukščiai kaip juodoji žuvėdra, baltasparnė žuvėdra, gulbė nebylė, juodagalvis kiras, rudė, kuoduotoji antis, rudagalvė antis, plaukiojančios antys, gaidukas, tilvikas, griciukas, perkūno oželis, tulikas, pievinė lingė, nendrinė lingė ir kt. Žvejyba galima tik nuo ledo.

Greta Žaltyčio įsikūrę kaimai: Naujiena, Būriškiai, Strazdai, Paželsviai, Ramanavas.

Vandenvardis kildinamas nuo roplio pavadinimo *žaltys*.

## Šaltiniai
Amalvas

**Amalvas** arba **Amalviškių ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, Igliaukos seniūnijoje, apie 5 km į vakarus nuo Gudelių ir Igliaukos, Amalvų pelkės rytinėje dalyje. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 2,34 km, plotis iki 1,2 km. Altitudė 85,7 m. Giliausia vieta 2,9 m. Krantai žemi, neryškūs, supelkėję, apaugę krūmynais ir medžiais. Ežeras yra limnoglacialinis, liekaninis seklus ir užaugantis. Dugnas lėkštas, padengtas >2 m storio sapropelio sluoksniu. Į Amalvą įteka Šlavanta, išteka Dovinės intakas Amalvė. Ežero pratakumas 1240 % per metus. Retai lankomas, nes sunkiai prieinamas. Pietrytinėje pakrantėje įsikūręs Amalviškių kaimas.

2006 m. ir 2016 m. atlikti žuvų išteklių įvertinimai parodė esant žuvų būklę kaip vidutine – gera. Vandens paukščių mėgstama buveinė, todėl yra draudžiama mėgėjų žvejyba šiltuoju metų laikotarpiu.

Vandenvardis *Ãmalvas* siejamas su žodžiu *amalvas* („amalas“ – toks augalas, rūdys, sausiai).

## Šaltiniai
Paežerių ežeras

**Paežerių ežeras** tai:

* Paežerių ežeras – ežeras Anykščių rajone;
* Paežerių ežeras – ežeras Kėdainių rajone;
* Paežerių ežeras – ežeras Marijampolės savivaldybėje;
* Paežerių ežeras – ežeras Šiaulių rajone;
* du ežerai Vilkaviškio rajone:
** Paežerių ežeras – ežeras Šeimenos seniūnijoje;
** Paežerių ežeras – ežeras Pilviškių seniūnijoje;
* du ežerai Vilniaus rajone:
** Paežerių ežeras – ežeras Lavoriškių seniūnijoje;
** Paežerių ežeras – ežeras Riešės seniūnijoje.
Paežerių ežeras (Šiaulių r.)

**Paežerių ežeras** (arba ***Nelinda***) – ežeras šiaurės Lietuvoje, Šiaulių rajone, apie 10 km į pietvakarius nuo Kuršėnų. Nutįsęs iš šiaurės į pietus per 4,5 km, plotis iki 0,58 km. Rytiniai ir vakariniai krantai statūs, o šiaurinis ir pietinis galai – žemi ir pelkėti. Pietinis galas apaugęs mišku (Pūšilių miškas), plyti Repšių pelkė. Ežeras patvenktas. Užtvankos pylimu eina kelias .

Į Paežerių ežerą suteka 9 upeliai, o šiaurėje išteka Žižmos intakas Upyna (Ventos baseinas).

Rytiniame ežero pakraštyje įsikūręs Paežerių kaimas su išlikusia Paežerių dvaro sodyba. Vakarinėje pakrantėje saugoma Paežerių liepų alėja. Paežerių kaime ežero krante yra Paežerių piliakalnis, dar žinomas kaip Paežerių Šatrija arba Mažoji Šatrija. Be to, prie ežero yra Dirvonėnų, Būdvydžių, Repšių, Juozapavos, Pūšilių kaimai. Šiaurvakarinėje pakrantėje yra įrengtas paplūdimys. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Paežerių ežeras (Vilkaviškio r., Šeimenos sen.)

**Paežerių ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Šeimenos seniūnijoje Vilkaviškio rajone, tuoj į vakarus nuo Vilkaviškio. Ilgis iš rytų į vakarus 3,4 km, plotis iki 1,4 km. Altitudė 53 m. Šio ežero vidutinis gylis 5,1 metrai, didžiausias gylis – 15 metrų. Kranto linija stambiai vingiuota, jos ilgis daugiau 12 km. Yra nemažai povandeninių kalnelių. Krantai daugiausia neaukšti, aplinkui plyti dirbami laukai, pastatyti gyvenamieji namai (rytiniame krante). Ežeras pamažu pelkėja. Dugną dengia molingas dumblas. Šiaurytinėje ir pietrytinėje pakrantėse įrengti paplūdimiai.

Ežeru iš pietų į šiaurės rytus prateka Šeimenos intakas Kastinė (Šešupės baseinas).

Gyvenančios žuvys: aukšlės, kuojos, ešeriai, lydekos, starkiai, šamai, karšiai, plakiai, raudės, yra nemažai laukinių karpių (dydis siekia iki 20-25 kg).

Pietvakariniame ežero krante yra Paežeriai, buvusio Paežerių dvaro sodyba ir parkas, įsikūrusi kolektyvinių sodų bendrija, Lobiškiai, eina plentas , vakariniame krante – Maldėnai, šiauriniame krante įsikūrę Patunkiškiai, kaimo turizmo sodyba, Kisiniškiai.

## Šaltiniai
Politeizmas

**Politeizmas** ( – gausus +  – Dievas) – religijos atmaina, kurioje tikima į daug dievų, atliekančių skirtingas funkcijas. Politeizmas savo teologija yra priešingybė monoteizmui. Vienas svarbiausių mėginimų įveikti pernelyg siaurą monoteizmo ir politeizmo skirtį buvo Makso Miulerio henoteizmo sąvokos pritaikymas religijotyroje, kuris ją pritaikęs senovės arijų religijai.

Pati gausiausia šių laikų politeistinė religija yra hinduizmas. Animizmas, kaip politeistinė religija populiari Afrikoje, Pietų Amerikoje ir kitur. Senovės baltų religija buvo politeistinė. Bene žinomiausios politeistinės religijos buvo išpažįstamos senovės Graikijoje, senovės Egipte, senovės Romoje. Politeistinės buvo ir šumerų, babiloniečių, asirų, akadų bei kitos senosios religijos, išskyrus žydų, tačiau ir ankstyvasis judaizmas buvo henoteistinis. Laikui bėgant monoteistinės religijos – judaizmas, krikščionybė, islamas išstūmė politeizmą.

## Išnašos
Paežerių ežeras (Vilkaviškio r., Pilviškių sen.)

**Paežerių ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Pilviškių seniūnijoje Vilkaviškio rajone, apie 7 km į pietus nuo Pilviškių, prie mažo Paežerių kaimo. Ežeras apskrito pavidalo, ilgis iš šiaurės į pietus 0,7 km, plotis 0,54 km. Altitudė 56,3 m. Gylis siekia 3,6 m. Krantai žemi, pelkėti. Šiaurinėje pakrantėje auga sodai, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Pietinėje pakrantėje yra Vinco Kudirkos memorialinis muziejus.

Paežerių ežeru iš pietryčių į šiaurę prateka Šešupės intakas Gulbinas, suteka dar trys upeliai.

## Šaltiniai
Palšasis grifas

**Palšasis grifas** (*Gyps fulvus*) – vanaginių (*Accipitridae*) šeimos paukštis. Priskiriamas plėšriųjų paukščių kategorijai.

## Kūno išmatavimas, svoris, kitas apibūdinimas
Tai didžiulis paukštis, o Lietuvoje didžiausias svoriu ir dydžiu plėšriųjų paukščių atstovas. Tarp palšojo grifo abiejų lyčių nepastebėta didesnių skirtumų jų kūno plunksnų spalvose, dydyje ir svoryje. Jo viršugalvis apaugęs silpnomis plunksnomis ir yra baltas. Snapas geltonas, o kaklas palyginus ilgokas ir baltas. Palšojo grifo kūno ilgis siekia 93–110 cm, išskėsti sparnai 230–269 cm, sveria apie nuo 6,2 kg iki 11,3 kg. Italijoje ir Austrijoje negyvų trijų palšojo grifo patinų svoris buvo nuo 6,2 kg iki 8,5 kg, o penkių patelių svoris – nuo 6,5 kg iki 8,3 kg, tai yra vidutiniškai 7,48 kg. Europoje gyvenančių patinų sparnų ilgis 684–735 mm, tai yra vidutiniškai 708,7 mm, patelių iš tos pačios vietovės sparnų ilgis buvo 690–750 mm, arba vidutiniškai 707,7 mm.

## Paplitimas ir gyvenama aplinka
Paplitę subtropikų klimato juostoje, rečiau pietinėje vidutinių platumų klimato juostos dalyje – vakaruose nuo Iberijos pusiasalio, pietvakarių Balkanų pusiasalyje, o rytuose gyvena iki Tibeto (Kinija). Pietuose jo gyvenamas arealas iki Eritrėjos, šiaurės Etiopijos, šiaurinis gyvenamas arealas Alpės, Krymas. Tai kalnuotų vietovių paukštis, tik ieškodamas maisto gali nuklysti toli nuo savo arealo, pavyzdžiui, yra stebėtas net pietų Suomijoje ir Lietuvoje.

### Paplitimas Lietuvoje
Palšieji grifai retkarčiais užklysta į Lietuvą, tačiau čia jiems nėra tinkamų vietų veistis, o klimatas atšiaurus ir drėgnas bei Lietuva pakankamai tolokai nuo jo savaiminio arealo paplitimo šiaurinių pakraščių.

### Gyvenamoji aplinka
Mėgsta gyventi kur yra pievos, ganyklos, laukymės apaugusios įvairiais krūmokšniais, o labiausiai tai Mediteraninio tipo kalvoti laukai su augančiais krūmokšniais.

## Poravimasis ir amžius
Deda 1 kiaušinį. Abu tėvai dalinasi perėjimu, kuris trunka apie 52 dienas. Jauniklis pradeda skraidyti po 110–115 dienų. Ilgiausiai žinomas išgyvenęs iki 41,4 metų.

## Mityba
Minta dvėseliena, skerdiena.

## Nuorodos

* The International Centre for Birds of Prey (icbp.org), *[[anglų kalba]]*
* Paukščių pasaulis (orni.lt)
Dviragis

**Dviragis**, **Ilgys** arba **Salų ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Šventosios baseine, 6 km į vakarus nuo Kamajų. Ežero šiaurės vakariniame pakraštyje yra didelė sala (plotas 65,9 ha, kranto linijos ilgis 3,48 km), kurioje įsikūręs Salų miestelis.

Plotas 317 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 6,2 km, didžiausias plotis 1,8 km, vidutinis plotis 500 m. Paviršiaus altitudė 91,5 m. Didžiausias gylis 5,9 m, vidutinis gylis 3,1 m. Baseino plotas 52,9 km². Ežeras patvenktas.

Ežeras rininis. Pietvakariuose yra ilga siaura įlanka. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 21,2 km. Šiaurės vakarų krantas žemas, pelkėtas. Šlaitai aukšti, 10–15 m, statūs. Ežero šiaurės vakaruose yra 4 salos, iš viso 66,3 ha. Didžiausioje saloje įsikūręs Salų miestelis. Su krantu rytuose jį jungia tiltas, vakaruose – pylimas. Įteka Krylių, Ardamėlių ir dar keletas upelių, išteka Jaros intakas Ilgė. Pratakumas 138 %. Dubens dugną dengia dumblas. Atabradas siauras, smėlingas, pietryčiuose – dumblingas. Vandens skaidrumas vasarą 0,4-0,8 m.

Dviragyje sugaunama 14 žuvų rūšių: kuojos, karšiai, lydekos, lynai, karosai, raudės, vėgėlės, kirtikliai, pūgžliai, gružliai, starkiai, plakiai, aukšlės, ešeriai.

Aplink ežerą įsikūrę Vaitkūnų, Krylių, Rimšionių, Urlių, Davainiškio, Verksnionių kaimai, o ežero saloje (su pakrante jungiasi rytuose tiltu, o vakaruose pylimu) Salų miestelis. Veikia 4 kaimo turizmo sodybos, pietinėje pakrantėje yra stovyklavietė. Salos pietinėje pakrantėje yra buvusio Salų dvaro sodyba ir parkas, yra įrengta poilsio zona.

Per salą eina kelias .

## Šaltiniai