open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sporofitas

**Sporofitas** – diploidinis individas, išsivystantis iš zigotos ir subrandinantis sporаs, dviejų kartų augalų ir kai kurių dumblių vystymesi. Šių kartų individai paprastai yra skirtingos sandaros ir visada skirtingai dauginasi.

Gametofito gametos susilieja į diploidinę zigotą, iš kurios aukštesniuosiuose augaluose išsivysto daugialąstis sporofito gemalas, o iš jo išauga augalas sporofitas. Tam tikroms sporofito ląstelėms pasidalijus mejozės būdu (tai paprastai vyksta sporangėse) susidaro haploidinės sporos, iš kurių vystosi haploidiniai gametofitai.

Daugelyje augalų (pataisai, paparčiai, plikasėkliai, gaubtasėkliai) sporangės būna dvejopos – makrosporangės ir mikrosporangės. Makrosporangėse vystosi makrosporos, iš kurių išsivysto moteriški gametofitai, o mikrosporangėse – mikrosporos, iš kurių išsivysto vyriškieji gametofitai.

## Įvairių augalų sporofitai
* Samanos. Samanų sporofitai yra nesavarankiški individai, susidarantys samanos gniužulo viršutinėje dalyje. Tuo tarpu gametofitas ir yra visiems žinoma žalia samana. Samanų sporofitas (sporogonas) dažnai yra bechlorofilis ir maitinasi iš gametofito gaunamomis medžiagomis. Jam subręsti reikia maždaug pusės metų. Sporofito kūną sudaro stiebas ir kapsulė.
*Sporiniai induočiai. Jų sporofitai ir gametofitai yra atskirai augantys individai. Vyraujanti karta yra žoliniai sporofitai. Apsivaisinus jų gametofituose (polaiškiuose) susidariusioms gametoms polaiškyje susiformuoja sporofitas, kuris yra daugiametis savarankiškas individas. Įvairių sporinių induočių skyrių sporofito sandara: Pataisūnų sporofitą sudaro: strobilas, ortotropiniai bei pliagiotropiniai stiebai, šoninės šaknys
Asiūklūnų sporofitą sudaro: strobilas bambliai, tarpubambliai, šoninės šaknys bei šakniastiebiai 

Šertvūnų sporofitą sudaro: lapalakštis, rachis, žvyneliai, lapkotis, šakniastiebis bei pridėtinės šaknys
* Plikasėkliai. Jų sporofitai yra savarankiški augalai, o gametofitai – nesavarankiški. Vyriškas gametofitas susidaro žiedadulkėje, o moteriškas – sėklapradyje.
* Gaubtasėkliai. Panašūs į plikasėklius, tačiau jų gametofitai yra dar labiau redukuoti, negu plikasėklių, jie sudaryti dar iš mažesnio ląstelių skaičiaus.

## Šaltiniai
Anciliaus ežeras

**Anciliaus ežeras** (pavadinimas kilo nuo pilvakojų moliuskų rūšies ) – tai gėlavandenis ežeras, telkšojęs dabartinėje Baltijos jūros baseino vietoje Holoceno geologinėje epochoje. Ežero chronologinės ribos apima laikotarpį prieš 9000–7500 m.

Kai ledo skydas suplonėjo, prasidėjo izostazinis Žemės plutos skilimas Skandinavijos pusiasalyje. Dėl to Joldijos jūrą su vandenynu jungiantis sąsiauris labai nuseko, ir maždaug prieš 8900 metų Joldijos jūra užsivėrė. Baltija vėl tapo ežeru. Prasidėjo Anciliaus ežero periodas. Vanduo tapo šiltesnis ir gėlas, paplito daugiau organizmų rūšių.

Ežeras virto Litorinos jūra, kai pakilęs jūros vanduo prasiveržė pro vietovę, dabar žinomą Didžiojo Belto sąsiaurio vardu.

Vandens telkinį Anciliaus ežeru pavadino švedų geologas Gerardas de Gyras. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

*
Brava (sala)

**Bravos sala** () – vulkaninė sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Pavėjinių salų grupės vakaruose, į vakarus nuo Fogo salos. Plotas 62,5 km². Sudaro savivaldybę (drauge su gretimomis Seko salomis). Administracinis centras – Nova Sintra. Bravos sala kalnuota, aukščiausia vieta – 976 m aukščio kalnas Monte Fontainhas. Verčiamasi žemės ūkiu, žvejyba.

Brava atrasta 1462 m. birželio 24 d. portugalų, o apgyvendinta 1573 m. Daugiausiai į salą atvyko žvejai iš Madeiros ir Azorų. Gyventojų ypač padaugėjo po 1680 m. Fogo išsiveržimo, kai daug Fogo salos gyventojų persikėlė į Bravą. Iš salos kilęs Žaliojo Kyšulio salų rašytojas Eugénio Tavares.

## Išnašos
Nova Sintra

** Nova Sintra** (arba ***Vila Nova Sintra***; ) – miestas Žaliajame Kyšulyje, Bravos salos pagrindinė gyvenvietė ir administracinis centras.

Nova Sintroje gimė Žaliojo Kyšulio rašytojas Euženijus Tavarešas.

## Šaltiniai
Seko salos

**Seko salos** (, „sausos salos“), **Rombo salos** () – salų grupė Žaliojo Kyšulio Pavėjinėse salose, 7-8 km į šiaurės rytus nuo Bravos salos. Dvi pagrindinės salelės – Grandė (*Ilhéu Grande*, plotas ~4 km², aukštis iki 150 m) ir Sima (*Ilhéu de Cima*, 1 km², 100–150 m). Taip pat priklauso dar trys salelės *Ilhéu do Rei, Ilhéu Sapado, Ilhéu Luís Carneiro*. Seko salos negyvenamos. Krantai uolingi, auga skurdūs žolynai.
Jusufas ibn Tašminas

**Jusufas ibn Tašminas** (arab.: يوسف بن تاشفين or يوسف بن تشفين, g. apie 1006 m. – m. 1106 m.) – nuo 1061 m. buvo Almoravidų karo vadas šiaurės Afrikoje, o nuo 1086 m. Maroko ir Al-Andalusijos emyras. Jusufas ibn Tašminas buvo Abubakro ibn Umaro sūnėnas.

Jusufas ibn Tašminas į valdžią atėjo kaip Almoravidų karo vadas. Iki jo, šalies politiniam gyvenimui įtaką darė du vadovai: religinis vadas – Abdalahas ibn Jasinas ir karinių pajėgų vadas. Po Jasino mirties 1059 m. šaliai vadovavo tik armijos vadas Abubakras ibn Umaras. Prasidėjus berberų neramumams Sacharoje, Abubakaras išvyko atstatyti tvarkos, o vadovavimą armijai 1061 m. pavedė savo sūnėnui Jusufui ibn Tašminui. Iki 1070 m. Tašminas kaupė jėgas karui su Magravų dinastija. Per tą laiką buvo pastatyta nauja sostinė Marakešas vietoje Agmato.

## Kariniai laimėjimai
1070 m. užimtas Fesas, o iki 1084 m. užkariautas visas šiaurės vakarų Magribas iki Alžyro. Tai leido Jusufui atsiliepti į Ispanijos musulmonų pagalbos prašymą ir jis 1084 m. išsilaipino Pirėnų pusiasalyje. Su Sevilijos, Badachoso ir Granados emyrų pagalba Jusufo ibn Tašmino armija 1086 m. spalio 23 d. Zalako mūšyje sutriuškino Alfonsą VI Kastilietį. Pagal susitarimą su vietos emyrais, Jusufas Ispanijoje pasiliko tik tvirtovę Alchesirase, o pats išvyko atgal į Marakešą. Po šio laimėjimo Jusufas pasivadino emyru.
Vis dėlto Taifos pasekmės Ispanijos musulmonams buvo skaudžios. Nepraėjus ketveriems metams, nuo begalinės vietinių emyrų savivalės ir konfliktų, kilo maištas ir Jusufui Sevilijos emyro Mahometo ibn Abdal Mutamido (Muhammad Ibn Abbad Al Mutamid) prašymu teko antrą kartą persikelti į Ispaniją. 1090 m. buvo užimta Malaga ir Granada. Tokie radikalūs žingsniai nepatiko Mahometui bei kitiems musulmonams ir jie pasikvietė Alfonsą VI į pagalbą. Problemas Ispanijoje Jusufas paliko spręsti karo vadui Zirui ibn Abubekrui, kuris sėkmingai užkariavo visą musulmoniškąją Ispaniją.

Po Abubakro ibn Umaro mirties 1087 m. prie Almoravidų prisijungė Sacharos ir Sudano Almoravidai. IX a. paskutinį dešimtmetį Jusufas ibn Tašminas valdė nuo Alžyro iki Senegalo upės. Jis nesulaukė pilno musulmoniškosios Ispanijos prijungimo ir būdamas beveik 100 metų 1106 m. mirė.

## Išnašos

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' 
* ''Musulmonų vadovai''
Vytautas Girdzijauskas

**Vytautas [[Girdzijauskas]]**:

* Vytautas Girdzijauskas (1904) – gydytojas mikrobiologas imunologas
* Vytautas Girdzijauskas (1930) – rašytojas prozininkas
Litorinos jūra

**Litorinos jūra** (pavadinimas kilo iš moliuskų rūšies *Littorina littoraea* pavadinimo) – geologinis Baltijos jūros raidos etapas, kuris prasidėjo prieš 7,5 tūkst. m. ir baigėsi maždaug prieš 4 tūkst. m.

Apysūrė Litorinos jūra pradėjo formuotis, kai maždaug prieš 7,5 tūkst. metų pietinėje ir vakarinėje Anciliaus ežero dalyje prasidėjo krantų grimzdimas ir susidarė dabartiniai Skagerako ir Kategato sąsiauriai, per kuriuos į Anciliaus ežerą pateko Šiaurės jūros vanduo ir jai būdinga gyvūnija. Šiai gyvūnijai tipiškas buvo pilvakojis moliuskas *Littorina littorea*, kurio vardu jūra ir pavadinta. Šio moliusko paplitimas rodo ir padidėjusį jūros sūrumą. Litorinos jūros nuosėdos (smiltainiai) su litorinų kiauteliais randami šiaurinės Estijos, Pernu apylinkėse apie 20 km į šiaurę ir rytus nuo dabartinės kranto linijos ir Latvijoje aplink Babytės ežerą, Lielupės dešiniajame krante ir kt. kartu su valgomųjų širdučių (*Cardium edule*) kiauteliais.

Litorinos jūra buvo transgresijos ir maksimalaus vandens sūrumo laikotarpis, sutapęs su šiltuoju Atlanto periodu Europos klimatologijoje. Optimumo metu, maždaug prieš 4,5 tūkst. metų jūros vandens tūris buvo dukart didesnis, temperatūra – 2-3 lapsniais aukštesnė, o plotas 26,5 % didesnis nei dabartinės Baltijos jūros. Litorinos jūra dengė didelę dalį dabartinės Suomijos ir Švedijos. Vėliau, Baltijos krantams kylant, ypač šiaurinėje dalyje, Baltijos jūra įgavo dabartinius krantus, dydį ir formą. Tuo metu vidutinės juostos lapuočių miškai palei jos krantus pamažu keitė tundrą.

Litorinos jūros gyvavimo laikotarpiu pradėjo formuotis Kuršių Nerija, taip pat kitos nerijos ir marios.

## Išnašos

## Literatūra

* Szymon Uścinowicz: Jak zmieniał się Bałtyk. Państwowy Instytut Geologiczny, 
* Wefer, Gerold (2002). Climate Development and History of the North Atlantic Realm. Springer. pp. 217–219. ISBN 3-540-43201-9.
Asmenvardžių adaptavimas lietuvių kalboje

**Adaptuotoji asmenvardžio forma** lietuvių kalboje – būdas užrašyti kitos kalbos asmenvardžius lietuviškame rašte pateikiant pagal tarimą. Iš esmės tai yra sulietuvinta asmenvardžio forma, gaunama fonetiškai transkribuojant (perrašant) svetimos kalbos asmenvardį, pvz., James Cook transkribuojamas į .

Pagal VLKK nutarimą, lotyniško pagrindo abėcėles vartojančių kalbų asmenvardžiai bei vietovardžiai grožiniuose kūriniuose, populiariuose ir vaikams bei jaunimui skirtuose leidiniuose atsižvelgiant į skaitytojų amžių ir išsilavinimą adaptuojami, t. y. pateikiami pagal tarimą. Mokslinėje literatūroje, reklaminiuose, informaciniuose leidiniuose bei specialiuose tekstuose kitų kalbų asmenvardžių pateikiamos autentiškos formos, o labiau paplitę vietovardžiai dažniausiai adaptuojami. Adaptuotos ir originalios asmenvardžių formos gali būti pateikiamos pagrečiui (viena iš jų skliausteliuose).

## Privalumas
Pagrindinis adaptuotosios formos privalumas – aiškus tarimas net nežinant užsienio kalbos tarimo taisyklių, lengvesnis nei užsienio kalba tarimas (pvz., Dilthey = *Diltėjus*), kaitomos galūnės (nors kai kuriais atvejais ir nekaitomos, pvz., Michel Platini = *Mišelis Platini*).

## Trūkumai
Adaptuotoji asmenvardžio forma turi trūkumų.
* Neįmanoma rasti autentiškos informacijos apie Wolfgang Amadeus Mozart naudojant užklausą *Volfgangas Amadėjus Mocartas*.
* Įpratus naudoti adaptuotas asmenvardžio formas būtini žinynai su pateiktomis originalo formomis: 1976–1985 m. leistoje Lietuviškoje tarybinėje enciklopedijoje kiekvieno tomo gale buvo pateikiamos asmenvardžių ir vietovardžių originalo formos straipsniams esantiems tame tome. Paskutiniame, 12-ajame yra pateikti visuose tomuose naudoti originalūs asmenvardžiai ir vietovardžiai, visas skyrius pavadintas „Transkribuotų vardų originalo formos“ .
* Adaptuotos formos netiksliai atspindi tikrąjį vardų tarimą, kuris kartais būna nelengvai išaiškinamas arba net nežinomas.
* Adaptavimo taisyklės kiekvienai kalbai yra skirtingos. Tas pats žmogus gali įgyti skirtingus asmenvardžius priklausomai nuo to, iš kurios kalbos perrašoma. Pavyzdžiui, Latvijos gyventojas Ivars Kalninš adaptuojamas į lietuvių kalbą kaip *[[Ivaras Kalninis]]* – perrašant iš latvių kalbos pavardžių priesaga -iņš keičiama į -inis, kaip reikalauja Valstybinė lietuvių kalbos komisija, pvz., *Bėrzinis* (vietoj Bērziņš), *Krūminis* (vietoj Krūmiņš) , tačiau to paties žmogaus vardas adaptuojant iš rusų kalbos jau užrašomas kitaip, pvz., Иварс Калныньш rašomas jau kaip *Ivarsas Kalninšas*  (vėlgi kaip reikalauja Valstybinė lietuvių kalbos komisija). Tačiau to būtų galima išvengti, jei visuomet adaptuojama būtų tik iš originalaus (esančio pase, asmens tapatybės kortelėje) asmenvardžio.

## Taip pat skaitykite
* Adaptuotoji vietovardžio forma

## Šaltiniai
Bettina Zimmermann

**Betina Cimerman** (; g. 1975 m. kovo 31 d.) – vokiečių kino aktorė.

Pradėjusi aktorystės studijas, dirbo modeliu Hamburge. Pirmą kartą nusifilmavo kine 1998 m. Dabar gyvena Berlyne.

## Filmai
* 2004 m. – „Garbė ir aistra“ (*Das Unbezähmbare Herz*)
* 2006 m. – „Potvynis“ (*Die Sturmflut*)

## Nuorodos
* Aktorės gerbėjų svetainė
Šv. Antano sala

**Šventojo Antano sala** () yra Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinių salų grupės vakaruose. Plotas 779 km² (antra pagal dydį salyno sala). Nuo gretimos San Vinsento salos atskirta San Vinsento sąsiauriu. Salos paviršius kalnuotas; aukščiausios viršukalnės – *[[Topo de Koroa|Topo de Coroa]]* (1979 m) ir *Pico da Cruz* (1585 m). Verčiamasi žvejyba, popieriaus gaminimu, cukranendrių, jamso, kasavos, bananų, javų auginimu, romo gamyba. Taip pat vystomas turizmas. Saloje gyvena ~47,5 tūkst. gyventojų. Pagrindinis miestas – Ribeira Grandė.

Sala padalinta į 3 savivaldybes:
* Paulio savivaldybė
* Porto Novo savivaldybė
* Ribeira Grandės savivaldybė
Claudio Pizarro

**Klaudijus Migelis Pisaras Bosijus** (; g. 1978 m. spalio 3 d.) – buvęs futbolininkas, Peru rinktinės puolėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo Deportivo Pesquero, o vėliau rungtyniavo Alianza Lima. 

1999 m. persikėlė į Vokietiją, kur atstovavo Werder Bremen, Bayern Munich. 

2007–2009 m. priklausė Chelsea (Anglija). 
: 2008 m. rugpjūčio 15 d. buvo vienam sezonui paskolintas SV Werder Bremen klubui. 

2009 m. rugpjūčio 18 d. pasirašė trejų metų sutartį su Brėmeno klubu. 

2012 m. gegužės 15 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Miuncheno „Bayern“ klubu.

## Rinktinė
Nuo 1999 m. atstovavo . Su rinktine dalyvavo 2007 m. Copa America čempionate.

## Pasiekimai
* UEFA Čempionų lyga (2013 m.)
* Bundesliga (2002–2003, 2004–2005, 2005–2006, 2012–2013 m.)
* Vokietijos taurė (2003, 2005, 2006 m.)
* FIFA tarpžemyninė taurė (2001 m.)
* UEFA taurės sidabro medalininkas (2009 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Dimitaras Berbatovas

**Dimitaras Berbatovas** (; g. 1981 m. sausio 30 d.) – buvęs futbolininkas, Bulgarijos rinktinės puolėjas.

## Karjera
Kitados rungtyniavo CSKA Sofia, Bayer Leverkusen, Tottenham Hotspur, Manchester United, Fulham, AS Monaco, PAOK ir Kerala Blasters klubuose.

## Rinktinė
 žaidė nuo 1999 m. ir buvo jos kapitonu. Su rinktine dalyvavo 2004 m. Europos futbolo čempionate. 

2010 m. gegužės 13 d. paskelbė pasitraukiantis iš nacionalinės rinktinės.

## Pasiekimai
* FA Premier lyga (2009 m.)
* Futbolo lygos taurė (2008, 2009 m.)
* FIFA pasaulio klubų čempionato taurė (2008 m.)
* Bulgarijos taurė (1999 m.)
* Bulgarijos metų futbolininkas (2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010 m.)
* Bulgarijos fanų metų žaidėjas (2004, 2005, 2006 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Porto Novas (Žaliasis Kyšulys)

**Porto Novas** () – miestas ir savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano salos pietuose.

Porto Novo savivaldybė sudaryta 1990 m.

## Šaltiniai
Ribeira Grandė

**Ribeira Grandė** () – miestas ir savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano salos šiaurėje.

Ribeira Grandė savivaldybė sudaryta 1990 m.

## Šaltiniai
Ilgakiemis (Kaišiadorys)

:: *Apie kaimą Kauno rajone žr. [[Ilgakiemis]]*

**Ilgakiemis** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Gudienos. Saugomas Kaniutiškių akmuo su ženklais.

## Istorija

Kaimas minimas 1689 m. Kasčiukiškių dvaro inventoriuje. 1927 m. įkurta pradinė mokykla, veikusi iki XX a. 2-osios pusės. 1932 m. kaimas išskirstytas vienkiemiais, veikė dvi plytinės, sovietmečiu sujungtos į vieną.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Janušonys

**Janušonys** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Gudienos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paulio savivaldybė

**Paulio savivaldybė** () – savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano saloje. Centras – Vila das Pombas.

Paulio savivaldybė sudaryta 1990 m.

## Šaltiniai
RWD Molenbeek

**Racing White Daring Molenbeek** – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Molenbeko (Briuselio mikrorajonas). 2002 metais prisijungė prie KFC Strombeek klubo, o keletas klubo gerbėjų įkūrė Racing Whitestar Daring Molenbeek klubą.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1909 m., kai buvo įkurtas White Star AC.

1975 m. klubas tapo šalies čempionais. Tai vienintelis jų čempionų titulas per visą klubo gyvavimo istoriją.

2002 m. pabaigoje klubas susidūrė su finansiniais nepritekliais. Iš aukščiausios lygos buvo pažeminti iki trečios.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

### [[UEFA]] varžybos

|-

## Taip pat skaitykite
* Racing White Daring Molenbeek (5479)

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Kalniškės (Kaišiadorys)

**Kalniškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Kaišiadorių, prie Žaslos upelio ir Kalniškių tvenkinio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Rockefeller Center

**„Rockefeller Center“** – 22 akrų žemės plote stovintis 19 komercinių pastatų kompleksas tarp 48 ir 51 Niujorko gatvių. Kompleksą Manhatano centre tarp penktosios is septintosios aveniu pastatė Rokfelerių šeima. Tai yra didžiausias privatus tokio tipo kompleksas pasaulyje. Statybų darbai buvo pradėti 1930 m. gegužės 17 d. ir užbaigti 1939 m. lapkričio 1 d.

Kiekvienų metų gruodį arba lapkričio pabaigoje komplekso aikštėje yra įžiebiama kalėdų eglutė. Eglutės įžiebimo ceremonija Jungtinėms Amerikos Valstijoms įprastai būna transliuoja per NBC kanalą. Tai dažniausiai būna 23-27 metrų aukščio paprastoji eglė, kurį būna įžiebta iki pirmos savaitės po naujųjų metų.

Pagrindinis centro pastatas yra 70-aukštų aukščio GE Building. Visi 22 komplekso pastatai sudaro 743 000 m² plotą.
Topo de Koroa

**Topo de Koroa** () – vulkaninės kilmės viršukalnė Žaliojo Kyšulio salose, Šv. Antano saloje. Aukštis 1979 m. Tai antras pagal aukštį kalnas šalyje ir aukščiausias Priešvėjinių salų grupėje. Topo de Koroa taip pat yra labiausiai į vakarus nutolusi Afrikos viršukalnė.
Navasodai (Kaišiadorys)

**Navasodai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Kaišiadorių. Yra kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paltininkai

**Paltininkai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Žaslių. Pietinė kaimo dalis už geležinkelio yra Žiežmarių seniūnijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurniškės

**Kurniškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Gudienos, prie Žaslos upelio. Išlikęs Kurniškių dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šafarnė (Kaišiadorys)

**Šafarnė** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Gudienos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Keturokai

**Keturokai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gudienos. Kaime esantys gamtos paminklai: Lesotos klevas, Lesotos liepa, Borų miško pušis.

## Istorija

Kaimas 1590 m. priskirtas Navasodų kuopinio susirinkimo centrui. 1795 m. Keturokų palivarke buvo 1 sodyba, 7 gyventojai (palivarko savininko S. Okuličiaus šeima). Apie 1860 m. čia gyveno 39 gyventojai katalikai, 1866 m. vienoje sodyboje gyveno tik 18 gyventojų katalikų. 1897 m. Keturokų palivarkas su 10 gyventojų ir 119 dešimtinių žemės priklausė Juškevičiui. 1923 m. Keturakių palivarke buvo 2 sodybos ir 9 gyventojai. 1928 m. Naujažerio kaimo ūkininkui I. Rusoniui iš palivarko perduotas 13,08 ha žemės sklypas. 1931 m. Keturakių viensėdyje buvo 5 sodybos ir 128,94 ha žemės. 1947 m. kaime buvo 5 sodybos ir 26 gyventojai, 2001 m. – 2 gyventojai.

1986 m. kaimas buvo panaikintas, bet 2016 m. atkurtas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Navikai (Kaišiadorys)

**Navikai** – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Zūbiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
San Visentės sala

**San Visentės sala** () – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinių salų grupėje, tarp Šv. Antano (atskirta San Visentės sąsiauriu) ir Santa Lusijos salų. Plotas 227 km². San Visentė su gretima Santa Luzijos sala sudaro savivaldybę.

Paviršius kalnuotas, aukščiausia vieta – *Monte Verde* stalkalnis (725 m). Klimatas tropinis, sausas. Temperatūra per visus metus laikosi apie 24&nbsp;°C. Lapkričio-liepos laikotarpis sausas ir vėjuotas, dauguma kritulių iškrenta rugpjūčio-spalio laikotarpiu.

San Visentėje 2000 m. gyveno daugiau nei 60 tūkst. gyventojų, dauguma – Mindelo mieste. Verčiamasi žvejyba, laivų statyba, žuvies ir konservų pramone, turizmu. Dėl sauso klimato žemdirbystė vystoma menkai.

Sala atrasta 1462 m. sausio 22 d. (Šv. Vincento dieną). Dėl sauso klimato ilgai neapgyvendinta, naudota tik kaip gyvulių gantykla Šv. Antano salos žemvaldžių. Tik 1838 m. radus akmens anglių įkurta pirma pastovi gyvenvietė Porto Grandė, nūnai Mindelas.

Iš San Visentės yra kilusi garsi dainininkė Cesária Évora.
San Visentės savivaldybė

**San Visentės savivaldybė** () – savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, apima San Visentės, ir negyvenamą Santa Lusijos salą. Centras – Mindelas.

## Šaltiniai
Anemometras

**Anemometras** – prietaisas, matuojantis vėjo greitį.

Vėjo greitis matuojamas atviroje vietoje, nes pastatai, medžiai, kalvos gali mažinti greitį. Standartiškai matavimai atliekami 10 metrų aukštyje virš žemės paviršiaus.

Anemometrai būna:
* Kaitinamos vielelės anemometras (termoanemometras)
* Sparnelinis anemometras (kaušelinis anemometras)
* Lazerinis Doplerio anemometras
* Akustinis anemometras:
** Ultragarsinis anemometras
San Visentės sąsiauris

**San Visentės sąsiauris** () yra Žaliojo Kyšulio salose, tarp Šv. Antano ir San Visentės salų. Ilgis 10-20 km, plotis ~15 km. Prie sąsiaurio įsikūrę Mindelo ir Porto Novo uostai (tarp jų vyksta keltų reisai).
Avisijas

**Avisijas** (, vokiškai dar *Lavis*) yra kairysis Adidžės intakas, tekantis šiaurės Italijoje. Ilgis apie 89&nbsp;km. 

Išteka iš Marmolados ledyno šalia Fedajos tarpeklio (2 057 m). Iškart žemiau perėjos jo vanduo yra patvenktas Fedajos užtvanka (Lago di Fédaia). Teka vingiuotu slėniu, kuris aukštupyje vadinamas Fasa (*Val di Fassa*, ), vidurupyje Tieme (*Val di Fiemme*, ), o žemupyje Cembra (*Val di Cembra*, ). 8&nbsp;km į šiaurę nuo Trento įteka į Adidžę (192 m).

Iš Fedajos užtvankos ištekantis Avisijas (užšąlęs nuo pirmųjų šalnų dažnai iki pat birželio) iki Penijos gyvenvietės, kur į jį įteka pirmasis intakas Ruf de Cortina, teka didele nuokalne - pirmuosiuose 10&nbsp;km Fasos slėnis žemėja daugiau nei 600 m. Už Penijos Avisijas dėl sumažėjusios nuokalnės išplatėja ir pasisuka į pietus. Canazei gyvenvietėje į Avisiją įsilieja iš Selos grupės tekantis *Ruf d'Antermont* upelis. Žemiau į Avisiją įteka keletas intakų iš Catinaccio ir Latemaro grupės kalnų. Tarp Soragos ir Moenos 1 200 m aukštyje Avisijas antrą kartą yra patvenktas ir sudaro 1&nbsp;km ilgio ežerą (Lach de Soraga).

Tiemės slėnyje Avisijas dar platėja ir didėja, todėl čia galima plaukti plaustais (raftingas).

## Šaltiniai
Prisikėlęs iš pragaro (filmas)

**Prisikėlęs iš pragaro** () – britų siaubo filmas, išleistas 1987 metais. Susilaukė 6 tęsinių. Pagrindinės temos – sadomazochizmas, skausmas, baimė, paranormalūs reiškiniai.

## Aktoriai

## Siužetas

Frenkas Kotonas – malonumų gyvenime siekiantis žmogus – nusiperka paslaptingą dėžutę-galvosūkį (). Manoma, kad jį išsprendus atsivers vartai į begalinių malonumų pasaulį. Tačiau iš tiesų pasirodo pragariškos būtybės, senobitai (). Frenką jie nukankina ir suplėšo į gabalėlius. Nieko panašaus neįtardami į namą, kuriame mirė Frenkas atsikrausto jo brolis Laris su žmona, kuri yra buvusi Frenko meilužė. Iš Lario rankos išsiliejęs kraujas prikelia Baisūną Frenką, ir kad jis galėtu atgauti žmogišką pavidalą, jo buvusi meilužė atveda jam aukas, kurias monstras nužudo ir pasisavina jų kūniškumą. Baisūnas kėsinasi ir į Lario dukterį Kristiną, tačiau ji sugeba pabėgti nuo monstro, o Laris ir jo žmona numiršta.

## Garso takelis
# Hellraiser 1:43
# Resurrection 2:32
# Hellbound Heart 5:05
# The Lament Configuration 3:31
# Reunion 3:11
# A Quick Death 1:16
# Seduction And Pursuit 3:01
# In Love’s Name 2:56
# The Cenobites 4:13
# The Rat Race Slice Quartet 3:15
# Re-Resurrection 2:34
# Uncle Frank 2:59
# Brought On By Night 2:18
# Another Puzzle 4:06

## Tęsiniai
* Prisikėlęs iš pragaro II () (1988)
* Prisikėlęs iš pragaro III: Pragaras Žemėje () (1992)
* Prisikėlęs iš pragaro IV () (1996)
* Prisikėlęs iš pragaro V: Pragaras () (2000)
* Prisikėlęs iš pragaro VI: Pragaro beieškant () (2002)
* Prisikėlęs iš pragaro VII: Numirėlis () (2005)

## Nuorodos
* 
* Hellraiser: The Hellbound Web
Moterų Eurolyga

**Moterų Eurolyga** () – aukščiausio lygio Europos moterų krepšinio turnyras. Organizuoja FIBA Europa.

## Laimėtojai

*1992 Dorna Godela Valensija
*1993 Dorna Godela Valensija
*1995 Societa Gimnastica Komas 
*1996 Gold Zack Wuppertal
*1997 CJM Buržas Basket
*1998 CJM Buržas Basket
*1999 SCP Ružomberokas 
*2000 SCP Ružomberokas 
*2001 CJM Buržas Basket  
*2002 US Valansjenas
*2003 UMMC Jekaterinburgas
*2004 US Valansjenas
*2005 VBM-SGAU
*2006 Gambrinus Brno
*2007 WBC Spartak Maskva Region
*2008 WBC Spartak Maskva Region
*2009 WBC Spartak Maskva Region
*2010 WBC Spartak Maskva Region
*2011 Perfumerías Avenida Salamanka 
*2012 Ros Casares Valensija
*2013 UMMC Jekaterinburgas
*2014 Galatasaray Stambulas
*2015 UKC Praha 
*2016 UMMC Jekaterinburgas 
*2017 Dynamo Kurskas 
*2018 UMMC Jekaterinburgas 
*2019 UMMC Jekaterinburgas 
*2020 Sezonas nutrauktas dėl COVID-19 pandemijos 
*2021 UMMC Jekaterinburgas
*2022 Sopron Basket Šopronas

## Nuorodos
* Eurolygos istorija
Antrosios kartos žiniatinklis

**Antrosios kartos saitynas** arba **antrosios kartos žiniatinklis** () – specifinis bendradarbiavimas tarp saityno vartotojų (pvz., keitimasis informacija), kuriam būdingos sparčiai besikeičiančios komunikacijos internete bei saityno technologijos, specifinis dizainas, atitinkamos tendencijos, „internetinis“ kūrybiškumas. Antrosios kartos saitynas prisidėjo prie įvairių svetainių bendruomenių bei socialinių paslaugų raidos. Būdinga socialiniai bendravimo tinklai (interneto bendruomenės), tinklaraščiai (internetiniai dienoraščiai), RSS prenumerata, wiki svetainės (MediaWiki programinė įranga), interneto „įskiepiai“ ir kt. Antrosios kartos saityno pasekėjas – vadomasis Trečiosios kartos saitynas, Web 3.0 (arba netgi „Ketvirtosios kartos saitynas“, Web 4.0).

Terminas tapo žinomas 2004 m. po pirmosios *[[O'Reilly Media]]* konferencijos Web 2.0 tendencijų tema.
Terminas kartais yra klaidingai suprantamas kaip „nauja“ saityno „versija“. Iš tikrųjų sąvoka nėra siejama su naujų techninių tinklo specifikacijų įdiegimu. Antrosios kartos saitynas apibūdina tik naujus būdus, kuriais programinės įrangos kūrėjai ir galutiniai vartotojai tobulina, plečia ir kūrybingai panaudoja plačias saityno galimybes. Dėl savo daugybės priemonių antrosios kartos saitynas dažnai dar vadinamas **skaitymo / rašymo saitynu** arba **socialiniu saitynu**.

## Šaltiniai
Ali ibn Jusufas

**Ali ibn Jusufas** (; g. 1084 m. – 1142 m.) – Almoravidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 1106 m. iki mirties 1142 m.

Ali ibn Jusufas buvo Jusufo ibn Tašmino sūnus.

## Istorija
Ali ibn Jusufas sostą paveldėjo sulaukęs 23 metų. Jis didžiąją dali savo jaunystės buvo praleidęs Ispanijoje ir auklėtas vietos musulmonų dvasia. Jį tenkino minimali valdžia, gaunami mokesčiai ir daugiausiai dėmesio skyrė religiniams dalykams. Ali pasitikėjo savo dvasiniais patarėjais, kurie iš tikrųjų ir valdė šalį. Jo valdymo metais smarkiai krito Almoravidų galybė.
1110 m. Ali brolis Temimas užėmė Saragosą. Tais pačiais metais Ali vadovavo žygiui į Toledą, bet miesto užimti nepavyko. 1118 m. Aragono karalius Alfonsas I (Alfonso the Battler) atsėmė Saragosą ir iki 1126 m. pasiekė Viduržemio jūrą piečiau Grenados.

1122 m. Maroko centrinėje dalyje prasidėjo Almochadų sukilimas prieš Almoravidus, o 1128 m. sukilėliai net keturiasdešimt dienų laikė apsupę sostinę Marakešą. Neramumų šalyje Ali taip ir nesugebėjo numalšinti iki pat savo mirties 1142 m.

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' 
* ''Musulmonų vadovai''
Stichinė nelaimė

**Stichinė nelaimė** – gamtiniai įvykiai (pvz., ugnikalnių išsiveržimai, žemės drebėjimai, nuošliaužos), kurie pakenkia žmonių veiklai.

Žmonijos silpnoji vieta, apsunkinanti išgyvenimą užklupus gamtos stichijai yra nesugebėjimas planuoti ateitį arba neturėjimas priemonių padėsiančių apsisaugoti užklupus gamtos stichijai. Visa tai atsiliepia finansų, pastatų ir žmonių netektimi. Praradimų rezultatai priklauso nuo to kaip visuomenė reaguos į katastrofą. Tai galima suprasti kaip formuluotę: *stichija užklumpa tada, kai atsiranda galimybė būti pažeidžiamu*. Gamtos pavojai niekada netaps stichine nelaime, jei vietovė yra nepažeidžiama (pvz., stiprūs žemės drebėjimai neapgyvendintose vietovėse). Kartais terminas *gamtos* yra ginčytinas, nes kai kuriais atvejais pavojai ir katastrofos nenutinka be žmogaus įtakos. Stichijos poveikio stiprumas taip pat priklauso nuo stichijos dydžio, prigimties (pvz., žaibas gąsdina tik mažą vietovę, o smūginiai įvykiai gali sunaikinti civilizaciją).

## Gamtos stichijų sąrašas:

* **Geologinės:**
** Griūtys, lavinos* (Velingtono lavina 1910 m., Blono lavina 1954 m.);
** [[Žemės drebėjimas|Žemės drebėjimai]] (Indijos vandenyne 2004 m., Kašmyras 2005 m.);
** [[nuošliauža|Nuošliaužos]];
** [[Smegduobė]]s;
** [[Ugnikalnis|Ugnikalnių išsiveržimai]] ([[Vezuvijus|Vezuvijaus]] išsiveržimas 1631 m.).


* *'Hidrologinės:**
** [[Potvynis (stichinė nelaimė)|Potvyniai]] (Didysis potvynis 1993 m., Mozambiko potvynis 2000 m.);
** [[sūkurys|Sūkuriai]] (Moskstraumeno sūkurys prie Norvegijos);
** Stovinčiosios bangos;
** [[cunamis|cunamiai]] (didžiausias 524 metrų aukščio užfiksuotas netoli [[Aliaska|Aliaskos]]).


* **Klimatinės:'''
** Pūgos (Didžioji pūga 1888 m.);
** Sausros (Indijoje 1900 m., Kinijoje 1928-30 m.);
** Taifūnai;
** Ledynmetis;
** Tornadai.
Šv. Liucijos sala

**Šv. Liucijos sala** () – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinių salų grupėje, tarp San Visentės ir San Nikolau salų. Plotas 35 km². Aukščiausia salos vieta – *Monte Grande* (395 m). Šv. Liucijos sala pavaldi San Visentės savivaldybei. XVIII a. buvo įsikūrusi žemdirbių bendrija, bet dėl skurdžių sąlygų salą apleido. Yra meteorologinė stotis.

## Šaltiniai
Ribeira Brava

**Ribeira Brava** () – gyvenvietė ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, San Nikolau saloje. Pastatai kolonijinės architektūros. Ilgą laiką Ribeira Brava buvo pagrindinis katalikybės centras salose.

## Šaltiniai
San Nikolau Tarafalis

**San Nikolau Tarafalis** () – gyvenvietė ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, San Nikolau salos vakaruose.

Savivaldybė sudaryta 2005 m. padalinus San Nikolau savivaldybę.

## Šaltiniai
Raso sala

**Rasas** () – negyvenama salelė Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinėse salose, į vakarus nuo San Nikolau salos. Plotas 7 km².

Saloje gyvena endeminis Raso vieversys (*Alauda razae*), taip pat reti paukščiai, kaip padūkėlis (*Sula leucogaster*), raudonsnapis faetonas (*Phaethon aethereus*), labai retos scinkų (*Scincidae*) rūšys.
Branko sala

**Branko sala** () – negyvenama salelė Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinėse salose, į vakarus nuo San Nikolau salos.

Saloje gyvena gausios paukščių kolonijos, kaupiasi guanas. Saloje gyvena labai retas Žaliojo Kyšulio didysis scinkas (*Macroscincus coctei*).
Tašminas ibn Ali

**Tašminas ibn Ali** (m. 1146 m.) – Almoravidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 1142 m. iki mirties 1146 m. Tašminas ibn Ali buvo Ali ibn Jusufo sūnus.

## Istorija
1126 m. po dėdės Temimo mirties Tašminas ibn Ali tapo Almoravidų vietininku Ispanijoje. Nuo 1139 m. vadovavo armijai prieš Almochadų sukilėlius, kuriems vadovavo kalifas Abdal Muminas. Po tėvo mirties 1142 m. Tašminas ibn Ali paveldėjo sostą.

1142 m. prasidėjo Ispanijos musulmonų sukilimas prieš Almoravidus. Pradžioje išsivadavo Algarvė, paskui Valencija, Mursija, Kordoba ir Almerija. 1145 m. laisva Ispanija suskilo į mažus emyratus. Tašminas negalėjo pasipriešinti šiam procesui, nes visos jėgos buvo sutelktos kovoje su Maroko Almochadais. 1144 m. žuvus karo vadui Reverterui (*Reverter Guislaber de la Guardia*) organizuotas pasipriešinimas faktiškai sustojo. 1146 m. Tašminas ibn Ali patyrė paskutinį pralaimėjimą prie Tlemseno. Naktį, atsitraukdamas iš mūšio, jis kartu su žirgu nukrito nuo uolos ir užsimušė.

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' ;
* ''Musulmonų vadovai''.
Vampyrų medžiotojas D (manga)

**Vampyrų medžiotojas D** (**Hideyuki Kikuchi Vampire D Hunter**) – japonų komiksas (manga), sukurtas pagal japonų rašytojo Hideyuki Kikuchi to paties pavadinimo knygų seriją „Vampyrų medžiotojas D“.

Pirmasis tomas išėjo 2007 m. lapkričio 14 d. Pradžioje ketinta adaptuota visą romanų seriją. Tačiau DMP 2015 m. lapkričio mėn. oficialiai pranešė nutraukianti leidybą JAV ir neišleisianti 8 tomo. Paskutinį, 8 tomą internetine forma anglų kalba 2018 m. balandžio 17 d. išleido leidykla „Kadokawa“.

## Siužetas

Veiksmas vyksta 12090 metais, pasaulyje, kurį tūkstantmečius niokojo chaosas. Išliko tik nedaugelis po karų ir suirutės.

Kažkur žemės irštvose gimė mutantų ir vampyrų rasė – Kilmingieji. Jie valdo silpnesniuosius ir yra negailestingi. Žmogui, įkąstam Kilmingojo, lemta amžiams tapti pasmerktųjų būrio nariu. Juos išvaduoti gali tik vienišas ir paslaptingas vampyrų medžiotojas, kurį suranda nevilties kamuojama Dorisė Lang. Kai Dorisei įkanda grafas Li, ji atsiduria siaubingo likimo gniaužtuose...

## Leidimai lietuvių kalba

### Vampyrų medžiotojas D (1 dalis)
* Pavadinimas: „Vampyrų medžiotojas D“
* Autorius: Hideyuki Kikuchi
* Iliustravo: Saiko Takaki
* Iš anglų k. vertė: Jurgita Jėrinaitė
* Išleista: 2007 m. lapkričio 27 d.
* 

### Vampyrų medžiotojas D (2 dalis)
* Pavadinimas: „Vampyrų medžiotojas D. 2 dalis“
* Autorius: Hideyuki Kikuchi
* Iliustravo: Saiko Takaki
* Iš anglų k. vertė: Jurgita Jėrinaitė
* Išleista: 2008 m.
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (anglų k.)
* Level.lt apie knygą
San Nikolau sala

**San Nikolau sala** arba **Šv. Mykolo sala** () – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinių salų grupėje, tarp Salio ir San Visentės salų. Plotas 388 km². Aukščiausia vieta – Monte Gordo kalnas (aukštis pagal įvairius šaltinius nuo 1304 iki 1340 m). Nuo kalno į pietus ir rytus driekiasi ilgi plokšti pusiasaliai. Verčiamasi žvejyba, žemdirbyste, turizmu. Pagrindinės gyvenvietės – Ribeira Brava ir Tarafalis.

San Nikolau sala padalinta į 2 savivaldybes:
* Ribeira Bravos savivaldybė
* Tarafal de San Nikolau savivaldybė
Sum41

**Sum41** - kanadiečių roko grupė iš Ajax'o, Ontarijo provincijos. Deryck Whibley (vokalas, elektrinė gitara, klavišiniai), Cone McCaslin (bosinė gitara, vokalas) ir Steve Jocz (mušamieji, perkusija, vokalas) yra dabartiniai grupės nariai.
Nuo pasirašymo sutarties su tarptautine įrašų kompanija „Island Records“, grupė išleido penkis studijinius albumus, po dvi gyvų koncertų CD ir DVD plokšteles, daugiau kaip penkiolika singlų, ir pardavė arti dešimties milijonų albumų visame pasaulyje. Kai per 2006 metus grupė koncertavo daugiau kaip 600 kartų, jie tapo garsūs dėl jų ilgų ir pasaulinių koncertinių turų, dažnai trunkančių daugiau negu metus.

## Įtaka grupės muzikiniui stiliui

Sum41 sakė, kad jų ankstyvąjį muzikinį stilių stipriai paveikė grupė NOFX. Grupė The Beastie Boys ypač didelę įtaką padarė jų antrajam albumui „*All killer no filler*“, kuriame Hip - hop prieskonis labai juntamas singluose „Fat Lip“ ir „It‘s What We‘re All About“. Vėlesnę muziką albume „*Does This Look Infected?*“, stipriai paveikė amerikiečių punk grupė The Offspring. Metalo grupės Iron Maiden ir Judas Priest, turėjusios įtakos Sum41 skambesiui. Jos netgi buvo paminėtos dainoje „Fat Lip“: "Maiden and Priest were the gods that we praised". Albume „*Chuck*“ yra keletas dainų, kurios gali būti prilyginamos vadinamajam thrash metal. Sum41 nariai sutinka, kad grupė Metallica, padarė didžiausią įtaką jų metalo skambesiui.
Sum41 muzikinis stilius yra ginčytinas tarp fanų, dėl įvairių muzikinių stilių kombinacijos. Jų muzikai buvo klijuojamos tokios etiketės, kaip pop punk, punk rock ir netgi skate punk. Bet dabar sutarta Sum41 vadinti altarnatyvaus roko grupe.
Su albumu „Underclass Hero“, grupė sugrįžo į ankstesnįjį skambesį, kurį galima išgirsti albumuose „*Does This Look Infected?*“ ir „*All Killer No Filler*“. Šis albumas „aštresnis ir greitesnis“ negu bet kuris ankstesnis albumas, bet „jame daugiau punk roko ir mažiau metalo“. Underclass Hero yra, pats komerciškiausias ir švelniausiai skambantis, kada nors išleistas, grupės albumas. Labiausiai isgarsejus daina Pieces ir Some say.

## Sum41 diskografija

* Half Hour of Power, (2000)
* All Killer No Filler, (2001)
* Does This Look Infected?, (2003)
* Chuck, (2004)
* Happy Live Surprise, (2005)
* Go Chuck Yourself, (2006)
* Underclass Hero, (2007)
* Screaming Bloody Murder (2011)
* 13 Voices (2016)
* Order in Decline (2019)
* Heaven :x: Hell (2024)

## Nuorodos
* www6.islandrecords.com/sum41/ 
* www.sum41.co.uk/
* www.myspace.com/sum41/
*
Vaiguva (reikšmės)

**Vaiguva** vadinama:

* bažnytkaimis Kelmės rajone;
* kaimas Kaišiadorių rajone;
* folkloro ansamblis iš Šiaulių;
* upelis Šakių rajone;
* morkų veislė.
Juozas Mažeika (1907)

**Juozas Mažeika** (1907 m. lapkričio 18 d. Pagramantyje, Tauragės apskritis – 1976 m. liepos 31 d. Vilniuje) – Lietuvos operos solistas.

## Biografija
Tėvas – knygnešys Jonas Mažeika (1874–1961), sūnūs – teatrologas Vytautas Mažeika (1934–1999), žurnalistas Kipras Mažeika (g. 1944 m.), estrados dainininkas, LRT garso režisierius Jonas Mažeika (g.1947), duktė – estrados dainininkė Džilda Mažeikaitė (1937–2003), anūkai – Linas Karalius, Justas Mažeika, Vilius Pranckevičius, Tomas Žebrauskas.

1927 m. rudenį atvyko į Kauną. Dainuoti mokėsi Kauno muzikos mokykloje (nuo 1927 m. Oresto Marinio klasėje), tobulinosi Veronoje (Italija). 1927–1930 m. dainavo Valstybės teatro operos chore, nuo 1930 m. operos solistas, baritonas. Daugelyje operų atliko pagrindines partijas. 1937 m. tarptautiniame jaunųjų dainininkų konkurse Vienoje (Austrija) laimėjo sidabro medalį.

1940 m. dalyvavo pirmajame SSRS meno meistrų koncerte Kaune. 1944–1958 m. LSSR operos ir baleto teatro solistas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Kūryba
Dainavo su Fiodoru Šaliapinu, Marija Maksakova, Kipru Petrausku, gastroliavo Čekoslovakijoje, Argentinoje, Urugvajuje. Sukūrė apie 40 vaidmenų, advokato Karkliaus vaidmenį filme „Julius Janonis“. 1972 m. išleista jo įdainuota vinilinė plokštelė. Kūrybai būdinga raiški vaidyba, įtaigumas.

## Įvertinimas
* 1945 m. LTSR nusipelnęs artistas

## Atminimo įamžinimas
* 1992 m. Kauno centre ant namo (K. Donelaičio g. 61) atidengta memorialinė lenta su bareljefu 
* 2007 m. prie namo Pagramantyje, kuriame gimė ir gyveno J. Mažeika, atidengta memorialinė lenta, pastatytas koplytstulpis. Juozo Mažeikos vardu pavadinta  viena iš Pagramančio gatvių. 2009 m. atidengta memorialinė lenta V. Mykolaičio Putino g. 8 (buv. S. Daukanto)

## Šaltiniai

## Literatūra
* Juozas Mažeika / Stasys Yla. – Vilnius, 1968.
* Operos solistas Juozas Mažeika: 1907–1976: atsiminimai. – Tauragė: : Tauragės viešoji biblioteka, 2007. – 43 p.: iliustr.
Pusnis

**Pusnis** – sniego sąnašos, susidariusios dėl stipraus vėjo per sniego audras, panašios į smėlio kopas, kurios yra susiformavusios dėl tų pačių priežasčių kaip ir pusnys, o ypač dėl vėjo.

Pusnys trukdo transportui. Pusnys dažnai randamos susidariusios keliuose, nes kelio sankasos viršūnė, ar ištisos provėžos kelyje sudaro tarytum mažą užuovėją sniegui ant kelio dangos. Aukšto kalno tarpeklyje sniego užtvara gali būti panaudota kelio priešvėjinei pusei, kad apgalvotai būtų sukurta pusnis, tam kad vėjas neatpūstų sniego ant kelio. Pusnys dažniausiai formuojasi aukštose vietose, tokiose kaip plokščiakalniai ar kalvos.
XI Europos futbolo čempionatas

**XI [[Europos futbolo čempionatas]]** vyko 2000 m. birželio 10 d.–liepos 2 d. Belgijoje (Briugė, Briuselis, Lježas, Šarlerua) ir Nyderlanduose (Amsterdamas, Arnhemas, Eindhovenas, Roterdamas). Tai buvo pirmasis Europos čempionatas, surengtas dviejose valstybėse.

Grupės etape kiek netikėtai 1996 m. Europos čempionai vokiečiai nepateko į antrąjį čempionato etapą, surinkę vos vieną tašką. 
Čempionais antrą kartą tapo prancūzai, po auksinio įvarčio laimėję prieš italus. Tai pirmieji pasaulio čempionai, kurie po pasaulio čempionato laimėjo ir Europos pirmenybes.

## Stadionai



## Atrankos varžybos

Atrankos turnyro 9 grupėse komandos varžėsi dėl 15 kelialapių. 9 grupių nugalėtojos ir viena antrąją vietą užėmusi komanda (surinkusi daugiausia taškų rungtynėse su pirmąja, trečiąja ir ketvirtąja komandomis – tokia rinktine tapo Portugalija) tiesiogiai pateko į čempionatą, o likusios 8 antrąsias vietas užėmusios komandos poromis kovojo dėl 4 kelialapių į finalinį turnyrą.

Europos čempionato atrankoje debiutavo Andora bei Bosnija ir Hercegovina.

## Grupių lygmuo
### A grupė

Šaltinis:

----

----

### B grupė

Šaltinis:

----

----

 

### C grupė

Šaltinis:

----

----

### D grupė

Šaltinis:

----

----

## Atkrintamasis lygmuo

### Ketvirtfinalis

### Pusfinalis

### Finalas

## Rezultatyviausi žaidėjai
;5 įvarčiai
* Savo Miloševičius
* Patrikas Kluivertas
;4 įvarčiai
* Nunas Gomešas
;3 įvarčiai
* Tieri Anri
* Seržijus Konseisaunas
* Zlatko Zahovičius

## Nuorodos
* UEFA informacija

## Išnašos
Krūminė šunmėtė

**Krūminė šunmėtė** (*Clinopodium vulgare*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos, šunmėčių (*Clinopodium*) genties augalų rūšis.

Daugiametis žolinis augalas. Stiebas 30-60 cm aukščio, status, kartais kylantis, dažniausiai nešakotas, plaukuotas. Lapai 2-5 cm ilgio, 1-2 cm pločio, smulkiai karbuotai dantyti, plaukuoti. Žiedai susitelkę į gausiažiedžius menturius viršutinių lapų pažastyse ir stiebo viršūnėje. Vainikėlis purpurinis, kartais balsvas. Vaisius – 0,9-1,1 mm ilgio, rudas arba gelsvas riešutėlis.

Žydi liepos–rugsėjo mėn. Vaisiai subręsta rugpjūčio–rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis ir šakniastiebiais.

Auga šviesiuose miškuose, pamiškėse, krūmuose, kalkinguose šlaituose.

Žaliavoje yra eterinio aliejaus, saponinų, glikozidų, askurbino, betulino, kumaro, vanilino ir kitokių organinių rūgščių, dažinių ir mineralinių medžiagų.

Vartojama kaip arbatos pakaitalas ir kaip prieskonis.

Augalas medingas, dažinis.
Upė (upė)

**Upė** – upė vidurio vakarų Lietuvoje, Raseinių ir Jurbarko rajonuose; Šešuvies kairysis intakas (Jūros baseinas). Prasideda Gylių kaime, 6 km į šiaurės rytus nuo Viduklės. Teka pietų, pietryčių kryptimi, nuo Jurbarko rajono ribos pasuka į vakarus. Įteka į Šešuvį 61 km nuo jo žiočių, ties Varlaukiu.

Intakai – Kerūlė, Alėja (abu kairieji).

Upės vidutinis nuolydis – 214 cm/km. Pačiame aukštupyje įrengti Gylių I, II ir III tvenkiniai, 29 km nuo žiočių įrengtas Sujainių tvenkinys (66 ha), o žemupyje greta Upės įrengtas Paupio žuvininkystės tvenkinių kompleksas. Gyvenvietės prie Upės: Gyliai, Ardiškiai, Galkaičiai, Sujainiai, Paupys (Raseinių raj.), Paupys, Lenkčiai I, Lenkčiai II, Skliausčiai (Jurbarko raj.).

Upėvardis tautologinis, kilęs nuo bendrinio žodžio *[[upė]]* (šis siekia  „tekantis, gyvas vanduo“).


Upė River, near Sujainiai.JPG|Upė prie Sujainių vėlyvą rudenį
Upe002.JPG|Ženklas ant Žemaičių plento tilto per Upę


## Šaltiniai
Logronjas

**Logronjas** – miestas šiaurės Ispanijoje, prie Ebro upės; La Riochos autonominio regiono sostinė. Svarbus prekybos ir pramonės centras, apylinkėse auginamos vynuogės, gaminamas vynas. Išvystyta maisto, tekstilės, baldų, chemijos, parfumerijos pramonė.

Miestas skirstomas į senamiestį ir naujamiestį. Išlikęs XII a. tiltas, yra kelios viduramžių bažnyčios.

## Istorija

Įkurtas dar iki romėnų laikų. 1173 m. jį užėmė Kastilija.

## Sportas
* SD Logroñés buvęs (1940–2009 m.) futbolo klubas.
* UD Logroñés futbolo klubas.
#### Stadionas
Estadio Las Gaunas stadiono talpa 16 tūkst. žiūrovų; yra pilnų matmenų aikštė (104 x 66 m.).

## Išnašos

## Nuorodos
* Miesto svetainė 
* University of La Rioja  
* Fish Brotherhood  
*Oficiali UD svetainė 
*UD Twitter
*Futbolme team UD profilis 
*UD Soccerway
*UD transfermarkt.com
*UD eurosport.com
Ibrahimas ibn Tašminas

**Ibrahimas ibn Tašminas** buvo Almoravidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs 1146 m. Ibrahimas ibn Tašminas buvo Tašmino ibn Ali sūnus.

## Istorija
1146 m. po tragiškos tėvo mirties Ibrahimas ibn Tašminas paveldėjo sultono sostą būdamas nepilnametis. Tais pačiais metais Almoravidų vyriausieji perrinko Maroko vadovu Ibrahimo dėdę Ishaką ibn Ali.

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' ;
* ''Musulmonų vadovai''.
Ishakas ibn Ali

**Ishakas ibn Ali** (m. 1147 m.) – Almoravidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 1146 m. iki mirties 1147 m. Ishakas ibn Ali buvo Ali ibn Jusufo sūnus.

## Istorija
1146 m. Ishakas ibn Ali buvo paskirtas Maroko vadovu, kai Almochadai buvo užėmę Fesą ir artėjo prie Marakešo. Ishakas buvo bejėgis ką nors padaryti. 1147 m. Marakešas buvo užimtas, išplėštas, o Almoravidų valdžios atstovai kartu su Ishakas ibn Ali, buvo nuteisti mirties bausme. Almoravidų dinastija užgeso.

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' 
* ''Musulmonų vadovai''
Boa Višta (sala)

**Boa Višta** arba ***Boa Vištos sala*** () – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinių salų grupėje, į pietus nuo Salio salos. Plotas 631 km². Didžioji salos dalis lygi, tik pietuose iškyla 387 m aukščio *Monte Estância* kalnas. Boa Vista turi gerus smėlio paplūdimius. Verčiamasi druskos gavyba, datulių auginimu, turizmu. Boa Višta sudaro savivaldybę. Pagrindinė gyvenvietė – Sal Rėjus.

## Galerija

Sal Rei Beach.jpg|Sal Rėjaus paplūdimys
A kind of Church near to Povoação Velha, 2010 12.JPG|Bažnyčia netoli Povoasano Veljos
Sal Rei5.jpg|Sal Rėjus
Rocha Estáncia - aerial, 2010 12.JPG|Roša Estansijos kalnas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Boa Višta turizmo tinklalapis
Salio sala

**Salio sala** () – sala Žaliojo Kyšulio salose, Priešvėjinių salų grupėje. Ilgis 30 km, plotis 12 km. Aukščiausia vieta – Vermeljas (406 m). Didžioji salos paviršiaus dalis lygi. Verčiamasi žvejyba, turizmu, druskos gavyba. Yra tarptautinis oro uostas. Svarbiausios gyvenvietės – Espargosas ir Santa Marija. Salio sala sudaro savivaldybę.

## Šaltiniai
Ramforinchoidai

* *[[Preondactylus]]*
* *[[Dimorphodontidae]]*
* *[[Anurognathidae]]*
* *[[Campylognathoididae]]*
* *[[Rhamphorhynchidae]]*

**Ramforinchoidai** (*Rhamphorhynchoidea*) - vienas iš dviejų pterozaurų pobūrių. Ramforinchoidai buvo ankstyviausi pterozaurai. Priešingai, nei vėliau atsiradę pterodaktiloidai, jie turėjo ilgas uodegas ir trumpus kaklus, buvo mažesni, nei daugelis pterodaktiloidų.

Pobūryje išskiriamos 5 šeimos:
* *[[Preondactylus]]*
* *[[Dimorphodontidae]]*
* *[[Anurognathidae]]*
* *[[Campylognathoididae]]*
* *[[Rhamphorhynchidae]]*
Ljobregato l'Hospitaletas

**Ljobregato l’Hospitaletas** (arba tiesiog ***Hospitaletas***) – miestas Katalonijoje (šiaurės rytų Ispanija), į pietvakarius nuo Barselonos (faktiškai priemiestis). Tai vienas tankiausiai apgyvendintų miestų visoje Europoje. Yra metropolitenas.
Espargosas

**Espargosas** () – miestas Žaliojo Kyšulio salose, Salio saloje, Salio savivaldybės centras. Mieste vyrauja kolonijinė architektūra. Verčiamasi žvejyba, turizmu. Šalia yra tarptautinis Amílcar Cabral oro uostas (iki 2005 m. vienintelis tarptautinis oro uostas šalyje).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Santa Marija (Žaliasis Kyšulys)

**Santa Marija** () – nedidelis žvejų miestelis Žaliojo Kyšulio salose, Salio salos pietuose. Santa Marija vienas pagrindinių šalies turistinių centrų. Turistai atvyksta per saloje esantį tarptautinį oro uostą. Miestas garsėja gerais paplūdimiais.

## Šaltiniai
Žaliojo Kyšulio savivaldybės

**[[Žaliojo Kyšulio salos]]** padalintos į 22 savivaldybes (). Mažesnės salos sudaro po vieną savivaldybę, o didesnės - padalintos į kelias. Dalis savivaldybių dar suskirstytos į parapijas. Pateikiamas savivaldybių sąrašas (skliausteliuose nurodyta sostinė):

# Tarafalio savivaldybė (Tarafalis)
# San Migelio savivaldybė (San Migelio Vila da Kaljeta)
# San Salvador do Mundo savivaldybė (San Salvador do Mundas)
# Santa Kruso savivaldybė (Vila di Pedra Badežu)
# San Domingoso savivaldybė (San Domingosas)
# Prajos savivaldybė (Praja)
# Santjago Ribeira Grandės savivaldybė (Santjago Ribeira Grandė)
# San Lourenso dos Organjoso savivaldybė (San Lourenso dos Organjosas)
# Santa Katarinos savivaldybė (Asomada)
# Bravos savivaldybė (Nova Sintra)
# San Filipės savivaldybė (San Filipė)
# Fogo Santa Katarinos savivaldybė (Kova Figeira)
# Mosteiroso savivaldybė (Mosteirosas)
# Majo savivaldybė (Vila du Majas)
# Boa Vistos savivaldybė (Sal Rėjus)
# Salio savivaldybė (Espargosas)
# Ribeira Bravos savivaldybė (Ribeira Brava)
# San Nikolau Tarafalio savivaldybė (San Nikolau Tarafalis)
# San Visentės savivaldybė (Mindelas)
# Porto Novo savivaldybė (Porto Novas)
# Ribeira Grandės savivaldybė (Ribeira Grandė)
# Paulio savivaldybė (Vila das Pombas)

## Nuorodos
* Cape Verde (Citypopulation.de)
* Counties of Cape Verde (Statoids.com)
Pedro Pires

**Pedras Piresas** (; g. 1939 m. balandžio 29 d.) – Žaliojo Kyšulio salų prezidentas nuo 2001 m.

Išsilavinimą įgijo Lisabonos universitete. Buvo aktyviu Žaliojo Kyšulio išsivadavimo judėjimo nariu. Pedras Piresas buvo pirmuoju šalies premjeru (1975–1991 m.). 2001 m. prezidento rinkimuose įveikė kitą buvusį premjerą Carlos Veiga. 2006 m. perrinktas antrai kadencijai. Vyko socialistinę politiką.