open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Universitetas (reikšmės)

**Universitetas** gali reikšti:

* Universitetas – aukštoji mokykla, kurioje siekiama laisvai dėstyti ir vystyti visas mokslo šakas, nepriklausomai nuo praktinio pritaikymo, turinti plačią autonomiją (savivaldą) su vyriausybės kontrole, bei suteikianti studijuojantiems platų užsiėmimų pasirinkimą.
* Universitetas (Klaipėda) – Klaipėdos miesto rajonas.
* Universitetas Šiauliai – futbolo klubas.
* Universitetas Klaipėda – futbolo klubas.
* Universitetas Vilnius – futbolo klubas.
Laukstenių tvenkinys

**Laukstenių tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Ignalinos rajone, 2,5 km į pietvakarius nuo Kazitiškio. Sudarytas užtvenkus Serbentinio upelį (Švoginos intakas, Dringio ežero baseinas) 3,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus - 0,42 km, plotis - iki 0,07 km. Altitudė 163,5 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Tvenkinį supa Ažvinčių giria, išskyrus pietinę pakrantę, kurioje įsikūręs Laukstenių kaimas. Šiaurinė tvenkinio dalis patenka į Aukštaitijos nacionalinio parko teritoriją.

## Šaltiniai
Molinukas

**Molinukas** – lietuvių liaudies muzikos instrumentas. Tai indukinio tipo fleita – molinė švilpynė (primena okariną). Molinukai – ne tik muzikos instrumentai, bet ir žaislai. Jie spalvingai puošiami, būna įvairių gyvūnų (pvz., paukštelių), rečiau vamzdelio, moters, raitelio pavidalo. Dydis įvairuoja – nuo 3 iki 20 cm ilgio, 1,5–15 cm aukščio. Paprastai turi 2 skylutes, nors gali būti ir su 1, 3, 4 ar visai be skylučių.

Molinuku išgaunami 1-5 vidurinio bei aukšto registro garsai – švelnūs, ryškūs. Su vandens pripildytu molinuku („lakštingala“) išgaunami čiulbesio, trelių, glisando garsai.

Tradiciškai molinukai iš šlyno, molio gaminami rankomis, puošiami reljefiniais, tapytais raštais, padengiami angobu, aliejiniais dažais, glazūra, kartais vaškuojami, aprūkomi. Seniausi rasti molinukai yra iš XVII a. (Kauno pilies barbakane).

Nuo XX a. vid. molinukais groja liaudies muzikos kapelos, folkloro ansambliai, liaudies muzikos instrumentiniai orkestrai.

## Šaltiniai
Minklė

**Minklė** – smulkiosios tautosakos tekstas: mįslė, sudaryta iš klausimo ir atsakymo. Sąmojingas klausimas, dažnai klaidinąs klausiamąjį, verčia galvoti apie sudėtingesnius dalykus, o atsakymas yra paprastas ir netikėtas. Minklės nėra tokios poetiškos, vaizdingos kaip įprastos mįslės.

Pavyzdžiai:
* *Po kokiu medžiu kiškis slepiasi lyjant? (Po šlapiu)*
* *Kas bėga be kojų? (Vanduo)*
* *Kokių akmenų upėje daugiausia? (Šlapių)*
* *Ko saulė niekad neapšviečia? (Šešėlis)*

## Šaltiniai
Strigailiškio tvenkinys

**Strigailiškio tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Ignalinos rajone, 2,5 km į vakarus nuo Ignalinos. Sudarytas užtvenkus Palaukinio upę (Dringio ežero intakas) 3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus - 0,58 km, plotis - iki 0,17 km. Altitudė 147 m. Pietinis ir šiaurvakarinis krantai aukštoki. Šiaurės ir rytų pakrantėse stūkso Baltamiškės miškas, pietinėje pakrantėje plyti pievos. Priešsroviui iškart telkšo virtinė žuvininkystės ūkio tvenkinių, pasroviui iškart - Gaveikėnų malūno tvenkinys. Tvenkinio užtvanka eina kelias .

## Šaltiniai
Ignotas Požėla

**Ignotas Požela** (1879 m. vasario 14 d. – ?1916 m.) – lietuvių valstietis, politikas, III šaukimo Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas, Kauno gubernijos atstovas, išrinktas Panevėžio apskrityje.

## Biografija

I. Požela ūkininkavo, buvo Romos katalikų tikėjimo. Gyveno Steigvilių kaime prie Žeimelio, Panevėžio apskrityje. Išsilavinimą įgijo liaudies mokykloje. Ją baigęs išvyko į JAV. Ten gyveno daugiau kaip metus, buvo apsistojęs Ilinojaus valstijoje, dirbo cukraus fabrike. Grįžo į tėviškę. Turėjo 54 dešimtines nuosavos žemės. Joje pažangiai ūkininkavo, žemdirbystėje taikė dešimtlaukės sėjomainos sistemą.  Rinkimų į Dūmą metu buvo nepartinis. Priklausė knygnešių draugijai.

## Politinė karjera

1907 m. spalio 19 d. I. Požela buvo išrinktas Kauno gubernijoje į Rusijos imperijos III šaukimo Valstybės Dūmą. Buvo Darbo grupės narys. Priklausė Dūmos komisijai dėl kovos su gaisrais ir komisijai, kuri sprendė persikraustymo reikalus. Pasirašė po įstatymų projektais: „Dėl bežemių ir mažažemių valstiečių aprūpinimo žeme“, „Dėl savivaldos įvedimo Sibire“, „Dėl apygardos teismo steigimo Rostove prie Dono“, „Dėl miestų rinkimų įstatymo pakeitimo“, „Dėl mirties bausmės panaikinimo“.

Tolesnis I. Poželos likimas po 1910 m., mirties data nežinomi.

## Literatūra

* Į visuomenę: [dėl žinių apie rusų apgyvendinimą Lietuvos dvaruose] / Dūmos atstovai: A. Bulota, Pr. Keinys, Ign. Požela // Lietuvos ūkininkas. – 1910, saus. 6 (19) (Nr. 1), p. 2.
* Российский государственный исторический архив. Фонд 1278. Опись 9. Дело 616.

## Šaltiniai
Aklušės tvenkinys

**Aklušės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 6 km į pietvakarius nuo Alantos miestelio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (K-1 upelio intakas, Karališkių ežero baseinas) 1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,34 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 157,5 m. Šiaurinis krantas aukštokas. Šiaurinėje pakrantėje stūkso miškelis, kitose pakrantėse auga negausūs medžiai, plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Upeliškio kaimas, piečiau – Aklušės kaimas.

## Šaltiniai
Antanas Kupstas

**Antanas Kupstas** (1881 m. – ?1963 m.) – lietuvių valstietis, politikas, II šaukimo Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas, Kauno gubernijos atstovas, išrinktas Panevėžio apskrityje.

## Biografija

Antanas Kupstas ūkininkavo, buvo Romos katalikų tikėjimo. Gyveno Plukių kaime, Piniavos valsčiuje. Dirbo 28 dešimtines nuosavos žemės. Buvo baigę 3 klases Panevėžio realinėje mokykloje. Priklausė Lietuvos socialdemokratų partijai (LSDP). 

## Politinė karjera

1907 m. vasario 6 d. buvo išrinktas Kauno gubernijoje į Rusijos imperijos II šaukimo Valstybės Dūmą. 1907 m. vasario 12 d., prieš išvykdamas iš Panevėžio į Sankt Peterburgą, pasakė antivyriausybinę kalbą, už ką netrukus, kovo mėn., buvo patrauktas į teisminę atsakomybę.

Dūmoje priklausė socialdemokratų frakcijai, prisijungė prie autonomininkų lietuvių grupės. Pasirašė penkių Dūmos narių pareiškimą dėl socialdemokratų frakcijos teorinių ir taktinių veiksmų po to, kai 55 jos nariai buvo patraukti į baudžiamąją atsakomybę.

Apie A. Kupsto tolesnį likimą, mirties datą patikimų žinių neturima.

## Literatūra

* Российский государственный исторический архив. Фонд 1278. Опись 1 (2-й созыв). Дело 228; Дело 536. Лист 5.

## Šaltiniai
Lugamėnai

**Lugamėnai**  () – gatvinis kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Vijos rajono Leliukų apylinkėje. Išsidėstęs į pietus nuo Lazūnų kaimo, ant Veremos upės dešiniojo kranto.

## Istorija
Valda žinoma nuo viduramžių, priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Dūdų seniūnijai. Žinomi jos valdytojai: 1608 m. – Lietuvos didysis etmonas Jonas Karolis Chodkevičius, 1653 m. – Teodoras Denhofas, vėliau Marijonas Valavičius, 1665 m. – Kazimieras Horbačevskis. Po to valdė Zamoiskiai, Pacai ir Buinickiai, Zienkevičiai. Panaikinus Dūdų seniūniją, perėjo iždo priklausomybėn. Carinei Rusijai užėmus LDK žemes, jos valdovė Jekaterina II 1796 m. padovanojo Lugamėnus tūlam Rachmanui, kuris po dvejų metų pardavė valdą Korsakams.

Pastarieji 1800 m. perleido Lugamėnų dvarą Samueliui Lanevskiui–Volkui (1768–1851). Naujasis savininkas pasižymėjo itin žiauriu elgesiu su pavaldiniais, jis buvo aprašytas ir poeto Adomo Mickevičiaus poemoje „Ponas Tadas“ VII dalyje. Tuo pačiu metu S.Lanevskis–Volkas sugebėjo gerai ūkininkauti ir nusipirkti Garanainių ir Lazūnų dvarus. Savo turtą jis užrašė trims vaikaitėms. Viena jų, Veronika ištekėjo už Oskaro Korvin-Milevskio ir Lugamėnai vėliau atiteko jųjų sūnui Ipolitui Korvin–Milevskiui. Lugamėnų dvaro ponų namas buvo medinis, vienaaukštis. Korvin–Milevskiai jame gyveno iki 1880 m., vėliau persikraustė į Lazūnus, o Lugamėnai liko palivarku.

XIX a. antrojoje pusėje prie buvusio dvaro atidaryta rusiška pradinė mokykla. 1904 m. krašte apsilankęs Vilniaus gubernatorius Konstantinas Palenas išklausė vietinių gyventojų pageidavimą mokyti joje lietuvių kalba ir pripažino tai teisėtu. Šį faktą lazūniečiai 1906 m. priminė laišku į „Vilniaus žinias“, bet laikraštyje išspausdintas straipsnis valdžios liko praignoruotas.

Caro laikais ir tarpukaryje Lugamėnai buvo to paties pavadinimo valsčiaus centru. Į valsčiaus sudėtį įėjo nemažai lietuviškų kaimų: Bežemniai, Babrėnai, Gudenioniai, Lazūnai, Joskūnai ir kt. Pokaryje Lugamėnų valsčius buvo panaikintas, jo kaimai įjungti į Jurotiškių rajoną. Nuo 1960 m. – Vijos rajono sudėtyje. Iš buvusio dvaro Lugamėnuose išliko tik vienas ūkinis pastatas.

## Žymūs žmonės
* Kaime 1976 m. gimė Eugenas Bartnickis () – katalikų kunigas ir baltarusių poetas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Buvusios dvarvietės nuotraukos
Joselis Roginskis

**Joselis Roginskis**, arba *Juozas Roginskis* (1894 m.  – ?) – valstybės tarnautojas, tarpukario Lietuvos politikas, II Seimo narys.

## Biografija

Nuo 1921 m. J. Roginskis buvo ilgametis Kauno miesto tarybos narys.

Į II Seimą kandidatavo  VI (Utenos) rinkimų apygardoje pagal Žydų pirklių ir prekybininkų sąjungos sąrašą, tačiau nesėkmingai. Į Seimą pateko tik Aizikui Brundiui atsisakius Seimo nario mandato. Nuo 1923 m. birželio 30 d. iki 1926 m. birželio 2 d. buvo II Seimo narys. Priklausė Žydų frakcijai. Dirbo Seimo Ekonominėje komisijoje.

J. Roginskio mirties data ir palaidojimo vieta nežinoma.

## Literatūra

* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922—1923), II (1923—1926), III (1926—1927), IV (1936—1940) narių biografinis žodynas, Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija, Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius 2007

## Nuorodos

* Joselis Roginskis (''lrs.lt'')
Sakūnai

**Sakūnai** (, ) – Baltarusijos kaimas, priklausantis Vitebsko srities Pastovių rajonui. Administraciškai įeina į Kamojo apylinkę. Išsidėstęs pasienyje su Lietuvos Respublika, už dviejų kilometrų nuo Adutiškio.  
  
## Istorija
XX a. viduryje priklausė Lenkijos Respublikos Vilniaus vaivadijai. Nuo 1939 m. pateko į Baltarusijos TSR: 1940 m. sausio–lapkričio mėnesiais buvo priskirtas Adutiškio rajonui, vėliau – Pastovių rajonui. Adutiškio parapijoje kunigavusio Julijono Steponavičiaus 1948 m. duomenimis, apie 77 % sakūniškių tuo metu tvirtindavo esą lietuviai.

Buvęs gatvinis kaimas išsidėstęs 29 km nuo rajono centro Pastovys ir 15 km nuo apylinkės centro Kamojys. Obeliskas žuvusiems Antrajame pasauliniame kare. 1965 m. buvo 27 sodybos su 63 gyventojais, kolūkio „Družba“ padalinys. 2001 m. stovėjo 39 sodybos su  84 kaimiečiais. Veikia parduotuvė, felčerio punktas ir Žemės ūkio bendrovės „Kamaiskij-Agro“ remonto dirbtuvės.

## Išnašos

## Šaltiniai
* Сакуны
Ambraziškių I tvenkinys

**Ambraziškių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 14 km į pietvakarius nuo Molėtų, 2 km į pietvakarius nuo Ambraziškių. Sudarytas užtvenkus Verbylos upę (Širvintos intakas) 13,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis šiaurės rytų-pietvakarių-šiaurės vakarų kryptimi – 0,58 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 168,5 m. Krantai vietomis aukštoki. Priešsroviui ant bevardžio upelio iškart telkšo Ambraziškių II tvenkinys. Pakrantėse daugiausia plyti pievos, vietomis užpelkėję, vakarinėje pakrantėje auga miškelis. Į vakarus įsikūręs Šiaudžių kaimas.

## Šaltiniai
Kadyšas

**Kadyšas** () – kaimas vakarų Baltarusijoje, Gardino srities Gardino rajone. Priklauso Sapackinės apylinkei. Išsidėstęs prie Juodosios Ančios upės.

## Istorija
Kaimo pavadinimas yra tiurkiškos kilmės – viduramžiais LDK valdovas Vytautas Didysis čia buvo įkurdinęs totorius. Iš Seinų per Berznyką, Kapčiamiestį ir Kadyšą ėjo senovinis kelias į Gardiną. Kazanės istoriko J.J.Grišino nuomone, Kadyšas, kartu su šalia esančiu *Čartoku* (), yra vienos seniausių totorių gyvenamų vietovių Gardino krašte.

XIX a. pab. – XX a. pr. kaimą sudarė kletas gyvenviečių: *Valstybinis Kadyšas*, *Kadyšas Holovenčicė* ir *Počobuto (arba Gineto) Kadyšas*. Per 1863 metų sukilimą apylinkėse veikė Juozapo Konstantino Ramotovskio būrys, aktyviai kovojęs su Rusijos caro kariuomene. 1863 m. gegužės 21 d. tarp jų įvyko mūšis, kurio metu žuvo keturiolika sukilėlių ir 120 caro kareivių. Pastatytas atminimo dvigubas kryžius su keturių palaidotų sukilėlių pavardėmis.

Tarpukaryje kaimas priklausė Balstogės vaivadijos Augustavo apskrities Volovičovcų valsčiui.

## Išnašos

## Šaltiniai
* ''Miejscowości Suwalszczyzny i ziem przyległych w końcu XIX wieku.'' 
* Mogiła powstańców
* Гродненские татары-казаки 
* Кадыш
* Adam Czesław Dobroński. *Historia województwa podlaskiego.* – Białystok: 2010 s. 148–150 ISBN 978-83-7344-058-6
Ambraziškių II tvenkinys

**Ambraziškių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 14,5 km į pietvakarius nuo Molėtų, 2,5 km į pietvakarius nuo Ambraziškių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Verbylos intakas, Širvintos upės baseinas) prie pat jo įtekėjimo į Ambraziškių I tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus - 0,51 km, plotis - iki 0,24 km. Altitudė 169,5 m. Pietinis krantas aukštas. Pakrantės daugiausia apaugę miškeliais, vietomis plyti pievos. Priešsroviui telkšo Ambraziškių III tvenkinys. Į vakarus įsikūręs Šiaudžių kaimas.

## Šaltiniai
Bežemniai

**Bežemniai** () – gatvinis kaimas Baltarusijos vakaruose: Gardino srities Vijos rajono Lazūnų apylinkėje.

## Istorija
XIX a. priklausė Lazūnų dvarui. 1861 m. jame gyveno 98 žmonės, 1897 m. – 352 žm., 1940 m. – 433 žm. Tarpukaryje priklausė Valažino apskrities Lūgamėnų valsčiui. Pokaryje įjungtas į Jurotiškių rajono Babrėnų apylinkę. Įsteigta pradinė mokykla, 1950 m. įkurtas kolūkis. 1999 m. Bežemniuose gyveno 128 kaimiečiai.

## Žymūs žmonės
* Kaimė gimė Kazys Žaldokas. Dar besimokydamas Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijojoje gimtosiose apylinkėse užrašinėjo lietuvišką tautosaką, surinktą medžiagą perdavė Lietuvių mokslo draugijai. Antrojo pasaulinio karo metais jaun. leitenantas K.Žaldokas tarnavo būrio vadu Raudonosios armijos 16–ojoje Lietuviškojoje divizijoje, 1943 m. žuvo prie Oriolo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimas tarpukario žemėlapyje
Ukrainos krepšinio lyga

**Ukrainos krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **Ukrainos krepšinio superlyga** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Ukrainos krepšinio klubai. Ukrainos krepšinio lyga įkurta 1992 metais.

## Komandos
Nuo 2017–18 m. sezono žaidžia 8 komandos:

## Finalai

## Klubų pasirdodymas
Švedijos krepšinio lyga

**Švedijos krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **Ligan** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Švedijos krepšinio klubai. Švedijos krepšinio lyga įkurta 1992 metais.

## Komandos
2016–17 m. sezono komandos:

## Finalai

## Pasirodymas pagal klubą
Ambraziškių III tvenkinys

**Ambraziškių III tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 14,5 km į pietvakarius nuo Molėtų, 2,5 km į pietus nuo Ambraziškių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Verbylos intakas) 0,25 km nuo jo įtekėjimo į Ambraziškių I tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus - 0,69 km, plotis - iki 0,16 km. Altitudė 170,4 m. Krantai apaugę medžiais ir krūmynais, vietomis aukšti. Pietrytinėje pakrantėje stūkso Vilkiškių miškas. Priešsroviui už 0,3 km telkšo Ambraziškių IV tvenkinys, pasroviui už 0,05 km - Ambraziškių II tvenkinys.

## Šaltiniai
Jūravas

**Jūravas**  (, ) – Baltarusijos kaimas, Vitebsko srities Pastovių rajone, į šiaurės vakarus nuo Pastovių. Išsidėstęs pasienyje su Lietuvos Respublika, už keliolikos kilometrų į pietryčius nuo Adutiškio. Jūravo apylinkės centras.

Veikia vaikų darželis ir pradinė mokykla, pašto skyrius. Įkurta Romos katalikų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės ir Šv. apaštalo Jono parapija, atidaryta koplyčia. Paminklas žuvusiems Antrajame pasauliniame kare. Per kaimo teritoriją eina geležinkelis, gretimame Maldžiūnų kaime yra Jūravo geležinkelio stotelė – joje stoja traukiniai, vykstantys į Lentupį ir Kruleuščyną. Pasienio užkarda, aptarnaujanti Lietuvos–Baltarusijos tarpvalstybinės sienos kirtimo punktą Maldžiūnai–Adutiškis. Veikia Žemės ūkio bendrovė „Jarevo-Agro“.

## Istorija

XIX a. Jūravas priklausė Vilniaus gubernijos Švenčionių apskričiai ir buvo valsčiaus centru. 1896 m. Jūravo valsčiuje iš 1166 surašytų gyventojų 645 buvo lietuviai, jo sudėtyje tokie stambūs kaimai kaip Norkaičiai () – 388 žm., Maldžiūnai – 184 žm., Svileliai ir kt. Pirmojo pasaulinio karo metais apylinkėje vyko intensyvūs mūšiai, apie ką liudija išlikusios vokiečių karių kapinės. Tarpukaryje Jūravas priklausė Lenkijai, o 1939 m. priskirtas Baltarusijos TSR Pastovių rajonui. Adutiškio parapijoje kunigavusio Julijono Steponavičiaus 1948 m. duomenimis apie 12 % jūraviškių tuo metu tvirtindavo esą lietuviai. 1990 m. kalbininkė E.Grinaveckienė dar surado kelis Jūravo gyventojus, kalbančius Adutiškio apylinkių šnekta.

## Žymūs žmonės
* Feliksas Ivanauskas (g. 1945 m.) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras

## Išnašos

## Šaltiniai
* Ярево
* Jarzewo // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego… T. III, Haag – Kępy. Warszawa, 1882

## Nuorodos
* [Jūravas [Pirmasis pasaulinis karas|Pirmojo pasaulinio karo] metu (nuotraukos)]
Horodyščė

**Horodýščė** () – miestas Ukrainoje, Čerkasų srityje, 47 km į pietvakarius nuo Čerkasų, prie Vilšankos upės; rajono centras. Geležinkelio stotis, praeina Kijevo–Kropivnyckio kelias. Vystoma daugiausia maisto pramonė. Yra 1844 m. pastatyta neogotikinė Šv. Mykolo cerkvė, krašto muziejus.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose Horodyščė minima nuo XVI a. Nuo XIX a. vid. tapo svarbiu cukraus pramonės centru.

## Šaltiniai
Ambraziškių IV tvenkinys

**Ambraziškių IV tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 14 km į pietvakarius nuo Molėtų, 2,5 km į pietus nuo Ambraziškių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Verbylos intakas, Širvintos upės baseinas) 0,8 km nuo jo įtekėjimo į Ambraziškių I tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus - 0,41 km, plotis - iki 0,2 km. Altitudė 174,4 m. Krantai vietomis aukštoki. Pasroviui už 0,3 km telkšo Ambraziškių III tvenkinys. Yra 0,07 ha sala. Pietinėje pakrantėje stūkso Vilkiškių miškas. Kitose pakrantėse plyti pievos, vietomis užpelkėjusios. Į rytus įsikūręs Kulundžių kaimas.

## Šaltiniai
Horodnia

**Horodnia** () – miestas šiaurės Ukrainoje, Černigovo srityje, ~40 km į šiaurės rytus nuo Černigovo; rajono centras. Už 4 km yra geležinkelio stotis prie Liepojos–Romnų geležinkelio. Vykdoma maisto pramonė, linų, medienos apdirbimas, yra durpių įmonė, mechaninės dirbtuvės. Veikia krašto istorijos muziejus, 2 bibliotekos, kultūros namai, ligoninė, sanatorija, aerodromas.

## Istorija

Horodnia rašytiniuose šaltiniuose minima nuo XVII a. Miestu tapo 1781 m. (vėliau vėl 1957 m.).

## Šaltiniai
Gorochovecas

**Gorochovecas** () – miestas Rusijoje, Vladimiro srities rytuose, 157 km į rytus nuo Vladimiro, Kliazmos dešiniajame krante; rajono centras. Praeina „Volgos“ plentas (M-7), už 12 km yra Gorochoveco geležinkelio stotis (Velikovo k.), upinė prieplauka. Maisto, medienos ir metalo apdirbimo pramonė. Veikia kolegija, istorijos ir architektūros muziejus, slidinėjimo bazė.

Gorochovecas – senovinis rusų miestas, išlaikęs tradicinę architektūrą. Yra XVII a. Šv. Mikalojaus, Šv. Viešpaties Sutikimo, Šv. Dievo Motinos Ženklo ikonos vienuolynai, Gerosios Naujienos soboras, XVII–XX a. pr. pasaulietinė architektūra (pirklių, dvarininkų namai, visuomeniniai pastatai).

## Istorija

VI a. dabartinio miesto vietoje būta finougrų, o nuo X–XI a. – slavų gyvenvietės. Greičiausiai, miestą 1168 m. įkūrė Andrejus Bogoliubskis kaip karinę tvirtovę žygiams į Volgos Bulgariją. Gorochovecas šaltiniuose minimas nuo 1239 m., kai jį sugriovė mongolai-totoriai. XIV a. pab. – XV a. pr. priklausė Maskvos kunigaikštystei. 1539 m. miestą vėl nusiaubė totoriai, o 1619 m. – kazokai. XVII–XVIII a. pradėti statyti vienuolynai, suklestėjo amatai (ypač odų apdirbimas), spirito varymas. XIX a. pab. įsteigta laivų statykla.

1960 m. kelyje žuvo dviračių žygio „Klaipėda – Vladivostokas“ organizatorius Liudas Alseika.


IGP9874.jpg|Gerosios Naujienos soboras
Ансамбль Знаменско-Красногривского монастыря.jpg|Šv. Dievo Motinos Ženklo ikonos vienuolynas
Владимирская обл., Гороховец - дом Шорина (Московская, 45) 1.jpg|Šorino namas
Дом Жилой, кон. 19в Ленина 76.JPG|XIX a. pab. gyvenamasis namas
Гороховецкая женская гимназия, северо-восточная сторона, 2020-05-30.jpg|XX a. pradžios mergaičių gimnazijos pastatas


## Šaltiniai
Ilarionas Vasilčikovas

**Ilarionas Vasilčikovas** (; 1881 m. balandžio 15 d. Sankt Peterburge – 1969 m. birželio 3 d. Baden Badene) – rusų kunigaikštis, visuomenės ir politikos veikėjas, Kauno gubernijos atstovas IV šaukimo Rusijos imperijos Valstybės Dūmoje.

## Biografija

Vaikystėje, nuo keturių iki dešimties metų gyveno Piatigorske, kuriame buvo dislokuotas dragūnų pulkas, o jo vadu buvo tėvas S. Vasilčikovas. 1891 m. tėvui gavus naują paskyrimą, šeima persikraustė į Carskoje Selo, kur stovėjo leibgvardijos husarų pulkas. 1899 m. čia I. Vasilčikovas aukso medaliu baigė Nikolajaus gimnaziją. 1903 m. baigė Sankt Peterburgo universiteto juridinį fakultetą. Atlikus karinę tarnybą dragūnų pulke, buvo suteiktas karininko laipsnis. 1906 m. pradėjo dirbti Teisingumo ministerijoje. 1908 m. dalyvavo revizijoje Turkestano krašte.

Po to persikėlė į Vasilčikovų giminei priklausiusį Jurbarko dvarą. 1909 m. išrinktas Kauno gubernijos dvarininkijos lyderiu (*предводитель дворянства*). 1912 m. tapo Valstybės Dūmos deputatu nuo Kauno gubernijos rusų rinkėjų. Priklausė Centro frakcijai, dirbo biudžeto komisijoje, buvo žemės ūkio komisijos pirmininku.

Pirmojo pasaulinio karo metais, 1914–1915 m., buvo išvykęs į frontą. Atnaujinus Dūmai darbą, 1915 m. pabaigoje grįžo į Petrogradą. Per 1917 m. Vasario revoliuciją buvo išrinktas į Dūmos Ypatingąjį laikinąjį komitetą, sukurtą atstatyti visuomeninei tvarkai sostinėje. Paskirtas pastoviu nariu į Rusijos Raudonojo Kryžiaus vyriausiąją valdybą.

1917 m. rugsėjį paskirtas Dūmos atstovu prie Rusijos stačiatikių bažnyčios.

1919 m. pavasarį kunigaikštis su šeima paliko Petrogradą ir per Krymą, Stambulą, Maltą persikėlė į Europą. Gyveno Berlyne, po to Paryžiuje. Užsiėmė aktyvia visuomenine veikla: priklausė Rusų parlamento komitetui Berlyne, Rusų pabėgėlių pagalbos tarptautiniam komitetui Paryžiuje, dalyvavo Rusijos ūkio atstatymo suvažiavime Miunchene (1921 m.), užsienio rusų suvažiavime Paryžiuje (1926 m.). Dalyvavo Teologijos instituto atidaryme Paryžiuje (1925 m.), Rusijos prekybos, pramonės ir finansų sąjungos darbe (1926 m.).

1932 m. persikėlė į Lietuvą, kur Vasilčikovai buvo išsaugoję kai kurias žemės valdas. Kartu su žmona ir jaunesniuoju sūnumi Georgijumi apsistojo Kaune, kur dirbo ūkyje ir užsiėmė visuomenine veikla. Kunigaikštienė Lidija su sūnumi Georgijumi
išvyko iš Kauno, likus pusmečiui iki Lietuvos prijungimo prie SSRS. Pats kunigaikštis Ilarionas bėgo į Vokietiją tik 1940 m. birželį.

Iki 1945 m. kartu su dukromis Tatjana ir Marija gyveno nacių valdytame Berlyne, o 1945 m. persikėlė į Baden Badeną. Čia praleido likusį gyvenimą: dėstė rusų kalbą, rašė memuarus. 1969 m. buvo palaidotas Baden Badene.

## Nuorodos

* Ilarionas Vasilčikovas (rusų k.)
* Ilarionas Vasilčikovas (rusų k.)
Hirskė

**Hirskė** () – miestas rytų Ukrainoje, Luhansko srityje, ~70 km į vakarus nuo Luhansko. Netoliese – geležinkelio stotis (Šypylovė). Praeina plentas Pervomaiskas–Lysyčanskas. Kasamos akmens anglys.

## Istorija

Hirskė (arba Gorskojė, ) įkurta 1898 m. Miesto tapo 1939 m. Hirskė 2014–2015 m. buvo užimta Luhansko Liaudies Respublikos sukilėlių.

## Šaltiniai
Kęstutis Urba (reikšmės)

**Kęstutis Urba** gali reikšti:

* Kęstutis Urba – vaikų literatūros tyrinėtojas, vertėjas, vadovėlių vidurinėms mokykloms autorius.
* Kęstutis Urba (1955) – Lietuvos matematikas, Sąjūdžio veikėjas.
Veremka

**Veremka** arba **Verenka**, **Verena** ( arba  (oficialiai)) – Baltarusijos upė, Čepūnės dešinysis intakas (Beržūnos baseinas).

Priklauso Nemuno baseino upynui, ištakos – prie Vijos rajono Gurščinos kaimo (). Upė teka iš šiaurės pietryčių kryptimi ir ties to paties rajono Ležnėnų kaimu () įteka į Čepūnę. Ilgis 16,8 km; baseino plotas – 75 km². Vandenis neša lėtai, nuotakumas siekia vos 1 ‰.

Veremka yra žuvinga upė: čia veisiasi lydekos, karosai, lynai, kuojos ir kt. Krantai buvo pelkėti – vietiniai gyventojai tik per Pirmąjį pasaulinį karą, išdžiuvus lankoms, galėjo pasiekti upę. Kairiajame krante stovi buvęs lietuviškas Lazūnų kaimas. Jo gyventojai šienaudavo paupio pievas, turėjusias savo pavadinimus: *Papiškė*, *Paveremkis*, *Brasta*, *Dugnai*, *Santaka*.

XX a. antrojoje pusėje Veremkos upė per visą savo ilgį buvo kanalizuota.

## Šaltiniai
Gorodovikovskas

**Gorodovikovskas** (, ) – miestas Rusijoje, vakarų Kalmukijoje, 60 km į pietryčius nuo Salsko, 234 km į vakarus nuo Elistos; rajono centras. Keliai į Salską, Ipatovą, Jašaltą. Maisto pramonė. Yra Šv. Antano Paduviečio katalikų bažnyčia, Šv. Arkangelo Mykolo cerkvė, budistinis tantrinis lamos Dzongkapos vienuolynas. Yra krašto muziejus, biblioteka.

## Istorija

1871 m. prie Didžiosios Bašantos upės įsikūrė kalmukų gyvenvietė ***Bašanta*** (). Nuo 1909 m. – uluso centras. 1971 m. gavo miesto statusą ir pervadinta kazokų-kalmukų kilmės TSRS didvyrio Okos Gorodovikovo garbei.

## Šaltiniai
Laigabaliai

**Laigabaliaĩ** () – buvęs kaimas vakarų Baltarusijoje, Gardino srities Gardino rajono Kvasoukos apylinkėje. Nuo 1984 m. – Novikų kaimo pietvakarinė dalis. Išsidėstęs 12 km į pietus nuo Gardino, prie kelio iš šio miesto į Adelską.

## Istorija

Kaimas žinomas nuo viduramžių, Jano Jakubovskio sudarytame XV a. žemėlapyje pažymėtas *Hancevičių* vardu. Rašytiniuose šaltiniuose minima, kad 1744 m. Laigabalių katalikai priklausė Gardino Švč. Mergelės Marijos Angeliškosios pranciškonų bažnyčiai. Nuo 1892 m. kaime stovėjo akmeninis kryžius, veikė kapinės.

Nuo 1924 m. Laigabaliai buvo priskirti Balstogės vaivadijos Sokulkos apskrities Kužnicos valsčiui. 1936 m. įkurta Kapčiaukos Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo parapija, vėliau (dar prieš Antrąjį pasaulinį karą) už keturių km esančioje Kapčiaukoje pastatyta bažnyčia ir laigabaliečiai meldėsi joje. Tuo metu kaime gyveno 120 žmonių.

## Šaltiniai
Vincentas Jarulaitis

**Vincentas Jarulaitis** (1859 m. Raizgių k., Šiaulių vls. – 1939 m. lapkričio 25 d. Aukštelkės k. Šiaulių vls.) – kunigas, lietuvių visuomenės veikėjas, Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas.

## Biografija

Baigė Šiaulių gimnaziją, 1880 m. — Žemaičių kunigų seminariją Kaune. Buvo vikaru Jurbarke, Joniškyje, Šiauliuose. Nuo 1890 m. buvo kunigas Sidabrave, 1893 m. — Kuliuose, 1900 m. – Rietavo dekanato (Plungėje) vadovas. 1909 m. prie Babrungo kranto įrengė Plungės Lurdą. 

1905–1906 m. priklausė Lietuvos socialdemokratų partijai (LSDP). Pasisakė už visų tautų lygybę, išskirtinių įstatymų panaikinimą. Buvo persekiojamas policijos, baudžiamas. Buvo vienas iš šv. Kazimiero bendrovės steigėjų, išrinktas pirmuoju bendrovės pirmininku. 

1906 m. kovo 26 d. buvo išrinktas Kauno gubernijos atstovu į Rusijos imperijos I šaukimo Valstybės Dūmą. Priklausė lietuvių grupei, kėlė lietuviams aktualias problemas. Padėjo parašą po įstatymo projektu „Apie piliečių lygybę“, pasirašė pareiškimą sukurti komisiją neteisėtiems pareigūnų veiksmams tirti.

V. Jarulaičio pastangomis 1909 m. buvo įkurta „Artojo” bendrovė, netrukus pavirtusi slaptu banku. Šis kaupė kapitalą į varžytines patekusiems dvarams supirkinėti. Per keletą metų buvo nupirkti 7 dvarai su daugiau kaip 5 tūkst. hektarų žemės.

V. Jarulaitis buvo būsimosios rašytojos Sofijos Kymantaitės-Čiurlionienės dėdė, motinos brolis. Nuo 1910 m. dirbo Viekšnių Šv. Jono Krikštytojo parapijoje. Čia neretai atvykdavo Sofija, kiti giminaičiai, į Viekšnius persikėlė ir senieji Kymantai. Būdamas Viekšniuose, V. Jarulaitis tiesiogiai politinėje veikloje nebedalyvavo, tačiau palaikė glaudžius ryšius su daugeliu visuomenės veikėjų, būsimųjų nepriklausomos Lietuvos kūrėjų.

1916 m. vasario mėn. vokiečių okupantų buvo ištremtas į Vokietiją, kurioje prabuvo pusantrų metų. Nuo 1917 m. buvo klebonu Naujosios Žagarės bažnyčioje, 1920–1928 m. — klebonas Papilėje. Vėliau klebono pareigų atsisakė, pakeltas garbės kanauninku. Nuo 1934 m. kovo 17 d. buvo išrinktas į Šiaulių kraštotyros draugijos valdybą. 

Apsigyvenęs Aukštelkės kaime, atnaujino Aukštelkės bažnyčią. Buvo palaidotas šios bažnyčios šventoriuje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Atspindžiai. Paveldo kolekcija. Sofijos Kymantaitės-Čiurlionienės vaikystės ir jaunystės takais
Čepūnė

**Čẽpūnė** arba **Šilvė** ( arba ) – upė vakarų Baltarusijoje, Gardino srities Vijos rajone. Įteka iš dešinės į Nemuno intaką Beržūną.

Ilgis 38 km, baseino plotas 311 km². Vandens nuolydis 0,8 m/km, debetas žiotyse – 2,2 m³/s.

Išteka laukuose į šiaurę nuo Jurotiškių. Toliau neša vandenis į pietryčius, palaipsniui pasisukdama į pietus, o prieš įtekėdama – vėl į pietryčius. Salpa pelkėta, srovė aukštupyje 28,4 km atkarpoje kanalizuota.

Intakai: Veremka, Sima, Horača, Belava (visi dešinieji).

Čepūnės intakai, kaip ir pačios upės didžioji dalis kanalizuoti. Upė teka atvira, bemiške vietove, ant jos krantų įskikūrė Vereščiakų, Kirvelių, Popelnikų, Zubrovičių, Gudenionių, Valdikų ir Ležnėnų kaimai. Žemupyje Čepūnė neša vandenis per Nalibokų girią ir įteka į Beržūną 2,5 km į rytus nuo Čepūnės kaimo.

## Šaltiniai

* Блакiтная кнiга Беларусi. – Мн.:БелЭн, 1994
* Лист карты N-35-77 Любча. Масштаб: 1 : 100 000. Издание 1978 г.
Juozas Sabalis

**Juozas Sabalis** (1860 m. – ?) – lietuvių valstietis, politikas, I šaukimo Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas, Kauno gubernijos atstovas, išrinktas Ukmergės apskrityje.

## Biografija

Juozas Sabalis buvo valstietis, Romos katalikų tikėjimo. Gyveno Aluotų valsčiuje. Mokėsi Liepojos gimnazijoje, kurioje išlaikė vaistininko padėjėjo egzaminus. Trejus metus mokėsi dvasinėje kunigų seminarijoje, bet kurso nebaigė. Nuo 1901 m. buvo valsčiaus teismo pirmininkas. Priklausė Lietuvos socialdemokratų partijai.

1906 m. kovo 26 d. buvo išrinktas Kauno gubernijoje į Rusijos imperijos I šaukimo Valstybės Dūmą. Priklausė autonomininkų lietuvių grupei. Padėjo parašą po įstatymo projektu „Apie piliečių lygybę“.

Tolesnis J. Sabalio likimas, jo mirties data nežinomi.

## Literatūra

* Российский государственный исторический архив. Фонд 1278. Опись 1 (1-й созыв). Дело 20. Лист 5; Фонд 1327. Опись 1. 1905 год. Дело 143. Лист 62 оборот

## Šaltiniai
2-oji Prancūzijos krepšinio lyga

**LNB B krepšinio lyga** () – Prancūzijos antra pagal pajėgumą krepšinio lyga, kuri buvo įkurta 1932 m.

## Istorija
### Lygos vardų kaita
**Honneur Ligue** (1932–1949)
**Excellence Ligue** (1950–1963)
**Nationale 2** (1964–1987)
**Nationale 1B** (1987–1992)
**Nationale A2** (1992–1993)
**Pro B** (1993–dabar)

## Čempionai
1932–1987 m.

1987–dabar
Česlovas Milvydas

**Česlovas Milvydas** (1870–1936) – lietuvių advokatas, dirbęs Šiauliuose, Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas, Kauno gubernijos atstovas.

## Biografija

Č. Milvydas mokėsi Šiaulių gimnazijoje. 1894 m. baigė Maskvos universiteto Teisės fakultetą. Vertėsi advokato praktika Šiauliuose. Turėjo nuosavos žemės. Priklausė Konstitucinei demokratinei partijai.

1906 m. kovo 26 d. buvo išrinktas Kauno gubernijoje į Rusijos imperijos I šaukimo Valstybės Dūmą. Dūmoje priklausė Vakarinių pakraščių grupei. Dirbo pilietinės lygybės bei finansų komisijose. Dalyvavo diskusijose žemės ūkio klausimais.

Apie Č. Milvydo tolesnį likimą, jo mirties datą patikimų žinių neturima.

## Literatūra

* Российский государственный исторический архив. – Ф. 1278. – Оп. 1 (1-й созыв). – Д. 20. – Л. 5; Ф. 1327. – Оп. 1. (1905 год). – Д. 143. – Л. 62 об.

## Šaltiniai
Juozas Girnius (1876)

**Juozas Girnius** (1876 m. – ?) – lietuvių valstietis, Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas, Suvalkų gubernijos atstovas. 

## Biografija

J. Girnius buvo kilęs iš Marijampolės apskrities valstiečių, Romos katalikų tikėjimo. Buvo baigęs pradinę mokyklą, užsiėmė savišvieta. Dirbo žemę. 

Priklausė Lietuvos demokratų partijai (arba nacionalinei demokratinei partijai). Buvo trims mėnesiams patekęs į Kalvarijos kalėjimą už valstiečių agitavimą.

1906 m. balandžio 20 d. išrinktas Suvalkų gubernijoje deputatu į Rusijos imperijos I šaukimo Valstybės Dūmą. Autonomininkų frakcijos narys, prijautė konstituciniams demokratams. Pasak skirtingų šaltinių, jis priklausė lenkų „*Koło Polskie*“ arba buvo nepartinis autonomininkų lietuvių grupėje. Dūmos komisijų darbe nedalyvavo. Žinomas jo pasisakymas Dūmoje žemės ūkio klausimu. 

1920 m. kandidatavo į Steigamąjį Seimą Kauno apygardoje, bet nebuvo išrinktas.

Tolesnis J. Girniaus likimas, jo mirties data nežinomi.

## Šaltiniai
Eduard von der Ropp

**Eduardas fon Ropas** (; 1851 m. gruodžio 2 d. Lyksnoje, Daugpilio aps., dab. Latvijoje – 1939 m. liepos 25 d. Poznanėje, Lenkijoje) – katalikų vyskupas, religinis ir politinis veikėjas Lietuvoje, Lenkijoje ir Rusijoje. Buvo ordinaras Tiraspolyje (1902–1903), Vilniaus vyskupas (1903–1917), Mogiliavo arkivyskupas (1917–1926).

## Biografija
Eduardas fon Ropas gimė kilmingoje dvarininkų šeimoje, jo motina buvo Vilniaus vicegubernatoriaus Mykolo Pliaterio-Zybergo duktė. 1875 m. baigė Sankt Peterburgo imperatoriškojo  universiteto teisės fakultetą. Pasiliko dirbti vyriausybėje Sankt Peterburge. 1886 m. nutarė įstoti į Kauno kunigų seminariją. Įšventintas į kunigus 1889 m. Kauno arkivyskupijoje. Buvo žemvaldys Švenčionių apskrityje.

1893 m. tapo dekanu Kuršo hercogystėje su rezidencija Liepojoje. 1902 m. balandžio 4 d. popiežiaus Leono XIII paskirtas Tiraspolio katalikų vyskupu su rezidencija Saratove. 1903 m. lapkričio 9 d. popiežius Pijus X fon Ropą paskyrė Vilniaus vyskupu. Nuo 1904 m. birželio mėn. intronizuotas naujose pareigose Viniaus katedroje.

Buvo vienas iš organizatorių ir pirmininkas 1905 m. Vilniuje sukurtos Lietuvos ir Baltarusijos konstitucinės katalikų partijos. 1906 m. pradžioje įkūrė laikraštį „Nowine Wilenskie“, 1906–1909 m. buvo laikraščio „Kurier Litewski“ savininkas.

1906 m. Vilniaus gubernijoje išrinktas deputatu į Rusijos imperijos I-ąją Valstybės Dūmą. Priklausė Vakarinių pakraščių grupei. Aktyviai priešinosi rusifikacijos politikai, siekė kompensacijos už Rusijos valdžios padarytą žalą Katalikų Bažnyčiai: nusavintas bažnyčias, vienuolynus, žemes. Vyskupas buvo apkaltintas nederamu dvasininkui politiniu aktyvumu, lietuvių ir baltarusių polonizacija Šiaurės Vakarų krašte, masinio stačiatikių perėjimo į katalikybę organizavimu, todėl 1907 m. rudenį caro valdžios buvo ištremtas iš Vilniaus. Jis buvo priverstas praleisti keletą savaičių vienuolyne prie Šv. Kotrynos bažnyčios Sankt Peterburge, po to su valdžios priežiūra dešimt metų gyveno savo brolio dvare.

Po Vasario revoliucijos fon Ropui buvo leista iš tremties sugrįžti į Petrogradą. 1917 m. gegužės mėn. dalyvavo pirmajame Rusijos graikų katalikų bažnyčios sinode. 1917 m. liepos 25 d. popiežius Benediktas XV jį paskyrė Mogiliavo arkivyskupu ir metropolitu. Vykstant Rusijos pilietiniam karui ir gresiant vokiečių okupacijai, jis priėmė sprendimą perkelti Petrogrado dvasinę akademiją į Liubliną. Sumanytas kaip laikinas perkėlimas, jis tapo pastoviu, o evakuotos akademijos bazėje įsikūrė katalikiškasis Liublino universitetas. Po Spalio revoliucijos fon Ropas protestavo prieš sovietinės valdžios represijas, nusavinamą bažnytinį turtą. 1919 m. buvo areštuotas ir išsiųstas į Varšuvą.

Metropolitas fon Ropas mirė Poznanėje 1939 m. Jo palaikai 1983 m. perkelti į Balstogės katedrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Arkivyskupas Eduardas fon Ropas
Meilelės tvenkinys

**Meilelės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 3 km į pietryčius nuo Alantos miestelio. Sudarytas užtvenkus Alantos upę (Virintos intakas) 2,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,17 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 120,2 m. Krantai neaukšti. Pietinis krantas užpelkėjęs, apaugęs medžiais ir krūmynais, šiaurinėje pakrantėje stūkso Šilinkos miškas. Šalia įsikūręs Meilelės kaimas. Prie užtvankos yra Meilelės vandens malūnas.

## Šaltiniai
Migiškių tvenkinys

**Migiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 5,5 km į pietvakarius nuo Alantos. Sudarytas užtvenkus K-1 upelį (Karališkių ežero intakas) 8,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,4 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 133,7 m. Krantai aukšti, pietinis apaugęs medžiais. Pietinėje pakrantėje stūkso miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos. Į rytus įsikūręs Migiškių kaimas.

## Šaltiniai
Gostchožas

**Gostchožas** () – kaimas Lenkijos rytuose, Višnevo valsčius, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje.
Petras Vitkauskas

**Petras Vitkauskas** (1874 m. Kalvarijos aps. – 1924 m. Kaune) – lietuvių inžinierius, Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas, Suvalkų gubernijos atstovas.

## Biografija

P. Vitkauskas gimė valstiečių šeimoje Kalvarijos apskrityje. Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. Baigė Maskvos universitetą ir Technikos mokyklą. Dirbo inžinieriumi, užsiėmė privačia techninės veiklos praktika. 

Pasak skirtingų šaltinių, priklausė Liaudies laisvės partijai arba Lietuvos socialdemokratų partijai.

Nuo 1906 m. balandžio 20 d. buvo Suvalkų gubernijos atstovas Rusijos imperijos I šaukimo Valstybės Dūmoje. Priklausė konstitucinių demokratų frakcijai. Kartu buvo lenkų „*Koło Polskie*“ ir autonomininkų lietuvių sekcijų narys. Agrarinės komisijos narys. Dūmoje skaitė pranešimą žemės ūkio klausimu.

1906 m. liepos 10 d. Vyborge pasirašė „Vyborgo manifestą“ ir buvo nuteistas pagal 1903 m. Baudžiamąjį statutą 3 mėn. kalėjimo, iš jo atimta teisė dalyvauti rinkimuose.

Mirė Kaune 1924 m.

## Šaltiniai
2-oji Italijos krepšinio lyga

**Serie A2 krepšinio lyga** (); iki 2013 m. **LegaDue Basket** – Italijos antra pagal pajėgumą krepšinio lyga, kuri buvo įkurta 1974 m.

Laimėjusi komanda patenka į aukštesnį divizioną (Serie A).

## Dabartiniai klubai

## Čempionai
Mindučių tvenkinys

**Mindučių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 9,5 km į šiaurę nuo Molėtų. Sudarytas užtvenkus Virintos upę (Šventosios intakas) jos aukštupyje 64,9 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,75 km, plotis – iki 0,06 km. Tvenkinio rytinė dalis užpelkėjusi. Altitudė 133,5 m.  Krantai aukštoki, vietomis pakrantės apaugę miškeliais. Pasroviui iškart telkšo Spiečiūnų tvenkinys. Priešsroviui už 0,5 km telkšo Virintų ežeras. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Spiečiūnų kaimas, pietinėje – Mindučių kaimas.

## Šaltiniai
Pietų Korėjos krepšinio lyga

**Pietų Korėjos krepšinio lyga** (), taip pat žinoma kaip **KBL** – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Pietų Korėjos krepšinio klubai. Pietų Korėjos krepšinio lyga įkurta 1997 metais.

## Dabartinės komandos

## Finalai
Angolos krepšinio lyga

**Angolos krepšinio lyga**; taip pat žinoma kaip **BAI Basket, BIC Basket,  Unitel Basket** – aukščiausia Angolos krepšinio lyga, kuri buvo įkurta 1977 metais.

## Čempionai
* 1979: Ferroviário de Luanda
* 1980: Desportivo da Taag
* 1981: Primeiro de Agosto
* 1982: Sporting de Luanda
* 1983: Primeiro de Agosto
* 1984: Sporting de Luanda
* 1985: Primeiro de Agosto
* 1986: Primeiro de Agosto
* 1987: Primeiro de Agosto
* 1988: Primeiro de Agosto
* 1989: Petro Luanda
* 1990: Petro Luanda
* 1991: Primeiro de Agosto
* 1992: Petro Luanda
* 1993: Petro Luanda
* 1994: Petro Luanda
* 1995: Petro Luanda
* 1996: Atlético Sport Aviação
* 1997: Atlético Sport Aviação
* 1998: Petro Luanda
* 1999: Petro Luanda
* 2000: Primeiro de Agosto
* 2001: Primeiro de Agosto
* 2002: Primeiro de Agosto
* 2003: Primeiro de Agosto
* 2004: Primeiro de Agosto
* 2005: Primeiro de Agosto
* 2006: Petro Luanda
* 2007: Petro Luanda
* 2008: Primeiro de Agosto
* 2009: Primeiro de Agosto
* 2010: Primeiro de Agosto
* 2011: Petro Luanda
* 2012: Recreativo do Libolo
* 2013: Primeiro de Agosto
* 2014: Recreativo do Libolo
* 2015: Petro Luanda  
* 2016: Primeiro de Agosto  
* 2017: Recreativo do Libolo

## Klubų pasirodymai
Svobiškio tvenkinys

**Svobiškio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 7 km į pietryčius nuo Alantos miestelio. Sudarytas užtvenkus Virintos upę (Šventosios intakas) 60,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,72 km, plotis – iki 0,36 km. Altitudė 128,5 m. Krantai neaukšti. Rytinėje pakrantėje stūkso Piešiškių miškas. Aplink kitus krantus plyti pievos ir krūmynai. Šalia įsikūręs Svobiškio kaimas.

Manoma, kad dabartinės užtvankos vietoje pirmoji vandens energijos jėgainė buvo pastatyta dar XIV amžiuje. 1999 m. buvo atstatyta užtvanka, o 2002 m. pradėjo veikti 45 kW galios mažoji hidroelektrinė.

## Šaltiniai
Jordanijos krepšinio lyga

**Jordanijos krepšinio lyga** – aukščiausia Jordanijos krepšinio lyga.

## Dabartiniai klubai
* Al Awdah
* Al Jalil
* Applied Science University
* Al Riyadi
* Ghazat Hashem Irbid
* Ittihad Schools
* Nashama Al Urdon
* Orthodox

## Čempionai

*1993–94: Orthodox
*1994–95: Orthodox
*1995–96: Orthodox
*1996–97: Jazira Amman
*1997–98: Orthodox
*1998–99: Orthodox
*1999–2000: Orthodox
*2000–01: *Nebuvo čempiono*
*2001–02: Orthodox
*2002–03: Orthodox
*2003–04: Zain
*2004–05: Zain

*2005–06: Zain
*2006–07: Zain
*2007–08: Zain
*2008–09: Zain
*2009–10: ASU
*2010–11: ASU
*2011–12: Orthodox
*2012–13: ASU
*2013–14: ASU
*2014–15: Orthodox
*2015–16: Al Riyadi
Rusnės šv. Juozapo koplyčia

**Rusnės koplyčia** – Rusnės Šv. Juozapo parapijos katalikų koplyčia, veikianti Šilutės rajone, Rusnėje. Atidaryta 2008 m. Joje vyksta sekmadieninės pamaldos, kasmetiniai atlaidai. Aptarnauja atvažiuojantis kunigas iš Šilutės Šv. Kryžiaus bažnyčios.

## Istorija

Rusnėje gyvena nemaža dalis evangelikų tikėjimą išpažįstančių žmonių. Jie turi savo nemažą bažnyčią. Romos katalikai turėdavo važiuoti melstis į Šilutę, esančią beveik už dešimties kilometrų. Atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę, tuometinė buvusi Rusnės savivaldybė (dabar belikusi tik seniūnija) išnuomojo rusniškiams patalpas koplyčiai įrengti. Ir taip rusniškiai, prisiglaudę pusiau valdiškose patalpose, meldėsi penkiolika metų. Kadangi tos patalpos koplyčiai buvo skirtos tik laikinai, Šilutės rajono savivaldybė Rusnės tikintiesiems skyrė buvusį vaikų darželį, kaip manyta, jau ilgesniam naudojimuisi, o gal net ir visam laikui. 

Koplyčią 2008 m. kovo 30 d. Atvelykio dieną, pašventino Telšių vyskupas Jonas Boruta. Ji buvo tituluota Šv. Juozapo Darbininko vardu. Šis titulas Rusnėje labai simboliškas, nes rusniškiai dažniausiai verčiasi sunkiu darbu – žvejyba. O žvejyba dar nuo Kristaus laikų buvo laikoma nelengvu užsiėmimu. 

2019 m. į koplyčią buvo pasikėsinę vagys.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Alaušų tvenkinys

**Alaušų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 6,5 km į šiaurę nuo Sudeikių miestelio. Sudarytas užtvenkus Alaušos upę (Šventosios intakas) 8,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,33 km, plotis – iki 0,06 km. Yra 3 a sala. Altitudė 137,1 m. Krantai aukštoki, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Tvenkinį supa Vyžintų miškas. Vakarine pakrante nutiestas kelias . Piečiau įsikūręs Alaušų kaimas.

## Šaltiniai
2-oji Vokietijos krepšinio lyga

**ProA krepšinio lyga** () – antra pagal pajėgumą Vokietijos krepšinio lyga, kuri buvo įkurta 2007 metais. 

Dalyvauja 16 komandų, iš kurių dvi patenka į Bundesliga lygą.

## Dabartinės komandos

## Čempionai

## Pasirodymai pagal klubą
Ampolio I tvenkinys

**Ampolio I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 9,5 km į šiaurę nuo Tauragnų miestelio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Indrajos intakas) 0,65 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis pietų-šiaurės-rytų kryptimi – 0,33 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 197,2 m. Vakarinis ir pietinis krantai aukštoki. Pasroviui už 0,18 km telkšo mažesnis Ampolio II tvenkinys. Pietinis krantas apaugęs medžiais ir krūmynais, į vakarus auga miškelis. Šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai.

## Šaltiniai
Ampolio II tvenkinys

**Ampolio II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 10 km į šiaurę nuo Tauragnų miestelio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Indrajos intakas) 0,35 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,14 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 191,6 m. Krantai žemi. Priešsroviui už 0,18 km telkšo Ampolio I tvenkinys. Pakrantėse auga maži miškeliai, plyti dirbami laukai. Į šiaurę įsikūręs Pliupų kaimas.

## Šaltiniai
Andreikėnų tvenkinys

**Andreikėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 11 km į pietus nuo Utenos. Sudarytas užtvenkus Talės upę (Viešos intakas, Vyžuonos upės baseinas) 2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus - 0,48 km, plotis - iki 0,05 km. Altitudė 153 m. Tvenkinio pietrytinis galas užpelkėjęs. Krantai aukštoki, gausiai apaugę medžiais ir krūmynais. Pietine pakrante eina geležinkelis (Švenčionėliai - Utena), piečiau stūkso miškas. Šalia įsikūręs Andreikėnų kaimas, Andreikėnų vandens malūnas.

## Šaltiniai
Biliakiemio tvenkinys

**Biliakiemio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 5 km į pietryčius nuo Utenos. Sudarytas užtvenkus Šeduikio upelį (Krašuonos intakas) 2,7 km nuo jo įtekėjimo į Nemeikščių tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,77 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 161 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūrę Biliakiemio ir Puodžių kaimai. Pietinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1979 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Gaigalių I tvenkinys

**Gaigalių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 3 km į pietryčius nuo Užpalių miestelio, Gaigalių kaime. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Bradesos intakas, Šventosios baseinas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus- 0,24 km, plotis - iki 0,1 km. Altitudė 120,2 m. Krantai žemi, aplinkui plyti pievos, tik šiaurrytinėje pakrantėje auga miškelis. Tvenkinio siaurą vidurinę dalį skersai kerta tiltelis. Iki 2011 m. tvenkinio plotas buvo ~0,5 ha. Rytinėje užpelkėjusioje pakrantėje buvo suformuota rytinė tvenkinio dalis iki kelio Nr.4910 (Utena - Pilveliai - Užpaliai), už kurio telkšo Gaigalių II tvenkinys.

## Šaltiniai
Gaigalių II tvenkinys

**Gaigalių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 2,5 km į pietryčius nuo Užpalių miestelio, Gaigalių kaimo rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Bradesos intakas, Šventosios baseinas) 0,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,23 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 125,5 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pasroviui už kelio Nr.4910 (Utena–Pilveliai–Užpaliai) už 0,2 km telkšo Gaigalių I tvenkinys.

## Šaltiniai
Forbes įžymybių 100

**Forbes įžymybių 100** (angl. *Celebrity 100*) – kasmetinis įžymių žmonių sąrašas, kurį nuo 1999 m. skelbia verslo žurnalas „Forbes“. Šiame sąraše pateikiamos daugiausiai uždirbančios tų metų įžymybės.

## Forbes įžymybių 100 sąrašai
Kiekvienų metų pirmieji sąrašo dešimtukai:

### 1999

### 2000-2009

### 2010-2017

## Nuorodos
*Oficiali sąrašo svetainė

## Šaltiniai
Kristaps Porziņģis

**Kristapas Puorzingis** (, g. 1995 m. rugpjūčio 2 d. Liepojoje) – Latvijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Atlantos „Hawks“ komandoje. 2015 m. gavo Europos taurės kylančios žvaigždės apdovanojimą. 2016 m. ir 2017 m. išrinktas Latvijos metų sportininku.

## Karjera
Nuo 2012–2013 m. sezono profesionalią karjerą pradėjo Ispanijos krepšinio lygoje ir Europos taurėje su pertraukomis rungtyniavusiame klube „Sevilla“. Iki tol žaidė už jų jaunimo komandą. 2014–2015 m. Europos taurės sezone buvo pripažintas ryškiausia kylančia žvaigžde.

2015 m. NBA naujokų biržoje pirmam rate ketvirtu šaukimu Puorzingį pasirinko Niujorko „Knicks“ klubas. 2015–2016 m. NBA sezone „Knicks“ komandoje pelnė vidutiniškai 14,3 tšk., 2016–2017 m. – 18,1 tšk.

2017 m. Europos krepšinio čempionate su Latvijos vyrų krepšinio rinktine užėmė 5-ąją vietą, jame pelnė vidutiniškai 23,6 tšk.

2018 m. pradžioje baigė savo sezoną NBA patyręs sunkią traumą ir dėl to nebegalėjo dalyvauti NBA Visų žvaigždžių rungtynėse, nors prieš tai buvo išsikovojęs teisę jose žaisti. K. Puorzingis 2017–2018 m. buvo rezultatyviausias „Knicks“ žaidėjas – rinko vidutiniškai 22,9 tšk.

2019 m. sausio 31 d. po mainų išsiųstas į Dalaso „Mavericks“ komandą.

2022 m. vasarį, jis buvo išmainytas į Vašingtono „Wizards“ komandą.

2023 m. birželio 23 d. „Wizards“ iškeitė Puorzingį į Bostono „Celtics“ kaip dalį trijų komandų sandorio, pagal kurį Marcus Smart iškeliavo į Memfio „Grizzlies“, o Tyus Jones – į Vašingtoną.

NBA čempionu su Bostono „Celtics“ komanda tapo 2024 m.

## Apdovanojimai ir pasiekimai

### NBA
* NBA čempionas (2024 m.)
* NBA „Visų žvaigždžių“ rungtynių žaidėjas (2018 m.)
* Pirmosios NBA simbolinės naujokų komandos žaidėjas (2016 m.)

### Europos taurė
* Europos taurės kylanti žvaigždė (2015 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai