open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kineliai (Vilnius)

**Kineliai** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo geležinkelio ir į vakarus nuo kelio .

## Istorija

Seniau tai buvo viensėdis Juodšilių apylinkėje, vėliau – Juodšilių seniūnijoje. XXI a. pr. prijungtas prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Išnašos
Mis Pasaulis 2011

**Mis Pasaulis 2011** – 61-oji Mis Pasaulis grožio konkurso ceremonija, kuri vyko Londone, Jungtinėje Karalystėje.

## Taisyklių pakeitimas
Pirmą kartą konkurso istorijoje žiūrovams buvo rodoma balsavimo lentelėje, kurioje buvo sumuojami dalyvėms skirti taškai. Išankstiniiai teisėjų balsai ir taškai skirti už išankstines rungtis nulėmė finalininkių penkioliktuką. Pirmą kartą išankstinių rungčių nugalėtojos nebuvo iš karto deleguotos į pusfinalį.

## Rezultatai

### Rungtys
* **Mis sportas** :***' – Marianly Tejada
* '''Mis Paplūdimio gražuolė''': ***' – Alize Lily Mounter
* **Mis Top Modelis**: ***' – Zhanna Zhumaliyeva
* '''Mis Talentas''': ***' – Gabriela Pulgar
* **Gražuolė su tikslu**: ***' – Stephanie Karikari, ***' – Astrid Ellena

## Dalyvės

## Sugrįžtančios šalys
* Bermuda paskutinį kartą dalyvavo 1995 m.
* Bonairė ir Guamas paskutinį kartą dalyvavo 1996 m.
* Nikaragva paskutinį kartą dalyvavo 2005 m.
* Čilė paskutinį kartą dalyvavo 2008 m.
* Austrija, Dominikos Respublika, Liberija ir Slovėnija paskutinį kartą dalyvavo 2009 m.

## Lietuva konkurse
Lietuvai atstovavo Ieva Gervinskaitė. Išankstiniais balais teisėjai Gervinskaitei skyrė vos 100-ąją vietą iš 113 dalyvių. Mergina taip pat užėmė ketvirtą vietą talento rungtyje, bei pelnė penkis taškus už labdaringą kampaniją ir galutinėje rikiuotėje liko 70 vietoje.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vandens telkinio įduba

**Vandens telkinio įduba** () – geologinis darinys vakarų JAV, besidriekiantis nuo Tūkstančio ežerų kalno iki Pauelo tvenkinio. Jo teritoriją apima Kapitolijaus rifo nacionalinis parkas. 

Vandens telkinio įdubos monoklininė klostė driekiasi 100 mylių per dykumą, esančią Jutos valstijos centre. Įdubą galima apžvelgti iš trijų turistinių maršrutų. Vienas iš maršrutų veda prie Aukso sosto (*Golden Throne*), kalno iš geltono smiltainio. 

## Galerija

image:WaterpocketFoldfromBurrTrail1.jpg|Vandens telkinio įduba.
Image:Waterpocket Fold - Looking south from the Strike Valley Overlook.jpg|Vandens telkinio įduba.
File:2008-0914-CapitolReef-WaterpocketFold1.jpg|Įduba iš aukštai.
File:GoldenThrone.JPG|Auksinio sosto kalnas.
Nemenčia

**Nemenčia** – upė Vilniaus rajone; Neries dešinysis intakas. Prasideda Akmenėlės apylinkėse, 14 km nuo Nemenčinės. Įteka į Nerį 197 km nuo jos žiočių, ties Nemenčine.

Vidutinis upės nuolydis – 327 cm/km.

Gyvenvietės prie Nemenčios: Naujašinkis, Pakrauglė, Buivydiškės, Piliakalnis, Nemenčinė. Dešiniajame krante yra Nemenčinės piliakalnis.

## Etimologija

Upėvardžio kilmė neaiški. Pagal vieną spėjimą tai gali būti priesagos *-enč-* vedinys nuo šaknies *nem-* (kaip ir *Nemunas*), kurios galima reikšmė „šilo upė“ arba „nebyli, nėma upė“. Kitu manymu, žodžio sandara galėtų būti *ne-menč-*, kur šaknis *menč-, minč-* sietųsi su „minimu“.

## Šaltiniai
Bezjė

**Bezjė** () – miestas pietų Prancūzijoje, Langedoko-Rusijono regione, Hero departamente, 12 km nuo Viduržemio jūros. Bezjė oro uostas, automobilių keliai ir geležinkeliai jungia Bezjė su Paryžiumi, Marseliu, Bordo, Barselona. Išplėtota traktorių, chemijos, elektrotechnikos, maisto pramonė, turizmas. Šalia miesto auginami vynmedžiai. Archeologijos, vyno muziejai.

## Istorija
Vienas seniausių Prancūzijos teritorijoje miestų. II amžiuje pr. m. e. keltų genties arekomitų centras *Betarra*. Romėnų laikais tapo veteranų kolonija. Nuo 418 m. – vestgotų centras. Nuo 752 m. frankų valstybės centras. XII a. – Karkasono vikontų rezidencija. XIII a. pradžioje – Katarų tvirtovė. Per kryžiaus žygį prieš albigiečius, 1209 m. miestas buvo sudegintas, o visi gyventojai – išžudyti. 1247 m. prijungtas prie Prancūzijos. Nuo IV a. iki 1802 m. buvo vyskupijos centras.

## Architektūra
Išlikę romėnų arenos griuvėsiai, gotikinė Šv. Nazarijaus katedra, romaninė Šv. Jokūbo bažnyčia, viduramžių akmeninis tiltas per Orbo upę. XVIII a. miesto Rotušės rūmai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus miesto puslapis
Vecumniekai

**Vecumniekai** () – gyvenvietė Latvijos viduryje, Bauskės savivaldybėje. Gyventojų: 2053 (2021 m.). Įsikūrę į šiaurę nuo plento Jelgava-Jekabpilis. 2009–2021 m. buvo Vecumniekų savivaldybės centras.

## Šaltiniai
Verkių Riešė

**Verkių Riešė** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, dešiniajame Neries krante. Įsikūrusi į šiaurės rytus nuo Verkių (pietuose yra Naujieji Verkiai) ir į pietryčius nuo Didžiosios Riešės. Pro Verkių Riešę teka Riešės upelis, toliau vakaruose telkšo Žalieji ežerai (Akis, Balsys), pietinė rajono dalis patenka į Verkių regioninį parką.

Būdingi individualių gyvenamųjų namų kvartalai, aplinkui plyti kolektyviniai sodai (Balsiai, Babiniai, Ožkiniai). Yra prekybos centras „Maxima“.

Verkių Riešę aptarnauja 36, 65, 66, 76 maršrutų autobusai.

## Istorija

1905 m. Riešės valsčiaus (Verkių) Riešės kaime gyveno 70 žmonių, 1931 m. – 199.

## Šaltiniai
Augustavo geležinkelio stotis

**Augustavo geležinkelio stotis** () – geležinkelio stotis Augustavo mieste, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje. Stotis priklauso Sokulkos–Suvalkų geležinkelio linijai.

## Galerija

Augustów station building 05.jpg
Augustów station building 03.jpg
Augustow train station04.jpg
Augustow train station05.jpg


## Nuorodos

* Augustavo geležinkelio stoties tinklalapis (lenk.) 
* Aprašymas apie Augustavo geležinkelio stotį (lenk.)
* Aprašymas apie Lenkijos geležinkelius (lenk.)
Vin Sinkas

**Vin Sinkas** ( − „dvidešimt penki“) − gyvenvietė Mauricijui pavaldžiose Agalegos salose, jų administracinis centras. Įsikūręs Šiaurinėje saloje. Gyvenvietėje yra ligoninė, mokykla, bažnyčia. Kiek toliau į šiaurę yra lėktuvų pakilimo takas.

Vin Sinke gyvena beveik visi Agalegos gyventojai.
Ančingas

**Ančingas** () – miestas rytų Kinijos rytuose, Anhujo provincijoje, kairiajame Jangdzės krante, netoli Dabie Šanio kalnų. Yra upių uostas, oro uostas, geležinkelio stotis. Mašinų gamybos, chemijos (mineralinių trąšų), maisto, stiklo pramonė. Apylinkėse auginami arbatmedžiai. Yra 1570 m. pastatyta pagoda.

## Istorija

Miestas įkurtas Han dinastijos laikais, II a. pr. m. e. Viduramžiais įgijo dabartinį pavadinimą. 1911–1949 m. miestas vadintas ***Huainingu***.

## Šaltiniai
Trakiškių geležinkelio stotelė

**Trakiškių geležinkelio stotelė** (, iki I pasaulinio karo ***Punsko geležinkelio stotelė***) – geležinkelio stotelė Trakiškių kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Punsko valsčiuje.

## Istorija

Stotelė pastatyta XIX a. Tai trijų platformų, dviejų peronų geležinkelio stotelė, pro kurią nutiesta Mockavos-Suvalkų geležinkelio linija. Pirmasis stoties pavadinimas - Punskas. Nuo stoties iki Punsko yra apie 5 km. Dabartinis pavadinimas suteiktas apie 1915 m.

Per kaimą 1896–1898 m. nutiestas Užnemunės geležinkelis, tuo pačiu metu buvo pastatyta tipinė Rusijos Imperijoje geležinkelio stotis, kuri jau nebeeksploatuojama – šalia pastatyta nauja. Nebeveikia ir caro laikais nutiestas keturių kilometrų ilgio vandentiekis iš Seivų ežero, turėję aprūpinti garvežius vandeniu. Po 1920–1922 m. Lietuvos-Lenkijos karo bėgiai tarp Trakiškių (kurie atsidūrė Lenkijos Respublikoje) ir Šeštokų (kurie atsidūrė Lietuvos Respublikoje) buvo išardyti. 1949 m. iš stoties gyvuliniais vagonais buvo tremiamos lietuvių šeimos į Vakarų Lenkiją.

Trakiškės ilgą laiką Lenkijoje liko paskutine geležinkelio stotimi, į kurią buvo galima nuvažiuoti traukiniu – toliau kelias iš Varšuvos E-75 baigdavosi, todėl lenkai dar ir šiandien kartais kaimą pavadina *pasaulio pabaiga*. Lietuvai atkūrus Nepriklausomybę, geležinkelio susisiekimas tarp dviejų šalių atsinaujino, o Trakiškės tapo geležinkelio pasienio kontrolės punktu. Lietuvai ir Lenkijai prisijungus prie Šengeno sutarties, 2007 m. gruodžio 21 d. keleivių kontrolė buvo panaikinta.

Dabar per Trakiškes kasdien kursuoja keleivinis traukinys iš Varšuvos Vakarinės stoties (Warszawa Zachodnia) į Šeštokus ir atgal. Trakiškių ateityje laukia didelės permainos: geležinkelis E-75 bus modernizuotas, jis taps šiuolaikinės europinės magistralės Rail Baltica dalimi.

Kaimas turi dviejų platformų, trijų peronų geležinkelio stotį, per kurią eina Mockavos-Suvalkų geležinkelio linija Nr. 51. Kaimo stotis yra Mockų-Trakiškių geležinkelio pasienio punktas.

## Senoji stotelė

Trakiszki stary budynek stacji kolejowej.JPG|Trakiškių geležinkelio stotelė
Trakiszki stary budynek stacji kolejowej 2.JPG|Įėjimas į stotelę
Trakiszki stary budynek stacji kolejowej 3.JPG|Stotelės laukimo salė


## Šaltiniai
Veikšių apylinkė

**Veikšių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kriukų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Blauzdžiūnų apylinkės ir Darginių apylinkės.

## Šaltiniai
Algirdas Bagdonavičius

**Algirdas Bagdonavičius** (g. 1977 m. liepos 10 d. Pasvalyje) – Lietuvos operos dainininkas (tenoras / kontratenoras), Panevėžio muzikinio teatro solistas, Vilniaus kolegijos dėstytojas, LRT muzikinio projekto „Triumfo arka“ finalininkas.

## Biografija
Gimė 1977 m. Pasvalyje, augo Vilniuje. Tėvai – profesorius, habilituotas matematikos mokslų daktaras Vilijandas Bagdonavičius ir anglų kalbos mokytoja Alfreda, sesuo – metais jaunesnė Eglė Chisiu (taip pat operos solistė). Muzikos mokyklą pradėjo lankyti šešerių. Baigė Vilniaus Minties gimnaziją (tuometinę 40-tąją vidurinę mokyklą). 1995–2001 m. studijavo vadybą ir verslo administravimą Vilniaus universiteto ekonomikos fakultete, įgijo magistro laipsnį.

1999–2001 m. mokėsi Lietuvos muzikos ir teatro akademijos parengiamuosiuose dainavimo kursuose. 2001–2009 m. LMTA studijavo solinį dainavimą prof. Vytauto Juozapaičio dainavimo klasėje, įgijo meno licenciato (aspiranto) laipsnį. Nuo 2009 m. – Vilniaus kolegijos Menų fakulteto lektorius, dėsto solinį dainavimą studijuojantiems Pramoginio scenos meno specialybę.

Žmona – pianistė Natalija, sūnus Alanas (g. 2010 m.).

## Sceninė veikla

Nuo 2006 m. – Panevėžio muzikinio teatro solistas, yra ir Klaipėdos muzikinio teatro kviestinis aktorius. Sukurti vaidmenys:

* Pilėnietis – V. Klovos operoje „Pilėnai“
* Aristidas – P. Abraham operetėje „Balius Savojoje“
* Antonijus – M. Novak miuzikle „Mafijozas operoje“
* Henrikas – J. Strauss operetėje „Šikšnosparnis“
* Tasilas – I. Kalman operetėje „Grafaitė Marica“
* Pasakotojas, jaunikis – J. S. Bach komiškoje operoje „Kavos kantata“
* Vespone – G. B. Pergolesi komiškoje operoje „Tarnaitė – ponia“

* Piemuo, dvasia, aidas – C. Monteverdi operoje „Orfėjas“
* Otonas – C. Monteverdi operoje „Popėjos karūnavimas“

Žinomas kaip tenoras, solistas nuo 2010 m. ėmė aktyviai reikštis ir kaip kontratenoras (altinas). Dainuoja C. Orff kantatoje „Carmina Burana“, A. Vivaldi „Stabat Mater“ RV 621 bei kt. barokines arijas, skirtas kontratenoro balsui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* A. Bagdonavičiaus vaizdo įrašai
Parko tiltas

**Parko tiltas** – automobilių tiltas per Nemuną Druskininkuose, atidarytas 2011 metų gruodžio 9 dieną. Tiltas sujungė Druskininkų senamiestyje esančią Maironio gatvę su kairiajame Nemuno krante plytinčios Baltašiškės Aušros gatve. Tiltas taip pat turi dviračių ir pėsčiųjų takus. Tilto konstrukcijos pagamintos Čekijoje, jo bendra statybos darbų, kartu su privažiavimo kelių įrengimu, vertė siekia 44 mln. Lt. Tiltas yra pirmasis pasroviui per Nemuną Lietuvos teritorijoje. Tiltui suteiktas *Parko tilto* vardas.

Projektuotojas – UAB „Kelprojektas“, Rangovas – UAB „Alkesta“.

Panašūs tiltai: Lietuvos tūkstantmečio tiltas Alytuje, Kaniūkų tiltas prie Alytaus, Druskininkų tiltas Druskininkuose.

## Šaltiniai
Elko ežerynas

**Elko ežerynas** () – mezoreljefas esantis Mozūrijos ežeryne šiaurės rytų Lenkijoje, Varmijos Mozūrų ir Palenkės vaivadijose. Plotas - 2630 km².

Susiformavo per paskutinį ledynmetį. Ežeryną sudaro keli didesni ežerai (Lašmiadų, Raigardo) ir daugybė mažų ežerėlių. Šiauriau Luko, šalia sienos su Kaliningrado sritimi yra Boreckos girios rezervatas, kuriuo eina šiaurinė Luko ežeryno riba.

## Nuorodos
San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parkas

**San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Meksikoje, Žemutinėje Kalifornijoje. Šis parkas įžymus, nes jame saugomos įvairių rūšių pušys bei granitininės kalnų uolos. San Pedro Martiro Sieros kalnų grandinė nusidriekusi nuo šiaurinės iki pietinės Žemutinės Kalifornijos pietvakarių centrinės dalies. *Picacho del Diablo* yra aukščiausiai iškilusi viršukalnė šiame parke, kurios aukštis siekia 3096 metrus. San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parko saugomas pušynas yra vienas iš nedaugelio Žemutinės Kalifornijos pusiasalyje.

## Augmenija bei gyvūnija
San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parkas sergi keletą spygliuotų augalų rūšių, o tarp jų gausiausiai paplitusios yra Lamberto pušis, geltonoji pušis, Meksikos baltoji pušis, Džefrio pušis, kėnis ir kiparisas. Šie medžiai paprastai būna išsikeroję aukštumose. Tuo tarpu žemesniuose San Pedro Martiro Sieros kalnus nuklojo čiaparalė – žemaūgiai krūmokšniai. Augmenija šiame parke yra savita, išsiskirianti iš Meksikos kraštovaizdžio. Šių augalų rūšių randama ir pietvakarinėje Kalifornijos dalyje, Lagunos ir San Jacinto kalnuose.

Parke veisiasi įvairios žinduolių rūšys kaip antai mulinis elnias, snieginis avinas, puma, rudoji lūšis, šiaurės Amerikos kakomiclis, kojotas, triušiai, voveriniai ir 30 rūšių šikšnosparniai. Šioje vietovėje taip pat apsigyveno įvairių rūšių paukščiai, tokie kaip baltagalvis erelis, kilnusis erelis, sakalas, geniai, juodasis grifas, kalifornijos kondorai bei keletas rūšių bukučių.

## Galerija

File:Mountains02-Sierra SanPedroMartir-BajaCalifornia-Mexico.jpg
File:San-Felipe Sierra-SanPedroMartir BajaCalifornia Mexico.jpg
File:Mountains03-Sierra SanPedroMartir-BajaCalifornia-Mexico.jpg
File:Mountains01-Sierra SanPedroMartir-BajaCalifornia-Mexico.jpg
image:Captive cougar at the Cincinnati Zoo, Nov. 2013.jpg| Puma
image:Butt heads.jpg| Snieginis avinas
image:Calero Creek Trail Bobcat.jpg| Rudoji lūšis
image:Mule Deer at Clearwater Pass 2.jpg| Mulinis elnias
Aucė (upė)

**Aucė** () – upė Latvijoje; kairysis Švėtės intakas. Ilgis: 86 km. Išteka iš Lielaucės ežero. Netoli Jelgavos įteka Švėtėn.

Didžiausi intakai: Guovainis, Rygava (kairieji).

Teka pro Bėnę.

## Šaltiniai
Homework

**Homework** – pirmasis studijinis elektroninės muzikos grupės Daft Punk albumas, išleistas 1997 m. sausio 20 d.

Tiek kritikų, tiek klausytojų albumas buvo labai gerai įvertintas. Pats albumas laikomas vienu geriausiu elektroninės muzikos albumų.

Garsiausios albumo dainos – „Da Funk“ ir „Around the world“. Vėliau Daft Punk nariai albume buvusias dainas panaudojo trumpam filmui „D.A.F.T.: A Story About Dogs, Androids, Firemen and Tomatoes“, kurį sudaro 4 dainų vaizdo klipai.

## Albumo dainos
# Daftendirekt 
# WDPK 83.7 FM
# Revolution 909
# Da Funk
# Phoenix
# Fresh
# Around the World
# Rollin' & Scratchin'
# Teachers
# High Fidelity
# Rock’n Roll
# Oh Yeah
# Burnin'
# Indo Silver Club
# Alive
# Funk Ad
Andrius Nevera

**Andrius Nevera** (g. 1973 m. liepos 21 d. Vilniaus rajonas) – teisininkas, teisėtyrininkas penalistas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius, Lietuvos generalinio prokuroro Dariaus Valio pavaduotojas.

## Biografija
1991–1996 m. studijavo Lietuvos policijos akademijoje.
Teisės bakalauras (1994 m.), teisės magistras (1996 m.). 2002 m. gegužės 24 d, Lietuvos teisės universitete (LTU) apgynė disertaciją tema „Valstybės baudžiamosios jurisdikcijos principai ir jų įtvirtinimas baudžiamajame kodekse“, socialinių mokslų srities (teisės krypties) daktaras. Specializacija – Baudžiamoji teisė, Tarptautinė baudžiamoji teisė, Žmogaus teisės, Europos Sąjungos teisė. 2006–2007 m. baigė „Olymp 18“ programos mokymus.

1994–1995 m. Lietuvos Respublikos vidaus reikalų sistemos atestuotas pareigūnas, kvotėjas. 1996-2002 m. LTU Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės katedros asistentas, 2002–2004 m. LTU TF Baudžiamosios teisės katedros lektorius, nuo 2007 m. docentas, nuo 2011 metų rugsėjo 2 d. – profesorius.

2003-2004 metais Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko patarėjas tarptautinės teisės klausimais, 2004-2006 metais LAT Tarptautinės teisės ir Europos Sąjungos teisės departamento direktorius. 2006–2010 m. LAT Teisės tyrimų ir apibendrinimo departamento direktoriaus pavaduotojas.

Lietuvos Respublikos Prezidento 2011 m. balandžio 12 d. dekretu Andrius Nevera paskirtas Lietuvos Respublikos generalinio prokuroro pavaduotoju. Lietuvos Respublikos Prezidento 2011 m. balandžio 12 d. dekretu Lietuvos Respublikos generalinio prokuroro pavaduotojui Andriui Neverai suteiktas valstybinio justicijos patarėjo laipsnis.

Daugiau kaip 20 straipsnių autorius Visuotinėje lietuvių enciklopedijoje. Lietuvos mokslo tarybos ekspertas. Jis dalyvavo rengiant Baudžiamojo, Baudžiamojo proceso kodekso ir kitų teisės aktų projektus. Nuo 2006 m. kovo 1 d. Darbo grupės individualaus konstitucinio skundo instituto įtvirtinimo koncepcijai ir su tuo susijusių teisės aktų pataisoms parengti narys.

Lietuvos mokslo tarybos ekspertas. 2005–2008 m. Pretendentų į teisėjus egzaminų komisijos narys.

Moka rusų, lenkų, anglų kalbas. Turi prancūzų kalbos pagrindus.

## Šaltiniai
Bėnė

**Bėnė** () – gyvenvietė Latvijos pietuose, Duobelės savivaldybėje, prie Mažeikių–Rygos geležinkelio.

## Šaltiniai
Kargados Karachosas

**Kargados Karachoso seklumos** () arba **Sent Brendono uolos** – didelė povandeninė karbonato plynaukštė Indijos vandenyne apie 430 km į šiaurės rytus nuo Mauricijaus. Maskarenų salų dalis. Seklumas sudaro apie 100 km ilgio, apie 5 km pločio ir apie 190 km² ploto pjautuvo formos rifas, į vakarus nuo jo esanti vidutiniškai 20 m gylio lagūna su smėlio seklumomis ir apie 40 salųhttp://www.oceandots.com/indian/mascarene/cargados_mosaic.php , kurių bendras plotas – 1,32 km².

Praeityje Kargados Karachosas buvo didelė vulkaninė sala, bet veikiama erozijos suiro ir tapo povandeniniu koraliniu atolu. Šiauriausiame Kargados Karachoso rifo gale yra Il Rafaelio sala, o iš šonų – atokesnės Sirenų ir Šiaurinė salos. Vakarinėje Kargados Karachoso seklumų pusėje, apie 22 km nuo rytinių rifų, yra eilė salelių, kurios sudaro vakarinį lagūnos pakraštį: Fregatų sala, Perlų sala ir Perlų Bangolaužio rifas. Apie 20 km į šiaurę nuo seklumų yra atoki rifų apsupta Albatrosų sala, kuri iš esmės yra atskira koralinė sala. Tai didžiausia salyno sala. Taip pat joje yra aukščiausias salyno taškas (6 m virš jūros lygio).

Kargados Karachoso seklumos priklauso Mauricijaus Respublikai ir yra administruojamos iš Port Luiso. Nuolatinių gyvenviečių nėra. Albatrosų saloje (salyno šiaurėje) ir Kokosų saloje (pietuose) yra žvejų stovyklavietės, o Rafaelio saloje (centre) yra bazė. 2000 m. surašymo dieną salyne buvo laikinai apsistoję 63 žvejai.

Kargados Karachoso salų augmeniją sudaro krūmynai ir žolė. Kai kuriose salose yra kokospalmių. Salos yra svarbios jūrų paukščių (rožinių žuvėdrų, rudųjų nodžių, mažųjų nodžių, *Gygis alba*) ir žaliųjų vėžlių perimvietės.

## Šaltiniai
Rauna

**Rauna** () – gyvenvietė Latvijos rytuose, Smiltenės savivaldybėje. Valsčiaus centras. Gyventojų: 1218 (2021 m.). Yra liuteronų bažnyčia, pilies griuvėsiai. 2009–2021 m. buvo Raunos savivaldybės administracinis centras.

## Šaltiniai
Andernachas

**Andernachas** () – miestas Vokietijos vakaruose, Reinlando-Pfalco žemėje, kairiajame Reino upės krante, 21 km į šiaurę nuo Koblenco, priešais Noividą. Upių uostas. Metalo apdirbimo (valcuojama skarda), mašinų gamybos, chemijos, statybinių medžiagų gamybos, medžio apdirbimo, maisto pramonė. Vystomas turizmas.

Mieste yra XII-XIII a. romaninė ir XIV a. gotikinė bažnyčios; taip pat XV a. pilies liekanos, miesto sienos, XVI a. rotušė. Netoli Andernacho yra aukščiausias pasaulyje šaltavandenis geizeris (čiurkšlės aukštis 64 m). Toliau į vakarus, prie Lacherio ežero, yra VIII a. Marijos Laach abatija.

## Istorija
12 m. pr. m. e. keltų gyvenvietės *Antunnuac* vietoje įkurta romėnų tvirtovė ***Antunakas*** ().

## Sportas
* SG 99 Andernach futblo klubas
* Andernach Stadion, kuris talpina 3 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

File:Andernach Stadtburg643.JPG|Pilis
Image:Geysir Andernach 2006.jpg|Geizeris
Image:Andernach Mauer.jpg|Miesto sienos


## Šaltiniai
Vecpiebalga

**Vecpiebalga** () – gyvenvietė Latvijos rytuose, Cėsių savivaldybėje. Valsčiaus centras. Gyventojų: 457 (2021 m.). Įsikūrusi Vidžemės aukštumos centrinėje dalyje.

2009–2021 m. buvo Vecpiebalgos savivaldybės administracinis centras.

## Šaltiniai
Andongas

**Andongas** () – miestas Pietų Korėjoje, Šiaurės Kiongsango provincijoje, apie 190 km į pietryčius nuo Seulo, prie Nakdongo upės.

Maisto (spirito), tekstilės pramonė. Apylinkėse auginami ryžiai, sojos, tabakas, kanapės, verčiamasi šilkininkyste. Veikia universitetas, technologijų institutas, mokslo kolegija.

Svarbus turistinis, religinis centras: netoli miesto yra Hahoė tradicinis kaimas (UNESCO pasaulio paveldo objektas). Taip pat mieste yra 1574–1789 m. įkurti konfucionizmo centrai (siovonai). Čiondongo kalno šlaite yra Bongdžiongsa budistų vienuolynas.

## Istorija

Miestas įkurtas I a. pr. m. e. džinhanų ir vadintas ***Gočangu***. Vėliau priklausė Silla karalystei. 930 m. miestą užkariavo Korjo valstybė ir pavadino Andongu. Valdant Čoson dinastijai Andongas tapo Korėjos konfucionizmo centru, čia mokė žymūs konfucionizmo išminčiai (Ji Hvangas ir kt.). Miestas nuniokotas Korėjos karo metu.


Image:Korea-Andong-Bongjeongsa 3034-06 Maseru.JPG|Bongdžiongsa budistų vienuolynas
Image:Korea-Andong-Hanok near Samgyeri-01.jpg|Tradicinė architektūra
Image:Korea-Andong-Gosan Seowon-01.jpg|Gosano siovonas
Image:Korea-Andong-Nakdong river and cliff near Daesari.jpg|Skardis Nakdongo pakrantėje
Andras (reikšmės)

**Andras** gali reikšti:

* Andras – vandens augalų gentis;
* Andras – sala Graikijoje;
* Andras – miestas Graikijoje;
* Andras – sala Bahamuose;
* Andras – miestas Bahamuose.
Aleksandras Spruogis

**Aleksandras Spruogis** (buv. **Prochorovas**; naują pavardę perėmė iš žmonos Spruogytės) (g. 1963 m. liepos 15 d.) – politinis veikėjas.

## Biografija

1985 m. Vilniaus inžinerinio statybos institute baigė pramonės ir civilinės inžinerijos studijas, 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete – aplinkos inžinerijos studijas. 

1997–2003 m. buvo Seimo Aplinkos apsaugos komiteto vyriausiasis patarėjas, Patarėjų kolegijos pirmininkas. 

2003–2009 m. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos sekretorius. 2009 m. aplinkos ministro vyriausiasis patarėjas. 

2009–2012 m. aplinkos viceministras, 2013–2016 m. energetikos viceministras.

## Šaltiniai
Gintaras Visockas

**Gintaras Visockas** (g. 1966 m. balandžio 8 d. Vilniuje) – žurnalistas, interneto tinklalapio Slaptai.lt  ir viešosios įstaigos vaizdo studijos „Slaptai“ steigėjas.

## Biografija

1984 m. baigė Vilniaus 7-ąją vidurinę mokyklą. Studijavo žurnalistiką. 1984–1986 m. tarnavo sovietų kariuomenėje Maskvoje (Rusijoje).
1991 m. baigė Vilniaus universitetą.

Dirbo „Literatūroje ir mene“, „Lietuvos aide“, „Atgimime“, „Respublikoje“, „Valstiečių laikraštyje“. Daug rašė Mažosios Lietuvos, Lietuvos partizanų pasipriešinimo temomis.

1994–1995 m. dirbo karo korespondentu Kaukaze.

Dirbdamas UAB „Valstiečių laikraštis“ leido specializuotą priedą „Atmintis“, kuriame buvo domimasi Lietuvos partizanų, tremtinių, politinių kalinių reikalais. Šešerius metus vadovavo specializuotam kariniam priedui „Vardan Lietuvos“. Su bendrautoriais sukūrė dokumentinį filmą *„Visa tiesa apie savanorių „maištą“*, narpliojusį 1993 metų Pakaunės įvykius.

2005–2007 m. gyveno ir dirbo Didžiojoje Britanijoje ir Danijos Karalystėje. Nuo 2007 m. dirbo žurnalistu laikraštyje „XXI amžius“ – rašo politinėmis, visuomeninėmis temomis.

2008 m. balotiravosi į Lietuvos respublikos Seimą, tačiau išrinktas nebuvo.

Interneto tinklalapio Slaptai.lt  ir viešosios įstaigos vaizdo studijos „Slaptai“ steigėjas.Paskutinius keletą metų pagrindinė veikla - darbas savo įsteigtame visuomeniniame - politiniame tinklaraštyje Slaptai.lt.

Nevedęs, vaikų neturi.

## Straipsniai
# Azerbaidžiano golgota  (10 dalis  ir 11 dalis )
# Sumgaito detektyvas 
# Priekaištai, kurių Azerbaidžanas nenusipelnė 
# Kodėl Kalnų Karabachas – Azerbaidžano žemės 
# Apie Azerbaidžaną kalbėkime be išankstinio priešiškumo 
# Ilga kelionė į Hodžavendą 
# Azerbaidžaniečiai klausia, kada Europa liausis taikiusi dvigubus standartus 
# Europa nemoka bendrauti su taikiais musulmonais 
# Draugystė su šiandieniniu Kalnų Karabachu – pavojingas precedentas 
# Ko norėčiau paklausti Armėnijos prezidento Seržo Sargsiano? 
# Gegužės 28-oji – ne vien Azerbaidžano šventė 
# Honoraras - už Azerbaidžaną pamilusios žurnalistės galvą 
# „Juodasis sausis“: lietuviška ir azerbaidžanietiška versijos 
# Kodėl pavydžiu Azerbaidžanui 
#

## Šaltiniai
Andras (Graikijos sala)

**Andras** () – Graikijai priklausanti sala Egėjo jūroje, esanti 10 km į pietryčius nuo Eubojos salos, toliausiai Kikladų salyno šiaurėje. Plotas 380 km². Ilgis 40 km, plotis iki 16 km. Turizmas.

Salos paviršius kalnuotas (aukštis iki 994 m, Petalono kalva), pietinė jos dalis yra žalia ir turi derlingų slėnių, o šiaurinė – išdegusi ir nederlinga.

## Istorija
Pirmą kartą 1000 m. pr. m. e. saloje apsigyveno jonėnai. V a. pr. m. e. per Peloponeso karą Andras parėmė Spartą. Po venecijiečių valdymo 1566 m. salą užėmė osmanai, išsilaikę čia iki Nepriklausomybės karo. 

## Gyventojai
Andre 2001 m. gyveno 10 009 žmonės. Auginami alyvmedžiai, citrusiniai augalai, vynmedžiai. Didžiausios gyvenvietės – Andras, Kortijas, Ydrusa. Yra nedidelė arvanitų bendruomenė.

## Galerija

Image:Andros (Cyclades) 00549.JPG|Salos pakrantė
Image:View of Paleopolis area, Andros (Greece).jpg|Paleopolis, Andras
File:Faros Tourlitis 01.jpg|Švyturys


## Šaltiniai
Akmenų griūtis

**Akmenų griūtis** – uolienų masės atitrūkimas ir nugarmėjimas stačiu šlaitu žemyn. Nuo skardžio krentančios akmenų nuogriuvos gali išmušti dar daugiau akmenų nuolaužų ir tokiu būdu iššaukti akmenų laviną bei nuniokoti kraštovaizdį. Nepalankios geologinės ir meteorologinės sąlygos yra pagrindinės priežastys, sukeliančios akmenų griūtis. Akmenų griūtis gali iššaukti tokie veiksniai, kaip akmenų masės netolydumas ir jų polinkis į dūlėjimą, giluminės bei paviršinės vandens tėkmės įtaka, įšalas ir po jo einantis atlydys, šaknų perskėlimas pleištu bei išorinis slėgis. Šio geologinio reiškinio nedera maišyti su akmenų nuoslanka. Akmenų nuoslankos metu uolienos atitrūksta ir nugarmėja stačiu šlaitu žemyn kaip vientisa masė, o akmenų nuogriuvos metu atitrūksta bei nurieda paskiri akmenys.
Andrija

**Andrija** () – miestas pietryčių Italijoje, Apulijoje, į šiaurės vakarus nuo Bario, 10 km nuo Adrijos jūros kranto. Keliai į Barį, Barletą, Koratą, Fodžą, yra geležinkelio stotis.

Tekstilės, siuvimo, maisto (vyno, aliejaus) pramonė. Prekyba žemės ūkio produkcija. Apylinkėse auginami alyvmedžiai, vynmedžiai, migdolai, tabakas.

## Paveldas

Mieste yra IX-XII a. romaninė katedra (perstatyta XV a.) su VII–IX a. kripta, Dukalio rūmai (perstatyti XVI a.), XII–XIV a. kampanilė, XIV a. Šv. Dominyko bažnyčia, XIII a. Šv. Augustino bažnyčia (pastatyta teutonų), IX a. Šv. Kryžiaus bažnyčia ir kitos XIII–XVI a. bažnyčios. Netoli Andrijos yra Kastel del Montės pilis – UNESCO pasaulio paveldo objektas.

## Istorija

Miestą (tada vadintą ***Netiju***) I a. pr. m. e. pirmąkart paminėjo graikų geografas Strabonas. Dabartinis miestas pradėjo augti 1046 m. kuomet normanų grafas Petronijus regione įtvirtino pilis. XIV a. Andrija tapo Anžu valdomos grafystės sostine. Vėliau miestas dažnai buvo valdomas vis skirtingų karalysčių.


Image:Cattedrale0558 1 copia.jpg|Andrijos katedra ir kampanilė
Image:Laura santa croce andria.jpg|Šv. Kryžiaus bažnyčios liekanos
Image:Andria - p.zza Porta la Barra.jpg|Senamiestis


## Šaltiniai
Lemorn Brabantas

**Lemorn Brabantas** () − pusiasalis pačiuose Mauricijaus salos pietvakariuose. Jame yra vaizdingas 556 m aukščio atlikuonis (pavienė uola). Jo viršūnė užima 12 ha plotą, o šlaituose yra urvų. Pusiasalį supa žydravandenė lagūna, suteikianti kraštovaizdžiui egzotišką atspalvį.

Lemorn Brabante auga labai retas, endeminis trapusis hibiskas (*Hibiscus fragilis*) ir kitas endeminis augalas *Trochetia boutoniana*.

XIX a. Lemorn Brabante slėpėsi iš vergijos pabėgę žmonės. 1835 m. vasario 1 d. panaikinus vergovę, į kalną atsiųsta delegacija pranešti žmonėms, kad jie yra laisvi, tačiau šie neteisingai suprato atvykėlius ir nušoko nuo uolos nenorėdami vėl vergauti. Dabar ši diena pažymima Mauricijaus kreolų.

2008 m. Lemorn Brabantas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Vedėjas

**Vedėjas**:

*Padalinio (pvz., centro, katedros) arba organizacijos (pvz., vaikų darželio) vadovas
*Žurnalistas (pvz., televizijos bei radijo laidų, žinių vedėjas)
* Renginių vedėjas
Kiurpaipas

**Kiurpaipas** () – miestas Mauricijuje, vakarinėje Indijos vandenyno dalyje. Jis yra centrinėje salos plynaukštėje, Plen Vilemo rajone, maždaug 18 km į pietus nuo sostinės Port Luiso. Antras didžiausias salos miestas. Plotas – 23,8 km². 2003 m. skaičiavimais Kiurpaipe gyveno 81 600 žmonių. Svarbus Mauricijaus komercinis centras. Yra du koledžai, viešoji biblioteka, stadionas. Šalia miesto yra oro uostas, pagrindinis greitkelis. Mieste yra autobusų stotis.

## Istorija

Gyvenvietę įkūrė prancūzų kolonistai. 1858 m. Kiurpaipe gyveno apie 200 žmonių. Miestas išaugo XIX a. 7-ajame dešimtmetyje, kai Port Luise kilo maliarijos epidemija ir miesto gyventojai ėmė keltis į Kiurpaipą. 1865 Kiurpaipe buvo atidaryta geležinkelio linija, sujungusi miestą su sostine. 1871 m. įsteigtas Karališkasis koledžas. 1878 m. – turgus. XIX a. 9-ajame dešimtmetyje miesto gyventojų skaičius pasiekė maždaug 10 000. 1890 m. Kiurpaipui buvo suteiktos miesto teisės ir įkurta administracinė taryba. 1889–1904 m. miestą nusiaubė vidurių šiltinės epidemija. 1913 m. mieste buvo įkurtas botanikos sodas, 1917 m. – viešoji biblioteka, 1937 m. – kino teatras. XX a. 4-ajame dešimtmetyje buvo nusausinta daug aplinkinių pelkių. 1968 m. miesto taryba įgijo savivaldybės statusą.

## Įžymybės

Mieste yra 1902 m. rotušė, vadinama „Hotel de Ville“, 1917 m. mūrinė Karnegio biblioteka, kurioje saugoma vertinga XVIII–XIX a. Indijos vandenyno salų dokumentų kolekcija, 1871 m. Šv. Teresės bažnyčia, 1912 m. Kiurpaipo Karališkasis koledžas, 1922 m. paminklas nežinomam kareiviui, botanikos sodas. Daugiausiai lankytojų sulaukia miegančio Tru o Serfo ugnikalnio krateris, nuo kurio taip pat atsiveria Kiurpaipo panorama ir matosi aplinkiniai miestai.

## Sportas
* Cercle de Joachim – futbolo klubas;
* Aplinkinių miestelių futbolo klubai namų rungtynes žaidžia karaliaus Jurgio V-ojo vardo stadione, talpinančiame 6,2 tūkst. žiūrovų.

## Miestai dvyniai

 Kastel Gandolfas, Italija

## Šaltiniai
Juridinė konsultacija

**Juridinė konsultacija** - valstybinė teisinė organizacija, advokatų kontoros prototipas TSRS. Juridinei konsultacijai vadovavo ir darbą organizuodavo vedėjas advokatas. Dirbti į juridinę konsultaciją teisininkai buvo skiriami. Jaunieji teisininkai pradžioje stažuodavosi.

Konsultacijos piliečiams buvo nemokamos.

## Veiklos priežiūra

Advokatų kolegijos prezidiumas (vadovaujamas pirmininko), rinktas 3 metams, organizuodavo juridines konsultacijas ir vadovavo jų veiklai, tikrino konsultacijų ir advokatų darbą, skirdavo ir atleisdavo konsultacijų vedėjus.

Advokatų revizijos komisija atlikdavo prezidiumo ir juridinių konsultacijų finansines ir kitas veiklos revizijas.

## Taip pat skaitykite

*Injurkolegija
Speigas

**Speigas** – didelis, spiginamas šaltis. Speigas pasiekia stichinio meteorologinio reiškinio kriterijų, kai minimali oro temperatūra 1–3 naktis būna -30 °C arba žemesnė. Lietuvoje žemiausia oro temperatūra buvo užfiksuota Utenoje 1956 m. vasario 1 d., kuomet temperatūra nukrito iki –42,9 °C laipsnių šalčio.

## Išnašos
Dambravos apskritis

:: *Apie dabartinį Lenkijos valsčių žr. [[Dambravos valsčius]]*;
:: *Apie 1940-1945 m. Baltarusijos TSR egzistavusi rajoną žr. [[Dambravos rajonas]]*.
**Dambravos apskritis** () – nuo 1956 iki 1975 metų egzistavusi apskritis šiaurės rytų Lenkijos Liaudies Respublikoje, Balstogės vaivadijoje. Šiuo metu buvusi apskrities teritorija yra Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje (Štabino ir Liepinės valsčiuose) ir Sokulkos apskrityje (Dambravos ir Naujadvario valsčiuose). Apskrities centras buvo Dambravos miestas.

## Istorija

Apskritis įkurta 1956 m. sausio 1 d. Balstogės vaivadijoje vykdant Lenkijos apskričių ir valsčių reformą. Apskritį sudarė 19 savivaldybių: iš Augustavo apskrities – Bartnikai, Jastšembna I, Kurianka, Liepinė, Rigaluvka. Apskritis panaikinta 1975 m. gegužės 31 dieną.

## Šaltiniai
* Apskrities įkūrimo įstatymas 1956 m. 
* Apskrities panaikinimo įstatymas 1975 m.
Vytautas Leitonas

**Vytautas Leitonas** (1927 m. kovo 20 d. Joneliškėse, Jūžintų valsčiuje – 2010 m. balandžio 14 d. Kaune) – Lietuvos imtynininkas, sunkiosios atletikos treneris, Tarptautinės kategorijos sunkiosios atletikos teisėjas, pedagogas.

## Biografija
1935–1941 m. mokėsi Jūžintų pradžios mokykloje, 1941–1943 m. Dusetų progimnazijoje, 1943–1946 m. Rokiškio gimnazijoje, 1946–1947 m. Kauno 1-ojoje vakarinėje gimnazijoje.

1946–1947 m. Kauno statistikos inspekcijos jaunesnysis inspektorius. 1947–1951 m. studijavo Lietuvos valstybiniame kūno kultūros institute (LKKI).

1949 m. Lietuvos graikų-romėnų imtynių čempionas, 1949–1951 m. Pabaltijo respublikų spartakiadų prizininkas. 1950–1957 m. Lietuvos imtynių federacijos pirmininko pavaduotojas. 1950–1952 m. Lietuvos sportinės akrobatikos rinktinės narys. 1951–1960 m. Lietuvos sporto draugijos „Spartakas“ Kauno mokomojo-sportinio skyriaus viršininkas. Tuo pat metu aktyviai sportavo. 1958–1960 m. Lietuvos bokso federacijos pirmininkas. 1958 m. prie Kauno „Spartako“ draugijos įsteigė pirmąjį TSRS bokso sporto klubą. 1960–1992 m. Lietuvos sunkiosios atletikos federacijos pirmininkas.

1963, 1975, 1979 ir 1983 m. Lietuvos sunkiosios atletikos rinktinės vyriausiasis treneris, rengiantis SSRS Tautų spartakiadoms. Du iš jo parengtų sunkiaatlečių tapo šių spartakiadų čempionais. 1975 m. suteiktas LTSR nusipelniusio trenerio vardas ir tarptautinė sunkiosios atletikos teisėjo kategorija.

1960–1962 m. LKKI dėstytojas. 1962–1992 m. LKKI sporto klubo „Atletas“ instruktorius. 1962–1975 m. LKKI Dvikovos sporto šakų katedros vyr. dėstytojas, 1975–1980 m. LKKI Sunkiosios atletikos katedros vedėjas, 1980–1985 m. vyr. dėstytojas, nuo 1985 m. docentas. 1999 m. išėjo į pensiją. 2010 m. balandžio 14 d. docentas Vytautas Leitonas mirė nuo Alzheimerio ligos.

## Pedagoginė veikla
Parengė 24 sporto meistrus, 20 Lietuvos čempionų. 1994 m. Lietuvos sporto departamentas pripažino racionalųjį pasiūlymą „Štangos traukos registracijos priemonė“, kurio bendraautoris yra docentas Vytautas Leitonas. Ne vienerius metus bendradarbiavo sunkiosios atletikos kompleksinėje mokslinėje grupėje. Du jo auklėtiniai tapo habilituotais daktarais (prof. Kęstutis Kardelis ir prof. Valerijus Jasiūnas).

Beveik 40 darbo metų atidavė Lietuvos kūno kultūros akademijai. Bendradarbiams ir Lietuvos sporto visuomenei pažįstamas kaip labai kruopščiai, sąžiningai ir pasiaukojančiai savo pareigas atliekantis žmogus.

## Bibliografija
* Savo kūno skulptoriai, su bendraautoriumi, 1969 m.

;Mokomieji leidiniai treneriams ir studentams
* Sunkioji atletika. Treniruotės krūvio planavimas ir apskaita, 1976 m.
* Sunkioji atletika. Varžybų organizavimas, pravedimas ir teisėjavimas, 1978 m.
* Pradedančių sunkiaatlečių mokymo metodika, 1980 m.
* Štangos kėlimo trajektorijos registracija, 1984 m.
* Sunkiosios atletikos klasikinių pratimų technikos mokymas ir tobulinimas, 1985 m.
* Sunkioji atletika. Mokymo ir treniruotės metodika, 1986 m.

## Šaltiniai
Dygliuotoji anona

**Dygliuotoji anona** (*Annona muricata*) – lapus metančių augalų rūšis, priklausanti anoninių (*Annonaceae*) šeimai. Kilusi iš Karibų salų ir Amerikos neotropikų, dabar natūralizuota daugelyje tropinių kraštų.

Tai 7,5-9 m aukščio medis. Lapai beplaukiai, kvapnūs, tamsiai žali. Žiedai pavieniai, gelsvai žali, auga ant šakų ir stiebų, sudaryti iš 3 vidinių ir 3 išorinių lapelių. Vaisius (vadinamas *grietininiu obuoliu*) širdiškas, 10-35 cm ilgio (didžiausias iš visų anonų) ir gali sverti nuo 4,5 iki 7 kg. Prinokusio vaisiaus odelė geltona, su dygliais. Minkštimas kremiškai baltas, purus, primena vatą. Sėklos nuodingos, sukelia pykinimą.

Vaisiai valgomi švieži, naudojami desertų, šerbetų, sirupų, sulčių gamyboje. Iš vaisių ekstrakto gaminama aromatinė arbata. Iš fermentuotų sulčių gaunamas silpnas alkoholinis gėrimas. Įvairios augalo dalys naudojamos liaudies medicinoje.


Image:Annona muricata Blanco1.196-cropped.jpg|Požymiai
File:Annona muricata fleur2.jpg|Žiedas
File:Soursop fruit.jpg|Perpjautas vaisius
File:Soursop-tree-1480.jpg|Medis
Muzika (reikšmės)

**Muzika** gali reikšti:
* Muzika – garsų menas, meniškas garsų komponavimas ir tokių akustinių kompozicijų atlikimas.
* Muzika (2006 albumas) - devintasis Lietuvos progresyviosios šokių muzikos grupės „Sel “ studijinis albumas.
* Muzika (žurnalas) – Lietuvos mėnesinis muzikos žurnalas, ėjęs 1925 m. Klaipėdoje.
* Muzika (Filadelfija) – JAV lietuvių muzikos žurnalas, leistas 1916 m. Filadelfijoje.
* Muzika (JAV) – mėnesinis JAV lietuvių muzikos žurnalas su natų priedu, ėjęs 1916 m. Filadelfijoje.
* Muzika (metraštis) – Lietuvos metraštinis tęstinis muzikos leidinys, ėjęs 1979 – 1992 m. Vilniuje.
* Muzika (leidykla) – Lietuvos muzikinės literatūros leidykla, veikusi 1989 – 1994 m. Vilniuje prie Lietuvos muzikų draugijos.
* Muzika, suradusi mus (filmas) – 2007 m. Oskarui nominuota režisieriaus Kristeno Šeridano drama apie talentingą vienuolikmetį muzikantą.
* Muzika ir teatras (almanachas) – Lietuvos kompozitorių sąjungos ir Lietuvos teatro draugijos tęstinis almanachas, ėjęs 1962 – 1977 m. Vilniuje.
* Muzika ir teatras (žurnalas) – Lietuvos mėnesinis muzikos ir teatro žurnalas, ėjęs 1933 m. Kaune.
Pavelas Zubovas

**Pavelas Zubovas** (; g. 1988 m. vasario 4 d.) – buvęs Rusijos futbolininkas, saugas.

Futbolo treniruotes pradėjo lankyti šešerių metų. Nuo keturiolikos treniravosi Maskvos „Spartak“ futbolo mokykloje. Buvo kviečiamas į 1988 m. gimusių Rusijos futbolo rinktinę. 2005 m. pradėjo žaisti „Spartak“ dublerių komandoje. 2006 m. buvo paskolintas Maskvos „Sportakademklub“ komandai, žaidžiančiai Rusijos antroje lygoje. 2007 m. pasirašė kontraktą su Sankt Peterburgo „Zenit“, tačiau atstovavo tik komandos dublerius. 2007 m. spalį patyrė traumą ir praleido visą 2008 m sezoną. 2009 m. žaidė už antrą „Zenito“ komandą Sankt Peterburgo „Smena-Zenit“. 2010 m. pasirašė metų kontraktą su Rusijos pirmos lygos Omsko „Irtyš“ klubu. 2011 m. pradžioje tapo Vilniaus „Žalgirio“ futbolininku. Transferų lango metu abipusiu susitarimu kontraktas su žaidėju buvo nutrauktas ir futbolininkas grįžo į Omsko „Irtyš“ klubą .

## Išnašos

## Nuorodos
*
Tyka

**Tyka** (*štilis*) – bevėjis oras arba silpnas vėjas, ne smarkesnis kaip 0,5 m/s. Tokios meteorologinės sąlygos dažniausiai susidaro anticiklono metu, taip pat yra dažnesnės slėniuose, duburiuose, o ne atvirose vietose.

Senovėje tyka, kuri dažnai vyrauja tropikų jūrose, būdavo pražūtinga buriniams laivams.   

## Išnašos
Indinis mangas

**Indinis mangas** (*Mangifera indica*) – anakardinių (*Anacardiaceae*) šeimos visžalių augalų rūšis, komerciškai svarbiausia iš visų, priklausančių mango genčiai. Natūraliai auga Indijoje, vėliau paplito po Pietryčių Aziją, o dabar auginamas daugelyje tropinių kraštų.

Tai 35-40 m aukščio medis, kurio lajos skersmuo siekia 10 m. Lapai pražangūs, paprastieji, 15-35 cm ilgio ir 6-16 cm pločio. Jauni lapai būna oranžiškai rausvi, vėliau tamsiai vyšniniai, suaugę – žali. Žiedai kvapnūs, susitelkę 10-40 cm ilgio šluotelėse, žiedeliai balti, smulkūs, su 5 vainiklapiais, kurių ilgis 5-10 mm. Vaisius – kaulavaisis, subręstantis per 6 mėnesius. Sferiškas, netaisyklingas, dažniausiai gelsvai rausvas arba tamsiai vyšninis, nors būna žalių, geltonų, oranžinių ir kt. Viduje būna didelė, plokščia, sunkiau nuo apyvaisio atsiskirianti sėkla. Minštimas geltonas ar oranžinis, kvapnus, saldus, plaušingas (ypač prie sėklos).

Mango vaisiai valgomi švieži, dedami į desertus, šerbetus, tortus, uogienes, iš jų spaudžiamos sultys, gaivieji gėrimai. Vaisiuose yra vitaminų C, A, E, B6, K, amino rūgščių, kalio, vario. Vaisių žievelėje gausu antioksidantų. Svarbiausi mango vaisių tiekėjai pasaulyje yra Indija, Kinija, Tailandas, Indonezija, Meksika, Pakistanas, Brazilija.


Image:The Botanical Magazine. Mango.jpg|Požymiai
Image:Mango and cross sections.jpg|Vaisius
Image:Mangifera indica2.JPG|Žiedynas
File:Mango blossoms.jpg|Medis
Mangas

**Mangas** – valgomas kaulavaisis, kurį mezga indinio mango medis. 

Manoma, kad mangai kilo iš regiono tarp Mianmaro, Bangladeše ir šiaurės rytų Indijoje. Indinio mango medis nuo senų laikų auginamas Pietų Azijoje ir Pietryčių Azijoje, dėl to esti dviejų kultivarų: „indiško tipo“ ir „Pietryčių Azijos tipo“. Taip pat valgomus kaulavaisius, vadinamus mangais, veisia kitos *[[Mangifera]]* genties augalų rūšys. Šie paprastai sutinkami Malezijos ekoregione.

Pasaulyje yra keli šimtai mango kultivarų, auginamų visuose žemynuose. Europoje mangus augina Italija ir Malta. Priklausomai nuo kultivaro, mango vaisius gali skirtis dydžiu, forma, saldumu, žievelės ar minkštimo spalva. Pastaroji gali būti geltona, aukso spalvos, žalia arba oranžinė. Mango yra Indijos, Pakistano ir Filipinų nacionalinis vaisius, o mango vaismedis — Bangladešo nacionalinis medis.

## Maistingumas
Mango vaisiuje yra gausu vitamino C ir folio rūgšties. 100 g energinė vertė —	60 kcal. Yra 15 g angliavandenių, 13,7% cukrų, 1,6% maistinių skaidulų, 0,38 g riebalų, 0,82 g baltymų.

## Produkcija

## Šaltiniai

## Nuorodos
Lietuvos tūkstantmečio tiltas

**Lietuvos tūkstantmečio tiltas** – dviejų juostų automobilių tiltas per Nemuną Alytuje. Tiltas, kartu su privažiavimo gatve bei naujai pastatyta 120 m ilgio estakada sujungė Putinų gatvę kairiajame Nemuno krante su naujai nutiestu 3,5 km kelio ruožu (Normandijos–Nemuno g.) iki Druskininkų gatvės ir krašto kelio  sankryžos Pirmajame Alytuje.

Trečiąjį tiltą per Nemuną Alytuje projektavo UAB „Kelprojektas“, jo pralaidumas – 30.000 transporto priemonių per parą. Alytaus šiaurinio apvažiavimo tiltas pradėtas projektuoti dar 1985 m. Iki 1993 m. buvo parengti privažiavimo kelių prie būsimo tilto projektai. Dėl ekonominių sunkumų, tilto statyba buvo ne kartą nutraukiama. Tilto statybos darbus vykdė UAB "Alkesta". 2008 m. liepos 9 d. įmontuota statomo gelžbetonio tilto atminimo kapsulė. 2008 m. Alytaus miesto valdžios sprendimu statomam tiltui suteiktas *Lietuvos tūkstantmečio tilto* vardas. Tiltas atidarytas eismui 2011 m. spalio 28 d.

## Tilto konstrukcijos
Tilto perdanga - erdvinė, plieninė, nekarpyta, sijinė perdanga. Perdangos erdvinę sistemą sudaro dvi lygiagrečios 3 metrų aukščio dvitėjo profilio sijos, kurios tarpusavyje sujungtos skersiniais ryšiais, o virš atramų ir skersinėmis standumo diafragmomis. Tilto paklotas surinktas ant perdangos plieninių konstrukcijų montuojant gelžbetoninius gaminius (perdangos plokštes ir turėklinius blokus), kurie tarpusavyje sujungti įrengiant monolitinius ruožus.

Tilto atramos įrengtos iš surenkamojo gelžbetonio gaminių, kuriuos sumontavus įrengti monolitiniai ruožai.

## Šaltiniai
Žvynuotoji anona

**Žvynuotoji anona** (*Annona squamosa*) – lapus metančių augalų rūšis, priklausanti anoninių (*Annonaceae*) šeimai. Kilusi iš Amerikos neotropikų, dabar natūralizuota daugelyje tropinių kraštų (Indijoje, Kinijoje, Pietryčių Azijoje, Afrikoje).

Tai 3-6 m aukščio medis. Lapai dvieiliai, 5-15 cm ilgio, 2-5 cm pločio, kvapnūs. Žiedai pavieniai, kremiškai gelsvi, auga ant šakų ir stiebų, 2,5-3,8 cm ilgio, sudaryti iš 2 vidinių ir 2 išorinių lapelių. Vaisius (vadinamas *cukriniu obuoliu*) apvalus, 20 cm skersmens. Prinokusio vaisiaus odelė gelsva, sudaryta iš „žvynelių“. Minkštimas gelsvas, purus, saldus, kremiškas, jame yra 20-38 juodos, blizgios sėklos.

Vaisiai valgomi švieži, naudojami desertų, šerbetų, sirupų, sulčių gamyboje. Sėklų išspaudos naudojamos muilo gamyboje. Iš lapų išgaunamas kaučiukinis eterinis aliejus, kuriame gausu terpenų. Lapų nuoviras vartojamas karščiavimui slopinti, šaknų ir žievės nuoviras – dizinterijai gydyti.


Image:Annona squamosa Blanco1.192-cropped.jpg|Požymiai
File:Annona squamosa01.JPG|Žiedai
File:Custard Apple.jpg|Perpjautas vaisius
File:Buddha fruit.JPG|Vaisiai
Butkaičių apylinkė

**Butkaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Eržvilko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Balandžių apylinkės.

## Šaltiniai
Japoninė lokva

**Japoninė lokva** (*Eriobotrya japonica*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos visžalių augalų rūšis, kilusi iš pietryčių Kinijos, bet dar senovėje natūralizuota Japonijoje.

Tai 3-4 m, kartais 5-10 m, aukščio krūmas arba medis. Kamienas trumpas. Lapai 10-25 cm ilgio, lenktakraščiai, tamsiai žali, giliai gysloti. Žiedai balti, 2 cm skersmens, su 5 vainiklapiais, susitelkę į šluoteles, labai kvapnūs. Žydi rudenį arba žiemos pradžioje. Vaisiai prinoksta žiemos pabaigoje, pavasarį. Tai oranžiniai, ovalūs, 3-5 cm skersmens obuolėliai. Viduje yra 1-5 tamsiai rudos sėklos.

Vaisiai valgomi švieži, naudojami vaisių salotoms, tortams, sirupams, želė, pyragams, vaisių vynui ir kt.


Image:Eriobotrya japonica SZ97.png|Požymiai
Image:Eriobotrya japonica flowers.jpg|Žiedai
Image:Eriobotrya japonica3.jpg|Vaisiai
File:Eriobotrya japonica B.jpg|Medis
Ruopažiai

**Ruopažiai** () – gyvenvietė Latvijos viduryje, Ruopažių savivaldybėje. Valsčiaus centras. Įsikūrę 36 km į pietryčius nuo Rygos. 1661 gyventojas (2021 m.). Yra liuteronų bažnyčia.

## Šaltiniai
Vėduoklinė palmyra

**Vėduoklinė palmyra** (*Borassus flabellifer*) – arekinių (*Arecaceae*) šeimos palmių rūšis, paplitusi Pietų ir Pietryčių Azijos šalyse.

Medis užauga iki 30 m aukščio, liemens skersmuo iki 60 cm, laja rutuliška. Lapai sudėtiniai, vėduokliški, iki 3 m skersmens. Augalas dvinamis. Žiedai smulkūs, susitelkę į šluoteles. Vaisius – palmyros riešutas: juodas, viršutinė dalis padengta apyvaisiu, o apačia gelsva. Viduje yra gelsva želiška masė.

Iš vėduoklinės palmės sulos gaminamas palmių vynas (todis), bei gaivus gėrimas *neera*. Sula surenkama iš jaunų žiedynų. Riešuto branduoliai valgomi, iš sulčių gaminamas cukrus. Jauni medžio ūgliai verdami ir valgomi. Iš lapų daromos vėduoklės, krepšiai, dembliai, skėčiai, popierius. Palmės mediena naudojama statybose.


Image:Borassus shape.jpg|Siluetas
Image:Fruits of Borassus flabellifer.jpg|Vaisiai
Image:Buah lontar.JPG|Vaisių minkštimas
File:Beauty of Bangla1.JPG|Audėjų lizdai medyje
File:Tal palm (Borassus flabellifer) fruit.jpg|Vaisiai
Kaitra

**Kaitra** – alinantis karštis. Kaitra pasiekia stichinio meteorologinio reiškinio kriterijų, kai maksimali oro temperatūra 3 dienas iš eilės būna +30 °C arba aukštesnė. Lietuvoje aukščiausia oro temperatūra buvo užfiksuota Zarasuose 1994 m. liepos 30 d., kuomet temperatūra pakilo iki +37,5 °C laipsnių karščio.

## Išnašos
Purvo nuošliauža

**Purvo nuošliauža** – viena iš nuošliaužos rūšių.

Tokio pobūdžio nuošliaužos uolienos būna prisotintos vandeniu. Purvo srautas gali judėti iki 10 km/h greičiu. Susidariusi laikina tėkmė griauna viską savo kelyje. Purvo srautai ugnikalnių aktyvumo zonose vadinami laharais.

Purvo nuošliaužas gali iššaukti tokie veiksniai, kaip smarkios liūtys, sniego tirpimas bei požeminis vandens srautas išgraužiantis įskilusias pamatines uolienas.
Vaivadijos kelias 673 (Lenkija)

**Vaivadijos kelias 673** - kelias šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje ir Augustavo apskrityje. Jungia Sokulką ir Liepinę. Ilgis - 40 km.

Pagrindinės gyvenvietės prie kelio:

*Sokulka, vaivadijos kelias Nr. ;
*Sokolanai, vaivadijos kelias Nr. ;
*Dambrava, vaivadijos kelias Nr. ; 
*Liepinė, vaivadijos kelias Nr. .
Hemsedalio savivaldybė

**Hemsedalis** – savivaldybė Buskerudo apskrities šiaurinėje dalyje, Norvegijoje. Hemsedalio administracinis centras yra Trioimo () miestelis. Hemsedalis yra antras pagal didumą Norvegijos slidinėjimo kurortas (didžiausias – Tryslis). Hemsedalyje yra didžiausia milijonierių tenkančių tūkstančiui žmonių Norvegijoje.

## Nuorodos
* Oficialus Hemsedalio tinklalapis