open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aš čia esu (1994 albumas)

***Aš čia esu*** – gyvas grupės Foje albumas, įrašytas grupės dešimtmečio koncerte Vilniaus sporto rūmuose 1993 m. spalio 2 d. Jis buvo išleistas 1994 pradžioje tik kasetėje.

Kai kurios į šį albumą nepatekusios dainos buvo tuo pačiu metu išleistos plokštelėje *[[Aš čia esu (picture disc) (1994 albumas)|Aš čia esu (picture disc)]]*.

Koncertą stebėjo apie 6000 žmonių.

## Dainos

# Žvakių šviesoje 
# Muzika 
# Mėnulio veidas 
# Žodžių reikšmė 
# Aš čia esu 
# Arbata 
# Ir nieko panašaus 
# O, mano saule 
# Vieną kartą Paryžiuje 
# Amžinas judesys 

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo.

2,3,8 – ankstyvosios dainos, įtrauktos į rinkinį *[[Kitoks pasaulis (1992 albumas)|Kitoks pasaulis]]*
1 – iš albumo *[[Geltoni krantai (1989 albumas)|Geltoni krantai]]*
5 – iš albumo *[[Žodžiai į tylą (1990 albumas)|Žodžiai į tylą]]*
4,9,10 – iš albumo *[[Gali skambėti keistai (1991 albumas)|Gali skambėti keistai]]*
6,7 – iš albumo *[[Vandenyje (1993 albumas)|Vandenyje]]*

## Žmonės

* Arnoldas Lukošius – vargonai;
* Algimantas Kriščiūnas  – mušamieji;
* Darius Burokas  – boso gitara, klavišiniai;
* Andrius Mamontovas – elektrinė ir akustinė gitaros, vokalas.
*Kiti*
* Aurimas Povilaitis (iš Bix) – perkusija
* Violeta Riaubiškytė – vokalas
* Rimvydas Bučinskas – klarnetas
* Raimondas Trilikauskis – suvedimo garso režisierius (M-1 įrašų studija)
* Raimondas Trilikauskis, Artūras Pugačiauskas, Algis Bajoras, Valdas Karpuška – garso režisieriai
Aš čia esu (PICA disc) (1994 albumas)

***Aš čia esu (PICA-disc)*** – spalvota grupės Foje plokštelė („PICA-disc“), įrašyta grupės dešimtmečio koncerte Vilniaus sporto rūmuose 1993 m. spalio 2 d. Ji buvo išleista 1994 pradžioje kartu su kasete Aš čia esu, kurioje buvo kitos to paties koncerto dainos.

Koncertą stebėjo apie 6000 žmonių.

„Aš čia esu“ – paskutinė grupės „Foje“ leista vinilinė plokštelė (LP).

## Dainos

# Krantas 
# Geltoni krantai 
# Kitoks pasaulis 
# Tamsoje 
# Vėjas 
# Laužo šviesa 

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo.

3 – ankstyvoji dainos, įtrauktos į rinkinį *[[Kitoks pasaulis (1992 albumas)|Kitoks pasaulis]]*
6 – iš albumo *[[Geltoni krantai (1989 albumas)|Geltoni krantai]]*
2 – iš albumo *[[Geltoni krantai (1989 albumas)|Geltoni krantai]]*, pergrota albumui *[[Žodžiai į tylą (1990 albumas)|Žodžiai į tylą]]*
1, 4 – iš albumo *[[Žodžiai į tylą (1990 albumas)|Žodžiai į tylą]]*
5 – iš albumo *[[Gali skambėti keistai (1991 albumas)|Gali skambėti keistai]]*

## Žmonės

* Arnoldas Lukošius – vargonai
* Algimantas Kriščiūnas – mušamieji
* Darius Burokas  – boso gitara, klavišiniai
* Andrius Mamontovas – elektrinė ir akustinė gitaros, vokalas
*Kiti*
* Aurimas Povilaitis (iš Bix) – perkusija
* Eurika Masytė – vokalas
* Rimvydas Bučinskas – klarnetas
* Raimondas Trilikauskis – suvedimo garso režisierius (M-1 įrašų studija)
* Raimondas Trilikauskis, Artūras Pugačiauskas, Algis Bajoras, Valdas Karpuška – garso režisieriai
Vandenyje (1993 albumas)

***Vandenyje*** – pirmasis grupės Foje albumas grupei atsikūrus senąja sudėtimi (su vienu nauju nariu) – ši sudėtis išliko iki pat jos gyvavimo pabaigos. Albumas buvo išleistas 1993 m. kaip CD, MC, LP.

Albumo įrašymo periodu Andrius Mamontovas vedė naktinę laidą radijo stotyje M-1 „Nakties balsai“.

„Vandenyje“ – paskutinis studijinis „Foje“ albumas, leistas kaip vinilinė plokštelė (LP). Lietuvoje tai daug kam pažymėjo vinilinių plokšelių eros pabaigą.

## Dainos

# Pėdos ant drėgno akmens 
# Pasiimk mane 
# Ir aš dar gyvensiu 
# Ketvirtoji daina 
# Bet 
# Atsimenu tai 
# Vandenyje 
# Nieko panašaus 
# Arbata 
# Mėlyni plaukai 
# Nakties balsai (tik CD) 

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo

## Žmonės

* Darius Burokas  – boso gitara, klavišiniai
* Algimantas Kriščiūnas  – mušamieji
* Arnoldas Lukošius – klavišiniai
* Andrius Mamontovas – akustinė ir elektrinė gitaros, balsai
*Kiti*
* DJ Tomas – vokalas („Nakties balsai“)
* Raimondas Trilikauskis – garso operatorius
Geltoni krantai (1989 albumas)

***Geltoni krantai*** yra pirmasis Foje albumas, išleistas MC pavidalu 1989 m. ir platintas tik Roko Maršo metu. Kasetė buvo perleista firmos Bomba Records 1997 m. (BBMC 091).

## Dainos
# Paskutinė žiema 
# Geltoni krantai 
# Kita diena 
# Vaikystės stogas 
# Laužo šviesa 
# Žodžiai į tylą 
# Tu nieko dar nepažinai 
# Žvakių šviesoje 
# Aš gimsiu rytoj 

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo

## Žmonės
* Andrius Mamontovas – gitara (2, 4, 8, 9), pianinas (2, 7), klavišiniai (1, 3, 6), ritmo kompiuterio programos (3, 4), vokalai
* Arnoldas Lukošius – klavišiniai (1, 2, 5, 6, 7, 8, 9)
* Eugenijus Pugačiukas – akustiniai ir el. mušamieji (5, 7)
* Gediminas Simniškis – bosas (išsk. 5)
* Jaunius Beinortas – gitara (išsk. 5)
* Saulius Valikonis – saksofonas (3, 4, 8, 9)
* Robertas Meržvinskas – saksofonas (1, 2, 6, 7)
* Romas Rainys – klavišiniai (4), gitara (5)
* Gintautas Baltrukaitis – ritmo kompiuterio programos (2, 8, 9)
* Andžejus Pučinskis – ritmo kompiuterio programos (1, 6)
* Darius Burokas  – klavišiniai (5)
*Kiti*
* Raimondas Trilikauskis – 1997 m. įrašų restauravimas ir masteringas (M-1 įrašų studijoje)
* Linas Mažeika 1997 m. dizaino „restauravimas“
Vilnius Kaunas Klaipėda (1999 albumas)

***Vilnius Kaunas Klaipėda*** yra grupės Foje albumas, įrašytas 1997 m. trijų atsisveikinimo koncertų Klaipėdoje, Kaune ir Vilniuje metu. Jis buvo išleistas 1999 m. Bomba Records CD ir MC.

Prieš koncertus laikraščiuose buvo išplatinta anketa fanams pažymėti, kokias dainas jie nori išgirsti. Dauguma į albumą įtrauktų dainų, tarp jų ir paskutinė, buvo įrašytos Kaune, nes šio koncerto įrašas techniškai buvo geriausias.

Albume vienoje dainoje bosu groja pirmasis grupės bosistas Darius Tarasevičius, t. y. grupė grojo ta sudėtimi, kuria pradėjo savo karjerą.

## Dainos

# Intro 
# Kitoks pasaulis 
# Skrisk 
# Paskutinis traukinys 
# Tušti delnai 
# Aš numirsiu vistiek 
# Kai perplauksi upę 
# Baltam name 
# Žvaigždės kartais krenta 
# Paskutinė diena 
# Sidabrinės svajonės 
# Balsas 
# Vandenyje 
# Meilės nebus per daug 
# Krantas 
# Laužo šviesa 

Muzika ir žodžiai Andriaus Mamontovo.

## Žmonės

* Darius Burokas  – boso gitara, klavišiniai
* Algis Krikščiūnas  – mušamieji, perkusija
* Arnoldas Lukošius – klavišiniai, akordeonas
* Andrius Mamontovas – gitaros, balsas
*Kiti*
* Darius Tarasevičius – boso gitara (koncerto svečias)
* Giedrius Litvinas – garso įrašų režisierius (Kaune, Klaipėdoje)
* Giedrius Klimka – garso įrašų režisierius (Vilniuje)
* Albertas Jankauskas – garso režisierius (Kaune, Klaipėdoje)
* Valdas Karpuška – garso režisierius (Vilniuje)
* Raimondas Trilikauskis – suvedimas (M-1 įrašų studijoje)

## Albumo detalės

Įrašyta:
* Klaipėdoje [12-05-1997] – 3,4,8 dainos
* Kaune [14-05-1997] – 1,5,7,11-16 dainos
* Vilniuje [17-05-1997] – 2,6,9,10 dainos

* Išleista: Bomba Records – BBCD 131, BBMC 131
* Išleidimo metai: 1999
* Išleidimo formatai: Audio diskas [CD], audio kasetė [MC]
* Žanras – Pop Rock
* Stilius – Pop Rock
M-1 (1994 albumas)

***M-1*** yra 1994 m. įrašytas ir išleistas perdarytų grupės Foje dainų rinkinys. Jis pasirodė CD ir MC formatu.

Į albumą įtrauktos dvi grupės Hiperbolė dainos – „Laužai“ ir „Sugrįžk“.

Remixai padaryti iš dainų, įėjusių į šiuos albumus: *[[Žodžiai į tylą (1990 albumas)|Žodžiai į tylą]]*, *[[Gali skambėti keistai (1991 albumas)|Gali skambėti keistai]]*, *[[Vandenyje (1993 albumas)|Vandenyje]]*, *[[Aš čia esu (picture disc) (1994 albumas)|Aš čia esu (picture disc)]]*. 

„Savo paties auka“ – prieš tai niekur nepasirodžiusi daina.

Andrius Mamontovas, komentuodamas savo 2001 m. albumą *[[Clubmix.lt (2001 albumas)|Clubmix.lt]]*, rašo: *„Senai turėjau mintį apie remixų albumą. 1994-ais metais tokį buvo išleidusi ir grupė FOJE (“M-1„). Tačiau anais laikais nebuvo dar tiek įrašų studijų bei nors kokių patirtį šokių muzikoje turinčių prodiuserių. Todėl tada savo dainas remixavome patys taip kaip leido ano meto techninės galimybės ir įsivaizdavimas apie tai kas yra remixas. Dabar daug kas pasikeitė.“* http://www.clubmix.lt 

## Dainos

# Tamsoje  (techno mix)
# Arbata (dance mix) 
# Laužai 
# Bet (let D bass kick mix) 
# Vieną kartą Paryžiuje (100.2 bmp mix) 
# Savo paties auka 
# Sugrįžk 
# Krantas (symphonic mix) 

## Žmonės

* Arnoldas Lukošius – klavišiniai, perkusija
* Andrius Mamontovas – balsai, gitaros, klavišiniai, programavimas, perkusija, karatalai
* Algimantas Kriščiūnas  – būgnai, perkusija, karatalai
* Darius Burokas  – bosinės linijos
C sharp

**C#** (tariama *sy šarp*) – objektiškai orientuota programavimo kalba, sukurta Microsoft kompanijoje kaip dalis .NET iniciatyvos. Kalba paremta C++ bei Java kalbomis. Kalba kurta balansuojant tarp galingumo (C++ įtaka) bei greito programavimo (Java, Visual Basic įtaka).

Kalbos kūrėjai – Anders Hejlsberg ir Scott Wiltamuth (abu iš Microsoft).

## Istorija

Microsoft pateikė kalbos specifikaciją standartų organizacijai Ecma International (buvusiai ECMA) 2000 metais. 2000 m. liepos 11 dieną Microsoft išplatino pranešimą spaudai, skelbiantį apie naujas apibendrintas NET programavimo kalbas.

## Versijos

Nuo to laiko, kai Microsoft 2002 metais išleido pirmąją .NET Framework versiją, buvo atlikti du nedideli pataisymai ir vienas didelis, pateikiami su Windows atnaujinimais (Service Packs). Su pirmąja .NET versija išleista ir pirmoji C# kompiliatoriaus versija. Vėlesnės C# versijose šiek tiek praplėsta sintaksė.

## Pavyzdinė programa

```csharp
using System;

namespace Pavyzdys
{
    class SveikasPasauli
    {
        static void Main()
        {
            // Taip komentuojama viena eilutė
            /* O taip komentuojamos 
            kelios eilutės */
            Console.WriteLine("Sveikas, pasauli!");
            Console.ReadLine();
        }
    }
}
```
Lisp

**Lisp** (, iš  'sąrašų apdorojimas') – programavimo kalbų šeima. Sukurta praeito amžiaus šešto dešimtmečio gale kaip abstrakti rekursinių funkcijų užrašymo forma, kalba vis dar naudojama įvairiose srityse, taip pat ir kompiuterių mokslo studijose. Šiuo metu populiariausi Lisp dialektai yra Common Lisp ir Scheme.

Pagrindinė duomenų struktūra Lisp kalboje – sąrašas. Lisp kalba parašytos programos lengvai atpažįstamos iš unikalaus skliaustelių naudojimo bei prefiksinės formos.

## Istorija
1956 metais Masačiusetso technologinio instituto profesorius *John McCarthy* bei studentų grupė, siekdami realizuoti analizuojančio bei tyrinėjančio anglų kalbą dirbtinio intelekto projektą, sukūrė kalbą LISP (LISt Processing). Iš pradžių tai buvo versija skirta pirmiesiems kompiuteriams IBM ir DEC. O pirmas visiškai baigtas variantas LISP 1.5 buvo išleistas 1965 metais.
Pirmą kartą aprašyta 1958 metais, kalba yra antra pagal senumą iš aukšto lygio programavimo kalbų – tik Fortran kalba yra senesnė.

## Savybės
Lisp kalboje viskas užrašoma išraiškomis, tiek kodas, tiek ir duomenys. Kiekviena išraiška sukuria rezultatą (ar rezultatų sąrašą), kuris gali būti naudojamas kitose išraiškose. Kadangi funkcijos užrašomos kaip sąrašai, jas galima keisti kaip duomenis, todėl labai paprasta programos veikimo metu keisti programą ar dinamiškai kurti algoritmus.

Lisp naudojama prefiksinė užrašymo forma, todėl išraiška 1+2+3+4 Lisp kalboje atrodytų taip:


```lisp
(+ 1 2 3 4)
```


Daugumoje Lisp dialektų, funkcijos yra pirmos klasės objektai, kas reiškia, kad jas galima vartoti ten pat, kaip ir kitus objektus. Pavyzdžiui, funkciniame programavime esminės funkcijos yra „map“ ir „filter“. Funkcijos „map“ argumentai yra funkcija bei sąrašas. Ji kiekvienam sąrašo elementui pritaiko funkciją, ir grąžina naują sąrašą. Pavyzdys:


```lisp
(defun twice (x)
  (* x 2))

(map #'twice '(1 2 3 4 5))
=> (2 4 6 8 10)
```


Ypač naudinga tai, kad galima kurti anonimines funkcijas („lambda“). Pavyzdžiui, ankstesnį pavyzdį galima būtų parašyti taip:


```lisp
(map #'(lambda (x)
         (* x 2))
     '(1 2 3 4 5))
```


Dauguma šiuolaikinių Lisp sistemų turi gausias bibliotekas (pvz., Common Lisp). Kitos, kaip kad Scheme pasirinko kitą kelią -- joms svarbiau sintaksės paprastumas ir aiškumas.

## Pavyzdys

Rekursinė faktorialo skaičiavimo funkcija:


```lisp
(defun factorial (n)
  (if (<= n 1)
      1
      (* n (factorial (- n 1)))))
```
WOR'S (1997 albumas)

**'Wor's**' yra Bix studijinis albumas. Jis buvo pristatytas grupei gulint karstuose su šūkiu „užteks galvot, einam baliavot“.

Išleistas CD ir MC formatais. Kasetėje yra tik dainų „2rnas“, „Wor's“, „Vagis“, „Bix'n'Roll“ tekstai.

Paskutinis su senąja sudėtimi, ir paskutinis iki BIX-RAY, išleisto po 18 metų.

## Dainos
Pirma pusė
#Vagis
#2rnas
#Paimk mane
#Neg(e)rai
#Pusė Saulės (1/2 Sauliaus)

Antra pusė
#Wor's
#Rūkas
#Šilko kelias
#Lietus
#Bix'n'Roll (Bixing dance)

Žodžiai: Samas
Muzika: Bix

## Žmonės
* Saulius „SAMAS“ Urbonavičius – balsas, gitara
* Mindaugas „ŠPOK“ Špokauskas – organai, pritariamasis vokalas
* Skirmantas „SKY“ Gibavičius – bosinė gitara
* Gintautas „GINC“ Gascevičius – batarėja, pritariamasis vokalas
* Aurimas „ALYPOPS (POVILS)“ Povilaitis – perkusija, pritariamasis vokalas

ir 

*Helmantas HELMIS Stanevičius – garso režisierius, pritariamasis vokalas
*Artūras Šildlauskas – suvedimo garso režisierius
*Gierius Litvinas – masteringas (studijoje MA)
*Rolandas Parafinavičius – fotografijos
*Saulius Urbonavičius – „menas“
*Vilmis Mantas Dambrauskas – dizainas
*Artūras Jaugėla – techninis maketas
Rytų Europa

**Rytų Europa** – teritorija, dengianti rytinę Europos žemyno dalį.

Kaip istorinis ir kultūrinis regionas Rytų Europa neturi griežtai apibrėžtų ribų. Skirtingais laikotarpiais Rytų Europai buvo priskiriamos skirtingos šalys. Pagal vieną iš versijų Rytų Europa yra europinė Rusijos dalis ir buvusios tarybinės respublikos:
* Baltarusija
* Moldavija
* Rusija
* Ukraina

Pagal kitą versiją, ypač, kai Europa skirstoma į dvi dalis – Vakarų ir Rytų, Rytų Europai priskiriamos visos Europos šalys, buvusios komunistų įtakoje – vadinamasis Rytų Blokas. Taip skirstant Europą prie aukščiau paminėtų šalių Rytų Europai priskiriamos ir Vidurio bei Pietryčių Europos šalys.

Pagal trečią versiją, kuri remiasi dar senesnėmis istorinėmis realijomis, Rytų Europai priskiriamas regionas, buvęs Rusijos, Austrijos ir Turkijos imperijų sudėtyje. Iš tų laikų regionui išliko kai kurie jį XX-ame amžiuje vienijantys bruožai: etniniu pagrindu paremtas nacionalizmas, siekis vienos tautos žmones suvienyti vienoje valstybėje, kuris lėmė daugelį konfliktų per visą XX-ą amžių, ekonominis atsilikimas nuo Vakarų Europos ir kt.
C++

**C++** – bendros paskirties programavimo kalba, viena populiariausių programavimo kalbų.

Kalbą sukūrė Bjarne Stroustrup XX a. devintajame dešimtmetyje, kaip C kalbos išplėtimą, apibrėžiantį (*include* failų – bibliotekų) rinkinį bei specialų pre – procesorių, suteikiantį C kalbai objektinio programavimo galimybes. Vėliau atsirado virtualios funkcijos, šablonai, operatorių perrašymas, daugiaprotėviškumas, anoniminės funkcijos, dar vadinamos lambda funkcijomis. Pirmasis *C++* kalbos standartas buvo patvirtintas 1998 m., dabartinis standartas (C++20) – 2020 m.

Kodo pavyzdys:
```c++
#include <iostream>

using namespace std;

int main() {

    int i = 0;

while (i < 5) {

    cout << "Labas, pasauli!" << i << endl;

    i++;

}

    return 0;

}
```
OpenOffice.org

**OpenOffice.org**, plačiai žinomas kaip **OpenOffice** ir sutrumpintai dažniausiai vadinamas **OOo** – nebekuriamas laisvas (atvirojo kodo) biuro programų paketas, tačiau jo pasekėjai (paketai) – vystomi. Kurtas remiantis StarOffice biuro programų paketo kodu, kurį kompanija „Sun Microsystems“ įsigijusi 1999 m., nutarė padaryti atviru: 2000 m. liepos mėn. kompanija išviešino išeities tekstus su tikslu tiesiogiai konkuruoti su didžiausią rinkos dalį užimančiu MS Office biuro programų paketu, o 2002 m. gegužės 1 d. buvo išleista 1.0 versija. 2010 m. „Oracle Corporation“ įsigijo „Sun Microsystems“ ir 2011 m. paskelbė, kad nebesiūlys komercinės paketo versijos. Tais pačiais metais ji projektą perdavė fondui „Apache“. Apache programinį paketą pervadino į Apache OpenOffice. Be šio, aktyviai kuriamų projekto palikuonių tarpe yra aktyviausiai vystomas LibreOffice ir NeoOffice (skirtas OS X, komerciniam naudojimui).

OpenOffice.org buvo galima nemokamai atsisiųsti ir naudoti bet kurioje tuo metu paplitusių operacinių sistemų (Linux, FreeBSD, Mac OS X, MS Windows, Solaris).

OpenOffice suderinamas su Microsoft Office programų formatais. OpenOffice pirmosios versijos pagrindinis formatas buvo į ZIP paketą supakuotas XML kalba aprašytas formatas (OpenOffice.org 1.0 XML). Nuo antrosios OpenOffice.org versijos standartiškai naudojamas OpenOffice.org 1.0 XML formato pagrindu sukurtas standartizuotas OpenDocument formatas, kuris yra prižiūrimas ir tobulinamas tarptautinės nepriklausomos verslo standartų organizacijos OASIS ir yra tarptautinės standartų organizacijos ISO patvirtintas kaip tarptautinis biuro dokumentų standartas.

OpenOffice failus galima eksportuoti į PDF formatą be jokių specialių priedų.

SUN StarOffice biuro programų paketas nuo 6.0 versijos buvo daromas iš OpenOffice.org.

Programa išversta į daugelį kalbų, tarp jų ir į lietuvių.

Nuo 2005 m. rugsėjo 2 d. „Sun“ atsisakė dvigubo paketo licencijavimo su SISSL licencija ir platino jį tik pagal LGPL licencija.

OpenOffice.org pagrindu buvo kuriami kiti biuro programų paketai – IBM’s Lotus Symphony, OOo4Kids, NeoOffice, LibreOffice ir kt.

2010 m. spalio 28 d. pagrindiniai nepriklausomos OpenOffice.org bendruomenės aktyvistai bei programuotojai įkūrė naują nepriklausomą organizaciją Document Foundation, kuri koordinuoja OpenOffice.org pagrindu sukurto biuro programų paketo LibreOffice kūrimą ir tobulinimą. Pagrindinė LibreOffice paketo atsiradimo priežastis yra OpenOffice.org bendruomenės noras turėti nepriklausomą nuo vienos komercinės įmonės biuro programų paketą.

## Komponentai
Paketą sudarė programų rinkinys:
* *Writer (Rašyklė)* – teksto dokumentų ir laiškų kūrimui,
* *Calc (Skaičiuoklė)* – elektroninėms lentelėms, duomenims įvesti bei skaičiuoti,
* *Impress* – pateikčių (skaidrių) rengimui,
* *Math* – matematinėms formulėms,
* *Draw* – piešimui, braižymui bei diagramų kūrimui,
* *Base* – duomenų bazėms bei ataskaitoms.

## Išnašos

## Nuorodos

* OpenOffice.org – pagrindinė svetainė
* OpenOffice.org lietuviška svetainė
* OpenOffice.org vertėjų puslapis
* LibreOffice biuro paketo lietuviška svetainė
Konfederacija (valstybių sąjunga)

**Konfederacija** (iš  – „sąjunga, susivienijimas“) – tokia valstybių santykių forma, kai į sąjungą įeinančios valstybės dalį savo kompetencijos perduoda konfederacijos valdymo institucijoms, tačiau išlieka suvereniais subjektais (gali pačios spręsti, kokias funkcijas perduoti, o kokias pasilikti). Kuriamos dažniausiai kariniais – gynybiniais tikslais.

## Istorinės konfederacijos
* Šveicarija
* JAV (1781–1788)
* Reino konfederacija (1806–1813)
* Vokietijos Konfederacija (1815–1866)
* Šiaurės Vokietijos sąjunga (1867–1871)
* Amerikos Valstijų Konfederacija (1861–1865)
* Afrikos Valstybių Sąjunga (1961–1963)
* Europos Sąjunga
* Beniliuksas
* Senegambijos konfederacija (1982–1989)
* Serbija ir Juodkalnija (2003–2006)
* Rusijos ir Baltarusijos sąjunga
Boksas

**Boksas** – kovinio sporto šaka, kurioje du vienodos svorio kategorijos asmenys kovoja tik kumščiais.

## Istorija
Bokso varžybas randame jau Antikos laikais. Tai viena seniausių kovinio sporto šakų, pagal senumą nusileidžianti tik imtynėms. Boksas buvo viena senovės Graikijos Olimpinių Žaidynių sporto šakų. Graikų boksininkai naudodavo pirštines ir apsivyniodavo rankas žemiau alkūnių, tačiau kovodavo nuogi. Boksas buvo glaudžiai susijęs su senoviniu pankrationu, kuriame be smūginės technikos buvo įtraukti ir imtynių veiksmai, nors ir bokse dalis imtynių technikos buvo naudojama, buvo nedraudžiami įvairūs metimai. Boksas nuo pankrationo skyrėsi dar tuo, kad pankratione praktiškai nebuvo taisyklių, o bokse šiokie tokie apribojimai buvo.
 
Nepaisant minimalių apribojimų, bokso kovos dažnai baigdavosi mirtimi, nes smūgiuoti buvo leidžiama ne tik kumščiais, bet ir galva, kojomis, alkūnėmis. Kovos neturėdavo laiko apribojimų, tęsdavosi tol, kol vienas boksininkų nebepajėgdavo kovoti. Raundas trukdavo iki nokauto.
Boksas atgimė XIX amžiuje, kai Anglijoje buvo pradėtos organizuoti bokso kovos, tik, aišku, su daugiau apribojimų, nei antikinis boksas, tačiau, palyginus su dabartiniu boksu, tos kovos buvo pakankamai žiaurios.

Tik praėjusio amžiaus pradžioje boksas įgavo dabartinį veidą, buvo įvestas laiko apribojimas, uždrausti kai kurie smūgiai.

## Nuorodos
Tarptautinis konfliktas

**Tarptautinis konfliktas** – prieštaravimų tarp kelių ar keleto valstybių vystymosi fazė.

Tarptautinis konfliktas skiriasi nuo prieštaravimų kylančių tarptautinėje arenoje. Prieštaravimai gali tapti konflikto objektyvia priežastimi. Prieštaravimai ir konfliktai yra skirtingo lygio fenomenai. Skirtingi dalykai yra ir tarptautiniai konfliktai bei tarptautinės krizės, kurios yra besivystančio konflikto fazė. Krizė yra kritinė konflikto išsivystymo riba. Šioje vietoje konfliktas gali peraugti į ginkluotą susirėmimą.

Krizė nėra neišvengiama konflikto išdava. Konfliktų ir krizių susipynimas būdingas Artimiesiems Rytams.

Tarptautinių konfliktų priežastys:
* kada elitas bando įtvirtinti savo valdžią valstybės viduje tarptautinio konflikto pagalba;
* kada vyksta politinio ir karinio elito kova dėl įtakos sferų;
* ekonominio elito kova dėl įtakos tarptautinei politikai;
* agresyvi valdančiojo sluoksnio ideologija;
* psichologiniai vadovų motyvai, reaguojant į ekstremalias situacijas ir pan.
Sekundė

**Sekundė** – laiko matavimo vienetas, bazinis SI ir CGS sistemų vienetas. Sekundė lygi spinduliavimo, atitinkančio šuolį tarp cezio-133 atomo pagrindinės būsenos 2S1/22 hipersmulkiųjų lygmenų 9 192 631 770 radiacijos periodų trukmei, nesant jokių išorinių laukų trukdžių. Atkuriama cezio dažnio etalonu 10-11 tikslumu.

Iki 1964 m. sekundė buvo apibrėžta kaip tam tikra Žemės paros dalis.

Sekundė lygi 1/60 minutės ir 1/3600 valandos.

## Keliamosios sekundės
Dėl nedidelių civilinio laiko ir Žemės judėjimo neatitikimų, retkarčiais reikalingos keliamosios sekundės.

Korekcijos daromos, kai UTC laikas nuo UT1 (Žemės sukimosi laikas) skiriasi daugiau nei ±0,9 s. Tokiu atveju skaičiuojama papildoma UTC 23:59:60 sekundė arba praleidžiama UTC 23:59:59 sekundė.

Keliamąsias sekundes sunku numatyti, bet kol kas jos yra buvusios tik birželio 30 d. arba gruodžio 31 d. Paskutinė keliamoji sekundė buvo 2016 m. gruodžio 31 d. 23:59:60 UTC.

## Senoji kampo sekundė

Nesisteminis plokščiojo kampo vienetas *senoji kampo sekundė* žymima *</math>. 1<math>*=1/60'=1/3600°=π/648 000≈4,848137·10-6rad

## Daliniai ir kartotiniai dydžiai
Dažniausiai naudojami sekundės daliniai dydžiai, t. y. dydžiai, skirti matuoti mažesnei už sekundę trukmei. Kartotiniai dydžiai, reiškiantys didesnę trukmę, naudojami labai retai. Vietoj to naudojami ne SI sistemos vienetai: minutės, valandos, dienos, Julijaus metai, šimtmečiai ir tūkstantmečiai.

## Šaltiniai
Roko maršas

**Roko maršas** – muzikos festivalis, 1987–1989 m. vykęs įvairiuose Lietuvos miestuose. 1996 ir 1997 m. – atnaujintas. Pirmieji festivaliai buvo surengti dar Lietuvai buvus Tarybų Sąjungos sudėtyje. „Roko maršas“ buvo Dainuojančios revoliucijos, jaunimo tarpe skleidusios Lietuvos nepriklausomybės judėjimo idėjas, dalis. Festivalis padėjo pažadinti jaunąją kartą nuo sovietmečio apatijos ir suteikė jiems įkvėpimo. Iš viso trys pirmieji festivaliai pritraukė maždaug 130 000 žiūrovų. Festivaliai tapo masinių Sąjūdžio protesto akcijų, kurios paskatino 1990 m. kovo mėn. paskelbti Lietuvos nepriklausomybę, repeticija.

Festivalio idėją 1986 m. iškėlė grupės „Antis“ lyderis Algirdas Kaušpėdas po sėkmingo koncerto „Kažkas atsitiko“. Renginys paskatino įvairias pogrindžio muzikos grupes iškilti į viešumą. Pradžioje festivaliu buvo labiau orientuojamasi į muziką be akivaizdžios politinės žinutės, vėliau išryškėjo aiškūs politiniai motyvai.

## Istorija
Organizuoti roko koncertus Lietuvos stadionuose nutarė neformalus jaunimo susivienijimas Jaunimo muzikos klubas. „Roko maršo“ pavadinimo idėja kilo grupės „Antis“ lyderiui Algirdui Kaušpėdui po didžiulės sėkmės susilaukusio kelių pirmųjų koncertų iš jų ir – „Kažkas atsitiko“, kurio metu buvo filmuojamas to paties pavadinimo filmas, vėliau rodytas kino teatruose ir sulaukęs didelio populiarumo. Tai buvo pirmas kartas, kuomet iš pogrindžio išėjusios roko muzikos legaliai galėjo klausyti tūkstančiai žmonių.

Po filmo „Kažkas atsitiko“ ir kitų koncertų sėkmes 1987 m. buvo surengtas pirmasis „Roko maršas per Lietuvą“, kuriame dalyvavo tada dar mažai žinomos grupės – Ad Libitum, Hilda, Jumprava (Latvija), Katedra, Antis. Tuomet tokio mąsto renginys buvo naujas, išskirtinis reiškinys, tiek muzikantams, tiek žiūrovams. Sumanymas surengti keliaujantį renginį pasiteisino – festivalis sulaukė didžiulio pasisekimo ir pritraukė tūkstančius žmonių, nebūtinai besidominčių roko muzika. Festivalio metu buvo skleidžiama laisvė muzikai, rinkta parama Lietuvos kultūrai – jo metu dalis parduotų bilietų lėšų buvo skiriama Lietuvos kultūros fondui. Be kita ko, festivalis padėjo sudaryti sąlygas Sąjūdžio idėjoms pristatyti, ryšiams su tautiečiais užsienyje atstatyti. Festivalyje pasirodė keletas lietuvių jaunimo grupių iš JAV ir Kanados.

## Festivaliai

## Šaltiniai
Roko maršas per Lietuvą '89 (1990 albumas)

**Roko maršas per Lietuvą '89** – 1990 m. albumas. Išleido Melodija, katalogo nr. – C60 30637 005.

## Dainos

# Foje – Aš gimsiu rytoj – (Andrius Mamontovas)
# Naujas kraujas – (m: Loreta Grikavičiūtė; ž:Andrius Kulikauskas)
# Naujas kraujas – (m: Loreta Grikavičiūtė; ž:Andrius Kulikauskas)
# E. Punkrio grupė – Kodėl? – (E. Punkris)
# E. Punkrio grupė – Kaime – (E. Punkris)
# D. Polikaičio Grupė – Aš žinau – (m: Darius Polikaitis; ž:Brazdžionis)
# D. Polikaičio Grupė – Tik po audros – (m: Darius Polikaitis; ž:Brazdžionis)
# E. Punkrio grupė – Kareivėli – (m:E. Punkris; ž:V. Povilionio)
# Antis – Lietuvos valstybė – (m: Kaušpėdas/Ubartas/Rakauskas/Augustinas; ž:Kaušpėdas) – 5:19
Kažkas atsitiko

:*Apie Anties albumą skaitykite [[Kažkas atsitiko (2003 albumas)]].*
**Kažkas atsitiko** – 1986 metais sukurtas muzikinis filmas, kuriame specialiai nufilmuoti trijų grupių vaizdo klipai: Vytauto Kernagio su „Artele“, „Foje“, „Anties“. 1996 m. filmą VHS formatu perleido „Bomba Records“.

Algirdas Kaušpėdas prisimena: *„Tai režisieriaus Artūro Pozniakovo ir dailininko Galiaus Kličiaus darbas, kuriuo norėta parodyti Lietuvai, kad mes turime naują ir savitą muzikinę kultūrą. Filmas buvo toks populiarus, kad visos kino kopijos buvo sunešiotos į skutus“*.

Visos „Foje“ ir dalis „Anties“ dainų nufilmuotos fonograminiame koncerte Vilniaus Kalnų parke, surengtame specialiai filmui. Į filmavimą pakvietus vilniečius, neplanuotai susirinko tūkstantinė minia. Andrius Mamontovas  buvo kelioms dienoms paleistas iš armijos, kad dalyvautų šiame filme. Ta proga „Foje“ su iš „Anties“ vienam vakarui pavogtais būgnais įrašė dainą „Keistuolis“.

Šio filmo dailininkai sukūrė „Anties“ postmodernistinį sceninį įvaizdį, kurį grupė naudoja iki šiol.

## Kūriniai

;Pirma dalis – „Žaidimai“
# Artelė – „Kaip gražu miške“
# Artelė – „Santechnikas iš Ukmergės“
;Antra dalis – „Šventės“
# Foje – „Distancija“
# Foje – „Laužo šviesa“
# Antis – „Klasėj mane kalbino“
# Antis – „Kažkas atsitiko“
;Trečia dalis – „Sapnai“
# Antis – „Alio, alio!“
# Antis – „Zombiai“
# Antis – „Ko tu stovi?“
# Antis – „Lietaus melodija“

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Apie filmą Lietuvos filmų centre
Bomba

**Bomba** – tai amunicijos vienetas, sprogstamasis mechanizmas – dažniausiai koks nors indas, pripildytas sprogstamųjų medžiagų (pvz., TNT) ir yra skirtas sprogimo metu padaryti kuo daugiau žalos. Bombos esminis skirtumas nuo kitų sprogstamų įtaisų – laisvas kritimas naudojant Žemės traukos jėgą ir nuo smūgio suveikiantis sprogdiklis.

Šiais laikais žodis *bomba* paprastai reiškia aviacines bombas.

## Artilerinės bombos ir granatos
Viena seniausių terminas *bomba* prasmių – sprogstamasis artilerijos sviedinys, pripildytas parako (pirmieji sviediniai būdavo nesprogstami pilnaviduriai akmeniniai ar ketiniai rutuliai). Pagal tai vienas iš artilerijos pabūklų tipų vadinamas *[[bombarda]]*, vienas artileristo (arba artileristo karinių laipsnių) pavadinimų yra *[[bombardyras]]*, o apšaudymas tokiais sviediniais vadinamas *bombardavimu*.

Sprogstamieji artilerijos sviediniai, svėrę daugiau kaip pūdą (16 kg), buvo vadinami *bombomis*, o svėrę mažiau – *[[granata|granatomis]]*. Šiais laikais abu šie pavadinimai pasenę.

## Teroristų bombos
Viena pasenusių žodžio *bomba* prasmių – rankinė granata. Dabar žodis *bomba* šia prasme nebevartojamas.

XIX a. viena politinės kovos priemonių tapo valdovų ir vyriausybės narių žudymas naudojant savos gamybos granatas, kurias teroristai svaidydavo į savo taikinius. Tokios granatos buvo vadinamos *bombomis*. Karinėje srityje žodis *bomba* 'granata' išnyko, o terorizmo srityje išliko ir dabar *bomba* neteisingai vadinami tiek svaidomi sprogstami įtaisai (turėtų būti – granatos), tiek nešiojami (pvz., vadinamieji *šachidų diržai*) bei įtaisyti automobiliuose ar statiniuose (turėtų būti vadinami minomis).

## Aviacinės bombos

Aviacinės bombos – specialiai sukonstruoti sprogmenys, skirti mėtyti iš orlaivių (paprastai – lėktuvų).

Ėmus lėktuvus naudoti kaip kovinius, pirmiausia iš jų svaidydavo rankines granatas, o vėliau – specialiai sukonstruotas aviacines bombas.

Egzistuoja ir bombos su silpnais užtaisais, kurie skirti ne taikiniui naikinti, o tam tikram bombos kroviniui išsklaidyti. Pvz., cheminės bombos (išsklaidančios kovines nuodingąsias medžiagas), agitacinės bombos (išsvaidančios popieriaus lapelius atsišaukimus).

## Giluminės bombos

Atsiradus poreikiui naikinti panirusius povandeninius laivus buvo sukurtos specialios bombos, kurios sprogsta nuskendusios į užduotą gylį. Jos vadinamos *giluminėmis bombomis* (). Šios bombos pradžioje būdavo rankomis išmetamos už laivo borto, vėliau – išridenamos specialiais įtaisais. Ridenamos giluminės bombos yra statinaitės formos.

Dabar giluminės bombos dažniausiai iššaunamos specialiais laivų pabūklais arba mėtomos iš lėktuvų ar sraigtasparnių. Aviacinės giluminės bombos kartu yra ir aviacinių bombų rūšis.

## Išnašos
Konfucianizmas

**Konfucianizmas** (trad.kin.: 儒學; supapr.: 儒学; pinyin: Rúxué; pažodžiui „intelektualų mokykla“) – Kinijoje atsiradusi ir po Rytų Aziją paplitusi etinė ir filosofinė sistema, neretai priskiriama prie religijų. Svarbiausiu autoritetu dažniausiai laikomas VI–V a. pr. m. e. gyvenęs filosofas Konfucijus, kurio vardu doktriną pavadino vakariečiai.

Konfucianizmas kalba apie visuomenę, valstybės valdymą, šeimą, moralę. Visos šios idėjos Rytų Azijoje darė ir tebedaro didelę įtaką.

Kiti svarbūs konfucianistai: Mengzi (Mencijus), Xunzi (Siundzi).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Konfucianizmo filosofijos metamorfozės
Helis

**Helis** – bespalvis, bekvapis ir beskonis cheminis elementas, priklausantis inertinių dujų grupei. Helio garavimo bei virimo taškai yra patys žemiausi tarp visų elementų, normaliomis sąlygomis helis sutinkamas tik dujų pavidalu.

Helis yra antras pagal paplitimą Visatoje elementas po vandenilio. Vandenilio atomai žvaigždėse branduolinės reakcijos metu veikiant aukštai temperatūrai ir slėgiui virsta helio atomais, šios reakcijos metu išlaisvinamas didelis kiekis energijos ir aukšto dažnio elektromagnetinės bangos.

Helis yra inertiškas, t. y. labai sunkiai reaguoja su kitais elementais, tačiau specialiomis sąlygomis gali reaguoti su jodu, fluoru, siera ir fosforu.

## Istorija
Pirmą kartą helis aptiktas stebint Saulės užtemimą Indijoje 1868 metais kaip ryškiai geltona Saulės chromosferos juosta. Šį stebėjimą atliko prancūzų astronomas Pjeras Jansenas (*Pierre Janssen*). Tais pačiais metais anglų astronomas Normanas Lokjeris (*Norman Lockyer*) taip pat stebėjo anksčiau nežinomą geltoną juostą Saulės spektre ir padarė išvadą, kad taip yra dėl Žemėje neaptinkamo cheminio elemento. Jis kartu su chemiku Edvardu Franklendu (*Edward Frankland*) pavadino elementą graikišku Saulės vardu *helios*.

Britų chemikas Viljamas Ramsėjus (*William Ramsay*) 1895 metais pirmą kartą išskyrė helį Žemėje. Vėliau, 1905 metais, helis išskirtas iš gamtinių dujų.

## Būsenos
Standartinėje temperatūroje esant standartiniam spaudimui helis egzistuoja tik monoatominių dujų pavidalu. Kietėja tik esant ypač dideliam slėgiui.

## Naudojimas
Helio-deguonies mišinį (80:20) naudoja astmatikai arba narai kaip kvėpavimo dujas – šiuo mišiniu saugiau kvėpuoti, kadangi oro sudėtyje esantį azotą N, turintį toksinį poveikį narui, pakeičia helis.

Dėl to, kad helis yra apie penkis kartus lengvesnis už orą, jis naudojamas kaip balionų ir skraidymo aparatų užpildomosios dujos. Kadangi helis yra inertiškos ir nedegios dujos, jos praktiškai išstūmė vandenilį, kuris naudotas toje pačioje srityje.
Magelano ir Čilės Antarktidos regionas

**Magelano ir Čilės Antarktidos regionas** () – XII Čilės regionas. Tai yra didžiausias ir mažiausiai apgyvendintas regionas pačiuose šalies pietuose, šiaurėje besiribojantis su Aiseno regionu, o rytuose su Argentina. Regionui taip pat priskiriama dalis Antarktidos, nors tarptautinė bendrija to nepripažįsta.

Regionas pasiekiamas lėktuvu iš Santjago, antžeminiu transportu per Argentiną arba jūra per Puerto Nataleso uostą.

Regiono sostinė Punta Arenasas yra 3&nbsp;090 kilometerų į pietus nuo Santjago.

Nedidelis gyventojų skaičius ir tankumas sudaro geras sąlygas daugeliui vietinių augalų ir gyvūnų rūšių. Regione nesunku rasti pingvinų, nandų, kondorų ir kitų retų gyvūnų rūšių. Taip pat auginamos avys.

## Istorija

Magelano sąsiauris nuo XVI a. naudojamas susisiekimui tarp Atlanto ir Ramiojo vandenyno.

Nuo 1843 m. regionas priklauso Čilei.

1940 m. lapkritį Čilė paskelbė savo pretenzijas į dalį Antarktidos teritorijos. Teritorija, į kurią pretenduoja Čilė, kertasi su anksčiau paskelbtomis Argentinos ir britų pretenzijomis bei nėra pripažinta Jungtinių Tautų ar didžiųjų valstybių.

## Provincijos

Paskutinės Vilties provincija: šios provincijos sostinė yra Puerto Natalesas, besilaikantis daugiausia su stambiųjų raguočių auginimu susijusiais verslais. Iš čia patogu vykti į Paino bokštų nacionalinį parką, kuris yra vienas iš gražiausių Amerikos parkų.

Teritorija Antarktidoje tarptautiniu mastu nėra pripažįstama Čilei bei ginčyjama su Argentina. Čilė pretenduoja į 1 255 577 km2 teritoriją Antarktidoje.

## Ekonomika

Ugnies Žemėje pagrindines pajamas teikia naftos gavyba. Vasarą papildomu svarbiu pajamų šaltiniu tampa turizmas.

## Įžymybės
Regione yra daug pasaulyje žinomų ir lankytinų vietų – tai Paino bokštų nacionalinis parkas, fjordai, ledynai, Ugnies Žemė, Horno kyšulys, Magelano sąsiauris. Iš čia dažnai pradedamos ekspedicijos į Antarktidą.

## Šaltiniai
Palangos oro uostas

**Palangos oro uostas** – tarptautinis oro uostas Kunigiškiuose (Vakarų Lietuva), prie kelio .

7 km nuo Palangos centro, 32 km nuo Klaipėdos, 17 km nuo Kretingos. Iš Palangos ir Klaipėdos į oro uostą veža autobusai. Pritaikytas mažiems ir vidutiniams lėktuvams.

## Istorija
1937 m. prie vieškelio Palanga–Darbėnai atidarytas aerodromas. 1939 m. atidarytas pirmasis Lietuvoje reguliarus oro maršrutas Kaunas–Palanga.

1946 m. įkurtas karinis aerodromas, jame stovėjo pasienio apsaugos naikintuvų dalinys. Iki 1970 m. veikė sportinės aviacijos mokykla, jai vadovavo vienas sportinės aviacijos pradininkų, konstruktorius Bronius Oškinis. 1963 m. įkurtas civilinis oro uostas, aptarnavęs skrydžius į Vilnių, Maskvą ir kitus sovietinius miestus.

1991 m. įkurta valstybės įmonė „Palangos oro uostas“. 1994–1997 m. pagal ICAO reikalavimus rekonstruotas skrydžių valdymo centras, keleivių terminalas, KTT danga. 1998 m. rekonstruoti peronas, riedėjimo takas.

2006 m. pradėta nauja KTT rekonstrukcija. 2007 m. spalio 26 d. atidarytas naujas keleivių terminalas, atitinkantis Šengeno sutarties reikalavimus. 2011 m. jis rekonstruotas, praplėstas. 2014 m. Lietuvos oro uostai pertvarkyti, Palangos oro uostas tapo VĮ „Lietuvos oro uostai“ Palangos filialu.

2016 m. kovo 23 d. Wizz Air pradėjo skrydžius į Londono Lutoną. 2016 m. kovo 29 d. Ryanair pradėjo skrydžius į Londono Stanstedą. 2020 m. birželio 26 d., po 14 metų pertraukos, trumpam atnaujintas skrydis Vilnius–Palanga–Vilnius.

## Statistika
### Keleiviai

### Baltijos valstybių oro uostų keleivių skaičius
Keleiviai (metai/oro uostai):

## Kryptys

## Šaltiniai

## Nuorodos
1993 m. Lietuvos prezidento rinkimai

**1993 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai** – 1993 m. vasario 14 d. vykę pirmieji Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimai po nepriklausomybės atgavimo.

## Rinkimų sistema
Lietuvos Respublikos Prezidentas renkamas pagal daugumos atstovavimo (mažoritarinę) rinkimų sistemą. Išrinktu laikomas tas kandidatas į Respublikos Prezidento vietą, kuris pirmą kartą balsuojant ir dalyvaujant ne mažiau kaip pusei visų rinkėjų, gavo daugiau kaip pusę visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų balsų. Jeigu rinkimuose dalyvavo mažiau kaip pusė visų rinkėjų, išrinktu laikomas tas kandidatas, kuris gavo daugiausia, bet ne mažiau kaip 1/3 visų rinkėjų balsų. Jeigu pirmajame balsavimo rate nė vienas kandidatas nesurenka reikiamos balsų daugumos, po dviejų savaičių rengiamas pakartotinis balsavimas dėl dviejų kandidatų, gavusių daugiausia balsų. Išrinktu laikomas kandidatas, surinkęs daugiau balsų.

Respublikos Prezidentu gali būti renkamas Lietuvos pilietis pagal kilmę, ne mažiau kaip trejus pastaruosius metus gyvenęs Lietuvoje, jeigu jam iki rinkimų dienos yra suėję ne mažiau kaip keturiasdešimt metų ir jeigu jis gali būti renkamas Seimo nariu. Lietuvos Respublikos piliečiai Prezidentą renka penkeriems metams. Tas pats asmuo gali būti renkamas ne daugiau kaip du kartus iš eilės.

## Kandidatai

Dėl pretendavimo atšaukimo, rinkimuose ketino dalyvauti, bet galiausiai nekandidatavo Vytautas Landsbergis. Jis parėmė Stasį Lozoraitį.

## Visuomenės apklausos

## Rezultatai
Aktyviausi buvo Birštono, Neringos, Palangos miestų ir Kupiškio, Rokiškio bei Šakių rajonų rinkėjai – balsavo daugiau nei 85 % balsavimo teisę turinčių piliečių. 

* Algirdą Brazauską labiausiai palaikė Šalčininkų ir Vilniaus rajonai. Juose balsavo atitinkamai 88,9 ir 83,2 % visų šių savivaldybių rinkimų teisę turinčių piliečių. 
* Už Stasį Lozoraitį daugiausiai balsų atidavė Kauno miesto (54,7 %) ir Kauno rajono (51,5 %) rinkėjai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ineta Nedveckė „Pirmieji istorijoje televiziniai kandidatų į prezidentus debatai: kaip Lietuvai išbristi iš duobės?“, LRT.lt, 2019.05.07 18:54 https://www.lrt.lt/naujienos/lietuvoje/2/1056415/pirmieji-istorijoje-televiziniai-kandidatu-i-prezidentus-debatai-kaip-lietuvai-isbristi-is-duobes
Pilietinė visuomenė

**Pilietinė visuomenė** – su šeima, valstybe ir verslu nesusijusių institucijų, organizacijų ir individų visuma. Sąvoka turi daug įvairių detalesnių apibrėžimų, tačiau nėra bendro sutarimo dėl jų priimtinumo.

Pilietinė visuomenė nėra vieningas darinys. Tai labiau sfera, kurioje, atskirai nuo valstybės ir verslo, veikia individai bei jų organizacijos, siekdami išsakyti savo nuomonę, iškelti probleminius klausimus ir ieškoti jų sprendimų. Pilietinė visuomenė kartais pristatoma kaip viena iš trijų pagrindinių visuomenės dalių (kitos dvi: valstybė ir verslas), su kuriomis yra tuo pačiu metu tiek ir glaudžiai susijusi, tiek ir konkuruojanti, atsverianti jų įtaką. Anot politologo Robert D. Putnam, aktyvi pilietinė visuomenė prisideda prie socialinių ryšių stiprinimo (didina šalies socialinį kapitalą) ir gerina demokratinius procesus.

Pilietinė visuomenė pasireiškia įvairiomis formomis: per NVO, NPO, įvairių sričių aktyvistų grupes, religines, akademines bendruomenes, klubus, asociacijas ir kt.

## Šaltiniai

 
## Nuorodos
* Pilietinė visuomenė: sąvoka, istorija, problemos
Massive Attack

**„Massive Attack“** – muzikinė grupė iš Bristolio, Anglija. Ji yra išleidusi 5 pilnus studijinius albumus. Grupės muzika yra elektroninė, įjungianti džiazo, hiphopo ir kitų žanrų elementus; paskutiniu metu grupės muzikoje dominuoja roko ir electronica įtaka.

„Massive Attack“ iš pradžių sudarė trys nariai: Robert Del Naja („3D“), Grant Marshall („Daddy G“) ir Andrew Vowles („Mashroom“). Po „Mezzanine“ įrašymo, Vowles – nepatenkintas skambesio pasikeitimu – paliko grupę. Marshall kuriant „100th Window“ praktiškai nedalyvavo, todėl šis albumas yra iš principo solinis Del Naja projektas. Kiekviename „Massive Attack“ albume dalyvauja kviestiniai vokalistai – iki šiol grupė dirbo su Tricky, Shara Nelson, Tracey Thorn iš „Everything But The Girl“, Nicolette, Sara Jay, Elizabeth Fraser iš „Cocteau Twins“ ir Sinéad O'Connor.

## Istorija
„Massive Attack“ įsikūrė kaip Bristolio meno grupės *The Wild Bunch* šaka. 1991 m. jie išleido pirmąjį albumą „Blue Lines“ su hitiniais kūriniais „Unfinished Sympathy“ ir „Daydreaming“. Šis albumas tapo vienu įtakingiausių britų įrašų XX a. dešimtajame dešimtmetyje ir įkvėpė tokios projektus kaip „Portishead“ ir „Morcheeba“. „Blue Lines“ albumas laikomas naujo žanro muzikoje pradžia, kuris kartais vadintas „Bristolio skambesiu“, tačiau spauda vėliau pradėjo naudoti terminą „trip hopas“, kurio „Massive Attack“ nariai nemėgsta.

Persijos įlankos karo metu kai kurie britų žiniasklaidos kanalai vengė naudoti žodžius primenančius karą ir smurtą, todėl „Massive Attack“ (tuo metu siekusi pripažinimo) buvo priversta laikinai pakeisti savo pavadinimą tiesiog į „Massive“. Grupės lyderis Robert Del Naja neslepia nepritarimo JAV agresijai prieš Trečiąjį pasaulį demokratijos vardu, dažnai išreikšdamas gailestį, kad jis sutiko su pavadinimo keitimu.

1994 m. „Massive Attack“ išleido savo antrąjį albumą „Protection“. Albumas pasižymi sodresniu ir gilesniu skambesiu nei pirmasis, turi dvi instrumentines kompozicijas. Tai buvo paskutinis „Massive Attack“ albumas prie kurio prisidėjo „Wild Bunch“ narys Tricky, kuris vėliau pilnai perėjo prie savo solinės karjeros.

Trečiasis albumas „Mezzanine“ buvo išleistas 1998 m. „Mezzanine“ žymi grupės perėjimą prie tamsaus, iškraipyto, gitaromis paremto skambesio ir daugelio fanų nuomone žymi ryškią evoliuciją.

Ketvirtas albumas „100th Window“ buvo išleistas 2003 m. vasario 10 d. Jis pakliuvo į Jungtinės Karalystės Top 10. Tą patį mėnesį Del Naja buvo apkaltintas narkotikų laikymu. Nors kai kurie kritikai „100th Window“ laiko neprilygstančiu ankstesniems albumams, daugelis teigia jog jis vertas dėmesio.

## Diskografija

* *Blue Lines* (1991)
* *Protection* (1994)
* *Mezzanine* (1998)
* *[[100th window (2003 albumas)|100th window]]* (2003)
* *Heligoland* (2010)

## Nuorodos
* Oficialus grupės puslapis 
* Dainų žodžiai
* Massive Attack naujienos 
* Musicbrainz Massive Attack diskografija
Gimtoji kalba

**Gimtoji kalba** – kalba, kurią asmuo išmoksta pirmiausia. Gimtosios kalbos išmokstama be formalaus mokymo, paprastai iš kitų šeimos narių.

Asmuo gali mokėti dvi (ar net daugiau) gimtųjų kalbų. Tai vadinama dvikalbyste.

Kadangi žmogaus tautybė priklauso nuo individualaus pasirinkimo, gimtoji kalba ir tautybė ne visada sutampa, pavyzdžiui, 18,2 % Lietuvoje gyvenančių baltarusių ir 15,4 % ukrainiečių savo gimtąja kalba laiko rusų kalbą.
Daugiakalbystė

**Daugiakalbystė** (multilingvizmas, dvikalbystė, bilingvizmas, poliglotizmas) – dviejų ar daugiau kalbų vartojimas kasdieniame gyvenime. Dvikalbystė išugdoma tokioje aplinkoje, kurioje greta gyvena dviem kalbomis kalbantys asmenys, taip pat kai dviem kalbom kalbama šeimoje. Didelę įtaką dvikalbystės formavimuisi turi ir mokykla.

Iki XX a. pabaigos dvikalbystė laikyta vaiko kalbos raidos sutrikimu. Anksčiau manyta, jog jei antrosios kalbos bus aktyviai mokomasi nuo mažumės, nukentės gimtosios kalbos mokymasis. Neva dvi kalbas nuo gimimo girdėję ir jų besimokę vaikai kurį laiką neišvengs kalbų interferencijos. Pastaruoju metu atlikti tyrimai tai paneigia.

## Ekononimė nauda
Daugiakalbystė žmogui ekonomiškai naudinga, nes jis gali atlikti darbo užduotis, kurių tik vieną kalbą mokantis darbuotojas atlikti negali. Pavyzdžiui, dažnai naudinga kalbėti su svarbiu klientu, partneriu jo gimtąja kalba, net jei ši nepaplitusi, o klientas moka ir kitą kalbą. Šveicarijos ekonomistai nustatė, jog daugiakalbystė teigiamai koreliuoja su darbuotojo atlyginimu, įmonių produktyvumu ir bendru šalies ūkio efektyvumu. To darbo autoriai teigia, jog paplitusi daugiakalbystė padidina šalies ekonominį potencialą apie 10 %. Šveicarija turi tris paplitusias valstybines kalbas (ketvirtoji retai vartojama).

## Europos Sąjungos politika

Europos Sąjungos daugiakalbystės politika siekia apsaugoti Europos kalbų įvairovę ir skatina mokytis 24 jos oficialių kalbų, taip pat per 60 regioninių ir mažumų kalbų (pvz., baskų kalba, katalonų kalba). Baltijos valstybėse daugiakalbystė paplitusi bene labiausiai iš visų ES šalių. Anot 2012 m. ES tyrimų, Lietuvoje tris kalbas ar daugiau moka 52 % šalies gyventojų, Latvijoje – 54 %, Estijoje – 52 %. Tam didelę įtaka turi lenkų, rusų ir kt. diasporos pastarosiose šalyse.

Lietuvoje gana daug diskutuojama dėl dvikalbystės įvedimo mokykloje, tačiau būgštaujama dėl to, kad anglų kalba gali išstumti lietuvių kalbą iš kai kurių vartojimo sferų (pvz., mokslinės). Latvijoje, priešingai, siekiama pradėti mokyti latviškai rusakalbes mažumas mokyklose bei universitetuose, taip pat nuogąstaujama dėl rusų kalbos skverbimosi į televiziją ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* TEDEd: The benefits of a bilingual brain
Mountainside

**Mountainside** – Lietuvos alternatyvaus roko/metalo grupė susikūrusi Kaune 1996 m.

2002 m. išleistas debiutinis albumas „Distorted“.

Ketverius metus iš eilės Mountainside Lietuvos alternatyvios muzikos apdovanojimuose (2003 m. ir 2004 m. – Baltųjų velnių, o 2005 m. ir 2006 m. – A. LT buvo nominuoti Geriausios metų roko grupės kategorijoje.

2007 m. „Zona records“ išleido antrąjį grupės albumą „All About Time“, nominuotą geriausio rock albumo kategorijoje A.LT apdovanojimuose.

2013 metų pabaigoje pasirodė albumas „Solitary, Poor, Nasty, Brutish and Short“.

## Nuorodos
* Oficialus grupės tinklalapis
Akultūracija

**Akultūracija** () – antropologijoje, sociologijoje, psichologijoje vadinamas procesas, kurio metu dėl ilgalaikių ir tiesioginių kontaktų tarp skirtingų kultūrinių grupių viena iš jų perima visą arba dalį kitos kultūros. Paprastai poveikis yra abipusis, tačiau dažniausiai galima išskirti dominuojančią grupę, kurios kultūrą ir vertybes perima kitos grupės.

Akultūracijos poveikyje vykstantys pasikeitimai gali būti laiko požiūriu ilgai trunkantys, besitęsiantys kelias kartas. Vienai iš kultūrinių grupių visiškai perėmus kitą kultūrą kalbame apie asimiliaciją (pvz., imigrantai naujoje valstybėje), kuri susijusi ir su grupinio identiteto pasikeitimu. Imigrantų akultūracija priklauso nuo imigranto vidinės grupės ir visuomenės (išorinės grupės) nuostatų. Jei nuostatos apie savo grupę yra labai teigiamos ir nuostatos apie išorinę grupę yra labai neigiamos (tipiškas etnocentrizmo atvejis) akultūracija dažniausiai yra atmetama, jai priešinamasi ir ji vyksta žymiai lėčiau. Priešingu atveju akultūracija vyksta žymiai sparčiau ir sėkmingiau.

Akultūracijos procesą XIX–XX a. sandūroje pradėjo tyrinėti JAV etnografai. XX a. ketvirtajame dešimtmetyje tyrimus išplėtojo JAV antropologai ir sociologai, nagrinėję baltųjų kultūros įtaką indėnams ir juodaodžiams. Nuo 8 dešimtmečio tyrinėjimai pritaikyti tarpkultūrinėje psichologijoje atsižvelgiant į migrantų, pabėgėlių ar kolonizuotų teritorijų gyventojų kultūrinę ir psichologinę adaptaciją. Pastarieji išskyrė keturias skirtingas mažumų akultūracijos strategijas: integraciją, asimiliaciją, separatizmą, marginalizaciją.

## Taip pat skaitykite
* Inkultūracija
* Socializacija

## Šaltiniai
Peru politinė sistema

Peru Respublika – parlamentinė konstitucinė respublika. Dabartinis prezidentas nuo 2016 m. yra Pedro Pablo Kuczynski. Vykdomosios valdžios funkcijas jis dalinasi su vyriausybe. Vyriausybei vadovauja Ministras Pirmininkas, kuris skiriamas Prezidento iniciatyva, tvirtinant kandidatūrą parlamentui.

Įstatymų leidžiamoji valdžia – Nacionalinis Kongresas, sudarytas iš vienerių rūmų, 180 deputatų (iki 1993 m. Konstitucijos buvo dviejų rūmų parlamentas) ir renkamas kas penkeri metai. Anksčiau Kongresas laikytas simboline institucija, automatiškai tvirtinančia vykdomosios valdžios iniciatyvas.

Valstybėje galioja 1993 m. Konstitucija, kurios iniciatorius yra buvęs Japonijos žemės ūkio ministras Alberto Fujimori. Jis 1991 metais buvo išrinktas prezidentu ir savo funkcijas ėjo iki 2001.

## Nuorodos