open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marvanas I

**Marvanas I** (Mervanas I, , 623 – 685 m.) – VII a. arabų kalifas, valdęs 684–685 m. Ketvirtasis Omejadų kalifas, Marvanidų dinastinės šakos pradininkas.

## Biografija
Marvanas ibn Hakamas gimė 623 m. Jo motinos vardas buvo Amna bint Alkaman ibn Safvan. Jis buvo kilęs iš Abd Šamsų klano. Tapo svarbiu valdininku ir iškilo iki ministro rango giminaičio kalifo Usmano valdymo metu. Jis dalyvavo Aišos bint Abu Bakr vedamame žygyje į Basrą atkeršyti Usmano žudikams ir keletas istorikų jam priskiria Kupranugario mūšyje išdavikišką Talhos ibn Ubaidulos nužudymą.  Kalifu tapus kitam umajų klano atstovui Muavijai I, jis kurį laiką buvo paskirtas Medinos valdytoju. Postą prarado, kai Muavijos I reikalavimu neprivertė prisiekti įtakingų religinių Hidžazo veikėjų Muavijos sūnaus Jazido naudai. 680 m. kalifu tapus Jazidui, Marvanas faktiškai vadovavo umajams Hidžaze. 683 m. jis su kitais umajais buvo išvytas iš Medinos, kai sukilusiems Mekos ir Medinos miestams numalšinti Jazidas I pasiuntė kariuomenę iš Sirijos. Po Medinos užėmimo buvo apgulta Meka. Apgulties metu atėjo žinia apie Jazido I mirtį. Marvanas su kitais umajais negalėjo pasilikti dėl vietos genčių neapykantos ir su Huseino ibn Numeiro kariuomene pasitraukė į Siriją, kur trumpam valdė Jazido I sūnus Muavija II. 

Po Jazido I ir Muavijos II mirčių buvo sukilęs beveik visas kalifatas iš didžiulio nepasitenkinimo umajais dėl Huseino ibn Ali nužudymo 680 m. ir karo prieš Meką ir Mediną. Vyko Antrasis kalifato pilietinis karas (Antroji fitna). Basros valdytojas Ubaidula ibn Zijadas buvo priverstas bėgti į Damaską, Egipto valdytojas Abdur Rahmanas ibn Džehdanas prisiekė Mekoje kalifu pasiskelbusiam Abdulai ibn al Zubairui. Irake veikė trys grupės: Al Zubairo šalininkai, charidžitai ir Ali įpėdinių rėmėjai. Pačioje Sirijoje Damasko valdytojas Dahakas ibn Kaisas palaikė Al Zubairą, jo vardu pradėtos rinkti priesaikos Himse ir kitur. Įtakingiausi Damasko umajų ir kalbitų klanai nepritarė Al Zubairo kalifatui. Jų siekis iš pradžių buvo kalifu paskelbti Jazido I sūnų Chalidą. Palestinos valdytojas Hasanas ibn Malikas Kalbis surengė žygį į Jordaniją ieškoti paramos. Ten sužinojo, kad Dahakas ibn Kaisas slapta palaiko Al Zubairą, kas sukėlė skilimą Sirijoje. Tuo tarpu Palestina buvo užimta Al Zubairo rėmėjų. Sirijoje umajų ir kalbitų pajėgos sustojo prieš kaisitų pajėgas prie Mardž Rahito. Prieš mūšį generolu  buvo išrinktas Chalidas ibn Jazidas, tačiau dėl per jauno jo amžiaus ir aktyviai tapininkaujant Ubaidulai ibn Zijadui klanai prisiekė kalifui Marvanui ibn Hakamui. 684 m. rugpjūčio 18 d. Mardž Rahito mūšyje Omejadų rėmėjai įveikė Al Zubairo rėmėjus. 

Marvanas I buvo senas ir ligotas, jis valdė mažiau nei metus laiko iki mirties 685 metais. Marvanas vedė Chalido ibn Jazido motiną, kuri buvo iš kalbitų klano, taip užtvirtindamas sąjungą su kalbitais ir išsprendė paveldėjimo klausimą savo sūnų naudai. Jis pasiuntė kariuomenes susigrąžinti valdžią Palestinoje ir Egipte. Po jo mirties kalifu tapo jo sūnus Abdulmalikas.

## Šaltiniai
Valstybės žemės fondas

**VĮ Valstybės žemės fondas** - valstybės įmonė, vykdanti žemės reformos, žemėtvarkos, teritorijų planavimo, nekilnojamojo turto kadastro, geodezijos, dirvožemio tyrimo ir vertinimo, melioracijos kadastro, žemės konsolidacijos projektų rengimo bei įgyvendinimo darbų organizavimo, taip pat valstybinės žemės sklypų pardavimo ir nuomos aukcionų darbus.

Įkurtas 2010 m. spalio 21 d.  reorganizavus buvusį Valstybinį žemėtvarkos institutą.

## Direktoriai

* Ramūnas Mockevičius – 2010–2015 m.
* Tomas Balčiūnas – 2015–2019 m.
* Lina Zinkevičienė – nuo 2020 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Interneto svetainė
Varėnos sporto mokykla

**Varėnos sporto mokykla** (1968–1991 m. ***Varėnos vaikų ir jaunių sporto mokykla***) – Varėnos sporto mokykla, veikusi 1968–2016 m. Įstaigos kodas 190110255. Mokykloje praktikuotos sporto šakos – rankinis, futbolas, slidinėjimas, orientavimosi sportas, lengvoji atletika, stalo tenisas. Sporto mokykla veikė Varėnos Ryto vidurinėje mokykloje, greta kurios yra stadionas, naudojosi miesto mokyklų sporto bazėmis.

## Istorija

1968 m. rugsėjo 1 d. buvo įsteigta Varėnos vaikų ir jaunių sporto mokykla su filialais Valkininkuose, Merkinėje ir Druskininkuose. 1994 m. mokykla iš Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos perduota Varėnos rajono savivaldybės administracijai.

2016 m. rugpjūčio 31 d. mokykla prijungta prie Varėnos sporto centro.

## Sporto šakos
* Rankinis (nuo 1968)
* Futbolas (1968–1978)
* Slidinėjimas (1978–1990)
* Orientavimosi sportas (1979–2003)
* Lengvoji atletika (nuo 1981)
* Stalo tenisas (nuo 1994)

## Direktoriai
* Bolius Boguševičius – 1968–1978 m.
* Antanas Matačiūnas – 1978–1985 m.
* Irena Mikalauskienė – 1985–2016 m.

## Šaltiniai
Vojtěch Srba

**Voitechas Srba** (; ; 1855 m. liepos 17 d. Grosau, Austrija – 1927 m. kovo 23 d., Chvalnove, Moravija) – čekų kilmės Romos katalikų kunigas, slavų priešistorės ir lietuvių kalbos tyrinėtojas.

## Biografija
Olomouce studijavo teologiją, 1879 m. įšventintas kunigu. Tarnavo įvairiose Olomouco arkivyskupijos parapijose: Klokočeve () 1879–1880 m., Pitarnėje u Osoblahy 1880 m., Neplachovicėje 1881–1882 m., Sedzišove () 1883 m., Dvorce () 1883 m., Vranovicėje 1885–1897 m., Hošticėje u Zdonek 1897–1907 m., Partutovicėje 1907–1914 m., Chvalnove 1914–1927 m.

Domėjosi slavų priešistore, ta tema išleido dvi knygas ir paskelbė keletą straipsnių čekiškose laikraščiuose *Vychovatelský listy* ir *Hlasy svatohostýnské*. Savarankiškai išmoko lietuvių kalbą, tyrinėjo jos sintaksę ir rūpinosi grynumu. Šiais klausimais rašė į Vilties laikraštį ir Draugijos žurnalą, sekė įvykius Lenkijos valdomame Vilniaus krašte – prenumeravo ten leidžiamą laikraštį Lietuvos rytai. Kartu su Jonu Basanavičiumi paskelbė darbą apie senųjų trakų ir lietuvių galimus kalbinius ryšius. Buvo išrinktas Lietuvių mokslo draugijos užsienio nariu–korespondentu.

Voitecho Srbos išlikęs archyvas saugomas Arkivyskupijos bibliotekoje Kromerižo pilyje.
 
## Bibliografija
* *Limes Moravicus* – Olomouc, 1908
* *Tři obrazy z Moravy předhistorické: Na pam. tisícáté ročnice po pádu říše velkomoravské 907* – Hranice, 1908
* ''Medžiaga lietuvių kalbos sintaksei'' – Vilnius: Martyno Kuktos sp., 1911
* ''Apie vieną pavojų lietuvių kalbai slapta grasantį'' // Vilties mokslo ir literatūros priedas, 1914 m. liepa, Nr. 7
* ''Žiupsnelis psichologijos lietuvių veiksmažodžiuose'' // Vilties mokslo ir literatūros priedas, 1914 m. rugsėjis–spalis, Nr. 9–10
* J. Basanavičius und A. Srba. *Ueber die Sprachverwandtschaft der alten Thraker und heutigen Litauer* // Lietuvių tauta, III – Vilnius, 1925
* *Kas tai yra trakologija* // Lietuvių tauta, IV, sąsiuv. I – Vilnius, 1926

## Išnašos

## Šaltiniai
* Cyril Měsíc. ''Knihy p. Vojtěcha Srby v Kroměřížskěm zámeckém fondu''
Čikasai

**Čikasai** (*Chickasaw*) – indėnų muskogų tauta, kilusi iš pietrytinės JAV dalies, bet dabar gyvenanti Oklahomoje. Populiacija siekia ~35 tūkst. žmonių. Čikasų kalba (muskogų šeimos narė) beveik išnykusi (2017 m. ją vartojo 75 žmonės), kalbama angliškai. Tikintieji daugiausia krikščionys (protestantai), yra puoselėjančių prigimtinę tikybą.

Čikasai ir čoktavai apie XII–XV a. atsikėlė prie rytinių Misisipės krantų (maždaug į dab. Tenesį), o XVI a. tarpusavyje atsiskyrė. 1540 m. susidūrė su europiečiais (Hernando de Soto ispanų ekspedicija). 1700 m. populiacija buvo apie 3500 žmonių. XVIII a. pab. – XIX a. pr. nelygiavertėmis sutartimis su JAV čikasai neteko daugumos savo žemių, o XIX a. 4-ajame dešimtmetyje ištremti į Indėnų teritoriją (žr. Ašarų kelias). Ten pradžioje apsigyveno su taip pat ištremtais čoktavais, bet 1855 m. nuo jų atsiskyrė. Smarkiai etniškai persimaišė, priėmė daug amerikietiškų papročių. Valdžią įgijo prasigyvenę metisai. 1970 m. įgijo teisę rinkti savo gubernatorių.

Kultūriškai giminingi kitiems pietryčių indėnams. Vertėsi pasėline-lydimine žemdirbyste (kukurūzai, moliūgai, melionai), medžiokle, žvejyba ir rankiojimu. Svarbus verslas buvo audimas. Dabar verčiasi samdomu darbu, ūkininkavimu. Tradicinis būstas – apskritas ant žemių pakylos (iki 1 m aukščio), rąstinis, virkščių stogo, apkamšytas moliu ir žole. Vasaromis gyvendavo stačiakampiuose dviejų patalpų būstuose baltomis sienomis.

Čikasai skirstėsi į 12 giminių (vedamų pagal motinos grandį) ir 2 brolijas: *Impsaktea* ir *Intcutwalipa* („ispanų“ ir „panterų“). Kiekviena brolija turi savo valdžią. Aukščiausiuoju vadu galėjo tapti tik „ispanų“ brolijos narys. Šeima buvo didžioji, matrilokalinė. Tikybai buvo būdingi šamanizmo, protėvių garbinimo papročiai. Išliko kai kurie tradiciniai šokiai ir raitelių varžybos.

Dabar dauguma Čikasų gyvena Čikasų Tautos rezervacijoje, esančioje pietinėje Oklahomoje, Pontokoko apygardoje (centras – Ada).

## Šaltiniai
Nick Park

**Nicholas Wulstan Park** (g. 1958 m. gruodžio 6 d.) – anglų animatorius, režisierius ir scenaristas. Garsus dėl animacijose naudojamos sustabdyto kadro technikos, tame tarpe figūrėlių iš plastilino. Sukūrė tokius garsius animacinius serialus kaip „Volisas ir Gromitas“ bei „Aviukas Šonas“. Septynis kartus nominuotas Oskarui (keturissyk tapo laureatu), taip pat pelnęs penkis BAFTA apdovanojimus.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Džagdi

**Džagdi** () – kalnagūbris Rusijoje, Tolimuosiuose Rytuose, Amūro srityje ir Chabarovsko krašte, Jankano–Tukuringros–Soktachano–Džagdi kalnų grandinėje. Ilgis apie 250 km. Aukštis iki 1593 m. Pietuose pereina į Zėjos–Burėjos lygumą, iš šiaurės juosia Udos slėnis.

## Šaltiniai
Mykolas Pšezdzieckis

**Mykolas Pšezdzieckis** (g. 1747 m. gegužės 1 d. – m. 1799 m.) – Lietuvos didysis raštininkas 1777 metais, pasiuntinys nuo Podolės vaivadijos į Ketverių metų seimą 1790-1792 , Pinsko seniūnas 1772 metais, Bluduinės seniūnas ir Minsko vaitas, Juodosios salos grafas.

## Biografija
Antano Pšezdzieckio ir Katerinos Oginskaitės sūnus. Vedęs Mariją Mostovską, turėjo saūnus: Konstantiną ir Karolį.  

Buvo Stanislovo Augusto Poniatovskio elektorius nuo Livonijos vaivadijos 1764 metais. Karūnos iždo komisijos 1775 metais narys. 

Apdovanotas Baltojo erelio ir ordinu ir Švento Stanislovo ordinais.  

## Išnašos

## Literatūra
* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku spisy opracowali Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba, Kórnik 1994
* Złota księga szlachty polskiej, R. XXI, Poznań 1899
Džaz Murianas

**Džaz Murianas** () – nenuotakus duburys pietryčių Irane, Kermano bei Sistano ir Beludžistano provincijose. Ilgis siekia ~300 km, plotis 140 km, plotas ~2800 km². Duburys slūgso ~300 m aukštyje virš jūros lygio.

Būdingos pelkės, šlapynės, druskožemiai, pustomo smėlio kauburiai. Pavasarinio potvynio metu dubumą užlieja vandenys ir susidaro negilus druskingas ežeras. Sausringais metais Džaz Muriane ežeras gali ir nesusidaryti. Pagrindinės įtekančios upės – Bampuras ir Halilas.

Duburyje gyvena larių gentys. Verčiamasi sodininkyste, gyvulių auginimu.

## Šaltiniai
Džaldaparos nacionalinis parkas

**Džaldaparos nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės rytų Indijoje, Vakarų Bengalijoje, Rytų Himalajų pašlaitėse, Alipurduaro rajone.

1941 m. buvo įsteigtas Džaldaparos gamtos rezervatas, skirtas pirmiausia raganosių apsaugai. 2012 m. pertvarkytas į nacionalinį parką.

Džaldaparos nacionalinis parkas įsikūręs Torsos upės (Brahmaputros baseinas) slėnyje, apima drėgnųjų atogrąžų miškų kraštovaizdžius. Parke sutinkami reti, nykstantys gyvūnai: šarvuotieji raganosiai, indiniai leopardai, azijiniai drambliai, bengaliniai tigrai, zambarai, indiniai muntjakai, gaūrai, kiauliniai elniai, aksiai ir kt., įvairūs paukščiai (tarp jų – labai retas bengalinis florikanas), gėlavandeniai vėžliai, bungarai, pitonai, kobros.


Sunrise in park.jpg|Parko keliukas
Brook, trees and shrubs at Jaldapara.jpg|Upelis Džaldaparos džiunglėse
The Rhino.jpg|Šarvuotasis raganosis parke
Gaur cow Jaldapara WLS AJTJ P1010889.JPG|Gaūrai


## Šaltiniai
Džambajus

**Džambajus** arba ***Džombojus*** () – miestas Uzbekistane, Samarkando vilajete, 13 km į rytus nuo Samarkando; rajono centras. Praeina plentas Samarkandas–Taškentas, stotis prie Samarkando–Džizako geležinkelio. Medvilnės valymo, statybinių medžiagų, maisto pramonė. Veikia muziejus, kultūros centras.

## Istorija
1977 m. Chošdalos kišlakas gavo miesto statusą ir buvo pervadintas į Džambajų.

## Šaltiniai
Jungtinių Valstijų Finansų departamentas

**Jungtinių Valstijų finansų departamentas** () – JAV federalinis vykdomosios valdžios departamentas, valdantis JAV federalinį valstybės iždą. Departamentas įkurtas 1789 m. valdyti valstybės biudžeto pajamas. Prie JAV finansų departamento esantys JAV graviravimo ir spausdinimo biuras ir JAV pinigų kalykla atitinkamai spausdina ir kala visus cirkuliacijoje esančius dolerio banknotus ir monetas. JAV Vidinių pajamų tarnyba yra atsakinga už mokesčių surinkimą JAV. Taip pat JAV finansų departamentas yra atsakingas už JAV valstybės skolos valdymą, bankų bei taupymo ir paskolų asociacijų licencijavimą ir priežiūrą. JAV finansų departamentas pataria įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios valdžių institucijoms fiskalinės politikos klausimais. 

JAV finansų departamentui vadovauja JAV iždo sekretorius, kuris taip pat yra JAV vyriausybės kabineto narys. Vyriausiasis JAV iždo sekretoriaus patarėjas yra JAV iždininkas. Abiejų šių pareigūnų parašai yra ant visų JAV dolerio banknotų. 

Pirmasis JAV iždo sektorius buvo Aleksandras Hamiltonas. Hamiltonas beveik vienas pats padėjo pamatus JAV finansinei sistemai. A. Hamiltonas įamžintas dešimties JAV dolerių banknoto priekinėje pusėje (averse), o JAV finansų departamento pastatas vaizduojamas banknoto reverse. 

Dabartinė JAV iždo sekretorė yra Janet Yellen, kurios kandidatūra buvo patvirtinta 2021 m. sausio 26 d. Jovita Carranza yra dabartinė JAV iždininkė, paskirta 2017 m. balandžio 28 d.
Džalu

**Džalu** () – oazė ir gyvenvietė šiaurės rytų Libijoje, Vahato savivaldybėje, Libijos dykumoje. Oazė yra 250 km nuo Sirto įlankos, 30 km į pietryčius nuo Audžilos, 19 km ilgio ir 11 km pločio. Verčiamasi naftos gavyba, drėkinamąja žemdirbyste (datulės, figos, vaismedžiai, daržovės, javai). Praeina plentas Adždabija–Kufra.

## Istorija
II pasaulinio karo metais Džalu, kaip svarbus vandens šaltinis, tapo kovų tarp Ašies ir Sąjungininkų kariuomenių taikiniu.

## Šaltiniai
Naujojo Lentvario akis

**Naujojo Lentvario akis** – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, Lentvario miesto šiaurrytiniame pakraštyje, Naujojo Lentvario kaime. Ežerėlis beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,1 km. Altitudė 138,3 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinėje pakrantėje auga miškelis. Šiaurėje per pelkę išteka upeliukas link Fabriko upelio (Moluvenės baseinas).

## Šaltiniai
Aladinas (1992 filmas)

**Aladinas** () – 1992 m. JAV muzikinis animacinis filmas. Filmas pastatytas Volto Disnėjaus animacijos studijoje, kino teatruose pasirodė 1992 m. lapkričio 25 d.

## Įgarsintojai
* Scott Weinger – Aladinas
* Robin Williams – Džinas
* Linda Larkin – Džasmina
* Jonathan Freeman – Džafaras
* Frank Welker – Abu, Rajah, ir Stebuklų urvas
* Gilbert Gottfried – Lago
* Douglas Seale – Sultonas
* Jim Cummings – Razoul
* Charlie Adler – Gazem
* Corey Burton – Princas Ahmedas

## Atsiliepimai
Tinklalapis „Rotten Tomatoes“ praneša, kad 94 % kritikų filmui parašė teigiamas apžvalgas (remiantis 69 apžvalgomis), ir filmą įvertino vidutiniškai 8,1 iš 10 balų.

## Garso takelis
# „Arabian Nights“ – Bruce Adler
# „One Jump Ahead“ – Brad Kane
# „Friend Like Me“ – Robin Williams
# „Prince Ali“ – Robin Williams
# „A Whole New World“ – Brad Kane ir Lea Salonga

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Nyležeris

**Nyležeris** (arba ***Nežeričis***) – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4 km į pietus nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,15 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 143,3 m. Krantai daugiausia žemi ir pelkėti. Aplinkui plyti pievos, pietinėje pakrantėje auga miškas. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Laužaraisčio ežero (Verknės intako Strūzdos baseinas).

## Šaltiniai
Okuliarai (12030277)

**Okuliarai** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 9,5 km į šiaurę nuo Trakų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietryčius – 0,25 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 147,4 m. Krantai žemi, tik rytinis krantas aukštesnis, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežerą supa miškas, tik rytinėje pakrantėje yra viena Burbiškių kaimo sodyba. Šiaurėje įteka upelis iš Širinės ežero, o pietuose išteka upelis link už 20 m telkšančio dar vieno mažesnio Okuliarų ežero (Bražuolės upės baseinas).

## Šaltiniai
Okuliarai (12030278)

**Okuliarai** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 9 km į šiaurę nuo Trakų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,12 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 147,4 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais – ežerą iš visų pusių supa miškas. Šiaurėje įteka upelis iš už 20 m telkšančio dar vieno didesnio Okuliarų ežero, o vakaruose išteka upelis link Neries intako Bražuolės.

## Šaltiniai
Paežerėlių ežeras

**Paežerėlių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 5 km į pietvakarius nuo Trakų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,35 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 151,7 m. Ežero dugne susikaupęs storas (iki 8 m) sapropelio sluoksnis. Šiaurinis ir pietinis krantai aukštoki, vakarinis ir rytinis – žemi ir pelkėti. Pelkėtos pakrantės apaugusios medžiais ir krūmais, kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Rytuose išteka upelis link čia pat tekančios Margio upės (Strėvos baseinas). Šalia įsikūręs Paežerėlių kaimas.

2015 m. atlikti tyrimai parodė mažą žuvų biomasę ežere.

## Šaltiniai
Pakojys

**Pakojys** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 3,5 km į šiaurės rytus nuo Grendavės. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,56 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 133,1 m. Vakarinis ir rytinis krantai labai aukšti, šiaurinis ir pietinis – žemi. Ežerą beveik iš visų pusių supa miškas. Pietuose išteka Kojos upelis link Vilkokšnio ežero (Verknės baseinas). Pietinėje pakrantėje įsikūrusi dalis Žuklijų kaimo.

## Šaltiniai
Adomas Smetona

**Adomas Smetona** (1901 m. kovo 10 d. Liepojoje – 1942 m. sausio  28 d. Gari rajono lageryje (prie Sverdlovsko) – Lietuvos dailininkas, politinis kalinys.

## Biografija

Gimė Lietuvos prezidento Antano Smetonos vyresnio brolio akmenskaldžio Motiejaus Smetonos šeimoje, kuri, ieškodama uždarbio, atsidūrė tuomet sparčiai besivystančioje Liepojoje. Joje augo keturi vaikai: Adomas, Elena Marija, Emilija ir Antanas.

Po kelių metų Smetonos persikėlė į Kretingą, kur Adomas pradėjo lankyti mokyklą. Pirmojo pasaulinio karo laikotarpyje šeima gyveno Nevarėnuose ir Vilniuje, o tėvas buvo pasitraukęs į Maskvą. 

### Nepriklausomybės kovose
Paskelbus Nepriklausomybę, septyniolikametis A.Smetona stojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. Su pirmąja laida jis baigė Kauno karo mokyklą ir tarnavo ulonų pulke. Suteikus vyresniojo leitenanto laipsnį, išėjo į atsargą.

### Tarpukaryje
Mokėsi Kauno meno mokykloje, 1929 m. ją baigė. Paryžiaus dekoracinio meno mokykloje 1929–1934 m. studijavo pramoninį dizainą. Grįžęs į Kauną, Meno mokykloje dėstė taikomąją kompoziciją. 1938–1940 m. buvo renkamas Lietuvos dailininkų sąjungos pirmininku. 1940 m. paskirtas naujos Kauno taikomosios dailės mokyklos pirmuoju direktoriumi.
 
Vienas pirmųjų jaunojo dailininko darbų – Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis (1928 m.). Vėliau Adomas Smetona daugiausiai dirbo aliejinės ir dekoracinės tapybos srityse, keletą kūrinių buvo įsigijusi Čiurlionio galerija. Visuomenei gerai žinomas jo paveikslas „Steponas Batoras įkuria Vilniaus universitetą“, kuris buvo eksponuotas Pasaulinės parodos Niujorke Lietuvos skyriuje.

### Pirmoji sovietų okupacija
1941 m. birželio 14 d. bolševikų suimtas ir išvežtas į koncentracijos stovyklą Uralo kalnuose. Kartu kalėjo ir kiti dailininkai: Vytautas Bičiūnas, Petras Krivickas, Petras Stauskas. Po keliolikos mėnesių Ad.Smetona ten mirė.

## Šaltiniai
Pikčiukas

**Pikčiukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 5 kmk į rytus nuo Dusmenų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 140 m. Krantai aukštoki, ištisai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti dirbami laukai, tik iš rytų prieina Sodolnikų miškas. Vakaruose išteka upelis link Švenčiaus ežero (Varėnės intako Musės baseinas). Šalia įsikūręs Bakaloriškių kaimas.

## Šaltiniai
1977 m. Tenerifės aviakatastrofa

**Tenerifės aviakatastrofa** – aviakatastrofa Tenerifėje, Ispanijoje, įvykusi 1977 m. kovo 27 dieną, kuomet susidūrė du Boeing 747 modeliai: vienas KLM Royal Dutch oro linijų, kitas Pan American World oro linijų lėktuvas. Pirmame lėktuve žuvo visi 248 keleiviai, o iš antrojo lėktuvo žuvo 335 ir išgyveno 61, tai daugiausiai gyvybių (iš viso 583) nusinešusi aviakatastrofa istorijoje.

Susidūrimas įvyko, kai KLM lėktuvas pradėjo kilti, nors įgula buvo dar negavusi leidimo. Dėl tiršto rūko KLM įgula nematė ant tako buvusio kito lėktuvo iki susidūrimo.

## Skrydžio istorija
Tenerifės oro uostas buvo neplanuota stotelė abiem skrydžiams.

### KLM skrydis nr. 4805
KLM lėktuvas išskrido iš Amsterdamo Schipcholo oro uosto. Įgulą sudarė 50-erių kapitonas Jakobas van Zantenas, taip pat Klasas Moirsas ir Viljamas Šroideris.

Lėktuvas buvo pavadintas Reinu (*Rijn*). Lėktuvu keliavo 234 žmonės ir 14 įgulos narių.

### Pan American skrydis nr. 1736
Pan American lėktuvas skrido iš Los Andželo oro uosto, su sustojimu Niujorko JFK oro uoste. Įgulą sudarė 56-erių kapitonas Viktoras Grubsas, taip pat Robertas Bragas, Džordžas Vornsas.

Lėktuvu skrido 380 kelevių ir 16 įgulos narių.

## Katastrofa

Abu lėktuvai ruošėsi kilti iš Los Rodeos oro uosto. Netrukus KLM kompanijos lėktuvui buvo nurodyta judėti į 12-ą pakilimo taką ir laukti leidimo kilti. Pan American reiso pilotams taip pat liepta judėti 12 taku ir nusukti ties trečiu išvažiavimu į kairę. Netrukus KLM gavo nurodymus skrydžiui po pakilimo, kuriuos palaikė leidimu kilti- lėktuvo kapitonas skubėjo, nes artėjo į pabaigą darbo valandos.

Tuo metu amerikiečių orlaivis, nespėjęs išvažiuoti į trečiąjį išvažiavimą, vis dar buvo 12-tame take. KLM lėktuvas, negavęs leidimo kilti, pradėjo įsibėgėjimą. Paskui vienas KLM įgulos narių pastebėjo, kad amerikiečių orlaivis vis dar yra ant tako.

Jakobas van Zantenas, pamatęs Pan Am lėktuvą, bandė staigiai pakelti lėktuvą, tačiau šis pakilo vos kelis metrus nuo žemės ir rėžėsi į amerikiečių orlaivį.

## Tyrimas
Katastrofos tyrimas truko devynis mėnesius. Buvo įrodyta, kad tuo metu savo vietoje nebuvo dispečerių, leidusių kilti olandų lėktuvui. Nurodyta, kad pagrindinė katastrofos priežastis disciplinos trūkumas ir KLM įgulos skubėjimas.

Po tyrimo KLM kompanija prisiėmė atsakomybę ir sumokėjo žuvusiųjų artimiesiems nuo 58 tūkst. iki 600 tūkst. dolerių.

## Atminimas

International_Tenerife_Memorial_March_27,_1977.jpg|Memorialas Tenerifėje
Westgaarde.jpg|Memorialas Amsterdame, Vestgardėje
TenerifeMemorial.JPG|Vestminsterio memorialinis parkas


## Išnašos
Albinas Alseika

**Albinas Alseika**  (1860 m. Urviai, Skuodo valsčius – 1943 m. balandžio 24 d. Gudeliuose, Jurbarko valsčius) – Romos katalikų kunigas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Augo valsiečių šeimoje, kurioje gerokai vėliau gimė ir jo brolis – iškilus Vilniaus krašto visuomenės veikėjas Danielius Alseika. Baigęs Kauno kunigų seminariją, A.Alseika kunigavo Nemunėlio Radviliškio Švč. Mergelės Marijos, Jurbarko Švč. Trejybės, Pagirių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčiose. Spaudos draudimo laikotarpiu platino nelegalią lietuvišką literatūrą. 

Pagiriuose klebono Albino Alseikos rūpesčiu 1908 m. pastatyta „Saulės“ draugijos mokykla, 1908–1914 m. šiame kaime veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Išlikusi jo rūpesčiu 1911 m. pastatyta neogotikinė Pagirių varpinė. Parapijiečių deleguotas dalyvavo 1917 m. Vilniaus konferencijoje, kuri nutarė kurti nepriklausomą Lietuvos valstybę ir sušaukti Steigiamąjį Seimą. 

Girdžiuose po Pirmojo pasaulinio karo su parapijiečiais pradėjo statyti medinę bažnyčią, kurią užbaigė 1926 m. Ji buvo pašventinta kaip Jurbarko bažnyčios filija, vėliau įsteigta parapijinė Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia. Mirė Antrojo pasaulinio karo metais, palaidotas Girdžių kapinėse.

## Šaltiniai
* Kraštotyrininko V. Lekučio virtuali paroda „Girdžių bažnyčiai – 85 metai“
* 2013 metų Skuodo krašto ir kraštiečių datų kalendorius – Balandis
* Biržų rajono savivaldybės Jurgio Bielinio viešoji biblioteka – Sukaktys ir datos

## Nuorodos
* Vytautas Lekutis. ''Girdžių gyvenvietės istorija'' // Girdžiai: Girdžių seniūnijos laikraštis, 2010 m. sausis, Nr. 1
Privalskio ežeras

**Privalskio ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, Aukštadvario miestelio pietinėje dalyje, šalia Aukštadvario HE tvenkinio. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,35 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 118,8 m. Rytinėje ežero dalyje yra miškinga 0,06 ha salelė. Šiaurinis krantas aukštokas, kiti krantai žemi, vietomis apaugę medžiais. Rytine pakrante eina kelias . Ežeras nenutekantis, priklauso Verknės upės baseinui.

## Šaltiniai
Purvis (Trakų r.)

**Purvis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 6 km į šiaurę nuo Trakų. Ežero ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,53 km, plotis – iki 0,29 km. Altitudė 159,2 m. Vakarinis ir pietrytinis krantai žemi ir pelkėti, kiti krantai aukšti. Krantai beveik ištisai apaugę mišku. Iš ežero į gretimai esančias pelkes išteka 2 upeliai. Šalia įsikūrę Šulininkų ir Pauliškių kaimai. Ežeras priklauso Neries intako Bražuolės baseinui.

## Šaltiniai
Antanas Augustaitis

**Antanas Augustaitis** (1895 m. Voveriuose, Sintautų valsčiuje – 1942 m. kovo 10 d. Rešiotų lageryje, Krasnojarsko krašte, Rusijos TFSR, TSRS) – ūkininkas, Griškabūdžio valsčiaus viršaitis.

## Biografija
Gimė valstiečių Agotos Baltrušaitytės ir Juozo Augustaičio šeimoje. Kartu augo broliai: Juozas (1886–1974 m.; tapęs katalikų kunigu ir vienuoliu saleziečiu bei Peru alpinistu), Pranas (1887–? m.; vėliau pasireiškęs kaip labdarys, dėl savo veiklos vadintas *„Vargšų patronu“*) ir Konstantinas Justinas (1890–1954 m.; būsimas katalikų kunigas) bei sesuo Antanina (?–1931) – viena pirmųjų Švč. Mergelės Marijos Nekalto Prasidėjimo Vargdienių seserų kongregacijos vienuolių Lietuvoje.

Antanas Augustaitis, 1912 m. baigęs penkias Marijampolės gimnazijos klases, pradėjo studijuoti Seinų kunigų seminarijoje. Po trejų metų savo noru mokslus nutraukė, 1916 m. buvo pašauktas tarnauti carinės Rusijos kariuomenėje. 1918 m. grįžo į tėviškę, o 1919 m. stojo savanoriu į besikuriančią Lietuvos kariuomenę. Mokėsi Kauno karo mokykloje, tapo pirmosios laidos absolventu. 1922–1924 m. tarnavo leitenantu Pirmajame pasienio pulke, buvo paskirtas kuopos vadu. Išėjęs į atsargą ūkininkavo Šedvygų kaime (Griškabūdžio valsčiuje), žmona dirbo mokytoja. 1932 m. išrinktas Griškabūdžio valsčiaus viršaičiu. 1940 m. šalį užėmė Raudonoji armija, 1941 m. birželio 14 dieną Augustaičių šeima buvo išskirta: žmona su trimis sūnumis ištremta į Sibirą, o šeimos galva išsiųstas į Rešiotų lagerį. Po nepilnų metų nuo bado jis ten mirė.

## Šaltiniai
* Valerija Vilčinskienė. ''Augustaičiai: kunigai, vienuoliai, ūkininkai, geri žmonės'' // XXI amžius, 2014 m. rugsėjo 5 d., Nr. 33 (2104)
Antanas Viskantas

**Antanas Viskantas**  (1877 m. (1875 m. ?) gruodžio 12 d. Žemaitijoje – 1940 m. gruodžio 12 d. Vilniuje) – Lietuvos katalikų kunigas, religotyrininkas ir visuomenės veikėjas, vertėjas. 

## Biografija
1900 m. baigė Vilniaus kunigų seminariją, tais pačiais metais įšventintas kunigu. Kurį laiką tarnavo Vilniaus Šv.Mikalojaus bažnyčioje. Nuo 1907 m. Leveno universitete studijavo filosofiją, 1911–1915 m. Romos universitete – teologiją ir bažnytinę teisę. Įgijo teologijos, filosofijos ir bažnytinės teisės daktaro bei socialinių mokslų licenciato laipsnius. 

Studijų metais aktyviai įsitraukė į lietuvišką veiklą. Dalyvavo Šveicarijos lietuvių studentų draugijos „Lithuania“ darbe, 1910 m. buvo išrinktas į Lietuvos krikščionių studentų sąjungos valdybą. Parengė ir išleido Lietuvos etnografinį žemėlapį, į prancūzų kalbą išvertė kelias lietuvių autorių knygas. Pirmojo pasaulinio karo metais priklausė *Generaliniam komitetui nukentėjusiems dėl karo Lietuvoje šelpti*, Pirmosios lietuvių konferencijos Lozanoje dalyvis.

1919 m. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Vilniuje. Buvo vienas iš LDK atkūrimo šalininkų, siekė į Lietuvos valstybės kūrimo darbus įtraukti ir lenkakalbius bajorus. Savo idėjas skelbė dvikalbiame laikraštyje „Suvienytoji Lietuva“. 1920 m. buvo paskirtas Vilniaus vyskupijos notaru, popiežius suteikė *Jo Šventenybės slaptojo šambeliono* titulą ir prelato vardą. 1925 m. su kitais Vilniuje įsteigė Šv. Kazimiero draugiją, buvo išrinktas jos pirmuoju pirmininku. 1932–1939 m. vadovavo Vilniaus lietuvių meno ir literatūros draugijai, o 1933–1938 m. bei 1940 m. – ir Lietuvių mokslo draugijai. Bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje – „Lietuvių tautoje“, „Draugijoje“, „Vadove“; 1934 m. redagavo leidinį „Menas ir literatūra“. Rašė ir į lenkų kalba leistą „Ateneum Wileńskie“. Palaidotas Vilniaus Rasų kapinių senojoje dalyje.

## Bibliografija
* *La Lituanie religieuse* // Paris: G. Crès & cie, 1918    
* *Paaiškinimas link Generalinio komiteto nukentėjusiems dėl karo Lietuvoje šelpti* [Rankraštis] // 1918   
* *Konkordat Litewski w zestawieniu z konstyt. Państw. Litewsk. i konkordatem Polskim* //  Wilno, 1933  
 
## Vertimų bibliografija
*  W. St. Vidūnas. *La Lituanie dans le passé et dans le présent* // Genève: Edition Atar, 1918 
*  K. Verbelis. *La Lituanie russe: considérations statistiques et ethnographiques* // Genève: Atar, 1919 
*  W. St. Vidūnas. *La Lithuanie dans le passé et dans le présent* // Genève: édition Atar Corraterie

## Išnašos
 

## Šaltiniai
* Biografija 
 
## Nuorodos
* Raimundas Lopata. *Antanas Viskantas ir bandymas atkurti LDK* // Lietuvių atgimimo istorijos studijos, t. 7, 1994, p. 331–332.
* Alfredas Erichas Sennas. *Antanas Viskantas. Lietuvis su bičiuliais lenkais* (Vertė Raimundas Lopata) // Lietuvių atgimimo istorijos studijos, t. 8, 1996, p. 318–320
2014 m. „Malaysia Airlines“ skrydis

**2014 m. „Malaysia Airlines“ skrydis** gali reikšti vieną iš 2014 m. įvykusių aviakatastrofų:
* Malaizijos oro linijų skrydis 17
* Malaizijos oro linijų skrydis 370
Antanas Važinskis

**Antanas Važinskis** arba **Antanas Skarbek–Važinskis** (; 1741 m. – 1813 m.) – LDK valstybės veikėjas ir mecenatas.

## Biografija
Vykdė miesto teisėjo pareigas. 1764–1781 m. lapkričio 15 d. buvo Lietuvos didžiosios kunigaikštystės iždininku, nuo 1794 m. gegužės 24 d. – atstovu Vilniaus visuomeniniame ižde. 1786 m. – žemietijos teisėjas. 1797 m. pradėjo tarnauti Ašmenos pakamariu. 1813 m. birželio 30 d. palaidotas Tabariškėse. 

Antanas Važinskis daug prisidėjo stiprindamas Katalikų bažnyčios pozicijas Lietuvoje. Su žmona Terese 1763 m. Miroslave pastatė medinę bažnyčią ir įkurdino marijonų vienuolyną, vėliau šiame kaime įsteigė mokyklą. Kai 1810 m. į Važinskių rankas perėjo Tabariškės, jose veikusiam karmelitų vienuolynui šeima paaukojo dideles pinigų sumas.  Materialiai buvo remiama ir Ašmenos bažnyčia.

## Atminimo įamžinimas
Tabariškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčioje kabo nežinomo dailininko tapytas A.Važinskio portretas. Toje pačioje bažnyčioje apie 1831 m. įrengta jam skirta memorialinė lenta. Abu atminimo objektai pripažinti vertingais meno kūriniais ir yra valstybės globoje. 

## Šaltiniai
Ramanavos ežeras

**Ramanavos ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Onuškio, Ramanavos kaime. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,37 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 142,1 m. Šiaurinis ir pietinis krantai aukštoki, rytinis ir vakarinis – žemi, vakarinis – pelkėtas (plyti ~ 7 ha dydžio pelkė). Žemesnieji krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Vakaruose išteka upelis link Verknės intako Strūzdos.

## Šaltiniai
Nesugaunamasis liudininkas

**Nesugaunamasis liudininkas** () – kriminalinė drama, kuri pasirodė 2008 m. Režisierius Thomas Jahn. Šioje juostoje vieną iš pagrindinių rolių vaidina lietuvių kilmės aktorė Ruta Gedmintas.

## Siužetas

Gyvena ramiai buhalteris Viljamas Arčeris ir nė neįtaria, kad jo bosas vakarus leidžia su jo žmona. Eilinį kartą pasilikęs darbe vyrukas sugalvojo užkąsti ir išgerti kavos. Nuvyko į naktį dirbančią užeigą ir joje norėjo šiek tiek atitrūkti nuo darbo. Grįždamas į kontorą pastebėjo nuo kelio nuvažiavusią mašiną ir sustojo pagelbėti nelaimėliui. Jis nė negalėjo įtarti, kad nutraukė žudikų užmačias. Jis nuvežė sužeistą žmogų į ligoninę, o jo paieškomis užsiėmė blogiukai, kurie nuvyko į jo namus ir nušovė lovoje buvusius meilužius (Viljamo žmoną ir bosą). Supratę, kad tai ne tasai vyrukas, žudikai pasidalina. Vienas vykta į jo kontorą, o kitas lieka laukti namuose. Tuo tarpu Viljamas vėl grįžta į užkandinę ir ten susibendrauja su padavėja Ele (aktorė Ruta Gedmintas).

## Veikėjai
: *Aktorius – veikėjas*
* Ian Somerhalder, nuobodusis buhalteris William Archer.
* Ruta Gedmintas, žavi užkandinės padavėja Elle Haas.
* Oliver M. Debuschewitz, FBI agentas Manny Rodriguez
* David Scheller, FBI agentas Trevor Devlin.
* Anna Fin, Viljamo žmona Maddie Archer.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb svetainėje (anglų k.)
* rottentomatoes.com
Augustinas Liepinis

**Augustinas Liepinis** (1896 m. lapkričio 21 d. Zilgalių vienkiemyje, Neretos valsč.,  Jaunjelgavos apskr. – 1977 m.  spalio 13 d. Panemunyje) – Romos katalikų kunigas Lietuvoje, literatas ir vertėjas.

## Biografija
Gimė tuometinės Rusijos imperijos Kuršo gubernijoje, prie sienos su Kauno gubernija. Tėvai – lietuviai ūkininkai, šeimoje užaugo keturi sūnūs. Augustinas Liepinis 1908 m. pradėjo mokytis Suvainiškio pradinėje mokykloje, toliau mokslus tęsė Kesterio dviklasėje mokykloje Neretoje. Nuo 1911 m. Rygoje lankė privačią A. Karti progimnaziją, kurią baigė 1914 m. Po to mokėsi Kauno kunigų seminarijoje, 1921 m. gegužės 5 d. įšventintas kunigu. 

Paskirtas Rokiškio bažnyčios vikaru ir Rokiškio pradžios mokyklos tikybos mokytoju. 1923–1926 m. studijavo Lietuvos universiteto Teologijos–filosofijos fakultete. Po baigimo paskirtas Rokiškio valstybinės gimnazijos kapelionu bei Rokiškio Šv. Augustino bažnyčios administratoriumi.

1926 m. paskirtas Panevėžio Šv. Stanislovo bažnyčios vikaru, 1927 m. – Kurijos notaru (pastarosiose pareigose  – iki 1940 m.). Kartu dirbo Panevėžio mokytojų seminarijos kapelionu, nuo 1929 m.  – Panevėžio valstybinės gimnazijos kapelionas. 1931 m. tapo „Bangos“ spaustuvės vedėju ir ateitininkų sendraugių organizatoriumi Panevėžyje. 1940 m. suteiktas garbės kanauninko vardas. 1941 m. paskirtas Panemunio Švč. Trejybės bažnyčios klebonu, šiose pareigose ištarnavo 35 metus. 
 
Mirė Panemunyje, palaidotas Rygos Sarkandaugavos kapinėse šalia motinos ir brolio Antano.

## Literatūrinė veikla
A.Liepinis nuo gimnazijos laikų bendradarbiavo spaudoje, rašė straipsnius į „Tėvynės Sargą“, „Žvaigždę“, „Pavasarį“, „Rygos balsą“, „Vienybę“, „Sargą“, „Laisvę“, „Ūkininką“, „Šaltinį“, „Rytą“, „XX amžių“, „Ateitį, „Tiesos kelią“ ir kitus leidinius. 1927–1940 m. redagavo „Panevėžio balsą“, vėliau virtusį „Panevėžio garsu“. Pasirašydavo slapyvardžiais: *Byras*, *Byriukas*, *Byrų Byras*, *Augulėlis*, *Susipratęs valstietis*, *Lietuvis*, *Viską sekąs*, *Dūšyčių Dėdė*, *A. B.* Jis taip pat parašė ir išvertė keliolika religinio turinio knygų. A.Liepinis įvardijamas ir kaip Lietuvos rekordų knygos pradininkas: išleistame tritomyje „Kitų pėdomis“ pateikti kai kurie pasiekimai, sektini pavyzdžiai. 

Daug rankraščių žuvo gaisrų metu arba paties autoriaus buvo sunaikinta.
 
## Bibliografija
* Byras. *Jaunimo keliais (liuoslaikio užrašai)* – Kaunas: 1923
* Kun. Augustinas Liepinis. *Katekezės* – Kaunas: 
** 1–2 dalys, 1929 
** 3 dalis, 1930
* Byras. *Kelią faktams* – Panevėžys, 1933 
*  Kun. Augustinas Liepinis. *Kitų pėdomis* – Panevėžys:  
** t.1: *Gyvenimo pavyzdžiai*, 1933 
** t.2: *Pavyzdžių rinkinys*, 1937 
** t.3: *Pavyzdžių rinkinys*, 1939

## Šaltiniai
* Augustinas Liepinis
* Tikroji rekordų knygos istorija // laikas.lt
Radiliškių ežeras

**Radiliškių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 6 km į pietryčius nuo Semeliškių. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,44 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 147 m. Krantai aukšti (ypač aukštas vakarinis krantas), tik šiaurinis krantas žemesnis. Aplinkui daugiausia plyti krūmais apaugusios pievos. Šalia įsikūrę Bagdononių ir Radiliškių kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Ežeras nenutekantis, priklauso Strėvos intako S-14 baseinui.

## Šaltiniai
Antanas Juršėnas

**Antanas Juršėnas** (1867 m. spalio 9 d. Švenčionių apkr. Mielagėnų vlsč. Dvarpievio kaime – ?) –  Aukštaitijos knygnešys.

## Biografija
Gimė ir augo nedideliame sodžiuje, kurį sudarė tik trys valstiečių sodybos. Skaityti ir rašyti išmoko iš sesers Julės, kuri buvo lankiusi rusišką valstybinę mokyklą. Daugėliškio Šv. Joakimo ir Onos bažnyčios klebono Jono Burbos paskatintas ėmėsi knygnešystės. (Su minėtu klebonu A.Juršėnas susipažino Ceikiniuose, į kaimo Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčią kun. J.Burba atvažiuodavo skaityti pamokslų ir paskaitų.)

Knygas Antanas Juršėnas gaudavo Rizgūnuose, atsivežęs (arba atsinešęs) slėpdavo gimtosios sodybos klone, tvarte ir pirkioje. Kartais draudžiamą literatūrą pasiimdavo platinti pas Švenčionių vikarus M.Maželį ir P.Šarkauską arba pas Adutiškio kleboną Juozapą Mironą. Maldaknyges ir kt. religinę literatūrą parduodavo savikaina, o elementorius ir brošiūras neretai išdalindavo veltui.

Pasitaręs su kitais parapijiečiais, parašė laišką Vilniaus vyskupijon, prašydamas atsiųsti lietuviškai kalbantį kunigą. Prašymo išdavoje 1903 m. į Mielagėnų parapiją buvo atkeltas kun. Placidas Šarkauskas. Bažnyčioje buvo įvesti pamokslai ir pamaldos lietuvių kalba, organizuotas parapijos choras, kurio repertuare buvo ne tik religinės giesmės, bet ir tautinės lietuviškos dainos. 

Tolimesnis A.Juršėno likimas nežinomas.

## Šaltiniai
* Knygnešys Antanas Juršėnas / Vilniaus rytojus, 1936 m., spalio 27 d., Nr. 85 (773)
Rudavė

**Rudavė** arba **Raudovė** – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, 2,5 km į šiaurę nuo Grendavės. Ežerėlio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,1 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 125,4 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės kalvotos, miškingos. Ežerėlį iš rytų į vakarus prateka upelis link netoliese telkšančio Vilkokšnio ežero (Verknės upės baseinas). Šalia įsikūręs Žuklijų kaimas.

## Šaltiniai
Augustinas Burokas

**Augustinas Burokas** (1908 m. gruodžio 16 d. – 1974 m. gruodžio 16 d.) – Vilniaus krašto lietuvių visuomenės veikėjas, redaktorius.

## Biografija
Tarpukaryje lenkų valdomame Vilniuje mokėsi Vytauto Didžiojo gimnazijoje, vėliau dirbo istorijos mokytoju. 

Aktyviai dalyvavo Vilniaus krašto lietuvių kultūriniame gyvenime. Paruošė spaudai vienkartinius leidinius „Naujieji žodžiai“, „Jaunųjų siekiai“, „Lietuviškoji mintis“, „Velykų margutis“ ir kt. 1937–1939 m. redagavo katalikiškos orientacijos jaunimo mėnesinis žurnalą „Jaunimo draugas“ (su priedu moterims „Sesių talka“). Jį uždarius, nuo 1939 m. gegužės 17 d. buvo žurnalo „Jaunimo kelias“ redaktoriumi. 1937 m. buvo apkaltintas antivalstybine agitacija spaudoje, bet teismas jį išteisino. Po teismo proceso darbavosi prisilaikydamas atsargumo (pvz.: faktiškai redagavo vienkartinį leidinį „Kalėdų žvaigždė“, nors oficialiai redaktoriumi buvo nurodytas poetas Vladas Radziulis). 

Priklausė Vilniaus inteligentų „Romuvos“ klubui, buvo išrinktas šios visuomeninės organizacijos sekretoriumi.

## Šaltiniai
* Antanas Panavas. ''Redaktorių Augustiną Buroką prisimenant'' // Voruta, 2008 m. gruodžio 20 d. , Nr. 24 (666)
* ''Senųjų vilniečių sąrašas''
Saloviškių ežeras

**Saloviškių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Grendavės, Saloviškių kraštovaizdžio draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietus – 0,61 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 141,3 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežerą supa Kamaravos ir Panošiškių miškai. Rytinėje pakrantėje įsikūręs Saloviškių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Vilkokšnio ežero baseinui.

## Šaltiniai
Senkiškės ežeras

**Senkiškės ežeras** (arba ***Babrukas***) – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 6 km į rytus nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,23 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 137,6 m. Vakarinis ir pietrytinis krantai žemi, pelkėti, kiti krantai aukšti. Šiaurinė ir pietinė pakrantės apaugę medžiais, kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Iš šiaurės vakarų į pietryčius ežerą prateka Strėvos upė (aukštupys). Šalia įsikūręs Drabužininkų kaimas.

## Šaltiniai
Siaurinukas

**Siaurinukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Trakų, 0,4 km į šiaurę nuo Akmenos ežero. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,26 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 149,2 m. Krantai daugiausia aukšti, ypač vakarinis krantas, o šiaurinis krantas žemas ir pelkėtas. Pakrantės ištisai apaugę mišku. Netoliese įsikūręs Akmenos kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Akmenos ežero baseinui (Galvės ežero baseinas).

## Šaltiniai
Algirdas Vaisiūnas

**Algirdas Vaisiūnas** (; 1929 m. vasario 16 d. Utenoje – apie 2013 m. liepos 3 d. Barnaule) – Lietuvos tremtinys, Sibiro medžiotojas.

## Biografija
1941 m. birželio 14 d. su motina ištremtas į Altajaus krašto Troicko rajono Južakovo miškininkystės ūkį. Lankė vietinę rusišką mokyklą, 1944–1945 m. su grupele lietuvių mokinių (V. Dambravaite, D. Ramzaite ir A. Mikutavičiumi) leido rankraštinį literatūrinį žurnaliuką „Tėvynės ilgesys“. Nors leidinio tematika buvo neutrali, A. Vaisiūnas buvo teisiamas „už antisovietinę agitaciją tarp tremtinių“.

Norėdamas užsidirbti maistui, mažametis Algirdas laukuose spąstais gaudė starus (), o nuo 13 metų tapo medžiotoju profesionalu: šaudė šermuonėlius, voveres. (Siekiant nesugadinti šių žverelių kailio, reikėdavo pataikyti į akį.)

Lapes medžiodavo aptvėręs jų gyvenamą teritoriją siūlu ir palikdamas išbėgimą iš jos. Šio savotiško ilgo ir siauro „koridoriaus“ gale žvėrių laukdavo medžiotojas. Lapes viliodavo ir imituodamas pelių cypimą, jį išgaudavo iš žąsies plunksnos padaryta švilpyne. Apie 1970 m. krašte padidėjus plėšriųjų vilkų populiacijai, A. Vaisiūnas buvo priimtas į jų naikinimo brigadą. Šiuos žvėris gaudydavo spąstais, kuriuos medžiotojai statydavo apsimovę drobinėmis pirštinėmis – kad tik vilkai neužuostų žmogaus kvapo. Norint įvykdyti medžiotinų žvėrių planą, A. Vaisiūnui Sibiro taigoje tekdavo gyventi nuolat.

Tekdavo lydėti į medžioklę ir Maskvoje reziduojančius užsieniečius diplomatus, jie į Sibirą atvykdavo pavilioti pirmapradės laukinės gamtos. 1965 m. Algirdui Vaisiūnui pavyko įsigyti tarybinį medžioklinį šautuvą MC–5–27. Jis, preciziškai pagamintas garsioje Tulos ginklų gamykloje, buvo skirtas dovanoti kažkuriam iš užsienio valstybių vadovų. Su šiuo šautuvu A. Vaisiūnas nesiskyrė kelis dešimtmečius. Medžiodavo jis ir meškas, elnius bei briedžius. Medžioklės trofėjai pelnė prizus Liaudies ūkio pasiekimų parodoje Maskvoje, buvo eksponuojami Austrijoje. 1971 m. už Budapešto tarptautinėje parodoje demonstruotus briedžio ragus medžiotojas buvo apdovanotas aukso medaliu.

Prieš išeidamas į užtarnautą poilsį, keturiasdešimt metų dirbo Altajaus krašto Miškų ūkio valdyboje, buvo daugelio techninių išradimų autorius. Už gerą darbą apdovanuotas medaliu. Laisvalaikiu iš medžio droždavo miško gyventojų figūras ir darydavo jų iškamšas, šiuos savo darbus demonstravo parodose Barnaule. Pastarajame mieste Algirdas Vaisiūnas paskutinius gyvenimo metus praleido pas sūnų verslininką Algirdą, bendrovės „Nida“ savininką. Jau būdamas garbingo amžiaus aktyviai prisidėjo prie 1991 m. įkurtos *Altajaus krašto Lietuvių kultūros draugijos* veiklos.

## Įvertinimas
* Altajaus krašto žemių įsisavinimo 50–ties metų jubiliejaus medalis (2004 m.)

## Šaltiniai
Algirdas Šerėnas

**Algirdas Šerėnas** (; 1930 m. gruodžio 29 d. Liolių kaime, Rietavo valsčius – 1998 m. gegužės 3 d. Lietuvoje) – tremtinys ir rašytojas, Rusijos veterinarijos gydytojas.

## Biografija
1941 m. kartu su tėvais ištremtas iš Lietuvos TSR. Tėvas žuvo Kraslago lageryje, o motina su sūnumi ir dukra tremtyje gyveno Komijos ATSR. 1946 m. Algirdas nelegaliai grįžo į gimtinę, bet buvo suimtas ir vėl grąžintas į Sibirą. 1952 m. baigęs Syktyvkaro žemės ūkio technikumą, toliau studijavo Maskvos veterinarijos akademijoje. Gavęs diplomą dirbo veterinarijos gydytoju Komijoje, Syktyvkare. Mokslinio domėjimosi sritis: stambiųjų raguočių ginekologija, savo patyrimą pateikė keliose knygose.

Nors ir gyvendamas toli nuo Lietuvos, bet apie 1990 m. įsijungė į Atgimimo sąjūdžio veiklą: lietuviškoje spaudoje ėmė skelbti straipsnius apie valstybingumą, patriotizmą, pilietinę atsakomybę. Savarankiškai tyrė Stalino laikų lagerių istoriją Komijoje, šiomis temomis išleido keletą knygų. Mirė apsilankymo Lietuvoje metu.

## Bibliografija
### Veterinarija
* *Борьба с бесплодием коров* // А. И. Шеренас. Коми кн. изд–во, Сыктывкар, 1984
* *Лечение и профилактика гинекологических заболеваний коров* / А. И. Шеренас. Коми кн. изд–во, Сыктывкар, 1989
* *Воспроизводство стада и борьба с яловостью коров* / В. В. Белов, А. И. Шеренас. Коми кн. изд-во, Сыктывкар, 1980

### Grožinė literatūra
* *Nežinome savo kaltės* – Vilnius, 1991 ISBN 5-89942-639-X 
* *Lietuvos kovų ir kančių istorija. [Kn. 3]: Vorkutos mirties lageriai* – Vilnius, 1997  
* *Laisvieji belaisviai*: apybraiža – Kaunas, 2003  ISBN 9955-581-05-0
* *Savi*: Rietavo krašto literatų kūryba /skiriame Lietuvos vardo paminėjimo tūkstantmečiui/ [sudarytoja Birutė Lengvenienė, vienas iš autorių Alg.Šerėnas]. Vilnius, 2004 ISBN 9955-591-07-2 
* *Записки ссыльного, или Не знаем своей вины* / Шеренас, Альгирдас Ионо – Коми республиканский мартиролог жертв политических репрессий „Покаяние“, 2006  
* *Debesų karžygys: legenda apie Praną Žižmarą* / [sudarytoja Gražina Mareckaitė, vienas iš autorių Alg.Šerėnas] – Vilnius, 2007 ISBN 978-9955-641-56-8 
* *Pūtėme prieš vėją. D. 2: Sukilimas* – Vilnius: Lietuvos laisvės kovotojų sąjunga,  2008 ISBN 978-9955-815-35-8

## Šaltiniai
* Ara Budreckienė. ''Jiems plunksna padėjo surasti vietą po saule...'' (Rietavo rašytojai, literatai) // Žemaičių žemė, 2003 m. Nr. 2  
* Шеренас А. И. ''Уроки военного дела: Литовский мальчик на спецпоселении'' // Карта. – 1997. – № 17–18. – С. 84–87 
 
## Nuorodos
* Шеренас А. И. ''Лесоповал'': Фрагмент. кн. воспоминаний // Карта. – 1997 № 19–20, С. 78–79
Algirdas Kuprys (1943)

**Algirdas Kuprys** (; g. 1943 m. balandžio  14 d. Lenčiuose, Kėdainių raj.) – tremtinys, Rusijos gydytojas.

## Biografija
Gimė ūkininkų šeimoje, kuri 1948 m. buvo ištremta į Sibirą – Krasnojarsko krašto Dauro rajono (dab. Balachtino raj.) Derbino kaimą. Alg.Kuprys gretimame kaime baigė vidurinę mokyklą ir dirbo miško darbininku. Po tremties nuosprendžio panaikinimo negrįžo su tėvais į Lietuvą, o 1960 m. įstojo į Krasnojarsko valstybinį medicinos institutą. Gavęs diplomą, 1966 m. pradėjo dirbti chirurgu Kranojarsko krašto Baikito gyvenvietės ligoninėje. 1967–1999 m. buvo skiriamas šios ligoninės vyr.gydytoju, jam vadovaujant medicininė įstaiga išsiplėtė ir sustiprėjo.

Su žmona Ala užaugino sūnų Olegą (vairuotojas) ir dukterį Mariną (gydytoja). Išėję į užtarnautą poilsį Kupriai persikėlė gyventi į Lietuvą, bet 2003 m. nusprendė grįžti į Sibirą.   

## Įvertinimas
* Rusijos Federacijos nusipelnęs gydytojas
* Tautų draugystės ordinas

## Šaltiniai
* Куприс Альгис Антонович

## Šaltiniai
Sasonė

**Sasonė** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Trakų, Rusakalnio miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,69 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 163,3 m. Kranto linija vingiuota, per vidurį yra sąsiauris, šiaurvakarinis ir pietrytinis galai išplatėję. Krantai aukšti arba labai aukšti, tik šiaurvakarinis krantas žemas ir pelkėtas. Ežeras nenutekantis, priklauso Galvės ežero baseinui. Į šiaurę įsikūręs Daniliškių kaimas, stūkso Daniliškių piliakalnis.

## Šaltiniai
Sietas (ežeras)

**Sietas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 7,5 km į vakarus nuo Trakų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,73 km, plotis – iki 0,34 km. Altitudė 162,1 m. Yra 0,08 ha sala. Šiaurinis ir pietinis krantai aukšti, vakarinis ir rytinis – žemi ir pelkėti. Krantai vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Vakaruose per pelkę išteka upeliukas link Monaičio ežero (Strėvos baseinas). Prie ežero įsikūręs Petkėniškių kaimas.

## Šaltiniai