Kauno klinikų tuneliai

**Kauno klinikų tuneliai** – požeminių tunelių tinklas, besidriekiantis Kaune, po visu Kauno klinikų miesteliu. Skirtas patogiam ir greitam susisiekimui su atskirais klinikų skyriais ir tarnybomis. Jais juda medicinos ir aptarnaujantis personalas, lankytojai, pervežami ligoniai, siuntos, techninės erdvės išnaudotos pravesti inžinerinėms komunikacijoms. 

Pastatai sujungti maždaug iki 5 km ilgio požeminiu tuneliu su sankryžomis. Tokio plataus tunelių tinklo neturi nei viena gydymo įstaiga Baltijos šalyse. Viduje sukurta į metro panaši orientavimosi sistema: tuneliai pažymėti skirtingos spalvos juostomis, o korpusai – raidėmis. Visą parą veikiančiuose tuneliuose yra įrengtos sankryžos. Jose galima išsikviesti pagalbą, jeigu tunelyje pasimetama, sunegaluojama ar iškyla kita grėsmė (požemiuose ne visada veikia mobilusis ryšis).

## Istorija

Pirmieji tuneliai po Kauno klinikomis (tuomet vadintomis Vytauto Didžiojo universiteto klinikomis) atsirado vos tik pastačius ligoninės kompleksą. 1937–1940 m. pastatytas klinikų miestelis, kurį suprojektavo Prancūzijos architektai Urbain Cassan, jo padėjėjas Elie Ouchanoff, o Patologinio anatomikumo pastatą perprojektavo lietuvis architektas Feliksas Bielinskis. Iš pradžių klinikų plotas siekė 29 tūkst. kv. m. Ilgainiui jis didėjo, o su juo, prijungiant vis naujus pastatus, buvo iškasami ir nauji tuneliai. Iš pradžių iškasti apie 1 km ilgio ir 2,2–2,3 m pločio tuneliai, apjungę tuomet buvusius šešis klinikų pastatus. Tuneliuose buvo įrengti pusapskritimio formos praplatėjimai, kad galėtų prasilenkti priešingomis kryptimis vežami kroviniai, taip pat išvedžiotos inžinerinės sistemos. Greičiausiai tunelių kompleksui buvo priskiriama ne tik susisiekimo, bet ir „priešlėktuvinės bei priešcheminės apsaugos“ funkcija.

Klinikų miestelyje plečiant gydymo ir aptarnavimo pastatų statybas, ilgėjo ir tuneliai. Pastaraisiais metais iškilo ypatingo įrenginio Lietuvoje – ciklotrono, taip pat Infekcinių ligų, Vaikų ligų reabilitacijos korpusai, Žmogaus biologinių išteklių centras.

2003 m. sudėtingos konfigūracijos tunelių tinklas buvo įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Jo atskiros atkarpos sujungia skirtingus klinikų komplekso pastatus tarpusavyje bei su centrinio pastato techninio aukšto tuneliu. Tunelio konstrukciją sudaro gelžbetoninis kiautas. Statant išskirtinio mastelio klinikų kompleksą buvo įdiegta daug statybos naujovių. Tai buvo vienintelė gydymo įstaiga Lietuvoje ir regione, kurioje visi pastatai sujungti požeminiais susisiekimo tuneliais. Jie buvo skirti ne tik inžinerinėms komunikacijoms, tačiau ir susisiekimui tarp korpusų. 

Statybvietės teritorija buvo pakankamai vandeninga, slūgsojo aukšti gruntiniai vandenys. Rangovams buvo kilę iššūkių, kaip įrengti tunelius, kad jų neužpiltų vanduo. Tuneliai nutiesti pasinaudojant Paryžiaus metro po Senos upe statymo patirtimi.  Pirmą kartą kai kurie darbai mechanizuoti, tunelių statybai panaudota vibruoto betono technologija.

## Transportavimas

Specialiu transportu („traukinukais“) išvežiojamas maistas ir visas inventorius: medicinos priemonės, kanceliarinės, higienos prekės, skalbyklą pasiekia skalbiniai.  Dokumentų ir laboratorinių tyrimų pristatymui 2019 m. įdiegtas pneumopaštas su 8,5 km ilgio vamzdynu, todėl klinikose praktiškai tapo nebereikalingi kurjeriai. Kitos tokio dydžio pneumopašto sistemos Lietuvoje nėra. Specialios kapsulės, į kurias sandariai sudedami dokumentai arba kraujo, audinių, šlapimo mėginiai, specialiais vamzdžiais suspausto oro pagalba išsiunčiami į norimą skyrių, laboratoriją. Iš viso įrengtos 107 pašto stotys. Per dieną šiuo paštu keliauja apie 1600 siuntinių, o per metus apie pusę milijono. Tuneliais galima pasiekti ir duris į slėptuvę, kuri yra apie 450 kv. m dydžio.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kauno klinikos. Tunelių planas *kaunoklinikos.lt*