open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kunigo šaltinis

**Kunigo šaltinis** – šaltinis, trykštantis Birštono savivaldybėje, Druskų miške, Nemuno kairiajame krante, priešais Birštono miestą, Turistų gatvėje (kelias ). Šaltinį žymi drožinėta rodyklė, šlaite įrengti nusileidimo laiptai. Šaltinio versmė garsėja vandens tyrumu, tinkamumu gerti. 

## Istorija

Anksčiau šaltinis buvo kunigo pievos šlaite, o Nemunui išplatėjus, atsidūrė prie pat upės. Nuo gatvės prie jo prieiti buvo sudėtinga, nes nukastas šlaitas apaugo tankiais brūzgynais. Pasiekti jį buvo galima tik iš Nemuno pusės. Tvirtinant Nemuno krantą, šaltinio srovė buvo nukreipta į vamzdį. Nuo 2006 m. šaltinio prieigas pradėta prižiūrėti – kasmet šalinti ataugančių krūmų sąžalynus. 2014 m. stačiame šlaite iš drebulinių pusrąsčių įrengti laiptai su turėklais. Šaltinis tapo pritaikytas lankymui Lietuvai pagražinti draugijos Birštono skyriaus, Prienų miškų urėdijos, Alksniakiemio bendruomenės narių dėka.

Kraštotyrininkai nurodo, kad tarpukariu Birštone poilsiaudavę daug kunigų, kurie apsistodavę dantisto Igno Šablausko viloje. Tenykščio šulinio vanduo nebuvo labai tinkamas gerti, todėl kai kurie kunigai valtimis nuplaukdavo vandens iki šaltinio. Nuo to laiko jis ir vadinamas Kunigo šaltiniu.

## Padavimai, pasakojimai

Žmonės pasakoja apie jo gydomąsias galias. Prisimenama, kad senovėje moterys prie šio šaltinio skalbdavo ir žiemą, mat jis neužšaldavęs. Per Jonines vietiniai vyrai lygiai 24 valandą eidavo nusiprausti prie šaltinio ir parsinešti gyvojo vandens. 
 
## Taip pat skaitykite

* Kunigo ežerėlis

## Šaltiniai
Tartoko pelkė

**Tartoko pelkė** – pelkė, plytinti Prienų miesto pakraštyje, išsidėsčiusi Nemuno viršsalpinėje terasoje, iš šiaurės ribojama mišku apaugusių Nemuno slėnio šlaitų. Greta teka Nuotakos upelis (kairysis Nemuno intakas). Tai viena iš nedaugelio Lietuvos žemapelkių, susiformavusių šlaite. Siekiant išsaugoti šarmingą žemapelkę, įtraukta į Europos ekologinį tinklą „Natura 2000“. Pelkei suteiktas telmologinio draustinio statusas.

Tartoko pelkėje aptinkama nemažai retų rūšių: auga 2 į Lietuvos raudonąją knygą įrašytos gegūnių rūšys (baltijinė ir raudonoji), taip pat Lietuvoje labai reti daugiametis patvenis ir rusvasis vikšrenis (tai gausiausia jo augavietė Lietuvoje).

2010 m. birželį – rugpjūtį pelkės teritorijoje detalius tyrimus atliko ekologas Ž. Preikša: rastos kelios upinių bebrų šeimos, perinčios nendrinė lingė, pilkoji gervė ir paprastoji medšarkė. Žiemą prie upokšnių kartais užklysta tulžiai. Paukščių gausa Tartoko pelkė nepasižymi, didžiuma jų – pievų ir krūmynų rūšys. Peri šarkos, kikiliai, didžiosios zylės, nendrinės ir geltonosios startos, pilkosios ir ankstyvosios pečialindos, karetaitės, pieviniai kalviukai, kiauliukės, beržuose aptikta remezos lizdų.

Tarybiniais laikais teritorija buvo atvira, vėliau, nutraukus ūkinę veiklą, ji apaugo krūmais ir nendrėmis.

Siekiant atgaivinti pelkę ir aplinkines šlapias pievas, pelkėje buvo atliekami gamtotvarkos darbai (kertami krūmai, šienaujamos nendrės). Tai lėmė, kad pelkėje apsigyveno pempės, perkūno oželiai, perėjimo metu buvo stebimi ir raudonkojai tulikai (reta ir saugoma rūšis). Be to, aptiktos dvi naujos saugomos augalų rūšys – dvilapis purvuolis (taip pat įrašytas į Europos Sajungos saugomų augalų sąrašą) ir riestasis ktenidis. Teigiama, kad pastebima melvenynų, viksvynų atsikūrimo tendencija (laikoma, kad pastarieji vertingesni gamtiniu požiūriu, jie pasižymi didesne rūšių gausa).

## Išnašos
Dumbrių namas

**Dumbrių namas** – pastatas Ukmergėje, Vytauto g. 22, kultūros paveldo objektas (nuo 1992 m.).

## Istorija
Gyvenamasis namas pastatytas 1933–1934 m. Ukmergės ligoninės chirurgui Aleksandrui Dumbriui (1900–1954 m.). Projekto autorius – architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis (pagal kitus šaltinius, manoma, kad namą suprojektavo Ukmergės miesto inžinierius Pranas Žurauskas). Tarpukariu name veikė ir privati A. Dumbrio klinika. Lietuvą okupavus sovietams, 1940 m. namas nusavintas, atiduotas Raudonosios Armijos reikmėms. Po Antrojo pasaulinio karo pastate įsikūrė Ukmergės komunistų partijos kabinetas, vėliau Smėlių rajono Partijos komitetas ir Ukmergės rajoninė biblioteka. Kai komitetas išsikraustė, visas pastatas liko bibliotekai. 1980–1982 m. namas pagal architekto V. Mažuolio projektą kapitaliai suremontuotas. Nuo 2001 iki ~2016 m. pastate veikė Ukmergės Vlado Šlaito viešosios bibliotekos vaikų literatūros skyrius. Išsikėlus bibliotekai, savivaldybei priklausęs pastatas ketverius metus nenaudotas, 2020 m. parduotas. 

## Architektūra
Pastatas mūrinis, stačiakampio plano, dviejų aukštų su mansarda ir rūsiu po pastato šiaurine dalimi. Architektūra modernistinė, racionalizmo stilistikos. Į gatvę atgręžtas fasadas pasižymi Kauno modernizmo mokyklai būdingomis detalėmis: langų apvadais ir lenktais langų kampais, kelių tarpsnių karnizais, stogą slepiančiu parapetu, santūria pagrindinio fasado asimetrija. Pagrindinį įėjimą paryškina dvipusiai lenkti laiptai su betoninėmis atraminėmis sienutėmis, vedantys prie stiklinių durų; kampinę fasado dalį akcentuoja virš pirmo aukšto įrengta terasa. Kiemo fasadas asketiškas, su asimetriškai išdėstytais įvairių formų langais ir įkomponuotu išsikišančiu vieno aukšto rizalito tūriu. Vidaus patalpų suplanavimas modernus, erdvus, patalpos išdėstytos laisvai, be koridorių. Aukštus jungia mozaikinio betono laiptai.

Pastatas paskelbtas architektūros paminklu dar sovietmečiu.

## Galerija


Dumbrių namas, kiemas.jpeg|Kiemo fasadas
Dumbrių namas, laiptai.jpeg|Priekiniai laiptai
Dumbrių namas pokariu.jpg|Namas pokariu


## Šaltiniai
Abdulkadiras Nuristanis

**Abdulkadiras Nuristanis** (m. 1978 m. balandžio 29 d.) – Afganistano Respublikos vidaus reikalų ministras.

Nuristanis anksčiau buvo policijos viršininkas, pasižymėjęs griežtu savo principų ir įsitikinimų laikymusi. 1975 m. rugsėjo mėn. jis pakeitė ministrą Faizą Mohamadą, vienos Afganistano liaudies demokratinės partijos frakcijos narį.

Abdulkadiras mirė 1978 m. balandžio 29 d. Afganistano revoliucijos metu.

## Išnašos
Marša

**Marša** – jūros pakrantės žemutinė dalis, užliejama pakilus potvyniams arba per audras. Paprastai maršos būna padengtos dumblo arba smėlio ir dumblo sluoksniu, ant kurio klostosi labai turtingas maisto medžiagų humuso sluoksnis. Pasitaiko, kad maršos būna ir žemiau jūros lygio, o nuo pačios jūros atskirtos kopų juostos. Dažnos upių deltose, estuarijose, neretai gali tęstis nuo kranto per daugelį kilometrų.

Būdingos Šiaurės jūros (ypač, Vatų jūros) pakrantėms (Nyderlandai, Vokietija, Jungtinė Karalystė, Danija), vakarinėms Prancūzijos pakrantėms, pietų ir rytų JAV. Maršoms artimos laidos, būdingos Arkties vandenyno pakrantėms Rusijoje.

Maršoms būdingi plaukiojančių žolių kilimai, vikšrių, salikorinių ir kitų druskiamėgių augalų sąžalynai.

Maršos dažnai naudojamos žemės ūkio reikmėms (kaip našios pievos, ganyklos).

## Šaltiniai
Tartupio pradinė mokykla

**Tartupio pradinė mokykla** – mokykla, buvusi Tartupio kaime (Prienų rajonas).

## Istorija

1936–1937 m. šalia senojo kelio Marijampolė–Prienai, pietiniame Žemaitkiemio gyvenvietės gale, Tartupio kaime buvo pastatyta medinė dviejų aukštų mokykla. Medinė mokykla, statyta XX a. tarpukariu, išbuvo apie 5–7 metus, kadangi II pasaulinio karo pabaigoje grįždami vokiečiai ją sudegino.

Pokariu mokyklai vėl reikėjo naujų patalpų, todėl ji buvo perkelta į Tartupio kaimą pas Povilą Mickų. Joje dirbo mokytojai Tarasevičiūtė, Marytė Juknevičiūtė, Bronius Kirtiklis. Pradžios mokykla buvo kilnojama iš vienos sodybos į kitą. 1948 m. Laukaičių statytame dviejų aukštų pastate, juos ištrėmus į Sibirą, 1949 m. kūrėsi Tartupio septynmetė mokykla. 1964–1965 m. Žemaitkiemio kaimo viduryje pastatytas dviaukštis pastatas, kuriame iki 2003 m. mokėsi Tartupio dešimtmetės mokyklos mokiniai. Sumažėjus mokinių skaičiui, mokykla reformuota į pradinę, o 2004 m. panaikinta, prijungiant prie Kunigiškių pagrindinės mokyklos kaip pradinio ugdymo skyrių ir jame įrengta biblioteka. Vėliau skyrius uždarytas.

## Šaltiniai
Rėkyvos pelkė

**Rėkyvos pelkė** – pelkė, plytinti Šiaulių rajono savivaldybėje, į pietus nuo Šiaulių miesto. Plotas siekia 2608 hektarus, dalyje jo išgaunamos durpės.

Didžiuma Rėkyvos pelkės – plynraistinė aukštapelkė (vertingomis laikomos aukštapelkės plynės, jos nyksta), o likusi dalis – plyninė žemapelkė.  Šiauriniame pakraštyje telkšo seklus Rėkyvos ežeras (vyksta jo pelkėjimo procesai). Vidutinis durpių sluoksnio storis siekia 4,3 m, didžiausias – 9,3 m.

Pelkėje sutinkami briedžiai, tetervinai, tai plėšriųjų medšarkių perimvietė. Gyvena į Raudonąją knygą įtrauktas drugys rudakis satyriukas, šikšnosparnis kūdrinis pelėausis (visoje Europoje saugoma rūšis). Auga reti augalai, kaip antai avietė tekšė. 

Šiaurinė dalis įeina į Rėkyvos botaninį zoologinį draustinį, kuris įsteigtas 1997 m., siekiant išsaugoti nykstančias augalų ir gyvūnų rūšis.

## Išnašos
Regina Parnarauskienė

**Regina Parnarauskienė** (1934 m. sausio 20 d. Notėnuose, Kelmės valsčiuje – 2022 m. gegužės 5 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytoja, rezistencijos dalyvė.

## Biografija
Gimė netoli Kelmės. Jos gimtasis kaimas pokariu nukentėjo nuo tremčių. Norėdama išvengti tremties, kartu su šeima slapstydavosi. Jos tėvai glaudė partizanus, juos aprūpino. Sulaukusi 12-os, tapo partizanų ryšininke, tačiau buvo suimta ir kankinta. 

1945–1952 m. mokėsi Kelmės gimnazijoje. 1952–1958 m. studijavo Kauno medicinos institute. Jai pavyko įstoti tik su fiktyviais dokumentais. Baigusi institutą, 1958–1962 m. dirbo gydytoja neurologe Joniškyje. 1964 m. pradėjo dėstyti Vilniaus universitete. 1989 m. įgijo hab. mokslo daktaro laipsnį, o 1990 m. gavo profesorės vardą.

R. Parnarauskienė buvo Lietuvos, Europos ir pasaulio neurologų bei Lietuvos insulto asaciacijos narė. Taip pat buvo Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio (LLKS) valdybos pirmininko pavaduotoja. Ilgus metus dirbo kaip profesorė Vilniaus universiteto Neurologijos centre. Jai kaip partizanų ryšininkei ir už kitus patriotinius nuopelnus buvo suteiktas Laisvės kovų dalyvio statusas. Buvo TS-LKD narė.

## Mokslinė veikla
Per visą savo akademinį darbo laikotarpį parašė per 300 mokslinių straipsnių, yra vadovėlio „Nervų ligos“ bendraautorė, knygų apie specifines nervų ligas autorė. 

## Šaltiniai
Plinkšių pelkė

**Plinkšių pelkė** – aukštapelkė, plytinti Mažeikių rajone. Tai viena iš nedaugelio šiame rajone išlikusių aukštapelkių. Išteka Nendrupio upelis.

2008 m. duomenimis, šioje pelkėje buvo užregistruotos 26 žinduolių, 76 paukščių, 5 varliagyvių, 2 roplių, 43 dieninių drugių, 408 augalų rūšys.

Plinkšių dvaro reikmėms patenkinti, prieš Pirmąjį pasaulinį karą Plinkšių pelkėje buvo kasamos kraikinės durpės. 1923 m. pelkės teritorija pirmąsyk tyrinėta. Siekiant pritaikyti pelkę durpių gavybai, tarybiniais laikais buvo įrengtas tankus atvirų sausinimo griovių tinklas (iškasti ir vidiniai (seklūs), ir magistraliniai (gilūs) sausinimo kanalai). 1970–1990 m. durpės buvo išgaunamos apytikriai 8 ha plote. Paskui durpių kasyba liovėsi, dalį durpių kasimo duobių padengė kiminų veja, dalis teritorijos apaugo medynu (pušimis ir beržais).

2021 m. spalio mėnesį, įgyvendinant projektą „LIFE Peat Restore“, prasidėjo natūralaus hidrologinio režimo atkūrimo įgyvendinimo darbai (atkuriamos teritorijos plotas – 69 ha, ji įeina į Plinkšių miško biosferos poligoną).

## Išnašos
Šakviečio mokykla

**Šakviečio pradinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šakviečio kaime (Tauragės rajonas), vykdžiusi pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190472457. Steigėjas Tauragės rajono savivaldybės taryba.

## Istorija

2005 m. rugpjūtį Šakviečio pagrindinė mokykla sudegė, tuomet joje mokėsi 116 vaikų. Ji buvo atstatyta, bet kaip pradinė mokykla, joje dar įsikūrė Šakviečio bendruomenės centras, biblioteka ir medicinos punktas, kurio anksčiau čia nebuvo. Naujoji mokykla atidaryta 2007 m. kaip Lomių pagrindinės mokyklos pradinis skyrius. Mokykla uždaryta 2013 m. dėl pernelyg mažo moksleivių skaičiaus.

## Šaltiniai
Norkiškės dvaras

**Norkiškės dvaras** – buvęs dvaras Norkiškėje (Tauragės rajonas), kairiajame Ančios krante ir slėnyje, 2 km į pietus nuo Skaudvilės. Dvaro rūmai nugriauti 2004 m.

## Istorija

Nuo XIX a. minimas Norkiškės dvaras, stovėjęs kairiajame Ančios krante ir slėnyje. 

II pasaulinio karo metais dvare lankėsi kultūros vertybių komisija, kur tuomet buvo įsikūrę Raudonosios armijos kariškiai. Tuomet dvaro savininkas Kazimieras Rakauskas su šeima buvo „laikinai apgyvendintas“ dvaro decezijoje, o vėliau ištremtas į Komiją, kur ir mirė. Nors dvare buvo retų tapytų paveikslų, senų dokumentų rinkinys, nemaža biblioteka, bet komisija neturėjo teisės registruoti šių vertybių. Visos kultūros vertybės kariškių buvo ištampytos arba sunaikintos.

Sovietmečiu dalis dvaro komplekso (arklidės, dviaukštis medinis sandėlis, ledainė) buvo nugriauti. 2004 m. dėl avarinės būklės buvo nugriautas ir paskutinis dvaro pastatas, centrinė sodyba. Tai buvo medinis pastatas ant akmenų mūro pamato, suręstas iš maumedžio ir ąžuolo rastų, apkaltas lentomis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Norkiškės dvaras, Tauragės r.
Dvareliškės (Kaunas)

**Dvareliškės** (arba ***Mažosios Dvareliškės, Dvareliai***) – buvęs kaimas kairiajame Nemuno krante, užlietas Kauno marių, į rytus nuo Samylų ir į šiaurės vakarus nuo Senų Dvareliškių (toliau į vakarus nuo Samylų buvo Naujos Dvareliškės).

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs yra priesagos vedinys nuo žodžio *dvarelis* ar *dvaras*  (tikriausiai turimas omenyje Dvareliškių dvaras).

## Istorija

Anksčiau kaime buvo Dvareliškių dvaras. Kaimas užsemtas apie 1960 m., pastačius Kauno vandens jėgainę.

Kaimas garsėjo didžiuliais rieduliais, kurie trukdė Nemuno kilpa plaukiantiems laivams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Timothy McVeigh

**Timotis Makveigas** (; 1968 m. balandžio 23 d. – 2001 m. birželio 11 d.) – amerikiečių teroristas.

Jis buvo nuteistas mirties bausme už teroristinį išpuolį Oklahoma Sityje. Žiniasklaida jį dažnai vadino „Oklahomos bombonešiu“. McVeighas pakvietė Kalifornijos orkestro dirigentą Deividą Vudardą atlikti muziką jo egzekucijos išvakarėse 2001 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vikiteka: Timothy McVeigh – vaizdinė ir garsinė medžiaga
* Puslapis Vikicitatose – Timothy McVeigh
National Geographic

**National Geographic** gali reikšti:
* National Geographic – tarptautinis mokslo populiarinimo žurnalas;
* National Geographic – tarptautinis dokumentikos kanalas;
* National Geographic Society – Vašingtone, JAV, įsikūrusi, pelno nesiekianti, nevyriausybinė organizacija.
Logerhedas

**Logerhedas** arba **netikroji kareta** (*Caretta caretta*) – jūrinių vėžlių (*Cheloniidae*) šeimos vėžlys. Arealas apima tropinio, subtropinio ir vidutinio klimato juostos vandenis.

Nyksta.

## Šaltiniai
Bisa

**Bisa** (*Eretmochelys imbricata*) – jūrinių vėžlių (*Cheloniidae*) šeimos vėžlys.

Rūšies arealas apima tropines ir subtropines Indijos, Atlanto ir Ramiojo vandenyno sritis.

Labai retas, draudžiama prekiauti jo šarvais.

## Išnašos
Saulius Šiliauskas

**Saulius Šiliauskas** (1962 m. gruodžio 14 d. Medingėnuose, Plungės rajone – 2022 m. balandžio 28 d.) – lietuvių istorikas ir politologas.

## Biografija
1981 m. aukso medaliu baigė Gargždų 1-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1986 m. jį baigė su pagyrimu, įgijo istoriko, istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo kvalifikaciją ir pradėjo dirbti Kauno politechnikos instituto Klaipėdos fakulteto Visuomenės mokslų katedroje. 

Nuo 1991 m. liepos 1 d. iki mirties dirbo Klaipėdos universitete. 1993–1998 m. studijavo doktorantūroje Vilniaus universitete, o 1999 m. apgynė politikos mokslų daktaro disertaciją „Demokratijos samprata Lietuvos Respublikoje (1918–1940 m.). Tais pačiais metais buvo paskirtas Klaipėdos universiteto Politologijos katedros vedėju ir jai vadovavo iki 2016 m. 

2003 m. pradėjo eiti docento pareigas. 2016–2018 m. vadovavo Politikos ir komunikacijos mokslų katedrai, 2018–2022 m. ėjo Viešojo administravimo ir politikos mokslų katedros docento pareigas, buvo politikos mokslų krypties studijų programų vadovas. S. Šiliauskas dėstė politinės minties istoriją, politinę filosofiją, demokratijos teorijas, demokratiją Europoje, politologijos įvadą.

## Šaltiniai
Palemono keramika

**AB „Palemono keramikos gamykla“** – įmonė Palemone, Pamario g. 1, Kauno miesto šiaurės rytinėje dalyje, prie Kauno–Vilniaus geležinkelio. Įmonės kodas 304178964. Veiklą pradėjusi kaip plytų, čerpių ir drenažo vamzdžių gamykla, dabar specializuojasi perdirbto molio produkcijos statybų pramonei bei žemės ūkiui gamyboje. Gamyklos teritorija su statiniais ir kita infrastruktūra užima 16,3 ha plotą.

## Istorija

Įmonė įkurta 1922 m. kaip akcinė bendrovė „Palemonas“, jos vardu pavadinta visa aplinkinė gyvenvietė Palemonas. Gamyklą įkūrė broliai Jonas Vailokaitis ir Juozas Vailokaitis, iš Rusijos grįžęs kalnų inžinierius Vladas Geiga ir keletas tuometinių verslininkų su 1,2 mln. litų kapitalu. Gamykla baigta statyti 1923 m., ji laikyta viena didžiausių ir moderniausių pramoninių plytinių Lietuvoje, tarpukario Lietuvoje galėjusi pagaminti ~10 mln. plytų ir 1,5 mln. čerpių per metus. Gamybai naudotas molis iš Neveronių ir Karčiupio karjerų.

Pirmaisiais, 1923 m. per metus pagaminta 923 tūkst. plytų. Po II pasaulinio karo ji pervadinta Palemono plytų-čerpių gamykla ir sukomplektavo karo metais išgrobstytus įrenginius. Sovietmečiu gamykla praplėsta naujais cechais, tunelinėmis krosnimis, pradėtas gaminti keramzitas. 1958 m. nutraukta čerpių gamyba, 1961 m. įkurtas pirmasis keramzito cechas. Gamybos piko metu per valandą būdavo pagaminama 5000 plytų. 1965 m. pastatytos pirmosios tunelinės krosnys keramzitui, 1971 m. – antrasis keramzito cechas. 1983 m. įsigyti itališki „Morando“ įrenginiai ir atkurta čerpių gamyba.

1992 m. įmonė privatizuota ir pervadinta AB „Palemono keramika“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Marija Drėmaitė. Progreso meteoras. Modernizacija ir pramonės architektūra Lietuvoje 1920–1940. – Vilnius, 2016.
Vesterplatės mūšis

**Vesterplatės mūšis** – pirmasis Vokietijos invazijos į Lenkiją mūšis, kuriuo prasidėjo Antrasis pasaulinis karas. Jis įvyko Vesterplatės pusiasalyje, tuo metu buvusiame Laisvojo Dancigo miesto (dabar Gdanskas, Lenkija) uoste.

XX a. 3-ojo dešimtmečio viduryje Antroji Lenkijos Respublika įsteigė Lenkijos karinį tranzitinį sandėlį (*Wojskowa Składnica Tranzytowa*, WST) Vesterplatės pusiasalyje, Dancigo laisvajame mieste. 1939 m. rugsėjo 1 d. Vokietijos vermachtas ir Dancigo policija užpuolė WST. Nepaisant abiejų pusių pirminių vertinimų, kad lenkų įgula gali išsilaikyti kelias valandas, kol bus sustiprinta arba įveikta, lenkai išsilaikė septynias dienas ir atrėmė trylika puolimų, tarp kurių buvo ir bombonešių atakos bei jūrų pajėgų apšaudymas.

Vesterplatės gynyba įkvėpė Lenkijos kariuomenę ir žmones, susidūrusius su vokiečių puolimu kitose vietovėse, ir iki šiol laikoma šiuolaikinės Lenkijos pasipriešinimo simboliu. Lenkijos vyriausybė planuoja 2026 m. šioje vietoje atidaryti specialų viešą muziejų.

## Pasekmės
Rugsėjo 8 d., kitą dieną po kapituliacijos, vokiečiai aptiko kapą su keturių neatpažintų lenkų kareivių kūnais, kuriuos už bandymą dezertyruoti nužudė jų bendražygiai. Pasak Tomašo Sudolio, tai greičiausiai įvyko po rugsėjo 2 d. oro antskrydžių. Praėjus penkioms dienoms po kapituliacijos, 1939 m. rugsėjo 12 d., vokiečiai nužudė lenkų bevielio ryšio operatorių seržantą Kazimierą Rasinskį. Jis buvo nušautas po žiauraus tardymo, kurio metu atsisakė išduoti radijo kodus.  Rugsėjo 19 d. Hitleris atvyko aplankyti Dancigo. Būdamas ten, rugsėjo 21 d. jis apžiūrėjo Vesterplatę.

## Išnašos
Friedrich-Georg Eberhardt

**Frydrichas Georgas Eberhartas** (, 1892 m. sausio 15 d. – 1964 m. rugsėjo 9 d.) – vokiečių generolas leitenantas, Antrojo pasaulinio karo metais vadovavęs kelioms divizijoms. Jis buvo apdovanotas Geležinio kryžiaus riterio kryžiumi. 

## Istorija
Vadovavo 60-ajai pėstininkų divizijai, 38-ajai pėstininkų divizijai, 174-ajai rezervinei divizijai ir 286-ajai saugumo divizijai. Keturis kartus buvo išsiųstas į aukšto rango karininkų rezervą (*Führerreserve*).

1939 m. jis vadovavo Vokietijos pajėgoms viename iš pirmųjų Antrojo pasaulinio karo mūšių – Vesterplatės mūšyje.

Nuo 1944 m. gruodžio mėn. jis buvo aukščiausiojo Vokietijos karinio teismo, vadovaujamo Rolando Freizlerio, teisėjas.

Jis buvo apdovanotas Geležinio kryžiaus riterio kryžiumi – aukščiausiu nacistinės Vokietijos karinių ir sukarintų pajėgų apdovanojimu Antrojo pasaulinio karo metais.

## Apdovanojimai
* Geležinio kryžiaus riterio kryžius – 1941 m. gruodžio 31 d., kaip 60-osios pėstininkų divizijos vadas ir generolas leitenantas.

## Išnašos

## Šaltiniai

*
*
*
*
Karatau (Tianšanis)

**Karatau** ( – 'juodieji kalnai') – kalnų masyvas pietų Kazachstane, šiaurės vakarinė Tianšanio kalnų šaka. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 420 km, aukštis iki 2176 m (Besazo kalnas). Tęsiasi nuo Talaso Alatau link Ču slėnio. Iš pietvakarių riboja Syrdarjos, iš šiaurės rytų Talaso slėniai.

Kalnai sudaryti iš skalūnų, smiltainių, klinties, dolomito. Yra fosforitų, polimetalų rūdų (cinko, švino) telkiniai. Šlaitai statūs, apvalios viršūnės, būdingi karstiniai dariniai. Šlaituose vyrauja ašuočių ir eraičinų stepės, kalnų kserofitai.

Rytuose įsikūręs Karatau miestas. Yra Karatau rezervatas (nuo 2004 m.).

## Šaltiniai
Karatau (reikšmės)

**Karatau** (iš tiurkų kalbų 'juodieji kalnai') gali reikšti:
* Karatau – miestas Kazachstane;
* Karatau – kalnai pietų Kazachstane, Tianšanio masyve;
* Karatau – Pietų Uralo kalnagūbris Baškirijoje;
* Karatau – kalnas ir botaninis draustinis Kryme;
* Karatau – miesto tipo gyvenvietė Uzbekistane, Karakalpakstane.
Raštono kalnagūbris

**Raštono kalnagūbris** (), iki 2023 m. **Karategino kalnagūbris** – Gisaro kalnagūbrio pietinė šaka Tadžikistane, kairiajame Kafirnigano upės krante. Ilgis apie 80 km, aukštis iki 3950 m.

Šlaituose auga elimų stepės, krūmynai ir pievos.

## Šaltiniai
Šventininkų pradinė mokykla

**Trakų rajono Šventininkų pradinė mokykla** – buvusi mokykla Šventininkuose (Trakų rajonas), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 190674213. Steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba.

## Istorija

Įkurta 1956 m. Mokinių buvo mažai, klasėse mokėsi tik po 2–4 mokinius. Dėl per mažo mokinių skaičiaus 2004 m. uždaryta.

2025 m. išregistruota.

## Direktoriai
* Edvard Mackevič

## Šaltiniai

## Šaltiniai
Rykantų universalus daugiafunkcis centras

**Trakų rajono Rykantų universalus daugiafunkcis centras** – neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla Rykantų kaime (Trakų rajonas). Tai neformaliojo vaikų švietimo grupės universalus daugiafunkcis centras, ikimokyklinio ugdymo grupės įstaiga lopšelis-darželis. Įstaigos kodas 303382939, steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba.

## Istorija

Pirmoji pradinė mokykla Rykantuose įsteigta 1920 m., dabartinis mokyklos pastatas pastatytas 1936 m. Pradinė mokykla 1950 m. tapo septynmete, vėliau – aštuonmetė, nepilnoji vidurinė mokykla.

2007 m. į mokyklos patalpas atkelta Kariotiškių biblioteka. 2008 m. mokykla (įstaigos kodas 195004245) tapo Lentvario pradinės mokyklos skyriumi. 2014 m. buvo pabaigti projekto „Universalaus daugiafunkcio centro Rykantų kaime steigimas“ statybos darbai: rekonstruotame mokyklos statinyje įsikūrė naujai įsteigtas Rykantų universalus daugiafunkcis centras, Lentvario pradinės mokyklos Rykantų skyrius, Trakų viešosios bibliotekos Rykantų filialas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Karaugomas

**Karaugomas** (, ) – ledynas Didžiojo Kaukazo kalnuose, Šiaurės Osetijoje (Rusija), Irafo rajone, Alanijos nacionaliniame parke. Ilgis 12,27 km plotas 20,5 km² (XX a. antroje pusėje ilgis ~14 km, plotas 27 km²). Leidžiasi iki 1820 m aukščio.

Iš ledyno išteka Karaugomo upė, priklausanti Urucho baseinui.

Karaugomo ledynas paskelbtas gamtos paminklu.

## Šaltiniai
Karaulbazaras

**Karaulbazaras** () – miestas vidurio Uzbekistane, Bucharos vilajete, 45 km į pietryčius nuo Bucharos, prie Bucharos–Karšio geležinkelio ir plento; rajono centras. Naftos perdirbimas, klinčių ir gipso apdirbimas, medvilnės valymas.

## Istorija
Karaulbazaras miestu tapo 1981 m.

## Šaltiniai
Paryžiaus apskritys

**Paryžiaus apskritys** () – 20 municipalinių apskričių, į kurias yra padalintas Paryžius. Municipalinės apskritys yra nepainiotinos su departamentų apskritimis, kurios yra departamentų sudėtinės dalys. Paryžiaus apskritys turi savivaldybės teises. Apskrityje kartu su savivaldybių rinkimais išrenkama apskrities taryba, o ši per savaitę po pirmojo posėdžio išrenka apskrities merą.

Apskrities tarybą sudaro nuo 10 iki 26 narių, be to, dar išrenkama nuo 3 iki 13 apskrities atstovų į Paryžiaus departamento Generalinę tarybą.

Apskritys turi savo indeksą, kurio pirmieji du skaičiai (75) reiškia priklausomybę Paryžiui. Kiekviena apskritis padalyta į 4 kvartalus (*Quartier*).

## Apskritys
Dvidešimt apskričių yra išdėstytos spirale pagal laikrodžio rodyklę, pradedant nuo miesto vidurio. Pirmoji – dešiniajame Senos (šiauriniame) krante.

## Šaltiniai
Rosa Linn

**Roza Kostandyan** (, g. 2000 m. gegužės 20 d.) – Armėnijos dainininkė ir dainų autorė. Dar žinoma sceniniu vardu **Rosa Linn**.

Atlikėja su daina „Snap“ atstovaus Armėnijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎2022 m. kovo 11 d. buvo paskelbta, kad atlikėja buvo atrinkta Armėnijos transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 

Atlikėjos eurovizinė daina „Snap“ buvo išleista 2022 m. kovo 19 dieną.

Atlikėja pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, ji užsitikrino vietą finale. Finale užėmė 20-ąją vietą, pelnė 61 balą.

## Šaltiniai
Maro

**Mariana Brito da Cruz Forjaz Secca** (g. 1994 m. spalio 30 d.) – Portugalijos dainininkė ir dainų autorė. Dar žinoma sceniniu vardu **Maro**.

Atlikėja su daina „Saudade, saudade“ atstovaus Portugalijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎2022 m. kovo 12 d. atlikėja su daina „Saudade, saudade“ laimėjo surengtos nacionalinės atrankos „Festival da Canção 2022“ finalą ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Atlikėja pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, dešimtuoju numeriu ir iškovojo 4 vietą su 208 balais. Eurovizijos finale, kuris vyko gegužės 14 dieną, Maro pasirodė 3 numeriu ir užėmė 9 vietą surinkusi 207 taškus.

## Šaltiniai
Užpelkių pelkė

**Užpelkių pelkė**, **Užpelkių tyrelis** – aukštapelkė, plytinti Plungės rajone, Žemaitijos nacionalinio parko teritorijoje. Įeina į Užpelkių telmologinį draustinį.

Dalis šios pelkės buvo nusausinta rankiniu būdu, iki 1936 m. joje buvo išgaunamos durpės. Paskui durpių kasyba kurį laiką nevyko.

1959 m. Respublikinio vandens ūkio projektavimo institutas paruošė projektą pelkei nusausinti, durpių gavybai. Nustatyta, kad tuo metu buvo 521,4 tūkst. m³ aukštapelkinių durpių, 518,9 tūkst. m³ mišrių durpių ir 51,2 tūkst. m³ žemapelkinių durpių. Durpių sluoksnio storis buvo 0,5–8 m, o sapropelio – 0,5 m. Durpių gavyba vėl atnaujinta 1960 m. ir vykdyta iki 1972 m. Dėl to aplink pelkę buvo iškasti gilūs vandens nutekėjimo grioviai, pelkė suskaidyta sausinamaisiais kanalais. Tai lėmė durpių mineralizaciją, vasaros metu pelkės paviršius ėmė išdžiūti, pasikeitė pelkėje augančios augalų rūšys, nebeliko dalies rūšių, būdingų aukštapelkėms.

Pelkėje aptinkamos retos gyvūnų rūšys, įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą – skiauterėtasis tritonas, plačioji dusia, dvijuostė nendriadusė, šarvuotoji skėtė.

2019 m. pranešta apie planuojamus pelkės atkūrimo darbus, siekiant atkurti jos hidrologinį režimą.

## Išnašos
Pušnies pelkė

**Pušnies pelkė** – pelkė (žemapelkė) šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4,5 km į pietus nuo Rimšės, tarp Medeišių, Gramantiškės, Trakniškės ir Gakiškės kaimų, Dysnos intako Mūnelio baseine. Plotas 267 hektarai. Tęsiasi iš šiaurės į pietus 3 km. Pietiniame gale telkšo Krakinio ežeras, viduje daug mažų sausmių.

Durpių sluoksnio vidutinis storis – 2,7 m (didžiausias 6,7 m). Pušnies pelkėje auga liekniniai beržai, gegužraibės, kupstiniai švyliai. Gyvena bebrai, šernai, briedžiai. Peri perkūno oželiai, griežlės, tetervinai, sutinkami juodieji gandrai, švygždos, balinės pelėdos, gervės. Dalis pelkės patenka į Pušnies telmologinį draustinį.

## Šaltiniai
Okefenokio pelkė

**Okefenokio pelkė** () – pelkė Jungtinių Amerikos Valstijų pietryčiuose, ties Floridos ir Džordžijos valstijų siena, į šiaurės vakarus nuo Džeksonvilio. Plotas 1550 km². 85 % iš pelkės ištekančio vandens nuteka Suvanio upe į Meksikos įlanką, likę 15 % – Šv. Marijos upe į Atlanto vandenyną.

Pelkė susidarė buvusio jūros duburio, užpildyto skurdžiomis, smėlingomis nuogulomis, vietoje. XX a. pr. pelkėje pradėtas miško kirtimas, tačiau 1937 m. jai apsaugoti įsteigtas Okefenokio nacionalinis gamtos draustinis.

Okefenokio pelkei būdingi durpynai, atviro vandens plotai, daug smėlėtų pušynais apaugusių salų. Būdingi augalai – dvieilis taksodis, dvižiedė nisa, pelkinė pušis, virgininis ąžuolas. Gausi gyvūnija: 40 rūšių žinduoliai, 175 rūšių paukščiai; aligatoriai.


Sunset at Okefenokee Swamp.jpg|Pušynas Okefenokio pelkėje
Alligator in the Okefenokee.jpg|Pelkėje besiilsintis aligatorius
OkefenokeeFLKGA.JPG|Pelkių ir šlapynių plotai
Cypresses on the water.jpg|Taksodžių pelkinis miškas


## Šaltiniai
Pia Maria

**Pia Maria Außerlechner** (g. 2003 m. gegužės 21 d.) – Austrijos dainininkė. Dar žinoma sceniniu vardu **Pia Maria**.

Kartu su didžėjumi LUM!X, atlikėja su daina „Halo“ atstovavo Austrijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎‎2022 m. vasario 8 d. buvo paskelbta, kad atlikėja (kartu su didžėjumi LUM!X) buvo atrinkta Austrijos transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 

Atlikėjos eurovizinė daina „Halo“ buvo išleista 2022 m. kovo 11 dieną.

Atlikėja pasirodė antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 12 dieną, tryliktuoju numeriu. Pusfinalyje surinko 42 taškus ir užėmė 15 vietą.

## Šaltiniai
LUM!X

**Luca Michlmayr** (g. 2002 m. liepos 23 d.) – Austrijos muzikos prodiuseris ir didžėjus. Dar žinomas sceniniu vardu **LUM!X**.

Kartu su atlikėja Pia Maria, didžėjus su daina „Halo“ atstovavo Austrijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎‎2022 m. vasario 8 d. buvo paskelbta, kad LUM!X (kartu su atlikėja Pia Maria) buvo atrinkti Austrijos transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 

Atlikėjų eurovizinė daina „Halo“ buvo išleista 2022 m. kovo 11 dieną.

Atlikėjų duetas pasirodė antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 12 dieną, tryliktuoju numeriu. Duetas užėmė 15 vietą, surinkę 42 taškus, todėl į finalą nepateko.

## Šaltiniai
Reddi

**Reddi** – Danijos-Švedijos merginų grupė, susibūrusi 2021 metais. Ją šiuo metu sudaro keturios narės – Mathilde „Siggy“ Savery, Agnes Roslund, Ida Bergkvist ir Ihan Haydar. 

‎‎‎Grupė su daina „The Show“ atstovavo Danijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎

## „Eurovizijos“ dainų konkursas
‎‎2022 m. kovo 5 d. grupė su daina „The Show“ laimėjo surengtą „Dansk Melodi Grand Prix 2022“ finalą ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Grupė pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, dvyliktuoju numeriu, bet į finalą nepateko, surinkę 55 balus ir iškovoję 13 vietą.

## Narės

* Mathilde „Siggy“ Savery (iš Danijos) – vokalas, pianinas ir gitara‎
* Agnes Roslund (iš Švedijos)‎ – gitara‎
* Ida Bergkvist (iš Švedijos)‎ – bosinė gitara‎
* Ihan Haydar (iš Danijos) – būgnai

## Šaltiniai
Ruja

**Ruja** () – periodiškai pasikartojanti, nuo hormonų (ypač estrogeno) ir aplinkos sąlygų (pavyzdžiui, dienos ilgio ir šviesos intensyvumo) priklausoma, daugelio žinduolių rūšių (išskyrus primatus) patelės fiziologinė būklė, kurios metu organizmas pasirengia dauginimuisi.

Ciklą sudaro priešrujis (*proestrus*), tikroji ruja (*oestrus*), porujis (*diestrus*) ir tarprujis (*anoestrus*) arba lytinio abejingumo fazė kol neprasideda naujas ciklas. Su lig priešruju pastebimi pirmieji patelės organizmo pokyčiai pasiruošimui daugintis, kurie galutinai pranyksta tik porujo etapu įvykus apvaisinimui arba fiziologinei būklei grįžus į įprastą būseną. Prieš ovuliaciją endometriumas sustorėja, pasiruošia priimti apvaisintą kiaušinėlį. Pagausėjus gimdos gleivinei išauga ir patelės noras poruotis. Rujos metu įvyksta ovuliacija (kai kurioms rūšims ji įvyksta tik kopuliacijos metu). Rujos metu pakinta lytiškai subrendusių patelių elgsena, jos prisileidžia patinus. Daugelio rūšių patelės išskiria patinus viliojančių feromonų. Rujos trukmė ir periodiškumas priklauso nuo gyvūno rūšies: stambesniųjų žinduolių patelės rujoja kartą per metus (pvz., elnių), smulkiųjų (pvz., voverių, pelių) – daug kartų. Naminių gyvūnų ciklą gali sutrikdyti dirbtinai palaikoma šviesa ir šiluma. Pavyzdžiui, kačių lytinis ciklas priklauso nuo dienos ilgio ir šviesos intensyvumo. Kačių morčius pasireiškia mažiausiai kelis kartus per metus. Dažniausiai kalės rujoja du kartus per metus.

## Šaltiniai
Karas per tarpininkus

**Karas per tarpininkus** (angl. *proxy war*) arba **surogatinis karas** – ginkluotas konfliktas tarp dviejų valstybių ar nevalstybinių politinių darinių, kuriuos remia kitos šalys, tiesiogiai nedalyvaujančios karo veiksmuose. Tam, jog konfliktas būtų laikomas karu per trečiąsias šalis, būtini tiesioginiai ir ilgalaikiai konflikte kovojančių ir jas atitinkamai palaikančių valstybių santykiai. Paprastai konfliktą remiančios, bet jame nedalyvaujančios šalys paramą išreiškia tiekdamos finansinius išteklius, karinius mokymus, amuniciją ir kitokią materialiąją pagalbą, siekdamos kovojančiai šaliai padėti įveikti priešą.

## Pavyzdžiai

* Ispanijos pilietinis karas (1936–1939)
* Graikijos pilietinis karas (1946–1949)
* Korėjos karas (1950–1953)
* Vietnamo karas (1955–1975)
* Karibų krizė (1962)
* Afganistano karas (1979–1989)
* Sirijos pilietinis karas (2011–dabar)

### Rusijos–Ukrainos karas
Kai kurie analitikai Rusijos–Ukrainos karą (nuo 2014 m.) laiko konfliktu tarp Vakarų ir Rusijos, ypač dėl reikšmingos NATO šalių karinės paramos. Tačiau kiti analitikai laikosi nuomonės, kad tokiais teiginiais siekiama sumenkinti faktą, jog Rusija neteisėtai ir be pagrįstos priežasties užpuolė Ukrainą; jų teigimu, Rusija taip siekia pateisinti savo invaziją bei paaiškinti savo karines nesėkmes. Anot Lawrence Freedman, bandymas apibūdinti šį konfliktą kaip karą per trečiąsias šalis neigia Ukrainos suverinitetą ir politinę laisvę spręsti savo ateitį; anot autoriaus, taip ignoruojama fundamentali priežastis, dėl kurios ukrainiečiai nusprendė priešintis ginklu.

## Šaltiniai
Paškonių pelkė

**Paškonių pelkė** – pelkė rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5 km į pietryčius nuo Švenčionėlių, piečiau Paškonių kaimo. Plotas 280 hektarų.

~47 % pelkės sudaro pereinamojo tipo pelkė 44 % – žemapelkė, 9 % – aukštapelkė. Durpių sluoksnis iki 6,7 metro. Po juo slūgso iki 2 m sapropelio sluoksnis.

Paškonių pelkėje gyvena tetervinai, peri pempės, perkūno oželiai.

## Šaltiniai
Pirminiai lytiniai požymiai

**Pirminiai lytiniai požymiai** – anatominiai skirtumai tarp žmonių, pagal kuriuos yra nustatoma žmogaus lytis: moters lytiniai organai ir vyro lytiniai organai. Jie ima formuotis embriogenezės metu, dar įsčiose, o visai susiformuoja prieš gimstant. Lytinių požymių vystymasis priklauso nuo lytinių chromosomų. Skiriama nuo antrinių lytinių požymių, kurių raidą lemia lytiniai hormonai, jie pradeda ryškėti lytinės brandos metu.

## Šaltiniai
Anorgazmija

**Anorgazmija** – negebėjimas pasiekti orgazmo sąmoningos seksualinės veiklos metu. Anorgazmija gali būti įgimta, įgyta, psichologinio pobūdžio. 

Anorgazmijos priežastys gali būti įvairios, kaip antai įgimtos anomalijos, taip pat ji gali atsirasti po chirurginio įsikišimo, lytinių organų infekcijų (pvz., gonorėjos), dėl stuburo sužalojimų, kai kurių medikamentų (pvz., antidepresantų, antipsichotikų) vartojimo.  Po radikalios prostatektomijos (visiško prostatos pašalinimo) 37 % pacientų skundėsi negalintys pasiekti orgazmo, dar tiek pat vyrų nurodė, kad po operacijos orgazmo intensyvumas sumažėjo.

## Išnašos
Orlaivio tipo kodas

**Orlaivio tipo kodas** () – dviejų, trijų arba keturių simbolių raidinis ir skaitninis kodas, nurodantis kiekvieną orlaivio tipą (ir kai kuriuos potipius). Šiuos kodus apibrėžia ir Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija (ICAO) ir Tarptautinė oro transporto asociacija (IATA). ICAO kodai yra nustatyti ICAO dokumente Nr. 8643 *Aircraft Type Designators* ir naudojami oro eismo valdymui ir avialinijų veikloje, pavyzdžiui, planuojant skrydžius, stebint oro eismą ir pan. 

ICAO žymenys naudojami skirtingomis eksploatacinėmis charakteristikomis pasižyminčių ir skirtingus oro eismo rodiklius turinčių orlaivių tipų ir variantų identifikavimui. Kartu, ICAO kodu nėra apibrėžiamos paslaugų charakteristikos: to paties tipo / serijos keleiviniai ir krovininiai orlaiviai variantai bus žymimi tuo pačiu ICAO kodu. 

IATA kodai skelbiami IATA metinio standartinio tvarkaraščių informacijos vadovo (angl. *Standard Schedules Information Manual*, SSIM) A priede ir naudojami avialinijų tvarkaraščiuose bei kompiuterinėse rezervavimo sistemose. IATA kodai naudojami atskirti avialinijų požiūriu skirtingus orlaivių tipus ir variantus (pagal dydį, paskirtį, vidaus konfigūraciją ir kt.). 

Be orlaivio tipo kodo (angl. *Aircraft Type Code*), IATA kodu gali būti apibrėžiama orlaivių grupės kodas visai orlaivių grupei, pasižyminčiai bendromis charakteristikomis (pavyzdžiui, visiems Boeing 747 krovininiams orlaiviams, nepriklausomai nuo serijos).

Toliau lentelėje pateikiamas nepilnas orlaivių ICAO nustatytas kodų sąrašas su atitinkamais IATA tipo kodais, jei tokie yra.

## Išnašos
Systur

**Systur** (taip pat žinomos kaip **Sigga, Beta & Elín**) – Islandijos merginų grupė, susibūrusi 2011 metais ‎Reikjavike. Ją šiuo metu sudaro trys seserys narės – Sigríður Eyþórsdóttir, Elísabet Eyþórsdóttir ir Elín Eyþórsdóttir.

‎‎‎Merginų grupė su daina „Með hækkandi sól“ atstovaus Islandijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎

## „Eurovizijos“ dainų konkursas
‎‎2022 m. kovo 12 d. grupė su daina „Með hækkandi sól“ laimėjo surengtą „Söngvakeppnin 2022“ finalą ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Grupė pasirodys pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 10 dieną, keturioliktuoju numeriu.

## Narės

* Sigríður Eyþórsdóttir
* Elísabet Eyþórsdóttir
* Elín Eyþórsdóttir

## Šaltiniai
Aliona Ledeniova

**Aliona Ledeniova** (; g. 1964 m. Novosibirskas, Rusijos TSR) – Londono universiteto koledžo (UCL) Slavų ir Rytų Europos studijų mokyklos politikos ir visuomenės mokslų profesorė. Yra atlikusi įžymių studijų apie naudojimąsi pažintimis, korupciją ir neformalią praktiką Rusijoje.

## Karjera

Ledeniova studijavo ekonomiką Novosibirsko valstybiniame universitete (1986 m.) ir socialinę bei politinę teoriją Kembridžo universitete (Newnham College, ma. 1992; dr. 1996). Ji buvo podoktorantūros mokslinė darbuotoja Niu Holo koledže Kembridže (1996–1999); Harvardo universiteto Deiviso centro vyresnioji darbuotoja (2005 m.); Mančesterio universiteto Simono profesorė (2006), kviestinė profesorė Po mokslų institute Paryžiuje (2010) ir kviestinė profesorė Pažangiųjų studijų institute Paryžiuje (2013–2014). Ji yra Valdai diskusijų klubo narė. Ledeniova vadovavo UCL paramai didelės apimties mokslinių tyrimų projekte, finansuojamame pagal Europos Komisijos Septintąją bendrąją programą „Anticorruption Policies Revisited: Global Trends and European Responses to the Challenge of Corruption“ (2013–2017).

## Rinktinės publikacijos

* Russia’s Economy of Favours (Cambridge University Press, 1998)
* How Russia Really Works (Cornell University Press, 2006)
* Can Russia Modernise? Sistema, Power Networks and Informal Governance'' (Cambridge University Press, 2013)
* The Global Encyclopaedia of Informality, Volume 1 (Open access) (UCL Press, 2018)
* The Global Encyclopaedia of Informality, Volume 2 (Open access) (UCL Press, 2018)
* The Global Encyclopaedia of Informality, Volume 3 (Open access) (UCL Press, 2024)

## Menas
Pirmoji personalinė paroda „The System Made Me Do It“ („Sistema mane privertė tai padaryti“) įvyko 2024 m. 

## Nuorodos

* UCL Homepage 

* Google Scholar

* ANTICORRP

* Global Informality Project

* Oxford University 

## Išnašos
Pet Sounds

**„Pet Sounds“** – dvyliktasis amerikiečių roko grupės „The Beach Boys“ studijinis albumas, Jungtinėje Amerikėje Valstijosje išleistas 1966 m. gegužės 16 d. 2003 m. žurnalas „Rolling Stone“ paskelbtas antruoju geriausiu visų laikų albumu (500 „Didžiausių visų laikų albumų“ sąrašas).

## Dainų sąrašas

### Pirma pusė
: 1. *Wouldn’t It Be Nice* (Brian Wilson, Tony Asher, Mike Love) – 2:22
: 2. *You Still Believe in Me* (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:33
: 3. *That’s Not Me* (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:27
: 4. *Don’t Talk (Put Your Head on My Shoulder)* (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:52
: 5. *I’m Waiting for the Day* (Brian Wilson, Mike Love) – 3:01
: 6. *Let’s Go Away for Awhile* (Brian Wilson) – 2:18
: 7. *Sloop John B* (Tradicinis) – 2:57

### Antra pusė

: 8. *God Only Knows* (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:46
: 9. *I Know There’s an Answer* (Brian Wilson, Terry Sachen) – 3:10
: 10. *Here Today* (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:38
: 11. *I Just Wasn’t Made for These Times* (Brian Wilson, Tony Asher) – 3:21
: 12. *Pet Sounds* (Brian Wilson) – 2:20
: 13. *Caroline, No* (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:16

## Šaltiniai
Frații Advahov

**Frații Advahov** – Moldovos Liaudies muzikos duetas, kurį sudaro du broliai: Vasile Advahov ir Vitalie Advahov, jie susibūrė 2005 m. Kišiniove. 

Kartu su grupe Zdob şi Zdub, muzikantai su daina „Trenulețul“ atstovaus Moldovai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎

## „Eurovizijos“ dainų konkursas
2022 m. Moldovos televizijos paskirtos komisijos sprendimu, duetas, kartu su grupe Zdob şi Zdub, buvo atrinkti atstovauti šaliai su daina „Trenulețul“.

Grupė pasirodys pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 10 dieną, devintuoju numeriu.

## Nariai

* Vasile Advahov
* Vitalie Advahov

## Šaltiniai
Disorgazmija

**Disorgazmija** – sutrikimas, pasireiškiantis skausmu, juntamu drauge su orgazmu. Disorgazmija gali pasireikšti ir vyrams, ir moterims.

Vyrų disorgazmijos atveju kartais šis terminas vartojamas kaip skausmingos ejakuliacijos sinonimas, tačiau skausmas, juntamas ejakuliacijos metu, tėra vyrų disorgazmijos potipis (skausmas gali būti juntamas ir patiriant orgazmą be ejakuliacijos). Teigiama, kad šis reiškinys menkai suprastas ir nepakankamai ištirtas. Disorgazmija gali būti chirurginės intervencijos (pvz., radikalios prostatektomijos) padarinys.

## Išnašos
Kalush

**Kalush** – Ukrainos grupė, susibūrusi 2019 m. Kijeve. Iš pradžių grupę sudarė trys nariai – Olehas Psiukas, Ihoris Didenčiukas ir Vladas Kuročka (KylymMen).

‎‎‎2021 m. buvo paskelbta apie gretutinį projektą **Kalush Orchestra**, prie grupės tada prisijungė Timofejus Muzyčiukas, Vitalijus Dužykas, Džonis Dyvnas, Saša Tabas. Būtent su šiuo projektu ir daina „Stefania“ atstovavo Ukrainai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎

## „Eurovizijos“ dainų konkursas
‎‎2022 m. vasario 12 d. grupė su daina „Stefania“ užėmė antrąją vietą „Vidbir 2022“ finale, tačiau po kilusio skandalo ir pirmą vietą užėmusios Alinos Paš pasitraukimo iš Eurovizijos, grupei buvo suteikta galimybė atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Grupė pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, šeštuoju numeriu.

2022 m. gegužės 14 d., surinkę 631 tašką, laimėjo Eurovizijos dainų konkursą.

## Nariai

## Šaltiniai
Zaleskiai (giminė)

**Zaleskiai** – kilminga, *Liubičiaus* herbo giminė, kilusi iš Zalesės dvaro Lydos paviete, Vilniaus vaivadijoje. 

XVIII–XIX a. Zaleskiams priklausė dvarai Papartėliuose, Palomenėje, Kasčiukiškėse, Zūbiškėse, patenkantys į dabartinį Kaišiadorių rajoną. Zaleskių giminės pradininkas šiame regione – Mykolas Antanas Zaleskis (1744–1816), kuris 1778 m. įgijo Papartėlių, Kasčiukiškių ir Palomenės palivarkus bei tapo Palomenės koplyčios fundatoriumi. Jo sūnus Ignotas Anicetas Zaleskis (1790–1849) – Zūbiškių savininkas nuo 1809 m. Pastarojo sūnūs buvo vieni žymiausių giminės atstovų: 1863 m. sukilimo organizatoriai dailininkas Antanas Zaleskis (1824–1885) ir jo brolis muzikas Ignotas Zaleskis. 

Žaslių bažnyčios šventoriuje, šlaite netoli Kristaus kančios koplyčios pastatytas Zaleskių laidojimo rūsys, išlikusios kriptos su XIX a. įrašais.

## Veliuonos Zaleskiai

Zaleskiai Veliuonos dvarą (dab. Jurbarko raj.) nuo XVIII a. pabaigos valdė apie šimtą metų. 1867-1868 m. Veliuonos aprašyme nurodyta, kad dvaras su miesteliu priklausė kolegijos registratoriui Zenonui Zaleskiui. Šiame Zaleskių dvare gimė titulinis vyskupas, Vatikano misijų atstovas Vladislovas Mykolas Zaleskis (1852–1925). 

Veliuonos katalikų kapinėse stovi Mykolo ir Kristinos Zaleskių XIX a. viduryje statyta Zaleskių koplyčia.

## Genealogija

Istorikė Sigita Gasparavičienė sudarė Palomenės–Veliuonos Zaleskių šeimų genealogiją, kurią pradeda Zalesės dvaro Drohičino žemėje tėvūnas (1596) Mikalojus Zaleskis. Į ją įtraukta „žemaitiškoji“ atšaka. 

## Šaltiniai
Zaleskis

* Antanas Zaleskis (1824–1885) – dailininkas 
* Vladislovas Mykolas Zaleskis (1852–1925) – titulinis vyskupas

## Taip pat skaitykite

* Zaleskiai (giminė) – kilmingų bajorų giminė
* Pereslavlis Zaleskis – Jaroslavlio srities (Rusija) miestas
Logorėja

**Logorėja** (iš  *logos* 'žodis' ir *ῥέω* *rheo* 'tekėti') – terminas, kuriuo įvardijamas itin greitas, nekontroliuojamas, padrikas šnekėjimas, patologinis plepumas.

Tokiam šnekėjimui būdinga viena su kita ryšio neturinčios frazės, nuolatinė turinio kaita, turinys priklauso nuo asociacijų pagal sąskambį arba kontrastą. Logorėja kai kada pasireiškia esant manijos epizodui. Taip pat ji gali pasireikšti sergantiems afazija, šizofrenija.

## Išnašos
Penetracija

**Penetracija** gali reikšti:

* Genetinė penetracija – geno reiškimosi fenotipe dažnis;
* Lytinė penetracija – seksualinė veikla varpą įvedant į makštį;
* Membraninė penetracija – molekulių ar patogenų patekimas per membraną į šeimininko ląstelės vidų arba audinius.

## Šaltiniai
Édouard-Henri Avril

**Eduardas-Anri Avrilis** (; 1849 m. gegužės 21 d. Alžyre – 1928 m. liepos 28 d. Paryžiuje) – prancūzų dailininkas, ypač išgarsėjęs ***Paul Avril*** slapyvardžiu savo iliustracijomis erotinėje literatūroje. Prieš tapdamas tapytoju, tarnavo kariuomenėje.

## Biografija

Gimė Alžyro mieste, žandarmerijos pulkininko šeimoje. Dalyvavo Prancūzijos-Prūsijos kare, kuriame 1871 m. buvo sužeistas, o 1872 m. už tai gavo Legiono garbės ordiną. 1874–1878 m. studijavo Paryžiaus dailės meno mokykloje. Vėliau pradėjo užsiimti piešdamas ir tapydamas žurnale „Le Monde illustré“, buvo pasamdytas iliustruoti Théophile Gautier novelę „Fortunio“.

Erotinius piešinius ir akvareles daugiausia tapė leidiniams „De figuris Veneris“, „Les sonnets luxurieux“, „Fanny Hill“ (arba „Memoirs of a woman of pleasure“), taip pat ir kitiems. Manoma, kad jo piešiniai 1906 m. Friedrich Karl Forberg knygai „De figuris Veneris“ labiausiai prisidėjo prie jo kaip erotinių piešinių dailininko reputacijos.

Žinios apie E. A. Avrilio biografiją yra ribotos, kadangi jo laikmečiu detalių erotinių paveikslų ties pornografijos riba tapymas buvo laikomas nepadoriu. Spėjama, kad dėl to autorius pasirinko netikrą savo vardą *Paul*.

## Galerija

Paul Avril - Les Sonnetts Luxurieux (1892) de Pietro Aretino, 1.jpg | „Les sonnets luxurieux“, 1892 m.
Avril Le Roi Candaule.webp | „Le roi Candaule“, 1893 m.
Avril Une Nuit de Cléopâtre.jpg | „Une nuit de Cléopâtre“, 1894 m.
Paul Avril, signed 'Phall' - Post-Communion.jpg | Akvarelių serija „Messe de minuit“, ~1900 m.
Muskhashishblood00franuoft 0006 (crop2).jpg | „Musk, hashish and blood“, 1900 m.
The book of exposition = Kitab al-izah fi'ilm al-nikah b-it-tamam w-al-kamal (electronic resource) - literally translated from the Arabic with translator's foreword, numerous important notes (14585127990).jpg | „The book of exposition“, 1900 m.
Édouard-Henri Avril (13).jpg | II piešinys. „De figuris Veneris“, 1906 m.
Édouard-Henri Avril (1).jpg | Polly Philips su jaunu italu. „Fanny Hill“, 1907 m.


## Šaltiniai