open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trasa Silverstone

**Silverstone** – žymiausia Formulės 1 Didžiosios Britanijos Grand Prix trasa netoli Silverstono miesto, vidurio Anglijoje.
## Istorija
Antrojo Pasaulinio Karo metais Silverstonas buvo D. Britanijos ir JAV bombonešių oro uostas, o pasibaigus karinėms veiksmams buvo atrastas autosporto megėjų. 

1948 m. Karališkasis Automobilių Klubas nusprendė įrengti trasą šalia Silverstono likusiame po II pasaulinio karo JAV ir Didžiosios Britanijos karinio oro uosto. 

1949 m. įvyko pirmosios lenktynės, o jau nuo kitų metų nuspresta, jog šioje trasoje bus rengiamas pirmasis Didžiosios Britanijos Grand Prix. Pirmąsias F1 lenktynes laimėjo Giuseppe Farina. 

Vėliau pakaitomis su Brands Hatch trasa (kas antri metai) F1 GP buvo rengiamos iki 1986 m. Nuo 1987 m. iki dabar Didžiosios Britanijos Grand Prix organizuojamos tik Silverstono trasoje.

1971 m. pavykus supirkti visą nekilnojamą komplekso turtą, savininkai trasą modifikavo kelis kartus. Trasos šeiminikai yra pasirašę su FIA (Tarptautinė Automobilių federacija) ilgalaikę sutartį organizuoti GP šioje trasoje.

2009 m. gruodžio 7 d. trasos vadovai pasirašė 17 metų sutartį su Formulės 1 komercinių teisių valdytoju Berniu Ecclestonu dėl Didžiosios Britanijos lenktynių rengimo šioje trasoje.

2010 m. buvo paskelbta, kad nuo šiol lenktynės čia vyks atnaujintoje trasoje - senosios trasos viduryje buvo pridėta nauja "*Arena*" sekcija, kuri pailgino visą ratą iki 5 901 m.

## Statistika

## Fotogalerija

Image:1969 British Grand Prix P Courage Brabham BT26.jpg|Brabham bolidas, 1969 m.
Image:Emerson_Fittipaldi_McLaren_M23_1974_Britain.jpg|Emerson Fittipaldi su McLaren, 1974 m.
Image:Damon Hill 1997 Arrows.jpg|Damon Hill su Arrows, 1997 m.


## Adresas
Silverstone Circuit
Silverstone
Towcester
Northhamptonshire
NN12 8TN

## Nuorodos
* www.f1db.com  

## Išnašos
Rosario de la Frontera

**Rosario de la Frontera** (, t. y. „pasienio Rosarijas“) – miestas šiaurės vakarų Argentinoje, Saltos provincijoje, 170 km į pietryčius nuo Saltos. Departamento centras.

1692 m. žemės drebėjimui sugriovus Talavera de Esteko miestą, dalis jo gyventojų įsikūrė dabartinėse miesto žemėse. 1776 m. Melčora Figeroa de Kornejcho savo žemėse įkūrė Rosario de la Fronteros miestą.

Rosario de la Frontera garsėja savo karštosiomis versmėmis Agvas de Sol Inti Jako. Dar prieškolumbiniais laikais jos buvo lankomos vietinių gyventojų, kurie tikėjo jog čia galintys išsigydyti visas ligas. Vėliau vermes atrado ir pamėgo kolonizatoriai. 1880 m. šalia versmių įkurtas prabangus viešbutis, o prezidento Hipólito Yrigoyen nurodymu nutiestas geležinkelis. Dabar tai svarbiausias lankytinas miesto objektas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmas, lankytini objektai 
* Karštosios versmės
Geri Halliwell

**Geraldine Estelle Halliwell-Horner** (mergautinė pavardė **Halliwell**, g. 1972 m. rugpjūčio 6 d.) – britų dainininkė, dainų autorė ir rašytoja.

Geri Halliwell (dar žinoma *Ginger Spice* pravarde) pasaulinę šlovę pelnė 1996 m. dainuodama ir rašydama dainų tekstus legendinėje merginų grupėje Spice Girls. 1998 m. pasitraukusi iš grupės pradėjo sėkmingą solinę karjerą, net keturi Geri singlai yra pasiekę perkamiausių britų singlų topo viršūnę. 2007 m. Geri vėl prisijungė prie grupės.
Halliwell, be muzikinės veiklos, yra vedusi įvairias televizijos laidas, renginius, parašiusi kelias knygų serijas vaikams ir paaugliams, nusifilmavusi keliuose dokumentiniuose ir pramoginiuose filmuose. Dirbo Jungtinių Tautų gerosios valios ambasadore. Savo spalvingą gyvenimą Halliwell aprašė dvejose autobiografinėse knygose „If Only“ ir „Just For The Record“.

Geri yra ištekėjusi už Red Bull Racing Formulės 1 vadovo Christian Horner.

## Diskografija

### Solo
* *Schizophonic* (1999)
* *Scream If You Wanna Go Faster* (2001)
* *Passion* (2005)

### Spice Girls
* *Spice* (1996)
* *Spiceworld* (1997)
* *Greatest Hits* (2007)

## Bibliografija
* *If Only (autobiografija)* (1999)
* *Just For The Record* (autobiografija) (2002)
* *Ugenia Lavender* (2008)
* *Ugenia Lavender and the Terrible Tiger* (2008)
* *Ugenia Lavender and the Burning Pants* (2008)
* *Ugenia Lavender: Home Alone* (2008)
* *Ugenia Lavender and the Temple of Gloom* (2008)
* *Ugenia Lavender: The One and Only* (2008)
* *Rosie Frost and the Falcon Queen* (2023)
* *Rosie Frost Ice on Fire* (2025)
Taikomosios dailės ir dizaino muziejus

**Taikomosios dailės ir dizaino muziejus** – Lietuvos dailės muziejaus padalinys, įkurtas 1987 m. atstatytame Vilniaus Žemutinės pilies XVI a. Senojo arsenalo rytiniame korpuse.

Muziejaus rinkiniuose – Lietuvos ir užsienio šalių vaizduojamosios bei taikomosios dailės kūriniai nuo XIV a. iki šių dienų.

Archeologinių radinių rinkinys siekia III tūkst. pr. m. e. pabaigą.

Ekspozicijos nuolat keičiamos, veikia kelios parodos.


Taikomosios dailes muziejus, 2006-08-08.jpg|Fasadas (2006)
Vilnius.Taikomosios dailes muzejus fasadas.jpg|Šiaurinė pusė (2006)
Arsenalas2010 02 07Vilnius29.JPG|Rytinė pusė (2010)
Vilnius.Taikomosios dailes muziejaus kiemas.jpg|Kiemas (2006)


## Nuorodos
* Muziejaus tinklalapis 
* TDDM muziejaus parodos, ekspozicijos, edukacinės programos 
* Muziejaus puslapis Lietuvos muziejų portale
Kačis

**Kačis** () – miestas Argentinoje, Saltos provincijoje, į pietvakarius nuo Saltos, Kalčakių slėniuose, prie Kalčakio upės. Departamento centras.

Per miestą eina Kafajatės–San Antonijo de los Kobreso kelias. Į pietryčius nuo miesto yra Los Kardoneso nacionalinis parkas.

## Šaltiniai
San Antonio de los Kobresas

**San Antonio de los Kobresas** () – nedidelis miestas Argentinoje, Saltos provincijos vakaruose, 164 km nuo Saltos, prie tokio paties pavadinimo upės. Departamento centras.

San Antonio de los Kobresas yra beveik 4000 m aukštyje virš jūros lygio ir tai vienas aukščiausiai iškilusių šalies miestų. Miesto pavadinimas kilo nuo seniai jau nebenaudojamų vario telkinių, esančių apylinkėse (varis ispaniškai – *cobre*). Svarbiausias miesto turistinis objektas – La Polvoriljos viadukas, kuriuo rieda „Padebesių traukinys“ iš Saltos į Antofagastą. 5 km nuo San Antonio de los Kobreso yra prieškolumbinio Tasilio miesto griuvėsiai. Miestas įsikūręs strategiškai svarbioje vietoje. Jo apylinkėse įvairiais periodais vyko mūšiai. Rugpjūčio 1 d. mieste vyksta nacionalinė Pačamamos šventė.

Dauguma miesto gyventojų užsiima žemdirbyste ir gyvulininkyste. Be geležinkelio, iš miesto keliai dar veda į Saltą, Kafajatę, La Kjaką, Čilę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Imperijos darymas

**Imperijos darymas** – Gintaro Beresnevičiaus knyga apie lietuvių tapatybę.

Pasak autoriaus, tai yra lietuviškos ideologijos metmenys XXI amžiuje. Raimundas Lopata knygą pavadino „puikia intelektualine provokacija“. Darbas parašytas paprastu šmaikščiu stiliumi, jame keliamos LDK imperijos atkūrimo idėjos.

Gintaras Beresnevičius lietuvių tautą identifikuoja kaip Vyčio ir rūpintojėlio ženklais pažymėtą naciją, kurią lieja jėga ir kontempliacija, prilygstanti samurajų jėgai, tokiai, ''kurios raumenys drasko drabužius ir šarvus, ir istorijos uždėtus antvilkčius.

Pasak autoriaus, lietuviams maža Lietuvos, todėl lietuvių judrumas, karingumas, kariniai žygiai LDK laikais atskleidžia aktyvųjį lietuvių pradą, kurio nerealizavimas dabartiniais laikais varo lietuvius į depresiją (lietuvis tampa Rūpintojėliu), dejuojama dėl negatyvios dabarties, sąlygoja beprasmes muštynes kaimo diskotekose, neturint kur išlieti energijos; galų gale knygoje tai siejama ir su dideliu Lietuvos savižudybių skaičiumi.
Baltic Logistic City

**Baltic Logistic City** – didžiausias logistikos centras Baltijos šalyse, esantis Kauno rajone prie magistralės „Via Baltica“. Įrengtas 2006 m. rugpjūčio mėn.

Administruoja UAB „Via Baltica Logistic“. Centro plotas – 56 000 kvm. Investuota per 83 mln. Lt., sukurta per 400 darbo vietų.

„Baltic Logistic City“ statybos pradėtos 2006 m. rugsėjo 7 d. Pirmoji logistikos miesto dalis bus baigta 2007 m. viduryje.

Logistikos miestą administruoja UAB „Via Baltika Logistika“.

## Nuorodos
* Lietuvoje vartus atvers didžiausias Baltijos šalyse logistikos miestas straipsnis apie centro atidarymą
La forza del destino

**Likimo Galia** (La Forza del Destino) – opera.
Autorius – Giuseppe Verdi (1813–1901). Tai keturių veiksmų opera.

## Veikėjai

Operos veikejai yra:

* Don Alvaras (Don Alvaro) – tenoras
* Markizas di Kalatrava (Il Marchese di Calatrava) – bosas
* Leonora di Vargas , jo dukra – sopranas
* Don Karlas di Vargas (Don Carlo di Vargas), jo sūnus – baritonas
* Preciozila (Preziosilla), jauna čigonė – mecosopranas
* Trabukas (Trabuco), mulų varovas ir gatvės prekeivis – tenoras
* Tėvas prioras (Padre Guardiano) – bosas
* Brolis Melitonė (Fra Melitone) – baritonas
* Seniūnas (Alcade) – bosas
* Kura (Curra),Leonoros kambarinė – mecosopranas
* Chirurgas (Chirurgo) – tenoras

## Scenos

Žymiausios operos scenos:

* Operos uvertiūra
* Me pellegrina ed orfana
* Sono giunta!/Madre, pietosa Vergine
* La Vergine degli Angeli
* La vita e inferno all'infelice
* Pace, pace, mio Dio

## Taip pat skaitykite
Ketonai

**Ketonai** – cheminiai junginiai; jiems būdinga funkcinė grupė *karbonilgrupė* (C=O). Ketonų bendra formulė:
: R-CO-R'

Karbonilinė grupė susijungusi su dviem anglies atomais, skiria ketonus nuo karboksirūgščių, aldehidų, amidų ir kitų deguonį turinčių organinių junginių.

Pats paprasčiausias ketonas yra 2-propanonas (acetonas).

## Nomenklatūra
Pagal IUPAC nomenklatūrą ketonai vadinami iš alkanų pavadinimo atimant *-anas* ir pridedant *-onas*, kartu skaičiumi pradžioje nurodoma prie kurio anglies atomo prisijungęs deguonis. Kai pavadinimas sudėtingesnis skaičius įrašomas prie galūnės. Pvz.: 2-metilpropan-2-onas arba 2-metil-2-propanonas tai tas pat ir abu pavadinimai yra teisingi.

## Fizikinės savybės
Tai poliniai junginiai, todėl gerai tirpsta vandenyje. Patys paprasčiausi yra skysti, bet dauguma kieti.

## Rūgštinės savybės
Ketonų pKa yra apie 20 ir jie turi daug ryškesnes rūgštines savybes už alkanus (pKa apie 50), bet ketonai rūgštimis nelaikomi.

## Sintezė
1) Oksiduojant alkoholius su stipriu oksidatoriumi, kaip, kad kalio permanganatas ar Cr(VI) turintys reagentai. Reakcija atliekama rūgščioje aplinkoje ir distiliuojant.

2) Germinalinio dihalido hidrolizė

3) Friedelio-Kraftso reakcija – gaunami aromatiniai ketonai

4) Frieso persigrupavimas – gaunami aromatiniai ketonai

5) Kornblum–DeLaMare persigrupavimas – ketonai gaunami iš peroksido ir bazės

6) Ruzicka ciklizacija – cikliniai ketonai gaunami iš dikarboksrūgščių

7) Nef reakcija – ketonai gaunami hidrolizuojant antrinių nitrojunginių druskas

## Savybės
Ketonai dalyvauja daugybėje reakcijų
* Nukleofilinis prisijungimas.
** reakcijos su terminalinio alkino anijonu metu gaunamas hidroksialkinas
** reakcijos su amoniaku arba pirminiu aminu metu gaunamas iminas ir vanduo
** reakcijos su antriniu aminu metu gaunamas enaminas ir vanduo
** reakcijos su Grinjaro reagentu metu gaunamas magnio alkoksidas
** reakcijos su alkilličiu gaunamas tretinis alkoholis
** reakcijos su alkoholiais, rūgštimis ar bazėmis metu gaunamas hemiacetalis ir vanduo ir tolesnės reakcijos su alkoholiais metu gaunami ketaliai ir vanduo.

* Electrofilinis prisijungimas
* Wittigo reakcijos metu gaunami alkenai
* reakcijos su vandeniu metu gaunami geminaliniai dioliai
* reakcijos su tioliais metu gaunami thioacetaliai
* reakcijos su hidrazinu ar jo darinais metu gaunami hidrazonai
* reakcijos su metalo hidridu metu gaunamai alkoksidai
* Haloformo reakcija
* Robinsono-Gabrielio reakcija
Life Sciences

Terminas *Life Sciences* turi keletą reikšmių:

# Biotechnologija ir genų technologija;
# *Life and Medical Sciences* centras LIMES, Bonos universitetas;
# Biomokslai.
Agnė Žagrakalytė

**Agnė Žagrakalytė** (g. 1979 m. balandžio 28 d. Pasvalyje) – lietuvių poetė, prozininkė.

## Biografija
2001 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, kur studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. Pirmosios eilėraščių publikacijos pasirodė 1996 m., tais pačiais metais apdovanota Liūnės Sutemos premija. 2002 m. spausdinta K. S. Keyso sudarytame jaunųjų poetų rinkinyje „Six Young Lithuanian Poets“.

Už pirmąjį savo poezijos rinkinį „Išteku“ (2003 m.) pelnė „Poetinio Druskininkų rudens“ premiją.
E. Drungytė šią poetę priskiria intensyviosios generacijos avangardui (kartu su M. Valiuku, M. Buroku, T. S. Butkumi). Šiai kartai būdingi „daiktavardėjančios, ironiškos, sarkastiškos, kapotos, siaurėjančios, „terminėjančios“ kalbos pliūpsniai. Dažnai stringantis ritmas. Grubūs fonetiniai žodžių tarpusavio santykiai.

## Bibliografija
* Six young Lithuanian poets / Laurynas Katkus, Tomas S. Butkus, Marius Burokas, Jurgita Butkytė, Agnė Žagrakalytė, Giedrė Kazlauskaitė. – Vilnius: Vaga, 2002
* Išteku: poezija. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2003
* Visa tiesa apie Alisą Meler: poezija. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2008
* Eigulio duktė: byla F 117: romanas. – Vilnius: Tyto alba, 2013
* Klara: romanas. – Vilnius: Tyto Alba, 2014.

## Apdovanojimai
* 1996 m. – Liūnės Sutemos premija.
* 1998 m. – „Poezijos pavasario“ konkurso „Eilėraščiai per naktį“ laureatė.
* 2003 m. – „Poetinio Druskininkų rudens“ premija už geriausią metų poetinį debiutą.
* 2014 m. – Jurgos Ivanauskaitės vardo premija už romaną „Eigulio duktė: byla F 117“.
* 2014 m. Augustino Griciaus literatūrinė premija už romaną „Eigulio duktė: byla F 117“.
* 2018 m. – Vlado Šlaito premija

## Šaltiniai

## Nuorodos
Eilėraščiai:
* katekizmas.group.lt 
* www.culture.lt 
* www.tekstai.lt 

Proza:
* www.culture.lt 

Projektas:
* www.nevykeliai.lt
Jonavos seniūnija

**Jonavos seniūnija** (1995–2024 m. ***Jonavos miesto seniūnija***) – administracinis-teritorinis vienetas Jonavos rajono savivaldybės centrinėje ir pietinėje dalyje, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Jonava, administracija įsikūrusi Jonavos rajono savivaldybės patalpose.

## Geografija

Seniūnija yra vidurio Lietuvoje abipus Neries. Didžioji gyventojų dalis gyvena dešiniajame Neries krante – Jonavos mieste, tačiau didžioji dalis seniūnijos teritorijos yra kairiajame krante. Seniūnijos teritorijoje daug miškų, pietinėje dalyje įrengtas Gaižiūnų poligonas. Pagrindiniai keliai yra , , , praeina Vilniaus–Klaipėdos geležinkelis.

## Istorija

Įkurta 1995 m. kaip Jonavos miesto seniūnija ir apėmė tik Jonavos miestą. 1996 m. patvirtintas Jonavos herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

2024 m. balandį seniūnija reformuota, jai priskiriant naikinamą Ruklos seniūniją (Ruklos mstl., Ruklos k., Jonalaukio k., Kamšalų k., Konstantinavos k., Venecijos k., Tartoko k.), Kulvos seniūnijos 2 kaimus (Šmatų k. ir Melnytėlės k.) ir Šilų seniūnijos 2 kaimus (Bazilionių k., Laukagalių k.). Tuo pat metu jai suteiktas naujas pavadinimas – Jonavos seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Jonava)
|-
| 2011 m.  || || 30650 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 27381 || 1 miestas
|-
| 2024 m. || 88 || || 1 miestas, 1 miestelis, 10 kaimų
|}

## Seniūnai
* Valerijus Krugliakovas, ~2020 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2025-01-01 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bazilioniai, k. || 39 || 42
|-
| Jonalaukis, k. || || 6
|-
| Jonava, m. || 27 381 || 30 650
|-
| Kamšalai, k. || || 0
|-
| Konstantinava, k. || || 1
|-
| Laukagaliai, k. || 11 || 13
|-
| Melnytėlė, k. || || 4
|-
| Rukla, k. || 205 || 118
|-
| Rukla, mstl. || 1987 || 2098
|-
| Šmatai, k. || || 10
|-
| Tartokas, k. || || 3
|-
| Venecija, k. || 11 || 6
|}

## Seniūnaitijos

Nors 2009 m. Jonavos rajono savivaldybės seniūnijose įsteigtos seniūnaitijos, tačiau Jonavos mieste jos nebuvo steigiamos.

## Šaltiniai
Žiežmarių seniūnija

**Žiežmarių seniūnija** (anksčiau ***Žiežmarių gyvenvietės seniūnija***) – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Aukštaitijos etnografiniame regione, sutampantis su Žiežmarių miesto ribomis.

## Geografija

Seniūnijos plotas – 382 ha, ją iš visų pusių supa Žiežmarių apylinkės seniūnija. Miesto centre susikerta keliai  ir  (istorinis Vilniaus–Kauno plentas), šiauriniu pakraščiu eina magistralė . Šiaurės vakaruose užtvenkti keli Žiežmarių tvenkiniai, už jų yra sodai. Centrine dalimi teka Strėvos upė, per kurią nutiestas Žiežmarių tiltas.

## Istorija

Seniūnija įkurta 1995 m. ar vėliau. 1998 m. patvirtintas Žiežmarių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Žiežmariai)
|-
| 2011 m.  || || 3607 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 3158 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Rimantas Vičinas, nuo 2012 m.
* Edita Kerdokienė, 2018–2023 m.
* Marijona Zubielienė, l. e. p. 2023 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-11) įsteigtos 5 seniūnaitijos:
* **Centro** seniūnaitija: Žiežmarių miesto Kauno g., Vilniaus g., Tilto g., Žalgirio g., A. Ažubalio g., Vytauto g.;
* **Melioratorių** seniūnaitija: Žiežmarių miesto Melioratorių g., Kertaus g., Statybininkų g., Žalioji g., Vytauto g.;
* **Sodų** seniūnaitija: Žiežmarių miesto Narimanto g., Šiaurės g., Lauko g., Trumpoji g., Gėlių g., Sodų g., Miškininkų g., Alyvų g.
* **Tulpių** seniūnaitija:Žiežmarių miesto Tulpių g., Šilo g., Taikos g., Beržų g., Aronijų g., Šermukšnių g., Žaslių g.;
* **Žiedo** seniūnaitija: Žiežmarių miesto Žiedo g., Jazminų g., Obelų g., Rožių g., Sodininkų g., J. Gagarino g., Jubiliejinė g., Pievų g., Pastrėvio g., Paupio g., Vasario 16-osios g., Kranto g.;

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kaišiadorių miesto seniūnija

**Kaišiadorių miesto seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Aukštaitijos etnografiniame regione, sutampantis su Kaišiadorių miesto ribomis.

## Geografija

Seniūnija užima 1100 ha plotą. Vyrauja gyvenamieji plotai, vakarinėje dalyje yra Triliškių miškas, pietuose telkšo Girelės I tvenkinys ir Girelės II tvenkinys. Šiaurine dalimi eina Vilniaus–Kauno geležinkelis, į vakarus nuo Kaišiadorių stoties išsišakoja Kaišiadorių–Liepojos geležinkelis. Pagrindinis kelias – . Vakaruose yra pramoninė teritorija („Kaišiadorių paukštynas“ ir „Girelės paukštynas“).

## Istorija

Seniūnija įsteigta 1999 m. sausio 4 d. Dar 1996 m. patvirtintas Kaišiadorių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Kaišiadorys)
|-
| 2011 m.  || || 8664 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || 11 || 8380 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Laima Katelevskienė, nuo 2000 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-9) įsteigtos 4 seniūnaitijos:
* **Girelės** seniūnaitija: Kaišiadorių miesto Alyvų g., Aušros Tako g., Beržyno g., Blindžių g., Eglių g.; Gedimino g. poriniai namai nuo Nr. 60 iki Nr. 200; Girelės g. neporiniai namai nuo Nr. 33 iki Nr. 59; Gluosnių g.; J. Basanavičiaus g. neporiniai namai nuo Nr. 15 iki Nr. 41; Jazminų g., Kirtimų g., Ligoninės g.; Maironio g. neporiniai namai nuo Nr. 31 iki Nr. 51, poriniai namai nuo Nr. 34 iki Nr. 62; Miškininkų g., Pagirio g., Pamiškio g., Parko g., Paukštininkų g., Pavasario g., Pievų g., Ryto g., Rožių g., Saulės g., Saulės 1-oji g., Saulės 2-oji g., Saulės 3-ioji g., sodų bendrija „Berželis“, Sodininkų g., Šaltinio g., Šiaurės g., Tulpių g., Uosių g., V. Ruokio g., Vakarų g., Verdasos g.
* **Lomenos** seniūnaitija: Kaišiadorių miesto Avilių g., Ąžuolyno g.; Gedimino g. neporiniai namai nuo Nr. 81 iki Nr. 147; J. Basanavičiaus g. 75, neporiniai namai nuo Nr. 1 iki Nr. 9; Kaimynų g., Klevų g., Koplytėlės g., Kranto g., Lakštingalų g., Miško g., Pažardžių g., Saulėtekio g., Sodžiaus g., Titnagų g., Tryliškių g., Urėdijos g., Vladikiškių g., Žibuoklių g., Žiedo g., Žiežmarių g., Žvejų g.
* **Senamiesčio** seniūnaitija: Kaišiadorių miesto Algirdo g., Bažnyčios g., Birutės g., Gedimino g. neporiniai namai nuo Nr. 1 iki Nr. 79, poriniai namai nuo Nr. 2 iki Nr. 58; Girelės g. neporiniai namai nuo Nr. 3 iki Nr. 29, poriniai namai nuo Nr. 14 iki Nr. 16; J. Basanavičiaus g. poriniai namai nuo Nr. 2 iki Nr. 42; J. Biliūno g., J. Janonio g., Žemaitės g., Kęstučio g., Liepų al.; Maironio g. neporiniai namai nuo Nr. 5 iki Nr. 29, poriniai namai nuo Nr. 2 iki Nr. 32; T. Brazio g., V. Kudirkos g., Vienybės g.
* **Senųjų Kaišiadorių** seniūnaitija: Kaišiadorių miesto Beržų g., Didžioji g., Elektros g., Gegužės 1-osios g., Geležinkeliečių Tako g., Gėlių g., J. Misiūno a., Jatkonių g., Jonavos g., L. Giros g., Laisvės g., Lomenos g., P. Cvirkos g., Partizanų g., Pylimo g., Pramonės g., Sodų g., Taikos g., Tylioji g., Trakų g., Trumpoji g., Vilniaus g., Vytauto Didžiojo g., Žaslių g.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Garliavos seniūnija

**Garliavos seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybės pietinėje dalyje, Suvalkijos etnografiniame regione, sutampantis su Garliavos miesto ribomis. Administracijos pastate veikia ir Garliavos apylinkių seniūnija. Šiaurėje yra Jonučių kapinės.

## Geografija

Seniūnija užima 365 ha plotą, 79 proc. apima užstatyti plotai, 21 proc. – žalieji plotai. Pagrindiniai keliai – per miesto centrą , pietvakariuose , pietryčiuose . Prateka upelis Maišys, ties miestu patvenktas.

## Istorija

Seniūnija įkurta 1995 m. ar vėliau. Dar 1994 m. patvirtintas Garliavos herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Garliava)
|-
| 2011 m.  || || 11 264 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 10 366 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Adelė Echodienė, 2006 m.
* Rasa Raimonda Grigienė, 2009 m.
* Nijolė Tarvydienė, 2011 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurta 11 seniūnaitijų:
* 1-oji seniūnaitija: S. Lozoraičio g. porinių numerių namų, iš viso 1275 gyventojai;
* 2-oji seniūnaitija: S. Lozoraičio g. neporinių numerių namų, iš viso 1275 gyventojų;
* 3-oji seniūnaitija: Vasario 16-osios g., iš viso 1190 gyventojų;
* 4-oji seniūnaitija: Sodų g., Vytauto g. neporinių numerių namų iki Žaliosios g., Ramybės g., R. Mizaros g., Atžalyno g., J. Šimkaus g., Melioratorių g. ir Pažangos g., iš viso 1166 gyventojai;
* 5-oji seniūnaitija: Liepų g. porinių numerių namų, iš viso 1175 gyventojai;
* 6-oji seniūnaitija: Liepų g. neporinių numerių namų iki Alšėnų seniūnijos ribos, iš viso 1300 gyventojų;
* 7-oji seniūnaitija: kvartalo nuo Alšėnų seniūnijos ribos iki Žemosios g. imtinai, Gedimino g., Alyvų g., J. Lukšos g., Arimų g., Vaisių g. iki K. Donelaičio g. imtinai, iš viso 1050 gyventojų;
* 8-oji seniūnaitija sudaroma nuo K. Donelaičio g. iki J. Gabrio g., iš viso 1200 gyventojų;
* 9-oji seniūnaitija: kvartalo nuo J. Gabrio g. imtinai iki Marijampolės plento, iš viso 1200 gyventojų;
* 10-oji seniūnaitija: kvartalo nuo Stadiono g. iki Bažnyčios g. ir M. Valančiaus g. imtinai, iš viso 1100 gyventojų;
* 11-oji seniūnaitija: kvartalo nuo Bažnyčios g., M. Valančiaus g. iki Maišiaus upelio, iš viso 1257 gyventojų;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Seniūnijos tinklalapis
Ariogalos miesto seniūnija

**Ariogalos miesto seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Raseinių rajono savivaldybėje, Žemaitijos etnografiniame regione, apimantis Ariogalos miestą. Administracijos pastate veikia ir Ariogalos seniūnija.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi kairiajame Dubysos krante, jos plotas – 482 ha, iš jų 41 proc. užstatyti plotai, 25 proc. užima įvairūs želdiniai, 13 proc. žemės ūkio naudmenos, likusią teritoriją užima vandenys ir įvairios paskirties plotai. Seniūnija išsidėsčiusi išilgai kelio , taip pat eina keliai  ir . Šiaurės vakariniame pakraštyje per Dubysą nutiestas Ariogalos tiltas.

## Istorija

Seniūnija įkurta 1995 m. ar kiek vėliau. 2001 m. patvirtintas Ariogalos herbas, kurį naudoja ir miesto seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Ariogala)
|-
| 2011 m.  || || 3208 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 2743 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Albertas Valiušis, 2006 m.
* Bronislava Balčiūnaitė, 2010 m.
* Renata Aleksiejienė, ~2020 m.
* Saulius Buividas, 2022 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
* **Dubysos** seniūnaitija: Ateities g., Vyšnių g., Derliaus g., P. Cvirkos g., Šlaitų g., Dubysos g., Vytauto g. 95-143, Vytenio g., Vienybės g., Slėnio g. 2-6, Gedimino g., Maironio g. 1-19, Kalnų g., Šaltinio g.
* **Melioratorių** seniūnaitija: Melioratorių g. 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8
* **Mokyklos** seniūnaitija: D. Rudzinsko g., Taurupio g., Sodų g., Gėlių g., J. Žemaitės g., Negirvos g., Vytauto g. 44-142, Vytauto g. 41-93, Slėnio g. 3-9, Slėnio g. 13-14
* **Pramonės** seniūnaitija: Dainavos g., Parko g., Smėlynų g., Giraitės g., Verdėlupio g. 1, 5, 6, 7, 8, 14, Žemaičių g. 41-59, Žemaičių g. 18-26, Vytauto g. 1-39, Vytauto g. 2-36, J. Savickio g., Aušros g., Vyturių g., Turgaus g.
* **Šiaurinė** seniūnaitija: Plento g., Lakštingalų g., Žemaičių g. 1-37, Žemaičių g. 2-14, Darbininkų g., Vilties g., Granito g., Vingio g., Laukų g., Liepų g., T. Daugirdo g., J. Biliūno g., Pavasario g., Taikos g., Maironio g. 20-30, Vytauto g. 144–172, Vytauto g. 145–174.
* **Verdėlupio** seniūnaitija: Verdėlupio g. 10, 11, 12, 13, 15, 17, 18, 19, 20

## Šaltiniai
Skuodo miesto seniūnija

**Skuodo miesto seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Skuodo rajono savivaldybėje, Žemaitijos etnografiniame regione, sutampantis su Skuodo miesto ribomis. Administracijos pastate veikia ir Skuodo seniūnija.

## Geografija

Seniūnija apima Skuodo miestą, ji įsikūrusi kelių ,  ir  sankryžoje. Per miestą teka Bartuva ir Luoba; Bartuva pietuose patvenkta. Centre yra parkas, Bartuva čia suformavusi dvi salas. Pietvakariuose yra buvusi Skuodo geležinkelio stotis, taip pat Bajorų–Priekulės geležinkelio liekanos ir aklakelis, čia vyrauja pramoniniai statiniai.

## Istorija

Miesto seniūnija įkurta 1995 m. ar kiek vėliau. Dar 1992 m. patvirtintas Skuodo herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Skuodas)
|-
| 2011 m.  || || 6513 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 5508 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Juozas Tumosas, 2006 m.
* Algimantas Šideikis, 2010 m.
* Ieva Gembutienė, 2022 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Pietų** seniūnaitija: Algirdo g. namai Nr. 9, 11, 17, 19, 21,16,18, Bartuvos, Dariaus ir Girėno, Mažeikių, Mokyklos, Mosėdžio, Parko, Turgaus gatvės, Vilniaus g. nuo namo Nr. 2 iki namo Nr. 48 (poriniai numeriai), Vienybės, Vasario 16-osios, Vytauto, Žalioji, P. Žadeikio, Žemaitės, Pievų, Vandenvietės gatvės.
* **Šiaurės** seniūnaitija: Algirdo g. namai Nr. 2, 4, 6, 8, Birutės, J. Basanavičiaus, J. Biliūno, P. Cvirkos, Durbės gatvės, Gedimino g. namai Nr. 3, 5, 7, 9, 11, J. Janonio, V. Kudirkos, Kunigiškių, Pavasario tako, Pergalės, Respublikos, Sportininkų, Stadiono, Sodų, Šatrijos, Taikos gatvės, Vaižganto g. nuo J. Janonio g. iki Vilniaus g., Vilniaus g. nuo namo Nr. 1 iki namo Nr. 75 (neporiniai numeriai).
* **Vakarų** seniūnaitija: Apuolės, J. Chodkevičiaus, Geležinkelio, S. Daukanto, Gėlių, Kęstučio, Klevų, Krantinės, Beržų, Laisvės, Liepų, Lindos, Mindaugo, S. Nėries, J. Pabrėžos, Priemiesčio, D. Poškos, Sandėlių, Statybininkų, Stoties skersgatvio, Šaulių, Tulpių, Tvenkinio, M. Untulio, M. Valančiaus, Vydūno, Žvaigždžių, Kapų gatvės.

## Šaltiniai
Ežerėlio seniūnija

**Ežerėlio seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybėje, Suvalkijos etnografiniame regione, sutampantis su Ežerėlio miesto ribomis.

## Geografija

Seniūnijos plotas – 225,8 ha, iš jų 22 proc. užima žemės ūkio naudmenos, 0,9 proc. – miškai, 76,9 proc. – užstatyti ir kitos paskirties plotai. Pagrindinis atvykimo kelias . Pietuose plyti eksploatuojamas Ežerėlio durpynas, išlikęs nedidelis pramoninis geležinkelis (buvęs Kazlų Rūdos–Pavilkijo geležinkelio ruožas). Seniūniją iš daugumos pusių supa miškai.

## Istorija

Seniūnija įkurta 1995 m. ar vėliau. 2006 m. patvirtintas Ežerėlio herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Ežerėlis)
|-
| 2011 m.  || || 1820 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || || 1640 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Gedvydas Celiešius, 2009 m.
* Vilmantė Macijauskaitė, 2022 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 5 seniūnaitijos:
* 1-oji seniūnaitija: Miško g. nuo 1 iki 37 (neporiniai numeriai), nuo 10 iki 32 (poriniai numeriai), Pušų g., Taikos g., Zapyškio g., Kauno g. nuo 2 iki 18 (poriniai numeriai) ir nuo 1 iki 25 (neporiniai numeriai), Liepų g., iš viso 465 gyventojai;
* 2-oji seniūnaitija: Miško g. nuo 39 iki 121 (neporiniai numeriai), Juodalksnių g. ir Sodų g., iš viso 345 gyventojai;
* 3-oji seniūnaitija: Miško g. nuo 34 iki 38A (poriniai numeriai), Kauno g. nuo 27 iki 31B (neporiniai numeriai), iš viso 625 gyventojai;
* 4-oji seniūnaitija: Miško g. nuo 40 iki 60 (poriniai numeriai), Kauno g. nuo 41 iki 47 (neporiniai numeriai), nuo 20 iki 76 (poriniai numeriai), J. Biliūno g., J. Janonio g., Žemaitės g. ir Durpyno g., iš viso 320 gyventojų;
* 5-oji seniūnaitija: Miško g. nuo 123 iki 137 (neporiniai numeriai), nuo 62 iki 70 (poriniai numeriai), Kauno g. nuo 49 iki 99 (neporiniai numeriai), nuo 78 iki 116 (poriniai numeriai), Obuolių g., Kalno g., Upelio g. ir Baranausko g., iš viso 395 gyventojai;

## Šaltiniai
Vilkijos seniūnija

**Vilkijos seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Aukštaitijos etnografiniame regione, sutampantis su Vilkijos miesto ribomis. Administracijos pastate veikia ir Vilkijos apylinkių seniūnija.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi dešiniajame Nemuno krante, apatinėje ir viršutinėje upės terasoje. Plotas 269 ha. Apatinėje terasoje eina kelias , viršutinėje – , kur susikerta su keliu . Terasų šlaito perimetre, taip pat rytiniame pakraštyje yra pagrindiniai žalieji plotai. Su kairiuoju Nemuno krantu jungia Vilkijos keltas.

## Istorija

LDK Vilkijos seniūnija minima dar XVII a.

Dabartinė miesto seniūnija įkurta 1995 m. 1998 m. patvirtintas Vilkijos herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Vilkija)
|-
| 2011 m.  || || 2131 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || 3 || 1762 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Jonas Gurskas, 2008 m.
* Paulius Amanaitis, 2022 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
* 1-oji seniūnaitija: Kalnų g., Vydūno al., Kauno g., Kauno Mažoji g., Pirties g., Vytauto g., Kreivosios g., iš viso 412 gyventojų;
* 2-oji seniūnaitija: Bažnyčios g., Bažnyčios Mažoji g., Čekiškės g., Kauno g., Ledynų g., Ramybės g., Smėlio g., Šaltinio g., iš viso 476 gyventojai;
* 3-oji seniūnaitija: Alyvų g., Akacijų g., Nemuno g., Šlaitų g., Marmos g., Draugystės g., Putinų g., Žalioji g., Žibučių g., Čekiškės g., iš viso 494 gyventojai;
* 4-oji seniūnaitija: Bažnyčios g., Sodų g., Čekiškės g., Pergalės g., Tulpių g., Liepų g., iš viso 361 gyventojas;
* 5-oji seniūnaitija: Vydūno al., Vydūno Mažoji g., iš viso 250 gyventojų;
* 6-oji seniūnaitija: Tulpių g., Čekiškės g., iš viso 378 gyventojai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
FC Slovan Liberec

**Libereco „Slovan“** – Čekijos futbolo klubas iš Libereco.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1921 m. Nuo 1958 m. žinomas dabartiniu pavadinimu.

Tris kartus yra tapę Čekijos čempionais (2002, 2006, 2012 m.), bei kartą (2000 m.) iškovojo šalies futbolo taurę.

2020 m. rugsėjo 17 d. numatomos rungtynės su FK Riteriai. Tai bus UEFA Europos lyga 2020–2021 m. rungtynės, kurios žaidžiamos LFF stadione, Vilniuje.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Tomas Radzinevičius, puolėjas 2005–2006 ir 2008–2009 m.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Taip pat skaitykite
* FC Slovan Liberec (moterys) – apie vyrų pagrindinę komandą;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Kampinis reflektorius

**Kampinis reflektorius**, **kampinis atšvaitas** () – trijų tarpusavyje statmenų plokštumų struktūra, nepriklausomai nuo kritimo kampo atspindinti šviesą arba radijo bangas tiesiai jų siųstuvo kryptimi. Radijo bangų kampinis reflektorius susideda tiesiog iš metalinių plokščių. Šviesos bangoms reikalingi veidrodžiai.

Radijo bangų kampiniai reflektoriai (dar vadinami radiolokaciniais atšvaitais) montuojami ant laivų (ypač gelbėjimosi valčių), plūdurų ir kitais atvejais, kuomet svarbu objektą gerai ir patikimai aptikti radarų pagalba.

Daugelio smulkių šviesos kampinių reflektorių struktūra naudojama dviračių ir automobilių atšvaituose, kurie atspindi šviesą jos šaltinio kryptimi ir todėl yra gerai matomi stebėtojo turimo žibinto ar prožektoriaus šviesoje.

Kampiniai reflektoriai naudojami kaip radiolokacinio maskavimo priemonė. Pvz., išilgai kelio prismaigsčius karčių su kampiniais reflektoriais šie duoda tokias ryškias atšvaitas, kad radaras neaptinka tuo keliu važiuojančių tankų ar kitos technikos.

Kampinis reflektorius gali susidaryti ir atsitiktinai. Pavyzdžiui, kai kurios architektūrinės struktūros (aukšti statiniai su daugeliu balkonų ir pan) sudaro kampinį reflektorių garso bangoms – toks statinys efektyviai grąžina garso aidą (pavyzdžiui, pliaukštelėjus delnais). Ties lėktuvo uodega gali susidaryti gerai radijo bangas atspindintis kampinis reflektorius – kariniuose lėktuvuose tai nepageidautina ir to vengiama.

Pridėjus daug smulkių kampinių reflektorių, galima pagaminti šviesą atspindinčius dažus, nors tam yra ir kitokių būdų.
FC Zürich

**Ciuricho FC** – Šveicarijos futbolo klubas iš Ciuricho.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1896 m. Daugkartiniai šalies čempionai ir Šveicarijos futbolo taurės laimėtojai.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia balta mėlyna apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavo nacionalinei rinktinei
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Armatūra

**Armatūra** – metaliniai arba kitokios medžiagos strypai.

Armatūra naudojama betoninėms kolonoms, sijoms, perdenginiams, sienoms, tarpuangiams sutvirtinti. Dažniausiai iš armatūros strypų formuojami karkasai. Formuojamas erdvinis armatūros karkasas, kuris atkartoja būsimos konstrukcijos formą. Patalpinus armatūros karkasą klojinyje ir užpylus betoną, gaunama armuoto betono konstrukcija. Tokios konstrukcijos vadinamos *gelžbetoninėmis*.

Armavimui paspartinti naudojami *armatūros tinklai*. Armatūros tinklai paruošiami statybos aikštelėje arba atvežami.

Gelžbetoninės konstrukcijos dažniausiai armuojamos liauna, daug rečiau standžia armatūra.
* *Liauna armatūra* – tai dažniausiai plieniniai apvalaus skerspjūvio strypai, vielos ir lynai. Kad betonas geriau sukibtų su armatūra, dauguma plieninių strypų ir vielų turi nelygų paviršių, yra rumbuoti.
* *Standi armatūra* – tai įvairūs valcuoti profiliai arba profiliuoti plieniniai lakštai, naudojami išoriniam konstrukcijų armavimui.

## Armatūros klasifikavimas
Plieninę armatūrą skirstant į klases, atsižvelgiama į fizikines mechanines savybes. Vieną klasę sudaro vienos, dviejų ar kelių markių plienas su vienodais fizikiniais mechaniniais rodikliais. *Strypinė karštai valcuota* armatūra yra A-I, A-II, A-III, A-IV, A-V ir A-VI klasių; *termiškai sustiprinta* – AT-IV, AT-V, AT-VI ir AT-VII klasių, o *sustiprinta šaltai tempiant* – A-IIIb klasės. Be to, užrašant armatūros klasę gali būti panaudotos papildomos raidės: C rodo, kad šią armatūrą galima suvirinti, K – armatūra, labiau atspari korozijai nei kita šios klasės armatūra. Vielinės armatūros klasės žymimos: Bp-I – paprastoji armatūrinė viela, B-II ir Bp-II – stiprioji armatūrinė viela.

A-I ir B-II klasių armatūros strypų paviršius *lygus*, o visų kitų klasių – *rumbuotas*. A-II ir AT-IV klasių armatūros strypų skersiniai rumbai išdėstyti tarytum sriegine linija, kitų klasių strypinės armatūros – eglute. Kad būtų galima atskirti, kuriai klasei priklauso armatūros strypai, gamykloje jų galai nudažomi: A-IV klasės – raudonai, A-V – žaliai, AT-IV – baltai, AT-V – mėlynai ir AT-VI – geltonai. A-II ir A-III klasių armatūros strypų galai nedažomi. Bp-I ir Bp-II klasių rumbuotos vielos šonuose įspaudžiamos įdubos.

Gamyklose iš septynių ar devyniolikos stipriosios armatūros vielų spirale suvejami atitinkamai K-7 ir K-19 klasių lynai.
Dioskorėja

**Dioskorėja** (*Dioscorea*) – dioskorėjinių (*Dioscoreaceae*) šeimos augalų gentis. Dauguma jų – kultūriniai augalai.

## Vartojimas maistui
Paprastai valgomi dioskorėjos šakniastiebiai yra vadinami **jamsu**. Šis žodis yra kilęs iš Volofų kalbos žodžio *nyami* (valgyti), ir per portugalų kalbą pasiekė Europą.

Dioskorėjos gentyje – daug maistui vartojamų rūšių, kurios paplitę beveik visuose žemynuose. Jos buvo savarankiškai prijaukintos Afrikoje, Rytų Azijoje ir Pietų Amerikoje.

Afrikoje prijaukinta geltonoji dioskorėja, kurios laukinė rūšis yra *[[Dioscorea praehensilis]]*. Prijaukinimas greičiausiai įvyko Gvinėjos įlankos regione, bet nėra duomenų, kada tai įvyko. Dar vadinamas geltonuoju jamsu. Jo porūšis *[[Dioscorea cayenensis subsp. rotundata]]* vadinamas baltuoju jamsu. Jamsas yra ypač svarbus angliavandenių šaltinis Vakarų Afrikoje. Iš jo  gaminama vietinė košė fufu, - svarbiausias patiekalas Gvinėjos įlankos virtuvėje.

Batatinė dioskorėja prijaukinta Kinijoje ir plačiai naudojama Tolimųjų Rytų virtuvėse. Vienintelė iš visų rūšių gali būti valgoma žalia. Kinijoje ji vadinama , Japonijoje – *yamaimo* arba *nagaimo*, o Korėjoje – . Jos tarkiai pasižymi tąsumu (), ir jie tinka prie natto, makaronų ir kitų produktų.

Sparnuotoji dioskorėja prijaukinta Pietryčių Azijoje ir yra vienas svarbesnių šio regiono augalų. Dar vadinamas violetiniu jamsu, *ube*, Filipinuose naudojamas spalvingiems desertams gaminti. Indijoje vadinama *ratalu*. Austroneziečių migracijos metu išplito po Ramiojo vandenyno salas.

Triskiautė dioskorėja prijaukinta Pietų Amerikoje, Gvianos regione. Nereiklus augalas, ikikolumbiniais laikais regione buvo naudojamas kaip svarbiausias angliavandenių šaltinis. Venesueloje, Brazilijoje, Kolumbijoje šiuo metu naudojami kaip daržovė.

## Kultūrinės rūšys

*Sparnuotoji dioskorėja (*Dioscorea alata*)
**Dioscorea altissima*
*Gumbinė dioskorėja (*Dioscorea bulbifera*)
*Geltonoji dioskorėja (*Dioscorea cayenensis*)
**Dioscorea dumetorum*
**Dioscorea elephantipes*
*Kininė dioskorėja (*Dioscorea esculenta*)
*Floridinė dioskorėja (*Dioscorea floridana*)
*Šiurkščioji dioskorėja (*Dioscorea hispida*)
*Vislioji dioskorėja, batatinė dioskorėja (*Dioscorea opposita*, sin. *Dioscorea batatas*, *Dioscorea japonica*, *Dioscorea polystachya*, *Dioscorea oppositifolia*)
**Dioscorea polygonoides*
*Preuso dioskorėja (*Dioscorea preussii*) 
*Apvalioji dioskorėja (*Dioscorea rotundata*)
**Dioscorea sansibarensis*
*Triskiautė dioskorėja (*Dioscorea trifida*)
## Išnašos
Sukutis

**Sukutis** (*Ipomoea*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos augalų gentis. Jai priklauso vienamečiai ir daugiamečiai augalai: žolės, lianos, krūmai ir žemi medžiai. 

## Kultūriniai augalai

Daug sukučių rūšių yra auginamos kaip dekoratyviniai augalai, nuo seno žinomos Centrinės Amerikos, Tolimųjų Rytų kultūrose. Yra išvesta daug jų kultūrinių veislių.

Kai kurios rūšys naudojamos maistui. Tarp jų žinomiausias yra batatas (*Ipomoea batatas*), arba vadinamoji saldžioji bulvė. 

Dar viena svarbi daržovė yra vandeninis sukutis *Ipomoea aquatica*, plačiai naudojamas kaip lapinė Vietnamo (), Kantono (kant. 蕹菜 *ong choy*) ir Pietryčių Azijos (mal. *kangkung*, khm. *trawkoon*, tai. ผักบุ้ง *pak boong*) virtuvėse. Jis gali būti kepamas su mėsa ir daržovėmis, valgomas žalias.

Trispalvis sukutis, be to, kad yra seniai auginama gėlė Centrinėje Amerikoje, buvo naudojama actekų ritualuose kaip haliucinogeninis produktas *tlitliltzin*. Sukutyje, daugiausia sėklose, yra alkaloido, vadinamo LSA.
Batatas

**Batatas** (*Ipomoea batatas*), dar vadinamas **saldžiąja bulve** – kultūrinis vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos augalas, priklausantis sukučių (*Ipomoea*) genčiai, kurio šakniagumbiai naudojami maistui.

## Biologiniai ypatumai

Tai daugiametis augalas su ilgais, iki 5 m ilgio šliaužiančiais stiebais, kurie ties bambliais įsišaknyja. Žiedai auga po 1 arba po 3-4, lapų pažastyse, vainikėlis baltas ar rausvas, stambus. Mezginė dvilizdė, su dviem sėklapradžiais kiekviename lizde. Vaisius – ketursėklė dėžutė. Augalas kryžmadulkis.

Šoninės šaknys linkusios sustorėti ir sudaryti šakniagumbius. Minkštimas baltas, rausvas ar raudonas. Šakniagumbiai turi ne tik pieniškų sulčių, bet ir rauginių medžiagų, todėl nepatariama juos pjaustyti geležiniu peiliu, kad nepajuostų. Šakniagumbių akučių nematyti, nes pridėtiniai pumpurai slypi giliau žievėje.

## Auginimas
Batatus daugina auginiais ir sėklomis. Gausiai žydi, jei dienos ilgis 10-11 val. Veislių skaičius labai didelis. Derlingumas 7-10 tonų šakniagumbių iš hektaro (nors gerai auginant gali siekti 55-60 tonų/ha). Gumbai auga ne mažiau kaip 5 mėnesius po auginių pasodinimo.

Buvo sukultūrintas Pietų Amerikoje, o vėliau paplito ir kitose Amerikos žemyno vietose, Polinezijoje. Po Amerikos atradimo paplito visame pasaulyje. Europoje auginamas Ispanijoje.

## Naudojimas
Plačiai naudojama Tolimųjų rytų, Afrikos, Pietryčių Azijos virtuvėse. Batatus valgo virtus, keptus, iš jo daro įdarus pyragams, saldžius patiekalus. Iš batatų daro miltus, kurių įmaišo į miltus duonai, krakmolą, sirupą, cukrų, varo etanolį.

! rūšis
! vandens
! baltymų
! aliejų
! krakmolo ir cukrų
! celiuliozės
! nedegiųjų medžiagų
! kalorijų/kg
|-----
| batatas
| 69,0 %
| 1,8 %
| 0,7 %
| 26,1 %
| 1,3 %
| 1,1 %
| 1237
|-----
| bulvė
| 78,3 %
| 2,2 %
| 0,1 %
| 18,0 %
| 0,4 %
| 1,0 %
| 838
|}

Krakmolo kiekis batatų stiebagumbiuose svyruoja nuo 10 iki 32 %, tai priklauso nuo augimo sąlygų. Cukrų kiekis gali siekti 6 %. Visos augalo dalys turi pieniškų sulčių, kurios lengvai ištirpsta vandenyje, ypač verdant.

## Produkcija
Gruzijos herbas

**[[Gruzija|Gruzijos]] [[herbas]]** aprobuotas 2004 m. spalio 1 d. Herbas kilęs iš viduramžių karališkos Bagrationo šeimos simbolių.

## Aprašas
Herbinio skydo raudoname lauke sidabrinis raitelis šv. Jurgis su sidabriniais šarvais ir auksine aureole ietimi smeigia sidabrinį prie žemės prigludusį drakoną. Ieties antrasis galas su kryžiumi.

Skydininkai auksiniai šėlstantys liūtai. Skydą vainikuoja karališkoji Gruzijos karūna.
Po skydu esančioje juostoje devizas (heraldikoje vad. *moto*) skelbia: „Jėga vienybėje“.

### Simbolika
* Sidabrinis raitelis – Šv. Jurgis, Gruzijos globėjas. 
* Liūtai – stiprybės ir jėgos simbolis. 


Vaizdas:Lesser coat of arms of Georgia.svg|Gruzijos mažasis herbas
Vaizdas:Coat of Arms of Democratic Republic of Georgia.svg|Gruzijos herbas naudotas 1918-1921 m.
Vaizdas:Coat of arms of Georgia (1918–1921; 1990–2004).svg|Gruzijos herbas naudotas 1918-1921 m., 1991-2004 m.
Vaizdas:Emblem of the Georgian SSR.svg|Gruzijos TSR herbas
Marškonė

**Marškonė** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Viekšnių.

## Istorija

Kaimas atsirado 1923 m. išskirsčius Marškonės dvarą viensėdžiais.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Rekečiai

**Rekečiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Viekšnių. Veikia Viekšnių geležinkelio stotis.

## Istorija

1923 m. buvo 43 ūkiai ir 257 gyventojai. 1948 m. gyveno 22 šeimos. 1996 m. Rekečių kaime buvo 12 ūkių ir 19 gyventojų, 1998–2000 m. – 16 ūkių ir 20 gyventojų. Kaimo teritorijoje taip pat buvo dvi geležinkelio būdelės, kuriose gyveno geležinkelio prižiūrėtojai. 2006 m. buvo 6 sodybos, kuriose gyveno 15 žmonių.

1919 m. lapkričio 23 d. kaime pas Simaną Dygaitį įsteigta Rekečių pradinė mokykla. Iki 1921 m. mokykla buvo vieno komplekto, o vėliau dviejų. Nuo 1920 m. spalio mokykla perkelta į Viekšnių geležinkelio stotį, mūrinį namą. Vėliau mokyklai priskirtas Marškonės dvaro centras. Pradinė mokykla uždaryta II pasaulinio karo metais.

1955 m. atidaryta biblioteka, kuri 1988 m. perkelta į Pakalupį.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Gargasas (1907–1990) – statybos inžinierius, architektas.

## Nuorodos

## Šaltiniai
Ribinis ryškis

**Ribinis ryškis** – silpniausios stebimos žvaigždės (arba kito dangaus šviesulio) regimasis ryškis, stebint (registruojant) duotu instrumentu. Ribinis ryškis taip pat priklauso nuo apšviestumo fono.

Kai kuriais atvejais ribinis ryškis reiškia absoliutų aptikimo slenkstį. Moksliniuose tyrimuose ribinis ryškis kartais nusakomas palyginant jį su stebėjimo paklaidomis (pvz., 10 ryškis ties 20 sigma). Kartais ribinis ryškis naudojamas kartu su stebėjimo metodo pavadinimu (pvz., 10 ryškis fotometrijoje. Dažnai tai reiškia, kad tokie detektoriai gali užregistruoti daug silpnesnius signalus, nei kad juos patikimai išmatuoti.)

Tarptautinė Tamsaus Dangaus Asociacija (International Dark-Sky Association) kovoja prieš dangaus taršą bereikalingais šviesos šaltiniais.

## Ribinis ryškis mėgėjiškoje astronomijoje
Ribinis ryškis čia yra silpniausia žvaigždė, matoma plika akimi.
Žmonių gyvenamose srityse dėl šviesos taršos stebimos tik gana ryškios žvaigždės. Taip, pavyzdžiui, Niujorko pakraščiuose ribinis ryškis yra 4, Niujorko centre, Manhetene ribinis ryškis yra apie 2.
Užmiesčiuose ribinis ryškis paprastai yra apie 6.
Čedasai (kaimas)

**Čedasai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Čedasų miestelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panemunėlis (reikšmės)

**Panemunėliu** vadinamos kelios gyvenvietės Rokiškio rajone:

* miestelis;
* gel. stotis;
* kaimas;
* viensėdis.
Panemunėlis (kaimas)

**Panemunėlis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, į šiaurę ir į pietus nuo Panemunėlio miestelio, abipus geležinkelio.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panemunėlis (viensėdis)

**Panemunėlis** – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Panemunėlio kaimo.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Dioskorėjiniai

**Dioskorėjiniai** (*Dioscoreaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima.

Šeimoje yra 8 gentys.
## Gentys

**[[Borderea]]*
*Dioskorėja (*Dioscorea*) 
**[[Epipetrum]]*
**[[Rajania]]*
**[[Stenomeris]]*
**[[Tamus]]*
**[[Avetra]]* 
**[[Trichopus]]*
Panemunis (reikšmės)

**Panemunis** yra:

* miestelis Rokiškio rajone;
* kaimas Birštono savivaldybėje;
* kaimas Rokiškio rajone.
Panemunis (kaimas)

**Panemunis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Panemunio miestelio, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panemunis (Birštonas)

**Panemunis** – kaimas Birštono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Birštono Vienkiemio, dešiniajame Nemuno krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antanava

**Antanava** (arba ***Antanavas***) gali reikšti gyvenvietes:

* Anykščių rajone:
** Antanava, buvęs kaimas Debeikių seniūnijoje,
** Antanava, buvęs kaimas Kavarsko seniūnijoje,
** Antanava, kaimas Kurklių seniūnijoje;
* Antanava, buvęs kaimas Jurbarko rajone;
* Antanava, buvęs kaimas Kauno rajone;
* Antanavas, kaimas Ignalinos rajone;
* Antanavas, kaimas, seniūnijos centras Kazlų Rūdos savivaldybėje;
* Kėdainių rajone:
** Antanava, kaimas Gudžiūnų seniūnijoje,
** Antanava, buvęs viensėdis Josvainių seniūnijoje;
* Antanava, kaimas Kelmės rajone;
* Antanava, kaimas Mažeikių rajone;
* Molėtų rajone:
** Antanava, kaimas Alantos seniūnijoje,
** Antanava, kaimas Balninkų seniūnijoje,
** Antanava, viensėdis Dubingių seniūnijoje,
** Antanava, kaimas Luokesos seniūnijoje;
* Antanava, kaimas Panevėžio rajone;
* Radviliškio rajone:
** Antanava, buvęs kaimas Aukštelkų seniūnijoje,
** Antanava, buvęs viensėdis Sidabravo seniūnijoje;
* Antanava, buvęs kaimas Raseinių rajone;
* Antanava, buvęs viensėdis Rokiškio rajone;
* Antanavas, viensėdis Šalčininkų rajone;
* Antanava, buvęs kaimas Švenčionių rajone;
* Antanavas, buvęs kaimas Telšių rajone;
* Antanavas, kaimas Vilniaus rajone;
* Antanava, buvęs viensėdis Zarasų rajone;

;Baltarusijoje:
* Antanavas, viensėdis Varanavo rajone;
* Antanavas, kaimas Ašmenos rajone;
* Antanavas, kaimas Medilo rajone;
* Antanavas, kaimas Breslaujos rajone.
Salos (Biržai)

**Salos** – buvęs kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Pučiakalnės, kairiajame Nemunėlio krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sala (Dusetos)

**Sala** – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakaruose, 6 km į rytus nuo Dusetų, Meletinio ežero šiauriniame krante. Keliukas į Smilges.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sala (Turmantas)

**Sala** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Smalvų. 

## Istorija
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Salos (kaimas)

**Salos** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Salų miestelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Salos (Šalčininkai)

**Salos** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Rūdninkų, dešiniajame Merkio krante.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai