Rokiškio kapinių koplyčia

**Rokiškis kapinių koplyčia** –  koplyčia, stovinti Rokiškio miesto kapinėse, 0,45 km į pietvakarius nuo Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčios, pagrindiniame kapinių take, 65 m nuo mūrinių vartų. Pasiekiama iš Laukupio gatvės, jungiančios kapines su bažnyčia. Miesto kapinės veikiančios, plane yra „L“ formos, užima 2,0256 ha plotą.

2008 m. kapinių koplyčia buvo įrašyta į Kultūros vertybių registrą. Suteiktas regioninės reikšmės paminklo statusas, datuojama XIX a. II pusės laikotarpiu. Priklauso Rokiškio kalvarijos pietų dalies ir kapinių statinių kompleksui. Netoli pagrindinės koplyčios, prie pietinės ir šiaurinės kapinių tvoros stovi dvi koplytėlės.

## Istorija

Pirmosios Rokiškio kapinės buvo įsikūrusios bažnyčios šventoriuje. Jas pripildžius, prie Serapiniškio kelio įruoštos naujos kapinės, o pats kelias tada buvo pavadintas Kapygatve. Kapinėse pastatyta medinė koplyčia, vėliau mūrinė. 1813 m. klebonas Eismontas ją pašventino.

1864 m. sudegė tuometinė nedidelė, medinė Rokiškio bažnyčia. Buvo kalbama, kad bažnyčią padegęs zakristijonas, prieš tai išvogęs pinigus iš aukų dėžučių ir norėdamas nuslėpti savo kaltę. Pamaldos buvo laikomos kapinių koplyčioje, kol 1877 m. nebuvo pastatyta nauja mūrinė bažnyčia, stovinti iki šiol.

Žinoma, kad 1885 m. klebonas Šimkevičius prašė vyskupo leidimo nugriauti likučius senosios medinės koplyčios, kuri buvusi be langų ir gadinanti vaizdą. Tačiau ir mūrinė koplyčia sunyko. Kapinių koplyčia, jau stovėjusi XIX a. antrojoje pusėje, buvo perstatyta 1904 m. Kitų šaltinių duomenenimis, šis darbas atliktas 1911 m., kuomet parapijietis Antanas Mainelis, užrašęs bažnyčiai savo turtą, kapinių koplyčią atstatė savo lėšomis. Jos rūsyje jis buvo ir palaidotas. To paties testatoriaus valia jo namuose vargšai gaudavo nemokamai nakvynę, o kartais ir išlaikymą. 

Tikėtina, kad kapinių koplyčia pastatyta kaip savarankiškas sakralinis objektas, o ne kaip kalvarijos dalis. Kalvarijai galėjo būti priskirta vėliau. Trūksta istorinių šaltinių su detalesne informacija apie kalvarijos Kryžiaus kelio apeigas ir apvaikščiojimą. XX a. pradžioje mieste būdavo rengiamos  maldininkų procesijos. Per Devintines žmonės iš bažnyčios judėdavo į užmiestį Velniakalnyje ir sugrįždavo į kapines Laukupio gatve. Dievo Kūno procesijų dalyviai, praeidami kapines, stabtelėdavo prie pagrindinės koplyčios ir šalia stūksančių koplytėlių, kuriose buvo išstatomas Švč. Sakramentas.  

## Architektūra

Koplyčios pastatas kompaktinis, uždengtas dvišlaičiu stogu su molio čerpių danga. Kraigas su kiaurapjūviu bokšteliu priekiniame fasade bei siauresniu galiniu bokšteliu. Viršūnes vainikuoja geležiniai kryžiai. Pastato kampuose iškelti vientisi mūro bokšteliai. Sienos sudėtos iš riedulių ir skaldytų lauko akmenų bei raudonų plytų mūro su akmens skaldos užpildu. Abu frontonai papuošti plytų ornamentika. Pastato sienose išmūrytos pusapskritės langų ir nišų angos, smailiaarkė įėjimo anga. Priekinės lauko durys dvivėrės, ąžuolinės, su metalo apkaustais. Vidaus patalpos perdenginį sudaro plytų mūro skliautas. Įrengtas neogotikos stilistikos ąžuolinis altorius. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Rokiškio kapinių koplyčia *limis.lt* 1951 m.
* Rokiškio miesto kapinių koplytėlė *limis.lt* XX a. 4 deš.