Tytus Działyński

**Titas Adomas Dzialinskis** (,  – ) – lenkų bajoras, politinis veikėjas ir meno mecenatas. Jano Dzialinskio tėvas.

## Biografija
Gimė turtingoje ir įtakingoje lenkų bajorų Dzialinskių giminėje, grafo Ksavero Šymono Dzialinskio (*Ksawery Szymon Działyński*, 1756–1819) ir grafienės Justinos Dziedušickės (*Justyna Dzieduszycka*, 1764–1844) šeimoje.

1807–1812 m. studijavo humanitarinius mokslus Berlyne ir Paryžiuje, o 1813–1815 m. – Prahos politechnikos mokykloje. Grįžęs į tėvynę, pradėjo tvarkyti šeimos knygų kolekciją ir archyvą Konaževe, o tai paskatino jo susidomėjimą istoriniais šaltiniais. Nuo 1826 m. gyveno paveldėtoje Kurniko pilyje, kurią perstatė savo kolekcijai kaupti ir eksponuoti. 

1830 m. prisijungė prie Lapkričio sukilimo prieš Rusijos imperiją. Tarnavo 2-ajame raitųjų šaulių pulke (antruoju leitenantu), 1831 m. balandį persikėlė į vyriausiosios vadovybės štabą, kur buvo vienas iš generolo Jano Zygmunto Skšyneckio (*Jan Zygmunt Skrzynecki*) adjutantų. Paskutinius sukilimo mėnesius (nuo rugpjūčio mėn.) praleido generolo Girolamo Ramorino štabe. Už dalyvavimą sukilime buvo nubaustas dvaro konfiskavimu. Po konfiskavimo gyveno įvairiuose miestuose, įskaitant Krokuvą ir Jaroslavą. 1839 m. Dzialinskis laimėjo teismą su Prūsijos vyriausybe dėl turto grąžinimo ir grįžo į Didžiąją Lenkiją.

Grįžęs dalyvavo Poznanės didžiosios kunigaikštystės politiniame gyvenime. 1841 m. buvo riterių deputatas į Poznanės didžiosios kunigaikštystės seimą, 1843 m. – Poznanės apskrities deputatas į provincinį seimą. Tautų pavasario metu aktyviai dalyvavo 1848 m. Didžiosios Lenkijos sukilime. Po Jaroslavieco konvencijos pasitraukė iš karinių veiksmų, tačiau neišvengė kalėjimo – mėnesį praleido Poznanės tvirtovėje. 1850 m. sausį buvo išrinktas Vokietijos parlamento Erfurte deputatu, kur nesėkmingai pasisakė prieš Poznanės didžiosios kunigaikštystės prijungimą prie Vokietijos konfederacijos. Keletą kartų teikė mandatą Prūsijos Landtage, protestuodamas prieš Prūsijos antilenkišką politiką. 

Nuo 1829 m. skelbė istorinius šaltinius. Keli žymesni Dzialinskio veikalai ir publikacijos: „Lietuvos statutas“ (*Statut litewski*, 1841 m.), „Acta Tomiciana“ (1852–1860 m., aštuoni tomai), „Lenkijos Karūnos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės unijos istorijos šaltiniai“ (*Źródłopisma do dziejów unii Korony Polskiej i W. Ks. Litewskiego*, 1856–1861 m., dvi dalys). Buvo vienas iš Poznanės mokslo draugijos įkūrėjų, o nuo 1858 m. vasario 12 d. – jos pirmininkas. Taip pat buvo Varšuvos mokslo draugijos narys. Kurnike įkūrė parką, kuriame aklimatizavo daugybę medžių ir krūmų rūšių. Buvo vedęs grafienę Celestiną Gryzeldą Zamoiską (1804–1883) ir turėjo šešis vaikus: vieną sūnų (J. Dzialinskis) ir penkias dukteris. 

Mirė 1861 m. balandžio 12 d. Poznanėje, sulaukęs 63 metų. Palaidotas Kurnike. 

## Leidiniai
* „Lietuvos statutas“ (*Statut litewski*, 1841 m.)
* „Lenkijos Karūnos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės unijos istorijos šaltiniai“ (*Źródłopisma do dziejów unii Korony Polskiej i W. Ks. Litewskiego*, 1856–1861 m., dvi dalys)
* „Acta Tomiciana“ (1852–1860 m., aštuoni tomai).
## Išnašos

## Šaltiniai

* Stanisław Potocki, *Tytus Działyński*, w: *Wielkopolski Słownik Biograficzny*, Warszawa-Poznań 1981
* Witold Jakóbczyk, *Przetrwać nad Wartą 1815-1914*, 55. część cyklu „Dzieje narodu i państwa polskiego”, Warszawa 1989
* Marek Rezler: Sylwetki zasłużonych poznaniaków. Biogramy historyczne. W: Wielka Księga Miasta Poznania. Wyd. 1. Poznań: Dom Wydawniczy „Koziołki Poznańskie”, 1994, s. 733–734. ISBN 83-901625-0-4.