open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viktoras Suvorovas

**Viktoras Suvorovas** (, tikras vardas *Vladimiras Bogdanovičius Rezunas*: , g. 1947 m. balandžio 20 d.) – dezertyravęs GRU karininkas, rašytojas, publicistas.

1978 m. pasitraukė į Jungtinę Karalystę.

Publikavo keletą kritiškų knygų apie TSRS spec. tarnybas, istorines apybraižas apie Staliną, kitus veikėjus bei istorinius įvykius, jų vertinimus.

Išgarsėjo savo hipoteze, kad TSRS ruošėsi 1941 m. vasarą užpulti Hitlerio Vokietiją, bet Vokietija TSRS aplenkė ir puolė pirma. Savo publicistinėse knygose nagrinėja įvairius jo hipotezę remiančius faktus apie tarpukario TSRS karinės pramonės vystymą bei Raudonosios Armijos rengimąsi Vokietijos puolimui ir pergalingam karui.

Knygoje „Pergalės šešėlis“ remdamasis archyviniais dokumentais, straipsniais žurnaluose kritikavo tai, ką laikė maršalo G. Žukovo kultu ir paties Žukovo memuarus.

Jo knygos dažnai kritikuojamos kaip pseudoistorinės  , nors didelė dalis Suvorovo pateikiamų faktų ir hipotezių yra paremtos istoriniais dokumentais, knygomis ir oficialiais TSRS bei Rusijos istoriniais žurnalais.

## Literatūra

* *[[Ledlaužis (Suvorovas)|Ledlaužis]]* (Ледокол), 2008 m., Mintis
::* Pirmas leidimas – „Ice-breaker“, 1990, Hamish Hamilton Ltd, ISBN 0-241-12622-3
* *[[Diena „M“ (Suvorovas)|Diena „M“]]* (День „М“), 2009 m., Mintis
* *[[Savižudybė (Suvorovas)|Savižudybė]]* (Самоубийство), 2001 m., Mintis
* *[[Paskutinė respublika (Suvorovas)|Paskutinė respublika]]* (Последняя республика), I tomas 2007 m., II tomas 2008 m., Mintis
* *[[Akvariumas (Suvorovas)|Akvariumas]]* (Аквариум), 2006 m., Mintis
::* Pirmas leidimas – „Aquarium“, 1985, Hamish Hamilton Ltd, ISBN 0-241-11545-0
* *[[Išvaduotojas (Suvorovas)|Išvaduotojas]]* (Освободитель), 2009 m., Mintis
::* Pirmas leidimas – „The Liberators“, 1981, Hamish Hamilton Ltd, ISBN 0-241-10675-3
* *[[Pergalės šešėlis (Suvorovas)|Pergalės šešėlis]]* (Тень победы), I tomas 2005 m., II tomas 2006 m., Mintis
* *[[Atsiimu savo žodžius (Suvorovas)|Atsiimu savo žodžius]]* (Беру свои слова обратно)
* *[[Valymas (Suvorovas)|Valymas]]* (Очищение), 2000 m., Mintis
* *[[Sovietų armijoje (Suvorovas)|Sovietų armijoje]]* (Inside the Soviet Army)
::* Pirmas leidimas – „Inside the Soviet Army“, 1982, Macmillan Publishing Co.
* *[http://lib.ru/WSUWOROW/intelligence_engl.txt Sovietų karinėje žvalgyboje] * (Inside Soviet Military Intelligence)
::* Pirmas leidimas – „Inside Soviet Military Intelligence“, 1984, Macmillan Publishing Co., ISBN 0-02-615510-9
* *[http://lib.ru/WSUWOROW/specnaz_engl.txt Specnazas] * (Spetsnaz)
::* Pirmas leidimas – „Spetsnaz. The Story Behind the Soviet SAS“, 1987, Hamish Hamilton Ltd, ISBN 0-241-11961-8
* *[[Išvaduotojo pasakojimai (Suvorovas)|Išvaduotojo pasakojimai]]* (Рассказы освободителя)
* *[[Kontrolė (Suvorovas)|Kontrolė]]* (Контроль)
* *[[Pasirinkimas (Suvorovas)|Pasirinkimas]]* (Выбор)

## Nuorodos
* Naujas Viktoro Suvorovo tinklalapis 
### Išnašos
Veidas

**Veidas** – priekinė galvos dalis. Žmogaus veidą sudaro: kakta, antakiai, akys, nosis, skruostai, smakras, lūpos, burna, dantys ir oda. Tam tikroms veido sritims būdingas plaukuotumas, jis ypač pastebimas bręstančių jaunuolių ir vyrų veiduose. Plaukų danga virš lūpų yra vadinama ūsais, smakro srityje – barzda, veido šonuose – žandenomis. 

Veido mimikos raumenimis išreiškiamos emocijas, pagal jį atpažįstami konkretūs asmenys. Veidą keičia moterų makiažas, vyrų barzdos ir ūsų stilius, įvairūs įveriami veido papuošalai, plaukų kirpimo stilius.

Išskiriamos penkios pagrindinės veido formos: pailgas, apvalus, ovalus, kampuotas (ryškus smakras, žandikauliai), širdelės formos (su ryškia duobute smakre).
Vaza

**Vaza** – šonuose apvalus, dažniausiai pailgas, su ertme viršuje konteineris laikyti nupjautoms gėlėms ir vandeniui, kuris palaiko jų gyvavimą. Vazos gali būti: porcelianinės, keramikinės ir stiklo. Dažniausiai vazos dekoruojamos įvairiais piešiniais.

Tradiciškai vaza apačioje platėjanti, pačioje apačioje suplonėjanti; viršuje plonėjanti, o prieš patį viršų yra išsilenkiantis sustorėjantis galas. Visi formos pakitimai nuo apačios iki viršaus lenkti. Gali turėti vieną ar dvi ąsas. Tačiau šiuo metu yra ir modernios stilistikos vazų, kurios nesilaiko standartinių vazų proporcijų.
Marijos radijas

**Marijos radijas** () – Lietuvoje transliuojama katalikiška nekomercinė nacionalinė radijo programa. Transliuotojas – VšĮ „Marijos radijas“, Romos Katalikų Bažnyčios doktrina besivadovaujančio tarptautinio radijo transliuotojo „Radio Maria“ padalinys. Pirmosios radijo laidos pradėtos transliuoti Kaune 2004 m. rugpjūčio 30 d., po mėnesio – Klaipėdoje ir Šiauliuose. Programos transliuojamos įvairiais dažniais, o taip pat ir internetu.

Marijos radijas neturi nei komercinių, nei politinių tikslų. Vienintelis Marijos radijo išlaikymo šaltinis - klausytojų aukos ir savanoriškas darbas. 

Radijo laidas veda savanoriai, programa transliuojama visą parą. Programos turinį sudaro tikėjimo, socialinės tematikos laidos, Šventojo Rašto skaitymai ir komentavimai, tiesioginės Šv. Mišių ir maldos transliacijos, informacija iš Vatikano ir Lietuvos katalikų bendruomenių, religinė muzika. Yra laidų skirtų jaunimui, vaikams, akademinei visuomenei. 

## Istorija
Idėją įsteigti tokio pobūdžio radijo stotį iškėlė Kauno Palemono parapijos klebonas tėvas Massimo Bianco. 2003 m. įkurta viešoji įstaiga „Marijos radijas“. Pasiruošimo darbams, kurie tęsėsi keturiolika mėnesių, vadovavo Kauno arkivyskupijos kunigas Petras Oskaras Volskis. 

2010 m. šio radijo programų direktoriumi tapo dr. kun. Kęstutis Kėvalas. Nuo 2012 m. Marijos radijo programų direktoriumi dirbo kunigas Gintaras Blužas OFS. Vėliau - kunigas Povilas Narijauskas. 2019 m. Marijos radijo programų direktoriumi paskirtas kun. Saulius Bužauskas.

2017 m. pradėtas statyti naujas Marijos radijo studijos pastatas Kauno senamiestyje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*http://www.bernardinai.lt/straipsnis/2015-06-25-marijos-radijo-komanda-sieksime-kad-radijas-butu-girdimas-visoje-lietuvoje/132374 bernardinai.lt 2015-06-25
*„Marijos radijas“: nuo parapijos radijo iki viso pasaulio krikščionis vienijančios organizacijos   Voruta.lt 2011-08-16
*„Marijos radijas“: stengiamės būti suprantami ir priimtini bernardinai.lt 2005-08-29
* Marijos radijo svetainė
* Radio Maria svetainė
*Marijos radijas internetu
* Oficialūs LRTK duomenys: apie transliuotoją, apie programą
Tvora

**Tvora** – užtvara, aplink statinius, jų kompleksus, žemės sklypus ar kitokius plotus.

Tvoros gali būti: medinės, metalinės, vielinės, mūrinės, elektrinės, želdinių gyvatvorės, dekorativinės ir įvairios šių rūšių kombinacijos. Lietuvos kaime buvo žiogrių, pinučių, statinių, karčių (gulstinių ar pusgulsčių), pintinių, tinklinių tvorų.

Miestiečių privatūs sklypai, feodalų ir vienuolynai buvo tveriami mūro tvoromis. Šiuo metu gana populiarios želdinių gyvatvorės. Tvoros ir tvorelės buvo įvairių architektūrinių stilių kulto pastatų interjero dalis, pasižymėjusios specinėmis vyravusio stiliaus dekoro detalėmis.

## Tvoros Lietuvoje

Senovėje tvoros visų pirma atliko gynybinę paskirtį, tvirtomis medinių kuorų tvoromis buvo įtvirtinami piliakalniai. Lietuvos kaime iki XX a. tvoros buvo medinės: iš žiogrių (pinučių), statinių ir karčių. Žiogrių tvora būna horizontalaus arba vertikalaus pynimo. Horizontalaus pynimo žiogrių tvoromis tverti daržai, gardai, išganos, o vertikalaus pynimo – sodybos, darželiai, sodai. Statinių arba kaltinės tvoros labiau paplito XX a. Jomis tveriami sodai, kiemai, daržai. Gulstinės karčių tvoros būna dviejų tipų – retos žardinės ir tankios. Žardinėmis tvertos ganyklos, išganos, o tankiosiomis – sodybos, kiemai (gulstinėmis), sodybos, sodai, daržai (pusgulčiomis). Žardinės tvoros buvo plačiai paplitusios visoje Lietuvoje, o pusgulsčių karčių – daugiausia Žemaitijoje. Ten iki XIX a. buvo aptveriami ir atskiri laukai.

Tvorų paskirtis buvo ne tik apsauginė, bet ir dekoratyvinė. Tvoros nuo gatvės pusės, aplink darželį, aplink švarųjį kiemą paprastai buvo daug gražesnės už ūkinio kiemo, kluonienos tvoras. Pajūrio, pamario žvejų sodybose dažnai tvoros tvertos iš nebenaudojamų, senų tinklų.

Nuo XX a. pr. greta medinių pradėtos tverti ir dolomito, lauko akmenų sudarytos tvoros, vėliau – vielos tinklo, mūrinėmis, skardinėmis tvoromis, gyvatvorėmis. Ganykloms, saugomiems plotams aptverti naudojama spygliuota viela.

Viduramžių Lietuvos miestuose tvertos medinės, akmeninės, plytų mūro tvoros. Ilgainiui dalis tvorų virto sienomis. Tvorų mados kito priklausomai nuo vyraujančio architektūros stiliaus: baroko, klasicizmo laikotarpiu – mūrinės tvoros su arkinėmis galerijomis, baliustradomis, kitais puošybos elementais, istorizmo laikotarpiu – lenkto plieno strypų, su štampuotos skardos, ketinėmis detalėmis.

## Literatūra
* „Lietuviškoji Tarybinė enciklopedija“ 11 tomas (1983)
P!nk

**Alisija Bef Mūr** (*Alecia Beth Moore*, g. 1979 m. rugsėjo 8 d.), geriau žinoma kaip **P!nk** – JAV popmuzikos atlikėja ir dainų autorė. Triskart laimėjusi „Grammy“ apdovanojimus, 4 jos singlai pasiekė JAV topų pirmąją vietą. Iki 2017 m. jos albumai buvo parduoti 42 mln. ir singlai − 75 mln. kopijų tiražais. Ji yra airių, vokiečių ir litvakų kilmės.

## Biografija
Alesija Mūr gimė 1979 m. rugsėjo 8 d., Abingtone, Pensilvanijoje. Jos tėvas, Džimas Mūras, katalikas, Vietnamo veteranas, o motina Džudit (mer. Kugel) karo slaugytoja, žydė. P!nk proseneliai emigravo iš Airijos, Vokietijos ir Lietuvos. Ji užaugo Doylestown, kur lankė Kutz pradinę mokyklą, Lenape pagrindinę ir Central Bucks vidurinę mokyklas. Jos tėvas grodavo gitara bei dainuodavo jai dainas, taip nuo mažumės įkvėpdamas P!nk dainuoti. Ji taip pat aštuonerius metus lankė gimnastiką, o jos pirmoji svajonė buvo tapti Olimpine čempione.

Nuo vaikystės P!nk buvo aistringa riedlenčių klubo narė, giedojo psalmes juodaodžių bažnyčioje, lankė gimnastiką, žaidė žolės riedulį, buvo vienintelė mergina pankroko grupėje, paskui pamėgo hiphopą, reivą, o vėliau buvo pagrindinė dainininkė roko grupėje. Tačiau mokykloje jai nesisekė ir galų gale pedagogai išmetė ją iš mokyklos. Ji dažnai keitė darbo vietą: picerija „Pizza Hut“, užkandinės „McDonald’s“, „Wendy’s“, degalinė ir t. t. P!nk tėtis grodavo jai gitara ir mokė įvairių dainų, tai lėmė jos ateitį.

Dainuojančią P!nk viename klube pastebėjo atsitiktinai užklydęs vadybininkas ir pasiūlė ateiti dainuoti į kuriamą grupę. Šešiolikos ji, Sharon Flanagan ir Chrissy Conway sufomavo R&B grupę "Choice". Jų pirmoji įrašyta daina "Key To My Heart"  buvo panaudota 1996 m. filmo "Kazaam" garso takeliui Lūžis P!nk karjeroje buvo daina „Just To Be Loving You“. Būdama šešiolikos pasirašė albumo kontraktą ir sužinojo labai daug apie muzikinį verslą. „LaFace Records“ pasikvietė Pink dainuoti kaip solistę, o grupė "Choice" 1998 m. iširo. 2000 m. buvo įrašytas pirmasis P!nk albumas – „Can’t take Me Home“.

## Diskografija
### Albumai

### Singlai

### DVD

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus Pink puslapis
* Pinkarea 
*
Antanas Petravičius

**Antanas Petravičius** (1821 m. – 1905 m. gruodžio 15 d. Subatėje (Latvija)) – kunigas, draudžiamos lietuviškos spaudos platintojas.

## Biografija

Baigė Vilniaus kunigų seminariją. Į kunigus įšventintas 1845 m. ir paskirtas vikaru į Uteną, 1849 m. – Dusetų klebonu.

1863 m. lapkričio 24 d. areštuotas už tai, kad ragino dusetiškius sukilti ir kad slapta laidojo rusų sušaudytus sukilėlius. 1864 m. ištremtas į Naugardo guberniją. Dusetiškiai buvo sudėję dvi dainas apie jo kankinimus ir mirtį. 1871 m. leido grįžti į Kuršo guberniją.

1884 m. patvirtintas Subatės vikaru. Čia gyvendamas parūpindavo lietuviams maldaknygių ir kitos lietuviškos spaudos. Bendradarbiavo su knygnešiu Izidoriumi Masiuliu ir kitais.
Žiurliai

:: *Iki XX a. pradžios Žiurliais vadinta ir [[Vagilka]] Troškūnų seniūnijoje.*

**Žiurliai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Traupio. Išlikęs Žiurlių vėjo malūnas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pageldonis

**Pageldonis** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į vakarus nuo Traupio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Maciūnai (Anykščiai)

**Maciūnai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Traupio, netoli Juostinėlio upelio. Greta praeina kelias . Yra veikiančios Traupio kapinės.

## Istorija

1938 m. kaimas buvo išskirstytas į vienkiemius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Janapolis

**Janapoliu** vadinami kaimai:

* Alytaus rajone;
* Anykščių rajone:
** Kurklių seniūnijoje;
** Traupio seniūnijoje;
* Kelmės rajone:
** Kražių seniūnijoje;
** Liolių seniūnijoje;
* Panevėžio rajone;
* Utenos rajone.
Alukėnai

**Alukėnai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Traupio, Alukėnų miško pietiniame pakraštyje, prie Juostinėlio upelio. Vieškeliai į Traupį ir Levaniškius. Priklauso Traupio parapijai. Yra senos neveikiančios kapinaitės, be išlikusių laidojimo ženklų.

## Istorija
1610 m. Raguvos dvaro inventoriuje minimas 12 apgyvendintų valakų kaimas. Dar vienas valakas buvęs neapgyvendintas, o du, toliau nuo kaimo esantys – nedirbami. Iš viso tuo metu kaime buvo 15 sodybų, gyveno Mackavičių, Januškonių, Marsanių, Andrejavičių, Šapovalavičių, Tulalių, Janavičių, Pučkelų, Vabalų, Navikų, Kunčionių, Šileikonių ir Krikščiūnų šeimos.1670 m. Trakų vaivada Alukėnų kaimą ir palivarką padovanojo Raguvos bažnyčiai. 1863 m. rudenį kaime būrėsi sukilėlių būrys, vadovaujamas Dominyko Felicijono Maleckio.

1923 m. Alukėnuose buvo 40 sodybų. 1936 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tuo metu valdė 494,5 ha žemės. Kaime veikė grietinės nugriebimo punktas, pradžios mokykla. Po Antrojo pasaulinio karo kaime ir jo apylinkėse veikė Vyčio apygardos Krištaponio rinktinės Lietuvos partizanai. Du kaimo gyventojai sovietų valdžios ištremti į Sibirą. 1940–1941 ir 1944–1954 m. kaimas buvo Alukėnų apylinkės centras, vėliau, ją panaikinus, priklausė Levaniškių ir Traupio apylinkėms. 1950 m. kaime įkurtas „Ateities” kolūkis, netrukus prijungtas prie stambesnio „Tarybinio ryto” kolūkio. 1953–1991 m. Alukėnai priklausė Levaniškio kolūkiui. 2001 m. kaime buvo 9 sodybos.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Literatūra
* Alfonsas Keraitis. „Kur gimėm, kur augom, kur žemė šventa...”. Utena: „Utenos Indra”, 2011 m.
Palepeikiai

**Palepeikiai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietus nuo Traupio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ruandos istorija

Šis straipsnis aprašo **Ruandos istoriją**.

## Ankstyvoji istorija

Spėjama, kad seniausi Ruandos gyventojai buvo pigmėjai tva, kurie dabar Ruandoje sudaro apie 1 % visų gyventojų. Tva išstūmė dabartinių hutų protėviai.

Istorikai nesutaria dėl tutsių imigracijos dydžio ir svarbos. Paprastai tutsiai vaizduojami kaip pavieniai gyvulininkyste besiverčiantys žmonės atvykę iš rytų Afrikos. Tačiau dabartiniai šios migracijos tyrinėjimai nėra galutiniai. Kolonijiniai XX a. pr. mokslininkai buvo greiti sutikti su šia migracijos versija, nes ji patvirtino jų rasistines teorijas. Pasak jų, karingieji tutsiai į dabartinę Ruandos teritoriją atkeliavo XIV–XV a. ir nukariavo hutus. Jie sudarė valstybines bei karinės struktūras ir engė bei išnaudojo žemdirbyste besiverčiančius hutus. Dabartiniai tyrinėjimai labiau koncentruojasi į daugelį kultūrinių bei genetinių panašumų tarp hutų ir tutsių. Daugelis tyrinėtojų mano, kad vaizduotieji skirtumai buvo labai perdėti. Jie pastebi, kad abi grupės gyvena toje pačioje vietovėj, kalba ta pačia kalba, tuokiasi tarpusavyje ir turi daug kultūrinių panašumų. Tradiciškai skirtumai tarp šių dviejų grupių buvo labiau darbiniai (hutai vertėsi žemdirbyste, o tutsiai gyvulininkyste) nei etniniai.

Apskritai, tutsiai yra šalies elitas, tačiau yra žinoma daug atvejų, kai asmenys ar šeimos pakeisdavo savo grupę. Tai sustiprina idėją, kad tutsiai ir hutai yra klasės ar kastos, o ne gentys ar etninės grupės, kaip paprastai vaizduoja masinės informacijos priemonės.

## Kolonizacija

Skirtingai nei didžiosios Afrikos dalies, Ruandos ir Didžiųjų ežerų regiono likimas nebuvo nuspręstas Berlyno konferencijoje 1884 m. Šis regionas buvo padalintas 1890 m. pagal Heligolando-Zanzibaro sutartį. Vokietijos imperijos protektoratui atiteko Ruanda ir Burundis. Pagal šią sutartį, mainais į Heligolando salą Vokietija atsisakė visų pretenzijų į Ugandą. Prastas žemėlapis, nurodytas šioje sutartyje, leido Belgijai reikšti pretenzijas į vakarinę šalies dalį ir, po kelių pasienio susirėmimų, galutinės kolonijos sienos nebuvo nustatytos iki 1900 m.

## Nepriklausomybė

1959 m. hutų sukilimas prieš tutsių valdžią padarė didelę įtaką Ruandos politiniam gyvenimui. Apie 150 000 tutsių buvo ištremti į kaimynines šalis Burundį ir Ugandą. Šalyje likę tutsiai neturėjo jokių galimybių dalyvauti šalies valdyme. 1962 m. Ruanda tapo nepriklausoma respublika, valdoma hutų lyderių. 1963 m. dešimt tūkstančių anksčiau pabėgusių tutsių mėgino susigrąžinti prarastą valdžią. Tačiau šis mėginimas buvo žiauriai numalšintas. Kruviname pilietiniame kare buvo nužudyta daugybė tutsių. Šalyje pasilikusių tutsių skerdynės tęsėsi dar ne vienerius metus.

## Naujausioji istorija
Klaibūnai

**Klaibūnai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, į pietus nuo Traupio, kitapus Nevėžio. Ištįsęs apie 1,5 km šiaurės–pietų kryptimi palei Klaibūnų gatvę nuo Nevėžio link Palepeikių. Rytuose nuo Mickūniškių kaimą skiria bevardis miškelis, pietvakarinėje dalyje driekiasi Juodgirio miškas. Kaimu į Nevėžį teka Liepeikos upelis. Stovi kelios dešimtys sodybų, yra Alyvų, Klaibūnėlių, Klaibūnų, Palepeikio, Pušyno ir Vičiūnų gatvės. Kaimo centre, tarp Klaibūnų, Vičiūnų ir Pušyno gatvių yra senos, nenaudojamos, medžiais apaugusios kapinaitės, be išlikusių laidojimo ženklų. Kaimo tikintieji priklauso Traupio parapijai.

## Istorija
Klaibūnai minimi 1610 m. Raguvos dvaro inventoriuje, tuo metu juose gyveno Vazikonių, Bucelių, Kirkučių, Šimkūnų, Mazlonių, Janonių, Šilaikonių, Zabielų ir Rakučevičių šeimos. 1923 m. Klaibūnuose buvo 30 sodybų. 1934 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, turėjo 340,6 ha žemės. Tarpukariu veikė Pavasarininkų draugija, Šaulių sąjunga, Angelaičių draugija.

1945 m. ties Klaibūnais, Juodgirio miške, įvyko Lietuvos partizanų kautynės su NKVD kariuomene, žuvo 18 partizanų, sudegintos kelios sodybos. Žuvusiems partizanams atminti XXI a. pradžioje Klaibūnuose pastatytas memorialas su atminimo paminklais. Po karo sovietų valdžia į Sibirą ištrėmė du kaimo gyventojus. 1949 m. kaimas įjungtas į „Aušros” kolūkį, nuo 1950 m. priklausė „Traupio švyturio”, nuo 1959 iki 1992 m. – „Vienybės” kolūkiui (1989 m. pervadintas „Traupio” kolūkiu). 2001 m. buvo 60 sodybų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pusbačkiai

**Pusbačkiai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus nuo Traupio, prie kelio  ir Pienios upelio. Yra 1993 m. statytas medinis kryžius, senosios kapinės (švedkapiai).

## Istorija

1569 m. minimas Kantumiškių kaimas, priklausęs Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Vilniaus vaivadijos Vilkmergės pavieto Traupio parapijai, tapatinamas su dabartiniais Pusbačkiais. Pirmasis Pusbačkių vardo paminėjimas Traupio parapijos dokumentuose aptinkamas 1739 m., kai nebeminimi Kantumiškiai – vienas iš trijų Traupio parapiją XVI–XIX a. išlaikiusių kaimų.

1928 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. Tarpukariu kaime veikė pavasarininkų draugija, rengusi gegužines, vaidinimus. 1943 m. pirmą kartą Pusbačkiuose buvo pastatytas kryžius.

Pokario metais apylinkėse veikė Algimanto apygardos, Šarūno partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Literatūra
* Paulina Bernadišiūtė-Šiaudinienė *Pusbačkiai ir apylinkės* (2010 m.)

## Šaltiniai
Surdaugiai

**Surdaugiai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Traupio, ties Nevėžio, Nevėžės ir Pienios (Šventosios-Nevėžio kanalas) santaka. Praeina plentas , atšakos į Žerkiškius, Mickūniškius. Yra dvarvietės liekanos.

## Istorija

XIX a. pabaigoje minimas Surdaugių dvaras ir kaimas Vilkmergės apskr. Raguvos valsčiuje. Surdaugių kaimas įsikūrė buvusio Traupio I dvaro, kurį XX a. pradžioje maždaug iki 1935 m. valdė Jonas Kušnerevičius, žemėje. Dvare veikė pieninė, grietinės nugriebimo punktas. 1938 m. dvaras išparceliuotas, o kaimas išskirstytas į vienkiemius. Apie 1943 m. ir 1954–1961 m. Surdaugiuose veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mileikiškiai

**Mileikiškiai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Troškūnų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Futbolo karas

**Futbolo karas** (; dar vadinamas 100 valandų karu) – karinis konfliktas tarp Salvadoro ir Hondūro, trukęs 6 dienas. Šis karas prasidėjo 1969 metų liepos 14 d., o baigėsi liepos 20 d. Konflikto priežastis buvo politiniai skirtumai tarp šalių ir imigracija iš Salvadoro į Hondūrą. Hondūro futbolo komandos pralaimėjimas Salvadoro komandai pasaulio futbolo čempionato atrankiniame etape tik padidino įtampą ir sukėlė riaušes.

## Nuorodos
*Salvador-Honduras War, 1969
*Soccer War 1969
*El Salvador vs Honduras, 1969: The 100-Hour War 
*''Land, Island and Maritime Frontier Dispute (El Salvador/Honduras: Nicaragua intervening)'', International Court of Justice case registry
*''Application for Revision of the Judgment of 11 September 1992 in the Case concerning the Land, Island and Maritime Frontier Dispute (El Salvador/Honduras: Nicaragua intervening) (El Salvador v. Honduras)'', International Court of Justice case registry
Juostininkai

**Juostininkai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybės vakaruose, prie kelio , 9 km į šiaurės vakarus nuo Troškūnų (pakeliui į Panevėžį) ir tiek pat į šiaurės rytus nuo Raguvos. Yra koplyčia, kapinaitės. Pro kaimą teka Juosta. Gyvenvietėje yra Juostininkų girininkija (Anykščių miškų urėdija).

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juostininkuose gimė žurnalistas, redaktorius, publicistas Alfonsas Dagelis (1923–1982).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Pajuostis (Anykščiai)

**Pajuostis** – viensėdis vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Troškūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaidlonys

**Vaidlonys** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į vakarus nuo Troškūnų. Seniūnaitijos centras. Veikia malūnas, lentpjūvė.

## Etimologija

Kaimas padavimuose siejamas su senąja religija, matyt, ir *vaidilomis*.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1744 m. 1929 m. išskirstyti į vienkiemius. Sovietmečiu buvo K. Štaro kolūkio centrinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gurskai

**Gurskai** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Troškūnų, piečiau kelio . Į rytus nuo kaimo telkšo Juostinas.

## Etimologija

Manoma, jog kaimo pavadinimas kilo arba nuo  – „kalnas“ arba nuo lenkiškos pavardės *Gorski*. Iki XX a. vidurio kaimas dažniau vadintas ***Gurkiškiais***.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1789 m., kai priklausė Troškūnų dvarui. 1931 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. Veikė grietinės nugriebimo punktas. 1936 m. įkurta Gurskų pradinė mokykla, 1938 m. čia perkelta ir Mašinkos pradinė mokykla. 1968 m. pradinė mokykla uždaryta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Smėlynė

**Smėlynė** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Troškūnų. Seniūnaitijos centras. Veikia malūnas, lentpjūvė. Išlikę Troškūnų dvaro pastatų.

## Etimologija

Manoma, kad kaimo pavadinimas kilęs pagal tai, kad jo keliai buvo labai *[[smėlis|smėlėti]]*.

## Istorija

XVIII a. Smėlynėje abipus Juostos upės buvo Troškūnų dvaras (arba Smėlynės dvaras), išparceliuotas XX a. tarpukariu. 1932 m. kaimas išskirstytas vienkiemiais. Veikė grietinės nugriebimo punktas, garinė pieninė (nuo 1932 m.).

1949–1992 m. „Aukštakalnio“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Sovietmečiu, iki 1992 m. veikė Smėlynės biblioteka. 1985 m. įkurtas parkas (12 ha).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pajuostinys

**Pajuostinys** – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietryčius nuo Troškūnų, prie Juostino ežero.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vagilka

**Vagilka** – viensėdis vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietryčius nuo Troškūnų, šalia Juostino ežero.

## Istorija

Iki XX a. pradžios kaimas dažniau buvo minimas kaip ***Žiurliai***, vėliau populiaresnis tapo Vagilkos vardas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Richard Doll

**Ričardas Dolas** (, g. 1912 Spalio 28 – m. 2005 liepos 24) – britų epidemiologas, fiziologas, pirmasis nustatęs rūkymo ir plaučių vėžio ryšį.

Ričardas Dolas kartu su Ernstu Vinderiu (*Ernst Wynder*) ir Evarstsu Grehemu (*Evarts Graham*), pirmasis įrodė ryšį, kad rūkant padidėja rizika susirgti plaučių vėžiu bei širdies lygomis. Jis taip pat buvo pionierius tirianti radiacijos ir leukemijos ryšį, asbesto ir plaučių vėžio, alkoholio ir krūties vėžio.

## Biografija
Gimė Hamptone pasiturinčioje šeimoje, tėvas daktaras. Mokėsi Vestminsterio mokykloje. Priešindamasis tėvų valiai pasirinko studijuoti matematika Trejybės koledže (*Trinity College*), o ne mediciną, tačiau dėl gėrimo negavo stipendijos neišlaikęs matematikos egzamino. Vėliau pasirinko medicinos studijas Šv. Tomo ligoninėje, kurias baigė 1937. Dolas aktyviai įsitraukė į Socialistų medicinos asocijacijos (*Socialist Medical Association*) darbą, kur padėjo kurti pokario Jungtinės Karalystės valstybinę sveikatos apsaugos sistemą. Vėliau įsidarbino Karališkame fizikų koledže (*Royal College of Physicians*), o kilus antram pasauliniam karui ilgą laiką tarnavo Karališkame armijos medicinos korpuse kaip medicinos specialistas.

Po karo apie 10 metų užsiėmė vėžio epidemiologijos tyrimais. Be vėžio tyrė radiacijos ir leukemijos ryšį, ir kt. ligas. 1969 persikėlė į Oksfordo universitetą, tapo medicinos profesoriumi. Buvo vienas iš Gryno koledžo (*Green College*) įkūrimo iniciatorių. Koledžas buvo skirtas tik medicinai, iš kurio atsistatydino 1983.

Dolas taip pat padėjo suprasti D. Britanijos Nacionaliniai kraujo tarnybai, kad donorams nereikia mokėti už kraują. 1971 tapo D. Britanijos riteriu, 1996 – Garbės bendražygiu. Buvo D. Britanijos karališkos mokslų akademijos nariu. Dolas buvo apdovanotas tarptautiniu Saudo Arabijos karaliaus Faisalo prizu už medicininius tyrimus rūkymo sukeltų ligų srityje. Jam buvo įteiktas Niujorko prezidentinis apdovanojimas, buvo suteikti trylikos įvairių universitetų garbės mokslo laipsniai. Mirė 2005 liepos 24 d. Džono Radklifo ligoninėje, Oksforde.

## Bibliografija
* Doll, Richard, and Hill, A. Bradford (30 September 1950). „Smoking and carcinoma of the lung. Preliminary report“. British Medical Journal 2 (4682): 739–748. PMID 14772469.
* Doll, Richard; and F. Avery Jones (1951). Occupational Factors in the Aetiology of Gastric and Duodenal Ulcers, With an Estimate of Their Incidence in the General Population. London: H. M. Stationery Office.
* Doll, Richard, and Hill, A. Bradford (26 June 1954). „The mortality of doctors in relation to their smoking habits. A preliminary report“. British Medical Journal (4877): 1451-55. PMID 13160495.
* Doll, Richard (Fall 2002). „Proof of causality: deduction from epidemiological observation“. Perspectives in Biology and Medicine 45 (4): 499–515. PMID 12388883.
* Doll, Richard, et al. (26 June 2004). „Mortality in relation to smoking: 50 years' observations on male British doctors“. British Medical Journal 328 (7455): 1519. PMID 15213107.
Smilgiai (reikšmės)

**Smilgiais** vadinamos gyvenvietės:

## Baltarusija
* kaimas Astravo rajone.

## Lietuva
* kaimas Biržų rajone;
* kaimas Kaišiadorių rajone;
* kaimas Kupiškio rajone;
* kaimas Marijampolės savivaldybėje;
* kaimas Molėtų rajone;
* Panevėžio rajone:
** Miežiškių seniūnijoje, nuo 1989 m. vadinama Nevėžiu,
** Smilgių seniūnijoje:
*** miestelis,
*** viensėdis;
* kaimas Pasvalio rajone;
* kaimas Plungės rajone;
* kaimas Radviliškio rajone;
* kaimas Rokiškio rajone;
* kaimai Šakių rajone:
** Griškabūdžio seniūnijoje,
** Sintautų seniūnijoje;
* kaimai Šiaulių rajone:
** Kužių seniūnijoje,
** Šiaulių kaimiškojoje seniūnijoje;
* kaimas Telšių rajone;
* kaimas Ukmergės rajone;
* kaimas Vilkaviškio rajone;
* kaimas Vilniaus rajone;

## Rusija
* buvęs kaimas Rytų Prūsijos Pilkalnio apskrityje;
Tirkšliai (reikšmės)

**Tirkšliai** – taip vadinamos šios Lietuvos gyvenvietės:

* miestelis Mažeikių rajone;
* kaimas Kauno rajone.
Igniron Cinema

**Igniron Cinema** – neoficiali nepriklausoma kino kompanija, veikianti nuo 2004 m. „Igniron Cinema“ įkūrėjas Antanas Žygavičius. **Praktika Films** – „Igniron Cinema“ padalinys, kuriam priskiriami filmai, kurti kaip megėjiški praktiniai bandymai.

Filmai:
* „Profesionalas“ (2004 m.)
* „Kelyje“ (2005),
* „Loading“ (2005),
* „Prodiuseris“ (2005),
* „Profesionalas. Antrasis kraujas“ (2006),
* „Sugrįžimas į Ignaliną“ (2007)
* Ligoninė (2007 filmas)

## Kolektyvas
* Antanas Žygavičius (g. 1989 m.) - režisierius, scenaristas, operatorius, montuotojas, dailininkas, animatorius
* Erikas Perlikovskis (g. 1988 m.) - aktorius, prodiuseris ir veiksmo scenų koordinatorius. Pagrindinis pagalbininkas projektuose „Profesionalas“, „Prodiuseris“ ir „Profesionalas. Antrasis kraujas“
* Vytautas Juzėnas (g. 1987 m.) - vadybininkas, prodiuseris. Į kolektyvo veiklą įsijungė kuriant vaidybinį filmą „Profesionalas. Antrasis kraujas“.

## Nuorodos
* Igniron Cinema svetainė
Profesionalas. Antrasis kraujas

**Profesionalas. Antrasis kraujas** () – lietuviška veiksmo komedija. Tai trečiasis Antano Žygavičiaus vaidybinis filmas. Filmo siužetas tęsia pirmojoje dalyje „Profesionalas“ pristatyto vienišo kovotojo kovą prieš nusikaltėlių gaują, atsakingą už jo brolio mirtį. Filmo premjera įvyko Vilniaus „Skalvijos“ kino centre 2006 m. birželio 16 d. ir susilaukė teigiamų publikos ir kritikų atsiliepimų. Filmo DVD įtrauktas į Vilniaus mokytojų namų „Meno avilio“ ir Nacionalinės M. K. Čiurlionio menų mokyklos videotekas.

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Margiris Buržinskas – Profesionalas
* Algirdas Narmontas – Draugas
* Erikas Perlikovskis – Priešas
* Dalius Drėgva – Su grandine
* Vitalijus Rodevič – Su kirviu
* Vytenis Burokas – Su peiliu
* Ąžuolas Kavaliauskas – Su lazda
* Domas Sikorskis – Su akiniais
* Martynas Litvinas – Su šaliku
* Mykolas Piekuras – Su skrybėle
* Adomas Makarevičius – Klubo šeimininkas
* Laurynas Duoba – Sporto salės sargas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Filmo „Profesionalas. antrasis kraujas“ svetainė
Vaclovas Šleinota

**Vaclovas Šleinota** (1951 m. birželio 30 d. Kružiūnuose, Alytaus rajone – 2024 m. liepos 1 d.) – lietuvių pramonininkas, verslininkas, vadybininkas.

## Biografija
1958–1962 m. Vaclovas Šleinota mokėsi Kružiūnų pradinėje mokykloje, po to Punios vidurinėje mokykloje.

1969 m. įstojo į Vilniaus universitetą. 1974 m. baigė Pramonės ekonomikos fakultetą, įgijo ekonomisto specialybę. Baigęs studijas, gavo paskyrimą dirbti praktinį ekonomisto darbą.

1974–1977 m. dirbo Panevėžio baldų fabrike ekonomistu. 1977–1978 m. Panevėžio kelių SRV skyriaus vadovu, 1978–1987 m. Panevėžio autokompresorių gamykloje ekonomistu, 1987–1990 metais ėmėsi vadybinės veiklos – tapo Panevėžio „Lietkabelio“ vadovu.

Atgavus Nepriklausomybę, Šleinota buvo pakviestas eiti aukštas pareigas ekonomikos valdymo sektoriuje, įvairiose ministerijose. 1990–1991 m. Šleinota buvo pramonės ministro pavaduotojas, 1991–1992 m. – ekonomikos ministro pavaduotojas, 1992–1993 m. – pramonės ir prekybos ministro pavaduotojas.

1993–1994 m. AB „Banga“ Šleinota dirbo ekspertu; nuo 1994 m. AB „Vilniaus vingis“ vadovas.

V.Šleinota buvo *[[Lietuvos Junior Achievement]]* valdybos narys.

Jis ėjo Lietuvos pramonininkų konfederacijos viceprezidento pareigas.

Šleinota buvo vedęs; žmona Eglė (g. 1951 m.), Valstybės institucijų kalbos centro vadovė; dukros Lina (g. 1975 m.), Vaiva (g. 1982 m.).

## Apdovanojimai
* 2000 m. Verslo šlovės galerijos laureatas.
* Didžiojo Lietuvos Kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 5ci.lt informacija
* Verslo šlovės galerijos informacija 
* https://www.facebook.com/photo/?fbid=882914913874945&set=a.552533703579736
Jovarai (Anykščiai)

**Jovarai** – kaimas šiaurės vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į vakarus nuo Surdegio.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Mickapetris

**Mickapetris** – viensėdis šiaurės vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Surdegio, prie kelio . Teka Bikenio upelis.

## Istorija

1923 m. minimas Mickapetrio palivarkas. 1942 m. buvo 2 sodybos, viensėdis valdė 11,5 ha žemės. 1949 m. įjungtas į kolūkį, iki 1991 m. priklausė Surdegio kolūkiui. 1954–1963 m. buvo Žviliūnų apylinkės centras. Priklausė Surdegio parapijai.

1985 m. miške prie Mickapetrio rastas rekordinio dydžio – 6,1 kg svorio, 29 cm aukščio ir 36 cm skersmens – pumpotaukšlis, 1993 m. įrašytas į Lietuvos rekordų knygą.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkūnai (Anykščiai)

**Petkūnai** – kaimas šiaurės vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietvakarius nuo Surdegio. Išlikęs Petkūnų dvaras. Dabartinis Petkūnų kaimas, esantis 1 km atstumu nuo Surdegio geležinkelio stotelės, įsikūrė persikėlus kai kuriems gyventojams iš buvusio Petkūnų kaimo vienkiemių.

## Istorija

1789 m. Troškūnų parapijai priklausančių kaimų ir dvarų generaliniame rejestre minimas ir Petkūnų kaimas. Jis su 12 valstiečių kiemais priklausė Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kariuomenės pulkininkui ponui Tiškevičiui. Kaimas įsikūrė buvusio Petkūnų dvaro vietoje. Dvaro savininkais buvo Komarai, tuomet valdę ir Raguvėlės dvarą.

Sovietmečiu iki 1970 m. veikė Petkūnų pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Papiliai (Anykščiai)

**Papiliai** – kaimas šiaurės vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Surdegio, prie Viešintos ir Pelyšos santakos. Seniūnaitijos centras. Yra veikianti Papilių koplyčia, Durasų koplyčia-mauzoliejus, kapinės, stūkso Kaukazas (arba Papilių piliakalnis).

## Istorija

Papiliai (*Popiele*) minimi 1765 m. Ukmergės apskrities seniūnijų inventoriuose. Priklausė Lietuvos Didžiajam kunigaikščiui. XVIII a. pabaigoje kapinėse pastatyta koplyčia-bažnytėlė, įrengta klebonija. Veikė vandens malūnas, karčema. XX a. tarpukariu veikė Papilių pradinė mokykla. 1923 m. kaime buvo 25 sodybos, 1931 m. valdė 249 ha žemės. Tais pačiais metais išskirstytas į vienkiemius. Po Antrojo pasaulinio karo 5 kaimiečių šeimos ištremtos į Sibirą. Sovietmečiu priklausė „Pelyšos”, „Spindulio”, „Ateities”, „Šviesos” ir „Surdegio” kolūkiams, 1960–1970 m. buvo „Šviesos” kolūkio centrinė gyvenvietė. 2001 m. Papiliuose buvo 12 sodybų.

1966 m. kaime aptiktas Papilių lobis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Šimėnas (1953–2023) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.
* Albertas Šimėnas (g. 1950) – ekonomistas, politikas, Lietuvos Nepriklausomos valstybės Atkūrimo akto signataras.

## Šaltiniai
Parex Group

**Parex grupė** () – daugiausiai Baltijos šalyse veikianti latviško kapitalo finansų grupė.

Turi atstovybes bei dukterines bendroves Europos Sąjungos valstybėse kaip Vokietija, taip pat Rusijoje, Ukrainoje bei Baltarusijoje.

## Bendrovės
**Lietuvoje**:
* Parex bankas
* Parex faktoringas ir lizingas
* Baltic Polis
* Parex investicijų valdymas

**Latvijoje**
* **[[Parex Banka]]**
* Parex Brokeru Sistema (Parex Brokerių Kompanija)
* Parex Atklatais Pensiju Fonds (Parex Atviras Pensijų Fondas)
* Parex Asset Management (Parex Aktyvų Valdymas)
* Parex Ieguldijumu Parvaldes Sabiedriba (Parex Investicijų Valdymo Kompanija)
* Parex Lizings (Parex Lizingas)
* Parex Apdrošinašana (Parex Draudimas)

**Estijoje**
* Parex Pank (Parex Bankas)
* Parex Kredit (Parex Kreditas)

**Šveicarijoje**
* AP Anlage & Privatbank AG

## Nuorodos
* Parex Group tinklalapis (anglų, latvių k.)
Mitošiūnai

**Mitošiūnai** – kaimas šiaurės vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Surdegio, prie Vašuokos. Seniūnaitijos centras. Teka Vašuokos intakai Bikenis ir Maldenis, prasideda Gaidžiupis. Auga Bošos miškas, pietuose dunkso Petkūnų miškas. Praeina kelias , pietiniu pakraščiu – Aukštaitijos siaurasis geležinkelis. Priklauso Surdegio parapijai. Veikia senos kapinaitės.

## Istorija
1923 m. kaime buvo 31 sodyba, 2001 m. – 39. 1926 m. išskirstytas į vienkiemius, turėjo 371,96 ha žemės. Tarpukariu veikė Pavasarininkų draugija, Šaulių sąjunga, buvo grietinės nugriebimo punktas. Po Antrojo pasaulinio karo į Sibirą ištremta 11 kaimiečių. 1949 m. įjungtas į Mitošiūnų kolūkį, vėliau priklausė I. Mičiurino vardo, Žviliūnų (buvo kolūkio centras), Surdegio kolūkiams. 1973 m. pastatyti vieni geriausių Anykščių rajone kolūkiniai kultūros namai.

## Gyventojai

1894 m. kaime gimė kunigas, pedagogas ir publicistas Leonardas Gižinskas, 1927 m. – kalbininkas Kazimieras Kuzavinis.

## Šaltiniai
Pelyšos I

:: *Apie kaimą Troškūnų seniūnijoje žr. [[Pelyšos II]]*.

**Pelyšos I** (arba tiesiog ***Pelyšos***) – kaimas šiaurės vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Surdegio. Išlikęs Pelyšų I dvaras. Pietiniu kaimo pakraščiu prateka Viešinta, į kuria čia įteka Pelyša.

## Istorija

1930 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kalnuvėnai

**Kalnuvėnai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, prie Klaipėdos miesto šiaurinės ribos ir Dūmeišio upelio. Šalia didelė sankryža – kertasi  ir . Kaime yra IX–XII a. kuršių Kalnuvėnų kapinynas.

## Etimologija
Pavadinimas *Kálnuvėnai* atsiradęs tik XX a., galimai perkeltas iš kito kaimo Dauparų-Kvietinių seniūnijoje. Pavadinimas gali būti perdirbinys iš seno asmenvardžio *Galmene* arba padarytas iš žodžių *kalnas, kalnynas*. Ankstesnis kaimo pavadinimas *Ginduliai, Aukštieji Ginduliai*.

## Istorija
1785 m. minimas kaip mišrus kaimas su vandens malūnu, 9 sodybos. Kaimas paminėtas karališkosios poros lankymosi Klaipėdoje istorijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Glaudėnai

**Glaudėnai** (arba ***Glaudynai***) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Klaipėdos miesto šiaurinės ribos. Kertasi keliai  ir .

## Etimologija

Pavadinimas kildinamas iš spėjamos pavardės **Glaudynas*. Galbūt toliau sietina su lietuviška pavarde *Gliaudỹs* arba su šaknimi *glaud-* ‚glausti, šlieti‘, plg. dar pavardės *Gluodas*, .

## Istorija

Kaimas minimas nuo XVIII a. 1785 m. karališkasis valstiečių kaimas, nuo 1815 m. laisvasis dvaras. XVIII a. įkurta Plukių kaimo mokykla, XIX a. sujungus kaimus, ji pervadinta į Glaudynų pradinę. 1897 m. Glaudynai įtraukti į *Hohenflur* dvarą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gvildžiai

**Gvildžiai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus nuo Klaipėdos miesto šiaurinės ribos, Danės pakrantėje. Plečiasi nausėdijos.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Gvildỹs, Gvildis*. Pavardė paplitusi Lietuvoje, greičiausiai sietina su  „kas gvildo, gvildytojas“.

## Istorija
1785 m. minimas kaip kulminis dvarelis, 1 sodyba.

Iki 1945 metų *Gut Gwilden* – dvaras. Įkurtas 1638 metais, po to, kai Martinas Gvilda, nusipirkęs sklypą, pasistatė dvarą – *Gut Gwilden*. Šeimos nuosavybe išliko iki 1944 metų rudens.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Zeigiai

**Zeigiai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurę nuo Klaipėdos miesto šiaurinės ribos, prie Normantų (skiria Cypos upelis).

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš pavardės *Zéigis* (ne *Seigis*), kuri tebėra žinoma senųjų regiono gyventojų, pavardė fiksuojama šiame ir artimiausiuose kaimuose.

Kitas kaimo pavadinimas – *Žodei̇̃kiai* arba *Žadei̇̃kiai* (minimas kaip *Szodeiken-Jonell*). Šis žodis kilęs iš asmenvardžio *Žadei̇̃kis* (< *žad-* ‚žadėti, kalbėti‘).

## Istorija

1785 m. minimas kaip karališkasis valstiečių kaimas su 4 sodybomis (pateko į Įsruties apskrities Klaipėdos valsčių). Priklausė Kretingalės, nuo 1904 m. – Karklininkų parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kukuliškiai

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Kukuliškiai (Zarasai)]]*.

**Kukuliškiai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, apie 1 km į šiaurę nuo Girulių, Klaipėdos-Kukuliškių miškų apsuptyje, šalia kelio . Šalia Baltijos jūros kranto 2016 m. atrastas Kukuliškių piliakalnis, yra Kukuliškių (Karklės) karinės baterijos liekanos.

## Etimologija

Vietovardis vedamas nuo žodžių *kùkulis*,  („duonos kepalas“). Jis galbūt kilęs dėl kalvotų apylinkių.

## Istorija

Kaimas įkurtas prieš 1917 m. kaip pietinė Karklės dalis. 1939 m. vokiečiams užėjus čia pastatyta Kukuliškių baterija, veikusi iki 1955 m.

2016 m. aptiktas Kukuliškių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bendikai

**Bendikai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Girulių, šiaurinėje Kalotės ežero pakrantėje. Pietvakariuose prieina Kukuliškių miškas.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš apylinkėse populiarios pavardės *[[Bendikas]]*, kuri yra krikšto vardo *Benediktas* trumpinys.

## Istorija

1744 m. kaimą įkūrė 3 ūkininkai (*Martin Labrenz, Peter Maure* arba *Mauritz*, ir *Christoph Bendick*), išsipirkę Gėcėvės dvaro žemes. 1785 m. minimas kaip mišrus kaimas, 3 sodybos.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Adomas Einoras (1842–1906), pedagogas, spaudos darbuotojas, leidėjas, žurnalistas, redaktorius.

## Šaltiniai
Purmaliai

**Purmaliai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, prie šiaurės rytinės Klaipėdos miesto ribos, dešiniajame Dangės krante, į vakarus nuo kelio . Yra tiltas per Dangę.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs nuo Purmalės upelio (vandenvardinis vietovardis).

## Istorija

Kaimo pietinėje dalyje, Dangės kilpoje stūkso Purmalių piliakalnis. Spėjama, kad Purmalių piliakalnis yra 1258 m. Ordino raštuose minima kuršių gyvenvietė *Mutine*, šiuo vardu galėjusi vadintis ir Purmalės upė. 1291 m. paminėta kuršių pilis. XVIII a. minimi 4 valstiečių kaimai.

Purmalių dvaras įkurtas XIX a. pradžioje, supirkus valstiečių ūkius *Purmallen Arnig* ir Miegalius. Dvarui priklausė ir karčema su viešbučiu Graudūšių kaime. Sovietmečiu įkurta sodų bendrija. Po nepriklausomybės atgavimo ėmė kilti naujakurių namų kvartalai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
SEB bankas

**SEB bankas** (anksčiau – *Vilniaus bankas*, *SEB Vilniaus bankas*) – Lietuvos komercinis bankas. Švedijos SEB bankų grupės narys. 2020 m. su „Swedbank“ banku buvo vienu iš dviejų didžiausių bankų Lietuvoje.

## Istorija
1990 m. įregistruotas komercinis „Spaudos bankas“, vėliau pervadintas į į „Vilniaus banką“. 1995 m. įsteigė įmonę, teikiančią lizingo paslaugas. 1997 m. įsteigta rizikos kapitalo valdymo bendrovė. 1998 m. bankas įsigijo 70 % akcijų FMĮ „Vilfima“, kuri perorganizuota į antrinę investicinės bankininkystės įmonę. Švedijos „Skandinaviska Enskilda Banken“ įmonių grupė 1998 m. įsigijo 32 % akcijų ir tapo strateginiu „Vilniaus bankas“ partneriu. 1999 m. veiklą pradėjo banko įsteigta gyvybės draudimo bendrovė. 2000 m. Vilniaus bankas tapo SEB grupės nariu, SEB grupei įsigijus 97,9 proc. „Vilniaus banko“ akcijų. Tais pačiais metais prisijungė banką „Hermis“, buvo įregistruota investicijų valdymo bendrovė. 

2005 m. bankas pradėjo pavadinimo keitimo procesą ir tapo „SEB Vilniaus banku“. 2006 m. investicinis bankas „SEB Enskilda“ pradėjo veiklą Lietuvoje prie kurios prisijungė „SEB Vilfima“ įmonių finansų srities specialistai. Laikydamasis strategijos užsiimti tik bankine veikla, 2007 m. bankas pardavė savo nekilnojamojo turto objektus ir nekilnojamąjį turtą valdžiusios banko grupės bendrovės „SEB VB nekilnojamasis turtas“ akcijas. 2008 m. sausio 21 d. „SEB Vilniaus bankas“ baigė pavadinimo keitimo procesą ir tapo SEB banku. Antrinių banko įmonių pavadinimai taip pat buvo pakeisti.

## Antrinės įmonės
Įvairias finansines paslaugas teikia Lietuvoje veikiančios SEB grupės įmonės: „SEB bankas“, investicijų valdymo bendrovė „SEB investicijų valdymas“, gyvybės draudimo bendrovė „SEB Life and Pension Baltic SE“.

SEB grupė Vilniuje taip pat yra įkūrusi paslaugų teikimo centrą („Skandinaviska Enskilda Banken“ AB Vilniaus filialas), teikiantį pagalbos verslui paslaugas (atlieka operacijas, teikia IT, personalo administravimo ir finansų apskaitos paslaugas) SEB grupei – jos antrinėms įmonėms ir padaliniams dvidešimtyje pasaulio šalių.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali banko svetainė
Grabiai

:: *Apie kaimą Šalčininkų rajone žr. [[Grabiai (Šalčininkai)]]*.

**Grabiai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 7 km į šiaurės rytus nuo Girulių, 5 km į vakarus nuo Kretingalės, prie Pašaltinio upelio. Rytuose eina greitkelis .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Grabs, Grabis, Grabys*, kuris galimai kilęs iš  ‚kas tarška; plepys‘ arba  ‚griovys‘.

## Istorija
Kaimas (*Jacob Polin* vardu) žinomas nuo 1670 m. 1785 m. minimas kaip karališkasis kaimas, 5 ūkiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Letūkai

**Letūkai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo Girkalių. Praeina kelias .

## Etimologija

Manoma, kad pirminė vietovardžio lytis buvusi **Leitukai* ir galimai kilusi iš  „lietuvis“. Apylinkėse 1736 m. fiksuojamas asmuo *Herrmann Leytucks*. Seniau kaimas dar minimas pavadinimu **Klausvaičiai**. Jis kilęs iš asmenvadžio *Claus Wete, Weyten Clauß*: pirma dalis yra iš vokiško vardo *Claus, Klaus* (vardo *Niclaus* forma), o antra – iš šaknies *Vait-*, kuri gali būti iš asmenvardžio *Vaitiekus* arba žodžio *vaitas* („dvaro prievaizdas“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gibišėliai

**Gibišėliai** – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Kretingalės, Girkalių pietiniame pakraštyje.

## Etimologija

Vietovardis asmenvardinės kilmės, su priesaga *-el-* iš trumpesnės formos *Gibišai*, kuri – iš pavardės *Gibišas*. Priesaginė forma *Gibišėliai* pradėta vartoti prijungus Klaipėdos kraštą, įtvirtinant oficialias lietuviškas formas, kad atskirtų šį kaimą nuo kito (Gibišai), buvusio į pietus nuo Klaipėdos.

## Istorija

Kaimas žinomas nuo XVII a. pabaigos Pėterio Gibišo (*Peter Gibiß*) vardu. 1785 m. minimas kaip karališkasis kaimas, 9 sodybos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klipščiai

**Klipščiai** (seniau ***Petraičiai***) – kaimas vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, šiek tiek į rytus nuo Klaipėdos Tauralaukio mikrorajono, prie Ringelio upelio. Šalia nutiestas greitkelis . Nausėdijų kvartalai.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš pavardės *Klipštas* <  ‚kas eidamas klipsi, klišis, šlubis‘ arba  ‚klabeti, barškėti‘. Petraičių pavadinimas – iš asmenvardžio *[[Petraitis]]*.

## Istorija
Kaimas ikurtas 1632 m. 1785 m. minimas kaip karališkasis kaimas, 3 sodybos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Trušeliai

**Trušeliai** – kaimas vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus nuo Klaipėdos Tauralaukio mikrorajono, šalia Eketės upelio. Praeina kelias . Pastaraisiais metais Trušeliuose intensyviai vyksta individualių gyvenamųjų namų statybos.

## Etimologija
Pavadinimas greičiausiai kilęs iš netoliese esančios vietovės *[[Triušiai (Klaipėda)|Triùšiai]]* arba iš pavardės *Trušẽlis*. Pastaroji versija mažiau tikėtina, nes registrai pavardės su priesaga *-elis* nefiksuoja, tačiau pavardės forma *Tr(i)ušis* aplinkiniuose kaimuose gana dažna.

## Istorija
Kaimas minimas nuo 1703 m., 1785 m. minimas kaip mišrus kaimas, su 4 sodybomis. 1737 m. įsteigta pradinė mokykla, 1910 m. ji buvo dviklasė, 1936 m. lankė 86 vaikai. 1785 m. kaimas turėjo 4 sodybas, o 1905 m. bendruomenės statusą. Tarpukariu ten veikė lietuviškos draugijos, Šaulių sąjungos būrys.

Dabar Trušẽliai yra nausėdija, auganti kaip Klaipėdos priemiestis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mazūriškiai

**Mazūriškiai** (***Mozūriškiai, Mozūrai***) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 2 km į rytus nuo Klaipėdos Tauralaukio mikrorajono ir kelio , prie Ringelio upelio ir kelių tvenkinių. Praeina kelias .

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš apylinkėse neretos pavardės *Mazūras, Mozūras* <  'mozūrų etninės grupės žmogus'.

## Istorija
1785 m. minėti *Mosuren-Jacob*, vėliau *Masurischken*. XIX a. laisvųjų činšininkų kaime (prie Mažojo Tauralaukio) buvo 26 gyventojai 7 sodybose. XIX a. viduryje kaime *Matz-Masuhren* gyveno 101 gyventojas, buvo 14 sodybų. Kalbėta lietuviškai ir vokiškai. Per Mozūriškių žemes nutiestas plentas Klaipėda–Toliai, paplentėje įsikūrė karčema. Kaimas pateko į Trušelių valsčių. XXI a. pr. Mazūriškiai pradėjo smarkiai plėstis kaip nausėdijų rajonas.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Jonas Birškus (1873–1959), bibliofilas, Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai