open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivan Tatomirović

**Ivanas Tatomirovičius** (*Ivan Tatomirović/Иван Татомировић*; g. 1989 m. sausio 11 d.) – buvęs Serbijos futbolininkas, gynėjas. 

Atstovavo Vilniaus „Žalgirio“ futbolo klubui.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Belgrado „Crvena Zvezda“ akademijoje, o tęsė „Srem“ klube.

Vėliau išvyko į Bosniją ir Hercegoviną, kur su „Sarajevo“ jis tapo šalies čempionu ir taurės laimėtoju. 

Rungtyniavo Suomijos klubuose – Helsinkio HJK ir RoPS.
### FK Žalgiris
#### 2020 m. sezonas
Atvyko į Lietuvą. 2020 m. vasario 7 d. buvo paskelbta, kad serbas tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu. 

A lygoje 2020 m. sezone sužaidė 18 rungtynių ir pelnė tris įvarčius.

Sezono pabaigoje klubo svetainėje buvo patalpintas interviu su žaidėju, kuriame jis papasakojo apie savo karjerą ir pomėgius.

#### 2021 m. sezonas
2021–2022 m. čempionų lygos atrankoje vengrų Budapešto „Ferencváros“ susitiko su Vilniaus „Žalgiriu“. Antrojo etapo rungtynės vyko Vengrijoje Groupama Aréna. Pirmosiose rungtynėse, įvykusiose 2021 m. liepos 20 d. Budapešte, vengrai nugalėjo rezultatu 2:0. Šiose rungtynėse jau per pridėtą laiką **Ivan Tatomirović** sužaidė ranka ir buvo skirtas 11 metrų baudinys. Laimei, Edvinas Gertmonas atrėmė varžovo smūgį ir galutinis rezultatas liko 2:0 vengrų naudai.

#### 2022 m. sezonas
2022 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas lieka „Žalgiryje“. Pasirašyta dvejų metų sutartis.

2022 m. rugpjūčio 29 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann. Tuo metu pirmavo varžovai (1:0), o Tatomirovičius išlygino rezultatą (1-1). Po šio įvarčio žalgiriečiai galutinai perėmė žaidimo kontrolę ir užtikrintai nugalėjo rezultatu 4:1.

2022 m. gruodžio mėn. tapo aišku, kad žaidėjas klubui nebeatstovaus.

### Lazarevaco „Kolubara“

2023 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad atstovaus Lazarevaco „Kolubara“. 2024 m. vasarą paliko klubą. 

## Trenerio veikla
2024 m. spalio 2 d. tapo žinoma, kad baigęs profesionalaus futbolininko karjerą Serbijoje, atvyko į Lietuvą ir prisijungė prie BFA trenerių štabo.

2025 m. sezone Ivan Tatomirovič ir Raimondas Vilėniškis vadovavo BFA B komandai, žaidusioje 2025 m. Antros lygos B divizione.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; su FK Žalgiris
* **[[A lyga]]**
: čempionas: 2020, 2021, 2022 m.
* **[[LFF taurė]]** 
: nugalėtojas: 2021, 2022 m.
* **Supertaurė:** 2020;

; su FK Sarajevo
* Bosnijos Premijer liga: 2014–2015 m.
* Bosnijos futbolo taurė: 2013–2014 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
London Bees (moterys)

**London Bees moterų komanda**, o paprasčiau **London Bees** – Anglijos futbolo komanda, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
1975 m. suburta komanda **District Line Ladies F.C.**

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia The Hive Stadium stadione, kuris talpina 6,5 tūkst. žiūrovų. (Iš jų 5 419 sėdimos vietos.)

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 7 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
London City Lionesses

**London City Lionesses moterų komanda**, o paprasčiau **London City Lionesses** – Anglijos futbolo komanda, rungtyniaujanti moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
2018–2019 m. žaidė FA Women's Championship *[[Millwall Lionesses LFC]]*, kuri lygoje liko paskutinėje vietoje ir turėjo iškristi į žemesnį divizioną.

2019 m. gegužės 13 d. įkurtas naujas klubas **London City Lionesses** ir suburta komanda, žaidusi FA Women's Championship. 2021–2022 m. sezone FA Women's Championship liko antroje vietoje. 2022–2023 m. sezone užėmė trečią vietą. 2024–2025 m. sezone tapo FA Women's Championship nugalėtojomis ir pateko į stipriausią moterų futbolo divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono rungtyniavo Women's Super League.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Princes Park, Dartford stadione, talpinančiame 4 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia mėlyna apranga. 

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m. rugpjūčio 25 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Twitter paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Sheffield United WFC

**Sheffield United moterų komanda**, o paprasčiau **Sheffield United** – Anglijos futbolo komanda, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
2002 m. suburta komanda **Sheffield United Community Girls and Ladies**. Eilę metų varžėsi FA Women's Championship. 2024–2025 m. sezone tarp vienuolikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Sheffield Olympic Legacy Stadium stadione, talpinančiame 2 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
;Sportinėa aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia balta raudona juoda apranga. 

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 7 d.

## Taip pat skaitykite
* Sheffield United FC

## Išnašos

## Nuorodos
* oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
SG 99 Andernach

**Sportgemeinschaft Andernach 99 e.V.**, o trumpiau **SG Andernach** – Vokietijos futbolo klubas iš Andernacho. 

Namų rungtynes žaidžia Stadion am Bassenheimer Weg. Alternatyvus stadionas – Andernach Stadion, talpina 3 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Ankstesniais metais būta įvairių darinių, tačiau šis klubas įkurtas 1999 m. balandžio 15 d.

Turi vyrų ir moterų futbolo komandas. Vyrai žaidžia 3. Liga, o moterys rungtyniavo 2. Frauen-Bundesliga.

## Sezonai
### Moterų komada

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
SV Werder Bremen (moterys)

**SV Werder Bremen Frauen**, o trumpiau **Werder Bremen** – Vokietijos futbolo klubas iš Brėmeno. Šis straipsnis apie klubo moterų pagrindinę ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje šalies lygoje.

Namų rungtynes žaidžia Weserstadion Platz 12, talpinančiame 1 tūkst. žiūrovų. Iš jų – 300 vietų sėdimos.

## Istorija
2007 m. radosi ekipa, kuri iš pradžių žaidė regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

2017–2018 m. sezone žaidė aukščiausioje lygoje Frauen-Bundesliga, tačiau liko 11–oje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2019–2020 m. sezone „Werder“ moterys tapo 2. Frauen-Bundesliga nugalėtojomis ir pateko į stipriausią šalies divizioną.

Nuo 2020–2021 m. rungtyniavo Frauen-Bundesliga.

## Sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta žalia apranga. 

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė (arch.)
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
1. FC Saarbrücken (moterys)

**1. FC Saarbrücken Frauen**, o trumpiau **Saarbrücken** – Vokietijos futbolo klubas iš Sarbriukeno. 

## Istorija
1997 m. radosi ekipa, kuri iš pradžių žaidė regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

Komanda žaidė 2. Frauen-Bundesliga. 2018–2019 m. užėmė aštuntą vietą, 2019–2020 m. sezone buvo 12 vietoje tarp 14 dalyvių (arti iškritimo ribos).

2020–2021 m. Antroji Bundeslyga buvo padalinta į du pogrupius. Pietuose buvo septinti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2021–2022 m. rungtyniavo Regioninėje lygoje ir pietvakarių grupėje tapo nugalėtojais.

## Sezonai

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Stadion Kieselhumes, kuris talpina 12 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia juoda mėlyna apranga. 

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
Borussia Mönchengladbach (moterys)

**Borussia Verein für Leibesübungen 1900 e.V.**, o trumpiau **Borussia Mönchengladbach** – Vokietijos futbolo klubas iš Menchengladbacho. 

Namų rungtynes žaidžia Grenzlandstadion, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1995 m. radosi ekipa, kuri iš pradžių žaidė regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

Komanda žaidžia 2. Frauen-Bundesliga. 2019/20 m. sezone įpusėjus pirmenybėms buvo 3 vietoje tarp 14 dalyvių.

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
Arminia Bielefeld (moterys)

**Deutscher Sportclub Arminia Bielefeld e.V.**, o trumpiau **Arminia Bielefeld** – Vokietijos futbolo klubas iš Bylefeldo. 

Namų rungtynes žaidžia Sportplatz Stadtheide, talpinančiame 1 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1975 m. radosi ekipa, kuri iš pradžių žaidė regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

Komanda žaidžia 2. Frauen-Bundesliga. 2019–2020 m. sezone įpusėjus pirmenybėms buvo 12 vietoje tarp 14 dalyvių (grėsė iškritimas). Čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. 2020–2021 m. sezone pakito lygos formatas. Po sezono „Arminia“ moterys iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2021–2022 m. sezono žaidė Regioninės lygos Vakarų grupėje ().

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
FSV Gütersloh 2009

**Frauensportverein, e.g. Women's Sports Club**, o trumpiau **FSV Gütersloh 2009** – Vokietijos futbolo klubas iš Klopenburgo. 

Namų rungtynes žaidžia Tönnies-Arena stadione, talpinančiame 3,5 tūkst. žiūrovų. arba Heidewaldstadion, talpinančiame 12,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2009 m. radosi ekipa, iš pradžių žaidusi regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

Moterų komanda žaidžia 2. Frauen-Bundesliga. 2019–2020 m. sezone įpusėjus pirmenybėms buvo 8 vietoje iš 14 dalyvių.

## Sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia juoda raudona apranga. 
* Aprangos gamintojai – Jako.

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
FC Ingolstadt 04 (moterys)

**Fußballclub Ingolstadt 04 e. V.**, o trumpiau **Ingolstadt 04** – Vokietijos futbolo klubas iš Ingolštato. 

Namų rungtynes žaidžia ESV-Stadion, talpinančiame 11,4 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2004 m. radosi ekipa, kuri iš pradžių žaidė regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

Komanda žaidė 2. Frauen-Bundesliga, 2019–2020 m. sezone buvo šeštoje vietoje tarp 14 dalyvių.

## Sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* SOCCERWAY
SV Meppen (moterys)

**Sportverein Meppen 1912 e.V**, o trumpiau **SV Meppen** – Vokietijos futbolo klubas iš Mėpeno. Klubas turi vyrų ir moterų futbolo komandas.

Namų rungtynes žaidžia Waldstadion (esantis Mėpene–Esterfelde; talpa nežinoma), o alternatyvus stadionas Hänsch-Arena talpina 16,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1993 m. radosi ekipa **SV Victoria Gersten**, kuri iš pradžių žaidė regioninėse pirmenybėse, o vėliau buvo perkelta į antrą pakopą.

Nuo 2010 m. moterų futbolo komanda vadinasi **SV Meppen** ir atstovavo šiam sporto klubui.

Komanda žaidė 2. Frauen-Bundesliga, 2019/20 m. sezone įpusėjus sezonui buvo 4 vietoje tarp 14 dalyvių.

2020–2021 m. žaidė Frauen-Bundesliga, bet liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į antrą divizioną.

## Sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga. 

## Spalvinė gama

## Sudėtis
Atnaujinta: 2020 m. sausio 5 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė (mot.)
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
KKPK Medyk Konin

**Konino moterų futbolo klubas „Medyk“** () – Lenkijos futbolo klubas iš Konino. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

Namų rungtynes žaidžia Stadion im. Złotej Jedenastki Kazimierza Górskiego w Koninie, talpinančiame 15 tūkst. žiūrovų. Iš jų 7,8 tūkst. vietų yra sėdimos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1985 m. Daugkartinė šalies čempionės ir taurės laimėtojos. 

UEFA moterų čempionų lyga 2015–2016 m. kvalifikacinėse rungtynėse ši komanda net 4-0 nugalėjo Šiaulių „Universitetą-Gintrą“.

2023–2024 m. sezone Ekstraliga susiklostė nesėkmingai: tarp dvylikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2024–2025 m. sezone varžėsi Pirmoje lygoje ir liko ketvirtoje vietoje tarp dvylikos dalyvių.

## Pasiekimai
### Titulai
* **Lenkijos čempionės** (4x): 2014, 2015, 2016, 2017
* **Taurės laimėtojos** (9x): 2004/05, 2005/06, 2007/08, 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2016/17, 2018/19

## Sezonai

## Garsesnės žaidėjos
*  Gabriela Grzywińska, saugė (2014–2016, 2019–2020);

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Globalsportsarchive]
RTP Unia Racibórz (moterys)

**Racibužo moterų futbolo komanda „Unia“** () – buvusi lenkijos moterų futbolo komanda, priklausiusi to paties pavadinimo klubui iš Racibužo. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
2002 m. suburta moterų komanda. Nuo 2007/08 m. sezono žaidė Ekstraliga.

5 kartus tapo šalies čempionėmis ir 3 kartus taurės laimėtojomis. Žaidė Europos turnyruose.

2013 m. komanda buvo išformuota.

## Pasiekimai
### Titulai
* **Lenkijos čempionės** (5x): 2009, 2010, 2011, 2012, 2013.
* **Taurės laimėtojos** (3x): 2010, 2011, 2012.

## Sezonai

## Garsesnės žaidėjos
*  Gabriela Grzywińska, saugė (2013–2024);

## Išnašos

## Nuorodos
Górnik Łęczna (moterys)

**Lenčnos moterų futbolo komanda „Górnik“** () – Lenkijos futbolo klubas iš Lenčnos. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

Namų rungtynes žaidžia Stadion Górnika Łęczna, kuris talpina 7,2 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2007 m. suburta moterų komanda. Nuo 2010–2011 m. sezono rungtyniauja stipriausioje lygoje Ekstraliga.

Du kartus tapo šalies čempionėmis ir vieną kartą taurės laimėtojomis. 

UEFA moterų čempionų lyga 2015–2016 m. kvalifikacinėse rungtynėse ši komanda net 4-0 nugalėjo Šiaulių „Universitetą-Gintrą“.

## Pasiekimai
### Titulai
* **Lenkijos čempionės** (3x): 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020 m.
* **Taurės laimėtojos** (1x): 2017–2018 m.

## Sezonai

## Sudėtis (2020 m.)
2020 m. vasario 8 d.

## Žaidėjos
*  Weronika Zawistowska, puolėja (2015–2019 m.);
*  Gabriela Grzywińska, saugė (2016–2019 m.);

## Taip pat skaitykite
* GKS Górnik Łęczna

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* FLASHSCORE
* [ Globalsportsarchive]
KS AZS Wrocław (moterys)

**Vroclavo moterų futbolo komanda AZS** () – buvusi Lenkijos moterų futbolo komanda. Priklausė to paties pavadinimo sporto klubui iš Vroclavo. 

## Istorija
1997 m. suburta moterų komanda. Žaidė Ekstraliga. 

8 kartus tapo šalies čempionės ir 4 kartus taurės laimėtojomis.

2020 m. gegužės 13 d. tapo WKS Śląsk Wrocław (moterys) dalimi.

## Pasiekimai
### Titulai
* **Lenkijos čempionės** (8x): 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008.
* **Taurės laimėtojos** (4x): 2003, 2004, 2007, 2009.

## Sezonai

## Žymesnės žaidėjos
*  Joanna Wróblewska, saugė, 2013–2018

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
Krikščionių sąjunga

**Krikščionių sąjunga** – Lietuvos politinė partija, įkurta 2020 m.

## Istorija
Steigiamasis suvažiavimas įvyko 2020 m. vasario 8 d.

Steigiamajame suvažiavime partijos pirmininku išrinktas jos steigimo iniciatorius Rimantas Dagys. Partijos nariais dar tapo Seimo narys Egidijus Vareikis, Kovo 11-osios akto signataras Jonas Šimėnas, buvę Seimo nariai Petras Luomanas, Jonas Valatka, Arvydas Akstinavičius. Suvažiavime maldą vedė kunigas Robertas Grigas, teigęs, kad buvo paprašytas kardinolo Sigito Tamkevičiaus.

Iš pradžių buvo numatomas partijos pavadinimas „Krikščionių sąjunga „Santarvė ir gerovė““, bet steigiamajame suvažiavime buvo nutarta pavadinimą sutrumpinti iki „Krikščionių sąjunga“.

Steigiamojo suvažiavimo priimta programa teigė, kad partijos „politinė veikla grindžiama krikščioniškosios demokratijos ir krikščioniškos socialinės politikos principais“.

2020 m. Seimo rinkimuose partija surinko 0,75% balsų daugiamandatėje apygardoje, bei į Seimą nepateko.

2024 m. vasario 3 d. partijos suvažiavime nutarta jungtis su Lietuvos šeimų sąjūdžiu, o 2024 m. prezidento rinkimuose remti Igną Vėgėlę.

## Išnašos

## Išorinės nuorodos
* Puslapis „Facebook“
* Svetainė internete
Isnagai

**Isnagai**, kitaip – ***apajai, apajajai*** (*isnag, isneg, apayao, apayo*) – Pietryčių Azijos tauta, gyvenanti Filipinuose, Lusono salos šiaurėje, Apajao provincijoje. Populiacija – apie 30–40 tūkst. žmonių. Isnagų kalba priklauso šiaurės Lusono kalbų šakai (austronezinės kalbos). Dar išskiriama Adaseno isnagų kalba (~4000 vartotojų). Taip pat vartoja ilokanų, tagalų kalbas. Tikintieji daugiausia laikosi prigimtinės religijos, ~9 % – krikščionys.

Verčiasi daugiausia kapline žemdirbyste (kukurūzai, ryžiai, tabakas ir kt.), žvejyba (plaukioja upėmis plokščiadugnėmis valtimis ir plaustais), laiko šunis. Amatai – pynimas, kalyba. Seniau rūbus ir indus iš aplinkinių tautų gaudavo mainais už medų, vašką, krepšius, demblius. Isnagų gyvenvietę (*barangay, babalay*) sudaro nuo 3–8 iki 30 namų, ją valdo vadas maingelas ir patarėjai pangmaruanai. Būdingas talkų paprotys. Būstas bambukinis arba iš rotango palmių, statomas ant polių. Maitinasi daugiausia augaliniu maistu ir žuvimi.

Būta galvų medžioklės papročio. Santuoka neolokalinė arba bilokalinė. Už nuotaką mokama išpirka. Tarp vadų būdinga poligamija, leidžiamos skyrybos. Paplitusios tatuiruotės, betelio kramtymas. Tikyba turi šamanizmo bruožų; gerbiami protėviai, derliaus dievybės. Išlaikę tautosaką, mitologiją.

## Šaltiniai
Lietuvos genealogijos ir heraldikos draugija

**Lietuvos genealogijos ir heraldikos draugija** (angl. Lithuanian genealogy and heraldry society) (toliau – LGHD) – visuomeninė organizacija. Nuo 2006 m. veikianti organizacija vienija istorikus, genealogus, heraldikos specialistus ir asmeninis mėgėjus, besidominčius šiomis sritimis .

## Istorija
Draugijos pirmtakas buvo Genealogų draugija, įsteigta 2006 m. Ji buvo įregistruota 2007 m. sausio 7 d.  2009 m. liepos 27 d. Genealogų draugija perregistruota į LGHD

## Simbolika
LGHD logotipas buvo formuojamas 2009 m. Jo simbolikos pagrindas medis kaip ir daugelio genealogijos draugijų. Medžio įvaizdis rodo asmens, šeimos, tautos ir žmonijos tęstinumą, sąsajas su praeitimi. Logotipas sudarytas iš paties sidabrinio medžio su šaknimis, ant kurio uždėta auksinė raidinė LGHD kompozicija. Draugijos mėlyna vėliava ir antspaudas suformuoti to paties logotipo pagrindu. Autorius – Arvydas Stanislavas Každailis. 2009 m. rugsėjo 26 d. buvo pašventinta LGHD vėliava su logotipu.. 2019 m. patvirtintas LGHD herbas. Herbo mėlyname skyde vaizduojamas išrautas sidabrinis medis. Ant jo, skydo širdyje, raudonas mažesnis skydas su stilizuotu sidabriniu raiteliu, laikančiu kairėje rankoje pakeltą kalaviją. Herbo autorius – Arvydas Stanislavas Každailis. LGHD herbas vaizduojamas LGHD reprezentacinėje ir lauko vėliavose.

## Veikla
Pagrindinės LGHD veiklos – genealogijos ir heraldikos populiarinimas, genealoginės informacijos skleidimas, domėjimosi šeimos istorija skatinimas. LGHD organizuoja konferencijas ir renginius, vykdo projektus. LGHD pirmą kartą suorganizavo mokslinę konferenciją, skirtą Alberto Kojalavičiaus-Vijūko (1609–1677) gimimo 410-osioms metinėms paminėti. Konferencija vyko Vilniuje 2019 m. lapkričio 28 d. Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekoje. Pirmuoju Alberto Kojalavičiaus-Vijūko medaliu ir įsteigta premija apdovanotas doc. dr. Edmundas Antanas Rimša. LGHD narių iniciatyva vykdo 1918 m. Signatarų genealogijų projektą. LGHD rengia leidinius bei straipsnius, kuriuose pristatomi narių tyrimai, įžvalgos, diskusijos. LGHD leidžia istorijos ir kultūros žurnalą „Genealogija ir heraldika“, kuriame publikuojami įvairių tematikų istorijos straipsniai .

## Šaltiniai
#

## Nuorodos
Vitas (vyskupas)

**Vitas** (, 1190 m. – 1269 m.) – dominikonas, vienas pirmųjų Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vyskupų.

## Biografija

Palaimintasis Vitas gimė 1190 m. (mirė apie 1269 m.), buvo Lenkijos dominikonų brolis iš Krokuvos vienuolyno ir vienas pirmųjų vyskupų Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje (1253–1255).

Labai nedaug žinoma apie jo kilmę, ankstyvą karjerą ar vyskupišką darbą. Tikėtina, kad Vitas buvo pirmojo lenkų dominikono šv. Hiacinto mokinys.

Vyskupas Vitas dalyvavo, karūnuojant Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės karalių Mindaugą 1253 m.

Dėl politinių intrigų buvo šiek tiek vėluojama paskirti Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vyskupą.
Dar tais pačiais 1251 m. popiežius Inocentas IV sutiko, kad būtų įkurta atskira Lietuvos vyskupija, o jos pirmuoju vyskupu būtų paskirtas Mindaugą tikėjimo tiesų mokęs kunigas Kristijonas. Jis buvo Vokiečių ordino narys. Dėl įvairių peripetijų Kristijonas vyskupo šventimus gavo tik 1253 m.

1253 m. spalį arba lapkritį Gniezno vyskupas Pelka pašventino Vitą ir pavedė jam atversti Lietuvos žmones į katalikų tikėjimą.
Tačiau šio vyskupo nepripažino karalius Mindaugas ir Lietuvos gyventojai, jo veikla Lietuvoje nežinoma, nors jis kartais siejamas su Vilniaus katedra.

1253 m. arba 1254 m. kunigas krikščionis Kristijonas, Livonijos ordino narys, buvo paskirtas vyskupu ir karalius Mindaugas pripažintas, suteikiant žemes Žemaitijoje.

1254 m. Vitas parašė popiežiui Inocentui IV apie apgailėtinas krikščionių gyvenimo sąlygas Lietuvoje ir paprašė perduoti. 1255 m. kovo 1 d. Popiežius Aleksandras IV patenkino Vito prašymą ir Vitą dėl nepakeliamų sąlygų atleido nuo pareigos reziduoti savo vyskupijos ribose Lietuvoje.

Išvykus pagonių sumuštam Vitui iš Lietuvos, popiežius paskyrė jį Vroclavo vyskupijos pagalbiniu vyskupu. Vroclave Vitas tarnavo maždaug iki 1260 m. Vėliau jis buvo paskirtas pagalbiniu vyskupu Poznanės vyskupijoje, bent iki 1263 m.

Istorikas Janas Kurževskis mano, kad Vitas Lubšos mieste, dabartinėje Baltarusijoje, įsteigė dominikonų bažnyčią ir vienuolyną.

Vitas yra garbinamas kaip Dominikonų ordino „palaimintasis“, yra buvę pasiūlymų pripažinti jį kankiniu.

## Nuorodos
Ekstraliga

**Lenkijos moterų futbolo Ekstraliga** arba tiesiog **Ekstraliga** () – aukščiausias moterų Lenkijos futbolo lygos divizionas.

Čempionatą organizuoja Lenkijos futbolo federacija. Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą. 

Visos dvylika komandų tarpusavyje sužaidžia po dvi rungtynes. Tada pirmenybės skeliamos pusiau. Stipriųjų grupė tęsia kovas dėl apdovanojimų, o silpnųjų grupė kovoja dėl išlikimo pirmenybėse. Daugiausiai taškų surinkusi komanda tampa Lenkijos čempione.

## Istorija
1979 m. buvo įkurta lyga, tačiau tuo metu buvo vadinta **Pirma moterų futbolo lyga** ().

Czarnych Sosnowiec tapo pirmosiomis lygos čempionėmis.

Nuo 1997/98 m. sezono komandos žaidė vieningoje lygoje, o čempionės paaiškėdavo be papildomų rungtynių.

2005 m. **Pirmoji lyga** pavadinta **Ekstralyga**.

Nuo 2010–2011 m. sezono buvo pertvarkyta Lenkijos moterų futbolo sistema. Varžybos vyksta keturiose pakopose: Ekstraliga, I lyga, II lyga, III lyga. Aukščiausia lyga yra Ekstraliga. Žemensniųjų pakopų pirmenybės vyksta regioniniu principu ir skirstomos į atskiras grupes. Grupių geriausios komandos turi galimybę kilti į aukštesnį lygmenį, o blogiausios komandos gali būti perkeltos į žemesnius divizionus.

2023–2024 m. sezone čempionėmis tapo Pogoń Szczecin.

## Dalyvės

### Galutinė rikiuotė 2024–2025 m.

* GKS Katowice tapo čempionėmis ir pateko į Čempionių lygos turnyrą.

### 2023–2024 m. sezone
; dalyvių sąrašas 2023–2024 m. sezone

### 2019–2020 m. sezone
; 2019–2020 m. sezono dalyvės.

### Turnyrinė padėtis 2020–2021 m. sezone
Galutinė komandų rikiuotė:

### Galutinė ekipų rikiuotė 2021–2022 m.
* UKS SMS Łódź tapo čempionėmis ir pateko į Čempionių lygos turnyrą.

Šaltinis: Soccerway.

## Žaidėjos
*  Weronika Zawistowska – 2021 m. geriausia Lenkijos futbolininkė.
*  Joanna Wróblewska – 2020 m. geriausia Lenkijos futbolininkė.

## Taip pat skaitykite
* Ekstraklasa

## Šaltiniai

## Nuorodos
* pzpn.pl 
* 90minut.pl
* SOCCERWAY
Mokesčių pinigai (Mazačas)

**Mokesčių pinigai** – italų renesanso dailininko Mazačo freska, esanti Florencijos Šv. Marijos Karmelitų bažnyčios Brankačių koplyčios sienoje. Nutapyta apie 1425−1426 m. ir yra vienas žymiausių italų ankstyvojo renesanso tapybos kūrinių.

## Aprašymas
„Mokesčių pinigų“ freskoje iliustruojami trys pasakomieji epizodai pagal Naująjį Testamentą. Scenos sujungtos į vieną ir suvienytos bendros, pagal linijinės perspektyvos taisykles nutapytos erdvės. Visose trijose scenose veikia Šv. Petras, tad jis freskoje pavaizduotas tris kartus. Du kartus pavaizduotas mokesčių rinkėjas. Freskos centrinė figūra − Kristus. Figūros pavaizduotos labai realistiškai, turinčios apimties ir svorio pajautimą. Kristaus mokinių grupė sukomponuota pusračiu aplink Kristų. Mazačas pasiekė iki tol tapyboje nematyto figūrų prakilnumo ir rimtumo pabrėžimo. Scenos veikėjai pavaizduoti apšviesti šviesos šaltinio iš už paveikslo ribų ir šviesa vienus veikėjus išryškina, kitus nugramzdina į šešėlį. 

Mato evangelijoje rašoma: *Atėjus jiems į Kafarnaumą, prie Petro priėjo didrachmų rinkėjai ir paklausė: „Ar jūsų mokytojas nemoka didrachmos?“ Jis atsakė: „Taip!“ Kai parėjo į namus, Jėzus pirmas jį prakalbino: „Kaip manai, Simonai? Iš ko žemės karaliai ima muitą ar mokestį: iš savo vaikų ar iš svetimųjų?“  Jis atsakė: „Iš svetimųjų“. Jėzus jam tarė: „Taigi vaikai laisvi. Tačiau, kad jų nepiktintume, nueik prie ežero, užmesk meškerę, paimk pirmą užkibusią žuvį; ją pražiodęs, rasi staterą. Paimk ją ir atiduok jiems už mane ir už save“.* „Mokesčių pinigų“ freska iliustruoja šią istoriją, tačiau daug kas joje pakeista. Centrinė scena (pirmoji) vaizduoja mokesčių rinkėją (nugara į žiūrovą), prašantį sumokėti mokestį iš Kristaus. Kristus pavaizduotas atliekantis monetos stebuklą. Freskos kairėje pavaizduotas Šv. Petras, Kristaus nurodymu pagaunantis žuvį ir randantis jos žiotyse monetą. Freskos dešinėje Šv. Petras pavaizduotas atiduodantis monetą mokesčių rinkėjui (pačioje evangelijoje neužsiminta apie tai, ar Šv. Petras pagavo žuvį ir radęs monetą sumokėjo šventyklos mokestį).

## Šaltiniai
GJ 3512 b

**GJ 3512 b** arba **Gliese 3512 b** – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę GJ 3512, esančią Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi 31 šviesmetį. Apie planetos atradimą pranešta 2019 m.

GJ 3512 b yra dujinė milžinė. Šios planetos masė siekia 0,463 Jupiterio masės, o spindulys apytikriai 1,27 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 203,6 paros, jos orbitos spindulys – 0,338 av, o ekscentricitetas – 0,44. Egzoplanetą drauge su kolegomis atrado Juan Carlos Morales iš Barselonos autonominio universiteto (). Planeta atrasta radialinių greičių metodu.

GJ 3512 žvaigždės, apie kurią skrieja GJ 3512 b planeta, masė siekia apie 0,12 Saulės masės (~126 kartus masyvesnė už Jupiterį). Juan Carlos Morales teigimu, pirmieji stebėjimai rodė, kad viena apie kitą sukasi dvi žvaigždės. Visgi vėlesni stebėjimai parodė, kad apie GJ 3512 skrieja neįprastai didelė planeta.

## Šaltiniai
Jonas Kazokas

** Jonas Kazokas (Kazakevičius) Lietuvis** (, 1550–1603 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės poetas, vertėjas.

## Biografija

Jonas Kazokas Lietuvis gimė 1550 m. Pagal tikėjimą jis buvo kalvinistas ir buvo susijęs su Biržų Radvilomis, t. y. buvo jų dvariškis.

Pagal vienus šaltinius slapyvardį „Lietuvis“ naudojo poetas Jonas Kazokas, pagal kitus – poetas Andrius Rimša.

Pirmasis žinomas Jono Kazoko eilėraštis parašytas lotynų kalba ir paskirtas kitam poetui Andriui Rimšai pastarojo knygoje „Deketeros akroama, tai yra, Pasakojimas apie  Kristupo Radvilos  dešimties metų karo žygius“ arba trumpiau „Dešimtmečių pasakojimas“. Knyga išleista Vilniuje 1585 m.

Jono Radvano epopėjoje „Radviliada“ (Vilnius, 1592 m.), patalpinti trys Jono Kazoko eilėraščiai, paskirti jauniesiems Radviloms: Jurgiui Radvilai, Jonušui Radvilai I ir Kristupui Radvilai Jaunajam.

Šiuos eilėraščius Jonas Kazokas pasirašė slapyvardžiu: „Jonas Kazokas Lietuvis“. Manoma, jog eilėraštis „Garbė Mikalojui Radvilai laimėjusiam mūšį prie Kesės 1578 m.“, kuris įtrauktas į minėtą knygą, taip pat priklauso Jono Kazoko plunksnai.

Iki 1590 m. Jonas Kazokas paskelbė apie 15 eilėraščių septyniose kitų autorių knygose.

S.Kašuckio išverstoje Cicerono knygoje „Apie pareigas“ („*De officiis*”), kuri publikuota 1593 m. Vilniuje, įtraukti du Jono Kazoko kūriniai. Vienas jų parašytas lotynų kalba ir paskirtas Mikalojui Naruševičiui. Kitas eilėraštis parašytas lenkų kalba, pavadintas: „Šioms knygoms“.

Kalvinizmo garbinimas juntamas Jono Kazoko eilėraščiuose, kurie paskelbti kartu su protestantų išleistais kūriniais Vilniuje, pvz., Mikalojaus Rėjaus „Postylla“ (1594 m.) ir jos vertime į lietuvių kalbą „Postilė lietuviška“ (1600 m.).

Jono Kazoko eilėraščiai, pavadinti „Brangiajam skaitytojui” įtraukti į Šimono Teofilio Turnovskio knygą „Krikščionių tikėjimo veidrodis Lenkijoje”, kuri išleista Vilniuje 1594 m.

Labiausiai Joną Kazoką išgarsino jo 1595 m. atliktas vertimas iš lotynų kalbos į lenkų kalbą Juozapo Flavijaus kūrinio „Žydų karas”.

Jonas Kazokas taip pat išleido knygas „Manes Danielani“ (1603 m., Vilnius), eilėraščių rinkinį, paskirtą mirusiam kalvinistui Steponui Teoliptui, taip pat knygą „Orzech wloski“ (1603 m., Vilnius), kurioje laisvu stiliumi išvertė Ovidijaus kūrybą ir ją publikavo.

## Išnašos
Brankačių koplyčia

**Brankačių koplyčia** () – koplyčia Florencijos Karmelio Šv. Marijos bažnyčioje, garsi XV a. ankstyvojo renesanso freskomis, kurias sukūrė Mazačas, Mazolinas ir Filipinas Lipis.

## Istorija
Savo giminės koplyčios Karmelio Šv. Marijos bažnyčioje dekoravimą finansavo Feličė Brankačis (*Felice Brancacci*, 1382−1447). Joje 1425−1427 m. dirbo Mazolinas ir Mazačas. Jie abu išvyko, Mazolinas į Vengriją ir Mazačas į Romą, nebaigę darbų. Tarp 1435−1458 m. koplyčia buvo vienuolių pervadinta į Liaudies Madonos koplyčią, Feličei Brankačiui užsitraukus politinę nešlovę Florencijoje. Į ją buvo perkeltas XIII a. sukurtas Madonos paveikslas iš didžiojo bažnyčios altoriaus. Ta proga tikriausiai buvo sunaikintos tos Mazačo freskų vietos, kuriose buvo pavaizduoti Brankačių giminės nariai. 1481−1485 m. koplyčios dekorą baigė Filipinas Lipis. 1746−1748 m. koplyčia buvo intensyviai pertapoma. Vinčencas Meucis pertapė koplyčios lubas rokoko stiliaus freska, vaizduojančia Mergelę Mariją, ir taip sunaikino Mazolino tapytus evangelistų atvaizdus. Tuo pačiu metu liunečių freskos „Apaštalų laivo sudužimas“ ir „Apaštalų pašaukimas“ buvo užtapytos. 1771 m. kilęs gaisras beveik sunaikino bažnyčią, bet laimingų aplinkybių dėka Brankačių koplyčia liko ugnies nepaliesta.

## Freskos
Brankačių koplyčios freskų ciklas dedikuotas Šv. Petro gyvenimo istorijai. Iš trijų tapytojų, kurie dirbo koplyčioje, Mazačo freskos išsiskiria aukšta menine ir istorine verte. Jei Mazolinas dar dirbo tarptautinės gotikos stiliumi, tai Mazačo tapyba su aiškiai išreikštu perspektyviuoju vaizdavimu ir figūrų tūriais jau buvo naujos, renesanso dailės pradžia. Ilgą laiką jo freska „Išvarymas iš Rojaus“ buvo su tapytomis medžių šakelėmis su lapais, kad pridengti Adomo ir Ievos nuogumą.

Vaizdas:Masaccio expulsion-1427.jpg | „Išvarymas iš Rojaus“, aut. Mazačas
Vaizdas:The Tribute Money by Masaccio.jpg  | „Mokesčių pinigai“, aut. Mazačas
Vaizdas:St. Peter Preaching 00.jpg| „Šv. Petro pamokslas“, aut. Mazolinas
Vaizdas:Cappella brancacci, Tentazione di Adamo ed Eva (restaurato), Masolino.jpg| „Adomo ir Ievos sugundymas“, aut. Mazolinas
Vaizdas:Cappella brancacci, Distribuzione delle elemosine e la morte di Anania (restaurato), Masaccio.jpg | „Išmaldos dalijimas ir Ananijos mirtis“, aut. Mazačas
Vaizdas:Filippino lippi, liberazione di san pietro, cappella brancacci, 1482-85.jpg | „Šv. Petro išlaisvinimas iš kalėjimo“, aut. Filipinas Lipis
 

## Šaltiniai

* museumsinflorence.com (anglų k.)
* Encyclopaedia Britannica (anglų k.)
Karasu (Uzbekistanas)

**Karasu** () – miestas rytų Uzbekistane, Andižano vilajete, apie 50 km į pietryčius nuo Andižano, Kirgizijos pasienyje, priešais kirgizų miestą Kara Su. Praeina Ošo–Biškeko plentas, atšakos į Andižaną, Sultanabadą. Yra muitinė. Vystoma lengvoji pramonė.

## Istorija
Vietovardis tiurkų kalbomis reiškia „juodasis vanduo“.

Miesto teisės suteiktos 1980 m. Iki 1992 m. vadintas ***Iljičiovsku*** (*Ильичёвск*).

## Šaltiniai
Ilmenio rezervatas

**Ilmenio valstybinis V. I. Lenino vardo rezervatas** () – saugoma gamtos sritis Rusijoje, Čeliabinsko srityje, rytinėse Uralo kalnų pašlaitėse (Ilmenio kalnuose), netoli Miaso miesto. Įsteigtas 1920 m. Vladimiro Lenino dekretu ir skirtas saugoti Pietų Uralo gamtines, ekologines vertybes bei turtingus mineralais telkinius.

Ilmenio rezervatas pasižymi išskirtine geologine sandara ir mineralų telkiniais (randamas topazas, akvamarinas, fenacitas, cirkonas, safyras, turmalinas, amazonitas; čia atrastas ilmenitas, kankrinitas, monacitas, samarskitas ir kt.). Būdingas žemų kalnų kraštovaizdis (400–450 m, aukščiausia vieta – 747 m), dengiamas daugiausia pušynų ir beržynų. Būdingi gyvūnai – briedžiai, stirnos, dėmėtieji elniai, bebrai, šermuonėliai, šeškai, sibiriniai šeškai, vilkai, lūšys, kiškiai, voverės skraiduolės; iš paukščių – tetervinai, kurtiniai, jerubės, kurapkos, gulbės giesmininkės, pilkosios gervės, jūriniai ereliai, karališkieji ereliai ir kt.

Ilmenio rezervatui administraciškai pavaldus toliau pietuose esantis Arkaimo archeologinis muziejus.


Ильменский заповедник. Музей. Резчики по дереву Юдины.jpg|Rezervato muziejus
96 Ilm 271.jpg|Saulėlydis Ilmenio rezervate
Ilmenzapoved.JPG|Miškai
Ильменский хребет.jpg|Miasas nuo Ilmenio kalnų


## Šaltiniai
Imabaris

**Imabaris** () – miestas pietų Japonijoje, Šikoku salos šiaurėje, Ehimės prefektūroje, prie Vidinės Japonijos jūros (Bingo įlankos). Svarbus jūrinis uostas (prekyba, žvejyba, keltų prieplaukos). 7 tiltai jungia Imabarį su Onomičio miestu Honšiū saloje. Tekstilės (didžiausias Japonijoje rankšluosčių gamybos centras), maisto, medienos apdirbimo pramonė, laivų statyba. Yra XVII a. pilis (rekonstruota 1980 m.), keletas budistinių šventyklų.

## Istorija
Imabaris oficialiai įkurtas 1920 m.

2005 m. prie miesto prijungti visi aplinkiniai kaimai.

## Šaltiniai
Apajao provincija

**Apajao provincija** (, ) – provincija Filipinuose, Lusono salos šiaurėje, Kordiljeros administraciniame regione. Administracinis centras – Kabugao.

## Istorija
Provincija sudaryta 1995 m. padalinus Kalingos–Apajao provinciją.

## Geografija
Paviršius kalnuotas (iki 1386 m), iškilusi Centrinė Kordiljera. Išlikę nemaži miškų plotai.

## Ekonomika
Verčiamasi daugiausia žemdirbyste (ryžiai, kukurūzai, kava, šakniavaisiai), vaisių auginimu (lansijos, citrusai, bananai, ananasai, durijai, rambutanai, sandormedžiai, kokosai, garcinijos), gyvulininkyste (naminiai paukščiai, kiaulės, galvijai, ožkos, avys). Apdirbama mediena, gaminami baldai, krepšiai, namų rakandai.

## Gyventojai
2000 m. Apajao tautinė sudėtis:
* ilokanai – 50,82 %
* isnagai – 29,95 %
* malauegai – 3,69 %
* isengai – 3,48 %
* kalingai – 3,08 %
* kankanajai – 1,24 %
* bontokai – 1,04 %
* ibalojai – 1,01 %
* kiti – 5,08 %

## Savivaldybės

Apajao provincija padalinta į 7 savivaldybes:
* Kalanasanas
* Koneras
* Flora
* Kabugao
* Luna
* Pudtolis
* Santa Marsela

## Šaltiniai
Francesco di Giorgio

**Frančeskas di Džordžas** (, 1439–1502 m.) – XV a. pb. italų renesanso dailininkas, skulptorius, architektas ir inžinierius iš Sienos.

## Biografija

Frančeskas di Džordžas (ar pilniau Frančeskas di Džordžas Martinis) gimė 1439 m. Sienoje. Pakrikštytas rugsėjo 23 d. Jis buvo vienu iš universaliausių to meto asmenybių, „renesanso žmogus“, vadinamas „Sienos Leonardu da Vinčiu“. Manoma, kad jis mokėsi pas Sienos dailininką Vekjetą ir galbūt pas Sano di Pietro. Veiklą pradėjo kaip miniatiūristas. Buvo paveiktas Sienoje dirbusio skulptoriaus Donatelo, miniatiūristų Liberalės da Veronos ir Džirolamo da Kremonos. Skulptūroje jį paveikė florentiečiai Antonijus del Polajuolas ir Andrėja del Verokjas, su kurių darbais jis susipažino Florencijoje. Apie 1468−1475 m. jis dalinosi dibtuvėmis su Sienos dailininku Neročijumi de Landžiu. Savo darbuose Frančeskas di Džordžas derino Sienos mokyklos lyriškumą su Florencijos mokyklos rimtumu. Garsiausiais jo skulptūros darbais yra bronziniai Sienos katedros angelai-kandeliabrai. Taip pat jis Sienos katedrai sukūrė bronzinių reljefų ir medinė Šv. Jono Krikštytojo skulptūra šiuo metu yra katedros muziejuje. Jo dizainui priskiriami keli garsiųjų Sienos katedros marmurinių grindų fragmentai. Vienintelis jo datuotas tapybos darbas (1475 m.) yra „Šv. Naktis“ (dabar Sienos pinakotekoje).

1477 m. Frančeskas di Džordžas stojo tarnauti keletą metų Urbino hercogui Federikui de Montefeltrui karo inžinieriumi ir architektu. Jo projektams priskiriamos 136 tvirtovės ir įtvirtinimai. Jis tikriausiai užbaigė Urbino valdovų rūmų statybas. Porto Erkolės miestelyje jis užėmė civilines pareigas: 1480 m. prioro, 1485 m. magistrato ir 1487 m. podestos. Jo talentas turėjo paklausą. Jis dirbo Neapolyje ir pabuvojo Milane, kur dirbo Sforcoms ir tikriausiai susitiko Leonardą da Vinčį, kuris turėjo ir anotavo vieną jo manuskriptų. Jis parašė „Civilinės ir karinės architektūros traktatą“ (*Trattato di architettura civile e militare*). Minėta, kad jis kūrė medalius. Tarp architektūros darbų neabejotinas jo šedevras yra maža *Santa Maria del Calcinaio* bažnytėlė Kortonoje, užsakyta 1484 m. ir pastatyta daug vėliau su nemažai pakeitimų. Jam priskiriamas *San Sebastiano in Vallepiatta* bažnyčios dizainas Sienoje ir lauko minos išradimas. Frančeskas di Džordžas mirė 1502 m. Sienoje. 

## Darbų galerija


Vaizdas:Francesco di Giorgio, Nativity siena.jpg| „Šv. Naktis su šv. Bernardu ir Tomu Akviniečiu“ (Nacionalinė Sienos pinakoteka)
Vaizdas:Ciborium and bronze angels before apse fresco by Beccafumi - Duomo - Siena 2016.jpg| Sienos katedros angelai-kandeliabrai
Vaizdas:The Nativity MET Martini2.jpg| „Šv. Naktis“ (Metropoliteno muziejus, Niujorkas)
Vaizdas:Cortona, madonna del calcinaio, interno 02.jpg| *Santa Maria del Calcinaio* bažnyčios interjeras, Kortona
Vaizdas:2019 cortona 007.jpg| *Santa Maria del Calcinaio* bažnyčios eksterjeras, Kortona


## Šaltiniai

* Vašingtono nacionalinės dailės galerijos biografijos
* Encyclopaedia Britannica
HR 5183 b

**HR 5183 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HR 5183, esančią Mergelės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi 103 šviesmečius.

HR 5183 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 3,23 Jupiterio masės, o spindulys apytikriai 1,17 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja maždaug per 74 metus, jos orbitos spindulys – 18 av, o ekscentricitetas – 0,84. Kadangi HR 5183 b orbita labai ekscentriška, jos nuotolis nuo žvaigždės svyruoja nuo kiek mažiau nei 5 av iki kiek daugiau nei 30 av.

Apie HR 5183 b atradimą pranešta 2019 m. Planeta aptikta radialinių greičių metodu, išanalizavus stebėjimų duomenis, apimančius apie 20 metų laikotarpį. HR 5183 b yra vienintelė HR 5183 sistemoje aptikta planeta.

## Šaltiniai
MKS Olimpia Szczecin

**Ščecino moterų futbolo komanda „Olimpia“** () – buvusi moterų komanda, priklausiusi to paties pavadinimo sporto klubui iš Ščecino. Šis straipsnis apie moterų komandąą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje – Ekstraliga.

## Istorija
2005 m. suburta moterų komanda. Žaidė Pirmoje lygoje (). Tapo 2013–2014 m. sezone tapo I liga nugalėtojomis ir pateko į aukščiausią pakopą – Ekstraliga. 

Nuo 2014–2015 m. sezono žaidė Ekstraliga. 2017–2018 m. sezone iškovojo šeštąją vietą. 2022 m. prijungtas prie Pogoń Szczecin klubo.

## Pasiekimai
;  **[[Ekstraliga (moterys)|Ekstraliga]]:**
* Šeštoji vieta: 2017–2018 m.
;  **moterų I liga**
* Nugalėtojos: 2013–2014 m.

## Sezonai

## Garsiausios žaidėjos
; Užsienietės
*  Jana Kalinina puolėja, (2022 m.);

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra (lenkų k.)
* SOCCERWAY  (apie klubą)
* [ FLASHSCORE] 
* [ Globalsportsarchive]
Merginų elitinė lyga

**Merginų elitinė lyga** – aukščiausio lygmens Lietuvos merginų futbolo varžybos, kurias sudaro U-15 amžiaus grupės divizionas.

## Istorija ir lygos formatas

Merginų elitinė lyga (MEL) įkurta 2019 m. Lietuvos moterų futbolo asociacijos iniciatyva, siekiant sudaryti geriausias sąlygas 2004 m. gimusioms ir jaunesnėms merginoms tobulėti žaidžiant 11×11 formatu. Lygos sukūrimas sutapo su UEFA vykdoma moterų futbolo kampanija „We Play Strong“, kuria siekiama, kad futbolas Europoje taptų populiariausia sporto šaka tarp merginų.

Varžybų struktūra ir taisyklės buvo paremta SHARP Elitinės jaunių lygos modeliu, tik vietoje keturių ratų buvo žaidžiami du. Inauguraciniame sezone rungėsi 6 komandos: Gargždų FK „Banga“, Kauno SM „Tauras“, Ukmergės SC, Utenos FK „Utenos Utenis“, Vilniaus MFA „Žalgiris“ ir Vilniaus regiono jungtinė komanda. Laimėjusios visas 10 žaistų rungtynių, debiutinį čempionių titulą iškovojo Kauno futbolininkės. 2019 metų Merginų elitinę lygą vainikavo bendra apdovanojimų šventė kartu su SHARP EJL čempionato laureatais Kaune.

Prieš sezono pradžia buvo patvirtinta, jog jame dalyvaus 6 komandos – Kauno SM „Tauras“ reorganizuota į „Kauno Žalgirio“ FA, o Vilniaus regiono junginė komanda perėjo į FK „Vilniaus“ struktūrą. Dėl Lietuvoje plitusio koronaviruso grėsmės varžybų pradžios data nebuvo įvardyta.

Birželio 4 d. LFF Vykdomojo komiteto sprendimu visų Lietuvos jaunimo futbolo varžybų sistema pakeista į „ruduo–pavasaris“. Rugpjūčio 11 d. LMFA patvirtino 2020–2021 m. Merginų elitinės lygos nuostatus ir pirmojo rato tvarkaraštį. Naujojo sezono pradžia numatyta rugsėjo 5 d.

## Nuorodos
* Čempionato naujienos
* MEL sezono starto apžvalga
* MEL 1 sezono laureačių sąrašas

## Šaltiniai
Lahaina

**Lahaina** (hav., ) – miestas JAV, Havajų valstijoje, esantis Maui saloje, vakarinėje jos dalyje. Apima Kaanapali ir Kapalua paplūdimio kurortus. 2010 m. surašymo duomenimis, čia gyveno 11 704 gyventojai. Turizmo sezono metu gyventojų skaičius gali išaugti iki beveik 40 000 žmonių.

Dėl tropinio klimato nekilnojamasis turtas Lahanoje buvo vienas brangiausių Havajuose; daugybė prabangių namų ir vilų parduodama už daugiau nei 5 milijonus dolerių.

## Istorija
Havajiečių kalba pavadinimas *Lāhainā* reiškia „žiauri saulė“ (apibūdina saulėtą ir sausą tropinį klimatą).

1795 m. prieš suvienijant salas, miestą užkariavo Kamehameha I ''(Kamehameha Didysis)''. Lahaina buvo Havajų karalystės sostinė 1820–1845 m. Karalius Kamehameha III, Kamehameha I sūnus, pirmenybę teikė Lahainai, o ne triukšmingam Honolulu. Netoli miesto centro jis pastatė rūmų kompleksą, kurį pavadino Moku Hina.

Vėliau sostinė buvo perkelta atgal į Honolulu. XIX amžiuje Lahaina buvo banginių medžioklės pramonės centras, jos krantinėje stovėjo daugybė burinių laivų. Tarp banginių medžiotojų ir krikščionių misionierių kartais kildavo konfliktų. 1827 m. britas Johnas Palmeris sukėlė jūreivių riaušes ir netgi apšaudė Lahainą. Atsakydamas į tai, 1831 m. Maui gubernatorius Hoapili (*Ulumāheihei Hoapili*) pastatė Senąjį Lahainos fortą, kad apsaugotų miestą nuo riaušių.

2023 m. rugpjūčio pradžioje Maui saloje kilo dideli miškų gaisrai. Lahainos mieste per juos žuvo mažiausiai 93 žmonės, dar virš 1000 žmonių paskelbti dingusiais.

## Pramogos ir laisvalaikis
* 1831 m. buvo pastatytas gynybinis fortas, yra išlikę originalios patrankos, bei rekonstruotos 20 pėdų (6,1 m) aukščio sienos.
* Ekskursijos laivu, kurios leidžia turistams plaukti su delfinais, stebėti banginius ir žvejoti vandenyne. Lahainoje banginių stebėjimo sezono pikas yra sausio–kovo mėn.
* Istoriniame rajone nedideliame plote buvo išsaugotos 60 istorinių vietų, tokių kaip Beilio muziejus, Lahainos teismo rūmai ir kalėjimas.
* Daugybė restoranų, esančių *Front Street* gatvėje, siūlo platų maisto ir pramogų pasirinkimą.

## Galerija

Image:Banyan-tree-Lahaina-Hawaii.jpg|Teismo rūmų aikštėje augantis banjano medis yra didžiausias JAV.
Image:BanyanatLāhainā.jpg|Banjano medis
Image:Baldwin House.JPG|The Baldwin House, seniausias pastatas Lahainoje
File:MauiActivities&Tours.jpg |Kuprotasis banginis Lahainos paplūdimyje


## Šaltiniai

## Nuorodos
* mauiguidebook.com
* curlie.org
Mepenas

**Mepenas** () – miestas šiaurės vakarų Vokietijoje, Žemutinėje Saksonijoje; apskrities centras.

## Istorija
Pirmasis dokumentais pagrįstas Mepeno paminėjimas yra 834 m. Vėliau, 945 m., miestui suteikta teisė kaldinti monetas ir rinkti rinkliavas, o 946 m. ​​– turgaus teisės. Miunsterio vyskupas Adolfas suteikė teisę statyti miesto įtvirtinimus Mepenui 1360 m., taigi ir miesto teises. Per ateinančius tris šimtmečius iki 1660 m. Mepenas buvo įtvirtintas miestas. Pasibaigus Septynerių metų karui, 1762 m., įtvirtinimai nugriauti. 1803 m. miestas tapo Arenbergo hercogystės sostine. 1811 m. Mepenas buvo įtrauktas į pirmąją Prancūzijos imperiją kaip kantono centras. 1813–1814 m. buvo okupuotas Prūsijos.
Vienos kongreso nutarimais Mepenas ir Arenburgo hercogystė prijungti prie Hanoverio karalystės. 1855 m. geležinkelio linija sujungė su kitais miestais. 1866 m. Hanoveris tapo Prūsijos provincija. 1946 m. po Antrojo pasaulinio karo Mepenas tapo naujai sukurtos Žemutinės Saksonijos žemės dalimi.

## Sportas
* SV Meppen (moterys) (futbolo komanda)
* SV Union Meppen (futbolas, tenisas, gimnastika, tinklinis, stalo tenisas, atletika)

## Galerija

File:Meppen, stadhuis positie3 foto10 2011-05-08 17.56.JPG|Rotušė
File:Meppen, die Propsteikirche IMG 7123 2020-08-06 16.02.jpg|Sankt Vituskirche 
File:Meppen, gymnasium positie2 foto3 2011-05-08 12.08.JPG|Gimnazija
File:Meppen, straatzicht2 foto2 2011-05-08 17.51.JPG|Miesto gatvė
File:Meppen, straatzicht1 foto1 2011-05-08 12.24.JPG|Miesto gatvė
File:Urba muzeo Meppen 3.jpg|Muziejus


## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Webkamera

## Išnašos
Klopenburgas

**Klopenburgas** () – miestas šiaurės vakarų Vokietijoje, Žemutinėje Saksonijoje; apskrities centras. 38 km į pietvakarius nuo Oldenburgo, Vėzerio-Emso regione tarp Brėmeno ir Olandijos sienos. Netoli A1 pagrindinio greitkelio, jungiančio Rūro sritį su Brėmenu ir Hamburgu.

## Istorija
Pirmieji rašytiniai šaltiniai datuoti 819 m., kai buvo įkurta parapija. Teklenburgo grafai pastatė įtvirtinimus, kad galėtų ginti savo valdas nuo priešiškų kaimynų. 

## Sportas
* BV Cloppenburg (moterys), moterų futbolo komanda.
* Namų rungtynes žaidžia pk sportpark, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Post mill - Bockwindmühle - 1638 - open air museum Cloppenburg - Germany.jpg|Muziejuje
Cloppenburg Kulturbahnhof.JPG|Kultūros centre „Kulturbahnhof“
CLP Jolanthe-Skulptur.JPG|Eberborg-Brunnen


## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Išnašos
Jessica Kohm Ayers

**Džesika Ajers** (g. 1993 m. birželio 11 d.) – lietuvių kilmės amerikiečių futbolininkė, rungtyniaujanti saugės pozicijoje.

## Karjera
Studijų metais atstovavo Kolorado valstijos universitetą ir buvo viena komandos lyderių.

Baigusi universitetą 2015-ųjų metų lygos naujokių biržos ceremonijoje buvo pašaukta tuometinės lygos čempionės “Kansas City”. Tačiau sutartis taip ir liko nepasirašyta dėl pasibaigusio termino žaidėjų registracijai. 

2019 m. sezone rungtyniavo Suomijos aukščiausioje lygoje, kur atstovavoo IK “Myran” klubui. Sužaidė aštuonerias rungtynes ir pelnė du įvarčius.

### FC Gintra
2020 m. vasario mėn. FC Gintra pranešė apie naujokę iš JAV. Per 18 rungtynių pelnė 17 įvarčių.

2021 m. gegužės 2 d. rungtynėse prieš Utenos Utenį pasižymėjo 4 įvarčiais. Rungtynės baigėsi triuškinančiu rezultatu 18:0.

2021 m. rugpjūčio 18 d. žaidė UEFA moterų Čempionių lygos atrankos turnyro 1-osios grupės pusfinalio rungtynėse prieš Talino „Florą“ ir pasižymėjo ypač naudingu žaidimu. 44-ąją minutę Madison Gibson buvo nugriauta ties 16 metrų žyma. Dovilės Gailevičiūtės smūgį atrėmė „Floros“ vartininkė, tačiau prie kamuolio suskubo Jessica Ayers ir išvedė lietuvaites į priekį 1:0. 60-ąją minutę įvartį pelnė ir rezultatą padvigubino M. Gibson – 2:0. Galutinis šių rungtynių rezultatas 2:0 reiškė, kad FC Gintra pateko į kitą 1-osios grupės finalą.

## Statistika

## Pasiekimai
;FC Gintra
***Lietuvos čempionė**: 2020, 2021 m.

;asmeniniai
* geriausia 2021 m. legionierė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt (Gintros 2020 m. sezonas)
* lietuvosfutbolas.lt