open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Piliakalnių piliakalnis (Vilkaviškis)

**Piliakalnių piliakalnis** yra Vilkaviškio rajone, į pietvakarius nuo Piliakalnių kaimo, kairiajame Aistos krante.

Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte. Aikštelė – trikampė, orientuota pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 29 m ilgio ir 43 m pločio (šiaurės vakaruose). Ji buvo apjuosta pylimu, kuris aukščiausias šiaurės vakariniame krašte – 7 m aukščio ir 25 m pločio (šiaurės rytiniame krašte neišlikęs). Jo 8 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 8 m pločio ir 1,5 m gylio griovį. Pylimo šlaitai grįsti akmenimis. Pietrytiniame aikštelės krašte yra 1 m aukščio ir 7 m pločio pylimas.

Į V ir Š nuo piliakalnio yra papilys. Jo aikštelė pusmėnulio formos, 170 m ilgio ir 70 m pločio. Jos vakarinį ir šiaurinį kraštus juosia lanko formos 190 m ilgio, 1,5-2 m aukščio ir 10 m pločio pylimas.

Abiejuose, daugiausia kairiajame, Aistos upelio krantuose, į vakarus ir šiaurę nuo papilio, yra apie 4,5 ha ploto papėdės gyvenvietė (tyrinėta 2002 m.). Joje rasta duobė su lygia, grublėta ir žiesta keramika. 200 m į Š nuo piliakalnio, Aistos kairiojo kranto slėnyje yra senasis kelio-užtvankos pylimas. Jis pailgas pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 56 m ilgio, 8 m pločio ir 1-1,5 m aukščio.

## Tyrimai
1961 m. P. Kulikauskas piliakalnio aikštelėje ištyrė 370 m², padarė papilio aikštelės ir pylimo pjūvį – iš viso ištirtas 260 m² plotas. Aikštelėje aptiktas iki 60 cm storio kultūrinis sluoksnis su pastatų liekanomis, akmenų grindiniais, židiniais, geležiniais peiliais, yla, žalvarine apvalia skardine sege, žiedais, antkaklės dalimi, moliniais verpstukais, akmeniniu galąstuvu, grublėta, lygia ir žiesta keramika, gyvulių kaulais. Papilyje aptiktas 0,6 – 0,8 m storio kultūrinis sluoksnis su geležiniu ietigaliu, peiliu, žalvarine pasagine sege, diržo grandimi su apkaustu, kauliniu adikliu, brūkšniuota, grublėta, lygia bei žiesta keramika. Papilio pylime išskirti 2 statybos etapai. Pradžioje pylimo vietoje buvo tik medinė užtvara. Jai sudegus supiltas 1,2 m aukščio, 5 m pločio pylimas, kurio paviršius grįstas akmenimis. Ant jo stovėjo medinė užtvara. Antrą kartą pylimas paaukštintas iki dabartinės jo formos užpilant molio sluoksnį. Šio pylimo viršus irgi grįstas akmenimis.

## Nuorodos
* http://www.piliakalniai.lt/piliakalnis.php?piliakalnis_id=735
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kalmiusas

**Kalmiusas** () – upė pietryčių Ukrainoje, Donecko srityje. Prasideda Donecko kalvagūbrio pietiniame šlaite šalia Jasynuvatos miesto. Teka į pietus. Įteka į Azovo jūrą Mariupolyje.

Intakai: Bachmutka, Bohoduchova, Hruzka, Osykova (kairieji), Šyroka, Berestova, Mokra Volnovacha, Stolova, Kalčykas (dešinieji). Kalmiusas užšąla gruodį, atitirpsta kovą. Vanduo naudojamas drėkinimui, ant upės įrengtos keturios užtvankos. Šiaurės Doneco-Donbaso kanalu jungiasi su Šiaurinio Doneco upe. Prie Kalmiuso įsikūręs Doneckas, Kalmiuskė ir Mariupolis.

## Šaltiniai
Kibiras

**Kibiras** – indas skysčiams (dažniausiai vandeniui) semti, nešti bei laikyti. Paprastai būna skardiniai ar plastikiniai, su lanko pavidalo rankena (vieliniu, plastikiniu).

Senovėje kibirus iš medinių šulelių gamindavo kubiliai. XIX a. pasitaikydavo pagamintų iš perskeltos medžio trinkos. Paprastai buvo platėjantys į viršų su iš kanapių ar kadagių vytelių pagamintu pasaitu. Aukštaitijoje iki XX a. vid. buvo naudojami mediniai, metalu kaustyti, su vieliniu pasaitu kibirai. Vėliau paplito metaliniai kibirai, o dabar daugiausiai naudojami plastikiniai.

## Galerija

Vaizdas:Kauno paveikslų galerija - originalūs akcentai.JPG|Kibiro pritaikymas praktikoje
File:Balde.PNG|Plastikinis kibiras
File:A metal bucket.jpg|Skardinis kibiras
File:Bucket well.jpg|Medinis kaustytas šulinio kibiras


## Šaltiniai
Kiaunas

**Kiaunas** – ežeras rytų Lietuvoje, Aukštaitijoje, Ignalinos rajono pietvakariuose, Utenos rajono paribyje, 4 km į vakarus nuo Linkmenų. Iš šiaurės rytų į pietvakarius nusidriekęs 2,28 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 146,6 m. Gylis iki 12,5 m. Ežeras rininis, krantai smulkiai vingiuoti, lėkšti, vietomis pelkėti, pietvakariuose apaugę mišku (Palabažio, Zablačiškio miškai). Šiaurės rytinėje Kiauno dalyje yra salelė (plotas 0,04 ha). Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Pietvakariuose iš Aiseto ežero įteka Aiseta, rytuose išteka Žeimenos intakas Kiauna. Ežero pratakumas 2062 %.

Prie Kiauno įsikūrę kaimai: Kiauneliškis, Krivasalis, Sidabrinė. Veikia kaimo turizmo sodyba.

Ežerėvardis *Kiaũnas* kildinamas nuo gyvūno pavadinimo „kiaunė“.

## Šaltiniai
Kamberlandas

**Kamberlandas** () – upė rytinėje JAV, Kentukyje ir Tenesyje; Ohajo upės kairysis intakas. Prasideda Kamberlando plynaukštėje, Kentukyje. Aukštupyje teka į pietryčius, sudaro tarpeklius iki 100 m gylio, Kamberlando krioklį (21 m aukščio). Toliau teka į rytus Tenesio valstija, vėliau vėl pasisuka į Kentukį. Įteka į Ohajo upę prie Smitlando gyvenvietės.

Upė patvenkta hidroelektrinių kaskada, sudaro kelis didelius tvenkinius (Kamberlando, Barklio, Old Hikorio). Intensyviai laivuojama. Prie Kamberlando įsikūrusi Tenesio sostinė Nešvilis.

## Šaltiniai
Categoría Primera A

***Categoría Primera A*** ('Pirmoji kategorija A'), dar žinoma kaip **BetPlay Dimayor lyga** – aukščiausiojo lygio profesionalios Kolumbijos futbolo klubų varžybos, organizuojamos DIMAYOR.

## Istorija

*El Dorado* vadinamas laiko tarpas, trukęs tarp ketvirtojo iki penktojo XX a. dešimtmečių, kai dėl ginčo su FIFA lygos klubai bei Kolumbijos vyrų futbolo rinktinė negalėjo dalyvauti tarptautinėse varžybose. FIFA sankcijos nesutrukdė tolesniam šalies futbolo vystymuisi ir Kolumbijos lyga pasiekė savo aukso amžių – geriausi Pietų Amerikos futbolininkai žaidė Kolumbijoje.

1948 m. Kolumbijos futbolo lyga tapo profesionali. Nuo 2002 m. turnyras vyksta dviem sezonais: *[[Apertura]]* ir *Finalización*.

## Komandos
* 2025 m. Alianza Valledupar F.C., Llaneros F.C.
* 2024 m. Patriotas Boyacá, Fortaleza C.E.I.F.

* 2023 m. sezono komandos:

## Čempionatų nugalėtojai
Kolumbijos aukščiausiąją lygą yra laimėję šie klubai:

## Taip pat skaitykite
* Kolumbijos nacionalinė rinktinė
* Categoría Primera B – vyrų futbolo antroji pakopa (II);
* Liga Femenina – moterų futbolo lyga;

## Išnašos

## Nuorodos
* Copa Mustang oficiali svetainė 
* Dimayor oficialus puslapis
Pila

**Pila** (; ) – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje. Pilos apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Pilos vaivadijos administracinis centras. Didžiausias Didžiosios Lenkijos miestas. Per Pilą teka Gvda (Notecės dešinysis intakas). Mieste daug parkų. Svarbus susisiekimo mazgas. Per miestą eina dvi pagrindinės geležinkelio linijos: Poznanė–Ščecinas ir Bydgoščius–Didžiosios Lenkijos Kšyžas.

## Taip pat skaitykite
* Pilos geležinkelio stotis

## Šaltiniai
TSKP CK Politbiuras

**TSKP CK Politbiuras** – Tarybų Sąjungos komunistų partijos aukščiausias valdymo organas. Į Politinį biurą įėjo įtakingiausi TSKP CK nariai, apspręsdavę partijos, o vienapartinės sistemos sąlygomis – visos valstybės politiką. Faktiškai Politinio biuro nariai buvo aukščiausi TSRS vadovai, netgi jei jie formaliai ir neužėmė valstybinių postų.

Pirmasis Politbiuras buvo sukurtas 1917 m. spalio 23 d. , kaip prasidėjusio sukilimo (Spalio revoliucijos) politinis vadovaujantis darinys. Jam vadovavo Leninas.

Kaip nuolat veikianti institucija sukurtas 1919 m. RKP(b) VIII-ame suvažiavime. 1952–1966 m. ši institucija buvo vadinama TSKP CK Prezidiumu, 1966 m. grąžintas buvęs pavadinimas.

TSKP Įstatuose buvo numatyta, kad Politbiuras renkamas TSKP CK plenumuose ir laikotarpiuose tarp jų vadovauja partijos veiklai. Tačiau praktikoje dėl Politbiuro sudėties būdavo tariamasi kuluaruose, siaurame partijos vadovų rate. Būtent Politbiure priimtus sprendimus vėliau TSKP CK plenumas įteisindavo. TSKP CK Politiniame biure buvo tikrieji nariai ir kandidatai į narius (pastarieji posėdžiuose dalyvavo tik su patariamojo balso teise).

Pradžioje Politbiurą sudarė 8 nariai, 7-to dešimtmečio pabaigoje – 25 nariai. Jai paprastai būdavo Generalinis sekretorius, TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas, Rusijos ir TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas, Ukrainos KP I sekretorius, Maskvos ir/arba Leningrado miestų partijos komitetų I-ieji sekretoriai, nuo 1973 m.- taip pat KGB pirmininkai, Užsienio reikalų ir Gynybos ministrai.

Valdant N. Chruščiovui į Politbiurą pradėta įtraukti kai kurių respublikų kompartijų I-uosius sekretorius, o 1990–1991 m. į Politbiuro sudėtį buvo įtraukti visų TSRS respublikų kompartijų pirmieji sekretoriai (nors Lietuva jau buvo paskelbusi Nepriklausomybės atstatymą, Mykolas Burokevičius buvo Politbiuro narys, o Estiją atstovavo abiejų kompartijų vadovai).

Ilgiausiai ir trumpiausiai Politbiuro nariais buvo maršalai Klimentas Vorošilovas (34 su puse metų) ir Georgijus Žukovas (120 dienų).

## Nariai

## Nuorodos
Algirdas Gustaitis (1916)

**Algirdas Gustaitis** (1916 m. spalio 29 d. Pečerske, Mogiliovo sritis, Baltarusija – 2002 m. gruodžio 24 d. JAV) – rašytojas, JAV lietuvių visuomenininkas, žurnalistas, kartografas.

## Biografija
Mokėsi Kaune, baigė gimnaziją, studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universitete ir Vilniaus universitete. Dirbo Vilniaus universiteto bibliotekoje, domėjosi istoriografija, kartografija, parengė Lietuvos žemėlapį, rašė paaiškinimus istoriniams žemėliapiams, siekdamas parodyti tikrąsias Lietuvos žemes.

Dalyvavo 1941 m. birželio sukilime, pasak liudininkų, buvo vienas iš civilių sukilėlių vadų Vilniuje.

Straipsniais iš Vilniaus dalyvavo Marijampolės "Naujoje gadynėje", tvirtino:Lietuvoje neturi likti nei vieno žydo, nei vieno imigruoto polonizacijos tikslams žmogaus!1944 m. pasitraukė į Vakarus. Hanau lietuvių stovykloje Vokietijoje, įsitraukė į kultūrinę veiklą, studijavo vokiečių literatūrą Frankfurto universitete, paskui persikėlė į JAV (Čikaga, Los Andželas), 1947 m. – į Filadelfiją. Čikagoje laikraščio „Laisvoji Lietuva“ kultūros skyriaus redaktorius, aktyviai veikė šaulių, skautų organizacijose.

Rašė publicistinius straipsnius, biografines apybraižas. Priklausė kino apdovanojimus „Auksinis gaublys“ skiriančiai Holivude įkurtai užsienio spaudos asociacijai.

1991 m. lankėsi Lietuvoje, 1998 m. išleido poetiškai pakilią knygą apie kelionę su 257 nuotraukomis, 6 žemėlapiais, 79 brėžiniais ir atspaudais.

## Kūryba
* Tarp Šveicarijos ir Danijos, 1946.

* Lietuva - Europos nugalėtoja, 1961.
* Simas Kudirka Nobelio taikos premijai, 1971 (biografinė apybraiža)
* Tikroji Lietuva, 1983.
* Kelionės nežinomuose kraštuose, 1985.
* Karas braukia kruviną ašarą, 1990.
* Potsdamas ir Lietuva dega, 1992.
* Dniepro upė ir aplinka nuo prieš-kristinių laikų, 1992.
* Karibų jūroje, 1994.
* Tobago salos paslaptis, 1995.
* Lietuva kaip sapnas. Antroji kelionė į Lietuvą, 1998.
* Algio Trakio ir Taksiuko Šleivio nutikimai, 2001.

## Šaltiniai
Darbininkų fakultetas

**Darbininkų fakultetas**, kartais *rabfakas* (, *рабфа́к*) – speciali mokymo įstaiga TSRS, skirta darbininkams ir valstiečiams suteikti vidurinį išsilavinimą ir paruošti stojimui į aukštąją mokyklą. Darbininkų fakultetai egzistavo 1920-1930 m.

Į darbininkų fakultetus priimdavo darbininkus ir valstiečius, vyresnius kaip 16 m., pagal įmonių, profsąjungų, partinių ir tarybinių organų siuntimus. Mokymasis darbininkų fakultete buvo prilygintas darbui gamyboje, šių fakultetų klausytojai gaudavo valstybines stipendijas.

Darbininkų fakultetai buvo viena iš priemonių, kurios didino tarybų valdžiai ištikimų darbininkų kilmės specialistų kiekį Tarybų Sąjungoje.
Erich Honecker

**Ėrichas Honekeris** (; 1912 m. rugpjūčio 25 d. – 1994 m. gegužės 29 d.) – VDR politikas, komunistų partijos lyderis 1971–1989 m.

1973 m. lankėsi Lietuvoje.
Laisvasis universitetas

**Laisvasis universitetas** (**LUNI**, iš '''L'''aisvė + '''uni'''versitetas) – neformali bendruomeninė iniciatyva, siekianti suburti asmenis ir jų grupes, aktyviai veikiančius akademinėje ir socialinėje terpėje, skatinti juos dalintis žiniomis ir patirtimis, kurti alternatyvas nusistovėjusiam švietimo modeliui, motyvacijai, disciplinai. LUNI yra skaitomos paskaitos, vyksta įvairios diskusijos.

## Fakultetai
LUNI veikia šie filialai:
* LUNI EkoTROBA
* LUNI Alytus
* LUNI Joniškis
* LUNI Kaunas
* LUNI Klaipėda
* LUNI Kuršėnai
* LUNI Panevėžys
* LUNI Plungė
* LUNI Vilnius

## Nuorodos
* Oficialus Laisvojo universiteto tinklalapis
ČON

**ČON** (, *ЧОН*) - kariniai partiniai būriai Tarybų Rusijoje ir Tarybų Sąjungoje, sudarinėti prie partinių organų (gamyklų partijos organizacijų, partijos rajonų, miestų, apskričių, gubernijų komitetų), skirti padėti tarybiniams valdžios organamas kovoti su kontrarevoliucija, saugoti labai svarbius objektus ir kt. ČON dalys kurtos remiantis RKP(b) CK 1919 m. balandžio 17 d. nutarimu.

Vadovauti ČON buvo skirtas atsakingasis organizatorius prie RKP(b) CK ir organizatoriai prie partijos gubernijų, apskričių ir kt. komitetų. Pradžioje ČON sudarinėjo iš RKP(b) narių ir kandidatų, vėliau - ir iš komjaunuolių.

Pirmieji ČON daliniai buvo suformuoti Petrograde ir Maskvoje, vėliau - centrinėse RTFSR gubernijose (1919 m. rugsėjo mėn. jau buvo 33 gubernijose). Pietų, Vakarų ir Pietvakarių frontų pafrontės juostos vietovių ČON dalys dalyvaudavo ir fronto operacijose.

## Struktūra
1921 m. kovo 24 d. RKP(b) CK nutarė ČON būrius įjungti į Raudonosios Armijos milicijos dalinius. ČON personalas buvo padalintas į kadrinį (nuolatinį) ir milicinį (pakaitinį).

1921 m. buvo įkurta:
* Visos šalies ČON vadovybė ir štabas (vadas - A. Aleksandrovas, štabo viršininkas - V. Kangelaris)
* ČON taryba prie RKP(b) CK, užsiėmusi politiniu vadovavimu. Tarybą sudarė CK sekretorius V. Kuibyševas, VČK pirmininko pavaduotojas J. Unšlichtas, DVRA štabo komisaras ir ČON vadas.
* Gubernijų ir apskričių vadovybės ir štabai, taip pat ČON tarybos prie gubernijų ir apskričių partijos komitetų.

ČON sudėtyje buvo pėstininkų, kavalerijos, artilerijos ir šarvuočių daliniai. 1921 m. gruodžio mėn. ČON sudėtyje buvo 39 673 kadriniai ir 323 372 pakaitiniai kariai.

1924-1925 m. RKP(b) CK nutarimu ČON daliniai buvo išformuoti, nes pagerėjo TSRS vidinė ir išorinė padėtis, sustiprėjo Raudonoji Armija.

## Žinomi žmonės, tarnavę ČON
* Viktoras Abakumovas (1908-1954) - TSRS Valstybės saugumo ministras (1946–1951)
* Arkadijus Gaidaras (1904-1941) - tarybinis vaikų rašytojas, Rusijos pilietinio karo dalyvis
* Nikolajus Ostrovskis (1904–1936) - tarybinis rašytojas

## Nuorodos
* IV. Штаб частей особого назначения (ЧОН) ТАССР (1919-1925 гг.)  (Totorijos ATSR ON štabas (1919-1925).)

Iliustracijos
* ČON ženkliukas
Algirdas Ferensas

**Algirdas Ferensas** (1928 m. kovo 6 d. Rozalime, Panevėžio apskrityje – 1994 m. gruodžio 6 d. Vilniuje) – sovietinės Lietuvos valstybės, partijos ir profesinių sąjungų veikėjas, inžinierius.

## Biografija
1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1952–1956 m. LLKJS Kauno miesto komiteto skyriaus vedėjas, komiteto sekretorius, I sekretorius. 1956–1960 m. LLKJS CK sekretorius. 1960–1961 m. LKP Šiaulių miesto komiteto I sekretorius. 1961–1967 m. SSKP CK darbuotojas. 1967–1977 m. LKP CK sekretorius. 1977–1987 m. Lietuvos respublikinės profesinių sąjungų tarybos pirmininkas. 1981 m. komandiruotas į Kabulą.

1960–1963 m. ir nuo 1967 m. LKP CK narys, nuo 1967 m. CK Biuro narys. 1967–1980 m. LSSR AT, nuo 1979 m. SSRS AT deputatas.

1978 m. LSSR nusipelnęs kultūros veikėjas. Parašė (su Albertu Laurinčiuku) knygą apie jaunimo ir studentų festivalį Maskvoje „Šeštasis pasaulinis“ (1958 m.). Paskelbė straipsnių apie partijos, komjaunimo, profesinių sąjungų darbą, pramonės ir statybos plėtojimą, specialistų rengimą, SSRS tautų draugystę.

1994 m. gruodžio 6 d. nusišovė savo darbo kabinete, „Gyvenimo šaltinių“ redakcijoje. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Šaltiniai

## Bibliografija
* Šeštasis pasaulinis: apie jaunimo festivalį Maskvoje 1957 m. – Vilnius, 1958. – 70 p.
* Statūs Afganistano revoliucijos laiptai. – Vilnius: Mintis, 1985. – 166 p.: iliustr.
* Rytoj to nebus: prisiminimai (sud. Goda Ferensienė). – Vilnius: Litimo, 1998. – 168 p.: iliustr. – ISBN 9986-943-15-9
* Vakar ir šiandien: prisiminimų apybraiža (sud. Goda Ferensienė). – Vilnius: Charibdė, 2004. – 168 p. – ISBN 9986-745-92-6
* Grįžtu į vakardieną: prisiminimų apybraiža (sud. Goda Ferensienė). – Vilnius: Charibdė, 2009. – 134 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-739-19-7
Kanas (upė)

**Kanas** () – upė Rusijoje, Krasnojarsko krašto pietryčiuose; Jenisėjaus dešinysis intakas. Prasideda Rytų Sajane, aukštupyje sudaro tarpeklius, slenkstėta. Teka į šiaurę Kano miškastepe. Žemupyje pasuka į vakarus, kerta Jenisėjaus kalvagūbrį, kur srovė srauni, vagoje gausu slenksčių.

Didžiausi intakai: Agulas (dešinysis), Rybnaja (kairysis). Laivuojama atskiruose ruožuose. Prie Kano įsikūrę Kansko ir Zelenogorsko miestai.

## Šaltiniai
Jumžagijnas Cedenbalas

**Jumžagijnas Cedenbalas** (; 1916 m. rugsėjo 17 d. – 1991 m. balandžio 20 d.) – vienas Mongolijos politinių lyderių 1952–1984 metais. Dirbo premjeru ir komunistų partijos generaliniu sekretoriumi.

1972 m. lankėsi Lietuvoje.

## Išnašos
Vytautas Astrauskas

**Vytautas [[Astrauskas]]**:

* Vytautas Astrauskas (1927) – gydytojas, politikas
* Vytautas Astrauskas (1930) – partinis veikėjas
Michailas Suslovas

**Michailas Suslovas** (; 1902 m. lapkričio 21 d. Saratovo gubernijoje – 1982 m. sausio 25 d. Maskvoje) – TSRS partinis ir valstybės veikėjas.

Viena Lietuvoje labiausiai žinomų jo frazių yra pokario metais pasakytas (nedokumentuotas) teiginys: „Lietuva bus, bet be lietuvių“. Kai kurių istorikų laikomas „pilkuoju kardinolu“, lėmusiu tai, kad į valdžios aukštumas pateko Leonidas Brežnevas, Jurijus Andropovas, Michailas Gorbačiovas, o 1964 m. buvo nuverstas Nikita Chruščiovas. M. Suslovas buvo vienas ilgiausiai TSRS politikos aukštumose išbuvusių veikėjų – nuo pat Stalino valdymo XX a. tarpukariu iki savo mirties.

## Išsilavinimas
Nuo 1921 iki 1924 m. mokėsi Prečistensko darbininkų fakultete, nuo 1924 iki 1928 m. studijavo Maskvos G. Plechanovo liaudies ūkio institute, nuo 1929 iki 1931 m. Komunistinės akademijos Ekonomikos instituto aspirantas, nuo 1936 iki 1937 m. Raudonosios profesūros Ekonomikos instituto klausytojas.

## Veikla
Nuo 1921 m. TSKP narys. Nuo 1929 m. Maskvos universiteto ir Pramonės akademijos politinės ekonomijos dėstytojas, nuo 1931 m. VKP(b) CK Centrinės kontrolės komisijos bei Darbininkų ir valstiečių inspekcijos liaudies komisariato darbuotojas, nuo 1934 iki 1936 m. Tarybų kontrolės komisijos prie TSRS Liaudies komisarų tarybos darbuotojas, nuo 1937 m. VKP(b) Rostovo srities komiteto sekretorius, skyriaus vedėjas, nuo 1938 m. VKP(b) Rostovo srities komiteto 2-asis sekretorius, nuo 1939 iki 1944 m. VKP(b) Stavropolio krašto komiteto I sekretorius, nuo 1939 iki 1941 m. VKP(b) Centrinės revizijos komisijos narys, nuo 1941 iki 1982 m. VPK(b)-TSKP CK narys.

Nuo 1941 m. Užkaukazės fronto Šiaurės kariuomenės grupės Karinės tarybos narys, nuo 1942 m. Ordžonikidzės partizaninio judėjimo štabo viršininkas; nuo 1944 iki 1946 m. VKP(b) CK Lietuvos biuro pirmininkas, nuo 1946 iki 1952 m. VKP(b) CK Orgbiuro narys;
nuo 1946 iki 1949 m. VKP(b) CK užsienio politikos skyriaus vedėjas, nuo 1947 iki 1982 m. VKP(b)-TSKP CK ideologijos sekretorius;
nuo 1947 m. gegužės mėn. iki rugsėjo mėn. VKP(b) CK partinių organų kontrolės valdybos viršininkas, nuo 1947 iki 1948 m. VKP(b) CK Propagandos ir agitacijos valdybos viršininkas, nuo 1949 iki 1952 m. TSKP CK Propagandos ir agitacijos skyriaus vedėjas; nuo 1949 iki 1951 m. laikraščio „Pravda“ vyr. redaktorius; nuo 1952 iki 1953 m. TSKP CK Prezidiumo narys; nuo 1953 iki 1954 m. TSKP CK ryšių su užsienio komunistinėmis partijomis skyriaus vedėjas; nuo 1955 m. TSKP CK Prezidiumo narys, nuo 1966 iki 1982 m. TSKP CK Politinio biuro narys.

Palaidotas prie Kremliaus sienos Maskvoje.

## Apdovanojimai
* Socialistinio darbo didvyris (1962, 1972).

## Šaltiniai
* Biografija .
Kanas (reikšmės)

**Kanas** gali reiškti:

* Kanas – miestas Nigerijoje;
* Kanas – miestas Prancūzijoje;
* Kanas – upė Rusijoje;
* Kanas – Japonijos tradicinis matavimo vienetas.
Kanzasas (upė)

**Kanzasas** () – upė centrinėse JAV, Kanzaso valstijoje; Misūrio dešinysis intakas. Upė susidaro susiliejus Repablikano ir Smoki Hilo upėms, kurios prasideda plynaukštėse, Uolinių kalnų papėdėje. Teka į rytus Didžiosiomis lygumomis, įteka į Misūrį Kanzas Sityje.

Pagrindiniai intakai – Vakarusa, Big Bliu Riveris. Didžiausias debitas 14 000 m³/s, minimalus 4,5 m³/s. Vanduo naudojamas drėkinimui, patvenkta užtvankomis. Prie Kanzaso upės įsikūrę miestai: Manhetanas, Topika, Lorensas, Šonis, Kanzas Sitis.

Upė pavadinta pagal prie jos gyvenusią indėnų kanzų gentį.

## Šaltiniai
Naujiena (reikšmės)

**Naujiena** gali reikšti:
* Naujiena (žiniasklaida) – žiniasklaidoje, pranešimas, pateikiantis šiuolaikinį tikrovės vaizdą, susijusį su tam tikru klausimu, įvykiu ar procesu.
* Kas nors kas yra naujas, naujybė arba naujovė, pvz., technikos naujiena.

## Gyvenvietės
### Lietuva
* Kauno rajone;
* Marijampolės savivaldybėje:
** Mokolų Naujiena Mokolų seniūnijoje,
** Narto Naujiena Liudvinavo seniūnijoje,
** Naujiena Igliaukos seniūnijoje,
** Naujiena Liudvinavo seniūnijoje;
* Pagėgių savivaldybėje;
* Vilniaus rajone.

### Rusija
* Buvęs kaimas Rytų Prūsijos Pilkalnio apskrityje.
Šv. Juozapo lietuvių Romos katalikų darbininkų sąjunga

**Šv. Juozapo lietuvių Romos katalikų darbininkų sąjunga** arba *Lietuvių darbininkų sąjunga* – JAV lietuvių organizacija, 1915–1965 m. veikusi JAV. Būstinė Bostone, nuo 1950 – Nonvude. Idėjiškai artima Lietuvoje veikusiai Šv. Kazimiero draugijai.

## Istorija
Įkurta 1915 m. birželio 10 d. Bostone. Steigėjas – kunigas Fabijonas Kemėšis. Tais pačiais metais įsigijo nuosavą spaustuvę ir jau rugsėjo 19 d. išleido savo organą „Darbininką“. 1916 m. pabaigoje Lietuvių darbininkų sąjunga turėjo 46 kuopas, 1093 narius. Sąjunga turėjo savo knygyną, įsteigtą 1915 m., buvo sudarytas fondas lietuviams darbininkams per streikus šelpti.

Lietuvių darbininkų sąjunga aktyviai dalyvavo kitų lietuvių organizacijų, tokių, kaip Lietuvių tautos taryba, kovojančių dėl Lietuvos nepriklausomybės, veikloje. Rinko aukas religinei ir tautinei veiklai remti, leido knygas ir brošiūras. Stiprų smūgį organizuotai veiklai Lietuvių darbininkų sąjunga patyrė didžiosios depresijos metu. Sąjunga neteko daug narių, o „Darbininkas“ skaitytojų. Daugelis kuopų likvidavosi. Organizacijos likučiai išsilaikė tik Naujojoje Anglijoje. Po Antrojo pasaulinio karo sąjungos veikla sumenko. 1950 m. laikraštis „Darbininkas“ perleistas pranciškonams.

Šv. Juozapo lietuvių Romos katalikų darbininkų sąjungos jubiliejinis 50-mečio seimas įvyko spalio 16 Šv. Petro parapijos salėje So. Bostone valdybai pasiūlius, svarstė tolimesnio veikimo klausimą ir priėjo išvadą, jog nėra vilčių organizacijos sustiprinti, o jos dabartinę egzistenciją toliau tęsti nėra prasminga. Tad padarytas, kad ir skaudus, bet gyvenimiškas sprendimas – šv. Juozapo lietuvių Romos katalikų darbininkų sąjungą likviduoti.

## Pirmininkai
Sąjungai 1915-1932 m. vadovavo M. Žioba, M. Abračinskas, J. Treinavičius, V. Paulauskas, J. Smilgis
* Jonas Švagždys – 1932-1945 m.;
* Pranciškus Juras – 1945-1952 m.;
* Vincas J. Kudirka – 1952–1965 m.

## Šaltiniai
Lietuvių darbininkių susivienijimas Amerikoje

**Lietuvių darbininkių susivienijimas Amerikoje**, iki 1919 m. *Lietuvių moterų progresyvus susivienijimas Amerikoje* – JAV lietuvių moterų organizacija, veikusi 1908–1933 m.

## Istorija
Lietuvių moterų progresyvus susivienijimas Amerikoje įkurtas 1908 m. Brukline „Lietuvaičių apšvietos draugijos“ organizuotame pirmajame Amerikos lietuvaičių suvažiavime. 1916–1923 m. leido žurnalą „Moterų balsas“, 1923–1932 m. laikraštį „Darbininkių balsas“, 1932–1933 m. – „Darbininkė“. Susivienijimo leidykla leido ir platino knygas.

1916 m. spalio mėn. Niujorko suvažiavime susivienijimas priėmė rezoliucijas, smerkiančias karą, vaikų darbą, aptariančias santykius su profsąjungomis, kitomis organizacijomis. 1918 m. Filadelfijos suvažiavime, kuriame dalyvavo ir Žemaitė, buvo nutarta veikti kartu su Amerikos lietuvių socialistų sąjunga. Tačiau didelę įtaką tolesnei susivienijimo veiklai padarė Rusijos revoliucija. 1919 m. Amerikos lietuvių socialistų sąjungai skilus, skilo ir Lietuvių darbininkių susivienijimas – iš organizacijos pasitraukė Margarita Michelsonienė, Zuzana Puišiūtė, Marija Račiūtė-Herman.

1921 m. Bostono suvažiavime priimtos rezoliucijos dėl santykių su JAV kairiuoju judėjimu ir Lietuvos darbininkėmis. Susivienijimo veikla pagyvėjo. 1922 m. Lietuvių darbininkių susivienijimas įkūrė Lietuvos politinių kalinių gelbėjimo fondą. 1927 m. susivienijimas turėjo 137 kuopas ir daugiau kaip 2000 narių. Jo kuopų taip pat buvo Kanadoje, Argentinoje. Jos buvo sujungtos į rajonus, apskritis. Lietuvių darbininkių susivienijimo veiklai vadovavo vykdomasis komitetas ir centro sekretorius. Kuopos platino literatūrą, kūrė chorus, rengė koncertus, spektaklius; leido knygas, vadovavo „Ateities žiedo“ vaikų draugijos mokykloms. Lietuvių darbininkių susivienijimas finansiškai rėmė streikuojančius JAV darbininkus. Didžioji depresija paveikė ir lietuviškų draugijų veiklą, todėl 1933 m. Lietuvių darbininkių susivienijimas Amerikoje susijungė su Amerikos lietuvių darbininkų literatūros draugija.

## Literatūra
* Antanas Bimba. Amerikos darbininkė. Lietuviu moteru progresyvio susivienijimo Amerikoje leidinys, NO. 7. Brooklyn, N. Y. Laisves Sp., 1923, iliustruota, 224 p.

## Šaltiniai
Karaburankiolis

**Karaburankiolis** arba **Karakošunas** – ežeras vakarų Kinijoje, Sindziange, Tarimo baseino rytuose. Telkšo 831 m aukštyje virš jūros lygio. Plotas 88 km², tačiau su aplinkinėmis, periodiškai užliejamomis pelkėmis – iki 250 km². Gylis iki 10 m. Krantai apaugę vešliais nendrių sąžalynais, sudruskėjusiomis žemėmis. Į ežerą įteka Čerčenas, o vandeningais metais ir Tarimas. Persipildžius ežerui iš jo vandens srautas nuteka į Mirankolio ežerą. Karaburankiolio šiaurinės dalies vanduo gėlas, o pietinės druskingas.

## Šaltiniai
VSE Sankt Pölten

**VSE Sankt Pölten** – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Sankt Pelteno.

## Istorija
VSE pradžia nėra žinoma. Nuo 1973 m. dalyvavo žemesniojo rango pirmenybėse.

1998 m. susijungė su SV Gerasdorf klubu.

## Spalvinė gama
Mėlyna ir juoda spalvos.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Taip pat skaitykite
* SKN Sankt Polten

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
VfB Mödling

**VfB Mödling** – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Mėdlingo. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1911 m. Žaidė aukščiausioje šalies lygoje, bet joje neįsitvirtindavo.

1997 m. prisijungė prie Admira Wacker Wien komandos.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Lietuvių dienos

**„Lietuvių dienos“** () – JAV lietuvių mėnesinis iliustruotas tautinės pakraipos žurnalas, 1950–1992 m. leistas Los Andžele.

## Istorija
Žurnalas įsteigtas vietoj 1945–1949 m. ėjusio žurnalo „Kalifornijos lietuvis“. Leidėjas Antanas Skirius. Leistas lietuvių ir anglų („Lithuanian Days“) kalbomis. Kiekviename numeryje spausdinta 50-60 fotonuotraukų, 16 psl. lietuviško teksto ir 8 p. angliško. Leido „Kalifornijos lietuvių almanachą“, 1953 m. išleido „Amerikos lietuvių vardyną“, kuriame pateiktos 1084 pirmosios ir antrosios karo pabėgėlių bangos veikėjų biografijos.
 
Daugiausia rašė apie išeivijos lietuvių gyvenimą. 

## Redaktoriai
* Juozas Vitėnas – 1950-1955 m.;
* Bernardas Brazdžionis – 1955-1972 m.;
* Dalila Mackialienė – 1974–1975 m.;
* Redakcinė kolegija – 1972–1974 m. ir 1975–1992 m.

Angliškos dalies redaktoriai: M. Starkas, V. Adomaitis; reportažų redaktorius – Juozas Kojelis, literatūrinis redaktorius – Juozas Tininis, fotoiliustracijų redaktorius – Daumantas Čibas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Suskaitmeninti „Lietuvių Dienos“ laikraščio numeriai (1946-1991)
Antanas Skirius

**Antanas Skirius** (, 1911 m. spalio 15 d. Akstinai, Batakių valsčius, Tauragės apskritis – 2004 m. kovo 17 d. Los Andželas, JAV) – Lietuvos žurnalistas, leidėjas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Tauragės gimnazijoje, 1933–1934 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Technikos fakultete. 1933 m. Kaune įsteigė ir iki 1934 m. leido laikraštį „Jaunasis studentas“. 1934–1937 m. studijavo Klaipėdos prekybos institute. 1934–1935 m. Klaipėdoje leido žurnalą „Komersantas“, 1936–1937 m. – žurnalą „Prekyba“ (1937 m. „Prekyba ir pramonė“). 1937–1938 m. žurnalo „Naujoji Romuva“ administratorius. 

1938 m. emigravo į JAV. Mokėsi Marianopolio koledže, 1939–1940 m. Čikagos universitete studijavo tarptautinę prekybą ir finansus. Vėliau įgijo televizijos laboranto specialybę. 1938–1939 m. laikraščių „Studentų žodis“, 1940–1941 m. „Vytis“ redaktorius. 1939–1940 m. laikraščio „Draugas“ redakcijos narys. 1946 m. dirbo mokesčių inspekcijoje San Franciske. 1947–1949 m. Los Andžele leido ir redagavo žurnalą „Kalifornijos lietuvis“, 1950–1992 m. „Lietuvių dienos“. Nuo 1962 m. taip pat San Franciske leido laikraštį „Lietuviai Amerikos Vakaruose“.

JAV nusipirko spaustuvę, kurioje išspausdino daugiau nei 40 knygų anglų ir lietuvių kalbomis, atsišaukimų, kitų spaudinių: „Amerikos lietuvių vardyną“ (1953 m.), Mykolo Biržiškos „Lietuvių tautos kelias“ (1952–1953 m., 2 t.), poezijos antologiją „Žemė“ (1951 m.), Stasio Būdavo, Bernardo Brazdžionio, Igno Šeiniaus ir kt. knygų. Anglų kalba išleido Antano Baranausko poemą „Anykščių šilelis“ (1956 m., 1970 m.), Vinco Ramono romaną „Kryžiai“ (1954 m.).

Paskelbė straipsnių apie lietuvių išeivijos veikėjus. Vienas iš Amerikos lietuvių tarybos vadovų. JAV lietuvių bendruomenės, Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Bendrojo Amerikos lietuvių fondo, Tautos fondo narys, vienas iš „Lietuvos vyčių“ ir ateitininkų organizacijų įkūrėjų.

## Įvertinimas
* 2001 m. Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino 5 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
LUV Graz

**LUV Graz** – Austrijos futbolo klubas iš Graco. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1959 m.

2009 m. žaidė mėgėjų lygoje.

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
TSV Hartberg

**TSV Hartberg** – Austrijos futbolo klubas iš Hartbergo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1946 m. 

2017/2018 m. sezone Pirmoje lygoje užimta antroji vieta ir kilimas į Bundeslygą.

## Emblema

Vaizdas:TSV Hartberg.gif|Senoji emblema
Vaizdas:TSV Hartberg logotipas.png|Dabartinė emblema


## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

;Nuo 2010–2011 m.

|}

## Lietuviai
*  Lukas Fridrikas, puolėjas, nuo 2025 m. rugpjūčio mėn.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Kasajus

**Kasajus** (, ) – upė vidurinėje Afrikoje, Angoloje ir Kongo Demokratinėje Respublikoje; kairysis Kongo upės intakas. Prasideda Angoloje, Lundos plynaukštėje. Tekėdama į šiaurę leidžiasi nuo plynaukštės į Kongo baseiną ir sudaro slenksčius bei krioklius. Ilgu ruožu teka Angolos-Kongo DR siena. Vėliau pasuka į šiaurės vakarus, žemupyje vadinama **Kva** (*Kwa*).

Didžiausi intakai: Lulua, Sankuru, Fimis (dešinieji), Kvangas (kairysis).

Patvinsta nuo rugsėjo ar spalio iki balandžio. Teka daugiausia drėgnosiomis ekvatorinėmis džiunglėmis. Minimalus debitas 5000 m³/s, didžiausias 20 000 m³/s. Žvejyba. Upė laivuojama 790 km nuo žiočių. Prie Kasajaus įsikūręs Ilebaus miestas (Kongo DR).

## Šaltiniai
Doom: vs

**Doom: vs** yra švedų Doom metal solinis projektas, kurį įkūrė švedų mizikantas ir prodiuseris Johan Ericson.

Johan Ericson sukūrė šį projektą (Doom: vs) Norėdamas labiau priartėti prie jo mėgiama muziką grojančių grupių Mourning Beloveth, Saturnus ir Shape of Despair. Šis atlikėjas taip pat groja gitara grupėje Draconian. 2004 metais Doom: vs išleido Demo albuma Empire of the fallen. Su šiuo albumu jis „prasimušė“ sunkiosios muzikos rinkije ir 2006 metais išleido albumą Aeternum vale, o 2008 metų pabaigoje – Deadwords speak.

## Diskografija

### Demo

* 2004: *Empire of the Fallen* (demo)

### Albumai

* 2006: *Aeternum Vale*
* 2008: *Dead Words Speak*
* 2014: *Earthless*

## Nuorodos
* Firebox įrašų leidybinė kompanija
* Ferrum.lt 
* Metalo archyvas
BSV Bad Bleiberg

**Bad Bleibergo BSV** – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Bad Bleibergo.

## Istorija

2003 m. prisijungė prie BSV Juniors Villach klubo, tačiau 2006 m. atkurtas.

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Julius Raliukonis, gynėjas 2009 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
SV Horn

**SV Horn** – Austrijos futbolo klubas iš Horno.

## Istorija
1922 m. gruodžio 21 d. įkurtas klubas. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose.

2008 m. iškovojo šalies futbolo taurę. Tai vienintelis jų laimėjimas per visą klubo istoriją.

Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Austrijos 2. Liga.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

|}

## Žinomesni žaidėjai
*  Thomas Salamon

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Karadarja

**Karadarja** (, , „juodoji upė“) – upė Vidurinėje Azijoje, Kirgizijoje ir Uzbekistane; viena iš Syrdarją sudarančių upių. Susidaro Ošo srityje susiliejus Karakuldžos ir Taro upėms, prasidedančioms Ferganos ir Alajaus kalnagūbriuose. Teka į vakarus Ferganos slėniu. Susilieja su Narynu ir sudaro Syrdarją.

Karadarjos vanduo intensyviai naudojamas drėkinimui, jungiasi su Ferganos kanalų sistema. Aukštupyje patvenkta Andižono tvenkiniu. Prie Karadarjos įsikūręs Uzgeno miestas (Kirgizija).

## Šaltiniai
Favoritner AC

**Favoritner AC** – Austrijos futbolo klubas iš Vienos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1910 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Stasys Baranauskas, saugas 1991–1992 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Akurė

**Akurė** () – miestas pietvakarių Nigerijoje, į rytus nuo Ibadano, prie Benino-lbadano kelio. Ondo valstijos sostinė ir didžiausias miestas. 361,2 tūkst. gyventojų (2001 m.); dauguma gyventojų – jorubai. Maisto (kakavos) pramonė, medienos apdirbimas. Prekyba kakava, kukurūzais, manijokais. Yra federalinis technologijų universitetas.

## Sportas
* Sunshine Stars FC – futbolo klubas;
* Akurės miesto stadionas, talpinatis 10 000.

## Šaltiniai
Asaba

: *Apie teritoriją Mauritanijoje žr. [[Asabos vilaja]].*

**Asaba** () – miestas pietinėje Nigerijoje, Onitšos aglomeracijoje, Nigerio upės dešiniajame krante, priešais Onitšą. Deltos valstijos sostinė. 123,7 tūkst. gyventojų (2007 m.); daugiausia igbai. Per miestą eina Transafrikos plentas. Tekstilės pramonė. Prekyba manijokais, palmių vaisiais, javais, vilna. Netoli Asabos kasamos rusvosios anglys.

## Šaltiniai
Avka

**Avka** () – miestas pietinėje Nigerijoje, prie Enugu-Anitšos kelio. Anambros valstijos sostinė. 152,3 tūkst. gyventojų (2002 m.); dauguma – igbai. Valgomųjų balatų, javų, palmių auginimo rajono prekybinis centras. Netoli Avkos rasta bronzos amžiaus metalo ir medžio dirbinių.

## Šaltiniai
Pašingas

**Pašingas** – miestas šiaurės Austrijoje, į pietvakarius nuo Linco. Vienas didžiausių šalyje prekybos centras *Plus City*.

## Istorija
Pašingas minimas nuo XII a.

## Sportas
* FC Superfund (futbolas)
Mėdlingas

**Mėdlingas** – miestas rytų Austrijoje, 14 km į pietus nuo Vienos. Pramoninis miestas. Vienas didžiausių prekybos centrų Europoje – *Shopping City Süd*, kuris užima 27 ha plotą, jame yra 330 parduotuvės su 4500 darbuotojų, stovėjimo aikštelė 10 tūkst. automobilių.

## Sportas

### Futbolas
* VfB Admira Wacker Mödling
* VfB Mödling
Badžiai

**Badžiai** (*bade, bedde*) – Vakarų Afrikos tauta. Gyvena šiaurinėje Nigerijoje. Populiacija XX a. pab. buvo ~650 tūkst. žmonių. Kalba Čado grupei priskiriama badžių kalba, be to vartoja hausų kalbas. Dauguma tikinčiųjų yra musulmonai sunitai, tačiau išlikę gamtameldžių, paplitęs protėvių kultas.

Badžiai verčiasi žemdirbyste (augina sorgus, soras, kukurūzus, manijokus), gyvulininkyste, žvejyba. Tradiciniai amatai – kalvystė, odininkystė. XX a. pab. dar turėjo didžiąją šeimą ir patrilinijinę giminę.

## Šaltiniai
Baučis

**Baučis** () – miestas centrinėje Nigerijoje, 120 km į šiaurės rytus nuo Džoso, prie Maidugurio-Port Harkorto geležinkelio. Baučio valstijos centras. 316,2 tūkst. gyventojų (2004 m.). Maisto, tekstilės, odų apdirbimo pramonė. Verčiamasi kalyba, audimu, žemdirbyste. Yra 1988 m. įkurtas universitetas. Netoli miesto yra Jankario nacionalinis parkas.

## Istorija

Baučis pradėjo kurtis 1809 m.

## Sportas
* Wikki Tourists FC – futbolo klubas;
* Abubarkar Tafawa Balewa stadionas, talpinantis 25 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Azerbaidžano herbas

**Azerbaidžiano herbas** – vienas iš trijų oficialių valstybės simbolių (kiti du – vėliava ir himnas). Šis herbas 1992 m. pakeitė Azerbaidžano TSR herbą.

Bendra herbo kompozicija primena socialistinių respublikų tipo herbą (apvalus skydas, apgaubtas vainiku), tačiau vainikas negilus, o virš skydo nėra žvaigždės.

Skydas – Azerbaidžano vėliavos spalvų, kurios išdėstytos taip, lyg skydas būtų emblematinis rondelis, tačiau centrinė žalia (apatinė vėliavoje) spalva užima ne trečdalį spindulio, kaip būtų, jei būtų išlaikytos Azerbaidžano horizontaliosios trispalvės proporcijos, bet du trečdalius. Skydai kraštai apvesti auksiniu apvadu.

Skydo centre – balta aštuoniakampė žvaigždė siauru auksiniu apvadu, simbolizuojanti aštuonias tiurkų tautas. Žvaigždės spinduliai siekia skydo apvadą. Kampuose tarp žvaigždės spindulių, prie skydo auksinio apvado, maži auksiniai skrituliai.
Žvaigždės centre – raudona ugnis (4 liepsnos liežuviai, kurių bendras kontūras sudaro vertikalią netaisyklingo ovalo fogūrą smailiu viršumi). Ugnis simbolizuoja daug kur Azerbaidžane degančias besiveržiančias naftos telkinių dujas. Kartu ugnis yra ir Alacho simbolis.

Vainiko kairė (heraldinė dešinė) pusė sudaryta iš žalių ąžuolo lapų su gilėmis, o dešinė – iš kviečių varpų.
Biafra

**Biafra** – separatistinė valstybė egzistavusi Nigerijos pietryčiuose 1967–1970 m.

## Istorija

Dėl politinio nestabilumo ir etninių konfliktų Nigerijoje 1967 m. gegužės 30 d. Rytų Nigerijos gubernatorius Chukwuemeka Odumegwu Ojukwu paskelbė nepriklausomą, daugiausia igbų, ibibijų, idžų tautybės žmonių gyvenamą ir igbų dominuojamą Biafros Respubliką. Šalį pripažino Dramblio Kaulo Krantas, Haitis, Gabonas, Tanzanija ir Zambija, taip pat rėmė Prancūzija, PAR, Rodezija, Izraelis, Vatikanas.

Nigerijos vadovas generolas Yakubu Gowon nepripažino Biafros ir įsakė kariuomenei kraštą apsupti ir izoliuoti. 1967–1970 m. tarp šių šalių vyko pilietinis karas. Nigerijos vyriausybę rėmė ir jai ginklus tiekė Jungtinė Karalystė bei TSRS. Biafra buvo nualinta ir 1970 m. sausio 15 d. kapituliavo. Biafra buvo prijungta prie Nigerijos.

## Šaltiniai
Bonio įlanka

**Bonio įlanka** arba **Biafros įlanka** () – Atlanto vandenyno įlanka, Gvinėjos įlankos dalis prie Vakarų Afrikos ir Centrinės Afrikos krantų, nuo Nigerio deltos vakaruose iki Lopeso kyšulio pietuose. Ribojasi su Nigerija, Kamerūnu, Pusiaujo Gvinėja ir Gabonu. Gylis iki 2500 m. Šiaurės vakaruose įteka Nigerio upė, yra Nigerio delta. Didžiausios salos – Biokas, San Tomė, Prinsipė. Dugne yra naftos telkinių. Pagrindiniai uostai: Port Harkortas (Nigerija), Duala (Kamerūnas), Bata (Pusiaujo Gvinėja), Librevilis, Port Žantilis (Gabonas).

## Šaltiniai
Kanterio spaustuvė

**Kanterio spaustuvė** – spaustuvė, 1736–1812 m. veikusi Karaliaučiuje.

## Istorija
Spaustuvę įsteigė *Filipas Kristupas Kanteris* (m. 1764 m.). Nuo 1730 m. jis pradėjo dirbti knygnešiu. Spaustuvė ėmė rentabiliai veikti, kai gauta privilegija leisti Bibliją ir giesmynus įvairiomis kalbomis. F. Kanteris, 1736 m. nusipirkęs B. Korvino-Kvasovskio spaustuvę, perėmė jos turėtą privilegiją. 1763 m. įmonei suteiktas Karališkosios spaustuvės vardas. Mirus savininkui Kanterio spaustuvę perėmė jo sūnus *D. Kristupas Kanteris* (m. 1812 m.), vėliau – pastarojo sūnėnui *D. F. S. Šulcui*. 1812 m. spaustuvė pavadinta Šulco spaustuve.

## Leidyba
Iš viso Kanterio spaustuvėje išspausdintos 25 lietuviškos knygos bei smulkūs spaudiniai. Vyravo protestantų literatūra: giesmynai, atskiros Biblijos dalys, didaktiniai skaitymai. Svarbiausia knyga – Biblijos antrasis leidimas lietuvių kalba (1755 m. Parengė Adomas Fridrikas Šimelpenigis (1699–1763). Kanterio spaustuvės savininkai prekiavo savo spaudiniais, jais aprūpindavo lietuviškas mokyklas. Kanterio spaustuvėje spausdintas knygas naudojo Karaliaučiaus universiteto Lietuvių kalbos seminaras.

## Bibliografija
* Biblia, tai esti Wissas Szwentas rasztas Seno ir Naujo Testamento, pagal wokiszką perstattimą D. Mertino Luteraus. 2-asis leidimas. Karaliauczuje: randamas pas Pilippą Kristupą Kanterį, 1755., 888 p.
* Bunyan J., Krikšczoniês kelone i anną išganitingą amžia, d. 1–2

## Šaltiniai
Jonas Kantminas

**Jonas Kantminas** (g. 1930 m. liepos 20 d. Vainute, Vainuto valsčius, Tauragės apskritis) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
Mokėsi Vainuto pradžios mokykloje, Žemaičių Naumiesčio progimnazijoje, Šilutės gimnazijoje. 1954 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją (LŽŪA). 1954–1994 m. LŽŪA dėstytojas. 1963 m. apgynė disertaciją „Lietuvoje išaugintų raudonųjų dobilų sėklų valymo schemų tyrimas ir pagrindimas“, technikos mokslų kandidatas. 1967–1978 m. ir 1989–1994 m. LŽŪA Gyvulininkystės mechanizacijos katedros vedėjas, 1976–1989 m. Žemės ūkio elektrifikacijos fakulteto dekanas, 1965 m. docentas.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritis – gyvulininkystės technologinių procesų mechanizavimas. 1995 m. vieno išradimo autorius.

## Bibliografija

* Gyvulininkystės fermų mašinų ir įrengimų techninės priežiūros. – Vilnius: Mintis, 1967. – 75 p.
* Gyvulininkystės fermų mechanizacijos kursinio projektavimo metodika. – Kaunas, 1969. – 81 p.
* Gyvulininkystės fermų mechanizavimas / Jonas Kantminas, Antanas Kondrotas. – Vilnius: Mintis, 1969. – 394 p.: iliustr.
* Gyvulininkystės mechanizavimas ir elektrifikavimas / Jonas Kantminas, Andrius Strukčinskas. – Vilnius: Mintis, 1973. – 373 p.
* Gyvulininkystės mechanizavimas: vadovėlis / J. Kantminas, V. Dargis, V. Liubinas. – Vilnius: Mokslas, 1977. – 222 p.: iliustr.
* Trupinimo teorijos pagrindai ir plaktukinių trupintuvų teorija bei skaičiavimas. – Kaunas: LŽŪA, 1978. – 35 p.: iliustr.
* Gyvulininkystės mašinos ir įrengimai / Jonas Kantminas, Leonas Reveltas, Povilas Didjurgis. – Vilnius, 1980. – 201 p.: iliustr.
* Pjovimo teorijos pagrindai ir šiaudapjausčių darbo analizė: paskaitų konspektas. – Kaunas: LŽŪA, 1982. – 42 p.
* Gyvulininkystės technologinių procesų mechanizavimas: vadovėlis. – Vilnius: Mokslas, 1989. – 435 p.: iliustr.
* Pieno paruošimo mechanizavimas: paskaitų konspektas. – Kaunas, 1989. – 42 p.: iliustr.
* Gyvulininkystės mechanizavimo laboratoriniai darbai. – Vilnius: Informacijos ir leidybos centras, 1993. – 117 p.: iliustr.
* Gyvulininkystės mechanizavimas: kursinio projektavimo metodika. – Vilnius: Inforrmacijos ir leidybos centras, 1993. – 70 p.: brėž.
* Penkiasdešimties metų kelias / Jonas Kantminas, Vytautas Kriauklys, Stasys Šimatonis. – Akademija, 2004. – 49 p.: iliustr.
* Kantminais esame mes gimę… – Kaunas: LŽŪU leidybos centras, 2010. – 182 p.: iliustr.


## Šaltiniai
Kalabaras

**Kalabaras** () – miestas pietryčių Nigerijoje, prie Kalabaro upės, netoli Biafros įlankos; Kros Riverio valstijos sostinė. 431,2 tūkst. gyventojų (2002 m.). Prekybinis ir žvejybos uostas. Eksportuojamas palmių aliejus, kakava, mediena, kaučiukas. Yra tarptautinis oro uostas. Keliai į Port Harkortą, Maidugurį. Cemento, medienos apdirbimo, gumos, maisto (palmių aliejaus) pramonė. Yra 1975 m. įkurtas universitetas.

## Istorija

Kalabaras įsikūrė XVII a. pr. Buvo ibibijų valstybės Kalabaro karalystės sostinė. Kolonijiniais laikais buvo svarbus palmių aliejaus ir vergų eksporto uostas.

## Šaltiniai
Jonas Kapačiauskas

**Jonas Kapačiauskas** (1928 m. birželio 11 d. Slabada, Krakių valsčius – 1981 m. gegužės 25 d. Vilnius) – Lietuvos statybinių medžiagų technologas, tyrėjas, technikos mokslų kandidatas.

## Biografija
1947 m. baigė Krakių gimnaziją, įstojo į Kauno valstybinį Vytauto Didžiojo universitetą (1950 m. reorganizuotas į Kauno politechnikos institutą).

1952 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1958 m. apsigynė technikos mokslų kandidato disertaciją „Dolomitinių kalkių kietėjimo proceso tyrimas“ (vad. V. Šližys). 

1959–1981 m. dirbo Termoizoliacijos institute, 1959–1977 – direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, nuo 1957 Akustinių medžiagų skyriaus vedėjas, nuo 1961 m. vyr. mokslinis bendradarbis.

Tyrė keramines, rišamąsias, termoizoliacines, akustines medžiagas, akytuosius betonus ir kitas statybines medžiagas, tobulino jų gamybos technologiją ir įrenginius. 30 išradimų autorius.

Lietuviškosios tarybinės enciklopedijos straipsnių autorius ir konsultantas, žurnalo „Statyba ir architektūra“ redakcinės kolegijos narys.

Žmona Jadvyga Irena Kapačiauskienė (Atkočiūnaitė) – chemijos mokslų daktarė. Duktė Daiva Margarita Gylienė, architektė.

## Bibliografija
* *Bendroji silikatų technologija*: V. Jasiukevičius, J. Kapačiauskas, A. Lasys, M. Martynaitis, V. Sližys. Vilnius, Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1963, 379 p.

## Šaltiniai
Kaduna (upė)

**Kaduna** () – upė centrinėje Nigerijoje; Nigerio upės kairysis intakas. Prasideda Džoso plynaukštės vakarinėje dalyje. Teka savanomis į šiaurės vakarus, už Kadunos miesto pasuka į pietvakarius.

Pagrindinis intakas – Mariga (dešinysis). Laivuojama nuo Zungeru miesto, liepos-spalio mėnėsiais. Prie Kadunos upės įsikūręs Kadunos didmiestis.

## Šaltiniai
M8 (Baltarusija)

**Magistralinis kelias M8** – tarptautinis greitkelis sienos kirtimo punktas (skp) su Rusija „Jezeriščė“ - skp su Ukraina „Naujoji Huta“ Baltarusija, sutampanti su europinio tinklo keliu  Sankt Peterburgas-Merzifonas dalimi.

Prasideda sienos su Rusija kirtimo punkte „Jezeriščė“, kerta Vitebską, Oršą, Mogiliavą, Gomelį ir pasibaigia pasienio punkte su Ukraina „Naujoji Huta“.

Bendras ilgis 456 km.

## Maršrutas
M5 (Baltarusija)

**Magistralinis kelias M5** – magistralinis kelias, jungiantis du didžiausius Baltarusijos miestus: Minską ir Gomelį. Europinio tinklo kelias  eina tik šia trasa, t. y. abi trasos visiškai sutampa viena su kita.

Prasideda Minske, praeina pro Svisločių, Babruiską, Žlobiną ir pasibaigia Gomelyje. Bendras ilgis 296 km.

## Istorija

### Europos kelio E271 istorija
XX amžiaus paskutiniajame dešimtmetyje, trasa E271 ėjo išskirtinai Lietuvos teritorija ir visiškai sutapo su keliu A1 „Vilnius-Kaunas-Klaipėda“. Po 2000 m., kai trasa E85 buvo pratęsta iki Lietuvos, kelio trasa E271 buvo perkelta į Baltarusiją ir liko nepakitus iki šiol.

## Maršrutas

### Kelio E271 maršrutas pagal nacionalinius kelius

### Kelio M5 maršrutas pagal vietinius kelius

|}
|}
Raguotosios dėžiažuvės

**Raguotosios dėžiažuvės** (*Acanthostracion*) - dėžiažuvinių (*Ostraciidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Acanthostracion guineensis]]* 
* *[[Acanthostracion notacanthus]]*
* *[[Acanthostracion polygonius]]* 
* Amerikinė dyglianugarė dėžiažuvė *[[Acanthostracion quadricornis]]*
Kampuotosios dėžiažuvės

**Kampuotosios dėžiažuvės** (*Lactophrys*) - dėžiažuvinių (*Ostraciidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Dėmėtoji dėžiažuvė *[[Lactophrys bicaudalis]]* 
* Kampuotoji dėžiažuvė *[[Lactophrys trigonus]]* 
* Glotnioji dėžiažuvė *[[Lactophrys triqueter]]* 


File:Lactophrys bicaudalis.jpg|Dėmėtoji dėžiažuvė *[[Lactophrys bicaudalis]]* 
File:Lactophrys trigonus.jpg|Kampuotoji dėžiažuvė *[[Lactophrys trigonus]]*
Dviragės dėžiažuvės

**Dviragės dėžiažuvės** (*Lactoria*) – dėžiažuvinių (*Ostraciidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Ilgaragė dėžiažuvė *[[Lactoria cornuta]]* 
* Smaigliuotoji dėžiažuvė *[[Lactoria diaphana]]* 
* *[[Lactoria fornasini]]* 
* *[[Lactoria paschae]]*
Paprastosios dėžiažuvės

**Paprastosios dėžiažuvės** (*Ostracion*) - dėžiažuvinių (*Ostraciidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
Genčiai priklauso šios rūšys:
* Kubažuvė *[[Ostracion cubicus]]* 
* Mėlynuodegė dėžiažuvė *[[Ostracion cyanurus]]*
* *[[Ostracion immaculatus]]* 
* Baltadėmė dėžiažuvė *[[Ostracion meleagris]]* 
* Trumpašnervė dėžiažuvė *[[Ostracion nasus]]* 
* *[[Ostracion rhinorhynchos]]* 
* *[[Ostracion solorensis]]* 
* *[[Ostracion trachys]]* 
* *[[Ostracion whitleyi]]* 

## Galerija

File:Ostracion cubicus (juvenile).jpg|Kubažuvė *[[Ostracion cubicus]]* 
File:Ostracion immaculatus.jpg|*[[Ostracion immaculatus]]* 
File:Ostracion quadricornis.jpg|*Ostracion quadricornis*
Netikrosios dėžiažuvės

**Netikrosios dėžiažuvės** (*Paracanthostracion*) - dėžiažuvinių (*Ostraciidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
*[[Paracanthostracion lindsayi]]*
Kuprotosios dėžiažuvės

**Kuprotosios dėžiažuvės** (*Tetrosomus*) - dėžiažuvinių (*Ostraciidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Trikampiškoji dėžiažuvė *[[Tetrosomus concatenatus]]*
* Kuprotoji dėžiažuvė *[[Tetrosomus gibbosus]]* 
* Mažadyglė dėžiažuvė *[[Tetrosomus reipublicae]]*
* *[[Tetrosomus stellifer]]*