open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eržvilko gimnazija

**Jurbarko rajono Eržvilko gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jurbarko raj. Eržvilke, Šaltuonos g. 14, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 290918120.

1865–1914 m. ir 1935–1940 m. veikė pradžios mokykla, 1922–1935 m. – progimnazija, 1940–1944 m. septynmetė, 1944–1945 m. ir 1946–1950 m. gimnazija, 1945–1946 m. progimnazija, 1950–2010 m. Eržvilko vidurinė mokykla. 2010 m. sausio 28 d. vidurinė mokykla tapo Eržvilko gimnazija.

## Istorija

Caro valdžiai uždraudus lietuviškas mokyklas, 1865 m. Eržvilke įsteigta triklasė rusiška pradžios mokykla. 1895 m. joje buvo penki skyriai. Apylinkėse veikė ir daraktorių mokyklėlės. Atkūrus nepriklausomybę, 1922 m. valsčiaus taryba įsteigė keturklasę progimnaziją. Joje mokėsi apie 70, o pradžios mokykloje apie 100 mokinių. Tačiau 1935 m. progimnazija, motyvuojant nepakankamu mokinių skaičiumi, buvo uždaryta. Mūrinis Eržvilko mokyklos pastatas iškilo 1939 m., pradžios mokykla buvo išplėsta iki šešių skyrių. 1940 m. įsteigta septynmetė mokykla. Vokiečių okupacijos metais atkurta progimnazija, 1944 m. gimnazija, kuri vėliau, kaip ir visos Lietuvos gimnazijos, pavadinta vidurine mokykla. Joje mokėsi per 400 mokinių, pirmasis gimnazijos direktorius – A. Giedraitis. Eržvilko mokyklos mokytojai Antanas Giedraitis, Henrikas Danilevičius, Petras ir Kazys Ruibiai tapo Lydžio rinktinės partizanais, mokykloje veikė pogrindinė organizacija. Jos nariai buvo Stasys Jarmala, Bronislava Jarmalienė, Antanas Jankauskas, Kleopas Greičius ir kt. Jiems talkino mokiniai Antanas ir Petras Balašaičiai, Antanas ir Vytautas Liekiai. 

1964 m. ruošiantis 100-mečio jubiliejui, iškilo pirmasis priestatas, o 1979 m. ir antrasis, su bendrabučiu, valgykla ir sporto sale. Mokyklos pastatas renovuotas 2001 m.

2005 m. Eržvilko vidurinėje mokykloje mokėsi 312, Rutkiškių ir Kartupių skyriuose – po dešimt mokinių. Mokykloje buvo septyniolika klasių komplektų, o skyriuose – keturi. 2018 m. prijungta Vadžgirio pagrindinė mokykla.

## Direktoriai
*Antanas Giedraitis;
*B. Toliušis;
*Antanas Berulis;
*Birutė Genienė.
*Jurgita Volbikienė

## Mokytojai

Mokykloje dirbo Rozalija Spingienė, Stefanija Kazragienė, Elena Striaukienė, Stanislava Greičienė, Algimantas Striaukas (ansamblio „Bandonija“ įkūrėjas). 
*1944-1945 m. Jonas Kubilius, akademikas;
*Ona Puišienė;
*Algirdas Vyžintas.

## Mokiniai

Mokykla išleido 59 abiturientų laidas, 1524 abiturientus. 
*Daiva Atkočaitytė-Vaišnienė, Lietuvių kalbos instituto mokslinė sekretorė;
*Antanas Balašaitis, enciklopedijų ir žodynų autorius;
*Izidorius Butkus, kunigas, 1945 m.;
*Danutė Dirginčiūtė, Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė;
*Vytautas Girdzijauskas, rašytojas;
*Vytautas Martinkus, rašytojas;
*Elena Šapokienė, profesorė.

## Nuorodos
* Gimnazijos svetainė
* Mokyklos muziejus
Akio žemė

**Ãkis** (安芸国; Aki no kuni) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra vakarinė Hirošimos prefektūros dalis.

Imperatoriaus Šioumu paliepimu, dabartinėje Higašihirošimoje buvo pastatyta šventykla.

XII a., vėlyvuoju Hejano laikotarpiu, žemę garsino Icukušimos maldykla.

Sengoku laikotarpiu, iki 1600 m., žemė buvo pavaldi Morio klanui, kurio įkūrėjas, Mori Motonari 1555 m. laimėjo Icukušimos mūšį prieš Sue Harukatą ir įsigalėjo vakarinėje Honšiū dalyje.

Akio žemė buvo panaikinta 1871 m. pervadinus ją Hirošimos prefektūra, kurios teritorija netrukus išsiplėtė įvykdžius keletą susijungimų.
Gangsteris

**Gangsteris** () – nusikalstamo susivienijimo narys.

Sąvoka pradėta vartoti XX a. pradžioje, turint omenyje italų kilmės amerikiečių mafijos susivienijimą.

Gangsteriu taip pat vadinamas nusikaltėlis, padaręs kriminalinę „karjerą“; asmuo, ilgą laiką priklausantis nusikalstamam susivienijimui, grupuotei. Žinomi gangsteriai – legendiniai Al Kaponė bei Laimingasis Lučianas, taip pat Vilis Moretis, Andželas Bruno ir kiti.
Veliuonos Antano ir Jono Juškų gimnazija

**Jurbarko rajono Veliuonos Antano ir Jono Juškų gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Veliuonoje (Jurbarko raj.), Dariaus ir Girėno g. 22, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190919036.

## Istorija
Apie 1579 m. Veliuonoje veikė mokykla, ji plačiai minima tų pačių metų žemaičių kapitulos akte.1847–1848 m. Veliuonoje veikė parapinė mokykla.1860 m. Veliuonoje įkurta pradžios mokykla. Spaudos draudimo metais mokykla buvo uždaryta, todėl vaikų grupeles mokė daraktoriai.Atkūrus nepriklausomybę mokyklos vedėju nuo 1919 m. spalio iki 1920 m. balandžio 15 d. dirbo Juozas Batūra, jį pakeitė Jurgis Gylis. 1943 m. (karo metu) įkurta gimnazija (iniciatoriai P.Janulevičius, B.Cvirka, L.Matusevičienė (Batūraitė)  , o 1950 m. ji reformuota į vidurinę mokyklą, kuriai 1992 m. suteiktas žymių XIX a. kultūros veikėjų Antano ir Jono Juškų vardas.

## Direktoriai
* Antanas Kebliūnas ( 1943-1945)
* Jadvyga Beniulytė ( 1945-1946)
* Titas Dėjus ( 1946-1948)
* Jadvyga Berlinskienė ( 1948-1950)
* Vladas Pranevičius (1950-1952)
* Jonas Martinaitis ( 1952-1991)
* Rasa Birmanaitė, direktoriaus pavaduotoja ugdymui, laikinai vykdanti direktoriaus funkcijas

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
* Mokyklos muziejus
Kaišiadorių Algirdo Brazausko gimnazija

**Kaišiadorių Algirdo Brazausko gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaišiadoryse, Gedimino g. 65, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190596280.

## Istorija
Įkurta 1924 m. Mokykloje buvo dvi klasės, kuriose mokėsi apie 50 mokinių, dirbo 9 mokytojai. 1933&nbsp;m. įkurta Trakų (Kaišiadorių) apskrities švietimo draugija, inicijavusi Kaišiadorių gimnazijos kūrimą. 1936&nbsp;m. baigta statyti mūrinė pradžios mokykla šalia dabartinės Miesto salės. 1937&nbsp;m. Kaišiadorių progimnazija tapo gimnazija. 1939&nbsp;m. išleista pirmoji Kaišiadorių gimnazijos 14 abiturientų laida. Iš viso gimnazijoje mokėsi 301 mokinys.

1948&nbsp;m. Kaišiadorių gimnazijoje buvo 12 klasių, mokėsi 322 mokiniai, dirbo 22 mokytojai. 1953&nbsp;m. Kaišiadorių 1-joje vidurinėje mokykloje mokėsi 700 moksleivių. 1964&nbsp;m. prie Kaišiadorių 1-osios vidurinės mokyklos prijungta 2-oji vidurinė (rusų) mokykla. 1969&nbsp;m. prasidėjo mokyklos bendrabučio statyba. 1972&nbsp;m. mokykla pradėjo dirbti kabinetine sistema. 1974&nbsp;m. gegužės 19 d. Kaišiadorių 1-oji vidurinė mokykla paminėjo 50-metį. 1978&nbsp;m. dalis moksleivių ir mokytojų persikėlė į naują Kaišiadorių 2-ąją vidurinę mokyklą (dab. Kaišiadorių Vaclovo Giržado progimnazija).

1994&nbsp;m. 1-ojoje vidurinėje mokykloje mokėsi 1098 mokiniai, dirbo 73 mokytojai. 1997&nbsp;m. atnaujinta mokyklos biblioteka-informacijos centras. Bibliotekos fonduose sukaupta 29417 knygų. 2000&nbsp;m. Kaišiadorių 1-oji vidurinė mokykla pavadinta Algirdo Brazausko vidurine mokykla. 2001&nbsp;m. įvyko mokyklos vėliavos, herbo, ženklo ir himno rinkimo konkursai. 2002&nbsp;m. mokykloje įsteigta moksleivių prezidentūra. 2010&nbsp;m. rugsėjo 1 d. Kaišiadorių Algirdo Brazausko vidurinė mokykla tapo gimnazija.

2022 m. gimnazijoje įsteigta Kauno technologijos universiteto (KTU) vardo klasė, kurioje sustiprintos gamtos ir tiksliųjų mokslų pamokos.

2024 m. gimnazijoje dirbo 30 mokytojų – pedagoginių darbuotojų ir mokėsi 417 mokinių: 117 pirmokai, 108 antrokai, 79 trečiokai ir 108 ketvirtokai.

## Direktoriai
* Edvardas Dastikas
* Romualdas Kubiakas
* Vytautas Kavaliauskas
* Stanislavas Bernikas
* Jolita Morkūnaitė

## Žymūs mokytojai
* Danutė Nanartavičienė
* Jovita Gružauskienė
* Roma Greičiūtė
* Česlovas Kriščiūnas
* Rimvydas Dekas
* Aldona Mitkuvienė
* Irena Šimkūnaitė
* Aldona Girėnienė
* Liucija Vinevičienė

## Žymūs mokiniai
* Algirdas Brazauskas, Lietuvos prezidentas, LKP CK pirmasis sekretorius;
* Bronius Genzelis, filosofas, signataras;
* Stasys Sabonis, literatūros vertėjas iš slavų kalbų, redaktorius;
* Antanas Valionis, Lietuvos diplomatas, politikas, buvęs Lietuvos užsienio reikalų ministras;
* Adolfas Varanauskas, lengvaatletis, olimpietis.

## Sportas
2014 metų rudenį Kaišiadorių Algirdo Brazausko gimnazijoje mokinių tarpe pradėjo populiarėti naujas žaidimas su skraidančiu disku - ultimeitas. Mokiniai susibūrė ir įkūrė pirmąją Kaišiadoryse ultimeito komandą pavadinimu „Žalieji velniai“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Gimnazijos svetainė
Kaišiadorių suaugusiųjų mokykla

**Kaišiadorių suaugusiųjų mokykla** – savivaldybės dieninė bendrojo ugdymo mokykla Kaišiadoryse, Gedimino g. 118. Įstaigos kodas 191823464. Mokykla veikia Kaišiadorių šv. Faustinos mokyklos patalpose.

## Istorija

Mokykla įkurta 1994 m. sausio 27 d. kaip Kaišiadorių jaunimo mokykla Kaišiadorių rajono tarybos 1994 m. sausio 27 d. sprendimu Nr. 31. Atskira ir savarankiška švietimo įstaiga Jaunimo mokykla tapo 1995 m. rugsėjo 1 d. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos 2003 m. kovo 27 d. sprendimu Nr. 706 nuo 2003 m. rugsėjo 1 d. Kaišiadorių jaunimo mokykla reorganizuota į Kaišiadorių jaunimo ir suaugusiųjų mokyklą. 2012 m. mokykla tapo Kaišiadorių suaugusiųjų ir jaunimo mokykla. 2020 m. mokykla tapo Kaišiadorių suaugusiųjų mokykla.

## Direktoriai
* Natalija Raudeliūnienė
* Jurgita Znatavičienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Kaišiadorių Vaclovo Giržado progimnazija

**Kaišiadorių Vaclovo Giržado progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaišiadoryse, Paukštininkų g. 5, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190596323.

## Istorija
Mokykla įsteigta 1978 metais. 1993 m. spalio 28 d. mokykla pavadinta buvusio direktoriaus Vaclovo Giržado vardu. 2009 m. rugsėjo 1 d. Kaišiadorių Vaclovo Giržado vidurinė mokykla tapo pagrindine mokykla. 2011 metų spalio 3 d. mokyklai suteiktas progimnazijos statusas. Tais pačiais metais mokyklos pastatas buvo renovuotas.

## Direktoriai
* 1978 - 1986 m. Vladas Cibulskis
* 1986 - 1989 m. Vida Sereikienė
* 1989 - 1993 m. Vaclovas Giržadas
* 1993 - 2000 m. Pranas Zaveckas
* 2000 - 2003 m. Elena Pusvaškienė
* 2003 - 2011 m. Pranas Zaveckas
* 2011 - 2021 m. Jolita Morkūnaitė
* 2021 m. Rojus Šadurskas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Kotoro įlanka

**Kotoro įlanka** (, ) – giliai į Dinarų pakrantės kalnynų karstinę zoną įsiterpusi Adrijos jūros įlanka Juodkalnijos ir Kroatijos pakrantėje; sudaro vieną geriausių Europos natūralių uostų. Ilgis 22,5 km, plotis ties išėjimu 3 km. Plotas 87 km², gylis 19–40 m, didžiausias iki 60 m. Sudaro keletas nedidelių įlankų, besijungiančių protakomis. Potvyniai kyla kas pusė paros, aukštis iki 0,6 m.

Prie įlankos įsikūrę miestai: Kotoras, Herceg Novis, Tivatas, Risanas, Dobrota, Perastas.

## Šaltiniai
Kruonio gimnazija

**Kaišiadorių rajono Kruonio gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaišiadorių raj., Kruonyje, Darsūniškio g. 11, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190596857.

## Istorija

1852 m. atidaryta valdinė pradinė mokykla. 1910 m. mokykla pertvarkyta į dviklasę ministerinę mokyklą su penkerių metų mokymu. 1924 m. įkuriama pradinė mokykla. 1944 m. mokykla tampa progimnazija. 1949 m. mokykla reorganizuojama į vidurinę mokyklą. 2003 m. vykdant Kaišiadorių rajono mokyklų tinklo pertvarką, prie Kruonio vidurinės mokyklos prijungiama Anglininkų pradinė mokykla. 2008 m. vykdant Kaišiadorių rajono mokyklų tinklo pertvarką, prie Kruonio vidurinės mokyklos prijungiamos Kalvių, Darsūniškio ir Vilūnų pagrindinės mokyklos. 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla tampa gimnazija.

## Direktoriai
*Rita Mikučiauskienė.

## Žymūs mokiniai
* Laima Katelevskienė, Kaišiadorių seniūnijos seniūnė;
* Valentina Leonavičiūtė-Gustaitienė, aktorė;
* Juozapas Matulaitis, vyskupas;
* Kazys Pėdnyčia, teisėjas;
* Pranas Stankevičius, aktorius, radijo diktorius.

## Nuorodos
* Svetainė
Nikolajus Krylenko

**Nikolajus Vasiljevičius Krylenko** (, 1885 m. gegužės 2 arba 14 d. Bechtejeve, Smolensko gubernija – 1938 m. liepos 29 d. Maskvoje) – sovietų revoliucionierius, politikas, teisininkas (prokuroras), įtakojęs tarybinę justiciją iki pat XX a. 3 dešimtmečio vidurio.

## Biografija

1895 m. buvo priimtas į Liublino klasikinę gimnaziją. 1903 m. pabaigęs gimnaziją, įstojo į Sankt Peterburgo universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. Nuo 1904 m. priklausė bolševikų partijai. Nuo 1911 m. dirbo leidžiant bolševikų laikraštį „Žvaigždė“ (*Звѣзда*). 1912 m. pradėjo karinę tarnybą Rusijos imperijos kariuomenėje, 1913 m. jaunesnysis leitenantas. 1913 m. tapo Dūmos frakcijos pagrindinio partijos organo asistentu. Vienas iš Spalio perversmo vykdytojų. Išrinktas į Rusijos Steigiamąjį susirinkimą nuo bolševikų partijos. 1922 m. liaudies komisaro pavaduotojas teisėsaugai. 1931 m. pradėjo vadovauti komisariatui bei paskirtas generaliniu prokuroru.

XX a. 2-3 dešimtmetyje buvo pagrindiniu kaltintoju daugelyje sensacinių bylų. Įtakojo ankstyvosios tarybinės teisės ir teisėsaugos aparato kūrimąsi, baudžiamąją teisėkūrą. Būdamas teisingumo komisaru išviešino nemažai Rusijos pilietinio karo metų procesinių dokumentų, bylų (ypač XX a. 2 deš. vykusių teismo procesų), vėliau tapusių vertingais istoriniais šaltiniais. 1938 m. SSRS Aukščiausiojo Teismo karinė kolegija nuteisė jį mirties bausme. 1955 m. reabilituotas.

## Literatūra

* Mawdsley, Evan: *„The Russian Civil War“*; Birlinn Ltd., Edinburgh, 2005; ISBN 1-84341-024-9;
* Solschenizyn Alexander: *„Der Archipel GULAG“*, Scherz Verlag, Bern 1974;
* Arthur Ransome: *„Russia in 1919“*; Kessinger Publishing, 2004, ISBN 1-4191-6717-0.
Rumšiškių Antano Baranausko gimnazija

**Rumšiškių Antano Baranausko gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Rumšiškėse (Kaišiadorių rajonas), Rumšos g. 36, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190596519. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

Filialas: Rumšiškių Antano Baranausko gimnazijos Dovainonių skyrius (nuo 2009 m.).

## Istorija
Vilniaus gubernijos inventoriaus įrašų knygose 1777 m. minima, kad Rumšiškėse veikė pradinė mokykla, kurioje mokėsi 2 bajorų ir 6 miestiečių bei valstiečių vaikai. Mokyta lenkų kalba. 1908 m. Rumšiškėse atidaryta privati „Saulės“ pradžios mokykla mergaitėms. 1934–1936 m. ant Nemuno kranto pastatyta dviaukštė medinė šešių skyrių pradžios mokykla, pavadinta vyskupo Antano Baranausko vardu – 1850–1851 m. būsimasis poetas mokėsi raštininkų padėjėjų dvimetėje mokykloje, kurios pastato kitame gale buvo valsčiaus raštinė, pastatas per I pasaulinį karą sudegė.

1940 m. iš mokyklos pavadinimo išbrauktas vyskupo Antano Baranausko vardas. 1946 m. Rumšiškių mokykla išaugo į progimnaziją. 1950 m. Lietuva padalinta rajonais, mokykla tapo septynmete. 1951 m. Rumšiškių mokykla pavadinta vidurine, nes atsirado devinta klasė. 1952 m. mokykla jau priauganti vidurinė, mokėsi 247 mokiniai. Dirbo 17 mokytojų. 1954 m. mokykla išleido pirmąją 18 abiturientų laidą. 1955 m. klebonijos pastatuose ant kalno atidarytas bendrabutis.

Pastačius Kauno HE, senosios Rumšiškės perkeltos į aukštesnę vietą. Čia 1960 m. sausio 10 d. atidaryta nauja mūrinė mokykla, o senoji išardyta ir iš naujo pastatyta Mičiūnuose (iki 2003 m. Mičiūnų pradinė mokykla). 1978 m. pirmą kartą išleistos dvi abiturientų klasės – 25 mokiniai. 1983 m. pastatytas mokyklos priestatas. 1985 m. įrengta aktų salė. 1986 m. atsirado XII klasė. 1987 m. atsisakyta kabinetinės, grįžta prie klasių sistemos. 1989 m. mokyklos patalpose įsikūrė vaikų muzikos mokyklos filialas. 1990 m. įvestas tikybos mokymas. 1993 m. birželio 25 d. mokyklai grąžintas vyskupo Antano Baranausko vardas. 1997 m. įteiktas 1000-sis atestatas. 2000 m. XI klasėje įvestas profilinis mokymas. 2003 m. mokykla išleido 50-tą abiturientų laidą. 2009 m. prijungtas Dovainonių skyrius. 2010 m. įrengta biblioteka. 2011 m. mokyklai suteiktas gimnazijois statusas.

### Vieta nacionaliniuose mokyklų reitinguose
Žurnalo „Veidas“ sudarytuose mokyklų reitinguose Rumšiškių Antano Baranausko gimnazija užėmė:
* 2014 m. - 254 vieta
* 2013 m. − 223 vieta
* 2012 m. − 101 vieta
* 2011 m. − 119 vieta
* 2010 m. − 269 vieta
* 2009 m. − 469 vieta
* 2008 m. − 164 vieta

## Direktoriai
* 1952–1962 m. Ona Unikaitė
* 1962–1963 m. Bronius Červokas
* 1963–1971 m. Ekaterina Žukauskienė
* 1971–1980 m. Vincas Cipkus
* 1980–1985 m. Juozas Kniūkšta
* 1985–1987 m. Margarita Kniūkštienė
* 1987–1997 m. Kazimieras Žakevičius
* nuo 1997 m. Artūras Čepulis

## Žymūs mokiniai
* Stanislovas Abromavičius
* Jonas Aistis
* Vaidotas Daunys
* Barbora Didžiokienė
* Bronius Morkevičius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Bacteroidetes

***Bacteroidetes*** – bakterijų (*Bacteria*) karalystės gramteigiamų bakterijų tipas, sudarytas iš trijų didelių klasių. Šios bakterijos nesudaro sporų, būna anaerobinės ir aerobinės, lazdelės pavidalo, plačiai paplitusios aplinkoje: dirvožemyje, nuosėdinėse uolienose, jūros vandenyje bei ant gyvūnų odos ar žarnynuose.

Dauguma *Bacteroidetes* bakterijų yra simbiotinės, prisitaikiusios prie organizmų virškinimo trakto. Jų gausu žarnyne - siekia iki 1011 ląstelių g−1 žarnyno medžiagos. Jos atlieka metabolinius virsmus, kurie yra būtini šeimininkui, pvz., skaido baltymus ar sudėtingus cukraus polimerus.

## Klasifikacija
Sudaro trys plačiai aplinkoje paplitusios klasės:
* Klasė. *[[Bacteroidetes (klasė)|Bacteroidetes]]*
** Eilė. *[[Bacteroidales]]*
*** Šeima. *[[Bacteroidaceae]]*
*** Šeima. *[[Rikenellaceae]]*
*** Šeima. *[[Porphyromonadaceae]]*
*** Šeima. *[[Prevotellaceae]]*

* Klasė. *[[Flavobacteria]]*
** Eilė. *[[Flavobacteriales]]*
*** Šeima. *[[Flavobacteriaceae]]
*** Šeima. *Myroidaceae
*** Šeima. *[[Blattabacteriaceae]]*

* Klasė. *[[Sphingobacteria]]*
** Eilė. *[[Sphingobacteriales]]*
*** Šeima. *[[Sphingobacteriaceae]]*
*** Šeima. *[[Saprospiraceae]]*
*** Šeima. *[[Flexibacteraceae]]*
*** Šeima. *[[Flammeovirgaceae]]*
*** Šeima. *[[Crenotrichaceae]]*
Žiežmarių gimnazija

**Kaišiadorių rajono Žiežmarių gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žiežmariuose (Kaišiadorių r.), Žaslių g. 21, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.

*Filialai:*
* Kaišiadorių rajono Žiežmarių gimnazijos Pakertų pradinio ugdymo skyrius.

## Istorija
*„…katalikų šv. Jokūbo bažnyčia įsteigta [[1508]] m. [[Žygimantas Senasis|Žygimanto Senojo]] potvarkiu. [[1511]] m. Žygimantas Senasis davė bažnyčiai 3 žemes ir 2 midaus-alaus smukles, pabrėždamas, kad Žiežmariuose būtų kunigas, mokąs lietuviškai ir bakalauras mokyklai. [[1520]] m. mokykla Žiežmariuose jau veikė“.* 

1920 m. LR švietimo ministerija užregistravo pradžios mokyklą. 1920 m. atidaryta vidurinė mokykla. 1928 m. Žiežmariuose veikė žemės ūkio mokykla. 1954 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida. Auklėtoja Eugenija Vosylytė. 1958 m. įvestas privalomas visuotinis aštuonmetis išsilavinimas. 1964 m. pastatytas priestatas su pusrūsiu. Mokykla dirbo dviem pamainom. Trečioje pamainoje dirbo suaugusiųjų vakarinė mokykla. 1978 m. atidarytas keturių aukštų pastatas. Mokykla pradėjo dirbti viena pamaina. 1982 m. pastatytas 80-ies vietų bendrabutis, veikiantis iki šiol. 2003 m. rugpjūčio mėnesį, rajono savivaldybės mero potvarkiu prie Žiežmarių vidurinės mokyklos prijungti Pakertų ir Stoniavos pradinio ugdymo skyriai.

## Direktoriai
* 1923–1925 m. Julius Čaplikas
* 1944–1954 m. Aleksandras Širka
* 1954–1959 m. Albinas Bražinskas
* 1959–1978 m. Juozas Briliauskas
* 1978–1991 m. Joana Šliužienė
* 1991–1995 m. Petras Leonovas
* 1995–2000 m. Alvydas Gudonis
* 2000–2002 m. Svajūnas Maciulevičius
* 2002–2006 m. Danutė Nanartavičienė
* nuo 2006 m. Ieva Mažulienė

## Žymūs mokytojai
* Juozas Kralikauskas, rašytojas
* Stasys Selemenavičius, dėstė muziką ir vadovavo moksleivių chorams

## Žymūs mokiniai
* Loreta Graužinienė, Seimo narė
* Stasys Lančinskas, energetikas
* Juozapas Matulaitis, vyskupas
* Juozas Matulevičius, gydytojas, Seimo narys
* Gintautas Mišeikis, teisininkas, veterinarijos gydytojas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Ringailiai

**Ringailiai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje. Veikia Žiežmarių vidurinės mokyklos Ringailių pradinio ugdymo skyrius. Kaime stūkso saugomi rieduliai: Čigonės akmuo, Ringailių akmuo Juozytis, Ringailių II akmuo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Orchono aimakas

**Orchono aimakas** () − vienas iš 21 Mongolijos aimako. Teritorija yra šalies šiaurėje. Ribojasi su Selengos ir Bulgano aimakais. Aimako sostinė Erdenetas yra antras pagal dydį Mongolijos miestas.

## Istorija
Iki 1994 m. Orchono aimakas priklausė Bulgano aimakui. Vėliau šis aimakas skilo į du atskirus aimakus.

## Sumai
Šis aimakas turi mažiausiai sumų šalyje, tik 2:
* Bajan Ondoras
* Žargalantas
Soračio subprefektūra

**Soračio subprefektūra** () – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje. Sostinė – Ivamidzava.

## Geografija

### Miestai
* Akabira
* Ašibecu
* Bibajus
* Fukagava
* Ivamidzava (sostinė)
* Jūbaris
* Mikasa
* Takikava
* Sunagava
* Utašinajus

### Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai pagal apskritį.
* Jūbario apskritis
: Junis
: Kurijama
: Naganuma
* Kabato apskritis
: Cukigata
: Šintocukava
: Urausu
* Soračio apskritis
: Kamisunagava
: Nanporas
: Najė
* Uriū apskritis
: Čipubecu
: Hokuriū
: Horokanajus
: Moseušis
: Numata
: Uriū

## Istorija

* 1897 m. įkurta Soračio subprefektūra.
* 2006 m. kovo 27 d. Soračio apskrityje buvę Kurisavos miestelis ir Kitos kaimas prijungti prie Ivamidzavos.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Julianatopas

**Julianatopas** () – aukščiausias Surinamo kalnas (1280 m, kai kurie šaltiniai nurodo 1230 m), esantis Sipalivinio apygardoje, Vilhelminos kalnuose, tarp rytinių ir šiaurinių Liucijos upės šakų.

Kalnas pavadintas Nyderlandų princesės Julianos garbei.

## Nuorodos
* [Žemėlapis](http://maps.msn.com/(irbabmv4xajceg45d2ugch45)/map.aspx?L=WLD&C=3.68402%2c-56.53317&A=215.00000&P=|8AA348|&TI=Julianatop+%5bJuliana+Top%5d+(peak)%2c+Suriname)

* http://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=8709
Žaslių pagrindinė mokykla

**Žaslių pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žasliuose (Kaišiadorių raj.), Vytauto g. 1, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190596661.

Filialas – Kaišiadorių rajono Žaslių vidurinės mokyklos Pajautiškių pradinio ugdymo skyrius.

## Istorija

1777 m. Žasliuose veikė parapijinė mokykla, kurioje mokėsi 14 vaikų. 1864 m. įsteigta valdinė pradinė mokykla, kurioje vaikai buvo mokomi rusų kalba.

1944 m. šalia pradinės mokyklos atidaryta vidurinė mokykla, kurioje mokėsi 200 vaikų, dirbo 11 mokytojų. 1950 m. išleista 1-oji abiturientų laida. 1966 m. pastatyta nauja 640 vietų mokykla. 1979 m. pastatytas mokyklos priestatas, kur įsikūrė mokomieji kabinetai, valgykla, sporto salė. Nuo 2010 m. Žaslių pagrindinė mokykla. 2020 m. prijungta Paparčių mokykla.

## Direktoriai
* 1944 m. Vytautas Černiauskas
* J. Kazakevičius, E. Ulevičius, A. Lukša, P. Bartkus, J. Ertmonas, S. Macijauskas, S. Naujokaitis, Š. Underytė, R. Čepulis, G. Naruševičiūtė, A. Adamonis, Kazimieras Grinkevičius, V. Antanėlis, L. Ptašinskas, K. Zubkus, V. Sabaliauskas, P. Jonikas
* Rimvydas Dekas – 1996-2005 m.
* Povilas Gumbis – 2005-2008 m.
* Asta Malakauskienė – nuo 2008 m.

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vaidas Macianskis

**Vaidas Macianskis** (g. 1985 m. rugpjūčio 20 d.) – Lietuvos futbolo žaidėjas. Žaidžiantis gynėjo pozicijoje.

2011 m. balandžio 7 d. sulaikytas gabenantis 162 kg hašišo.

## Šaltiniai
Kalvarijos suaugusiųjų mokykla

**Kalvarijos suaugusiųjų vidurinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kalvarijoje, Vytauto g. 11, vykdžiusi pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 195361090, steigėjas – Kalvarijos savivaldybės taryba.

## Istorija

Kalvarijos suaugusiųjų mokykla įsteigta 2000 m. adresu J. Basanavičiaus g. 16. 2008 m. paskirtos naujos patalpos Ugniagesių g. 1. 2015 m. akredituota vidurinio ugdymo programa. Vėliau vidurinė mokykla tapo tiesiog mokykla, kol 2019 m. buvo prijungta prie Kalvarijos gimnazijos.

## Nuorodos

* Svetainė
Sangrūdos gimnazija

**Kalvarijos savivaldybės Sangrūdos gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Sangrūdoje (Kalvarijos savivaldybė), J. Basanavičiaus g. 16, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190379992.

## Istorija
1940 m. Sangrūdoje pastatyta pradinė mokykla, 1945–1949 m. išaugusi į gimnaziją. 1952 m. atidaryta vidurinė mokykla.

## Direktoriai
* Vida Šalčiuvienė


Sangrudos vidurine mokykla.jpg|Vidurinė mokykla 2011 m.
Sangrūdos mokykla.JPG|Gimnazijos stadionas 2014 m.


## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Kermėžys

**Kermėžys** arba **Kermežys** – ežeras Utenos rajone, 9 km į pietvakarius nuo Utenos, netoli Leliūnų, į pietus nuo plento . Ežeras ovalo formos, krantai žemi, vietomis apaugę mišku. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,59 km, plotis 0,38 km. Altitudė 165,3 m. Pietrytinėje pakrantėje auga miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, krūmynai. Per Kermėžį iš šiaurės į pietus prateka V-4 upelis (Versmyno intakas).

Šalia ežero įsikūrę Pakermėžio ir Ažugirių kaimai.

Ežerėvardis kildinamas nuo žodžio *kermėti* („gausiai augti, apsitraukti, aplipti“).

## Šaltiniai
Soujos subprefektūra

**Soujos subprefektūra** () – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje. Sostinė – Vakanajus.

## Geografija

### Miestai
* Vakanajus (sostinė)

### Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai pagal apskritį.
* Esašio apskritis
: Esašis
: Hamatonbecu
: Nakatonbecu
* Rebuno apskritis
: Rebunas
* Riširio apskritis
: Riširifudžis
: Riširis
* Sojos apskritis
: Sarufucu
* Tešijo apskritis
: Tojotomis

## Istorija

* 1897 m. įkurta Soujos subprefektūra.
* 1948 m. Tojotomio kaimas (dabar – miestelis) buvo perkeltas iš Rumojaus subprefektūros į Soują.
* 2006 m. kovo 20 d. Esašio apskričiai priklausęs Utanoborio miestelis sujungtas į naują Esašio miestelį.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Gumbinis uliukas

**Gumbinis uliukas** (*Ullucus tuberosus*) – bazelinių (*Basellaceae*) šeimos uliuko (*Ullucus*) genties kultūrinis gumbinis augalas, auginamas Anduose. Laukinė forma nežinoma.

## Biologinės savybės
Gumbinio uliuko stiebai sukulentiniai, lapai širdiški, žiedai smulkūs, neišvaizdūs.

Gumbai panašūs į smulkius bulvių gumbus, kai kurių ilgis gali siekti 8 cm. Uliuko formos skiriasi gumbų spalva: dažniausi uliukai su šviesiai avietiniais gumbais, paplitusios formos geltonais gumbais (vienaspalvės ar su avietinėmis dėmėmis). Yra formų, kurių gumbai pailgi ir išlenkti. Dėl ryškių spalvų ir gumbų paviršiaus vaškiško blizgesio turguose jie atrodo kaip plastikiniai žaisliukai. Gumbų odelė plona, prieš valgant lupti nereikia.

## Auginimas ir panaudojimas
Gumbinis uliukas yra labiausiai atsparus šalčiui, auga aukščiausiai kalnuose ir duoda didelį gumbų derlių vienam augalui. Gumbų derlingumas – 5-9 t/ha. Andų aukštikalnėse plačiai auginamas (1983 m. Peru uliukas užėmė 15 000 hektarų, 1989 m. per metus nukasdavo apie 60 000 tonų uliuko gumbų), kai kuriose srityse tai pagrindinis maistinis gumbinis augalas.

Iš uliuko gumbų daro čiunją. Valgo panašiai kaip bulves, virtų skonis irgi panašus į bulvių. Minkštimas nuo baltos iki citrininės spalvos, riešutiško prieskonio. Kai kurių formų gumbai kiek klijiški, bet verdant ši savybė dingsta.

Stiebagumbiai turi ~14 % angliavandenių, 1-2 % baltymų, beveik visai neturi riebalų ir celiuliozės. Gana daug turi askorbo rūgšties (23 mg šimte gramų gumbų). Vėsiai laikomi gumbai išsilaiko metus.

Lapus naudoja kaip lapinę daržovę (pvz., špinatus).

Turi daug baltymų, kalcio ir karotino.

## Nuorodos
* Ullucus tuberosus Caldas. Bassellaceae Literatūros nuorodos.
* Ullucus tuberosus. Plants for Future
* Ullucus tuberosus. Database Search Results
* Sorting Ullucus names
* Ullucus tuberosus Caldas. Germplasm Resources Information Network (GRIN) 
* A. Rousi, J. Salo, etc Variation Pattern in Ulluco (Ullucus Tuberosus-Basellaceae), A Supposedly Asexual Andean Tuber Crop 
* Ulluco puslapis iš *Lost Crops of the Incas: Little-Known Plants of the Andes with Promise for Worldwide Cultivation* (1989)

Nuotraukos:
* Vascular Plant Image Library Images of the Basellaceae  4 nuotraukos su uliuko gumbais turguose
* ULLUCO (Ullucus tuberosus) Ispaniškai. Yra gumbų nuotrauka.
* OLLUCO, PAPALISA. Ullucus tuberosus Loz  Ispaniškai. Antžeminės dalies nuotrauka
* Perui ízek. La cocina en el Perú Tinklalapis vengriškas, pateiktos Peru auginamų daržovių, tarp jų ir uliuko gumbų, nuotraukos.
Kamertonas

**Kamertonas** () – muzikos prietaisas.

Plieninė *U* raidės formos šakutė pritvirtinta taip, kad jos galai galėtų laisvai virpėti, metalinė (rečiau medinė) švilpynė arba elektroninis prietaisas, skleidžiantis tikslų garsą – pirmosios oktavos *[[la (nata)|la]]* (a1), rečiau keletą garsų.

Muzikoje naudojamas kaip garso aukščio (dažnis 440 Hz) etalonas muzikos instrumentams derinti ir dainuojant.

Technikoje buvo naudojamas raidinių telegrafo aparatų darbo sinchronizuojančiuose žemojo dažnio generatoriuose, laiko matavimo prietaisuose (kaip pastovus dažnio šaltinis).

Kamertoną išrado Anglijos karaliaus rūmų muzikantas J. Shore.

## Nuorodos
* earplane.com
Klykių ežeras

**Klykių ežeras** yra ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, Tauragnų seniūnijoje, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Tauragnų, į pietvakarius nuo kelio . Plotas 51,3 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,8 km, plotis 0,44 km. Paviršiaus altitudė 185,6 m. Didžiausias gylis 42,6 m (ežero viduryje), vidutinis gylis 14,3 m. Baseino plotas 1,9 km². Kranto linijos ilgis 4,3 km. Ežeras rininės kilmės, priklauso Žeimenos baseinui. Apie 10 m ilgio upelis teka iš Klykių ežero į Politiškių ežerą į pietryčius. Ežero pratakumas 8 %. Krantai aukšti, statūs, vietomis apaugę mišku. Vakarinėje ir rytinėje pakrantėse stūkso miškai. Potvynių metu nedideliu upeliu jungiasi su Politiškių ežeru.

Prie ežero yra Klykių ir Inkartų kaimai. Už 1 km yra Klykių kalnas ir Klykių piliakalnis. Veikia 4 kaimo turizmo sodybos. Prie Klykių kaimo yra įrengta poilsiavietė.

Ežerėvardis kilęs nuo Klykių kaimo vardo.

## Šaltiniai
Žaliosios sierabakterės

**Žaliosios sierabakterės** () – *Chlobiales* eilės bakterijų šeima. Kadangi kitų artimų šeimų nėra žinoma, todėl jos priskirtos atskiram *Chlorobi* tipui, kuris artimiausias *[[Bacteroidetes]]* tipui.

Žaliosios sierabakterės paprastai nejudrios (tik viena rūšis turi žiuželį. Pagal formą gali būti apvalios, lazdelinės bei spiralinės.

Tinkama anaerobinė aplinka (be deguonies), augimui reikalinga šviesa. Žaliosios sierabakterės yra fototrofai. Vykdo fotosintezę: specialiuose prie membranos prisitvirtinusiuose dariniuose, vadinamuose chlorosomomis, pigmentais bakteriochlorofilais *c*, *d* ir *e* surinkta šviesos energija perduodama membranoje esančiam bakteriochlorofilui *a*, kur ir vyksta ATP sintezė.

Kaip elektronų donorą elektronų pernašoje naudoja sulfido joną S2- (iš H2S), kuris proceso metu oksiduojamas, taip ląstelės išorėje susidarant sierai, kuri gali būti toliau oksiduojama iki SO42-. Palyginimui, augaluose fotosintezėje elektronų donoras yra vanduo bei galutinis produktas – deguonis.

Žaliosios sierabakterės gyvena vandenyje, kur nėra deguonies bei pakanka vandenilio sulfido. Kadangi chlorosomose efektyviai panaudojama šviesos energija, jos bakterijoms daug nereikia ir dėl to jos aptinkamos paprastai giliau ežeruose nei kiti fototrofiniai mikroorganizmai. Vienos šios šeimos rūšies bakterijų buvo aptikta prie „juodojo rūkaliaus“ tipo karštųjų versmių, 2,5 km gylyje Ramiajame vandenyne ties Meksikos krantais.

Žinomos bakterijos tiek žalios, tiek rudos spalvos. Kai kurios žaliosios sierabakterės formuoja porinius fizinius junginius („konsorciumus“) su chemoorganotrofinėmis bakterijomis, kurie naudingi abiem mikroorganizmams. Kol kas nėra tiksliai žinoma, kodėl ir kaip šie junginiai suformuojami.

## Klasifikacija
* Gentis. *[[Ancalochloris]]*
* Gentis. *[[Chlorobium]]* – tiesios arba lenktos lazdelės, nejudrios, žalios arba rudos, kai kurios turi dujų pūsleles, GC 49-58
** Rūšis. *[[Chlorobium clathratiforme]]*
** Rūšis. *[[Chlorobium limicola]]*
** Rūšis. *[[Chlorobium phaeobacteroides]]*
** Rūšis. *[[Chlorobium tepidum]]*
* Gentis. *[[Chloroherpeton]]* – lazdelės, juda slysdamos, žalios, GC 47
* Gentis. *[[Clathrochloris]]*
* Gentis. *[[Pelodictyon]]*
* Gentis. *[[Prostheochloris]]* – rutulinės, ovalios, nejudrios, žalios arba rudos, GC 50-56.

## Šaltiniai
* 
*
Chlorobi

***Chlorobi*** – bakterijų (*Bacteria*) karalystės bakterijų tipas.

Chlorobi tipo bakterijoms artimiausias yra *[[Bacteroidetes]]* tipas.

## Klasifikacija
* Šeima. Žaliosios sierabakterės *[[Chlorobiaceae]]*
** Gentis. *[[Ancalochloris]]*
** Gentis. *[[Chlorobium]]* – tiesios arba lenktos lazdelės, nejudrios, žalios arba rudos, kai kurios turi dujų pūsleles, GC 49-58
*** Rūšis. *[[Chlorobium clathratiforme]]*
*** Rūšis. *[[Chlorobium limicola]]*
*** Rūšis. *[[Chlorobium phaeobacteroides]]*
*** Rūšis. *[[Chlorobium tepidum]]*
** Gentis. *[[Chloroherpeton]]* – lazdelės, juda slysdamos, žalios, GC 47
** Gentis. *[[Clathrochloris]]*
** Gentis. *[[Pelodictyon]]*
** Gentis. *[[Prostheochloris]]* – rutulinės, ovalios, nejudrios, žalios arba rudos, GC 50-56.
Ginučių piliakalnis

**Ginučių piliakalnis** – dviejų piliakalnių kompleksas Ignalinos rajone, ~2 km nuo Ginučių, tarp Linkmeno ir Ūkojo ežerų, netoli Ladakalnio. Archeologinis paminklas. Rytiniai ir vakariniai šlaitai statūs, pietiniai ir šiauriniai – nuožulnūs. Piliakalnius skiria loma. Ginučių piliakalniai tankiai apaugę mišku.

## Istorija

Piliakalnyje rasta lipdytinės keramikos liekanų, taip pat ir IX–X a. arabų monetos. Manoma, kad IX–XII a. čia stovėjo medinė Linkmenų pilis, minima Hermano Vartbergės kronikoje 1373 m. Tų pačių metų vasario 14–21 d., Livonijos ordino žygio į Šiaurės Rytų Lietuvą metu, pilis buvo nuniokota. Spėjama, kad XIII a. viduryje pilį valdė Mindaugo seserėnas kunigaikštis Linkmenas kronikose minimas kaip Lengvenis. Vytautui visiškai sunaikinus Daugpilio pilį ir miestą, Vilniaus gynybinių pilių ruožas prarado buvusią reikšmę ir liko mažai ginamas. Menkai tegintą pilį 1433 m. sudegino Livonijos ordinas.

Ant piliakalnio mėgdavo lankytis Antanas Smetona, atvykdavęs pas buvusį Mintaujos gimnazijos klasioką Juozą Breivą Kirdeikių kleboną. Vieno iš piliakalnių viršūnėje seniau buvo prezidento A. Smetonos 1934 m. savo 60-mečio proga pasodintas ąžuolas, 1937 m. greta pastatytas paminklinis akmuo (pastatė pasienio policininkai). 1956 m. ąžuolas nukirstas, o akmuo 1962 m. nuridentas į Linkmeną. 1989 m. Vilniaus žygeivių klubo nariai surado akmenį ir užritino ant piliakalnio. 1997 m. atstatyta paminklinė lenta apie A. Smetonos viešnagę šioje vietoje. Atsodinti nudžiūvusį A. Smetonos ąžuoliuką ant Ginučių piliakalnio neleista, nes šis yra kultūros paveldo dalis, kasinėjimai ant piliakalnio negalimi. Du ąžuoliukus Ladakalnio šlaite 1997 m. spalio 4 d. pasodino prezidentas Algirdas Brazauskas – vieną A. Smetonai, kitą – sau.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Piliakalniai.lt
* Ginučių piliakalnis 
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Politiškių ežeras

**Politiškių ežeras** yra Utenos rajone, Tauragnų seniūnijoje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Tauragnų, į vakarus nuo kelio .

Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,58 km, plotis iki 0,31 km. Altitudė 185,5 m. Giliausia vieta (42,1 m) yra ežero viduryje. Krantai aukšti, statūs, vietomis ardomi. Prie pietvakarinio kranto auga Tauragnų miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai, šiaurinėje pakrantėje auga miškelis. Įteka 2 upeliai (vienas tik potvynių metu iš Klykių ežero). Pietuose išteka upelis į Mamutiškio ežerą (Tauragno ežero baseinas).

Prie ežero yra Politiškių kaimas. Nuo jo ir kilęs ežero vardas. Prie vakarinio kranto įsikūręs Inkartų, prie pietinio – Tauragnų, kaimai.

## Šaltiniai
Tokačio subprefektūra

**Tokačio subprefektūra** () – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje. Sostinė – Obihiras.

## Gyvenvietės

Subprefektūros vienintelis miestas:
* Obihiras (sostinė)
Kitos gyvenvietės pagal apskritis.
* Ašioro apskritis
: Ašioras
: Rikubecu
* Hiro apskritis
: Taikis
: Hiras
* Kamikavos apskritis
: Šintoku
: Šimidzu
* Kasajaus apskritis
: Memuras
: Nakasacunajus
: Sarabecu
* Kato apskritis
: Otofukė
: Šihoras
: Kamišihoras
: Šikaojus
* Nakagava
: Makubecu
: Ikeda
: Tojokoras
: Honbecu
* Tokačio apskritis
: Urahoras

## Istorija

* 1897 m. lapkritį įkurta Kasajaus subprefektūra.
* 1932 m. subprefektūra pervadinta į Tokačio subprefektūrą.
* 2006 m. vasario 6 d. Hiro apskrityje buvęs Čiurujaus kaimas prijungtas prie Makubecu miestelio.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kauno Aitvaro mokykla

**Kauno „Aitvaro“ mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Technikos g. 34, vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 195094214. Steigėjas – Kauno apskrities viršininko administracija. Tai buvo bendrojo lavinimo biudžetinė mokymo įstaiga, kuri laisvės atėmimu nuteistiesiems nuo 14 metų teikė bendrąjį išsilavinimą. Buvo įsikūrusi Kauno nepilnamečių tardymo izoliatoriuje-pataisos namų teritorijoje ir Pravieniškių pataisos namuose.

Mokykla sudarė sąlygas šiose įkalinimo įstaigose esantiems nepilnamečiams ir suaugusiems mokytis siekiant įgyti pradinį, pagrindinį ir vidurinį išsilavinimą. Pasibaigus mokslo metams mokiniams buvo sudaromos sąlygos dalyvauti žinių patikroje ir brandos egzaminuose. Mokykloje į bendrojo lavinimo klases buvo integruojami mokiniai, kurie yra mokomis pagal adaptuoto ugdymo programas. Mokiniai mokyti lietuvių ir rusų kalbomis. Ugdymo procesas organizuotas atsižvelgiant į mokinių išsilavinimo lygį.

## Istorija

Mokykla įsteigta 1968 m. rugsėjo 6 d. vadovaujantis LTSR Vidaus reikalų ministerijos įsakymu Nr. 0121 „Dėl darbo Kolonijos nepilnamečių atidarymo Lietuvos TSR Kauno centre“. 1996 m. pakeistas mokyklos pavadinimas, ji pavadinta Kauno 11-ąja suaugusiųjų bendrojo lavinimo mokykla, 1998 m. mokykla pavadinta Kauno apskrities 1-ąja vidurine mokykla, kai jos steigėju tapo Kauno apskrities viršininko administracija. Nuo 2000 m. vasario 1 d. pagrindinio ir vidurinio ugdymo programa nuteistiesiems vykdoma Kauno nepilnamečių tardymo izoliatoriuje-pataisos namuose. 2003 m. buvo pradėtas mokymas Pravieniškėse įsikūrusiuose keturiuose pataisos namuose kalintiems nuteistiesiems. 2010 m. mokyklai suteiktas Kauno „Aitvaro“ vidurinės mokyklos pavadinimas ir mokyklos steigėju tapo Kauno miesto savivaldybė. 2014 m. akredituota Kauno „Aitvaro“ vidurinės mokyklos vykdoma vidurinio ugdymo programa. 2015 m. sausio 8 d. pakeisti mokyklos nuostatai ir pavadinimas – Kauno „Aitvaro“ mokykla.

2023 m. rugsėjo 1 d. mokykla prijungta prie Kauno suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centro.

## Pavadinimų kaita

## Direktoriai
* Virginijus Kniuras
* Tomas Lagūnavičius

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė 
* Kauno "Aitvaro" mokykla. Aikos.smm.lt
2007 m. Amirlio sprogimai

**2007 m. Amirlio sprogimai** buvo užminuoto savižudžio automobilio teroristinė ataka, įvykusi 2007 m. liepos 7 d. Irake, Amirlio miesto „Tuz Khurmato“ turguje. Bombos nužudė 156 žmones ir 255 sužalojo. 

Remiantis policijos duomenimis, savižudis su pilna sprogmenų prikrauta transporto priemone sprogo sausakimšos turgavietės viduryje ir sugriovė daugybę pastatų aplinkui. Gelbėtojai buvo priversti nukentėjusiuosius vežti gydyti į artimiausią už 45 km esantį miestą, tuo tarpu kai kurie žmonės kelionės metu pasimirė. Dalis žmonių buvo vežami ir į didžiausia regiono miestą Kirkuką. 

## Reakcijos
* Irako ministras pirmnininkas Nouri Maliki pasmerkė šį išpuolį, teigdamas, kad taip priešiškos jėgos pasrodė savo beviltiškumą. 
* JAV policijos viršininkas Irake David Petraeus teigė, jog tikėjosi panašių incidentų ateinančiomis savaitėmis. Jis vylėsi ateityje sučiupti sunitų ekstremistus.
Kauno specialioji mokykla

**Kauno Šv. Roko mokykla** - gimnazijos tipo specialioji mokykla, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas judesio ir padėties bei kitokių sutrikimų turintiems mokiniams.

Mokykloje taip pat teikiamos dienos socialinės globos, medicininės paslaugos, veikia bendrabutis.



## Istorija

1924 m. Kauno VIII forte įkuriama Vaikelio Jėzaus draugijos defektyvių vaikų prieglauda „Izoliatorius“, kuri 1940 m. pertvarkyta į Vaikų namus Nr. 31. 1944 m. Vaikų namai reorganizuojami į Vilijampolės vaikų invalidų namus.

1966 m. spalio 25 d. naujuose pastatuose Apuolės g. 11 įkuriama Kauno specialioji mokykla-internatas. 1990 m. jis pavadinamas Kauno vaikų pensionatu, nuo 2001 m. – Kauno apskrities specialiąja internatine mokykla. 2010 m. mokykla tapo Kauno specialiąja mokykla. 2022 m. mokykla tapo Kauno Šv. Roko mokykla.

## Direktorius
* Darius Griežė

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Linkmenas

**Linkmenas** – ežeras Ignalinos rajone, 10,5 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Linkmenų, į pietus nuo Ginučių kaimo; įeina į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ežeras termokarstinės kilmės. Plotas 76,8 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 2,43 km, didžiausias plotis 0,61 km. Paviršiaus altitudė 138,4 m. Didžiausias gylis 9,0 m, vidutinis gylis 4,6 m. Baseino plotas 315,8 km². Ežero pratakumas 2774%.  Kranto linija šiaurės rytuose labai vingiuota. Pietvakarių krantas aukštas, status, apaugęs mišku, šiaurės rytų krantas žemas, kai kur pelkėtas. Ežerą supa Papiliakalnės ir Linkmenų miškai, Ginučių ąžuolynas.

Įteka Aseka iš Asėko ežero, Alksnelė (protaka) iš Alksno ežero, į Asalnykščio ežerą pietryčiuose išteka Dumblys (27 m pločio protaka). Linkmenas priklauso Žeimenos baseinui.

Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Papiliakalnės kaimas. Šiaurvakarinėje pakrantėje stūksto Ginučių piliakalniai ir pilkapynai, Papiliakalnės piliakalnis, vakarinėje pakrantėje – gamtos paminklas Ladakalnis, pietryčiuose – Puziniškio piliakalnis. Šiaurinėje pakrantėje yra įrengta stovyklavietė.

## Etimologija

Ežerėvardis *Liñkmenas* kildinamas nuo žodžio *linkmuo* („sulenkimo vieta, pakinklis, išlenkimas“), toliau – nuo veiksmažodžio *linkti*.

## Šaltiniai
Avos žemė (Čiba)

**Ava** (安房国; *Awa no kuni*) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra dalis Čibos prefektūros. Avos žemė ribojosi su Kadzusos žeme, užimdama pačią piečiausią Boso pusiasalio dalį.

Žemė buvo įkurta 718 m. ir turėjo 4 apskritis: Asajaus, Avos, Hegurio ir Nagasos. Avos sostinė buvo įsikūrusi Hegurio apskrityje, tačiau tiksli vieta nežinoma, spėjama, kad ji buvo netoli Mijošio.
Teisininkas

**Teisininkas** – teisės specialistas, teisės normų žinovas. Teisininkas – nebūtinai teisės „taikytojas“, bet gali būti ir, pvz., teisės pedagogas, tyrėjas (teisėtyrininkas), teoretikas (pvz., teisės filosofas), specifinės teisinės srities publikacijų autorius moksliniuose ar kitokiuose leidiniuose.

Pagal veiklos sritis gali būti viešojo administravimo, verslo teisininkas, korporacijos teisininkas (juristas, juriskonsultas, sindikas).

## Teisės studijos

Teisininku tampama įgijus formalųjį išsilavinimą (teisės studijos arba savarankiškai studijuojant teisę).

## Klasikinės profesijos

Išskiriamos trys klasikinės (seniausios) teisininko profesijos: teisėjo, prokuroro ir advokato. Greta jų vėliau išskiriama ir notaro („teisės raštininko“).

Kitos profesijos – antstolis, juriskonsultas, teisės patarėjas, laisvai samdomas teisininkas, privatus detektyvas, teisininko padėjėjas etc.

Klasikines profesijas reguliuoja nacionalinė teisė. Ji įtvirtina formaliojo išsilavinimo bei praktikos reikalavimus, egzaminus, jų tvarką bei netgi turinį. Konkrečios teisinės pareigybės gali būti įtvirtinamos oficialiai priimant specialų teisės aktą. Lietuvoje teisines pareigybes įvardija specialus LRV nutarimas.

## Juriskonsultas

## Juristas

## Patentinis patikėtinis

## Teisės mokslininkas

## Teisininko padėjėjas

 
Tai gali būti teisėjo, advokato, antstolio, notaro padėjėjas etc.

## Teisinės pareigybės

## Galerija

Vaizdas:Notar um 1830.jpg|Notaras (apie 1830 m.)
Vaizdas:Advokat, Engelsk advokatdräkt, Nordisk familjebok.png|Anglų advokatas su mantija (apie 1900 m.)
Sarcofago_avvocato_Valerius_Petrnianus-optimized.jpg|Romėnų teisininko Valerijaus Petroniano sarkofagas (315–320 m.)



## Nuorodos
Sveikatos teisė

**Sveikatos teisė** – medicininės veiklos teisė, visuma teisės normų, reguliuojančių sveikatos apsaugos visuomeninius santykius.

Sveikatos teisė reguliuoja ne tik terapijos teisinį režimą, bet ir kitus su sveikata susijusius klausimus (slauga, reabilitacija, ligų prevencija), gydytojų profesinę veiklą, teisinę atsakomybę. Apima baudžiamosios, administracinės ir privatinės teisės normas.

Lietuvoje pagrindinis sveikatos teisės aktas – Sveikatos sistemos įstatymas.

## Nuorodos
* EUROVOC terminologija (lietuvių ir užsienio k.)
* Medicinos teisės centras Vokietija
* Vokietijos, Europos ir tarptautinės medicinos teisės institutas Heidelbergo ir Manheimo universitetai (IMGB)
Sravinaitis

**Sravinaitis** – ežeras Ignalinos rajone, 11 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos, Linkmenų seniūnijoje, rytiniame Ginučių kaimo pakraštyje, patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis vakarų–rytų kryptimi 1,02 km, plotis iki 0,68 km. Altitudė 141,7 m. Gylis siekia 13,5 m. Krantai lėkšti, vietomis (ypač įlankų galuose) supelkėję. Kranto linija labai vingiuota. Vakarinėje dalyje yra miškinga 0,68 ha sala. Iš šiaurės ir rytų ežerą supa Linkmenų miškas.

Vakaruose Srovės upelis išteka į Asėką, šiaurėje iš Baluošykščio įteka Skriogžlė (Srovė). Šiaurinėje pakrantėje yra stovyklavietė „Sravinaitis“. Prie ežero veikia 4 kaimo turizmo sodybos.

Ežerėvardis (dar žinomas kaip *Srovináitis*) kilęs nuo žodžio *srovė* („vandens tėkmė“).

## Šaltiniai
Srovė (reikšmės)

Žodis **srovė** gali reikšti:

* srovė – tam tikrą judėjimo formą
* Srovė – tikrinį geografinio objekto (upelio, ežero) pavadinimą. Yra keletas toponimų *Srovė*.
* Srovė – laikraštis
Srovė (upė)

**Srovė** – nedidelė upė rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Išteka iš Sravinaičio ežero ir sruvena į pietvakarius pro Ginučius. Tada susilieja su trumpu upokšniu, ištekančiu iš Almajo ežero, vadinamu ***Almaja***. Po šios santakos Srovė pasuka į pietryčius ir neretai vadinama būtent Almajos pavadinimu. Įteka į Asėko ežerą.

Ant upelio įrengtas Ginučių vandens malūnas – architektūrinis paminklas. Upė labai sekli, bet vandeninga. Yra salelių.

Upėvardis kilo nuo žodžio *srovė* („vandens tėkmė“).

## Nuotraukos

Vaizdas:Srove_(river)_1.jpg|Srovė žemiau Ginučių malūno
Vaizdas:Ginuciai001.JPG|Ginučių vandens malūnas ant Srovės
Vaizdas:Almaja (river).jpg|Srovė, kitur įvardinta, kaip Almaja


## Šaltiniai
Juristas

**Juristas** (kartais vad. *[[juriskonsultas]]*; , nuo *iuris* - 'teisės', 'teisinis') - organizacijos teisininkas. Privačiame sektoriuje tai gali būti įmonės teisininkas (paprastai vad. verslo teisininkas) arba vad. *[[juriskonsultas]]*. Viešajame sektoriuje - valstybinės įstaigos ar institucijos teisininkas (viešojo administravimo teisininkas, teisės specialistas, konsultantas), NVO, lobistinės organizacijos (asociacijos) juristas ir kt. Juristas sprendžia visus organizacijos teisės klausimus, taip pat su juo susijusius bei kitus jam pavestus klausimus, atstovauja organizacijai išorės santykiuose, teisinėse (teisminėse) organizacijose, ginant organizacijos interesus viešuomenėje ir kitur, t. y. veda ir tvarko organizacijos „teisinį ūkį“. 

## Sindikas
**Siñdikas** () - istorinė juristo profesija. Senovės Graikijoje sindikas buvo gynėjas teisme. Feodalizmo laikotarpio Europos miestuose – cecho arba gildijos vyresnysis arba patarėjas teisės klausimais. Bažnytinėse organizacijose - teisininkas (pvz., vienuolių ordino sindikas, vienuolyno sindikas, generalinis ordino sindikas ir t. t.). Sindikai teikdavo teisines išvadas, patarinėdavo miestų arba atitinkamai savo organizacijų vadovams. Kai kuriose Europos šalyse (pvz., Vokietijoje) sindikas iki šiol yra organizacijos teisininkas, neretai - organizacijos arba įstaigos įgaliotinis byloms teismuose vesti. Pvz., Hamburge - Senato sindikas ().

## Sindikas advokatas
**Siñdikas advokatas** (dažniausiai vad.  ('sindikas'), taip pat *Syndikusanwalt* arba *Firmenanwalt*, 'firmos advokatas') - advokatas, pagal darbo sutartį dirbantis pas darbdavį ne advokatūroje. Tai gali būti įmonė (pvz., bankas), asociacija, susivienijimas, paramos fondas, pramonės ir prekybos rūmai (ir pan.). Greta to jis taip pat turi teisę užsiimti advokato praktika (t. y. veikti kaip laisvosios profesijos atstovas). Sindikai advokatai negali savo darbdaviams atstovauti pagal Vokietijos advokatūros įstatymo 46 § (*Bundesrechtsanwaltsordnung*) – jeigu advokato dalyvavimas yra būtinas () – teisme arba arbitraže, veikdami kaip advokatai. Jeigu teismuose advokato dalyvavimas yra nebūtinas, tuomet sindikai turi teisę atstovauti savo darbdaviams (atitinkamoms organizacijoms).

## Šaltiniai