open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michailas Milis

**Michailas Milis** (; 1909 m. lapkričio 22 d. – 1970 m. sausio 31 d.) – tarybinis sraigtasparnių konstruktorius, mokslininkas, technikos mokslų daktaras (1945 m.; atitinka Lietuvos habilituotą daktarą), Socialistinio Darbo didvyris (1966 m.).

## Biografija
Būdamas 12 m. amžiaus sukūrė lėktuvo modelį, kuris laimėjo konkurse Tomske.

1925 m. įstojo į Sibiro technologinį institutą, iš kurio gana greitai jį pašalino „už neproletarinę kilmę“ (jo tėvas buvo rabinas). Tada persikėlė į Novosibirską, kur apie metus dirbo odos apdirbimo laboratorijoje, ir po to jau kaip darbininkas įstojo į Dono politechnikos institutą Novočerkaske, kurį baigė 1931 m.
Po instituto M. Milis dirbo CAGI, dalyvavo kuriant malūnsparnius (autožirus) A-7, A-12 ir A-15. Malūnsparnių gamykloje dirbo N. Kamovo pavaduotoju.

1941–1943 m. dirbo evakuoacijoje Bilimbajaus gyvenvietėje (), kur užsiiminėjo kovinių lėktuvų tobulinimu – jų stabilumo ir valdomumo gerinimu.

1947 m. Milis tapo vyriausiuoju sraigtasparnių bandomojo konstravimo biuro konstruktoriumi.
1951 m. buvo sukurtas pirmas serijinis tarybinis sraigtasparnis trivietis Mi-1. 1964 m. jis tapo to paties konstravimo biuro generaliniu konstruktoriumi. Jo KB sukūrė sraigtasparnius Mi-2, Mi-4, Mi-6, Mi-8, Mi-10, Mi-12, Mi-24, V-12 ir kt. Milio sraigtasparniais buvo pasiekta 60 oficialių pasaulio rekordų.

## Apdovanojimai
* Lenino premija (1958 m., už Mi-4)
* 1958 m. Pasaulinėje parodoje Briuselyje Mi-4 gavo aukso medalį.
* Valstybinė premija (1968 m.)
* 3 Lenino ordinai
* 3 kiti ordinai, medaliai.

## Atminimas
M. Milio pavarde pavadinta Maskvos sraigtasparnių gamykla, vidurinė mokykla Nr. 1738 ir gatvė Žulebino rajone.

## Nuorodos
* Михаил Леонтьевич Миль. (22 ноября 1909 г - 31 января 1970 г.) 
* Михаил Леонтьевич Миль (к 95-летию со дня рождения)
Babytės savivaldybė

**Babytės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Pinkiai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies. Buvo skirstoma į 2 valsčius: Salos ir Babytės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Marupės savivaldybės.

## Šaltiniai
Estų legionas

**Estų legionas** – Nacistinės Vokietijos SS kariuomenės estų karinis junginys per Antrąjį pasaulinį karą.

## Istorija
Estų legionas įkurtas 1942 m. rugpjūčio mėn., vadas – SS oberšturmbanfiureris Francas Ausbergeris. 1943 m. balandžio mėn. įkurtas pirmasis legiono dalinys – estų batalionas „Narva“, 1943 m. gegužės mėn. legiono pagrindu imta formuoti 3-oji estiškoji SS savanorių brigada. Norėdamas paspartinti legiono dalinių kūrimą, SS reichsfiureris Heinrichas Himleris per 1943 m. rugsėjo mėn. vizitą Taline Estijos laisvės kovotojų sąjungos lyderiui Hjalmarui Maei iškėlė Estijos autonomijos Reicho sudėtyje idėją. 

1943 m. spalio – lapkričio mėn. Estijoje įvykdyta visuotinė mobilizacija, 1944 m. vasario mėn. paskutinės nepriklausomos Estijos Respublikos vyriausybės ministras pirmininkas J. Uluotsas per vokiečių kontroliuojamą radiją pareiškė, kad estų ginkluotosios pajėgos turi didelę reikšmę. Po jo kalbos legioną papildė 38 000 estų. 3-oji estiškoji SS savanorių brigada buvo pertvarkyta į 20-ąją SS grenadierių diviziją (kitaip *1-oji Estų divizija*), sudaryti 7 pasienio pulkai, papildyti jau esantys estų kariniai daliniai, apie 3000 jaunuolių mobilizuota į vokiečių karinių oro pajėgų pagalbinius dalinius. 1944 m. liepos mėn. Vokietijos kariuomenėje tarnavo apie 50 ar 60 tūkst. Estijos vyrų. 

1944 m. vasario – liepos mėn. legionas dalyvavo mūšiuose su TSRS kariuomene dėl Narvos, liepos – rugpjūčio mėn. kautynėse prie Mėlynųjų kalnų, arba Sinimės aukštumų. Jam teko kautis ir su TSRS kariuomenės 8-ojo estų šaulių korpuso artilerijos daliniais. 1944 m. rugsėjo 16 d. Vokietijos vadovas Adolfas Hitleris įsakė evakuoti Vokietijos kariuomenę iš Estijos, rugsėjo 18 d. Estijos pasipriešinimo judėjimo aukščiausioji organizacija – Respublikos nacionalinis komitetas Taline paskelbė, kad įkuriama laikinoji vyriausybė, vadovaujama O. Tifu, 1944 m. pabaigoje 20-oji SS grenadierių divizija pasitraukė į Vokietiją, čia 1945 m. kovo mėn. buvo performuota ir dalyvavo mūšiuose prie Breslau. 1945 m. gegužės mėn. apie 1000 divizijos karių pavyko persikelti per Elbę ir patekti pas Vakarų sąjungininkus. 

2001 m. Estijos istorikų komisija nustatė, kad kai kurie legiono daliniai ir keli estų policijos batalionai dalyvavo Baltarusijoje, Lenkijoje ir Estijoje vežant ir naikinant žydus, saugojant jų koncentracijos stovyklas ir perkeliant civilius.

## Šaltiniai
Zefyrinas

**[[Šventasis]] Zefyrinas** (? m. Romoje – m. 217 m. gruodžio 20 d. Romoje) – penkioliktasis popiežius, vadovavęs krikščionių bažnyčiai nuo 199 m. iki 217 m. gruodžio 20 d. Jo pirmtaku buvo šventasis Viktoras I, o po Zefyrino popiežiumi tapo šventasis Kalikstas I.

## Pontifikavimas
Zefyrinas popiežiumi buvo pakankamai ilgai, tačiau apie jo pontifikavimą žinoma nedaug. Jį dažnai kritikavęs šventasis Hipolitas Zefyriną apibūdino kaip silpną ir neišsilavinusį žmogų, užgožtą tuometinio dekano Kaliksto, vėliau ir tapusio popiežiumi. Hipolitas kaltino Zefyriną nemokėjimu vadovauti ir slopinti erezijų (tokių kaip monarchianizmas) plitimo.

### Konfliktai
Vadovaujant Zefyrinui, krikščionių padėtis, kuri pirmuosius kelis imperatoriaus Septimijaus Severo valdymo metus buvo gana palanki, ėmė greitai blogėti. 202 (203?) m. buvo išleistas įsakymas, uždraudęs perėjimą į krikščionybę. Nepaklususių laukė griežtos bausmės.

Eusebijus iš Cezarijos pasakojo, jog kažkoks Natalijus, buvęs grupės žmonių, kuri laikė Jėzų Kristų paprastu žmogumi, vyskupu, vėliau labai apgailestavo dėl šio savo posto ir netgi maldavo Zefyriną jį grąžinti į krikščionių bažnyčią.

Hipolitas buvo Logoso doktrinos, kuri akcentavo Švenčiausiosios Trejybės asmenų skirtingumą, šalininkas. Jis aiškino, jog Kristus sujungė dieviškąją bei žmogiškąją prigimtis, todėl tapo mediumu tarp Dievo ir žmonių. Ši teorija sukėlė daugybę abejonių ir atsirado nauja krikščioniškoji mokykla, šlovinusi visišką Dievo vientisumą. Ši doktrina, pavadinta monarchianizmu, teigė, jog Dievas Tėvas yra vienintelis dieviškasis pradas, o Kristus tebuvo Dievo žmogiškoji apraiška. Jie manė, jog būtent Dievas Tėvas, o ne Dievas Sūnus buvo nukryžiuotas, todėl jie pavadinti modalistais arba patripacianistais. Popiežius Zefyrinas nesikišo į šių dviejų mokyklų diskusijas. Modalistų erezija iš pradžių nebuvo taip aiškiai matoma, o Hipolito doktrina kirtosi su senosiomis bažnyčios tradicijomis. Nežinodamas, kaip nuneigti Hipolito argumentus, Zefyrinas pasakė, jog pats išpažįsta tik vieną Dievą ir juo yra Viešpats Jėzus Kristus, tačiau būtent sūnus, o ne tėvas buvo nukryžiuotas.

Prieštaraudamas Zefyrinui, Hipolitas pradėjo pirmąją krikščionybės istorijoje schizmą. Kuomet po Zefyrino mirties popiežiumi tapo Kalikstas, kurį Hipolitas ir kaltino dėl Zefyrino neveiklumo, Hipolitas ir jo pasekėjai atsiskyrė nuo bažnyčios. Maždaug dešimt metų jis vadovavo kitai kongregacijai ir greičiausiai buvo vyskupu. Hipolitas laikomas pirmuoju antipopiežiumi.

## Atminimo diena
Popiežiaus ir kankinio šventojo Zefyrino atminimo diena anksčiau buvo rugpjūčio 26-oji, o dabar ji minima Zefyrino mirties dieną – gruodžio 20-ąją. Romos katalikai tradicionalistai jo atminimą vis dar mini rugpjūčio 26 d.

## Šaltiniai
Balduonės savivaldybė

**Balduonės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Balduonė. Savivaldybė sudaryta 2008 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies. Buvo skirstoma į Balduonės miestą ir Balduonės valsčių. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Kekavos savivaldybės.

## Šaltiniai
Lietuvos administracinių ginčų komisija

**Lietuvos administracinių ginčų komisija** (**LAGK**) – išankstinio ne teismo tvarka administracinių ginčų nagrinėjimo institucija, ginčų sprendimo komisija. Ji nėra viešojo administravimo subjektas. Pagal prigimtį - kvaziteisminė institucija. Lietuvoje įsteigtos pagal 1999 m. LR ABTĮ ir LR administracinių ginčų komisijų įstatymus. 

## Darbo tvarka, kompetencija
Administracinius ginčus ne teismo tvarka Lietuvoje nagrinėja: 
* savivaldybių visuomeninės administracinių ginčų komisijos
*apskričių administracinių ginčų komisijos  
*Lietuvos administracinių ginčų komisija

Administracinių ginčų komisijų steigimo tvarką ir darbo principus nustato atskiras įstatymas.

Mokesčių administravimo subjektų sprendimai ar veiksmai (neveikimas) mokesčių, kitų privalomų mokėjimų klausimais, išskyrus mokestinius ginčus, skundžiami LR ABTĮ nustatyta tvarka. Mokestinių ginčų būtiną išankstinį nagrinėjimą ne teismo tvarka nustato mokesčių įstatymai. Atskiroms administracinių ginčų kategorijoms įstatymai gali nustatyti ir kitas išankstinio ginčų nagrinėjimo ne teismo tvarka institucijas. 

Savivaldybių, apskričių administracinių ginčų komisijos ir Lietuvos administracinių ginčų komisija nesprendžia ginčų, nurodytų LR ABTĮ 16 straipsnyje, 18 straipsnio 2 ir 3 dalyse, 19 straipsnio 2 ir 3 dalyse, 20 straipsnio 1 dalyje, taip pat ginčų dėl mokesčių, kitų privalomų mokėjimų ir rinkliavų (LR ABTĮ 29 str.). 

## Sudėtis
Komisiją gali sudaryti nebūtinai teisininkai. 

## Veikla
Įstatymo numatytais atvejais skundas (prašymas) pirmiausia turi būti paduodamas administracinių ginčų komisijai ar kitai išankstinio ginčų nagrinėjimo ne teismo tvarka institucijai, po to skundas gali būti paduodamas ir administraciniam teismui (LR ABTĮ 22 str. 3 d.). Kitais atvejais skundas (prašymas) gali būti paduodamas pasirinktinai - administracinių ginčų komisijai arba tiesiogiai administraciniam teismui (LR ABTĮ 22 str. 4 d.). 

Komisija per 14 dienų išnagrinėja žmonių ir juridinių asmenų skundus (prašymus) bei priima dėl jų sprendimus kai ginčijami  valstybinio administravimo subjektų (ministerijų, departamentų, inspekcijų, tarnybų, komisijų ir kitų valstybės institucijų bei jų tarnautojų ir pareigūnų) priimti individualūs administraciniai aktai (prireikus motyvuotu komisijos sprendimu bendras skundo nagrinėjimo terminas gali būti pratęstas dar 14 dienų).

Komisija taip pat sprendžia ginčus kai šios institucijos, jų tarnautojai ir pareigūnai atsisako ar vilkina įstatymuose ir kituose teisės aktuose nustatyta tvarka bei terminais tvarkyti žmonių reikalus viešojo administravimo srityje arba nesuteikia pareiškėjų prašomos ir jiems teiktinos informacijos. 

## Nuorodos
* Lietuvos administracinių ginčų komisijos tinklalapis
Inocentas XII

**Inocentas XII** (, tikrasis vardas **Antonio Pignatelli**, 1615 m. kovo 13 d. Spinacola, Italija – 1700 m. rugsėjo 27 d. Roma, Italija) – 242-asis Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1691 iki 1700 m.

## Biografija
Gimė pietinės Italijos Spinazolla mieste aristokratų šeimoje. Mokėsi Romos jėzuitų kolegijoje. Dirbo popiežiaus Urbono VIII rūmuose, vėliau nuncijumi Florencijoje, Vienoje ir Lenkijoje, inkvizitoriumi Maltoje. 1681 m. popiežius Inocentas XI jį paskyrė Neapolio arkivyskupu ir Romos šv. Pankratijaus bazilikos kardinolu. Mirus Aleksandrui VIII, konklava tik po penkių mėnesių svarstymų, kaip kompromisinę figūrą tarp Šventosios Romos imperijos ir Prancūzijos siūlytų kandidatūrų, išrinko A. Pignatelli. Iškart po išrinkimo Inocentas XII labai griežtai pasmerkė Bažnyčioje paplitusį nepotizmą, o 1692 m. išleista bule *Romanum decet pontificem* apribojo popiežių teisę suteikti kardinolo titulus giminaičiams bei pasipelnymą iš Bažnyčios nuosavybės, ją nuomojant dvasininkų giminaičiams. Popiežiaus valstybėje reformavo Bažnyčios teisingumo sistemą. Užsienio politikoje bendradarbiavo su Prancūzija, po Karolio II mirties, palaikė Burbonų kandidatūrą į Ispanijos sostą. Palaidotas Šv. Petro bazilikoje.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai;
* Katalikų enciklopedija.
Baltinavos savivaldybė

**Baltinavos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Baltinava. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Balvų rajono dalies (Baltinavos valsčiaus). Į smulkesnius vienetus nebuvo skirstoma. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Balvų savivaldybės.

## Šaltiniai
Balvų savivaldybė

**Balvų savivaldybė** () – administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Ribojasi su Ludzos, Rėzeknės, Maduonos, Gulbenės ir Alūksnės savivaldybėmis, Rusijos Federacijos Palkino ir Pytalovo rajonais. Plotas 2386,3 km², 19 015 gyventojų (2021 m.). Administracinis centras – Balvai.

## Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Baltinavos, Rugajų, Viliakos ir ankstesniąją Balvų savivaldybę. Savivaldybės teritorija atitinka iki 2009 m. administracinės-teritorinės reformos gyvavusio Balvų rajono ribas.

Ankstesnioji Balvų savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Balvų rajono dalies. Buvo suskirstyta į 10 valsčių ir 1 miestą, turėjo 1045 km² plotą ir 11 576 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Balvuose.

## Suskirstymas

Savivaldybė skirstoma į 19 valsčių ir 2 miestus:

* Baltinavos valsčių
* Balvų miestą
* Balvų valsčių
* Berzkalnės valsčių
* Berzpilio valsčių
* Briežuciemo valsčių
* Krišjanių valsčių
* Kubulų valsčių
* Kupravos valsčių
* Lazdukalno valsčių
* Lazdulejos valsčių
* Mednevos valsčių
* Rugajų valsčių
* Susajų valsčių
* Škilbenų valsčių
* Tilžės valsčių
* Vectilžės valsčių
* Vecumų valsčių
* Viliakos miestą
* Vyksnos valsčių
* Žygurių valsčių

## Šaltiniai
Beverynos savivaldybė

**Beverynos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Mūrmuiža. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valmieros ir Valkos rajonų dalių. Buvo skirstoma į 3 valsčius: Brengulių, Kaugurių ir Trikatos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.

## Šaltiniai
Liucijus II

**Liucijus II** (*Lucio II*, gimimo vardas **Gherardo** arba **Gerardo**, **Caccianemici dall’Orso**, gimė Bolonijos mieste, Italijoje – mirė 1145 m. vasario 15 d. palaidotas Laterano bazilikoje, Italijoje) – popiežius nuo 1144 m. kovo 9 d. iki mirties.

## Biografija

Gimęs Bolonijoje, tapo savo gimtojo miesto kanauninku. Paskirtas Švento kryžiaus Jeruzalėje bazilikos kardinolu kunigu Romoje, vėliau Katalikų Bažnyčios iždininku. Popiežiaus Honorijaus II paskirtas legatu Vokietijoje, tas pačias pareigas atliko ir valdant kitam popiežiui Inocentui II. Jis buvo pagrindinis tarpininkas tarp popiežiaus ir Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Lotaro III, kuris surengė dvi ekspedicijas į Italiją padėti Inocentui II. Popiežiaus paskirtas Bažnyčios kancleriu ir bibliotekininku.

Liucijaus II pontifikavimas buvo trumpas, bei audringas. Buvo pripažintos popiežiaus kaip Portugalijos suvereno teisės. Romoje kilo respublikonų sukilimas siekiantis apriboti popiežiaus valdžia mieste.

1144 metais nesugebėjo pasipriešinti savo vasalui Sicilijos karaliui Rodžeriui II šiam siekiant daugiau galių. Romos senatas, kuris valdant Inocentui II perėmė didžiąja dalį miesto valdymo ir buvo panaikintas Liucijaus II pontifikavimo pradžioje, susikūrė iš naujo. Popiežius prašė pagalbos kovojant su senatu pas imperatorių Konradą III, tačiau jos nesulaukė. 1145 metais stojęs į mūšį turėdamas nedidelę armija pralaimėjo kovą ir manoma jos metu buvo sunkiai sužeistas. Mirė po kelių dienų nuo sužeidimų.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Bauskės savivaldybė

**Bauskės savivaldybė** () – administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Ribojasi su Jelgavos, Uolainės, Kekavos, Uogrės ir Aizkrauklės savivaldybėmis, Lietuvos Respublikos Biržų, Pasvalio, Pakruojo ir Joniškio rajonais. Plotas 2174,9 km², 41 755 gyventojų (2021 m.). Administracinis centras – Bauskė.

## Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Iecavos, Rundalės, Vecumniekų ir ankstesniąją Bauskės savivaldybę.

Ankstesnioji Bauskės savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Bauskės rajono dalies. Apėmė 8 valsčius ir 1 miestą, turėjo 786,6 km² plotą ir 22 259 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Bauskėje.

## Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 18 valsčių ir 2 miestus:

* Bauskės miestą
* Barbelės valsčių
* Brunavos valsčių
* Ceraukstės valsčių
* Cuodės valsčių
* Davinių valsčių
* Gailyšių valsčių
* Iecavos miestą
* Iecavos valsčių
* Yslikio valsčių
* Kurmenės valsčių
* Mežuotnės valsčių
* Rundalės valsčių
* Skaistkalnės valsčių
* Stelpės valsčių
* Švitenės valsčių
* Valės valsčių
* Vecsaulės valsčių
* Vecumniekų valsčių
* Viesturų valsčių

## Šaltiniai
Nikolajus Kamovas

**Nikolajus Kamovas** (; 1902 m. rugsėjo 14 d. (Irkutskas) – 1973 m. lapkričio 24 d. (Maskva) – tarybinis sraigtasparnių konstruktorius, technikos mokslų daktaras (1962 m.), Socialistinio darbo didvyris (1972 m.).

## Biografija
Gimė 1902 m. rugsėjo 14 d. Irkutske, mokytojo šeimoje.

1918 m., dar neturėdamas 16 m., įstojo į Tomsko technologijos instituto Mechanikos fakultetą. Jo kurso draugas buvo garsus tų laikų rusų lakūnas, pasižymėjęs Pirmojo pasaulinio karo metais Prancūzijos fronte, Charitonas Slavorosovas. Spėjama, kad Slavorosovas pasuko Kamovo siekius į aviaciją. 1923 m., būdamas 20 m. N. Kamovas baigė institutą su inžinieriaus diplomu.

1923 m. atvyko į Maskvą, kur dirbo *Junkers* kompanijos aviacijos gamykloje šaltkalviu. 1927 m. ėmė dirbti D. Grigorovičiaus jūrų lėktuvų konstravimo biure konstruktoriumi.

Laisvalaikiu, remiami Osoaviachimo, 1929 m. N. Kamovas ir N. Skržinskis sukūrė pirmąjį tarybinį malūnsparnį (autožirą) Kaskr-1 Krasnyj inžiner ('Raudonasis inžinierius').
1931 m. N. Kamovas ėmė dirbti malūnsparnių projektavimo grupėje CAGI institute.
1935 m. vadovaujant Kamovui buvo sukurtas kovinis malūnsparnis A-7, kurį naudojo Antrajame pasauliniame kare. 1937 m., po vienos A-7 avarijos, Kamovui teko palikti aviaciją ir pusantrų metų dirbti stabdžių gamykloje. 1939 m. Kamovas vėl ima dirbti aviacijos pramonėje – Tupolevo gamykloje.

1940 m. pradžioje N. Kamovo iniciatyva netoli Maskvos, prie geležinkelio stoties Uchtomskaja, buvo įsteigta aviacijos gamykla Nr. 290, kuri pirma TSRS specializavosi malūnsparnių (autožirų) gamyboje. Kamovas tapos jos direktoriumi ir vyriausiuoju konstruktoriumi, o M. Milis buvo jo pavaduotojas. Vėliau šioje gamykloje įsikūrė Kamovo sraigtasparnių OKB.
1940 m. N. Kamovas tapo vyriausiuoju sraigtasparnių konstravimo biuro konstruktoriumi.

Vadovaujant Kamovui buvo sukurti sraigtasparniai Ka-8 (1948), Ka-10 (1953), Ka-15 (1956), Ka-18 (1960), Ka-25 (1968), Ka-26 (1967), konvertiplanas Ka-22 (1964), aerorogės Sever-2 ir Ka-30.

Kamovo vardu pavadinta Uchtomskajos sraigtasparnių gamykla (nuo 1992 m. – atviroji akcinė bendrovė *Kamov*) Liubercų mieste.

## Nuorodos
* Николай Ильич Камов
Bruocėnų savivaldybė

**Bruocenų savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kuržemėje. Administracinis centras – Bruocenai. Savivaldybė sudaryta 2001 m. reformos metu iš Saldaus rajono dalies, 2007 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 4 valsčius (Blydenės, Ciecerės, Gaikių, Remtės) ir 1 miestą (Bruocenus). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Saldaus savivaldybės.

## Šaltiniai
Eugenijus III

**Eugenijus III** (*Eugenio III*, gimimo vardas **Bernardo da Pisa**, gimė Pizos mieste, Italijoje – mirė 1153 m. liepos 8 d. palaidotas Vatikane) – popiežius nuo 1145 m. vasario 15 d. iki mirties. Pirmasis cistersų ordino narys tapęs popiežiumi.

## Biografija

Gimė Pizos mieste, tačiau apie kilmę nėra nieko žinoma. Šaltiniuose nuo XV a. jis dažnai priskiriamas didikų *Paganelli di Montemagno* šeimai, tačiau toks ryšys neminimas ankstesniuose šaltiniuose, kurie dažniau mini jo prastą kilmę.

1138–1133 buvo Pizos kardinolo vietininkas, 1138 m. Prancūzijoje įstojo į cistersų ordiną, po metų grįžęs į Italiją tapo cisterų bendruomenės vadovų Skandriglios mieste. 1140 m. Inocentas II paskyrė jį vienuolyno abatu netoli Romos, galbūt tuo pačiu metu jis išrinktas į Kardinolų kolegiją, tačiau ar jis iš tikro buvo įšventintas kardinolu nėra nustatyta.

## Pontifikavimas

Išrinktas popiežiumi 1145 m. vasarį jis smarkiai rizikavo, nes žinant apie ankstesnio popiežiaus smurtinę mirtį, neramumus Romoje pontifikavimas buvo pavojingas užsiėmimas. Visų pirma jis rėmėsi cistersų ordino ir jo įkūrėjo Bernardas Klerviečio autoritetu. Kai kurie istorikai teigia, kad Eugenijus III tebuvo Bernardas Klerviečio įrankis ir iš tikro šis valdė Bažnyčią.

Beveik visą savo valdymą Eugenijus III negalėjo reziduoti Romoje. Kovodamas su Romos senatu rėmėsi kitų Italijos miestų ir Sicilijos karalystės pagalba. Privertęs Romą pripažinti save valdovų 1145 m. gale kitų metų kovą buvo priverstas bėgti iš miesto. Kurį laiką rezidavo Viterbe, Sienoje, galiausiai persikėlė į Prancūziją.

Sužinojęs apie Edesos karalystės pralaimėjimą 1145 m. gruodį kreipėsi su bulę *Quantum praedecessores* į Prancūzijos karalių Liudviką VII, kviesdamas jį surengti Antrąjį kryžiaus žygį, 1146 m. susirinkime Speyer mieste įtikino imperatorių Konradą III ir daugelį jo didikų prisidėti prie rengiamo žygio.

Rengė bažnytinius sinodus šiaurės Europoje, Paryžiuje, Reimse, Tryre 1147–1149 metais, norėdamas reformuoti dvasininkijos gyvenimo taisykles. 1149 m. grįžo į Italiją apsistodamas Viterbe, 1150 m. padedamas Sicilijos karaliaus sugebėjo grįžti į Romą, bet greitai turėjo vėl iš jos pasitraukti. Imperatorius Frydrichas I Barbarosa pažadėjo savo pagalba malšinant maištus popiežiaus valdose, tačiau popiežiui mirus 1153 metais nespėjo įvykdyti savo pažadų.

## Nuorodos



## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Algimantas Dziegoraitis

**Algimantas Dziegoraitis** (1939 m. gegužės 24 d. Kaunas – 2007 m. spalio 23 d. Vilnius) – Lietuvos teisininkas, advokatas, teisėtyrininkas administratyvistas, socialinių mokslų daktaras, Mykolo Romerio universiteto docentas.

## Biografija
1962 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė vienpakopes teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1966–1969 m. studijavo Leningrado A. Ždanovo valstybinio universiteto Teisės fakultete. 1969 m. gegužės 22 d. Leningrado universitete apgynė disertaciją „Konkursas tarybinėje civilinėje teisėje“, teisės mokslų kandidatas; socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.

1962–1975 m. ir 1976–2007 m. advokatas. 1975 m. teisingumo ministro pavaduotojas. 1969–1975 m. Vilniaus universiteto Kauno vakarinio fakulteto, 1998–2007 m. – Lietuvos teisės akademijos (nuo 2000 m. Lietuvos teisės universitetas, nuo 2004 m. Mykolo Romerio universitetas) dėstytojas, 1998–2005 m. Administracinės teisės ir proceso katedros vedėjas, 1998–2007 m. Valstybinio valdymo fakulteto mokslinės tarybos pirmininkas; nuo 1974 m. docentas. Be to, privačios advokato kontoros savininkas.

Vyriausios tarnybinės etikos komisijos (VTEK) narys (delegavo Lietuvos teisininkų draugija). 1996–2006 m. Tarptautinės kalėjimų draugijos (Prison Fellowship International) Lietuvos organizacijos pirmininkas, Lietuvos kalinių globos draugijos valdybos narys. Vienas iš „Rotary" klubo Lietuvoje atkūrėjų, jo valdybos narys. Ilgametis Lietuvos mokslų akademijos Mokslininkų rūmų narys. 2001–2005 m. žurnalo „Lietuvos advokatūra“ redakcinės kolegijos pirmininkas.

Sūnūs Vytenis Dziegoraitis (g. 1971 m.).Vainius Dziegoraitis (g.1974 m.)

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės sritys: administracinė teisė, baudžiamoji politika, advokatūra. Paskelbė per 150 straipsnių teisinės valstybės kūrimo, konstitucinės teisės, civilinės ir baudžiamosios teisės, advokatūros, įstatymų leidybos, Lietuvos teisės istorijos ir kitais klausimais.

1992 m. Lietuvos Respublikos Konstitucijos projekto rengimo darbo grupės narys. LR Konstitucijos metmenų, Pilietybės, Konstitucinio Teismo, Švietimo, Referendumo, Advokatūros ir kitų įstatymų projektų bendraautoris.

## Bibliografija
* Baudžiamoji politika Lietuvoje, 2002 m.;
* Lietuvos administracinė teisė: vadovėlis aukštųjų mokyklų studentams, bendroji dalis, su kitais, 2005 m.;
* Bausmė ir socialinis teisingumas, su kitais, 2007 m.

## Šaltiniai
Jonas XVII

**Jonas XVII** (*Giovanni XVII*, gimimo vardas **Sicco**, gimė Romoje – mirė 1003 m. lapkritį, palaidojimo vieta nežinoma, galbūt Laterano bazilika, tačiau kapas neišlikęs) – popiežius nuo 1003 m. birželio 13 d. iki mirties.

## Biografija

Sicco prieš tapdamas kunigu buvo vedęs ir turėjo trys sūnus, kurie vėliau irgi tapo vyskupais. Į popiežius kaip ir jo įpėdinis buvo nominuotas Jono Krestencijaus (*John Crescentius*), galingo Romos didiko.

Ankstesnis oficialus popiežius, turėjęs Jono vardą, buvo Jonas XV, Jonas XVI buvo antipopiežius. Pagal kanoninę teisę numeris XVI turėjo būti panaudotas iš naujo, bet taip neįvyko ir seka niekada nebuvo ištaisyta.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Elvenking

**Elvenking** yra folk ir power metalo grupė iš Italijos. Iš viso grupė yra išleidusi vieną demonstracinį albumą, penkis studijinius albumus bei vieną singlą.

## Biografija
1997 m. spalio mėn. du draugai gitaristai Aydanas ir Jarpenas suformavo šia grupę. Nors greitai prie jų prisijungė bosistas Sargonas, šiai jaunai grupei kilo problemos dėl narių trūkumo. 1998-ųjų kovą Damnagoras prisijungė prie grupės kaip pagrindinis vokalistas. Netrukus rugsejį prisijungė būgnininkas Zenderis ir grupė buvo iki galo suburta.

Grupės tikslas buvo sujungti folklorinį metalą ir power metal į vieną žanrą. 2000-aisiais buvo išleistas *To Oak Woods Bestowed* demonstracinis albumas. Albumas buvo gana sėkmingas ir grupė pasirašė kontraktą su vokiška įrašų kompanija AFM Records.

Netrukus Gorlanas prisijungė prie grupės kaip bosistas, nes Sargonas jau buvo palikęs.

Pirmas studijinis albumas *[[Heathenreel]]* buvo išleistas 2001 m. liepos 23 d. ir buvo liaupsinamas kritikų visoje Europoje.

2002-ųjų rugpjūtį vokalistas Damnagoras paliko grupę dėl sveikatos problemų. Elvenking susirado naują vokalistą Kleidą, kuris grupėje atgaivino liaudies muzikos dvasią. Netrukus prisijungė smuikininkas ir pianistas Elyghenas. Pasikeitimas grupės sudėtyje vedė antro albumo *[[Wyrd]]* link. Albumas buvo išleistas 2004 m. balanžio 19 d. Antrasis albumas išryskino unikalaus grupės stiliaus pakilimą.

2004 m. pabaigoje Damnagoras grįžo į savo - vokalisto - vietą grupėje, kurią buvo užėmes Kleidaas, ir Elvenking pradėjo dirbti prie trečiojo albumo - *[[The Winter Wake]]*.

2005 m. vasario 4 d. gitaristas ir vienas iš grupės įkurėjų Jarpenas paliko grupę.

*The Winter Wake* buvo išleistas 2006-ųjų kovo 11-ą.

2006 m. lapkričio 3 d. buvo pranešta apie naują albumą. Jis buvo išleistas 2007 m. rugsėjo 14 d. Albumas buvo pavadintas *[[The Scythe]]*. Tai yra abstraktus albumas apie mirtį.

2008 m. balandžio 14 d. pranešta, kad išleis „visiškai akustinį albumą“. Grupė paaiškino, kad šį albumą smarkiai paveikė liaudies muzika ir kad jie jau turi medžiagos „sunkesniam“ albumui, bet jis bus išleistas veliau, po akustinio albumo. Albumas *[[Two Tragedy Poets (...and a Caravan of Weird Figures)]]* buvo išleistas tų pačių metų lapkričio 14 dieną.

2009 m. sausio 14 d. grupė pranešė apie naują gitaristą Rafahelį.

## Nariai
### Dabartiniai nariai
* Damnagoras – vokalas (anksčiau ir bosinė gitara)
* Aydan – gitara, vokalas
* Rafahel - gitara
* Gorlan – bosinė gitara
* Elyghen – smuikas, sintezatorius
* Zender – būgnai

### Buvę nariai
* Sargon – bosinė gitara
* Jarpen – gitara, vokalas
* Kleid – vokalas

## Diskografija
### Demonstraciniai albumai

* *[[To Oak Woods Bestowed]]* (2000)

### Studijiniai albumai
* *[[Heathenreel]]* (2001)
* *[[Wyrd (album)|Wyrd]]* (2004)
* *[[The Winter Wake]]* (2006)
* *[[The Scythe]]* (2007)
* *[[Two Tragedy Poets (...and a Caravan of Weird Figures)]]* (2008)

### Singlai
* *From Blood To Stone* (2008)

## Nuorodos
* Officiali Elvenking svetainė
* Elvenking Myspace svetainėje
* Elvenking Encyclopaedia Metallum svetainėje
*
Burtniekų savivaldybė

**Burtniekų savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Burtniekai. Savivaldybė sudaryta 2006 m. reformos metu iš Valmieros rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 6 valsčius: Burtniekų, Ėvelės, Matyšių, Rencenų, Valmieros ir Vecatės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.

## Šaltiniai
Aleksandras VIII

**Aleksandras VIII** (1610 m. balandžio 22 d. – 1691 m. vasario 1 d.), tikrasis vardas **Pietro Vito Ottoboni** – 242-asis Romos katalikų bažnyčios popiežius, valdęs nuo 1689 m. spalio 6 d. iki mirties 1691 m.

## Biografija
Pietro Vito Ottoboni gimė Venecijoje, Italijoje pasiturinčioje Venecijos respublikos kanclerio Marco Ottobonio šeimoje. Studijavo Paduvos universitete, kur apgynė teisių daktaro laipsnį. Popiežiaus Urbono VIII valdymo laikotarpiu atvyko į Romą, kur pradėjo dirbti Romos kurijoje. Šiuo laikotarpiu jis vykdė keletą funkcijų – buvo Ternio, Rieties ir Spoleto miestų gubernatoriumi, Apaštalo signatūros tribunolo auditoriumi bei Romos rotos tribunolo auditoriumi.

1652 m. vasario 19 d. popiežius Inocentas X Venecijos respublikos prašymu paskyrė jį St. *Salvatore at the Laurels* bažnyčios kardinolu, o gruodžio mėnesį buvo paskirtas Brešos vyskupu, kur ramiai praleido keletą savo gyvenimo metų. 1664 m. jis atsisakė šio posto ir grįžo į Romą. Čia dirbo kartu su popiežiais Klemensu IX ir Inocentu XI, pelnė Šv. Oficijos (sen. inkvizicija) sekretoriaus funkciją.

## Pontifikatas

Buvo išrinktas popiežiumi 1689 m. spalio 6 d., nepaisant konklavoje buvusių Šventosios Romos imperijos imperatoriaus ir Prancūzijos karaliaus atstovų įtakos. Naujasis popiežius, kuris pasirinko Aleksandro VIII vardą, buvo 78 metų amžiaus pasauliečiu, kas skyrė jį nuo asketiško pirmtako. Spalio 16 d. Pietro Vito Ottoboni buvo karūnuotas.

Gana trumpo valdymo laikotarpio metu Aleksandras VIII vėl įvedė nepotizmo praktiką. Tarp jo paskirtų kardinolų atsirado brolėnas bei brolio anūkas. Popiežius buvo populiarus paprastų žmonių tarpe, kadangi sumažino mokesčius ir maisto kainas, tačiau sukėlė pasipriešinimą, norėdamas skirti karinę paramą savo tėvo gimtinei – Venecijai. 

Aleksandras VIII pasisakė prieš jansenizmą.

Mirė 1691 m. vasario 1 d. ir buvo palaidotas Šv. Petro bazilikoje.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
* Popiežius Aleksandras VIII Katalikų enciklopedijoje
* Ottoboni šeima
Jonas XVIII

**Jonas XVIII** (*Giovanni XVIII*, gimimo vardas **Fasanius**, gimė Rapagnano mieste Italijoje – mirė 1009 m. liepą, palaidojimo vieta nežinoma, galbūt Laterano bazilika, tačiau kapas neišlikęs) – popiežius nuo 1004 m. sausio iki mirties.

## Biografija

Viso savo pontifikavimo metu priklausė nuo galingos Romos didiko *Johannes Crescentius III*. Įkūrė Bomberdo arkivyskupiją Bavarijoje turėjusią padėti skleisti tikėjimą tarp slavų.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Klemensas X

**Klemensas X** (, tikroji pavardė *Emilio Bonaventura Altieri*) 1590 m. liepos 13 d. Roma, Italija – 1676 m. liepos 22 d. Roma, Italija) – 241-asis Romos katalikų bažnyčios popiežius.

## Biografija
Gimė 1590 m. liepos 13 d. Jo tėvai buvo Lorenzo Altieri ir Victoria Delphini. 1623 m. paskirtas dirbti į nunciatūrą Lenkijoje. Vėliau tapo Kamerino vyskupu, aštuonerius metus dirbo nuncijumi Neapolyje. Nuo 1667 m. paskyrė Vatikano Superintendantu. Prieš pat mirtį popiežius Klemensas IX paskyrė jį kardinolu. Naujojo popiežiaus rinkimuose net trys kandidatai surinko apylygiai balsų ir po derybų buvo nuspręsta išrinkti pagyvenusį kandidatą, kuriam ankstesnis popiežius buvo išreiškęs pasitikėjimą. Naujuoju popiežiumi 1670 m. balandžio 29 d. išrinktas E. B. Altieri. Pontifikato laikotarpiu paskelbė penkis naujus šventuosius, pasisakė už taiką Europoje, kartu stipriai palaikė J. Sobieskio kovą su Osmanų imperija. Mirė būdamas 86-erių metų 1676 m. liepos 22 d. ir yra palaidotas Šv. Petro bazilikoje.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
* Katalikų enciklopedija
OKB

**OKB** ( 'bandomasis konstravimo biuras' arba *отдельное (особое) конструкторское бюро* 'atskirasis (ypatingasis) konstravimo biuras') – konstravimo biurų tipas Tarybų Sąjungoje.

Taip buvo vadinami šakinės organizacijos, kūrusios tam tikros paskirties naują techniką. Paprastai OKB pavadinimą sudarydavo santrumpa OKB, numeris, žinybos, kuriai biuras priklausė, pavadinimas ir kartais specialus biuro pavadinimas (dažniausiai pagal vyriausiąjį ar generalinį konstruktorių). Pvz.,  'A. Mikojano ir M. Gurevičiaus vardo TSRS Aviacijos pramonės ministerijos OKB-155', kuris kūrė MiG lėktuvus. OKB numeris paprastai sutapdavo su serijinės gamyklos, prie kurios OKB įsteigtas, numeriu. Pvz., OKB-155 buvo įkurtas prie gamyklos Nr. 155.
Sėkmingi OKB dažnai išlaikydavo juos įkūrusio konstruktoriaus pavardę net šiam išėjus į pensiją ar mirus.

OKB paprastai būdavo uždari, o jų kuriama technika paprastai būdavo karinės arba dvigubos paskirties.

OKB būdavo palyginus mažos valstybinės organizacijos, neskirtos sukurtų lėktuvų, automobilių ar kitų gaminių masinei gamybai. Paprastai jos turėdavo gamybinius pajėgumus, pakankamus gaminti kuriamos technikos prototipus. OKB sukurtus ir išbandytus pavyzdžius perduodavo gaminti vienoms ar kitoms gamykloms.

Suirus TSRS daugelis OKB tapo NPO ( 'mokslo gamybinis susivienijimas'). Paskutinį XX a. dešimtmetį buvo bandoma sujungti kai kuriuos OKB ar NPO. Pvz., Rusijos kompanija *Koncern PVO Almaz-Antej* () buvo sukurta sujungus *Antėjaus korporaciją* ir *NPO Almaz*, kurie specializavosi kurti priešlėktuvinės gynybos techniką.

## Aviacijos ir kosminės pramonės OKB
* OKB-1 – Koroliov {Sergejus Koroliovas}
* OKB-2 – vėliau tapo *MKB Raduga* (OKB-155-2)
* OKB-3 – Bratuchin
* OKB-4 – Molnija
* OKB-8 – Novator (didelio nuotolio raketos žemė-oras)
* OKB-19 – Švecov, Solovjov (dabar Perm MKB)
* OKB-20 – Klimov, Omsk-Motors
* OKB-21 – Aleksejev
* OKB-23 – Miasiščev (taip pat – OKB-482)
* OKB-24 – Mikulin
* OKB-26 – Klimov
* OKB-39 – Iljušin (Sergejus Iljušinas)
* OKB-45 – Klimov
* OKB-49 – Berijev (Georgijus Berijevas)
* OKB-51 – Suchoj (Pavelas Suchojus)
* OKB-52 – Čelomej
* OKB-86 – Bartini
* OKB-115 – Jakovlev
* OKB-117 – Klimov
* OKB-120 – Ždanov
* OKB-124 – ? (aušinimo sistemos, skirtos Tu-121)
* OKB-134 – Vimpel
* OKB-140 – ? (pirmieji starteriai generatoriai, skirti Tu-121)
* OKB-153 – Antonov (Olegas Antonovas)
* OKB-154 – Kosberg (anksčiau OKB-296)
* OKB-155 – Mikojan (anksčiau Mikojan-Gurevič)
* OKB-155-2 – (kartais žymėta kaip OKB-2-155) Dabar *MKB Raduga*.
* OKB-156 – Tupolev (Andrejus Tupolevas)
* OKB-165 – Liulka
* OKB-207 – Borovkov ir Florov
* OKB-240 – Jermolaev (Vladimiras Jermolajevas)
* OKB-256 – Cybin
* OKB-276 – Kuznecov
* OKB-296 – (1946 m. pervadinta į OKB-154)
* OKB-300 – Tumanskij
* OKB-301 – Lavočkin (Semionas Lavočkinas)
* OKB-329 – Mil (Michailas Milis)
* SKB-385 – Makejev
* OKG-456 – Gluško
* OKB-458 – Četverikov (Igoris Četverikovas)
* OKB-478 – Ivčenko
* OKB-586 – Jangel
* OKB-938 – Kamov (Nikolajus Kamovas)

## Nuorodos
Vėlaičiai I

**Vėlaičiai I** – buvęs kaimas Rietavo savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Tverų, prie Lūkalnio upelio.

## Istorija

2017 m. kaimas buvo panaikintas – priskirtas Adomaičių ir Palūkalnio kaimams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sergijus IV

**Sergijus IV** (*Sergio IV*, gimimo vardas **Pietro Martino Buccaporci**, gimė Romoje – mirė 1012 m. gegužės 12 d. palaidotas Laterano bazilikoje) – popiežius nuo 1009 m. liepos 31 d. iki mirties.

## Biografija

Gimimo data nežinoma, pavardė manoma buvo *Buccaporci*, kas išvertus iš Italų kalbos reiškia *Kiauliasnukis*. Pasirinkdamas Sergijaus vardą išrinktas popiežiumi jis kartais minimas, kaip pirmasis popiežius pasikeitęs vardą, nors Jonas II ir Agapetas I irgi pasikeitė vardus.

Buccaporci buvo batsiuvio sūnus, tačiau tai nesutrukdė jam kilti bažnytinės hierarchijos laiptais. 1004 jis tapo Albano vyskupu. Po Jono XVIII atsistatydinimo išrinktas popiežiumi.

Popiežius varžėsi dėl valdžios su įtakinga to meto Romos Krestenciju (*Crescentius*) šeima. Kai kurie istorikai teigia, kad Sergijus IV tebuvo statytinis negailėjąs pats nieko spręsti. Kiti tvirtina, kad popiežius kovojo su Krestencijų įtaką.

Popiežius rūpinosi Romos miestu bado metu, atleido kai kuriuos vienuolynus nuo priklausomybių vyskupystėms, išleido popiežiaus bulę ragindamas išlaisvinti Šventąją žemę nuo islamo pasekėjų.

## Šaltiniai



## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Angis (reikšmės)

Žodis **angis** gali reikšti:

* angis – gyvatė iš nuodingų gyvačių angių (*Viperidae*) šeimos;
** angis – gyvatė iš nuodingų gyvačių angių gentis *Vipera*;
*** europinė angis – Lietuvoje gyvenanti angių rūšis;
* „Angis“ – Lietuvos pagoniško metalo grupė;
* Angys – Angininkų ežero kitas pavadinimas.
Alkas (Rietavas)

**Alkas** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Rietavo. Šalia kaimo stūkso Alko kalnas (151 m aukščio virš jūros lygio), Alko kalno koplyčia. Aplink plyti Alko girelė, Daugėdų miškas, Lozorių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jucaičiai (Rietavas)

**Jucaičiai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Rietavo, 2 km į šiaurės vakarus nuo Labardžių, kairiajame Kirkšnies upės krante, piečiau jos ir Dabrako santakos, prie . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Angis (grupė)

**ANGIS** – muzikos grupė iš Kauno. Įkurta 1996 m., grojo death/doom stiliaus muziką. Vėliau savo grojamos muzikos stilių pakeitė į pagan/folk metalą.

Pirmasis oficialus „**ANGIES**“ pasirodymas pogrindžio scenoje įvyko 1997 m. balandžio 19 d., Kaune, klube „Kreizhauzas”. Tų pačių metų gegužės antrą dieną grupė dalyvavo pagoniškų menų vyksme – „Mėnuo Juodaragis II“, Verbiškėse.

## Istorija

* 1998 m metų vasarą „Porno Sound” studijoje grupė įrašė debiutinę demo kasetę „Prieš Aušrą” ir tų pačių metų rudenį ją išleidžia.
* 1999 m. grupė tapo „Naujo kraujo“ laureatais, laimi kelialapį į „Death Comes…9“.
* 2001 m. – buvo išleista antra demo juosta „Praeities Ženklai“.
* 2001 m. – paskutinis pasirodymas festivalyje „Death Comes…9“
* 2002–2003 m. įvyko kardinalūs pokyčiai grupės sudėtyje. Grupė nekoncertavo šiuo laikotarpiu.
* 2004 m. grupė susibūrė, buvo bandoma dirbti įrašų studijoje.
* 2015 m. grupė buvo atkurta. Susirinko ta pati sudėtis, kuri įrašė 2001 m. albumą „Praeities Ženklai“.

## Grupės sudėtis

### Paskutinė (2015)
* Aivaras Markauskas – vokalas
* Tadas Petrokas – gitara, pritariantis vokalas
* Darius Laurinavičius – gitara, piktas vokalas
* Giedrius Cirulis – bosinė gitara
* Gytis Nėnius – mušamieji

### Buvę nariai
* Alenas Babrauskas – vokalas
* Griša – mušamieji
* Solo – gitara/vokalas,
* Laurynas Arminas „Bėska“ – bosas
* Arūnas „Chromas“ – mušamieji

## Diskografija
* „Prieš Aušrą“ (1998 m.)
* „Praeities Ženklai“ (2001 m.)

## Nuorodos
* Reverb Nation paskyra
* Facebook paskyra
*
CSS (reikšmės)

**CSS** gali reikšti
* CSS – pakopinių stilių kalba (naudojama kompiuterijoje);
* CSS – Counter-Strike: Source.
Carnikavos savivaldybė

**Carnikavos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Carnikava. Savivaldybė sudaryta 2006 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies (Carnikavos valsčiaus, sudaryta 1992 m. iš Adažių valsčių). Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. 

Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Adažių savivaldybės kaip Carnikavos valščius.

## Šaltiniai
Cėsių savivaldybė

**Cėsių savivaldybė** () – administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Ribojasi su Limbažių, Valmieros, Smiltenės, Gulbenės, Maduonos, Uogrės ir Siguldos savivaldybėmis. Plotas 2668,2 km², 41 161 gyventojas (2021 m.). Administracinis centras – Cėsys.

## Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Amatos, Jaunpiebalgos, Lygatnės, Pargaujos, Priekulių, Vecpiebalgos ir ankstesniąją Cėsių savivaldybę.

Ankstesnioji Cėsių savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Apėmė tik Cėsių miestą ir Vaivės valsčių, turėjo 173 km² plotą ir 16 143 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Cėsyse.

## Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 21 valsčių ir 2 miestus:

* Amatos valsčių
* Cėsių miestą
* Drabešių valsčių
* Dzėrbenės valsčių
* Inešių valsčių
* Jaunpiebalgos valsčių
* Kaivės valsčių
* Liepos valsčių
* Lygatnės miestą
* Lygatnės valsčių
* Marsnenų valsčių
* Nytaurės valsčių
* Priekulių valsčių
* Raiskumo valsčių
* Skujenės valsčių
* Stalbės valsčių
* Straupės valsčių
* Taurenės valsčių
* Vaivės valsčių
* Vecpiebalgos valsčių
* Veselavos valsčių
* Zaubės valsčių
* Zuosenų valsčių

## Šaltiniai
Cesvainės savivaldybė

**Cesvainės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Cesvainė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Maduonos rajono dalies. Buvo sudkirstyta į Cesvainės valsčių ir Cesvainės miestą. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Maduonos savivaldybės.

## Šaltiniai
Motėjai

**Motėjai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Stumbrių, ant Aitros upės kranto.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Albinas Montvydas – Lietuvos chirurgų draugijos Klaipėdos skyriaus pirmininkas, Klaipėdos ligoninės Chirurgijos skyriaus vedėjas.

## Šaltiniai
Ciblos savivaldybė

**Ciblos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Blontai. Savivaldybė sudaryta 2000 m. reformos metu iš Ludzos rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 5 valsčius: Blontų, Ciblos, Lydumniekų, Pušmucovos ir Zvirgzdenės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Ludzos savivaldybės.

## Šaltiniai
Laužai (Rietavas)

**Laužai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Rietavo. Kaimo rytuose teka Ežerupis (Jūros intakas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Norgalviai

**Norgalviai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Rietavo. Šalia kaimo teka Jūra ir Ežerupis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Aloyzas Meškauskas (1931–2025) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

## Šaltiniai
Benediktas VIII

**Benediktas VIII** (*Benedetto VIII*, gimimo vardas **Teofilatto dei Conti di Tuscolo**, gimė Romoje – mirė 1024 m. balandžio 9 d. palaidotas Švento Petro bazilikoje, kapas sunaikintas rekonstrukcijos metu) – popiežius nuo 1012 m. gegužės 18 d. iki mirties.

## Biografija

Tik išrinktas popiežiumi Benediktas VIII turėjo bėgti iš Romos, jam oponavo antipopiežius Grigalius VI (1012 m.). Padedamas imperatoriaus Henriko II susigrąžino Romą ir karūnavo imperatorių 1014 m. vasario 14 dieną. Viso savo pontifikavimo metu palaikė gerus santykius su Šventosios Romos Imperijos valdovu. Valdant Benediktui VIII saracėnai atnaujino savo antpuolius Sardinijoje. Tuo pačiu metu Normanai kėlėsi į Italiją. Popiežius palaikė normanus jų kovoje su saracėnais. Pavijoje surengė sinodą pasmerkdamas simoniją (dvasininkų pareigybių prekyba).

1020 m. keliavo į Vokietiją, kad aptartu su Henriku II grėsmę kylančia iš Bizantijos pietų Italijai. Jis įtikino imperatorių pasiųsti kariuomenę į Italiją numalšinti popiežiaus vasalus, kurie perėjo į graikų pusę.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
Dagdos savivaldybė

**Dagdos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Dagda. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Kraslavos rajono dalies. Buvo suskirstyta 1 miestą (Dagdą ir 10 valsčių (Andrupenės, Andzelių, Asūnės, Bėrzinių, Dagdos, Ezerniekų, Konstantinovos, Kepovos, Svarinių, Škiaunės). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Kraslavos savivaldybės.

## Šaltiniai
Patyris (Rietavas)

**Patyris** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 10 km į vakarus nuo Rietavo, prie kelio , ties savivaldybių riba. Netoliese teka Vedega.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pauškės

**Pauškės** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Rietavo, dešiniajame Jūros upės krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pyvorai

:: *Apie kaimą Plungės rajone žr. [[Pyvorai (Plungė)]]*.

**Pyvorai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Rietavo, prie Luknos upės (Minijos intakas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pjaulės

**Pjaulės** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Rietavo, 2 km į šiaurės vakarus nuo Labardžių, prie kelio . Šalia kaimo teka Kirkšnis, Aitra, Dabrakas. Per Aitrą nutiestas Labardžių tiltas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pjaulėse 1916 m. gruodžio 5 d. gimė agronomas biochemikas, žemės ūkio mokslų kandidatas Justinas Kontrimas.

## Šaltiniai
Plunkėnai

**Plunkėnai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 12 km į pietus nuo Rietavo, kur Plunkė įteka į Jūrą,dešiniajame jos krante. 

## Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daugpilio savivaldybė

**Daugpilio savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje ir Sėlijoje. Administracinis centras – Daugpilis. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Daugpilio rajono dalies. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aukštutinės Dauguvos savivaldybės.

## Suskirstymas
Savivaldybė buvo suskirstyta į 19 valsčių. Daugpilio miestas į savivaldybės sudėtį neįėjo.

* Ambelių valsčius
* Bikerniekų valsčius
* Demenės valsčius
* Dubnos valsčius
* Kalkūnų valsčius (arba Kalkuonės valsčius)
* Kalupės valsčius
* Laukesos valsčius
* Lyksnos valsčius
* Malinovos valsčius
* Medumo valsčius
* Naujenės valsčius (arba Naujinio valsčius)
* Nycgalės valsčius
* Salienos valsčius
* Skrudalienos valsčius
* Šventės valsčius
* Taborės valsčius
* Vabuolės valsčius
* Vecsalienos valsčius
* Viškių valsčius

## Šaltiniai
Rindės

**Rindės** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 11 km į pietus nuo Rietavo, kur Rindė į teka į Jūrą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stalgas (Rietavas)

**Stalgas** – buvęs kaimas Rietavo savivaldybėje, Rietavo seniūnijos šiaurėje, ribojasi su Plungės rajonu. Kaime teka Buba.

## Istorija

2017 m. kaimas buvo panaikintas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Duobelės savivaldybė

**Duobelės savivaldybė** () – administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Ribojasi su Saldaus, Tukumo ir Jelgavos savivaldybėmis, Lietuvos Respublikos Joniškio ir Akmenės rajonais. Plotas 1629,3 km², 28 517 gyventojai (2021 m.). Administracinis centras – Duobelė.

## Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Aucės, Tėrvetės ir ankstesniąją Duobelės savivaldybę. Savivaldybės teritorija atitinka iki 2009 m. administracinės-teritorinės reformos gyvavusio Duobelės rajono ribas.

Ankstesnioji Duobelės savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Duobelės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 10 valsčių ir 1 miestą, turėjo 888,6 km² plotą ir 19 219 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Duobelėje.

## Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 19 valsčių ir 2 miestus:

* Aneniekų valsčių
* Aucės miestą
* Augštkalnės valsčių
* Aurių valsčių
* Bėnės valsčių
* Bėrzės valsčių
* Bikstų valsčių
* Bukaišių valsčių
* Duobelės miestą
* Duobelės valsčių
* Ylės valsčių
* Jaunberžės valsčių
* Krimūnų valsčių
* Lielaucės valsčių
* Naudytės valsčių
* Penkulės valsčių
* Tėrvetės valsčių
* Ukrų valsčių
* Vecaucės valsčių
* Vytinių valsčių
* Zebrenės valsčių

## Šaltiniai
Šiurnokai

**Šiurnokai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Rietavo, Rietavo miškų apsuptyje. Kaime teka Kumelupis, ryčiau jis įteka į Jūrą. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Užupiai (Rietavas)

**Užupiai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 7 km į šiaurės vaakrus nuo Rietavo, į vakarus nuo Liolių, šiauriau kairiojo ką tik ištekėjusios Jūros upės kranto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pupšiai

**Pupšiai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Rietavo, prie Kumelupio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Purveliai (Rietavas)

**Purveliai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Rietavo. Pro kaimą teka Kirkšnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vedegėnai

**Vedegėnai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Rietavo. Šalia eina kelias , teka Letausas ir Vedega.

## Gyventojai

## Šaltiniai