open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sulankstoma lova

**Sulankstoma lova** (; ) – lengva lova, kuri nenaudojamas ar gabenimui sulankstoma, kad užimtų mažiau vietos. Paprastai gaminamos iš metalinių vamzdžių su tarp jų ištemptu brezentu ar pan. tvirtu audeklu.

Sulankstomų lovų privalumai yra lengvumas ir patogumas pergabenti.

Tokios lovos naudojamos kariuomenėje, kelionėse, namuose kaip papildoma lova netelpantiems svečiams, taip pat – ypatingais atvejais (gamtinė ar kitokia katastrofa, karas) pabėgėliams nakvynei įrengti.

## Konstrukcija

Lovos sulankstomos keliais būdais, dažniausi:
* skersai į tris dalis (vienas populiariausių būdų),
* išilgai.
Ištemptas audeklas paprastai tvirta drobė ar pan. Kartais virš audeklas padengtas kitu audeklo sluoksniu, tarp kurių plonesnis ar storesnis šiltinantis vatos ar pan. sluoksnis. Kartais į lovos komplektą įeina storas čiužinys. 


File:American Army Folding Bed-WWII.jpg|Antrojo pasaulinio karo laikų JAV kariuomenės sulankstoma lova
File:Bed-folding Status.jpg|Sulankstyta lova
File:French portable field bed dsc06886.jpg|Prancūziška armijos sulankstoma lova su moskitų tinkleliu
File:FEMA - 10759 - Photograph by Jocelyn Augustino taken on 09-12-2004 in Florida.jpg|Sulankstomos lovos Orindžo grafystės (FLorida, JAV) Konferencijų centre įrengtoje prieglaudoje, organizuotoje Katastrofų medicininės pagalbos komandų 
File:Reclin Bed.jpg|Sulankstoma lova
File:Casona de Tudanca (69).jpg|Sulankstoma lova
File:Portoferraio Palazzina dei Mulini 011.JPG|Napoleono sulankstoma lova muziejuje
Gomphotaria pugnax

**Peštukinė gomfotarija** (*Gomphotaria pugnax*) – išnykusi labai didelių dvigeldžiais moliuskais mitusių *Dusignathine* pošeimio vėplių rūšis. Fosilijos aptinkamos pagal dabartinės Kalifornijos krantus, kur gyveno vėlyvajame miocene.

Turėjo keturias iltis – viena pora apatiniame žandikaulyje, antra – viršutiniame. Pagal ilčių nusidėvėjimą nustatyta, kad šie vėpliai iltimis sudaužydavo moliuskų kriaukles, o ne išsiurbdavo moliuskus iš kriauklių, kaip daro dabartiniai vėpliai. Kūno skeleto sandara rodo, kad *Gomphotaria* ir kiti *Dusignathine* vėpliai labiau priminė jūrų liūtus, negu šiuolaikinius vėplius. Gomfotarijos yra pavyzdys morfologinės įvairovės, kuria anksčiau pasižymėjo vėpliai.
Mlava

**Mlavà**  () – miestas centrinėje Lenkijos dalyje. Mlavos apskrities centras.

## Istorija

Pirmą kartą Mlava paminėta 1426 m. liepos 2 d., kai trys Mazovijos princesės atvyko į apylinkės teismą. Nėra žinoma, ar Mlava iki to laiko jau buvo apgyvendinta, nes nėra tai įrodančių dokumentų. Po trejų metų Mlava buvo pripažinta miestu ir 1521 m., vykstant lenkų-kryžiuočių karui, buvo nusiaubta ir užimta vokiečių ordino. 1659 m. miestas buvo sudegintas Švedijos karių, o 1795 m. Abiejų Tautų Respublikos III padalijimo metu tapo Prūsijos karalystės dalimi. XIX a. miestas buvo Plocko gubernijos Mlavos apskrities centras.

Miestas yra Mazovijos vaivadijoje (nuo 1999 m.), prieš tai (1975–1998 m.) – Cechanovo. Per 1939 m. įsiveržimą į Lenkiją miesto šiaurinėje dalyje įvyko didžiulis mūšis, pareikalavęs daugiau nei 4 tūkst. aukų.

## Galerija

Ratusz Mława StaryRynek.jpg|
Liceum ogólnokształcące Mława.jpg| 
Budynek technikum gastronomicznego Mława.jpg| 
Mława Rynek.JPG|
Kamienica secesyjna Mława ulŻeromskiego.jpg| 
Kamienica secesyjna Mława ulStaryRynek.jpg|
Kamienica secesyjna Mława ZielonyRynek.jpg|
Hala targowa Mława.jpg| 
Kościół św trójcy Mława StaryRynek.jpg|
Mława Kościół Św. Wawrzyńca.jpg|
Dom drewniany piętrowy Mława.jpg| 
Budynek bankowy w Mławie.jpg| 


## Šaltiniai
John Cale

**John Cale** (g. 1942 m. kovo 9 d.) – Velso muzikantas, kompozitorius, atlikėjas, muzikos prodiuseris. Vienas iš eksperimentinio roko grupės The Velvet Underground įkūrėjų JAV, kur buvo atvykęs studijuoti klasikinės muzikos, tačiau domėjosi ir roku.

John Cale geriausiai žinomas kaip roko muzikantas, tačiau jis daug kūrė ir kitų žanrų muzikos, įskaitant klasikinę bei drone muziką. Nuo 1968 m., kai paliko The Velvet Underground grupę, išleido apie 30 albumų. Iš jo solinių darbų labiausiai žinomi yra albumas „*Paris 1919*“ ir Leonard Cohen „*Hallelujah*“ koveris, taip pat XX a. aštuntojo dešimtmečio viduryje „Island Records“ kompanijos išleista albumų trilogija: „*Fear*“, „*Slow Dazzle*“ ir „*Helen of Troy*“.

Kaip The Velvet Underground grupės narys, 1996 m. įrašytas į Rokenrolo šlovės muziejų, 2010 m. apdovanotas Britų imperijos Puikiausiuoju riterių ordinu.

## Diskografija

* 1970 : *[[Vintage Violence]]*
* 1971 : *[[Church of Anthrax]]* (kartu su Terry Riley)
* 1972 : *[[The Academy in Peril]]*
* 1973 : *[[Paris 1919]]*
* 1974 : *[[Fear]]*
* 1975 : *[[Slow Dazzle]]*
* 1975 : *[[Helen of Troy]]*
* 1981 : *[[Honi Soit]]*
* 1982 : *[[Music for a New Society]]*
* 1983 : *[[Caribbean Sunset]]*
* 1985 : *[[Artificial Intelligence]]*
* 1989 : *[[Words for the Dying]]* 
* 1990 : *[[Songs for Drella]]* (kartu su Lou Reed)
* 1990 : *[[Wrong Way Up]]* (kartu su Brian Eno)
* 1994 : *[[Last Day on Earth]]* (kartu su Bob Neuwirth)
* 1996 : *[[Walking on Locusts]]* 
* 2003 : *[[HoboSapiens]]* 
* 2005 : *[[blackAcetate]]* 
* 2012 : *[[Shifty Adventures in Nookie Wood]]*
* 2016 : *M:FANS*
* 2023 : *Mercy*

## Nuorodos

* Oficialus John Cale tinklalapis
Gargždų miesto stadionas

**Gargždų miesto stadionas** – įvairios paskirties stadionas Gargžduose, kuriame namų rungtynes žaidžia A lygos klubas FK Banga Gargždai. Priskirtas UEFA stadionų II kategorijai, talpa 2300 sėdimų vietų. Pagrindinė tribūna dengta.

## Istorija

Stadionas atidarytas 1970 m., įrengtas 1972 m. 2006 m. jame įsikūrė Klaipėdos rajono vaikų ir jaunių sporto mokykla.

2009 m. buvo pradėti darbai ir vietoje paklota nauja dirbtinės dangos aikštė.< 2009 m. gegužės 26 d. po rekonstrukcijos stadionas atidarytas, jo tribūnose galėjo susėsti 1008 žiūrovai, iš kurių 828 – įsikurti po stogu. Atidarymo dieną A lygos rungtynes „Banga“ žaidė su „Sūduva“ (0-0). 2010 m. birželio 4 d. stadionas vėl atidarytas po rekonstrukcijos – šįkart buvo paklota nauja danga ir įrengta 600 vietų tribūna, stadione galėjo tilpti 1800 žiūrovų. „Bangos“ komanda tądien A lygos rungtynėse įveikė Tauragės „Tauro“ ekipą 2-1.

2011 m. buvo vėl renovuotas – šįkart įrengta apšvietimo sistema ir dviejų žvaigždučių FIFA dirbtinė danga.

2017 m. stadione buvo išklota bėgimo takų danga, įrengtos dvi krepšinio aikštelės, dvi šuolių į tolį aikštelės, rutulio stūmimo ir disko metimo zonos, nupirkti trys mobilūs krepšinio stovai. Visiems šiems darbams reikėjo apie 264 tūkst. eurų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Nuotraukų galerija
Šilutės miesto stadionas

**Šilutės miesto stadionas** – įvairios paskirties stadionas Šilutėje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Namų rungtynes žaidžia LFF I lygos klubas FK Šilutė. Stadione yra 3000 sėdimų vietų, iš kurių 400 dengtos.

## Istorija

1926 m. mecenatas dvarininkas Hugo Šojus miestui padovanojo 50 hektarų parko, kurio rytinėje dalyje buvo įrengtas stadionas (šaudykla, sporto aikštynas, futbolo aikštė), pėsčiųjų tiltas per Šyšą. 1940 m. stadionas modernizuotas.

Renovuotas 1967 m. ir 2005 m. Po paskutinės renovacijos atitinka UEFA reikalavimus. Pirmos oficialios rungtynės buvo sužaistos 2005 m. liepos 23 d. Vėl rekonstrukcijos darbai pradėti 2022 m. pabaigoje.

## Šaltiniai
Agnė Šerkšnienė

**Agnė Orlauskaitė–Šerkšnienė** (g. 1988 m. vasario 18 d., Kaunas) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi sprinto rungtyse. Nacionalinė rekordininkė.

2018 m. birželio 2 d. atstovaudama „LC Zürich“ klubą Šveicarijos lengvosios atletikos klubų čempionato varžybų metu Agnė pagerino Lietuvos rekordą 200 m bėgime – 23.21 s. Tais pačiais metais liepos 9 d. „Spitzen Leichtathletik“ varžybose Liucernoje Agnė dar sykį pagerino Lietuvos rekordą 200 m bėgime – 23.13/0.5 sek.

## Pasiekimai

## Išnašos
Milda Valčiukaitė

**Milda Valčiukaitė** (g. 1994 m. gegužės 24 d. Vilnius) – Lietuvos irkluotoja, Europos bei pasaulio čempionė, Rio 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtoja.

## Biografija
Treniruoja Tomas Valčiukas. Dukart pasaulio jaunių čempionė irkluojant su Ieva Adomavičiūte. Nuo 2013 m. pradėjo irkluoti su Donata Vištartaite ir debiutinėse varžybose Europos čempionate pelnė aukso medalį. Pergalių seriją pratęsė tapdamos Universiados čempionėmis, o Pietų Korėjoje tapo pasaulio čempionėmis. 2014 m. Europos čempionate laimėta 2-oji vieta. 2014 m. pasaulio jaunimo iki 23 m. čempionate Varesėje irkluodama vienvietę valtį tapo pasaulio čempione.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* worldrowing.com puslapis apie sportininkę
Pakruojo miesto stadionas

**Pakruojo miesto stadionas** – įvairios paskirties stadionas Pakruojyje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Anksčiau čia namų rungtynes žaisdavo A lygos klubas FK Kruoja, vėliau – FC Pakruojis, kuris rungtyniavo II ir I lygose. Stadione yra 2050 sėdimų vietų, iš jų 1000 – po dengta tribūna. Turi UEFA I kategoriją.

## Istorija
Stadionas pastatytas 1988 m., atidarytas 1990 m. Vėliau, 2010 m. jis buvo rekonstruotas.

2025 m. pradėta stadiono renovacija.

## Šaltiniai
Superpolicininkas

**Superpolicininkas** ()  – 1980 m. italų sukurta komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Terensas Hilas. Juostos filmavimo darbai buvo vykdomi Majamyje, kur ir vyksta filmo veiksmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Deivas Spydas
* Ernerst Borgnine – seržantas Vilis Danlopas 
* Joanne Dru – Rouzė Lebuš   
* Marc Lawrence – Torpedo 
* Jolie Gordon – Evelina
* Sal Borgese

## Turinys

Policininkas Deivas Spydas, nusiųstas į indėnų rezervatą išrašyti baudos už automobilio parkavimo taisyklių pažeidimus, netikėtai atsiduria NASA vykdomo eksperimento epicentre ir yra apšvitinamas radiacija. 

Kolegoms jau patikėjus jo žūtimi, Spydas pasirodo gyvas ir sveikas, ir netgi įgijęs nepaprastų galių: jis gali matyti kiaurai sienas, žvilgsniu judinti daiktus ir net skraidyti.

Naujieji įgūdžiai labai erzina sužadėtinę Eveliną bei su juo dirbantį seržantą Danlopą, tačiau padeda atskleisti nusikaltimus, apie kuriuos niekas ir nenutuokia. Vienintelė Spydo silpnybė: raudona spalva, kurią jis išvydęs laikinai praranda savo stebuklingus gebėjimus.

Netrukus jiems tenka tirti šulo, pavarde Torpedo, organizuotą netikrų pinigų gamybos tinklą, tačiau seržantas, susižavėjęs aktore Rouze Lebuš, išplepa jai Deivo paslaptis, nenutuokdamas, jog ji yra Torpedo bendrininkė.
Badis keliauja į Vakarus

**Badis keliauja į Vakarus** ()  – 1981 m. italų sukurtas komiškas vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atlieka Badas Spenceris.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – Badis
* Amidou – Erelio Akis    
* Joe Bugner – šerifas Bronsonas  
* Piero Trombetta – Popsis Loganas
* Riccardo Pizzuti – Kolorado Slimas   

## Turinys

Badis ir jo kompanionas indėnas Erelio Akis keliauja per prerijas plėšikaudami ir mulkindami žmones. 

Atsidūręs mažame miestelyje Badis palaikomas gydytoju ir jam pasiūloma čia likti. Kadangi garantuojamas maitinimas, namas ir kiti nemokami malonumai, Badis sutinka, nors miestelio gyventojai, terorizuojami Kolorado Slimo gaujos, vienas po kito palieka savo namus.

Plėšikams priešinais vienintelis šerifas Bronsonas, tačiau ir jo elgesys kelia įtarimų, nes žmonės kaltina jį neišgelbėjus ankstesnio miestelio šerifo. Apsispręsdami likti, Badis ir Erelio Akis privalės stoti į mūšį su plėšikais bei išsiaiškinti, kas juos taip masina šiems miestelyje.

## Apdovanojimai
Kino festivalyje „Giffoni“ juostos režisierius Michele Lupo buvo apdovanotas „Auksinio Grifo“ prizu.
Donas Kamilo

**Donas Kamilo** arba **Dono Kamilo pasaulis** ()  – 1983 m. italų sukurta komedija, kurią režisavo ir pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Terensas Hilas. Tai jo, kaip režisieriaus, debiutas.

Scenarijų šiam  filmui parašė jo žmona Lori Hill, o įsūnis Rosas Hilas sukūrė epizodinį vaidmenį.

Juosta yra 1952 m. italų ir prancūzų filmo **Mažas Dono Kamilo pasaulis** () perdirbinys ir pasakoja apie nedidelio miestelio šventiką, nuolatos girdintį Dievo balsą, bei jo konkurenciją su komunistinių pažiūrų meru Pepone.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – šventikas Donas Kamilas
* Colin Blakely – Peponė  
* Mimsy Farmer – Margo    
* Lew Ayres – Dokas  
* Allan Arbus – Dievas (balsas) 
* Ross Hill – Magrino
Rasi draugą – rasi lobį

**Rasi draugą – rasi lobį** ()  – 1981 m. italų sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atlieka komikų duetas Terensas Hilas ir Badas Spenceris.

## Pagrindiniai aktoriai

: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Alanas Loidas
* Bud Spencer – Čarlis O‘brajenas
* John Fujioka – samurajus Kamasuka    
* Louise Bennett – Mama  
* Sal Borgese – Anulu

## Turinys

Avantiūristas Alanas, bėgdamas nuo persekiotojų, pasislepia Čarlio, plaukiančio aplink pasaulį ir reklamuojančio marmeladą, jachtoje. Pastarasis įsibrovėlį aptinka jau vandenyne, todėl turi kęsti svetimą draugiją.

Negana to, Alanas turi žemėlapį, kuriame nurodyta vieta, kur Antrojo Pasaulinio karo metais buvo paslėptas didžiulis lobis, todėl sugadina laivo prietaisus ir nukreipia jį į reikiamą salą. Čarliui išsiaiškinus suktybes, jiedu susipeša ir atsiduria vandeny, o laivas nuplaukia.

Galiausiai jiedu pasiekia salą. Čarlis skeptiškas ir netiki lobio egzistavimu, tačiau vis tik prisideda prie Alano. Saloje jie sutinka draugiškus čiabuvius, kuriems vadovauja Mama, ir padeda jiems atremti piratų puolimą. Atsidėkodama Mama papasakoja, kad vieta, parodyta žemėlapyje, yra šioje saloje ir joje stovi nuo karo laikų likęs japonų fortas.

Vienintelė problema – fortą vis dar gina vienas samurajus, nežinantis, kad karas baigėsi dar prieš 36 metus.
Gentile Bellini

**Džentilė Belinis** (, apie 1429 m. - 1507 m. vasario 23 d.) – XV a. italų renesanso dailininkas iš Venecijos. 

## Biografija

Džentilė Belinis gimė apie 1429 m. Venecijoje. Jis buvo vyriausias dailininko Jakopo Belinio sūnus. Pirmuosius dailės mokslus, tikriausiai, išėjo tėvo dirbtuvėse. Jo jaunesniu broliu buvo Džovanis Belinis. Broliai ir tėvas dažnai dirbdavo kartu. Jo pirmasis darbas datuojamas 1464 m. 1466 m. Džentilė pasirašė sutartį su viena Venecijos paramos organizacijų *Scuola di San Marco*. Joje Džentilė ištapė vargonų dureles. Džentilės Belinio ankstyvajam stiliui būdinga Andrėjos Mantenjos įtaka.

Džentilė Belinis buvo tapęs vienu žymiausių to meto Venecijos tapytojų. 1474 m. jis gavo valstybinį užsakymą tapybos darbams Dožų rūmų tarybos salėje, kur anksčiau buvo dirbę Džentilė da Fabrianas ir Pizanelas. Joje sukūrė geriausiais jo darbais įvardijamus kūrinius, tačiau beveik visi jie pražuvo 1579 m. gaisre. 1479 m. Džentilė Belinis su ambasadorių misija buvo pasiųstas į Konstantinopolį pas osmanų sultoną Mehmedą II. Konstantinopolyje Belinis sukūrė pagarsėjusį sultono portretą. Tikrojo paveikslo likimas nežinomas. Londono nacionalinėje galerijoje saugoma vėliau pertapyta, spėjama, kopija. 1496 m. Džentilė Belinis pradėjo tapybos ciklą Tikrojo kryžiaus tema *Scuola di San Giovanni Evangelista* įstaigoje, kurio nebaigė dėl mirties. 

Džentilė Belinis mirė 1507 m. vasario 23 d. Buvo palaidotas San Zanipolo
bažnyčioje. Savo gyvenimo metu jis buvo žymiu tapytoju. Jam buvo patikėta tapyti Venecijos dožų portretų. 1469 m. imperatorius Frydrichas III pakėlė jį į pfalcgrafus, sultonas Mehmedas II buvo suteikęs bėjaus titulą. Jau gyvenimo metu ir vėliau Džentilės tapytojo vardas buvo užtemdytas brolio Džovanio Belinio talento. Džentilė Belinis taip pat buvo sukūręs medalių.

## Darbų galerija


Vaizdas:Gentile Bellini - Madonna with child and two donors - Google Art Project.jpg | „Madona su Kūdikiu ir dviem rėmėjais“ (apie 1460, Berlyno paveikslų galerija)
Vaizdas:Gentile bellini, annunciazione.jpg | „Geroji naujiena“ (apie 1465, Thyssen-Bornemisza muziejus, Madridas)
Vaizdas:(Venice) Doge Giovanni Mocenigo by Gentile Bellini - Correr Museum.jpg| „Dožo Giovanni Mocenigo portretas“ (1478, Correr muziejus, Venecija)
Vaizdas:Bellini, Gentile - Sultan Mehmet II.jpg| „Sultono Mehmedo II portretas“, priskiriamas Džentilei Beliniui (apie 1480, Londono nacionalinė galerija)
Accademia - Procession in piazza San Marco by Gentile Bellini.jpg| „Procesija San Marko aikštėje“ (1496, Akademijos galerija, Venecija)
Vaizdas:Katharina-Cornao_Königin-Zypern_ca1500_BudNatMus_1984.tiff| „Kotryna Kornaro, Kipro karalienė“ (apie 1500, Szépművészeti muziejus, Budapeštas)
Vaizdas:Gentile and Giovanni Bellini — Saint Mark Preaching in Alexandria.jpg| „Šv. Morkaus pamokslas Aleksandrijoje“ (1505-07, Akademijos galerija, Venecija)


## Išnašos

## Nuorodos

* Encyclopaedia Britannica

* Gentile Bellini WGA tinklalapyje
* [Belinių šeimos biografija [Giorgio Vasari] „Le Vite“ (anglų k.)] 
* Gentile Bellini Olga’s Gallery tinklalapyje
Kupriukai

**Kupriukai** (*Raphidioptera*) – vabzdžių (*Insecta*) būrys, kuriam priklauso vabzdžiai su pailga galva ir į priekį nukreipta burna. Būriui priklauso apie 210 rūšių iš dvejų šeimų *[[Raphidiidae]]* ir *[[Inocelliidae]]*.

## Išvaizda
Vidutiniai ir smulkūs vabzdžiai, galva pailga su priekin nukreipta burna, prieškrūtinis ištįsęs, lankstus. Antenos ilgos, daugianarės. Sparnai 4, plėviški, abi poros beveik vienodos, tankiai gyslotos. Patelės su ilgu kiaušdėčiu. Panašūs į mantispas (*Mantispidae*) tik neturi priekinių "maldininkiškų" kojų.

Lervos pailgos ir kiek plokščios, galva ir pirmasis krūtinės segmentas tamsios spalvos. Lervos sugeba greitai bėgioti ne tik į priekį, bet ir atbulos. Forma panaši į kai kurių grobuoniškų vabalų rūšių lervas.

## Biologija
Daugumos kupriukų rūšių lervos gyvena po medžių žieve, vabzdžių landose. Suaugėliai randami ant medžių lapų ar kamienų. Kai kurių rūšių (iš *[[Raphidiidae]]* šeimos) lervos aptinkamos ir dirvožemio viršutiniuose sluoksniuose, kartais uolų įtrūkimuose. Tiek suaugėliai, tiek lervos yra grobuonys: gaudo įvairius smulkius vabzdžius ir kt. nariuotakojus, taip pat minta ir kitų vabzdžių kiaušinėliais.

## Sistematika
Kartu su kabasparniais (*Megaloptera*) seniau buvo priskiriami tinklasparnių (*Neuroptera*) būriui. Tačiau vėlesni tyrimai šias dvi grupes išskyrė kaip atskirus vabzdžių būrius.

Kupriukų būriui priklauso dvi šeimos *[[Raphidiidae]]* ir *[[Inocelliidae]]* ir apie 210 rūšių.

## Paplitimas
Gyvena šiaurinėse Europos ir Azijos platumose su šaltom žiemom. Šiaurės Amerikoje rasti tik į vakarus nuo Uolinių Kalnų. Šaltis reikalingas kupriukų metamorfozei, todėl nerasta nei vienos kupriukų rūšies tropikų zonose. Tačiau yra fosilijų iš Mezozojaus laikų, rodančių, jog seniau gyvendavo ir daug šiltesnėse klimato juostose.

Lietuvoje gyvena 4 – 5 rūšys:

## Šaltiniai
Prancūzijos imperatorius

**Prancūzijos imperatorius** () – Prancūzijos vadovo titulas, naudotas Bonapartų. Pirmuoju imperatoriumi 1804 m. gegužės 18 d. Prancūzijos Senate buvo išrinktas Napoleonas Bonapartas. 1804 m. gruodžio 2 d. Paryžiaus Dievo Motinos katedroje jis karūnuotas Napoleonu I. Titulas pabrėžė, kad imperatorių „valdo“ Prancūzijos žmonės. Titulas buvo sukurtas išsaugoti Prancūzijos Respublikos įvaizdį ir parodyti, kad po Prancūzijos revoliucijos panaikinta feodalinė sistema, ir kad Prancūzijos imperatorius turi tokias pat teises kaip ir Prancūzijos žmonės. 1809 m. sausio 1 d. valstybė oficialiai pradėta vadinti Prancūzijos imperija.

## Prancūzijos imperatoriai
* Napoleonas I Bonapartas (valdė 1804–1814 ir 1815 m.)
* Napoleonas II (valdė 1815 m.)
* Napoleonas III (valdė 1852–1870 m.)


Vaizdas:Napoleon the first.jpg|Napoleonas I Bonapartas
Vaizdas:80 Napoleon II.jpg|Napoleonas II
Vaizdas:Napoleón 3º (1865).jpg|Napoleonas III
Vytautas Balčiūnas (1960)

**Vytautas Balčiūnas** (g. 1960 m.) – kultūrologas, muziejininkas, Lietuvos ir Anykščių rajono visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija

Nuo 1986 m. V. Balčiūnas buvo pirmuoju Anykščių rajono literatų klubo „Marčiupys“ vadovu, taip pat 1989–1992 m. vadovavo Anykščių A. Baranausko ir A. Žukausko-Vienuolio memorialiniam muziejui. Dirbo pirmojoje Lietuvos Vyriausybėje kultūros ministro Dariaus Kuolio pavaduotoju.

1990–1995 m. buvo Anykščių rajono tarybos narys.

V. Balčiūnas yra Lietuvos nacionalinio dailės muziejaus generalinio direktoriaus pavaduotojas strateginiam planavimui, vadybai ir plėtrai.

## Šaltiniai
Bekija

**Bekija** () – sala Priešvėjinių Antilų salų grupėje, antra pagal dydį Grenadinų salyne (po Kariokos). Priklauso Sent Vinsento ir Grenadinų valstybei, įeina į Grenadinų parapiją. Plotas – 18,3 km².

Yra ~15 km į pietus nuo Sent Vinsento, Grenadinų salyno šiaurėje. Paviršius kalvotas, apaugęs miškais. Aukštis iki 286 m (*Pleasant Top* kalnas).

Bekijoje gyvena ~4300 gyventojų. Tai daugiausia mišrūs afrikiečių, škotų ir karibų palikuonys, yra imigrantų iš Barbadoso. Svarbiausia gyvenvietė – Port Elizabetas. Kitos gyvenvietės: Lauer Bėjus, La Pompas, Hamiltonas ir Belmontas. Verčiamasi turizmu, žvejyba, romo gamyba. Bekija yra viena iš nedaugelio vietų pasaulyje, kur vis dar legaliai medžiojami banginiai. Yra jūrų uostas, J. F. Mitchell oro uostas.

Salą nuo XVIII a. užvaldė prancūzai. Vėliau dėl jos kovojo britai. Čia auginta kava, indigažolės, manijokas. Vienu metu sala buvo pagrindinis manijoko krakmolo tiekėjas pasaulyje. Čia slėpdavosi piratai, manoma, kad Bekijoje galėjo būti Juodabarzdžio bazė.
Olava

**Olava** (; ) – miestas pietų vakarinėje Lenkijos dalyje, turintis 30 908 gyventojų (2006 m. duom.). Olava yra Žemutinės Silezijos vaivadijoje, prieš tai (1975–1998 m.) – Vroclavo. Tai Olavos apskrities centras.

## Istorija
Olava pradėjo formuotis XII a., vietovėje, kuri buvo saugoma Odros ir Olavos upių. Pirmą kartą paminėta 1149 m. kaip *Oloua* dokumente, patvirtinančiame miesto paramą šv. Vincento vienuolynui Vroclave. 1206 m. Olava tapo viena iš Silezijos Piastų dinastijos kunigaikščių rezidencija, kurie taip pat jai suteikė miesto statusą 1234 m. Per visą savo gyvavimą miestas buvo visiškai sunaikintas tris kartus.
Vilkduja

**„Vilkduja“** – Lietuvos „tamsiosios“ muzikos grupė iš Vilniaus, įkurta Povilo Vaitkevičiaus. Jis yra vienintelis grupės muzikos ir tekstų kūrėjas, tačiau koncertų metu jam talkina pagalbiniai muzikantai.

## Istorija
Povilas Vaitkevičius (dar žinomas kaip „PoPo“) nuo seno dalyvavo įvairiuose tamsiosios, alternatyviosios lietuvių muzikos projektuose – vokalu, tekstais, instrumentine muzika jis yra prisidėjęs prie „pogrindžio“ (metalo, folkroko, elektronikos) grupių „Peorth“, „Ugnėlakis“, „Spanxti“, „Lauxna Lauksna“, „Andaja“, „Letarg“, „Žalvarinis“. Be to, greta „Vilkdujos“ jis plėtoja ritualinės ambientinės muzikos projektą „Oorchach“.

Grupės pavadinimas kilo nuo Mečislovo Davainio-Silvestraičio užrašytoje sakmėje „Mėnesis dangaus ir jauno znokai nuo Palmono gadynės“ *vilkduja* įvardintos prieblandos.

Nurodoma, kad „Vilkduja“ įkurta 1999 m., o 2001 m. išleido pirmąjį (daugiausia instrumentinį) albumą *Prieblanda ir žemės arbata*. Tačiau autorius jį laiko eksperimentiniu ir ne visai atitinkančiu „Vilkdujos“ kūrybą, o 2008 m. albumas *Vakar duona*, žymi ryškesnę „Vilkdujos“ pradžią.

„Vilkduja“ koncertuoja festivaliuose „Mėnuo Juodaragis“, „Velnio akmuo“, taip pat koncertuota Estijoje, Nyderlanduose, kartais rengiami soliniai pasirodymai.

## Stilius

„Vilkdujos“ kuriama muzika stilistiškai sunkiai apibūdinama: muzikos apžvalgininkai naudoja trip-hop, eksperimentinės muzikos, postpunk žanrų etiketes. Grupės kūryboje jungiami „šalti“ elektroniniai ritmai, *noise* elementai ir neįprasti, maginiai tekstai. Teigiama, kad „Vilkdujos“ muzika yra „tarsi šiuolaikinė tautosaka, kurianti nauja iš to, kas sena“.

„Vilkduja“ dainų tekstams būdingi mitopoetiniai vaizdiniai: vyrauja kosminių šviesulių (saulės, žvaigždžių, sambrėškių, ypač mėnulio), žvėrių ir chimeriškų sutvėrimų (kačių, žuvų, velnių, paukščių) motyvai, daug dėmesio skiriama žodžio ir tylos magijai bei įvairiopai fluidinei mitologijai, ryškus numinoziškumas, siekis peržengti skirtybes.

## Diskografija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vilkduja bandcamp.com svetainėje
* Vilkduja soundcloud.com svetainėje
*
Olga Rajecka

**Olga Rajecka-Migliniece** (1962 m. sausio 7 d. Plungėje, Lietuvos TSR) – Latvijos dainininkė, labiausiai išgarsėjusi kaip grupių Eolika ir Turaidas Roze vokalistė.

## Biografija

Gimė 1962 m. sausio 7 d. Plungėje, iki dvejų metų gyveno Klaipėdoje. Iš Klaipėdos kartu su mama išvyko gyventi į Lielvardę. 1980 m. baigusi kultūros mokslų technikumą gavo kultūros renginių vadybininko diplomą. Dainuoti pradėjo dar vaikystėje įvairiuose choruose ir dainininkų grupėse. 1976 m. pradėjo dainuoti grupėje *Lāčplēsis*, 1978 m. grupėje *Vitamins*. 1980 m. pradėjo dainuoti grupėje *Eolika*, kurioje dainavo iki 1986 metų. 1986 m. pradėjo dainuoti grupėje *Turaidas Roze*, kuriai vadovavo Imants Kalniņš.

1987 m. kartu su naująja grupe muzikos festivalyje *Jūrmala '87* užėme antrą vietą. 1988–1989 m. dainavo grupėje *Jumis*. 1990 m. įrašė savo pirmą solo albumą. Nuo 1990 m. iki 2000 m. grojo grupėje Dāmu pops. Latvijai tapus nepriklausoma šalimi pradėjo keliauti po įvairius festivalius visoje Europoje. 2002 m. išleido solo albumą *Vakar, šodien, rīt*. 2008 m. kartu su Lielvardės choru dalyvavo Latvijos TV3 televizijos organizuotuose chorų karuose, kur pasiekė finalą.

Buvo ištekėjusi už Latvijos krepšininko Igorio Miglinieko, su kuriuo 1992 m. susilaukė dukters Marijos.

## Diskografija

## Nuorodos

* Asmeninis tinklalapis ;
* Biografija, profilis (lat.) ;
* Daina: „Oi, sese Lietuva“..
Miustikas

**Miustikas** () – sala Priešvėjinių Antilų salų grupėje, Grenadinų salyne. Priklauso Sent Vinsento ir Grenadinų valstybei, įeina į Grenadinų parapiją. Plotas – 5,7 km².

Yra į pietryčius nuo Bekijos, apsupta koralų rifų. Ilgis 4,8 km, plotis iki 2,3 km. Paviršius kalvotas, iki 183 m aukščio.

Miustike gyvena ~500 gyventojų. Sala yra Britanijos karalienės Elžbietos II sesers, princesės Margaretos valda. Į ją atvyksta poilsiauti tiek britų karališkosios šeimos nariai, tiek popkultūros žvaigždės. Gausu privačių vilų, prabangių viešbučių. Miustiko oro uostas. Pagrindinė gyvenvietė – Lovelas.

XV a. salą atrado ispanai ir pavadino *Los Pájaros* („paukščiai“). XVI a. čia slapstėsi piratai. Vėliau Miustike augintos cukranendrės.
Kanuanas

**Kanuanas** () – sala Priešvėjinių Antilų salų grupėje, Grenadinų salyne. Priklauso Sent Vinsento ir Grenadinų valstybei, įeina į Grenadinų parapiją. Plotas – 7,6 km².

Yra Grenadinų centrinėje dalyje, tarp Mero pietuose ir Mažojo Kanuano bei Mažojo Miustiko šiaurėje. Ilgis 6,1 km, plotis iki 3,3 km. Paviršius kalvotas, iki 240 m aukščio (Rojalio k.).

Kanuane gyvena ~2000 gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Čarlstounas. Verčiamasi daugiausia turizmu, taip pat žvejyba, žemės ūkiu. Yra oro uostas, laivų prieplauka.

Iš Kanuano kilęs buvęs NBA krepšininkas Adonal Foyle.
Juodkalnijos politinė sistema

Juodkalnijos valdomąją valdžią sudaro 3 asmenys tai prezidentas, premjeras (ministras pirmininkas) ir princas.

## Ministerija

Juodkalnijos ministeriją sudaro 15 ministrų ir 4 ministro pirmininko pavaduotojai:
* Duško Marković – teisingumo ministro pirmininko pavaduotojas;
* Igor Lukšić – užsienio reikalų ir Europos integracijos ministro pirmininko pavaduotojas;
* Vujica Lazović – informacinės visuomenės ir telekomunikacijos ministro pirmininko pavaduotojas;
* Rafet Husović – ministro pirmininko pavaduotojas.

## Prezidentas

Dabartinis prezidentas yra Filip Vujanović, išrinktas 2008 m. Juodkalnijoje prezidentai yra renkami penkeriems metams ir leidžiamos dvi kadencijos.
Prezidento pareigos yra atstovauti šalies ir užsienio Respublikai, skelbti įstatymus, potvarkius, skelbti rinkimus Asamblėjoje, siūlyti Asamblėjai kandidatus į ministro pirmininko ir prezidento Konstitucinio teismo postus, siūlyti asamblėjos telefono referendumus, suteikti amnestiją už nusikaltimus, numatytus pagal respublikinės teises aktus, suteikti apdovanojimus, atlikti visas kitas pareigas pagal Konstituciją.

## Juodkalnijos monarchas

Juodkalnijos monarchas šiuo metu yra princas Nikolas II Petrovičius-Njegošas ir Petrovičių-Njegošų giminės galva.
Junionas

**Junionas** () – sala Priešvėjinių Antilų salų grupėje, Grenadinų salyne. Priklauso Sent Vinsento ir Grenadinų valstybei, įeina į Grenadinų parapiją. Plotas – 8 km².

Yra Grenadinų centrinėje dalyje, tarp Mero šiaurėje, Kariokos pietuose ir Palmių salos rytuose. Ilgis 4,5 km, plotis iki 1,5 km. Paviršius kalnuotas, sala vulkaninės kilmės, iki 304 m aukščio (Tabojaus k.). Vietomis auga tropiniai miškai.

Junione gyvena ~2700 gyventojų. Pagrindinės gyvenvietės – Klifton Harboras, Eštonas. Verčiamasi daugiausia turizmu, taip pat žvejyba, žemės ūkiu. Yra oro uostas, laivų prieplauka (keltai į Sent Vinsentą, Karioką). Rengiamos išvykos į Tobago rifus.
Sonic Youth

**Sonic Youth** yra amerikiečių alternatyviojo roko grupė, susikūrusi 1982 m. Niujorko valstijoje.

Grupė laikoma alternatyviojo roko bumo dešimtajame XX a. dešimtmetyje pradininkais, nors jie ir išsiskyrė prieš visa tai. Daug alternatyviosios muzikos grupių, tarp jų ir Nirvana, dėl Sonic Youth kūrybos įtakos, pripažino savo skolą šiai grupei, ir užtikrino, kad Sonic Youth palikimas ir muzikinė įtaka augo net ir po grupės išsiskyrimo.

1989 m. koncertavo Vilniuje, Vilniaus sporto rūmuose.

## Nariai
* Thurston Moore – gitara ir vokalas
* Kim Gordon – bosinė gitara ir vokalas
* Lee Ranaldo – gitara ir vokalas
* Steve Shelley – mušamieji

## Diskografija
* Sonic Youth EP, (1982 m.)
* *[[Confusion Is Sex]]* (1983 m.)
* *[[Bad Moon Rising]]* (1985 m.)
* *[[Made in USA]]* (1986 m.)
* *[[EVOL]]* (1986 m.)
* *[[Sister]]* (1987 m.)
* *[[Daydream Nation]]* (1988 m.)
* *[[Goo]]* (1990 m.)
* *[[Dirty]]* (1992 m.)
* *[[Experimental Jet Set, Trash & No Star]]* (1994 m.)
* *[[Washing Machine]]* (1995 m.)
* *[[Live in Holland 12/27/83]]* (1995 m.)
* *[[A Thousand Leaves]]* (1998 m.)
* *[[Goodbye 20th Century]]* (1999 m.)
* *[[NYC Ghosts & Flowers]]* (2000 m.)
* *[[SYR 5]]* (2000 m.)
* *[[SYR 6]]* (2002 m.)
* *[[Murray Street]]* (2002 m.)
* *[[Dirty Deluxe Edition]]* (2003 m.)
* *[[Live at the Royal Albert Hall]]* (2003 m.)
* *[[Sonic Nurse]]* (2004 m.)
* *[[Rather Ripped]]* (2006 m.)
* *[[The Eternal]]* (2009 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Mineirão

**Mineirão** (oficialiai *Estádio Governador Magalhães Pinto*) – futbolo stadionas Brazilijoje, Belo Horizontės mieste. Tai yra didžiausias stadionas Mino Žeraiso valstijoje ir antras pagal dydį šalyje po Marakanos stadiono. Pavadintas gubernatoriaus Magalhães Pinto (1909–1996) garbei. Stadione yra koncertavę Kiss, Elton John, Paul McCartney, Beyoncé, Metallica ir kiti atlikėjai.

## Istorija

Stadionas pradėtas statyti 1959 m., atidarytas 1965 m. rugsėjo 5 d. rungtynėmis tarp Minas Žeraiso valstijos rinktinės ir Argentinos klubo River Plate. Daugiausia žiūrovų – 133 tūkstančiai susirinko 1997 m. į rungtynes tarp „Cruzeiro“ ir „Vila Nova“ klubų.

Stadione vyko 2013 m. FIFA konfederacijų taurės rungtynės, 2014 m. pasaulio futbolo čempionatas, 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių rungtynės, 2019 m. Pietų Amerikos futbolo čempionatas.

## Šaltiniai
Kastelauno stadionas (Fortaleza)

**Kastelauno stadionas** (, dar žinomas kaip *Estádio Plácido Aderaldo Castelo* arba *Gigante da Boa Vista*) – futbolo stadionas Fortalezoje, Searos valstijoje, Brazilijoje. Talpa – 67 037 žiūrovai. Stadionas priklauso Searos valstijos savivaldybei. Jame namų rungtynes žaidžia Ceará Sporting Club ir Fortaleza Esporte Clube. Vadinamas Searos gubernatoriaus Plácido Aderaldo Castelo garbei (1906–1979).

## Istorija

Pradėtas statyti 1969 m. Atidarytas 1973 m. lapkričio 11 d. Stadione retkarčiais yra žaidusi .

Šiame stadione vyko 2013 m. FIFA konfederacijų taurės rungtynės. 2014 m. vyko šešerios XX pasaulio futbolo čempionato rungtynės, jam ruošiantis stadionas buvo renovuotas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Mero

**Mero** () – sala Priešvėjinių Antilų salų grupėje, Grenadinų salyne. Priklauso Sent Vinsento ir Grenadinų valstybei, įeina į Grenadinų parapiją. Plotas – 1,2 km².

Yra Grenadinų centrinėje dalyje, tarp Kanuano šiaurėje, Juniono pietuose ir Tobago rifų rytuose. Ilgis 2,8 km, plotis iki 1,6 km. Paviršius kalvotas, iki 61 m aukščio. Vietomis auga tropiniai miškai.

Mero saloje gyvena ~300 gyventojų, tai mažiausia nuolat gyvenama Grenadinų sala. Pagrindinė gyvenvietė – Old Volas. Verčiamasi žvejyba, turizmu, kasama druska (*Saline Bay* telkinys). Yra prieplauka, katalikų ir sekmininkų bažnyčios, paplūdimys, viešbutis, pradinė mokykla.
Palmių sala

**Palmių sala** () – maža sala Grenadinų salyne, 1,5 km į rytus nuo Juniono (Sent Vinsentas ir Grenadinai). Plotas – 0,55 km². Sala 1,2 km ilgio, 0,54 km pločio. Sala privati (priklauso John Caldwell), paversta kurortine zona.

Sala seniau vadinosi ***Slyvų sala*** (*Prune Island*), buvo pelkėta, apaugusi mišku ir negyvenama. Salos šeimininkai joje pasodino daug kokospalmių, įrengė viešbutį, vilas, golfo aikštyną ir pavadino Palmių sala.
Tobago rifai

**Tobago rifai** () – kelių negyvenamų salelių grupė Grenadinų salyne, į rytus nuo Mero salos (Sent Vinsentas ir Grenadinai). Salos ir jas supanti lagūna sudaro Tobago rifų jūrinį parką (plotas – 5,7 km²).

Rifą sudaro 5 salelės: Mažoji Ramo (*Petit Rameau*), Mažoji Bato (*Petit Bateau*), Baradolis (*Baradol*), Mažasis Tobakas (*Petit Tobac*) ir Džeimsbis (*Jamesby*). Salos koralinės kilmės, žemos, apaugusios krūmokšniais. Aplink jas driekiasi mažai žmogaus paliesti koralų rifai.

Tobago rifai yra populiarus šalies turistinis objektas.
Sanokas

**Sanokas** () – miestas pietryčių Lenkijoje, turintis 39 110 gyventojų (2009 m. duom.). Sanokas yra Pakarpatės vaivadijoje, taip pat Sanoko apskrities centras.

## Istorija
Sanokas pirmą kartą paminėtas 981 m., kai Vladimiras Sviatoslavičius iš Kijevo Rusios užėmė šią vietą pakeliui į Lenkiją. 1018 m. grąžintas Lenkijai, o 1031 m. vėl priklausė Rusiai. 1340 m. Kazimieras III Didysis atsikovojo Sanoko žemes. 1339 m. Boleslavas Jurijus II miestui suteikė Magdeburgo teisę.

## Galerija

file:Sanok2005.jpg| 
Image:Sanok3maja.JPG|
image:Svejk sanok beentree.jpg| 
image:Grzegorz z Sanoka monument Sanok 2012.jpg|
image:Pogórze zach. skansen Sanok.jpg|
image:Sanockie nafta pompa.jpg|
Image:Autosan office.JPG|
Image:Sanok view from trepcza hill 2008.JPG|
Sandomieras

**Sandomiẽras**  (arba ***Sandomèžas, Sandomi̇̀ras***, , ) – miestas pietryčių Lenkijoje, Švento Kryžiaus vaivadijoje, taip pat Sandomiero apskrities centras. Miestas garsėja savo senamiesčiu, labai patrauklia vieta turistams. Seniau Sandomieras buvo viena svarbiausių gyvenviečių ne tik Mažojoje Lenkijoje, bet ir visoje šalyje.

## Istorija

Sandomieras yra vienas seniausių ir istoriškai svarbiausių miestų Lenkijoje. Archeologiniai atradimai apylinkėse tvirtina, jog pirmieji žmonės šioje vietovėje įsikūrė neolito laikotarpiu. Sandomiero vardas kilo ankstyvaisiais viduramžiais, panaudojant puikią vietovę, kurioje kertasi Vyslos ir Sano upės, prekybos keliams. Miesto vardas pirmą kartą paminėtas XII a. pradžioje, kai kronikininkas Galas Anonimas jį kartu su Krokuva ir Vroclavu paskelbė vienais svarbiausių Lenkijos miestų.

XIX a. buvo miestas, Radomo gubernijos Sandomiero apskrities centras.

## Galerija

Sandomierz Town Hall.jpg|Miesto rotušė
Polska Sandomierz 017.jpg|Pagrindinė aikštė
Sandomierz Brama Opatowska.jpg|Opatovo vartai (Brama Opatowska)
Sandomierz (js).jpg|Pilis
Sandomierz św. Jakub.JPG|Šv. Jokūbo bažnyčia, XIII–XIV a.
Sandomierz Katedra1.jpg|Katedra
Polska Sandomierz 012.jpg|Katedros vidus
Sandomierz Dom Długosza.jpg|Jano Duglošo namas
Sandomierz church 20051004 1103.jpg|Šv. Mykolo bažnyčia
Sandomierz_katedra_-_mord_rytualny.jpg|


## Šaltiniai
Zgoželecas

**Zgoželecas** (; ) – miestas pietvakarių Lenkijoje, turintis 31 684 gyventojų (2010 m. duom.). Zgoželecas yra Žemutinės Silezijos vaivadijoje, taip pat Zgoželeco apskrities centras. Yra Lužicos Nisos dešiniajame krante, priešais Vokietijos miestą Giorlicą.

## Istorija
Zgoželecas pirmą kartą paminėtas 1071 m. Tuomet tai dar buvo nedidelis kaimas Lužicos regione, kuris greit tapo Bohemijos dalimi. XIII a. kaimas palaipsniui tapo miestu. Jis praturtėjo, kadangi jam priklausė Via Regija – senovinis viduramžių prekybinis kelias.

## Galerija

File:Zgorzelec z samolotu.jpg|
File:Zgorzelec CENTRUM.jpg|
File:Amfiteatr w Zgorzelcu.jpg|
File:Nysa Łużycka w Zgorzelcu.jpg|
File:Zgorzelec ul. Okrzei.jpg|
File:Zgorzelec 190906 15 dom kulturny.jpg|
File:Schild am Grenzübergang Görlitz-Zgorzelec (polnisch).jpg|
File:Poland zgorzelec entry.jpg|Komunistinių laikų atvykimo štampas
File:Poland zgorzelec exit.jpg|Komunistinių laikų išvykimo štampas
File:Poland zgorzelec new.jpg|Paso štampas, naudotas po komunistų
Sufriero ugnikalnis

**Sufriero ugnikalnis** () – veikiantis ugnikalnis Karibų jūroje esančios Sent Vinsento salos (Sent Vinsentas ir Grenadinai) šiaurinėje dalyje. Tai aukščiausia salos ir valstybės vieta (aukštis – 1234 m). Tai jaunas stratovulkanas su telkšančiu kraterio ežeru.

Kalno pavadinimas prancūzų kalba reiškia „sieringasis“.

Ugnikalnis gaivališkai veržėsi 1718, 1812, 1902, 1971 ir 1979 metais. Ypač nuožmus ir pražūtingas buvo 1902 m. gegužės 7 d. išsiveržimas (įvyko tik kelios valandos prieš lygiai katastrofišką Pelė ugnikalnio išsiveržimą Martinikoje). Dėl išsiveržimo žuvo ~1680 žmonių. Labiausiai nukentėjo prie ugnikalnio gyvenę karibai – jų bendruomenė buvo praktiškai sunaikinta.

Paskutinis išsiveržimas įvyko 2021 m. balandžio 8 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Soufrière St. Vincent  Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.
Šv. Jurgio parapija (Sent Vinsentas)

**Šv. Jurgio parapija** () – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima Sent Vinsento salos pietinę dalį. Administracinis centras – šalies sostinė Kingstaunas. Į parapijos sudėtį patenka pora pakrantės salelių: Jangas (*Young Island*) ir Miliganas (*Milligan Cay*).

## Gyvenvietės
* Kingstaunas
* Belmontas
* Arnos Valė
* Kaliakva
* Stabsas
* Braiton Vilidžas
* Greithydas
* Ribišis
Šv. Andriaus parapija (Sent Vinsentas)

**Šv. Andriaus parapija** () arba ***Laju rajonas*** – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima Sent Vinsento salos pietvakarinę dalį. Administracinis centras – Laju.

Parapijoje esančios gyvenvietės: Laju, Kler Valis, Kvestelas, Vermontas, Kemden Parkas, Čonsis, Duboa, Edinboro, Fransua, Liberti Lodžas, Montrozas, Pembrukas, Redemšinas.

## Šaltiniai
Šv. Patriko parapija (Sent Vinsentas)

**Šv. Patriko parapija** () arba ***Barualjė rajonas*** – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima Sent Vinsento salos vakarinę dalį. Administracinis centras – Barualjė.

Parapijoje esančios gyvenvietės: Barualjė, Ermitažas, Ratland Valis, Spring Vilidžas.

## Šaltiniai
Šv. Dovydo parapija (Sent Vinsentas)

**Šv. Dovydo parapija** () arba ***Šatoblero rajonas*** – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima Sent Vinsento salos šiaurės vakarinę dalį. Administracinis centras – Šatobleras.

Parapijos teritorijoje yra aukščiausias saloje Sufriero ugnikalnis.

Parapijoje esančios gyvenvietės: Šatobleras, Rouzholas, Trumaka, Ričmondas, Ričmond Veilas, Valibu.

## Šaltiniai
Pernambuko arena

**Pernambuko arena** (, 2013–2016 m. *Itaipava Arena Pernambuco*) – stadionas Brazilijoje, Resifės mieste (Pernambuko valstija). Stadione yra 45 440 sėdimų vietų, čia savo namų rungtynes čia žaisdavo Clube Náutico Capibaribe klubas, kartais žaidžia .

Vadinamas „žaliąja arena“, kadangi stadione įmonės „Odebrecht Energia“ ir „Neoenergia“ įrengė 1 MW Saulės energijos elektrinę. Kai stadione nieko nevyksta, pagamintos elektros energijos užtenka 6000 gyventojų.

## Istorija

Stadionas pradėtas statyti 2010 m. rengiantis pasaulio čempionatui. Atidarytas 2013 m. gegužės 22 d., čia vyko kai kurios 2013 m. FIFA konfederacijų taurės ir 2014 m. pasaulio futbolo čempionato rungtynės.

## Nuorodos
* Oficiali arenos svetainė
Šarlotės parapija

**Šarlotės parapija** () – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima Sent Vinsento salos rytinę dalį. Administracinis centras – Džordžtaunas.

Tai didžiausia šalies parapija. Paviršus kalnuotas, apaugęs džiunglėmis, patenka Gran Bonhomo kalnas. Čia teka ilgiausia salos upė Koloneris. Taip pat parapijai priklauso Karvės ir Veršiuko uolos šalia Sent Vinsento kranto.

Parapijoje esančios gyvenvietės: Džordžtaunas, Biabu, Bjera Vilidžas, Koloneris, Fensi, Greigsas, Mesopotamija, Peruvian Velas, Ričland Parkas ir kt.
Grenadinų parapija

**Grenadinų parapija** () – administracinė parapija Sent Vinsente ir Grenadinuose, apima šaliai priklausančią šiaurinę Grenadinų salyno dalį. Administracinis centras – Port Elizabetas.

Į parapijos sudėtį patenka šios salos: Bekija, Mero, Kanuanas, Junionas, Palmių sala, Miustikas, Batovija, Baliso, Mažasis Sent Vinsentas, Tobago rifai, Kvatras, Mažasis Miustikas, Mažasis Nevis, Savanas ir dar keletas smulkių salelių.

Parapijoje esančios gyvenvietės: Port Elizabetas, Friendšipas, Pedžet Farmas, Derikas (Bekijoje), Lovel Vilidžas, Doversas, Čeltenhamas (Miustike), Eštonas, Kliftonas (Junione), Old Volas (Mero), Bednoė (Kvatre).

## Šaltiniai
Lazarus Goldschmidt

**Lazarus Goldschmidt** (1871 m. gruodžio 17 d. Plungėje, Rusijos imperija – 1950 m. balandžio 18 d. Londone, Jungtinė Karalystė) – Lietuvos žydų kilmės vokiečių rašytojas ir vertėjas, labiausiai žinomas dėl pirmojo Babiloniškojo Talmudo vertimo į vokiečių kalbą.

## Biografija
Gimė 1871 m. gruodžio 17 d. Plungėje. Jaunystėje mokėsi Vilijampolės Talmudo mokykloje Ješivoje. 1888 m. išvyko į Vokietijos imperiją, o 1890 m. pradėjo mokytis Berlyno universitete, kur studijavo orientalistiką. Vėliau išvyko mokytis į Strasbūro universitetą, kur studijavo Etiopų kalbą ir literatūrą. Iki 1903 m. išvertė nemažai etiopų literatūros į vokiečių ir hebrajų kalbas. 1897 m. pradėjo versti Babiloniškąjį Talmudą iš hebrajų į vokiečių kalbą, kurį užbaigė 1935 m. Londone. 1933 m. Vokietijoje į valdžią atėjus naciams išvyko gyventi į Londoną. Prieš išvykdamas iš Vokietijos savo sukauptą vertingą knygų kolekciją atidavė karališkajam Kopenhagos muziejui, kur jo knygos saugomos iki šiol, skyriuje *Goldschmidt-Collection*. Mirė 1950 m. balandžio 18 d. Londone.

## Darbai
* *Das Buch Henoch*, Berlynas 1892 m.
* *Bibliotheca Aethiopica*, Leipcigas 1893 m.
* *Das Buch der Schöpfung*, Frankfurtas prie Maino 1894 m.
* *Baraita de-Ma’ase Bereshit*, Strasbūras 1894 m.
* *Vita do Abba Daniel*, Lisabona 1897 m.
* *Die Aethiopischen Handschriften der-Stadtbibliothek zu Frankfurt a. M.*, Berlynas 1897 m.
* *Der Babylonische Talmud*, Leipcigas 1897–1909 m.
* *Der Koran; El-Koran.* Berlynas 1916 m.
* *Die Tora und die Prophetischen Bücher des Alten Testamentes (Die Heiligen Bücher des Alten Bundes.*, Berlynas 1921–1925 m.
* *Der Babylonische Talmud. Nach der ersten zensurfreien Ausgabe unter Berücksichtigung der neueren Ausgaben und handschriftlichen Materialien neu übertragen.*, Berlynas 1929–1936 m.

## Nuorodos

* Biografija (ang.);
* Rašytojo literatūra ir literatūra apie rašytoją (vok.);

## Literatūra

* Jeannette Strauss Almstad / Matthias Wolfes: Lazarus Goldschmidt. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 25, Bautz, Nordhausen 2005, ISBN 3-88309-332-7, Sp. 482–484.
Nida (upė)

**Nida** () – upė centrinėje Lenkijoje; kairysis Vyslos intakas. Nida į Vyslą įteka netoli Nova Korčyno. Upės ilgis 151 km (29-ta šalyje), baseino plotas siekia 3 862 km². Baseino teritorija apima ir Nidos kraštovaizdžio parką.

Nidos upę suformavo dvi mažesnės upės – Baltoji Nida ir Juodoji Nida, kurios susilieja ties Bžegių kaimu (netoli Chencinų). Tai tipiška žemumų upė, jos vandens lygis beveik nekinta. Upės vaga plati, apaugusi lankomis. Siauriausioje vietoje upės vagos plotis siekia vos 6 m, tuo tarpu plačiausioje iki 79 m. Gylis varijuoja nuo 0,4 iki 2,6 m.

Intakai: Bžežnica, Meržava (dešinieji), Maskalis (kairysis).

Miesteliai ir gyvenvietės prie upės: Radkuvas, Oksa, Sobkuvas, Pinčuvas, Vislica, Novy Korčynas.
Morske Okas

**Morske Okas** (; ; ) – didžiausias ir ketvirtas pagal gylį ežeras Tatrų kalnuose, Mažosios Lenkijos vaivadijoje, Lenkijoje. Telkšo 1395 m aukštyje Rybi Potoko slėnyje, kuris patenka į Tatrų nacionalinio parko teritoriją.

Ežerą supančios kalnų viršūnės iškyla į daugiau kaip 1000 m aukštį virš jo paviršiaus, viena iš jų Rysai (2499 m), aukščiausia Lenkijos Tatrų viršūnė. Aplinkui auga kedrinių pušų sąžalynai.

Seniau ežeras vadintas *Rybie Jezioro* ('Žuvų ežeras') pavadinimu, nes jame gausu žuvų, kitaip nei kituose Tatrų ežeruose ir tvenkiniuose. Pavadinimas *Morskie Oko* reiškia „Jūros akis“; jis kilęs iš senos legendos, kuri teigia, kad ežerą su jūra jungė požeminis kanalas.

Ežero šiaurėje, 1405 m aukštyje virš jūros lygio ant morenos stovi turistų trobelė, kuri yra viena seniausių Tatrų kalnuose. Ji pavadinta Stanislavo Stašico, kuris ištyrinėjo ežerą 1805 m., garbei. Joje apsistoja alpinistai, kopiantys į Rysus ir kitas viršūnes. Morske Oko ežeras yra vienas populiariausių turistinių objektų Tatruose, atostogų sezono metu jį aplanko per 50 000 turistų.


Vaizdas:The Morskie Oko in April.JPG|Ežeras balandžio mėnesį
Vaizdas:Schronisko morskie oko.jpg|Turistų trobelė
Vaizdas:Lm morskie oko 1.jpg|


## Išnašos
Ėsdinimas

**Ėsdinimas** – metalo paviršiaus apdirbimo būdas naudojant rūgštis. Ėsdinimo technika siūlo daug galimybių skirtingiems ornamentams metalo paviršiuje sukurti. Ploteliai, kurių ėsdinti nereikia padengiami specialiu apsauginiu sluoksniu, tuomet metalas merkiamas į rūgštį ir taip išgaunamas raštas. Efektui sustiprinti ėsdinti darbai pabaigoje oksiduojami arba naudojama auksinė folija.
Port Elizabetas (Grenadinai)

**Port Elizabetas** () – miestelis Sent Vinsente ir Grenadinuose, Bekijos saloje. Tai didžiausia salos gyvenvietė ir Grenadinų parapijos administracinis centras. Yra salos vakarinėje dalyje, prie Admiraliti įlankos. Veikia uostas (keltas į Kingstauną, aplinkines salas), ligoninė, baptistų ir adventistų bažnyčios, keletas viešbučių, mokykla. Verčiamasi turizmu, žvejyba.

## Sportas
* Bequia United FC – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausioje šalies futbolo lygoje.
* Zodiac FC – futbolo klubas;  rungtyniavo stipriausioje šalies futbolo lygoje.

## Išnašos
Pasargė

**Paslenka** (; ) – upė šiaurinėje Lenkijoje. Upė teka ežeringomis Olštyneko ir Mrongovo miestų apylinkėmis, taip pat Gdansko pakrantės teritorija. Jos ilgis kinta priklausomai nuo šaltinių ir gali siekti nuo 169 iki 211 km. Upė pakyla į 156,6 m aukštį virš jūros lygio netoli Olštyneko, tarp Stavigudos ir Gryžlinų kaimų; nors kiti šaltiniai nurodo Paslenkos rezervuarą, kuris telkšo 153 m aukštyje. Paslenka įteka į Vyslos įlanką. Upės baseino plotas 2295 km².

Teritorija palei visą upės vagą paskelbta Bebrų prieglobsčio gamtiniu rezervatu. Paslenka dalija dvi istorines žemes – Varmę ir Viršutinę Prūsiją, kurios šimtmečius žymėjo pasienio ribą tarp Prūsijos ir Lenkijos Varmės.

Pavadinimas *Pasłęka* įvestas 1949 m. ir pakeitė ankstesnį suvokietintą prūsišką *Passarge* pavadinimą. V. Mažiulio manymu, senasis prūsiškas upės pavadinimas buvęs **Paserijīs* () ir reiškęs 'upės **Serijā* intakas'. Šaknis **ser-* reiškia 'tekėti'.

Paslenka laivuojama nuo žiočių prie Nova Paslenkos gyvenvietės iki Branevo hidroelektrinės. Ant upės įrengta keletas hidroelektrinių, didesnės – Branevo (0,815 MVA) ir Pješchavų (3,3 MVA, pastatyta 1936 m.).

Intakai:
* Upės: Senoji Paslenka, Gilva, Jemioluvka, Marongas, Milakuvka (kairieji), Valša (dešinysis).
* Upeliai: Bardynka, Biebža, Lipuvka, Mlynska Struga, Mlynuvka (kairieji), Drvenca Varminska, Lažnica (dešinieji).
* Kanalai: Rusų kanalas, Skolitų kanalas, Energetikos kanalas

## Šaltiniai
Laimingasis Lukas (filmas)

**Laimingasis Lukas** ()  – 1991 m. sukurtas komiškas vesternas, kurį režisavo ir pagrindinį vaidmenį atliko Terensas Hilas. Scenarijų šiam filmui parašė jo žmona Lori Hill, o idėja apie kaubojų Luką priklauso belgų komiksų autoriui Maurice De Bevere, žinomam kaip „Moris.“

Tai filmas – parodija apie Laukinius Vakarus. 1992 m. buvo sukurtas to paties pavadinimo 8 dalių serialas, kuriame pagrindinį vaidmenį taip pat atliko Terensas Hilas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Lukas
* Nancy Morgan – Lota Legs
* Ron Carey – Džo Daltonas
* Dominic Barto – Viljamas Daltonas
* Bo Greigh – Džekas Daltonas
* Fritz Sperberg – Averelas Daltonas

## Turinys

Filme šaržuotai pasakojama nedidelio miestelio Laukiniuose Vakaruose atsiradimo ir vystymosi istorija. 

Laimingasis Lukas – greičiausias Vakarų šaulys – tampa miestelio šerifu ir greitai įveda tvarką, žmonės net ima skųstis, kad čia nuobodu ir nieko nevyksta.

Situacija pasikeičia, kai čia atvyksta 4 broliai Daltonai, kuriuos Lukas kažkada buvo pasodinęs į kalėjimą. Negalėdami patys susidoroti su greituoju šerifu, jie stengiasi sukiršinti indėnus užpulti miestelį.