open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Čečiotas

**Jonas Čečiotas** (, , 1796 m. birželio 24 d. Malušicai prie Naugarduko, dab. Baltarusija – 1847 m. rugpjūčio 1 d., Druskininkai, palaidotas Ratnyčioje, dab. Druskininkų dalis) – Lietuvos visuomenės veikėjas, poetas, tautosakos rinkėjas.

## Biografija

Kilęs iš smulkiųjų bajorų. 1809-1815 m. mokėsi Naugarduko dominikonų kolegijoje, 1815-1816 m. Vilniaus universitete. Draugavo su A. Mickevičiumi, redagavo pirmuosius A. Mickevičiaus poezijos rinkinius. 1818 m. birželio 16 d. įstojo į Filomatų draugiją. Su kitais slaptų draugijų nariais suimtas ir 1823 m. kovo 10 d. – 1824 m. spalio 22 d. kalintas Vilniuje, vėliau ištremtas į Orenburgo guberniją. 1831 m. Rusijos valdžiai leidus apsigyveno Lepelyje, rinko baltarusių tautosaką, rašė eilėraščius, kūrė dainų tekstus. 1841-1844 m. tvarkė A. Chreptavičiaus bibliotekos archyvą Ščorsuose netoli Naugarduko.

## Bibliografija
* Kaimiečių dainelės (*Piosenki wieśniacze*) baltarusių liaudies dainų rinkinys, 6 t. 1837-1846 m.
* Giesmelės apie senovės lietuvius iki 1434 m (*Śpiawki o dawnych Litwinach do roku 1434*), Vilnius, 1994 m.

## Literatūra
* S. Świrko. Z Mickiewiczem pod rękę, czyli życie i twórczość Jana Czeczota, Warszawa. 1989

## Šaltiniai
Kajetonas Julius Čeginskas

**Kajetonas Julius Čeginskas** (1927 m. liepos 1 d. Alytuje – 2011 m. vasario 6 d. Upsaloje, Švedija) – Lietuvos antinacinio pasipriešinimo dalyvis, išeivijos veikėjas, sociologijos daktaras.

## Biografija
1939–1944 m. mokėsi Alytaus gimnazijoje ir Alytaus mokytojų seminarijoje. 1943–1944 m. dalyvavo Lietuvių fronto antinacinėje veikloje.

1944 m. pasitraukė iš Lietuvos. 1946–1956 m. studijavo filosofiją, teologiją ir sociologiją Hamburgo, Eichšteto, Romos, Strasbūro ir Upsalos universitetuose. 1949 m. įgijo filosofijos, 1952 m. – teologijos bakalauro, 1959 m. – filosofijos licenciato  laipsnius. 1956 m. sociologijos daktaras, disertacija apie lietuvių tautinį atgimimą.

Nuo 1953 m. Europos lietuvių fronto bičiulių veikėjas, ilgametis pirmininkas. Nuo 1954 m. vienas Europos lietuvių studijų savaičių rengėjų ir pranešėjų. 1957–1958 m. dirbo „Amerikos balso“ Vokietijos tarnyboje, 1960–1975 m. – Upsalos universiteto bibliotekoje. 1964–1965 m. (pusę metų) JAV Vyriausiojo Lietuvos Išlaisvinimo komiteto valdybos ir Lietuvos laisvės komiteto narys.

1975–1992 m. dirbo Laisvės, vėliau – Laisvosios Europos radijuje Miunchene, nuo 1978 m. lietuvių skyriaus vadovas. 1981 m. Lietuvių kultūros instituto (Vokietija) vienas steigėjų, valdybos vicepirmininkas.

Bendradarbiavo Lietuvių enciklopedijoje, išeivijos periodinėje ir mokslinėje spaudoje.

Nuo 1992 m., išėjęs į pensiją, vėl gyveno Upsaloje, kurį laiką dėstė Kauno kunigų seminarijoje, dalyvavo pirmosiose „Į laisvę“ fondo studijų savaitėse, 1994–1996 m. bendradarbiavo laikraštyje „Kauno laikas“. Su žmona Ebba (išeive iš Estijos) susilaukė dviejų sūnų ir trijų dukrų.

Už nuopelnus Lietuvai apdovanotas Vyčio kryžiaus ordino Komandoro didžiuoju kryžiumi bei Tautinių mažumų ir išeivijos departamento prie LRV Garbės aukso ženklu „Už nuopelnus“.

## Šaltiniai
Stambioji tauriabudė

**Stambioji tauriabudė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, tauriabudžių (*Clitocybe*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Lapuočių, mišrieji miškai, kalkingos, žolėtos vietos.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Stambiausia tauriabudė, vaisiakūniai gelsvai rudos spalvos, kotas ilgas.

Vaisiakūniai labai dideli. Kepurėlė 10–30 cm skersmens, plačiai įdubusi, jauna - matinė, sena - blizganti, rusva, rusvai gelsva. Lakšteliai pilkšvai kreminiai, toli nuaugtiniai. Kotas 8–15×2–4 cm, kepurėlės spalvos. Sporos 6–8×5,5–6,5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai labai dideli, trama nekarti, aromatinga, silpno migdolų kvapo.

Auga grupėmis, apšviestose, žolėtose lapuočių, mišriųjų miškų, parkų vietose, sudaro raganų ratilus. Valgoma. Nedažna.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 113 psl.
Jonas Čeičys

**Jonas Čeičys** (1901 m. gruodžio 17 d. Kalnelių viensėdis, Juodupės valsčius – 1970 m. liepos 22 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius melioratorius, technikos mokslų daktaras.

## Biografija
1933 m. baigė Vienos aukštąją žemės kultūros mokyklą. 1968 m. technikos mokslų daktaras.

1933–1944 m. dirbo Lietuvos žemės ūkio ministerijoje. 1945–1948 m. dėstė Kauno universitete (iki 1946 m. Vytauto Didžiojo universitetas), 1948–1950 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos docentas. 1950–1959 m. Melioracijos instituto direktorius, 1958–1961 m. šio instituto Agromelioracijos, 1961–1970 m. Kultūrtechnikos skyriaus vedėjas.

## Bibliografija
* Melioracijos terminų žodynas, 1960 m.
* Žemės ūkio melioracija. Sausinimas, vadovėlis, 1965 m.
* Vasaros potvynių skaičiuotinų debitų nustatymas, 1967 m.

## Šaltiniai
Juzefa Čeičytė

**Juzefa Čeičytė** (1922 m. gegužės 19 d. Aleknose, Juodupės valsčiuje – 2022 m. balandžio 13 d.) – Lietuvos tapytoja, scenografė.

## Biografija
1953 m. baigė Lietuvos dailės institutą. Nuo 1945 m. dirbo scenografe Lietuvos teatruose. 1949–1954 m. Klaipėdos dramos teatro dailininkė, 1954–1961 m. vyr. dailininkė, 1962–1978 m. Lietuvos kino studijos dailininkė.

## Kūryba
Sukūrė konceptualių lakoniškų formų scenovaizdžių apie 60 spektaklių, dekoracijų ir kostiumų kino filmams. Sukūrė suabstraktintų ir abstrakčių tapybos („Kažkas tokio“ 1960 m., „Vėjas“ 1965 m., „Hirosima“ 1975 m., „Laikas“ 1980 m., „Paskutinė giesmė“ 1994 m.), grafikos, keramikos kūrinių. Jie griežtos kompozicijos, ekspresyvios tapysenos, būdinga šiltų ir šaltų spalvų, faktūros ir plokštumos jungtis.

Nuo 1954 m. dalyvavo tapybos ir scenografijos parodose Lietuvoje ir užsienyje, individualios parodos:
* Klaipėda – 1959 m.
* Vilnius – 1982, 1989, 1991 ir 1994–2000, 2016, 2019 m.
* Kaunas – 1989 m.
* Rokiškis – 2012 m.

## Scenografija
* Karlas Goldonis. Ištikimas draugas, 1952 m.
* Viljamas Šekspyras. Dvyliktoji naktis, 1954 m., Otelas 1960 m.
* Moljeras. Tartiufas, 1955 m., Gydytojas per prievartą, 1956 m.
* Etelė Voinič. Gylys, 1959 m.
* Justinas Marcinkevičius. Kraujas ir pelenai, 1961 m.

## Filmografija
* Laiptai į dangų, 1966 m., rež. Raimondas Vabalas.
* Naktys be nakvynės, 1966 m., rež. Algirdas Araminas, Gediminas Karka.
* Surask mane, 1967 m.
* Posūkis, 1967 m., rež. Borisas Jermolajevas.
* Birželis, vasaros pradžia, 1969 m.
* Naktibalda, 1971 m., rež. Arūnas Žebriūnas.
* Žvangutis, 1974 m., rež. Gytis Lukšas.
* Ilga kelionė prie jūros, 1975 m., rež. Algirdas Araminas
* Vaikinas iš Darbo gatvės, 1977 m., rež. Algirdas Dausa.

## Bibliografija
* Sakymai, eilėraščiai, 1997 m.
* Juzefa Čeičytė. Tapyba, albumas, 1999 m.

## Apdovanojimai
* 1998 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

## Šaltiniai
Raudonkrūtis ąžuolgręžis

**Raudonkrūtis ąžuolgręžis** (*Phymatodes testaceus*) (Linnaeus, 1758) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos vabalas.
## [[Morfologija (biologija)|Morfologija]]

6 – 17 mm dydžio. Turi daug spalvinių . Antsparniai dažniausiai būna iš dalies arba visi metališkai mėlyni, tačiau pasitaiko ir rudų, geltonų, juodų, žalių, violetinių ir kitokių spalvų. Kojos gelsvos ar raudonos, šlaunys – juodos. Priešnugarėlė dažniausiai būna raudonos spalvos, kartais rudos.

## Biologija ir ekologija
Vabalai aktyvūs birželio – liepos mėnesiais, vakarais. Gyvena lapuočių miškuose, parkuose, soduose. Dažnai aptinkamas ir malkinėse. Lervos vystosi ką tik nudžiūvusiuose, nenužievintuose lapuočių medžių rąstuose, kelmuose, malkose. Kartais mediniuose namuose ar kituose statiniuose. Vystymosi ciklas trunka vienerius ar dvejus metus.
Apšiltintose patalpose vabalai gali ristis ir žiemą.

## Paplitimas
Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje ir Azijoje pietinis arealas siekia Iraną, Turkiją, Izraelį ir Japoniją. Taip pat įvežtas į Kanadą ir JAV

Lietuvoje aptinkamas lapuočių ir mišriuose miškuose, parkuose, malkinėse.

## Taip pat skaitykite
* Ūsuočiai
* Lietuvoje gyvenantys ūsuočiai

## Nuorodos:
* forestryimages.org nuotraukos

## Galerija:

Vaizdas:Phymatodes testaceus-1.jpg|mėlynos spalvinės variacijos
Vaizdas:Phymatodes testaceus01.jpg|žalsvas
Vydas Čekanavičius

**Vydas Čekanavičius** (g. 1960 m. vasario 16 d. Panevėžyje) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
Brolis Linas Čekanavičius. 1983 m. baigė Vilniaus universitetą. 1998 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.

Nuo 1983 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 2000 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrinėjimų sritis – tikimybių teorijos ribinės teoremos. Gavo pirmuosius ženklą keičiančių sudėtinių puasoninių aproksimacijų netolygiuosius įverčius, didelių nuokrypių rezultatus, asimptotinius skleidinius eksponentėje, būtinąsias ir pakankamąsias aproksimacijų tikslumo sąlygas. Sudarė asimptotinius skleidinius Kolmogorovo pirmoje tolygumo teoremoje.

## Bibliografija
* Statistika ir jos taikymai, vadovėlis, vienas autorių, 2000 m.

## Apdovanojimai
* Lietuvos mokslo premija (2005, su V. Bagdonavičiumi).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svetainė
Vladimiras Čekasinas

**Vladimiras Čekasinas** (g. 1947 m. vasario 24 d. Jekaterinburgas, Rusija) – Lietuvos džiazo saksofonininkas, klarnetininkas, multiinstrumentininkas, kompozitorius, pedagogas, režisierius.

## Biografija
Šešerių metų pradėjo groti smuiku ir fortepijonu, nuo dešimties metų – klarnetu, nuo penkiolikos – saksofonu. 1965 m. baigė specialią muzikos mokyklą, 1970 m. baigė Sverdlovsko konservatorijos klarneto klasę.

1971 m. tarptautiniame jaunųjų muzikantų festivalyje „Praha-71“ gavo I premiją. Ten pat įrašė pirmą diską „Susitikimas“. Nuo 1971 m. gyvena Lietuvoje. 1971–1987 m. Viačeslavo Ganelino trio „GTČ“ narys. Nuo 1971 m. rengia programas su įvairiais tarptautiniais ir lietuvių ansambliais. Su Viačeslavo Ganelino trio, savo kvartetais ir Lietuvos muzikos akademijos bigbendu (Čekasino bigbendas), kitais atlikėjais įrašė apie 60 džiazo muzikos albumų, koncertavo Europos šalyse, JAV, Kanadoje, Kuboje, Japonijoje, Indijoje. Rengia teatralizuotas polistilistines džiazo programas, kuriose dažnai dalyvauja dramos aktoriai, šokėjai, pantomimos artistai. Nuo 1975 m. dėsto B. Dvariono muzikos mokykloje, 1975–2002 m. dėstė ir Lietuvos muzikos akademijoje.

Lietuvos džiazo mokyklos kūrėjas, išugdė daugelį Lietuvos džiazo muzikų, sukūrė originalią džiazo dėstymo metodiką. Kuria muziką teatrui ir kinui.

Mokiniai: Petras Vyšniauskas, Vytautas Labutis, Gedminas Laurinavičius, Leonidas Šinkarenka, Neda Malūnavičiūtė, Liudas Mockūnas ir daugelis kitų džiazo meistrų.

Įvertinimas: „Vilnius Jazz“ festivalio apdovanojimas, medalis „Už nuopelnus Vilniui ir tautai“, Vilniaus miesto Šv. Kristoforo statulėlė, Lietuvos muzikų sąjungos „Auksinis diskas“, „Birštonas Jazz“ festivalio Didysis prizas.

## Kino filmai
* Taksi bliuzas, 1990 m., režisierius Pavelas Lunginas, Kanų kino festivalio Didysis prizas
* Bolero, arba Provincijos melodrama su emociniu perspaudimu, 1992 m. sukūrė ir muziką, bendraautoris M. Bezčastnov, I premija festivalyje Post-Montreux-92
* Vestuvės, 2000 m., režisierius P. Lunginas, Kanų kino festivalio specialus prizas
* Spartakas ir Kalašnikovas, 2002 m., kino filmas vaikams, su režisieriumi A. Proškinu

## Šaltiniai
Alfonsas Čekauskas

**Alfonsas Čekauskas** (1937 m. kovo 11 d. Šalnose, Taujėnų valsčiuje – 2019 m. rugsėjo 29 d. Vilniuje) – Lietuvos pedagogas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1966 m. baigė lituanistiką Vilniaus universitete. 1964–1974 m. mokytojavo, 1971–1974 m. Vilniaus 13-osios vidurinės mokyklos direktorius, 1975–1985 m. dirbo profsąjungų kultūros darbą.

Nuo 1985 m. buvo Lietuvos blaivybės draugijos pirmininko pirmasis pavaduotojas, 1992–1994 m. pirmininkas. Nuo 1994 m. Baltų ainių draugijos pirmininkas, laikraščio „Baltų ainiai“ vyr. redaktorius. 2002 m. vienas Nacionalinės žalingųjų įpročių prevencijos tarybos įkūrėjų, prezidentas. Pasaulinio blaivybės ir humanizmo judėjimo (IOGT), Europos nerūkančiųjų teisių gynimo asociacijos (EUN), Šiaurės valstybių blaivybės judėjimų tinklo veikėjas. Propagavo blaivybę.

2002 m. įkūrė kraštiečių draugiją „Kur Tas Šaltinėlis“, išrinktas jos prezidentu. 

Palaidotas Vilniaus Jeruzalės kapinėse.

## Bibliografija
* XXI amžius ir tautos išlikimo pavojai, 2001 m.
* Mūsų kraštas, 2010 m. 
* Raktas į gyvenimą, 2015 m.

Dainininkas solistas ir tenoras nuo 1962 m. Išleisti du kompaktiniai diskai „Dainuoja Alfonsas Čekauskas“, „Kur Tas Šaltinėlis“.

## Šaltiniai
Vladas Čekauskas

**Vladas Čekauskas** (1897 m. balandžio 22 d. Paršelių kaime, Paežerių valsčiuje, Vilkaviškio apskrityje – 1943 m. spalio 27 d. Štuthofe, Vokietijoje) – Lietuvos kariuomenės karininkas, antinacinio pasipriešinimo dalyvis.

## Biografija
1917 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją. Nuo 1919 m. kovo mėn. pradėjo tarnybą Lietuvos kariuomenėje. 1930 m. kapitonas. 

Sovietiniams okupantams likviduojant Lietuvos kariuomenę 1940 m. rugsėjo paskirtas Raudonosios armijos šaulių pulko chemijos tarnybos viršininku. Kilus TSRS–Vokietijos karui 1941 m. birželio mėn. iš Raudonosios armijos pasitraukė. 1941 m. vasarą dirbo Lietuvos Laikinosios Vyriausybės Policijos departamento ūkio skyriaus viršininku. 

Už antinacinę veiklą 1943 m. balandžio mėn. gestapo suimtas ir išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą, Susirgęs flegmona pateko į „ligoninę“. Ten sanitarais dirbantys lenkai, sužinoję, kad jis Lietuvos karininkas, jį užmušė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Adm. kapitonas VLADAS ČEKAUSKAS – savanorio byla Nr. 10071.
Valerijus Čekmonas

**Valerijus Čekmonas ** (iki 1982 m. *Čekmanas*, 1937 m. spalio 25 d. Zavalia, Čerkasų sr., Ukraina – 2004 m. kovo 17 d. Vilnius) – Lietuvos kalbininkas, slavistas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1964 m. baigė Rostovo prie Dono universitetą. 1982 m. filologijos mokslų daktaras.

1965–1979 m. dirbo Baltarusijos TSR mokslų akademijos Jakubo Kolaso kalbotyros institute. Nuo 1979 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1988–1999 m. Slavų filologijos katedros vedėjas, nuo 1985 m. profesorius. Nuo 1995 m. redagavo žurnalą „Slavistica Vilnensis“, nuo 2000 m. Kultūrinių bendrijų studijų centro direktorius. Tyrė kalbų sąveiką, slavų tautų ir kalbų istoriją, lietuvių ir baltarusių kalbų ryšius.

## Bibliografija
* Lietuvių kalba visiems (*Litovskij jazyk dlja vsech*), vadovėlis, su I. Čekmoniene, 5 sąs. 1992-1993 m., 2 leid. 1999 m.), jo variantas lenkų kalba, 1993 m., vadovėliui pritaikytas žodynas, su kitais, 1993 m. 2 leid. 1997 m.
* Baltarusių kalbos garsai (*Guki belaruskaj movy*), su A. Podlužnu, 1972 m.
* Praslavų kalbos istorinės fonetikos tyrinėjimai (*Issledovanija po istoričeskoj fonetike praslavjanskogo jazyka*) 1979 m.
* Slavų kalbos ir slavų tautos: Giminystės ištakos (*Slavjanskie jazyki i slavjanskie narody: įstoki rodstva*) 1985 m.
* Slavų filologijos įvadas (*Vvedenie v slavjanskuju filologiju*), 1988 m.
* Baltarusių kalbos fonetika ir fonologija su bendrosios fonetikos ir fonologijos elementais (*Fonetyka i fonologia języka bialoruskiego z elementami fonetyki i fonologii ogólnej*), 1988 m.

## Šaltiniai
Juozas Čelkauskas

**Juozas Čelkauskas** (g. 1935 m. liepos 26 d. Stipinai, Joniškėlio valsčius) – Lietuvos ir Rusijos violončelininkas, pedagogas.

## Biografija
1962 m. baigė Maskvos konservatoriją, 1965 m. jos aspirantūrą. 1965-1966 m. dėstė Lietuvos konservatorijoje. Nuo 1966 m. Maskvos pedagoginio universiteto dėstytojas. 1966-1990 m. leidyklos „Sovetskij kompozitor“ redaktorius.

Parengė daugiau, kaip 100 leidinių (1975 m. išleido violončelei ir fortepijonui aranžuotų M. K. Čiurlionio kūrinių rinkinį). Kaip solistas ir ansamblių narys daugiau, kaip 30 metų koncertavo Lietuvoje, Rusijoje ir kitur. Pirmasis atliko žinomų Maskvos kompozitorių kūrinių violončelei.

## Šaltiniai
Antanas Čenys

**Antanas Čenys** (g. 1955 m. gruodžio 7 d. Kaune) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1978 m. baigė Vilniaus universitetą. 1983 m. fizikos matematikos mokslų kandidatas, 1999 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.

1975–2005 m. dirbo Puslaidininkių fizikos institute, nuo 2001 m. Informacinių sistemų laboratorijos vedėjas. Nuo 1999 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto Informacių sistemų katedros docentas, nuo 2001 m. profesorius. 2008–2011 m. dirbo Vilniaus Gedimino technikos universiteto Fundamentinių mokslų fakulteto (FMF) dekanu. Nuo 2011 m. paskirtas Vilniaus Gedimino technikos universiteto mokslo prorektoriumi. 2006–2014 m. dirbo FMF Informacinių technologijų saugos laboratorijos vedėju.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš trūkiojo chaoso teorinio bei eksperimentinio tyrimo, chaotinių ir hiperchaotinių sistemų sinchronizavimo, informacinių sistemų, informacijos saugos.

## Įvertinimas
* 1999 m. – Lietuvos mokslo premija už 1983–1998 m. darbų ciklą „Dinaminio chaoso teorinis ir eksperimentinis tyrimas“ (kartu su Kęstučiu Pyragu ir Arūnu Tamaševičiu)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Antanas Čenys
Liuksemburgas Eurovizijoje

**[[Liuksemburgas]]** yra viena iš šalių, kurios dalyvavo pirmame **[[Eurovizija|„Eurovizijos“]]** dainų konkurse 1956 metais.

Nuo debiuto iki 1993 m. Liuksemburgas dažnai dalyvaudavo konkurse. Tačiau nuo 1994 m. šalis pasitraukė iš konkurso neribotam laikui po blogų rezultatų 1980-ųjų pabaigoje ir 1990-ųjų pradžioje. 2024 metais Liuksemburgas sugrįžo į konkursą.

## Istorija

2004 metais šalies transliuotojas RTL pranešė, kad grįžta į Euroviziją po 11 metų pertraukos. Tačiau po pinigų politikos klausimų, Liuksemburgas pasitraukė. Stiprūs gandai nurodė, kad RTL dalyvaus 2005 konkurse. Tačiau RTL vėliau nusprendė, kad jie „niekada“ nesugrįš į konkursą.

## Dalyvavimas
Dėl nedidelio valstybės dydžio ir nacionalinio transliuotojo polinkio uždaroms atrankoms, dauguma Liuksemburgo dalyvių yra kilę iš Prancūzijos. Iš visų laimėjusių atlikėjų, atstovavusių Liuksemburgui buvo iš užsienio, keturi buvo prancūzų ir vienas – graikų tautybės.

PASTABA: pirmojo konkurso 1956 m. rezultatai yra nežinomi, žinomas tik nugalėtojas. Oficialios Eurovizijos svetainės sąraše visos kitos dainos buvo užėmusios antrą vietą.

## Balsavimų istorija 1975–1993

### Liuksemburgo taškai

### Valstybių taškai Liuksemburgui

## Konkursų rengimas

## Nuorodos
Ambatas

**San Chuan de Ambatas** (arba tiesiog ***Ambatas***) – miestas centriniame Ekvadore. Miestas įsikūręs prie Ambato upės, netoli aktyvaus Tungurahvos ugnikalnio, 2577 m aukštyje virš jūros lygio. Tungurahvos provincijos centras. Svarbus žemdirbystės ir prekybos maisto produktais centras. Maisto, tekstilės pramonė. Vyksta kasmtinė vaisių ir gėlių fiesta.

## Istorija
Ambatas įkurtas 1698 m. Kentėavo dėl žemės drebėjimų. 1949 m. rugpjūčio 5 d. Ambatas buvo sulygintas su žeme, žuvo ~6000 žmonių.

## Sportas
* CSD Macará – futbolo klubas.

## Šaltiniai
Sietlo SuperSonics

**Sietlo „SuperSonics“** – () buvusi NBA Vakarų konferencijos, Šiaurės vakarų pogrupio krepšinio komanda iš Vašingtono, Sietlo.

## Istorija

1966 m. grupelė investuotojų įtikino NBA vadovybę įkurti komandą Sietlo mieste.

**Persikėlimas į Oklahoma Sitį**

2006 m., nepavykus įtikinti valstijos valdininkų atnaujinti klubo areną, komanda buvo parduota verslininkui Howard Schultz, kuris nustatė 12 mėn. terminą, po kurio komanda galėtų persikelti į Oklahoma Sitį. 2008 m. balandžio mėn. NBA vadovybė sutiko su šiuo sprendimu ir leido perkelti komandą į Oklahoma Sitį. Su tuo nesutiko miesto valdžia, kuri buvo sutarusi, kad "SuperSonics" žais miesto arenoje iki 2010 m. lapkričio 30 d., todėl padavė verslininkus į teismą. 2008 m. liepos 3 d. buvo pasiektas susitarimas, kuris nustatė, kad komandos vadovas gali perkelti komandą į kitą miestą, bet turi sumokėti miestui 45 mln. JAV dolerių ir dar 30 mln. per penkerius metus, jei miestas negaus naujos komandos.

## Sezonai

## Šaltiniai
X-lėktuvai

**X-lėktuvai** () – serija eksperimentinių JAV orlaivių, naudotų naujų technologijų išbandymui.

Pirmasis šios serijos orlaivis buvo Bell X-1 – tai buvo pirmasis lėktuvas pasaulyje, viršijęs garso greitį (1947 metais). 1960 m. panašios sėkmės susilaukė ir North American X-15 raketinis lėktuvas, viršijęs greičio ir pakilimo aukščio rekordus. X-15 buvo pasiekęs net 108 km aukštį.

Dalis X-lėktuvų iš tiesų buvo raketos (nuo X-7 iki X-12) ar bepiločiai orlaiviai. Dauguma jų buvo kuriami tik bandymams ir neplanuoti masinei gamybai. Viena iš ryškesnių išimčių buvo naikintuvas Lockheed Martin X-35, konkurse armijos užsakymui gauti 2001 m. įveikęs Boeing X-32 ir numatytas gaminti JAV ginkluotosioms pajėgoms kaip F-35 Lightning II.

Šiuo metu X-lėktuvų projektai tebevykdomi. X-52 numeris buvo praleistas, siekiant išvengti galimos painiavos su B-52 Stratofortress strateginiu bombonešiu. Kol kas paskutinis žinomas orlaivis serijoje yra Lockheed Martin X-56 eksperimentinis nepilotuojamas žvalgybinis lėktuvas.

Vaizdas:X-29 in Banked Flight.jpg|X-29, tarp kitų tikslų naudotas ir priekin nukreiptų sparnų koncepcijos tyrimams
Vaizdas:BellX-1.jpeg|X-1, pirmasis lėktuvas istorijoje, viršijęs garso greitį
Vaizdas:X-15 in flight.jpg|X-15 raketinis lėktuvas, pakilęs į aukštį, anksčiau pasiekiamą tik kosminiams laivams


## X numeriu pažymėti orlaiviai

## Nuorodos ir šaltiniai

* centennialofflight.gov: straipsnis apie ankstyvuosius X-lėktuvus (ang.) 
* American X-Vehicles: An Inventory X-1 to X-50, SP-2000-4531 - June 2003; NASA monografija (ang., pdf formatu) 
* Filmuota NASA medžiaga apie X-lėktuvus 

### Išnašos
MIT Daedalus

**MIT Daedalus** – Masačusetso technologijos instituto Aeronautikos ir astronautikos departamento sukurtas orlaivis, varomas žmogaus minamais pedalais. Pavadintas pagal mitologinį personažą Dedalą.

Buvo pagaminti trys modeliai:
* *Light Eagle* – 42 kg svėręs prototipas
* *Daedalus 87* – svėrė 31 kg, 1988 m. sudužo
* *Daedalus 88* – svėrė 31 kg, nuskrido iš Kretos į Santorinio salą, sudužo beveik pasiekęs pakrantę.

Atstatytas *Daedalus 87* šiuo metu saugomas Mokslo muziejuje Bostone, o *Daedalus 88* liekanos – Smitsono (anlg. Smithsonian) instituto muziejuje.

## Nuorodos ir šaltiniai

* NASA puslapis apie Daedalus (ang.) 
* Daedalus brėžiniai (pdf formatas)
Smulkus urmas

UAB **Smulkus urmas** – didmeninės prekybos maisto produktais ir maitinimo paslaugų įmonė, veikianti nuo 1957 m. Pagrindinė bendrovės veikla yra maisto produktų tiekimas HoReCar sektoriui (viešbučiai, restoranai, kavinės), ir visos maitinimo paslaugos: ligonių maitinimas, darbuotojų maitinimas, mokinių maitinimas, pobūvių organizavimas ir aptarnavimas. Nuo 2008 m. kovo mėnesio Smulkus urmas pradėjo teikti ir orlaivių keleivių maitinimo paslaugas. Įmonė yra viena iš dviejų Lietuvoje, teikiančių tokio pobūdžio maitinimo paslaugas, sertifikuotų pagal EN ISO 9001:2000 standartą.

Šiuo metu Smulkus urmas turi apie 400 darbuotojų. 2007 m. bendrovės apyvarta siekė 30 milijonų litų.

## Istorija

Įmonė įkurta 1957 m. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1992 m. ji buvo reorganizuota į akcinę bendrovę, o vėliau – į uždarąją akcinę bendrovę.

2003 m. bendrovėje įdiegta kokybės vadybos sistema EN ISO 9001:2000. 2004 m. įmonė pradėjo teikti mokinių maitinimo paslaugą.

2005 m. bendrovės apyvarta siekė apie 26 milijonus litų. 2007 m. įmonė pradėjo teikti darbuotojų maitinimo paslaugą.

2008 m. UAB Smulkus urmas investavo vieną milijoną litų į Kėdainių ligoninės renovaciją. Tais pačiais metais pradėjo teikti orlaivių keleivių maitinimo paslaugas.

## Veiklos sritys
 
* Keleivių maitinimas orlaiviuose – paslauga teikiama su „**Myls aero**“ prekės ženklu. Aptarnaujami reguliariųjų ir užsakomųjų skrydžių keleiviai bei lėktuvų įgulų nariai.
* Darbuotojų maitinimas – paslauga teikiama verslo įmonių darbuotojams. Priklausomai nuo susitarimo su darbdaviu:
** Maitinimo organizavimas, tiekiant pagamintą maistą iš įmonės gamybinės bazės.
** Maitinimo operatoriaus veikla, įrengiant ir eksploatuojant gamybos patalpas, esančias verslo įmonėje, arba organizuojant darbą jau įrengtose patalpose.
* Ligonių maitinimas – paslauga teikiama ligoninių pacientams, laikantis Lietuvos Respublikos Sveikatos apsaugos ministerijos nustatytų dietų ir kitų maitinimo paslaugos teikimą reglamentuojančių dokumentų reikalavimų.
* Mokinių maitinimas – paslauga teikiama Lietuvos miestų bei rajonų savivaldybių užsakymu, dalyvaujant Lietuvos Respublikos Viešųjų pirkimų įstatymo reglamentuotame paslaugos teikimo konkurse.
* Pobūvių organizavimas – paslauga teikiama įmonės kavinių patalpose arba kliento pageidaujamoje vietoje.
* Didmeninė prekyba maisto produktais – paslauga teikiama pristatant produktus kliento nurodytu adresu pagal suderintą asortimentą.

## Nuorodos ir šaltiniai
 
* oficiali bendrovės svetainė 
* Myls aero svetainė 

### Išnašos
Moscow Raceway

**Moscow Raceway** – autosporto trasa 97 km nuo Maskvos (Rusija). Trasa buvo atidaryta 2012 m. liepos 13 d. Pirmosios buvo surengtos World Series by Renault čempionato lenktynės.

Statyba prasidėjo 2008 m. spalio 1 d. Statybos atidarimo ceremonijoją atidarė trasą projektavęs vokiečių architektas Hermann Tilke, Formulės 1 lenktynininkas škotas David Coulthard, vykdantysis trasos direktorius Hansas Heistas, aukšti Maskvos miesto pareigūnai.

Trasos teritorija yra apie 72 ha ploto. Yra paklota apie 30 000 m² asfalto ir apie 7 000 betono dangos.

Iš pradžių buvo numatyta 17 trasos konfigūracijų, kurias galima pritaikyti F1, DTM, MotoGP ir kitoms autolenktynėms. Lenktynių juostos plotis svyruoja nuo 12 iki 21 m, starto – finišo tiesiosios plotis 15 m. Ilgiausios tiesiosios ilgis – 873 m, čia ir numatoma, jog F1 bolidai galėtų pasiekti maksimalų greitį – 311 km/h. Vidutinis greitis trasoje – 185 km/h. Trasos aukščių skirtumas apie 22 m, didžiausia įkalnė – 4,0 %, nuokalnė – 4,5 %.

Įrengta apie 100 000 vietų žiūrovams.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trasos duomenys
Vefa SK

**Stambulo „Vefa“** – Turkijos futbolo klubas, įkurtas Stambulo priemiestyje Vefoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1908 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė (arch.)
Adana Demirspor

**Adanos „Demir“** – Turkijos futbolo klubas iš Adanos. Kitados namų arena buvo „Sausio 5-osios“ stadionas, talpinęs 22 tųkst. žiūrovų. Nuo 2021 m. vasario namų rungtynes žaidžia Naujajame Adanos stadione (), talpinančiame 33,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija

Klubo ištakos siekia 1940 m. gruodį, kai įkurtas sporto klubas. Jame užsiimta ne tik futbolu, tačiau ir dviračių sportu, plaukimu, vandens polo, lengvąja atletika ir kovinėmis sporto šakomis. Šio klubo steigėjais tapo geležinkeliečiai. Iš turkų kalbos verčiant klubo pavadinimą „Demirspor“, būtų „geležinkeliečių sportas“ arba geležinkeliečių sporto klubas.

1959 m. Turkijoje įkurta profesionali futbolo lyga. Joje rungtyniavo klubai iš Stambulo, Ankaros ir izmiro. Nuo 1960–1961 m. sezono aukščiausioje lygoje dalyvavo ir „Demirspor“. Iškovoję tik tris pergales, po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną. Kitą sykį į aukščiausią lygą sugrįžo 1973–1974 m. 

Sėkmingiausiu tapo 1981–1982 m. sezonas, kuomet užėmė šeštą vietą sipriausioje šalies lygoje. Netrukus, 1983–1984 m. sezone, atsidūrė tarpe prasčiausių ir prarado vietą stipriausiame divizione.

1987–1988 m. ir 1988–1989 m. sezonus vėl praleido aukščiausioje lygoje ir buvo vidutiniokais, tačiau 1989–1990 m. sezone liko septyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. 1990–1991 m. sezone tapo C grupės nugalėtojais Antroje lygoje ir po sezono vėl grįžo į aukščiausią lygą. 1991–1992 m. Pirmoje lygoje liko penkiolikti ir vėl iškrito į žemesnį divizioną.

1994–1995 m. sezone vėl rungtyniavo Pirmoje lygoje (). „Demirspor“ iškovojo vos tris pergales ir liko paskutinėje vietoje. Po sezono iškrito į Antrą lygą. 

Vėlesniais metais būta kritimo net į trečią divizioną. Tuo metu Turkijoje įvyko lygų restruktūrizacija. Sukurta Turkijos Süper Lig (Superlyga), o „Demirspor“ pateko į TFF 1. Lig (Pirma lyga). Keletą kartų žaidė pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į Superlygą, tačiau pralaimėdavo ir likdavo Pirmoje lygoje.

Galiausiai, 2020–2021 m. sezone tapo TFF 1. Lig (Pirmos lygos) ir pateko į Süper Lig. Nuo 2021–2022 m. rungtyniavo Superlygoje. 2021–2022 m. užėmė devintą vietą. 2024–2025 m. sezone Süper Lig tarp devyniolikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2025–2026 m. varžėsi TFF 1. Lig (II).

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

### 1. Lig
; Kitados aukščiausioji lyga vadinosi 1. Lig

|}

### Pastarieji sezonai

|}

## Pasiekimai

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tamsiai mėlyna apranga, o marškinėliai su žydrais vertikaliais dryžiais. 
* Išvykose rungtyniauja baltos spalvos apranga; gali dėvėti ir juodas.

## Lietuviai
*  Emilijus Zubas, vartininkas, 2020–2021 m.

## Garsiausi žaidėjai
; Atstovavę Turkijos nacionalinei rinktinei
*  Fatih Terim, gynėjas.
; Užsieniečiai
*  Mario Balotelli, puolėjas, 2021–2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* TFF svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt  
* Globalsporstarchive
Menengas

**Menengas** – apygarda Nauru salos pietuose. Plotas – 3,1 km², 1400 gyventojų. Čia yra prezidento namai, Nauru futbolo stadionas, vienas iš dviejų Nauru viešbučių (antrasis yra Aive).
Denigomodu

**Denigomodu** – apygarda Nauru salos vakaruose. Tai didžiausia Nauru gyvenvietė pagal gyventojų skaičių. Joje įsikūręs emigrantų gyvenamųjų namų kompleksas „Lokacija“. 1999 m. duomenimis, Denigomodu apygardoje gyvena 25,7% Nauru gyventojų.

## Vietos ypatybės
Šioje apygardoje yra Nauru fosfatų kasybos korporacijos darbininkų gyvenvietė. Denigomodu taip pat yra:

* Ligoninė
* Nauru fosfatų kasybos korporacijos planavimo ir statybos biurai
* Eigigu prekybos centras

## Švietimas
Visame Nauru veikia šios pradinės ir vidurinės mokyklos: Jareno pradinė mokykla Jareno apygardoje (1-3 kl.), Nauru pradinė mokykla Menengo apygardoje (4-6 kl.), Nauru koledžas Denigomodu apygardoje (7-9 kl.) ir Nauru vidurinė mokykla Jareno apygardoje (10-12 kl.).

Nauru koledžas atidarytas kaip Denigomodu mokykla 2000 m. sausio mėn. pagal 1993 m. rugpjūčio mėn. sudarytą Australijos ir Nauru bendradarbiavimo reabilitacijos ir plėtros srityje sutartį. Pagal šį susitarimą vyriausybės nusprendė pastatyti Nauru koledžą 1999 m. kovo mėn., iš pradžių tai buvo trečioji Nauru pradinė mokykla, tačiau ji buvo pertvarkyta į gimnaziją, nes Nauru vaikai šiame mokymosi etape pretenduoja į stipendijas. Vyriausybinė šalies vyresnioji vidurinė mokykla yra Nauru vidurinė mokykla Jareno rajone.

Emigrantų vaikai gyvenvietėje „Lokacijoje“ nuo 2002 m. balandžio mėn. lanko „Lokacijos“ mokyklą, 1-8 klases, ji yra „Lokacijos“ gyvenvietėje. Tai vienintelė mokykla Nauru, kurioje mokoma ne anglų kalba.

## Žinomi žmonės

* Olimpija Zacharijas
* Angelita Detudamo
* Džoana Goburė

## Išnašos
Jón Baldvin Hannibalsson

**Jonas Baldvinas Hanibalsonas** (*Jón Baldvin Hannibalsson*, g. 1939 m. vasario 21 d.) – Islandijos ekonomistas, politikas, diplomatas.

Edinburge ekonomisto išsilavinimą gavęs būsimasis ministras studijavo ir Stokholmo bei Harvardo universitetuose. Buvo laikraščio „Frjáls Þjóð“ (1964–1967 m.) ir žurnalo „Alþýðublaðið“ (1979–1982 m.) vyriausiasis redaktorius. 1982 m. išrinktas į parlamentą – Altingą ir buvo jo nariu iki 1998 m.

1984–1996 m. jis vadovavo Islandijos socialdemokratų partijai, 1987–1988 m. ėjo finansų, o 1988–1995 m. – užsienio reikalų ministro pareigas. Vėliau J. B. Hanibalsonas ambasadoriavo JAV, Suomijoje, atstovavo Islandijos interesams Baltijos šalyse.

Jam einant Islandijos užsienio reikalų ministro pareigas, Islandija pirmoji pripažino Baltijos šalių valstybingumą 1991 m.

Tuoj po 1991 m. sausio įvykių atvyko į Vilnių pademonstruoti solidarumo (vienintelis iš Vakarų šalių užsienio reikalų ministrų), o praėjus keletui savaičių su savo tautiečiais pripažino Baltijos šalių nepriklausomybę.

Jis apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu, LDK Gedimino ordino Komandoro didžiuoju kryžiumi, taip pat yra Vilniaus garbės piliečiu.

## Išnašos
Trijų devynetų draugija

**Trijų devynetų draugija** ( arba *TNS*) - tarptautinė visuomeninė intelektualiai gabių žmonių organizacija, „skatinanti savo narių bendravimą, pasikeitimą idėjomis ir nuomonėmis“. Įstoti gali kiekvienas, sulaukęs 18 metų ir vieno kontroliuojamo IQ testavimo metu pasiekęs ne mažesnį kaip 99,9 % kvantilių lygį. Organizacijos pavadinimas kildinamas iš *trijų devynetų* - priėmimo į draugiją ribos. Kandidatui užtenka IQ testo metu surinktų 146 punktų. Europoje standartinis nuokrypis testavimo metu yra 15 punktų, o tokį rezultatą pasiekia tik vienas iš tūkstančio europiečių. Pripažįstami ir kitų testų rezultatai. 

## Istorija
Draugija įkurta 1978 metais, grupei bendraminčių atskilus nuo ISPE. 2008 metais Trijų devynetų draugija jungė 800 narių iš 30 valstybių, daugiausiai iš JAV. Kiekvienas, įstojęs ir sumokėjęs metinį mokestį, gauna katalogą su narių kontaktiniais adresais, draugijos tinklalapio  slaptažodį, yra kviečiamas į eilinius ir metinius susirinkimus, paštu gauna mėnraštį *``Vidyja``* (). Jame straipsniai skelbiami pačiom įvairiausiom temom, kai kuriuos jų galima perskaityti internete.

Veikloje vengiama išsiskirti visuomenės, neskatinamas uždarumas. Draugijos nariai yra iš įvairių visuomenės sluoksnių ir iš skirtingų kultūrų, todėl, norint pasiekti susiklausymo, draugijoje tvarkomasi demokratiškai: narių teisės lygios, vadovybė renkama. Administracija - organizacijos vadovas Deivydas Liubkinas (2008 m. duomenys), žurnalo redaktorius, draugijos propaguotojas, finansų direktorius, narių teisių gynėjas ir keturi nariai - taip pat siekia kolegialumo. Nepaisant gerų norų ir demokratijos, dalis narių (Fredas Britonas, Kevinas Langdonas ir kt.) prieš buvusią tvarką sukilo  ir 1988 m. išstojo iš *Trijų devynetų draugijos*. Buvo sukūrta konkuruojanti „Minervos draugija“, kurios priėmimo slenkstis -  Kevino Langdono sukurto testo rezultatas (išspausdintas 1987 m. žurnale „Games“ ir reikalaujantis pasiekti ne mažesnį kaip 99,9 % kvantilių lygį). 1992 m. „Minerva“ užsidarė, buvę jos nariai vėl grįžo į *Trijų devynetų draugiją*.

## Išnašos


## Nuorodos
* Draugijos internetinė svetainė
Aliaksandras Milinkevičius

**Aliaksandras Milinkevičius** (, g. 1947 m. liepos 25 d.) – Baltarusijos politikas. Jis buvo kandidatas į prezidentus 2006 m. kaip oponentas nuo 1994 m. prezidento pareigas einančiam Aleksandrui Lukašenkai.

## Biografija
Milinkevičius gimė 1947 m. Gardine. Baigė Gardino universitetą ir įgijo docento laipsnį.

2001 m. buvo Siamono Domašo, kandidato į prezidentus 2001 m., komandos vadovas. 2005 m. spalį Baltarusijos jungtinių demokratinių jėgų iškeltas kandidatu į prezidentus 2006 m. rinkimuose.

2006 m. gruodį gavo Europos Parlamento A. Sacharovo premiją. 
 
## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Paulius Kleiza

**Paulius Kleiza** (g. 1988 m. liepos 14 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas.

Karjerą pradėjo 2001 m. Kauno Žalgiris-Sabonio mokykloje. 2013 m. rugpjūčio pradžioje pasirašė vienerių metų sutartį su Šakių "Zanavyko" klubu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Rūstekoniai

**Rūstekoniai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Seredžiaus ir 4 km į pietus nuo Klausučių. Dalis kaimo yra Panemunių regioniniame parke. Saugomas Rūstekonių ąžuolas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Rūstekoniuose gimė poetas, publicistas, dramaturgas, libretistas, operos solistas Stasys Santvaras (1902–1991).

## Šaltiniai
Little Britain

***Little Britain*** *(liet. Mažoji Britanija)* yra parodijų komedija, kurią kuria BBC. Šis serialas iš pat pradžių buvo transliuojamas per radiją. Sulaukęs didelio susidomėjimo jis persikėlė į TV ekranus. Serialą sukūrė Matt Lucas ir David Walliams.
Sudominęs ne tik Britus, bet ir kitų šalių gyventojus, serialą nustota rodyti Jungtinėje Karalystėje ir nuspręsta perkelti į JAV. Epizodus Amerikoje pradėta rodyti 2008 Rugsėjo 28. Serialas persivadino į Little Britain USA.

Dauguma šio serialo herojų turi savo mėgiamiausias frazes. Frazes pajuokaudami naudoja Didžiosios Britanijos gyventojai.

## Istorija
Pasisękus radijo laidoms „Little Britain“ kūrėjai nusprendė perkelti serialą į televiziją. Kadangi BBC vadovams buvo pasiūlytas šis pasiūlymas, jie, bijodami susigadinti savo reitingus nukėlė serialą į BBC Two. Buvo paleista kelios serialo serijos. Sulaukus didelio kritikų susižavėjimo, serialas buvo pradėtas filmuoti toliau.

Naujos – 2 sezono – serijos, vaidinant keliems naujiems veikėjams, buvo paleistos į BBC Three eterį 2004 Spalio 19. Dėl serialo populiarumo serijos vėl persikraustė. Šį kartą į BBC One. Kanale BBC One serijos pradėtos rodyti 2004 Gruodžio 3.

Trečiasis sezonas prasidėjo 2005 m. lapkričio 17 BBC One kanale ir pasibaigė po 6 savaičių.

Visos šio serialos serijos Buvo nufilmuotos Pinewood Studios.
Buada

**Buada** – apygarda Nauru saloje, vienintelė neturinti priėjimo prie jūros. Plotas – 2,6 km², 980 gyventojų. Buadoje yra Buados lagūna bei Arenibeko kaimas.
Aivas

**Aivas** (kartais ***Aiue***, ***Jangoras***) – apygarda Nauru salos vakaruose. Plotas – 1,1 km², 1300 gyventojų. Čia yra Aiue bulvaras, kinų kvartalas ir vienas iš dviejų Nauru viešbučių (kitas yra Menenge). Šiaurėje yra Denigomodu, pietuose – Boė, rytuose – Buada.

## Vietos ypatybės
Didžioji Nauru pramonės dalis yra Aive. Čia taip pat yra:

* Aiue bulvaras;
* Valčių uostas;
* Kinų kvartalas;
* Viešbutis;
* Linkbelt Oval sporto stadionas;
* Jėgainė
* Nauru fosfatų kasybos korporacija 

Anksčiau čia veikė Aivo pradinė mokykla.

## Žinomi žmonės

* René Harris (1947 – 2008), politikas

## Šaltiniai
Riobamba

**Riobamba** (arba ***San Pedro de Riobamba***) – miestas centriniame Ekvadore, Čambo upės slėnyje, ~200 km į pietus nuo Kito, 2700 m aukštyje virš jūros lygio. Čimboraso provincijos centras. Žemdirbystės regiono centras. Maisto, tekstilės, keramikos, statybinių medžiagų pramonė. Yra Čimboraso nacionalinis universitetas.

## Istorija

1534 m. miestą *Ciudad de Liribamba* pavadinimu įkūrė ispanų konkistadoras Diegas de Almagras. Tai pirmasis ispanų įkurtas miestas dabartinio Ekvadoro teritorijoje. Riobamba buvo vienas iš labiausiai klestinčių Ispanijos imperijos miestų Amerikoje, tačiau 1645 ir 1797 m. jį sugriovė žemės drebėjimas. 1830 m. Riobamboje suburta Nacionalinė asamblėja, priimta pirmoji Ekvadoro konstitucija, o Juan José Flores paskirtas pirmuoju prezidentu.

## Sportas
* CD Olmedo – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia Riobambos Olimpiniame stadione (), talpinančiame 18,4 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Istorija
*
Zita Čepaitė

**Zita Čepaitė** (g. 1957 m. spalio 9 d. Kasbarynuose, Tauragės rajonas) – Lietuvos filologė, žurnalistė, rašytoja.

## Biografija
Mokėsi Lomių mokykloje, baigė Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą. 1984 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultete baigė lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.

1985–1990 m. Vilniaus aukštesniosios kultūros mokyklos lietuvių literatūros dėstytoja. 1989–1990 m. savaitraščio „Atgimimas“ priedo jaunimui „Aušrinė“ redaktorė. 1991–1993 m. savaitraščio „Atgimimas“, 1993–1994 m. Čikagoje (JAV) leidžiamo mėnraščio „Akiračiai“ bendradarbė. 1994–2002 m. dirbo Lietuvos televizijoje, nuo 1996 m. kultūros laidų „Ženklai“, „Kultūros spąstai“, „Menų faktūra“ redaktorė ir vedėja.

2004 m. Darbo partijos sąraše nesėkmingai kandidatavo LR Seimo rinkimuose. Iki 2006 m. kultūros ministro Vladimiro Prudnikovo patarėja. Nuo 2006 m. gyvena Londone. 2007–2011 m. Jungtinės Karalystės lietuviams leidžiamo savaitraščio „Infozona“ redaktorė. Rašo straipsnius bei apžvalgas leidiniams Lietuvoje – dienraščiui „Lietuvos rytas“, žurnalui „Kultūros barai“. Nuo 2011 m. turi savo skiltį internetiniame puslapyje *Anglija.lt*. Nuo 2012 m. Jungtinės Karalystės lietuvių bendruomenės pirmininkė. Propaguoja feminizmo idėjas.

## Kūryba
Parašė novelių, apysaką, romanų. 1997 m. parašė scenarijų televizijos filmui „Pasaulio pabaiga repo stiliumi“, 1999 m. – scenarijų dokumentiniam filmui „Nepriklausomybės dešimtmetis: kultūra ir visuomenė", 2000 m. – scenarijų dokumentiniam filmui „Lit-express“ apie traukinį, kuriuo per Europą keliavo per 100 rašytojų.

## Bibliografija

* Atšvaitas: novelės (Pirmoji knyga). – Vilnius: Vaga, 1986. – 157 p.
* Sekmą skausmą: apysaka. – Vilnius: Vaga, 1990. – 290 p. – ISBN 5-415-00514-5
* Paulinos kelionė: romanas. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1996. – 229 p. – ISBN 9986-39-011-7
* Moters istorija: romanas. – Vilnius: Tyto alba, 2003. – 336 p. – ISBN 9986-16-284-X
* Neapšviestas kelio ruožas: dokumentinė proza. – Vilnius: Tyto alba, 2005. – 296 p. – ISBN 9986-16-442-7
* Britanijos lietuviai: vakar ir šiandien. – Londonas: Jungtinės Karalystės lietuvių sąjunga, 2007. – 20 p.: iliustr.
* Mano rožė. Tavo rožė: apsakymai. – Vilnius: Tyto alba, 2007. – 167 p. – ISBN 978-9986-16-539-2
* Emigrantės dienoraštis: esė. – Vilnius: Alma littera, 2011. – 301 p. – ISBN 978-609-01-0142-1
* Londono vėjas: romanas. – Vilnius: Alma littera, 2013. – 299 p. – ISBN 978-609-01-1247-2


## Šaltiniai
Jonas Čepaitis

**Jonas Čepaitis** (1920 m. rugpjūčio 31 d. Valerijonava, Pabaisko valsčius – 2003 m. gegužės 30 d. Vilnius) – Lietuvos aktorius, režisierius.

## Biografija
Žmona aktorė Stefa Nosevičiūtė. 1939–1941 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete teisę ir teatro meną Vilniaus Universiteto vaidybos studijoje. 1941–1962 m. vaidino Lietuvos akademiniame dramos teatre (iki 1947 m. Vilniaus miesto teatras).

Vaidino ir režisavo Lietuvos radijo teatre. Dirbo konferansjė Lietuvos filharmonijoje. Parašė humoreskų, feljetonų, pjesių mėgėjų teatrams.

## Vaidmenys
**Teatre:**
* Lukas – Antonas Čechovas. Meška, 1945 m.
* Sapiega – Borisas Dauguvietis. Žaldokynė, 1948 m. ir 1975 m.
* Kochta – Nikolozas Baratašvilis. Žiogas, 1954 m.
* Guljemas – Eduardas de Filipas. Melo ilgos kojos, 1958 m.

**Kine:**
* Domas – Kol nevėlu, 1957 m., režisieriai Julijus Fogelmanas, Vytautas Žalakevičius
* Julius Janonis, 1959 m., rež. Balys Bratkauskas, Vytautas Dabašinskas
* Felčeris – Marš, marš, tra-ta-ta!, 1964 m., režisierius Raimondas Vabalas
* Žingsniai naktį, 1962 m., rež. Raimondas Vabalas
* Tas prakeiktas nuolankumas, rež. Algirdas Dausa, 1970 m.
* Tadas Blinda, 1972 m., rež. Balys Bratkauskas
* Linksmos istorijos, 1973 m., rež. Stasys Motiejūnas, Algimantas Kundelis, Gytis Lukšas
* Nerami rudens diena, 1975 m., rež. Algimantas Kundelis
* Vilko dantų karoliai, 1997 m., rež. Algimantas Puipa
* Namai, 1997 m., rež. Šarūnas Bartas.

## Šaltiniai
Alfonsas Čepas

**Alfonsas Čepas** (1928 m. rugsėjo 18 d. Limonyse, Širvintų valsčius – 1999 m. spalio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkas, teisėtyrininkas penalistas, kriminologas, prokuroras.

## Biografija
1953 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1953–1957 m. LSSR prokuratūros skyriaus prokuroras. 1957–1960 m. dirbo LKP CK. 1961–1973 m. Teismo ekspertizės instituto direktorius, pirmasis instituto sektoriaus vadovas. Nuo 1967 m. VU Teisės fakulteto dėstytojas, nuo 1977 m. docentas; dėstė baudžiamąją teisę. 1969 m. teisės mokslų kandidatas. 1973–1975 m. LSSR prokuroro vyresnysis padėjėjas. Nuo 1995 m. LR Seimo Teisės ir teisėtvarkos komiteto patarėjas.

Alfonsas Čepas buvo vedęs. Sūnus – Algimantas Čepas (g. 1974 m.), kriminologas, teisėtyrininkas penalistas.

## Bibliografija
* Grobimas ir spekuliacija – praeities atgyvena. – Vilnius, 1965. – 44 p.
* Mokslas padeda išaiškinti nusikaltimus: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1967. – 15 p.
* Apie teisės žinių propagandos patirtį respublikoje. – Vilnius, 1968. – 11 p.
* Kibernetikos panaudojimas kovai su nusikalstamumu: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1969. – 23 p.
* Ankstyvoji nepilnamečių nusikalstamumo prevencija / Alfonsas Čepas, Vladas Pavilonis. – Vilnius: Mintis, 1973. – 284 p.
* Girtavimas ir nusikalstamumas: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1973. – 17 p.
* Teisės žinių propagandos organizavimas vykdant TSKP XXV suvažiavimo nutarimus: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1977. – 13 p.
* Nepilnamečių nusikalstamumas ir jo priežastys: mokymo priemonė. – Vilnius, 1982. – 106 p.
* Nepilnamečių nusikalstamumo prevencijos bruožai: mokomoji priemonė. – Vilnius, 1986. – 66 p.
* Sunkinanti aplinkybė (Pokalbiai apie teisę). – Vilnius, 1986. – 110 p.
* Baudžiamoji teisė: bendroji dalis / Armanas Abramavičius, Alfonsas Čepas, Anna Drakšienė ir kt. – 2-asis leidimas. – Vilnius: Eugrimas, 1998. – 479 p. – ISBN 9986-752-42-6

## Įvertinimas
* 1967 m. LTSR nusipelnęs teisininkas

## Šaltiniai

## Literatūra
* Alfonsą Čepą prisimenant… – Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2010. – 113 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-33-581-8
Ričardas Čepas

**Ričardas Čepas** (g. 1937 m. rugsėjo 12 d. Raudonėje) – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1961 m. baigė Vilniaus universitetą. 1969 m. istorijos mokslų kandidatas.

1970–1973 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1972 m. docentas. 1973–1990 m. dirbo Partijos istorijos institute, nuo 1975 m. ir Centrinio valstybinio archyvo dokumentų katalogavimo grupės vadovas. 1990–1997 m. dirbo Lietuvos istorijos institute. 1997–2001 m. Lietuvos valstybės centrinio archyvo direktorius.

## Mokslinė veikla
Pagrindinis tyrimų objektas – XX a. Lietuvos istorija. Parengė penkis dokumentų rinkinius. Kraštotyrinių leidinių apie Anykščius, Raguvą, Rietavą, Tauragnus, Veliuoną ir kt. vienas autorių.

## Bibliografija
* Kruvinos žudikų pėdos, 1968 m.
* Zigmas Angarietis: straipsniai ir atsiminimai, 1982 m. (su Romu Šarmaičiu)
* Lietuviai – Spalio revoliucijos ir pilietinio karo dalyviai, 2 t., 1987 m.
* Ministras pirmininkas Mykolas Sleževičius, studija, 1997 m.
* Lietuvos Respublikos ministrai pirmininkai 1918–1940 m., sudarytojas, 1997 m.
* Plečkaitininkai, 2000 m.
* Mirties dekretas: demokratijos gynėjams, 2001 m.

## Šaltiniai
Juozapas Čepėnas

**Juozapas Čepėnas** (1880 m. spalio 30 d. Veleikiai, Antalieptės valsčius – 1976 m. sausio 24 d. Pasvalys, palaidotas Daugailiuose) – Lietuvos kunigas, spaudos darbuotojas, rezistentas, filosofijos daktaras.

## Biografija
Brolis Pranas Čepėnas. 1905 m. baigė Žemaičių kunigų seminariją, įšventintas kunigu. 1920–1924 m. studijavo Fribūro ir Miuncheno universitetuose. 1924 m. filosofijos daktaras.

Nuo 1905 m. dirbo sielovados darbą, daugiausia Panevėžio vyskupijos bažnyčiose. 1908–1910 m. Kėdainių mokyklų kapelionas. 1924–1926 m. Zarasų progimnazijos kapelionas, 1926–1928 m. jos direktorius, mokytojų kursų vedėjas. 1928–1940 m. Antašavos Šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčios klebonas. Steigė blaivybės, „Saulės“, Šv. Kazimiero draugijų skyrius. Bendradarbiavo spaudoje.

1941 m. sovietinio saugumo suimtas, kalintas Kaune. Per nacių okupaciją Anykščiuose pasirašė memorandumą žydų klausimu. 1951 m. nuteistas 10 metų kalėjimo, kalintas Šiaulių, Lukiškių, Verchneuralsko, Vladimiro kalėjimuose. 1954 m. peržiūrėjus bylą paleistas, bet sovietų valdžiai uždraudus eiti kunigo pareigas, altaristas Pasvalio bažnyčioje. Buvo vykdomos kratos, atimti mokslinių darbų rankraščiai.

1955–1958 m. parašė pamokslų, studijas „Koks turėtų būti inteligentas“, „Panevėžio katedros istorija“, „Individų, visuomenės ir kai kurių tautų psichologinis analizavimas“ (1960 m., visi neišspausdinti), „Žmogus“ (rankraštis konfiskuotas). Parašė atsiminimus, išleisti 2010 m.

## Bibliografija
* *Arkivyskupas [[Mečislovas Reinys]]*. Čikaga, 1979. 
* *Sacerdos in aeternum: Velaikių Juozelio atsiminimai*. Spaudai parengė Audronė Viktorija Škiudaitė. Kaunas: Lututė, 2010.

## Šaltiniai

## Literatūra
* *Filosofijos daktaras kunigas Juozapas Čepėnas*. Sudarė Aldona Vasiliauskienė. Vilnius: Regnum fondas, 2001.

## Nuorodos
* Čepėnų sodyba Veleikių kaime
* Pasviręs kryžius pasakoja... 
* Karštai tėvynę mylėjęs jos sūnus
Teskoko ežeras

**Teskoko ežeras** () – buvęs natūralus ežeras centriniame Meksikos plokščiakalnyje, Meksiko slėnyje, 2236 m aukštyje. Buvo didžiausias keleto ežerų grupėje (Ksaltokano, Sumpago, Čalko, Ksočimilko ežerai) ir lietinguoju laikotarpiu (gegužės-spalio mėn.) su jais sudarydavo bendrą vandens telkinį. Vakarinėje Teskoko ežero dalyje, dirbtinėje saloje buvo įsikūrusi actekų sostinė Tenočtitlanas. Meksikos užkariavimo metu buvo sugriautos actekų pastatytos dambos, reguliavusios ežero lygį, todėl naujai įkurtas Meksiko miestas kentėjo nuo potvynių. Vėliau Panuko upe ežeras buvo numelioruotas. 1967 m. sukurta drenažo sistema, nuplukdanti lietaus vandenį į upes. Iš buvusio ežero teliko keletas druskingų maršų ir pusdykumių plotai.
Teskokas

**Teskokas** arba **Tekskokas** () gali reikšti:
* Teskokas – miestas-valstybė senovės Meksikoje;
* Teskoko ežeras – buvęs ežeras dabartinio Meksiko miesto apylinkėse;
* Teskokas – dabartinis miestas Meksikoje.