open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viso pasaulio negana

**Viso pasaulio negana** () – devynioliktasis filmas apie britų agentą 007 Džeimsą Bondą, sukurtas pagal Neal Purvis, Robert Wade ir Bruce Feirstein scenarijų. Tai trečiasis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Pierce Brosnan.

Filmo pajamos siekė 361,8 milijono dolerių.

Pagal filmo scenarijų rašytojas Raymond Benson vėliau parašė knygą.

## Aktoriai

* Pierce Brosnan – *Džeimsas Bondas*
* Sophie Marceau – *Elektra King*, naftos verslo paveldėtoja ir pagrindinė neigiama veikėja.
* Robert Carlyle – *Renard*, sovietų teroristas, pagrobęs Elektrą King
* Denise Richards – Dr. *Christmas Jones*, branduolinių ginklų specialistė, padedanti Bondui
* Robbie Coltrane – *Valentin Zukovsky*, rusų mafijos vadovas ir kazino Baku savininkas
* Judi Dench – *M*, britų slaptosios tarnybos vadovė
* Desmond Llewelyn – *Q*
* John Cleese – *R*, Q asistentas ir tolimesnio vaidmens serijoje perėmėjas
* Samantha Bond – *Miss Moneypenny*, M sekretorė
* Serena Scott Thomas – Dr. *Molly Warmflash*, MI6 darbuotoja
* John Seru – *Gabor*, Elektros King asmens sargybinis
* Ulrich Thomsen – *Sasha Davidov*, Elektros King saugumo tarnybos vadovas Azerbaidžane
* Goldie – *Bullion*, Valentino Zukovskio asmens sargybinis
* Maria Grazia Cucinotta – *Giulietta da Vinci* (mergina su cigaru), Renardo pagalbininkė

Filme paskutinį kartą pasirodo Desnomd Llewelyn personažas Q. Pats aktorius dar neketino atsisveikinti su vaidmeniu, tačiau toks buvo prodiuserių sprendimas. 1999 metų gruodžio 19 dieną Llewelyn mirė.

„Entertainment Weekly“ 2008 metais aktorę Denise Richards paskelbė blogiausia Bondo mergina .

## Filmavimas

Prodiuseriai tapti filmo režisieriumi kalbino Joe Dante ir Peterį Jaksoną, bet vėliau sutarė su Michaelu Aptedu. Dar prieš pradedant filmavimą pasklido gandai apie galimą jo pavadinimą: **Death Waits for No Man**, **Fire and Ice**, **Pressure Point** ir **Dangerously Yours**. Vėliau filmas kurį laiką buvo įvardijamas kaip **Bond 19**.

Juostos kūrimo darbai vyko Bilbao esančiame Gugenheimo muziejuje, Stambule, Baku, Londone ir įvairiose Škotijos, Velso bei Prancūzijos vietovėse, taip pat „Pinewood“ studijoje. Povandeninio laivo filmavimo darbai vyko Bahamuose.

Pagal sutartį su gamintoju, Bondas trečiajame (ir paskutiniajame) filme naudojosi BMW markės automobiliu – šį kartą Z8 modeliu.

## Muzika

Pagrindinę filmo dainą sukūrė Davidas Arnoldas ir Donas Blackas, o įrašė grupė Garbage. Grupė taip pat įrašė kūrinį „Ice Bandits“, kuris pateko į singlą. Daina „The World Is Not Enough“ taip pat pateko į kelis geriausių 1999 metų dainų rinkinius.

## Apdovanojimai

## Šaltiniai
Vartburgo pilis

**Vartburgo pilis** () − pilis Vokietijoje, Tiuringijos žemėje, šiaurės rytinėje Tiuringijos Miško dalyje, netoli Eizenacho miesto; 441 m virš jūros lygio.

Vartburgo pilis yra labiausiai žinoma kilmingos Ludovingerių dinastijos mūrinė pilis. Tai viena iš geriausiai išsilaikiusių Vokietijos viduramžių pilių.

Pilis buvo pastatyta 1067 m. kaip mūrinės pilies kompleksas. Pilyje sutinkami romantizmo, gotikos ir XIX a. meno elementai. Įėjus į pilį atsiveria 900 metų senumo istorijos knyga: čia mes galime pamatyti senovinių viduramžių rūmų meną, čia Martynas Liuteris vertė į vokiečių kalbą Naująjį Testamentą. Pilyje ne kartą lankėsi Gėtė, kiti žymūs poetai. Vartburgo pilyje buvo auklėjama šv. Elžbieta Vengrė.

Vartburgo pilies istorija prasideda XI amžiuje, su ja susiję daug legendų. Viena iš jų pasinaudojo R. Vagneris, kurdamas operą „Tanhoizeris“.

1999 m. Vartburgo pilis įrašyta į Pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos

* Vartburgo pilis (anglų, vokiečių k.)
* Vartburgo pilies praeitis ir ateitis  (anglų, vokiečių k.)
Žydroji Atlanto juosta

**Žydroji Atlanto juosta** – pereinamasis prizas, skiriamas vandenynų laineriams už greičio rekordą perplaukiant šiaurinę Atlanto vandenyno dalį. Terminas „Žydroji Atlanto juosta“ nebuvo plačiai naudojamas iki 1910 m. ir pasiskolintas iš žirgų lenktynių.

Iki 1934 m. prizas buvo sąlyginis. 1934 m. buvo įsteigtas tarptautinis komitetas, kuris turėjo nustatyti sąlygas lemiančias pirmos vietos nugalėtoją tarp konkuruojančių Atlanto laivų. Iki to meto *Žydroji Atlanto juosta* neegzistavo. Įkūrus tarptautinį Žydrosios juostos komitetą, anglas Haroldas Heilsas savo lėšomis užsakė pagaminti sidabrinę figūrėlę, kuri turėjo simbolizuoti *Žydrosios Atlanto juostos* prizą. Taurė buvo pagaminta kitais metais.

Haroldas Heilsas figūrą perdavė Žydrosios juostos komitetui, kuris savo ruožtu ją įteikė tuometiniam rekordininkui – italų laineriui Rex.

## Šaltiniai
Karaso regionas

**Karaso regionas** (*ǁKharas, Karas*) – vienas iš 13-os Namibijos regionų, esantis šalies pietinėje dalyje, prie Atlanto vandenyno. Administracinis centras – Ketmanshopas. Plotas 161 395 km².

Regionas skirstomas į 6-ias apygardas. Vakaruose Karaso regionas ribojasi su Atlanto vandenynu, šiaurėje – Hardapo regionu, rytuose – Botsvana, pietuose – Pietų Afrikos Respublika.

## Šaltiniai
Kavango regionas

**Kavango regionas** (*Kavango*), iki 1998 m. **Okavango regionas** – buvęs vienas iš 13-os Namibijos regionų šalies šiaurinėje dalyje, prie Angolos sienos. Administracinis centras – Rundu.

Regionas buvo skirstomas į 9-ias apygardas. Vakaruose regionas ribojosi su Ošikoto, šiaurėje – Angola (Kvando Kubango provincija), rytuose – Kaprivio, pietuose – Otdžozondžupos, šiaurės vakaruose – Ohangvenos regionais.

2013 m. Kavango regionas padalintas į Rytų Kavango ir Vakarų Kavango regionus.

## Nuorodos
* Okavango regionas (*Google Maps* palydovinė nuotrauka su nuotraukomis iš įvairių vietų)
Agama

**Agama** gali reikšti:

* Pietų Azijos religijų šventraščių klasė:
** hinduistinės agamos;
** džainistinės agamos;
** budistinės agamos;
* Agama – driežų gentis;
* Agama – dainininkės Sati muzikinis projektas.
Pamišę

**Pamišę** () – 1987 m. JAV romantinė komedija, kurią režisavo Norman Jewison. Filmas buvo išleistas 1987 m. gruodžio 18 d. ir sulaukė teigiamų atsiliepimų iš kritikų. Šiaurės Amerikoje filmas uždirbo 80 640 528 JAV dolerių ir tapo 5 daugiausia uždirbusiu metų filmu. Buvo nominuotas šešiems Oskarams ir laimėjo tris: už *geriausią scenarijų*, *geriausią aktorę* ir *geriausią antro plano aktorę*.

## Aktoriai

* Cher – Loretta Castorini
* Nicolas Cage – Ronny Cammareri
* Olympia Dukakis – Rose Castorini
* Vincent Gardenia – Cosmo Castorini
* Danny Aiello – Mr. Johnny Cammareri
* Julie Bovasso – Rita Cappomaggi
* Louis Guss – Raymond Cappomaggi
* John Mahoney – Perry
* Feodor Chaliapin, Jr. – Lorettos senelis

## Apdovanojimai

2008 m. birželį AFI paskelbė po 10 geriausių filmų dešimtyje klasikinių amerikiečių filmų žanrų. „Pamišę“ buvo pripažintas 8-u geriausiu filmu romantinės komedijos žanre. Filmas taip pat užėmė 72-ą vietą „Bravo“ „100 linksmiausių filmų“ ir 41-ą „AFI’s 100 Years… 100 Laughs“ sąrašuose.

**[[American Film Institute|Amerikos filmų instituto]] pripažinimai**

* 2000 – #41 – *AFI’s 100 Years… 100 Laughs*
* 2002 – #17 – *AFI’s 100 Years… 100 Passions*
* 2005 – #96 – *AFI’s 100 Years… 100 Movie Quotes* („Snap out of it!“)
* 2008 – #8 – *AFI’s 10 Top 10* (Romantinė komedija)

2003 m. birželį kino kritikas Roger Ebert įtraukė filmą į savo „Puikių filmų“ kolekciją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Koisanų kalbos

**Koisanų kalbos** – viena pasaulio kalbų šeimų. Šiomis kalbomis kalbama Pietinėje Afrikoje, daugiausia dabartinėse valstybėse: PAR, Namibijoje, Botsvanoje. Jomis kalbančios tautos vadinamos koisanais

Dauguma šios šeimos kalbų yra išnykę, beveik išnykę arba nykstančios. Didžiausia kalba yra namų kalba, kuria kalba apie 250 tūkst. gyventojų Namibijoje ir PAR. Ji yra viena oficialių Namibijos kalbų. Labai nedidelis koisanų kalbų spiečius yra Tanzanijoje.

## Ypatumai
Visų koisanų kalbų išskirtinis, kitur pasaulyje beveik nepasitaikantis, bruožas yra spragsimieji priebalsiai, ortografijoje žymimi specialiais ženklais (ʘ, ǀ, ǃ, ǂ, ǁ). Šį kalbinį bruožą iš koisanų kalbų yra perėmusios aplinkinės bantų kalbos: zulų kalba, kosų kalba ir kt. Kai kurios koisanų kalbos pasižymi ypač sudėtinga fonetine struktūra. Jos turi ne tik spragsimuosius priebalsius, bet ir tonus.

## Klasifikacija
Visos koisanų kalbos skirstomos į penkias grupes:
* Hadza kalba (800, vartojama Tanzanijoje)
* Sandave kalba (40 000, vartojama Tanzanijoje, antroji pagal dydį koisanų kalba)
* Kvadi-khoe kalbos – didžiausia kalbų grupė Namibijoje ir PAR. Jai priklauso išnykusi kvadi kalba ir khoe kalbos, kurios skirstomos taip:
** Koikojų kalbos (namų kalba, eini kalba, korana kalba, xiri kalba)
** Tšu-Khve kalbos (šua, tsoa, kxoe, naro, gǁana-gǀwi kalbos)
* Tuu kalbos (ǃxóõ, žemutinių nosobų, nǁng, ǀxam, ǂungkue, ǁwegwi kalbos)
* Juu-ǂhoa kalbos (ǂhõã ir juu kalbos)
Naudžiai (Vilkaviškis)

**Naudžiai** (arba ***Naudziškiai, Margiai***) – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Paežerių, prie Rausvės upelio. Praeina plentas .

## Istorija

Anksčiau priklausė Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiui. Pirmojo Lietuvos visuotinio gyventojų 1923 metų surašymo metu, Naudžių kaime buvo 9 ūkiai ir 72 gyventojai.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės

Kaime gimė knygnešys, visuomenės veikėjas Juozas Rimša (1875–1970) ir jo brolis skulptorius, grafikas, „Vargo mokyklos“ autorius, Petras Rimša (1881–1961). Išlikęs jų gimtasis namas, ūkiniai pastatai. Gyvenamajame name įkurta P. Rimšos memorialinė ekspozicija.

## Šaltiniai
Žemyna (reikšmės)

Žodis ***Žemyna*** reiškia:

* Žemyna – lietuvių ir prūsų žemės deivė
* Žemyna – ekologijos klubas „Žemyna“, viena pirmųjų žaliųjų organizacijų Lietuvoje
* Žemyna – Gruzdžių žemės ūkio mokyklos sporto klubas
* Žemynos gimnazija:
** Klaipėdos Žemynos gimnazija – buvusi Klaipėdos miesto 12-oji vidurinė mokykla
** Vilniaus Žemynos gimnazija – buvusi Vilniaus miesto 59-oji vidurinė mokykla
* Žemynos pagrindinė mokykla:
** Panevėžio Žemynos pagrindinė mokykla
** Pakruojo Žemynos pagrindinė mokykla – buvusi Pakruojo 2–oji vidurinė mokykla
** Vilniaus Žemynos pagrindinė mokykla
* Žemynos gatvė – populiarus gatvių pavadinimas. Žemynos gatvė yra Alytuje, Kaune, Klaipėdoje, Palangoje, Raseiniuose, Šiauliuose, Šilutėje, Vilniuje, kitose gyvenvietėse.
* Žemynos takas – gatvė Joniškyje
* žemyna – (folklore) motina žemė
Žydrė (reikšmės)

Žodis **žydrė** reiškia:

* žydrė – žolinis augalas *[[Muscari]]*;
* žydrė – kitas neužmirštuolės pavadinimas;
* žydrė – žydri dažai;
* Žydrė – moteriškas vardas.
Vasara (reikšmės)

Žodis **vasara** reiškia:

* vasara – vienas iš keturių metų laikų vidutinio klimato juostoje
* vasara – tam tikras šiltas ar kažkuo geriausias metas:
** bobų vasara – šiltas rudens laikotarpis rugsėjo pabaigoje – spalio pradžioje
** indėnų vasara – bobų vasaros analogas Šiaurės Amerikoje
* Vasara – lietuviškas moteriškas vardas
* Vasara – video žaidimas šaudyklė, sukurtas 2000 m. Japonijoje
* Vasara – suomiška pavardė:
** Vesa Vasara – profesionalus suomių futbolininkas (g. 1976 m.)
Vaiva (reikšmės)

Žodis **vaiva** gali reikšti:

* Vaiva – kaimas Prienų rajone;
* Vaiva – lietuviškas moteriškas vardas
* vaiva – *Apatura* genties drugys:
** kilnioji vaiva
** puošnioji vaiva
* Vaiva – 1922–1926 m. Kaune veikusi leidykla, leidusi knygas ir žurnalą
* „Vaiva“ – 1957 m. V. Klovos opera
Moses Malone

**Mozė Malounas** (; 1955 m. kovo 3 d. – 2015 m. rugsėjo 13 d.) – buvęs profesionalus krepšininkas.

## Biografija
Moses Eugene Malone gimė 1955 m. kovo 3 d. Petersburge, Virdžinijoje. Krepšinį pradėjo žaisti gan vėlai, 13 metų. Petersburgo vidurinei mokyklai M. Malounas padėjo iškovoti 50 nenutrūkstamų pergalių per 2 sezonus. Tai sudomino apie 50 universitetų visoje šalyje, tačiau žaidėją pakvietė Merilando universitetas. Keletą dienų ėjęs į paskaitas M. Malounas sužinojo, kad buvo pašauktas 3 rate, 47 šaukimu Utah „Stars“ komandos ir pasirašė 3 mln. 5 metų kontraktą su komanda.

1975 m. gruodžio mėn. žlugus komandai, perėjo žaisti į Buffalo „Braves“ NBA lygoje. Sužaidęs dvi rungtynes buvo iškeistas Hiustono „Rockets“ komandai. 1981 m. rugsėjo 15 d. buvo iškeistas Filadelfijos „76ers“ klubui. Prieš lygos finalo seriją, M. Malonas buvo traumuotas ir negalėjo padėti komandai finaluose, kuriuos ji pralaimėjo. 1986–1987 m. tarpsezonyje komanda iškeitė jį Vašingtono „Bullets“ klubui. 1988–1989 m. sezone persikėlė į Atlantos „Hawks“ klubą. Jame išbuvęs du sezonus persikėlė į Milvokio „Bucks“ klubą ir jame buvo pagrindinis vidurio puolėjas. 1992-93 m. sezono didžiąją dalį praleido dėl nugaros traumos. 1993-94 m. sezone Filadelfijos „76ers“ pasirašė sutartį su M. Malounu, norėdami, kad jis apmokytų naujoką vidurio puolėją Shawn Bradley. Jis pats tą sezoną 55 kartus išėjo į aikštelę. Paskutinį savo sezoną žaidė San Antonijo „Spurs“ klube, tačiau patyrė traumą ir turėjo baigti karjerą.

2015 m. rugsėjo 13 d., būdamas 60 metų, mirė miegodamas savo namuose. Spėjama, kad jį ištiko širdies smūgis.

## Pasiekimai
* 1979, 1982, 1983 metais – NBA naudingiausias žaidėjas
* 1997 NBA 50-mečio Visų laikų komanda

## Šaltiniai
Alytaus valsčius

**Alytaus valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Alytus, 1932 m. būstinė buvo Nemuno gatvėje.

## Istorija

Valsčius (pavietas) minimas XIV a., iki 1536 m. priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui. 1559 m. Alytaus pavietas minimas G. Valavičiaus „DLK girių revizijoje“, tačiau manoma, kad autorius pavieto vardu veikiausiai vadino tuometinį Alytaus valsčių. 1870 m. gegužės 31 d. prie valsčiaus buvo prijungtas Alytus, ką tik netekęs miesto teisių.

1933 m. prijungtas Antnemunio valsčius, 1935 m. – 1 kaimas iš Jiezno valsčiaus. 1947 m. dalis valsčiaus perduota Krokialaukio valsčiui. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Alytaus rajonui (10 apylinkių).

|-
| 1888 m.  || || 4791 ||  || ||
|-
| 1923 m.  || 85 || 3614 || 671 || || 31 gyvenvietė 
|-
| 1932 m. || 64 || 3515 || || 8 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 247 || || || 10 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* Mikas Pangonis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 3614 žmonės:
* Lietuviai – 89,18% (3223);
* Lenkai – 7,49% (271);
* Kiti – 3,32% (120).

### Žymūs žmonės

|-
| 1884 || Daugirdėliai || Augustinas Jakučionis, pedagogas || 1969
|-
| 1893 || Butrimiškiai || Vincas Kanauka, gydytojas chirurgas || 1968
|-
| 1898 || Butrimiškiai || Kostas Kanauka, veterinarijos gydytojas || 1976
|-
| 1901 || Žaunieriškiai || Antanas Gavelis, karininkas || 1984
|-
| 1921 || Užubaliai || Petras Vladas Danisevičius, teisininkas || 2014
|}

## Šaltiniai
Antnemunio valsčius

**Antnemunio valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Panemuninkai, vėliau – Taukotiškės, Dubėnai, Rumbonys.

## Istorija

Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Kalvarijos apskričiai. 1885 m. valsčiuje gyveno 4572 žmonės.

1918 m. įvyko Rumbonių parapijos susirinkimas. Šiame susirinkime dalyvavo 30 žmonių iš 16 kaimų (Žaunieriškių, Bakšių, Jasunskų, Kriaunių, Dubių, Dubėnų, Margaravos, Jevaišonių, Praniūnų, Junonių, Mikutiškių, Panemuninkų, Medžiukų, Miklusėnų, Dubenkos, Navickų kaimų). Dauguma prisidėjusių buvo kunigai arba klebonai, kurie tikėjosi valdyti ir parapiją, ir valsčių. Šiam susirinkimui pirmininkavo Kazys Motūza. Susirinkime buvo nuspręsta, jog naujajam valsčiui Alytaus apskrities taryboje atstovaus: Vincas Gavelis, Antanas Mitrulevičius, Juozas Mankauskas ir Matas Boza. Valsčiaus centru pasirinkti Dubėnai. Alytaus apskrities suvažiavime buvo nutarta vadintis ne valsčiumi, o parapijų tarybomis. Tarybos pirmininku buvo Jonas Račkauskas. Naujajam valsčiui buvo sunkūs pirmieji metai, tarybos nariams trūko žinių, kaip valdyti jį. Policijos ir teismo valsčius neturėjo, o po Pirmojo pasaulinio karo užsilikę vokiečių kariai plėšikavo, žudė, degino namus. Buvo paskirti naktiniai sargai, tačiau jie nedaug padėjo, tik išvarydavo vietinius plėšikus iš valsčiaus, bet jie ir vėl rasdavo kelią atgal. 1918 m. pabaigoje buvo išrinkta švietimo, apsaugos ir maitinimo komisijos. 1919 m. pradžioje valsčius buvo iš pagrindų pertvarkytas, išrinktas viršaitis. 1933 m. valsčius buvo panaikintas ir prijungtas prie Alytaus valsčiaus.

1923 m. buvo 440 ūkių ir 40 gyvenamųjų vietovių. 1933 m. buvo 3 mokyklos – Dubėnų mokykla, Panemuninkų mokykla ir Daujotiškių mokykla.

|-
| 1888 m.  || || 5702 || || ||
|-
| 1923 m.  || 82 || 2944 || 543 || || 40 gyvenviečių 
|-
| 1932 m. || 54 || 3174 || || 7 seniūnijos  ||
|}

## Vadovai
* Martynas Dumbliauskas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1933 m. valsčiuje buvę kaimai:

* Bundoriai
* Daujotiškiai
* Dubėnai
* Dubenka
* Dubiai
* Jasunskai (Jaciunskai)
* Jevaišionys
* Junoniai
* Kėdariškiai
* Kižiai
* Kriaunos
* Mardosai
* Mardosėliai
* Margarava
* Mendvinkai
* Mikosa
* Mikutiškiai
* Navienai
* Panemunykai
* Paplauskai
* Praniūnai
* Raudonykiai
* Rumbonys
* Sabališkiai
* Sabeliškeniai
* Smolnica
* Stražiškiai
* Vitautiškiai


## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 2944 žmonės:
* Lietuviai – 96,33% (2836)
* Lenkai – 2,54% (75)
* Kiti – 1,12% (33)

## Šaltiniai
Latvijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas

**Latvijos Respublikos Aukščiausiasis Teismas** () – Latvijos teisminė institucija; Aukščiausiasis Teismas (paskutinės instancijos teismas). Sudaro Senatas ir dveji teismo rūmai (*Tiesu palātas*) arba skyriai – Civilinių bylų (*Civillietu*) ir Baudžiamųjų bylų (*Krimināllietu*). Teisėjus skiria Latvijos Seimas. Teisėjų kadencija trunka iki 70 metų, esant išimtims – iki 75 m.). Pirmininkas Ivars Bičkovičs.

Adresas: Augstākā tiesa, Brīvības bulvāris 36, Rīga, LV – 1511.

## Struktūra
Kiekvieną skyrių sudaro pirmininkas ir šiam skyriui priklausantys Aukščiausiojo Teismo teisėjai. Skyrius apeliacine instancija nagrinėja bylas, kurias pirmąja instancija išnagrinėjo apygardos teismas.

Skyriuje bylas nagrinėja 3 teisėjų kolegija.

Visi Aukščiausiojo Teismo teisėjai sudaro plenarinę sesiją (visuotinis teisėjų susirinkimas).

Aukščiausiojo Teismo Senatas kasacine tvarka nagrinėja visas apylinkių (miestų) teismuose ir apygardų teismuose išnagrinėtas bylas.

Senatas pirmąja instancija nagrinėja bylas, susijusias su sprendimais, kuriuos pagal Valstybės kontrolės įstatymo 55 straipsnį priėmė Valstybės kontrolė (latviešu valoda).

Senatą sudaro Aukščiausiojo Teismo pirmininkas ir senatoriai (Senato teisėjai).

Senatą sudaro keturi departamentai: Civilinių bylų, Baudžiamųjų bylų, Administracinių bylų ir Drausmės bylų. Aukščiausiojo Teismo Senate bylas nagrinėja trijų senatorių kolegija. Konkrečiais įstatyme nustatytais atvejais bylas nagrinėja daugiau senatorių.
Plenarinė sesija ir jos kompetencija

Plenarinė sesija yra visuotinis Aukščiausiojo Teismo skyrių ir Senato teisėjų susirinkimas. Plenarinėje sesijoje aptariami galiojančių teisės nuostatų aiškinimo klausimai.

Plenarinė sesija įsteigia skyrių departamentus ir Senatą ir priima pareiškimus, kuriuose išdėstomos Aukščiausiojo Teismo pirmininko veiklos sustabdymo arba generalinio prokuroro atleidimo iš pareigų priežastys.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Latvijos Aukščiausiasis Teismas (latvių, rusų, anglų k.)
Latvijos Respublikos Konstitucinis Teismas

**Latvijos Respublikos Konstitucinis Teismas**  – Latvijos konstitucinės justicijos institucija; Konstitucinis Teismas. Taiko Latvijos Konstituciją. Veikia nuo 1997 m. Sudaro 7 teisėjai. Skiria Latvijos Seimas (3 kandidatūras teikia Seimas, po 2 - Latvijos Vyriausybė ir Latvijos Aukščiausiasis Teismas. Fiziniai asmenys į LR KT gali kreiptis nuo 2001 m. (žr. *[[konstitucinis skundas]]*). 

Adresas: Jura Alunāna iela 1, Rīga, LV-1010, Latvija.

## Teisėjai
* Pirmininkas nuo 2007 m. Gunārs Kūtris; anksčiau - *[[Aivars Endziņš]]*
* Sanita Osipova
* Vineta Muižniece
* Kaspars Balodis
* Aija Branta
* Uldis Ķinis
* Kristīne Krūma.

## Nuorodos
*Latvijos Respublikos Konstitucinis Teismas  (latvių, rusų, anglų k.)
Vaiva (leidykla)

**Vaiva** – 1922–1926 m. Kaune veikusi leidykla. 

Leidykla įkurta 1922 m. Kaune. Tuomet tai buvo kooperatinė knygų leidimo bendrovė, vadinta „Spaudos bendrove“. Leidyklą įkūrė rašytojas ir inžinierius Kazys Puida, prieš tai dirbęs „Vilniaus žinių“ redakcijoje, todėl išmanęs apie žurnalistinį ir leidybinį darbą. Įkuriant bendrovę prisidėjo Jonas Lapėnas, Jonas Pakalka ir Antanas Sutkus. 

„Vaiva“ leisdavo įvairias knygas, kurių didesnė dalis buvo verstinė literatūra, kadangi originalios lietuviškos literatūros tuomet buvo nedaug. Dauguma „Vaivos“ leidinių buvo didaktinio ar bent pažintinio pobūdžio. Leidžiamos knygos buvo grupuojamos serijomis. Per ketverius egzistavimo metus „Vaiva“ išleido daugiau kaip 50 knygų.

1923–1925 m. leidykla leido mėnesinį žurnalą „Krivulė“, kuriame buvo skelbiami „Vaivos“ išleistų knygų sąrašus, trumpos jų anotacijos, kartais ir recenzijos.

Leidykla savo spaustuvės neturėjo, pradžioje daug jos knygų buvo spausdinamos Tilžėje, Enzio Jagomasto spaustuvėje, kartais dar tolesniuose Vokietijos miestuose. 1924 m. daugiau „Vaivos“ leidinių ėmė spausdinti „Raidė“ bei Valstybės spaustuvė. 

Susidurdama su ekonominiais sunkumais leidykla ėmė leisti vis mažiau knygų, o 1926 m. užsidarė.

## Nuorodos
* Knyga nepriklausomoje Lietuvoje  (pagal Vilniaus Užtupo straipsnį „Knygų leidybos apžvalga”, išspausdintą „Žurnalisto žinyne”. Vilnius, 1992, p. 138-147)
Apsaugotas režimas

**Apsaugotas režimas** – kompiuterijoje apsaugotas režimas, taip pat vadinamas virtualiu apsaugoto adreso režimu, x86 šeimos procesoriams. Tai leidžia programinei įrangai naudotis funkcijomis, tokiomis kaip virtuali atmintis, puslapiavimas, saugus įvairių užduočių atlikimas ir kitos funkcijos, kuriomis siekiama padidinti operacinės sistemos kontrolę visoje programinės įrangos aplinkoje.

Procesorius, palaikantis x86 apsaugotą režimą, įjungtas pradeda darbą vartotojo režime, siekiant išlaikyti suderinamumą su ankstesniais x86 šeimos procesoriais. Į apsaugotą režimą galima persijungti tik kai programinė įranga įdiegia kelias deskriptorių lenteles ir atkyvuoja Protection Enable (PE) bitą kontrolės registre0 (CRO).

Apsaugotas režimas pirmą kartą buvo įtrauktas į x86 architektūrą 1982 metais išleidus Intel 80286 (286) procesorius. 80386 (386) procesoriuose (išleisti 1958) apsaugoto režimo galimybės buvo išplėstos, jo taikymas išplito ir tapo pagrindu visiems tolesniems x86 architektūros patobulinimams.
Aleksoto valsčius

**Aleksoto valsčius** (; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, kairiajame Nemuno krante. Centras – Aleksotas.

## Istorija

Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Marijampolės apskričiai. 1870 m. rugpjūčio 28 d. prie valsčiaus buvo prijungtas Zapyškis, netekęs miesto teisių. Valsčiaus teritorija XX a. tarpukariu atiteko Kauno miestui.

|-
| 1888 ||   || 9066 ||  || ||
|-
|}

## Tautinė sudėtis
 
1888 m.:

* Lietuviai – 70,8 %
* Žydai – 24,5 %
* Rusai – 2,9 %
* Lenkai – 1,9 %

## Šaltiniai
Mano mylimas prieše

„**Mano mylimas prieše**“ – lietuvių režisieriaus sukurtas lietuviškas serialas, kurio premjera buvo 2010 metų kovo 1-ąją dieną.

## Serialo tema

Serialas prasideda Tomo brolio žūtimi. Augustas nusižudė, nes jį paliko jo mergina Milda, kilusi iš garsios šeimos. Tomas nori atkeršyti jo brolį “nužudžiusiai“ merginai. Tačiau atvykęs į garsiąją viešbučio savininko šeimą Tomas įsimylį vieną iš įvaikintų dukrų – Miglę. Kaip viskas klostytis lieka neaišku. Ar Tomas pasirinks kerštą, ar meilę?

Antrasis serialo sezonas neatsitiktinai pristatytas Grybų dvaro arklidėse, nuostabioje vietoje, į kurį persikels nemažai serialo veiksmo. Čia, žirgų, gamtos ir grožio apsuptyje, suksis dar galingesni aistrų verpetai. Turtingas žirgyno savininkas Ignas (akt. Jurgis Domaševičius) bandys suvilioti gražiąją veterinarijos gydytoją Miglę (akt. Vilija Matačiūnaitė) ir išskirti ją su savo teisėtu vyru Tomu (akt. Vaidotas Valiukevičius - Milanno).Įsimylėjusi jaunuolių pora - Tomas su Migle švenčia savo antrąsias vestuvių metines ir rengiasi ilgam bei laimingam gyvenimui. Tačiau tarp poros artimųjų atsiras norinčių kuo greičiau suardyti šią meilės idilę...

## Aktoriai

* Ramūnas Šimukauskas - *Liudvikas, viešbučio rankos, akys ir širdis*,
* Gediminas Girdvainis - *Mykolas, „viešbutinkas“ iki pašaknų,
* [[Vilija Matačiūnaitė]] - *Miglė, viena iš Mykolo globojamų seserų*, Mildos sesuo, Eglės geriausia draugė. Tomo žmona. 
* [[Eglė Driukaitė]] - *Milda, Miglės sesuo, jos priešingybė*,
* [[Brigita Arsobaitė]] – *Eglė, Miglės geriausia draugė ir bendramintė*,
* [[Antanas Šurna]] - *Algimantas, Mykolo advokatas ir draugas*,
* [[Rimgaudas Karvelis]] - *Leonas, proto balsas, viską matantis ir girdintis*,
* [[Andrius Paulavičius]] - *Hubertas, žmogus „be tabu“*,
* [[Ramunė Kurienė]] - *Livija, karjeros moteris, ištikima Mykolo pavaduotoja*,
* [[Dalius Mertinas]] - *Edmundas, vienišas patyręs daktaras*,
* [[Janina Matekonytė]] - *Adelė, pora su Mykolu*,
* [[Dalia Michelevičiūtė]] - *Liusė, viešbučio virtuvės šefė*,
* [[Vaidotas Valiukevičius]] - *Tomas, baigęs ekonomikos mokslus, linksmas, pašėlęs*, Miglės vyras 
* [[Tomas Rinkūnas]] - *Paulius, Mykolo sūnus, bandantis perimti tėvo verslą''.

## Nuorodos

Oficialus serialo puslapis 

Serialo informacinis puslapis „Obuolyje“
Komercinės teisės mokslas

**Komercinės teisės mokslas** (**komercinė teisėtyra** arba jurisprudencija;  – 'prekyba') – tyeisės mokslo šaka apie komercinę teisę.
Komercinės teisės mokslas tiria komercinės teisės normas, dėsningumus, jų tarpusavio ryšius bei siūlo rekomendacijas teisėkūros institucijoms, kitiems subjektams dėl galiojančios teisės normų.

## Pošakiai

* Komercinės teisės teorija – tiria civilinės teisės pošakių bendruosius ypatumus ir dėsningumus, taip pat terminiją, teisines teorijas bei principus (kaip, pvz., įmonių teisės teorija, ūkio subjektų atsakomybės klausimus ir kt.)
* Komercinės teisės istorija
* Lyginamoji komercinė teisė – lyginamosios privatinės teisėtyros šaka
* Komercinės teisės filosofija
* Komercinės teisės sociologija tiria komercinės teisės sąveiką su visuomene, normų veiksmingumą ir kt.

## Komercinės teisės mokslas Lietuvoje

Lietuvoje komercinės teisės mokslą plėtoja:
* VU Teisės fakulteto Privatinės teisės katedra (iki 2009 m. rugsėjo 1 d. – Civilinės teisės ir civilinio proceso katedra)
* Mykolo Romerio universitete:
** Teisės fakulteto Civilinės ir komercinės teisės katedra
** MRU TF Verslo teisės katedra
* VDU Teisės fakulteto Privatinės teisės katedra.

Komercinės teisės dėstytojai – prof. Romualdas Stanislovaitis (VVTK), įvairūs MRU, VU ir VDU docentai, asistentai, lektoriai (pvz., adv. Daivis Švirinas) ir kt.

## Nuorodos
* MRU TF Civilinės ir komercinės teisės katedra
Whataya Want from Me

**„Whataya Want from Me“** – antrasis amerikiečių dainininko Adamo Lamberto singlas iš debiutinio albumo „For Your Entertainment“.

Šią dainą parašė Pink, Max Martin ir Shellback. Pink ją įrašė savo penktajam studijiniam albumui „Funhouse“, bet į galutinį albumo variantą daina nepateko. Singlą prodiusavo Max Martin ir Shellback, kurie yra dirbę su tokiais atlikėjais kaip Pink, NSYNC, Backstreet Boys, Britney Spears, Katy Perry bei kitais „American Idol“ dalyviais Kelly Clarkson, Daughtry, Allison Iraheta ir Carrie Underwood.

## Pozicijos

## Atestacijos

## Išleidimo istorija

## Šaltiniai
Gerkonys (Rokiškis)

**Gerkonys** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Pandėlio, prie plento . Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Romualdas Stanislovaitis

**Romualdas Stanislovaitis** – Lietuvos teisės profesorius, teisininkas, komercinės teisės specialistas, buvęs Vilniaus teisės ir verslo kolegijos (VTVK, dab. TTVAM) rektorius, TTVAM dalininkas.

## Biografija
R. Stanislovaitis 1970 m. gegužės 22 d. Tartu universitete apgynė disertaciją tema „Nuverstųjų klasių slopinimo funkcijos įgyvendinimas Lietuvoje 1940-51 m.“, teisės mokslų kandidatas. 1989 m. balandžio 13 d. SSRS mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute apgynė daktaro disertaciją tema „Papročiai ir tradicijos teisės socialinio veikimo mechanizme“, teisės mokslų daktaras (habilituotas socialinių mokslų teisės krypties daktaras).

Nuo 1974 m. įvairių Lietuvos aukštųjų mokyklų, kolegijų dėstytojas, nuo 1990 m. profesorius, VTVK Teisės katedros vedėjas (pasekėjas – Raimundas Kalesnykas).

Mokslinių interesų sritys – Teisės teorija, Komercinė teisė.

Paskelbė per 50 mokslo darbų.

## Šaltiniai


## Bibliografija
* Romualdas Stanislovaitis, *Komercinė teisė*. Eugrimas 2006 (vadovėlis).
Martynonys

**Martynonys** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Pandėlio, prie Lėvens aukštupio, susiliejęs su Lailūnais. Toliau šiaurėje – Martynonių miškas. Praeina vieškelis . Veikia biblioteka.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1744 m.

LTSR metais – „Tarybinės žemės“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, biblioteka, kultūros namai.

XXI a. pr. Martynonims priskirta Lailūnų kaimo dalis, vėliau beveik visas kaimas priskirtas prie Lailūnų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1999 m. pritvirtinta ąžuolinė memorialinė lenta su bareljefu  (aut. L. Juozonis) prie daraktoriaus Leono Katelės (1886–1945) gryčios, kurioje buvo ir jo mokykla.

## Šaltiniai
Stanislovaitis

**Stanislovaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Stanislovaitienė (ištekėjusi moteris) ir Stanislovaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Aleksas Stanislovaitis (1963–2016), lengvosios atletikos treneris, sporto organizatorius
*Jonas Stanislovaitis Kęsgaila (1549–1594), didikas
*Romualdas Stanislovaitis, teisininkas, teisėtyrininkas teoretikas ir komercionalistas, profesorius, Vilniaus teisės ir verslo kolegijos (VTVK, dab. TTVAM) rektorius
*Stanislovas Stanislovaitis Kęsgaila (1503–1532), LDK karinis veikėjas
*Viktoras Stanislovaitis (g. 1976 m.), Pasvalio rajono politikas, muziejininkas
Natrio laurilsulfatas

**Natrio laurilsulfatas**, arba **natrio dodecilsulfatas** (; C12H25SO4Na) – amfolitinis organinis junginys, naudojamas buitiniuose plovikliuose, šampūnuose, dantų pastoje kosmetinėms putoms susidaryti.

## Naudojimas

Labai aktyvi paviršinio veikimo medžiaga, skirta riebalų, sukietėjusių nuosėdų šalinimui. Aukštos koncentracijos naudojama grindų, automobilių plovimui; mažai koncentruota – dantų pastai, šampūnams, skutimosi, kosmetinėms vonios putoms gaminti. Pasižymi dideliu putojimu.

Natrio laurilsulfatas neseniai pradėtas naudoti kaip katalizatorius dujų ir metano hidratų susidarymo reakcijose, kurias, remiantis paskutiniais tyrimais, pagreitina iki 700 kartų.

Pasižymi plėtriosiomis savybėmis, todėl dedamas į klizmas kaip laisvinamoji medžiaga nuo vidurių užkietėjimo. Natrio laurilsulfato yra aspirine ir kai kuriuose kituose tirpiuose vandenyje vaistuose.

Šis junginys taip pat naudojamas poliakrilamidozolių elektroforezėje DNR išskyrimo metu denatūruojant baltymus. Jis nutraukia tarp baltymų esančius ne kovalentinius ryšius ir suardo bendrą molekulės struktūrą.

Šiuo metu patvirtinta, kad natrio laurilsulfatas nėra pavojinga sveikatai kancerogeninė medžiaga, tačiau kurį laiką pasaulio spauda rašė apie tai, kaip šampūnus gaminančioje bendrovėje dirbančiu mokslininku pasivadinęs anonimas elektroniniu paštu išplatino laiškus, kuriuose teigė, jog ši medžiaga ilgainiui sukelia negrįžtamų pokyčių. Įrodyta, kad:

* pavieniais atvejais natrio laurilsulfatas sukelia neurodermatitą, blogina odos būklę;

* vartojant dantų pastą, kurioje yra šios medžiagos, sudirginama gleivinė, burnoje gali atsirasti opų;

* natrio laurilsulfatas dirgina odą, paaugliams ir jaunesniems nei 24 metų žmonėms gali sukelti iki kelių valandų trunkančius bėrimus. Bandymų su gyvūnais metu nustatyti, odos ir akių srities išbėrimai.

2007 m. Nacionalinė pramoninių chemikalų stebėjimo ir reguliavimo taryba prie Australijos vyriausybės atliko išsamų tyrimą, kurio metu nustatyta natrio laurilsulfato kilmė, remiantis įvairių valstybių šaltiniais ištirta ir aprašyta jo gamyba, naudojimas ir poveikis žmogui; ataskaitoje taip pat pateikti apytiksliai duomenys apie šios medžiagos panaudojimą šampūnų gamyboje ir išleidžiamų į rinką atitinkamų produktų kiekį.

## Gavimas

Reaguojant dodekanoliui (laurioliui) ir sieros rūgščiai, susidaro vandenilio laurilsulfatas – ypač stipri ir pavojinga rūgštis; ji vėliau neutralizuojama natrio karbonatu – gaunamas dabartinis junginys. Savo ruožtu dodekanolis paprastai gaunamas iš kokosų arba palmių aliejų hidrolizės būdu išlaisvinant riebalų rūgštis, kurios redukuojamos iki šio alkoholio.

## Šaltiniai
Lobnoro dykuma

**Lobnoro dykuma** () - dykuma, besidriekianti nuo Korlos miesto į rytus palei Kuruktagho papėdes į ankstesnįjį Tarimo baseiną Sindziange (tai Kinijos Uigūrų autonominis regionas). Šiaurės vakaruose yra Bagraškiolio ežeras (1030 m aukštyje). Lobnoro ežeras kitame gale yra 250 m žemiau. 

Praeityje dabartinė Lobnoro dykuma buvo milžiniška pelkė rytinėje Sindziango dalyje. XX a. pabaigoje išdžiūvus Tarimui susidarė nederlinga dykuma. Kai kur dar aptinkamos drėgnos vietos upių vagų vietose. Smarkūs vėjai ir slenkančios kopos tapo šimtų žmonių mirties priežastimi.

Svenas Hedinas 1934 m. valtimi upėmis keliavo į Lobnoro ežerą. Tada jis matė daug gyvūnų. Vėliau statomos užtvankos sulaikė į Lobnoro ežerą tekančių upių vandenį, ir vietoj ežero liko druskinga lyguma.

## Reljefas
Dabar Lobnoro dykuma yra molingų ir smėlingų plotų mišinys. Molis daugiausia geltonas ar geltonai pilkas, kietas, su smulkaus žvyro priemaišomis. Jis sudaro terasas, gūbrius ir plokštiškus telkinius (jardangai), kurie sudaryti iš gana aiškiai išsiskiriančių sluoksnių. Vertikalūs jardangų šonai būna vėjo nušlifuoti, dažnai apačioje jie būna išgraužti labiau. 
Tokius darinius skiria lygiagretūs vėjo išgraužti grioviai, nuo 2 iki 6 m gylio, orientuoti vyraujančių vėjų kryptimi - iš šiaurės rytų į pietvakarius. Slenkančių smėlynų ar kopų yra tik pietuose, ties *Astin-tagh* kalvomis. 

Dykumos gyvūnija ir augalija skurdesnė negu Gobio. Šiaurinio pakraščio nendrynuose apsilanko laukiniai dvikupriai kupranugariai.

## Smėlio audros
Iš beveik visos dykumos teritorijos smėlį nupučia smarkūs pavasario vėjai, o vėjo skraidinamos smiltys veikia kaip  smėliasrautis. Pati dykuma yra dilinama, atplėštos dalelės nunešamos į Tarimo vandenis, sutekančius į ežerų sistemą. 
Daug smėlio perpučiama per nuolat besikeičiančią Tarimo vagą ir sugula į didžiules kopas, besitelkiančias rytinėje Taklamakano dykumos gale. Pavasarį pučiantys vėjai neša aibes dulkių, tad sudaro lyg dulkių skraistes. 

## Buvę ežerai
Tokie požymiai, kaip:
* buvusių ežerų išvaizdos druskingos daubos, 
* ankstesnių ežerų krantų linijų pėdsakai, daugiau mažiau lygiagretūs ir koncentriniai,
* dideli gėlavandenių moliuskų (*Linnea* ir *Planorbis* genčių) telkiniai,
* žuvusių tuopų juostos,
* žuvusių eglūnų lopai,
* platūs išdžiūvę nendrynai,
* molio terasų ir kitų molio darinių pavėjiniuose šonuose esančios vandens raibulių žymės, 
rodo, kad regione anksčiau buvo daugiau ar mažiau platūs gėlavandeniai ežerai, dabar visiškai išdžiūvę. 

## Nuorodos

* Lobnoro dykuma (Google Maps palydovinė nuotrauka)
Alvydas Petkevičius

**Alvydas Petkevičius** (1950 m. balandžio 19 d. Alytuje – 2021 m. gruodžio 27 d.) – tapytojas, Alytaus kultūros premijos laureatas.

## Biografija
1965–1969 m. studijavo Kauno taikomosios dailės technikume.

Dailininkas aštuntojo dešimtmečio pradžioje intensyviai savarankiškai dirbo kaupdamas žinias ir tapybos technikos patirtį.

Alvydas Petkevičius gyveno ir dirbo Alytuje. Kūrė natiurmorto, peizažo ir sakralinės tapybos darbus. 1992 m. tarptautinėje sakralinio meno bienalėje „Sakrum 92“ tapo laureatu, 1992 m. paskirta Alytaus miesto savivaldybės kultūros premija už 1988–1992 m. kūrybą .

Alvydo Petkevičiaus kūriniai saugomi Lietuvos kultūros ministerijoje, Lietuvos dailės muziejuje, privačiose kolekcijose Lietuvoje ir užsienyje.

## Kūryba

Svarbiausi kūriniai: natiurmortų serija „Seni daiktai“, triptikai „Sniegas“, „Šviesa“, trisdešimt sakralinių paveikslų, daugiau kaip du šimtai gamtos peizažų.

Dailininkas sukūrė apie tris tūkstančius tapybos darbų.

## Parodos
Nuo 1975 m. prasidėjo dailininko parodinis gyvenimas. Surengė 14 asmeninių parodų, svarbiausios: 1990 m. Alytuje, 1992 m. dailės galerijoje „Langas“, 2000 m. jubiliejinė retrospektyvinė paroda Alytaus kraštotyros muziejuje, 2003 m. Lietuvos ambasadoje Suomijoje. 1985 m. dalyvavo Lietuvos dailės metinėje parodoje Vilniuje, 1992 m. Opolėje (Lenkija), 1993 m. Temperėje (Suomija).

## Išnašos

## Nuorodos
* Dzūkų kultūros žurnalas „Dainava“, Liudvikas Pocius *„Alvydo Petkevičiaus kūrybos erdvės“*, Alytus 2004 m. Nr. 2;
* http://glukoidai.files.wordpress.com/2010/02/apetkevicius1.jpg
* http://www.bernardinai.lt/straipsnis/2010-09-07-vidas-poskus-apie-sezonini-liudesi-junkeri-smita-ir-alvyda-petkeviciu/49954
* http://glukoidai.files.wordpress.com/2011/11/alvydas_genius.jpg
Puodžialaukė

**Puodžialaukė** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Pandėlio, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Netoliese teka upelis Apaštėlė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kablelis

**Kablelis** – skyrybos ženklas, skirtingose kalbose naudojamas skirtingais tikslais. Jo forma panaši kaip ir apostrofo arba vienos kabutės, tačiau kablelis rašomas apačioje, ant pagrindinės linijos. Vieni šriftai vaizduoja kablelį kaip šeik tiek įlinkusią arba tiesią trumpą liniją arba kaip mažą devynetą su užtušuotu centru. Kablelis naudojamas atskirti sakinio dalims (prijungiamųjų sakinių, vienarūšėms...).

Daugumoje kalbų ir kontekstų kablelis naudojamas atskyrimui. Žodis *kablelis* kilęs iš žodžio *kablys*, o pastarasis iš *kabėti*. Kai kablelis jungiamas su kitais ženklais, jis gali būti naudojamas kaip diakritinis ženklas.

## Kablelių variantai

## Nuorodos

Daugiau informacijos apie kablelį
Nikolajus Obertyševas

**Nikolajus Obertyševas** (, 1934 m. birželio 7 d. - 2007 m. rugpjūčio 27 d.) – Rusijos diplomatas, Nepaprastasis ir įgaliotasis pasiuntinys.

## Biografija
1964 m. baigęs Maskvos valstybinį tarptautinių santykių institutą (МГИМО), dirbo TSRS ambasadoje Nyderlanduose, vėliau dirbo TSRS Užsienio reikalų ministerijos centriniame aparate. 1971–1979 m. - TSRS užsienio reikalų ministro pavaduotojo padėjėjas. Vėliau iki 1986 m. buvo TSRS ambasados Šveicarijoje patarėjas, ministras patarėjas.

1986–1988 m. - TSRS URM ekspertas, ministerijos Pirmojo Europos skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1989–1992 m. - TSRS (vėliau Rusijos) Generalinis konsulas Miunchene.

Pirmasis Rusijos ambasadorius Lietuvoje (dirbo nuo 1992 m. rugpjūčio 6 d. iki 1996 m. rugpjūčio 15 d.)..

|-

## Šaltiniai
Butrimonių valsčius

**Butrimonių valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Butrimonys.

## Istorija

Valsčius žinomas nuo XIX a. 2-osios pusės Vilniaus gubernijoje, jame gyveno nemažai totorių. 1926 m. valsčiui perduotas Apuškonių viensėdis ir Česauka (Stakliškių valsčius), 1930 m. – Klydžionių kaimas (Pivašiūnų valsčius), 1931 m. – didžioji Pivašiūnų valsčiaus dalis (55 gyvenvietės), 1933 m. – Gonciūnai (Stakliškių valsčius). Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Alytaus rajonui (3 apylinkės), Daugų rajonui (3 apylinkės) ir Jiezno rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1869 m. || || 4896 || 733 kiemai  || || 69
|-
| 1874 m. || || 5667 || 594 kiemai  || 7 seniūnijos || 73
|-
| 1880 m. || || 6822 || 521 kiemas  || 7 seniūnijos || 73
|-
| 1885 m. || || 5044 || 588 kiemai  || 7 seniūnijos || 73
|-
| 1890 m. || || 8050 || 521 kiemas  || 7 seniūnijos || 75
|-
| 1923 m.  || 141 || 7488 || 1559 || || 57 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 129 || 8224 || || 15 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 217 || || || 12 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* I. Skripkiūnys, 1886–1889 m.
* A. Raklevičius, nuo 1889 m.
* Feliksas Lisauskas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1936 m. valsčiuje buvę kaimai:

# Adamonių
# Ceraučiznos
# Čeruniškių
# Gerkiškių
# Gervėnų
# Griškonio
# Guščionio
# Jurglečankos
# Karvelninkų
# Kedainių
# Kružiūnų
# Kulabiškių
# Likiškių
# Mažiūnų
# Norgeliškių
# Naujasodžių
# Olendernios
# Paliepių
# Peckūnų
# Plasapnykų
# Punios mst.
# Pušėnų
# Radzvilonių
# Raižių
# Raubonių
# Silgionių
# Stanevos
# Strelčių
# Šudonių
# Tabalenkos
# Taučionių
# Trakininkų
# Vaisodžių
# Valiūnų
# Zagojų


Dvarai:
# Jurgelionių
# Plasapnykų
# Raganiškių

Palivarkai:
# Ardiškių
# Kaspariškių
# Kulabiškių
# Opačnosties
# Plasaupės
# Raižavos
# Stepanavos
# Vaikutiškių

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 7488 žmonės:
* Lietuviai – 78,65% (5890);
* Žydai – 12,66% (948);
* Lenkai – 0,97% (73);
* Rusai – 0,29% (22);
* Baltarusiai – 0,08% (6);
* Kiti – 7,33% (549).

### Žymūs žmonės

|-
| 1885 || Griškonys || Adomas Mendziblockis, tapytojas || 1956
|-
| 1907 || Eigelonys || Juozas Čyžius, žurnalistas, dramaturgas || 1971
|-
| 1918 || Likiškiai || Marija Baranauskienė, agronomė || 2014
|- 
| 1928 || Olendernė || Jeronimas Kmieliauskas, tapytojas || 2008
|-
| 1931 || Pušėnai || Juozas Daukšys, pramonininkas || 2023
|-
| 1932 || Olendernė || Antanas Kmieliauskas, dailininkas tapytojas || 2019
|-
| 1940 || Gailiakiemis || Kazys Algirdas Kaminskas, inžinierius ||
|}

## Šaltiniai
Taškas (skyrybos ženklas)

**Taškas** – skyryboje neutralus sakiniams skirti vartojamas ženklas.

## Naudojimas lietuvių kalboje
**1.** Taškas dedamas tiesioginio sakinio gale.
: „*Brėško. Kas valandą tamsiau darėsi. Dvejetas mažučių vaikų, prisikišusių prie apšalusio langelio, žiūri į taką, ar neužjuoduos motulė grįždama.*“ – Lazdynų Pelėda „Motulė paviliojo“

**2.** Taškas dedamas po neryškios skatinamosios reikšmės sakinio, pasakomo ramiu balsu.
: *Nesirūpink, brolužėli, parvedęs vargo mergelę.*
: *Sėskis pusryčių nespoksojęs.* – Kazys Boruta „Baltaragio malūnas“
: *Eitum jau gulti, seneli.*

**3.** Taškas dedamas po prijungiamojo sakinio, kurio pagrindinis dėmuo yra teigimo reikšmės, o šalutinis dėmuo – netiesioginis klausimas.
: *Visi sušoko klausti, kas atsitiko.*
: *Tėvas žino, į kurį lauką reikia sėti.*
: *Dabar jis galvoja, kas čia bus.*

## Šaltiniai
Augustinas Povilaitis

**Augustinas Povilaitis** (1900 m. vasario 24 d. Pašventyje, Jurbarko valsčius – 1941 m. liepos 12 d. Maskvoje) – tarpukario Lietuvos respublikos Saugumo departamento direktorius.

## Biografija
Gimė 11 vaikų šeimoje. Savanoriu įstojo į Lietuvos kariuomenę, dalyvavo nepriklausomybės kovose su bermontininkais, buvo sužeistas. Kaip savanoris gavo 15 ha žemės, prisipirkęs dar tiek pat, Giedrių kaime įkūrė pavyzdinį ūkį. Buvo abstinentas, su paskaitomis prieš alkoholizmą apvažinėjo visą Lietuvą.

1920–1927 m. saugumo policijos valdininkas. 1927–1931 m. Kriminalinės policijos valdybos direktoriaus asmeninis sekretorius. 1931–1934 m. Valstybės saugumo policijos viršininkas. 1933 m. eksternu baigė Kauno suaugusiųjų gimnaziją. 1934–1940 m. LR Vidaus reikalų ministerijos Valstybės saugumo departamento direktorius.

1939 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakulteto Ekonomikos skyrių. Mėgo literatūrą, meną, rašė straipsnius periodiniams leidiniams „Lietuvos aidas“, „Vairas“, „Ūkininko patarėjas“, redagavo „Kriminalistikos žinyną“, skaitė paskaitas Radiofone.

1940 m. birželio 13 d. atleistas iš pareigų. Neatlaikiusi Maskvos spaudimo Lietuvos Vyriausybė sutiko, kad birželio 15 d. Kazys Skučas ir Augustinas Povilaitis būtų suimti (vad. Butajevo byla). Abu iš Vokietijos pasienio buvo nuvežti į Kauną ir uždaryti į VI forto kalėjimą, tuomet vadintą drausmės batalionu, čia tardyti. 1941 m. birželio 23 d. SSRS Aukščiausiojo Teismo karinė kolegija nuteisė jį mirties bausme. 1941 m. liepos 12 d. sušaudytas Maskvos Butyrkų kalėjime. 1993 m. reabilituotas.

## Bibliografija
* Neramios dienos: sukilimai Lietuvoje nuo nepriklausomybės atgavimo iki šių metų [1939] sausio mėn. 1 dienos. – Kaunas: Atmintis, 1996. – 29 p.: portr. – ISBN 9986-760-00-3

## Įvertinimas
* 2006 m. Vyčio Kryžiaus ordino Didysis kryžius (po mirties) 

## Atminimo įamžinimas
* Čikagos Šv. Kazimiero lietuviškose kapinėse pastatytas simbolinis atminimo paminklas (skulpt. Ramojus Mozoliauskas)
* 1991 m. Kazimierui Skučui ir Augustinui Povilaičiui prie buvusios LR Vidaus reikalų ministerijos pastato Kaune atidengta paminklinė lenta, sukurtas televizijos filmas
*1992 m. liepos 12 d. Žaliakalnyje ant namo (Perkūno al. 55) atidengta memorialinė lenta su bareljefu (skulpt. Bronius Zalensas)
* 1994 m. Aleksoto mikrorajone, Birutėje, jo vardu pavadinta gatvė.
* 1994 m. lapkričio 13 d. Veiveriuose, Skausmo kalnelyje, Kazimiero Skučo ir Augustino Povilaičio atminimui atidengtas ir pašventintas stogastulpis
* 1998 m. Pašvenčio kaime pastatytas paminklinis akmuo 

## Šaltiniai

## Literatūra
* Didžiosios tautos aukos. – 3-iasis leidimas (sud. Viktoras Ašmenskas). – Vilnius: Diemedžis, 2009. – 303 p.: portr. – ISBN 978-9986-23-155-4

## Nuorodos
* Į Ameriką – ieškoti Lietuvos, 2004-01-30
Amatų rūmai

**Amatų rūmai** (**Amatininkų rūmai**) – amatininkus vienijanti organizacija; profesiniai rūmai.

## Vokietija
Vokietijoje Amatų rūmai (, *Handwerk* – 'amatai') yra viešosios teisės korporacija (*Körperschaft des öffentlichen Rechts*), savivaldos įstaiga tam tikroje rūmams priskirtoje teritorijoje. Gina amatininkų interesus. Narystė privaloma. Skėtinė organizacija – Amatų rūmų konfederacija (*Dachverband der Handwerkskammern*).

VFR taip pat veikia Pramonės ir prekybos rūmai (IHK).

## Lietuva
Lietuvoje veikia Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų asociacija (nacionaliniu mastu) bei regioniniai rūmai (pvz., Kauno, Vilniaus ir t. t.).

## Šaltiniai
Pasau

**Pasau** – miestas Vokietijos pietryčiuose, Bavarijoje, prie pat sienos su Austrija. Mieste suteka trys upės – Dunojus, Inas ir Ilzas. Mieste gyvena virš 50000 gyventojų. Apie 10000 studentų mokosi vietiniame Pasau universitete.

## Miestų partnerystė
*  Hakensakas, JAV, nuo 1952
*  Damfrisas, Škotija, nuo 1957
*  Kan-sur-Meras, Prancūzija, nuo 1973
*  Kremsas prie Dunojaus, Austrija, nuo 1974
*  Akita, Japonija, nuo 1984
*  Malaga, Ispanija, nuo 1987
*  Česke Budejovicai, Čekija, nuo 1993
*  Liudžou, Kinija, nuo 1999
*  Vesprėmas, Vengrija, nuo 1999
*  Montechio Madžiorė, Italija, nuo 2003

## Panorama
Vahibos smėlynai

**Vahibos smėlynai** (, taip pat *Sharqiya Sands*) – dykumų regionas Omane, pavadintas pagal Vahibos () gentį.

Regionas yra 180 km ilgio iš šiaurės į pietus ir 80 km pločio (iš rytų į vakarus), o plotas yra 12500 km². Dykuma įdomi moksliniu požiūriu nuo 1986 m., kai Karališkoios Geografijos Draugijos () ekspedicija aprašė teritorijos paviršiaus, floros ir faunos įvairovę. Buvo aptikta 16 tūkst. rūšių bestuburių, 200 kitų gyvūnų rūšių. Buvo aptikta 150 rūšių vietinių dykumos augalų.

## Geologija

Dykuma susidarė kvartere, veikiama iš pietvakarių pučiančių musonų ir šiaurinio pasato šamalio, pučiančio rytuose.
Remiantis dykumoje esančių kopų tipais dykuma sudalinta į dvi dalis – aukštutinę Vahibą ir žemutinę Vahibą. Aukštutinėje srityje yra didelės keliasdešimties kilometrų ilgio smėlio keteros (*mega-ridge sand systems*), einančios iš šiaurės į pietus, kurios, manoma, susidarė dėl musonų poveikio. Šiaurinės kopos, susidariusios pasibaigus paskutiniam vietiniam apledėjimui, yra iki 100 m aukščio,, jų viršūnės susidaro vietovėse, kur didžiausias vėjo greitis susilpnėja ir dėl to kaupiasi smėlis.

Šiaurinę ir vakarinę dykumos ribas sudaro fluvialinės *Wadi Batha* ir *Wadi Andam* sistemos. Po paviršiniais smėlynais guli senesni susicementavusio karbonatinio smėlio sluoksniai. Aliuvio nuogulos, spėjamai kilusios iš *Wadi Batha* paleolito laikais, buvo aptiktos centrinėje dykumos dalyje, 200 m gylyje žemiau tarpkopinio paviršiaus. Manoma, kad vėjo erozija lėmė beveik visiškai plokščios lygumos susidarymą dykumos pietvakariuose.

## Gyventojai
Dykumoje gyvena beduinai, kurie birželio-rugsėjo mėnesiais susirenka *Al Huyawah* oazėje ties dykumos riba rinkti datulių. Vahibos smėlynuose gyvena *al-Wahiba* (kitaip *Yal Wahiba*; pagal juos pavadinta visa dykuma), *al-Amr*, *al-Bu-Isa*, *Hikman*, *Hishm* ir *Janaba* gentys.

## Nuorodos

### Google Maps vaizdai
* Vahibos smėlynų vieta (žemėlapis)
* Vahibos smėlynai (palydovinė nuotrauka)