Tartu apgultis (1600)

**Tartu apgultis** – 1600 m. pabaigoje vykusios Abiejų Tautų Respublikos ir Švedijos imperijos kariuomenių kautynės dėl Tartu miesto (Livonija, Abiejų Tautų Respublikos vasalas), vienas ATR–Švedijos karo (1600–1611) mūšių, pasibaigęs gruodžio 27 d. Tartu miestą gynusių Abiejų Tautų Respublikos karinių pajėgų kapituliacija bei Tartu krašto bajorijos ištikimybės priesaika Švedijos karaliui Karoliui IX.

## Priešistorė
Prasidėjus Abiejų Tautų Respublikos ir Švedijos karui, Estliandijoje 1600 m. rugpjūčio 19 d. išsilaipino Švedijos kariuomenė, vadovaujama sosto regento, Siodermanlando kunigaikščio Karolio. Švedų kariuomenės žygis buvo pradėtas 1600 m. rugsėjo pirmosiomis dienomis. Siodermanlando hercogo Karolio pajėgos į Livoniją įsiveržė dviem didelėmis kryptimis. Iš Narvos pajudėjusios kariuomenės užduotis buvo užimti ordino pilis Peltsamoje ir Lajusėje (). Iš Talino žygiavusioms pajėgoms asmeniškai vadovavo pats Karolis. Pernu kapituliavo spalio 17 d. (pagal Grigaliaus kalendorių, spalio 4 d. pagal Švedijos kalendorių), Viljandžio pilis – lapkričio 16 d. Švedų daliniai rugsėjo 24 d. užėmė Peltsamą, o lapkričio 3 d. – ordino pilį Lajusėje. Po to jie susijungė su pagrindinėmis hercogo pajėgomis ir dėl prastų rudens orų įsikūrė stovykloje Paidėje. Karolio kariuomenė spalio 29 d. užėmė Karksi pilį, netrukus kapituliavo Helme ir Härgmäe pilys.

## Kovų eiga
Artėjant žiemai, švedai ėmė ruoštis Tartu puolimui. Lygiagrečiai jie mėgino paveikti Tartu bajorus, kad šie pereitų į Siodermanlando hercogo Karolio pusę. Gruodį pradėjo sklisti gandai, jog Lietuvos didysis etmonas Kristupas Mikalojus Radvila asmeniškai atvyko į Livoniją, todėl Karolis nusprendė nedelsdamas pulti Tartu.

Prie Tartu buvo sutelkta didžioji dalis šiame regione buvusių Švedijos pajėgų, įskaitant ką tik iš Suomijos atvykusius dalinius. Iš pradžių miestą apgulė pulkininko Peterio Stolpės ir hercogo sūnaus Karlo Karlsono Julenhielmo daliniai, prie kurių netrukus prisijungė ir Karolio vadovaujama pagrindinė kariuomenė. Artilerijos apšaudymas pradėtas pirmąją Kalėdų dieną. Miesto įtvirtinimai laikėsi tvirtai, o Tartu komendantas Heinrichas Ramelis (dan. Henrik Ramel) nenorėjo atiduoti miesto švedams.

Po to, kai apžiūrėdamas miesto sienas Ramelis buvo sužeistas kulka į koją, jo pareigas perėmė Hermanas Vrangelis vyresnysis. Vrangelis, kurį į švedų pusę perviliojo jo žmonos brolis Reinholdas Anrepas, 1600 m. gruodžio 27 d. nusprendė kapituliuoti. Komendantas Ramelis, kaštelionas Georgas Šenkingas ir raitininkų vadas (rotmistras) Kasparas fon Tyzenhauzas buvo paimti į nelaisvę.

Po miesto kapituliacijos Tartu krašto bajorija davė Karoliui ištikimybės priesaiką, mainais tikėdamasi privilegijų patvirtinimo. Tartu vietininku (asehalduriks) mažiausiai nuo 1601 m. spalio 19 d. iki 1602 m. rugsėjo 1 d. buvo paskirtas Švedijos admirolas Johanas fon Derfeldenas, nes Karolis baiminosi, kad Janas Zamoiskis netrukus gali mėginti atsiimti miestą.

## Išnašos

## Literatūra
* Kanarskas, Julius, Jonas Karolis Chodkevičius. Tartu apgultis, Rakverės ir Paidės mūšiai, Švyturys, 2021 m. balandžio 22 d.
* Wrangel nr 2092: Herman Wrangel, till Tolsburg, Ellistfer, Sadjerw och Kayafer. Överste i polsk tjänst och befälhavare i Dorpat 1600. Överlämnade denna fästning till svenskarna s. å. 27/12 och gick själv i svensk tjänst. Svensk ryttmästare 1601-01-16. Fången vid Kokenhusen s. å. Fältöverste. Död omkr. 1627.