open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilniaus Viešpaties Žengimo į Dangų bažnyčia

**Vilniaus Viešpaties Dangun Žengimo bažnyčia** (arba ***Vilniaus misionierių bažnyčia***) – bažnyčia Vilniaus senamiestyje, šalia Vilniaus gynybinės sienos bastėjos, anksčiau priklausiusi misionieriams. Kultūros paveldo objektas Nr. 27327.

## Istorija

1687 m. Vilniuje apsigyveno vienuoliai misionieriai. Iš pradžių jie įrengė koplyčią, o netrukus pradėjo rūpintis naujos bažnyčios statyba. 1695 m. su Latgalos kariuomenės vado Jono Teofilio Pliaterio ir jo žmonos Aleksandros fundacija pradėta statyti bažnyčia. 1730 m. bažnyčią pašventino Vilniaus sufraganas Jurgis Ancuta. 1750–1754 m. pagal architekto Jono Kristupo Glaubico projektą paaukštinti bokštai, užstatyti frontonai, 1755–1756 m. pristatytas prieangis.

Pirmą kartą bažnyčia ir vienuolynas smarkiai nukentėjo 1812 m. prancūzmečiu, kai čia įsikūrė kariuomenės dalinys. 1839 m. vienuolyne buvo įrengtas kalėjimas, kuriame kalinti S. Konarskio sukilimo dalyviai. 1844 m. caro įsaku bažnyčia ir vienuolynas uždaryti. 1859 m. misionierių pastangomis bažnyčia grąžinta tikintiesiems, 1862 m. atnaujintos pamaldos. XIX a. 2-ojoje pusėje keliskart remontuota. XX a. viduryje vėl uždaryta, jos patalpose įrengtos Lietuvos nacionalinio muziejaus fondų saugyklos.

1993 m. gegužės 19 d. bažnyčia perduota Vilniaus arkivyskupijos kurijai, ja laikinai naudojasi Lietuvos nacionalinis muziejus.


Album Wilenskie. 1845-1875 (5552584) (cropped).jpg | XIX a.
Vilnia, Subač, Misijanerski. Вільня, Субач, Місіянэрскі (1876).jpg | 1876 m.
Vilnia, Subač, Misijanerski. Вільня, Субач, Місіянэрскі (S. Fleury, 1896) (2).jpg | 1896 m.
Ferdynand Ruszczyc. Kosciol Misjonarzy.jpg | 1904 m. paveikslas, dail. Ferdinandas Ruščicas
Vilnia, Subač, Misijanerski. Вільня, Субач, Місіянэрскі (J. Bułhak, 1914).jpg | 1914 m.
Vilnia, Subač, Misijanerski. Вільня, Субач, Місіянэрскі (W. Güthlen, 1915-18).jpg | 1915–1918 m.


## Architektūra

Bažnyčia bazilikinė, trinavė, prie siaurų šoninių navų prijungta po 2 koplyčias. Presbiterija užbaigta pusapskrite apside. Po bažnyčia yra 12 patalpų rūsiai. Interjeras kuklus, buvo 7 altoriai. Bokštų paaukštinimo ir tambūro projektą sukūrė Kristupas Glaubicas.

## Galerija

Ascension church, vilnius.jpg | Bažnyčia 2008 m. žvelgiant nuo pakalnės
Wilno - kosciol Wniebowstapienia Panskiego.JPG | Bažnyčia 2010 m.
Костёл миссионеров в Вильнюсе - panoramio - Иван Бай.jpg
Vilniaus Viešpaties Žengimo į Dangų bažnyčia.jpg | Bažnyčia renovacijos metu, 2025 m.
184 vilnius Church of the Ascension (15022853513).jpg
David Missionaries Church Vilnius.jpg | Dovydo skulptūra


## Šaltiniai
Rijo Mori

**MORI Rijo** (森 理世,g. 1986 m. gruodžio 24 d. Shizuoka, Japonijoje) – japonų šokių mokytoja, 2007 m. gegužę nugalėjusi konkurse „Mis Visata“.

Mori yra baigusi vidurinę mokyklą Belevilyje ir Kanados baleto šokių mokyklą.

### Mis Visata 2007
Riyo Mori tapo nugalėtoja 2007 m. Mis Visatos konkurse, finale pralenkusi Brazilijos, Venesuelos, JAV ir Korėjos atstoves. Ji yra antroji „Mis Visatos“ nugalėtoja japonė per 48 metus. Pirmoji japonė nugalėjusi šiame konkurse buvo Akiko Kojima 1959 m.

## Nuorodos
* Mori Paveikslėliai, video Japanprobe.com 
* Riyo Mori nugali Japonijos konkurse 
* Straipsnis apie Mori 
* Mori oficialus dienoraštis
Camp Nou

:: *„Camp Nou“ vardu vadinamas ir [[Leono stadionas]] Meksikoje.*

**Camp Nou** – futbolo stadionas Barselonoje, Katalonijoje, Ispanijoje. Čia telpa 99 354 žiūrovai, tai dešimtasis pagal dydį stadionas pasaulyje ir didžiausias stadionas Europoje. Stadione savo namų rungtynes žaidžia FC Barcelona futbolo klubas, stadionas taip pat naudojamas koncertams.

## Istorija

Stadionas pradėtas statyti 1954 m., atidarytas 1957 m. rugsėjo 24 d. rungtynėmis tarp Barselonos ir Varšuvos miestų rinktinių, kurias 4–2 laimėjo šeimininkai. Ilgus metus stadionas vadinosi *Estadi del FC Barcelona*, kol 2000–2001 m. oficialiai priimtas *Camp Nou* („naujasis laukas, naujasis stadionas“) vardas, kurį aistruoliai vartojo nuo seno.

1959 m. įrengtas apšvietimas, 1984 m. muziejus. Stadione vyko 1964 m. Europos futbolo čempionatas ir 1982 m. pasaulio futbolo čempionatas, taip pat 1992 m. vasaros olimpinės žaidynės, UEFA turnyrų finalai.

## Šaltiniai
Vilja Riačuelas

**Vilja Riačuelas** () – kvartalas, esantis pietvakariniame Argentinos sostinės Buenos Airių pakraštyje. 

Kvartalas apribotas *Lisandro de la Torre, José Barros Pazos, Gral Paz, 27 de Febrero, Escalada, Cnel. Roca* gatvių.
Gerojo samariečio įstatymas

**Gerojo samariečio įstatymas** – įstatymų rinkinys, reguliuojantis pirmosios pagalbos suteikimą. Vienas iš įstatymo ypatumų – nukentėjęs dažniausiai negali pateikti ieškinio už neteisingai jam suteiktą pirmąją pagalbą. Nesant šio punkto pašaliniai vengtų padėti nukentėjusiems, bijodami būti apkaltinti dėl neteisingai suteiktos pagalbos.

Daugelyje valstybių įstatymas įpareigoja suteikti pagalbą nukentėjusiam. Dažniausiai praeiviai bent turi iškvieti greitąją pagalbą. Tokie įstatymai yra Rusijoje, Prancūzijoje, Ispanijoje, Andoroje, Japonijoje. Prancūzijoje buvo iškelta byla paparaciams, kurie fotografavo princesės Dianos žūtį. Vokietijoje „Unterlassene Hilfeleistung“ (pagalbos nesuteikimas) – nusikaltimas. Jei pirmoji pagalba buvo suteikta iš geros valios, bet sukėlė papildomų problemų, piliečiai dėl to neteisiami.

## JAV
Įstatymai skirtingose valstijose yra nevienodi, bet bendri principai tokie:
 
* Jei nukentėjęs nėra asmens, galinčio suteikti pirmąją pagalba, pacientu, jo vaiku ir t. t., gelbėtojas suteikti pirmą pagalbą **neprivalo**.
* Pirma pagalba suteikiama nemokamai. Gydytojų, kurie pirmąją pagalbą suteikia savo pareigų ribose, šitas punktas neliečia.
* Jei gelbėtojas veikė protingai (savo pasirengimo lygyje), jis **neatsako už neapgalvotai padarytą žalą**, net jei neteisingi gelbėtojo veiksmai tapo nukentėjusiojo neįgalumo ar mirties priežąstimi.
* Pradėjęs suteikti pagalbą gelbėtojas **neturi teisės nueiti**, išskyrus šiuos atvejus:
** Nueina, kad pakviestų medicininę pagalbą.
** Užleidžia vietą kitam to paties ar net aukštesnio pasiruošimo lygio gelbėtojui.
** Tolimesnis pagalbos suteikimas **pavojingas pačiam gelbėtojui** – amerikiečių įstatymuose niekur nėra nurodyta rizikuoti gyvybe gelbėjant kitą.
* Pagalba suteikiama tik **sutikus nukentėjusiajam**. Be to:
** Jei nukentėjęs be sąmonės, kliedi, veikiamas narkotikų ar alkoholio, – pakankamai protinga yra teigti, jog nukentėjęs sutiktų, kad jam būtų pagelbėta. Teismai dažniausiai stoja gelbėtojo pusėn.
** Jei nukentėjęs yra nepilnametis (iki 18 metų), sutikimą turi duoti jo tėvai ar globėjai.
*** Jei tėvų ar globėjų nėra, galima suteikti pagalbą sutikus nukentėjusiajam.
*** Jei jie yra, bet be sąmonės, kliedi, veikiami narkotikų ar alkoholio, – irgi užtenka nukentėjusiojo sutikimo.
*** Įtariant tyčiojimąsi iš vaikų, sutikimo iš tėvų nereikia.

Kai kuriose valstijose įstatymas gina nuo teisinio persekiojimo tik tuos, kurie perėjo sertifikuotus pirmos pagalbos suteikimo kursus, o kitose valstijose – visus gelbėtojus, su sąlyga, kad jie veikė protingai.

## Lietuvoje
Lietuvos teisės aktai nurodo padėti nukentėjusiajam būtinai. Pašalinis žmogus gali nepadėti nukentėjusiam tik tuo atveju, jei jam pačiam grėstų pavojus. Jei nukentėjusiajam nebuvo suteikta pirmoji pagalba, bet jam tai blogų pasekmių nesukėlė, nesuteikęs pagalbos asmuo nuo atsakomybės atleidžiamas.

## Nuorodos
* Spąstai gerajam samariečiui. 
* Pirmos pagalbos suteikimas.
John Rawls

**Džonas Rolsas (John Rawls)** (1921 m. vasario 21 d. – 2002 m. lapkričio 24 d.) – buvo amerikiečių filosofas, Harvardo Universiteto politinės filosofijos profesorius ir knygų autorius. Anglakalbėse šalyse jis laikomas vienu svarbiausių XX a. politinių filosofų, o bendrai laikomas įtakingiausiu liberalizmo šalininku po John Stuart Mill.

Rolsas buvo apdovanotas *Schock* prizu už logiką ir filosofiją ir *National Humanities* medaliu, kuris buvo įteiktas prezidento Bill Clinton pripažįstant Rolso teorijas „padėjusias visai kartai išsimokslinusių amerikiečių atgauti tikėjimą demokratija.“
Vilja Santa Rita

**Vilja Santa Rita** () – kvartalas, esantis centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *Condarco, Álvarez Jonte, Miranda, Joaquín V. González, Gaona* gatvių. Vyrauja pastatai iki 8 aukštų. Dažnai Vilja Santa Rita priskiriama Vilja del Parkei. Kvartalas oficialiai įkurtas 1972 m. Yra ligoninė, Šv. Ritos koplyčia.
Alasdair MacIntyre

**Alasderas Čalmersas Makintairas** (; 1929 m. sausio 12 d., Glazge, Škotijoje, JK – 2025 m. gegužės 21 d. Saut Bende, Indianoje, JAV) – škotų ir amerikiečių filosofas, žinomas savo darbais filosofijos istorijos ir teologijos srityse.

MacIntyre veiklos temos – ideologijos kritika, psichoanalizė, moralės istorija; vėliau moralės filosofija. Pagrindinis veikalas – „After Virtue. A Study in Moral Theory“, kuriame kritikuojama „racionalistinė“ Švietimo moralė nuo Kanto, nesuteikianti žmogui jokių pamatų, šaknų. Sąsajos su Nikomacho etika (Aristotelis), norima atgaivinti etinių vertybių tradicijas.

## Bibliografija

**Veikalai originalo kalba**

* A short history of ethics: a history of moral philosophy from the Homeric age to the twentieth century, 1998 (1966) New York: Macmillan / London: Routledge.
* After Virtue, 2007 (1981) University of Notre Dame Press.

**Vertimai į lietuvių kalbą**

* Trumpa etikos istorija: dorovės filosofijos istorija nuo Homero iki dvidešimto amžiaus / Alasdair MacIntyre; iš anglų kalbos vertė Inesa Šeškauskienė.

## Šaltiniai
Mumm-Ra

**Mumm-Ra** yra indie rock grupė iš Bekshilo, Anglijos. Jų pavadinimas ildinamas iš senovės Egipto Dievo Ra ir mumijų. Grupė išgarsėjo sudalyvavusi „NME Awards Indie Rock Tour“ kartu su The Automatic, The Horrors ir The View.

## Grupės nariai
* **James „Tate“ Arguile** - gitara
* **Niall Buckler** - bosinė gitara, vokalas
* **James „Noo“ New** - solinė gitara
* **Oli Frost** - gitara, vokalas
* **Gareth Jennings** - būgnai
* **Tommy B** - klavišiniai

## Diskografija

### Albumai

Image:Moveinthrees.jpg|***[[These Things Move in Threes]]***(Gegužės 28 d., 2007 m.)

### Singlai
* Out of the Question (CD + 2x7", 2006 m. spalis) #45 JK
* What Would Steve Do? (CD + 2x7", 2007 m. vasaris) #40 JK
* She's Got You High (CD + 2x7", 2007 m. gegužė) #41 JK

### EP`ai
* The Dance in France (pačių išleistas 8 dainų E.P 2005 m.)
* The Dance on the Shore (pačių išleistas 8 dainų E.P 2006 m.)
* What Would Steve Do? (pačių išleistas 7", 2006 m. balandis)
* Black Hurts Day and the Night Rolls On EP (CD + 10", 2006 m. liepa)

## Nuorodos
* Oficialus puslapis 
* Profilis MySpace.com
Enfildo stadionas

**Enfildo stadionas** () – futbolo stadionas Liverpulyje, Enfildo rajone. Priklauso Liverpool FC klubui. Stadionas pagal UEFA standartus yra vertinamas keturiomis žvaigždutėmis. Jame yra žaidusi ir Anglijos rinktinė. Praeityje stadione vykdavo bokso ir teniso varžybos. Stadione, susidedančiame iš keturių tribūnų (Spion Kop, Main Stand, Centenary Stand ir Anfield Road), telpa 45 362 žiūrovai. 

Žymiausi stadiono bruožai yra dveji vartai buvusiems klubo treneriams: tai Bob Paisley vartai bei Bill Shankly vartai. Šalia stadiono yra Shankly paminklas.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1884 m., jame iš pradžių žaidė Everton FC. 1892 m. jame pradėjo žaisti Liverpool FC, kuris buvo suformuotas „Evertonui“ palikus stadioną.

1952 m. Liverpuliui žaidžiant FA Taurėje prieš Wolverhampton Wanderers FC, rungtynių atėjo pažiūrėti rekordinis 61 905 žmonių skaičius. 1996 m. čia vyko X Europos futbolo čempionatas.

## Galerija

Anfield stadionas.JPG|2005 m. rugpjūčio 2 d. Čempionų lygos metu prieš FBK Kaunas
Anfield stadiono planas.JPG|Stadiono tribūnų planas
Anfield outline.svg|Detalus stadiono tribūnų planas
Shankly Vartai.JPG|Bill Shankly vartai
Shankly paminklas.jpg|Bill Shankly paminklas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie stadioną oficialioje klubo svetainėje
Vilja Soldatis

**Vilja Soldatis** () – kvartalas, esantis pietinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *27 de Febrero, Cnel. Esteban Bonorino, Gral Francisco Fernández de la Cruz, Varela, Perito Moreno, Castañares, Escalada* gatvių.
John Stuart Mill

**John Stuart Mill** (g. 1806 m. gegužės 20 d. Londone – m. 1873 m. gegužės 8 d.) buvo britų filosofas, politikos ekonomistas ir parlamento narys, įtakingas XIX a. liberalizmo bei utilitarizmo teoretikas ir propaguotojas.

## Biografija

Jis gimė Londone 1806 m. Nuo trejų metų tėvas mokė jį graikų kalbos, matematikos, istorijos. Dar neturėdamas nė aštuonerių, Mill perskaitė visą Herodoto "Istoriją" graikų kalba.

Tėvas buvo itin griežtas mokytojas, ypač jei sūnui prastai sekdavosi. Berniukas neturėjo beveik jokių ryšių su išoriniu pasauliu, bendravo tiktai su savo šeima, tačiau jam buvo leidžiama pasikalbėti su tėvo draugais, tarp kurių buvo filosofų, politikų, ekonomistų. Vienas iš jų – Londone gyvenęs filosofas Džeremis Bentamas.
Vilja Urkisa

**Vilja Urkisa** () – kvartalas, esantis šiaurinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *Constituyentes, La Pampa, Doctor Rómulo S. Naón, Franklin Delano Roosevelt, Tronador, San Francisco de Asís* gatvių. Kvartalą kerta Mitrė geležinkelis. Tai svarbus komercinis kvartalas. Yra keletas parkų. Kvartalas pavadintas prezidento Justo José de Urquiza garbei.
Richard Rogers

**Ričardas Džordžas Rodžersas** (, 1933 m. liepos 23 d. Florencijoje – 2021 m. gruodžio 18 d. Londone) – pasaulinio garso britų architektas.

1938 m. su tėvais persikėlė į Didžiąją Britaniją, mokėsi Architektūros Asociacijos mokykloje (*Architectural Association School of Architecture*) Londone, 1962 m. baigė studijas Jeilio architektūros mokykloje (*Yale School of Architecture*) Jungtinėse Valstijose.

Žymiausi Rodžerso darbai – Žoržo Pompidu centras Paryžiuje (kartu su R. Pjanu), Loido pastatas ir Tūkstantmečio renginių kompleksas *London Dome* Londone, Nacionalinės Velso asamblėjos pastatas Kardife, Žmogaus teisių teismo būstinė Strasbūre. Apdovanotas Karališkojo britų architektūros instituto, Amerikos architektūros instituto aukso medaliais, Tomo Džefersono ir Minervos medaliais, Prancūzijos Garbės legiono ordinu, Prickerio architektūros ir Karališkojo britų architektūros instituto Sterlingo prizais.

## Šaltiniai
Judita Simonavičienė

**Judita Simonavičienė** (g. 1973 m. gegužės 16 d., Prienų raj.) – Lietuvos ir Kazlų Rūdos savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1991 m. baigė Veiverių Tomo Žilinsko vidurinę mokyklą, 1991 - 1993 m. mokėsi Kauno kalbų ir vadybos kolegijoje, 1997 m. Vytauto Didžiojo universiteto Humanitariniame fakultetete baigė vokiečių kalbą ir literatūrą, 2006 m. rugsėjis -2007 m. birželis Vilniaus universiteto Filosofijos fakulteto Bendruomenių veiklos organizatoriaus – kaimo plėtros vadybininko kvalifikacijos nenuosekliosios studijos; 2008 m. Mykolo Romerio universiteto Viešojo administravimo fakulteto Savivaldos institucijų administravimo magistrė.

2004 m. Kazlų Rūdos savivaldybės mero patarėja ryšiams su visuomene ir užsieniu. 2007 m. VšĮ "Kazlų Rūdos verslo inkubatorius" l. e.p. direktorė, projektų vadybininkė. Nuo 2012 m. Kazlų Rūdos savivaldybės administracijos Socialinės paramos ir sveikatos priežiūros skyriaus vedėja.

1999 m. Lietuvos teisingumo partijos, 2004 m. Naujosios Sąjungos (socialliberalų) narė, Kazlų Rūdos skyriaus pirmininko pavaduotoja.

2007–2011 m.  Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narė.

Nuo 2004 m. asociacijos „Žinių ekonomikos forumas“ ambasadorė Kazlų Rūdos savivaldybėje,  2006 - 2011 m. Sūduvos vietos veiklos grupės narė, nuo 2009 m. kaimo bendruomenės "Mauručia" valdybos narė.  

Vaikai Paulina, Faustė, Laurynas..

## Šaltiniai
Džilongas

**Džilongas** () – uostamiestis pietinėje Australijoje, antrasis didžiausias Viktorijos valstijoje. 150,4 tūkst. gyventojų (2007). Išsidėstęs prie *Corio* įlankos, 75 km į pietvakarius nuo Melburno. Išvystyta automobilių pramonė, spalvotoji metalurgija, naftos apdirbimo, vilnos pramonė. Miestą aplanko daug turistų. Tarp aukštojo mokslo įstaigų žinomiausias yra Gramatikos mokykla.
Jonas Eugenijus Bačinskas

**Jonas Eugenijus Bačinskas** (g. 1952 m. sausio 3 d. Kalvarijoje) – Lietuvos pedagogas ir Rietavo savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1970 m. baigė Kalvarijos vidurinę mokyklą, 1975 m. – Kauno politechnikos institutą, Mašinų gamybos inžinierius, 1999 m. – edukologiją Lietuvos žemės ūkio universitete, magistras.

1987–2002 m. Rietavo aukštesniosios žemės ūkio mokyklos, 2002–2016 m. Žemaitijos kolegijos direktorius. Nuo 2003 m. Rietavo savivaldybės mero pavaduotojas.

1990–1995 m. Plungės rajono tarybos deputatas ir nuo 2000 m. Rietavo savivaldybės tarybos narys.

1995 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Rietavo skyriaus narys.

Žemės ūkio mokyklų asociacijos tarybos narys. Plungės pramonininkų sąjungos prezidentas. 

Vedęs. Žmona Danutė. Vaikai: Jonas ir Ieva.

## Šaltiniai
Renzo Piano

**Rencas Pjanas** (, g. 1937 m. rugsėjo 14 d. Genujoje, Italija) – italų architektas, įvairios paskirties tarptautinių projektų autorius, už nuopelnus architektūrai apdovanotas Prickerio architektūros premija. Visuomenei geriausiai žinomas, kaip Žoržo Pompidu centro – modernaus meno centro Paryžiuje autorius.

## Biografija
Rencas Pjanas gimė Genujoje, kur gyvena ir dirba iki šiol. Mokėsi *Politecnico di Milano* mokykloje, nuo 1965 iki 1970 m. dirbo su garsiu estų kilmės amerikiečių architektu Luisu Kanu, nuo 1971 iki 1977 m. bendrai dirbo su britų architektu Ričardu Rodžersu, žinomiausias jų bendras projektas yra Žoržo Pompidu centras Paryžiuje (1977 m.). Pjanas ilgą laiką bendradarbiavo su žymiu inžinieriumi Piteriu Raisu.

## Projektų galerija

Vaizdas:Pompidou 01.jpg|Žoržo Pompidu centras – modernaus meno centras Paryžiuje. Autoriai – Rencas Pjanas ir Ričardas Rodžersas
Vaizdas:Piano Nemo Centras 01.jpg|„Nemo“ – mokslo populiarinimo centras Amsterdame
Vaizdas:Acquario di Genova - panoramio.jpg|Genujos akvariumas
Vaizdas:Ponte San Giorgio e GE.jpg|Genujos Švento Jurgio tiltas


## Nuorodos
* Renzo Piano kūrybinių dibtuvių svetainė
* Pritzker architektūros apdovanojimo svetainė
Lozoraitis

**Lozoraitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lozoraitienė (ištekėjusi moteris) ir Lozoraitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Julijonas Juozas Lozoraitis – teatrologas, kino kritikas
* Julijus Lozoraitis – aktorius, režisierius, žurnalistas
* Juozas Lozoraitis – knygnešys
* Kazys Lozoraitis – diplomatas
* Motiejus Lozoraitis – teisininkas, varpininkas
* Stasys Lozoraitis (1898) – diplomatas, ministras
* Stasys Lozoraitis (1924) – diplomatas, visuomenės veikėjas
Kernsas

**Kernsas** () – miestas šiaurės rytų Australijoje, Kvynslande, uostas Koralų jūros pakrantėje. Svarbus susisiekimo, pramonės, turizmo traukos. Išvystyta cukraus pramonė. Turistus labiausiai traukia į rytus nuo miesto esantys koralų rifai (Didysis barjerinis rifas), už 100 km į šiaurę plyti atogrąžų miškai. Yra aborigenų kultūros parkas, tarptautinis oro uostas.

## Istorija

Miestas įkurtas 1876 m. ir pavadintas Kvynslando gubernatoriaus Velingtono Kernso garbei. Kūrėsi kaip auksakasių gyvenvietė.

## Šaltiniai
Čarujai

**Čarujai** () – faktiškai išnykusi Pietų Amerikos indėnų gentis. Gyveno Urugvajuje, šiaurės rytų Argentinoje ir pietinėje Brazilijoje. Čarujų kalba su aplinkinėmis kalbomis sudarė čarujų kalbų šeimą.

Vertėsi daugiausia žvejyba ir gėrybių rankiojimu, dažniausiai gyveno laikinose pastogėse.

Manoma, kad čarujų genties žmonės 1515 m. nužudė La Platos pakrantėje išsilaipinusį keliautoją Chuaną Diasą de Solį. Tačiau netrukus kolonizaciją pradėję europiečiai daugelį čarujų išžudė. Ypač daug indėnų nužudyta 1831 m. Salsipuedeso žudynėse, vadovaujamose pirmojo Urugvajaus prezidento Fruktuoso Riveros. Žudynių metu keletas indėnų išsigelbėjo, o indėnas Takuabė netgi pabėgo į Prancūziją.

Dėl žudymų ir engimo praktiškai neišliko grynakraujų čarujų. Dabartiniai čarujai daugiausia yra metisai. 2001 m. Argentinos surašymo duomenimis, šalies teritorijoje (Entre Riose) yra 676 čarujais save laikantys žmonės.
Kazys Lozoraitis

**Kazys Lozoraitis** (1929 m. liepos 23 d. Berlyne, Vokietija – 2007 m. rugpjūčio 13 d. Romoje, Italija) – Lietuvos diplomatas, išeivijos veikėjas, pirmasis LR nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius prie Šventojo Sosto ir Maltos ordino.

## Biografija
Gimė 1929 m. Berlyne, diplomato Stasio Lozoraičio, kuris tuo metu dirbo Lietuvos pasiuntinybėje, ir žymios visuomenės veikėjos bei pedagogės Vincentos Matulaitytės-Lozoraitienės šeimoje. Brolis Stasys Lozoraitis

1932 m. su šeima grįžo į Lietuvą. 1939 m. birželio mėn. tėvas paskirtas Lietuvos atstovu Italijos Karalystėje.

Baigęs Romos *Lycée Chateaubriand* studijavo Romos universitete žurnalistiką. 1958–1972 m. dirbo Italijos radijuje. 1960 m. formaliai pradėjo dirbti Lietuvos atstovybėje, eidamas ministro Stasio Girdavainio asmeninio sekretoriaus pareigas. Tuo pat metu aktyviai dalyvavo Italijos lietuvių bendruomenės veikloje, talkino rengiant Italijos radijo laidas lietuvių kalba. 1972 m. įsidarbino Vatikano radijo lietuvių redakcijoje. Nuo 1980 m. Lietuvių bendruomenės Italijoje vicepirmininkas. 1985–1992 m. Lietuvos atstovybės prie Šventojo Sosto kanceliarijos vedėjas.

1992 m. gegužės 6 d. paskirtas LR ambasadoriumi prie Šventojo Sosto. 1994 m. sausio 5 d. paskirtas nepaprastuoju ir įgaliotuoju ambasadoriumi prie Maltos ordino. Šias pareigas ėjo iki 2004 m. lapkričio 15 d. Nuo 2004 m. iki pat mirties dirbo Lietuvos ambasados Italijoje neatlyginamu konsultantu, atsidėjo Lozoraičių šeimos archyvo ir bibliotekos tvarkymui.

Mirė nuo vėžio. Palaidotas Romoje, *Santa Maria dei Monti* bažnyčioje. 2007 m. rugsėjo 20 d. perlaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.

Apdovanotas Didžiojo Lietuvos Kunigaikščio Gedimino 2-ojo laipsnio ordinu (1999 m.) , ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Didžiuoju kryžiumi, Silvestro ordino kavalierius.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Diplomatas *par excellence*: Kazys Lozoraitis, 1929–2007 (sud. Giedrė Jankevičiūtė). – Kaunas: Artuma, 2008. – 280 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-461-56-2

|-
Olberis

**Olberis** () – miestas Naujajame Pietų Velse (Australija), prie Murėjaus upės. 104,3 tūkst. gyventojų (2007). Yra botanikos sodas, karinis memorialas, oro uostas, svarbus susisiekimo mazgas. Žemės ūkio pramonė. Mieste įsikūręs *Charles Sturt* universiteto filialas.

## Istorija

Pirmieji europiečiai, atvykę į Olberio apylinkes, buvo keliautojai *Hamilton Hume* ir *William Hovel* 1824 m. Gyvenvietė ėmė kurtis po 1830 m.
Sanšain Koustas

**Sanšain Koustas** arba ***Saulėtoji Pakrantė*** () – iš dalies urbanizuotas regionas Australijos rytinėje pakrantėje, Kvynslando valstijoje, į šiaurę nuo Brisbano. 311,4 tūkst. gyventojų (2007). Apima dvi savivaldybes: Sanšain Kousto regioną (*Sunshine Coast Region*) ir Nusos grafystę (*Noosa Shire*). Svarbesni centrai pakrantėje – Kalandra, Kavana Votersas, Maručidoras ir Nusa Hedsas, žemyne – Nambūras ir Maleinis. Išvystyta žemės ūkio pramonė, auginami atogrąžų vaisiai, riešutai, cukranendrės. Didelis turizmo centras: gausu paplūdimių, yra zoologijos sodas, jūrų ir vandens parkas, teatras, keli nacionaliniai parkai. Universitetas.

## Istorija
1770 m. čia apsilankė Džeimsas Kukas. XIX a. pakrantėje kūrėsi išeivių iš Europos gyvenvietės, XX a. augo turizmo reikšmė. 1967 m. Kvynslando vyriausybė Landsboro, Maručio ir Nusos grafysčių teritorijoms, išskyrus Braibio salą, suteikė Sanšain Kousto pavadinimą. 2008 m. Kalandros miestas (buvusi Landsboro grafystė), Maručio ir Nusos grafystės sujungtos į naują Sanšain Kousto regiono savivaldybę. 2014 m. Nusos grafystė vėl atskirta.

## Šaltiniai
Pedro de Mendoza

**Pedras de Mendosa** (*Pedro de Mendoza y Luján*;  1487 m. Guadikse, Andalūsijoje –  1537 m. birželio 24 d. Atlanto vandenyne) – ispanų keliautojas ir konkistadoras, pirmasis La Platos adelantadas.

## Biografija
Pedras de Mendosa gimė kilmingoje, imperatoriaus Karolio V malonę turėjusioje šeimoje. 1529 m. pasiūlė kolonizacinę kelionę į Pietų Amerikos pietus. Mendosai suteiktas generolo laipsnis, dovanotos teritorijos tarp La Platos ir Magelano sąsiaurio. Imperatorius jam davė 2000 dukatų ir pažadėjo dar tiek pat, jei Mendosa nugabens į koloniją 1000 kolonistų, ten pastatys kelią iki Ramiojo vandenyno ir 3 tvirtoves. 1534 m. Mendosa išvyko į kelionę, tačiau dėl labai blogų oro sąlygų buvo priverstas išsilaipinti Brazilijoje. Čia dėl nesutarimų Mendosos paliepimu buvo nužudytas jo leitenantas Osorijas. Vėliau Mendosos ekspedicija pasiekė La Platą ir 1536 m. vasario 2 d. įkūrė Buenos Aires. Tačiau ispanams teko susidurti su nuožmiu vietinių gyventojų pasipriešiniu. Indėnai nužudė Pedro brolį Diegą. Netrukus indėnai sugriovė Buenos Airių fortą. Sušlubavus sveikatai, Mendosa išplaukė atgal į Ispaniją, bet kelionės metu mirė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Kelio ženklas

**Kelio ženklas** – tam tikros formos ir spalvos ženklas, su simboliniais piešiniais ir užrašais, kuris yra statomas šalia arba virš kelio, skirtas informuoti vairuotojus. Gaminami iš stiklo, skardos arba plastikų, dengiami šviesą atspindinčiomis medžiagomis, apšviečiami iš vidaus ar iš išorės. Pirmieji kelio ženklai atsirado XIX amžiuje. Nuo 2003 m. Lietuvoje įsigaliojo naujos kelių eismo taisyklės (su kelio ženklais).

Dėl kalbos skirtumų gali atsirasti sunkumų suprantant kelių ženklus: tarptautiniai ženklai naudoja simbolius vietoje žodžių. Nors tokie ženklai buvo sukurti Europoje, jie yra naudojami daugumoje pasaulio valstybių.

## Lietuvoje
Lietuvoje kelio ženklai skirstomi į šias grupes:
# Įspėjamieji ženklai – ženklai, įspėjantys vairuotoją apie būsimą pavojingą kelio ruožą, kuriuo važiuojant reikia imtis atitinkamų atsargumo priemonių.
# Pirmumo ženklai – ženklai, nurodantys vairuotojui važiavimo per sankryžas, važiuojamųjų dalių sankirtas arba siaurus kelio ruožus pirmenybę.
# Draudžiamieji ženklai – ženklai, draudžiantys ką nors daryti, arba panaikinantys tuos draudimus.
# Nukreipiamieji ženklai – ženklai, nukreipiantys vairuotojus.
# Nurodomieji ženklai – ženklai, nustatantys arba panaikinantys tam tikrą eismo tvarką.
# Informaciniai ženklai – ženklai, informuojantys apie pakeliui esančias gyvenvietes bei kitus objektus.
# Paslaugų ženklai – ženklai, informuojantys apie esamus paslaugų objektus.
# Papildomos lentelės – lentelės, patikslinančios arba apribojančios ženklų, su kuriais jos naudojamos, galiojimą.

## Šaltiniai
Juan de Garay

**Chuanas de Garajus** (; 1528 m. Ordunjoje, Baskonijoje – 1583 m. prie La Platos) – ispanų keliautojas ir konkistadoras.

Garajus buvo Ispanų imperijos pareigūnas ir karys pradžioje Peru vicekaralystėje, vėliau La Platos gubernijoje. Jis buvo Asunsjono gubernatorius, įkūrė daug miestų Argentinoje (ypač prie Paranos). 1580 m. Chuanas de Garajus antrą kartą (po nesėkmingo Pedro de Mendosos bandymo) įkūrė Buenos Aires.

1543 m. Chuanas su dėde Pedru de Sarate ir vicekaraliumi Blasku Nunjesu Vela atliko ekspediciją į Peru. 1561 m. dalyvavo Santa Kruso miesto įkūrime. 1568 m. persikėlė į Asunsjoną, kur tapo svarbiu politiniu asmeniu. 1573 m. Garajus su 80 vyrų išsiųstas į ekspediciją Paranos upe. Jos metu įkūrė Santa Fė ir Buenos Airių miestus. Chuanas de Garajus žuvo 1583 m., keliaudamas iš Buenos Airių į Santa Fė, užpuolus indėnams.
Darius Brazys

**Darius Brazys** (g. 1968 m. gruodžio 2 d. Šeduvoje) – Lietuvos ir Radviliškio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.  – 2022 m. gegužės 3 d.)

## Biografija

2006 m. baigė Kauno technologijos universitetą, viešojo administravimo magistras.

1995 m. Šeduvos globos namų direktorius, 2003 m. Radviliškio raj. savivaldybės administracijos Socialinės paramos skyriaus vedėjas.

Nuo 1992 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, Lietuvos krikščionys demokratai narys, 2008 m. Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Radviliškio rajono skyriaus narys.

2000–2003 m., 2007 m., 2011 m. (mandato atsisakė) ir 2015 m. (mandato atsisakė) Radviliškio rajono savivaldybės tarybos narys.

2012–2015 m. – Radviliškio rajono savivaldybės meras.

Žmona Egita, vaikai Salomėja, Ona.

## Šaltiniai
Cartoon Network

**Cartoon Network** (**CN**) – JAV televizijos kanalas, skirtas vaikams. Kanalą įkūrė „Turner Broadcasting“ kompanija. Transliacijos pradėtos 1992 m. spalio 1 d. Didžiąją dalį pirmųjų programų sudarė vaikams skirti animaciniai televizijos serialai. Nors įprastai „Cartoon Network“ tikslinė auditorija yra 6–14 metų vaikai, kanalas savaitgalio rytais transliuoja ir „Cartoonito“ programas, skirtas 2–6 metų darželinukams. Tuo tarpu „Cartoon Network“ dukterinis kanalas „Adult Swim“ yra orientuotas į vyresnius paauglius bei jaunus suaugusiuosius, kuriems yra 18–34 metų.

2021 m. kovo mėn. duomenimis, „Cartoon Network“ yra prieinamas maždaug 94 mln. namų ūkių visose Jungtinėse Valstijose. „Cartoon Network“ transliuojamas įvairiuose pasaulio regionuose: Europoje, Šiaurės Amerikoje, Brazilijoje, Japonijoje ir kitose šalyse.

Šis transliuotojas rodė tokius populiarius animacinius serialus, kaip „Deksterio laboratorija“, „Karvė ir viščiukas“, „Benas Tenas“, „Džonis Bravo“, „Supermergaitės“, „Bailusis šuo vardu Drąsa“, „Samurajus Džekas“, „Edas, Edis ir Edys“, iš naujesnių – „Nuotykių metas“, „Įprastas šou“, „Skūbis Dū! Paslapčių biuras“, „Nepaprastas Gumuliuko pasaulis“.

## Istorija
1986 m. rugpjūčio 9 d. „Turner Broadcasting System“ įsigijo JAV filmų bendroves „MGM“ bei „United Artists“. Ir nors tų pačių metų spalio 18 d. Tedas Turneris (*Ted Turner*) buvo priverstas „MGM“ parduoti, jis dar gegužės mėn. perėmė didžiąją dalį filmų ir televizijos laidų archyvų, įskaitant kai kurias „United Artists“ programas, ir įkūrė „Turner Entertainment Co.“ 1988 m. spalio 8 d. pradėtos pirmosios „Turner Network Television“ kabelinės transliacijos, kurios sukauptos filmų bibliotekos dėka sulaukė nemenko visuomenės susidomėjimo. 1991 m. Turneris įsigijo ir „Hanna-Barbera“ animacijos studijos biblioteką bei įpareigojo Beti Kohen (*Betty Cohen*) sukurti kanalą, kur būtų rodomos šios programos. 1992 m. vasario 18 d. „Turner Broadcasting“ paskelbė apie planus įkurti „Cartoon Network“, kur būtų rodomos visos turimos animacinės programos. 1992 m. spalio 1 d. kanalas oficialiai pradėjo dirbti, transliuodamas animacines laidas transliuodamas ištisą parą. Anuomet kanalas buvo žinomas kaip „The Cartoon Network“, bet nuo 1995 m. pradėtas vadinti „Cartoon Network“. 1994 m. „Hanna-Barbera“ įkūrė naują padalinį „Cartoon Network Studios“ ir šis pradėjo plėtoti animacijos projektą „What a Cartoon!“, kuris 1995 m. pradėjo siūlyti pirmąsias originalias trumpos trukmės animacijos programas.

## Paslaugos

## Išnašos
Gears of War

**Gears of War** (**GoW**) – 2006 m. taktinė trečiojo asmens šaudyklė, sukurta studijos „Epic Games“.

Žaidime buvo panaudotas Unreal Engine 3.0 grafinis variklis. Žaidimas išleistas 2006 m. lapkričio 7 d. Xbox 360 konsolei, o 2007 m. lapkričio 6 d. Microsoft Windows. Tų pačių metų pabaigoje jis pasirodė ir Lietuvoje.

## Siužetas

*Gears of War* žaidime pasakojama istorija apie kareivį iš Delta būrio, kuris kaunasi tam, kad išsaugotų žmonių rasę nuo sunaikinimo išgalvotoje Sera planetoje. Pagrindiniai priešininkai – požemiuose gyvenantys negailestingi padarai, kurie bendrai yra vadinami *Locust Horde*. Žaidėjui bus patikėtas pagrindinio veikėjo Marcus Fenix rolė. Jis – buvęs kalinys ir karo užgrūdintas kareivis, kartu su savo draugu Dominic Santiago arba tiesiog „DOM“, yra paskiriamas į Delta būrį, kuriame jie kaunasi prieš *Locust Horde*.
Trintuvė

**Trintuvė** (šnekamojoje kalboje dar vadinama *tarka*) – maisto gaminimo įrankis, naudojamas maisto produktų susmulkinimui.

Trintuvės gali turėti įvairių dydžių bei formų skylutes, arba skirtingų skylučių regionus, kurių dėka maistą galima susmulkinti iki įvairaus smulkumo juostelių, griežinėlių ar sutrinti iki visai smulkių dalelių.

Dažniausiai naudojama sūrio, įvairių šviežių ar virtų daržovių, vaisių (morkų, burokų, bulvių, kopūstų, svogūnų, česnakų, obuolių) bei kitų pakankamai minkštų maisto produktų (pvz., sviesto, šokolado) susmulkinimui.

Smulkinama rankiniu būdu viena ranka prilaikant trintuvę, kita trinant maisto produktą aštrių skylučių kraštų kryptimi. Smulkinant didelį kiekį kietesnių produktų procesas reikalauja nemažai fizinės jėgos ir energijos, todėl dažniau naudojamas elektrinis trintuvas arba virtuvės kombainas su smulkinimo funkcija.

Atogrąžų tautose trintuvės naudojamos kokoso minkštimui smulkinti.
Atsuktuvas

**Atsuktuvas** – įrankis, kuris yra skirtas medvaržčių, varžtų ir kitų detalių su įpjovomis atsukimui ir užsukimui (įsukimui). Paprasčiausias atsuktuvas turi antgalį, kurio vienas galas įstatomas į varžto ar medvaržčio įpjovą, o kitas galas paprastai turi medinę ar plastmasinę rankeną.

Sudėtingesni atsuktuvai turi specialų mechanizmą, kuris leidžia antgaliui laisvai judėti rankenėlėje viena kryptimi. Tokios konstrukcijos atsuktuvas leidžia dirbti atsuktuvu neatitraukiant rankos nuo rankenėlės ir neištraukiant atsuktuvo antgalio iš įpjovos. Priklausomai nuo to koks veiksmas atliekamas (atsukimas ar įsukimas) specialiu jungtuku keičiama laisvo sukimosi kryptis.

Priklausomai nuo įpjovos ant sukamos detalės galvutės tipo naudojami skirtingo tipo antgaliai:
* plokšti
* kryžminiai
* specializuoti antgaliai retai naudojamų įpjovų tipams (žvaigždutės, kvadrato, trikampio, šešiakampio ir kitokios formos)

Taip pat būna ir "universalių" atsuktuvų, kurie susideda iš rankenos (pvz., "T" formos), prie kurios galima prijungti (pvz., per magnetinį šešiakampį įdubimą) visą rinkinį skirtingų tipų ir dydžių antgalių.

Naudojami ir mechaniniai atsuktuvo antgaliai, kurie įstatomi į gręžtuvo patroną. Specialiai sukimo funkcijai atlikti, yra naudojami akumuliatoriniai ar elektriniai suktuvai.
Darius Ulickas

**Darius Ulickas** (g. 1971 m. balandžio 21 d. Prienuose) – Lietuvos ir Raseinių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1994 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, ekonomistas.

1998 m. bendros Lietuvos ir Rusijos įmonės „Litmos“ generalinis direktorius. 2002 m. Raseinių rajono savivaldybės meras. 2003–2007 m. ir 2009–2012 m. AB „Grąžtai“ generalinis direktorius, 2007–2009 m. Raseinių rajono savivaldybės administracijos direktorius.

2000–2007 m., 2009–2012 m. ir nuo 2018 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys.

2012–2016 m. Seimo narys. 

Iki 2011 m. Naujosios sąjungos Raseinių rajono skyriaus narys. 

Sutuoktinė Rūta, vaikas Dominykas..

## Šaltiniai
Rankšluostinė

**Rankšluostinė** – įtaisas kabinti rankšluosčiams. Ją sudaro velenėlis, ant kurio pakabinamas rankšluostis, įstatytas tarp 2 šoninių lentelių, sujungtų viršuje raštuotomis lentelėmis. Daugiausia puošiama priešakinė rankšluosčio lentelė, o šoninės įvairiai profiliuojamos ir puošiamos negausiai. Puošyboje vartojami kontūriniai – giluminiai ir kiaurapjūviai raštai, išmarginti įvairiais geometriniais motyvais. Puošybai buvo naudojami trikampėlių, dantukų, lankelių, puslankių, pynelių ir kt. geometrinio ornamento motyvai. šešiakampė segmentinė žvaigždė dažnai išpjaustoma kaip centrinis ornamentas. Pasitaiko augalinių ir dangaus kūnų motyvų. Rečiau sutinkami gyvūnų motyvai bei žmogaus vaizdavimas. Mėgta puošti mediniais pakabučiais. Puoštas ne tik rankšluostinių priekis, bet ir šoninės lentelės, kurių apatinė dalis buvo įvairiai profiliuojama.

Rankšluostinės buvo labai įvairios tiek savo forma, tiek puošyba. Jos buvo kabinamos ant galinės arba šoninės gyvenamosios patalpos sienos, netoli stalo. Seniausios rankšluostinės siauros, vėlesnės – platėja.

XX a. pirmoje pusėje plito rankšluostinės, kurių karkasas buvo išlankstomas iš vielos. Jų priekinę dalį ir pakabą dengė audinių skiautėmis apsiūti rombo formos kartono lapeliai. Puošiamos siuvinėtais gėlių motyvais, karoliukais, plunksnomis ir kt. Ant vielinio karkaso kartais pritvirtindavo iš šiaudų pintus apskritimus. Jeigu medinių rankšluostinių konstrukcija buvo daugiau ar mažiau patvari, tai minėtos vėlyvosios rankšluostinės neturėjo konstrukcijos stabilumo, patvarumo.

## Šaltiniai
Grąžtas

**Grąžtas** – pjovimo įrankis, skirtas cilindrinėms skylėms išgręžti. Grąžtai įstatomi į specialų įrankį, vadinamą gręžtuvu, kuris suka grąžtą ir suteikia jam ašinę jėgą skylei išgręžti. Grąžtai gaminami standartinių dydžių. Būna ir specialių grąžtų, kurie skirti necilindrinėms skylėms gręžti.

## Metalo ir lydinių grąžtai

### Spiraliniai grąžtai

Spiraliniai grąžtai yra dažniausiai gaminamas grąžtų tipas. Jais galima gręžti skyles metale, plastike, medyje ir akmenyje.

Spiralinį grąžtą išrado Stephen Ambrose Morse 1861 m. Savo išradimui jis 1863 m. balandžio 7 d. JAV gavo patentą.

Spiraliniai grąžtai gaminami įvairaus skersmens – nuo 0,05 mm iki 100 mm. Tokių grąžtų ilgis gali siekti iki 1000 mm.

Esminę įtaką grąžto darbui turi pjaunančiųjų plokštumų geometrija ir aštrumas. Buityje naudojami grąžtai paprastai negalandami, nes tai sudėtinga, o grąžtų kaina nėra didelė. Didesnių grąžtų galandimui naudojami specialūs prietaisai.

Gali būti gaminami specialios geometrijos grąžtai bei naudojamos įvairios medžiagos grąžto gamybai, jei tai būtina specifinei įrangai arba medžiagoms, tačiau tiek buitiniams, tiek pramoniniams tikslams paprastai naudojami greitapjovio plieno grąžtai.

Grąžtų viršūnė galandama skirtingu kampu, priklausomai nuo to kokioms medžiagoms grąžtas yra skirtas.

## Betono, plytų, akmens grąžtai
Šioms medžiagoms gręžti skirti grąžtai turi specialų kietlydinio antgalį grąžto gale.

## Šaltiniai
Lova

**Lova** – baldas, skirtas gulėjimui ir miegojimui, tačiau taip pat naudojamas sėdėjimui. Lova dengiama paklode, pagalve ir kokiu nors užtiesalu, skirtu užsiklojimui.

## Istorija
Romos imperijos didikai turėjo įvairių paskirčių lovų – valgymo, rašymo, pokalbių, skaitymo, vedybinė lova, net pomirtinė (pastarąją pasigamindavo dar būdami gyvi).

Ankstesnių epochų guoliai buvo labai paprasti, tik XII a. jie pradėti puošti, tačiau dar tebebuvo kieti.

Feodalizmo laikais Anglijoje lovos buvo tuo didesnės, kuo svarbesnė valstybės figūra joje miegodavo. Elžbietos I laikais suręsta lova, kurioje laisvai tilpo 24 žmonės.

Yra išlikę žinių, kad prancūzų karalius Liudvikas XIV buvo įvedęs oficialų priėmimų madą miegamuosiuose, o svarbius nutarimus priimdavo tik gulėdamas savo prabangioje lovoje. Tik po prancūzų revoliucijos lova pradėjo tenkinti natūralius žmogaus poreikius.

Tik 1820 m. atsirado spyruoklinės lovos. XX a. pr. pradėta gaminti viengules lovas.

## Lietuvoje
Iki atsirandant lovoms, Lietuvoje miegota ant suolų, krosnių. Lovos Lietuvoje skirstomos į nekilnojamas ir kilnojamas.
* Nekilnojamos lovos. Jas sudarė lentos, paklotos ant atramų, einančios nuo vienos pastato sienos iki kitos. Kartais lova buvo vienu galu įręsta į pastato sieną, o antrajame turėjo vieną koją. Dabartiniuose Anykščių, Kupiškio rajonuose tokios lovos išsilaikė iki II pasaulinio karo, o kai kur iki XX a. vidurio. Kur kas anksčiau nekilnojamosios lovos išnyko žemaičių gyvenamosiose patalpose – jos buvo iškeltos į klėtis. Tokių nekilnojamų lovų turėjo ir latviai, estai, baltarusiai, lenkai.
* Kilnojamos lovos buvo dviejų tipų: 1) Nekintamo pločio; 2) Kintamo pločio (ištraukus įstumiamąją dalį, jos būdavo praplatinamos). Žemaitijoje, Užnemunėje bei Rytų Prūsijoje XIX–XX a. pradžioj būta dengtų lovų, vadinamų „lovomis su dangum“. Šios lovos turėdavo užuolaidas. Manoma, kad jos atsirado dėl vokiečių kultūros įtakos. Puošiama dažniausiai buvo lovų galai, rečiau – šonai, kojos. Galai turėjo profiliuotus užpildus, viršus taip pat buvo įvairiai profiliuojamas. Lovos būdavo nedažytos ir dažytos.

## Šalt
Gintautas Galvanauskas

**Gintautas Galvanauskas** – lietuvių vadybininkas, Danske banko generalinis direktorius.

## Biografija

Baigė finansų vadybos studijas universitete. 1980–1995 m. ėjo įvairias pareigas Kauno politechnikos instituto, vėliau KTU administracijoje. Lietuvos banko Tarptautinių ryšių departamento direktoriaus pavaduotojas, Pasaulio Banko paskolų valdymo skyriaus viršininkas (1995–1998 m.), banko Hermis Valdybos pirmininko pavaduotojas (1998–2000 m.), Vilniaus banko Pardavimų kanalų departamento direktorius (2000–2001 m.).

Nuo 2001 m. Sampo banko valdybos pirmininkas, administracijos vadovas. 2007 m. sausio 15 d. banko valdybos nutarimu paskirtas į administracijos vadovo pareigas (2007 m. sausio 12 d. – 2009 m. sausio 11 d. kadencijai).
Dantų šepetukas

**Dantų šepetukai** – šepetėliai, skirti dantų valymui ir priežiūrai. 

## Atmainos
Gaminami įvairaus kietumo, dydžio ir formos dantų šepetukai.

Burnos higienistai juos skirsto pagal šerelio skersmenį (prekybos centruose pardavinėjamų šepetukų šerelio skersmuo paprastai būna 0,15-0,25 mm, nors efektyviausias skersmuo - 0,10 mm).

## Istorija
Archeologiniai radiniai Senovės Egipte patvirtina, kad jau apie 3000 m. pr. m. e. vietoje dantų šepetukų naudotos nedidelės kramtomos lazdelės, padarytos iš plonų šakelių gabaliukų. 

Kinijoje apie 1500 m. pr. m. e. atsirado pirmieji dantų šepetukai su šepetėliais, tačiau jie buvo teptuko formos. Šepetėliai buvo daromi iš kiaulių šerių ir tvirtinami prie bambuko ar kaulinių lazdelių. Pirkliai tokius dantų šepetukus atvežė į Europą, tačiau čia jie pasirodė per kieti. Europiečiai po kurio laiko ėmė naudoti minkštesnius arklio šerius. Tuo metu dantys dažniausiai valyti kempinėmis. 

1780 m. anglas William Addis įkūrė pirmąją firmą, kuri užsiėmė dantų šepetukų gamyba iš galvijų kaulų ir šerių.

Pirmieji elektriniai dantų šepetėliai pasirodė 1960 m., juos gamino kompanija *Squab*.

## Naujesnis požiūris
Tradicinis dantų šepetukas nebelaikomas pakankamai efektyviu. Pažangesnis yra vadinamasis šepetukas „vienam dančiui" drauge su individualiai parenkamais tarpdančių šepetukais.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pažangesnis dantų valymo būdas
Petras Vežbavičius

**Petras Vežbavičius** (g. 1950 m. rugpjūčio 1 d. Išlestakiuose, Jurbarko rajonas) – Lietuvos pedagogas, Raseinių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1951 m. rudenį kartu su šeima buvo ištremtas į Tomsko sritį. Iš tremties grįžo 1958 m. Mokėsi Jurbarko rajono Armeniškių aštuonmetėje mokykloje, 1969 m. baigė Raseinių rajono Ariogalos vidurinę mokyklą, 1973 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, fizikos ir astronomijos mokytojas.

1973 m. Raseinių Šaltinio vidurinės mokyklos fizikos mokytojas, 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Raseinių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2008-2010 m. Raseinių rajono savivaldybės meras. 2010 m. gruodžio mėn. surengta interpeliacija ir jis atstatydintas.

2002 m. Liberalų demokratų partijos Raseinių skyriaus pirmininko pavaduotojas, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys, Raseinių skyriaus pirmininkas.

2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Birutė, duktė Vaida.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Šaltiniai
Kėdė

**Kėdė** – baldas, skirtas atsisėsti. Pačios seniausios – kaladės – trinkos. Kėdės su atlošais ir be jų. Kėdė be atlošo, kai sėdynė įtvirtinta ant rėminės atramos, vadinama **taburete**.

## Lietuvoje
Paprasčiausia kėdė buvo trinka. Norvegijoje, Švedijoje, Suomijoje žinomos trinkos su iš to paties medžio išskobtomis atkaltėmis. Manoma, kad jų būta ir Lietuvoje. XIX–XX a. I pusės lietuvių valstiečių turėtos kėdės skirstomos į kėdes su atlošais ir be atlošų.

XIX–XX a. I pusėje ant kėdžių be atlošų dažniausiai sėdėdavo dirbant ūkio darbus. Kėdės, vadinamos taburetės, valstiečių buityje ėmė plisti pirmaisiais XX a. dešimtmečiais. Valstiečiai jas pradėjo daryti nusižiūrėję į karčemų kėdes.

Jau XVIII pabaigoje – XIX a. I pusėje turtingesnieji lietuvių valstiečiai turėjo kėdžių su atlošais. Manoma, kad lentinės kėdės su atlošais Lietuvoje imtos dirbti vokiečių valstiečių kėdžių pavyzdžiu. Kėdės su atlošais skirstomos į du tipus:
* Rėminės konstrukcijos. Tokias kėdes su atlošu sudarė 2 trumpesni (priekinės kojos) ir 2 ilgesni (užpakalinės kojos ir sykiu atlošas) vertikalūs tašeliai, sujungti keliais horizontaliais tašeliais. Kėdės sėdynė dažniausiai būdavo pinta iš skaldytų lazdyno vytelių, rečiau – iš karklų, šiaudų grįžčių, nendrių, virvelių. Lazdyno vytelėmis sėdynės paprastai būdavo išpinamos Žemaitijoje, karklais – Užnemunėje. Lietuvos valstiečiai šias kėdes nustojo daryti XX a. pirmaisiais dešimtmečiais. Rėminės konstrukcijos kėdės su atlošais buvo paplitusios daugelyje kraštų. Rėminės konstrukcijos kėdės su atlošais turėjo ir lentines sėdynes. Kai kada lentinės sėdynės buvo aptraukiamos audeklu į kurį prikimšdavo pakulų, šiaudų ir pan., kad kėdė būtų minkšta.
* Antro tipo kėdės su atlošais turėjo į kėdės sėdynę įkaltas pagalines kojas ir atskirai padirbtą, taip pat į sėdynę į kaltą, atlošą. Šių kėdžių buvo du variantai. Vienų kėdžių kojos buvo įkaltos į sėdynės lentą, sustiprintą juostomis. Jų atlošas iki XX a. paprastai buvo dirbamas iš vientisos lentos, o XX a. pr. kartais dirbdavo atlošus iš tašelių. Tokias kėdes turtingesni Rytų Prūsijos valstiečiai turėjo jau XVIII a. Šios kėdės buvo gaminamos ir jomis naudotasi apytikriai iki II pasaulinio karo.

## Literatūra
* A. Andriuškevičius. Lietuvos valstiečių kėdžių tipai XIX a. – XX a. I pusėje // Lietuvos TSR MA darbai, A serija, t. 1 (54), 1976, p. 109–119.
Algirdas Gricius (1954)

**Algirdas Gricius** (g. 1954 m. gegužės 10 d. Paraseiniuose, Raseinių raj.) – Lietuvos ir Raseinių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1977 m. baigė Vilniaus universitetą, istorikas, istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojas, 2005 m. Šiaulių universitete baigė viešąjį administravimą.

1977–1982 m. Tirkšlių vidurinės mokyklos istorijos mokytojas. 1999–2003 m. Raseinių „Šaltinio" vidurinės mokyklos istorijos, politologijos, ekonomikos mokytojas.

2003–2010 m. Raseinių rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas.

2007 m. ir nuo 2015 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys.

2011 m. AB „Helanas" komercijos direktorius. 2012–2013 m. individualios įmonės „Rodarta" komercijos direktorius. 2013–2015 m. žemės ūkio ministro patarėjas. 2015–2019 m. Raseinių rajono savivaldybės meras.

A. Gricių buvo bandoma atstatydinti iš pareigų, tačiau 2016 m. birželį Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas paskelbė, kad politikas įstatymų nepažeidė ir priesaikos nesulaužė.

2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys. Nuo 2011 m. Darbo partijos Raseinių skyriaus pirmininkas.

Sutuoktinė Dalia, vaikas Gražvydas.

## Šaltiniai
Šaukštas

**Šaukštas** – stalo įrankis, skirtas skystų ar pusiau skystų patiekalų (sriuba, košė, ledai) valgymui, taip pat kartais naudojamas ir biriems patiekalams (ryžiai, cukrus) bei visiems kitiems, kuriuos būtų sunku valgyti šakute ar lazdelėmis. Šaukštai ir šaukšteliai taip pat naudojami ir maisto ruošimo procese ingredientų kiekio matavimui, verdamo maisto maišymui ir panašiai.

Šaukštas yra vienas seniausių stalo įrankių ir tiksliai nėra žinoma, kada jis atsirado. Greičiausiai tai yra ir vienas pirmųjų žmogaus naudotų įrankių apskritai. Nuo atsiradimo laikų įvairiose kultūrose jie buvo gaminti iš labai įvairių medžiagų: medžio, kaulo, įvairių metalų ir jų lydinių (bronza, alavas, geležis, auksas, sidabras, varis, aliuminis), kriauklių, gyvūnų ragų ir kitų.

## Šaukštų tipai

* Valgomasis šaukštas
* Arbatinis šaukštelis
* Absento šaukštelis
* Desertinis šaukštas
* Šaltos arbatos šaukštelis
* Medinis šaukštas
* Kokaino šaukštelis
Lopšys

**Lopšys** – supamas kūdikio guolis. Dažnai buvo statomas ar pakabinamas šalia motinos lovos.

Lietuvoje vartoti pakabinami ir pastatomi lopšiai. Labiau buvo išplitę pakabinamieji lopšiai. Jų buvo drobinių, pintinių ir lentinių. Pintiniai lopšiai buvo daromi iš karklo vytelių, eglės šakų ar pušies skalelių.

Kaime lopšiai naudoti iki XX a. vidurio, vėliau juos pakeitė vaikiškos lovelės ir fabrikiniai vežimėliai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* A. Andriuškevičius. Lietuvos valstiečių lopšių tipai XIX a.–XX a. I pusėje (I. Pakabinami lopšiai) // Lietuvos TSR MA darbai, A serija, 4 (45), 1973, p. 119–130.
Kokaino šaukštelis

**Kokaino šaukštelis** – ilgas ir plonas įvairios formos bei dekoracijų metalinis šaukštas su gana maža, bet gilia galvute, skirtas kokaino uostymui.

Šaukštelyje telpa maždaug pusė įprastos kokaino dozės, todėl vienai dozei šaukštas naudojamas du kartus. Kokaino šaukšteliai buvo labai populiarūs devintajame XX amžiaus dešimtmetyje, tačiau dabar naudojami labai mažai. Šiais laikais vietoje jų paplito dabar įprastas kokaino miltelių paruošimas „linija“.