open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uraganas Katrina

**Uraganas Katrina** buvo 2005 metais praūžęs, daugiausiai nuostolių padaręs, vienas iš penkių kruviniausių uraganų JAV istorijoje.

Uraganas Katrina užima šeštą vietą tarp stipriausių užfiksuotų Atlanto vandenyno uraganų. Uraganas Katrina susiformavo virš Bahamų salų 2005 metų rugpjūčio 23 dieną. Šis vidutinio stiprumo tuomet dar pirmos kategorijos uraganas iš pradžių praūžė pietų Floridoje. Tuomet žuvo keletas žmonių, buvo sukeltas potvynis. Vėliau Meksikos įlankoje uraganas pradėjo sparčiai stiprėti. Rugpjūčio 24 dieną iki trečios kategorijos sustiprėjęs uraganas smogė pietų Luizianoje. Daugiausiai dėl audros sukeltų bangų buvo suniokota Meksikos įlankos pakrantė nuo centrinės Floridos iki Teksaso. Skaudžiausiai jau penktos kategorijos uraganas Katrina smogė Naujajam Orleanui, Luizianos valstijoje. Kranto pylimo sistema visiškai žlugo, todėl visas miestas buvo užtvindytas. 

Federalinė apsaugos nuo potvynio sistema Naujajame Orleane nesuveikė beveik penkiasdešimtyje vietų. Galiausiai buvo užtvindyta 80 procentų miesto ir šalia esančių apylinkių. Potvynio vanduo neslūgo keletą savaičių. Per uraganą ir jo sukeltą potvynį žuvo mažiausiai 1836 žmonės. Uraganas Katrina tapo kruviniausiu uraganu Jungtinėse Valstijose. Ekonomistas ir krizių konsultantas Rendelas Belas, atsiųstas į uragano nuniokotą teritoriją po kranto pylimų sistemos nesėkmės, rašo, kad „2005 metų uraganas Katrina buvo didžiausia stichinė nelaimė Jungtinių Amerikos Valstijų istorijoje. Uragano nuostoliai viršija 100 milijardų JAV dolerių sumą.”

## Galerija

File:PostVeniceLG.jpg| Potvynis Venecijoje, Luizianos valstijoje
File:KatrinaNewOrleansFlooded edit2.jpg|Patvinęs transporto mazgas šiaurės vakarų Naujajame Orleane. 
File:New Orleans Survivor Flyover.jpg|JAV pakrantės apsaugos pareigūnas ieško išgyvenusiųjų Naujajame Orleane po Uragano Katrina.
File:BUSHJACKET.jpg|Tuometinis JAV prezidentas Džordžas Bušas stebi Uragano Katrina padarinius pro savo lėktuvo langą. 

## Šaltiniai
Mongomas

**Mongomas** – Pusiaujo Gvinėjos miestas įsikūręs šalies pietryčiuose, Vele Nzaso provincijoje.

Iš Mongomo kilę Francisco Macías Nguema bei Teodoro Obiang Nguema Mbasogo šalies prezidentai.

Mongome įsikiūrusi Mongomo provincinė ligoninė.

Mongome įsikūręs Mongomo Hotel

## Sportas
* Deportivo Mongomo – futbolo klubas, rungtyniavo Pusiaujo Gvinėjos aukščiausioje lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia Nepriklausomybės stadione (), talpinančiame 4 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Kontaktiniai lęšiai

**Kontaktiniai lęšiai** – korekciniai, kosmetiniai arba terapiniai lęšiai, paprastai dedami ant ragenos akyje. Šiuolaikiniai minkšti kontaktiniai lęšiai buvo išrasti čekų chemiko *Otto Wichterle* ir jo padėjėjo *Drahoslav Lim*, kuris taip pat išrado pirmąjį minkštiesiems lęšiams skirtą gelį.

Kontaktiniai lęšiai paprastai yra naudojami tuo pačiu tikslu, kaip ir korekciniai akiniai, bet yra lengvesni ir beveik nematomi (daugelis komercinių lęšių yra silpnai tonuoti mėlynai, kad jie būtų geriau matomi panardinti į valymo ir saugojimo tirpalą). Kai kurie kosmetiniai lęšiai yra sąmoningai nudažyti, kad keistų akies išvaizdą.

Apytiksliai 125 milijonai žmonių pasaulyje nešioja lęšius (2 %), įskaitant nuo 28 iki 38 milijonų JAV ir 13 milijonų Japonijoje.

## Istorija
Kontaktinių lęšių idėja gimė dar 1508 m., garsaus mokslininko ir menininko Leonardo da Vinci veikale „Codex of the eye, Manual D“. Tik 1888 m. pirmasis sėkmingai šią idėją pritaikė ir pirmuosius kontaktinius lęšius sukūrė *Adolf Eugen Fick*. Tiesa, šie lęšiai buvo pagaminti iš rudo stiklo, o ir laikomi akyje turėjo būti tik iki kelių valandų.

1959 m. čekų chemikas Otto Wichterle išrado minkštuosius kontaktinius lęšius, o 1971 m. JAV Maisto ir vaistų administracija leido juos pardavinėti JAV.

## Šaltiniai
Kalnų Karabacho herbas

**Kalnų Karabacho herbas** – nepripažintos Kalnų Karabacho respublikos oficialus simbolis.

Herbo apvaliame baltame skyde oranžinis erelis balta galva išskėstais sparnais su ornamentuota karūna. Už erelio balta saulė be kontūro su oranžiniais spinduliais. Kojose laiko žemės ūkio augalų dalis – vynuogienoją su kekėmis, javų varpas. Ant krūtinės skydelis, perkirstas ties viršutiniu trečdaliu. Viršutiniame baltame lauke kalnų panorama. Apatiniame lauke – Kalnų Karabacho vėliava, pasukta vertikaliai. Skydelio centre – dvi akmeninės galvos iš Stepanakerte esančio paminklo „Mes esame mūsų kalnai“.
Didįjį apvalų skydą supa balta juosta su užrašu juodomis raidėmis rytų armėnų kalba *Lernayin Gharabaghi Artsakh Hanrapetoutioun* 'Artsacho Kalnų Karabacho respublika'.
Plynaukštė

**Plynaukštė** – plokščia arba banguota aukštuma, dažniausiai iki 500 m absoliučiojo aukščio. Geotektoniniu atžvilgiu plynaukštės skirstomos į platformų klodines (plokštėse) ir cokolines (skyduose).

Plynaukštės dažnos neseniai tektoniškai iškilusiose platformų dalyse, dar išlaikiusiose plokščią pirminį (akumuliacinį arba denudacinį) paviršių.

Ledynų akumuliacinio reljefo srityse plynaukštėmis tapo aukštumų pakraščiai, kurie gana ilgai išbuvo apsemti prieledyninių marių ir neteko kalvotumo (pvz., Lietuvoje – Vakarų Žemaičių, Rytų Žemaičių, Nemuno vidurupio, Neries žemupio plynaukštės).

## Šaltiniai
Pietų Osetijos herbas

**Pietų Osetijos herbas** – nepripažintos Pietų Osetijos respublikos oficialus simbolis, priimtas 1998 m. Herbas antspaudo tipo.

Herbo skydas apvalus, auksinis einantis irbis ant auksinės papėdės baltų kalnų fone raudoname lauke (balta, raudona ir geltona spalvos yra Pietų Osetijos vėliavos spalvos). Skydą supa balta juosta, kurioje užrašai dviem kalbomis: viršuje rusiškai *Республика Южная Осетия* 'Respublika Pietų Osetija', apačioje – tas pats osetiniškai *Республикæ Хуссар Ирыстон*. Užrašus skiria su maži skrituliai su Pietų Osetijos vėliavos spalvomis, kuriomis nudažyti tarpai tarp triskeliono spindulių. Toks pat triskelioninis skritulys, tik didesnis panaudotas Pietų Osetijos valstybės emblemoje.
  

Herbas sukurtas pagal Šiaurės Osetijos herbą, kuris buvo sukurtas 1735 m. gruzinų mokslininko kunigaikščio Vachuščio Bagrationio.

## Šaltiniai
Pliuralizmas (filosofija)

**Pliuralizmas** ( – dauginis) – filosofinė koncepcija, kuri teigia, kad visa esamybė yra sudaryta iš daugybės lygiareikšmių izoliuotų skirtingos kilmės pradų. Monizmo priešybė. Viena iš pliuralizmo formų yra dualizmas. 

Klasikinis pliuralizmo atvejis – G. Leibnico monadologijos teorija. Polinkis į pliuralizmą būdingas šiuolaikiniam idealizmui (pragmatizmui, neopozityvizmui, egzistencializmui).

Pirmasis pliuralizmo terminą 1712 m. pavartojo K. Volfas.

## Taip pat skaitykite
* Dualizmas
* Monizmas

## Šaltiniai
Plokščiapėdystė

**Plokščiapėdystė** (*pes planovalgus*) – pėdos deformacija. Išorinis jos kraštas būna pakilęs, o vidinis kraštas ir skliautas nusileidęs. 

Įgimta plokščiapėdystė pasitaiko labai retai. Įgyta plokščiapėdystė gali būti statinė (susidaro dėl silpnų blauzdos ir pėdos raumenų, kaulų suminkštėjimo, organizmo nusilpimo (ją dažniausiai įgyja stovimo darbo žmonės – kirpėjai, pardavėjai), trauminė (po kulkšnių lūžio, jei jos pakankamai ilgai būna imobilizuotos), rachitinė (po rachito), paralitinė (po poliomielito). Plokščiapėdystė vystosi lėtai. Kojos greitai pavargsta; vaikštant, ypač ilgai stovint, skauda pėdas. Laikui bėgant pėdos vis labiau deformuojasi.

Plokščiapėdystė gali būti gydoma gimnastika, masažu, kartais operacija; į batus dedamas specialus dėklas – supinatorius, nešiojama ortopedinė avalynė. Plokščiapėdystės profilaktikai svarbu tinkama avalynė, sistemingas kojų raumenų stiprinimas.

## Šaltiniai
Nara-Narajana

**Nara-Narajana** (; nara-nārāyaṇa) hinduizme – dieviškoji pora. Dieviškasis išminčius (riši) Narajana visada pasirodo kartu su kitu riši – Nara. Pagal puranų mitą, Narajana ir Nara išgąsdino dievus savo asketiškumu, tad Indra pasiuntė pas juos apsaras, kad šios sugundytų. Bet Narajana nuskynė žiedą ir padėjo jį ant savo šlaunies – užgimė Urvaši, nustelbusi savo grožiu apsaras („Bhagavata – purana“ 10, 1-4; „Vamaka – purana“ ir kt.).

Puranose Nara-Narajana vadinami dvilypiu Višnaus įsikūnijimu. „Mahabharatoje“ Narajana sutapatinamas su Krišna.

## Išnašos
Padniestrės herbas

**Padniestrės herbas** – nepripažintos Padniestrės Moldavijos Respublikos oficialus simbolis. Tai modifikuotas Moldavijos TSR herbas.

Padniestrės herbas, kaip buvę TSRS herbai yra socialistinės respublikos tipo herbas, kuriems būdingi menami apvalūs skydai ir supantys vainikai, su penkiakampe žvaigžde viršuje.
Herbą sudaro baltas apvalus skydas su auksine tekančia saule, ant kurios uždėti pjautuvas ir kūjis. Mėlyna juosta su siaura vingiuojančia balta juostele reiškia Dniestrą.
Skydas apsuptas vainiku iš javų varpų su kukurūzų burbuolėmis, vaisiais, vynuogių kekėmis, vynuogių ir kitų augalų lapais, apsuktas raudonais kaspinais su užrašais baltomis raidėmis visomis trimis oficialiomis kalbomis:
* dešinėje pusėje – *Приднестровская Молдавская Республика* (rusiškai),
* kairėje pusėje – *Приднiстровська Молдавська Республiка* (ukrainietiškai),
* viduryje – *Република Молдовеняскэ Нистрянэ* (moldaviškai),
visi jie reiškia 'Padniestrės Moldavijos Respublika'.
Vainiko viršutinėje dalyje, tarpe, yra raudona penkiakampė žvaigždė su siauru auksiniu apvadėliu.

## Išnašos
Porsche Cayenne

**Porsche Cayenne** – Porsche AG gaminamas *[[Sports Utility Vehicle]]* (SUV) tipo modelis, Vokietijos rinkoje nuo 2002 m. gruodžio 7 d. Savybėmis „konkuruoja“ su BMW X5 ir BMW X6 modeliais bei Infiniti FX.

## Literatūra
* Agethen, Thomas; Walter, Sigmund: *Typenkompass Porsche. Personenwagen seit 1948.* Motorbuch Verlag, Stuttgart 2003, ISBN 3-613-02157-9
* Bongers, Marc: *Porsche. Serienfahrzeuge und Sportwagen seit 1948.* Motorbuch Verlag, Stuttgart 2004, ISBN 3-613-02388-1

## Nuorodos

* Porsche Cayenne „ryja“ 66,7 litro (Spiegel Online, 11. Mai 2006)
* Cayenne modelis Porsche tinklalapyje
* Porsche Cayenne GTS (2008 m. automobilių paroda Čikagoje)
Bazardiuziu

**Bazardiuziu** (, ) arba **Kičendagas** () – Didžiojo Kaukazo kalnagūbrio viršukalnė, esanti Azerbaidžano ir Rusijos (Dagestano) teritorijose. Aukštis 4466 m. Tai yra aukščiausia Azerbaidžano ir Dagestano vieta, bei viena labiausiai į pietus nutolusių Rusijos vietų. Kalnas sudarytas iš molingų skalūnų ir porfirito. Nuo viršūnės leidžiasi keletas nedidelių ledynų, iš kurių didžiausias – Tichicaras (ilgis 1 km).

Tiurkų kalbomis Bazardiuziu reiškia „turgaus aikštė“, kadangi kalnas viduramžiais buvo prekybininkų orientyru link į rytus nuo kalno buvusių prekyviečių. Lezginai kalną vadina Kičendagu, kas reiškia „siaubo kalnas“. Toks pavadinimas, matyt, kilęs dėl to, kad kalno viršūnę dažnai dengia debesys, sudarantys pavojaus įvaizdį.

Pirmasis į Bazardiuziu viršūnę įkopė A. Aleksandrovas (1847 m.). 2018 m. liepos 20 d. įkopė lietuviai Mindaugas Strumskis ir Audrius Bitinas.
Viborgas

**Viborgas** – miestas Danijoje, centrinėje Jutlandijoje.

## Istorija

Iš archeologinių radinių rastų aplinkui dabartinę gyvenvietę galima spėti, kad gyvenvietė buvo įkurta apie 700 metus. Nuo 1027 m. čia buvo renkami Danijos karaliai. Ankstyvajame XI a. čia buvo nukaltos pirmosios daniškos monetos.

## Sportas
* Viborg FF (futbolas)

## Galerija

File:Viborg_-_Sct._Mogens_Gade.JPG|Viborgo senamiestis
Image:Viborg - udsigt mod sydvest.JPG|
Image:Viborg Domkirke (1).JPG|Viborg Domkirke
File:Viborg_domkirke_2007-11-10_edited.jpg|Viborg Domkirke
Image:Viborg-Rådhuset.jpg|Viborgs gamle rådhus 
Image:Viborg - set fra øst.jpg|Viborg set fra øst
Image:Viborg_Sygehus_2.JPG|Regionshospitalet i Viborg
Image:Landsarkivet, Viborg 2007.jpg|Landsarkivets hovedbygning
File:Viborg_Katedralskole_Symmetrical.jpg


## Nuorodos
* Viborgs Historie
* Viborgs hjemmeside
* Dansk Center for Byhistorie – Viborg
Alfredas Šlikas

**Alfredas Šlikas** (g. 1902 m. liepos 15 d. Užušiliai, Biržų valsčius – 1944 m. sausio 14 d. Rešiotų lageris Sibire) – pedagogas, literatas, Lietuvos ir Biržų apskrities visuomenės veikėjas.

## Biografija
Gimė Užušiliuose. 1915 m. karo nublokštas į Rusiją, mokėsi karo pabėgelių mokykloje Petrograde. Baigė Biržų gimnaziją.

1924 m. baigęs tarnybą Lietuvos kariuomenėje, dirbo Užkapių pradžios mokykloje. Nuo 1926 m. mokėsi Kėdainių mokytojų seminarijoje, Marijampolės mokytojų seminarijoje, po to – Drąseikių mokyklos mokytojas, Biržų "Aušros" mokyklos pradinės mokyklos vedėjas.

Biržų jaunalietuvininkų vadovybės narys. „Radvilos“ draugijos Centro valdybos narys. 1933 m. – Lietuvos Evangelikų Reformatų Bažnyčios Sinodo Kuratorius.

Rašė žurnaluose „Sejėjas“, „Jaunoji karta“, laikraštyje „Biržų žinios“.

1941 m. išvežtas į lagerius, 1943 m. nuteistas dešimčiai metų, mirė Rešiotų lageryje 1944 m. sausio 14 d.

## Atminimas
1989 m. jo gimtuose Užušiliuose pastatytas koplytstulpis.
Kuros–Arakso žemuma

**Kuros-Arakso žemuma** () – plyna lyguma pietryčių Užkaukazėje, Azerbaidžano teritorijoje, tarp Kuros (šiaurėje) ir Arakso (pietuose) upių žemupių. Rytuose remiasi į Kaspijos jūrą. Ilgis apie 250 km. Vyraujantis aukštis mažesnis negu 200 m, centriniai ir rytiniai regionai vietomis nusileidžia žemiau jūros lygio. Yra naftos telkinių. Būdingos subtropinės kiečių ir druskių pusdykumės, naudojamos kaip žiemos ganyklos. Drėkinamose žemėse auginama medvilnė, vaismedžiai, vynuogės.

Kuros-Arakso žemuma skirstoma į Karabacho lygumą, Mugano lygumą, Širvano lygumą ir Milo lygumą.

## Šaltiniai
Širvanas

**Širvanas** (, ) – istorinė sritis dabartinio Azerbaidžano viduryje, tarp Kuros upės pietuose, Kaukazo kalnų šiaurėje ir Kaspijos jūros rytuose. Kuros-Arakso lygumos dalis. 

Rytuose jį supa regionas Maskutas, pietryčiuose – Muganas, už Kuros upės pietvakariuose yra Aranas. Šiaurės vakaruose buvo Gruzijos regionas Heretija.

## Gamta
Geografiškai Širvano regionas yra Širvano lygumoje (Kuros-Arakso žemumos dalis). Būdingos kiečių ir druskių pusdykumės.

## Istorija

Širvanas senovėje buvo pagrindine Kaukazo Albanijos dalimi. Keletą dešimtmečių sritis priklausė Sasanidų imperijai, kuomet ir įgijo Širvano pavadinimą. Čia pradėjo kurtis persai, o vietiniai albanai palaipsniui asimiliuoti. IV-V a. į Širvaną įsiveržė tiurkų gentys (utgurai, kutigurai, sabirai, bolgarai), o nuo VI a. – chazarai. 654 m. Širvaną užėmė arabai, kurie prijungė jį prie Kalifato. Vėliau regionas valdytas įvairių vietininkų.

### Širvanšachų valstybė

Pačioje VIII a. pabaigoje silpstant centrinei valdžiai, ši tolima Kalifato provincija turėjo galimybę atsiskirti. 799 m. ją užvaldė vietinė arabų kilmės dinastija Jazidai, kuri titulavosi Širvanšachais. Jiems valdant Širvano teritorija driekėsi nuo Kuros iki Derbento, o sostine buvo Šemacha (pradžioje vadinta Jazidija). Nepaisant to, kad valstybė ne kartą buvo įjungta į didesnių imperijų sudėtį, Širvanšachų linija buvo išlaikyta iki pat XVI a.

Vienas iššūkių Širvanšachų valstybei buvo XI a. II pusėje juos užkariavęs Seldžiukų sultonatas. Seldžiukų valdymas galutinai užbaigė jau prasidėjusią krašto tiurkizaciją, pakeisdamas regiono etninę sudėtį. Sultonatui pradėjus silpti, Širvanšachai paskelbė nepriklausomybę ir netgi sugebėjo grasinti seldžiukų palikuonims Eldegizidams. Jau Seldžiukų laikais valstybė buvo svarbiu prekybiniu, kultūriniu centru – gamintas šilkas, audiniai, klestėjo literatūra (kūrė Chaganis Širvanis, Imamedinas Nasimis ir kt.), buvo pastatyta daug viduramžiškų tvirtovių.

Valstybės klestėjimas nutrauktas XIII a., kraštą nusiaubus Mongolų imperijai, vėliau valdant Ilchanidams, Timūridams.

Tik XIV a. pabaigoje prasidėjo naujas atgimimas ir atkurtas valstybingumas, valdant Širvanšachų dinastijai Derbendidams. Jos pirmasis atstovas Ibrahimas (1378–1418) perkėlė sostinę į Baku, pradėjo statyti didžiulius Širvanšachų rūmus. Jo įpėdinių valdymas pasižymėjo didžiausiu valstybės klestėjimu. Čia klestėjo sunitai.

### Persijos valdymas
Tačiau XV a. pabaigoje Didžiajame Irane kylant naujai jėgai – sufijams, prasidėjo Širvanšachų kovos su jais. 1501 m. Safavidų šachas Izmailas apsiautė Baku, jį nusiaubė ir didelę dalį gyventojų atvertė į šiizmą. Nepaisant to, Širvanšachams pavyko išsilaikyti iki 1538 m., kol Širvanas tapo Persijos provincija.

### Širvano chanatas

Širvano regiono valstybingumas atgimė 1748 m., kuomet šioje teritorijoje iškilo Širvano chanatas, kuris gyvavo iki 1805 m., kuomet buvo prijungtas prie Rusijos imperijos. XX a. jis buvo įjungtas kaip svarbiausia naujai susikūrusios valstybės Azerbaidžano dalis.

## Šaltiniai
* А.С. Сумбатзаде „Азербайджанцы – этногенез и формирование народа“ Баку „Элм“ 1990г.
* Г.А. Гейбуллаев „К этногенезу азербайджанцев“ Баку „Элм“ 1991г.
Julius Janonis (filmas)

**Julius Janonis** – 1959 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas biografinis filmas apie poetą Julių Janonį. Nespalvotas, trukmė 93 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Jonas Mackevičius
* Režisieriai statytojai – Balys Bratkauskas, Vytautas Dabašinskas
* Kompozitorius – Vytautas Klova
* Operatorius statytojas – Eduardas Rozovskis
* Antrasis operatorius – Petras Abukevičius
* Dailininkas statytojas – Arūnas Žebriūnas
* Kostiumų dailininkas – Jeronimas Čiuplys
* Garso operatorius – Petras Lipeika
* Filmo meno vadovas – Borisas Šreiberis.

## Vaidina
* Henrikas Kurauskas – *Julius Janonis*
* Gražina Balandytė – *Justė*
* Balys Barauskas – *Edvardas*
* Elena Jackutė – *Milda*
* Juozas Mažeika – *advokatas Karklius, jos tėvas*
* Vytautas Kancleris – *Girinis*
* Alfonsas Ambrasas – *Mykolas*
* Romualdas Juknevičius – *pulkininkas*
* Algimantas Masiulis – *Vacekas*
* Stepas Jukna – *Alšėnas*
* Napoleonas Nakas – *Žvirblis*
* Alfonsas Radzevičius – *ochrankos viršininkas*
* taip pat Jonas Biržys, Jonas Čepaitis, Gražina Kernagienė, Vanda Gruodytė, Bronius Kisielius, Kazimiera Kymantaitė, Stasys Ratkevičius, Povilas Saudargas, Morta Ulčinaitė, Petras Zulonas, Feliksas Einas ir kiti.

## Apdovanojimai
* 1959 m. – LTSR valstybinė premija aktoriui H. Kurauskui už Juliaus Janonio vaidmenį filme ir spektaklyje „Pamilau dangaus žydrumą“.

## Nuorodos
* http://www.culture.lt/satenai/?leid_id=680&kas=straipsnis&st_id=2292 – S. Macaičio recenzija kino filmui
Akivaizdus likimas

**„Akivaizdus likimas”** arba **„Akivaizdi lemtis”** () – terminas, vartotas XIX amžiuje, norint pažymėti, kad Jungtinėms Amerikos Valstijoms yra lemta, netgi Dievo paskirta plėstis Šiaurės Amerikos žemyne, nuo Atlanto vandenyno iki Ramiojo vandenyno krantų. Kartais „Akivaizdus likimas” buvo interpretuojamas taip plačiai, kad į šį terminą buvo įtrauktas ir visos Šiaurės Amerikos (Kanados, Meksikos, Kubos ir Centrinės Amerikos) absorbcija. „Akivaizdaus likimo” šalininkai tikėjo, kad ekspansija yra ne tik morališkai teisinga, bet ir tiesiog akivaizdi ir nesustabdoma. Nors iš pat pradžių terminas „Akivaizdus likimas” buvo naudotas kaip šūkis Šiaurės Amerikos ekspansijai įkvėpti, XIX amžiuje jis galiausiai tapo standartiniu istoriniu terminu.

Terminą, kuris pirmą kartą buvo išspausdintas 1839 m., 1845 m. panaudojo Niujorko žurnalistas Džonas L. O’Salivanas, norėdamas paskatinti Teksaso respublikos aneksiją. Vėliau terminas buvo naudotas paskatinti Europos kolonijinių ir indėnų žemių Didžiosiose lygumose ir vakaruose apgyvendinimą. Terminą XIX amžiaus paskutiniajame dešimtmetyje atgaivino Respublikonų partijos šalininkai, kurie šiuo terminu teoriškai pateisino JAV ekspansiją už Šiaurės Amerikos žemyno ribų. XX amžiaus pradžioje JAV politikai nustojo naudoti šį terminą, tačiau kai kurie apžvalgininkai vis dar tiki, kad „Akivaizdaus likimo” aspektai, ypač tikėjimas Amerikos „misija” remti ir saugoti demokratiją visame pasaulyje, vis dar turi įtakos Amerikos politinėje ideologijoje.

## Šaltiniai
# Guyatt, Nicholas. ''Providence and the Invention of the United States, 1607–1876'', pp. 47, 260.# Strong, Reverend Josiah, D.D. ''Our Country: Its Possible Future and Its Present Crisis'' 1885, pp. vii, 149, 158, 179, 219.
# Lawrence Davidson: ''Christian Zionism as a Representation of American Manifest Destiny'' 
# Rodrigue Tremblay: ''The myth of Manifest Destiny, Take Two'' 
# Snodgrass, Judith. ''Presenting Japanese Buddhism to the West'', pp. 27, 282.
# Caldwell, Wilber W. ''American Narcissism: The Myth of National Superiority'', p. 91.
# Anders Stephanson: ''Manifest Destiny: American Expansion and the Empire of Right''
Fenoskandija

**Fenoskandija** – geografinis ir geologinis terminas, nusakantis teritoriją, apimančią Skandinavijos ir Kolos pusiasalius, Suomiją ir dalį Karelijos. Geologijoje priimta, kad terminas apima Fenoskandijos skydą, slūgsantį Norvegijoje, Švedijoje, Suomijoje ir šiaurinėje Danijoje ir yra dalis Baltijos skydo, kuris apima didžiąją dalį Europos. Fenoskandijos skydui yra daugiau kaip 3,1 milijardo metų. 
Kultūriniu atžvilgiu, Fenoskandija apima istoriškai artimai kontaktuojančias samių, suomių, švedų, norvegų ir rusų tautas bei kultūras. Skirtingai nuo termino „Skandinavijos šalys“, Fenoskandija neapima Danijos, Islandijos, Grenlandijos ar kitų geografiškai nesusisiekiančių teritorijų.

Baltosios ir Baltijos jūrų kanalas skiria Fenoskandiją ir Rusijos masyvą.
Lina Medina

**Lina Vanessa Medina** (g. 1933 m. rugsėjo 27 d. Peru) – jauniausia žinoma motina medicinos istorijoje, pagimdžiusi būdama 5 metų, septynių mėnesių ir 21 dienos.

## Ankstyva branda, gimdymas
Penkiametė Lina Medina buvo savo tėvų atvesta į ligoninę dėl didėjančio pilvo. Iš pradžių manyta, kad ji turi auglį, bet daktarai nustatė, kad mergaitė yra septintą mėnesį nėščia. Daktaras Gerardas Lozada nuvežė Mediną į Peru sostinę Limą ir ten kiti specialistai patvirtino, kad penkiametė yra nėščia. Po pusantro mėnesio Linai Medinai buvo atliktas Cezario pjūvis ir ji pagimdė berniuką.

Šis atvejis buvo detaliai aprašytas medicininiame žurnale *La Presse Médicale*, kuriame taip pat buvo pateiktos papildomos detalės, pasak kurių mergaitė patyrė menarchę (pirmąsias mėnesines) būdama vos 8 mėnesių amžiaus, nors kitas straipsnis teigia, jog tai įvyko jai esant dvejų su puse metų. Taip pat neįprastai anksti išsivystė Linos Medinos krūtys ir subrendo jos kaulai. Toks ekstremaliai ankstyvas brendimas yra labai retas, bet nėra neregėtas.

## Sūnus
Medinos sūnus gimimo metu svėrė 2,7 kg. Mergaitės daktaro garbei, kūdikiui buvo duotas Gerardo vardas. Gerardas užaugo manydamas, kad Lina Medina yra jo sesuo, bet būdamas 10 metų sužinojo tiesą. Nors Gerardas augo sveikas, būdamas 40 metų jis mirė dėl kaulų čiulpų ligos.

## Vėlesnis gyvenimas
Medina niekada neatskleidė, kas yra jos sūnaus tėvas ir nepapasakojo savo pastojimo aplinkybių. Dėl įtarimo išprievartavimu buvo suimtas Medinos tėvas, bet vėliau jį paleido dėl įrodymų stokos.

Būdama jauna suaugusioji, Medina dirbo sekretore Gerardo Lozados klinikoje Limoje. Nėščią Mediną globojęs Daktaras Lozada suteikė jai išsilavinimą ir padėjo jos sūnui mokyklos reikaluose.

## Šaltiniai
Command & Conquer 4

**Command & Conquer 4: Tiberium Twilight** – 2010 m. realaus laiko strateginis (RTS) žaidimas, kurį sukūrė „EA Los Angeles“, „Electronic Arts“ padalinys. Šis žaidimas yra 2007 m. „Command & Conquer 3: Tiberium Wars“ tęsinys. Šioje dalyje vyksta ketvirtasis ir galimas daiktas, kad paskutinis Tiberiumo karas. Žaidimas išleistas išskirtinai asmeninių kompiuterių naudotojams.

## Istorija
Veiksmas vyks 15 metų po „Command & Conquer 3: Tiberium Wars“. Pasaulis − ties išnykimo riba.

Žemei bus likę 6 metai iki tol kol Tiberiumas paplis apskritai po visą žemę, jog nebebūtų įmanoma gyventi jokiam žmogui. Jei GDI norės išgyventi, jie bus priversti dirbti kartu su Keinu, kuris atvyks į GDI centrą ir pristatys jiems *Tiberium Network Control* − sistemą, kuri leis GDI ir NOD kartu sustabdyti Tiberiumo augimą ir sėkmingai išgabenti jį iš Žemės visiems laikams, tačiau dėl tokio susivienijimo bus ir daug nepasitenkinimų iš abiejų pusių, dėl kurių ir įsižiebs ketvirtasis Tiberiumo karas.
Širvano chanatas

**Širvano chanatas** () arba **Šemachos chanatas** – 1748–1804 m. dabartiniame Azerbaidžane, Širvano regione, gyvavusi valstybė. Sostinė – Šemachos miestas.

## Istorija

Chanatas susidarė 1748 m. žlugus Nadiršacho valstybei. Širvano chanatas buvo pats galingiausias tiek karinėmis, tiek ekonominėmis galiomis visame Azerbaidžane. Verstasi žemdirbyste, šilko, audinių gamyba, prekyba, amatais.

1795 m. rusai iš Baku pasiekė Šamachą, tačiau greitai atsitraukė. 1805 m. chanatas prijungtas prie Rusijos imperijos (1813 m. patvirtinta Giulistano taikos sutartimi). Rusų administracija vietinius chanus pakeitė tik 1820 m. Iš buvusio chanato suformuota Širvano provincija, kuri nuo 1840 m. įėjo į Kaspijos sritį.

## Valdytojai

## Šaltiniai
* История Азербайджана. Баку, 1960
* Правители мира. Хронологическо-генеалогические таблицы по всемирной истории в 4 тт. Автор-составитель В. В. Эрлихман. М., 2002.
Vengrijos herbas

**Vengrijos herbas** – oficialus Vengrijos valstybės simbolis, priimtas 1990 m. liepos 3 d.

Šis herbas buvo naudojamas ir anksčiau, kartais su šv. Stefano karūna, kartais be jos, kartais kaip sudėtingesnio herbo dalis. Daug jo elementų yra atėję iš viduramžių.

Herbo skydas yra perskeltas:
* Dešinioji (heraldiškai) pusė horizontaliai dryžuota – keturios sidabrinės, keturios raudonos juostos. Tai vadinamosios *Arpadų* (*Árpád*) *juostos*. Paprastai sakoma, kad sidabrinės (baltos) juostelės simbolizuoja keturias upes – Dunojų, Tisą, Dravą ir Savą.
* Kairioje pusėje yra sidabrinis patriarchinis (dvigubas) kryžius ant vidurinio iš trijų žalių kalvų (atstovaujančių Matros, Tatrų ir Fatrų kalnagūbrius) raudoname lauke. Kryžio pamatas mažoje auksinėje karūnoje.
XVIII a. jėzuitas *Timon* aiškino, kad patriarchinis kryžius yra senovinis Vengrijos karalystės simbolis, sujungiamas su trimis kalvomis.

## Elementai

Vaizdas:Coat_of_arms_of_Béla_III_of_Hungary_(used_1172–1196)_-_02.svg|Karaliaus Belos III simbolis
Vaizdas:Coa_Hungary_Country_History_Imre_(1196-1204).svg|Herbas iš karaliaus Imrės antspaudo


### Sidabrinis patriarchinis kryžius
Seniausias herbo elementas yra sidabrinis patriarchinis kryžius raudoname lauke. Ilgą laiką buvo teigiama, kad šis ženklas buvo Vengrijos karalystės simbolis. Vengrijos ir Slovakijos heraldikos žinovai teigia, kad dvigubas kryžius perimtas iš šventųjų Kirilo ir Mefodijaus. Labiausiai priimta hipotezė teigia, kad ši herbo dalis yra Bizantijos įtaka, kadangi kryžius Vengrijoje pasirodė apie 1190 m., kai valdė karalius Bela III, kuris buvo išaugęs Bizantijos dvare. Tada patrarchinis kryžius Vengrijoje buvo naudojamas karaliaus herbe ir monetose.

### Arpadų juostos
Raudonos ir baltos horizontalios juostos buvo Vengriją valdžiusios Arpadų dinastijos simbolis. Pirmą kartą jos panaudotos 1202 m. karaliaus Imrės antspaude pavaizduotame herbe. Tiesa, herbo juostose buvo pavaizduoti ir auksiniai liūtai.

### Kombinacija
Karalių Belos III ir Imrės herbų kombinacija pirmą kartą atsirado karaliaus Lajošo (1342–1382 m.) herbe. Šis herbas jau turėjo Arpadų juostas dešinėje pusėje, ir kryžių ant kalvų – kairėje pusėje.

Karūna virš herbo pirmą kartą atsirado valdant Vengrijos karaliui *Ulászló I* (Vladislovas III) (1440–1444 m.), nors tada tai buvo paprasta karūna. 1464 m. Matijo Korvino antspaude pavaizduotame herbe karūna jau buvo panaši į šventąją Vengrijos karūną.

Galutinė šio herbo versija atsirado XVII a. pradžioje, valdant karaliui Matijui II.
Rio Munis

**Rio Munis** (ispanų kalba: *Río Muni*, fangų kalba: *Mbini*) arba **Kontinentinis regionas** – Pusiaujo Gvinėjos administracinis ir geografinis regionas, sudarantis žemyninę valstybės teritoriją (apie 26 000 km²).

Teritorijoje gyvena apie 300 000 gyventojų, kurių dauguma – fangai. Tai – maždaug 80 procentų visų Pusiaujo Gvinėjos gyventojų.

Pavadinimas fangų kalba kilęs iš didžiausios regione Mbinio upės. Ispaniškas pavadinimas kilęs iš kitos upės – Munio, kuri žymi pietinę regiono ribą.

## Administravimas
Teritorija padalinta į 4 provincijas:
# Centro Pietų provincija (Evinajongas)
# Ke Ntemo provincija (Ebebijinas)
# Litoralės provincija (Bata)
# Vele Nzaso provincija (Mongomas)

## Istorija
Teritorija priklauso Drėgnųjų Kongo džiunglių zonai, todėl dėl sunkių gyvenimo sąlygų neišsivystė jokia aukštesnė afrikinė kultūra. Ji buvo apgyvendinta džiunglių genčių fangų, kurie taip pat gyvena ir gretimame Gabone bei Kamerūne.

Pirmieji regionu susidomėjo portugalai, tačiau jie 1778 m. teritoriją perleido Ispanijai mainais už kai kurias kolonijas Amerikoje. Dėl ypač prastų gamtinių sąlygų ir ligų ispanams nepavyko įsitvirtinti teritorijoje. Tai pavyko padaryti tik XIX a. viduryje. Čia pradėtas vystyti kakavos auginimas. XIX a. pačioje pabaigoje, vykstant Afrikos dalyboms, susikirto Ispanijos interesai su Prancūzija, kuri plėtė įtaką dabartinio Gabono teritorijoje. 1900 m. buvo suformuotos Rio Munio žemyninės sienos, kurios nepakitę išliko iki šiol.

1926 m. Rio Munis buvo administraciškai sujungtas su kitomis dviem Ispanijos kolonijomis Afrikoje (Bioku ir Anobonu), suformuojant kolonijinę valstybę Ispanijos Gvinėją. 1968 m. ji iškovojo nepriklausomybę kaip Pusiaujo Gvinėja, ir Rio Munis tapo integralia jos dalimi, dar vadinama Kontinentiniu regionu.
Gotiškasis šriftas

**Gotiškasisis šriftas** () – anksčiau plačiai naudotas šriftas Europos lotyniškos abėcėlės kalboms maždaug nuo 1150 m. iki 1500 m. Vėliau buvo naudojamas tik vokiečių kalboje iki Antrojo Pasaulinio karo pabaigos.

Naudotas nuo XII a. iki XX a. Viduramžiais buvo vienas dažniausiai naudojamų (kartu su Karolingų šriftu). Jis naudotas ir J. Gutenbergo Biblijos leidime. Ilgiausiai šriftas išliko Vokietijoje, kur 1941 m. nacių valdžia galiausiai jį uždraudė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gotiškojo šrifto generatorius (Creativefabrica.com)
Bosnijos ir Hercegovinos herbas

**Bosnijos ir Hercegovinos herbas** – oficialus Bosnijos ir Hercegovinos simbolis, priimtas 1998 m. ir pakeitęs senesnį herbą, priimtą 1991 m., kai Bosnija ir Hercegovina gavo nepriklausomybę.

## Aprašas
Herbo skydas nuskeltas iš heraldinės dešinės, šiek tiek aukščiau nei įstrižainė. Kairysis laukas mėlynas, dešinysis viršutinis – auksinis. Dešiniojo kaspino vietoje (iš viršutinio dešinio kampo į apatinį kairįjį) eina septynios baltos penkiakampės žvaigždės, Dalis pirmos ir paskutinės žvaigždžių skyde netilpo.

Herbo komponuotė kartoja Bosnijos ir Hercegovinos vėliavos komponuotę.

### Simbolika
* Auksinis trikampis – trys pagrindinės šalies etninės grupes (bosnius, kroatus ir serbus). Trikampis simbolizuoja ir daugmaž trikampę šalies formą.
* Žvaigždės – pakeitė senuosiuose herbuose buvusias hera ldines lelijas. Spėjama, kad galbūt žvaigždės išreiškia šalies norą tapti Europos Sąjungos nare.

Bendra dabartinio Bosnijos ir Hercegovinos herbo komponuotė atkartoja senovės Bosnijos karaliaus Tvrtko I herbo komponuotę. Tada Bosnijos herbas buvo mėlynas, su baltu dešiniuoju kaspinu. Abiejose mėlynose dalyse buvo po tris auksines lelijas. Teigiama, kad tos lelijos simbolizuoja Bosnijai ir Hercegovinai būdingą geltoną leliją *Lilium bosniacum*.
Jemeno Liaudies Respublika

**Jemeno Liaudies Demokratinė Respublika** – istorinė socialistinė valstybė Arabijos pusiasalyje. 1990 m. su Jemeno Arabų Respublika susijungė į dabartinį Jemeną.

## Istorija

Pietų Jemenas susiformavo nuo XIX a. pabaigos britų užimtose srityse, kurios buvo paverstos kolonijinėmis valdomis. Britų įtaka regione pradėjo augti, kai 1893 m. sausio 13 d. jie užėmė Adeno uostą. Iki 1937 m. Adenas buvo valdomas kaip Britų Indijos dalis, vėliau įsteigta Adeno kolonija. Iš Pietų Jemeno teritorijų aplink Adeną buvo suformuotas Pietų Arabijos Protektoratas.

1963 m. Adenas ir didesnė dalis Pietų Arabijos Protektorato tapo Pietų Arabijos Federacijos dalimi, tokiu būdu suvienijant Pietų Jemeną.

1963 m. spalio 14 d. du nacionaliniai frontai „Laisvės okupuotam Jemenui frontas“ ir „Nacionalistų frontas“ pradėjo ginkluotą pasipriešinimą britų kontrolei ir laikinai blokavo Sueco kanalą. 1967 m. britų kariuomenė pradėjo trauktis. Jemeno Liaudies Demokratinė Respublika tapo nepriklausoma valstybė, o „Nacionalistų frontas“ – valdančiąja partija.

1969 m. „Nacionalistų frontas“ pakeitė šalies pavadinimą į Pietų Jemeno Liaudies Respubliką. Visos šalies politinės partijos buvo sujungtos į „Jemeno socialistų partiją“. Naujoji Pietų Jemeno valdžia užmezgė glaudžius ryšius su Sovietų Sąjunga, Kuba, Kinija ir Palestina.

1990 m. Pietų Jemenas ir Šiaurės Jemenas susijungė į dabartinį Jemeną.

## Ekonomika
Pietų Jemenas daugiausiai eksportavo naftą, vaisius, žuvis, galvijus ir grūdus.

## Administracinis suskirstymas

Pietų Jemenas buvo suskirstytas į 6 gubernijas.

## Šaltiniai
Vengrijos himnas

**Himnusz** (lietuviškai *Himnas*) – muzikinė, poetinė malda yra oficialus **[[Vengrija|Vengrijos]]** himnas. Pagal pirmos eilutės tekstą dar žinomas kaip daina *Isten, áldd meg a magyart* (Dieve laimink Vengriją). Jis buvo priimtas 1844 m. ir pirmasis posmas yra atliekamas oficialių ceremonijų metu. *Himno* žodžiai buvo sukurti 1823 m., autorius *Ferenc Kölcsey*, nacionalinis Vengrijos poetas. 1844 m. buvo paskelbtas konkursas sukurti dainos muzikai, turėjęs platų atgarsį visuomenėje. Jį laimėjo *Ferenc Erkel*, nors egzistuoja ir mažiau žinomos muzikos versijos. *Himno* žodžiai ir muzika Vengrijos konstitucijoje įtvirtinti 1990 m.

*Szózat* (lietuviškai *Atsišaukimas*) – daina turinti tautinio himno statusą. Sukurta 1836 m. *Mihály Vörösmarty*. Tradiciškai *Himnas* yra giedamas ceremonijos pradžioje, o *Atsišaukimas* pabaigoje. 

Vengrijos himno žodžiai nėra įprasti šio žanro kūriniams, nes vietoj tautinių vertybių garbinimo, *Himne* meldžiamasi Dievui. Kadangi himne minimas Dievas, Komunistinėje Vengrijoje būdavo atliekama tik muzika be žodžių. Buvo bandyta *Atsišaukimą* paskalbti valstybinių himnu, tačiau idėjos atsisakyta. 

## Eilės

## Himno skulptūra

2006 m. gegužės 7 d. atidengta skulptūra skirta *Himnui* Budakesči miestelyje, netoli Budapešto. Skulptūroje ratu išdėstyta visa poema, lyg nukreipiant ją į centre stovinčią dviejų metrų aukščio bronzinę Dievo figūrą. Arkose virš skulptūros 21 varpas, kuriais gali būti atliekama muzikinė himno versija. Lėšos skulptūros pastatymui, 40 milijonų florintų (apie 500 000 litų), surinktos iš visuomenės aukų.

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Vengrijos himnas (video su subtitrais 33 kalbomis)
Į asmenybę orientuota terapija

**Į asmenį orientuota psichoterapija** dar yra žinoma kaip **[[Carl Rogers|Rodžerso]]** arba **[[humanistinė psichologija|humanistinė]] psichoterapija**. Ją sukūrė ir išvystė Karlas Rodžersas 5-ajame ir 6-ajame XX a. dešimtmečiuose. Ši technika remiasi terapeuto ir kliento bendravimu bei asmeniniais tarpusavio ryšiais. Sesijų metu terapeutas skatina klientą dalintis savo patirtimis bei jausmais. Jis sukuria tinkamą aplinką kliento asmenybės vystymuisi ir augimui, išlaikydamas neutralią poziciją kliento emocijų ir minčių atžvilgiu, susilaikydamas nuo savo nuomonės reiškimo, taip pat rodydamas visišką nuoširdumą, supratimą, empatiją bei besąlygišką teigiamą nusiteikimą kliento atžvilgiu. Šis netiesioginis metodas padeda klientui pamatyti terapeuto reflektuojamas savo paties mintis ir emocijas, bei objektyviau jas įvertinti. Tai leidžia jam pačiam surasti savo problemų sprendimus. Rodžerso terapijos metodai taikomi ir kitose psichoterapijose, kaip psichoanalizė.
Nors ši terapija kritikuojama dėl struktūros trūkumo bei pernelyg didelės terapijos sėkmės priklausomybės nuo terapeuto, tai pasirodė esanti efektyvi ir plačiai naudojama technika.

## Esminės sąlygos
Rodžersas teigė , kad yra šešios būtinos ir pakankamos sąlygos terapiniam progresui ir asmenybės augimui vykti. Šias sąlygas išpildžius, sukuriamas keičiantis asmenybę tarpusavio santykis tarp terapeuto ir kliento.
#Terapeuto-kliento psichologinis kontaktas: egzistuoja stiprus tarpusavio ryšys tarp kliento ir terapeuto.
#Kliento vidinė disharmonija, arba pažeidžiamumas: yra neatitikimas tarp kliento patirčių ir jų įsisąmoninimo (pavyzdžiui, kai klientas nesuvokia savo pykčio arba jo kilmės). Be to, klientas jaučiasi pažeidžiamas, kas skatina jį palaikyti tarpusavio ryšius.
#Terapeuto vidinė harmonija, arba atvirumas: terapeutas yra harmoningas, nėra neatitikimų tarp jo realių patirčių ir jų įsisąmoninimo.
#Terapeuto besąlygiškas teigiamas nusiteikimas: terapeutas priima klientą besąlygiškai tokį, koks jis yra, be nepritarimo, tačiau ir be pritarimo, be išankstinių nuomonių ar vertinimų. Besąlygiškas teigiamas nusiteikimas apima nuoširdumą, pagarbą, žmogaus potencialą augti pačiam ir prisiimti už save atsakomybę suvokimą. Tai skatina kliento savęs pažinimą, nes šis pradeda sąmoningai ir objektyviai suvokti savo patirtis, kurios anksčiau būdavo iškreipiamos kitų žmonių nuomonių bei vertinimų.
#Terapeuto empatiškumas, supratingumas: terapeutas yra empatiškas bei supranta kliento vidinį pasaulį. Visapusiškas supratingumas iš terapeuto pusės padeda klientui suvokti terapeuto besąlygišką nusiteikimą.
#Kliento suvokimas: klientas bent kiek įsisąmonina terapeuto besąlygišką teigiamą nusiteikimą bei empatiją.
Išskyrus pirmąją sąlygą, visos kitos sąlygos nėra dichotominės. Jos gali būti išpildytos tik tam tikru mastu, nuo kurio ir priklauso terapijos efektyvumas ir sėkmė. Absoliučios sąlygų vertės egzistuoja tik teoriniame lygmenyje.
Mūza Rubackytė

**Mūza Marija Rubackytė-Golay** (g. 1955 m. gegužės 19 d. Kaune) – Lietuvos pianistė, muzikos pedagogė, kultūros veikėja.

## Biografija
Kilusi iš muzikų šeimos. Prosenelė buvo pianistė, senelis – mėgėjų orkestro įkūrėjas ir dirigentas, matematikas. Mama ir teta – pianistės, tėvas – operos dainininkas.

Gyveno Kaune, Žaliakalnyje, Lietuvių gatvėje. 1965–1973 m. mokėsi Vilniaus M. K. Čiurlionio meno mokykloje. 1973–1976 m. studijavo LSSR konservatorijoje (Jurgio Karnavičiaus klasėje). 1978 m. baigė Maskvos Piotro Čaikovskio konservatoriją (J. Fliero klasę), 1978–1981 m. šios konservatorijos asistentūrą stažuotę (M. Voskresenskio klasę).

1978–1987 m. LSSR konservatorijos Fortepijono katedros dėstytoja, nuo 1987 m. docentė. Nuo 1989 m. Europos konservatorijos Paryžiuje (Prancūzija) profesorė, nuo 2003 m. LMA profesorė.

Lietuvos muzikų sąjungos narė.

## Meninė veikla
Pirmą kartą kaip pianistė koncertavo būdama 7 metų LSSR filharmonijoje: atliko Haidno koncertą kartu su Sauliaus Sondeckio Lietuvos kameriniu orkestru. Būdama 13 metų laimėjo Lietuvos nacionalinį jaunųjų atlikėjų konkursą. 1981 m. Budapešte laimėjo *Grand prix* Listo-Bartoko konkurse. Sovietmečiu gastroliavo Vengrijoje, VDR, Islandijoje, Bulgarijoje, Čekoslovakijoje ir kt.

## Įrašai

Įgrojo daugelį plokštelių, tarp jų daugiau nei 12 kompaktinių, 2 M. K. Čiurlionio fortepijoninės muzikos kompaktines plokšteles, įgrotos Marco Polo firmoje, pripažintos vienos iš geriausių JAV (1994 m.). Trigubas albumas F. Liszt „Klajonių metai“ () gavo tarptaut. pripažinimą ir „Chicago tribune“ bei „BBC magazine“ suteiktą aukščiausią įvertinimą.

* Muza Rubackyte Années de Pelerinage of F. Liszt 3 CDs
* Muza Rubackyte F. Liszt Piano Works
* Muza Rubackyte F. Schubert/F. Liszt, F. Liszt
* Muza Rubackyte 19 Sonata of D. Scarlatti
* Muza Rubackyte „Parcours Satanique" de F. Liszt. Lyrinx
* Muza Rubackyte & Tedi Papavrami. J. Brahms: Sonata for Piano & Violin
* The Romantic Double Bass. Hans Roelofsen (Double Bass) & Muza Rubackyte (piano).
* F. Liszt: Etudes Vol.1.
** M. K. Ciurlionis: Piano works Vol.1
** M. K. Ciurlionis: Piano works Vol.2
* Muza Rubackyte „Live" Portrait (2004)
* Muza Rubackyte „Live" from the Opera House of Santiago, Chile (2005)
* Muza Rubackyte „Live" from Wigmore Hall, London (2006)
* D. Shostakovitch: 24 Preludes & Fugues. Brilliant Classics (2007)
* Muza Rubackyte „Live" from National Theatre of Marseille „La Criée“ (2007)
* Muza Rubackyte C. Franck – Piano Works (2008)
* Muza Rubackyte & Vilnius String Quartet. C. Franck Chamber Music, String Quartet & Piano Quintet (2008)


## Įvertinimas
* 1985 m. LSSR nusipelniusi artistė
* 1997 m. DLK Gedimino 3 laipsnio ordinas 
* 1998 m. Garbės medalis „Už nuopelnus Lietuvos kultūrai“
* 2006 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija 
* 2006 m. projekto „LT tapatybė“ prizas už tai, kad garsina Lietuvą pasaulyje
* 2006 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija
* 2008 m. „Auksinio disko“ laureatė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninė M. Rubackytės svetainė
Ispanijos herbas

**Ispanijos herbas** – oficialus Ispanijos karalystės simbolis, patvirtintas 1981 m. Jis naudojamas ir Ispanijos vėliavoje.

## Herbo sandara
Ispanijos herbas sudėtinis, skydo padalijimas simbolizuoja senąsias Ispanijos karalystes, karūna – konstitucinę monarchiją, o skydininkai – geografinę Ispanijos padėtį.

Herbo skydas ketvirčiuotas:
* Pirmas ketvirtis (kairysis viršutinis) – raudonas su trijų bokštų auksinė pilimi juodomis linijomis ir mėlynais langais.
* Antras ketvirtis (dešinysis viršutinis) – sidabrinis su šėlstančiu purpuriniu liūtu, raudonai ginkluotu, raudonu liežuviu.
* Trečias ketvirtis (kairysis  apatinis) – auksinis, su keturiais raudonais stulpeliais.
* Ketvirtas ketvirtis (dešinysis apatinis) – raudonas, su sujungtais auksiniais kryžiumi, įstrižu kryžiumi ir apvadu (*orle*) iš grandinių, centras žalias.
* Centre – ovalus mėlynas skydas raudonu bordiūru su trimis heraldinėmis lelijomis.
Skydo apatinis kampas sidabrinis, su natūraliu granatu, kurio sėklos raudonos ir kuris turi du žalius lapelius.

## Herbo sudėtinės dalys
Ispanijos herbas sudarytas iš šešių herbų ir papildomų heraldinių simbolių:

{| width="100%" cellpadding="0" cellspacing="0" border="0" border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 0.5em 1em 0.5em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse;"
|-
|
Confessions on a Dance Floor

**Confessions on a Dance Floor** – dešimtasis Madonnos studijinis albumas išleistas 2005 metais. Albumas 2006 metais buvo reklamuojamas pasauliniu Madonnos turu „Confessions Tour“, kuris vėliau, 2007 metais buvo išleistas kaip CD ir DVD formatų albumas „The Confessions Tour“.

## Albumo dainos
* Albumo dainų sąrašas:

01. Hung Up
02. Get Together
03. Sorry
04. Future Lovers
05. I Love New York
06. Let It Will Be
07. Forbidden Love
08. Jump
09. How High
10. Isaac
11. Push
12. Like Ir or Not

13. Fighting Spirit (*„Special Edition“* bonus takelis)

* Kitos dainos:
14. Super Pop (skirtas siųstis nemokamai iš interneto)
15. History (įdėtas į singlą „Jump“)
16. Triggering Your Senses (nekomercinė daina paleista į internetą)

* Demo versijos:
Keep the Trance (iš jos buvo padaryta daina „Hey You“)
Land of the Free (buvo perdirbta ir pervadinta į „History“)

* Singlai:
1. Hung Up (2005)
2. Sorry (2006)
3. Get Together (2006)
4. Jump (2006)
Cher: The Farewell Tour Live in Miami

**„Cher: The Farewell Tour Live in Miami“** – trečiasis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher gyvo garso DVD, išleistas 2003 m. įrašų kompanijos „Warner Music Video“. Jis nufilmuotas 2002 m. lapkričio 8 d. „American Airlines“ arenoje Majamyje turo „The Farewell Tour“ metu. Pirmą kartą buvo parodytas kaip televizijos laida per JAV transliuotoją NBC. Tas pats pasirodymas įrašytas ir CD formatu kaip „Live! The Farewell Tour“.

## Formatai
* CD – CD leidimas kartu su gyvo garso CD.
* DVD – DVD Amaray kartu su DVD.

## Turinys

### Gyvi pasirodymai
# „Įžanga“
# „I Still Haven’t Found What I’m Looking For“
# „Song for the Lonely“
# Šokėjų interliudija: „Gayatri Mantra“
# „All or Nothing“
# „I Found Someone“
# „Bang Bang (My Baby Shot Me Down)“
# „Sonny & Cher popuri“ („The Beat Goes On“, „Baby Don’t Go“ ir „I Got You Babe“)
# „All I Really Want to Do“
# „Popuri“
#* „Half-Breed“
#* „Gypsies, Tramps & Thieves“
#* „Dark Lady“
#* Video interliudija: The Cher Show
#* Šokėjų interliudija: „Take Me Home“ I šokio dalis
# „Take Me Home“
#* Šokėjų interliudija: „Take Me Home“ II šokio dalis
# „The Way of Love“
#* Video interliudija: Cher „West Side Story“ ir filmų monologai
# „After All“ (duetas su Paul Mirkovich)
# „Walking in Memphis“
# „Just Like Jesse James“
# „The Shoop Shoop Song (It’s in His Kiss)“
# „Strong Enough“
# „If I Could Turn Back Time“
# „Believe“

### DVD specialūs priedai
* 3 papildomos dainos:
# „Save Up All Your Tears“
# „We All Sleep Alone“
# „A Different Kind of Love Song“
* Muzikinis klipas: „If I Could Turn Back Time (2003 Out to Sea Edit)“
* Cher „West Side Story“ versija
* Behind the Scenes Documentary
* Behind the Scenes Interviews
* Papildomi Cher monologai
* Kostiumų dizainas

## Sudėtis
* Režisierius: David Mallet
* Prodiuseriai: Dione Orram ir Paul Morphos
* Vadovaujantys prodiuseriai: Cher, Roger Davies ir Lindsay Scott
* Vadovaujantis prodiuseris Serpent Film: Rocky Oldham
* Turo režisierė: Doriana Sanchez
* Choreografija: Doriana Sanchez ir Bubba Carr

## Pardavimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* The Farewell Tour The New York Post apžvalga
Albanijos himnas

**Himni i Flamurit** (lietuviškai: Himnas Vėliavai) yra nacionalinis Albanijos himnas. Žodžius jam parašė albanų poetas *Aleksander Stavre Drenova*. Pirmą kartą poema buvo išspausdinta Bulgarijos sostinėje Sofijoje leidžiamame laikraštyje *Liri e Shqipërisë* (lietuviškai: Albanijos laisvė) 1912 m. balandžio 12 d. Vėliau poema buvo išleista Drenovos rinkinyje *Ëndra e lotë* (lietuviškai: Svajos ir ašaros). Himnas Vėliavai turi septynis posmus, tačiau tik keturi yra pripažinti himnu.

Himne grojamą muziką sukūrė Rumunijos kompozitorius *Ciprian Porumbescu* dainai "Pe-al nostru steag e scris Unire" (kitaip "E scris pe tricolor unire").

## Eilės
Yra dvi himno versijos, ilgoji ir trumpoji. Apačioje pateikiama ilgoji versija. Antrasis posmas yra laikomas priedainiu ir kartojamas dainos gale. Trumpojoje versijoje giedami tik du pirmi posmai ir kartojamos dvi paskutinės antrojo posmo eilutės. Įprasta, kad sporto varžybų metu grojama trumpoji himno versija. 

Rreth flamurit të përbashkuar
Me një dëshir' e një qëllim,
Të gjith' atje duke u betuar
Të lidhim besën për shpëtim.

Prej lufte veç ai largohet
Që është lindur tradhëtor,
Kush është burrë nuk frikësohet,
Po vdes, po vdes si një dëshmor!

Në dorë armët do t'i mbajmë,
Të mbrojmë atdheun në çdo kënd,
Të drejtat tona ne s'i ndajmë;
Këtu armiqtë s'kanë vënd!

Se Zoti vetë e tha me gojë
Që kombe shuhen përmbi dhé,
Po Shqipëria do të rrojë;
Për të, për të luftojmë ne!

## Šaltiniai



## Nuorodos

Albanijos prezidento  tinklalapis su himno vertimu į anglų kalbą
Cher videografija

Čia surašyti **Cher videografiją** sudarantys muzikiniai klipai, singlai, kompiliacijos ir DVD.

## Vaizdo klipai

## Antrosios versijos
Kai kuriems muzikiniams klipams buvo sukurtos antrosios versijos. Nors kai kurie yra beveik identiški, kiti visiškai skiriasi.

## Remiksuoti klipai

## Koncertiniai video

## Kompiliacijos, singlai ir kita

## Nuorodos
*Oficiali Cher svetainė