Linji (Vietnamas)

**Linji** (, tuomet vartota vidurine kinų kalba buvo tariamas **lim-ʔip*), Vietnamo istoriografijoje žinoma kaip **Lamapas** () – istorinė karalystė, egzistavusi II–VII a. Vidurio Vietname su centru dab Hujėje. Jos pavadinimas žinomas tik iš kiniškų šaltinių.

## Ankstyvasis laikotarpis
Valstybė atsirado II a., Han dinastijos valdomoje Žinano apygardoje kilus sukilimui, kuriam vadovavo Ou Lianas. Tiesa, dėl sukilimo metų nėra sutariama. XIV a. Vietnamo istorijos tekstai sukilimo data laiko 137 m., tuo tarpu moderniojoje istoriografijoje pateikiami 192 m. Sukilimo metu piečiausia Žinano apskritis Sianglinas atsiskyrė nuo imperijos, ir Ou Lianas titulavosi pirmuoju Linji karaliumi. Karalystės sostine tapo Kandarapura netoli dabartinės Hujės.

Greičiausiai siekdama atitolti nuo kinų kultūrinės įtakos, naujai susikūrusi valstybė priėmė Indijos kultūrinę įtaką, taip ji sekė pietinės kaimynės Funanės tradiciją. Su šia valstybe gali būti siejama Niačango apylinkėse aptinkama Vokanio stela, seniausias žinomas (II–IV a.) įrašas sanskritu Pietryčių Azijoje. Ilgainiui Linji valdovų vardai buvo rašomi sanskritu, nors kiniškuose šaltiniuose jie žinomi kiniškais vardais.

Nėra žinoma, kokia kalba kalbėjo valstybės gyventojai. Ilgą laiką vyravo nuomonė, kad Linji buvo tiesioginė Čampos pirmtakė ir kalbėjo austronezine čamų kalba. Pastaraisiais dešimtmečiais iškelta hipotezė, kad Linji gyventojai galėjo kalbėti vietnamiečių kalbai gimininga austroazijine kalba. Čamai buvo jų pietiniai kaimynai su pagrindine teritorija Tubono upės slėnyje.

Pirmasiais egzistavimo šimtmečiais valstybė tapo galinga. Naudodamasi suirute Kinijoje, kuomet žlugo Han dinastija, Linji armija 248 m. ją užpuolė. Ji užėmė Žinano apygardą, įžengė į Dziudženą, o Dziaodži inspiravo sukilimus. Rytų U armijai pavyko atstatyti tvarką, tačiau Linji teritorijos išsiplėtė. Fan Siongo valdoma karalystė, susivienijusi su Funane, dar kartą užpuolė Kiniją apie 270 m.

Tuo metu Kinija užmezgė prekybinius santykius su pietine kaimyne, ir pusšimtį metų sustojo karai. Tik III a. viduryje Linji ėmė rengti jūrinius antpuolius prieš Dziaodžou provincijos uostus. 347 m. Fan Venas užpuolė Dziaodžou su 40–50 tūkst. karių. 399 m. Fan Fuda nusiaubė Dziudženo ir Dziaodžou pakrantes. 413 m. jis bandė pulti vėl tačiau sulaukė kinų atsako, buvo pagautas ir nukirsdintas. Linji antpuoliai Kinijos imperijos pietuose fiksuojami ir 420, 431 m. Tuo metu valdęs Fan Jangmai II siekė derybų su Dziaodžou gubernatoriumi, tačiau negavo audiencijos. Vietoj to, jis užpuolė Čenlą pietuose ir paėmė Pandurangą. Tai rodo, jog kažkuriuo metu Linji kontroliavo visą Vidurinio Vietnamo pajūrį.

## Vėlyvasis laikotarpis

446 m. Liu Song Kinija užpuolė Linji ir nusiaubė senąją sostinę Kandarapurą. Atrodo, kad tai buvo didelis pralaimėjimas, po kurio Linji vienybė nusilpo. Į pietus nuo karalystės minimos kitos valstybės, tokios kaip Situ (, Tubono upės slėnis), Boliao ar Čiudučianas. Kinų tekstuose išlikę dalis valdovų vardų ir užuominos apie valstybinius perversmus, tačiau aiškumo nedaug.

Pasak Linji teorijos šalininkų, tuo metu Linji nukariavo Situ pietuose ir perkėlė savo galios centrą į Tubono slėnį. Ten suklestėjo nauja Linji sostinė Sinhapura, statyta IV a. pabaigoje. Priešingai, pasak Čampos hipotezės šalininkų, būtent šiuo metu čamų karalystė, išsilaisvinusi iš Linji valdžios iš Tubono slėnio išplėtė savo teritorijas į šiaurę ir absorbavo šiaurinę kaimynę. Nepaisant šio pokyčio, kinų tekstuose naujoji valstybė ir toliau buvo vadinama Linji.

Nepaisant suirutės, Linji toliau vystė prekybą su Kinija ir palaikė su ja diplomatinius santykius. 530 m. Liang dinastija pripažino Rudravarmaną kaip Linji karalių. 534 m. jis išsiuntė misiją į Kiniją, o 543 m. net padėjo Kinijai, tiesa, nesėkmingai, dorotis su Li Bono sukilimu, kurio metu įkurta Vansuano karalystė.

Kinijoje įsigalėjus Sui dinastijai, 595 m. Šambuvarmanas (572–629) nusiuntė duoklę imperatoriui. Tačiau siekdama atkurti senąsias imperijos teritorijas, Kinija užėmė Vansuaną, o 605 m. užpuolė Linji. Kinai nusiaubė Sinhapurą, tačiau grįžtanti armija stipriai nukentėjo nuo epidemijos. Dalį šiauriausių karalystės teritorijų Kinija inkorporavo į savo imperiją, ir atkūrė Žinano apygardą. Lamapo pietinėse teritorijose po tėvo mirties į valdžią atėjęs Kandarpadarma nuo 629 m. ėmė vadinti save „Čamų valdovu“ (*śrī campeśvara*), o valstybę – Čampa (*Campādeśa*).

Tiesa, kinų tekstuose Linji pavadinimas ir toliau naudotas įvardinti Čampai. Jis dar minimas 749 m. tekste. VIII a. viduryje Linji pavadinimą kiniškuose tekstuose pakeitė *Huánwáng* (環王), o IX a. – *Zhànchéng* (占城).

## Valdovai

Sanskrito kalba rašytuose vardų variantuose dažnai naudojamas titulas *Jaya* (, „pergalingasis“), o vardas baigiasi *-varman*, reiškiantis priklausymą karių luomui. Kiniškuose šaltiniuose Linji valdovų vardai dažniausiai prasideda rašmeniu *Fàn* 范 (**buam’*), kas gali būti pavardė arba titulas, siejamas su khmerų kalboje naudotu *poñ*.

Žemiau pateikiamas valdovų sąrašas. Kai kurių jų atitikmenys kiniškuose ir sanskrito šaltiniuose yra ginčytini:

## Išnašos