open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nivportas

**Nivportas** (, ) – miestas vakarų Belgijoje, Flamandijoje, Vakarų Flandrijos provincijoje, 15 km į pietvakarius nuo Ostendės, prie Izero upės žiočių Šiaurės jūroje. Savivaldybės centras. Šalia eina Briuselio–Diunkerko greitkelis. Svarbus žvejybinis ir austrių auginimo uostas. Šalia yra pajūrio kurortas Nivportas-Badas. Miesto rotušė su varpine – UNESCO pasaulio paveldo objektas (Belgijos ir Prancūzijos varpinės).

## Istorija
Nivportas įkurtas XII a., kaip naujasis Ipro miesto uostas (pakeitė gretimą Lombardsijdės uostą). 1163 m. įtvirtintas, po to buvo apgultas 10 kartų. 1600 m. Nivporte Nyderlandų armija nugalėjo Ispaniją. I pasaulinio karo metais Nivportas buvo svarbus Ipro gynybai: atidarius šešis Izero šliuzus, buvo sustabdytas vokiečių puolimas. Per potvynį miestas visiškai sugriautas, bet 1918 m. atstatytas.


Town hall of Nieuwpoort, Belgium (DSCF9872).jpg|Rotušė
Belfry of Nieuwpoort (DSCF9870).jpg|Varpinė
Scald ship R04.jpg|Uostas
Estacade de Nieuwpoort - vue depuis la plage enneigée.jpg|Nivporto paplūdimys


## Šaltiniai
Turauskas

;Turauskas
* Edvardas Turauskas – diplomatas, spaudos darbuotojas;
;Turauskienė
* Renata Turauskienė – šachmatininkė;
;Turauskaitė
* Violeta Turauskaitė – politikė.

Pavardė dažnesnė Pietų Lietuvoje (Alovė, Seirijai, Leipalingis), Panevėžyje. Kilusi iš slaviškų pavardžių , , . Kildinama iš pravardės ar senovinio asmenvardžio  „tauras“.

## Šaltiniai
Niu Milfordas (Naujasis Džersis)

**Niu Milfordas** () – miestelis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Naujojo Džersio valstijos šiaurės rytuose, prie Hakensako upės, į šiaurę nuo Hakensako miesto. Gyvenamasis Niujorko priemiestis. Veikia prieskonių apdirbimo ir pakavimo įmonė.

## Istorija

Ankstyvieji olandų naujakuriai vietovėje įkūrė plantacijos ūkį *Vriesendael*. Jį 1643 m. apiplėšė indėnai delavarai. 1675 m. Davidas Demarestas, prancūzų hugenotas, kartu su sūnumis gavo žemės sklypą, į kurį įėjo buvęs ūkis. Po dviejų metų jie čia įkūrė gyvenvietę. Jų gamykla, žinoma kaip *Demarest Landing*, tapo geležies rūdos gabenimo punktu. Demaresto sūnaus Samuelio namo replika stovi šalia *Steuben House* muziejaus, o sūnaus Davido namas – prie Riverio kelio. Taip pat veikia 1739 m. įkurta *New Bridge Inn* užeiga. 

Iš pradžių gyvenvietė priklausė XIX a. suformuotam Paliseidso miesteliui, o atskiru miesteliu (*borough*) Niu Milfordas tapo 1922 m., susijungus smulkioms Pitsburgo, Niu Milford Manoro ir Niu Bridžo gyvenvietėms. 

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, miestelyje gyveno 52,18 % baltųjų, 20,21 % azijiečių, 19,52 % lotynoamerikiečių, 4,7 % afroamerikiečių, 2,53 % mišrios rasės, 0,82 % kitų rasių ir 0,04 % indėnų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Vest Niujorkas

**Vest Niujorkas** () – miestelio (town) statusą turintis miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Naujojo Džersio valstijos šiaurės rytuose, prie Hadsono upės, greta Vihokeno. Įsikūręs 6 km į šiaurę nuo Džersi Sičio ir kitapus upės nuo Manhatano. Niujorko priemiestis. Apima dalį Niujorko ir Naujojo Džersio uosto. Yra laivus aptarnaujančių dokų ir grūdų elevatorių. Tai pramoninis miestas; gaminami siuviniai, apranga, šilko ir odos produktai. 2020 m. duomenimis, tai trečia pagal gyventojų tankumą gyvenvietė visose Jungtinėse Valstijose.

## Istorija

Pirmieji europiečiai, apsigyvenę šioje vietovėje – olandai (1790 m.).  

Gyvenvietė buvo Gutenbergo ir Nort Bergeno miestų dalis; 1898 m. Vest Niujorkas atsiskyrė nuo Nort Bergeno ir tapo miesteliu (town). Dėka tekstilės pramonės, XX a. pradžioje miestas sparčiai išaugo. 7-ame dešimtmetyje atvyko daug imigrantų iš Kubos; didžiąją dalį miesto gyventojų sudaro lotynoamerikiečiai. 

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 75,81 % lotynoamerikiečių, 12,57 % baltųjų, 7,08 % azijiečių, 2,33 % afroamerikiečių, 1,25 % mišrios rasės, 0,84 % kitų rasių, 0,1 % indėnų ir 0,02 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Elektrougliai

**Elektrougliai** () – miestas vakarų Rusijoje, Maskvos srityje, 38 km į rytus nuo Maskvos. 17,8 tūkst. gyventojų (2024 m.). Yra traukinių geležinkelio stotis, veikia kultūros centras, biblioteka, paveikslų galerija, sporto kompleksas, muzikos mokykla.

## Istorija

Gyvenvietė ėmė kurtis 1908 m. prie akmens šepetėlių, skirtų elektrotechnikos pramonei. Iš pradžių jis vadinosi ***Kudinovu*** () pagal artimiausią geležinkelio stotį. 1956 m. gyvenvietei suteiktos miesto teisės ir ji pavadinta Elektrougliais.

## Šaltiniai
Niu Poltsas

**Niu Poltsas** () – miestelis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Niujorko valstijos pietryčiuose, prie Volkilio upės, į šiaurės vakarus nuo Pokipsio. Į miestelio teritoriją įeina Niu Poltso kaimas. Įsikūręs derlingoje vietovėje, vystomas žemės ūkis, auginami vaisiai, gaminamas vynas. Nuo 1828 m. veikia Niujorko valstijos universiteto koledžas Niu Poltse.
## Istorija
1677 m. vietovėje apsigyveno prancūzų hugenotai, pavadino pagal Vokietijos regioną Pfalcą (). Šeši akmeniniai 1692–1712 m. namai, kurie įėjo į pradinę gyvenvietę, yra išlikę; jie prižiūrimi hugenotų istorinės draugijos. Vest Parke, tuometinėje Niu Poltso miestelio teritorijoje, gimė (apie 1797 m.) ir gyveno JAV abolicionistė Sodžorner Trut. Dabar Vest Parkas – Esopuso miestelio dalis.  

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 71,12 % baltųjų, 12,74 % lotynoamerikiečių, 5,38 % azijiečių, 5,21 % afroamerikiečių, 3,76 % mišrios rasės, 1,59 % kitų rasių, 0,14 % indėnų ir 0,06 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Niu Rošelis

**Niu Rošelis** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Niujorko valstijos pietryčiuose, prie Long Ailando įlankos, į šiaurės rytus nuo Niujorko. Niujorko priemiestis. Yra parkų, golfo aikštynų, pakrantės laisvalaikio centrų. Taip pat vystoma lengvoji pramonė, elektronikos įrenginių, metalinių tvirtinimo detalių, orkaičių, santechnikos priemonių gamyba. Stovi Tomo Peino, vieno iš JAV tėvų-įkūrėjų, paminklas, memorialinis pastatas. Veikia du koledžai: 1904 m. įsteigtas Niu Rošelio ir 1940 m. įsteigtas Ajonos koledžas.

## Istorija
Gyvenvietę 1688 m. įkūrė hugenotų imigrantai. Pavadintas pagal La Rošelio miestą Prancūzijoje. Nuo 1804 iki 1806 m., gyvenvietėje esančiame ūkio name, dabar vadinamame *Paine Cottage*, gyveno Tomas Peinas, vienas iš JAV tėvų-įkūrėjų*.* Dabar šiame name veikia muziejus. 1857 m. suteiktas kaimo statusas. Nuo 1862 iki 1966 m. veikė Fort Slokumo karinė bazė. 1899 m. tapo miestu.  

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 40,15 % baltųjų, 32,93 % lotynoamerikiečių, 17,97 % afroamerikiečių, 4,84 % azijiečių, 2,85 % mišrios rasės, 1,11 % kitų rasių, 0,12 % indėnų ir 0,03 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Juozas Kedys

**Juozas Kedys**  (1897 m. Raišupio kaime, Javaravo vls., Marijampolės apskr. – ?) – Lietuvos socialdemokratų politikas, Trečiojo Seimo, dirbusio nuo 1926 m. birželio 2 d. iki 1927 m. balandžio 12 d., narys. Dalyvavo nelegalioje, antivalstybinėje veikloje.

## Biografija

1921 m. įstojo į Lietuvos socialdemokratų partiją (LSDP). 1924 m. buvo Marijampolės apskrities LSDP organizacijos pirmininkas. Tais pačiais metais dirbo partijos skyriuose Panevėžio apskrityje (veiklos organizatorius), Kazlų Rūdoje (iždininkas).

Kandidatavo pagal LSDP sąrašus į tris pirmuosius nepriklausomos Lietuvos Seimus. Buvo išrinktas į III Seimą, kuriame priklausė LDSP frakcijai. Nuo 1926 m. lapkričio 30 d. buvo Finansų ir biudžeto komisijos frakcijos atstovo pavaduotojas.

1927 m. dalyvavo plečkaitininkų veikloje, rengiant neįvykusį sukilimą. Pavyko pabėgti iš Lietuvos – 1927 m. rugsėjo 8 d. kirto Lietuvos–Lenkijos demarkacinę liniją, pasitraukė į Vilnių. Dalyvavo lietuvių LSDP emigrantų veikloje.

1928 m. birželio mėn. Lietuvos policija J. Kedį suėmė. Buvo nubaustas septyneriems su puse metų sunkiųjų darbų kalėjimo.

J. Kedžio mirties data, palaidojimo vieta nežinomos.

## Literatūra

* Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis (sud.). Lietuvos Respublikos Seimų I (1922-1923), II (1923-1926), III (1926-1927), IV (1936-1940) narių biografinis žodynas. 2007, Vilnius: Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla.

## Šaltiniai
Niu Bransvikas (JAV)

**Niu Bransvikas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Naujojo Džersio valstijos rytuose, prie Raritano upės, 33 km į pietvakarius nuo Niuarko. Midlsekso apygardos administracinis centras. Nuo XIX a. pabaigos veikia farmacijos, medicinos prietaisų įmonės „Johnson & Johnson“ būstinė. Taip pat gaminami vitaminai, maisto papildai, baterijos, plastikai, žaislai, pakuotės, automobilių dalys. Miestas garsėja aukštojo mokslo įstaigomis.

## Istorija

Vietovėje europiečiai apsigyveno 1681 m.; gyvenvietė pavadinta *Prigmore’s Swamp*. 1713 m. pervadinta į *Inian’s Ferry* (pagal įkūrėją Džoną Inianą), tačiau 1724 m. pavadinimas dar kartą pakeistas: nuo tada gyvenvietė žinoma kaip Niu Bransvikas (Jurgio I, Braunšveigo hercogo, garbei). 1730 m. Jurgis II suteikė gyvenvietei miestelio (town) teises. 

Amerikos revoliucijos metu, 1776 m., miestelį užėmė generolo Džordžio Vašingtono kariai, atsitraukiantys nuo Niujorko. Tačiau miestelį teko palikti, kadangi prie jų priartėjo britų generolo Viljamo Hau kariai. Jie Niu Bransvike išbuvo septynis mėnesius. 1778 m., po Monmuto mūšio, į miestelį sugrįžo Džordžas Vašingtonas; būdamas ten jis davė įsakymą kariams žygiuoti į pietus, o tai baigėsi pergalinga Jorktauno apgultimi. Per visą Amerikos revoliucijos laikotarpį miesto uostas buvo kaperių bazė; šie puldinėjo britų laivus prie Manhatano. 1766 m. įsteigtas Karalienės koledžas, dabar žinomas kaip Ratgerso universitetas; 1945 m. jis tapo Niu Džersio valstijos universitetu. Niu Bransviko teologinė seminarija (įkurta 1784 m.), seniausia teologinė mokykla visose Jungtinėse Valstijose, mieste veikia nuo 1810 m. 1784 m. suteiktos miesto teisės. 1838 m. pro miestą nutiestas geležinkelis. 1869 m. lapkričio 6 d. Niu Bransvike įvyko pačios pirmosios amerikietiškojo futbolo varžybos tarp koledžo komandų.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 56,77 % lotynoamerikiečių, 18,68 % baltųjų, 11,36 % afroamerikiečių, 10,35 % azijiečių, 1,36 % mišrios rasės, 1,36 % kitų rasių, 0,06 % indėnų ir 0,05 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Naujasis Varpnas

**Naujasis Varpnas** () – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, Policių apskrityje, 28 km nuo Policių ir apie 38 km nuo Ščecino.

Įsikūręs prie pat Ščecino įlankos. Netoliese telkšo Naujojo Varpno ežeras. Apie 1,6 km į šiaurės vakarus miestas ribojasi su Vokietijos miestu Altvarpu (*Senuoju Varpnu*), veikia kelto linija. Yra vaikų darželis, bažnyčia.  

## Istorija
Varpnas pirmą kartą paminėtas 1184 m. Pomeranijos kunigaikščio Bogislavo I dokumente. Miesto teisės suteiktos 1295 m. Miestiečiai vertėsi žvejyba ir žuvų perdirbimu. Po Trisdešimties metų karo miestas atiteko Švedijai ir buvo paverstas tvirtove, o 1720 m. atiteko Prūsijai. XIX a. pabaigoje–XX a. pradžioje miestas tapo kurortu; 1905–1906 m. įrengtas geležinkelis su Ščecinu. Šiais laikais gyventojai verčiasi turizmu ir žuvų perdirbimu.

## Galerija

0906 Port Nowe Warpno ZPL 1.jpg|Kelto prieplauka
SM Nowe Warpno Ratusz 2019 (4).jpg|Miesto rotušė
SM Nowe Warpno Kościół Wniebowzięcia NMP 2019 (5).jpg|Bažnyčia
Karszno palac 2022 (1).jpg|Karšno rūmai


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Niubergas (Niujorkas)

**Niubergas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Niujorko valstijos pietryčiuose, prie Hadsono upės, 93 km į šiaurę nuo Niujorko, kitapus upės nuo Bikono. Vystoma metalurgija, tekstilės, įrankių ir štampų, konstrukcinio plieno, plastiko produktų gamyba. Miestas yra aplinkinio regiono vaisių, pieno produktų prekybos bei platinimo centras. Prie miesto ekonominio augimo prisideda ir apylinkėse esantys naftos terminalai. Nuo 1930 m. veikia Maunt Sent Meri koledžas. 1750 m. statytas namas *The Jonathan Hasbrouck House* (generolo Džordžo Vašingtono būstinė) – lankytina istorinė vieta su muziejumi. Netoliese atkurta kontinentinės armijos žiemos stovykla *New Windsor Cantonment* ir išlikusi 1754 m. statyta generolo Henrio Nokso būstinė *John Ellison House.*
## Istorija

Vietovėje iš europiečių pirmiausiai apsigyveno Pfalco vokiečiai (1709 m.). 1752 m. gyvenvietė tapo parapija ir pavadinta pagal vieną iš Niubergų Škotijoje. Gyvenvietėje buvo paskutinė generolo Džordžo Vašingtono būstinė; Amerikos revoliucijos metu tai buvo svarbi, strategiškame Hadsono upės slėnyje esanti vadavietė. Būtent čia Džordžas Vašingtonas atsisakė idėjos tapti karaliumi ir oficialiai panaikino kontinentinę armiją. 1800 m. suteiktas kaimo statusas, o 1865 m. tapo miestu. Prie ankstyvaus miesto augimo stipriai prisidėjo upių uostas. Jis buvo naudojamas XX a. banginių medžioklės bumo metu, taip pat kaip sustojimas iš Pensilvanijos į Naująją Angliją akmens anglį gabenantiems laivams.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 52,28 % lotynoamerikiečių, 26,15 % afroamerikiečių, 16,75 % baltųjų, 3,07 % mišrios rasės, 0,85 % azijiečių, 0,69 % kitų rasių, 0,19 % indėnų ir 0,03 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Noištatas prie Vainštrasės

**Noištatas prie Vainštrasės** () – miestas pietvakarių Vokietijoje, Reino krašto-Pfalco žemėje, Harto kalnų rytiniuose šlaituose, kur Špejerio upė išsiveržia į Reino slėnį, 25 km į pietvakarius nuo Liudvigshafeno. Geležinkelių mazgas (linijos į Liudvigshafeną, Kaizerslauterną, Maincą, Strasbūrą). Maisto, lengvoji pramonė, turizmas. Miestas įsikūręs prie vadinamojo „Vyno kelio“ (*Weinstrasse*) – svarbiausios Vokietijos vyno gamybos srities. Vyksta kasmetinė vyno šventė, veikia vynuogininkystės ir daržininkystės institutas.

Yra Kazimirianiumas (*Casimirianum* – buvę Haidelbergo universiteto rūmai, naudoti 1578–1583 m., dabar renginių salė), rotušė (buvusi jėzuitų kolegija), kolegiato bažnyčia (*Stiftskirche*), įrengta XIV a. gotikiniame vienuolyne. Šalia miesto iškilęs turistų pamėgtas Kalmito kalnas (673 m).

## Istorija
Noištatas („naujas miestas“) įkurtas 1220 m., miesto teisės suteiktos 1275 m. Iki 1797 m. priklausė Kurpfalco valstybei (Šv. Romos imperijos dalis), vadintas Harto Noištatu (*Neustadt an der Haardt*).


Neustadt an der Weinstraße - 2018-07-22 14-06-08.jpg|Senamiesčio gatvė
20180905Rathaus Neustadt.jpg|Rotušė
Casimirianum.jpg|Kazimirianiumas
Neustadt-W-Stiftskirche-02-sued-2025-gje.jpg|Kolegiato bažnyčia


## Šaltiniai
Jakučiūnas

;Jakučiūnas
* Alfredas Antanas Jakučiūnas (1938–2019) – architektas;
* Andrius Jakučiūnas (g. 1976 m.) – rašytojas, eseistas, kritikas.

;Jakučiūnienė
* Viktorija Salvinija Jakučiūnienė (g. 1936 m.) – architektė.

Pavardė kilusi iš Musninkų, Gelvonų, Siesikų, Pagirių arealo. Kilusi iš slaviškų vardo *Якуб* (*Jokūbas*) trumpinių: .

## Šaltiniai
Niu Vindzoras

**Niu Vindzoras** () – miestelis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Niujorko valstijos pietryčiuose, prie Hadsono upės, į pietus nuo Niubergo. Į miestelio teritoriją įeina nedidelės Vails Geito, Litl Briteno ir Rok Taverno gyvenvietės. Veikia medienos ruošos ir statybinių medžiagų kooperatyvas.

## Istorija
1749 m. įkurtas Niu Vindzor Senterio kaimas, pavadintas pagal Vindzorą Jungtinėje Karalystėje. Miesteliu tapo 1763 m. Miestelio teritorijoje esančione Litl Briteno gyvenvietėje gimė pirmasis Niujorko valstijos gubernatorius Džordžas Klintonas ir jo sūnėnas Divitas Klintonas. Nuo 1782 iki 1783 m. veikė kontinentinės armijos žiemos stovykla *The New Windsor Cantonment*; dabar tai lankytina vieta. Šioje vietovėje esančiame Templ Hilyje generolas Džordžas Vašingtonas nutraukė sąmokslą tarp savo karininkų ir sukūrė Karinių nuopelnų ženklelį „Badge of Military Merit“, Purpurinės širdies pirmtaką.  

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, miestelyje gyveno 52,03 % baltųjų, 25,53 % lotynoamerikiečių, 14,27 % afroamerikiečių, 3,81 % azijiečių, 3,49 % mišrios rasės, 0,66 % kitų rasių, 0,14 % indėnų ir 0,05 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Gauronskis

* Vincentas Gauronskis (1936–2012) – Viekšnių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios Garbės klebonas, Telšių vyskupijos Katedros kanauninkų kapitulos garbės kanauninkas, pamokslininkas ir visuomenininkas.

Pavardė kilusi iš Gruzdžių, Raudėnų apylinkių. Kilusi iš ,  < *gawron, гавpoн* „varnas“.

## Šaltiniai
Sitkūnų viadukas (Via Baltica)

**Sitkūnų viadukas** – kelio  viadukas kertantis magistralę  0,8 km į šiaurę nuo Sitkūnų kaimo Kauno rajone. Pastatytas virš magistralės dviejų lygių „T“ formos sankryžoje, atsišakojime į tarptautinio transporto koridoriaus „Via Baltica“ jungtį Panevėžio kryptimi. Viadukas plane įrengtas kreivėje, magistralę kerta smailiu kampu, juo nutiestas dviejų eismo juostų kelias. 

Viaduko projekto rengimui vadovavo inžinierius Juozas Plavinskas. 1997 m. buvo parengti darbo brėžiniai, tais pačiais metais prasidėjo ir statybos darbai. Viaduką statė ir 2000 m. baigė „Kauno tiltai“. Nuo viaduko link Aristavos kelias pradėtas tiesti nauja kryptimi per Sitkūnų mišką.

Gelžbetoninio viaduko konstrukcija rėminės sistemos, su monolitinio gelžbetonio perdanga, atramomis magistralės skiriamojoje juostoje. Statinio ilgis 79 m, keturių tarpatramių ilgiai 15 m + 25 m + 24 m + 15 m, plotis 11,84 m. 

2026 m. duomenimis, buvo rengiamas specialusis rekonstruojamo kelio „Via Baltica“ planas, be kitų, magistraliniam keliui A8. Planuojamos teritorijos būsimiems darbams, kad šis ruožas taptų keturių eismo juostų keliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Henrikas Kebeikis. Sitkūnų sankryža *lietuvai.lt* p. 433.
*
Niu Bernas

**Niu Bernas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šiaurės Karolinos valstijos rytuose, ties Niuso ir ir Trento upių santaka, 55 km į šiaurės rytus nuo Džeksonvilio. Kreiveno apygardos administracinis centras*.* Chemikalų, valčių, medienos produktų, santechnikos priemonių gamyba. Yra Niu Berno valstybinės kapinės, kuriose palaidota daug JAV pilietinio karo dalyvių. Mieste yra nemažai atnaujintų XVIII ir XIX a. pastatų. Veikia *Firemen’s Museum* muziejus, kuriame yra ankstyvosios ugniagesystės įrangos eksponatų. Nuo 1962 m. veikia koledžas. Į pietus nuo miesto yra Kroatano valstybinis miškas.
## Istorija

Niu Berną 1710 m. įkūrė Kristofas fon Grafenridas, Berno baronas. Tai yra antras pagal senumą miestas Šiaurės Karolinoje. Oficialų statusą įgavo 1723 m., po to, kai jį beveik visiškai sunaikino indėnai. 1749 m., naudojant pirmąją Šiaurės Karolinos spausdinimo mašiną, čia buvo leidžiamas pirmasis šios kolonijos laikraštis – *North Carolina Gazette*. 1764 m. pradėjo veikti mokesčių mokėtojų išlaikoma mokykla *New Bern Academy*, pirmoji tokia kolonijoje. Nuo 1746 iki 1792 m. Niu Bernas buvo Šiaurės Karolinos sostinė; jos būstinė buvo įsikūrusi gubernatoriaus Viljamo Trajono 1770 m. pastatytame *Tryon Palace* (pastatas rekonstruotas 1959 m.). 1774 ir 1775 m. ten susirinko pirmasis ir antrasis provinciniai Šiaurės Karolinos kongresai, prieštaravę britų valdžiai.

1862 m. mieste įsteigta viena pirmųjų mokyklų afroamerikiečiams. Per Pamliko įlanką mieste buvo sėkmingai vystoma jūrų prekyba su Naująja Anglija ir Vest Indija, iki kol 1862 m. jį užemė Sąjungos kariuomenė. Ji miestą valdė iki pat JAV pilietinio karo pabaigos. Dėl patogaus susisiekimo su *Intracoastal Waterway* vandens keliu ir netoliese (55 km į pietryčius) esančiu Morhed Sičio uostu, miestas tapo svarbiu kurortus, jūrų pėstininkų karinę bazę ir ūkius (auginančius kukurūzus, tabaką, medvilnę) aptarnaujančiu centru. 1898 m. farmacininkas Kalebas Bradhamas Niu Berne išrado gėrimą „Pepsi“. Jo vaistinė atnaujinta 1998 m.; dabar tai – lankytina vieta.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 55,23 % baltųjų, 26,46 % afroamerikiečių, 6,72 % lotynoamerikiečių, 6,5 % azijiečių, 4,26 % mišrios rasės, 0,48 % kitų rasių, 0,27 % indėnų ir 0,07 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Damotas

:*Nepainioti su senovės valstybe [[Daamatas|Daamatu]]* 

**Damotas** (gezas: ዳሞት, *Damot*) – istorinė valstybė, buvusi dabartinės pietinėsEtiopijos teritorijoje. Jos teritorija buvo į pietus nuo Mėlynojo Nilo (dab. Vakarų Ševos zona ir Horo Guduru Velega Oromijos regione). Čia teka Guderio upė, susieina Avašo ir Gibės aukštupiai.

Svarbiausios jos kaimynės buvo amharų valstybės Godžamas šiaurėje, Šeba rytuose, fundžų valstybė Senaras vakaruose, Enarėja pietuose.

## Istorija

Damoto valstybė formavosi šiauriausiose gongų tautų teritorijose, ir jos pradžia paprastai datuojama X a. Kalbiškai giminingos gongų tautos panašiu metu piečiau kūrė Bizamo, Končo, Enarėjos, Jamos, Kafos valstybes. Damoto valdovai titulavosi *motälämi*, o jų sostinė buvo Maldaredė.

Etiopijos imperijos Zagvės dinastijos valdovas Zena Petrosas (983–989) bandė nukariauti Damotą, tačiau nesėkmingai. Iki XIII a. valstybė tapo galinga regione. Greičiausiai ji į savo hegemoniją įtraukė kitas gongų valstybėles, ir privertė mokėti duoklę savo rytines musulmoniškas kaimynes Ševą ir Ifatą.

Damoto gyventojai išpažino vietinę religiją, kurioje vyriausia dievybė buvo *Däsk*. XIII a. pabaigoje čia veikė Etiopijos misionierius Teklė Haimanotas, kuris paskleidė krašte krikščionybę. Tačiau didžioji visuomenės dalis išliko pagonimis iki XVI a.

1316 m. Etiopijos imperatorius Amda Seyon nukariavo Damotą. Tiesa, valstybė nebuvo iki galo integruota į imperijos sudėtį. Čia išlaikyta vietinė valdovų dinastija ir titulas. Nors vėliau piečiau buvusios gongų valstybės atgavo nepriklausomybę, Damotas liko Etiopijos sudėtyje. Spėjama, kad tuo metu jis patyrė nutautėjimą.

Valstybė rengdavo grobiamuosius žygius į vakarinių tautų regionus, kad gautų vergų. Šie buvo parduodami musulmonams ir krikščionims ir garsėjo kaip puikūs kariai. Ji taip pat garsėjo aukso ištekliais, ir parduodavo šį brangų metalą. XVI a. pradžioje čia viešėjęs portugalų keliautojas Francisco Álvares aprašo turtingą regioną, kuriame auga įvairūs vaisiai, avys, galvijai.

1531 m. Damotą nukariavo Adalio sultonatas. 1543 m. Etiopijos imperatorius Gelawdewos susigrąžino buvusią valdą. Kitas imperatorius, Sarsa Dengel ne kartą lankėsi šioje vaalinėje valstybėje. Jos kariai buvo naudojami Etiopijos armijoje kovojant su priešais, ypač oromais, kurie tuo metu aktyviai puldinėjo imperiją iš pietų.

XVI a. pabaigoje Damotas tiesiogiai patyrė Oromų migracijas. Šiems vadovavo *luba* Birmaje (1578–1586). Oromai atėję iš rytų lengvai nukariavo kraštą, išžudė didelę dalį vietos gyventojų ir naudojosi juo toliau skvebiantis į pietus ir vakarus. Dalis damoto gyventojų bėgdami nuo oromų persikėlė į šiaurę nuo Žydrojo Nilo (dab. Metekelio zona), kur jų diaspora yra žinoma kaip borai (šinašai). Likusieji Damoto gyventojai perėmė oromų kalbą ir įsiliejo į oromų etnosą.

Buvusios karalystės teritorijos iki XIX a. buvo administruojamos kaip **Damoto provincija**.
 
## Išnašos
Jekaterina Rojaka

**Jekaterina Rojaka**  (g. 1978 m. birželio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos politikė, bankų ekonomistė, finansų analitikė, universitetų lektorė, garbės docentė.

## Biografija

Baigė Vilniaus 8-ąją vidurinę mokyklą.

Studijavo Vilniaus universitete, kuriame 2000 m. įgijo ekonomikos bakalaurės laipsnį. 2002 m. ten pat baigė ekonomikos mokslų magistrantūrą.

2000–2004 m. dirbo ekonomiste ir finansų analitike Lietuvos bankuose. Iki 2003 m. buvo ekonomistė Lietuvos banke (Pinigų politikos departamentas), 2003–2004 m. – analitikė NORD/LB Lietuva banke (Ekonominių tyrimų skyrius). 2004–2006 m. užėmė ekonomistės pareigas Pasaulio banke. 

2006–2009 m. buvo DnB NORD banko Ekonominių tyrimų skyriaus vyresnioji analitikė, 2009–2018 m. dirbo Ekonominių tyrimų departamento vadove, vyriausiąja ekonomiste Baltijos šalims. 2018 m. užėmė Ekonominių tyrimų departamento vadovės pareigas Luminor banko Lietuvos  skyriuje.

2013–2024 m. užsiėmė individualia veikla (savininkė). 2021–2024 m. įmonėje UAB „Creditinfo Lietuva“ dirbo verslo plėtros ir strategijos vadove.

Nuo 2006 m. su pertraukomis dirbo akademinį darbą. Iki 2009 m. dėstė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete. 2018–2021 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete (Vilnius Tech) buvo Mechanikos ir medžiagų inžinerijos katedros partnerė-docentė (pramoninio verslo organizavimas ir strateginis valdymas), 2019–2024 m. Vilniaus universiteto verslo mokykloje – garbės docentė (ekonominė politika).
 
2018–2019 m. dirbo  ūkio ministro patarėja ekonomikos klausimais, 2019–2020 m. – ekonomikos ir inovacijų ministerijos viceministre, atsakinga už ES investicijų koordinavimą ir įmonių politikos formavimą.

## Kita veikla

2015–2016 m. buvo Lietuvos vyriausioji ekonomistė Europos banko federacijai. Buvo „The European Business Network“ asociacijos valdybos narė ir direktoriaus pavaduotoja, iki 2024 m. – Demokratijos instituto tarybos narė.

## Šeima

Partnerystė, trys vaikai.

## Politinė karjera

2020 m. su Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga (LVŽS) kandidatavo į 2020–2024 m. Seimą. 2024 m. išrinkta į 2024–2028 m. Seimą. Ji Seime pakeitė į Europos Parlamentą išrinktą Aurelijų Verygą. Nors A. Veryga į Seimą išrinktas daugiamandatėje apygardoje pagal Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos (LVŽS) sąrašą, J. Rojaka nesijungė prie Seimo „valstiečių“, o tapo Demokratų sąjungos „Vardan Lietuvos“ frakcijos nare.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jekaterina Rojaka *demokratai.lt*
Niu Filadelfija (Ohajas)

**Niu Filadelfija** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų Vidurio Vakaruose, Ohajo valstijos rytinėje dalyje, 40 km į pietus nuo Kantono, prie Tuskarovaso upės ir Doverio miesto. Tuskarovaso apygardos administracinis centras. Statybinės įrangos, talpyklų ir maišų, mechaninių staklių, gumos ir plastiko produktų, pramoninių ventiliatorių gamyba. Nuo 1963 m. veikia Kento valstijos universiteto padalinys. *Muskingum Watershed Conservancy District*, vieno svarbiausių Ohajo potvynių kontrolės projektų būstinė įsikūrusi Niu Filadelfijoje. Netoliese esantis Zoro kaimas (dabar valstijos paminklas) buvo prekybinė, vokiečių separatistų įkurta gyvenvietė, gyvavusi nuo 1817 iki 1898 m. Į pietryčius yra kitas valstijos paminklas: Šoenbruno kaimas; tai buvo viena pirmųjų europiečių įkurtų gyvenviečių Ohajo valstijoje (įkurta 1772 m.).

## Istorija
Gyvenvietę 1804 m. įkūrę Džonas Naislis, smuklės savininkas iš Jorko Pensilvanijos valstijoje. Pavadino pagal Filadelfiją. 1808 m. tapo Tuskarovaso apygardos administraciniu centru. 1833 m. suteiktas kaimo statusas. Spartesnis gyvenvietės vystymasis prasidėjo po JAV pilietinio karo; pramonę skatino apylinkėse esantys anglies ir molio ištekliai. 1895 m. tapo miestu.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 84,98 % baltųjų, 9,16 % lotynoamerikiečių, 3,65 % mišrios rasės, 1,11 % afroamerikiečių, 0,68 % azijiečių, 0,25 % kitų rasių, 0,16 % indėnų ir 0,01 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Niubergas

**Niubergas (**) gali reikšti:

* Niubergas – miestas JAV, Niujorko valstijoje;
* Niubergas – miestas JAV, Oregono valstijoje.
Niuarkas (Ohajas)

**Niuarkas** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų Vidurio Vakaruose, Ohajo centrinėje dalyje, 48 km į rytus nuo Kolambuso, prie Likingo upės ir Rakun Kriko. Likingo apygardos administracinis centras. Vystoma gyvulininkystė, pieno gavyba, žemdirbystė (grūdų, vaisių auginimas), pramonė (stiklo pluošto, aliuminio, bankomatų, sunkvežimių ašių ir pavarų dėžių, apšvietimo įrangos, talpyklų, plastikų gamyba). Nuo 1957 m. veikia Ohajo valstijos universiteto padalinys, o 1971 m. įsteigtas Centrinio Ohajo technikos koledžas. Lankytinos istorinės vietos: *Sherwood-Davidson* namas (1815), valstybinis *Heisey* stiklo muziejus (įsikūręs 1831 m. statytame *King House*), Ohajo indėnų dailės muziejus. Valstybinėje *Newark Earthworks* istorinėje vietoje išlikę indėnų pylimai, supilti dar prieš europiečių atvykimą į Šiaurės Ameriką. Netoliese yra Bakajaus ežero valstijos parkas, Doso arboretumas, Flint Ridžo valstijos paminklas ir muziejus (priešistorinis indėnų titnago karjeras), Dilono valstijos parkas, Ohajo kanalo šliuzas. 8 km į pietus, Granvilyje, įsikūrusi Denisono universiteto būstinė (nuo 1831 m.).

## Istorija
Niuarko planas parengtas 1802 m.; naujakuriai, vedami Viljamo K. Šneko, gyvenvietę pavadino pagal jų gimtąjį miestą Naujajame Džersyje. 1808 m. Niuarkas tapo Likingo apygardos administraciniu centru. Gyvenvietė vystėsi kaip žemės ūkio prekybos centras; jos augimą paspartino 1853 m. nutiestas geležinkelis ir patogi vieta: Niuarkas yra šalia Ohajo ir Erio kanalo. Kanalo statybos prasidėjo 1825 m., 6 km į pietus nuo gyvenvietės – Liking Samite. 1826 m. suteiktos miestelio (town) teisės, 1860 m. – miesto.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 87,82 % baltųjų, 5,45 % mišrios rasės, 3,36 % afroamerikiečių, 2 % lotynoamerikiečių, 0,74 % azijiečių, 0,36 % kitų rasių, 0,24 % indėnų ir 0,03 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Niubergas (Oregonas)

**Niubergas** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakarinėje dalyje, Oregono šiaurės vakaruose, į pietvakarius nuo Portlando, Vilameto upės slėnyje. Miestas yra aplinkinėje teritorijoje pagamintų popieriaus, medienos produktų, užaugintos medienos ir vaisių prekybos, apdirbimo ir platinimo centras. Šioje vietovėje taip pat užauginama 90 % visų JAV lazdyno riešutų, vystoma reikšminga vyno gamybos pramonė. Atnaujintas 1881 m. statybos *Hoover-Minthorn* namas, kuriame su dėde vaikystę praleido būsimasis JAV prezidentas Herbertas Huveris. Netoliese yra Čampoego valstijos paveldo teritorija, joje kadaise buvo indėnų kalapujų kaimas; šioje vietoje 1843 m. naujakuriai suorganizavo pirmąją veiksmingą vyriausybę būsimojoje Oregono valstijoje.

## Istorija
Niubergas įkurtas 1869 m.; tai pirmoji kvakerių gyvenvietė šiame regione. Pavadinimą suteikė vienas iš naujakurių, pagal gimtąjį miestą Noibergą Vokietijoje. Mieste nuo 1885 m. veikia Džordžo Fokso universiteto būstinė; šioje įstaigoje iki 1888 m. mokėsi būsimasis JAV prezidentas Herbertas Huveris. 1889 m. suteiktos miesto teisės.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 75,02 % baltųjų, 14,89 % lotynoamerikiečių, 6,2 % mišrios rasės, 1,9 % azijiečių, 0,83 % afroamerikiečių, 0,54 % indėnų, 0,44 % kitų rasių ir 0,19 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Vila Nova de Serveira

**Vila Nova de Serveira** () – miestelis šiaurės Portugalijoje, Viana do Kaštelo apskrityje, Minjo kairiajame krante, Ispanijos pasienyje. Praeina Vigo–Porto geležinkelis, keliai į Valensą, Viana do Kaštelą, A Gvardą. Veikia Minjo upės akvariumas-muziejus. Išlikusi viduramžių pilis (minima nuo XIII a., rekonstruota iki XVI a.), Šv. Kipirijono bažnyčia, Šv. Sebastijono koplyčia, bausmių stulpas, Loveljės fortas (1642 m.) ir sargybos bokštas. Vyksta meno bienalė (nuo 1978 m.).

## Savivaldybė
Vila Nova de Serveiros savivaldybė užima 108,5 km², joje 2024 m. gyveno 9425 gyventojai. Kitos didesnės gyvenvietės: Lagoa (261), Kabreira (206), Kinta (193), Karvalja (178), Pereira (177), Gandarela (176).

## Istorija
Gyvenvietė augo prie tvirtovės, saugojusios Portugalijos grafystės sienas nuo arabų ir normanų antpuolių. Nauja tvirtovė pastatyta 1321 m., karaliaus Dionizo (Dinišo) laikais. Tvirtovė buvo svarbus atramos taškas per XIX a. Pirėnų pusiasalio karus.


Castelo de Vila Nova de Cerveira19.jpg|Švč. Dievo Gailestingumo bažnyčia tvirtovėje
Vila Nova de Cerveira - Portugal 🇵🇹 (54274961443).jpg|Tvirtovė
Aquomuseu Rio Minho.jpg|Minjo akvariumas-muziejus 
Vila Nova de Cerveira - Portugal (39659695222).jpg| Vila Nova de Serveira ir Minjo upė


## Šaltiniai
Niuportas (Oregonas)

**Niuportas** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakarinėje dalyje, Oregono vakaruose, šiaurinėje Ramiajam vandenynui priklausančios Jakinos įlankos pakrantėje. Linkolno apygardos administracinis centras. Miestas aptarnauja netoliese esančio Tolido medienos ruošos įmones. Niuporte veikia žuvų konservavimo, maisto apdorojimo, pilstymo įmonių, vystoma laivų statybos ir remontavimo pramonė, turizmas. Veikia Oregono valstijos universiteto *Hatfield Marine* mokslo centras, Oregono pakrantės akvariumas. Stovi Jakina Hedo švyturys, veikti pradėjęs 1873 m., o 1966 m. automatizuotas. Jakinos įlankos valstijos poilsio teritorijoje yra *Old Yaquina Bay Lighthouse* muziejus, įrengtas senajame, 1871 m. pastatytame švyturyje.
## Istorija

Niuporto žvejybos kaimelis įkurtas 1855 m. Gyvenvietės planas sudarytas 1866 m., ji vystėsi kaip pajūrio kurortas, su San Fransisku buvo susisiekiama garlaiviais. 1882 m. suteiktos miesto teisės, o 1954 m. Niuportas tapo Linkolno apygardos administraciniu centru.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 70,34 % baltųjų, 19,05 % lotynoamerikiečių, 5,87 % mišrios rasės, 1,88 % azijiečių, 1,44 % indėnų, 0,61 % kitų rasių, 0,47 % afroamerikiečių ir 0,33 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Vila Nova de Santo Andrė

**Vila Nova de Santo Andrė** () – miestas pietų Portugalijoje, Alenteže, Santjago do Kaseno savivaldybėje, 15 km į šiaurės rytus nuo Sinešo, 2 km nuo Atlanto vandenyno. Yra barokinė Šv. Andriaus bažnyčia (XVIII a.), Švč. Marijos bažnyčia (XIX a., abi senojoje miesto dalyje Aldėjoje). Šalia driekiasi paplūdimiai, telkšo Santo Andrė lagūna (gamtinis draustinis).

## Istorija
Santo Andrė parapija minima nuo XVI a. Smarkiai nukentėjo nuo 1755 m. žemės drebėjimo. XIX a. vid. gyvenvietę atkūrė Iljavo žvejai. Santo Andrė vasaromis vandenyne būdavo žvejojamos sardinės, o žiemą – kitos žuvys lagūnoje. Vila Nova de Santo Andrė miestas pastatytas 1970 m. pušyno vietoje. Čia įsikūrė darbininkai, dirbantys šalia Sinešo esančiame stambiame naftos chemijos pramonės komplekse. Senoji gyvenvietė, esanti 3 km į rytus nuo Vila Novos, pervadinta į Aldėja do Santo Andrė. 2003 m. Vila Novai suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Novemnonagintilijonas

**Novemnonagintilijonas** (arba tūkstantis oktononagintilijonų) – natūralusis skaičius, lygus 10300. Pavadinimas kildinamas iš lotyniškų žodžių *nonaginta novem* („devyniasdešimt devyni“). Skaitinė reikšmė apibrėžiama formule 10^{3x+3}, kur x=99.

Šaltiniuose pateikiamas vertinimas, kad visatoje atomų skaičius yra apie 10^{80}, todėl 10^{300} yra daug didesnis dydis.

## Skaitinė reikšmė įvairiose sistemose
* Standartinė išraiška: 10^{300}
* Pirminių skaičių sandauga: 2^{300}\cdot 5^{300}
* Kvadratinė šaknis: \sqrt{10^{600}}
* Kubinė šaknis: \sqrt[3]{10^{900}}

## Matematikoje

Matematikoje artimiausias novemnonagintilijono atitikmuo yra išreikštas kombinatoriniu koeficientu \binom{n}{k}, kai n ir k reikšmės yra labai didelės: \binom{1003}{501} \approx 1.0 \times 10^{300}

Taip pat novemnonagintilijonui artimą skaičių galima išreikšti faktorialu n!, kai n reikšmė yra triženklis skaičius. Tačiau išreiškiant standartine išraiška negaunama dešimtainės trupmenos ir 10300 sandauga:

167! \approx 1.504 \times 10^{300}

## Išnašos
Niu Kaslas (Pensilvanija)

**Niu Kaslas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Pensilvanijos vakaruose, Alegenio kalnų pakraštyje, 32 km į pietryčius nuo Jangstauno. Miesto teritorijoje, Mahoninho ir Šenango upių santakoje, prasideda Bebrų upė (Biveris). Mieste yra ir kita upių santaka – Šenango ir Nešanok Kriko. Lorenso apygardos administracinis centras. Vystoma plieno, lydytų gaminių, plastikų, keramikinių produktų, fejerverkų gamyba. Netoliese yra Moreino, Makonelio malūno valstijos parkai.

## Istorija
Prieš atvykstant europičiams, šioje vietoje buvo svarbi indėnų delavarų gyvenvietė.

Niu Kaslą 1798 m. įkūrė Džonas Stiuartas. Čia jis pastatė geležies lydyklą, gyvenvietę pavadino pagal pramoninį Anglijos miestą Niukaslą prie Taino. Gyvenvietės planas sudarytas 1802 m., 1825 m. suteiktas miestelio (borough) statusas. 1833 m. jame įkurtas Biverio ir Erio kanalo laivų terminalas. 1869 m. tapo miestu. Pramoninę veiklą skatino apylinkėse esantys akmens anglies, geležies rūdos, klinties, ugniai atsparaus molio telkiniai.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 73,3 % baltųjų, 13,05 % afroamerikiečių, 7,81 % mišrios rasės, 3,86 % lotynoamerikiečių, 0,53 % kitų rasių, 0,3 % azijiečių ir 0,15 % indėnų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Niu Hopas (Pensilvanija)

**Niu Hopas** () – miestelis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Pensilvanijos pietryčiuose, 53 km į šiaurės vakarus nuo Filadelfijos, kitapus Delavero upės nuo Lambertvilio Naujajame Džersyje. Gausu amatų parduotuvių, knygynų, galerijų. Miestelį kerta rekonstruota senojo Delavero kanalo (veikusio 1831–1858 m.) atkarpa; dabar tai – turistų traukos objektas, jame plaukioja mulų traukiamos baržos. Miestelyje veikia 1939 m. įkurtas *Bucks County Playhouse* – vienas seniausių JAV vasaros teatrų. Jis įrengtas XVIII a. pabaigoje statytame malūne. 27 km ilgio turistiniu Niu Hopo ir Aivilando geležinkeliu važiuoja garvežiai, istoriniai keleiviniai vagonai, taip pat vežami kroviniai dyzeliniais lokomotyvais. 11 km į pietryčius yra Vašington Krosingo istorinis parkas.

## Istorija
Iš pradžių ši vieta buvo vadinama Vels Feriu, po to Kanbis Feriu, Korjels Feriu. Kurtis joje pradėta 1715 m. 1837 m. suteiktas miestelio (borough) statusas. Dabartinę gyvenvietę 1900 m. įkūrė Viljamas Lantropas, ji pavadinta pagal Niu Hopo malūnus (jie šioje vietovėje pastatyti 1790 m., po to, kai keletas kitų malūnų sudegė). Miestelis išgarsėjo kaip prieglobstis dailininkams, rašytojams, kompozitoriams ir aktoriams.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, miestelyje gyveno 83,88 % baltųjų,  8 % lotynoamerikiečių, 3,18 % mišrios rasės, 3,14 % azijiečių, 1 % afroamerikiečių, 0,77 % kitų rasių ir 0,04 % indėnų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Vilkaviškio–Naumiesčio siaurasis geležinkelis

**Vilkaviškio–Naumiesčio siaurasis geležinkelis** – buvęs 750 mm vėžės pločio 17,5 km ilgio siaurasis geležinkelis, veikęs XX a. 1-ojoje pusėje tarp Vilkaviškio ir Naumiesčio. Į pietryčius nuo Vilkaviškio toliau tęsėsi Marijampolės–Vilkaviškio siaurasis geležinkelis.

## Istorija

Geležinkelis nutiestas I pasaulinio karo metais kaizerinės vokiečių valdžios iniciatyva. Tai buvo karo lauko geležinkelis (). Tarpukariu jis buvo mažai naudojamas, bandyta jį ir išnuomoti. Esą, esant garvežių trūkumui, galima vagonėlius traukti ir arkliais. Buvo planuojama šią liniją pratęsti iki Gelgaudiškio, 1922 m. Seimas priėmė įstatymą, leidžiantį šio geležinkelio reikalams nusavinti privačią žemę.

Nepaisant iniciatyvų, 1927 m. šis geležinkelis uždarytas.

## Šaltiniai
Niu Kensingtonas

**Niu Kensingtonas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Pensilvanijos vakaruose, šiek tiek į šiaurės rytus nuo Pitsbergo, prie Alegenio upės. Vystoma plieno, stiklo, tekstilės, metalo ir naftos produktų gamyba. Mieste yra *Aluminum Company of America* kompanijai priklausantis aliuminio tyrimų ir plėtros centras, nors aliuminis mieste nebegaminamas. Nuo 1958 m. veikia Pensilvanijos valstijos universiteto padalinys.
## Istorija

Niu Kensingtoną 1891 m. įkūrė Pitsbergo pirkliai, norėję pastatyti aliuminio gamyklą. Gyvenvietę suplanuota pastatyti Krofordo forto, naudoto Amerikos revoliucijos metu, vietoje. Pavadinta pagal Kensingtoną, Londono miesto dalį. 1892 m. suteiktas miestelio (borough) statusas. 1931 m. prijungta gretima Parnasuso gyvenvietė, o 1934 m. Niu Kensingtonas tapo miestu.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 77,36 % baltųjų, 12,65 % afroamerikiečių, 6,06 % mišrios rasės, 2,79 % lotynoamerikiečių, 0,52 % kitų rasių, 0,49 % azijiečių ir 0,12 % indėnų kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Naujosios Skalmežycės

**Naujosios Skalmežycės** () – miestas centrinėje Lenkijoje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje, Ostruvo apskrityje, 9 km nuo Kališo ir 14 km nuo Didžiosios Lenkijos Ostruvo.

Veikia traukinių stotis, kursuoja traukiniai į Kališą, Poznanę, Lodzę ir kitus miestus. Yra bažnyčia, stadionas, vaikų darželis, daug pramonės įmonių.

## Istorija
Vietovės augimą lėmė geležinkelio infrastruktūra. 1896 m. nutiesta geležinkelio linija iš Ostruvo į Skalmežyces, o 1906 m. stotis išplėsta ir įgijo pasienio stoties statusą. 1908 m. Prūsijos valdžia atskyrė Naująsias Skalmežyces nuo Skalmežycių kaimo; 2008 m. minėtas šio atskyrimo šimtmetis. Tarpukariu Naujosios Skalmežycės buvo valsčiaus administracinis centras. 1923 m. pradėta vagonų dirbtuvių statyba.

Nowe Skalmierzyce, osiedle Montex.jpg|Gatvė
Wieża ciśnień - Nowe Skalmierzyce.jpg|Vandens bokštas
Publiczne Przedszkole nr 2 Pod Kasztanami.jpg|Vaikų darželis


## Šaltiniai
Nove Miastas prie Vartos

**Nove Miastas prie Vartos** () – kaimas centrinėje Lenkijoje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje, Srodos apskrityje, apie 18 km nuo Didžiosios Lenkijos Srodos. Įsikūręs prie Vartos upės.

Veikia profesinė mokykla, kultūros centras, malūnas, vaikų darželis, pramonės įstaigos.

## Istorija
Ankstyvaisiais viduramžiais buvo įtvirtinta gyvenvietė. 1283 m. vietovė dokumentuose paminėta lotyniškai – *Civitas nova* (*Naujas miestas*). 1267 m. įsteigta parapija.


Nest Nowe Miasto Poland.jpg|Gatvė
Rozlewisko Warty - panoramio.jpg|Vartos upė
Kościół, Nowe Miasto nad Wartą.jpg|Švč. Trejybės bažnyčia


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gailiušių dvaras

**Gailiušių dvaras** – buvusio dvaro sodyba, esanti Kauno rajone, Babtų seniūnijoje, Gailiušių kaime, 3 km į pietryčius nuo Babtų,  šalia magistralės , vakarų pusėje. Išlikęs vieno iš toje vietoje buvusių dviejų dvarų kumetynas, 2026 m. duomenimis, stovintis aptvertoje teritorijoje, nepritaikytas gyvenimui, galbūt apleistas. Jis monumentalaus tūrio, dengtas aukštu pusvalminiu stogu, sienojų sienomis. Praeityje visas pastatas buvęs apkaltas horizontaliomis lentomis, išskyrus vertikaliai apkaltus galinių fasadų frontonus.

## Istorija

Gailiušiuose buvo įsikūrę du dvarai. Iš jų vienas priklausė Vandai Gylienei, 1940 m. turėjusiai 139,97 ha žemės. 1987 m. duomenimis, buvo išlikęs medinis kumetynas (gyvenamasis namas) su dvišlaičiu šiferio stogu, mūrinis tvartas su apgriuvusiu stogu ir medinė daržinė su mūro stulpais. 

Antrojo dvaro savininkai buvo Jadvyga ir Kostas Petrikai, kurie 1940 m. turėjo 135,10 ha žemės. 1983 m. dvare buvo mediniai trobesiai: „U“ raidės plano tvartas (karvidė), kiti du tvartai (veršidės), sandėlis.

Rašytiniuose šaltiniuose minimas Gailiušių dvaras, buvęs XIX a. pabaigoje, tik neaišku, apie kurį (pirmąjį ar antrąjį) dvarą rašoma. Jį tėvų palikimu 1892 m. gavo Marija Magdalena Miliušienė. Po žemės reformos dvare palikta 156 ha nenusavinamos žemės.

1987 m. buvo užfiksuota Gailiušių dvaro pastatų būklė. Surašyti tie patys, kaip ir 1983 m. penki trobesiai: trys tvartai ir du sandėliai. Pirmasis tvartas „U“ raidės plano, kitų dviejų tvartų planai stačiakampiai. Vienas sandėlis mišrių konstrukcijų: su mūro stulpais tarp medinių sienų. Antrasis sandėlis medinis. Visų trobesių būklė patenkinama. 1992 m. patvirtinta dvaro sodybos – architektūros paminklo teritorija – 0,3 ha.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Po Lietuvos dvarus besižvalgant. Gailiušių dvaras
Niuportas (Vermontas)

**Niuportas** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės rytinėje dalyje, Vermonto valstijos šiaurėje, netoli sienos su Kanada, pietiniame Memfremeigogo ežero gale. Orlinso apygardos administracinis centras. Mieste yra Kanados Ramiojo vandenyno geležinkelio mazgas, netoliese – pasienio punktas. Į vakarus, greta miesto, yra Niuporto miestelis ir jame esantis Niuport Senterio kaimas. Niuportas įsikūręs plačiame pieno gavybos regione, vystomas pieno surinkimas ir apdorojimas, lengvoji pramonė, rūbų, medienos produktų, plastikų gamyba.

## Istorija
Pirmąjį namą šioje gyvenvietėje (tuomet vadintoje Dankansboru) 1793 m. pastatė Dikonas Martinas Adamsas. Niuporto pavadinimas suteiktas 1816 m. 1918 m. tapo miestu. Jis vystėsi kaip prekybos centras ir kurortas (slidinėjimas, vandens sportas).

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 90,06 % baltųjų, 5,07 % mišrios rasės, 1,71 % lotynoamerikiečių, 1,05 % indėnų, 0,97 % afroamerikiečių, 0,85 % azijiečių ir 0,29 % kitų rasių kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Niu Marketas (Virdžinija)

**Niu Marketas** () – miestelis Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurės vakarinėje Virdžinijos valstijos dalyje, Šenandoa slėnyje. Vystomas turizmas. Netoliese (į pietus) yra Endles ir (į šiaurę) Šenandoa urvai, abu garsėjantys ryškiomis spalvomis ir įspūdingais uolienų dariniais.

## Istorija
Gyvenvietės planas sudarytas 1784 m., ji pavadinta Krosroudsu. 1796 m. oficialiai įkurtas Niu Marketo miestelis (pervadintas pagal Niumarketą – miestelį Anglijoje, garsėjantį žirgų lenktynėmis).

Šis nedidelis miestelis įėjo į JAV pilietinio karo istoriją. Konfederacijos generolas Džonas K. Brekinridžas, spaudžiamas aplinkybių, įsakė 257 kadetams iš Virdžinijos kariuomenės instituto, esančio Leksingtone, prisijungti prie mūšio, vykusio šiauriau esančiose kalvose. Kartu su maždaug 4000 kitų karių, jiems teko kovoti prieš 6000 karių, vadovaujamų Sąjungos generolo Franco Zigelio. Jaunieji kadetai, vadovaujami generolo Skoto Šipo, per tris dienas nužygiavo 129 km iš Leksingtono ir, kovoje prieš patyrusias pajėgas, paėmė karo belaisvių bei užėmė artilerijos bateriją. Šis, 1864 m. gegužės 15 d. įvykęs mūšis, kurio metu žuvo 10 kadetų, o 45 buvo sužeisti, baigėsi generolo Zigelio atsitraukimu į šiaurę. Jį įamžina miestelyje esantis Niu Marketo mūšio parkas. 1972 m. Niu Marketas oficialiai pripažintas valstijos istorine lankytina vieta.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 75,17 % baltųjų, 18,52 % lotynoamerikiečių, 2,97 % mišrios rasės, 2,04 % afroamerikiečių, 0,93 % azijiečių, 0,23 % indėnų ir 0,14 % kitų rasių kilmės gyventojų.

## Šaltiniai
Niu Martinsvilis

**Niu Martinsvilis** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurinėje Vakarų Virdžinijos valstijos dalyje, 51 km į pietvakarius nuo Vilingo, kitapus Ohajo upės nuo Ohajo valstijos. Vetselio apygardos administracinis centras. Chemikalų, stiklo, aliuminio gamyba. Kasmet, prie Ohajo upės, vyksta renginys „*The New Martinsville River Heritage Days and Regatta*“.

## Istorija
Šioje vietoje pirmiausiai (1780 m.) įsikūrė Edvardas Dulinas. Po kiek laiko ji pavadinta Martins Fortu, siekiant pagerbti Preslį Martiną, kuris nupirko šią žemę ir taikė gynybos priemones po to, kai Duliną nužudė indėnai. 1838 m., suteikiant miestelio statusą, pavadinimas pakeistas į Martinsvilį, o 1848 m., siekiant atskirti nuo Martinsvilio Virdžinijoje, prie pavadinimo pridėtas žodis „New“ (). Tais pačiais metais miestelis tapo Vetselio apygardos administraciniu centru. XX a. pradžioje veikė odų dirbtuvės, medienos perdirbimo gamykla, metalo liejykla, plytinė, naftos gręžinius aptarnaujanti įmonė, stiklo gamybos kompanija. 1939 m. kovo 19 d. nukentėjo nuo stipraus potvynio; 2004 m. Niu Martinsvilis dar kartą patvino. 1950 m. tapo miestu.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 94 % baltųjų, 2,92 % mišrios rasės, 1,59 % lotynoamerikiečių, 0,75 % azijiečių, 0,42 % afroamerikiečių, 0,17 % indėnų ir 0,13 % kitų rasių kilmės gyventojų.

## Šaltiniai