open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Račas

**Antanas Račas** (1940 m. rugpjūčio 28 d. Jurbarke – 2014 m. vasario 9 d. Vilniuje) – pedagogas, Lietuvos ir Kelmės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, signataras.

## Biografija
Mokėsi Jurbarke, baigė Šakių rajono Kidulių vidurinę mokyklą. Dirbo Juodeikiuose, tarnavo sovietiniame Šiaurės laivyne. 1962–1967 m. Vilniaus universitete studijavo germanistiką, įgijo filologo kvalifikaciją. 1967 m. Zarasų rajono Degučių aštuonmetės mokyklos mokytojas, Avilių aštuonmetės mokyklos direktoriaus pavaduotojas. 1968–1976 m. Kelmės rajono Šaukėnų vidurinės mokyklos direktorius. 1976–1990 m. Kelmės 2-osios vidurinės mokyklos vokiečių kalbos mokytojas.

Nuo 1988 m. dalyvavo Sąjūdžio veikloje, Sąjūdžio Seimo narys, Sąjūdžio Kelmės rajono tarybos pirmininkas. 1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo narys, signataras. Dirbo Užsienio reikalų komisijoje, po 1991 m. sausio įvykių komisijos pavedimu įkūrė Lietuvos informacinį biurą Hiuttenfelde (Vokietija), Vasario 16-osios gimnazijos ir Vokietijos lietuvių bendruomenės patalpose, iki 1991 m. lapkričio 18 d. buvo to biuro vadovas.

Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) partijos narys, tarybos narys. 1992–1996 m. ir 1996–2000 m. LR Seimo narys, išrinktas Jurbarko apygardoje Nr. 62. Dirbo Užsienio reikalų ir Europos reikalų komitetuose. 2000–2002 m. Kelmės profesinio rengimo centro vokiečių kalbos mokytojas. 2003–2007 m. ir 2007–2008 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos samariečių bendrijos steigėjas, dalyvavo Tarptautinės samariečių organizacijos veikloje. Krikščioniškosios kultūros gynimo asociacijos patarėjas. Išvertė religinio turinio straipsnių ir knygų. Mokėjo anglų, vokiečių, rusų ir esperanto kalbas. Žmona Jadvyga, sūnūs Vytautas, Gediminas, Kęstutis. Palaidotas Kelmės kapinėse.

## Įvertinimas
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 
* 2009 m. Baltijos Asamblėjos medalis už nuopelnus Sąjūdžio veikloje ir Baltijos kelio organizavime 1989 m.
* 2010 m. Kelmės rajono garbės pilietis 
* 2012 m. LR užsienio reikalų ministerijos garbės ženklas „Lietuvos diplomatijos žvaigždė“

## Šaltiniai
Gintaras Ramonas

**Gintaras Ramonas** (1962 m. lapkričio 6 d. Bariūnuose, Joniškio rajone – 1997 m. lapkričio 11 d. Joniškyje) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras, redaktorius.

## Biografija

1987 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, žemės ūkio ekonomistas organizatorius. 1987–1989 m. dirbo Joniškio rajono melioracijos statybos montavimo valdyboje vyriausiuoju buhalteriu. 1988–1990 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Joniškio rajono tarybos pirmininkas, 1989 m. leidinio „Žiemgala“ redaktorius. 1989–1990 m. Joniškio rajono Daukšių kolūkio pirmininkas. 1990–1992 m. – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1992 m. UAB „Magnolija“ juriskonsultas. 1994–1995 m. dirbo Joniškio rajono valdybos finansų skyriaus vyresniuoju ekonomistu. Dalyvavo Joniškio teatro veikloje, 1995–1996 m. – Šiaulių dramos teatro direktorius. 1997 m. – individualios įmonės darbuotojas.

1992–1997 m. Lietuvos centro sąjungos steigėjas, narys. 1997 m. – Lietuvos centro sąjungos Joniškio skyriaus pirmininko pavaduotojas ir atsakingasis sekretorius.

1997 m. lapkričio 11 d. nusižudė nusišovęs savo namuose.

## Išnašos

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje.
Romualdas Rudzys

**Romualdas Rudzys** (g. 1947 m. birželio 9 d. Toliotonys) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
2009 m. vasario – rugpjūčio mėn. – Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje .
Benediktas Vilmantas Rupeika

**Benediktas Vilmantas Rupeika** (g. 1944 m. kovo 24 d. Saušilyje, Žarėnų valsčius, Telšių apskritis) – žurnalistas, Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
Baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą, Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete – žurnalistikos specialybę.

Žurnalistinę veiklą pradėjo Prienų rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ ir Alytaus rajono laikraščio „Komunistinis rytojus“ redakcijose. 1969–1990 m. Lietuvos TSR Valstybinio televizijos ir radijo komiteto korespondentas, radijo informacinių laidų redaktorius, 1978–1988 m. Radijo Vyriausiosios informacijos redakcijos Informacijos skyriaus vedėjas, nuo 1988 m. pirmasis pradėjo vesti tiesiogines autorines radijo laidas, taip pat dirbo politikos komentatoriumi.

1989 m. išrinktas savaitraščio „Gimtasis kraštas“ iniciatyva organizuotos apklausos populiariausiu Atgimimo laikotarpio Lietuvos žurnalistu.

1990–1992 m. Respublikos Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1992–1996 m. Seimo narys, Lietuvos Demokratinės Darbo partijos frakcijos Seime narys, Seimo Mandatų ir etikos komisijos pirmininko pavaduotojas. Vėliau parlamentiniuose rinkimuose atsisakė dalyvauti. 1997–2018 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos žurnalistas, Lietuvos radijo laidos „Kaip žmonės gyvena“ autorius ir vedėjas.

Yra publikavęs straipsnių, parašęs knygų.

## Įvertinimas

2012 m. už radijo laidų ciklą „Kaip žmonės gyvena“ įteikta pirmoji Petro Babicko premija, kurią drauge su Lietuvos žurnalistų sąjungos apskrities skyriumi įsteigė Kauno rajono savivaldybė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje .
*  *rupeika.lt*
Valerijonas Šadreika

**Valerijonas Šadreika** ( 1938 m. birželio 20 d. Ulbinai, Varėnos rajonas – 1991 m. birželio 29 d. Vilnius) – teisininkas, advokatas, advokatų savivaldos veikėjas, Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
1955 m. baigęs Vilniaus bibliotekininkystės technikumą, pradėjo studijuoti teisę Vilniaus valstybinio universiteto (VU) Teisės fakultete, kurį 1962 m. baigė, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1955-1957 m. bibliotekos Vilniuje vedėjas, 1962-1970 m. Juridinės komisijos prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos vyresnysis konsultantas, 1970-1972 m. Lietuvos TSR teisingumo ministro padėjėjas, nuo 1973-1991 m. Lietuvos advokatų kolegijos narys, 1981-1990 m. Lietuvos advokatų kolegijos prezidiumo pirmininko pavaduotojas.

1990 m. Šilalės rinkiminėje apygardoje išrinktas Aukščiausiosios Tarybos deputatu. Dalyvavo reformuojant Lietuvos komunistų partiją į socialdemokratinės orientacijos partiją. LDDP narys, LDDP suvažiavime išrinktas LDDP Tarybos nariu. Lietuvos demokratinės darbo partijos (LDDP) frakcijos narys.
Dirbdamas Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos nariu Teisinės sistemos komisijoje, dalyvavo rengiant nepriklausomos Lietuvos įstatymus. Iki pat mirties V. Šadreika kiek galėdamas stebėjo viską, kas vyko Lietuvoje ir stengėsi pareikšti savo poziciją. Gulėdamas ligoninėje susitikinėjo su kolegomis, duodavo interviu spaudai, prisijungė prie tų, kurie atstovavo Lietuvos ateities forumui Aukščiausiojoje Taryboje.

Monografijos autorius. Paskelbė straipsnių butų teisės, retorikos, teisinės gynybos klausimais.

Buvo vedęs; žmona Daiva, sūnus Gediminas, dukra Ūla.

Palaidotas Antakalnio kapinėse Vilniuje .

## Apdovanojimai
* Vyčio Kryžiaus ordino medalis, 2005-03-07 .

## Šaltiniai
Liudvikas Sabutis

**Liudvikas Sabutis** (g. 1939 m. vasario 1 d. Klaipėdoje) – teisininkas, Lietuvos SSR prokuroras, visuomenės ir politikos veikėjas, signataras.

## Biografija
Kretingos vidurinėje mokykloje baigė devynias klases. 1957 m. baigė Šilutės žemės ūkio mechanizacijos mokyklą. Dirbo remontininku Darbėnų mašinų-traktorių stotyje. Po pusmečio išvyko į Karelijos-Suomijos autonominę respubliką, Kliušinogorsko miškų pramonės ūkyje dirbo šakų genėtoju, miško vilkiko vairuotoju.

1958 m. rudenį pašauktas į sovietinę armiją, iki 1962 m. tarnavo Leningrado karinės apygardos raketinio dalinio autotransporto kuopoje eiliniu, vėliau seržantu, viršila. 1962 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo vairuotoju ekspeditoriumi, dalyvavo meno saviveikloje, baigė Kretingos vakarinę vidurinę mokyklą, sukūrė šeimą.

Nuo 1966 m. SSKP narys. 1963–1970 m. LLKJS ir LKP Kretingos rajono komitetų atsakingasis darbuotojas. 1970–1973 m. Kretingos-Palangos tarprajoninės prokuratūros tardytojas. 1973 m. baigė studijas Vilniaus V. Kapsuko universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko specialybę.

1974–1979 m. Ignalinos rajono vyriausiasis prokuroras. 1979–1982 m. LKP CK teisėsaugos skyriaus instruktorius. 1983–1987 m. Lietuvos SSR prokuroro pirmasis pavaduotojas. 1987–1989 m. Lietuvos SSR prokuroras. Vėliau kurį laiką dirbo teisingumo ministro pavaduotoju.

1988–1990 m. Lietuvos SSR AT deputatas. 1989 m. gegužės mėn., Sąjūdžio tarybai pasiūlius, kaip deputatas ir teisininkas išrinktas Lietuvos SSR AT prezidiumo sekretoriumi. 1989 m. gruodžio mėn. išstojo iš SSKP.

1990 m. išrinktas į Aukščiausiąją Tarybą – Atkuriamąjį Seimą, buvo 1996–2000 m., 2004–2008 m. ir 2008–2012 m. kadencijų Seimų narys. Kandidatu į AT iškeltas Sąjūdžio, į vėlesnius Seimus – Tėvynės Sąjungos. Aukščiausiojoje Taryboje išrinktas Tarybos sekretoriumi ir Prezidiumo nariu. 1996–2000 m. kadencijos Seime – Valdymo reformų ir savivaldybių komiteto (nuo 1999 m. Valstybės valdymo ir savivaldybių komitetas) pirmininkas, Europos reikalų komiteto narys, Baltijos asamblėjos Teisės komiteto pirmininkas.

1992 m. pralaimėjus Seimo rinkimus, dirbo Pasaulio lietuvių bendruomenės atstovybėje Vilniuje. 1993–1995 m. laikraščio „Lietuvos aidas“ redakcijos juristas. 1995–1996 m. Vilniaus miesto savivaldybės sekretorius. 2001–2004 m. Lietuvos generalinės prokuratūros Specialiųjų tyrimų skyriaus prokuroras, vėliau vyriausiojo prokuroro pavaduotojas. Gavo vyr. justicijos patarėjo rangą.

## Šaltiniai
Rimvydas Raimondas Survila

**Rimvydas Raimondas Survila** (g. 1939 m. gruodžio 5 d. Šiauliuose) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija

1964 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zootechnikas.

1964–1990 m. Trakų rajono ūkių fermos vedėjas, zootechnikas, Trakų rajono žemės ūkio valdybos vyriausiuoju zootechnikas, Vievio paukštyno vyriausiasis zootechnikas, šio paukštyno direktorius. 1991–1992 m. Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministras.

1990–1992 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos deputatas, 1999–2000 m. – Lietuvos Respublikos Seimo narys. 1995–2003 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.

1988–1990 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Trakų rajono tarybos pirmininko pavaduotojas, Lietuvos žemdirbių sąjūdžio Trakų rajono tarybos pirmininkas.

## Šaltiniai

|-

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje .
Lionginas Šepetys

**Lionginas Šepetys** (1927 m. lapkričio 23 d. Kazliškiuose, Ukmergės apskritis – 2017 m. gruodžio 8 d. Vilnius) – Lietuvos Nepriklausomos valstybės atkūrimo akto signataras, LTSR komjaunimo, partinis ir kultūros veikėjas.

## Biografija

1953 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius architektas. 1953–1957 m. dirbo KPI asistentu, vyresniuoju dėstytoju. 1957–1958 m. LLKJS CK darbuotojas, LLKJS CK Biuro narys. 1958–1960 m. LKP CK mokslo, mokyklų ir kultūros skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1960–1963 m. studijavo Maskvos Visuomeninių mokslų akademijoje prie SSKP CK. 1963 m. menotyros mokslų kandidatas.

1963–1964 m. LKP CK ideologinio skyriaus vedėjo pavaduotojas, 1964–1967 m. mokslo ir kultūros skyriaus vedėjas. 1963–1968 m. dirbo LSSR dailės institute, 1964 m. docentas. 1967–1976 m. LSSR kultūros ministras. 1976–1989 m. LKP CK sekretorius. 1987 m. filosofijos mokslų daktaras. Nuo 1987 m. LSSR MA narys korespondentas.

Nuo 1964 m. LKP CK narys, nuo 1976 m. CK Biuro narys. Nuo 1967 m. LSSR AT, nuo 1984 m. SSRS AT deputatas. Nuo 1981 m. LSSR AT pirmininkas. Nuo 1990 m. nepartinis. 1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1995–1997 m. LR energetikos ministerijos atstovas spaudai. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Paskelbė straipsnių meno istorijos ir teorijos klausimais.

Žmona Nijolė gydytoja, sūnus Linas architektas, sūnus Lionginas ekonomistas.

## Bibliografija

* Daiktų grožis. – Vilnius: Mintis, 1965. – 208 p.: iliustr.
* Modernizmo metmenys: tapyba. – Vilnius: Vaga, 1967. – 156 p.: iliustr.
* *От жизни – в ничто: модернизм – что это такое? – Москва: Молодая гвардия, 1972*. – 174 p.: iliustr.
* Ispanija: siluetai ir spalvos. – Vilnius: Vaga, 1973. – 85 p.: iliustr.
* *Испания: силуэты и краски*. – Vilnius: Vaga, 1975. – 106 p.: iliustr.
* Žmogus. Menas. Aplinka. – Vilnius: Vaga, 1978. – 369 p.
* *Искусство и среда: место искусства в современной эстетической среде. – Москва: Советский художник, 1978*. – 264 p.: iliustr.
* Modernizmo metmenys: pagrindinių krypčių analizė ir kritika. – 2-asis leidimas. – Vilnius: Vaga, 1982. – 227 p.: iliustr.
* *Повышение эффективности идейно-воспитательной работы. – Москва: Знание, 1984*. – 64 p.
* Kultūra ir mes: lietuvių tarybinė kultūra brandaus socializmo sąlygomis. – Vilnius: Vaga, 1985. – 343 p.
* Neprarastoji karta: siluetai ir spalvos: atsiminimai. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2005. – 382 p.: portr. – ISBN 9986-39-420-1
* Ar galėjau? : atsiminimai. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2011. – 291 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-39-662-8


## Įvertinimas
* 1974 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1986 m. LSSR valstybinė premija, su kitais
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 

## Šaltiniai
Liudvikas Simutis

**Liudvikas Simutis-Jaunutis** (1935 m. rugpjūčio 27 d. Kaunatavoje, Luokės valsčius, Telšių apskritis – 2014 m. lapkričio 4 d. Kaune) – Lietuvos rezistentas, visuomenės bei politinis veikėjas, signataras.

## Biografija
Tėvas Adomas Simutis 1941 m. nukankintas Rainiuose. 1943–1962 m. mokėsi vidurinėje mokykloje. Rėmė Lietuvos partizanus, buvo Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinės ryšininkas, vėliau dalyvavo ginkluotose akcijose. 1952–1955 m. Kaunatavos mokyklos vyr. pionierių vadovas. 1955 m. suimtas ir nuteistas mirties bausme, tačiau 1956 m. SSRS AT prezidiumo sprendimu mirties bausmė pakeista 25 metais lagerio. 1955–1977 m. buvo kalinamas Mordovijos lageriuose.

Grįžęs į Lietuvą dirbo pagalbiniu darbininku vaikų darželyje Klaipėdoje, 1977–1978 m. Kalvarijos bažnyčios zakristijonu, 1979–1990 m. Kauno hidrogeologinėje ekspedicijoje staliumi. Per lagerio laikų draugus įsitraukė į pogrindžio spaudos leidybą, bendradarbiavo „Lietuvos katalikų bažnyčios kronikoje“, „Aušroje“. Prasidėjus Atgimimui, aktyviai dalyvavo Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių organizacijų bei Sąjūdžio veikloje. 1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo deputatas, signataras.

1993 m. tapo Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) partijos nariu, buvo vienas iš šios partijos Kauno skyriaus įkūrimo iniciatorių. Dalyvavo Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos, Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių sąjungos, Lietuvos sąjūdžio tarybos, Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio veikloje. L. Simučiui pripažintas kario savanorio teisinis statusas.

Palaidotas Seniavos kapinėse Kaune.

## Įvertinimas
* 1998 m. Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinas 
* 2000 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis 
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 
* Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos žymuo „Už Lietuvą“

## Šaltiniai
Albertas Šimėnas

**Albertas Šimėnas** (g. 1950 m. vasario 17 d. Papiliuose, Anykščių rajonas) – ekonomistas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, signataras.

## Biografija
1956 m. pradėjo lankyti Antalinos pradinę mokyklą, 1967 m. baigė Troškūnų vidurinę mokyklą. 1967–1972 m. studijavo Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete, įgijo ekonomisto matematiko kvalifikaciją.

1972–1973 m. LSSR plano komiteto skaičiavimo centro ekonomistas. 1973–1984 m. Liaudies ūkio planavimo ir ekonomikos mokslinio tyrimo instituto mokslinis bendradarbis. 1981 m. ekonomikos mokslų kandidatas. 1984–1989 m. VISI Ekonomikos katedros dėstytojas, 1989 m. docentas. 1989–1990 m. LSSR MA Ekonomikos instituto Ūkio mechanizavimo skyriaus vyresnysis mokslinis bendradarbis. Paskelbė apie 60 mokslinių straipsnių ekonomikos klausimais.

1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos deputatas, signataras. 1991 m. sausio 10 d. 20 val. – sausio 13 d. 5 val. LR Ministras pirmininkas. Sausio 13-osios įvykių metu su šeima slėpėsi Druskininkuose. 1993 m. įrašytas į Lietuvos rekordų knygą kaip trumpiausiai tokias pareigas ėjęs Lietuvos valstybės pareigūnas.

1991–1992 m. Gedimino Vagnoriaus ir Aleksandro Abišalos Vyriausybėse – LR ekonomikos ministras. 1992–1996 m. Ekonomikos ir privatizacijos instituto direktoriaus pavaduotojas, vyr. mokslinis bendradarbis. 1996–2000 m. LR Seimo narys. 2000 m. Lietuvos ūkio instituto direktoriaus pavaduotojas. 2000–2006 m. AB „Lietuvos geležinkeliai“ plėtros direktorius, 2006–2017 m. generalinio direktoriaus pavaduotojas

Nuo 1994 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, nuo 2001 m. Lietuvos krikščionių demokratų, nuo 2008 m. TS-LKD narys.

## Bibliografija
* Kompleksinė ūkinės veiklos analizė statyboje: paskaitų tekstas. – Vilnius: Technika, 1989. – 43 p.: iliustr.
* Akcinės bendrovės: įstatymas ir komentaras / Juozas Bivainis, Albertas Šimėnas. – Vilnius: Lietuvos informacijos institutas, 1994. – 80 p.: grafik. – ISBN 9986-12-026-8
* Ekonomikos reforma Lietuvoje. – Vilnius: Pradai, 1996. – 271 p. – ISBN 9986-405-87-4

## Įvertinimas
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 

## Šaltiniai

## Literatūra
* Antroji Vyriausybė. Premjero paslaptis: 1991 m. sausio 10-13 d. / Gediminas Ilgūnas. – Vilnius: Versus aureus, 2008. – 221 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-34-100-0

|-
Algimantas Sėjūnas

**Algimantas Sėjūnas** (g. 1941 m. balandžio 24 d. Vidiškiuose, Ukmergės rajonas) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
1960 m. baigė Vidiškių vidurinę mokyklą. 1960–1966 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos fakultete.

1968–1970 m. dirbo „Ventos“ mokslinio tyrimo instituto, LSSR mokslų akademijos Fizikos instituto darbuotoju. 1970–1990 m. Šiaulių „Nuklono“ gamyklos inžinierius, cecho viršininkas, vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas. Dviejų mokslinių išradimų mikroelektronikos srityje autorius.

1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1993–1995 m. Šiaulių m. Sąjūdžio tarybos pirmininkas, laikraščio „Aušros alėja“ redaktorius, Tėvynės Sąjungos (Lietuvos Konservatorių) Šiaulių m. skyriaus pirmininkas. 1995–1996 m. Šiaulių miesto mero pavaduotojas.

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje
Gediminas Šerkšnys

**Gediminas Šerkšnys** (g. 1948 m. vasario 11 d. Kaune) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras, buvęs LR užsienio reikalų viceministras.

## Biografija
1972 m. baigė Kauno medicinos institutą, biofizikas. 1979 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją iš techninės kibernetikos (nuo 1993 m. matematikos daktaras, nostrifikavus disertaciją). Kauno fizikinių techninių energetikos problemų instituto darbuotojas, nuo 1981 iki 1988 m. Kauno kardiologijos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, vėliau – BĮ „Baltic Amadeus" skyriaus vadovas. Mokslinių interesų kryptys – optimizacijos teorija, dirbtinis intelektas.

1988 m. Lietuvos Sąjūdžio Kauno iniciatyvinės grupės narys, Užsienio reikalų komiteto pirmininkas, Lietuvos Kompiuterininkų sąjungos, TSRS Mokslų Akademijos Dirbtinio intelekto asociacijos steigėjas.

Nuo 1990 m. LR Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas, Valstybės atkūrimo komisijos pirmininkas. Nuo 1991 m. rugpjūčio iki 1993 m. sausio mėn. LR užsienio reikalų ministro pavaduotojas, 1992 m. LR Vyriausybės ministras be portfelio, Valstybės derybų su Rusijos Federacija dėl kariuomenės išvedimo ir kitų klausimų delegacijos koordinatorius ir narys.

Nuo 1993 m. iki 1997 m. buvo TŪB „A. Abišala ir partneriai. Konsultacinė firma" Vilniaus, po to Kauno skyriaus vadovas. 

Nuo 1997 m. sausio 6 d. pasiruošimo deryboms su Europos Sąjunga dėl narystės delegacijos vadovas, nuo 1997 m. gruodžio 15d. LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, nuo 1998 m. birželio 10 d. LR užsienio reikalų viceministras, atsakingas už integraciją į Europos Sąjungą, derybų su Šventuoju sostu delegacijos vadovas. Kartu su kitais LR URM viceministrais (kaip Jonas Rudalevičius, Oskaras Jusys) savo įsakymais pažeidė LR Vyriausybės nutarimą, kai komandiruotės laikotarpiu Dariui Jurgelevičiui buvo neteisėtai apskaičiuota 48 543 Lt ir išmokėta 33 000 Lt darbo užmokesčio vykstant į kelionę su ESBO misija į Moldovą.

2000-2006 m. - Lietuvos nuolatinis atstovas Jungtinėse Tautose, 2001-2004 m. buvo Vystimosi ir populiacijos komisijos biuro narys, o 2003 m. - šios Komisijos Prezidentas, 2006 m. - ECOSOC viceprezidentas.

2006 m. vasario - gegužės mėn. - URM ambasadorius ypatingiems pavedimams, vėliau - Lietuvos specialiosios misijos Afganistane vadovas. 2007 - 2008 m. - ambasadorius ypatingiems pavedimams, Lietuvos pagalbos Afganistanui koordinatorius.

Nuo 2008 m. spalio 7 d. - Lietuvos Respublikos Nuolatinis atstovas prie Europos Tarybos Strasbūre.

Vedęs, žmona Elena, gydytoja pediatrė, sūnus Narimantas, dukra Raminta.

## Šaltiniai
Jonas Tamulis (1958)

**Jonas Tamulis** (g. 1958 m. kovo 5 d. Kaune) – Lietuvos fizikas, signataras.

## Biografija
1981 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, fizikas. 1981–1982 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Fizikinių techninių energetikos problemų institute jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu, 1982–1990 m. Vilniaus universitete moksliniu bendradarbiu.

1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1992 m. kandidatavo į LR Seimą. Lietuvos liberalų sąjungos valdybos pirmininko pavaduotojas.

2000 m. apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu.

Vedęs, turi sūnų ir dukrą.

## Šaltiniai
Aurimas Taurantas

**Aurimas Taurantas** (g. 1956 m. vasario 7 d. Vilniuje) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
1974 m. baigė Kauno S.Nėries vidurinę mokyklą, 1979 m. – Kauno politechnikos institute – taikomosios matematikos studijas. 1979–1990 m. dirbo Kauno Radijo matavimų technikos mokslinio tyrimo institute inžinieriumi.

1990 m. remiamas „Sąjūdžio“ išrinktas Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo, buvo Aukščiausiosios Tarybos seniūnas, Valstybės atkūrimo ir konstitucijos komisijos pirmininkas, Laikinosios komisijos Konstitucijos projektui parengti narys, vadovavo Lietuvos delegacijai Baltijos tarpparlamentinėje asamblėjoje.

1992–1993 m. buvo Susisiekimo ministerijos Tarptautinių ryšių departamento direktorius, vėliau – Užsienio reikalų ministerijos patarėjas.

1993–1994 m. buvo laikinasis reikalų patikėtinis Nuolatinėje atstovybėje prie Europos Tarybos Strasbūre, 1994–1999 m. – ambasadorius.

1999–2002 m. buvo Užsienio reikalų ministerijos Antrojo dvišalių santykių departamento direktorius. 2002–2006 m. – Lietuvos ambasadorius Jungtinėje Karalystėje.

2010 m. - 2015 m. buvo Lietuvos ambasadorius Čekijoje.

## Nuorodos
* A.Taurantas: „Kiekvienas lietuvis yra šalies ambasadorius“ – Interviu DELFI
* Biografija Seimo svetainėje 
* Ambasadorius A. Taurantas įteikė skiriamuosius raštus Čekijos Prezidentui Vaclavui Klausui

## Šaltiniai

|-
Algimantas Vincas Ulba

**Algimantas Vincas Ulba** (1939 m. kovo 10 d. Kaune – 2012 m. birželio 26 d. Palangoje) – agronomas, Lietuvos ir Palangos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, signataras.

## Biografija
Pokario metais gyveno Žemaičių Kalvarijoje (Plungės raj.), čia 1958 m. baigė vidurinę mokyklą. 1958–1963 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje ir įgijo mokslinio agronomo kvalifikaciją. 1963 m. pagal paskyrimą – Šateikių (Plungės raj.) tarybinio ūkio vyriausias agronomas ir direktoriaus pavaduotojas. 1963–1965 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1965 m. Klaipėdos rajono žemės ūkio valdybos Gargžduose agronomas, vyresnysis agronomas, nuo 1969 m. vyriausiasis agronomas. 1989–1993 m. Priekulės paukštininkystės ūkio direktorius. 1995–2003 m. Klaipėdos miesto savivaldybės įmonės „Senasis turgus“ direktoriaus pavaduotojas.

Lietuvos agronomų sąjungos tarybos narys, LR žemės ūkio ministerijos mokslinės tarybos narys. Palaidotas Palangos senosiose kapinėse.

## Politinė veikla
1990 m. iškeltas kandidatu į Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos deputatus Priekulės rinkimų apygardoje Nr. 65, 1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas, Kovo 11-osios Akto signataras.

1993 m. gruodžio 27 d. – 1995 m. kovo 1 d. Palangos miesto meras. Nuo 1995 m. Lietuvos centro sąjungos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Palangos savivaldybės tarybos narys.

## Įvertinimas
* 1989 m. LTSR nusipelnęs žemės ūkio darbuotojas
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 

## Šaltiniai
Eduardas Vilkas

**Eduardas Vilkas** (1935 m. spalio 3 d. Gargžduose, Kretingos apskrityje – 2008 m. gegužės 19 d. Vilniuje) – mokslininkas, akademikas, Kovo 11-osios Akto signataras.

## Biografija
Tėvas buvo amatininkas. Mokėsi progimnazijoje Gargžduose. 1953 m. baigė Klaipėdos mokytojų institutą, 1958 m. Vilniaus universitete matematikos specialybę. 1963 m. apgynė daktaro, 1973 m. habilituoto daktaro disertacijas (abu lošimų teorijos tema). Nuo 1976 m. profesorius, nuo 1986 m. akademikas.

Nuo 1958 iki 1985 m. dirbo Mokslų akademijos Fizikos ir matematikos institute (vėliau pav. Matematikos ir kibernetikos institutas). 1985 m. išrinktas Ekonomikos instituto direktoriumi ir Mokslų akademijos Prezidiumo vyriausiuoju moksliniu sekretoriumi.

Nuo 1959 m. SSKP narys. Išrinktas SSRS liaudies deputatu ir SSRS Aukščiausiosios Tarybos komisijos pirmininku, Prezidiumo nariu. 1990–1992 m. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos Atkuriamojo Seimo narys, Liberalų frakcijos pirmininkas. Vėliau kelių vyriausybių konsultantas, nuo 1995 m. Privatizavimo komisijos pirmininkas.

Išleido dvi monografijas iš matematinių ekonomikos metodų srities. Parašė dvi mokslo populiarinimo knygeles ir per 60 mokslinių straipsnių. Dalyvavo keliuose tarptautiniuose projektuose. Buvo dviejų žurnalų, leistų užsienyje, redkolegijų narys. Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje, įvairiose komisijose, konferencijose, spaudoje ir televizijoje.

2005 m. rugpjūčio 14 d. suteiktas Gargždų miesto garbės piliečio vardas.

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje .
Česlovas Vytautas Stankevičius

**Česlovas Vytautas Stankevičius** (g. 1937 m. vasario 27 d. Šeštiniuose, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas, LR krašto apsaugos ministras, diplomatas, signataras.

## Biografija
Gimė smulkių ūkininkų šeimoje, kurioje augo jaunesni brolis ir sesuo. 1956 m. baigė Kauno politechnikumą, įgijo statybos techniko kvalifikaciją. 1956–1959 m. tarnavo sovietinėje kariuomenėje. 1959–1974 m. dirbo Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filiale: buvo grupės vadovas, vadovaujantis konstruktorius, vyriausiasis specialistas konstruktorius, Techninio skyriaus viršininkas. 1965 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakulteto vakarinį skyrių, įgijo pramoninės ir civilinės statybos inžinieriaus diplomą su pagyrimu.

1974–1990 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo vyriausiasis inžinierius. 1988 m. birželio 10 d. išrinktas į Sąjūdžio Kauno iniciatyvinę grupę; Sąjūdžio Kauno tarybos pirmininkas, Sąjūdžio Seimo narys. 1990 m. vasario 24 d. išrinktas Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo nariu, 1990–1992 m. Seimo pirmininko Vytauto Landsbergio pavaduotojas.

1991–1992 m. Lietuvos valstybinės derybų su Rusija delegacijos vadovas. 1992 m. suteiktas nepaprastojo ir įgaliotojo ambasadoriaus diplomatinis rangas. 1992–1993 m. specialiųjų misijų ambasadorius LR užsienio reikalų ministerijoje.

1996–2000 m. LR Seimo narys. Gedimino Vagnoriaus, Rolando Pakso ir Andriaus Kubiliaus Vyriausybėse – LR krašto apsaugos ministras. 2001–2005 m. LR ambasadorius Norvegijos Karalystėje. 2005–2008 m. LR užsienio reikalų ministrų Antano Valionio ir Petro Vaitiekūno patarėjas. 2008–2012 m. LR Seimo narys, Seimo pirmininkų Arūno Valinsko ir Irenos Degutienės pavaduotojas. 2008-2012 m. Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisijos pirmininkas.

Žmona Jadvyga (g. 1941). Vaikai Alius, Rimas.

## Bibliografija
* Derybos su Rusija dėl kariuomenės išvedimo iš Lietuvos. – Vilnius: LR KAM Leidybos centras, 2002. – 127 p.: iliustr. – ISBN 9986-738-41-5
* Sudėtingas Lietuvos derybų su Maskva kelias 1990–1992 metais. – Vilnius: LR Seimo kanceliarija, 2013. – 126 p.: iliustr. – ISBN 978–609-95533-5-1

## Įvertinimas
* 1987 m. LTSR nusipelnęs inžinierius 
* 2000 m. DLK Gedimino 2 laipsnio ordinas 
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 

## Šaltiniai

|-

|-
Jonas Šimėnas

**Jonas Šimėnas** (1953 m. liepos 31 d. Papiliuose, Anykščių rajone – 2023 m. kovo 15 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas, Akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
1960–1964 m. mokėsi Antalinos pradinėje mokykloje, 1964–1968 m. – Surdegio aštuonmetėje mokykloje, 1968–1969 m. – Panevėžio internatinėje sporto mokykloje, 1969–1971 m. – Viešintų vidurinėje mokykloje, 1971–1972 m. – Vilniaus 21-ojoje technikos mokykloje. 1973–1978 m. studijavo VU Gamtos mokslų fakultete. 1978–1980 m. – Vilniaus kompleksinės geologų ekspedicijos geologas, 1980–1981 m. – naftos žvalgybos ekspedicijos vyresnysis geologas, 1982–1990 m. – Jūrinio geologinio būrio viršininkas.

1990–1992 m. – AT-Atkuriamojo Seimo deputatas, Gamtos apsaugos komiteto pirmininkas. 1993–1996 m. – Seimo nario A. Saudargo sekretorius padėjėjas. 1996–2000 m. Aplinkos apsaugos ministerijos vyriausiasis specialistas. 2008–2012 m. – LR Seimo narys.

## Kontroversija dėl galimo interesų konflikto
2005–2008 m., būdamas Seimo nariu, buvo Lietuvos biokuro gamintojų ir tiekėjų asociacijos „Litbioma“ direktorius. Rūpinosi biomasės ir biokuro gamybos ir naudojimo plėtra, energetinių plantacijų diegimu.

Seime kaip koalicijos atstovas buvo išrinktas Seimo aplinkos apsaugos komiteto pirmininku. Eidamas šias pareigas susilaukė kritikos dėl galimų interesų konfliktų siūlant teisės aktų projektus, susijusius su miškų tvarkymu, alternatyvių išteklių propagavimu, hidroenergetikos plėtra ir kitose galimai su ankstesne veikla besikertančiose srityse.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai;
* Biografija Seimo svetainėje .
Vytautas Kolesnikovas

**Vytautas Kolesnikovas** (1948 m. spalio 25 d. Alytuje – 2021 m. spalio 1 d. ten pat) – tapytojas, Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
Gimė tarnautojų šeimoje. 1968 m. baigė Alytaus mechanikos technikumą. 1968–1974 m. studijavo Maskvos N. Krupskajos meno institute, įgijo tapytojo kvalifikaciją. 1972–1989 m. priklausė SSKP. Iki 1989 m. dirbo dailininku įvairiose Alytaus įmonėse. 1989–1990 m. Alytaus meno bendrovės „Harmonija“ pirmininkas. Tuo pat metu priklausė savarankiškai Lietuvos komunistų partijai. 

Tačiau tuo metu aktyviai dalyvavo Sąjūdžio veikloje: buvo Alytaus miesto ir rajono Sąjūdžio tarybos pirmininkas, Steigiamojo suvažiavimo delegatas, Sąjūdžio Seimo narys, Seimo politinės komisijos narys. 1990–1992 m. buvo Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1991–1992 m. Sąjūdžio frakcijos narys, Mokslo, švietimo ir kultūros komisijos pirmininko pavaduotojas. 

Nuo 1994 m. buvo Tautos pažangos partijos narys. 1993–1995 m. – Kultūros paveldo inspekcijos Alytaus apygardos viršininkas. 1997–2011 m. – Kultūros vertybių apsaugos departamento Alytaus teritorinio padalinio vadovas, dailės ir kultūros vertybių tvarkymo darbų ekspertas. 2004 m. balotiravosi į Europos Parlamentą (Tautos pažangos partijos sąraše).

Žmona Nijolė, vaikai Auksė ir Algirdas.

## Apdovanojimai
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis
* 2009 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje .
Liudvikas Saulius Razma

**Liudvikas Saulius Razma** (1938 m. vasario 7 d. Plateliuose – 2019 m. gegužės 19 d.) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.

## Biografija
1960 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą.

1963–1972 m. Vilniaus pedagoginio instituto vyr. dėstytojas, docentas. 1972–1989 m. dirbo ūkio valdymo tobulinimo organizacijose, taip pat Liaudies ūkio specialistų tobulinimosi instituto valdymo katedros docentas. 1989–1993 m. Vilniaus pedagoginio universiteto rektorius. 1994–1995 m. Lietuvos komercinių bankų asociacijos valdybos pirmininkas. 1996–2001 m. Lietuvos karo akademijos Vadybos katedros docentas.
   
1990–1992 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

1966–1972 m. ir 1989–1990 m. TSKP narys. 1989–1990 m. LKP CK narys.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje .
Birutė Nedzinskienė

**Birutė Nedzinskienė** (1955 m. gruodžio 4 d. Intoje, Komijos ATSR, SSRS – 1994 m. rugpjūčio 24 d. Kaune) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signatarė.

## Biografija
1979 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, filologė. 1979–1989 m. dirbo Valstybinio M. K. Čiurlionio dailės muziejaus Vitražo ir skulptūros galerijoje ekskursijų vadove, vyresniąja moksline bendradarbe.

1989–1990 m. Lietuvos tremtinių sąjungos Literatūrinio istorinio skyriaus vedėja. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kauno tarybos narė, Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo narė. Lietuvos tremtinių sąjungos tarybos narė, „Tremtinio“ redkolegijos narė. Atkuriamojo Seimo narė nuo 1990 m. kovo 10 d. iki 1992 m. lapkričio 11 d. Buvo išrinkta Kauno miesto Panerio rinkimų apygardoje Nr. 23.

Buvo ištekėjusi, turėjo dukrą. Mirė 1994 m. rugpjūčio 24 d. Palaidota Žemųjų Kaniūkų kapinėse Kaune.

2000 m. apie B. Nedzinskienę sukurtas dokumentinis filmas „Birutė“ (aut. Leonas Glinskis, Regina Staniulienė).

## Įvertinimas
* 2005 m. Vyčio Kryžiaus ordino medalis (po mirties) 

## Šaltiniai

## Literatūra
* Birutė Nedzinskienė / sud. Virgilijus Juozas Čepaitis, Virgilijus Kačinskas, Bronislovas Kuzmickas, Leonas Milčius, Zigmas Vaišvila, Birutė Valionytė. – Vilnius: Valstybės žinios, 2015. – 241 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-18-217-7

## Nuorodos
* Biografija Seimo svetainėje
Dominic Monaghan

**Dominikas Monaganas** (; g. 1976 m. gruodžio 8 d. Berlyne, Vokietijoje) yra anglų aktorius. Jis labiausiai žinomas kaip *Meriadoc Brandybuck* iš Žiedų Valdovo ir *Charlie Pace* iš TV serialo *[[Dingę]]*.

Monaghan gimė ir augo Berlyne iki 12 metų, vėliau persikėlė į Mančesterį. Jo tėvai anglai, todėl, nors ir gimė Berlyne, jo gimtoji kalba yra anglų, jis taip pat puikiai kalba vokiškai. Monaghan yra žinomas kaip sugebantis pamėgdžioti kitų žmonių kalbą bei akcentus.

2009 metais jis susižadėjo su kita Dingę aktore Evangeline Lilly.

## Filmografija
### Kinas

### Televizija

## Nuorodos

* IMDb įrašas (anglų kalba)
Danas

Žodis **danas** lietuvių kalboje reiškia kelis dalykus:

* danas – tautybė;
* danas – sportinė kvalifikacija kai kuriose Rytų Azijos kilmės sporto šakose (kovos menai, go);
* Danas – vyriškas vardas, paprastai vardo *Danielius* trumpinys;
* Danas - miestelis JAV.

Taip pat:
* Fiodoras Danas (*Фёдор Ильич Дан*, 1871-1949) – Rusijos socialdemokratas menševikas, Rusijos Spalio revoliucijos priešininkas.

## Panašūs
* dan – smūgio, kirtimo garsas. Pvz.: *dañ dañ dañ, skamba varpas*.
Gegužiai (reikšmės)

**Gegužiais** vadinamos gyvenvietės:

* Kėdainių rajone;
* Šakių rajone;
* Šiaulių rajone;
* Šiaulių mieste;
* Vilkaviškio rajone.
Lahoras

**Lahoras** (, ) – miestas Pakistane, prie Ravio upės; Pandžabo provincijos centras. Antras pagal dydį Pakistano miestas (po Karačio). 11,1 mln. gyventojų (2017). Yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta tekstilės, maisto, chemijos, naftos perdirbimo, metalo apdirbimo, mašinų pramonė. Amatai (aukso ir sidabro dirbiniai, siuviniai, ornamentai ir kt.).

Mieste yra seniausias Pakistane Pandžabo universitetas (1882 m.), Lahoro muziejus, ginklų muziejus. Architektūros paminklai: XVI a. tvirtovė su rūmų kompleksais ir Perline mečete (XVII a.), Senamiesčio sienos ir bokštai, mečetės (XVII–XVIII a.). Mieste yra viena didžiausių pasaulyje Badšahio mečetė bei vaizdingi Šalimaro sodai (jie kartu su tvirtove paskelbti pasaulio paveldo objektu).

## Istorija
Miestas įsikūrė pirmaisiais mūsų eros amžiais. 1799–1849 m. buvo sikhų valstybės sostinė.

## Galerija

Image:Lahore Fort.jpg|Lahoro tvirtovė
Image:Lahore Museum, Lahore.jpg|Muziejus
Image:Tomb of Ranjit Singh, Lahore.jpg|Randžito Singo mauzoliejus


## Šaltiniai
Didieji ežerai

: *Šis straipsnis apie ežerus Šiaurės Amerikoje. Apie grupę ežerų Afrikoje, žiūrėkite straipsnį [[Afrikos didieji ežerai]]*

**Didieji ežerai** (, ) – ežerų grupė Šiaurės Amerikoje (JAV ir Kanadoje), Šv. Lauryno upės baseine; didžiausias gėlo vandens baseinas pasaulyje. Sudaro Aukštutinis, Hurono, Mičigano, Erio ir Ontarijo ežerai. Bendras plotas 245,2 tūkst. km². Vandens tūris 22,7 tūkst. km³.

Ežerų duburiai ledyninės kilmės. Šiauriniai ežerų krantai statūs, uolėti, pietiniai – žemi, padengti smėliu. Ežeruose daug salų. Ežerai tarpusavyje susijungę trumpomis, vandeningomis, slenkstėtomis upėmis. Niagaros upėje, jungiančioje Erio ir Ontarijo ežerus yra Niagaros krioklys. Iš Ontarijaus ištekanti Šv. Lauryno upė Didžiuosius ežerus jungia su Atlanto vandenynu. Gruodžio-kovo mėnesiais ežerus dengia ledas. Erio ežeras kanalų sistemomis sujungtas su Hadsono ir Ohajo upėmis, Mičigano ežeras sujungtas su Ilinojaus upe. Vidinių vandens kelių ilgis ežeruose – 1870 km (nuo Duluto uosto Aukštutiniame ežere iki Šv. Lauryno upės ištakų). Šliuziniai kanalai padeda išvengti slenksčių ir krioklių, esančių ežerus jungiančiose upėse. Su Sent Mari kanalas iškastas siekiant aplenkti Sent Mari upės slensčius, o Velando kanalas aplenkia Niagaros krioklį. Svarbiausi uostai prie didžiųjų ežerų: Dulutas, Milvokis, Čikaga, Tolidas, Klyvlendas, Eris, Bafalas (JAV), Tander Bėjus, Su Sent Mari, Torontas (Kanada).

Išvystyta žvejyba (ešeriai, lydekos, ežerinės silkės, čyrai, sterkai, upėtakiai ir kt.). Turizmas. Mičigano pakrantėse yra vienintelės gėlųjų ežerų kopos.
Brukso kalnagūbris

**Brukso kalnagūbris** (, ) yra Kordiljerų kalnuose, JAV (Aliaska) ir Kanadoje (Šiaurės Vakarų ter.). Kalnų grandinės ilgis ~1100 km. Vyraujantis viršukalnių aukštis 1500–2000 m. Aukščiausia vieta – Isto kalnas, 2736 m. Kalnai sudaryti iš skalūnų, smiltainių, kvarcitų. Brukso kalnagūbrį raižo gilūs upių slėniai. Vyrauja kalnų tundra, akmenynai.

Kalnagūbris beveik negyvenamas. Dalis Aliaskoje esančio kalnagūbrio įeina į Arkties Vartų nacionalinį parką.

## Šaltiniai
Inčchonas

**Inčchonas** arba ***Inčonas*** () – miestas Pietų Korėjoje, prie Geltonosios jūros. Seulo avanportas (išvežama daugiausia metalurgijos ir tekstilės gaminiai, įvežama metalai, nafta). Išvystyta mašinų, plieno, tekstilės pramonė, gaminamos azoto trąšos, porceliano gaminiai. Veikia Inhos universitetas (1954–1972 m. Inhos technologijos institutas). Inčchone veikia tarptautinis oro uostas, kuris aptarnauja virš 60 milijonų keliautojų kasmet.

## Istorija
Nuo XIV a. tuometis ***Čemulpo*** miestas buvo vienas svarbių Korėjos prekybinių centrų. XIX a. pabaigoje atidarytas prekybai su užsieniu.

Inčchono apylinkėse vyko Rusijos–Japonijos karo, II pasaulinio karo, Korėjos karo mūšiai. 1945 m. Čemulpo pervadintas Inčchonu.

## Klimatas
Inčchonui būdingas drėgnas žemyninis klimatas. Šiek tiek vėsesnės vasaros ir šiltesnės žiemos, sausesnis klimatas negu Seule.

## Administracinis suskirstymas
Inčchonas suskirstytas į 8 rajonus ''gu'' ir dvi apygardas *gun.*

## Sportas
Inčchone 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.

### Futbolas
* Incheon United FC futbolo klubas.
* Inčchono m. stadionas, kurio talpa yra 20 891 žiūrovas.

## Miestai-partneriai
*  Berbankas, JAV (1961 m.)
*  Filadelfija, JAV (1983 m.)
*  Ankoridžas, JAV (1986 m.)
*  Kitakiūšiū, Japonija (1988 m.)
*  Tiandzinas, Kinija (1993 m.)
*  Haifongas, Vietnamas (1997 m.)
*  Tel Avivas, Izraelis (2000 m.)
*  Aleksandrija, Egiptas (2000 m.)
*  Panama, Panama (2000 m.)
*  Honolulu, JAV (2003 m.)
*  Merida, Meksika (2007 m.)
*  Kolkata, Indija (2007 m.)
*  Čongčingas, Kinija (2007 m.)
*  Manila, Filipinai (2008 m.)
*  Jekaterinburgas, Rusija (2009 m.)
*  Bantenas, Indonezija (2009 m.)
*  Pnompenis, Kambodža (2009 m.)
*  Venetas, Italija (2010 m.)
*  Kobė, Japonija (2010 m.)
*  Vladivostokas, Rusija (2012 m.)
*  Šenjangas, Kinija (2014 m.)
*  Ulan Batoras, Mongolija (2017 m.)

## Šaltiniai
Helikė (palydovas)

**Helikė** (; ) arba **Jupiteris XLV** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2003 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. Iškart po atradimo šiam palydovui buvo suteiktas laikinas **S/2003 J 6** pavadinimas. Vėliau pavadintas vienos iš nimfų vardu.

Priklauso Anankės palydovų grupei. 

## Pavadinimas
Graikų mitologijoje, Helikė yra viena iš nimfų, prižiūrėjusių Dzeusą kai šis buvo mažas. Vėliau, už tai atlyginant, ji buvo pakelta į žvaigždes ir tapo Didžiaisiais Grįžulo Ratais. Šį vardą turėjo taip pat ir viena mūzų, Dzeuso dukterų.

## Šaltiniai
Hermipė (palydovas)

**Hermipė** (; ) arba **Jupiteris XXX** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2001 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. Iškart po atradimo šiam palydovui buvo suteiktas laikinas **S/2001 J 3** pavadinimas.

Priklauso Anankės palydovų grupei. 

## Pavadinimas
Palydovas pavadintas vienos iš Dzeuso meilužių vardu. Ji pagimdė jam sūnų Orchomeną.

## Šaltiniai
Pešavaras

**Pešavaras** () – miestas Pakistano šiaurėje, prie *Bara* upės; Šiaurės Vakarų pasienio provincijos adm. centras. Išvystyta tekstilės, maisto, metalo apdirbimo pramonė, amatai.

Mieste yra universitetas, *Bala Hisar* tvirtovė (XVI a., perstatyta XIX a.), *Mohabbat Khan* mečetė (XVII a.), islamo kolegija (įkurta 1913 m.).

## Istorija

Miestas įkurtas I tūkstm. pr. m. e. pabaigoje. Senovėje buvo žinoma kaip **Purušapura**.

## Šaltiniai
Kailė (palydovas)

**Kailė** (; ) arba **Jupiteris XXXVII** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2001 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. Iškart po atradimo šiam palydovui buvo suteiktas laikinas **S/2001 J 8** pavadinimas. Vėliau pavadintas vienos iš charičių vardu.

Palydovas sukasi aplink Jupiterį priešinga kryptimi nei pats Jupiteris aplink savo ašį. Priklauso Karmės palydovų grupei.

## Šaltiniai
Taigetė (palydovas)

**Taigetė** (; ) arba **Jupiteris XX** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2000 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. Iškart po atradimo šiam palydovui buvo suteiktas laikinas **S/2000 J 9** pavadinimas. Vėliau pavadintas vienos iš plejadžių vardu (žr. Taigetė). 

Taigetė buvo oficialiai taip pavadinta 2002 m. spalio 22 d. 

Priklauso Karmės palydovų grupei. Tai „retrogradų“ grupė (besisukantys aplink Jupiterį atvirkščiai nei pats Jupiteris aplink savo ašį).

## Šaltiniai
Archė (palydovas)

**Archė** (; ) arba **Jupiteris XLIII** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2002 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. Iškart po atradimo šiam palydovui buvo suteiktas laikinas **S/2002 J 1** pavadinimas. Vėliau pavadintas vienos iš mūzų vardu, ją kai kurie graikų rašytojai priskiria prie trijų pradinių mūzų – Aoidės, Meletės ir Mnemės. 

Priklauso Karmės palydovų grupei. 
## Šaltiniai
Eirenė (palydovas)

**Eirenė** (iki galutinai pavadinant buvo **S/2003 J 5**) – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2003 m. Havajų universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard. 2012 m šaltinyje šis palydovas (ten minimas kaip S/2003 J 5) aprašytas kaip „pamestas“.

Priklauso Karmės palydovų grupei.
  
## Pavadinimo kilmė
Mitologijoje Eirenė – taikos deivė, Dzeuso ir Temidės dukra.

## Šaltiniai
Kojangas

**Kojanas** (arba **Gojanas**, ) – miestas Pietų Korėjoje, į šiaurę nuo Seulo (skiria *Bukhan* kalnas, ant kurio pastatyta tvirtovė). 1,08 mln. gyventojų (2020 m.). Yra teisės ir verslo universitetas, aviacijos universitetas, žemės ūkio kolegija.
## Žymūs žmonės
* RM - reperis iš BTS.
* Emperatorienė Gi iš Juanų dinastijos.
## Sportas
* Goyang Citizen FC futbolo klubas;
* Goyang Zaicro FC buvęs futbolo klubas;
* Kojango miesto stadionas, kurio talpa daugiau nei 41 000 žiūrovų.

## Šaltiniai
Multanas

**Multanas** () – miestas Pakistane, Pandžabo provincijoje, prie Činabo upės. Išvystyta tekstilės, chemijos, stiklo, maisto pramonė, tradiciniai amatai.

## Šaltiniai
S/2003 J 2

**S/2003 J 2** – natūralus Jupiterio palydovas, atrastas 2003 m. Havajų Universiteto astronomų komandos, kuriai vadovavo Scott S. Sheppard ir David Jewitt. 

Palydovas paskui buvo pamestas, tačiau 2020 m vėl iš naujo atrastas astronomo – mėgėjo Kai Ly, pasinaudojant Kanados Astronomijos Duomenų centro turimomis nuotraukomis. Tų nuotraukų failų dydis buvo po 300 Mb kiekvienas. To paties projekto metu Kai Ly iš naujo atrado S/2003 J 12 

Iš pradžių palydovas buvo laikomas nepriklausančiu jokiai grupei, ir laikomas labiausiai nutolusiu nuo Jupiterio palydovu. Tačiau po pakartotino atradimo paaiškėjo jog tiek išskirtinis jis nėra, ir gali būti priskirtas Anankės grupei.

## Šaltiniai
Leptoceratopsidae

* *[[Bainoceratops]]* (?)
* *[[Leptoceratops]]*
* *[[Montanoceratops]]*
* *[[Prenoceratops]]*
* *[[Serendipaceratops]]* (?)
* *[[Udanoceratops]]*

***Leptoceratopsidae*** – raguotųjų dinozaurų šeima. Šie dinozaurai gyveno kreidos periode. Panašūs į protoceratopsidae šeimos atstovus.

## Filogenetinis medis
Deinozuchas

* *Deinosuchus hatcheri*
* *Deinosuchus riograndensis*
* *Deinosuchus rugosus*

**Deinozuchas** (*Deinosuchus*) – išnykęs aligatorinių šeimai priklausęs, didžiausias visų laikų krokodilas. Gyveno vėlyvosios kreidos laikotarpiu. Fosilijos rastos Teksase (Š. Amerika). Ilgis – 15 m. Apie tai sprendžiama iš kaukolės, kurios ilgis – 2 m. Gyvenimo būdas tikriausiai buvo toks pats kaip ir dabartinių krokodilų, nors kai kurie mokslininkai mano, kad deinozuchas turėjo ilgesnes kojas ir gyveno sausumoje.
Montanoceratops

***Montanoceratops cerorhynchos*** – paukščiadubeniams dinozaurams priklausęs Leptoceratopsidae šeimos ankstyvasis raguotasis dinozauras. Gyveno vėlyvosios kreidos periodu. Pavadinimą gavo pagal radimvietę – Montaną (Š. Amerika). Rastas 1942 m. Anksčiau šis dinozauras buvo priskiriamas protoceratopsidae šeimai, tačiau vėliau pasiūlyta *montanoceratops* priskirti *Leptoceratopsidae* šeimai.

## Išvaizda
Ilgis – 3 m, aukščio sulig žmogum. Ant snukio turėjo ragą. Uodega stora ir lanksti ir tikriausiai buvo gana vikriai judinama į šonus. Galbūt tai buvo ir tos pačios rūšies gentainių atpažinimo priemonė ar regimasis ženklas poravimosi laikotarpiu.

## Filogenetinis medis
Archozaurai

**Archozaurai** (**viešpataujantieji ropliai**) – ankstyvieji ropliai, kuriems priklausė krokodilai, dinozaurai, pterozaurai ir kt. Atsirado triaso periode.

Buvo kelios archozaurų grupės. Krokodilai – vieninteliai, išgyvenę iki mūsų dienų. Proterozuchidai (*Proterosuchidae*) buvo ankstyviausieji archozaurai. Vieni buvo panašūs į krokodilus, kiti gyveno sausumoje. Vėliau atsirado krurotarzai (*Crurotarsi*), jų pavyzdys – 3 m ilgio Ornitozuchas (*Ornithosuchus*), buvęs labai panašus į dinozaurą. Atsirado fitozaurai, etozaurai. Pastarieji buvo pirmieji augalėdžiai archozaurai, paplitę beveik visame pasaulyje (pvz., desmatozuchas (*Desmatosuchus*)).

Archozaurams priklauso (ė):
* Crurotarsi
** Aetosauria
** Krokodilai (*Crocodylia*)
** Phytosauria
** Rauisuchia
* Ornithodira
** Pterozaurai
** Marazukai (*Marasuchus*)
** Dinozaurai (*Dinosauria*)
*** Paukščiai (*Aves*)