open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ron Hubbard

**Lafayette Ronald Hubbard, L. Ron Hubbard** (1911 m. kovo 13 d. – 1986 m. sausio 24 d.) – rašytojas fantastas, scientologų sektos įkūrėjas ir vadovas (iki mirties 1986). Vertintas kaip kontroversiška asmenybė, kuria šalininkai žavėjosi, o nepriklausantys arba išstoję iš scientologų sektos dažnai vertino labai negatyviai.

## Biografija

Hubbard’o biografija yra ginčų objektas: scientologų versija laikui bėgant kelis kartus keitėsi ir esminiais punktais nebesutampa su dokumentuose užfiksuotais faktais.

1933–1950 darė rašytojo karjerą, dėl tuo metu sukurtų apsakymų ir romanų laikomas vienu iš pasaulinės fantastikos klasikų.

1944–1947 L. R. Hubbard kuriam laikui buvo tapęs Rozenkreicerių ordino, o vėliau ir Aleister Crowley vadovaujamo Rytų šventyklos ordino nariu.

1950 išleido pseudomokslinę knygą „Dianetics: the Modern Science of Mental Health“, davusią pradžią scientologų naudojamoms smegenų plovimo metodikoms.

1953 m. dianetinių organizacijų pagrindu įkūrė scientologų sektą, kuriai vadovavo iki mirties.

Nuo 1981, slėpdamasis nuo gresiančio teisinio persekiojimo, gyveno atsiskyręs nuo visuomenės, bendravo tik su sektos nariais. Mirė 1986, lavonas buvo sudegintas, nepadarius skrodimo, pomirtinės nuotraukos buvo sunaikintos. Sekta paskelbė, kad L. R. Hubbardas paliko savo kūną aukštesnio lygio dvasiniams tyrimams. Už sektos ribų kartais skelbiami vieno iš buvusių sektos lyderių – Billo Robertsono – įtarimai, kad L. R. Hubbardas galėjo būti nužudytas dar 1982 dėl konflikto su vėliau sektos vadovu tapusiu David Miscavige.

L. R. Hubbard buvo kelis kartus teistas:
* 1943 už neteisėtą Meksikos salos, esančios šalia *Baja California* pusiasalio apšaudymą, buvo atleistas nuo vadovavimo patruliniam kateriui;
* 1948 pripažintas kaltu dėl smulkios vagystės;
* 1978 už apgaules Prancūzijoje už akių nuteistas 4 metais kalėjimo ir 30 tūkstančių frankų bauda.

## Kūryba

* „Slaves of Sleep“, 1939 – fantastinis romanas, paremtas sapnų, kaip kitos visatos, idėja;
* „Battlefield Earth“ („Mūšio laukas – Žemė“), 1940–1980 – apsakymas bei vėliau jo pagrindu sukurtas fantastinis romanas apie žmonių išsivadavimą nuo kosminės grobikų rasės;
* „Final blackout“, 1940 – romanas, vaizduojantis Europą po kelis dešimtmečius trukusio karo;
* „Fear“, 1940 – siaubo novelė apie demonų apsėstą žmogų;
* „Mission Earth“, 1984–1986 – 10 tomų satyrinis romanas, bandantis pavaizduoti pasaulį scientologų akimis (pasaulinis psichiatrų ir psichologų sąmokslas, Žemės gyventojų gimstamumo kontrolė, per rock’n'roll muziką platinant homoseksualizmą ir pan.);
* „Masters of Sleep“, 1950 – romano „Slaves of Sleep“ tęsinys.
Skapai

**Skapai, skopcai** (; 'iškastruoti') – nedidelė stačiatikių sekta, veikianti Rusijoje. Iš viso nuo 50 iki 150 narių. Sektą XVIII a. įkūrė Kondratijus Selivanovas, kaip radikalią chlystų sektos atšaką.

Sektos ideologai teigė, kad žmogaus geismai veda į pražūtį, kad nepakanka save plakti, bet, norint visiškai apsisaugoti nuo nuodėmės, reikia kastruotis. Pradžioje sektos nariai įkaitinta geležimi išsidegindavo (vėliau – tiesiog išpjaudavo) sėklides, vėliau ėmė praktikuoti visišką kastraciją. Moterims lytinius organus ir krūtis išpjaudavo, išdegindavo sieros rūgštimi arba įkaitinta geležimi. Propagavo prievartinę kastraciją, naujus narius į sektą įtraukdavo apgaule, pirkdami vaikus arba tiesiog prievartiniu būdu kastruodami ir įkalindami atsitiktinius žmones.

XVIII a. pabaigoje sekta buvo uždrausta, už dalyvavimą sektoje buvo skiriama katorga. Rusijos stačiatikių bažnyčia ją paskelbė eretiška. XIX a. pabaigoje sekta ėmė po truputį keisti savo pobūdį, ilgainiui (ypač – po stalininių represijų) tapo pacifistine. Šiuo metu kastracija ar plakimasis sektoje laikomi neprivalomais, po XX a. 4-ojo dešimtmečio žinomi tik pavieniai kastravimosi atvejai.

## Nuorodos
* Панченко А.А. Скопцы 
* Секта скопцов 

* Волков Н. (1931) Секта скопцов, 2 изд., Л.
* Волков Н. (1937) Скопчество и стерилизация, М. – Л.
* Федоренко Ф. И. (1965) Секты, их вера и дела, М.
Baltoji brolija

**Baltoji brolija, Tarptautinis dvasios institutas Atma** () – viena iš ezoterinių sektų, tiki artėjančia apokalipse. Įkurta 1989 metais Ukrainoje. Sektos įkūrėjas – Jurijus Krivonogovas, vadovė – Marina Cvigun (dar žinoma, kaip Marija Devi). Sekta priskiriama žudikiškoms. Dėl itin efektyvios konspiracijos tikslus sektos narių skaičius nežinomas, manoma, kad Ukrainoje gali būti apie 3 tūkstančius narių, dar keli tūkstančiai – Rusijoje. Lietuvoje sekta aktyviai plito iki XX a. 10-ojo dešimtmečio pradžios, dabar gali būti apie kelios dešimtys sektos narių.

Sekta laikoma „totalitarine“ (žymiai apribojanti savo narių laisvę, daug besikišanti į jų asmeninį gyvenimą, autoritariškai valdoma)
.

Sekta pasižymi kraštutinai dideliu labilumu: sektos vadovai ir pašvęstieji nuolat važinėja, viename mieste užsilaikydami ne daugiau, nei kelioms dienoms. Taip pat būdinga itin gera konspiracija: sekta organizuota maoistinio tipo kuopelėmis, kur kiekvienas narys žino (iš matymo) tik kelis savo kuopelės narius, o kuopelės vadovas žino vieną aukštesnio lygio kuopelės narį. Atitinkamas aukštesnės kuopelės narys ar vadovas žino visus žemesnių kuopelių narius (pavardes, adresus, etc.).

*Baltoji brolija* pagarsėjo 1993 m. vasarą, kai, siekdama išprovokuoti susidorojimą su savo nariais, daugelyje Rusijos ir Ukrainos miestų sukėlė riaušes: sektos nariai įsiverždavo į stačiatikių bažnyčias, užpuldavo šventikus, ir pan. Sektos nariai tikėjosi tapti kankiniais. Kai provokacijos nepavyko, 1993 m. lapkritį bandė surengti masinę sektos narių savižudybę. Pastaroji neįvyko dėl laiku įsikišusios milicijos. 616 sektos narių buvo suimta, sektos vadovai nuteisti kalėjimu.

## Šaltiniai
CFA frankas

**CFA frankas** (pranc. *Communauté Financière Africaine franc*) arba **AFS frankas** (Afrikos finansinės sandraugos frankas) – bendra 12-os anksčiau Prancūzijos valdytų Afrikos valstybių valiuta, taip pat naudojama Bisau Gvinėjoje (buvusi Portugalijos kolonija) ir Pusiaujo Gvinėjoje (buvusi Ispanijos kolonija).

Tai nėra bendra valiuta. Ji padalinta į Centrinės Afrikos CFA franką (ISO kodas - XAF) bei Vakarų Afrikos CFA franką (ISO kodas - XOF).
Aum Sinrike

**Aum Sinrike** (, tar. AUM Šinrikyo, vert. *Aum aukščiausioji tiesa*, vėlesnis pavadinimas **Alefas**, ) – Šoko Asaharos 1984 m. įkurta eklektiškos kilmės apokalipse tikinti nelegali sekta, pagarsėjusi teroristiniais išpuoliais. *Aum Sinrike* priskiriama sektoms žudikėms. Po 1995 m. sekta veikia kitais pavadinimais, pvz., *Aleph*. Aktyviausiai veikia Japonijoje (nuo 1000 iki 2000 narių) ir buvusios Tarybų Sąjungos šalyse (nuo 500 iki 1000 narių). Nedidelis (nuo keliolikos iki kelių dešimčių aktyvių narių) sektos skyrius veikia ir Lietuvoje.

Gana ilgą laiką sekta veikė legaliai, bandymai ją teisiškai priskirti destruktyvioms sektoms būdavo nesėkmingi (Japonijoje, kur sekta buvo pripažinta, kaip religija, visiškai uždrausti nepavyko iki šiol, sekta pradėta kontroliuoti tik 1999 m., priėmus naujus religijų veiklos įstatymus). Daugelyje šalių (pvz., JAV, Rusijoje, Kanadoje) sekta paskelbta teroristine organizacija. Iki 1995-ųjų sektos narių skaičius pasaulyje siekė apie 50 tūkstančių žmonių, dabar – keletą tūkstančių.

## Teroristinė veikla
Sekta pagarsėjo po 1995 m. Tokijaus metro įvykdyto teroristinio akto: sektos nariams išpurškus zarino dujas, 12 žmonių žuvo, daugiau nei 5 tūkstančiai buvo sužeisti. Po tyrimo paaiškėjo, kad tai ne pirmasis sektos nusikaltimas: 1994 m. zarino dujomis Macumoto mieste, Nagano prefektūroje buvo nunuodyti 7 žmonės, 144 sužeisti, kažkiek nesėkmingų bandymų panaudoti zarino dujas buvo dar anksčiau (maždaug nuo 1986 metų). Sektos būstinėje buvo aptiktos ginklų atsargos, įskaitant sraigtasparnį Mi-17, zarino atsargos, valstybinio perversmo planai. Yra žinoma, kad sekta ruošėsi purkšti zarino dujas ant Tokijo iš sraigtasparnio, o paskui, pasinaudojusi panika, užgrobti valdžią. Sekta, pasinaudodama Rusijoje užverbuotais specialistais, vykdė cheminių, bakteriologinių ir net branduolinių ginklų tyrimus. Yra įrodytos kelių sektos narių žmogžudystės. Manoma, kad sekta gali būti nužudžiusi iki kelių dešimčių savo narių, dalį iš jų – bandydama cheminius ginklus.

Po Japonijoje įvykdyto tyrimo, 2 sektos nariai (įskaitant sektos vadovą Šoką Asaharą) buvo nuteisti mirties bausme, dalis sektos narių nuteista kalėti.

2000 m. pakartotinio tyrimo metu paaiškėjo, kad sekta toliau bando tęsti teroristinę veiklą, perimdama Japonijos valstybinių ir karinių kompiuterių tinklų valdymą (perimant valstybinius programavimo užsakymus, į programas įdiegiamos kenkėjiškos programos – Trojos arkliai).

2007 m. Fumihiro Joyu atsiskyrė nuo sektos ir įkūrė *Hikari no Wa*, kuri yra legali Japonijoje. Jis teigia, kad negarbina Asaharos.

2016 m. kovą Juodkalnija išvarė 58 užsieniečius, susijusius su Aum Sinrike.

## Išnašos
Enciklopedija

**Enciklopedija** ( – „visuotinis auklėjimas“) – rašytinis žinių rinkinys.

Enciklopedija pateikia faktines žinias, atsiribodama nuo jų vertinimo. Redakcija atrenka jai tinkamus šaltinius, juos atskiria bei įvertina, atrūšiuodama žinias iš kelių galimų alternatyvų; žinių ji neprodukuoja, o jas tik renka. T. y. vienintelis mokslinės publikacijos žanras, kuriame atsisakoma detalių bibliografinių šaltinių (dėl leidėjų ir autorių autoritetingumo).

Enciklopedija gali būti bendra (angliškoji „Encyclopædia Britannica“ ar vokiškoji „Brockhaus“) arba specializuota tam tikrai sričiai (pavyzdžiui, medicinos, filosofijos ar teisės). Dalis žodynų taip pat gali būti priskirti specializuotoms enciklopedijoms. Pats terminas enciklopedija prigijo tik XVIII a. išleidus „Encyclopédie“. Tačiau ir šių dienų enciklopedijos tradiciškai, bet rečiau vadinami žodynais.

Kai kurios enciklopedijos plačiai perteikia bendras sritis per kultūrinę, etninę ar tautinę perspektyvą. Pavyzdžiui, „Didžioji tarybinė enciklopedija“ siekė dokumentuoti socialistinius laimėjimus. Leidinio tikslai atspindi laikmetį, kartais tarnauja santvarkos legitimacijai, visuomenės modelio propagandai.

Enciklopedija redukuoja atitinkamo dalyko sudėtingumą (redukcija) ir pateikia paprastą (bet kartais „primityvią“, supaprastintą) dalyko sampratą nespecialistui. Tam tikros srities ekspertams jis gali pasirodyti naivokas ir pernelyg fragmentiškas.

Enciklopedija atskiria svarbius dalykus nuo nesvarbių; nesvarbūs dalykai nepatenka į enciklopediją (plg. Lemos selekcija). Santykinai svarbūs dalykai pateikiami išsamiai ne tokių svarbių dalykų atžvilgiu arba jie išskiriami kitokiu būdu (iliustracijų gausa, papildoma medžiaga, nuorodomis).

Enciklopedija suteikia informacijos apie dalykų turinį (*Žmonijos žinias*), ne apie sąvokas (tai yra semantinės žinios). Jai būdinga mikrostruktūra yra labiau atviresnė negu lakoniška žodyno forma. Enciklopedijos struktūra turi daugybę nuorodų, nėra išnašų ar išsamios bibliografijos.

Informacija enciklopedijose organizuojama tam tikra tvarka, dažniausiai atskirus straipsnius išdėstant abėcėlės tvarka arba skirstant informaciją į hierarchines kategorijas. Abėcėlinis informacijos išdėstymo principas yra labiausiai paplitęs, ypač spausdintose bendro pobūdžio enciklopedijose. Enciklopedija nėra vientisa kaip literatūros kūrinių atveju. Ji siūlo tikslingą informacijos paiešką (naudojama sistematika, registrai, nuorodos).

## Istorija
Terminas „enciklopedija“ šiuolaikine prasme pirmą kartą buvo paminėtas 1559 m. lotyniškojoje enciklopedijoje „Encyclopediae seu orbis disciplinarum tam sacrarum quam profanarum epistemon“.

## Visuotinių enciklopedijų sąrašas
Pasaulio svarbesnės ir gretimų valstybių XX–XXI a. visuotinės encikopedijos nurodytos lentelėje.

## Taip pat skaitykite
* Lietuviškos enciklopedijos

## Šaltiniai
Vikisvetainė

**Vikis** arba **vikisvetainė** () – internetinių svetainių rūšis, kur lankytojai gali ne tik papildyti svetainės turinį kaip internetiniuose forumuose, bet ir jį taisyti. Vikiu vadinama ir programinė įranga (dar naudojamas terminas vikio programinė įranga), naudojama tokioms svetainėms kurti. Geriausiai žinomas pavyzdys – Vikipedija.

## Istorija
*Wiki* havajiečių kalba reiškia 'vikriai, sparčiai, ypač greitai'. Tai užuomina į tai, kaip greitai galima įkelti ir keisti turinį vikio tinklalapiuose.

Pirmąją vikisvetainę sukūrė Ward Cunningham 1995 m. kovo mėn.

## Vikio įrankiai
Įprastiniuose vikiuose kiekvienas puslapis turi redagavimo nuorodą, kuri atverčia to puslapio pirminio kodo redagavimo langą. Puslapyje gali būti naudojami HTML žymėjimai. Paprastai leidžiama ir rekomenduojama HTML pakeisti vikisintakse, kuri yra patogiau skaitoma ir užrašoma. Nusiuntus pataisymus jie iš karto tampa matomi visiems naršytojams.

## Vikio demokratija
Vikio pagalba sudaromos sąlygos neribotai arba ribotai asmenų grupei kurti bei redaguoti dokumentus, naudojant paprastą teksto žymėjimo sistemą. Tekstui formatuoti pakanka naršyklės.

Tipiška vikitechnologijos savybė yra paprastumas kuriant ir atnaujinant puslapius. Paprastai prieš priimant keitimą nėra būtina, kad įvedamą tekstą peržiūrėtų kitas asmuo, ir daugelis vikių yra laisvai prieinami.

Paprastai vartotojo registracija neprivaloma. Vikisvetainėje sukuriamos sąlygos demokratiškai darbo aplinkai. Sprendimai priimami bendru sutarimu, nėra vienašališkų, autoritarinių sprendimų (nes nėra vieno vienintelio svetainės administratoriaus).

## Išnašos
Žmogaus akis

**Žmogaus akis** – žmogaus galvoje esantis organas, priimantis aplinkos informaciją matomoje elektromagnetinių bangų srityje ir transformuojantis ją į nervinius impulsus. Tai ištįsęs apie 2,5 cm skersmens rutulys. Skirtingai nuo daugelio gyvūnų akių, žmogaus akis sudėtingesnės sandaros, geriau skiria spalvotą vaizdą. Akis yra svarbiausias porinis jutimo organas, regos analizatoriaus dalis. Akis priima iš aplinkos daugiausia informacijos. Jos pagalba žmogus orientuojasi aplinkoje, pažįsta pasaulį, mokosi. Regos organo veikla paremta šviesos, spalvos, formos, dydžio ir kitų požymių analize. Regos organą sudaro akies obuolys su akies priediniais organais (akies obuolyje priimami tam tikro ilgio šviesos bangų dirgikliai), taip pat regimasis nervas, kuriuo nerviniai impulsai sklinda į nervinius regos centrus galvos smegenyse. Regos analizavimo centrai yra vidurinėse ir tarpinėse smegenyse bei galvos smegenų žievės pakaušinėje skiltyje.

Akių spalvai nustatyti naudojama Martin-Schultz skalė – ją sudaro 16 spalvų (nuo šviesiai mėlynos iki tamsiai rudos), kurios priklauso nuo melanino kiekio rainelėje. Spalvos skirstomos į 4 grupes: tamsios, tamsios maišytos, maišytos, šviesios ir šviesios maišytos. Literatūroje aprašoma, jog labiausiai paplitusi akių spalva yra ruda. Išimtį sudaro tik šalys aplink Baltijos jūrą, kuriose gyvena labai daug šviesiaplaukių ir jų daugumos akių spalva yra melsva ar šviesiai pilka.

## Akies sandara

Regos organą sudaro akies obuolys, kuris regos nervu susisiekia su smegenimis, ir priediniai organai: akiduobė ir jos turinys, vokai, ašarų aparatas, antakiai, junginė, akies obuolio raumenys.

Akies obuolys sudarytas iš kapsulės ir branduolio. Pastarąjį sudaro skaidrios, šviesą laužiančios terpės: stiklakūnis, lęšiukas ir priekinė bei užpakalinė akies kameros. Kapsulę sudaro 3 sluoksniai: išorinis – skaidulinis dangalas, vidurinis – kraujagyslinis dangalas, o vidinis – tinklainė.
Akį dengia 3 sluoksniai arba dangalai:
* *Išorinis* – skaidri ragena ir odena (neperšviečiamas, baltas skaidulinis sluoksnis, dengiantis didumą akies paviršiaus);
* *Vidurinis* – kraujagyslinis dangalas () – jį sudaro trys dalys: rainelė (jos centre yra apvali anga – vyzdys), krumplynas ir gyslainė; jame yra daug kraujagyslių ir pigmento;
* *Vidinis* – tinklainė, kuriame yra regos receptoriai. Ją sudaro du skirtingi sluoksniai: išorinis pigmentinis ir vidinis smegeninis. Pastarajame išsidėsto šviesai jautrios ląstelės – stiebeliai ir kūgeliai. Juose šviesos bangų dirgikliai virsta nerviniais impulsais. Lazdelių yra daugiau, jos išsisklaidžiusios po visą tinklainę. Tinklainėje yra ir geltonoji dėmė (ovali gelsva sritis tinklainės centre su duobute viduryje, turinti tik kūgelių).

## Taip pat skaitykite

* Trumparegystė
* Toliaregystė
* Akių astigmatizmas
* Žvairumas
* Akių apsauga

## Šaltiniai
Ragena

**Ragena** () – skaidrus priekinės akies dalies dangalas, laužiantis šviesos spindulius. Centrinė ragenos dalis 0,6-0,8 mm, periferijoje – 1,0-1,2 mm storio. Ragena yra skaidri, turinti apie 75 proc. vandens, sudaryta iš skaidrių skaidulų ir ragenos ląstelių. Rageną sudaro penki sluoksniai:
* daugiasluoksnis epitelis;
* priekinė elastinė membrana (*Bowmano membrana*);
* ragenos stroma (*substantia propria corneae*);
* užpakalinė elastinė membrana (*membrana Descemeti*);
* užpakalinis ragenos epitelis (*epithelium posterius corneae*).
Kraujagyslių ragena neturi, ją maitina priekinės krumplyninės arterijos; ją inervuoja krumplyniniai nervai. Ragena gali labai jautriai reaguoti į įvairius dirgiklius. Ji padeda išlaikyti akies obuolio formą, praleidžia į akį šviesos spindulius ir juos laužia maždaug 43 dioptrijų galia.

## Ragenos ligos
Dažnesni ragenos susirgimai yra įvairūs uždegimai – keratitai, formavimosi ydos (pvz., maža ragena, didelė ragena, kūgiška ragena) ir degeneracijos. Ragena gali būti persodinama (keratoplastika).

## Taip pat skaitykite

* Keratitas
Prezidentas

**Prezidentas** ( – 'prieš tai' ir *sedere* – 'sėdėti') – vadovo titulas, naudojamas įvairiose organizacijose (bendrovėse, asociacijose), respublikų vadovų titulas.

## Istorija
Prezidento kaip valstybės vadovo titulą išpopuliarino JAV, 1789 metais valstybės galva padarę prezidentą. Vėliau titulą perėmė iš kolonijinio valdymo išsivadavusios Pietų Amerikos šalys. Pirmasis Europos prezidentas buvo Prancūzijoje (1848), Azijos – Kinijos Respublikoje (1912), Afrikos – Liberijoje (1848).

## Funkcijos
Kaip pagrindinės prezidento funkcijos yra įvardijamos šalies užsienio politikos formavimas, ryšių palaikymas su kitomis valstybėmis, tarptautinių sutarčių ratifikavimas.

### Lietuvoje

Lietuvos prezidentas kaip valstybės vadovas:
* Didžiausius įgaliojimus turi užsienio politikos srityje:
:* Sprendžia pagrindinius užsienio politikos klausimus ir kartu su Vyriausybe vykdo užsienio politiką.
:* Pasirašo tarptautines sutartis ir teikia jas ratifikuoti Seimui.
:* Vyriausybės teikimu, skiria ir atšaukia Lietuvos diplomatinius atstovus užsienio valstybėse ir prie tarptautinių organizacĳų.
:* Priima užsienio valstybių diplomatinių atstovų įgaliojimus ir atšaukiamuosius raštus, teikia aukščiausius diplomatinius rangus ir specialius vardus.
* Svarbias funkcĳas atlieka valstybės vidaus politikoje:
:* Prezidentas yra Vyriausiasis valstybės ginkluotųjų pajėgų vadas.
:* Jis vadovauja Valstybės gynybos tarybai. Suteikia aukščiausius karinius laipsnius.
:* Seimo pritarimu, skiria ir atleidžia kariuomenės vadą ir saugumo tarnybos vadovą.
:* Turi įstatymų leidybos Seime iniciatyvos teisę, taip pat teisę vetuoti Seimo priimtus įstatymus.
:* Seimo pritarimu, skiria ir atleidžia Ministrą Pirmininką. Paveda jam sudaryti Vyriausybę ir tvirtina jos sudėtį.
:* Gali kreiptis į Konstitucinį Teismą.
:* Konstitucĳoje numatytais atvejais gali paleisti Seimą.
* Yra svarbus veiksmingos teismų valdžios garantas:
:* Teikia Seimui Aukščiausiojo Teismo teisėjų kandidatūras ir Aukščiausiojo Teismo pirmininko kandidatūrą.
:* Skiria Apeliacinio teismo teisėjus bei Apeliacinio teismo pirmininką.
:* Skiria apygardų ir apylinkių teismų teisėjus bei pirmininkus.
:* Teikia Seimui trĳų Konstitucinio Teismo teisėjų kandidatūras ir Konstitucinio Teismo pirmininko kandidatūrą.

Prezidentas turi teisę suteikti pilietybę, malonę nuteistiesiems, skirti valstybinius apdovanojimus.
Vasaros laikas

**Vasaros laikas** – vietinis tam tikro regiono laikas, trunkantis tam tikrą metų periodą ir paprastai besiskiriantis nuo įprastinio (dažniausiai juostinio laiko) viena valanda. Pirminė šio laiko įvedimo paskirtis – efektyviau išnaudoti dienos šviesą.

Vasaros laikas naudojamas visose Europos valstybėse (išskyrus Islandiją, Rusiją, Baltarusiją). Laikas persukamas viena valanda į priekį visose valstybėse vienu metu (1:00 UTC) paskutinį kovo sekmadienį ir atsukamas atgal paskutinį spalio sekmadienį.

Vasaros laikas naudojamas daugelyje JAV ir Meksikos valstijų, beveik visoje Kanadoje, Australijoje, kitose šalyse. Persukimo laikas įvairus, bet dažniausiai Šiaurės pusrutulyje laikas pastumiamas pirmyn 2:00 valandą nakties paskutinį kovo sekmadienį, o atsukamas atgal paskutinį spalio sekmadienį, Pietų pusrutulyje – atvirkščiai.

Lietuvoje vasaros laikas buvo taikytas 1981–1989 m., panaikintas 2000 m., o nuo 2003 m. sausio 1 d. įvestas antrosios laiko juostos laikas, taikant vasaros laiką. Kaip ir daugumoje valstybių, jis įvedamas kovo paskutinį sekmadienį, trečią valandą nakties persukant laikrodžio rodykles valandą į priekį, o atšaukiamas spalio paskutinį sekmadienį, ketvirtą valandą nakties atsukant laikrodžio rodykles valandą atgal.

Pirmą kartą ES mastu dėl vasaros laiko įvedimo buvo sutarta 1980 m.  
2019 m. Europos Parlamentas pritarė pasiūlymui, kad šalys narės laiko nebesukiotų nuo 2021 metų.

## Istorija
Pirmą kartą vasaros laiką pasiūlė įvesti 1895 m. anglų kilmės mokslininkas entomologas Džordžas Hadsonas (*George Vernon Hudson*). Dažnai tokio pasiūlymo pradininko laurai priskiriami Viljamui Viletui (*William Willett*) 1907 m. parašiusio straipsnį „Dienos šviesos švaistymas“ („Waste of Daylight“), kuris nepriklausomai nuo Hadsono iš naujo sugalvojo vasaros laiko idėją. Ilgą laiką tokie pasiūlymai nesusilaukė vyriausybių dėmesio.

Pirmą kartą vasaros laikas panaudotas Pirmojo pasaulinio karo metu Vokietijoje (nuo 1916 m. balandžio 30 d. iki 1916 m. spalio 1 dienos), šiek tiek vėliau panaudotas ir Jungtinėje Karalystėje (1916 m. gegužės 21 iki 1916 m. spalio 1 d.). 1918 metų gegužę vasaros laikas įvestas JAV, tačiau galiojo tik metus. Per Antrąjį pasaulinį karą taupant resursus JAV vėl įvedė vasaros laiką 1942 metais.

## Išnašos
Odena

**Odena** () – skaidulinis akies obuolio dangalas, apsaugantis ir sutvirtinantis akies obuolį. Ji standi, baltos spalvos, sudaro 5/6 viso akies obuolio ploto. Suaugusių žmonių sklera panaši į virto kiaušinio baltymą, todėl dar vadinama baltyminiu dangalu. Vaikų odena yra plonesnė ir pro ją prasišviečia kraujagyslinis dangalas, dėl to yra melsvai pilkšvos spalvos. Priekyje odena pereina į rageną, užpakalinėje akies obuolio dalyje – į regos nervo apvalkalus. Odena priekyje yra apie 1 mm storio, o suplonėja ties ekvatoriumi, kur prie jos prisitvirtina akies obuolį judinamieji raumenys. Odenoje yra daug smulkių angučių, pro kurias pralenda kraujagyslės bei nervai. Matomos odenos dalies paviršių užkloja junginė.

## Odenos ligos
Dažniausiai pasitako odenos formavimosi anomalijų (pvz., mėlyna odena, stafiloma, melanoma), uždegimų ir navikų.
* Skleritas
Rainelė

**Rainelė** () – akies priekinės dalies raumeninė diafragma, reguliuojanti į akį patenkantį šviesos srautą. Ji skritulio formos, 10-12 mm skersmens, jos centre yra apvali anga – vyzdys. Rainelė prasišviečia pro rageną, tačiau nuo jos yra toliau. Rainelė yra 0,4 mm storio, jos stromą sudaro jungiamojo audinio skaidulos, kraujagyslės. Savo laisvuoju kraštu rainelė prisiglaudusi prie lęšiuko ir šliaužioja jo paviršiumi. Kai lęšiuko nėra, tuomet rainelė nebeturi atramos ir akį vartant ji ima drebėti.

Rainelės stromoje yra chromatoforinės ląstelės, kurios turi pigmento melanino. Nuo šio pigmento kiekio priklauso rainelės spalva, kuri senstant kinta. Dažniausiai abiejų akių spalva vienoda, tačiau pasitaiko ir skirtingų spalvų. Albinizmo atvejais nėra nei strominio, nei tinklainės pigmento, tokių rainelių spalva pilkai rausva nuo prasišviečiančių kraujagyslių. Rainelė reguliuoja šviesos patekimą į akį ir dalyvauja akomoduojant.

Rainelės priekinis paviršius nelygus ir kiekvieno žmogaus yra kitoks. Egzistuoja alternatyviosios medicinos sritis, vadinama iridodiagnostika (arba *iridologija*), kuri teigia, kad pagal tai, kaip pakinta rainelės paviršiaus piešinys ir kaip yra pasiskirstęs pigmentas, gali būti diagnozuojamos kitų organų veiklos sutrikimas. Objektyvūs tyrimai tokios diagnostikos veiksmingumo nepatvirtina, todėl oficialioji medicina iridodiagnostikos nepripažįsta. Nepaisant to, kad eksperimentiškai iridodiagnostika nepatvirtinta, ją praktikuojančių medikų gana daug. Todėl iridodiagnostika priskiriama pseudomokslams.

## Ligos
* Iridociklitas – rainelės ir krumplyno uždegimas;
* Iritas – rainelės uždegimas.
Begalybė

**Begalybė** – terminas, naudojamas matematikoje, fizikoje, astronomijoje. Sąvoka atsirado antikos laikais aiškinant natūraliųjų skaičių aibės nebaigtinumą ir ieškant vienarūšių geometrinių dydžių bendrojo mato.

## Matematika
Begalybė žymima \infty. Užrašas x \rightarrow \infty reiškia, jog *x* artėja prie begalybės vertės. Begalybė gali būti ir kai kurių skaičiavimų rezultatas:
* 1 + \infty = \infty
* 1/0 = \infty 
Dar dažnai nagrinėjamos begalinio ilgio skaičių eilutės. Be to visos skaičių aibės turi \infty narių. Apskritimą sudaro \infty vienodu atstumu nuo taško *o* padėtų taškų. Lygtys gali turėti \infty sprendinių.

## Kosmologija ir Filosofija
Begalybė kartais naudojama nusakyti beribę (begalinę) Visatą.

## Programavimas
Begalybė yra speciali kintamojo reikšmė, gaunama jei operacijos rezultatas yra matematinė begalybė arba jo absoliuti reikšmė per didelė naudojamam kintamojo tipui. Tokia begalybė turi ženklą ir su ja galima atlikti kai kuriuos veiksmus. Jei operacijos reikšmė matematiškai neapibrėžta (tarkim, 0/0), gaunama kita reikšmė – *[[neskaičius]]* (NaN). Teigiama bei neigiama begalybės ir neskaičiai numatyti įvairiose kalbose paplitusiame IEEE 754 standarte.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Soboras

**Soboras** (ukr., ) – svarbiausia stačiatikių cerkvė, katedra.

Statomas dažniausiai miesto centre. Dideli puošnūs soborai būdingi Bizantijos, senajai Rusijos architektūrai. 

Kauno soboru vadinama Kauno Šv. arkangelo Mykolo (Įgulos) bažnyčia, priklausanti katalikų bažnyčiai.
BIOS

**BIOS sistema**, **BIOS** arba **bazinė įvesties ir išvesties sistema** () – įmontuotoji programinė įranga, saugoma kompiuterio pastoviojoje atmintyje (ROM). 

Nuo 2010 m. BIOS technologiją palaipsniui pakeitė UEFI.

Šiuolaikiniai kompiuteriai gali turėti įvairių aparatinių priemonių, kurios reikalauja programinio konfigūravimo. BIOS parametrų ir aparatinės AK konfigūracijos nustatymui naudojama BIOS'e saugoma programa *Setup*. Dalis šia programa nustatytų konfigūracijos parametrų visada saugoma atmintyje CMOS RAM (*Complementary Metal Oxide Semiconductor*). Šioje mikroschemoje taip pat patalpintas laikrodis (*Real Time Clock*). Energiją, skirtą CMOS, teikia mažas maitinimo elementas, kad CMOS saugomi duomenys nebūtų prarandami įšjungus PC.
BIOS galima perprogramuoti ir atnaujinti. Jei dėl kokių nors priežasčių buvo išgadinta BIOS (pvz., po nesėkmingo bandymo ją atnaujinti), tai kompiuteris visai nebesikraus. Šiuolaikiniai kompiuteriai gaminami su dviguba BIOS (Dual-BIOS) – jei atnaujinant BIOS kompiuteris „pakibo“, tai kitą kartą įjungiant kompiuterį bus galima atstatyti BIOS iš atsarginės kopijos.

## BIOS funkcijos
* kompiuterio tikrinimo testo POST (*Power On Self Test*), kuris įjungus AK tikrina visus svarbiausius sistemos komponentus, vykdymas (šioje stadijoje sistema gali pateikti garsinius signalus, kurie reiškia tam tikras klaidas ir pagal kurių kiekį galima nustatyti klaidos tipą ir vietą);
* kompiuterio aparatūros parametrų konfigūravimas bei derinimas (BIOS Setup);
* operacinės sistemos (OS) pakrovimas. Viena dažniausiai keičiamų BIOS nuostatų yra įrenginio, iš kurio pirmiausia turi būti bandoma pakrauti sistemą, nurodymas.
* aparatinių tvarkyklių (*drivers*) (programų, valdančių kompiuterio aparatines sudedamąsias dalis) pateikimas operacinei sistemai ir programiniam aptarnavimui;
* sisteminės plokštės suderinimas su kitais kompiuterio komponentais;
* sisteminių įrenginių aparatinių pertraukčių aptarnavimas;

## Atviro kodo BIOS
Konkrečiai pagrindinei plokštei pritaikytą BIOS variantą dažniausiai sukuria šios plokštės gamintojas, ir galutinis jos išeities kodas būna paslaptis. Esama iniciatyvos sukurti atviro kodo BIOS (LinuxBIOS projektas). Kadangi BIOS pradeda dirbti dar neveikiant operatyvinei atminčiai (jos inicializacija – viena BIOS užduočių), specialiai šiam projektui buvo sukurtas vien registrus naudojantį kodą kuriantis C kompiliatorius (*romcc*). Autoriai teigia, jog LinuxBIOS kompiuterį darbui paruošia greičiau, nes jau nuo šešioliktos instrukcijos dirba 32 bitų režimu (dauguma įprastinių BIOS visą laiką dirba 16 bitų režimu). Tačiau ši BIOS dirba tik su tokia įranga, kurios gamintojai sutiko atskleisti būtiną techninę informaciją.

## Šaltiniai
Forkinas

**Forkinas** arba **Forkijas** (Φόρκος, Φόρκυς arba Φόρκυν) graikų mitologijoje – Gajos ir Ponto sūnus, jūros gelmių personifikacija. Nimfos Toosos tėvas ir Polifemo senelis. Forkino ir jo sesers Keto vaikai – pabaisos: gorgonės, Echidna, grajos, saugantis Hesperidžių obuolius drakonas Ladonas. Jo dukterys vadinamos **forkinidėmis**, išskyrus hesperides.

## Vaikai

Su Keto:
# Echidna
# Gorgonės
## Steno
## Eurialė
## Medūza
# Grajos
## Enija 
## Pefreda
## Deina
# Hesperidės
## Eglė
## Eritėja
## Aretuzė
## Hesperija
# Ladonas
# Scilė
# Sirenos
# Toosa

## Išnašos
Vyzdys

**Vyzdys** () – akies dalis. Maža angelė rainelėje, praleidžianti į akį šviesą. Vyzdys atrodo juodas, nes didžioji dalis per jį einančios šviesos sugeriama audinių akies viduje. Vyzdžio dydis 2,5-6 mm. Žmonių ir daugelio gyvūnų (išskyrus žuvis) vyzdys refleksyviai susitraukia ir išsiplečia priklausomai nuo patenkančio šviesos kiekio ir nuo akomodacijos. Tokiu būdu reguliuojamas šviesos patekimas į akį. Vyzdį siaurina žiedinės raumeninės skaidulos, o jį plečiančios raumeninės skaidulos yra spindulinės krypties.

Skirtingų gyvūnų rūšių vyzdžio forma skiriasi, bet dažniausiai vyzdys yra apvalus.
Gyslainė

**Gyslainė** () – akies kraujagyslinio dangalo () dalis. Plona, minkšta membrana, kurioje gausus kapilarų tinklas, maitinantis išorinius tinklainės sluoksnius ir reguliuojantis jų temperatūrą. Ji yra rudos spalvos, apie 0,1-0,2 mm storio. Priekyje gyslainė pereina į krumplyną ir  rainelės, akies dugne tęsiasi iki regos nervo. Ji turi penkis sluoksnius. Išorinis sluoksnis prisiglaudęs prie odenos, bet su ja nesuaugęs, lengvai atsiskiria. Gyslainėje gausu kraujagyslių, ypač gausus kapiliarų tinklas yra ties geltonosios dėmės sritimi.
Junginė

**Junginė** () – plona skaidri jungiamojo audinio plėvelė, išklojanti abiejų akių vokų užpakalinius paviršius ir jungianti vokus su akies obuoliu. Junginės yra trys dalys: ji dengia vokų kremzlę, akies obuolį, jungiamąją dalį, kuri persilenkimo vietoje vadinama junginės skliautu. Akies obuolio junginė plona, tąsi, lengvai prisitvirtina prie odenos. Pro ją matyti kraujagyslės ir balta odena. Viršuje ir apačioje nuo akies obuolio junginė pereina ant vokų ir sudaro viršutinį ir apatinį junginės skliautus. Junginėje yra ašarų liaukučių

## Junginės ligos
Junginė turi ryšį su vokais, ašarų aparatu, į junginės maišelį lengvai patenka mikroorganizmai. Junginė dažnai reaguoja į viso organizmo patologinį procesą. Ją labai veikia dulkės, dūmai, cheminių medžiagų garai, UV. Dažnesnės junginės ligos:
* Konjuktyvitas
* Trachoma
* Junginės distrofijos
* Junginės navikai
Abidžanas

**Abidžanas** () – miestas pietryčių Dramblio Kaulo Krante prie Gvinėjos įlankos; buvusi sostinė. Tai didžiausias miestas ir uostas šalyje.

Pastatytas ant keleto pusiasalių ir salų, sujungtų tiltais Ebrijė (*Ébrié*) lagūnoje. Šiuolaikinis uostas atidarytas 1950 m., perkasus Vridi kanalą, jungiantį užutėkyje esančią gana gilią lagūną su Gvinėjos įlanka ir Atlanto vandenynu. Eksportuojama kakava, kava, bananai, ananasai, mediena, palmių ir žuvų produktai. Nuo 1960 m. plačiai išvystyta gamybos pramonė – tekstilės, metalo, aprangos, maisto produktų, plastmasės, gumos, naftos; automobilių ir radijo surinkimas. Vis platėja turizmo sektorius. Iš Abidžano po visą šalį išeina dideli keliai, jame baigiasi Abidžano-Nigerio geležinkelis, išsišakojantis ir į Burkina Fasą.

Mieste daug parkų ir plačių bulvarų. Kokodi (*Cocody*) rajone yra gyvenamieji kvartalai, Trešvilyje (*Treichville*; Mažojo Basamo saloje, *Petit-Bassam*) yra didžiulis turgus. Abidžane yra 1958 m. įkurtas Dramblio Kaulo Kranto valstybinis universitetas, keletas technikos koledžų, bibliotekų. Nacionaliniame muziejuje yra daug šalies meno kūrinių. Į šiaurę nuo miesto yra miškingas Banko nacionalinis parkas.

## Istorija
Abidžaną XIX a. įkūrė prancūzų kolonizatoriai. 1904 m. pabaigus tiesti geležinkelį, tai buvo mažas kaimas be jokių uosto įrengimų. 1934 m. jis pakeitė Bingervilį kaip Prancūzijos Dramblio Kaulo Kranto kolonijos centrą, o 1960 m. gavus nepriklausomybę tapo valstybės sostine. Nors 1983 m. oficialia šalies sostine paskelbtas Jamusukras, tačiau Abidžanas vis dar išlieka šalies kultūros ir verslo centru, faktine šalies sostine.

## Sportas
* ASEC Mimosas – futbolo klubas;
* Africa Sports d'Abidjan – futbolo klubas;
* AFAD – futbolo klubas;
* Stade d'Abidjan – futbolo klubas;
* Inova SCA – futbolo klubas;
* „Stade Robert Champroux“ (futbolo stadionas).
* Miesto stadionas, talpinantis 10 000 žiūrovų.
* ABC Fighters – krepšinio klubas;

## Šaltiniai
Alžyras (miestas)

**Alžyras** (, ) – Alžyro sostinė ir didžiausias miestas, vilajos centras. Miestas yra šiaurinėje šalies dalyje, prie Alžyro įlankos Viduržemio jūroje. Tai šalies ekonomikos ir kultūros centras ir pagrindinis uostas. Taip pat yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, maisto, tekstilės, chemijos, naftos pramonė. Yra metropolitenas, universitetas.

Mieste išlikę osmanų laikų tvirtovė (*kasba*), Didžioji mečetė (1096 m.) su minaretu (1323 m.).

## Etimologija

Romėnų laikais dabartinio Alžyro miesto vietoje buvo ***Ikosijus*** (*Ἰκόσιον*). Dabartinis vardas kilęs nuo arabiško žodžio *al-Jazāʾir*, reiškiančio „salos“. Tuo pabrėžiama, kad miestas kūrėsi prie 4 salų, kurios X a. pavadintos Bani Mazganos salomis (*Jazaʾir Banī Mazghanna*). Vėliau vietovės vardas sutrumpintas iki pirmojo dėmens.

## Istorija

Alžyras žinomas nuo senovės laikų kaip uostas. Čia buvo viena iš finikiečių kolonijų.

Dabartinis miestas įkurtas X amžiuje prie nedidelės romėnų gyvenvietės Ikozijaus (*Icosium*) liekanų. Miestą valdė vietinė dinastija, o vėliau pateko į Osmanų įtaką. XVI a. Alžyre įsikūrė iš Ispanijos išvaryti žydai ir arabai. Alžyriečių piratai puldinėjo ispanų laivus, todėl šie šalia įkūrė Penjono tvirtovę. 1529 m. ją sugriovė osmanų korsaras Barbarosa. Iki pat XIX a. buvo svarbus piratavimo centras.

1830 m. miestą užėmė prancūzai (iki 1962 m. jis buvo Prancūzijos Alžyro kolonijos adm. centras), vėliau jis tapo kovos už Alžyro nepriklausomybę židiniu.

## Sportas
* MC Alger – futbolo klubas;
* CR Belouizdad – futbolo klubas;
* Paradou AC – futbolo klubas;
* USM Alger – futbolo klubas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Istorinės Alžyro nuotraukos
Adis Abeba

**Adis Abeba** (amh. አዲስ አበባ, *Āddīs Ābebā*; arba ***Finfinė***, oromiškai *Finfinnee*) – miestas Etiopijos centrinėje dalyje, šalies sostinė ir didžiausias miestas. Tai šalies verslo, gamybos ir kultūros centras. Miestas yra plynaukštėse, maždaug 2440 m virš jūros lygio, apsuptas nedidelių kalvų. Jame susikerta daug magistralinių kelių iš visos šalies, čia yra oro uostas, geležinkelio terminalas į Džibutį, esantį Adeno įlankoje.

Mieste išvystyta spaudos ir leidybos pramonė, avalynės ir drabužių gamyba, asbesto ir metalų apdirbimas, maisto perdirbimas, cemento ir faneros gamyba. Amatų pramonėje gaminama odos dirbiniai, metalo ir tekstilės gaminiai. Merkato (*Mercato*) turguje miesto vakarinėje dalyje klesti prekyba žemės ūkio produktais iš visų šalies regionių – kava, kakava, pieno produktais.

Adis Abeba gražiai apželdinta, ypač eukaliptais, joje daug plačių gatvių. Šiuolaikiniai daugiaaukščiai namai stovi greta tradicinių vieno – dviejų aukštų namelių. Dėl aukštikalnių miestas turi švelnų, malonų klimatą. 1950 m. įkurtas Adis Abebos universitetas, yra muzikos ir meno mokyklų, mokslo institutų. Mieste yra Afrikos vienybės organizacijos, JTO Afrikos ekonomikos komisijos būstinės, čia vyksta daug svarbių tarptautinių konferencijų.

Daug turistų dėmesio susilaukia aštuoniakampė Šv. Jurgio krikščionių koptų katedra, pastatyta 1896 m., taip pat modernioji Afrikos halė su vitražo langais, Meneliko II rūmai, muziejai (meno, archeologijos, etnologijos ir kt.).

## Etimologija

Miestą įkūręs karalius Menelikas II pavadino jį Adis Abeba, kas amhariškai reiškia „Naujoji gėlė“. Mieste yra išties daug žalumynų, skverų, aikščių. Oromiškas miesto pavadinimas Finfinė reiškia „karštų mineralinių versmių fontanas“.

## Istorija

Adis Abeba yra istoriniame Etiopijos regione – Ševoje. Ševos karalystė daugybę kartų keitė savo sostines, ir paskutinioji jos sostinė buvo Adis Abeba, pradėta statyti 1886 m. vietoje tuometinio mažo Finfinės (*Finfinnie*) miestelio. Kuomet Ševos karalius Menelikas II 1889 m. tapo visos Etiopijos imperatoriumi, Adis Abeba tapo visos imperijos sostine.

1936 m. italai užėmė miestą. Tapo Italijos Rytų Afrikos sostine, o 1941 m. sąjungininkai miestą išvadavo ir perdavė Etiopijai. Po Antrojo pasaulinio karo miestas ėmė sparčiai augti.

## Sportas
* Saint-George SC – futbolo klubas; daugkartiniai šalies čempionai.
* Ethiopian Coffee SC – futbolo klubas;
* CBE SA (Nigd Bank SA) – futbolo klubas;
* Ethiopia Medhin FC – futbolo klubas;
* Addis Ababa City FC – futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia Adis Abebos miesto stadione (), talpinančiame 35 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Abu Dabis

**Abu Dabis** () – miestas Jungtinių Arabų Emyratų šiaurės centrinėje dalyje, šalies ir to paties pavadinimo emyrato sostinė. Mieste 80 proc. gyventojų yra imigrantai. Pats miestas yra Persijos įlankos saloje, kurią su žemynu jungia Musafos ir Al Maktos tiltai. Abu Dabis yra finansinis, transporto ir komunikacijų centras, esantis naftos gausiame regione. Jame yra tarptautinis oro uostas, dirbtinis Port Zaido uostas. Gaminami plieniniai vamzdžiai, cementas.

Miesto plėtros projektai leido įveikti būstų nepritekliaus problemą XX a. 7-ojo dešimtmečio pabaigoje. Pagrindinė gatvė – 7 km ilgio *Corniche* bulvaras, pasižymintis gražiai sutvarkyta gamta. Abu Dabyje yra mokslo institutas, taip pat didelis sporto centras. Veikia Jungtinių Arabų Emyratų centrinis bankas, Vertybinių popierių birža. Abu Dabio emyratas – didžiausias ir turtingiausias iš visų Jungtinių Emyratų.

Nuo 1981 m. veikia Abu Dabio tarptautinis oro uostas. Jis pastatytas 30 km už miesto, prie pagrindinės autostrados tarp Abu Dabio ir Dubajaus. Kaip atsakas į Burdž al Arabo (*Burj Al Arab*) viešbutį Dubajuje, 2004 m. atidarytas 5 žvaigždučių viešbutis „Emirates Palace Hotel“.

## Etimologija

Miesto pavadinimas reiškia „gazelės tėvas“. Manoma, kad vietovė taip pavadinta, kai arabų prekeiviai, medžioklės metu besivaikydami gazeles, čia surado vandens ir įkūrė gyvenvietę.

## Istorija

Gyvenvietė buvo įkurta 1761 m., o 1793 m. tapo Abu Dabio emyrato sostine. Kitados buvo vietinės reikšmės miestu: iki XX a. septintojo dešimtmečio miestą sudarė paprasti statiniai, dažnai be elektros tiekimo ir kanalizacijos, tačiau, kai apie 1960 m. buvo atrastos didžiulės naftos atsargos ir buvo pradėta išgauti naftą, sąlygos pasikeitė – Abu Dabis tapo moderniu miestu. Miesto ekonomika ir infrastruktūra labai sparčiai auga. 

1971 m. sukuriant Jungtinių Emyratų valstybę, kompromiso tarp emyratų keliu Abu Dabis buvo paskelbtas laikinąja šalies sostine, o 1996 m. – nuolatine. 

## Sportas
### Futbolas
* Al Jazira Club – futbolo klubas;
: Mohammedo bin Zajedo stadionas, talpinantis 40 000 žiūrovų.
* Al Wahda FC – futbolo klubas;
: „Al Nahyan“ stadionas, talpinantis 11 456 žiūrovus.
* Baniyas Club – futbolo klubas;
: „Baniyas Club“ stadionas, talpinantis 8 954 žiūrovus.

## Miesto vaizdai

## Šaltiniai
Krumplynas

**Krumplynas** () – akies vidurinė kraujagyslinio dangalo dalis, esanti tarp rainelės ir gyslainės; laiko lęšiuką, keičia jo formą akomoduojant akį. Jis iš vidaus apjuosia priekinę akies obuolio dalį, yra 5-6 mm pločio. Priekinė dalis storesnė, krumpliuota. Priekiniame krumplyno paviršiuje yra apie 70 krumplyninių ataugų, kurių ilgis apie 3 mm, o storis – 1 mm. Šiose ataugose gaminamas akies skystis, kuris užpildo akies obuolio ertmes. Užpakalinė krumplyno dalis yra 4 mm pločio ir tiesiog pereina į gyslainę. Krumplyne yra raumuo, kurio skaidulos susitraukinėdamos gali keisti lęšiuko kreivumą.

## Ligos
* Ciklitas – krumplyno uždegimas;
* Iridociklitas – rainelės ir krumplyno uždegimas.
Rojaus vartai

**Rojaus vartai** () – ufologinė sekta, įkurta 1975 m. Įkūrėjas – Marshall H. Applewhite. Sekta priskiriama žudikiškoms, apie veiklą Lietuvoje žinių nėra. Pasaulyje gali būti išlikę keli ar keliolika sektos narių. Sektos tinklalapis vis dar prižiūrimas.

1997 m. sektos 39 nariai (21 moteris ir 18 vyrų, nuo 26 iki 72 metų amžiaus) nusižudė, nusinuodydami sektos išlaikomoje viloje, Sante Fė (Naujoji Meksika, JAV). Savižudybės vyko tris dienas, pirmą ir antrą dieną nusinuodijo po 15 žmonių, likusieji 9 nusinuodijo trečią dieną. Policija įvykio vietoje prievartos pėdsakų nerado. Visi nusižudę sektos nariai buvo specifiškai apsirengę (juodi treningai ir „Nike“ firmos sportiniai bateliai), turėjo po nedidelę kuprinę ir smulkių pinigų. Sektos nariai paliko savo giminėms ar draugams žinutes.

Applewhite įtikino sektos narius nusižudyti, kad jų sielos galėtų patekti į kosminį ateivių laivą, kuris neva slėpėsi už pro Žemę praskrendančios Heilo-Bopo kometos. Sektos nariai patys tikėjo esantys ateiviais.

## Kilmė ir istorija
Rojaus vartai buvo slapta ''New age'' religija. Kokia buvusi jos religinė praktika žinoma menkai. Prieš prisijungdami prie grupės daugelis narių išparduodavo savo nuosavybę, kad atsikratytų priklausomybės nuo žemiškųjų dalykų. Daugelį metų grupė gyveno izoliacijoje JAV vakarinėje dalyje.

Sektos tikėjimui didelę įtaką padarė mokslinė fantastika ir filmai. Sektos vadovai užsiėmė programavimo verslu, kitomis kompiuterių technologijomis (valdė firmą „Higher Source“). Iki 1997 m. sekta vertinta kaip nekenksminga mokslinės fantastikos fanatų grupelė.

## Ideologija
Sektos tikėjimas skelbė, jog Žemės planetą artimiausiu metu planuojama „perdirbti“ (iš esmės atnaujinti). Į šį planą įeina negrįžtamas joje gyvenančius žmonių sunaikinimas. Išsigelbėti gali tik trys žmonių grupės:
* Spėję pakilti į aukštesnį lygį ir savo veiksmais bei gebėjimais nusipelnę amžino gyvenimo.
* Nepakilę iki reikiamos tobulumo pakopos, bet itin nuoširdžiai ir atkakliai to siekę.
* Tiesiog neapkenčiantys dabartinio Žemės pasaulio tiek, jog būtų pasirengę jį palikti (per savižudybę) net ir nesant patikimų „aukštesnio pasaulio“ įrodymų.
Į pačią savižudybę kaipo tokią sektos požiūris buvo neigiamas, tačiau savo kūnus jie laikė tik „vežimais“, kuriuos bėgant iš „perdirbamos“ Žemės galima ir mesti.

## Nuorodos
* Heaven's Gate – Oficialus sektos puslapis

## Šaltiniai
Stiklakūnis

**Stiklakūnis** () – skaidri, bespalvė, drebučių konsistencijos masė, praleidžianti į akį patenkančius šviesos spindulius ir laikanti akies obuolio vidinius apvalkalus. Tai didžiausia akies obuolio dalis. Stiklakūnį dengia skaidri plėvelė (*membrana vitrea*), kuri jį jungia su tinklaine. Stiklakūnio viduriu iki regos nervo disko nusitęsia kanalas, kuriame embrioninio vystymosi metu yra kraujagyslės, vėliau jos atrofuojasi. Patį stiklakūnį sudaro plonos skaidrios skaidulos, kurios yra tarp savęs susipynusios. Tarpus tarp tų skaidulų užpildo skaidrus skystis vitreinas ir hialurono rūgštis. Subrendusioje akyje stiklakūnis nei nervų, nei kraujagyslių neturi.

## Stiklakūnio patologija
* Stiklakūnio padrumstėjimas ().
* Stiklakūnio kraujosruvos ().
* Skraidančios muselės ().
* Stiklakūnio suskystėjimas ().
* Atšokęs stiklakūnis ().

## Šaltiniai
Lęšiukas

**Lęšiukas** () – akies obuolio išorę dengianti dvigubai išgaubtos formos struktūra, neturinti kraujagyslių ir nervų. Skaidrus, minkštos konsistencijos kūnas, praleidžiantis šviesos spindulius į akį, juos suglaudžiantis ir dalyvaujantis akomodacijoje. Savo forma primena išgaubtą lęšį. Akyje lęšiukas yra už rainelės, užpakaliniu paviršiumi atsirėmęs į stiklakūnio priekinėje dalyje esantį įdubimą. Labiausiai iškilę priekinio ir užpakalinio lęšiuko paviršiaus taškai vadinami *lęšiuko poliais*. Abu polius jungia 3,6 mm ilgio lęšiuko ašis, ekvatorius, kurio skersmuo apie 9 mm. Prie lęšiuko ties ekvatoriumi prisitvirtinęs lęšiuko pasaitėlis. Lęšiuką dengia kapsulė – labai plona elastinga plėvelė. Priekiniame paviršiuje kapsulė storesnė. Lęšiukas auga visą gyvenimą, senosios jo dalys centre susispaudžia, lęšiukas storėja, sunkėja. Sulaukus 25-30 metų, jau išsiskiria lęšiuko branduolys, kuris, žmogui senstant, didėja ir kietėja. Kinta lęšiuko spalva. Naujagimio lęšiukas skaidrus, vėliau įgauna gelsvą atspalvį. Lęšiuką difuziškai maitina vandeningas skystis, esantis akies kamerose.

## Lęšiuko ligos

Senstant lęšio branduolį sudarančios centrinės skaidulos pradeda kietėti, todėl lęšio forma geba mažiau keistis ir mažėja akomodacijos galia. Senatvėje taip pat galimas lęšio centrinių skaidulų drumstėjimas, kuris ilgainiui lemia kataraktos atsiradimą.
Vokas

**Vokai** () – pusmėnulio fomos paslankios odos ir gleivinės klostės, saugančios akies obuolį. Vokai yra du: viršutinis ir apatinis. Jie iš priekio uždengia akies obuolį ir gali prasimerkti. Tarpas tarp vokų vadinamas *vokų plyšiu*. Plyšys yra 28-30 mm ilgio ir apie 11-13 mm pločio. 

Vokų forma ir dydis ne visų žmonių vienodi ir turi didelę reikšmę akių išraiškai. Viršutinis vokas prasideda nuo antakio, o apatinis neturi ryškios ribos, pereina į skruosto odą. Vokai susijungia ties kampais. Išorinis kampas smailus, vidinis – lenktas, pasagos formos. Medialiniame vokų plyšio gale yra *ašarų ežeras*, jo dugne – rausvas kalnelis, su riebalinėmis liaukutėmis ir gyvaplaukiais. Šalia kalnelio yra pusmėnulio formos junginės klostė, tai – trečiojo voko rudimentas. Apatinio ir viršutinio vokų medialiniame kampe yra mažas iškilimas, kurio viršūnėje matyti *[[ašara|ašarų]] akutė*. 

Vokų oda – veido odos tąsa, tik plonesnė ir lengvai susimeta klostėmis. Poodinis sluoksnis sudarytas iš puriojo jungiamojo audinio. Voko kraštas yra 1,5 mm pločio, turi priekinę ir užpakalinę briaunas. Tarp jų yra tarpubriaunis. Priekinėje briaunoje auga blakstienos (). Daugiau jų – viršutiniame voke (100-150) ir mažiau – apatiniame (50-70). 

## Vokų ligos
* Blefaritas
* Miežis
* Vokų anomalijos
* Vokų navikai
Mėta

**Mėta** (*Mentha*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis.

Tai daugiametės ir vienmetės stipriai kvepiančios žolės. Jų lapai ant stiebo ir šakelių išsidėstę priešiškai. Žiedai smulkūs, susitelkę į menturius, o šie sudaro varpos pavidalo žiedynus. Vaisius – riešutėlis.

Gentyje 20-30 rūšių, kurios polimorfinės, lengvai tarp savęs kryžminasi. Lietuvoje nurodoma 11 rūšių:
* Vandeninė mėta (*Mentha aquatica*)
* Dirvinė mėta (*Mentha arvensis*)
* Miškinė mėta (*Mentha longifolia*)
* Pipirmėtė (*Mentha x piperita*)
* Taškuotoji mėta (*Mentha pulegium*)
* Šaltmėtė (*Mentha spicata*)
ir kt.


Image:Mentha aquatica01.jpg|Vandeninė mėta
Image:Mentha arvensis 2005.08.28 09.49.00.jpg|Dirvinė mėta
Image:Mentha longifolia 2005.08.02 09.53.56.jpg|Miškinė mėta
Image:Mentha-piperita.JPG|Pipirmėtė
Image:Illustration Mentha spicata0.jpg|Šaltmėtė


## Etimologija
Žodis *mėtà* (*mė́ta, mėtrà*) yra skolinys iš rus., , o forma *mėtra*, paplitusi Klaipėdos krašte, greičiausiai paveikta , nors latviškas žodis irgi skolinys iš rytų slavų kalbų. Slavų kalbose (dar, pvz., , serb., , ) kaip ir germanų (, ,  ir kt.) ar kitose Europos kalbose žodis patekęs iš  ← . Ikiindoeuropietiškos kilmės žodis.

## Šaltiniai