open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nuolatinė kariuomenė

**Nuolatinė kariuomenė** () – kariuomenė, kuri yra ir taikos metu, t. y., ji nėra paleidžiama pasibaigus karo veiksmams ir išlaiko kovinę geba taikos metu. Tokią kariuomenę gali sudaryti profesionalūs kariai arba pakankamai ilgą tikrąją karinę tarnybą atliekantys šauktiniai.

Nuolatinė kariuomenė skiriasi nuo kariuomenės rezervo, kurio kareiviai ima veikti tik karo atveju (šiais laikais – ir stichinių nelaimių ar katastrofų atveju).

Nuolatinė kariuomenė paprastai būna geriau ginkluota ir labiau treniruota už rezervo karius ar šauktinių miliciją.

Teigiama, kad senovės Romos kariuomenė Respublikos laikais buvo nuolatinė kariuomenė, ypač po Marijaus reformos 107 m. pr. m. e. Gajus Marijus panaikino senąją piliečių mobilizavimo, remiantis turtine padėtimi, sistemą ir sukūrė profesionalią armiją, kurioje tarnaudavo numatytą laiko tarpą. Šią tvarką perėmė ir Romos imperija.

Paprastai pirmąja nuolatine armija laikomi Osmanų imperijos janyčarai, įkurti XIV a.

Pirmąja nuolatine kariuomene Vakarų Europoje laikoma Prancūzijos karaliaus Karolio VII (1403–1461 m.) kariuomenė. Vengrijos karalius Motiejus Korvinas (1443–1490 m.) turėjo nuolatinę kariuomenę, kuri vadinosi *[[Fekete Sereg]]* ('Juodoji Vengrijos kariuomenė') ir buvo tiems laikams neįprastai didelė, leidusi iškovoti daug pergalių ir užkariauti dalį Austrijos ir Bohemijos.

Pirmoji D. Britanijos nuolatinė kariuomenė buvo 1685 m. suformuota Anglijos karaliaus Jokūbo II kariuomenė.

## Nuorodos
Spyware

**Spyware** arba **šnipinėjimo programinė įranga** – bet kuri programa, dirbanti su interneto tinklu be vartotojo žinios arba jo sutikimo ir kalta dėl informacijos vagystės.

Šnipinėjimo programa - tai kompiuterinė programa, kuri yra sumontuota slapta į asmeninį kompiuterį rinkti informaciją apie vartotoją, jo kompiuterį arba naršymo įpročius be vartotojo informuoto sutikimo.

Terminas "spyware" reiškia programinę įrangą, kuri slapta stebi vartotojo išskirtinį elgesį tiek paprastą stebėseną. Spyware programa gali surinkti įvairių rūšių asmeninę informaciją, pavyzdžiui, interneto naršymo įpročius, svetaines, kurios buvo aplankytos, bet taip pat gali trukdyti vartotojui kontroliuoti kompiuterį kitais būdais, pavyzdžiui, įdiegti papildomos programinės įrangos, nukreipti interneto naršyklės veiklą. Šnipinėjimo programos gali pakeisti kompiuterio nustatymus, lėtinti ryšio greitį, keisti pagrindinius puslapius, ir / ar trukdyti naudotis internetu ar mažinti kitų programų funkcionalumą. Pagal formalią klasifikaciją jos įtrauktos į programinę įrangą, kuri pasikartojančiai vykdo invaziją į privačius kompiuterius.

Kovoti su „šnipais“ įkurta nedidelės pramonė, kuri užsiima anti-šnipinėjimo programine įranga. Anti-šnipinėjimo programinė įranga tapo plačiai pripažinta kaip vienas iš pagrindinių kompiuterių saugumo elementų. Dažniausiai jos naudojamos kaip Microsoft Windows programinės įrangos dalis. Eilė jurisdikcijų yra perėję anti-šnipinėjimo įstatymus, kurie yra paprastai nukreipti prieš bet kokią programinę įrangą, kuri yra slapta įdiegta kontroliuoti vartotojo kompiuterį. JAV Federalinė prekybos komisija turi pateikti į interneto puslapį konsultacijas vartotojams apie tai, kaip sumažinti šnipinėjimo infekcijų riziką, įskaitant visokią veiką.

Kitaip nei virusai ir kirminai, šnipinėjimo programinė įranga paprastai nepasikartoja. Tipiška taktika tolesniam šio tikslo siekimui yra nepageidaujamų iššokančių reklamų pristatymas; asmeninės informacijos vagystės (įskaitant finansinę informaciją, tokią kaip kreditinių kortelių numeriai); interneto naršymo veiklos stebėjimas rinkodaros tikslais; arba nukreipimas į HTTP užklausas reklamos svetainėse.

Tačiau, šnipinėjimo programinė įranga gali būti nutraukta, kaip viruso apkrova.

## Šaltiniai
Ramutis Alfredas Grižas

**Ramutis Alfredas Grižas** (g. 1936 m. spalio 15 d. Rozalime) – Lietuvos ekonomistas, politologas, diplomatas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1941–1946 m. su tėvais buvo ištremtas į Altajaus kraštą. 1967 m. baigė Maskvos tarptautinių santykių institutą. 1971 m. ekonomikos mokslų kandidatas.

1967–1971 m. dirbo TSRS mokslų akademijos Pasaulinės socialistinės sistemos ekonomikos institute. Pirmasis TSRS 1961–1968 m. tyrė Albanijos ekonominės raidos problemas. 1972–1982 m. dėstė Maskvos tarptautinių santykių institute; nuo 1979 m. docentas. 1978–1979 m. stažavo Varšuvoje. 1984–1989 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Ekonomikos institute. 1990–1992 m. Lietuvos Respublikos užsienio reikalų viceministras, Atestacinės komisijos pirmininkas. Nuo 1991 m. nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras. Dalyvavo rengiant ir parafuojant Lietuvos sutartis su Suomija, Šveicarija, Islandija ir kt. valstybėmis. Vadovavo Lietuvos delegacijos deryboms su Rusija dėl valstybinės sienos nustatymo. 1993–1994 m. Lietuvos Respublikos vyriausybės patarėjas tarptautinių santykių klausimais. 1996–2001 m. Vilniaus universiteto Ekonomikos fakulteto dėstytojas. Nuo 2004 m. Lietuvos teisės universiteto tarptautinės ir lyginamosios ekonomikos dėstytojas.

## Bibliografija
* Pasaulio ekonomika, su kitais, 1978 m., rusų k.
* Albanija, Vietnamas ir Kuba šiuolaikiniame pasaulyje: Iliuzijos ir tikrovė, 1990 m., rusų k.
* Kylančios rinkos ekonomikos apžvalga, su kitais, 1993 m., anglų k.
* Tarptautiniai valiutiniai ir finansiniai santykiai, 1997 m.
* Tarptautiniai valiutiniai-finansiniai santykiai ir globalizacija, 2000 m.
* Tarptautiniai ekonominiai santykiai, 2003 m.

## Šaltiniai
Grobšto ragas

**Grobšto ragas** () – pusiasalis Kuršių nerijos rytiniame krante, 3 km į pietus nuo Nidos; priklauso Kaliningrado sričiai.

Pusiasalio ilgis 1,5 km, didžiausias plotis 3,6 km, plotas 308 ha, trečias pagal dydį Kuršių nerijos pusiasalis. Paviršiaus didumą užima lygi palvė. Grobšto rago gale yra 14 m aukščio pustoma kopa „Vienišuolė“, šiaurinėje dalyje – 50 m aukščio Sklandytojų kopa. Tarp Grobšto rago ir Parnidžio rago yra Grobšto įlanka. Teritorija tarp Parnidžio rago ir Lietuvos valstybinės sienos priklauso Grobšto gamtos rezervatui – ten peri jūrinis erelis ir urvinė antis, sutinkama nendrinė rupūžė, auga pajūrinė zunda, pelkinė šindra, pajūrinė širdažolė, tamsialapis skiautalūpis; visi įrašyti į Lietuvos raudonąją knygą.

## Šaltiniai
Prancūzijos užjūrio valdos

**Prancūzijos užjūrio valdos** (, DOM-TOM) – neoficiali Prancūzijos administracinių vienetų, esančių ne Europoje, grupė. Tai – Prancūzijos kolonijinės imperijos palikimas.

2009 m. šiose valdose gyveno apie 2,6 mln. gyventojų.

Nepaisant šių teritorijų atokumo, jos yra integrali Prancūzijos (ir ES) dalis, čia naudojama valiuta euras, renkami atstovai į Prancūzijos Parlamentą, Senatą ir Europos Parlamentą.

## Sąrašas
Užjūrio valdos yra skirstomos į tris lygius:
* 4 užjūrio regionai (*régions d'outre-mer*):
** Gvadelupė
** Martinika
** Prancūzijos Gviana
** Rejunjonas
* 6 užjūrio bendrijos (*collectivités d'outre-mer*):
** Majotas (planuojama, kad taps užjūrio regionu)
** Prancūzijos Polinezija
** Sen Bartelmi
** Sen Martenas
** Sen Pjeras ir Mikelonas
** Volis ir Futūna
** Naujoji Kaledonija (*sui generis* bendrija, kurioje 2014-2019 vyks referendumas dėl nepriklausomybės)
* 1 Pietų ir Antarktikos teritorija (priklauso Adelės salos, Amsterdamo sala, Kergeleno salos, Krozė salos, Pavienės salos (*îles Éparses*))

## Šaltiniai
Saulius Sipaitis

**Saulius Vladas Sipaitis** (g. 1940 m. birželio 18 d. Kaune) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.

## Biografija
1962 m. baigė LSSR konservatorijos aktorių laidą (vad. Irena Vaišytė, V. Ilinkovskis). 1962 m. Kapsuko dramos teatro aktorius. 1963–1964 m. Televizijos ir radijo komiteto režisieriaus asistentas. 1965–1968 m. ir nuo 1975 m. Jaunimo teatro, 1968–1975 m. Lietuvių folkloro teatro aktorius. 1964–1966 m. dar ir LSSR konservatorijos aktoriaus meistriškumo katedros dėstytojas.

## Svarbesni vaidmenys Jaunimo teatre
* Benvolijus – V. Šekspyro „Romeo ir Džuljeta“, rež. Aurelija Ragauskaitė, 1966.
* Džimas O’Konoras – T. Viljamso „Stiklinis žvėrynas“, rež. Gintas Žilys, 1968.
* Lancelotas ir Katinas – J. Švarco „Drakonas“, rež. Vytautas Čibiras, 1968.
* Oktavas – Ž. B.NMoljero „Skapeno klastos“, rež. V. Čibiras, 1969.
* Igoris – T. Jan „Mergaitė ir pavasaris“, rež. Dalia Tamulevičiūtė, 1970.
* Tuzenbachas – A. Čechovas „Trys seserys“, rež. G. Žilys, 1971.
* Julius – G. Kuprevičiaus, S. Šaltenio, L. Jacinevičiaus „Ugnies medžioklė su varovais“, rež. D. Tamulevičiūtė, 1976.
* Antanas Šatas – S. Šaltenio „Škac, mirtie, visados škac“, rež. D. Tamulevičiūtė, 1976.
* Benvolijus – K. Antanėlio, S. Gedos „Meilė ir mirtis Veronoje“, rež. Eimuntas Nekrošius, 1982.
* Bernaras – K. Higinso, Ž. K. Karjero „Haroldas ir Modė“, rež. D. Tamulevičiūtė, 1986.
* Komisaras Bertodzas – D. Fo „Anarchisto mirtis“, Remigijus Vilkaitis, 1990.
* Oresto auklėtojas – Sofoklo „Elektra“, rež. Irena Kriauzaitė, 1993.
* Pundukas – R. Blaumanio „Siuvėjų dienos Silmačiuose“, rež. Povilas Gaidys, 1993.
* Liljakruna – S. Lagerliof „Saga apie Gestą Berlingą“, rež. Prytas Pedajasas, 1996.
* De Gišas – E. Rostano „Sirano“, rež. I. Jonynas, 1996.
* Lepidas – A. Kamiu „Kaligula“, rež. I. Jonynas, 2004.
* Badis Džordonas – P. E. Landi „SMS – viskas apie vyrus“, rež. P. E. Landi, 2004.
* Antonijus ir Vinčencijus – V. Šekspyro „Užsispyrelės tramdymas“, rež. Cezaris Graužinis, 2004.
* Tėvas – M. McDonagho „Pagalvinis“, rež. Jonas Vaitkus, 2006.

## Filmografija
* 1977 m. Riešutų duona – Antanas Šatas, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1980 m. Kelionė į rojų – mokytojas, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1980 m. Faktas, rež. Almantas Grikevičius
* 1984 m. Būrys, rež. Aleksejus Simonovas
* 2006 m. Anastasija, TV serialas – vairuotojas, rež. Maris Martinsons
* 2007 m. Nekviesta meilė, TV serialas, rež. Alvydas Šlepikas
* 2012-2013 m. Namai, kur širdis, TV serialas
* 2014 m. Gyvenimo receptai, TV serialas

## Šaltiniai
Karnyksas

**Karnyksas** () – geležies amžiaus keltų bronzinis pučiamasis instrumentas. Žinoma, kad juos naudojo nuo 300 m. pr. m. e. iki 200 m. Karnyksas panašus į trimitą, kuris laikomas vertikaliai ir kurio žiotys, savo išvaizda primenančios išsižiojusią šerno galvą, nukreiptos į priekį. Karnyksai buvo naudojami kaip karinis muzikos instrumentas, kurio garsais drąsino savo karius ir baugino priešo karius. Kadangi karnykso žiotys būna aukštai virš žmonių galvų, jo garsas gerai sklinda mūšio lauke ar ceremonijose.

## Etimologija
Žodis *carnyx* kilęs iš galų kalbos žodžio šaknies *carn-* ar *cern-* 'ragas'. Dievo Cernuno vardas yra tos pačios šaknies.

## Karnysų paminėjimai
Karnyksas buvo vaizduojamas paveiksluose, monetose ir geriausiai – iniciacijos scenoje ant Gundestrupo katilo.

Rašytiniuose šaltiniuose minima, kad keltai karnyksus naudojo puldami Delfus 279 m. Jie aprašyti ir Julijaus Cezario kampanijos Galijoje bei Klaudijaus įsiveržimo į Britaniją aprašymuose. Diodoras Sikulas (*Diodorus Siculus*; Histories, 5.30) apie 60–30 m. pr. m. e. rašė:
: „Jų trimitai yra ypatingi barbariški; jie pučia juos ir išgauna šaižius garsus, kurie pritinka karo sumaiščiai.“

Gerai išlikęs pavyzdys yra Deskfordo karnyksas, aptiktas 1816 m. Morey Firte (*Moray Firth*) Aberdynšyre (Škotija). Iki 2004 m. buvo žinomi tik keturių kitų karnyksų išlikę fragmentai. 2004 m. lapkritį archeologai Prancūzijoje aptiko I a. radinį – penkis gerai išlikusius karnyksus. Keturi turėjo šernų galvų pavidalo žiotis, o penktas – slibino galvos pavidalo.

## Nuorodos

* Reconstruction of the Deskford Carnyx 
* carnyx Ancient Celtic music. The carnyx
Velikuškių I piliakalnis

**Velikuškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5692; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1482; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A985KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24094) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Sartų regioniniame parke, 1 km į šiaurę nuo Velikuškių kaimo, Antazavės seniūnija. 

## Piliakalnis

Velikuškių piliakalnis įrengtas rytiniame Sartų ežero krante, ant Bradesos atšakos pietinio kranto. Piliakalnio aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 45 m ilgio ir 25 m pločio. Statūs piliakalnio šlaitai nuo ežero pusės yra 18–19 m aukščio. Piliakalnis tvirtintas du kartus. Iš laukų pusės jis apjuostas trimis perkasais ir trimis juos skyrusiais 0,7–2,5 m aukščio pylimais. Dirbami laukai ir sodybos padrikai supo piliakalnį iš pietinės ir rytinės pusių. 

## Tyrimai
Tirtas 1933 m. (vadovas Petras Tarasenka), rastas iki 0,5 – 0,8 m storio kultūrinis sluoksnis. 1949 ir 1972 m. piliakalnį tyrinėjo Istorijos instituto darbuotojai. Tyrinėjant rasti akmeniniai kirvukai, apie 50 kaulinių ir raginių ylų, adiklių, smeigtukų, strėlių antgalių, geležinių dirbinių: peilių, ylų, ietigalių, smeigtukų, žalvarinių ir sidabrinių papuošalų, geležies gargažių, lipdytinės, brūkšniuotosios, grublėtosios, kruopėtosios, lygios keramikos fragmentų, puoštų gnaibytiniu, virveliniu ir šukiniu ornamentu bei suanglėjusių grūdų  . Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. 1994 m. nustatytas piliakalnio plotas yra 3,9 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1214000 m².


Vaizdas:Velikuskiu piliakalnis is pietų puses.jpg|Velikuškių piliakalnis iš pietų pusės
Vaizdas:Velikuskiu piliakalnis is pietvakariu puses.jpg|Velikuškių I piliakalnis iš pietvakarių pusės
Vaizdas:Velikuskiu piliakalnis is rytų puses.jpg|Velikuškių I piliakalnis iš rytų pusės
Vaizdas:Sartų ežeras prie Velikuškių piliakalnio.jpg|Sartų ežeras prie Velikuškių I piliakalnio


## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.211
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 432-433.

## Nuorodos
* Jonas Minkevičius. Lietuvos architektūros istorija, Tomas 1: Nuo seniausių laikų iki XVII a. vidurio. Vilnius: Mokslas, 1987 m. PLA-MI-720., 13 psl.
* Velikuškių I piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pensakola

**Pensakola** () – miestas, įsikūręs Floridos valstijoje, pačiuose jos vakaruose. 2007 metų gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 54 283 gyventojus.

## Istorija

Miestas įkurtas 1559 m.

## Demografija

## Nuorodos

* Oficiali miesto svetainė
Porsche 924

**Porsche 924** yra automobilių gamintojo Porsche modelis, gamintas nuo 1976 iki 1988 metų.

Tai pirmasis Porsche automobilis su priekyje patalpintu varikliu, aušinamu skysčiu. Iki tol gaminti Porsche modeliai oru aušinamą variklį turėjo gale. Priekyje esantis variklis sujungtas su gale esančia pavarų dėže 20 mm skersmens (vėliau storesniu) velenu.

## Variklis
Automobilio variklis iki Porsche 924 buvo naudojamas AUDI 100 automobiliuose (modeliuose iki 1983 metų) ir Volkswagen LT mikroautobuse. Skirtumas tas, kad Porsche paliko variklio bloko apačią, o viršų, taip vadinamąją „galvą“, perdirbo pagal savo poreikius. Rezultate variklio galia išaugo nuo 95 iki 125 AG. Kartu gale esanti pavarų dėžė automobiliui davė ganėtinai neblogą pagal tuos laikus dinamiką – 9.9 sekundės iki 100 km/val. Didžiausias greitis siekė 200 km/val.

## Pagamintų modelių skaičius

! Gamybos metai
! Pagaminta viso
! JAV
! Japonija
! Likęs pasaulis
|-----
| 1976
| 5145
| 1
| 
| 5144
|-----
| 1977
| 25596*
| 7496
| 425
| 17675
|-----
| 1978
| 21562
| 11638
| 450
| 9474
|-----
| 1979
| 20619
| 9636
| 508
| 10475
|-----
| 1980
| 12794 †
| 3700
| 
| 9094
|-----
| 1981
| 11824 ‡
| 2155
| 
| 9669
|-----
| 1982
| 10091
| 2277
| 
| 7814
|-----
| 1983
| 5785
| 
| 
| 5785
|-----
| 1984
| 4659
| 
| 
| 4659
|-----
| 1985
| 3214
| 
| 
| 3214
|-----
| Viso
| 121289
| 36902
| 1383
| 83004
|}

* įskaitant 3000 specialios "Martini" laidos modelius
† įskaitant 1030 specialios "Le Mans" laidos modelius
‡ įskaitant 1015 specialios "50 Jahre Porsche/Weissach" laidos modelius
Plymouth Argyle FC

**Plymouth Argyle FC** – Anglijos futbolo klubas iš Plimuto.

## Istorija

## Pasiekimai
* s pusfinalis (1984 m.)
* s pusfinalis (1965, 1974 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Donkasteris

**Donkasteris** – miestas šiaurinėje Anglijoje, 32 km nuo Šefildo. Geležinkelio stotis. Išvystyta chemijos, plieno, stiklo, aviacijos, sunkioji pramonė. Veikia muziejus.

## Sportas
* Doncaster Rovers FC (futbolas)
Port Vale FC

**Port Vale FC** –  Anglijos futbolo klubasiš Stoko.

## Istorija

## Pasiekimai
* 5-oji vieta II ešelone (1931 m.)
* s pusfinalis (1954 m.)
* s pusfinalis (1934 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Linkolnas (Anglija)

**Linkolnas** – miestas vidurio rytų Anglijoje; grafystės centras. Geležinkelio stotis. Miesto įžymybė yra XI a. katedra. Veikia kolegija, Linkolno universitetas

## Gyventojai

## Sportas
* Lincoln City FC (futbolas)

## Miestų partnerystė

*  Nančangas, Kinija
*  Noištatas, Vokietija
*  Port Linkolnas, Australija
*  Radomskas, Lenkija
*  Tangšanas, Kinija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Grimsbis

**Grimsbis** – miestas vidurio rytų Anglijoje, prie Šiaurės jūros. Išvystyta žvejybos pramonė. Yra žvejybos paveldo centras, išlikusi tvirtovė, Šv. Jokūbo bažnyčia, veikia institutas.

## Sportas
* Grimsby Town FC (futbolas)
Klitorpsas

**Klitorpsas** – miestas vidurio rytų Anglijoje, prie *Humber* upės žiočių, greta Grimsbio miesto. Jūrų kurortas prie Šiaurės jūros. Yra pramogų parkas, zoologijos sodas, molas.

## Sportas
* Grimsby Town FC (futbolas)
Erazank Erewan

**Jerevano „Erazank“** – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano. Kitados rungtyniavo Stepanakerte.

## Istorija
klubo ištakos siekia 1990 m. Nuo 1993 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, o vėliau iškrito į žemesnius divizionus.

Pastaruoju metu žaidė regioninėse pirmenybėse.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Nekaltumo prezumpcija

**Nekaltumo prezumpcija** – vienas svarbiausių baudžiamojo proceso principų. Asmuo laikomas nekaltu tol, kol teismas (ir tik teismas) nenustato kitaip (nepriklausomai nuo to, ar asmuo prisipažįsta, padaręs nusikaltimą). Šis principas yra įtvirtintas nacionaliniuose ir tarptautiniuose teisės aktuose.

Lietuvos Respublikos Konstitucijos 31 straipsnyje nustatyta, kad *asmuo laikomas nekaltu, kol jo kaltumas nėra įrodytas [[įstatymas|įstatymo]] numatyta tvarka ir pripažintas įsiteisėjusiu teismo nuosprendžiu*. Nekaltumo prezumpcijos principas taip pat detalizuotas LR baudžiamojo proceso kodekso (LR BPK) 11 straipsnyje (*niekas negali būti pripažintas kaltu padaręs nusikaltimą, taip pat negali būti nubaustas kriminaline [[Bausmė|bausme]] kitaip, kaip teismo nuosprendžiu ir remiantis įstatymu*). Pažymėtina, kad nekaltumo prezumpcija galioja tiek sulaikant, tiek suimant asmenį, taip pat ikiteisminio tyrimo metu. Atlikdami procesinius veiksmus, ikiteisminio tyrimo pareigūnai (pvz., policija, jos pareigūnai) privalo laikytis nekaltumo prezumpcijos nuostatų.
Pjuvenų briketai

**Medienos pjuvenų briketai** – kietasis kuras. Briketai gaminami iš supresuotų medienos pjuvenų ir pan. atliekų arba iš specialiai užaugintų energetinių augalų (pvz., susmulkintos gluosnių medienos) sausos masės.

Tai organinis kuras. Briketai gaminami iš biomasės, todėl yra priskiriami atsinaujinančios energijos klasei. Naudojant šiuos briketus atveju CO<sub>2</sub> balansas yra arti nulio, nes degant jo išsiskiria tiek pat, kiek buvo sugerta fotosintezės metu. Pjuvenų briketų drėgnis gali būti sumažintas iki 4% (Lietuvoje prekiaujama 4-8% drėgnio briketais).

## Medienos briketų charakteristikos
* Kaloringumas – 4500-4800 kcal/kg
* Drėgnis – 5-8%
* Peleningumas – 0,5-1,3%

## Taip pat skaitykite
* Energijos taupymas
* Biokuras
Ceruoklis

**Ceruoklis** () – senovės latvių mitologijoje – derlingumo dievas. XVI a. šaltiniuose (*Visitatio Livonicarum ecclesiarum*, Ertmano Tolgsdorfo, Janio Stribinio darbuose) minimas kaip laukų ir vaisių dievas, o XVIII a. Stanislovas Rostovskis mini kaip vaišingumo dievą.

Ceruokliui būdavo aukojamas juodas jautis, višta ir paršelis, taip pat didelis žalčio formos duonos kepalas, šuns, kiaulės formos bandelės, pora kiaušinių. Prašydami Ceruoklio suteikti derlingumo laukams pradedant valgyti numesdavo pirmus valgio kąsnius bei pirmus gėrimo gurkšnius.

## Šaltiniai
Perkamosios galios paritetas

**Perkamosios galios paritetas** () – metodas, kurį taikant apskaičiuojamas skirtingų valiutų tarpusavio kursas, ir pašalinus kainų skirtumus, palyginamas šalių gyvenimo lygis. Šį metodą išvystė ekonomistas Gustavas Casselis 1920 m., remdamasis vienos kainos dėsniu.

## Sąvoka
*Paritetas* (, iš  'lygybė') čia reiškia vienos šalies piniginio vieneto santykį su kitos šalies piniginiu vienetu pagal jais įvertinamą aukso kiekį arba pagal jų perkamąją galią.

Perkamosios galios paritetas rodo, kiek konkrečios šalies valiutų vienetų reikia, kad būtų galima įsigyti tą patį prekių ir paslaugų rinkinį, kurį galima įsigyti už kitos šalies bazinės valiutos vienetą arba už šalių grupės bendros išvestinės valiutos vienetą. 

## Apskaičiavimas

Perkamosios galios paritetas apskaičiuojamas kaip tam tikrų tarp šalių palyginamų prekių ir paslaugų kainų, išreikštų šalių nacionaline valiuta, santykių vidurkis. Iš pradžių perkamosios galios paritetas (t. y., kainų santykis) apskaičiuojamas kiekvienai prekei ar paslaugai, paskui pagal specialią metodiką apskaičiuojamas šių santykių vidurkis. Pvz., taikant perkamosios galios pariteto metodą, skaičiuojamas Big Mac indeksas - lyginamos mėsainio kainos įvairiose šalyse. 

Daroma prielaida, kad homogeninių prekių kainos skirtingose šalyse turi būti vienodos. Pvz., jei Lietuvoje mėsainis kainuoja 2 eurus, JAV – 3 dolerius, tai pagal Big Mac perkamosios galios pariteto indeksą apskaičiuotos euro ir dolerio kursas būtų 2 eurai už 3 dolerius, arba 1,5 dolerio už vieną eurą. Jei šis kursas labai skiriasi nuo valiutos rinkos kurso, sakoma, kad valiuta yra nuvertinta arba pervertinta, ir manoma, kad turi įvykti kainų arba valiutos kurso prisitaikymas.

## Taikymo išlygos

Supriešinant šį apskaičiuotą valiutos kursą su rinkos kursu, būtina įvertinti visas perkamosios galios pariteto taikymo išlygas ir ribotumus: jis neįvertina paklausos ir pasiūlos ypatumų ir skirtumų šalyse, neapima transportavimo išlaidų, kurios taip pat veikia kainą, ir netinka nekilnojamajam turtui. 

## Rūšys

Perkamosios galios paritetas gali būti absoliutusis arba santykinis. 
Absoliutusis rodo kainų išsilyginimą šalyse, o santykinis – kainų pokyčio poveikį valiutos kursui ir tai, kad valiutos kurso pokytis lygus šalių infliacijos skirtumui, pvz., jei Europoje infliacija yra 2 proc., o JAV – 4, tai reiškia, kad JAV doleris per metus euro atžvilgiu turėtų nuvertėti 2 proc.

## Šaltiniai
* Rūta Vainienė, „Ekonomikos terminų žodynas“, Vilnius, 2005 m.
* Statistikos departamentas 
* „Tarptautinių žodžių žodynas“, „Gimtinė“, Vilnius, 2009 m.
* Sąvoka angliškoje Wikipedijoje
Lazdyninis cigarsukis

**Lazdyninis cigarsukis** (*Apoderus coryli*) – cigarsukių (*Attelabidae*) šeimos vabalų rūšis.

## Arealas

Aptinkamas šiaurinėse Europos ir Azijos dalyse, nuo Kinijos ir Sibiro iki Skandinavijos.

## Išvaizda

Kūnas 6-8 mm ilgio. Antsparniai raudoni, galva, antenos ir dalinai kojos – juodos.  Kiaušinėliai 1–1,5 mm ilgio, apvalūs, oranžinės spalvos. Lervos ryškiai oranžinės, iki 10 mm ilgio. Lėliukės 6–8 mm ilgio, oranžinės spalvos.

## Gyvenimo ciklas

Patelės kiaušinėlius deda į susuktus lazdyno lapus, kuriais minta išsiritusios lervos. Užaugusios lervos pavirsta į lėliukę, iš kurios išsirita suaugėlis. Taip pat veisiasi ant skroblų, beržų, alksnių. Per metus išveda dvi kartas – pirmosios kartos lervos virsta suaugėliais, kurie pasirodo liepos pabaigoje arba rugpjūčio pradžioje, o antrosios kartos lervos išsiritusios rudenį peržiemoja žemėje po lapais ir į suaugėlį virsta kitų metų pavasarį. Tiek suaugėliai, tiek lervos minta lapais.

## Galerija


Apoderus coryli 03.JPG|Lapu mintantis suaugėlis
Attelabidae - Apoderus coryli (mating).JPG|Poravimasis 
Blattwickel 02.jpg|Lapo sukimas (1)
Blattwickel 07.jpg|Lapo sukimas (2)
Blattwickel 11.jpg|Lapo sukimas (3)
Blattwickel 23.jpg|Susuktas lapas
Apoderus coryli egg.jpg|Susuktame lape padėtas kiaušinis


## Šaltiniai
Ciklopai (gyvūnai)

**Ciklopai** (*Cyclopidae*) – *Cyclopoida* būriui priklausanti irklakojų vėžiagyvių šeima.

Gyvena gėluose bei silpnai druskinguose vandenyse. Kūno ilgis 0,6-1,5 mm, kartais iki 5,5 mm. Galvakrūtinė šiek tiek ilgesnė už pilvelį. Turi vieną akį, todėl pavadintas pagal senovės Graikijos mituose minimus vienaakius pabaisas – kiklopus.

Maitinasi smulkiomis kirmėlėmis, pirmuonimis, žuvų mailiumi. Jaunikliai minta vandenyje gyvenančiomis bakterijomis ir dumbliais, detritu.

Ciklopai yra svarbi žuvų jauniklių, mintančių planktonu, raciono dalis. Juose neretai parazituoja parazitinės kirmėlės, pvz., žuvinis kaspinuotis.

## Rūšys

Pasaulyje yra ~600 rūšių, Lietuvoje – 29.

Lietuvoje dažnesnės rūšys:
* *Cyclops strennus*
* *Cyclops kolensis*
* *Macrocyclops albidus*
* *Eucyclops serrulatus*

## Šaltiniai
Sūduvos stadionas

**Sūduvos stadionas** gali reikšti:

* Marijampolės sporto centro stadionas, senasis „Sūduvos“ stadionas, taip vadintas iki XXI a. pradžios;
* 2008 m. atidarytas naujas stadionas ir gretimas maniežas:
** Marijampolės futbolo stadionas,
** Marijampolės futbolo maniežas.
Valeno ežeras

**Valeno ežeras** () – vienas didžiausių Šveicarijos ežerų, esantis Sankt Galeno ir Glaruso kantonuose. Šis ežeras dar vadinamas **Valenštato ežeru** (*Walenstadt*).

Šiaurinėje ežero pusėje yra Churfirsteno kalnas (*Churfirsten*), kuris nuo 419 m aukščio stačiai kyla į 2300 m aukštį virš jūros lygio.

## Nuorodos
* Valeno ežeras (anglų, italų, prancūzų, vokiečių k.)
Kanadinė cūga

**Kanadinė cūga** (*Tsuga canadensis*) – pušinių (*Pinaceae*) šeimos visžalių spygliuočių medžių rūšis. Kilusi iš Šiaurės Amerikos rytų: Pagrindinis jos savaiminio išplitimo arealas – Apalačų kalnai. Ji savaime auga nuo Minesotos šiaurės rytų areale, Kvebeko ir Ontarijo pietinių dalių, Naujojo Bransviko ir Naujosios Škotijos šiaurėje iki Džordžijos, Alabamos pietuose. Rytuose arealas palei Atlanto vandenyną nuo Naujosios Škotijos iki Virdžinijos.

Aukštis ~30 m, nors rekordiniai individai pasiekia 53 m aukštį. Kamieno skersmuo 1,5 m. Laja plati, kūgiška. Žievė rusva, smarkiai suskilinėjusi. Spygliai 15–20 mm ilgio, plokšti, su dviem ryškiai baltais ruoželiais apačioje. Kankorėžiai kiaušiniški, 1,5-2,5 cm ilgio, 1-1,5 cm pločio.

Mėgsta derlingą dirvožemį, gerai pakenčia miesto orą. Auga gan lėtai.

Kanadinė cūga dekoratyviniais tikslais Lietuvoje introdukuota XIX a. pabaigoje. Gausiau auginama vakarų Lietuvoje (Švėkšnos apylinkėse).

## Šaltiniai
Thomas Bangalter

**Thomas Bangalter** (g. 1975 m. sausio 3 d.) – elektroninės muzikos kūrėjas ir vienas iš dviejų grupės Daft Punk narys (kartu su Guy-Manuel de Homem-Christo).

Jis taip pat dirbo su tokiais muzikiniais projektais kaip Stardust, Together. Dažnai jo muzika vadinama french house. Turi savo įrašų studiją. Gyvena Beverli Hilse su žmona ir dviem sūnumis.

## Biografija
Būdamas šešerių Thomas jau grojo su pianinu. Tai darė tėvų spaudžiamas, už ką dabar jis jiems labai dėkingas. Su Guy-Manuel susipažino mokykloje 1987 m., jiems patiko panaši muzika ir filmai. Iš pradžių jie įkūrė Indie Rock grupę, pavadinimu Darlin, kurioje be jų dar grojo Laurent Brancowitz. Šioje grupėje Thomas grojo bosine gitara. Tačiau kaip pats sakė, tai tebuvo paauglių žaidimai, o ne rimtos muzikos kūrimas. Sulaukę 18 metų, abu jaunuoliai susidomėjo elektronine muzika, dėl ko Laurent Brancowitz paliko grupę. Vienas britų žurnalistas išgirdęs jų muziką pavadino ją „Daft Punk". Pavadinimą jaunuoliai greitai susigalvojo: jiems tiko žurnalisto frazė. Kartu su Guy-Manuel jis sukūrė 1997 m. „Homework" albumą, 2001 m. „Discovery“ ir 2005 m. „Human After All“. Vėliau dirbo su su Dj Falcon, sukūrė grupę Together, bei kartu su Benjamin Diamond ir Alan Braxe sukūrė garsųjį Stardust projektą, su daina „Music Sound Better With You“. Taip pat įrašė albumą, kurio pavadinimas buvo toks pat kaip ir filmo „Irréversible“, kuriame Thomo dainos sudarė filmo garso takelį.

## Diskografija
**Albumai**

* Irréversible 2002

**Singlai**

* Trax on Da Rocks 1995
* Spinal Scratch 1996
* Trax on Da Rocks Vol. 2 1998
* Outrage 2003
Įvairiaspyglė cūga

**Įvairiaspyglė cūga** (*Tsuga diversifolia*) – pušinių (*Pinaceae*) šeimos visžalių spygliuočių medžių rūšis. Auga Japonijoje (Honšiū, Kiūšiū, Šikoku salose). Introdukuota Europoje, Šiaurės Amerikoje.

Aukštis iki 25 m. Laja kūgiška, siaura, tanki. Žievė rusva, smarkiai suskilinėjusi. Spygliai 5–15&nbsp;mm ilgio, tamsiai žali, blizgūs, su dviem ryškiai baltais ruoželiais apačioje. Kankorėžiai kiaušiniški, 1,8-2,8&nbsp;cm ilgio, tamsiai rudi. 

Mediena minkšta, stambiaplaušė, nepatvari. 

Įvairiaspyglė cūga introdukuota Lietuvoje dekoratyviniais tikslais. Auginama labai retai.

## Šaltiniai
Alala

**Alala** (gr. Ἀλαλά, iš gr. ἄλαλος, *alalos* 'nebylys, bekalbis') – moteriška dievybė, karo šūkio personifikacija senovės graikų mitologijoje. Ji buvo laikoma Polemo (pilietinio karo daimono) dukra ir karo dievo Arėjo padėjėja.

Graikų mitologijoje Arėjo karo šūkis buvo Alalos vardas - „*Alale alala*“. Šį šūkį šaukdavo ir graikų kareiviai. Yra hipotezė, kad šis šūkis imituoja siaubą keliantį pelėdos balsą.

## Populiariojoje kultūroje
Televizijos seriale „“ herojė Ksena (vaidinama Lucy Lawless) naudojo karo šūkį „Alalae“.

## Šaltiniai
Vladas Gronskas

**Vladas Gronskas** (1940 m. vasario 14 d. Gelionyse, Aukštadvario valsčiuje – 2010 m. lapkričio 2 d. Kaune) – Lietuvos ekonomistas.

## Biografija
1963 m. baigė Vilniaus universitetą. 1985 m. ekonomikos mokslų daktaras, habilituotas socialinių mokslų daktaras, profesorius.

Nuo 1965 m. Vilniaus universiteto Kauno humanitarinio fakulteto dėstytojas, 1983–1993 m. Politinės ekonomijos katedros vedėjas, nuo 1997 m. ir Kauno technologijos universiteto dėstytojas. Nuo 1985 m. profesorius. 1989–2001 m. su pertraukomis Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas.

Nagrinėjo prekių tiekimo rinkai ir gėrybių gaminimo šeimos vartojimui sąveikos mišrios ekonomikos sąlygomis problemas.

## Bibliografija
* Ūkiskaitos mechanizmas, 1981 m.
* Visuomeninės reprodukcijos struktūra, 1983 m., rusų k.
* Verslo ekonomika, 1993 m.
* Verslas, pseudoverslas, antiverslas, 1995 m.
* Prekinės verslininkystės rizika, 1997 m.
* Prekinė verslininkystė ir natūrinė ūkinė veikla, 2001 m.

## Šaltiniai
Polemas

**Polemas** () - karo (manoma, kad pilietinio karo) daimonas senovės graikų mitologijoje. Karo šūkio deivės Alalos tėvas. Buvo laikomas viena iš po mūšio lauką besisukiojančių dvasių (mažųjų dievybių): jos buvo Polemo dukra Alala, deivės Enio, Eridė, kautynių dvasios machai (*Makhai* 'mūšiai'), hysminai (*Hysminai* 'kovojimai'), androktazijos (*Androktasiae* 'žmonių žudymas'), fonojai (*Phonoi* 'žudynės'), kerės.

## Nuorodos
* Polemos
Povilas Gronskis

**Povilas Gronskis** (, 1883 m. birželio 22 d. Jognų dvaras, Tverės gubernija – 1937 m. gegužės 12 d. Paryžius) – Lietuvos teisininkas, istorikas.

## Biografija
1906 m. baigė Sankt Peterburgo universitetą, jame dėstė. 1917 m. Sankt Peterburgo prekybos ir psichologijos institutų dėstytojas, profesorius. 1912–1917 m. Rusijos IV Valstybės Dūmos deputatas. 1920–1923 m. ir nuo 1927 m. gyveno Paryžiuje. 1923–1927 m. Lietuvos universitete dėstė valstybės teisę ir konstitucinės teisės istoriją. Bendradarbiavo laikraštyje „Lietuvos aidas“, leidinyje „Tauta ir žodis“, žurnale „Vairas“. 

Žmona skulptorė Nina Gronskaja, sūnus poetas Nikolajus Gronskis.

## Šaltiniai
Akmenės apylinkė

**Akmenės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Akmenės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. prijungta Montartiškių apylinkė, dalis Gailaičių apylinkės ir dalis Sablauskių apylinkės, 1963 m. – Palnosų apylinkė, 1988 m. – dalis Klykolių apylinkės. Nuo 1962 m. gruodžio 8 d. iki 1965 m. sausio 7 d. apylinkė priklausė Mažeikių rajonui.

1995 m. balandį Akmenės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Akmenės apylinkės teritorijoje įsteigta Akmenės seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || Lenino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 61,1 || 3022 () || Lenino vardo kolūkis  || 18 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2743 || || 33 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 143,6 || || Lenino kolūkis, „Laisvės“ kolūkis, „Raudonosios vėliavos“ kolūkis  || 33 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 32 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3560 || || 35 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1984 m. || || || Lenino kolūkis, Akmenės girininkija  || Akmenė II, Akmenė III, Dabikinė, Viliošiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2490 || || 29 kaimai, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Jonas Vaiškūnas

**Jonas Vaiškūnas** (g. 1961 m. kovo 6 d. Papiškėje, Švenčionių r.) – Lietuvos etnoastronomas, fizikas, muziejininkas, Etninės kultūros globos tarybos narys, Aukštaitijos etninės kultūros globos tarybos pirmininkas, tautinio žinių ir gyvenimo būdo interneto portalo Alkas.lt įkūrėjas ir vyriausias redaktorius. Prigimtinio baltų tikėjimo bendruomenės „Romuva“ vaidila.

## Biografija
1979 m. baigė Švenčionių Zigmo Žemaičio vidurinę mokyklą, 1984 m. – Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą.

1984–1986 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Fizikos instituto Lazerinės optikos skyriuje kaip stažuotojas-tyrėjas ir vyresnysis inžinierius. 1986–1987 m. Fizikos instituto Bandomojoje gamykloje inžinieriumi technologu, 1987–1990 m. astrofizikos skyriaus vyresnysis inžinierius. 1990 m. Lietuvos mokslų akademijosTeorinės fizikos instituto Astrofizikos skyriuje vyresniuoju inžinieriumi. 1990–1998 m. Lietuvos etnokosmologijos muziejuje kaip muziejininkas ir mokslo darbuotojas. 2000–2001 Labanoro regioniniame parke kultūrologu.

Nuo 1999 m. Molėtų krašto muziejaus skyriaus vedėjas.

Nuo 2006 m. yra Varšuvos Jogailos universiteto Religijotyros instituto doktorantas, tyrinėja etnoastronomiją, kultūrinę astronomiją, taip pat tradicinio lietuvių liaudies meno simboliką. Pagal parengtą specializuotą klausimyną nuo 1988 m. vykdo lietuvių etnoastronomijos žinių rinkimo ir analizavimo programą.

Nuo 1994 m. Tarptautinės kultūrinės astronomijos organizacijos (SEAC) narys, o nuo 2003 m. – jos viceprezidentas; nuo 2005 m. Tarptautinės archeoastronomijos ir kultūrinės astronomijos draugijos tarybos (ISAAC) narys.

Paskelbė per 40 mokslinių bei ~400 mokslo populiarinimo straipsnių.

1986–1988 m. buvo aktyvus etnokultūrinio ir visuomeninio paminklosauginio judėjimo dalyvis, vienas iš paminklosauginio klubo „Talka“ steigėjų ir organizatorių, bei vienas iš pogrindinio laikraščio „Talka“ leidėjų. Į politinę veiklą įsijungė 1988 metais, kaip Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Molėtų rajono Tarybos narys ir aktyviai dalyvavo Molėtų Sąjūdžio veikloje iki 1991 m.

1996 m. Kulionių k. netoli nuo Molėtų astronomijos observatorijos įrengė Senovinę dangaus šviesulių stebyklą, kurioje kasmet iki šiol paskutinį balandžio savaitgalį rengia kalendorinę šventę Jorę, priima ekskursijas ir skaito paskaitas apie senovinius šviesulių stebėjimo būdus, senąją baltų pasaulėžiūrą ir senąjį lietuvių Zodiaką.

2010 m. su grupe bendraminčių įkūrė tautinį žinių ir gyvenimo būdo interneto portalą Alkas.lt.

## Lietuviško Zodiako rekonstrukcija
Nacionalinio Baltarusijos meno muziejaus filialo Liaudies meno muziejuje Raubičiuose saugomas unikalus radinys – viduramžių apeiginis kaušas su išpaišytais savitais ženklais, kurio dėka tyrinėtojams tapo įmanoma rekonstruoti senovės lietuvių Zodiaką. Šiam atradimui Jonas Vaiškūnas skyrė daug dėmesio. Remdamasis tyrimais ir turima medžiaga, 2012 m. jis išleido knygą „Skaitant dangaus ženklus. Lietuviško Zodiako pėdsakais“.

## Įvertinimas

* Nacionalinė Jono Basanavičiaus premija (2022 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* J. Vaiškūno straipsniai, knygos, įrašai. ''tautosmenta.lt''
Kruopių apylinkė

**Kruopių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kruopių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. 1954 m. prijungta Spaigių apylinkė ir dalis Saunorių II apylinkės. 1963 m. prijungta Žarėnų apylinkė. 1995 m. balandį Akmenės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Kruopių apylinkės teritorijoje įsteigta Kruopių seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kruopių“ ir „Artojo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 75,9 || 2013 () || „Kruopių“ kolūkis, „Artojo“ kolūkis, „Darbo“ kolūkis  || 1 miestelis, 20 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1699 || || 1 miestelis, 36 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 137,6 || || Spaigių kolūkis, Kruopių tarybinis ūkis, Pakalniškių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Kruopiai), 36 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 36 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 1122 || || 1 miestelis, 25 kaimai 
|-
| 1984 m. || || || Kruopių tarybinis ūkis, Kruopių girininkija  || Kruopiai, Saunoriai, Šapnagiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1102 || || 1 miestelis, 28 kaimai 
|}

## Šaltiniai
Naujosios Akmenės apylinkė

**Naujosios Akmenės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1977 m. balandžio 4 d. iš buvusių Alkiškių apylinkės ir Vegerių apylinkės. 1988 m. prijungta dalis naikinamos Klykolių apylinkės. 1995 m. balandį Akmenės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Naujosios Akmenės apylinkės teritorijoje įsteigta Naujosios Akmenės kaimiškoji seniūnija.

|-
| 1979-01-17  || || 2170 || || 23 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1984 m. || || || Alkiškių kolūkis, Ivano Černiachovskio kolūkis, Dabikinės tarybinis ūkis, Naujosios Akmenės girininkija  || Alkiškiai, Menčiai, Ramučiai, Sablauskiai, Stipirkiai, Šventupiai, Vegeriai, Vėlaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2794 || || 30 kaimų, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Papilės apylinkė

**Papilės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Papilės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. prijungta Barvydžių apylinkė, dalis Draginių apylinkės ir dalis Vienrankių apylinkės, o dalis Papilės apylinkės prijungta prie Urbonaičių apylinkės. Nuo 1962 m. gruodžio 8 d. iki 1965 m. sausio 7 d. apylinkė priklausė Mažeikių rajonui. 1963 m. sausio 12 d. prijungtos Klaišių apylinkė, Urbonaičių apylinkė ir dalis Šiaudinės apylinkės, 1986 m. – dalis Kairiškių apylinkės.

1995 m. balandį Akmenės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Papilės apylinkės teritorijoje įsteigta Papilės seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || S. Daukanto vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 36,65 || 4845 () || S. Daukanto vardo kolūkis  || 1 miestelis, 14 kaimų, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 4297 || || 1 miestelis, 51 kaimas, 3 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 166,4 || || S. Daukanto kolūkis, „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, „Tarybinės vagos“ kolūkis, Papilės tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Papilė), 52 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 52 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 4040 || || 1 miestelis, 51 kaimas, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1984 m. || || || Daukanto kolūkis, Papilės paukštininkystės tarybinis ūkis, Akmenės vaikų internato pagalbinis ūkis, Papilės girininkija, Viliošių girininkija  || Barvydžiai, Biliūniškės, Daubiškiai, Dusai, Eglesiai, Gumbakiai, Kalniškiai, Klaišiai, Paeglesiai, Papilė, Paragiai, Skabeikiai, Šiaudinė, Užpelkiai, Žerkščiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4599 || || 1 miestelis, 62 kaimai, 2 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Viekšnių apylinkė

**Viekšnių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viekšnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. prijungtos Purvėnų apylinkė, dalis Pakalupės apylinkės ir dalis Palnosų apylinkės, 1963 m. – Krakių apylinkė ir dalis Dargių apylinkės. Nuo 1962 m. gruodžio 8 d. iki 1965 m. sausio 7 d. apylinkė priklausė Mažeikių rajonui. 1965 m. sausio 14 d. Viekšnių apylinkė buvo performuota į Mažeikių apylinkę, tuo tarpu Svirkančių apylinkė performuota į Viekšnių, todėl Viekšnių apylinkė neišnyko, bet jai buvo priskirta kita teritorija. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1986 m. prijungta dalis Kairiškių apylinkės.

1995 m. balandį Akmenės rajono savivaldybės tarybos sprendimu Viekšnių apylinkės teritorijoje įsteigta Viekšnių seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vienybės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 34,7 || 2908 () || „Vienybės“ kolūkis, „Viekšnių“ kolūkis  || 10 kaimų, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 2874 || || 21 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 110,12 || || Svirkančių kolūkis, Žemaitės kolūkis, Žibikų kolūkis, Viekšnių kaimo profesinės technikos mokyklos nr. 7 mokomasis ūkis  || 20 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2383 || || 22 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1984 m. || || || „Raudonosios vėliavos“ kolūkis, Svirkančių kolūkis, 67-osios vidurinės profesinės technikos mokyklos ūkis, Viekšnių girininkija  || Avižliai, Čekai, Gyvoliai, Gudai, Pakalupis, Palnosai, Pluogai, Svirkančiai, Tučiai, Užventė, Viliošiai, Žibikai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3325 || || 43 kaimai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Draudimo agentas

**Draudimo agentas** – asmuo arba įmonė, kaip tarpininkas sudaranti draudimo paslaugos pirkimo-pardavimo sandorius. Veikia kaip nepriklausomas atstovas atstovaudamas įvairioms draudimo bendrovėms. Paslaugos yra nemokamos, pelnas gaunamas iš draudimo bendrovių už surastus klientus. Profesijos pirmtakai žinomi jau XIX a. pradžioje. Pvz., Austrijoje veikė 1811 m. įkurta „Salzburger wechselseitigen Brand–Assecuranz-Anstalt“ (iki 1880 m. veiklą perėmė kaizeriškosios ir karališkosios Mokesčių tarnybos.

Teisinius santykius tarp bendrovės ir agento reguliuoja agentavimo sutartis. Profesinę veiklą reguliuoja Draudimo įstatymas, kiti teisės aktai. Kai kuriose šalyse būtina prieš pradedant veiklą užsiregistruoti. Pvz., Austrijoje veikia draudimo tarpininkų registras ().

Giminingos profesijos - draudimo makleris, draudimo patarėjas, finansų patarėjas ir kt.
Artūras Severinas Grosas

**Artūras Severinas Grosas** (slapyvardis *Aleksandraitis*, 1821 m. gegužės 15 d. Prancūzija – 1870 m. ties Gerosios Vilties kyšuliu) – Lietuvos 1863 m. sukilimo dalyvis, sukilėlių pulkininkas.

## Biografija
Žemalės (Mažeikių apskritis) dvarininkas. Rusijos imperijos kariuomenės atsargos rotmistras. Per 1861 m. valstiečių reformą buvo taikos tarpininkas. 1863 m. balandžio mėn. Telšių apskrities sukilėlių karinis viršininkas, skelbė sukilėlių manifestą Plateliuose, Plungėje, Tveruose, iš savo dvaro valstiečių suorganizavo būrį, Sedoje užpuolė policijos būstinę, paštą ir valsčiaus valdybą. Kartu su B. Dluskio būriu 1863 m. birželio 22 d. kovėsi prie Papilės. 1863–1864 m. žiemą slapstėsi Žemaitijos miškuose, iš ten per Liepoją pasitraukė į užsienį. Gyveno Anglijoje, Prancūzijoje. Dalyvavo geografinėse ekspedicijose po Afriką. Žuvo sudužus laivui.

## Šaltiniai
Klykolių apylinkė

**Klykolių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1947 m. prijungta dalis Pakempinių apylinkės. 1949 m. buvo Klykolių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. prijungta Kivylių apylinkė ir dalis Medemrodės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta Pakempinių apylinkė ir dalis Jučių apylinkės, o Klykolių apylinkė pervadinta Medemrodės vardu. 1966 m. spalio 24 d. atkeltas apylinkės centras ir pakeistas jos pavadinimas į Klykolius, tačiau 1977 m. kovo 30 d. vėl perkeltas apylinkės centras. 1988 m. birželio 22 d. Klykolių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Akmenės apylinkės ir Naujosios Akmenės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 41,7 || 2939 () || Stalino vardo kolūkis, „Klykolių“ kolūkis  || 10 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2503 || || 35 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 144,4 || || Jučių kolūkis, Kivylių kolūkis, Klykolių kolūkis, Agluonų tarybinis ūkis  || 36 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 36 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1936 || || 26 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1984 m. || || || Jučių kolūkis, Kivylių kolūkis  || Agluonai, Alsiai, Gailaičiai, Jučiai, Kivyliai, Klykoliai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Kairiškių apylinkė (Akmenė)

**Kairiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tryškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Šiaudinės apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Dauginių apylinkės, Tučių apylinkės ir dalies Šiaudinės apylinkės. 1969 m. birželio 25 d. perkeltas apylinkės centras. 1986 m. spalio 20 d. Kairiškių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Papilės apylinkės ir Viekšnių apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 2787 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2224 || || 30 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 127,2 || || Kairiškių tarybinis ūkis, Tučių tarybinis ūkis  || 30 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 30 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 1551 || || 29 kaimai 
|-
| 1984 m. || || || Kairiškių tarybinis ūkis, Tučių tarybinis ūkis, Kairiškių girininkija, Kapėnų girininkija  || Kairiškiai, Kapėnai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Under a Blood Red Sky

***Under a Blood Red Sky*** – airių roko grupės U2 live albumas, prodiusuotas Jimmy Iovine ir išleistas 1983 m. įrašų kompanijos Island Records. Albumas susideda iš grupės koncertinio turo „War“ metu įrašytų gyvų dainų Denveryje, Bostone ir Sankt Goarshausene.

2008 m. rugsėjo 29 d. grupė iš naujo perleido šį albumą.

## Dainų sąrašas
# "Gloria" – 4:45
# "11 O'Clock Tick Tock" – 4:43
# "I Will Follow" – 3:47
# "Party Girl" – 3:08
# "Sunday Bloody Sunday" – 5:17
# "The Electric Co. " – 5:23
# "New Year's Day" – 4:36
# "40" – 3:43

## Pozicijos ir pardavimai

## Atlikėjai
* Bono - pagrindinis vokalas
* The Edge - gitara, klavišiniai, palaikantis vokalas, bosinė gitara (dainoje „40“)
* Adam Clayton - bosinė gitara, gitara (dainoje „40“)
* Larry Mullen Jr. - būgnai

## Nuorodos
* ''Under a Blood Red Sky'' - informacija apie albumą, dainų žodžiai ir kt.
* ''Albumo dainų žodžiai''
Simonas Grosas

**Simonas Grosas** (, apie 1771 m. Prūsija – 1835 m. balandžio 17 d. Kretinga) – Lietuvos mokytojas, žemaičių gramatikos autorius.

## Biografija
Vokietis. Nuo 1787 m. pranciškonas. Retorikos, filosofijos ir teologijos mokėsi Roselyje (dab. Rešlius, Lenkija), Benicos (prie Maladečinos), Minsko, Vilniaus vienuolynuose. Nuo 1798 m. ar 1799 m. retorikos, vokiečių ir lotynų kalbų mokytojas Slucko, Troškūnų, Dotnuvos vienuolynuose. Nuo 1814 m. ar 1815 m. mokytojavo Kretingos vienuolyne.

1835 m. parašė gramatiką „Kalbrėda liežuvio žemaitiško“ su apie 3000 žodžių lenkų-žemaičių kalbų žodynu. Jos rankraštį saugo Lietuvos mokslų akademijos biblioteka. Gramatikoje bandė fiksuoti J. A. Pabrėžos projektuotos žemaičių bendrinės kalbos, paremtos šiaurės žemaičių, dounininkų, patarme, normas – rašybos (*pykćźiaus* pikčiau, *priibuunó* pribūnu, *śźyrdys* širdis), fonetikos (*dyina* diena, *jóudynó* juodinu), morfologijos (*ateetó* ateinu, *wiróu* vyrui). Kartu su J. A. Pabrėža siekė nukonkuruoti tokio paties pavadinimo K. Kasakauskio gramatiką, išleistą 1832 m. ir sukurti bendrinę kalbą vien žemaičiams.

## Šaltiniai
Jansenizmas

**Jansenizmas** – religinė srovė Nyderlanduose bei religinis visuomeninis judėjimas Prancūzijoje XVII–XVIII a. Tai kalvinizmui artima katalikybės atmaina, neigusi valios laisvę, pripažinusi lemtį. Šiai religinei srovei pradžią davė olandų teologo K. Janseno idėjos, kurios plėtojo augustinizmą. Jansenistai nepritarė Katalikų Bažnyčios (ypač jėzuitų) ideologijai, bet tapti protestantais taip pat nenorėjo.

Prancūzijoje jansenistų centras buvo Paryžiaus Port Rojalio vienuolynas.

Judėjime dalyvavo universitetai, mokslininkai (B. Paskalis), rašytojai, kurie darė didelę įtaką intelektualiniam Prancūzijos gyvenimui. Jansenizmas XVIII a. Prancūzijoje išnyko dėl Katalikų Bažnyčios persekiojimų. Kaip Utrechto bažnyčia išliko Nyderlanduose.

## Šaltiniai