open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kočaris

**Kočaris** (, , ,  , ) – armėnų ir azerbaidžaniečių grupinis liaudies šokis, kurį šiandien taip pat atlieka armėnai, asirai, azerbaidžaniečiai, kurdai, Ponto graikai ir turkai. Yra daug šokio atmainų, šokamas sustojus ratu ar grandine.

## Armėnų šokis

Kočaris plačiai atliekamas visoje Armėnijoje per šventes, šeimos ceremonijas ir kituose renginiuose. Gali šokti visi dalyviai, nepriklausomai nuo amžiaus ar lyties. Nuo 2004 m. šokis įtrauktas į Armėnijos bendrojo lavinimo mokyklų programas.
 
Kiekvienas Armėnijos kalnyno regionas turėjo savo kočarį, pasižymintį unikaliu šokimu ir savita muzika. Šokis šokamas 2/4 ritmu. Šokėjai sudaro uždarą ratą, uždėdami rankas ant vienas kito pečių ar susikibę. Modernesnės kočario formos pridėjo „tremolo žingsnį“, kuris apima viso kūno judėjimą. Šokėjų atliekami judesiai ir figūros keičiami, vadovui davus ženklą skarelės mostelėjimu ar šūksniu. Šokį sudaro staigūs išėjimai į priekį ir atgal, žingsniai su pasišokimais, pereinantys į dinamiškus šuoliukus su posūkiais. 

2017 m. šokis buvo įtrauktas į Reprezentatyvųjį žmonijos nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.

## Azerbaidžaniečių šokis

Tai yra vienas iš plačiai paplitusių šokių, žinomų kaip *Yalli* (arba halajis)  Azerbaidžane, ypač Nachičevanės autonominėje respublikoje ir aplinkinėse teritorijose. Kočarį sudaro lėta ir greita dalys, šokis yra trijų variantų. Vyrams ar moterims, sustojusiems eilėje vienas po kito, vadovauja šokėjas, rankoje laikantis lazdą.

Kočaris kartu su tenzere, kaip *Yalli* šokio versijos, 2018 m. lapkričio mėn. buvo įtraukti į UNESCO nematerialaus kultūros paveldo, kurį reikia skubiai apsaugoti, sąrašą.

## Kurdų šokis

Tai kurdų šokių *Dilan*, *Delîlo* ar *Şêxanî* atmaina, dažniausiai atliekama tarp kurdų klajoklių. Kočaris (*koçer*) tiesiog reiškia „klajoklis“ kurdų kalba, taigi kurdai šį terminą vartoja jų šokamam šokiui vadinti. Tačiau tarp kurdų klajoklių tai ne vienintelis panašus šokis.

## Ponto graikų šokis

Ponto graikai ir armėnai turi daug energingų karo šokių, tokių kaip kočaris. Kitaip nei dauguma Ponto šokių, kočario ritmas yra lygus (2/4), anksčiau buvo šokamas uždaru ratu. Šokis šiandien yra labai populiarus, tačiau dažnai šokamas kitaip nei seniau. Naudojami nuolatiniai, dvigubo šoktekėjimo elementai, vadinamieji tremolo. Šokis atliekamas ranką padėjus ant gretimo peties ir judama į dešinę. Tai šokis, kuris bando išgąsdinti žiūrovus. Pradžioje jį šoka ir vyrai, ir moterys. Tada vyrai eina į priekį ir atlieka savo judesius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kočario šokis – UNESCO vaizdo įrašas
Enmešara

**Enmešara** – požemio pasaulio dievybė šumerų mitologijoje, vienas iš seniausių dievų. Žinomas užkalbėjimas, kuriame Enmešara ir jo sutuoktinė Ninmešara įvardijami dievų Anu ir Enlilio protėviais. Manoma, jog tai rodo Enmešarą ir Ninmešarą buvus pirmapradėmis dievybėmis. Turėjęs septynetą (kai kada teigiama, kad aštuonis) vaikų – antraeilių dievybių. Buvo siejamas su *suššuru* balandžiu.

Vardas *en-me-šar<sub>2</sub>-ra* reiškia „visų *me* viešpats“ arba „nesuskaičiuojamos daugybės kosmoso galių viešpats“. Yra išlikę fragmentiškų įrašų, pasakojančių apie Enmešaros kovą su kitais dievais. Senesniuose įrašuose pasakojama apie šio dievo kovą su Enliliu, o vėlesniuose (iš I tūkst. pr. m. e.) – su Marduku. Anot šumerų pasakojimo „Enlilis ir Namzitara“, Enmešara buvęs Enlilio dėdė, kurį sučiupus, Enlilis perėmęs vadovavimą dievams ir įgijęs galią nulemti likimus. Iš vėlesniųjų įrašų fragmentų aišku tai, kad Mardukas Enmešarą nugalėjęs ir paėmęs į nelaisvę. Viename I tūkst. pr. m. e. datuojamame tekste teigiama, jog Enmešara turėjęs dukterį Šuzianą, kurią vedęs Enlilis.

## Šaltiniai
Gėlės Aldžernonui

**Gėlės Aldžernonui** () – fantastinis amerikiečių rašytojo Daniel Keyes kūrinys. Keyes 1958 m. parašė apsakymą tokiu pavadinimu, ir sekančiais metais jį publikavo žurnalo „The Magazine of Fantasy & Science“ balandžio mėn. numeryje. Apsakymas 1960 m. buvo apdovanotas Hugo premija. 1966 m. Daniel Keyes kūrinį išleido išplėstą iki pilnos knygos, taip pat pavadinimu „Gėlės Aldžernonui“, kuri pasidalijo Nebula premiją kartu su Samuel R. Delany romanu „Babel-17“, bei buvo nominuota Hugo premijai.

Aldžernonas kūrinyje yra vardas peliuko, kuriam buvo atlikta eksperimentinė chirurginė smegenų operacija intelektui padidinti. Eksperimentas pasiteisino ir vėliau tokia pati operacija buvo padaryta protiškai neįgaliam žmogui Charlie Gordon, kuris ir yra pagrindinis kūrinio veikėjas. Kūrinys pasakojamas pirmuoju asmeniu, kaip Charlie Gordon „progreso ataskaitos“ apie jo gyvenimą ir intelekto pokyčius po chirurginės operacijos. „Gėlės Aldžernonui“ nagrinėja įvairias etikos ir moralines temas.

1968 m. pagal knygą JAV pastatytas filmas „Charly“. Taip pat kūrinys buvo ne sykį adaptuotas teatrui, radijo spektakliams, miuziklams, filmams, televizijos filmams ir serialams. Siužetas įkvėpė du komedijų epizodus, „Simpsonų“ dvyliktojo sezono devintąją seriją „HOMЯ“ bei „It's Always Sunny in Philadelphia“ seriją „Gėlės Čarliui“ ().

„Gėles Aldžernonui“ ne sykį reikalauta pašalinti iš bibliotekų ir knygynų. Taip pat kūrinį neretai reikalauta pašalinti iš mokyklinių programų, kur jis įtrauktas, kai kada – sėkmingai. Dažniausias pretekstas šalinimui būdavo knygos vietos, kuriose Charlie mėgina suvokti ir išreikšti savo seksualinį potraukį. Amerikos Bibliotekų Asociacija į savo „1990–1999 m. dažniausiai pultų knygų“ sąrašą () „Gėles Aldžernonui“ įtraukė 43-iuoju numeriu.

Lietuvoje 1992 m. buvo išleistas apsakymas, trečiajame „Eridano“ leidyklos serijos „Pasaulinės fantastikos aukso fondas“ tome, apsakymų rinkinyje „Pragaištingas krėslas“. 2009 m. leidykla „Trigrama“ išleido ir knygą.

## Nuorodos ir šaltiniai
* Straipsnis apie kūrinį Mokslinės fantastikos enciklopedijoje
* „Gėlės Aldžernonui“ goodreads.com portale

### Išnašos
Zweigen Kanazawa

**„Zweigen Kanazawa“** () – Japonijos futbolo klubas iš Kanadzavos miesto, esančio Išikavos prefektūroje. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2006 m. Dideliais laimėjimais negali pasigirti. 

2014 m. tapo J3 lygos nugalėtojais ir pateko į J2. Nuo 2015 m. žaidė J2 lygoje.

## Pasiekimai
;  **[[J3 League]]:**
* **Nugalėtojai (1):** 2014 m.

## Sezonai: [[J.League]]
; Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai:

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai ir anglų k.)
* J.League svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
FK Mirtis Bobėnai

**Bobėnų „Mirtis“** – buvusi Lietuvos futbolo komanda iš Biržų rajono, Bobėnų kaimo. Žinoma, kad 1927 m. žaidė rungtynes su Biržų „Makabio“ futbolo komanda. 

## Istorija

Tarpukariu (1922-1940 m.) Biržų mieste veikė „Makabio“ sporto draugijos skyrius, Šaulių sąjungos komanda, Darbo Rūmų ekipa ir kiti dariniai. 

Tuo tarpu Bobėnų kaimo vyrai buvo subūrę komandą, kurią pavadino „mirtimi“. 

Tarpukariu kaime gyveno daugiau nei 200 gyventojų, tad galėjo išstatyti futbolo komandą ir dalyvauti įvairiose rungtynėse bei turnyruose.

Žinoma, kad 1927 m. rugpjūčio 14 d. „Mirtis“ žaidė rungtynes su Biržų „Makabiu“. Biržiečiai buvo laikomi rungtynių favoritais, tačiau jos baigėsi be įvarčių 0:0. 

To meto spauda rašė, kad „Matyti futbolas mieste atgyveno savo amžių ir perėjo į kaimą“.

## Taip pat žiūrėti
* FK Širvėna Biržai
* SK Vilkas Biržai
* FK Darbo Rūmai Biržai
* Aras Biržai
* Kęstutis Biržai
* FK Vabalninkas

## Šaltiniai

## Nuorodos
2019 m. pasaulio imtynių čempionatas

**2019 m. pasaulio imtynių čempionatas** – geriausių pasaulio imtynių sportininkų čempionatas, kuris vyko rugsėjo 14 d. – rugsėjo 22 d. Kazachstano sostinėje Nur Sultane.

Čempionatas taip pat buvo ir atranka į imtynių varžybas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

## Vyrų graikų-romėnų imtynės

## Vyrų laisvo stiliaus imtynės

## Moterų laisvo stiliaus imtynės

## Lietuva čempionate

;Vyrų graikų-romėnų imtynės

;Moterų laisvosios imtynės

;Vyrų laisvosios imtynės

## Olimpinės kvotos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Imstas

**Imstas** () – miestas Austrijoje, Tirolio žemės vakaruose. Imsto apskrities administracinis centras. Įsikūręs prie Ino upės, 827 m aukštyje virš jūros lygio, apie 50 km į vakarus nuo Insbruko. 2018 m. sausio 1 d. mieste buvo 10,5 tūkst. gyventojų.

## Istorija

Nuo 1282 m. turėjo teisę rengti turgus. Iki 1918 m. Imstas priklausė Habsburgų monarchijai  (Austrijos pusėje po Austrijos-Vengrijos susitarimo 1867 m.), taip pat vadintas *JMST*. Pilnas miesto teises įgijo 1898 m. 

## Šemenlaufenas

Imstas garsėja kas ketverius metus rengiamu savo karnavalu. 2012 m. šį karnavalą UNESCO įtraukė į Nematerialaus kultūros paveldo sąrašą. Kaukėti Šemenlaufeno dalyviai nešasi ir skambina varpeliais, atlieka originalius šokius. Juos lydi daugybė įvairių kitų spalvingų personažų. Mieste veikia karnavalui skirtas muziejus.

## Rogučių trasa

1958 m. Imse buvo baigtas įrengti pirmasis dirbtinio ledo takas. Trasa buvo 1000,9 m ilgio, su 17 posūkių, o vertikalus aukščių skirtumas sudarė 124,8 m, todėl jos vidutinis nuolydis buvo 12,48 %. Imstas surengė Pasaulio rogučių sporto čempionatą 1963 ir 1978 m., o 1956, 1971 ir 1974 m. - Europos čempionatus.

## SOS vaikų kaimas

1949 m. Hermann Gmeiner įkūrė pirmąjį SOS vaikų kaimą Imsto rajone. „SOS-Kinderdörfer organization“ dabar vadovauja apie 450 panašių kaimų visame pasaulyje.

## Žymūs žmonės

* Theodor von Hörmann (1840-1895), peizažų tapytojas
* Alfons Gorbach (1898-1972), buvęs Austrijos kancleris (1961–1964)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Stelenbosas

**Stelenbosas** (, ) – miestas netoli nuo Gerosios Vilties kyšulio, Pietų Afrikos Respublikoje. 19 tūks. gyventojų (2011).

Antra seniausia europiečių įkurta gyvenvietė Vakarų Kapo provincijoje po Keiptauno. Miestas įsikūręs šalia Stelenboso kalno. Nuo 1918 m. veikia Stelenboso universitetas.

## Istorija
Miestas įkurtas 1679 m. europiečių atvykėlių.

## Sportas
* Stellenbosch FC – futbolo klubas;
* „Danie Craven“ stadionas, talpinantis 16 000 žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Taras (instrumentas)

**Taras** (, 'styga') – persų klasikinis ir Kaukazo tautų muzikos instrumentas – gnaibomasis chordofonas. Taras yra vienas pagrindinių Azerbaidžano ir Irano tradicinės muzikos instrumentų, turintis didelę įtaką bendroms klasikinės muzikos tendencijoms šiose šalyse. Griežiama solo ansambliuose, liaudies instrumentų ir simfoniniuose orkestruose.

Dabartinis taras pasirodė XVIII a. viduryjePersijoje. Instrumento korpusas panašus į aštuoniukę, drožtas iš šilkmedžio medienos, jo apatinė dalis išgaubta, o viršutinę dalį uždengia plona ištemptos ėriuko odos membrana. Kaklelis turi 22 pagrindines pririšamas padalas, 2–3 papildomas padalas, priklijuotas prie korpuso. Padalų padėtis keičiama pagal dermę. Įtaisytos 9–11 įvairaus storio plieno, vario ir bronzos stygų. Garsas išgaunamas per stygas braukiant plektru. Instrumentas laikomas ant krūtinės. Dvigubos stygos suderintos pastoviai, viengubos – derinamos pagal mugamo dermę.

Taro, styginio instrumento, gamyba ir tradicinės muzikos atlikimas Azerbaidžane 2012 m. įrašytas į UNESCO nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.

## Susijusios pasaulio paveldo tradicijos

* Tradicinis kazachų menas dombra kui (2014, )
* Dotaro gamybos ir muzikavimo menas (2019, )
* Dutaro meistriškumas ir tradicinės muzikos atlikimo menas kartu su dainavimu (2021, )
* Kultūrinė praktika ir išraiškos, susijusios su tradiciniu mušamuoju instrumentu bolonu (2021, , reikalingas skubios apsaugos)
* Ūdo gamyba ir grojimas juo (2022, , )
* Rebabo gamybos ir atlikimo menas (2024, , , , )
* Kobzos ir rylos tradicijos išsaugojimo programa (2024, , geroji praktika)

## Šaltiniai
Budslavo atlaidai

**Budslavo atlaidai** () – kasmetiniai katalikiški atlaidai, vykstantys Budslavo kaime, Minsko srityje, Baltarusijos šiaurės vakaruose, apie 120 km į šiaurę nuo Minsko. Budslavo Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia yra nacionalinė Dievo Motinos šventovė, turinti Švenčiausios Mergelės Marijos Dangun Ėmimo titulą. Čia gerbiama stebuklingoji Budslavo Dievo Motinos ikona. Baltarusijos globėjos ikona pirmą kartą šaltiniuose paminėta 1613 m. Pagrindinės iškilmės švenčiamos liepos 2 d.

Stebuklingojo Dievo Gimdytojos Marijos paveikslo metiniai atlaidai, vykstantys Budslavo mažojoje bazilikoje, Minsko-Mogiliavo arkivyskupijoje, 2018 m. buvo įrašyti į UNESCO nematerialaus pasaulio paveldo sąrašą.

## Atlaidai

Budslavo Švč. Mergelės Marijos atlaidai įprastai sutraukia apie 30 tūkst. piligrimų. Atlaiduose vietos arkivyskupas ir svečiai aukoja šv. Mišias iš įvairių kraštų atkeliavusiems piligrimams, vyksta procesija su uždegtomis žvakėmis ir nešama stebuklingojo paveikslo kopija. Po pagrindinių šv. Mišių vyksta eucharistinė procesija.

Nuo XVII a. Baltarusijos tautos globėjos paveikslas garsus dėl daugybės stebuklų, o Budslavo vietovė – kaip menamų Marijos apsireiškimų 1588 m. liepą vieta. Atlaiduose dalyvaujantys vietiniai gyventojai didžiuojasi Marijos ikona, dalijasi apie ją sukauptomis žiniomis, svetingai priima piligrimus. Atvykėliai Budslave sužino apie baltarusių vietinius papročius, atlaidų apeigas, vietinės amatininkystės ir baltarusiškos virtuvės papročius. 

Budslavo Marijos šventovėje 2013 m. lankėsi popiežiaus Pranciškaus ypatingas pasiuntinys, kardinolas Jean-Louis Tauran. Jis vadovavo Marijos paveikslo atvežimo į Budslavą 400 metų jubiliejaus uždarymo Mišioms ir pavedė Baltarusiją Dievo Motinos globai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Урачыстасць у гонар ушанавання абраза Маці Божай Будслаўскай («Будслаўскі фэст») 
* Budslavo atlaiduose minima Minsko-Mogiliovo metropolijos sukaktis (*vilnensis.lt*)
* Baltarusija: UNESCO pripažinimas Budslavo atlaidams (*vaticannews.va/lt*)
Anglų kalbos abėcėlė

**Anglų kalbos abėcėlė** () – lotynų abėcėlės pagrindu paremta abėcėlė, skirta užrašyti anglų kalbai. Šiuolaikinė angliška abėcėlė susideda iš 26 raidžių.

## Abėcėlės raidės

Angliška abėcėlė turi didžiųjų ir mažųjų raidžių formas:

Šiuolaikinės anglų kalbos abėcėlės raidžių pavadinimai ir tarimas:

## Diakritiniai ženklai

Diakritiniai ženklai dažniausiai naudojami pasiskolintuose žodžiuose. Kai tik tokie žodžiai anglų kalboje natūralizuojasi, jie dažniausiai praranda ir diakritinius žodžius, kaip nutiko su senais skoliniais, pavyzdžiui, prancūzišku žodžiu „*hôtel*“ (). Neoficialioje anglų kalboje dėl patogumo ir klaviatūrose trūkstant reikiamų simbolių diakritikai dažnai praleidžiami.

## Istorija

Senoji anglų kalba buvo užrašoma runomis. Su krikščionių misionierių atėjimu, maždaug nuo VII a. runas ėmė keisti lotyniška abėcėlė, papildyta kai kuriais simboliais.  1011 m. benediktinų vienuolis vardu *Byrhtferð* naudojo anglišką abėcėlę, susidedančią iš 23 lotyniškų raidžių (be „J“, „U“ ir „W“), papildytą ampersandu, keturiomis raidėmis, paremtomis anglosaksų runomis: „ȝ“, „ƿ“, „þ“ „Ð“ ir ligatūra „Æ“. Šis variantas atrodė taip:
: A B C D E F G H I K L M N O P Q R S T V X Y Z & Ȝ Ƿ Þ Ð Æ

XVI a. buvo pasiūlytos raidės „U“ ir „J“ kaip išvestinės iš „V“ ir „I“, atskiros raidės statusą gavo ligatūra „W“ („VV“). Ligatūros „Æ“ ir „Œ“ gali būti panaudojamos kai kuriuose graikų ir lotynų kilmės žodžiuose, pavyzdžiui, „encyclopædia“ (), tačiau dėl klaviatūrų techninio ribotumo dažnai pakeičiamos į atatinkamas „ae“ ir „oe“.

## Bibliografija

* Michael Rosen (2015). Alphabetical: How Every Letter Tells a Story. Counterpoint. ISBN 978-1619027022
* Upward, Christopher; Davidson, George (2011), The History of English Spelling, Oxford: Wiley-Blackwell, ISBN 978-1-4051-9024-4

## Šaltiniai
Specialioji anglų kalba

**Specialioji anglų kalba** () – kontroliuojama, supaprastinta anglų kalbos versija, pirmą kartą panaudota 1959 m. spalio 19 d., ir kurią vis dar teikia JAV transliavimo tarnyba „Amerikos balsas“ (). Pasaulio naujienos ir kitos programos yra skaitomos trečdaliu lėčiau nei įprasta transliacijų anglų kalba. Žurnalistai vengia sparnuotų posakių ir naudoja pagrindinį, maždaug 1500 žodžių žodyną bei visus terminus, reikalingus pasakojimui paaiškinti. Ši anglų kalba skirta auditorijai, kuri yra nuo vidutinio iki pažengusio kalbos mokėjimo lygio. 1962 m. „Amerikos balsas“ išleido pirmąjį „Žodžių knygos“ (*Word Book*) leidimą.

## Transliacijų turinys

„Amerikos balsas“ specialiąja anglų kalba teikia daugybę kasdienių pranešimų ir 14 savaitinių apžvalgų. Tai apima paskutines naujienas apie žemės ūkį, ekonomiką, sveikatą ir einamuosius įvykius. Kitose programose pateikiama medžiaga apie JAV visuomenę, istoriją, aiškinami idiomatiniai posakiai, kalbama apie mokslą, meną ir pramogas.

Besimokantiesiems anglų kalbos ši paslauga ne tik teikia aiškias ir paprastas naujienas bei informaciją, bet ir padeda pagerinti amerikiečių anglų kalbos vartojimą. Kai kuriose šalyse, tokiose kaip Kinijos Liaudies Respublika, „Amerikos balso“ specialioji anglų kalba tampa vis populiaresnė jaunesniojo ir vidutinio amžiaus besimokančiųjų tarpe. Daugelis anglų kalbos mokytojų visame pasaulyje, taip pat ir universitetuose, naudojasi šiomis transliacijomis.

Tiek BBC, tiek „China Radio International“ stotys savo lėtoms anglų kalbos transliacijoms naudojo pavadinimą „*Special English*“, tačiau neatrodo, kad jos pritaikė visą, originalią „Amerikos balso“  metodiką.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*„VOA Special English“ oficiali svetainė
*Wordlist at VOA
*Voice of America Special English Dictionary 
*VOA Special English Words with Definitions
*Spotlight radio programs
*New York Times article on Special English
Pačakamakas

**Pačakamakas** ( – „visatos kūrėjas“) – dievas kūrėjas Peru pakrantės indėnų mitologijoje. Buvo laikomas vaisingumo teikėju, šiuo aspektu jis – aukščiausias iš dievų. Viename iš mitų teigiama, kad jo sutuoktinė – Pačamama. Kečujai Pačakamaką tapatino su Virakoča.

Anot vieno mito, Pačakamakas buvęs saulės dievo sūnus. Pačakamakas sukūręs pirmuosius vyrą ir moterį, tačiau negavęs maisto vyras miręs. Nors pirmoji moteris išgyvenusi, veltui meldusi Saulę maisto. Užuot parūpinęs jai maisto, Saulė spinduliais apvaisinęs moterį ir jai gimęs vaikas, kurį po keturių dienų užsirūstinęs Pačakamakas sukapojęs į gabalus. Pasodinti žemėn, jie virtę valgomaisiais augalais. Iš dantų išaugę kukurūzai, kaulų ir šonkaulių – manijokai ir šakniavaisiai, iš likusio kūno – daržovės ir vaismedžiai. Saulės dievas iš kūdikio virkštelės sukūręs kitą sūnų ir pavadinęs Vičama, šis užaugęs ir patraukęs kelionėn. Kol jis buvo išvykęs, Pačakamakas nužudęs Vičamos motiną ir sukūręs naują žmonių porą, kurios palikuonių ėmę sparčiai gausėti. Vičama įtūžęs ir drauge su saulės dievu pavertęs Pačakamako sukurtus žmones akmenimis, o Pačakamakas pasitraukęs į Ramiojo vandenyno gelmes. Tuo tarpu dabartiniai indėnai atsiradę iš saulės dievo nusviestų auksinio, sidabrinio ir varinio kiaušinių. Iš auksinio kiaušinio atsiradę karaliai ir vietiniai vadai, iš sidabrinio – kilmingosios moterys, o iš varinio – nekilmingi vyrai ir jų šeimos.

Žinomas ir kitas mito variantas, pagal kurį, Pačakamakas kovojęs su dievu Konu, jį įveikęs ir ištrėmęs. Kono sukurtus žmones Pačakamakas pavertęs gyvūnais ir sukūręs naują žmonių kartą, parūpinęs jiems valgomųjų augalų.

## Šaltiniai
Mugamas

**Mugamas** ar **Mugamatas** () – azerbaidžaniečių liaudies muzikinė kompozicija, vienas pagrindinių Azerbaidžano tradicinės muzikos žanrų, daugelio dalių vokalinis ir instrumentinis kūrinys, reprezentuojantis klasikinį azerbaidžaniečių muzikos ir poezijos meną.

2003 m. UNESCO paskelbė azerbaidžaniečių mugamą „Žodinio ir nematerialaus žmonijos paveldo šedevru“, 2008 m. jį įtraukė į Nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.
## Bendra charakteristika

Mugamas yra pakankamai sudėtinga meno rūšis, kai atliekama klasikinė poezija ir muzikinė improvizacija specifiniais, vietiniais būdais. Mugamas yra modalinė sistema, grindžiama improvizavimo praktika ir oraline tradicija. Tai sudėtinė, daugelio dalių kompozicija. Tam tikro mugamo ir atlikimo stiliaus pasirinkimas tinka konkrečiam įvykiui. Dramatiškas kūrinio vystymas yra susijęs su didėjančiu intensyvumu ir kylančiu tonu bei poetinės-muzikinės komunikacijos forma tarp atlikėjų ir klausytojų. 

Mugamą atlieka dainininkas-solistas pilnai arba dalimis, pritariant muzikos instrumentams, arba kaip solinį instrumentinį kūrinį. Azerbaidžaniečių mugamo trio sudaro dainininkas, kuris taip pat groja su mušamuoju dafu, bei jam akompanuojantys muzikantai su styginiu gnaibomuoju taru ir strykine kemanča.

Karabacho, Širvano ir Baku regionuose XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje egzistavo trys pagrindinės mugamo atlikimo mokyklos. Karabacho Šušos miestas ypač garsėjo šiuo menu.

Trumpa mugamo melodija, atliekama Azerbaidžano liaudies instrumentu balabanu, kaip reprezentuojanti pasaulio muziką, buvo įtraukta tarp daugelio žmonijos kultūrinių laimėjimų auksinėje plokštelėje, 1977 m. išsiųstoje į kosmosą su NASA „Voyager“ erdvėlaiviu. 

## Galerija


Musicians on daf and kamancha by Mir Sayyid Ali.jpg|Muzikantai su dafu ir kemanča, XVI a. miniatiūra
Mugam singers in Warsaw.jpg|Mugamo atlikėjai įrašų studijoje Varšuvoje, 1912 m.
Jabbar Garyagdioglu ensemble.jpg|Jabbar Garyagdioglu ansamblis, ~1900 m.
Zulfi Adigozelov, Bahram Mansurov, Vago Melkumov.jpg|Zulfi Adigozelov, Bahram Mansurov ir Vago Melkumov, 1963 m.
Janali Akberov, Bahram Mansurov and Shafiga Eyvazova.jpg|Janali Akberov, Bahram Mansurov ir Shafiga Eyvazova, 1976 m.
Azərbaycan Dövlət Akademik Milli Dram Teatrı.9.jpg|Muzikantai Azerbaidžano dramos teatro scenoje
Azeri music.jpg|Muzikantai novrūzo festivalyje, Baku
Leyli and Majnun (opera) (5).jpg|Scena iš pirmosios mugamo operos *Leyli və Məcnun*


## Šaltiniai
Nirahas

**Nirahas** – gyvatės pavidalo dievybė šumerų mitologijoje, Dero miesto dievo globėjo Ištarano pasiuntinys. Manoma, kad Nirahas, kaip dievybė su gyvatės pavidalo apatine kūno dalimi, gali būti pavaizduotas ant Akado imperijos laikotarpiu (XXIII–XXII a. pr. m. e.) datuojamų cilindrinių antspaudų. Viename iš archeologinių radinių dievybė žymima *dingir-muš* („dievas-gyvatė“) ženklais. Labiausiai Nirahas siejamas su Vidurinės Babilonijos karalystės laikotarpiu datuojamais riboženklių akmenimis *[[kudurru]]*, ant kurių gyvatė pavaizduota greta dievybės simbolio.

Nirahas yra ankstyva dievybė, minimas Faros dievų sąraše. Be to, dievybės vardas sutinkamas kaip asmenvardžių dėmuo – Šumero karalių sąraše minimas Akšako dinastijos valdovas Puzur-Nirahas. Teoforinių asmenvardžių daugiausia aptinkama pietinėje Babilonijoje. Apie Niraho kultą žinoma mažai. Aišku tai, kad Nirahas buvo svarbi vietinio Dero panteono dievybė, tačiau žinios apie jo kultą šiame mieste netiesioginės. Asirijos imperijos laikų įrašuose minima, kad karalius Asarhadonas grąžinęs Derui Niraho bei kitų dievų statulas. Kaip globėjiška dievybė, buvo garbinamas Nipūre, *Ekur* šventykloje, nors Niraho kultas didesnės svarbos neturėjo. Po Vidurinės Babilonijos karalystės laikotarpio Niraho kultas palaipsniui nunyko.

## Šaltiniai
Žetibajus

**Žetibajus** (, ) – aūlas pietvakarių Kazachstane, Mangystau srityje, apie 80 km į pietryčius nuo Aktau. Praeina Aktau–Žanaozeno plentas, kelias į Šetpę. Svarbus naftos gavybos centras. Greta gyvenvietės yra Žetibajaus naftos telkinys, patenkantis į Kaspijos jūros naftos ir dujų baseiną. Gavyba pradėta 1961 m., naftos telkinys yra 1,8–2,7 km gylyje. Nutiesti naftotiekiai link Kaspijos pakrantėje esančių naftos perdirbimo gamyklų.

## Istorija
Žetibajus įkurtas 1961 m., pradėjus naftos gavybą. Pradžioje turėjo miesto tipo gyvenvietės statusą, bet 2013 m. tapo aūlu.

## Šaltiniai
Žiguliovskas

**Žiguliovskas** () – miestas Rusijoje, Samaros srityje, Volgos dešiniajame krante, Samaros kilpoje, priešais Toljatį, Žigulių kalnų papėdėje. Pro miestą eina Maskvos–Samaros geležinkelio ruožas ir plentas. Šalia miesto per Volgą pastatyta Žiguliovsko hidroelektrinės užtvanka, sudaranti Kuibyševo tvenkinį. Gaminamos statybinės medžiagos (cementas), akumuliatoriai, kepama duona. Veikia Šv. Jono Kronštatiečio ir Švč. Vladimiro ikonos Dievo Motinos cerkvės. Apylinkėse įsteigtas Samaros kilpos nacionalinis parkas.

## Istorija

1949 m. įkurta Žiguliovsko miesto tipo gyvenvietė, kurios gyventojai dirbo aplinkinėse naftos verslovėse. 1952 m. suteiktas miesto statusas, kai gyvenvietė smarkiai išaugo pradėjus hidroelektrinės statybą.

## Sportas
* FK Akron (futbolo klubas);
* „Kristalo“ stadionas, kurio talpa 1 500 žiūrovų.

## Šaltiniai
Žigulių rezervatas

**Žigulių rezervatas** () – valstybinis gamtinis rezervatas Rusijoje, Samaros srityje, Samaros kilpos šiaurėje, Žigulių šlaituose. Užima 23 157 ha plotą. Pirmoji saugoma teritorija Žiguliuose įsteigta dar 1927 m., bet kaip atskiras rezervatas tapo 1959 m. Rezervatui 1977 m. suteiktas gamtosaugininko Ivano Sprygino vardas. Žigulių rezervatas 2007 m. įtrauktas į kompleksinį Vidurio Volgos biosferinį rezervatą.

Rezervatas įsteigtas siekiant išsaugoti Vidurinio Pavolgio spygliuočių ir plačialapių miškų gamtinį kompleksą su reliktinėmis ir endeminėmis rūšimis. 93,7 % ploto dengia miškai – daugiausia liepynai ir uosynai, mažiau pušynai, ąžuolynai, beržynai. Aptiktos 4 endeminės augalų rūšys, dar 22 rūšys sutinkamos tik Pavolgyje. Rezervate gyvena briedžiai, vilkai, lūšys, barsukai, mangutai, miškinės kiaunės, šeškai, įvežti šernai, stirnos. Gausu perinčių paukščių (tarp jų – tetervinai, kurtiniai, didieji apuokai, žvyrės).


Zhigulevsky Nature Reserve 8613.JPG|Takas pro rezervato mišką
Seredysh 2.JPG|Rezervatui priklausanti Seriodyšo sala Saratovo tvenkinyje
Zhigulevsky Nature Reserve 8651.JPG|Vaizdas nuo Strelnajos kalno Volgon
Самарская Лука, гора Стрельная.jpg|Strelnajos kalnas rudenį


## Šaltiniai
Žiguliai (aukštuma)

**Žiguliai** () – aukštuma (tradiciškai vadinama kalnais) Rusijoje, Samaros srityje, Samaros kilpos šiaurinėje dalyje, Volgos pakrantėje priešais Toljatį. Tai Pavolgio aukštumos dalis. Ilgis apie 75 km. Aukštis iki 381,2 m (Stebėtojo kalnas, ).

Kalnai tektoninės kilmės, susidarę Žigulių lūžio vietoje. Sudaryti iš klinties ir dolomito. Šiaurinius Žigulių šlaitus dengia spygliuočių ir plačialapių medžių miškai, ten įsteigtas Žigulių rezervatas. Pietinuose šlaituose plyti miškastepės. Pašlaitėse yra naftos telkinių.

Žiguliai – svarbi turistinė Pavolgio vietovė. Nuo XIX a. antros pusės čia savo peizažus tapė rusų dailininkai (Ivanas Aivazovskis, Ilja Repinas, Fiodoras Vasiljevas).

Vietovardžio kilmė neaiški – vieni autoriai sieja su tiurkišku žodžiu *джегуле* („pakinkytas, kinkinys“), kuris galėjo būti susijęs su burliokų stovyklavietėmis, kiti – su Žigulių kaimu prie Usos žiočių. Šis vietovardis toliau siejamas su sen.  („kilpa, vingis, lankstas“). Pagal Žigulius pavadinti priešais Toljatyje gaminti VAZ automobiliai.

## Šaltiniai
Žydačivas

**Žydačivas** () – miestas vakarų Ukrainoje, Lvovo srityje, į pietus nuo Lvovo, prie Stryjaus upės (netoli santakos su Dniestru); rajono centras. Geležinkelio stotis, plentai į Ternopilį, Haličą, Stryjų.

Yra senovės rusų piliakalnio ir pilies (XII–XIV a.) liekanos, Kristaus Prisikėlimo cerkvė su stebuklinga laikoma Dievo Motinos ikona (1402 m.), katalikų bažnyčia ir kitas ATR laikų architektūros paveldas.

## Istorija
Žydačivas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1164 m. (kaip *Удеч* ar *Зудечев*). 1393 m. suteikta Magdeburgo teisė, tuo metu tapo vienu svarbiausių Galicijos miestų. 1301 m. pastatyta pirmoji medinė katalikų bažnyčia. 1387 m. karalius Jogaila bažnyčiai padovanojo Rogozno kaimą, o 1415 m. Švitrigaila (nuo 1403 m. šio krašto valdovas) pasirūpino bažnyčios puošyba. 1602 m. pradėta statyti mūrinė bažnyčia. 1676 m. netoli Žydačiovo vyko mūšis tarp Jono Sobieskio ATR kariaunos ir Ibrahimo Šaitano turkų pajėgų.

1939 m. tapo rajono centru, atkurtas miesto statusas. TSRS laikais plėtota popieriaus ir kartono pramonė.

## Šaltiniai
Žizdra

**Žizdra** reiškia:
* Žizdra – upė Rusijoje, Okos intakas;
* Žizdra – miestas Rusijoje, Kalugos sr.

Taip pat:
* Zizdra – viensėdis Anykščių rajone.
Vytautas Kochanauskas

**Vytautas Kochanauskas** (1924 m. gruodžio 7 d. Vilkaviškio apskrities Kybartų mieste – 1987 m. birželio 4 d.) – Lietuvos futbolininkas ir treneris, treniravęs ir ledo ritulininkus.

## Biografija

1941 m. baigė Kybartų gimnaziją, po to mokėsi Vilniaus geležinkelininkų mokykloje Nr. 1. Nuo 1942 m. iki 1961 m. dirbo Virbalio geležinkelio stotyje: pradžioje iešmininku, vėliau – budėtoju. 1961 m. įsidarbino Kybartų prekybos įrengimų gamykloje, kur iki išėjimo į pensija buvo gaminių kokybės kontrolieriumi ir sporto metodininku.

Nuo mažens mėgo sportą, buvo tarp tų kybartiečių, kurie jau pirmąjį sekmadienį po praūžusio karo susirinko į miesto stadioną žaisti futbolą. Nuo 1945 m. LTSR pirmenybių Suvalkijos zonoje atstovavo seniausią šalies futbolo klubą Kybartų „Sveikatą“ (1946 m. ir 1949–1951 m. Kybartų „Žalgirį“, o 1952 m. – Geležinkelininkų sporto klubą). Buvo kviečiamas į Lietuvos geležinkelininkų futbolo rinktinę, 1952 m. tapo „Nemuno“ draugijos futbolo čempionu. Nuo 1953 m. vėl sportavo Kybartų „Sveikatoje“, 1958–1963 m. buvo jos žaidžiantysis treneris, o 1963–1984 m. – treneris (komanda 1949–1952 m., 1973–1977 m. ir 1981 m. rungtyniavo respublikos aukščiausioje lygoje). 1974 m. jis mokėsi futbolo trenerių kursuose prie Lietuvos kūno kultūros instituto.

V. Kochanauskas žaidė ir ledo ritulį, 1952–1980 m. treniravo Kybartų „Sveikatos“ ledo ritulio komandą, o 1962 m. – Lietuvos „Nemuno“ draugijos rinktinę. 

Sūnus Rimvydas Kochanauskas taip pat pasuko futbolo trenerio keliu, treniravo įvairaus amžiaus šalies rinktines ir klubus. Futbolininkais tapo ir anūkai Lukas,  Andrius.

## Atminimo įamžinimas
* Nuo 1988 m. Kybartuose rengiamas Vytauto Kochanausko taurės futbolo turnyras. 
* 2016 m. surengtas skulptorių konkursas geriausiam paminklo projektui V. Kochanauskui laimėti. Sporto visuomenėje buvo renkamos lėšos ir 2019 m. birželio 8 d. jis atidengtas Kybartų miesto stadione. Tai skulptoriaus Kęstučio Dovydaičio sukurta futbolininko figūra su metalu įrašytais Vyt. Kochanausko žodžiais: „Sportui reikia ne tik pinigų ir šlovės – svarbiausia išlaikyti sportinę dvasią“.

## Šaltiniai
* Kochanauskas, Vytautas // Vilkaviškio krašto e – etnografijos akademija 
* Klubo istorija // www.fksveikata.lt
* V. Kochanausko paminklas // www.fksveikata.lt
* ''Futbolo nykštukai iš Kybartų: nuo lopšio iki istorinio 100-mečio'' // www.mususavaite.lt/ 2018 m. lapkričio 16 d.
* ''Kybartuose – pirmasis paminklas futbolo žmogui Lietuvoje ir pasaulinis titulas'' // m.kauno.diena.lt
* Eglė Kviesulaitienė. ''Kybartus jubiliejai nudažė mėlynai ir raudonai'' // kybartai.lt/
Biretas

**Biretas** () – standi keturkampė kepurė su trimis ar keturiais rageliais, tradicinis katalikų dvasininkų galvos apdangalas. Siuvamas iš vienspalvio audinio, dažniausiai vilnonio arba šilkinio. Kardinolai dėvi raudoną biretą, vyskupai – violetinį, o kiti dvasininkai – juodą.
Serena Autieri

**Serena Autieri** (g. 1976 m. balandžio 4 d. Neapolis) – italų dainininkė, televizijos kino ir teatro aktorė.

Debiutavo TV seriale „Un posto“ 1998 m. ir dažniausiai vaidina televizijoje. 2004 m. atliko pirmą vaidmenį kine, dramoje „Sara May“. Italijoje yra dubliavusi keletą „Walt Disney Pictures“ filmų.

2003 m. išleido muzikos albumą ir vedė Sanremo muzikos festivalį kartu su Pippo Baudo ir Claudia Gerini.

## Filmografija
* Sara May (2004)
* Notte prima degli esami - Oggi (2007)
* L'ultimo crodino (2009)
* Natale in Sudafrica (2010)
* Moterys prieš vyrus (2011)
* Princesė ir vargšas (2013)
* Niente può fermarci (2013)
* Un fantastico via vai (2013)
* Sapore di te (2014)
* Ambo (2014)
* Si accettano miracoli (2015)
* Se mi lasci non vale (2016)

## Diskografija
* Anima Soul (2003)

## Apdovanojimai
* Nastro d'argento – specialus apdovanojimas (2015) 

## Nuorodos
* IMDb profilis
Susan Visser

**Susan Visser** (g. 1965 m. spalio 15 d. Roterdamas) – Nyderlandų aktorė ir prodiuserė.

## Filmografija
* Verliefd op Cuba (2019)
* De held (2016)
* Sneeuwwitje en de zeven kleine mensen (2015)
* Gooische Vrouwen 2 (2014)
* 2/11 Het spel van de wolf (2014)
* Hartenstraat (2014)
* Smoorverliefd (2013)
* Voorbij (2013)
* Taped (2012)
* Game (2012)
* Gooische Vrouwen (2011)
* One Night Stand (2010)
* Richting West (2010)
* Finnemans (2010)
* Lover of loser (2009)
* Juodoji knyga (2006)
* Het zwijgen (2006)
* Amazonės (2004)
* Polleke (2003)
* Roadkill (2003)
* Man, vrouw, hondje (1999)
* All Stars (1997)
* Lovely Liza (1997)
* Off Mineur (1996)
* The dress (1996)
* Koeman & Co (1990)

## Apdovanojimai
* Rembrandto apdovanojimas (nominacija) – geriausia aktorė (2012-2014)
* Auksinis veršis (nominacija) – geriausia aktorė (2005, 2012)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Taras (reikšmės)

**Taras** – žodis, turintis kelias reikšmes:

* Taras – ožkų (*Caprinae*) pošeimio kalnų žinduolis;
* taras – kitas valgomosios kolokazijos pavadinimas;
* taras – persų ir Kaukazo tautų styginis muzikos instrumentas;
* Taras – graikų mitologijos personažas;
* Taras – upė JAV, Šiaurės Karolinoje;
* Taras – upė Kirgizijoje;
* Taras – upė Italijoje;
* Taras – Vengrijos gyvenvietė;
* Taras – Kroatijos gyvenvietė;
* Taras – Saliamono Salų sala.

Taip pat:
* Taro kortos
Alessandra Panaro

**Alessandra Panaro** (1939 m. gruodžio 14 d. – 2019 m. gegužės 1 d.) buvo italų kino aktorė, daugiausia vaidinusi romantinėse komedijose praėjusio amžiaus 6 ir 7 dešimtmečiuose.

## Filmografija

* Il barcaiolo di Amalfi (1954)
* Destinazione Piovarolo (1955)
* Il campanile d'oro (1955)
* Gli innamorati (1956)
* Guardia, guardia scelta, brigadiere e maresciallo (1956)
* I miliardari (1956)
* Mamma sconosciuta (1956)
* Cantando sotto le stelle (1956)
* Neturtingi, bet gražūs (1957)
* Lazzarella (1957)
* Belle ma povere (1957)
* La trovatella di Pompei (1957)
* Amore e chiacchiere (1958)
* Si le roi savait ça (1958)
* Totò, Peppino e le fanatiche (1958)
* Te doy mi vida (1958)
* L'ultima canzone (1958)
* Cigarettes, whisky et p'tites pépées (1959)
* I ragazzi dei Parioli (1959)
* Avventura a Capri (1959)
* Poveri milionari (1959)
* Le notti dei teddy boys (1959)
* Il raccomandato di ferro (1959)
* Cerasella (1959)
* Rocco e i suoi fratelli (1960)
* Le baccanti (1961)
* Volubile (1961, TV filmas)
* Mariti a congresso (1961)
* Ulisse contro Ercole (1962)
* Pecado de amor (1962)
* Il figlio del capitan Blood (1962)
* Il colpo segreto di d'Artagnan (1962)
* Il boia di Venezia (1963)
* Ercole contro Moloch (1963)
* Sandok, il Maciste della jungla (1964)
* Der Schut (1964)
* Die Pyramide des Sonnengottes (1965)
* 30 Winchester per El Diablo (1965)
* La notte dell'addio (1966)
* La madama (1976)
* A Grande Família (2009, serialas, 1 serija)
* La notte è piccola per noi (2016)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Barbara Tabita

**Barbara Tabita** (g. 1975 m. vasario 13 d. Augusta) – italų kino ir teatro aktorė, komikė ir pjesių autorė.

## Filmografija

* Come se fosse amore (2002)
* Ho visto le stelle! (2003)
* Sara May (2004)
* Ti amo in tutte le lingue del mondo (2005)
* A Hero... in Rome (2006)
* Terapia Roosevelt (2006)
* Il 7 e l'8 (2007)
* Io & Marilyn (2009)
* Natale in Sudafrica (2010)
* Mafija žudo tik vasarą (2013)
* Ci devo pensare (2014)
* Italo (2015)
* Italiano medio (2015)
* Matrimonio al Sud (2015)
* Belli di papà (2015)
* Lo scambio (2016)
* Un Natale al Sud (2016)
* La fuitina sbagliata (2018)

### Televizija

* La piovra 10 (2001)
* Il bosco infinito (2003)
* Incantesimo 8 (2005)
* Il commissario Montalbano - Il gioco delle tre carte (2006)
* Il giudice Mastrangelo 2 (2007)
* La nuova squadra (2008)
* Agrodolce (2008-2009)
* Gym Tonic Comedy (2009)
* La nuova squadra 2 (2009)
* I Cesaroni 4 (2010)
* Fuoriclasse (2014)
* Catturandi - Nel nome del padre (2016)
* Felicia Impastato (2016)
* Mariottide (2016)

## Nuorodos
* IMDb profilis
* Oficialus puslapis
Lorella De Luca

**Lorella De Luca** (1940 m. rugsėjo 17 d. – 2014 m. sausio 9 d.) buvo italų aktorė bei režisieriaus asistentė.

Ją „atrado“ režisierius Federico Fellinis, pakvietęs  į filmą „Il Bidone“ (1955). Lorella dažniausiai atlikdavo jaunų ir naivių merginų vaidmenis dramose arba komedijose, o pagrindinis laikotarpis buvo praėjusio amžiaus 6 ir 7 dešimtmečiai. 
1965 m. filmavimo aikštelėje ji susipažino su režisieriumi Duccio Tessari ir vėliau filmavosi tik jo filmuose. 1971 m. jie sukūrė šeimą, susilaukė 2 vaikų (Tessari mirė 1994 m.). Duktė Fiorenza Tessari yra aktorė.

## Filmografija

* Il bidone (1955)
* Neturtingi, bet gražūs (1956)
* Orlando e i paladini di Francia (1956)
* Sette canzoni per sette sorelle (1957)
* Il medico e lo stregone (1957)
* Padri e figli (1957)
* Gente felice (1957)
* L'ultima violenza (1957)
* Belle ma povere (1957)
* I misteri di Parigi (1957)
* Dinanzi a noi il cielo (1957)
* Domenica è sempre domenica (1958)
* Due campanili e tante speranze (1958)
* Napoli sole mio! (1958)
* Racconti d'estate (1958)
* Tuppe tuppe, Marescià! (1958)
* Il bacio del sole (Don Vesuvio) (1958)
* Primo amore (1959)
* Nel segno di Roma (1959)
* Poveri milionari (1959)
* Quanto sei bella Roma (1959)
* Ciao, ciao bambina! (Piove) (1959)
* La duchessa di Santa Lucia (1959)
* Agosto, donne mie non vi conosco (1959)
* Costa Azzurra (1959)
* Caccia al marito (1960)
* Il principe fusto (1960)
* La regina delle Amazzoni (1960)
* Bellezze sulla spiaggia (1961)
* I lancieri neri (1962)
* Taras Bulba il cosacco (1962)
* La notte dell'innominato (1962)
* Una voglia da morire (1965)
* Pistoletas Ringo (1965)
* Ringo sugrįžimas (1965)
* Kiss Kiss... Bang Bang (1966)
* Per amore... per magia... (1966)
* Kruvinas drugelis (1971)
* Uomini duri (1974)
* Safari ekspresas (1976)
* La madama (1976)
* L'alba dei falsi dei (1978)
* Bonus Malus (1993)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Anita Caprioli

**Anita Caprioli** (g. 1973 m. gruodžio 11 d. Verčelis) – italų kino ir teatro aktorė.

## Filmografija

* Tutti giù per terra (1997)
* Fuochi d'artificio (1997)
* Domani (1998)
* Donne in bianco (1998)
* Senza movente (1999)
* Venti (1999)
* Denti (2000)
* L'uomo della fortuna (2000)
* Vajont (2001)
* Santa Maradona (2001)
* Ma che colpa abbiamo noi (2003)
* Onde (2005)
* Cielo e terra (2005)
* Manuale d'amore (2005)
* La guerra di Mario (2005)
* Per non dimenticarti (2006)
* Uno su due (2006)
* Non pensarci (2007)
* I demoni di San Pietroburgo (2007)
* Vogliamo anche le rose (2007)
* Si può fare (2008)
* All Human Rights for All (2008)
* Je suis venu pour elle (2009)
* Good morning Aman (2009)
* Cocapop (2009)
* Immaturi (2011)
* Corpo celeste (2011)
* Interno giorno (2011)
* Il mio paese (2011)
* Kriptonas (2011)
* Immaturi - Il viaggio (2012)
* La prima neve (2013)
* Diva! (2017)
* Il campione (2019)

## Pagrindiniai apdovanojimai
* David di Donatello (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2012)
* Ciak d'oro – geriausia antrojo plano aktorė (2012)
* Ciak d'oro (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2003)
* Nastro d'argento (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2008, 2011) 

## Nuorodos
* IMDb profilis
Azul Claro Numazu

**„Azul Claro Numazu“** () – Japonijos futbolo klubas iš Numazu. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1977 m., kai buvo įkurtas **Numazu Arsenal SC**. Nuo 2006 m. žinomas kaip **Azul Claro Numazu**.

Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. Nuo 2017 m. sezono žaidė J3 League. 2025 m. sezone tarp dvidešimties dalyvių liko paskutinėje vietoje ir dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse. Jų varžovais tapo Reilac Shiga futbolininkai. 2025 m. gruodžio 7 d. išvykoje pralaimėjo varžovams rezultatu 2–3. 2025 m. gruodžio 14 d. atsakomosiose rungtynėse išvykoje užfiksuotos lygiosios 1–1. Reilac Shiga futbolininkai nugalėjo varžovus – Azul Claro Numazu – bendru dviejų rungtynių rezultatu 4–3 ir pateko į J3 League.

Azul Claro Numazu nuo 2026–2027 m. varžėsi Japan Football League (JFL).

### Pavadinimų kaita
*Numazu Arsenal SC *(Soccer Club)* (1977)
*Azul Claro Numazu (2006)

## Pasiekimai
;  **[[J3 League]]:**
*  **Trečioji vieta (1):** 2017 m.

## Sezonai: [[J.League]]
; Pastarųjų metų sezonai

|}
Šaltiniai:

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* J.League svetainė 
* Globalsportsarchive
Blaublitz Akita

**„Blaublitz Akita“** () – Japonijos futbolo klubas iš Akitos. Dar žinomi **TDK Akita** arba **TDK SC** pavadinimais.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1965 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. Nuo 2010 m. žinomas kaip **Blaublitz Akita**. 

Nuo 2014 m. sezono žaidė J3 League. Nuo 2020 m. sezono rungtyniavo J2 League.

## Pasiekimai
;  **[[J3 League]]:**
* **Nugalėtojai (2):** 2017, 2020 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai:

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* J.League svetainėje
* Globalsportsarchive
Scilla Gabel

**Scilla Gabel** (tikrasis vardas – *Gianfranca Gabellini*; g. 1938 m. sausio 4 d. Riminis) – italų televizijos, kino ir teatro aktorė.

Karjeros pradžioje dėl savo panašumo į Sophia Loren keletą kartų dirbo jos dublere. 6 dešimtmečio pabaigoje pradėjo gauti svarbesnius vaidmenis, tačiau šie jai pasirodė stereotipiniai, todėl po dešimtmetį trukusios karjeros kine susikoncentravo darbui teatre, vėliau – ir televizijoje.
Prieš tapdama aktore, studijavo Oksfordo universitete teisę. 

Nuo 1968 m. yra ištekėjusi už režisieriaus Piero Schivazappa, turi sūnų.

## Filmografija

* Tua per la vita (1954)
* Due sosia in allegria (1956)
* Gente felice (1957)
* Capitan Fracassa (1958, miniserialas)
* La legge del vizio (1958)
* Women in Love (1958, TV filmas)
* Gambe d'oro (1958)
* I ragazzi dei Parioli (1959)
* Agi Murad, il diavolo bianco (1959)
* Il terrore corre sul fiume (1959)
* Le canaglie (1960)
* Genitori in blue-jeans (1960)
* Noi duri (1960)
* I piaceri del sabato notte (1960)
* La Venere dei pirati (1960)
* Il mulino delle donne di pietra (1960)
* Ragazza mia (1960, miniserialas)
* La grande vallata (1961)
* Le femmine seminano il vento (1961)
* The Festival Girls (1960)
* Mara (1961)
* Il pozzo delle tre verità (1961)
* Il ratto delle Sabine (1961)
* Trumpiausia diena (1962)
* Village of Daughters (1962)
* Un branco di vigliacchi (1962)
* Maciste il gladiatore più forte del mondo (1962)
* Sodoma ir Gomora (1962)
* Una tragedia americana (1962, miniserialas)
* Il paladino della corte di Francia (1962)
* I due colonnelli (1963)
* Il terrore dei mantelli rossi (1963)
* La seconda moglie (1963, TV filmas)
* I diavoli di Spartivento (1963)
* I fuorilegge del matrimonio (1963)
* Gli schiavi più forti del mondo (1964)
* Cadavere per signora (1964)
* La vendetta di Spartacus (1964)
* Una storia di notte (1964)
* Il figlio di Cleopatra (1964)
* Con rispetto parlando (1965)
* La donna di fiori (1965, miniserialas)
* Modestė Bleiz (1966)
* Djurado (1966)
* Tiro a segno per uccidere (1966)
* 100 ragazze per un playboy (1966)
* Zärtliche Haie (1967)
* Das große Glück (1967)
* Odissea (1968, miniserialas)
* Bastardo, vamos a matar (1971)
* ...e le stelle stanno a guardare (1971, miniserialas)
* Vino e pane (1973, miniserialas)
* L'assassinio dei fratelli Rosselli (1974, miniserialas)
* Una città in fondo alla strada (1975, miniserialas)
* Dov'è Anna? (1976, miniserialas)
* Il garofano rosso (1976, miniserialas)
* L'esclusa (1980, miniserialas)
* L'elemento D (1981, miniserialas)
* Un eroe del nostro tempo (1981, miniserialas)
* Quer pasticciaccio brutto de via Merulana (1983, miniserialas)
* Quei trentasei gradini  (1985, miniserialas)
* Festa di Capodanno  (1988, miniserialas)

## Apdovanojimai
* Avelino neorealizmo filmų festivalis – geriausia aktorė (1964)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Dominique McElligott

**Dominique McElligott** (g. 1986 m. gegužės 3 d. Dublinas) – airių aktorė.

Dažniausiai vaidina TV serialuose, tokiuose kaip „Raw“, „Pragaras ant ratų“, „Kortų namelis“. 

## Filmografija
### Kinas
* Not Fade Away (2012)
* Blackthorn (2011)
* The Guard (2011)
* Leap Year (2010)
* Moon (2009)
* Satellites & Meteorites (2008)
* Dark Floors (2008)

### Televizija
* The Boys (2019)
* The Last Tycoon (2016-17)
* Kortų namelis  (2016-17)
* The Astronaut Wives Club (2015)
* Pragaras ant ratų (2011-12)
* The Philanthropist (2009)
* Raw (2008)
* Being Human (2008)
* Whiskey Echo (2005, TV filmas)
* On Home Ground (2001-02)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Gainare Tottori

**„Gainare Tottori“** () – Japonijos futbolo klubas iš Jonago.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1983 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. 2011, 2012, 2013 m. sezonuose žaidė J2 League, bet joje ilgam įsitvirtinti nepavyko. 2013 m. sezone liko dvidešimt antroje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2014 m. sezono varžėsi J3 League.

## Sezonai: [[J.League]]
; Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai:

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai)
* J.League svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Iwate Grulla Morioka

**„Iwate Grulla Morioka“** () – Japonijos futbolo klubas iš Moriokos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2004 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. 

Nuo 2014 m. žaidė J3 lygoje. Nuo 2019 m. žinomas **Iwate Grulla Morioka** pavadinimu.

2021 m. iškovojo antrą vietą J3 lygoje ir buvo perkelti į J2 lygą. J2 League įsitvirtinti nepavyko. Po sezono iškrito į žemesnį divizioną. 

2023 m. sezone iškovojo dešimtą vietą, o 2024 m. sezone J3 League liko paskutinėje vietoje tarp dvidešimties dalyvių ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}
Šaltiniai:

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai)
* Globalsportsarchive
* J.League svetainė 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Paprastoji anglų kalba

**Paprastoji anglų kalba** () – terminas, apibūdinantis lengviau suprantamą anglų kalbos versiją. Tokiai kalbai būdingas sutrumpintas žodynas ir paprastesnė gramatika. Paprastąja anglų kalba gali būti vadinamos:

* Kalba, naudojama kurti vienam iš Vikimedijos fondo projektų – Supaprastintai angliškajai Vikipedijai (*Simple English Wikipedia*).
* Basic English, arba elementarioji anglų kalba – supaprastinta anglų kalba su mažu žodžių kiekiu, sukurta Charles Kay Ogden ir aprašyta knygoje „*Basic English: A General Introduction with Rules and Grammar*“ (1930). 
* Special English – speciali, riboto žodyno anglų kalbos versija, kurią nuo 1959 m. naudoja JAV transliavimo tarnyba „Amerikos balsas“.
* Supaprastinta techninė anglų kalba (*Simplified Technical English*) – techninės anglų kalbos versija, pradžioje sukurta naudoti aviacijos ir kosminių skrydžių vadovuose.
Kataller Toyama

**„Kataller Toyama“** () – Japonijos futbolo klubas iš Tojamos, Tojamos prefektūros.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2007 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. Nuo 2009 m. sezono žaidė J2 lygoje, bet joje neįsitvirtino. 

Nuo 2015 m. sezono varžėsi J3 lygoje. 2024 m. sezone iškovojo trečią vietą. Tapo atkrintamųjų rungtynių ciklo nugalėtojais ir pateko į J2 League.

Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo J2 League.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai:

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai)
* J.League svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Thespa Gunma

**„Thespakusatsu Guna“** () – Japonijos futbolo klubas iš Maebašio, Gunmos prefektūroje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1995 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais. Nuo 2005 m. sezono žaidė J2 League, bet po trylikos sezonų iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2018 m. sezono varžėsi J3 League. 2019 m. sezone iškovojo antrąją vietą. Nuo 2020 m. sezono rungtyniavo J2 League.

 Thespakusatsu Gunma oficialiai pranešė, kad nuo 2024 m. sezono vadinsis **Thespa Gunma**.

; Pavadinimų kaita
* 1995 m. – įkurtas kaip **Liaison Kusatsu**
* 2002 m. – **Thespa Kusatsu**
* 2013 m. – **Thespakusatsu Gunma**
* nuo 2024 m. – **Thespa Gunma**

## Sezonai: [[J.League]]
; Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai:

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (japoniškai)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Anglų kalbos

**Anglų kalbos** (, taip pat *English languages*, arba *Insular Germanic languages*) – kalbinių variantų grupė, apimanti senąją anglų kalbą ir iš jos kilusias kalbas.
 
Grupė apima:
* viduriniąją anglų kalbą (*Middle English*), 
* ankstyvąją naująją anglų kalbą (*Early Modern English*), 
* anglų kalbą (*English language*);
taip pat:
* ankstyvąją škotų kalbą (*Early Scots*), 
* viduriniąją škotų kalbą (*Middle Scots*),
* naująją škotų kalbą (*Modern Scots*); 
taip pat dabar išnykusias Airijoje:
* jolos kalbą (*Yola language*),
* fingalų kalbą (*Fingallian language*).

Anglų kalba grįstos kreolų kalbos paprastai neįtraukiamos, nes iš anglų kalbos kilusi tik jų leksika, o ne kalbinė struktūra.

## Šaltiniai