open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1950 m. SSRS ledo ritulio rinktinės aviakatastrofa

**1950 m. SSRS ledo ritulio rinktinės aviakatastrofa** – 1950 m. sausio 5 d. įvykusi aviakatastrofa, kuomet sudužo Lisunov Li-2 lėktuvas, skraidinęs SSRS ledo ritulio komandą. Žuvo vienuolika žaidėjų, taip pat komandos gydytojas ir masažistas.

Lėktuvas sudužo netoli oro uosto, dėl blogo oro, nes tuo metu buvo didelė audra. 

## Keleiviai
* Ivan Novikov – krašto puolėjas
* Zdenek Zigmund
* Yuri Tarasov
* Harijs Mellups – vartininkas
* Roberts Šūlmanis – antrasis vartininkas
* Yuri Zhiburtovich
* Victor Isaev – vartininkas
* Alexander Moiseev –puolėjas
* Mikhail Alperin – gydytojas
* Alex Galkin – masažistas
* Boris Bocharnikov – treneris

Kiti komandos nariai Viktoras Šuvalovas ir Vsevolodas Bobrovas neskrido, nes Šuvalovas buvo traumuotas, o Bobrovas pramiegojo treniruotę.
Aldona (kavinė)

**Kavinė „Aldona“** – iki Antrojo pasaulinio karo veikusi Kauno kavinė.

## Istorija
1897 m. į tuometinį Kauno gubernijos centrą iš Varšuvos atvyko amatų mokyklą baigęs Aleksandras Perkovskis. Tais pačiais metais  *Nikolajaus prospekto* ir *Novaja gatvės* (dabar – Laisvės al. ir Maironio g.) kampe jis įsteigė cukrainę, rūsyje veikė ir saldumynų kepyklėlė. Cukrainė ir joje įrengta bilijardinė greit išpopuliarėjo, 1907 m. miestiečiai bajorą A.Perkovskį išrinko deputatu į Kauno Dūmą. Pirmojo pasaulinio karo pradžioje ši išlikusi kavinė buvo bene vienintelė mieste, aptarnavusi kauniečius ir vokiečių okupacinės armijos kariškius.

1928 m. pastatas rekonstruotas, į užstatytą trečiąjį aukštą persikėlė kepyklėlė, o pati A.Perkovskio viešojo maitinimo įstaiga pervažiavo į naujas patalpas Laisvės al. 58 (tuometinis gatvės numeravimas). Vidus buvo rekonstruotas pagal paskutines madas, vakarais lankytojams grodavo Juozo Stupelio vadovaujamas orkestrėlis. Lankytojų nebuvo daug ir savininkas ieškojo papildomų pajamų – teko vieną kambarį išnuomoti šachmatų mėgėjams. Atsisakyta ir nerentabilios saldumynų kepyklėlės veiklos.

1934 m. spalio 4 d. kavinė persikėlė į buvusio baro „Pale Ale“ patalpas (tuo metu Laisvės al. 41; pokaryje šioje vietoje iškilo Kauno dramos teatro pastatas). Tėvo verslą perėmęs jaunasis Perkauskas lankytojų salę naujai suremontavo. Buvo įrengtas vietinio vyno baras, vakarais salėje būdavo šokama. Šalia veikė modernus „Metropolitan“ kino teatras. Kavinė buvo pavadinta tautišku „Aldonos“ vardu, o į atidarymą pakviesti žurnalistai pastebėjo, kad uniformuotos oficiantės puikiai aptarnauja. 

1940 m. „Metropolitan“ kino teatrą ir aplinkinius pastatus tuometinė valdžia nacionalizavo. Kavinė „Aldona“ buvo uždaryta, jos savininkų likimas nežinomas.

## Šaltiniai
* Lietuvos Aidas, 1934–X–05 // Kauno diena
* ''A. Perkausko cukrainė'' (Lidijos Vitkind–Rabinovič namas) 
* ''Kauno dramos teatro pastatų istorija'' // Kauno apskrities viešosios bibliotekos inf.
* Alvydas Surblys. ''Šokolado ir saldainių dirbtuvės Kaune 1918–1940 m.'' // Kauno apskrities viešosios bibliotekos inf.
* A. Perkovskio kavinė
* Šacmatai ir bridžas, 1934 m. Nr. 3
Skersabalis (ežeras)

**Skersabalis** arba **Vainiekas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 6 km į pietvakarius nuo Trakų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,31 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 150,7 m. Krantai žemi, tik pietrytinis krantas aukštesnis. Ežerą supa Užutrakio miškas, o pietvakarinėje pakrantėje įsikūręs Vainių kaimas. Į vakarus telkšo mažesnis Akies ežeras. Skersabalio ežeras nenutekantis, priklauso Strėvos intako Margio baseinui.

Ežeras yra uždaroje privačioje teritorijoje.

## Šaltiniai
Beprotiška vagystė

**Beprotiška vagystė** arba **Beprotiškas apiplėšimas** () – kriminalinė drama, komedija, kuri pasirodė 2002 m. Režisūra ir scenarijus Drew Daywalt ir David Schneider. Tai filmas apie vagystę viename reivo vakarėlių.

## Siužetas

Benas dirba naktiniame klube ir planuoja apiplėšti šalia esančią saugyklą. O tam, kad planas pavyktų, klube reikia sukelti labai daug triukšmo ir jo lygis neturi nukristi. Visa bėda tame, kad jo bendrai nėra tokie patikimi, kokių reikėtų vykdant šį sumanymą. Be to, palaikyti triukšmo lygį irgi sudėtinga, nes klubo savininkas nenori, kad iš jo atimtų licenciją verstis veikla dėl nuolatinių kaimynų skundų dėl triukšmo.

## Veikėjai
: *Aktorius – veikėjas*
*Seann William Scott – Ben McGewan
*Timm Sharp – Rikki Simms
*Patrick Breen – Jeffrey Jay
*John B. Crye – Jake Nealson 
*Suzy Nakamura – Betty Shin 
*Lou Diamond Phillips – Gregory
*Dave Foley – Roy
*Kavan Smith – Michael Frakes
*Paul Hungerford – Scott
*Monet Mazur –Vanessa
*C. Ernst Harth – Dirk
*Jody Racicot – D.J.
*Terry Chen – Jin Sun
*Yee Jee Tso – Chan 
*Ty Olsson – Nate (Goon)
*Carl McDonald – Mitchell (Trannie)
*Reagan Dale Neis – Susan
*Adam Arkin – klubo savininkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb svetainėje (anglų k.)
Jurijus Bušmanas

**Jurijus Vjačeslavovyčius Bušmanas** (*Юрій В’ячеславович Бушман*; g. 1990 m. kovo 14 d.) – Ukrainos futbolininkas, saugas. Rungtyniavo Lietuvoje, buvęs FK Kauno Žalgiris narys.

## Karjera
* 2010: Ivano Frankivsko „Prykarpattya“ (Ukrainos Perša liga)
* 2011: Ochtyrkos „Naftovik“ (Ukrainos Perša liga)
* 2012: Kropivnyckio „Zirka“ (Ukrainos Perša liga)
* 2012-2013: Kijevo „Arsenal“ (Ukrainos Premier lyga)
* 2014-2017: Čerkasų „Dnipro“ (Ukrainos Perša liga/Druha liga)
* 2017: Sumų „Sumy“ (Ukrainos Persha liga)
* 2018-2019 Kijevo „Arsenal“ (Ukrainos Premier lyga/Perša liga)
* 2019: „Kauno Žalgiris“ (Lietuvos A lyga)

Žaidė gimtinėje ir atstovavo įvairius klubus.

Prieš atvykdamas į Lietuvą 2018–aisiais žaidė Kijevo „Arsenale“.

2019 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Kauno Žalgiris nariu. 2019 m. A lygoje sužaidė 27 susitikimus ir pasižymėjo keturiais įvarčiais. 2020 m. A lyga pirmenybėse sužaidė 19 rungtynių ir pelnė 4 įvarčius.

2021 m. persikėlė į Kazachstano Kyzylžar FK.

2022 m. sausio 8 d. interviu žaidėjas pasidalino mintimis apie laiką Kazachstane. Tuo metu tvyrojo politinė ėtampa šalyje ir kai kurie žaidėjai išvyko iš Kazachstano.

## Pasiekimai
; su FK Kauno Žalgiris
* A lyga
: Bronzos medaliai: 2020

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Vanema

**Vanema** (taip pat **Vanemana**) – istorinė žemė () Baltijos jūros pakrantėje, besiribojusi su Ventavos ir Bandavos žemėmis vakaruose bei šiaurėje ir žiemgaliams priklausančiomis žemėmis pietuose. Vanema buvo XIII a. pradžioje minimo **Taikos Kuršo** (, sen. ) dalis, kurioje gyveno kuršiai ir Baltijos finų gentys, matyt, dabartinių lyvių protėviai. Po 1230 m. taikos sutarties su Rygos kryžiuočiais, Vanema su jau nuo senesnių laikų kuršiška Bandavos žemės dalimi žemėlapiuose pavaizduota kaip *Taikos Kuršas* ().

Dabar Vanemos teritorijoje yra Dundagos savivaldybė, Engurės savivaldybė, Mėrsrago savivaldybė, Ruojos savivaldybė, taip pat Talsų savivaldybės ir Ventspilio savivaldybės  rytinės dalys bei Tukumo savivaldybės šiaurinė dalis. Dabartinė Kandavos savivaldybė, Kuldygos savivaldybės rytinė dalis ir, tikėtina, Talsų savivaldybės rytinė dalis įėjo į kuršių Bandavos žemes.
## Pavadinimas
Vanemos pavadinimas pirmą kartą paminėtas 1231 metų sausio 17 d. sutartyje tarp kuršių ir Romos paskirto vietininko Balduino iš Alno. Sutarties sudarytojų sąrašą pradėjo Kuršo žemių pavadinimai – Bandava ir Vanemana (pagani de Curonia, scilicet de Bandowe, de Wanneman, de citra Winda). Šioje žemėje įvardijama 11 kaimų, taip pat būta daug kitų gyvenviečių.

Be kitų prielaidų, įprasta Vanemos pavadinimą kildinti iš Baltijos finų kalbų, jis reiškia 'senoji žemė', plg.  'senas' + *mō*, tarm. *mā* 'žemė'.

## Gyventojai
Vanemos gyventojų sudėtis buvo nevienalytė. Jos pakrančių sritis palei Rygos įlanką ir Irbės sąsiaurį buvo apgyvendinę lyviai ir saremiečiai. Krašto gilumoje gyveno kuršiai, dažniausiai jie buvo įsikūrę aplink piliakalnius. Vanema buvo senoji finougrų žemė šiaurės rytų Kurše, kurią naujajame geležies amžiuje, po X a., pamažu nukariavo kuršiai.

## Valdymas
Vanemos žemė buvo sudalinta į pilių apylinkes, kuriose savo ruožtu buvo įsikūrę kaimai, juos valdė kaimų vyresnieji. Politinius sprendimus dėl karo ir taikos klausimų priimdavo vyresniųjų taryba, kuri siųsdavo savo pasiuntinius derėtis ir dalyvaudavo sudarant sutartis. Pavyzdžiui, 1230 m. Vanemos gyventojų vyresnieji iškilmingoje ceremonijoje su kryžiuočiais Rygoje sudarė taikos sutartį.
## Literatūra
* A.Westrén-Doll. Urkundliche livische und kurische Ortsnamen. *([[Vokiečių kalba|vok. k.]])*
* A.Bielenstein. Die Grenzen des lettischen Volksstammes. Petersburg, 1892. *(vok. k.)*
* A.Švābe. Senā Kursa. Straumes un avoti. I sējums. Rīga, A.Gulbis, 1938. *([[Latvių kalba|latv.]] k.)*
* Договоры немецкого Ордена и его союзников с куршами. земгалами и сааремаасцами 1230—1284 гг. // Пути развития феодализма. М. 1972 *([[Rusų kalba|rus.]] k.)*
* Vladas Žulkus. Kurland. Die Grenzen und die nördldlichen Landschaften in 8. – 13. Jahrhundert (2002).  *(vok. k., santrauka [[Lietuvių kalba|liet. k.]])*
1985 m. Osakos aviakatastrofa

**Japonijos oro linijų skrydis nr. 123** – 1985 m. rugpjūčio 12 d. įvykusi aviakatastrofa, kuomet Boeing 747 tipo lėktuvas patyrė staigų slėgio sumažėjimą ir po pusės valandos rėžėsi į kalnų teritoriją, 100 km nuo Tokijo. Ši avarija yra daugiausiai gyvybių nusinešusi vieno lėktuvo avarija.

Tyrėjai iš Japonijos nustatė, kad aviakatastrofa įvyko dėl prieš septynerius metus blogai pataisytos galinės spaudimo pertvaros. Lėktuvui skrendant, ji sprogo, dėl to lėktuvas tapo nebevaldomas.

Dalis aukų išgyveno katastrofą, bet žuvo laukdami pagalbos. Išgyveno tik keturi žmonės, visi sėdėję lėktuvo gale.

## Skrydžio informacija
### Lėktuvas
Lėktuvas buvo 11 metų Boeing 747-146SR modelis, ore praleidęs maždaug 25 tūkst. valandų. Kapitonas – Masami Takahama, antrasis pilotas – Yutaka Sasaki.

### Keleiviai
Lėktuvu skrido 509 keleiviai, tarp jų žymus japonų atlikėjas Kyu Sakamoto:
}
|487
|15
|502
|-
| style="text-align:left;" |
|1
|–
|1
|-
| style="text-align:left;" |
|2
|–
|2
|-
| style="text-align:left;" |
|3
|–
|3
|-
| style="text-align:left;" |
|2
|–
|2
|-
| style="text-align:left;" |
|3
|–
|3
|-
| style="text-align:left;" |
|1
|–
|1
|-
| style="text-align:left;" |
|6
|–
|6
|- style="font-weight:bold;"
|Iš viso
|509
|15
|524
|}

## Šaltiniai
Alksninė (sala)

**Alksninė** (, ) – negyvenama sala Drūkšių ežere. 

Administraciškai priklauso Lietuvos Ignalinos rajonui ir Baltarusijos Breslaujos rajonui, maždaug per vidurį eina tarpvalstybinė siena. 1939 m. pasirašius Lietuvos–TSRS savitarpio pagalbos sutartį Alksninė atiteko Baltarusijos TSR, vėliau visa priklausė Lietuvos TSR. 1997 m. nustatyta dabartinė tarpvalstybinės sienos padėtis. Vandens telkinio rytinėje dalyje yra dar viena negyvenama (žymiai mažesnė) bevardė salelė, jos teritoriją taip pat kerta Lietuvos–Baltarusijos siena.  

Alksninės plotas – 0,048 km², tai antra pagal dydį tarp aštuonių ežero salų. Paviršius iškilęs 145,4 m virš jūros lygio, pakrantės apaugusios medžių juosta. Salos pavadinimas lietuvių kalba akcentuoja alksnių paplitimą, baltarusių ir rusų kalbomis – pušų. Lietuvai priklausančioje dalyje yra užpelkėjusi ir karklų krūmais užžėlusi įlanka. Ryčiau Alksninės plyti kitos ežero salos – už ją didesnė Pilies ir mažesnė Utovecas.  

Norint aplankyti Alksninės salą reikia gauti sienų apsaugos tarnybų leidimą.

## Šaltiniai
* Lake Druksiai (en.)
* Jan S. Krogh's Geosite: Lake Druksiai (BY–LT)
* Drūkšių ežero gamtotvarkos planas, psl. 19
* Drūkšių batimetrinis žemėlapis
* Priedas Nr. 2. Papildomas protokolas tarp Lietuvos Respublikos ir Socialistinių Sovietų Respublikų Sąjungos 

## Nuorodos
* Sala 1917 m. kariniame žemėlapyje
* Sala tarpukario kariniame žemėlapyje
* Sala 1984 m. kariniame žemėlapyje
Šeimyninis apiplėšimas

**Šeimyninis apiplėšimas** () – prancūziška juodoji komedija, kuri pasirodė 2017 m. Šios komedijos režisierius yra Pascal Bourdiaux.

## Siužetas

Nusikaltėlis Patrikas visą gyvenimą užsiiminėjo nešvariais darbeliais, tačiau kartą jį apgavo jo paties bendras. Tada Patrikas sumanė apsimesti mirusiu, o jo dukros atvyko į tėvuko namus. Karolina ir Kerlorė labai nustebo išvydusios tėvuką gyvą ir turėjo progą susipažinti. Paskui kartu galvojo kaip galėtų atkeršyti buvusiam Patriko bendrui. Pagal planą Karolina turėtų apžavėti, o Kerolė, kompiuterių genijus, panaudoti savo žinias šiam apiplėšimui.

## Veikėjai
Aktorius : vaidmuo
* Jean Reno  Patrick
* Reem Kherici  Caroline
* Camille Chamoux Carole
* Bruno Sanches  Fred
* Pascal Demolon  Romain
* Jean Reynès Wladimir Daroff
* Natalia Verbeke  Julianna Van Gaal

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb svetainėje (anglų k.)
Skričiukas

**Skričiukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 8 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio, 0,2 km į rytus nuo Bagdononių HE tvenkinio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,33 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 125,4 m. Rytinis ir vakarinis krantai aukšti. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmynais. Iš pietryčių prieina Strėvos II miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai. Pietine ežero dalimi prateka link Bagdononių HE tvenkinio Margio upė. Šalia įsikūręs Kozelkiškių kaimas. Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Skritis

**Skritis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4 km į pietryčius nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,29 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 131,7 m. Rytinis krantas aukštas, šiaurinis ir vakarinis – žemi ir pelkėti. Ežerą supa Vilūnų miškas, tik vakarinėje pakrantėje plyti pievos. Šiaurėje išteka upelis link Ilgio ežero (Verknės intako Strūzdos baseinas). Netoli ežero įsikūrę Totoriškių ir Verniejaus kaimai.

## Šaltiniai
Grynieji pinigai (2010 m. filmas)

**Grynieji pinigai** arba **Grynieji** () – kriminalinė drama, komedija, kuri pasirodė 2010 m. Režisierius Stephen Milburn Anderson. Jis taip pat parašė ir scenarijų. Tai filmas apie vagystės metu nusikaltėlio išmestą kuprinę ir ją radusios porelės nuotykius.

## Siužetas

Semas važiavo senutėliu pikapu, o tuo metu mieste vyko gaudynės. Nusikaltėlis išmetė kuprinę su pinigais šalia kelio. Semas tuos pinigus parsivežė namo ir galvojo, kad viskas tuo ir pasibaigė. Sugautas nusikaltėlis savo broliui pasakė kur išmetė kuprinę ir nuožmusis broliukas ėmėsi aiškintis, kas galėjo paimti pinigus. Galiausiai susirado porelę, kuri jau spėjo nusipirkti naują džipą ir kitų gėrybių. Principingasis banditas norėjo viską atsiimti, net naują džipą privetė parduoti pusvelčiui. O trūkstamą sumą net sugalvojo atsiimti plėšdami miesto parduotuves. Kol vienas būdavo įkaitu, kitas plėšdavo ir atiduodavo grobį Kubikui.

## Veikėjai
: *Aktorius – veikėjas*
* Sean Bean : nusikaltėliai, broliai Kubikai, Pyke Kubic / Reese Kubic
* Chris Hemsworth : Sam Phelan
* Victoria Profeta : Leslie Phelan
* Mike Starr : Melvin Goldberg
* Glenn Plummer : Glen 
* Michael Mantell : bankininkas Dale
* Antony Thekkek : krautuvininkas Bahadurjit Tejeenderpeet Singh
* Tim Kazurinsky : Chunky Chicken Salesman
* Robert C. Goodwin : barmenas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb svetainėje (anglų k.)
* rottentomatoes.com
* boxofficemojo.com
* allmovie.com
1996 m. Čarkhi Dadri aviakatastrofa

**1996 m. Čarkhi Dadri aviakatastrofa** – 1996 metų lapkričio 12 dieną įvykusi aviakatastrofa, kuomet Boeing 747-168B ir Iljušin Il-76 susidūrė virš Čarkhi Dadri kaimo, esančio maždaug 100 km nuo Delio. Žuvo visi abiejuose lėktuvuose skridę 349 žmonės.

## Susidūrimas

### Boeing 747-168B
Saudo Arabijos oro linijų Boeing 747-168B lėktuvas, registracijos numeris HZ-AIH, išskrido iš Delio į Dahraną, 18:32 vietos laiku, su 312 keleiviais. Boeing 747-168B įgulą sudarė pilotas Khalidas Al Šubaily, antrasis pilotas – Naziras Khanas.

### Iljušin Il-76TD
Kazachstano oro linijų lėktuvas Iljušin Il-76TD, registracijos numeris UN-76435, išskrido iš Šymkento į Delį. Kapitonas – Genadijus Čerepanovas, antrasis pilotas Ermekas Džangirovas.

### Eiga
Iljušin Il-76TD lėktuvui buvo liepta nusileisti iki 15 tūkst. pėdų aukščio, o Boeing, keliaujančiam priešinga kryptimi, buvo liepta pakilti į 14 tūkst. pėdų aukštį. Maždaug po aštuonių minučių, Iljušin pilotai pranešė, kad pasiekė 15 tūkst. pėdų aukštį, bet iš tikrųjų jis buvo mažesnis - 14,5 tūkst. pėdų ir vis dar mažėjo. Dispečeris bandė susisiekti su Iljušin pilotais, tačiau negavo jokio atsakymo. Abu lėktuvai susidūrė. „Boeing“ iš karto rėžėsi į žemę, o Iljušin tapo nekontroliuojamas, kol nukrito lauke.

## Tyrimas
Tyrėjai ištyrė, kad dėl avarijos buvo kaltas Kazachstano pilotas, nesilaikė nurodyto aukščio. Kazachstano orlaivių pilotai neturėjo pakankamų anglų kalbos žinių. Taip pat buvo įrodyta, kad lėktuvai susidūrė tarp debesų ir tai galėjo sumažinti matomumą.

Taip pat aviacijos tarnybos įpareigojo Indiją naudoti eismo avarijų išvengimo sistemą (TCAS).
Aeroflot skrydis 2022

**Aeroflot skrydis 2022** – reguliarus skrydis, kurį aptarnavo Aeroflot lėktuvas Tupolev Tu-124, iš Vilniaus į Vnukovo oro uostą. Pilotai prarado orlaivio kontrolę artėjant prie Maskvos oro uosto, lėktuve sugedus aukščio vairui. Lėktuvas sudužo prie Volokolamsko, žuvo visi juo skridę žmonės. Šis įvykis tuo metu buvo didžiausia aviakatastrofa pagal aukų skaičius su Tupolev Tu-124 orlaiviu.

## Orlaivis
Katastrofą patyrė Aeroflot lėktuvas Tupolev Tu-124. Šį lėktuvą kompanija naudojo nuo 1962 m. Šis lėktuvas buvo paskirtas Aeroflot Lietuvos padaliniui. Tuo metu jis buvo atlikęs 14 903 skrydžių valandas.

## Įgula
Aeroflot skrydį 2022 aptarnavo 6 įgulos nariai ir stiuardesė:
* Kapitonas Stepanas Boika
* Antrasis pilotas Eugenijus Karnila
* Šturmanas Juozas Časas
* Skrydžių inžinierius Junus Šamajevas
* Stiuardesė Marija Krikova
* Pilotas Ivanas Zinovjevas
* Lydintysis milicininkas Aleksandras Krestjaninovas

## Aukos

Apie pusę žuvusių buvo vilniečiai. Tarp žuvusiųjų buvo keturi Lietuvos pediatrai doc. Petras Baublys, Vilniaus universiteto Vaikų ligų katedros vedėja prof. Liudmila Steponaitienė, doc. Raimondas Lučinskas ir Sveikatos apsaugos ministerijos vyriausioji pediatrė Ona Surplienė, skridę į sąjunginę pediatrų konferenciją Charkove. Gruodžio 22 d. Kirtimų kultūros centre surengtas atsisveikinimas su įgula, kuriame dalyvavo LKP CK sekretorius Algirdas Ferensas, aerouosto vadovybė. Penki ekipažo nariai palaidoti Rokantiškių kapinėse, S. Boika palaidotas Lvove, J. Šamajevas – Baku. Pediatrai, išskyrus O. Surplienę, pašarvoti Vilniaus universiteto aktų salėje M. K. Čiurlionio g., palaidoti Antakalnio kapinėse.

## Tyrimas
Tyrimo metu buvo atmestos variklio gedimo ar blogų oro sąlygų versijos. Tyrėjai išsiaiškino, kad orlaivio valdymo sistemose nebuvo gedimų, išskyrus aukščio vairą, kuris buvo užstrigęs neteisingoje pozicijoje. Tai ir buvo avarijos priežastis.

## Išnašos
Pieskos ežeras

**Pieskos ežeras** arba **Pieskys** arba **Smėlių ežeras** – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, 8 km į pietryčius nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 126,1 m. Krantai žemi, pelkėti, tik vakarinis krantas aukštokas. Iš šiaurės ir rytų prieina Spindžiaus miškas, vakarinėje ir pietinėje pakrantėse plyti pievos. Šiaurėje per pelkę išteka upeliukas link kito upelio (Verknės intakas). Į pietus įsikūręs Pakalninkų kaimas. Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis.

## Šaltiniai
Solis (ežeras)

**Solis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 7,5 km į pietryčius nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,69 km, plotis – iki 0,33 km. Altitudė 123,6 m. Pietinis krantas aukštas, šiaurvakarinis – žemas ir pelkėtas. Krantai beveik ištisai apaugę medžiais. Pakrantėse stūkso miškeliai, tik šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Pakalninkų kaimas. Vakaruose išteka upelis link netoliese pratekančios Verknės.

## Šaltiniai
Evoros kaulų koplyčia

**Evoros kaulų koplyčia** (, 'kaulų koplyčia') – vienas iš žinomiausių kultūros ir istorijos paminklų Evoroje, Portugalijoje. Tai nedidelė interjerinė katalikų koplyčia, įsikūrusi Šv. Pranciškaus bažnyčioje (*Igreja de São Francisco*). Ji taip vadinama, nes jos vidinės sienos yra padengtos ir papuoštos žmogaus kaukolėmis ir skeleto kaulais.

Kaulų koplyčią XVI a. pastatė pranciškonų vienuolis, kuris pagal tai epochai būdingą kontrreformacijos dvasią norėjo paskatinti brolius kontempliacijai ir perduoti žinią apie žemiško gyvenimo laikinumą, įprastą dvasingumo temoje, apibendrinamoje devizu memento mori. Tai aiškiai matyti garsiajame įraše virš koplyčios įėjimo: „Mes, kaulai gulintys čia, laukiame tavųjų“.

Niūri, prieblandoje skendinti koplyčia susideda iš trijų – 18,7 m ilgio ir 11 m pločio – skliautuotų ervių. Šviesa patenka per tris nedideles angas iš kairės. Sienas ir aštuonias kolonas puošia kruopščiai išdėstytų kaulų ir kaukolių ornamentai, sutvirtinti cementu. Lubos sudėtos iš baltų plytų ir išdekoruotos freskomis mirties tema. Vienuolių skeletų skaičius galėtų siekti apie 5000 – tiek, kiek būta keliose dešimtyse Evoros regiono kapinių prie bažnyčių. Perpildyti bažnyčių šventoriai užėmė strategiškai svarbias vietas, todėl jos buvo atlaisvintos, skeletų kaulus nuspręsta panaudoti statant koplyčią. Kai kurios iš šių kaukolių šiandien yra išpieštos grafičiais. Du išdžiovinti lavonai, iš kurių vienas yra vaiko, pakabinti nuo grandinių. Koplyčios palubėje įrašyta citata *Melior est die mortis die nativitatis* (Geriau mirties diena nei gimtadienis), paimta iš Vulgatos (Ekleziasto knyga, 7, 1). Ant vienos iš kolonų pakabintas senas medinis rėmas su eilėmis apie būtinybę apmąstyti savo egzistenciją. Jos priskiriamos *São Pedro* kaimo, kuriame buvo pastatyta Šv. Pranciškaus bažnyčia, parapijoje tarnavusiam kunigui Fr. Antano da Ascenção Telesas (nuo 1845 iki 1848 m.).

2014–2015 m. koplyčia buvo renovuota už 3,5 mln. eurų.

## Galerija


Capela dos ossos.jpg|Koplyčios viduje
StrollingThroughEvora MG 8585 (15028682107).jpg|Altorius
Capela dos ossos cornija.jpg|Puošyba kaukolėmis
Capela dos ossos esqueletos.jpg|Skeletai, pakabinti ant grandinių
Capela dos ossos inscricao.jpg|Virš įėjimo: „Mes, kaulai gulintys čia, laukiame tavųjų“
Evora10.jpg|Įmūrytos kaukolės
Evora14.jpg|Osuarijus su koplyčios įkūrėjo vienuolio kaulais 


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Spindžiukas

**Spindžiukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 8,5 km į rytus nuo Aukštadvario, Spindžiaus miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į rytus – 0,53 km, plotis – iki 0,31 km. Altitudė 127,6 m. Krantai daugiausia aukšti, ištisai apaugę medžiais, tik pietvakarinis krantas žemas ir pelkėtas. Iš pietvakarių į šiaurės rytus ežerą prateka Strėvos upė (iš Drabužio ežero į Spindžiaus ežerą). Šiaurrytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
The Spectator

**„The Spectator“** – britų savaitinis žurnalas, kuriame rašoma politikos, kultūros ir aktualijų temomis. Pirmasis leidimas išėjo 1828 m. liepos mėn. Žurnalo savininkai David ir Frederick Barclay, taip pat per savo įsteigtą įmonę „Press Holdings“ valdantys laikraščio „The Daily Telegraph“ akcijų paketą. Žurnalo turinį daugiausia sudaro straipsniai politikos ir kultūros temomis, redakcija paprastai palaiko Konservatorių partiją. Žurnale taip pat būna apžvalginių straipsnių knygų, muzikos, operos bei kino ir televizijos temomis.

## Išnašos
Karuselės triumfo arka

**Karuselės triumfo arka** () – Prancūzijos sostinės Paryžiaus centre esanti triumfo arka, stovinti tarp Tiuilri sodo ir Luvro plytinčioje Karuselės aikštėje. Ampyro stiliaus architektūrinis paminklas. Nuo monumento į miesto šiaurės vakarus tęsiasi devynių kilometrų ilgio vad. „istorinė ašis“, kuri eina per Santarvės aikštę, Eliziejaus Laukus, žymiai galingesnę Triumfo ir Didžiąją Defanso arkas.
 
## Istorija
Po 1802 m. kovo 25 d. Amjeno taikos sutarties pasirašymo imperatorius Napoleonas Bonapartas nusprendė Paryžiuje pastatyti iškilų paminklą, taip pašlovinant prancūzų Didžiosios armijos pergales. Senovės Romos Konstantino arkos pavyzdžio įkvėpti, projektuoti apsiėmė žymūs to meto architektai Šarlis Persje ir Pjeras Fransua Leonaras Fontenas.

Statybos prasidėjo 1806 m. kavalerijos švenčių (o vėliau paradų) aikštėje, prancūziškai vadinamoje „Carrousel“ ( arba ). Statoma buvo taip greitai, kad jau 1807 m. iš karinio žygio į Prūsijos karalystę grįžusi Imperatoriaus kariuomenė galėjo triumfališkai žygiuoti po Arkos skliautais, kuriai, tiesa, tuo metu dar trūko skulptūrinių puošmenų. 

Už dekoro projektą buvo atsakingas dailininkas Šarlis Mainje, dekoratyvines skulptūras ir reljefus kūrė žymūs menininkai, tame tarpe ir garsusis Klodas Mišelis (Klodionas). Scenos vaizduoja:
* Presburgo taikos sutarties sudarymą, 
* Napoleono pergalingą įvažiavimą į Miuncheną,  
* Austerlico mūšį (skulptorius Žanas Žozefas Espersje),
* Imperatoriaus įvažiavimą į Vieną (skulptorius Luisas Pjeras Desenas),  
* Tilžės taiką,
* pergalingą mūšį prie Ulmo (skulptorius Pjeras Kartelje].

Be to, Arką puošia Italijos karalystės ir Prancūzijos imperijos simboliai.

19 m aukščio, 23 m ilgio ir 7,3 m pločio monumente iškirsti treji vartai: vidurinieji (virš 6 m aukščio) ir du šoniniai (virš 4 m aukščio). Kolonos ir frontono viršutinė dalis – iš rusvojo marmuro. Viršuje iškaltos prancūzų kariuomenę šlovinančios eilutės.

Karuselės arkos viršūnėje buvo risčia bėgantys keturi žirgai (po 1797 m. Venecijos užkariavimo, Napoleono Bonaparto nurodymu, jie buvo nukelti nuo Šv. Morkaus bazilikos ir atvežti į Paryžių). Kurį laiką skulptūrinė grupė puošė Karuselės arką, o 1815 m., po Vaterlo mūšio ir Burbonų valdžios atkūrimo, žirgai buvo grąžinti į Veneciją. Viršuje 1808 m. iškilusios dvi pauksuotos Pergalės deivės pasiliko senojoje vietoje. 1828 m. žirgų vietoje sumontuota Fransua Žozefo Bozio kvadriga, vaizduojanti triumfo vežime keliaujančią Taiką.

## Šaltiniai

* Arc de Triomphe du Carrousel // www.paris.org (web.archive.org)
* Arc de Triomphe du Carrousel // www.archinform.net
* Arc de Triomphe du Carrousel // www.artandarchitecture.org.uk
San Isidras (Buenos Airės)

**San Isidras** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių metropolinėje teritorijoje, La Platos pakrantėje, tuoj į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. Partido centras. Stotis prie Mitrės (Buenos Airės–Tigrė) ir Pakrantės geležinkelio linijų. Vystoma popieriaus, keramikos, maisto (mėsos, pieno) pramonė, padangų gamyba.

## Kultūra
San Isidras – svarbus turistinis, poilsinis miestas, lankomas daugiausia Buenos Airių gyventojų. Išlikę daug XVIII–XX a. pr. architektūros: neogotikinė Šv. Izidoriaus katedra (pastatyta 1898 m.), geležinkelio stotis (1891 m.), Generolo Puejredono namas (1790 m.), Okampo vila ir kt. Senamiestyje išlikęs akmenų grindinys. Veikia istorijos muziejus, hipodromas (pastatytas 1930 m.; vienas svarbiausių Argentinoje), regbio arena (San Isidras yra vienas svarbiausių regbio centrų Argentinoje; iš čia kilę du pajėgūs regbio klubai – „Club Atlético San Isidro“ ir „San Isidro Club“).

## Istorija
San Isidras pradėjo kurtis XVIII a. pabaigoje. Savivaldą įgijo 1850 m.

## Šaltiniai
San Isidras

**San Isidras** ( – „Šv. Izidorius“) gali reikšti:
* San Isidras – miestas Argentinoje, Buenos Airių prov.;
* San Isidras – miestas Argentinoje, Katamarkos prov.;
* San Isidras – miestas Kosta Rikoje, San Chosė priemiestis;
* San Isidro de El Cheneralis – miestas Kosta Rikoje;
* San Isidras – miestelis Salvadore, Morasano dep.;
* San Isidro Labradoras – miestelis Salvadore;
* San Isidras – miestelis Hondūre;
* San Isidras – miestelis Nikaragvoje;
* San Isidras – miestelis Filipinuose, Abros prov.;
* San Isidras – miestelis Filipinuose, Boholio prov.;
* keletas kitų miestelių ir kaimų Filipinuose, JAV, Puerto Rike, Ispanijoje, Bolivijoje, Meksikoje.
2019 m. Saha Airlines Boeing 707 avarija

**2019 m. Saha Airlines Boeing 707 avarija** – aviakatastrofa, įvykusi, kai aviakompanijos Saha Airlines krovininis Boeing 707 lėktuvas, gabenęs mėsą iš Biškeko Kirgizijoje į pagrindinį Karadžo oro uostą, galimai susidūrė su problemomis ir avariniu būdu leidosi mažesniame kariniame šio miesto oro uoste.

Iki pagrindinio oro uosto buvo likę 10,9 km, tad viena iš avarijų versijų – kad lėktuvas karinėje bazėje leidosi per klaidą.  Įprastai tokio tipo orlaiviams reikia 2 500 m ilgio tūpimo tako, o karinėje bazėje toks takas tik 1 300 m ilgio.

Orlaivis leisdamasis nesugebėjo sustoti tūpimo take ir rėžėsi į namus šalia oro uosto teritorijos. Avarijos metu namuose nebuvo gyventojų. Vienintelis iš 16 lėktuve buvusių žmonių išgyveno skrydžio inžinierius. Jis kritinės būklės buvo nugabentas į ligoninę.

Šioje karinėje bazėje 2018 m. lapkričio 16 d. įvyko panašus incidentas, kuomet Taban Airlines MD-88 lėktuvas su 155 keleiviais per klaidą du kartus bandė nusileisti bazėje, nors tikslas buvo pagrindinis Karadžio oro uostas su 3 659 m ilgio taku. Lėktuvas du kartus atšaukė bandymą leistis (antrojo bandymo metu iki žemės buvo likę vos 1 m). Po antrojo bandymo pilotai suprato klaidą ir sėkmingai nusileido Karadžyje.

## Išnašos
Ovidijus Lukošius

**Ovidijus Lukošius** (g. 1975 m. birželio 17 d. Tauragėje) – Lietuvos žurnalistas, žurnalo IQ ir portalo alfa.lt vyriausiasis redaktorius ir bendrasavininkis. Nuo 1995 m. dirbo dienraštyje „Lietuvos rytas“, buvo vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 2007 iki 2009 m. „Diena Media News“ vyriausiasis redaktorius.

## Išnašos
Tigrė (Argentina)

**Tigrė** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, 28 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių centro. Įsikūręs Paranos deltos pakraštyje, netoli La Platos pakrantės. Partido centras. Į miestą veda du geležinkeliai iš Buenos Airių, praeina plentas į Rosarijų. Svarbus turistinis centras – Tigrę lanko daugiausia poilsiautojai iš Buenos Airių. Miesto apylinkės pasižymi pirmykšte gamta, gausybe Paranos protakų ir užutėkių. Veikia keletas irklavimo klubų, vystomas vandens turizmas. Veikia jūreivystės, matės, meno muziejai, didelis vaisių turgus. Stovi buv. prezidento Domingo Faustino Sarmiento namas, keletas XX a. pr. viešbučių ir vilų.

## Istorija
Nuo XVIII a. vid. vietovė buvo žinoma kaip *Pago de las Conchas*. 1806 m. dabartinės Tigrės vietoje išsilaipino Santjago de Linjerso pajėgos, kurios toliau keliavo link Buenos Airių, kad jas išvaduotų nuo britų. 1865 m. vietovę pasiekė geležinkelis. Maždaug XX a. vid. miestas pervadintas į Tigrę, pagal vienos iš Paranos protakų pavadinimą. Tokį vardą jį gavo dėl Paranos deltoje iki pat XIX a. pab. gyvenusių jaguarų, kuriuos ispanai vadino „tigrais“.

## Šaltiniai
Vilūniškių ežeras

**Vilūniškių ežeras** arba **Gudžionių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4 km į pietvakarius nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,43 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 106,7 m. Šiaurvakarinis ir pietrytinis krantai aukštoki, pietvakarinis ir šiaurrytinis – žemi ir pelkėti. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai, iš pietvakarių prieina Šilelio miškas. Šiaurės rytuose išteka upelis link netoliese tekančios Verknės upės. Šalia įsikūręs Gudžionių kaimas.

## Šaltiniai
Tigrė

**Tigrė** ( – „tigras“) gali reikšti:
* Tigrė – miestas Argentinoje;
* Tigrė – upė Peru, Maranjono intakas;
* Tigro sala arba El Tigrė – sala Hondūre;
* El Tigrė – miestas Venesueloje;

Futbolo klubai:
* Club Atlético Tigre – Argentinoje;
* Tigres FC – Kolumbijoje;
* Tigres UANL – Meksikoje.
Pilaras (Buenos Airės)

**Pilaras** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, 54 km į vakarus nuo Buenos Airių centro. Partido centras. Geležinkelių mazgas. Greta miesto eina plentas Buenos Airės–Vilja Mersedesas. Yra Šv. Pilaro Mergelės bažnyčia, istorijos muziejus. Pilaro partide esančioje Selajos gyvenvietėje yra Švč. Luchano Dievo Motinos Stebuklo koplyčia. Įsteigtas Pilaro gamtos rezervatas.

Pilare veikia keletas golfo ir polo klubų.

## Istorija
Pilaras ėmė kurtis XVIII a. vid. Čia 1820 m. pasirašyta Pilaro sutartis, kuria Argentina paskelbta esant federacine respublika. XIX a. pab. miestą pasiekė geležinkelis, sąlygojęs jo augimą. Dar labiau Pilaras išaugo kai 1934 m. pro jį nutiestas plentas.

## Šaltiniai
Pilaras

**Pilaras** ( – „piliorius“) gali reikšti:

* Pilaras – miestas Argentinoje, Buenos Airių prov.;
* Pilaras – miestas Argentinoje, Kordobos prov.;
* Pilaras – miestas Paragvajuje;
* Pilaras – miestelis Filipinuose, Šiaurės Siargao prov.;
* Pilaras – miestelis Filipinuose, Bataano prov.;
* Pilaras – miestas Brazilijoje, Alagoase;
* Pilaras – miestas Brazilijoje, Paraiboje;
* Pilar de Gojasas – miestas Brazilijoje, Gojase;
* Pilar do Sulas – miestas Brazilijoje, San Paulo valst.;
* El Pilaras – senovės majų miestas ties Belizo–Gvatemalos siena;
* Pilar de la Horadada – miestelis Ispanijoje, Valensijos reg.;
* Pilar – moteriškas ispaniškas arba portugališkas vardas.
Stankis

**Stankis** arba **Gudžionių ežeras (Stankis)** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4,5 km į pietvakarius nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,23 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 109 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę krūmais. Iš šiaurės ir vakarų prieina Šilelio miškas. Šiaurės rytuose išteka upelis link netoliese telkšančio Vilūniškių ežero (Verknės baseinas). Šalia įsikūręs Gudžionių kaimas.

## Šaltiniai
Belen de Eskobaras

**Belen de Eskobaras** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, 50 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių centro, Paranos deltos pakraštyje. Partido centras. Geležinkelio stotis prie Buenos Airių–Rosarijo linijos. Praeina valstybinis kelias nr. 9 link Rosarijo iš šalies šiaurės vakarų. Yra Viešpaties Gimimo ir Šv. Kryžiaus Jono bažnyčios. Auginamos gėlės, yra japoniškas sodas.

Belen de Eskobare gyvena nemažai išeivių iš Japonijos.

## Istorija
Vietovė imta vadinti Eskobaru pagal XVI a. kolonistą Alonsą de Eskobarą (*Alonso de Escobar*). XIX a. pab. gyvenvietę pasiekė geležinkelis. 1959 m. tapo naujai įkurto Eskobaro partido centru. XX a. pab. pateko į besiplečiančią Buenos Airių aglomeraciją.

## Šaltiniai
Gudžionių ežeras (Dailydukas)

**Gudžionių ežeras (Dailydukas)** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4,5 km į pietvakarius nuo Aukštadvario, Gudžionių kaime. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 103,1 m. Krantai žemi, pelkėti, tik pietinis krantas aukštesnis. Iš rytų prieina Šlaitų miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai, pievos. Rytuose išteka upelis link Verknės upės. Ežeras užankantis.

## Šaltiniai
San Fernandas (Buenos Airės)

**San Fernandas**, pilnai ***San Fernando de la Buena Vista*** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, 20 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių centro, Paranos deltos pakraštyje. Partido centras. Geležinkelio stotis prie Buenos Airių–Rosarijo linijos. Praeina valstybinis kelias nr. 9 link Rosarijo iš šalies šiaurės vakarų. Miestą aptarnauja keletas Buenos Airių miesto autobusų maršrutų. Yra Aransasu Švč. Dievo Motinos bažnyčia, miesto muziejus, senamiestis su būdinga XIX a. architektūra.

## Istorija
San Fernandas įkurtas 1806 m., pavadintas tuometinio Astūrijos princo (vėliau Ispanijos karaliaus) Fernando garbei. 1821 m. tapo partido centru, 1902 m. suteiktos miesto teisės.

## Šaltiniai
San Chustas

**San Chustas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, ~20 km į pietvakarius nuo Buenos Airių centro. La Matansos partido centras. Pro miestą eina plentas nr. 3 link Patagonijos. Vystoma plieno apdirbimo, popieriaus, statybinių medžiagų pramonė. Veikia 1989 m. įsteigtas La Matansos nacionalinis universitetas, Šv. Justo ir Pastoro katedra.

San Chusto priemiestyje Isidro Kasanovoje rungtyniauja futbolo klubas „Club Almirante Brown“.

## Istorija
Vietovėje gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. vid., oficialiai įkurta 1856 m. Pradžioje vystyta gyvulininkystė ir javų auginimas, amžiaus pabaigoje pradėta plėtoti tekstilės pramonė. XX a. vid. San Chustas buvo svarbus pramoninis centras, vėliau daugeliui gamyklų užsidarius iki amžiaus pabaigos mieste būta nemažai lūšnynų.

## Šaltiniai
Strėvininkų ežeras (Trakų r.)

**Strėvininkų ežeras** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 4,5 km į rytus nuo Aukštadvario. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,12 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 152,8 m. Krantai daugiausia aukšti, tik šiaurinis krantas žemas ir pelkėtas. Vakarinėje ir pietinėje pakrantėse auga miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos, dirbamos žemės ploteliai, įsikūręs Strėvininkų kaimas. Šiaurėje iš ežero išteka upelis link netoliese telkšančių 2 bevardžių ežerėlių (Strėvos baseinas).

## Šaltiniai
Stareinis

**Stareinis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 7 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,46 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 143,9 m. Šiaurrytinis krantas žemas ir pelkėtas, kiti krantai daugiausia aukšti. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai, tik pietinė pakrantė apaugusi medžiais. Vakaruose išteka upelis link Bagdononių HE tvenkinio (Strėvos baseinas). Šalia įsikūrę Stareinės ir Kozelkiškių kaimai.

## Šaltiniai
Strėvytė

**Strėvytė** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 5,5 km į rytus nuo Aukštadvario, 0,1 km į šiaurę nuo kelio . Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,27 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 142,1 m. Krantai žemi, pelkėti, tik šiaurinis krantas aukštas. Iš šiaurės ir rytų prieina Ubiškių miškas. Pietuose išteka Strėva (Kauno marių intakas). Prie ežero įsikūręs Mackantiškių kaimas.

## Šaltiniai
Kaserosas

**Kaserosas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, prie pietvakarinio Buenos Airių pakraščio. Vasario 3-osios partido centras. Geležinkelio stotis, plentų mazgas. Svarbus pramonės centras – vystoma automobilių (SA „Peugeot Citroën“), mašinų ir įrengimų, buitinės chemijos, metalurgijos, maisto pramonė. Veikia 5 katalikų bažnyčios, 1995 m. įsteigtas universitetas. Kaserosas garsėja gatvės menu, kurį kuria vietos menininkas Martinas Ronas (*Martín Ron*).

## Istorija
Vietovė vardą gavo nuo XVIII a. žemvaldžio Diego Kasero (*Diego Casero*). Gyvenvietė kūrėsi XIX a. antroje pusėje, ypač kai amžiaus pabaigoje čia nutiestas geležinkelis. Oficialiai Kaserosas įkurtas 1892 m.

## Šaltiniai
Mindaugas Grigaravičius

**Mindaugas Grigaravičius** (g. 1995 m. liepos 15 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo FC Klaipėda klube. Vėliau buvo išvykęs į FK Jelgava.

Lietuvoje žaidė FK Utenos Utenis, FC Stumbras ir FK Jonava. Kartas nuo karto vėl grįždavo į FK Jelgava.
### FK Riteriai
2019 m. vasarį tapo FK Riteriai nariu.

2021 m. birželio 25 d. rungtynėse prieš FK Sūduva realizavo 11 m. baudinį, kai marijampoliečiai pirmavo 1:0 ir išlygino rezultatą. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1.

2021 m. rugpjūčio 1 d. rungtynėse prieš DFK Dainava, esant lygiam rezultatui (1:1), realizavo 11 metrų baudinė ir išvedė „riterius“ į priekį. Galutinis rungtynių rezultatas 2:1 „riterių“ naudai.

2021 m. rugpjūčio 29 d. rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą pelnė pirmą įvartį. O galutinis rungtynių rezultatas 2:0.

2021 m. rugsėjo 19 d. rungtynėse prieš „Nevėžio“ klubą pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.

2022 m. vasario 18 d. pratęsta sutartis su klubu.

2023 m. pradžioje žaidėjas ieškojosi naujo klubo, tačiau nesulaukęs dėmesio vertų pasiūlymų sugrįžo į „Riterių“ klubą.

2023 m. lapkričio 20 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą.

### FK Panevėžys
2023 m. lapkričio 21 d. pranešta apie pirmąjį „Panevėžio“ klubo naujoką. Juo tapo Mindaugas Grigaravičius.

2024 m. balandžio 22 d. pranešta, kad futbolininkas palieka Panevėžio klubą.

## Statistika
; A lygos statistika.

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;

## Pasiekimai
; su FK Panevėžys
*  **Supertaurės laimėtojas**: 2024 m.

; asmeniniai pasiekimai
* Geriausias 2022 m. A lyga lapkričio mėn. žaidimas.

## Atstovavimas Lietuvos rinktinei
Kviečiamas į Lietuvos nacionalinę vyrų rinktinę. 

Debiutavo 2016 m. rugsėjo 4 d. rungtynėse prieš Slovėnija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Antroji fitna

**Antroji fitna** – antrasis pilietinis karas arabų kalifate, vykęs 680–692 m.

Antrosios fitnos pradžia galima laikyti 680 m., kai mirus Damasko kalifui Muavijai I jo sūnaus Jazido I kalifu nepripažino įtakingi Mekos ir Medinos veikėjai. Jie laikėsi principo, kad kalifas turi būti renkamas. Kita grupė nepatenkintųjų manė, kad kalifo postas turi pereiti kalifo Ali įpėdiniui ir Mahometo palikuoniui, nes taip esą Muavija I buvo sutaręs su Ali sūnumi Hasanu. Hasanui mirus ši teisė esą perėjo kitam Ali sūnui Huseinui. Į Kufą išžygiavęs Huseinas ibn Ali žuvo Kerbelos mūšyje nuo Jazido I kariuomenės. Kita Antrosios fitnos pradžios data galima laikyti 683 m., kai prieš Jazidą I atvirai sukilo Mekos ir Medinos miestai. Jazidas I pasiuntė kariuomenę iš Sirijos miestams numalšinti. Medina buvo užimta, po to apgulta Meka. Apgulties metu atėjo žinia apie Jazido I mirtį ir sirų kariuomenė atsitraukė. Trečia versija, Antroji fitna prasidėjo 683 ar 684 m. mirus trumpai valdžiusiam ir įpėdinio nepaskyrusiam Jazido I sūnui Muavijai II.

Mekoje kalifu pasiskelbė Abdula ibn al Zubairas. Jo valdžią pripažino beveik visas arabų kalifatas, įskaitant kaisitus Sirijoje. Tačiau jis pats niekuomet neišvyko iš Mekos. Jis pasikliovė savo rėmėjais per atstumą ir neįvertino Omejadų įtakos Sirijoje. Vietos valdytojai veikė jo vardu, bet realiai vykdė savo politiką. Basroje valdė jo brolis Mosabas ibn Zubairas. 684 m. Marvanas I su kalbitų pagalba sumušė kaisitus Sirijoje ir 685 m. susigrąžino Egipto valdžią Omejadams. 684 m. Arabijoje sukilo charidžitai, vadovaujami Nadždeho ibn Amiro. Juos rėmė kaimiškų vietovių gyventojai, visų pirma Džaziroje. Jie po to užvaldė visą Vakarų Arabiją ir Jemeną. Kita charidžitų grupė veikė Irane ir Irake. Charidžitai neužvaldė nei vieno įgulos miesto ir palaipsniui buvo sumušti tiek Al Zubairo šalininkų, tiek Damasko kalifų pajėgų. 

Huseino ibn Ali mirties sukrėsti Alidų šalininkai (Šija, šiitai) 685 m. sukilo Kufoje, vadovaujami Muchtaro ibn Abi Obaido Takafio, kuris imamu ir kalifu paskelbė Ali sūnų Mohamedą ibn al Hanafiją (pastarasis kovose nedalyvavo). Iš pradžių jiems sekėsi. Muchtaro pajėgos, vadovaujamos Ibrahimo ibn Maliko, nugalėjo Damasko kalifo Abdulmaliko pajėgas prie Mosulo. Mūšyje žuvo Abdulmaliko generolas Ubaidula ibn Zijadas, laikytas atsakingu už Huseino ibn Ali mirtį, kas palaikyta Dievo ženklu. Tačiau Muchtaras represijomis ir savo religiniu vienašališkumu nuteikė daug kufiečių prieš save, kurių dalis pabėgo į Basrą prašyti Mosabo ibn Zubairo paramos. 687 m. Mosabo pajėgos sumušė Muchtaro pajėgas, jis pats žuvo apsuptas savo rūmuose Kufoje. Tuo tarpu Sirijoje musulmonai susivienijo greičiau nei Irake. 691 m. kalifo Abdulmaliko kariuomenė sumušė Mosabo ibn Zubairo pajėgas, pastarasis žuvo. 692 m. Abdulmaliko kariuomenė apgulė ir užėmė Meką. Abdula ibn al Zubairas žuvo ir jo mirtis laikoma Antrosios fitnos pabaiga.

## Šaltiniai
* Akbar Shāh K̲h̲ān Najībābādī. *History of Islam (Vol 2)*, 2001
* Marshall Hodgson. *The Venture of Islam, Vol. 1; the Classical Age of Islam*, 1974, p. 220-223
Algimantas Vyšniauskas

**Algimantas Vyšniauskas:**

* Algimantas Vyšniauskas (1948) – Lietuvos ir Neringos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
* Algimantas Vyšniauskas (1954) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Algimantas Vyšniauskas (1954)

**Algimantas Vyšniauskas** (g. 1954 m. vasario 13 d. Senovėje, Varėnos raj.) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas, Atsargos karininkų sąjungos pirmininkas.

## Biografija

Baigęs Kabelių aštuonmetę mokyklą, 1969–1972 metais mokėsi Merkinės vidurinėje internatinėje mokykloje. Baigęs vidurinę mokyklą įstojo į Vilniaus aukštąją radioelektronikos priešlėktuvinės gynybos vadų mokyklą. Po vadų mokyklos atliko karinę tarnybą: 1976–1978 m. – būrio vadas Onegos pusiasalyje, 1978–1983 m. – kuopos vadas Drezdene. 1983-1989 m. karinė tarnyba pareigose nuo kuopos vado iki bataliono vado Vologdos ir Archangelsko srityse.  1989-1992 m. studijavo Tvėres priešlėktuvinės gynybos karo akademijoje.

Grįžęs į Lietuvą 1992–1994 metais buvo Lietuvos krašto apsaugos mokyklos kariūnų kursų viršininkas. Šiuo laikotarpiu buvo parengta 1-oji atkurtos Lietuvos karininkų laida. 1994–1995 m. – mokyklos viršininko pavaduotojas - štabo viršininkas, 1995–1998 m.- Lietuvos karo akademijos prorektorius, 1998–2000 m. – Tarptautinio projekto BALTNET direktorius, 2000–2003 m. – Lietuvos kariuomenės mokymų ir doktrinų valdybos vado pavaduotojas, 2003–2005 m. – Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos viršininkas. 2005–2009 m. – Lietuvos kariuomenės Generolo Adolfo Ramanausko kovinio renginio centro viršininkas.

2009 m. sukakus nustatytam amžiui išėjo į atsargą.

1995 m. suteiktas Lietuvos kariuomenės pulkininko laipsnis.

Nuo 2013 m. Atsargos karininkų sąjungos pirmininkas

## Įvertinimas
* 1994 m. Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 3-ojo laipsnio medalis
* 2000 m. Lietuvos kariuomenės medalis „Už nuopelnus“
* 2004 m. Krašto apsaugos sistemos proginis stojimo į NATO medalis
*2005 m. Krašto apsaugos sistemos medalis "Šaulių žvaigždė"
*2007 m. Krašto apsaugos sistemos medalis "Už nuopelnus"
*2012 m. Atsargos karininkų sąjungos medalis "Už nuopelnus"
*2018 m. pulkininko Eugeno Konovaleco atminimo medalis
*2018 m. Už nuopelnus Vilniui ir tautai 1-o laipsnio medalis
*2019 m. Latvijos Marupes barikadų statytojų atminimo medalis

## Šaltiniai
Šamukas

**Šamukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 6,5 km į rytus nuo Aukštadvario, į pietus nuo kelio . Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,55 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 134,5 m. Šiaurinis ir pietinis krantai aukšti. Krantai ištisai apaugę medžiais. Iš pietų prieina Spindžiaus miškas, šiaurinėje pakrantėje auga nedidelis miškelis, į rytus plyti dirbami laukai. Iš vakarų į pietryčius ežerą prateka Strėva link netoliese telkšančio Drabužio ežero. Prie ežero įsikūręs Drabužininkų kaimas. Veikia kaimo turizmo sodyba.

## Šaltiniai
Džangitau

**Džangitau** (, ) arba ***Džanga*** () – viršukalnė Didžiojo Kaukazo centrinėje dalyje, Bezengio Sienos masyve, stūkso ties Rusijos (Kabardos Balkarija) ir Gruzijos (Svanetija) siena. Tai antras pagal aukštį kalnas Gruzijoje ir penktas Rusijos Kaukaze. Aukštis – 5085 m. Šlaituose prasideda Bezengio ledynas.

Džangitau – dažnai lankomas alpinistų. Į viršukalnę pirmąsyk įkopta 1888 m.

## Šaltiniai
Džaniko kalnai

**Džaniko kalnai** () – kalnų masyvas šiaurės Turkijoje (Samsuno ir Ordu provincijos), Ponto kalnų vidurinė dalis, stūksanti tarp Kyzyl Irmako ir Meleto upių. Ilgis apie 200 km. Aukščiausia vieta siekia 1780 m aukštį.

## Šaltiniai
Šermis

**Šermis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 3 km į rytus nuo Dusmenų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 136,7 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Ežerą supa Dusmenų miškas, pietinėje pakrantėje – Koplyčkalnio miškas. Pietuose išteka upelis link Musės upės (Varėnės intakas).

## Šaltiniai
Džarkurgonas

**Džarkurgonas** () – miestas pietų Uzbekistane, Surchandarjos vilajete, 42 km į šiaurę nuo Termezo, Surchandarjos dešiniajame krante. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Termezo–Kumkurgono linijos. Vystoma medvilnės valymo, naftos perdirbimo, maisto, tekstilės pramonė. Mieste stovi XII a. minaretas.

## Istorija
Gyvenvietė arabiškuose šaltiniuose minima nuo VIII a. Džarkurgonas 1951 m. gavo miesto tipo gyvenvietės, 1973 m. – miesto statusą.

## Šaltiniai
Šermukas

**Šermukas** – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, 3,5 km į rytus nuo Dusmenų, Dusmenų miško rytinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,12 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 137 m. Kranto linija labai vingiuota. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Pietuose išteka upelis link Varėnės intako Musės.

## Šaltiniai