Neporakanopiai

**Neporakanopiai** (*Perissodactyla*) – žinduolių būrys.

Neporakanopių gyvūnų giminystę XIX a. atrado anglų zoologas Richard Owen, o būriui pavadinimą suteikė 1848 m.

## Paplitimas

Sutinkami atvirose vietovėse (savanose, stepėse, dykumose), būna ir tropiniuose miškuose bei kalnuose. 

Šiandienis paplitimo arealas apima tik nedidelę dalį pirminio arealo, kuris apėmė beveik visą Žemę. Aptinkami Centrinėje ir Pietų Amerikoje, Rytų ir Pietų Afrikoje bei Centrinėje, Pietų ir Pietryčių Azijoje. Šiaurės Amerikoje būrys išnyko maždaug prieš 10 000 metų. Europoje paskutiniai būrio atstovai buvo tarpanai, išnykę XIX a.

## Anatomija
Neporakanopiai – tvirtai sudėti žolėdžiai. Kūno ilgis nuo 1,7 m iki 4 m, o svoris nuo 150 iki 2300 kg. Būdingiausias šių stambių žolėdžių bruožas – priekinių ir užpakalinių galūnių sandara. Geriausiai išsivystę tretieji galūnių pirštai, kuriais praeina galūnių ašinė linija, taip sudarydama pagrindinę kūno atramą. Šoniniai pirštai silpnesni arba visai sunykę. Galinius pirštų narelius saugo kietos dengiančios kanopos. Raktikaulių nėra. Oda padengta tankiu, trumpu kailiu, išskyrus raganosius, kurie beveik pliki. Dauguma rūšių yra pilkos arba rudos, nors zebrai ir jauni tapyrai turi dryžius. Jaunikliai gimsta gerai išsivystę.

### Kaukolė ir dantys
Neporakanopių viršutinis žandikaulis ilgas. Dantų skaičius ir forma priklauso nuo mitybos. Kandžiai ir iltys labai maži arba jų nėra. Iltis turi tik arklių patinai. Turi 44 ar mažiau dantų. Kiekvienoje žandikaulio pusėje 3 arba 4 skruostiniai dantys, kurie labai suvienodėję, keturkampės formos, sudaro glaudžią eilę ir turi gerai išvystytą trinamąjį paviršių. Būdingos gana judrios ir griebiančios lūpos, pritaikytos maitintis augaliniu maistu.

### Vidaus organai
Virškinimo sistema skirtinga lyginant su porakanopiais gyvūnais. Neporakanopių metabolizmas, panašiai kaip graužikų vyksta daugiausia storojoje žarnoje. Skrandis paprastas, sudarytas iš vieno segmento. Maisto fermentacija vyksta ypač didelėje aklojoje žarnoje.

Patelės iš pradžių turi dvi gimdas. Tapyrų ir raganosių patinų sėklidės kirkšnyse, tik arkliai turi kapšelį. Patelių kirkšnių srityje pora spenių. Patinai neturi varpikaulio.

## Evoliucija

Neporakanopiai išsivystė dabartinėje Šiaurės Amerikoje vėlyvajame paleocene, mažiau nei 10 mln. metų po dinozaurų išmirimo. Daugelis rūšių atsirado labai greitai, o eocene (maždaug prieš 55 milijonus metų) jos gyveno beveik visame pasaulyje, išskyrus Antarktidą, Australiją ir Indiją. Arkliai ir tapyrai išsivystė Šiaurės Amerikoje, o raganosiai, atrodo, išsivystė Azijoje iš tapyro tipo gyvūnų ir vėliau vėl kolonizavo Ameriką viduriniojo eoceno laikotarpiu (maždaug prieš 45 mln. metų). Iš 15 ar 16 šeimų išliko tik trys.

Neporakanopiai buvo labiausiai paplitę eocene ir oligocene, tuo metu jie pasižymėjo ir žymiai didesne rūšine įvairove. Vienoje iš išnykusių šeimų *Paraceratheriidae* gyveno vieni didžiausių kada nors Žemėje sausumos gyvūnai, o šeimos rūšis *Paraceratherium* – didžiausia kada nors gyvenusi žinduolių rūšis. Kitas gyvūnas *Brontotherium* buvo panašus į raganosį ir artimesnis šių dienų arkliams, su neįprastu šakotu ragu ant nosies nugarėlės, o aukštis ties ketera siekė beveik 2,5 metro.

Miocene didžioji dauguma neporakanopių rūšių išmirė neišlaikiusi porakanopių konkurencijos, kurie pasirodė labiau prisitaikę maitintis žole. 

Holocene įvyko staigus būrio atstovų populiacijos sumažėjimas, susijęs su žmogaus veikla. Šiuo metu paplitę Azijoje, Afrikoje ir Pietų Amerikoje.

## Tyrimų istorija

1758 m. savo veikale „Systema Naturae“ Karlas Linėjus (1707–1778) arklius (*Equus*) priskyrė prie hipopotamų (*Hippopòtamus*). Tuo metu šiai grupei taip pat priklausė tapyrai (*Tapirus*), tiksliau Brazilijos arba Amazonės tapyras (*Tapirus terrestus*) – vienintelis tuo metu Europoje žinomas tapyras. Linėjus šį tapyrą priskyrė *Hippopotamus terrestris* genčiai, o abi gentis priskyrė *Belluae* („žvėrių“) grupei. Jis sujungė raganosius su graužikais (*Glires*) – grupe, kurią dabar sudaro kiškiažvėriai ir graužikai. Tapyrus ir hipopotamus 1762 m. pirmasis atskyrė Mathurin Jacques Brisson (1723–1806), įvesdamas sąvoką tapyras (*le tapir*). Jis taip pat atskyrė raganosius nuo graužikų, bet nesujungė trijų šeimų į dabar žinomus neporakanopius. XIX a. atskiros neporakanopinių gentys buvo siejamos su keliomis kitomis grupėmis, tokiomis kaip straubliniai ir poranagiai. 1795 m. Étienne Geoffroy Saint-Hilaire (1772–1844) ir Georges Cuvier (1769–1832) pristatė terminą „storaodžiai“ (*Pachydermata*), apimantį ne tik raganosius ir dramblius, bet ir hipopotamus, kiaules, pekarinius, tapyrus ir hienas. Arkliai vis dar buvo laikomi atskira grupe nuo kitų žinduolių ir dažnai buvo priskiriami *Solidungula* arba *Solipedes* pavadinimui, kas reiškė „vienakanopį gyvūną“.

## Klasifikacija
Būrį sudaro du pobūriai ir trys šeimos:

**Pobūris**. *Hippomorpha*

Būdingos ilgos kojos, gebėjimas greitai bėgti ir pėda, sudaryta iš vieno piršto. Priklauso 1 šeima:
* Arkliniai (*Equidae*). Pasaulyje 7-9 rūšys.

**Pobūris**. *Ceratomorpha*

Ant kojų būdingi keli funkciniai pirštai. Gyvūnai stambūs, juda lėčiau negu *Hippomorpha* pobūrio rūšys. Priklauso 2 šeimos:
* Tapyriniai (*Tapiridae*). Pasaulyje 1 gentis ir 4 rūšys.
* Raganosiniai (*Rhinocerotidae*). Pasaulyje 4 gentys ir 5 rūšys.

### Filogeniniai medžiai
Ryšys tarp dabartinių rūšių:

Ryšiai su išnykusiomis šeimomis:

## Dauginimasis

Būdingas ilgas nėštumo laikotarpis (330–500 dienų) ir maža vada, įprastai atsivedamas vienas jauniklis. Raganosių nėštumas ilgesnis. Neporakanopių jaunikliai anksti subrendę, gimę savarankiški, pvz., gali sekti paskui motiną po kelių valandų. Žindomi gana ilgai, dažnai iki antrų gyvenimo metų, raganosis lytiškai subręsta maždaug 8–10 metų, o arkliai ir tapyrai – nuo dvejų iki ketverių metų amžiaus. Tai ilgaamžiai gyvūnai, pavyzdžiui, raganosiai nelaisvėje sulaukia beveik 50 metų amžiaus.

## Elgsena
Arklinių pobūrio arklinių šeima labai sociali, sudaro šeimas iš vieno patino ir kelių patelių. Šeimos linkusios grupuotis į didesnes ar mažesnes bandas. Fosilijų kasinėjimai rodo, kad išnykusios šeimos, tokios kaip *Brontotheriidae*, taip pat buvo socialūs gyvūnai, gyvenę kartu didelėse bandose ir raganosių protėviai gyveno bandomis. Priešingai elgiasi tapyrai ir šiuolaikiniai raganosiai. Pastarieji – vienišiai, gina savo teritoriją puldami giminingas rūšis. Tapyrai, nors ir nėra tokie agresyvūs kaip raganosiai, vis tiek baikštūs ir monogamiški. Skirtingai nei raganosiai, tapyrai nesaugo savo teritorijos.

## Ryšys su žmogumi
Iš neporakanopių kilo du labai svarbūs žmonijai naminiai gyvūnai – arklys ir asilas. Abiejų rūšių prijaukinimas prasidėjo atitinkamai 5000 ir 4000 m. pr. m. e. Šiandien ūkio darbus atlieka mašinos, arkliai ir asilai daugiausiai laikomi kaip naminiai ir naudojami sportui. Nors regionuose, kuriuose technologijos nėra taip toli pažengusios, šie gyvūnai vis dar plačiai naudojami ūkyje. Tam tikru mastu arkliai ir asilai buvo laikomi ir dėl mėsos ar pieno.

Kvaga ir kiti arkliniai išnyko XIX a. IUCN penkias neporakanopių rūšis – Prževalskio arklį, afrikinį asilą, Sumatros raganosį, Javos raganosį ir baltąjį raganosį įtraukė į kritiškai nykstančių rūšių sąrašą. Dar trys rūšys – Grevio zebras, kalninis tapyras ir lyguminis tapyras – įtrauktos į labai nykstančių rūšių sąrašą.

## Galerija

Tapir anta 2.jpg|Lyguminis tapyras (*Tapirus terrestris*)
Rhinoceros unicornis - Kolkata 2011-05-03 2573.JPG|Šarvuotasis raganosis (*Rhinoceros unicornis*)
Equus zebra - Disney's Animal Kingdom Lodge, Orlando, Florida, USA - 20100119.jpg|Kalninis zebras (*Equus zebra*)
Image:Malayan Tapir.JPG|Baltaliemenis tapyras
Image:Islaender Fuchs.jpg|Islandijos puskraujis arklys
Image:Quagga photo.jpg|Kvaga išnyko 1883 m.
Image:Tarpan.png|Tarpanas išnyko dėl sportinės medžioklės


## Šaltiniai

## Literatūra
* 

## Nuorodos