open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bėgantis skustuvo ašmenimis 2049

**Bėgantis skustuvo ašmenimis 2049** () – 2017 m. JAV epinis neo-noir mokslinės fantastikos filmas, kurio režisierius Denis Villeneuve, scenarijaus autoriai Hampton Fancher ir Michael Green. Tai 1982 m. filmo tęsinys. Vaidina Ryan Gosling ir Harrison Ford, taip pat Ana de Armas, Sylvia Hoeks, Robin Wright, Mackenzie Davis, Carla Juri, Lennie James, Dave Bautista ir Jared Leto. Ankstesniajame filme vaidinęs Edward James Olmos taip pat atlieka epizodinį vaidmenį.

Filmo veiksmas vyksta praėjus trisdešimčiai metų nuo pirmosios dalies pabaigos. R. Gosling atlieka K, specialaus policijos padalinio *Blade Runners* („likvidatoriai“) pareigūno, atskleidusio tarp žmonijos ir replikantų karą sukelti galinčią paslaptį, vaidmenį.

## Siužetas

2049-ieji. Specialaus policijos padalinio *Blade Runners* („likvidatoriai“) pareigūnas K atranda nėščia buvusios replikantės (bioinžineriškai sukurto žmogaus) palaikus. Siekiant užkirsti kelią galimam karui tarp rūšių, K slapta patikima užduotis surasti vaiką ir sunaikinti visus prie jo vedančius įrodymus. Bevykdydamas jam paskirtą misiją K išsiaiškina, jog vaikas kažkaip yra susijęs su dingusiu laikomu likvidatoriumi Dekardu.

## Įvertinimas
Kino kritikai gyrė filmą už vaidybos, režisūros, kinematografijos detales, muziką, visapusį išpildymą ir ištikimybę pirmajai daliai. Nepaisant teigiamų recenzijų filmas nebuvo finansiškai sėkmingas; pasauliniu mastu surinko per 259 mln. JAV dolerių.

## Išnašos
Gudenionys

**Gudeniónys** () – gatvinis kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Vijos rajono Bokšto apylinkėje.

## Istorija

Kaimas 1690 m. priklausė Naugarduko pastalininkui Parembskiui (?), vėliau jo našlei. Nuo XIX a. vidurio – įėjo į Lazūnų dvaro sudėtį, valdė Korvin-Milevskiai. 1861 m. jame gyveno 96 žmonės, 1897 m. – 365 žm., 1940 n. – 304 žm. Tarpukaryje priklausė Valažino apskrities Bokšto valsčiui. Pokaryje įjungtas į Jurotiškių rajono Bebrėnų apylinkę, įsteigta pradinė mokykla. 1951 m. įkurtas kolūkis. 1999 m. Gudenionyse gyveno 159 žm.

## Žymūs žmonės

Kaime gimė agronomas inžinierius Pranas Semokas (1909–1986), specializavęsis vaisių perdirbime. 1957 m. Kaune išleido knygą „Obuolių sultys“. Dar besimokindamas Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje gretimuose kaimuose rinko tautosaką, vėliau savarankiškai tyrė Lazūnų lietuvių vardyną. Medžiagą paskelbė mokslinėje spaudoje („Lazūnų ir gretimų apylinkių XIX ir XX a. pr. žmonių vardai“ – Kraštotyra Kn. 17, 1984; „Lazūniškių pavardės ir pravardės“ – Kraštotyra Kn. 23, 1989). Parengtas darbas „Lazūnų apylinkė XX a. pradžioje“ liko neišspausdintas ir saugomas Lietuvos Mokslų akademijos Rankraščių skyriuje.

## Šaltiniai

Гуденята

## Nuorodos
* Kaimas tarpukario žemėlapyje
Kungių tvenkinys

**Kungių tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 10 km į pietryčius nuo Telšių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Ankštėlės intakas, Pateklos baseinas) 0,75 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus - 0,23 km, plotis - iki 0,09 km. Altitudė 145 m. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija. Krantai žemi, apaugę krūmais. Aplinkui plyti pievos ir auga miškeliai. Kiek atokiau įsikūrę Kungių kaimo sodybos.

## Šaltiniai
Kaunatavos tvenkinys

**Kaunatavos tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 10 km į pietus nuo Tryškių, Kaunatavos pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Dabruoto upelį (Upynos intakas, Virvytės baseinas) 0,33 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius - 0,34 km, plotis - iki 0,12 km. Altitudė 111,5 m. Rytinė tvenkinio dalies pakrantės plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pasroviui iškart telkšo 1,4 ha baigiantis užželti bevardis tvenkinys.

## Šaltiniai
Patumšalių tvenkinys

**Patumšalių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Luokės. Sudarytas užtvenkus Tamšos upelį (Gervainio intakas, Pateklos baseinas) 3,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,77 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 125 m. Krantai aukštoki. Į šiaurę stūkso Sūrupio miškas, rytinėje ir pietinėje pakrantėse auga miškeliai. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Šalia įsikūręs Mediškių kaimas, į pietus – Patumšalių kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1988 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Stok Mandevilis

**Stok Mandevilis** () – kaimas centrinės Anglijos pietuose, Bakingamšyro grafystėje, už 4,9 km į pietus nuo grafystės centro Eilsberio, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Vendoverio miestelio. Stok Mandevilis garsėja kaip vieta, kurioje gimė parolimpinių žaidynių judėjimas. 

## Istorija

Ankstesnis gyvenvietės vardas *Stoc*, senojoje kalboje reiškiantis „fermą, kaimelį“, istoriniuose šaltiniuose minimas nuo 1086 m. Praėjus dviem šimtmečiams, kai šios žemės tapo įtakingos normanų giminės Mandevilių valdomis, pradėtas naudoti ilgesnis – Stok Mandevilio vardas. 

1801 m. kaime gyveno 248 žmonės, 1901 m. jų buvo 411, o 2001 m. populiacija išaugo iki 6009 žmonių..

## Parolimpinis judėjimas

1948 m. Stok Mandevilio reabilitacinės ligoninės profesorius, parolimpinio judėjimo įkūrėjas, neurochirurgas seras Ludwig Guttmann suorganizavo pirmąsias sporto varžybas žmonėms, turintiems atramos-judėjimo sistemos sutrikimų. Šios žaidynės, kurios buvo pavadintos „Stok Mandevilio žaidynėmis su neįgaliųjų vežimėliais“, sutapo su tuo metu vykusia Londono vasaros olimpiada. Dar aštuoni panašūs turnyrai neįgaliems sportininkams vėliau buvo surengti pačiame Stok Mandevilyje, o pradedant 1960 m. vasaros parolimpinėmis žaidynėmis Romoje, – visuose miestuose, kurie organizavo eilines olimpines žaidynes, tiek vasaros, tiek žiemos.

Stok Mandevilyje kilusios žaidynės buvo vadinamos įvairiai – „Tarptautinės Stok Mandevilio žaidynės“, „Olimpinės invalidų žaidynės“, „Tarptautinės invalidų žaidynės“. Anksčiau laikytą neoficialiu terminą „Parolimpinės žaidynės“ Tarptautinis olimpinis komitetas (TOK) patvirtino tik 1984 m. pabaigoje.

Ligoninė, kurioje dirbo gydytojas Gutmanas, vėliau buvo reorganizuota į Didžiosios Britanijos nacionalinį neįgalių sportininkų medicinos centrą. Prabėgus metams po 2012 m. Londono parolimpiados, TOK pranešė, kad nuo 2014 m. vasario mėn. Didžioji Britanija privalės tapti būtina parolimpinės ugnies estafetės maršruto dalimi, nes Stok Mandevilis laikomas parolimpinių žaidynių kilmės vieta. Ta proga 2014 m. parolimpiados Sočyje ugnis buvo įžiebta Stok Mandevilyje. 2014 m. kovo 1 d. šioje gyvenvietėje buvo surengtas parolimpinės estafetės etapas, o po jo Stok Mandevilio stadione įvyko iškilmingas Sočio parolimpinių žaidynių ugnies uždegimas.

## Švietimas

Stok Mandevilio mokykloje mokosi apie 220 mokinių, ji priima mokytis vaikus nuo 4 iki 11 metų. Mokykloje taip pat sudarytos sąlygos mokytis vaikams su klausos sutrikimais.

## Transportas

Yra Stok Mandevilio geležinkelio stotis, įsikūrusi vienoje iš „Chiltern Railways“ linijų tarp galinių punktų – „Aylesbury Vale Parkway“ šiaurėje ir „London Marylebone“ pietuose. Susisiekimą autobusais su aplinkiniais miestais, didžiuoju Londonu vykdo vežėjas „Arriva Shires & Essex“, turintis stotį gyvenvietės centre.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Stok Mandevilio gidas 
* Stok Mandevilio stadionas
* Stok Mandevilio jungtinė mokykla
Vileitos

**Vileitos** (, ) – Baltarusijos kaimas, priklausantis Vitebsko srities Pastovių rajone. Išsidėstęs pasienyje su Lietuvos Respublika, už kilometro nuo Švenčionių rojone esančio Mociškės kaimo, administraciškai įeina į Jūravo apylinkę. 

Kupetinis kaimas išsidėstęs 23 km nuo rajono centro Pastovys ir 8 km nuo apylinkės centro Jūravas, 11 km nuo geležinkelio stoties Olsia. Aplink plyti pelkynai, nuo Adutiškio atiteka upė Kamoja. 2013 m. įsteigtas vietinės reikšmės pelkių draustinis *Vileity*.

## Istorija
Adutiškio parapijoje kunigavusio Julijono Steponavičiaus 1948 m. duomenimis apie 90 % vileitiškių tuo metu tvirtindavo esą lietuviai. 1961 m. veikė pradinė mokykla, kaimas priklausė Kalinino kolūkiui. 1965 m. buvo 26 sodybos su 68 gyventojais, o 2009 m. teliko trys gyv. 

2011 m. kaimo apylinkėse nukrito baltarusių pasieniečių malūnsparnis *Ecureuil АS 355 NP*, du ekipažo nariai ir kartu skridę trys žurnalistai žuvo. Po metų jiems atidengtas paminklas.
 
## Išnašos

## Šaltiniai
* Вилейты
Ūsionys

**Ūsionys** () – kaimas Vakarų Baltarusijoje, Vitebsko srities Breslaujos rajone.

## Geografija
Ūsionys dabartinio Breslaujos rajono teritorijoje išsidėstę apie 10 km į vakarus nuo rajono centro Breslaujos. Keliai į Raudonasalę (*Krasnaselcy*), Bužionis (*Bužany*) ir apylinkės centrą Miežėnus (*Miažany*). Į pietus nuo Ūsionių tyvuliuoja Ūsios ir Birutės ežerai, iškilusi bevardė 168,7 m aukščio kalva. Iš rytų gyvenvietę supa pelkės.

## Istorija
Senovėje kaimas buvo gatvinio tipo, įsikūręs prie istorinio kelio Breslauja–Tilžė–Ryga. XVIII a. Ūsionis valdė Radvilos, rytinėje dalyje išliko buvusi palivarko dvarvietė. Kaimo katalikai anksčiau priklausė Breslaujos Švč. Mergelės Dangun Ėmimo, dabar – už keturių kilometrų stovinčiai Ažurakės (Zaračės) Šv. Blažejaus ir Šv. Antano Padujiečio bažnyčiai. Ūsionys įeina į lietuvių gyvenamą arealą, kaimo mokykloje dėstoma lietuvių kalba.

## Šaltiniai

## Šaltiniai
* Padėtis geografiniame žemėlapyje
* Vaizdas iš palydovo
* Kaimas kariniame žemėlapyje

## Nuorodos
* Apylinkių tarpukario žemėlapis
Kamantavas

**Kamantãvas** () – kaimas vakarų Baltarusijoje, Gardino srities Gardino rajone. Išsidėstęs ant Nemuno dešiniojo kranto, kiek piečiau gyvenvietės į šią upę įteka Katra.

## Istorija
Šiose vietose gyventa dar akmens ir bronzos amžiuose, taip patvirtina kelios kaimo teritorijoje aptiktos radimvietės. Ankstyvaisiais viduramžiais čia įsitvirtino jotvingiai, panemunyje viduramžiais buvo jų įkurtos kapinės. Dabartinis kaimo pavadinimas gali būti siejamas su jotvingių kunigaikščiu Komantu (yra žinoma, kad apie 1280 m. jis buvo pasitraukęs į apylinkes prie Gardino). Jau XVI a. Kamantave stovėjo Išganytojo cerkvė, dabartinė Viešpaties Atsimainymo cerkvė iškilo 1844 m.

Viduramžių kapines 2009 m. nelegaliai iškasinėjo „juodieji archeologai“. XXI a. pr. pastačius Gardino HES, dalis kaimo apylinkių liko užtvindytos.

## Žymūs žmonės
* Antonas Budilovičius (1846–1908) – Rusijos kalbininkas, Varšuvos ir Dorpato (dab. Tartu) universitetų rektorius

## Šaltiniai

* Глыбокія пласты мінуўшчыны
* Постановление Министерства культуры Республики Беларусь от 10 апреля 2003 г. №11 „Об утверждении Государственного списка историко-культурных ценностей Республики Беларусь“
* Komotowo
* Алесь Крой. Коматава мог напаткаць лёс Хатыні
Hampton Fancher

**Hamptonas Lansdenas Fančeris** (*Hampton Lansden Fancher*; g. 1938 m. liepos 18 d.) – JAV aktorius, kuris vėlyvajame XX a. 8-ajame dešimtmetyje pasuko kino prodiuserio ir scenaristo keliu. Garsus dėl „Bėgančio skustuvo ašmenimis“ franšizės.

## Biografija
H. Fančeris gimė Rytų Los Andžele, Kalifornijoje, amerikiečio gydytojo ir ispanų-danų kraujo turinčios moters šeimoje. Būdamas 15-os pabėgo į Ispaniją siekdamas tapti flamenko šokėju ir pasivadino *Mario Montejo* vardu.

Septintajame XX a. dešimtmetyje daugiausia vaidino televizijoje, kaip antai ABC vesternuose. Viso H. Fančeris sukūrė vaidmenis per penkiasdešimčia televizijos ir kino filmų. Tuo laikotarpiu susitikinėjo su daugybe moterų, tarp kurių buvo Barbara Hershey ir Teri Garr. 1963–1965 m. buvo vedęs filmo „Lolita“ žvaigždę Sue Lyon. Pradėjęs domėtis scenarijaus rašymu galiausiai 1977 m. patapo scenaristu.

## Filmografija
Filmai, kurių scenarijų autorius H. Fančeris:
* *[[Blade Runner]]* (su David Webb Peoples) (1982)
* *The Mighty Quinn* (1989)
* *The Minus Man* (1999) (režisierius/scenaristas)
* *2036: Nexus Dawn* (trumpametražis, su Michael Green) (2017)
* *2048: Nowhere to Run* (trumpametražis, su Michael Green) (2017)
* *[[Blade Runner 2049]]* (su Michael Green) (2017)

## Išnašos

## Nuorodos
*
1993 m. Lietuvos–Latvijos sienos atkūrimo sutartis

**Lietuvos–Latvijos sienos atkūrimo sutartis**, pasirašyta 1993 m. birželio 29 d. tarp Lietuvos ir Latvijos. Valstybinė siena atkurta pagal 1921 m. Lietuvos-Latvijos sienos sutartį, galiojusią iki 1940 m. birželio 15 d.

## Šaltiniai
Geležinis žmogus 2

**Geležinis žmogus 2** () – 2010 m. JAV mokslinės fantastikos filmas apie Marvel komiksų superherojų Geležinį žmogų. Tai yra antrasis „Marvel Cinematic Universe“ filmas ir filmo „Geležinis žmogus“ tęsinys, kurį režisavo Jon Favreau, o pagrindinį vaidmenį atliko Robert Downey Jr.

Filmas sulaukė tęsinio – „Geležinis žmogus 3“ (2013 m.).

## Siužetas

Multimilijonierius Tonis Starkas iš politikų, žiniasklaidos bei visuomenės dabar patiria milžinišką spaudimą pasidalinti geležinio žmogaus paslaptimis. Vyksta Expo paroda. Ivanas Vanko sukuria panašų kostiumą ir užpuolą Tonį Starką, kurio sveikatai Geležinio žmogaus kostiumas pradeda kenkti. Jis pamato tėvo brėžinius ir pradeda kartu su pagalbininku kovoti prieš blogį…

## Aktoriai
: *Aktorius&nbsp;– vaidmuo*
* Robert Downey Jr. – Tonis Starkas/Geležinis žmogus
* Gwyneth Paltrow – Panelė Pots
* Don Cheadle – Džeimsas Raudis
* Scarlett Johansson – Nataša Romanova
* Sam Rockwell – Džastinas Hameris
* Mickey Rourke – Botagius
* Samuel L. Jackson – Nikas Furis

## Išnašos
Petraičių tvenkinys (Telšiai)

**Petraičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 2 km į pietryčius nuo Nevarėnų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Burbesio intakas, Plinkšių ežero intako Markijos baseinas) 0,36 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,6 km, plotis – iki 0,26 km. Yra 4 a sala. Altitudė 125,5 m. Krantai žemi, daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Į pietus plyti dirbami laukai ir įsikūręs Petraičių kaimas.

## Šaltiniai
Sudervės dvaras

**Sudervės dvaro** sodyba įsikūrusi Sudervės kaime (Vilniaus rajonas). Išlikę dviaukščiai dvaro rūmai, kuriuose įsikūrusi mokykla, taip pat oficina, rūsys, parko želdiniai (lapuočių alėjos (vyrauja klevai), vaismedžiai). Teritorijoje telkšo du nedideli tvenkiniai ir Prūdelio ežeras su kanalais.

Istoriniuose šaltiniuose Sudervės dvaras minimas nuo XVI a. II p. XVI a. pab. šioje dvarvietėje stovėjusi reformatų bažnytėlė, koplyčia. XVIII a. dvaras priklausė jėzuitų naujokynui prie Vilniaus Šv. Ignoto bažnyčios. 1776–1782 m. jį įsigijo vyskupas Valentas Volčiackis. XIX a. pr. Sudervės dvarą valdė Lanevskių-Volkų giminė. Tuomet dvare buvo 9 pastatai. Nuo XX a. pr. dvaras priklausė Vilniaus universiteto rektoriui (1925–1926 m.), profesoriui, Slavistikos katedros vedėjui – Marijanui Zdziechovskiui (1861–1938).

## Šaltiniai
Subedžio tvenkinys

**Subedžio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 4,5 km į šiaurę nuo Telšių. Sudarytas užtvenkus Subedžio upelį (Markijos intakas, Plinkšių ežero baseinas) 7,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,17 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 127,2 m. Krantai aukštoki. Į rytus stūkso miškas. Netoliese įsikūrusios kelios Kalnėnų kaimo sodybos. Į vakarus plyti pievos ir dirbami laukai, nutiestas kelias .

## Šaltiniai
Sukončių HE tvenkinys

**Sukončių HE tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, Tryškių miestelio šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Virvytės upę (Ventos intakas) 31 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,74 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 88,1 m. Tvenkinio krantai aukšti. Slėnio šlaitai apaugę medžiais ir krūmynais. Vakarinis tvenkinio krantas vietomis užpelkėjęs. Į šiaurės rytus už kelio  įsikūręs Sukančių kaimas, į vakarus plyti dirbami laukai, įsikūręs Bėdakų kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1953 m. Seno vandens malūno vietoje 1997 m. pastatyta 320 kW galios mažoji hidroelektrinė.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Takoriškės

**Takoriškės** (, ) – kaimas Baltarusijos vakaruose: Gardino srities Vijos rajono Eigirdų apylinkėje.

## Istorija
Kaimas žinomas nuo XVII a., kai priklausė Smolensko sargybiniui Kazimierui Ladzėtai. Vėliau valdė Paklevskiai, Dakurnos. XIX a. šio palivarko savininkas Radkevičius Takoriškių kaime įrengė degtinės varyklą (išliko akmens mūro pastatas), pasodino liepų alėją. 

Nuo carinės Rusijos laikų įėjo į Ašmenos apskrities Jurotiškių valsčių. 1861 m. jame gyveno 87 žmonės, 1897 m. – 330 žm., 1940 n. – 347 žm. Tarpukaryje priklausė Valažino apskrities Lūgamėnų valsčiui. Pokaryje įjungtas į Jurotiškių rajono Takoriškių apylinkę, 1960–1965 m. – į Daugirdiškių apyl. ir Jurotiškių apyl. 1965–1985 m. vėl tapo Takoriškių apylinkės centrine gyvenviete. 1950 m. įkurtas kolūkis. 1999 m. kaime gyveno 154 žm., o 2010 m. – 112 kaimiečių.

Iki XIX a. vid. apylinkių gyventojai sudarė ištisinį lietuvių kalbos arealą. Jis tęsėsi nuo Eišiškių ir Rodūnios į pietryčius per Šalčininkus, Varanavą, Dieveniškes, Geranainis, Subatninkus, Lipniškes, Lazūnus, Takoriškes ir siekė Beržuonos upės žemupį, Nalibokų girios vakarinę dalį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Takoriškių nuotraukos
* Kaimas tarpukario žemėlapyje
Valdikai

**Valdikai** (, ) – gatvinis kaimas Baltarusijos vakaruose: Gardino srities Vijos rajono Bokštų apylinkėje. Išsidėstęs į rytus nuo Lazūnų miestelio, ant Čepūnės upės kairiojo kranto.

## Istorija
1690 m. valdė Daugėlos, nuo XIX a. vidurio priklausė Lazūnų dvarui (dvarininkų Korvin-Milevskių valda). 1861 m. jame gyveno 40 žmonės, 1909 m. – 180 žm., 1940 n. – 239 žm. Tarpukaryje priklausė Valažino apskrities Lūgamėnų valsčiui. Pokaryje įjungtas į Jurotiškių rajono Babrėnų apylinkę. 1950 m. įkurtas kolūkis. 1999 m. Valdikuose gyveno 80 žm., o 2009 m. teliko 23 kaimiečiai.
 

## Žymūs žmonės
Kaimė gimė agronomas ir poetas Jonas Zabrockis. Tarpukaryje mokėsi lietuviškoje Vilniaus mokytojų seminarijoje. Susipažino su Lietuvos generaliniu konsulu Brazilijoje gen. Teodoru Daukantu, kuris pakvietė jį išvykti į šią šalį. Brazilijoje J.Zabrockis baigė agronomijos mokslus ir dirbo plantacijose. Rašė eilėraščius, kuriuos siuntė spausdinti į tuometinę Vilniaus krašto lietuvių periodinę spaudą. Tolimesnis likimas nežinomas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimas tarpukario žemėlapyje
Telšių miesto sodininkų bendrijos tvenkinys

**Telšių miesto sodininkų bendrijos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių miesto vakarinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Durbinio upę 6,3 km nuo jo įtekėjimo į Masčio ežerą. Tvenkinio ilgis pietų-šiaurės-rytų kryptimi – 0,29 km, plotis – iki 0,12 km. Yra didelė, išilgai beveik per visą tvenkinį nutįsusi, medžiais ir krūmais apaugusi, 0,37 ha sala. Altitudė 159,5 m. Krantai žemi. Rytinė tvenkinio dalis labai užžėlusi vandens augalija. Tvenkinį iš visų pusių supa sodininkų bendrijos sklypai. Į pietus nutiestas kelias Nr.4603 (Telšiai – Alsėdžiai – Barstyčiai – Skuodas).

## Šaltiniai
Domas Bubėnas

**Domas Bubėnas**, taip pat **Domininkas Bubėnas** (1856 m. lapkričio 18 d. Dūseikiuose –  1940 m. lapkričio mėn. Ubiškėje) – ūkininkas, knygnešys, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas šiaurės vakarų Žemaitijoje.

## Biografija

Skaityti išmoko namuose. Lankė liaudies mokyklą Luokėje. 1878-1882 m. tarnavo caro kariuomenėje. Apie 1892 m. vedė, turėjo ūkį Ubiškėje. 

D. Bubėnas knygnešyste užsiėmė iš karto po kariuomenės. Gabendamas spaudą, buvo keturis kartus įkliuvęs žandarams. 1883 m. pirmą kartą pirko knygas Klaipėdoje, pasienyje buvo sulaikytas, nuteistas 3 mėn. kalėti. Paleistas, kiekvieną mėnesį vykdavo į Tilžę, kur pirkdavo „Aušros” numerius, religinio turinio leidinius. Nuo 1892 m. nebenešė maldaknygių, ėmė platinti pasaulietiško turinio, vėliau ir socialdemokratų leidinius, kurie pasklisdavo šiaurės vakarų Žemaitijoje. Draudžiamąją spaudą platinimui jis perduodavo  apie 40 žmonių, tarp kurių buvo ir žinomų knygnešių: Vincas Juška, Jurgis Gudas ir kt. Bendradarbiavo su broliu Antanu Bubėnu.  

1895 m. areštuotas Tilžėje, perduotas caro žandarams, po to 6 mėn. kalėjo Telšiuose. 1898 m. areštuotas prie Gudiškės (Telšių aps.), tačiau pavyko pabėgti į Prūsiją. 1901 m. buvo susektas ir areštuotas, kai grįžo iš Prūsijos. Nuteistas ir 3 metams ištremtas į Viatkos guberniją. Gyveno Une, Glazove. Panaikinus spaudos draudimą, 1904 m. nuo tolesnės bausmės atleistas. Nuo 1931 m. gaudavo 50 Lt knygnešio pensiją.

Palaidotas Ubiškėje.

## Atminimo įamžinimas

* Antkapinis paminklas su žodžiais „Čia yra palaidotas rusų spaudos draudimo laikų laisvės kovotojas. Knygnešys Domas Bubėnas”.
* Įrašas Knygnešių sienelės 1–je lentoje.

## Nuorodos

* Knygnešys Domas Bubėnas
Telšių miesto vandenvietės tvenkinys

**Telšių miesto vandenvietės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių miesto vakarinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Durbinio intakas, Masčio ežero baseinas) 2,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,26 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 147,2 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais ir krūmais. Priešsroviui iškart telkšo bevardis 0,91 ha tvenkinys. Vakarinėje pakrantėje auga miškelis. Aplinkui plyti pievos. Į šiaurę įsikūrusi UAB „Telšių vandenys“, į pietus – Berkinėnų gyvenvietė.

## Šaltiniai
Pranas Butkevičius

**Pranas Butkevičius**, taip pat *Pranciškus Butkevičius* (1825 m. lapkričio 19 d. Baidotai, netoli Salantų – 1896 m. rugpjūčio 20 d. Kaunas) – kunigas, knygnešys.

## Biografija

P. Butkevičius baigė Varnių kunigų seminariją. Kunigu įšventintas 1850 m. Dirbo Telšiuose, Pajūryje. Nuo 1858 m. buvo Žvingių Šv. Kryžiaus Išaukštinimo parapijos (dab. Šilalės raj.) klebonas, literatas. Nuo 1859 m. Žvingių administratorius, nuo 1860 m. klebonas. Rėmė 1863 m. sukilimą. 

Apie 1867 m. įsitraukė į vyskupo Motiejaus Valančiaus slaptą knygnešių organizaciją. M. Valančiaus kvietimu, dažnai lankydavosi pas jį Kaune. P. Butkevičius vyskupui pristatydavo jo Tilžėje išspausdintų knygų pirmuosius egzempliorius, kuriuos jam iš Ropkojų atgabendavo kun. Antanas Brundza. Norėdamas sudaryti oficialią dingstį lankytis Kaune, M. Valančius paskyrė jį Rietavo dekanu. 

1871 m. sausio 18 d. P. Butkevičius buvo suimtas. Suimant kunigą pasipriešino gausiai susirinkę Žvingių parapijiečiai. Policijai teko kviestis net caro kazokus. P. Butkevičius už draudžiamos lietuvių spaudos platinimą buvo ištremtas į Kurganą (Tobolsko gubernija). Jis vėliau persikėlė į Jekaterinburgą. 1881 m. valdžia leido grįžti į Kauno guberniją. Apsistojo Kaune, kunigavo Šv. Kryžiaus (Karmelitų) parapijoje, benediktinių vienuolyno kapelionas, Kauno dekanas.

Kunigo P. Butkevičiaus atminimas įamžintas Knygnešių sienelėje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Katalikų dvasininkai knygnešystėje 
* Knygnešiai, kurie dirbo su Motiejumi Valančiumi
Upynos I tvenkinys

**Upynos I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 14 km į pietus nuo Tryškių, Upynos gyvenvietės vakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Žeimikės upelį (Upynos intakas) 0,31 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,32 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 117,5 m. Krantai žemi. Vakarinėje pakrantėje auga medžiai, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Žeimuvėnų kaimas.

## Šaltiniai
Upynos II tvenkinys

**Upynos II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 14 km į pietus nuo Tryškių, Upynos gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus Medakupio upelį (Upynos intakas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,22 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 115,2 m. Krantai žemi. Pakrantėse plyti pievos, pastatyti ūkiniai pastatai.

## Šaltiniai
San Marino futbolas 2017–2018 m.

**[[San Marinas|San Marino]] futbolo varžybos [[2017]]–[[2018]] m.**
*  prasidėjo 2017 m. rudenį, baigėsi 2018 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2017 m. rudenį, finalas įvyko 2018 m. balandžio 25 d.

## 2017–2018 m. Campionato Sammarinese di Calcio
* Tai buvo 33–asis .
* SP La Fiorita tapo šalies čempionais.

Žaidė 15 komandų, suskirstytų į 2 grupes. Geriausios grupių komandos žaidė II etape dėl čempiono vardo.
* **[[SP Cailungo]]** *([[Borgo Madžorė]])
* *'SS Cosmos** ''([[Seravalė]])
* **FC Domagnano** ''([[Domanjanas]])
* **SC Faetano** ''([[Faetanas]])
* **FC Fiorentino** ''([[Fiorentinas]])
* **S.S. Folgore Falciano Calcio** ''([[Seravalė]])
* **AC Juvenes/Dogana** ''([[Seravalė]])
* **SP La Fiorita** ''([[Montedžardinas]])
* **AC Libertas** ''([[Borgo Madžorė]])
* **SS Murata** ''([[San Marinas (miestas)|San Marino miesto]])
* **SS Pennarossa** ''([[Kjezanuova]])
* **SS San Giovanni** ''([[Borgo Madžorė]])
* **SP Tre Fiori** ''([[Fiorentinas]])
* **SP Tre Penne** ''([[Seravalė]])
* **SS Virtus** ''([[Akvaviva]])

=== A grupė ===


=== B grupė ===


=== Finalinis turnyras ===



== 2017–2018 m. [[San Marino futbolo taurė]] ''(Coppa Titano 2017-2018)'' ==
* **San Marino futbolo taurė** – pagrindinis taurės turnyras San Marine.
====Finalo ir pusfinalio rungtynės====


=== Finalo rungtynės ===
----


* **La Fiorita tik po pratęsimo nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.'''
----

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali San Marino futbolo lygos svetainė
* RSSSF svetainės duomenys
Petronėlė Lietuvninkienė

**Petronėlė Lietuvninkienė** (1845 m. Suvalkų gub. – 1934 m. gruodžio 26 d. Marijampolėje) – knygnešė, „Sietyno“ draugijos bendradarbė, žinomo knygnešio Jurgio Lietuvninko žmona.

## Biografija

P. Lietuvninkienė buvo kilusi iš valstiečių. Su šeima gyveno Marijampolėje. Vyro atvežtą draudžiamą spaudą platino nuo 1890 m. Vėliau, įsikūrus „Sietyno" draugijai, buvo šios  draugijos bendradarbe ir nurodymus apie spaudos paskirstymą ir perdavimą gaudavusi iš draugijos vadovų. Spaudos siuntos keliaudavo į Pilviškius, Kalvariją, Prienus. Palaikė ryšius su vietiniais knygnešiais, lietuviškos spaudos platintojais iš Alytaus, Zapyškio ir kitų vietovių.

1897 m. caro žandarai susekė „Sietyno" draugiją. Knygnešių šeimos namuose 1897 m. kovo 4 d. buvo atlikta krata, per kurią rasta daug lietuviškos spaudos. P. Lietuvninkienė areštuojama pasipriešino, už tai žandarų buvo sumušta. 1897 m. kovo 10 - liepos 21 d. paskirtas kardomasis areštas Plocko kalėjime. Vėliau ji paleista už 200 rb. užstatą. 1899 m. lapkričio 3 d. abu su vyru gavo po 6 mėn. kalėjimo ir 2 metus tremties. Pasirinko keltis į Žitomirą (Volynės gubernija). Po kiek laiko į čia pažįstami atvežė jos dukteris – Petronę (15 m.) ir Juzę (10 m.). 1901 m. leista grįžti į Vilnių. Po karo grįžo gyventi į Marijampolę. 

1928 m. buvo apdovanota Lietuvos nepriklausomybės medaliu. Nuo 1931 m. paskirta 40 Lt knygnešės pensija.

## Atminimo įamžinimas

* Įrašas Knygnešių sienelėje.

## Nuorodos

* Knygnešė Petronėlė Lietuvninkienė 
* Iš Knygnešių sienelės istorijos
Jurgis Lietuvninkas

**Jurgis Lietuvninkas** (1855 m. spalio 12 d. Suvalkų gub. –  1917 m. Vilniuje) – pašto vežėjas, knygnešys.

## Biografija

J. Lietuvninkas gimė valstiečių šeimoje. Gyveno Marijampolėje, dirbo pašte. Vežiojo paštą po Marijampolės apskrities miestus. 1890 m. pradėjo platinti draudžiamą lietuvišką spaudą. Spaudą gaudavo iš knygnešio J. Kanclerio, gyvenusio Vilkaviškyje, vėliau persikėlusio į Sintautus. Draudžiamų leidinių perduodavo J. Bagdonas bei A. Baltrušaitis, kuriems talkino pašto vežėjas A. Žemantauskas, važinėjęs iš Naumiesčio. 

J. Lietuvninkas pašto vežime po pasoste buvo įrengęs slėptuvę. Dalį spaudos paimdavo knygnešiai pusiaukelėje, kitą parsivežęs saugodavo pašto arklidėse ir kitose slėptuvėse. Tvarkyti, skirstyti spaudą padėjo žmona Petronėlė. Iš pradžių veždavęs nedidelį kiekį spaudos, bet 1894 m. įsisteigus Marijampolėje „Sietyno“ draugijai, pradėjo vežti daugiau. Tapo „Sietyno" draugijos bendradarbiu. Tuo laikotarpiu jis Marijampolėje turėjo didžiausią knygų sandėlį. Lietuvninkų namai Marijampolėje buvo svarbi spaudos sandėliavimo ir paskirstymo vieta.

J. Lietuvninką kaip savo konkurentą įskundė kitas spaudos platintojas A. Marcinkevičius. Knygnešio namuose per kratą 1897 m. kovo 4 d. buvo rasta daug lietuviškos spaudos, užrašai su knygų platinimo apskaita. Buvo keliems mėnesiams uždarytas į Kalvarijos kalėjimą, paskui paleistas už 200 rb užstatą. 1899 m. ištremtas į Žitomirą (Volynės gubernija). 1901 m. grįžo į Vilnių, kur ir mirė. Palaidojimo vieta nežinoma.

## Atminimo įamžinimas

* Įrašas Knygnešių sienelėje.

## Nuorodos

* Knygnešys Jurgis Lietuvninkas
Vembūtų tvenkinys

**Vembūtų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 5 km į pietus nuo Viešvėnų, Vembūtų gyvenvietės pietinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Ankštėlės upę (Gervainio intakas, Pateklos baseinas) 6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,53 km, plotis – iki 0,21 km. Yra 2 mažos (~ 2 a) salelės netoli šiaurinio kranto, tilteliais sujungtos su krantu. Altitudė 172,2 m. Krantai neaukšti. Pietinėje pakrantėje auga miškelis. Į pietus įsikūręs Jomantų kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1982 m. 2013 m. tvenkinys buvo nuleistas ir atlikti dugno valymo darbai.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Juozas Norkus

**Juozas Norkus** (1864 m. gruodžio 29 d. Kiukiškiuose –  1942 m. gruodžio 18 d. ten pat) – ūkininkas, knygnešys.

## Biografija

J. Norkus buvo kilęs iš mažažemių valstiečių, turėjusių apie tris hektarus žemės. Šeima gyveno šalia Prūsijos sienos. Pro šalį keliaudavę knygnešiai čia visuomet rasdavo prieglaudą. 

Mokėjo skaityti, mėgo knygas, tačiau rašyti nemokėjo. Paaugęs pats pradėjo nešti per sieną draudžiamą spaudą. Platindavo aplinkinėse parapijose. 1895 m. caro žandarai per kratą jo namuose rado keturias lietuviškas knygas. Buvo nubaustas 2 metus tremties už Pavyslio ir Vakarų kraštų. 1896 m. rugpjūčio 25 d. paleistas iš kalėjimo ir po dviejų dienų išsiųstas į Rygą, kurią pasirinko kaip tremties vietą.

Mirė 1942 m. Palaidotas Gaurės miestelio kapinėse. 

## Atminimo įamžinimas

* Įrašas Knygnešių sienelėje.

## Nuorodos

* Knygnešys Juozas Norkus
Vincas Norvaišas

**Vincas Norvaišas**, taip pat *Vincas Norvaiša, Vincentas Norvaišas* (1830 m. balandžio 8 d. Panevėžio aps. –  1883 m. balandžio 13 d. Ventspilyje) – kunigas, knygnešys, platinęs draudžiamą spaudą Žemaičių vyskupijoje.

## Biografija

V. Norvaišas buvo kilęs iš smulkiųjų Žemaitijos bajorų. 1853 m. baigė Varnių kunigų seminariją. Nuo 1858 m. gyveno Žygaičiuose (dab. Tauragės raj.), ėjo Žygaičių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus parapijos klebono pareigas. 

Pritarė ir pagelbėjo persekiojamiems 1863 m. sukilėliams.  Apie 1865 m. Sartininkuose susitiko su knygnešiu kun. Antanu Brundza. 1867 m. pradėjo dalyvauti Motiejaus Valančiaus slaptoje organizacijoje, kurios tikslas buvo spausdinti ir platinti draudžiamą lietuvišką spaudą Žemaičių vyskupijoje. Buvo pažįstamas su Tilžės katalikų klebonu dekanu J. Zabermanu. M. Valančiaus organizacijoje aktyviai veikė, buvo vyskupo tarpininkas perduodant pinigus į Tilžę J. Zabermanui knygoms spausdinti, persiunčiant knygas kitiems knygnešiams. 1868–1869 m. V. Norvaišas redagavo ir rengė spaudai vyskupo M. Valančiaus rankraščius.

1870 m. M. Valančiaus organizacija buvo susekta. Už lietuviškų knygų platinimą ir 1863 m. sukilimo rėmimą V. Norvaišas buvo žandarų suimtas, uždarytas kalėjime Viniuje, žiauriai tardomas. 1871 m. neribotam laikui ištremtas į Tomsko guberniją. Apie 1882 m. grįžo iš tremties, apsigyveno Ventspilyje (dab. Latvija). Neilgai pagyvenęs, čia ir mirė. Palaidojimo vieta nežinoma.

## Atminimo įamžinimas

* Įrašas Knygnešių sienelėje.

## Nuorodos

* Knygnešys Vincas Norvaišas
Vainiūnai (Breslauja)

**Vainiūnai**  (, ) – kaimas Baltarusijoje, Vitebsko srities Breslaujos rajone. Priklauso Apso apylinkei. Šalia kaimo tyvuliuoja du ežerai: Apskritėlis ir Ilgaitis.

## Istorija

Gatvinis kaimas, per jį ėjo senovinis kelias iš Pelekų į traktą Vilnius–Breslauja. Šių kelių sankryžoje stovėjo *Baltoji karčiama*, o nuo jos į šiaurę prasidėjo Vainiūnų laukai. Kaimas žinomas nuo XVIII a., tuomet jį valdė Breslaujos raštininkas Antanas Kvinta. Tikintys kaimo katalikai priklausė Pelekų parapijai. Po Antrojo pasaulinio karo Vainiūnai buvo priskirtas kolūkiui „Berezovyj kraj“.
 
Įeina į lietuvių gyvenamą arealą. Kaimo mokykloje dėstoma lietuvių kalba.


Вайнюны. Каплічка (01).jpg |Vainiūnų koplyčia
Vajniuncy, Belarus - panoramio - alinco fan (2).jpg|Fermos
Vajniuncy, Belarus - panoramio (1).jpg|Karvių kaimenė Vainiūnuose


## Šaltiniai
Viešvėnų tvenkinys

**Viešvėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 6,5 km į pietryčius nuo Telšių, Viešvėnų gyvenvietės pietvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Viešvės upelį (Judros intakas, Pateklos baseinas) 0,86 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis rytų-pietvakarių-šiaurės vakarų kryptimi – 1,15 km, plotis – iki 0,49 km. Tvenkinio viduryje yra maža salelė. Altitudė 127,5 m. Pietvakarinis krantas aukštokas. Tvenkinio pakrantės kalvotos. Pietinėje pakrantėje auga miškelis. Šiaurinėje ir vakarinėje pakrantėse yra įrengtos poilsio zonos. Vakarinę tvenkinio dalį 2 vietose kerta kelias , vakarinėje pakrantėje įsikūręs Sakalų II kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1971 m. 2007 m. tvenkinys buvo nuleistas ir atlikti tvenkinio tvarkymo darbai. 2010 m. ir 2016 m. atlikti Viešvėnų tvenkinio moksliniai žuvų išteklių tyrimo darbai, kurie parodė gausius žuvų išteklius.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Juozas Strimaitis

**Juozas Strimaitis** (1868 m. lapkričio 13 d. Užbaliuose –  1942 m. rugsėjo 23 d. Vilkaviškyje) – darbininkas, knygnešys.

## Biografija

Jaunystėje pramokęs batsiuvio amato, vėliau gyveno Vilkaviškyje. Draudžiamą lietuvišką spaudą nešė nuo 18 metų. Platino Vilkaviškio apylinkėse pats ar perduodavo kitiems platintojams. Parsigabendavo iš Tilžės, pereidavo Prūsijos sieną dažniausiai ties Eitkūnais. Nešė knygelių, laikraščių, maldaknygių, iki 100 rb. vertės. Bendradarbiavo su knygnešiais iš Virbalio, Marijampolės. Talkino „Sietyno“ draugijai. Atsigabentą spaudą perduodavo pašto vežėjui marijampoliečiui J. Lietuvninkui, taip pat knygnešiui J. Kancleriui ir kt. 

1897 m. žandarams susekus „Sietyno" draugiją, buvo atlikta krata ir J. Strimaičio namuose. Jis buvo susektas, kai buvo atliekama krata J. Lietuvninko namuose, kur tarp užrašų buvo rasta ir J. Strimaičio pavardė. Iš jo paėmė naujų knygų ryšulį, užrašų sąsiuvinį su įrašais apie gautas knygas, jų kainas, pajamas. J. Strimaičiui buvo skirtas kardomasis areštas Kalvarijos kalėjime. Paleistas už 300 rb užstatą. 1899 m. vasario 3 d. nubaustas 6 mėn. kalėti ir 2 metus tremties. Kalėjo Peterburgo „Kresty" kalėjime. Tremties bausmę atliko Žitomire (Volynės gubernija). Iš tremties grįžo į Vilkaviškį. Nepaisydamas policijos priežiūros, toliau slaptai platino draudžiamą spaudą iki pat jos atgavimo.

1935 m. paskirta 25 Lt knygnešio pensija. 

## Atminimo įamžinimas

* Įrašas Knygnešių sienelėje

## Nuorodos

* Knygnešys Juozas Strimaitis
Salotės

**Salótės**  (, ) – kaimas vakarų Baltarusijoje. Administraciškai priklauso Gardino srities Gardino rajono Pariečės apylinkei. Tikintieji katalikai priskirti Pariečės Švč. Mergelės Marijos parapijai.

Išsidėstęs prie geležinkelio linijos Vilnius–Gardinas, iš stoties kasdienis keleivinių elektrinių traukinių eismas į Uzberežę ir Gardiną. Gyvenvietės šiaurėje telkšo Čižovkos ežeras, iš kurio išteka ir per Salotes vandenis neša upė Slamenka.

## Istorija
ATR laikais įėjo į Gardino ekonomijos valdas, į Sabalėnų valsčių. Pagal Lenkijos 1924 m. paskelbtus duomenis, kaimas priklausė Balstogės vaivadijos Gardino apskrities Pariečės valsčiui.

2009 m. Salotėse pastatytas kelių metrų aukščio paminklinis pakelės kryžius. Už pagrindą paimtas augusio ąžuolo kamienas, o prie jo pritvirtintas kalvio nukaltas Šv. Benedikto kryžius. Šį sakralinį objektą vienu metu pašventino katalikų, stačiatikių ir unitų dvasininkai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Padėtis žemėlapyje
Neronas (filmas)

**Neronas** () – 1977 m. Italijoje sukurta kostiuminė komedija – parodija .

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Pippo Franco – Neronas
* Maria Grazia Buccella – Popėja Sabina
* Paola Tedesco – Licija
* Oreste Lionello – Seneka
* Enrico Montesano – Petronijus
* Paola Borboni – Agripina
* Laura Troschel – Lokusta
Meilės sala (filmas)

**Meilės sala** () – 1981 m. sukurtas erotinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
* Laura Gemser
* Christian Anders
* Gabriele Tinti
* Maximilian Wolters
* Simone Brahmann
* Fini
* Sascha Borysenko
* Bob Burrows
* Sylvia Engelmann
Pranas Straupas

**Pranas Straupas** (~1843 m. Kūlupėnuose –  1882 m. balandžio 26 d. ten pat) – kunigas, knygnešys, platinęs draudžiamą spaudą Žemaičių vyskupijoje.

## Biografija

P. Straupas buvo kilęs iš laisvųjų valstiečių. Pradėjo mokytis Varnių kunigų seminarijoje, bet 1868 m. įšventintas į kunigus Kaune, kur buvo atkelta kunigų seminarija. 1868 m. rugpjūčio 5 d. atvyko dirbti vikaru į Salantus. Tuomet jau priklausė vyskupo Motiejaus Valančiaus lietuviškos spaudos leidimo ir platinimo slaptai organizacijai. Rūpinosi platinti spaudą savo ir gretimose parapijose. Draudžiamus leidinius iš Tilžės į Salantus jam atgabendavo knygnešiai. Tai buvo religinė literatūra, M. Valančiaus parengtos politinės brošiūros.

Caro žandarai, susekę M. Valančiaus organizacijos veiklą, kaip pas įtariamąjį padarė kratą. Radę įkalčių, žandarai areštavo ir 1871 m. sausio 6 d. atvežė į Vilnių tardymui. Kvočiamas kategoriškai neigė visus kaltinimus, nieko neišdavė. Vysk. M. Valančius mėgino užtarti P. Straupą, kreipdamasis pas Kauno gubernatorių M. Obolenskį, Vilniaus generalgubernatorių A. Potapovą, bet tai nepadėjo. 1871 m. buvo ištremtas neribotam laikui į Archangelsko guberniją. 1882 m. laikinai grįžo į Kauną. Kaip išprotėjęs buvo paguldytas į vietos ligoninę, tačiau greitai išsiųstas pas tėvus į Kūlupėnus. Mirė tėvų namuose.

## Atminimo įamžinimas

* Įrašas Knygnešių sienelėje.

## Nuorodos

* Knygnešys Pranas Straupas
2017–2018 m. Eredivisie

**[[2017]]–[[2018]] m. [[Eredivisie]]** sezonas prasidėjo 2017 m. rudenį, baigėsi 2018 m. pavasarį

## 2017–2018 m. [[Eredivisie]]
* **Eredivisie** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 18 komandų.

### Galutinė lentelė
* PSV tapo šalies čempionais. Tuo pačiu pateko į UEFA čempionų lygą 2018–2019 m.
* Ajax liko antroje vietoje, bet iškovojo vietą UEFA čempionų lygą 2018–2019 m.
* Feyenoord pateko į UEFA Europos lygą kaip taurės laimėtojai.
* AZ Alkmaar pateko į UEFA Europos lygą 2018–2019 m. kaip trečios vietos laimėtojai.
* Keturios komandos dalyvavo papildomoje atrankoje dėl patekimo į Europos lygą.
* Twente liko paskutinėje vietoje ir prarado vietą elito divizione.

**Pastaba:**

**Šaltinis:** RSSSF duomenų bazė.

### Rungtynės


**Legenda:**
:
:
:


## 2017–2018 m. [[Nyderlandų futbolo taurė]] ''(KNVB Beker)''
* **[[Nyderlandų futbolo taurė]]** arba **KNVB beker** yra pagrindinis futbolo taurės turnyras Nyderlanduose.
* 2018 m. balandžio 22 d. įvyko finalo rungtynės. Jame susitiko AZ ir Feyenoord.
* Feyenoord nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.

### Finalo rungtynės
----

* **[[Feyenoord]] finalo rungtynėse 3-0 nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
-------

-------------------
-------------------

### Pusfinalio rungtynės
----

* **[[AZ Alkmaar|AZ]] nugalėjo varžovus rezultatu 4-0 ir pateko į finalą.**
-----
----

* **[[Feyenoord]] nugalėjo varžovus rezultatu 3-0 ir pateko į finalą.**
--------

## Išnašos

## Nuorodos
* Nyderlandų futbolo varžybos
* Nyderlandų futbolo taurės finalai
* Flashscore Eredivisie
* Taurės turnyro rezultatai Flashscore
Gimę mylėti

**Gimę mylėti** () – 2012 m. sukurtas filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Penélope Cruz – Džema
* Emile Hirch – Diego
* Adnan Haskovic – Gojko
* Saadet Aksoy – Aska
* Pietro Castellitto – Pjetro
* Luca de Filippo – Armandas
* Sergio Castellitto – Džiulijanas
* Mira Furlan – Velida
* Jane Birkin – psichologė
* Isabelle Adriani – žurnalistė 

## Turinys

Italė Džema, pakviesta draugo Gojko,  po daugelio metų sugrįžta į Sarajevą kartu su paaugliu sūnumi Pjetro. Su šiuo miestu ją sieja daugybė prisiminimų. 1984 m., Olimpinių žaidynių metu, čia ji susipažino su fotografu Diegu. Nors šis buvo jaunesnis už ją, atkakliai siekė Džemos ir galiausiai jiedu susituokė. Jie liko čia gyventi, tačiau šeima netrukus susidūrė su nauju išbandymu – paaiškėjo, kad Džema negali turėti vaikų. Legaliai įsivaikinti jiems taip pat nepavyko, todėl Džemos draugas Gojko pasiūlė jiems surogatinę motiną – jauną merginą Aską, svajojančią užsidirbti pinigų ir išvykti iš šalies. Sprendimas dar labiau viską komplikuoja, nes Džema pradeda pavydėti Askai, o Gojko, seniai ją įsimylėjęs, vėl mėgina siekti moters palankumo. Visų tų įvykių fone dar prasideda pilietinis karas, ir nors užsieniečiai raginami išvykti, Džema lieka, kol Aska pagimdo kūdikį nuo Diego. Ji pasiima vaiką su savimi ir išvažiuoja...

## Apdovanojimai
* David di Donatello (nominacija) – jaunimo apdovanojimas (S. Castellitto) ir geriasias daina (A. Annecchio)
* Auksinė taurė (nominacija) – geriausias dramos aktorius (S. Castellitto)
* Goja (nominacija) – geriausia aktorė (P. Cruz)
* Nastro d‘argento (nominacija) – geriausias garsas ir geriausia scenografija
* San Sebastiano filmų festivalis (nominacija)
Rusijos futbolas 2017–2018 m.

**[[Rusija|Rusijos]] futbolo varžybos [[2017]]–[[2018]] m.**
*  prasidėjo 2017 m. rudenį, baigėsi 2018 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2017 m. rudenį, finalas įvyko 2018 m. pavasarį.

## 2017–2018 m. Premier lyga
* **Premjer lyga** – aukščiausioji lyga. Dalyvavo 16 komandų.
* Maskvos „Lokomotiv“ tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės

----

* *[[FK Jenisej Krasnojarsk|Krasnojarsko „Jenisej“]] nugalėjo bendru rezultatu 6–4 ir pateko į elito lygą.*
----
----

----

* *[[FC Amkar Perm|Amkar Perm]] nugalėjo bendru rezultatu 3–0 ir išsaugojo vietą elito divizione.*
* Amkar Perm nesugebėjo licencijuotis **Premjer lygos** pirmenybėms, todėl prarado vietą elito divizione.
* Tokiu būdu Anzhi Makhachkala išsaugojo vietą elito divizione.

## 2017–2018 m. Rusijos Nacionalinės Futbolo Lyga
* **Rusijos Nacionalinė Futbolo Lyga** – antros pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 20 ekipų, kurios iš viso sužaidė po 38 rungtynes.

### Galutinė komandų rikiuotė
* FK Orenburg tapo pirmenybių nugalėtojais.

## 2017–2018 m. [[Rusijos futbolo taurė]]
* **[[Rusijos futbolo sistema|Rusijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Rusijoje.
* Vyksta kasmet nuo 1992 m.
* Finalo rungtynėse FK Tosno nugalėjo varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.

### Finalo rungtynės
----

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: čempionų sąrašas
: RSSSF: sezonų turnyrinės lentelės
: Rusijos futbolo taurės turnyrai
Goja (apdovanojimas)

**Goja** () – Ispanijos kino apdovanojimas, įsteigtas 1987 m., kuomet buvo įkurta Ispanijos kino meno ir mokslo akademija („Academia de las Artes y las Ciencias Cinematográficas de España“). Premijos įteikiamos sausio pabaigoje arba vasario pradžioje už pasiekimus kino industrijoje praėjusiais metais. Apdovanojimas yra nedidelis Francisco Goya biustas.

Apdovanojimų ceremonija vyksta Madride, tik 2000 m. ji surengta Barselonoje.

Daugiausia apdovanojimų (14) yra pelnęs filmas „Mar adentro“ (2004). Daugiausia nominuotas filmas – „Suskaičiuotos dienos“ (19 kartų) (1994).

(po 5) yra pelnę 3 filmai: „¡Ay Carmela!“ (1990), „Te doy mis ojos“ (2003) ir

## Kategorijos
Viso yra 28 apdovanojimų kategorijos, tarp jų ir garbės apdovanojimas:
* geriausias filmas
* geriausias režisierius
* geriausias aktorius
* geriausia aktorė
* geriausias originalus scenarijus
* geriausias adaptuotas scenarijus
* geriausias naujas režisierius
* geriausias antrojo plano aktorius
* geriausia antrojo plano aktorė
* geriausias naujas aktorius
* geriausia nauja aktorė
* geriausia produkcija
* geriausia kinematografija
* geriausias montažas
* geriausia muzika
* geriausia daina
* geriausias meninis apipavidalinimas
* geriausi kostiumai
* geriausias grimas ir šukuosenos
* geriausias garsas
* geriausias animacinis filmas
* geriausias animacinis trumpametražis filmas
* geriausias dokumentinis trumpametražis filmas
* geriausias trumpametražis filmas
* geriausias Europos filmas
* geriausias dokumentinis filmas
* geriausias užsienio filmas ispanų kalba
* garbės apdovanojimas
Mykolas Cicėnas

**Mykolas Cicėnas** (1964 m. spalio 19 d. Daugėliškio vls. –  1935 m. gruodžio 9 d. Švenčionyse) – zakristijonas, knygnešys.

## Biografija

M. Cicėnas buvo Daugėliškio (dab. Naujojo Daugėliškio) bažnyčios zakristijonas. 1885 m. įsijungė į knygnešystės veiklą, kai į Daugėliškį iš Tverečiaus atvyko  klebonas kunigas Jonas Burba, draudžiamos spaudos platinimo organizatorius, šio krašto lietuvybės puoselėtojas. Su jo pagalba M. Cicėnas kovojo prieš parapijiečių rusinimą ir lenkinimą, slapta vaikus mokė lietuviškai skaityti ir rašyti.

M. Cicėnas palaidotas Naujojo Daugėliškio kapinėse. Jo atminimas įamžintas įrašu Knygnešių sienelėje prie Vytauto Didžiojo karo muziejaus.

## Nuorodos

* Knygnešys Mykolas Cicėnas
Seksas ir įniršis

**Seksas ir įništis** (; Furyō anego den: Inoshika o-Chō) – 1973 m. Japonijoje sukurtas trileris, priskiriamas eksploatacinio kino žanrui „Pinku eiga“, kuriame gausu prievartos ir erotikos.

Tais pačiais metais buvo sukurtas ir filmo tęsinys.

## Pagrindiniai aktoriai
* Reiko Ike
* Akemi Negishi
* Ryoko Ema
* Yoko Hori
* Naomi Oka
* Christina Lindberg

## Turinys

19 a. pabaigos Japonija. Trys Jakudzos smogikai nužudo jų nusikaltimus tyrusį policininką jo mažametės dukters akivaizdoje. Prieš mirtį tėvas spėjai jai atiduoti tris kortas ir mergina augdama vis galvoja apie kerštą. Žingsnis po žingsnio, pradėjusi nuo vagysčių, ji vis labiau įsitvirtina nusikaltėlių pasaulyje, tačiau nesiliauja ieškoti kas kažkada nužudė jos tėvą bei kas davė tokį įsakymą...
Kraujas Drakulai

**Kraujas Drakulai** () – 1974 m. sukurtas siaubo filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Udo Kier – grafas Drakula
* Joe Dallesandro – tarnas Mario
* Vittorio de Sica – markizas De Fiore
* Maxime McKendry – markizė De Fiore
* Arno Jurging – Drakulos tarnas Antonas
* Milena Vukotic – Esmeralda
* Dominique Darel – Safirė
* Stefania Casini – Rubinė 
* Silvia Dionisio – Perla

## Turinys

1920 m. Vampyras grafas Drakula miršta ir kad išgyventų, turi išgerti nekalto žmogaus kraujo. Tarno Antono sumanymu, jis persikelia iš Transilvanijos į Italiją, nes grafo pilies reputacija jau kurį laiką baugina aplinkinius gyventojus, be to, jie tikisi, kad čia, katalikiškame krašte. rasti nekaltųjų bus lengviau.

Atvykęs Drakula susipažįsta su bankrutuojančiu žemvaldžiu markizu De Fiore, turinčiu 4 dukteris ir norinčio jas ištekinti už pasiturinčių aristokratų. Iš keturių jo dukterų dvi viduriniosios dalinasi vienu meilužiu, tarnu Mario, tuo tarpu vyresnioji ir jauniausioji yra nekaltos. Drakula pradeda nuo viduriniųjų dukterų, tačiau nuo „nekalto kraujo“ jam darosi vis blogiau. Galiausiai eilė ateina vyriausiajai seseriai, tačiau tada Mario sužino, kas yra grafas ir kokie jo ketinimai, todėl nusprendžia jį nužudyti...
Jeroen Krabbé

**Jeroen Krabbé** (g. 1944 m. gruodžio 5 d. Amsterdamas) – Nyderlandų kino aktorius ir režisierius, sukūręs eilę sėkmingų vaidmenų tiek Europos šalių filmuose, tiek Holivude.

## Biografija
Gimė dailininko ir kino vertėjos šeimoje, turi 2 brolius. Motina yra žydų kilmės, jos visa šeima buvo išžudyta holokausto metu Sobibore 1943 m. 

Krabbe tapo jauniausiu studentu, kada nors priimtu į Amsterdamo meno akademiją. Kine debiutavo 1977 m., atlikęs vieną pagrindinių vaidmenų filme „Soldaat van Oranje“, kuris padėjo išgarsėti režiasieriui Paul Verhoeven ir kitam aktoriui Rutger Hauer. Krabbe plačiai tapo žinomas to kito Verhoeveno filmo „Ketvirtasis vyras“ 1983 m. ir sulaukė kvietimo į Holivudą, kur 1986 m. kartu su Whoopi Goldberg nusifilmavo juostoje „Jumpin‘ Jack Flash“. 1987 m. jis sukūrė Džeimso Bondo priešininko vaidmenį filme „Į dienos šviesą“ ir tapo žinomas visame pasaulyje. Kiti jo žinomi darbai: „The Punisher“ (1989), „The Fugitive“ (1993), „Oušeno dvyliktukas“ (2004) ir „Transporteris 3“ (2008).

Krabbe taip pat yra režisavęs 3 filmus. 1999 m. jis buvo Berlyno kino festivalio žiuri nariu.

## Šeima
Krabbe yra vedęs nuo 1964 m., su žmona Herma turi 3 vaikus. Domisi tapyba (2004 m. apie tai išleido knygą), jo darbai buvo panaudoti ir Nyderlandų pašto ženkluose.

## Dalinė filmografija
* Soldaat van Oranje (1977)
* Purslai (1980)
* Ketvirtasis vyras (1983)
* Į dienos šviesą (1987)

## Pagrindiniai apdovanojimai ir nominacijos
* Berlyno kino festivalis (1998)
* Auksinis veršis (1996, 1998)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* / IMDb profilis
Micaela Ramazzotti

**Mikaela Ramazoti** (; g. 1979 m. sausio 17 d. Roma) – italų kino aktorė.

## Dalinė filmografija
* Visas gyvenimas prieš akis (2008)
* Pirmoji gražuolė (2010)

## Pagrindiniai apdovanojimai ir nominacijos
### [[David di Donatello]]

### [[Ciak d'oro]]

### [[Globo d'oro]]

### [[Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas|Nastro d‘Argento]]

### Kiti apdovanojimai

## Nuorodos

* IMDb profilis