open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Voteri

**Voteri** () – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Pietų Karolinoje, viena iš Santi ištakų. Tai yra Katobos upės, prasidedančios Šiaurės Karolinoje pratąsa Pietų Karolinoje.

Ant upės įrengta keletas tvenkinių, iš kurių didžiausias – Voteri tvenkinys.

Pagrindiniai miestai prie Voteri: Rok Hilis, Kamdenas.

Upė pavadinta pagal prie jos iki XVIII a. gyvenusią indėnų voterių gentį.

## Šaltiniai
Katoba

**Katoba** () – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, daugiausia Šiaurės Karolinoje; priklauso Santi baseinui. Prasideda Mėlynajame kalnagūbryje, šalia Blak Mauntino gyvenvietės, prie pat Brodo ištakų. Teka į rytus, toliau – į pietus. Žemupyje teka vakariniais Šarlotės pakraščiais. Patekusi į Pietų Karoliną vadinama Voteri.

Ant upės įrengta daug tvenkinių – Džeimso, Oksfordo, Lukaut Šolzo, Normano, Maunt Ailando, Vailio. Svarbi hidroenergijos arterija. Aukštupio ištakose yra krioklių.

Pagrindiniai miestai prie Katobos: Morgantonas, Hikoris, Šarlotė.

Upė pavadinta pagal indėnų katobų tautą.

## Šaltiniai
TSRS nusipelnęs treneris

**TSRS nusipelnęs treneris** (, santr. *ЗТ СССР*) – sovietinis sporto vardas, kuris buvo suteikiamas geriausiems TSRS sporto treneriams 1956–1992 m. Vardas buvo suteikiamas kartu su kitais garbės apdovanojimais įvairiose sporto šakose.

## Istorija

1956 m. kovo 24 d. TSRS nusipelniusio trenerio vardą įsteigė Fizinės kultūros ir sporto valdyba prie TSRS sveikatos ministerijos. Iki to laiko nuo 1934 m. geriausiems treneriams buvo suteikiamas TSRS nusipelniusio sporto meistro vardas, kuriuo buvo apdovanojami tiek sportininkai, tiek ir jų treneriai. Iki 1975 m. sausio 1 d. suteikti 897 apdovanojimai, per visą istoriją – daugiau nei 1100 apdovanojimų.

## Futbolas
### Lietuva

Vienintelis TSRS nusipelnęs futbolo treneris buvo Benjaminas Zelkevičius, gavęs apdovanojimą 1989 m. Už mažesnius nuopelnus Lietuvoje buvo suteikiamas LTSR nusipelniusio trenerio vardas, jį yra gavę šie treneriai:

* Vytautas Blinstrubas, 1989
* Jurgis Brazauskas, 1984
* Algirdas Dubinskas, 1987
* Zenonas Ganusauskas, 1960
* Gediminas Girdauskas, 1989
* Povilas Vytautas Grigonis, 1989
* Vytautas Jančiauskas, 1987
* Raimondas Jonikas, 1989
* Romualdas Juška, 1987
* Zenonas Juška, 1989
* Gintautas Kaledinskas, 1987
* Bronius Kičas, 1983
* Algirdas Klimkevičius, 1970
* Rimvydas Kochanauskas, 1989
* Antanas Komskis, 1981
* Jonas Kubilevičius, 1976
* Algirdas Kulikauskas, 1973
* Vidmantas Kuncė, 1982
* Justinas Jonas Labutis, 1984
* Algimantas Liubinskas, 1982
* Stanislovas Paberžis, 1968
* Pijus Paukštys, 1982
* Stanislovas Ramelis, 1977
* Eugenijus Riabovas, 1987
* Benjaminas Mindaugas Sebeckis, 1989
* Stasys Stankus, 1983
* Jonas Stažys, 1987
* Juozas Stikleris, 1989
* Vytautas Šilinskas, 1982
* Anatolijus Timofejevas, 1985
* Vladas Ulinauskas, 1985
* Ignas Urbonas, 1972
* Česlovas Urbonavičius, 1985
* Jonas Vaškelis, 1966
* Algirdas Vosylius, 1986
* Benjaminas Zelkevičius, 1977


## Šaltiniai
Saluda

**Saluda** () – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Pietų Karolinoje, viena iš Kongari upės ištakų (Santi baseinas). Prasideda Šiaurės Saludos ir Pietų Saludos ištakomis Mėlynajame kalnagūbryje, šalia ribos su Šiaurės Karolina. Šios ištakos susilieja į vieną upę 15 km į šiaurės vakarus nuo Grinvilio. Teka į pietryčius. Ties Kolumbija susilieja su Brodu ir sudaro Kongari.

Saludos upė patvenkta, sudarytas Murėjaus tvenkinys (1930 m., aukščiau Kolumbijos), Grinvudo tvenkinys (1940 m. užtvenkta Bazard Rasto užtvanka).

Upė pavadinta pagal jos baseine iki XVII a. pab. gyvenusią indėnų algonkinų gentį. Jos pavadinimas galimai reiškia „kukurūzų upė“.

## Šaltiniai
Brodas (JAV upė)

**Brodas** ( 'plačioji upė') – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šiaurės ir Pietų Karolinoje, viena iš Kongari upės ištakų (Santi baseinas). Prasideda rytiniuose Mėlynojo kalnagūbrio šlaituose, Bankomo apygardoje Šiaurės Karolinoje. Teka į pietryčius, pietus. Ties Kolumbija susilieja su Saluda ir sudaro Kongari.

Brodo upė patvenkta, sudaryti Leik Liuro ir Par Šoulzo tvenkiniai. Žemupyje prateka pro Samterio nacionalinį mišką.

Pagrindiniai miestai prie Brodo: Gafnis, Kolumbija.

## Šaltiniai
TSRS nusipelnęs sporto meistras

**TSRS nusipelnęs sporto meistras** (, santr. *ЗМС СССР*) – sovietinis sporto vardas, kuris buvo suteikiamas geriausiems TSRS sportininkams 1934–1992 m. Vardas buvo suteikiamas kartu su kitais garbės apdovanojimais įvairiose sporto šakose.

## Istorija

Sporto vardą 1934 m. gegužės 27 d. įsteigė TSRS centrinis vykdomasis komitetas. Titulą suteikdavo aukščiausia sovietų sporto organizacija, ne kartą keitusi pavadinimus ir pavaldumą. Iki 1956 m., kai buvo įsteigtas TSRS nusipelniusio trenerio vardas, nusipelniusiais sporto meistrais galėdavo tapti ir treneriai.

Iš viso TSRS nusipelniusio sporto meistro vardai buvo suteikti per 3000 sportininkų.

## Lietuva

TSRS nusipelniusiais sporto meistrais yra tapę ir daug geriausių Lietuvos sportininkų, tarp jų:

* Antanas Bagdonavičius, irklavimas 1965
* Rimantas Bagdonas, imtynės 1965
* Vilhelmina Bardauskienė, lengvoji atletika 1978
* Vida Beselienė, krepšininkė 1980
* Stasys Brundza, automobilių lenktynės 1979
* Stepas Butautas, krepšinis 1947
* Valdemaras Chomičius, krepšinis 1982
* Vladas Česiūnas, irklavimas 1972
* Jūratė Daktaraitė, krepšinis 1959
* Zigmantas Gudauskas, irklavimas 1981
* Juozas Jagelavičius, irklavimas 1965
* Arvydas Janonis, futbolas 1988
* Česlovas Jezerskas, sambo imtynės
* Sergejus Jovaiša, krepšinis 1982
* Zigmas Jukna, irklavimas 1961
* Lina Kačiušytė, plaukimas 1978
* Birutė Kalėdienė, lengvoji atletika 1959
* Darius Kasparaitis, ledo ritulys 1992
* Artūras Kasputis, dviračiai 1988
* Sigitas Kučinskas, irklavimas 1985
* Vytautas Kulakauskas, krepšinis 1947
* Rimas Kurtinaitis, krepšinis 1984
* Justinas Lagunavičius, krepšinis 1947
* Šarūnas Marčiulionis, krepšinis 1988
* Antanas Mikėnas, lengvoji atletika 1957
* Arminas Narbekovas, futbolas 1988
* Jonas Narmontas, irklavimas 1981
* Stasys Narušaitis, irklavimas
* Aldona Nenėnienė, rankinis 1976
* Valdemaras Novickis, 1982
* Modestas Paulauskas, krepšinis 1967
* Kazys Petkevičius, krepšinis 1947
* Jonas Pinskus, irklavimas 1981
* Genovaitė Ramoškienė, irklavimas
* Nijolė Sabaitė, lengvoji atletika 1972
* Arvydas Sabonis, krepšinis 1985
* Stanislovas Stonkus, krepšinis 1957
* Algimantas Šalna, biatlonas 1984
* Stasys Šaparnis, penkiakovė 1972
* Kęstutis Šapka, lengvoji atletika 1971
* Algirdas Šocikas, boksas 1955
* Ričardas Tamulis, boksas 1957
* Vladas Turla, šaudymas 1982
* Romas Ubartas, disko metimas 1987
* Gintautas Umaras, dviračių sportas 1984
* Remigijus Valiulis, lengvoji atletika 1980
* Ramunė Venskūnienė, krepšinis 1984
* Robertas Žulpa, plaukimas 1980


Lietuvos futbolininkams nusipelniusio sporto meistro vardai buvo suteikti laimėjus aukso medalius 1988 m. Seulo olimpinėse žaidynėse:
* Arvydas Janonis, 1988
* Arminas Narbekovas, 1988

## Šaltiniai
TSRS tarptautinės klasės sporto meistras

**TSRS tarptautinės klasės sporto meistras** (, santr. *МСМК*) – sovietinis sporto vardas, kuris buvo suteikiamas geriausiems TSRS sportininkams, pasižymėjusiems tarptautiniu mastu 1965–1992 m. Vardas buvo suteikiamas kartu su kitais garbės apdovanojimais įvairiose sporto šakose.

## Istorija

Sporto vardą 1965 m. sausio 1 d. įsteigė TSRS Ministrų Taryba. Iš viso TSRS nusipelniusio sporto meistro vardai buvo suteikti per 12 000 sportininkų.

## Lietuva

Lietuvos futbolininkams tarptautinės klasės sporto meistro vardai buvo suteikti 1987 m. Vilniaus „Žalgiriui“ laimėjus tarptautinę universiadą.

* Virginijus Baltušnikas, 1987
* Stasys Baranauskas, 1987
* Viktoras Bridaitis, 1987
* Vladimiras Buzmakovas, 1987
* Valdas Ivanauskas, 1987
* Arvydas Janonis, 1987
* Almantas Kalinauskas, 1987
* Alvydas Koncevičius, 1987
* Romas Mažeikis, 1987
* Arminas Narbekovas, 1987
* Igoris Pankratjevas, 1987
* Vidmantas Rasiukas, 1987
* Kęstutis Ruzgys, 1987
* Viačeslavas Sukristovas, 1987
* Robertas Tautkus, 1987


## Šaltiniai
Safiro-Simpsono skalė

**Safiro-Simpsono skalė** () – meteorologinė tropinių ciklonų skalė, vertinanti tropinių uraganų stiprumą, atsižvelgiant į galimą poveikį žmonių gyvenamajai aplinkai ir gamtai. Joje pateikiamos didžiausio vidutinio per daugiau nei 1 min. vėjo greičio 10 m aukštyje reikšmės, padalintos į penkias kategorijas, kurios išsiskiria nuolatinių vėjų intensyvumu.

Klasifikacijos pagal Safiro-Simpsono skalę gali parodyti krantą pasiekusio uragano sukeliamo stichinio potvynio mastą. Kad atogrąžų ciklonas būtų klasifikuojamas kaip uraganas, 10 m aukštyje virš paviršiaus turi būti vienos minutės trukmės vidutinis didžiausias nuolatinis vėjas, kurio greitis yra bent 119 km/val. (I kategorija). Atitinkamai pateikiamos tropinio štormo ir tropinės depresijos reikšmės. Aukščiausią skalėje V kategoriją sudaro audros, kai pučia nuolatinis vėjas ne mažesniu kaip 252 km/val. greičiu. Šios kategorijos uraganai pasižymi didele griaunamąja galia. Milžiniškus nuostolius daro ne tik stiprus vėjas, bet ir lydinčios labai stiprios liūtys, kurios užtvindo pakrantes, sukelia nuošliaužas. . 

1971 m. tropinių ciklonų vertinimo skalę sukūrė Jungtinių Amerikos Valstijų inžinierius Herbert Saffir ir meteorologas Robert Simpson, kuris tuo metu buvo JAV nacionalinio uraganų centro direktorius. 1973 m. pristatyta plačiajai visuomenei ir meteorologų pradėta plačiai taikyti.

## Šaltiniai
Espoon Palloseura

**Espoon Palloseura** arba trumpiau vadinamas **EPS** – Suomijos futbolo klubas iš Espo. 

## Istorija
1970 m. klubas įkurtas. Vyrų pagrindinė komanda 2015 m. sezone žaidė Nelonen (v pakopa), nuo 2016 m. rungtyniavo Kolmonen (IV pakopa). 2019 m. sezone pateko į Kakkonen (III pakopa). 2020 m. sezonas nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. 2023 m. sezone tapo Kakonen nugalėtojais.

### [[Ykkönen]] (III)
2024 m. po Suomijos futbolo lygų restruktūrizacijos rungtyniavo Ykkönen (III pakopa).

## Pasiekimai
; Ykkönen (III)
: Devintoji vieta; 2024 m.

## Sezonai

|}

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama
Klubo spalvos – raudona, juoda, balta.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

; Aprangos tiekėjai
*  Nike

## Taip pat skaitykite
* Ykkönen

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Pi Di

**Pi Di** () – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šiaurės ir Pietų Karolinoje. Prasideda Mėlynajame kalnagūbryje Šiaurės Karolinos šiaurės vakaruose, aukštupyje vadinama Jadkinu. Pradžioje teka į šiaurės rytus, toliau – į pietryčius. Už Badino vadinama Pi Di. Toliau Pietų Karolinoje dar vadinama Didžiąja Pi Di. Įteka į Atlanto vandenyną netoli Džordžtauno, sudaro estuariją, vadinamą Vinjos įlanka.

Didžiausi intakai: Mažoji Pi Di, Vakamau (kairieji), Rokis, Linčesas, Blakas (dešinieji).

Ant upės sudaryta keletas nemažų tvenkinių – Hai Roko, Badino, Tilerio, Bliujit Folso. Upė laivuojama 145 km nuo žiočių.

Upė teka šalia Rokingamo, Čiro, Džordžtauno. Pavadinta pagal anksčiau prie šios upės gyvenusius indėnus pidžius.

## Šaltiniai
Kongari nacionalinis parkas

**Kongari nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija Jungtinėse Amerikos Valstijose, centrinėje Pietų Karolinos dalyje, 30 km į pietryčius nuo Kolumbijos miesto, Kongari žemupio slėnyje. 1976 m. įsteigtas Kongari pelkės nacionalinis paminklas, 2003 m. pertvarkytas į nacionalinį parką.

Pagrindinis parko objektas – Kongari pelkė, kurioje auga didžiausi visoje šalyje nepaliesti užliejamų kietmedžių miškų plotai. Parkas yra Kongari upės salpoje, kurią potvyniai užlieja apie 10 kartų per metus ir tęsiasi nuo keleto dienų iki mėnesio. Veši terpentininės pušys, tikrieji dervamedžiai, vandeninės nisos, dvieiliai taksodžiai, karijos, ąžuolai (kai kurie – ypatingai seni ir dideli); daug retųjų augalų ir gyvūnų rūšių (pvz., kokardinių genių). Gyvena elniai, oposumai, lūšys, lapės, šernai.

Kongari nacionalinis parkas pasiekiamas valtimis ir pėsčiųjų takais, populiaru plaukioti baidarėmis.


A peaceful paddle on Cedar Creek is one way to experience the Congaree Wilderness. What is your favorite way to spend time here? (14793301018).jpg|Parko šlapieji miškai su taksodžiais
Congaree National Park (e28262a3-9691-418d-9cc4-c28c0cbcbf3c).jpg|Parko šlapieji miškai
Loblolly Pine 2 (10562373754).jpg|Terpentininės pušys
Currently blooming at Congaree Butterweed! (8640149297).jpg|Pavasarinis miškų žydėjimas


## Šaltiniai
Setana

**Setana** () – Japonijos miestelis, esantis Hokaido saloje, Hijamos subprefektūroje. 2020 m. jame gyveno 7 398 žmonės. Tai vienintelis miestelis Kudo apskrityje.

Veikia vienintelis Japonijos pakrantės jūrinių vėjo jėgainių parkas, tačiau jame yra tik dvi turbinos.

## Istorija
1921 m. Setana iš kaimo tapo miesteliu.

2005 m. Taisėjaus ir Kitahijamos miesteliai prijungti prie Setanos.

## Gyventojai

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Setana yra užmezgusi partnerystės ryšius:
*  Hanfordas, JAV

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Kretingos sporto mokykla

**Kretingos sporto mokykla** – mokykla Kretingos mieste, įsikūrusi Kretingos dvaro parke. Įstaigos kodas 190284715, įmonės forma – biudžetinė įstaiga. 2016 m. duomenimis, Kretingos sporto mokykloje buvo šių sporto šakų grupės: futbolo, krepšinio, lengvosios atletikos, bokso, rankinio, aerobikos ir sunkiosios atletikos, dirbo 19 trenerių-sporto mokytojų, sportavo 704 mokiniai.

## Istorija

Kretingos sporto mokykla įkurta 1965 m. Mokykla buvo įkurta tuometinės Kretingos vidurinėje mokykloje, užsiėmimai vykdavo mokyklos salėje ir lauke. Iš pradžių dirbo 3 treneriai – Jonas Pauliukonis, Stasys Ruzgaila, Algirdas Mykolas Andriuškevičius. 

Mokykloje buvo futbolo, krepšinio, stalo teniso, tinklinio grupės, 1979 m. imtos sudaryti rankinio, 1986 m. – šachmatų ir lengvosios atletikos, 1991 m. – bokso, 1999 m. – aerobikos grupės.

## Mokiniai

Žymūs auklėtiniai:
* krepšininkai – Gintaras Krapikas, Alvydas Pazdrazdis, Romanas Brazdauskis, Gintaras Einikis, Algirdas Paulauskas, Renaldas Seibutis, Nijolė Vaičiulėnaitė-Kašelionienė, Sandra Valužytė;
* futbolininkai – Valdas Trakys, Juozas Puotkalis, Kazimieras Bričkus, Alfonsas Barasa, Algis Barasa, Saulius Jablonskis, Edvardas Milius, Gediminas Petrauskas, Darius Butkus, Kazimieras Gnedojus, Linas Pilibaitis.

## Direktoriai
* M. Vaitkevičius (1965–1972)
* G. Trumpis (1972–1975)
* Pr. Žiubrys (1975–1984)
* R. Žiubrys (1984–1987)
* G. Petrauskas (1987–1993)
* R. Juška (1994–1996 ir 2001–2005)
* M. Žiubrienė (1996–2001)
* Audra Podienė (2005–2007)
* Remigijus Malakauskas (nuo 2007)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Facebook.com paskyra
Naraganseto įlanka

**Naraganseto įlanka** () – Atlanto vandenyno įlanka, įsiterpusi 45 km gilyn į Jungtinių Amerikos Valstijų krantus Rod Ailande. Plotis nuo 5 iki 20 km. Daug įlankų ir užutėkių. Į Naraganseto įlanką teka Blakstono, Pautukseto, Tauntono, Vunaskvatuketo upės. Įlankoje yra Rodo, Prudenso, Konanikuto salos. Maunt Houpo įlanka šakojasi šiaurės rytuose, Providenso upės estuarija šiaurės vakaruose, Sakoneto upė (potvynių metų užliejama protaka, skirianti Rodo salą nuo žemyno) – rytuose.

Per pietinę Naraganseto įlankos dalį nutiestas Klaiborn Pelo (Niuporto) tiltas, jungiantis Rodo ir Konanikuto salas, yra ilgiausias tiltas Naujojoje Anglijoje (ilgis 3428 m).

Įlanka pavadinta pagal indėnų naragansetų tautą. Kolonijiniais laikais buvo svarbi laivybinė erdvė. Pagrindiniai uostai – Providensas ir Niuportas. Plėtojama žvejyba, turizmas.

## Šaltiniai
Blakstounas

**Blakstounas** () – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Masačusetse ir Rod Ailande. Prasideda Masačusetse, Vusterio apygardoje, šalia Vusterio miesto. Teka į pietryčius. Žemiau Potaketo sudaro estuariją, vadinamą Sikonko upe, kuri įsilieja į Naraganseto įlanką.

Upė teka industrializuotu slėniu ir tiekia energiją jo objektams. Pagrindiniai miestai prie Blakstouno: Vusteris, Nortbridžas, Vunsoketas, Central Folsas, Potaketas.

Upė pavadinta Viljamo Blakstouno, kuris 1635 m. įsikūrė dabartiniame Kamberlande, garbei. Vietiniai indėnai upę vadino Kitakaku (*Kittacuck*).

## Šaltiniai
Bloko sala

**Bloko sala** () – sala Atlanto vandenyne, šalia šiaurės rytinių Jungtinių Amerikos Valstijų krantų. Priklauso Rod Ailando valstijai. Nuo žemyno skiria 14 km pločio Bloko salos sąsiauris. Sala kriaušės formos, apie 10 km ilgio ir 5,5 km pločio, užima 25 km² plotą. Paviršius žemas. Šiaurėje giliai įsiterpia Didžioji Druskos lagūna. Pietinis krantas skardingas – driekiasi 56 m aukščio Mohegano skardžiai.

Bloko saloje gyvena 1410 gyventojų (2020 m.). Visa jos teritorija sudaro Niu Šoramo miestelį. Verčiamasi daugiausia turizmu. Dalis Bloko salos paskelbta gamtos rezervatu. Rytinėje pakrantėje yra senoji prieplauka, įrengta 1873 m., o vakarinėje – naujoji prieplauka. Ši įrengta 1896 m., iškasus kanalą, sujungusį jūrą su Didžiąja Druskos lagūna. Aplink ją susikūrė Niu Šoramo centras su viktorijietiško stiliaus pastatais pakrantėje. Keltai į Niu Šoramą plaukia iš Point Džiudito (visus metus), Providenso-Niuporto, Niu Londono, Montauko (sezoniniai). Yra oro uostas. Didelė jachtų prieplauka. Vyksta kasmetinės jachtų lenktynės.

Indėnai niantikai salą vadino *Manisses* („Manitu mažąja žeme“). Sala buvo nuo seno gyvenama, verstasi žemdirbyste, žvejyba, rankiojimu. 1524 m. salą pasiekė Džiovanio da Veracano ekspedicija. 1614 m. salai teko pavadinimas pagal olandų keliautoją Adrieną Bloką.


HiRes BlockIsland Aerial 7-23-2015.jpg|Salos reginys
New Shoreham RI 2021.jpg|Niu Šoramas
Mohegan Bluffs.jpg|Mohegano skardžiai
Great Salt Pond Block Island.jpg|Didžioji Druskos lagūna


## Šaltiniai
Vėjo greitis

**Vėjo greitis** – oro tūrio nueitas kelias Žemės paviršiaus atžvilgiu per laiko vienetą. Gali būti matuojamas tiek SI sistemos, tiek istoriniais matavimo vienetais: metrais per sekundę, kilometrais per valandą, mazgais arba balais pagal Boforto skalę.  Uraganiniams vėjams kategorizuoti pagal jų greičius naudojama Safiro-Simpsono skalė. Vėjo greičio matavimui sukurtas prietaisas – anemometras. Vėjo greitis turi įtakos orų prognozėms, aviacijai, laivybai, statybų projektams, daugelio augalų rūšių augimui ir medžiagų apykaitai bei daugybei kitų reiškinių.  

Vėjas kyla atsiradus skirtumui tarp dviejų oro masių atmosferinio slėgio, orui judant iš aukšto į žemą slėgį, dažniausiai dėl temperatūros pokyčių. Vėjo greitis (stiprumas) ir kryptis yra vieni iš svarbiausių vėjo parametrų, kurie dažniausiai vertinami meteorologijoje. Paprastai matuojamas vėjo vidutinis ir momentinis greičiai. Dėl netolygaus oro masių judėjimo vėjo greitis smarkiai svyruoja aplink vidutinę reikšmę. Škvalu vadinamas staigus vėjo greičio padidėjimas 8 m/s ir daugiau per trumpą laiko tarpą. Esant škvalui vėjo greitis viršija 11 m/s ir gali siekti 25 m/s ar daugiau. Pučiant uraganiniam vėjui, greitis viršija 33 m/s, o gūsiuose ir 100 m/s.

## Greitį įtakojantys veiksniai

Vėjo greitį įtakoja daugybė veiksnių ir situacijų, veikiančių skirtingais masteliais. Tai apima slėginį gradientą, Rosbio bangas ir atmosferos sraujymes, taip pat vietines oro sąlygas. Taip pat yra ryšys tarp vėjo greičio ir krypties, ypač atsižvelgiant į slėgio gradientą ir reljefo sąlygas.

Slėginis gradientas apibūdina atmosferos slėgio pokytį erdvėje, t. y., oro slėgio skirtumą tarp dviejų atmosferos ar Žemės paviršiaus taškų. Šis parametras ypač įtakoja vėjo greitį, nes kuo didesnis slėgio skirtumas, tuo smarkiau pučia vėjas (nuo aukšto slėgio į žemo slėgio sritį), kad subalansuotų svyravimus. Slėginis gradientas kartu su Koriolio efektu ir trintimi taip pat turi įtakos vėjo krypčiai.

Rosbio bangos yra stiprūs vėjai viršutinėje troposferos dalyje. Jie veikia pasauliniu mastu ir juda iš vakarų į rytus, todėl vadinami vakariniais vėjais. Pačios Rosbio bangos – tai vėjo greitis, besiskiriantis nuo to, kuris stebimas apatiniuose troposferos sluoksniuose.  

Vietos oro sąlygos vaidina pagrindinį vaidmenį, įtakojant vėjo greitį, nes uraganų, musonų ir ciklonų formavimasis kaip neįprasti veiksniai gali smarkiai paveikti vėjo srauto greitį.

## Šaltiniai
WebGL

**WebGL** (**Web Graphics Library** trumpinys) – JavaScript aplikacijų programavimo sąsaja, skirta atvaizduoti interaktyvius 2D ir 3D grafinius elementus, pasitelkiant palaikomą naršyklę, nenaudojant papildinių. WebGL yra integruotas su kitais internetiniais standartais, leidžia naudoti vaizdo plokšte spartinamą fiziką, paveikslėlių apdorojimą ir efektus HTML canvas. WebGL elementai gali būti maišomi su kitais HTML elementais ar puslapio dalimis.

## Šaltiniai
Attacking Saints FC

**Attacking Saints FC** arba **Attacking Saints Football Club** – Antigvos ir Barbudos futbolo klubas, buvęs nacionalinės futbolo lygos (Premjer diviziono) dalyvis. 

Namų stadionas vadinasi *Antigua Recreation Ground*, esantis šalies sostinėje Sent Džonse.

## Istorija
Įkurtas 2018 m. Nuo 2024–2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausiose šalies lygoje.

## Laimėjimai
### Nacionaliniai pasiekimai
; **Premjer lyga: 0**
:  Čempionai: 

; **Futbolo taurė: 0**
: Laimėtojai:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

Šaltiniai:

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Antigvos ir Barbudos nacionalinei rinktinei
*  nežinoma

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
SV Jong Aruba

**Sport Vereniging „Jong Aruba“** – Arubos futbolo klubas iš Nordo. Trumpiau vadinamas tiesiog **SV „Jong Aruba“**. 

Namų rungtynes žaidė Frans Figaroa vardo sporto komplekso stadione ), Nordo mieste.

## Istorija
1959 m. įkurtas klubas. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

2023–2024 m. sezone tapo Arubos Pirmojo diviziono () nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą. 

Nuo 2024–2025 m. rungtyniavo Aruban Division di Honor (I pakopa).

## Laimėjimai
;  **[[Aruban Division di Honor]]:**
* **Čempionai (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Kitados rungtyniavo balta, raudona, juoda paranga. 
* Namuose žaidžia tradicine apranga: žydra ir geltona. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Arubos nacionalinei rinktinei
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
2024 m. potvyniai Ispanijoje

**2024 m. potvyniai Ispanijoje** – smarkūs potvyniai, kilę rytų Ispanijoje 2024 m. spalio 29 dieną. Labiausiai nukentėjo Valensijos regionas. Teigiama, kad tai viena pražūtingiausių gamtinių nelaimių šiuolaikinės Ispanijos istorijoje.

Potvynius sukėlė spalio 29 d. užėjusi šalta oro masė, Viduržemio jūros regione vadinama „šalčio lašu“ (). Per prasidėjusias smarkias liūtis daug kur viršyta mėnesio kritulių norma – Čivoje iškrito beveik 500 mm kritulių, Utielyje ir Turise – 200 mm, pietrytinėse Valensijos regiono savivaldybėse – apie 100 mm. Taip pat gausūs krituliai krito Aragone, pietryčių Kastilijoje ir La Mančoje, Mursijos regione, šiaurės rytų Andalūzijoje.

Dėl liūčių kilo smarkūs potvyniai, sukėlę užtvindymus, nuošliaužas, pastatų griūtis. Ypač nukentėjo Turijos upės slėnis – po 1957 m. Valensijos potvynio buvo įrengta nauja Turijos vaga, kad būtų apsaugotas Valensijos miestas, tačiau dėl to potvyniai nusiaubė gyvenvietes piečiau – Horta Sudo, Kamp de Turijos, Rekenos-Utielio komarkose. Buvo sustabdytas traukinių ir lėktuvų eismas Valensijos kryptimi, užlieti ir užkimšti link Valensijos vedantys greitkeliai.

Nelaimės metu žuvo mažiausiai 215 žmonių, dar daug dingę be žinios. Padaryta milžiniška materialinė žala. Ispanijoje paskelbtas 3 dienų nacionalinis gedulas.


2024-10-30 Inundacions Octubre de 2024 a l'Horta Sud 04.jpg|Patvinusi Turijos upė ties pietiniais Valensijos pakraščiais (Horta Sudo komarka)
2024-10-30 Inundacions Octubre de 2024 a l'Horta Sud 24.jpg|Patvinusios gatvės Horta Sudo komarkoje
Façana derruïda d'un edifici al carrer València (Alginet, Ribera Alta).jpg|Sugriuvusi daugiabučio siena Aldžinete


## Šaltiniai
SV Unistars

**Sport Vereniging „Unistars“** – Arubos futbolo klubas iš Oranjestado. Trumpiau vadinamas tiesiog **SV „Unistars“**.

## Istorija
Rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

## Laimėjimai
;  **[[Aruban Division di Honor]]: **
* **Čempionai:** 

;  **Futbolo taurė:**
* **Laimėtojai:**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Arubos nacionalinei rinktinei
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Auckland FC

**Auckland Football Club**, o trumpai vadinamas **Auckland FC** – Naujosios Zelandijos futbolo klubas iš Oklando, rungtyniavęs A lygoje (Australija). 

## Istorija
2024 m. kovo mėn. įkurtas Oklande. Klubas turi vyrų ir moterų Auckland (rungtyniauja W-League) ekipas.

### Vyrų ekipa
Nuo 2024–2025 m. rungtyniavo A-League. Nuo 2024 m. vyr. treneriu dirbo praeityje garsus australų futbolininkas Steve Corica.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Stadionas

Namų rungtynes žaidžia Mount Smart Stadium, talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.

## Sudėtis
Atnaujinta: (2024 m. spalio 31 d.):

; Garsesni žaidėjai 
*  Hiroki Sakai, pirmasis klubo kapitonas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Macarthur FC

**Macarthur Football Club**, o trumpai vadinamas **Macarthur FC** – Australijos futbolo klubas iš Kempbeltauno, rungtyniavęs A lygoje (Australija). 

## Istorija
2018 m. įkurtas ir vadinosi **Macarthur South West United**. Nuo 2019 m. gegužės 15 d. žinomas kaip **Macarthur Football Club**. Klubas turi vyrų ir moterų (rungtyniauja W-League) ekipas.

### Vyrų ekipa
2024–2025 m. rungtyniavo A-League.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Stadionas

Namų rungtynes žaidžia Campbelltown Stadium, talpinančiame 17,5 tūkst. žiūrovų.

## Sudėtis
Atnaujinta: (2024 m. spalio 31 d.):

; Garsesni žaidėjai 
* 

## Trerenių kaita
*  (2020–2022)
*  (2022–2023)
*  (2023–)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Matas Romeris

**Matas Romeris** (, 1655 m. – 1715 m. gegužės 4 d.) – Trakų pakamaris 1708–1715 m., Trakų vėliavininkas 1701–1708 m., Trakų seniūno pavaduotojas 1697–1698 m., Trakų žemietijos teisėjas 1691–1701 m., Trakų pateisėjas 1690–1691 m., Livonijos pastalininkis 1678 metais, Semėliškių seniūnas 1697 metais, vietinio Trakų seimelio vadovas 1710 metais, Trakų rinktinio seimelio vadovas po pertraukos nuo 1711 metų, taip pat nuo 1711 metų vadovavo valdininkų seimeliui.

## Biografija

Matas Romeris buvo antrasis artilerijos generolo Mato (Mateušo vyr., Motiejaus) Romerio (apie 1606–1699 m.) sūnus, pirmas iš Romerių, patyręs sėkmę ir pripažinimą Trakų vaivadijoje. 1684 m. jis buvo Livonijos pastalininkis, vėliau – Trakų žemės teismo teisėjas, Trakų vėliavininkas ir galiausiai Trakų pakamaris. Vesdamas Kierdėjūtę ir pats įsigydamas žemes, Matas Romeris tapo gausių valdų Trakų, Lydos, Gardino, Ašmenos, Raseinių pavietuose savininkas. Kadangi Elena Kierdėjūtė turėjo vieną brolį Mykolą, kuris mirė bevaikis, po jo mirties Romeriams ir jų vaikams atiteko didžiulės Elenos tėvo valdos. Tokiu būdu keliems šimtmečiams, iki 1926 m., Vladikiškių dvaras tapo Romerių nuosavybe. Dar būdamas gyvas, Matas Romeris penkiems savo sūnums padalino savo valdas. Vladikiškės kartu su Stoniavos, Juodiškų, Pavuolio bei kitais dvarais atiteko Leonui Romeriui (mirusiam 1730 m.).

## Išnašos
Sendė (uraganas)

**Sendė** () – buvo itin didelis ir niokojantis atogrąžų ciklonas, 2012 m. spalio pabaigoje nusiaubęs Karibų jūrą ir JAV pakrantės Vidurio Atlanto regioną. Tai buvo didžiausias užfiksuotas Atlanto uraganas pagal dydį, kai susidarė 1 850 km skersmens atogrąžų audros vėjų sūkurys. Audra padarė beveik 70 milijardų JAV dolerių žalos (93 milijardus dolerių pagal 2023 m.) ir nusinešė 254 žmonių gyvybes aštuoniose šalyse – nuo ​​Karibų jūros iki Kanados. Tai buvo Atlanto vandenyno uraganų 2012 m. sezono antrasis didžiausias uraganas, 3 kategorijos audra tapęs Kubos krante, o didžiausią žalą padaręs po to, kai tapo 1 kategorijos prie šiaurės rytų JAV krantų.

## Susiformavimas
Sendė susiformavo kaip atogrąžų banga vakarinėje Karibų jūroje spalio 22 d., greitai sustiprėjo ir po šešių valandų tapo atogrąžų audra Sende. Ji lėtai judėjo į šiaurę link Didžiųjų Antilų ir palaipsniui stiprėjo. Spalio 24 d. Sendė tapo uraganu, pasiekė krantą netoli Kingstono Jamaikoje, po kelių valandų vėl iškilo į Karibų jūrą ir sustiprėjo iki 2 kategorijos uragano. Spalio 25 d. Sendė smogė Kubai kaip 3 kategorijos uraganas, tada susilpnėjo iki 1 kategorijos uragano. Spalio 26 d. Sandy pasiekė Bahamus. Spalio 27 d. Sandy trumpam susilpnėjo iki tropinės audros, o vėliau sustiprėjo iki 1 kategorijos uragano. Ankstyvą spalio 29 d. rytą Sandy išsilenkė į vakarus, šiaurės vakarus, o paskui persikėlė į krantą netoli Brigantino Naujajame Džersyje, tiesiai į šiaurės rytus nuo Atlantik Sičio, kaip posttropinis ciklonas su uraganiniais vėjais. Sendė dar kelias dienas dreifavo į sausumą, palaipsniui silpdamas, kol lapkričio 2 d. jį sugėrė kita artėjanti ekstratropinė audra.

## Padaryta žala
Jamaikoje audra paliko apie 70 procentų gyventojų be elektros, nunešė pastatų stogus, šalyje žuvo vienas žmogus ir buvo patirta apie 100 mln. dolerių žalos. Sendės išorinės juostos sukėlė Haityje potvynius, iš viso žuvo 75 žmonės, daugumai pritrūko maisto, o apie 200 000 liko be pastogės; dėl audros taip pat žuvo du žmonės Dominikos Respublikoje. Puerto Rike vieną vyrą nunešė patvinusi upė. Kuboje kilo dideli pakrantės potvyniai, šalies vidiniuose rajonuose siautėjo uraganinis vėjas, buvo sugriauta apie 15 000 namų, žuvo 11 žmonių ir buvo padaryta 2 mlrd. dolerių žala. Sandy sukėlė dvi mirtis ir apytiksliai 700 milijonų dolerių (atitinka 929 mln. dolerių 2023 m.) žalą Bahamuose.

JAV uraganas Sendė paveikė 24 valstijas, įskaitant visą rytinę pakrantę nuo Floridos iki Meino ir į vakarus per Apalačų kalnus iki Mičigano ir Viskonsino, ypač dideli nuostoliai buvo patirti Naujajame Džersyje ir Niujorke. Sandy audros banga pasiekė Niujorką spalio 29 d., užtvindydama gatves, tunelius ir metro linijas bei nutraukdama elektros tiekimą mieste ir aplink jį. Žala JAV siekė 65 milijardus dolerių (atitinka 86 milijardus dolerių 2023 m.). Kanadoje Ontarijo valstijoje žuvo du žmonės, o audra visame Ontarijuje ir Kvebeke padarė 100 mln. dolerių žalą.

## Šaltiniai
Lonnie Walker IV

**Lonis Volkeris IV** (*Lonnie Walker IV*, g. 1998 m. gruodžio 14 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

## Ankstyvoji karjera ir asmeninis gyvenimas

Užaugo su tėvu Loniu Volkeriu III, kuris jaunystėje taip pat žaidė krepšinį, bet gimus sūnui ėmėsi kitų darbų. Lonis Volkeris IV-asis vidurinę mokyklą baigė gimtajame Redinge. 2017–2018 m. atstovavo Majamio universiteto klubui „Hurricanes“, bet jau kitais metais dalyvavo NBA naujokų biržoje, kurioje pakviestas 18 šaukimu San Antonijaus „Spurs“ klubo. Pirmąjį sezoną buvo skolinamas į G lygos Ostino „Spurs“ klubą.

## Karjera NBA

2019 m. debiutavo NBA, „Spurs“ klube buvo treniruojamas Grego Popovičiaus. 2021–2022 m. sezone jo pelnomų taškų vidurkis pasiekė 12,1. 2022 m. Lonis Volkeris perėjo į Los Andželo „Lakers“, kur žaidė kartu su Lebronu Džeimsu. Reguliariajame sezone jo vidurkis siekė 11,7 taško. 2023-ųjų NBA Vakarų konferencijos pusfinalio ketvirtose rungtynėse prieš „Golden State Warriors“ iki lemiamo kėlinio 0 taškų sąskaitoje turėjęs Volkeris pelnė 15 taškų ir padėjo pasiekti pergalę 104:101. Kitą sezoną perėjo į Bruklino Nets, bet ten gavo nedaug žaidimo laiko (vid. 17,4 minučių) ir aiškindamas nepagarbą, kurios sulaukė iš trenerių štabo, po sezono komandą paliko. Vėliau bandė įsitvirtinti Bostono „Celtics“, bet buvo iki sezono atleistas.

## Karjera Kaune

2024 m. spalio pabaigoje perėjo į Kauno „Žalgirį“.

## Grįžimas į NBA

Po trumpos atkarpos Kaune, 2025 m. vasario 18 d. išpirktas Filadelfijos „76ers“ – pasirašė dvejų metų 3,7 mln. JAV dolerių vertės kontraktą. Po 2024–25 m. sezono Filadelfijos „76ers“ atsisakė pratęsti Volkerio sutartį, todėl jis tapo laisvuoju agentu. 2025 m. liepą Volkeris pasirašė trejų metų sutartį su Izraelio klubu Maccabi Tel Aviv. Sutartis vertinama maždaug 10 mln. JAV dolerių bruto ir joje numatytos NBA pasitraukimo sąlygos 2025, 2026 ir 2027 metų vasaromis.

## Pasiekimai
* Karaliaus Mindaugo taurė: 2025 m.

## Šaltiniai
Vandens viesulas

**Vandens viesulas** (kitaip *vandens trombas, smerčas*) – nedidelio skersmens vėjo sūkurys, apatine dalimi besiliečiantis su vandens paviršiumi. Beveik visada susidaro greitai besiformuojant kamuoliniams debesims, kylant oro srautams į viršų. Gali įgauti įvairius pavidalus, susidaryti grupėmis. Vandens viesulai giminingi tornadams, viesulams, ugnies audroms.

Vandens viesulai paprastai didelės žalos nepadaro, tačiau kartais gali kelti pavojų pasiekę sausumą arba nedideliems laivams. Žinomi tik keletas atvejų, kai vandens viesulas paskandino didelį laivą. Nors dažnai teigiama, kad vandens viesulas „išsiurbia“ vandenį, tačiau iš tiesų jis vandenį pakelia į nedidelį aukštį. Nors tai nėra įrodyta, spėjama, kad vandens viesulai kartais gali susiurbti, o vėliau į krantą išmesti žuvis, varliagyvius ar kitus vandens gyvūnus.

Kaip ir kitų panašių meteorologinių reiškinių atveju, vandens viesulo susidarymui reikalinga šiluma, drėgmė, nestabilūs kylančio oro srautai, kurie prie paviršiaus pakeičiami horizontaliu oro judėjimu, sparčiai augantis debesų aukštis ir pakankamas atmosferos sūkuriavimas. Nors vandens viesulas primena silpną tornadą, vėjo sukimasis vyksta nedideliame aukštyje, todėl toli neprasiskverbia į debesį. Apskaičiuota, kad vėjo sukimosi greitis viesule siekia 15–85 m/s, o didžiausias greitis susidaro apačioje. Pagal tornadams matuoti naudojamą Fudžitos skalę, toks intensyvumas atitinka 0 balų. Vandens viesulo judėjimo greitis siekia nuo keleto iki 64–80 km/h.

Vandens viesulai dažniausiai kyla vėlyvą pavasarį arba ankstyvą rudenį, nors gali susidaryti ir kitais metų laikais, bet kuriuo paros metu. Paprastai viesulas gyvuoja 5–10 minučių, tačiau dideli viesulai – iki valandos.

Vandens viesulų paplitimas sunkiai nustatomas, nes jie gyvuoja trumpai ir dažniausiai virš vandenynų. Visgi, jie dažniausi atogrąžų platumose ir subtropikuose (vasaromis). Dažnai stebimi Meksikos įlankoje prie Floridos, Bahamų krantų, taip pat virš Golfo srovės, vakarinėse Centrinės Afrikos pakrantėse, prie Japonijos, Kinijos krantų. Tačiau gali susidaryti ir gerokai toliau nuo atogrąžų nutolusiose platumose, pavyzdžiui, Didžiuosiuose ežeruose, prie Niufaundlando krantų. Vandens viesulų yra pasitaikę ir Lietuvoje (Kuršių mariose).


Water spout in Dubrovnik.jpg|Vandens viesulas ties Dubrovniku (Kroatija)
Vesipüks kuivastus.jpg|Besileidžiantis vandens viesulas Estijoje
File:Giant water spout off Florida Keys (wea00341).jpg|Didelis vandens viesulas prie Florida Kiso krantų
Waterspout noaa00307.jpg|Keletas vandens viesulų Bahamose
Traba wodna.JPG|Keletas vandens viesulų Baltijos jūroje prie Lenkijos krantų


## Šaltiniai
1926 m. Enkarnasjono tornadas

**1926 m. Enkarnasjono tornadas** – galinga audra ir tornadas, 1926 m. rugsėjo 20 d. nusiaubę Enkarnasjono miestą pietryčių Paragvajuje. Tai pražūtingiausia audra Paragvajaus istorijoje.

Nors Enkarnasjonas įsikūręs Pietų Amerikos tornadų alėjoje, stiprūs tornadai šiose vietose susidaro retai. Tačiau 1926 m. rugsėjo 20 d. vakare, po karštos ir drėgnos dienos, dangus ūmai aptemo. Iš pietų priartėjo atmosferos frontas, nešinas stipriomis liūtimis. Smarkiai žaibavo, vėjo greitis viršijo 180 km/h. Virš Paranos upės, ~200 m nuo Paragvajaus krantų, ėmė formuotis viesulas. Jis pasuko link miesto ir ėmė griauti molą, pro kurį vyko susisiekimas su Argentina, bei pastatus Enkarnasjono žemutinėje dalyje, prie upės. Skaičiuojama, jog audros metu žuvo 300–400 žmonių, padaryti dideli materialiniai nuostoliai.

Po audros, miesto gyventojai perplaukė Paraną į Argentinos miestą Posadasą prašyti pagalbos. Ten apie tornadą nebuvo žinoma. Posadaso medikai, vienuoliai, savanoriai išvyko gelbėti audros aukų, į šį Argentinos miestą persikėlė daug be pastogės likusių Enkarnasjono gyventojų. Asunsjone apie nelaimę sužinota tik ankstyvą rytą, gavus telegramą iš Posadaso. Iš Paragvajaus sostinės geležinkeliu išsiųsta gelbėtojų brigada. Vėliau Enkarnasjone ir Posadase paragvajiečiai pastatė paminklus atsidėkodami Argentinos miesto gyventojams už pagalbą.

## Šaltiniai
Gūsis

**Gūsis** arba **vėjo gūsis** – staigus vėjo greičio padidėjimas lyginant su vidutiniu vėjo greičiu. Kai kuriose meteorologinėse sistemose gūsiais vadinamas vėjo sustiprėjimas, laikinai viršijantis 16 mazgų (17–19 km/h greitį). Gūsis yra trumpesnis už škvalą ir trunka iki 20 sekundžių.

Gūsiai kyla dėl vėjo turbulencijos aplink objektus. Jie dažniausiai susidaro aplink įvairius objektus ir ten, kur nelygus paviršius, o virš lygių paviršių (pvz., virš jūros) retesni.

## Šaltiniai
Eukaliptų stadionas

**Eukaliptų stadionas** () – buvęs stadionas Porto Alegrės mieste (Brazilija). Buvusi SC Internacional klubo namų arena. Stadionas pavadintas pagal *Chácara dos Eucaliptos* vietovę, nuo 1944 m. jis taip pat vadintas Ildo Meneghetti stadionu (), inžinieriaus ir „Internacional“ klubo prezidento Ildo Meneghetti (1895–1980) garbei.

## Istorija

Stadionas atidarytas 1931 m. kovo 15 d., tada jame buvo 10 tūkstančių sėdimų vietų žiūrovų, nors atidarymo rungtynėse iš viso sutilpo 22 tūkstančiai. Prieš IV pasaulio futbolo čempionatą stadionas rekonstruotas ir praplėstas. Čia vyko dvejos pasaulio čempionato rungtynės.

Eukaliptų stadionas buvo pagrindinis „Internacional“ stadionas iki 1969 m. – tais metais buvo atidarytas naujasis Beira-Rio stadionas, todėl Eukaliptų stadionas uždarytas. 2012 m. kovo 11 d. jis buvo nugriautas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Estádio dos Eucaliptos: A história do estádio de Copa do Mundo que foi a 1ª casa do Internacional (Youtube.com)
Įvardžiuotinės formos

**Įvardžiuotinės formos** – kokybinių būdvardžių, pažyminiu einančių ir sudaiktavardėjusių dalyvių, kelintinių skaitvardžių, tam tikrų parodomųjų ir savybinių įvardžių formos, pagal funkciją santykiaujančios su tų pačių žodžių paprastosiomis formomis. Iš indoeuropiečių kalbų tik baltų ir slavų kalbos vartoja įvardžiuotines formas, jei nepaisytume panašių, bet ne tapačių darinių indoiranėnų kalbose.

## Daryba ir vartosena

### Baltų kalbos
Lietuvių kalboje įvardžiuotinės formos sudaromos iš paprastųjų prie jų galūnės pridedant įvardžio *jis, ji* ( *baltasis*, *balto*+ *jo* > *baltojo*, *balta(m)* + *jam* > *baltajam* ir kt.). Baltų kalbose priaugdamas įvardis apsaugojo galūnes nuo trumpėjimo: lietuvių *baltà*, bet *baltó-ji* ( yim Apaošəm* 'Daevą Apaošą', pažodžiui 'Daevą <u>kurį</u> Apaošą'; *šyaoδanāiš yāiš vahištāiš* 'geriausiaisiais darbais', pažodžiui 'darbais <u>kuriais</u> geriausiais'). Ir [[Lietuvių raštų kalba|senojoje lietuvių kalboje]] įvardis galėjo jungtis prie daiktavardžio (*danguję-jis* 'dangiškasis', t. y. 'tas, kuris danguje'), jis buvo paslankus, galėjo būti vartojamas prieš būdvardiško žodžio [[Šaknis (kalbotyra)|šaknį]] (*pa-jo-prasto* 'paprastojo', *nu-jam-liūdusiam* 'nuliūdusiajam', *pra-jis-puolęs'' 'prapuolusysis').

## Išnašos
KArtu. Kairiųjų aljansas

**KArtu. Kairiųjų aljansas**  – nepartinis judėjimas, įkurtas 2022 m.

## Istorija
Kairiųjų aljansą 2022 m. įkūrė per dvidešimt politinių veikėjų, tarp jų kultūros veikėjų, menininkų, buvusių socialdemokratų, valstiečių ir žaliųjų sąjungos narių. Kairiųjų aljansas savo manifeste tvirtino, kad Lietuvos politikoje trūksta „progresyvios kairiosios partijos“ ir kritikavo socialdemokratus už programinių nuostatų nesilaikymą ir kairiųjų vertybių išdavystę.

Vienas iš judėjimo įkūrėjų, Andrius Bielskis, nuo 2007 m. užsiėmė „alternatyvios kairės“ aktyvizmu, buvo trumpai gyvavusio judėjimo „Naujoji kairė 95“ pagrindinis ideologas ir įkūrėjas.

2022 m. vasarį Kairiųjų aljansas surengė piketą chemijos gamykloje „Achema“ vykstančiam streikui palaikyti. Atsižvelgdamas į Lietuvoje vykstančią politinę diskusiją dėl tos pačios lyties asmenų partnerystės įstatymo priėmimo, Kairiųjų aljansas pasisakė už neatidėliotiną tos pačios lyties asmenų partnerystės įteisinimą.

2024 m. gegužės 1 d. Vilniuje įkurta partija, pirmininke išrinkta buvusi Lietuvos socialdemokratų partijos narė Jolanta Bielskienė. 2025 m. liepos 14 d. pirmininku išrinktas Jolantos Bielskienės buvęs vyras Andrius Bielskis

2025 m. lapkričio 25 d. Lietuvos jaunimo žurnalas „ŠAUKSMAS“ paskelbė straipsnį, kuriame nagrinėjo, kodėl KArtu nebuvo oficialiai įregistruota. Straipsnyje „ŠAUKSMAS“ anonimiškai apklausė buvusius KArtu narius, kurie papasakojo apie savo patirtį partijoje ir apkaltino partijos vadovybę piktnaudžiavimu. Tarp tariamų piktnaudžiavimo atvejų – toksiška partijos aplinka, neskaidrus valdymas ir visos galios sutelkimas nedidelio vyresniųjų narių rato rankose.

## Ideologija
KArtu. Kairiųjų aljansas yra kairės politinė partija ir skelbiasi esanti „alternatyva dominuojančiai, vien dešiniąsias vertybes ginančiai politikai ir neoliberalaus kapitalizmo doktrinai“. Partija pasisako už darbo savaitės trumpinimą iš pradžių iki 32 valandų, o vėliau iki 28 valandų. Remia profsąjungų plėtrą, palaiko progresinius mokesčius korporacijoms, įmonėms ir dideles pajamas gaunantiesiems. Pasisako už maisto kainų mažinimą, reguliuojamą būsto rinką. Partija pasisako už moterų ir LGBT+ teises Lietuvoje. KArtu skatina ekonominės demokratijos kūrimą, skatindama darbuotojų kooperatyvus, o ne privačią nuosavybę.

Partija palaiko Lietuvos narystę NATO ir Europos Sąjungoje, krašto apsaugos stiprinimą. KArtu kare remia Ukrainą ir kartu su Gegužės 1-osios profesine sąjunga (G1PS) agituoja už skolų nurašymą šiai valstybei, taip pat griežtesnes sankcijas Rusijai ir paramą darbo judėjimui Ukrainoje. Partija smerkia Izraelio veiksmus prieš Palestiną ir remia dviejų valstybių sprendimą.

## Išnašos
Pakaembu stadionas

**Pakaembu stadionas** (, oficialiai *Estádio Municipal Paulo Machado de Carvalho*) – stadionas San Paulo mieste (Brazilija), Pakaembu mikrorajone. Jis taip pat vadinamas Paulo Machado de Carvalho (1901–1992), Brazilijos delegacijos 1958 m. pasaulio futbolo čempionate vadovo, garbei. Stadionas pastatytas art deco stiliumi, jame kai kurias rungtynes žaidžia San Paulo miesto ir priemiesčių klubai Sport Club Corinthians Paulista, SE Palmeiras, São Paulo FC, Santos FC.

## Istorija

Stadionas iškilmingai atidarytas 1940 m. balandžio 27 d. dalyvaujant prezidentui Getúlio Vargas. 1942 m. gegužės 25 d. jame pasiektas žiūrovų rekordas – 72 018. Čia 1950 m. įvyko šešerios IV pasaulio futbolo čempionato rungtynės.

2008 m. stadione atidarytas 6900 m² ploto futbolo muziejus, daugiausia skirtas Brazilijos futbolui.

## Šaltiniai
Pilies kalno vakarinė atraminė siena

**Pilies kalno vakarinė atraminė siena** – istorinis statinys Vilniuje, Žemutinės pilies teritorijoje, laikantis ir saugantis nuo nušliaužimo dalį Pilies kalno grunto. Stovi Pilies kalno vakarinėje papėdėje, tęsiasi nuo Pilininko namo iki Valdovų rūmų. Įrašytas į Kultūros vertybių registrą, priklauso Arkikatedros bazilikos, Žemutinės ir Aukštutinės pilių pastatų, jų liekanų ir kitų statinių kompleksui. Sienos mūrai restauruojami, tvirtinami, etapais atstatinėjami.

Atraminė siena apie 98 m ilgio, 12 m. aukščio, paremta arkbutanais, šiaurėje sujungta su Pilininko namo rytine siena. Išgaubta į Pilies kalno išorę, šiaurinis galas truputi išlinkęs į kalno pusę. Apatinė dalis apie 3,4 m, viršutinė – 2,4 m storio. Sumūryta daugiausia iš lauko akmenų, dedant juos 40–65 cm aukščio horizontaliomis juostomis, tarp kurių buvo įterpiama išlyginamoji plytų eilė. Buvo padengta apdailos plytų sluoksniu. Manoma, kad sienos viršuje buvęs gynybinis parapetas prieigoms prie Aukštutinės pilies saugoti, o už jo – šaulių takas ir kelias į Aukštutinę pilį.

Įrengta apie 1544–1548 m. XVI a. pabaigoje – XVII a. pradžioje, manoma, greičiausiai po 1610 m. gaisro, prie sienos šiaurinės dalies pristatytas Pilininko namas. Vėliau siena sunyko, apgriuvo. 1964, 1977 ir 1979 m. atlikti sienos archeologiniai ir architektūriniai tyrimai, 1997–1999 m. – daliniai sienos tvirtinimo darbai.

XX a. aštuntajame dešimtmetyje kasinėjant šalia atraminės sienos esančią Žemutinės pilies teritoriją aptikta dar trijų palei vakarinį kalno šlaitą einančių sienų fragmentų. Spėjama, kad dvi iš atrastų sienų – buvusių pastatų liekanos, o vadinamoji trečioji (trečia į vakarus nuo Pilies kalno) – senesnė, 1,86–1,9 m storio akmens ir plytų mūro atraminė siena, buvusi apie 6,7–6,8 m į vakarus nuo dabartinės atraminės sienos. Pagal mūro ypatybes ir archeologinius duomenis sprendžiama, kad ji pastatyta XV a. pabaigoje – XVI a. pradžioje.

## Šaltiniai
Algimantas Radvila

**Algimantas Radvila** (g. 1966 m. gegužės 7 d.) – teisininkas, Lietuvos visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija

2018 m. baigė Kazimiero Simonavičiaus universitetą ir įgijo teisės bakalauro kvalifikacinį laipsnį.

1997–2020 m. UAB „Aradva“ generalinis direktorius. 1994–2020 m. UAB „Alivdara“ generalinis direktorius.

2023–2024 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės vicemeras. 2024–2028 m. Seimo narys, išrinktas vienmandatėje Kaišiadorių–Elektrėnų (Nr. 59) apygardoje.

## Išnašos
Kanonbolas

**Kanonbolas** (, ) – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šiaurės Dakotos pietvakariuose; Misūrio dešinysis intakas. Prasideda Dakotos badlanduose (Mažojo Misūrio nacionalinėje prerijoje), netoli Vait Bjuto kalno. Teka į pietryčius, rytus. Įteka į Misūrį (Ovahio tvenkinį) į pietus nuo Bismarko, šalia Kanon Bolo kaimo.

Didžiausias intakas: Sidar Krikas (dešinysis).

Didesnės gyvenvietės prie upės: Motas, Porkjupainas. Teka šalia Stovinčios Uolos indėnų sijų rezervacijos.

Upės pavadinimas („patrankos sviedinių upė“) kilęs nuo sviedinius primenančių konkrecijų jos pakrantėse.

## Šaltiniai
Pamliko įlanka

**Pamliko įlanka** () – sekli lagūna Jungtinėse Amerikos Valstijose, prie Šiaurės Karolinos krantų. Nuo Atlanto vandenyno atskira barjerinių salų virtine (Išorinės Seklumos), kuri rytuose užsibaigia Hateraso kyšuliu. Tęsiasi ~130 km nuo Roanoko salos šiaurėje iki Kedrų salos pietvakariuose. Plotis – 25–50 km. Gylis siekia 8 m.

Į Pamliko įlanką iš vakarų suteka Taro-Pamliko ir Niuso-Trento upės (sudarydamos estuarijas). Rytuose Okrakoko ir Hateraso sąsiauriais jungiasi su vandenynu. Šiaurėje Roanoko ir Kroatano sąsiauriais jungiasi su Albemarlo įlanka.

Įlankos pakrantėse gausiai peri antys, žąsys, gulbės. Žvejojami mėlynieji krabai, austrės.

Įlanka pavadinta pagal indėnus pamlikus.

## Šaltiniai
Nemakščių geležinkelio stotelė

**Nemakščių geležinkelio stotelė** (XX a. viduryje ***Sugintų geležinkelio stotelė***) – buvusi stotis Lipkiškės kaime (Raseinių rajonas), 9 km į pietryčius nuo Nemakščių miestelio, prie Radviliškio–Pagėgių geležinkelio. Pastatai neišlikę.

## Istorija

Atidaryta 1916 m. vokiečiams nutiesus Pagėgių–Šilėnų geležinkelį. Stotelė įrengta greta Lipkiškės dvaro. 1921 m. majoro Klemenso Popeliučkos vadovaujamas Geležinkelių batalionas čia nutiesė 1,4 km atšaką.

Po II pasaulinio karo pavadinta *Sugintų stotele*, netrukus uždaryta.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gelžk. Pagėgiai-Tauragė-Radviliškis (Miestai.net)
Hateraso kyšulys

**Hateraso kyšulys** () – kyšulys Jungtinių Amerikos Valstijų rytinėje pakrantėje, Šiaurės Karolinoje. Yra ilgoje barjerinėje Hateraso saloje, esančioje į rytus nuo Pamliko įlankos. Tai toliausiai į pietryčius nutolęs Išorinių Seklumų taškas. Patenka į Hateraso kyšulio nacionalinę pakrantę.

Kyšulyje stovi švyturys (pastatytas 1803 m., dabartinis 1870 m.). Hateraso kyšulys pagarsėjo kaip laivų kapinės – čia pražuvo daug ant seklumų užplaukusių laivų. Šalia kyšulio įsikūrusi Bakstono gyvenvietė.

Kyšulys ir sala pavadinti pagal indėnus haterasus.

## Šaltiniai
Indrė Kižienė

**Indrė Kižienė** (g. 1979 m. gruodžio 17 d. Kaune) – edukologė, Lietuvos visuomenės ir politinė veikėja.

## Biografija
2009 m. baigusi Šiaulių universitetą, įgijo socialinės pedagogikos-psichologijos specialybę.

2012–2016 m. Seimo nario patarėja. 2016–2024 m. Lietuvos socialdemokratų partijos protokolo vadovė. 2023–2024 m. Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narė. 2020–2024 m. Seimo nario patarėja

## Išnašos