open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vakarų Dzin

**Vakarų Dzin** () – 265–316 m. Kinijos teritorijoje gyvavusi valstybė ir istorijos periodas. Dinastiją įkūrė Sima Janas iš *Sima* (司馬 Sīmǎ) klano, kuriam priklausė garsiojo istoriko Sima Čianio palikuonys.

Sima Janas (司马炎) nuvertė paskutinį Vei imperatorių. 280 m. jam pavyko vėl suvienyti Kiniją po „trijų valstybių“ laikotarpio, tačiau šis suvienijimas truko neilgai – nusilpusi po Aštuonių kunigaikščių karo valstybė neatlaikė klajoklių invazijos. 316 m. paskutinis Vakarų Dzin imperatorius kapituliavo prieš Han Džao (汉赵) valstybės kariuomenę. Prasidėjo Pietinių ir šiaurinių dinastijų laikotarpis.

## Aštuonių kunigaikščių karas
Aštuonių kunigaikščių karas, arba Aštuonių kunigaikščių maištas (tradiciniai rašmenys 八王之亂, supaprastinti 八王之乱, pinyin bā wáng zhī luàn) buvo valdovų kova dėl valdžios 291–306 m. Karas labiausiai apėmė šiaurinę Kiniją. Pats šių neramumų pavadinimas atėjęs iš aštuonių kunigaikščių biografijų, aprašytų „Dzinšu“ („Dzin dinastijos istorijos“) 59-tame skyriuje.

Kai 290 m. mirė pirmasis Dzin imperatorius *U*, Sima klane prasidėjo kovos, nes naujasis imperatorius Hui buvo silpnas. Iš pradžių viską kontroliavo jo įmotė bei jos klanas. Imperatoriaus žmona *Dzia Nanfeng* susivienijo su *Sima Vei* ir *Sima Jun* ir nužudė senosios imperatorienės tėvą, kuriam buvo suteikti dideli įgaliojimai. Tuomet valdžia atiteko imperatoriaus senelio broliui *Sima Liang*ui. Tačiau imperatorienė Dzia suorganizavo jo nužudymą. Jos klanas liko valdžioje iki 300, kai ji nužudė sosto įpėdinį Sima Ju (jo motina buvo sugulovė) – po to ją pačią nužudė *Sima Lun*'is, imperatoriaus sargybos vadas. Prieš Sima Lun’io bandymus sutelkti valdžią savo rankose sukilo *Sima Jun*, tačiau jam nepavyko. Sima Lun įkalino imperatorių ir pats pasiskelbė nauju valdovu.

Jungtinę armiją subūręs *Sima Dziong* sumušė Sima Lun'į ir vėl pasodino į sostą imperatorių Hui. Tačiau kontroliuoti valdymą bandė pats, todėl ir prieš jį buvo sukilta – Sima Dziongą nužudė *Sima Ai*. Šio valdymo laikotarpis taip pat nebuvo ilgas – jį nugalėjo *Sima Jue*. Paskui valdžia atiteko *Sima Ing*, vėliau jis taip pat nugalėtas ir su imperatoriumi bėgo iš Luojano. Galiausiai jį sugavo *Sima Jongas*, o šį vėlgi nugalėjo *Sima Jue*. 306 m. imperatorius Hui nunuodytas, naujuoju imperatoriumi tapo jo brolis.

Sima Ingas ir Sima Jongas galiausiai sugauti ir nužudyti. Konflikto pabaiga laikoma 307 m. vasario 7 d., kai mirė Sima Jong. Vienintelis likęs kunigaikštis buvo Sima Jue.

Šio konflikto metu ištuštėjo šiaurinė Kinija, o Dzin dinastija labai nusilpo.

Aštuoniais kunigaikščiais yra laikomi:
* Sima Liang (司马亮)
* Sima Vei (司马玮)
* Sima Lun (司马伦)
* Sima Dziong (司马冏)
* Sima Ing (司马颖)
* Sima Ai (司马乂)
* Sima Jong (司马颙)
* Sima Jue (司马越)

## Valdovai
Donskis

* Izaokas Donskis (1898–1938), Lietuvos filosofas litvakas;
* Leonidas Donskis (1962–2016), Lietuvos filosofas, eseistas, kultūros kritikas, visuomenės veikėjas, politinis veikėjas.
Tikrasis eraičinas

**Bucetum pratense* (Huds.) Parn.
**Bromus pratensis* (Huds.) Spreng.
**Festuca elatior* subsp. *pratensis* (Huds.) Hack.
**Festuca fluitans* var. *pratensis* (Huds.) Huds. 
**Lolium pratense* (Huds.) Darbysh.
**Schedonorus pratensis* (Huds.) P.Beauv.
**Tragus pratensis* (Huds.) Panz. ex B.D.Jacks.

**Tikrasis eraičinas** (*Festuca pratensis*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos eraičinų (*Festuca*) genties augalų rūšis.

Stiebas iki 120&nbsp;cm aukščio, belapis. Lapai plokšti, 3–5&nbsp;mm pločio. Universali, vertinga, maistinga pašarinė varpinė žolė, naudojama visiems mišiniams. Atspari šalčiui, vidutiniškai reikli, tačiau atolingumas nedidelis – 9-10 balų.

Tikrasis eraičinas dažnas visoje Lietuvoje, salpinėse pievose prie didesnių upių sudaro ištisus sąžalynus. Pačiai auginamas ganyklose. Mėgsta drėgną, derlingą dirvą.

Veislės: *Dotnuvos pirmas*, *Kaita* ir kt.

## Šaltiniai
Furo

**Furo** () arba **ofuro** () – pirties tipas, kilęs ir labiausiai paplitęs Japonijoje.

Nuo kitų pirčių tipų jis skiriasi tuo, kad čia kaitinamasi ne karštu oru ar garais, o karštu vandeniu.

Dažnai yra pasakojama, kad japonai *furo* tradicijų išmoko iš laukinių beždžionių, gyvenančių kalnuose. Sušalusios žiemą jos ieško natūralių šiltųjų vandens versmių, ir įlipusios į jas ilgai šildosi.

Tradiciškai namuose esanti *furo* būdavo didelė medinė statinė, į kurią prišildydavo vandens. Dabar jas pakeitė modernios automatiškai vandenį šildančios vonios.

Skirtingai nei vakarietiškoje tradicijoje (ir tai dažnai tampa kultūrinių nesusipratimų priežastimi), tokia statinė ar vonia nenaudojama praustis, o tik šildytis. Todėl prieš lipant į *furo* kruopščiai prausiamasi po dušu, ir, tik jau esant švariam, lipama į karštą *furo* ir ten praleidžiama nemažai laiko. Dažnai procedūra kartojama keletą kartų.

Nusiprausti prieš lipant į *furo* būtina ir dėl to, kad tą patį vandenį naudoja visi šeimos nariai. Egzistuoja net ėjimo į *furo* eiliškumas: pirmieji eina garbingiausi žmonės (svečiai, senimas), o paskutinieji į *furo* lenda vaikai.

Vienas Japonijoje labiausiai paplitusių *furo* variantų yra *[[onsen]]*, viešos šiltų versmių pirtys kalnuose, kur į didelius baseinus leidžiamas žemės gelmėse įkaitęs vanduo, turintis daug mineralų, druskų, sieros. *Onsen* yra ne tik gydomoji, bet ir svarbi visuomeninio bendravimo priemonė. Paprastai *onsen* būna atskirai vyrams ir moterims, bet, retais atvejais, egzistuoja ir bendrųjų pirčių *konjoku* tradicija.

## Šaltiniai
Genomika

**Genomika** – biologijos mokslų šaka, tirianti organizmų genomus (organizmo genetinės medžiagos koduojamą informaciją) ir žinių apie ją panaudojimą praktikoje.

## Istorija
Genomika – gana jaunas mokslas. Pasaulyje genomika egzistuoja nuo *1980 metų*, tačiau eros pradžia laikomi *1995 metai*, kai buvo nuskaitytas pirmasis genomas – bakterijos *[[Haemophilus influenzae]]* genų seka.
*1996 metai* taip pat labai svarbi data genomikos istorijai – pirmą kartą buvo atliktas klonavimas. Klonuota avytė Doli.
*1998 m.* – kirmėlės genomas.
*2000 m. [[Kovo 5]] d.* – gimė penki klonuoti paršiukai.
*2000 m.* – nuskaityta pirmoji augalo ir **žmogaus genomo seka**, o *2001 m.* – pelės.

## Genomikos panaudojimas
Genomikos žinios plačiai pritaikomos biotechnologijose: baltymų inžinerijoje, genetinėse modifikacijose, klonavime, be to, kriminalistikoje – nusikaltimų išaiškinimui, medicinoje – tėvystės nustatymui.

### Baltymų inžinerija
Baltymai – svarbūs organizmams molekuliniai junginiai, jie įeina į ląstelių sudėtį, reguliuoja organizme vykstančius procesus. Kai kurie baltymai žmogui gali būti gyvybiškai svarbūs, pvz., insulinas. Tačiau jo pasigaminti pakankamą kiekį laboratoriniu būdu beveik neįmanoma. Bent jau buvo neįmanoma, kol genomika pažengė į priekį tiek, kad būtų galima nesunkiai sintetinti baltymus. Genomikos progresas leido atpažinti ir išskirti iš genomo tas vietas, kurios yra baltymų sintezės pradžios ir pabaigos vietos, kitaip tariant išskirti iš DNR molekulės vietas su baltymų informacija. Tokios grandinėlės dalys įsodinamos į bakterijų DNR ir jos savo ruožtu sėkmingai sintetina baltymus. Tokiu būdu laboratorijoje galima pasigaminti beveik neribotą kiekį reikiamo baltymo, kad ir insulino.

## Įdomūs faktai
Šimpanzės ir žmogaus genomai skiriasi tik 4 %.
Californication

**„Californication“** – septintasis studijinis amerikiečių grupės „Red Hot Chili Peppers“ albumas, išleistas 1999 m. birželio 8 d. Į grupę sugrįžus gitaristui John Frusciante, „Red Hot Chili Peppers“ sugebėjo atsigauti po kritikų gan aršiai sutikto 1995-ųjų albumo „One Hot Minute“. Daugelio nuostabai, „Californication“ tapo geriausiai parduodamu albumu grupės istorijoje.

„Californication“ ryškiai skyrėsi nuo savo pirmtakų gerokai prislopintu funko skambesiu. Papildydami savo muziką psichodelikos elementais, „Red Hot Chili Peppers“ sukūrė nemažai dėmesį patraukiančių, „užkabinančių“ kompozicijų. Nemaža dalis albumo dainų, tokių, kaip atskiru singlu išleistas hitas „Californication“, kritikuoja globalizaciją, neretai – su keistokais, neperprantamais dainų tekstais.

„Californication“ žurnalo „Rolling Stone“ visų laikų penkių šimtų geriausiųjų albumų sąraše užėmė 399-ąją vietą.

## Dainų sąrašas

## Kūrybinė grupė
;Red Hot Chili Peppers
* Anthony Kiedis&nbsp;– vokalas
* Flea&nbsp;– bosinė gitara, papildomi vokalai
* John Frusciante&nbsp;– gitara, papildomi vokalai, klavišiniai
* Chad Smith &nbsp;– būgnai

;Papildomi muzikantai
* Greg Kurstin&nbsp;– klavišiniai
* Patrick Warren&nbsp;– vargonai (dainoje „Road Trippin'“)

;Įrašas
* Lindsay Chase&nbsp;– produkcijos koordinavimas
* Mike Nicholson ir Greg Collins&nbsp;– papildomas suvedimas
* Greg Fidelman&nbsp;– suvedimo asistentas
* Jennifer Hilliard&nbsp;– suvedimo asistentas
* Chris Holmes&nbsp;– suvedimo asistentas
* Ok Hee Kim&nbsp;– suvedimo asistentas
* Vlado Meller&nbsp;– garso dizainas
* Rick Rubin&nbsp;– prodiusavimas
* David Schiffman&nbsp;– suvedimo asistentas
* Jim Scott&nbsp;– suvedimas
* John Sorenson&nbsp;– suvedimo asistentas

;Papildomi darbai
* Lawrence Azerrad&nbsp;– dizainas
* Sonya Koskoff&nbsp;– fotografija
* Red Hot Chili Peppers&nbsp;– dizainas
* Tony Wooliscroft&nbsp;– fotografija
Gustav Bauer

**Gustavas Baueris** (*Gustav Adolf Bauer*, 1870 m. sausio 6 d. Darkiemyje, Mažoji Lietuva – 1944 m. rugsėjo 16 d. Berlyne) – Vokietijos profsąjungų ir politinis veikėjas.

## Biografija

1892–1903 m. dirbo „baltųjų apykaklių“ profsąjungose organizacinį ir vadovaujantį darbą, 1908–1918 m. Vokietijos profesinių sąjungų Generalinės komisijos pirmininkas.

1912–1918 m. ir 1920–1928 m. socialdemokratų atstovas Vokietijos Reichstage. 1918 m. spalio mėn. paskirtas princo Makso fon Badeno vyriausybės darbo ministru. 1919 m. birželio mėn. tapo pirmuoju Vokietijos Respublikos ministru pirmininku, nuo 1919 m. rugpjūčio 14 d., pakeitus pareigų pavadinimą – kancleriu. Jam teko pasirašyti Versalio taikos sutartį. Jam vadovaujant parengta Veimaro Respublikos konstitucija. 1920 m. kovo mėn. po Kapo pučo atsistatydino.

Buvo transporto ministru 1920 m. Hermano Miulerio vyriausybėje ir vicekancleriu bei darbo ministru 1921–1922 m. Jozefo Virto vyriausybėje. Vėliau iš politinės veiklos pasitraukė.

|-
Zinas Al Abidinas Ben Ali

**Zinas Al Abidinas Ben Ali** (, 1936 m. rugsėjo 3 d. – 2019 m. rugsėjo 19 d.) – artilerijos generolas, Tuniso politinis veikėjas, 1987–2011 m. Tuniso prezidentas.

## Biografija

Nuo jaunų dienų dalyvavo Tuniso išvadavimo judėjime. Baigė Prancūzijos Sen Syro karo mokyklą, Šalono prie Marnos artilerijos mokyklą, studijavo JAV Merilendo ir Teksaso karo mokyklose, elektronikos inžinierius.

1964 m. grįžęs į Tunisą, buvo paskirtas Gynybos ministerijos karinės žvalgybos direktoriumi. 1974–1977 m. karinis atašė Maroke. 1977–1980 m. Nacionalinio saugumo direktorius, 1980–1984 m. Tuniso ambasadorius Varšuvoje. 1984 m. valstybės sekretorius, 1985 m. Valstybės ministras, 1986 m. užsienio reikalų ministras.

1987 m. spalio 1 d. prezidentas Habibas Bugriba jį paskyrė Ministru pirmininku, o 1987 m. lapkričio 7 d., buvo paskelbta, kad dėl sveikatos prezidentas nebegali eiti pareigų.
Pasiskelbė Tuniso prezidentu. Tą pačią dieną buvo paskelbta demokratinė konstitucinė reforma.

Tęsė pirmtako provakarietišką politiką. Įgyvendinami didžiuliai automagistralių, oro uostų, gyvenamųjų namų statybos projektai, tačiau nedarbas liko svarbiausia valstybės problema. Nepaisant to, 1994, 1999 ir 2004 m. buvo vėl renkamas šalies prezidentu.

Nuo 1998 m. socialistų partijos generalinis sekretorius.

2010 m. gruodžio 18 d. Sidi Buzido miesto gyventojai išėjo į gatves dėl niekur nedirbančio studento savižudybės, po to kai vyriausybė konfiskavo jo vaisių vežimėlį. Vėliau neramumai peraugo į riaušes dėl didėjančių maisto kainų, didelio nedarbingumo. 2010 m. sausio 14 d. buvo paskelbta nepaprastoji padėtis, po kurios atsistatydino ir paliko šalį. Sausio 17 d. buvo paskirta nauja vyriausybė. Vėliau buvo nuteistas už akių 35 metams kalėti.

## Šaltiniai
Mikroklinas

**Mikroklinas** – silikatų klasės mineralas, (KAlSi3O8) svarbus tektosilikatinis mineralas formuojantis magmines uolienas. Mikroklino cheminė sudėtis tokia pati kaip ir ortoklazo, tik jis priklauso triklyniniai kristalo sistemai, trapacijos formos su kiek mažesniais negu stačiais kampais, nuo to ir kilo pavadinimas iš graikų kalbos *mažas šlaitas*.

Mikroklino ir ortoklazo fizikinės savybės identiškos, jie gali būti atskirti tik optiniais tyrimais (poliarizuotu mikroskopu). Yra žinomas natrio mikroklinas vadinamas **anortoklazu**, kuris yra izomorfinis mišinys KAlSi3O8 ir NaAlSi3O8 ir sudarytas iš didesnių natrio-aliuminio silikatų kiekių.

Kietumas pagal Moso skalę 6.

Žalia mikroklino atmaina vadinama amazonitu.

Jis nėra randamas Amazonės upės baseine, tačiau ispanų tyrėjai taip pavadindami, matyt bus sumašę su kitu žaliu to regiono mineralu.
Chitinas

**Chitinas** – angliavandenis, polisacharidas, iš kurio sudaryti nariuotakojų (vabzdžių, vėžiagyvių, voragyvių) išorinis skeletas, taip pat pagrindinis grybų ląstelių sienelių komponentas. Atlieka statybinės medžiagos funkciją. Chitinas sudarytas iš N-acetil – gliukozamino grandžių, sujungtų β-(1→4) glikozidiniu ryšiu. Tai linijinis polimeras. Jo fizikocheminės savybės panašios į celiuliozės, todėl sudaro ląstelių laikančiąsias konstrukcijas. Medicinoje chitinas naudojamas žaizdų ir nudegimų gydymui, linzių, chirurginių siūlų, odos pakaitalų, priešsklerozinių preparatų gamyboje; modifikuotos tirpios chitino formos naudojamos kosmetikoje kaip efektyvus drėkintojai ir emulsikliai; parfumerijoje – kaip kvapų stabilizatoriai; sorbentinės chitino savybės pritaikomos biotechnologijoje – fermentų imobilizacijai.
Gepidai

**Gepidai** – gotų gentis, įsitvirtinusi centrinėje Europoje, minima istoriko Jordano kaip lėčiausi ir tingiausi iš gotų. IV a. vadovaujami savo pirmojo valdovo Fastido kariavo su burgundais ir vos jų nesunaikino. Sudarę sąjungą su hunais, vadovaujami Ardariko, 451 m. dalyvavo stambiausiame to laikmečio mūšyje Katalaunijos laukuose Šiaurės Prancūzijoje, kur hunai, vadovaujami Atilos, susikovė su Romos ir jų gausių sąjungininkų – saksonų, burgundų, liticiani, sarmatų ir kt. – armija. Kitais metais po Atilos mirties 453 m., vadovaujant Ardarikui, gepidai, rugijai, suevai (švabai), herulai, alanai išsivadavo nuo hunų valdžios, sumušę juos kautynėse prie Nedao upės Panonijoje. Tuomet gepidai įsitvirtino Karpatuose ir valdė Dakiją, (apmokestinę Romą už taikos sąlygas), kur, dabartinės Rumunijos teritorijoje, aptinkama gepidų kapų.

504 m. ostgotai, vadovaujami Teodoriko, išstūmė gepidus į Belgrado apylinkes. 546 m. Bizantijos imperija, sudariusi sąjungą su lombardais, pradėjo gepidų išstūmimą. 552 m. gepidai Asfeldo kautynėse patyrė baisų pralaimėjimą ir 567 m. buvo galutinai nukariauti avarų. Paskutinį kartą kronikose minimi IX a.

## Nuorodos
* Gepidų karalystė
David Ben Gurion

**Davidas Ben Gurionas** (tikroji pavardė – *Davidas Grynas*, 1886 m. spalio 16 d. Plonske, Lenkija – 1973 m. gruodžio 1 d. Sde Bokere, Izraelis) – teisininkas, Izraelio politinis veikėjas, pirmasis Izraelio valstybės Ministras pirmininkas.

## Biografija

Mokėsi tėvo, teisininko Avigdoro Gryno įkurtoje hebrajų mokykloje. Nuo 1903 m. *Poalei Cion* partijos narys. 1906 m. atvyko į Palestiną, dirbo žurnalistu, organizavo profsąjungas. 1912 m. baigė teisės studijas Stambule.

1915 m. turkų ištremtas, apsigyveno JAV. 1918 m. savanoriu įstojo į Kanados kariuomenę ir organizavo žydų savanorių legioną, kuris pirmojo pasaulinio karo frontuose kariavo britų armijos sudėtyje.

1920–1935 m. žydų profesinių sąjungų *Histadrut* Palestinoje Generalinis sekretorius. Nuo 1930 m. *Palestinos socialdemokratų partijos MAPAI* narys. Nuo 1933 m. *Pasaulio sionistų sąjungos* narys, nuo 1944 m. Vykdomosios tarybos pirmininkas.

1948–1953 m. ir 1954–1963 m. Izraelio darbo partijos MAPAI (dabar AVODA) pirmininkas.

1949 m. vasario 25 d. – pirmasis Izraelio Ministras pirmininkas. 1953 m. pasitraukė iš politinės veiklos, gyveno Sde Bokero kibuce, bet 1955 m. laimėjus rinkimus, vėl tapo gynybos ministru, o netrukus ir Ministru pirmininku. 1963 m. atsistatydino iš valstybės tarnybos, bet 1965 m. vėl grįžo prie politinės veiklos su nauja *Rafi partija* ir laimėjo parlamente 10 vietų. Parlamento nariu buvo iki 84 metų amžiaus.
By the Way

**„By the Way“** – aštuntasis studijinis amerikiečių grupės „Red Hot Chili Peppers“ albumas, išleistas 2002 m. liepos 9 d. Šis albumas yra neretai laikomas prieš tai išleisto darbo „Californication“ tęsiniu.

Tai – pats švelniausias „Red Hot Chili Peppers“ albumas, pilnas niūrių, lyriškų ir melodingų dainų. Jis itin skiriasi nuo ankstesnių grupės darbų visišku funk stiliaus nebuvimu (vis dėlto negalima teigti, jog grupė visiškai nutolo nuo šio stiliaus: tokie kūriniai kaip „Throw Away Your Television“, „By the Way“ ir „Can't Stop“ reprezentuoja funk-roką albume).

Albumui „By the Way“ buvo sukurta ir įrašyta apie trisdešimt dainų, tačiau dar prieš jį išleidžiant viename interviu buvo pažymėta, jog „Red Hot Chili Peppers“ nusprendė į albumą atrinkti būtent melodingiausias dainas.

Grupės gerbėjai po „By the Way“ išleidimo tarsi susiskirstė į dvi kategorijas: dievinančius šį albumą ir laikančius jį kone nesusipratimu. Antra vertus, būtent kartu su šiuo albumu „Red Hot Chili Peppers“ susilaukė daugybės naujų gerbėjų.

## Įdomūs faktai

* „Cabrón“ yra ispaniškas keiksmažodis, reiškiantis „niekšą“, „šunsnukį“ ar „kalę“.
* Kūrinio „This Is The Place“ priedainio žodžių nėra „By the Way“ lankstinuke.

## Dainos

## Kūrybinė grupė
;Red Hot Chili Peppers
* Flea&nbsp;– bosinė gitara, trimitas, papildomi vokalai
* John Frusciante&nbsp;– gitara, papildomi vokalai, klavišiniai, sintezatoriai
* Anthony Kiedis&nbsp;– vokalas
* Chad Smith&nbsp;– būgnai, perkusija

;Įrašas
* Ryan Hewitt&nbsp;– suvedimas
* Marc Mann&nbsp;– derinimas
* Ethan Mates&nbsp;– suvedimas
* Vlado Meller&nbsp;– garso dizainas
* Rick Rubin&nbsp;– prodiusavimas ir suvedimas
* Jim Scott&nbsp;– suvedimas
* Jason Wormer&nbsp;– suvedimas

;Papildomi darbai
* Julian Schnabel ir Red Hot Chili Peppers&nbsp;– dizainas
Katalaunijos mūšis

**Katalauno laukų mūšis**, arba **Katalaunijos mūšis** įvyko 451 m. (birželio 20 d. arba rugsėjo 20 d.) Katalaunijos laukuose šiaurės Prancūzijoje prie dabartinio Trua miesto. Jame Romos imperijai su sąjungininkais pagaliau pavyko pakirsti hunų galybę. Tai stambiausias (abiejų armijų dydis vertinamas apie 100 tūkst.) ir vienas reikšmingiausių pirmojo tūkstantmečio mūšių Europoje. Mūšį, trukusį visą dieną, aprašė istorikas Jordanas VI a.

Jame romėnai bei jų sąjungininkai – frankai, sarmatai, alanai, vedami valdovo Sangibo, kuris Orleano apgulties metu buvo hunų pusėje, armorikiečiai, liticianai, burgundai, saksai, ripariečiai, olibrionai ir kai kurios kitos germanų bei keltų gentys – vadovaujami Romos karvedžio Flavijaus Aetijaus (Aetius) po atkaklios ir kruvinos kovos sutriuškino Atilos vadovaujamus hunus su jų sąjungininkais gepidais, vadovaujamais Ardariko. Gotai dalyvavo abiejose pusėse. Vizigotų valdovas Teodorikas I su savo pulkais kovojo romėnų pusėje, ostrogotų armija, vedama brolių Valamiro, Theodemiro ir Vidimero – amalių vadovo, – palaikė Atilą. V a. gyvenęs Sidonius pateikia platesnį dalyvavusių genčių sąrašą: rugijai, gepidai, gelonai, burgundai, skirai, belonotianai, neurai, bastarnai, tiuringiečiai, brukterai ir frankai, gyvenę prie Nekaro upės.

Hunai prieš tai nusiaubė Reimso, Mainco, Kelno, Strasbūro, Vormso ir Tryro miestus bei apgulė Orleaną. Mūšis tęsėsi apie 15 val. iki visiškai sutemstant.

Kitą dieną romėnus paliko dalis sąjungininkų (vizigotai), todėl jie nebesiryžo pulti gerokai susilpnintų hunų ir atsitraukė. Hunai taip pat buvo patyrę per daug nuostolių, kad galėtų dar kartą stoti į kovą.

## Šaltiniai

* Katalauno laukų mūšis
* Jordano Gotų istorijos tekstas su Katalaunijos mūšio aprašymu  
* Populiarioji Frankų istorija nuo ankstyviausių laikų, t. I iš VI
* Istorinių šaltinių svetainė
Tony Benn

**Tonis Benas** (, 1925 m. balandžio 3 d. Londone – 2014 m. kovo 14 d. Londone) – žurnalistas, Didžiosios Britanijos politinis veikėjas.

## Biografija

Mokėsi Vestminsterio mokykloje, 1949 m. baigė Oksfordo Naująjį koledžą. 1942–1946 m. tarnavo Britanijos kariniame oro laivyne. 1946–1950 m. dirbo žiniasklaidoje.

Nuo 1943 m. Leiboristų partijos narys. Nuo 1950 m. parlamento narys nuo Leiboristų partijos. 1959–1994 m. partijos Nacionalinio vykdomojo komiteto narys.

1960–1963 m. mirus tėvui, užėmė jo vietą Perų rūmuose. 1964–1966 m. ryšių ministras, 1966–1970 m. technologijų ministras, 1974–1979 m. pramonės valstybės sekretorius, ryšių ministras.

Nuo 1970 m. neoficialus *Kairiųjų radikalų populistų* lyderis, 1971–1972 m. Leiboristų partijos pirmininkas.

1983 m. pralaimėjo rinkimus į Bendruomenių rūmus, bet 1984 m. vėl buvo išrinktas, atsistatydino tik 2001 m., motyvuodamas laiko trūkumu tikrai politikai.

2003 m. vasario mėn., oponuodamas oficialiai valstybės politikai buvo susitikęs su Irako diktatoriumi S. Huseinu, vėliau organizavo pasipriešinimą karo veiksmams. Paskutinio skrydžio lėktuvu *Concorde* dalyvis.

Transporto darbininkų profsąjungos ir žurnalistų sąjungos narys, kalnakasių profsąjungos garbės narys. 7 universitetų Garbės daktaras.

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė.
Aleksandras Birinčikas

**Aleksandras Birinčikas** (1870 m. Vilniuje – 1940 m. lapkričio 4 d. ten pat) – darbininkas, batsiuvys, vienas iš Lietuvos socialdemokratų partijos kūrėjų.

## Biografija

1893 m. su A. Moravskiu, A. Domaševičium, J. Aleknavičium, K. Maciulevičium įkūrė socialdemokratų grupę, kuri 1896 m. dalyvavo rengiant I LSDP suvažiavimą.

1897 m. birželio 11 d. už streikų organizavimą suimtas, 2 metus sėdėjo Vilniaus ir Senosios Vileikos kalėjimuose, po to ištremtas į Jakutsko guberniją. 1904 m. grįžęs į Vilnių dirbo LSDP, dalyvavo 1905–1907 m. revoliucijoje.

1905 m. Didžiajame Vilniaus Seime pasakė kalbą Vilniaus darbininkų vardu. 1906 m. kalintas 6 mėn., 1907 – 7 mėn., 1909 m. suimtas ir ištremtas į Nikolską (Vologdos gubernija).

1918 m. dirbo LSDP sekretoriate, 1919 m. laikraščio „Echo robotnicze“ redakcijoje, buvo „Robotnik“ atsakinguoju redaktoriumi.

Nuo 1920 m. felčeriavo Anturkėje (Molėtų raj.), bendradarbiavo lenkų laikraštyje „Nowiny“. Nuo 1927 m. gyveno ir dirbo Vilniaus krašte.
Vincas Birinčikas

**Vincas Birinčikas** (1862 m. Vilniuje – 1935 m. Minske) – darbininkas, batsiuvys, vienas iš Lietuvos socialdemokratų partijos steigėjų.

## Biografija

1889 m. įstojo į II Proletariato partijos būrelį. Turėjo įtaką, formuojantis jaunesniojo brolio Aleksandro Birinčiko pažiūroms. 1896 m. LSDP narys, vienas iš partijos pirmojo suvažiavimo organizatorių.

1897 m. suimtas, 2 metus kalintas, po to ištremtas. Už dalyvavimą 1905 m. revoliuciniuose įvykiuose 1906 m. ištremtas į Jenisiejaus guberniją. Grįžo 1911 m.

1919 m. įstojo į Lietuvos Komunistų partiją. Vilnių užėmus lenkams 1920 m. birželio mėn. suimtas ir ištremtas į Dembio karo belaisvių stovyklą. 1921 m. pabėgo į Rusiją, dirbo partinį darbą Smolenske, Minske.
Miškinė gluosvė

**Miškinė gluosvė** (*Monotropa hypopitys*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų rūšis.

Augalas mėsingas, parazitinis, neturi chlorofilo. Jo stiebas 10-20 cm aukščio, apaugęs žvynais. Žiedai su trumpais koteliais, išauga pažiedžių pažastyse. Žydintys žiedai būna nulinkę, o vėliau statūs. Žydi birželio – liepos mėn. Auga drėgnuose spygliuočių ir lapuočių miškuose.
Agrotechnika

**Agrotechnika** ( 'laukas, dirva' + *technikos* 'meniškas, meistriškas') – žemės ūkio augalų auginimo technologija.

Apima priešsėlių ir veislių parinkimą, žemės dirbimą, sėklos paruošimo, sėjos, sodinimo, pasėlių priežiūros, derliaus nuėmimo būdus ir priemones. Agrotechnika remiasi agronomijos, gamtos ir technikos mokslais, gamybiniu patyrimu.

Agrotechnika priklauso nuo auginamų augalų biologinių savybių, žemės ukio technikos išsivystymo lygio, klimato, dirvos, ūkininkavimo sąlygų.

Agrotechnikos svarbiausias uždavinys – optimaliai aprūpinti žemės ūkio augalus augimo faktoriais (šviesa, šiluma, vandeniu, maisto medžiagomis, oru), kad didėtų derliai, gerėtų jų kokybė.
Hjalmar Branting

**Hjalmaras Brantingas** (, 1860 m. lapkričio 23 d. Stokholme – 1925 m. vasario 24 d. ten pat) – Švedijos spaudos ir politinis veikėjas.

## Biografija

Studijavo Stokholmo ir Upsalos universitetuose, 1883 m. radikalų laikraščio „*Tiden*“, vėliau „*Dagbla*d“ žurnalistas, 1886 m. įsteigė laikraštį „*Socialdemokraten*“, iki 1917 m. buvo jo redaktorius.

1889 m. vienas Švedijos socialdemokratų darbininkų partijos kūrėjų, nuo 1907 m. iki mirties partijos valdybos pirmininkas. 1919 m. vienas Berno Internacionalo kūrėjų.

1896–1925 Švedijos parlamento Riksdago narys, iki 1902 m. vienintelis socialdemokratų atstovas parlamente.

1917–1918 m. Švedijos finansų ministras, 1921–1923 m. užsienio reikalų ministras, 1920–1921, 1921–1923 m. ir nuo 1924 iki mirties 1925 m. -Ministras pirmininkas.

1920–1921 m. ir 1923–1925 m. buvo Švedijos atstovas Tautų Tautų Sąjungos taryboje, 1920–1924 m. atstovavo Švediją Tautų Sąjungos sesijose.

1922 m. Švedijos delegacijos vadovas Ženevos konferencijoje.
1924 m. Tarptautinio Darbo biuro sesijos pirmininkas.

1921 m. Nobelio Taikos premijos laureatas.
Plagioklazas

**Plagioklazas** – silikatų klasės mineralas. Svarbus tektosilikatinis mineralas formuojantis magmines uolienas. Plagioklazai sudaro mineralų eilę nuo NaAlSi3O8 (albito) iki CaAl2Si2O8 (anortito). Pagal procentinį anortito ir albito kiekį išskiriami dar 4 tarpiniai plagioklazai.
Endometriumas

**Endometriumas** () – tai vidinė žinduolių gimdos sienelės dalis, dar vadinama gimdos gleivine. Endometriumo raida susijusi su moters ciklu. Ciklo pabaigoje endometriumas atplyšta, ir su krauju pasišalina ir moters kūno.
Rita Bjeregard

**Rita Bjeregard** (, 1941 m. gegužės 19 d. Kopenhagoje – 2023 m. sausio 21 d. ten pat) – pedagogė, Danijos ir Europos Sąjungos politinė veikėja.

## Biografija

1958 m. išlaikė brandos egzaminus, 1964 m. mokytojo egzaminus, 1968–1970 m. studijavo istoriją Odensės universitete.

1964–1971 m. liaudies mokyklos mokytoja, 1971 m. Odensės mokytojų seminarijos dėstytoja.

1982 m. Danijos nacionalinio banko valdybos narė, 1983 m. ekspertų grupės Australijoje pirmininkė. 1982–1995 m. valstybės kontrolierė, 1990–1995 m. valstybės kontrolės vadovė.

### Partijoje
Nuo 1963 m. Danijos socialdemokratų partijos (SFD) narė, nuo 1982 m. SFD Vykdomojo komiteto narė, 1992–1994 m. Socialistinio moterų internacionalo (SIW) viceprezidentė.

### Profsąjungose
1968–1970 m. Odensės mokytojų sąjungos pirmininkė, 1969–1973 m. *Danijos mokytojų sąjungos* valdybos narė, *Darbininkų švietimo asociacijos* Vykdomojo komiteto narė, 1974–1975 m. *Sveikatos ir psichikos invalidų Nacionalinės asociacijos* pirmininkė, 1982 m. *Trišalės komisijos* narė, *Danijos profsąjungų federacijos* (LO)Vykdomojo komiteto narė.

### Parlamente
1971–1995 m. ir 2001–2005 m. Folketingo, Danijos parlamento narė. 1971–1973 m. ir 1974–1975 m. parlamento finansų komisijos narė, 1975–1982 m. politinės ekonomikos komiteto pirmininkė, 1981–1982 m. ir 1987–1992 m. Danijos socialdemokratų partijos parlamentinės frakcijos pirmininkė, 1982–1987 m. pirmininko pavaduotoja.

### Vyriausybėse
1973 ir 1975–1978 m. švietimo ministrė, 1981 m. socialinių reikalų ministrė, 2000–2001 m. maisto, žemės ūkio ir žvejybos ministrė Polo Nyrupo Rasmuseno IV kabinete.

1992–1994 m. Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) pirmininko pavaduotoja, Danijos delegacijos pirmininkė.

1994 ir 1995–1999 m. Europos Komisijos aplinkos apsaugos ir atominio ginklo saugumo komisarė.

### Savivaldybėse
1970–1973 m. Odensės miesto tarybos narė. Nuo 2006 m. sausio 1 d. iki 2009 m. gruodžio 31 d. buvo Didžiosios Kopenhagos merė.

Keliolikos knygų autorė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė (Danų kalba);
* SFD svetainė.
Marenikė

**Marenikė** (*Chimaphila*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas iš  – žiema ir *philos* – mėgti; šio augalo lapai per žiemą yra žali. 

Lietuvoje auga **[[skėtinė marenikė]]** (*Chimaphila umbellata*).
Skėtinė marenikė

** Skėtinė marenikė** (*Chimaphila umbellata*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų rūšis.

Augalas daugiametis, iki 15 cm aukščio su šliaužiančiu šakniastiebiu. Stiebas stačias, medingas, briaunotas. Lapai visžaliai, storoki, blizgūs, odiški, dantytais kraštais, išsidėstę menturiškai. Žiedynas – nusvirusi skėtiška kekė, sudaryta iš 2-7 žiedų. Vainiklapiai rausvi. Žydi birželio – liepos mėn. Vaisius – pūkuota, rutulio formos dėžutė.

Auga sausuose pušynuose. Lietuvoje apyretė rūšis.

Skėtinė marenikė – vaistinis augalas, vaistams naudojama visa žolinė augalo dalis. Augalo preparatai skatina prakaito, šlapimo išsisiskyrimą, jais gydoma akmenligė, reumatas, virškinamojo trakto, inkstų uždegimai, gonorėja. Kompresai naudojami gydant žaizdas, odos bėrimus.
Užgina

**Užgina** (*Orthilia*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų gentis, kurioje vienintelė rūšis – **vienašalė užgina** (*Orthilia secunda*). Tai iki 25 cm aukščio krūmokšnis su labai išsišakojusiu šakniastiebiu. Lapai visžaliai, augantys pamate. Žiedai sutelkti gausiažiedėje kekėje. Žiedynstiebis 10-15 cm. Žydi birželio – liepos mėn. Auga šviesiuose spygliuočių miškuose. Dažna Lietuvoje.
## Šaltiniai
Ed Broadbent

**Džonas Edvardas Brodbentas** (; 1936 m. kovo 21 d. – 2024 m. sausio 11 d.) – politologas, Kanados politinis veikėjas.

## Biografija
Tarnavo Kanados karo aviacijoje. 1950–1960 m. dirbo mokytoju JAV. 1965 m. baigė Toronto universitetą, teisės daktaras, ir Londono aukštąją ekonomikos ir politikos mokyklą, filosofijos daktaras.

Nuo 1965 m. buvo Naujosios demokratijos partijos (NDP) tarptautinio skyriaus vadovas, 1974–1989 m. – partijos lyderis. Jam vadovaujant NDP pasiekė geriausią rinkimų rezultatą – 1988 m. parlamento rinkimuose gautos 43 vietos. 1980 m. pripažintas geriausiu Kanados politiku.

1968–1990 m. ir 2004–2006 m. buvo Kanados parlamento Bendruomenių rūmų narys.

1989–1996 m. buvo *Tarptautinio Žmogaus teisių ir demokratijos plėtros centro* direktorius.

Nuo 1976 m. buvo Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.

1993 m. gavo aukščiausią Kanados apdovanojimą – Kanados ordiną.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė .
Kanados naujosios demokratijos partija

**Kanados naujosios demokratijos partija** (**DNA/NPD**, *Le nouveau parti Démocratique* / *New Democratic Party) –* Kanados kairioji demokratinio socializmo politinė partija.

## Istorija

Įkurta 1961 m. Dar 1900 m. buvo sudaryta *Kanados socialistų lyga*, turėjusi 17 skyrių. 1904 m. įkurta *Kanados socialistų partija*, kuri 1911 m. skilo į *Šiaurės Amerikos socialistų partiją* ir *Kanados socialdemokratų partiją*. Tačiau šios partijos apie 1920–1922 m. metus nustojo egzistavusios, vietoje jų įsikūrė *Manitobos nepriklausoma darbo partija* ir *Kanados darbo partija*.

1932 m. buvo sukurta *Darbininkų, fermerių ir socialistinių organizacijų federacija*, vadovaujama D. Vudsvorto. Jos geriausias rezultatas parlamento rinkimuose – 1958 m. gauti 9,5 % balsų. 1961 m. įkuriama **Naujosios demokratijos partija**, kurios lyderis T. Duglas tuo metu buvo Saskačevano provincijos premjeras.

Geriausi laimėjimai – Manitobos ir Saskačevano provincijose, kur DNA yra valdžioje nuo 1971 m. bei Britų Kolumbijoje, kur valdė iki 2000 m.

1976–1989 m. partijos vadovas Edvardas Brodbentas kartu buvo ir Socialistų Internacionalo vicepirmininkas.

## Rinkimų rezultatai

## Struktūra
Organizacinė struktūra – teritorinė, turi 300 000 narių, skyrius visose provincijose. Aukščiausias organas suvažiavimas, šaukiamas kas 2 metai, kuriame renkama Federalinė taryba. Jai vadovauja Vykdomasis komitetas.

DNA remia Kanados darbo kongresas (profsąjungos) ir keletas fermerių organizacijų.

Leidžia regioninius žurnalus *DNA news* (DNA naujienos), *New democrat* (Naujasis demokratas), *Commonwealth* (Sandrauga).

## Pirmininkai
* 1961 m. – Tomas Klementas Duglas,
* 1971 m. – Davidas Levis,
* 1975 m. – Edvardas Brodbentas,
* 1989 m. – Audrey McLaughlin (Odri Maklaulin),
* 1995 m. – Alexa McDonough (Aleksa Makdonou),
* 2003 m. – Jack Layton (Džekas Laitonas).

## Pastabos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Kvebeko sekcijos svetainė 
* Jaunieji neodemokratai
Nerta

Skandinavų ir germanų mitologijoje **Nerta** – derlingumo, vanų grupės deivė, Njordo sesuo. Pagal Lokaseną, su broliu susilaukė Freiro ir Frėjos. Tapatinama su deive Skadi.
Elara

Graikų mitologijoje **Elara** – karaliaus Orchomeno duktė, Titijaus motina. Buvo viena iš daugybės dievo Dzeuso meilužių. Dzeusas nuo savo žmonos deivės Heros ją paslėpė giliai po žeme. Ten Elara pagimdė Titiją, kartais teigiama, kad Titijas buvo Elaros ir Žemės deivės Gajos sūnus.
Tyrulinė erika

**Tyrulinė erika** (*Erica tetralix*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų rūšis, priklausanti Erikos (*Erica*) genčiai.

Lietuvoje auga savaime. Tai 15-50 cm aukščio krūmokšnis, kurio šakos plonos ir kylančios, apaugusios lapais ir trumpais plaukeliais. Lapai auga menturiuose po keturis. Žiedai sukrauti skėčio pavidalo žiedynuose. Vainikėlis šviesiai rožinis. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Vaisius – dėžutė. 

Auga durpynuose, viržynuose, Kuršių nerijos kopose.

Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Durpyninis bereinis

**Durpyninis bereinis** (*Chamaedaphne calyculata*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalas.

Visžalis, šakotas, apie pusės metro aukščio krūmas. Lapai pražanginiai, odiški, pailgai ovališki, trumpakočiai, į abu galus smailėjantys, žemyn užsiraičiusiais kraštais, viršutinė pusė tamsiai žalia, apatinė šviesesnė, abipus apaugę rudais plaukeliais. Jauni ūgliai taip pat apaugę rūdžių spalvos plaukeliais. Žiedynas – vienašalė kekė. Žiedai po vieną lapų pažastyse. Pažiedės 2. Taurelė penkianarė skiautėta. Vainikėlis baltas arba rausvas, penkiaskiautis varpelio pavidalo. Kuokelių 10. Piestelė 1, mezginė penkializdė. Vaisius – sausa rutuliška dėžutė, pilna apvalių smulkių sėklų.

Žydi balandžio – gegužės mėn. Auga dažniausiai aukštapelkėse ir tarpinio tipo pelkėse, pelkėtuose pušynuose Lietuvos šiaurryčiuose dažnesnė, pietų ir pietvakarių link retėja.

Augalas nuodingas. Kartais auginamas kaip dekoratyvinis krūmas nekalkinguose, gerai drenuotuose dirvožemiuose.

## Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 154 psl.
Šilinis viržis

**Šilinis viržis** (*Calluna vulgaris*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos, viržio (*Calluna*) genties vienintelė rūšis.

Nedidelis krūmokšnis, apie 0,2-0,7 m aukščio, pradedantis žydėti liepos antroje pusėje. Žiedynas – vienašalė, daugiažiedė, tanki kekė. Žiedai smulkūs, nusvirę, su trumpu koteliu, taisyklingi, keturnariai. Į taurelę panašios 4 sutankėjusios pažiedės. Tikroji taurelė primena vainikėlį, nes jos lapeliai žiede stambiausi, spalvoti (rausvi ar violetiniai, retai balti), blizgantys. Vainiklapiai dukart trumpesni už taurėlapius (2 mm ilgio), dviskiaučiai. Kuokeliai 8; dulkinės su rageliais ir pakabučiais. Vaisius – rutuliška dėžutė, apaugusi baltais šeriškais plaukeliais; joje sunoksta daug smulkių sėklų. Stiebas sumedėjęs, šakotas, visos šakelės stačios. Lapai smulkūs, pailgi, tribriauniai, visžaliai, bekočiai, pliki arba plaukuoti, ant šakelių jų 4 išilginės eilės. Žydi liepos – rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai. Sėklas išnešioja vėjas.

Auga sausuose miškuose (pušynuose, beržynuose), taip pat viržynuose, pelkėse, durpynuose, smėlynuose. Mėgsta rūgščius, nelabai derlingus dirvožemius. Šaknys sudaro mikorizę. Žiedai išskiria nektarą, renkamą įvairių vabzdžių, ypač bičių. Tai vėlyvo sezono medunešis. Medus tamsios spalvos ir kartoko skonio. Viržis tinka želdiniams, taip pat sausoms puokštėms. Augalas vaistinis, dažinis.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 72 psl.
Datolitas

**Datolitas** – silikatų klasės mineralas. Kalcio boro hidroksido nesosilikatas CaBSiO4(OH). Kristalizuojasi monoklyninėje sistemoje formuodamas prizminius kristalus ir gumbuotą masę.

Kietumas pagal Moso skalę 5.5, o specifinis tankis 2.8-3.0.

Datolitas yra stiklinio blizgesio, rudos, geltonos, bei šviesiai žalios spalvos.
Meškauogė

**Meškauogė** (*Arctostaphylos*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos krūmų, krūmokšnių ir nedidelių medžių gentis, kurioje vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – **[[miltinė meškauogė]]** (, ). 

Pasaulyje auga ~60 rūšių, tarp jų:
* alpinė meškauogė (*Arctostaphylos alpina*)
* meksikinė meškauogė (*Arctostaphylos pungens*)
Miltinė meškauogė

**Miltinė meškauogė** (*Arctostaphylos uva-ursi*), dar vadinama ***arkliauoge, kiauluoge*** – erikinių (*Ericaceae*) šeimos visžalių augalų rūšis. Augalas prigludęs prie žemės, 60 cm aukščio, su toli palei žemę besidriekiančiomis šakomis ir smulkiais storais odiškais lapais. Žiedai balti, nusvirę, sukrauti svyrančiose kekėse. Vainikėlis rausvas. Žydi gegužės – birželio mėn. Vaisius – rutuliška, miltinga, skaisčiai raudona uoga.

Auga sausuose pušynuose, sutvirtina smėlio paviršių. Dažna pietryčių Lietuvoje, vakarinėje šalies dalyje apyretė, kitur visai neauga.

Augalas vaistinis, turi arbutino; gydomos inkstų ligos, šlapimo pūslė, šlapimo takai. Lapai renkami anksti pavasarį arba vasaros pabaigoje.

## Šaltiniai
Erika

**Erika** (*Erica*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų gentis, kurios pavadinimas kildinamas iš graikų k. žodžio *ereiko* – lūžti; šių augalų šakelės yra trapios ir greitai lūžta. Gentyje yra apie 700 rūšių, iš jų daug auginama kaip dekoratyviniai augalai.

Lietuvoje savaime auga viena labai reta, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą rūšis – tyrulinė erika (*Erica tetralix*)
Orchomenas

Graikų mitologijoje **Orchomeno** vardu buvo penki personažai:
# Dzeuso meilužės Elaros tėvas.
# Likaono tėvas.
# Minijo tėvas arba sūnus.
# Nužudytas Tiesto sūnus.
# Atamo ir Temistos sūnus.

Taip pat Orchomenu vadinti du antikiniai Graikijos miestai – Arkadijoje ir Ftotijoje.
Ganyklų rotacija

**Ganyklų rotacija** – ganyklų naudojimo sistema: ganymo ir šienavimo kaitaliojimas tam tikra tvarka. Įeina į ganyklų priežiūros priemonių sistemą.

Tikslas – racionaliai naudoti ganyklas, daryti jas produktyvesnes. Šienavimas ir ganymas žolyną veikia skirtingai. Žolynas kuris tik ganomas, prastėja, plinta žemosios piktžolės. Šienaujamos žolės turi tvirtesnes šaknis, yra daug ankstyvesnės, dėl to neįsigali tipiškos piktžolės. Tačiau, kasmet šienaujant tuos pačius ganyklos aptvarus, silpnėja tipiškos ganyklinės žolės, mažėja žaliosios masės derlius. Turi įtakos ir ganymo laikas: jei pradedama ganyti žolė, kuri per daug jauna, ji atželia silpnesnė. Dėl to kasmet reikia keisti aptvarų šienavimo ir ganymo laiką bei eilę.

Taikant ganyklų rotaciją, pašarinių naudmenų derlius padidėja iki 30 % ir daugiau. Ganyklų rotacijų schemos sudaromos pagal klimato salygas.

### Lietuvos ganyklų rotacijos payzdinė schema
Varnauogė

**Varnauogė** (*Empetrum*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalų gentis.

Anksčiau gentis sudarė savarankišką **varnauoginių** (*Empetraceae*) šeimą.

Gentyje trys rūšys:
* *[[Empetrum eamesii]]*
* Juodoji varnauogė (*Empetrum nigrum*). Auga Lietuvoje.
* Raudonoji varnauogė (*Empetrum rubrum*)
Juodoji varnauogė

**Juodoji varnauogė** (*Empetrum nigrum*) – erikinių (*Ericaceae*) šeimos augalas.

Tai visžalis daugiametis, šliaužiantis augalas. Stiebas plonas, iki 100 cm ilgio, su bambliais. Lapai su trumpais koteliais, beveik odiški, išsilaiko ant augalo apie 3-5 metus. Žiedai auga lapų pažastyse. Vainiklapiai rausvi arba tamsiai raudoni. Žydi gegužės mėn. Vaisius – kaulavaisis, kuris sultingas, juodos spalvos. Vaisiai subręsta rugpjūčio mėn. ir dažnai išsilaiko per žiemą. Vaisiai nepasižymi geru skoniu, turi šlapimą varančių savybių.

Auga aukštapelkėse, smėlynuose, pušynuose.
Augitas

**Augitas** mineralas chemine sudėtimi aprašomas kaip Ca(Mg, Fe, Al, Ti)[(Al, Si) O]2O6 arba kalcio, natrio, magnio, geležies, aliuminio silikatas. Jis priskiriamas piroksenitu grupei kuriai taip pat priklauso diopsas ir hedenbergitas. Kristalai monoklininiai ir prizminiai. Sutinkamas magminėse uolienose tokiose kaip gabras ir bazaltas, taip pat metamorfinėse uolienose.

Augito pavyzdžiai kartais turi pasirodantį blizgesį iš to ir kilo mineralo pavadinimas *augites* iš graikų kalbos išvertus reiškia ryškumas. Spalva – juoda, žalsva. Susidaro - magminiu, metemorfiniu būdu.
Jonas Buivydas

**Jonas Buivydas** (1894 m. gegužės 5 d. Armeniškiuose, dab. Jurbarko raj. – 1968 m. birželio 22 d. Vest Palm Byče, Florida) – literatas, Amerikos lietuvių visuomeninis veikėjas.

## Biografija

1911 m. su tėvais atvyko į JAV ir įstojo į Amerikos lietuvių socialistų sąjungą (ALSS). Buvo Vudhaveno (Niujorkas) ALSS kuopos narys. 1939–1954 m. – ALSS CK sekretorius.

Nuo 1954 m. Lietuvių darbininkų draugijos Centro komiteto pirmininkas. Amerikos lietuvių tarybos (ALT) steigimo iniciatorius. Bendradarbiavo leidiniuose „Keleivis“, „Naujienos“.
Perukinė tamarina

**Perukinė tamarina** (*Saguinus oedipus*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) primatas. Išsiskiria ilgu, baltu krintančiu kailiu ant pakaušio. Nugara juoda, rankų ir kojų apatinės dalys baltos arba gelsvos. Uodegos pagrindas rausvas, galiukas – juodas. Svoris apie 260–380 g.

Aptinkama gana ribotame areale šiaurės vakarų Panamoje ir Kolumbijoje, kur gyvena tropiniuose miškuose. Gyvena aukštai medžiuose, kuriuose greitai laipioja, lengvai peršoka nuo vieno ant kito. Minta vabzdžiais, vaisiais.

Patelės lytiškai subręsta 18, patinai – 24 mėnesių. Nėštumas 140–145 d. Gimdo 2 jauniklius. Patelės per metus atveda dvi vadas. Perukinės tamarinos buvo naudojamos medicininiams tyrimams, ir šiuo metu nelaisvėje šių beždžionių yra daugiau negu laisvėje.

## Šaltiniai
Jonas Buržinskis

**Jonas Buržinskis** (1878 m. Skuodo valsčiuje – 1907 m. spalio 7 d. sušaudytas Vilniuje) – lietuvių revoliucinis veikėjas.

## Biografija

Dirbo šaltkalviu Rygoje, vienas pirmųjų Lietuvos socialdemokratų partijos narių Rygoje. 1905 m. rudenį dirbo partinį darbą Liepojoje (slapyvardis *Vytis*). Liepojos darbininkų buvo deleguotas į Lietuvių suvažiavimą Vilniuje. Dalyvavo Didžiajame Vilniaus Seime.

1905–1907 m. dirbo partinį darbą Rygoje, Telšių apskrityje.

1907 m. rugpjūčio 13 d. kartu su Jonu Liaugminu nužudė Joniškio provokatorių Jurgį Bartkų, už tai Vilniaus karo teismo 1907 m. spalio 15 d. nuteistas mirti. Nuosprendis įvykdytas Lukiškių kalėjime.
Raudonrankė tamarina

**Raudonrankė tamarina** (*Saguinus midas*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) šeimos primatas. Rūšis paplitusi šiaurės rytų Brazilijoje, Gajanoje, Suriname, Prancūzijos Gvianoje.

Kūnas 20,5–28 cm ilgio, uodega 31,5–44 cm ilgio, sveria 400–550 g. Lytinis dimorfizmas neišreikštas. Snukis juodas, apaugęs ilgais plaukais. Priešingai, nei pas kitas tamarinas, aplink burną nėra baltų plaukų. Kūnas juodas, galūnės oranžiniškai raudonos arba geltonos.

Raudonrankės tamarinos patelė po 140–145 dienų nėštumo atveda 2, rečiau 3 jauniklius. Juos maitina 2–3 mėnesius. Jauniklius prižiūri visi grupės nariai. Išgyvena iki 21 metų.

Raudonrankės tamarinos gyvena drėgnųjų atogrąžų miškų medžių viršūnėse. Laikosi grupėmis po 2–6 – jas sudaro įvairaus amžiaus abiejų lyčių individai. Aktyvios dieną, karstosi medžiais, gali iššokti iš 20 m aukščio ant žemės ir saugiai nusileisti. Maitinasi vabzdžiais, vaisiais, medžių sakais, derva, nektaru, kiaušiniais, vorais ir pan.

Rūšiai pavojų kelia buveinių mažėjimas.


Golden-handed Tamarins (Saguinus midas) (40191050861).jpg|Raudonrankės tamarinos medyje (Prancūzijos Gviana)
Callitrichidae - Saguinus midas.JPG
2020-05 Tierpark Köthen (10) Saguinus midas.jpg


## Šaltiniai
Antanas Čechavičius

**Antanas Čechavičius** (1883 m. Šėtoje, Kėdainių raj. – 1917 m. Kučiūnuose, Kėdainių raj.) – lietuvių revoliucinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

Nuo 1904 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus organizacijos narys (slapyvardis *Fotografas*). Organizavo darbininkų kuopeles, profesines sąjungas, vadovavo streikams.

Vienas aktyviausių 1905–1907 m. revoliucinių įvykių Lietuvoje organizatorių. 1905 m. su Aleksandru Birinčiku Didžiajame Vilniaus seime atstovavo Vilniaus darbininkus.

1913 m. kartu su Mykolu Biržiška organizavo Vilniaus ligonių kasas, buvo jų atsakingasis sekretorius.

1915 m. organizavo miliciją, buvo Vilniaus milicijos komisaro padėjėjas.

1917 m. mirė nuo plaučių uždegimo.
Raudonpilvė tamarina

**Raudonpilvė tamarina** (*Saguinus labiatus*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) primatas. Išsiskiria baltais tankiais plaukais, kurie auga aplink lūpas. Svoris apie 490 g. Minta vabzdžiais, prinokusiais vaisiais, nektaru. Šeimą sudaro 2-4 gyvūnai. Gimdo 2 jauniklius, jais rūpinasi abu tėvai.

Gyvena vakarų Brazilijoje, šiaurės Bolivijoje ir rytinėje Peru dalyje.

## Šaltiniai
Juodoji tamarina

**Juodoji tamarina** (*Saguinus niger*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) šeimos primatas. Endeminė rūšis, paplitusi Brazilijoje.
Auksaspalvė liūtbeždžionė

**Auksaspalvė liūtbeždžionė** (*Leontopithecus rosalia*) – kabiauodegių beždžionių (Cebidae) primatų rūšis. Veidas tamsiai pilkas, o plaštakos ir rankų pirštai ilgi ir ploni, kad galėtų iš žievės ir plyšių iškrapštyti vabzdžių lervas. Tačiau apie keturis penktadalius maisto sudaro vaisiai, kuriuos papildo sakai ir nektaras. Maitinasi dieną, o naktį miega sąžalynuose arba dažniau medžio drevėje.
Auksagalvė liūtbeždžionė

**Auksagalvė liūtbeždžionė** (*Leontopithecus chrysomelas*) – kabiauodegių beždžionių (*Cebidae*) primatų rūšis.

## Paplitimas ir buveinė
Paplitusi tik Brazilijos Bahijos valstijos pietinėje pakrantėje. Buveinė – atogrąžų miškai.

## Išvaizda
Ilgis 24–29 cm, uodegos ilgis 33–39 cm. Svoris 500–550 g. Kailis juodas. Priekinės letenos rausvos arba geltonos. Veidas beplaukis. Pirštai ilgi, su nagais.

## Mityba
Minta vaisiais ir gėlėmis, kartais ėda mažus gyvūnus – varles, driežus ir vabzdžius.

## Šaltiniai
Elena Čekienė

**Elena Čekienė Drobenkaitė** (g. 1957 m. sausio 9 d. Plungėje) – pedagogė, Lietuvos ir Visagino savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1974 m. baigė Plungės 3-ąją vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, matematikos mokytoja. 2000 m. baigė Pedagogų profesinės raidos centro kursus, lietuvių kalbos mokytoja. 2006 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą edukologijos magistrė.

1978 m. pagal paskyrimą atvykusi į Gruzdžius, dirbo Tarybinio ūkio technikumo komjaunimo organizacijos sekretore. 1979 m. pagal vyro paskyrimo vietą išvyko į Sniečkų, dirbo Ignalinos vidurinės vakarinės mokyklos konsultacinio punkto matematikos mokytoja. 1982–1987 m. Sniečkaus DŽDT Vykdomojo komiteto atsakingoji sekretorė. 1987–1990 m. Visagino 1-os vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja.

1990–1992 m. Visagino tautinių kultūrų centro direktorė, 1992 m. Visagino kultūros ir kalbų mokymo centro direktorė, nuo 1998 m. Visagino valstybinės kalbos centro direktorė. 2011–2015 m. Visagino savivaldybės mero pavaduotoja.

1995 m. Naujosios demokratijos–Moterų partijos narė, ND-MP Visagino skyriaus pirmininkė. Nuo 1997 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Visagino skyriaus narė, nuo 2000 m. LSDP Ignalinos skyriaus pirmininkė, LSDP tarybos narė. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos narė, Utenos apskrities koordinatorė.

1982–1989 m. Sniečkaus miesto liaudies deputatų tarybos deputatė, 1995–1997 m., 2000–2004 m., 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011–2015 m. Visagino savivaldybės tarybos narė.

Aktyvi Visagino visuomeninių organizacijų koordinacinės tarybos narė, Tarptautinio muzikos festivalio „Visagino Country“ prezidentė, Lietuvos *country* muzikantų asociacijos prezidentė. Dukterys Laura, Rūta.

1995 m. ir 1997 m. apdovanota Metų įvykio Šlovės premija.

## Šaltiniai
Žemaičių aukštuma

**Žemaičių aukštuma** – geomorfologinė sritis Lietuvos vakaruose. Ilgis (iš šiaurės vakarų į pietryčius) apie 100 km, plotis apie 50 kilometrų, vidutinis aukštis – 119 m, papėdės vidutinis aukštis – 80 m, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – apie 145 km, didžiausias plotis – apie 90 km.
Aukštuma šiaurėje ribojasi su Kuršo aukštuma ir Ventos vidurupio žemuma, rytuose ir pietuose – su Vidurio Lietuvos lyguma, vakaruose – su Vakarų Žemaičių lyguma.

Dabartinis aukštumos reljefas susiformavo po paskutinio ledynmečio.
Kristalinis pamatas slūgso 1100–2000 m žemiau jūros lygio, dengiamas storais paleozojaus ir mezozojaus nuosėdiniais uolienų sluoksniais. Pleistoceninės dangos storis – 40-300 m (vidutinis – 100 m).

Aukščiausią dalį sudaro Žemaičių vandenskyrinis kalvynas tarp Luokės ir Kaltinėnų, kalvyno plotis – apie 10 km, ilgis – apie 40 km. Šiame kalvyne yra ir aukščiausia vieta – Medvėgalis (234 m). Kalvyno vakaruose yra Vakarų Žemaičių plynaukštė, užimanti Salanto-Minijos senslėnį. Rytuose – Rytų Žemaičių plynaukštė. Priešvėjiniuose šlaituose iškrenta bene daugiausia kritulių šalyje.


Tveru seniunija, 2007-06-12.jpg|Vaizdas Lopaičių apylinkėse
Žemaičių aukštuma nuo Sprūdės.JPG|Žemaičių aukštuma nuo Sprūdės kalno

## Šaltiniai