Miko Grodzenskio namas

**Miko Grodzenskio namas** – daugiabutis pastatas Kauno mieste, Naujamiestyje, K. Donelaičio gatvėje. Stovi šalia Iljinų namo (su „apskritu langu“), kartu priklauso mažagabaričių namų grupei Donelaičio g. 13-21. Jie pastatyti per trumpą 1929-1933 m. laikotarpį, sudaro vientisą gatvės išklotinę ir harmoningą Kauno modernizmo architektūros stiliaus kompleksą. 2003 m. M. Grodzenskio namas įrašytas į Kultūros vertybių registrą, jam suteiktas regioninės reikšmės architektūros paminklo statusas. Pažymėtas Europos paveldo ženklu. 

1929 m. pastatyto namo pirmasis savininkas ir statytojas buvo Mikas Grodzenskis, prie projekto kartu dirbo architektas, Kauno miesto inžinierius Edmundas Alfonsas Frykas, vykdęs statybos darbų techninę prižiūrą. Statybos rangovas čia įsirengė kontorą. Nuo 1934 m. namo savininku buvo minimas jau Efraimas Jodidis. Prieš karą karį laiką name buvo įsikūrusi kino kompanijos „Metro-Goldwyn-Mayer“ atstovybė Lietuvoje.

## Architektūra

M. Grodzenskio namas mūrinis, trijų aukštų, su rūsiu ir mansarda. Gatvės fasadas asimetriškos tūrinės kompozicijos, jo aкcentai - kampiniai langai su užapvalintais stiklais (išskyrus rekonstruotas angas). Kiemo fasadas paprastesnis, simetrinės kompozicijos su centriniu rizalitu. Fasado centrinėje dalyje langai didesni, kraštinės plokštumos įtrauktos, su balkonais. Pastogę juosia nesudėtingo profilio karnizas.

Namo tūrinė kompozicija būdinga kotedžams, skirtiems stovėti atviresnėje vietoje. Kaip ir kiti, kaimyniniai grupės namai, turi vertingą bruožą - užnugary įrengtą „italiską kiemelį“. Šios erdvės paprastai atskirtos aukštomis tvoromis, su grindiniais, terasomis, žalumynais. Tai unikalus reiškinys Kauno architektūroje. M. Grodzenskio kiemelis nedidelis (14,7x6 m), išbetonuotas, su aklina, apie 2 m aukščio betonine tvora, su pastaraisiais metais pastatytu mūriniu sandėliu. Patenkama pro įvažą, esančią namo vakariniame krašte. Įvažos grindyse buvo įrengtas liukas į kuro sandėlį rūsyje. 

Pastato planas artimas stačiakampio formai, kiekviename aukšte įrengta po butą. Visuose aukštuose patalpos išplanuotos koridorine sistema. Pirmo ir antro aukšto butų išplanavimas panašus. Nuo gatvės geriausiai matomas įėjimas buvo skirtas patekimui į pirmojo aukšto kabinetą, sujungtą su pirmojo aukšto butu. Namo savininkas ir statytojas čia turėjo įsirengęs kontorą. Butų gyventojai naudojosi įėjimu giliausioje įvažos dalyje. Bute išsiskiria dvi zonos: oficialioji ir gyvenamoji. Iš gatvės patenkama į didelę patalpą - priimamąjį ir kontorą. Gyvenamieji kambariai įrengti kiemo pusėje, toliau nuo gatvės triukšmo. Iš vidinės namo laiptinės (vakariniame šone) yra atskiri įėjimai į abi buto dalis. Antro aukšto butas turi du balkonus gatvės ir kiemo pusėse. Trečiame aukšte butas nedidelis, nukreiptas nuo gatvės, iš jo atsiveria kiemelio reginys. 

1993 m. duomenimis, name buvo likę daug funkcinių bei apdailos detalių – originalių ir būdingų tarpukario architektūrai. Interjerą puošė kokybiški, masyvūs stalių gaminiai: durys, durų apvadai, sienų panelis koridoriuje, sieninės spintos, stambaus „eglutės“ rašto parketas. Buvo išlikusi spalvotų keramikinių plytelių grindų ir sienų danga sanitariniuose mazguose, ketaus radiatoriai su „šilto–šalto“ reguliatoriais, kambarių lubų plafonai su neryškaus profilio apvadais, užapvalintos sienų ir lubų sandūros.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Modernist Kaunas: Architecture of Optimism, 1919-1939. Nomination Dossier