open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Let Love Rule

**Let Love Rule** – debiutinis studijinis Lenny Kravitz albumas, išleistas 1989 m. rugsėjo 19 d. Šio albumo dainos „Fear“ žodžius parašė tuometinė Lenny žmona Lisa Bonet. Ji taip pat prisidėjo prie dainos „Rosemary“ kūrimo.

Albumas pasiekė 61-ą vietą JAV Billboard 200 tope, o JK albumų tope pakilo iki 59 vietos.

## Dainų sąrašas
# „Sittin' on Top of the World“ – 3:16
# „Let Love Rule“ – 5:42
# „Freedom Train“ – 2:50
# „My Precious Love“ – 5:15
# „I Build This Garden For Us“ – 6:16
# „Fear“ – 5:25 (Kravitz, Bonet)
# „Does Anybody Out There Even Care“ – 3:42
# „Mr. Cab Driver“ – 3:49
# „Rosemary“ – 5:27 (Kravitz, Bonet)
# „Be“ – 3:16

;Papildomos CD plokštelės dainos
: 11. „Blues for Sister Someone“ – 2:51
: 12. „Empty Hands“ – 4:42
: 13. „Flower Child“ – 2:56

## Šaltiniai
Lokinė (kepurė)

**Lokinė** – aukšta kailinė kepurė iš lokio kailio, paprastai ceremoninės karinės uniformos dalis. Tradiciškai lokinės buvo grenadierių uniforminės kepurės. Jas iki šiol dėvi kai kurių armijų grenadieriai ir garbės sargybos.

## Kilmė

XVII a. Europos armijų grenadieriai dėvėjo audeklines kepures, kurios dažnai buvo puoštos kailiu. Po to kurį laiką tokių kepurių nedėvėjo. O XVIII a. antroje pusėje D.Britanijos, Ispanijos ir Prancūzijos armijų grenadieriai ėmė dėvėti aukštas kailines kepures su audekliniais viršumis ir kartais ornamentinėmis priekinėmis plokštėmis. Šios kepurės tiek paraduose, tiek mūšio lauke turėjo paaukštinti kareivius, padaryti juos įspūdingesniais.

XIX a. dėl lokinių kepurių brangumo, nepatogios jų priežiūros kariuomenėje lokinės tapo tik gvardiečių, karinių muzikantų, garbės sargybinių ir kitų ceremonijose dalyvaujančių kariškių uniformų dalimi. Britų pėstieji gvardiečiai ir karališkieji škotų pilkieji lokines dėvėjo tiek Krymo karo mūšiuose, tiek taikos meto manevruose, kol 1902 m. buvo įvestos chaki uniformos.

Prieš pat Pirmojo pasaulinio karo pradžią 1914 m. lokines vis dar dėvėjo gvardijos ir kai kurie kiti daliniai D.Britanijos, Belgijos, Danijos, Nyderlandų, Rusijos ir Švedijos armijose. Be aukštų lokinių kai kurie daliniai dėvėjo mažesnes kepures iš kailio, kurias kartais painioja su lokinėmis. 

## Belgijos armija
Iki 1914 m. lokinės buvo Belgijos armijos grenadierių pulko paradinės uniformos dalimi. Dabartinis pulkas vėl naudoja lokines ceremoninėse uniformose.

## Didžiosios Britanijos armija

Po Vaterlo mūšio ir kitų kovų, kuriose grenadieriai gavo savo gvardiečių vardą, grenadieriams gvardiečiams buvo leista dėvėti lokines. Vėliau ši tradicija buvo praplėsta dar dviem pėsčiųjų gvardiečių pulkams. Karališkieji škotai dragūnai gvardiečiai ir fuzilierių pulkų karininkai dėvėdavo lokines kaip ceremoninių uniformų dalį. 

Didžiosios Britanijos kariuomenėje lokinės neturi būti painiojamos su basbiais (). Basbius dėvėdavo karališkosios raitosios artilerijos kareiviai ir husarų pulkai. Kita šiek tiek panaši kepurė buvo (), kokias dėvėdavo karališkųjų fuzilierių kariai ir kurios buvo siuvamos iš meškėnų kailių.

## Nuorodos
Springfildas

**Springfildas** () gali reiškti:

* itin dažnas vietovardis JAV (34 gyvenvietės), didžiausios:
** Springfildas – Ilinojaus sostinė;
** Springfildas – miestas Masačiūsetse;
** Springfildas – miestas Misūryje;
** Springfildas – miestas Ohajuje;
** Springfildas – miestas Oregone;
** Springfildas – miestas Virdžinijoje;
* mažesnės:
** Springfildas – miestas Floridoje;
** Springfildas – miestas Džordžijoje;
** Springfildas – miestas Kentukyje;
** Springfildas – miestas Minesotoje;
** Springfildas – miestas Naujajame Hampšyre;
** Springfildas – miestas Pietų Dakotoje;
** Springfildas – miestas Tenesyje;
** Springfildas – miestas Vermonte;
* taip pat kelios smulkios gyvenvietės Australijoje, Kanadoje, Anglijoje ir N. Zelandijoje;
* Springfildas – fiktyvus miestas seriale „Simpsonai“.

Taip pat:
* Springfildo šautuvas (dažniausiai nurodo *[[M1903 Springfield]]* modelį).
Pandžabų kalba

**Pandžabų kalba** (*Panjābī*) – indoeuropiečių kalbų šeimos kalba, priklausanti indoarijų pogrupiui. Ji vartojama daugiausia Pandžabo regione: Indijoje (Pandžabo valstija) ir Pakistane (Pandžabo provincija); taip pat pandžabų emigrantų bendruomenėse JAV, Jungtinėje Karalystėje, JAE, Saudo Arabijoje, Kanadoje ir kt. Pandžabų kalba yra viena gausiausiai vartojamų kalbų pasaulyje (~88-102 mln. vartotojų).

Pandžabų kalba turi daug tarmių, tačiau pagrindinės dvi tarmės yra vakarų pandžabų ir rytų pandžabų. Pakistano (vakarų) pandžabų kalba užrašoma arabišku raštu, turi daug skolinių iš persų, arabų kalbų (per urdų kalbą); Indijos (rytų) pandžabų kalba užrašoma gurmukhi raštu ir turi skolinių iš sanskrito. Pandžabų kalba yra oficiali sikhų religinių raštų ir ceremonijų kalba.

Pandžabų kalba yra viena iš nedaugelio toninių indoeuropiečių kalbų. Ji susiformavo XI a. iš Šauraseni prakrito. Ji tapo svarbi religinė, poetinė kalba sufijams, sikhams, jogams.

## Nuorodos

*  (rytų)
*  (vakarų)
Audrius Giržadas

**Audrius Giržadas** (g. 1964 m. gegužės 17 d. Vilniuje) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistas, redaktorius, prodiuseris, laidų vedėjas.

## Biografija
1984 m. baigė J. Tallat–Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos fortepijono klasę. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką.

1986 m. Lietuvos televizijos muzikos redakcijoje pradėjo dirbti administratoriumi; kartu vedė laidas „10x10“ ir „Centrinis ekspresas“, bendradarbiavo rengiant lietuvių radijo laidas užsieniui. Nuo 1987 m. Lietuvos radijuje diktorius, taip pat rengė ir vedė radijo jaunimo redakcijos laidas. 1993 m. paskirtas Lietuvos radijo ir televizijos Užsienio ryšių direkcijos direktoriumi.

Nuo 1994 m. sausio iki 1995 m. vasario „LitPoliinter TV“ televizijos direktorius. 1995 m. televizijos LNK direktorius, 1996–1997 m. – vyr. prodiuseris, 1997–1998 m. – generalinis direktorius. Rengė autorinę laidą „Šeštadienio pokalbiai“, nuo 1997 m. – pokalbių šou „Audrius Giržadas pristato: įdomūs susitikimai“.  Vėliau Lietuvos televizijos vyriausiasis prodiuseris.

## Šaltiniai
Tiras (šaudykla)

::Panašias reikšmes žr. čia

**Tiras** ( 'šaudyti') – specialiai įrengta uždara arba pusiau uždara patalpa su šaudymo pozicijomis, pritaikytomis saugiai šaudyti į mokomuosius taikinius . Tirai, priklausomai nuo savo paskirties, būna aprūpinti skirtinga įranga, todėl skiriami šaudomieji, pneumatiniai, interaktyvieji, sportiniai, lazeriniai ir kt. tirai. 

Labiausiai paplitę tirai, skirti šaudyti iš pneumatinių ir šaunamųjų ginklų. Pastarieji aprūpinti mažo kalibro ginklais bei saugumo įranga už taikinių linijos apsisaugojimui nuo rikošeto. Tirai su pneumatiniais ginklais dažniausiai sutinkami parkuose, poilsio zonose. Tiruose vyksta sportininkų treniruotės, rengiami specialiųjų tarnybų nariai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*Tiro įrengimas (rusų k.)
Taikinys (įtaisas)

**Taikinys** – įtaisas, naudojamas šaudymo pratyboms šaudyklose, tiruose, kariniuose poligonuose, sporto varžybose, laisvalaikio zonose. Taikiniai  būna įvairių tipų:
* popieriniai (su išbraižytais apskritimais ar žmogaus, gyvūno siluetais);
* stendinio šaudymo taikiniai – „lėkštės“;
* gyvūnų, karinių transporto priemonių maketai;
* elektromechaniniai (su įranga, grąžinančia numuštą taikinį į pradinę padėtį)
* smiginio taikiniai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Taikinių kolekcija
Virgin Records

**Virgin Records** – įrašų kompanija iš Jungtinės Karalystės. Kompaniją 1972 m. įkūrė britų verslininkas Richard Branson kartu su Simon Draper ir Nik Powell.

1992 m. kompanija buvo parduota EMI įrašų grupei už 1 milijardą JAV dolerių. R. Branson pardavė kompaniją, norėdamas finansuoti sunkius laikus išgyvenusią jo oro linijų bendrovę „Virgin Atlantic Airways“.

2007 m. JAV rinkoje buvo sujungtos „Virgin Records“ ir „Capitol Records“, kurios sudarė naują įrašų kompanijų grupę „Capitol Music Group“.

„Virgin Records“ atlikėjų sąraše yra tokie garsūs atlikėjai kaip Lenny Kravitz, David Bowie, The Chemical Brothers, Phil Collins, Daft Punk, Gorillaz, Janet Jackson, Queen, Spice Girls, Tina Turner ir kiti.

## Nuorodos
* Virgin Records oficiali svetainė 

## Šaltiniai
Algirdas Gineitis

**Algirdas Gineitis** (g. 1938 m. balandžio 28 d. Jiezne) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Nuo 1961 m. studijavo žurnalistiką Vilniaus universitete. 1962–1964 m. Vilniaus rajono laikraščio „Draugystė“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, Nemenčinės rajono laikraščio „Lenino priesakai“ žemės ūkio skyriaus vedėjas, Molėtų rajono laikraščio „Pirmyn“ redakcijos darbuotojas. Nuo 1964 m. Lietuvos televizijos informacijos, sveikatos, žemės ūkio redakcijų redaktorius, 1975–1986 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ korespondentas, 1987–1992 m. – žurnalo „Mūsų žodis“ redakcijos skyriaus redaktorius, redkolegijos narys. Nuo 1992 m. savaitraščio „Litas“, 1994–1995 m. dienraščio „Lietuva“ redakcijų darbuotojas, 1995–1996 m. dienraščio „Diena“ budintis redaktorius.

Paskelbė straipsnių pramonės, statybos, gamtosaugos klausimais, dokuntentinių apybraižų, vaizdelių. Išspausdino apybraižų teminiuose rinkiniuose. 

## Šaltiniai
Metušelas (medis)

**Metušelas** – tai gajoji pušis, kurios amžius siekia net 4855 metus (2023 m. duomenimis). Metušelo medis auga Injo apygardoje, rytų Kalifornijos valstijoje (JAV), aukštai Baltuosiuose kalnuose. Dėl jo saugumo priežasčių, tiksli augimo vieta nėra skelbiama. Bet tai 2900–3000 metrų aukštyje esančiame senų Brislekono pušų miško *Methuselah Grove* giraitė. Medis pavadintas biblinio personažo Metušelacho vardu. Šis medis laikomas seniausiu medžiu pasaulyje.

## Šaltiniai
Vincas Giedra

**Vincas Giedra** (1929 m. sausio 13 d. Viekšniuose – 1997 m. rugpjūčio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, poetas, prozininkas, vertėjas.

## Biografija
1948 m. baigė Merkinės gimnaziją. 1949–1950 m. ir 1952–1954 m. dirbo Varėnos rajono laikraščio „Tarybinis balsas“ redakcijoje. 1954–1956 m. žurnalo „Žvaigždutė“, o 1958–1961 m. – žurnalo „Moksleivis“ redakcijų darbuotojas. 

Išleido eilėraščių rinkinių, parašė eilėraščių, pasakų ir apsakymų vaikams; išvertė poezijos ir prozos knygų.

## Bibliografija
* *Kryžminė ugnis*: eilėraščiai, 1954 m.
* *Nelinksta vėtroj ąžuolai*: eilėraščiai, 1958 m.
* *Skaidrioji versmė*: eilėraščiai, 1961 m.
* *Užkeikti namai*: romanas, 1967 m.
* *Eina į mišką medžiai*: eilėraščiai, 1971 m.
* *Vingiai*: eilėraščiai, 1975 m.
* *Dienų pašvaistė*: rinktinė, 1976 m.
* *Nubunda žodis*: eilėraščiai, 1978 m.
* *Duonos pagerbimas*: eilėraščiai, 1981 m.
* *Žingsniai*: eilėraščiai, 1983 m.
* *Už tos upės*: eilėraščiai, 1984 m.
* *Branginti zylę kaip sakalą*: eilėraščiai, 1990 m.
* *Sviesk, Dovydai, akmenį!*: romanas, 1997 m.

## Šaltiniai
Jonė Gerulaitytė

**Jonė Gerulaitytė** (1898 m. birželio 16 d. Paežerių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1945 m. vasario 13 d. Drezdenas) – Lietuvos žurnalistė.

## Biografija
1928 m. baigė Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą.

1924–1944 m. dirbo telegramų agentūroje ELTA: korespondentė, redaktorė, vyriausioji redaktorė. 1938–1940 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos reikalų vedėja. Bendradarbiavo leidiniuose „Moteris“, „Iliustruotas pasaulis“ ir kt. Žuvo Drezdeno bombardavimo metu. 

## Šaltiniai
Julius Geležauskas

**Julius Geležauskas** (1925 m. rugsėjo 21 d. Vilkiautinyje, Liškiavos valsčius, Alytaus apskritis – 2005 m. birželio 20 d. Vilniuje) – Lietuvos filologas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1944 m. baigė Merkinės gimnaziją. 1946–1947 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje studijavo hidromelioraciją, 1947–1951 m. – Vilniaus universitete lietuvių kalbą ir literatūrą.

1944–1946 m. mokytojavo, 1947–1960 m. Televizijos ir radijo komiteto diktorius, stilistas, redaktorius, vyriausias redaktorius, komiteto pirmininko pavaduotojas, Vilniaus televizijos studijos direktorius. 1960–1964 m. žurnalų „Moksleivis“ ir „Jaunimo gretos“ redakcijose skyriaus redaktorius, 1964–1986 m. – žurnalo „Mūsų gamta“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1986 m. – Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugijos tarybos instruktorius, konsultantas, sekretorius. 1989–1990 m. laikraščio „Atgimimas“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, 1991–1992 m. – Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos Informacijos skyriaus konsultantas. Daugiausia rašė ekologijos ir gamtosaugos klausimais. 

Palaidotas Karveliškių kapinėse mamos kape, vėliau tame pačiame kape palaidota ir žmona.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Julius Geležauskas. Genealogija
Aueršteto mūšis

**Aueršteto mūšis** – 1806 m. spalio 14 d. įvykęs susirėmimas tarp Prancūzijos imperijos ir Prūsijos karalystės pajėgų, karo su Ketvirtąja koalicija metu. Mūšis vyko tarp L. N. Davu vadovaujamos Prancūzijos kariuomenės ir Karolio Vilhelmo Ferdinando vadovaujamos Prūsijos kariuomenės.

## Padėtis prieš mūšį
1806 m. Prūsijai paskelbus karą Prancūzijai, Napoleono Didžioji armija įsiveržė į ją. Spalio 13 d. aptikus prūsų pajėgas prie Jėnos, Napoleonas ten  pasiuntė didžiąją kariuomenės dalį, o maršalams: Bernadotui ir Davu įsakė apeiti prūsus iš šiaurės. Tačiau pagrindinės prūsų pajėgos buvo prie Aueršteto, o ne prie Jėnos.
  
## Mūšio eiga

Kol Bernadoto būriai žygiavo tarp dviejų mūšių laukų, Davu suvokė, kad susidūrė su didžiąją Prūsijos kariuomenės dalimi. Davu puikiai gynėsi. Jam pradėjus pamažu stumtis pirmyn, karalius Vilhelmas III įsakė trauktis ir mūšis virto sutriuškinimu.

## Taip pat skaitykite
* Jėnos mūšis

## Nuorodos
* napoleonguide.com apie Jėnos mūšį
Aleksandra Kolontaj

**Aleksandra Kolontaj** (, iki vedybų – *Domontovič*,  1872 m. kovo 31 d. Sankt Peterburge – 1952 m. kovo 9 d. Maskvoje) – rusų revoliucionierė, feministė, publicistė, diplomatė, pirmosios bolševikų vyriausybės narė.

## Biografija
Kilusi iš kilmingos šeimos (jos protėvis buvo kunigaikštis Daumantas Pskoviškis), generolo dukra. Buvo mokoma namuose, vėliau – Ciuricho universiteto klausytoja. Mokėjo kelias užsienio kalbas, gerai piešė, turėjo didelių literatūrinių gabumų.

Socialdemokratiniame judėjime pradėjo dalyvauti XIX a. pabaigoje. 1906–1915 m. buvo menševikė. 1908 m. emigravo, gyveno ir bendradarbiavo spaudoje Vokietijoje, Prancūzijoje, Danijoje, JAV, Švedijoje. Čia 1914 m. buvo suimta už antikarinę bei bolševikinę propagandą ir išsiųsta iš šalies be teisės kada nors grįžti. 1915 m. persikėlė į Norvegiją, įstojo į RSDDP.

1917 m. kovo mėn. grįžo į Rusiją, nuolat pasisakydavo mitinguose. Jos radikalios kalbos, laisvos meilės agitacija turėjo didelį pasisekimą, ypač kariuomenėje. 1917 m. liepos mėn. A.Kerenskio Laikinoji vyriausybė ją suėmė, bet netrukus paleido.

Po Spalio perversmo pirmojoje bolševikinėje vyriausybėje paskirta Valstybinio pasmerkimo liaudies komisare (*народный комиссар государственного призрения*). Pirmoji pasaulyje moteris ministrė. Griežtai pasisakė prieš Bresto taikos sutartį, protestuodama atsistatydino iš vyriausybės.

1919 m. – Padnieprės divizijos politinio skyriaus viršininkė, Ukrainos propagandos ir agitacijos liaudies komisarė. 1920 m. buvo RKP(b) Moterų skyriaus vedėja. 1921–1922 m. – Kominterno Tarptautinio moterų sekretoriato vadovė.

Nuo 1923 m. – TSRS prekybos atstovė Norvegijoje, 1926 m. – Meksikoje. 1927 m. paskirta TSRS nuolatine atstove Norvegijoje (pirmoji moteris pasaulyje-ambasadorė). 1930–1945 m. buvo TSRS atstovė, vėliau ambasadorė Švedijoje. 1944 m. derėjosi su Suomija dėl jos išėjimo iš karo.

1945 m. A.Kolontaj ištiko insultas, ji galėjo judėti tik vežimėlyje. Dėl sveikatos buvo atšaukta iš pareigų ir iki mirties buvo TSRS URM patarėja.

## Nuorodos
* „Nugalėtojos. Aleksandra Kolontaj“ (rusų kalba)
* „Aleksandra Kolontaj. Tarp pareigos ir jausmų“ (rusų kalba)

## Šaltiniai
Jevgenijus Šuklinas

**Jevgenij Šuklin** (g. 1985 m. lapkričio 23 d., Glazove, Rusija) – Lietuvos kanojininkas. Daugkartinis pasaulio ir Europos čempionatų laimėtojas ir prizininkas. 

2011 m. rugpjūčio 21 d. pasaulio čempionate C-1 klasėje 200 m distanciją įveikė per 39,819 sek. ir užėmė penktą vietą, iškovodamas Lietuvai kelialapį į 2012 m. vasaros olimpines žaidynes.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Londone iškovojo sidabro medalį vienvietės kanojos 200 m irklavimo rungtyje (42,792 sek. laiku). 2019 m. birželio 12 d. pranešta, kad pertikrinus olimpiados metu paimtus sportininkų mėginius J. Šuklinas už draudžiamų medžiagų radimą organizme diskvalifikuotas, jo iškovotas sidabro medalis anuliuotas.

Treneris – Vasilij Suhorukov. Gyvena ir treniruojasi Visagine.

## Politiko karjera

2023 m. balandžio 25 d. tapo laikinai einantis Visagino mero pareigas.

## Pasiekimai

## Išnašos
Raimundas Labuckas

**Raimundas Labuckas** (g. 1984 m. vasario 9 d. Vilniuje) – Lietuvos kanojininkas. Daugkartinis pasaulio čempionas ir olimpinės rinktinės narys. Dalyvavo su partneriu Tomu Gadeikiu.

2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse C-2 500 m distancijoje pasiekė pusfinalį, bet į finalą nepateko.

## Pasiekimai

## Šaltiniai
Arūnas Pakula

**Arūnas Jonas Pakula** (1944 m. vasario 23 d. – 2004 m. rugpjūčio 23 d.) – ilgametis Kauno „Žalgirio“ krepšinio klubo darbuotojas, sporto žurnalistas, informacinio leidinio „Krepšinio pasaulis“ redaktorius.

## Biografija
1951-1961 m. mokėsi Panevėžio 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1961-1967 m. studijavo Kauno medicinos institute, 1966–1971 m. Maskvos valstybiniame M. Lomonosovo universitete.

1970-1992 m. dirbo Kauno širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patalogijos MTI Kibernetikos skyriuje, nuo 1992 m. – KMA Kardiologijos instituto Užsienio mokslinių ryšių ir informacijos skyriaus vedėjas, 1989–1991 m. – žurnalo „Krepšinio pasaulis“ (tiražas 1989 m. – 40 000 egz.) krepšinio mėgėjams, ėjusio 1989-1990 m. Kaune, redaktorius. Nuo 1994 m. LKL konsultantas tarptautiniams ryšiams, LRT TV Kauno TV programų direkcijos žurnalistas.

Savaitraščių „Superbasket“ (Italija, nuo 1982 m.), „Gigantes del basket“ (Ispanija, nuo 1985 m.) ir žurnalų „Giganti del basket“ (Ispanija, nuo 1985 m.), „New Basketball Monthly“ (Anglija, nuo 1987 m.) korespondentas. Popiežiaus Jono Pauliaus II vizito Lietuvoje metu 1993 m. Kauno tarptautinio spaudos centro vadovas. Europos moterų čempionato varžybų Vilniuje spaudos centro vadovas. Akredituotas 7 Europos ir pasaulio krepšinio čempionatuose bei olimpinėse žaidynėse. Lietuvos vyrų krepšinio olimpinės rinktinės, 1992 m. Barselonos olimpinėse žaidynėse iškovojusios bronzos medalius, vadovas.

60 mokslinių publikacijų autorius, 3 knygų redaktorius. Lietuviško skausmo klausimyno autorius.

Pirmojo Lietuvoje pasaulinės Dante Alighieri draugijos komiteto įsteigėjas (1990 m.).

Italijos verslininkas filantropas Sergio Paterlini Kauno 2-ajai klinikinei ir Kauno slaugos ligoninei padovanojo du automobilius su užrašais „Arūno Pakulos atminimui“, taip po mirties pagerbęs A. Pakulą, daug nusipelniusį Lietuvos ir Italijos bendradarbiavimui.

## Šaltiniai
Aronas Garonas

**Aronas Garonas** (1919 m. vasario 27 d. Vilniuje – 2009 m. lapkričio 25 d. Izraelis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1951 m. Vilniaus universitete baigė teisės fakultetą.

1938–1940 m. žydų laikraščių „Folksblat“ ir „Ovnt-blat“ vertėjas, 1940–1941 m. – žurnalo „Štraln“ redaktorius. Nuo 1942 m. – 16-osios lietuviškosios divizijos karys. 1946–1950 m. žurnalo „Jaunimo gretos“ atsakingojo redaktoriaus pavaduotojas, 1950–1955 m. atsakingasis redaktorius, 1955–1988 m. – žurnalo „Švyturys“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1988–1990 m. – skyriaus redaktorius, 1992–1993 m. laikraščio „Lietuvos Jeruzalė“ bendradarbis. Rašė politinėmis, visuomenės gyvenimo, moralės temomis. Nuo 1994 m. gyveno Izraelyje. 

## Šaltiniai
Petras Garnys

**Petras Garnys** (1960 m. balandžio 9 d. Pabuojuose, Pasvalio rajone – 2020 m. gegužės 5 d. Kaune) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.

## Biografija
1978 m. baigė Pušaloto vidurinę mokyklą, 1979 m. Kauno 23-ojoje technikos mokykloje – kino mechaniko specialybę, 1984 m. Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute – lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.

1984–1986 m. Lietuvos televizijos ir radijo komiteto Kauno vyriausiosios redakcijos radijo redaktorius, 1986–1994 m. – televizijos redaktorius, korespondentas. 1994–2007 m. Kauno TV programų direkcijos direktorius, viešosios įstaigos „Kauno radijas ir televizija“ direktorius. Rengė pažintinio kultūrinio pobūdžio laidas, informacinę publicistinę kultūrinę programą „Konrado kavinė“ ir TV žaidimą „Konrado kavinės ruletė“.

## Įvertinimas
* 2010 m. antrojo laipsnio Santakos garbės ženklas.

## Šaltiniai
Baidarių ir kanojų irklavimas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Baidarių ir kanojų irklavimas]] 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyks liepos 29 – rugpjūčio 11 dienomis Jungtinės Karalystės sostinėje Londone. Žaidynėse dalyvaus 330 baidarininkai.

## Pasikeitimai
2009 m. buvo nuspręsta vyrų 500 m distancijas sutrumpinti iki 200 m, bei pridėti 200 m distanciją moterims.

## Dalyvausiančios šalys

## Slalomas

## Sprintas

Vyrų C1-200 rungties finale sidabrą laimėjo Lietuvai atstovavęs Jevgenijus Šuklinas, bet vėliau sportininkas diskvalifikuotas dėl dopingo, o medalis buvo atimtas.

## Nuorodos
* Londonas 2012
One Hour by the Concrete Lake

**One Hour by the Concrete Lake** – antrasis Pain of Salvation studijinis albumas.

## Dainų sąrašas
# "Spirit of the Land" – 00:43
# "Inside" – 06:12
# "The Big Machine" – 04:21
# "New Year's Eve" – 05:43
# "Handful of Nothing" – 05:39
# "Water" – 05:06
# "Home" – 05:49
# "Black Hills" – 06:33
# "Pilgrim" – 03:18
# "Shore Serenity" – 03:14
# "Inside Out" – 06:38
# "Beyond the Mirror" – 08:29
# "Timeweaver's Tale" – 06:21

## Grupė
* Daniel Gildenlöw – vokalas, gitara
* Johan Hallgren – elektrinė gitara
* Fredrik Hermansson – klavišiniai
* Johan Langell – mušamieji
* Kristoffer Gildenlöw – bosinė gitara
Laumiakys

**Laumiakys** (arba ***Laumekys***) – nedidelis ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Aukštaitijos nacionaliniame parke, Linkmenų miško apsuptyje, 2 km į pietvakarius nuo Vaišniūnų. Telkšo ~800 m į vakarus nuo vakarinio Dringio ežero kranto. Greta Laumiakio yra mažesni Laumiakėlio ir Ešerinio ežerai. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,53 km, plotis – iki 0,43 km. Altitudė 139,2 m. Krantai aukštoki, sausi, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Dringio ežero baseinui.

## Šaltiniai
Laumiakėlis

**Laumiakėlis** arba **Putrinis** – nedidelis ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Aukštaitijos nacionaliniame parke, Linkmenų miško apsuptyje, 1,5 km į pietvakarius nuo Vaišniūnų. Telkšo tarp Dringio šiaurėje (atstumas 120 m) ir rytuose (500 m) bei Laumiakio vakaruose (100 m). Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,28 km, plotis 0,26 km. Altitudė 139,5 m. Rytuose yra giliai įsiterpęs pusiasalis. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais. Prateka upelis. Priklauso Dringio ežero baseinui.

## Šaltiniai
Vibratorius

**Vibratorius** – įtaisas, skirtas sukurti mechaniniams virpesiams. Atsižvelgiant į tai, kokiu būdu virpesiai sukeliami, išskiriami hidrauliniai, mechaniniai, elektrodinaminiai, elektromagnetiniai, pneumatiniai, magnetostrikciniai vibratoriai.

Virpesiai, kuriuos sužadina vibratorius, būna vienos, dviejų arba trijų tarpusavyje statmenų krypčių. Vibratoriai pasitelkiami įvairiose srityse, kaip antai statyboje, gaminant mašinas, prietaisus.

## Išnašos
Kryptinė antena

**Kryptinė antena** arba **direktorinė antena** – antena, viena kryptimi siunčianti arba priimanti elektromagnetinius virpesius geriau negu kitomis kryptimis. Tai yra reikalinga, kuomet siekiama išspinduliuoti elektromagnetinę energiją link imtuvo kuo efektyviau arba priimti kuo stipresnį signalą iš siųstuvo, kurio padėtis yra žinoma. Taip pat šio tipo antena mažiau jautri ne iš priėmimo krypties sklindantiems trukdžiams. 
Iš kryptinių antenų praktikoje yra dažniausiai naudojamos banginio kanalo antena, logoperiodinė antena ir kampinis reflektorius.
Visakryptė antena

**Visakryptė antena** arba **bekryptė antena** – antena, vienodai visomis kryptimis vienoje plokštumoje siunčianti arba priimanti elektromagnetinius virpesius. 

Šio tipo antenos yra plačiai naudojamos radijo ir televizijos signalams siųsti, mobiliuosiuose telefonuose, Wifi, GPS sistemose ir kitur.
Palmira Galkontaitė

**Palmira Galkontaitė** (g. 1960 m. birželio 14 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistė, laidų vedėja.

## Biografija
1967–1978 m. mokėsi Vilniaus 41-oje vidurinėje mokykloje. 1979–1985 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistikos specialybę.

1979–1981 m. VU Žurnalistikos katedros laborantė. 1988–1991 m. Lietuvos televizijoje rengė ir vedė laidą „Teatras“, 1993–1999 m. laidą „Nakviša“. 1999–2008 m. LNK televizijoje rengė ir vedė laidą „Atleisk“ (2004 m. pervadinta į „Nepriklausomą paieškų tarnybą“). 2003–2006 m. žurnalo „Atleisk“ redaktorė. Nuo 2008 m. Lietuvos televizijoje veda laidą „Nacionalinė paieškų tarnyba“.

2011 m. įsteigė labdaros ir paramos fondą „Tebūnie šeima“.

Laidose dažniausiai gvildena socialines problemas.

## Bibliografija
* Atleisk. Pasmerkta populiarumui. – Vilnius: „Baltų lankų“ leidyba, 2011. – 358 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-23-497-5
* Gyvenimas audroje: kaip išlikti sausam: negailestingos jūros pamokos negailestingam verslui ir gyvenimui / Paulius Kovas; sud. Palmira Galkontaitė, Egidijus Knispelis. – Kaunas: Luceo, 2014. – 238 p.: iliustr. + 1 vaizdo diskas (DVD). – ISBN 978-609-8112-09-2

## Įvertinimas
* 1996 m. Lietuvos televizijos „Auksinė bitė“, už TV laidą „Nakviša“
* 1998 m. Vito Lingio premija 

## Šaltiniai
Violeta Gaižauskaitė

**Violeta Gaižauskaitė** (g. 1956 m. gegužės 15 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistė, diplomatė.

## Biografija
1974 m. baigė Kaišiadorių vidurinę mokyklą, 1980 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1975–1986 m. žurnalo „Laikas ir įvykiai“ literatūrinė darbuotoja, 1986–1989 m. – žurnalo „Komunistas“ vyresnioji mokslinė redaktorė. 1989–1993 m. savaitraščio „Atgimimas“ korespondentė bei redaktorė, 1993–1994 m. dienraščio „Respublika“ politikos skyriaus redaktorė. 1994–1998 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ politikos apžvalgininkė. Daugiausia rašė vidaus ir užsienio politikos, krašto apsaugos, Seimo darbo temomis. Periodinėje spaudoje paskelbė straipsnių, apžvalgų, komentarų, apybraižų, vaizdelių. Pirmųjų Lietuvos prezidento rinkimų po nepriklausomybės atkūrimo metu buvo kandidato į prezidentus Stasio Lozoraičio atstovė spaudai.

1999–2003 m. Prezidento Valdo Adamkaus atstovė spaudai. 2003–2008 m. užsienio reikalų ministro patarėja, Užsienio reikalų ministerijos Informacijos ir viešųjų ryšių departamento direktorė, nuo 2008 m. ambasadorė ypatingiems pavedimams.

## Šaltiniai
Virginijus Gaivenis

**Virginijus Gaivenis** (g. 1966 m. kovo 31 d. Užpaliai, Utenos rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1991 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

1987–1990 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ korespondentas, 1991–1995 m. dienraščio „Respublika“ Teisėsaugos skyriaus redaktorius. 1995–1997 m. savaitraščio „Verslo žinios“ reporteris. Daugiausia rašė teisėtvarkos ir teisėsaugos temomis. Nuo 1996 m. LNK televizijos laidos „Abipus sienos“ žurnalistas.  Nuo 2002 m. prodiuserinės kompanijos „Virginijaus studija“ vadovas, LNK laidos „Abipus sienos“ prodiuseris.

## Įvertinimas
* 1993 m. – Vito Lingio premija.
* 1994 m. – K. ir J. Bobelių premija.
* 1996 m. – Demokratinio spaudos fondo konkurso „Spauda stabdo korupciją“ laureatas.
* 1998 m. – Vinco Kudirkos premija.

## Šaltiniai
Juozas Gaisrys

**Juozas Gaisrys** (1921 m. spalio 9 d. Višakio Rūdoje, Marijampolės apskritis – 1959 m. vasario 9 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, rašytojas.

## Biografija
1940 m. baigė žurnalistikos kursus prie laikraščio „Tiesa“ redakcijos. 1941 m. Marijampolės apskrities laikraščio „Naujasis kelias“ atsakingasis sekretorius. Antrojo pasaulinio karo metu slapstėsi, buvo kalinamas Marijampolės kalėjime, nuo 1942 m. – „Jūros“ partizanų būrio grupės vadas. 1944–1945 m. „Tiesos“ literatūrinis bendradarbis ir Marijampolės laikraščio „Naujasis kelias“ redaktorius, 1945–1946 m. – atsakingasis sekretorius, 1946–1950 m. – „Tiesos“ darbuotojas, 1950 m. – „Valstiečių laikraščio“ skyriaus vedėjo pavaduotojas, 1951–1953 m. – žurnalo „Švyturys“ literatūrinis darbuotojas. Rašė apybraižas. 

## Bibliografija
* *Gyvenimo žingsniai*, rinktinė, 1960 m.

## Šaltiniai
Petras Masiulis (1894)

**Petras Masiulis** (1894 m.rugsėjo 22 d. Prastavoniuose, Šeduvos valsčius – 1957 m. balandžio 20 d. Kaune) – inžinierius, radiotechnikas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas.

## Biografija
1914 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1916 m. Peterburgo politechnikos institute baigė 2 kursus. 1916 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. 1917 m. pakeltas į paporučikius, paskirtas Kaukazo fronto radijo stoties viršininko pavaduotoju. 1917 m. baigė Aleksandropolio telegrafo mokyklą.

1919 m. vasario 24 d. grįžo į Lietuvą, įstojo į Panevėžio apsaugos būrį. 1919 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, paskirtas į Inžinierijos batalioną. 1919 m. suteiktas vyr. leitenanto laipsnis. 1920 m. pakeltas į kapitonus. 1920 m. paskirtas Kauno radijo stoties viršininku. 1923 m. stažavosi „Telefunken“ firmoje. Nuo 1923 m. bandė įvairias radijo stotis, buvo grupės vadovas radijo stoties *75 UFJ* bandymuose Kretingoje šaukiniu *LIS*. 1924 m. tai pat paskirtas E.T.B. radijo kuopos vadu. 1925 m. pakeltas į majorus. 1930 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1931 m. pakeltas į pulkininkus leitenantus ir paskirtas Karo technikos tiekimo skyriaus priėmimo komisijos pirmininku.

1946 m. MGB kartu su sūnumi Tadu suimtas. 1947 m. Vilniaus įgulos karo tribunolo nuteistas 10 metų lagerio ir 5 metus tremties. 1955 m. paleistas, grįžo į Lietuvą.

Apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu (1928 m.), Vytauto Didžiojo 5 laipsnio ordinu (1930 m.).

## Visuomeninė veikla
Lietuvos karių radijo mėgėjų draugijos (1926–1934 m.) vicepirmininkas ir valdybos narys. Ryšių technikos klausimais išspausdino virš 20 straipsnių, daugiausia leidiniuose „Paštininkų žodis“, „Mūsų žinynas“. Parašė knygelę „Katodiniai vamzdeliai radiotelegrafijoje“ 1922 m., išleido karo mokslų skyrius.

## Šaltiniai
* Lietuvos kariuomenės karininkai 1918–1953, Vilnius, 2007, T. V, p. 171

## Nuorodos
* Biografija
Šiaurės Triondelagas

**Šiaurės Triondelagas** – buvo apskritis Norvegijoje, kurią sudarė šiaurinė Triondelago regiono dalis.

2020 m. Šiaurės Triondelagas buvo sujungtas su Pietų Triondelagu į Triondelago apskritį.

## Istorija
Inheredas buvo svarbi vieta vikingų laikais, čia vyko Stiklestado mūšis. Apskritis įkurta 1804 m. ir buvo vadinama **Nordre Trondhjems amt** iki 1919 m. Nuo XX a. šešto dešimtmečio čia gyventojų prieaugis mažesnis už šalies vidurkį.

## Geografija
Šiaurės Triondelago plotas yra 22412 km². Tai šešta pagal dydį apskritį, ją sudaro 24 savivaldybės. Inheredo apskritis, esanti vakariniame Trondheimo fjordo krante yra labiausiai apgyvendinta, čia sutelktas žemės ūkis. Pietuose yra Stjordaleno apskritis, o šiaurėje didžiausia Namdaleno apskritis driekiasi nuo Norvegijos jūros iki pasienio su Švedija kalnų. Į vakarus nuo Trondheimo fjordo yra Foseno apskritis. Šiaurės Triondelagas ribojasi su Pietų Triondelagu pietuose ir Nordlandu šiaurėje. Vakarinėje dalyje yra keli neapgyvendinti slėniai ir daug laukinės gamtos, kurią saugo keturi nacionaliniai parkai. Snasavatnetas yra didžiausias ežeras, svarbiausios upės yra Namsenas, Verdalio upė and Stjordalio upė.

## Gyventojai
2010 m. apskritis turėjo 131 tūkst. gyventojų ir pagal jų skaičių buvo ketvirta nuo galo Norvegijoje. Didžiausi miestai yra Stjordalis, Steincheris (apskrities sostinė), Levangeris, Namsas ir Verdalis, kuriuose gyvena nuo 12 iki 21 tūkst. gyventojų. Dauguma gyventojų dirba aptarnavimo sferoje, bet išvystytas ir žemės ūkis, žvejyba, hidroenergetika, miškininkystė. Šios apskrities bendrasis vidaus produktas vienam gyventojui yra mažiausias šalyje.
Grupė Diane

**Grupė „Diane“** (; ), **SIE** ar **EIS** – buvęs Belgijos žandarmerijos specialiųjų pajėgų  dalinys (1974-1976 m.). Vėliau vadintas *Specialiosios intervencijos eskadronu* (; ).Pakeitus pavadinimą Dianos atvaizdas liko eskadrono emblemoje.
Dar vėliau SIE/ESI buvo pervadintas į DSU (*Direction Special Units*). Dabar vadinamas CGSU (*Commissariaat-Generaal Special Units*)

Maždaug 200 narių turinti SIE sudaryta iš trijų padalinių: ginkluotos paramos padalinys, stebėjimo ir suėmimų padalinys (POSA) ir logistinis padalinys. Stebėjimo padalinys kartais užsiima ir infiltracija į teroristų organizacijas.
POSA komandos (būriai) stebi ir suiminėja labai pavojingus asmenis). SIE veikia iš Briuselio, o POSA komandos veikia atskirose Belgijos dalyse ir paremia SIE veiklą.

SIE yra pagrindinės priešteroristinės Belgijos vyriausybės pajėgos. SIE buvo sukurta po 1972 m. Olimpinių žaidynių. Tada ji dar vadinosi *Grupė „Diane“*, o 1974 m. jau buvo oficialiai pervadinta į SIE arba ESI. Belgijos spaudoje retkarčiais dar minimas ir pavadinimas „Diane“. Užsienyje šis dalinys paprastai žinomas kaip SIE. 

SIE yra pavaldus Vidaus reikalų ministerijai, o iki 1994 m. SIE buvo pavadi Gynybos ministerijai. Tam tikromis aplinkybėmis dalinys galėjo būti operatyviai valdomas teisingumo ministerijos. Tuomet SIE turi galią suimti nusikaltėlius. Ją gali paremti teisminės policijos grupė *Grupe de Repression du Terrorisme* (GRT). SIE lyginamas su JAV FTB, nes tai yra neuniformuotas policinis dalinys turintis vidaus žvalgybos galias.

SIE gali dirbti poroje su *[[Belgijos valstybės saugumo tarnyba|Securite de L'etat]]* (Valstybės saugumas), kuri daugiausia renka informaciją, pvz., apie teroristų organizacijas, kam naudoja infiltraciją ir kitus būdus. SIE šiame bendradarbiavime veikia kaip smogiamoji jėga. Tik susidūrus su sprogstamaisiais įtasais SIE kreipiasi į *Service d'Enlevement et de Destruction des Engins Explosifs* (SEDEE). Priešteroristinėse operacijose už Belgijos ribų SIE paprastai pakeičia *Equippe Specialise de Reconnaisance* (ESR) - ''ParaCommando'' brigados padalinys.

## Nuorodos
Ona Gaigalaitė-Beleckienė

**Ona Gaigalaitė-Beleckienė** (1906 m. lapkričio 13 d. Linkuvoje – 1989 m. spalio 11 d. Kaune) – Lietuvos visuomenės veikėja, spaudos darbuotoja.

## Biografija
1925 m. baigė Linkuvos gimnaziją, 1930 m. baigė Lietuvos universiteto Teisių fakultetą.

Lietuvių katalikių moterų draugijos veikėja. Redagavo draugijos leidinius 1931–1932 m. ir 1940 m. „Moteris“ bei 1937-1940 m. „Naujoji vaidilutė“. Bendradarbiavo laikraščiuose „XX amžius“ ir kt. 1941 m. birželio 14 d. kartu su vyru, kavalerijos karininku P. Belecku buvo ištremta į Rusiją. 

## Bibliografija
* *Tiesos ir meilės tarnyboje*, Kaunas, 1933,
* *Neužmirštami metai*, Kaunas, 2004.

## Šaltiniai
Baltarusijos futbolas 2009 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2009]] m.**
*  prasidėjo 2009 m. balandžio 4 d., baigėsi 2009 m. lapkričio 6 d.;
* s turnyras prasidėjo 2008 m. liepos 30 d., finalas įvyko 2009 m. gegužės 31 d.

## 2009 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 19–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Prasidėjo 2009 m. balandžio 6 d., baigėsi 2009 m. lapkričio 6 d.;
* Dalyvavo 14 komandų.

### Turnyrinė lentelė
* Barysavo „BATÈ“ tapo šalies čempionais.

## 2008–2009 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]]
* **[[Baltarusijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras Baltarusijoje. Vyksta nuo 1992 m.
* Tai buvo 18–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Naftan Novopolock nugalėjo finale ir iškovojo taurę.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Naftan Novopolock|Navapalacko „Naftan“]] palaužė varžovus tik pratęsimo metu ir iškovojo pergalę rezultatu 2:1.**
--------------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* Football.by
Baltarusijos futbolas 2010 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2010]] m.**
*  prasidėjo 2010 m. balandžio 3 d., baigėsi 2010 m. lapkričio 20 d.;
* s turnyras prasidėjo 2009 m. rudenį, finalas įvyko 2010 m. gegužės 23 d.

## 2010 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 20–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Prasidėjo 2010 m. balandžio 3 d., baigėsi 2010 m. lapkričio 20 d.;
* Dalyvavo 12 komandų.

### Turnyrinė lentelė
* **[[FK BATÈ Borisov|Barysavo „BATÈ“]] tapo šalies čempionais.



=== Pereinamosios rungtynės ===
* Dėl išlikimo Aukščiausioje lygoje kovojo [[FK Torpedo Žodino|Žodinos „Torpedo“]] ir Pirmos lygos atstovai [[FK SKVIČ|SKVIČ]].
----

--------
----


* **Žodinos „Torpedo“ nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 3:1 ir išsaugojo vietą Aukščiausioje lygoje.**
---------

== 2009–2010 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]] ==
* **Baltarusijos futbolo taurė** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras [[Baltarusija|Baltarusijoje]]. Vyksta nuo [[1992]] m.
* Tai buvo 19–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* [[BATE Borisov]] nugalėjo finale ir iškovojo taurę.
==== Finalo ir pusfinalio rungtynės ====


=== Finalo rungtynės ===
----


* **Barysavo „BATÈ“ nugalėjo varžovus rezultatu 5:0 ir iškovojo taurę.'''
-------------------------------------------

## Supertaurė

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* Football.by
Paplovinis

**Paplovinis** arba **Paplavinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, prie šiaurinio Ignalinos miesto pakraščio. Ilgis (rytų-vakarų kryptimi) 1,4 km, plotis iki 0,28 km. Altitudė 150,8 m. Ežeras 11,6 ha ploto, vidutinio 7,78 m gylio. Šiaurinis ir pietvakarinis krantai aukšti, apaugę mišku, rytinis – žemas ir pelkėtas. Ežeru iš rytų į vakarus prateka upelis Palaukinis (į Dringį). Tuoj į vakarus nuo Paplovinio telkšo ežeras Palaukinis (jungiasi 16 m pločio protaka), o į šiaurės rytus – Mekšrinis. Rytine pakrante eina kelias .

2006 m. ežere įrengtas fontanas. Ežero rytinėje pakrantėje įrengta poilsio zona, pastatytas Paplovinio ežero tiltas, atlikti rytinės ežero dalies valymo ir pakrančių sutvarkymo darbai. Netoliese yra Ignalinos pramogų ir sporto centras.

## Šaltiniai
Baltarusijos futbolas 2011 m.

**[[Baltarusija|Baltarusijos]] futbolo varžybos [[2011]] m.**
*  prasidėjo 2011 m. balandžio 2 d., baigėsi 2011 m. lapkričio 27 d.;
* s turnyras prasidėjo 2010 m. rudenį, finalas įvyko 2011 m. gegužės 29 d.

## 2011 m. Aukščiausioji lyga
* **Aukščiausioji lyga** arba **Vyša liha** – pirmos pakopos, elito divizionas.
* Tai buvo 21–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* Prasidėjo 2011 m. balandžio 2 d., baigėsi 2011 m. lapkričio 27 d.;
* 2011 m. dalyvavo 12 klubų.

### Turnyrinė lentelė
* Čempionais tapo Barisavo BATÈ. Iškovojo kelialapį į UEFA Čempionų lygos atrankos turnyrą. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* Salihorsko „Šahcier“ liko antroje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* „Homelis“ liko trečioje vietoje. Iškovojo kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo pirmojo etapo (1Q).
* Navapolacko „Naftanas“ užėmė septintąją vietą, bet iškovojo šalies futbolo taurę ir kelialapį į UEFA Europos lygos atranką. Jame dalyvavo nuo antrojo etapo (2Q).
* „Vitebskas“ ir Magiliavo „Dnipro“ prarado vietas Vyša lygoje.

### Pereinamosios rungtynės

2011 m. gruodžio 1 d. įvyko pirmosios rungtynės dėl išlikimo, kuriose Minsko „Partizanas“ nugalėjo „Vitebską“ 2:0.

2011 m. gruodžio 4 d. įvyko atsakomosios rungtynės, kuriose „Vitebskas“ namuose nugalėjo Minsko „Partizaną“ 2:1.

Dėl išlikimo kovojęs „Vitebskas“ savo varžovams nusileido bendru rezultatu 2:3.

## 2010–2011 m. [[Baltarusijos futbolo taurė]]
* **[[Baltarusijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis futbolo taurės turnyras Baltarusijoje. Vyksta nuo 1992 m.
* Tai buvo 20–asis turnyras nepriklausomoje šalyje.
* 2011 m. gegužės 29 d. 16:50 val. „Traktoriaus“ stadione, (Minske) įvyko rungtynės tarp Gardino „Neman" ir „Homelio". 
* Krito du įvarčiai ir abu į savus vartus. 
* „Homelio" ekipa nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

### Finalo ir pusfinalio rungtynių schema

### Finalo rungtynės
----

* "Homelis" nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
-----------------------------------

## Supertaurė

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* Football.by
Valerijus Stripeikis

**Valerijus Stripeikis** (; g. 1974 m. lapkričio 13 d.) – lietuvių kilmės Baltarusijos futbolininkas, puolėjas. Dabar futbolo treneris.

## Biografija

### Žaidėjo karjera
Žaidė vien Baltarusijos klubuose, tik 2003 m. rungtyniavo FBK Kaunas komandoje, su kuria tapo Lietuvos čempionu.
 
1998, 2002, 2004 ir 2005 m. tapo rezultatyviausiu Baltarusijos čempionato žaidėju.

### Trenerio karjera
Baigęs futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.

## Žaidimas rinktinėje
Žaidė Baltarusijos rinktinėje (1999–2001 m.) ir šalies garbę gynė penkiuose susitikimuose.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Footballdatabase.eu
2011 m. Vengrijos Grand Prix

**2011 m. Vengrijos Grand Prix** buvo 11-os 2011 m. Formulės 1 lenktynės, vykusios Hungaroring trasoje liepos 29-31 dienomis.

Lenktynes laimėjo britas Jenson Button iš McLaren ekipos. Tai buvo jo 200-tosios lenktynės karjeroje. Antroje vietoje liko sezono lyderis vokietis Sebastian Vettel, trečias ispanas Fernando Alonso.

## Kvalifikacija

**Pastabos:**
# – Sebastien Buemi buvo skirta penkių starto vietų bauda už sukeltą avariją su Nick Heidfeld 2011 m. Vokietijos Grand Prix metu.

## Lenktynės

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* Pateiktos tik penkios geriausios vietos

## Šaltiniai
Lietuvos radijo sporto federacija

**Lietuvos radijo sporto federacija** – Savanoriška, savarankiška, visuomeninė, sportinė organizacija, vienijanti radijo sporto entuziastus Lietuvos Respublikoje. Ji kultivuoja radijo ryšių, radijo orientacijos bei telegrafijos sporto šakas. Nariais gali būti visi LR piliečiai. LRSF leidžia žurnalą „Radijo sportas Lietuvoje“. 

## Prezidentai, pirmininkai
Algimantas Šlevas, Pranas Zulonas, Teodoras Naraškevičius, Edmundas Laurušonis, Algis Kuzmickas, Leonas Ignatavičius, Vilius Vašeikis, Saulius Naktinis, Algimantas Buinevičius, po 1990 m. Algis Kregždė. Nuo 2006 m. iki 2012 m. - Darius Kybartas. Nuo 2012 m. - Rolandas Žakelis.

## Istorija
Lietuvos radijo sporto federacija buvo įkurta 1960 01 31 steigiamajame suvažiavime Vilniuje. Pagrindiniai LRSF kūrėjai buvo vilnietis Algimantas Šlevas, kaunietis Algimantas Buinevičius bei šiaulietis Giedrius Misiūnas.
LRSF reguliariai organizuoja LR čempionatus: trumpųjų bangų nuo 1960/1965/1972 m., kasmet kartu su Estijos bei Latvijos RSF buvo rengiamos Pabaltijo trumpų bangų pirmenybės, kurios 1990 m. tapo tarpatautinėmis Baltijos šalių varžybomis ("Baltic Contest"), ultratrumpųjų bangų nuo ~1962 (1958 m.), sportinės radijo pelengacijos (1961 m.).
LRSF 2008 m. turėjo 360 narių, 35 LR miestuose bei rajonuose.

## Šaltiniai
* sporto enciklopedija

## Nuorodos
* Oficiali LRSF svetainė
Kęstutis Skrupskelis

**Ignas Kęstutis Skrupskelis** (angliškai pasirašo Ignas K.; g. Kaune) – filosofas, Pietų Karolinos universiteto (JAV) profesorius, ateitininkas.

## Biografija
Seneliai buvo beraščiai, lietuviai patriotai. Tėvai baigė aukštąsias mokyklas; buvo ateitininkai. Mama literatūrologė Alina Skrupskelienė, tėvas Ignas Skrupskelis (1903–1943) tęsė mokslus Vakaruose. Vienos universiteto mokslų daktaras, žurnalistas. Okupacijos metais Kačerginėje besiilsintį su šeima tėvą suėmė NKVD. 1944 m. Alina Skrupskelienė su trimis mažais vaikais pasitraukė į Vokietiją, o po 4 metų – į JAV. Dirbo, viena leido savo vaikus į mokslus.

Baigė filosofijos istoriją. Dėstė filosofiją Pietų Karolinos universitete ir Vytauto Didžiojo universitete, profesorius emeritas.

Ilgus metus rengė vieno žymiausių amerikiečių filosofų Williamo Jameso tekstus. Parengė 19 tomų raštų ir 12 tomų korespondencijos. Buvo atsakingas už archyvinius tyrinėjimus: surinkti publikacijas, rankraščius, laiškus, nepasirašytiems – nustatyti autorystę, rašymo datas, atpažinti minimus žmones bei įvykius. Lietuviškai šį metodą yra pritaikęs recenzuodamas knygą „Lietuvos Laikinoji Vyriausybė. Posėdžių protokolai“ (2001). Domisi prieškario Lietuvos žurnalistika ir intelektualiniu gyvenimu, spaudos istorija, okupacijų padariniais politinės sąmonės raidai. Paskelbė straipsnių leidiniuose „Naujasis židinys“, „Kultūros barai“, „Į laisvę“, akademinėje, kultūrinėje ir kitoje spaudoje. Vienas iš klasikinės Amerikos filosofijos tyrėjų ir mokslinių redaktorių, Lietuvoje skleidžiantis filosofijos istorijos, seksualinių mažumų teisių, ugdymo filosofijos idėjas. Jo darbą skleidžiant modernias idėjas Lietuvoje remia JAV ambasada.

## Bibliografija
* Vaikų žaidimas: „Dvidešimto amžiaus“ karikatūros. – Vilnius: Versus aureus, 2008. – 150 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-34-116-1
* Ateities draugai: ateitininkų istorija (iki 1940 m.). – Vilnius: Naujasis židinys-Aidai: Lietuvių katalikų mokslo akademija, 2010. – 798 p.: iliustr. – ISBN 978-609-95059-2-3
* Emancipating Lithuania: the early years of President Grinius. – Kaunas: Vytautas Magnus University, 2020. – 358 p. – ISBN 978-609-46745-3-2

## Šaltiniai
Birutė Garbaravičienė

**Birutė Bagdanskytė-Garbaravičienė** (g. 1958 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – Lietuvos filologė, žurnalistė, redaktorė, visuomenės veikėja.

## Biografija
1965–1976 m. mokėsi Kauno 7-ojoje vidurinėje mokykloje. 1976–1982 m. Vilniaus universitete studijavo filologiją (lietuvių kalba ir literatūra). Nuo 1982 m. laikraščio „Kauno tiesa“ korektorė, stilistė, 1992–2002 m. dienraščio „Kauno diena“ korespondentė, kultūros ir meno priedo „Santaka“ žurnalistė. Rašė kultūros, religijos, išeivijos, mokslo, paveldo ir architektūros, socialinės politikos temomis.

1999–2004 m. VDU Politikos mokslų ir diplomatijos instituto Žurnalistikos katedros viešosios komunikacijos magistrinės programos baigiamųjų darbų gynimo komisijos narė ir žurnalistinės praktikos vadovė. 2002–2010 m. mėnraščio „Akiračiai“ internetinės versijos redaktorė. 2003–2009 m. LTV laidos „Be pykčio“ redaktorė. 2003–2010 m. leidinio „Miesto IQ“ vyr. redaktorė. 2005 m. prezidento Valdo Adamkaus konsultantė. 2005–2012 m. Lietuvos istorinės prezidentūros Kaune vadovė. Nuo 2012 m. SC Baltic Media leidinių (žurnalai „IQ. The Economist“, „Intelligent Life“ ir kt.) redaktorių kolegijos pirmininkė.

Nuo 1992 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narė, LŽS Kauno apskrities skyriaus valdybos narė. Nuo 1996 m. viena iš Kauno „Santaros-Šviesos“ klubo steigėjų. 1999–2002 m. ALF Baltijos-Amerikos partnerystės programos ekspertų tarybos narė. 2001–2002 m. Skurdo monitoringo komisijos prie LR Prezidento ekspertų tarybos narė. VšĮ Prezidento Valdo Adamkaus biblioteka-muziejus valdybos narė. Česlavo Milošo gimtinės fondo vicedirektorė. Didžiosios aulos muzikos draugijos, Meno kūrėjų asociacijos narė.

## Įvertinimas
* 1998 m. Vinco Kudirkos premija už publikacijas „Kauno dienos“ kultūros ir meno priede „Santaka“.
* 1999 m. Lietuvos katalikų bažnyčios kronikos labdaros ir paramos fondo premija už 1998 m. publikacijas „Kauno dienoje“.
* 2000 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos konkurso „Tautos kultūra – atgimstančios valstybės siela, tradicijų atgaivinimas, moderniosios visuomenės prisikėlimas“ laureatė.
* 2008 m. Nyderlandų Karalystės apdovanojimas Oranja-Nassau ordino Karininko kryžius.
* 2015 m. Kauno miesto burmistro Jono Vileišio pasidabruotas medalis už nuopelnus žurnalistikai ir Kauno miesto garsinimą.
* 2018 m. 2-ojo laipsnio Santakos garbės ženklas už ypatingus nuopelnus Kaunui ir Lietuvai, uolų ir sąžiningą darbą ir visuomeninę veiklą.

## Šaltiniai

## Bibliografija
* Skurdo būklės Lietuvoje 2001 m. pranešimas / Algis Dobravolskas, Birutė Garbaravičienė, Boguslavas Gruževskis, Vanda Juknaitė-Baltrūnienė, Skirmantė Kondratienė, Arūnas Kučikas, Edmundas Pupinis, Balys Stankus, Guoda Steponavičienė, Birutė Vėsaitė, Rimas Zažeckis. – Vilnius: Efrata, 2001. – 53 p.: iliustr. – ISBN 9955-9352-9-4
* Pokalbiai be pykčio. – Vilnius: Versus aureus, 2013. – 182 p.: iliustr. + 1 vaizdo diskas (DVD). – ISBN 978-9955-34-403-2