open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektros pavara

**Elektros pavara** – elektromechaninė sistema, verčianti judėti darbo mašinos įtaisus, atliekančius vykdomąsias operacijas. El. pavarose elektros energija paverčiama mechanine ir atvirkščiai, todėl ši savybė plačiai taikoma gamyboje. Šiuolaikinėje pramonėje vis dažniau taikomos automatizuotos el. pavaros, sugebančios savarankiškai paleisti ir sustabdyti variklį, pasirinkti sukimo kryptį, reguliuoti ir pasirinkti reikiamą sukimo greitį, kontroliuoti sukimo momentą bei apsaugoti sistemą nuo perkrovų ir gedimų.

## Elektros pavarų struktūra

El. pavarą sudaro:
* **Variklis ir darbo [[mašina]]**. Pagrindinės ir privalomos el. pavaros dalys. Kitų dalių gali ir nebūti.
* ** Keitikliai**. El. energijos keitikliai keičia šios energijos parametrus (įtampa, dažnis ir kt.). Keitikliu dažnai būna transformatorius, dažnio keitiklis, lygintuvas, stiprintuvas ir pan.;
* **Perdavimo įtaisas**. Dėl galimo rezonanso šis įtaisas palaiko nevienodus variklio rotoriaus ir darbo įtaiso sūkių dažnius. Dažnai naudojami mechaniniai (krumpliaratiniai, krumpliastiebinis, diržinis, frikcinis) ar hidrauliniai perdavimo įtaisai;
* **Valdymo įtaisas**. Skirtas elektros varikliui valdyti. Galimas rankinis arba automatinis valdymo įtaisas.

## Elektros pavarų tipai

Skirstomos į įvairius tipus priklausomai nuo atliekamų funkcijų ar ypatumų. Tipai:
* Pagal el. pavaros paskirtį darbo mašinose. Pagrindinė (valdoma svarbiausio darbo įrenginio operacija, judesys) ir pagalbinė (valdomos pagalbinės operacijos, papildomi įtaiso judesiai);
* Pagal variklių skaičių ir jų ryšį su darbo mašina. Grupinė (el. pavara valdo keletą vienos mašinos ar keleto mašinų darbo įtaisus), individualioji (el. pavara suteikia judesį tik vienam mašinos darbo įtaisui, variklis ir darbo mašina sudaro vientisą konstrukciją), susietoji (el. pavara valdo du ir daugiau variklių, palaiko jų greitį ir apkrova arba jų santykius) ir daugvariklė (susietoji pavara, valdanti kelis variklius, kurie suka bendrą veleną);
* Pagal naudojamą variklį (nuolatinė elektros srovės, asinchroninė, sinchroninė pavara), keitiklį (tranzistorinė, tiristorinė pavara), automatinio valdymo įtaisą (automatizuota, programinio valdymo pavara), perdavimo įtaisą (el. hidraulinė, reduktorinė, nereduktorinė pavara).

## Šaltiniai
2015 m. Kanados Grand Prix

**2015 m. Kanados Grand Prix** – 7-osios 2015 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko birželio 5-7 dienomis Montrealio trasoje. Tai buvo 52-tas Kanados GP per visą Formulės 1 istoriją.

## Kvalifikacija

;Pastabos
 – Max Verstappen gavo 5 starto pozicijų baudą už sukeltą avariją prieš tai vykusiose lenktynėse ir 10 starto pozicijų baudą už jėgos agregato detalių pakeitimus.
 – Sebastian Vettel gavo 5 starto pozicijų baudą už lenkimus raudonų vėliavų stadijos metu laisvose trenirutoėse.
 – Jenson Button gavo leidimą startuoti lenktynėse. Vėliau jis buvo nubaustas 10 ir 5 starto pozicijų baudomis už kėgos agregatų detalių pakeitimus.

## Lenktynės

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Henrikas Asauskas

**Henrikas Asauskas** (g. 1982 m. gegužės 20 d.) – Lietuvos šachmatininkas, nuo 2006 metų FIDE meistras (FM), Pasaulio ir Europos jaunių čempionatų dalyvis.

## Biografija
2001–2004 metais Aleksandro Stulginskio universitete baigė verslo vadybos bakalauro, 2005–2008 metais - ekonomikos magistro studijas.

2006–2007 m. Lietuvos žemės ūkio rūmų ekonomistas.
2008– 2008 m. AB "Kauno grūdai" ekonomistas.
2008–2009 m. UAB "Baltijos Brasta" finansininkas.
2009–2010 m. UAB "Ūkio banko rizikos kapitalo valdymas" projektų vadybininkas.
2010–2012 m. UAB "Rietavo veterinarinė sanitarija" finansų vadovas.
2013 m. UAB "Žalvija" (Šiauliai) vadovas.
2013 m. UAB "Baltic AgroPro" SEO (Klaipėda).
Nuo 2014 m. kovo KB "SV Obeliai" vadovas.

2005–2006 m. Plungės šachmatų klubo "Bokštas" treneris.
Nuo 2007 m. VšĮ Jaunimo šachmatų klubo "Trys nuliai" Kaune vadovas.

## Pasiekimai
* 2005 m. Europos šachmatų čempionatas (Zegrzė, Lenkija), 6 taškai tarp 229 dalyvių
* 2007 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas (Drezdenas, Vokietija):	4 	taškai tarp	403 	
* 2000 m. Pasaulio jaunimo šachmatų čempionatas (Jerevanas): 5 tšk., 52 vieta tarp 60 dalyvių
* 2002 m. Pasaulio jaunimo šachmatų čempionatas (Goa): 6,5 tšk., 41 vieta tarp 88 dalyvių
* 1999 m. Lietuvos šachmatų čempionatas: 5,5 taško, 10 vieta
* 2000 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas (Oropesa del Mar): 6,5 tšk., 20 vieta tarp 75 dalyvių
* 1998 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas (Murekas, Štirija), 6 tšk., 7 vieta tarp 63 dalyvių

## Šaltiniai
Nepaprastos lenktynės

**Nepaprastos lenktynės** () – amerikiečių realybės šou, kuriame paprastai dalyvauja 11 komandų, kurias sudaro du žaidėjai, lenktyniaujantys aplink pasaulį.

Pirmoji serija CBS televizijoje pasirodė 2001 m. rugsėjį. Tai ilgiausias Amerikoje rodomas realybės šou.

Projekte yra 12 etapų, kuriuose žaidėjai turi įveikti tiek fiziškai, tiek protiškai sunkius iššūkius. Komandos turi atlikinėti užduotys, bendrauti su vietos gyventojais, siekdami įveikti iššūkius ar judėti viešuoju transportu – lėktuvu, laivu, ir kt. Į stotelę paskutinė atvykusi komanda būna pašalinama arba komandai skiriama papildoma rungtis, tačiau pirma atvykusi komanda laimi prizą. Finale kaunasi trys komandos dėl 1 mln. JAV dolerių piniginio prizo.

Lietuvoje šią laidą rodė LRT ir TV6 kanalas.

## Maršruto žymekliai

Maršruto žymeklis yra dvispalvė vėliavėlė, kuri nurodo kur yra kitas vokas, pažymi automobilius, kuriais dalyviai turi važiuoti, nurodo kryptį ir kt.

Žymekliai yra naudojami nuo pirmojo sezono, tačiau pirmajame sezone jie buvo geltoni su balta juosta. Antrajame sezone baltą spalvą pakeitė raudona, vėliau spalvos nekito.

## Užuominos

Užuominos tai yra vokas, kuriame yra informacija, kuri nurodo, ką toliau daryti. Užuominos būna kelių rūšių:

#### Route Information (Nurodymai)

Šioje užuominoje yra nurodoma, kur vykti, arba ką daryti toliau.

#### Detour (Pasirinkimas)

Šioje užuominoje reikia pasirinkti iš dviejų rungčių, ir vieną atlikti. Rungtį atlieka abu komandos nariai.

#### Roadblock (Rungtis)

Rungtis yra užduotis, kurią vienas komandos narys turi kuo greičiau ir tiksliau atlikti.

#### Fast Forward (Šuolis)

Šuolis yra rungtis, kurią įvykdžiusi komanda iškart gali važiuoti į stotelę ir pralesti kitas rungtis. Šuolį vykdo abu komandos nariai, ir šią rungtį gali įvykdyti viena komanda, o kitos komandos turi grįžti ir įvykdyti visas likusias užduotis

## Kita

#### U-Turn (Sulėtinimas)

Sulėtinimas, įvestas nuo 12 sezono. Viena komanda gali sulėtinti kitą. Per žaidimą galima lėtinti tik vieną kartą. Sulėtinta komanda artimiausioje pasirinkimo rungtyje turi atlikti abi rungtis.

#### Speed Bump (Papildoma rungtis)

Tai rungtis, kurią turi vykdyti komanda, kuri anksčiau atvyko paskutinė ir nebuvo pašalinta bei gavo šią rungtį.

#### Express Pass (Specialus leidimas)

Specialus leidimas įvestas 17 sezone. Jis skiriamas kaip dovana pirmai į stotelę atvykusiai komandai. Specialus leidimas dažniausiai skiriamas pirmame etape. Su juo galima praleisti bet kokią rungtį iki 8 etapo.
Kirby

**Kirby** – vienas geriausiai žinomų Japonijos „Nintendo“ kompanijos kompiuterinių žaidimų personažų. Jam sukurta atskira kompiuterinių žaidimų serija.

## Apie Kirby
Kirby personažą kuriamam „Tinkle Popo“ žaidimui apie 1990 m. pabaigoje sukūrė Masahiro Sakurai, kuris buvo žaidimų kompanijos „HAL Laboratory“ darbuotojas. Pradinis personažo vardas buvo Popopo, vėliau pakeistas į Kirby, kurio kilmė nežinoma. Vardas gali būti siejamas su JAV dulkių siurblių gamintojo „Kirby“ pavadinimu, nes personažas gali įkvėpti didelius kiekius oro. Arba su JAV teisininko John Kirby pavarde, kuris padėjo „Nintendo“ byloje dėl „Donkey Kong“ autorinių teisių apgynimo. Apie Kirby nuotykius kuriamo žaidimo leidimo teises perėmė „Nintendo“ kompanija, žaidimo kūrimu užsiėmė „HAL Laboratory“. 1992 m. išleistas pirmasis žaidimas pavadinimu „Kirby's Dream Land“ „Nintendo Game Boy“ nešiojamam žaidimų kompiuteriui. Žaidimas susilaukė didelės komercinės sėkmės, buvo parduotas daugiau nei 5 mln. vienetų tiražu. Jame Kirby dar buvo vaizduojamas baltas („Game Boy“ galėjo perteikti tik nespalvotą vaizdą) ir tokiu pavaizduotas JAV leidimo viršelyje.

Kirby yra apvalaus rožinio pripūsto baliono pavidalo veikėjas. Panašiai, tarsi oro pripūstomis, vaizduojamos jo rankos ir kojos. Kirby gyvena pramanytoje „Svajonių šalyje“ kartu su kitais šalies gyventojais tolimoje Popstar planetoje. Mėgstamiausi Kirby užsiėmimai yra valgyti ir miegoti, išskyrus atvejus, kai „Svajonių šalį“ reikia gelbėti nuo užpuolikų ar vagišių, tarp kurių pasikartojantis pagrindinis antagonistas karalius Dididi (*King Dedede*}. Kitas dažnai pasitaikantis pagrindinis priešininkas − Meta riteris (*Meta Knight*}. Žaidimų eigoje Kirby paprastai gali į save įtraukti didelį kiekį oro ir kartu su juo − eilinius priešininkus, kuriuos vėliau išspjauna. Įtraukus priešininką Kirby paprastai gali trumpam laikui perimti jo kovos sugebėjimus ir naudoti žaidimo eigoje. Oro įkvėpęs Kirby gali pakilti ir pleventi oru. Kirby gali būti suspaustas ar ištemptas, bet atgauna pradinę formą. Kirby lytis nėra nustatyta. Personažui sukurta 100 serijų anime serialas ir mangos kūriniai.

## Žaidimai
Iki 2015 m. išleisti 14 pagrindinių Kirby serijos žaidimų. Juos daugiausiai kūrė „HAL Laboratory“, išleido „Nintendo“ vien savo gaminamoms žaidimų konsolėms. Pagrindiniai žaidimai yra nuotykių platformerio ir galvosūkių žanro. Be savos žaidimų serijos, Kirby yra valdomas „Super Smash Bros.“ muštynių žaidimuose. Ankstyvuosius serijos žaidimus galima žaisti naujesnėmis „Nintendo“ konsolėmis.

Pagrindinių žaidimų serija:

* − Pastaba. Duomenys ne pilnai patikrinami

Kiti žaidimai:

## Nuorodos
* Kirby oficiali svetainė
* 1up.com 
* mobygames.com

## Išnašos
Šilelio šv. Izidoriaus koplyčia

**Šilelio (Kulbagalio, Nikolajevkos) kapinių šv. Izidoriaus koplyčia** – Miežiškių Švč. M. Marijos parapijos koplyčia, esanti į rytus nuo Panevėžio, apie 4 km į šiaurės rytus nuo Miežiškių. Antrąjį gegužės sekmadienį čia švenčiami Šv. Izidoriaus atlaidai.

Koplyčia stūkso Miežiškių parapijos kapinėse, supamose Pučekų miško, restauruota. Jos atstatymo autorius ir fundatorius Kazimieras Svaldenis.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Šilelio kaimo kapinaitėse koplyčią pastatė broliai Tamošius ir Izidorius Svaldeniai iš Kulbagalio kaimo. Tamošius buvo „*lesvičius*“ t. y. girininkas, Izidorius – šio sumanymo iniciatorius. Jiems talkino Kulbagalio ir gretimo Nikolajevkos kaimų gyventojai. Mirusieji kapinėse pradėti laidoti kiek anksčiau. Kapinių akmeninė tvora sumūryta 1933–1935 m. 

1926 m. įkūrus Panevėžio vyskupiją, Miežiškių parapija su koplyčia Šilelyje buvo priskirta Panevėžio dekanatui. 1936 m. vyskupas Kazimieras Paltarokas lankydamasis Miežiškiuose, kartu aplankė ir Šilelio koplyčią.

Jau sovietmečiu tikintieji slapta pradėjo remontuoti Šilelio koplytėlę. Visi darbai baigti 2000 m. gegužės 12 d. Koplyčią tvarkant ir gražinant, prie jos remonto prisidėjo pirmųjų jos statytojų anūkai ir proanūkiai. Virginijus Liesis medienos koplyčios kolonoms davė iš nuosavo miško. Praplatintas žvyrkelis per mišką iki kapinių, kad laisvai galėtų pravažiuoti autobusas. Koplyčios restauravimo projektą nubraižė, jos remonto darbams vadovavo panevėžietis Kazimieras Svaldenis, kurio giminės keturios kartos gyveno Kulbagalyje. Altorių pagal K. Svaldenio projektą išdrožė panevėžietis liaudies meistras Algirdas Veblauskas.

Prie pat kapinių, kitapus kelio, įrengtos nelegalios gyvūnų kapinės. Jose maždaug 20 matomų palaidojimų su paminklais ir kryžiais. 

## Galerija

Šilelio kapinių koplyčia.JPG|Koplyčios viduje
Šilelio kapinių koplyčia 2.JPG|Mišios per Vėlines, 2015 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miežiškių Švč. M. Marijos parapija 
* Tarnavę dievui ir žmonėms
* Panevėžio rajono koplyčios
Konstantinas Holovčinskis

Kunigaikštis **Konstantinas Jaroslavovičius Holovčinskis ** (? – 1620 m. ruduo) – LDK valstybinis veikėjas, Mstislavlio kaštelionas (1611–1620) ir Kryčavo seniūnas.

## Biografija
Kunigaikščių Holovčinskių (Riurikaičiai) giminės atstovas, herbo „Labedz“ savininkas. Kunigaikščio Jaroslavo Jaroslavičiaus Holovčinskio (? – 1622) ir Konstancijos Jeronimovnos Chodkevičiūtės sūnus. Brolis – Mstislavlio vaivada, kunigaikštis Aleksandras Holovčinskis (apie 1570–1617).

1611 metais kunigaikštis Konstantinas Holovčinskis buvo paskirtas Mstislavlio kaštelionu, tais pačiais metais gavo valdyti Kryčavo seniūniją.

1620 metų rudenį Konstantinas Holovčinskis mirė.

## Šeima ir vaikai
Žmonos vardas ir kilmė nežinoma. Santuokoje turėjo du sūnus ir dvi dukteris:

* Mikalojus (? – 1658), Oršos vėliavininkas (nuo 1644)
* Jurgis (? – 1648/1649)
* Ana, Jono Chrčanovičiaus žmona
* Sofija, Aleksandro Paco (? – 1634) žmona

## Literatūra
* Валерый Пазднякоў, Галоўчынскія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З. Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. −688 с.: іл. С. 489. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)

|-
Mindaugas Genutis

**Mindaugas Genutis** (g. 1978 m. Klaipėdoje) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (FM).

## Pasiekimai
* 2007 m. Lietuvos greitųjų šachmatų komandinis čempionatas (Panevėžys): 1 vieta su Kauno "Žalgirio" ekipa, surinkusia 13 taškų iš 14 galimų (Kauno komandai atstovavo Mindaugas Beinoras, Airidas Savickas, Mindaugas Genutis, Viktorija Beinoraitė ir Mindaugas Subatavičius)
* 2011 metų Europos  žaibo šachmatų čempionatas, Lenkija: 78 vieta (15,5 taško iš 26 galimų tarp 379 dalyvių)

## Šaltiniai
Sigitas Kalvaitis

**Sigitas Kalvaitis** (g. 1987 m.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2013 m.).

## Biografija
Komandinėse varžybose rungtyniauja su Plungės visuomeninio šachmatų klubo "Bokštas" komanda.

## Pasiekimai
* 2007 m. Europos šachmatų čempionatas, Drezdenas, 	Vokietija): 4,5 tšk. tarp 403 dalyvių
* 2015 m. Lietuvos greitųjų šachmatų komandinės pirmenybės pereinamajai Lietuvos šachmatų federacijos taurei laimėti: 1 vieta su Plungės visuomeninio šachmatų klubo "Bokštas" pirmąja komanda (IM Matas Narmontas,  FM Sigitas Kalvaitis, Gytis Vaičekauskas,  Ieva Žalimaitė, Lukas Jonkus)

## Šaltiniai
Simonas Žičkus

**Simonas Žičkus** (g. 1989 m.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2009 m.).

## Biografija
Komandinėse varžybose rungtyniauja su Plungės visuomeninio šachmatų klubo "Bokštas" komanda.

## Pasiekimai
* 1998 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas (Oropesa del Mar): 50 vieta (5,5 tšk. tarp 94 dalyvių)
* 1999 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas (Oropesa del Mar): 43 vieta (5,5 tšk. tarp 96 dalyvių)
* 2009 m. Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas: VII-VIII (VII) vieta

## Šaltiniai
Aidas Jasiulevičius

**Aidas Jasiulevičius** (g. 1966 m. kovo 14 d.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2009 m.).

## Biografija
Marijampolės sporto mokyklos auklėtinis.

## Pasiekimai
* 2009 m. gruodžio 12 d. 13-asis Lietuvos šachmatų federacijos prezidento Algirdo Bajarkevičiaus taurės turnyras (Kazio Griniaus muziejus):  2 vieta (8 taškai)

## Šaltiniai
Rolandas Martinkus

**Rolandas Martinkus** (g. 1966 m.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2009 m.), šachmatų treneris.

## Biografija
Komandinėse varžybose rungtyniavo su Marijampolės komanda. Marijampolės žaidimų sporto mokyklos šachmatų treneris. Auklėtinis Paulius Pultinevičius. Vilkaviškio rajono sporto mokyklos šachmatų treneris. Marijampolės Šachmatų ir Šaškių Klubo „Sūduva“ vadovas. 

## Šaltiniai
Martynas Limontas

**Martynas Limontas** (g. 1984 m. vasario 11 d.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2006 m.), WFCC didmeistris (nuo 2014 m.). Pasaulio ir Europos jaunių šachmatų čempionatų dalyvis.

## Biografija
Komandinėse varžybose rungtyniauja su Plungės visuomeninio šachmatų klubo „Bokštas“ komanda.

## Pasiekimai
* 1997 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas (Kanai): 35 vieta (6,5 tšk. tarp 104 dalyvių)
* 2002 m. Penyskoloje (Kasteljono provincija) vykusiame Europos jaunių šachmatų čempionate aštuoniolikmečių (J18) grupėje (54 dalyviai), surinkęs 4,5 taško iš 9 galimų, užėmė 29 vietą.

* 2007 m. Lietuvos žaibo šachmatų čempionate iškovojo bronzos medalį.
Nuo 2009 m. Martynas Limontas dalyvauja šachmatų kompozicijų sprendimo varžybose.
Itin sėkmingai pasirodė 2017 m. Dresdene vykusiame 41-me pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionate (89 dal.), iškovojęs sidabro medalį.

Asmeniniame Lietuvos šachmatų kompozicijų sprendimo čempionate iškovojo visą eilę prizinių vietų: pirmąją – 2010, 2012, 2013, 2014, 2017 m., antrąją – 2009, 2011, 2015, 2016, 2018 m.

2019 m. Atvirajame Europos šachmatų kompozicijų sprendimo čempionato turnyre Atėnuose, aplenkęs 12-ką ŠKS didmeistrių, užėmė 1-ąją vietą.

## Šaltiniai
Povilas Lasinskas

**Povilas Lasinskas** (g. 1970 m.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2008 m.).

## Pasiekimai
* 2008 m. Europos Sąjungos šachmatų čempionatas	(Liverpulis): 		5 taškai,	76 vieta tarp 	141 dalyvių
* Tarptautinis šachmatų turnyras „IV Torneo Internacional Ciudad de La Laguna 2010“ (Ispanija): dalyvavo tarp 122 šachmatininkų

## Šaltiniai
Tomas Tvarijonas

**Tomas Tvarijonas** (g. 1996 m. vasario 8 d. Kaune) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (nuo 2014 m.).

## Biografija

## Pasiekimai
* 2013 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Al Ainas): 5 tšk.,	74 vieta	 tarp 123 dalyvių

## Šaltiniai
Rišardas Fichmanas

**Rišardas Fichmanas** (g. 1945 m. balandžio 29 d.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (FM), šachmatų treneris.

## Biografija
Gamtos mokslų daktaras. 

Vilniaus miesto šachmatų ir šaškių sporto mokyklos treneris.  FIDE treneris. Treneriu dirbo daugiau nei 40 metų. Tarp auklėtinių – Lietuvos čempionai ir prizininkai, Lietuvos nacionalinės rinktinės nariai, dalyvavę pasaulio šachmatų olimpiadose.

Vilniaus šachmatų federacijos viceprezidentas.

Knygos apie šachmatus autorius.

## Bibliografija
*„Šachmatų gramatika“, Pegasas. 

## Šaltiniai
Borisas Rositsanas

**Borisas Rositsanas** (1946 m. – 2021 m. rugpjūčio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (FM).

## Pasiekimai
* 2014 m. Pasaulio senjorų komandinis šachmatų čempionatas (Vilnius): 3 vieta (vyresnių negu 50 metų amžiaus kategorijoje) su Lietuvos komanda „Elitinis Šachmatų, Šaškių Klubas Rositsan ir Maccabi“ (FM Borisas Rositsanas, IM Antanas Zapolskis, Vladimiras Pavlovičius ir Saulius Cirtautas), 12 taškų. 

## Šaltiniai
Borisas Rumiancevas

**Borisas Rumiancevas** (g. 1936 m. liepos 4 d. - 2017 m. birželio 23 d.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (FM).  Tarptautiniame turnyre “Vilnius-100” (1988-1993 m.) įvykdė korespondencinių šachmatų didmeistrio normą.

## Pasiekimai
* 1967 m. Lietuvos šachmatų čempionatas: 5 vieta
* 1968 m. Lietuvos šachmatų čempionatas: 4 vieta
* 1991 m. Tarptautinis korespondencinių šachmatų meistras, ICCM
* 1991 m. Tarptautinis korespondencinių šachmatų didmeistris, ICCGM

## Šaltiniai
Kalenikas Miškovičius

**Kalenikas Miškovičius** – Kremeneco bajoras, artimas Švitrigailai.

Švitrigailos patarėjas, nuo 1434 metų Zvenigorsko (Podolė) ir Putilovo (Severščina) seniūnas. 1437 m. spalio 17 d. privilegija, paskelbta Kijeve, gavo iš Švitrigailos už ištikimą tarnybą daugelį dvarų Kijevo žemėje ir Voluinėje, ir gyvenvietes netoli Žytomyro.

## Vaikai
Turėjo sūnus: Senką, Ivašką, Getautą- Andrejų, Akušką, Džerbą, Tišką ir dukterį (Romano Ivaškovičiaus Volkavičiaus žmona), jos anūkas Ivanas Gornostajus rėmė Tiškevičių giminę ir prisidėjo prie jos kilimo.

## Literatūra
* Uruski, S. Rodzina. Herbarz szlachty polskiej. T. 1-15. – Warszawa, 1904–1938.

## Nuorodos
Caracal (albumas)

**Caracal** – antrasis studijinis britų elektroninės muzikos grupės „Disclosure“ albumas, išleistas 2015 m. rugsėjo 25 d. Nors albumas ir nesusilaukė tokio populiarumo kaip ankstesnysis grupės albumas „Settle“, „Caracal“ vis tiek susilaukė gerų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje.

2016 m. „Grammy“ apdovanojimuose „Caracal“ buvo nominuotas geriausio šokių/elektroninės muzikos albumo nominacijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Pazūkų šv. Elžbietos koplyčia

**Pazūkų šv. Elžbietos koplyčia-mauzoliejus** – koplyčia su laidojimo rūsiu, esanti Panevėžio rajone, paribyje su Pasvalio rajonu, Pazūkų kaime, apie 8 km į pietvakarius nuo Pušaloto. Priklauso Pušaloto šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijai. Pastatyta 1894 (kitais duomenimis, 1890) m. Fundatorė vietos dvarininkė Viktorija Leparskienė (Liparckienė).

Koplyčia stovi senosiose kaimo kapinaitėse, aptvertose mūrine tvora. Išlikusios kelios kapavietės, buvusio paminklo su kolona postamentas. Vieta prižiūrima, ant pastato frontono pritvitintos lentelės su datomis „1894. 1990“. Aplinkui plyti atviri dirbami laukai. Koplyčia pasiekiama iš kelio , Pazūkuose pavažiavus 0,5 km į šiaurę sezoniniu lauko keliu.

## Istorija

Dvarininkės Leparskienės rūpesčiu iš raudonų degtų plytų sumūryta koplyčia atstojo nedidelę kaimo bažnytėlę. Bažnytėlė stačiakampė, vos 3X4 m dydžio, lyg didelės bažnyčios maketas. Joje buvo altorius, ant sienų stacijėlės. Du langai ir vienos stiklinės durys. Apačioje – rūsys. Rūsio gale – langelis, pro kurį matėsi Leparskienės karstas su palaikais. Leparskienei mirus, jos dvarelis buvo tuoj išparduotas.

Bažnytėlės priekis paaukštintas, ant jo – trys kryželiai.  Buvo apmūrytos ir kapinaitės. Mūrą apdengė molio čerpėmis. Įėjimas į kapinaites buvo pro geležinius suveriamus vartelius. Kapinaičių pakraščiais augo medžiai ir alyvų krūmai. Bažnytėlės dešinėje  stovėjo paminklas: apačioje postamentas iš kampuoto akmens su įrašu, ant jo apvali kolona, viršuje angelas.

Kiekvieną gegužės mėnesio vakarą vykdavo gegužinės pamaldos. Visi atėję bažnytėlėje nesutilpdavo. Kiti suklupdavo prie pravertų durų šventoriuje, prie ką tik pražydusių ar jau baigiančių žydėti alyvų. Altorėlis būdavo papuoštas iš šonų berželiais, o
viduryje, kur stovėjo Marijos statula, – gėlėmis. 

## Galerija

Pazūkai, koplyčia.JPG|Kapinaites juosia mūro tvora
Pazūkai, koplyčia 2.JPG|Paminklo postamentas šalia koplyčios
Pazūkai, koplyčia, kryžius.JPG|Kryžius ant stogo


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jurgis Barisas. Pazūkai. Prisiminimų takais
* Pazūkų koplyčios nuotraukos 2010 m. (''miestai.net'')
Adomo Mickevičiaus ąžuolas

**Adomo Mickevičiaus ąžuolas** – gamtos paminklas, esantis Aukštadvario dvaro parke. Ąžuolas yra 1,3 m skersmens, apie 20 m aukščio, 4,4 m apimties. Medis pavadintas Adomo Mickevičiaus vardu, nes manoma, jog jis mėgdavęs lankytis Aukštadvaryje, sėdėti po ąžuolu dvaro rūmų parke netoli piliakalnio. Vienas Aukštadvario dvaro vadovų filomatas P. Malevskis buvo A. Mickevičiaus bičiulis.

## Išnašos
Transaero

**Transaero** () – buvusi Rusijos oro linijų bendrovė, kurios būstinė buvo Vnukovo ir Pulkovo oro uostuose. Iš viso kompanija vykdė daugiau kaip 150 vietinių ir tarptautinių maršrutų.

2015 m. spalio 1 d. „Transaero“ pradėjo bankroto procedūrą, o visos kompanijos operacijos planuojamos nutraukti 2015 m. gruodžio 15 d.

Prieš pat visų operacijų uždarymą kompanija visus savo lėktuvus perskraidino į Teruelio oro uostą Ispanijoje. Paskutinis kompanijos skrydis Nr. 160 (aptarnautas Boeing 767 lėktuvu) buvo iš Sokolo į Vnukovo oro uostą 2015 m. spalio 26 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Wizz Air Ukraine

**Wizz Air Ukraine** () – buvusi Ukrainos oro linijų bendrovė, priklausiusi Vengrijos mažų sąnaudų oro linijų bendrovei Wizz Air. Savo operacijas bendrovė sustabdė 2015 m. balandžio 20 d.

Savo skrydžius „Wizz Air Ukraine“ pradėjo 2008 m. Iš pradžių skrydžiai buvo vykdomi tik Ukrainoje, vėliau pradėti ir tarptautiniai. Tuo tarpu vietiniai skrydžiai buvo nutraukti.

2013 m. spalį kompanija pradėjo skrydžius į Donecko tarptautinį oro uostą, tačiau dėl Ukrainos krizės 2014 m. juos nutraukė.

Dėl tos pačios šalies krizės 2015 m. buvo pranešta, kad balandžio 20 d. kompanija nutrauks savo veiklą. 8 vykdomas kryptis perėmė motininė „Wizz Air“ kompanija, o likusieji 10 maršrutų nutraukti visiškai.

Abu kompanijos A320 lėktuvai buvo perimti „Wizz Air“ – vienas liko Kijeve, o kitas perkeltas skrydžiams į Košicės oro uostą.

## Lėktuvai

Iki 2015 m. kompanija valdė šiuos lėktuvus:





## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
George Boole

**Džordžas Būlis** (, 1815 m. lapkričio 2 d. Linkolnas, Linkolnšyras, Anglija – 1864 m. gruodžio 8 d.  Ballintemple, Korkas, Airija) – anglų matematikas, vienas iš matematinės logikos pradininkų. Savarankiškai studijavo įvairius mokslus. Nuo 1849 m. Korko koledžo matematikos profesorius. Jo straipsniai ir monografijos padarė didelę įtaką algebrinėms sistemoms, kurios jo garbei pavadintos Būlio algebra ir dabartiniame moksle bei technikoje įgavę įvairių interpretacijų (informatikoje, elektronikoje). Būlio koncepcijų išeities taškas – algebros ir logikos analogija, aritmetinių veiksmų taikymas log. klasėms.

## Knygos
Svarbiausi veikalai: „Matematinė logikos analizė“ (*The Mathematical Analysis of Logic*, 1847 m.), „Mąstymo dėsnių tyrimas“ (*An Investigation of the Laws of Thought*, 1854 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* George Boole biografija (mathshistory.st-andrews.ac.uk)
Gavrila Tiškevičius

**Gavrila Tiškevičius** (g. apie 1495 m., m. po 1546 m.) – Karaliaus dvariškis nuo 1524 m.

Tiškos sūnus. Brolis: Bazilio, Boriso, Levo ir Mykolo.

Vedė Nastasiją Sapiegaitę, Ivano dukterį. Turėjo palikuonių.

## Literatūra
* Włodzimierz Dworzaczek (Genealogia i Teki Dworzaczka) – dw.17058 po nim potomstwo

## Nuorodos
Lankasteriai

**Lankasteriai** () – Anglijos karališkoji giminė, Plantagenetų giminės atšaka. 

## Istorija
Dinastijos pradininku laikomas Anglijos karalius Henrikas IV, valdęs šalį nuo 1399 m. iki 1413 m. Lankasterių vardas atsirado 1267 m., kai Anglijos karalius Henrikas III sūnui Edmundui paskyrė Lankasterio erlo titulą. Edmundo anūkas Henrikas 1351 m. tapo Lankasterio kunigaikščiu. Henriko duktė Blanša ištekėjo už Anglijos karaliaus Eduardo III, kurių trečiasis sūnus Jonas Gentietis paveldėjo Lankasterių titulą ir valdas. Jono Gentiečio sūnus Henrikas 1390 m. dalyvavo Kryžiuočių ordino vykdytoje Vilniaus apsiaustyje. 1399 m. Henrikas dalyvavo nušalinant nuo valdžios Anglijos karalių Ričardą II, o tų pačių metų spalio 13 d. buvo karūnuotas kaip Henrikas IV. Dinastijai taip pat priklausė Henrikas V ir Henrikas VI. 1461 m. Ričardo Jorkiečio sūnus Eduardas IV nuvertė Henriką VI ir tapo pirmuoju Jorkų dinastijos karaliumi. Kiek anksčiau Eduardo III penktojo sūnaus Edmundo iš Langlio (1385 m. – Jorko kunigaikštis) palikuonys pareiškė pretenzijas į Anglijos sostą. Tuomet valdęs psichikos liga sergantis karalius Henrikas VI (Lankasterių giminės) tam neprieštaravo, bet jorkų užmačioms pasipriešino karalienė Margarita Anžu, norėjusi, kad karaliumi taptų jos sūnus, Velso princas Eduardas, – dėl to kilo dinastinis Baltosios ir Raudonosios rožių karas (1455–1485 m.), taip pavadintas pagal Jorkų herbe buvusią baltą, o Lankasterių – raudoną rožes. Po šio vidaus karo Anglijos valdžia atiteko naujai – Tiudorų dinastijai.

## Šaltiniai
Kazimieras Liudvikas Jevlaševskis

**Kazimieras Liudvikas Jevlaševskis**  ( 1664 m.) – Bresto vaivada 1659 metais, Smolensko kaštelionas 1656-1659 m., Vilniaus pavaivadis 1642-1647 m., Vilkmergės seniūnas 1649-1652 m., karaliaus sekretorius. 

Pasiuntinys pas Bogdaną Chmelnickį. 

Buvo deputatu nuo Senato į LDK Iždo Tribunolą 1659 metais.

## Literatūra

* Rodzina, herbarz szlachty polskiej, t. VI, Warszawa 1909, s. 71.
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy, tom IV: Ziemia smoleńska i województwo smoleńskie. XIV-XVIII wiek, pod redakcją Andrzeja Rachuby, Warszawa 2003, s. 362.
* Volumina Legum, t. IV, Petersburg 1860, s. 312.

|-
Adomas Tarlo

**Adomas Tarlo** (; 1713 m. – 1744 m. kovo 14 d.) – ATR valstybinis veikėjas, Liublino vaivada (1736–1744), Jaslovsko, Drodobičsko, Dolynos, Zlotorijsko ir Zvolensko seniūnas, Dzikovo konfederacijos (1734) ir Karūnos Tribunolo maršalka (1737), Lenkijos karaliaus Stanislovo Leščinskio šalininkas ir opozicijos prieš Augustą III vadovas.

## Biografija
Lenkijos magnatų Tarlų giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Karūnos didžiojo prievaizo Stanislovo Tarlo (?–1721) ir Ano Tarlo (?–1751) sūnus. Būdamas 18 metų Adomas Tarlo tapo šarvuotos įgulos rotmistru ir Karūnos Tribunolo deputatu. 1733 metais buvo išrinktas pasiuntiniu (deputatu) į seimą, po to buvo renkamas į konvokacinį ir elekcinį seimus. 1733 metais palaikė Stanislovo Leščinskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą.

1734 metais – Sandomiro vaivadijos maršalka Adomas Tarlo buvo išrinktas Dzikovo konfederacijos generaliniu maršalka, savo giminaičiui Liublino vaivadai Jonui Tarlai palaikant.

1736 metais Adomas Tarlo pretendavo į pacifikacinio seimo maršalkos postą, bet tą titulą gavo Podolės vaivada Vaclovas Petras Rževuckis. Tais pačiais metais gavo Liublino vaivados pareigybę. 1737 metais Radome buvo išrinktas Karūnos Tribunolo maršalka.

1738–1741 metais Adomas Tarlo gyveno Prancūzijoje, kur tarnavo. Ten jis įstojo į konfliktą su Karūnos dvaro pakamariu Kazimieru Poniatovskiu. Po grįžimo į tėvynę Adomui Tarlai paaštrėjo santykiai su galinga rūmų Čartoriskių-Poniatovskių partija. Karūnos didžiojo maršalkos Pranciškaus Belinskio baliaus metu tarp A. Tarlo ir K. Poniatovskio įvyko dvikova. Tarlo užmušė arklį po Poniatovskiu ir privertė jį kapituliuoti.

1744 m. kovo 16 d. Varšuvoje tarp priešininkų įvyko antras duelis. Ginkluotų Čartoriskių šalininkų minios akivaizdoje Liublino vaivada Adomas Tarlo žuvo, tačiau, tiksliai žinoma, kad užmušė jį ne Kazimieras Poniatovskis, o saksonų majoras Korfas ().

Buvo vedęs Dorotą Tarlaitę (?–1756), Liublino vaivados ir Karūnos pakanclerio Karlio Tarlo (1639–1702) ir Sofijos Pšoniak dukterį, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.

## Nuorodos
* Адам Тарло на сайте «Родовод»

|-
Petras Aleksandras Tarlo

**Petras Aleksandras Tarlo** (? – 1649 m.) – ATR valstybinis veikėjas, Liublino kaštelionas 1618–1630 metais, Liublino vaivada nuo 1630 metų, Pilznovsko seniūnas.

## Biografija
Lenkijos žymios Tarlų giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Liublino vaivados Jono Tarlo (apie 1527–1587) ir Agnieškos Šafraniec (m. po 1601) jaunesnysis sūnus.

Po savo tėvo mirties (1587) Petras Aleksandras ir jo vyresnysis brolis Jonas Amoras perėjo į jų senelio Sandomiro kašteliono ir vaivados Stanislovo Šafranieco (1525/1530–1598), Peskovo Skalos pilies valdytojo, globą. Pirminį išsilavinimą gavo kalvinų mokykloje, Secmine. 1605 metais Petras Aleksandras išvyko mokytis į protestantų miestą Strasburgą, kur išbuvo dvejus metus. 1606 metais buvo įtrauktas į Ženevos universiteto studentų sąrašą. Po grįžimo į tėvynę Petras Aleksandras Tarlo atsisakė kalvinizmo ir perėjo į katalikų tikėjimą (apie 1615 metus). Nežiūrint į tai, jis pilnai nenutraukė ryšių su disidentais, tarp jų ir su savo sūnų mokytoju Adžeuju Višovatu, ir siuntė juos į mokslus, į Rakovo akademiją.

1613 metais Petras Aleksandras Tarlo buvo išrinktas pasiuntiniu (deputatu) į seimą, 1618 metais gavo Liublino kašteliono pareigybę. 1630 metais Petras Aleksandras Tarlo buvo paskirtas Liublino vaivada.

Po Petro Aleksandro Tarlo mirties Liublino vaivados titulą gavo jo sūnus Jonas Tarlo (m. 1680). Tarlo giminės atstovai užėmė Liublino vaivados pareigybę su nedidele pertrauka iki 1744 metų.

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. Iki 1612 metų pirma santuoka buvo su Sofija Dzialinska, Chelmo vaivados Mikalojaus Dzelinskio (apie 1540–1604) ir Katerinos Dulskos dukterimi. Vaikai:

* Mikalojus (m. 1632)
* Jonas (m. 1680), Liublino (1650) ir Sandomiro vaivada (1665)
* Steponas
* Vladislovas Kazimieras

Antrą kartą vedė Jadvygą Lianckoronską (m. po 1667), Malogoščko seniūno Samuilo Lianckoronskio (m. 1638) ir Sofijos Firlej (m. 1645) dukterį. Vaikai:

* Karolis (m. 1702), Liublino vaivada (1685), Karūnos pakancleris (1689)
* Aleksandras (m. 1684), Zavichvosto kaštelionas
* Stanislovas (m. 1705), Zavichvosto kaštelionas (1684), Liublino vaivada (1689)
* Zigmantas (m. 1685/1689), Pilznovsko seniūnas

## Nuorodos
* Пётр Александр Тарло на сайте «Родовод»

|-
Jonas Tarlo (m. 1587)

**Jonas Tarlo** (apie 1527–1587) – ATR valstybinis veikėjas, Lvovo vaiskis (1553–1554), karaliaus dvariškis (1554), karaliaus sekretorius (nuo 1556 metų), Malogoščko (1563–1565) ir Radomo kaštelionas (1565–1574), Liublino vaivada (1574–1587), Lomžos ir Pilzeno seniūnas.

## Biografija
Lenkijos magnatų Tarlų giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Karūnos taurininko Pilznovo seniūno Jono Tarlos (?–1550) ir Dorotos Tarnovskos (m. iki 1540) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Mikalojus (m. 1571), karaliaus dvariškis ir sekretorius, Sandomiro vėliavininkas (1553).

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs du kartus kalvinistes. Jo pirmoji žmona tapo Ana Gostomska (m. po 1565), Ravos vaivados Anzelmo Gostomskio (apie 1508–1588) duktė, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo. Antrą kartą vedė Agniešką Šafraniec (m. po 1601), Sandomiro kašteliono ir vaivados Stanislovo Šafraneco (m. 1598) ir Anos Dembickos dukterį. Vaikai nuo antros santuokos:

* Jonas Amor (m. 1594), Pilznovo seniūnas (1588).
* Petras Aleksandras (m. 1649), Liublino kaštelionas ir vaivada.
* Elena – Karaliaus rotmistro Stanislovo Branickio žmona.
* duktė – Pšemyslo pakamario Stanislovo Staržechovskio žmona.
* Ana – pirma santuoka už Jeronimo Chodkevičiaus, antra – už Jeronimo Seniavskio.

## Nuorodos
* Ян Тарло на сайте «Родовод» 

|-
We the Generation

**We the Generation** – antrasis studijinis britų elektroninės muzikos grupės „Rudimental“ albumas, išleistas 2015 m. spalio 2 d, tačiau buvo nutekintas į internetą likus savaitei iki išleidimo. Albume kartu dainas atlika tokie atlikėjai, kaip Ed Sheeran, Lianne La Havas, Dizzee Rascal bei kiti. Buvo išleisti keli singlai, vienas iš jų, Ed Sheeran dainos „Bloodstream“ koveris, pasiekė antrąją vietą Jungtinės Karalystės singlų rreitinge.

„We the Generation“ susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingp vietoje, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Nečėnų Švč. Dievo Motinos Gimimo sentikių cerkvė

**Nečėnų sentikių cerkvė** – rusų sentikių maldos namai Utenos rajone, Daugailių seniūnijoje, Nečėnų kaime, apie 13 km į pietryčius nuo Daugailių. Veikiantys per didžiąsias sentikių šventes. Maldykla medinė, stačiakampė.

Nečėnai – nykstantis sentikių kaimas, kuriame nuolat gyvena vos keli žmonės. 2000 m. duomenimis, čia gyveno Eugenijaus Babachino (1), Varvaros Babachinos (1), Jakovo Kuznecovo (1), Jono Kuznecovo (2), Feonijos Šerstobajevos (1) ir Sergejaus Šeštakovo (1) šeimos.

Yra vietos sentikių bendruomenės (*Нечанская староверческая религиозная община *) prižiūrimos kapinės. Jos veikiančios, tvarkingos, užima 0,20 ha plotą. Yra lygioje vietoje, apjuostos mišku. Apaugusios retu mišku. Daug betoninių ir teracinių paminklų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Nečėnų sentikių religinė bendruomenė
* Lietuvos sentikių kultūros paveldas
Vitoša

**Vitoša** () – kalnų masyvas vakarų Bulgarijoje, Sofijos srityje. Aukštis iki 2292 m (Černi Vreho k.). Kalnai apaugę plačialapių ir spygliuočių medžių miškais, viršuje plyti pievos. Trykšta mineralinės versmės.

Rytinėje Vitošos pašlaitėje įsikūrusi Sofija. Įrengtas funikulierius. Vitoša – mėgiama Sofijos gyventojų poilsio, žygių į gamtą vieta, žiemą slidinėjama. 1934 m. kalnai paskelbti nacionaliniu parku.


Витоша - Черни връх.JPG|Černi Vrehas
Boyana waterfall.jpg|Bojanos krioklys
17 Витоша, Златните мостове.JPG|Akmenų upė
Залез над Витоша.jpg|Kalnų miškas žiemą


## Šaltiniai
Vitiazio gelmė

**Vitiazio gelmė** arba ***Rytų Melanezijos gelmė*** – įduba pietvakarinėje Ramiojo vandenyno dalyje, nusidriekusi pagal šiaurinę povandeninių kalnų bei salų virtinės, skiriančios Melanezijos dubumą ir Fidžio jūrą, ribą. Ilgis – 870 km, plotis iki 60 km, gylis – 6150 m.

## Šaltiniai
Karolis Tarlo

**Karolis Tarlo** (1639–1702) – ATR valstybinis veikėjas, Liublino vaivada (1685–1689), Karūnos pakancleris (1689–1702), Stežicko seniūnas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Tarlų giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Liublino vaivados Petro Aleksandro Tarlo (? – 1649) nuo antros santuokos su Jadvyga Lianckoronska (m. po 1667) vyresnysis sūnus. Broliai – Mikalojus, Jonas Aleksandras, Aleksandras, Stanislovas ir Zigmantas.

1685 metais Karolis Tarlo gavo Liublino vaivados pareigybę, o 1689 metais buvo paskirtas Karūnos pakancleriu. 1697 metais palaikė Saksonijos kurfiursto Augusto Stipriojo išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą.

## Šeima ir vaikai

Prieš 1674 metais vedė Sofiją Pošniak, nuo santuokos su kuria turėjo sūnų ir tris dukteris:

* Adomas Petras (? – 1719), Karūnos stalininkas (1703), Liublino vaivada (1706), Liublino Januvo ir Stežicko seniūnas,
* Jadvyga (m. po 1705), Radomo kašteliono Jono Kazimiero Linckoronskio (m. 1698) žmona nuo 1688 metų
* Dorota (m. 1756), 1-mas vyras – Mazovijos vaivada ir Karūnos lauko etmonas Stanislovas Chomentovskis (1673–1728), 2-ras vyras Liublino vaivada Adomas Tarlo (1713–1744)
* Tereza Magdelena (m. 1700), 1-mas vyras nuo 1691 metų Karūnos pastalininkas Aleksandras Pšemskis (apie 1650–1694), 2-ras vyras Krokuvos vaivada Pranciškus Vieliopolskis (m. 1732).

## Nuorodos
* Кароль Тарло на сайте «Родовод»

|-
Ansambel Roka Žlindre

**Ansambel Roka Žlindre** – Slovėnijos liaudies muzikos grupė. Jos pavadinimas kilęs vieno iš grupės narių – akordeonininko Rok Žlindra.

Grupę sudaro Rok Žlindra (akordeonas), Barbara Ogrinc (vokalas), Nejc Drobnič (akustinė gitara) ir Rok Modic (bosinė gitara).

2010 metais su kolektyvu „Kalamari“ atstovavo Slovėnijai 2010 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. Jame su kūriniu „Narodnozabavni rock“ pusfinalyje užėmė 16-ą vietą ir į finalą nepateko.

## Diskografija
* 2010: *Narodnozabavni Rock* (su Kalamari)

## Nuorodos

* Daina ''Narodnozabavni rock'' (su Kalamari)

|-
Kalamari

**„Kalamari“** – Slovėnijos roko muzikos grupė.

Grupė susikūrė 1993 m. lapkritį, narių Jože Jež (Pepi), Matjaž Švagelj ir Aleksander Kokošar. 1996 metais išleido debiutinį albumą „Dobra vila“. Populiariausiais singlais tapo „S tabo držim“ ir „Angelca“.

Sėkmingiausiu jų muzikiniu albumu laikomas „V vetru rdečih zastav“, pasirodęs 1999 metais. Tais pačiais metais *Slovenska popevka* konkurse su daina „V vetru rdečih zastav“ užėmė antrąją vietą. „Kalamari“ koncertavo ne tik Slovėnijoje, bet ir Italijoje, Austrijoje, Šveicarijoje, Kroatijoje, Serbijoje ir Juodkalnijoje.

2010 metais su ansambliu „Roka Žlindre“ atstovavo Slovėnijai 2010 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. Jame su kūriniu „Narodnozabavni rock“ pusfinalyje užėmė 16-ą vietą ir į finalą nepateko.

## Nariai

### Dabartiniai nariai
* Darjan Gržina – vokalas, gitara (2014–dabar)
* Matjaž Švagelj – gitara, vokalas (1993–dabar)
* Danijel Možina – klavišiniai, armonika, vokalas (2014–dabar)
* David Mavec – bosinė gitara, vokalas
* Bogdan Turnšek – Poly – būgnai, vokalas (2010–dabar)

### Buvę nariai

* Jože Jež (Pepi) – vokalas, gitara (1993–2014)
* Martin Jelen - Tine – bosinė gitara
* Franci Čelhar – klavišiniai, vokalas
* Aleksander Kokošar

## Diskografija
* *Dobra vila* (1996)
* *S tabo držim* (1998)
* *V vetru rdečih zastav* (1999)
* *Popoldne* (2001)
* *Kalamari, deset let* (2003)
* *Lahko letiš* (2006)
* *Nariši veliko srce* (2009)
* *Narodnozabavni rock* (2010)

## Nuorodos

* Daina ''Narodnozabavni rock'' (su Ansambel Roka Žlindre)

|-
Jonas Tarlo (m. 1550)

**Jonas Tarlo** (? – 1550) – Lenkijos valstybinis veikėjas, Karūnos didysis raikytojas (1522–1546), Karūnos didysis pataurininkas (1546–1550), Karūnos didysis taurininkas (1550), Pilznovo seniūnas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Tarlų giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Drogovisko seniūno Stanislovo Tarlos (m. po 1515) ir Margaritos Magieros sūnus. Broliai – Pšemyslo vyskupas Stanislovas (apie 1480–1544), Lvovo vaiskis Povilas (m. 1553) ir Radomo kaštelionas Gabrielius (m. 1565).

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs Dorotą Tarnovską (m. iki 1540), Sadecko kašteliono Jono Tarnovskio (m. 1527) dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo du sūnus ir dvi dukteris:

* Jonas (m. 1587) – karaliaus sekretorius, Malogoščio ir Radomo kaštelionas, Liublino vaivada
* Mikalojus (m. 1571), karaliaus sekretorius, Sandomiro vėliavininkas, karalienės Barboros pataurininkis.
* Ana, Haličo vėliavininko Stanislovo Fredruso Herburto žmona
* Elžbieta, Karūnos didžiojo etmono Jurgio Jazloveckio (1510–1575) žmona.

## Nuorodos
* Ян Тарло на сайте «Родовод»
Kazimieras Malachovskis

**Kazimieras Malachovskis** (, 1765 m. vasario 24 d. – 1845 m. sausio 5 d.) – Lenkijos generolas.

## Biografija

Įstojo į tarnybą paprastu kanonieriumi 1776 metais. Po ATR trečiojo padalijimo bėgo į Italiją. 1797 metais įstojo į Lenkijos legionus, Trebio mūšyje buvo paimtas į nelaisvę, po to vėl įstojo į Prancūzijos armiją. 1805 metais pakeltas į pulkininkus. 1812 metais perėjo tarnauti į Napoleono vasalinę Varšuvos kunigaikštystės armiją. Po Berezino mūšio gavo brigados generolo titulą ir pavedė į Varšuvą Lenkijos karių likučius.

1815 metais buvo paskirtas Novogeorgijevsko gubernatoriumi.

Aktyviai dalyvavo 1831 metų sukilime, po Ostrelenko mūšio pakeitė Henriką Dembinskį.

Po Varšuvos kapituliacijos paliko titulus ir išvažiavo į Prancūziją, kur ir mirė.
Pustaisyklingis briaunainis

Pagal originalų apibrėžimą, **pustaisyklingis briaunainis** – toks briaunainis, kurio sienos yra taisyklingieji daugiakampiai, o viršūnės yra tranzityvios (pagal briaunainiui būdingą simetrijos grupę). Pustaisyklingiai briaunainiai pagal tranzityvumą yra paprasčiausi tolygieji briaunainiai, nes kiti pasižymi įvairesniu tranzityvumu (kvazitaisyklingieji – be viršūnių, dar yra tranzityvios briaunos, bet sienos netranzityvios; taisyklingieji – tranzityvūs visi trys elementai: viršūnės, sienos ir briaunos). Šis apibrėžimas remiasi labiau apibendrintu 1900 metais publikuotu matematiko Toroldo Goseto (*Thorold Gosset*) pustaisyklingių politopų apibrėžimu, bei 1973 metų Kokseterio (*H.S.M. Coxeter*) apibrėžimu.

Pustaisyklingiais briaunainiais yra laikomi:
* Trylika **[[Archimedo kūnas|Archimedo kūnų]]**;
* Begalinė aibė iškilų **[[Prizmė|prizmių]]**;
* Begalinė aibė iškilų **[[prizmė|antiprizmių]]** (pastarųjų pustaisyklingę prigimtį aprašė dar Johanas Kepleris).

**Pustaisyklingį briaunainį** visiškai nusako jo viršūnės konfigūracijos planas, kitaip tariant, į viršūnę sueinančių daugiakampių sąrašas. Pavyzdžiui, užrašymas *3.5.3.5* nusako ikosidodekaedrą, kurio kiekvienoje viršūnėje pakaitomis sueina po du taisyklingus trikampius ir penkiakampius; o *3.3.3.5* reiškia penkiakampę antiprizmę. Šie briaunainiai neretai dar vadinami tiesiog „briaunainiai tranzityviomis viršūnėmis“.

Po to, kai Gosetas paskelbė **pustaisyklingio** briaunainio sąvoką ir apibrėžimą, šio termino taikymas nebuvo nuoseklus, ypač skirtingai jis buvo taikomas daugiamačių politopų teorijoje. Kokseteris perėmė Goseto apibrėžimą, bet jį pritaikė visai tolygiųjų briaunainių klasei, o **pustaisyklingiams** liko tik mažiausiai simetriškų briaunainių poaibis, kurio figūroms būdingas tiktai viršūnės tranzityvumas.

Nors įvedus apjungiančią tolygiųjų briaunainių klasę ir buvo išspręsta didelė dalis įvairių su briaunainių klasifikavimu susijusių problemų, vis dar iškyla svarstymai, kaip skirstyti briaunainius į klases. Nepaisant visko, šiuo metu plačiausiai pripažįstama tolygiųjų briaunainių klasė, kurią sudaro trys poklasiai: taisyklingieji briaunainiai (jei yra tranzityvios viršūnės, sienos ir briaunos), kvazitaisyklingieji (jei yra tranzityvios viršūnės ir briaunos, bet sienos netranzityvios) ir **pustaisyklingiai** (jei tranzityvios vien viršūnės, o sienos ir briaunos netranzityvios).

## Išnašos

## Nuorodos
* Semiregular Polyhedron
* George Hart: Archimedean Semi-regular Polyhedra
* David Darling: semi-regular polyhedron 
* polyhedra.mathmos.net: Semi-Regular Polyhedron
* Encyclopaedia of Mathematics: Semi-regular polyhedra, uniform polyhedra, Archimedean solids
Mikalojus Firlejus

**Mikalojus Firlejus** (; apie 1460–1526) – Lenkijos karinis ir valstybinis veikėjas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Firlejų giminės atstovas, herbo „Lewart“ savininkas. Liublino žemės teisėjo ir raštininko Petro Forlejaus iš Dombrovicos (m. 1499) ir Jadvygos Osmuskos vienintelis sūnus.

Užėmė Karūnos didžiojo etmono pareigybę nuo 1515 iki 1526 metų. Buvo taip pat: Krokuvos vėliavininkas ir Liublino seniūnas, Liublino kaštelionas 1502–1520 metais, Krokuvos kaštelionas nuo 1520 metų, Liublino vaivada 1507–1514 metais ir vėliau Sandomiro vaivada (1514–1526).

1485 metais Mikalojus Firlejus buvo Kazimiero Jogailaičo rūmų dvariškis. Sekančiais 1486 metais dalyvavo pasiuntinybėje pas vokiečių imperatorių Frydrichą III. 1487 metais dalyvavo karalaičio Jono I Albrechto žygyje prieš totorius ir Koperstino mūšyje. 1489 ir 1502 m. – pasiuntinys pas Osmanų sultoną. 1497 metais dalyvavo nepavykusiame Jono Albrechto kariniame žygyje į Bukoviną. 1499 metais Mikalojus Firlejus dalyvavo naujos unijos pasirašyme tarp Lenkijos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės.

## Šeima ir vaikai
Vedė Aną Melecką, Zavichvosto kašteliono Stanislovo Meleckio (m. 1532) dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo su sūnus ir tris dukteris:

* Petras (m. 1553), Liublino ir Belzo vaivada
* Mikalojus (m. 1519)
* Katerina (m. po 1545), Sadecko kašteliono Stanislovo Tarnovskio (apie 1478–1528/1530) žmona nuo 1515 metų
* Barbora, Zbignevo Slupeckio žmona
* Ana, Jano Ležaisko žmona

## Nuorodos

|-
Vičiuga

**Vičiuga** () – miestas Rusijoje, Ivanovo srityje, 30 km į pietvakarius nuo Kinešmos. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Kinešmos linijos, praeina Kovrovo–Kinešmos plentas. Mašinų gamybos, tekstilės pramonė. Yra dvi cerkvės (1908 ir 1911 m.), XX a. pr. ligoninė, rūmų kompleksas, tekstilės fabrikas, gyvenamieji namai. Veikia krašto muziejus, kultūros namai.

## Istorija

Istorinė miesto dalis yra gretimame kaime – Senojoje Vičiugoje. Naujoji Vičiuga pradėjo augti aplink geležinkelio stotį. 1925 m. sujungus išsibarsčiusias dalis įkurtas Vičiugos miestas.


Вичуга Бетонный корпус 1915-2006.jpg|„Betoninis korpusas“ (tekstilės fabrikas)
Ivanovo Obl Vichuga asv2018-08 img11.jpg|Raudonoji cerkvė
Вичуга Худмузей 2008.jpg|Meno muziejus


## Šaltiniai
Lale Andersen

**Lale Andersen** (tikrasis vardas *Liese-Lotte Helene Berta Bunnenberg*; 1905 m. kovo 23 d. Brėmerhafene, Vokietija – 1972 m. rugpjūčio 29 d. Vienoje, Austrija) buvo Vokietijos dainininkė ir dainų autorė, garsios dainos „Lili Marleen“ atlikėja.

1922 metais ištekėjo už vietos dailininko Paul Ernst Wilke (1894–1971), su kuriuo susilaukė trijų vaikų: Björn, Carmen-Litta ir Michael. Pora išsiskyrė 1929 metais.

1938-aisiais Andersen dirbo Miuncheno kabarete „Simpl“, o nuo 1939 m. – prestižiniame Berlyno „Kabarett der Komiker“. Ten ji susitiko su kompozitoriumi Norbert Schultze, kuris jai sukūrė dainą „Lili Marleen“. Per Antrąjį pasaulinį karą „Lilli Marleen“ tapo sąjungininkų kareivių himnu ir pavadinta *Dykumos kario himnu*. Vėliau įvairias versijas italų, prancūzų, anglų, airių, austrų, estų ir lietuvių kalbomis įrašė daug dainininkų ir grupių. 2004 m. „Lili Marlen“ įdainavo Nijolė Narmontaitė savo CD „Aš ir Ji“.

1961 metais su kūriniu „Einmal sehen wir uns wieder“ atstovaudama Vakarų Vokietijai 1961 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, užėmė 13-ą vietą. Tuo metu Andersen buvo 56 metai ir daugiau kaip 45 metus buvo vyriausia dalyvė konkurso istorijoje. Septintame dešimtmetyje atlikėja koncertavo JAV ir Kanadoje.

Prieš savo mirtį 1972 metais išleido autobiografiją „Der Himmel hat viele Farben“.

2005 m. kurortinėje Vokietijos Rytinių fryzų Langeogo saloje pastatytas skulptorės Evos Recker sukurtas paminklas dainininkei Lale Andersen ir jos garsiajai dainai „Lili Marleen“.


Kabarett der Komiker; Lale Andersen 015429a.jpg|
Kabarett der Komiker; Lale Andersen 015429b.jpg|
Gedenktafel Lale Andersen.jpg|
Wasserturm Langeoog.jpg|


## Nuorodos

* Lale Andersen IMDB svetainėje 

|-
Kauno maratono klubas

**Kauno maratono klubas** – lengvosios atletikos profesionalus ir bėgimo mėgėjus vienijanti draugija. Klubas yra Lietuvos lengvosios atletikos federacijos tikrasis narys ir aktyviai dalyvauja federacijos veikloje. Klubas taip pat yra Lietuvos bėgimo mėgėjų asociacijos narys.

Klubui priklauso ne tik bėgikai, bet ir šuolininkas į tolį Mantas Šilkauskas, šuolių su kartimi Lietuvos jaunimo čempionė ir rekordininkė Miglė Juodeškaitė, olimpietė, Lietuvos čempionė, ieties metikė Indrė Jakubaitytė ir kiti lengvosios atletikos sportininkai. Sportininkus treniruoja olimpietė Inga Juodeškienė ir stajeris Remigijus Kančys.

Nuo 2013 metų organizuoja tradicinį „Kauno maratoną“. 2015 m. į šį renginį susirinko 5 tūkstančiai dalyvių. Prieš renginį rengiamos viešos treniruotės kauniečiams.

## Šaltiniai