Diferencialinė lygtis

**Diferencialinė lygtis** – lygtis, kuri sieja nežinomą funkciją, jos išvestines vieno ar keleto nepriklausomų kintamųjų atžvilgiu, ir šiuos nepriklausomus kintamuosius. Diferencialinės lygtys atlieka svarbų vaidmenį inžinerijoje, fizikoje, ekonomikoje ir kitose disciplinose.

Diferencialinė lygtis vadinama paprastąja, jei ieškoma funkcija yra vieno kintamojo funkcija. Jei diferencialinė lygtis sieja kelių kintamųjų funkciją ir jos dalines išvestines, ji vadinama dalinių išvestinių lygtimi.

Diferencialinių lygčių teorija atsirado 17 a. pabaigoje su diferencialiniu ir integraliniu skaičiavimu. Pirmieji diferencialines lygtis nagrinėjo Izaokas Niutonas ir G. V. Leibnicas (jis pirmasis pavartojo diferencialinių lygčių terminą).

## Nomenklatūra

Diferencialinių lygčių teorija yra gana gerai išvystyta ir metodai tirti joms skiriasi priklausomai nuo lygties tipo.

* Paprastoji diferencialinė lygtis (angliškas trumpinys *ODE*) yra diferencialinė lygtis, kurioje nežinoma funkcija yra paprastojo nepriklausomojo kintamojo funkcija. 

* Paprastosios diferencialinės lygtys toliau yra klasifikuojamos pagal jų aukščiausios nepriklausomojo kintamojo išvestinės **eilę**. Svarbiausi atvejai yra **pirmo laipsnio** ir **antro laipsnio** diferencialinės lygtys. Pavyzdžiui, Beselio diferencialinė lygtis.
*: x^2 \frac{d^2 y}{dx^2} + x \frac{dy}{dx} + (x^2 - \alpha^2)y = 0
: (kurioje y yra nepriklausomas kintamasis) yra antro laipsnio diferencialinė lygtis.

* Dalinės diferencialinė lygtis (angliškas trumpinys *PDE*) yra diferencialinė lygtis, kurioje nežinoma funkcija yra sudėtinė nepriklausomų kintamųjų ir lygtyje yra dalinių išvestinių.

Abi paprastosios ir dalinės diferencialinės lygtys plačiai skirstomos į **tiesines** ir **netiesines**. Diferencialinė lygtis yra tiesinė, jeigu nežinoma funkcija ir jos išvestinės yra pirmo laipsnio, o netiesinės - priešingai.

## Modeliavimas diferencialinėmis lygtimis

Dažnai diferencialinėmis lygtimis ir jų sistemomis aprašomi įvairūs fizikiniai, cheminiai, ekonominiai ir kitokie reiškiniai. Pavyzdžiui, kūnai vėsta pagal Niutono kūnų vėsimo dėsnį

\frac{\mbox{d}T}{\mbox{d}t}=-k\left(T-T_a\right),

kuris reiškia, kad kūno vėsimo greitis bet kurią akimirką tiesiogiai proporcingas kūno ir aplinkos temperatūrų skirtumui T-T_a\;. Šios diferencialinės lygties sprendinys bus funkcija, rodanti, kaip kūno temperatūra keičiasi bėgant laikui:

T=C\mbox{e}^{-kt}+T_a\;

Konstantos C\; ir k\; randamos iš vadinamųjų pradinių sąlygų – kokia buvo kūno temperatūra dviem skirtingomis akimirkomis.

Pastebėtina, kad visada, kai kurio nors dydžio kitimo greitis bet kurią akimirką tiesiogiai proporcingas to dydžio vertei, to dydžio kitimą bėgant laikui nusakanti funkcija visada bus eksponentinė.

## Žinomos diferencialinės lygtys


### Fizika ir inžinerija
* Niutono antrasis dėsnis dinamikoje
* Hamiltono lygtys klasikinėje mechanikoje
* Radioaktyvusis skilimas branduolio fizikoje
* Newtono šalimo dėsnis termodinamikoje
* Banginė lygtis
* Maksvelio lygtys elektromagnetizme
* Šilumos lygtis termodinamikoje
* Laplaso lygtis, kuri apibrėžia harmonines funkcijas
* Puasono lygtis
* Einšteino lauko lygtis bendrojoje reliatyvumo teorijoje
* Šriodingerio lygtis kvantinėje mechanikoje



### Biologija

* Verhulsto lygtis – biologinis populiacijos gausėjimas
* Lotkos–Volteros lygtis – biologinė populiacijų dinamika

## Literatūra
* Vidmantas Pekarskas, „Diferencialinis ir integralinis skaičiavimas“. II dalis. Kaunas, Technologija, 2000, ISBN 9986-13-716-0

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://e-stud.vgtu.lt/users/files/dest/5003/diferencialines_lygtys.pdf