open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Užpalių piliakalnis

**Užpalių piliakalnis su gyvenviete**, *Pilies Kalnas* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas ; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR271; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A966KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Užpalių, Užpalių seniūnija. Pasiekiamas keliu Užpaliai – Daugilis (Bikuškis) pavažiavus 1,7 km pro buvusias fermas, yra 100 m į kairę šiaurėje. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 76x22 m dydžio. Šiauriniame jos gale, atrodo, buvęs pylimas (suardytas). Šlaitai vidutinio statumo, 15 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, dirvonuoja.

Rytinėje ir šiaurės vakarų papėdėse, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Pastebėtos kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų žymės. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos

Vaizdas:Uzpaliu piliakalnis is siures vakaru puses.jpg|Užpalių piliakalnis iš šiaurės vakarų pusės
Vaizdas:Uzpaliu piliakalnis is pietvakariu puses.jpg |Užpalių piliakalnis iš pietvakarių pusės


## Šaltiniai

* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 192.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 56.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Užpaliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Lygamiškio piliakalnis

**Lygamiškio piliakalnis su gyvenviete**, *Geniupio kalnas, Užpaliai* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3634; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A929KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24058) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Lygamiškio kaime, Užpalių seniūnija. Pasiekiamas iš žvyrkelio Užpaliai – Svėdasai už 500 m nuo Užpalių centro pervažiavus Šventąją, pirmoje sankryžoje pasukus į kairę pietvakarių kryptimi ir pavažiavus 1 km yra kelio dešinėje šiaurės vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Šventosios dešiniojo kranto aukštumos kyšulyje, Geniupio dešiniajame krante. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 70 m ilgio, 60 m pločio pietvakarių krašte. Čia supiltas 90 m ilgio, 1,3 m aukščio, 10 m pločio lanko formos pylimas išoriniu 1,6 m aukščio šlaitu. Šlaitai statūs, 8-10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, dirvonuoja, šlaitai apaugę pušelėmis.

Šiaurinėje ir rytinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos. 

## Tyrimai
1958 m. ir 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos

Vaizdas:Lygamiskio piliakalnis is pietryciu puses.jpg |Lygiamiškio piliakalnis iš šiaurės rytų pusės
Vaizdas:Lygamiskio piliakalnis is siaures puses.jpg ‎ |Lygamiškio piliakalnis iš šiaurės pusės
Vaizdas:Laumes valtis.jpg ‎ |"Laumės valtis" ant Lygamiškio piliakalnio papėdės


## Šaltiniai

* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 154.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 49.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Lygamiškis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Giedrius Uždavinys

**Giedrius Uždavinys** (g. 1940 m. kovo 15 d., Varėnoje) – Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto profesorius, 2008–2009 VU Santariškių klinikų Širdies chirurgijos centro direktorius, buvęs IV išeminės širdies ligos chirurgijos skyriaus vedėjas, Lietuvos MA tikrasis narys.

## Biografija
1963 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Medicinos fakultetą. 1971 m. sausio 12 d. apgynė disertaciją „Atviro arterinio latako chirurginio gydymo taktika“. 1988 m. lapkričio 15 d. – habilitaciją „Išeminės širdies ligos chirurginiai aspektai“, habilituotas daktaras.
   
Aukščiausios kvalifikacijos kardiochirurgas, atlieka visų rūšių širdies operacijas, tarp jų ir širdies persodinimo. Jis sėkmingai taikydamas Jatene–D’or metodiką atlieka sudėtingas kairiojo širdies skilvelio geometrijos atkūrimo operacijas ligoniams, turintiems poinfarktinius miokardo randus.

Europos širdies ir kraujagyslių chirurgijos draugijos atstovas Lietuvai, Pasaulio širdies chirurgijosdraugijos mokslinio komiteto, Europos ir Baltijos šalių širdies ir kraujagyslių chirurgijos asociacijų ir draugijų narys, nuo 1991 m. Lietuvių katalikų mokslo akademijos narys akademikas, LKMA Centro valdybos vicepirmininkas kultūrai.

## Apdovanojimai
* LTSR premijos laureatas už širdies operacijų dirbtinės kraujo apytakos plėtojimą (1979 m.)
* Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą „Išeminės širdies ligos ir dėl jos kilusių komplikacijų diagnostikos, intervencinio ir chirurginio gydymo įdiegimas ir tobulinimas VU Širdies chirurgijos centre 1971–2004 metais“ (2005 m.)
* Nacionalinė mokslo pažangos premija už kardiochirurgijos įdiegimą į medicinos praktiką (2006 m.)

## Mokslinė veikla
Daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių, 2 disertacijos, keleto metodinių rekomendacijų ir racionalizacijų autorius. Pastarųjų sr.: kraujagyslių ligų, įgimtų ir įgytų širdies ydų, išeminės širdies ligos diagnostika, eksperimentų modeliavimas, eksperimentinė ir klinikinė transplantacija, miokardo apsauga, vožtuvų protezavimo problemos, sudėtingų įgimtų širdies ydų chirurginis gydymas, ūmaus miokardo infarkto chirurgijos problemos, pagalbinė kraujotaka, kombinuotų išplėstinių širdies chirurgijos procedūros bei operuotų pacientų atokių rezultatų studijos.

Pastarųjų metų moksliniai darbai (su bendraaut.):
* „Biatrial Myxoma: an Exceptional Case in Cardiac Surgery“ (2007)
* „Incidence and Precipitating Factors of Delirium after Coronary Artery Bypass Grafting“ (2007)
* „Krūtinės aortos apeinamųjų jungčių suformavimo operacijos“ (2008)

## Šaltiniai
Gaižiūnų piliakalnis

**Gaižiūnų piliakalnis**, *Ramybės Kalnelis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31110; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. VT239; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Gaižiūnų kaime, Leliūnų seniūnija. Pasiekiamas nuo Gaižiūnų kaimo centro paėjus į šiaurės vakarus 200 m – matyti kalvelė. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, šiaurės vakarų pusėje susisiekiančioje su gretima aukštuma, 750 m į pietryčius nuo Talio ežero pietrytinio kranto, 450 m į šiaurės rytus nuo Talio upelio kairiojo kranto. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 35x23 m dydžio, nuolaidėjančiais pakraščiais. Šlaitai statūs, 5-7 m aukščio, šiaurės vakarų - vos 2 m aukščio. Rytinėje pašlaitėje rastos dvi lipdytos keramikos šukelės, jas saugo Utenos kraštotyros muziejus.

XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje piliakalnį apardė Gaižiūnų dvarininkų Čižikų įrengta poilsiavietė, vėliau - šlaituose kasami bulviarūsiai. 

## Tyrimai
2000 m. piliakalnį žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-02-20; Nr. KPD-RM-239. Paminklo teritorijos plotas 7000 m². 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela Žvalgomoji ekspedicija Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, 2002. p. 204–210.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 47.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001c. T. 8, p. 24 (Nr. 7).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Gaižiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Stanislavas Kosioras

**Stanislavas Kosioras** (, , ; 1889 m. lapkričio 18 d. Sedlece – 1939 m. spalio 26 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs VKP(b) CK Politinio biuro narys. Vienas stalininių represijų organizatorių, vėliau pats tapęs jų auka.

## Biografija
Lenkas. Baigė gamyklinę pradinę mokyklą.
Anksti įsijungė į bolševikinį judėjimą – partijos nariu tapo 1907 m., dirbo pogrindyje Charkove, Kijeve, Donecke, Poltavoje, nuo 1915 m. – Maskvoje. Buvo keturis kartus suimtas, 1915 m. ištremtas 3 metams į Irkutską, kur išbuvo iki Vasario revoliucijos.

1917 m. tapo Petrogrado karinio-revoliucinio komiteto komisaru, 1918 m. – Ukrainos finansų liaudies komisaru. 1919–1920 m. – Ukrainos komunistų (bolševikų) partijos CK sekretorius.
Nuo 1922 m. – RKP(b) Sibiro biuro sekretorius, 1926–1928 m. – VKP(b) CK sekretorius. 1928 m. grįžo į Ukrainą, iki 1938 m. buvo Ukrainos komunistų partijos CK generalinis sekretorius. Nuo 1924 m. – VKP(b) CK narys, nuo 1930 m. – Politinio biuro narys.

1938 m. sausio mėn. atšauktas į Maskvą, paskirtas TSRS liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotoju ir Tarybinės kontrolės komisijos pirmininku, tačiau jau gegužės 3 d. pašalintas iš visų postų ir suimtas, apkaltinus priklausymu „Lenkijos karinei organizacijai“.TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinė kolegija S. Kosiorą 1939 m. vasario 26 d. nuteisė sušaudyti, nuosprendis tą pačią dieną įvykdytas.
1956 m. reabilituotas, grąžintas į TSKP narius.

## Veiklos vertinimas
Laikomas vienu artimiausiu J. Stalino šalininkų, Ukrainoje vadovavo kolektyvizacijai, nusinešusiai milijonus žmonių gyvybių. Aktyviai dalyvavo organizuojant masines represijas Ukrainoje 1935–1938 m.

Vienas iš holodomoro Ukrainoje (1932–1933 m.) kaltininkų. 2010 m. sausio 13 d. Kijevo apeliacinis teismas pripažino S. Kosiorą kaltu dėl genocido.

## Nuorodos
* Biografija (rusų kalba);
* Apie Kijevo teismo sprendimą (rusų kalba).
Ben Spies

**Ben Spies** (g. 1984 m. liepos 11 d.) – profesionalus motociklininkas iš JAV. Nuo 2002 iki 2008 m. jis dalyvavo įvairiuose JAV motociklų čempionatuose, kuriuose laimėjo 5 čempionų titulus.

2009 m. amerikietis debiutavo Superbike čempionate ir pirmais metais tapo čempionu.

2008 m. Spiesas dalyvavo trejose Moto GP lenktynėse, kitais metais – dar vieneriose. Po pergalingo Superbike čempionato 2009 m. spalio mėnesį amerikietis pasirašė sutartį 2010 m. sezonui su Moto GP Yamaha komanda.

## Nuorodos
* Oficiali B. Spies svetainė
Gatelių piliakalnis

**Gatelių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3577; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1300; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A918) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Gatelių Daugailių seniūnija. Pasiekiamas Gatelių kaimo rytinėje dalyje pasukus į kairę šiaurėn, už 900 m vėl pasukus į kairę vakaruosna, toliau lauko keliuku 450 m iki negyvenamos sodybos, yra už jos dešiniau į šiaurės vakarus.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Ilgės upelio dešiniajame krante, 330 m į pietvakarius nuo pietvakarinio Šiekštelio ežero kranto. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 25x17 m dydžio. Jos rytiniame krašte iškastas 5 m pločio, 1 m gylio griovys. Rytiniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 33x18 m dydžio terasa. Šlaitai statūs, 10 m aukščio, rytinis šlaitas nuolaidus.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinis sluoksnis rastas sunaikintas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 1,4 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.197
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 228-229.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 148.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Gateliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mamadou Bagayoko

**Mamadas Bagajokas** (*Mamadou Bagayoko*; g. 1979 m. gegužės 21 d.) – iš Malio kilęs Prancūzijos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo regioninės lygos klube USL Dunkerque (Prancūzija), kurio jaunimo komandoje anksčiau treniravosi. 1999 m. debiutavo Ligue 2 su klubu RC Strasbourg. 

2003 m. su AC Ajaccio iškovojo kelialapį į Ligue 1. 2004 m. už 1,3 mln. eurų parduotas į FC Nantes, tačiau nuomos pagrindais buvo skolinamas OGC Nice bei Al-Wahda Club (JAE).

## Rinktinė
Nuo 2001 m. rungtyniavo Malio nacionalinėje rinktinėje. Dalyvavo 2002 ir 2010 m. Afrikos Tautų taurėse.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
* FIFA U-20 pasaulio jaunimo čempionatas: bronza (1999 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kombinuotieji pašarai

**Kombinuotieji pašarai** – pašarinių žaliavų mišiniai su pašarų priedais ar be jų, naudojami kaip visaverčiai pašarai ar pašarų papildai gyvūnams. Kombinuotieji pašarai skirstomi pagal maistinę vertę, paskirtį, specifines savybes:
* visaverčiai kombinuotieji pašarai;
* pašarų papildai (baltyminiai vitamininiai, baltyminiai vitamininiai mineraliniai, baltyminiai, melasos, mineraliniai, pieno pakaitalai ir kiti);
* pašarai konkretiems mitybos tikslams (iš jų dietiniai pašarai);
* vaistiniai pašarai
Virgin Galactic

**Virgin Galactic** – britų komercinių kosminių skrydžių kompanija, įkurta 2004 m. Jos įkūrėjai – Richard Branson ir Will Whitehorn. Priklauso įmonių grupei „Virgin Group“. Kompanijos siekis yra plėtoti kosmoso turizmą, ji taip pat planuoja kelti tiek mokslinio, tiek komercinio pobūdžio aparatus į Žemės orbitą.

Kompanija sukūrė ir sėkmingai išbandė kosmoso lainerį „SpaceShipOne“.

## Erdvėlaiviai

„SpaceShipOne“ ilgis siekia 8,5 m, o „SpaceShipTwo“ ilgis siekė 18,3 m. Erdvėlaiviuose naudojami hibridiniai raketiniai varikliai. „SpaceShipOne“ telpa 1 pilotas ir 2 keleiviai. Kompanijos erdvėlaiviai į orbitą paleidžiami su specialiu lėktuvu „WhiteKnight“ juos užkėlus į ~14 km aukštį.

## Avarijos ir incidentai
Antrasis kompanijos aštuonvietis laineris „SpaceShipTwo“ subyrėjo per bandomąjį skrydį. Jo nuolaužos pažiro didelėje teritorijoje Mohavio dykumoje, maždaug 150 km į šiaurę nuo Los Andželo. Pirmosios išvados rodo, kad avarija įvyko dėl per anksti įsijungusios nusileidimo sistemos, bet tai galėjo įvykti dėl nesaugaus variklio ar naujo kuro su diazoto monoksidu ir nailono granulėmis.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Dolpo

**Dolpo** – regionas Aukštuosiuose Himalajuose. Yra Nepale (Dolpo rajone), į šiaurę nuo Daulagyrio himalio (Aukštųjų Himalajų kalnagūbrio). Iš rytų jį supa Čureno himalis.

Slėnis geografiškai priklauso jau nebe Aukštųjų Himalajų, o Transhimalajų (t. y. Tibeto plynaukštės) teritorijai. Tai – vienas iš dviejų tokių slėnių Nepale. Dėl turtingos gamtinės įvairovės regione įkurtas Šei-Poksundo Nacionalinis parkas. Jame yra garsus Poksundo ežeras.

## Karalystė
Regiono gyventojai **dolpai** (arba *dholvai*) yra giminigi tibetiečiams tiek lingvistiškai, tiek kultūriškai. Jie išpažįsta boną ir tibetiečių budizmą. Vienas žymiausių regiono vienuolynų yra Šei.

Dolpo slėnis buvo senovinės karalystės vieta. Karalystė minima jau VIII a. kaip nepriklausomas politinis vienetas. Vėliau ją valdė gretimos Tibeto kunigaikštystės – pirmiausia Seribas, vėliau (X a.) – Gugė. XI a. teritorijoje ėmė stiprėti Nepalo (Baisi radžja regiono) įtaka, ir Dolpo buvo užgrobtas Džumlos karalystės pietvakariuose.

1253 m. Dolpo ir Seribą užgrobė Gungthango garalystė Tibete, kuri jas padarė administraciniais vienetais.

Tik XV a. Dolpo vėl tapo nepriklausoma karalyste, valdoma ranagų dinastijos. Tai laikoma didžiausiu regiono klestėjimo laikotarpiu. Nuo XVI a. regionas atiteko Mustangui, kurio sudėtyje išliko iki pat XVIII a., kuomet šis savo ruožtu buvo užimtas Nepalo karalystės.
 

## Nuorodos
* Regiono aprašymas 
* Nuotraukos
Animal Planet

**Animal Planet** – JAV palydovinės ir kabelinės televizijos tinklas, veiklą pradėjęs 1996 m. spalio 1 d. Discovery Communications kompanijoje. Kanalas transliuojamas IPTV tinkle ir yra matomas daugiau nei 70 šalių. Nuo 2007 m. tapo aukštos raiškos kanalu.

## Programa
Kanale dažniausiai transliuojami dokumentinio stiliaus filmai. Po 2007 m. 9 % reitingo smukimo, kanalo vadovybė pradėjo specializaciją įvairesnio tipo laidose . 2008 m. pradėtos transliuoti televizijos dramos, komedijos ir fantastiniai šou .

## Išnašos

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Tarptautinė futbolo asociacijų valdyba

**International Football Association Board** (**IFAB**) – institucija, nustatanti futbolo taisykles.

## Veikla

IFAB yra sudaryta iš Jungtinėje Karalystėje esančių futbolo asociacijų, tokių kaip Anglijos Futbolo Asociacija, Škotijos futbolo asociacija, Velso futbolo asociacija, Šiaurės Airijos futbolo asociacija, ir Tarptautinės Futbolo Asociacijų Federacijos (FIFA). Sprendimų priėmime kiekviena JK asociacija turi vieną balsą, tuo tarpu FIFA keturis. Kiekvienam taisyklių sprendimui skiriami šeši balsai. FIFA viena pati negali priimti sprendimo dėl taisyklių, tam dar turi pritarti bent dvejos JK asociacijos.

IFAB susitikimai vyksta dukart per metus, vienas yra skirtas futbolo taisyklių pakeitimui, kitas – vidaus reikalams. Pirmasis iš susitikimų vyksta vasario arba kovo mėnesį, kitas – rugsėjo–spalio mėn.

## Narių emblemos


Vaizdas:FA crest 2009.svg|Anglijos Futbolo Asociacijos emblema
Vaizdas:Scottish Football Association Logo.svg|Škotijos futbolo asociacijos emblema
Vaizdas:Wales FA.png|Velso futbolo asociacijos emblema
Vaizdas:Northern ireland national football team logo.jpg|Šiaurės Airijos futbolo asociacijos emblema
Vaizdas:FIFA.svg|Tarptautinės Futbolo Asociacijų Federacijos emblema


## Šaltiniai

## Nuorodos

* IFAB istorija 
* Svarbesnės datos
Maestro

**Maestro** (ital. *meistras, mokytojas*) yra ypatingos pagarbos titulas (vardas, rodantis profesinį rangą), kuris suteikiamas profesionaliam muzikui. Šis terminas dažniausiai taikomas klasikinės Vakarų muzikos ir operos atstovams.

## Šaltiniai
Jonaukos piliakalnis

**Jonaukos piliakalnis**, *Lukošiūnai* – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Balčių miške, Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Spitrėnai – Minčia Lukošiūnų sankryžoje pasukus į kairę pietvakarių kryptimi Tauragnų link, už 300 m – yra keliui pakilus į kalniuką, dešinėje šiaurės vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 35x8 m dydžio, iki 1 m iškilusiu viduriu. Šlaitai nuolaidūs, 6 m aukščio, vakarinis šlaitas statesnis, 9,5 m aukščio, leidžiasi į nedidelę pelkę.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs mišriu mišku. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 49.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai.  Jonauka
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kubilių piliakalnis

**Kubilių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 7043; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1642; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A926) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Kubilių, Daugailių seniūnija. Pasiekiamas Juknėnų centre pirmu nuo Daugailių keliu pasukus į kairę vakaruosna ir per ganyklas Kubilių link vedančiu keliu pavažiavus 2,5 km, yra dešinėje šiaurėn nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje didelėje kalvoje, bevardžio upelio krante. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 120x87 m dydžio, iki 3 m aukštesnėmis pietine ir vakarine dalimis. Šlaitai statūs, 8-20 m aukščio, tik šiaurės vakarinis šlaitas nuolaidus, vos 2 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs apsodintomis eglėmis ir pušimis, šiaurės rytinės aikštelės dalis dirvonuoja. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 5,5 ha. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.320
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 236-237.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 48.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kubiliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kuktiškių piliakalnis

**Kuktiškių piliakalnis** – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Kuktiškių Kuktiškių seniūnija. Pasiekiamas nuo Kuktiškių pavažiavus į šiaurę Biliakiemio link 550 m, už melioracijos griovio lauko keliuku pavažiavus į kairę 500 m. šiaurės vakarų kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 83x65 m dydžio, 2 m žemesniu šiaurės rytiniu šonu. Joje rastas puodas ir akmeninis kirvelis. Šlaitai statūs, iki 15-18 m aukščio, šiaurinis šlaitas nuolaidesnis.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelė dirvonuoja, šlaitai ir aikštelės kraštai apaugę lapuočiais.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečiu. 

1 km į pietus yra V a. – XII a. Kuktiškių pilkapynas, tyrinėtas 1958 m. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 48-49.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kuktiškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Nolėnų piliakalnis

**Nolėnų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 7135; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1738; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A948) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Nolėnų, Sudeikių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Utena – Užpaliai trečioje sankryžoje į Sirutėnus pasukus į dešinę rytuosna, pavažiavus 200 m yra 50 m į dešinę pietuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros kalvos vakariniame gale. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 65x23 m dydžio, 1,5 m aukštesniu šiaurės rytų kraštu. Joje rasta lygios keramikos. Pietrytiniame jos krašte iškastas 4 m pločio, 0,3 m gylio griovys. 3-4 m žemiau aikštelės pietvakarinio ir šiaurės rytų krašto yra 10 m pločio terasa, 5 m žemiau šiaurės vakarų krašto - 10 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 15-18 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaito viršuje auga pušis. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Radinius saugo Utenos kraštotyros muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 4,5 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 674000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.325
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 248-249.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 159.
* Motiejus Valančius. Pasakojimas Antano Tretininko // Raštai. Vilnius. 1972. T. I, p. 319–402.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 189.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 51-52.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Nolėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Nemeikščių piliakalnis

**Nemeikščių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas ; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1659) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Utenos seniūnijoje, į pietus nuo Nemeikščių. Pasiekiamas iš plento , pasukus pro Nemeikščius pervažiavus geležinkelį, už jo pavažiavus 700 m, sankryžoje pasukus į dešinę pietų pusėn, už 500 m yra dešinėje vakaruose, pervažiavus Krašuoną.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Krašuonos upelio kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 43x26 m dydžio, 1,5 m aukštesne pietine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, 15 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs lapuočiais ir krūmais.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia.

## Galerija

Vaizdas:Nemeikščių piliakalnio valstybės paminklo ženklas.jpg|Nemeikščių piliakalnio valstybės paminklo ženklas
Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio į Nemeikščių tvenkinio pusę.jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Nemeikščių tvenkinio pusę

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.321
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 248–249.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 158–159.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 51.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Nemeikščiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Rudolf Otto

**Rudolfas Otas** (*Rudolf Otto*; 1869 m. rugsėjo 25 d. – 1937 m. kovo 6 d.) – vokiečių liuteronų teologas, lyginamosios religijotyros specialistas.

Gimė Painės miestelyje netoli Hanoverio. Lankė Hildesheimo gimnaziją, studijavo Erlangeno ir Getingeno universitetuose, parašė disertaciją apie Martino Liuterio Šventosios Dvasios sampratą, habilitaciją apgynė apie Kantą. 1910 m. tapo Geseno universiteto garbės daktaru, 1915 m. – Vroclavo universiteto profesoriumi (iki tol buvo nepaprastuoju profesoriumi), 1917 m. – Marburgo universiteto dieviškosios mokyklos profesoriumi. Ten dirbo iki gyvenimo pabaigos. Nukrito nuo 20 m aukščio bokšto (kiti mano, kad tai buvo bandymas nusižudyti), bet liko gyvas. Nuo 1929 m. nebedirbo. Mirė nuo pneumonijos, palaidotas Marburgo kapinėse.

Rudolfą Otą išgarsino jo 1917 m. parašytas veikalas – „Šventybės idėja“. Otas priešingai nei dauguma kitų to meto religijų žinovų atmetė racionalųjį religijos pažinimo kelią ir ją nagrinėjo iš iracionalaus pažinimo pusės. Oto požiūriu – dievybė tai ne idėja, abstrakcija, moralinė alegorija, o baisi galybė, pasireiškianti per Dievo „rūstį“. Šventybė žmogų užburia, priverčia jausti baimę, siaubą, pagarbą dėl jos gniuždančio pranašumo, galybės visiškos pilnatvės, paslaptingumo (*mysterium*), žavesio (*fascinans*) tuo pat metu. Otas šiuos iracionalius pojūčius įvardijo numinoziniais.

Rudolfo Oto idėjos padarė didelę įtaką XX a. pr. filosofams, teologams. Otu rėmėsi Paul Tillich, Mircea Eliade, C. S. Lewis ir kt.

## Bibliografija
* *Das Heilige. Über das Irrationale in der Idee des Göttlichen und sein Verhältnis zum Rationalen*, 1917.
* *Vischnu-Nârâyana; Texte zur indische Gottesmystik*, I, 1917.
* *Siddhânta des Râmânuja, Texte zur indische Gottesmystik*, II, 1917.
* *Die Gnadenreligion Indiens und das Christentum; Vergleich und Unterscheidung*, 1930.
* *West-Östliche Mystik; Vergleich und Unterscheidung zur Wesensdeutung*, 1926.
* *Das Gefühl des Überweltlichen; Sensus Numinus*, 1931.
Morbidelli

**Morbidelli** – buvusi Italijos motociklų gamintoja.

Kompaniją įkūrė italas verslininkas Giancarlo Morbidelli. Iš pradžių kompanija gamino medienos gaminius ir jų apdirbimo stakles. Motociklai buvo didelė italo aistra, tad G. Morbidelli rūpinosi ne tik jų gaminimu, tačiau ir turėjo didelę jų kolekciją. Šiuo metu visa kolekcija laikoma Morbidelli muziejuje Pezaro mieste.

Morbidelli motociklai dalyvaudavo 125 ir 250 cm³ klasės čempionatuose. Ypač sėkmingas buvo aštuntas dešimtmetis, kuomet Morbidelli motociklai nugalėjo čempionate 1976, 1977 ir 1978 m. 125 cm³, o 1977 m. ir 250 cm³ klasėje.

## Nuorodos

* Oficiali Morbidelli muziejaus svetainė
Godėnai

**Godėnais** vadinami du gretimi kaimai Kauno rajone:

* Raudondvario seniūnijoje,
* Vilkijos seniūnijoje.
Antstolių garbės teismas

**Antstolių garbės teismas** – antstolių veiklos nagrinėjimo institucija; garbės teismas. 

## Nariai
Teismą sudaro 5 nariai, iš kurių 2 renkami antstolių susirinkime, 2 skiria LR teisingumo ministras, 1 – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas. Antstolių garbės teismo nariai skiriami 4 metams iš antstolių. Antstolių garbės teismo nariu asmuo gali būti renkamas ar skiriamas ne daugiau kaip 2 kadencijoms iš eilės.

## Veikla
Antstolių garbės teismas gali veikti, jeigu yra išrinkti ar paskirti bent 3 nariai. Antstolių garbės teismo veiklos nuostatus tvirtina LR teisingumo ministras (49 str.). 

Antstolių garbės teismas nagrinėja antstolių ir antstolių padėjėjų drausmės bylas. Drausmės bylų iškėlimo ir nagrinėjimo tvarką nustato drausmės bylų iškėlimo ir nagrinėjimo taisyklės. Jas tvirtina teisingumo ministras (LR AĮ 13 str. 6 d.).

## Šaltiniai
Lietuvos antstolių rūmų prezidiumas

**Lietuvos antstolių rūmų prezidiumas** - Lietuvos antstolių rūmų valdymo institucija.

Jį sudaro 5 nariai, įskaitant Prezidiumo pirmininką, kuriuos iš antstolių 4 metams išrenka antstolių susirinkimas. Lietuvos antstolių rūmų prezidiumo nariu, įskaitant Prezidiumo pirmininką, antstolis gali būti išrinktas ne daugiau kaip 2 kadencijoms iš eilės. Lietuvos antstolių rūmų prezidiumo pirmininkas atstovauja Lietuvos antstolių rūmams. Prezidiumo įgaliojimus ir darbo tvarką nustato 
LR antstolių įstatymas (LR AĮ) bei Lietuvos antstolių rūmų prezidiumo darbo reglamentas.

## Funkcijos
Lietuvos antstolių rūmų prezidiumas, atlikdamas Lietuvos antstolių rūmams priskirtas funkcijas (LR AĮ 48 str. 3 d.):
* tikrina antstolių darbo organizavimą;
* teikia pasiūlymus antstolių susirinkimui antstolių veiklos klausimais;
* apdraudžia antstolių civilinę atsakomybę;
* organizuoja kursus ir seminarus antstolių kvalifikacijai kelti;
* gali reikalauti iš antstolių informacijos, reikalingos Lietuvos antstolių rūmų funkcijoms atlikti;
* atlieka kitas Lietuvos antstolių rūmų įstatuose bei Prezidiumo darbo reglamente nustatytas funkcijas.

Lietuvos antstolių rūmų prezidiumas teikia LR teisingumo ministrui paskelbti antstolių susirinkimo priimtus Lietuvos antstolių rūmų įstatus. Teisingumo ministras gali atsisakyti skelbti įstatus, jeigu jie prieštarauja šiam Įstatymui ar kitiems teisės aktams. Teisingumo ministro atsisakymas skelbti įstatus Administracinių bylų teisenos įstatymo nustatyta tvarka gali būti skundžiamas teismui.

## Nariai
### iki 2011 m.

* Prezidiumo pirmininkė Inga Karalienė (nuo 2004 m. spalio 22 d. iki 2011 m. balandžio 8 d.)
* Kiti prezidiumo nariai: Valdas Čeglikas, Irmantas Gaidelis, Neringa Lipeikienė, Svetlana Kastanauskienė

### Nuo 2011 m.
* Prezidiumo pirmininkas Aleksandras Selezniovas (nuo 2011 m. balandžio 8 d.)
* Kiti prezidiumo nariai: Neringa Lipeikienė, Andrius Bublys, Valdas Čeglikas, Irmantas Gaidelis

## Šaltiniai
Karalgiris

**Karalgiriu** vadinami kaimai:

* Kauno rajone:
** Babtų seniūnijoje,
** Čekiškės seniūnijoje;
* Kėdainių rajone.
Kuodiškiai

**Kuodiškiais** vadinami kaimai:

* Kauno rajone:
** Ringaudų seniūnijoje,
** Zapyškio seniūnijoje;
* Rokiškio rajone;
* Švenčionių rajone.
Poderiškiai

**Poderiškiais** vadinami gretimi kaimai Kauno rajone:

* Alšėnų seniūnijoje (pietinis),
* Ringaudų seniūnijoje (šiaurinis).
Vainatrakis

**Vainatrakis** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Rokų, netoli kelio . 2014 m. įkurtos civilinės Vainatrakio kapinės, 2019 m. – Vainatrakio naminių gyvūnų kapinės. Stūkso Vainatrakio piliakalnis.

## Istorija

Anksčiau dalis kaimo buvo Taurakiemio seniūnijoje, bet 2017 m. ji panaikinta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Noliškio piliakalnis

**Noliškio piliakalnis** – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Noliškio kaime, Daugailių seniūnija. Pasiekiamas keliu Radeikiai – Juknėnai Noliškyje paėjus per laukus į kairę šiaurėn 200 m. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje 450 m į vakarus nuo Prūdo upelio kairiojo kranto. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, pailga rytų – vakarų kryptimi, 100x46 m dydžio, vakarinėje dalyje apie 40 m pločio, be kultūrinio sluoksnio. Ji sunkiai išsiskiria, nes smarkiai suardyta ariant bei kasant žvyrą. Šlaitai statūs, 6-10 m aukščio.

Piliakalnis labai sužalotas arimų ir karjerų vakarinėje ir rytinėje dalyse. Aikštelės dalis ir rytinis šlaitas dirvonuoja, kita apaugę lapuočiais. 

Piliakalnis netyrinėtas, datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 240 (Nr. 50)
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 52.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Noliškis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Butano rajonai

Butanas padalintas į 4 apygardas (*dzongdajus*), o šios į 20 rajonų (*dzongkegus*).

## Nuorodos
* Butano administracinis suskirstymas  (anglų k.)
* Bhutan: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Districts of Bhutan (Statoids.com)
Nuodėgulių piliakalnis

**Nuodėgulių piliakalnis su gyvenviete**, *Gikiškio kalnas* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3613; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1337; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A949KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24066) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Nuodėgulių kaime, Daugailių seniūnija. Pasiekiamas iš plento Utena – Zarasai už Radeikių pasukus į kairę šiaurėn keliu link Ruklių, už 1,5 km pasukus prieš beržyną-kapines kelio dešinėje į dešinę rytuose ir pavažiavus per laukus 400 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Vinkšninės pelkės vakariniame pakraštyje esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 20x10 m dydžio. Šiauriniame šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra 10x10 m dydžio keturkampė terasa. Šlaitai statūs, 12 m aukščio, pietinis šlaitas nuolaidesnis.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais ir pušimis, pietvakarinis šlaitas dirvonuoja.

Šiaurės vakarų papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rastas akmeninis kirvis, titnaginių gremžtukų, lygios keramikos. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 3,97 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 865000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.200
2. Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 65
* Kultūros paminklų enciklopedija, Rytų Lietuva. Vilnius, 1998, t. 2, p. 159.
* Kultūros vertybės pagrindinis dosjė: A949KP, Nuodėgulių piliakalnis su gyvenviete. Vilnius, 1999. Kultūros paveldo centro Duomenų skyriaus vietų poskyris.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 250.
* Adolfas Tautavičius. 1977 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Anykščių, Ignalinos, Švenčionių ir Utenos r. ataskaita. Lietuvos istorijos instituto rankraštynas, f. 1, b. 548, p. 88-89.
* Vykintas Vaitkevičius. Senosios Lietuvos šventvietės. Aukštaitija. Vilnius, 2006, p. 418.
15.6. Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. Kultūros paveldo centro aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 1, ap. 1, b. 62, p. 298.
* Gintautas Zabiela. 1985 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Utenos r. ataskaita. Kultūros paveldo centro aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 27, ap. 1, b. 122, p. 217-218.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius, 1995, p. 241-242.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai. Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001, p. 52.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Nuodėguliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Bedarbis

**Bedarbis** – žmogus, neturintis darbo. Nedarbo lygis yra vienas iš makroekonomikos rodiklių (parodo, koks yra nedarbas). Užimtumo koeficientas nurodo nuošimtį žmonių nuo bendro žmonių skaičiaus.

Pagal Lietuvos įstatymus bedarbiai – nedirbantys darbingo amžiaus darbingi asmenys, kurie nesimoko pagal dieninę ar nuolatinę mokymo formą, įstatymų nustatyta tvarka įsiregistravo teritorinėje darbo biržoje kaip darbo ieškantys asmenys ir yra pasirengę dalyvauti aktyvios darbo rinkos politikos priemonėse (LR užimtumo rėmimo įstatymas, 2str. 3 str.)

## Bedarbio teisės
Užsiregistravus gyvenamosios vietos darbo biržoje, Užimtumo rėmimo įstatymo, Nedarbo socialinio draudimo įstatymo ir Sveikatos draudimo įstatymo numatytais atvejais bedarbiai turi teisę:
* į nemokamas profesinio orientavimo paslaugas;
* nemokamai gauti informaciją apie laisvas darbo vietas;
* į nemokamas darbo biržos paslaugas įsidarbinant;
* į nemokamą profesinį mokymą nedarbo atveju arba gavus įspėjimą apie atleidimą iš darbo;
* galimybę nedarbo atveju dirbti viešuosius ir kitus iš užimtumo fondo remiamus darbus;
* į finansinę pagalbą, jeigu organizuojate savo verslą;
* nemokamai gauti konsultacijas apie galimybę išvykti stažuotis arba įsidarbinti užsienyje;
* į nedarbo draudimo išmoką;
* į sveikatos draudimą.

## Bedarbio psichologija
Žmonės, kurie dėl tam tikrų priežasčių neieško darbo, vadinami asmenimis, „neįeinančiais į darbo rinką“. 
Jei žmogus neieško, jis vadinamas *nusivylusiu bedarbiu*. 

Bedarbio psichologijos fazės (pagal Jahodos ir Lazarsfeldo psichologiniame modelį):
# Antipatija nedarbui – prabudimas, nuotaikos pasikeitimas, emocinis nestabilumas
#	Šokas po darbo praradimo – nesaugumo, skriaudos pajautimas, ateities baimė
#	Optimizmas – atostogų efektas, nusprendžiama, kad situacija laikina, aktyvumas, tikėjimas sėkme
# Pesimizmas ir pasidavimas – pesimistinės emocinės reakcijos, problemos (sveikatos, finansinės ir kt.)
# Susitaikymas ir apatija, prisitaikymas prie situacijos – beviltiškumo pajutimas, atsiribojimas nuo bendruomenės, gyvenimo ir interesų pasikeitimas.

## Šaltiniai
Ruklių piliakalnis

**Ruklių piliakalnis su gyvenviete**, *Kliedkalnis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3614; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1338; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A950KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24068) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Ruklių Daugailių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Radeikiai – Sudeikiai ties mūriniu dviaukščiu dešinėje pasukus į dešinę rytuosna keliuku ir pavažiavus 800 m labiau laikantis kairės.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 25x16 m dydžio, 2 m aukštesne šiaurine dalimi. Pietrytiniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra trikampė 16x16 m dydžio terasa, per 1,5 m žemėjanti į pietryčius. Šlaitai statūs, 15 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, pietrytiniame šlaite ir aikštelėje auga pavieniai beržai.

Šiaurinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios keramikos. 

## Tyrimai
1958 m. ir 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1193000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 162.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.200
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 254-255.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 227.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 53.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rukliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Baltosios jūros karinė flotilė

**Baltosios jūros karinė flotilė** () – TSRS Karinio jūrų laivyno junginys, veikęs Baltojoje jūroje ir gretimose jūrose.

Baltosios jūros karinė flotilė buvo sukurta 1920 m. kovo mėnesį, o balandžio mėn. pertvarkyta į *Šiaurinių jūrų jūros pajėgas* (). 

Antrą kartą flotilė atkurta 1941 m. rugpjūčio pradžioje. Tuomet tai buvo Šiaurės laivyno dalis, kurios paskirtis buvo ginti komunikacijas Baltojoje jūroje, rytinėje Barenco jūros dalyje bei Arktikoje. Pagrindinė bazė buvo Archangelskas. 

## Flotilės sudėtis
Baltosios jūros flotilę sudarė:
* eskadrinių minininkų ir sargybinių laivų divizionas
* minavimo laivų divizionas
* tralerių brigada
* Baltosios jūros kranto gynybos sektorius
* Jokangos karinė jūrų bazė
Karos Vartų () ir Jugorskij Šaro () sąsiaurių, uostų ir poliarinių stočių gynybai 1941 m. rugpjūčio pabaigoje flotilės sudėtyje buvo suformuotas *Šiaurinis būrys* (, bazės - Amderma ir Diksonas), kurio sudėtyje buvo ne tik sargybiniai laivai ir kranto baterijos, bet ir aviacijos grupė ir ledlaužių būrys. 
Vėliau plečiantis flotilės operacinei zonai buco įkurtos dvi naujos karinės jūrų bazės:
* Naujosios žemės karinė jūrų bazė (*Новоземельская военно-морская база*) – Belušja Guba gyvenvietėje, 1942 m.
* Karos karinė jūrų bazė (*Карская военно-морская база*) – Diksono sala, 1944 m. 

Flotilės sudėtyje buvo šie laivai:
* 3 eskadriniai minininkai
* 3 minavimo laivai
* 17 sargybinių laivų
* 20 tralerių
* 35 sargybiniai kateriai
* 15 kateriai traleriai
* 2 ledlaužiai
* virš 20 pagalbinių laivų.

Karo metais Baltosios jūros flotilė palydėjo daugiau kaip 2500 transportinių laivų.

1945 m. balandžio mėn. flotilė buvo išformuota. Jos bazėje sukurtas *Baltosios jūros gynybinis rajonas* (). 

## Vadovybė
* 1920 m. kovas - 1921 m. gegužė: Vladimiras Varacis (*Владимир Николаевич Варваци*)
* 1921 m. gegužė - 1923 m. sausis: P. Michailovas (*П.П. Михайлов*)
* 1941 m. rugpjūčio 4 d. – 1941 m. spalio 7 d.: kontradmirolas Michailas Dolininas (*Михаил Михайлович Долинин*)
* 1941 m. spalio 7 d. – 1943 m. kovo 6 d.: kontradmirolas (nuo 1944 m. kovo - viceadmirolas) Georgijus Stepanovas (*Георгий Андреевич Степанов*)
* 1943 m. kovo 3 d. – 1944 m. rugpjūčio 30 d.: kontradmirolas (nuo 1944 m. kovo - viceadmirolas) Stepanas Kučerovas (*Степан Григорьевич Кучеров*)
* 1944 m. rugpjūčio 30 d. – 1945 m. balandžio 15 d.: viceadmirolas Jurijus Pantelejevas (*Юрий Александрович Пантелеев*)
Vosgėlių piliakalnis (Utena)

**Vosgėlių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3594; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1317; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A968) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Vosgėlių Leliūnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento Utena – Pakalniai, slėnyje kairėje prasidėjus kolektyviniams sodams pasukus keliu į kairę pietuosna, laikantis kairės pavažiavus 300 m, ant kalnelio pavažiavus į dešinę vakarų kryptimi iki vandentiekio bokšto – yra 50 m nuo jo į dešinę šiaurėn, už kolektyvinių sodų šiaurinės ribos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas nedidelėje kalvoje, Utenaitės dešiniajame krante, jos vingyje. Aikštelė beveik trikampė, orientuota pietų – šiaurės kryptimi, 12 m ilgio, 13 m pločio pietiniame pakraštyje. Pietiniame aikštelės krašte supiltas 0,2 m aukščio, 5 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 25 m ilgio, 3 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 1 m aukščio, 6 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Š šlaite, 4 m žemiau aikštelės, yra 2 m pločio, 0,2 m gylio griovys ir 0,3 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnio didžioji dalis iš šiaurės, vakarų ir rytų pusių (rytuose - tik šlaitas) nuplauta Utenaitės, į šiaurės pusę išlikęs tik žemėjantis 35 m pločio ožnugaris - piliakalnio kalvos pagrindo dalelė. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, prakirstu pomiškiu.

Pietinėje papėdėje, 0,4 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 0,7 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.198
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.67
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 280-281.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 101.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 57.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vosgėliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Svaigulys

**Svaigulys** (Vertigo priepuolis) - tai tokia žmogaus būsena, kai svaigsta galva, vaizdai sukasi ratu pagal/prieš laikrodžio rodyklę. Dažniausiai seka pykinimas ir vėmimas.
 
Šis priepuolis pasireiškia, kai sutrinka vestibiuliarinis aparatas. Smegenims paduodamas klaidingas signalas palaikyti koordinacijai.
Kateris traleris

**Kateris traleris** (; ) – katerio dydžio minų traleris, skirtas minoms reiduose, įlankose, upėse, kanaluose, ežeruose ieškoti ir naikinti, taip pat laivams per galbūt minuotus ruožus lydėti.

Karo metu į katerius tralerius perdarydavo civilinis upių katerius.

Vandentalpa iki 100 t, retkarčiais daugiau, greitis iki 12 mazgų (22,2 km/h).

Ginkluotė:
* minų tralas, skirtas mažiems gyliams
* 1–2 kulkosvaidžiai.

## Nuorodos
* Ленинградский проект. Iš: „Моделист-Конструктор“ 1985, №3  (apie projektą 253L)
* (Katerių tralerių KT-372 – KT-374 ir OVR-4 – OVR-19 trumpi aprašymai)
Provansas

**Provansas** () − istorinė sritis Prancūzijos pietryčiuose, prie Viduržemio jūros. 

Dabartiniu metu Provanso istorinė sritis apima Prancūzijos regioną Provansas-Alpės-Žydrasis Krantas, į kurį įeina Aukštutinio Provanso Alpių, Aukštutinių Alpių, Pajūrio Alpių, Ronos Deltos, Varo ir Vokliūzo departamentai. Didžiausi miestai Provanse: Marselis, Nica, Tulonas, Kanai, Avinjonas.

Provanso paviršius kalnuotas, vakaruose − Ronos žemuma. Slėniuose ir pajūryje auginami subtropiniai vaismedžiai, daržovės, gėlės, alyvmedžiai, eteriniai augalai, kviečiai, Ronos deltoje − ryžiai.

Provanso pietryčių pajūrį užima didžiausias Prancūzijos kurortinis rajonas − Žydrasis krantas (*Côte d'Azur*).

## Istorija

Provanso teritorijoje I tūkstantmetyje pr. m. e. gyveno ligūrų gentys. VI a. pr. m. e. Provansą kolonizavo graikai, o II a. pr. m. e. užkariavo romėnai; Provansas ėmė priklausyti Romos provincijai Norbono Galija.

V−VI a. sritį užkariavo vestgotai, vėliau burgundai. Nuo 536 m. Provansas priklausė Frankų valstybei.

855−863 ir 879-911 m. Provansas sudarė dalį Provanso karalystės (arba Žemutinės Burgundijos). Nuo 933 m., susijungus dviem Burgundijoms − į Burgundijos (Arelato) karalystę. Nuo 961 m. joje turėjo grafystės statusą. 1113−1246 m. Provanso grafystę valdė Barselonos grafai, o 1246−1481 m. Anžu dinastija.

1481 m. Provansas buvo prijungtas prie Prancūzijos, turėjo provincijos autonomiją. Per Prancūzijos didžiąją revoliuciją Provanso provincija buvo panaikinta.

## Nuorodos

* Informacija turistams apie Provansą  (anglų, ispanų, italų, olandų, prancūzų, vokiečių k.)
* Turizmas Provanse  (anglų, italų, prancūzų, vokiečių k. ir kt.)
* Apie Provansą (anglų k.)