Afonso de Albuquerque

**Afonsas de Albukerkė** (*Afonso de Albuquerque*, ~1453–1515 m. gruodžio 15 d.) – Portugalijos jūrininkas, karvedys, konkistadoras, Portugalijos Indijos vicekaralius (1509–1515 m.). Vertinamas kaip vienas iškiliausių savo laikmečio karvedžių, užvaldęs prieskonių prekybinius kelius Rytuose ir atvėręs kraštus Portugalijos kolonizacijai.

Gimė įtakingoje šeimoje – jo seneliai ir proseneliai dirbo karališkaisiais sekretoriais, admirolais. Afonsas de Albukerkė 10 metų tarnavo Šiaurės Afrikoje, kur įgijo patirties kovose su musulmonais. Dalyvavo karaliaus Alfonso V įvykdytuose Asilos ir Tanžero užkariavimuose 1471 m. Valdant karaliui Jonui II, Afonsas de Albukerkė buvo jo asmeninis žirgininkas. 1489 m. dalyvavo Grasjozos tvirtovės gynyboje. Valdant Manueliui I, aukštų pareigų rūmuose neturėjo, vėl tarnavo Maroke.

Po to, kai 1499 m. Vaskas da Gama jūriniu keliu pasiekė Indiją, karalius Manuelis tuojau išsiuntė Pedro Alvarešo Kabralio ekspediciją, kad ši užmegztų prekybinius ryšius su indų valdovais. Musulmonų prekijai, kurie tuo metu valdė prekybą prieskoniais, nuteikė Kalikuto valdovą (zamoriną) prieš portugalus, tuo metu Kalikuto pavaldiniai Kočine juos priėmė. 1503 m. Afonsas de Albukerkė su pusbroliu Fransisku atsiųstas į Kočiną, kad pastatytų pirmąją portugalų tvirtovę ir apsaugotų Kočino valdovą. Taip pat įkūrė prekybinį postą Kilone, o 1504 m. liepą grįžęs į Lisaboną gerai priimtas karaliaus Manuelio.

1506 m. balandį Afonsas de Albukerkė ir Tristanas da Kunja išplaukė ištyrinėti rytinių Afrikos krantų ir pastatyti tvirtovę Sokotros saloje, kuri užkirstų arabų prekybą Raudonojoje jūroje. 1507 m. rugpjūtį tai įvykdžius, Afonsas de Albukerkė užkariavo strategiškai svarbią Ormūzo salą prie Persijos krantų ir pradėjo prekybą tarp Persijos ir Europos. Tristanui da Kunjai išvykus į Indiją, Afonsas de Albukerkė siaubė Persijos ir Arabijos pakrantes (Maskatą, Chor Fakaną, Soharą). Jis bandė Ormūze pastatyti fortą, bet dėl įgulos sukilimo darbų nebaigė.

1508–1509 m. Afonsas de Albukerkė įsivėlė į kovą dėl valdžios su Portugalijos Indijos vicekaraliumi Fransisku de Almeida – karalius laiške nurodė Albukerkei poste pakeisti Almeidą, tačiau šis teigė, kad jo kadencija dar nesibaigė bei norėjo atkeršyti musulmonams už sūnaus nužudymą. Albukerkė buvo įkalintas, tačiau 1509 m. vasarį pareigas gavo. Afonsas de Albukerkė siekė užvaldyti prekybinius kelius Rytuose ir įkurti tvirtoves su gyvenvietėmis juos valdyti. 1510 m. sausį jis nesėkmingai bandė užimti Kalikutą, vos išsigelbėjo. Tada Albukerkė susidėjo su indų piratu Timodžiu ir 23 laivais puolė Goa. 1510 m. užėmė miesto tvirtovę (ją kuriam laikui prarado, bet netrukus atkovojo).

Po pergalės prieš musulmonus, indai priėmė portugalų valdžią. Afonsas de Albukerkė pavertė Goa svarbia karinio laivyno baze, prekybiniu uostu (išvežinėjo prieskonius, o indų diduomenei atvežinėjo persiškus žirgus), skatino portugalų vyrus tuoktis su vietinėmis moterimis ir didinti miesto populiaciją. Toliau Afonsas de Albukerkė išvyko ir 1511 m. liepą užėmė Melakos uostą – svarbų prekybinį tašką tarp Indijos ir Prieskonių salų.

1512 m. sausį konkistadoras turėjo grįžti į Goa ir gelbėti miestą nuo antpuolio. Tai padaręs grįžo prie idėjos įtvirtinti portugalų prekybą Raudonojoje jūroje – nusprendęs, kad Sokotros bazė tam netinkama, su jungtinėmis indų ir portugalų pajėgomis pabandė užimti Adeną. Tam nepavykus, ištyrinėjo Arabijos ir Abisinijos krantus. Grįžęs į Indiją, Afonsas de Albukerkė užėmė Kalikutą, kuris nuolat priešinosi portugalams. 1515 m. vasarį išvyko su 26 laivais į Ormūzą ir užėmė dalį salos, bet dėl ligos buvo priverstas grįžti į Goa. Laive sužinojo, kad jo priešai Portugalijoje prieš jį susimokė, ir kad į vicekaraliaus vietą jau paskirtas Lopas Soarešas de Albergarija. Afonsas de Albukerkė mirė prieš pat pasiekiant Goa. Palaidotas Švč. Kalnų Dievo Motinos bažnyčioje Goa, o 1566 m. perkelti į Švč. Malonės Dievo Motinos bažnyčią Lisabonoje (palaikai prapuolė per 1755 m. žemės drebėjimą).

Afonsas de Albukerkė laikomas vienu Portugalijos didvyrių, apdainuotas Luišo Vazo de Kamoinšo „Luziadose“. Jo garbei šalyje pavadintos gatvės, aikštės, laivai.

## Šaltiniai