open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Celaya FC

**Celaya Fútbol Club** – Meksikos futbolo klubas iš Selajos miesto, Gvanachuato valstijos. 

## Istorija
1954 m. vasario 7 d. įkurtas futbolo klubas. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Laimėjimai
* Primera División de México (?): 
* Segunda División de México (?): 
* Copa México (?): 
* InterLiga (?): 
* CONCACAF Čempionų lyga (?):

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Stadionas
Selajos stadionas, dar vadinamas *Miguel Alemán Valdés* vardo stadionu – futbolo stadionas, esantis Selajos mieste, Gvanachuato valstijoje, Meksikoje. 

Selajos stadionas buvo atidarytas 1954 m., o po 40 metų rekonstruotas, kad atitiktų Meksikos futbolo federacijos reikalavimus ir būtų galima žaisti Primera División ir kitas aukšto lygio rungtynes.

Stadione telpa 23 369 žiūrovai, o dizainas primena tradicinius angliškus stadionus su plačiomis šoninėmis tribūnomis; 1995 m. stadiono veja buvo laikoma geriausia Meksikoje.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

### Aprangos gamintojai

## Garsesni žaidėjai
; Atstovavę Meksikos nacionalinei rinktinei
*  Félix Fernández, vartininkas;
*  Roberto Ruiz Esparza, gynėjas;
*  Ignacio Ambríz, gynėjas;
*  Luis Miguel Salvador, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Iván Hurtado, gynėjas;
*  Félix Hernández, saugas;
*  Carlos Pavón, puolėjas;
*  Nicolás Vikonis, vartininkas;

## Treneriai
* Sergio Rubio (2007)
* Miguel de Jesús Fuentes (2009–2012)
* Gustavo Díaz (2015–2017)
* Ricardo Valiño (2017–2018)
* Enrique Maximiliano Meza (2018)
* José Islas (2018–2019)
* Héctor Altamirano (2019–2020)
* Israel Hernández Pat (2020–2022)
* Paco Ramírez (2022–)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Nicolás Vikonis

**Nikolasas Vikonis Moro** (; g. 1984 m. balandžio 6 d.) – Urugvajaus futbolininkas, vartininkas. Kitados atstovavo Urugvajaus U-17 rinktinei.

## Biografija
Žaidėjo prosenelis buvo lietuvių politikas, spaudos darbuotojas Pranas Vikonis, emigravęs į Urugvajų. Senelis Otas Vikonis buvo krepšininkas, Urugvajaus rinktinės žaidėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo Huracán Buceo. 2005 m. perėjo į Centro Atlético Fénix. Nuo 2006 m. atstovavo Liverpool FC (Montevidėjas). 2008–2009 m. rungtyniavo Rampla Juniors. 2009–2011 m. žaidė „Cerrito“ klube.

2011–2012 m. priklausė Atlético Bucaramanga (Kolumbija). 2011 m. rugsėjo 17 d. debiutavo klube Primera B rungtynėse prieš Real Santander. 2013–2014 m. atstovavo Patriotas Boyacá (Kolumbija). 2015–2017 m. rungtyniavo Millonarios FC (Kolumbija).

2018–2020 m. žaidė Club Puebla (Meksika). 2021–2023 m. priklausė „Mazatlán“ klubui (Meksika). Nuo 2024 m. rungtyniavo „Celaya“ klube (Meksika).

## Laimėjimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* BDFA svetainė
* Globalsportsarchive
CD Grecia

**Club Deportivo Grecia**, o trumpai žinomas kaip **CD Grecia**, bei **Grecia** – Ekvadoro futbolo klubas, iš Čonės miesto. Dar žinomas kaip **Grecia de Chone**.

Ankstesniais metais buvo žinomas kaip **Club Social, Cultural y Deportivo Grecia**, o trumpai Vadinosi **CSCD Grecia**.

Namų rungtynes žaidžia Los Chonanas stadione (), talpinančiame 3 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1986 m. balandžio 15 d. įkurtas futbolo klubas. Kitados žaidė regioninėse pirmenybėse, o nuo 2008 m. rungtyniavo Serie B. Debiutantai užėmė trečią vietą. 2009 m. sezone vėl liko trečioje vietoje. 2013 m. liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Pasiekimai
; **[[Serie B (Ekvadoras)|Serie B]] (II pakopa)**
*  **Čempionai (0)**: –
*  **Antroji vieta (0):** – 
*  **Trečia vieta (2):** 2008, 2009 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Ekvadoro nacionalinei rinktinei.
*  Robert Arboleda, gynėjas;
*  Iván Hurtado, gynėjas;
*  Edwin Tenorio, atraminis saugas;
*  Nicolás Asencio, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Ignacio Costa, vartininkas

## Treneriai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* **Oficiali klubo svetainė**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
CF La Piedad

**Club de Fútbol La Piedad** – Meksikos futbolo klubas iš La Pjedad savivaldybės, Mičoakano valstijoje, Meksikoje. Dar žinomas kaip **CF Reboceros de La Piedad**, o trumpai vadinamas tiesiog **La Piedad**. 

## Istorija
1951 m. lapkričio 12 d. įkurtas futbolo klubas. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

1952–1953 m. sezone Primera División (aukščiausioji lyga) liko dvylikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 1953–1954 m. sezono žaidė Segunda División (II pakopa).

2001–2002 m. sezone rungtyniavo Primera División, užėmė ketvirtą vietą, bet dėl finansinių problemų perkelti į žemesnį lygmenį.

## Laimėjimai
* Primera División de México (?): 
* Segunda División de México (?): 
* Copa México (?): 
* InterLiga (?): 
* CONCACAF Čempionų lyga (?): 

## Stadionas
*Estadio Juan Nepomuceno López* arba Chuano Nepomukeno Lopeso vardo stadionas – futbolo stadionas, esantis La Pjedad savivaldybėje, Mičoakano valstijoje, Meksikoje.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

### Aprangos gamintojai

## Garsesni žaidėjai
; Atstovavę Meksikos nacionalinei rinktinei
*  Francisco Fonseca, puolėjas (2000–2002 m.);
*  Jaime Ordiales, saugas (2002 m.);
*  Héctor Pulido, saugas (1962–1963 m.);
; Užsieniečiai
*  Iván Hurtado, gynėjas;
*  Rolando Fonseca, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Nepriklausomybės rūmai (Pensilvanija)

**Nepriklausomybės rūmai** () – istorinis pastatas Filadelfijoje, JAV. Šiuose rūmuose JAV Tėvai-įkūrėjai priėmė nepriklausomybės deklaraciją ir Konstituciją. Šalia šių rūmų yra ir nacionalinis nepriklausomybės parkas.

Į nacionalinį istorinių pastatų registrą Nepriklausomybės rūmai įrašyti 1966 m., o 1979 m. įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Pastatas buvo pastatytas 1753 m. kaip Pensilvanijos valstijos rūmai. Pastatas buvo pirmasis JAV ir Filadelfijos provincijos Kapitolijus, kuriame rinkosi Jungtinių Valstijų Kongresas. Nuo 1775 iki 1781 m. juose rinkosi antrojo žemyninio kongreso dalyviai. 

1787 m. čia vyko Filadelfijos suvažiavimas, kuriame priimta JAV konstitucija – ilgiausiai rašyta konstitucija pasaulyje. Konstitucija ratifikuota 1788 m. birželio 21 d.

1915 m. buvęs JAV prezidentas William Howard Taft šiuose rūmuose vadovavo taikos formavimo lygos (angl. *League to Enforce Peace*) suvažiavimui. Šis judėjimas paskatino 1919 m. įkurti Tautų Sąjungą, kurią 1945 m. pakeitė Jungtinių Tautų Organizacija.

Pastatas statytas nuo 1732 iki 1753 m. Nepriklausomybės rūmus sudaro raudonų plytų fasadas, suprojektuotą pagal Jurgių stilių. Jį sudaro centrinis pastatas su varpine ir bokštu, pritvirtintais prie dviejų mažesnių sparnų. Aukščiausias taškas iki bokšto smailės galo yra 51,39 m.

## Išnašos
Rolando Fonseca

**Rolandas Fonseka** (Rolando Fonseca Jiménez; g. 1974 m. birželio 6 d.) – buvęs Kosta Rikos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Kosta Rikos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
1989–1995 m. atstovavo Deportivo Saprissa (Kosta Rika). 

1996 m. rungtyniavo CF Pachuca (Meksika). 1996 m. vasarą persikėlė į Independiente Medellín (Kolumbija). 1997 m. perėjo į América de Cali (Kolumbija). 1997 m. atstovavo LD Alajuelense (Kosta Rika). Nuo 1998 m. rungtyniavo Comunicaciones FC (Gvatemala).

2000–2001 m. priklausė Deportivo Saprissa (Kosta Rika). 2001–2002 m. rungtyniavo La Piedad (Meksika).

2002–2007 m. priklausė LD Alajuelense, tačiau nuomos pagrindais buvo skolinamas Comunicaciones klubui. 2007 m. rungtyniavo Municipal Liberia (Kosta Rika).

2008–2011 m. atstovavo Comunicaciones (Gvatemala). 2012 m. trumpai žaidė AD Carmelita (Kosta Rika).

## Rinktinė
Nuo 1992 m. atstovavo nacionalinei rinktinei ir joje sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių. Pelnė keturiasdešimt septynis įvarčius.

1992 m. gegužės 27 d. debiutavo Kosta Rikos rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Ekvadorą. Kosta Rika nugalėjo rezultatu 2-1.

1993 m. kovo 9 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Panamą. Kosta Rikos rinktinė nugalėjo varžovus rezultatu 2-0.

2011 m. kovo 26 d. sužaidė paskutines rungtynes atstovaudamas Kosta Rikai. Draugiškos rungtynės prieš Kiniją baigėsi lygiosiomis 2-2.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt (apie žaidėją)
* Transfermarkt (apie trenerį)
Esamasis laikas

**Esamasis laikas** () – gramatinis laikas, kurio pagrindinė funkcija – nurodyti dabartyje vykstantį veiksmą ar situaciją.

Dažniausiai esamojo laiko reikšmė sutampa su dabartimi ar su kitu laiku: a) *<u>Einu</u> senyn ir jau po truputį <u>anku</u>*; b) *Dabar jis gerai žinojo, kad <u>ima</u> tikriausią karalaitę*. *Jei pajusi, kad <u>skauda</u>, kreipkis į gydytoją*. *Jeigu jis tik išgirsdavo, kad kaime <u>daro</u> skerstuves, tuojau eidavo su reikalu*.

Į klausimą *ką veikia?* gali atsakyti tik eigos veikslo veiksmažodžiai. Negalima pasakyti *Jis dabar <u>parašo</u>*. *Parašo* visada, dažnai, jau moka parašyti, bet tik ne dabar. Būtent eigos veikslas rodo pagrindinę esamojo laiko reikšmę.

Esamasis laikas reiškia dabartį, kuri aktualesnė už praeitį arba ateitį, todėl esamasis laikas, vartojamas perkeltinėmis reikšmėmis, suaktualina praeities ar ateities veiksmus. Esamasis laikas gali būti vartojamas būtojo kartinio, būtojo dažninio, būsimojo laikų reikšmėmis: *Pabudo miške lokys, pabudęs čiupt, čiupt – šlaunies <u>nebėra</u>*. *Bet seniau būdavo pasaulis puikesnis: <u>išeini</u> žmogus tankumynan, ir kūnas tik <u>eina</u>, tik <u>eina</u> pagaugais*. *Mes juos tyliai apsupsim, o aš gi prūsas, saviškis, <u>galiu</u> prieiti arti: sargybinį tyliai <u>pakloju</u>, o paskui <u>surišu</u>*.

Esamojo laiko sutapimas su dabartimi gali būti labai įvairus ir gana subjektyvus:

* Veiksmo trukmė gali būti lygi žodžio ištarimui (todėl sunku skirti eigos ir įvykio veikslus): *Aš žiburio <u>siūlau</u> nedegti, ‒ šią naktį be jo mums šviesu*.
* Veiksmai ir procesai gali būti suvokiami kaip prasidėję iki kalbant ir nesibaigiantys iki šiol: *Ir kvapas gaivinantis priešpiečių vėjo į trobą <u>sruvena</u> pro atvirus langus*.
* Ilgi veiksmai – trunkantys amžinai: *Nemunas <u>teka</u> į Kuršių marias*. Tokie ilgi veiksmai atitraukiami nuo dabarties ir suvokiami kaip apibendrinti – visais laikais vykstantys ir pasikartojantys: *Čia ji apalpo: tokiais atsitikimais moterys visada <u>alpsta</u>*. Toks apibendrintas veiksmas dažnai vartojamas patarlėse: *Kur trumpa, ten <u>trūksta</u>*. *Kur du jauni ‒ ten poterių <u>nekalba</u>*. *Girtam ir ožka velniu <u>virsta</u>*.

Lietuvių ir kitose kalbose vartojamos ne tik vientisinės, bet ir sudėtinės esamojo laiko formos: *esu atėjęs*, *esu paruoštas* (perfektas). Kalbose yra įvairių esamojo laiko atmainų: pavyzdžiui, anglų k. esamasis tęstinis (*I am writing* – rašau būtent šiuo metu), esamasis atliktinis tęstinis (*I have been writing* – ilgai rašiau praeityje ir ką tik baigiau rašyti).

## Išnašos
Būsimasis laikas

**Būsimasis laikas** () – gramatinis laikas, reiškiantis ateities veiksmą. Šį veiksmą galima vertinti įvairiai, nes jis dar nėra patirtas, jis nerealus.

Pagrindinė būsimojo laiko funkcija – konstatuoti būsimą veiksmą: *<u>Žiūrės</u> ten mama pro langelį, kai vakaras pievoj <u>garuos</u>*.

Apibendrinamasis būsimasis laikas neretai vartojamas kaip būtasis dažninis laikas: *Kai <u>apsitaisys</u>, būdavo, Veronika jos pačios išausta rainele, <u>perriš</u> plaukus raudonu kaspinėliu, <u>padabins</u> žaliomis rūtelėmis, prie krūtinės <u>prisisegs</u> gėlės žiedelį ir <u>apsiriš</u> balta skarele, – tai į ją pažvelgus, Dievas žino, kas darydavos ne vieno vaikino širdyje*.

Neigiamosios būsimojo laiko formos gali reikšti teigimą: *Gal turi, Jankelien, degtinės buteliuką? – nedrąsiai paklausė bernas. – Kur <u>neturėsi</u> geram žmogui! – atsiliepė Jankelienė*.

Kitų laikų apsuptyje būsimasis laikas gali nereikšti būsimo veiksmo: *Koks didelis ančiukas! Visai nepanašus į kitus! Ar <u>nebus</u> jis tiktai kalakučiukas? Nespėjo nei burtų žodžių pasakyti, arklys kad <u>spirs</u> Šešelgai, ir suvarė visus dantis į gerklę*.

Dalis kalbų neturi atskiro būsimojo laiko: pavyzdžiui, Uralo kalbose ateities veiksmus įprasta reikšti esamuoju (arba nebūtuoju) laiku ( 'rytoj eisime į kiną'). Ir lietuvių kalboje esamasis laikas neretai gali būti pavartotas būsimojo laiko reikšme: *rytoj važiuoju į Vilnių*. Lietuvių kalboje vartojami ir sudėtiniai būsimieji laikai: *būsiu atėjęs*, *būsiu paprašytas*, *būsiu beateinąs*. Dalis kalbų turi tik sudėtines būsimojo laiko formas:  'eisiu',  't. p.'

## Išnašos
CS Uruguay

**Club Sport Uruguay de Coronado**, o trumpai vadinamas **Uruguay** – Kosta Rikos futbolo klubas iš Koronado San Isidro.

## Istorija
Įkurtas 1936 m. sausio 3 d. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutavo stipriausiame divizione 1950 m.

1961 m. tapo vicečempionais prieš „El Carmen“, kai didieji klubai paliko „Fedación Costarricense de Fútbol“ ir įkūrė savo ASOFUTBOL lygą, o dėl titulo varžėsi tik trys klubai: „Carmen“, „Urugugay de Coronado“ ir „Gimnástica Española“. Kai ASOFUTBOL komandos grįžo į lygą ir tik CS „Uruguay“ išsaugojo vietą aukščiausioje lygoje.

1963 m. netikėtai tapo šalies čempionais su tokiais žaidėjais kaip „Caballo“ Otárola, „Camarón“ Padilla, Luis Chacón, Carlos Luis „Piche“ García ir Rodrigo „Riguín“ Sandoval.

Nuo 1988 m. žaidė „Primera División“, tačiau 1992 m. iškrito į žemesnį divizioną. 2012 m. vasarą sugrįžo į aukščiausią lygą. 2015–2016 m. sezone liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2016–2017 m. sezono rungtyniavo Segunda División (II).

## Laimėjimai
;  **[[Liga FPD]]**
*  **Čempionai (1)**: 1963 m.

;  Segunda División:
*  **Nugalėtojai (5):** 1949, 1960, 1967–68, 1986–87, Clausura 2011

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

## Stadionas

Namų rungtynes žaidžia El Labradoro savivaldybės stadione (), Koronado San Isidro mieste. 

Priklauso miesto savivaldybei, o nuo 2014 m. pagal panaudos sutartį juo naudojasi futbolo klubas.

Stadionas talpina 3,2 tūkst. žiūrovų, o iš jų – 2,5 tūkst. vietų yra sėdimos. Iki 2008 m. buvo natūralios žolės veja, tačiau pakeista į sintetinę dangą su dryžuotu dizainu (pirmoji tokia Kosta Rikoje). Aplink aikštę buvo įrengta aštuonių juostų lengvosios atletikos trasa.

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Randall Azofeifa, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
AD Carmelita

**Asociación Deportiva Carmelita** – Kosta Rikos futbolo klubas, įkurtas Alachueloje.

## Istorija
1948 m. spalio 20 d. įkurtas klubas. Kitados žaidė Antrame divizione, patekdavo į stipriausią lygą, tačiau ilgam joje neįsitvirtindavo. 

Nuo 2012–2013 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2018–2019 m. sezone liko paskutiniai, dvylikti ir po sezono iškrito į žemesnę pakopą.

Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Segunda División (II pakopa).

## Pasiekimai
;  Primera División
*  **Čempionai (1):** 1961 Fedefutbol

;  Segunda División
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Stadionas

Namų rungtynes žaidžia Rafaelio Balanjos vardo stadione (), talpinančiame 2,4 tūkst. žiūrovų.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Kosta Rikos nacionalinei rinktinei
*  Kevin Chamorro, vartininkas;
*  Suhander Zúñiga, saugas;
*  Brandon Aguilera, saugas;

; Užsieniečiai
*  Brayan Rodríguez, vartininkas;
*  Erick Cabalceta, gynėjas;
*  Amir Waithe, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Ūkanose

**Ūkanose** - sunkiosios muzikos grupė iš Vilniaus. Grupės nariai domisi senąja lietuvių kultūra, folkloru, pagonybe ir perkelia tai į savo kuriamas dainas ar perdainuodami savaip lietuvių liaudies dainas  bei partizanų dainas.

## Istorija

Grupę „Ūkanose“ 2012m. įkūrė Linas Petrauskas ir Tadas Survila nusprendę kurti lietuviškais istoriniais motyvais paremtą folkloro pakraipos muziką. Ilgainiui grupėje vyko muzikantų kaita, akordeoną pakeitė fleita, po pertraukos vėl atsirado ir moteriškas vokalas. Dėl to grupės ankstyvoji ir dabartinė kūryba ir skambėjimas gerokai skiriasi, netgi tos pačios dainos skamba gerokai kitaip akordeoną pakeitus fleita.

## Nariai

### Dabartiniai nariai

* Linas Petrauskas (gitara) (ex - „Andaja“ , ex - „Gyvata“, ex - „Amžius“)
* Vilius Garba (būgnai) (ex - „Improbity“ ex - „Viscornal“)
* Adrija Zavackaitė (vokalas, fleita)
* Simona Lukaševičiūtė (vokalas, smuikas)
* Laurynas Tamaševičius (gitara) (ex - „Improbity“, „Ossastorium“)
* Jokūbas Giedraitis (vokalas) („Skaptetas“) 
* Herkus Daukantas (bosinė gitara)

### Buvę nariai

* Tadas Survila (akordeonas) (ex - „Brėkšta“)
* Vilius Panavas (būgnai)
* Vygintas Miliūnas (bosinė gitara)
* Augustė Gaidytė (vokalas) (ex - „Mindrauja“)
* Karolis Bielinis (gitara)
* Julius Šimkūnas (vokalas)
* Simona Lukševičiūtė (vokalas) (ex - „Kūlgrinda“)
* Vaidas Žilys (vokalas) („Kūlgrinda“)
* Mindaugas Stundžia (bosinė gitara) (ex - „Andaja“, ex - „Juodvarnis“)
* Andrius "Tėvas" (bosinė gitara)
* Robertas Turauskas (gitara)
* Martynas Švedas (vokalas) („Ugniavijas“)
* Karolis Defingeris (bosinė gitara) („Sullen Guest“, „Nebstavuotė“)
* Greta Gražulytė (vokalas, fleita) ex - („Lietis“)
* Margiris Milinis (bosinė gitara) (ex - „Improbity“, ex - „Viscornal“)
* Dominyka Šeibokaitė (vokalas, fleita)

### Grupės sudėtis ir kūriniai laiko perspektyvoje


## Diskografija

* Trijų seselių (singlas) (2014)
* Ūkanose (2016)
* Leliumoj (singlas) (2018) 
* ...Kai Griaudėjo Miškai... (EP) (2020)
* Šiaurum vėjum (2023)

## Pasirodymai

"Ūkanose" koncertuoja įvairiuose sunkiosios ir alternatyviosios muzikos festivaliuose - Baltijos šalių folkloro ir sunkiosios muzikos  festivalyje „Kilkim Žaibu“, šiuolaikinės baltų kultūros ir alternatyvios muzikos festivalyje „Mėnuo Juodaragis“, taip pat ir užsienio šalyse (Lenkija, Latvija, Estija, Vokietija, Prancūzija). Čia išvardinti svarbesni pasirodymai:

## Šaltiniai
 

## Nuorodos

* Facebook
* Instagram
* Bandcamp
* Youtube
* Apple Music
* Spotify
* music.lt
Brujas FC

**Brujas Fútbol Club** – buvęs Kosta Rikos futbolo klubas, įkurtas Eskasu kantone (San Chosė provincija).

## Istorija
; Brujas de Escazú
2004 m. balandžio 20 d. Gvankastėje įkurtas klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

; Brujas FC
2007 m. vasarą pakito klubo pavadinimas, persikėlė žaisti į *Estadio Jorge „Cuty“ Monge*.

2009 m. gruodį laimėjo Invierno čempionatą po to, kai finale įveikė Puntarenas.

2010 m. lapkritį klubo prezidentas Vargasas atsistatydino po to, kai buvo pareikšta, kad jo įmonei Grupo Ícono priklausė Brujas FC, bet neseniai iš aukščiausiosios lygos pašalintas Barrio México. Vargasas buvo suimtas Jungtinėse Valstijose dėl įtariamo sukčiavimo, o 2012 m. balandžio mėn. buvo pripažintas kaltu dėl septynių sukčiavimo ir trijų kaltinimų pinigų plovimu, o 2012 m. spalį nuteistas kalėti 60 metų.

2011 m. balandžio mėn. klubo franšizė buvo perduota „Orión“ klubui.

## Pasiekimai
;  Primera División
*  **Čempionai (0):**

;  Segunda División
*  **Nugalėtojai (0):**

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Kosta Rikos nacionalinei rinktinei
*  Carlos Castro, gynėjas;
*  Pablo Brenes, saugas;
*  Heiner Mora, saugas;
*  William Sunsing, puolėjas;
*  Yendrick Ruiz, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Erick Cabalceta, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Tadas Akstinas

**Tadas Akstinas** (1887 m. spalio 11 d. Randamonyse – 1975 m. rugsėjo 3 d. Jiezne) – kunigas.

## Biografija
Gimė Tado Akstino iš Randamonių ir Marijonos Svirnelytės (Svirskytės) iš Šklėrių šeimoje. Tėvai, raginami Merkinės kunigo Konstantino Jagmino, sūnų leido į vietos mokyklą, vėliau T. Akstinas mokslus tęsė Vilniuje pas vienuoles. 1908 m. pradėjo mokytis Vilniaus kunigų seminarijoje, 1913 m. birželio mėn. Merkinėje laikė primicijas.

T. Akstino kunigavimo vietos:

* 1913–1916 m. – Žiežmarių vikaras;
* 1916–1918 m. – Valkininkų vikaras;
* 1918–1929 m. – Birštono klebonas;
* 1929–1942 m. – Alovės klebonas;
* 1942–1962 m. – Punios, Kietaviškių, Jiezno, Birštono ir Nemaniūnų altarista;
* 1964–1971 m. – Vilūnų klebonas;
* 1971–1972 m. – Giedraičių altarista;
* 1972 m. – vėl Vilūnų klebonas;
* 1972–1975 m. – Jiezno altarista.

Mirė 1975 m. Jiezne, palaidotas Jiezno kapinėse.

## Šaltiniai
Liekupis

**Liekupis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Panevėžio rajone, Panevėžio ir Karsakiškio seniūnijose; Lėvens kairysis intakas. Prasideda Samanynės kaime, ties Radviliškio–Daugpilio geležinkelio sankasa, teka šiaurės, šiaurės vakarų kryptimi miško pakraščiu ir mišku, žemupyje – dirbamais laukais. Įteka į Lėvenį 60,6 km nuo jo žiočių, ties Tutiškiais. Visa vaga reguliuota.

Žemupyje upelį kerta krašto kelias 122.

Upėvardžio kilmė sietina su indoeuropiečių *leik- („lenkti“).

## Šaltiniai
Orión FC

**Orión Fútbol Club** – Kosta Rikos futbolo klubas, įkurtas Desamparadose (San Chosė provincija).

## Istorija
1926 m. birželio 26 d. Desamparadose įkurtas klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

1938 ir 1944 m. tapo Kosta Rikos čempionais. Vėlesniais metais iškrito į žemesnius divizionus. Nuo 1968 m. rungtyniavo Antrame divizione.

2011 m. balandžio mėn. klubas nusipirko franšizę iš „Brujas“ ir rungyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai
;  Primera División
*  **Čempionai (2):** 1938, 1944 m.

;  Segunda División
*  **Nugalėtojai (0):**

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė tradicine apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Kosta Rikos nacionalinei rinktinei
*  Julio Cascante, gynėjas;
*  Rodolfo Rodríguez, saugas;
*  Esteban Granados, saugas;
*  William Sunsing, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Erick Cabalceta, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Morkus Akstinas

**Morkus Akstinas** (1895 m. vasario 4 d. Randamonyse – 1943 m. vasario 5 d. RTFSR) – Lietuvos kariuomenės savanoris, Panevėžio, Prienų, Marijampolės policijos nuovadų viršininkas, Kretingos (Bajorų), Kauno sunkiųjų darbų kalėjimų viršininkas. 

## Biografija

Gimė Ignoto Akstino iš Randamonių ir Kristinos Čaplikaitės iš Norulių šeimoje. Baigęs Merkinės pradžios mokyklą, mokslus tęsė Maskvoje, kur buvo išlaikomas Irkutsko mieste įsikūrusio ir ekonomistu dirbusio vyriausiojo brolio Vlado. Baigęs 6 gimnazijos klases grįžo į Lietuvą ir mokytojavo Merkinėje. 1919 m. tapo kariu savanoriu, tarnavo Lietuvos kariuomenės pulke Alytuje.

1920–1922 metais dirbo policijos nuovados viršininko pavaduotoju Virbalyje, o 1922–1928 metais – policijos nuovados viršininku Panevėžyje, Prienuose, Marijampolėje. 1924 m. įstojo į Šaulių sąjungą. 1928 metais už gerą tarnybą paaukštintas pareigose ir paskirtas Kauno kalėjimo viršininko pavaduotoju. 

1929 metais M. Akstinas tapo Kretingos Bajorų sunkiųjų darbų kalėjimo viršininku. Į Kretingą atvyko su žmona Bronislava Ščevinskaite ir vaikais Gediminu (g. 1926) ir Laimute (g. 1928).

1935 metais M. Akstinas su šeima grįžo į Kauną, dirbo Kauno kalėjimo administracijoje. 1936–1940 metais dirbo jūrų laivininkystės kompanijoje „Lietuvos Baltijos Lloidas“.

1941 metais birželio 14 dieną M. Akstinas ir jo šeima suimti. Kauno geležinkelio stotyje atskirtas nuo šeimos ir išvežtas į Ukrainą, Starobelsko karo belaisvių lagerį, vėliau pateko į šiaurės Uralą – Gorio lagerį. 1942 m. gruodžio 9 dieną M. Akstinas nuteistas mirties bausme, nuosprendis įvykdytas 1943 m. vasario 5 dieną.

M. Akstino žmona su vaikais iš tremties į Lietuvą grįžo 1946–1947 m., slapstėsi. Dukra Laimutė Akstinaitė 1949 m. suimta ir pateko į lagerį Gorkio srityje, paskui antrą kartą ištremta į Altajaus kraštą. M. Akstino žmona B. Akstinienė ir sūnus G. Akstinas amnestuoti 1955 m., dukra L. Akstinaitė – 1956 m. 

Sūnus Gediminas tapo vienu iš alpinizmo Lietuvoje pradininkų, šios sporto šakos organizatoriumi, dukra Laimutė – M. K. Čiurlionio menų mokyklos Dailės skyriaus matematikos mokytoja.

## Šaltiniai
Belén FC

**Belén Fútbol Club** – buvęs Kosta Rikos futbolo klubas, įkurtas Beleno mieste.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1979 m., kai buvo įkurtas **Asociación Deportiva Belén**.

Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai
;  Primera División
*  **Čempionai (0):**

;  Segunda División
*  **Nugalėtojai (0):**

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė tradicinė apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Kosta Rikos nacionalinei rinktinei
*  Juan Pablo Vargas, vartininkas;
*  Mauricio Castillo, saugas;
*  Jimmy Marín, saugas;
*  José Luis López, saugas;
*  Éver Alfaro, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Freddy Góndola, vingeris;
*  Keven Alemán;
*  Brayan López;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Ramunis

**Ramunis** – upelis šiaurės Lietuvoje, Panevėžio rajone, Karsakiškio, Miežiškių ir Panevėžio seniūnijose; Lėvens kairysis intakas. Prasideda dviejose vietose, Pajuostės miške, į pietryčius nuo Teitiškio viensėdžio; abi atšakos teka mišku į vakarus, apie pusę km viena nuo kitos, susilieja Teitiškio miške. Toliau teka mišku šiaurės vakarų kryptimi, kerta Radviliškio–Daugpilio geležinkelį, už jo pasuka į šiaurę, teka Paežerio mišku ir pamiške, toliau iki žiočių – dirbamais laukais ir sodybų pakraščiais. Įteka į Lėvenį 62,9 km nuo jo žiočių, ties Paliūniškiu. Visa vaga reguliuota. Žemupyje upelį kerta krašto kelias 122.

Gyvenvietės prie Ramunio: Teitiškis, Pagojys, Bernotai, Paliūniškis.

Upėvardis kilęs nuo žodžio *ramus* – „tylus, be triukšmo; drungnas“.

## Šaltiniai
Teona Bakradze

**Teona Bakradze** (g. 1996 m. sausio 24 d.) – futbolininkė iš Gruzijos, puolėja. Atstovavusi Gruzijos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Futbolo paslapčių mokėsi gimtinėje. Žaidė „Hereti“ klube (Gruzija). Vėliau įvairiose Turkijos ekipose. 2016 m. lapkričio mėn. persikėlė į Kdz. Ereğli. Nuo 2018 m. rungtyniavo Hakkarigücü Spor. 2021–2022 m. sezone atstovavo Çaykur Rizespor. 2022–2023 m. sezone žaidė Amed klube (Dijarbakyras). Nuo 2023 m. vasaros priklausė Trabzonspor.

## Rinktinė
Kitados buvo kviečiama į įvairaus amžiaus merginų rinktines.

Atstovavo Gruzijos nacionalinei rinktinei. 2019 m. birželio 14 d. pelnė pirmąjį įvartį atstovaudama šalies nacionalinei rinktinei draugiškose rungtynėse prieš Jungtinius Arabų Emyratus.

2024 m. balandžio 5 d. rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydama du įvarčius.

## Išnašos

## Nuorodos
* [ futbolas.lt]
* SOCCERWAY
* SOCCERDONNA
* SOCCERPUNTER
* worldfootball.net
* TFF svetainė
* UEFA svetainė
Poverti Pointas

**Poverti Pointas** () – Jungtinių Amerikos Valstijų nacionalinis paminklas ir istorinė vieta šiaurės rytų Luizianoje, ~80 km į rytus nuo Monro; senovės indėnų miesto vieta.

Poverti Pointas – vienas didžiausių Šiaurės Amerikos piliakalnių. Maždaug tarp 1700 ir 700 m. pr. m. e. čia klestėjo miestas, kuriame, skaičiuojama, gyveno 4000–5000 žmonių. Centrinę objekto struktūrą sudaro 6 koncentriniai žemės sampilai, suformuojantys tarsi pasagą. Manoma, kad ant šių sampilų buvo statomi namai. Į vakarus nuo šių sampilų yra Poverti Pointo kalva, sudaryta kaip didžiulis skrendančio paukščio atvaizdas (210 m skersmens, 20 m aukščio).

Šio miesto statybos priskiriamos Poverti Pointo kultūrai, kuri, manoma, vertėsi medžiokle ir rankiojimu, bet nebuvo išplėtojusi žemdirbystės. Ši kultūra buvo gerai išplėtojusi prekybą – Poverti Pointo įrankių ir indų randama iki pat Ohajo upės. Be keramikos ir iš kitų kraštų gautų akmeninių įrankių, Poverti Pointe rasta daug mažų liosinių formų, kurios, kaip manoma, naudotos kepimui.

Poverti Pointo vietovę XIX a. 4-ajame dešimtmetyje atrado švino rūdos ieškotojas Džeikobas Volteris, o nuodugnesni archeologiniai kasinėjimai pradėti XX a. pr.

1962 m. paskelbtas istoriniu objektu, 1988 m. – nacionaliniu paminklu, 2014 m. – UNESCO pasaulio paveldo objektu („Poverti Pointo monumentaliosios sankasos“).


Poverty Point Aerial HRoe 2014.jpg|Poverti Pointo rekonstrukcija
Poverty pt objects.jpg|Poverti Pointe rastos liosinės formos
Ridge 1 Poverty Point and Hut.jpg|Poverti Pointo sampilų vieta


## Šaltiniai
Dantų pasta

**[[Dantų pasta]]** –  burnos higienos priemonė, naudojama dantims valyti. Pašalina apnašas, saugo dantis nuo ėduonies (karieso), dantenų uždegimo (gingivito). Sudėtyje būna fluorido, antibakterinių, antiseptinių, balinančių, abrazyvinių ir kt. medžiagų. Tepama ant dantų šepetuko.

## Abrazyvumas
Nuo abrazyvumo priklauso tai, kaip gerai dantų pasta nuvalo apnašas: kuo RDA (abrazyvumo indeksas) didesnis – tuo geriau pasta šalins dantų apnašas. Pagal Europoje naudojamą klasifikaciją, mažai abrazyvios yra tos pastos, kurių RDA yra iki 55, vidutinio abrazyvumo pastoms priskiriamos tos, kurių RDA svyruoja tarp 60–80, o didelio abrazyvumo yra tos, kurių RDA indeksas yra 80–120. Didesnės reikšmės abrazyvumas jau laikomas kenksmingu dantims.

Mažo abrazyvumo dantų pastos tinka esant dantų nusidėvėjimui, erozijoms, dantų jautrumui, apsinuoginusioms šaknims, po dantų higienos procedūros, dantų rovimo, o kasdieniam naudojimui tinkamiausia – vidutinio abrazyvumo pasta. 
Naudojant labai abrazyvią dantų pastą – balinančią, tabako ir kavos dėmes šalinančią – gali padidėti dantų jautrumas, todėl didelio abrazyvumo dantų pastomis valytis rekomenduojama naudoti 1–2 kartus per savaitę.

## Šaltiniai
Kadanuumuu

**Kadanuumuu** (afarų k. „Didelis žmogus“), **KSD-VP-1/1** – 3,58 mln. m. amžiumi datuojama dalinė *[[Australopithecus afarensis]]* fosilija, atrasta 2005 m. Afarų regione (Etiopija).

Atradime dalyvavo Yohannes Haile-Selassie, fizinės antropologijos kuratorius Klivlando gamtos istorijos muziejuje, ir tarptautinė mokslininkų komanda. 2005 m. vasarį Korsi Doroje Etiopijos fosilijų medžiotojas Alemayehu Asfaw aptiko pirmąją fosilijos dalį, o 2005–2008 m. aptikta ir daugiau fragmentų; iš viso kasinėjimai užtruko daugiau nei 5 metus. Remiantis griaučių analize, manoma, kad Kadanuumuu fosilija įtikinamai pademonstruoja, jog *Australopithecus afarensis* buvo visiškai prisitaikę vaikščioti dviem kojomis.

Kadanuumuu ūgis – daugiau nei 152 cm, tad jis gerokai aukštesnis už tos pačios rūšies atstovę Liusi, atrastą XX a. 8-ajame dešimtmetyje, be to, 400 000 m. senesnis.  Be kita ko, Kadanuumuu mentė (2010 m. duomenimis, seniausia atrasta hominino mentė) panaši į šiuolaikinių žmonių, o iš to galima spręsti, kad ši rūšis gyveno ant žemės, o ne medžiuose.  Visgi su tokia išvada sutinka ne visi tyrinėtojai.

## Išnašos
Kolumbijos kavamedžių plantacijų kultūrinis kraštovaizdis

**Kolumbijos kavamedžių plantacijų kultūrinis kraštovaizdis**, žinomas kaip **Kavos augintojų ašis** () arba **Kavos trikampis** (*Triángulo del Café*) – kavamedžių auginimo regionas vidurio Kolumbijoje, Paisos krašte, apima Kaldaso, Kindijo, Risaraldos ir Kaukos Slėnio departamentų teritorijas.

Kolumbijoje kava yra viena svarbiausių žemės ūkio kultūrų. Kavos auginimo ašies tradicijos siejamos su XIX a. iš Antiokijos atsikėlusių kavos augintojų praktikomis. Kavamedžiai auginami stačiuose (iki 55°) Andų kalnų šlaituose, įrengiant nedideles terasas. Dėl sudėtingų kavos auginimo sąlygų Kolumbijoje susiklostė ištisa kavos auginimo tradicija, į kurią patenka žemės paviršiaus pritaikymas, žemės nuosavybės papročiai, gyvenimo būdas. Kolumbijos kavos auginimo ašyje daug kur išlikusios tradicinės kavos augintojų (*cafeteros*) gyvenvietės, kurių architektūroje susilieja ispaniškos ir vietinės statybos technikos.

2011 m. Kolumbijos kavamedžių plantacijų kultūrinis kraštovaizdis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Objektui priklauso 411 kaimiškų vietovių (), esančių 47 savivaldybėse. Iš viso, paveldo objektui priklauso ~24 000 smulkių kavos ūkių, kuriuose dirba ~80 tūkstančių žmonių.


Vivienda Rural Eje Cafetero.JPG|Kavos augintojų ūkis Kaldaso departamente
El Águila (4), Valle, Colombia.JPG|Kavos plantacijos El Agiloje (Kaukos Slėnio dep.)
Hacienda Eje Cafetero COL.JPG|Ūkis (asjenda) Kavos auginimo ašyje
Paisaje cafetero.jpg|Kavamedžių auginimui pritaikytas kraštovaizdis


## Šaltiniai
AL 444-2

**AL 444-2** – fosilizuotos kaukolės fragmentas, priskiriamas *[[Australopithecus afarensis]]* rūšiai.​​ Jį 1992 m. Etiopijoje atrado Yoel Rak, o pirmieji aprašė William H. Kimbal, Donald Johanson ir Y. Rak 1994 m.

Tai vyriškosios lyties individo kaukolė, ji aptikta toje pat vietovėje, kaip ir Liusi – kitos šios rūšies atstovės – griaučiai. Ši kaukolė liudija, kad rūšiai buvo būdingas lytinis dimorfizmas: ji gerokai didesnė už moteriškosios lyties *A. afarensis* individų kaukoles.

AL 444-2 datuojama 3 mln. m. amžiumi, tai pirmoji *A. afarensis* fosilija, aptikta Etiopijos Hadaro fosilijų radavietėje.

## Išnašos
Pleiskanos

**Pleiskanos** – atsiskiriančių raginio odos sluoksnio ląstelių plokštelės ant galvos odos, laikomos kosmetiniu defektu arba paūmėjusios odos ligos požymiu.

Pleiskanos gali atsirasti dėl hormonų pusiausvyros sutrikimų (lytinio brendimo metu, prieš mėnesines, perimenopauzės laikotarpiu). Taip pat dėl streso, nuovargio, nesubalansuotos mitybos bei vitaminų stokos. Sergant kai kuriomis odos ligomis (grybelio, žvynelinės, ichtiozės ar seborėjinio dermatito), pleiskanojimas padidėja joms paūmėjus. Jei pleiskanų daug, jos riebios, odą labai niežti, ji parausta, ilgainiui gali atsirasti nedidelių žaizdelių, prisidėti infekcija. Be to, riebios pleiskanos skatina plaukų slinkimą.

Pleiskanojimą gali paskatinti dažnos plaukų priežiūros procedūros, cheminis dažymas ar garbanojimas, plaukų plovimas šarminiais, odą sausinančiais ar pažeidžiančiais šampūnais, dažnas plaukų džiovinimas elektriniu džiovintuvu.

## Šaltiniai
Dambulos auksinė šventykla

**Dambulos auksinė šventykla** arba **Dambulos urvo šventykla** (, ) – budistinė šventykla vidurio Šri Lankoje, Matalės rajone, 72 km į šiaurę nuo Kandžio, prie Dambulos miesto.

Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų – apylinkėse rastos Ibankatuvos megalitinės kapavietės. Dambulos šventykla – didžiausia ir geriausiai išsilaikiusi urvų šventykla Šri Lankoje. III a. pr. m. e. čia įsikūrė miškuose klajoję budistų vienuoliai. Šventykla palaipsniui plėsta, o dabartinį pavidalą įgijo XVIII a. Dambulos auksinė šventykla veikia iki šių laikų. Šventyklos kompleksas apima 5 urvus, nors apylinkėse gausu mažesnių urvų šventyklų. Religinio komplekso viduje gausu budistinio meno paminklų – 153 budų skulptūros (svarbiausia – gulintis Dambulos buda), taip pat kitų dievybių – Samano, Višnaus, Ganešos ir kt. – be to, bodhisatvų, budistinių karalių skulptūros, freskos, vaizduojančios Budos gyvenimo epizodus.

1991 m. Dambulos šventykla įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Dambulla höhlentempel 2017-10-18 - 1 2.jpg|Budų skulptūros
20160125 Sri Lanka 3850 Dambulla sRGB (25470072450).jpg|Gulintis Buda
Dambulla 11.jpg|Stūpa Dambulos urve
Dambulla 15.jpg|Dambulos urvo freskos


## Šaltiniai
Priešmenstruacinis sindromas

**Priešmenstruacinis sindromas** (; *PMS*) – cikliškai pasireiškiančių simptomų kompleksas, kuris atsiranda antrojoje mėnesinių ciklo pusėje ir išnyksta mėnesinių pradžioje. Nulemia hormoniniai pokyčiai. Vargina daugelį moterų.

Pasireiškia nerimu, nervine įtampa, svyruojančia nuotaika, irzlumu, verksmo protrūkiais, mieguistumu, atminties pablogėjimu, lytinio patraukio sumažėjimu, emociniu valgymu. Taip pat būdingi galvos ir kt. skausmai, padidėjęs krūtų jautrumas, padidėjęs kūno svoris ir išsipūtęs pilvas, aknė bei viduriavimas.

Terminą priešmenstruacinė įtampa 1931 m. pasiūlė amerikiečių ginekologas Robertas T. Frankas. Juo jis apibūdino menstruacijų metu pasireiškiančius simptomus. Jei klinikinė raiška sunki, laikoma, kad tai priešmenstruacinis disforinis sutrikimas. 2013 m. Amerikos psichiatrų asociacija priešmenstruacinį disforinį sutrikimą išskyrė kaip atskirą ligą.

## Šaltiniai
Vikipedijos cenzūra

**Vikipedijos cenzūra** – visiškas ar dalinis prieigos prie Vikipedijos apribojimas.

## Istorija
2004 m. birželį Kinijoje pirmąsyk užblokuota kiniškoji Vikipedijos versija. Po to ji buvo blokuojama protarpiais, o nuo 2015 m. birželio užblokuota nuolat. Kadangi iki 2015 m. Vikipedija naudojo HTTP protokolą, techniškai buvo galima blokuoti ir tam tikrus straipsnius. Pvz., Irane 2013 m. buvo uždrausta prieiga mažiausiai prie 963 straipsnių. 2015 m. svetainei perėjus prie HTTPS protokolo, galimybės blokuoti konkrečius straipsnius nebeliko.

2007 ir 2008 m. Vikipedija trumpam visiškai užblokuota Uzbekistane. 2012 m. vasario antroje pusėje prieiga vėl suvaržyta. Uzbekistane interneto vartotojai, bandantys pasiekti Vikipedijos straipsnius uzbekų kalba, būdavo nukreipiami į svetainę MSN. Prieiga prie straipsnių kitomis kalbomis nebuvo ribojama.

2017 m. Turkijos pareigūnai kelissyk kreipėsi į Vikimedijos Fondą, kad būtų pakeistas straipsnių „State-sponsored terrorism” bei „Foreign involvement in the Syrian Civil War“ turinys, tačiau tai nebuvo padaryta, nes laikomasi nesikišimo į bendruomenės kuriamą turinį politikos. 2017 m. balandį prieiga prie visų projekto versijų uždrausta. Blokavimas, trukęs 991 dieną, panaikintas 2020 m. sausį, šalies konstituciniam teismui nusprendus, kad jis pažeidžia saviraiškos laisvę.

Venesueloje visos Vikipedijos versijos buvo užblokuotos 2019 m. sausio 12–18 d. Tai padaryta dėl to, kad kai kuriuose straipsniuose šalies prezidentu buvo įvardijamas Juan Guaidó, opozicijos lyderis.

2021 m. Mianmare įvykus kariniam perversmui, chunta ėmėsi interneto cenzūros, vasario 21 d. užblokuotos visų kalbų Vikipedijos versijos.

## Išnašos
Gordijas

**Gordijas** (frig. *Gordum* 'miestas', , , ) – senovinis miestas Turkijos vidurinėje dalyje, Anatolijos plokščiakalnyje, prie Sakarijos upės, 80 km į pietvakarius nuo Ankaros, prie dabartinio Jasy Hiujiuko kaimo (Polatli rajonas). Tai buvo senovės Frigijos sostinė.

Gordijo gyvenvietė iškilo III tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje (ankstyvajame bronzos amžiuje), vėliau priklausė hetitams. Nuo VIII a. pr. m. e. tapo Frigijos sostine, pasak legendos, pavadinta pirmojo Frigijos valdovo Mido (valdė 738–696 m. pr. m. e.) tėvo Gordijo garbei. Miestas klestėjo 725–675 m. pr. m. e., kol sugriautas Frigiją užpuolusių kimerų. IV a. pr. m. e., Lidijai pajungus Frigiją Gordijas atstatytas, o persų valdymo laikais (nuo 546 m. pr. m. e.) vėl suklestėjo, nes pro čia ėjo vadinamasis Karališkasis kelias, jungęs Persijos sostines.

333 m. pr. m. e. miestą užėmė Aleksandras Makedonietis. Su Gordijo užkariavimu susijusi legenda apie Gordijo mazgą – Aleksandras turėjęs atnarplioti Dzeuso šventykloje esantį Gordijo mazgą, kad taptų pasaulio valdovu, tačiau vietoje to perkirto jį kardu. Prekybos keliams nusidriekus labiau į pietus Gordijas prarado reikšmę ir ilgainiui sunyko (romėnų laikais dar buvo gyvenamas, bet viduramžiais gyventojų jau buvo mažai).

Nuo XX a. vidurio Gordiją tiria archeologai. Rasta VIII–V a. pr. m. e. statinių liekanų: miesto vartai su bokštais, megaronai, Didysis Mido pilkapis, terakotos dirbiniai ir kt.

2023 m. Gordijas paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu.


Gordion city mound SE gate from N (1993).jpg|Mido tvirtovės griuvėsiai
Gordion96.JPG|Megaronai
Gordion Tumulus MM Tumulus P.jpg|Karaliaus Mido pilkapis
Goats near the tree of life, tile, Pazatli, 6th century BC, MACA, 3089.jpg|Freskos su ožiais ir gyvenimo medžiu fragmentas iš Gordijo
20180108 Anatolian 2698 (25956444888).jpg|Katilas, rastas Gordijuje
20180108 Anatolian 2685 (25956476938).jpg|Frigiškas stalas iš Gordijo


## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Hatuša, hetitų sostinė (1986)
* : Ksantas-Letonas (1988)
* : Arslan Tepės pilkalnis (2021)
* : Sardai ir Bin Tepės Lidijos pilkapiai (2025)

## Šaltiniai
Limón FC

**Limón Fútbol Club**, o trumpai žinomas kaip **Limón F.C.** arba **„Limón“** – Kosta Rikos futbolo klubas, įkurtas Limono mieste, Limono provincijoje. 

## Istorija
2009 m. birželio 16 d. įkurtas klubas. Vietinis verslininkas Karlosas Houdenas Paskalis nusprendė investuoti į vietos antrojo diviziono futbolo komandą A.D. Limonense. Akcininkai sutiko išnuomoti klubą ir buvo pervadinti į **„Limón“**. 2009–2010 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais. Nuo 2010–2011 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutantai užėmė šeštą vietą.

2011 m. birželio mėn. Paskalis buvo įkalintas, o jo banko sąskaitos įšaldytos. Klubas atsidūrė sudėtingoje finansinėje padėtyje. 2013 m. Paskalis buvo paleistas, tačiau jo banko sąskaitos liko įšaldytomis. 

2020–2021 m. sezone aukščiausioje lygoje liko aštunti, tačiau dėl finansinių problemų pasitraukė į Antrą divizioną. 

2021–2022 m. žaidė Segunda División, o 2022 m. vasario 16 d. paskelbta apie klubo bankrotą.

## Pasiekimai
;  Primera División
*  **Čempionai (0):**

;  Segunda División
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.

## Stadionas

Namų rungtynes žaidė Chuano Gobano vardo stadione (), talpinančiame daugiau nei 2,3 tūkst. žiūrovų.

2010 m. vasario mėn. buvo įrengta 91 metro ilgio ir 72 metrų pločio sintetinė danga. 2010 m. rugsėjį stadionas buvo vėl atidarytas po pusantrų metų trukusių renovacijų. Į projektą investuota beveik 1,8 mln. dolerių. 

Tarp naujovių – įrengta VIP zona, talpinanti 220 žmonių, pakeistas šešėlinės tribūnos stogas, įrengta zona spaudos atstovams. Stadiono talpa buvo išplėsta iki 2349 žmonių.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Kosta Rikos nacionalinei rinktinei
*  Dexter Lewis, vartininkas;
*  Ricardo Harris, gynėjas;
*  Dave Myrie, gynėjas;
*  Kurt Bernard, puolėjas;
*  William Sunsing, puolėjas;
*  Mayron George, puolėjas;

; Užsieniečiai
*  Richard Dixon, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Globalsportsarchive
Jungango grotai

**Jungango grotai** () arba **Vužoušano grotai** – budistinių urvų šventyklų kompleksas rytų Kinijoje, Šansi provincijoje, 16 km į vakarus nuo Datongo, Šili upės slėnyje, Udžou kalno šlaite. Vienas žymiausių Kinijos ankstyvojo budizmo architektūros paminklų.

Šventyklos kompleksas įrengtas 460–494 m., Šiaurės Vėjų dinastijos laikotarpiu, statyboms vadovavo vienuolis Taniao. Uoloje (1 km ruože) iškaltą šventyklą sudaro 53 apskrito arba stačiakampio plano urvai (iš jų – 20 pagrindinių šventyklų), kuriuose yra apie 51 000 akmeninių skulptūrų (tarp jų aukščiausia – 17 m aukščio – Budos statula), sienos puoštos reljefiniu dekoru, tapyba. Komplekse įrengta ~51 tūkst. nišų skulptūroms bei ~1100 mažų urvų. Didžiosios budų skulptūros prilygintos 5 Šiaurės Vėjų karaliams. Šventyklos architektūroje susilieja kinų, indų, senovės graikų meno tradicijos.

2001 m. Jungango grotai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


61296-Yungang-Grottoes (28576797505).jpg|Bendras grotų vaizdas
云岗01.JPG|Buda 3-ajame urve
Yungang2.jpg|Pagrindinis Buda 20-ajame urve
Yungang 15.JPG|6-ojo urvo skulptūra


## Šaltiniai
Tulpės kooperatyvo namas

**„Tulpės“ kooperatyvo namas** – daugiabutis gyvenamasis namas, stovintis Kaune. Tai ankstyvojo tarpukario architektūros objektas, reprezentavęs „tautinį stilių“ laikinojoje sostinėje. Kooperatyvo „Tulpė“ namas yra vietinės reikšmės tautinio modernizmo architektūros paminklas, nuo 2019 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Kaip vienas iš Kauno modernizmo architektūros objektų, 2023 m. kartu su kitais pastatais „Tulpė“ įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą.

„Tulpės“ architektūrinio įprasminimo ieškota liaudies mene. Pirmuoju nepriklausomybės dešimtmečiu Lietuvos atstatymo komisariatas (LAK) buvo išsikėlęs uždavinį „atgaivinti Lietuvos *stylį*“. Aktyvus LAK dalyvis inžinierius Antanas Maciejauskas pabandė šį principą pritaikyti praktikoje, 1925 m. suprojektuodamas savo ko gero žinomiausią projektą – „Tulpės“ kooperatyvo gyvenamąjį namą. Pastato architektūrinėje estetikoje akivaizdus istoriškai susiklostęs ornamentiškumo diskursas. Pastate tradicinės istorizmo detalės pakeistos stilizuotais lietuviškais motyvais. Sandrikai, karnizai, langų ir durų apvadai kuriami pagal savitą architekto „tautiškumo“ supratimo formulę. Kai kurie tarpukario architektų atsiliepimai (Algirdas Šalkauskis): „[…] *1925–1926 metais Kaune vienas, tiesa ne architektas, bandė išreikšti mūre ir tinke medinius ornamentus, bet sukūrė karikatūrą*.“

„Tulpė“ buvo vienas pirmųjų kooperatinių namų nepriklausomoje Lietuvoje, savo architektūra iliustruojantis ankstyvuosius lietuviškojo stiliaus ieškojimus, pagrįstus liaudies architektūros savybių atsikartojimu. Kooperatyvą įsteigė Antanas Maciejauskas ir inžinierius matininkas, politikas Vytautas Račkauskas. Jie gyveno namo I aukšte. Čia būstus turėjo ir daugiau žymių žmonių:
* II aukšte gyveno Agnietė Ambraziejūtė-Steponaitienė, prozininkė, poetė, spaudos darbuotoja.
* 1927–1952 m. namo II a. gyveno Jonas Staugaitis, gydytojas, varpininkas, politinis bei visuomenės veikėjas (ant sienos pritvirtinta atminimo lenta).
* Namo III a. gyveno Stasys Dirmantas, geodezininkas, profesorius, Lietuvos kariuomenės brigados generolas, politinis ir visuomenės veikėjas.
* Name gyveno Zigmas Toliušis, teisininkas, advokatas, knygos kultūros ugdytojas ir populiarintojas.
* Viename iš butų 1932–1940 m. gyveno Marija Gimbutienė, archeologė ir antropologė (ant sienos pritvirtinta atminimo lenta).

## Šaltiniai
Alphamega stadionas

**Alphamega stadionas** (arba ***Limasolio arena***) – futbolo stadionas Kolosio kaime, į vakarus nuo Limasolio miesto (Kipras). Stadione namų rungtynes žaidžia stipriausi Limasolio klubai – Apollon Lemesos, AEL Lemesos ir Aris Lemesos.

## Istorija

Nuo 1975 m. pagrindinis Limasolio stadionas buvo Cirijo stadionas. XXI a. suprojektuotas naujas stadionas, kuris buvo atidarytas 2022 m. gruodžio 15 d. Kipro čempionato rungtynėmis Apollon Lemesos – Doxa Katokopia, kurias rezultatu 1-0 laimėjo Limasolio komanda. 2023 m. čia draugiškas rungtynes prieš Kipro rinktinę žaidė .

## Šaltiniai
Zagoris

**Zagorio demas, Zagoris** () arba **Zagorochorija** () – savivaldybė (demas) ir kultūrinis-geografinis regionas šiaurės vakarų Graikijoje, Epyro periferijoje, Janinos nome. Administracinis centras – Asprangelis.

## Geografija
Būdingi kalnuoti Pindo kraštovaizdžiai. Paviršius iškyla iki 2497 m (Timfio kalnas). Reljefą raižo Aoso, Viko, Voidomačio upės, sudarydamos vaizdingus tarpeklius ir kanjonus (Viko tarpeklis). Įsteigtas Viko–Aoso nacionalinis parkas.

## Kultūra

Zagoris – kaimiškas Graikijos kraštas, išlaikęs tradicinę regiono architektūrą ir daugelį papročių. Būdingi tradiciniai kaimai, išdėstyti apie centrinę aikštę, kurioje auga platano medis. Aplink kaimus veši šventosios giraitės, prižiūrimos vietos bendruomenių. Kaimus jungia akmenimis grįsti takai, laiptai ir akmeniniai tiltai. Būdingos XVII–XVIII a. akmeninės cerkvės, dengtos skalūniais stogais.

Iki XVIII a. Zagoryje vyravo akmeniniai vieno aukšto namai, pastatyti nenaudojant skiedinio. Vėliau turtingesnės šeimos pradėjo statyti vilas su tvorų juosiamais kiemais ir sodais.

Zagoryje be graikų dar gyvena arumunų bei albanų stačiatikių.

Zagorio kultūrinis kraštovaizdis 2023 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Gyvenvietės
Didžiausios gyvenvietės (2011 m.):
* Cepelovas (*Τσεπέλοβον*, 261 gyv.)
* Papingas (*Πάπιγκον*, 211)
* Grevenitijas (*Γρεβενίτιον*, 193)
* Milotadis (*Μηλιωτάδες*, 186)
* Asprangelis (*Ασπράγγελοι*, 165)
* Petra (*Πέτρα*, 153)
* Ano Pedina (*Άνω Πεδινά*, 144)
* Monodendris (*Μονοδένδριον*, 129)
* Aristis (*Αρίστη*, 128)
* Karjis (*Καρυαί*, 119)
* Vovusa (*Βοβούσα*, 115)
* Vica (*Βίτσα*, 102)


Άγιος Μηνάς - panoramio.jpg|Agios Meno kaimelis
The old stone bridge kokori.jpg|Kokorio arkinis akmeninis tiltas
Τσεπελοβο Αγ.Νικολαος το καμπαναριο.jpg|Tospelovo Šv. Mykolo cerkvė
StrnachPapigo.jpg|Serpantinas į Papingo kaimą


## Šaltiniai
Aja Napos savivaldybės stadionas

**Aja Napos savivaldybės stadionas** () – futbolo stadionas Aja Napos mieste (rytinis Kipras), šiaurės rytinėje miesto dalyje. Klubo AO Agia Napa namų arena. Stadione yra didelė žiūrovų tribūna, dirbtinis apšvietimas, persirengimo kambariai, dušai. Talpa 2000 žiūrovų.

## Istorija

Stadionas atidarytas XX a. 1997 m. čia draugiškas rungtynes rezultatu 0-0 sužaidė  ir .

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Football venue Municipal Stadium, Ayia Napa (Eu-football.info)
* Agia Napas municipal stadium  (Visitcyprus.com)