Pavardė

:: *Apie kaimą Ukmergės rajone žr. [[Pavardė (viensėdis)]]*.

**Pavardė** – antrasis, paveldimas iš kartos į kartą asmenvardžio dėmuo. Pavardes turi visos indoeuropiečių tautos, išskyrus islandus, kurie vietoj pavardžių naudoja tėvavardžius. Indoeuropiečių tautose, išskyrus baltus ir slavus, vyriškos ir moteriškos pavardės niekuo nesiskiria.

## Lietuvių pavardės
Lietuvių pavardės – antrieji asmenvardžių dėmenys naudojami lietuvių tautybės asmenų. Pavardes galima skirstyti į oficialias ir neoficialias. Oficialios pavardės naudojamos asmens tapatybės dokumentuose ir kituose įrašuose. Neoficialios – tai pavardės, kurios neįrašytos asmens dokumentuose, bet naudojamos šnekamojoje kalboje.

### Pavardžių atsiradimas
Lietuvių pavardės pradėjo formuotis 1387 bei 1413 metais po krikščionybės įvedimo Lietuvoje ir Žemaitijoje ir baigėsi formuotis XVII a., nors įvairūs pataisymai vyksta iki šių dienų, ypač bandant atlietuvinti anksčiau suslavėjusias pavardes, arba sulietuvinant slaviškas (pvz., *Sakalauskas* > *Sakalas*). Dažnai pavardės buvo keičiamos dirbtinai – slavinamos, Mažojoje Lietuvoje – vokietinamos.

Prieš krikštą, seniausiuose raštuose lietuviai įvardijami tik vienu vardu, kaip antai vyrų: Mindaugas, Gediminas, Algirdas, Vytautas, Jogaila arba moterų: Birutė, Milda ir kiti vardai. Didėjant žmonių skaičiui atsirado daug žmonių su tuo pačiu vardu, todėl norint atskirti vienus žmonių nuo kitų, ypač raštuose, atsirado priedėlis, skiriamasis požymis. Tai būdavo giminystės laipsnis, profesija, pravardė. Šie prievardžiai nebuvo pastovūs. Iš šių prievardžių ir išsirutuliojo pavardės.

Taip pat jau po krikšto gautas krikščioniškas vardas buvo vartojamas kartu su buvusiu baltišku vardu. Bet slenkant laikui baltiškasis vardas dažnai tapdavo lietuvio pavarde, kaip antai: *Vladislovas Jogaila*, *Aleksandras Vytautas* ir panašiai. Įsigalint krikščionybei tėvo arba senelio krikščioniški vardai tapdavo vaikų arba vaikaičių pavardėmis. Pavyzdžiui, Žemaitijos seniūno Mikalojaus Kęsgailos sūnus vadinosi Jan Kezgailovič (Jonas Kęsgailaitis), o pastarojo sūnus, netekęs baltiškos pavardės, vadinosi Stanislav Janovič (Stanislovas Jonavičius). Taip susidarė vadinamųjų vardinių lietuvių pavardžių, kilusių iš baltiškų ir krikščioniškų vardų, grupė.

### Vyrų pavardės
Oficialiai vyrų pripažįstamos su priesaga ir galūne *-aitis* bei galūne *-as*, *-us*, *-ys*, *-is* taip pat ir *-a* (pvz., *Cvirka*, *Glemža*), *-ė* (pvz., *Kaladė*, *Lapė*).

### Moterų pavardės
Moterų pavardės lietuvių kalboje, kaip ir daugelyje kitų kalbų, sudaromos pagal tėvo arba vyro pavardę. Daryba skiriasi priklausomai nuo to ar moteris yra ištekėjusi, ar ne.

#### Ištekėjusių moterų pavardės
Ištekėjusių moterų pavardės yra sudaromos prie vyro pavardės kamieno pridėjus moterišką priesagą *-ienė*. Jei vyro pavardė baigiasi galūne *-us*, tai žmonos pavardė bus sudaroma dar įterpiant priesagą *-uv-* tarp vyro pavardės kamieno ir priesagos *-ienė*.

Ši taisyklė negalioja Žemaitijoje, pvz., vyro kurio pavardė *Jurkus*, žmonos pavardė bus *Jurkuvienė*, o Žemaitijoje – *Jurkienė*. Šiuo metu oficialioje pavardžių daryboje yra leista moterų pavardes sudaryti be priesagos *-ienė*, t. y. vyro kurio pavardė *Budrys*, žmona gali turėti pavardę *Budrė*.

Neoficialioje, šnekamojoje kalboje dar vartojama pavardės daryba pagal vyro vardą, pvz., moteris vardu *Antanina*, kurios vyras *Petras*, gali būti įvardinta *Antanina Petrienė*, o moteris vardu *Antanina* kurios vyras vardu *Jonas* gali būti įvardinta *Antanina Jonienė*.

#### Mergaičių pavardės
Mergaičių pavardės sudaromos pagal tėvo pavardę prie pavardės kamieno pridedant priesagas su galūne *-aitė*, *-ytė*, *-utė*, *-iūtė*, pvz., *Petrausko* dukters pavardė bus *Petrauskaitė* *Šmuilio* dukters pavardė bus *Šmuilytė*, *Grigonio* dukters pavardė bus *Grigonytė*, *Zebkaus* dukters pavardė bus *Zebkutė*, *Antanavičiaus* dukters pavardė bus *Antanavičiūtė*. Šios priesagos yra mažybinio pobūdžio.

#### Netekėjusių moterų pavardės
Oficialiai netekėjusių moterų pavardės niekuo nesiskiria nuo mergaičių pavardžių. Tačiau šnekamojoje kalboje nuo seno yra įvardijamos pavarde su priesaga *-yčia*, arba galūne *-ė*, pvz., šnekamojoje kalboje *Adomaitytė* žmonių gali būti įvardijama kaip *Adomyčia*, arba netekėjusi *Budreikaitė* gali būti įvardijama kaip *Budreikė*. Ši daryba yra menkinančio pobūdžio. Todėl šiuolaikinė praktika leidžianti moteriai pasirinkti vyro pavardę be priesagos pakeičiant tik galūnę – kalbininkų buvo kritikuota.

### Amerikos lietuvių pavardės
Niekas JAV neverčia žmogaus atsisakyti tikrojo vardo ar pavardės. Tačiau patogumo dėlei, nes amerikiečiams yra sunku ištarti svetimas pavardes, daugelis JAV lietuvių savo pavardes yra vienaip ar kitaip adaptavę prie JAV aplinkos. Keitimo variantai:
* Dažniausias pakeitimas – pavardės sutrumpinimas, pvz., pavardė *Adamkevičius* sutrumpinta iki *Adamkus*, arba *Olšauskas* sutrumpino savo pavardę iki *Olis*.
* Populiaru būdavo perrašyti lietuviška pavardę pagal anglų kalbos fonetinius reikalavimus, pvz., *Balčiūnas* užsirašydavo kaip *Balchunas*, arba *Šedys* kaip *Shaedes*.
* Kitas pakeitimas – suteikiama svetima rašytinė išvaizda, pvz., *Abraitis* užsirašydavo kaip *O’Britis*. Kartais buvo atsisakoma galūnių, pvz., *Vozbutas* užsirašydavo *Vozbutt*.
* Kartais pavardė būdavo tiesiog išverčiama, pvz., *Rudaitis* užsirašydavo kaip *Brown*.

## Išnašos

## Nuorodos
* Lietuvių pavardžių žodynas