Lukezijus Modestini

**Lukezijus Modestini** (lot. Luchesius, Lucius, Lucensis, , tikr. *Luchesius Modestini*, 1880/1882 m. – 1260 m. balandžio 28 d.) – Romos katalikų bažnyčios palaimintasis, pirmasis šv. Pranciškaus trečiojo ordino pranciškonas.

## Istorija
Lukezijus gimė apie valstiečių šeimoje Gaggiano, Chianti. Vedė Bonadoną Segni iš pasiturinčios Borgo Marturi šeimos, su kuria susilaukė keleto vaikų. Vėliau Lukezijus įsitraukė į politiką ir tapo vienos Toskanos politinių partijų lyderiu. Dėl įtemptos politinės situacijos šeimai persikėlus gyventi į Podžibonsį, Lukezijus sumaniai užsiėmė verslu ir greitai tapo turtingas, o kartu ir labai šykštus.

Apie 1220 m. kai šeima neteko vaikų, Lukezijaus gyvenimas radikaliai pasikeitė, jis pasirinko atgailotojo gyvenimo būdą, pasišventė intensyviai maldai ir pasninkui bei ėmė dosniai dalintis savo nuosavybe su vargšais. 1221 m. šv. Pranciškus, po Asyžiuje sušauktos generalinės Kapitulos, pradėjo savo apaštalavimo keliones ir atvyko į Toskaną. Šventojo pamokslai apie atgailą ir tikrąją ramybę jaudino klausytojus ir uždegė troškimą sekti jo beturčiu gyvenimu: vyrai norėjo palikti savo žmonas, žmonos – vyrus, jaunuoliai – savo tėvus ir užsidaryti vienuolynuose. Tačiau Pranciškus, patarė pasilikti savo šeimose, prižadėdamas duoti jiems pritaikytas Regulą, kad ir pasaulyje gyvendami turėtų vienuolinio gyvenimo ramybę. Atvykęs į Podžibonsį, sutiko savo vaikystės draugą Lukezijų ir, matydamas jo gyvenimo būdą, suprato, kad tai yra pavyzdys, kurio ieškojo. Liepė sutuoktiniams pasisiūti pilkos medžiagos abitus bei po baltą vilnonę juostą ir įvilko pirmuosius tretininkus. Lukezijaus prašomas, Pranciškus jam ir jo žmonai parašė gyvenimo taisykles, ir tai buvo Trečiojo ordino Regula, kurią pranciškonas popiežius Mikalojus IV patvirtino 1289 m.

Sutuoktiniai išdalino visą nuosavybę, pasilikdami tik mažą žemės sklypą, kurį Lukezijus dirbo tam, kad jie galėtų patys išsilaikyti ir padėti vargšams. Šį savanorišką neturto pasirinkimą patvirtina ir istorinis dokumentas, liudijantis 1227 m. rugpjūčio 7 d. abipusiu sutuoktinių pritarimu įvykusį Bonadonos namo pardavimą. Lukezijaus dosnumą įrodo jo ilgalaikis rūpestis Podžibonsio ligoninės sergančiaisiais.

Kai nebeturėjo ko duoti vargšams, jis pats elgetaudavo, eidamas nuo durų prie durų. Jį dažnai matydavo tai ant savo pečių arba ant asiliuko gabenantį išsekusius elgetas į artimiausius bažnytkaimius bei miestelius. Vienam jaunuoliui pasišaipius iš jo ir jo globotinių, Lukezijus atsakė švento Rašto žodžiais: „ką padarysite vienam iš šių mažutėlių mano vardu, man padarysite“ (Mt 25, 41). Legenda pasakoja, kad tuo momentu įžūlus jaunuolis tapo nebyliu, išsigandęs pripažino savo kaltę ir verkdamas ženklais maldavo palaimintąjį atleidimo ir tik Lukezijui pasimeldus jaunuolis atgavo kalbą.

Sutuoktiniai susirgo ir priėmę sakramentus iš Podžibonsio vienuolyno gvardijono tėvo IIdebrandino, abu mirė vos kelių valandų skirtumu – 1241 m. balandžio 28 d. (pasak kitų šaltinių, 1260 m.).

Lukezijus ir Bonadona palaidoti pranciškonų bažnyčioje Podžibonsyje. Vėliau ši bažnyčia buvo perstatyta ir pašventinta šv. Pranciškaus ir palaiminto Lukezijaus vardu, tuomet jo palaikai buvo perkelti į šoninę koplyčią su įrašu: „*Corpus s. Luchesii qui omnium primus Tertio poenitentium Ordini sub Seraphico Francisco nomen dedit anno MCCXXI. Quodquot adestis, veneramini*“ – „čia guli kūnas šv. Lukezijaus, kuris pats pirmasis 1221 m. savo vardą įrašė į III serafiškojo Tėvo Pranciškaus atgailos Ordiną. Kurie čia ateisite, garbinkite jį!“

## Kultas
Sutuoktinių porai priskiriama daugybė stebuklų. Greitai ėmė plisti liaudies pamaldumas, o jam vis augant bažnyčia buvo išplėsta ir dedikuota šventajam Pranciškui ir palaimintajam Lukezijui.

Prie jo kapo įvyko daug stebuklų, ir 1274 m. popiežius Grigalius X patvirtino jo kultą. 1331 m. kartu su šv. Laurynu Lukezijus tapo oficialiu Podžibonsio miesto globėju. Jo šventė balandžio 28 d. tapo miesto iškilme. 1697 m. kovo 27 d. popiežius Inocentas XII Lukezijų paskelbė palaimintuoju, popiežius Pijus VI (1775–1799) dar kartą patvirtino jo kultą, kurį pranciškonai jau seniai praktikavo, o 1883 m. rugpjūčio 23 d. popiežius Grigalius XVI patvirtino jo garbinimą.

## Šaltiniai
* GARBUKAS, Viktoras Tarcizijus OFM. Palaimintas Lukezijus, pirmasis pranciškonų tretininkas. Šv. Pranciškaus varpelis, 1968, nr. 4, p. 106–111.
* Balandžio 28-ąją minime pirmąją pasauliečių pranciškonų šeimą – pal. Lukezijų ir Bonadoną. Lietuvos pasauliečių pranciškonų ordinas, 2021, balandžio 18.
* Martyrologium Romanum. Typis Vaticanis, 2004, p. 258.
* St. Luchesio. Chatolic online
* MONTI, Dominic. Blessed Luchesius of Poggibonsi: First Lay Franciscan Penitent. Franciscan tradition, 2021, balandžio 28.
* Luchesius Modestini. Holy Spirit & Saints – Religious News & History, 2023, balandžio 19.

## Išnašos