open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Argumentas iš nežinojimo

**Nežinojimo argumentas** (), dar žinomas kaip **argumentas dėl vaizduotės trūkumo**, **apeliavimas į nežinojimą** – argumentacijos klaida. Ji daroma, kai teigiama, kad kažkas yra teisinga, jei neįrodyta priešingai. Arba, kad kažkoks paaiškinimas yra teisingas, jei alternatyvus paaiškinimas yra nepilnas (nesigilinant į tai, kad ginamasis paaiškinimas galbūt visai neatitinka faktų). Taip pat nežinojimo argumentu laikytini tokie teiginiai, kaip „aš to nemačiau, todėl tai neteisybė“, „aš negaliu įsivaizduoti, kad tai galėtų būti tiesa“ ir panašiai.

Nežinojimo argumento tam tikra rūšis yra **asmeninės nekompetencijos argumentas**, kurio esmė yra „aš to nesuprantu, vadinasi, tai netiesa“.

## Pavyzdžiai

* Neįsivaizduoju, kaip tūkstantį tonų sveriantis metalo gabalas galėtų skristi oru. Taigi, lėktuvai negali skraidyti.
* Dievas yra, nes mokslas negali iki galo paaiškinti, kaip atsirado visata.
* Evoliucijos teorija klaidinga, nes dar niekas nematė, kaip iš katės pasidaro šuo. (*Čia kartu panaudota ir [[šiaudinė baidyklė]], o pati mintis, kad evoliucijos dar niekas nestebėjo, klaidinga: naujų rūšių atsiradimas yra stebėtas ne vieną kartą*).

## Nuorodos ir šaltiniai

*Lander universiteto straipsnis apie ''argumentum ad ignorantiam'' įvade į logiką
Neftidė

**Neftidė** (**Nebeteta**, **Nebt-het**, **Nibt-ha**, **Nebt-hu**) (graik. *Nebhthus*, ) egiptiečių mitologijoje – mirties deivė, viena iš devynių eneados dievybių. Atstovauja orui.

Antroji žemės dievo Gebo ir dangaus deivės Nut dukra, Seto žmona. Pagal vieną iš variantų Anubio motina. Neftidė – nederlingų žemių personifikacija.

Vaizduojama kaip sakalas arba kaip moteris dažniausiai ištiestais sakalo sparnais, simbolizuoja apsaugą. Jos vardas reiškia „rūmų valdovė“, todėl būna su hieroglifais *neb* (krepšys) ir *het* (namai, rūmai).

## Kultas

Manoma, kad Neftidė nebuvo garbinama ir neturėjo savo kulto centro, ji buvusi sukurta kaip būtinas eneadai dievo Seto moteriškos lyties atitikmuo. Šią prielaidą patvirtina tai, kad mitų apie Ozyrį centre Neftidė veikia ne su Setu, o su Izide, be to, būdama ne savarankiškas personažas, o tik Izidės bendražygė. Pagal būdą artima Setui ir priešiška Izidei bei Ozyriui.

Izidė plaukia dieniniu Saulės laivu, o Neftidė – naktiniu. Nugirdžiusi Ozyrį, slapta nuo jo pastoja ir pagimdo Anubį. Su seserimi Izide saugo Ozyrio mumiją.

## Mitai
Viename iš mitų Neftidė lydi Ozyrio ieškančią Izidę, kartu su ja aprauda Ozyrį. Minima senovės graikų rašytojo Plutarcho traktate „Apie Izidę ir Ozyrį“.

Neftidė helėnų tapatinama su Afrodite ir Nike.
Ptachas

**Ptachas** (**Pteh**, **Pta**, **Ptah** – „atidarytojas“) egiptiečių mitologijoje – vienas svarbiausiųjų dievų. Pasaulio kūrėjas, pagimdęs dievus, jiems įrengęs šventyklas ir pagaminęs jų kultinius kūnus iš akmens, medžio bei molio, sukūręs miestus, įsteigęs Egipto apskritis. Architektų, dailininkų, skulptorių globėjas. Jis padarė metalinę lėkštę, kuri laikoma dangaus stogu ir rojaus grindimis.

Ikonografijoje Ptachas vaizduojamas šventavietėje (*naos*) ant pjedestalo stovinčiu barzdotu vyru, susivyniojusiu į mumiją, laikančiu lazdą, kuri simbolizuoja gyvenimą, stabilumą ir ilgaamžiškumą.

Reiškiasi Ptah-Teneno, Ptah-Sokaro, Ptah-Sokaro - Ozyrio triados, šventojo Hapio jaučio pavidalais. Jo žmona – Sekhmeta (galia), o sūnus Nefertumas, kurį vėliau pakeičia sudievintas III dinastijos architektas, gydytojas ir išminčius Imhotepas.

## Kultas
Kulto centras Memfyje. Iš pradžių buvęs vietinis Memfio dievas, bet jau III tūkst. pr. m. e. Ptacho kultas paplito visame senovės Egipte.

Ptachas atstovauja saulės tekėjimą arba ką tik patekėjusią saulę. Jis priklauso dievų – kūrėjų grupei. Memfio religiniame spekuliatyviniame mokyme Ptachas yra dievas demiurgas, viso, kas egzistuoja, kūrėjas. Jis buvo „pirmasis postūmis“ kam kuriant pasaulį buvo dieviškoji mintis, o pagrindinis kūrimo instrumentas – dieviškasis žodis. Kūryba, kuri remiasi dieviškąja mintimi ir dieviškuoju žodžiu, lemia visos būties substancinę vienovę. Memfio dvasininkų kūrinyje (Memfio teologiškajame traktate) sakoma, kad Ptachas yra „kiekviename kūne, visų dievų, visų žmonių, visų žvėrių, visų šliužų ir viso, kas gyva viduje, nes jis mąsto už visus ir įsakinėja visiems, kam tik nori“. Šitoks Ptacho įsikūnijimas Visatoje bei įvairiausiuose gyviuose teikia didelių galimybių šio dievo sinkretizmui.

Ptachas tapatintas su Atumu (taip jis tapo eneados kūrėju), su Amonu ir Ra, tai liudija formulė: „Tikrai yra iš viso trys dievai – Amonas, Ra ir Ptachas. Ir nėra jiems lygių. Nematomojo Amono veidas kaip Ra, o kūnas – kaip Ptacho“. Ypač artimas Ptachui buvo vietinis Memfio chtoniškasis žemės dievas Tatenenas, ir jie susiliejo į vieną dievybę Ptachą Tateneną, garbintą kaip vaisingumo dievą.

Egiptiečių istoriko Manetono (IV a. pr. m. e. antroji pusė – III a. pr. m. e. pradžia) senovės graikų kalba parašytoje Egipto istorijoje Ptachas tapatinamas su senovės graikų amatininkystės dievu Hefaistu ir laikomas pirmuoju Egipto valdovu.
Negatyvus įrodymas

**Negatyvus įrodymas** – teiginys, kad kažkas neegzistuoja, jei tai nebuvo stebėta. Nors „gyvenimišku“ požiūriu toks teiginys atrodo labai racionalus, formaliosios logikos požiūriu jis yra klaidingas. Įrodymo nebuvimas dar nėra nebuvimo įrodymas.

Nors negatyvus įrodymas ir yra logiškai klaidingas, juo dažnai remiasi įvairios mokslo šakos, kadangi praktikoje jis dažniausiai **pasiteisina**.

Paplitusios negatyvaus įrodymo argumentą paneigiančios frazės „įrodymo nebuvimas nėra nebuvimo įrodymas“ klaidinga interpretacija yra manymas, kad kvestionuojamas objektas greičiausiai egzistuoja, tik kol kas tam nėra įrodymų. Taip bandoma „įrodyti“ sielos, Dievo ir kitų panašių dalykų egzistencija. Tuo tarpu žiūrint formaliai logiškai, toks objektas turi vienodas galimybes tiek egzistuoti, tiek neegzistuoti. Praktikoje prisilaikoma požiūrio, kad jis *greičiausiai* neegzistuoja, kitaip tektų sutikti su prielaida, kad *galbūt* egzistuoja *begalybė* dalykų, kokius tik kieno vaizduotė pajėgi išgalvoti. Kadangi jokių kvestionuojamo objekto buvimo įrodymų nėra, tektų sutikti, kad žmogus jį sugalvojo *atsitiktinai*. Suprantama, tikimybė, kad *atsitiktinai* sugalvota fantazija sutaps su iš tikro egzistuojančiu objektu yra menka.

## Taip pat skaitykite

* Okamo skustuvas
* Argumentas iš nežinojimo
* Argumentas iš tylėjimo
* Privedimas iki absurdo
Olimpinė liepsna

**Olimpinė liepsna** (arba **Olimpinė ugnis**) – vienas žinomiausių olimpinių žaidynių simbolių, Tarptautinio olimpinio komiteto leidimu uždegta ugnis.

Pasak legendos, Prometėjo dovanota žmonėms, ugnis tapo aukštų idealų, taikios kovos už žmonių laimę simboliu. Olimpinė ugnis, uždegta Olimpijoje ir atnešta į žaidynių vietą, simbolizuoja kilnius siekius, taiką, draugystę, vienybę. Ugnies uždegimas Olimpijoje, olimpinio deglo estafetė – olimpinių žaidynių preliudija. Šią idėją 1912 m. pasiūlė Pierre de Coubertin. Pirmą kartą olimpinė ugnis uždegta IX olimpiados žaidynėse Amsterdame.

## Olimpinio deglo estafetė
Nuo pat liepsnos uždegimo momento iki jos perdavimo, viskas vyksta pagal labai griežtą ritualą:
 
* **Uždegimas**
Nuo Olimpinių žaidynių pradžios, liepsna visuomet uždegama Olimpijoje, Graikijoje, naudojant senovinius metodus (dažniausiai saulės spindulių pagalba) keletą mėnesių iki žaidynių pradžios.

* **Liepsnos nešimas**
Iš Olimpijos liepsna keliauja per skirtingas šalis, miestus ir kontinentus iki galutinio miesto. Liepsna praneša šalies gyventojams apie artėjančias žaidynes, o liepsnos nešėjams leidžia susipažinti su tos šalies papročiais ir kultūra.

Deglo estafetėje dalyvauja tūkstančiai sportininkų, kitų sričių įžymybių ir paprastų sporto mėgėjų. Tam tikrą ugnies kelionės atkarpą fakelo nešėjas įveikia bėgdamas, po to perduoda ugnį kitam estafetės dalyviui.

Deglas skatina žingeidumą ir norą pažinti kitus.

* **Atvykimas į stadioną**
Žaidynių atidarymo dieną, liepsna įnešama į pagrindinį stadioną ir ten yra uždegamas olimpinis aukuras. Ši misija patikima paskutiniam estafetės dalyviui, kurio pavardę stengiamasi išlaikyti paslaptyje iki pat žaidynių atidarymo pradžios. Paprastai ugnies kelionę užbaigia nusipelnęs šalies – olimpiados rengėjos sportininkas.

Olimpinė ugnis aukure dega iki žaidynių uždarymo ceremonijos. 2006 m. Turino žiemos olimpinių žaidynių metu olimpinė liepsna degė 57 metrų aukščio aukure. Tai aukščiausias olimpinės ugnies stovas per visą olimpiados istoriją.

## Olimpinio deglo konstrukcija
Dabartinis olimpinis deglas yra laikomas Senovės Graikijos medinio deglo interpretacija. Jis yra gaminamas pagal modernias technologijas. Jo konstrukcijoje medį pakeitė metalinės dalys ir plastikai.

Deglo viduje yra dujų patronas ir degikliai. Deglo liepsna dega apibrėžtą laiko tarpą, kurio pakanka, kad estafetės dalyvis įveiktų savo distanciją bėgte. Turino olimpiadai pagaminti deglai degė mažiausiai 15 minučių.

Šių dienų deglas atitinka specialius reikalavimus. Deglas pagamintas taip, kad jo liepsnos neužpūs vėjas, neužgesins lietus ar sniegas. Deglo liepsna yra aiškiai matoma dieną ir naktį, dega plačiame oro temperatūros diapazone.

## Išnašos

## Nuorodos

* Tarptautinis olimpinis komitetas
* Olimpinis muziejus
Goferiniai

**Goferiniai** (*Geomyidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kuriai priklauso 41 endeminės rūšys, gyvenančios Šiaurės ir Centrinėje Amerikoje. Gyvūnai plačiai žinomi dėl tunelių tiesimo veiklos ir gebėjimo sunaikinti ūkius bei sodus.

Šeimoje 5 gentys:
 
* Rytų Amerikos goferai (*Geomys*), 7 rūšys. 
* Didieji goferai (*Orthogeomys*), 11 rūšių. 
* Bulerio goferai (*Pappogeomys*), 9 rūšys. 
* Vakarų Amerikos goferai (T*homomys*), 8 rūšys
* Mičoakaniniai goferai (*Zygogeomys*), 1 rūšis

## Išvaizda
Ilgis 13–35 cm, uodegos ilgis 4–14 cm. Svoris apie 200 g, tačiau kai kurios rūšys sveria 1 kg. Patinai gali būti didesni už pateles ir sverti beveik dvigubai daugiau. Kailis dažnai rudas ir atitinka dirvožemio, kuriame gyvūnas gyvena, spalvą. Turi didelius skruostų maišus su kailiniu pamušalu, kurie gali būti išversti į išorę. Akys mažos. Uodega trumpa ir plaukuota.

## Elgsena
Beveik visą savo gyvenimą praleidžia po žeme. Į paviršių išlenda tik išskirtiniais maisto paieškos atvejais. Kasa dviejų skirtingų tipų tunelius: maitinimosi tuneliai yra arti paviršiaus ir labai siauri. Urvai su lizdų, miegojimo ir sandėliavimo kameromis gilesni ir didesnių matmenų. Neužmiega žiemos miegu, tačiau šaltuoju metu, ypač šiauriniuose savo arealo regionuose, nustoja kasti.

## Mityba
Maitinasi požeminėmis augalų dalimis – šaknimis ir gumbais. Maistą laiko skruostų maišeliuose ir neša į iškastuose tuneliuose esančius sandėlius.

## Šaltiniai
Argumentas iš tylėjimo

**Tylėjimo argumentas** () – teigimas, jog kalbėtojas kažko nežino ar nepastebi, remiantis tuo, kad kalbėtojas apie tai nekalba. Tai nėra teisinga, nes visada gali būti ir kitų priežasčių patylėti. 

Jei kas nieko prieš būti įtikintas, metodas veikia gerai, nes įsivaizduojamos priežastys dažnai būna labiau įtikinamos nei realios. Bet išties kritiškam mąstytojui tyla nėra įrodymo pakaitalas. Tyla gali būti labai įtikinanti. Tinkamoje vietoje įterpta pauzė gali oratoriui labai padėti įtikinti auditoriją.

Tylėjimo argumentas yra logikos ir dažniausiai argumentacijos klaida. 

## Pavyzdžiai
* Tai nesakysi, kur gyvena tavo draugai? Greičiausiai ir neturi jokių.
* Bobai, kur mano mašinos raktai?– Bobas tyli, – Aš žinau, jog tu juos paėmei!

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Argumentas iš nežinojimo
* Negatyvus įrodymas
* Okamo skustuvas
Lazdos argumentas

**Lazdos argumentas** () arba **apeliavimas į jėgą** – argumentas, pagrįstas grasinimu. Neretai, bet ne visada, jis priskiriamas argumentacijos klaidoms.

Stenfordo filosofijos enciklopedija pateikia tokį lazdos argumento pavyzdį:

: Jei neisi į demonstraciją, išvysime iš buto.
: Vadinasi, turi eiti į demonstraciją.

Ji nurodo, kad šiuo atveju klaidos nesama, nes toks grasinimas išties suteikia priežastį atitinkamai elgtis. Tačiau ta pati enciklopedija pabrėžia, kad panašus argumentas negali pagrįsti teiginio, kad kandidatas X yra geriausias.

## Taip pat skaitykite

* Argumentas iš pasekmių

## Išnašos
Amonas (reikšmės)

**Amonas** gali reikšti:
* Sen. egiptiečių Saulės, oro ir derliaus dievą – Amonas;
* Istorinę valstybę dabartinės Jordanijos teritorijos šiaurinėje dalyje – Amonas (valstybė).
Smėliarausiniai

**Smėliarausiniai**, **smėlrausiniai** (*Bathyergidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima.

Šeimoje 5 gentys, 14 rūšių:
*Smėlrausiai (*Cryptomuys*), 9 rūšys. 
*Plikieji smėlrausiai (*Heterocephalus*), 1 rūšis. 
*Šviesbijos (*Heliophobius*), 1 rūšis. 
*Kapiniai smėlrausiai (*Bathyergus*), 2 rūšys. 
*Kapiniai žemrausiai (*Georhychus*), 1 rūšis.

## Paplitimas
Šiuolaikiniai smėliarausiai yra randami tik užsachario Afrikoje.  Fosilijos aptinkamos irgi tik Afrikos teritorijoje, nors keli pleistoceno rūšių pavyzdžiai *Cryptomys asiaticus* buvo rasti ir Izraelyje.

## Šaltiniai
Argumentacijos klaida

**Argumentacijos klaida** – nevykęs argumentas, kuris atrodo esąs geras. Dažnai skiriamos **formalios argumentacijos klaidos**, kurioms nesunku formaliai parodyti, kad samprotavimo loginėje formoje padaryta klaida, ir **neformalios argumentacijos klaidos**, kurių atveju paprasčiau klaidą parodyti neformaliai.

Laikoma, kad argumentacijos klaidų tyrimai prasidėjo nuo Aristotelio veikalo „Apie sofistinius paneigimus“, nors jis argumentacijos klaidas nagrinėjo ir veikaluose „Pirmoji analitika“ bei „Retorika“. Aristotelis išskyrė 13 argumentacijos klaidų tipų.

## Argumentacijos klaidų sąrašas
* *[[Non-sequitur (logika)|Non-sequitur]]*
* Argumentas prieš žmogų (*argumentum ad hominem*)
* Apeliavimas į lytį
* Apeliavimas į autoritetą (*argumentum ad verecundiam*)
* Apeliavimas į jausmus
** Apeliavimas į baimę (*argumentum ad metum* arba *argumentum in terrorem*)
** Meilikavimas
** Apeliavimas į gailestį (*argumentum ad misericordiam*)
** Šiaudinė baidyklė
** Apeliavimas į pyktį (*argumentum ad odium*)
** Tikėjimas iš troškimo (*wishful thinking*)
** Apeliavimas į mases (*argumentum ad populum*)
** Argumentas iš pasekmių (*argumentum ad consequentiam*)
* Apeliavimas į motyvus
* Argumentas iš naujumo (*argumentum ad novitatem*)
* Apeliavimas į tikimybę
* Apeliavimas į gamtą
* Argumentas iš senumo, dar žinomas kaip **argumentas iš tradicijos** (*argumentum ad antiquitatem*)
* Argumentas iš loginės klaidos (*argumentum ad logicam*)
* Argumentas iš nežinojimo arba **argumentas iš vaizduotės trūkumo** (*argumentum ad ignorantiam*)
* Argumentas iš tylėjimo (*argumentum ex silentio*)
* Lazdos argumentas (*argumentum ad baculum*)
* Argumentas iš turtingumo (*argumentum ad crumenam*)
* Argumentas iš skurdumo (*argumentum ad lazarum*)
* Argumentas iš kartojimo (*argumentum ad nauseam*)
* Argumentas iš skaičių (*argumentum ad numerum*)
* Cikliškas argumentas arba **ratas įrodyme** (*circulus in demonstrando*)
* Konjunkcijos klaida 
* Sudėtinis klausimas (*plurium interrogationum*)
* Koreliacinės argumentacijos klaidos
** Netikroji dilema
** Tobulo sprendimo klaida
** Netikrasis pasirinkimas
** Koreliacijos ignoravimas
** Užgniaužtoji koreliacija
* *[[Dicto simpliciter]]*
** Išimtis
** Atvirkščia išimtis
* Dviprasmybė 
* Klaidinga analogija
* Klaidinga prielaida
* Netikrasis kompromisas arba **pilkoji klaida**
* Privedimas iki Hitlerio (*reductio ad Hitlerum*)
* Argumentas iš didelio noro
* Dvi blogybės
* Netikras škotas
* Lošėjo klaida
* Istoriko klaida
* Bereikšmis teiginys
* Raudona silkė (*ignoratio elenchi*)

## Taip pat skaitykite

* Logika
* Neformali logika
* Retorika
* Įrodymas
* Sofizmas
* Kritinis mąstymas
* Indukcija
* Dedukcija
* Tendencingas suvokimas

## Išnašos

## Nuorodos

* '''Skeptikas.org''': logika ir argumentai
* A Guide to Fallacies 
* A List Of Fallacious Arguments
Olimpinis šūkis

**Olimpinis šūkis** (, , ) – šūkis, kurį 1894 m. pasiūlė Pierre de Coubertin. Šūkio idėja pasiskolino iš Dominikonų kunigo Henri Didon. Nuo 1920 m. šūkis yra sudedamoji olimpinių žaidynių emblemos (olimpinių žiedų) dalis.

Olimpinis šūkis kiekvieną kviečia siekti aukštumų įveikiant ir pralenkiant pačiam save ne tik varžybų arenose, bet ir gyvenime. Esmė – asmeninio tobulumo siekis, kuris nebūtinai turi sutapti su siekiu nugalėti varžovą. Kad geriau suprastume prasmę, galime jį palyginti su kitu žinomu šūkiu – „Svarbiausia ne laimėti, bet dalyvauti!“

* **Greičiau** – būk greitesnis, pranašesnis sporto varžybose;
* **Aukščiau** – būk aukštesnės moralės;
* **Tvirčiau** – būk stipresnis, tvirtesnis kovoje su gyvenimo sunkumais ir negerovėmis.

## Istorija

Olimpinis šūkis atsirado vienoje Arenele mokykloje, netoli Paryžiaus. Dominikonų šventikas tėvas Henri Didon (1840–1900), norėdamas paskatinti moksleivius tobulėti, akcentuoti fizinės ir dvasinės harmonijos svarbą, 1891 m. kovo 7 d. panaudojo šūkį *Citius. Altius. Fortius* kaip pagrindinę mintį savo kalboje atidarant pirmąją Arenele mokyklos sporto šventę. Toje šventėje dalyvavo Pierre de Coubertin ir aprašė ją savo leidžiamame žurnale „Les Sports Athletiques“. Vėliau P. de Coubertin naudojo šūkį, kuris atitiko jo sporto ugdymo filosofiją. 1894 m. P. de Coubertin Sorbonos kongrese paskelbė oficialiu olimpinio sąjūdžio šūkiu.

## Taip pat skaitykite
* Olimpinė ugnis
* Olimpiniai žiedai

## Išnašos
Jūrų kiaulytės

**Jūrų kiaulytės** (*Caviidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kuriai priklauso trumpauodegiai su stambia galva gyvūnai. Priekinės galūnės keturpirštės, užpakalinės – tripirštės. Turi tik porą spenių. 

Jūros kiaulytė kilusi iš Pietų Amerikos, laisvėje gyvena nedideliais būriais. Tai – tolimi voverės giminaičiai. Jūros kiaulyčių labai išsivystęs bandos jausmas, jų mažyliai ilgai neatsiskiria nuo šeimos.

Šeima skirstoma į du pošeimius, iš viso apie 20 rūšių:
* *Pošeimis. Caviinae:*
** Kavijos, arba **jūrų kiaulytės** (*Cavia*) 
** Galėjos (*Galea*) 
** Kalninės kiaulytės (*Microcavia*) 
** Mokos, arba uolinės kiaulytės (*Kerodon*) 
* *Pošeimis. Dolichotinae:*  
** Maros (*Dolichotis*)
Setas (dievas)

**Setas** arba **Sutechas** (*St*, *Swthi*, *Suth*, graik *Seth*) egiptiečių mitologijoje – vienas iš prieštaringiausių panteono dievų: „svetimų žemių“ (dykumos) ir audros dievas, piktasis Ozyrio žudikas, Horo priešininkas ir varžovas, savojo Nilo slėnio dievas, gerasis dievų ir faraonų globėjas. Atstovauja aukštutiniam Egiptui ir raudonai dykumų žemei.

Vergilijaus „Eneidoje“ Setas yra vienas iš keturių žemės dievo Gebo ir dangaus deivės Nut vaikų, Ozyrio, Izidės ir Neftidės brolis, Neftidės vyras, prievarta siekęs jos meilės. Horo Vyresniojo brolis ir amžinas priešininkas. Poroje su Horu išreiškia kosmoso vienybę, kurią simbolizuoja faraonas. 

Seto šventieji gyvūnai yra krokodilas, antilopė, asilas, kiaulė, skorpionas, begemotas. Jį simbolizuoja Didieji Grįžulo Ratai arba Slibino žvaigždynas. 

## Kultas

Įvairiais Egipto istorijos laikotarpiais labiau išryškėdavo viena ar kita Seto funkcija.

Manoma, kad Seto kultas atsirado Ombe (pietiniame Egipte) ir Herakleopolyje. III tūkst. pr. m. e. paplito po visą Egiptą. 

Senosios Karalystės laikais Setas buvo laikomas geruoju dievu – kartu su Horu jis yra valdovų globėjas, jo vardu tituluojami daugelis karalių. Setas artimas dievui Ra, padeda šiam grumtis su tamsą ir blogį įkūnijančiu Apopu. Kai kuriose vietose toks požiūris į Setą išliko iki pat IV a. pr. m. e.

Hiksų viešpatavimo laikais (1700-1550 m. pr. m. e.) įvyko esminių permainų vertinant Setą. Jis imtas tapatinti su vakarų semitų dievu Baalu, jo žmona buvo laikoma karingoji vakarų semitų deivė Anat. Dėl to, vaizduojant Setą, nuolat pabrėžiama jo jėga, galybė ir smurtas, kaip audros ir dykumų valdovo funkcijos. Dėl šių ypatybių XIX dinastijos faraonai (XIV–XII a. pr. m. e.) pasirinko Setą vienu iš savo „asmeninių dievų“. 

Apie VIII a. pr. m. e. Seto paveiksle įsivyravo neigiamos ypatybės, ryškiai atsiskleidusios mitų apie Ozyrį cikle, kur Setas yra pavydus ir piktas gerojo Ozyrio brolis, blogio ir prievartos, griaunamųjų jėgų bei nuosmukio personifikacija. Setas užmuša Ozyrį ir išdidžiai pareikalauja jo sosto, tačiau Horas Jaunesnysis dvikovoje nugali Setą. Setas įkūnija tik tamsiąsias jėgas ir svetimšalius užkariautojus. Jo statulos pradedamos naikinti. 
Graikų mitologijoje tapatinamas su Poseidonu ir Tifonu.
Šinšiliniai

**Šinšiliniai** (*Chinchillidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kuriai priklauso vidutinio didumo brangiakailiai Pietų Amerikos graužikai. Uodega puri, akys ir ausys didelės.

Šeimoje 3 gentys ir 6 rūšys:
* Šinšilos (*Chinchilla*)
** Ilgauodegė šinšila (*Chinchilla lanigera*) 
** Trumpauodegė šinšila (*Chinchilla brevicaudata*) 
* Kalninės viskašos (*Lagidum*)
** Peru viskaša (*Lagidum peruanum*) 
** Kalninė viskaša (*Lagidum viscacia*) 
** Volfsono viskaša (*Lagidum wolffsohni*) 
* Lyguminės viskašos (*Lagostomus*)
** Lyguminė viskaša (*Lagostomus maximus*)
Universitetas

**Universitetas** (nuo  – visuma) – organizacija (aukštoji mokykla), kurioje siekiama laisvai dėstyti ir vystyti visas mokslo šakas, nepriklausomai nuo praktinio pritaikymo, turinti plačią autonomiją (savivaldą) su vyriausybės kontrole, bei suteikianti studijuojantiems platų užsiėmimų pasirinkimą.

Universitetų gimimo data laikomi 1215 m., kai popiežiaus legatas Paryžiuje paskelbė, o popiežius patvirtino pirmąjį statutą.

## Istorija

Europoje pirmuoju universitetu laikomas Italijoje įsteigtas Bolonijos universitetas (1088 m.).

Pirmasis Lietuvos universitetas – Vilniaus universitetas įkurtas 1579 m.

## Struktūra

Universitetus sudaro fakultetai – padaliniai, sudarantys kaip ir atskirą aukštąją mokyklą, kur dėstoma nustatyti mokslai.

Henrio Mintsbergo teigimu, universitetai dažnai turi organizacinės struktūros konfigūraciją, vadinamą profesionalia organizacija. Jai būdinga, kad funkcionavimo dalis didelė, susidedanti iš profesionalų, koordinuojama per apmokymą, turi plačią autonomiją. Tokioje struktūroje taip pat daug tarnautojų, maža vidurinės grandies vadovų, maža technostruktūra. Profesionalai dalyvauja ir administraciniame darbe, tad tokioje organizacijoje dažnai esama įvairių komitetų.

## Išnašos
Neuniversitetinės studijos

**Neuniversitetinės studijos** yra vienos pakopos, į praktinę veiklą orientuotos profesinės studijos.

Jos vyksta aukštojoje mokykloje, sudarančios sąlygas įgyti taikomaisiais moksliniais tyrimais ir (ar) taikomąja moksline veikla grindžiamą profesinę kvalifikaciją.

## Lietuvoje

Lietuvoje tokios neuniversitetinės studijos organizuojamos kolegijose. Anksčiau jos buvo rengiamos technikumuose, aukštesniosiose mokyklose. Gaunamas specializuotas ir palyginti su universitetais siauresnis išsilavinimas.

## Taip pat skaitykite
* Mokslas
* Aukštasis išsilavinimas
Akvamarinas

**Akvamarinas** ( – 'jūros vanduo'; Be3Al2Si6O18) – ciklosilikatų grupės mineralas, melsva ar žalsva berilo atmaina. 

## Savybės
Kietumas 7,5-8,0. Kristalo struktūra – heksagonalinė. Lūžio rodiklis – 1,57-1,58. 

## Spalvos
Žydra, mėlyna, žaliai - mėlyna (priklauso nuo titano ir geležies priemaišų).

Mėlyna spalva gali būti išgauta šviesiai žalią berilą pakaitinus iki 400&nbsp;°C. Akvamarinas naudojamas kaip brangakmenis, dažnai painiojamas su žydru topazu. Priešingai nuo smaragdo, akvamarinas dažniausiai būna be defektų.

## Priežiūra
Saugoti nuo aštrių cheminių medžiagų (pvz., plaukų dažų, ploviklių) ir smūgių. Ilgai nelaikyti saulėkaitoje.

## Radavietės
Vokietija, Austrija, Italija, Norvegija, Nigerija, Namibija, Madagaskaras, Pakistanas, Brazilija.

1910 metais Brazilijoje rastas 110 kg mineralas.

## Nuorodos

*Mineralo nuotraukų galerija
*Viskas apie mineralą
Aukštoji mokykla

**Aukštoji mokykla** – studijų ir mokslo įstaiga, rengianti specialistus su aukštuoju išsilavinimu bei vykdanti tyrimus (universitetas, akademija). Aukštosios mokyklos gali būti valstybinės ir privačios bei viešųjų įstaigų valdomos. Daugelyje šalių aukštųjų mokyklų veiklą reglamentuoja specialūs aukštojo mokslo įstatymai.

## Lietuvoje

Lietuvoje pirmoji aukštoji mokykla, Vilniaus akademija, buvo įkurta jėzuitų, 1578 m. gavusių Stepono Batoro privilegiją, kuri buvo patvirtinta 1579 m. Vilniuje. Panaikinus Jėzuitų ordiną, iki 1781 m. ji veikė prižiūrima Vilniaus vyskupų ir rektorių, buvusių jėzuitų. 1781 m. akademija buvo pavadinta Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vyriausiąja mokykla, susidėjusia iš 2 fakultetų – moralinio ir fizinio, ją prižiūrėjo Edukacinė komisija. 1797 m. padalinta į 4 fakultetus: moralinį, matematinį, medicinos ir kalbų bei meno. 

1803 m. Aleksandras I ją perorganizavo į Vilniaus universitetą, prižiūrimą švietimo ministro ir globėjo (A. Čartoriskio). Universitetui priklausė visos mokyklos Vilniaus, Gardino, Minsko, Volynės, Podolės, Kijevo, Vitebsko ir Mogiliovo gubernijose bei Baltstogės apygardoje. Universitete buvo visi tie patys fakultetai, bet prie moralinių mokslų fakulteto buvo prijungtas ir teologijos fakultetas. 1824 m. , vietoje A. Čartoriskio universiteto globėju paskyrus Novosilcevą, prasidėjo universiteto likvidavimas. 1831 m. gegužės 1 d. universitetas buvo uždarytas, jo turtas išdalintas Rusijos universitetams, o Vilniuje paliktas teologijos fakultetas, tapęs aukštąja teologijos mokykla, 1834 m. vasario 11 d. pervadintas į dvasinę akademiją.

Po Vilniaus universiteto panaikinimo aukštosios mokyklos Lietuvoje pradėtos kurti tik po Pirmojo pasaulinio karo.

Privačios aukštosios mokyklos pradėtos steigti Nepriklausomybės atkūrimo metais (aukštesniosios mokyklos, kolegijos, vėliau – ir universitetai).
Magistras

**Magistras** (, iš lot. *[[magister]]* 'mokytojas, meistras, vadovaujantysis') – antrosios pakopos akademinis kvalifikacinis laipsnis, suteikiamas aukštosios mokyklos absolventams, baigusiems tęstines (podiplomines) studijas.

Magistro studijų metu gilinamasi į jau studijuotą sritį arba pradedamos kitos, dažnai giminingos srities studijos. Pagal atitinkamą sritį gali būti šakinės (teisės magistras, verslo administravimo magistras ir kt.) arba tarpšakinės studijos. Šakinės – specializuotos (pvz., Europos teisės magistras, *LL.M. Eur.*; verslo teisės magistras, *MBL* ir t. t.).

Magistro laipsnis Europoje liudija apie įgytą ne tik akademinę, bet ir tam tikrą mokslinę kvalifikaciją, todėl jį turintiems asmenims yra suteikiama teisė stoti į doktorantūrą. Licenciato laipsnis prilyginamas magistrui, yra laikomas lygiaverčiu magistrui.

**Magistrantūra** yra asmens profesinei ir mokslinei kvalifikacijai kelti skirtos antrosios pakopos nuosekliosios universitetinės studijos. Asmeniui, išėjusiam magistrantūros studijų programą, suteikiamas magistro kvalifikacinis laipsnis (*MA*, *Master of Arts*; *MSc*, *Master of Science*).
Magistro laipsnį turintis asmuo yra *magistras* ar *magistrė*. Jis turi teisę greta savo pavardės nurodyti įgytą laipsnį (paprastai santrumpą, pvz., *[[LL.M.]]*, *[[MBA]]* ir kt.).

## Nuorodos
Ursoniniai

**Ursoniniai** (*Erethizontidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kuriai priklauso vidutinio didumo ir stambūs Amerikos graužikai. Kūno ilgis nuo 45 iki 86 cm, svoris – iki 18 kg. Kūnas padengtas tankiu kailiu. Liemens ir uodegos kailyje dalis plaukų virtę 2,5-11 cm ilgio adatomis. Jų galuose yra mažyčiai kabliukai. Turi ilgus ir aštrius nagus. Kitaip negu dygliatriušiniai, ursoniniai gyvena medžiuose. Kai kurios rūšys turi iki 45 cm ilgio kabią uodegą, aštrias adatas slepia ilgesni plaukai. 

Šeimoje 5 gentys, 12 rūšių:
*Kibiauodegiai ursonai (*Coendou*) 
*Amazoniniai ursonai (*Echinoprocta*) 
*Ursonai (*Erethizon*) 
*Pietų Amerikos ursonai (*Sphiggurus*) 
*Plonaspygliai ursonai (*Chaetomys*)
Podiplominės studijos

**Podiplominės studijos** - studijos, vykstančios baigus pirmosios pakopos studijas, įgijus akademinį kvalifikacinį laipsnį.  

## Rūšys
Gali būti formaliosios ir neformaliosios. Formaliosios - tokios, kai įsirašoma į antrosios pakopos studijų programą. Pvz., magistrantūros (licenciatūros) studijų programos. Jos skirtos pasirengti savarankiškam mokslo (meno) darbui arba kitam darbui, kurį atlikti reikia mokslo žinių ir analitinių gebėjimų. Tokios studijos vyksta universitetuose, kuriuose vykdoma studijų kryptį atitinkanti mokslo (meno) veikla. Asmenims, baigusiems studijų programas, suteikiamas atitinkamos studijų krypties magistro (licenciato) laipsnis. 

Neformaliosios studijos - studijos, kai asmuo, įgijęs laipsnį, studijuoja pasirinktą dalyką (dalykus), nesiekdamas baigti studijų programos. Oficialiai jis gali būti įsirašęs (arba ne) į kokią nors studijų programą (nebūtinai antrosios pakopos, gali, pvz., būti doktorantūros arba bakalauro studijų studentas), lankyti pasirenkamus dalykus. Tokios neformaliosios studijos gali būti stažuotės dalis (pvz., kai atliekamas koks nors mokslinis darbas, tyrimas; studijos užsienyje).

## MBA

## LL.M.

## Lietuva
Lietuvoje labiausiai paplitusios antrosios pakopos studijos (magistrantūra). Joms rengti gali būti įsteigti specializuoti padaliniai (pvz., KMU Podiplominių studijų centras (KMUK), VDU Ekonomikos ir vadybos fakulteto podiplominių studijų centras)

## Šaltiniai
Šu

**Šu** (*Šw*, *Shu*, graik *Sos*, „tuštuma“, „šviesa“, „pakylantis“) egiptiečių mitologijoje – oro dievas, esantis tarp dangaus ir žemės. Vienas iš pirmapradžių senovės Egipto dievų, priklausantis eneados dievų grupei. Kadangi buvo oro dievas apibūdinamas kaip vėsinantis, raminantis ir taikantis.

Šu yra „sukurtasis“ dievas, nes jį sukūrė dievas Ra iš savo atodūsio masturbuodamasis Heliopolyje. Šu atsirado Atumui Ra pačiam save apvaisinus: „Aš (Atumas Ra) išspjoviau Šu, išvėmiau Tefnut“.

Šu kartu su savo seserimi ir žmona Tefnut – pirmoji iš Atumo kilusi pora. Reiškia anapusinę šviesos erdvę, gyvastį, kvėpavimą, visą kosmosą kuriančią, persmelkiančią ir atgaivinančią dvasią (iš Atumo burnos kylantį vėją), sausą orą. Iš Šu ir Tefnut kilo kita dievų pora – Gebas ir Nut. 

Ikonografijoje Šu vaizduotas klūpantis ant vieno kelio vyras, apsigaubęs stručio plunksnomis ir, iškėlęs rankas, laikantis dangaus skliautą. Taip jis atskiria Dangų ir Žemę.

Šu ir Tefnut vaizduojami kaip heraldinė liūtų pora, reiškianti gyvenimo-tiesos bei amžinybės-amžinosios trukmės junginius visumos atžvilgiu. 

## Kultas
Heliopolio religiniame mokyme teigiama, kad Šu yra viena iš Visatos užuomazgų. Formuojantis tokiam požiūriui, senovės egiptiečių religijoje Šu vaizdavimas tapo konkretesnis. 125 Mirusiųjų knygos sk. Šu minimas kaip vienas iš mirusiųjų teismo tarybos narių.

Ryškiausia Šu konkretizavimo apraiška yra jo susiliejimas su Tinido miesto, esančio šiauriniame Egipte, vietiniu dievu Inharu () į sinkretišką dievybę Šu Onurį, kuri išlaiko Šu tapatybę, yra Ra sūnus ir Hator Tefnut brolis.

## Mitai
Viename mite pasakojama apie baisią klimato nelaimę, kuri įvyko Senosios karalystės pabaigoje. Tefnut su Šu (vers. Ra) susivaidijo. Tefnut („drėgmė“) paliko Egiptą ir iškeliavo į Nubiją. Tada Šu suprato, kad jam trūksta Tefnut ir norėjo ją susigrąžinti, bet Tefnut pasivertė kate, kuri sunaikindavo prisiartinusį žmogų ar dievą. Galiausiai sumanusis Totas sugebėjo ją įtikinti sugrįžti į Egiptą. Jos kelionė Nilu žemyn suteikia daug džiaugsmo ir linksmybių visiems Nilo slėnio gyventojams, o diena, kai po šventosios santuokos Hator Tefnut tampa Šu (arba Šu Onurio) žmona – gamtos suklestėjimo pradžia.

Kitame mite pasakojama, kad Ra paprašė Šu, kad šis atskirtų savo vaikus dangaus deivę Nutą ir žemės dievą Gebą, nes šie taip stipriai buvo susiglaudę, jog negalėjo susilaukti vaikų, o visa žemė buvusi tuščia. Kai Šu pakėlė Nutą šioji ėmė verkti ir ilgėtis savo vyro taip į pasaulis tapo derlingas. Po kurio laiko Nuta pagimdė dieviškuosius dvynius Ozyrį, Izidę, Setą bei Neftidę,
Rezidentūra (studijos)

**Rezidentūra** – antrosios pakopos universitetinės studijos, skirtos medicinos studijas baigusiems asmenims rengti medicinos praktikai.

**Medicinos rezidentūra** (toliau vadinama – rezidentūra) yra skirtos gydytojui, siekiančiam įgyti ar pakeisti medicinos praktikos rūšies (specialybės) gydytojo profesinę kvalifikaciją, trečiosios pakopos universitetinės medicinos krypties studijos, kurias baigusiesiems išduodamas rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto arba šeimos gydytojo profesinę kvalifikaciją.

Per rezidentūrą gydytojas rezidentas studijuoja ir atlieka nustatytas pareigas rezidento vadovo prižiūrimas ir įgyja specializuotos medicinos žinių, įgūdžių ir klinikinės patirties.

## Nuorodos
* Gydytojų rengimo etapai
Dygliatriušiniai

**Dygliatriušiniai** (*Hystricidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima. Dažniausiai stambūs graužikai. Jų nugara, ypač užpakalinė dalis, apaugusi ilgais dygliais.

Šeimoje 4 gentys, 12 rūšių:
*Kutauodegiai dygliatriušiai (*Atherurus*), 2 rūšys.
*Dygliatriušiai (*Hystrix*), 5 rūšys. 
*Indoneziniai dygliatriušiai (*Thecurus*), 3 rūšys. 
*Ilgauodegiai dygliatriušiai (*Trichys*), 2 rūšys

## Paplitimas ir buveinė
Paplitę senajame pasaulyje, nuo Europos ir Afrikos ir Indijos subkontinente iki Pietryčių Azijos, Filipinų ir Sulavesio. Gyvena įvairiose buveinėse: ​​atogrąžų miškuose, pusdykumėse, pievose ir savanose.

## Išvaizda
Ilgis 350–930 mm, uodegos ilgis 25–260 mm. Svoris iki 30 kg. Kūnas tvirtas ir padengtas spygliais, kurie itin ilgi ant pakaušio ir pasiekia tokią specializuotą struktūrą, kurios neturi jokie kiti graužikai. Galva didelė, akys palyginti mažos, o ausys trumpos ir apvalios. Galūnės trumpos, letenos penkiapirštės, su nagais. Delnai ir padai lygūs. Uodega būna ilga ir gale apaugusi šeriais arba trumpesnė ir su spygliais. Patelės kūno šonuose yra 2–3 poros spenių.

## Mityba
Minta augaliniu maistu, pavyzdžiui, gumbais, šaknimis ir vaisiais. Kartais graužia ir kaulus.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Ronald M. Novak, *Walker's Mammals of the World, 6th edition*, Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 9780801857898
Tefnut

**Tefnut** (*Tfnt*, *Tfini*, *Tfene*, graik *Tphene*) egiptiečių mitologijoje – drėgmės ir vaisingumo deivė. Priklauso Heliopolio eneados dievų grupei.

Tefnut – dievo Šu žmona ir sesuo, moteriškoji porininkė, atsiradusi Atumui Ra pačiam save apvaisinus. Tefnut ir Šu susilaukia dievų poros – Gebą ir Nut. 

Tefnut šventasis gyvūnas liūtė.Ši deivė turi daugybę pavidalų, ji vaizduojama kaip avis, kaip spjaudančios lūpos, gyvatės pavidalu, ji raitosi apie faraono skeptrą. 

## Kultas
Kulto centras Heliopolis.

Sinkretizmo proceso metu Tefnut buvo tapatinama su daugeliu kitų deivių liūčių: Muta, Basta, Sekhmeta, tačiau labiausiai su Hator. Tefnut buvo garbinama, nes buvo tikima, kad ji pastatydino faraonui baseiną, jog šis nusimazgotų kojas.

## Mitas
Viename mite pasakojama apie baisią klimato nelaimę, kuri įvyko Senosios karalystės pabaigoje. Šis mitas pasakoja, kad Tefnut su Šu (vers. Ra) susivaidijo ir Tefnut („drėgmė“) paliko Egiptą ir iškeliavo į Nubiją. Tada Šu suprato, kad jam trūksta Tefnut ir norėjo ją susigrąžinti, bet Tefnut pasivertė kate, kuri sunaikindavo prisiartinusį žmogų ar dievą. 

Pagal kitą mito versiją, apie Hator Tefnut sugrįžimą iš Nubijos Tefnut yra mylima Ra duktė, jo akis, bet dėl nežinomų priežasčių susivaidija su savo tėvu ir iškeliauja į Nubiją, kur klajoja pavirtusi liūte. Senas ir bejėgis Ra negali gyventi be savo stipriosios dukters, tad siunčia sūnų, Tefnut brolį Šu, ir išminties dievą Totą, kad šie įkalbėtų Tefnut sugrįžti į Egiptą. Dievai įvykdo savo užduotį, Tefnut sugrįžta į Egiptą. Jos kelionė Nilu žemyn suteikia daug džiaugsmo ir linksmybių visiems Nilo slėnio gyventojams, o diena, kai po šventosios santuokos Hator Tefnut tampa Šu (arba Šu Onurio) žmona – gamtos suklestėjimo pradžią.

Graikų mitologijoje prilyginta Artemidei.
Totas

:*Šis straipsnis - apie dievybę. Apie to pat pavadinimo egiptiečių mėnesį, žiūrėkite straipsnį [[Thoutas]]* 

**Totas** (*Dhwtj*, *Dahauti*, *Džehuti*, *Tehuti*, graik *Thouth*, *Taautos*, fin. *Tahaut*) egiptiečių mitologijoje – išminties, skaičiavimo, rašymo dievas, vienas pačių populiariausių dievų. Raštininkų ir archyvų globėjas. Archetipinis dievų raštininkas, steigiantis būties dermę bei tvarką.

Totas – daugiafunkcis dievas. Garbinamas kaip astralinis Mėnulio dievas, kaip Ra kairioji akis ir vadintas „sidabriniu disku“. Viena iš Toto funkcijų – padalyti laiką į metus ir mėnesius, tai rodo jo epitetas „laiko valdovas“ ir jam skirtos penkios papildomos dienos senovės egiptiečių kalendoriuje.

Kartais jis vadinamas vyriausiuoju Ra sūnumi, Ra intelektu, kartais – Gebo ir Nut sūnumi. Žmona yra deivė Maat arba Sešata – „knygų namo“ valdovė, architektų ir raštininkų globėja.

Toto šventasis gyvūnas – pavianas, taip pat paukštis ibis, kurį užmušus Senovės Egipte grėsė mirties bausmė.

## Kultas

Iš pradžių Toto kulto centras buvo Hermopolis, bet jau III tūkst. pr. m. e. šis kultas tapo populiarus visame senovės Egipte. Hermopolio kosmogonijoje – aukščiausiasis demiurgas, kuris atsibunda Nun gelmėse ir dieviškųjų galių kupinu žodžiu sukuria visą būties hierarchiją. Pirmiausia iš jo lūpų arba lotoso žiedo, į kurį įdedama dieviškoji sėkla, gyvačių ir varliagyvių pavidalu pasirodo 8 archetipiniai pradai (4 poros).

Viename tekste buvo nurodyta, jog pats Totas iki 7726 m. buvo Egipto valdovas.

Totas yra kultūrinis herojus. Jis išrado raštą, išmokė žmones rašyti ir skaičiuoti ir sakoma, kad Totas „supranta visas kalbas“. Tai rašto, aritmetikos, geometrijos, muzikos, medicinos, magijos, geografijos ir visokių menų pradininkas, mokytojas bei dvasinis įšventintojas.

Helenizmo laikais Totui buvo priskiriama įvairių liturginių magiškų tekstų autorystė, kurie, kaip palankiai veikianti priemonė, būdavo įdedami į laidojimo rūsius.

Totas yra Horo ir Seto teisėjas. Jis paskiria žmogaus gimimo ir mirties dieną, kaip eneados raštininkas dalyvauja mirusiųjų teisme ir užrašo mirusiojo širdies svorį, duoda nurodymus mumifikuoti mirusįjį.

## Mitas
Ozyrio mitų cikle Totas yra Ozyrio gynėjas ir geradaris. Jis padeda Izidei atgaivinti gyvatės įgeltą Horą.

Valdovo mituose Totas nutraukia Seto grumtynes su Horu ir užrašo, kad Horas yra Egipto valdovas.

Viename tekste buvo nurodyta, jog ir pats Totas iki 7726 m. buvo Egipto valdovas.

Graikų-romėnų laikotarpiu Totas tapatintas su senovės graikų dievu Hermiu ir romėnų dievu Merkurijumi. To laiko religinėje mistinėje literatūroje Totas tapo populiarus Trismegisto vardu („triskart didis“) kaip visagalis dievas demiurgas.

Nubijoje (dabar Sudanas) vietinio valdovo epitetuose dažnai kartojamos formulės „išmintingas kaip Totas“, „tasai, kuris kaip Totas supranta visas kalbas“.
Argumentas prieš žmogų

**Argumentas į žmogų** arba **argumentas taikomas žmogui** () – argumentacijos klaida, daroma tada, kai kritikuojama oponento asmenybė užuot kritikavus jo teiginius. Šis argumentas yra vienas iš apeliavimo į kilmę (argumentacijos klaida, kada apie teiginio teisingumą ar klaidingumą sprendžiama pagal jo kilmės šaltinį) variantų. Formaliosios logikos požiūriu tai – klaida. Kad ir kas bebūtų asmuo, tai nieko nesako apie jo teiginio teisingumą ar klaidingumą.

## Klaidos struktūra
Bazinė argumento forma yra:
# A pasako teiginį B;
# yra kažkas negero apie A,
# todėl teiginys B yra klaidingas.

## Argumento variantai
### „Tu irgi“
„Tu irgi“ (lotyniškai vadinamas ) yra atsakas į kaltinimą, tuo pačiu nusižengimu apkaltinant patį oponentą. Pavyzdžiui, ginklus gaminančios firmos susitikime su jos remiamo universiteto studentais, vienas studentų paklausė: *Ar tiesa jog jūsų firma parduoda ginklus ir diktatoriams, kurie juos paskui atsuka prieš savo liaudį?* Firmos atstovas į tai atsakė: *O ar tiesa jog manoji firma finasuoja šį universitetą, kuriame ir pats studijuoji? Irgi nesi baltas balandis.* Paties studento galima kaltė nepaneigia jo išsakyto kaltinimo firmai..

### Aplinkybinis
Kaltinimas aplinkybėmis () yra pastabos atmetimas teigiant jog oponentas dėl jį supančių aplinkybių negali būti nešališkas, todėl jo argumentacijos klausytis neverta. Kai kada tai teisinga - pavyzdžiui, teismuose ar sporto varžybose skiriama labai daug dėmesio teisėjų bešališkumui užtikrinti. Tačiau teisme įprastai ginčijasi suinteresuotos pusės. Jų argumentai išklausomi.

### „Kaltas nes susijęs“
Susiejimo atakos metu tvirtinama jog oponentas nevertas išklausymo nes yra pernelyg susijęs su visuomenės nemėgstamais žmonėmis, jų grupėmis ar organizacijomis. Viena šios atakos formų yra privedimas iki Hitlerio. Po rugsėjo 11 d. atakų nukentėjo musulmonai. 

### Įžeidžiantis ''ad hominem''
Tai kraštutinė *ad hominem* argumento forma, kuomet oponentas išvadinamas įžeidžiančiais žodžiais. Ji naudojama propagandoje. Šaltinyje  propagandistams rekomenduojami tokie žodžiai kaip *komunistas, fašistas, ponulis*. Įžeidinėjimai tampa *ad hominem* forma tik jei siekiama pakeisti besiklausančios auditorijos nuomonę.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite

* Apeliavimas į autoritetą
* Apeliavimas į motyvus
* Privedimas iki Hitlerio
Rigelis

**Rigelis** (Rygelis, Beta Orionis, β Ori) – 6-a pagal ryškumą naktinio dangaus žvaigždė Oriono žvaigždyne (ryškiausia žvaigždyne). Žydra supermilžinė, nutolusi maždaug 700–900 šm (tikėtiniausias atstumas 770 šm). Su kitomis 5 žiemos dangaus žvaigždėmis (Kapela, Aldebaranas, Sirijus, Prokionas, Kastoras) sudaro beveik taisyklingą šešiakampį.

Galinga Rigelio šviesa apšviečia netoliese esantį tarpžvaigždinės medžiagos ūką IC2118 (žr.: Raganos Galvos ūkas).

Rigelis priklauso Oriono asociacijai.

### Trinarė sistema
Rigelis – trinarė žvaigždė: aplink pagrindinę žvaigždę skrieja dvinarė sistema (atstumas tarp Rigelio B ir Rigelio C – 28 a.v., jų regimasis ryškis po 7m), nutolusi per 2000 a.v..

Rigelis – užtemdomoji žvaigždė, kurios ryškis kinta kas 25 paras.

### Pavadinimas
Rigelis simbolizuoja kairiąją medžiotojo Oriono koją. Arab. k. *„ar-rijl al-jabbār“* – „Galiūno koja“. Kiti pavadinimai: ** Algebaras**.

Kituose kataloguose – HD 34085, HR 1713.

## Išnašos
Tavaret

Egiptiečių mitologijoje **Tauridė** arba **Tavaret** – kūdikių, besilaukiančių moterų, sėkmės deivė. Ji buvo atsakinga už vaisingumą ir moterų apsaugojimą prieš ir po gimdymo. Jos vyras buvo Besas – malonumų dievas, namų globėjas.

Iš pradžių ji buvusi Apepo, blogio dievo žmona, vėliau tapo gimdyvių deive. Todėl ir mene ji vaizduojama kaip egiptiečius bauginusių gyvūnų kompozicija. Didžiąja jos kūno dalį sudarė begemotas, rankos ir kojos priklausė liūtui, o nugara – krokodilui. Dėl krokodilo nugaros kartais interpretuojama kaip Sobekas, dievas krokodilas, ar jo žmona.
Tauridė

**Tauridė** gali reikšti:
* Egiptiečių mitologijoje gimdyvių deivė – Tavaret;
* Graikų ir romėnų istorinis Krymo regiono pavadinimas.
Raganos Galvos ūkas

**Raganos Galvos ūkas**, **IC2118**, **NGC 1909** – labai blyškus tarpžvaigždinės medžiagos ūkas Oriono žvaigždyne, apšviečiamas Rigelio. Tai labai sena supernovos liekana. Atstumas nuo Saulės – apie 1000 šm, regimasis ryškis – 13. 

Jei ūką apšviečiančios žvaigždės pakankamai karštos, jų spinduliai ūko dujas jonizuoja, sukeldami nepriklausomą švytėjimą. Raganos Galvos ūko atveju taip nėra: ūkas tik pasyviai atspindi Rigelio šviesą. Melsvą ūko spalvą lemia tiek jį apšviečiančios žvaigždės spalva, tiek ir tai, jog kosminės dulkės mėlyną spalvą atspindi geriau nei raudoną. Tai tas pats reiškinys, dėl kurio Žemės dangus atrodo mėlynas.

Ūke rasta naujų, besiformuojančių žvaigždžių.

Ūkas atrastas vokiečių astronomo Max Wolf 1909 m.

## Šaltiniai
Apeliavimas į kilmę

**Apeliavimas į kilmę** (, ) – loginių argumentacijos klaidų grupė, kada apie teiginio teisingumą ar klaidingumą sprendžiama pagal jo kilmės šaltinį.  Dažniausiai naudojama teiginio sukritikavimui, tačiau kartais ir palaikymui. Tai yra klaida, kadangi teiginio kilmė neturi jokio loginio ryšio su teiginio teisingumu ar klaidingumu. Logiškai ji nebūtų pateisinama net tada, jei teiginio šaltinis visada *iki šiol* būtų buvęs teisus (arba visada *iki šiol* klystų).

Apeliavimo į kilmę klaidos apima argumentą prieš žmogų, apeliavimą į autoritetą, apeliavimą į mases ir kt.

Susijusi argumentacijos klaida yra argumentas iš senumo, kuomet apie teiginio teisingumą ar klaidingumą sprendžiama iš to, kaip seniai jis yra atsiradęs.

## Pavyzdžiai

* Martino Heidegerio filosofija yra bloga ir neteisinga, kadangi jis buvo susijęs su fašistais.
* Jėzaus brolio kapas negali būti klastotė, kadangi klastote jį paskelbė žydų mokslininkai.

## Taip pat skaitykite

* Argumentas prieš žmogų
* Apeliavimas į mases
* Apeliavimas į autoritetą

## Šaltiniai
Sobekas

**Sobekas** arba **Sebekas** (*Sobk*, *Sabk*, *Suk*, , ) egiptiečių mitologijoje – Nilo dievas. Demiurgas, sukūręs ir sutvarkęs pasaulį.

Kaip krokodilas pasirodo iš tamsių pirmapradžių vandenų ir padeda kosminį kiaušinį. Priskiriamas Seto būriui, įkūnija tamsos galias, Duate puola „Milijonų metų laivą“, kuriuo plaukia Ra.

Vaizduojamas krokodilu arba žmogumi, krokodilo galva.

## Kultas

Sobekas – XIII dinastijos globėjas, kuriam skirtas (arba kurį įkūnija) šventyklos tvenkinyje laikomas šventasis krokodilas. Piramidžių tekstuose vadinamas Neitės sūnumi, kartais tapatinamas su Gebu.

Sobeko kultas koncentravosi aplink El Faijumą (*El Faiyûm*), kur dar iki šiol yra išlikusių šventyklų.

Miestas Arsinoja siejamas su Sobeku, kadangi jis pavadintas jo garbei. Graikams Arsinoja žinoma Krokodilopolio vardu.

Sobeko garbei baseinuose ir šventyklose buvo laikomi gyvi krokodilai. Buvo manoma, kad Sobekas saugo faraonus, jis laikytas ir Egipto kariuomenės globėju. Arsinojoje laikytas brangakmeniais išpuoštas ir mėsa iš rankų maitintas krokodilas graikų buvo vadinamas vardu *Petsuchos*, t. y. „Sobeko gyvūnu“. Egiptiečiai tąjį „Sobeko gyvūną“ laikė Sobeko įsikūnijimu.

Sobekas garbintas mažiausiai dvylikos dinastijų valdymo laikotarpiu; didžiausi šio garbinimo centrai buvo Kom Ombo ir Tėbai. Kitose Egipto vietose krokodilus tiesiog medžiojo ir žudė.
Privedimas iki Hitlerio

**Privedimas iki Hitlerio** (, lotyniška frazė nėra senovinė) arba „nacizmo korta“, – bandymas paneigti oponento požiūrį, teigiant, jog panašiai mąstė Adolfas Hitleris ar nacistai.

Šis terminas sugalvotas Čikagos universiteto profesioriaus Leo Štrauso. Tai yra *[[ad hominem]]* klaidos variantas, taip pat ir *[[raudona silkė|raudonos silkės]]* metodas, nes tokia argumentacija linkusi blaškyti ir pykinti oponentą. Nors pavadinimas nesenas, pati klaida buvo žinoma ir anksčiau, nes visada pakako nemėgiamų istorinių asmenybių.

Ši klaida neapima objektyvaus stebimo nacizmo ar antisemitizmo įvardijimo bei pasmerkimo, nors holokausto neigėjai bando ją pateikti ir taip.

Žinomas kontrargumentas šiai klaidai yra teiginys *O kas jei Hitleris pasakys jog du kart du keturi? Negi du kart du automatiškai taps lygu penkiems?* Nuomonės ar požiūriai Hitleriui priskiriami ir neteisingai. Pavyzdžiui, pasakoma jog jis buvo vegetaras nors iš tiesų nebuvo.

## Pavyzdžiai
* „Hitleris buvo prieš rūkymą, jam tuomet galiojo daug apribojimų, todėl ir dabar aiškinimas apie rūkymo žalą ar rūkalų apribojimai nėra priimtini.“ 
* „Hitleris irgi pasisakė už gyvūnų teises.“ 
* „Ir Hitleris buvo vegetaras“ (iš tiesų nebuvo).

## Šaltiniai
Vaistinė medžiaga

**Vaistinė medžiaga** – medžiaga, skirta gydymui ir kurios kilmė gali būti:

* cheminė - elementai, gamtoje pasitaikančios natūralios cheminės medžiagos, chemijos produktai, gaunami cheminių pokyčių ar sintezės būdu, ir kt.
* mikrobiologinė - mikroorganizmai, jų gaminamos medžiagos
* augalinė - augalai, jų dalys, augalų išskyros, ištraukos ir kt.
* gyvūninė - gyvūnų dalys, audiniai, išskyros, toksinai, ekstraktai, kraujo produktai ir kt.
* žmoginės - iš žmogaus organizmo gaunamos medžiagos (žmogaus kraujas ir produktai, hormonai ir kt.

## Taip pat skaitykite
* Vaistas
Tiriamasis vaistinis preparatas

**Tiriamasis vaistinis preparatas** – veikliosios medžiagos vaisto forma arba placebas, kuris klinikinio tyrimo metu yra tiriamas arba naudojamas kaip palyginamasis preparatas, įskaitant ir preparatus, kurie įregistruoti, bet vartojami arba gaminami (vaisto forma arba pakuotė) kitaip negu registruoti, arba kai vaistinis preparatas tiriamas nepatvirtintai indikacijai nustatyti ar norint gauti išsamesnių duomenų apie vaistinį preparatą, kuris jau registruotas.

## Nuorodos
* Vaistai ir jų klinikiniai tyrimai