open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andrej Kiska

**Andrejus Kiska** (), g. 1963 m. vasario 2 d. Poprade, Čekoslovakijoje) – Slovakijos verslininkas, filantropas, politikas, 2014–2019 m. Slovakijos prezidentas. Pirmasis prezidentas šalies istorijoje be komunistinės praeities.

## Biografija

Baigė Slovakijos technikos universiteto elektrotechnikos fakultetą. 1990 m. po Aksominės revoliucijos išvyko į JAV, kur uždarbiavo statybose, benzino kolonėlėje. Po poros metų grįžo į Slovakiją, užsiėmė verslu. Įsteigė kompanijas, teikusias prekes išsimokėtinai. Po to įkūrė labdaros fondą „Dobry anjel“, kuris kas mėnesį teikė finansinę paramą slovakų šeimoms, turinčioms sunkiai sergančių vaikų. Nuo 2011 m. šis fondas ėmė veikti ir Čekijoje.

Andrejus Kiska yra parašęs knygą „Paimkite gyvenimą į savo rankas“.

2006 m. dienraščio „Trend“ skaitytojai išrinko A. Kiską Metų verslininku. 2011 m. jis tapo prestižinio konkurso „Krištolinis sparnas“ laureatu nominacijoje „Labdara“.

2014 m. prezidento rinkimuose jis iškėlė savo kandidatūrą kaip nepriklausomas kandidatas. Pirmajame ture tarp 14 kandidatų surinko 24 % balsų, užimdamas antrąją vietą po Roberto Fico, partijos „Kursas – socialinė demokratija“ lyderio. Antrajame rinkimų ture laimėjo surinkęs 59,4 % balsų. Prezidento poste pakeitė savo pareigas ėjusį dvi kadencijas Ivaną Gašparovičių.

## Šeima

Du kartus vedęs, turi keturis vaikus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

|-

|-
Mylėt tave taip beprotiška ir keista

**„Mylėt tave taip beprotiška ir keista“** – 3-čiasis grupės „Lemon Joy“ studijinis albumas, išleistas 1999 m.

## Dainų sąrašas

## Nuorodos

„Mylėt tave taip beprotiška ir keista“ Discogs svetainėje
Blusinė viksva

**Blusinė viksva** (*Carex pulicaris*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos viksvų (*Carex*) genties augalas. Savaime paplitęs Šiaurės, Vakarų ir Centrinėje Europoje, taip pat ir Lietuvoje.

## Augavietės

Auga pievose, pamiškėse, šlaituose, pelkių pakraščiuose. Mėgsta saulėtas vietas ar dalinį šešėlį, drėgną ar šlapią, skurdų, silpnai rūgštų dirvožemį. Randama 0-915 m aukštyje.

## Biologija
Tai daugiametis, 5-25 cm aukščio žolinis augalas, augantis mažais, retais kerais. Turi trumpą šakniastiebį su plonomis, tamsiai raudonomis šaknimis, kurios gali siekti iki 10 cm gylį. Stiebas laibas, švelnus. Lapai beveik siūliški, mažiau negu 1 mm pločio, trumpesni už stiebą.

Blusinės viksvos žiedynas paprastas, be žiedynlapio. Tai viena ilgio varputė, iki 2 cm ilgio, laiba ir tanki. Vėliau, kai sunoksta vaisiai, apatinė jos dalis pastorėja, o maišeliai su vaisiais nulinksta žemyn. Varputės viršuje esti kuokeliniai žiedai, turintys po tris kuokelius. Žemiau jų piesteliniai, kuriuose yra po dvi piesteles.

Žydi ir brandina vaisius birželio-liepos mėnesiais. Vaisius – tamsiai rudas, 4-6 mm ilgio riešutėlis. Maišeliai 4-7 mm ilgio, rudai žali, vėliau juodai rudi, su trumpais snapeliais.

Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 58 ar 60.

## Sistematika
Išskiriami du blusinės viksvos varietetai:
* *Carex pulicaris* var. *caespitosa* Vollm.
* *Carex pulicaris* var. *montana* Pugsley

## Nuorodos
* Blusinės viksvos mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org (anglų k.)''
* Carex pulicaris – Online Atlas of the British and Irish Flora (anglų k.)
* Carex pulicaris – West Highland Flora  (anglų k.)
* Carex pulicaris – Wilde planten in Nederland en België (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 328 p.
Lady Gaga Live at Roseland Ballroom

**„Lady Gaga Live at Roseland Ballroom“** yra pirmasis amerikiečių atlikėjos Lady Gaga šou, kurį sudaro 7 pasirodymai šioje salėje. Koncertai vyko Manhetene (Niujorkas). Pirmasis koncertas vyko 2014 m. kovo 28 d., o paskutinis – 2014 m. balandžio 7 d. Šioje salėje tai buvo paskutinis koncertas, po kurio ji buvo uždaryta visiems laikams. Atlikėjos visi koncertai buvo išparduoti.

## Dainų sąrašas
# „Born This Way“ 
# „Black Jesus + Amen Fashion“
# „Monster“
# „Bad Romance“
# „Sexxx Dreams“
# „Dope“
# „You And I (daina)“
# „Just Dance“
# „Poker Face“ 
# „Artpop“ 
# „Applause“
# „G.U.Y.“

Šaltiniai:

## Turo datos

## Šaltiniai
LET Kunovice

**LET Kunovice**, *Aircraft Industries, a.s.* – Čekijos (anksčiau – Čekoslovakijos) orlaivių gamybos kompanija. Žinomiausias jos gaminamas lėktuvas yra *[[Let L-410 Turbolet]]* (pagaminta virš 1100 vnt.). Kompanijos būstinė yra Kunovicėje. Šiuo metu yra Rusijos korporacijos *Уральская горно-металлургическая компания* (*УГМК*) dukterinė įmonė.

## Istorija
1936 m. koncernas *Škodovy závody* Kunicėje pradėjo orlaivių gamyklos statybas. Prieš Antrąjį pasaulinį karą ir jo metu nebaigta statyti gamykla veikė kaip remonto dirbtuvės. Pasibaigus karui gamykla buvo nacionalizuota ir 1950–1953 m. pastatyta naujai.

1957–1967 m. ji vadinosi *SPP* (*Strojírny první pětiletky* 'Pirmojo penkmečio mašinų gamykla'). 1967 m. vėl imtas naudoti pavadinimas *LET*. Tada gamykla gamino mokomuosius treniruočių lėktuvus C-11 (tarybiniai *[[Jakovlev Jak-11]]*, pagal licenciją), taip pat daugiatikslius lėktuvus *[[Aero Ae 45]]* ir *[[Aero Ae 45]].

1957 m. kompanija ėmė konstruoti lengvąjį daugiatikslį lėktuvą *Let L-200 Morava*, 1961 m. – žemės ūkio lėktuvą *Zlin Z-37 Cmelak*. Abu buvo komerciškai sėkmingi. Keletą metų gamino ir reaktyvinį mokomąjį lėktuvą *L-29*.

Daug metų kompaniją kūrė ir gamino [[Sklandytuvas|sklandytuvus]] (*Zlín Z 22*, *Z 124 Galánka*, *LF 109 Pioneer*, *Z 425 Šohaj*). Populiariausi LET gamybos sklandytuvai buvo *Blanikai* – *L-13 Blaník*, *L-23 Super Blaník* ir *L-33 Solo*.

7-tą dešimtmetį LET inžinieriai sukonstravo 19 vietų keleivinį turbosraigtinį lėktuvą *Let L-410 Turbolet*, kurių pagamino virš 1100 vienetų. Šis populiarus lėktuvas ne sykį buvo modernizuotas, naujausios jo modifikacijos *L-410UVP-E20* ir *L-420* yra sertifikuotos (pirmoji – EASA, antroji – FAA).

Lėktuvo *Let L-610* prototipinis egzempliorius buvo demonstruotas *Paris Airshow*. Šis modelis negamintas dėl finansavimo stokos.

Metaliniai sklandytuvai *LET L-13 Blaník* buvo masiškiausiai gaminami (nuo 1958 m. jų pagamino virš 3000). 2005 m. juos vis dar gamino, kaip ir modelį *Let L-23 Super Blaník*.

2008 m. 51% kompanijos akcijų nupirko kompanija „[[Ural Mining and Metallurgical Company]]“ (UGMK).

== Produkcija ==
===Lėktuvai===
*[[Let L-200 Morava]]
*[[Let L-410 Turbolet]]
*[[Let L-610]]
*[[Yakovlev Yak-11|LET C-11]] - čekiška tarybinio *Jakovlev Jak-11'' versija.

### Sklandytuvai
*LET L-13 Blanik
*LET L-23
*LET L-33
*Let LF-109 Pionyr
*LET TG-10

## Galerija

Vaizdas:Kazan Air Enterprise Let L-410 Ryabtsev.jpg|Let L-410 Turbolet 
Vaizdas:Let L-420 demonstrator PER Wheatley.jpg|L-410 Perto oro uoste (Australija)
Vaizdas:Komandor island airport.jpg|Let L-410 Turbolet Nikolskojės oro uoste (Komandoro salos, Rusija)
Vaizdas:Let-200D Morava 2010 07.jpg|Let L-200 Morava Vengrijos aviacijos muziejuje
Vaizdas:LetXL-610MKunoviceII.JPG|Lėktuvas Let L-610
Vaizdas:Let L-13 Blanik 02.jpg|Sklandytuvas LET L-13


## Nuorodos
Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalas

**Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalas** () arba ***projektas 635*** – kanalų ir vandens saugyklų sistema Sindziange (Kinija). Ja nukreipiamas vanduo iš Irtyšiaus upės, priklausančios Arkties vandenyno baseinui, į keletą nenuotakių baseinų vidurio-šiaurės Sindziange. Vanduo naudojamas drėkinimui, pramoninėms, buitinėms reikmėms.

Dar XX a. viduryje TSRS buvo rengiami planai vandeningas Arkties vandenyno baseino upes nukreipti į sausringus Vidurinės Azijos kraštus (Sibiro upių nukreipimas), tačiau darbai taip ir nepradėti, sukurtas tik gana nedidelis Irtyšiaus–Karagandos kanalas. Tuo tarpu Kinija po 1990 m. taip pat pradėjo rengti planus drėkinti sausringus Sindziango kraštus. 2000 m. projektas buvo pradėtas, o 2008 m. vandenys jau pasiekė Karamajų.

Pagrindinė kanalo vaga yra 134 km ilgio, prasideda Projekto 635 tvenkinyje, Irtyšiaus aukštupyje, Burultokajaus apskrityje. Tada vanduo teka pietų, pietvakarių kryptimi, akveduku kerta Urungu upę, toliau šakojasi į rytinę ir vakarinę vagas. Vakarinė vaga eina šiaurės vakarine Džungarijos lygumos riba, akveduku kerta Baijango upę, prateka Karamajaus miestą ir užsibaigia Ajkulos tvenkinyje. Rytinė vaga yra 420 km ilgio, daug kur teka tuneliais, kerta Gurbantiungiuto dykumos pakraštį, paskui šakojasi į Urumčį ir Fukangą, užsibaigia tvenkinių sistemomis.

Planuojama taip pat nukreipti Irtyšiaus intako Burkino, įtekančio į upę žemiau kanalo pradžios, vandenis į Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalo sistemą. Kazachstanas kaltina Kiniją, kad dėl šio projekto ženkliai sumažėjo vandens Irtyšiuje šios šalies teritorijoje.

## Šaltiniai
Karakorumo perėja

**Karakorumo perėja** arba ***Karakoramo perėja*** (, ) – kalnų perėja, esanti 5540 m aukštyje Karakorumo kalnuose. Yra ties Indijos (Džamu ir Kašmyras) bei Kinijos (Sindziangas) siena. Šia perėja eina senovinis karavanų kelias tarp Leho (Ladakas) ir Jarkendo (Tarimo baseinas). Pavadinimas tiurkų kalbomis reiškia 'juodas žvyras'.

Dėl sausringo, atšiauraus gamtovaizdžio Karakorumo perėjoje nusibaigia daug per ją varomų gyvūnų. Perėjos viršutinė dalis yra 45 m pločio, būdingos žemos temperatūros, atšiaurūs vėjai, neretos pūgos. Perėja įveikiama tik nemotorizuotu transportu. Dėl ledo ir sniego negausos bei gana lėkštų šlaitų tinkama įveikti ir žiemą.
Peugeot 401

**Peugeot 401** – vidutinės klasės automobilis, sukurtas Prancūzijos automobilių gamintojo „Peugeot“ ir gamintas nuo 1934 iki 1935 metų. Pirmą kartą jis buvo pristatytas publikai Paryžiaus automobilių parodoje 1934 metų spalį ir buvo leidžiamas iki 1935 metų rugpjūčio. Viso buvo pagaminta 13 545 automobiliai. Iš jų 79 – kabrioletai **Eclipse** su sulankstomu kietu viršum. Mechanizmas dirbo pantografo principu ir buvo valdomas elektros pavara.

## Išnašos

## Nuorodos
* История Peugeot на официальном мини-сайте Peugeot – 100 лет в России
Peugeot Type 4

**Peugeot Type 4** – pirmoji prabangios klasės „Peugeot“ transporto priemonė. Vienas iš išskirtinumų – kėbulo detalės puoštos sidabro elementais.

Automobilį pagamino Armandas Peugeot. Jį savo iškilmingiems vizitams ir paradams užsakė Tuniso bajui Ali III ibn al-Husayn.

„Type“ 4 baze tapo pirmtakas „Type 3“, tačiau automobilio matmenys ir svoris buvo padidinti. Dėl to šiame automobilyje buvo montuojamas galingesnis variklis.

Šis modelis buvo išleistas vieninteliu egzemplioriumi. Šiuo metu „Peugeot Type 4“ galima pamatyti Peugeot muziejuje (Sošo, Prancūzija).
Lietuvos vyrų regbio-7 rinktinė

**Lietuvos vyrų regbio-7 rinktinė** – nacionalinė šalies rinktinė, kuri atstovauja Lietuvą regbis-7 tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos regbio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas (Elito divizionas)

### Pasaulio čempionatas

### Olimpinės žaidynės

## Nuorodos
* LRF oficiali svetainė
Lietuvos moterų žolės riedulio rinktinė

**Lietuvos moterų žolės riedulio rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Lietuvai atstovaujanti žolės riedulio tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos žolės riedulio federacija. 

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas

### Pasaulio lyga

2014 metais rinktinė pateko į antrą pasaulio lygos atrankos etapą.

### Pasaulio taurė

### Olimpinės žaidynės

## Rinktinės sudėtis
:2018 m. sudėtis:
*Karina Ustinovičiūtė
*Kotryna Čaikauskaitė
*Toma Petrikaitė
*Jovita Banevičiūtė
*Dovilė Jūraitė
*Kotryna Kartanovič
*Dovilė Kuklienė
*Erlanda Nomeikaitė
*Jūratė Juodytė
*Samanta Jakovleva
*Sandra Adomavičiūtė
*Raminta Peškovė
*Ugnė Chemliauskaitė
*Karolina Karilikauskytė
*Viktorija Vileikytė
*Viktorija Bogdanova
*Kristina Poškutė 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LŽRF oficiali svetainė
Elisabeth Andreassen

**Elisabeth Gunilla Andreassen** (g. 1958 m. kovo 28 d. Geteborge, Švedijoje) – švedų ir norvegų dainininkė.

Labiausiai žinoma kaip 1985 m. Eurovizijos nugalėtoja, kai su Hanne Krogh subūrė duetą Bobbysocks. Šiuo metu atlikėja gyvena Osle, Norvegijoje.

Jos talentas buvo atrastas 1979 metais Švedijos muzikanto ir televizijos laidų vedėjo Lasse Holm. 1980–1982 metais dainavo grupėje Chips. Chips dalyvavo 1982 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Dag efter dag“ ir užėmė 8 vietą.

Elisabeth atlieka įvairių žanrų kūrinius, tokius kaip kantri, pop, rokas, baladės ir miuziklai. Taip pat groja gitara, fortepijonu ir kontrabosu.

## Diskografija

### Chips
* *God morgon/It Takes More than a Minute* (1981) – singlas
* *Having a Party* (1982)
* *Dag efter dag/Här kommer solen* (1982) – singlas
* *20 bästa låtar* (1997) – kompiliacija

### Kikki, Bettan & Lotta
* *20 år med oss – Vem é dé du vill ha* (2002)
* *Vem é dé du vill ha* (2002) – singlas
* *Live från Rondo* (2003)

### Solo
* *Angel of the Morning* (1981)
* *I’m a Woman* (1983)
* *Elisabeth Andreasson* (1985)
* *Greatest Hits Vol. 2 * (1985)
* *Greatest Hits * (1986)
* *Älskar, älskar ej* (1988)
* *Elisabeth* (1990)
* *Stemninger* (1992 to 1994)
* *Julestemninger* (1993)
* *Elisabeth Andreassens bästa 1981–1995* (1995)
* *Eternity * (1996)
* *Bettans jul* (1996)
* *Så skimrande var aldrig havet* (1997)
* *20 bästa* (1998)
* *Kjærlighetsviser* (2001)
* *A Couple of Days in Larsville* (2004)
* *Short Stories* (2005)
* *Bettan Country* (2007)
* *Spellemann* (2009)
* *Kärleken & Livet* (2012)

## Nuorodos

* Diskografija svetainėje ''discogs.com''

|-
Lanksčioji šluotsmilgė

**Lanksčioji šluotsmilgė** (*Avenella flexuosa*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos *[[Avenella]]* genties augalas. Savaime paplitęs Europoje, Azijoje, Šiaurės Afrikoje, Šiaurės Amerikoje. Natūralizuota Pietų Amerikoje, Naujojoje Zelandijoje. Paplitusi vakariniuose Lietuvos rajonuose, ypač Pajūrio žemumoje ir Kuršių nerijoje, kitur reta ar visai neauga.

## Ekologija

Auga sausuose, šviesiuose miškuose, dažniausiai pušynuose, taip pat kirtimuose, viržynuose, tyruliuose, nusausintuose durpynuose, kopų smėlyje, rūgščiuose (pH = 5,6-4,0), nederlinguose dirvožemiuose.

Gilios šaknys stelbia miško kultūras.

## Biologija
Tai daugiametis, 30-70 cm aukščio žolinis augalas, sudarantis retus kerus. Turi trumpus šakniastiebius. Šaknys gali siekti 1 m gylį. Stiebas status, plonas. Lapai siauri, 0,3-1 mm pločio, tamsiai žali, šiurkščiomis viršūnėmis, išilgai susisukę. Liežuvėlis iki 3 mm ilgio, standus, iškirpta viršūne.

Rusvai violetinės, blizgančios, 2-6 mm ilgio varputės po vieną išaugusios šluotelės šakelių galuose. Pats žiedynas netankus, iki 15 cm ilgio ir 10 cm pločio, glaustas, tik augalui žydint plonos, vingiuotai išsilanksčiusios jo šakelės atsilenkia didesniu kampu, žiedynas pasidaro permatomas, ir šluotsmilgės sąžalynas būna panašus į lengvą rūką žemės paviršiuje. Apatinis žiedažvynis su akuotu.

Žydi birželio–liepos mėnesiais. Vaisius – grūdas. Sėklos išlieka gyvybingos vienerius metus. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai šakniastiebiais.

Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 14,28.

## Naudojimas
Pašarinė šios žolės vertė menka, tačiau ji aptinkama ten, kur kitos žolės visai neauga. Sausa žolė tinka čiužiniams kimšti. Galima naudoti dekoratyvinėje sodininkystėje.

## Nuorodos

* Lanksčiosios šluotsmilgės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
* Lanksčiosios šluotsmilgės porūšiai, varietetai ir formos per tropicos.org (anglų k.)
* Deschampsia flexuosa – Wilde planten in Nederland en België  (vokiečių k.)

## Literatūra
* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 328 p.
Triatlonas olimpinėse žaidynėse

**[[Triatlonas]] olimpinėse žaidynėse** yra viena iš jauniausių olimpinės programos sporto šakų. Į olimpines žaidynes triatlonas įtrauktas 2000 m. Standartinę olimpinę triatlono trasą sudaro 1,5 km plaukimo, 40 km važiavimo dviračiu (kartais pailginta) ir 10 km bėgimo. Lietuva nėra turėjusi nei vieno atstovo olimpinėse triatlono varžybose.

## Rungtys

## Medalių lentelė

## Šaltiniai
Juodoji kalavija

**Juodoji kalavija** (*Aphanopus carbo*) – gilavandenė kalavijinių šeimos žuvis, sutinkama Atlanto vandenyne tarp 69° ir 27° šiaurės platumos, 180–1700 m gylyje. Užauga iki 110 cm.

## Aprašymas
Juodosios kalavijos kūnas labai ištęstas, tamsiai varinės spalvos su vaivorykštiniu atspalviu. Burna didelė, su stipriais, į iltis panašiais dantimis. Burnos vidus ir žiaunų ertmės – juodos.

## Vertė
Juodoji kalavija yra ekonomiškai svarbi Pirėnų pusiasalio šalių ir ypač Madeiros salos žuvininkystei, kur ji laikoma vertingu maisto produktu ir kainuoja nepigiai.

## Apsauga
Priskiriamos prie per intensyviai žvejojamų rūšių.
Michailas Berezinas

**Michailas Berezinas** (*Михаил Евгеньевич Березин*; 1906–1950) – tarybinis ginklininkas, aviacinės ginkluotės konstruktorius, kulkosvaidžio UB kūrėjas, Stalino premijos laureatas.

## Biografija
Gimė 1906 m. lapkričio 21 d., skurdžioje valstiečių šeimoje, Gončiarkos kaime (Kirilovo apskritis, Vologdos gubernija; dabar Vologdos srities Kirilovo rajonas). 

Dirbti ėmė 9 m., buvo samdiniu, juodadarbiu, miškakirčiu, dailide. 

Pasibaigus pilietiniam karui 1926 m. įstojo į Leningrado politechnikos instituto darbininkų fakultetą. 1934 m. baigė Leningrado Karinį mechanikos institutą (dabar Baltijos valstybinis technikos universitetas). Dirbo Tulos ginklų gamykloje, pradžioje meistru, po to – inžinieriumi konstruktoriumi. 
1935 m. perėjo į konstravimo biurą, dalyvavo konstruojant 12,7 mm stambaus kalibro kulkosvaidį. Šio kulkosvaidžio pagrindu vėliau sukonstravo kulkosvaidį UB. Konstravo ir aviacines patrankas, iš kurių plačiausiai naudojama buvo B-20. 

Mirė 1950 m. rugpjūčio 23 d. Tuloje.

Jo konstruktorišką veiklą pratęsė sūnus Sergejus Berezinas (*Сергей Михайлович Березин *; miręs 2005 m.). 1960 m. baigęs Tulos politechnikos institutą atėjo dirbti į KBP, kūrė BMP-3 ir BMP-4.

## Apdovanojimai
* Lenino ordinas
* du Darbo raudonosios vėliavos ordinai,
* 1-o laipsnio Kutuzovo ordinas,
* 2-o laipsnio Suvorovo ordinas,
* Medalis „Už šaunų darbą Didžiajame Tėvynės kare 1941-1945 m.“
* 2 Stalino premijos (1941 ir 1945 m.)

## Nuorodos
* День рождения Михаила Евгеньевича Березина
* Люди, Конструкторы оружия, БЕРЕЗИН Михаил Евгеньевич
Varpotoji juodžolė

**Varpotoji juodžolė** (*Actaea spicata*) – vėdryninių (*Ranunculaceae*) šeimos juodžolės (*Actaea*) genties augalas. Liaudyje dar žinomas kaip **juodšaknė**, **kabalysė**, **kiauliauogė**, **meškauogė**. Savaime paplitęs Europoje, Kaukaze, Vakarų Sibire, taip pat ir Lietuvoje.

## Ekologija

Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, paunksnėje, rečiau krūmuose. Mėgsta šešėlį, puveningus, nerūgščius, vidutinio drėgnumo dirvožemius, pavieniais egzemplioriais.

Žiedai apdulkinami vabalų. Sėklas išplatina uogas lesantys paukščiai.

## Biologija
Tai daugiametis, 30–70 cm aukščio žolinis augalas. Turi trumpą, storą šakniastiebį. Šaknys siekia iki 50 cm gylį. Stiebas stamantrus, šakotas, lapuotas, plikas. Lapai kvapnūs, neproporcingai stambūs, ilgakočiai, 20–30 cm ilgio, lakštas du kartus suskaidytas į tris dalis; kiekvienas lapelis, kiaušiniškas, su koteliu. Lapai dažniausiai būna išsidėstę lygiagrečiai dirvos paviršiui.

Smulkūs, be nektaro žiedai nedidelėje kekėje, išaugusioje ant ilgo kotelio viršūninio lapo pažastyje. Apyžiedis balas ar gelsvas, greit nukrintantis. Turi 4–6 balkšvus ar violetinius taurėlapius. Piestelė viena. Kuokelių daug, jie ilgesni už vainiklapius.

Žydi birželio mėnesį, neretai pirmieji žiedai prasiskleidžia gegužės antroje pusėje. Vaisiai – daugiasėklės, sultingos, juodos, blizgančios, 1–1,1 cm ilgio, raudonomis sultimis uogos. Vaisių nokimas tęsiasi nuo liepos ik rugsėjo. Sėklos rudos. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai šakniastiebiais.

## Nuodingumas
Visas augalas, ypač uogos ir šakniastiebiai, nuodingas, labai erzinantis odą. Uogose yra saponinų, alkaloidų.

## Naudojimas
Varpotoji juodžolė kartais vartojama homeopatijoje. Anksčiau augalu buvo dažomi audiniai juoda ir raudona spalva. Auginamas kaip dekoratyvinis parkuose ar kituose ūksmėtuose vietose. Vidurio Europoje kadaise šis augalas buvo vertinamas kaip burtažolė, turinti magiškos galios.


Actaea_spicata_001.JPG|Visas augalas
Actaea_spicata_kz2.jpg|Jaunas lapas
Actaea_spicata_002.JPG|Žiedynas
Actaea_spicata_003.JPG|Uogos


## Nuorodos
* Varpotosios juodžolės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org (anglų k.)''
* Varpotosios juodžolės porūšiai, varietetai ir formos per tropicos.org (anglų k.)
* Actaea spicata – Plants for a Future (anglų k.)
* Actaea spicata – Wilde planten in Nederland en België (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 50 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 273–274 p. ISBN 5-417-00831-1
Grigorijus Nikitinas

**Grigorijus Nikitinas** (*Григорий Иванович Никитин*; 1905–1986) – tarybinis ginklininkas, šaunamųjų ginklų konstruktorius, kulkosvaidžio NSV kūrėjas.

## Biografija
Gimė 1905 m. Sestrorecko mieste, ginklininko šeimoje. Baigė žemietijos mokyklą.

Nuo 1919 m. dirbo Sestrorecko ginklų gamykloje, pradžioje tekintojo mokiniu, vėliau – tekintoju. 1923 m. buvo pasiųstas mokytis į darbininkų fakultetą. 1926 m. įstojo mokytis Leningrado technologijos institute, Mechanikos fakultete. 1930 m. perkeltas į Leningrado Karinį mechanikos institutą (dabar Baltijos valstybinis technikos universitetas), Mašinų gamybos skyrių, kurį baigė 1931 m. 

1931 m. paskirtas dirbti Tulos ginklų gamyklos Projektavimo ir konstravimo biure, kuris vėliau buvo atskirtas nuo gamyklos ir pavadintas CKB-14 (*ЦКБ-14*), o dar po vienos reorganizacijos pavadintas CKIB SOO (*Центральное конструкторско-исследовательское бюро спортивного и охотничьего оружия*). 

1972 m. G. Nikitinas išėjo į pensiją ir konstravimu nebeužsiiminėjo. 

Mirė 1986 m.

## Darbai
Daugelio šaunamųjų ginklų srities darbų autorius. Žinomiausi jo projektai – 7,62 mm universalusis kulkosvaidis ir stambaus kalibro (12,7 mm) kulkosvaidis NSV (Nikitin-Sokolov-Volkov). 

## Apdovanojimai
* Lenino ordinas (1971 m.)
* Garbės ženklo ordinas (1966 m.)
* Medalis „Už šaunų darbą Didžiajame Tėvynės kare 1941-1945 m.“ (1945 m.)
* Medalis „Už šaunų darbą V.I. Lenino gimimo 100 metų paminėti“ (1970 m.)
* Darbo veterano medalis 
* S. Mosino vardo premija (1965 m.)

## Nuorodos
* КБП. Руководство и знаменитые оружейники. 
* Григорий Иванович Никитин
Pranab Mukherjee

**Pranabas Kumaras Mukherdži** (, 1935 m. gruodžio 11 d. – 2020 m. rugpjūčio 31 d.) – 13-asis Indijos prezidentas, užėmęs šias pareigas 2012–2017 m. Iki tapimo prezidentu P. Mukherjee nuo 2009 m. vadovavo finansų ministerijai bei buvo šalies kongreso partijų patarėjas.

Nuo 1982 iki 1984 m. politikas buvo finansų ministru, vėliau vadovavo dar keturioms ministerijoms – du kartus užsienio reikalų (1995–1996 ir 2006–2009 m. laikotarpiais), gynybos ministru (2004–2006) bei antrą kartą finansų ministru (2009–2012).

Prezidento poste P. Mukherjee pakeitė penkerius metus šaliai vadovavusią Pratibha Patil. 2012 m. rinkimuose būsimas prezidentas nugalėjo savo vienintelį konkurentą Purno Agitok Sangma, gavęs 713 763 balsus (prieš 315 987 balsus).

## Šaltiniai
Nikitinas

Žodis ***Nikitinas*** reiškia:

* Rusiška pavardė (, iš rusiško vyriško vardo *[[Nikita]]*), kurią turi ir dalis Lietuvos gyventojų:
** Vladimiras Nikitinas – Lietuvos teisininkas;
** Grigorijus Nikitinas – tarybinis šaunamųjų ginklų konstruktorius;
** Jurijus Nikitinas – rašytojas fantastas;
** Afanasijus Nikitinas – XV a. rusų keliautojas ir pirklys;
* „Nikitin“ – Rusijos garsų įrašų kompanija;
* Nikitinas () – daugelio Rusijos kaimų pavadinimas.
Veržuvos hidrografinis draustinis

**Veržuvos hidrografinis draustinis** – saugoma gamtos teritorija Vilniuje, Nemenčinės miškų urėdijoje (Liepynės girininkija), Antakalnio seniūnijoje. Apima Neries intako Veržuvos upelio, ištekančio iš Bezdonių fliuvioglacialinės lygumos pelkingų duburių, slėnį. Plotas – 180 ha. Upės vaga natūrali, saugoma kaip pavyzdinis gamtinis kompleksas. Veržuvos upelis priskiriamas šaltavandenių upių klasei.

Upėje gyvena reta mažoji nėgė.

## Šaltiniai
Rūta (draugija)

**Vilniaus lietuvių kultūros draugija „Rūta“** veikė 1909–1914 m. Vilniuje, Gedimino prospekto 22 name. Mykolo Sleževičiaus iniciatyva įkurta draugija vienijo beveik 200 narių.

## Istorija
„Rūtos“ draugija turėjo tikslą jungti ir kultūriškai šviesti Vilniuje ir Vilniaus krašte gyvenančius lietuvius. Draugija rengė vaidinimus, koncertus, paskaitas, minėjimus, padėjo provincijos teatro mėgėjų trupėms. Buvo išsinuomojusi patalpas su sale, klubu, įsteigė biblioteką. Buvusiose „Rūtos“ patalpose šiuo metu įsikūręs Valstybinis Vilniaus mažasis teatras. Draugijos chorui priklausė apie 50 narių. Choro repertuarą sudarė Mikalojaus Konstantino Čiurlionio, Juozo Naujalio, Miko Petrausko, Stasio Šimkaus ir kt. kūriniai. 1913 m. „Rūtos“ draugijos choras su simfoniniu orkestru atliko M. K. Čiurlionio kantatą „De profundis“. 1914 m. choras įdainavo 20 šių kompozitorių dainų į plokšteles.
  
„Rūtos“ draugija turėjo vokalinį, instrumentinį ansamblius, šokių, vaidintojų būrelius. Vaidintojų būrelis pastatė Antano Macijausko „Užburtą kunigaikštį“, Karvatovos „Katriutę“, Žemaitės „Mūsų gerąjį“. 1910 m. vaidintojai suorganizavo Vilniaus artistų mėgėjų būrelį, kuris priklausė „Rūtai“, bet veikė savarankiškai. 1910 m. rugsėjo 20 d. Vilniaus vaidintojai sudarė Vilniaus lietuvių artistų sąjungą. Jos iniciatyva šeštadieniais rengdavo spektaklių premjeras, sekmadieniais jas kartodavo pigesnėmis bilieto kainomis darbininkams, trečiadieniais vykdavo uždari draugijos narių vakarai. Koncertuodavo M. K. Čiurlionis, Kipras Petrauskas, Vladislava Grigaitienė ir k.t.

Vilniaus lietuvių kultūros draugijos „Rūta“ veikloje aktyviai dalyvavo Liudas Gira, Jonas Vileišis, Zigmas Žemaitis. Žymesni draugijos vadovai – gen. Augustinas Paškevičius, Andrius Domaševičius ir kt. Vilniaus lietuvių kultūros draugija „Rūta“ buvo vienas svarbiausių Vilniaus lietuvių kultūros centrų.

Šiuo metu „Rūtos“ draugijos misiją tęsia Kultūros paramos fondas „Rūta“, įsikūręs Vilniuje, Gedimino pr. 22.

## Taip pat skaitykite
* Vilniaus lietuvių susivienijimas Rūta

## Šaltiniai
Česka Lypa

**Česka Lypa** () – miestas Čekijoje, Libereco krašte XV a. buvo vienas pagrindinių husitų sąjūdžio centrų. XIX a. ji įgijo tekstilės pramonės centro reputaciją, čia gaminti populiarūs raštuoti audiniai. Mieste yra keletas įdomių architektūrinių pastatų.

Iš buvusios renesansinės pilies yra išlikęs 1583 m. pastatytas Raudonasis namas (*Červený dům*) su arkada antrame aukšte. 1381 m. pastatyta Šv. Kryžiaus bažnyčia.
Svante Arrhenius

**Svantė Augustas Arenijus** (; 1859 m. vasario 19 d. Gut Wik, Upsala – 1927 m. spalio 2 d. Stokholmas) – švedų fizikas ir chemikas, 1903 m. Nobelio chemijos premijos laureatas. Suformulavo pagrindinius elektrolitinės disociacijos teorijos dėsnius. Atradus elektrolitinę disociaciją, pateikė naują rūgščių apibrėžimą, atsižvelgdamas į junginių elektrolitinę disociaciją tirpaluose. 

Daug garsių to meto mokslininkų nesuprato ir nepripažino Arenijaus teorijos, kad daugelis medžiagų gali disocijuoti į jonus. Pavyzdžiui, akademikas Per Teodor Cleve (1840–1905) Arenijaus disertacijos metu sušuko: Tai gryna fantazija! Juk neįmanoma, kad kalis galėtų savarankiškai egzistuoti tirpale. Kiekvienas mokinys žino, kad kalis energingai reaguoja su vandeniu… "

Išleido 16 knygų, bendradarbiavo Encyclopedia Britannica.

## Literatūra
* Feldmanas Fricas, Guntis Rudzytis. Neorganinė chemija. Vertimas į lietuvių kalbą 1992.

## Šaltiniai
Nikita

**Nikita** () – rusiškas vyrų vardas, graikiškos kilmės. Originali graikiška forma –  'nugalėtojas'. 

2010 m. pirmą ketvirtį Maskvoje vardas *Nikita* įėjo į dešimtuką populiariausių naujagimių vardų..

## Mažybinės formos
Nikitka (*Никитка*), Nika (*Ника*), Nikicha (*Никиха*), Nikiša (*Никиша*), Nikusia (*Никуся*), Nikuša (*Никуша*), Nikenia (*Никеня*), Kenia (*Кеня*), Nikeša (*Никеша*), Keša (*Кеша*), Kita (*Кита*)

## Tėvavardžiai
Rusų kalboje iš vardo *Nikita* sudaryti tėvavardžiai:
* vyriškas: *Nikitičius* (). Dabar rusų kalboje paplitusi forma *Nikitovičius* () neatitinka rusų kalbos normų.
* moteriškas: *Nikitična* (). Dabar rusų kalboje paplitusi forma *Nikitovna* () neatitinka rusų kalbos normų.

## Pavardės
Iš vardo *Nikita* kilę daug rusiškų ir ukrainietiškų pavardžių: Nikitinas (*Ники́тин*), Nikitenka (*Ники́тенко*), Nikitiukas (*Никитюк*)

## Vardadieniai
* balandžio 16 – Nikita Medikionietis, šventasis, išpažinėjas
* vasario 13, gegužės 13, kovo 27 – Nikita Novgorodietis, Novgorodo vyskupas, šventasis.
* birželio 10 – Nikita Chakidonietis, arkivyskupas, šventasis.
* rugsėjo 28 – Nikita Gotas, šventasis, kankinys.
* sausio 17 – Nikita Konstantinopolietis.

## Formos kitose kalbose
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* )
* 
* )
* 
* 

## Žmonės, kurių vardas ''Nikita''
* Nikita Chruščiovas – TSRS vadovas,
* Nikita Michalkovas – Rusijos kino režisierius,
* Nikita Barinovas – Rusijos krepšininkas

## Moteriškas vardas ''Nikita''
Po 1990 m. prancūzų režisieriaus Luko Besono filmo „Nikita“ ir vėliau juo pagrįsto TV serialo „Jos vardas Nikita“, kurių herojė buvo moteris vardu *Nikita*, šis vardas Prancūzijoje ir kai kuriose kitose šalyse imtas naudoti ir kaip moteriškas.
 
Egzistuoja indiškas moteriškas vardas *Nikita* (reiškiantis 'žemė'), kilęs iš  'būstas, buveinė'.

## Nuorodos
Pratibha Patil

**Pratibha Devisingh Patil** (, g. 1934 m. gruodžio 19 d.) – Indijos politikė, buvusi 12 šalies prezidentė, šias pareigas ėjusi 2007–2012 m. laikotarpiu. Ji buvo pirmoji Indijos prezidentė moteris.

Iš prezidentės posto P. Patil pasitraukė 2012 m. liepą. Ją pakeitė Pranab Mukherjee.

P. Patil yra Indijos nacionalinio kongreso narė. 2004–2007 m. politikė buvo Radžasthano valstijos vadove. Šiame poste ji taip pat tapo pirmąja moterimi užėmusia tokias pareigas.

## Šaltiniai
Džungarijos Alatau

**Džungarijos Alatau** arba ***Žetisu Alatau*** (, , ) – kalnų masyvas Vidurinėje Azijoje. Driekiasi tarp Alakolio ežero ir Ilio slėnio, yra daugiausia pietryčių Kazachstane, likusi dalis – Rytų Turkestane (Sindziangas, Kinija). Driekiasi iš pietvakarių į šiaurės rytus 450 km, plotis – 50–90 km. Aukščiausia vieta – 4562 m (Semionovo Tianšanskio k.). Džungarijos Altau kalnus sudaro keletas lygiagrečių kalnagūbrių – Karatau, Baskantau, Toksanbajus, Bedžiktau ir kt.

Kalnai sudaryti daugiausia iš skalūnų, klinties, smiltainio (šiaurėje) ir vulkaninių uolienų (pietuose); centrinėje dalyje slūgso senovinės kristalinės uolienos. Yra polimetalų rūdų telkinių (Tekelis), trykšta mineralinės versmės (Kopalo-Araganas).

Džungarijos Alatau žemutiniuose šlaituose driekiasi pusdykumės ir stepės, 1200 m aukštyje pereinančios į miškų ir pietų juostą (šiauriniame šlaite). Virš 2600 m aukščio prasideda subalpinės ir alpinės pievos, aukščiau – uolynai, akmenynai. Ledynai užima 1100 km² plotą. Kalnuose prasideda keletas nenuotakiems baseinams priklausančių upių (Aksu, Tentekas, Lepsi, Karatalas), gausų ežerų (žymiausias – Žasylkolis).

Džungarijos Alatau rytuose yra Džungarijos vartų perėja, jungianti su Džungarijos lyguma.

## Šaltiniai
Džungarijos vartai

**Džungarijos vartai** (, ) – tektoninė siaurymė Vidurinėje Azijoje, įsiterpusi tarp Džungarijos Alatau kalnų vakaruose ir Birliktau kalnagūbrio rytuose, sujungia Džungarijos lygumą ir Balchašo-Alakolio dubumą. Tai gana plati (10 km) ir ilga (50 km) plokščio paviršiaus juosta, esanti 300–400 m aukštyje. Ją kerta Kazachstano–Kinijos siena.

Klimatas sausringas, vyrauja pusdykumės. Džungarijos vartai garsėja stipriais vėjais – dėl aerodinaminių savybių šiuo koridoriumi žiemą iš Kinijos pučia sausas žvarbus pietryčių vėjas ibe, o orams persimainius – šiaurės vakarų vėjas iš Kazachstano saikanas. Vėjo greitis gali siekti 70 m/s.

Nuo pat senovės Džungarijos vartai buvo svarbi jungtis tarp Žetisu ir Džungarijos kraštų. Čia keliaudavo tiurkų klajokliai, ėjo viena iš šilko kelio trasų, XIII a. per juos įsiveržęs Čingischanas užkariavo Vidurinę Aziją. 1969 m. prie Žalanaškolio ežero įvyko susišaudymas tarp TSRS ir Kinijos pasieniečių. 1991 m. per Džungarijos vartus nutiestas geležinkelis į Urumčį. Eina automobilių kelias.

## Šaltiniai
Tumblr

**„Tumblr“** – mikrotinklaraštijos platforma, priklausanti „Yahoo!“ bendrovei.

Tinklalapis leidžia vartotojams talpinti multimediją ir skelbti turinį mikrotinklaraščio forma. Vartotojai gali sekti kitų vartotojų paskyras, taip pat padaryti savo paskyras privačiomis. Didžioji dalis tinklalapio funkcijų yra pasiekiamos iš „prietaisų skydo“ sąsajos (), kuriame galima skelbti turinį ir matyti kitų sekamų vartotojų tiklaraščių turinį.

2013 m. gegužės 30 d. „Yahoo!“ paskelbė apie savo ketinimą įsigyti „Tumblr“ už maždaug 1,1 mlrd. JAV dolerių. Sandoris baigėsi 2013 m. birželio 20 d. 2017 m. platformą įsigijo „Verizon“ bendrovė. 2017 m. sausio mėn. „Tumblr“ pritraukė 555 mln. unikalių lankytojų, talpino 334 mln. tinklaraščių. Netrukus po įsigijomo platformoje buvo uždrausta pornografija, dėl ko ji prarado nemažai lankytojų. 2019 m. parduota „Automattic“ bendrovei už 3 mln. JAV dolerių.

## Išnašos
Višnevas

**Višnevas** gali reikšti:

* Višnevas – kaimas Baltarusijoje, Minsko sr.;
* Višnevas – gyvenvietė Baltarusijoje, Gardino sr.;
* Višnevas – kaimas Lenkijoje, Palenkės vaiv.;
* Višnevas – dar keletas kaimų Lenkijoje.
Vyšniavas (Valažinas)

**Vỹšniavas**  (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, Minsko srityje, Valažino rajone, 22 km nuo Valažino, prie Galšios upės. Praeina Ašmenos–Valažino kelias. Stovi Šv. Mergelės Marijos Apreiškimo bažnyčia (XVII a.).

## Istorija

Vyšniavas minimas nuo XIV a., kaip Krevo kunigaikštystės valda. Nuo XV a. priklausė Sluškoms, Astikams, Sanguškoms, Pacams. 1424 m. Vilniaus kaštelionas Petras Simonas Gedgaudaitis pastatė bažnyčią. XVI a. įėjo į Ašmenos pavietą, 1600 m. paskirtas Chreptavičiams. 1780–1870 m. veikė metalurgijos gamykla.

1795 m. tapo Rusijos dalimi. XIX a. buvo miestelis, Ašmenos apskrities Vyšniavo valsčiaus centras.

Iki XX a. vidurio Vyšniave gyveno gausi žydų bendruomenė. Nacių valdymo metais buvo sudarytas getas, kuriame nužudyta ~2000 žydų.

## Žymūs žmonės
* 1563 m. Vyšniave mirė reformacijos veikėjas Simonas Budnas;
* 1895 m. gimė sionizmo propagandininkas Nahumas Goldmanas;
* 1923 m. gimė Izraelio politikas Šimonas Peresas.

## Šaltiniai
TNŠ-20

**TNŠ-20** () – 20 mm tankinė patranka, aviacinės patrankos ŠVAK patrankos variantas, pritaikytas tankams.

## Istorija
20 mm automatinė patranka TNŠ-20 buvo tarybinio lengvojo tanko T-60 pagrindinis ginklas. Šis 20 mm aviacinės automatinės patrankos ŠVAK variantas su 82,4 kalibrų ilgio vamzdžiu buvo sukurtas per rekordiškai trumpą laiką iš ŠVAK-20 sparninių ir turelinių variantų. Patranka TNŠ-20 buvo tobulinama ir jau vykstant jų gamybai. Oficialiai į ginkluotę ji buvo priimta 1941 m. gruodžio 1 d., o 1942 m. sausio 1 d. jai suteiktas pavadinimas TNŠ-1 ( 'tankinė Nudelmano ir Špitalno'). O vėliau imta vadinti ТНШ-20. Buvo pradėta kurti ir patranka TNŠ-2 su galingesniais šoviniais, bet jos konstruoti nebaigė. 

## Panaudojimas
Patranka tanko T-60 bokšte buvo įtaisyta ne centre, o gana daug paslinkta dešinėn (o pats bokštas buvo prie kairiojo tanko borto). Dėl to reikėjo specialiai paderinti patrankos teleskopinį taikiklį TMFP-1. Lentelinis tiesiojo šūvio nuotolis buvo 2500 m, taikymosi nuotolis – 700 m, šaudymo sparta – iki 750 šūv./min.  
Įgudęs šaulys galėjo šaudyti ir po vieną šūvį. Patrankai šoviniai buvo tiekiami iš juostos. Tanko šaudmenų komplekte buvo 754 patrankos šoviniai 13-oje juostų, kurios buvo dėžutėse. Iššautas tūteles iš bokšto išmesdavo dujų šalinimo vamzdeliu po patrankos vamzdžiu. Išsiardžiusios šovinių juostos grandys specialia kreipiamąja keliavo į tanko dugną, kur ir pasklisdavo. 

Šaudmenų komplekte buvo  
* skeveldriniai trasuojamieji ir skeveldriniai padegamieji sviediniai su akimirkinio veikimo sprogdikliais ir
* šarvamušiai padegamieji sviediniai su volframo karbido šerdimis ir dideliu pradiniu greičiu (815 m/s). 
Toks sviedinių derinys tiko efektyviai naikinti lengvai ir vidutiniškai šarvuotus taikinius, kulkosvaidžių lizdus, prieštankines patrankas, gyvąją jėgą. 
* subkalibriniai šarvamušiai padegamieji sviediniai (pramušdavo iki 35 mm storio šarvus).
Tankai Т-60 mažais nuotoliais galėjo kautis su ankstyvųjų versijų vokiečių vidutiniais tankais Pz.Kpfw.III ir Pz.Kpfw.IV šaudydami į bortus, o nuotoliais iki 1000 m – su šarvuotaisiais transporteriais ir lengvosiomis savaeigėmis. 

Ne iš karto pavyko užtikrinti patikimą patrankų veikimą, nes užskersuodavo šoviniai, o juosta strigdavo tiekimo rankovėje. Tą problemą forsuotai per kelias dienas gamykloje Nr. 37 išsprendė konstruktoriai N. Astrovas, N. Popovas ir A. Tarasovas. 
Patobulintos ŠVAK tankinės patrankos tanke T-60 bandymai 1941 m. rugsėjį praėjo sėkmingai. 

Aviacinės patrankos, reikalaujančios švaros ir kvalifikuoto aptarnavimo, ne visada sėkmingai veikdavo padidintų taršos ir dulkėtumo aplinkoje, kas būdinga tankams. 

Kairiau patrankos buvo suporintas kulkosvaidis DT-29. Šį kulkosvaidį būdavo galima nesunkiai išimti iš tanko ir, uždėjus kojeles bei petinę atramą, naudoti kaip rankinį kulkosvaidį.

Egzistavo galimybė iš bokšto išimti ir patranką, kuri mase (68 kg) mažai skyrėsi nuo tuo metu plačiai naudoto Maksimo kulkosvaidžio. Tačiau patranką buvo sunku nejudamai įtaisyti ne bokšte, todėl patrankos beveik niekada neišiminėdavo.
Fiat 527

**Fiat 527** – lengvasis automobilis, kuris buvo leidžiamas „Fiat“ nuo 1934 iki 1936 metų.

**527** modelis buvo 6-ių cilindrų Fiat 518 Ardita automobilio versijos, ir buvo taip pat žinomas **Ardita 2500** pavadinimu. Automobilis buvo leidžiamas tik sedano kėbulu su atstumu tarp ratų ašių 3170 mm. ilgio.

Automobilis buvo gaminamas tik Italijoje, viso pagaminta apie 1000 egzempliorių.

## Varikliai


Image:Fiat 527 Sedan 1934.jpg|Fiat 527 Sedan 1934


## Literatūra
* Fred Steiningen *Fiat Personenwagen*, 1994. ISBN 3-923448-37-6
Paprastoji naktižiedė

**Paprastoji naktižiedė**, arba **girgždukas** (*Silene vulgaris*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos naktižiedžių (*Silene*) genties augalas. Savaime paplitęs vidutinių platumų Europoje, Azijoje ir Šiaurės Afrikoje, taip pat ir Lietuvoje. Natūralizuotas Šiaurės Amerikoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje.

## Ekologija

Auga dirvonuose, pūdymuose, pievose, laukuose ir daržuose, dykvietėse, pakelėse, krūmuose ir šviesiuose miškuose, nerūgščiuose dirvožemiuose.

Gana paplitusi laukų piktžolė. Žiedus apdulkina naktiniai drugiai.

## Biologija
Tai daugiametis, 20-60 cm aukščio augalas. Turi šakotą šaknį, kuri gali siekti daugiau nei 10 cm gylį. Stiebas status ar kylantis, melsvai žalias, viršutinėje dalyje šakotas. Lapai lancetiški ar pailgai kiaušiniški, lygūs, melsvai žali, 4-10 cm ilgio ir 1-2 cm pločio, smailiaviršūniai, išsidėstę poromis vienas prieš kitą. Apatiniai lapai su kotais, o stiebo – bekočiai.

Žiedynas skėstašakis, dvistypis. Žiedai kvapūs, turi nektaro. Taurelė išsipūtusi, žalsva, turi 20 blyškiai žalsvų gyslų, suspausta pukšėdama sprogsta. Vainikėlis 2-3 cm skersmens. Vainiklapių penki, apie 1,5 pločio, balti, rečiau rusvi, iki 1/2-1/3 įskelti. Kuokelių dešimt.

Pražysta birželio mėnesį, žydi per visą vasarą ir rugsėjį. Žiedai prasiskleidžia pavakary. Vaisius – apvali, gelsva, 8-9 mm ilgio, su šešiais stačiais dantukais dėžutė. Sėklos pilkšvos, apie 1,5 mm skersmens, plokščios, inkstiškos, grubios, išlieka gyvybingos iki penkerių metų. Dauginasi sėklomis ir šakojantis šaknims.

## Naudojimas
Šaknyse yra saponinų, jomis galima plauti vilnonius ir riebaluotus drabužius. Kai kur valgomi jauni išvirti ūgliai, tinka salotoms ir sriuboms. Sausose ganyklose naudinga žolė, nes nuganyta gerai atželia ir nebijo sausros. Gyvulių ėdama drauge su kitomis žolėmis. Kartais nurodoma, kad girgždukas skatina laktaciją. Labai tinkamas pašaras laukinei faunai.

## Nuorodos
* Paprastosios naktižiedės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
* Paprastosios naktižiedės porūšiai, varietetai ir formos per Tropicos.org (anglų k.)
* Silene vulgaris – Nature Gate (anglų k.)
* Silene vulgaris – Ontario ministry of agriculture and food  (anglų k.)
* Silene vulgaris – Wilde planten in Nederland en België (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 228 p.
Atomoksetinas

**Atomoksetinas** (C17H21NO) – selektyvus noradrenalino reabsorbcijos inhibitorius, kuriuo gydomas vaikų, paauglių ir suaugusiųjų aktyvumo ir dėmesio sutrikimas. Lietuvos vaistinėse parduodamas kaip receptinis vaistas, pavadinimu *Strattera*. Vaisto patentas ir rinkodaros teisės priklauso JAV registruotai pasaulinei farmacijos kompanijai „Eli Lilly and Company“.

Tiesioginis gydymo poveikis paprastai pasireiškia po 2–4 savaičių. Dažniausiai pasitaikantys šalutiniai reiškiniai (daugiau nei 10 iš 100 tiriamųjų) buvo pykinimas, burnos džiūvimas, apetito praradimas ir skausmas viršutinėje pilvo dalyje, nemiga, nuovargis, galvos skausmas, taip pat padidėjusi savižudybės rizika. Lietuvoje atomoksetinas įvardijamas naujausiu pirmo pasirinkimo vaistu ADS gydyti tuo atveju, jei atsisakoma psichostimuliuojančių preparatų. Nors atomoksetinas sukelia mažiau nepageidaujamų reiškinių nei psichostimuliuojantys vaistai, įrodyta, kad jis gali būti ir mažiau veiksmingas. Atomoksetinas ypač tinka tais atvejais, kai kartu su ADS pasireiškia nerimo, depresijos simptomai, tikai, piktnaudžiaujama psichotropinėmis medžiagomis.

## Nuorodos
Didžialapė kartuolė

**Didžialapė kartuolė** (, sin. *A. macrophylla*) – kartuolinių šeimos augalas, iki 10 m aukščio vešli liana. Natūraliai paplitusi Šiaurės Amerikoje, nuo Ontarijo Kanadoje iki Alabamos JAV.

Paprastai turi keletą stiebų. Lapai pražanginiai, paprasti, ištisiniai, plačiai kiaušiniški ar ovalūs, neretai beveik apskriti, 20–30 cm ilgio ir beveik tokio pat pločio, trumpai nusmailėję arba buki. Lapų viršus šiek tiek plaukuotas arba beveik plikas, apačia apaugusi prigludusiais plaukeliais. Lapkotis 10–15 cm ilgio. Žiedai lapų pažastyse.

Žydi birželio mėnesį, sėklų dėžutės subręsta rugpjūtį–rugsėjį. Mėgsta purų derlingą dirvožemį ir dalinį pavėsį, nors gerai auga ir įsaulyje. Gana jautri sausroms.

## Lietuvoje
* Sena didžialapė kartuolė auga prie Tado Ivanausko namo Obelynės parke.
KB Točmaš

**KB Točmaš** (), **A. Nudelmano vardo Tiksliosios mašinų gamybos konstruktorių biuras** (), *OKB-16* – tarybinė, vėliau Rusijos įmonė, kurianti ginklų ir karinės technikos sistemas bei kompleksus, tame tarpe padidinto taiklumo ginklus. Įkurta 1934 m. kaip Sunkiosios pramonės liaudies komisariato Konstruktorių biuras. Vėliau pavadinta OKB-16 arba Kazanės variklių gamyklos Nr.16 NKVD Bandomasis konstravimo biuras (). 1944 m. rugpjūtį pervadintas į OKB-SD (). Dabar įeina į holdingą „NPO Vysokotočnyje kompleksy“ (*Высокоточные комплексы* 'Didelio taiklumo kompleksai').

## Produkcija
* Aviacinės automatinės patrankos:
*:* NS-37 (1941 m.) – LaGG-3, Jak-9Т ir Il-2
*:* NS-23 (1943 m.) – Il-10, MiG-9, MiG-15 ir Jak-15
*:* NR-23 (1947 m.) – La-15, Il-28, MiG-15bis, Tu-4, Tu-14, Jak-23, MiG-17 ir Il-10М
*:* N-37 (1944 m.) – MiG-9, MiG-15, MiG-15bis, MiG-17 ir Jak-25
*:* NR-30 (1950 m.) – MiG-19, Su-7b ir Su-17М
*:* NS-45 (1943 m.) – Jak-9К
*:* R-23 – bombonešiams Tu-22.
* Reaktyviniai sviediniai S-8, S-25 (S-5 buvo kurti MTI-1 dalyvaujant Nudelmanui).
* Kariuomenės paramos ginklai:
*:* granatsvaidis AGS-17 Plamia, jo jūrinė (AGS-17M) ir aviacinė (AG-17A) modifikacijos
* Prieštankiniai raketų kompleksai ir tankinė ginkluotė
*:* savaeigis prieštankinis radiju valdomas raketų kompleksas 2K8 Falanga ir jo jūrinė bei sraigtasparninė modifikacijos
*:* 3M6 Šmel – pirmos kartos prieštankinis raketų kompleksas
*:* Kobra – tankinis valdomų raketų kompleksas ir jo modifikacijos *Zenit* ir *Agona*.
* Laivų artilerijos įrenginiai:
*:* 25 mm suporintas universalusis pabūklas 2M-3
*:* ZAK Palma – zenitinis artilerijos kompleksas
* Nešiojamas lazerinis optinio elektroninio atoveiksmio prietaisas
* Zenitiniai raketų kompleksai
*:* Artimos gynybos zenitinė raketinė savaeigė *[[Strela-1]]* ir jos modifikacijos
*:* Vikšrinė artimos gynybos zenitinė raketinė savaeigė *[[Strela-10]]*
*:* Modernizuotos zenitinės raketinės savaeigės *Strela-10M*, *Strela-10M2*, *Strela-10M3*, *Strela-10M4*
*:* Zenitinės savaeigės Sosna, Sosna-A, Sosna-RA, zenitinė valdoma raketa 9M337 SOsna-R
*:* Zenitiniai raketiniai artileriniai kompleksai 3М89 Palaš ir 3М89E Palma – artimosios gynybos jūriniai automatizuoti zenitiniai raketų artileriniai kompleksai su raketomis 9М337 Sosna-R
*:* Palma SU – automatizuota mažo ir vidutinio kalibro artilerijos sistemų valdymo optinė elektroninė sistema Kariniam laivynui ir sausumos pajėgoms

## Žinomi darbuotojai
* Aleksandras Nudelmanas – buvęs vyriausiasis konstruktorius

## Nuorodos
Akademinis irklavimas olimpinėse žaidynėse

**[[Akademinis irklavimas]] olimpinėse žaidynėse** kaip vasaros sporto šaka vykdomas nuo 1900 m. vasaros olimpinių žaidynių. Akademinio irklavimo varžybas planuota Olimpiadoje planuota surengti jau 1896 m., tačiau rungtys nutrauktos dėl prasto oro. Iki 1976 m. vasaros olimpinių žaidynių akademinio irklavimo varžybose dalyvauti galėjo tik vyrai. Lengvo svorio irklavimo rungtys (kuriose dalyvių svoris ribojamas) į olimpinę programą įtrauktos 1996 m. Kvalifikacija Olimpinėms žaidynėms vykdo Tarptautinė irklavimo federacija (FISA). FISA susikūrė dar prieš šių laikų Olimpines žaidynes ir buvo pirmoji federacija, prisijungusi prie šiuolaikinio olimpinio judėjimo.

## Rungtys

Šiuo metu Olimpinėse žaidynėse akademinio irklavimo sporto šakoje galima dalyvauti 14 rungčių:
* **Vyrų:**
** porinio irklo valtys: vienvietės, dvivietės, keturvietės, lengvo svorio dvivietės;
** pavienio irklo valtys: bevairės dvivietės, bevairės keturvietės, aštuonvietės, lengvo svorio bevairės keturvietės;
* **Moterų:**
** porinio irklo valtys: vienvietės, dvivietės, keturvietės, lengvo svorio dvivietės;
** pavienio irklo valtys: bevairės dvivietės, aštuonvietės.

Žemiau esančioje lentelėje pateikiama visų kada nors Olimpinėse žaidynėse vykusių akademinio irklavimo rungčių suvestinė.

## Lenktynių distancija
Šiandien visų rungčių distancijų nuotolis yra 2000 m. Šis atstumas įtvirtintas 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Prieš tai sportininkai lenktyniaudavo skirtingo nuotolio trasomis: 1900 m. Paryžiuje 1750 m, 1904 m. Sent Luise 3218 m, 1908 m. Londone 2412 m, 1948 m. taip pat Londone 1850 m.

Iki 1988 m. moterys lenktyniaudavo 1000 m trasoje, paskui nuotolis suvienodintas su vyrų (2000 m).

Ankstyvosiose žaidynėse vienu metu startuodavo 2-3 valtys (1952 m. – 4-5 valtys). Šiuolaikinė šešių valčių startavimo pozicija pirmą kartą buvo naudojama 1936 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, o kaip standartas įtvirtina 1956 m.

## Medalių lentelė

## Šaltiniai
Baidarių ir kanojų irklavimas olimpinėse žaidynėse

**[[Baidarių ir kanojų irklavimas]] olimpinėse žaidynėse** vykdomas nuo 1936 m. Iš pradžių programą sudarė tik sprinto rungtys, o 1972 m. įtrauktos ir slalomo rungtys.

Nuo 2012 m. programoje trumpiausiu nuotoliu tapo 200 metrų distancijos, kurios pakeitė 500 m distancijas. Ilgo nuotolio distancijos išliko 1000 m vyrams ir 500 m moterims.

## Medalių lentelė

## Šaltiniai