open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prajagradžas

**Prajagradžas** () arba **Ilahabadas, Alahabadas** () – miestas Indijoje, Utar Pradešo valstijoje, prie Gangos ir Jamunos upių santakos. Išvystyta maisto pramonė.

Svarbus hinduizmo religinis centras, gaminama daug religinio kulto atributų. Yra vienas svarbiausių šalyje Alahabado universitetas. Mieste gimė Indijos nepriklausomybės veikėjas Džavaharlalas Neru.

## Pavadinimo kilmė

Iki XVII a. miestas buvo vadinamas **Prajaga** (), kas sanskrito kalba reiškia „aukojimo vieta“ (manoma, aukojimas susijęs su Brahma). 1583 m. mogolų imperatorius Akbaras pavadino miestą **Alahabadu**, tačiau pavadinimas kilęs ne nuo Alacho dievo vardo, bet nuo Akbaro sukurtos religijos *Din-Ilahi*, todėl indai miestą vadina **Ilahabadu**. *-ābād* persiškai reiškia „vietovė, gyvenvietė“. Prajagos pavadinimas šiuo metu dažnai vartojamas kasdienėje kalboje.

2018 m. spalį Alahabadas oficialiai pervadintas Prajagradžu.

## Religinė reikšmė

7 km atstumu nuo Prajagradžo miesto yra Jamunos (dar vadinama Džamnos upe) ir Gangos upių santaka, kuri vadinama *Triveni Sangam Prayag*. Tai vieta, kurioje susitinka trys upės: Gangas, Jamuna ir (hinduizmo mitologijos) mitinė Sarasvatės upė. Čia vyksta Kumbha mela ritualinės maudynės. Triveni Sangama („trilypė santaka“) yra ypatingai šventa vieta – hinduizmo mitologija teigia, būtent šioje vietoje išsiliejo keletas amritos lašų iš ąsočio, kurį savo rankose laikė Dievas ir todėl kiekvienas žmogus, išsimaudęs šioje šventoje vietoje, iškart nuplauna visą savo blogą karmą. Į šią šventą vietą plūsta daugybė piligrimų tam, kad galėtų pasinert į šventą vandenį. Hinduizmo mitologija teigia, kad būtent šitoje vietoje Brahma atliko prakrišta jadžną, ir būtent šitoje vietoje lankėsi Rama, kai jis buvo tremtyje. Būtent šioje šventoje vietoje buvo išbarstyti Indijos nacionalinių didvyrių pelenai, tarp jų ir Mohando Gandžio 1948 metais.

Hinduistiniuose dharmašastrų tekstuose teigiama, kad jei žmogus nusiskandins Jamunos ir Gangos upių santakoje (*Triveni Sangam Prayag*), tai toks žmogus iškart pasieks mokšą ir galutinai išsivaduos iš samsaros rato (gimimo ir mirčių rato). Hinduizmo mitologija teigia, kad geriausia yra nusiskandinti nušokant nuo švento medžio banjano šakų į Gangos upę toje vietoje, kur į Gangą įsilieja Jamuna. Šalia Alahabado miesto po šiai dienai yra išlikę tūkstantmečiai banjano medžiai, kurių storos šakos yra nusidriekusios virš Gango upės. Kaip senovėje, taip ir po šiai dienai, nuo šių banjano šakų šoka į vandenį ir skandinasi žmonės, kurie nori galutinai išsivaduot iš samsaros rato.

## Šaltiniai
Pavolgio federalinė apygarda

**Pavolgio federalinė apygarda** (**Pavolgis**, ) – viena iš septynių Rusijos Federacijos federalinių apygardų, esanti europinės Rusijos pietryčiuose. Pavadinimas kilęs iš Volgos upės, tekančios per šį regioną. Plotas – 1 035 900 km² gyventojų 32 017 800 (2000 m.)

Apygardoje gyvena įvairių tautybių gyventojai: rusai (daugiau nei 70 proc.), totoriai, baškirai, čiuvašai, udmurtai, mordviai ir kt.

Dabartinis prezidento atstovas apygardoje yra *Igoris Komarovas* (*Игорь Анатольевич Комаров*).

## Administracinis suskirstymas
Pavolgis – daug nacionalinių autonomijų turintis kraštas. Apygardoje yra šie federaliniai subjektai:

6 autonominės respublikos:
* Baškirija,
* Marija (arba Marij-El),
* Mordvija,
* Totorija,
* Udmurtija,
* Čiuvašija.

7 sritys:
* Kirovo,
* Žemutinio Naugardo,
* Orenburgo,
* Penzos,
* Samaros,
* Saratovo,
* Uljanovsko.

1 kraštas – Permės.
Mel Gibson

**Melas Gibsonas** (*Mel Columcille Gerard Gibson*; g. 1956 m. sausio 3 d.) – JAV kino aktorius ir režisierius.

Nuo 1968 iki 1985 gyveno Australijoje. Išgarsėjo 1993 m. po filmų „Žmogus be veido“ ir „Narsioji širdis“.

## Filmografija

### Aktorius

### Režisierius
Mėgdžiojimo efektas

**Mėgdžiojimo efektas** – reiškinys, kai vartotojai nori būtinai turėti tą, ką turi kiti, nežiūrint į aukštas kainas.

Tai atsiranda dėl to, kad dalis žmonių mėgdžioja kitus asmenis. Toks reiškinys iš dalies skatina reklamos kūrimą.

Tokios vartotojų grupės vartojimo kreivė yra aukštesnė palyginus su įprastais vartotojais, o jos kritimo tendencija yra silpnesnė.

## Taip pat skaitykite
* Snobo efektas
* Vebleno efektas
* Gifeno paradoksas
Konsumpcija

**Konsumpcija** – prekių ir paslaugų tiesioginis naudojimas.

Naudojimas skirstomas į autonominį ir pridėtinį. Autonominiu vadinamas toks naudojimas, kai prekės ir paslaugos naudojamos patenkinant minimalius, būtiniausius poreikius. Pridėtiniu vadinamas ne būtiniausių prekių ir paslaugų naudojimas.

Pridėtinio naudojimo alternatyva yra pinigų ar daiktų taupymas vėlesniam naudojimui.
ACC

**ACC** () – spalvų kodavimo sistema. Ji buvo užpatentuota 1938 m.

ACC pagrindą sudaro trys parametrai:
* Spalva – raudona, oranžinė, violetinė ir pan.
* Sodrumas – atspalvio intensyvumas ir kontrastas lyginant jį su kitais atspalviais.
* Šviesumas – nurodo kiek konkretus atspalvis yra šviesus ar tamsus. 

Šią sistemą galima suprasti naudojant trimatį cilindro modelį, kuriame atspalviai išdėstyti pagal visus tris jų parametrus.

Sistemos privalumas yra galimybė labai paprastai rodyti ja užkoduotą spalvotą vaizdą tik pilkus atspalvius atvaizduoti sugebančiame ekrane. Šviesumo signalas paliekamas „kaip yra“ – „juodai balti“ televizoriai jį tiesiogiai priima ir be jokių pakeitimų gali rodyti nespalvotą vaizdą. Spalvoti televizoriai priima ir kitus du signalus, pateikdami taip pat ir spalvas.

## Šaltiniai
Pigou efektas

**Pigou efektas** – reiškinys, kai realaus turto ir tiesioginio vartojimo augimas daro įtaką ūkio augimui.

Mažėjant vartojimui mažėja kainos. Tai leidžia padidinti vartojimą. Padidėjus išlaidoms auga vartojimas ir taip auga ūkis, kol susibalansuoja.
NCS

**NCS spalvų sistema** – natūrali spalvų sistema, visiškai pagrįsta žmonėms būdingu suvokimu. Ji pasižymi paprastumu, logiškumu ir natūralumu. Naudojantis ja spalvos aprašomos labai suprantamai.

Norint suprasti spalvų kalbą, svarbu žinoti NCS pagrindus.

## Pagrindinės spalvos

Žmonės mato šešias grynas spalvas. Tai pagrindiniai spalviniai tonai, kurie išreiškiami raidėmis:
* balta – **W**
* juoda – **S**
* geltona – **Y**
* raudona – **R**
* mėlyna – **B**
* žalia – **G**

Galima paprieštarauti, jog balta ir juoda nėra spalvos. Iš tikrųjų tai achromatinės spalvos, kurios gerokai skiriasi nuo chromatinių spalvų. Visi atspalviai yra daugiau ar mažiau panašūs į kurį nors pagrinį spalvinį toną. NCS kodai nusako koks yra tam tikro atspalvio santykis su šešiais pagrindiniais tonais.

## Spalvinis kūnas
Spalvinio kūno modelį iliustruoja šešių pagrindinių spalvų tarpusavio santykis. Šiame modelyje kiekviena spalva turi savo pastovią vietą. Šis modelis yra trimatis, kadangi chromatinės spalvos santykiauja ne tik tarpusavyje, bet ir su balta bei juoda. Tam, kad trimatį modelį būtų galima geriau pavaizduoti plokštumoje, jis išreikštas dviem projekcijomis – spalviniu apskritimu bei spalviniu trikampiu.

### Spalvinis apskritimas ir spalviniai tonai
Spalvinis apskritimas, tai spalvinio kūno projekcija iš viršaus. Keturios pagrindinės spalvos (geltona, raudona, mėlyna ir žalia) dalina apskritimą į keturias dalis ir yra išsidėsčiusios prie spalvinio apskritimo skiriamosios linijos. Spalviniai tonai išreiškiami kodais, sudarytais iš raidžių ir skaičių.

Kiekviena apskritimo dalis dar skirstoma į šimtą lygių dalių. Pavyzdžiui, kvadratas **Y** R-Y dalyje yra 100 % geltonas. Judant link **R**, didėja raudonumas. Spalva, esanti Y70R taške, yra sudaryta iš 70 % raudonos ir 30 % geltonos spalvų.

### Spalvinis trikampis ir atspalviai
Spalvinis trikampis naudojamas išreikšti baltos ir juodos spalvų santykį, taip aprašant tam tikrą atspalvį bei jo achromatiškumo laipsnį.

Spalvinis trikampis – tai vertikalioji spalvinio modelio dalis. **C** raide pažymėtame kampe yra tik grynai chromatiniai atspalviai (pavyzdžiui, Y70R), juose nėra nei juodos, nei baltos spalvų. Kampe **W** yra gryna balta spalva, kampe **C**- gryna juoda.

Tarp kampų yra į 100 dalių padalintos skalės. Aprašant spalvą, pakanka nurodyti juodos spalvos ir chromatiškumo lygį. Skaičius 2030 nurodo, kad atspalvio sudėtyje yra 20 % juodos spalvos, atspalvio chromatiškumas – 30 %. Tai sudaro 50 % atspalvio ir reiškia kad likę 50 %- balta spalva.

Kodas NCS sistemoje paskiriamas apjungiant spalvą ir atspalvį reiškiančius skaičius (pavyzdžiui, 2030- Y70R). Taigi, NCS sistemos kodas, nors iš pirmo žvilgsnio ir atrodo esąs atsitiktinių skaičių bei raidžių kratinys, iš tikrųjų yra spalvų aprašymo kalba.

NCS naudojama taip pat ir Sadolin dažų koloravimui naudojamoje spalvų tonavimo sistemoje TINTORAMA.
Jama'at-ud-Da'wah

**Jama'at-ud-Da'wah** (**JUD**) – islamiška organizacija, įkurta Pakistane 1985 m.

JUD yra labai populiari Pakistane, nes ji suteikia nemokamą medicinį gydymą ir moko neturtingus žmones. Organizacijoje dirba daug savanorių, padedančių nelaimingų atsitikimų atveju.

JUD vadovas yra Hafiz Muhammad Saeed, kuris taip pat yra ir Islamo studijų proferorius Lahoro Technologijų ir Inžinerijos universitete.

## Nuorodos
* Jama'at - ud-Da'wah Pakistan – Oficiali svetainė (angliškai, urdų kalba ir arabiškai)
* Jama'at - ud-Da'wah Pakistan  – senesnė tinklalapio versija anglų kalba.
Pilkosios kopos

**Pilkosios kopos** (dažniau žmonių vadinamos *Mirusiomis kopomis*) – kopos, besidriekiančios Naglių gamtos rezervate Kuršių nerijoje, tarp Pervalkos ir Juodkrantės. Pilkosiomis vadinamos dėl vyraujančios augalijos spalvos. Smėlio judančios kopos pasak Jorio užpustė 17-19 kaimų.

Aukščiausios kopos – Vingkopė (51 m) ir Naglių kopa (53 m). Kopos nuo 1675 iki 1934 m. net 4 kartus smėliu užnešė Naglių kaimus.

## Šaltiniai
Žalioji (Svėdasai)

**Žalioji** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, šalia kelio , tarp Vyžuonų ir Svėdasų, Šventosios dešiniajame krante. Per upę 1939 m. nutiestas Vaižganto tiltas (Juozas Zikaras nukalė bareljefus, tačiau sovietmečiu jie neišliko, bet 1988 m. atkurti ir tiltui sugrąžintas Vaižganto pavadinimas). Kaime stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas – Rimkų kryžius (8 m, pastatytas 1928 m. Vaižganto iniciatyva, skulptorius Vaižganto sūnėnas Kazys Rimkus, mecenatas Juozas Rimkus, restauruotas 1990 m.), yra viešbutis „Romuvos parkas“.

## Etimologija

Žmonės įvairiai aiškina vardo kilmę. Esą netoli malūno stovėjusi smuklė žaliomis durimis, kur grįždami iš Utenos kermošių mėgdavę užsukti valstiečiai. Kitų teigimu, Žaliąja kaimas vadinamas dėl jį gaubiančios vaiskios žalumos.

## Istorija

1945–2001 m. kaime veikė Žaliosios pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikieriai

**Mikieriai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6,5 km į šiaurės rytus nuo Sedeikių, dešiniajame Šventosios krante. Kaimo teritorija priklauso Šimonių girios biosferos poligonui, aplink dunkso Šimonių giria. Seniūnaitijos centras. Praeina vieškelis .

Kaime yra Anykščių miškų urėdijai priklausanti girininkija, laukinių žvėrių aptvaras. Aptvare laikomi: danieliai, muflonai, dėmėtieji elniai, šernai. Yra kaimo turizmo sodyba „Slėnis“. Ties kaimu atsiveria vaizdingas reginys į Šventosios kilpas.

Per Šventąją 1973 m. pastatytas pėsčiųjų Mikierių tiltas (perstatytas 2002 m.). Tiltu galima nueiti į kitoje upės pusėje esančius Inkūnus, kuriuose yra kapinės ir 1942 metais pastatyta bažnyčia. Mikierių kapinės sunykusios.

## Istorija

Mikieriai (*Mikiery*) minimi Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose. 1775 m. dūmų surašyme minima, kad Mikierių kaimas turėjo 7 kiemus ir priklausė Pienionių seniūnijai (Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valda).

Tarpukariu veikė krautuvė, gyventojai ruošė medieną, rinko pušų sakus, plukdė sielius. 1924–1971 m. veikė pradinė mokykla. 1944–1968 m. – Mikierių apylinkės centras. 1958 m. įkurta girininkija.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Juozapas Pavilonis – verslininkas ir visuomenininkas (g. 1875 m.),
* Jonas Žukas – dailininkas, skulptorius, medalininkas (g. 1941 m. – mir. 2019 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Žirgėnai

**Žirgėnai** (anksčiau ***Marivilis***) – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Vištyčio, rytiniame Vištyčio ežero krante, kelių  ir  sankryžoje. Kaime yra kempingas „Pušelė“, kuriame yra metalo skulptūros.

## Etimologija
Pavadinimas galimai sukurtas pagal žodį *ži̇̀rgas*. Ankstesnis Maraviliaus pavadinimas – iš  „Marijos miestelis“ (dažnas lenkiškas dvarų pavadinimas).

## Istorija

XIX a. pabaigoje Žirgėnų vietoje buvo Marviliaus (Maravilės) palivarkas (Vilkaviškio apskrities Vištyčio valsčius ir parapija).

## Gyventojai

## Galerija

Pušelė, Metalo Fantazijos, Litva 03.jpg
Pušelė, Metalo Fantazijos, Litva 01.jpg
Pušelė, Metalo Fantazijos, Litva 04.jpg


## Šaltiniai
Žalioji

**Žalioji** – taip vadinama daug Lietuvos kaimų:

* Alytaus rajone;
* Anykščių rajone:
** Kavarsko seniūnijoje;
** Svėdasų seniūnijoje;
** Traupio seniūnijoje;
* Biržų rajone;
* Ignalinos rajone;
* Kalvarijos savivaldybėje;
* Kazlų Rūdos savivaldybėje;
* Kėdainių rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Trakų rajone;
* Ukmergės rajone;
* Vilkaviškio rajone;
* Vilniaus rajone.

## Nuorodos
*
Rudasis dyglutėlis

**Rudasis dyglutėlis** (, sin. *Hydnum ferrugineum*) – karpininkinių (*Thelephoraceae*) šeimos grybas.

Kepurėlė buožiška, plokščia arba vidurys truputį įdubęs, jauna vatuota, su keliais raudonais skysčio lašais, senesnė rausvai ruda, baltais kraštais, persenusios visas paviršius rudas.
Jaunų vaisiakūnių dygliai baltai pilkšvi, senesnių rudi, 5 mm ilgio, kotu žemyn nuaugę.
Kotas 3-5 cm ilgio, 1-2 cm storio, dažniausiai centrinis, beveik visas arba tik pagrindas apaugęs minkštais rudais plaušais. Trama aiškiai dviejų sluoksnių: viršutinis purus ir šviesesnis, vidinis plaušuotas, rudos šokoladinės spalvos.
Sporos gelsvos, truputį kampuotos, dygliuotos, 4-4,5 x 3-4 µ m.

Auga rugpjūčio – spalio mėn. spygliuočių miškuose. Dažnas. Nevalgomas.
Johnson & Johnson

**Johnson & Johnson** – pasaulinė JAV farmacijos, medicinos prietaisų ir plataus vartojimo produktų kompanija, įkurta 1886 m.

Kompanijos centrinė būstinė yra Niu Bransvike, Naujojo Džersio valstijoje. 2016 m. žurnalo „Forbes“ vertinimu, „Johnson & Johnson“ buvo didžiausia viešoji farmacijos bendrovė pasaulyje ir 32-oji tarp visų pasaulio bendrovių.

## Nuorodos
* Oficiali „Johnson & Johnson“ svetainė 
* Oficiali „Janssen“ svetainė 

## Šaltiniai
Amritsaras

**Amritsaras** () – miestas šiaurės vakarinėje Indijoje, Pendžabo valstijoje. 1,09 mln. gyventojų (2005). Išvystyta tekstilės, mašinų, chemijos pramonė, gaminami audiniai, kilimai, metalo, kaulo, odos gaminiai. Tai pagrindinis sikhų religinis centras, čia yra jų „Aukso šventykla“ (sugriauta 1761 m., vėliau atstatyta).

## Istorija

Amritsaras žinomas nuo XVI a. pabaigos.

## Pavadinimo kilmė

Miesto pavadinimas kilęs iš sanskrito: *Amŗta - sarovar* reiškia „Nemirtingumo nektaro ežeras“.
Panevėžio lėlių vežimo teatras

**Panevėžio lėlių vežimo teatras** – vienintelis Europoje lėlių vežimo teatras. Įsikūręs Panevėžyje, Respublikos g. 30. 

Kiekvieną vidurvasarį šio teatro aktoriai su vežimais, traukiamais dviejų arklių, išvyksta gastrolių po Lietuvos miestus ir kaimelius. Apie teatrą sukurtas dokumentinis filmas „Kelionių magija“ (režisierė Janina Lapinskaitė).

## Veikla
Teatras įkurtas 1986 m. Panevėžyje direktoriaus ir režisieriaus Antano Markuckio iniciatyva.

Kasmet parodo apie 300 spektaklių, įvyksta 3-4 premjeros. Spektaklius režisuoja ne vien A. Markuckis, bet ir R. Driežis (Vilnius), J. Stepankienė (Panevėžys), D. Armanavičius (Kaunas), Rusijos nusipelnęs artistas, „Auksinės kaukės“ laureatas S. Železkinas (Rusija). Daugelis spektaklių sukurta lietuvių liaudies pasakų motyvais, pagal K. Kubilinsko, S. Gedos, U. Lėjaus, A. Gudelio, J. Radzevičiaus, V. Rabadano, A. Popesku kūrybą. Kai kurių pjesių ar inscenizacijų autoriai – panevėžiečiai E. Mezginaitė, E. Matulaitė, R. Žilevičius. Lėles spektakliams kuria V. Mazūras, R. Driežis, Rusijos dailininkės N. Zabrodina, E. Beresneva. Po kiekvieno spektaklio teatro fojė vyksta tradicinis vaikų piešinių konkursas „Mano matyti herojai“.

Šiltuoju sezonu Panevėžio centre veikia pramoginis teatro traukinukas.

Kas dvejus metus organizuojamas tarptautinis lėlių teatrų festivalis „Lagaminas“, į kurį susirenka lėlininkai iš daugelio valstybių. Teatras yra gastroliavęs Nyderlanduose, Danijoje, Rusijoje, Estijoje. Kasmet teatro patalpose vyksta vaikų lėlių teatrų šventė „Molinuko teatras“. Prieš trejus metus teatro bazėje atsirado lėlių teatro aktorių ir režisierių kursas – jie mokosi Jaroslavlio valstybiniame teatro institute, kurį baigė ir režisierius A. Markuckis.

Teatras dalyvavo tarptautiniuose festivaliuose Lietuvoje, Rusijoje, Estijoje, Švedijoje, Danijoje, Nyderlanduose, Vokietijoje, Lenkijoje, kur tapo laureatu.

## Apdovanojimai
Už lietuvių dramaturgijos propagavimą režisierius Antanas Markuckis 1994 m. apdovanotas Boriso Dauguviečio premija. Tais pačiais metais jis buvo išrinktas Lietuvos lėlininkų asociacijos pirmininku.

2003 m. balandžio mėnesį Danijoje Antanui Markuckiui įteikta H. K. Anderseno pirmoji premija už šio rašytojo kūrybos puoselėjimą ir propagavimą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Teatro internetinė svetainė
Aurangabadas

**Aurangabadas** () – miestas Indijoje, Maharaštros valstijoje. 1,02 mln. gyventojų (2005). Išvystyta medvilnės ir šilko pramonė. Didelis turizmo centras su pasaulio paveldo objektais. Šalia miesto yra Aurangzebo mauzoliejus ir Pan Čakki kapas VII a. statytoje budistų šventykloje.

## Istorija

Kadaise miesto vietoje buvo *Kirki* (*Khadki*) kaimas. Miestą XVII a. pradžioje įkūrė Malikas Ambaras ir pavadino **Fatehpura** („Pergalės miestas“). Iki 1818 m. buvo Didžiųjų Mogolų rezidencija, po Aurangzebo mirties miestas pradėtas vadinti **Aurangabadu**. tuo metu jame gyveno virš 200 000 gyventojų.
Bengalūras

**Bengalūras** – (kanadų kalba: ಬೆಂಗಳೂರು = *Bengalūru*) – miestas pietinėje Indijoje, Karnatakos valstijos sostinė. Su 4,93 mln. gyventojų (2005; su priemiesčiais virš 6 mln.) tai yra trečiasis pagal dydį šalies miestas. Didelis mašinų gamybos centras, išvystyta maisto, tekstilės pramonė, amatai. Yra universitetas, kosminių tyrimų centras. Mieste daug ežerų.

## Istorija

Nors istoriniai šaltiniai leidžia teigti, kad miestas buvo jau apie 900 metus, tačiau rašytiniai šaltiniai pastovią gyvenvietę pirmąkart mini tik 1537 m., kai čia buvo pastatyta Vidžajanagaros imperijos tvirtovė. Iki 2006 m. miestas oficialiai vadinosi **Bangaloru** ().
Islandijos vyrų futbolo rinktinė

**Islandijos vyrų futbolo rinktinė** – Islandijai atstovaujanti futbolo komanda.

Ilgą laiką tai buvo viena silpnesnių Europos komandų, niekad nepasiekdavusi didesnių pergalių, bei neįveikdavusi atrankų į Europos ir pasaulio čempionatus. Tačiau XXI a. pr. Islandijos rinktinės rezultatai ėmė sparčiai gerėti – komandai nedaug pritrūko iki patekimo į 2014 m. pasaulio čempionatą – grupėje užėmę 2 vietą, islandai papildomoje atrankoje pralaimėjo kroatams.

2016 m. pirmą kartą istorijoje pateko į išplėstą Europos futbolo čempionatą, savo grupėje aplenkdami Nyderlandus ir Turkija. Čempionate Islandija nužengė iki ketvirtfinalio (aštuntfinalyje nugalėjo Angliją).

2017 m. pabaigoje sėkmingai įveikę atranką Islandijos futbolininkai pateko į 2018 m. pasaulio futbolo čempionatą ir tapo mažiausia gyventojų skaičiumi šalimi, dalyvaujančia pasaulio čempionate.

## Dalyvavimas Europos čempionatuose
* 1960 – *nedalyvavo*
* 1964 – *neįveikė atrankos*
* 1968 – *nedalyvavo*
* 1972 – *nedalyvavo*
* 1976–2012 – *neįveikė atrankos*
* 2016 – ketvirtfinalis
* 2020–2024 – *neįveikė atrankos*

## Dalyvavimas pasaulio čempionatuose

## Žymiausi žaidėjai
* Albert Guðmundsson
* Arnór Guðjohnsen
* Ásgeir Sigurvinsson
* Eiður Smári Guðjohnsen
* Heiðar Helguson
* Guðni Bergsson
* Hermann Hreiðarsson
* Ríkharður Jónsson
* Rúnar Kristinsson
* Aron Gunnarsson
* Gylfi Sigurðsson

## Nuorodos
* Asociacijos svetainė
Andrius

:*Šis straipsnis apie vardą, apie filmą žiūrėkite - [[Andrius (filmas)]].*
**Andrius** – vyriškas vardas. Graikiškų vardų **Andrėja**, **Andriejus** trumpinys. Paplitęs daugelyje šalių.

Vardadieniai: vasario 4, gegužės 16, lapkričio 10, lapkričio 30

## Etimologija
Vardas kilęs iš graikų kalbos žodžio ανδρος (*andros*) – vyriškas, drąsus.

Į lietuvių kalbą pateko iš Rytų slavų kalbos dar iki Lietuvos krikšto, ne vėliau kaip XI amžiuje. Rytų Aukštaitijoje kartais vartojama jo tarmiška forma **Undrius**.

## Analogai kitose kalbose

* angl. *Andrew* (Endriu)
* arab. *اندراوس* (Endros)
* baltar. *Андрэй* (Andrej)
* bulg. *Андрей* (Andrej)
* ček. *Ondřej*
* esp. *Andreo*
* est. *Andres*
* graik. *Ανδρέας* (Andreas)
* hav. *Anekelea*
* indon. *Andreas*
* isl. *Andrés*
* isp. *Andrés*
* ital. *Andrea*
* jap. *アンドレイ* (Andorej)
* kat. *Andreu*
* kroat. *Andrija*
* lat. *Andris*
* lenk. *Andrzej* (Andžej)
* liet. *Andrius*
* 
* norv. *Anders*
* oland. *Andries*
* port. *André*
* pranc. *André*
* rum. *Andrei*
* rus. *Андрей* (Andrej)
* serb. *Andrija*
* slovak. *Andrej*, taip pat *Ondrej*
* slovėn. *Andrej*
* svah. *Andalea*
* suom. *Antti*
* šved. *Andreas* arba *Anders*
* ukr. *Андрiй* (Andrij)
* vengr. *András* (Andraš)
* 

### Lietuviai Andriai
* Andrius Bulota – XX a. Lietuvos politinis veikėjas, teisininkas
* Andrius Domaševičius – gydytojas, LSDP įkūrėjas
* Andrius Jurkūnas – krepšininkas
* Andrius Kairys – vargonininkas, chorvedys, pedagogas
* Andrius Kubilius – Lietuvos politikas
* Andrius Kuprevičius – JAV pianistas
* Andrius Mamontovas – dainininkas
* Andrius Ignotas Oginskis – LDK karinis ir politinis veikėjas

### Lietuviai Andriejai
* Andrejus Zadneprovskis – Lietuvos sportininkas

### Nelietuviai
* Andžejus Sicinskis – Lenkijos sociologas, ministras
* Andrejus Tarkovskis – TSRS kino režisierius
* Andrejus Sacharovas – TSRS fizikas, disidentas
* Andžejus Leperis – Lenkijos politikas
* Endriu Karnegis – JAV verslininkas, filantropas

## Pavardės, kilusios iš Andriaus vardo
Lietuviškos pavardės: Andreika, Andriekus, Andriukaitis, Andrijauskas, Andriulis, Andriulaitis, Endrijauskas, Endrijaitis. Žymūs žmonės:
* Vytenis Andriukaitis - politikas, gydytojas, signataras
* Antanas Andrijauskas - filosofas, kultūrologas
* Algirdas Endriukaitis - signataras
* Laima Liucija Andrikienė - politikė, signatarė
* Irena Andriukaitienė - politikė, signatarė.

**Andrius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andrienė (ištekėjusi moteris) ir Andriūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Juozas Andrius (1900–1988) – kartografas ir topografas, Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas;

## Šaltiniai
Eiður Guðjohnsen

**Eiduras Gudjonsenas** (**Eiður Guðjohnsen**, dažnai transkribuojama *Eidur Gudjohnsen*; 1978 m. rugsėjo 15 d.) – buvęs Islandijos futbolininkas. Atstovavo islandijos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Kaip profesionalas debiutavo vos 15 metų Islandijos lygos Reikjaviko „Valur“ klube. Eiduro tėvas Arnór taip pat buvo garsiu futbolininku. Netrukus jaunasis islandų talentas persikėlė į Olandijos PSV klubą, bet ten neįsitvirtino. 1996 m. balandžio 24 d. Eiduras debiutavo nacionalinėje rinktinėje, mače su Estija. Jis pasirodė po keitimo (pakeitė savo tėvą). Tai vienintelis atvejis futbolo istorijoje, kai rinktinėje žaidė ir tėvas ir sūnus.
1996 metų pabaigoje patyrė kulkšnies traumą, kurios gydymas dėl nediagnozuoto sąnario uždegimo užtruko ir PSV atsisakė futbolininko paslaugų. Tik po dvejų metų Gudjonsenas grįžo į futbolą – trumpai žaidė Reikjaviko „KR“, vėliau perėjo į Aglijos pirmajame divizione žaidžiantį Boltono Wanderers klubą. 2000 m. už 4 mln. £ parduotas Chelsea FC klubui. Čia jis praleido net 6 sezonus, bet atsiradus talentingesnių puolėjų, 2006 m. persikėlė į Barcelona, kur pakeitė komandą palikusį švedą Henriką Larsoną.

2009 m. rugpjūčio 1 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Monako klubu.

2010 m. rugpjūčio 31 d. pasirašė sutartį su Stoke City klubu. 2010 m. sausio 28 d. buvo išnuomotas Tottenham „Hotspur“ klubui iki sezono pabaigos.

2011–2012 m. rungtyniavo Atėnų „AEK“ (Graikija). Vėlesniais metais atstovavo Cercle Brugge (Belgija), Club Brugge (Belgija), Bolton Wanderers (Anglija), Shijiazhuang Ever Bright (Kinija), Molde (Norvegija), FC Pune City (Indija).

## Pasiekimai
* Nyderlandų taurė: 1996
* Nyderlandų supertaurė: 1996
* Eredivisie lyga: 1997
* Anglijos lygos taurė: 2005
* Premier League: 2005, 2006
* Anglijos FA Community Shield: 2005
* Ispanijos supertaurė: 2006
* La Liga: 2009
* Copa del Rey: 2009
* UEFA Čempionų Lyga: 2009

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt (žaidėjas)
* Transfermarkt (treneris)
Soferis

**Soferis** (arba **Soferis STaM**; ) – judėjų raštų perrašinėtojas ir komentatorius, kuris savo ranka perašinėja Torą, tefiliną, mezuzas, ketubah, getą bei kitus svarbius judėjų tekstus. Terminas *STaM* yra akronimas, reiškiantis, kad soferis sugeba parašyti Torą, Tefiliną, Mezuzas.

Tai labai žydų gerbiamas žmogus, kuris puikiai žino Mozės įstatymus bei moka juos gražiai išrašyti ant popieriaus. Judėjui norint tapti soferiu, taikoma sena taisyklė: „Tu privalai būti rabinas, kad galėtum tapti soferiu“.

Būsimas soferis privalo būti drausmingas, mandagus, malonus ir gerbiamas visų tarpe. Kristaus laikais dauguma soferių buvo fariziejais ir Sandehrino teisėjais.

## Nuorodos
* Toros soferis 
* Vaad Mishmereth STaM 
* Soferio darbų apžvalga
Osmosas

**Osmosas** – tirpiklio (paprastai - vandens) molekulių difuzija pro puslaidę membraną iš mažos koncentracijos tirpalo į didelės koncentracijos tirpalą. Osmosinis slėgis susidaro toje membranos pusėje, kur būna didesnė ištirpusių medžiagų koncentracija.

Osmosą pirmasis 1748 m. pastebėjo Jeanas-Antoineʼas Nollet (Prancūzija). J. H. van’t Hoffas 1887 įrodė, kad osmoso reiškiniams tirpaluose galioja idealiųjų dujų dėsniai.

Dviejų tirpalų osmosinių slėgių skirtumą atspindi toniškumas. Tirpalai gali būti izotoniniai, hipertoniniai ir hipotoniniai:
* Izotoninis tirpalas yra toks, kai abiejose membranos pusėse ištirpusių medžiagų koncentracija yra tokia pati ir vandens molekulių į abi puses pereina vienodas kiekis.
* Hipotoninis tirpalas yra toks, kuriame tirpinio koncentracija mažesnė negu ląstelėje, todėl į ląstelę daugiau vandens molekulių įeina negu išeina. Tokiuose tirpaluose ląstelės išpampsta ir net susprogsta. Išsipūsdamos ląstelės hipotoniniame tirpale sukelia turgorinį slėgį. Žoliniams augalams šis slėgis padeda išsilaikyti statiems.
* Hipertoninis tirpalas yra toks, kuriame tirpinio koncentracija didesnė negu ląstelėje. Tokiuose tirpaluose ląstelės susiraukšlėja, nes netenka vandens.

Dėl osmoso vanduo organizmuose juda iš ląstelės į ląstelę, iš dirvožemio į augalo šaknies ląsteles.

## Susiję straipsniai
* Atvirkštinis osmosas
* Homeostazė
* Plazmolizė

## Šaltinisi

## Nuorodos
Audinių skystis

**Audinių skystis** – ląstelei būtinų jonų ir molekulių, tokių kaip gliukozė, aminorūgštys ir deguonis tirpalas. Audinių skystis padeda pašalinti atliekas ir pasiimti medžiagas. Žinduolių organizme jį sudaro skystis, kuris sunkiasi iš kraujo kapiliarų. Dauguma šio skysčio grįžta į kapiliarus, likusi dalis patenka į limfinę sistemą, kuri skystį išfiltruoja ir grąžina į kraują. Jis skaidrus, gelsvos spalvos.

Augaluose susidaro iš augalų sulčių.
Get

**Getas** ( dgs. gittim, gittin) – žydų skyrybų raštas, kurį žydas išduoda žydei nutraukiant vedybas. Pagrindinis rašto tekstas – „nuo dabar tu gali bendrauti su visais vyrais“, kitaip sakant tu nebesi ištekėjusi moteris ir tau paleistuvavimą draudžiantys įstatymai daugiau nebegalioja. Geto skyrybų raštas taip pat sugrąžina moteriai visas buvusias teises, kurias ji turėjo prieš ištekėdama.

## Būtini reikalavimai getui
#Getas (skyrybų raštas) privalo būti parašytas tik pas judaizmo soferį, tam turi būti gautas judėjo vyro sutikimas (žydei žmonai draudžiama skirtis).
#Getas turi būti parašytas ant tokio poperiaus, kurio turinio nebūtų galima ištrinti arba taisyti.
#Geto data turi atitikti skyrybų rašto sudarymo datą.
#Bet koks geto taisyklių pažeidimas panaikina skyrybų procedūrą.

## Nuorodos
* Skyrybos judėjiškai
*Skyrybų raštas
Samariečiai

**Samariečiai** () – religinė ir etninė grupė, gyvenanti Palestinoje, turinti ryšių su senosios Samarijos kraštu. Kadangi skirtingais istoriniais laikotarpiais ji naudojo skirtingas kalbas, ji apibrėžiama per etninę tapatybę ir religinius įsitikinimus.

## Kilmė ir istorija
Manoma, kad samariečiai, kaip ir žydai, yra tiesioginiai izraelitų palikuonys. Apie XIV a. pr. m. e. izraelitai migravo į Pažadėtąją žemę, kurią nukariavo ir apgyvendino. Gentinei Izraelio karalystei suskilus į dvi dalis, t. y. Izraelį šiaurėje ir Judėją pietuose, pradėjo skaidytis izraelitų tautinė tapatybė. Judėjos gyventojai tapo žydų (judėjų) protėviais, o Izraelio, su sostine Samarija - samariečių.

VIII a. pr. m. e. Asirijos imperijai nukariavus Izraelį, didelė dalis jos gyventojų buvo ištremti į kitas imperijos vietoves ir išnyko be pėdsakų. Vietoj to, asirai į regioną perkėlė kitas etnines grupes, daugiausia iš Kutos miesto (Babilonijoje). Likę vietos gyventojai, susimaišę su ateiviais ir sudarė samariečių tautybę. Dėl to neretai samariečiai jų pietinių kaimynų judėjų būdavo vadinami kutiečiais ().

VI a. pr. m. e. iš Babilono tremties į tėvynę grįžę Judėjos gyventojai (žydai) išlaikė seną nesantaiką su samariečiais. Žydai nemėgo samariečių, nes, anot jų, samariečiai vesdavo svetimo tikėjimo moteris, jų tikėjimo ritualai labai skyrėsi nuo judėjų tikėjimo. Po to, kai žydų Hasmonėjų valstybė įjungė Samariją, samariečiai tapo persekiojama ir diskriminuojama etnine grupe: krašte politiškai viešpatavo judėjai. Samariečiai keletą kartų minimi Naujajame Testamente, su jais susijęs vienas žymiausių pasakojimų apie gerąjį samarietį.

Nepaisant diskriminacijos, samariečiai buvo gausi Palestinos etninė grupė. Po to, kai žydai buvo ištremti iš Palestinos, IV a. samariečių skaičius siekė iki vieno milijono. Tuo metu jie jau kalbėjo aramėjų kalba, tačiau šventuosius tekstus rašė specifiniu samariečių raštu, kuris tiesiogiai kildinamas iš senojo hebrajų rašto (žydų naudojamas hebrajų raštas, tuo tarpu, yra kildinamas iš aramėjų rašto).

Vėlesniais laikais samariečių skaičius mažėjo dėl spartėjančios asimiliacijos ir persekiojimų. Žymesnis samariečių naikinimo atvejis buvo 529 m. nuslopintas Trečiasis samariečių sukilimas prieš krikščionių valdžią Bizantijoje. Po VII a. Palestinos prijungimo prie Kalifato, daug samariečių perėmė islamą. Netgi savo religiją išlaikę samariečiai ėmė kalbėti arabų kalba, tačiau ir ją rašė samariečių raštu.

Po to, kai samariečiai tapo Izraelio dalimi, dauguma jų perėmė valstybinę kalbą - hebrajų. 2007 metais samariečių beliko tik apie 720 žmonių. Dauguma jų gyvena netoli Gerizimo kalno, Nabluso mieste (Vakarų krantas) arba Izraelyje, Holono mieste. 

## Religija

Kartu su žydais, samariečiai dalinasi bendru kultūriniu paveldu - Biblijos dalimi Tora, kurią samariečiai traktuoja truputį skirtingai. Samariečių religija nepripažįsta visų kitų Biblijos dalių (kurios daugiau susiję su žydų istorija ir kultūra), ir savo tikėjimą remia keturiais principais:
# Vienas Dievas – Izraelio Dievas;
# Vienas pranašas – Mozė;
# Vienas tikėjimas – Toros knyga;
# Viena šventa vieta – Gerizimo kalnas.

## Nuorodos
* Samariečiai
Turgoras

**Turgoras** – būsena, kai augalo ar grybo ląstelės sienelė įtempta dėl osmosiškai vandens molekules siurbiančios citoplazmos didėjimo. Tokios ląstelės vadinamos *turgorizuotomis*.

Turgoras padeda žoliniams augalams išlaikyti stiebo ir lapų, sumedėjusiems - lapų formą ir padėtį. Stingant vandens turgoras mažėja, o ląstelės praranda stangrumą, augalas vysta.
Vytimą gali sukelti padidėjęs augalų aplinkos druskingumas, augalų hormonas etilenas.
Švelnioji kresnuolė

**Švelnioji kresnuolė**, arba **loichtenbergija** (*Leuchtenbergia principis*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis, priklausanti monotipinei **kresnuolės** (*Leuchtenbergia*) genčiai.

Stiebas iki 70 cm aukščio, su ilgais tribriauniais gumburėliais, ant kurių areolės, o iš jų išauga 7-8 dygliai. Žiedai ryškiai geltoni, pražysta anksti pavasarį.

Paplitęs Meksikoje, Koahuilos valstijoje.
Andinis kondoras

**Andinis kondoras** (*Vultur gryphus*) – amerikinių grifų (*Cathartidae*) šeimos plėšrusis paukštis.

## Paplitimas
Reti, laisvėje priskaičiuojama apie 10 000 subrendusių ir nesubrendusių individų ir populiacija iki šiol nesustabdomai mažėja. Andiniai kondorai paplitę Pietų Amerikoje esančiuose Anduose.

## Apibūdinimas
Tai stambiausias Vakarų pusrutulio skraidantis paukštis bei stambiausias plėšrusis paukštis. Patinėliai už pateles stambesni, jie sveria 11–15 kg, patelės 8–11 kg. Kūno ilgis 100–142 cm, išskleistų sparnų plotis 270–330 cm.

## Elgsena
Gali pakilti į 5500 m aukštį. Minta dvėseliena, gerokai rečiau kiaušiniais ir paukščių jaunikliais. Lizdą suka kalnų klifuose. Per dvejus metus peri vieną kartą. Deda vieną kiaušinį, kurį peri 54–58 dienas. Jaunikliais rūpinasi abu tėvai. Jaunikliai subręsta būdami 5–8 metų.

## Amžius
Tai viena iš ilgaamžių paukščių rūšių. Natūraliai laisvėje išgyvena apie 50 metų, ilgiausiai iki 60, o nelaisvėje yra žinomas atvejis, kada andinis kondoras išgyveno maždaug iki 75 metų.

## Simbolika
Andinis kondoras yra Bolivijos, Kolumbijos, Peru, Ekvadoro, Čilės ir Argentinos nacionalinis simbolis. Jis svarbus kalnų tautų folklore. Daug turistų susirenka prie Kolkos kanjono (giliausio pasaulyje) stebėti kondorų skrydžių.

## Taip pat skaityti
* Plėšrieji paukščiai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* avibase.bsc-eoc.org / Andean Condor ''Vultur gryphus'' Linnaeus, 1758
* itis.gov / Vultur gryphus Linnaeus, 1758 – Andean Condor
* hbw.com / Andean Condor (''Vultur gryphus'')
* birdlife.org / Andean Condor ''Vultur gryphus''
* iucnredlist.org / Vultur gryphus
* arkive.org / Andean condor (''Vultur gryphus'') 
* rainforest-alliance.org / Andean Condor (Vultur gryphus)
* globalraptors.org / Andean Condor 'Vultur gryphus'' 
* southamericaliving.com / Andean Condors – Facts, Photos & Information 
* saviaandina.narod.ru / Peru indėnų liaudies melodija ''Condor Pasa''
* incamusic.narod.ru / Peru indėnų liaudies melodija ''Condor Solitario''
* google.co.uk / Andean condor
Konkaranas

**Konkaranas** () – miestas Argentinoje, San Luiso provincijos šiaurės rytuose, 45 km į pietvakarius nuo Merlo. Čakabuko departamento centras.

Miestas įsikūręs prie Konlaros upės, tarpukalnių slėnyje. 1858 m. gubernatoriaus nutarimu įkurta Konkarano gyvenvietė. 1904 m. miestą pasiekė geležinkelis. 1905 m. 14 km nuo miesto rastas vienas svarbiausių Lotynų Amerikoje volframo telkinių. Dėl to padidėjo imigracija į miestą. Apylinkėse vystomas žemės ūkis ir gyvulininkystė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trumpa informacija
Sukay

**Sukay** – muzikos grupė iš Pietų Amerikos, Bolivijos. Atlieka folklorinę Andų kalnų indėnų muziką, jaučiamas ispaniškas koloritas. Pagrindiniai muzikiniai instrumentai – *zampoñas* (pano fleita), *[[quena]]s* (fleita), būgnai, *charango* (gitara). Grupę 1975 m. įkūrė Quentin Howard. Sukay koncertavo Carnegie Hall, Niujorke ir Smithsonian Institution, Vašingtone. 

Grupės pavadinimas kečujų kalba reiškia *atverti ir paruošti žemę sodinimui*. Sukay savo dainose atgaivina šimtmečių senumo inkų melodijas, taip pat atlieka ir šių dienų Peru, Bolivijos, Ekvadoro folklorą. 

## Nariai
*Eddy Navia (charango) iš Potosi, Bolivija
*Quentin Howard (fleita, pano fleita)
*Enrique Coria (gitara) iš Kordobos, Argentina
*Mauricio San Martin (pano fleita ir kiti pučiamieji) iš La Paso, Bolivija
*Alcides Mejia (pano fleita ir kiti pučiamieji) iš Kočabambos, Bolivija
*Gabriel Navia (pano fleita, charango) iš Bolivijos. 
*Yuri Ortuño

## Diskografija
**Instrumental Music of Andes – vol.2*
**Love Songs Of The Andes*
**Encuentros*
**Cumbre*
**Huaryrasan: Music of the Andes*
**Instrumental Music of Andes*
**Mama Luna*
**Return of the Inca*
**Andean Pan-Pipes* 
**Navidad Andina*

## Nuorodos
*Grupės aprašymas, atsisiunčiamos melodijos
*
Kandaulizmas

**Kandaulizmas** ( – Kandaulas, Lydijos valdovas, rodęs Gigesui savo miegančią nuogą žmoną) – ekshibicionizmo ir vojerzmo atmaina, kai lytiškai susijaudinama ir pasitenkinama, rodant kitiems vyrams savo nuogą partnerę ar žmoną. Ji savo ruožtu apie tai nežino arba yra verčiama sutikti. Kartais malonumas patiriamas stebint savo partnerę lytiškai santykiaujant su kitais vyrais (įprasta svingo praktika).

## Šaltiniai
Baltakraštis gaidukas

**Baltakraštis gaidukas** (*Betta albimarginata*) – guraminių (*Osphronemidae*) šeimos žuvis. Dydis 5 cm. Tai viena iš mažiausių genties rūšių. Išilgai nugaros ir uodegos pelekų yra baltas pakraštys, krūtininio peleko viršūnė balta. Patinas burnoje iki išsiritimo nešiojasi kiaušinėlius ir išsiritusį mailių.
Margai (reikšmės)

**Margais** vadinami kaimai:

* Druskininkų savivaldybėje;
* Kaišiadorių rajone;
* Kalvarijos savivaldybėje;
* Prienų rajone:
** Jiezno seniūnijoje;
** Stakliškių seniūnijoje;
* Varėnos rajone;
* Vilkaviškio rajone.
Paprastasis makropodas

**Paprastasis makropodas** (*Macropodus opercularis*) – guraminių (*Osphronemidae*) šeimos žuvis, kurią akvariumistai dar vadina makropodu rojaus žuvele. Patinai apie 12 cm dydžio, patelės mažesnės. 

Į Europą atvežta apie 1869 m., ir ko gero tai pirmoji akvariumuose auginama žuvų rūšis, kuri labai greitai išpopuliarėjo, kadangi yra atspari, spalvinga ir gerai dauginasi. 

Akvariumuose patartina laikyti tik vieną patiną, nes yra agresyvūs ir gina teritoriją.
Pandžabas (Indija)

**Pandžabas** (, ) – valstija Indijos šiaurėje. Ribojasi su Pakistanu vakaruose, Džamu ir Kašmyru šiaurėje, Himačal Pradešu šiaurės vakaruose, Harjana pietuose ir pietryčiuose, Čatisgarchu pietuose ir Radžastanu, pietvakariuose. Valstijos sostinė Čandigarchas taip pat yra ir Harjanos sostinė, tačiau nepavaldus nei vienai iš šių valstijų.

Pandžabo teritorijoje buvo vienos ankstyviausiųjų pasaulyje, Indo slėnio civilizacijos, šerdis.

Daugiau negu pusė Pandžabo gyventojų yra sikhai.

## Religijos
* sikhizmas – 63,6 %
* hinduizmas – 34 %
* islamas – 1,57 %
* krikščionybė – 1,2 %

## Didžiausi miestai
* Ludiana – 1395,0 tūkst. gyv. (2001 m.)
* Amritsaras – 975,7
* Džalandharas – 701,2
* Patiala – 302,9

## Šaltiniai
Gonorėja

**Gonorėja** ( <  'sėkla' + *ρέω* 'teku') – užkrečiamas lytinių ir šlapimo, rečiau – kitų organų, gleivinių uždegimas; labiausiai paplitusi pasaulyje lytinė liga. Sergant gonorėja padidėja galimybė perduoti ŽIV dėl pažeistų gleivinių. Gonorėja Lietuvoje kartais vadinama triperiu, nuo vokiečių kalbos *tripper*.

## Ligos priežastys
Ligą sukelia mikroorganizmai gonokokai. Dažniausias užkrato šaltinis yra gonorėja sergantis žmogus. Užsikrečiama lytiškai santykiaujant, nors įmanoma užsikrėsti ir nelytiniu keliu, per gonokokais užterštus namų apyvokos daiktus (patalynę, rankšluosčius, baltinius). Sergant, gonokokai gali būti randami ne tik lytiniuose organuose ir jų takuose, bet taip pat ir gerklėje. Gimdant, naujagimis gali užsikrėsti gonorėja nuo sergančios motinos.

## Epidemiologija
Lietuvoje 1994 m. buvo užregistruota 5500 susirgimų; 2001 metais užregistruota 700 susirgimo gonorėja atvejų.

## Požymiai
Inkubacinis laikotarpis – 1-5 dienos, kartais 2-3 savaitės. Vyrui gonokokai pažeidžia šlaplės gleivinę, todėl ligoniui maudžia, degina, ypač šlapinantis. Dažnai susergama varpos galvutės, apyvarpės, prostatos uždegimais. Komplikacijos gali sukelti epididimitą, kurio negydant vyras gali tapti nevaisingu. Vienas iš dešimties vyrų užsikrėtusių gonorėja neturi jokių nusiskundimų.

Moteriai gonokokai pažeidžia gimdos kaklelį ir šlaplę, bet dažniausiai gonorėjos požymiai neryškūs. Lytinių santykių metu, per mėnesines, po aborto ar per gimdymą gonokokai gali patekti į kiaušintakius, gimdą, pilvo ertmę ir sukelti tų organų bei pilvaplėvės uždegimą. Tuomet sutrinka mėnesinių ciklas, skauda pilvo apačią, kyla temperatūra, kartais įvyksta kraujo užkrėtimas. Patyrus tokias komplikacijas, net ir laiku diagnozavus bei gydant, vienai iš keturių moterų pasireiškia nevaisingumas, negimdinis nėštumas, sąaugos mažajame dubenyje, lėtiniai skausmai.

## Gydymas
Skiriamas gydymo vaistais kursas, kurio metu draudžiama turėti lytinių santykių, būtina griežtai laikytis švaros. Laiku ėmus gydyti, pasveikimas būna visiškas, tačiau vėliau vėl galima užsikrėsti.

Gydymui dažniausiai naudojami antibiotikai. Dažniausiai skiriami šie: cefiksimas, ceftriaksonas, ciprofloksacinas, azitromicinas, doksiciklinas, ampicilinas, amoksicilinas. Gydymą komplikuoja tai, kad vystosi gonorėjos atmainos, atsparios vaistams.

## Nuorodos
Tan Sitong

**Tan Sitong** (1865 m. – 1898 m.) – vienas iš 19a. pab. reformatoriško judėjimo Kinijoje lyderių.

## Biografija
Tan Sitong gimė 1865 m. Hunan provincijoje. Aplinkybių verčiamas, jis pradėjo valdininko karjerą, daug keliavo, rašė, domėjosi savo šalies istorija. Apie 1894 m. jis susidomėjo Vakarų mokslo pažanga, 1895 m. buvo įkvėptas reformatoriškų Kang Youwei idėjų, netrukus susipažino su Liang Qichao. Tan Sitong tapo pačiu aršiausiu vesternizacijos propaguotoju 19a. Kinijoje.
Yan Fu

**Yan Fu** (; 1853 m. gruodžio 10 d. – 1921 m. spalio 27 d.) – vienas iš XIX a. pab. reformatoriško judėjimo Kinijoje idėjinių lyderių.

## Biografija

Yan Fu gimė 1853 m. Fujian provincijoje. Būdamas keturiolikos jis įstojo į laivybos mokyklą, kurią baigus, buvo išsiųstas mokytis į Angliją. Grįžęs Yan Fu dėstė įvairiose laivybos akademijose, mokyklose, vėliau tapo Pekino universiteto rektoriumi. Yan Fu taip pat buvo vienas iš labai nedaugelio to meto kinų, mokėjusių užsienio kalbą (jo atveju – anglų). Kaip ir kiti reformatoriai, Yan Fu buvo prislėgtas esamos šalies politinės padėties ir siekė spręsti problemas, pripažindamas, kad Kinijai trūksta kai kurių vakarietiškų mokslo žinių. Yan Fu aktyviai rašė straipsnius periodikoje, vertė specialiąją užsienio literatūrą. Jo išversta T. Huxley knyga „Evoliucija ir etika“ tapo ypač populiari reformatoriškai nusiteikusiųjų tarpe, mat knygoje Darvino evoliucijos teorija buvo pritaikoma visuomenei ir padėjo palaikyti teoriją, kad kinų kaip tautos išlikimas priklauso tik nuo jos pačios sugebėjimo stiprėti ir adaptuotis prie kintančių aplinkybių. Visgi, nors Yan Fu padarė didžiulę įtaką būsimiesiems reformatoriams (ypač Liang Qichao), pats tiesiogiai reformatoriškame judėjime jis nedalyvavo ir liko tik idėjiniu lyderiu.

## Nuorodos
* Keletas jo darbų internete , įskaitant ir angliškas „Evoliucija ir etika“ vertimas
Keistakūniai jūrų angelai

**Keistakūniai jūrų angelai** (*Centropyge*) – jūrų angelų (*Pomacanthidae*) šeimos žuvų gentis. Dydis – iki 15 cm. Gyvena tarp koralinių rifų. Hermafroditai.

*Dvispalvis jūrų angelas (*Centropyge bicolor*) 
*Dvidyglis jūrų angelas (*Centropyge bispinosus*)
*Auksinis jūrų angelas (*Centropyge flavissimus*)
ir kt.
Paprastieji jūrų angelai

**Paprastieji jūrų angelai** (*Pomacanthus*) – jūrų angelų (*Pomacanthidae*) šeimos žuvų gentis, kuriai priklauso labai spalvingos žuvys, gyvenančios tarp koralinių rifų. 

Gentyje yra apie 13 rūšių:
*Pilkasis jūrų angelas (*Pomacanthus arcuatus*)
*Smaragdinis jūrų angelas (*Pomacanthus chrysurus*)
*Puošnusis jūrų angelas (*Pomacanthus imperator*)
*Geltondėmis jūrų angelas (*Pomacanthus maculosus*)
*Mažasis jūrų angelas (*Pomacanthus paru*)
*Smulkiadėmis jūrų angelas (*Pomacanthus semicirculatus*)
ir kt.
Izabelitės

**Izabelitės** (*Holacanthus*) – jūrų angelų(*Pomacanthidae*) šeimos žuvų gentis, kuriai priklauso ryškiaspalvės žuvys. Paplitusios tarp koralinių rifų ir vulkaninių uolų.

Gentyje yra 8 rūšys:
* *[[Holacanthus africanus]]*
* *[[Holacanthus bermudensis]]*
* Žalioji izabelitė (*Holacanthus ciliaris*)
* *[[Clarion angelfish]]*
* Mėlynoji izabelitė (*Holacanthus isabelita*)
* *[[Holacanthus limbaughi]]*
* Karališkoji izabelitė (*Holacanthus passer*)
* Trispalvė izabelitė (*Holacanthus tricolor*)
Jungtinė Baltijos Kunigaikštystė

**Jungtinė Baltijos Kunigaikštystė** () – trumpai gyvavęs junginys, susikūręs 1918 m. prieš pasibaigiant I pasauliniam karui, Estijos ir Latvijos teritorijose. Sostinė – Ryga. Valstybė panaikinta 1918 metų pabaigoje.

## Vėliava
* Jungtinės Baltijos Kunigaikštystės vėliava
* Jungtinės Baltijos Kunigaikštystės vėliava
Kang Youwei

**Kang Youwei** (; 1858 m. kovo 19 d. – 1927 m. kovo 31 d.) – vienas iš XIX a. pab. reformatoriško judėjimo Kinijoje lyderių ir Šimto dienų reformų iniciatorių.

## Biografija
Kang Youwei gimė 1858 m. netoli Guangzhou, intelektualų šeimoje. Jaunystėje įgijęs konfucianistinį išsilavinimą, vėliau jis nusigręžė nuo klasikinio mokymo ir susidomėjo daoizmu bei budizmu. Skaitydamas daug istorinių ir geografinių knygų, Kang Youwei ėmė domėtis Vakarais ir tyrinėti Vakarų civilizaciją. Po pralaimėto Kinijos-Prancūzijos karo 1884–1885 m. Kang pirmąkart kreipėsi į imperatorių, siūlydamas reformas administracijoje, tačiau laiškas imperatoriaus greičiausiai nepasiekė. 1891 m. Guangzhou mieste Kang Youwei įkūrė mokyklą, kurioje be klasikinio lavinimo buvo dėstomos tokios modernios vakarietiškos disciplinos kaip matematika ar karinė parengtis.

Po 1895 m. pralaimėto karo japonams Kang Youwei papiktino toks šalies pažeminimas, ir jis surinko 1200 parašų peticijai, reikalaujančiai nepasirašyti taikos sutarties ir tęsti karą, bet šis jo planas įgyvendintas nebuvo. Nepaisant to, kad pradžioje daugelis reformatoriškų Kang Youwei idėjų žlugo, visgi vėliau jis tapo autoritetingu žmogumi ir reformatoriško judėjimo Kinijoje lyderiu.
1897 m. Kang Youwei išsiuntė antrąjį laišką imperatoriui Guangxu, kuriame reikalavo reformų, įspėdamas, kad kitu atveju kinai visiškai išnyks kaip tauta. Kang rekomendavo imperatoriui imti pavyzdį iš Rusijos Petro I arba japonų imperatoriaus Meiji. Po šio laiško į imperatoriaus rūmus sekė didelė siunta knygų apie Japonijos ir Rusijos reformas. Jaunasis imperatorius buvo įtikintas. 1897 m. birželio mėn. imperatorius išleido dekretą, skelbiantį būsimųjų reformų programą. Po metų Kang Youwei netgi buvo suteikta audiencija imperatoriaus rūmuose, kurios metu buvo aptarti svarbiausi reformų etapai. Netrukus, remdamasis Kang Youwei ir kitų reformatorių rekomendacijomis, per 103 dienas imperatorius išleido 110 imperatoriškųjų įsakų, dėl ko dažnai šis reformatoriškas judėjimas vadinamas Šimto dienų reformomis. Reformos iki galo įgyvendintos nebuvo. Joms buvo pasipriešinta, imperatorius buvo išduotas, o Kang Youwei pasitraukė į Honkongą.

## Nuorodos
* Kang Youwei profilis 
* Encyclopedia.com – Kang Youwei
Liang Qichao

**Liang Qichao** (; 1873 m. vasario 23 d. – 1929 m. sausio 19 d.) – vienas iš XIX a. pab. reformatoriško judėjimo Kinijoje lyderių.

## Biografija

Liang Qichao gimė 1873 m. Guangdong provincijoje. Jaunystėje įgijo klasikinį konfucianistinį išsilavinimą. 1890 m. Liang Qichao susipažino su Kang Youwei ir tapo jo mokiniu. Netrukus Liang tapo vienu iš aktyviausių Kinijos progreso ir reformų gynėjų.

## Nuorodos
* Liang Qichao 
* CCTV straipsnis apie Kinų revoliuciją
* Liang Qichao buvusių namų nuotraukos 
* Demokratija Kinijoje
* Liang Qichao memorialas (nuotraukos)
Santa Rosa de Konlara

**Santa Rosa de Konlara** () arba tiesiog **Santa Rosa** – miestas Argentinoje, San Luiso provincijos šiaurės rytuose, 20 km į vakarus nuo Merlo. Chunino departamento centras.

Miestas išsidėstęs Konlaros slėnyje, prie Konlaros upės. Pradėjo formuotis pastačius Šv. Limos Rožinio koplyčią. Geležinkeliai veda į Vilja Doloresą ir Vilja Mersedesą. Santa Rosoje yra svarbiausias provincijoje mineralinių vandenų kurortas. Miesto apylinkėse yra kitų kurortų, taip pat archeologinių radaviečių.

## Šaltiniai
Edgaras Apelis

**Edgaras Apelis** (g. 1989 m. lapkričio 23 d.) – latvių ledo ritulininkas – gynėjas.

Latvijos rinktinės sudėtyje dalyvavo 2006 m. Pasaulio U-18 jaunimo čempionate, per 5 varžybas atliko 3 rezultatyvius perdavimus ir gavo 2 baudos minutes. 2006 m. sezoną pradėjo Latvijos ledo ritulio lygos klubo SK Riga 20 sudėtyje.
La Toma

**La Toma** () – miestas Argentinoje, šiaurinėje San Luiso provincijos dalyje, apie 80 km į šiaurės rytus nuo San Luiso. Koronel Pringleso departamento centras.

Miestas susikūrė 1905 m., nutiesus geležinkelį. La Toma – svarbus onikso gavybos centras. Dirbinių iš onikso gamyba. Miestas tampa svarbiu turistiniu centru. Lankytojai gali išvysti įspūdingų indų ir kitų dirbinių iš onikso. Taip pat galima nukeliauti į kasyklas. Yra minerologijos muziejus, kuriame galima išvysti apie 700 mineralų rūšių iš visos šalies.

## Šaltiniai