open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Metagalaktika

**Metagalaktika** arba **stebimoji Visata** – visomis stebėjimo priemonėmis įmanomų aptikti kosminių objektų visuma, stebimoji mūsų Visatos dalis. Šiuo metu galima stebėti iki 13,8 mlrd. šviesmečių atstumu esančius kosminius objektus. Nors metagalaktika yra izotropinė (visomis kryptimis vienodų savybių), tačiau medžiaga joje pasiskirsčiusi netolygiai – galaktikų spiečiai, superspiečiai, tuštumos suformuoja sudėtingą struktūrą, vadinamą kosminiu voratinkliu. Manoma, kad ji yra tik maža didesnių supersistemų dalelė. Ta įsivaizduojama supersistema yra vadinama Visata.

Tolimiausias šiuo momentu žinomas objektas yra galaktika GN-z11 Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Jos spektroskopinis raudonasis poslinkis yra 11,09. Šiuo metu jos tikrasis atstumas nuo mūsų yra apie 32 mlrd. šviesmečių. Iš pirmo žvilgsnio atrodo neįtikinama, kad galėtume matyti toliau nei 13,8 milijardų šviesmečių, kadangi maždaug toks Visatos amžius. Tačiau tai paaiškinama paprastai. Kol šviesa nukeliavo 13,8 mlrd. šviesmečių, Visata spėjo išsiplėsti dar daugiau (tai yra tuo metu, kai šviesa buvo išspinduliuota, Visata buvo mažesnė). Teoriškai didžiausias atstumas, kurį tokiu būdu dar galėtume matyti nuo Žemės bet kuria visatos kryptimi, yra , o visos stebimos visatos skersmuo yra apie 28,5 gigaparsekų arba apie 93,2 milijardai šviesmečių.

## Šaltiniai
FK Mostiškės

**Vilniaus „Mostiškės“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus rajono. 

## Istorija

2013 m. susibūrė klubas. Žaidžia SFL varžybose. 2014 m. šis klubas visus nustebino, kai sėkmingai dalyvavo LFF taurės varžybose. 
Ši kaimo komanda prasibrovė iki 2014 m. aštuntfinalio varžybų, sugebėjo nugalėti Pirmos lygos dalyvį FK Lietava.

2021 m. sezone žaidė bendra „Imperialas-Mostiškės“ komanda. 2022 m. sezoną pradėjo bendra „Imperialas-Mostiškės“ komanda, tačiau baigė tik kaip „Imperialas“. 2023 m. sezone žaidė 35+ senjorų pirmenybėse. Sugrįžo į SFL pirmenybes 2024 m.

Nuo 2020 m. žaidžia futsal pirmenybėse.

## Spalvinė gama
Mėlyni marškinėliai ir juodi šortai arba bordo spalvos marškinėliai ir juodi šortai.

## Sezonai

### [[SFL]] varžybos

|}

### [[LFF]] varžybos

|}

### Salės futbolo varžybos
2020 m. klubas žaidė VRFS organizuotame Vilniaus salės futbolo 'Select I' lygos čempionate. Po pirmojo etapo užėmė aštuntąją vietą. Antrasis etapas buvo sutrukdytas koronaviruso pandemijos protrūkiu. 

**Salės futbolo varžybos**

 
 
 
|}

## Sudėtis (2017)
Sudėtis 2017 m. rugsėjo 15 d.: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Šaltiniai

## Nuorodos
FK Galinta

**Kauno „Galinta“** – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno. 

## Istorija

Įkurtas 2010 m.

2016 m. klubas žaidė IV lygos pirmenybėse. Šešių komandų pirmenybėse jie užėmė antrąją vietą.

2016 m. klubas dalyvavo LFF taurės turnyre. Burtai lėmė, kad kovas turėjo pradėti nuo II etapo, bet į Šiaulius kovoti su Adiada Šiauliai neatvyko, todėl kauniečiams buvo įskaitytas techninis pralaimėjimas rezultatu 0:3.

2017 m. pasikeitė pavadinimą į FK "Kaunas". Dalyvavo LFF III lyga Kauno apskrities pirmenybėse.

## Klubo pavadinimas, logotipas ir spalvos

2010–2016 m. klubas vadinosi Kauno "Galinta". 

2017 m. klubas pervadintas FK Kaunas.

### Logotipas

Jame vaizduojamas Kauno rajonas, rajono simbolis briedis ir stilizuotas kamuolys. Yra užrašas FK Kaunas ir 2010-ųjų data. 

### Apranga
Klubas žaidžia juodos spalvos aprangomis. Pastaruoju metu komandos spalvinė gama buvo juodi marškinėliai, šortai bei kojinės.

## Sezonai

|}
|}

## Sudėtis (2016 m.)
*[[2016]] m. [[liepos 19]] d.* 

## Šaltiniai
Kinijos Grand Prix

**Kinijos „Grand Prix“** (Supaprastinta kinų: 中国大奖赛; Pinjinas: *Zhōngguó Dàjiǎngsài*) – „Formulės 1“ pasaulio čempionato etapas. Šiuo metu jis vyksta Tarptautinėje Šanchajaus trasoje.

## Laimėtojai
### Daugkartiniai laimėtojai (lenktynininkai)

### Daugkartiniai laimėtojai (konstruktoriai)

### Pagal metus
Visos Kinijos „Grands Prix“ lenktynės vyko Šanchajaus trasoje.

## Šaltiniai
Baltarusijos futbolas 2016 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2016]] m.**
*  prasidėjo 2016 m. balandžio 1 d., baigėsi 2016 m. lapkričio 27 d.
* s turnyras prasidėjo 2015 m. birželio d., finalas vyko 2016 m. gegužės 21 d.

## 2016 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 26–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Prasidėjo 2016 m. balandžio 1 d., baigėsi 2016 m. lapkričio 27 d.
* Dalyvavo 16 ekipų.

### Turnyrinė lentelė
* Čempionais tapo Barisavo BATÈ. Iškovojo kelialapį į UEFA Čempionų lygos atrankos turnyrą. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Salihorsko „Šahcier“ liko antroje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).
* Minsko „Dinamo“ liko trečioje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).
* Bresto „Dinamo“ užėmė aštuntąją vietą, bet iškovojo šalies futbolo taurę ir kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Babruisko „Belšyna“ ir Mikaševičių „Granitas“ prarado vietą Vyša lygoje.

**Rezultatyviausi snaiperiai ir įmušti įvarčiai:** 
* 1. Mikhail Gordejchuk	iš Barisavo BATÈ	15 įvarčių.
* 1. Vitali Rodionov	iš Barisavo BATÈ	15 įvarčių.
* 3. Vadim Demidovich	iš Žodino „Torpedo“ 	12 įvarčių.
* 3. Nikolai Yanush	iš Salihorsko „Šahcier“	12 įvarčių.
* 5. Joel Fameyeh	iš Bresto „Dinamo“	10 įvarčių.

## 2015–2016 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]]
* **[[Baltarusijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras Baltarusijoje. Vyksta nuo 1992 m.
* Tai buvo 25–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* 2016 m. gegužės 21 d. vykusiose finalo varžybose susitiko FK BATÈ Borisov ir FK Torpedo Žodino. 
* Po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus 0-0.
* Pratęsus rungtynes rezultatas nepakito. 
* Mušant baudinius tikslesni buvo FK Torpedo Žodino futbolininkai, kurie iškovojo šalies taurę.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Torpedo Žodino|Žodino „Torpedo-BelAZ“]] nugalėjo varžovus finale tik po baudinių serijos ir iškovojo taurę.**
----------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: čempionų sąrašas
: futbolo taurės turnyrai
Baltarusijos futbolas 2014 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2014]] m.**
*  prasidėjo 2014 m. kovo 29 d., baigėsi 2014 m. lapkričio 30 d.
* s turnyras prasidėjo 2013 m. birželio d., finalas vyko 2014 m. gegužės 3 d.

## 2014 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 24–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Prasidėjo 2014 m. kovo 29 d., baigėsi 2014 m. lapkričio 30 d.
* 2014 m. dalyvavo 12 klubų.
* Sužaidus 22 turus, Vyša lygos čempionatas buvo perskeltas.
* Pirmosios šešios komandos varžėsi lyderių grupėje, o likusios šešios ekipos varžėsi silpnųjų grupėje. 
### Turnyrinė lentelė sužaidus 22 turus

### Lyderių grupė

Lyderių grupės klubai sužaidė tarpusavyje dar du ratus. Iš viso sužaisti 32 turai. 

* Čempionu tapo Barisavo BATÈ. Iškovojo kelialapį į UEFA Čempionų lygos atrankos turnyrą. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Minsko „Dinamo“ liko antroje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo nuo antrojo etapo (2Q).
* Salihorsko „Šahcier“ liko trečioje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).
* Navapolacko „Naftanas“ liko ketvirti. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).

### Silpnųjų grupė
* Silpnųjų grupės klubai sužaidė tarpusavyje dar du ratus. Iš viso sužaisti 32 turai. 
* Magiliavo „Dnipro“ liko paskutinėje pozicijoje, turėjo žaisti rungtynes dėl išlikimo. 
* Galiausiai pralaimėjo kovą dėl išlikimo ir prarado vietą Vyša lygos pirmenybėse.

### Pereinamosios rungtynės
* 2014 m. gruodžio 3 d. įvyko pirmosios rungtynės dėl išlikimo, kuriose „Vitebskas“ nugalėjo Magiliavo „Dnipro“ 2:0. 
* 2014 m. gruodžio 6 d. įvyko atsakomosios rungtynės, kuriose Magiliavo „Dnipro“ ir „Vitebskas“sužaidė lygiosiomis 1:1.
* Dėl išlikimo kovojęs Magiliavo „Dnipro“ pralaimėjo varžybas „Vitebskui“ bendru rezultatu 1:3. 
* „Vitebskas" išsikovojo vietą Vyša lygoje.

## 2013–2014 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]]
* **[[Baltarusijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras Baltarusijoje. Vyksta nuo 1992 m.
* Tai buvo 23–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* 2014 m. gegužės 3 d. įvyko finalo rungtynės.
* FK Šahtër Soligorsk finale rezultatu 1-0 nugalėjo Neman Grodno ir iškovojo šalies taurę.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Šahtër Soligorsk|Salihorsko „Šahcier“]] nugalėjo varžovus finalo rungtynėse rezultatu 1:0 ir iškovojo taurę.** 
----------------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: čempionų sąrašas
: futbolo taurės turnyrai
Lahoisko krateris

**Lahoisko krateris** arba **Lahoisko astroblema** () – smūginis krateris Baltarusijoje, Minsko srityje, apie 10 km į šiaurės vakarus nuo Lahoisko. Krateris žemės paviršiuje nematomas. Ši vieta neišsiskiria nuo kitų vaizdingose kalvotose Lahoisko apylinkėse. Krateris išaiškintas 1973 m. atsitiktinai, vykdant eilinius geologinius gręžinius. Ištirtas 1979–1984 m.

## Duomenys
Krateris atsirado prieš 42,3 ± 1,1 mln. metų į Žemę įsirėžus apie 650 m skersmens asteroidui. Jo kritimo greitis buvo iki 18 km/sek. Sprogus asteroidui išsiskyrė energija – 10 tūkst. kartų didesnė už atominės bombos, numestos ant Hirošimos. Kraterio skersmuo (susidarymo momentu) buvo apie 15-17 km, gylis – iki 1000 m.

Šiuo metu kraterį dengia kvartero periodo moreninės sankaupos, kurių storymė siekia 80-160 m, po ja – daugiau kaip 230 m plonasluoksnių molių ir ežerinių nuosėdų, dar žemiau – daugiau kaip 240 m neįprastų, anksčiau nežinotų Baltarusijoje brekčijų. Viršutiniai kraterio kraštai nurėžti ledyno, todėl dabar jo skersmuo neviršija 9 km.

## Literatūra
* Глазовская Л.И., Громов Е.И., Парфенова О.В., Илькевич Г.И. *Логойская астроблема* / Маракушев А.А. – М.: Наука, 1991. – С. 141, с илл.
* т. 1, Земля и недра // *Природа Беларуси: энциклопедия*, в 3 т. / Веретенников Н.В. – Мн.: Беларус. Энцыкл. імя П. Броўкі, 2009. – С. 424., стр. 226

## Nuorodos
* Earth Impact Database: Lahoisko krateris  (anglų k.)
* Lahoisko kosminis ateivis  (rusų k.)
* Lahoisko meteoritas  (rusų k.)
Baltarusijos futbolas 2012 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2012]] m.**
*  prasidėjo 2012 m. kovo 24 d., baigėsi 2012 m. lapkričio 25 d.
* s turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. gegužės 20 d.

## 2012 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 22–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Prasidėjo 2012 m. kovo 24 d., baigėsi 2012 m. lapkričio 25 d. 
* 2012 m. dalyvavo 11 klubų.

### Turnyrinė lentelė
* Čempionais tapo Barisavo BATÈ. Iškovojo kelialapį į UEFA Čempionų lygos atrankos turnyrą. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Salihorsko „Šahcier“ liko antroje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Minsko „Dinamo“ liko trečioje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).
* „Minskas“ užėmė šeštąją vietą, bet iškovojo šalies futbolo taurę ir kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Žodino „Torpedo-BelAZ“ kovojo dėl išlikimo pereinamosiose varžybose. Išsaugojo vietą elito lygoje.

### Pereinamosios rungtynės

2012 m. lapkričio 29 d. įvyko pirmosios rungtynės dėl išlikimo, kuriose „Gorodėja“ nugalėjo Žodino „Torpedo-BelAZ“ 1:0.

2012 m. gruodžio 2 d. įvyko atsakomosios rungtynės, kuriose Žodino „Torpedo-BelAZ“ namuose nugalėjo „Gorodėją“ 4:0.

Dėl išlikimo kovojęs Žodino "Torpedo-BelAZ“ buvo pranašesnis už savo varžovus bendru rezultatu 4:1.

## 2011–2012 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]]
* **[[Baltarusijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras Baltarusijoje. Vyksta nuo 1992 m.
* Tai buvo 21–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* 2012 m. gegužės 20 d., 13:30 val. įvyko taurės turnyro finalinės rungtynės.
* Po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus 2:2. 
* Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito. 
* Navapolacko „Naftan“ 4-3 laimėjo baudinių seriją ir tapo taurės savininkais.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Naftan Novopolock|Navapolacko „Naftan“]] nugalėjo tik po baudinių serijos ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
----------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: čempionų sąrašas
: Gudijos futbolo taurės turnyrai
Žulavai

**Žulavai** arba ***Vyslos Žulavai*** () – pelkėta žemuma šiaurės Lenkijoje, Vyslos deltoje. Plotas – 2500 km². Pro Žulavus teka pagrindinės Vyslos deltos šakos – Nogatas ir Negyvoji Vysla. Žemuma susiklosčiusi iš aliuvinių nuogulų, vietomis jos paviršius yra iki 1,8 m žemiau jūros lygio (Drūso ežeras). Žulavai nuo Baltijos jūros skiriami kopų juostos bei apsauginių pylimų. Iškasta daug sausinamųjų kanalų, įrengtos siurblinės. Verčiamasi žemdirbyste, pienine gyvulininkyste.

Žulavai paprastai dalijami į 3 dalis:
* Gdansko Žulavai – vakarinė dalis, nuo Gdansko iki Vyslos;
* Malborko arba Didieji Žulavai – tarp Vyslos ir Nogato;
* Elbingo Žulavai – į rytus nuo Nogato.

Žulavai apgyvendinti tarp XXV ir XVII a. pr. m. e. Šio krašto gyventojai vertėsi žvejyba, gintaro rinkimu. Ties Vyslos delta maišėsi slavų ir prūsų gyvenvietės, čia buvo svarbus mainų centras – Trusas (Drusuo, minimas arabų šaltiniuose). Nuo XIII a. Žulavų gyventojai suslavėjo, čia sparčiai kėlėsi vokiečiai. Tiesa, Baltijos jūros pakrantėse ilgą laiką tebegyveno kuršininkai, kurie vėliau suvokietėjo. Po II pasaulinio karo vokiečiai iš Žulavų pasitraukė, čia liko gyventi lenkai.

## Šaltiniai
Julija Volkova

**Julija Olegovna Volkova** (, g. 1985 m. vasario 20 d. Maskvoje) – Rusijos dainininkė ir aktorė, buvusio dueto t.A.T.u. narė (1999-2011 m.). 2003 metais su daina „Ne ver', ne bojsia“ dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurse, kuriame užėmė 3 vietą. 2011 m. birželį Julija pradėjo solinę karjerą, tuo pat metu pasirašė sutartį su įrašų kompanija „Gala Records“. Tų pačių metų spalio mėnesį išleido debiutinį singlą „All Because of You“.

## Diskografija

### [[Neposedi]]
* 1997: *Pust Mirom Pravit Liubov*

### [[t.A.T.u.]]

### Soliniai singlai
* 2011: *All Because of You*
* 2011: *Sdvinu mir*
* 2012: *Liubov-Suka* / *Back to Her Future* (su Dima Bilanu)
* 2012: *Didn’t Wanna Do It* / *Davai zakrutim zemliu*
* 2014: *Liubov v každom mgnovenii* (su Lena Katina, Legalize ir Mike Tompkins)
* 2015: *Derži riadom*
* 2016: *Spasite Liudi Mir*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Višapas

**Višapas** ( – 'slibinas') – akmeninė skulptūra (menhyras), vaizduojanti žuvį, aptemptą jaučio oda. Rasta iki 5 m aukščio višapų. Manoma, kad jie statyti II–I tūkstm. pr. m. e., siejami su archeologine Kuros-Arakso kultūra. Pirmasis višapas 1909 m. rastas Gehamo kalnagūbryje, vėliau jų aptikta daug kur kitur Armėnijos kalnyne, Gruzijoje, Šiaurės Kaukaze, Mongolijoje. Statyti prie upių, ežerų, kanalų, kur buvusios gyvulių girdyklos.

Višapų paminklai pavadinti pagal mitinius armėnų slibinus Višapus. Jie įsivaizduoti zoomorfiškai (ypač, gyvatiškai) arba antropomorfiškai, sieti su perkūndebesiais, audromis, viesulais. Tikėta, kad saulės užtemimo metu didžiulis Višapas praryjąs saulę. Jie gyvena aukštikalnėse, dideliuose ežeruose, danguje, debesyse. Kildami į dangų ar besileisdami ežeran višapai kelia sūkurius, siaubia viską savo kelyje. Pasak armėnų mitologijos, Višapas, išgyvenęs iki tūkstančio metų, galįs praryti pasaulį. Tikėta, kad per audrą seni višapai iš kalnų ir ežerų kyla į dangų, o dangiškieji – leidžiasi žemėn.

Mitas apie kovą prieš Višapą atitinka archetipinį choaso ir kosmoso mūšį. Armėnijoje paplitus krikščionybei, Višapą žudantį Vahagną pakeitė arkangelas Gabrielius (Gabrielas Hreštakas) bei angelai: per audrą jie kaunasi prieš saulę trokštančius praryti višapus (perkūndebesiai – ugniniai višapų kūnai, griaustinis – jų kaukimas, žaibas – Gabrieliaus strėlė, angelų rykštė). Angelai nuveja višapus iki pat saulės, kur šie virsta pelenais ir leidžiasi žemėn. Armėnų epe Višapai yra siaubūnai, užvaldę vandenis. Žmonės jiems turį aukoti mergeles. Vandenis ir mergeles išvaduoja didvyris. „Vipasanko“ epe vaizduojami višapai, gyvenantys Masiso papėdėje, višapo Adžahako ir jo pačios Anuiš („višapų motinos“) vaikai (dar vadinami „višapaznukais“). Višapų vadas Argavanas į savo rūmus kviečia pietauti karalių Artašesą su sūnumis. Pietų metu, Argavanas prieš karalių rezga pinkles. Įtūžęs Artašesas, grįžęs į Artašatą, siunčia sūnų Mažaną su kariauna, kad šis sunaikintų višapus, tačiau išpildyti įsakymo sūnui nepavyksta.

Gruzinų ir armėnų Biblijos vertimuose višapais vadinamas banginis Leviatanas.

Žodis kildinamas iš sen. armėnų **vēšap*, šis – iš iranėnų (Avestos) *višāpa*, šis – iš **viš.sāpa* („nuodai-sultys“; plg. skr. *víṣa* „nuodai“, *sāpa* „sultys, syvai“). Tos pat kilmės yra gruzinų ვეშაპი (*vešaṗi*).

## Taip pat skaitykite
* Armėnų mitologija
* Vritra
* Aži Dahaka

## Šaltiniai
Baltarusijos futbolas 2013 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2013]] m.**
*  prasidėjo 2013 m. kovo 30 d., baigėsi 2013 m. gruodžio 1 d.
* s turnyras prasidėjo 2012 m. birželio 10 d., finalas įvyko 2013 m. gegužės 26 d.

## 2013 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 23–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Pirmenybės prasidėjo 2013 m. kovo 30 d., baigėsi 2013 m. gruodžio 1 d.
* 2013 m. dalyvavo 12 klubų.
* Sužaidus 22 turus, Vyša lygos čempionatas buvo perskeltas. 
* Pirmosios šešios komandos varžėsi stipriųjų grupėje, o likusios šešios ekipos varžėsi silpnųjų grupėje. 

### Turnyrinė lentelė po 22 turų

### Stipriųjų grupė

Stipriųjų grupės komandos sužaidė tarpusavyje dar du ratus. Iš viso sužaisti 32 turai. 

* Čempionu tapo Barisavo BATÈ. Iškovojo kelialapį į UEFA Čempionų lygos atrankos turnyrą. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Salihorsko „Šahcier“ liko antroje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo nuo antrojo etapo (2Q).
* Minsko „Dinamo“ liko trečioje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).
* Gardino „Neman“ užėmė ketvirtąją vietą, bet iškovojo šalies futbolo taurę ir kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).

### Silpnųjų grupė

Silpnųjų grupės komandos sužaidė tarpusavyje dar du ratus. Iš viso sužaisti 32 turai. 
* Mozyriaus „Slavia“ liko paskutinėje pozicijoje ir prarado vietą Vyša lygos pirmenybėse. 
* O Magiliavo „Dniepras“ žaidė dvi papildomas rungtynes dėl išlikimo.

**Pastaba.** Babruisko „Belšyna“  iš futbolo federacijos gavo minus šešių taškų nuobaudą.

### Pereinamosios rungtynės

2013 m. gruodžio 4 d. įvyko pirmosios rungtynės dėl išlikimo, kuriose Magiliavo „Dnipro“ nugalėjo Haradzėjos „Gorodėją“ 3:1.

2013 m. gruodžio 8 d. įvyko atsakomosios rungtynės , kuriose FK Gorodėja  ir Magiliavo „Dnipro“ sužaidė lygiosiomis 0:0.

Dėl išlikimo kovojęs Magiliavo „Dnipro“ buvo pranašesnis už savo varžovus bendru rezultatu 3:1.

## 2012–2013 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]]
* **[[Baltarusijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras Baltarusijoje. Vyksta nuo 1992 m.
* Tai buvo 22–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* 2013 m. gegužės 26 d. rungtynėse dėl taurės po pagrindinio laiko rezultatas buvo 1:1, pratęsus rungtynes rezultatas nepakito. 
* Buvo mušama baudinių serija, kurioje sėkmė lydėjo FK Torpedo Žodino 4-1.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Minsk|Minsk]] nugalėjo tik baudinių serijoje ir iškovojo taurę.**
-----------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: čempionų sąrašas
: futbolo taurės turnyrai
Ilgauodegis goralas

**Ilgauodegis goralas** (*Naemorhedus caudatus*) – dykaraginių (*Bovidae*) šeimos žinduolis, priklausantis ožkų (*Caprinae*) pošeimiui.

Gyvena rytų ir šiaurės Azijos kalnuose, Rusijos, Kinijos ir Korėjos teritorijose. Pietų Korėjoje rūšis yra paskelbta nykstančia, kadangi šalyje išlikę mažiau negu 250 individų. 2003 m. ilgauodegių goralų buvo pastebėta Arunačal Pradešo regione, šiaurės Indijoje.

## Aprašymas
Ilgauodegis goralas yra labai panašus į ožką. Patinai sveria 28-42 kg, patelės – 22-34 kg. Kūno ilgis svyruoja nuo 81 cm iki 130 cm, pečių aukštis – 50-78 cm. Snukis – plokščias, nosys ir akys yra arti vienas kitų. Kailį rudas su pilkos spalvos atspalviais. Patelių ragai mažesni už patinų.

## Literatųra
* Ronald M. Nowak: *Walker’s Mammals of the World*. Johns Hopkins University Press, 1999, ISBN 0-8018-5789-9
* D. E. Wilson, D. M. Reeder: *Mammal Species of the World*. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005, ISBN 0-8018-8221-4

## Šaltiniai

## Nuorodos
Broncia Koller-Pinell

**Broncia Koller-Pinell** (1863 m. vasario 25 d., Sanokas – 1934 m. balandžio 26 d., Obervaltersdorfas) – austrų ekspresionizmo dailininkė. Daugiausiai tapė portretus ir natiurmortus.

## Biografija
Broncia Koller-Pinell gimė žydų šeimoje dabartinės Lenkijos teritorijoje. Jos tėvas Saulas Pinelesas buvo karinių įtvirtinimų projektuotojas. 1870 m. jie persikėlė į Vieną, kur jos tėvas pradėjo gamybos verslą, o ji pati lankė meno pamokas kartu su Alois Delug. 1885 m. surengė savo pirmąją parodą. Kitus penkerius metus studijavo Miuncheno Moterų akademijoje „Damenakademie“. Po to surengė parodų Vienos menininkų namuose („Vienna Künstlerhaus“) Miunchene ir Leipcige.

1896 m., neatsižvelgdama į šeimos norus, ištekėjo už elektrofiziko Dr. Hugo Kolerio, kuris buvo katalikas. Jų vaikai buvo užauginti kaip krikščionys, tačiau Broncia niekada nepakeitė savo religijos. Iš pradžių jie gyveno Zalcburge ir Niurnberge, tačiau 1902 m. sugrįžo į Vieną. Čia netrukus tapo Austrijos menininkų sąjungos „Wiener Secession“ nare. 1904 m. paveldėjo namą Obervaltersdorfe ir ten persikėlusi įkūrė meno saloną, kuriame lankydavosi Egonas Šylė, Anton Faistauer ir Albert Paris Gütersloh.

Jos sūnus Rupertas (1896–1976) tapo dirigentu, dukra Silvija (1898–1963) – dailininke.

## Galerija

File:Broncia Koller-Pinell Frau mit blauem Kopftuch.jpg|Moteris su mėlyna skarelė (data nežinoma)
File:Koller-Pinell Silvia-Birdcage.jpg|Silvija Koller su paukščio narvu (~1905 m.)
File:Broncia Koller-Pinell Sitzende.jpg|Sėdint (1907 m.)
File:Still-Life Red Elephant.jpg|Nariurmortas su raudonu drambliu (~1920 m.)
File:Portrait Eckstein Koller-Pinell.jpg|Frydricho Ekšteino portretas (1920 m.)


## Šaltiniai

## Literatūra
* *Die Malerin Broncia Koller 1863–1934*. Exhibition catalog, Niederösterreichisches Landesmuseum, Vienna (1980)
* Tobias G. Natter: *Broncia Koller Pinell. Eine Malerin im Glanz der Wiener Jahrhundertwende*. Exhibition catalog. Jüdisches Museum, Vienna (1993)
* Boris Manner: *Broncia Koller-Pinell 1863–1934*. Brandstätter, Vienna (2006) ISBN 3-902510-88-9

## Nuorodos

* ArtNet: Koller-Pinell darbai
Semberija

**Semberija** () – geografinis regionas šiaurės rytų Bosnijoje ir Hercegovinoje. Pagrindinis regiono miestas – Bijelina. Semberija driekiasi tarp Drinos bei Savos upių ir tarp Majevicos kalno. Didžiausioji regiono dalis yra Serbų respublikos teritorijoje, o mažesnioji – Bosnijos ir Hercegovinos Federacijoje.

Semberija pirmą kartą paminėta 1533 m., osmanų valdymo laikais.

Šiandien regione gyvena apie 200 000 gyventojų, daugiausiai Bijelinoje.

## Savivaldybės
Semberijos savivaldybės:
* Bijelina – 114 663 gyventojai
* Uglevikas 16 538 gyventojai
* Loparė 16 568 gyventojai

## Galerija

File:Pribojska crkva.jpg|Bažnyčia Loparėje
Image:Srednja skola Mihailo Petrovic Alas Ugljevik.jpg|Aukštoji mokykla Uglevike
File:Crkva Svete Petke Paraskeve u Ugljevik.jpg|Bažnyčia Uglevike
File:Biblioteka u Bijeljini.JPG|Nacionalinė biblioteka Bijelinoje
Peručica

**Peručica** (, ) – pirmykštis miškas Europoje, Bosnijos ir Hercegovinos teritorijoje, netoli sienos su Juodkalnija. Tai viena iš keturių reliktinių Europos sengirių. Priklauso Sutjeskos nacionaliniam parkui. Sudaro griežtai saugomą rezervatą. Vietovė saugoma nuo 1952 m.

Peručicoje auga bukai, kėniai, eglės, skroblai, klevai. Šiuose miškuose auga aukščiausia žinoma paprastoji eglė (*Picea abies*), kurios aukštis – 63 m. Miške krenta 75 m aukščio Skakavaco krioklys, susidaręs Peručicos upėje (Sutjeskos intakas).

## Šaltiniai
Ozrenas

**Ozrenas** (, ) – kalnų masyvas šiaurės Bosnijoje ir Hercegovinoje, tarp Bosnos ir Sprečos upių. Driekiasi tarp Dobojaus ir Zavidovičių miestų. Kalną dalijasi Bosnijos ir Hercegovinos Federacija bei Serbų respublika. Kalnuose stovi serbų stačiatikių Ozreno Šv. Nikolajaus cerkvė.

Ozrene yra gausu gamtinių išteklių – geriamojo vandens, karštųjų versmių su gydomosiomis savybėmis, rūdos ir mineralinių išteklių.

## Šaltiniai
Posavina

**Posavina** () – Savos upės baseino regionas Slovėnijoje, Kroatijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje ir Serbijoje.

## Miestai Posavinoje
Miestai Kroatijoje:
* Zaprešičius
* Samoboras
* Zagrebas, Kroatijos sostinė
* Dugo Selas
* Ivanič-Gradas
* Sisakas
* Novska
* Nova Gradiška
* Slavonski Brodas
* Župania

Miestai Bosnijoje ir Hercegovinoje:
* Derventa
* Domaljevacas
* Orašjė
* Brčkas
* Gradiška
* Brodas
* Šamacas
* Odžakas
* Modriča
* Gradačacas
* Srebrenikas
* Dobojus

Miestai Serbijoje:
* Sremska Mitrovica
* Šabacas
* Obrenovacas
* Belgradas, Serbijos sostinė

## Galerija

File:Gradiška.jpg|Gradiška


## Taip pat skaitykite
* Brodo–Posavinos apskritis
SK Ave.Ko.

**Kalvelių FK „Ave. Ko“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus rajono, Kalvelių kaimo.

## Istorija

Vilniaus rajono Kalvelių kaime 1995 m. susibūrė futbolo entuziastai ir organizuodavo rungtynes tarp miestelių ir kaimų. Dažnai lankėsi Šumske ir Nemenčinėje. Kalvelių futbolininkams labai imponavo italų futbolo rinktinės žaidimas, todėl buvo nuspręsta, kad komanda bus pavadinta „Italija”. Komandos kapitonu buvo išrinktas Robert Petrosian. Tuo metu komanda žaisdavo dėvėdami baltus marškinėlius, o numeriai būdavo mėlyni.

Per 1995 metus buvo sužaista daug draugiškų rungtynių. Futbolas Kalveliuose atsigavo. Padaugėjo sirgalių ir norinčių žaisti futbolą žmonių. Tai buvo mažas žingsnis formuojant komandą, organizuojant varžybas.

Pirmą oficialų turnyrą organizavo kunigas iš Šumsko parapijos Dariušas Stančikas. Vėliau kunigas pasiūlė komandą pavadinti „Ave. Ko.“. O tai turėtų reikšti, „Ave“ – tai tegyvuoja, o „Ko“ – tai sutrumpintas Kalvelių kaimo pavadinimas (lenkų kalba Kowalczuki). „Tegyvuoja Kalveliai“ – taip skamba pilnas komandos pavadinimas.

2008 m. vasario 6 d. oficialiai įregistruotas Kalvelių futbolo klubo pavadinimas „Ave. Ko.“.

2012 m. komanda dalyvavo LFF taurės turnyre ir pateko į šešioliktfinalį, kur susigrūmė Nemenčinės stadione su Pirmos lygos dalyviais FK Nevėžis Kėdainiai. Prieš tokio kalibro varžovą „Ave. Ko.“ nesugebėjo atsilaikyti ir turėjo pripažinti jų pranašumą.

## Logotipas, spalvinė gama

Dabartiniame logotipe yra juosta su užrašu „SK AVE.KO.“ – tai sporto klubo pavadinimas. Yra kamuolys ir mėlyname skyde matosi kaimo siluetas.

### Spalvinė gama

Komanda žaidžia mėlynomis sportinėmis formomis: mėlyni marškinėliai, šortai ir kojinės. Svečiuose kartais žaidžia baltomis aprangomis.

## Sezonai

|}

### [[SFL]] varžybos

|}

## Sudėtis
*Sudėtis [[2017]] m. [[lapkričio 10]] d.:* 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Rekordai
; Didžiausi pralaimėjimai

## Išnašos

## Nuorodos
FK Tėvynės sąjunga

**FK „Tėvynės sąjunga“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus, įkurtas prie politinės Tėvynės sąjungos.

## Sezonai

### [[SFL]] varžybos

|}

## Sudėtis (2017-09-15)
Sudėtis: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Šaltiniai
FK Orionas Vilnius

**FK „Orionas“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai
### [[SFL]] varžybos

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
Gabrielė Andrašiūnienė

**Gabrielė Keinaitė – Andrašiūnienė**  (g. 1992 m. liepos 29 d. Vilniuje) – Lietuvos orientacininkė, daugkartinė Lietuvos čempionė ir prizininkė orientavimosi slidėmis, dviračių ir bėgimo disciplinose. Lietuvos orientavimosi sporto slidėmis bei orientavimosi sporto kalnų dviračiais rinktinės narė, atstovaujanti sporto klubą „S-Sportas“.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus Gabijos gimnazijoje, 2015 m. Mykolo Riomerio universitete įgijo Politikos mokslų bakalauro laipsnį. 2019 m. įgijo Finansų ekonomikos magistro laipsnį ISM vadybos ir ekonomikos universitete. Prie lobistų kontoros „Vento Nuovo“ prisijungė 2014 m., lobistinę veiklą pradėjo 2018 m. Aktyvia sportine veikla užsiima nuo 2008 m.

2012 m. pasaulio kariškių orientavimosi sporto čempionate Aalborge (Danija) iškovojo 2 ir 3 vietas komandinėse rungtyse. Dažnai dalyvauja multisporto varžybose, yra didžiausių pasaulio miesto multisporto varžybų „Vilnius Challenge“ prizininkė (2011, 2014 m.). 

2013 m. pirmą kartą tapo Lietuvos čempione suaugusiųjų grupėje orientavimosi bėgte estafetės rungtyje bei orientavimosi sporto slidėmis sprinto rungtyje.  

2019 m. Pasaulio orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate Viborg (Danija), ilgojo nuotolio rungtyje iškovojo bronzos medalį.https://www.15min.lt/sportas/naujiena/kita/g-andrasiunienei-pasaulio-orientavimosi-sporto-kalnu-dviraciais-cempionato-bronza-26-1182328 

2022 m. Ignalinoje vykusiame 2022 m. Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate Andrašiūnienė iškovojo aukso medalį ilgo nuotolio rungtyje.

2023 m. Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionate G. Andrašiūnienė bendro starto lenktynėse užėmė antrąją vietą.

## Visuomeninė veikla

* 2014 –  2017 m. – Lietuvos orientavimosi sporto federacijos Orientavimosi sporto slidėmis komiteto pirmininkė;
* 2020 m. – dabar – Lietuvos orientavimosi sporto federacijos viceprezidentė.

## Pasiekimai
* Mykolo Romerio universiteto Senato stipendijos laureatė. (2013 m., 2014 m.)

### Sportiniai pasiekimai

## Šaltiniai
Kartenos paminklas partizanų vadui Jonui Žutautui

**Kartenos paminklas Kadugio būrio partizanų vadui Jonui Žutautui atminti** yra pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kartenoje (Kartenos seniūnija), Mokyklos g. 4.

## Paminklas
Monumentas plokščias, dviejų tarpsnių, susideda iš cokolio, stelos ir ornamentuoto kryželio.

Cokolis betoninis, gulsčio stačiakampio pavidalo. Priekinės pusės viršuje įbetonuota pailga juodo šlifuoto akmens plokštė, skirta gėlėms prie paminklo padėti.

Virš cokolio kylanti stela betoninė, stačiakampė, plokščia, plonėjanti į viršų, užsibaigianti siauresne viršūne. Pagrindiniame fasade įbetonuota juodo poliruoto akmens memorialinė lenta.

Memorialinės lentos viršuje iškaltas dviejų ąžuolo lapų pusvainikis, juosiantis Jogailaičių dvigubą kryžių. Po juo pavaizduotas jauno vyro portretas anfas iki krūtinės, o į dešinę nuo jo iškaltas užrašas: „L. L. A. Žemaičių apyg; „Kardo“ / rinkt., štabo narys, spaudos, informacijos ir / propagandos agentūros v-kas, Kartenos / „Kadagio“ - vėliau Buganto kuopos vadas. / Buvo išduotas, žuvo nelygioje kovoje su / stribais, Budrių km. Ribose. 1946. 06. 05. / mokytojas - Partizanas / **Jonas Žutautas** / „Ramūnas“ 1921. 09. 08 / Jo lavoną čia niekino, nežinia kur palaidojo.“

Paminklo viršuje kyla ornamentuotas kryželis-saulutė su kristograma (IHS) ties viduriu. Kryželio apačioje prie stiebo privirintas nedidelis apskritimas, nuo kurio į abi puses atsišakoja po ąžuolo lapą.

Paminklo aukštis – 1,95 m, plotis – 82 cm, gylis – 51 cm.

## Istorija
Šioje vietoje 1946–1951 m. Kartenos valsčiaus saugumiečiai ir stribai užkasdavo Kartenos apylinkėse žuvusių Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Kadugio būrio, vėliau – Buganto kuopos, partizanų ir NKVD–MVD–MGB Kartenos poskyrio būstinėje nužudytų kovotojų už Lietuvos laisvę palaikus.

Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Kartenos rėmimo grupės ir Kartenos apylinkės tarybos iniciatyva 1990 m. buvo atlikti kasinėjimai, kurių metu rasti žmonių palaikai 1991 m. birželio 2 d. iškilmingai perlaidoti Kartenos kapinėse, o užkasimo vietoje žuvusiųjų atminimui pastatytas paminklinis akmuo.

Minint Kardo rinktinės Kadugio būrio (Buganto kuopos) įkūrimo 70-metį, Kovų už Lietuvos nepriklausomybę įamžinimo Kartenos draugijos vadovo Juozapo Antano Vilucko rūpesčiu partizanų laidojimo vietoje šalia paminklo žuvusiems už Lietuvos laisvę 2015 m. gegužės 29 d. buvo atidengtas ir pašventintas paminklas Kadugio būrio įkūrėjui ir vadui Jonui Žutautui–Ramūnui (1921–1946) atminti.

Paminklo ir kaltinio kryželio meistras – Juozapas Antanas Viluckas, memorialinės lentos autorius – karteniškis akmens meistras Kęstutis Domarkas.

## Literatūra
* Julius Kanarskas. Kretingiškiai kovose dėl Lietuvos valstybingumo. – Klaipėda: Eglė, 2016. – P. 227-228

## Šaltiniai
Bachčisarajaus rūmai

**Bachčisarajaus rūmai** (, ) – Krymo chanų rūmai Bachčisarajuje, Krymo autonominėje respublikoje, Ukrainoje, 30 km į pietvakarius nuo Simferopolio. Rūmuose įrengta muziejinė Krymo viduramžių istorijos ir Krymo totorių tautos kultūros ekspozicija. Nuo 2003 m. muziejus pretenduoja tapti UNESCO paveldo objektu.

## Istorija

Rūmai pastatyti XVI a., valdant chanui Sahibui Girėjui. Kartu buvo statomas ir Bachčisarajus. Seniausi rūmų komplekso statiniai – didžioji chano mečetė ir pirtys, datuojamos 1532 m. Valdant vis kitam chanui, rūmai plėtėsi. Rūmų kompleksą, minaretus statė osmanų, persų ir italų architektai.

## Architektūra

Rūmų kompleksas užima 4,3 ha teritoriją. Kompleksui priklauso šiauriniai ir pietiniai vartai, svitos korpusas, rūmų aikštė, pagrindinis korpusas, chano virtuvė ir arklidė, biblioteka, sakalų bokštas, chano mečetė, Persijos sodas, chano kapinės, mauzoliejus, antkapinė rotonda, pirtys, krantinė su trimis tiltais, sodai ir parko statiniai, Jekaterinos mylia ir kiti objektai.

Rūmų architektūros stilius atspindi XVI–XVII a. osmanų architektūros tradicijas. Rūmai įkūnija musulmonų supratimą apie rojaus sodą žemėje. „Bachčisarajus“ Krymo totorių kalba reiškia rūmus–sodą (*bağça* – sodas, *saray* – rūmai). Rūmų viduje daug kiemelių su medžiais, gėlėmis ir fontanais. Statiniai lengvi, dekoruoti, langai uždengti ažūrinėmis grotelėmis.

## Bachčisarajaus fontanas
Viena iš Bachčisarajaus rūmų įžymybių – „Ašarų fontanas“, pastatytas 1764 m. Pagal legendą, chano Qirim Girai mylimiausią žmoną Diliarą nunuodijo konkurentė. Žmonos garbei sukurtas fontanas turėjo simbolizuoti chano sielvartą. Monumento centre įtaisytas marmurinis žiedas, iš kurio į taures laša vanduo, primenanantis ašaras. 

Fontaną išgarsino rusų poeto Aleksandro Puškino poema „Bachčisarajaus fontanas“. Lietuvos baletmeisteris Bronius Kelbauskas 1938 m. pastatė Boriso Asafjevo baletą „Bachčisarajaus fontanas“, sukurtą šios poemos motyvais.

## Galerija

Image:Bakhchisarai - mosque.jpg |Mečetė
Image:Bakhchysarai 04-14 img08 Palace from the street.jpg|Rūmai
Image:Hansaray2.jpg|Šiauriniai vartai
Image:Bakhchysarai 04-14 img12 Palace Harem.jpg|Haremo pastatas
Image:Hansaray8.jpg|Haremo interjeras
Image:Hansaray5.jpg|Vasaros paviljonas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Judzuru Hanju

**Judzuru Hanju** (, g. 1994 m. gruodžio 7 d.) – japonų dailiojo čiuožimo sportininkas. Hanju yra dukart olimpinis čempionas (2014, 2018), dukart pasaulio čempionas (2014, 2017), keturis kartus Grand Prix finalo nugalėtojas (2013–2016), Keturių Žemynų čempionato aukso (2020) ir tris kartus sidabro (2011, 2013, 2017) medalių laimėtojas, 2010 m. jaunimo pasaulio čempionas, 2009–10 m. jaunimo Grand Prix čempionas ir šešis kartus Japonijos nacionalinis čempionas (2012–2015, 2020–2021). Hanyu taip pat pelnė medalius dar trijuose pasaulio čempionatuose: laimėjo bronzą 2012, 2021 m. bei sidabrą 2015–2016 m.

Laimėjęs 2020 m. Keturių Žemynų čempionatą, Hanyu tapo pirmuoju vyrų vienviečių čiuožėju, pasiekusiu „Super Slam“, laimėjęs visas pagrindines varžybas tiek per savo vyresniųjų, tiek per jaunimo karjerą. Hanju devyniolika kartų sumušė dailiojo čiuožimo pasaulio rekordus ir šiuo metu yra aukščiausio balo, surinkto per trumpąją programą rekordo savininkas.

Jis yra pirmasis vyras čiuožėjas, surinkęs daugiau nei 100 taškų trumpojoje programoje, 200 taškų ilgojoje programoje bei 300 taškų bendrojoje įskaitoje. Hanyu taip pat yra pirmasis azijietis čiuožėjas, laimėjęs olimpinių žaidynių aukso medalį vyrų dailiajame čiuožime. Jis yra jauniausias čiuožėjas, laimėjęs olimpinį auksą nuo 1948 m., kai šį titulą pelnė Dikas Batonas. 2015–16 m. Grand Prix finale jis pagerino didžiausią taškų, kuriais laimėta, skaičių su 37,48 taškais. 2016 m. „Autumn Classic International“ konkurse Hanju tapo pirmuoju čiuožėju istorijoje, varžybų metu atlikusiu keturgubą ritbergerį (angliškai *loop jump*).

## Pasiekimai

*GP: Grand Prix; CS: Challenger serijos turnyras; JGP: jaunimo Grand Prix*

### 2008–dabartis

### 2004–2008

## Programos

## Šaltiniai
Joanne World Tour

**Joanne World Tour** – penktasis amerikiečių pop atlikėjos Lady Gaga koncertinis turas, kuriame skambės dainos iš penktojo studijinio popžvaigždės albumo „Joanne“ (2016). Turas prasidės 2017 metų balandžio 15 dieną, Indio mieste. Tai bus Koačelos slėnio muzikos ir menų festivalio dalis. Baigsis tų pačių metų gruodžio 18 dieną, Inglvude, JAV. Bilietus į koncertus atlikėja pardavė labai greitai, kai jie tik pasirodė prekyboje.

## Dainų sąrašas
Programa iš koncerto Vankuveryje, kuris vyko rugpjūčio 1 dieną, 2017.
# "Diamond Heart"
# "A-Yo"
# "Poker Face"
# "Perfect Illusion"
# "John Wayne"
# "Scheiße"
# "Alejandro"
# "Just Dance"
# "LoveGame"
# "Telephone"
# "Applause"
# "Come to Mama"
# "The Edge of Glory"
# "Born This Way"
# "Bloody Mary"
# "Dancin' in Circles"
# "Paparazzi"
# "Angel Down"
# "Joanne"
# "Bad Romance"
# "The Cure"
;Papildomai
#"Million Reasons"

## Pasirodymai

## Atšaukti pasirodymai

## Užrašai
* Rugsėjo 15, 2017 šou Rio de Žazeiro mieste yra *Rock in Rio* festivalio dalis.

## Nuorodos
* Joanne World Tour Lady Gaga oficialiame puslapyje

## Išnašos
Majevica

**Majevica** – mažas kalnų masyvas šiaurės rytų Bosnijoje ir Hercegovinoje. Driekiasi tarp Semberijos, Posavinos ir Tuzla Kantono regionų. Aukščiausia viršūnė – Stolica, esanti 16 km į rytus nuo Tuzlos miesto, pietrytinėje kalnų masyvo dalyje. Kalnyną dalijasi Bosnijos ir Hercegovinos Federacija bei Serbų respublika.

Vietovė yra apgyvendinta jau nuo priešistorinių laikų. Šiandien aplinkui kalnų masyvą yra įsikūrę Srebreniko, Loparės, Čeličo, Kalesijos miestai ir regiono centras – Tuzla.

## Nuorodos
* Majevicos informacinis puslapis
Serbų respublikos moderniojo meno muziejus

**Serbų respublikos moderniojo meno muziejus** – meno muziejus Bania Lukoje, Serbų respublikoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje.

Muziejuje iš viso yra sukaupta apie 1 300 darbų (privačios paveikslų kolekcijos, skulptūros ir piešiniai), daugiausia iš XX a. antrosios pusės.

## Aprašymas
Muziejus yra įskikūręs senajame Banios Lukos geležinkelio pastate. Pastatytas Austrijos-Vengrijos valdymo laikotarpio pabaigoje. Įtrauktas į Bosnijos ir Hercegovinos nacionalinių paminklų sąrašą.

Muziejuje taip pat yra organizuojamos parodos, vyko Europos muziejų naktis.

## Šaltiniai
Makmerdo užutėkis

**Makmerdo užutėkis** – užutėkis Antarktidoje, esantis ~55 km ilgio ir pločio. Šiaurėje užutėkis susijungia su Roso jūra, o pietuose – su Roso šelfinio ledynu. Didžiąja dalimi užutėkį dengia Makmerdo šelfinis ledynas. Vakarinėje pakrantėje iki 4205 m virš jūros lygio iškilusi Karališkosios draugijos kalnų grandinė. Roso sala žymi rytinę užutėkio ribą. Šioje saloje yra veikiantis Erebuso ugnikalnis (3794 m). Pietinėje salos dalyje yra didžiausia Antarktidoje Makmerdo stotis (JAV) ir Skoto bazė (Naujoji Zelandija). Mažiau nei 10 procentų Makmerdo užutėkio pakrančių yra laisvos nuo ledo. Jis yra piečiausias pasaulyje vandens telkinys, tinkamas laivybai.

Makmerdo užutėkį, esantį 1300 km nuo pietų ašigalio, 1841 m. atrado kapitonas Džeimsas Klarkas Rosas ir pavadino jį pagal „HMS Terror“ laivo leitenantą Arčibaldą Makmerdą. Šiandien užutėkis naudojamas kaip atsargų papildymo maršrutas krovininiams laivams ir lėktuvams, nusileidžiantiems ant plūduriuojančio ledo aerodromų netoli Makmerdo stoties. Tačiau dėl nuo 1957–58 m. nenutrūkstamai naudojamos Makmerdo stoties, Žiemos posto įlanka užteršta. Dreifuojantis ledas, apjuosiantis Žiemos posto įlanką ir esantis užutėkio vietose, sukuria grėsmingas kliūtis laivams. Laivai turi turėti sustiprintus nuo ledo korpusus ir remtis ledlaužių palyda.

Nors atviruose Antarktidos pusiasalio vandenyse turistų vis daugėja, dėl ekstremalių jūros sąlygų prieiga prie Makmerdo užutėkio jiems yra ribota. Tie nedaugelis turistų, kuriems pavyksta pasiekti Makmerdo užutėkį, randa įspūdingą gamtovaizdį ir vietovės fauną, įskaitant orkas, ruonius, Adelės pingvinus ir imperatoriškuosius pingvinus.

Šaltos Pietų vandenyno srovės susilpnina šiltas pietų Ramiojo vandenyno ir pietų Atlanto sroves, pasiekiančias Makmerdo užutėkį, ir kitus Antarktidos pakrantės vandenis. Nuožmūs katabatiniai vėjai, atpučiantys nuo Antarktidos plokščiakalnio į Makmerdo užutėkį, rodo Antarktidos vėjuotumą.

Makmerdo užutėkis žiemą užšąla, o ledo storis būna apie 3 metrus. Antarkties vasarą plūduriojantis ledas išyra. Vėjas ir srovės gali išstumti šį ledą šiaurėn į Roso jūrą, sukeldami šaltas dugno sroves, kurios patenka į pasaulio vandenynų baseinus. Temperatūra tamsiaisiais žiemos mėnesiais Makmerdo stotyje yra nukritusi net iki -51 °C. Gruodis ir sausis yra šilčiausi mėnesiai, kai dieną temperatūra pasiekia vidutiniškai -1 °C.
Ismailas Gasprinskis

**Ismailas Gasprinskis**, taip pat *Ismailas Gaspiralis* (, 1851 m. kovo 20 d. – 1914 m. rugsėjo 11 d.) – Krymo totorių kultūros, švietimo ir politinis veikėjas, leidėjas. Vienas pirmųjų musulmonų intelektualų Rusijos imperijoje, skleidęs tiurkų ir islamo bendruomenių švietimo ir kultūros reformų idėjas. Vienas iš džadidizmo ir pantiurkizmo judėjimų pradininkų.

## Biografija

I. Gasprinskis gimė Rusijos kariuomenės karininko Mustafos Ali–oglu šeimoje Jaltos valsčiuje, Taurijos gubernijoje, Krymo pietuose. Jo pavardė kilusi nuo Haspros gyvenvietės pavadinimo (dab. kurortinis miestelis prie Jaltos). Pradinį išsilavinimą gavo namuose, mokėsi Simferopolio gimnazijoje, Voronežo kadetų korpuse. Tęsė mokslą Maskvos 2–ojoje karo gimnazijoje, bet jos nebaigęs grįžo į Krymą, kur dirbo mokytoju pradinėje mokykloje.

1871 m. išvyko į Prancūziją. 1874–1875 m. gyveno Turkijoje. Parvykęs į Krymą tapo Bachčisarajaus miesto dūmos deputatu, o 1879–1884 m. buvo miesto galva.

Nuo 1883 m. leido ir redagavo pirmą Rusijoje tiurkų–slavų laikraštį *„Переводчикъ-Терджиманъ“* (*Terjuman*), ilgai buvusį vieninteliu tiurkų periodiniu leidiniu Rusijoje. Leidinys gyvavo beveik 35 metus, jį uždarė 1918 m. 1905 m. išleido pirmą leidinį moterims *„Алеми Нисван“* („Moterų pasaulis“), kurį redagavo dukra Šefika. 1906 m. išleido gimtąja kalba pirmąjį jumoristinį žurnalą *„Cha-cha-chа“*. Vėliau leido musulmonų frakcijos Rusijos dūmoje savaitraštį *„Миллет“* („Tauta“).

Su I. Gasprinskio vardu siejamas pasaulietinio švietimo diegimas Rytų islamo šalių mokyklose. Jį sėkmingai naudojo ne tik Kryme, bet ir Tatarstane, Kazachstane, Baškirijoje, Turkmėnijoje, Uzbekijoje, Kirgizijoje, Azerbaidžane, Turkijoje, Šiaurės Persijoje ir Rytų Kinijoje. I. Gasprinskis parašė ir išleido naujosioms nacionalinėms mokykloms seriją mokomųjų priemonių.

1905 m. su bendraminčiais įsteigė Rusijos imperijos liberalią musulmonų partiją Ittifaq al-Muslimin, vadovavo jos Krymo skyriui.

Palaidotas Bachčisarajuje, Zincirlio medresėje.

## Bibliografija
* Гаспринский И. *Французские письма*. – Симферополь, 2003
* Гаспринский И. *Русское мусульманство. Мысли, заметки и наблюдения*. – Симферополь, 1881
* Гаспринский И. *Русско-восточное соглашение. Мысли, заметки и пожелания*. – Бахчисарай, 1896

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ismailas Gasprinskis (''oxfordislamicstudies.com'') 
* Ismailas Gasprinskis: žvilgsnis iš Tatarstano (rusų k.)
Nidos senovės gyvenvietė

**Nidos senovės gyvenvietė** – neolito gyvenvietė vakarų Lietuvoje, Kuršių nerijoje, miško proskynoje 1,5 km į pietvakarius nuo Nidos, tarp plento  ir Sklandytojų kopos. Akmens amžiuje gyvenvietė buvo prie pat marių kranto, o dabar atsidūrė kopos vakarinėje papėdėje.

Atkasta 300 stulpaviečių (5–30 cm storio), išsidėsčiusių 12-oje spiečių. Kiekviename jų būta po keletą stulpinės sąrangos keturkampių statinių (~10 m ilgio, 4–6 m pločio). Pastatuose rastos 75 ugniavietės, atskirai – aukų židinys gilioje duobėje. Rasta ~100 tūkst. puodų šukių (taurės pavidalo puodai profiliuotomis sienelėmis, piltuvo pavidalo puodai skysčiams su ąsomis, pailgų ir apskritų dubenėlių, plonasienių amforų). Puodai puošti virvele, būdinga puošyba brūkšniuotais trikampiais; kakleliai – duobučių, stulpelių, trikampių įspaudais. Rastos dvi puodų šukės su žmonių atvaizdais, įspaustais virvele. Taip pat rasta gremžtukų, grąžtų, strėlių antgalių, kaltų ašmenų, pagamintų iš titnago, taip pat gintarinių sagučių, kabučių, grandžių, plokščių bei vamzdiškų karoliukų, neapdirbto gintaro. Rasta apie 100 akmeninių kirvelių, grubiai tašytų kaplių.

Nidos gyventojai vertėsi žemdirbyste, tačiau medžioklė ir žvejyba tebeturėjo didelę reikšmę. Rasta žvėrių kaulų, žuvų ašakų, tinklų pasvarėlių.

Nidos archeologinė gyvenvietė priskiriama baltiškajai Pamarių kultūrai (II tūkstm. pr. m. e. pirmoji pusė). Ją XIX a. kasinėjo vokiečių archeologai P. Šyferdekeris, Otas Tišleris, Ėmylis Holakas, o 1973–1978 m. Rimutės Rimantienės vadovaujami Istorijos instituto archeologai.

## Šaltiniai
Netečius

**Netečius** arba ***Puodžių ežeras*** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 16 km į šiaurę nuo Varėnos, 5,5 km į vakarus nuo Naujųjų Valkininkų. Ežeras varpo pavidalo, jo ilgis iš vakarų į rytus 1,3 km, plotis iki 1,13 km. Altitudė 136,5 m. Giliausia vieta (4,5 m) yra šiaurės rytuose. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis aukštesnis. Iš šiaurės supa Žilinų miškai, tolėliau šiaurėje plyti Puodžių durpynas bei Juodikio ežeras.

Į Netečių įteka upėsmas iš rytinėje pakrantėje telkšančio Bedugnio ežerėlio. Pietvakariuose išteka Duobupio intakas D-1 (Merkio baseinas)

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Puodžių kaimas.

Ežerėvardis *Netẽčius* laikomas slavizmu iš  „stovintis, netekantis vanduo“,  „netakus vanduo, bala“.

## Šaltiniai
Arlbergas

**Arlbergas** () – Austrijos kalnų masyvas tarp Foralbergo ir Tirolio žemių.

Aukščiausia viršūnė (2811 m) – Valuga (). Populiariausios vietos ir slidinėjimo kurortai – Lechas (), Ciūrzas (), Štubenas, Zankt Kristofas ir Zankt Antonas.

## Arlbergo geležinkelis
Arlbergo geležinkelis jungia Insbruką su Bliudencu. Tarp Zankt Antono ir Langeno geležinkelis eina 10,25 km ilgio Arlbergo tuneliu.

## Nuorodos

* Oficialus Arlbergo portalas