open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bukareštas

**Bukareštas** () – Rumunijos sostinė, šalies politinis, ekonominis ir kultūrinis centras. Miestas išsidėstęs Dunojaus žemupyje, 45 km nuo upės. Didelis susisiekimo mazgas, yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, metalo apdirbimo, tekstilės, odos, avalynės, chemijos, siuvimo, maisto, stiklo, porceliano, poligrafijos, metalurgijos, medienos pramonė. Yra metropolitenas.

Bukarešte yra universitetas (įkurtas 1864 m.), daug kitų aukštųjų mokyklų, teatrų, muziejų ir kultūrinių įstaigų, koncertinė *Ateneum* salė (XIX a.). Yra XVI-XVIII a. vienuolynų ir bažnyčių (*Mihai Vodă*, * Creţulescu* ir kt.), Respublikos rūmai (XX a.).

## Istorija

Dabartiniu pavadinimu žinomas nuo XIV a. 1595 m. sudegintas. XVIII–XIX a. per Osmanų imperijos karus su Austrija ir Rusija buvo užimamas ir sugriaunamas. 1659 m. tapo pietinės Rumunijos dalies – Valakijos – sostine, nuo 1861 m. – visos Rumunijos sostinė. 1916–1918 m. ir 1941–1944 m. užimtas Vokietijos kariuomenės. 1944 m. miestą užėmė Raudonoji armija, kuri išvesta 1958 m.

## Ekonomika
Nors Bukarešte gyvena apie 9% Rumunijos gyventojų, čia sukuriama apie 21% šalies BVP. Bukarešte pagaminama ketvirtadalis Rumunijos pramonės produkcijos ir jis yra labiausiai išsivysčiusi šalies dalis. Beveik du trečdalius šalies mokesčių sumoka Bukarešto gyventojai ir mieste registruoti juridiniai asmenys.

## Sportas

### Futbolas

* CS Carmen București
* FC Dinamo București
* Dinamo Obor București
* Juventus București (1924–1952)
* FC Progresul București
* FC Rapid București
* AFC Rocar București
* CF Sportul Studențesc
* FC Steaua București
* FC Tricolor București
* FC Unirea Tricolor București
* ASC Venus București
* AS Victoria București


### Krepšinis
*«Dinamo Erbasu»
*«Rapid Isover»

## Galerija

Vaizdas:Čaušesku namas.jpeg|Diktatoriaus Čaušesku namas
Vaizdas:Bucharestas.jpeg|Bukarešto centras
Vaizdas:Spaudos rumai Bucharestas.jpeg|Spaudos rūmai
Vaizdas:Bucharesto architektura.jpeg|Miesto architektūra
Vaizdas:Bucharesto centras.jpeg|Miesto centras
Vaizdas:Rumunijos parlamentas.jpeg|Parlamento pastatas
Vaizdas:Banko pastatas Buchareste.jpeg|Banko pastatas
Vaizdas:Triumfo arka Bukarestas.jpeg|Triumfo arka
Vaizdas:Svedijos ambasada Bukarestas.jpeg|Švedijos ambasada Rumunijoje
Vaizdas:Bukarestas muziejus.jpeg|Muziejus
Vaizdas:Bucharestas baznycia.jpeg|Stačiatikių bažnyčia
Vaizdas:Bucharest viesbutis.jpeg|Grand hotel viešbutis
Vaizdas:Bucharest centras meninkų kiemas.jpeg|Meninkų kiemelis centre
Vaizdas:Bucharest centras kelias.jpeg|Paminklas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus Bukarešto tinklalapis
Teliavelis

**Teliavelis** – lietuvių dievas. Ipatijaus metraštyje jis minimas antruoju, o Malalos kronikos intarpe jis vardijamas ketvirtuotu, paskutiniuoju, vadinamas kalviu, nukalusiu Saulę ir įmetusiu ją į dangų. Ipatijaus sąraše jis tarsi priešprieša Nunadieviui, ir Malalos intarpe minimas sąrašo gale, tai vietos, kuriose būna chtoninės sferos atstovai. Jo ryšis su Saule nepaverčia jo dangišku personažu, tačiau lietuvių folklore aiškiai numanoma, kad kalvystę pirmieji išrado velniai ir tik vėliau žmonės iš velnių išmoko šio amato.

Kazimiero Būgos manymu, Teliavelis – kalvis milžinas galiūnas, nukalęs Saulę ir įmetęs ją į dangų. Tai veiklus, turintis kultūrinio didvyrio požymių dievas, artimas Velniui (Velinui, Vėlinui). Dalies tyrinėtojų manymu, tai gali būti ta pati figūra (mitinis kalvis), tačiau yra ir prieštaraujančiųjų: teigiama, kad Teliavelis neatrodo turįs Velniui būdingų chtoninių bruožų.

## Etimologija
Buvo įvairių vardo rekonstrukcijos versijų.
* Vardo pradžia:
** Pagal A. Briuknerį – kelio dievas, bandos dievas, nuo *Telias* – „veršis“.
** Pagal N. Vėlių – žemės dievas, nuo *tel* – „žemė“.
** Pagal V. Toporovą vardo pradžia – skolinys iš skandinavų, nuo *Tialfi*.
* Vardo pabaiga:
Tačiau vardo pabaiga  „vel-“ abejonių nekelia, ji reiškia kalvio funkcijas, o padėtis dievų sąrašuose Teliavelį leidžia patikimai laikyti chtoninio pasaulio atstovu, kuris artimas senajam lietuvių dievui Velniui ar Velinui.

## Literatūra
Klumpiasnapis

**Klumpiasnapis** (*Balaeniceps rex*) šeimos iš gandrinių (*Ciconiiformes*) paukščių būrio, paukštis, paplitęs Afrikos centrinėje dalyje.

Paukštis 1,1–1,4 m aukščio, turi labai didelį, platų, klumpės pavidalo snapą. Kojos ilgos su dideliu užpakalinio piršto nagu. Kūno spalva rusvai pilka, snapas gelsvas, kojos juodos.

Gyvena Afrikoje, Baltojo Nilo aukštupyje (Sudano pietuose), taip pat Kenijoje, Ugandoje, Tanzanijoje ir Zambijoje. Gyvenamosios vietos yra sunkiai prieinamos pelkės, nendrynai.

Gaudo žuvis, varles ir smulkius žinduolius. Peri sunkiai įžengiamose pelkėse, lizdą suka ant plūduriuojančių augalų. Deda 2 kiaušinius. Karštą dieną jis vėsinasi pildamas snapu vandenį.
Sirenos (mitologija)

**Sirenos** (*Σειρήνες*) – graikų mitologinės būtybės – pusiau moterys, pusiau paukščiai. Pasak Homero „Odisėjos“, savo dainomis viliodavusios jūrininkus į pakrantės uolas, kur jų laivai suduždavę. Odisėjas, norėdamas išgelbėti bendrakeleivius, užlipdęs jų ausis vašku, o save liepęs pririšti prie laivo stiebo. Senovės graikai sirenas, kaip saugotojas nuo nelaimių, dažnai vaizduodavo antkapiuose. Iš mitų apie sirenas kilo bendrinė sąvoka sirena, reiškianti gražų balsą turinčią gražuolę.

## Kilmė
Versijos yra įvairios, tačiau dažniausia, kad jų tėvas buvo upės dievas Achelojas. Tėvų versijos:
* Achelojus ir Steropė;
* Achelojus ir Melpomenė;
* Achelojus ir Terpsichorė;
* Achelojus;
* Gaja.

Trys iš achelojidžių buvo vadinamos sirenomis ir buvo Persefonės palydovės. Kai Persefonę pagrobė Hadas jos buvo paverstos paukščiais, kad padėtų surasti deivę.

## Vardų variantai
* Telksiopė-Telksinojė, Molpė, Aglaofona (Hesiodas *Catalogues of Women Frag* 47)
* Telksiepėja, Peisinojė, Aglaupė (Apolodorass E7.18)
* Telksiepėja, Peisinojė, Ligėja (Suidas „Seirenas“)
* Partenopė, Leukosija (Strabo 5.4.7 & 6.1.1)
* Partenopė, Ligeta, Leukosija (Likofronas 712)

## Painiojimas
Dažnai sirenos painiojamos su undinėmis, kurios turi irgi gražų balsą bei pražudo jūreivius, bet jos yra pusiau moterys, pusiau žuvys. Prancūzų kalboje jas netgi apibūdina vienas ir tas pats žodis.

## Išnašos
Mažasis baublys

**Mažasis baublys** (*Ixobrychus minutus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

## Išvaizda

Nuo didžiojo baublio skiriasi mažesniu ūgiu ir spalva. Tai sutemų ir naktinis paukštis.

Patino viršugalvis, nugara, pečiai, antuodegis, uodega juoda, metalo blizgesio. Kitos kūno dalys šviesiai pilkai rusvos. Pagurklyje ir krūtinės šonuose yra išilginės rudos dėmės. Snapas gelsvai žalias, kojos žalios. Patelės nugarinė pusė juosvai ruda. Skruostai ir kaklo šonai rudi. Kaklo priekis, krūtinė ir pilvas šviesiai rusvi su neryškiais tamsesniais išilginiais dryžiais. Jaunikliai panašūs į patelę, bet rudesni, labiau dėmėti.

## Elgsena

Veisimosi lakotarpiu mažųjų baublių patinai šaukia kimiu „pumb…pumb“, „vuur, vurr“, o kitu laiku greitai „ke-ke-ke“. Ištikus pavojui slepiasi žolių tankmėje vertikaliai išsitiesdamas, todėl lengvai užsimaskuoja ir primena sausą stuobrį. Vikriai laipioja šakomis ir po nendres. Skrenda lengvai, bet pabaidytas greit tupia į tankumynus.

Lietuvoje retas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Mėgsta gausiai apaugusius įvairius vandens telkinius. Lizdą krauna ant nendrių stiebų, apie 20-50 cm virš vandens. Tačiau kartais lizdą įsirengia ir krūmuose. Deda 5-6 baltus matinius kiaušinius. Gegužės pab. – birželio mėn. peri 16-19 dienų. Jaunikliai lizde išbūna iki 55 dienų, todėl išveda tik vieną vadą.

## Mityba

Minta smulkiomis žuvimis, įvairiais vandens vabzdžiais.


Image:Ixobrychus minutus 1 (Marek Szczepanek).jpg|Mažasis baublys


## Išnašos
Pilkasis garnys

**Pilkasis garnys** (, , ) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Kūnas pilkas, galvos viršus baltas. Virš akių juoda juostelė. Pakaušyje ilgas nusviręs juodas kuodas. Kaklas ilgas, jo priekyje kelios išilginės juodos juostos. Skrisdamas kaklą suriečia ir galvą pritraukia prie pečių. Apatinė kūno pusė balta, šonai pilkšvi. Snapas ilgas, tiesus, gelsvai rusvas.

Lietuvoje dažnas. Aptinkamas kovo – spalio mėn. Gyvena prie įvairių vandens telkinių, ypač kur daug žuvies. Lizdą krauna aukštai medyje, dažnai peri kolonijomis. Balandžio mėn. deda 4-5 žalsvai melsvus kiaušinius. Peri 25-26 dienas. Išveda vieną vadą, jaunikliai lizde išbūna apie 30 dienų. Jauniklių galvos viršus ir kaklas tamsiai pilki. Jų kūno viršutinė pusė rusvai pilka, apačia balta su rusvai juodomis išilginėmis juostomis.

Pilkieji garniai minta nedidelėmis žuvimis, vandens vabzdžiais, varlėmis. Dažnai lankosi žuvų tvenkiniuose, kur nejudėdamas stovi prie vandens. Apskritai tylus paukštis. Skrenda ramiai, ritmiškai ir lėtai plasnoja sparnais. Kai skrenda, kartais galima girdėti aštrų trumpą „griaik“.


Image:Grey Heron.jpg|Pilkasis garnys
Image:Ardea cinerea 2 (Marek Szczepanek).jpg
Image:Ardea cinerea 4 (Marek Szczepanek).jpg
Image:Grey Heron-Mindaugas Urbonas-1.jpg
Image:Grey Heron-Mindaugas Urbonas-2.jpg
Pieno liauka

**Pieno liaukos** () – žmogaus ir žinduolių porinės egzokrininės liaukos laktacijos metu išskiriančios pieną (vyrų ir gyvūnų patinų yra rudimentinės). Kloakinių gyvūnų šios liaukos yra labai primityvios ir sudarytos iš ilgų vamzdiškų maišelių sankaupos, labai panašios sandaros į prakaito liaukas. Jos atsiveria į plaukų makštis liaukingame patelės pilvo paviršiaus plote. Tirštas pienas varva per plaukus, o jaunikliai jį laižo. Gyvavedžių žinduolių pieno liaukos susideda iš liaukinių pūslelių ir sudėtingai išsišakojusių latakų. Jų pieno liaukos atsiveria **spenių** () viršūnėse (žinduoliai spenių turi nuo 1 iki 14 porų). Aplink sterblinių spenius išsivysto odos raukšlė, vadinama sterble (). Ji saugo tvirtai prisisiurbusius prie spenio mažyčius naujagimius, o pienas refleksiškai įšvirkščiamas į jų burną.

## Žmogaus pieno liaukos
Subrendusios moters spenelio viršūnėje atsiveria 15-25 pieno ištekamieji latakai. Aplink spenelį yra pigmentuotos odos laukelis, kuriame yra daug pigmento melanino. Šiame laukelyje atsiveria riebalų liaukos ir prakaito liaukos. Nėštumo metu pastarųjų liaukų funkcija kinta panašiai kaip pieno liaukų. Joms padidėjus, laukelio odos paviršiuje matomi maži iškilimai. Be to, čia yra daug elastinių skaidulų, kraujagyslių, limfagyslių, nervų galūnių. Spenelis padidėja ir sustandėja prisipildžius kraujagyslėms ir susitraukus raumeninėms skaiduloms. Speneliai sustandėja ir lytinio susijaudinimo metu, kai jie glostomi ar kitaip maloniai dirginami.

Moters pieno liauka sudaryta iš maždaug 15-25 nevienodo dydžio vamzdelių ir pūslelių pavidalo liaukos skilčių. Jos išsidėsčiusios ratu ir eina radialiai link spenelio, kurio viršūnėje kiekvienas skilties latakas atsiveria atskira piltuvėlio formos angele. Pradėjus liaukai funkcionuoti, jos ištekamieji latakėlai dar labiau išsišakoja. Latakėlių galuose susidaro sekrecinės pūslelės, kurių ląstelės išskiria pieną. Visi latakėliai priartėję prie pigmentuoto laukelio išsiplečia ir sudaro ančius, kuriuose kaip rezervuaruose kaupiamas pienas.

Vyro pieno liaukos neišsivysčiusios, jas sudaro tik stambūs išsišakoję ištekamieji latakai. Moters pieno liaukos kinta pagal lytinį ciklą, tačiau pilnai išsivysto tik nėštumo metu. Po gimdymo visą pieno liauką užima beveik vien liaukinės pūslelės.
Nirvana (britų grupė)

**Nirvana** – britų progresyvaus roko grupė, gyvavusi nuo 1965 iki 1988 metų.

## Istorija
Grupę 1965 m. sukūrė Aleksas Spyropoulosas (Alex Spyropoulos) ir Patrikas Kembelas-Lajonsas (Patrick Campbell-Lyons). Išleido daug singlų (tarp jų „Rainbow Chaser“, „Pentecost Hotel“ ir „Tiny Goddess“) su Island Records, taip pat „The Story of Simon Simopath“ – vieną pirmųjų konceptinių albumų. Grupė maišė įvairius stilius – psichodeliką, džiazą, roką, popmuziką, folk. Kitas albumas „All Of Us“ pakartojo ankstesniojo sėkmę. Trečiasis albumas „To Markos III“ buvo išleistas 1969 m.

1971 m. grupė skilo. Campbell-Lyons sukūrė kitus du albumus: „Local Anaesthetic“ (1971) ir „Songs Of Love And Praise“ (1972). Campbell-Lyons vėliau savo vardu išleido tris albumus, nesulaukusius sėmkmės: „Me And My Friend“ (1973), „Electric Plough“ (1981) ir „The Hero I Might Have Been“ (1983).

Grupė vėl susijungė 1985 m., sėkmingai koncertavo Europoje. 1987 metais išleido albumą „Black Flower“. 1994 m. išleido „Secret Theatre“, kuriame buvo perdirbtos retos dainos ir parodomieji įrašai. 1996 metais išleistame „Orange And Blue“ sudėta medžiaga, įrašyta specialiai Island Records kompanijai 1968 ir 1969 metais bei dar viena daina, Amerikos roko grupės Nirvana įrašytos dainos „Lithium“ koveris. Amerikiečių grupę Campbell-Lyons padavė į teismą dėl grupės vardo naudojimo.

## Albumai

### Pirmieji
* „The Story of Simon Simopath“;
* „All Of Us“;
* „To Markos III“.

### Po skilimo
* „Local Anaesthetic“;
* „Songs Of Love And Praise“;
* „Me And My Friend“;
* „Electric Plough“;
* „The Hero I Might Have Been“.

### Po susijungimo
* „Black Flower“;
* „Secret Theatre“;
* „Orange And Blue“.
Bleach (1989)

**„Bleach“** (angl. *„Baliklis“*) – pirmasis grupės „Nirvana“ albumas, išleistas 1989 metų birželį. Iš tikrųjų albumų buvo parduota tik 6 000 kopijų, bet po ateinančio „Nevermind“ albumo sėkmės, fanai atrado mažai žinomą pirmąjį albumą; tada buvo parduota 4 milijonai kopijų visame pasaulyje. Įrašydama šį albumą, grupė iškilo iš pogrindžio.

Albumas turėjo vadintis „Too Many Humans“ (angl. *„Per daug žmonių“*), bet vis dėlto buvo pavadintas „Bleach“. Tai lėmė AIDS prevencijos reklama, pastebėta Kurto Kobaino, grupei važinėjant San Franciske.

Muzika, kaip ir bet kuriame grunge albume, yra niūri bei depresyvi, yra ir keliančių agresiją dainų.

## Dainos
# „Blew“ – 2:54
# „Floyd the Barber“ – 2:18
# „About a Girl“ – 2:48
# „School“ – 2:42
# „Love Buzz“ (Robbie van Leeuwen) – 3:35
# „Paper Cuts“ – 4:06
# „Negative Creep“ – 2:56
# „Scoff“ – 4:10
# „Swap Meet“ – 3:03
# „Mr. Moustache“ – 3:24
# „Sifting“ – 5:22
# „Big Cheese“ – 3:42
# „Downer“ – 1:43 (Tik albumo CD versijoje)
Kalavijuočių ordinas

**Kalavijuočių ordinas** – riterių ordinas, įkurtas 1202 m. Rygoje vokiečių vyskupo Alberto (1199-1229) iniciatyva. Ordino tikslas buvo ginklu skinti kelią krikščionybei etninėse šiaurės baltų ir finų (lyvių, estų) žemėse, nes ankstesnės taikios misijos ten baigėsi nesėkme. Pavadinimas kilęs nuo raudono kalavijo simbolio, žymėto ant balto riterių apsiausto. Oficialiai vadinosi *Kristaus kariuomenės broliais* (). Juridiškai Ordinas buvo vyskupo vasalas.

Ekspansiją kalavijuočiai pradėjo išilgai Dauguvos ir Gaujos upių. Užgrobtąsias sritis vadino bendru *Livlando*, arba *[[Livonija|Livonijos]]* vardu (nuo lyvių genties pavadinimo). Du trečdaliai užgrobtųjų žemių atitekdavo vyskupui, trečdalis – Ordinui. Ordino valdos buvo suskirstytos į mažesnes sritis, kurias valdė komtūrai, o komtūrijų atskiras pilis administravo fogtai. Magistrą rinkdavo iki gyvos galvos. Ordino broliai buvo karingi vienuoliai, prisiekę visą gyvenimą kovoti su nekrikštais ir ginti bažnyčią, taip pat laikytis trijų vienuoliškų principų: nesiekti turto, būti dori ir klusnūs. Jie buvo susiskirstę į riterius, kunigus ir patarnautojus (ginklanešius, amatininkus, tarnus). Iš pradžių gyveno pilyse, kur valgydavo prie bendro stalo, miegodavo bendrame kambaryje. Užgrobtųjų žemių gyventojų krikščioninimu nesirūpino, todėl faktiškai pavergtieji baltai ir finai tebebuvo pagonys.

Kalavijuočių ordinas padėjo pavergti lyvius (1207), šiaurės sėlius (1208), latgalius (iki 1230) ir pietų bei centrinius estus (1217). 1231 m. Ordinui pavyko įsigalėti Šiaurės ir Vidurio Kurše. Su danais ginčijosi dėl teisių į Šiaurės Estiją. Puldinėjo Lietuvą, iš pradžių pasitelkęs į sąjungininkus žiemgalius (1205, 1208). Tačiau vėliau, Ordinui įsigalėjus Rytų Žiemgaloje, prasidėjo jo kovos su žiemgaliais. Karas su lietuviais ir žemaičiais baigėsi pralaimėjimu kryžiaus žygyje į Lietuvą (Saulės mūšis, 1236), po kurio Ordinas nebeatsigavo ir nustojo egzistavęs kaip savarankiška organizacija. 1237 m. susijungė su Kryžiuočių ordinu ir tapo jo šaka (žr. Livonijos ordinas).

Savarankiško egzistavimo laikotarpiu ordinui vadovavo du didieji magistrai - 1204-1209 m. - Vinas fon Rorbachas () ir, 1209-1236 m., - Saulės mūšyje žuvęs Folkvinas Naumburgietis ().

## Išnašos
Mažasis baltasis garnys

**Mažasis baltasis garnys** (, , ) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. 

## Išvaizda
Labai panašus į didįjį baltąjį garnį, bet už jį dvigubai mažesnis. Patinas visas baltas, pakaušyje – labai ilgų plunksnų kuodas. Pagurklio plunksnos pailgėjusios, o pečių – siekia uodegos galą. Snapas ir kojos juodi. Rainelė geltona. Patelės „puošniosios“ plunksnos trumpesnės. Poilsio apdaru suaugę ir jaunikliai be kuoduko, nugaroje nėra puošnių plunksnų.

## Paplitimas
Eurazijoje paplitęs nuo Pirėnų pusiasalio iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Italiją, Slovakiją, šiaurinę Aralo jūros pakrantę, Altajaus priekalnes, pietinį Himalajų šlaitą, Jangdzės slėnį. Į pietus paplitęs iki Pietų ir Pietryčių Azijos okeaninių pakrančių. Persų įlankos, Eufrato slėnio, Viduržemio jūros pakrančių. Gyvena Afrikoje, Australijoje, daugelyje okeaninių salų. Žiemoja Afrikoje, Azijos pietuose, Australijoje.

Į Lietuvą labai retai užklysta iš pietinių kraštų.

## Biologija
 Peri upių žemupiuose, ežerų, vandens saugyklų pakraščiuose, jūrų įlankose. Lizdus krauna sekliose, nendrėmis, karklais bei kita viršvandenine augalija užžėlusiose vietose. Dažnai įsikuria apsemtuose miškuose.

Nevengia žmogaus, kartais tupi ant stambiųjų raguočių nugarų. Maisto ieško braidydamas po seklius vandens telkinius, pievas, perskrisdamas iš vienos vietos į kitą. Grobį stveria snapu. Mėgsta laikytis būriais, dažnai – su kitais gandriniais paukščiais. Skrydis panašus į kitų garnių, bet mažasis baltasis garnys tankiau plasnoja sparnais.

Į perėjimo vietas atskrenda jau susiporavę. Lizdą krauna abu poros nariai ant medžių šakų, rečiau – ant nulūžusių nendrių ar žemės. Dažniausiai peri kartu su kormoranais ir kitais gandriniais paukščiais, nors neretai susikuria ir atskiros mažųjų garnių kolonijos. Paprastai vienoje dėtyje būna apie 5 melsvus kiaušinius. Jaunikliais rūpinasi abu porelės nariai. Kelių savaičių garniukai dar neskraido, bet jau gerai laipioja šakomis.

Minta smulkiomis žuvimis, varliagyviais, vėžiagyviais, moliuskais, vandens vabzdžiais, sausumos bestuburiais. Maitinasi tik grupėmis.

## Nuorodos
* Mažojo baltojo garnio nuotraukos 

## Šaltiniai
* *Lietuvos fauna: paukščiai, 1 knyga.* Sud. V. Logminas. – Vilnius: Mokslas, 1990.
Sirenos

**Sirenos** gali reikšti:
* Jūrinius žinduolius – sirenos;
* Mitologines būtybes – sirenos;
* Garso sukėlimo mechanizmus – sirena;
* Festivalis – „Sirenos“.
Sirena (mechanizmas)

**Sirena** () – didelės galios garso arba ultragarso šaltinis.

Daugumos sirenų generuojamas dažnių intervalas – nuo ~200 Hz iki ~100 kHz, galia nuo kelių vatų iki dešimčių kilovatų. Naudojamos signalizacijai (laivuose, priešlėktuvinėje gynyboje, specialiajame transporte) bei gamyboje – šilumos apykaitai paspartinti, įvairioms medžiagoms smulkinti ir pan.

## Veikimo principas
Garsas sužadinamas, vožtuvams periodiškai nutraukiant oro, garo ar (ultragarsinėse sirenose) skysčio srautą. Tokiam srauto pertraukimui dažniausiai naudojami rotoriai su kiaurymėmis (dinaminė sirena) arba slankiojančiu stūmokliu su įpjovomis (pulsuojančioji sirena). Yra ir sirenų su elektroniniu būdu valdomais vožtuvais – pastarosios gali žymiai greičiau kaitalioti generuojamą dažnį. Labiau paplitusios dinaminės sirenos, skirstomos į ašines (būgno pavidalo rotorius) ir radialines (disko pavidalo rotorius).

Ten, kur nereikia didelės galios, vietoje sirenų vis dažniau naudojami elektroniniai įrenginiai, susidedantys iš signalo generatoriaus, didelės galios stiprintuvo bei didelę membranos eigą turinčio garsiakalbio.
Varna (reikšmės)

Žodis **varna** gali reikšti:

* varna – varnų genties (*Corvus*) paukštis:
** pilkoji varna – varna (*Corvus cornix*);
** juodoji varna – varna (*Corvus corone*);
* varna – brahmanizmo luomas;
* Varna – miestas Bulgarijoje;
* Varna – ežeras limanas Bulgarijoje;
* Varna – pusiasalis Livingstono saloje (Pietų Šetlando salos, Antarktida);
* balta varna – frazeologizmas, reiškiantis iš aplinkinių labai išsiskiriantį individą,
Prakaitas

**Prakaitas** – prakaito liaukų išskiriamas specifinio kvapo sekretas, kurio sudėtyje yra daug vandens (apie 98 %) ir medžiagų apykaitos produktų – šlapalo bei druskų. Dėl jo sudėtyje esančio natrio chlorido yra sūroko skonio. Nemalonų kvapą suteikia jame esantys lakieji šarmai. Prakaito sudėtis gali pakisti dėl ligos, vartojant vaistus ir kt. Sergant cukriniu diabetu prakaite yra gliukozės. Prakaitui garuojant, kūnas vėsta, todėl jis svarbus termoreguliacijai. Su prakaitu (prakaitavimas) iš organizmo pasišalina kai kurie medžiagų apykaitos produktai, vaistai ir kt.

Arklio prakaite yra baltyminių medžiagų, todėl jo suprakaitavusi plaukuota oda putoja, o begemoto prakaitas yra gleivėtas ir turi rausvo pigmento.

## Išnašos
Prakaito liaukos

**Prakaito liauka** () – odos egzokrininė liauka, išskirianti sekretą – prakaitą. Ji išklota epiteliniu audiniu ir pagal kilmę yra vamzdelinė. Šių liaukų vamzdelis gale yra susiraitęs į kamuolėlį ir giliai paniręs odoje.

Prakaito liaukos išskiria prakaitą. Prakaitui garuojant kūnas vėsta, todėl žinduoliams prakaito liaukos svarbios kaip termoreguliacijos priemonė. Taip pat prakaitas palaiko reikalingą odos pH lygį, nes yra silpnai rūgštus. Sutrikus inkstų veiklai per prakaito liaukas pašalinama nedidelė dalis nuodingų medžiagų. Visiškai prakaito liaukų neturi vandens žinduoliai (banginiai, sirenos), labai jų mažai turi plėšrieji, o daugumos graužikų jos yra tik letenėlių apačioje ir kirkšnyse.

Prakaito liaukos yra dviejų tipų:
* **ekrininės** () – paprastos, esančios visoje odoje. Jų ištekamieji latakai yra ilgi ir beveik tiesūs vamzdeliai, einantys nuo epidermio paviršiaus iki dermos, kurioje jie susisuka į kamuolėlius ir sudaro liaukų sekrecinę dalį. Vamzdelių sienelė yra iš dvisluoksnio epitelinio audinio, o sekrecinę dalį sudaro kubinės sekrecinio tipo ląstelės, kurios išskiria prakaitą.
* **apokrininės** () – specifinės, esančios pažastyse, kirkšnyse, apie išangę ir kt. Struktūra jų panaši kaip ir merokripinių, tik stambesnės. Jų vamzdelis šakotas, sekrecinė dalis išsiplėtusi ir platesnės ertmės. Šių liaukų išskiriamame prakaite yra baltyminių medžiagų, todėl joms irstant, išsiskiria specifinis kvapas, kuris kiekvieno asmens yra skirtingas. Apokrininių liaukų veiklą priklauso nuo lytinės sistemos. Iki lytinio subrendimo jos silpnai išsivysčiusios, o labiausiai išveši lytinio aktyvumo laikotarpiu, o senatvėje – jų sumažėja, be to, susiaurėja jų ertmė. Be to, išgąstis, skausmas skatina šių liaukų sekreciją.

## Prakaito liaukų kiekis

Iš viso kūne yra nuo 2 iki 3 milijonų prakaito liaukų. Žmogaus prakaito liaukos randamos viso kūno odoje, išskyrus lūpų raudoną paviršių, varpos galvutę ir apyvarpės vidinį paviršių. Visa žmogaus oda turi apie 2-2,5 ml prakaito liaukų. Įvairiose kūno vietose jų nevienodai daug. Paduose, delnuose, pirštų delniniuose paviršiuose, pažastyse, kirkšnyje jų gausu – 1 cm² yra apie 300, o kitų kūno vietų 1 cm² – apie 120–200 liaukų.

## Ligos
* Hidradenitas – prakaito liaukų uždegimas.
Pagirnis

**Pagirnis** (**pagriniai**) – lietuvių mitologijoje namų dievas (dievai), tikriausiai žalčiai. Dievus pagirnius mini jėzuitai savo XVII–XVIII atskaitose (lygina su romėnų Cerera).

Po girnomis buvo saugoma jam skirta, medine tvorele aptverta, buveinė. Šiam dievui vyrai aukojo 3 kartus per metus paršą arba jautį, o moterys – gaidį. Vyrų aukojimuose buvo draudžiama dalyvauti moterims, o moterų – vyrams. Nuotakai būdavo leidžiama valdyti namus tik po to, kai ji paaukodavo šiam dievui duonos kepalą ir rankšluostį.

Dievo Pagirnio vaizdiniai artimai siejasi su žalčių kultu ir pats jis vaizduojamas žalčio pavidalu, kartais išlįsdavęs iš savo užkampių, bet dažniausiai gyvenęs nematomas, įsirausęs žemėje. Žmonės žalčius laikė namuose ir labai jais rūpinosi – tikėta, kad, nuskriaudus žaltį, juos ištiks nelaimė. Pagirniui skirta žemė paprastai buvo laikoma juoduose moliniuose ar mediniuose induose, kai kada be indo po medžio dangčiu. Jei tai žemei kas nepareikšdavo pagarbos, dievas dingdavęs. Jei kas paniekindavo dievą Pagirnį, jis smaugdavęs kūdikius, kenkdavęs gyvuliams. Primynęs jį, žmogus ar gyvulys numirdavęs. Jei kas Pagirnį be reikalo paliesdavo, tam ranką sutraukdavo, kai kada ji nudžiūdavo. Taip pat manyta, jog žalčiuose slypi mirusiųjų vėlės, dėl to lietuviai per svarbiausias šventes, norėdami pavaišinti apsilankančias mirusiųjų vėles, žalčiams keldavo puotas, o vietos namo kampe po girnomis, prie krosnies, kur jie gyveno, buvo labai gerbiamos.

## Literatūra
Aušlavis

**Aušlavis** (**Aušaitis**, **Aušautas**, **Aušveitis**, **Aušveikas**) lietuvių ir prūsų mitologijoje – gydymo dievas, ligonių dievaitis, mitinis gydytojas, įgaunantis žalčio pavidalą.

## Šaltiniai
Pirmąkart minimas 1530 m. Prūsijos, Pamedės ir Sembos vyskupų sinodo nutarimuose „Constitutiones Synodalis“, kur lyginamas su Asklepiju. Kai kuriuose šaltiniuose apibūdinamas kaip ligonių ir sveikųjų dievas, minimas po Ukapirmo ir Svaistiko, tai rodo aukštą jo padėtį prūsų dievų panteone. Jonas Lasickis XVI a. jį vadino lietuvių dievu *Auskutu*, Jonas Bretkūnas – *Auššveičiu*, vėlyvoji istoriografija – *Aušlaviu* 

K. Hartknochas (XVI a.) gretina jį su Eskulapu, Saturnu. Johanas Maleckis (1554 m.) mini *Auscautus* ir *Ausceutus*. J. Maleckis (*Warhafftige Beschreibung d. Sudawen* apie 1560 m.) *Auskayten* ir *Auschlauis* įvardina kaip sveikatingumo dievą, taip pat jį apibūdina ir Motiejus Strijkovskis. Kitur sveikatos dievu įvardijamas *Aušveitis, Aušveikus, Auskuts, Aušautis.*

## Vardo [[etimologija]]
Vardai „Aušveitis“, „Ausveikus“ gali būti kilę iš žodžio „sveikas“ (pagal Joną Bretkūną), „atsveikti“ t. y. pasveikti, išvaryti ligas.

Pagal V. Toporovą Aušlavis galėtų būti siejamas su „kusti“, „atkusti“. Tačiau bendrai V. Toporavas laikosi Kazimiero Būgos etimologijos, pagal kurią dievo vardas kildinamas iš „šauti“, „nušauti“, reiškiantį nuvejantį ligas.

## Reikšmė [[mitologija|mitologijoje]]
Manoma, kad Aušautas užėmė aukštą vietą dievų panteone (pvz., keltų Diankechtas yra Dagnos sūnus, Apolonas – Dzeuso, nors tiesioginių duomenų apie lietuvių Aušauto genealogiją nėra. Prūsų dievų sąrašuose jis minimas trečiuoju, einantis po Okopirmo (pirmojo dievo) ir Žvaigždikio (*Swayxtixo*) (šviesos dievo) , o tai įrodo jo aukštą vietą vėlyvajame prūsų panteone.

## Giminingi dievai kitų tautų mitologijose
Aušauto – dievas-gydytojas kaip Eskulapas, vakarų semitų Ešmunas, Rešefas, keltų Diankechtas, airių Mak-Okas, kurio vienas iš vardų keltų įrašuose *Anextlomarus* („Didysis gynėjas“) kaip tik ir atitinka ligas nuvejančio, apginančio sveikatos ir gydymo prasme.

Kita vertus, šaudymo funkcija yra apskritai bendra gydymo dievui. Bene garsiausias palyginimas būtų su graikų Apolonu ir jo žudančiomis strėlėmis.

## Šaltiniai
1769 m.

**1769** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje
### Įvykiai

* **[[Liepos 13]]** d. – Lenkaičių kaime prasidėjo Šiaulių ekonomijos valstiečių sukilimas;
* **[[Rugpjūčio 5]]** d. – Jurbarko mūšis;
* **[[Lapkričio 2]]** d. – sugriuvo Vilniaus katedros bokštas, žuvo 6 kunigai.

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Mykolas Angelas Šulcas, vėlyvojo klasicizmo atstovas; kilęs iš Kuršo, Latvijoje (m. 1812 m.).

### Mirtys
* **[[Gegužės 17]]** d. – Vilhelmas Jonas Pliateris, grafas, kilęs iš garsios Pliaterių giminės, Šateikių dvaro savininkas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybės veikėjas (g. 1715 m.).

**Nedatuota**

* Jonas Tobijas Dyderšteinas, flamandų skulptorius, baroko architektas ir dekoratorius.

## Pasaulyje
### Įvykiai

* **[[Gegužės 19]]** d. – Popiežiumi išrinktas Klemensas XIV (g. 1705 m. - m. 1774 m. rugsėjo 22 d.), popiežiaus pareigas ėjo iki 1774 m. rugsėjo 22 d.
### Gimtadieniai
* **[[Sausio 10]]** d. – Mišelis Nėjus, kunigaikštis de Elchingeno, taip pat prancūzų karys, vėliau maršalas (m. 1815 m.).
* **[[Vasario 13]]** d. – Ivanas Krylovas, garsus rusų poetas, pagarsėjęs savo pasakėčiomis (m. 1844 m.).
* **[[Rugpjūčio 4]]** d. – Vasilijus Stasovas, rusų architektas, akademikas (m. 1848 m.).
* **[[Rugpjūčio 15]]** d. – Napoleonas Bonapartas, prancūzų revoliucinės armijos generolas, nuo 1799 tapęs Prancūzijos valdovu – lapkričio 11 paskirtas I Prancūzijos Respublikos Pirmuoju Konsulu, 1802 m. - Konsulu iki gyvos galvos, o nuo 1804 m. gruodžio 2 d. tapo Prancūzijos Imperatoriumi (*Empereur des Français*), Italijos karaliumi (nuo 1805 m.) bei Reino sąjungos protektoriumi (nuo 1806 m.). Imperatoriumi išbuvo iki 1814 m. balandžio 6 d., taip pat trumpą laikotarpį 1815 metų kovo 1–birželio 22 d. 1792–1815 m. laikotarpis yra vadinamas Napoleonmečiu (m. 1821 m.).
* **[[Rugsėjo 14]]** d. – Aleksanderis fon Humboltas, vokiečių gamtininkas, keliautojas, geografas. Prūsijos ministro, filosofo Vilhelmo fon Humbolto brolis (m. 1858 m.).
### Mirtys
* **[[Vasario 2]]** d. – Klemensas XIII, Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1758 m. liepos 6 d. iki mirties (g. 1693 m.).
## Nuorodos
1689 m.

**1689** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Mirtys
* **[[Sausio 3]]** d. – Jurgis Juozapas Radvila, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas (g. 1668 m.).
* **[[Kovo 30]]** d. – Kazimieras Liščinskis, SJ, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės visuomenės veikėjas, vienas iš ateizmo LDK pradininkų (g. 1634 m.).
* **[[Liepos 13]]** d. – Jurgis Stanislavskis, filosofas jėzuitas (g. 1649 m.).
## Pasaulyje
### Įvykiai

* **[[Spalio 6]]** d. – Popiežiumi išrinktas Aleksandras VIII (g. 1610 m. - m. 1691 m. vasario 1 d.), popiežiaus pareigas ėjo iki 1691 m. vasario 1 d.
### Gimtadieniai
* **[[Sausio 18]]** d. – Šarlis Monteskjė, Švietimo epochos mąstytojas, filosofas, literatas, istorikas, teisininkas, ideologas, geografinės sociologijos mokyklos pradininkas (m. 1755 m.).
* **[[Rugsėjo 1]]** d. – Kilianas Ignacas Dyncenhoferis, vokiečių kilmės Čekijos baroko architektas (m. 1751 m.).
### Mirtys
* **[[Balandžio 19]]** d. – Kristina Vaza, 1632-1654 m. valdanti Švedijos karalienė (g. 1626 m.).
* **[[Rugpjūčio 12]]** d. – Palaimintasis Inocentas XI, Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1676 m. rugsėjo 21 d. iki mirties. Nuo 1956 m. palaimintasis, minimas rugpjūčio 12 d (g. 1611 m.).
## Nuorodos
1681 m.

**1681** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Gimtadieniai
* **[[Gegužės 17]]** d. – Jonas Mikalojus Radvila, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas (m. 1729 m.).
* **[[Spalio 1]]** d. – Mykolas Antanas Radvila, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas (m. 1729 m.).

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Georgas Filipas Telemanas, žymus vokiečių kompozitorius. Būdamas dinamiška asmenybė, jis aktyviai koncertavo, suburdavo orkestrus ir jiems vadovaudavo, uoliai rūpinosi savo kūrinių leidyba (m. 1767 m.).
* Vitus Jonasenas Beringas, danų keliautojas, tarnavęs Rusijos laivyne (m. 1741 m.).

## Nuorodos
1682 m.

**1682** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Mirtys
* **[[Sausio 10]]** d. – Danielius Butvilas, poetas, mokyklinių dramų autorius (g. 1612 m.).
* **[[Balandžio 4]]** d. – Mykolas Kazimieras Pacas, Lietuvos ir Abiejų Tautų Respublikos karinis ir politinis veikėjas, kilęs iš Lietuvos bajorų Pacų Gozdavos herbo giminės (g. 1624 m.).
## Pasaulyje

### Gimtadieniai
* **[[Birželio 17]]** d. – Karolis XII, 1697-1718 m. Švedijos karalius (m. 1718 m.).
### Mirtys
* **[[Sausio 1]]** d. – Jokūbas Ketleris, Kuršo kunigaikštis, valdęs 1641–1682 (g. 1610 m.).

**Nedatuota**

* Baldassare Longhena, žymiausias baroko epochos Venecijos architektas (g. 1598 m.).

## Nuorodos
1683 m.

**1683** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Jean-Philippe Rameau, ryškiausias vėlyvojo baroko muzikas. Tarnavo vargonininku ir muzikos mokytoju ir sukūrė daug muzikos klavesinui, bet jis vis dėlto neužtemdė F. Kupereno spindesio (m. 1764 m.).
### Mirtys
* **[[Lapkričio 28]]** d. – Valentinas Greitreiksas, Greitoreksas, airių žiniuonis, 1666 metais atvykęs į Angliją glostymu gydyti žmonių nuo skrofuliozės ir kitų ligų (g. 1628 m.).

## Nuorodos
1684 m.

**1684** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Mirtys

**Nedatuota**

* Jonas Jackus Oginskis, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) karinis ir politinis veikėjas (g. 1619 m.).
## Pasaulyje

### Gimtadieniai
* **[[Sausio 24]]** d. – Karl Alexander, 11-asis Viurtembergo hercogas nuo 1733 iki 1737 m., imperatoriaus feldmaršalas (m. 1737 m.).
* **[[Balandžio 15]]** d. – Jekaterina I, antroji Petro I žmona ir Rusijos imperatorė 1725 – 1727 m (m. 1727 m.).

## Nuorodos
1685 m.

**1685** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Mirtys
* **[[Lapkričio 3]]** d. – Jonas Antanas Chrapovickis, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės valstybės veikėjas (g. 1612 m.).
## Pasaulyje

### Gimtadieniai
* **[[Vasario 23]]** d. – Georgas Frydrichas Hendelis, šalia J. S. Bacho, yra žymiausias Baroko pirmosios pusės kompozitorius. Jis apibendrino savo pirmtakų pasiekimus ir paliko daug kūrinių, kurie iki šiol neprarado savo meninės vertės (m. 1759 m.).
* **[[Kovo 12]]** d. – George Berkeley, vienas iš trijų žymiausių XVIII a. britų filosofų (m. 1753 m.).
* **[[Kovo 31]]** d. – Johanas Sebastianas Bachas, vokiečių baroko epochos kompozitorius ir vargonininkas, veikęs daugelį vėlesnių Europinės mokyklos muzikantų ir kompozitorių (m. 1750 m.).

## Nuorodos
1686 m.

**1686** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Mirtys
* **[[Liepos 8]]** d. – Jonas Petras Bylinskas, XVII a. antrosios pusės Vilniaus pirklys, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės visuomenės veikėjas.

**Nedatuota**

* Jurgis Tiškevičius, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas (g. 1600 m.).
* Liudvikas Fredas, iš Venecijos kilęs italų architektas, vienuolis, XVII a. 2-ojoje pusėje LDK kanclerio K. Paco iniciatyva pakviestas į Lietuvą planuoti Pažaislio vienuolyno architektūros projekto. 1673 m. jam suteiktas bajoro titulas ir padovanota žemė Šidiškių kaime (dabartinė Freda).

## Pasaulyje

### Gimtadieniai
* **[[Gegužės 24]]** d. – Daniel Gabriel Fahrenheit, vokiečių fizikas ir inžinierius, 1714 metais pirmasis pagaminęs gyvsidabrio termometrus (m. 1736 m.).
* **[[Rugsėjo 28]]** d. – Kosmas Damianas Asamas, vienas žymiausių vokiečių vėlyvojo baroko tapytojų ir architektų. Jis daugiausiai dirbo su savo brolių Egid Quirin Asam, kuris buvo tinkuotojas ir skulptorius. Asamas buvo vienas pagrindinių pietų Vokietijos meistrų baroko ir rokoko laikais (m. 1739 m.).

### Mirtys
* **[[Gegužės 11]]** d. – Otto von Guericke, Vokietijos mokslininkas, atradėjas ir politikas, garsus dėl vakuumo eksperimentų.

## Nuorodos
1687 m.

**1687** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Gimtadieniai
* **[[Vasario 25]]** d. – Kazimieras Bžozovskis, mokyklinių dramų, pamokslų autorius (m. 1756 m.).

### Mirtys
* **[[Liepos 24]]** d. – Jonas Božimovskis, Biblijos vertėjas (g. 1645 m.).

**Nedatuota**

* Johanas Vincentas Salvadoras, architektas, statybininkas. Austrų tautybės, kilęs iš Graco (g. 1661 m.).

## Pasaulyje
### Įvykiai
* **[[Gegužės 2]]** d. – Japoniją pradėjo valdyti imperatorius Higašijama ir valdė iki 1709 m.
**Nedatuota**

* Išsiveržė Orisabos Ugnikalnis.

### Mirtys
* **[[Gruodžio 16]]** d. – Viljamas Petis, vienas iš žymiausių merkantilistų, pirmasis profesionalus ekonomistas (g. 1623 m.).

## Nuorodos
1688 m.

**1688** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Gimtadieniai
* **[[Vasario 17]]** d. – Fabijonas Ulrichas Glazeris, lietuvių raštijos darbuotojas (m. 1747 m.).
* **[[Gegužės 21]]** d. – Mikalojus Faustinas Radvila, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas (m. 1746 m.).

### Mirtys

**Nedatuota**

* Kiprijonas Povilas Bžostovskis, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės, politinis veikėjas, diplomatas (g. 1612 m.).
## Pasaulyje

### Gimtadieniai
* **[[Rugpjūčio 15]]** d. – Frydrichas Vilhelmas I, Šventosios Romos imperijos kurfiurstas, Brandenburgo markgrafas ir karalius Prūsijoje (m. 1740 m.).
### Mirtys
* **[[Gegužės 9]]** d. – Frydrichas Vilhelmas, nuo 1640 m. gruodžio 1 d. iki mirties – Šventosios Romos imperijos kurfiurstas, Brandenburgo markgrafas ir hercogas Prūsijoje (g. 1620 m.).

## Nuorodos
1690 m.

**1690** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Mirtys
* **[[Sausio 5]]** d. – Marcijonas Aleksandras Oginskis, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) karinis ir politinis veikėjas, Aleksandro Oginskio sūnus (g. 1632 m.).
* **[[Spalio 20]]** d. – Mykolas Bujnovskis, religinis rašytojas (g. 1632 m.).
* **[[Gruodžio 8]]** d. – Stanislovas Kazimieras Radvila, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas (g. 1648 m.).

**Nedatuota**

* Piotras Tiškevičius, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas (g. 1615 m.).
## Pasaulyje

### Gimtadieniai
* **[[Lapkričio 23]]** d. – Ernstas Johanas Bironas, vokiečių bajoras, Rusijos imperatorės Anos Ivanovnos favoritas (m. 1772 m.).

## Nuorodos
GNOME

**GNOME** (*santr. iš angl. *'GN**U **O**bject **M**odel **E*'nvironment*) – atvirojo kodo darbalaukio aplinka. GNU inicijavo GNOME projektą 1997 rugpjūtį, siekdama pakeisti jau egzistuojančią panašią KDE aplinką. KDE turėjo trūkumą – buvo pagrįsta nelaisva Qt biblioteka. Naudotojo sąsajai konstruoti buvo paimta programos GIMP biblioteka, dar vadinama GTK.

GNOME platinama su LGPL licencija, todėl jos funkcijomis galima (neklausiant leidimo) naudotis ir uždaro kodo programose. Tuo ji skiriasi nuo KDE, kuri pateikiama pagal GPL licenciją, reikalaujančią atskleisti platinamos programos išeities kodą. GNOME sukūrė atviro kodo programuotojų bendruomenė. Ir dabar GNU projektai (ypač nebaigti ir eksperimentiniai) neretai remiasi GTK, ne QT.

## Tikslai
GNOME projektas visų pirma orientuojasi į vartotoją, siekiama, jog programos būtų paprastos naudoti. Taip pat stengiamasi padėti regėjimo ar judėjimo sutrikimų turintiems žmonėms. Dažnai yra galimybė naudotis GNOME gimtąja kalba, GNOME išverstas į kelias dešimtis kalbų. Lietuviškas vertimas laikomas išsamiu ir kokybišku.

## Programos

Į GNOME įtraukiama dauguma programų, kurių gali prireikti dažnam vartotojui. Pavyzdžiai būtų:
* Nautilus – failų tvarkyklė
* Gedit – paprastas tekstų redaktorius
* Epiphany – interneto naršyklė Gecko pagrindu
* Evolution – daug funkcijų turintis pašto klientas ir grupinio darbo įrankis
* File-roller – archyvų tvarkymo programa
* Rhythmbox – muzikos grotuvas
* Totem – filmų ir muzikos grotuvas
* Eye of Gnome – paprasta paveiksliukų peržiūros programa

GNOME taip pat galima rasti kitų įprastų smulkmenų, tokių kaip kalkuliatorius, simbolių lentelės, internetiniai žodynai bei įvairūs žaidimai.

## Taip pat skaitykite
* GTK
* X langų sistema
* KDE
* Linux

## Nuorodos
* Apie GNOME 2.18 leidimą (lietuvių kalba)
* GNOME svetainė
* Temos ir fono paveikslai
Vikšriniai

**Vikšriniai** (*Juncaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) šeima, kuriai priklauso įvairiamžės žolės su kuokštinėmis šaknimis arba šliaužiančiu šakniastiebiu. Antžeminiai stiebai kartais sudaro retus arba tankius kerus. Pats stiebas apvalus, dažnai vagotas, apatinėje dalyje lapuotas. Lapalakščiai cilindriški, kai kurių rūšių su skersinėmis pertvaromis viduje. Žiedai gana smulkūs, sutelkti skėtiškuose arba šluotelės pavidalo žiedynuose. Vaisius – dėžutė. 

Šeimoje yra apie 400 rūšių, priklausančių 8 gentims. Lietuvoje auga dviejų genčių augalai:
*Kiškiagrikis (*Luzula*)
*Vikšris (*Juncus*) 

Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie vikšriniai:
*Druskinis vikšris (*Juncus gerardii*)
*Galvinis vikšris (*Juncus capitatus*) 
*Pelkinis vikšris (*Juncus stygius*)
Vikšris

**Vikšris** (*Juncus*) – vikšrinių (*Juncaceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš lotynų k. *jungere* – surišti, supinti, mat, augalai buvo naudojami pynimo darbams. Tai daugiamečiai šakniastiebiniai augalai su kuokštinėmis šaknimis. Lapų lakštai su skersinėmis pertvaromis. Žiedynai įvairaus pavidalo. Augalai pašarinės vertės neturi, todėl gyvuliai juos ėda blogai. 

Gentyje yra daugiau kaip 220 rūšių, Lietuvoje – 17 rūšių: 

* Smailiažiedis vikšris (*Juncus acutiflorus*)
* Alpinis vikšris (*Juncus alpinoarticulatus*)
* Varlinis vikšris (*Juncus ambiguus*)
* Nariuotalapis vikšris (*Juncus articulatus*)
* Baltijinis vikšris (*Juncus balticus*)
* Rupūžinis vikšris (*Juncus bufonius*)
* Liūninis vikšris (*Juncus bulbosus*)
* Galvinis vikšris (*Juncus capitatus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Plokščiastiebis vikšris (*Juncus compressus*)
* Glaustažiedis vikšris (*Juncus conglomeratus*)
* Kėstasis vikšris (*Juncus effusus*). **Pav.**
* Siūlinis vikšris (*Juncus filiformis*)
* Druskinis vikšris (*Juncus gerardi*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Melsvasis vikšris (*Juncus inflexus*)
* Šerialapis vikšris (*Juncus squarrosus*)
* Pelkinis vikšris (*Juncus stygius*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Laibasis vikšris (*Juncus tenuis*)
Kiškiagrikis

**Kiškiagrikis** (*Luzula*) – vikšrinių (*Juncaceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinimas iš lotynų k. *luceo* – blizgėti, švytėti; daugelio rūšių žiedai sidabriškai blizga. Tai daugiamečiai žoliniai augalai lapuotais stiebais. Lapai su plaukuotais pakraščiais ir uždaromis, be auselių makštimis. Žiedai sukrauti skėtiškuose arba šluotelės pavidalo žiedynuose.

Gentyje yra daugiau kaip 60 rūšių. Lietuvoje auga 5 rūšys:
*Ganyklinis kiškiagrikis (*Luzula campestris*)
*Krūminis kiškiagrikis (*Luzula luzuloides*)
*Daugiažiedis kiškiagrikis (*Luzula multiflora*)
*Pilksvasis kiškiagrikis (*Luzula pallescens*)
*Plaukuotasis kiškiagrikis (*Luzula pilosa*).
Viksviniai

:: *Apie augalus žr. [[Viksvuoliniai]]*.

**Viksviniai** – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Žemaitkiemio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sionas

**Sionas** (*Sion*) gali reikšti:

* kalva prie Jeruzalės, minima Biblijoje – Sionas;
* Šveicarijos miestas – Sionas;
* Šveicarijos futbolo klubas – FC Sion;
* Municipalitetas Prancūzijoje – Sionas;
* Pilis Čekijoje – Sionas;
* Indijos priemiesčio pavadinimas Sionas;
* Nyderlandų miestas – Sionas;
* Paskutinis žmonių miestas fantastiniame filme „Matrica“ – Sionas.
Miltai

**Miltai** – maisto ingredientas, pagrindinė kepinių sudedamoji dalis, gaminama, permalant grūdus. Turi daug angliavandenių, ypač – krakmolo, šiek tiek baltymų ir cukrų, ląstelienos.

Miltai skirstomi pagal žaliavą į ruginius, kvietinius, miežinius, kukurūzų, ryžių, sorų ir kitus. Europoje, JAV, Kanadoje dažniausiai naudojami kvietiniai miltai.

Archeologiniai atradimai Azijoje įrodo, kad miltai buvo malami daugiau nei prieš 75 000 metų.

Lietuvoje gaminami ir parduodami iš maistinių grūdų sumalti miltai skirstomi į tam tikrus tipus pagal standartą LST 1133:2003. Tipas žymimas skaičiumi ir raide (pvz., 405 D, 550 C), jį lemia po sudeginimo likęs pelenų ir glitimo baltymų kiekis. Pelenų kiekis matuojamas 100 g miltų sudeginant 900&nbsp;°C karščio laboratorijos krosnyje (ISO 2171 standartu apibrėžtas metodas A), skaičius reiškia likusių pelenų kiekį miligramais, kvietiniuose miltuose šis kiekis svyruoja nuo 405 (geriausi aukščiausios rūšies miltai) iki 1600, rupių miltų pelenų kiekis yra 2000 mg ir daugiau. Glitimą nusako raidė (geresniuose miltuose arčiau abėcėlės pradžios).

Lietuvoje 1 gyventojas per metus vidutiniškai suvartoja 110–150 kg miltų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie miltus, jų stiprybę ir pelenus
Sionas (Jeruzalė)

**Sionas** ( – *Cijon*, ) – kalva (kalnas) pietvakariniame Jeruzalės senamiesčio pakraštyje, ant kurios anksčiau stovėjo tvirtovė. Biblijos teigimu, čia buvusi žydų karaliaus Dovydo rezidencija, vėliau Jahvės šventykla. Biblijoje Sionas dažnai vadinamas Dievo namais. Judėjų teologijos literatūroje šiuo vardu taip pat vadinama Jeruzalė ir pati žydų tauta.

Nuo šios kalvos pavadinimo kilo terminas „sionizmas“ – nacionalinis žydų judėjimas už susivienijimą savo istorinėje tėvynėje – Izraelio žemėje.

Rastafarijų judėjime Sionas – tai utopinė vienybės, taikos ir laisvės vieta, antipodas Babilonui, kuris laikomas vakarų civilizacijos priespaudos ir išnaudojimo sistema, šėtono buveine. Jie tiki, kad Sionas yra Etiopijoje, kad Jėzus Kristus bei kiti pirmieji krikščionys buvo juodaodžiai, o tik vėliau baltieji sąmokslininkai Bibliją neva perrašė (beje, ši nuomonė paplitusi ir tarp juodaodžių krikščionių). Rastafarijų tikslas irgi yra grįžti į istorinę tėvynę, tik ne į Izraelį, o į Etiopiją.
Sionas (Šveicarija)

**Sionas** (, , , ) – miestas Šveicarijos pietvakariuose, prie Ronos upės. Valė kantono sostinė. Siono vyskupija yra seniausia Šveicarijoje ir viena seniausių šiaurinėse Alpėse.

## Sportas
* FC Sion (futbolas)

## Šaltiniai
Sionas (Prancūzija)

**Sionas** – komuna (municipalitetas) Prancūzijos Gerso departamente.

* Pašto kodas: 32110;
* Gyventojų skaičius: 111;
* Plotas: 7,04 km²;
* Aukštis virš jūros lygio: 140 m.
Sionas (Indija)

**Sionas** – Mumbajaus miesto priemiestis, Indijos valstybėje. Taip pat vadinasi Mumbajaus priemiesčio geležinkelio stotis.
Sionas (Nyderlandai)

**Sionas** (old. *Sion*) – miestas įeinantis į Hagos priemiestį Ryswick (org. k.).
Ryswick gyventojų skaičius pagal 2004 m. buvo 47694.
Ryswick apjungia šiuos miestus ir miestelius (org. k.):
* Arentsburg
* Burchvliet
* Cromvliet
* Den Burgh
* De Voorde
* Drievliet
* 's-Gravenmade
* Haag - en Delftzicht
* Hilvoorde
* Hoekenburg
* Hofrust
* Hoornwijk
* Huis te Werve
* Huis ter Nieuwburg
* Oversteen
* Overvoorde
* Schoonoord
* **Sion**
* Steenvoorde
* Te Blotinghe
* Tollenshuis
* Vredenoord
* Welgelegen
* Zuidhoorn
Sionas (Matrica)

**Sionas** – filmų Matrica trilogijoje sukurtas miestas.

## Siono įkūrimo istorija

Sionas filme vienintelis, tikras žmonių miestas.

Žmogus ištobulina mašinas tiek, kad jos pradeda savarankiškai mąstyti. Galų gale neapsikentusios žmonių elgesio mašinos (robotai) sukyla. Prasideda mašinų genocidas, robotai bėga iš miestų. Jie sukuria savo miestą pavadinimu 01 (Nulis Vienas; angl. „Zero One”). Vėliau mašinos pareiškia norą lygiomis teisėmis su žmonėmis dalyvauti tarptautinėje politikoje, įkurti savo valstybę ir pan., bet žmonėms ta mintis pasirodo absurdiška ir jie atmeta mašinų prašymą jas pripažinti. Prasideda karas, žmonių valstybės pavieniui kariaudamos pralaimi prieš mašinas, nors ir naudoja branduolinį ginklą. Ilgainiui mašinos tampa pajėgios kariauti prieš žmones ir atsilaikyti. Žmonės griebiasi radikalių priemonių: manydami, jog vienintelis mašinų energijos šaltinis yra saulės šviesa, jie užtemdo dangų, bet mašinų tai nesustabdo. Žmonės beveik visiškai kapituliuoja, atiduoda mašinoms Žemės paviršių, o patys persikelia į požeminius miestus, naudojančius geoterminę (Žemės gelmių) energiją.

## Filme

Filmo metu paaiškėja, kad Sionas yra vienintelis išlikęs požeminis miestas. Jame įsikūrusi pagrindinių trilogijos veikėjų būstinė, ten jie koordinuoja savo veiksmus. Trilogijos metu miestą tenka ginti nuo mašinų antpuolio.
Broliai Makdonaldai

**Richard „Dick“ McDonald** (**Dikas Makdonaldas**; 1909 m. vasario 16 d. – 1998 m. liepos 14 d.) ir **Maurice „Mac“ McDonald** (**Mekas Makdonaldas**; 1902 m. lapkričio 26 d. – 1971 m. gruodžio 11 d.) – broliai, vieni pirmųjų greito maisto restoranų kūrėjų.

Jų restoranas, įkurtas 1940 m. ir pavadintas „McDonald's“ buvo nedidelė įvažiuojama (*drive – in*) užkandinė San Bernardino miestelyje (Kalifornija), daugiausiai žinoma dėl savo pieno kokteilių. 1955 m. prie brolių prisidėjęs verslininkas Rėjus Krokas (Ray Kroc) mažą franšizės restoranėlį Des Pleinse pavertė didžiuliu restoranu tinklu, vėliau tapusiu McDonald’s korporacija.

Mekas Makdonaldas mirė 1971 m. nuo vėžio, Ričardas Makdonaldas mirė 1998 m. Mančesteryje (Naujasis Hampšyras).