open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Babieža

**Antanas Babieža** (1929 m. rugsėjo 29 d. Rubo, Prancūzija – 1985 m. balandžio 21 d. Kaunas) – Lietuvos keliautojas, sporto organizatorius. Kalnų turizmo pradininkas Lietuvoje.

## Biografija
1956 m. baigė Leningrado šaldymo pramonės technologijos institutą. 1965–1985 m. dirbo Kauno dirbtinio pluošto gamykloje, 1977–1980 m. Respublikinės kalnų turizmo komisijos pirmininkas.

## Sportiniai pasiekimai
Vadovavo pirmosioms didžiausio sudėtingumo kelionėms: 1960 m. – pėsčiųjų turizmo Altajuje, 1970 m. – kalnų turizmo Centriniame Kaukaze. Vadovavo grupėms, su kuriomis atrado ir įveikė naujas sudėtingas Čiurlionio ir Lietuvos kalnų perėjas Kaukaze.
* 7 kartus Lietuvos sportinio turizmo čempionas:
** pėsčiųjų – Centrinis Tian Šanis, 1969 m.
** slidžių – Taimyras, 1969 m., Priešpoliarinis Uralas, 1971 m., Poliarinis Uralas, 1972 m.
** kalnų – Centrinis Kaukazas, 1970 m., 1978 m., šiaurės vakarų Pamyras, 1972 m.
* TSRS kalnų turizmo čempionas – šiaurės vakarų Pamyras, 1972 m.

## Šaltiniai
Gintaras Ažubalis

**Gintaras Ažubalis** (g. 1966 m. birželio 10 d. Kamčiatkos Petropavlovskas) – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karininkas, pulkininkas.

## Biografija
1987 m. baigė Krasnojarsko oro gynybos karo akademiją. 2000 m. baigė Bundesvero generalinio štabo akademiją Hamburge.

1987–1991 m. TSRS karinės oro gynybos pajėgų Severomorsko (Rusija) brigados būrio vadas ir bataliono kovinio valdymo karininkas. 1992–1994 m. Lietuvos kariuomenės motorizuotosios pėstininkų brigados „Geležinis vilkas“ operacinio skyriaus karininkas. 1996–1999 m. Štabo bataliono vadas. 2000–2002 m. motorizuotosios pėstininkų brigados „Žemaitija“ štabo viršininkas. 2001 m. pulkininkas leitenantas. 2002–2006 m. Gynybos štabo pavaduotojas žvalgybai. 2005 m. lapkričio – 2006 m. gegužės mėn. dalyvavo tarptautinėje saugumo rėmimo pajėgų operacijoje Afganistane, Goro provincijos atkūrimo grupės vadas. Nuo 2006 m. pulkininkas, Gynybos štabo viršininko pavaduotojas žvalgybai. Nuo 2008 m. rugpjūčio mėn. Lietuvos karinio atstovo prie NATO pavaduotojas.

## Įvertinimas
* 2006 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius

## Šaltiniai
Gustavas Oskaras Aveidė

**Gustavas Oskaras Aveidė** (, 1837 m. Marijampolė – 1897 m. rugpjūčio 20 d. Viatka, Rusija) – teisininkas, ekonomistas, 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Gimė penkių vaikų Marijampolės advokato Edvardo Aveidės ir Paulinos Rutkauskaitės šeimoje. 1843 m. šeima persikėlė į Suvalkus. 1848–1854 m. mokėsi Suvalkų gimnazijoje. 1854–1858 m. studijavo Sankt Peterburgo universiteto Teisės fakultete. Išlaikęs teisės kandidato egzaminus 1857–1859 m. stažavo Varšuvos gubernijos civiliniame tribunole. 1859–1861 m. studijavo Berlyno, Heidelbergo ir kelis mėnesius Paryžiaus universitetuose. 1861 m. grįžo į Suvalkus, nuo 1862 m. sausio mėn. dirbo Varšuvos pataisos policijos teismo kolegijoje.

Nuo 1862 m. rudens – Nacionalinio centro komiteto (NCK) narys. Raudonųjų politinės grupuotės šalininkas, buvo linkęs bendradarbiauti su baltaisiais. Atstovavo vadinamiesiems nuosaikiesiems (vidurinei raudonųjų srovei), siekusiems sukilimą atidėti iki 1863 m. gegužės mėn. Suredagavo 1863 m. sausio mėn. valstiečių paleidimo iš baudžiavos dekretą. Iki 1863 m. rugpjūčio mėn. Nacionalinės vyriausybės narys. Sukilimo išvakarėse Varšuvoje tarėsi su Lietuvos delegatu E. Veriha, vėliau – su B. Dluskiu dėl Judėjimo komiteto santykių su NCK, 1863 m. kovo mėn. Vilniuje – su Lietuvos sukilėlių vadovybe. Pasiųstas į Lietuvą 1863 m. rugsėjo 3 d. suimtas Vilniaus geležinkelio stotyje. Tardomas Vilniuje ir Varšuvoje pateikė žinių apie sukilėlių organizaciją, NCK sudėtį, jo ryšius; ištremtas į Viatką dirbo advokatu. Ten 1884 m. gimė duktė Marija Aveidė, 1905–1907 m. ir 1917 m. revoliucijų dalyvė, žuvusi 1919 m. per Rusijos pilietinį karą.

## Šaltiniai
Arūnas Augustinaitis

**Arūnas Augustinaitis** (g. 1958 m. birželio 7 d. Kaune) – Lietuvos komunikacijos ir vadybos teoretikas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1981 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1986 m. pedagogikos mokslų kandidatas. 1989 m. ir 2000 m. stažavo Berlyne, 1995 m. Lunde, 1996 m. Hanoveryje, 1997 m. Leičesteryje, 1998 m. Deventeryje.

1981–1982 m. dirbo Lietuvos technikos bibliotekoje. 1982–2002 m. dirbo mokslinį darbą ir Vilniaus universiteto dėstytojas, 1991–2001 m. Komunikacijos ir informacijos teorijos katedros vedėjas. Nuo 2002 m. Mykolo Romerio universiteto dėstytojas, 2002–2005 m. Žinių visuomenės valdymo instituto direktorius, nuo 2008 m. ir Tarptautinio verslo mokyklos Tarptautinio verslo katedros vedėjas; nuo 2005 m. profesorius.

1991 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto įsteigimo iniciatorius, 2002 m. vienas Vilniaus universiteto Informacijos visuomenės studijų centro steigėjų. Nuo 2012 m. Kazimiero Simonavičiaus universiteto rektorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: žinių visuomenė, žinių ekonomika ir vadyba, elektroninė valdžia ir elektroninė demokratija, politinė komunikacija, bibliotekininkystės ir komunikacijos teorija.

## Bibliografija
* Teoriniai bibliotekininkystės pagrindai: vadovėlis aukštosioms mokykloms, su kitais, 1990–1995 m.
* Šiuolaikinės lobistinės veiklos tendencijos: monografija, su kitais, 2002 m.
* Lietuvos tauta: būklė ir raidos perspektyvos: monografija, su kitais, 2006 m.
* Universitetų ir bendrovių inovacijos mokantis visą gyvenimą (*University and Corporate Innovations in Lifetime Learning*): monografija, su kitais, 2008 m.
* Lietuvos e. valdžios gairės: ateities įžvalgų tyrimas: kolektyvinė monografija / Arūnas Augustinaitis, Vitalija Rudzkienė, Rimantas Alfonsas Petrauskas ir kt. – Vilnius: Mykolo Romerio universiteto Leidybos centras, 2009. – 350 p.: diagr. – ISBN 978-9955-19-160-5
* Steffen Roth, Vladislav Valentinov, Arūnas Agustinaitis, Artur Mkrtichyan, and Jari Kaivo-oja (2018), Was that capitalism? A future-oriented big data analysis of the English language area in the 19th and 20th century, Futures, Vol. 98 No. April, pp. 41-48.

## Šaltiniai
Egilis Levitas

**Egilis Levitas** (; g. 1955 m. birželio 30 d. Rygoje) – latvių teisininkas, tarptautinis (EBTT) teisėjas, politinis veikėjas, buvęs Latvijos teisingumo ministras (Valdžio Birkavo ministrų kabinete). 2019 m. gegužės 29 d. Saeimos išrinktas Latvijos prezidentu.

## Biografija
1955 m. birželio 30 d. gimė Rygoje, Latvijoje. Tėvas Janis Levitas buvo žydų kilmės inžinierius, motina Ingeborga vokiečių kilmės poetė. 1972 m. Egilis Levitas baigė Rygos 2-ąją vidurinę mokyklą. Tais pačiais metais kartu su šeima emigravo į Izraelį, vėliau apsistojo Vakarų Vokietijoje. 1982 m. Hamburgo universiteto (Vokietija) Teisės fakultete baigė teisės ir politinių mokslų (1986 m.) studijas.

Nuo 1984 m. iki 1986 m. Kylio universiteto Teisės fakulteto mokslinis bendradarbis, advokatas, nuo 1989 m. iki 1991 m. Vokietijos ir Rytų Europos studijų instituto (Gėtingenas) mokslinis bendradarbis.

1991 m. grįžo į Latviją. Latvijos parlamento patarėjas tarptautinės teisės, konstitucinės teisės ir įstatymų reformos klausimais; Latvijos ambasadorius Vokietijoje ir Šveicarijoje (1992–1993 m.), Austrijoje, Šveicarijoje ir Vengrijoje (1994–1995 m.), Latvijos vicepremjeras ir Latvijos teisingumo ministras, einantis užsienio reikalų ministro pareigas (1993–1994 m.).

ESBO taikinimo teismo ir arbitražo taikintojas (nuo 1997 m.), Nuolatinio arbitražo teismo narys (nuo 2001 m.); nuo 1995 m. Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjas (perrinktas 1998 m. ir 2001 m.), nuo 2004 m. gegužės 11 d. Europos Teisingumo Teismo teisėjas. Nuo 2019 m. liepos 8 d. pradėjo eiti Latvijos prezidento pareigas.

Paskelbė publikacijų konstitucinės teisės ir administracinės teisės, įstatymų leidybos reformos ir Bendrijos teisės temomis.

## Apdovanojimai
* Teisės Garbės daktaras (Dr. iur. h.c.), 2002 m.

## Šaltiniai

|-
Latvijos Respublikos teisingumo ministerija

**Latvijos Respublikos teisingumo ministerija** () - Latvijos Vyriausybės pagrindinė institucija, atsakinga už teisės politikos sritį. 

## Ministrai
Latvijos teisingumo ministras - Mareks Segliņš (g. 1970 m.). Valstybės sekretorius - Mārtiņš Lazdovskis.

## Nuorodos
*Oficialus Latvijos Respublikos teisingumo ministerijos tinklalapis  (latvių, anglų k.)
Latvijos Respublikos finansų ministerija

**Latvijos Respublikos finansų ministerija** () – Latvijos vyriausybinio lygmens institucija, atsakinga už finansų politiką.

## Ministrai
Latvijos Respublikos finansų ministras – Jānis Reirs (g. 1961 m.).

## Nuorodos
* Oficialus Latvijos Respublikos finansų ministerijos tinklalapis (latvių, anglų k.)
Ladės jarlai

**Ladės jarlai** () – Ladės valdovų Norvegijoje, turėjusių jarlo titulą, dinastija IX-XI a. Jų sostinė Ladė (, ) buvo rytinėje dabartinio Trondheimo dalyje, ribojosi su Trondsheimsfjordu.

## Istorija
Jų valdoma sritis buvo suformuota IX a., Haraldui I suvienijus didžiąją dalį Norvegijos. Jis atidavė visas šiaurines sritis (istorinius Triondelago ir Halogalando regionus) savo bendražygiui Hakonui Grjotgardsonui, o po karaliaus mirties šios sritys tapo paveldimos. Jarlai tapo stipriausiais kunigaikščiais Norvegijoje, dėl ko nuolat nesutarė su Norvegijos karaliais Inglingais.

Po to, kai Inglingas Haraldas II nužudė jarlą Sigurdą Hakonarsoną, jo sūnus Hakonas Sigurdarsonas sudarė sąjungą su Danijos karaliumi Haraldu Mėlyndančiu. 971 m. nužudžius Norvegijos Haraldą II, Ladės jarlai užvaldė didžiąją dalį Norvegijos, t. y. *de facto* tapo Norvegijos karaliais, tačiau nominaliai pripažino Danijos Kniutulingų valdžią. Ši situacija su pertraukomis tęsėsi iki 1015 m., kuomet Norvegijoje į valdžią grįžo Inglingai. 1030 m. mirus Hakonui Eriksonui, Ladės jarlo titulas buvo panaikintas.

## Sąrašas
* Hakonas Grjotgardsonas () – Haraldo Gražiaplaukio sąjungininkas vienijant Norvegiją.
* Sigurdas Hakonarsonas () – Hakono Gerojo draugas ir patarėjas.
* Hakonas Sigurdarsonas () – savo galia buvęs faktiniu Norvegijos karaliumi.
* Erikas Hakonarsonas () – didžiosios Norvegijos dalies valdytojas valdant Sveinui Šakotbarzdžiui.
* Sveinas Hakonarsonas () – didžiosios Norvegijos dalies valdytojas valdant Olafui Švedui.
* Hakonas Eriksonas () – Norvegijos valdytojas valdant Knutui Didžiajam
1789 metų JAV prezidento rinkimai

**1789 metų [[JAV prezidentas|JAV prezidento]] rinkimai** buvo pirmieji JAV prezidento rinkimai JAV istorijoje. Tai taip pat yra vieninteliai JAV prezidento rinkimai vykę nelyginiais metais. Rinkimai įvyko po to, kai 1788 metais buvo ratifikuota JAV konstitucija. Balsavimas prasidėjo 1788 metų gruodžio 15 dieną ir baigėsi 1789 metų sausio 10 dieną. Pirmajai iš dviejų savo prezidento kadencijų buvo išrinktas Džordžas Vašingtonas, o jo konkurentas Džonas Adamsas tapo pirmuoju viceprezidentu. 
 
Pagal prieš rinkimus galiojusią tvarką, šalyje nebuvo vieno pagrindinio vykdomąjį darbą dirbančio pareigūno.  Remiantis Konfederacijos straipsniais, JAV vyriausybei vadovavo Konfederacijos kongresas, turėjęs simbolinį pirmininkaujantį pareigūną ir keletą vykdomųjų departamentų (ministerijų). Tačiau nepriklausomos vykdomosios šakos nebuvo.

Šiuose rinkimuose nepaprastai populiarus Džordžas Vašingtonas iš esmės nesutiko jokio pasipriešinimo. Vienintelė problema buvo nuspręsti, ką pasirinkti viceprezidentu. Pagal tuo laiku galiojusią tvarką, kiekvienas rinkikų kolegijos narys į balsadėžę metė du balsavimo biuletenius. Jei žmogus gaudavo daugumos rinkikų balsus, jis tapdavo prezidentu. Antra vietą užėmęs asmuo tapdavo viceprezidentu. Visi 69 rinkikų kolegijos nariai į balsadėžes įmetė po vieną biuletenį už Džordžo Vašingtono kandidatūrą, antri biuleteniai buvo padalinti kitiems vienuolikai kandidatų į prezidentus. Džonas Adamsas gavo daugiausiai antrųjų balsų ir tapo viceprezidentu. 1804 metais ratifikavus Dvyliktąją JAV konstitucijos pataisą, procedūra buvo pakeista - nuo to laiko kiekvienas rinkikas turėjo balsuoti atskirai ir už prezidentą, ir už viceprezidentą.

## Šaltiniai
Hakonas Grjotgardsonas

**Hakonas Grjotgardsonas** (; 838?-917) – pirmas Ladės (Norvegija) jarlas.

Kilęs iš Halogalando, stengėsi išplėsti savo valdas į pietus. Įsikūręs Ladėje jis tapo mažosios karalystės Triondelago () valdovu. Iki šiol nėra aišku, kiek tvirtą valdžią jis turėjo šiame gerai organizuotame regione.

Jo sūnus buvo Sigurdas Hakonsonas (*Sigurd Håkonsson*).

Haraldas Gražiaplaukis vedė jo dukterį Osą (), kas jam, manoma, padėjo vienyti Norvegiją sudariusias mažąsias karalystes. Sėkmingai kariavęs už šį Haraldo tikslą Hakonas tapo ir Sunfjordo, Nordfjordo ir Sogno (*Sunnfjord, Nordfjord, Sogn*) jarlu.

Žuvo kaudamasis su buvusiu Sogno jarlu Atliu Mjove (*Atle Mjove*).
Valerija Armonienė

**Valerija Armonienė** (g. 1945 m. balandžio 24 d. Kaunas) – Lietuvos dailininkė keramikė.

## Biografija
1984 m. baigė Lietuvos dailės institutą. Nuo 1993 m. gyvena Kanadoje.

## Kūryba
Sukūrė dekoratyvinės keramikos („Susitikimas su kometa I–II“ 1986 m., „Servizas“ 1988 m.), smulkiosios skulptūrinės molio („Mintis“ 1989 m.), porceliano („Augalinis motyvas“ 1986 m., „Atsisveikinimas su vienaragiu“ 1989]] m.) plastikos, originalių kaulinio porceliano kompozicijų („Išsaugosim paukščio namus“ 1984 m., „Nebūties laivas“ 1986 m., „Objektas I“ 1992 m.). „Jiesios“ dailiosios keramikos gamykloje kūrė gaminių modelius tiražavimui.

Kūriniams būdingas konceptualumas, konstruktyvumas, lietų ir lipdytų motyvų, realumo ir abstrakcijos jungtis, saikingas tonavimas, ažūriškumas. Nuo 1984 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje; individuali paroda Kaune – 1987 m. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.

## Šaltiniai
Antanevičius

**Antanevičius** (m. 1863 m. gegužės 8 d. prie Gudiškio, Biržų valsčius) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Prieš sukilimą buvo ištremtas į Kaukazą, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje: majoras. 1863 m. pavasarį su Z. Sierakausku suorganizavo sukilėlių rinktinę, balandžio 21 d. kovėsi prie Raguvos, balandžio 26 d. prie Karsakiškio. Andrioniškio miškuose (netoli Anykščių) pertvarkius sukilėlių pajėgas paskirtas Ketvirtojo bataliono vadu. Gegužės 7 d. kovėsi Biržų kautynėse prie Medeikių (Biržų valsčius), gegužės 8 d. – prie Gudiškio. Žuvo kautynėse.

## Šaltiniai
Fidžio sportas

**[[Fidžis|Fidžyje]]** populiariausiu sportu laikomas regbis. Antru pagal populiarumą laikomas futbolas.

## Fidžio sporto konsulatas

Visas tarptautines sporto varžybas Fidžyje organizuoja šalies sporto konsulatas. Jis buvo įkurtas 1978 m. ir nuo to laiko yra atsakingas už visos šalies sporto vystymąsi, sporto populiarinimą ir pan. 1979 m. sporto konsulatas suorganizavo Pietų Ramiojo vandenyno sporto žaidynes. 2007 m. buvo suplanuota Fidžyje surengti netbolo pasaulio čempionatą, tačiau dėl 2006 m. karinio perversmo šalies vyriausybėje Fidžis prarado teisę surengti iki šiol didžiausią sporto renginį.

## Regbis
Atsižvelgiant į gyventojų skaičių, šalis yra daug pasiekusi tiek vietiniuose, tiek pasaulio čempionatuose. Fidžio regbio rinktinė du kartus pasiekė pasaulio regbio taurės ketvirtfinalį. Iš viso nuo 1987 m. pasaulio taurės čempionatuose ji dalyvavo penkis kartus. Pasaulio reitinge Fidžio regbio rinktinė užima 9 vietą (2009 m. rugpjūčio 24 d.). Daug pasiekimų turi ir nacionaliniai regbio klubai. Du kartus pasaulio čempionų titulus yra laimėjusios regbio septynių (kai žaidžia 7 žaidėjai, vietoj įprastų 15) varianto komandos.

## Futbolas
Kita populiari sporto šaka Fidžyje yra futbolas. Jį žaidžia visos etninės grupės. Fidžio rinktinė dalyvauja FIFA organizuojamame pasaulio čempionate ir Okeanijos konfederacijų taurės varžybose. Nacionalinė Fidžio futbolo rinktinė FIFA reitinge užima 101 vietą (2009 m. rugpjūčio 5 d.).

## Kitos sporto šakos
Šalyje populiarios ir kitos sporto šakos - kanojų irklavimas, golfas, krepšinis.

## Šaltiniai
Eugenijus Aniulis

**Eugenijus Aniulis** (g. 1938 m. spalio 22 d. Jakšiai, Pernaravos valsčius) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
Žmona Albina Aniulienė. 1961 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, 1981 m. veterinarijos mokslų kandidatas.

1961 –1963 m. dirbo veterinarijos gydytoju Ariogaloje, 1964–1970 m. Respublikinėje veterinarijos poliklinikoje. Nuo 1970 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas. 1982–1990 m. Akušerijos ir chirurgijos, 1991–2004 m. Akušerijos ir ginekologijos katedrų vedėjas; nuo 1983 m. docentas. Stažavo 1995 m. Švedijoje, 1997 m. Vokietijoje, 2000 m. Latvijoje.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – veterinarijos medicina, veterinarijos akušerija ir ginekologija, tešmens ligos, fermentinių preparatų taikymas veterinarijos akušerijoje ir ginekologijoje. Paskelbė apie 110 mokslinių straipsnių. Išradimo, su kitais, autorius.

## Bibliografija
* Veterinarinė akušerija ir ginekologija, vadovėlis, su kitais, 1989 m.
* Karvių mastitas, vadovėlis, su kitais, 2001 m.
* Patelių pieno liaukos ligos, vadovėlis, 2007 m.

## Šaltiniai
MLI

**MLI**, **Mli** arba **mli** be taškų arba su taškais gali reikšti:
* **MLI** –  Malis, triženklis šalies kodas pagal:
** Tarptautinės standartizacijos organizacijos standartą ISO 3166-1;
** Tarptautinį olimpinį komitetą, šis kodas yra naudojamas olimpinių žaidynių metu kaip šalies pavadinimo santrumpa;
* **** – Malimpung kalba () kalbos kodas pagal ISO 639-3 standartą;
* romėniškas skaičius 1051.
Gintautas Valickas

**Gintautas Valickas** – psichologas, Vilniaus universiteto Teisės ir kognityvinės psichologijos katedros vedėjas, profesorius.

## Biografija
Socialinių mokslų (psichologijos krypties) daktaras. Dėsto kursus Psichologija, Teisės psichologija, Kriminalinio elgesio psichologija ir kitus.
Stažavosi užsienyje (Oksfordo universitetas, Anglija, 1996 m.; Oslo universitetas, Norvegija, 1998 m.). EKT Grupės lektorius, „Psichologijos” mokslo darbų žurnalo vyriausiasis redaktorius, Žurnalistų etikos inspektoriaus tarnybos ekspertų grupės narys, studijų kokybės vertinimo centro ekspertas, Sankt Peterburgo Koučingo instituto sertifikuotas koučingo konsultantas.

## Bibliografija
* Teisės psichologo profesinės etikos dilemos: metodinė priemonė. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2008. 32 p;
* Suslavičius A., Valickas G. Socialinė psichologija teisėtvarkos darbuotojams. Vilnius, 1999;
* Justickis V., Valickas G. Procedūrinis teisingumas Lietuvos kriminalinėje justicijoje. Vilnius, 2006.

## Šaltiniai
Albina Aniulienė

**Albina Aniulienė-Indriūnaitė** (g. 1956 m. sausio 1 d. Devynduoniai, Kėdainių rajonas) – Lietuvos veterinarijos gydytoja, biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
Sutuoktinis Eugenijus Aniulis. 1981 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1987 m. veterinarijos mokslų kandidatė.

Nuo 1981 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytoja, nuo 2007 m. profesorė. Nuo 2003 m. Veterinarijos fakulteto dekanė. 

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinė kryptis – veterinarinė patologija. Stažavo Švedijoje (1995 m.), 1996 m. Norvegijoje, 2007 m. Lenkijoje. Paskelbė apie 50 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Gyvulių poskerdiminės ekspertizės vadovas, su kitais, 1998 m.
* Paukščių poskerdiminės veterinarinės ekspertizės vadovas, su kitais, 2001 m.
* Makroskopiniai ir mikroskopiniai organų ir audinių tvrimai, su kitais, 2007 m. 

## Šaltiniai
Algirdas Andruškevičius

**Algirdas Andruškevičius** (g. 1946 m. liepos 14 d. Vilnius) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras. 

## Biografija
1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1985 m. technikos mokslų kandidatas.

Dirbo Vilniaus statybos organizacijose, 1976–1980 m. – Statybos ir remonto valdybos Nr. 4 viršininkas, 1980–1992 m. – Vilniaus miesto statybos ir remonto tresto vyr. inžinierius, nuo 1992 m. – bendrovės „Giedra“ generalinis direktorius. Nuo 1986 m. dar Vilniaus inžinerinio statybos instituto (dab. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 2008 m. profesorius.

Nuo 2004 m. Tarptautinės informacijos akademijos tikrasis narys. 

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: senų miestų istorinių centrų kompleksinės rekonstrukcijos metodai, statybos organizacinių ir technologinių sprendinių kompleksinis vertinimas, statinių naudojimas ir atnaujinimas. Paskelbė daugiau kaip 120 mokslinių straipsnių, vieno išradimo autorius. Parašė mokomąją knygą „Statybos procesų technologija“ (su P. Malinausku. 2006 m.) ir 11 kitų knygų.

## Šaltiniai
Emilijus Andriulis

**Emilijus Andriulis** (1928 m. sausio 11 d. Tytuvėnai – 1991 m. lapkričio 18 d. Vilnius) – Lietuvos gydytojas higienistas.

## Biografija
Gimė tarnautojų šeimoje. Mokėsi Kelmės ir Raseinių gimnazijose. Jau mokykliniais metais domėjosi medicina. Baigęs vidurinę mokyklą įstojo į tuometinį Kauno valstybinį universitetą studijuoti medicinos, tačiau studijų nebaigė. 1948 m. ištremtas į Krasnojarsko kraštą. Sunkus, nepakeliamas gyvenimas, Tėvy
nės, namiškių ilgesys subrandino mintį bėgti į Lietuvą. Besislapstydamas, nemiegojęs, alkanas, sušalęs ir išsekęs jis grįžo į gimtinę, tačiau legaliai gyventi negalėjo. 1950 m. teistas už pabėgimą iš tremties, teko sėdėti Minsko, Gorkio, Kirovo, Molotovo bei kituose kalėjimuose. Po Stalino mirties išleistas iš kalėjimo be teisės grįžti į Lietuvą. Apsigyveno Krasnojarske, įsidarbino statybose pagalbiniu darbininku. Statant Krasnojarsko medicinos instituto bendrabutį, susipažino su instituto studentais, kurie įžiebė
viltį tęsti medicinos studijas. 1954 m. priimtas į Krasnojarsko medicinos instituto pirmą kursą. Gyveno sunkiai, jokios paramos nebuvo, tačiau didelis noras mokytis ir užsispyrimas padėjo išgyventi. Pragyvenimui ir studijoms užsidirbdavo naktimis ir išeiginėmis dienomis pakraudamas vagonus. Tik 1956 m. grįžo į Lietuvą. 1960 m. baigė Vilniaus universitetą. 1965 m. apgynė medicinos mokslų kandidato disertaciją, 1969 m. medicinos mokslų daktaras.

1961–1991 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, nuo 1966 m. Higienos katedros vedėjas, buvo instituto Mokslinės tarybos, Senato narys, nuo 1970 m. profesorius. Jo pastangomis 1966 m. įkurta Mokyklinės higienos katedra, vėliau buvo pavadinta Fiziologijos ir higienos katedra, dab. Sveikatos ugdymo katedra.

Svarbiausi darbai iš vaikų fizinio vystymosi antropologijos ir fiziologijos. Parašė mokomųjų priemonių.

## Bibliografija
* Vaikų ir paauglių fizinis išsivystymas, su E. Milakniene, 1964 m.
* Vaiko fiziologija ir mokyklinė higiena, vadovėlis, su V. Kvikliu, 1974 m.
* Moksleivio fiziologija ir higiena, vadovėlis, su kitais, 1994 m.

## Šaltiniai
Ross County FC

**Dingvolo „Ross County“** – Škotijos futbolo klubas iš Dingvolo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1929 m. 2011–2012 m. sezone tapo Scottish Championship (II) nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies futbolo divizioną. Nuo 2012–2013 m. sezono varžėsi Scottish Premiership (I). 2017–2018 m. sezone tarp dvylikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2018–2019 m. sezoną praleido Scottish Championship (II), tapo lygos nugalėtojais ir grįžo į pajėgiausią lygą.

Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Scottish Premiership (I). 2024–2025 m. sezone tarp dvylikos dalyvių liko vienuoliktoje vietoje. Dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2025 m. gegužės 22 d. pirmosios rungtynės prieš Livingston baigėsi lygiosiomis 1-1. 2025 d. gegužės 26 d. Livingston futbolininkai nugalėjo rezultatu 4-2. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 5-3 reiškė, kad į Scottish Premiership (I) pateko varžovai, o Ross County iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Scottish Championship (II).

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia tamsiai mėlyna apranga

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Rekordai

* **Didžiausias žiūrovų skaičius**: 10 000 prieš Rangers 1966 
* **Didžiausias lygos pralaimėjimas**: 1–10 prieš Inverness Thistle 19?? 
* **Didžiausias taurės laimėjimas**: 11–0 prieš St. Cuthbert Wanderers 1993

## Lietuviai
*  Darvydas Šernas, saugas 2015 m.

## Garsesni žaidėjai
*  Lee Erwin, puolėjas (2020–2022 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* BBC Sport svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Platonis

**Plãtonis** () – upė šiaurės Lietuvoje (Joniškio rajone) ir pietų Latvijoje (Jelgavos savivaldybėje); Lielupės kairysis intakas. Ilgis 67 km (Lietuvoje 26&nbsp;km). Prasideda 11 km į pietvakarius nuo Joniškio, Bilžių kaimo apylinkėse. Teka į šiaurę Žiemgalos žemuma. Įteka į Lielupę Jelgavoje, 72 km nuo jos žiočių.

Didžiausi intakai: Režų upelis, Vešėtinis (kairieji), Sidabra, Dirnėnka (dešinieji). Upės krantai statūs, 2–3 m aukščio. Vidurupio slėnio plotis 50–80 m. Vagos plotis aukštupyje iki 4 m, žemupyje – 10–15 m. Pavasario potvynių metu upės vandens lygis pakyla iki 3,5 m. Ant Platonio įrengta keletas tvenkinių: Maldenių (25 ha), Smailių (24 ha), Platuonės.

Prie Platonio esančios gyvenvietės: Maldeniai, Smailiai, Daunorava, Platoniai (Lietuva), Lielplatuonė, Pokiai, Platuonė, Jelgava (Latvija).

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *platus* („didelis per skersmenį, erdvus“).

## Šaltiniai
MUS

**MUS**, **Mus** arba **mus** be taškų arba su taškais gali reikšti:
* **MUS** –  Mauricijus, triženklis šalies kodas pagal:
** Tarptautinės standartizacijos organizacijos standartą ISO 3166-1;
* **** – Creek kalba (), kodas pagal ISO 639-2 ir ISO 639-3 standartus;
* Naminės pelės () – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis;
* mus – asmeninis įvrdis vartojamas žymėti kalbančiajam kartu su kitais;
* Musė () – 77-as iš 88 pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas;
Romualdas Grabštas

**Romualdas Grabštas** (1943 m. sausio 16 d. – 2009 m. rugpjūčio 27 d. Kaune) – muzikas, dirigentas, „Kauno bigbendo“, vienintelio profesionalaus Lietuvoje džiazo orkestro, ilgametis meno vadovas.

## Biografija
Pirmą klasę baigė Kauno Jono Jablonskio gimnazijoje. Apie 1951 metus pradėjo lankyti smuiko klasę, per 9 mėnesius baigė 2 metų kursą (grodavo apie 5-6 valandas per dieną). Vėliau studijavo fortepijono, muzikos teorijos, kompozicijos specialybes.

XX amžiaus 7 dešimtmečio pradžioje akordeonistas Algis Ragaišis subūrė naują „Tulpės“ džiazo grupę ir pakvietė Romualdą skambinti fortepijonu. Grabštas iš klausos užrašydavo „Tulpėje“ koncertavusio J. Tiškaus džiazo ansamblio grotų kūrinių gaidas, formavo grupės repertuarą. 1963 m. prasidėjo R. Grabšto, kaip džiazo kolektyvų vadovo, karjera. R. Grabštas bendradarbiavo su Mindaugu Tamošiūnu „Oktavoje“, koncertavo užsienio turistams skirtame kruiziniame laive „Litva“ (Odesa-Marselis-Odesa). „Oktavos“ laivo klube turkų, prancūzų, graikų turistams koncertavo vos ne kas vakarą. Profesionalaus džiazavimo etapas prasidėjo 1980 m. Kaune (Kauno menininkų namuose).

Nuo 1985 iki 1991 m. Marijampolės dramos teatro muzikinės dalies vedėjas (pasiūlė režisierius Gediminas Sederavičius), nuo 1991 m. „Kauno bigbendo" įkūrėjas, meno vadovas ir dirigentas.
2006 m. jo vadovaujamas „Kauno bigbendas" apdovanotas Lietuvos muzikų sąjungos „Auksiniu disku". Kolektyvas dalyvavo visuose Lietuvos džiazo festivaliuose. Puoselėjo džiazo tradicijas. Parengė nemažai projektų su pasaulyje žinomais džiazo kūrėjais ir atlikėjais, Lietuvos nacionaliniu simfoniniu orkestru. Su „Kauno bigbendu" koncertavo dešimtys žymiausių Lietuvos ir užsienio džiazo atlikėjų. Nuo 2004 m. edukacinio projekto „Džiazo pamokos", skirto jaunimui, vykdytojas.

Lietuvos muzikų sąjungos narys, Lietuvos džiazo federacijos valdybos narys.

Vedęs; žmona dirba Didžiojoje Britanijoje.

Apdovanotas „Tikra muzika" apdovanojimu 2008 m.

## Citatos
* Džiazo muzikoje apie „kažką“ tu kiekvieną kartą gali “ pasakoti“ kitaip, nevaržomas griežtų kanonų. Vienas pagrindinių momentų džiazo muzikoje yra improvizacija, tai yra kūryba šiuo momentu.

## Šaltiniai
Sruoja

**Sruoja** – upė Telšių, Plungės ir Mažeikių rajonų teritorijoje; Varduvos dešinysis intakas. Nuo versmių iki 36,1 km vadinama ***Lūšine***.

## Geografija

Prasideda Brazdeikių apylinkėse (Telšių raj.), 7 km į pietvakarius nuo Telšių. Teka į šiaurę pro Lieplaukę į Alsėdžių ežerą; toliau vadinama Sruoja. Teka per Alsėdžių miestelį ir Domėnų k. (Mažeikių raj.) įteka į Varduvą, 66,4 km nuo jos žiočių. Santakos altitudė 108,5 m. 28 km nuo žiočių, ties Alsėdžiais, nuo 1978 m. yra 14 ha nuotėkio reguliavimo tvenkinys, 19 km nuo žiočių, ties Pasruojės kaimu (Telšių raj.) nuo 1968 m. – 36 ha žuvininkystės tvenkinys. Prie šių tvenkinių galima hidroelektrinės statyba. Upės ištakų ir intako aukščių skirtumas 56 m, nuolydis – 108 cm/km.

## Intakai
* Dešinieji:
** Germantupis 37,6 km nuo žiočių, ilgis 8,8 km, baseino plotas 16,4 kv. km
** Alkupis 24,5 km, ilgis 3,8 km, baseino plotas 6,3 kv. km
** Domija 5,7&nbsp;km
* Kairieji:
** Rukupis 30,9 km, ilgis 9,0 km, baseino plotas 14,4 kv. km

## Pavadinimas
Upėvardis Sruoja siejamas su žodžiu *sraujas* („sraunus, greitas“) ir *srūti* („tekėti“).

## Šaltiniai

* Lietuvo upių kadastras. – Vilnius, 1959. – D. 1. – P. 124.
* Lietuvių enciklopedija. – Boston, 1963. – T. 28. – P. 396.
* Tarybų Lietuvos enciklopedija. – Vilnius, 1988. – T. IV.
* Lietuvių enciklopedija. – V., 1991. – T. 15. – P. 34.
Whatever U Like

**„Whatever U Like“** yra pirmasis amerikiečių Pop/R&B atlikėjos Nicole Scherzinger singlas. Ši daina, įrašyta kartu su T.I., turėjo būti Nicole debiutiniame studijiniame albume „Her Name Is Nicole“. Taip pat šioje dainoje yra bendri prodiuserio ir dainos autoriaus Sean Garrett vokalai. Dainos ritmas panašus į Kelis dainą „Blindfold Me“ bei toks pats kaip Chilli neišleistos dainos „Straight Jack“ su Missy Elliott.

## Istorija
Daugelis Nicole fanų manė, jog pirmasis singlas bus Bryan-Michael Cox prodiusuota daina „Steam“, tačiau Scherzinger viename interviu pasakė jog „Steam“ nebus net albume. Ji atliko šią dainą kartu su Lil Wayne MTV apdovanojimuose. Tai yra pirmasis Nicole solo singlas. Tačiau, jis nebuvo sėkmingas kaip kiti išleisti singlai su „Pussycat Dolls“. Šis singlas nepasiekė Hot 100 topo bei nebuvo populiarus Europoje. Lietuvoje ši daina pasiekė aukštą antrąją poziciją.

## Vaizdo klipas

Vaizdo klipas buvo išleistas rugpjūčio 20 d. Klipo režisierius yra Paul Hunter. Klipas prasideda Nicole bėgant nuo persekiotojų, paskui jie sugauna ir nuveda prie juodos didelės dėžės. Prie šios dekoracijos Nicole per visą klipą šoka. Yra dar scenos iš kubilo vandens, kur Nicole plaukioja vandenyje (panašus į Tamia video dalį singlui „Stranger in My House“). Taip pat per antrąjį priedainį Nicole vaikšto ant įkaitintų akmenų podiumo. Per T.I. repo dalį jie kartu yra juodoje dėžėje. Per paskutinį priedainį Nicole yra purvo vonioje. O klipas pasibaigia Nicole šokant juodame fone.

Klipo premjera buvo per laidą „Total Request Live“. Klipas „Youtube“ svetainėje buvo peržiūrėtas per 13 milijonų kartų.

## Topai

## Singlo turinys

### Singlo versija

### Albumo (Alternatyvi) versija

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Sigurdas Hakonsonas

**Sigurdas Hakonarsonas** (; g. apie 895–962 m.) – Ladės jarlas (Triondelago valdovas).

Hakono Grjotgardsono sūnus.

Sigurdą nužudė karalius Haraldas Pilkasis Apsiaustas (Eriko Kruvinojo Kirvio sūnus), besistengdamas suvienyti Norvegiją savo valdžioje.
Už nužudymą atkeršijo Sigurdo sūnus Hakonas Sigurdsonas.

Sigurdo rūmų poetu buvo Kormakras Egmundarsonas (). Kormakro baladės *Sigurðardrápa* apie jarlą fragmentai išliko *Skáldskaparmál* ir *[[Heimskringla|Heimskringloje]]*.
Tamara Arnastauskienė

**Tamara Arnastauskienė** (g. 1931 m. vasario 21 d. Gudžiūnai) – Lietuvos veterinarijos gydytoja, biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1955 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1964 m. biologijos mokslų kandidatė.

1955–1958 m. Biržų ir Jurbarko mėsos kontrolės stočių vedėja. 1959–1993 m. dirbo zoologijos ir parazitologijos institute (nuo 1989 m. Ekologijos institutas).

## Mokslinė veikla
Pirmą kartą Lietuvoje aprašė žemės ūkio gyvulių kokcidijų fauną – daugiau kaip 10 naujų rūšių, jų paplitimą įvairiose Lietuvos zonose. Parengė kokcidiozės profilaktikos ir kovos su ja būdų. Aprašė 3 naujas sarkosporidijų pogentes ir vieną naują rūšį. Jos vardu pavadinta viena *Eimeria* genties pirmuonių rūšis. Paskelbė daugiau kaip 220 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Žmogaus gyvulių ir paukščių pirmuonių sukeliamų ligų diagnostika, monografija, su S. Biziulevičiumi, 1976 m.
* Lietuvos naminių ir laukinių gyvūnų kokcidijos ir kokcidiozės, monografija, rusų kalba, 1985 m.
* Akademikas Pranciškus Šivickis, su kitais, 1980 m.
* Žagarės miškas, su kitais, 1980 m.
* Veterinarijos gydytojo vadovas, su kitais, 1991 m. 2 leid. 1997 m.
* Lietuvos zoologai, XVIII–XX a., su A. Jakimavičiumi, 1997 m.

## Šaltiniai
Baby Love

"**Baby Love**" yra antrasis Jungtinių Amerikos Valstijų Pop/R&B atlikėjos Nicole Scherzinger singlas. Ši daina įrašyta kartu su Will.i.am turėjo būti Nicole debiutiniame studijiniame albume *Her Name Is Nicole*. Singlas buvo išleistas Azijoje, Australijoje, Europoje, ir Lotynų Amerikoje kaip pirmasis singlas. O Šiaurės Amerikoje buvo antrasis singlas.

Ši daina skirta Samsung reklamos kompanijai.

Dainą galimą rasti Pussycat Dolls albumo "Doll Domination" Deluxe versijoje, bei kaip papildomą dainą Prancūzijai, standartinėje versijoje. Tai yra kol kas sėkmingiausia Nicole solo singlas. Su šia daina Nicole pasirodė MTV Europos Muzikos Apdovanojimuose.

## Vaizdo klipas

Vaizdo klipas nufilmuotas Kalifornijoje. Klipo režisierius yra Francis Lawrence. Klipo premjera buvo per MuchMusic kanalą 2007 m. rugsėjo 24 d.

Video klipas prasideda Nicole jachtoje, kajutėje atsiverčiant nešiojamąjį kompiuterį. Kai prasideda muzika, Nicole matoma su savo draugu laive. Vėliau, jie vėl matomo kartu paplūdimyje, važiuojant motociklu. Will.i.am pasirodo video klipe. 

Dalis klipo buvo panaudota Samsung DV Cam reklamoje. Youtube svetainėje šis klipas peržiūrėtas apie 13 milijonų kartų.

## Singlo turinys
### Singlo versija

### [[Extended play|EP]] versija

## Remiksai ir oficialios versijos

* Originali Versija
* Albumo Versija
* Singlo Versija
* Radijo Versija 
* Instrumentinė versija
* JR Remix kartu su Will.i.am (yra Doll Domination versijose)
* Ralphi Rosario Edit
* Ralphi Rosario & Craig CJS Club Vocal Miksas
* Ralphi Rosario's Sleazy Love Dub
* Dave Audé Edit
* Dave Audé Remiksas

## Pasirodymas topuose
"Baby Love" nepasirodė komerciškai gerai Šiaurės Amerikoje ir net nepateko į ''Billboard'' Hot 100 topą. Tačiau, jis buvo sėkmingas Europoje. Ši daina pasiekė top 10-tuką Čekijoje, Bulgarijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Italijoje, Norvegijoje, Rumunijoje, ir Slovakijoje. Šis singlas Airijos Irish Singles Chart tope pasiekė 15-tąją pozciją. O Jungtinės Karalystės oficialiame tope pasiekė #14 vietą. Lietuvoje ši daina pasiekė aukštą antrąją poziciją. 

Nors daina blogai pasirodė Hot 100 tope, tačiau kitame *Billboard* tope Hot Dance Club Play pasiekė ketvirtąją poziciją.

## Topai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Javinės muselės

**Javinės muselės** (*Chloropidae*) – musinių dvisparnių (*Brachycera*) pobūrio vabzdžių šeima.

Gyvena pievų, laukų, pamiškių, pelkių žolėje. Lervos vystosi javų, viksvų, žolių stiebuose, varpose. Būdingas dydis 2,5 – 5 mm. Kai kurios rūšys yra javų ir pašarinių žolių kenkėjai.

## Rūšys

Pasaulyje žinoma per 2000 javinių muselių rūšių, Lietuvoje ~40. Dažnesnės:

* Švedinė muselė (*Oscinosoma frit*) – juoda, 2,5 – 3 mm ilgio. Kenkia kviečiams, kukurūzams, avižoms, rugiams.
* Žaliaakė muselė (*Chlorops pumilionis*) – geltona, žaliomis akimis, 3 – 4 mm ilgio. Kenkia kviečiams, miežiams.
* Meomyza (*Meromyza saltatrix*) – kenkia javams ir pašarinėms žolėms.
* Motiejukinė varpinė muselė (*Amaurosoma flavipes*) – pilkai juoda, 5 mm ilgio. Kenkia motiejukams.

## Šaltiniai
Arthur Miller

**Arturas Mileris** (; 1915 m. spalio 17 d. Niujorkas – 2005 m. vasario 10 d. Roksberis, Konektikuto valstija) – JAV dramaturgas, eseistas. Abstrakčiojo realizmo socialinės šeimos dramos kūrėjas.

## Biografija
1934–1938 m. studijavo žurnalistiką Mičigano universitete. 1965–1969 m. Tarptautinio PEN klubo prezidentas.

## Kūryba
Tęsė graikų tragedijos, H. Ibseno, A. Čechovo, ekspresionistinės, siurrealistinės dramos tradicijas. Vidutinį amerikietį vaizdavo kaip tragiškąjį personažą, paneigė amerikinės svajonės – individo sėkmės galimybių mitą. Išgarsėjo socialine šeimos drama „Visi mano sūnūs“ (*All My Sons* 1947 m.), joje kėlė Antrojo pasaulinio karo ir individo atsakomybės temas.

Dramoje „Komivojažieriaus mirtis“ (*Death of a Salesman* 1949 m., Pulicerio premija 1949 m.) eksperimentavo su dramos forma: realistinius vaizdus derino su pagrindinio personažo Vilio Lomeno pasąmonės ekspresionistine, siurrealistine raiška. Linijinį siužetą pakeitė herojaus priešistorės prisiminimų materializuotais fragmentais, scenos erdvę ir laiką skaidė į praeities ir dabarties erdves. Kapitalistinę konkurenciją laikė individo ir šeimos tragedijos priežastimi. Individo tiesos ir melo, kaltės ir atsakomybės problemas sprendė herojaus savanorišku mirties pasirinkimu.

Šeimos istorijos drama „Lemtingas išbandymas“ (*The Crucible* 1953 m.) buvo jo atsakas į makartizmo kampaniją, kuri pjesėje metaforiškai atskleista XVII a. puritonų raganų medžiokle. 1956–1961 m. vedybų ir skyrybų su aktore Merlina Monro išgyvenimus perteikė psichoanalitinėje autobiografinėje dramoje „Po nuopolio“ (*After the Fall* 1964 m.) ir dramoje „Užbaigiant paveikslą“ (*Finishing the Picture* 2004 m.). Dramose „Tai atsitiko Višy“ (*Incident at Vichy* 1964 m.), „Sudaužytas veidrodis“ (*Broken Glass* 1994 m.) nagrinėjo fašizmo, rasizmo temas.

Parašė dilogiją „Žvilgsnis nuo tilto“ (*A View from the Bridge* 1955 m.), kino filmų scenarijų („Nepritapėliai“ *The Misfits* 1961 m., režisierius J. Hustonas).

## Pastatymai Lietuvoje
* Komivojažieriaus mirtis: 1958 m.
** 1959 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras
** 1968 m. Panevėžio dramos teatras
** 1997 m. Jaunimo teatras, režisierė Irena Bučienė
* Visi mano sūnūs:
** 1962 m. Kauno dramos teatras, režisierius Henrikas Vancevičius
** 2007 m. Kauno dramos teatras, režisierius Jonas Vaitkus
* Salemo raganos:
** 1956 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras
** 2004 m. Kauno dramos teatras, režisierius Rolandas Atkočiūnas
* Kaina:
** 1970 m. LTSR valstybinis akademinis dramos teatras, režisierė Irena Bučienė
** 1992 m. Šiaulių dramos teatras, režisierius Rolandas Atkočiūnas

## Šaltiniai
Javų kombainas

**Javų kombainas** – savaeigė mašina, skirta javų derliui nuimti. Javus pjauna ir kulia, išvalo grūdus ir juos surenka į bunkerį. Vietoje pjaunamojo aparato įtaisius rinktuvą, surenka ir kulia javus iš pradalgių.

Kombainas pakeičia daugelį įrenginių (javapjovę, kuliamąją) ir iš karto pateikia grūdus, kuriuos galima transportuoti.

Lietuvoje javų kombainai pradėti naudoti 1948 m., o ypač 1963 m. Apie 1980 m. visi javai jau buvo nuimami kombainais (1984 m. jų Lietuvoje buvo ~12 tūkst.). Tarybiniais metais patys populiariausi buvo „Rostselmaš“ gamyklos gaminami kombainai SK-5 Niva. Dabar dažniausiai naudojami Švedijoje, Vokietijoje, JAV gaminami kombainai.

## Šaltiniai
Malaizijos vėliava

**[[Malaizija|Malaizijos]] vėliava**, taip pat vadinama **Jalur Gemilang** ('Garbės juostos') – vienas iš oficialių Malaizijos simbolių. Vėliava sudaryta iš 14 horizontalių juostų (raudonos ir baltos spalvos, viršutinė juosta – raudona, apatinė juosta – balta), o kairiajame viršutiniame kampe (*[[Kantonas (veksilologija)|kantone]]*) yra 14-kampė žvaigždė ir pusmėnulis. Žvaigždė dar žinoma, kaip *Bintang Persekutuan* ar *Federalinė žvaigždė*.

## Vėliavos kaita

## Vėliavos himnas
Vėliavos himnas buvo sukurtas 2000 m. Dainos ir tekstas buvo parašytos Pak Ngah.
### Originalus tekstas
:*Merahmu bara semangat waja*
:*Putihmu bersih budi pekerti*
:*Kuning berdaulat payung negara*
:*Biru perpaduan kami semua*

:*Puncak dunia telah kau tawan*
:*Lautan luas telah kau redah*
:*Membawa semangat jiwa Merdeka*
:*Semangat jaya kami warganya*

:*Empat belas melintang jalurnya*
:*Semua negeri dalam Malaysia*
:*Satu suara satu semangat*
:*Itu sumpah warga berdaulat*

:*Jalur Gemilang dibawah naunganmu*
:*Jalur Gemilang kami semua bersatu*
:*Perpaduan kedaulatan*
:*Amalan murni rakyat Malaysia*

:*Jalur Gemilang megah kami terasa*
:*Jalur Gemilang kibarkanlah wawasan*
:*Merah, putih, biru, kuning*
:*Jalur semangat kami semua*

:*(2x)*

:*Berkibarlah, berkibarlah, berkibarlah*
:*Jalur Gemilang!*

## Taip pat skaitykite
* Malaizijos herbas
* Malaizija
Psichohigiena

**Psichohigiena** – medicininės psichologijos šaka, kuri tiria aplinkos poveikį žmogaus psichikai, rengia priemones, padedančias saugoti ir stiprinti psichinę sveikatą.

Profilaktika – pagrindinė darbo kryptis. Nemažas dėmesys skiriamas darbo (ypač protinio), šeimos santykių ir lytinio gyvenimo, vaikų ir paauglių auklėjimo bei mokymo, pagyvenusių žmonių psichohigienos problemoms.

Pirmasis psichohigienos veikalas „Aistrų, arba moralinė, higiena“ II a. parašytas romėnų gydytojo Galeno. XIX a. psichohigienos vystymuisi turėjo įtakos Ž. Eskirolis, B. Morelis, reformavęs psichiatrinį gydymą Prancūzijoje, Ė. Krėpelinas (Vokietija; nagrinėjo ir aprašė socialinę psichopatologiją, protinio darbo higieną), A. Forelis (Šveicarija). 1906 m. Konektikute įkurtas Psichinės higienos komitetas. Rusijoje psichohigienos pradininkas – I. Meržejevskis; ji buvo plėtojama S. Korsakovo, V. Bechterevo, V. Giliarovskio, G. Beliajevo.

## Šaltiniai
Psicholingvistika

**Psicholingvistika** – mokslas, kuris tiria kalbos vartojimą kaip tekstų generavimą ir jų suvokimą. Nagrinėjami tekstų generavimo gramatiniai modeliai ir reikšmių suvokimo dėsniai.

Psicholingvistika atsirado XX a. 6 dešimtmetyje kaip kalbos psichologijos, tiriančios kalbančiojo psichinius procesus, jo šnekos priklausomybę nuo psichikos, pakaitalas.

Išskiriama keletas psicholingvistikos krypčių. Č. Osgudo (JAV) kryptis remiasi neobiheviorizmu, Dž. Milerio (JAV) – generatyvine gramatika. Pastaruoju metu psicholingvistika linksta į sociolingvistiką.

Psicholingvistika padeda tiriant svetimų kalbų mokymo ir masinės komunikacijos problemas.

## Šaltiniai
Minčios pilkapynas

**Minčios pilkapynas** – trys pilkapynai Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, 0,3–2,3 km nuo Minčios kaimo, Aukštaitijos nacionalinis parkas.

## Pilkapynai
**Minčios I pilkapynas** yra apie 2 km į vakarus nuo kaimo, 0,15 km į pietvakarius nuo Daglėjaus ežero pietinio kranto. Yra 26 pilkapiai. Jų sampilai 15–20 m skersmens ir iki 1,5 m aukščio. Sampilų pagrindus juosia iki 0,6 m gylio grioviai. Dalis pilkapių apardyta. 1975 m. tyrė Lietuvos istorijos etnografijos muziejus (vadovė Eugenija Butėnienė), 2000 m. – Kultūros vertybių apsaugos departamentas (vadovas Povilas Tebeliškis). Kapų ir radinių nerasta. Pilkapiai priskiriami IX a. – XII a.

**Minčios II pilkapynas** yra apie 2,3 km į pietvakarius nuo kaimo, 0,7 km į šiaurės vakarus nuo Žiežulnio ežero šiaurinio kranto, 0,3 km į šiaurės rytus nuo Minčios I pilkapyno. Yra 72 pilkapiai. Jų sampilai 5–14 m skersmens, 0,5–1,7 m aukščio, juosiami griovių arba duobių. Dalis pilkapių apardyta – iškastos duobės. Pilkapiai priskiriami IX a. – XII a.

**Minčios III pilkapynas** yra apie 1,8 km į vakarus nuo kaimo, apie 0,35 km į pietryčius nuo Daglėjaus ežero pietryčių kranto. Yra 29 pilkapiai. Jų sampilai 7–14 m skersmens, 0,4–2,5 m aukščio, dalį sampilų juosia duobės, grioviai. Apardyti, 1985 m. tyrė Lietuvos istorijos etnografijos muziejus (vadovė Bronė Tautavičienė). Ištirti 5 pilkapiai, viename rasta sudegusių kaulų liekanų. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Pūdymas

**Pūdymas** – sėjomainos laukas, neapsėtas (suartas, neapžėlęs piktžolėmis) per visą augalų vegetacijos laikotarpį arba nemažą jo dalį. Padeda didinti dirvožemio derlingumą, gerinti žemės ūkio produkcijos kokybę; pagrindinis ekstensyviosios žemdirbystės sistemos elementas.

## Grynasis pūdymas

Per visą vegetacijos laikotarpį neapsėtas pūdymas vadinamas grynuoju. Jeigu jis intensyviai dirbamas, dirvoje daugėja augalų maisto medžiagų, nyksta piktžolės ir augalų kenkėjai. Grynasis pūdymas pirmąkart giliai suariamas rudenį, nuėmus anksčiau augusius kultūrinius augalus (juodasis pūdymas), arba kitų metų pavasarį (ankstyvasis pūdymas). Antrojo grynojo pūdymo arimo (seklesnio) metu vasaros pradžioje į dirvą suverčiama mėšlo, mineralinių trašų. Trečiąkart pūdymas ariamas (giliai) 3–4 savaites prieš žiemkenčių sėją (pūdymo kartojimas). Laikotarpiu tarp arimų grynasis pūdymas dar yra kultivuojamas, akėjamas, voluojamas. Vietose, eroduojamose vėjo, grynajame pūdyme praktikuojama speciali agrotechnika. Grynasis pūdymas (dažniausiai stepėse) su aukštaūgių kultūrinių augalų, tokių kaip kukurūzai, saulėgrąžos, juostomis, saugančiomis jį nuo vėjo erozijos, sulaikančiomis sniegą, vadinamas kulisiniu.

Lietuvoje bei kituose miškų zonos kraštuose grynasis pūdymas ruošiamas žiemkenčiams, o stepių zonoje – vasariniams kviečiams.

## Užimtasis pūdymas

Anksti nuimamais (daugiausia žaliajai masei) kultūriniais augalais apsėtas pūdymas vadinamas užimtuoju. Dažniausiai jame auginami mišiniai (vikių ir avižų, vikių, avižų ir saulėgrąžų, pašarinių žirnių ir avižų), lubinai, ankstyvosios bulvės, kukurūzai, saulėgrąžos, žirniai. Šie augalai nuimami likus 3–4 savaitėms iki žiemkenčių sėjos; per tą laiką pūdymas spėja susigulėti. Užimtasis pūdymas paplitęs nejuodžemio ir miškastepių zonose, kur esama pakankamai drėgmės.

## Sideracinis pūdymas

Sideraciniu vadinamas ankštiniais augalais, kurie paskui užariami, apsėtas pūdymas.

## Paplitimas

Grynasis pūdymas atsirado su pūdymine žemdirbystės sistema, Europoje išsilaikiusia iki XV–XVI a., Pietų Rusijoje – iki XIX a. pabaigos. XX a. pradžioje grynasis pūdymas užėmė didelius plotus sausringose vietose (JAV, Kanadoje, Argentinoje, Australijoje); ten jis sudarė javų sėjomainos agrotechninį pagrindą. 1980 m. Tarybų Sąjungoje grynasis pūdymas užėmė maždaug 5 % ariamosios žemės (daugiausia Pietų Ukrainoje, Pavolgyje, Šiaurės Kaukaze, Šiaurės Kazachijoje, Sibiro pietuose).

## Šaltiniai
Juozas Jermalavičius

**Juozas Jermalavičius** (1940 m. vasario 4 d. Vergakiemyje, Varėnos raj. – 2022 m. gruodžio 15 d. Maskvoje) – LTSR politinis veikėjas, komunistų partijos istorikas, vienas 1991 m. valstybės perversmo iniciatorių. Turėjo Rusijos pilietybę.

## Biografija

1962 m. įstojo į TSKP. 1964 m. baigė Vilniaus universitetą, 1970 m. – Leningrado aukštąją partinę mokyklą. 1966–1968 m. buvo Jurbarko rajono laikraščio „Šviesa“ redaktoriumi. 1970 m. pradėjo dirbti Partijos istorijos institute prie LKP CK. 1971 m. jis apgynė disertaciją tema: „Komunistų partija Lietuva kova prieš politinę reakciją į šalį bažnyčioje per socializmo statybos laikotarpiu (1945–1952 m.). Daktaro disertacija tema: „Ateistinis darbas Tarybų Lietuvoje“ 1976 m. pradėjo dėstyti ateistinio auklėjimo, komunistinės ideologijos doktriną Vilniaus universitete, 1985 m. gavo docento laipsnį. 1983 m. tapo istorijos mokslų daktaru.

Žlugus tarybinei valdžiai Lietuvoje drauge su Mykolu Burokevičiumi 1991 m. sausį organizavo valstybinį perversmą. Jam nepavykus pasitraukė į Minską, tačiau 1994 m. sausio 15 d. buvo suimtas ir išduotas Lietuvai. 1999 m. rugpjūčio 23 d. už antivalstybinę veiklą nuteistas 8 metams nelaisvės. 2002 m. sausio 15 d. paleistas į laisvę ir netrukus išvyko į Rusiją.

## Bibliografija
* „LTSR valstiečių ūkių kolektyvizacija“ (1977 m., bendraautoris);
* „Ateistinis auklėjimas Tarybų Sąjungoje“ (1977 m.);
* Dokumentų apybraiža apie Adolfą Juškevičių „Legendos tiesa“ (1976 m., su Vytautu Kutkevičiumi);
* „Socializmo sukūrimas Tarybų Pabaltijyje“ (1982 m., apdovanota Latvijos TSR valstybine premija);
* „TSRS nacionalinių santykių klastočių kritika“ (1984 m.);
* „Ideologinio darbo teorija ir praktika“ (1985 m.);
* „Ateizmas ir religija Lietuvoje“ (1985 m.);
* „LKP istorijos apybraiža“ (1985 m., bendraautoris).
* Социалистическая идеология в Литве. Вильнюс: Минтис, 1988
* Борьба Коммунистической партии Литвы с национализмом / [соавтор] Вильнюс: Минтис, 1987, переизд. 1988
* Возрастание социальной активности трудящихся в условиях перестройки. Вильнюс: О-во „Знание“ ЛитССР, 1988
* Революционное обновление человечества : Суждения, оценки, прогнозы М., 2004
* Грядущие социальные революции XXI века : научный прогноз. М., 2007
* Будущее человечества : научный анализ и прогноз М., 2009
* Заглядывая в будущее : футурологические суждения. М., 2001
* Будущее человечества. М., 2010
* Глобальный кризис и пути выхода из него. М., 2011

## Šaltiniai