open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vadagių piliakalnis

**Vadagių piliakalnis** – piliakalnis Mažeikių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Vadagių kaimo, Sedos seniūnija. Pasiekiamas keliu Ukrinai – Šiliai ties nežymiu kelio posūkiu (dešinėje yra sodyba) pasukus per laukus į kairę pietryčių kryptimi, už 1,2 km – yra kiek dešiniau eglynėlio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Varduvos kairiojo kranto kyšulyje, ties Ragupio žiotimis. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 35 m ilgio, 25 m pločio pietiniame krašte. Čia supiltas 30 m ilgio, 29 m pločio, 2 m aukščio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 45 m ilgio, 6 m pločio, 1 m gylio griovį, už kurio yra antras 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 14 m aukščio.

Pylimas ir aikštelė labai apardyti bulviarūsių, vakarinis aikštelės kraštas nuplautas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais, pomiškis iškirstas.

Į pietus nuo piliakalnio, 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
Vadagių piliakalnis pažymėtas 1899 m. F. Pokrovskio sudarytame Kauno gubernijos archeologiniame žemėlapyje. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1903 m. atliko archeologas Liudvikas Kšivickis, 1966 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

## Legendos
* 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.145

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai 
* Padavimas apie Vadagų piliakalnį
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Šarnelės piliakalnis

**Šarnelės piliakalnis su gyvenviete**, *Švedų piliakalnis* – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Šarnelės kaimo, Žemaičių Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas keliu Žemaičių Kalvarija – Barstyčiai pravažiavus Šarnelę, paėjus 150 m į kairę vakarų kryptimi, liepteliu perėjus kanalą.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos pietrytiniame pakraštyje esančioje kalvoje, prie buvusios plačios pelkės. Iš pietų, rytų ir vakarų piliakalnį supa šlapios pievos. Šlaitai statūs, 13-15 m aukščio. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50 m ilgio, 30 m pločio šiauriniame gale, 37 m – pietiniame. Joje rasta lygios keramikos. Jos šiauriniame krašte supiltas 30 m ilgio, 4,5 m aukščio, 35 m pločio pylimas, kurio išorinis 11 m aukščio šlaitas leidžiasi į 35 m pločio, 5 m gylio griovį 12 m pločio dugnu.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės viduryje iškasta duobė. Šlaitai apaugę lapuočiais, aikštelė dirvonuoja. Šiauriniame šlaite į pylimą įrengti laiptai.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 50.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928. p. 242.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Švedų piliakalnis

**Švedų piliakalnis** gali reikšti:
* Pikutiškių piliakalnis Vilniaus rajone;
* Šarnelės piliakalnis Plungės rajone.
Geidžių akmuo

**Geidžių akmuo** arba **Akmuo trobelė pirtelė, Didysis, Pirtelė, Trobelė** – riedulys Mažeikių rajone, Tirkšlių seniūnijoje, netoli Geidžių kaimo.

Riedulys yra pailgos netaisyklingos formos, atrodo lyg sudėliotas iš kelių akmenų. Jo aukštis – 2,5 m; ilgis – 5,94 m; plotis – 3,62 m. Riedulį sudaranti uoliena – amfibolinis – biotitinis plagiogranitogneisas, juosvai pilkas (margas), vidutingrūdis ir smulkiagrūdis. Tiriant akmenį, nustatyti šie mineralai: plagioklazas (50 %), kvarcas (20-30 %), biotitas (10 %), mikroklinas (<10 %), raginukė (5 %), epidotas, cirkonas.

Šis mitologinis akmuo pats didžiausias riedulys Mažeikių rajone. Jis guli prie Geidžių -Tirkšlių kelio, Geidžių kaime, apie 150 m į šiaurės vakarus nuo naujųjų Geidžių kapinių. Valstybės saugomas nuo 1964 m, paskelbtas respublikinės reikšmės geologijos paminklu.

## Išnašos
Algimantas Irnius

**Algimantas Irnius** (g. 1937 m. kovo 7 d. Kruopiuose) – Lietuvos gydytojas terapeutas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1965 m. baigė Vilniaus universitetą, 1982 m. medicinos mokslų daktaras

Nuo 1965 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1991 m. Vilniaus universiteto ligoninės Gastroenterologijos ir dietologijos klinikos vadovas, nuo 2004 m. Santariškių klinikų Gastroenterologijos ir dietologijos centro direktorius. Nuo 1985 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo svarbiausia kryptis – kepenų ligų ir tulžies akmenligė diagnostikos ir gydymo būdai, patogenetiniai virškinimo ligų ryšiai. Sukūrė eksperimentinių modelių, padedančių tirti tulžies latakų ir žarnyno ligų sąveikos mechanizmus. 4 išradimų autorius.

## Bibliografija
* Storosios žarnos ligos, 1989 m.
* Klinikinė gastroenterologija, su kitais, 1978 m. 3 leid. 2002 m.
* Gydomoji fizinė kultūra, su kitais, 1992 m.

## Šaltiniai
Indėnžuvės

**Indėnžuvės** (*Ptychocheilus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Ptychocheilus grandis]]*
* *[[Ptychocheilus lucius]]*
* Oregoninė indėnžuvė (*Ptychocheilus oregonensis*)
* *[[Ptychocheilus umpquae]]*
Aleksandras Isačenka

**Aleksandras Isačenka** (, 1903 m. Fiodorovka, Briansko sritis – 1949 m. sausio 1 d. Maskva) – sovietinis partinis veikėjas. Vienas Lietuvos sovietizavimo organizatorių.

## Biografija
Nuo 1926 m. VKP(b) narys. 1927 m. baigė darbininkų fakultetą, 1934 m. baigė Maskvos V. Molotovo energetikos institutą. Nuo 1934 m. Maskvos elektros gamyklos inžinierius konstruktorius, nuo 1938 m. Maskvos prožektorių gamyklos VKP(b) komiteto sekretorius. 1939–1943 m. VKP(b) Maskvos miesto Stalino rajono komiteto, 1944 m. Maskvos srities komiteto sekretorius. 1944 m. gruodžio mėn. VKP(b) CK atsiųstas į Lietuvą. 1944 m. gruodžio 30 d. – 1946 m. lapkričio 24 d. LKP(b) CK antrasis sekretorius. Kuravo pramonę, kadrus, kontroliavo bendrą politinę padėtį, Antano Sniečkaus veiklą. Aktyviai ieškojo ir šalino iš partinių, ūkinių organizacijų, administracinių vadovaujamųjų pareigų vadinamuosius „buržuazinius nacionalistus“. Dėl įtaraus būdo ir intrigų susiklosčius įtemptiems santykiams su A. Sniečkumi apkaltintas komunistinės moralės normų pažeidimu.

1946 m. rugpjūčio mėn. Michailo Suslovo pavaduotojas F. Kovaliovas kartu su A. Sniečkaus „šešėliu“ A. Isačenka „susiorganizavo“ didelį kiekį tuo metu deficitinių prekių, likusių po respublikos žemės ūkio pasiekimų parodos, taip pat pretendavo įsigyti iš Vokietijos gautus baldus. Visa tai buvo pakrauta į vagoną ir turėjo būti išsiųsta jų šeimoms. Šiandien dar neaišku, kaip tai paaiškėjo, tačiau Lietuvos geležinkelių valdybos viršininkas Kožukovskis ir jo pavaduotojas Žemaitis atplėšė užanspauduotus konteinerius ir surašė aktą. Apie tai greitai sužinojo A. Sniečkus ir, su niekuo nepasitaręs pranešė į VKP(b) CK. Prasikaltusių čia niekas nesvarstė – jie iš karto buvo atšaukti į Maskvą.

1946 m. lapkričio 22 d. atleistas iš partinių pareigų LKP(b) CK ir atšauktas iš Lietuvos. 1947–1949 m. dirbo TSRS Ministrų Taryboje. 1944–1946 m. LKP(b) CK ir CK biuro narys, 1946–1949 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

## Šaltiniai
Plokščiagalviai gružliai

**Plokščiagalviai gružliai** (*Platygobio*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Saskačevano plokščiagalvis gružlys (*Platygobio gracilis*)
Drūtagalvės rainės

**Drūtagalvės rainės** (*Pimephales*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Bukasnukė drūtagalvė rainė (*Pimephales notatus*)
* Juodoji drūtagalvė rainė (*Pimephales promelas*)
* *[[Pimephales tenellus]]*
* *[[Pimephales vigilax]]*
Įsruties pilis

**Įsruties pilis** – Vokiečių ordino pilis, pastatyta 1336 m. vietoje sugriautos nadruvių Ansatrapio pilies, Įsruties komtūrijos centras. Iš vakarų ir šiaurės pilį juosė Šernupė.

## Istorija
Iš pradžių pastatyta medinė pilis, tapusi viena svarbiausių Vokiečių ordino atraminių pilių, iš jos dažnai buvo rengiami žygiai į Lietuvą. 1347 m., 1366 m., 1370 m. ją buvo apgulusi Algirdo ir Kęstučio kariuomenė. 1380 m. pastatyta 4 flygelių mūrinė pilis. 1390 m. pilyje buvo apsistoję grafo Henrio Bolingbroko (nuo 1399 m. Anglijos karalius Henrikas IV) vedami kryžininkai, kurie talkino Vokiečių ordino kariuomenei per žygį Vilniaus link. 1409 m. pilį puolė kunigaikštis Žygimantas Kęstutaitis. 1457 m. per Trylikos metų karą, pilį sugriovė Lenkijos kariuomenė.

Atstatyta 1525 m. pilis tapo Įsruties apskrities (Prūsijos kunigaikštystė) administracijos rezidencija. XVII a. po karų su švedais perstatyta. Nuo 1723 m. ar 1724 m. pilyje veikė Krašto teismas. 1881 m. pilis paversta kareivinėmis, joje stovėjo Lietuvių ulonų dvyliktojo pulko įgula, įrengtas kalėjimas. Per 1914 m. rugpjūčio – rugsėjo Rytų Prūsijos operaciją pilyje iš pradžių buvo Rusijos imperijos kariuomenės Pirmosios armijos (vadas Pavelas fon Renenkampfas), ją sumušus – Vokietijos imperijos kariuomenės aštuntosios armijos (vadas Paulis fon Hindenburgas) štabas. 1945 m. pilį sudegino TSRS kariuomenė. Po karo sovietinė okopacinė valdžia pilyje įsteigė pieninę, mašinų remonto įmonę. XX a. pabaigoje jos iškeltos, teritorija tvarkoma, numatoma įrengti muziejų. Veikia Pilies kultūros centras.

Prie pat pilies stovi paminklas Lietuvių ulonų pulko kariams, žuvusiems per Pirmąjį pasaulinį karą, dalis paminklo apie 1952–1953 m. sunaikinta.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Įsruties pilis (Insterburgas) Programa Tacis 
* Įsruties istorija rusų kalba
Rainės

**Rainės** (*Phoxinus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
Išskiriama 12 rainių rūšių:

* *[[Phoxinus brachyurus]]*
* *[[Phoxinus czekanowskii Dybowski]]*
* *[[Phoxinus grumi]]*
* *[[Phoxinus issykkulensis]]*
* *[[Phoxinus keumkang]]* 
* *[[Phoxinus lagowskii]]*
* *[[Phoxinus oxycephalus]]*
* *[[Phoxinus oxyrhynchus]]*
* *[[Phoxinus perenurus]]*
* Paprastoji rainė *Phoxinus phoxinus*
* *[[Phoxinus semotilus]]*
* *[[Phoxinus tchangi]]*

Anksčiau rainėms buvo priskiriamos kai kurios *[[Chrosomus]]* genties rūšys, pavyzdžiui, *[[Chrosomus cumberlandensis ]]*.

## Šaltiniai
Ambulakrinė sistema

**Ambulakrinė sistema** – dygiaodžiams būdinga vandens indų sistema, įgalinanti juos judėti. Raumenims sistemoje varinėjant vandenį, susitraukinėja ir išsitiesia gyvūno ambulakrinės kojelės ir jis lėtai slenka.
Saulažuvės

**Saulažuvės** (*Leucaspius*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Paprastoji saulažuvė (*Leucaspius delineatus*)
* *[[Leucaspius irideus]]*
Giedrius Kurtinaitis

**Giedrius Kurtinaitis** (g. 1986 m. gruodžio 1 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas.

Karjerą pradėjo 2003 m. Kauno Buratinoje (LKAL). 2007–2008 metais atstovavo Lietuvos krepšinio studentų rinktinei. 2006 metais žaidė Lietuvos jaunimo iki dvidešimties metų rinktinėje. Nuo 2015 m. spalio mėnesio tapo žaidžiančiuoju Raseinių „Rasų“ treneriu, o nuo 2016–2017 metų sezono Raseinių ekipos vyr. treneriu.

Jo tėvas yra žymus Lietuvos krepšinio žaidėjas, taip pat ir treneris, Rimas Kurtinaitis.

## Trenerio karjera
* 2015–2017 m. Raseinių „Rasų“ vyr. treneris
* 2017 m. Pernu „Sadam“ vyr. trenerio asistentas
* Nuo 2021 Kauno r. „Omega“ vyr. treneris

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Rainelės

**Rainelės** (*Phoxinellus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Phoxinellus adspersus]]*
* *[[Phoxinellus alepidotus]]*
* *[[Phoxinellus anatolicus]]*
* *[[Phoxinellus crassus]]*
* *[[Phoxinellus croaticus]]*
* *[[Phoxinellus dalmaticus]]*
* *[[Phoxinellus epiroticus]]*
* *[[Phoxinellus fontinalis]]*
* *[[Phoxinellus ghetaldii]]*
* *[[Phoxinellus jadovensis]]*
* *[[Phoxinellus krbavensis]]*
* *[[Phoxinellus metohiensis]]*
* *[[Phoxinellus minutus]]*
* *[[Phoxinellus pseudalepidotus]]*
* *[[Phoxinellus pstrossii]]*
* *[[Phoxinellus zeregi]]*
Įsruties kapinynas

**Įsruties kapinynas** – du prūsų kapinynai prie Įsruties, dab. Černiachovskas, Kaliningrado sr. Vietovė 1340 m. minima *Instrud* vardu.

## Pirmasis kapinynas
Pirmasis kapinynas yra į rytus nuo kelių, vedančių į Jurbarką, prie Unguros upės buvusio dešiniojo kranto, vėliau upė pakeitė vagą. Jis rastas kasant žvyrą. 1927 m. Karlas Engelis ištyrė 14 kapų. Sudeginti mirusieji laidoti urnose arba be jų; dviejuose kapuose rasta žirgų kaulų. Vienas žirgo kapas aptiktas po sudeginto mirusiojo kapu. Dalis kapų su įkapėmis; rasta segė žvaigždine kojele, stiklo karolis, diržų sagčių, žalvarinių diržų apkalų. Kapai datuojami V-VI amžiumi. Koordinatės 

## Antrasis kapinynas
Antrasis kapinynas buvo miesto vakarinėje dalyje, į vakarus nuo pilies. Koordinatės  

Aptiktas 1888 m. Rasta sudegintų mirusiųjų kapų, įvairių radinių, buvo ardomas. 1925 m. Vilhelmas Gertė ištyrė 64 kapus, 1934 m. Vilhelmas Grunertas -16 kapų, 1938 m. V. Grunertas ir Volfgangas Gronau - 56 kapus. Manoma, kapinynas užėmė 70 x 50 m dydžio plotą. Jo šiaurės rytų dalis sunaikinta kasant smėlį. 

Mirusieji laidoti sudeginti urnose ar be jų, dažniausiai su įkapėmis. Ankstyvieji kapai kapinyno vakarinėje dalyje su urnomis, vėlesnieji be jų, juose daugiau įkapių. Rasta akinių, lankinių, lenkta kojele, žieduotųjų segių, įvairių formų smeigtukų, diržų sagčių, varpelio pavidalo pakabučių, apyrankių, žiedų, sidabrinių kibirėlio pavidalo pakabukų, antkaklių, apgalvių, gintarinių, stiklo, emalio ir žalvario karolių, ylų, du kovos peiliai, antskydis (umbas), Romos imperatoriaus Maksimino Trako (235-238 m.) moneta. Po vėlyvaisiais kapais rasti 8 žirgų kapai; juose buvo žąslų ir kamanų, puoštų kryžiaus formos apkalais ir pusmėnulio pavidalo pakabučiais. Virš dalies kapų buvo išgrįsti akmenų grindinėliai arba kapai buvo apdėti akmenimis. Kapinynas datuojamas II a. - VI a. ir priskiriamas Sembos kapinynų grupei, dalis papuošalų (apgalviai ir smeigtukai) būdingi Nemuno žemupio regiono kapinynams. 

## Šaltiniai
Mykolas Itomlenskis

**Mykolas Itomlenskis** (1883 m. spalio 14 d. Bachmatai, Zarasų apskr. – 1960 m. kovo 5 d. Kaunas) – Lietuvos pedagogas, sodininkas.

## Biografija
1902 m. mokytojas Martyniškių mokykloje. 1905 m. baigė Nikitos (Krymas) sodininkystės ir vynuogininkystės mokyklą. 1921–1940 m. mokytojavo Kaune, Fredos aukštesniojoje sodininkystės ir daržininkystės mokykloje (iki 1925 ir 1935–1940 m. veikė kitais pavadinimais). Čia įveisė kolekcinį pomologinį ir žemaūgių vaismedžių sodus, atliko dekoratyvinės sodininkystės eksperimentų. Po Antrojo pasaulinio karo Amalių medelyne prie Kauno bandė atvirame lauke auginti vynmedžius.

## Bibliografija
* Sodininkystė, vadovėlis, su S. Bagdonu, 1936 m.

## Šaltiniai
Feliksas Ivanauskas

**Feliksas Ivanauskas** (g. 1945 m. liepos 24 d. Jūrave, Pastovių rajonas, Vitebsko sritis) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1969 m. baigė Maskvos universitetą. 1974 m. gegužės 8 d. Maskvos universitete apgynė fizikos – matematikos mokslų kandidato disertaciją „Skirtuminės banginių sistemų Gryno funkcijos tyrimas“, o 1992 m. vasario 11 d. fizikos – matematikos mokslų daktaro disertaciją „Netiesinių Šredingerio lygčių skaitinių sprendimo metodų konvergavimas ir stabilumas“.

Nuo 1972 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1978–1980 m. Matematikos fakulteto prodekanas, 1980–1983 m. Matematinės įrangos katedros vedėjas, 1983–1988 m. Diferencialinių lygčių ir skaičiavimo matematikos katedros vedėjas, 1998–2008 m. Matematikos ir informatikos fakulteto dekanas, nuo 1999 m. Kompiuterijos katedros vedėjas. Nuo 1992 m. profesorius. 1997–2000 m. Kauno technologijos universiteto Fundamentaliųjų mokslų fakulteto Taikomosios matematikos katedros profesorius.

2007–2011 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas, nuo 2011 m. – tikrasis narys.

## Mokslinė veikla
Svarbiausios tyrimų sritys: skaitinė analizė, diferencialinės lygtys, taip pat netiesinė optika, biojutiklių kompiuterinis modeliavimas, elektrochemija, paukščių migracija. Paskelbė per 200 mokslinių darbų.

## Įvertinimas
* 1995 m. Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Čakinis pekaris

**Čakinis pekaris** (*Catagonus wagneri*) – pekarių rūšis, gyvenanti Pietų Amerikoje (Paragvajuje, Argentinoje, Bolivijoje), sausojoje Gran Čako regiono dalyje. Populiaciją sudaro ~3000 individų.

Išvaizda primena šerną. Oda pilka, padengta šeriais. Minta tipiška sausojo Čako augalija – opuncijomis, kaktusais (burna išrankioja spyglius), bromelijomis, akacijomis.
Ūsoriai žirgeliai

**Ūsoriai žirgeliai** (*Hemibarbus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Ūsorius žirgelis (*Hemibarbus barbus*)
* *[[Hemibarbus brevipennus]]*
* Amūrinis žirgelis (*Hemibarbus labeo*)
* *[[Hemibarbus longibarbis]]*
* Ilgasnukis žirgelis (*Hemibarbus longirostris*)
* *[[Hemibarbus macracanthus]]*
* Dėmėtasis žirgelis (*Hemibarbus maculatus*)
* *[[Hemibarbus medius]]*
* *[[Hemibarbus mylodon]]*
* *[[Hemibarbus qianjiangensis]]*
* *[[Hemibarbus umbrifer]]*
Pietvė

**Pietvė** – upė Plungės rajone, Babrungo kairysis intakas. Prasideda pelkėje Rukandžių miške. Teka į pietvakarius. Aukštupys įeina į Žemaitijos nacionalinį parką.

Staneliuose ant upės įrengtas Stanelių tvenkinys. Prie Pietvės įsikūrę Kulskių, Tarvainių, Stanelių kaimai.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *pietūs* bei *pietvis, pietvys* („pietų vėjas“).

## Šaltiniai
Amerikiniai šapalai

**Amerikiniai šapalai** (*Mylocheilus*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Šiaurinis šapalas (*Mylocheilus caurinus*)
Juodasis staugūnas

**Juodasis staugūnas** (*Alouatta caraya*) – beždžionių staugūnų (*Alouatta*) rūšis. Paplitusi Argentinoje, Paragvajuje, Bolivijoje ir Brazilijoje. Tai toliausiai pietuose gyvenanti staugūnų rūšis.

Patinai juodi, o patelių spalva smėlinė. Gyvena grupėmis nuo 3 iki 19 individų (paprastai grupę sudaro 7-9). Grupėje būna 1-3 patinai ir 7-9 patelės. Stūgauja anksti iš ryto, pranešdami apie savo valdas. Skleidžiamas garsas gali būti girdimas už 5 km. 80 % dienos laikotarpio pramiega.

Gyvena miškuose, kur minta medžių lapais, vaisiais. Karstydamosis medžiais naudoja kibią ir tvirtą uodegą. Didžiąją laiko dalį praleidžia medžiuose. Išgyvena 15-20 metų.
Universumas (filosofija)

**Universumas** ( – pasaulis, visata) – visybė, visata, pasaulis. Terminas „universumas“ dažnai vartojamas visų pasaulių aibės reikšme. Bet ir ši reikšmė aiškinama dvejopai. Epikūrizme ir kitose jam artimose filosofinėse sistemose universumu laikomi logiškai netapatūs, bet ontologiškai vienodi pasauliai, kuriems priskiriamas tik vienas modalumas – tikroviškumas.

G. V. Leibnico ir jo pasekėjų aiškinimas remiasi gnoseologine galimybės modalumo samprata, pasaulių aibę aiškinančia kaip visų logiškai galimų pasaulių aibę.

## Šaltiniai
Plačiakakčiai

**Plačiakakčiai** (*Hypophthalmichthys*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Hypophthalmichthys harmandi]]*     
* Baltasis plačiakaktis (*Hypophthalmichthys molitrix*)
* Margasis plačiakaktis (*Hypophthalmichthys nobilis*)
Čiulpikinės rainės

**Čiulpikinės rainės** (*Phenacobius*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Phenacobius teretulus]]*
Universalijos

**Universalijos** () – bendrosios sąvokos. Loginė ir filosofinė universalijų aiškinimo problematika išsiskyrė jau antikoje. 

Logikoje universalijos aiškinamos kalbinės išraiškos atžvilgiu. Tiriant sintaksinius kalbos ryšius, nustatoma universalijų struktūra, jų funkcijos loginiame procese formalizuojamos. Ši problematika, kurią iškėlė dar Aristotelis, aktuali ir šiuolaikinei kalbos analizei. 

Filosofijoje universalijų samprata siejasi su ontologinio sąvokų prigimties aiškinimo tradicija. Klausimas, ar bendrosios sąvokos turi atitikmenų tikrovėje, buvo keliamas jau antikoje, nors jis jau tada sukėlė įvairių nuomonių. Svarstant šį klausimą, tiesioginę įtaką turėjo Platono prielaida apie idėjų, kaip abstrakčių objektų, realią būtį. Bendrųjų sąvokų atitikmenų tikrovėje klausimas tapo pagrindinis viduramžių filosofijoje. Labiausiai išsiskyrė 3 jo aiškinimo kryptys: realizmas, nominalizmas ir konceptualizmas. Naujųjų amžių sąvokos prigimties teorijose (R. Dekarto, G. V. Leibnico, T. Hobso) jos reiškėsi modifikuota forma.

Filosofinėse matematikos, pirmiausia aibių teorijos, sąvokų, taip pat lingvistinių struktūrų prigimties interpretacijose universalijų problema ir jos sprendimo tradicinės kryptys paplitusios ir šiais laikais.

## Šaltiniai
Universumas (logika)

**Universumas** ( – pasaulis, visata) – logikoje objektų, kurie tiriami tam tikros teorijos ribose, tik jos priemonėmis, sritis. Nors dėl tyrimo priemonių ir uždavinių universalumo tiriamųjų objektų sritys (samprotavimo universumas) gali būti skirtingos, tačiau visada, kad būtų išvengta paradoksų, jos turi būti taip apibrėžtos, jog taikomas universumas nesutaptų su visų apskritai mąstomų objektų sritimi – filosofiniu universumu.

## Šaltiniai
Blizgės

**Blizgės** (*Notropis*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Notropis aguirrepequenoi]]*
* *[[Notropis albizonatus]]*
* *[[Notropis alborus]]*
* *[[Notropis altipinnis]]*
* *[[Notropis amabilis]]*
* *[[Notropis amblops]]*
* *[[Notropis amecae]]*
* *[[Notropis ammophilus]]*
* Blyškioji blizgė (*Notropis amnis*)
* *[[Notropis amoenus]]*
* *[[Notropis amplamala]]*
* Mopsinė blizgė (*Notropis anogenus*)
* *[[Notropis ariommus]]*
* *[[Notropis asperifrons]]*
* Aterininė blizgė (*Notropis atherinoides*)
* *[[Notropis atrocaudalis]]*
* *[[Notropis aulidion]]*
* *[[Notropis baileyi]]*
* *[[Notropis bairdi]]*
* Dryžoji blizgė (*Notropis bifrenatus*)
* Upinė blizgė (*Notropis blennius*)
* Didžiaakė blizgė (*Notropis boops*) 
* *[[Notropis braytoni]]*
* *[[Notropis buccatus]]*
* *[[Notropis buccula]]*
* *[[Notropis buchanani]]*
* *[[Notropis cahabae]]*
* *[[Notropis candidus]]*
* *[[Notropis chalybaeus]]*
* *[[Notropis chihuahua]]*
* *[[Notropis chiliticus]]*
* *[[Notropis chlorocephalus]]*
* *[[Notropis chrosomus]]*
* Raguotoji blizgė (*Notropis cornutus*)
* *[[Notropis cummingsae]]*
* Didžiažiotė blizgė (*Notropis dorsalis*)
* *[[Notropis edwardraneyi]]*
* *[[Notropis euryzonus]]*
* *[[Notropis girardi]]*
* *[[Notropis greenei]]*
* *[[Notropis harperi]]*
* Įvairiadantė blizgė (*Notropis heterodon*)
* Juodasnukė blizgė (*Notropis heterolepis*)
* *[[Notropis hubbsi]]*
* Hudzono blizgė (*Notropis hudsonius*)
* Burinė blizgė (*Notropis hypselopterus*)
* *[[Notropis hypsilepis]]*
* *[[Notropis hypsinotus]]*
* *[[Notropis imeldae]]*
* *[[Notropis jemezanus]]*
* *[[Notropis leuciodus]]*
* *[[Notropis lineapunctatus]]*
* *[[Notropis longirostris]]*
* *[[Notropis lutipinnis]]*
* *[[Notropis maculatus]]*
* *[[Notropis mekistocholas]]*
* *[[Notropis melanostomus]]*
* *[[Notropis moralesi]]*
* *[[Notropis nubilus]]*
* *[[Notropis orca]]* 
* *[[Notropis ortenburgeri]]*
* *[[Notropis oxyrhynchus]]*
* *[[Notropis ozarcanus]]*
* *[[Notropis perpallidus]]*
* *[[Notropis petersoni]]*
* *[[Notropis photogenis]]*
* *[[Notropis potteri]]*
* *[[Notropis procne]]*
* Rožinė blizgė (*Notropis rubellus*)
* *[[Notropis rubescens]]*
* *[[Notropis rubricroceus]]*
* *[[Notropis rupestris]]*
* *[[Notropis sabinae]]*
* *[[Notropis saladonis]]*
* *[[Notropis sallaei]]*
* *[[Notropis scabriceps]]*
* *[[Notropis scepticus]]*
* *[[Notropis semperasper]]*
* *[[Notropis shumardi]]*
* *[[Notropis signipinnis]]*
* *[[Notropis simus]]*
* *[[Notropis spectrunculus]]*
* *[[Notropis stilbius]]*
* Smėlinė blizgė (*Notropis stramineus*)
* *[[Notropis telescopus]]* 
* *[[Notropis texanus]]*
* *[[Notropis topeka]]*
* *[[Notropis uranoscopus]]*
* *[[Notropis volucellus]]*
* *[[Notropis welaka]]*
* *[[Notropis winchelli]]*
* *[[Notropis xaenocephalus]]*
Pusiau atvirasis debiutas

**Pusiau atvirasis debiutas** - debiutas, kuriame baltieji žaidžia **1.e4**, o juodieji atsako bet kuriuo ėjimu, išskyrus **1…e5**, priešingai nei atvirose partijose.

Populiariausios juodųjų gynybos prieš **1.e4** (neskaitant atvirųjų debiutų) yra siciliškoji gynyba (**1…c5**), prancūziškoji gynyba (**1…e6**) ir Karo-Kano gynyba (**1…c6**). Taip pat dažnai žaidžiamos Pirco-Ufimcevo gynyba (**1…d6 2.d4 Žf6 3.Žc3 g6**) ir modernioji gynyba (**1...g6**). Nedažnai aukšto lygio žaidime matomos Aliochino gynyba (**1…Žf6**) ir skandinaviškoji gynyba (**1…d5**). Taip pat žaistinos, nors nedažnai matomos graikiškoji gynyba (**1…b6**) ir Nimcovičiaus debiutas (**1…Žc6**). Kiti atsakymai (pvz., Šv. Jurgio gynyba **1…a6** ar Barneso gynyba **1…f6**) laikomi keistenybėmis, nors Tonis Mailsas kartą panaudojo Šv. Jurgio gynybą nugalėdamas Anatolijų Karpovą.




## Išnašos
* Iš Niko De Firmiano () knygos „Modern Chess Openings“.
Raguotieji šapalai

**Raguotieji šapalai** (*Nocomis*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Nocomis asper]]*
* Raguotasis šapalas (*Nocomis biguttatus*)
* *[[Nocomis effusus]]*
* *[[Nocomis leptocephalus]]*
* Upinis raguotasis šapalas (*Nocomis micropogon*)
* *[[Nocomis platyrhynchus]]*
* *[[Nocomis raneyi]]*
Amerikinės rainės

**Amerikinės rainės** (*Lepidomeda*) – karpinių (*Cyprinidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Baltoji rainė *[[Lepidomeda albivallis]]*
* *[[Lepidomeda altivelis]]*
* *[[Lepidomeda mollispinis]]*
* *[[Lepidomeda vittata]]*
Honinbo Shusaku

**Honinbo Shusaku** (, gimęs kaip **Kuwabara Torajirō** , 1829 m. birželio 6 d. Innošima, Hirosimos prefektūra – 1862 m. rugpjūčio 10 d. Edas) – profesionalus Japonijos go žaidėjas.

1837 m. Honinbo Shusaku išvyko į Edą mokytis Honinbo go mokykloje. 1840 m. sausio 3 d. jis gavo profesionalų 1-dan rangą. 1848 m. tapo oficialiu Honinbo Shuwa, tapusio Honinbo mokyklos vadovu, įpėdiniu.

Honinbo Shusaku mirė 1862 m. rugpjūčio 10 d. nuo choleros.
Anticiklonas

**Anticiklonas** – atmosferos sritis, kurioje yra padidėjęs oro slėgimas: centre – didžiausias, pakraščiuose – mažesnis. Vėjai pučia iš anticiklono centro į visas puses, bet dėl Žemės sukimosi nukrypsta (Koriolio jėga) ir virsta orų srovių sūkuriais, kurie šiaurės pusrutulyje sukasi pagal laikrodžio rodyklę, o pietų pusrutulyje – prieš laikrodžio rodyklę. Iš anticiklono centro į pakraščius nutekančio oro vietą užima šaltesnis oras, nusileidęs iš aukštųjų atmosferos sluoksnių. Leisdamasis oras sušyla, sumažėja jo santykinis drėgnumas.

Užėjus anticiklonui įsivyrauja giedras ir sausas oras, vasarą – karštas, žiemą – šaltas; apsiniaukę būna retai. Vėjas dažniausiai nesmarkus, nes atmosferos slėgis atskirose anticiklono srityse mažai skiriasi. Anticiklonai susidaro ties dideliais įšalusiais sausumos regionais (žiemą), subtropinėse platumose, Antarktyje.

Anticiklonai apima dideles teritorijas, jų skersmuo gali siekti kelis tūkstančius kilometrų. Slenka 30-50 km/h greičiu, bet būna ir nejudrių anticiklonų, kurie gali išbūti vienoje vietovėje keletą savaičių.

## Taip pat skaitykite
* Ciklonas

## Šaltiniai
* „Geografijos žodynas“, S. Agapovas, S. Sokolovas, D. Tichomirovas. 1972 m. Kaunas, „Šviesa“
Miškolcas

**Miškolcas** () – miestas šiaurės rytų Vengrijoje. Šiaurės Vengrijos regiono ir Boršodo-Abaujaus-Zemplėno medės centras. Tai trečiasis pagal dydį šalies miestas, nusileidžiantis Budapeštui ir Debrecenui. Didelis geležinkelio ir automobilių kelių mazgas. Mieste veikia 36 autobusų ir 2 tramvajų viešojo transporto linijos.

## Istorija
Gyvenvietė įsikūrė dar ankstyvaisiais viduramžiais, o pavadinta pagal miškolcų klaną, kuris minimas 1210 m. 1364 m. Vengrijos karalius Liudvikas I (*Lajos I*) suteikė Miškolcui miesto teises. 1544 m. miestą padegė osmanai. XVII a. buvo svarbiu vynininkystės centru. Po Pirmojo pasaulinio karo, 1920 m. Vengrijai pasirašius Trianono sutartį, kuria šalis neteko Košicės, Miškolcas ėmė labai smarkiai augti. Miestas labai nukentėjo per Antrojo pasaulinio karo pabaigoje vykusius Sąjungininkų bombardavimus. 1949 m. įkurtas Miškolco universitetas.

## Ekonomika
Miškolcas yra svarbus šalies pramoninis centras. Socialistinės Vengrijos laikotarpiu čia veikė metalurgijos, chemijos, kitos sunkiosios pramonės įmonės. Vėliau didelė dalis jų užsidarė, o miestas labiau persiorientavo prie paslaugų sferos.

## Sportas
2009 m. Miškolce buvo surengtas Pasaulio sportinio orientavimosi čempionatas.

### Futbolas
* Diósgyőri VTK
* Attila FC Miskolc
* Miskolci VSC
Kišalfeldas

**Kišalfeldas** arba **Mažoji Vengrijos žemuma** (, ) – lyguma Vengrijos šiaurės vakaruose, taip pat pietvakarių Slovakijoje (Dunojaus žemuma) ir pietų Austrijoje; Dunojaus vidurupio lygumos dalis. Užima ~8000 km² plotą. Vyraujantis paviršiaus aukštis 100–200 m. Šiaurėje – plokščia aliuvinė lyguma, kurioje Dunojaus vaga labai išsišakojusi į šakas ir pratakas. Pietuose – kalvota lyguma, yra bazaltinių atlikuonių. Per Kišalfeldą į Dunojų teka Raba. 

Auginama javai, cukriniai runkeliai, daržovės, vaismedžiai; galvijininkystė. 

Didžiausi Kišalfeldo miestai: Dėras, Papa, Sombathėjus, Šopronas (Vengrija), Komarnas (Slovakija).

## Šaltiniai
Kiškunfėledhaza

**Kiškunfėledhaza** () – miestas Vengrijos vidurinėje dalyje, Bačo-Kiškuno medėje, Alfeldo žemumoje, 130 km į pietryčius nuo Budapešto. 31,4 tūkst. gyventojų (2005 m.). Per miestą eina Kečkemėto-Segedo geležinkelis ir plentas, taip pat geležinkeliai į Kiškunhalašą, Gaterį. Kasybos mašinų gamyba, medienos apdirbimo, chemijos, siuvimo, statybinių medžiagų, maisto (tabako) pramonė. Javų, daržovių, vynmedžių, tabako auginimo regiono prekybinis centras. Yra muziejus, bažnyčia (1744–1752 m.).

## Istorija

Kiškunfėledhaza XVII a. visiškai sugriauta osmanų. Atstatyta 1743 m.

## Šaltiniai
Kiškunhalašas

**Kiškunhalašas** () – miestas Vengrijos pietuose, Bačo-Kiškuno medėje, Alfeldo žemumoje, į šiaurės vakarus nuo Segedo. 29,5 tūkst. gyventojų (2005 m.). Geležinkeliai į Kiškorošą, Kiškunmajšą, Somborą ir Suboticą (Serbija). Elektros mašinų gamyba, medienos apdirbimo, chemijos, statybinių medžiagų, siuvimo, odos, maisto (tabako) pramonė. Daržovių (daugiausia paprikų), vynmedžių, javų, vaismedžių auginimo regiono prekybinis centras. Balneologinis kurortas, jodo, anglies dioksido turinčios mineralinės versmės. Muziejus, meno galerija. XVIII a. bažnyčia, rotušė. Netoli Kiškunhalašo gaunama nafta ir gamtinės dujos.
Igoris Ivanovas (1937)

**Igoris Ivanovas** (, g. 1937 m. sausio 16 d. Leningrade) – Lietuvos ir Rusijos scenografas, tapytojas.

## Biografija
1961 m. baigęs I. Repino tapybos, skulptūros ir architektūros institutą Leningrade atvyko į Lietuvą. Sukūrė scenovaizdžių Lietuvos teatrų dramos spektakliams, operoms, baletui. Nuo 1965 m. Jaunimo teatro vyr. dailininkas. Nuo 1971 m. gyvena Sankt Peterburge. Sukūrė scenovaizdžių Rusijos teatrams. Nuo 1989 m. atsidėjo tapybai. Kūryba pasižymi metaforiška, asociatyvia menine kalba, žaisminga interpretacija.

Buvusi žmona – Ingrida Korsakaitė, duktė – Jurga Ivanauskaitė.

## Scenografija
* Bertoldas Brechtas. Ponas Puntila ir jo tarnas Matis, 1963 m., Vilniaus rusų dramos teatras
* Fiodoras Dostojevskis. Idiotas, 1963 m., Vilniaus rusų dramos teatras
* Viljamas Šekspyras. Romeo ir Džuljeta, 1965 m., Jaunimo teatras
* Žakas Anujis. Žana, Vyturys, 1967 m., Jaunimo teatras, ir režisierius
* Aleksandras Diuma. Trys muškietininkai, 1965 m., Klaipėdos dramos teatras
* Vytautas Laurušas. Paklydę paukščiai, opera, 1969 m., Lietuvos operos ir baleto teatras
* Aleksandras Rubinšteinas. Demonas, opera, 1970 m., Lietuvos operos ir baleto teatras
* Piotras Čaikovskis. Miegančioji gražuolė, baletas, 1967 m., Lietuvos operos ir baleto teatras
* Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas, 1982 m., Pikų dama, 1984 m., Leningrado operos ir baleto teatras

## Šaltiniai
Dubingiai (laivas)

„**Dubingiai**“ – vidutinis žvejybos traleris VŽT-3216. Pastatytas „Baltijos“ laivų statykloje 1961 m. Buvo skirtas žvejoti tralu ir dreifuojančiais tinklais. Eksponuojamas iškeltas iš vandens Smiltynėje senųjų žvejybos laivų aikštelėje.

## Charakteristikos
„Dubingiai“ – *Bologoje* tipo laivas.
* Ilgis – 43,6 m.
* Plotis – 7,6 m.
* Vandens talpa – 380 t.
* Variklio galingumas – 400 AJ
* Statybos metai – 1961 m.
* Paskirtis – žvejoti tralu ir dreifuojančiais bei gaubtiniais tinklais.

## Naudojimas
Iki 1955 m. Klaipėdos miesto žvejams vidutiniai žvejybos traleriai buvo statomi Vokietijos Demokratinėje Respublikoje. Nuo 1955 iki 1961 m. šie traleriai jau buvo statomi Klaipėdoje, „Baltijos“ laivų statykloje. Per šešerius metus buvo pastatyti 122 vidutiniai traleriai Lietuvos, Latvijos, Archangelsko, Petrozavodsko žvejams. 116-as laivas ir buvo „Dubingiai“.

Žvejams perduotas 1961 m. rugsėjo mėnesį. 1967 m. VŽT-3216 buvo pritaikytas žūklei gaubiamaisiais tinklais. 1980 m. laivas perduotas Jūrų muziejui.
1986 m. iškeltas į senųjų žvejybos laivų aikštelę. 2004 m. laivą neatlygintinai restauravo vakarų laivų gamykla ir „Baltijos“ laivų statykla.

## Šaltiniai
Ferdinand von Zeppelin

**Ferdinandas fon Cepelinas** (, g. 1838 m. liepos 8 d. Konstanz, dab. Baden-Württemberg – 1917 m. kovo 8 d.) – vokiečių generolas, standžiojo Cepelino išradėjas.

Dirižabliais Ferdinandas fon Cepelinas susidomėjo 1863 m. Amerikos pilietinio karo metu. Būdamas Sąjungos armijos stebėtoju, jis dalyvavo pakeliant pririšamą aerostatą ir skrido vienu iš jų. 1891 m. Vokietijoje jis anksti atsistatydino iš armijos, norėdamas kurti orlaivius civiliams gyventojams ir karo tikslams. Cepelino dirižablis pirmą kartą į orą pakilo 1900 m. liepos 2 d.


Vaizdas:First Zeppelin ascent.jpg |Pirmasis Ferdinando von Zeppelino skraidantis aparatas LZ 1 


## Šaltiniai
Pilkoji mazama

**Pilkoji mazama** (*Mazama gouazoubira*) – nedidelių elnių mazamų rūšis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje, nuo pietinės Meksikos iki šiaurinės Argentinos.

Aukštis 55-65 m, ilgis 110 cm. Sveria iki 30 kg. Kailio atspalvis varijuoja nuo rusvai pilko ir rausvai rudo. Suaugę patinai turi 15 cm ilgio ragus.

Pilkoji mazama gyvena miškuose, pievose, krūmynuose. Minta augalų lapais, vaisiais, grybais, kad pažymetų teritoriją, nulupa medžių žievę. Aktyvi naktį, temstant ir auštant. Karštomis dienomis ilsisi miško paunksmėje.

Pilkosios mazamos arealas nyksta dėl medžioklės ir miškų kirtimo. Dalyje regionų ši rūšis saugoma.
Balinis elnias

**Balinis elnias** (*Blastoceros dichotomus*) – didžiausia Pietų Amerikos elnių (*Cervidae*) rūšis. Seniau gyveno visame žemyne, tropiniuose regionuose, o dabar išlikuosios tik nedidelės izoliuotos populiacijos Šiaurės Rytų Argentinoje, Paragvajuje, Peru ir Bolivijos Amazonijoje.

Aukštis 1,2 m, ilgis 2 m. Gali sverti 150 kg. Kailis rausvai rudas. Patinai turi 60 cm ilgio ragus.

Aktyvus daugiausia naktį. Gyvena šlapynėse, pelkėse, drėgnose pievose. Minta žole, vaisiais, šaknimis.

Balinis elnias – reta ir saugoma rūšis. Daug jų išnyko dėl medžioklės ir gyvenamų plotų mažinimo.
William McKinley

**Viljamas Makinlis** (, 1843 m. sausio 29 d. – 1901 m. rugsėjo 14 d.) – teisininkas, 25-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, respublikonas, valdęs nuo 1896 m. iki mirties 1901 m. Nuo 1891 m. buvo Ohajaus gubernatorius.

## Biografija
Gimė gausioje pramonininko šeimoje. 1859 m. baigė mokyklą. Dirbo paštininku ir mokytoju. JAV pilietinio karo metu kovėsi Ohajo savanorių pulke. Baigęs teisės studijas, 1867 m. pradėjo dirbti advokatu. 1877 m. išrinktas Atstovų rūmų nariu. Nuo 1891 m. iki 1897 m. – Ohajo valstijos gubernatorius. 
Jo valdymo laikotarpio metu Kuboje sutriuškinus ispanų flotilę ir JAV užgrobus Filipinus ir Puerto Riką baigėsi Amerikos-Ispanijos karas. 1897 m. pirmą kartą išrinktas JAV prezidentu. Pasisakė už šalies protekcionizmą, palaikė aukso standarto sistemą.

1900 m. žymia balsų persvara jis buvo išrinktas antrajai kadencijai. Kitais metais Bafalo mieste prie Niagaros krioklio buvo surengta visos Amerikos parodų mugė, kurią aplankė ir prezidentas. Čia jis buvo nušautas, besisveikinantis su gyventojais.

## Nužudymas

Muzikos salėje viešo priėmimo metu, stovėjusioje žmonių eilėje, laukiančioje, kol galės paspausti ranką prezidentui, stovėjo 28 metų lenkų kilmės Leonas Czogolzas iš Klivlendo, Ohajaus valstijos.

Leono Czogolzo subintuotoje dešinėje rankoje buvo paslėptas ginklas, kuriuo prezidentui sveikinant Czolgolzą jis iššovė. Pirmoji kulka atšoko nuo McKinley liemenės sagos, tačiau žudikas iš karto iššovė antrą kartą. Antra kulka pataikė prezidentui į pilvą, ir Czogolzas sušuko: „Aš atlikau savo pareigą.“ Prezidento sargybiniai suėmė Czogolzą, atėmė iš jo šautuvą ir trenkė jam, tačiau McKinley silpdamas ištarė: „…nemuškite jo, vaikinai.“

Kulka dėl McKinley apkūnumo nebuvo surasta. Prezidentas mirė Bafale rugsėjo 14 d. būdamas 58 metų. Prezidento pareigas perėmė Theodore‘as Rooseveltas. Czogolzas buvo nuteistas mirties bausme, kitą mėnesį jis visiškai ramus atsisėdo į elektros kėdę, sakydamas: „Aš nužudžiau prezidentą, nes jis buvo visų gerų žmonių – gerų darbo žmonių priešas.“

## Šaltiniai

|-
Mažasis tobis

**Mažasis tobis** (*Ammodytes tobianus*) - tobinių šeimos jūrinė žuvis. Minta planktonu, mailiumi, vėžiagyviais. Didžiausias dydis - 20 cm.
Gelbėkit vaikus

**Gelbėkit vaikus** () – tarptautinė nevyriausybinė organizacija, teikianti pagalbą vaikams visame pasaulyje. Organizacija įkurta 1919 metais Jungtinėje Karalystėje, siekiant pagerinti vaikų gyvenimą švietimo, sveikatos priežiūros ir ekonomikos srityse bei padėti įvykus gamtinėms katastrofoms ar kariniams konfliktams. Daugiausia remiama fizinių, juridinių asmenų.

29 valstybėse yra įsikūrusios „Save the Children“ organizacijos, kurios priklauso tarptautiniam „Save the Children“ aljansui – pasauliniam nepelno organizacijų tinklui, veikiančiam daugiau nei 120 šalių visame pasaulyje. Aljansas įkurtas 1977 m. Ženevoje, o 1997 m. perkeltas į Londoną.

Aljanso atsiradimą 1919 m. inicijavo Anglijos mokytoja Eglantain Jebb, pirmoji iškėlusi vienodų vaiko teisių pripažinimo visame pasaulyje idėją bei įkūrusi fondą „Save the Children“ vaikams remti. Pastaroji idėja tapo Jungtinių Tautų Vaiko teisių konvencija.

1991 m. NVO įkurta Lietuvoje. 2001 m. organizacija „Gelbėkit vaikus“ tapo asocijuotais tarptautinio aljanso „Save the Children“ nariais. Nuo 2012 m. rengia paramos koncertus. Įsteigė bei išlaiko vaikų dienos centrus. Mažina socialinę atskirtį. Po 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą padėjo įsikurti ir Ukrainos pabėgėlių šeimoms Lietuvoje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali „Gelbėkit vaikus“ svetainė
* Oficiali „Save the Children“ svetainė
Didysis tobis

**Didysis tobis** (*Hyperoplus lanceolatus*) – tobinių šeimos jūrinė žuvis. Minta planktonu, mailiumi, vėžiagyviais. Didžiausias dydis – 35 cm. Dažni Šiaurės ir Baltijos jūrose, dažnai sutinkami ir prie Lietuvos krantų. Kaip žūklės objektas nelabai vertinamas, kartais naudojamas kaip masalas didesnėms žuvims gaudyti.
Sniegena

**Sniegena** vadinamos trys kikilinių paukščių rūšys:
* Pušinė sniegena (*Pinicola enucleator*);
* Juodagalvė sniegena (*Pyrrhula pyrrhula*);
* Raudongalvė sniegena (*Carpodacus erythrinus*).
Aromaterapija

**Aromaterapija** – alternatyviosios medicinos kryptis, kuomet gydoma eteriniais aliejais ir kitomis aromatinėmis medžiagomis.

Teigiama, kad aromate esančios cheminės medžiagos veikia žmogaus nervų sistemą, mažina stresą, įtampą, depresiją (nors tik dalyje aromatinių medžiagų nustatytas potencialus teigiamas poveikis sveikatai). Aromaterapija taip pat dažnai naudojama fiziškai ir psichologiškai atsipalaiduoti, estetiškam aplinkos kvapui sukurti, kaip afrodiziakas.

Aromaterpijai naudojami eteriniai aliejai, absoliutai, fitoncidai, infuzijos. Aromatinės medžiagos dažniausiai skleidžiamos ore (smilkalai, aromatinės žvakės, kvepalai) arba aromatinių vonių, masažo metu, kompresais. Kartais naudojamos tiesioginės inhaliacijos ar aromatiniai gėrimai.

## Šaltiniai
Pietų Amerikos šonakakliai vėžliai

**Pietų Amerikos šonakakliai vėžliai** (*Acanthochelys*) – vėžlių gentis, priklausanti žalčiakaklių vėžlių (*Chelidae*) šeimai. Paplitę Pietų Amerikoje, daugiausia Pantanalio, Gran Čiako pelkėse.

## Rūšys
* *[[Acanthochelys macrocephala]]*
* *[[Acanthochelys pallidipectoris]]*
* *[[Acanthochelys radiolata]]*
* *[[Acanthochelys spixii]]*
Argentininis kurminis šarvuotis

**Argentininis kurminis šarvuotis** (*Chlamyphorus truncatus*) – mažiausia šarvuočių (*Dasypodidae*) rūšis. Gyvena centrinėje Argentinoje, daugiausia pampose.

Kūno ilgis ~13 cm, sveria ~120 g. Kūnas rausvos spalvos, šarvuota tik nugara ir viršugalvis. Gyvena sausose pievose, smėlingose lygumose, apaugusiose kaktusais ir krūmais. Gyvena po žeme iškastame urve. Minta lervomis, vabzdžiais, sraigėms, augalų šaknimis.

## Šaltiniai
Janina Ivaškevičienė

**Janina Ivaškevičienė** (1925 m. gruodžio 6 d. Kaunas – 2005 m. balandžio 5 d. Kaunas) – Lietuvos gydytoja fiziologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1947 m. baigė Kauno universitetą, 1949 m. – Lietuvos kūno kultūros institutą. 1955 m. P. F. Lesgafto valstybiniame kūno kultūros institute apgynė disertaciją „Sportininkų priešstartinės būklės elektrokardiografiniai tyrimai“, medicinos mokslų kandidatė. 1969 m. TSRS medicinos mokslų akademijos pediatrijos institute apgynė disertaciją „Kraujotakos sistemos veiklos ypatumai skirtingame amžiuje priešstartinėje būklėje“, 1970 m. medicinos mokslų daktarė.

1947–1993 m. Lietuvos kūno kultūros instituto dėstytoja, 1975–1986 m. Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėja, nuo 1971 m. profesorė. 1993 m. Lietuvos kūno kultūros instituto garbės profesorė. Paskelbė daugiau kaip 200 mokslinių darbų apie sportininkų reabilitaciją, dienos režimą, mitybą, fizinio krūvio, emocijų įtaką organizmui.

## Įvertinimas
* 1995 m. I laipsnio Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino medalis

## Šaltiniai
Juozas Ivaškevičius

**Juozas Ivaškevičius** (1943 m. kovo 10 d. Maskvoje, Rusijos TFSR, TSRS – 2025 m. balandžio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas anesteziologas, reanimatologas.

## Biografija
1967 m. baigė Vilniaus universitetą. 1978 m. apgynė disertaciją „Ilgalaikė dirbtinė plaučių ventiliacija po širdies vožtuvų protezavimo operacijų“, medicinos mokslų kandidatas. 1989 m. apgynė disertaciją „Kalcio antagonistų ir beta – adrenoblokatorių vaidmuo ruošiant ligonius, sergančius išemine širdies liga, miokardo revaskuliarizacijos operacijai, atliekant anesteziją ir kardioplegiją“ ir įgijo habilituotas biomedicinos mokslų daktaro laipsnį.

Nuo 1967 m. Vilniaus universiteto dėstytojas; 1990 m. profesorius. Nuo 1990 m. Vilniaus greitosios pagalbos universitetinės ligoninės Pirmosios anesteziologijos ir reanimatologijos klinikos vedėjas, nuo 2006 m. Anesteziologijos, reanimatologijos ir kritinių būklių medicinos centro vedėjas.

Svarbiausi darbai apie ligonių rengimą operacijai, skausmo slopinimo ir miokardo apsaugos problemas širdies chirurgijoje.

2014 metais Lietuvos Respublikos Prezidentė Dalia Grybauskaitė už nuopelnus Lietuvos Respublikai ir už Lietuvos vardo garsinimą pasaulyje habil. dr. Juozui Ivaškevičiui įteikė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžių.

Palaidotas Rokantiškių kapinėse.

## Bibliografija
* Anesteziologija ir reanimatologija, su kitais, 1984 m.
* Bendroji anesteziologija, su kitais, 1999 m.

## Šaltiniai
Šinšilos

**Šinšilos** (*Chinchilla*) – graužikų gentis, priklausanti šinšilinių (*Chinchillidae*) šeimai. Natūraliai paplitusi Andų kalnuose (Peru, Bolivijoje, Čilėje). Pavadinimas kilęs nuo indėnų činčų. Dabar šinšilos dažnai auginamos kaip naminiai gyvūnai.

Genčiai priklauso dvi rūšys:
* Ilgauodegė šinšila (*Chinchilla lanigera*)
* Trumpauodegė šinšila (*Chinchilla brevicaudata*)
Viskaša

**Viskaša** – šinšilinių (*Chinchillidae*) šeimos gyvūnas. Paplitęs Anduose, pampose. Turi bendrą konvergencinę evoliuciją su triušiais.

Sudaro 2 gentys ir 4 rūšys:

* Kalninės viskašos (*Lagidum*)
** Peru viskaša (*Lagidum peruanum*)
** Kalninė viskaša (*Lagidum viscacia*)
** Volfsono viskaša (*Lagidum wolffsohni*)
* Lyguminės viskašos (*Lagostomus*)
** Lyguminė viskaša (*Lagostomus maximus*)

## Galerija

File:ViscachaSalarDeUyuni 20170503.jpg|Viskaša netoli Ujūnio druskožemio, 2017 m.
File:Viscacha in the morning sun.jpg|Viskaša šildosi ryto saulėje Andų kalnuose, Čilėje


## Šaltiniai
Čakinis šarvuotis

**Čakinis šarvuotis** (*Cabassous chacoensis*) – šarvuočių (*Dasypodidae*) rūšis paplitusi Pietų Amerikoje, Gran Čake. Sutinkama šiaurės Argentinoje, Paragvajuje.

Gyvena daugiausia sausojo Čako sausuose tropiniuose ir subtropiniuose miškuose bei krūmynuose. Gresia išnykimo pavojus dėl naikinamų buveinių (plečiamų pasėlių, ganyklų plotų) ir medžioklės.

## Šaltiniai
Kazimieras Mielkus

**Kazimieras Mielkus** (1887 m. šiaurės rytų Lenkijoje, dabartiniame Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Vaitakiemio kaime – 1965 m. birželio 22 d. Vilniuje) – ūkininkas, Lietuvos visuomenės ir valstybės veikėjas.

## Biografija
Gimė ir augo šiaurės rytų Lenkijoje, dabartiniame Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Vaitakiemio kaime. Tėvas mirė, kai Kaziukui buvo treji metai. Mokėsi privačiai pas kaimo ūkininką Joną Valinčių, vėliau lankė Punsko pradžios mokyklą (mokytojas Baltrukonis). Mokoma buvo rusų kalba, dvi valandos lenkų kalbos pamokų, lietuviškai tik tikyba. Įstojo į Pščelno žemės ūkio mokyklą, kurios dėl sveikatos sutrikimų nebaigė. Mokytojavo Punsko pradžios mokykloje.

1916 metais gimtojo Vaitakiemio ūkininkai Kazimierą Mielkų išrinko seniūnu. Netrukus vedė Giluišių kaimo ūkininko, žinomo knygnešio Vinco Markevičiaus dukterį Juliją. Dainavo parapijos chore. Šaulių organizacijos, Lietuvių veikimo centro narys, Vilniaus lietuvių komiteto veikėjas. 1917 m. kaip Suvalkų apskrities delegatas dalyvavo Vilniaus konferencijoje, kuri išrinko Lietuvos Tarybą, paskelbusią šalies Nepriklausomybę. Grįžęs iš Vilniaus, kartu su bendraminčiais Petru Pacenka ir Punsko bažnyčios klebonu Motiejumi Simonaičiu 1919 m. lapkričio 15 d. valstiečių mitingo metu paskelbė apie lietuviško Punsko valsčiaus įkurimą.

Lenkams užėmus Punską, valsčiaus administracija persikėlė į Lietuvą, o Punsko krašte lietuviška veikla ėmė gęsti. Mielkus lenkų administracijos buvo sekamas ir provokuojamas. 1927 metais suimtas ir apkaltintas valstybės išdavimu. Paleistas iš Suvalkų kalėjimo 1930 m. rugpjūčio 19 d. buvo priverstas su visa šeima persikelti į Lietuvą.

Mergutrakio kaime (dabar Kalvarijos savivaldybė) nusipirko skolose paskendusį ūkį. Lietuvos Respublikos Vyriausybė už nuopelnus lietuvybei dalį skolų padengė.

Vokiečių okupacijos metais dirba Sangrūdos žemės ūkio kooperatyvo vedėju. Miršta duktė Aldona ir sūnus Algirdas. Rusams užėmus Lietuvą, partizanauti išeina sūnūs Kazimieras ir Jonas, duktė Elena tampa partizanų ryšininke. Netrukus visus juos suima ir nuteisia.

Sovietiniai pasieniečiai liepia persikelti toliau nuo valstybinės sienos. Kurį laiką gyvena Trobiškių kaime (Marijampolės rajonas), vėliau Kaišiadoryse ir Vilniuje, kur 1965 m. birželio 22 d. mirė.

Palaidotas Saltoniškių kapinėse, Vilniuje.

= Nuorodos =
* Biografija (pradžia);
* Biografija (pabaiga).
Vytautas Izbickas

**Vytautas Izbickas** (1920 m. gegužės 16 d. Čirkūnai, dab. Cirkuni, Aknystos parapija, Ritės valsčius, Jekabpilio apskritis – 1988 m. sausio 28 d. Bostonas) – Lietuvos statybos ir hidrotechnikos inžinierius, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Aknystos progimnazijoje, Rokiškio Tumo Vaižganto gimnazijoje. 1944 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Statybos fakultetą, apgynė diplominį projektą „Klaipėdos uosto praplėtimas iki 3,5 milijono tonų metinės krovinių apyvartos“. Dalyvavo antibolševikinėje ir antinacinėje rezistencijoje. 1944 m. nacių kalintas, išvežtas darbams į Vokietiją, po karo dirbo Hamburgo uoste. 1947 m. persikėlė į Didžiąją Britaniją, Kardifo uoste projektavo ir prižiūrėjo molų, krantinių ir kitų hidrotechninių statinių statybas. 1951 m. išvyko į JAV. 1951–1953 m. dirbo projektavimo bendrovėje „Stone and Webster“, nuo 1953 m. – „Chas. T. Main“. 1965–1969 m. Pramoninių pastatų, 1978–1984 m. Šiluminių elektrinių ir hidroelektrinių skyrių vyr. inžinierius. Vadovavo sudėtingų inžinerinių objektų – pramoninių pastatų, šiluminių elektrinių, hidroelektrinių, hidroakumuliacinių elektrinių, užtvankų statybai. Svarbiausi projektai:
* Bendrovės „General Electric Corporation“ gamybiniai pastatai Pitsfilde prie Bostono, 1969 m.
* Jėgainė, Rijadas, Saudo Arabija, 1974 m.
* Sunkiųjų jonų greitintuvas, (Oak Ridge National Laboratory) Ouk Ridžas, Tenesio valstija, 1976 m.
* Acaray hidroelektrinės kompleksas, Paragvajus, 1977 m.
* Šiluminė elektrinė, Lakelandas, Floridos valstija, 1984 m.
* Prisidėjo prie Niagaros hidrotechninio komplekso projektavimo, nuo 1960 m.

1977–1981 m. Amerikos lietuvių inžinierių ir architektų sąjungos centro valdybos pirmininkas, 1979–1982 m. JAV lietuvių bendruomenės Bostono skyriaus pirmininkas. JAV lietuvių bendruomenės Tarybos prezidiumo pirmininkas, du kartus rinktas Pasaulio lietuvių bendruomenės Seimo nariu. Žmona Felicija, dukra Daiva, sūnus Vytenis.

## Įvertinimas
* 1999 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto taryba jo vardą suteikė 06 auditorijai.

## Literatūra
* Algimantas Nakas. Inžinierius Vytautas Izbickas, Vilnius, 2000 m.

## Šaltiniai