open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laba (reikšmės)

**Laba** vadinama:

* upė pietų Rusijoje, Kubanės intakas;
* Elbės slaviškas pavadinimas;
* upė Lietuvoje, Šuojos intakas;
* kaimas Radviliškio rajone.
Laba (Radviliškis)

**Laba** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės rytuose, 4 km į vakarus nuo Beinoravos. Labos geležinkelio stotelė. 

## Istorija

XX a. viduryje kaimas priklausė Smilgių valsčiui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Enrikas Kačinskas (1948–), teatro aktorius.
* Vincas Algirdas Pranckietis (1923–2016), kunigas.

## Šaltiniai
Kadrėnų tvenkinys

**Kadrėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, į vakarus nuo Vidiškių, Šventosios intako Mūšios slėnyje. Įrengtas 1982 m. patvenkus upę 1,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio gylis iki 4,5 m. Užima 1,9 mln. m³ tūrį. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 5,4 km, plotis – iki 0,51 km. Yra 0,15 ha sala. Altitudė 62 m. Šiaurinė tvenkinio dalis gausiai užžėlusi vandens augalija. Pakrantės kalvotos, plyti dirbami laukai. Krantai daugiausia aukštoki, apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Kranto linija labai vingiuota. Rytinėje pakrantėje auga keletas miškelių. Tvenkinys skirtas laukų drėkinimui.

Aplink Kadrėnų tvenkinį įsikūrusios gyvenvietės: Kadrėnai, Pamernackai, Kurklintiškiai, Toliūnai, Laiteliai, Vaitiekiškis, Pijorai (kolektyvinių sodų bendrija).

2002 m. pastatyta 80 kW galios Kadrėnų hidroelektrinė. Didžiausias slėgių aukštis 5,5 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Šarkiai (Joniškis)

**Šarkiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybės šiaurėje, 2 km į šiaurę nuo Satkūnų, prie magistralinio kelio  ir geležinkelio Šiauliai–Ryga. Buvusi Šarkių geležinkelio stotelė. Pro kaimą teka Sidabra.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kaubariškis

**Kaubariškis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, piečiau kelio , prie Geležės upelio. Yra kolektyviniai sodai. Piečiau kaimo eina Panevėžio–Daugpilio geležinkelio linija, čia buvo Kaubariškio geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kepuriškio GS

**Kepuriškio geležinkelio stotis** – gyvenvietė Kupiškio rajono savivaldybės rytuose, 4 km į rytus nuo Kepuriškio. Buvusi geležinkelio stotelė prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio.

## Stotelė

Stotelė įkurta XX a. viduryje. 1959 m. ruože nuo Šetekšnos upės link Panemunėlio stoties, tuometinėje Šetekšnų apylinkėje buvo nurodytos 4 stotelės – Šileikių, Miesteliškių, Kavolių ir Žaliankos. Tikėtina, kad Šileikių arba Miesteliškių stotelė buvo prie Kepuriškio.

XXI a. pradžioje uždaryta. 2014 m. jos platformą (324 m²) buvo numatoma nurašyti kaip nusidėvėjusią.

## Šaltiniai
Tindžiuliai

**Tindžiuliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Panemunėlio, kuriame yra Tindžiulių geležinkelio stotelė. Į rytus nuo kaimo teka Nemunaitis. Auga „Keršulinė“ obelis, žyminti Lietuvos laisvės gynėjos Marcelės Kubiliūtės gimtinę.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Tindžiuliuose gimė visuomenės veikėjas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas Juozas Kubilius (1878–1917).
* Tindžiuliuose gimė karinė, spaudos ir visuomenės veikėja Marcelė Kubiliūtė (1898–1963).

## Šaltiniai
Šapelių GS

**Šapelių geležinkelio stotis** – gyvenvietė Rokiškio rajono savivaldybės rytuose, 1 km į rytus nuo Šapelių, pasienyje su Latvija.

## Stotelė

Stotelė atidaryta 1946 m. prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio. 1992–1994 m. užkonservuota, o 2003 m. uždaryta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mindaugas Dėlkus

**Mindaugas Dėlkus** (g. 1974 m. birželio 16 d. Tauragėje) – Lietuvos vadybininkas, futbolininkas

## Biografija
Baigė Šiaulių universitetą, vadybos magistras. Nuo 2002 m. Lietuvos darbo rinkos mokymo tarnybos Šiaulių darbo rinkos mokymo centro direktorius. Lietuvos tęstinio mokymo centrų asociacijos vadovas.

## Sportinė veikla
1992–1993 m. žaidė Šiaulių „Sakalo“, 1993–1996 m. Šiaulių „Karedos“ (1996 m. – Lietuvos futbolo taurė, Lietuvos futbolo čempionato prizininkas), 1997–1998 m. Panevėžio „Ekrano“ (1998 m. – Lietuvos futbolo taurė), 1998 m. Klaipėdos „Atlanto“, 2001–2002 m. Šiaulių „Sakalo“, vėliau „Juventa-99“, „Napolis“ komandose, saugas.

## Ikiteisminis tyrimas
2014 m. gegužės 14 d. M. Dėlkų sulaikė Specialiųjų tyrimų tarnybos Šiaulių valdybos pareigūnai, atlikdami ikiteisminį tyrimą dėl piktnaudžiavimo, dokumentų klastojimo, neteisėto praturtėjimo. STT vykdomą ikiteisminį tyrimą kontroliavo ir jam vadovavo Šiaulių apygardos prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriaus prokuroras.

## Šaltiniai
Half-Life 2: Episode Two

**Half-Life 2: Episode Two** – originaliojo „Half-Life 2“ papildymas, išleistas 2007 m. spalio 10 d. Šiame žaidime žaidėjas tęsia Gordono Freemano nuotykius jau po antrosios žaidimo dalies istorijos.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Lietuviškas „Valve“ tinklalapis
* half-life.lt
Sunža

**Sunža** (, , , ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Tereko dešinysis intakas. Prasideda Didžiojo Kaukazo kalnagūbryje, Šiaurės Osetijos teritorijoje. Aukštupyje teka į šiaurę, paskui pasuka į rytus ir teka per Ingušiją ir Čečėniją. Įteka į Tereką į šiaurės rytus nuo Gudermeso.

Didžiausi intakai – Asa ir Argunas (dešinieji).

Upė drumzlina, vidutinis drumstumas 3800 g/m³. Per metus nuneša 12,2 mln. t nešmenų. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Prie Sunžos įsikūrę miestai: Nazranė, Karabulakas, Sunža, Groznas, Gudermesas.

## Šaltiniai
Vaikinas iš Darbo gatvės

**Vaikinas iš Darbo gatvės** – 1977 m. TSRS Centrinės televizijos užsakymu Lietuvos kino studijoje sukurtas dviejų serijų meninis filmas Alfonso Bieliausko romano „Ji mylėjo Paulį“ motyvais. Filmo trukmė – 132 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Rimantas Šavelis
* Režisierius – Algirdas Dausa
* Antroji režisierė – Regina Vosyliūtė
* Operatorius – Rimantas Juodvalkis
* Dailininkė – Juzefa Čeičytė
* Kostiumų dailininkė – Viktorija Bimbaitė
* Garso operatorius – Juozas Širvinskas.

## Vaidina
* Nijolė Oželytė – Stasė
* Olegas Ditkovskis – Povilas Giniotis
* Juozas Jaruševičius – Petras Giniotis
* Vytautas Rumšas – Čereška
* Arnas Rosenas – Tadas
* Juozas Rygertas – Dautartas
* Juozas Malinauskas – Valiulis
* Eduardas Kunavičius – Gališius
* Stasys Petronaitis – Bonifacas
* Valdas Jatautis – Milkė
* Leonardas Zelčius – Janavičius
* taip pat Antanas Barčas, Jonas Biržys, Eimutis Braziulis, Juozas Barysas, Irena Garasimavičiūtė, Leonas Ciunis, Ferdinandas Jakšys, Aleksas Jonikas, Sigitas Račkys, Povilas Saudargas, Birutė Didžgalvytė, Michailas Jevdokimovas, Algirdas Kubilius, Vladislovas Radvilavičius, Vytautas Petruškevičius, Jurijus Ščiuckis ir kiti.

## Nuorodos
* Filmo svetainė
Bygailių geležinkelio stotelė

**Bygailių geležinkelio stotis** – keleivių laipinimo vieta Panevėžio rajono savivaldybės rytuose, prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio, 2 km į pietvakarius nuo Bygailių kaimo.

## Istorija

Įrengta XX a. pradžioje prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio. I pasaulinio karo metais vokiečiai nuo Bygailių stotelės nutiesė siaurojo geležinkelio ruožą į Gitėnų miško gilumą.

Buvusi atskira gyvenvietė, XXI a. pradžioje panaikinta. Nors jau 2019 m. nurodyta, kad ji naikinama prijungiant prie Patrakių kaimo, tačiau Vyriausybės nutarimu panaikinimas fiksuotas tik 2025 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Emilija Danilevičiūtė

**Emilija Danilevičiūtė-Dapšienė** (1922 m. kovo 26 d. Skuode, Kretingos apskritis – 2003 m. liepos 17 d. Šiauliuose) – Lietuvos teatro ir kino aktorė.

## Biografija
Lankė baleto studiją Klaipėdoje, mėgo dramos teatro spektaklius. 1940 m. persikėlė gyventi į Šiaulius, kur vienerius metus lankė dramos teatro studiją.

1941–1949 m. Šiaulių dramos teatro aktorė. 1949–1951 m. mokėsi LSSR dramos teatro vaidybos studijoje. Ją baigusi, 1952 m. sugrįžo į Šiaulių dramos teatrą. Jame sukūrė per 100 vaidmenų. Filmavosi Lietuvos kino studijos meniniuose filmuose.

## Vaidmenys
* Mašenka – A. Afinogenovas, Mašenka, 1946 m.
* Kača – I. Štokas, Velnių malūnas, 1954 m.
* Kalvaitienė – Vincas Krėvė-Mickevičius, Žentas, 1964 m.
* Aneliukė – Juozas Baltušis, Gieda gaideliai
* Ruoplainienė – Rudolfas Blaumanis, Sūnus palaidūnas, 1979 m.
* Vaida – Paulis Putninis, Saldi ištikimybės našta ir kt.

## Filmografija
* Žvangutis, 1974 m., rež. Gytis Lukšas
* Rungtynės nuo 9 iki 9, 1980 m., rež. Raimondas Vabalas
* Metai baigiasi saulėlydžiu, 1990 m., rež. Sigitas Siudika

## Įvertinimas
* 1973 m. LSSR nusipelniusi artistė

## Šaltiniai
Gambijos herbas

**Gambijos herbas** – Gambijos valstybės simbolis, naudojamas nuo 1964 m. lapkričio 18 d.

## Herbo aprašas
Herbo skydas klasikinis (prancūziškas), laukas mėlynas, su dvigubu bordiūru iš dviejų siaurų juostelių (išorinė žalia, vidinė – balta). Lauke galvomis į viršų sukryžiuoti auksiniai kirvis (galva heraldinėje dešinėje pusėje) ir kauptukas.

Ant skydo tamsiai raudonas smailusis šalmas profiliu su mėlynai auksine grįžte, laikančia tų pačių spalvų skraistę. Šalmo papuošalas – palmės lapų puokštė.

Skydininkai du tamsiai raudoni piestu stovintys saugantys liūtai, dešinysis laiko auksinį kirvį galva žemyn, ašmenimis nuo skydo, kairysis – auksinį kauptuką irgi galva žemyn, ašmenimis nuo skydo.

Po skydu – balta juosta raudona išvirkščia puse su devizu  'pažanga, taika, klestėjimas'.

## Herbo elementų aiškinimas
* Du liūtai simbolizuoja kolonijinę Gambijos kaip Britų imperijos dalies istoriją.
* Sukryžiuoti kirvis ir kauptukas rodo žemdirbystės svarbą Gambijoje. Taip pat atstovauja dvi didžiąsias Gambijos etnines grupes – mandinkas ir fulbius.
* Palmės lapai – nurodo palmių svarbą Gambijoje.
Gailiušis

**Gailiušis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gailiušienė (ištekėjusi moteris) ir Gailiušytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Brunonas Gailiušis (g. 1939) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras;
* Steponas Jurgis Gailiušis (1912–2002) – Lietuvos kunigas;
Kyviškių geležinkelio stotis

**Kyviškių geležinkelio stotis** – stotis rytinėje Kyviškių kaimo dalyje, Vilniaus–Minsko geležinkelio linijoje. Stoja keleiviniai traukiniai Vilnius–Kena. Daugiausia naudojama sustabdyti krovininiams traukiniams, kad jie praleistų prioritetą turinčius keleivinius. Nepaisant nedidelių stoties gabaritų, per ją pravažiuoja didelis kiekis prekinių traukinių.

## Istorija

Stotis įkurta 1913 m. 1989 m. į pietvakarius nuo jos nutiesta atšaka Kyviškių–Juodšilių geležinkelis.

## Gyvenvietė

XX–XXI a. stotis turėjo gyvenvietės statusą, kuris panaikintas 2025 m. gruodžio 29 d. Gyvenvietės teritorija priskirta Mickūnų seniūnijos Skaisterių kaimo (10,51 ha) ir Šatrininkų seniūnijos Kyviškių kaimo (21,99 ha) teritorijai.

## Šaltiniai
Gailiūnas

;Gailiūnas
* Algirdas Gailiūnas (g. 1948) – teisėjas;
* Petras Gailiūnas (1917–1971) – veterinarijos gydytojas;
* Pranas Gailiūnas (1913–1977) – kalbininkas, pedagogas;
* Romualdas Gailiūnas (g. 1956) – politinis bei visuomenės veikėjas;
;Gailiūnienė
* Alina Gailiūnienė (g. 1933) – pediatrė endokrinologė, sporto medikė;
;Gailiūnaitė
* Saulė Gailiūnaitė (g. 2000) – šachmatininkė.

Pavardė dažnesnė Vidurio Lietuvoje (Krekenava, Kaunas, Baisogala, Dotnuva) ir Šiaurės Aukštaitijoje (Vabalninkas, Pakruojis, Kriūkai, Skapiškis ir kt.). Kilusi iš asmenvardžio *[[Gailius]]* (< *gailė́ti, gáilė, gailùs, gáilus*). Iš šios pavardės kilęs dažnas vietovardis *[[Gailiūnai (reikšmės)|Gailiūnai]]*.

## Šaltiniai
Pakenės geležinkelio stotelė

**Pakenės geležinkelio stotelė** – keleivių laipinimo vieta Vilniaus–Minsko geležinkelio ruože, 1 km į šiaurės rytus nuo Pakenės, Vilniaus rajono savivaldybės rytuose. Stoja keleiviniai traukiniai Vilnius–Kena.

## Istorija

Stotelė atidaryta 1946 m.

## Gyvenvietė

Anksčiau Pakenės geležinkelio stotis buvo atskira gyvenvietė, nors surašymuose nebuvo apskaityta. 2025 m. gruodžio 29 d. ši gyvenvietė (1,31 ha) buvo priskirta Kenos kaimui (0,49 ha) ir Žvėryno viensėdžiui (0,82 ha). Gyvenvietė į šiaurę nuo stotelės liko Žvėryno kaime, pietinė – Pakenės kaime.

## Šaltiniai
Kenos geležinkelio stotis

**Kenos geležinkelio stotis** – pasienio stotis Vilniaus–Minsko linijoje, šiaurinėje Kalvelių kaimo dalyje. Pasienio geležinkelio mazgas (siena su Gudija), stoja keleiviniai traukiniai Vilnius–Kena.

Po Lietuvos įstojimo į Šengeno erdvę Kenos geležinkelio stotis tapo svarbiausiu pasienio punktu Lietuvos geležinkeliuose ir buvo smarkiai išplėsta ir modernizuota. Didžioji dalis tranzitinių krovinių iš Rusijos į Karaliaučių ir Klaipėdą eina kaip tik per šią stotį. Visa geležinkelio atkarpa nuo Kenos iki Lietuvos–Baltarusijos valstybinės sienos yra aptverta ir nuolatos stebima. Dėl to panaikinta Šumsko geležinkelio stotis, o priemiestiniai traukinių maršrutai iš Vilniaus sutrumpinti iki Kenos.

## Istorija

Pastatyta 1873 m. tiesiant Lentvario–Romnų geležinkelio ruožą. Pagal 1939 m. Lietuvos–TSRS sutartį Kena turėjo būti paskutinė geležinkelio stotis Lietuvos pusėje, todėl 1939 m. čia buvo įsteigta muitinė. 1940 m. sausį Kenos stotis tapo pasienio stotimi tarp Lietuvos ir TSRS – kitos tokios stotys buvo Varėnoje ir Stasylose, bet Kenos stotis buvo vienintelė, kuria vyko tranzitinis keleivinių traukinių eismas.

Po II pasaulinio karo pasienio stoties funkcijos panaikintos, tačiau vėl atnaujintos po 1990 metų. 1993 m. rugpjūčio 31 d. 23:45 iš Kenos stoties išdardėjo paskutinis sovietų armijos traukinys. 2003 m. įrengta skaitmeninė telefonų stotis, moderni manevrinio radijo ryšio sistema ir stoties garso ryšys, modernizuotas technologinis ryšys. 2015 m. Kenos stotyje pradėti geležinkelio linijos elektrifikacijos darbai, ruožas Naujoji Vilnia–Baltarusijos siena baigtas elektrifikuoti 2017 m. 2022 m. pradėta rengti reikiama infrastruktūra traukinių vagonų rentgeno kontrolės sistemai, skirtai tikrinti Kenos geležinkelio patikros poste į Lietuvą iš Baltarusijos atvykstantiems krovininiams traukiniams.

## Gyvenvietė

Anksčiau stotis turėjo ir gyvenamosios vietovės statusą. Jis panaikintas 2025 m. gruodžio 29 d., o gyvenvietės teritorija (2,26 ha) priskirta Kalvelių kaimui.

## Šaltiniai
Tainkaslo stadionas

**Tainkaslo stadionas** ( arba *Tynecastle Park*) – futbolo stadionas Edinburge (Škotija), Tainkaslo mikrorajone. Stadione namų rungtynes žaidžia Škotijos Premier lygos klubas Heart of Midlothian FC. Šiame stadione telpa 17 420 žiūrovų.

Stadionas yra aštuntasis pagal dydį Škotijoje po Murrayfield, Celtic Park, Hampden, Ibrox, Pittodrie, Easter Road ir Rugby Park.
 
## Istorija

1881 m. Hearts klubas persikėlė iš Edinburgo miesto centro į Gorgie priemiestį, į Tynecastle Park. Pirmąsias varžybas sostinės klubas žaidė prieš Bolton Wanderers FC (4–1 nugalėjo svečių klubą). 1882 m. stadione pirmąkart vyko tarptautinės varžybos, kuriose Škotijos rinktinė nugalėjo Velso vienuolikę rezultatu 6–1.

## Tarptautinės rungtynės stadione

----

----

----

----

----

----

----

----

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stadiono istorija  oficialioje Heart of Midlothian svetainėje *(anglų kalba)*
* Stadiono nuotraukų archyvas
Saulės kapinės

**Saulės kapinės** (arba ***[[Vilniaus Šv. Petro ir Povilo bažnyčia|Vilniaus Šv. Petro ir Povilo bažnyčios]] kapinės***) – kapinės Vilniuje, Antakalnio mikrorajone, palei Saulės ir M. K. Paco gatves. Saulės kapinių pavadinimu žinomos tik nuo 1945 m., taip pavadintos pagal greta esančią gatvę.

## Istorija
Dokumentų, kuriuose būtų užregistruota bažnyčios kapinių įsteigimo data, nėra. 1828 m. jos jau minimos kaip parapinės. Tuo metu jų plotas buvo apie 2 ha. Šios kapinės nebuvo vienintelės Šv. Petro ir Povilo bažnyčios kapinės – jų minima 16. Parapinėse kapinėse buvo laidojami Antakalnio, Šnipiškių ir Lukiškių priemiesčių gyventojai.

Kapinės pradžioje nebuvo aptvertos, tik 1872 m. paraginus miesto valdybai jos buvo apjuostos pylimu. Mūrine tvora aptvertos 1932 m. Geležiniai varteliai įrengti už K. Rekečio pinigus.

XIX a. pabaigoje buvo palaidota nemažai turtingų žmonių, atsirado prabangių antkapinių paminklų, laidojimo rūsių. Prie centrinės koplyčios laidojo Oginskių, Žabų, Zdavatskių ir kitų įtakingų šeimų narius. Kapinėse trūko ploto, tad laidojama buvo tankiai.

1945 m. prie kapinių prijungti 2 ha žemės.

Apie 1863–1884 m. buvo pastatyta Oginskių šeimos koplytėlė. XX a. (restauruota 2015 m.). Taip pat stovi Prisikėlimo koplyčia – Sidorovičių ir Zavišų giminių palaidojimo vieta. Vėliau pastatyta ir pseudogotikinė Meištovičių koplyčia.

## Koplyčia

Kapinių centre yra Šv. Vincento Pauliečio koplyčia, pašventinta 1811 m. rugpjūčio 3 d. Ją pastatė Laterano kanauninkų vienuolis, Vilniaus katedros prelatas J. F. Slivinkis už Teresės Andžeikovič ir jos vyro paaukotus pinigus. Vėliau šalia jos palaidoti kapitulos nariai, kunigai. Šiuo metu koplyčia yra avarinės būklės - įgriuvęs stogas, sienos sutvirtintos metaliniu karkasu.

## Kapai
Kapinėse palaidoti:
* Juozapas Zavadskis (1778–1838) – spaustuvininkas;
* Jonas Ptašickis (1854–1912) – matematikos profesorius;
* Petras Kraujalis (1882–1933) – kunigas, publicistas, Vilniaus krašto visuomenininkas;
* Kazimieras Karafa-Korbutas (1878–1935) – Vilniaus Universiteto profesorius;
* Danielius Alseika (1881–1936) – Vilniaus krašto lietuvių visuomenės veikėjas, gydytojas;
* Marija Rudzinskaitė-Arcimavičienė (1885–1941) – mokslininkė, profesionaliosios egiptologijos pradininkė Lietuvoje;
* Feliksas Mieliauskas (1929–1959) – sportinio alpinizmo pradininkas Lietuvoje;
* Stasys Kazlauskas (1901–1964) – esperantininkas, žurnalistas, agronomas;
* Jonas Kazlauskas (1930–1970) – kalbininkas, profesorius;
* Teodoras Kazimieras Valaitis (1934–1974) – skulptorius ir tapytojas;
* Jonas Karosas (1912–1975) – žurnalistas;
* Laima Tupikienė (1935–1989) – pedagogė;
* Algimantas Valentinas Indriūnas (1925–2022) – inžinierius, žurnalistas, politinis bei visuomenės veikėjas.
* Vladas Šakalys (1942–1995) – Lietuvos rezistentas, politinis kalinys, vienas pats perėjęs SSSR sieną su Suomija.

## Šaltiniai

* Girininkienė V., Vilniaus kapinės, Vilnius: Atkula, 2004. ISBN 9955-505-05-2.
Gailiūtė

**Gailiūtė** – moteriškas vardas, kita šio vardo forma Gailutė, vyriška šio vardo forma Gailius.

Vardadienis: sausio 2 d.

Šį vardą turi šie garsesni asmenys:

* Gailiūtė Nijolė Tallat-Kelpšaitė (g. 1939) – Lietuvos estrados dainininkė, Kauno miesto politinė bei visuomenės veikėja;

**Gailiūtė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Gailienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Gailius.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Gabrielė Gailiūtė (g. 1982) – Lietuvos vertėja;
* Nijolė Gailiūtė (1936–2004) – Lietuvos lėlių teatro aktorė;
Sankt Peterburgo sporto ir koncertų kompleksas

**Sporto ir koncertų kompleksas „Peterburgskij“** (; *SKK Peterburgski*) – daugiafunkcijinė arena Sankt Peterburgo mieste (Rusija), didžiausia tokio tipo arena visoje Europoje. Pastatyta 1979 m. Sovietmečiu vadinosi V. I. Lenino sporto-koncertų kompleksas. Atidaryta 1980 m. gegužės 19 d. Telpa iki 25 000 lankytojų.

## Galerija

Vaizdas:SKK SPB.jpg|Sporto kompleksas
Vaizdas:Sankt-Petěrburg, fotka stadionu.jpg|SKK Peterburgskij
Vaizdas:Petersburg Sports and Concert Complex.jpg|Panorama


## Nuorodos
* Oficialus komplekso tinklalapis (rusų k.)
Muzika (metraštis)

**Muzika** – Lietuvos metraštinis tęstinis muzikos leidinys, ėjęs 1979–1992 m. Vilniuje. 

## Istorija
Buvo spausdinami muzikologijos, muzikos kritikos, pedagogų ir atlikėjų straipsniai, apžvelgiami muzikiniai įvykiai. Skelbta susisteminta muzikos spaudos bibliografija. Tiražas 1000–3000 egzempliorių. Išleista 10 knygų. Leido „Vagos“ leidykla. 

Redakcinės komisijos pirmininkas Algirdas Jonas Ambrazas. Sudarytojos Jūratė Burokaitė (kn. 1–7), Jūratė Gudaitė (kn. 8–9), Audronė Ivanauskienė (kn. 9–10).

## Šaltiniai
Muzika (leidykla)

**Muzika** – Lietuvos muzikinės literatūros leidykla, veikusi 1989–1994 m. Vilniuje prie Lietuvos muzikų draugijos. 

## Veikla
Leido muzikos ir grožinės, istorinės literatūros knygas, natų rinkinius. Direktorius ir vyr. redaktorius Alfonsas Zdanavičius.

## Bibliografija
* Vitoldas Rudzinskis. Stanislavas Moniuška – žmogus ir kūrėjas, 1993 m.
* Juozas Naujalis. Mišios ir motetai, 1993 m.
* Mikalojus Konstantinas Čiurlionis. Sonata F–dur fortepijonui, 1994 m.
* Juozas Gruodis. Dainos ir giesmės chorui, 1994 m.

## Šaltiniai
Muzika ir teatras (žurnalas)

**Muzika ir teatras** – Lietuvos mėnesinis muzikos ir teatro žurnalas, ėjęs 1933 m. Kaune. 

## Istorija
Buvo išspausdinta muzikos istorijos ir teorijos straipsnių, muzikinių apžvalgų, aptarti dramos spektakliai, kiti meno įvykiai. Didelių muzikų pajėgų nesubūrė. Išėjo 3 numeriai. Tiražas 1000 egzempliorių.

Leido ir redagavo Vytautas Bacevičius. Bendradarbiavo Kazimieras Viktoras Banaitis, Viktoras Žadeika, Vladas Jakubėnas, Jonas Bendorius, Alfonsas Šimėnas, Juozas Karosas. 

## Šaltiniai
Muzika ir teatras (almanachas)

**Muzika ir teatras** – Lietuvos kompozitorių sąjungos ir Lietuvos teatro draugijos tęstinis almanachas, ėjęs 1962–1977 m. Vilniuje.

## Istorija
Buvo spausdinami muzikologijos, teatrologijos, choreologijos ir kinematografijos straipsniai, atsiminimai, kūrybinio, muzikinio ir teatrinio gyvenimo apžvalgos, knygų recenzijos. Išleista 12 kn. Tiražas 2000–5000 egzempliorių.

Redakcinė komisija: Irena Aleksaitė, Algirdas Jonas Ambrazas, Juozas Gaudrimas, Dovydas Judelevičius, Vytautas Landsbergis, Pranas Treinys.

## Šaltiniai
Muzikos aidai

**Muzikos aidai** – Lietuvos mėnesinis bažnytinės (daugiausia) ir pasaulietinės muzikos žurnalas, ėjęs 1926 m. Kaune (nereguliariai).

## Istorija
Leido Šv. Cecilijos draugija. Išėjo 1, 2 ir 3/6 numeriai. Redagavo Teodoras Brazys. Bendradarbiavo Jonas Bendorius, Blažiejus Česnys, J. Levandauskas, Apolinaras Likerauskas, Petras Marcinkevičius, Juozas Naujalis, Stasys Rakauskas, Adolfas Sabaliauskas. 

## Šaltiniai
Muzika (JAV)

**Muzika** – mėnesinis JAV lietuvių muzikos žurnalas su natų priedu, ėjęs 1916 m. Filadelfijoje.

Rašė lietuviškų chorų reikalais, kėlė lietuviškų dainų grožį. Skelbė JAV lietuvių muzikinio gyvenimo žinias, muzikos teorijos pradmenis, muzikos terminų žodynėlį. Išspausdino Č. Sasnausko nekrologą.  Išėjo 2 numeriai. Leido, redagavo ir daugiausia rašė Stasys Šimkus. Leidinys turėjo 8 p. gaidų priedą.

## Šaltiniai
Muzika (žurnalas)

**Muzika** – Lietuvos mėnesinis muzikos žurnalas, ėjęs 1925 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Pradėtas leisti J. Žilevičiaus iniciatyva. Daugiausia rašė muzikos mokymo, chorvedybos, orkestrų klausimais, analizavo muzikinį judėjimą Lietuvoje, reikalavo geresnių sąlygų periferijoje. Paskelbė Lietuvos chorvedžių draugijos įstatus (nr. 10).

Leido Klaipėdos muzikos mokykla (konservatorija), redagavo Juozas Žilevičius. Bendradarbiavo Domas Andrulis, Antanas Bružas, Juozas Gudavičius, J. Petkus, Ignas Prielgauskas, Stasys Šimkus, Jonas Švedas ir kiti. Spausdino spaustuvė „Rytas“ Klaipėdoje. Išėjo 12 numerių. 

## Šaltiniai
Muzikos barai (Kaunas)

**Muzikos barai** – Lietuvos mėnesinis iliustruotas muzikos žurnalas su natų priedu, ėjęs 1931–1939 m. Kaune ir 1940 m. Vilniuje.

## Žurnalas
1931–1933 m. leido Motiejus Budriūnas, 1932–1933 m. ir Lietuvos muzikų ir chorvedžių draugija), 1938–1939 m. Kaune ir 1940 m. Vilniuje leido Lietuvių muzikų draugija. 1932–1933 m. spausdino Movšovičiaus ir Kagano spaustuvė Kėdainiuose, 1938–1940 m. AB „Žaibas“ Kaune, 1940 m. spaustuvė „Patria“ Vilniuje. Išėjo 49 numeriai. Redagavo Motiejus Budriūnas.

Žurnalas skelbė muzikos istorijos, muzikos teorijos, muzikos pedagogikos, etnomuzikologijos straipsnius, muzikos apybraižas, muzikos leidinių recenzijas, Lietuvos ir lietuvių išeivijos, užsienio muzikos gyvenimo apybraižas, kroniką.

Bendradarbiavo Juozas Banaitis, Antanas Budriūnas, Teodoras Brazys, Klemensas Griauzdė, Vladas Jakubėnas, Jeronimas Kačinskas, Juozas Karosas, Konradas Kaveckas, Apolinaras Likerauskas, Nikodemas Martinonis, Jonas Motiekaitis, Vladas Paulauskas, Ignas Prielgauskas, Zenonas Slaviūnas, Justinas Strimaitis, Juozas Strolia, Jonas Švedas, Juozas Tallat Kelpša, Antanas Vaičiūnas, Viktoras Žadeika, J. Aavikas (Estija), E, Geistas (Vokietija), A. Haba ir M. Očadlikas (Čekoslovakija), N. Kazimas (Turkija), K. Speras (Švedija). 

## Šaltiniai
Muzikos barai (Vilnius)

**Muzikos barai** – Lietuvos muzikų draugijos (veikė 1987–1999 m.), nuo 1999 m. Lietuvos muzikų sąjungos muzikos žurnalas, einantis nuo 1989 m. Vilniuje.

## Žurnalas
Leistas kaip atkurtas 1931–1933 m. ir 1938–1940 m. leistas to paties pavadinimo žurnalas.  1989–1998 m. dvisavaitinis; nuo 1998 m. mėnesinis, nuo 2005 m. numeriai sudvigubinti, didesnės apimties gausiai iliustruotas, meniškai apipavidalintas (dail. A. Nekrošius), aukštos poligrafinės kokybės. Spausdina LĮ „Petro ofsetas“ Vilniuje. Tiražas 11 000 egz. (1989 m.), 800 egz. (1993 m. ir 1997 m.), 1200–1400 egz. (2007–2009 m.).

Nuo 2000 m. leidžiamas su garso, nuo 2006 m. dar su garso bei vaizdo kompaktiniais diskais. Nuo 2001 m. internete veikia „Muzikos barų“ svetainė, nuo 2003 m. leidžiamas ir „Muzikos barų“ virtualus dienraštis. Nuo 2000 m. užsienio skaitytojams leidžiamas almanachas anglų kalba *„Lithuanian music review“*.

Spausdinami straipsniai apie lietuvių ir užsienio muzikus, muzikų gyvenimą, muzikos aktualijas, recenzijos. Bendradarbiauja gausus lietuvių ir užsienio muzikų būrys.

## Redaktoriai
* Vaclovas Juodpusis – 1989–1996 m.
* Milda Augulytė – 1996–1997 m.
* Audronė Žigaitytė – nuo 1998 m., 2002–2007 m. su L. Navickaite, nuo 2007 m. su I. Didžiuliene, L. Vilimiene, K. Lukošiūte.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Muzikos barai“ svetainė
Muzikos kalendorius

**Muzikos kalendorius** – iliustruotas metinis Lietuvos muzikų profesinis kalendorius. 

## Istorija
Leidžiamas nuo 1991 m.; 1991–1999 m. leido Lietuvos muzikų draugija (iki 1998 m. žurnalo „Muzikos barai“ Metų kalendorius), nuo 2000 m. – Lietuvos muzikų rėmimo fondas. 1991 m. išleistas kaip brošiūra, nuo 1992 m. – knygos pavidalo. 1991–1994 m. spausdintas rotaprintu, nuo 1995 m. poligrafijos būdu. Tiražas: 1200 (1991 m.), 700 (1996 m.), 300 (1999 m.), 1000 (nuo 2002 m.) egzempliorių. 1991–2001 m. sudarytojas, nuo 2002 m. autorius Vaclovas Juodpusis.

## Kalendorius
Pateikiamos Lietuvos ir užsienio lietuvių, pasaulio muzikų – atlikėjų, kompozitorių, muzikologų, pedagogų, muzikos instrumentų meistrų, kitų muzikos veikėjų gyvenimo ir veiklos, taip pat muzikinių įvykių sukaktys, nuo 1992 m. kai kurios su komentarais. Spausdinamos nuo 2000 m. Lietuvos muzikų rėmimo fondo metų veiklos programos, nuo 2004 m. – pavardžių rodyklės, nuo 2005 m. – straipsniai apie praėjusiais metais mirusius muzikus.

## Šaltiniai
Muzikos menas (žurnalas)

**Muzikos menas** – Lietuvos mėnesinis muzikos žurnalas, ėjęs 1924 m. Kaune (pirmieji 4 nr.) ir Klaipėdoje.

## Istorija
Leido Juozas Žilevičius (pirmieji 4 nr.), AB „Rytas“. Spausdino spaustuvė „Varpas“ Kaune, nuo nr. 5/6 – AB „Rytas“ Klaipėdoje. Išleista 12 numerių. Redaktorius Juozas Žilevičius.  

## Žurnalas
Nagrinėjo muzikos istorijos, muzikos teorijos, muzikos pedagogikos, liaudies ir bažnytinio giedojimo, choro plėtros, dainų švenčių ir kiti teorinius bei praktinius klausimus. Daug vietos skyrė Klaipėdos muzikos mokyklos veiklai, Klaipėdos krašto muzikiniam gyvenimui. Skelbė Lietuvos ir užsienio valstybių muzikos, meno, kultūros apžvalgas, muzikos leidinių, muzikos renginių recenzijas. 

Bendradarbiavo Domas Andrulis, Antanas Bružas, Motiejus Budriūnas, Blažiejus Česnys, R. Jakutis, Aleksandras Kačanauskas, Aleksandras Kutkus, V. Minkevičius, Vladas Paulauskas, Ignas Prielgauskas, Justinas Strimaitis, Ignas Šlapelis, Julius Štarka, Viktoras Žadeika, Jonas Žukas. Straipsnių apie Čekoslovakijos muziką paskelbė J. Galia, apie Rusijos muziką – A. Monfredas. 

## Šaltiniai
Muzikos menas (Brazilija)

**Muzikos menas** – mėnesinis Brazilijos lietuvių muzikos žurnalas su natų priedu, ėjęs 1942 m. San Paule.

## Žurnalas
Leido San Paulo Lietuvių meno draugija „Rytas“. Išleista 10 numerių. Spausdintas rotatoriumi. redagavo Juozas Stankūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Muzikos barai“ svetainė
Muzikos naujienos

**Muzikos naujienos** – Lietuvos muzikos metinis biuletenis, ėjęs Vilniuje 1970–1975 m.

## Leidinys
Leido Lietuvos kompozitorių sąjunga. Išėjo 7 numeriai. Tiražas 500–1200 egzempliorių.

Skelbė Lietuvos kompozitorių sąjungos ir Kompozitorių namų veiklos, Lietuvos muzikinio gyvenimo faktus, muzikos bibliografiją, diskografiją, notografiją, oficialius dokumentus, muzikinius straipsnius, recenzijas.

Sudarytojai: M. Velička (1970 m.), G. Kunigėlienė (1971–1972 m.), D. Vabalaitė (1972–1975 m.).

## Šaltiniai
Mintis (laikraštis)

**Mintis** – lietuvių karo pabėgėlių laikraštis, ėjęs 1946–1949 m. Memingene, Vokietija.

## Laikraštis
1946 m. vasarį–gegužę ėjo kas dvi savaites, gegužę–lapkritį – kasdien (pirmasis lietuvių dienraštis Vokietijoje), vėliau – 3 kartus per savaitę. Už antitarybinius straipsnius JAV karinė cenzūra 22 kartus perspėjo uždarysianti. 1949 m. liepos 15 d. susijungė su laikraščiu „Mūsų kelias“, 1949–1950 m. ėjo pavadinimu „Lietuvis“. Išėjo 592 numeriai. Tiražas iš pradžių 3000 egz., 1946 m. lapkritį – 12 000 egzempliorių. 

Bendradarbiavo Antanas Laukaitis, Juozas Liūdžius, Antanas Sabaliauskas, Vincas Trumpa.

## Redaktoriai
* Stepas Vykintas – 1946 m.
* Jonas Vasaitis – 1946–1948 m.
* Vladas Balsys – 1947–1948 m.
* Jonas Pranas Palukaitis – 1948–1949 m.
* Vytautas Meškauskas – 1949 m. balandžio mėn.

## Nuorodos
* „Mintis“ 1946-1949 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

## Šaltiniai
Algirdas Kazlauskas

**Algirdas Kazlauskas**:
* Algirdas Kazlauskas (1949–1991) – policininkas, Lietuvos nepriklausomybės gynėjas, vienas Medininkų žudynių aukų;
* Algirdas Kazlauskas (g. 1952) – Lietuvos politinis veikėjas.
* Algirdas Kazlauskas - astronomas, gimęs 1949 m, jo vardu pavadintas asteroidas (184096) Kazlauskas
Mintis (spaustuvė)

**Mintis** – Australijos lietuvių spaustuvė, 1951–1988 m. veikusi Sidnėjuje.

## Veikla
Spaustuvę įsteigė 6 narių akcinė bendrovė; jos nariai Antanas Baužė, Aleksandras Mauragis, Vitalijus Šopys ir Pranas Nagys buvo spaustuvės vadovai. 1955 m. savininkais tapo P. Nagys ir Elena Nagienė, nuo 1977 m. – Zigmas Kyzelis.

Išspausdino 55 knygas latvių, 19 – lietuvių, 7 – anglų, 3 – estų, po vieną slovakų, ukrainiečių, vokiečių ir kitomis kalbomis, apie 40 lietuviškų smulkiųjų spaudinių (kalendorių, programų, įstatų ir kt). 1951–1970 m. spausdino savaitraštį „Mūsų pastogė“, laikraštį „Lietuvos keliu“ (4 numerius, 1970 m.), lietuvių leidžiamą antikomunistinis žurnalą „News Digest International“, 25 periodinius leidinius kitomis kalbomis. Savo lėšomis išleido 6 knygas: 
* Antanas Skirka. Kur bėga Šešupė. Pasakojimai ir legendos, 1964 m.
* Jonas Matusas. Šaulių sąjungos istorija, 1966 m.
* Terra Australis, Australijos lietuvių poezijos rinkinys, 1972 m.
* Juozas Slavėnas. Baltijos balsas. Apsakymėliai priaugančiam lietuvių jaunimui, 1973 m.
* Magdalena Marija Slavėnienė. Nežinomi keleiviai, 1973 m.
* Juozas Almis Jūragis. Akmens ir paukščio metas, eilėraščių rinkinys, 1977 m.

## Šaltiniai
Muzikos žinios

**Muzikos žinios** – JAV lietuvių muzikos teorijos ir istorijos žurnalas, pradėtas leisti 1934 m. Čikagoje. 

## Istorija
Leido Amerikos lietuvių vargonininkų sąjunga, vėliau Šiaurės Amerikos lietuvių muzikos sąjunga. Iki 1935 m. spausdintas rotatoriumi.  1967–1987 m. ėjo Elizabete (Niu Džersio valstija), 1934–1942 m. ir 1952 m. – kas mėnesį, 1942–1980 m. – 4 kartus per metus, nuo 1980 m. – kartą per metus (2003 m. išleistas nr. 254).  

## Žurnalas
Publikuojami straipsniai apie Šiaurės Amerikos ir Lietuvos muzikinį gyvenimą, lietuvių muzikus, spausdinamos lietuvių kompozitorių giesmės, dainos, harmonizuotos lietuvių liaudies dainos chorai.

Bendradarbiai: Aleksandras Aleksis-Aleksandravičius, Pranas Ambrazas, Klemensas Bagdonavičius, Valteris Kristupas Banaitis, Juozas Bertulis, Juozas Blažys, Vladas Budreckas, Vladas Daukša, Juozas Čižauskas, Antanas Giedraitis, Jonas Govedas, Vladas Jakubėnas, Banifacas Janušauskas, Juozas Kudirka, Aleksandras Kučiūnas, Antanas Skridulis, Juozas Strolia, Juozas Stulgaitis, Leonardas Juozapas Šimutis, Kotryna Vinciūtė, Dalia Viskontienė-Skrinskaitė, Jonas Šaučiūnas, Jonas Zdanius, Juozas Žemaitis, Juozas Žilevičius, Stanislovas Žylius.

## Redaktoriai
* A. Pocius ir Nikodemas Kulys – 1934–1947 m.;
* Juozas Brazaitis – 1942 m.;
* Ignas Sakalas – 1946–1951 m.;
* Vaclovas Zakarauskas – 1952–1953 m.;
* Juozas Kreivėnas – 1953–1966 m. ir 1983–1986 m.;
* Vincas Mamaitis – 1967–1974 m.;
* Algirdas Kačanauskas – 1974–1976 m.;
* Vytautas Kerbelis – 1977–1981 m., 1977 m. su J. Stankūnu;
* Antanas Giedraitis ir redakcinė kolegija – 1982 m.;
* Kazys Skaisgirys ir Stasys Sližys – 1987–2005 m.;
* Faustas Strolia – 2005–2009 m.;
* Vytautas Gutauskas – nuo 2009 m.

## Šaltiniai
Mintis (leidykla)

**„Mintis“** – Lietuvos leidykla Vilniuje, Z. Sierakausko g. 15.

## Istorija
Įkurta 1949 m., 1949–1964 m. vadinosi **Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla**. 1975 m. įsteigus „Mokslo“ leidyklą, dalis redakcijų nuo „Minties“ leidyklos atskirta. Leido marksizmo-leninizmo klasikų veikalus, SSKP ir LKP istorijos, partijos gyvenimo, filosofijos, teisės, ekonomikos, turizmo literatūrą, leidinius užsieniui apie Lietuvą rusų ir kt. kalbomis (redakcija „Gintaras“), kalendorius, vaizdinės agitacijos leidinius. 1985 m. turėjo 11 šakinių redakcijų ir 8 kitus padalinius; iš viso 149 darbuotojus, iš jų 72 redaktorius. 1985 m. išleido 195 knygas 2,3 mln. egz. tiražu, iš jų lietuvių kalba 162 knygas 2,1 mln. egz. tiražu.

Vyr. redaktoriais dirbo Benjaminas Fogelevičius, Mykolas Požarskas, Tadas Butkus, Algimantas Jablonskis, Juozas Vaitkus, Marijonas Pagirys,  Edmundas Juškys ir kt.

2016 m. leidykla buvo privatizuota jos direktoriaus Leonardo Armono.

## Veikla
Leidžia ir platina politinę, istorijos, sociologijos, filosofijos, kultūrologinę, teisės, medicinos ir kitą mokslinę literatūrą, reprezentacinius leidinius apie Lietuvą, žinynus, žodynus, grožinę literatūrą, knygų serijas: nuo 1978 m. „Iš filosofijos palikimo“, nuo 1987 m. „Iš Lietuvos filosofijos palikimo“, nuo 1989 m. „Iš Lietuvos ekonominės minties palikimo“, nuo 1990 m. „Teisinės minties palikimas“, nuo 1998 m. „Pasaulio mitai“, nuo 2004 m. „Šiuolaikinis Europos romanas“. Išleido Stasio Šalkauskio, Juozo Girniaus, Antano Maceinos, Adomo Dambrausko-Jakšto, Vydūno, Vinco Vyčino, Žygimanto Liauksmino ir kitų raštus. Bendradarbiauja su užsienio leidėjais, leidžia vertimus iš užsienio kalbų. Iki 2009 m. išleido ~13 900 pavadinimų knygų.

## Direktoriai
* 1949–1958 m. Juozas Pajaujis
* 1958–1969 m. Tadas Butkus
* 1969–1976 m. Sigitas Bautrėnas
* 1976–1984 m. Algimantas Garliauskas
* 1984–1991 m. Zigmas Maliukevičius
* 1991–1992 m. Kęstutis Trečiakauskas
* 1992–1993 m. V. Parulskis
* 1993–1997 m. Vytautas Visockas
* 1997–2001 m. Aleksandras Krasnovas
* 2001–2003 m. Romualda Brastavičienė
* Nuo 2003 m. Leonardas Armonas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svetainė
Baranovo sala

**Baranovo sala** (), dar vadinama **Sitkos sala** arba **Ši sala** (tlink. *Sheet’-ká X'áat’l*) – sala Aleksandro salyne, esančiame prie pietrytinių Aliaskos krantų (JAV teritorija). Plotas 4160 km². Salos ilgis 160 km, plotis iki 48 km. Sala kalnuota, aukščiausia visame salyne (aukštis 1643 m). Rytuose Čatamo sąsiauriu atskirta nuo Admiraliteto salos, o šiaurėje – Perilo sąsiauriu nuo Čičiagovo salos. Baranovo salą daugiausia dengia spygliuočių miškai, kurie įeina į Tongaso nacionalinį mišką. Rytinėje salos dalyje yra ledyninis Baranovo ežeras iš kurio išteka slenkstėta Baranovo upė. Kiti svarbesni ežerai – Medvežjė, Indigo ežeras.

Saloje 8,5 tūkst. gyventojų (2000 m.), vidutinis gyventojų tankumas 2,05 žm./km². Pagrindinė gyvenvietė – Sitka. Yra indėnų tlinkitų, taip pat rusų, danų, suomių kilmės žmonių. Verčiamasi daugiausia žvejyba, žuvies perdirbimu, turizmu.

Sala pavadinta rusų gubernatoriaus, vykdžiusio salos kolonizaciją, Aleksandro Baranovo garbei.
Jaunpiebalga

**Jaunpiebalga** () – kaimas Latvijoje, Cėsių savivaldybėje. Įsikūręs rytinėje šalies dalyje, prie Gaujos upės, 46,5 km į pietryčius nuo regioninio centro – Cėsių. Valsčiaus centras. 880 gyventojų (2021 m.). 2009–2021 m. buvo Jaunpiebalgos savivaldybės administracinis centras.

## Šaltiniai
Vargai

**Vargas** (; iš  'vilkas') – skandinavų mitologijoje *vargais* vadino vilką Fenrirą ir jo sūnus Skolą (*Skoll*) ir Hatį (*Hati*). Pasiremdamas tuo Dž. R. R. Tolkinas savo kūriniuose žodžiu *warg* (iš sen. anglų kalbos) vadino blogiui tarnaujančias vilkiškas būtybes.

## Etimologija
Protogermanų **wargaz* reiškia 'smaugikas' (žr. dabartinį vokišką ** ir kartu 'piktadaris, nusikaltėlis, išgama'. Žodis  reiškia 'vilkas'. Artimas žodis yra sen. 'didelis vilkas'. Olandų kalboje *[[:nl:Veelvraat (zoogdier)|Warg]]* kartais reiškia 'ernis'.

## Skandinavų mitologijoje
Skandinavų mitologijoje *vargais* vadino mitinius vilkus Fenrirą, Skolą ir Hatį.

Vilkai taip pat buvo laikomi kai kurių humanoidų „žirgais“. Pvz., runų akmenyje  yra keningas *Gunros žirgas* (Gunra – viena iš valkirijų), reiškiantis 'vilkas'. Skandinavų poemoje *Hyndluljóð* 'Hyndlos baladė', velva Hyndla joja vilku, o į Baldro laidotuves milžinė Hyrokina (*Hyrrokin*) atvyko raita ant vilko.

## Tolkino vargai
Tolkino knygose vargai () yra spėjamai protingų būtybių, primenančių vilkus, rūšis. Jie sudarę sąjungą su orkais, kuriems kautynėse leidžia jodinėti ant savo nugarų. Galbūt jie buvo kilę iš Draugluino vilktakų ar Karcharoto. Kartais juos vaizdavo kaip dalinai protingus, turinčius savo kalbą, sąmoningai sudariusius sąjungą orkais, o ne laukinius, orkų prijaukintus gyvūnus.

Ant vilkų jojantys orkai pirmą kartą paminėti „Tinuvielės pasakoje“, ankstyvojoje Bereno ir Lutienos istorijos versijoje, kuri buvo parašyta 3-ią dešimtmetį ir paskelbta po mirties kaip „Viduržemio istorijos“ dalis.

„Hobite“ vargai pasirodė du kartus. Pirmą kartą jie su orkais (knygoje vadintais goblinais), medžiojo Bilbą Beginsą, Gandalfą ir dvarfus, kitą kartą juos sutiko Penkių armijų mūšyje.

„Žiedų valdove“ jie daugiausia minimi „Žiedo brolijos“ viduryje, kur vargų gauja Eregione be orkų užpuolė broliją. Žiedo karo metu (Trečiojo Amžiaus 3018-3019 m.) vargai slankiojo apie Bree sienas.
Solsberis

**Solsberis** – miestas pietų Anglijoje. Dėl išlikusių neolito senųjų Sarumo gyvenviečių dar vadinamas **Naujuoju Sarumu**. Solsberio apskrities administracinis centras.

## Demografija

Mieste gyvena apie 50 000 gyventojų. 98,67 % populiacijos yra baltieji, 0,13 % juodaodžiai, 0,16 % kinai ir 0,57 % maišytos rasės. 

78,29 % gyventojų išpažįsta krikščionybę, 0,24 % islamą ir 7,17 % yra netikintys.

## Miestai partneriai
*  Saintis, Prancūzija *(nuo 1990)*
*  Ksantenas, Vokietija *(nuo 2006)*

Miestas taip pat bendradarbiauja su dviem JAV bendravardžiais miestais.

## Nuorodos
* Miesto tarybos oficiali svetainė
* Oficialus turizmo tinklalapis
Santaka (Nemenčinė)

**Santaka** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurės rytuose, prie Neries ir Žeimenos santakos, dešiniajame Neries krante. Kairiajame krante, Santakos miške yra geležinkelio stotis (Santaka (Buivydžiai)).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mintis (žurnalas)

**Mintis** – Lietuvos *visuomenės, politikos ir literatūros [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, socialdemokratų krypties, ėjęs 1939–1940 m. Kaune.

## Žurnalas
Leido ir redagavo Ona Leonaitė Kairienė. Spausdino Raidės spaustuvė Kaune. Išėjo 16 numerių. 

Bendradarbiavo Kipras Bielinis, Andrius Bulota, Česlovas Danys, Juozas Jurginis, Steponas Kairys, Liuda Purėnienė, Povilas Ščepavičius, Antanas Žvironas ir kiti. 

Atkurtas 1971–1972 m. Londone leido Lietuvos socialdemokratų partijos užsienio delegatūra. Išėjo 2 numeriai. Redaktorius Juozas Vilčinskas.

## Šaltiniai
Sitka

**Sitka** () – gyvenvietė JAV, pietų Aliaskoje, Aleksandro salynui priklausančioje Baranovo saloje. Beveik 9000 gyventojų (2005 m.). Yra jūrų uostas, Rocky Gutierrez oro uostas (gretimoje Japonų saloje), Arkangelo Mykolo soboras.

Gyvenvietės pavadinimas kilęs iš vietinių indėnų tlinkitų kalbos žodžio *Sheet’ká*, reikšiančio „žmonės iš už Ši“ (Baranovo salos).

## Istorija

Vietovė nuo seno buvo gyvenama indėnų tlinkitų. 1799 m. rusų gubernatorius Aleksandras Baranovas čia įkūrė gyvenvietę. 1802 m. indėnai surengė sukilimą, sugriovė miestą ir išžudė kolonizatorius. 1804 m. čia vėl grįžo Baranovas ir užpuolė tlinkitų fortą bei sėkmingai atkūrė gyvenvietę, kurią pavadino **Novoarchangelsku**. 1808 m. gyvenvietė tapo Rusijos valdų Amerikoje administraciniu centru. 1848 m. pastatytas soboras, kuriame rezidavo Aliaskos, Kamčiatkos, Kurilų ir Aleutų salų vyskupas. 1840 m. švedai ir suomiai Sitkoje pastatė liuteronų bažnyčią. Gyventojai vertėsi daugiausia prekyba jūrinių ūdrų kailiais. 1867 m. Sitka kartu su kitomis Rusijos kolonijomis parduota JAV.

## Klimatas

## Šaltiniai
Pailgis

**Pailgiu** vadinami kaimai:

* Kelmės rajone;
* Švenčionių rajone;
* Utenos rajone;
* Zarasų rajone.

Taip pat ežeras Švenčionių rajone.
Pailgis (Švenčionys)

**Pailgis** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės pietvakariuose, 7 km į pietvakarius nuo Pabradės, Pailgio miške, prie Pailgio ežero, kairiajame Žeimenos krante, prie Petruškės upelio žiočių. Yra Pailgio geležinkelio stotelė prie linijos Vilnius–Turmantas. Prie Pailgio ežero stovi kelios poilsio bazės – Vilniaus oro uosto, poilsiavietė „Pailgio perlas“, „Lelija“.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Pabradės valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pažeimenės geležinkelio stotelė

**Pažeimenės geležinkelio stotelė** – keleivių laipinimo vieta Švenčionių rajono savivaldybės pietvakariuose, Pažeimenės kaime, prie Meros žemupio, šalia Žeimenos kairiojo kranto, Labanoro girioje, Vilniaus–Daugpilio geležinkelio linijoje. Stoja traukiniai Vilnius–Ignalina–Turmantas.

## Istorija

Stotelė įkurta 1908 m. XX a. tarpukariu žymima ***Poguliankos*** () arba ***Pohuliankos*** (), nuo 1940 m. – *Pažeimenės* vardu.

Netoli stotelės 2020 m. gegužę baigta tiesti nacionalinės reikšmės geležinkelių linijos Pabradė–Pažeimenė atšaka siekiant užtikrinti patogesnį į Lietuvą atvykstančių NATO sąjungininkų karinės technikos ir kitos įrangos perdislokavimą į prie Pabradės esantį Lietuvos kariuomenės Generolo Silvestro Žukausko poligoną. Baigus geležinkelio tiesimo darbus 51-ajame linijos Naujoji Vilnia–Turmantas atšakos kilometre atnaujinta geležinkelio infrastruktūros dalis, nutiesta maždaug 1 km geležinkelio atkarpa, įrengtos elektros, ryšių, signalizacijos, eismo valdymo sistemos.

## Gyvenvietė

Seniau buvo atskira Pažeimenės geležinkelio stoties gyvenvietė, bet 2015 m. ji sujungta su Pažeimenės kaimu.

## Šaltiniai
Jaunadaris

**Jaunadaris** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybės pietvakariuose, Labanoro–Pabradės miškų apsuptyje, kairiajame Žeimenos krante, prie geležinkelio Vilnius–Turmantas. Yra Žeimenos geležinkelio stotelė. Prie Jaunadario prijungtos seniau atskiromis gyvenvietėmis laikytos geležinkeliečių būdelės.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mokykla (mėnraštis)

**„Mokykla“** – Lietuvos nemokamas mėnesinis leidinys, skirtas mokyklų ir mokytojų reikalams, ėjęs 1909 m. vasario 18 d. – 1914 m. kovo 25 d. Vilniuje.

## Leidinys
1909–1912 m. – liberalaus savaitraščio „Lietuvos ūkininkas“, 1912–1914 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ nemokamas mėnesinis priedas. Turėjo savo numeraciją. Išėjo 63 numeriai. Leidėjas Lietuvių mokytojų sąjunga. Leido Felicija Bortkevičienė.

Bendradarbiavo: V. Ambrazevičius, Petras Avižonis, K. J. Baronas, Jonas Burba, Augustinas Jakučionis, Jadvyga Juškytė, Pranas Klimaitis, Kazys Lekeckas, Vincas Palukaitis, Juozas Papečkys, Albinas Rimka, Klemensas Skabeika, Zigmas Toliušis, Juozas Vokietaitis, Antanas Vireliūnas ir kiti.

## Redaktoriai
* K. Gaigalytė, Kazys Lekeckas, Matas Šalčius, Jonas Vilkaitis, Juozas Zubrys.

## Šaltiniai
Mažos mūsų nuodėmės

**Mažos mūsų nuodėmės** – 1979 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas to paties pavadinimo R. Kašausko romano motyvais. Spalvotas, plačiaekranis. Filmo trukmė – 80 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Stasys Lipskis, Henrikas Šablevičius
* Režisierius – Henrikas Šablevičius
* Operatorius – Jonas Marcinkevičius
* Dailininkai – Virginija Dautartienė, Algimantas Šiugžda
* Kostiumų dailininkė – Irena Vabalienė
* Kompozitorius – Bronius Kutavičius
* Garso operatorius – Juozas Tuita.

## Vaidina
* Saulius Tekorius – *Leonas Ulba vaikystėje*
* Antanas Šurna – *Leonas Ulba*
* Irena Leonavičiūtė – *Leono žmona*
* Darius Bagdonas – *Gintaras, jų sūnus*
* Regina Arbačiauskaitė – *Giedrė*
* Eugenija Pleškytė – *Alina Ulbaitė*
* Vytautas Tomkus – *Zigmis*
* Balys Bratkauskas – *Stankus*
* Kazimieras Preikštas – *Butkus-„Urvinis“*
* Henrikas Šablevičius – *restorano lankytojas*
* taip pat Rytis Gustaitis, Jūratė Jankauskaitė, Povilas Stankus, Balys Juškevičius, Vytautas Kancleris, Rimantas Nedzveckas, Juozas Meškauskas, Algirdas Kubilius, Jonas Naujokas, Aleksandras Šimanskis, Nijolė Sabulytė, Stasys Motiejūnas, V. Andrikonis, B. Zinkevičienė ir kiti.

## Nuorodos
* Filmo svetainė
* Filmo ištraukos
Bosnijos piramidės

**Bosnijos piramidės** – ginčytinos kilmės piramidės formų kalnai Visoke, Bosnijoje ir Hercegovinoje. Mokslinės ekspedicijos parodė, kad vietovėje nėra piramidžių. Šalies valdžia yra kritikuojama dėl klaidingų faktų apie piramidžių buvimą skelbimą.

Pagrindinis ir didžiausias piramidės formos kalnas Visočica siekia 213 metrų. 

## Nuorodos
* Piramidžių vieta: 1 2 – Google žemėlapiai
Mokykla ir gyvenimas

**„Mokykla ir gyvenimas“** – Lietuvos mėnesinis pedagogikos laikraštis, ėjęs 1920 m. Šiauliuose, 1921–1941 m. Kaune.

## Istorija
Leistas vietoj „Beraščio“, ėjusio 1919–1920 m. (leido Suvalkijos mokytojų profsąjunga; red. komisijos nariai: Adomas Lastas, P. Natkevičius, Jonas Valaitis). Iki 1940 m. leido Lietuvos mokytojų profesinė sąjunga, 1940–1941 m. – LTSR švietimo ir meno darbuotojų profsąjunga. Spausdino Savičio spaustuvė ir Šumausko spaustuvė Šiauliuose, Varpo spaustuvė Kaune. Tiražas 600 egz. (1935 m.). 

Rašė pedagogikos mokslo, mokymo metodikos, moksleivių ugdymo, pedagogų profesinio rengimo ir tobulinimo, mokytojų teisių ir atsakomybės klausimais. Vienas ryškiausių opozicinių laikraščių, kritikavo mokyklų sistemos ir programų reformą dėl biurokratiškų švietimo vadovų santykių su mokytojais ir netinkamo kultūros reikalų tvarkymo.

Bendradarbiavo Petras Avižonis, Mykolas Biržiška, Vincas Čepinskis, Vaclovas Čižiūnas, Vytautas Didžiulis, Tadas Ivanauskas, Augustinas Jakučionis, Kazys Kupčiūnas, Jurgis Kutra, Pranas Mašiotas, Juozas Geniušas, Jonas Jablonskis, Vladas Lašas, Juozas Lazauskas, Vladimiras Lazersonas, Jonas Murka, Gabrielė Petkevičaitė, Vincas Petronis, Jonas Puzinas, Vincas Ruzgas, Liudas Vailionis, Zigmas Žemaitis, Vladimiras Sezemanas, Paulius Slavėnas, Peliksas Šinkūnas, Jonas Šliūpas, Antanas Tamošaitis, Jonas Vabalas-Gudaitis, Mečislovas Vasiliauskas ir kiti.

## Redaktoriai
* Stasys Brašiškis – 1920–1921 m.
* Antanas Busilas – 1921–1923 m. ir 1934–1937 m.
* Pranas Vikonis – 1925 m.
* Vincas Kvieska – 1923–1929 m.
* Juozas Geniušas – 1930–1933 m.
* Juozas Lazauskas – 1933–1934 m.
* Jonas Laužikas – 1938–1939 m.
* Jurgis Ambraška – 1939–1941 m.

## Šaltiniai
Rašalas

**Rašalas** – spalvotas rašymui skirtas skystis.

Paprastasis rašalas – vandenininis sintetinių dažų tirpalas, kuris turi konservavimo (pvz., rezorcino), tirštinimo (pvz., dekstrinų) ir kitų priedų. Dokumentų rašalas gaminamas iš geležies druskų, tokių kaip geležies sulfatas, ir raugų (tanino, tanino rūgšties).

Iš pradžių jo spalva būna gana blanki, tačiau vėliau dėl geležies junginių oksidacijos jis patamsėja ir pasidaro labai atsparus išplovimui ir šviesai. Parkerinis ir savirašių prietaisų rašalas gaminamas iš lengvai tirpstančių sintetinių dažų, kad praėjimo kanalų neužkimštų susidarančios nuosėdos. Hektografinis rašalas gaminamas iš neblunkančių bazinių dažų, leidžiančių padaryti daug atspaudų. Kopijavimo rašalas turi nemažai tirštiklių (cukraus, dekstrinų); juo daromos kopijos braižymo kalkėje. Skalbinių ženklinimo rašalas turi plovikliams atsparių juodų dažų arba skalbiamus audinius dažančių sidabro druskų. Slaptaraščio rašalas daromas iš kai kurių organinių arba neorganinių junginių. Stiklo ėsdinimo rašalo sudėtyje esama stiklą tirpinančių rūgščių, o metalo ėsdinimo rašale – chemikalų, reaguojančių su metalais ir paliekančių juose matomus ženklus.

Rašalas naudojamas nuo II tūkstantmečio pr. m. e.

## Šaltiniai