open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pintys

* Kalkinės pintys (*Calcarea*).
* Stiklapintys (*Hexactinellida*).
* Tikrosios pintys (*Demospongiae*)

**Pintys** (*Porifera*) – bestuburių gyvūnų tipas. Aiškių kūno dalių nėra, nebūdinga kūno simetrija. Dydis iki 20 cm skersmens. Jų kūną sudaro organinių kolageno skaidulų tinklas, taip pat neorganiniai dariniai, vadinami spikulėmis. Spikulės sudarytos iš silicio dioksido arba kalcio karbonato. Pagal formą būna uždaro vamzdelio pavidalo, rutuliškos, šakotos, siūlinės. Nejudrios, gyvena prisitvirtinusios prie kietų substratų. Organų neturi, audiniai nediferencijuoti, neturi nervinių ląstelių, tačiau negausiai yra raumeninių ląstelių. Palietus kai kurių rūšių pintis jos tuoj pat subyra, tačiau po kiek laiko regeneruoja ir susidaro sveika pintis. Pintims būdingas tiek lytinis, tiek nelytinis dauginimasis. 

Išoriniame kūno paviršiuje yra smulkios poros, pro kurias į pinties centrinę ertmę patenka vanduo su maisto medžiagomis ir išstumiamas pro žiotis (didįjį plyšį). Maitinasi filtruodamos maistą. Kūno vidinį paviršių dengiančios apykaklinės ląstelės dėl savo specifinės sandaros (turi į botagą panašų žiuželį ir apykaklę) sukelia vandens srovės judėjimą. Vandeniui skverbiantis, planktonas ir organinių medžiagų dalelės įstringa apykaklėje.

Pintys gyvena ant tvirtų povandeninių uolų, užima gana didelius jūros dugno plotus. Kai kurios pintys grobį gaudo kabliškomis spikulėmis, esančiomis ilgų siūlų galuose, ir virškina jį išoriniu būdu.

Pintys paplitusios Atlanto vandenyne, Viduržemio jūroje, Ramiajame vandenyne.

Skirstomos į keletą klasių:
* Klasė. Kalkinės pintys (*Calcarea*).
* Klasė. Stiklapintys (*Hexactinellida*).
* Klasė. Tikrosios pintys (*Demospongiae*).

Lietuvoje gyvena 6 rūšys:
* Ežerinė durlė (). Šakota, su ilgomis pirštuotomis išaugomis. Gyvena prisitvirtinusi prie nendrių stiebų, į ežerą nuvirtusių medžių.
* *[[Eunapius fragilis]]*. Išaugų neturi. Ištisiniu sluoksniu dengia substratą.
* Upinė durlė (). Kūnas gelsvas, kartais būna kumščio dydžio. Aptinkama po akmenimis. Dumblėtose upėse nuolat gyventi negali, nes dumblas užkemša kanalų angas.
Malkolmo Baldridžo nacionalinis kokybės apdovanojimas

**Malkolmo Baldridžo Nacionalinis kokybės apdovanojimas** (angl. **Malcolm Baldrige National Quality Award**, MBNQA) – paprastas dviejų lygmenų kokybės valdymo modelis, sukurtas 1987 m. siekiant išpopuliarinti kokybės sistemas Jungtinėse Valstijose. Pavadintas garsaus kokybės specialisto Malkolmo Balridžo vardu. Rengiami kasmetiniai Malkolmo Balridžo konkursai, kuriuose apdovanojamos geriausiai savo procesus tvarkančios įmonės.

Malkolmo Balridžo modelis yra labai bendras, mažiau detalizuotas nei ISO 9000. Jame nenagrinėjami ne tik kokybės diegimo metodai, bet ir kontrolės (ar audito) priemonės. Visą modelį sudaro 7 dalys: *Valdymas* (), *Ilgalaikis planavimas* (), *Orientacija į klientus* (), *Orientacija į personalą* (), *Procesų valdymas* (), *Verslo rezultatai* (). Juos vienija *Duomenys ir analizė* ().

Malkolmo Balridžo modelis yra labai paprastas, orientuotas daugiausiai į kliento patenkinimą, bet neanalizuojantis įmonės vidinių procesų sąveikos, todėl netinka jokiai gilesnei darbo optimizacijai. Tačiau būtent dėl jo paprastumo, įvairios firmos jį gali lengvai įdiegti. Šis modelis davė pradžią keliems sudėtingesniems kokybės valdymo modeliams, pvz., Europoje paplitusiam EFQM verslo tobulinimo modeliui.

## Šaltiniai
Dunojaus delta

**[[Dunojus|Dunojaus]] delta** yra didžiausia (3446 km²) ir geriausiai išsaugota Europos delta.

## Geografija

Kiekvienais metais aliuvinės sąnašos, plukdomos Dunojaus, padidina deltą apie 40 m, dėl to jos ribos nuolat kinta. Netoli Tulčios (*Tulcea*, Rumunija) Dunojus pasidalina į tris atšakas: Kiliją (*Chilia*), Suliną (*Sulina*) ir Šv. Jurgio upę (*Sfântu Gheorghe*), bet daugybė protakų skaido deltą į atskiras saleles, kuriose vyrauja miškai ir pelkės. Dalis deltos kiekvienais metais užtvindoma pavasario ir rudens potvynio metu.

Apie 44 km nuo Dunojaus deltos yra Gyvačių sala, į kurią pretenduoja tiek Rumunija, tiek ir Ukraina.

2004 m. Ukraina užbaigė Bastroe kanalo darbus ir laivybiniu kanalu sujungė Juodąją jūrą su Ukrainos Dunojaus deltos dalimi. Šį projektą kritikavo Europos Sąjunga, kadangi baiminamasi jo neigiamo poveikio deltos pelkėms. Rumunija dėl šio projekto ruošiasi paduoti Ukrainą į Tarptautinį teismą.

## Gamta
Deltoje suskaičiuojama virš 1200 augalų rūšių, 300 paukščių rūšių, o daugybėje ežeriukų ir pelkių gyvena 45 gėlavandenių žuvų rūšys. Dunojaus delta yra įtraukta į UNESCO Pasaulinio paveldo sąrašą bei paskelbta biosferos rezervatu. Apie 2 733 km² teritorija yra griežtai saugomi draustiniai.

Tai vieta, kur milijonai paukščių iš įvairiausių pasaulio vietų (Europos, Azijos, Afrikos ir Viduržemio jūros šalių) atskrenda perėti.

Senovėje, anot Herodoto, Dunojus turėjo ne tris, bet septynias atšakas.

## Gyventojai
Deltoje gyvena apie 15 000 žmonių, kurių dauguma verčiasi žvejyba iš tradicinių medinių kajakų. Tarp deltos gyventojų yra ir lipovanai, rusų sentikių, pabėgusių iš Rusijos po 1772 m. dėl religinio persekiojimo, palikuonys.
Paleontologija

**Paleontologija** – biologijos mokslas, tiriantis geologinės praeities organinį pasaulį. Kaip ir bet koks savarankiškas mokslas, paleontologija turi savo tyrimo objektus, uždavinius ir metodus, tačiau yra glaudžiai susijusi su kitais biologijos mokslais ir geologija. Šis mokslas nagrinėja priešistorinių laikų organinį pasaulį pagal įvairių organizmų iškasenas ar jų veiklos pėdsakus. Iškastinės organizmų liekanos ar jų veiklos pėdsakai vadinami fosilijomis.

Paleontologija yra skirstoma į tris atskiras šakas: paleozoologija, paleobotanika ir paleoekologija.

Mokslininkai, padėję pagrindus paleontologijai, kaip mokslui: A. van Levenhukas, Karlas Linėjus, Z. Biufonas, Žoržas Kiuvjė (Cuvier), Viljamas Smitas, Žanas Batistas de Lamarkas, Adolfas Bronjanas, Čarlzas Darvinas.

## Išnašos
Kultinis filmas

**Kultiniais filmais** paprastai vadinami filmai (ar serialai), kurie turi daug gerbėjų, manančių, kad filmas – vienas geriausių filmų apskritai, ir ta gerbėjų bazė nenyksta laikui bėgant ir pačiam filmui senstant. Dažniausiai kultiniai filmai vienaip ar kitaip išplečia kinematografijos ribas: pasiūlo naują žanrą (Šuns pasaulis), temą (Karališkas mūšis) ar veiksmo vystymo būdą, arba yra žiauresnis ar atviresnis seksualine ar kokia kita prasme nei iki tol buvę filmai, (parodo tai, kas anksčiau nebūdavo rodoma) arba panaudojama nauja filmavimo ar specialiųjų efektų rūšis (Žvaigždžių karai) ir panašiai. Iš kultinių filmų dažnai po to semiamasi idėjų kitiems filmams, dažnai kuriami tęsiniai (kurie retai kada patenkina filmo gerbėjus), novelizacijos, kompiuteriniai žaidimai, išplėtiniai, dokumentiniai filmai apie filmo statymą ir panašiai. Kultiniai filmai gali būti pasirinkti tam tikrų grupių ar subkultūrų, taip pat jie patys gali pradėti savotiškas subkultūras (pvz., Žvaigždžių Kelyje parodytą klingonų kalbą išmoko nemažai žmonių, išleistas anglų - klingonų - anglų žodynas ir knygutės padedančios kalbą išmokti. Arba per Australijos gyventojų surašymą tūkstančiai žmonių religijos skiltyje įrašė „džedajus“ (riterių brolija, palaikančios tvarką ir taika tarp respublikos planetų, iš Žvaigždžių karų filmo). Taip pat kultinių filmų gerbėjai pasižymi tuo, kad yra labai atsidavę filmo skleidžiamoms idėjoms ir filosofijoms, todėl dažnai organizuoja kasmetinius konventus ir panašius gerbėjų susitikimus.
Subalansuota apskaita

**Subalansuota apskaita** (*balanced scorecard*) – labai apibendrintas verslo valdymo modelis, akcentuojantis ne tiek kokybę ar procesus, kiek bendrą veiklos įvertinimą. Sukurtas apie 1990 Jungtinėse Valsitjose, pagrindiniai kūrėjai – profesoriai Robetas Kaplanas ir Deividas Nortonas. Susideda iš 4 dalių:
* *Learning and Growth Perspective* – darbuotojų mokymas.
* *Business Process Perspective* – įmonės procesų valdymas.
* *Customer Perspective* – orientacija į klientą.
* *Financial Perspective* – orientacija į finansų valdymą.

Visos keturios dalys yra vienaip ar kitaip matuojamos bei gerinamos, remiantis gautais matavimų rezultatais. Visų šių dalių subalansuotas gerinimas leidžia vystyti įmonės veiklą mažiausiomis išlaidomis. Bet kurie ilgalaikiai (strateginiai) įmonės vystymo planai turi atsižvelgti į visas keturias Subalansuotos apskaitos dalis.

Nors paprastas, subalansuotos apskaitos modelis yra pakankamai efektyvus: kiekviena iš jo dalių gali būti gana giliai detalizuojama, o dėl orientacijos į matavimus, šis valdymo modelis yra veiksmingas. Vienas iš didesnių privalumų – tai, kad šis modelis visiškai neprieštarauja jokioms kitoms metodologijoms. Nepaisant patogumo, modelis yra pernelyg paprastas ir apibendrintas, kad leistų giliai optimizuoti įmonių darbą, todėl labiau tinkamas strateginiam planavimui bei pradiniam įmonių veiklos gerinimui, paruošiant jas funkcinių metodologijų diegimui.

Nuorodos:
* The Balanced Scorecard Institute
Majotas

**Majotas** () – Prancūzijos departamentas šiaurinėje Mozambiko sąsiaurio dalyje Indijos vandenyne, netoli Komorų. Kartu tai ir Afrikos sala, priklausanti Komorų salynui.

Ši sala – ginčytina teritorija, *[[de facto]]* administruojama Prancūzijos, tačiau Komorai ją oficialiai laiko ketvirtąja šalies provincija. Iki 2011 m. sala turėjo Prancūzijos užjūrio bendrijos statusą.

## Istorija

Pirmieji salos gyventojai buvo austroneziečiai iš Malajų salyno, migravę čia I tūkst. viduryje. Vėliau į salą pradėjo vykti gyventojai (svahiliai) iš Indijos vandenyno pakrančių Rytų Afrikoje, atsinešdami islamišką kultūrą. Po to, kai svahilių prekybinius centrus sunaikino portugalai, XVI a. saloje įkurtas *Mawuti sultonatas*. 1832 m. vietos sultoną nuvertė Andriantsoly, pabėgėlis iš Madagaskaro Iboinos karalystės. Iš karto po to, 1833 m. salą užėmė gretimas Mwali sultonatas, o 1835 m. – Nzwani sultonatas. 1836 m. Mwuti atkūrė nepriklausomybę, tačiau jau 1841 m. sala tapo Prancūzijos protektoratu. Tai buvo pirmoji Prancūzijos teritorija Komorų salyne.

1975 m., vykstant referendumui dėl Komorų salų nepriklausomybės, Majoto gyventojai vieninteliai balsavo prieš Komorų atsiskyrimą nuo Prancūzijos, ir pasisakė už ryšių su Prancūzija išlaikymą. Iki šiol Komorai vis bando pareikšti teises į salą.

## Ekonomika
2015 m. Majoto nominalus bendrasis vidaus produktas sudarė 2,25 milijardo eurų. Majoto piniginis vienetas – euras. Departamento ekonomikoje dominuoja žemės ūkis ir žuvininkystė. Turizmo plėtra lėta dėl salos nuošalumo.

### Žinomi sultonai
* 1700–1714 Aisa
* 1714–1720 Monavo bint Mwinye
* 1720–1727 Abu Bakr bin Omar
* 1727–1752 Salim bin Abi Bakr
* 1752–1790 Boina Kombo
* 1790–1807 Salim
* 1807–1817 Suhali bin Salim
* 1817–1829 Mawana Amadi bin Boina Kombo
* 1829 Moge Muku
* 1829–1832 Boina Kombo bin Amadi
* 1832–1833 Andriantsoly
* 1835–1836 Umar (vietininkas *qadis*)
* 1836–1841 Andriantsoly

## Galerija

2004 12 12 18-24-04 rose sea in mamoudzou mayotte island.jpg
Mayotte-CIA WFB Map.png|Majoto žemėlapis


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė informacija
Reunjonas

**Reunjonas** () – sala Indijos vandenyne, Prancūzijos užjūrio regionas. Salos skersmuo yra 50-70 km. Reunjonas yra maždaug 800 km į rytus nuo Madagaskaro ir kartu su Mauricijumi bei Rodrigeso salomis priklauso Maskarenų salų grupei, kurias 1511 m. atrado Pedro Mascarenhas. Salos sostinė – Sen Deni.

## Geografija
Reunjonas – labiausiai į vakarus nutolusi Maskarenų salų grupės sala. Reunjonas priskiriamas prie vulkaninės kilmės salų, jos aukščiausia viršūnė – centrinėje salos dalyje stūksantis daugiau nei 3 km aukščio Sniego kalnas. Salos centre gausu cirkų, upių, krioklių, tropinių miškų. Reunjono pietvakariuose dominuoja savana. Salos klimatas tropinis, pasatų. 


Re-map.png|Žemėlapis
ReunionLogo2.gif|Reunjono logotipas


## Nuorodos

* Oficialus turizmo puslapis 
* Regiono tarybos tinklalapis
Vektorius (duomenų tipas)

**Vektoriaus** abstraktus duomenų tipas dažniausia slepia masyvų funkcionalumą.
Žodis „vektorius“ kilęs iš lotyniško žodžio *vehere*, kuris reiškia *nešikas, nešiotojas, tas kuris neša*.

### Sąsaja

Vektorius turi funkcijas:
* Konstruktorius:
** inicializuoti() – konstruktorius, kuris inicializuoja vektorių.
: inicializavus vektorių tenkinama savybė, kad *dydis()=0*.
* Prieigos funkcijos:
** dydis() – grąžina vektoriuje esančių elementų skaičių.
** elementas(*pos: sveikas skaičius*)* – grąžiną elementą esantį vektoriuje pozicijoje *pos*.
: prieš bandant pasiekti elementą turi būti tenkinama savybė, kad *0 ≤ pos ≤ dydis()*
* Keitimo funkcijos:
** keisti(*pos: sveikas skaičius, el: elementas*)* – keisti elementą *el* esantį pozicijoje *pos*.
: prieš bandant pasiekti elementą keitimui turi būti tenkinama savybė, kad *0 ≤ pos ≤ dydis()*
** įterpti(*pos: sveikas skaičius, el: elementas*)* – įterpti naują elementą *el* esantį pozicijoje *pos* paslenkant visus po jo esančius elementus dešinėn.
** trinti(*pos: sveikas skaičius*)* – ištrinti elementą esantį pozicijoje *pos*.

### Įgyvendinimas

* Vektorius gali būti įgyvendinamas panaudojant vienamatį masyvą. Kuomet įterpiant naujus elementus vektoriaus narių skaičius viršija masyvo ilgį, automatiškai sukuriamas naujas masyvas, į kurį nukopijuojami visi nariai. Naujas masyvas paprastai kuriamas maždaug dvigubai didesnis, nei anksčiau buvęs (tiksli reikšmė vadinamo šio vektoriaus įkrovos faktoriumi (). Funkcija *dydis()* šiuo atveju grąžina įterptų narių skaičių, neskaičiuodama kol kas nepanaudotų masyvo elementų (galima funkcija *talpa()* grąžintų skaičių su nepanaudotais elementais). Toks vektorius turi pastovią prieigos prie bet kurio elemento trukmę, kuri nepriklauso nuo elemento padėties. Bendru atveju prireikia O(n) operacijų naujam elementui įterpti ar pašalinti, tačiau paskutiniam elementui pašalinti pakanka O(1). Jam įterpti, esant gerai parinktam įkrovos faktoriui, irgi paprasai gana labai O(1) artimos trukmės.

* Vektoriai taip pat įgyvendinami panaudojant nuorodomis susietus sąrašus (*linked list*). Toks vektorius daug greičiau įterpia ar pašalina pirmą elementą (O(1), ne O(n)), tačiau turi ilgesnę ir nuo elemento padėties priklausančią (O(n)) prieigos trukmę. Tačiau jei elementai perrenkami paeiliui, prieigos trukmė sumažėja iki O(1), kaip ir naudojant masyvą.

Jei tam neskirtu vektoriumi vienu metu manipuliuoja kelios gijos, tai gali sukelti lenktynių aplinką. Lygiagrečiam darbui skirtas vektorius vadinamas sinchronizuotu. Toks vektorius dirba lėčiau, todėl nenaudojamas be reikalo. Programavimo bibliotekos siūlo sinchronizuotus (pvz., Java kalbos *ArrayList*, *LinkedList*) ir nesinchronizuotus (pvz., Java kalbos *Vector*) vektoriaus įgyvendinimus.

### ADT sudėtingumo įvertinimas
Nosies ertmė

**Nosies ertmė** () – didelė netaisyklinga ketursienė ertmė už nosies ir veido viduryje. Ją kaulinė – kremzlinė pertvara dalija į dvi dalis, iš kurių kiekviena pro šnerves jungiasi su išore, o užpakaline dalimi – su nosiarykle (nosiaryklė svarbi sušildant ir išvalant įkvepiamą orą). Nosies ertmės sinusai susisiekia per kanalus su nosies ertme. Anksti gyvenime, jie yra mažesni, o paauglystėje išsiplėčia.

## Struktūra
* išorės šnervės kremzlėmis.
* nosies ertmė (įskaitant nosies landas ir kriaukles).
* šalutiniai nosies sinusai.

Nosies ertmė iš esmės yra vamzdis su sienele, ribojama kelių kaukolės kaulų. Nosies ertmės sienos:
Uodegos: Akytkaulio akytoji plokštelė;
Pilvinė: Nuolatinė nosiaryklės.
Nugaros: viršutinis žandikaulis ir gomurikaulis
Vidurinė: Nosies kaulinė-kremzlinė pertvara, dalijanti nosies ertmę į dvi dalis.

Nosies ertmė – išorinės nosies viduje ir kaukolės veidinėje dalyje esanti didelė porinė ertmė. Pradinė ertmės dalis, ribojama išorinės nosies, yra vadinama nosies prieangiu, (vestibulum nasi), kuris šnervėmis atsiveria į išorę. Visa nosies ertmė užpakalinėje dalyje baigiasi nosinėmis ryklės angomis, atsiverdama į nosiaryklę. Tarp kriauklių (conchae) ir šoninės sienos susidaro (crus laterale) trys nosies landos:
Tarp viršutinės nosies kriauklės ir šoninės sienos susidaro trumpiausia viršutinė nosies landa (meatus nasi superior).
Tarp vidurinės kriauklės ir šoninės sienos – vidurinė nosies landa (meatus nasi media),
Analogiškai po apatine kriaukle – ilgiausia apatinė nosies landa (meatus nasi inferior).
Tarp visų kriauklių vidinių paviršių ir nosies pertvaros lieka tik siauras, apie 0,25 cm pločio, vertikalus plyšys – bendroji nosies landa. Nosies ertmės gleivinė gana tvirtai suaugusi su kaulinėmis sienomis. Ją dengia daugiaeilis virpamasis epitelis, kuris labai svarbus einančiam orui apvalyti. Šis epitelis dar vadinamas kvėpuojamuoju epiteliu. Uodžiamosios srities gleivinė storesnė. Gleivinę dengia juntamasis epitelis, kurio pagrindinis elementas yra bipolinės receptorinės ląstelės.

## Funkcijos

Nosies ertmė sudaro kvėpavimo organų sistemos pradinės dalies rėmus. Ji išklota gleivinės, kurios gleivinės liaukutės padeda išlaikyti nosį drėgną. Landose yra plaukeliai, kurie padeda filtruoti orą, kuriuo kvėpuojame, blokuoja nešvarumus ir dulkes nuo patekimo į plaučius (virpamojo epitelio plaukeliai svyruodami palinksta ir išstumia gleives su dulkėmis ir mikrobus). Taip pat yra vingiuotos landos, kuriose yra uoslės receptoriai. Praeidamas pro nosies ertmę oras sušyla.

## Nosies ertmės pažeidimai

* Nosies lūžiai.
* Kraujavimas iš nosies .
* Nosies pertvaros iškrypimai.
* Taip pat pažeidžia sifilis, šunvotė, rožė.

## Nuorodos
* http://www.homebusinessandfamilylife.com/facial_bones.html 
* http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/21086263
* http://www.anatomyexpert.com/structure_detail/10053/
* http://Anatomiya-atlas
Bronchiolė

**Bronchiolės** – pačios smulkiausios bronchų šakelės, maži bekremzliai vamzdeliai, kurių epitelį sudaro kubo formos ląstelės. Skiltinių bronchiolių skersmuo – apie 0,2 mm.

## Bronchiolių išsidėstymas
Plaučiuose iš kiekvieno skiltelinio broncho paprastai atsišakoja 12–18 galinių bronchiolių. Kiekviena iš jų atsišakoja į dar dvi – kvėpuojamąsias bronchioles, o šios – į keletą alveolinių latakėlių, kurie užsibaigia alveoliniu maišeliu, apsuptu daugybe alveolių.

Vienos galinės bronchiolės ir ją supančių alveolių struktūra yra vadinama *keke*. Vieną plaučių skiltelę sudaro 12-18 kekių.
Bronchai

**Bronchai** () – kvėpavimo sistemos dalis, kurią sudaro standūs vamzdeliai, kuriais oras iš trachėjos patenka į plaučius. Bronchai ir jų šakos sudaro bronchinį medį. Pagrindiniai bronchai skyla į skiltinius bronchus, o šie - į segmentinius bronchus.

## Dešinysis bronchas
Dešinysis bronchas yra trumpesnis ir platesnis už kairįjį. Jo ilgis - apie 2,5 cm. Apie 2 cm nuo broncho pradžios, jis atsišakoja į viršutinį skiltinį bronchą (*bronchus lobaris superior dexter*), dar vadinamą eparterine šaka, nes jis kyla virš dešiniosios plautinės arterijos. Likusi, po arterija einanti šaka vadinama hiperarterine šaka, ši šaka dar šakojasi į vidurinį ir apatinį skiltinius bronchus.
Dešinysis bronchas atsišakoja 45° kampu, dėl to į jį dažniau patenka svetimkūniai, negu į kairįjį.

## Kairysis bronchas
Šis bronchas yra ilgesnis (apie 5 cm) ir plonesnis už dešinįjį. Šis bronchas neturi eparterinės šakos, jis teturi du skiltinius bronchus - viršutinį ir apatinį. Kairysis bronchas nuo trachėjos atsišakoja 25° kampu.

## Skiltinių bronchų šakojimasis
Visi skiltiniai bronchai toliau savo ruožtu skyla į segmentinius bronchus. Dešinysis viršutinis skiltinis bronchas suskyla į tris segmentinius bronchus: viršutinį, užpakalinį, priekinį.Vidurinis skiltinis bronchas dešiniajame plautyje skyla į du segmentinius bronchus - vidinį ir šoninį. Apatinis skiltinis bronchas eina kaip pagrindinio broncho tęsinys, dalijasi į penkis segmentinius bronchus: viršutinį, atsišakojantį pirmiausia, ir keturis pamatinius. Pastarieji šakojasi tokia tvarka: pirma atskyla vidinis, po jo priekinis ir tada likusi kamieninė dalis - į šoninį ir užpakalinį bronchus. Kartais kaip variacija dar pasitaiko nuo apatinio skiltinio broncho atskylantis poviršinis segmentinis bronchas, tada plautį sudarytų 11 segmentų. Šis papildomas segmentas įsiterpia tarp viršutinio ir užpakalinio pamatinių segmentų.

Kairysis viršutinis skiltinis bronchas pradžioje pasidalija į dvi šakas, kurios savo eiga maždaug atitinka dešiniojo plaučio viršutinį ir vidurinį skiltinius bronchus. Iš vienos šakos susidaro tokie patys segmentiniai bronchai kaip ir dešiniojo plaučio viršutinėje skiltyje, o iš antros šakos - du liežuvėliniai segmentiniai bronchai. Kairiojo apatinio skiltinio broncho šakojimasis atitinka dešiniojo analogiško broncho šakojimąsį.

## Sandara
Stambesnių bronchų sieną sudaro hialinės kremzlės pusžiedžiai. Jie būna tarpusavyje sujungti žiediniais raiščiais. Šakotuose bronchuose kremzlės pusžiedžius pakeičia įvairių formų kremzlinės plokštelės. Taip pat visi bronchai yra iškloti gleivinės, kurioje yra liaukų. Po gleivine yra pagleivinis audinys, o už jo - bronchų raumeninis dangalas. Bronchus ir plaučius jungia purusis jungiamasis audinys.

## Ligos
* Lėtinis bronchitas (*Bronchitis chronica*)
* Ūminis bronchitas (*Bronchitis acuta*)
Gerklė

**Gerklė** gali reikšti:
* Žiotys (anatomija);
* Trachėja – kvėpavimo vamzdelis;
* Gerklė (upė) – upė Tauragės rajone.
Išvama

**Išvama** – briketėlių ar rutulėlių formos nesuvirškintos maisto dalys, kurias iš skrandžio ir gurklio pašalina paukščiai. Dažniausiai pašalinamos su maistu patekusios sėklos, celiuliozinės luobelės, chitininiai vabzdžių antsparniai, kaulai, kailis, plunksnos ir kt. Dauguma paukščių kasdien atryja po 1-2 išvamas, todėl jų visada galima aptikti po plėšriųjų paukščių ar pelėdų lizdais, stulpais, sausiais medžiais, prie šieno skirtų ir kitur. Išvamos skiriasi pagal dydį ir formą, todėl iš jų galima nustatyti, kas jas atrijo. Išvamų tyrimas leidžia nustatyti kuo gyvūnas maitinasi. Beveik visi plėšrieji paukščiai minta gyvūniniu maistu, todėl išvamose dominuoja nesuirę smulkūs kaulai, kaukolės, šeriai, plaukai, dantys ar žandikauliai, snapai, stambieji kojų ir sparnų kaulai ir kt.

## Išvamų įvairovė
* Erelio žuvininko – išvamose vyrauja žuvų žvynai, kaulai, pelekai.
* Peslio – išvama 3-3,5 cm ilgio ir apie 1,5 cm skersmens, kylio formos. Jose daug įvairių kietųjų dalelių, nes minta dvėseliena.
* Suopio – išvamos 6-7 cm ilgio ir 2,5 cm skersmens, ritinio formos. Jose gausu plaukų, šerių; kai kuriuos žinduolių kaulus suvirškina, todėl išlieka dantys bei žandikauliai ir tam tikros kaukolės dalys.
* Vištvanagio – išvamos 6-7 cm ilgio, galai apvalūs.
* Paukštvanagio – išvamos 2-4 cm ilgio ir 1,2-1,7 cm skersmens, paprastai aptinkamos miško pakraštyje, prie kirtaviečių, kvartalinių linijų.
* Pelėdų – išvamos kompaktiškos, žvilgančios, išdžiūvusios praranda žvilgėjimą, ilgiau išgulėjusios būna šviesesnės, tamsesnė tik apatinė pusė.
* Baltojo gandro – išvamos 4-4,5 cm ilgio ir 2,5-3,5 cm pločio, storos, netaisyklingos formos ir įvairios sudėties.
* Tulžio – išvamose gausu žvynų, kaulų, vabzdžių antsparnių, ypač jų daug būna urveliuose.
* Varninių paukščių – išvamos nekompaktiškos, nerišlios, įvairios formos, jų dydis apie 3-4,5 x 2 cm.
Aorta

**Aorta** () – pati stambiausia organizmo elastinė arterija. Ji prasideda kairiajame širdies skilvelyje ir tik iš jo išėjusi sudaro *aortos sinusą*, nuo kurio atsišakoja dešinioji ir kairioji *vainikinės širdies arterijos (koronarai)*.

## Aortos dalys

**Aorta skirstoma į tris dalis:**

* **Kylančiąją aortą** (). Ji yra apie 6 cm ilgio ir kyla už krūtinkaulio į viršų ir į dešinę, eidama dešiniau nuo plaučių arterijos ir į kairę nuo viršutinės tuščiosios venos. Pakilusi iki II dešiniojo šonkaulio kremzlės prisijungimo prie krūtinkaulio dalies, kylančioji aorta pereina į aortos lanką. Kylančioji aorta į perikardo (širdiplėvės) maiše;
* **Aortos lanką** (). Jis yra už krūtinkaulio rankenos, suka į kairę ir atgal, iš viršaus aplendamas kairįjį bronchą. Ties IV stuburo krūtininės dalies slanksteliu aortos lankas pereina į nusileidžiančiąją aortos dalį.
* **Nusileidžiančiąją aortą** (). Tai ilgiausia aortos dalis, kuri tęsiasi iki stuburo juosmeninės dalies IV slankstelio. Nusileidžiančioji aorta iki diafragmos vadinama *krūtinės aorta* (), o pervėrusi diafragmą žemiau esanti jos dalis vadinama *pilvo aorta* (). Ties stuburo juosmeninės dalies IV slanksteliu pastaroji šakojasi į kairiąją ir dešinąją *bendrąsias [[klubas|klubo]] arterijas*. Šios ties kryžmeniniu klubo sąnariu skyla į vidinę ir išorinę *klubo arterijas*.

*Vidinės klubo arterijos* (dešinioji ir kairioji) nusileidžia į mažąjį dubenį, kur skyla į sienines bei vidurių šakas.

*Išorinės klubo arterijos* (dešinioji ir kairioji) leidžiasi medialiniu didžiojo juosmens raumens kraštu, pasiekia *gyslinę angą* ir ją perėjusios jau vadinamos *šlauninėmis arterijomis*.

Šlauninės arterijos (dešinioji ir kairioji) šakojasi į keletą šakų, iš kurių stambiausia yra *gilioji šlaunies arterija*, maitinanti klubo ir kelio sąnarius, šlaunį, išorinius lytinius organus. Šlauninė arterija pereina į *pakinklinę arteriją*, o ši šakojasi į priekinę ir užpakalinę *blauzdos arterijas*.

**Iš aortos lanko išsigaubusios dalies išeina trys svarbios kraujagyslės:**

* **Kairioji poraktinė arterija**, kuri, aplenkusi pirmąjį šonkaulį, patenka į kairiosios pažasties ertmę. Ten ji pereina į *pažastinę arteriją*, pastaroji pereina į *žastinę arteriją*, o ši skyla į *stipininę ir alkūninę arterijas*. Nuo visų šių arterijų atsišakoja smulkesnės arterijos;

* **Kairioji bendroji miego arterija**, kurios galas sustorėja, o šis sustorėjimas pereina į *miego arterijos kamuolį*. Sustorėjimo sienelėje gausu angioreceptorių, kurie drauge su miego arterijos kamuolio karotidiniais receptoriais per CNS reguliuoja kraujotaką. Ties bendrosios miego arterijos kamuoliu ji šakojasi į *išorinę miego arteriją* ir *vidinę miego arteriją*;

* **Aortos žastinis galvos kamienas**, kuris šakojasi į *dešiniąją poraktinę arteriją* ir *dešiniąją bendrąją miego arteriją*. Šių arterijų sandara analogiška kairiosios pusės bendrajai miego ir poraktinei arterijoms.
G taškas

**G taškas** (arba ***Grefenbergo taškas***) – tariama moters makštyje esanti labai jautri erogeninė zona. Kol kas nėra mokslinių įrodymų ar ji apskritai egzistuoja.

Tai priekinės sienelės apatiniame trečdalyje esantis audinių plotelis, kurį dirginant sukeliamas lytinis pasitenkinimas (kartais net moters ejakuliacija). Jis yra maždaug žirnio dydžio, apie 5 cm nuo makšties pradžios. Lytiškai susijaudinus, šie audiniai dėl pritekėjusio kraujo gali padidėti iki riešuto dydžio. Spaudžiant šį tašką dažnai sukeliamas orgazmas. Ši erogeninė zona stimuliuojama bet kokioje sueities pozoje, kurio metu vyro varpa ritmingai spaudžia ar atsiremia į priekinę makšties sienelę.

Makšties gleivinėje beveik nėra jautrių nervinių galūnių (tai patvirtina faktas, kad gimdymo metu orgazmo nebūna). Tačiau priekinės sienelės apatiniame trečdalyje yra Meisnerio kūnelių – receptorių, reaguojančių į prisilietimą. Pirmą kartą šį tašką aprašė XVII a. olandų anatomas De Grafas, tačiau tik 1950 m. vokiečių gydytojas Ernstas Grefenbergas (*Ernst Gräfenberg*, 1881–1957) įvertino jį kaip erogeninę zoną (jo garbei šis taškas ir pavadintas). Manoma, kad už G tašką jautresnė yra tik varputė.

## Šaltiniai
La Bomba (1992 albumas)

**La Bomba** – roko grupės Bix 1992 metais išleistas albumas.

Dainos sukurtos 1987-89 metais. Įrašyta Tango studijoje Šiauliuose. Viršelį piešė Saulius Urbonavičius.

## Dainos
# Apie Jus
# Bijom
# Betono Vaikai
# Šiaurės Vėjas
# Išgasdinti Paukščiai
# Industrija II
# La Bomba
# Nostalgija
# Liežuvis
# Pėdos Smely
# Miegantys Miestai
# Gimę Čia

Žodžiai Samas, muzika Bix.

## Žmonės
* Saulius "Samas" Urbonavičius - gitara, vokalas
* Gintas "Profesorius" Gascevičius - būgnai
* Aurimas Povilaitis - perkusija
* Skirmantas Gibavičius - bosinė gitara
* Mindaugas "Špokas" Špokauskas - klavišiniai
* Andrėjus Smechnovas - saksofonas
* Arūnas "Paška" Klevinskas - trombonas

* Artūras Šidlauskas - garso režisierius
* Rolandas Puolis - menedžeris
Saulės šventykla (sekta)

**Saulės šventykla** (, ) – buvusi slapta organizacija, besiremianti mitu apie tebeegzistuojantį Tamplierių ordiną. Manoma, kad organizaciją 1984 m. Ženevoje įkūrė *Joseph di Mambro* ir gydytojas homeopatas *Luc Jouret*. Pagarsėjo 1994–1995 m., po kelių masinių sektos narių savižudybių bei žudynių Šveicarijoje bei Kanadoje (manoma, kad viso žuvo 74 žmonės, tikslių duomenų nėra, nes kai kurios iš mirčių negali būti vienareikšmiškai susietos su sekta). 

1997 metais sudegintoje Šveicarijos fermoje (Fribūre) buvo rasi 23 kūnai. Dar 24 buvo rasti vėliau Valės kantone. Tarp jų buvo ir abu sektos lyderiai. Kai kurie negyvėliai buvo nušauti bet dalis dalyvių sutiko mirtį savanoriškai. 

Šiuo metu, skirtingais vertinimais, sekta gali turėti nuo 150 iki 500 narių. Priskiriama sektoms žudikėms.

## Dogma ir tikėjimas
„Peronnik“ (sektos nario *Robert Chabrier* pseudonimas) savo knygoje „P*ourquoi la Resurgence de l’Ordre du Temple? Tome Premier: Le Corps*“ (Kam reikalingas tamplierių atgaivinimas? I dalis: Kūnas), 1975 m. rašė, kad sekta remiasi dvasinių dalykų pirmenybe prieš laikinuosius, turi padėti žmonijai pasiruošti didžiajam „pasikeitimui“, ruoštis Antrajam Jėzaus Atėjimui ir suvienyti visas krikščionių bažnyčias bei islamą.

Manoma, kad sekta tikėjo artėjančia apokalipse bei galimybe sektos nariams persikelti į Sirijų.

## Struktūra
Pagal Saulės šventyklos literatūrą aukščiausia sektos vadovybė buvo slapta *Šventyklos sinarchija*.

## Šaltiniai
Doozgle (1993 albumas)

**Doozgle** – roko grupės Bix 1993 metais išleistas albumas.

Įrašytas Tango studijoje Šiauliuose 1993 kovą-balandį.

## Dainos
# Revolution
# Pressure
# Kas Iš To
# Doozgle
# Moon Bark
# Monday
# Circle
# Incurable Cure
# Pricky Fruit Of
# Whine And Time
# Blind Soldiers
# Doors In The Hole
# Romeo Is Dead
# Potatoes

Žodžiai Samas, muzika Bix.

## Žmonės

* Saulius "Samas" Urbonavičius - gitara, vokalas
* Gintas Gascevičius - būgnai
* Aurimas Povilaitis - perkusija
* Skirmantas "Skirma" Gibavičius - bosinė gitara, pritariamas vokalas
* Mindaugas "Špokas" Špokauskas - klavišiniai, pritariamas vokalas
* Glebas Vaščenko - saksofonas
* Arūnas "Paška" Klevinskas - trombonas

* Artūras Šidlauskas - garso režisierius
7 (1995 albumas)

**7** – roko grupės Bix 1995 metais išleistas albumas.

Albumas **"7"** išleistas 1995 m. kasetės (MC) ir disko (CD) pavidalu.
Kasetėje A pusę sudarė lietuviškos dainos, B pusę - angliškos. Diske visos dainos buvo perdainuotos angliškai.

2017-aisiais perleistas CD formatu, albumų rinkinyje XXX. Šis leidimas atkartoja dainas kasetėje, ne 1995-ųjų CD dainas.

Paskutinė MC daina 1995-ųjų leidime vadinta "El Biuchan Ane", 2017-ųjų leidime - "Elb iuchan anie".

**7 (MC ir 2017-ųjų CD)**

## Dainos
A pusė
# Shalom Lietuva
# S.V.M.
# Bulė
# ***
# Tuštuma…
# Sušikta profesija
# Radija

B pusė
# New Religion
# 7th Finger
# Drowning River
# Fire Fly
# Iron Birds
# El Biuchan Ane

**7 (1995-ųjų CD)**

## Dainos
# 7 Crazy Horses
# New Religion
# Bullets
# Koma Juice
# 7th Finger
# Drowning River
# HNP
# Fire Fly
# Iron Birds
# Pah Bir Bah Liecum

## Žmonės

* Saulius "Samas" Urbonavičius - balsas, gitara
* Mindaugas "Špokas" Špokauskas - organai
* Skirmantas "Sky" Gibavičius - bosinė gitara
* Gintas "Whol Hae" Gascevičius - batarėja
* Aurimas "Alipop" Povilaitis - perkusija
* Glebas "Gelb" Vaščenko - sex fonas

* Arūnas Klevinskas - trombonas
* Arūnas Šidlauskas - garso režisierius
Liaudies šventykla

**Liaudies šventykla** () – viena iš apokaliptinių sektų, tikėjusių pasaulio pabaiga dėl branduolinio karo. Sektą, kaip judėjimą, siekiantį socialinio teisingumo, 1954 m. įkūrė Jim Jones. Gana ilgą laiką sekta veikė kaip antirasistinė organizacija, padedanti rasinėms mažumoms, narkomanams, benamiams. Labiausiai plito JAV (Kalifornijoje) bei Brazilijoje. Kaip labdaringa organizacija, gaudavo didelį finansavimą iš JAV vyriausybės. Aštuntojo dešimtmečio pabaigoje didelė dalis sektos narių persikėlė į Gajaną, kur įkūrė Džonstauno miestą. Sektos nariai save laikė komunistais. 1978 m. lapkričio 18 d. Džonstauno miestą aplankius JAV kongresmenui Leo Ryan, dalis žmonių panoro palikti sektą. Apsauginiai sušaudė panorėjusius sektą palikti narius, nušovė kongresmeną Leo Ryan bei jį lydėjusius žurnalistus. Tą pačią dieną sektos lyderis Jim Jones įsakė sektos nariams nusinuodyti kalio cianidu prisotintu gėrimu, tie kurie priešinosi, buvo sušaudyti. Žuvo 918 sektos narių, iš kurių 276 vaikai. Sekta priskiriama žudikiškoms.

## Nuorodos
* San Diego State University: Alternative Considerations of Jonestown and Peoples Temple

## Šaltiniai
Sektos žudikės

**Sektos žudikės** – sektos, rengiančios masines savo narių žudynes arba savižudybes. Dauguma tokio tipo sektų tiki artėjančia apokalipse ir žada savo nariams, kad jie bus vieninteliai, išsigelbėję. Kai kada vietoje apokalipsės žadamas amžinas gyvenimas, dieviškumas ir pan. Tokio tipo sektos dažniausiai turi vieną ar kelis sudievintus lyderius (mokytojus, pranašus etc.). Sektos lyderis ne visada negarbingas: *Rojaus vartų*, *Liaudies šventyklos* lyderiai mirė drauge su visais. Kitais atvejais įtariama jog vyresnybė pati pabėgo ir viskas panašiau į masinę žmogžudystę.

Dažniausiai tokios sektos itin gerai slepia savo veiklą, vaizduoja meditacijos ar socialinės pagalbos grupes, vykdo kelių pakopų narių filtraciją, itin smarkiai stengiasi savo narius atskirti nuo visuomenės (dažniausiai fiziškai, įkurdamos specialius kaimelius sektų nariams ir pan.).

Šios sektos tapo labiau visuomenei žinomos po 1978 m. lapkritį įvykusios Liaudies šventyklos narių masinės savižudybės, kurioje dalyvavo 912 žmonių. Nors iki tol irgi buvo visokių nusiskundimų, teismo procesų, pirmą kartą visuomenei buvo parodyti kadrai, mažai tesiskiriantys nuo GULAGo ar Aušvico.

Šie įvykiai nėra pirmi žinomi. Per keletą septynioliktojo ir vėlyvo aštuonioliktojo amžiaus dešimtmečių Rusijoje nusižudė dešimtys tūkstančių sentikių, daugiausia susidegindami. Dažniausiai tai buvo ne individualūs poelgiai, o grupių, vienuolynų veiksmai. Juos daug sąlygojo konfrontacija prieš valstybę, daug jų įvyko šias bendruomenes jau puolant ginklu. Skirtingai nuo vėlesnių sektų, sentikiai buvo gana didelė bendruomenė.

Agresyvi sekta (kultas) nuo įprastinės religijos gali būti atskiriamas pagal tris kriterijus: kiek lengva įstoti į bendruomenę bei iš jos pasitraukti, kiek aiški jos vadovavimo struktūra ir koks bendruomenės požiūris į ją supančią visuomenę, sektai prisiskiriant daug labiau ypatingą ir išskirtinį vaidmenį.

Labiausiai pagarsėjusios sektos žudikės:

* Liaudies šventykla – religinis komunizmas.
* Rojaus vartai – ufologinė.
* Aum Sinrike, AUM Šinrikjo, Šambala, AUM Aukščiausioji Tiesa – sekta, XX a. pabaigoje įkurta Japonijoje. Pagarsėjo teroristiniais aktais.
* Baltoji brolija – ezoterinio pobūdžio.
* Dešimties dievo įstatymų atkūrimo judėjimas – Ugandoje veikusi sekta.
* Saulės Šventykla – ezoterinio pobūdžio.
* Dovydo šaka – krikščioniškos kilmės (masinė savižudybė galimai išprovokuota neprofesionalaus policijos elgesio).

Vienas žinomiausių sektų žudikių tyrinėtojas yra Aleksandras Dvorkinas, kuris parašė knygą „Sektos. Totalitarinių sektų apžvalga“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Knyga: Aleksandras Dvorkinas „Sektos. Totalitarinių sektų apžvalga.“ (“Сектоведение. Тоталитарные секты.”). Lietuviškas vertimas iš rusų kalbos. 
* Александр Леонидович Дворкин. “Сектоведение. Тоталитарные секты.” Knyga originalo kalba (rusiškai).
Geniniai

**Geniniai** (*Picidae*) – geninių (*Piciformes*) šeima. Įvairaus didumo miško paukščiai. Kojų raumenys tvirti, todėl gerai kopinėja medžių kamienais. Nagai aštrūs, riesti. Jų pėdos zigodaktilinės: 2 pirštai nukreipti pirmyn, o 2 – atgal. Uodega trumpa, plunksnos šiurkščios, todėl labiau tinka atramai. Kaukolė labai sustorėjusi, kad galėtų sugerti smūgius geniui kalant medį. Snapas stiprus, juo lyg kaltu kala uoksus. Šnervės plyšio formos, todėl skiedros nepatenka į oro takus. Liežuvis lipnus, laibas, su suragėjusiu spygliuotu galu, labai toli iškišamas. Juo ištraukia giliai medienoje esančius vikšrus, todėl sumažina kenkėjų skaičių ir jų pernešamų ligų plitimą. Peri drevėse, kurias patys ir išsikala. 

Paplitę Eurazijoje, Afrikoje ir Amerikoje. Pasaulyje yra apie 218 rūšių, Lietuvoje peri 9 rūšys:
*Margieji geniai (*Dendrocopos*)
*Grąžiagalvės (Jynx)
**Grąžiagalvė (*Jynx torquilla*)
*Tripirščiai geniai (*Picoides*)
*Žaliosios meletos (*Picus*)
*Juodosios meletos (*Dryocopus*)
**Juodoji meleta (*Dryocopus martius*)

## Sistematika
### Pošeimis. ''Jynginae''
* Grąžiagalvės (*Jynx*) (2 rūšys)

### Pošeimis. ''Picumninae''
* Amerikiniai geneliai (*Picumnus*) (apie 27 rūšys)
* Afrikiniai geneliai (*Verreauxia*) (kartais jungiami į gentį *Sasia*)
* Azijiniai geneliai (*Sasia*) (2 rūšys)

### Pošeimis. ''Nesoctitinae''
* Antiliniai geneliai (*Nesoctites*)

### Pošeimis. [[Tikrieji geniai]] (Picinae)
**Triba. Dendropicini**
* *[[Melanerpes]]* (apie 22 rūšys)
* Sulasiurbiai (*Sphyrapicus*) (4 rūšys)
* Kubiniai geniai (*Xiphidiopicus*)
* *[[Dendropicos]]* (15 rūšių)
* Margieji geniai (*Dendrocopos*) (21 rūšis)
* Tripirščiai geniai (*Picoides*) (apie 12 rūšių)
* *[[Veniliornis]]* (14 rūšių)
**Triba. Malarpicini**
* Kampeteros (*Campethera*) (12 rūšių)
* Žeminiai geniai (*Geocolaptes*)
* *[[Dinopium]]* (4 rūšys)
* *[[Meiglyptes]]* (3 rūšys)
* *[[Hemicircus]]* (2 rūšys)
* Rausvieji geniai (*Micropternus*)
* Žaliosios meletos (*Picus*) (apie 15 rūšių)
* *[[Mulleripicus]]* (3 rūšys)
* Juodosios meletos (*Dryocopus*) (7 rūšys)
* *[[Celeus]]* (11 rūšių)
* Geltondryžiai geniai (*[[Piculus]]*) (7 rūšys)
* *[[Colaptes]]* 
**Triba. Megapicini**
* *[[Campephilus]]* (11 rūšių, 2 gal neseniai išnyko)
* *[[Chrysocolaptes]]* (2 rūšys)
* Rausvakupriai geniai (*Reinwardtipicus*)
* *[[Blythipicus]]*  (2 rūšys)
* *[[Gecinulus]]* (2 rūšys)
* Okinavos geniai (*Sapheopipo*)
Tingiapaukštiniai

**Tingiageniniai**, **miegaliniai** (*Bucconidae*, ) – geninių (*Piciformes*) paukščių šeima. Pasaulyje yra 33 rūšys. Paukščiai maži ar vidutinio dydžio, blankių spalvų. Snapas aštriu galu, skirtas vabzdžiams gaudyti. Dauguma jų medžioja medžių viršūnėse, o didesnės rūšys stipriais, kumpais snapais gali nutverti smulkius roplius. Gali išsirausti urvus žemėje ar termitynuose. Deda 2-3 baltus kiaušinius. Paukščiai daugiausia laiko ramiai tupi, tik retkarčiais sujuda galva kai žvalgosi grobio. Dėl tokio elgesio jie pavadinti tingiageniais.

* Raudonsnapis tingiagenis (*Bucco capensis*). Paukštis puriomis plunksnomis ir oranžiniu snapu. Viršutinė kūno puse ruda, apačia balkšva, su plačia juosta per krūtinę. Gyvena Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje drėgnuose žemumų miškuose.
Medpaukščiai

**Medpaukščiai** (kitaip dar **medaus rodytojai**, **indikatoriniai**) () – geninių (*Piciformes*) paukščių šeima.

Smulkūs Afrikos ir Pietryčių Azijos tropinių miškų paukščiai. Jų oda stora, apsaugo nuo bičių įgėlimo, o žarnyno bakterijos padeda suvirškinti vašką. Gerai skraido, turi neilgą stiprų snapą. Minta vapsvų ir laukinių bičių perais bei korių vašku, skruzdėlėmis, termitais, vabzdžių lervomis ir kitų paukščių kiaušiniais.

Aptikę bičių koloniją, triukšmingai įspėja sutiktą žmogų ar bitėdį barsuką (*Mellivora capensis*) ir atveda prie savo radinio. Kai šie išdrasko lizdą, paukštis nutupia palesti. Kiaušinius perėti pakiša kitiems uoksuose gyvenantiems paukščiams. Pirmomis gyvenimo dienomis jaunikliai snapo gale turi aštrų kabliuką. Tokiu snapu lengvai užmuša šeimininko jauniklius ir išmeta iš lizdo (lizdinis parazitizmas). Pasaulyje gyvena 17 rūšių.
Tukaniniai

**Tukaniniai** (*Ramphastidae*) – geninių (*Piciformes*) paukščių šeima. Vidutinio didumo spalvingi Pietų Amerikos tropinių miškų paukščiai. Turi didžiulį snapą su raginiais dantukais, pritaikytą vaisiams raškyti ir plėšyti. Minta daugiausiai vaisiais, išplatina jų sėklas pernešdami savo kūno viduje. Taip pat lesa ir vabzdžius, kitų paukščių kiaušinius bei jauniklius. Peri uoksuose. 

Pasaulyje 6 gentys, 41 rūšis. 

## Gentys ir rūšys

*Žalieji tukanai (*[[Aulacorhynchus]]*), (6-13 rūšių, priklausomai nuo taksonomijos)
** *[[Aulacorhynchus coeruleicinctis]]*
** *[[Aulacorhynchus derbianus]]*
** *[[Aulacorhynchus haematopygus]]*
** *[[Aulacorhynchus huallagae]]*
** *[[Aulacorhynchus prasinus]]*
** *[[Aulacorhynchus sulcatus]]*
*Dvispalviai tukanai (*[[Selenidera]]*)
***[[Selenidera culik]]*
***[[Selenidera nattereri]]*
***[[Selenidera reinwardtii]]*
***[[Selenidera gouldii]]* - kartais priskiriamas *S. maculirostris* 
**Margasnapis tukanas (*[[Selenidera maculirostris]]*)
***[[Selenidera spectabilis]]* 
*Kalniniai tukanai (*[[Andigena]]*)
** *[[Andigena hypoglauca]]*
** *[[Andigena cucullata]]*
** *[[Andigena laminirostris]]*
** *[[Andigena nigrirostris]]*
*Arakariai (*Pteroglossus*), (14 rūšių)
** *[[Pteroglossus inscriptus]]*
***[[Pteroglossus viridis]]*
***[[Pteroglossus bitorquatus]]*
***[[Pteroglossus azara]]*
***[[Pteroglossus mariae]]*
***[[Pteroglossus castanotis]]*
**Juodakaklis arakaris (*[[Pteroglossus aracari]]*)
***[[Pteroglossus torquatus]]*
***[[Pteroglossus frantzii]]*
***[[Pteroglossus sanguineus]]*
***[[Pteroglossus erythropygius]]*
**Daugiajuostios arakaris (*[[Pteroglossus pluricinctus]]*)
***[[Pteroglossus beauharnaesii]]*
***[[Pteroglossus bailloni]]*
*Tukanai, tikrieji tukanai (*Ramphastos*), (apie 10 rūšių)
** Plokščiasnapis tukanas (*[[Ramphastos sulfuratus]]*)
** *[[Ramphastos brevis]]*
** *[[Ramphastos vitellinus]]*
** *[[Ramphastos dicolorus]]*
** *[[Ramphastos swainsonii]]*
** *[[Ramphastos ambiguus]]*
** *[[Ramphastos tucanus]]*
** Didysis tukanas (*[[Ramphastos toco]]*)
Didysis margasis genys

**Didysis margasis genys** (*Dendrocopos major*) – geninių (*Picidae*) šeimos paukštis.

## Išvaizda
Didysis genys yra kiek didesnis už varnėną. Nuo kitų margųjų genių skiriasi skruostų raštu, didelėmis baltomis dėmėmis pečių srityje ir raudonu pauodegiu.

Patino viršugalvis, kaklas, nugara ir antuodegis juodos spalvos. Nuo sparno driekiasi juodas dryželis, kuris skruostuose susilieja su juoda juostele, einančia nuo pakaušio link kaklo šonų. Pakaušis raudonas. Kakta, skruostai ir visa apatinė kūno pusė balta. Pečių srityje dvi didelės baltos dėmės. Juodi sparnai išmarginti baltais skersiniais dryžiais. Pauodegys raudonas. Snapas ir kojos pilki. Rainelė raudona. Patelė panaši į patiną, tik jos pakaušis juodas. Jauniklių viršugalvis raudonas, pakaušis juodas. Išsirita pliki.

## Paplitimas

Paplitęs Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Kolos pusiasalį, Obės žemupį, Lenos vidurupį, Kamčiatką, pietuose tęsiasi iki pietinės Kinijos, Mongolijos, šiaurinio Kazachstano, Volgos deltos, Mažosios Azijos, Viduržemio jūros pakrančių. Gyvena Šiaurės Afrikoje.

Žiemoja paplitimo areale.

Lietuvoje dažniausiai sutinkamas genys.

## Biologija
Peri įvairiuose biotopuose: soduose, parkuose, prie kelių. Perėjimui natūralių vietų nestinga, nes šis genys neišrankus.

Didžiųjų genių porą galima pamatyti tik perėjimo laikotarpiu, paprastai stebimi tik pavieniai paukščiai, tačiau jų tankumas skirtingose teritorijose labai nevienodas. Peri mišriuose miškuose, nes čia lengviau iškalti drevę. Rudenį, žiemą laikosi eglynuose ir pušynuose, kur gausu sėklų. Žiemą šių genių taip pat padaugėja miestuose, gyvenvietėse, ypač kankorėžių nederliaus metais. Seni paukščiai kartais daug metų laikosi tose pačiose vietose, daugiau keliauja tik labai jauni arba jauni paukščiai.

## Dauginimasis

Kasmet išsikala naują drevę, tik retkarčiais apsigyvena senoje. Daugiausia skobia drebules, juodalksnius, beržus, rečiau pušis. Netoli uokso, kuriame paukštis peri, galima rasti keletą pradėtų ir nebaigtų uoksų. Dažnai darbą meta nepajėgdami sutrupinti šakos. Kita vertus, šios drevės yra pavasarinio tuoktuvių ritualo dalis. Naują drevę per maždaug 3 savaites iškala abu porelės nariai.

Gūžtos nesuka, kiaušinius deda tiesiog ant pjuvenų, medžio atplaišų. Dėtyje būna apie 5 kiaušiniai, maždaug dvi savaites juos peri abu porelės nariai. 

Jaunikliai išsirita akli, bet auga sparčiai. Juos maitina patinas ir patelė. Jaunikliams palikus lizdą, tėvai jais rūpinasi dar dvi savaites.

## Mityba
Maistui neišrankūs, minta žygiais, ūsuočiais, spragšiais, lapgraužiais, straubliukais, drugių vikšrais bei amarais, skruzdėlėmis ir jų perais, uogomis, pušų ir eglių sėklomis, riešutais, gilėmis.

## Šaltiniai
* *Lietuvos fauna: paukščiai, 2 knyga.* Sud. V. Logmanas. – Vilnius: Mokslas, 1991.
Ūsiniai

**Ūsiniai** (*Capitonidae*) – geninių (*Piciformes*) paukščių šeima. Pasaulyje žinoma apie 80 rūšių. Paplitę Azijoje, Pietų Amerikoje, o daugiausia rūšių yra Afrikoje. Tai tvirto kūno sudėjimo ir ryškiomis spalvomis paukščiai, kurių daugumai rūšių prie snapo pagindo auga gerai matomi šeriai – nuo jų ir kilo pavadinimas. Gerai laipioja medžių kamienais, nes turi tvirtus kojų raumenis ir pasiremia uodega. Gyvena medžiuose, lizdus suka drevėse, kurias išsikala tvirtu kaip kaltu snapu. Deda 2-4 kiaušinius. Padeda išplisti kai kurių medžių sėkloms, nes jas sulesa ir perneša kūno viduje. Paukščių balsai būna įvairūs. Paukščiui šūkaujant išsipučia gurklys. Būdingi ritualiniai šokiai. Poruodamiesi jie kilnoja uodegas ir skiauteres.

* Raudonkrūtis ūsys (*Lybius dubius*). Kūno viršus juodas, apačia raudona, su juoda juosta per krūtinę ir baltais šonais. Snapas didelis ir stiprus. Maitinasi vaisiais, ypač mėgsta datules.
* Didysis ūsys (*Megalaima virens*). Tai vienas didžiausių ūsių. Jo snapas didelis, blyškus, su daug ilgų ūselių. Pilvas su tamsiai žaliais ar mėlynais brūkšniais.

## Gentys
* Psilopogon
* Megalaima
** Didysis ūsys (*Megalaima virens*)
** Raudonasis ūsys (*Megalaima lagrandieri*)
** Rudagalvis ūsys (*Megalaima z*eylanica)
** *[[Megalaima lineata]]*
** Baltaskruostis ūsys (*Megalaima viridis*)
** Žaliausis ūsys (*Megalaima faiostricta*)
** Rudagerklis ūsys (*Megalaima corvina*)
** Auksažandis ūsys (*Megalaima chrysopogon*)
** Raudonkuodis ūsys (*Megalaima rafflesii*)
** Raudongerklis ūsys (*Megalaima mystacophanos*)
** Juodaraištis (*Megalaima javensis*)
** Geltonkrūtis ūsys (*Megalaima flavifrons*)
** Auksagerklis ūsys (*Megalaima franklinii*)
** Juodakaktis ūsys (*Megalaima oorti*)
** Mėlyngerklis ūsys (*Megalaima asiatica*)
** Kalninis ūsys (*Megalaima monticola*)
** *[[Megalaima incognita]]*
** Geltonkuodis ūsys (*Megalaima he*nricii)
** Liepsnuotasis ūsys (*Megalaima armillaris*)
** Auksasprandis ūsys (*Megalaima pulcherrima*)
** Mėlynausis ūsys (*Megalaima australis*)
** Borneo ūsys (*Megalaima eximia*)
** Tamsusis raudonkrūtis ūsys (*Megalaima rubricapilla*)
** *[[Megalaima haemacephala]]*
* Calorhamphus
* Gymnobucco
* Stactolaema
* Pogoniulus
* Buccanodon
* Tricholaema
* Lybius
** Baltakaklis ūsys (*Lybius undatus*)
** Veiloto ūsys (*Lybius vieilloti*)
** Baltagalvis ūsys (*Lybius leucocephalus*)
** Čaplino ūsys (*Lybius chaplini*)
** Raudonskruostis ūsys (*Lybius rubrifacies*)
** Juodasnapis ūsys (*Lybius guifsobalito*)
** Juodasis ūsys (*Lybius torquatus*)
** Rudakrūtis ūsys (*Lybius melanopterus*)
** Juodakupris ūsys (*Lybius minor*)
** Dantytasnapis ūsys (*Lybius bidentatus*)
** Raudonkrūtis ūsys (*Lybius dubius*)
** Juodakrūtis ūsys (*Lybius rolleti*)
* Trachyphonus
* Capito
* Eubucco
** Geltongerklis ūsys (*Eubucco richardsoni*)
** Raudongalvis ūsys (*Eubucco bourcierii*)
** Raudonkuodis ūsys (*Eubucco tucinkae*)
** Įvairiaspalvis ūsys (*Eubucco versicolor*)
* Semnornis
Žakamariniai

**Žakamariniai**, **auksapaukščiai** (*Galbulidae*) – žakamarinių paukščių (*Galbuliformes*) šeima, sutinkama Pietų bei Centrinėje Amerikoje iki Meksikos. Jai priklauso 18 spalvingų mirguliuojančiomis plunksnomis paukščių rūšių, mintančių stambiais vabzdžiais, kurių daugumą savo aštriu galu snapu sugauna ore. Gali išsirausti urvus žemėje ir termitynuose.

## Rūšys

* Ruduodegis auksapaukštis (*Galbula ruficauda*).