open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nox Arcana

**Nox Arcana** – JAV gotiškos siaubo muzikos grupė, susikūrusi 2003 m. Sudaro Joseph Vargo ir William Piotrowski. Nox Arcona melodijos pasižymi tamsiais, gedulingais, minoriniais virštoniais, muzika artima New Age ir gotų muzikos stiliui.

Grupės muzikos įkvėpimas – gotikinė fantastika ir klasikinė siaubo literatūra (H. P. Lovecraft, Ray Bradbury, Edgar Allan Poe). Dalis Nox Arcana albumų remiasi viduramžių legendų motyvais, senovės mitologija, mistika.

## Diskografija
* *Darklore Manor* (2003 m.)
* *Necronomicon* (2004 m.)
* *Winter’s Knight* (2005 m.)
* *Transylvania* (2005 m.)
* *Carnival of Lost Souls* (2006 m.)
* *Blood of Angels* (2006 m.)
* *Blood of the Dragon* (2006 m.)
* *Shadow of the Raven* (2007 m.)
* *Grimm Tales* (2008 m.)
* *Phantoms of the High Seas* (2008 m.)
* *Blackthorn Asylum* (2009 m.)
* *Zombie Influx* (2009 m.)
* *Winter’s Eve* (2009 m.)
* *Theater of Illusion* (2010 m.)
* *House of Nightmares* (2010 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* 

**Muzikos pavyzdžiai:**
* ''Lullaby''
* ''Temple of the Black Pharaoh''
Bokšių ežeras

**Bokšių ežeras** () – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Punsko valsčiuje.

Susideda iš dviejų tarpusavyje susijusių baseinų: šiaurinio ir pietinio. Krantai vingiuoti, sudarantys vandens užutekius. Ežere veisiasi lydekos, ešeriai, karšiai ir kuojos. Valstybės saugomos salos – faunos ir floros draustiniai.

Kolonizuojant miškus prie Juodžio ežero, dar kitaip vadinamo Juodaisiais Seivais, apsigyveno trys broliai Bokšiai, kurie ir davė ežerui naują vardą. Prieš 1760 m. Seivų dvaro valdytojas už ežero įkurdino tris brolius Budzeikius, skirdamas kiekvienam po 40 margų žemės – buvo įkurtas Užujuodės kaimas. Vaivadijos kelias  Seinai – Suvalkai atskiria ežerą nuo Seivų ežero.

## Nuorodos
* Vaizdas iš kosmoso
* Interneto puslapis apie ežerą  
* Informacija apie ežerą žvejams
Pipinas Trumpasis

**Pipinas Trumpasis** (, , 714 m. – 768 m. rugsėjo 24 d.) – frankų majordomas (741 – 751 m.), nuo 751 m. frankų karalius. Pirmasis Karolingų dinastijos frankų karalius.

## Šeima
### Žmona ir vaikai
* nuo 743/744 m. – **Bertrada** (Bertrada of Laon; apie 720–783),
** **Rotchaida** (apie 744 – ?) 
** **Adelaida** (apie 746/759 – gegužės 12 ?)
** **[[Karolis Didysis]]** (742/747/748 – 814).
** **Gertrūda** (apie 748 – ?).
** **[[Karlomanas I]]** (751–771).
** **Gilis** (apie 755 – ?).
** **Pipinas** (756/758 – 762).
** **Gizela** (757–811).
** **Berta**
## Nuorodos

## Galerija

Vaizdas:Pepin le Bref.jpg|Pipino Trumpojo karūnacija
Vaizdas:Gisant de Pépin le Bref et Bertrade de Laon à la Basilique de Saint-Denis, France.jpg|Pipino Trumpojo sarkofagas


|-
Tamarinai (ešeržuvės)

**Tamarinai** (*Halichoeres*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

Gentyje yra 75 rūšys.

## Rūšys
* *[[Halichoeres adustus]]*
* *[[Halichoeres aestuaricola]]*
* *[[Halichoeres argus]]*
* *[[Halichoeres bathyphilus]]*
* *[[Halichoeres bicolor]]*
* *[[Halichoeres binotopsis]]*
* *[[Halichoeres biocellatus]]*
* *[[Halichoeres bivittatus]]*
* *[[Halichoeres bleekeri]]*
* *[[Halichoeres brasiliensis]]*
* *[[Halichoeres brownfieldi]]*
* *[[Halichoeres caudalis]]*
* *[[Halichoeres chierchiae]]*
* *[[Halichoeres chlorocephalus]]*
* *[[Halichoeres chloropterus]]*
* *[[Halichoeres chrysus]]*
* *[[Halichoeres cosmetus]]*
* *[[Halichoeres cyanocephalus]]*
* *[[Halichoeres discolor]]*
* *[[Halichoeres dispilus]]*
* *[[Halichoeres garnoti]]*
* *[[Halichoeres hartzfeldii]]*
* Indinis tamarinas (*Halichoeres hortulanus*)
* *[[Halichoeres insularis]]*
* *[[Halichoeres iridis]]*
* *[[Halichoeres kallochroma]]*
* *[[Halichoeres lapillus]]*
* *[[Halichoeres leptotaenia]]*
* *[[Halichoeres leucoxanthus]]*
* *[[Halichoeres leucurus]]*
* *[[Halichoeres maculipinna]]*
* *[[Halichoeres malpelo]]*
* *[[Halichoeres margaritaceus]]*
* *[[Halichoeres marginatus]]*
* *[[Halichoeres melanochir]]*
* *[[Halichoeres melanotis]]*
* *[[Halichoeres melanurus]]*
* *[[Halichoeres melas]]*
* *[[Halichoeres melasmapomus]]*
* *[[Halichoeres miniatus]]*
* *[[Halichoeres nebulosus]]*
* *[[Halichoeres nicholsi]]*
* *[[Halichoeres nigrescens]]*
* *[[Halichoeres notospilus]]*
* *[[Halichoeres orientalis]]*
* *[[Halichoeres ornatissimus]]*
* *[[Halichoeres pallidus]]*
* *[[Halichoeres papilionaceus]]*
* *[[Halichoeres pardaleocephalus]]*
* *[[Halichoeres pelicieri]]*
* *[[Halichoeres pictus]]*
* *[[Halichoeres podostigma]]*
* *[[Halichoeres poeyi]]*
* *[[Halichoeres prosopeion]]*
* *[[Halichoeres radiatus]]*
* *[[Halichoeres raisneri]]*
* *[[Halichoeres richmondi]]*
* *[[Halichoeres rubricephalus]]*
* *[[Halichoeres salmofasciatus]]*
* *[[Halichoeres scapularis]]*
* *[[Halichoeres semicinctus]]*
* *[[Halichoeres signifer]]*
* *[[Halichoeres socialis]]*
* *[[Halichoeres solorensis]]*
* *[[Halichoeres stigmaticus]]*
* *[[Halichoeres tenuispinis]]*
* *[[Halichoeres timorensis]]*
* *[[Halichoeres trimaculatus]]*
* *[[Halichoeres trispilus]]*
* *[[Halichoeres vrolikii]]*
* *[[Halichoeres zeylonicus]]*

## Nuorodos
* ''Halichoeres''
Storalūpės

**Storalūpės** (*Hemigymnus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Dryžoji storalūpė (*Hemigymnus fasciatus*)
* Gelsvauodegė storalūpė (*Hemigymnus melapterus*)
Iniistius

***Iniistius*** – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Iniistius aneitensis]]*
* *[[Iniistius auropunctatus]]*
* *[[Iniistius baldwini]]*
* *[[Iniistius bimaculatus]]*
* *[[Iniistius celebicus]]*
* *[[Iniistius cyanifrons]]*
* *[[Iniistius dea]]*
* *[[Iniistius geisha]]*
* *[[Iniistius griffithsi]]*
* *[[Iniistius jacksonensis]]*
* *[[Iniistius melanopus]]*
* *[[Iniistius pavo]]*
* *[[Iniistius trivittatus]]*
* *[[Iniistius twistii]]*
* *[[Iniistius umbrilatus]]*
* *[[Iniistius verrens]]*


Image:Iniistius pavo.jpg|*[[Iniistius pavo]]*
Mažosios lūpažuvės

**Mažosios lūpažuvės** (*Labroides*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Labroides bicolor]]*
* Mažoji mėlynoji lūpažuvė (*Labroides dimidiatus*)
* *[[Labroides pectoralis]]*
* Havajų sanitaržuvė (*Labroides phthirophagus*)
* *[[Labroides rubrolabiatus]]*


Labroides phthirophagus.jpg|Havajų sanitaržuvė
Paprastosios lūpažuvės

**Paprastosios lūpažuvės** (*Labrus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Vaivorykštinė lūpažuvė (*Labrus bergylta*)
* *[[Labrus caeruleus]]*
* *[[Labrus crenulatus]]*
* *[[Labrus cynaedus]]*
* *[[Labrus dispar]]*
* *[[Labrus ephippium]]*
* *[[Labrus gallinago]]*
* *[[Labrus garzetto]]*
* *[[Labrus lunarius]]*
* *[[Labrus marginalis]]*
* Rudoji lūpažuvė (*Labrus merula*)
* *[[Labrus mixtus]]*
* *[[Labrus tearlachi]]*
* *[[Labrus teatae]]*
* *[[Labrus turduscaroli]]*
* Žalioji lūpažuvė (*Labrus viridis*)


Image:Labrus mixtus 2 by Line1.jpg|*[[Labrus mixtus]]*
Rytis Vaišvila

**Rytis Vaišvila** (g. 1971 m. gegužės 23 d., Klaipėda) – Lietuvos krepšininkas ir treneris.

Nuo 2009 m. liepos mėn. pasirašė vienerių metų sutartį su Kinijos Sianjango „Tan Tan“ komandą, tačiau 2010 m. sausio pabaigoje buvo atleistas.

2010 m. liepos 30 d. sugrįžo į Klaipėdos „Neptūno“ klubo vyr. trenerio postą. 2010 m. lapkričio 8 d. paliko Klaipėdos „Neptūno“ klubą. 2012 m. sausio 31 d. iki sezono pabaigos tapo Gargždų „Bremena-Gargždai“ vyr. treneriu. 2012 m. liepos 29 d. tapo Utenos „Juventus“ vyr. treneriu.

## Šaltiniai
Ilgapelekė lūpažuvė

**Ilgapelekė lūpažuvė** (*Lachnolaimus maximus*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis. Vienintelė rūšis **ilgapelekių lūpažuvių** (*Lachnolaimus*) gentyje.

Žuvys yra aptinkamos Floridoje ir Pietų Atlante, užauga iki 90 cm, sveria apie 11 kg.

## Žuvininkystė
Ilgapelekė lūpažuvė yra dažna ietimis ir rifų žvejų gaudoma žuvis, ji yra vertinama dėl savo skonio ir maistinės vertės.

## Šaltiniai
Valdas Vasylius

**Valdas Vasylius** (g. 1983 m. rugsėjo 3 d. Klaipėdoje) – krepšinio žaidėjas iš Lietuvos, šiuo metu žaidžiantis akmenes raj. „akmenes krastas“ komandoje. Krepšininko karjerą pradėjo Klaipėdos V. Knašio krepšinio mokykloje. 2011 m. rugpjūčio 4 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Šiaulių "Šiaulių" ekipa. 2013 m. sausio 3 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Klaipėdos "Neptūno" klubu. 2016 m. spalio pradžioje pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu.

2022 m. rugpjūčio pabaigoje sugrįžo į Islandijos Grindaviko „UMF“ klubą.

## Laimėjimai
* 2013 m. LKL trečios vietos laimėtojas
* 2014 m. LKL antros vietos laimėtojas
* 2018 m. NKL čempionas

## Šaltiniai
Agentas (informatika)

Kompiuterių moksle **agentas** (**programinis agentas**) – autonominė programinės įrangos dalis, vykdanti vartotojo nurodymus arba užprogramuotus situacijos sprendimus. Pagrindinė agentų idėja yra ta, kad jie nėra griežtai iškviečiami vykdyti tam tikrą užduotį, tačiau yra patys aktyvūs. Priklausomai nuo tipų jie gali mokytis, daryti išvadas, tarpusavyje komunikuoti siekdami bendrų tikslų, keisti vietą.

Agentų rūšys:
* Protingi agentai, sugebantys mokytis ir daryti išvadas;
* Autonominiai agentai, sugebantys modifikuoti tikslo pasiekimo būdus;
* Išskirstyti agentai, fiziškai esantys skirtinguose kompiuteriuose, jie privalo tarpusavyje komunikuoti ir neveikia pavieniui;
* Mobilūs agentai, sugebantys keisti vietą (procesorių) siekdami savo tikslo.
Andreso Ibanjeso provincija

**Andreso Ibanjeso provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Tai gyventojų skaičiumi didžiausia provincija departamente. Provincijos sostinė Santa Krus de la Siera kartu yra ir departamento sostinė.

## Istorija

Andreso Ibanjeso provincija buvo įkurta kartu su Santa Kruso departamentu 1826 sausio 26 d. Provincija įpavadinta Bolivijos politiko *Andrés Ibáñez* garbei. Iki 1944 gruodžio 6 d. provincija buvo vadinama *Cercado*.

## Geografija

Šiaurėje Andreso Ibanjeso provincija ribojasi su Ignasijaus Varneso ir Saros provincijomis, šiaurės vakaruose su Ičilo provincija, pietvakariuose su Floridos provincija, pietryčiuose su Kordiljeros provincija, rytuose su Čikitoso provincija.

Provincija įsikūrusi Andų kalnų papėdėse. Didžiausios teritoriją kertančios upės – Grandė (arba Guapay) rytinėje dalyje ir *Río Piraí* centrinėje provincijos dalyje.

Provincijai būdingas pusiau drėgnas tropinis klimatas. Liepos-rugpjūčio mėnesiais provincijoje būna sausra, kiti mėnesiai pasižymi gausiais krituliais, kurių maksimumas iškrenta sausio mėnesį. Vidutinė metinė temperatūra 23.9&nbsp;°C.

## Demografija

Andreso Ibanjeso provincija gyventojų skaičiumi (1 260 549 gyv.) yra didžiausia departamente. Jos gyventojai sudaro 62,11 % visų departamento gyventojų. 93,45 % provincijos gyventojų gyvena miestuose, iš jų 94,5 % provincijos sostinėje Santa Krus de la Sieroje ir 6,55 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Santa Krus de la Siera (1 113 582 gyv.)
* Kotoka (15 181 gyv.)
* El Tornas (11 878 gyv.)
* El Karmenas (10 425 gyv.)
* La Guardija (8 572 gyv.)
* Vilja Simon Bolivaras (4 354 gyv.)
* Choročitas (2 778 gyv.)
* Limonsitas (2 164 gyv.)
* Valje Sančesas (2 477 gyv.)
* Puerto Pailasas (2 301 gyv.)
* *Km 12 a Cochabamba* (2 120 gyv.)
* Santa Rita (2 115 gyv.)

49,13 % provincijos gyventojų yra vyrai, 50,87 % moterys. 39,85 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 m. surašymo duomenis 15,54 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 5,12 % aimarams, 5,30 % čikitanams, 6,14 % kitoms indėnų tautoms, tarp jų gvaraniams, *mojeño*. 67,90 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Daugiausiai provincijos gyventojų dirba prekybos sektoriuje (24,82 %) ir gamybos sektoriuje (13,40 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 5 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Andreso Ibanjeso provincijos žemėlapis
Anchelio Sandovalio provincija

**Anchelio Sandovalio provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti rytinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Tai gyventojų skaičiumi mažiausia provincija departamente ir vienas mažiausiai apgyvendintų regionų šalyje (gyventojų tankis 0,3 gyv./km²). Provincijos sostinė San Matijasas.

Provincija kartu su Njuflo de Čaveso, Chosė Migelio de Velasko, Germano Busčo, Čikitoso ir Gvarajoso provincijomis sudaro vadinamąją Gran Čikitanijos teritoriją ().

## Istorija

Provincija buvo įkurta 1948 m. gruodžio 16 d. ir pavadinta teisėjo ir įkūrėjo *Ángel Sandoval* vardu.

## Geografija

Šiaurėje ir rytuose Anchelio Sandovalio provincija ribojasi su Brazilija, šiaurės vakaruose su Chosė Migelio de Velasko provincija, pietvakariuose su Čikitoso provincija, pietryčiuose ir pietuose su Germano Busčo provincija.

Vyraujantis provincijos reljefas – lyguma, regionas ypač vandeningas ir derlingas. Provincija priklauso Pantanalio zonai, joje gausu upių ir ežerų.

Provincijai būdingas šiltas, drėgnas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 27&nbsp;°C, metinis kritulių kiekis 1663 mm.

## Demografija

Anchelio Sandovalio provincija gyventojų skaičiumi (13 073 gyv.) yra mažiausia departamente. Jos gyventojai sudaro 0,64 % visų departamento gyventojų. 41,08 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 58,92 % kaimuose.

Didžiausias provincijos miestas San Matijasas (5 370 gyv.). Visose kitose gyvenvietėse gyventojų skaičius mažesnis nei 2000 gyventojų.

52,86 % provincijos gyventojų yra vyrai, 47,14 % moterys. 47,74 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagrindinė provincijos etninė grupė – čikitanai (). Pagal 2001 metų surašymo duomenis šiai tautai save priskiria 58,64 % provincijos gyventojų. 3,40 % kečujams, 2,51 % aimarams, 1,77 % kitoms indėnų tautoms. 39,91 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės (40,50 %).

## Administracinis suskirstymas

Provincijoje yra viena savivaldybė *San Matías* ir 4 kantonai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Anchelio Sandovalio provincijos žemėlapis
Čikitoso provincija

**Čikitoso provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti centrinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė San Chose de Čikitosas.

Provincija kartu su Njuflo de Čaveso, Chosė Migelio de Velasko, Anchelo Sandovalo, Germano Busčo, Gvarajoso provincijomis sudaro vadinamąją Gran Čikitanijos teritoriją ().

Provincija priklauso regionui, kuriame XVIII amžiuje buvo vykdomos jėzuitų redukcijos. Išlikusios 6 bažnyčios 1990 m. buvo įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip Čikitų jėzuitų misijos. Viena iš jų yra provincijos sostinėje San Chosė de Čikitos.

## Istorija

Provincija pavadinta pagal vieną iš didžiausių regione gyvenančių tautų – čikitanus. Žodis *chuiquitanos* arba *chuiquitos* yra ispaniškos kilmės ir reiškia *mažyčiai*. Jį pradėjo naudoti ispanų konkistadorai, kuomet atvykę regione pamatė mažytes vietinių indėnų trobelių duris.

Provincija buvo įkurta kartu su Santa Kruso departamentu 1826 sausio 26 d. Iki XIX amžiaus paskutinio dešimtmečio provincija apėmė visą regioną, vadinamą Čikitanija (), kuris vėliau buvo padalintas į Njuflo de Čaveso, Chosė Migelio de Velasko, Anchelo Sandovalo, Germano Busčo ir Gvarajoso provincijas.

## Geografija

Šiaurėje Čikitoso provincija ribojasi su Chosė Migelio de Velasko ir Njuflo de Čaveso provincijomis, vakaruose su Andreso Ibanjeso provincija, pietuose su Kordiljeros provincija, rytuose su Germano Busčo ir Anchelo Sandovalo provincijomis.

Du trečdaliai provincijos teritorijos išsidėstę lygumoje (), kita dalis kalvotoje vietovėje. Vidutinis aukštis – 296 metrai. Lygumoje yra tankūs miškai. Šis regionas labai palankus žemės ūkiui, gyvulininkystei ir miškininkystei. Provincijoje gausu upių. Dalis priklauso *Río Parapetí* baseinui ir jos suformuoja šiaurinę šlapynės *Bañados de Izozog* dalį, kurios pabaigoje yra *Concepción* lagūna.

Provincijos vidutinė metinė temperatūra 25,4 °C. Vidutinis kritulių kiekis 1040 mm.

## Demografija

Čikitoso provincijos gyventojai (60 359 gyv.) sudaro 2,97 % visų departamento gyventojų. 43,5 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 56,5 % kaimuose.
 
Didžiausi provincijos miestai:
* Puerto Suaresas (11 594 gyv.)
* Roborė (9 919 gyv.)
* San Chose de Čikitosas (9 211 gyv.)
* Pailonas (7 126 gyv.)

52,94 % provincijos gyventojų yra vyrai, 47,06 % moterys. 47,91 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Čikitoso regione priskaičiuojama apie 20 skirtingų etninių grupių. Pagal 2001 metų surašymo duomenis 39,30 % provincijos gyventojų save priskiria čikitanams, 6,77 % kečujams, 2,16 % aimarams, 4,36 % kitoms indėnų tautoms, tarp jų gvaraniams, *mojeño*. 47,41 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (46,72 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 3 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Čikitoso provincijos žemėlapis 
* Čikitoso provincija
Kordiljeros provincija

**Kordiljeros provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti pietinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Tai plotu didžiausia provincija tiek departamente (sudaro 23,27 % departamento ploto), tiek visoje šalyje (7,85 % šalies teritorijos). Provincijos sostinė – Laguniljasas.

## Istorija

Provincija buvo įkurta kartu su Santa Kruso departamentu 1826 m. sausio 26 d.

Kordiljeros provincija yra viena iš penkių Bolivijos provincijų, iš kurių gvaraniai siekia sukurti naują dešimtą Čiako () departamentą. 2006 m. buvo pasiūlyta naujo departamento vėliava.

## Geografija

Šiaurėje Kordiljeros provincija ribojasi su Čikitoso provincija, šiaurės vakaruose su Andreso Ibanjeso ir Floridos provincijomis, vakaruose su Valjegrandės provincija, pietvakariuose su Čukisakos departamentu, pietuose su Paragvajumi, rytuose su Germano Busčo provincija.

Kordiljeros provincija patenka į geografinį Gran Čiako regioną, kuris toliau tęsiasi Čukisakos ir Tarichos departamentuose, taip Paragvajuje ir Argentinoje. Provinciją kerta Rytų Kordiljeros kalnų grandinė. Pagrindinės teritoriją kertančios upės – vakarinėje dalyje Rio Grandė ir centrinėje dalyje Parapeti, kurios intakai suformuoja Isosogo pelkynus. Į Kordiljeros provinciją patenka didžioji Isosogo pelkynų dalis.

Provincijoje vyrauja šiltas, drėgnas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23 °C, metinis kritulių kiekis 730,45 mm.

## Demografija

Kordiljeros provincijos gyventojai (101 733 gyv.) sudaro 5,01 % visų departamento gyventojų. 33,78 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 66,22 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Kamiris (26 505 gyv.)
* Bojuibė (2 907 gyv.)
* Čaragva (2 737 gyv.)
* Abapo (2 218 gyv.)

51,18 % provincijos gyventojų yra vyrai, 48,82 % moterys. 46,83 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 37,18 % provincijos gyventojų save priskiria gvaraniams, 7,61 % kečujams, 1,18 % aimarams, 1,58 % kitoms indėnų tautoms, tarp jų čikitanams, *mojeño*. 52,45 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (41,44 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 7 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kordiljeros provincijos žemėlapis
Energetinė avarija

**Energetinė avarija, elektros užtemimas** – elektros srovės netekimas teritorijoje (mieste, šalyje, gamykloje ir kt.). Gali kilti dėl pažeidimų elektrinėje, elektros perdavimo linijose, transformatoriuose, taip pat dėl trumpo sujungimo arba linijos perkrovimo.

Išsivysčiusios ekonomikos šalyse energetinės avarijos pasitaiko itin retai, tačiau besivystančiose ir naujosios industrializacijos šalyse elektros nutrūkimai gali vykti kasdien, po kelias valandas elektros naudojimo piko metu, kuomet elektros paklausa viršija pagaminimo galimybes. Turtingesni gyventojai įsirengia nepriklausomus naftos produktais, alternatyvia energija varomus generatorius arba naudoja pakraunamus akumuliatorius.

Elektros nutrūkimas skirstomas į tris atvejus:
* Visiškas nutrūkimas (*blackout*) – elektros užtemimas visoje teritorijoje, visų fazių tinkluose.
* Dalinis nutrūkimas (*brownout*) – elektros nutrūkimas tik kai kurių fazių tinkluose. Gali kilti dėl gedimų elektros tiekimo sistemoj, arba kartais sukeliami specialiai, idant išvengti visiško nutrūkimo
* Momentinis nutrūkimas (*dropout*) – elektros nutrūkimas kelių milisekundžių ar sekundžių laikotarpiui.

Energetinės avarijos priežastys paprastai būna:
* techninės priežastys: elektros tinklo perkrova ar nepakankamas energijos tiekimas (daugiausia besivystančiuose kraštuose). Techniniai elektros sistemos gedimai.
* gamtinės priežastys: siaučiant audrai, uraganui virstantys medžiai ir stulpai nutraukia arba užtrumpina elektros linijas. Lijundros metu elektros laidai neatlaiko ledo svorio ir nutrūksta. Perkūnijos metu į linijas trenkęs žaibas perkrauna sistemą ir išveda ją iš rikiuotės.
* tyčinis sugadinimas: karinės intervencijos metu arba teroristinės grupuotės atlieka diversijas, tyčia pažeisdamos elektros sistemas.

Moderniame pasaulyje elektros energija pagrįstas daugybės prietaisų veikimas, todėl elektros nutrūkimas ilgesniam laikotarpiui gali sukelti daug problemų. Elektros energija gyvybiškai būtina ligoninėms, kur atliekamos skubios operacijos, elektra varomi aparatai palaiko žmonių gyvybes. Todėl ligoninės turi autonomines elektros energijos kaupyklas, tiekiančias elektrą avarijos atveju. Alternatyvius šaltinius paprastai turi ir telekomunikacijų tinklai, svarbios informacinės duomenų bazės, oro uostai, krašto apsaugos sistemos, didelės gamyklos. Tuo tarpu paprastiems gyventojams dingus elektrai sutrinka buities prietaisų veikla, nutrūksta apšvietimas, sutrinka komunikacija (nebeveika kompiuteriai, internetas, televizorius, tiesiai į tinklą jungiami telefonai).
Didžiadantės lūpažuvės

**Didžiadantės lūpažuvės** (*Macropharyngodon*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Macropharyngodon bipartitus]]*     
**[[Macropharyngodon choati]]*    
**[[Macropharyngodon cyanoguttatus]]*     
**[[Macropharyngodon geoffroy]]*    
**[[Macropharyngodon kuiteri]]*   
*Žalsvadėmė didžiadantė lūpažuvė (*Macropharyngodon meleagris*)     
**[[Macropharyngodon moyeri]]*    
**[[Macropharyngodon negrosensis]]*     
**[[Macropharyngodon ornatus]]*    
**[[Macropharyngodon vivienae]]*


Image:Macropharyngodon bipartitus.jpg|*[[Macropharyngodon bipartitus]]*
Image:Macropharyngodon geoffroyi by NPS.jpg|*[[Macropharyngodon geoffroy]]*
Chermano Bušo provincija

**Chermano Bušo provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti rytinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Puerto Suaresas.

Provincija kartu su Njuflo de Čaveso, Chosė Migelio de Velasko, Anchelo Sandovalo, Čikitoso ir Gvarajoso provincijomis sudaro vadinamąją Gran Čikitanijos teritoriją ().

## Istorija

Provincija įkurta 1984 m. lapkričio 30 d. pertvarkius Anchelo Sandovalo ir Čikitoso provincijas. Provincija pavadinta Bolivijos prezidento ir Čako karo didvyriui Chermano Bušo Beseros garbei.

## Geografija

Šiaurėje Chermano Bušo provincija ribojasi su Anchelo Sandovalio provincija, vakaruose su Čikitoso provincija ir Kordiljeros provincijomis, pietuose su Paragvajumi, rytuose su Brazilija.

Chermano Bušo provincija patenka į dvi skirtingas ekosistemas: Pantanalio zoną ir Čikitanijos miškus (). Provincijos vidutinis aukštis 100 metrų virš jūros lygio. Vyraujantis reljefas lygumos ir kalvos. Regionas gausus mineralinėmis iškasenomis. Manoma, kad provincijoje esančiame 756 m aukščio Mutuno kalne (isp. *Cerro Mutún *) yra vienos didžiausių geležies rūdos atsargos. Teritoriją kerta daug upių, iš kurių svarbiausia Paragvajaus upė. Rytinėje provincijos dalyje yra Kasereso ežeras.

Provincijoje vyrauja drėgnas subtropinis klimatas. Išsiskiria du ryškūs sezonai: lietaus sezonas lapkričio-balandžio mėnesiais ir sausasis sezonas gegužės-spalio mėnesiais. Vidutinė metinė temperatūra 26&nbsp;°C, metinis kritulių kiekis 1051,7 mm.

## Demografija

Chermano Bušo provincijos gyventojai (33 006 gyv.) sudaro 1,63 % visų departamento gyventojų. Didžioji provincijos gyventojų dalis (81,2 %) gyvena miestuose. Kaimuose gyvena tik 18,8 % provincijos gyventojų.

Didžiausi provincijos miestai:
* Puerto Kicharas (8 963 gyv.)
* Arojo Konsepsjonas (3 574 gyv.)
* El Karmenas (2 669 gyv.)

52,8 % provincijos gyventojų yra vyrai, 47,2 % moterys. 42,24 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 35,34 % provincijos gyventojų save priskiria čikitanams, 8,12 % kečujams, 4,46 % aimarams, 4,61 % kitoms indėnų tautoms. 47,46 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Daugiausiai provincijos gyventojų dirba prekybos sektoriuje (21,29 %) ir žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (14,16 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 3 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Chermano Bušo provincijos žemėlapis 
* Chermano Bušo provincijos puslapis
Notolabrus

***Notolabrus*** – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Notolabrus celidotus]]*
* *[[Notolabrus cinctus]]*
* *[[Notolabrus fucicola]]*
* *[[Notolabrus gymnogenis]]*
* *[[Notolabrus inscriptus]]*
* *[[Notolabrus parilus]]*
* *[[Notolabrus tetricus]]*


Image:Notolabrus cinctus (Girdled wrasse).gif|*[[Notolabrus cinctus]]*
Gvarajoso provincija

**Gvarajoso provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti šiaurės vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Asensjonas. Provincija kartu su Njuflo de Čaveso, Chosė Migelio de Velasko, Anchelo Sandovalo, Čikitoso ir Germano Busčo provincijomis sudaro vadinamąją Gran Čikitanijos teritoriją ().

## Istorija

Gvarajoso provincija buvo įkurta 1990 m. ir yra vėliausiai įkurta Santa Kruso departamento provincija. Jinai buvo pavadinta pagal vieną vietinę nedidelę gentį gvarajus (), kuriai priklausantys indėnai iki šiol gyvena Čikitanijos regione. Gvarajoso provincijoje šiai genčiai priklausančių žmonių yra daugiausiai iš visų Čikitanijai priskiriamų provincijų. Iki 1990 m. Gvarajoso provincijos teritorija priklausė Njuflo de Čaveso provincijai.

## Geografija

Šiaurėje ir vakaruose Gvarajoso provincija ribojasi su Beni departamentu, pietuose su Obispo Santistevano provincija, pietuose ir rytuose su Njuflo de Čaveso provincija.

Vyraujantis provincijos reljefas – lyguma. Teritoriją kerta keletas upių: Pailasas, Ibarė, San Chuljanas, Grandė, Blankas, San Pablas, Negras, Jakunda, San Rafaelis , Sapoko, taip pat yra daug ežerų: El Largas, Negras, El Mutunas, Pandas, Eresamantas, Las Piedrasas, Mingaituka, Tirabunis, ir lagūnų: Monte Duras, Pistola, de Palmira, El Sokoras, Nuevo Mundas, Pailasas, Tabanalis, Taborga, El Kortė, Bibosis, Kaumpa, La Morita, Pando Nortė, Verdė.

Provincijai būdingas drėgnas šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 24 °C, metinis kritulių kiekis 1117 mm.

## Demografija

Gvarajoso provincijos gyventojai (31 577 gyv.) sudaro 1,56 % visų departamento gyventojų. 49,11 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 50,89 % kaimuose.

Didžiausias provincijos miestas Urubichá (3 224 gyv.). Visose kitose gyvenvietėse gyventojų skaičius mažesnis nei 2000 gyventojų.

53,85 % provincijos gyventojų yra vyrai, 46,15 % moterys. 50,25 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 13,44 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 4,36 % gvaraniams, 3,72 % čikitanams, 3,36 % mochenjams, 40,48 % kitoms indėnų tautoms. 34,36 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (56,06 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 3 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gvarajoso provincijos žemėlapis
Peiliakūnės lūpažuvės

** Peiliakūnės lūpažuvės** (*Novaculichthys*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Novaculichthys macrolepidotus]]*
* *[[Novaculichthys perlas]]*
* Peiliakūnė lūpažuvė (*Novaculichthys taeniourus*)
* *[[Novaculichthys woodi]]*
Ignasijaus Varneso provincija

**Ignasijaus Varneso provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti centrinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Varnesas.

## Istorija

Ignasijaus Varneso provincija įkurta 1919 lapkričio 27 d. ir pavadinta Pietų Amerikos nepriklausomybės karo vado Ignacio Warnes garbei.

## Geografija

Šiaurėje ir rytuose Ignasijaus Varneso provincija ribojasi su Njuflo de Čaveso provincija, pietuose su Andreso Ibanjeso provincija, vakaruose su Saros provincija, šiaurės vakaruose su Obispo Santistevano provincija.

Vyraujantis provincijos reljefas – lyguma. Rytinę provincijos sieną sudaro Grandės upė, pietvakarinę Pirajaus () upė. Kitos upės: Čičas, Čanė, Pailonas, El Toras. Šiaurės vakarinėje provincijos dalyje yra La Esperansos ežeras.

Provincijai būdingas šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23ºC, metinis kritulių kiekis 1385 mm.

## Demografija

Ignasijaus Varneso provincijos gyventojai (56 979 gyv.) sudaro 2,81 % visų departamento gyventojų. 42,91 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 57,09 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Vornesas (17 872 gyv.)
* Okinava Unas (4 098 gyv.)

52,67 % provincijos gyventojų yra vyrai, 47,33 % moterys. 45,81 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 16,4 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 7,19 % gvaraniams, 4,89 % čikitanams, 5,1 % kitoms indėnų tautoms. 66,42 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (42,64 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 2 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ignasijaus Verneso provincijos žemėlapis
Ičilo provincija

**Ičilo provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė – Buena Vista.

## Istorija

Provincija buvo įkurta 1926 m. balandžio 8 d. ir pavadinta pagal Ičilo upę, kuri sudaro vakarinę provincijos sieną.

## Geografija

Šiaurėje Ičilo provincija ribojasi su Beni departamentu, vakaruose su Kočabambos departamentu, pietvakariuose su Manuelio Marijos Kabaljero ir Floridos provincijomis, pietryčiuose su Andreso Ibanjeso provincija, rytuose su Saros provincija, šiaurės rytuose su Njuflo de Čaveso provincija.

Pietinėje provincijos dalyje yra Tamboros kalnynas (isp. *Serrania Tambora*). Provincijos vidutinis aukštis 386 metrų virš jūros lygio. Pagrindinės upės: Ičilas, Japakani, Surutu. Ežerai: Huačulas, El Tesoras, La Raja, Jukisas.

Provincijai būdingas drėgnas subtropinis klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 24,3ºC, metinis kritulių kiekis 1800 mm.

## Demografija

Ičilo provincijos gyventojai (70 444 gyv.) sudaro 3,47 % visų departamento gyventojų. 44,61 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 55,39 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Japakani (Vilja Cherman Busčas) (14 589 gyv.)
* Santa Fe de Japakani (5 858 gyv.)
* San Karlosas (3 897 gyv.)
* Buena Vista (3 812 gyv.)
* San Chuan de Japakani (3 266 gyv.)

54,19 % provincijos gyventojų yra vyrai, 45,81 % moterys. 46,51 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 41,02 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 2,17 % aimarams, 2,31 % čikitanams, 4,61 % kitoms indėnų tautoms. 49,89 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (51,6 %).

## Administracinis suskirstymas

Provincija padalinta į 4 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ičilo provincijos žemėlapis
Floridos provincija

**Floridos provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Samaipata.

Floridos provincijoje esantis archeologinis paminklas Samaipatos fortas yra įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Floridos provincija buvo įkurta 1924 gruodžio 15 d. ir pavadinta Floridos mūšiui, kuris įvyko 1814 m. gegužės 25 d. tarp nepriklausomybės ir Ispanijos šalininkų, atminti. Iki tol provincijos teritorija priklausė Valjegrandės provincijai.

## Geografija

Šiaurėje Floridos provincija ribojasi su Ičilo provincija, šiaurės vakaruose su Manuelio Marijos Kabaljero provincija, pietvakariuose su Valjegrandės provincija, pietryčiuose su Kordiljeros provincija, šiaurės rytuose su Andreso Ibanjeso provincija.

Provincijos reljefas įvairus – kalnai, slėniai, kalvos. Svarbiausios upės – Bermechas, Paredonesas, Laguniljasas, Kirusiljasas, Lacha, Koloradas, Santa Rosa, Los Negrosas. Šiaurės vakaruose yra Besero ežeras. Didžiajai provincijos daliai būdingas šiltas drėgnas klimatas, tik pietrytinėje dalyje klimatas vėsesnis ir sausas. Vidutinė metinė temperatūra 19-22.4&nbsp;°C.

## Demografija

Floridos provincijos gyventojai (27 447 gyv.) sudaro 1,35 % visų departamento gyventojų. 34,36 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 65,64 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Mairana (3 884 gyv.)
* Samaipata (2 926 gyv.)
* Los Negrosas (2 621 gyv.)

53,47 % provincijos gyventojų yra vyrai, 46,53 % moterys. 41,23 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 19,03 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 1,37 % aimarams, 1,64 % kitoms indėnų tautoms. 77,96 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (57,58 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 4 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Floridos provincijos žemėlapis
Sanitaržuvės

**Sanitaržuvės** (*Xyrichtys*) – lūpažuvinių (*Labridae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Xyrichtys aneitensis]]*
* *[[Xyrichtys baldwini]]*
* Dvidėmė sanitaržuvė (*Xyrichtys bimaculatus*)
* *[[Xyrichtys blanchardi]]*
* *[[Xyrichtys celebicus]]*
* *[[Xyrichtys cyanifrons]]*
* *[[Xyrichtys dea]]*
* *[[Xyrichtys evides]]*
* *[[Xyrichtys geisha]]*
* *[[Xyrichtys halsteadi]]*
* *[[Xyrichtys incandescens]]*
* *[[Xyrichtys jacksonensis]]*
* *[[Xyrichtys javanicus]]*
* *[[Xyrichtys koteamea]]*
* *[[Xyrichtys martinicensis]]*
* *[[Xyrichtys melanopus]]*
* *[[Xyrichtys mundiceps]]*
* *[[Xyrichtys niger]]*
* *[[Xyrichtys novacula]]*
* Povinė sanitaržuvė (*Xyrichtys pavo*)
* Dėmėtoji sanitaržuvė (*Xyrichtys pentadactylus*)
* *[[Xyrichtys rajagopalani]]*
* *[[Xyrichtys sanctaehelenae]]*
* Žalioji sanitaržuvė (*Xyrichtys splendens*)
* *[[Xyrichtys trivittatus]]*
* *[[Xyrichtys twistii]]*
* *[[Xyrichtys umbrilatus]]*
* *[[Xyrichtys verrens]]*
* *[[Xyrichtys victori]]*
* *[[Xyrichtys virens]]*
* *[[Xyrichtys wellingtoni]]*
* *[[Xyrichtys woodi]]*


Image:Xyrichtysnovacula.jpg|
Njuflo de Čaveso provincija

**Njuflo de Čaveso provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti šiaurinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Konsepsjonas.

Provincija kartu su Čikitoso, Chosė Migelio de Velasko, Anchelo Sandovalo, Germano Busčo, Gvarajoso provincijomis sudaro vadinamąją Gran Čikitanijos teritoriją (). Šioje provincijoje yra išlikę du jėzuitų redukcijos metu įkurti miestai San Chavjeras () ir provincijos sostinė Konsepsjonas, kurie įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip Čikitų jėzuitų misijos.

## Istorija

Provincija įkurta 1915 rugsėjo 16 d. ir pavadinta konkistadoro Njuflo de Čaveso (1518–1556) garbei.

## Geografija

Šiaurėje Njuflo de Čaveso provincija ribojasi su Beni departamentu, vakaruose su Gvarajoso ir Obispo Santistevano provincijomis, pietvakariuose su Ignasijaus Varneso ir Andreso Ibanjeso provincijomis, pietuose su Čikitoso provincija, rytuose su Chosė Migelio de Velasko provincija.

Provincijos reljefas – lygumos ir neaukštos kalvos. Vidutinis aukštis virš jūros lygio 490 m. Pagrindinės upės: San Martinas, Gvarajosas, San Luisas, Urugvajitas, Grandė (sudaro pietvakarinę sieną), San Chuljanas, Sapokosas. Yra keletas nedidelių lagūnų.

Provincijai būdingas šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23.6 °C, vidutinis metinis kritulių kiekis 1186 mm.

## Demografija

Njuflo de Čaveso provincijos gyventojai (93 392 gyv.) sudaro 4,6 % visų departamento gyventojų. Didžioji gyventojų dalis gyvena kaimuose (71,06 %). Miestuose gyvena tik 28,94 % gyventojų.

Didžiausi provincijos miestai:
* Asensjon de Guarajosas (12 284 gyv.)
* San Chulianas (6 585 gyv.)
* San Chavjeras (5 538 gyv.)
* Konsepsjonas (5 586 gyv.)
* San Ramonas (4 746 gyv.)
* Kuatro Kanjadasas (4 571 gyv.)

54,6 % provincijos gyventojų yra vyrai, 45,4 % moterys. 49,07 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 29,05 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 27,95 % čikitanams, 7,01 % kitoms indėnų tautoms. 35,98 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (59,45 %).

## Administracinis suskirstymas

Provincija padalinta į 6 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Njuflo de Čaveso provincijos žemėlapis
Obispo Santistevano provincija

**Obispo Santistevano provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti šiaurės vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Monteras.

## Istorija

Provincija buvo įkurta 1941 gruodžio 2 d. ir pavadinta Santa Kruso katedros statybos rėmėjo vyskupo Santistevano (1843–1931) garbei.

## Geografija

Šiaurėje Obispo Santistevano ribojasi su Gvarajoso provincija, šiaurės vakaruose su Ičilo provincija, vakaruose su Saros provincija, pietryčiuose su Ignasijaus Varneso provincija, rytuose su Njuflo de Čaveso provincija.

Vyraujantis provincijos reljefas – lygumos ir kalvos, kurių aukštis iki 400 m virš jūros lygio. Didžiausios upės – Grandė, sudaranti provincijos rytinę sieną, Japakani, sudaranti šiaurės vakarinę sieną. Šiaurinėje dalyje yra keletas lagūnų: Techaso, Tararos, El Pirajaus.

Provincijai būdingas šiltas klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 23,4&nbsp;°C, vidutinis metinis kritulių kiekis 1226 mm.

## Demografija

Obispo Santestavano provincijos gyventojai (142 786 gyv.) sudaro 7,04 % visų departamento gyventojų. 76,22 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 23,78 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Monteras (78 294 gyv.)
* Minerosas (13 283 gyv.)
* Fernandes Alonsas (5 457 gyv.)
* Agustin Saavedra (3 663 gyv.)
* San Pedras (2 798 gyv.)
* Hardemanas (2 848 gyv.)
* Čane Independensija (2 491 gyv.)

51,74 % provincijos gyventojų yra vyrai, 48,26 % moterys. 43,99 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 30,41 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 3,83 % gvaraniams, 2,32 % čikitanams, 3,84 % kitoms indėnų tautoms. 59,6 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (35,05 %) ir prekybos sektoriuje (16,44 %).
Provincija padalinta į 5 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Obispo Santistevano provincijos žemėlapis
Chosė Migelio de Velasko provincija

**Chosė Migelio de Velasko provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti šiaurinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė San Ignasijo de Velaskas.

Provincija kartu su Čikitoso, Njuflo de Čaveso, Anchelio Sandovalio, Germano Busčo, Gvarajoso provincijomis sudaro vadinamąją Gran Čikitanijos teritoriją (). Šioje provincijoje yra išlikę trys jėzuitų redukcijos metu įkurti miestai Santa Ana de Velaskas, San Rafael de Velaskas, San Migel de Velaskas, kurie įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip Čikitanijos jėzuitų misijos.

## Istorija

Provincija įkurta 1880 m. spalio 12 d. ir pavadinta Bolivijos prezidento José Miguel de Velasco garbei.

## Geografija

Šiaurėje Chosė Migelio de Velasko provincija ribojasi su Beni departamentu, vakaruose su Njuflo de Čaveso provincija, pietuose su Čikitoso provincija, pietryčiuose su Anchelio Sandovalio provincija, rytuose su Brazilija.

Vyraujantis provincijos reljefas – lyguma, tik šiaurinėje dalyje yra keletas kalnų grandinių. Provincijos upės priklauso Amazonės baseinui.

Šiaurinei provincijos daliai būdingas sausas subtropinis klimatas, pietinei daliai šiltas tropinis klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 24,7 °C, vidutinis kritulių kiekis 1173 mm.

## Demografija

Migelio de Velasko provincijos gyventojai (56 702 gyv.) sudaro 2,79 % visų departamento gyventojų. 45,75 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 54,25 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* San Ignasijo de Velaskas (19 401 gyv.)
* San Migel de Velaskas (4 484 gyv.)
* San Rafaelis (2 057 gyv.)

51,72 % provincijos gyventojų yra vyrai, 48,28 % moterys. 50,45 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 76,23 % provincijos gyventojų save priskiria čikitanams, 3,75 % kečujams, 3,08 % kitoms indėnų tautoms. 16,93 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (43,59 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 3 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Migelio de Velasko provincijos žemėlapis
Saros provincija

**Saros provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Portačuelas.

## Istorija

Saros provincija įkurta 1883 rugsėjo 25 d. Jinai pavadinta pagal Saros upę, šiandien vadinamą Gvapajumi (lietuviškai *Sara* vietinės čanių genties kalba reikštų „ramus vanduo“).

## Geografija

Šiaurėje ir rytuose Saros provincija ribojasi su Obispo Santistevano provincija, pietryčiuose su Ignasijaus Varneso provincija, pietuose su Andreso Ibanjeso provincija, vakaruose su Ičilo provincija.

Provincijos reljefas gana įvairus: siauri slėniai, plokčiakalniai, kalvos ir kalnų grandinės. Pagrindinės upės: Piraji, sudaro rytinę provincijos sieną, Palometiljasas, Palasjosas, sudaro vakarinę provincijos sieną, lagūnos: Santo Domingo, San Pastoro, Chuan Čulo.

Šiaurinei provincijos daliai būdingas šiltas subtropinis klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 22ºC, vidutinis kritulių kiekis 1800 mm.

## Demografija

Saros provincijos gyventojai (37 733 gyv.) sudaro 1,86 % visų departamento gyventojų. 54,3 % provincijos gyventojų gyvena miestuose ir 45,7 % kaimuose.

Didžiausi provincijos miestai:
* Portačuelas (11 338 gyv.)
* La Belchika (5 031 gyv.)
* Santa Rosa del Sara (4 119 gyv.)

54,11 % provincijos gyventojų yra vyrai, 45,89 % moterys. 43,36 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Pagal 2001 metų surašymo duomenis 15,92 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 2,98 % gvaraniams, 1,69 % čikitanams, 3,04 % kitoms indėnų tautoms. 76,36 % gyventojų nepriklauso jokioms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (46,88 %).

## Administracinis suskirstymas

Provincija padalinta į 3 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Saros provincijos žemėlapis
Teisės institutas

**Teisės institutas** – teisės pošakio dalis, apimanti teisės normas, reguliuojančias tam tikrą teisinį santykį, jų rūšį ar netgi tam tikrą visuomeninių santykių posritį. Atskiri teisės institutai sudaro teisės pošakį, šie – teisės šaką, o iš teisės šakų yra sudaryta teisė, jos sistema.

## Taip pat skaitykite
* Lietuvos teisės institutas, valstybės mokslo įstaiga Vilniuje
Valjegrandės provincija

**Valjegrandės provincija** () – viena iš penkiolikos Santa Kruso departamento provincijų, esanti vakarinėje departamento dalyje, Bolivijoje. Provincijos sostinė Valjegrandė.

## Istorija

Valjegrandės provincija buvo įkurta kartu su Santa Kruso departamentu 1826 sausio 26 d.

## Geografija

Šiaurėje vakaruose Valjegrandės provincija ribojasi su Manuelio Marijos Kabaljero provincija, vakaruose su Kočabambos departamentu, pietvakariuose su Čukisakos departamentu, pietryčiuose ir rytuose su Kordiljeros provincija, šiaurės rytuose su Floridos provincija.

Provinciją kerta Rytų Kordiljeros kalnai. Vidutinis aukštis 1900 metrų virš jūros lygio. Pagrindinės upės: Miskė, La Kanjada, Vilkasas, Sekas, Sjenega, Gvaira.

Provincijai būdingas vidutinis klimatas. Vidutinė metinė temperatūra 19ºC, metinis kritulių kiekis 1450 mm.

## Demografija

Valjegrandės provincijos gyventojai (27 429 gyv.) sudaro 1,35 % visų departamento gyventojų. Didžioji provincijos gyventojų dalis (71,56 %) gyvena kaimuose. Miestuose gyvena tik 28,44 % provincijos gyventojų.

Didžiausias provincijos miestas Valjegrandė (7 801 gyv.). Visose kitose gyvenvietėse gyventojų skaičius mažesnis nei 2000 gyventojų.

52 % provincijos gyventojų yra vyrai, 48 % moterys. 50,45 % gyventojų yra jaunesni negu 16 metų.

Valjegrandės provincija iš kitų Santa Kruso departamento provincijų išsiskiria tuo, kad pagrindinė jos gyventojų dalis nepriklauso jokioms indėnų tautoms (95,94 %). Pagal 2001 metų surašymo duomenis 2,65 % provincijos gyventojų save priskiria kečujams, 1,4 % kitoms indėnų tautoms.

Didžioji provincijos gyventojų dirba žemės ūkio, gyvulininkystės ir miškininkystės sektoriuje (52,84 %).

## Administracinis suskirstymas

}

Provincija padalinta į 5 savivaldybes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Valjegrandės provincijos žemėlapis
Gama amanitinas

**Gama amanitinas**, *γ amanitinas* - ciklinis peptidas iš aštuonių aminorūgščių iš amatoksinų grupės. Šio toksino turi musmirės *Amanita*, pvz., žalsvoji musmirė (*Amanita phalloides*), smailiakepurė musmirė *A. virosa* ir *A. bisporiga*.
Montpiljeris

**Montpiljeris** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, prie Vinuskio upės; Vermonto valstijos sostinė. Pagal gyventojų skaičių tai mažiausia valstijos sostinė šalyje.

## Istorija

Montpiljeris buvo įkurtas 1787 m. Miestas pavadintas prancūzų miesto Monpeljė vardu.
XIII pasaulio krepšinio čempionatas

**Tryliktasis pasaulio krepšinio čempionatas** vyko 1998 m. liepos 29 d. – rugpjūčio 9 d. Atėnuose, Graikijoje. Šį kartą čempionate dėl pasibaigusios kolektyvinės sutarties JAV rinktinei neatstovavo NBA lygos žaidėjai, ją sudarė daugiausia Europos klubuose rungtyniaujantys krepšininkai. Turnyro debiutantėmis buvo Lietuvos ir Nigerijos komandos. Čempionatą laimėjo pirmą kartą po šalies iširimo tokiame turnyre žaidusi Jugoslavijos rinktinė, finale rezultatu 64:62 įveikusi Rusiją.

## Grupės

## Pirmojo etapo grupių varžybos
Pirmajame etape komandos buvo suskirstytos į keturias grupes po keturias komandas. Trys stipriausios kiekvienos grupės komandos pateko į antrąjį grupių varžybų etapą. Silpniausia kiekvienos grupės komanda toliau varžėsi dėl 13-16 vietų. 

### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

## Antrojo etapo grupių varžybos
Antrajame etape po tris stipriausias komandas iš A ir B bei C ir D grupių buvo atitinkamai suskirstytos į naujas E ir F grupes. Pirmajame etape tarpusavyje sužaistos rungtynės turnyrinėje lentelėje buvo užskaitytos, todėl komandos sužaidė po trejas rungtynes su varžovais iš kitos pirmojo etapo grupės. Po keturias stipriausias komandas iš abiejų antrojo etapo grupių pateko į atkrentamąsias varžybas dėl 1–8 vietų, likusios žaidė dėl 9–12 vietų.

### E grupė

### F grupė

## Atkrentamosios varžybos
### Atkrentamosios varžybos dėl 13–16 vietų

### Atkrentamosios varžybos dėl 9–12 vietų

### Atkrentamosios varžybos dėl 5–8 vietų

### Atkrentamosios varžybos dėl 1–8 vietų

## Rikiuotė
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

## Nuorodos
1998 World Championship for Men
Jurgis Kiakštas

**Jurgis Kėkštas, Kiakštas** (, 1873 m. vasario 7 d. Kaune, Vilijampolėje – 1936 m. kovo 19 d. ar 22 d. Kaune) – baleto artistas, baletmeisteris, pedagogas.

## Biografija
Baigęs Teatro mokyklą Sankt Peterburge 1891-1910 m. šoko Marijos teatre. 1909-1911 m. dalyvavo S. Diagilevo „Rusų sezonuose“. Nuo 1910 m. šoko užsienyje. 1919 m. grįžo į Lietuvą, nuo 1920 m. vadovavo Vienos valstybės operos teatrui ir jo baleto mokyklai. 1925-1930 m. teatro „Colon“ Buenos Airėse baletmeisteris. 1930 m. Kaune įsteigė baleto studiją, dirbo baletmeisteriu Valstybės teatre, atnaujino Čaikovskio „Gulbių ežerą“. Vienas geriausių XIX a. pab.- XX a. pr. klasikinių vaidmenų atlikėjų.

## Svarbiausi vaidmenys
* Mėlynasis Paukštis – Piotras Čaikovskis. Miegančioji gražuolė
* Bazilis – Liudvikas Minkus. Don Kichotas
* Francas – Leo Delibas. Kopelija
* Arlekinas – Rikardas Drigo. Arlekinada, choreografas Marius Petipa
* Ivanuška – Čezarė Pugnis. Arkliukas kupriukas
* Faunas – Aleksandras Glazunovas. Metų laikai

## Šaltiniai