open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
NK Kranj

**Kranio NK** – Slovėnijos futbolo klubas iš Kranio. Ankstesniais metais vadintas **NK Zarica Kranj**.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1974 m. Atkūrus šalies nepriklausomybę žaidė žemesniuosiuose divizionuose.

2015/16 m. sezone žaidė Antroje lygoje (II pakopa); buvo septinti.

2016/17 m. Antroje lygoje užėmė aštuntą vietą.

2017/18 m. Antroje lygoje liko 15 vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2018/19 m. rungtyniavo IV pakopoje, Karintijos regioninėje lygoje.

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia raudona apranga. 

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
NK Brežice 1919

**NK Brežice 1919 Terme Čatež** – Slovėnijos futbolo klubas iš Brežicės.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1919 m. Brežicės komandos žaidė įvairaus lygio pirmenybėse, bet vėliau susidūrė su finansiniais nepritekliais ir buvo išformuota komanda. Klubas likviduotas.

2013 m. atkurtas kaip NK Brežice 1919. Dar žinomas kaip **NK Svoboda Brežice**. Žaidė žemesniuosiuose divizionuose.

## Spalvinė gama

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Slovėnijos nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* Globalsportsarchive
FC Drava Ptuj

**NŠ Drava Ptuj** – Slovėnijos futbolo klubas iš Ptujaus.

## Istorija
Klubo įkurtas 2004 m. kaip NŠ Drava Ptuj. Kitados rungtyniavo žemesniuosiuose divizionuose. Vėliau pateko į Trečią lygą. 

; Antra lyga (II)
2017–2018 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje ir užėmė antrą vietą. Žaidė pereinamosiose rungtynėse, jas pralaimėjo ir į aukščiausią lygą nepateko. 2021–2022 m. sezone liko šešiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

; Trečia lyga (III)
Nuo 2022–2023 m. sezono žaidė Trečioje lygoje. Rytų zonoje buvo treti, o 2023–2024 m. sezone iškovojo antrą vietą ir pateko į aukštesnę pakopą.

; Antra lyga (II)
2024–2025 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje (II). Tarp šešiolikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Emblema

NŠ Drava Ptuj logo.png|NŠ Drava Ptuj
Vaizdas:FC Drava Ptuj emblema.png|FC Drava Ptuj School
Vaizdas:FC Drava Ptuj naujoji emblema.png|FC Drava Ptuj


## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Slovėnijos nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Laonikas Chalkokondylas

**Laonikas Chalkokondylas**,  (apie 1423 m. – apie 1490 m.) – Bizantijos istorikas.

## Biografija
Kartu su tėvu 1445 m. bėgo nuo Nerio II Acciaiuoli persekiojimo ir pasislėpė Peloponese, Mistos despoto dvare. Tapo garsiojo humanisto Gemenisto Pletono mokiniu. Spėjama, kad tarnavo Bizantijos imperastoriaus Konstantino XI pasiuntiniu pas Osmanų sultoną Muradą II. Konstintanopolio apgulties metu 1453 m. gyveno Pelaponese. Po Trapezundo imperijos žlugimo 1461 m. greičiausiai persikėlė į Kretą. 

Jo biografiją išleido Antonijus Kalozynas.

## Darbai
Išliko dešimties knygų veikalas *Istorijos išdėstymas* (). Parašytas klasikinės graikų kalbos Atikos dialektu, su atskirų turkiškų žodžių intarpais. Visas veikalas apima laikotarpį nuo 1298 m. iki 1463 m., t. y. iki Lemno salos užėmimo. Autorius rėmėsi ir Herodoto bei Tukidido pateiktomis žiniomis, nors šiaip darbas parašytas iš turkiškų pozicijų.

Pateikta nemažai duomenų apie to meto Azijos, Pietų ir Rytų Europos tautas. Tarp kitų aprašyti ir žemaičiai su lietuviais. Istoriko nuomone, pastarieji išvaizda panašūs į rusus, bet skiriasi tikyba – yra katalikai. Geri kariai, tarpusavyje susišneka kita kalba nei kaimyninės tautos. Tuo tarpu žinios apie žemaičius buvo gana egzotiškos. Jo manymu, aprašomuoju laikotarpiu žemaičiai išliko pagonimis, tebegarbinantys Apoloną ir Artemidę. Nuo kitų tautų skyrėsi ir kalba, ir gyvensena.

Istoriko Laoniko Chalkokondylo pateiktos žinios sukėlė didelį susidomėjimą to meto Vakarų Europoje ir padarė įtaką besiformuojančiam Renesanso humanizmui.

## Išnašos

## Literatūra
* O. Jurewicz. *Historia literatury bizantyńskiej* – Wrocław: Ossolineum, 1984 s. 194–195 ISBN 83-04-01422-X.  
* G. Ostrogorski. *Dzieje Bizancjum* – Warszawa: Państwowe Wydawnictwo Naukowe, 2008 ISBN 978-83-01-15268-0.  

## Nuorodos
*  Laonicus Chalcocondylus  // Documenta Catholica Omnia
ND Ilirija 1911

**ND Ilirija 1911** – Slovėnijos futbolo klubas iš Liublianos.

## Istorija
1911 m. buvo įkurtas klubas, turi senas tradicijas. 

Nepriklausomoje šalyje laimėjimais pasigirti negali. Dalyvavo žemesniųjų divizionų kovose.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Slovėnijos nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
NK Nafta 1903

**Lendavos „Nafta 1903“** – Slovėnijos futbolo klubas iš Lendavos.

## Istorija
1903 m. buvo įkurtas NK Nafta Lendava klubas, tačiau 2011 m. komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.

2012 m. liepos 9 d. buvo įkurtas naujas klubas ir pavadintas **ND Lendava 1903**.

Nuo 2024–2025 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia mėlyna apranga. 

; Aprangų gamintojai
: 2021–2022 m. – šiuo metu Puma;

## Taip pat skaitykite
* NK Nafta Lendava

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Marie Kraja

**Marie Kraja** arba **Marie Paluca** (; 1911 m. rugsėjo 24 d. Zadare,  Austrijoje-Vengrijoje – 1999 m. lapkričio 21 d. Tiranoje, Albanijoje) - Albanijos operos dainininkė, labiausiai žinoma dėl albanų liaudies dainų atlikimo.

## Biografija
Kraja gimė 1911 m. Zadare, Dalmatijos karalystėje, tuometinėje Austrijoje-Vengrijoje, Romos katalikų šeimoje. Ji buvo Motinos Teresės giminaitė. Kai jai buvo šešeri, jos šeima persikėlė į Škoderį. Albanijoje Marie išmoko vietinių vestuvinių ir meilės dainų. 1930 m. pradėjo studijuoti dainavimą Grace, Austrijoje, studijas baigė 1934 m.

Kraja mirė Tiranoje 1999 m.

## Šaltiniai
Taškento Švč. Jėzaus Širdies katedra

**Taškento Švenčiausios Jėzaus Širdies katedra** – Romos katalikų bažnyčia Uzbekistano sostinėje Taškente, administraciškai priklauso Uzbekistano Apaštališkajai administratūrai ir yra jos katedra. 

## Architektūra
Pastatyta pagal architekto Liudviko Pančakevičiaus projektą. Pamaldų patalpos yra antrame aukšte, o pirmajame – Šv. Antano ir Šv. Jono Pauliaus II salės, biblioteka. Bažnyčią puošia vitražai, pagaminti Lenkijoje pagal Uzbekistano dailininkų eskizus, taip pat vietoje sukurti menininkų kūriniai. Bažnyčia aptverta betono tvora, link pagrindinio įėjimo veda akmeniniai laiptai

## Istorija
Kiek didesnė katalikų bendruomenė tuometiniame Turkestane susidarė Lietuvoje ir Lenkijoje numalšinus 1863 m. sukilimą ir atitrėmus čionai dalį sukilėlių. Jie bandė prašyti leidimo pastatyti nors nedidelę bažnyčią, bet tuometinis krašto valdytojas Konstantinas Kaufmanas (buvęs Vilniaus gubernatorius, liūdnai pagarsėjęs kaip lietuviškos spaudos uždraudėjas) nesutiko. Nuo 1884 m. buvo meldžiamasi laikinojoje koplyčioje, o parapija užregistruota tik 1889 m.

1902 m. į Turkestano krašto sostinę Taškentą atvyko kunigas Justinas Bonaventūra Pranaitis ir ėmė telkti tikinčiuosius. Tų pačių metų spalio 25 d. koplyčioje jis  aukojo pirmąsias Šv.Mišias ir pradėjo rinkti lėšas būsimai bažnyčiai. Aukojo tremtinių palikonys, katalikiškoji miesto inteligentija ir kariškiai. Kertinis akmuo padėtas 1912 m., tuo metu kartu statomos ir katalikų šventovės Samarkande, *Naujajame Margilane (dab. [[Fergana]])* bei kt. Turkestano miestuose. Pirmojo pasaulinio karo metais parapiją papildė lenkų belaisviai iš Austrijos–Vengrijos kariuomenės, jų stovykla buvo įrengta netoliese. Pamaldos vykdavo neužbaigtame pastate. 1917 m. kun. J.B.Pranaitis mirė ir buvo palaidotas prie statomos bažnyčios.

Darbus tęsė kun. Bronislovas Rūtenis, 1921–1922 m. – kun. Leonas Tučko. Pastarajam mirus, statybiniais darbais vėl rūpinosi Br. Rūtenis. Pamažu dauguma lenkų ir lietuvių parapijiečių sugrįžo į savo atkurtas valstybes. 1923 m. kun. J.B.Pranaičio palaikai vietos bolševikų valdžios įsakymu buvo iškasti ir perlaidoti kitoje vietoje. 1925 m. neužbaigtą pastatą valstybė nacionalizavo, jame buvo įrengtas bendrabutis, įvairios įstaigos bei sandėliai. Tikintieji bendrai maldai rinkdavosi kitose vietose iki 1937 m., kai suėmė ir sušaudė kleboną Juozapą Sovinskį. 

1975 m. tuometinė Uzbekijos TSR vadovybė buvusioje bažnyčioje įrengė koncertų salę. 1997 m. pastatas perduotas tikintiesiems, remontas ir pritaikymas katalikiškai šventovei užtruko – tik 2000 m. Taškento Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia buvo vėl konsekruota. Šiuo metu pamaldos vyksta rusų, anglų, lenkų ir korėjiečių kalbomis.

## Šaltiniai
* ''Прекрасный и величественный польский костел в Ташкенте''
* Olga Medvedeva. ''Człowiek i władza: losy Polaków w Azji środkowe''j 
*  Лисицкая, Ольга Витальевна. ''История католических общин в Туркестане: вторая половина XIX века – 1917 год''
Livija Majoresku-Dimšienė

**Livija Majoresku-Dimšienė** (; 1863 m. kovo 28 d. Jasuose – 1946 m. rugpjūčio 26 d. Kimpulunge, Ardžešo apskrityje) – Rumunijos vertėja, Lietuvos dvarininkė, kuriai priklausė Ilzenbergo dvaras.

## Biografija

Gimė žinomo Rumunijos literato, vėliau tapusio šalies ministru pirmininku, Titu Maiorescu šeimoje. Pirminį išsilavinimą Livija įgijo šeimoje. Matyt ne be tėvo įtakos, domėjosi muzika ir literatūra – skambino pianinu ir sporadiškai dalyvavo Bukarešto literatų susivienijimo „Junimia“ veikloje, į rumunų kalbą vertė užsienio autorių kūrinius. Vertimus, pasirašytus *L* arba *LM* inicialais, spausdino literatūros žurnale „Convorbiri literare“ (). Jos vertimų kalbą kritikai vertino kaip sklandžią, bet turėjo priekaištų netobulai sakinių konstrukcijai. Labiausiai pavyko Mite Kremnitz (slapyvardis *George Allan*) kūrinio „Menininko charakteris“ vertimas, išspausdintas 1880 m. Buvo išleisti jos versti Elisabeth of Wied (slapyvardis *Carmen Sylva*) kūriniai: „Novelė ir eskizai“ (1895 m. ir 1902 m. leidimai), taip pat romanas „Beldžiasi į duris“ (1887 m.). Be to, L. Majoresku išvertė ir Marko Tveno novelių rinkinį (pasirodė Bukarešte 1902 m.).

Gyvendama Berlyno pensionate susipažino ir ištekėjo už geležinkelio inžinieriaus Eugenijaus Dimšos (, 1853–1918 m.). Sutuoktinis buvo kilęs iš Lietuvos bajorų, tad L. Majoresku pervažiavo gyventi į Ilzenbergo dvarą Rokiškio krašte. Gimė dukterys Janina Klara (1894–1991), Livija (1899–1970) ir Eugenija (1902–1905). Kai 1918 m. mirė vyras, Livija Majoresku-Dimšienė turėjo perimti dvaro valdymą į savo rankas (faktiškai nuo 1920 m.). 1940 m. Raudonajai armijai užėmus Lietuvą ir šalį įjungus į TSRS sudėtį, valdos buvo nacionalizuotos.

Po klajonių Livija Majoresku-Dimšienė 1941 m. vėl atsidūrė Rumunijoje, kur, pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, mirė. Palaidota Bukarešto Bellu kapinėse šalia savo tėvo. Vyriausioji duktė Janina Klara 1924 m. Klaipėdoje ištekėjo už Kurtuvėnų dvarininko St. E. Pš. Pliaterio-Zyberko, pokaryje kartu su seserimi Livija apsigyveno Lenkijoje.

## Atminimo įamžinimas

Rumunijos ambasadoriaus Lietuvoje Dano Adriano Balanesku () iniciatyva nuspręsta Rokiškyje surengti koncertų ciklą, skirtą L. Majoresku-Dimšienei prisiminti. Pirmoji 2014 m. rudenį koncertavo žinoma rumunų pianistė Alexandra Dariescu.

## Šaltiniai
* Era o bogăție de idei  
* Bajorai Dimšos ir Majoresku
* Liwia Maiorescu
* Rokiškis taps kultūros tiltu tarp Lietuvos ir Rumunijos
Kutinirpako nacionalinis parkas

**Kutinirpako nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Nunavute, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 1988 m. Šiauriausia Kanados vieta.

Vietovėje per daugelį amžių būta eskimų ir inuitų protėvių. Dabar negyvenama. Išlikusios Arkties tyrėjo Roberto Pirio pašiūrės.

Saugomas Elmyro salai būdingas arktinės dykumos kraštovaizdis. Į parko teritoriją įeina aukščiausias Nunavuto kalnas – Barbeau viršukalnė (2 616 m). Kalnus dengia ledo kepurės, gausu ledynų. Parke sutinkami karibu, avijaučiai, poliarinės lapės, arktiniai kiškiai, baltosios meškos, ruoniai, vėpliai, narvalai, medžiokliniai sakalai.


File:Tanquary_Fiord_2_1997-08-05.jpg|
File:AirForceGlacier.jpg|
File:Quttinirtaaq 7 1997-08-05.jpg|
File:Ellesmere Island - River Beauty.jpg|
File:Scylla-and-Charbydis.jpg|
File:Quttinirtaaq 1 1997-08-05.jpg|


## Šaltiniai
Kvasuituko nacionalinis parkas

**Kvasuituko nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Nunavute, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 2015 m.

Saugoma kalvota Batersto salos teritorija. Vietovėje per daugelį amžių kartais užklysdavo eskimų ir inuitų protėviai. Dabar negyvenama, tačiau iš šalimais esančios Kornvaliso salos apsilanko inuitai, kurie šioje vietovėje žvejoja ir medžioja. Parke sutinkami karibu, avijaučiai, poliarinės lapės, arktiniai kiškiai, baltosios meškos, banginiai, ruoniai, vėpliai, narvalai. Iš paukščių aptinkamos snieginės žąsys, baltosios pelėdos ir kt.

## Šaltiniai
Sirmiliko nacionalinis parkas

**Sirmiliko nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Nunavute, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 2001 m.

Saugoma Byloto sala, Bafino salos pusiasalio teritorija. Vietovėje per daugelį amžių būta eskimų ir inuitų protėvių. Dabar negyvenama, tačiau iš šalimais esančio miestelio apsilanko inuitai, kurie šioje vietovėje žvejoja ir medžioja. Parke sutinkami karibu, poliarinės lapės, arktiniai kiškiai, baltosios meškos, banginiai, ruoniai, vėpliai, narvalai, snieginės žąsys.


File:Byam_Martin_Mountains_4_1997-08-05.jpg
File:Kaparoqtalik_Glacier_1_1997-08-06.jpg
File:Bylot_Island_from_sea_ice.jpg


## Šaltiniai
NŠ Mura

**NŠ „Mura“** – Slovėnijos futbolo klubas iš Murska Sobotos.

## Istorija
2005 m. buvo įkurtas ND Mura 05 klubas, tačiau 2012 m. komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.

### NŠ Mura įkūrimas 2012 m.
2012 m. vasarą buvo įkurtas naujas klubas ir pavadintas **NŠ Mura**. 

2017–2018 m. sezone debiutavo Antroje lygoje ir tapo nugalėtojais, tuo pačiu užsitikrino galimybę dalyvauti Pirmoje lygoje.

2020–2021 m. sezone tapo šalies čempionais ir iškovojo galimybę kovoti 2021/22 m. čempionų lygoje. Atranka klubui baigėsi po antrojo kvalifikacinio etapo ir jie turėjo galimybę žaisti Europos lygoje.

2021–2022 m. Europos lygos trečiojo etapo atrankos pirmosios rungtynės Slovėnijoje, kurios įvyko 2021 m. rugpjūčio 5 d. tarp Vilniaus „Žalgirio“ ir „Mura“ ekipų baigėsi be įvarčių 0–0. Atsakomosios rungtynės vyko 2021 m. rugpjūčio 12 d. Vilniuje. Žalgiriečiai pralaimėjo minimaliu skirtumu 0:1 ir Slovėnų klubas pateko į grupių etapą. Lietuviams kovos Europos lygoje baigėsi.

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia juoda balta apranga. 

## Pasiekimai

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Lietuviai
*  Domantas Šimkus, (2022–2023 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* instagram paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
NK Bravo

**NK Bravo** – Slovėnijos futbolo klubas iš Liublianos. „Šiškarji“, vadinamieji vaikinai iš Šiškos. Namų rungtynes žaidžia „Šiškos“ stadione (), talpinančiame 2,3 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubas įkurtas 2006 m. Žaidė žemesniųjų pakopų pirmenybėse. 2016–2017 m. sezone tapo Trečios lygos (Centro grupėje) nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukštesnę pakopą. Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje. Debiutantai užėmė šeštą vietą, o 2018–2019 m. tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą.

Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje. 2021–2022 m. futbolo taurės turnyre pasiekė finalą. 2022–2023 m. sezone liko aštuntoje vietoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Emblema

Vaizdas:NK Bravo logo.png|
Vaizdas:NK Bravo Ljubljana logo.png|


## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona balta apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Slovėnijos nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė: nk-bravo.si
* Facebook paskyra
* instagram paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Torngato kalnų nacionalinis parkas

**Torngato kalnų nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Niufaundlande ir Labradore, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 2008 m.

Labradoro pusiasalyje saugomas Torngato kalnų kraštovaizdis. Parke sutinkami karibu, juodieji lokiai, vilkai, lapės, poliarinės meškos, poliarinės lapės. Iš paukščių aptinkami sakalai keleiviai, kilnieji ereliai ir kt.

## Šaltiniai
Tuktuto-Nogaito nacionalinis parkas

**Tuktuto-Nogaito nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Šiaurės Vakaruose, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 1998 m.

Kitaip nei daugelyje kitų Kanados parkų, vietiniams inuitams medžiotojams-rankiotojams įkuriant parką buvo leista praktikuoti tradicinį gyvenimo būdą – rankioti, žvejoti, medžioti, kirsti medžius savo reikmėms, kurti laužus. Randama inuitų protėvių pėdsakų. Manoma, kad šioje vietovėje jie klajojo 1200–1500 m. pr. m. e. Aptiktos stovyklavietės, kapavietės, kajakų nuolaužos.

Sutinkami karibu, avijaučiai, lapės, grizliai, erniai. Iš plėšriųjų paukščių aptinkami sakalai keleiviai, kilnieji ereliai, medžiokliniai sakalai, tūbuotieji sakalai.

## Šaltiniai
Aulaviko nacionalinis parkas

**Aulaviko nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Šiaurės Vakaruose, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 1992 m.

Saugoma teritorija Bankso saloje, per kurią teka Tomseno upė. Kraštovaizdis būdingas poliarinei dykumai. Pasižymi atšiauriais vėjais. Nuo senų laikų šiose vietovėse gyveno eskimų, inuitų protėviai. Atšalus klimatui vietovė apleista. XVII a. vėl atklydę inuitai, vertėsi avijaučių, karibu medžiokle. XX a. dėl išaugusios kailių paklausos iš apylinkių plūdo inuvialuitai. Kailių prekyba paskatino lapių medžioklę, buvo įkurtas nedidelis miestelis Saks Harboras.

Parke sutinkami karibu, avijaučiai (pastarųjų priskaičiuojama iki 47 tūkst.), poliarinės lapės, arktiniai kiškiai, baltosios meškos, banginiai, ruoniai. Iš plėšriųjų paukščių aptinkami sakalai keleiviai, baltosios pelėdos, medžiokliniai sakalai, tūbuotieji sakalai. Svarbi berniklių perimvietė.

## Šaltiniai
Tera Novos nacionalinis parkas

**Tera Novos nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Niufaundlande ir Labradore esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 1957 m.

Atlanto vandenyne esančioje Niufaundlando saloje vyrauja spygliuočių miškai, ypač juodosios eglės. Joje taip pat saugomas beotukų ir kolonistų kultūros paminklai. Saugomoje teritorije daug pelkių, šlapynių, kalvų. Krantas raižytas. Joje išplito daug nevietinių žemyninių gyvūnų rūšių. Parke sutinkamos kanadinės lūšys, kojotai, juodieji lokiai, lapės, karibu, briedžiai, kanadiniai bebrai, ūdros, amerikiniai baltieji kiškiai, amerikinės kiaunės, kanadinės audinės. Taip pat aptinkami baltagalviai jūriniai ereliai, ereliai žuvininkai, atlantiniai mormonai, banginiai, delfinai, orkos, grendlandiniai ruoniai.

## Šaltiniai
Ukusiksaliko nacionalinis parkas

**Ukusiksaliko nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Nunavute, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 2003 m.

Vietovei būdingas tundros kraštovaizdis. Randama daug eskimų, inuitų protėvių archeologinių pėdsakų. 1925–1947 m. veikė „Hudson's Bay Company“ kailių prekybos taškas. XX a. antrojoje pusėje inuitai apleido vietovę, tačiau dabar užklysta medžioti, žvejoti.

Parke sutinkami karibu, avijaučiai, poliarinės lapės, arktiniai kiškiai, amerikiniai baltieji kiškiai, baltosios meškos, erniai, banginiai, ruoniai, vėpliai, narvailai. Iš plėšriųjų paukščių aptinkami sakalai keleiviai, baltosios pelėdos, medžiokliniai sakalai, tūbuotieji sakalai, kilnieji ereliai, taip pat žąsys, kanadinės gervės, narai, kirai ir kt.


Image:Ursus maritimus 2 1996-07-23.jpg|
Image:Erignathus barbatus 1996-08-04.jpg|
Image:Rangifer tarandus 1996-08-03.jpg|
Image:Ursus maritimus 3 1999-07-11.jpg|
Image:Ukkusiksalik NP 2.jpg|
Image:Ukkusiksalik NP 3.jpg|


## Šaltiniai
Ružo nacionalinis parkas

**Ružo nacionalinis parkas** () – Kanados nacionalinis parkas, esantis Ontarijo valstijoje. Vienas iš trijų naujausių Kanados nacionalinių parkų (įkurtas 2015 m.). 

Šiame nacionaliniame parke esama įvairių rūšių gyvūnų, tokių kaip baltauodegiai elniai, pelės, oposumai, meškėnai, vanagai, kojotai, šeškai, antys, bebrai, baltagalviai ereliai, kirstukai, rudosios lapės, kalakutai, žebenkštys, ūdros, gulbės, audinės, šikšnosparniai, ursonai, miškiniai švilpikai.
Princo Alberto nacionalinis parkas

**Princo Alberto nacionalinis parkas** () – Kanados nacionalinis parkas, esantis Saskačevano valstijoje. 1928 m. rugpjūčio 10 d. oficialios atidarymo ceremonijos metu jį nacionaliniu parku paskelbė ministras pirmininkas Viljamas Lionas Makenzis Kingas. 

Kai kurie iš daugelio gyvūnų yra avinai, briedžiai, rudosios lapės, bebrai, baltauodegiai elniai, barsukai, bizonai, ūdros, raudonosios voverės, juodieji lokiai, kojotai. Parke ganosi bizonų bandos. Parkas veikia visus metus, tačiau labiausiai lankomas nuo gegužės iki rugsėjo.
Gvaji Hanaso nacionalinis parkas

**Gvaji Hanaso nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Kanadoje, Britų Kolumbijos valstijoje. Gvaji Hanaso nacionalinis parkas apima 138 salų archipelagą, iš kurių didžiausia Morsbio sala. Įkurtas 1988 m.

Maždaug 90 % Gvaji Hanaso teritorijos yra padengta mišku, 9 % – tundra. Likusį 1 % sudaro ežerai ir pelkės.

Salos flora ir fauna vystėsi tūkstančius metų. Čia rūšys skiriasi nuo kitų Žemėje esančių rūšių. Gyvūnų rūšys buvo įvestos neseniai, pvz., sitkiniai elniai, šermuonėliai, ruoniai, voverės ir bebrai.

Gvaji Hanaso vakarinėje teritorijoje kasmet iškrenta apie 4000 mm kritulių. Rytinėje pakrantėje dominuoja pakrančių atogrąžų miškai. Dėl to čia puikiai galėjo vystytis įvairios augalų rūšys. Čia auga didžioji tuja, cūga, kaliforninė cūga, sitkinė eglė.

Parkui priklauso Ninstinco vietovė, kuri 1981 m. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Saulius Sidaras

**Saulius Alfonsas Sidaras**,  (g. 1941 m. lapkričio 1 d. Salomiškio kaime, Kaišiadorių raj.) – Rusijos geologas, tremtinys ir rašytojas.

## Biografija
Augo ūkininkų šeimoje, kurią 1948 m. pagal NKVD operaciją „Vesna“ nuspręsta ištremti iš Lietuvos TSR. Suėmimo metu tėvas bandė bėgti, bet buvo nušautas. Likę šeimos nariai atsidūrė Krasnojarsko krašto Jenisejaus rajono Jarcevo kaime. Motina nuo patirtų išgyvenimų netrukus mirė. 

Globojamas aštuoneriais metais vyresniojo brolio, Saulius baigė septynmetę mokyklą ir Kansko kalnų technikumą. 1967 m. Krasnojarsko kalnakasybos institute įgijo geologo diplomą. Dalyvavo skaitlingose ekspedicijose Tuvoje, Chakasijoje, Jakutijoje, Evenkijoje, Sajanuose ir kt. Sibiro bei Tolimųjų Rytų vietovėse. Tyrė ir nukritusio Tunguskos meteorito paleomagnetinį poveikį. Teko nemažai laiko praleisti laukinėje gamtoje, todėl kalnų slidinėjimo ir nusileidimo srauniomis upėmis profesiniai įgūdžiai ilgam tapo aistringu pomėgiu. 

Vėliau dirbo Krasnojarsko geologijos instituto Analitinės laboratorijos vedėju. Mokslinio domėjimosi sritis – paleomagnetiniai ir izotopiniai tyrinėjimai, geologinių žemėlapių sudarymas. Parašė virš 40 mokslinių darbų, septynias monografijas. 1980 m. apgynė disertaciją geologijos–mineralogijos mokslų kandidato vardui gauti. Apdovanotas *Gelmių žvalgo garbės ženklu* (1999 m.) ir  jubiliejiniu ženklu *300 metų Rusijos kalnų geologijai* (2000 m.).  

Sukaupė unikalių akmenukų kolekciją, iš jų pagamintus meniškus darbus eksponavo parodoje Krasnojarsko valstybinėje bibliotekoje. Išėjęs į užtarnautą poilsį aktyviai dalyvauja Krasnojarsko krašto Lietuvių kultūros draugijos veikloje, vadovauja lituanistinei mokyklai. Parašė kelias knygas tremties ir Sibiro tematika. Fotografuoja, kartu su žinomu fotomenininku Antanu Sutkumi Krasnojarsko Tautinių kultūrų centre 2007 m. surengė parodą „Lygumų Lietuva“.   

## Bibliografija
* Два берега = Du krantai // [Cоставитель С.Д. Сидарас]. – Красноярск: Красноярское общество литовской культуры „Lituanica“, 2007 
* Ускользающий горизонт // Саулюс Сидарас [ред. Р. Раценас]. – Красноярск: Saulutė, 2009
* Окно в сказку // Саулюс Сидарас – Красноярск, 2012
* Saulius Sidaras. Vis tolstantis horizontas. – Vilnius: Margi raštai, 2016

## Išnašos

## Šaltiniai
* ''Sauliaus Sidaro biografija'' 
* ''Саулюс Сидарас'' 
* ''Сидарас Саулюс-Альфонсас Доминикович'' (1941)
* Danutė Klumbytė. ''Naujas memuarų adresatas'' // „Mokslo Lietuva“, 2010 m. gegužės 15 d. Nr. 9 (431) 
* Alma Vijeikytė. ''Nauja prof. Sauliaus Sidaro knyga'' // bernardinai.lt
Armėninis muflonas

**Armėninis muflonas** (*Ovis orientalis gmelini*) – nykstantis muflono porūšis, paplitęs Irane, Armėnijoje ir Nachičevanės autonominėje respublikoje (Azerbaidžane).

Armėnijos mufloną pirmą kartą aprašė Edward Blyth 1840 m.

## Paplitimas
Armėninis muflonas aptinkamas šiaurės vakarų Irane. Šie muflonai buvo atgabenti į Kabudano salą Urmijos ežere 1895 ir 1906 m. 1970 m. atliktas tyrimas parodė, jog Armėnijos muflonų populiacijos dydis ženkliai nukrito nuo 3 500 (1970 m.) iki 1 000 (1973 m.). 2004 m. Zendžano provincijoje buvo suskaičiuoti 1658 individai.

*O. o. gmelini* porūšio gyvūnai aptinkami Siuniko srityje, pietų Armėnijoje (ir mažesniu mastu Ararato ir Vajocdzoro srityse). 2009 m. tyrimo duomenimis, Armėnijoje buvo likę 200 šių muflonų.

250–300 Armėnijos muflonų yra Azerbaidžano Nachičevanės autonominėje respublikoje.

## Arealas
Armėninis muflonas daugiausiai gyvena atvirose, uolingose vidutinio ar didelio aukščio teritorijose. Vasarą leidžia aukštumose, vos žemiau už nuolatinio sniego ribą. Žiemą nusileidžia žemiau, kartais ir į slėnius. Gyvena mažomis arba didelėmis bandomis. Gyvenimo trukmė – iki 18 metų.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
*
Pietų Afrikos ledo ritulio lyga

**Pietų Afrikos ledo ritulio lyga** () – aukščiausia Pietų Afrikos ledo ritulio lyga.

## Dabartinės komandos
* Capitals de Pretoria
* Kings du Cap
* Wildcats de Gauteng

## Čempionai
*1962: Lions Johannesburg
*1963: *Nevyko*
*1964: Wembley Lions Johannesburg
*1965: Swiss Bears Johannesburg
*1966: Swiss Bears Johannesburg
*1967: *Nevyko*
*1968: Swiss Bears Johannesburg
*1969: Canadian Hush Poppies Johannesburg
*1970: Maple Leafs Johannesburg
*1971: Edelweis Johannesburg
*1972: Swiss Bears Johannesburg
*1973: Swiss Bears Johannesburg
*1974: Jungle Jets Johannesburg
*1975: Jungle Jets Johannesburg
*1976: Maple Leafs Johannesburg
*1977: Maple Leafs Johannesburg
*1978: North Stars Pretoria
*1979: Flyers Roodenpoort
*1980: Flyers Roodenpoort
*1981: Flyers Roodenpoort
*1982: Bullets Benoni
*1983: North Stars Pretoria
*1984: North Stars Pretoria 
*1985: Johannesburg Bullets
*1986: Flyers Roodenpoort

*1987: Flyers Johannesburg
*1988: Flyers Johannesburg
*1989: Johannesburg Bullets
*1990: Johannesburg Bullets
*1991: Flyers Roodenpoort
*1992: Flyers Roodenpoort
*1993: Flyers Roodenpoort
*1994: Can-Ams Johannesburg
*1995: Can-Ams Johannesburg
*1996: Can-Ams Johannesburg
*1997: Pretoria Capitals
*1998: Pretoria Capitals
*1999: Wildcats Krugersdorp
*2000: Wildcats Krugersdorp
*2001: Ama-Horney Pretoria
*2002: Wildcats Krugersdorp
*2003: Wildcats Krugersdorp
*2004: *Nevyko*
*2005: Ama-Horney Pretoria
*2006: Warriors Pretoria
*2007: Wildcats Krugersdorp
*2008: Scorpions Kempton Park
*2009: Scorpions Kempton Park
*2010: Gauteng
*2011: Gauteng Miners
*2012: Cape Town Penguins
*2013: Cape Town Penguins
*2014: Pretoria Capitals
*2015: Kempton Park Wildcats
*2016: Kempton Park Wildcats
*2017: Kempton Park Sabres
Revelstoko kalno nacionalinis parkas

**Revelstoko kalno nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Britų Kolumbijoje esantis nacionalinis parkas. Įkurtas 1914 m. Greta driekiasi Ledyno nacionalinio parko teritorija.

Parke saugomas unikalus Selkirko kalnų drėgnojo vidutinių platumų miško kraštovaizdis. Jame veši retos didžiosios tujos, cūgos. Parke sutinkami nykstantys miškiniai karibu, taip pat kanadinės lūšys, rudosios lūšys, vilkai, kojotai, juodieji lokiai, grizliai, lapės, erniai, briedžiai, snieginės ožkos, amerikinės kiaunės.


Eva_Lake%2C_Mount_Revelstoke_National_Park2.jpg
File:Mount_Revelstoke_National_Park_1.jpg
File:Meadows in the Sky (3865620481).jpg


## Šaltiniai
Raidingo plokščiakalnio nacionalinis parkas

**Raidingo plokščiakalnio nacionalinis parkas** () – Kanados nacionalinis parkas, esantis Manitobos valstijoje. 1933 m. įkurtas kaip nacionalinis parkas, 1986 m. paskelbtas biosferos rezervatu.  

Pagrindinės gyvūnų rūšys – elniai, ursonai, kojotai, pelėnai, vilkai, bebrai, lūšys, baltauodegiai elniai, amerikiniai baltieji kiškiai, pumos.   

Yra golfo aikštelių, teniso kortų. Galima žvejoti, nardyti, plaukioti valtimis.  

## Galerija

File:RMNPBeach.JPG
File:Moon Lake shoreline - Riding Mountain National Park.JPG
File:Clear Lake Riding Mountain National Park Manitoba Canada (20).JPG
File:Clear Lake Riding Mountain National Park Manitoba Canada (22).JPG
File:Clear Lake Riding Mountain National Park Manitoba Canada (10).JPG
Urbonas Raškevičius

**Urbonas Raškevičius** OFM,  (1824 m. liepos  27 d. Šiauliuose, Rusijos imperija – 1909 m. rugsėjo 8 d., JAV) – Romos katalikų kunigas ir pedagogas Lenkijoje, Prūsijoje bei JAV. Pranciškonų vienuolis.
 
## Biografija
Augustavo gubernijos Smalėnų vienuolyne buvo įšventintas pranciškonų vienuoliu. 1848 m. rugsėjo 8 d. Vloclaveke įšventintas kunigu. Ilgą laiką profesoriavo dvasinėse seminarijose, nuo 1858 m. dėstė kanonų teisę tuo metu Prūsijai priklausančio Lankų miestelio teologinėje mokykloje. 1869–1871 m. gyveno pranciškonų vienuolyne Vronkose. Dėl kilusių nesutarimų 1872 m. persikėlė į Galiciją, vėliau – į Sileziją. 

Galiausiai nusprendė emigruoti į JAV. 1881 m. paskirtas lenkų katalikų Švč. Mergelės Marijos bažnyčios klebonu Indianos valstijos Otis miestelyje, šią šventovę rekonstravo. 1890–1891 m. kūrė Šv.Kazimiero parapiją Hammonde (Indianos valstija). 1891 m. grįžo tarnauti į Otį, buvo paskirtas Fort Veino dekanato vadovu.

## Šaltiniai
* Waclal Kruszka. *Historya Polska w Ameryce*, tom XII. – Milwauke: 1908, psl. 3
* ''Raszkiewicz, Rev. Urban, O.F.M.'' // From: ''Who's Who in Polish America'' by Rev. Francis Bolek, Editor-in-Chief. – New York: Harbinger House, 1943
Brazilijos ledo ritulio lyga

**Brazilijos ledo ritulio lyga** – aukščiausia Brazilijos ledo ritulio lyga. Išardyta 2010 m.
## Čempionai
*2008 : Sociedad Hipica de Campinas
*2009 : Sociedad Hipica de Campinas
*2010 : Sociedad Hipica de Campinas
Meksikos ledo ritulio lyga

**Meksikos ledo ritulio lyga** – aukščiausia Meksikos ledo ritulio lyga.

## Dabartinės komandos
* Mayan Astronomers
* Teotihuacan Priests
* Aztec Eagle Warriors
* Zapotec Totems

## Čempionai
* 2011 – Teotihuacan Priests

* 2007 – Osos de San Jeronimo
* 2006 – Lomas Verdes
* 2005 – Jurassics San Jeronimo
* 2004 – Lomas Verdes
* 2003 – *nežinoma*
* 2002 – Distrito Federal V.H.
* 2001 – Distrito Federal V.H.
* 2000 – Distrito Federal V.H.
* 1999 – D.F. Sportica
* 1991–98 – *nežinoma*
* 1990 – Association del Estado Nuevo León
* 1989 – Association del Estado del México
Kinijos ledo ritulio lyga

**Kinijos ledo ritulio lyga** – aukščiausia Kinijos ledo ritulio lyga.
## Čempionai
* 2017: *Nevyko*
* 2016: *Nevyko*
* 2015: Qiqihar 1
* 2014: Harbin
* 2013: Qiqihar 1
* 2012: Qiqihar
* 2011: Harbin
* 2010: Qiqihar
* 2009: Qiqihar
* 2008: Qiqihar
* 2007: Harbin
* 2006: Qiqihar
* 2005: Qiqihar
* 2004: Qiqihar
* 2003: Harbin
* 2002: Harbin
* 2001: Qiqihar
* 2000: Qiqihar
* 1999: Harbin
* 1998: Qiqihar
* 1997: Qiqihar
* 1996: Qiqihar
* 1995: Qiqihar
* 1994: Qiqihar
* 1993: Qiqihar
* 1992: *Nevyko*
* 1991: Nei Menggol
* 1990: *Nevyko*
* 1989: Harbin
* 1988: Changchun
* 1986: Harbin
* 1984: Harbin
* 1983: Jiamusi
* 1979: Qiqihar
* 1977: Harbin
* 1976: Harbin
* 1975: Harbin
* 1974: Tsitsikhar
* 1973: Harbin
* 1972: Heilungkiang
* 1963-1971: *Nevyko*
* 1962: Qiqihar
Honkongo ledo ritulio lyga

**Honkongos ledo ritulio lyga** – aukščiausia Honkongo ledo ritulio lyga.

## Čempionai
* 2017: Hexagon
* 2016: HKIHA
* 2015: Penguins
* 2014: Golden Castle
* 2013: Golden Castle
* 2012: Coors Light
* 2011: Penguins
* 2010: HKGFM
* 2009: Returning Hope
* 2007: Sam Wai
* 2005: Hong Kong 3
* 2001: Distacom Devils
* 2000: Nike Jets
* 1999: Bud Gold
* 1998: Dharmala Jets
* 1997: Dharmala Jets
Iremelis

**Iremelis** (, ) – kalnų masyvas pietų Uralo kalnuose, Rusijoje, Baškirijos respublikoje, (šiaurės vakaruose ribojasi su Čeliabinsko sritimi). Aukščiausia viršūnė – Didysis Iremelis (1589 m). Mažasis Iremelis (1449 m) yra už 6 km šiaurės rytuose. Irmelyje prasideda Belajos upė.

Susidaręs iš kvarcitų ir kristalinių skalūnų. Šlaituose auga spygliuočių miškai, aukščiau – kalnų tundra.

Aukščiausia Pietų Uralo viršūnė Jamantau (1638 m) yra nutolusi 53 km nuo Didžiojo Iremelio.

## Šaltiniai
Ukmergės tvenkinys

**Ukmergės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės miesto šiaurinėje dalyje – Šlapiuose. Sudarytas užtvenkus Vilkmergėlės upelį (Šventosios intakas) 1,9 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,43 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 64,8 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais ir krūmais, plyti pievos, įsikūręs individualių namų kvartalas. Tvenkinio užtvanka eina viena iš pagrindinių miesto gatvių – Žiedo gatvė. Prie tvenkinio įkurtas Svajonių parkas.

## Šaltiniai
Uzana

**Uzana** () – slidinėjimo kurortas Bulgarijoje. Įkurtas prie Ispolino viršūnės (1420 m virš jūros lygio), netoli Bulgarkos nacionalinio parko Balkanų kalnuose. Kurortą sudaro didelės pievos, kurias supa miškas. Aukštis kinta nuo 1220 iki 1350 m. Ilgiausia trasa – 1,3 km. Artimiausias miestas – Gabrovas, esantis už 22 km. Kurorte yra 15 viešbučių. Veikia visus metus.

Aplinkinės Uzanos teritorijos yra tinkamos speleologijai, slidinėjimui ir laipiojimui uolomis. Taip pat galima susipažinti ir su vietos kultūra. Netoliese yra Etaros žmonių atvirasis etnografijos muziejus.

Turizmas Uzanoje prasidėjo 1937 m.

Uzanoje yra randamos retos gėlių rūšys, kurios yra įtrauktos į Tarptautinę raudonąją knygą.

## Taip pat skaitykite
* Bulgarkos nacionalinis parkas
* Gabrovas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Uzanos informacinis centras  (anglų k.)
Guoda Perminaitė

**Guoda Perminaitė** (g. 2001 m. Kaune) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos jaunių (merginų iki 20 metų) šachmatų čempionė (2018 m.), Lietuvos jaunių (merginų iki 18 metų) šachmatų vicečempionė (2018 m.), Lietuvos moterų šachmatų čempionato prizininkė (2018 m.).

## Biografija
Kauno sporto mokyklos „Gaja“ auklėtinė. Treneris – Laimutis Šolys. Nuo 2015 metų nuolatinė Lietuvos moterų šachmatų čempionatų dalyvė, 3 vietos laimėtoja (2018 m.). Europos moterų šachmatų klubų taurėje (EWCCC) atstovavo Kauno šachmatų klubui „Margiris“ (2016 m.). 

## Pasiekimai
* 2011, 2014 m. Europos Sąjungos jaunių šachmatų čempionatas
* 2012 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, 67 vieta (100 dalyvių)
* 2015 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, 31 vieta (125 dalyvės)
* 2015 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 23 vieta
* 2016 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 18 vieta
* 2018 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 3 vieta

## Šaltiniai
Valtūnų tvenkinys

**Valtūnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, 2 km į šiaurę nuo Lyduokių miestelio. Sudarytas užtvenkus Siesarties upę (Šventosios intakas) 10,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,04 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 71,7 m. Pietinis krantas aukštas. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmynais. Į pietus stūkso Felinkos miškas. Į šiaurę įsikūręs Valtūnų kaimas. Tvenkinys yra Siesarties kraštovaizdžio draustinyje.

Tvenkinys įrengtas 2001 m., kai buvo pastatyta 170 kW galios mažoji hidroelektrinė. Yra įrengtas žuvitakis.

## Šaltiniai
Vladas Radziulis

**Vladas Radziulis** (1913 m. balandžio 24 d. Narsutiškėje, dab. Ignalinos raj. – 1986 m. rugsėjo 21 d. Vilniuje) – Vilniaus krašto lietuvių poetas ir prozininkas, pedagogas.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje, po jos baigimo 1935–39 m. studijavo teisę Stepono Batoro universitete Vilniuje. Dirbo pedagoginį darbą. 1963 m. baigė Vilniaus V.Kapsuko universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. 1944–73 m. buvo skiriamas Švenčionių gimnazijos direktoriumi, vėliau mokytojavo Vilniuje.

Nuo 1933 m. bendradarbiavo spaudoje, daug rašė pedagoginiais klausimais. Slapyvardžiais *Vl. Diemedys*, *Lankutis*, *Anicetas Lapaitis* dalyvavo literatūrinėje veikloje, išleido kelias poezijos ir prozos knygas. Vienkartinio leidinio „Kalėdų žvaigždė“ (1938 m.) redaktorius. Kūrybai būdingi Vilniaus krašto etnografiniai vaizdai, sodri kalba.

## Bibliografija
* Pirmais sparnais: pirmoji eilėraščių knyga. – Vilnius: autoriaus leidinys, 1936
* Žingsniai gyveniman: jaunųjų artojų dalios romanas. – Vilnius: autoriaus leidinys, 1938 
* Neduosim savo žemės: Vilniaus krašto lietuvių būties novelės. – Kaunas: Spaudos fondas, 1938   
* Wypisy: podręcznik dla klasy V / ułożył Wł. Radziulis. – Kaunas: Šviesa, 1976
NK Fužinar

**NK Fužinar Ravne** – Slovėnijos futbolo klubas iš Ravnės. Dar žinomas **Fužinar Vzajemci** pavadinimu.

## Istorija
1937 m. buvo įkurtas klubas, turi senas tradicijas. Nepriklausomoje šalyje laimėjimais pasigirti negali. Dalyvavo žemesniųjų divizionų kovose.

## Emblema

Vaizdas:KNK Fužinar Ravne brand logo.png|~2007 m.
Vaizdas:NK Fužinar Ravne senas logo.png|Vėlesnė
Vaizdas:NK Fužinar Ravne 1937 logo.png|Nuo 2018 m.


## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna raudona apranga. 

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Slovėnijos nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* YouTube platforma
* Globalsportsarchive
Virkščių I tvenkinys

**Virkščių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Želvos, Virkščių kaime. Sudarytas užtvenkus Šešuolos upę (Siesarties intakas) 3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,07 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 99 m. Krantai daugiausia aukšti, vietomis apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Tvenkinio užtvanka eina kelias .

Tvenkinys įrengtas 1975 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
SK Černolice

**SK Černolice** – Čekijos futbolo klubas iš Černolicės.

## Istorija
1933 m. įkurtas klubas. Rungtyniavo žemesniuosiuose divizionuose.

Jame savo karjerą pradėjo garsus čekų futbolininkas Luděk Macela. 
: Rungtyniavo jaunimo ekipoje 1958–1962 m. 
: Aštuonis kartus rungtyniavo Čekoslovakijos futbolo rinktinės sudėtyje.

Klubas žaidžia regioninėse pirmenybėse. 

2018 m. kovo 24 d. *I.A třída skupina A* pirmenybėse tarp 16 dalyvių buvo 15–iolikti.

## Spalvinė gama

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficilali klubo svetainė 

* YouTube kanale
Zenta Irena Tenisonaitė-Hellemans

**Zenta Irena Tenisonaitė–Hellemans** (; 1925 m. sausio 10 d. Stalge (dab.Plungės raj.) – 2001 m. kovo 11 d. Edegeme) – Belgijoje gyvenusi lietuvių poetė, vertėja ir dailininkė.

## Biografija
Gimė ir augo žinomo Lietuvos miškininko Aleksandro Tenisono šeimoje, tėvas paruošė ją mokslui Telšių gimnazijoje. Sėkmingai išlaikiusi brandos egzaminus, ji studijavo mediciną Vytauto Didžiojo universitete. 1941 m. liepos mėn. 19 d., Telšiuose, jos motina Aldona Tenisonienė Lietuvos Respublikos vardu nuteista mirtimi. Artėjant Antrojo pasaulinio karo frontui, 1944 m. su tėvu pasitraukė į Vokietiją ir glaudėsi pabėgelių stovyklose. Ištekėjusi už flamando Georg'o Hellemans'o, 1945 m. gruodžio mėn. persikėlė gyventi į Belgiją.

## Kūryba
Dar būdama gimnaziste susidomėjo poezija, jos eilėraščiuose vyravo meilės tema. Jau iš Antverpeno siuntė savo kūrybą į lietuvių išeivių leidinius: „Pradalges“, „Laiškus lietuviams“ ir kt. Skelbė ne tik eilėraščius, bet ir vertimus, literatūrinius straipsnius. Išleido kelias knygas pasirašydama *Zenta Tenisonaitė* arba *Zenta Tenison*.  

Kartu gyveno tėvas, kuris taip pat bendradarbiavo lietuviškoje emigrantų spaudoje. Jis vertė grožinę literatūrą į lietuvių ir flamandų kalbas, išleido prisiminimų knygą „Žemaitijos girių takais“. Savo ir tėvo kūrybinį palikimą Zenta Tenisonaitė perdavė Maironio lietuvių literatūros muziejui Kaune. 

1981 m. Z.Tenisonaitė–Hellemans pradėjo mokytis piešti ir tapyti, sukurtus paveikslus demonstravo ir Lietuvoje.  

## Bibliografija
* *Brief van Zenta Tenison aan Gerrit Kamphuis 23 KAMP Correspondentie*, 1970
* *Pavasaris ir aš: eilėraščiai.* – London: Nida, 1973 
* *Šviesos iliuzijos*. – London: Nida, 1975 (Viršelį piešė pati autorė)
* *Tretieji vainikai*: lietuvių poezija išeivijoje 1944–1974. (Išspausdinti ir keli Zentos Tenisonaitės eilėraščiai) – Chicago (Ill.): Dialogas, 1975
* *Vieniši vėjo vaikai.* – London: Nida, 1979
 
## Vertimai
* *Een steen heeft geen hart.* – Brugge: Orion-Desclée de Brouwer, 1971 (Lietuvių poetų antologija)
* *XX-jo amžiaus Nederlandų poezijos rinktinė.* – London: Nida, 1973
* Felix Timmermans. *Adagio (Eilėraščiai).* (Mecenatas – Ministerie van Nederlandse Cultuur, parėmė  Lietuvos miškininkų draugija išeivijoje.) –  Brussel: 1980

## Išnašos


## Šaltiniai
* Zenta Tenisonaite, Hellemans

## Nuorodos: Zentos Tenisonaitės eilėraščiai,
* paskelbti leidinyje „Laiškai lietuviams“, 1972 m. Nr. 8;
* paskelbti leidinyje „Laiškai lietuviams“, 1974 m. Nr. 1.
Leokadija Saikauskaitė-Mačiūnienė

**Leokadija Saikauskaitė-Mačiūnienė** (1903 m. spalio 4 d. Armėnijoje – 2003 m. balandžio 28 d. Fairfielde, Kentukio valstija, JAV) – Lietuvos baleto šokėja.

## Biografija
Gimė Rusijos imperijos kariuomenės lietuvio karininko tėvo ir baltarusės motinos daugiavaikėje šeimoje. Sajauskai persikėlė gyventi į Gruziją, Tbilisyje Leokadija lankė privačią gimnaziją. 1920 m. šeima grįžo į Lietuvos Respubliką. L. Saikauskaitė Kaune lankė Olgos Dubeneckienės baleto studiją. 1923 m. ištekėjo už karininko Vytauto Matulionio. Santuoka buvo nesėkminga ir trumpa.

1925 m. L. Matulionienės vardu priimta į Valstybės teatro baleto trupę. Leo Delibes’o „Kopelijoje“ ji sukūrė *Franco ir Svanildos draugės* vaidmenį; Piotro Čaikovskio „Gulbių ežere“ – *Odetos draugę*; Riccard’o Drig’o „Arlekinadoje“ – *Likimo fėją*; Piotro Čaikovskio „Spragtuke“ – *Arabų šokio atlikėją*. Be išvardytų vaidmenų ji šoko baletuose: Johann’o Strauss’o „Išdykėlės“, Rikardo Drigo „Užburtoji fleita“, Peter’io Ludwig’o Hertel’io „Tuščias atsargumas“. Jos pavardė minima ir kitose teatro programose – operų Jacques’o Offenbach’o „Perikola“ ir Fromental’io Halévy „Žydė“ pastatymuose.

1928 m. susituokė su inžinieriumi ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytoju Aleksandru Mačiūnu. 1930 m. jiems gimė dukra Nijolė, o 1931 m. – sūnus Jurgis (išaugęs žinomu JAV menininku ir tapęs vienu iš Fluxus judėjimo pradininkų). Nuo 1934 m. kartu su besigydančiais vaikais L. Mačiūnienė pusantrų metų gyveno Šveicarijoje. Ir šioje šalyje ji šoko scenoje – dalyvavo labdaros veikloje.

1944 m. Mačiūnų šeima pasitraukė į Vokietiją, o 1948 m. persikėlė į JAV. 1954 m. mirė vyras, nuo 1964 m. ji dirbo Rusijos Laikinosios vyriausybės vadovo Aleksandro Kerenskio mašininke. Jau būdama garbingo amžiaus, Lietuvos periodinėje spaudoje *Leokadijos (Lilės) Saikauskaitės-Mačiūnienės* vardu paskelbė prisiminimus apie vyrą ir sūnų. Jos dienoraščių pagrindu išleista knyga (T. Sakalauskas, „Žiūrėjimas į ugnį“. – Vilnius: Baltos lankos, 2002).

## Šaltiniai
* Helmutas Šabasevičius. ''Dėl „Nežinomos balerinos autobiografijos“'' // Šiaurės Atėnai, 2014-09-16
* Edukacinio užsiėmimo „Fluxus“ metodinė medžiaga
* Šarūnas Monkevičius. ''Žarijų žarstymas'' // 7 Meno dienos, 2002
* Jurgis Mačiūnas
Černolicė

**Černolicė** () – gyvenvietė netoli Prahos, vakarų Čekijoje.

## Istorija
Gyvenvietė pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1239 m.

## Gyventojai
Pagal 2010 m. duomenis gyveno 331 gyventojas. Absoliuti dauguma iš jų čekai.

## Žymūs žmonės
Čia gimė ir futbolą pradėjo žaisti garsus čekų futbolininkas Luděk Macela. Už jaunimo komandą SK Černolice žaidė 1958–1962 m. Yra aštuonis kartus kovojęs už Čekoslovakijos futbolo rinktinę.

## Sportas
* SK Černolice (futbolas)
* Stadionas, kuriame žaidžia vietos komandos.
Gabriele Possanner

**Gabrielė Posaner** (*Gabriele Possanner*, 1860–1940 m.) – pirmoji moteris daktarė, atlikusi medicinos praktiką Austrijoje. Ji buvo Austrijos teisininko Benjamino Posanerio dukra. 1880 m. Gabrielė kartu su savo šeima persikėlė į Vieną, nes jos tėvas buvo paskirtas Imperijos iždo skyriaus vedėju.

Iš pradžių Gabrielė dirbo medicinos pareigūne Bosnijoje ir Hercegovinoje, kur musulmonų moterys nesutiko būti apžiūrimos daktarų vyrų. 1894 m. įgijo medicinos laipsnį Ciuricho universitete, tačiau tik nuo 1897 m. gavo teisę atlikti medicinos praktiką, kai išlaikė egzaminus Vienoje. Taip ji tapo pirmąja moterimi, kuri baigė medicinos studijas Vienos universitete. Po to ji buvo vienintelė moteris daktarė Austrijos-Vengrijos ligoninėje iki 1903 m.

## Literatūra
* *Possanner von Ehrenthal Gabriele Freiin*, by M. Jantsch, in „Austrian Biographical Encyclopedia 1815–1950“ (OBL). Volume 8, Austrian Academy of Sciences, Vienna, 1983, , pg. 222.

## Šaltiniai
Lina Augaitis

**Lina Augaitis**,  (g. 1980 m. spalio 19 d. Otavoje, Kanada) – lietuvių kilmės Kanados sportininkė, irklenčių sporto atstovė.

## Biografija
Gimė išeivių iš Lietuvos šeimoje. Nuo mažens sportavo, žengė pirmuosius žingsnius gimnastikoje. Nuo 2003 m. studijavo sportininkų psichologiją Britų Kolumbijos universitete Vankuveryje. Įgijusi magistrės diplomą persikėlė gyventi į Vistlerį. Šiame Britų Kolumbijos miestelyje kaip ir studijų metais intensyviais sportavo: lankė alpinizmo, triatlono, kalnų dviračių, slidinėjimo treniruotes. Nors aukštų rezultatų nepasiekė, gauti įgūdžiai padėjo tolimesnėje sportinėje karjeroje.

2008 m. grįžo į Vankuverį. Susižavėjo tuo metu itin populiarėjančiu irklenčiu sportu. Varžybose Lina atstovudavo irklenčių gamybos kompanijai SIC (). 2014 m. ji dalyvavo Pasaulio pirmenybėse Nikaragvoje. Irkluodama 18 km ilgio distancijoje Nikaragvos ežere (prie Granados) tapo Pasaulio irklenčių čempionato nugalėtoja tarp moterų. 

## Šaltiniai
* Canada's Lina Augaitis and Australia's Jordan Mercer claim Gold in the 18km long Distance Races (en) 
* Lina Augaitis // Wotterman Tribe (en)
Malaizijos ledo ritulio lyga

**Malaizijos ledo ritulio lyga** – aukščiausia Malaizijos ledo ritulio lyga.

## Čempionai
*2012: Asian Tigers Kuala Lumpur
*2011: Asian Tigers Kuala Lumpur
*2010: Kuala Lumpur Cobras
*2009: Kuala Lumpur Cobras
*2008: Kuala Lumpur Fangs
*2007: Inferno Ice Kuala Lumpur
*2006: Kuala Lumpur Wildcats
*2005: Inferno Ice Kuala Lumpur
*2004: Metro Wildcats
*2003: Kuala Lumpur Blackhawks
*2002: Kuala Lumpur Devils
Mongolijos ledo ritulio lyga

**Mongolijos ledo ritulio lyga** – aukščiausia Mongolijos ledo ritulio lyga.

## Komandos
*Baganuur

*Bilegtkhuu Ulaanbaatar

*Burkhant Bars

*Capital Bank Ulaanbaatar

*Continental

*Darkhan

*Eermel Ulaanbaatar

*Erdenet

*EU Ulaanbaatar

*Jalam Khar

*Khangarid Erdenet

*MCS

*Otgon Od Ulaanbaatar

*Shariin Gol

*Xac Bank

*Xasiin Xulguud

*Zaluus San Ulaanbaatar

*ZandT

*Zolboot Tamirchid

## Čempionai
* 2016-17: Baganuur
* 2015-16: *nežinoma*
* 2014-15: Xasiin Xulguud
* 2013-14: Khangarid Erdenet
* 2012–13: Otgon Od Ulaanbataar
* 2011–12: Zaluus San Ulaanbaatar
* 2010–11: Baganuur
* 2009–10: Khangarid Erdenet
* 2008–09: Otgon Od Ulaanbataar
* 2007–08: Otgon Od Ulaanbaatar
* 2006–07: Otgon Od Ulaanbaatar
* 2005–06: Baganuur
* 2004–05: Baganuur
* 2003–04: Baganuur
* 2002–03: EU Ulaanbaatar
* 2001–02: EU Ulaanbaatar 
* 2000–01: EU Ulaanbaatar
* 1999–00: Baganuur
* 1998–99: Eermel Ulaanbaatar
* 1997–98: Eermel Ulaanbaatar
* 1996–97: Darkhan
* 1995–96: Shariin Gol
* 1994–95: Eermel Ulaanbaatar
* 1993–94: Eermel Ulaanbaatar
* 1992–93: Eermel Ulaanbaatar
* 1991–92: Eermel Ulaanbaatar