Būdvardis

**Būdvardis** – kalbos dalis, žyminti daikto ypatybę ir atsakanti į klausimus *koks? kokia? kokie? kokios?*

Indoeuropiečių kalbose būdvardis išsivystė iš daiktavardžio ir galutinai atsiskyrė nuo jo vėlyvuoju indoeuropiečių kalbų laikotarpiu, kuomet pradėtas kaityti giminėmis ir derinti gimine, skaičiumi bei linksniu su pažymimuoju žodžiu (daiktavardžiu). Būdvardžio kategorijos raida tęsėsi indoeuropiečių kalbų dialektuose. Seniausią būdvardžio kaitymo giminėmis raidos etapą rodo hetitų kalba, kurioje ši kalbos dalis turi 2 giminių formas – bendrąją ir bevardę.

Prūsų kalboje išlikus bevardės giminės daiktavardžiams buvo vartojami ir bevardės giminės būdvardžio pažyminio funkcija (*stae neu-wenen Testamenten* „tas naujasis Testamentas“). Latvių kalboje įvardžių galūnes perėmė ne tik būdvardžiai, bet ir daiktavardžiai (visoje vyriškos giminės vardažodžių sistemoje yra pronominalinis linksniavimas, plg.: vyr. g. vns. naud. liet. geram tėvui, , vns. viet. liet. gerame tėve, dgs. vard. liet. geri tėvai, , dgs. naud. liet. geriems tėvams, ). Senovės indoeuropiečių kalbose (hetitų, sanskrite, senovės graikų, lotynų) išlikęs senovinis nominalinis linksniavimo tipas, būdingas tiek daiktavardžiams, tiek būdvardžiams.

Dalyje kalbų, pavyzdžiui, japonų, sintaksine prasme būdvardžių nėra, juos atstoja modifikuotos kitos kalbos dalys.

## Būdvardžių [[sintaksė]]
Sakinyje dažniausiai eina pažyminiu, pvz., ***Margos''' rudens dienos slinko pro '''didžiulį''' svetainės langą '' ir [[tarinys|tariniu]], pvz., '' Visur '''žalia***.

## Būdvardžių [[morfologija]]
Morfologiniai būdvardžio požymiai skirtingose kalbose yra nevienodi. Senovės indoeuropiečių kalbose (sanskrito, lotynų) buvo linksniuojami panašiai kaip daiktavardžiai, tačiau daugelis dabartinių kalbų (prancūzų, armėnų) jų nelinksniuoja. Baltų, germanų ir dalies slavų kalbų būdvardžiai tam tikruose linksniuose turi įvardines galūnes. Daugelyje kalbų yra laipsniuojami. Kai kuriose kalbose, taip pat ir lietuvių, derinami su daiktavardžiais. Lietuvių kalboje kaitomi giminėmis, skaičiais.

## Morfologiniai požymiai lietuvių kalboje

### Būdvardžių skirstymas
* **Paprastasis būdvardis** (naujas, tyras)
* **[[Įvardžiuotinės formos|Įvardžiuotinis būdvardis]]** (naujasis, tyrasis)Įvardžiuotinių būdvardžių (taip pat skaitvardžių, įvardžių) **vienaskaitos galininke** ir **daugiskaitos kilmininke** rašome po 2 nosines, pvz.: nauj**ąjį**, nauj**ąją**, aukštesn**įjį**, aukštesni**ąją**, aukščiausi**ąjį**, aukščiausi**ąją**, nauj**ųjų**, aukštesni**ųjų**, aukščiausi**ųjų**. Įvardžiuotinių formų būdvardžiai neturi, jei yra priesaga *-inis*, *-inė*, pvz.: medinis, medinė. Įvardžiuotinių būdvardžių moteriškosios giminės **vienaskaitos įnagininke** ir **daugiskaitos galininke** priešpaskutinis balsis rašomas su **nosine** (**ąja, ąsias**), pvz.: nauj**ąja**, geresni**ąja**, geriausi**ąja**, nauj**ąsias**, geresni**ąsias**, geriausi**ąsias**. Tav**ąja** pirm**ąja** geriausi**ąja** vyšnia, tav**ąsias** pirm**ąsias** geriausi**ąsias** vyšnias. P.s. Geresn**es**, nes geresn**ė**, bet – geresni**ąsias**, geriausi**ąsias**, nes geresnioji, geriausioji. Jokiame linksniuojamajame būdvardyje negali būti nosinių **naudininko, vietininko** bei **šauksmininko** linksniuose, pvz.: maž**ajai** ger**ajai** seseriai, jaunesn**iajai** pusseserei ir vyriaus**iajai** jų draugei didži**ajame** kambaryje teko žaisti.

### Būdvardžių kaityba

#### Kaityba linksniais
Būdvardžiai linksniuojami septyniais linksniais:

#### Kaityba giminėmis
Būdvardis kaitomas giminėmis (vyriškoji, moteriškoji, bevardė arba bendroji). Bevardė giminė nekaitoma ir nederinama su daiktavardžių linksniais, giminėmis, skaičiais, pvz.: maža, kas nauja, kas gera. Bevardės giminės būdvardžiai galūnėje neturi nosinių, pvz.: gera, šilta.

#### Kaityba laipsniais
Būdvardžių formos, kurios rodo skirtingą tos pačios ypatybės kiekį, vadinamos būdvardžių laipsniais. Yra trys pagrindiniai ir du nepagrindiniai laipsniai :
* **Nelyginamasis** (gražus, graži)
* **Aukštėlesnysis** su priesagomis **ėl, esn** (gražėlesnis, gražėlesnė).
* **Aukštesnysis** su priesaga **esn** (gražesnis, gražesnė).
* **Aukščiausias** su priesaga **iaus** (ramiausias, ramiausia).
* **Visų aukščiausias** su žodžiais *visų, pačių, pats, pati, patys*

Ne visi būdvardžiai yra laipsniuojami. Būdvardžiai, reiškiantys tokias ypatybes, kurių daiktai negali turėti didesnio ar mažesnio kiekio, laipsnių neturi: *medinis*, *basas*, *pėsčias*, *batuotas*, *mėsiškas*.

### Būdvardžių daryba
Su priesagomis: *laimė – laimingas, ūsai – ūsuotas*.

Jei būdvardžiai padaryti su priešdėliais **apy-**, **po-**, tai *vardininko linksnyje* yra galūnė **ė**, pvz.: *apygerei – apygerė, pojautrei – pojautrė*. Pvz., Apyjaunei moteriai ir jos jaunesnei (jaunesnė) dukteriai teko skubėti. Apypigei skarelei trūko pinigų. **Bet** *Apypigiai* (kaip?) nusipirkau apygražę skarelę. Jaunylei (jaunylė) seseriai teko pirkti apynaujes basutes.

Būdvardžiai paprastai vartojami su daiktavardžiais ir derinami su jais, t. y. vartojami tuo pačiu linksniu, skaičiumi ir gimine, kaip atitinkami daiktavardžiai.

## Šaltiniai