open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jurgio Mačiūno aikštė

**Jurgio Mačiūno aikštė** – „Fluxus“ įkūrėjo Jurgio Mačiūno vardu pavadinta aikštė, esanti Kaune, Naujamiestyje, trišalėje sankryžoje, jungiančioje Vytauto prospektą, Donelaičio ir Parodos gatves. Minėtoji sankryža plyti priešais Parodos g. pastatą Nr. 1, kuriame vaikystėje gyveno pats J. Mačiūnas (pakabinta atminimo lenta). Aikštė visuomenei pristatyta 2017 m. liepos 20 d., tačiau oficiali aikštės atidengimo ceremonija nevyko. Teigiama, kad tai būtų prieštaravę „Fluxus“ judėjimo filosofijai, kurios manifestu vadovaujantis aikštė ir įkurta. 

## Aikštės projektas

Idėjos autorius – dailininkas Naglis Rytis Baltušnikas (g. 1960 m.). Sankryžoje esanti trikampė aikštelė jam pasirodė kaip kokia mirtina vieta, toks trikampis, kuriame niekas nevažiuoja, niekas nevyksta. Supratęs, kad mintis tinkama būtent Mačiūnui, juolab kad lentelę su aikštės pavadinimu autorius buvo sukūręs jau seniai, apie 2000 m., todėl ji buvo pasiūlyta „Kauno akcentų“ idėjų konkursui.

Trišalė nevažiuojama aikštė Parodos kalno papėdėje dekoruota baltais dažais, ant asfalto dangos nupiešiant trikampę figūrą ir liežuvį rodantį „Fluxus" simbolį acteką jos centre. Ši vieta kūriniui pasirinkta, nes sankryža yra priešais J. Mačiūno vaikystės namus. Aikštė yra trikampės formos, apribota ištisinėmis kelio juostomis. Aikštės viduryje pastatytas stulpas su dvikalbėmis aikštės pavadinimo lentelėmis: „*J. Mačiūno a.*“ ir „*G. Maciunas SQ.*“. Artimiausia pėsčiųjų perėja įrengta apie 30 m į šiaurės vakarus nuo aikštės ribos, per Donelaičio gatvę priešais Žemės ūkio rūmus. Transporto sautai juda nubrėžtomis eismo juostomis aplink pažymėtą trikampį. Deklaruojama, jog tai pirmoji aikštė pasaulyje, į kurią negalima patekti. Be to, tai vienintelė aikštė, kurios, stovint ant šaligatvio, netgi nesimato (nupieštą „Fluxus" simbolį galima apžvelgti iš aukščiau). 

Nepaisant „neįžengiamumo“, aikštė pritraukia netradicinių meninių renginių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kaune pristatyta „Fluxus“ įkūrėjo J. Mačiūno aikštė 
* Kaune – pirmoji pasaulyje aikštė, į kurią negalima patekti 
* J Mačiūnas grįžo namo: Fliuksinė aikštė įkurta po vaikystės namo langais (nuotraukos)
Gajos hipotezė

**Gajos hipotezė** – hipotezė, pagal kurią teigiama, kad Žemės atmosfera, hidrosfera, litosfera ir biosfera sąveikauja tarpusavyje kaip savireguliacinė sistema, kuri palaiko sąlygas, būtinas gyvybės išsaugojimui Žemėje. Hipotezę 1970-ųjų pradžioje suformulavo britų atmosferos chemikas Džeimsas Lovlokas (*James Lovelock*, g. 1919 m.) ir amerikiečių biologė Lin Margulis (*Lynn Margulis*, 1938−2011). Hipotezė vertinama nevienareikšmiškai, labai diskutuotina.

Pagal hipotezę, Žemė suprantama kaip milžiniškas organizmas, kurio gyvybė sukelia pokyčius vienoje sferoje tam, kad atsvertų pokyčius kitoje ir palaikytų gana siauras gyvybės egzistavimo sąlygų ribas. Pavyzdžiui, per beveik 3,5 mlrd. pastarųjų metų Žemės temperatūra jos paviršiuje vidutiniškai buvo palaikoma 10−30 °C intervale nepaisant to, kad nuo Hadėjaus eono planetos gaunamas Saulės energijos kiekis išaugo, pagal įvairius vertinimus, nuo 40 iki 330 %. Tai buvo pasiekta mažinant „šiltnamio efekto“ dujų kiekį atmosferoje silpstant vulkaniniam aktyvumui ir dėl fotosintetinančių organizmų veiklos. Menki pakitimai anglies dvideginio CO2 ir kitų dujų koncentracijoje gali sukelti save palaikantį „šiltnamio“ arba „šaltnamio“ efektą, tačiau Žemėje buvo palaikytos sąlygos tokios, kad gyvybė išliko.

Kai kurių dujų, pavyzdžiui, amoniako NH3, koncentracija atmosferoje yra tose ribose, kurių pakanka palaikyti dirvos rūgštingumą, artimą 8 pH, kuris yra idealus palaikyti gyvybinius procesus ir drauge − atmosferinio deguonies kiekį. Dujų balansas yra būtinas, pavyzdžiui, metano dujos CH4 beveik neegzistuoja Veneros ar Marso atmosferoje. Vandenynų druskingumas palaikomas apie 3,4 %, kuris yra balanso tarp vandens garavimo, kritulių ir uolienų dūlėjimo pasekmė, ir yra kaip tik intervale druskingumo ribų, tarp kurių gali egzistuoti gyvybė jūrose. Mechanizmai, kaip Žemė kompensuoja didėjantį Saulės aktyvumą, yra nežinomi. Pavyzdžiui, tai galima pasiekti didinant Žemės plotų Saulės šviesos atspindėjimo laipsnį ledo paviršiumi, tam tikrų augalų plotais ir debesimis. Bendrai hipotezės šalininkai sutaria, kad tarp Žemės sferų egzistuoja homeostaziniai ryšiai, kuriais atsveriami pokyčiai.

## Šaltiniai
* Kusky, Timothy M. *Encyclopedia of Earth Science*. Infobase Publishing, 2014, p. 163
* Encyclopaedia Britannica
Amarantai

**Amarantai ** (*Lagonosticta*) – astrildiniai (*Estrildidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys

* Afrikinis amarantas (*Lagonosticta rubricata*)
* Blyškiasnapis amarantas (*Lagonosticta landanae*)
* Etiopinis amarantas (*Lagonosticta rhodopareia*)
* Juodapilvis amarantas (*Lagonosticta rara*)
* Juodaveidis amarantas (*Lagonosticta larvata*)
* Kanapėtasis amarantas (*Lagonosticta rufopicta*)
* *[[Lagonosticta sanguinodorsalis]]*
* *[[Lagonosticta umbrinodorsalis]]*
* Rudasis amarantas (*Lagonosticta nitidula*)
* Senegalinis amarantas (*Lagonosticta senegala*)
* Uolinis amarantas (*Lagonosticta virata*)


Bar-breasted Firefinch fem - Kakum - Ghana S4E2515 (22595258119).jpg|Kanapėtasis amarantas (*Lagonosticta rufopicta*)
Red-billed firefinch (Lagonosticta senegala senegala) male.jpg| Senegalinis amarantas (*Lagonosticta senegala*)
Firefinch African 2017 07 02 11 45 37 0106c.jpg| Afrikinis amarantas (*Lagonosticta rubricata*)
Jameson's Firefinch (Lagonosticta rhodopareia).jpg|Etiopinis amarantas (*Lagonosticta rhodopareia*)
Chad Firefinch, Poli, Cameroon (5891148921).jpg|*[[Lagonosticta umbrinodorsalis]]*
Liūninė našlaitė

**Liūninė našlaitė** (*Viola uliginosa*) – našlaitinių (*Violaceae*) šeimos našlaičių (*Viola*) genties augalas. Tai labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Biologija

Tai daugiametis 6–20 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis ilgas, plonas, šliaužiantis, padengtas rudų prielapių, su požeminėmis palaipomis. Lapai plačiai širdiški (išoriniai) iki kiaušiniškų (viduriniai), širdišku pamatu ir kiek nusmailėjusia viršūne, karbuoti arba pjūkliški, gausiai nusėti rudų liaukų, pliki arba su pavieniais plaukeliais viršutinėje pusėje. Lapkočiai ilgi, sparnuoti; prielapiai kiaušiniški arba lancetiški, iki 1 cm ilgio, priaugę ligi pusės prie lapkočio.

Žydi balandžio–gegužės mėnesiais. Žiedkočiai tokio ilgio kaip lapai arba ilgesni. Žiedai stambūs, iki 3 cm ilgio. Taurėlapiai lancetiški, buki. Vainikėlis tamsiai violetinis, su šviesesniu, tamsiai ruožuotu viduriu. Vaisius – dėžutė, pailgai kiaušiniška, buka, nežymiai briaunota. Plinta sėklomis bei vegetatyviniu būdu.

## Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Atlantinėje, Vidurio ir Rytų Europoje, Balkanuose. Lietuvoje labai reta, aptikta Vilniuje bei Darbėnų apylinkėse.

Auga pelkėtuose miškuose, durpingose pievose, pelkėse, drėgnose pamiškėse, krūmuose.

## Apsauga
Liūninė našlaitė įrašyta į saugomų augalų sąrašus 1981 m. Augalas nyksta naikinant buveines – kertant bei sausinant miškus, šlapias pievas bei pelkes, teršiant.

## Literatūra
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1971, IV tomas, 720–721 p.

## Šaltiniai
Wojciech Gerson

**Voicechas Gersonas** (, 1831 m. liepos 1 d. Varšuva – 1901 m. vasario 25 d. Varšuva) – lenkų tapytojas, daugelyje kūrinių vaizdavęs garsius Abiejų Tautų Respublikos veikėjus ir istorinius įvykius.

## Kūryba

Vaizdas:Gerson Ruins of the Trakai Castle.jpg|*Trakų pilies griuvėsiai* (1855)
Vaizdas:Januš Radzivił. Януш Радзівіл (W. Gerson, 1860-62).jpg|*Jonušas Radvila* (1860-1862)
Vaizdas:Jury Radzivił Hierkules. Юры Радзівіл Геркулес (W. Gerson, 1860-62).jpg|*Jurgis Radvila Herkulis* (1860-1862)
Vaizdas:Kryštap Mikałaj Radzivił Piarun. Крыштап Мікалай Радзівіл Пярун (W. Gerson, 1860-62) (2).jpg|*Kristupas Mikalojus Radvila* (1860-1862)
Vaizdas:Kryštap Radzivił. Крыштап Радзівіл (W. Gerson, 1860-62).jpg|*Kristupas Radvila* (1860-1862)
Vaizdas:Raman Sanguška. Раман Сангушка (W. Gerson, 1860-62).jpg|*Romanas Sanguška* (1860-1862)
Vaizdas:Jan Karol Chodkiewicz (264435).jpg|*Jonas Karolis Chodkevičius* (1860-1866)
Vaizdas:Pawel Jan Sapieha (264240).jpg|*Jonas Povilas Sapiega* (1860-1866)
Vaizdas:Wincenty Gosiewski (264130).jpg|*Vincentas Korvinas Gosievskis* (1860-1866)
Vaizdas:Andrej Sapieha. Андрэй Сапега (W. Gerson, 1860-62).jpg|*Andrius Sapiega* (1860-1866)
Vaizdas:Wojciech Gerson - Zjawa Barbary Radziwiłłówny.jpg|*Barboros Radvilaitės pasirodymas* (1868)
Vaizdas:Wojciech-Gerson-Kiejstut i Witold.jpg|*Jogaila įkalina Kęstutį ir Vytautą* (1873)
Vaizdas:Pochod kultury krzyzackiej w Polsce (81155869) (cropped).jpg|*Kryžiuočiai Lenkijoje* (1875)
Vaizdas:Władysław Walkiewicz - Królowa Jadwiga 1880.jpg|*Karalienė Jadvyga* (kopijuota Vladislovo Valkevičiaus) (1880)
Vaizdas:Wojciech Gerson-Pozegnanie Jana III.jpg|*Jono Sobieskio atsisveikinimas su šeima prieš žygį į Vieną* (1882)
Vaizdas:Wojciech Gerson-Kosciuszko.jpg|*Tadas Kosciuška* (1890)
Vaizdas:Gerson-Zygmunt Stary i Stańczyk.jpg|*Žygimantas Senasis su Stančiku Vavelyje* (1895)
Vaizdas:Wojciech Gerson-Krzysztof Radziwill.jpg|*Kristupas Radvila* (nežinoma)
Vaizdas:Hetmani polscy koronni i Wielkiego Xiestwa Litewskiego (264344) (cropped).jpg|*Jonas Kazimieras Sapiega* (nežinoma)
Vaizdas:Michal Kazimierz Radziwill (264518).jpg|*Mykolas Kazimieras Radvila* (nežinoma)


## Nuorodos
* Personalijų žodynas, Voicechas Gersonas
* Lietuvos praeities vaizdai, 1930
Trijų liepsnų žymuo

**Trijų liepsnų žymuo** – tarpukario Lietuvių tautinio jaunimo sąjungos „Jaunoji Lietuva“ (JL) garbės ženklas, skirtas pagerbti JL narius bei teiktas asmenims, pasižymėjusiems JL ar lietuvių tautai. Buvo įsteigti trijų laipsnių žymenys. Žymenį sudarė sidabrinė žvaigždė su raudona JL emblema – trimis liepsnomis bei kaspinas iš baltos, žydros ir baltos juostų. Apdovanojimo statute numatytas teikimo laikas – kiekvienų metų birželio 13 d. (pagal statutą, JL šefo Antano Smetonos vardadienis).

## Šaltiniai
1991 m. Kalnų Karabacho nepriklausomybės referendumas

**1991 m. Kalnų Karabacho nepriklausomybės referendumas** – Kalnų Karabacho Respublikos nepriklausomybės referendumas, vykęs 1991 m. gruodžio 10 d. 99,98 % balsavusių pasisakė už respublikos nepriklausomybę. Referendumą nesėkmingai boikotavo regiono azerbaidžaniečiai, tuo metu sudarę 20 % gyventojų. Referendumas surengtas be Azerbaidžano (Kalnų Karabachas yra de jure Azerbaidžano dalis) žinios ir nėra pripažįstamas Jungtinių Tautų valstybių narių.

## Rezultatai

## Šaltiniai
Zapad 2017

**„Zapad 2017“** (rus. *Запад-2017*) – trečiosios bendros karinės pratybos, kuriose dalyvavo Rusijos ir Baltarusijos ginkluotosios pajėgos. Pratybos vyko 2017 m. rugsėjo 14-20 dienomis Rusijoje, Baltarusijoje ir Kaliningrado srityje. 

2017 m. liepą Baltarusijos užsienio reikalų ministras Andrėjus Ravkovas teigė, kad šiose pratybose dalyvaus mažiau nei 13 tūkst. kariuomenės personalo. Tačiau Rusija nuolat dirbtinai mažina tikrąjį karinėse pratybose dalyvaujančių karių skaičių. Pratybos, kuriose dalyvauja daugiau nei 13 tūkst. karių, turi būti atviros stebėtojams. Todėl oficialiai ir kalbama apie mažesnį karių skaičių. „15min“ cituoja 30 tūkst. skaičių. Tuo tarpu „The Washington Post“, „The New York Times“, „The Economist“ cituoja 60–100 tūkst. ir didesnius skaičius. Pagal tokius duomenis tai būtų didžiausios karinės pratybos Rusijoje nuo Šaltojo karo. 

Nuo 2016 m. įvairiose NATO šalyse iškilo neaiškumų dėl Rusijos tikslų tokiose pratybose. Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė šias pratybas pavadino pasiruošimui karui su vakarais. Prieš pratybas JAV karininkai išreiškė įtarimus, kad tokiomis pratybos Rusija stengiasi padidinti savo karinį egzistavimą Baltarusijoje. Tuo tarpu Rusijos ir Baltarusijos šalys teigė, kad šios pratybos yra grynai gynybinio pobūdžio.

Pasibaigus pratyboms Lietuvos krašto apsaugos ministras Raimundas Karoblis teigė, kad pratybų scenarijus buvo puolamasis – vykdytas Baltijos šalių puolimas. Šios institucijos teigimu, pratybose  buvo kelis kartus viršytas iš anksto skelbtas karių skaičius ir vykdyti bombardavimai ir kiti pavojingi veiksmai Baltijos valstybių pašonėje.

## Pratybų eiga

Pratybų organizatoriai pateikė tokį planą: pagal įsivaizduojamą situaciją, Baltarusiją užpuolė trys agresorės – Veišnorija, Vesbarija ir Lubenija. Veišnorija apima vakarinę dabartinės Baltarusijos teritoriją, Vesbarija – Lietuvos ir Latvijos, Lubenija – Lietuvą ir Lenkiją.

## Istorija
„Zapad“ pratybos pradėtos rengti 2009 m. ir rengiamos Baltarusijos ir Rusijos šalyse. 2009 m. šių pratybų rengimą susitarė abiejų šalių prezidentai. Antrosios pratybos įvyko 2013 m.

## Šaltiniai
Riestasėklė vandenė

**Riestasėklė vandenė** (*Elatine hydropiper*) – vandeninių (*Elatinaceae*) šeimos vandenių (*Elatine*) genties augalas. Tai labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Biologija
Tai vienmetis augalas. Stiebas siūliškas, šliaužiantis, ties bambliais įsišaknijantis, 1–4 cm ilgio. Lapai priešiniai, pailgai elipsiški, kotuoti, 0,5–1 cm ilgio bei 1–1,5 mm pločio; prielapiai maži, vos pastebimi, 0,3–0,5 mm ilgio.

Žydi birželio–rugsėjo mėnesiais. Žiedai labai maži, bekočiai arba ant labai trumpų žiedkočių prisegti pavieniui lapų pažastyse. Taurelė iš 4 dalių, 0,7 mm ilgio ir 0,3 mm pločio.Vainiklapiai 4, rausvi arba balti, elipsiški arba ovališki, 1 mm ilgio ir 0,5 mm pločio. Kuokeliai 8, trumpesni už vainiklapius. Vaisius – dėžutė, 1,5–2 mm skersmens, suplotai apvali, keturlizdė. Sėklos rusvos, 0,3 mm ilgio.

## Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Europos ir Vakarų Azijos šalto ir vidutinio klimato juostose. Lietuvoje labai reta, aptikta Šilutės rajone.

Auga šlapiuose ir vandens apsemtuose krantuose, tvenkiniuose, upėse ir upeliuose.

## Apsauga
Riestasėklė vandenė įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą nuo 1989 m. Augalas nyksta sausinant ar kitaip pertvarkant vandens telkinių pakrantes ir joms užželiant stambiais pakrančių augalais.

## Nuorodos
* Riestasėklės vandenės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''

## Literatūra
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1971, V tomas, 730–731 p.

## Šaltiniai
Milda Šalaševičienė

**Milda Šalaševičienė** (1934 m. rugsėjo 19 d., Klabiniai, Ukmergės rajonas – 2017 m. liepos 20 d. Vilnius) – Lietuvos chemikė, išradėja-racionalizatorė, gamybininkė.

## Biografija

1953 m. sidabro medaliu baigė Vilniaus mergaičių 2-ją gimnaziją (dabar Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazija). 1958 m. baigė Vilniaus universitetą ir pradėjo dirbti Gelžbetoninių konstrukcijų gamyklos Nr. 3 Cheminės laboratorijos vadove. Dirbdama gamykloje sukūrė eilę inovatyvių technologijų silikatų, betono ir gelžbetoninių konstrukcijų chemijos srityje, aprobavo savo išradimus ir dalyvavo jų gamybos procese. Parengė ir pritaikė gamyboje naujo, atsparaus šalčiui betono gaminimo technologiją naudodama ypatingus priedus – oro įsiurbėjus. Kartu su statybininkais tiekė šį betoną Vilniaus televizijos bokšto statybai. Sukūrė dekoratyvų gelžbetonio konstrukcijų padengimo būdą atidengtos grūdėtos faktūros elementais. Ši technologija buvo naudota statant LSSR valstybinio Plano komiteto pastatą, viešbučius „Turistas“, „Lietuva“, Klaipėdos žvejų ligoninę ir kt. Išrado ir naudojo gamyboje: inovatyvią cemento kietinimo technologiją paremta įvairių priedų ir dekstrino klijų naudojimu, dekoratyvias grindų plyteles su marmuro elementais (pvz. Vilniaus parodų rūmų vidinis kiemas).

## Šaltiniai

* Н. Романович Международный год женщины. Исполнение желаний. (очерк) 1975 г. Вильнюский завод ЖБК-3
1992 m. Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas

**1992 m. Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas** – Pietų Osetijos nepriklausomybės referendumas, vykęs 1992 m. sausio 19 d. Referendume kelti du klausimai: „Ar pritariate tam, kad Pietų Osetija būtų nepriklausoma valstybė?“ bei „Ar pritariate 1991 m. rugsėjo 1 d. Pietų Osetijos parlamento sprendimui dėl susijungimo su Rusija?“ Į abu klausimus teigiamai atsakė 99,9 % rinkėjų.

## Priešistorė
1989 m. lapkritį Pietų Osetijos autonominės srities Aukščiausioji Taryba nubalsavo už statuso pakeitimą į autonominę tarybų socialistinę respubliką. Tačiau 1990 m. gruodžio 1 d. šį statusą atšaukė Gruzijos vyriausybė. Nors Gruzija boikotavo kovą vykusį 1991 m. Tarybų Sąjungos referendumą dėl TSRS reformavimo, Pietų Osetijos gyventojai referendume dalyvavo. Pietų Osetija boikotavo tais pačiais metais vykusį Gruzijos nepriklausomybės referendumą, o lapkričio 28 d. paskelbė nepriklausomybę.

## Rezultatai

### Nepriklausomybė

### Susijungimas su Rusija

## Šaltiniai
2017 m. Barselonos teroro išpuoliai

**2017 m. Barselonos teroro išpuoliai** įvyko 2017 m. rugpjūčio 17 d. Barselonoje. Pirmasis išpuolis įvyko Ramblos gatvėje, kuomet į čia esančią pėsčiųjų minią įsirėžė sunkvežimis. Šio įvykio metu žuvo 16 žmonių, dar 130 sužeista. Du įtariamieji po šio įvykio pabėgo.

Vėliau vietos policija informavo suėmusi 2 įtariamuosius, dar vienas žuvo per susišaudymą. Amako naujienų agentūra paskelbė, kad išpuolius įvykdė Islamo valstybės kovotojai.

Naktį prieš šį išpuolį Alkanaro mieste kilo sprogimai, kurių metu žuvo moteris. Vietos valdžia pranešė, kad šie sprogimai yra susiję su rugpjūčio 17 d. išpuoliais. 

Praėjus dviem valandoms po sunkvežimio įsirėžimo į minią Ramblos gatvėje, viename Barselonos rajone į policijos užkardą įsirėžė lengvasis automobilis. Įvykus susišaudymui vairuotojas buvo nušautas ir sunkiai sužeistas policininkas.

Rugpjūčio 18 d. rytą policija Kambrilio mieste nušovė 5 vyrus, kurie, kaip įtariama, buvo pasiruošę dar vienam išpuoliui ir dėvėjo mirtininkų liemenes. Šio įvykio metu mažiausiai 6 civiliai ir 1 policijos pareigūnas sužeisti.

## Šaltiniai
Panariai

**Panariai** (*panare* iš tupių k. „draugas“, sav. *e'ñepá*) – indėnų tauta, priskiriama karibams, gyvenanti vidurio Venesueloje, dešiniajame Orinoko krante, prie jo intakų Kučivero ir Suapurės (Amazonės ir Bolivaro valst.). Skirstosi į šiaurinę ir pietinę grupes, kurios tarpusavyje mažai bendrauja ir kalba skirtingomis tarmėmis. Populiacija – virš 4000 žmonių. Panarių kalba priklauso karibų kalbų šeimai, dauguma vyrų taip pat kalba ispaniškai. Puoselėja tradicinę tikybą.
 
Verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (manijokai, kukurūzai, bananai, vaisiai, tabakas, medvilnė), žvejyba (ypač šiaurės panariai), rankiojimu, laiko vištas, šunis, asilus (krovinių gabenimui). Medžioklė, ypač paplitusi tarp pietų panarių, nustoja savo reikšmės. Su kreolais išsimaino pintus dirbinius į geležinius ginklus, aliuminius indus, šaunamuosius ginklus ir kt.
 
Panarių bendruomeniniai namai apskriti, su stogu ligi žemės. Šalia būsto – stoginė kasdieniams darbams, joje taip pat apnakvindinami svečiai. Tradicinis rūbas – medvilninis strėnraištis.

Pagrindinis ūkinis-visuomeninis vienetas – kuopa iš 35–90 žmonių, sudaryta iš didžiųjų šeimų, drauge praleidžiančių liūčių laikotarpį dviejuose didžiuosiuose namuose. Sausuoju laikmečiu šeimos gyvena klajokliškai. Poligamija reta (dažniausiai sororatas). Giminė vedama iš abiejų sutuoktinių. Santuoka dažniausiai matrilokalinė. Panariai išlaikę mitologiją, šamanizmą.

XX a. aštuntajame dešimtmetyje iškeldinus panarius iš kalnų sričių, padažnėjo ryšiai su kreolais, paspartėjo nutautėjimas.


Corozal2.JPG|Panarių kaimas Korosalis (Sedenjo sav., Bolivaras)
Panares.JPG|Panarių rankdarbiai
Corozal1.JPG|Gyvenamieji namai


## Šaltiniai
Afrikinis amarantas

**Afrikinis amarantas** (*Lagonosticta rubricata*) – astrildinių (*Estrildidae*) šeimos paukščių rūšis, priklausanti amarantų (*Lagonosticta*) genčiai. 

## Šaltiniai
Paesai

**Paesai** (*páez*) arba ***nasai*** (*nasa*) – indėnų tauta, priskiriama čibčams, gyvenanti pietvakarių Kolumbijoje, Kaukos ir Huilos departamentuose, prie Paeso upės. Populiacija – 80–120 tūkst. žmonių. Paesų kalba neaiškios kilmės, ją bandoma gretinti su kitoms apylinkių indėnų kalbomis, didelė dalis paesų kalba ispaniškai. Dauguma – Romos katalikai, kiti puoselėja tradicinę tikybą.

Iki ispanų užkariavimo XVI a. paesai buvo gimininėje santvarkoje, pasižymėjo karingumu, aukodavo žmones. Kolumbijos nepriklausomybės kovų metu palaikė respublikonus. Dabartiniai paesai kovoja už savo autonomiją ir tradicinės kultūros išsaugojimą.

Verčiasi daugiausia kapline žemdirbyste – augina įvairius kukurūzus, bulves, pupeles, bolivines balandas, moliūgus, kviečius ir kt. Negausiai laiko naminius gyvūnus – smulkius raguočius, kiaules, arklius, naminius paukščius, šunis. Nuo XX a. vid. verčiasi ir prekyba – pardavimui augina kavą, perka žemės ūkio įnagius, alkoholinius gėrimus. Garsėja kaip geri tiltų iš lianų ir bambuko statytojai.
 
Tradicinis paesų būstas statomas iš vytelių ir cukranendrių, dabar – aptepamas moliu, atsirado vidinės pertvaros. Kai kuriuose kaimuose išlikę didieji svečių namai.

Rūbas buvo menkas, nešiodavo daug papuošalų, taip pat ir auksinių. Dabar vyrai dėvi kreoliškus rūbus, moterys – sijonus ir iš dviejų audeklų sujungtus viršutinius rūbus. Nešiojasi austinius krepšelius nedideliems daiktams.

Paesų šeima mažoji, neolokalinė, giminės linija vedama pagal abu tėvus. Kai kuriose bendruomenėse išlikę vadai. Iš dalies išlikusi mitologija, šamanizmas.


Páez.png|Paesų gyvenama teritorija
Indigenas paez, Colombia.jpg|Paesų moterys prekiauja
Kuvy-nasa.jpg|Muzikantai su *kuvy* fleitomis
Centro educativo la Betulia (11121663113).jpg|Betulijos paesų švietimo centras
Quintin detenido.jpg|XX a. pr. paesų sukilėlis, siekęs sukurti paesų valstybę, Kintinas Lamė (*Quintín Lame*), suimtas kolumbiečių


## Šaltiniai
Piarojai

**Piarojai** (, sav. *wõth hã, deá’ru’wa*) – indėnų tauta, gyvenanti Venesueloje, miškingame Orinoko aukštupio baseine, Amazonės valstijoje; taip pat dalis – aplinkinėse Kolumbijos srityse (Vaupeso departamentas). Dalijasi į tikruosius arba šiaurinius piarojus ir pietinius piarojus arba makus. Populiacija – virš 15 tūkst. gyventojų. Piarojų kalbą bandoma jungti į nedidelę salibanų kalbų šeimą; apie pusė taip pat šneka ispaniškai, kitomis vietos indėnų kalbomis. Puoselėja tradicinę tikybą, dalis perėję į katalikybę ir protestantiškas bažnyčias.

Verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (daugiausia augina manijokus), žvejyba, medžiokle, rankiojimu.

Vienos bendruomenės būstai yra per keletą kilometrų nuo kitos.

Piarojų bendruomenę sudaro 6–7 didžiosios šeimos. Kiekviena tokia šeima užima po vieną stačiakampį arba apskritą namą.

Išlikusi turtinga mitologija, šamanizmas, apeiginis tabako ir haliucinogeninio gėrimo jopo naudojimas, apeigos su kaukėmis ir muzikos instrumentais (jas moterims stebėti uždrausta). Nuo XX a. 8-ojo dešimtmečio prasidėjo dalies piarojų nutautėjimas.


Piaroa.jpg|Piarojas (XIX a. pab. piešinys)
Casa típica piaroa.JPG|Tradicinis būstas
National Museum of Ethnology, Osaka - Head ornament - Piaroa people in Venezuela - Collected in 1984.jpg|Piarojų galvos papuošalas (1984 m.)
Piaroa.png|Piarojų gyvenami plotai


## Šaltiniai
Ten, kur krenta angelai

**Ten, kur krenta angelai** () – lenkų rašytojos Dorotos Terakovskos apysaka paaugliams, pirmą kartą išleista 1999 m. Į lietuvių kalbą išversta 2007 m.

Tai istorija apie mergytę Ėvą, kuri netenka savo Angelo Sargo globos. Ją nuolatos persekioja įvairios nelaimės, kol galiausiai jos tėvai supranta, jog reikia surasti dingusį Angelą Sargą. Ėvai tenka pačiai atsirinkti, kas yra gėris ir blogis, o jos tėvams – įveikti išankstines nuostatas apie antgamtinio pasaulio nesamybę. Kaip intertekstas pateikiama daug informacijos apie angelus, angelologiją, angelų tyrinėtojus.

1999 m. Lenkijoje apysaka „Ten, kur krenta angelai“ išrinkta geriausia metų knyga paaugliams.

## Nuorodos
* Bernardinai.lt atsiliepimas apie knygą
Šakalių akmuo

**Šakalių akmuo** – geologinis gamtos paveldo objektas Švenčionių rajone, Sarių seniūnijoje, Šakalių kaime, 2 km į šiaurės vakarus nuo Sarių. Pasiekiamas iš kelio , pasukus į šiaurės rytus pagal rodyklę „Šakaliai 0,5 km“ (šią vietą „žymi“ taip pat nemažas akmuo). Pravažiavus per kaimą, už paskutinių trobų iš žvyrkelio eiti apie 200 m į dešinę. Stambus riedulys slūgso krūmokšniais ir dilgėlynais nusėtoje laukymėje, po klevu, gožiamas šio medžio šakų. Kelyje nuorodų nėra, sunkiai pastebimas banguoto kraštovaizdžio vietovėje. Aukštoje augmenijoje pastebimi sutrūniję buvusios apsauginės tvorelės kuolai.

Šakalių riedulys paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.

## Istorija

1989 m. vasarą buvo įvertinta geotopo aplinkos būklė. Riedulio paviršius buvo apkerpėjęs, šiek tiek apsamanojęs
(samanos pajuodusios). Akmuo gulėjo banguoto reljefo vienos moreninės kalvos šlaite, miežių lauke. Prie pat ir aplinkui augo vešli žolė, paparčiai, glaudėsi vos 0,5 m aukščio klevukas. Riedulys buvo aptvertas medine kvadratine tvorele su kraštinių ilgiais po ~ 5 m. Tvorelė visai nauja ir nedažyta. Prie riedulio paminklinio stulpo nebuvo, taip pat trūko rodyklės ir prie kelio per Šakalių kaimą. Buvo rekomenduojama riedulį atitinkamai pažymėti, neleisti užaugti klevui, už 4-5 m pasodinti vertingą medį.

## Duomenys

* Aukštis – 2,13 m
* Ilgis – 3,92 m
* Plotis – 3,48 m
* Perimetras – 10,83 m 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Šakalių akmuo (''mapio.net'' nuotraukos)
Referendumai Lietuvoje

**Lietuvoje** 1991–2019 m. surengta 13 **referendumų**. Referendumai rengiami pagal LR Seimo arba Lietuvos piliečių iniciatyvas, jei surenkama virš 300 000 balsuoti galinčių parašų.

Lietuvoje pirmasis Referendumo įstatymas buvo priimtas 1989 m. lapkričio 3 d. Nuo 2022 m. Lietuvoje galioja Lietuvos Respublikos referendumo konstitucinis įstatymas.

Lietuvos Respublikoje gali būti rengiami privalomieji arba konsultaciniai (patariamieji) referendumai. Privalomieji inicijuojami tuomet, kai norima pakeisti Lietuvos Respublikos Konstitucijos 1 straipsnio nuostatą, kad Lietuvos valstybė yra nepriklausoma demokratinė respublika. Taip pat šie referendumai rengiami dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos I skirsnio „Lietuvos valstybė“ bei Lietuvos Respublikos Konstitucijos XIV skirsnio „Konstitucijos keitimas“ nuostatų pakeitimo. 

Privalomieji referendumai rengiami dėl 1992 m. birželio 8 d. Konstitucinio akto „Dėl Lietuvos Respublikos nesijungimo į posovietines Rytų sąjungas“ pakeitimo, taip pat  dėl Lietuvos Respublikos dalyvavimo tarptautinėse organizacijose, jeigu šis dalyvavimas yra susijęs su Lietuvos valstybės organų kompetencijos dalinių perdavimu tarptautinių organizacijų institucijoms ar jų jurisdikcijai.

Iš visų rengtų referendumų 7 neįvyko, nesusirinkus reikiamam skaičiui rinkėjų (daugiau nei pusei balsavimo teisę turinčių piliečių).

## Referendumai Lietuvoje
# 1991 m. referendumas dėl Lietuvos nepriklausomybės
# 1992 m. gegužės Lietuvos prezidentinis referendumas
# 1992 m. birželio referendumas dėl sovietų kariuomenės išvedimo iš Lietuvos Respublikos
# 1992 m. spalio referendumas Lietuvos Respublikos Konstitucijai priimti
# 1994 m. referendumas dėl privatizacijos
# 1996 m. spalio referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos (ir gyventojų indėlių kompensavimo teisingai privatizuojant valstybės turtą)
# 1996 m. lapkričio referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos
# 2003 m. referendumas dėl Lietuvos Respublikos narystės Europos Sąjungoje
# 2008 m. referendumas dėl Ignalinos atominės elektrinės darbo pratęsimo
# 2012 m. referendumas dėl naujos atominės elektrinės statybos Lietuvos Respublikoje
# 2014 m. privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 9, 47 ir 147 straipsnių pakeitimo
# 2019 m. privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 12 straipsnio pakeitimo
# 2019 m. privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 55 straipsnio pakeitimo

## Šaltiniai
Megadyptes

***Megadyptes***  – pingvininių (Spheniscidae) šeimos paukščių gentis. „Megadyptes“, išvertus iš senovės graikų kalbos, reiškia „didysis plaukikas“. Giminingi kuoduotiesiems pingvinams. Remiantis mitochondrijų ir DNR tyrimais yra nustatyta, kad nuo kuoduotųjų pingvinų atsiskyrė prieš 15 mln metų.

Gentyje dvi rūšys:
* Geltonakis pingvinas *(Megadyptes antipodes)*
* †*[[Megadyptes waitaha]]*

## Šaltiniai
Švenčionių evangelinio tikėjimo bažnyčia Evangelijos Šviesa

**Švenčionių evangelinio tikėjimo bažnyčia „Evangelijos Šviesa“** – protestantų krypties bendruomenės bažnyčia, veikianti Švenčionyse. Maldos namai įsikūrę atskirame pastate, Strūnaičio g. 38. Pastato paskirtį nusako ant šoninio fasado įtaisytas kryžius ir užrašas Bažnyčia „Evangelijos Šviesa“ ant priekinio fasado. 

Švenčionių bažnyčia „Evangelijos Šviesa“ yra sekmininkų Lietuvos evangelinio tikėjimo krikščionių sąjungos (LETKS) narė. 

Bažnyčioje susirinkimai vyksta:
* Trečiadieniais 18 val.
* Sekmadieniais 11 val.: pamaldos.

## Istorija

Švenčionių evangelinio tikėjimo bendruomenė įkurta 1993 m. Kūrimosi pradžioje nuomojosi patalpas mieste. 2000 m. įsigijo buvusią baldų parduotuvę Strūnaičio gatvėje. Tuomet bendruomenė veiklą perkėlė į savas, religinei veiklai pritaikytas patalpas. Pastatas baigtas renovuoti 2017 m. Jame bendruomenė taip pat įkurdino labdaros virtuvę.

2017 m. duomenimis, bendruomenė vienijo per 40 narių, bažnyčioje dirba švenčioniškis pastorius Anatolij Pavlovič.


Švenčionys, sekmininkų bažnyčioje.JPG|Maldų salė
Švenčionys, sekmininkų bažnyčia. Bendruomenės svetainė.JPG|Bendruomenės svetainė
Švenčionys, sekmininkų bažnyčia. Jaunimo kambarys.JPG|Jaunimo kambarys
Švenčionys, sekmininkų bažnyčioje. Pastoriaus darbo kambarys.JPG|Pastoriaus darbo kambarys


## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Facebook'' profilis
* Švenčionių bendruomenės informacija (''pentecost.lt'')
Steven Gardiner

**Stivenas Gardineris** (g. 1995 m. rugsėjo 12 d.) – Bahamų lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto bėgime. Pasaulio ir olimpinis medalininkas.

## Biografija
2013 m. S. Gardineris pirmą kartą dalyvavo Bahamų nacionaliniame čempionate. 2014 m. atstovavo nacionalinę rinktinę CARIFTA žaidynėse, kuriose užėmė 4-ą vietą 200 m bėgimo individualioje rungtyje bei pelnė bronzą ir sidabrą estafetiniuose bėgimuose kartu su Bahamų komanda. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio jaunimo čempionate lengvaatletis užėmė 12-ą vietą 200 m bėgime. 2015 m. sportininkas dalyvavo savo pirmajame pasaulio čempionate. 400 m individualaus bėgimo rungties atrankoje Gardineris savo bėgime užėmė antrą vietą (45.26 s) ir su 27-u geriausiu rezultatu pateko į pusfinalį. Nors pusfinalyje sportininkas bėgo greičiau (44.98 s) bet bendroje įskaitoje užimta 16-a vieta ir į finalą nepateko.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse 400 m atrankos bėgime Gardineris liko antras (45.24 s) ir su 7-u geriausiu rezultatu pateko į pusfinalį. Trečiajame pusfinalio bėgime pasirodęs Bahamų atstovas liko 5-as (44.72 s) ir galutinėje įskaitoje pelnė 11-ą vietą. Sportininkas taip pat pateko į nacionalinę 4x400 m estafetės bėgimo komandą kartu su Alonzo Russell, Michael Mathieu, Christopher Brown, Stephen Newbold. Atrankos bėgime nusileidę Belgijos rinktinei sportininkai pateko į finalą. Trečiuoju Bahamų numeriu finale bėgęs Gardineris kartu su šalies rinktine pelnė bronzos medalius (2:58.49).

2017 m. pasaulio čempionate Gardineris laimėjo savo atrankos bėgimą (44.75 s). Pusfinalyje lengvaatletis pagerino Bahamų nacionalinį rekordą (43.89 s) ir su geriausiu dienos rezultatu pateko į finalą, kuriame bėgo lėčiau ir nusileidęs tik Pietų Afrikos Respublikos bėgikui Veidui van Nikerkui pelnė sidabro medalį.

## Nuorodos
* Gardiner IAAF svetainėje
LKL 2017–2018 m. sezonas

**Lietuvos krepšinio lygos 2017–2018 metų sezonas** – 25-as lygos sezonas, kuriame varžėsi 10 pajėgiausių Lietuvos krepšinio klubų. Čempiono titulą iškovojo Kauno „Žalgiris“. Tai aštuntasis iš eilės Kauno komandos laimėtas LKL čempionatas.

## Turnyro formatas
Kaip ir praeitame sezone, turnyras vyks 4 ratų sistemą, t. y.: komandos tarpusavyje sužais po ketverias rungtynes, dvi namuose ir dvi išvykoje. Reguliariajame sezone kiekviena komanda sužais iš viso 36 rungtynes. Į ketvirtfinalio etapą pateks 8 geriausios komandos, kurios pagal užimtą vietą reguliariajame sezone bus suporuotos ir sužais tarpusavyje iki 2 pergalių (daugiausia gali prireikti trejų rungtynių). Pusfinaliai vyks tokiu pačiu principu kaip ir ketvirtfinalio. 

Finalo rungtynės bus žaidžiamos tarp dviejų pusfinalių nugalėtojų, serija truks iki 4 pergalių (t. y. gali prireikti ir 7 rungtynių nugalėtojo išaiškinimui). Tuo tarpu rungtynių serija dėl 3-osios vietos bus trumpesnė nei finalo ir vyks iki 3 pergalių.

## Dalyvaujantys klubai
Lietuvos krepšinio lyga savo valdybos posėdyje nusprendė, kad šiemet lygoje varžysis 10 komandų. Žemiau lentelėje nurodyti klubai, kurie gavo LKL licencijas artėjančiam sezonui, taip pat arenos, kuriose vyks rungtynės.

## LKL klubai tarptautiniuose turnyruose

## Reguliarusis sezonas

### Turnyrinė lentelė

## Atkrintamosios varžybos

## Šaltiniai
Akiniuotieji pingvinai

**Akiniuotieji pingvinai** (*Spheniscus*) – pingvininių (*Spheniscidae*) šeimos paukščių gentis.

Vidutinio dydžio paukščiai. Visoms rūšims yra būdingi baltos spalvos „akiniai” aplink akis. Nugara, sparnai ir uodega yra juodos spalvos, o pilvas baltas. Snapas juodas, su vertikaliomis balkšvomis ar pilkomis juostelėmis. Aplink akis rožinės ar baltos odos plotas.

Bendruomeniniai paukščiai. Balsas primena asilo bliovimą. Minta žuvimi, kriliumi, kalmarais. Monogamai. Lizdavietės urvuose. Dėtyje du kiaušiniai. Peri abu tėvai.

Gentyje yra keturios rūšys:

* Magelaninis pingvinas (* Spheniscus magellanicus*)

* Humbolto pingvinas (*Spheniscus humboldti*)

* Galapagų pingvinas (*Spheniscus mendiculus*)

* Akiniuotasis pingvinas (*Spheniscus demersus*)

## Nuorodos
* WWF. Galapagos Penguin anglų k.
* Penguins World. Galapagos penguin anglų k.
* Penguins-World. Humbolto pingvinas anglų k.
* Pingvinų pasaulis: Magelaninis pingvinas anglų k.
* Akiniuotieji pingvinai
Mutaz Essa Barshim

**Mutazas Isa Baršimas** (, g. 1991 m. birželio 24 d.) – Kataro lengvaatletis, kuris specializuojasi šuolių į aukštį rungtyje. Pasaulio čempionas ir olimpinis medalininkas. 2017 m. IAAF „Pasaulio metų lengvaatletis“.

## Rezultatai

## Nuorodos
* Mutaz Essa Barshim IAAF svetainėje
Tebra

**Tebra** () – Sakos dešinysis intakas Pietų Kuršo savivaldybėje. Išteka iš Puodniekų ežero Kalvenės valsčiuje. Upė daugiausia teka Vakarų Kuršo aukštuma (Bandavos kalvynu ir Aprikių lyguma), žemupys yra Pajūrio žemumoje. Vidurupyje – iki 10 – 20 m gylio klonis. Daug tvenkinių. Aizputėje įrengta vandens saugykla, vadinama Dzirnavdykiu („Malūno tvenkiniu”). Susiliejusi su Durbe, sudaro Sakos upę.

Didžiausios pakrančių gyvenvietės: Aizputė, Štakeldanga, Aprikiai. Upę kerta plentas P112.

## Intakai

## Išnašos
Prekybinis kelias

**Prekybinis kelias** – logistinių išteklių visuma, kuri jungia įvairius transportui skirtus kelius prekėms pergabenti. Tradiciškai buvo skirstomi į dvi grupes: žemyninius ir vandens kelius, nors pagal platesnę sąvokos prasmę prekybiniai keliai gali būti skirstomi ir pagal šiuolaikinę prekių gabenimo metodiką (geležinkeliais, dujotiekiais, oro prekybiniais keliais ir t. t.). Gali būti naudojamas multimodalinis pervežimas, kai to paties reiso metu krovinys gabenamas keliais skirtingais metodais.

## Istorija
Įvairūs prekybiniai keliai pradėjo kurtis 2000 m. pr. m. e. Pirmieji regionai įtvirtinę prekybinių kelių struktūrą – Vakarų Azija, Viduržemio jūros regionas, Kinija, Indija. Dažniausiai prekės buvo pergabenamos organizuotais didelio masto karavanais. Dažniausiai gabentos tik vertingos prabangos prekės, kadangi tik jos galėdavo atsipirkti ilgose karavanų kelionėse. Ilgainiui įsitvirtino ilgo nuotolio prekybiniai keliai, kurie jungė skirtingas civilizacijas ir kultūras, pavyzdžiui Smilkalų kelias ar Šilko kelias.

Apie 1860 m. pradėjo vystytis laisvoji prekyba, kuri paskatino platesnį prekių judėjimą tarp skirtingų šalių.

Šiuolaikiniai prekybiniai keliai pradėjo kurtis kartu su pramonės perversmu. Pradėti tiesti modernūs keliai, kuriais galima judėti greičiau. Šiais laikais prekybinius arklius ar kupranugarius pakeitė prekybiniai sunkvežimiai. Prekės taip pat gabenamos prekybiniais laivais, lėktuvais, geležinkeliais, vamzdynais.

## Lietuvoje
* Gintaro kelias
* Didysis Lietuvos kelias
1988 m. rugpjūčio 23 d. Sąjūdžio mitingas

**1988 m. rugpjūčio 23 d. Sąjūdžio mitingas** – 1988 m. rugpjūčio 23 d. Vingio parke vykęs Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio surengtas Molotovo-Ribentropo pakto metinių minėjimas. Mitinge dalyvavo apie .

Mitingą norėta surengti Katedros aikštėje, kur nuo rugpjūčio vidurio vyko Lietuvos laisvės lygos protestai ir bado streikas reikalaujant politinių kalinių paleidimo. Lietuvos komunistų partijos Centrinis komitetas vengė Sąjūdžio mitingui skirti šią aikštę, todėl renginiui siūlė Vingio parką. Sąjūdžio vadovybė su pasiūlymu sutiko išsiderėjusi kelias minutes televizijos eterio pranešti apie vietos pasikeitimą. Pranešimą per televiziją perskaitė Vytautas Landsbergis, pranešime paminėdamas Josifo Stalino–Adolfo Hitlerio sąmokslą bei jų nusikaltimus.

Mitinge kalbėjo Sąjūdžio pirmininkas V. Landsbergis, LTSR užsienio reikalų ministras Vladislovas Mikučiauskas. Istorikas Gediminas Rudys pabrėžė neapribotos diskusijos apie tariamą 1940 m. Lietuvos socialistinę revoliuciją būtinybę, kadangi, anot istoriko, to meto Lietuvoje nebūta revoliucinės situacijos požymių. Istorikas Liudas Truska taip pat pabrėžė įtarimus dėl 1940 m. revoliucijų Baltijos valstybėse. Antanas Buračas išreiškė protestą prieš sąjungines žinybas, ypač Ignalinos AE III bloko statybą. A. Buračas ragino apsvarstyti siūlymus rengti naują respublikos konstituciją. Idėjai palaikymą išreiškė tuometinis LTSR AT pirmininkas Lionginas Šepetys, pažymėjęs, jog vykstanti TSRS reformacija prives prie tapimo federacine valstybe.

Kalbas sakė kultūros atstovai rašytojai Vytautas Petkevičius, Virgilijus Čepaitis, Kazys Saja, poetai Sigitas Geda, Jonas Kalinauskas aktorius Ramūnas Abukevičius, filosofas Arvydas Juozaitis, kompozitorius Julius Juzeliūnas, kino režisierius Arūnas Žebriūnas, kunigas Edmundas Atkočiūnas. Justinas Marcinkevičius reikalavo sąjunginėje spaudoje paskelbti Molotovo-Ribentropo paktą su slaptaisiais protokolais.

Mitingo metu parodytas įrašas, kuriame 1938–1940 m. Lietuvos užsienio reikalų ministras Juozas Urbšys pasakojo apie susitikimą su Stalinu Maskvoje bei susitikimo metu Stalino išreikštus ultimatyvius reikalavimus Lietuvai. Mitingo metu giedota „Tautiška giesmė“.

Mitingas baigėsi prieš vidurnaktį žvakių uždegimu aukų atminimui. Dalis renginio dalyvių su žvakėmis atėjo į Katedros aikštę susitikti su bado streiko dalyviais, kur Vidaus reikalų ministro Stasio Lisausko nurodymu buvo apsupti milicijos ir kariuomenės. Bandantys pasiekti badaujančiuosius buvo atstumiami milicininkų, kilo susistumdymas. S. Lisauskas, po vidurnakčio susitikęs su V. Landsbergiu, įsakė nedideles grupes žmonių prileisti prie streiko dalyvių pakaitomis. Apie trečią valandą nakties žmonės pradėjo skirstytis ir įtampa atslūgo.

## Šaltiniai
Sarnatė

**Sarnatė** () – kaimas Latvijoje, Kurše, Ventspilio savivaldybėje, Užavos valsčiuje. Išsidėsčiusi valsčiaus pietuose už 13,4 km nuo valsčiaus centro Užavos, už 36 km nuo savivaldybės centro Ventspilio ir už 224,2 km nuo Latvijos sostinės Rygos.

Gyvenvietė yra prie plento P111 (Ventspilis (Lečiai) – Gruobinia).

Sarnatėje rasta ir bene geriausiai Latvijoje ištirta neolito žmonių stovykla (3400 – 2300 m. pr. m. e.), jie buvo šukinės duobelinės keramikos kultūros atstovai. 
## Šaltiniai
Puinaviai

**Puinaviai** (, sav. *wãnsüjüt*) – indėnų tauta, gyvenanti rytų Kolumbijos srityse (Gvainijos departamentas) ir aplinkinėse vietovėse Venesueloje (Amazonės valstija), tarp Gvavjarės, Apaporiso upių, aplink Iniridą. Populiacija – 5,6–7 tūkst. gyventojų. Puinavių kalba neaiškios kilmės, laikoma izoliuota; dabar dauguma kalba ispaniškai. Pagal tikybą – krikščionys (Kolumbijoje – protestantai, Venesueloje – katalikai), yra puoselėjančių tradicinę tikybą.

Verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (daugiausia augina manijokus), žvejyba, medžiokle, rankiojimu, laiko vištas. Taip pat dirba samdomus darbus (kaučiuko plantacijose ir kt.). Amatai išvystyti menkai.

Puinavių mažosios šeimos namas stačiakampio plano, vytelių sienų, apteptas moliu. Seniau, matyt, statėsi apskritus bendruomeninius namus. Dabar vilki kreolišką aprangą.

Dvasine kultūra puinaviai artimi aravakams ir rytų tukanams. Būdingos įšventinimo į vyrystę apeigos, persikinių palmių derliaus šventės.

## Šaltiniai
Donata Kielaitė

**Donata Kielaitė** (g. 1985 m. vasario 17 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro aktorė bei autorinių spektaklių režisierė. 2008–2011 m. dirbo Lietuvos nacionaliniame dramos teatre bei nuo 2011 m. iki 2013 m. kūrė vaidmenis Valstybiniame Šiaulių dramos teatre. 2011 m. lietuvių biografiniame seriale „Kas nori nužudyti Mią?“ atliko pagrindinės antagonistės vaidmenį. 2014 m. aktorė sukūrė monospektaklį „Kelionė“ pagal Juditos Vaičiūnaitės eiles. 2015 m. išleido antrąjį spektaklį „Bevardė“ pagal autorinį scenarijų. 2017 m. įkūrė Kelionės teatrą.

## Nuorodos

* Informacija apie aktorę ''Lietuvos nacionalinio dramos teatro'' svetainėje
* Informacija apie aktorę ''Valstybinio Šiaulių dramos teatro'' svetainėje
Algė Savickaitė

**Algė Savickaitė** (1940 m. gegužės 1 d. Vilniuje – 2011 m. gruodžio 13 d. ten pat) – Lietuvos teatro pedagogė.

## Biografija
Tėvas Mykolas Savickas buvo tarpukario Lietuvos diplomatu, Lietuvos konsulu Latvijoje, dėdė Jurgis Savickis. Mama Angelė Rudaitytė dirbo Tautos ir „Vilkolakio” teatruose.

Baigė M. Melnikaitės vidurinę mokyklą. 1958–1962 m. mokėsi ir baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, įgijo dramos aktorės specialybę.

1962–1964 m. buvo Lietuvos televizijos ir radijo komiteto režisieriaus asistentė, nuo 1964 m. – Lietuvos valstybinės konservatorijos dėstytoja, menotyros kandidatė (1973 m.), nostrifikuota daktarė (1993 m.), docentė (1976 m.), profesorė (1995 m.). 1966–1969 m. mokėsi ir baigė Leningrado valstybinį teatro, muzikos ir kinematografijos institutą (dabar SPbGATI) ir įgijo režisierės bei pedagogės specialybę. Režisūros vadovas L. Grinšpunas, aspirantūros – profesorius L. Makarjevas. Režisūros praktiką atliko Georgijaus Tovstonogovo vadovaujamame Didžiajame dramos teatre (BDT). 1974–1975 m. stažavosi Lenkijoje, Varšuvos valstybinėje aukštojoje teatro mokykloje (PWST). Mokslinis vadovas – Tadeuszas Lomnickis. Stažavosi Vroclavo teatre pas Jerzy Grotowskį ir Krokuvoje pas Konradą Swinarskį.

Viso paruošė 113 dramos aktorių ir 50 studentų vokalistų. Operos katedroje nuo 1992 m. jos dėstomą Vaidybą baigė apie 50 studentų vokalistų. Svarbi jos kūrybos sritis – studentų diplominiai spektakliai. Studentų spektakliai gerai įvertinti tarptautiniuose festivaliuose: „Cimbelino“ projekte (1992–1993), S. Mrozeko „Serenada“ Lione (Prancūzija, 1996), Z. Neimano „Užburtoji kiaušinienė“ Bezansone (Prancūzija, 1999). Pastaruosius spektaklius vaidino Operos katedros studentai, su kuriais taip pat pastatė Moliere´o „Tartiufą“, Beaumarchais „Figaro vedybas“, Janio Rainio „Pūsk, vėjeli“, Bernardo Shaw „Sudužusių širdžių namai“.

## Mokiniai

* Adolfas Večerskis
* Algimantas Norvila
* Algimantas Pociūnas
* Antanas Bernotas
* Antanas Venckus
* Dalia Brenciūtė
* Donata Kielaitė
* Edmundas Leonavičius
* Eimutis Braziulis
* Genovaitė Ciplinskaitė
* Ina Kartašova
* Ingrida Kilšauskaitė.
* Irena Leonavičiūtė
* Irena Žitkutė
* Jonas Braškys
* Julius Dautartas
* Jūratė Onaitytė
* Kristina Gudonytė
* Nijolė Oželytė
* Nina Radaitytė
* Olegas Ditkovskis
* Olga Pocevičiūtė
* Regina Arbačiauskaitė
* Regina Šaltenytė
* Remigijus Sabulis
* Rimanta Krilavičiūtė
* Rimantas Bagdzevičius
* Robertas Vaidotas
* Romanas Savickas
* Saulius Bareikis
* Saulius Kizas
* Sigitas Jakubauskas
* Sigitas Račkys
* Silvija Mieliauskaitė
* Silvija Zinkevičiūtė
* Stasė Ivanauskaitė
* Valdas Žilėnas
* Valentinas Masalskis
* Viktoras Mikulevičius
* Virginija Kochanskytė
* Vladas Radvilavičius
* Vytautas Grigolis
* Vytautas Kernagis
* Vytautas Rumšas

## Šaltiniai
Stemplių dvaras

**Stemplių dvaras** – dvaras, esantis Stemplėse, Švėkšnos seniūnijoje, Šilutės rajone. Sodybos fragmentai prie Švėkšnos – Kvėdarnos kelio, apie 10 km nuo Švėkšnos, prie Ašvos upelio.

Dvaro ponų namas medinis, ant aukštų akmenų mūro pamatų, statytas 1812 m., ne kartą remontuotas, prižiūrėtas. Apgriuvęs svirnas. Dvaro laikus mena senų liepų alėja.

Dvaras toje vietoje minimas 1695 m. Nuo 1766 m. priklausė Pliateriams. Dvaras susijęs su poeto ir tautosakininko Simono Stanevičiaus (1799–1848) atminimu. Apie tai primena memorialinė lenta. Kai 1820 m. mirė Švėkšnos žemių valdytojas grafas Jurgis Pliateris, Stemplės atiteko jo sūnui Kazimierui (1805–1872). Šio brolis Jurgis Pliateris (1810–1836) – vienas ryškiausių šviesuolių Pliaterių giminėje, – lietuvių kalbos ir raštijos tyrėjas, lietuviškosios bibliografijos pradininkas. Jis gyveno Raseiniuose, nes buvo išrinktas Raseinių pavieto bajorų maršalka. Sekretoriumi jam tarnavo pasakėčių kūrėjas Simonas Stanevičius. J. Pliateris savo lėšomis Rygoje išleido S. Stanevičiaus parengtas lietuviškų dainų melodijas. Kai J. Pliateris staiga, dar labai jaunas mirė, jo brolis Kazimieras ėmėsi globoti pasiligojusį poetą ir globojo savo dvare Stamplėse iki pat poeto mirties. Palaidojo jį Švėkšnoje. Deja, tiksli S. Stanevičiaus kapo vieta nėra žinoma. Švėkšnos kapinėse jam pastatytas simbolinis paminklas.

## Galerija

1 Stemplių dvaro rūmai (2016).JPG|Stemplių dvaro rūmai (2016)
2 Stemplių dvaro rūmai (2016).jpg|Stemplių dvaro rūmai (2016)
3 Stemplių dvaro rūmai (2016).jpg|Stemplių dvaro rūmai (2016)
4 Stemplių dvaro rūmai (2016).JPG|Stemplių dvaro rūmai (2016)
5 Stemplių dvaro svirnas (2016).jpg|Stemplių dvaro svirnas (2016)
6 Stemplių dvaro svirnas (2016).JPG|Stemplių dvaro svirnas (2016)
7 Stemplių dvaro svirnas (2016).JPG|Stemplių dvaro svirnas (2016)
8 Stemplių dvaro senų liepų alėja (2016).JPG|Stemplių dvaro senų liepų alėja (2016)


## Šaltiniai
Sarata

**Sarata** () – miesto tipo gyvenvietė pietų Ukrainoje, Odesos srities pietvakariuose. Rajono centras.

## Istorija
1822 m. pavasarį grupė vokiečių naujakurių apsistojo šioje vietoje ir įkūrė koloniją. Šioje nausėdijoje buvo 63 šeimynos ir 9 vienišiai be šeimų. Jų vedlys buvo pastorius Ignacas Lindlas.

Nausėdiją jie pavadino Sarata, taip pat, kaip vadinosi pro tą vietą pratekanti upė.

## Pavadinimo kilmė
Rumuniškai *sarata* reiškia „druskingas“. Upė vadinosi „druskingoji“.

## Gyventojai
* 2001 m. – apie 5200
* 2015 m. – 4326

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Abstraktus mąstymas

**Abstraktus mąstymas** () – gebėjimas suvokti bendrą vaizdą, apibendrinti, susieti įvykius ar procesus, numatyti galimas priežastis ar pasekmes bei galimybes. Šio mąstymo pobūdis – informacijos apie tikrus objektus vertimas į simbolius, naudojant tai konkrečių praktinių klausimų sprendimams rasti. Sudaro galimybes spręsti tokius uždavinius, kurių turinys ir objektai yra menami.

Abstraktų mąstymą galima suskaidyti į tris pagrindinius mąstymo etapus: koncepcija (samprata, sąvoka), svarstymas ir apibendrinimas.
* Koncepcija – mąstymas, kuomet išryškinami esminiai elementų bruožai, kurie bus naudojami svarstymui.
* Svarstymas – mąstymas, kuomet patvirtinamos arba atmetamos galimos sąsajos, struktūros ar modeliai.
* Apibendrinimas – mąstymas, kuomet daromos išvados svarstymų pagrindu, nuvedančios prie sprendinio arba naujų svarstymų ar koncepcijos.

## Literatūra
* Mąstymo formos ir procesai
* Mąstymo tipai 
* Abstract thinking
Svogūnienė

**Svogūnienė** (arba ***cibulynė, rasalynė***) – šaltsriubė, žemaičių tradicinis Kūčių patiekalas. Tai svogūnų griežinėlių sūrymas („rasalas“), į kurį dedamos sutrintos, ant žarijų paskrudintos silkės galvos (arba visa silkė). Į tradicinę cibulynę, kuri gaminama iš degintos silkės, vandens, svogūnų, žemaičiai dar pildavo vadinamąjį batvinių rasalą. Jį pagamindavo taip: išvirtus burokėlius užpildavo vandeniu, įmesdavo duonos riekę ir šiltai laikydavo. Kiti užpila actu, rūgpieniu arba kefyru, įdeda krapų.

Palaikyti 1-2 valandas, valgyti šaltą, nors Kurtuvėnuose patiekiama šilta. Svogūnienė patiekiama su karštomis bulvėmis su lupenomis arba kiunke.

## Šaltiniai