open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ilgasnukės dvidantės

**Ilgasnukės dvidantės** (*Cyclichthys*) – dvidančių pūsliažuvių (*Diodontidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Cyclichthys hardenbergi]]* 
* Paukščiasnapė dvidantė (*Cyclichthys orbicularis*)
* Geltondėmė dvidantė (*Cyclichthys spilostylus*)
Makulošo ežiažuvės

**Makulošo ežiažuvės** (*Allomycterus*) – dvidančių pūsliažuvių (*Diodontidae*) šeimos žuvų gentis

## Rūšys
* *[[Allomycterus pilatus]]*
* *[[Allomycterus whiteleyi]]*
Dėmėtosios dvidantės

**Dėmėtosios dvidantės** (*Dicotylichthys*) – dvidančių pūsliažuvių (*Diodontidae*)) šeimos žuvų gentis

## Rūšys
* Dėmėtoji dvidantė (*Dicotylichthys punctulatus*)
Baisiosios ežiažuvės

**Baisiosios ežiažuvės** (*Lophodiodon*) – dvidančių pūsliažuvių (*Diodontidae*) šeimos žuvų gentis

## Rūšys
* Keturjuostė ežiažuvė (*Lophodiodon calori*)
Kobra (upė)

**Kobra** () – upė Rusijoje, Komijoje ir Kirovo srityje; Viatkos dešinysis intakas. Prasideda ir teka daugiausia Šiaurės skliautkalvėmis, pietryčių kryptimi. Įteka į Viatką netoli Nagorsko gyvenvietės.

Plukdoma mediena. Kobra laivuojama vasaros poplūdžių metu, 90 km nuo žiočių ruože.

## Šaltiniai
Kovdo ežeras

**Kovdo ežeras** () – ežeras šiaurės vakarų Rusijoje, Murmansko srities pietuose. Ežero mityba pagrįsta lietaus ir sniego tirpsmo vandenimis. Krantai labai raižyti, daug įlankų ir pusiasalių. Be to, ežere yra virš 580 salų. Būna užšalęs nuo lapkričio iki balandžio. Įteka daug upių iš aplinkinių ežerų, pagrindinė – Jova. Išteka Kovda (į Baltąją jūrą). 1955 m. ant šios upės įrengus užtvanką, Kovdo ežeras virto tvenkiniu, jo vandens lygis pakilo 6,4 m.

Ežeras laivuojamas, vykdoma žvejyba.

## Šaltiniai
Serie A (Ekvadoras)

**Ekvadoro serija A** (*Liga Pro Ecuador Serie A*) – aukščiausia Ekvadoro futbolo lyga, svarbiausios Ekvadoro futbolo federacijos vykdomos varžybos.

## Istorija
Iki 1950 m. Ekvadore vykdavo tik mėgėjiškos futbolo varžybos. Kitais metais Gvajaso futbolo asociacija (isp. *Asociación de Fútbol del Guayas*) surengė pirmąsias profesionalų futbolo varžybas. Jas laimėjo „Río Guayas“. 1954 m. Pičinčos futbolo asociacija surengė savo profesionalų varžybas Kito ir Ambato miestų klubams. Jas laimėjo LDU iš Kito.

Abu šalies čempionatai buvo aukščiausiosios Ekvadoro pirmenybės, bet nei vieno iš šių čempionatų laimėtojas nebuvo laikomas šalies čempionu. Tai tęsėsi iki 1957 m., kai buvo surengtos nacionalinės futbolo varžybos abiejų turnyrų nugalėtojams. 1958–1959 m. pirmenybės nevyko. 1960 m. buvo surengtos tokios pat varžybos kaip ir 1957 m. Pirmenybių klubų skaičius išaugo iki aštuonių, prieš tai žaidė tik keturios komandos. Klubams, užėmusiems paskutines vietas, 1967 m. buvo suformuota antra lyga (*Segunda Categoría*).

1971 m. *Primera Categoría* buvo padalinta į: *Serie A* (aukščiausia lyga) ir *Serie B* (žemesnio pajėgumo lyga). 2005 m. *Serie A* čempionatas buvo padalinta į Aperturą (atidarymo turnyras) ir Clausura (uždarymo turnyras), bet po metų to buvo atsisakyta.

## Klubai
2022 m. *Serie A* dalyvavo šie klubai:

## Laimėtojai
Šie klubai yra laimėję Ekvadoro *Serie A*:

## Taip pat skaitykite
* Ekvadoro nacionalinė rinktinė
* Primera Categoría Serie B – antra pakopa (II)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė ispanų kalba 
* RSSSF duomenų bazė (Sezonai)
Kovžos ežeras

**Kovžos ežeras** () – ežeras Rusijoje, Vologdos srities šiaurės vakaruose. Ilgis 18 km, plotis 4 km. Krantai raižyti. Vakarinė dalis vadinama Lozo ežeru. Išteka Kovžos upė (į Belojės ežerą). Plukdoma mediena.

## Šaltiniai
Jeronimas Uborevičius

**Jeronimas Uborevičius** (; 1896 m. sausio 14 d., Antandrijos kaimas, Kauno gub. – 1937 m. birželio 12 d. Maskvoje) – lietuvių kilmės tarybinis karinis ir politinis veikėjas, pirmo rango komandarmas.

1937 m. po „Tuchačevskio bylos“ įvykdyta mirties bausmė sušaudant. 1957 m. reabilituotas (po mirties).

Priklausė daliai caro armijoje išaugusių lietuvių karininkų (Vytautas Putna, Feliksas Baltušis-Žemaitis, V. Penkaitis), nuėjusių tarnauti į Raudonosios gvardijos eiles.
Gambuzijos

**Gambuzijos** (*Gambusia*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Paprastoji gambuzija *[[Gambusia affinis]]* 
* Geltonpelekė gambuzija *[[Gambusia alvarezi]]* 
* *[[Gambusia amistadensis]]* 
* Juodapelekė gambuzija *[[Gambusia atrora]]* 
* Auksinė gambuzija *[[Gambusia aurata]]* 
* *[[Gambusia baracoana]]* 
* *[[Gambusia beebei]]* 
* *[[Gambusia bucheri]]* 
* *[[Gambusia clarkhubbsi]]* 
* Dominikos gambuzija *[[Gambusia dominicensis]]* 
* *[[Gambusia echeagarayi]]* 
* Plačiažiotė gambuzija *[[Gambusia eurystoma]]* 
* *[[Gambusia gaigei]]* 
* *[[Gambusia geiseri]]* 
* *[[Gambusia georgei]]* 
* *[[Gambusia heterochir]]* 
* *[[Gambusia hispaniolae]]* 
* Rytinė gambuzija *[[Gambusia holbrooki]]* 
* Pusmėnulinė gambuzija *[[Gambusia hurtadoi]]* 
* Dėmėtapelekė gambuzija *[[Gambusia krumholzi]]* 
* *[[Gambusia lemaitrei]]* 
* *[[Gambusia longispinis]]* 
* Žvilgančioji gambuzija *[[Gambusia luma]]* 
* *[[Gambusia manni]]* 
* Maršo gambuzija *[[Gambusia marshi]]* 
* Dryžuotoji gambuzija *[[Gambusia melapleura]]* 
* *[[Gambusia monticola]]* 
* *[[Gambusia myersi]]* 
* Nikaragvos gambuzija *[[Gambusia nicaraguensis]]* 
* *[[Gambusia nobilis]]* 
* *[[Gambusia panuco]]* 
* *[[Gambusia pseudopunctata]]* 
* Kubos gambuzija *[[Gambusia punctata]]* 
* Karibų gambuzija *[[Gambusia puncticulata]]* 
* *[[Gambusia regani]]* 
* Mangrovinė gambuzija *[[Gambusia rhizophorae]]* 
* Dėmėtoji gambuzija *[[Gambusia senilis]]* 
* *[[Gambusia sexradiata]]* 
* *[[Gambusia speciosa]]* 
* *[[Gambusia vittata]]* 
* *[[Gambusia wrayi]]* 
* *[[Gambusia xanthosoma]]* 
* *[[Gambusia yucatana]]*
Alfarai

**Alfarai** (*Alfaro*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Alfaro cultratus]]*
* *[[Alfaro huberi]]*
Heterandrijos

**Heterandrijos** (*Heterandria*) - gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Heterandria anzuetoi]]*    
**[[Heterandria attenuata]]*    
*Dvidėmė heterandrija (*Heterandria bimaculata*) 
**[[Heterandria cataractae]]*    
**[[Heterandria dirempta]]*
*Floridinė heterandrija  (*Heterandria formosa*)
*Juostuotoji heterandrija (*Heterandria jonesii*)
**[[Heterandria litoperas]]*
**[[Heterandria obliqua]]*
Pecilijos

**Pecilijos** (*Poecilia*) - gyvavedžių karpiadančių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis. Paplitusi Pietų ir Centrinės Amerikos upėse. Veda gyvus jauniklius. Dalis pecilijų rūšių auginamos akvariumuose.

## Rūšys

Gentyje yra 33-34 rūšys.
* *[[Poecilia amazonica]]*  
* *[[Poecilia boesemani]]*  
* Bulerio pecilija, *[[Poecilia butleri]]*  
* Katemako pecilija, *[[Poecilia catemaconis]]* 
* Pietų Amerikos pecilija, *[[Poecilia caucana]]* 
* *[[Poecilia caudofasciata]]*  
* Nykštukinė pecilija, *[[Poecilia chica]]* 
* *[[Poecilia dauli]]* 
* Elegantiškoji pecilija, *[[Poecilia elegans]]*  
* Amazoninė pecilija, *[[Poecilia formosa]]*  
* Gilo pecilija *[[Poecilia gillii]]* 
* Espanjolos pecilija, *[[Poecilia hispaniolana]]* 
* *[[Poecilia koperi]]*  
* *[[Poecilia kykesis]]*  
* Plačiapelekė pecilija, burinė pecilija *[[Poecilia latipinna]]* 
* Plačiadėmė pecilija, *[[Poecilia latipunctata]]* 
* *[[Poecilia marcellinoi]]*  
* Mailando pecilija, *[[Poecilia maylandi]]*  
* *[[Poecilia mechthildae]]*  
* Trumpapelekė pecilija, *[[Poecilia mexicana]]*  
* *[[Poecilia nicholsi]]* 
* Mangrovinė pecilija, *[[Poecilia orri]]* 
* Peteno pecilija, *[[Poecilia petenensis]]*  
* Paprastasis gupis, *[[Poecilia reticulata]]*  
* *[[Poecilia rositae]]* 
* Salvarotės pecilija *[[Poecilia salvatoris]]*  
* Mažapelekė pecilija *[[Poecilia sphenops]]* 
* Sierinė pecilija, *[[Poecilia sulphuraria]]*  
* Kalninė pecilija, *[[Poecilia teresae]]*  
* *[[Poecilia vandepolli]]* 
* Buriapelekė pecilija, *[[Poecilia velifera]]*  
* Gyvavedė pecilija *[[Poecilia vivipara]]*  
* *[[Poecilia wandae]]*  
* Endlerio pecilija, *[[Poecilia wingei]]*
Limijos

**Limijos** (*Limia*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Limia caymanensis]]*
* Dominikos limija, *[[Limia dominicensis]]*
* Dėmėtoji limija, *[[Limia fuscomaculata]]*
* *[[Limia garnieri]]*
* Stambiadantė limija, *[[Limia grossidens]]*
* *[[Limia heterandria]]*
* Paprastoji limija, *[[Limia immaculata]]*
* Juodapilvė limija, *[[Limia melanogaster]]*
* Juodajuostė limija, *[[Limia melanonotata]]*
* *[[Limia miragoanensis]]*
* Kuprotoji limija, *[[Limia nigrofasciata]]*
* Margoji limija, *[[Limia ornata]]*
* *[[Limia pauciradiata]]*
* Perudžijos limija, *[[Limia perugiae]]*
* *[[Limia rivasi]]*
* Geltonoji limija, *[[Limia sulphurophila]]*
* Tridantė limija *[[Limia tridens]]*
* Įvairiaspalvė limija, *[[Limia versicolor]]*
* Kubos limija, *[[Limia vittata]]*
* *[[Limia yaguajali]]*
* Dryžuotoji limija, *[[Limia zonata]]*
Pierre Bourdieu

**Pierre Bourdieu** (1930 m. rugpjūčio 1 d. – 2002 m. sausio 23 d.) – prancūzų sociologas ir filosofas, poststruktūralizmo krypties atstovas.

Jo darbai apima didžiulį empirinių ir teorinių temų ratą: švietimą, kultūrinius skonius, kalbą, filosofiją, religiją, mokslą ir kt. Sąvokų – *habitus*, kapitalas (simbolinis, kultūrinis socialinis) laukas, išradėjas. Viena pagrindinių temų jo darbuose buvo kultūra ir išsimokslinimas kaip socialinių klasių skirtumo tęstinumas ir įtvirtinimas. Bourdieu teigė, kad Prancūzijos švietimo sistema reprodukuoja kultūrinį visuomenės susiskirstymą. Jis taip pat išvedė analogiją tarp mokymo sistemos "simbolinio smurto" ir valstybės įstatyminio fizinio smurto naudojimo monopolijos.
Kalavijuočiai (žuvys)

**Kalavijuočiai** (*Xiphophorus*) - gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Alvarezo kalavijuotis, *[[Xiphophorus alvarezi]]* 
* Anderso pecilija, *[[Xiphophorus andersi]]* 
* *[[Xiphophorus birchmanni]]* 
* Geltonasis kalavijuotis, *[[Xiphophorus clemenciae]]* 
* *[[Xiphophorus continens]]* 
* Korteso kalavijuotis, *[[Xiphophorus cortezi]]* 
* Monterėjaus pecilija, *[[Xiphophorus couchianus]]* 
* *[[Xiphophorus evelynae]]* 
* Gordono pecilija, *[[Xiphophorus gordoni]]* 
* Žaliasis kalavijuotis, *[[Xiphophorus hellerii]]* 
* *[[Xiphophorus kosszanderi]]* 
* Dėmėtoji pecilija, *[[Xiphophorus maculatus]]* 
* Aukštikalnių kalavijuotis, *[[Xiphophorus malinche]]* 
* *[[Xiphophorus mayae]]* 
* *[[Xiphophorus meyeri]]* 
* Milerio kalavijuotis, *[[Xiphophorus milleri]]* 
* *[[Xiphophorus mixei]]* 
* Montesuma, *[[Xiphophorus montezumae]]* 
* *[[Xiphophorus monticolus]]* 
* Kuprotasis nykštukinis kalavijuotis *[[Xiphophorus multilineatus]]* 
* Šiaurinis kalavijuotis, *[[Xiphophorus nezahualcoyotl]]* 
* El Abros nykštukinis kalavijuotis, *[[Xiphophorus nigrensis]]* 
* Lieknasis nykštukinis kalavijuotis, *[[Xiphophorus pygmaeus]]*
* *[[Xiphophorus roseni]]* 
* Kablelinė pecilija *[[Xiphophorus signum]]* 
* Trispalvis kalavijuotis, *[[Xiphophorus variatus]]* 
* Smailiauodegė pecilija, *[[Xiphophorus xiphidium]]*
Avarų Koisu

**Avarų Koisu** () arba **Džurmutas** (*Джурмут*) – upė pietų Rusijoje, Dagestane; viena Sulaką sudarančių upių. Prasideda Kaukazo kalnuose. Teka daugiausia į šiaurės rytus, žemupyje pasuka į šiaurės vakarus. Susilieja su Andžio Koisu ir sudaro Sulaką.

Pagrindinis intakas – Karakoisu (dešinysis). Aukštupyje slenkstėta, teka kanjonu.

## Šaltiniai
Kolva (Višera)

**Kolva** () – upė Rusijoje, Permės krašto šiaurėje; Višeros (Kamos baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Komių Respublikos pasienyje, Kolvos Akmens kalno papėdėje. Teka daugiausia į pietus Šiaurinio Uralo vakarine pašlaite. Įteka į Višerą 34 km nuo jos žiočių, netoli Čerdynės miesto.

Didžiausi intakai: Beriozovaja (kairysis), Višerka (dešinysis).

Vidutinis nuolydis 300&nbsp;cm/km. Būna užšalusi nuo lapkričio pradžios iki balandžio pabaigos ar gegužės pradžios. Naudojama medienos plukdymui. Kolva laivuojama 241 km nuo žiočių ruože.

## Šaltiniai
Kolva (Usa)

**Kolva** () – upė Rusijoje, Komių Respublikoje ir Nencų autonominėje apygardoje; Usos (Pečioros baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Janeimusiuro aukštumoje. Teka į pietryčius Didžiažeme tundra. Vingiuota.

Maitinasi daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Būna užšalusi nuo lapkričio pabaigos iki gegužės vidurio. Laivuojama 355 km nu žiočių.

## Šaltiniai
Usa

**Usa** gali reiškti:

* Usa – upė Rusijoje, Pečioros intakas;
* Usa – upė Baltarusijoje, Nemuno intakas;
* Usa – miestas Japonijoje.
Skylinis montavimas

**Skylinis montavimas** - serijinis elektronikos prietaisų montavimas, kai komponento išvadai yra įterpiami per skyles, išgręžtas spausdintoje schemoje, ir prilituojami prie aikštelių, esančių kitoje schemos pusėje. 
Vienu metu šis metodas buvo labai populiarus, apie 1980 metus taip buvo gaminama absoliuti dauguma elektronikos. Detales jungiantys takeliai gali būti tiek vienoje (senesnis metodas) tiek ir abiejose pusėse (detalės irgi lituojamos abiejose pusėse). 

## Privalumai
Pro skyles prakišti ir kitoje pusėje prilituoti išvadai sukuria labai patvarią konstrukciją kuri patikimumu lenkia vėlesnes paviršinio montavimo technologijas. Todėl šiuo būdu tebemontuojami plokštėse esantys prijungimo lizdai ar stambūs komponentai kuriuos kitaip sunku patikimai įtvirtinti. Toks prijungimas taip pat atlaiko didesnes elektros sroves. Palyginus nelabai sunku pakeisti komponentus ar net pakartotinai panaudoti detales, ypač jei išvadų nedaug ir jie prilituoti tik vienoje pusėje.

## Trūkumai
Daugelio skylių gręžimas padidina kainą (paviršiniame montavime skylės gręžiamos tik kur reikia sujungti priešingose pusėse esančius takelius). Kadangi skylė visada pragręžiama kiaurai, ji užima vietą abiejose plokštės pusėse, net jei jungiantys takeliai reikalingi tik vienoje.

## Šaltiniai
Koisu

**Koisu** reiškia kelias upes Dagestane:

* Andžio Koisu;
* Avarų Koisu;
* Kazikumo Koisu;
* Karakoisu.
Kolvilis

**Kolvilis** () – upė JAV, šiaurės Aliaskoje. Prasideda Brukso kalnagūbrio šiauriniuose šlaituose. Teka į rytus, šiaurės rytus tundros platybėmis. Įteka į Boforto jūros Harisono įlanką ties Nuiksutu, sudaro plačią deltą.

Upės slėnis giliai įsirėžęs į plynaukštę (gylis iki 120 m). Didesniąją metų dalį Kolvilio upę dengia ledas. Baseine yra neeksploatuojamų naftos ir gamtinių dujų telkinių.

1837 m. upei pavadinimą suteikė britų tyrinėtojai P. W. Dease bei Thomas Simpson (pavadinta Andrew Colvile garbei).

## Šaltiniai
Mažasis ledynmetis

**Mažasis ledynmetis** – klimato vystymosi laikotarpis; ledynmetis. XIII a. pradžioje dreifuojantys ledai išplito pietyn į Šiaurės Atlantą, taip pat padidėjo ir ledynai Grenlandijoje. Treji liūtinio lietaus metai nuo 1315 m. pradėjo neprognozuojamo oro erą Šiaurės Europoje, kuri tęsėsi iki pat XIX a. Šiuo laikotarpiu didėjančių ledo kiekių įrodymų rasta visame pasaulyje. Kiti šaltiniai teigia, kad tarp 1600 m. ir 1850 m. didelių svyravimų nebuvo.

## Chronologija
Mažojo ledynmečio pradžia laikomos įvairios datos. Pradžia laikoma, pvz., 1250 m., kuomet pradėjo daugėti dreifuojančių ledų Šiaurės Atlante, taip pat 1300 m., nuo kada šiltos vasaros nebūtinai pasitaikydavo Šiaurės Europoje;  1315 m., dėl liūčių ir Didžiojo 1315-1317 m. bado; 1550 m., teorinė pasaulinio ledyno didėjimo pradžia; 1650 m., kai buvo pirmasis klimatinis minimumas.

Vienas seniausių šaltinių, kalbančių apie klimato kaitą yra 1046 m. Anglosaksų kronikos: „Ir tais pačiais metais po vasario antros atėjo žiema su šalnomis ir sniegu ir su visokiais blogais orais, nebuvo nei vieno gyvo žmogaus, kuris galėtų prisiminti tokią rūsčią žiemą kaip ši, tiek pagal mirštančių žmonių ir sergančių galvijų skaičių; tiek paukščiai, tiek ir žuvys smarkiai nukentėjo per didelį šaltį ir badą“.

Priešingai pradžios datai, beveik visi mokslininkai sutaria, kad Mažasis ledynmetis pasibaigė XIX a. viduryje.

## Nuorodos

## Nuorodos
* Vandenynų ir klimato kaitos institutas
Primera División (Venesuela)

**Liga FUTVE** arba **Pirmasis divizionas** (), dar vadinama **Venesuelos lyga** () – aukščiausia Venesuelos futbolo divizija, įkurta 1921 m. Ją organizuoja Venesuelos futbolo federacija. 1957 m. tapo profesionali.

## Istorija
Iki 2020 m. buvo žaidžiami du turnyrai per sezoną: *[[Apertura ir Clausura|Apertura]]* (nuo rugpjūčio iki gruodžio mėn.) ir *[[Apertura ir Clausura|Clausura]]* (nuo vasario iki birželio mėn.). Absoliutus čempionas buvo sprendžiamas tarp Aperturos ir Klausuros nugalėtojų. Abiejų turnyrų laimėtojai kvalifikuojami į *[[Copa Libertadores]]*. 

Nuo 2020–2021 m. pradėtas rengti vienas turnyras, tačiau komandos padalintos pagal regionus: vėliau regionų nugalėtojai varžosi dėl šalies čempionų titulo, o pralaimėtojai kovoja dėl išlikimo, kad išvengtų iškritimo į žemesnę lygą.

## Komandos
2023 m. sezono komandos: Deportivo Rayo Zuliano

## Nugalėtojai
Venesuelos čempionais tapę klubai:

## Taip pat skaitykite
* Venesuelos nacionalinė rinktinė
* Venezuelan Segunda División – Antrasis divizionas (II);

## Išnašos

## Nuorodos
* Venesuelos futbolo federacija ispanų kalba
Liga Panameña de Fútbol

**Panamos futbolo lyga** () – aukščiausia Panamos futbolo lyga. Lygos sezonas yra padalintas į du atskirus atidarymo (Apertura) ir uždarymo (Clausura) metų sezonus. Kiekviename sezone žaidžia 18 klubų.

Lyga buvo įkurta 1988 m. ir iki 2009 m. vadinosi ANAPROF (*Asociación Nacional Pro Fútbol*). Pirmas sezonas startavo 1988 m. vasario 26 d., jame žaidė 6 komandos. Iki 2001 m. lyga nebuvo padalinta į Aperturos ir Klausuros sezonus. Nuo 1994 m. Panamoje buvo dvi atskiros lygos: ANAPROF ir LINFUNA, kurios susijungė 1996–1997 m. sezone.

2023 m. Panamos aukščiausioje futbolo lygoje žaidžia 12 klubų.

## Komandos
Umecit FC

2022–2023 m. sezono komandos:

## Laimėtojai
Panamos čempionatą yra laimėję šie klubai:

1 Įskaitant 2 kartus laimėtą LINFUNA turnyrą. 
2 Įskaitant 2 kartus pasiektą antrąją vietą pavadinimu „Deportivo La Previsora“.

## Išnašos

## Nuorodos

* ANAPROF klubų dalyvavimas UNCAF varžybose
Audronė Kasperavičienė

**Audronė Kasperavičienė** (1952 m. vasario 9 d. Vilniuje) – Lietuvos menotyrininkė.

## Biografija
1974 m. baigė vaizduojamojo meno istoriją ir teoriją Lietuvos dailės institute. 1973–1993 m. dirbo Paminklų restauravimo institute. Atliko Lietuvos nekilnojamųjų kultūros vertybių ir statinių istorinių bei istorijos menotyrinių tyrimų, parengė, su kitais, tų statinių restauravimo projektų. 1998–2004 m. dirbo Vilniaus senamiesčio atnaujinimo agentūroje, nuo 2004 m. Vilniaus pilių valstybinio kultūrinio rezervato direktorė. 1996–2002 m. Tarptautinės paminklų ir paminklinių vietovių tarybos (ICOMOS) Lietuvos nacionalinio komiteto pirmininkė.

## Svarbesni projektai
* Vilniaus Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia, 1975 m.
* Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia ir vienuolyno ansamblis, 1975–1992 m.
* Vilniaus universiteto ansamblis, 1977–1993 m.
* Bernardinų kapinės, 1981 m.
* Rasų kapinės, 1983–1991 m.
* Vilniaus Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia ir bernardinų vienuolynas, 1989 m.
* Vilniaus Švč. Trejybės bažnyčia, 1993 m.

## Bibliografija
* Vilniaus universiteto rūmai, tekstas albumui, 1979 m.
* Pasivaikščiojimai po Vilnių: Užupis. Bernardinų kapinės (*Przechadzki po Wilnie: Zarzecze. Cmentarz Bemardynski*), su J. Sunvito, 1997 m.

## Šaltiniai
Birutė Kasperavičienė (1926)

**Birutė Kasperavičienė** (1926 m. gegužės 16 d. Liudvinavas – 1976 m. rugpjūčio 16 d. Vilnius) – Lietuvos urbanistė.

## Biografija
1950 m. baigė miestų planavimą Kauno universitete. 1950–1961 m. Respublikinio planavimo ir projektavimo tresto architektė, 1961–1976 m. Miestų statybos projektavimo instituto projektų vyr. architektė.

## Projektai
* Vingio parkas, Kalnų parkas, Tauro kalnas, visi 1956 m.
* gyvenamasis kvartalas Savanorių prospekte, 1957–1964 m.
* Naujininkai, 1959–1966 m.
* gyvenamasis kvartalas Antakalnyje, 1963 m.
* Elektrėnų generalinis planas, su archit. K. Buču, 1963 m.
* Žirmūnai, 1964–1967 m.
* Šnipiškės, 1965–1968 m.
* Viršuliškės, 1976 m.
* gyvenamasis kvartalas S. Dariaus ir S. Girėno g., 1967–1968 m.
* gyvenamasis kvartalas Raitininkų g., 1968–1969 m.
* gyvenamasis kvartalas Giedraičių g., 1968–1970 m.
* Vilniaus plėtros iki 2000 metų schema, su archit. J. Zinkevičiumi, 1970 m.

## Įvertinimas
* 1968 m. TSRS valstybinė premija, su kitais, už Žirmūnų kvartalo projektą

## Šaltiniai
Algis Povilas Kasperavičius

**Algis Povilas Kasperavičius** (1942 m. sausio 16 d. Berčiūnuose, Naujamiesčio valsčiuje – 2022 m. birželio 27 d. Vilniuje) – Lietuvos istorikas.

## Biografija
1963 m. baigė Vilniaus technologinį technikumą, dirbo Vilniaus ir Panevėžio stiklo fabrikuose. 1975 m. baigė Vilniaus universitetą. 1983 m. istorijos mokslų kandidatas.

1968–1970 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1976–2018 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1990–1993 m. Naujausiųjų laikų istorijos katedros vedėjas, 1991 m. docentas. 1995–2008 m. buvo nuolatinis Lietuvos moksleivių istorijos olimpiadų vertinimo komisijų pirmininkas. Palaikai palaidoti Naujamiesčio miestelio kapinėse, Panevėžio rajone.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys: 1918–1940 m. Lietuvos Respublikos vidaus ir užsienio politika, lietuvių ir lenkų, lietuvių ir žydų santykiai, istoriografija. Vienas naujausių lietuviškų istorijos vadovėlių rengimo pradininkų: nuo 1989 m. vidurinei mokyklai parašė (ir su kitais) 9 naujausiųjų laikų ir naujųjų amžių istorijos vadovėlius, sudarė chrestomatijų.

## Bibliografija
* Didysis bastilijų šturmas, monografija, 1989 m.
* Klasių ir partijų kova Prancūzijoje 1924–1929, monografija, 1989 m.
* Naujausiųjų laikų istorija, 1991 m. rusų k., 1992 m. lietuvių k., 1993 m. lenkų k., apie 1918–1990 m. įvykius
* Naujųjų amžių istorija, su kitais, 1996 m., lenkų ir rusų k. 1996 m.
* Naujausiųjų laikų istorija, su kitais, 1998 m. 2005 m., lenkų k. 2001 m.

## Šaltiniai
Petras Kasperavičius

**Petras Kasperavičius** (1923 m. sausio 4 d. Pakuodžiupiuose, Piniavos valsčiuje – 2014 m. gruodžio 30 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius elektrikas, patentologas.

## Biografija
1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1966 m. – Rygos visuomeninį patentologijos institutą. 1959–1993 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1970 m. docentas.

1975–1990 m. Lietuvos visuomeninio patentologijos instituto prorektorius, šio instituto Kauno filialo direktorius. Tyrimų sritis – technologinių procesų kontrolė ir elektros apšvietimas, patentotyra. 12 išradimų autorius.

## Bibliografija
* Pramoninių įmonių elektros įrenginiai, 1956 m.
* Patentų mokslas, 1963 m.
* Pramoninių įmonių elektros įrenginių eksploatavimo organizavimas, 1965 m.
* Lengvosios pramonės technologinių procesų automatizacijos pagrindai, 1969 m.
* Patentotyra žemės ūkyje, 1972 m.
* Patentžinystė medicinoje, 1976 m.
* Išradybos ir patentotyros pagrindai, 1984 m.
* Išradyba ir patentotyra, vadovėlis, 1966 m. 2 leid. 1976 m., 1985 m, su V. Žilinsku, 4 leid. 2004 m.
* Patentologija, vadovėlis, 1997 m.
* Techninės kūrybos rezultatai ir jų teisinė apsauga, su R. Ulozu, vadovėlis, 1998 m.
* Patentų ir autorinės teisės pagrindai, vadovėlis, su R. Ulozu, 2001 m.
* Intelektinė nuosavybė ir jos apsauga, vadovėlis, su V. Žilinsku, 2004 m.
* Petras Kasperavičius: bibliografija (sud. Algimantas Sakalas, Petras Kasperavičius). – K.: Technologija, 2007. – 84 p. – ISBN 978-9955-25-383-9

## Šaltiniai
Viktoras I

**[[Šventasis]] Viktoras I** (m. 199 m.) – popiežius 189-199 m. (Vatikanas teigia, kad nuo 186 ar 189 iki 197 ar 201 m.). Kilęs iš berberų.

Viktoras buvo pirmasis Romos vyskupas, gimęs Afrikos provincijoje. Jis vėliau buvo kanonizuotas.

Iki Viktoro laikų mišios buvo laikomos graikų kalba, bet jis nusprendė pakeisti į lotynų kalbą, kuri buvo vartojama gimtojoje Afrikoje. Pasak Jeronimo, jis buvo pirmasis autorius apie religiją rašęs lotyniškai. Tačiau tik IV a. antroje pusėjė lotyniškos mišios tapo visuotinai priimtos.

## Šaltiniai
Upinės pecilijos

**Upinės pecilijos** (*Priapella*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Priapelė *[[Priapella bonita]]*
* *[[Priapella chamulae]]*
* *[[Priapella compressa]]*
* *[[Priapella intermedia]]*
* *[[Priapella olmecae]]*
Grakščiosios pecilijos

**Grakščiosios pecilijos** (*Poeciliopsis*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Benšo pecilija *[[Poeciliopsis baenschi]]*
* *[[Poeciliopsis balsas]]*
* *[[Poeciliopsis catemaco]]*
* *[[Poeciliopsis elongata]]*
* *[[Poeciliopsis fasciata]]*
* Grakščioji pecilija *[[Poeciliopsis gracilis]]*
* Hniliko pecilija *[[Poeciliopsis hnilickai]]*
* Rio Lermos pecilija *[[Poeciliopsis infans]]*
* Plačiadantė pecilija *[[Poeciliopsis latidens]]*
* *[[Poeciliopsis lucida]]*
* *[[Poeciliopsis lutzi]]*
* *[[Poeciliopsis monacha]]*
* *[[Poeciliopsis occidentalis]]*
* *[[Poeciliopsis paucimaculata]]*
* *[[Poeciliopsis pleurospilus]]*
* *[[Poeciliopsis presidionis]]*
* Vislioji pecilija *[[Poeciliopsis prolifica]]*
* *[[Poeciliopsis retropinna]]*
* *[[Poeciliopsis scarlli]]*
* *[[Poeciliopsis turneri]]*
* Kosta Rikos pecilija *[[Poeciliopsis turrubarensis]]*
* Tvirtoji pecilija *[[Poeciliopsis viriosa]]*
Našliažuvės

**Našliažuvės** (*Phallichthys*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Gvatemalinė našliažuvė (*Phallichthys amates*)
* Elegantiškoji našliažuvė (*Phallichthys fairweatheri*)
* *[[Phallichthys quadripunctatus]]*
* *[[Phallichthys tico]]*
Gyvavedė lydekaitė

**Gyvavedė lydekaitė**, **belonesoksas**, (, ) - gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvis.

Patinai iki 12, patelės 20 cm. Kūnas aptakus, snukis primena snapą, dantys kardiški. Tai viena iš daug priežiūros reikalaujančių gyvavedžių žuvų. Akvariumas turi būti erdvus, uždengtas, gausiai apsodintas, su keliomis slėptuvėmis ir gerai filtruojamu vandeniu. Tinka neutralus arba šarmingas vanduo, į kurį reikia pridėti vieną arbatinį šaukštelį druskos 9-10 litrų vandens. Temperatūros ribos: 26-30 °C arba kiek aukštesnė.

Žuvis plėšri, turi būti laikoma tik su panašaus dydžio žuvimis; didelės patelės gali ryti net smulkius savo rūšies patinus.

Paplitusi Meksikoje, Gvatemaloje, Hondūre, Nikaragvoje.
Surinaminės pecilijos

**Surinaminės pecilijos** (*Tomeurus*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Surinaminė pecilija *[[Tomeurus gracilis]]*
Pecilijos kintanos

**Pecilijos kintanos** (*Quintana*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* Kubos pecilija *(Quintana atrizona)*
Braziliniai dančiakarpiai

**Braziliniai dančiakarpiai** (*Phalloptychus*) – gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Phalloptychus eigenmanni]]*  
**[[Phalloptychus januarius]]*
Skaitmeninė holografija

**Skaitmeninė holografija** – trimačių optinių signalų, išsklaidytų hologramos tūryje, skaitmeninė detekcija. Optiniai signalai skaitmeninėje holografijoje yra nuskaitomi ir apdorojami elektronikos pagalba. Skirtingai nuo įprastos holografijos, skaitmeninėje holografijoje nėra naudojami standartiniai optiniai elementai ir optinis signalas yra konvertuojamas į skaitmeninį pačioje pradinėje hologramos sudarymo stadijoje. Skaitmeninėje holografijoje yra naudojama arba fotografinė plokštelė, kurioje optiškai sukuriama analoginė holograma, kuri po to skaitmeniniu būdu yra nuskaitoma bei paverčiama į skaitmeninį formatą, arba naudojama betarpiškai skaitmeninė kamera (paprastai – CCD), tiesiogiai konvertuojanti optinius spindulius į elektrinius signalus, išsaugojamus elektroninėje laikmenoje. Skirtingai nuo **optinės holografijos**, skaitmeninė holografija nėra prisirišusi prie įrašyto objekto *matmenų*, bet yra užrašomi objekto *duomenys*.

Skaitmeninė holografija išsivystė iš kompiuterinės holografijos. Siaurąja prasme skaitmeninė holografija apsiriboja signalo skaitmeniniu atstatymu – kompiuterio atmintyje skaitmeninė holograma yra "skaitmeniškai" apšviečiama šviesa ir gaunamas skaitmeninis objekto atvaizdas. Su šiuo atvaizdu toliau yra atliekami įvairūs skaitmeniniai eksperimentai, kurių metu yra nustatomos objekto savybės arba objekto sąveika su kitais skaitmeniniais realių optinių signalų atvaizdais. Optiniame ir jam artimuose diapazonuose yra įmanoma atstatyti iš skaitmeninės hologramos realų objektą be tarpinių priemonių su elektronikos pagalba. Tačiau, kuomet nagrinėjami signalai pasižymi ekstremaliom trukmėm arba bangos ilgiais, klasikinė skaitmeninė holografija susiduria su problemomis. Paminėtini pora pavyzdžių. Rentgeno spindulių skaitmeninė holografija naudoja fotoplokštelę kaip hologramos įrašymo terpę, kuri po to yra verčiama į skaitmeninę hologramą. Panašiai ir ultratrumpų signalų optikoje yra įmanoma įrašyti skaitmeninę hologramą CCD arba CMOS kamerų pagalba, tačiau praktinę vertę turi galimybę skaitmeniškai patobulinus signalą jį atkurti. Tam tikslui pasiekti vėl panaudojama fotoplokštelė iš specialių medžiagų, kurioje yra įrašoma skaitmeninės hologramos analoginė replika. Vėliau ši replika yra apšviečiama femtosekundiniu signalu ir yra atstatomas pageidaujamas objektas.

Pagrindiniai skaitmeninės holografijos pliusai yra galimybė skaitmeniškai apdoroti atsirandančias optinėse sistemose aberacijas, tokiu būdu yra pagerinama skyra. Iš minusų verta paminėti didelius skaitmeninės informacijos kiekius, kurios privalo apdoroti elektronika.

Hologramos užrašymui naudojamos dvi eksperimento geometrinės sistemos: ašinė (, kartais tokiu būdu įrašytos hologramos vadinamos *phase-shifting hologram*) arba neašinė (), įgalinanti skaitmeniškai atskirti nulinės eilės difrakcijos narį ir atvaizdą dvynį.

Hologramos atstatymas vykdomas remiantis Hiuigenso-Frenelio principu ir skaičiuojant Frenelio integralą.
Slovėnijos herbas

**[[Slovėnija|Slovėnijos]] herbas** – vienas iš Slovėnijos valstybės simbolių.

## Aprašas
Mėlyname lauke su siauru raudonu apvadu iš šonų ir apačios sidabrinis Triglavo kalnas, esantis Slovėnijoje. Kalną papėdės lygyje horizontaliai perveria dvi mėlynos banguotos juostelės.
Virš kalno trys geltonos šešiakampės žvaigždės, išsidėsčiusios trikampiu, su žemyn nukreipta viršūne.

### Simbolika
* Triglavo kalnas – Slovėnijos simbolis. Buvo naudotas ir Socialistinės Slovėnijos herbe.
* dvi mėlynos banguotos juostelės – simbolizuoja jūrą ir upes.
* trys auksinės šešiakampės žvaigždės – Celjės grafų herbo elementas.

## Istorija

Jūra ir Triglavo kalnas paimti iš Socialistinės Slovėnijos Respublikos herbo, vienos iš šešių respublikų Socialistinėje Jugoslavijos Respublikoje. Buvęs Socialistinės Slovėnijos herbas buvo apsuptas kviečiais ir liepų lapais, o viršuje raudona penkiakampė žvaigždė.

Naujas herbas buvo suprojektuotas Marko Pagačnik.
Brunėjaus herbas

**[[Brunėjus|Brunėjaus]] herbas** – Brunėjaus sultonato simbolis. Taip pat pavaizduotas ir Brunėjaus vėliavoje. Herbas priimtas 1932 m. Herbe pavaizduoti penki pagrindiniai komponentai: vėliava, karališkas skėtis, sparnai, rankos ir pusmėnulis. Pusmėnulyje parašytas nacionalinis moto arabų raštu: „Visada tarnauti su Dievo vadovavimu“. Po šiuo plakatu – tautos pavadinimas parašytas arabų raštu „Brunei Darussalam“, taikos žemė.

* Sparnai vaizduoja teisingumo apsaugą ir taiką.
* Po sparnais, esantis pusmėnulis – islamą, nacionalinį tikėjimą Brunėjuje.
* Rankos – valdžios pareigą, apsaugoti žmones.
Girardinai

**Girardinai** (*Girardinus*) - gyvavedžių dančiakarpių (*Poeciliidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
*Kreolų girardinas (*Girardinus creolus*)
*Kubos girardinas (*Girardinus cubensis*)
*Dantytasis girardinas (*Girardinus denticulatus*)
*Geltonpilvis girardinas (*Girardinus falcatus*)
*Metalinis girardinas (*Girardinus metallicus*) 
*Mažapirštis girardinas (*Girardinus microdactylus*)
*Vientaškis girardinas (*Girardinus uninotatus*)
In Tranzit

**In Tranzit** – 2007 m. režisieriaus Tomo Robertso () karinė drama su Ingeborga Dapkūnaite. Tikrais faktais paremta istorija apie moterų paskirstymo karo stovyklą Puškine, prie Leningrado.

## Aktoriai
* Tomas Kretčmanas – Maksas
* Džonas Malkovičius – NKVD pulkininkas Pavlovas
* Ingeborga Dapkūnaitė – Vera Tiurina
* Danielis Briulis – Klausas
* Vera Farmiga – Nataša
* Eugenijus Mironovas () – stovyklos vartų sargybinis Andrejus
* Natali Pres – Zina
ir kt.

## Siužetas

1946 m. žiema. Neseniai pasibaigė Antrasis pasaulinis karas. Grupę vokiečių belaisvių per klaidą atveža ne į tą stovyklą. Iškankinti belaisviai pakliūna į moterų prižiūrimą stovyklą prie Leningrado. Šis paskirstymo punktas yra skirtas liaudies priešų žmonoms, motinoms ir dukroms, kurios vežamos į gulagą. Stovyklos vadovybei duodama užduotis – belaisvių tarpe surasti vokiečių SS karininkus. Prasideda žiauri belaisvių atranka, bet praėjus nedaug laiko, vienišos, nelaimingos moterys pradeda į buvusius priešus žiūrėti kitaip. Jos supranta, kad kareiviai yra paprasti žmonės, kurie taip pat nenorėjo kariauti ir žudyti. Šioje baisioje vietoje, kur nėra jokių ateities garantijų, gimsta tarp vyro ir moters tikra meilė…

## Nuorodos
*
Artūras Kasputis

**Artūras Kasputis** (1967 m. vasario 26 d. Klaipėdoje) – Lietuvos treko ir plento dviratininkas, Seulo olimpinis čempionas.

## Biografija
Treniruotis pradėjo Klaipėdoje, treneris Narsutis Dumbauskas. 1994–2002 m. sportavo dviratininkų profesionalų komandoje „AG2R“ (Prancūzija), nuo 2003 m. šios komandos direktorius.

## Sportiniai pasiekimai
* 1985 m. pasaulio jaunių treko 3 km individualiosios lenktynės – čempionas
* 1985 m. pasaulio jaunių treko 4 km komandinės persekiojimo lenktynės – trečia vieta
* 1987 m. TSRS čempionatas – bronzos medalis
* 1988 m. TSRS čempionas
* 1987 m. pasaulio čempionatas – bronzos medalis
* 1992 m. pasaulio čempionatas – bronzos medalis
* 1988 m. vasaros olimpinės žaidynės, Seulas, 4 km komandinės persekiojimo lenktynės – olimpinis čempionas (komandoje:Viačeslavas Jekimovas, Dmitrijus Neliubinas, Gintautas Umaras)
* 1996 m. vasaros olimpinės žaidynės, Atlanta – 10 vieta persekiojimo lenktynėse treke ir 21 vieta asmeninėse lenktynėse plente, 11 vieta komandinėse persekiojimo lenktynėse treke.
* 2000 m. vasaros olimpinės žaidynės, Sidnėjus, plento lenktynės – 25 vieta asmeninėse lenktynėse plente
* 1991 m. „Tour du Gévaudan“ – nugalėtojas
* 1991 m. „Circuito Montañés“ – nugalėtojas
* 1991 m. „Tour du Poitou-Charentes“ – trečia vieta
* 1992 m. „Route du Sud“ – nugalėtojas
* 1999 m. „Circuit de Lorraine“ – nugalėtojas

**Tour de France**
* 1992 m. – 71 vieta
* 1994 m. – 44 vieta
* 1995 m. – 75 vieta
* 1997 m. – 93 vieta

## Šaltiniai
George Mikan

**Džordžas Maikanas** (; 1924 m. birželio 18 d. – 2005 m. liepos 1 d.) – buvęs profesionalus krepšininkas, laikomas vienu iš pirmųjų žvaigždžių NBA lygoje.

## Biografija
G. Mikanas gimė Ilinojaus valstijoje, kroatiškų šaknų turinčioje šeimoje. Vidurinėje mokykloje jis žaidė jos komandoje, bet ją paliko, nes treneris sužinojo, kad Maikanas negalėjo žaisti be akinių dėl trumparegystės. Vėliau Maikanas pradėjo žaisti vietinėje katališkosios jaunimo organizacijos komandoje, bet užlipo ant kamuolio ir susilaužė koją, dėl to jis nežaidė beveik pusantrų metų. Tikėdamasis stipendijos jis bandė įstoti į Notr Damo universitetą, bet treneris manė, kad jis yra per aukštas ir lėtas. 1942 m. Džordžas įstojo į De Paulo universitetą. Padedant naujajam universiteto treneriui Maikanas patobulino metimą „kabliu“. 1944–45 ir 1945–46 m. jis lyderiavo pagal pelnomus taškus visoje lygoje bei laimėjo naudingiausio universiteto žaidėjo apdovanojimą (MVP).

1945–46 m. sezono pabaigoje pasirašė sutartį su Čikagos „American Gears“ komanda, kurioje sužaidė 7 rungtynes. Jis išvedė komandą į Pasaulio krepšinio turnyrą (WBT), kuriame per 5 rungtynes jis įmesdavo 100 taškų per rungtynes ir buvo išrinktas turnyro naudingiausiu žaidėju. Bet lyga buvo finansiškai nestabili ir visi žaidėjai, taip pat ir Maikanas buvo išskirstyti po likusias lygos komandas. Jį pasirinko Mineapolio „Lakers“. Prieš 1948–49 m. NBL sezono pradžią Mineapolio „Lakers“ ir kelios kitos komandos persikėlė į BAA lygą. Sezono pabaigoje „Lakers“ išplėšė pergalę paskutinėse finalo rungtynėse, nors Maikanas pusę jų žaidė su lūžusia ranka, tai nesutrukdė jam pelnyti vidutiniškai 30,3 taškų per varžybas. 1953–54 m. sezono pabaigoje jis paskelbė karjeros pabaigą, motyvuodamas tuo, kad nori skirti daugiau laiko šeimai. Per savo karjerą G. Maikanas patyrė daug traumų: 10 lūžusių kaulų bei 16 siūlių. Maikanas visus nustebino 1955–56 m. sezono viduryje sugrįždamas žaisti į Mineapolio komandą, tačiau paskutiniame sezone jis įmesdavo tik 10,5 taškus per rungtynes.

1959 m. G. Maikanas buvo įtrauktas į Krepšinio šlovės muziejų, o „The Associated Press“ paskelbė jį geriausiu žaidėju per pirmąją amžiaus pusę.

## Pasiekimai
* 1946: Metų šalies žaidėjas
* 1947–1948: išrinktas į NBL pirmąją komandą
* 1950–1954: išrinktas į NBA visų žvaigždžių komandą
* 1953: NBA visų žvaigždžių rungtynių naudingiausias žaidėjas
* 1959: išrinktas NBA reguliariojo sezono naudingiausiu žaidėju
* 1970: NBA 25-mečio Visų laikų komanda
* 1980: NBA 35-mečio Visų laikų komanda
* 1996: NBA 50-mečio Visų laikų komanda

## Šaltiniai
Juozas Kasputis

**Juozas Kasputis** (1867 m. balandžio 13 d. Šiaurikiai, Gaurės valsčius – 1943 m. vasario 11 d. Užakmeniai, Eržvilko valsčius, palaidotas Jurbarke) – Lietuvos knygnešys.

## Biografija
Batsiuvys. Apie 1891 m. pradėjo platinti draudžiamąją lietuvišką spaudą Raseinių, Šiaulių ir Panevėžio apskrityse. 1894 m. birželio 3 d. jį ir R. Breckį, grįžtančius iš Mažosios Lietuvos, Jurbarko muitinės apygardoje sulaikė pasienio sargybiniai. Rasti 8 ryšuliai su 266 leidiniais. Nuo 1895 m. kovo 20 d. taikytas kardomasis areštas Kaune. 1895 m. spalio 4 d. caro Nikolajaus II paliepimu nubaustas 5 m. tremties į Archangelsko guberniją. Grįžęs toliau gabeno spaudą iš Mažosios Lietuvos, buvo emigravęs į JAV.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Knygnešys Juozas Kasputis. Lietuviškas žodis
Vytautas Jonas Kasputis

**Vytautas Jonas Kasputis** (1942 m. kovo 25 d.) – Lietuvos architektas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1972 m. architektūros mokslų kandidatas. 1974–1975 m. ir 1978 m. stažavo Maskvos architektūros institute, 1985 m. – Maskvos aukštojoje pramoninės dailės mokykloje.

1965–1971 m. Kauno politechnikos instituto, 1971–1983 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto, nuo 1983 m. Vilniaus dailės akademijos Klaipėdos vizualinio dizaino katedros dėstytojas, 1988–2010 m. šios katedros vedėjas, nuo 1995 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Tyrinėja Lietuvos architektūros ir urbanistikos paminklus, juos inventorizuoja. Paskelbė daugiau, kaip 40 mokslinių publikacijų, išleido 15 mokymo metodinių priemonių. Sukūrė skulptūrinės plastikos, tapybos, fotografijos kūrinių.

## Šaltiniai
Danutė Kastanauskaitė

**Danutė Kastanauskaitė** (g. 1940 m. balandžio 29 d. Žiobiškyje) – Lietuvos bibliotekininkė, pedagogė, socialinių mokslų daktarė.

## Biografija
Sesuo Laima Kastanauskaitė. 1964 m. baigė bibliotekininkystę ir bibliografiją Vilniaus universitete. 1970–1973 m. Leningrado kultūros instituto aspirantė. 1984 m. pedagogikos mokslų kandidatė.

1973–2003 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, 1991 m. docentė. Svarbiausios mokslinės veiklos kryptys – Lietuvos bibliotekų katalogai, bibliografinis aprašas. Paskelbė mokslinių ir mokomųjų darbų apie tarptautinį bibliografinį aprašą ir katalogavimą Lietuvoje.

## Bibliografija
* Vilniaus universiteto mokslinės bibliotekos rankraštiniai ir spausdinti katalogai, 1990 m.
* Bibliografinis dokumentų aprašas, 2003 m.
* Bibliografinis mokslo darbo apipavidalinimas, 1998 m.

## Literatūra
* Danutė Kastanauskaitė: literatūros rodyklė 1964–2000 m., sudarė S. Mamedaitytė, Vilnius 2000 m.

## Šaltiniai
Polipropilenas

**Polipropilenas** – termoplastinis polimeras.

1951 m. pirmasis susintetino *dr. Karl Rehn Hoechst AG* įmonėje Vokietijoje, tačiau atradimas nebuvo tinkamai įvertintas ir pamirštas. 1954 m. Giulio Natta savarankiškai susintetino polipropileną. Buvo manoma, kad tai bus pigesnis produktas už polietileną.

Priklausomai nuo sudėties polipropilenai skirstomi į *homopolimerus* ir *kopolimerus*. Homopolimerai sudaryti tik iš propileno molekulių. Kopolimerai gaminami iš propileno ir kitų medžiagų mišinio.

Polipropilenas (propenas) naudojamas gaminant plastikines talpas cheminiams reagentams laikyti, pakavimo medžiagas, plėveles šiltnamiams, mašinų detales. Polipropilenas netirpsta tirpikliuose, todėl jo neįmanoma suklijuoti klijais. Jie suklijuojami tik lydant (reiškia termoplastiškas).
Ambraziejus Pranciškus Kašarauskis

**Ambraziejus Pranciškus Kašarauskis** (, 1821 m. prie Pavandenės – 1880 m. gruodžio 26 d. ar 14 d. Tomskas, Rusija) – Lietuvos kunigas, kraštotyrininkas, kalbininkas, gamtininkas. 

## Biografija
1841-1844 m. mokėsi Žemaičių kunigų seminarijoje Varniuose. 1844 m. įšventintas kunigu. 1845 m. rugpjūčio mėn. Baisogalos vikaras, 1850-1851 m. Telšių bajorų mokyklos kapelionas. 1852-1864 m. kunigų pataisos namų Varniuose prižiūrėtojas. Buvo Kauno statistikos komiteto narys, Vilniaus laikinosios archeologijos komisijos narys bendradarbis. 1853 m. su geologine ekspedicija tyrė Papilės juros sistemos uolienų atodangas. Už paramą sukilėliams 1864 m. gegužės mėn. suimtas ir 1865 m. lapkričio mėn. karo lauko teismo nuosprendžiu ištremtas į Sibirą gyveno Bijske, vėliau Tomske. 

## Mokslinė veikla
Enciklopedinių užmojų lituanistinio sąjūdžio skatintojas. Aprašė retesnius Žemaitijos augalus, tyrė Dubysos slėnį, tremtyje – Altajaus kalnus. Užrašinėjo tautosaką, vietovardžius, papročius. Paskelbė kalbos, istorijos, etnografijos, tautosakos ir kitų sričių raštų, straipsnių apie Visatos, gamtos reiškinių kilmę. Kaupė rankraštinių lietuvių kalbos žodynų (K. K. Daukšos, L. Ivinskio) išrašus. Jo rankraščiai 1883 m. persiųsti į Kauną (3 t. saugo Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka), pagrindiniai rankraštiniai lituanistiniai darbai A. Jakšto surinkti į tomą „Litvanica“, jų dalį Kazimieras Būga paskelbė leidinyje „Tauta ir žodis“ t. l 1923 m., dalis surinktos tautosakos išspausdinta „Tautosakos darbuose“ t. 3 1937 m.

## Šaltiniai
Aliejaus upės

**Aliejaus upės** (arba **Palmių aliejaus krantas**, **Nigerio delta**) – istorinis ir geografinis regionas Nigerio deltoje, dabartinės Nigerijos pietinėje dalyje. Ji apytikriai atitinka dabartines Bajelsos, Upių ir Deltos valstijas. Tai – atskiras istorinis Nigerijos ir Benino civilizacijos regionas, kuris rytuose siekėsi su Kalabaro karalyste, šiaurėje – su Igbolandu, šiaurės vakaruose – su Benino karalyste.

## Geografija
Nigerio delta yra drėgnų žemumų regionas, tankiai apaugęs tropiniais miškais ir mangrovėmis, kuriame nuolat siautėjo maliarija, o gyvenimo sąlygos buvo labai netinkamos.

## Istorija

### Migracijos
Nigerio delta dėl specifinių gamtos sąlygų yra vienas vėliausiai apgyvendintų Benino civilizacijos regionų. Iki XVI a. jis buvo praktiškai negyvenamas. Čia glausdavosi tik pabėgėliai iš žemyno gilumos karalysčių. Tačiau nuo XVI a., prasidėjus Gvinėjos įlankos pakrančių prekybai su Vakarais, o žemyno gilumoje įsigalint autoritarinei Benino karalystės ir igbų valdžiai, iš jų pakraščių migravo atskiros tautelės, kurios kūrėsi sunkiai prieinamose įlankos pakrantėse, padedami vakariečių kūrė prekybinius uostus. Ilgainiui šios teritorijos tapo vienos labiausiai apgyvendintų visoje Benino civilizacijos teritorijoje. Šios tautos ėmė verstis žvejyba ir auginimu drėgnuose laukuose.

Skirtinga tautų kilmė nulėmė labai įvairią regiono etninę ir lingvistinę sudėtį. Idžai kalbėjo 10 skirtingų kalbų, be to, čia dar gyveno ogoniai, urhobai, itsekiriai, isoko ir kt. Visoms šioms tautoms prigijo pavadinimas „sūraus vandens žmonės“ (*ndu mili nnu*).

### Klestėjimas

Nuo XVI a. regione susiformavo apie 20 stiprių miestų-valstybių, kurių svarbiausi buvo Varis (itsekirių), Naujasis Kalabaras, Okrika, Bonė, Nembė, Akasa (idžų), Tai, Khana, Gokana, Eleme, Babbe (ogonių). Valstybės buvo valdomos atskirų valdovų dinastijų. Susiformavo savita institucija „kiemas“, kuri turėjo ginti prekybines monopolijas.

Šios valstybės supirkinėjo prekes iš žemyno gilumos valstybių ir jas pardavinėjo vakariečiams. Dėl to vietos gyventojai anksčiausiai Nigerijoje perėmė vakarietišką kultūrą, pamažėle introdukuota krikščionybė.

XIX a. pradžioje uždraudus vergų prekybą, Deltos gyventojai bene greičiausiai persiorientavo pasikeitusiose sąlygose. Jie ėmė masiškai parduoti naują paklausią prekę palmių aliejų. Būtent tada ir įsitvirtino regiono pavadinimas *Aliejaus upės* arba *Palmių aliejaus krantas*.

### Nigerijos sudėtyje
Regionas buvo vienas pirmųjų visoje Nigerijoje paverstas kolonija. 1891 m. čia įkurtas britų *Aliejaus upių protektoratas*, kuris XX a. pradžioje inkorporuotas į Britų Nigerijos sudėtį. Regionas priskirtas Rytų Nigerijai, kartu su Igbolandu ir Kalabaro karalyste.

Jau tuomet prasidėjo nesutarimai tarp stipriausių Deltos tautų: idžų ir itsekirių. Jie dar labiau suintensyvėjo po Nigerijos nepriklausomybės regione atradus gausius naftos telkinius. Resursų nepasidalinimas vedė į ilgametį konfliktą: Nigerijos naftos krizę.

## Kultūra
Nepaisant didžiulės etninės ir lingvistinės įvairovės bei atskirų tautų nacionalizmo, regionas turi vieningą istorinę tapatybę ir kultūrą.
Laima Kastanauskaitė

**Laima Kastanauskaitė** (g. 1937 m. sausio 14 d. Žiobiškyje) – Lietuvos sociologė, habilituota socialinių mokslų daktarė.

## Biografija
Sesuo Danutė Kastanauskaitė. 1960 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968–1971 m. studijavo Leningrado kultūros instituto aspirantūroje, 1989 m. TSRS mokslų akademijos Sociologijos instituto doktorantūroje. 1991 m. sociologijos mokslų daktarė.

1963–1972 m. – Lietuvos respublikinės bibliotekos Metodinio skyriaus vyr. redaktorė. 1972–1976 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto Filosofijos, teisės ir sociologijos, 1982 m. – Socialinio planavimo skyriuje, 1983–1995 m. – Lietuvos mokytojų tobulinimosi institute. 1992–1995 m. Edukacinių problemų katedros socialinių ir kultūros tyrimų laboratorijos vedėja.

Dalyvavo ir vadovavo daugeliui sociologinių tyrimų Lietuvos įmonėse. Sociologiniu aspektu tyrinėjo Lietuvos kultūros istoriją.

## Bibliografija
* Dvasinės kultūros raidos planavimo teorinės-metodologinės problemos, monografija, 1986 m.
* Dvasinės kultūros raidos tyrimai ir planavimas, monografija, 1989 m.
* Aktualios valdymo mokslinio-informacinio aprūpinimo problemos, monografija, 1989 m.

## Šaltiniai
Ragaudžiai

**Ragaudžiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Upytės, prie kelio .

## Istorija

XX a. tarpukariu kaimas vadinosi ***Zubiškiai***.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Vizbaras (1869–1919), kunigas, knygų platintojas.
* Feliksas Vizbaras (1880–1966), Lietuvos inžinierius architektas.

## Šaltiniai
Tête-bêche

**Tête-bêche** () – sujungtų pašto ženklų sąvoka filatelijoje, kai atspaustuose pašto ženkluose vienas kito atžvilgiu bent du ženklai yra apversti. Spausdinama tikslingai ar atsitiktinai.

Kaip ir bet kuris kitas ženklų porinis junginys gali būti statmenas arba išilginis. Trikampiai ženklai paprastai spausdinami tik tokiu išdėstymu. Anksčiau poros junginio būdu atspausdinti ženklai būdavo dėl techninių klaidų (pvz., neteisingai sudėtų klišių), tačiau šiais laikais sujungtų pašto ženklų būdu junginiai spausdinami specialiai norint išgauti pašto ženklų vientisumą arba spaudos kokybę.

## Taip pat skaitykite
* Pašto ženklas

## Nuorodos
* filatelija.lt žodynas
Apynojai

**Apynojai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Miežiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kašėtų gyvenvietės

**Kašėtų gyvenvietės** – akmens amžiaus stovyklų ir gyvenviečių grupė Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Kašėtų (Kaniavos seniūnija) kaimo, ant Ūlos ir Uosupio krantų, prie Bliūdelio ir Mačiulos ežerų.

## Tyrimai
XIX a. pab. – XX a. pr. Vandalinas Šukevičius gyvenvietėse surinko archeologinių radinių, kurių daugumą (925) padovanojo Vilniaus mokslo bičiulių draugijai, kitus perdavė Ermitažui (Sankt Peterburgas) ir Lenkų mokslų akademijai. 1953–1960 m. Istorijos instituto archeologinės ekspedicijos (vadovė Rimutė Rimantienė) yra surinkusios IX–I tūkstantmečio pr. m. e. radinių nuo vėlyvojo paleolito iki bronzos amžiaus: gremžtukų, rėžtukų, strėlių antgalių, peilių, kirvelio tipo dirbinių, puodų šukių liekanų, titnago nuoskalų, skelčių ir skaldytinių.

Išskirta daugiau, kaip 20 pavienių akmens amžiaus stovyklaviečių ir gyvenviečių. Paleolito dirbiniai priskiriami Pabaltijo Madleno kultūrai, Svidrų kultūrai ir hibridinėms kultūroms, mezolito ir neolito – Nemuno kultūrai ir virvelinės keramikos kultūrai. Radinius, surinktus 1953–1960 m. ir V. Šukevičiaus perduotus Vilniaus mokslo bičiulių draugijai, saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Agnieszka Dziedzic. Titnaginis inventorius iš Kašėtų Krokuvos archeologijos muziejaus rinkiniuose. Lietuvos archeologija–29, 2005 m.
Beržytė (Upytė)

**Beržytė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Upytės.

## Gyventojai

## Šaltiniai