open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lengvasis rokas

**Lengvasis rokas** () – roko muzikos forma, kuri naudoja rokenrolo techniką, kad sukurtų lengvesnį, ausiai mielesnį garsą, klausyti vairuojant arba darbe. Soft rock dažniausiai turi aukštą vokalą, o dainų žodžiai ne konfrontaciniai, susitelkiantys į tokias temas kaip meilė, kasdieninis gyvenimas ir santykiai. Žanras daug naudoja pianiną, sintezatorių ir kartais saksofoną. Kartais į soft rock muzika įdedama elektrinė gitara. Arba, kaip daro grupė Bee Gees, - akustinė gitara. Dvylikastygė gitara taip pat naudojamos soft rock‘e.

## Istorija

Lengvasis rokas iškilo XX a. 7-ajame dešimtmetyje kaip atsakas į kuriamą sunkią muziką (hard rock, heavy metal ir t. t.), kuri tuo metu buvo itin populiari. Taip pat lengvasis rokas kūrėsi kaip atsakas į norėjimą pakeisti Baby Boom prioritetus 7-ajame dešimtmetyje. Ši roko šaka išsivystė tam, kad patenkintų poreikius tų žmonių, kurie beveik nesiklausė roko, nes XX a. 6-ajame dešimtmetyje muzika, kuri neatitiko roko, buvo tiesiog vadinama pop. Taip soft rock pripratino žmones klausytis roko.

Soft rock tapo labai populiarus XX a. 8-ajame deš. 1977 m. daug radijo stočių leido vien tik soft rock. Tuo pačiu metu, grupė Chicago, buvusi jazz-rock grupė, irgi persivertė į soft rock ir pasiekė labai didelę komercinę sėkmę. Britų bliuzo grupė Fleetwood Mac taip susilaukė didelės sėkmės, kai ėmė groti šiuo stiliumi. Netgi Led Zeppelin, kuri yra šiaip hard rock grupė, sukūrė keletą šio žanro dainų (pvz.: „All My Love“). 1980 m. skoniai jau keitėsi ir radijo sotys atspindėjo šitą pasikeitimą. Žanras evoliucionavo į „suaugusiųjų amžininką“, tai yra pop kategoriją, kuris darė mažesnę roko įtaką nei jo pirmtakas.
Tatula

**Tatula** – upė Šiaurės Lietuvoje, daugiausia Biržų rajone; Mūšos dešinysis intakas. Prasideda Čypėnų apylinkėse, Vabalninko seniūnijoje. Pradžioje teka į pietvakarius, užkabina Kupiškio rajono pakraštį. Vėliau pasuka į šiaurę, vidurupyje sudaro Pasvalio-Biržų rajonų ribos atkarpą. Žemupyje vėl pasuka į pietvakarius, Pasvalio rajone, į vakarus nuo Raubonių įteka į Mūšą.

Didžiausi intakai: Skriaudžius, Upytė, Berlė, Ūgė (kairieji), Vabala, Daudžgirių upelis, Juodupė (dešinieji).

Vyraujantis slėnio plotis 0,3-0,5 km. Aukštupio vaga sureguliuota, vasarą išdžiūsta. Žemupio šlaitai versmėti. 3 km žemupio vagos ruožas įėjo į Kirdonių-Tatulos draustinį. Kirdonių–Tatulos geologinis draustinis panaikintas 1992 m. įkūrus Biržų regioninį parką. Ties Daudžgirių kaimu Biržų rajone Tatula įteka į Biržų regioninio parko teritoriją. Čia prasideda Tatulos kraštovaizdžio draustinis, kuris tęsiasi iki Ąžuolpamūšės piliakalnio netoli Tatulos žiočių.

Upėvardis (dar žinomas kaip *Tatala, Tatalas, Tatulė*) neaiškios kilmės; bandoma sieti su *tatėti* („barškėti, paukšėti“), *tatenti* („šaudyti“), *tatinti* („mušti“).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Salvinorinas A

**Salvinorinas A** – pagrindinė veiklioji *[[Salvia divinorum]]* medžiaga. Salvinorin A yra terpenoidas, cheminė formulė C23H28O8. Skirtingai, negu žinomi opiodai – receptorių ligandai, salvinorinas A nėra alkaloidas, nes nėra aminas. Salvinorinas A neįtakoja 5-HT2A serotonino receptorių, bet selektyvus κ agonistas. Aktyvi dozė 200 µg.
Salvorinų veiklumas neturi klasikinės farmakodinaminės sąsajos su toksiškumu – didelės dozės, eksperimentiniais duomenimis su gyvūnais, nepažeidžia organų.

## Salvinorino A sintezė

Sintetinti bandyta RMIT Universitete iš cykloheksanono su funkcine grupe ir α,β-nesočiojo laktono.

## Salvinorinai, lyginamoji analizė

Salvinorinas A priklauso salvorinų grupei. Salvinorinas A gali būti susintetintas acetilinant salvoriną B. Teoriškai, manyta, kad salvorinas C bus aktyvesnis už salvoriną A, tačiau eksperimentiniai duomenys parodė priešingai – salvorinas A yra vienintėlis aktyvus savo grupės narys.

## Nuorodos
* The ''Salvia divinorum'' Research and Information Center (Daniel Siebert)
* Erowid ''Salvia divinorum'' vault
* Lycaeum Salvinorin A 
* Tryptamind Salvinorin A

## Išnašos
Jokūbiškiai (Širvėna)

**Jokūbiškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Biržų, prie kelio . Vakariniu pakraščiu teka Tatulos intakas Juodupė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sąranka

**Sąranka** () – darinys gamyboje, sudarytas iš tam tikrų kartu sujungtų elementų, komponentų ir/ar dalių. Sąranka yra tarpinis etapas mašinų, prietaisų, drabužių, avalynės ir kitokių daiktų, sudarytų iš sujungtų dalių, gamyboje. Sąrankos jungiamos tarpusavyje arba prie jų tvirtinami (primontuojami) kiti komponentai, kol gaunamas visas gaminys. *Sąrankai* artima sąvoka yra *mazgas*.

## Sąrankos įtaisai
Sąrankų pavyzdžiai:
* *aparatų sąranka* () – aparatų derinys, kuris gali būti sujungtas ir patikrintas, kad gerai veikia, kaip sudėtingos sistemos dalis.
* *durų sąranka* () – sumontuota visuma, į kurią įeina durų sąvaros, rėmas (stakta), vyriai, kreipiančiosios, sandarinimo elementai ir kt. komponentai. Į įrangą gali įeiti varikliai, sensoriai ir kita valdymo įranga, jei durys automatinės.
* *[[lazeris|lazerio]] sąranka* () – lazerinis įtaisas kartu su optiniais, mechaniniais ir/ar elektriniais pluošto valdymo ir formavimo komponentais

Kartais sąrankos turi specialų lietuvišką pavadinimą, į kurį žodis *sąranka* neįeina. Pvz.:
* *batviršis* () – užbaigtas avalynės išviršis, visiškai susiūtas, suklijuotas ar kitaip sujungtas, sudarytas iš pagrindinių medžiagų ir visų pamušalų kartu su tokiais komponentais kaip klijai, minkštikliai ar sutvirtinimo detalės.

Ypatingas atvejis – sąranka gali būti ne gatavo gaminio gamybos (montavimo) etapas, bet speciali sumontuotų dalių sistema, kuri gali būti patikrinta, ar veikia kaip visuma. Pvz.:
* *atskirtoji elektrinė sąranka* () – bandymams skirta staklių ar panašaus įrenginio visų elektromagnetiškai susijusių modulių sujungta visuma, atskirta nuo mechaninių staklių (įrenginio) dalių, kuri tinka išbandyti.

## Sąrankos medžiagos
Sąranka gali būti ne tik sujungtas įtaisų rinkinys, bet ir medžiaga, sudaryta iš tam tikru būdu mechaniškai sujungtų (susiūtų, suklijuotų ir pan.) medžiagų. Tai *sluoksninė sąranka* arba *[[sluoksniuotis]]*.

## Sandėta
**Sandėta** – sluoksninė ar kitokia sąranka, erdviškai sudėta kaip turi būti galutiniame gaminyje, bet dar nesutvirtinta (nesuklijuota, nesusiūta, nesukalta ir pan.).

## Nuorodos
Aleknaičiai

**Aleknaičiai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, prie kelio , 4 km į pietryčius nuo Lygumų, ant Kruojos kranto.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Klupšas, pedagogas, visuomenės veikėjas

## Šaltiniai
Aleknaičiai (reikšmės)

**Aleknaičiai** yra gyvenviečių pavadinimai:

## Lietuva
* Joniškio rajone;
* Pakruojo rajone;
* Raseinių rajone.

## Rusija
* Aleknaičiai, buvęs kaimas ir dvaras Kaliningrado srities Slavsko rajone.
Postgrandžas

**Postgrandžas** – alternatyviojo roko požanris, atsiradęs XX a. paskutiniame dešimtmetyje kaip purvinojo roko išvestinis požanris. Iš pradžių šis pavadinimas buvo vos ne paniekinamai naudojamas apibūdinti grandžo skambėjimą mėgdžiojančioms grupėms. Tuo metu postgrandžo grupėmis vadintos „Bush“, „Candlebox“ ir „Collective Soul“.

## Istorija
XX a. 10 deš. pabaigoje postgrandžas susiformavo į aiškų stilių, kuris jungė purvinojo roko garsą ir estetiką su mažiau intensyviu ir mažiau šaižiu nei tonu. Postgrandžas išpopuliarėjo XX a. paskutiniame dešimtmetyje ir išliko populiarus XXI a. pirmame dešimtmetyje. Populiarumo susilaukė tokios postgrandžo grupės kaip Foo Fighters, Puddle of Mudd, Staind, Nickelback, Creed ir Matchbox Twenty.

Jų muzika turi iškraipytą gitaros garsą, nerimo pilnus dainų žodžius ir garsiai – tylią purvinojo roko dinamiką, kurią perteikia komerciniu būdu.

Su keliomis išimtimis, dauguma postgrandžo grupių atvirai nesako, kad buvo įkvėptos grandžo grupių. Jie greičiau sako, kad buvo įkvėpti grupių, kurios įkvėpė patį grandžą. Tai būtų The Melvins, ir ankstyvi Led Zeppelin ir Black Sabbath pasirodymai. Vis dėlto tos grupės yra daugiau įkvėptųjų postgrandžo atlikėjų idealai, negu tikrieji grunge įkvėpėjai.

Pirmieji dideli postgrandžo albumai buvo „Sixteen Stone“, sukurtas britų grupės Bush ir grupės Live „Throwing Copper“. Albumai turėjo daug hitų - singlų, visai kitaip negu tų dienų grunge atlikėjai Nirvana ar Pearl Jam, kurie naujausiuose albumuose hitų turėjo tik kelis.

1994 m. postgrandžas su pačiu alternatyviuoju roku pralenkė purvinąjį roką ir tapo populiariausia roko kryptimi Amerikoje. Vis dėlto, kelios grupės, sugebėjusios prisitaikyti, išliko. Labiausiai žinoma tai būtų Dave Grohl grupė Foo Fighters, kurios pirmieji du albumai jau priklausė postgrandžui. Po tūkstantmečio pasikeitimo, grupė ėmė groti melodingesnes, panašias į klasikinį roką dainas. Visi Foo Fighters albumai pasiekė top 10 nuo 1995 m. Šiuo metu yra dar daug grupių, susikūrusių po 1990 m., kurios vis dar sėkmingai dirba su šiuo požanriu. Tai Nickelback, Three Days Grace, Foo Fighters, Puddle of Mudd, Seether ir 3 Doors Down. Visos jos išleidžia albumus, kurios pasieka Billboard 200 populiariausių įrašų sąrašą.
Valstybės statistika

**Valstybės statistika** – sritis, apimanti valstybės ekonominių, demografinių, karinių ir kitų parametrų registraciją, tvarkymą ir interpretaciją.

**Valstybės statistikos tarnyba** – valstybės įstaiga, kuri visos šalies mastu centralizuotai tvarko jos oficialią statistiką.

Skelbiant statistinius duomenis apie įvairius ekonominio ar socialinio gyvenimo sričių rodiklius priimta informaciją grupuoti į 9 temas pagal Eurostato taikomą skirstymą:
* Regioninė statistika
* Bendroji statistika
* Ūkis ir finansai
* Gyventojai ir socialinė statistika
* Verslo statistika
* Žemės ūkis 
* Užsienio prekyba 
* Transportas ir ryšiai
* Aplinkosauga ir energetika 
* Mokslas ir technologijos

Atsižvelgiant į aprašomą statistinę sritį gali būti skelbiami mėnesiniai (pvz., kainų indeksai), ketvirtiniai (pvz., bendrasis vidaus produktas, darbo užmokestis) ir metiniai (pvz., informacija apie žemės ūkį) rodikliai, kurie gali būti išreikšti įvairiais dydžiais:
* indeksais (įvairūs baziniai laikotarpiai)
* absoliučiais dydžiais (piniginė išraiška, matavimo vienetai)
* santykiniais dydžiais (1000-iui gyventojų)
* procentais

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Statistikos departamentas 
* RAMON  Europos Sąjungos statistikos tarnybos klasifikatorių duomenų bazė
* EUROSTAT  (The Statistical Office of the European Communities)
* ISI (International Statistical Institute)
Tarsas

**Tarsas** – miestas pietinėje Turkijoje, netoli Viduržemio jūros pakrantės, Mersino provincijoje, 15 km nuo Mersino.

Tarse yra išlikę antikiniai Kleopatros vartai, romėnų tiltas, Tarso muziejuje saugomi senoviniai archeologiniai radiniai. Yra iš Tarso kilusio Šv. Pauliaus bažnyčia, mečetė, kurioje, kaip teigiama, palaidotas pranašas Danielius. Miesto skersgatvyje yra dengtas šulinys, pavadintas Šv. Pauliaus garbei, prie kurio iki šiol keliauja maldininkai.

## Istorija

Tarsas įkurtas prieš 4000 metų. Jis buvo istorinio Kilikijos regiono sostine. Miestą valdė hetitai, persai, makedoniečiai, seldžiukai, romėnai.

## Žymūs žmonės

Tarse gimė Šv. Paulius. Manoma, kad čia pirmąkart susitiko Markas Antonijus su Kleopatra.

## Šaltiniai
Dobrudža

**Dobrudža** (, , ) – istorinė sritis Europos pietryčiuose, tarp Dunojaus žemupio ir Juodosios jūros. Šiaurinė dalis, apie 15 000 km² priklauso Rumunijai, pietinė, apie 4 200 km² – Bulgarijai.

Didžiausi miestai: Konstanca (Rumunijoje), Dobričius, Silistra (Bulgarijoje).

## Istorija

Senovėje Dobrudžos teritorija vadinosi **Mažoji Skitija**. Čia gyveno trakai, tačiau namažą gyventojų dalį sudarė ir dakai. VII a. – VI a. pr. m. e. Juodosios jūros pakrantėje kolonijų įkūrė graikai. Apie 430 m. pr. m. e. regioną prisijungė trakų Odrisidų karalystė, vėliau valdžią regione paėmė šiauriniai kaimynai skitai. Minimas jų karalius *Atheas*. 339 m. pr. m. e. kontrolę Mažojoje Skitijoje perėmė Makedonijos karalystė. 55 m. pr. m. e. regioną trumpam užkariavo Dakų karalystė.

Nuo 28 m. pr. m. e. iki mūsų eros Mažoji Skitija priklausė Romos imperijai, įėjo į Mezijos provinciją. Nuo IV a. sudarė dalį Bizantijos.

VII–XIV a. regiono istorija labiau susijusi su Bulgarijos istorija. Jis priklausė tai Bulgarijos imperijai, tai vėl sugrįždavo į Bizantijos valdžią. Antrosios Bulgarijos imperijos teritorijoje 1320 m. susikūrė autonomiška Dobroticos valstybė (iš čia pavadinimas). Tai buvo vienintelis valstybingumo periodas regiono istorijoje.

1388 m. kunigaikštystę užėmė Valakijos kunigaikštystė, ir taip regionas buvo įtrauktas į Rumunijos istorijos orbitą. 1419 m. jį prisijungė Osmanų imperija, kuri valdė regioną tiesiogiai.

Po 1877–1878 m. Rusijos-Turkijos karo Berlyno kongreso (1878 m.) sprendimu šiaurinė dalis perduota Rumunijai, pietinė dalis-Bulgarijai. Po II Balkanų karo 1913 m. visa Dobrudža atiteko Rumunijai, o 1940 m. Bulgarijos ir Rumunijos sutartimi pietinė dalis grąžinta Bulgarijai. Dobrudžos rumunai perkelti į šiaurinę, bulgarai – į pietinę dalį. Nustatytą sieną patvirtino 1947 m. Paryžiaus taika.

## Šaltiniai
Jonas Domarkas

**Jonas Domarkas** (1934 m. gegužės 23 d. Liepgiriuose, Kartenos valsčiuje – 2020 m. sausio 26 d. Klaipėdoje) – Lietuvos kompozitorius, pedagogas.

## Biografija
Baigęs Aleksandravo pradžios mokyklą, 1942–1949 m. mokėsi Kartenos progimnazijoje, 1949–1953 m. – Klaipėdos muzikos mokykloje. 1958 m. baigė Lietuvos konservatorijos muzikos teorijos, 1970 m. – kompozicijos klasę. Eduardo Balsio mokinys. 1958–1959 m. buvo Šiaulių muzikos mokyklos, 1958–1971 m. – Šiaulių pedagoginio instituto, 1971–1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos muzikos fakulteto, 1975–1995 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetų dėstytojas, nuo 1993 m. docentas. Nuo 1995 m. Klaipėdos universiteto Menų fakulteto Muzikos istorijos ir teorijos katedros docentas.

1972 m. priimtas į Lietuvos kompozitorių sąjungą. Nuo 1991 m. Lietuvos tautodailininkų sąjungos narys. J. Domarkas kuria chorines dainas. Jo kūryboje vyrauja instrumentiniai ir simfoniniai kūriniai, kurie atliekami ne tik Lietuvoje, bet ir užsienio šalyse – Lenkijoje, Ukrainoje, JAV ir kt.  

## Kūriniai
* Simfoniniai šokiai (1970 m.)
* Kapričas simfoniniam orkestrui (1977 m.)
* Sonata smuikui ir fortepijonui (1972 m.)
* Fuga ir tokata vargonams (1976 m.)
* „Žemaitiška rapsodija“ (1981 m.)
* Parafrazė S. Šimkaus dainų temomis (1986 m.) ir 7 maršai pučiamųjų orkestrui
* Variacija simfoniniam orkestrui (1995 m.)
* Divertismentas simfoniniam orkestrui (1996 m.
* „Giesmė išminčiai“ chorui, solistui, deklamuotojui ir varinių bei mušamųjų instrumentų grupei (1996 m.).

## Mokiniai
* Modestas Pitrėnas

## Šaltiniai
Sinergija

**Sinergija**, *sinergizmas* (, *συνεργός* 'veikimas kartu') – reiškinys, kai du atskiri veiksniai, veikdami kartu, duoda didesnį poveikį, negu jų abiejų veiksnių, veikiančių atskirai, poveikių suma:
: f(A;B) > f(A) + f(B).

Sinergijos sąvoka moksle atsirado 1925 m. 
Sinergijos priešingybė yra *[[antagonizmas]]*, kai abiejų veiksnių bendras veikimas yra menkesnis, negu abiejų veiksnių, veikiančių atskirai, poveikių suma:
: f(A;B) < f(A) + f(B).

Sinergijai artimas reiškinys yra *emerdžizmas* (, *emergism*), kai sistema iš kelių elementų (veiksnių) įgyja naujų savybių, kurių neturi kiekvienas elementas atskirai.

## Vaistų sinergija
*Vaistų sinergija* – reiškinys, kai dveji vaistai stiprina vieni kitų veikimą – pagrindinį ar šalutinį. Ši savybė kartais panaudojama vaistuose panaudojant dvejas veikliąsias medžiagas, kurios veikia sinergiškai. Pavyzdžiui, kodeinas su acetaminofenu arba su ibuprofenu skausmą malšina stipriau, negu vienas kodeinas.

Sinergija pasireiškia ir vartojant narkotikus. Pvz., vartojant marichuaną su LSD marichuana stiprina haliucinogeninį LSD poveikį.

Vaistų sinergija gali veikti ir neigiamai. Pvz., kartu panaudoti alkoholis ir valiumas veikia gerokai stipriau, negu panaudoti atskirai. Etanolis ir valiumas kartu gali tiek slopinti CNS veiklą ir kvėpavimą, tad kvėpavimas gali sustoti.
Eligijus Domarkas

**Eligijus Domarkas** (g. 1943 m. sausio 2 d. Merkeliai, Plungės valsčius) – Lietuvos muzikinių teatrų režisierius.

## Biografija
Broliai Juozas Domarkas, Stasys Domarkas. 1966–1972 m. studijavo Leningrado konservatorijoje režisūrą. 1977–1978 m. stažavo „Komische Oper Berlin“ Vokietijoje.

Nuo 1972 m. Lietuvos operos ir baleto teatro režisierius, nuo 1989 m. vyr. režisierius.

## Pastatymai

**Lietuvos nacionalinis operos ir baleto teatras:**
* Džiuzepė Verdis. „Traviata“ (1974 m.),
* Jurgis Juozapaitis. „Marių paukštė“ (l979 m.),
* Piotras Čaikovskis. „Eugenijus Oneginas“ (1981 m.),
* Džakomas Pučinis. „Bohema“ (1983 m.),
* Volfgangas Amadėjus Mocartas. „Bastjenas ir Bastjena“ (1984 m.),
* Vytautas Klova. „Pilėnai“ (l986 m.),
* Vinčencas Belinis. „Norma“ (1987 m.),
* Vygandas Telksnys. „Mažylis“ (1989 m.),
* Jurgis Karnavičius. „Gražina“ (1990 m.),
* Amilkaras Pončielis. „Lietuviai“ (1991 m.),
* Engelbertas Hamperdinkas. „Jonukas ir Grytutė“ (1993 m.),
* Džiuzepė Verdis. „Trubadūras“ (1994 m.),
* Volfgangas Amadėjus Mocartas. „Pagrobimas iš seralio“ (1996 m.),
* Klodas Guno. „Faustas“ (1998 m.).
* Pietras Maskanis. „Cavalleria rusticana“ (2000 m.),
* Džakomas Pučinis. „Džanis Skikis“ (2000 m.)
* Gajetanas Donicetis. „Liučija di Lamermur“. (Lietuvos OBT gastrolėms Savonlinos festivalyje (Suomija, 1993 m.)

**Klaipėdos muzikinis teatras:**
* Džoakinas Rosinis. „Sevilijos kirpėjas“ (1996 m.),
* Igoris Stravinskis. „Edipas karalius“ (1997 m.),
* Žoržas Bizė. „Karmen“ (1998 m.),

**Čikagos lietuvių opera:**
* Amilkaras Pončielis. „Lietuviai“ (1991 m.),
* Džiuzepė Verdis. „Otelas“ (1992 m.), „Traviata“ (2000 m.),
* Vinčencas Belinis. „Norma“ (1993 m.),
* Vytautas Klova. „Pilėnai“ (1994 m.),
* Žoržas Bizė. „Perlų žvejai“ (1995 m.), „Karmen“ (1999 m.),

## Šaltiniai
Aegis (reikšmės)

Žodis **Aegis** gali reikšti įvairius dalykus:

* Aegis – Dzeuso skydas;
* Aegis – internetinis naršyklinis žaidimas;
* Aegis kovinė sistema – JAV laivyno integruota ginklų sistema.
Renault Scénic

**Renault Scénic** (iki 1999 m. – **Renault Mégane Scénic**) – Prancūzijos koncerno „Renault“ nuo 1996 m. gaminamas miniveno klasės automobilių modelis. Surenkamas ant Renault Mégane šasi. 1997 m. išrinktas Europos metų automobiliu.

Pirma Renault Scénic karta gaminta 1996–2003 m. Nuo 1999 m. pakeista priekinė automobilio išvaizda (padidinti žibintai, pakeistas prietaisų skydelis). Taip pat pradėta leisti padidinto pravažumo modifikacija **RX4**.

2003 m. Ženevos automobilių parodoje pristatyta antroji Scénic karta. Pasirodė septynvietė modifikacija **Grand Scénic**. 2006 m. šiek tiek pakeista išvaizda. 2007 m. pradėta leisti padidinto pravažumo modifikacija **Scénic Conquest**.


Image:Renault Mégane Scénic I Phase I.JPG|I kartos Scenic iki dizaino pakeitimo 
Image:Renault Scenic rear 20080102.jpg|I kartos Scenic po dizaino pakeitimo 
Image:2001.renault.scenic.arp.jpg|Sceni RX4
David Silva

**Davidas Chosuė Chimenesas Silva** (; g. 1986 m. sausio 8 d.) – futbolininkas, buvęs Ispanijos rinktinės saugas.

## Karjera
2003 m. Davidas pradėjo treniruotis Valensijos jaunimo komadoje. Profesionalo karjerą pradėjo antros lygos klube SD Eibar, kuriam buvo paskolintas iš „Valensijos“. Kitą sezoną praktikavosi Vigo Celta klube. Po sėkmingo sezono 2006 m. grįžo į Valensiją, kurioje pakeitė išėjusį Pablo Aimar ir tapo vienu iš komndos svarbiausių žaidėjų. 2010 m. liepos 14 dieną už 24 milijonus svarų perėjo į Manchester City klubą ir pasirašė ketverių metų kontraktą su Mančesterio klubu.

## Rinktinė
2006 m. debiutavo . 

Su rinktine laimėjo 2008 m. Europos futbolo čempionatą, kuriame įmušė įvartį į Rusijos rinktinės vartus pusfinalio varžybose.

## Pasiekimai
* Copa del Rey (2008 m.)
* Europos futbolo čempionatas (2008, 2012 m.)
* Pasaulio futbolo čempionatas (2010 m.)
* FA taurė (2010–11 m.)
* Premier League (2011–12 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Nikolajus Černychas

**Nikolajus Stepanovičius Černychas** (*Николай Степанович Черных*, 1931 m. spalio 6 d. – 2004 m. gegužės 25 d.) – SSRS ir Rusijos astronomas. Atrado 537 asteroidus ir dvi kometas.

## Šaltiniai
Sergejus Mosinas

**Sergejus Mosinas** (, 1849 m. balandžio 14 d. – 1902 m. vasario 8 d.) – rusų generolas majoras, šaulių ginklų konstruktorius.

## Biografija
Gimė 1849 m. balandžio 2 d. (14) d. Voronežo gubernijos Ramonės kaime, atsargos podporučiko šeimoje. Mokėsi Voronežo karinėje gimnazijoje, kurią baigė su pagyrimu.

1861–1867 m. mokėsi Aleksandro kadetų korpuse (*Александровский кадетский корпус*, Maskva), po to – Michailo artilerijos mokykloje (*Михайловское артиллерийское училище*). Ją baigęs gavo podporučiko laipsnį ir buvo paskirtas į 2-ąją rezervinę raitosios artilerijos brigadą.

1872 m. S. Mosinas įstojo į Michailo artilerijos akademiją (*Михайловская артиллерийская академия*), kurią 1875 m. baigė su aukso medaliu, jam buvo suteiktas kapitono laipsnis ir jis buvo paskirtas į Tulos ginklų gamyklą.

1880 m. buvo paskirtas instrumentų dirbtuvių viršininku.

1883 m. Mosinas sukūrė pirmuosius savo šautuvų modelius – tai buvo patobulintas Berdano šautuvas, kuriam buvo pritaisyta nenuimama šovinių dėtuvė 8-iems šoviniams. Dėtuvė buvo ovalaus vamzdelio formos, įtaisyta buožėje. Šovinius tiekė dantytas strypelis, kuris atitraukiant užrakto rankeną danteliu užkabindavo šovinio tūtelės atbrailą ir pastumdavo šovinį pirmyn, kur jį perimdavo šautuvo užraktas. Šoviniai dėtuvėje buvo sudėti įstrižai, todėl kulka nesiremdavo į priekyje esančio šovinio dugnelį (kuriame yra kapsulė), todėl ši dėtuvė buvo saugi, nes dėl smūgio dėtuvėje esančių šovinių kulkos negalėjo sudaužti priekinių šovinių kapsules ir sukelti nereikalingą šūvį.

1891 m. balandžio 16 d. Rusijos vyriausybė priėmė ginkluotėn šautuvo modelį, kurio pagrindas buvo Mosino sukurtas 7,62 mm kalibro šautuvas (7,62×54 mm R šoviniams). Priimtojo šautuvo pavadinimas pradžioje buvo „Rusiškasis trilinijinis 1891 m. modelio šautuvas“ (*Русская трёхлинейная винтовка образца 1891 года*). Po to buvo pervadintas į „trilinijinį 1891 m. modelio šautuvą“. Tai buvo pirmas atvejis, kai šautuvas buvo pavadintas ne jo kūrėjo vardu. Šautuvą gamino iki 1944 m., o ginkluotėje jis buvo maždaug iki 1975 m. 1900 m. Pasaulinėje parodoje Paryžiuje šautuvas gavo Gran-Pri. Už šautuvo sukūrimą S. Mosinas gavo pulkininko laipsnį.

Nuo 1894 m. S. Mosinas buvo Sestrorecko ginklų gamyklos viršininkas. 1902 m. sausio 26 d. (vasario 8 d.) generolas majoras Sergejus Mosinas mirė nuo plaučių uždegimo.

## Apdovanojimai
* 4-ojo ir 3-iojo laipsnių šv. Vladimiro ordinas
* 2-ojo laipsnio šv. Anos ordinas
* Bucharos 3-iojo laipsnio Aukso žvaigždės ordinas
* Bulgarijos 4-ojo laipsnio Šv. Aleksandro ordinas
* Didžioji Michailo premija (tai labiausiai prestižinė premija Rusijoje artilerijos ir šaunamųjų ginklų srityje, įteikinėta kas 5 metai)

## Nuorodos
* Мосин Сергей Иванович 
* СОЗДАТЕЛЬ РУССКОЙ ВИНТОВКИ. Генерал-майор С.И. Мосин (1849-1902)
Anigras

**Anigras** graikų mitologijoje – Eliso upės dievas Peloponese, pietinėje Graikijoje, potamas. Anigras yra mažas upelis, kuris iš Lapito ir Mintė kalnų įteka į Jonijos jūrą. Jo, kaip ir visų upės dievų, tėvai – Okeanas ir Tetija. Jo vaikai šaltinių nimfos **anigridės**.

## Išnašos
Donghojaus oro uostas

**Donghojus oro uostas** – mažas regioninis oro uostas vakarinėje Vietnamo dalyje, Donghojaus mieste, šalia Kvangbinio provincijos gyvenvietės. Atidarytas 2008 m.

## Maršrutai
Šiuo metu reguliarieji skrydžiai iš Donghojus oro uosto nevykdomi.

* Vietnam Airlines – Hanojus, Hošiminas
Sestrorecko ginklų gamykla

**Sestrorecko ginklų gamykla** () – 1724–1922 m. Sestrorecke (Rusija) veikusi ginklų gamykla. 1922 m. gamyklos profilis buvo pakeistas, ji tapo nebe ginklų, o instrumentų gamybos gamykla. Tada gamykla buvo pavadinta „S. Voskovo vardo instrumentų gamykla“ (*Инструментальный завод имени С. П. Воскова*).

Gamykla įkurta caro Petro I įsakymu. Pradėta statyti 1721 m., o pradėjo veikti 1724 m. spalį.
1894–1902 m. gamyklos viršininkas buvo Sergejus Mosinas, garsiojo Mosino šautuvo kūrėjas. Gamykloje dirbo ir ginklų konstruktoriai V. Fiodorovas, V. Degtiariovas, F. Tokarevas.
Sestroreckas

**Sestroreckas** (, ) – miestas Rusijoje, dabar Sankt Peterburgo dalis. Miestas yra Karelijos sąsmaukos pietuose. Vakarinė miesto riba yra Suomių įlanka, rytinė riba – Razlivo ežero krantas. Per miestą teka kelios upės, jungiančios ežerą su įlanka – upė Sestra, Gagarino upelis ir Ržavaja kanava.

## Istorija

Miestas įkurtas Rusijos caro Petro I įsakymu 1714 m. 1724 m. mieste ėmė veikti Sestrorecko ginklų gamykla. 2003 m. mieste gyveno 40,3 tūkst. gyventojų.

## Miestų partnerystė

Sestrorecko miestai partneriai:
* Anekoskis, Suomija

## Galerija

Monument to Mosin (Sestroretsk).JPG|Paminklas Sergejui Mosinui
Sestroretsk_station.JPG|Stoties pastatas
Sestroretsk munitions factory.JPG|Atminimo lenta prie Sestrorecko instrumentų gamyklos (buvusios ginklų gamyklos)
Sestroretsk Peter I.JPG|Paminklas miesto įkūrėjui Petrui I
Сестрорецк.jpg|Vaizdas iš Zelenogorsko į Sestrorecko krantą
FischerSestroretzk.jpg|Sestrorecko pakrantė XX a. pradžioje


## Šaltiniai
Navahai

**Navahai** – Šiaurės Amerikos indėnų gentis, gyvenanti Arizonoje, Naujojoje Meksikoje, Jutoje, Kalifornijoje ir šiaurinėje Meksikoje.

Navahai – didžiausia indėnų gentis Šiaurinėje Amerikoje. Save vadina *Diné* (). Didžioji dalis navahų šneka savo gimtąja kalba, taip pat gerai moka anglų kalbą.

## Praeitis
Kadaise navahai, kaip ir jų kaimynai apačiai, gyveno dabartinės Kanados teritorijoje, kur ir šiuo metu gyvena dauguma atabaskų kalbų grupei priklausančių indėnų genčių. Nėra tiksliai žinoma, kada navahai ir apačiai persikėlė į Š. Amerikos pietvakarius, tačiau manoma, kad tai įvyko apie 900–1200 m. Atkeliavę į naująsias vietas navahai patyrė stiprią čionykščių pueblo indėnų įtaką, kuri pasireiškė nuolatinių gyvenamųjų būstų statyba ir ūkininkavimu.

Nors navahų išpuoliai prieš baltuosius nebuvo tokie gausūs ir dažni kaip apačių, bet pakankamai grėsmingi, ypač antrojoje XIX a. pusėje. Tai privertė JAV vyriausybę 1863 m. surengti didelę ekspediciją, vadovaujamą generolo Kito Karsono (Kit Carson). Pasekmės indėnams buvo labai skaudžios. Sunaikinta didelė dalis derliaus bei gyvulių kaimenių, 8000 navahų paimti į nelaisvę ir įkalinti 180 mylių į pietus nuo Santa Fė, Naujosios Meksikos valstijoje.

Pasakojama, kad per Antrąjį pasaulinį karą, kai amerikiečiai kovėsi su japonais, visas JAV kariškių šifruotas radiogramas japonai sėkmingai iššifruodavo. Dėl to amerikiečiai, patyrę daug nesėkmių, pasitelkė navahų indėnus, kurie pradėjo perdavinėti reikalingas žinias savo gimtąja kalba. Šio „šifro“ japonų specialistai perprasti nesugebėjo.
FC Kupsc Šiauliai

**FC „Kupsc“** – Šiaulių miesto mėgėjų futbolo komanda. Registruota kaip VšĮ Futbolo mėgėjų klubas „Kupstas“.

Pagrindinė klubo veikla yra skirta ir orientuota į Šiaulių regiono futbolo mėgėjus, o pagrindinė klubo užduotis – sudaryti sąlygas visiems norintiems futbolo mėgėjams sportuoti futbolą ir dalyvauti oficialiose LFF organizuojamose pirmenybėse. Klubo nariai taip pat aktyviai dalyvauja ir kituose socialiniuose projektuose bei prisideda prie iniciatyvų, susijusių su futbolu bei sveika gyvensena. Klubas bendradarbiauja ir su kitais futbolo klubais bei pelno nesiekiančiomis organizacijomis. Klubo veikla finansuojama iš klubo narių metinių įnašų ir paramos, skiriamos iš 2 proc. gyventojų pajamų mokesčio.

## Istorija

Komanda įsikūrimas skaičiuojamas nuo 2004 m. Tuometinė komanda, sudarytą iš Šiaulių miesto pietinio mikrorajono jaunų futbolo entuziastų, pradėjo rengti bendras treniruotes ir pareiškė norą dalyvauti Šiaulių apskrities mažojo futbolo čempionate, kuris žiemos laikotarpiu buvo vykdomas Šiaulių lengvosios atletikos manieže. Komandos pavadinimas kilo iš tarmiško žodžio „kupstas“ formos, kuria norėta atkreipti dėmesį į labai prastą stadionų būklę Lietuvoje. Praėjus daugiau nei dešimt metų po komandos atsiradimo, pavadinimas vis dar išlieka aktualus, nes žaidimo aikštelės ne tik Šiauliuose, bet ir Lietuvoje iš esmės nelabai ir pasikeitė. Oficialiose LFF III lygos pirmenybėse komanda dalyvauja nuo 2007 m., o LFF taurės turnyre nuo 2008 m. 2010 m. komandos istorijoje atverstas naujas puslapis. Lapkričio mėnesį įvyko steigiamasis susirinkimas ir buvo įregistruota viešoji įstaiga Futbolo mėgėjų klubas „KUPSTAS“ ir komanda įgavo juridinio asmens – klubo statusą. Išrinkta klubo valdyba, o pirmuoju klubo vadovu išrinktas Andrius Bonkas. 2012 m. Komandai buvo ypač sėkmingi. LFF III lygos Šiaulių apskrities pirmenybėse, užimta I vieta. Nuo 2015 m. klubo vadovu išrinktas Mantas Tarabilda. 2016 m. klubas tapo Šiaulių apskrities futbolo federaciją nariu. Tais pačiais metais komanda pasirašė bendradarbiavimo susitarimą su Pakruojo FK Kruoja ir LFF III lygos Šiaulių apskrities pirmenybėse dalyvavo kaip jungtinė „Kruoja-Kupsc“ komanda. 2022 m. FK Kruoja atsiskyrė nuo FC Kupsc ir susijungė su Pakruojo SC, o FC Kupsc žaidė atskirai. Namų rungtynės vyksta Šiaulių m. Gytarių d.d. stadione.

### Logotipų kaita

KUPSC.jpg|Logotipas iki 2010 m.
Kupsc.jpg|Dabartinis logotipas


## Sezonai

|}

## Komandos sudėtys (2008–2022)

 Pastaba: į lentelę įtraukti tik oficialioms rungtynėms registruoti žaidėjai

## Nuorodos

* Klubo Facebook paskyra
FC REO

**Vilniaus REO** – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

Klubas įkurtas 2005 m. kaip „Policijos“ komanda, nors tuo pat metu mieste buvo ir „Sostinės policijos“ komanda. 2008 m. ji pasivadino REO vardu ir ėmė žaisti III lygoje. 2010 m. komanda debiutavo II lygoje, ją laimėjo ir 2011 m. pateko į I lygą, kurioje pirmuoju bandymu laimėjo auksą.

2011 m. pradžioje klubas trumpam pasivadino Vilniaus FK vardu, tačiau pavadinimas nebuvo originalus (anksčiau jau yra buvęs FC Vilnius klubas, dar vadintas FK Vilnius vardu, kuris kelis sezonus žaidė aukščiausiojoje lygoje). Gana greitai grąžintas REO vardas. Tačiau netrukus, pavasarį komanda norėjo vadintis „Žalgirio“ vardu, tačiau LFF uždraudė naudoti kitų komandų vardus ir atributiką: 

REO komandos vadovai pareiškė, kad Vilniaus „Žalgirio“ vardu naudojasi pagal sutartį su bankrutuojančio Vilniaus „Žalgirio“ administratoriumi, o VMFD „Žalgiris“ šiuo vardu naudojasi neteisėtai. 2011–2012 m. Vilniaus apygardos teismas ėmėsi nagrinėti bylos dėl neteisėto prekės ženklo panaudojimo, kur ieškovas yra bankrutuojančio Vilniaus „Žalgiris“ klubo administratorius, o atsakovas Vilniaus Miesto Futbolo Draugija „Žalgiris“. Po šio incidento komanda liko prie savo buvusio vardo – REO.

2012 m. rugpjūčio 12 d. komanda pasitraukė iš visų LFF organizuojamų varžybų, dėl „LFF draudimo registruoti naujus žaidėjus“.

## Sezonai

|}
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
FK Centras

**Alytaus „Centras“** – Lietuvos futbolo klubas iš Alytaus.

## Istorija

2000 m. keletui žaidėjų pabaigus profesionalią karjerą, Alytuje pavyko suburti prijaučiančių futbolui žmonių komandą pavadinimu „Auska“. Pavadinimas „Auska“ kilo iš tuo metu buvusio dziudo klubo. Komanda dalyvavo įvairiuose turnyruose Lietuvoje ir už jos ribų, dalyvavo Lietuvoje organizuojamose „Žalgiriadose“, kuriose ne kartą tapo nugalėtojais. Kiekvienais metais vykdavo į ES vykstančias futbolo žaidynes. Viena įspūdingiausia ir sėkmingiausia kelionė buvo 2002 metais Italijoje vykusiose pasaulio žaidynėse, kuriose užėmė 1-ąją vietą. „Auska-Centras“ dalyvavo žaidynėse Slovėnijoje, Olandijoje, Vokietijoje, Lenkijoje ir daugelyje kitų šalių. Klubas pirmą kartą 2008 m. dalyvavo LFF taurės varžybose, kuriose pasiekė IV etapą (šešioliktfinalį), Komanda dalyvauja Alytaus žiemos mažojo futbolo pirmenybėse, kuriose taip pat užima prizines vietas.

2009 m. komandos bendru nutarimu buvo įsteigtas VšĮ mėgėjų futbolo klubas „Centras“. 2015 m. AFF pirmenybių nugalėtojai. 2016 m. AAFF pirmenybėse užėmė antrąją vietą.

## Sezonai

|}

### [[SFL]] varžybos

|}

### Dubleriai

2010 m. prie „Centro“ prisijungė Alytaus SFL žaidusi jaunimo komanda „Triobet“ ir junginė komanda žaidė SFL pavadinimu „Centras-2”.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
Angonas

**Angonas** () – svaidomoji frankų ir anglosaksų ietis, tikusi ir kirstynėms, naudota ankstyvaisiais viduramžiais. Angono ilgis – iki 150 cm.

Galbūt atsiradęs iš piliumo. Daug germanų tarnavo Romos kariuomenėje, todėl piliumo principai jiems buvo gerai žinomi. Angono antgalis irgi buvo kalamas iš minkšto plieno. Geležinę angono dalį sudarė:
* trikampio formos antgalis su barzdomis, kurios laikydavo įsmigusį angoną
* mova, kuria geležinė dalis buvo tvirtinama ant koto
* stiebo, jungusio movą su antgaliu ir neleidusio paprastai nukirsti į skydą įsmigusio angono.
Angonos antgalis turėjo barzdas, todėl sviestas angonas, atsitrenkęs į skydą įsmigdavo ir pakibdavo, neleisdamas naudoti skydo.

## Nuorodos
* Weapons of a Wealthy 7th Century Northern European Warrior
Iliustracijos – http://medieval.mrugala.net/Armes/Images/Angon.jpg
Čeliabinsko sritis

**Čeliabinsko sritis** () – Rusijos sritis pietų Urale ir Vakarų Sibiro žemumoje. Ribojasi su Kazachija pietryčiuose, Baškirija vakaruose, Sverdlovsko sritimi šiaurėje, Orenburgo sritimi pietuose ir Kurgano sritimi rytuose. Centras – Čeliabinskas.

Pagrindinės pramonės šakos yra mašinų gamyba ir metalo apdirbimas, regione taip pat yra gamtinių išteklių – geležies rūdos, cinko ir kt.

## Istorija
Sritis įkurta 1934 m. sausio 17 d. Čeliabinsko tvirtovė pastatyta 1736 m., tačiau daugiau gyventojų srityje ėmė kurtis XIX a., po to kai čia buvo nutiestas geležinkelis.
  

## Geografija
Sritis įsikūrusi Pietų Uralo kalnuose ir Užuralėje. Aukštis iki 1406 m. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -16-18&nbsp;°C, liepos mėnesio +17-20&nbsp;°C. Per metus vidutiniškai iškrenta 300–500 mm kritulių. Rytinės srities upės priklauso Kamos baseinui (Ufa), pietinės – Uralo baseinui (Uralas), rytinės – Tobolo baseinui (Miasas, Ujus). Gausu ežerų (Uvildai, Turgojakas ir kt.). Vakaruose, kalnų šlaituose auga mišrieji miškai, pietuose plyti miškastepės ir stepės.

## Gyventojai
Tautinė sudėtis pagal 2002 m. surašymą:
* rusai – 82,3 %
* totoriai – 5,7 %
* baškirai – 4,6 %
* ukrainiečiai – 2,14 %
* kazachai – 1,01 %
* vokiečiai – 0,78 %
* baltarusiai – 0,56 %
* ir kt.

### Miestai

Didžiausi miestai 2002 m. (> 30 tūkst. gyventojų):
# Čeliabinskas
# Magnitogorskas
# Zlatoustas
# Miasas
# Kopeiskas
# Oziorskas
# Troickas
# Snežinskas
# Satka
# Čebarkulis
# Kyštymas
# Korkinas
# Južnouralskas
# Verchnij Ufalėjus
# Triochgornas
# Aša

## Šaltiniai
Čitos sritis

**Čitos sritis** buvo Rusijos rytuose, Sibire. Centras – Čita.

## Istorija
Sritis įkurta 1937 m. rugsėjo 26 d. Panaikinta 2008 m. kovo 1 d., kai su Agos Buriatų autonomine apygarda sujungta į Užbaikalės kraštą.

## Gyventojai
### Miestai

Didžiausi miestai 2002 m. (> 15 tūkst. gyventojų):
# Čita
# Krasnokamenskas
# Borzia
# Užbaikalės Petrovskas
# Nerčinskas
Dar nebučiuota (filmas)

**Dar nebučiuota** () – 1999 m. JAV režisieriaus Radžo Gosnelio () lyrinė komedija. Peržiūros amžiaus riba : N-7.

Filmo premjera įvyko 1999 m. balandžio 9 d. JAV.
## Siužetas

Džosė Geler – kukli ir nedrąsi jauna žurnalistė dirba populiariame dienraštyje. Kartą „pilkoji pelytė“ gauna užduotį – aprašyti moksleivių gyvenimą. Grįžti į mokyklą, kur iš jos nuolat visi tyčiojosi?! Žinoma!

Juk Džosė turi įrodyti viską galinti. Po kelių kosmetinių procedūrų, patariama brolio Robo, vieną gražią dieną mergina peržengia mokyklos slenkstį. O čia jos laukia juokingos situacijos, nesusipratimai ir pirmoji meilė. Galbūt šįkart išsipildys Džosės svajonė ir ją pirmą kartą pabučiuos vaikinas?…

## Aktoriai
* Driu Berimor – Džosė Geler
* Devidas Arketas – Džosės brolis Robas
* Merli Šelton – mokinė Kristin
* Maiklas Vartanas – mokytojas Semas
* Moli Šenon – Džosės bendradarbė Anita
* Džonas S. Reilis – Džosės šefas Gasas
* Džesika Alba – mokinė Kristen
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali filmo svetainė (anglų kalba) 
* Apdovanojimai ir nominacijos (anglų kalba)
Užbaikalės kraštas

**Užbaikalės kraštas** – federacinis kraštas pietryčių Rusijoje, Sibire, pasienyje su Mongolija. Administracinis centras – Čita.

## Istorija
Kraštas įkurtas 2008 m. kovo 1 d., kai Agos Buriatų autonominė apygarda ir Čitos sritis buvo sujungtos į vieną kraštą.

## Geografija
Kraštas išsidėstęs Užbaikalėje. Paviršius gausiai išraižytas kalnų masyvų: Jablono, Borščiovo, Stano kalnagūbrių, Vitimo plokščiakalnio. Kalnus skiria plačios tarpukalnių įdubos. Aukštis iki 3000 m (krašto šiaurės rytuose).

Klimatas vidutinių platumų, ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -26&nbsp;°C iki -33&nbsp;°C, liepos +17-21&nbsp;°C. Vidutinis metinis kritulių kiekis nuo 300 mm pietuose iki 600 mm šiaurėje. Išplitęs amžinas įšalas.

Užbaikalės krašto upės priklauso Amūro baseinui (Šilka, Argūnė, Ononas, Ingoda), Lenos baseinui (Vitimas, Oliokma, Čara) bei Selengos baseinui (Chilokas, Čikojus). Netoli Čitos yra Ivano-Arachlėjaus ežerynas. Daugiau nei pusę krašto ploto dengia miškai, sudaryti daugiausia iš pušų, kedrų, maumedžių, beržų. Pietuose, tarpukalnių įdubose vyrauja varpinių ir bitkrėslių stepės.

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis
* rusai – 89,8 %
* buriatai – 6,1 %
* ukrainiečiai – 1,0 %
* totoriai – 0,7 %
* armėnai – 0,3 %
* baltarusiai – 0,3 %
* ir kt.

### Miestai

Didžiausi miestai ir gyvenvietės, tūkst. gyventojų):
# Čita – 307,1
# Krasnokamenskas – 54,8
# Borzja – 30,4
# Užbaikalės Petrovskas – 19,5
# *[[Šerlovaja Gora]]* – 14,5
# *[[Aginskojė]]* – 14,4
# Nerčinskas – 14,1
# Šilka – 14,0
# Balėjus – 13,0
Evenkų autonominė apygarda

**Evenkų autonominė apygarda** (arba **Evenkija**) buvo Rusijos rytuose, Sibire. Centras – Tura.

## Istorija

Apygarda įkurta 1930 m. gruodžio 10 d., priklausė Krasnojarsko kraštui. Po 1990 metų tapo savarankišku administraciniu vienetu Rusijos sudėtyje, tačiau 2007 m. sausio 1 d. vėl prijungta prie Krasnojarsko krašto, tačiau kaip Evenkų rajonas.

## Gyventojai

### Miestai

Didžiausi miestai 2002 m.:
# Tura (5,8 tūkst.)
# Baikitas (4,0 tūkst.)
# Vanavara (3 tūkst.)

## Rajonai

Apygardoje buvo 3 administraciniai rajonai:
* Baikito
* Ilimpėjaus
* Tunguskos-Čiunios

## Nuorodos
* Evenkai
Sun Dzi

**Sun Dzi** (kin.: 孫子; pinyin: Sūn Zǐ, yra garbės titulas suteiktas **Sūn Wǔ**, 孫武; apie 544–496 m. pr. m. e.) – garsios senovės kinų knygos apie karinę strategiją „Karo menas“ autorius. Jis taip pat laikomas vienu iš pirmųjų politinių realistų.

## Nuorodos
Victoria Maurette

**Victoria Maurette** (g. 1983 m. liepos 30 d. Buenos Airės, Argentina) – Argentinos aktorė ir dainininkė.

Su šeima išsikėlė į Jungtines Valstijas. Anglų kalba tapo jos pirmąja kalba. Metams bėgant jie persikėlė į Ekvadorą, o vėliau į Meksiką. Pagaliau, 1994 metais jie vėl grįžo į Argentiną, kur Vika baigė mokyklą. Greitai po viso šito ji pradėjo savo kaip artistės karjerą.

Prieš baigiant mokyklą ji jau dainuodavo baruose ir naktiniuose klubuose. 2001 metais ji pasirašė savo pirmąjį profesionalų kontraktą miuziklui „Disney Magical Moments“. Po viso to keli prodiuseriai ją pamatę pasirodymuose pakvietė į televizijos šou atranką. Ji pradėjo dirbti įvairiose televizijos laidose bei serialuose.

## Karjera

Maurette geriausiai žinoma iš Cris Morena serialo „Rebelde way“, kaip Victoria Paz "Vico". Tada, 2002 m., ir prasidėjo jos karjera. „Erreway“ turo metu, Maurette vyko su kartu su grupe. Ji atliko pritariamąjį vokalą, šoko ir taip pat dainavo savo dainas prieš 10 000 žmonių minią.

Populiarumas ir aukšti įvertinimai leido jai surengti turą po šalį, Lotynų Ameriką, Ispaniją ir Izraelį.

2004 m. ji gavo nedidelį vaidmenį muilo operoje "No Hay 2 Sin 3".

Po to ji nusprendė paaukoti savo laiką muzikos studijoms, nuostabiam balsui ir naujoms dainoms. Štai kaip gimė jos pirmasis kompaktinis diskas „Paso A Paso“.

2006 metais ji pasirodė savo pirmajame nepriklausomame filme, prodiusuotame Juan‘o Luis‘o Poclava‘os.

2007 m. ji filmavosi pirmame savo karjeroje angliškame trileryje „Bulettface“. Jis filmuotas JAV ir Victoria atliko Dara Maren vaidmenį. Šiuo metu ji dirba su dviem kino juostom: "Dying God" ir "Left for Dead". "Dying God" ji atlieka Ingrid vaidmenį, o "Left for Dead" – Clementine Templeton personažą. Clementine yra pagrindinis vaidmuo filme. Abiejose filmuose ji vaidina su drauge iš "Rebelde way" – Mariana Seligmann. Abu filmai yra siaubo.

## Filmografija

### Serialai

### Filmai

## Nominacijos ir apdovanojimai

2004 m. Victoria Maurette su savo bendradarbiais laimėjo Martin‘o Fierr‘o apdovanojimą už geriausią komediją „No hay dos sin tres“.

2007 m. ji laimėjo B. A.R. S (Buenos Aires Rojo Sangre) apdovanojimą kaip geriausia aktorė su savo personažu Albert‘o Pyun’so filme „Left For Dead“.

## Įrašų sąrašas

### Garso takeliai
* 2002 – 2003: "Rebelde Way"

### Erreway
* 2006: "Erreway en Concierto"

### Solinis albumas
* 2008: "Paso A Paso"
6 m.

**6** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai
### Gimtadieniai

## Nuorodos
Juozas Domarkas

**Juozas Domarkas** (g. 1936 m. liepos 28 d. Varkaliai, Plungės valsčius) – lietuvių dirigentas.

## Biografija
Broliai Eligijus Domarkas, Stasys Domarkas. 1955–1960 m. studijavo Lietuvos konservatorijoje, J. Jasenkos klarneto klasėje. 1965 m. baigė Leningrado konservatoriją, I. Musino dirigavimo klasę. 1963 m. Maskvoje stažavo pas prancūzų dirigentą I. Markevičių.

Nuo 1964 m. Lietuvos nacionalinio simfoninio orkestro meno vadovas ir vyr. dirigentas. Nuo 1968 m. dar Lietuvos muzikos akademijos dėstytojas, 1972–1991 m. studentų simfoninio orkestro vadovas, nuo 1995 m. Dirigavimo katedros vedėjas. Nuo 1995 m. profesorius.

## Muzikinė veikla
1988–1991 m. dirigavo Baltijos akademijos jaunimo simfoniniam orkestrui. Nuo 1975 m. su Lietuvos nacionaliniu simfoniniu orkestru pradėjo rengti jaunųjų Lietuvos atlikėjų koncertus (vėliau festivalis „Atžalynas“). Su Lietuvos nacionaliniu simfoniniu orkestru dalyvavo tarptautiniuose festivaliuose, tarp jų – „Maskvos žvaigždės“, „Rusų žiema“, „Varšuvos ruduo“, „Prahos pavasaris“, gastroliavo Europoje, Japonijoje.

Dirigavo Rusijos, Lenkijos, Latvijos, Čekijos, Vokietijos, Estijos, Venesuelos, Turkijos, Suomijos ir kt. šalių orkestrams. 1991 m. ir 1995 m. IV ir V tarpt. G. Fitelbergo dirigentų konkurso Katovicuose (Lenkija), 1993 m. ir 1996 m. I ir II tarptautinių Sergejaus Prokofjevo dirigentų konkurso Sankt Peterburge (Rusija) žiuri narys, 1999 m. tarptautinio M. K. Čiurlionio konkurso tarybos narys.

Išugdė savitą interpretacijos braižą turintį Lietuvos nacionalinį simfoninį orkestrą, pajėgų interpretuoti visų stilių sudėtingiausią simfoninę muziką. J. Domarko repertuarą sudaro daug klasikinės, romantinės ir šiuolaikinės muzikos kūrinių. Pirmajam atlikimui parengė ir dirigavo daugiau, kaip 100 lietuvių kompozitorių kūrinių. Nemaža lietuvių kompozitorių jam dedikavo savo kūrinius. Koncertavo su žymiais pasaulio ir Lietuvos solistais.

## Pastatymai
**Lietuvos nacionalinis operos ir baleto teatras:**
* Žoržas Bizė. „Karmen“ (opera, 1985 m.)
* Morisas Ravelis. „Dafnis ir Chlojė“ (baletas, 1997 m.)
* Žoržas Bizė, Rodionas Ščedrinas. „Karmen-siuita“ (baletas, 1997 m.).

**Klaipėdos muzikinis teatras:**
* Igoris Stravinskis. „Karalius Edipas“ (opera, 1997 m.)
* Žoržas Bizė. „Karmen“(opera, 1998 m.).

## Įvertinimas
* 1974 m. LTSR valstybinė premija
* 1986 m. TSRS liaudies artistas
* 2000 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija
* 1994 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1998 m. Gedimino 1 laipsnio ordinas
* 2006 m. Lenkijos Respublikos Kavalieriaus kryžiaus ordinas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos muzikos atlikėjų informacijos centras. Juozas Domarkas
Stanislovas Domarkas

„

“

**Stanislovas Domarkas** (g. 1939 m. balandžio 15 d. Merkeliuose, Plungės valsčius) – Lietuvos dirigentas.

## Biografija
Broliai Eligijus, Juozas, sesuo Rūta.

1957 m. baigė Klaipėdos muzikos mokyklą (dab. Klaipėdos Stasio Šimkaus konservatorija). 1957–1962 m. mokėsi Vilniaus konservatorijoje, obojaus specialybę. 1967 m. baigė Leningrado konservatoriją, Iljos Musino klasę.

1967–1989 m. Kauno muzikinio teatro vyr. dirigentas, 1980–1985 m. dar ir direktorius, 1989–1992 m. dirigentas. 1970 m. Kaune įkūrė kamerinį orkestrą. 1990–1992 m. Minsko operos ir baleto teatro dirigentas. 1993–1995 m. Klaipėdos muzikinio teatro vyr. dirigentas, 1995–1998 m. vyr. dirigentas ir vadovas, 1998–2004 m. teatro vadovas. 1993 m. subūrė Mažosios Lietuvos simfoninį orkestrą.

Dirigavo simfoniniams orkestrams Rusijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Olandijoje, Švedijoje. Nuo 1998 m. kasmetinio operos ir simfoninės muzikos festivalio „Muzikinis rugpjūtis pajūryje“ meno vadovas. Jo iniciatyva nuo 2006 m. Plungėje vyksta Mykolo Oginskio tarptautinis festivalis.

## Muzikinė veikla
**Kauno muzikinis teatras**:
* Jurgis Karnavičius, „Gražina“ (opera, 1968 m.)
* Antanas Belazaras. „Kupriukas muzikantas“ (1973 m.)
* Johanas Štrausas. „Vienos kraujas“ (operetė, 1968 m.) ir „Šikšnosparnis“ (operetė, 1973 m.)
* Džordžas Hermanas. „Sveika, Doli“ (operetė, 1971 m.)
* Imrė Kalmanas. „Grafaitė Marica“ (operetė, 1984 m.)
* Frederikas Lou „Mano puikioji ledi“ (operetė, 1986 m.)
* Antanas Rekašiaus „Šviesos baladė“ (opera oratorija, 1970 m.)
* Algimantas Bražinskas „Pagramančio šnekučiai“ (miuziklas, 1976 m.)
* Robertas Planketas „Kornevilio varpai“  (komiška opera, 1975 m.)

**Klaipėdos muzikinis teatras**:
* Džoakinas Rosinis. „Sevilijos kirpėjas“ (1996 m.)
* Džakomas Pučinis. „Sesuo Andželika“ (1996) m.
* Giedrius Kuprevičius. „Prūsai“ (1997 m.)
* Stanislovas Moniuška. „Halka“ (2000 m., koncertinis atlikimas)
* Audronė Žigaitytė. „Žilvinas ir Eglė“ (2002 m.)
* Džiuzepė Verdis. „Rigoletas“ (2003 m.)
* „Žydrasis Dunojus“ (baletas, pagal J. Štrauso muziką, 1994 m.)
* Karlas Orfas. „Carmina Burana“ (kantata baletas, 1996 m.)
* „Artisto gyvenimas“, „Sirenos“, „Bolero“ (baleto triptikas, 1998 m., pagal H. Berliozo, K. Debiusi, M. Ravelio muziką)
* Francas Leharas. „Grafas Liuksemburgas“ (operetė, 1993 m.), „Linksmoji našlė“ (operetė, 1997 m.)
* Imrė Kalmanas. „Bajaderė“ (operetė, 1994 m.)
* Artūras Honegeris. „Žana d’Ark ant laužo“ (oratorija. 1998 m.)
* Algimantas Bražinskas „Šnekučiai“ (miuziklas, 1999 m.)
* Džeris Bokas. „Smuikininkas ant stogo“ (miuziklas, 2000 m.)

## Įvertinimas
* 1975 m. LTSR nusipelnęs artistas
* 2003 m. Plungės miesto garbės pilietis 
* 2003 m. Italijos Kalabrijos Redžo miesto Francesco Cilea konservatorijos garbės docentas 
* 2004 m. Klaipėdos miesto kultūros magistras 
* 2008 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius 

## Šaltiniai
Alvydas Lukoševičius

**Alvydas Lukoševičius** (pseudonimas **Obuolys**, 1956 m. kovo 7 d. Klaipėdoje – 2008 m. birželio 28 d. Vilniuje) – lietuvių muzikos atlikėjas, kulinaras.

1996–1998 m. LTV laidos „Obuolio pyragėlis“ vedėjas.

2000 m. atidarė restoraną „Obuolio respublika“, neoficialiai vadinamą „Obuolio muzikos klubu“.

## Muzikinė veikla
Būdamas šešerių metų mokėsi groti smuiku, vėliau koncertavo su estradiniu ansambliu „Nerija“.
Grojo Klaipėdos garnizono kariniame orkestre, kuriam vadovavo vienas geriausių karinių orkestrų dirigentų Lietuvoje Steponas Gricius.

Dainavo džiazo, roko, džiazroko, soul, funk stiliaus kūrinius, su draugais kūrė naują albumą

### Albumai
* Obuolys (2005)
* Obuolys X metų (2004)
* Obuolys - 95 (1995)

## Šeima
Sūnėnas – atlikėjas Vilius Tarasovas.

A. Lukoševičiaus sūnus Tadas yra grupės „N.E.O.“ vokalistas.

## Nuorodos

* Alvydas Lukoševičius-Obuolys: Noriu gyventi prasmingai  (interviu, zmones24.lt)
* Alvydas Lukoševičius-Obuolys neišdavė muzikos (alfa. lt straipsnis)