open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raudonkojė skydblakė

***Pentatoma*** (Olivier,1789) – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių gentis.

Tiek Europoje, tiek ir Lietuvoje gyvena tik 1 rūšis:

***Raudonkojė skydblakė**  (*Pentatoma rufipes*)

Kūno ilgis - 11-14 mm. Tamsiai ruda su bronziniu atspalviu oranžiniais (spalva varijuoja nuo oranžinės iki kreminės) taškeliais pamarginta skydblakė yra plačiai visame pasaulyje paplitusi skydblakių rūšis. Dažniausiai randama miškingose vietovėse, soduose. Pagrindiniai skiriamieji bruožai yra oranžinės ar raudonos kojos ir į priekį ištįsę krūtinės skydelio priekiniai kampai.

Polifagai. Pagrindinis mitybinis augalas - ąžuolas (), nors aptikta maitinantis trešnių (), vyšnių (), obelų (), įvairių beržinių () šeimos medžių lapų sultimis, vaisiais. Suaugusieji iš dalies yra grobuonys, minta vikšrais ir kitais vabzdžiais.

Kiaušinėlius vasarą (rugpjūčio mėn.) deda į medžio žievės įtrūkimus, žiemoja nimfos. Nauja suaugusių raudonkojų skydblakių karta pasirodo liepos mėnesį, ir jas galima rasti iki vėlyvo rudens.
Nepriklausoma Lietuva (Kaunas)

**Nepriklausoma Lietuva** – dvidieninis visuomenės laikraštis, išėjęs 1933 m. birželio 1 d. Kaune.

## Istorija
Leidėjas ir atsakomasis redaktorius Petras Jocius.

## Šaltiniai
*Nepriklausoma Lietuva. E-paveldas.lt
Nepriklausoma Lietuva (VLIK)

**Nepriklausoma Lietuva** – lietuvių pogrindinis laikraštis, pasirodęs 1941 m. lapkričio mėn. ir leistas iki 1944 m. liepos mėn. Vilniuje. 

## Istorija
Laikomas pirmuoju antinacistinės rezistencijos periodiniu leidiniu Lietuvoje.  Kvietė orientuotis į bendradarbiavimą su Anglija ir JAV. Leido liaudininkai ir socialdemokratai, nuo 1943 m. – Vyriausiasis Lietuvos išlaisvinimo komitetas. Bendradarbiavo Bronius Bieliukas, Balys Dundulis, Antanas Žvironas.

## Šaltiniai
Nepriklausoma Lietuva (Vilnius)

**Nepriklausoma Lietuva** – Lietuvos krikščionių demokratų sąjungos laikraštis, leistas nuo 1990 m. kovo 25 d. Vilniuje iki 1995 m.

## Istorija
Pirmaisiais metais ėjo nereguliariai, nuo 1991 m. spalio – kartą per savaitę. Tiražas 1990 m. – 1500 egz., 1995 m. – 2000 egz.

Spausdinti rašiniai teologijos, filosofijos, istorijos, ekonomikos, meno, literatūros istorijos temomis, propaguojama lietuvių tautinė ir krikščioniška kultūra. 

## Redaktoriai
* B. Bilotas, V. Kliauga – 1990 m.
* Valentinas Zaborskas – 1991 m.
* V. Dolinskas – 1991–1995 m. 

## Šaltiniai
Nepriklausomoji Lietuva

**Nepriklausomoji Lietuva** – Vilniaus lietuvių dienraštis, leistas nuo 1919 m. balandžio 25 d. iki 1920 m. Vilniuje. 

## Istorija
Leido Laikinasis Vilniaus lietuvių komitetas, nuo 1919 m. liepos mėn. – V. Landsbergienė, nuo 1920 m. liepos mėn. – Marcelė Kubiliūtė. Spausdino Švyturio spaustuvė, Žaibo spaustuvė Vilniuje. Išėjo 138 numeriai.

Rašė apie Vilniaus krašto, Lietuvos ir užsienio įvykius. Baustas bolševikų revoliucinio komiteto (1919 m. gruodžio 22 d.) lenkų valdžios (1920 m. rugpjūčio 10 d.). 

Bendradarbiavo Jonas Basanavičius, Vytautas Bičiūnas, Kazys Binkis, Mykolas Biržiška, Liudas Gira, Ignas Jonynas, Pranas Mašiotas, Jonas Šepetys ir kt. 

Redagavo Marcelė Kubiliūtė, Stasys Matulaitis, Juozas Tumas-Vaižgantas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Nepriklausomoji Lietuva. E-paveldas.lt
Noriu

**Noriu** *pirkti, parduoti, skelbti, nuomoti, dirbti, surasti, keisti* – komercinis laikraštis, ėjęs nuo 1992 m. gruodžio 1 d. iki 2011 m. birželio 23 d. Kaune, Kęstučio g. 23 A.

## Istorija
Leido UAB „Šėta“ 3 kartus per savaitę, leidžia „Noriu-group“. Tiražas 1992 m. – 5000 egz., 1997 m. – 14 000 egz.  Veikia elektroninis laikraštis **Noriu.lt**.

Redaktorius Gytis Karalius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Noriu.lt
Nusidavimai apie evangelijos prasiplatinimą tarp žydų ir pagonių

**Nusidavimai apie Evangelijos** (iki 1847 m. – evangelios) **praplatinimą** (iki 1837 m. – prasiplatinimą) **tarp žydų ir pagonių** – periodinis leidinys, ėjęs 1832–1834 m., 1837–1914 m. ir 1921 m. gotišku šriftu.

## Istorija
Leidinio „Nusidavimai Dievo karalystėje“ tęsinys. Leido Karaliaučiaus misijų draugija (iki 1914 m.), 1921 m. – evangelikų draugija „Gluosnis“. 1832 m., 1869–1919 m. ėjo kartą per mėnesį, kitais metais – nereguliariai, vidutiniškai po 3 numerius per metus. Tiražas 400–500 egz.

Pirmaisiais metais buvo Karaliaučiaus misijų draugijos leidinio „Königsberger Missionsblau“ tekstų vertimas į lietuvių kalbą. Vėliau šalia verstinių atsirado ir originalių straipsnių. Rašyta apie evangelikų misijų veiklą įvairiose pasaulio šalyse, skelbta žinių apie Afrikos, Azijos, Amerikos žemynus, įvairių tautų etnografiją, kelti kai kurie Mažosios Lietuvos gyventojų klausimai. 1876 m. Nr.8 paskelbtas Vakarų Europos ir Afrikos žemėlapis lietuvių kalba. Tai pirmasis lietuviškas kartografijos spaudinys.

## Redaktoriai
* Johanas Ferdinandas Kelkis – 1832–1867 m.
* Karolis Leopoldas Neisas – 1867–1873 m.
* Kristupas Sturys – 1873–1886 m.
* Kristupas Jurkšaitis – 1886–1888 m.
* J. Pipiras – 1888?-1889 m.
* F. Penčiukas – 1889–1901 m.
* Endrikis Endrulaitis – 1901–1906 m.
* M. Šuišelis – 1907–1914 m.
* K. Redmeris – 1921 m. 

## Šaltiniai
Imbaburos provincija

**Imbaburos provincija** () – provincija šiaurinėje Ekvadoro dalyje. Administracinis centras – Ibara.

## Geografija

Visa provincijos teritorija išsidėsčiusi Andų kalnuose. Yra iškilę keletas ugnikalnių, iš kurių svarbiausi – Imbabura, Kotakačis, Mochanda. Gausu vulkaninės kilmės lagūnų (didžiausia – Kuikoča), karštųjų versmių.

## Administracinis suskirstymas
  
Provincija padalinta į 6 kantonus:

* Atutakis
* Kotakačis
* Ibara
* Otavalas
* Pimampiras
* Urkuki

## Šaltiniai
Ibara (Ekvadoras)

**Ibara** (pilnas pavadinimas ***San Migel de Ibara***) – miestas šiaurės Ekvadore, tarpukalnių slėnyje Imbaburos ugnikalnio papėdėje, prie Tahuando upės. Imbaburos provincijos administracinis centras. Miestas įsikūręs 70 km į šiaurės rytus nuo Kito, prie Panamerikos plento (ruožo Kitas-Pastas).

Ibara yra svarbus prekybinis regiono centras. Taip pat verčiamasi žemės ūkiu, turizmu. Mieste gausu kolonijinio stiliaus architektūros: yra katedra, Malonės, Šv. Augustino, Šv. Antano bažnyčios, Dolorosos bazilika, Vyskupijos koplyčia, obeliskas, kiti istoriniai pastatai. Veikia muziejus, kultūros centras, keli parkai.

## Istorija

Ibara ispanų įkurta 1606 m. Tuomet pastatyta daug bažnyčių, visuomeninių pastatų, tačiau 1868 m. žemės drebėjimas Ibarą sulygino su žeme, žuvo 6000 žmonių. Ibara atkurta 1872 m.

Netoli Ibaros yra Karanki gyvenvietė, kurioje gimė inkų imperatorius Atahualpa. Vietiniai gyventojai jau tais laikais iš Imbaburos ugnikalnio sniego ir ledo gamindavo šerbetą.

## Sportas
* Imbabura SC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Olimpinis stadionas (), talpina 18,6 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Ibara

**Ibara** gali reikšti:

* Ibara – miestas Ekvadore;
* Ibara – miestelis Ispanijoje, Baskų krašte;
* Ibara – miestas Japonijoje;
* Ibara – viena egbų valstybių.
Neringa (laikraštis)

**Neringa** – Neringos miesto laikraštis, ėjęs 1989–1992 m. Nidoje.

## Istorija
Įsteigė ir leido Neringos miesto vykdomasis komitetas, nuo 1991 m. miesto valdyba. Tiražas 1989 m. – 750 egz., 1992 m. – 1000 egz.

Rašė apie Neringos miesto problemas, teikė informaciją gyventojams ir poilsiautojams.

## Redaktoriai
* S. Žilinskas – 1989–1990 m.
* Pranas Martinkus – 1990–1991 m.
* Ramunė Visockytė – 1992 m. 

## Šaltiniai
Pirkuliai

**Pirkuliai** – buvęs kaimas šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Darbėnų, į šiaurės vakarus nuo kelio Darbėnai–Grūšlaukė. Vakariniu pakraščiu teka Laukupio upelis.

## Etimologija

Rašytiniuose šaltiniuose kaimas vadinamas  (1781 m.),  (1868 m.),  (1870 m.),  (1914 m.),  (1927 m.), , .

Vietovardis *Pirkuliai* yra vienintelis Lietuvoje. Tuo pačiu vardu vadinamą vietovę – *Pirkuļi*, sutinkame gretimoje Latvijoje, Rucavos savivaldybėje. Jos vardas kilo iš asmenvardžio *Pirkulis* daugiskaitos formos.
 
Manoma, kad žemaitiškam Pirkulių kaimui vardą davė pirmojo naujakurio latvio Pirkulio šeima, arba pirmieji jo gyventojai buvo iš Kuršo gubernijos Pirkulių (Pirkuļi) kaimo atsikėlę latviai, pavadinę nausėdiją gimtosios savo gyvenvietės vardu.

Rašytiniuose šaltiniuose pasitaikanti vietovardžio forma *Perkuliai (Перкуле, Pierkule, Perkuļi)* atsirado žemaičių tarmės įtakoje. 

## Geografija

Kaimas buvo įsikūręs Latvelių kaimo žemių pietvakarinėje dalyje, Laukupio kairiajame krante ir apėmė apie 48 ha dydžio dirbamos ir miško žemės plotą. Rytuose ir pietuose ribojosi su Šlaveitais, vakaruose – su Auksūdžio kaimo Pilalės mišku. Šiaurės rytuose nuo Latvelių gyvenvietės jį skyrė miškas. 

## Istorija

XVII–XVIII a. Latvelių kaimo pakraštyje ties riba su Šlaveitais susiformavo Pirkulių užusienis – už valakais išmatuotų dirbamų laukų plėšininėje žemėje įsikūrusi vienkieminė gyvenvietė. Joje 1781 m. gyveno valstiečių Pilypo Beniušio ir Jonas Kusio šeimos, o ganyklas nuomojosi Darbėnų miestelėnas Aleksandras Pšednikevičius.

Dvasiniu valstiečių gyvenimu rūpinosi Palangos, o nuo 1740 m. – Darbėnų parapijos kunigai. Iki 1860 m. baudžiavos panaikinimo valstiečiai buvo Darbėnų dvaro prievolininkai, ėjo jame lažą. 

Iki 1915 m. Pirkuliai kaimo statuso neturėjo ir priklausė Darbėnų valsčiaus Auksūdžio seniūnijai.

Savarankiškas Pirkulių kaimas pirmąkart įrašytas 1923 m. Lietuvos apgyvendintų vietovių sąraše. Jame buvo 2 sodybos, kuriose gyveno 12 žmonių. 

Kaimo žemės turėjo savo toponimus. Rytinėje dalyje buvo *Užkylalė* – ariamos ir ganyklų žemės sklypas (2 ha), pietų pusėje plytėjo *Lyknos* – krūmais apžėlusios pievos (3 ha), *Palyknis* – ariama žemė (3 ha) šalia pievų, ir *Papirkulinis* – ariamos žemės laukas (3 ha). Šiaurinėje dalyje buvo *Platesis*, t. y. *Platusis* (11 ha) ir *Siaurasis* (2 ha) laukai. Plačiajame lauke driekėsi krūmais ir medžiais apaugusios pievos, o siaurajame buvo ariama žemė ir šienaujamos pievos. Vakariniame pakraštyje buvusi *Pirkulinė* – pelkėtos, pavasario ir rudens metu užliejamos Laukupio slėnio pievos. 

Lietuvos žemės reformos metu XX a. 4 dešimtmetyje Pirkuliai prarado savarankiško kaimo statusą ir vėl tapo Latvelių kaimo dalimi, kurioje 1935 m. tebestovėjo 2 ūkininkų sodybos. Jos buvo nugriautos sovietmečio melioracijos metu.

### Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pirkuliai – istorinė Latvelių kaimo dalis. – Švyturio laikraštis. – 2018 m. gruodžio 8 d. 
* Pirkuliai – istorinė Latvelių kaimo dalis. – Kretingos muziejus. – 2018 m. gruodžio 9 d.
Amlamė

**Amlamė** () – miestas pietų Toge, Plynaukštės regione. 2004 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 9 870 žmonių (19 vieta šalyje). Miestas išsidėstęs šalia automobilių magistralės tarp Atakpamės (28,1 km) ir Kpalimės (~70 km). *Amlamė* yra suprancūzintas akposo etninės grupės gyvenvietės *Emlos* pavadinimas.

## Šaltiniai
Onutė

**„Onutė“**, vėliau **„Susipažinkite: Onutė & Jonis“** – *iliustruotas [[laikraštis]] moterims*, ėjęs 1993–2002 m. Vilniuje.

## Istorija
Skirtas patarimams, pramogai. Įsteigė ir leido UAB „Joruta“, nuo 1994 m. – UAB „Rutonis“. Leistas kartą per mėnesį: tik 1994 m. Nr. 1-6 ėjo 2 kartus per mėnesį. Tiražas 1993 m. – 15 000-20 000 egz., 1997 m. – 4600 egz.

Redaktorė Joana Baušytė. 

## Šaltiniai
S&P 500

**„S&P 500“** arba **„Standard & Poor’s 500“** – indeksas, kuris yra laikomas vienu įtakingiausių JAV akcijų biržos rodiklių. Jį apskaičiuojant yra įtrauktos 500 pirmaujančių įmonių svarbiausiuose JAV sektoriuose, suskirstytuose pagal GICS klasifikaciją, akcijų kainos.

„S&P 500“ rodo didžiąją dalį JAV akcijų biržos kapitalizacijos. Pagrindiniu kriterijumi atrenkant įmones yra laikoma rinkos kapitalizacija, tačiau atsižvelgiama į akcijos likvidumą, augimo tempus, įmonės veiklos rūšį. 2021 m. ~20 % indekso reikšmės sudarė informacinių technologijų sektorių akcijos. Šis indeksas buvo pradėtas apskaičiuoti 1923 m. Tuo metu apskaičiuojant indekso reikšmę atsižvelgta tik į 233 įmonių akcijų kainas, o 1957 m. jis buvo pradėtas apskaičiuoti atsižvelgiant į 500 įmonių akcijų kainas. Indekso sudėtis yra peržiūrima tada, kai reikia, t. y. nėra nustatyta konkrečių datų, kada turi susirinkti komitetas. Nuo 2005 m. indekse atsižvelgiama į laisvai cirkuliuojančių akcijų skaičių.

## Pasirinkimo kriterijai

 
Įtraukimo į S&P 500 indeksą kriterijai:
 
* Įmonė turi būti iš JAV.
* Bendrovės rinkos kapitalizacija turi būti ne mažesnė kaip 11,2 mlrd. JAV dolerių.
* Ne mažiau kaip 50 % akcijų turi būti laisvai cirkuliuojančios.
* Turi būti viešai įtraukta į Niujorko vertybinių popierių biržą arba NASDAQ.
* Metinės prekybos apyvartos ir rinkos kapitalizacijos santykis turi būti ne mažesnis kaip 0,3.
* Minimali mėnesio prekybos apimtis – 250 000 akcijų per kiekvieną iš šešių mėnesių iki vertinimo datos.

Jei įmonė nebeatitinka pirmiau nurodytų reikalavimų, ji nėra nedelsiant pašalinama. Pagrindinė pašalinimo iš indekso priežastis yra įmonių įsigijimai ir susijungimai.

## Lygiavertė versija
Nuo 2003 m. pradžios yra S&P 500 EWI indeksas, kuriame visi 500 dalyvių turi vienodą 0,2 % svorį. Indeksas koreguojamas kas ketvirtį.

## Išnašos
Olimpinis laikraštis „Sportas“

**Olimpinis laikraštis „Sportas“** – sporto savaitraštis, ėjęs nuo 1993 m. vasario mėn. iki 1995 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir leido L. Jučo leidybos ir informacijos firma talkinant Lietuvos tautiniam olimpiniam komitetui nustojus eiti laikraščiui „Sportas“. Tiražas 1993 m. – 11 000 egz., 1994 m. – 16 800 egz.

Redakcijoje dirbo Vladas Klevinskas, Gintaras Nenartavičius, Eugenijus Onaitis, Tadas Žebrauskas.

## Redaktoriai
* Aleksandras Krukauskas – 1993–1994 m.
* Romualdas Vytautas Zbormirskas – 1994–1995 m. 

## Šaltiniai
Imbabura

**Imbabura** (, ) – užgesęs ugnikalnis Anduose, šiaurės Ekvadore, Imbaburos provincijoje, į pietus nuo Ibaros miesto. Aukštis – 4630 m.

Ugnikalnis nebeveikia bent 14 tūkst. metų, tačiau potencialiai dar kelia grėsmę. Ugnikalnį sudaro dvi dalys: *Tata Imbabura* ir *Huarmi Imbabura*. Jo šlaitai padengti derlingu vulkaninių pelenų sluoksniu ir dabar plačiai naudojami žemdirbystei (auginami kukurūzai, cukranendrės, pupelės). Aukštikalnėse ganomi galvijai. Viršūnė kartais būna padengta sniegu. Pietvakarinėje papėdėje telkšo San Pablo lagūna.

Imababurą vietiniai gyventojai laiko šventu kalnu, slėnio sergėtoju. Apie jį ir aplinkinius ugnikalnius sukurtos legendos.

## Nuorodos
* Global Volcanism Program
Opozicija (savaitraštis)

**Opozicija** – kairiosios minties savaitraštis, ėjęs nuo 1991 m. lapkričio 15 d. iki 2012 m. Vilniuje.

## Istorija
Iniciatoriai Algimantas Brazaitis, Vytautas Petkevičius ir Adolfas Strakšys. Iki 1993 m. buvo leidžiamas Kaune lietuvių ir rusų kalba. Steigėjai – „Vytautas Petkevičius ir Co“, UAB Laikraštis „Vasaris“, UAB „Opozicija“, į kurią buvo pakviestas Lietuvos mokslų akademijos prezidentas Juras Požėla ir juristas Jonas Misiūnas. Po V. Petkevičiaus mirties paantraštėje nurodyta, kad tai nepartinis kairiosios minties laikraštis. Leido UAB „Politika“, nuo 1995 m. – UAB „Mūsų gairės“,  nuo 2010 m. – UAB „Pierus“. Tiražas 1991 m. – 30 000 egz., 1997 m. – 4000 egz. 1992–1994 m. leido priedą „Laisvoji mintis“. 

Rašo politikos, ūkio, kultūros klausimais.

## Vyr. redaktoriai
* Jonas Sakalauskas – 1993–1995 m.
* Vytautas Kazakevičius – 1995 m.
* Povilas Lapeikis – 2002–2007 m.
* Povilas Masilionis – 2007 m. ir 2008–2009 m.
* Arūnas Daugėla – 2010–2011 m. ir 2012 m.
* Gintaras Kusas – 2011 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svetainė „Laikrastis Opozicija.lt“ .
Organas lietuviškos skyrimo draugystės

**Organas lietuviškos skyrimo draugystės** – Klaipėdos krašto laikraštis, leistas 1911–1914 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Leido Lietuviška konservatyvų skyrimo draugysta.

Redagavo Ansas Baltris, Jurgis Tramišius, Fricas Ambrassat. 

## Šaltiniai
Ostpreussisches Ewangelisches Lutheranisches Kirchenblau

**Ostpreussisches Ewangelisches Lutheranisches Kirchenblau** – Rytų Prūsijos evangelikų liuteronų bažnyčios laikraštis, leistas 1896–1900 m. Įsrutyje vokiečių kalba.

## Istorija
Spausdintas gotišku šriftu. Dalis teksto spausdinta lietuvių kalba. 

## Šaltiniai
Mochanda

**Mochanda** () – užgesęs ugnikalnis Anduose, šiauriniame Ekvadore, Imbaburos ir Pičinčos provincijose, į pietus nuo Otavato miesto. Aukštis – 4263 m.

Mochanda – sudėtingas geologinis kompleksas, kurio pagrindą dabar sudaro didelė kaldera, likusi po smarkaus Plinijaus tipo išsiveržimo prieš 200 tūkst. metų. Tuoj į vakarus yra Fuja Fuja ugnikalnio liekana. Vėlyvajame pleistocene kalderoje susidarė keletas vulkaninių kūgių.

Mochandos kalderoje telkšo trys vaizdingi ežerai – Karikoča, Janakoča ir Huarmikoča. Jie dažnai lankomi turistų. Aukštikalnėse plyti kalnų pievos (paramos), naudojamos gyvulių ganymui, žemiau dunkso rūko miškas.

## Nuorodos
* Global Volcanism Program
Savoja

**Savoja** (, ) – Vakarų Europos regionas. Jos apytikslės ribos yra Vakarinės Alpės tarp Ženevos ežero šiaurėje ir Monako pietuose. Dabar istorinę Savoją pasidalinusi Prancūzija (Savojos ir Aukštutinės Savojos departamantai) ir Italija (Aostos slėnis ir vakarų Pjemontas).

## Istorija

Ši sritis susiformavo kaip Savojų dinastijos feodalinės valdos XI-XIV a. Oficialiai įtvirtinta Burgundijos karaliaus Rudolfo III 1003 m. Savojos šeima tapo ilgiausiai valdžiusia karališka šeima Europoje. Ji valdė Savojos grafystę iki 1416 m., o 1416-1714 m. Savojos kunigaikštystę. Dalis Savojos buvo prijungta prie Antrosios Prancūzijos imperijos po 1860 m. dėl politinio susitarimo su Napoleonu III, kuris padėjo suvienyti Italiją. Bet Savojos šeima išlaikė Itališką Savoją, o šeimos galva tapo Italijos karaliumi.

## Regioninė politika

Šiuo metu Savoją sudarančiuose departamentuose yra taikus judėjimas už atsiskyrimą nuo Prancūzijos ir už didesnes regionines teises. *Mouvement Région Savoie* (Savojos regioninis judėjimas) įkurtas 1971 m. gruodį kaip judėjimas už regioninę autonomiją. 1996 m. vietiniuose rinkimuose šis judėjimas gavo 19434 balsų. 1998 m. kovo regioniniuose rinkimuose vieną iš 23 vietų laimėjo Patrice Abeille, *Ligue Savoisienne* (įkurta 1994 m.) lyderė. Jos organizacija siekia panaikinti aneksijos sutartį. Dviejuose departamentuose už lygą balsavo 17865 žmonės. Tuose rinkimuose Savojos judėjimas gavo dar 4849 balsų.
Padėk sau

**Padėk sau** – Lietuvos profsąjungų informacinis biuletenis, ėjęs nuo 1992 m. vasario 4 d. iki 1994 m. pradžios Vilniuje.

## Istorija
Iki 1993 m. Nr. 1 vadinosi laikraštis. Įsteigė Tarptautinio profsąjunginio judėjimo švietimo centras. Leido redakcinė taryba: M. Duksa, A. Rauka ir kt.; dažniausiai kartą per mėnesį. Išėjo 30 numerių. Tiražas 1992 m. – 4500 egz., 1994 m. – 1500 egz. 

## Šaltiniai
Atakpamė

**Atakpamė** () – Togo miestas, išsidėstęs Plynaukštės regione.

## Istorija
Atakpamės miestas buvo įsteigtas kaip vienas iš vokiečių kolonijos Toge administracinis centras. 1911 metais čia buvo pastatyta geležinkelio linija Lomė-Atakpamė ir galinga radijo stotis, užtikrinanti nuolatinį ryšį tarp Vokietijos ir Centrinės Afrikos. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui ši stotis tapo pagrindiniu kovų taikiniu, kurios kilo tarp vokiečių kolonijų karių ir anglų-prancūzų desanto, išsikėlusio pakrantėje 1914 m. rugpjūčio 6 d. Po kovų, Vahahalos rajone, vokiečiai buvo priversti atsitraukt ir rugpjūčio 24 d. jie susprogdino radijo stotį, o rugpjūčio 26 d. kapituliavo.

## Geografija
Atakpamė išsidėsčiusi centrinėje Togo dalyje, 161 km šiauriau nuo Gvinėjos įlankos pakrantės ir šalies sostinės Lomės, vakarinėse Atakoros kalnų priekalnėse. Atakpamė yra penktas pagal dydį Togo miestas, administracinis Plynaukštės regiono ir Agou prefektūros centras. Miesto gyventojų skaičius – 92 296 (2008 m.). Per paskutinius 17 metų išaugo beveik 4 kartus (24 139 gyventojai 1981 m.). Atakpamėje yra oro uostas, stambus geležinkelio mazgas.

## Gyventojai
Atakpamėje ir jos apylinkėse gyvena įvairios tautos. Pats miestas yra ifių tautos teritorijoje, piečiau gyvena eve ir adžai, šiaurėje, kalnuose – kabire ir akebu, vakaruose – akioso. Be jų, mieste gyvena nemaža grupė fonų tautos.

Nuo 1964 m. Atakpamė yra romos katalikų vyskupijos centras. Iš 700 tūkst. vyskupijos gyventojų, apie 40 % yra katalikai, nedidelę dalį sudaro musulmonai. Likę gyventojai priklauso tradicinei afrikietiškai religijai.

Pagrindinis vietinių gyventojų užsiėmimas yra žemės ūkis, kuriame užauginama medvilnė, kava, kakava, taip pat soros ir dioskorėjos.

## Miestų partnerystė
*  Njoras, Prancūzija
Pagalba (žurnalas)

**Pagalba** – Mažosios Lietuvos evangelikų liuteronų leidinys, ėjęs 1904–1919 m., 1922–1938 m. Tilžėje, Priekulėje, Klaipėdoje, Tauragėje. Skelbėsi esąs *krikščioniškas mėnesinis laiškas*.

## Istorija
Spausdintas gotišku šriftu. Iki 1905 m. Nr. 28 savaitraštis, vėliau – mėnesinis žurnalas. Leido Endrikis Šadagys, Mikelis Jurgelaitis, draugija „Sandora“.

Spausdino Pagalbos spaustuvė Tilžėje, „Lituania“ bei „Ryto“ spaustuvės Klaipėdoje. Leido priedus *„Ką garbės vyrai apie Biblijas sako“* (1918 m.) *„Jaunųjų prietelis“* (1934 m., 1936 m.) *„Pagalbos pridėjimas“* (1904 m.). Leidinio tiražas 1000–2000 egz.

Skelbė religinius tekstus, bažnytines žinias, pasakojimus apie religines šventes, pasiuntinystes iš įvairių šalių, pasaulietines naujienas, didaktinio pobūdžio raštus dorovės, sveikatos klausimais. Nuo 1914 m. dalis teksto spausdinta lotynišku šriftu.

Redagavo Vilius Gaigalaitis, Mikelis Jurgelaitis, Martynas Purvinas, Endrikis Šadagys, Mikas Preikšaitis, Jonas Pauperas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pagalba. E-paveldas.lt
Pagonų paslas

**Pagonų paslas: nusidavimai iš Vangemano pasiuntinystės** (*Pagonû paslas: nusidawimai isz Wangemanno pasiuntinystės*) – evangelikų liuteronų religinių tekstų laikraštis, leistas 1927–1932 m. Berlyne ir 1934–1937 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Spausdintas gotišku šriftu. Tai iš vokiečių kalbos versti religiniai rašiniai, skirti tikybos ir misijų reikalams. Leido Berlyno pasiuntinystės draugija, platino nemokamai kunigai. 1927–1928 m. spausdino Reilenderių spaustuvė Tilžėje. Išėjo per 20 numerių.

1934–1937 m. Klaipėdoje ėjo iliustruotas laikraštis, su prierašu *Pranešimai iš Vangemano ir Gosnerio pasiuntinystės*. Skirtas religijos klausimams, pasakojo apie misijų veiklą, jų uždavinius. Leido Kristupas Šernius. Spausdino J. V. Zyberto spaustuvė Klaipėdoje. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pagonų paslas. E-paveldas.lt
Pagrandukas

**Pagrandukas** – žurnalas, leistas 1992–1995 m. Vilniuje. Skelbėsi esąs „žurnalas apie moterį ir jos namus“.

## Istorija
Iki 1992 m. ėjo kaip žurnalo „Moteris“ priedas. Spausdino praktiškus patarimus moterims, šeimai. Leido UAB „Pagrandukas“ 4 kartus per metus. Tiražas 1992 m. – 110 400 egz., 1995 m. – 34 200 egz. Nuo 1995 m. tokiu pavadinimu leistas žurnalo „Moteris“ vidinis priedas.

## Redaktorės
* Daiva Daugirdienė – 1992–1993 m.
* Margarita Butkienė – 1993–1994 m.
* Eglė Striaukienė – 1994–1995 m. 

## Šaltiniai
Pajūrio buitininkas

**Pajūrio buitininkas** – Klaipėdos buities tarnybos įmonių susivienijimo „Pajūris“ savaitraštis, leistas 1976–1988 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Tiražas 1976–1988 m. – 1000 egz. Redakcijoje dirbo Ramunė Visockytė.

## Redaktoriai
* Bronius Kisarauskas – 1976–1984 m.
* Romualda Laimienė – 1985–1988 m. 

## Šaltiniai
Pajūrio naujienos

**Pajūrio naujienos** – laikraštis Kretingos rajono, Palangos ir kitiems Lietuvos gyventojams, leidžiamas nuo 1993 m. balandžio 1 d. Kretingoje, Rotušės aikštė 17.

## Istorija
Iki 1995 m. ėjo 2 kartus, vėliau – 3 kartus per savaitę. Šiuo metu vėl 2 kartus per savaitę. Steigėja ir leidėja UAB „Pajūrio naujienos“. Tiražas 1993 m. – 1400 egz., 1997 m. – 5000 egz., 2014 m. – 6748 egz.

## Redaktoriai
* Genovaitė Paulikaitė – 1993–2000 m.
* Audronė Puišienė – nuo 2000 m.

## Kolektyvas
* Bendrovės vadovė – **Vitalija Vitkauskienė**
* Laikraščio redaktorė – **Audronė Puišienė**
* Korespondentės: **Irena Šeškevičienė**,**Audronė Griežienė** ,**Viktorija Vaškytė** 
* Fotokorespondentas – **Darius Šypalis**
* Spaudos platinimo vadybininkė – **Audronė Raudonienė**
* Korektorė-stilistė – **Rita Želvienė**
* Techninis centras: **Audronė Raudonienė**
* Reklamos ir skelbimų skyrius – vadybininkės: **Neringa Mikaločienė** ir **Dalia Endružienė**
* Vyr. buhalterė - **Genovaitė Karpienė**

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
IGN

**IGN** − tinklalapis, kuriame skelbiamos naujienos ir apžvalgos apie video žaidimus, filmus, muziką ir kt. Priklauso „IGN Entertainment“ bendrovei, kuri taip pat valdo ir kitas panašaus pobūdžio svetaines, kaip kad GameSpy, FilePlanet, GameStats, Teamxbox, Direct2Drive, AskMen ir kt. IGN tinklalapis susideda iš daugelio atskirų skilčių, kuriose rašoma konkrečia tema, pvz., video žaidimų skilty skelbiamos naujienos/apžvalgos apie AK, Wii, Nintendo DS, Nintendo DSi, Xbox 360, PlayStation 2, PlayStation 3, PSP, Xbox Live, mobiliųjų telefonų, Retro bei iPhone žaidimus.

## Istorija

1996 m. rugsėjo mėn. IGN (Imagine Games Network) buvo įkurta Džonatono Simpsono-Binto. IGN veiklą pradėjo kaip penki atskiri tinklalapiai: *N64.com* (vėliau pervadintas į *I.G.N.-64.com*), *P.S.X.-Power*, *Saturnworld*, *Next-Generation.com* ir *Ultra Game Players Online*.

1998 m. šie tinklalapiai (išskyrus *Next-Generation* ir *Ultra Game Players Online*) kaip atskiros skiltys/„kanalai“ buvo sujungti į vieną I.G.N. padalinį.

2005 m. liepos mėn. IGN paskelbė, jog jos tinklalapyje per mėnesį apsilanko 24 000 000 unikalių lankytojų, taip pat yra 4,8 mln. užsiregistravusių vartotojų. Pasak „Alexa“, IGN yra tarp 200 lankomiausių svetainių pasaulyje.

2005 m. rugsėjo mėn. už $650 mln. „IGN Entertainment“ įsigijo Ruperto Murdocho multimedijos verslo milžinė, „News Corporation“.

Tinklalapis nusipelnė žaidėjų pagarbos, kadangi jame skelbiami individualių žaidimų gidai, pamokymai bei sukčiavimai (), kuriuos gali rašyti ir pildyti ne tik IGN personalas.

2008 m. sausio 12 d. IGN atšventė savo dešimtąsias metines.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*IGN kanalas svetainėje YouTube
Kotakačis (ugnikalnis)

**Kotakačis** (, ) – ugnikalnis Anduose, šiauriniame Ekvadore, Imbaburos provincijoje, į vakarus nuo Kotakačio miesto. Aukštis – 4935 m.

Manoma, kad Kotakačis yra užgesęs, paskutiniai jo išsiveržimai vyko prieš 2000-3000 metų. Ugnikalnio 3 km pločio kalderoje telkšo didelis ežeras – Kuikoča. Veikia fumarolės.

## Nuorodos
* Global Volcanism Program
Pajūrio sargas

**Pajūrio sargas** – *nepriklausomas [[Klaipėdos kraštas|Klaipėdos krašto]] lietuvių [[laikraštis]]*, leistas 1924–1925 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Spausdintas gotišku šriftu. Leido „Sargo“ bendrovė, kurią įkūrė Gustavas Juozupaitis ir Jokūbas Stikliorius, jiems padėjo Vincas Gvazdinskas. Ėjo dukart per mėnesį. Spausdino Ryto spaustuvė Klaipėdoje. Išėjo 10 numerių.

Redagavo Jurgis Arnašius, Hermanas Jakužaitis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pajūrio sargas“. E-paveldas.lt
Kuikoča

**Kuikoča** (, ) – vulkaninis ežeras Ekvadore, Imbaburos provincijoje. Telkšo Kotakačio ugnikalnio kalderoje, 3246 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis – apie 3 km. Krantai statūs, skardingi. Gylis – apie 200 m.

Kuikočos ežeras susidarė prieš 3100 metų išsiveržus Kotakačio ugnikalniui. Išsprogo ir buvo nunešta 5 km³ uolienų. Po šio išsiveržimo ugnikalnis nurimo ir susidarė ežeras. Kuikočoje yra dvi salos – Teodoro Volfo ir Jerovio – tai statūs dacito lavos kūgiai. Ežero vanduo šarmingas, jame mažai gyvybės, tačiau salose gyvena sidabriniai kragai.

Aplink ežerą plyti paramos. Inkų šventės Inti Raymi metu indėnų šamanas ežero vandenį naudoja ritualiniam apsiprausimui.
Pajūris (žurnalas)

**Pajūris** – iliustruotas žurnalas, ėjęs 1936–1937 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Leido draugija „Pajūris“ kartą per mėnesį. Spausdino spaustuvė „Grafika“ Šiauliuose. Išėjo 12 numerių.

Rašė apie Klaipėdos krašto istoriją, gyventojų papročius, pajūrio gamtą, Klaipėdos ekonomiką, kultūrą, propagavo Lietuvos pajūrį.

Bendradarbiavo Vytautas Augustinas, Petras Babickas, A. Bartkus, Jonas Duoba, Jurgis Dovydaitis, M. Gudaitis, Steponas Kolupaila, L. Kudrickas, J. Razma, Ieva Simonaitytė, Hermanas Šulcas, F.Tumasas, Antanas Vaičiūnas, Aleksandras Vitkauskas ir kt.

Redagavo J. Dubickas, M. Šliaža. 

## Šaltiniai
Kpalimė

**Kpalimė** () – Togo miestas, išsidėstęs Plynaukštės regione, šalies pietvakariuose, netoli sienos su Gana. Tai pagrindinis Kloto prefektūros miestas. Gyventojų skaičius siekia 100 tūkst. žmonių, tai trečias pagal dydį Togo miestas. Geležinkelio mazgas. Atstumas tarp Kpalimės ir šalies sostinės Lomės galima įveikti per dvi valandas važiuojant automobiliu.

Miestas yra stambus regiono prekybos centras (medžiagos, daržovės ir vaisiai ir kt.). Kpalimėje stovi katalikų bažnyčia (1913 m.), pastatyta dar vokiečių kolonialinių istitucijų.
Kalama

**Kalama** () – miestas šiaurės Čilėje, Loa upės oazėje Atakamos dykumos apsuptyje. Manoma, kad Kalama yra vienas sausiausių pasaulio miestų – jame per metus vidutiniškai iškrenta vos 5 mm kritulių. 2017 m. duomenimis Kalamoje gyveno 158 000 gyventojų.

Kalama yra tarp dviejų svarbių Čilės vietovių – Atakamos dykumos ir Andų kalnyno. Vidutinis miesto aukštis virš jūros lygio yra 2260 m.

## Sportas
* CD Cobreloa – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Savivaldybės Dykumų lapių stadionas (), talpinantis daugiau nei 12 tūkst. žiūrovų.
* 2011 m. šis miestas buvo įtrauktas į Dakaro ralio maršrutą.

## Išnašos
Pakajaus paslas

**Pakajaus paslas** – evangelikų liuteronų savaitraštis, leistas 1881–1939 m. Klaipėdoje, Šilutėje. Skelbėsi *[[Lietuva|Lietuvos]] broliams bei seserims Dievo žodį ir surinkimus apsakąs*.

## Istorija
Leistas lietuvių ir vokiečių kalbomis gotišku šriftu. Leido Frydrichas Vilhelmas Zybertas. Spausdino Zyberto spaustuvė.

Spausdino religinius tekstus, informavo apie religinės bendruomenės veiklą. Ėjo analogiškas „Friedens-Bote“ tik vokiečių kalba.

Redagavo A. Dobaitis, D. Kelneraitis, Kristupas Kukaitis, Ferdinandas Šilokas.

## Šaltiniai
Pakalbėkime atvirai

**Pakalbėkime atvirai** – mėnesinis žurnalas kiekvienam ir kiekvienai, ėjęs 1994–1995 m. Kaune.

## Istorija
Leido UAB „Martina Legitur“. Skirtas šeimai, seksologijos klausimams. Tiražas 1994 m. ir 1995 m. – 20 000 egz.

Redaktorė L. Ramanauskienė. 

## Šaltiniai
Kotakačis

**Kotakačis** (, ) – miestas šiaurės Ekvadore, Imbaburos provincijoje, 25 km į pietvakarius nuo Ibaros, prie rytinio Kotakačio ugnikalnio šlaito.

Svarbus odos ir avalynės pramonės centras. Taip pat verčiamasi žemės ūkiu, turizmu. Yra būdingos kolonijinės architektūros pastatų, keletas bažnyčių, parkų.


Image:Cotcachi dancers.jpg|Gatvės šokėjos


## Šaltiniai
Pakeleivingas

**Pakeleivingas** (*Pakeleiwingas leidžiamas žemaitiszkaj arba lietuwiszkaj wieną kartą per savajtę po wiena lakszta in Warniai [[1859]] m.*) – vyskupo M. Valančiaus iniciatyva parengta leidinio programa. 

## Istorija
Programoje buvo numatyta laikraštyje rašyti tokiais klausimais:
*1. tikyba, dora;
*2. gamtos mokslai ir pramonė;
*3. geografijos ir istorijos žinios;
*4. liaudies literatūra. 

M. Valančių rėmęs Irenėjus Kleopas Oginskis žadėjo įsteigti Varniuose spaustuvę lietuviškiems raštams leisti. Redaktoriumi buvo numatytas Mikalojus Akelaitis. Leidimo negauta. 

## Šaltiniai
Kandė

**Kandė** () – miestas šiaurės Toge, šiaurrytinėje Karos regiono dalyje. Kerano prefektūros centras, nuo regiono centro nutolęs apie 50 km.

Kandė priemiestyje įsikūrusi žinoma Kutama biblioteka, įrašyta į pasaulio paveldo kultūros objektų sąrašą.

2006 m. surašymo duomenimis, mieste gyveno 11 742, o pagal 2009 m. duomenis gyventojų skaičius sumažėjo iki 9 989 žmonių.

## Šaltiniai
Ilchanatas

**Ilchanatas** (, farsi سلسله ایلخانی, mongolų k. Ил Хан улс) buvo mongolų chanatas, XIII a. įkurtas Persijoje; laikytas Mongolų imperijos dalimi. Ilchanato pagrindas buvo sukurtas per Čingischano kampanijas Chorezmidų imperijoje 1219-24 m., o pati valstybė sukurta Čingischano vaikaičio Chulagu dabartinio Irano, Irako, Afganistano, Turkmenistano, Armėnijos, Azerbaidžano, Gruzijos, Turkijos ir vakarų Pakistano teritorijose.
## Valdovai

* Chulagu (1256–1265 m.);
* Abakachanas (1265–1282 m.);
* Achmadas Tekuderas (1282–1284 m.);
* Argunchanas (1284–1291 m.);
* Geichatuchanas (1291–1295 m.);
* Baiduchanas (1295 m.);
* Machmudas Gazanas (1295–1304 m.);
* Oldžaitu (1304–1316 m.);
* Abu Saidas (1316–1335 m.);
Mango (Togas)

**Mango** arba **Sansanė-Mango** () – Togo miestas, esantis šiauriausiame Savanų regione, 26 km nuo sienos su Gana. Mango yra Oti prefektūros centras. Miestas yra 145 m aukštyje virš jūros lygio.

Pagal 2007 m. gyventojų surašymą buvo 41 464 žmonės.

Pagrindinės miesto pajamos gaunamos iš amatų, prekybos ir žemės ūkio produktų pardavimų (apie 70 % bendrų pajamų): medvilnės, sorų, kukurūzų, dioskorėjų. Vandeniu aprūpina Oti upė, antra pagal dydį Togo upė, kuri tiekia miestui ir apylinkėms gėlą ir geriamą vandenį.

Sansanė-Mango – tradicinės gentinės Togo karalystės Čokosi sostinė, kurioje iki šiol valdo valdovai, tituluojami *soma*.

## Šaltiniai
Otavalas

**Otavalas** (, ) – miestas šiaurės Ekvadore, Imbaburos provincijoje, 110 km į šiaurę nuo Kito. Išsidėstęs tarpukalnių slėnyje, tarp Imbaburos, Kotakačio ir Mochandos ugnikalnių. Miesto apylinkėse telkšo keletas vaizdingų lagūnų (San Pablo ir kt.).

Otavalas yra tradicinės kečujų kultūros centras. Gaminami rankų darbo tekstilės gaminiai, odos dirbiniai, medžio raižiniai, prekiaujama derlingose ugnikalnių pašlaitėse išauginta žemės ūkio produkcija. Svarbus turistinis centras.

## Sportas
* Estadio de la Liga Deportiva Cantonal de Otavalo – stadionas, talpinantis 3 tūkst. žiūrovų;

## Galerija

Image:Panorama otavalo ecuador.jpg|Miesto panorama
Image:Otavalo market.JPG|Turgus
Image:EquateurOtavalo 0603.jpg|Dauguma miesto gyventojų - indėnai


## Šaltiniai
Oro gynybos batalionas

**Lietuvos kariuomenės Karinių oro pajėgų Oro gynybos batalionas** – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karinis dalinys, esantis Karinių oro pajėgų sudėtyje.

Pagrindinis bataliono uždavinys – sausumos pajėgų vienetų apsauga nuo antpuolių iš oro ir strateginių objektų oro gynyba.

## Istorija
Įkurtas 2000 m. rugsėjo 1 d. Batalionas dislokuotas Radviliškyje, istorinėje vietoje. Čia 1919 m. lapkričio 21–22 d. vyko kautynės su bermontininkais, teritorija jau prieškario Lietuvoje buvo naudojama kariuomenės tikslams.

## Nuorodos
* Oro gynybos batalionas
Aviacijos bazė

**Lietuvos kariuomenės Karinių oro pajėgų Aviacijos bazė** – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karinis dalinys, esantis Karinių oro pajėgų sudėtyje.

Aviacijos bazės paskirtis – užtikrinti Šiaulių karinio aerodromo funkcionavimą, vykdyti, kartu su kitais kariuomenės daliniais, priimančios šalies paramos funkcijas NATO pajėgoms, atlikti vadovavimo ir valdymo procedūras vykdant oro policijos funkcijas bei kitas oro operacijas, kurios vykdomos iš Šiaulių karinio aerodromo, teikti paieškos ir gelbėjimo paslaugas visiems Lietuvos Respublikos oro erdvės naudotojams.  

Bazė yra dislokuota Šiauliuose, du paieškos ir gelbėjimo postai dislokuoti Kaune ir Nemirsetoje (Klaipėdos raj.).

## Istorija

1992 m. birželio 12 d. pirmą kartą po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo iš Barysių aerodromo į orą pakilo lėktuvas An-2 su Vyčio Kryžiais ant sparnų. Todėl birželio 12 d. yra laikoma Pirmosios Aviacijos bazės įkūrimo diena.  

## Išnašos

## Nuorodos
* Aviacijos bazė
Mančesterio laivybinis kanalas

**Mančesterio laivybinis kanalas** () – laivybinis kanalas Anglijoje, Šiaurės Vakarų Anglijos regione. Jungia Mančesterio miestą su Airijos jūra. Ilgis – 58 km, gylis – 8,5 m. Driekiasi tarp Mersio ir Ervelo upių. Yra 6 šliuzai.

Kanalas atidarytas 1894 m., juo driekėsi intensyvus laivybinis maršrutas, kuriuo gabenta produkcija iš pramoninių Mančesterio, Liverpulio rajonų. Dabar kanalo reikšmė sumenkusi, dėl sumažėjusios JK pramonės bei kanalo netinkamumo šiuolaikiniams jūriniams laivams.

## Šaltiniai
Seara

**Seara** () – valstija Brazilijoje, šalies šiaurės rytinėje dalyje. Ribojasi su Šiaurės Rio Grande ir Paraiba pietryčiuose, su Pernambuku pietuose ir Pjauju vakaruose. Šiaurinę valstijos dalį skalauja Atlanto vandenynas. Valstijos sostinė – Fortaleza.

## Geografija

Šiaurinėje valstijos dalyje plyti pakrantės lyguma, o einant į pietus paviršius kyla į Brazilijos plokščiakalnį. Jo dalis Searoje vadinama Araripės plokščiakalniu. Aukščiausia Searos vieta yra Sera Brankos kalnas (1154 m), Matos kalnagūbryje. Svarbiausia valstijos upė yra Žaguaribė (baseinas užima virš 50 % Searos ploto). Kitos svarbios upės: Akarau, Koreau, Kuru.

Klimatas tropinis. Pakrantės lyguma drėgna ir šilta, o kalnuose būdingas sausringas ir karštas klimatas. Ten būdingi dideli temperatūrų skirtumai: nuo 8 °C žiemą iki 40 °C vasarą. Drėgnasis sezonas trunka nuo sausio-kovo iki birželio. Dažnos ilgos sausros.

Vandenyno pakrantėse vietomis auga mangrovės, sausumoje būdingi kaatingos ir serado krūmynai, drėgnuose kalnų šlaituose auga tropinės džiunglės.

## Gyventojai

Etninė sudėtis:
* baltieji – 33,05 %
* pardo – 63,39 %
* juodaodžiai – 3,03 %
* azijiečiai ir indėnai – 0,4 %

## Didžiausi miestai
* Fortaleza – 2447,4 tūkst. gyv. (2009 m.)
* Kaukaja – 324,7
* Žuazeiro do Nortė – 249,9
* Marakanau – 209,7
* Sobralas – 188,2
* Kratas – 121,4
* Itapipoka – 116,0
* Maranguapė – 112,9

## Šaltiniai
Tabligbo

**Tabligbo** () – Togo miestas, Joto prefektūros centras, esantis Pajūrio regione. 2006 m. duomenimis mieste gyveno 14 023 žmonės. Miesto apylinkėse yra dideli klodai klinčių.

Nuo 1980 iki 1984 m. mieste veikė cemento fabrikas. 1997 m., dėka indų kompanijos įsikišimo, fabrikas atnaujino veiklą. 1998 m. gamykla buvo parduota norvegų kompanijai *Scancem*. Šiuo metu kompanija sėkmingai eksportuoja cementą į Vakarų Afrikos šalis.

## Šaltiniai
Kašučių seniūnija

**Kašučių seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos centrinėje dalyje, į pietryčius nuo Darbėnų, abipus Akmenos upės.

## Istorija

Įkurta 1919 m. Priklausė Darbėnų valsčiui (Kretingos apskritis). Po Lietuvos aneksijos 1940 m. pabaigoje pavadinta apylinke, 1941 m. birželio pabaigoje atkurta, 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Kašučių apylinke.

Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivūlėje) renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Seniūnai: Pranas Drungilas (1932 m.).

Administracinis centras: Kašučiai.

;Seniūnijos kaimai:
*Genčų Medsėdžiai
*Kašučiai
*Šukė
*Užparkasiai
*Žiogeliai

## Šaltiniai
Dairy Queen

**Dairy Queen** arba **DQ** – greito maisto tiekimo restoranų pasaulinis tinklas. Pirmasis tinklo restoranas atsidarė 1940 m. Ilinojaus valstijoje. Tinklo įkūrėjas – John Fremont McCullough.

## Istorija
Pagrindinio restoranų tinklo prekės – minkštų ledų formulę 1938 m. sukūrė John Fremont McCullough (1871–1963), jo sūnus Alex McCullough ir Ronald Baker. Pradėję pardavinėti šią prekė vietinėje ledų parduotuvėlėje Ilinojaus valstijoje, kurios savininkas buvo Herb Noble, verslininkai susilaukė gerų atsiliepimų jau pirmąją dieną. 1940 m. McCullough ir Noble nusprendė atidaryti pirmąją „Dairy Queen“ krautuvę. Nuo to laiko tinklas naudodamasis franšizės sistema pradėjo plėstis tarptautiniu mastu. Didžiausias kiekis restoranų susitelkė Teksaso valstijoje, JAV. 1953 m. atsidarytas pirmasis restoranas Kanadoje. 1962 m. oficialiai tapo tarptautine bendrove. 1998 m. tinklą perpirko „Berkshire Hathaway“. 2010 m. „Dairy Queen“ turėjo daugiau nei 5700 restoranų 19 pasaulio šalių, iš kurių 652 įsteigtos už JAV ir Kanados ribų. „Dairy Queen“ tapo viena didžiausių pasaulio minkštų ledų gamintoja.

## Tarptautinis tinklas
**Šalys, kuriose anksčiau veikė Dairy Queen tinklas:**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (uždaryta 1996 m.)

**Šalys, kuriose šiuo metu veikia Dairy Queen tinklas:**

* 
* 
* 
* 
* 
* 
** 
** 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vaineikių seniūnija

**Vaineikių seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos centrinėje dalyje, į rytus nuo Darbėnų, abipus Akmenos upės.

## Istorija

Įkurta 1861 m. kaip valstiečių luominės savivaldos institucija. Priklausė Kauno gubernijos Telšių apskrities Darbėnų valsčiui. 1915 m. rugsėjo 23 d. kartu su valsčiumi tapo naujai įkurtos Kretingos apskrities dalimi.  Po Lietuvos aneksijos 1940 m. pabaigoje pavadinta apylinke, 1941 m. birželio pabaigoje atkurta, 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Vaineikių apylinke.

Seniūnijai vadovavo, jos gyventojus atstovavo ir jų interesus gynė seniūnijos kaimų atstovų sueigoje renkamas seniūnas (1915–1918 m. – šaltyšius), o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Seniūnai: Juozas Tatnickas (1932 m.).

Administracinis centras: Vaineikiai.

;Seniūnijos kaimai:
;1870 m.
*Degimai, vnk.
*Dubašiai, vnk.
*Pabiržtvininkai, vnk.
*Užgiris, vnk.
*Vaineikiai, k.
*Vaineikių Medsėdžiai, k.
*Šlaveitai I, k.
*Šlaveitai II, k.

;1950 m.
*Akmenalės, k.
*Darataičiai, k.
*Gargždupis, k.
*Rubiniškė, k.
*Vaineikiai, k.
*Vaineikių Medsėdžiai, k.

## Šaltiniai
Kašučių apylinkė

**Kašučių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje, į pietryčius nuo Darbėnų, abipus Akmenos upės.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje vietoje Kašučių seniūnijos, 1944 m. spalį atkurta. 1949 m. buvo Darbėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Vaineikių apylinkės ir Darbėnų apylinkės.

|-
| 1950 m. || || || || Genčų Medsėdžiai, Kašučiai, Šukė, Užparkasiai, Žiogeliai
|}

## Šaltiniai
Pakruojo naujienos

**Pakruojo naujienos** – Pakruojo rajono laikraštis, leistas nuo 1996 m. kovo 11 d. Pakruojyje, Vytauto Didžiojo g. 65.

## Istorija
Leido UAB „Pakruojo naujienos“ du kartus per savaitę iki 2000 m. pradžios. Tiražas 1000 egz. Bendrovė išregistruota 2000 m. rugsėjo 20 d.

## Redaktoriai
* S. Kaulinis, Aušra Vileikienė, Angelė Statkuvienė, I. Petronavičienė. 

## Šaltiniai
Įpilties seniūnija

**Įpilties (Senosios Impilties, Impilties) seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės vakariniame pakraštyje, į šiaurę nuo Laukžemės, kairiajame Šventosios upės krante.

## Istorija

Įkurta 1861 m. kaip valstiečių luominės savivaldos institucija. Iš pradžių vadinosi Senosios Impilties seniūnija ir priklausė Kauno gubernijos Telšių apskrities Darbėnų valsčiui. 1915 m. rugsėjo 23 d. kartu su valsčiumi tapo naujai įkurtos Kretingos apskrities dalimi. Patvirtinus nepriklausomos Lietuvos teritorinį-administracinį suskirstymą, pavadinta Impilties seniūnija. Po Lietuvos aneksijos 1940 m. pabaigoje pervadinta apylinke, 1941 m. birželio pabaigoje atkurta, 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Impilties apylinke.

Seniūnijai vadovavo, jos gyventojus atstovavo ir jų interesus gynė seniūnijos kaimų atstovų sueigoje renkamas seniūnas (1915–1918 m. – šaltyšius), o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Seniūnai: Juozapatas Lengvys (1932 m.).

Administracinis centras: Senoji Įpiltis (1861–1918 m.); Naujoji Įpiltis (1919–1940, 1941–1950 m.)

;Seniūnijos kaimai:
;1870 m.
*Benaičiai
*Kalgraužiai
*Lendimai
*Naujoji Impiltis
*Senoji Impiltis I
*Senoji Įpiltis II
*Uždarbalės
*Žyneliai

;1950 m.
*Benaičiai
*Degimai
*Kiaupiškės
*Lendimai
*Markutiškės
*Naujoji Impiltis
*Senoji Impiltis

## Šaltiniai
Įpilties apylinkė

**Įpilties apylinkė** (arba ***Impilties apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje vietoje Impilties seniūnijos, 1944 m. spalį atkurta. 1949 m. buvo Lenkimų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Laukžemės apylinkės.

|-
| 1950 m. || || || || Benaičiai, Degimai, Kiaupiškės, Lendimai, Markutiškės, Naujoji Impiltis, Senoji Impiltis
|}

## Šaltiniai
Pakruojo spaustuvė

**Pakruojo spaustuvė** – spaustuvė Pakruojyje, įkurta 1950 m. kartu su rajono laikraščio „Žvaigždė“ redakcija Vytauto Didžiojo g. 59.

## Istorija
1951–1953 m. spausdino ir MTS laikraščius: Lygumų „Už pirmaujančius kolūkius“ ir Rozalimo „Spartuolis“. Rajono laikraštį „Žvaigždė“ spausdino iki 1962 m., tais pačiais metais prijungta prie Joniškio spaustuvės, spausdinusios laikraštį „Tarybinis balsas“. 1963 m. Pakruojo spaustuvė atkurta kaip Joniškio spaustuvės skyrius ir ėmė spausdinti Pakruojo rajono laikraštį „Auksinė varpa“. 1976 m. Pakruojo spaustuvė prijungta prie Šiaulių „Titnago“ spaustuvės kaip skyrius. Nuo 1979 m. spalio mėn. laikraštis „Auksinė varpa“ spausdinama ofsetu „Titnage“, o vietoje iki 1991 m. buvo tik renkamas. 1995 m. Pakruojo spaustuvė tapo UAB „Pakruojo komunalininkas“ dalimi, keletą metų dar spausdino brošiūras, blankus, etiketes, kitus smulkius spaudinius. 

## Šaltiniai
Palanga (savaitraštis)

**Palanga** – Palangos miesto savaitraštis, ėjęs nuo 1991 m. sausio mėn. iki 1993 m. kovo mėn. Palangoje.

## Istorija
Įsteigė ir leido Palangos miesto taryba. Rašė miesto gyvenimo, buitiniais, kultūros, politikos ir ekonomikos klausimais. Tiražas 1991 m. – 2865 egz., 1993 m. – 1500 egz.

## Redaktoriai
* Gediminas Griškevičius – 1991–1992 m.
* Danutė Mukienė – 1992–1993 m. 

## Šaltiniai
Raudonarmietis

**Raudonarmietis** () – žemiausias TSRS Raudonosios armijos kareivių laipsnis 1918–1946 m.

Šis karinis laipsnis imtas naudoti 1918 m. vasario mėnesį. 1935 m. imtas naudoti ir kaip asmeninis karinis laipsnis. 1918–1943 m. raudonarmiečio laipsnis atitiko raudonlaivyniečio laipsnį armijoje.

1946 m. vietoj raudonarmiečio laipsnio imta naudoti laipsnį eilinis.
Vaineikių apylinkė

**Vaineikių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje, Kretingos rajono centrinėje dalyje, abipus Akmenos upės.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje, 1944 m. spalį atkurta. 1949 m. buvo Darbėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kašučių apylinkės ir dalis Ruginių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Vaineikių apylinkė prijungta prie Darbėnų apylinkės.

|-
| 1950 m. || || || || Akmenalės, Darataičiai, Gargždupis, Rubiniškė, Vaineikiai, Vaineikių Medsėdžiai
|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 62 || || „Vaineikių“ kolūkis, „Kašučių“ kolūkis  || 12 kaimų (Akmenalės, Darataičiai, Dubašiai, Gargždupis, Genčų Medsėdžiai, Kašučiai, Rubiniškė, Šukė, Užparkasiai, Vaineikiai, Vaineikių Medsėdžiai, Žiogeliai)
|}

## Šaltiniai
Seržipė

**Seržipė** () – valstija Brazilijoje, šalies šiaurės rytinėje dalyje. Ribojasi su Alagoasu šiaurėje ir su Bahija pietvakariuose. Rytinę valstijos dalį skalauja Atlanto vandenynas. Valstijos sostinė – Arakažu.

## Geografija

Seržipė yra mažiausia Brazilijos valstija (neskaitant federalinės apygardos). Būdingas paviršius – lygumos, banguotos aukštumos, neviršijančios 300 m aukščio. Šiaurine valstijos riba teka San Fransisko upė. Kitos didesnės upės yra Vaza Barisas, Seržipė, Žaparatuba.

Klimatas tropinis. Pakrantėse drėgnesnis, giliau žemyne – sausringesnis. Sostinėje per metus iškrenta ~1600 mm kritulių, daugiausia tarp sausio ir kovo, o vakaruose neretos sausros.

Būdingas savanų kraštovaizdis.

## Gyventojai

Etninė sudėtis:
* pardo – 61,08 %
* baltieji – 31,21 %
* juodaodžiai – 7,22 %
* azijiečiai ir indėnai – 0,5 %

## Didžiausi miestai
* Arakažu – 570,9 tūkst. gyv. (2009 m.)
* Nosa Senjora do Sokoras – 160,8
* Lagartas – 94,8
* Itabajana – 86,9
* San Kristovanas – 78,8
* Estansija – 64,4

## Šaltiniai
Palangos Juzė (laikraštis)

**Palangos Juzė** – laikraštis, ėjęs 1991–1992 m. Skuode.

## Istorija
Leido Skuodo rajono valstybinė buitinių paslaugų įmonė. Ėjo kas mėnesį, nuo 1991 m. vidurio – kas du mėnesiai. Tiražas 1991 m. – 13 000 egz., 1992 m. – 5000 egz.

Spausdino patarimus meistrams ir amatininkams, įvairią informaciją, reklamas, aptarinėjo amatininkų darbus.

## Redaktoriai
* A. Marcinkevičius – 1991 m.
* Juozas Kurtinaitis – 1991–1992 m. 

## Šaltiniai
Palangos pajūris

**Palangos pajūrys** – vietos informacinis iliustruotas kurortinis laikraštis, leistas 1931 m., 1933 m., 1935 m. Palangoje kurorto sezono metu.

## Istorija
Leido Kostas Gasiūnas, redakcijos adresas Vytauto g. 91. Spausdino spaustuvė „Lituania“ Klaipėdoje. Išėjo 11 numerių. 1935 m. Nr. 1 išėjo Kretingoje.

Informavo apie įvykius pajūrio vietovėse, spausdino patarimus, skelbimus poilsiaujantiems, pasakojo apie Palangos, Kretingos praeitį.

Redagavo Tomas Dambrauskas (1899 m. – po 1941 m.). 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Palangos pajūris“. E-paveldas.lt