open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Josifas Kovneris

**Josifas Naumovičius Kovneris** (; 1895 m. gruodžio 17 d. (29 d.), Vilnius – 1959 m. sausio 4 d. Maskva) – sovietų kompozitorius ir dirigentas, dainų, operečių ir muzikos dramos spektakliams bei animaciniams filmams autorius.

## Biografija
1914 m. Josifas Kovneris baigė Rusijos muzikos draugijos Vilniaus muzikos kolegiją E. I. Stanek-Lovmyanskaya fortepijono klasę. Muzikos teorijos mokėsi pas kompozitorių Konstantiną Galkauską, 1915 m. studijavo Petrogrado konservatorijoje. Kompozicijos mokėsi pas Vasilijų Kalafatį, instrumentuotės – pas Aleksandrą Glazunovą, 1918–1923 m. mokėsi pas to meto žymų kompozitorių ir muzikos veikėją Georgijų Katuarą, o 1923–1942 m. buvo Maskvos jaunųjų žiūrovų teatro vyriausiasis dirigentas ir muzikinio skyriaus vedėjas.

## Kūryba
Per savo veiklos laikotarpį kompozitorius parašė daug kūrinių vaikams bei muzikos animaciniams filmams. Jo palikimas – simfonija-poema „Pergalių kelias“ (1929 m.), siuita „Kaukazo paveikslai“ (1934 m.), „Siuita vaikams“ (1945 m.) simfoniniam orkestrui.

Antrojo pasaulinio karo metu, būdamas Sverdlovske, Kovneris pasuko į operetės žanrą, kuriam liko ištikimas visą šeštąjį dešimtmetį. Iš viso kompozitorius parašė muziką daugiau nei penkiasdešimčiai spektaklių. Paminėtini tokie kūriniai, kaip „Laisvieji flamandai“ (pagal Čarlso de Kosterio „Ulenspiegelio legendą“ (1935 m.), „Anderseno pasakos“ (pastatė V. Smirnova, 1935 m.), muzika Sergejaus Michalkovo pjesei „Tomas Kenti“ (pagal Marko Tveno „Princą ir elgetą“ (1938 m.), „Jie čia nesikandžioja“ (1930 m.), „Nekviestas svečias“ (1937 m.), „Dramblys ir Mopsas“ (1940 m.) bei muzikinės komedijos: „Bronzinis biustas“ (1944 m.), „Akulina“ (1948 m.), „Perlas“ (1953 m.-1954 m.), „Nežemiška būtybė“ (1955 m.).

Iš visų Josifo Kovnerio operečių labiausiai žinoma „Akulina“, kuri buvo sėkmingai atlikta ne tik daugelyje Sovietų sąjungos scenų, bet ir užsienyje – Čekoslovakijoje, Rumunijoje, Vengrijoje.

## Pastatymai Lietuvoje
Lietuvoje 1956 m. Kauno valstybiniame muzikiniame teatre buvo pastatyta Josifo Kovnerio operetė „Akulina“

## Nuorodos
Soviet film soundtracs (1928–1950), vol. 5. https://open.spotify.com/album/3SlPwp4qJIi0kWaJxs7ULW

## Atmintis
Josifas Kovneris palaidotas Vvedenskio kapinėse Maskvoje.

## Šaltiniai
Vaikis Bilis

**Vaikis Bilis** arba **Bilis Kidas** (, tikras vardas **Henris Makkartis**, , 1859 m. rugsėjo 17 d. arba lapkričio 23 d. – 1881 m. liepos 14 d.) – JAV nusikaltėlis ir kovotojas ginklais, veikęs Amerikos Laukiniuose vakaruose, per savo trumpą 21-erių metų gyvenimą išgarsėjęs aštuoniomis žmogžudystėmis. Taip pat kovojo Naujojoje Meksikoje vykusiame Linkolno apygardos kare, kuriame įtartas trimis žmogžudystėmis.

Makkartis tapo našlaičiu būdamas penkiolikos. Jau šešiolikos buvo suimtas už maisto vagiliavimą. 1875 m. pabaigoje apvogė kinų skalbyklą ir buvo suimtas praėjus vos dešimčiai dienų. Iš Naujosios Meksikos teritorijos pabėgo į Arizoną, taip tapdamas federaliniu bėgliu ir žmogumi už įstatymo ribų. Nuo 1877 m. Makkartis save ėmė vadinti Viljamu H. Boniu (). Tų pačių metų rugpjūtį ginčo metu nužudė kalvį ir tapo ieškomu nusikaltėliu Arizonoje, dėl ko grįžo į Naująją Meksiką, kur ėmė verstis galvijų vagystėmis. Šiame regione išgarsėjo kaudamasis Linkolno apygardos kare. Makkartis ir kiti du mūšio dalyviai vėliau apkaltinti trimis žmogžudystėmis, tarp kurių – Linkolno apskrities šerifas Viljamas Dž. Bredis ir vienas jo pavaduotojų.

Makkartis platesniu mastu išgarsėjo, kai 1880 m. gruodį JAV leidiniai „Las Vegas Gazette“ (Naujojoje Meksikoje) ir „The Sun“ (Niujorke) parašė apie jo nusikaltimus. Tą patį mėnesį šerifas Patas Garetas sučiupo nusikaltėlį. 1881 m. balandį Makkartis buvo nuteistas už Bredžio žmogžudystę, jam paskirta mirties bausmė pakariant, bausmę įvykdant gegužės mėnesį. Balandžio 28 d. Makkartis pabėgo iš kalėjimo ir nužudė du šerifo pavaduotojus. Daugiau nei du mėnesius praleido laisvėje, kol 1881 m. liepos 14 d. Naujojoje Meksikoje esančiame Fort Sumneryje buvo nušautas šerifo Gareto. Po Vaikio Bilio mirties kelis dešimtmečius plito legendos, esą Makkartis yra gyvas ir nemažai vyrų dėjosi esą juo. Vaikio Bilio gyvenimas ir pasakojimai apie jį įkvėpė ne vieną vesterno žanro filmą.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
* 
*
Kingo įlanka

**Kingo įlanka** () – Indijos vandenyno dalis prie šiaurės vakarinių Australijos krantų, Vakarų Australijoje. Įsiterpusi tarp Dampyro Žemės ir Jampio (*Yampi*) pusiasalių. Ilgis apie 145 km, plotis iki 56 km. Vakaruose ties žiotimis yra Leveko kyšulys (*Cape Leveque*), rytuose įlanka užsibaigia ties keturių Piratų salyno salų virtine. Krantai vingiuoti, yra nedidelių salų. Būdingos seklumos, rifai. Įteka Ficrojus, Mida, Lenardas, Mėja ir Robinsonas. Įlankos pietinėje dalyje kyšo pusiasalis, kurio vakariniame krante įsikūręs Derbio uostamiestis.

Kingo įlankoje vyksta didžiausi Australijoje ir vieni didžiausių pasaulyje potvynių ir atoslūgių svyravimai (iki 11,8 m prie Derbio).

Pirmasis įlankoje apsilankęs europietis buvo anglų jūrininkas Viljamas Dampiras 1688 m. Įlanką australų tyrinėtojo Filipo Parkerio Kingo garbei pavadino 1838 m. įlanką tyrinėję anglų laivo „Beagle” kapitonai Džonas Stoksas (*John Stokes*) ir Džonas Vikamas (*John Wickham*).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* King Sound, Western Australia For Everyone
Girdžiūnai (viensėdis)

**Girdžiūnai** – buvęs viensėdis Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Mitkūnų.

## Istorija

Viensėdis buvo panaikintas 1968 m. Filomena Kavoliutė pasakoja, kad taip nutiko, kai 1967 m. Lietuvos TSR Aukščiausiajai Taryba pateikė atsakymą vietos valdžiai, kad peržiūrėjus Joniškio rajone „nerasta išlikusių gyvenamųjų vietovių pavadinimų, būdingų feodalinėms ir kapitalistinėms formacijoms, arba pavadintų darbo žmonių engėjų ar buržuazinių nacionalistų vardais“, išskyrus Girdžiūnų vienkiemį, vadintą stambaus ūkininko vardu. Todėl jį siūloma prijungti prie šalia esančio Medikuičių kaimo, prie jo prijungiant dar ir Nemeikščių vienkiemį.

## Šaltiniai
Kazys Jonaitis

**Kazys Jonaitis** (g. 1943 m. Algupių k.) – Lietuvos nusikaltėlis, serijinis žudikas. Buvo pramintas Pakelių maniaku.

## Biografija
Gimė Kauno rajone esančiame Algupio kaime. Buvo vyriausias sūnus iš septynių vaikų. Kazio Jonaičio sesers teigimu, Kazio Jonaičio tėvas sūnų vaikystėje bausdavo žiauriomis fizinėmis bausmėmis.

Baigė dvi klases, dirbo vairuotoju. Iš dviejų ankstesnių santuokų turėjo du vaikus – sūnų ir dukrą. Prieš jį sulaikant, jau buvo triskart teistas, iš viso nelaisvėje praleido aštuoniolika metų. Pirmuosius du kartus nuteistas už vagystę, o paskutinį – už žmogžudystę. Pastarąjį nusikaltimą K. Jonaitis įvykdė 1984 m. – nužudė savo pažįstamo žmonos meilužį, o jo kūną, uždarytą automobilio bagažinėje, sudegino miške. Už nusikaltimo įvykdymą K. Jonaičiui buvo pažadėtas aštuonių tūkstančių rublių atlygis. Teismas už žmogžudystę K. Jonaičiui skyrė penkiolika metų nelaisvės, tačiau į laisvę jis išėjo trejais metais anksčiau, 1997 m. rekomendavus Prezidentūros malonės komisijai.

K. Jonaitis buvo sulaikytas 2001 m. Tuo metu jis dirbo vairuotoju vienoje Vilniaus bendrovėje. K. Jonaitis sustodavo prie pakeleivingas mašinas stabdančių jaunų merginų.

2001 m. balandžio 21 d. miške netoliese Elektrėnų aptiktas žiauriai nužudytos 25 metų Vievio gyventojos Eglės Venskutonytės kūnas. Praėjus apytikriai mėnesiui, netoli kelio Vilnius-Kaunas rastas dingusios 20 metų Jonavos gyventojos Jurgitos Šteinaitės kūnas. Paskui tose pačiose apylinkėse rasti trečiosios merginos, 20 metų Gerdos Šatraitytės, palaikai. Kaip buvo nustatyta atliekant tyrimą, K. Jonaitis merginas sumušdavo, apsvaigindavo smūgiais į galvą ir išžagindavo. Teigiama, kad kai kurios merginos žaginimo metu jau buvo praradusios sąmonę. Vienai jų į galvą buvo smogta kirvio pentimi. Viena mergina po išžaginimo sugebėjo pabėgti. Kratų metu iš Jonaičių garažų ir buto buvo paimta daugybė jaunoms moterims priklausiusių daiktų, iš to tyrėjai sprendė, jog aukų galėjo būti gerokai daugiau.

K. Jonaičio teismas truko daugiau nei metus, prieš pirmąjį teismo posėdį jis mėgino nusižudyti. Dėl trijų merginų nužudymo ir keturių išžaginimo K. Jonaitis buvo nuteistas kalėti iki gyvos galvos.

## Išnašos
Kinų mandarinų kalba

**Kinų mandarinų kalba** ( arba  (*Guānhuà*), pažodinis vertimas – *valdininkų kalba*) – kinų kalbų grupė, kaip gimtoji kalba plačiai vartojama šiaurinėje ir pietvakarių Kinijoje. Grupei priklauso Pekino tarmė, kurios fonologija remiasi standartinė kinų kalba. Kinų mandarinų kalba kilusi iš Šiaurės Kinijos, tad kartais vadinama **Šiaurės Kinijos kalba** (, , *Běifānghuà*, „šiaurinė kalba“). Gana didelė tarmių įvairovė. Pietvakarių Kinijos ir Žemutinės Jangdzės tarmės nėra tarpusavyje suprantamos ir tik iš dalies suprantamos šnekantiesiems standartine kinų kalba. Nepaisant to, kinų mandarinų kalba paprastai laikoma daugiausiai gimtakalbių turinčiąja pasaulio kalba (ši kalba gimtoji beveik milijardui žmonių).

Mandarinų kalba yra didžiausia tarp septynių ar dešimties kinų tarmių grupių. Ją vartoja apie 70% gyventojų visoje Kinijoje. Dauguma kinų mandarinų kalbos tarmių turi keturis tonus, yra išlaikiusios pradinius retrofleksinius priebalsius, kurie yra sunykę pietiniuose dialektuose/kalbose.

Kinijos sostinės pastarąjį tūkstantmetį buvo įsikūrusios žemėse, kuriose vartojama kinų mandarinų kalba, tad kinų mandarinų kalbų tarmės turėjo reikšmingą statusą. Mandarinų kalba nuo XIV a. buvo valdininkų ir imperatoriaus rūmų vartojama kaip *[[lingua franca]]*. Ankstyvajame XX a. nacionalinė kalba buvo standartizuota remiantis Pekino tarme bei kai kurių kitų mandarinų tarmių elementais. Šiuo metu kinų mandarinų kalba yra oficiali Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kalba, taip pat viena iš keturių oficialių Singapūro ir Jungtinių Tautų Organizacijos kalbų. Dėl pastaruoju metu išaugusios migracijos iš Kinijos ir Taivano regionų, kuriuose vartojama kinų mandarinų kalba, ši kalba išplito tarp kinų diasporos. Kinų mandarinų kalba taipogi yra labiausiai paplitusi kinų grupės kalba. Kaip užsienio kalbos jos taip pat galima mokytis Lietuvos aukštosiose mokyklose.

## Pavadinimo kilmė
Kalbos pavadinimas „mandarinas“ į Europos kalbas atėjo per portugalų kalbos žodį *mandarim*. Pastarojoje jis atsirado iš malajų *menteri*, o šioje – iš sankskrito *mantrī*, *mantrin*, kas reiškia „ministrą“ arba „patarėją“). Pradinė žodžio reikšmė – mandarinais vadinami Mingų ir Čingų dinastijos laikų biurokratai. Kadangi jų pačių vietinės tarmės vargiai galėjo būti suprantamos tarpusavyje, šie pareigūnai tarpusavyje bendravo įvairiomis šiaurinėmis tarmėmis pagrįsta koinė kalba. Kai XVI a. į Kiniją atvykę jėzuitų misionieriai susidūrė su šia kalba, jie ją pavadino mandarinu, remdamiesi terminu, kurį naudojo vietiniai šiai kalbai apibūdinti, t. y., *Guānhuà* (), kas reiškia „valdininkų kalba“.

## Taip pat skaitykite
* Kinų kalbos žodynas
* Kinų kalbos transkripcija
* Kinijos kalbos
* Bendrinė kinų kalba

## Šaltiniai

### Literatūra
* 
* 

## Nuorodos

* Mandarinų tarmių tonai : Išsamus tonų palyginimas lentelėse tarp 523 mandarinų potarmių. (Surinko James Campbell) (anglų k.)
Sligo Rovers (moterys)

**„Sligo Rovers“ moterų komanda** – Airijos moterų futbolo komanda iš Slaigo. Rungtyniavo Nacionalinėje moterų lygoje (). 

## Istorija

Klubas įkurtas 1928 m., o merginų ekipos nuo 2018 m. dalyvaudavo jaunimo čempionatuose. 2018 m. liepos mėn. „Sligo Rovers“ buvo vienais iš 11 įkūrėjų naujoje U-17 nacionalinėje lygoje. 

2021 m. rugsėjo mėn. klubas paskelbė apie planus bendradarbiauti su Technologijos institutu (Slaigo), kad nuo 2022 m. suburtų komandą Nacionalinėje moterų lygoje.

2021 m. gruodžio 10 d. Airijos futbolo asociacija (FAI) patvirtino, kad  ekipa pakviesta į aukščiausią šalies divizioną.

2021 m. gruodžio 15 d. buvęs „Rovers“ žaidėjas Styvas Finėjus buvo paskirtas moterų komandos treneriu.

2022 m. sausio 11 d. klubas pasirašė sutartį su pirmąja klubo žaidėja. Ja tapo nacionalinei Airijos moterų rinktinei atstovavusi Ema Hansberi. 

Pirmąsias draugiškas rungtynes sužaidė 2022 m. sausio 22 d. „The Showgrounds“ stadione. „Sligo Rovers“ merginos rezultatu 6:3 įveikė Conn Rangers ekipą iš kaimyninės Mėjo grafystės. Šias rungtynes stebėjo apie 300 žiūrovų.

### 2022 m.
Moterų komanda debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. 2022 m. čempionatas vyko pandemijos sąlygomis.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidė „The Showgrounds“ stadione.

## Sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose žaidžia balta raudona apranga. 
* Išvykose rungtyniauja balta juoda apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Joma (metai nežinomi);
:: 2022 m. rungtyniavo Joma firmos aprangomis.
*  Umbro (metai nežinomi);

## Taip pat skaitykite
* Sligo Rovers FC

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Tumianai

**Tumianai** (, ) – kaimas Barčevo valsčiuje, Olštyno srityje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, šiaurės Lenkijoje. Tumianai išsidėstę maždaug už 9 km į rytus nuo Barčevo ir už 22 km į rytus nuo regiono sostinės Olštyno.

Tumianuose aptikta gausių archeologinių radinių, priklausančių stipria germaniška įtaka pasižyminčiai V–VII a. vakarų baltų Olštyno kultūrai.

## Išnašos
Dievukalnas

**Dievukalnas**, arba **Lielvardės Dievukalnas** () – piliakalnis Lielvardės valsčiuje, Uogrės savivaldybėje, Vidžemėje, Latvijoje.

Dievukalnas stūkso Rumbinios upelio kairiajame krante prie jo žiočių į Dauguvą. Priešais Dievukalną kitame krante stovi Lielvardės piliakalnis su viduramžių pilies griuvėsiais. Lielvardės Dievukalną kaip piliakalnį pirmasis 1942 m. aprašė K. Ruozytis (K. Rozītis). 1977–1980 m. šiame piliakalnyje buvo vykdomi A. Zarinios (A. Zariņa) vadovaujami archeologiniai kasinėjimai. Iki jų Dievukalnas buvo laikomas Lielvardės piliakalnio kulto vieta. Archeologiniai kasinėjimai atskleidė, kad Dievukalne išskirtini penki kultūriniai sluoksniai. Piliakalnyje nenutrūkstamai buvo gyvenama nuo I tūkstantmečio pr. m. e. vidurio iki VI–VIII a. Viršutinis sluoksnis priklauso XII–XIII a., kuomet kryžiuočiai čia išlygino pylimus ir pasistatė tvirtovę.

## Išnašos
Malyškos (Vileika)

**Malyškos** (, ) – kaimas Vileikos rajone, Minsko srityje, Baltarusijoje. Įeina į Liudvinovo kaimiškosios apylinkės sudėtį.

## Istorija
XIX a. buvo kaimas, seniūnijos centras Servačė valsčiuje, veikė stačiatikių cerkvė, vandens malūnas. Tarpukariu Malyškos (lenk. *Małyszki*) priklausė Lenkijai.

Iki 1973 m. balandžio 4 d. priklausė Žarų kaimiškajai apylinkei.
## Įžymybės
* Senosios katalikų kapinės
* Medinis kryžius kapinėse

## Galerija

Малышкі. Рака Сэрвач.jpg|Servečius prie kaimo
Малышкі. Старыя каталіцкія могілкі.jpg|Senosios katalikų kapinės
Малышкі. Старыя каталіцкія могілкі. Крыж.jpg|Medinis kryžius kapinėse
НГМ РБ. Макет паселішча.jpg|Malyškų piliakalnio maketas Baltarusijos nacionaliniame istorijos muziejuje


## Literatūra
Małyszki, powiat wilejski, Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, Tom_XV_cz.2/299

## Išnašos
Omaras Chajamas

**Omaras Chajamas** (; 1048 m. gegužės 18 d. Nišapūre, Seldžiukų imperijoje – 1131 m. gruodžio 4 d.) – persų polimatas, matematikas, astronomas, istorikas, filosofas ir poetas.

Reikšmingas indėlis į algebrą klasifikuojant kubines lygtis ir pateikiant jų sprendimą naudojant kūgio pjūvius. Chajamas taip pat prisidėjo prie lygiagrečių tiesių aksiomos aiškinimo ir neeuklidinės geometrijos vystymosi. Būdamas ir astronomas, jis pasiūlė naudoti saulės metų kalendorių, kuris buvo tikslesnis už Julijaus ir nuo 1582 m. pradėtą naudoti Grigaliaus kalendorių. Šio kalendoriaus pagrindu sukurtas persų kalendorius, kuris yra naudojamas iki šiol. Dar 1079 m. Chajamas apskaičiavo, kad metus sudaro 365,24219858156 dienos.

Chajamas taip pat išpopuliarino katrenus (rubajatus) persų kalba.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Omaro Chajamo darbai portale Standard Ebooks
* [Omaro Chajamo darbai projekte ''[Project Gutenberg]'']
JK Tallinna Kalev (moterys)

**„Kalevo“ futbolo klubas**, o trumpiau **JK Kalev** bei tiesiog **Kalev** – Estijos futbolo klubas iš Talino. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1911 m. Moterų ekipa suburta ir dalyvavo aukščiausioje šalies moterų lygoje.

2005 Naiste Meistriliiga merginos užėmė trečią vietą, kitais metais (2006 m.) ir vėl buvo trečios.

2021 m. vėl iškovojo trečią vietą.

## Pasiekimai
### Lygoje
* **[[Naiste Meistriliiga]]** (Aukščiausioji lyga)
** **Čempionės (0):**
** Trečioji vieta (4): 2005, 2006, 2021, 2022 m.

### Taurės turnyrai
* **Estijos futbolo taurė**
** **Nugalėtojos ():** 

* **Supertaurė**
** **Nugalėtojos ():** 

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 
* 2021 m. aprangų gamintojais buvo Macron firma.

## Komandos sudėtis
2021 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.

## Treneriai
*  Maksim Rõtškov, 2021 m.

## Taip pat skaitykite
* JK Tallinna Kalev (vyrų ekipa)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Facebook paskyra 
* Instagram paskyra
Saku Sporting

**„Saku Sporting“ futbolo klubas**, o trumpiau **Sporting** bei tiesiog **Saku** – Estijos futbolo klubas iš Saku. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2007 m. Tuo metu pagrindinis **„Saku Sports“** klubo tikslas buvo ugdyti jaunimą.

2011 m. suburta suaugusiųjų komanda, dalyvavusi vyrų futbolo varžybose. Vėliau suburta ir merginų, moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje šalies moterų lygoje.

2019 m. debiutavo Naiste Meistriliiga. Debiutantės užėmė ketvirtą vietą, o taurės turnyre pasiekė pusfinalį.

2020 m. Naiste Meistriliiga merginos užėmė antrą vietą po pirmojo etapo, bet stipriųjų grupėje nukrito į trečią vietą ir iškovojo bronzos medalius. Taurės turnyre ir vėl iškopė į pusfinalį.

2021 m. Naiste Meistriliiga merginos užėmė antrą vietą, o taurės turnyre nukeliavo iki ketvirtfinalio.

2022 m. rugpjūčio 8 d. žaidė Baltijos lygos rungtynes prieš FC Gintra. Lietuvos klubas nugalėjo estes rezultatu 5-1.

2023 m. sezono Baltijos moterų futbolo lygoje Saku Sporting susitiko su Žalgirio MFA ir Šiaulių „Gintros“ komandomis. 2023 m. birželio 10 d. Vilniuje įvykusiose rungtynėse rezultatu 4-2 nugalėjo „žalgirietės“.2023 m. birželio 18 d. Estijoje įvykusiose rungtynėse rezultatu 3:1 šiaulietės nugalėjo Saku „Sporting“.

2024 m. balandžio 14 d. trenerio Johan-Kaspar Ivask auklėtinės Baltijos lygos rungtynėse Išvykoje (Šiauliuose) minimalia persvara 1-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą“.

## Pasiekimai
### Lygoje
* **[[Naiste Meistriliiga]]** (Aukščiausioji lyga)
** **Čempionės (0):**
** Antroji vieta (5): 2021, 2022, 2023, 2024, 2025
** Trečioji vieta (1): 2020

### Taurės turnyrai
* **Estijos futbolo taurė**
** **Nugalėtojos (0):** 
** Pusfinalis (2): 2019, 2020
* **Supertaurė**
** **Nugalėtojos (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 
* 2021 m. aprangų gamintojais buvo Nike firma.

## Komandos sudėtis
2024 m. balandžio 14 d. sudėtis.
* Kairi Himanen (kapitonė)
* Katriin Saulus
* Emma Treiberg
* Ruth Hansar
* Renate-Ly Mehevets
* Triin Satsi
* Cärolyn Eismann
* Viktoria Toding
* Mia-Maria Aro
* Diana Salamatova
* Merily Toom
* Angela Raidmets
* Eva-Maria Kriisa
* Elise Kreuz
* Sandra Liir
* Eliisabet Pedak
* Grete Gross
* Kätlin Jeedas
* Sanna Lindeberg
* Keiti Kruusmann
* Katrin Tiigimägi

## Treneriai
*  Jan Harend, 2021–2023 m.
*  Johan-Kaspar Ivask, nuo 2024 m. sausio mėn.

## Sportas
* Saku staadion – futbolo stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia Saku Sporting vyrų ir moterų ekipos. 
* Stadiono talpa vienas tūkstantis žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Saku Sporting (vyrų ekipa)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* O. S. apie merginų ekipą
* Facebook paskyra 
* Instagram paskyra
Pärnu JK Vaprus (moterys)

**„Vaprus“ futbolo klubas**, o trumpiau **JK Vaprus** bei tiesiog **Vaprus** – Estijos futbolo klubas iš Pernu. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1922 m.  

2020 m. pradžioje Pärnu JK merginos tapo Pernu „Vaprus“ klubo sistemos dalimi. 

2020 m. Naiste Meistriliiga užėmė ketvirtą vietą, o taurės turnyre pasiekė ketvirtfinalį.

2021 m. Naiste Meistriliiga merginos vėl buvo ketvirtoje vietoje. Taurės turnyre pasiekė finalą, tačiau pralaimėjo.

## Pasiekimai
### Lygoje
* **[[Naiste Meistriliiga]]** (Aukščiausioji lyga)
** **Čempionės (0):**
** Antroji vieta (0): 
** Trečioji vieta (0): 

### Taurės turnyrai
* **Estijos futbolo taurė**
** **Nugalėtojos (0):** 
** **Finalas (1)**: 2021
* **Supertaurė**
** **Nugalėtojos (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* 2021 m. aprangų gamintojais buvo Nike firma.

## Komandos sudėtis
2021 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.

## Treneriai
*  Kristina Bannikova, 2020–2021 m.

## Sportas
* Pärnu Rannastaadion – futbolo stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia klubo vyrų ir moterų ekipos. 
* Stadiono talpa 1,5 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Pärnu JK Vaprus (vyrų ekipa)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* O. S. apie merginų ekipą
* Facebook paskyra 
* Instagram paskyra 
* Soccerway  (moterys)
Lasnamäe FC Ajax (moterys)

**„Ajax“ futbolo klubas**, o trumpiau **FC Ajax** bei tiesiog **Ajax** – Estijos futbolo klubas iš Talino. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1993 m. Vėliau buvo suburta ir merginų ekipa.
### 2020 m. sezonas
2020 m. sezone žaidė Esiliiga ir tapo lygos nugalėtojomis. Iškovojo vietą aukščiausioje šalies lygoje.
### 2021 m. sezonas
2021 m. debiutavo Naiste Meistriliiga, tačiau liko paskutinėje, aštuntoje vietoje. 2021 m. rugsėjo 11 d. patirtas vienas iš skaudžiausių sezono pralaimėjimų buvo, kai „Floros“ klubas nugalėjo „Ajax“ merginas triuškinančiu rezultatu 11:0.

## Pasiekimai
### Lygoje
* **[[Naiste Meistriliiga]]** (Aukščiausioji lyga)
** **Čempionės (0):**
** Antroji vieta (0): 
** Trečioji vieta (0): 

### Taurės turnyrai
* **Estijos futbolo taurė**
** **Nugalėtojos (0):** 
** **Finalas ()**: 
* **Supertaurė**
** **Nugalėtojos (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* 2021 m. aprangų gamintojais buvo Joma firma.

## Komandos sudėtis
2021 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.

## Treneriai
*  Oleg Timofejev, 2020–2021 m.

## Sportas
* Ajaxi staadion – futbolo stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia klubo moterų ekipa. 
* Viena aikštė turi natūralios žolės veją. Kita aikštė, vadinamoji DDA, dirbtinės dangos aikštė.
* Stadiono talpa 1 500 žiūrovų, o DDA talpina 300 žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* FC Ajax Lasnamäe (vyrų ekipa)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* O. S. apie merginų ekipą  (nukreipia  lygos pusl.)
* Facebook paskyra 
* instagram paskyra 
* Soccerway (moterys)
* jalgpall.ee (apie klubą)
JK Tulevik ja Suure-Jaani Unitedi ÜN

**„JK Tulevik ja Suure-Jaani Unitedi ÜN“** – Estijos futbolo klubas iš Viljandžio. Šis straipsnis apie moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1921 m. Tais metais Viljandžio mieste buvo įkurtas pirmasis futbolo klubas. 

Ankstesniais metais būta **SK Suure-Jaani United** moterų ekipos, kuri žaidė aukščiausioje šalies lygoje.. 

### Tulevik ja Suure-Jaani Unitedi Ühendnaiskond
**Tulevik ja Suure-Jaani Unitedi Ühendnaiskond** arba trumpiau – **JK Tulevik ja Suure-Jaani Unitedi ÜN** pavadinimu žinoma nuo 2016 m. 

2019 m. Naiste Meistriliiga galutinėje komandų rikiuotėjė liko šeštos, nors po pirmojo etapo buvo penktos.

2020 m. liepos 18 d. ekipa pralaimėjo išvykoje „Floros“ klubui triuškinančiu rezultatu 0:11.

2021 m. spalio 31 d. Naiste Meistriliiga rungtynėse ekipa rezultatu 4:1 nugalėjo „Tammeka“ ir galutinėje komandų rikiuotėje užsitikrino šeštąją vietą.

2021 m. lapkričio 6 d. sužaidė paskutines sezono rungtynes. Nieko nelemiančiame susitikime prieš Põlva FC Lootos rezultatas buvo lygus.

## Pasiekimai
### Lygoje
* **[[Naiste Meistriliiga]]** (Aukščiausioji lyga)
** **Čempionės (0):**
** Antroji vieta (0): 
** Trečioji vieta (0): 

### Taurės turnyrai
* **Estijos futbolo taurė**
** **Nugalėtojos (0):** 
** **Finalas (0)**: 
* **Supertaurė**
** **Nugalėtojos (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* 2021 m. aprangų gamintojais buvo Joma firma.

## Komandos sudėtis
2021 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.

## Treneriai
*  Sergei Vassiljev, 2020–2021 m.

## Sportas
* Viljandžio miesto stadionas () – futbolo stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia klubo moterų ekipa. 
* Stadiono talpa tūkstantį žiūrovų. 2009 m. stadionas buvo atnaujintas, iš viso žiūrovams skirtos 1006 vietos, iš kurių 400 buvo po stogu.

## Taip pat skaitykite
* Viljandi JK Tulevik (vyrų ekipa)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* O. S. apie merginų ekipą  
* Facebook paskyra 
* instagram paskyra 
* Soccerway (moterys)
* jalgpall.ee
Serijinis žudikas

**Serijinis žudikas** – asmuo, kuris tyčia nužudo du ar daugiau žmonių, paprastai siekdamas psichologinio, dažnai seksualinio pasitenkinimo. Dauguma institucijų serijinio žudiko sąvokos reikalavimuose nustato tris per tam tikrą laiką įvykdytas žmogžudystes, kitos ją padidina iki keturių arba sumažina iki dviejų. Jų aukas įprastai vienija tam tikri kriterijai kaip demografinis profilis, išvaizda, lytis ar rasė.

Psichologinis pasitenkinimas yra įprastas serijinių žmogžudysčių motyvas, daugelis serijinių žmogžudysčių yra susijusios su seksualiniu kontaktu su auka. Federalinis tyrimų biuras (FTB) teigia, jog serijinių žudikų motyvai gali būti pyktis, jaudulio, finansinės naudos ir dėmesio siekis. Serijiniai žudikai gali siekti aukas nužudyti panašiu būdu, ar kaip kitaip panašiomis aplinkybėmis. FTB atkreipia dėmesį į nustatytą serijinių žudikų elgesio modelį. Pagal šį modelį galima rasti pagrindinius įkalčius, padedančius surasti žudiką ir jo motyvus. 

## Charakeristika
Dažna serijinių žudikų charkteristika būna ši: 

* Jiems būdingi įvairaus laipsnio psichikos sutrikimai ar psichopatija, kas gali lemti pastarųjų žmogžudiškas tendencijas. Pavyzdžiui, asmenį, sergantį psichikos liga gali protarpiais ištikti psichozės būsena, dėl kurios šis manys esąs kitas žmogus ar įtikės, kad jam žudyti nurodė aukštesnės jėgos.
* Jie neretai kentėjo šeimos nario emocinę, fizinę ar seksualinę prievartą.
* Jiems būdingos parafilijos – fetišizmas, susidomėjimas konkrečiomis kūno dalimis ar nekrofilija, kurios sužadina stiprų poreikį suartėti su savo erotiniu interesu tarsi šis būtų pageidaujamo kūno ar jo dalies reprezentacija. Asmenys praktikuoja parafilijas, kurios yra natūraliai progresuojančios iš vienos į kitą: pavyzdžiui, konkrečios kūno dalys, kurioms skiriamas perdėtas susidomėjimas, ilgainiui virsta simboliniais intereso objektais, kurie tėra nuo kūno atsišakojančios dalys (fetišizmas), kas vėliau galbūt lemia specifinį susidomėjimą vidinėmis kūno dalimis ar lytiniais organais (nekrofilija).
* Jiems nuo vaikystės būdingas elgesys, bylojantis apie smurtinį elgesį ateityje toks, kaip susižavėjimas ugnies destruktyviomis savybėmis ar sadistiniai pomėgiai.
* Jie mokykloje kentėjo patyčias ir patyrė socialinę izoliaciją.
* Kai kurie užsiiminėjo smulkiais nusikaltimais kaip vagystė, sukčiavimas ar vandalizmas.
* Jiems sudėtinga išlaikyti darbo vietą arba šie atlieka kvalifikacijos nereikalaujančius bei menkai apmokamus darbus, nors kiti šaltiniai teigia priešingai.
* Tyrimai byloja, jog serijiniai žudikai pasižymi vidutiniais ar žemesnio lygio kognityviniais sugebėjimais, nors pastarieji dažnai apibūdinami pasižymintys intelekto koeficientu, aukštesniu nei vidurkis. Pagautų 202 serijinių žudikų intelekto koeficiento vidurkis buvo 89. Kai kurių pagautų organizuotų žudikų intelekto koeficiento vidurkis buvo kiek aukštesnis nei 99, o neorganizuotų serijinių žudikų vidurkis tesiekė 93. Bendrinis serijinių žudikų, kurie buvo pagauti, vidurkis – 94,7. Vis dėlto pasitaiko ir išimčių, kuomet serijiniai žudikai yra aukšto intelekto ir daug pasiekę visuomenės veikėjai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
* 
* 
*
Sofia Goggia

**Sofija Godža** (, g. 1992 m. lapkričio 15 d. Bergame) – Italijos kalnų slidininkė, olimpinė čempionė, greitųjų rungčių specialistė.

## Biografija
S. Godža pradėjo slidinėti nuo 3 metų amžiaus. 2007 m. debiutavo oficialiose varžybose Livinjije. 2011 m. debiutavo FIS pasaulio taurės varžybose Lience. Ji daugiausiai varžėsi greičio rungtyse ir pagarsėjo agresyviu nusileidimų stiliumi.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange S. Godža tapo čempione greitojo nusileidimo rungtyje. 2018 ir 2021 m. laimėjo greitojo nusileidimo rungties mažąsias pasaulio taures. 2019 m. apdovanota San Marino Šv. Agotos ordinu.

Iki 2022 m. olimpiados laimėjo 17 pasaulio taurės etapų. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine S. Godža iškovojo sidabro medalį greitojo nusileidimo rungtyje nepaisant to, kad prieš tris savaites buvo griuvusi ir susižalojusi kelį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* FIS svetainėje
Saulutė Railaitė

**Saulutė Railaitė** (g. 2005 m. liepos 28 d.) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti FC Gintra klube puolėjos pozicijoje.

## Karjera
2019 m. gegužės 2 d. užfiksuota, kad vyko rungtynės tarp Šakynos mokyklos Ladygolo komandos ir Versmės gimnazijos Ladygolo komandos. Vermės ekipa nugalėjo varžoves rezultatu 3:1. Vienintelį įvartį Šakynos komandai pelnė Saulutė Railaitė.

### Šiaulių SG-FA
Nuo 2020 m. vasaros atstovavo Šiaulių SG-FA. Ši ekipa rungtyniavo 2020 m. moterų A lyga.

2020 m. rugsėjo 18 d. Merginų Elitinės U-15 lygos rungtynėse pasižymėjo įvarčiu. Jos atstovaujama Ukmergės Sporto Centro ekipa nugalėjo FK Vilnius rezultatu 6:4.
2020 m. spalio 16 d. ukmergiškės rezultatu 4:2 nugalėjo Utenio futbolo akademijos komandą. vieną įvartį pelnė Saulutė Railaitė.

### „Gintros“ klubas ir ŠSG
2021 m. atstovavo Gintros ir ŠSG ekipai, kuri rungtyniavo LMFA I lyga, Šiaurės-Vakarų regione.

2021 m. gegužės 16 d. rungtynėse prieš FK Vilkija pasižymėjo pelnydama du įvarčius, o šiaulietės nugalėjo varžoves rezultatu 8:1.

2021 m. birželio 4 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš panevėžietes. Galutinis rungtynių rezultatatas 7:3 šiauliečių naudai.

2021 m. spalio 1 d. prieš FK Saned pelnė tris įvarčius, o šiaulietės sutriuškino varžoves rezultatu 13:0.

Žiemos taurės turnyro B grupės antrojo turo rungtynėse tarp FK „Gintra“-ŠSG ir FK „Vilnius“ nugalėtoją lėmė vienintelis smūgis. 16 minutę įvartį pelnė Saulutė Railaitė, o šiaulietės šventė pergalę rezultatu 1:0.

### „Gintros“ klubas
2022 m. vasario mėn. pasirašė sutartį su FC Gintra.

2022 m. kovo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Šiaulietės šiose rungtynės rezultatu 2:1 palaužė varžoves.

2024 m. gegužės 24 d. pelnė net dešimt įvarčių Pirmos lygos *(II pakopa)* rungtynėse prieš „Šešupę“. Gintros B komanda varžoves sutriuškino rezultatu 39-1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Rinktinės
Kviečiama į WU-17 rinktinę. Debiutavo rinktinėje 2021 m. rugsėjo 29 d. rungtynėse prieš kroates. Lietuvaitės nusileido varžovėms rezultatu 0:2.

## Pasiekimai
; su FC Gintra
* Lietuvos moterų futbolo A lyga: 2022 m. 2023, 2024 m.
* Baltijos moterų futbolo lyga: 2023 m.
* **LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja**: 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* fkgintra.lt info
* Soccerway (Apie žaidėją)
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Nana Takagi

**Nana Takagi** (, g. 1992 m. liepos 2 d.) – Japonijos greitojo čiuožimo sportininkė, olimpinė ir pasaulio čempionė.

## Biografija
Nana Takagi gimė 1992 m. liepos 2 d. Makubecu mieste Chokaido saloje. Pradėjo čiuožti sekdama broliu, kai mokėsi pradinėje mokykloje Obichire. Jos dvejais metais jaunesnė sesuo Miho Takagi taip pat tapo garsia čiuožėja ir jos kartu atstovavo Japoniją olimpinėse žaidynėse.

2013 m. debiutavo ISU pasaulio taurės varžybose Kalgaryje. Debiutavo 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Sočyje. 2015, 2019 ir 2020 m. triskart pasaulio čempionė komandinio persekiojimo rungtyje. 

2018 m. žiemos olimpiadoje Pjongčange laimėjo aukso medalius bendro starto ir komandinio persekiojimo rungtyse.  

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine  N. Takagi komandinio persekiojimo rungties finale griuvo paskutiniame rate japonėms pirmaujant ir laimėjo sidabro medalį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*ISU atleto profilis
Elektros kėdė

**Elektros kėdė** – iš JAV kilusi bausmės įvykdymo forma, kai asmuo, nuteistas mirties bausme, pasodinamas į specialią kėdę ir pririšamas, prie jo kūno prijungiami elektrodai, o jais paleidžiama aukštos įtampos elektros srovė. Mirtis ištinka dėl širdies veiklos sustojimo, nors anksčiau manyta, kad dėl smegenų pažeidimo. Bausmė tebenaudojama kai kuriose JAV valstijose (Alabama, Arkanzasas, Florida, Misisipė, Oklahoma ir kt.).

## Istorija

Elektros kėdę sukūrė JAV verslininkas ir išradėjas Tomas Alva Èdisonas (1847-1931). Pirmąkart ji buvo panaudota 1890 m. rugpjūčio 6 d. Niujorke.

## Šaltiniai
Lietuvos gyventojų trėmimai

:: *Apie sovietų vykdytas tremtis išsamiau žr. [[Lietuvos gyventojų trėmimai 1940–1953 m.]]*.

**Lietuvos gyventojų trėmimai** – Lietuvoje gyvenusių žmonių trėmimai XIX–XX a., kuriuos vykdė Rusijos imperijos ir TSRS valdžia. XIX a. trėmimai buvo taikomi pavieniams žmonėms, XX a. viduryje – taikyti masiškai.

## Istorija

Rusijos imperija tremtį kaip bausmės formą pradėjo naudoti XVIII a. kolonizavus Sibirą. XIX a., kai didžioji dalis Lietuvos jau priklausė Rusijai, į Sibirą ir Kaukazą buvo tremiami 1830–1831 m. sukilimo ir 1863 m. sukilimo Lenkijoje ir Lietuvoje dalyviai. Svarbiausios imperijos tremties vietos buvo Užbaikalė, Jakutsko sritis, Jenisiejaus gubernija, Irkutsko gubernija, Tomsko gubernija, Sachalinas.

XX a. sovietai tremtį ėmė naudoti dar didesniais mastais, ne tik žmonėms, bet ir ištisoms tautoms. 1939 m. sovietams užėmus Vilniaus kraštą, o 1940 m. ir likusią Lietuvą, prasidėjo ir Lietuvos gyventojų trėmimai, trukę iki 1952 m. Priskaičiuojama, kad bendras ištremtųjų skaičius siekė apie 130 tūkstančių, daugiausia ištremta į Irkutsko sritį ir Krasnojarsko kraštą. Trėmimai nutrūko tik po J. Stalino mirties 1953 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* :Kategorija:Lietuvių tremties vietos
Prienų apskritis (LTSR)

**Prienų apskritis** buvo Lietuvos pietuose, abipus Nemuno. Centras – Prienai.

## Istorija

Pirmą kartą Prienų apskritis (pavietas) sudaryta 1791 m.; LDK ji priklausė iki 1795 m. (tais metais Prūsija ir carinė Rusija pasidalijo tiek Prienų apskritį, tiek pačią LDK). 

LTSR Prienų apskritis sudaryta 1946 m. balandžio 24 d. iš Marijampolės apskrities Balbieriškio, Prienų, Šilavoto valsčių ir Prienų miesto, Alytaus apskrities Birštono, Jiezno, Stakliškių valsčių ir Kauno apskrities Pakuonio valsčiaus. 

1950 m. birželio 20 d. Prienų apskritis pertvarkyta į Prienų rajoną (47 apylinkės); dalis jos teritorijos atiteko Jiezno (17 apylinkių) ir Panemunės (4 apylinkės) rajonams.

|-
| 1946 || || || 7 valsčiai: Balbieriškio valsčius, Birštono valsčius, Jiezno valsčius, Pakuonio valsčius, Prienų valsčius, Stakliškių valsčius, Šilavoto valsčius ||
* 1 miestas: Prienai
|-
| 1949  || 1095 || || 7 valsčiai (68 apylinkės) ||
* 1 miestas
* 1 miesto tipo gyvenvietė: Birštonas
* 5 miesteliai
|-
| 1950 || || || 68 apylinkės ||
|}

## Literatūra
* 
* 
*
Eišiškių apskritis (1941–1944)

**Eišiškių apskritis** () buvo Trečiojo Reicho administracinis vienetas dabartinės Lietuvos ir Baltarusijos teritorijoje, į pietus nuo Vilniaus. Plotas 2224 km², 77920 (ar 60900) gyventojų (1942 m.), centras – Eišiškės.

## Istorija

XVIII a. pabaigoje LDK sudėtyje egzistavo to paties pavadinimo apskritis.

1941 m. Lietuvą okupavę vokiečiai vėl sudarė apskritį iš dalies Trakų ir Vilniaus apskričių bei dalies Varanavo rajono. 1941–1944 m. ji priklausė Ostlando Lietuvos generalinės srities Vilniaus krašto apygardai. Panaikinta 1944 m. liepą, kuomet užimta Raudonosios armijos. Buvo padalinta tarp LTSR ir Baltarusijos TSR.

Apskrityje buvo šie valsčiai:

## Literatūra
*
Anykščių apskritis (LDK)

**Anykščių žemė** (), arba **Anykščių apskritis**, **Anykščių pavietas** buvo trumpalaikis Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės administracinis vienetas, egzistavęs 1793-1795 m. Centras – Anykščiai.

Buvo dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijose, ten, kur dabar yra Anykščių, Utenos, Molėtų, Rokiškio rajonai.

## Istorija

Apskritis sudaryta 1793 m. iš šiaurinių Vilkmergės apskrities žemių. Priskirta LDK Breslaujos vaivadijai. 1795 m. panaikinta ir prijungta prie Rusijos imperijos Vilniaus gubernijos Ukmergės apskrities.

Jai priklausė šios parapijos: Anykščiai, Skiemonys, Kurkliai, Balninkai, Kamojai, Rokiškis, Svėdasai, Obeliai, Dūkštas, Vyžuonos, Užpaliai, Utena, Molėtai, Kuktiškiai, Kaltanėnai ir kiti.

1947 m. LTSR sudėtyje suformuota to paties pavadinimo apskritis.

## Šaltiniai
*
Huculų Respublika

**Huculų Respublika** () – trumpalaikė valstybė, susikūrusi po Pirmojo pasaulinio karo Užkarpatėje. 1919 m. sausio 8 d. respublika buvo paskelbta, kai žlugo pirminiai planai sujungti šią teritoriją su Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika ir teritoriją okupavo vengrų policija.

Huculų Respublikos įstatymų leidžiamoji valdžia buvo „Ukrainos liaudies taryba“, kurią sudarė 42 nariai, o jos vykdomoji valdžia (vyriausybė) – „Taryba“, kurią sudarė 12 narių.

## Įkūrimas
1918 m. gruodžio 20-22 d. į Huculų Respublikos teritoriją sugrįžo vengrų kariuomenė, buvo paskelbta nepaprastoji padėtis, nuginkluoti huculų milicijos daliniai, likviduota ukrainiečių liaudies taryba, mokyklose ir vyriausybiniame bendravime sugrąžinta vengrų kalba, į visus vietos valdžios postus paskirti buvę vengrų pareigūnai.

1919 m. sausio 7-8 d. naktį Rakive vietos gyventojai sukilo prieš vengrų žandarų batalioną ir suėmė apie 500 vengrų policininkų. Respublikos ministru pirmininku buvo išrinktas generolas Stepanas Kločurakas. Jis taip pat aktyviai organizavo respublikos ginkluotąsias pajėgas, kurias sudarė beveik 1000 karių. 1919 m. sausio 17 d. kariuomenė surengė trumpą susirėmimą su okupacine rumunų kariuomene Sigetu Marmaciėjuje. Šiame nelygiaverčiame mūšyje Huculų respublika, įvairiais duomenimis, patyrė nuo 18 iki 41 žuvusio, nuo 39 iki 150 sužeistų ir 400 žmonių, įskaitant 20 karininkų, pateko į nelaisvę.

Kitą dieną po to, kai 1919 m. sausio 23 d. Ukrainos Liaudies Respublika ir Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika pasirašė „Susivienijimo aktą“, Stepanas Kločurakas ir Julianas Brašaiko prisijungė prie šio naujo darinio „Darbo kongreso“ kaip Huculų respublikos atstovai.

1919 m. balandžio pabaigoje rytinę Užkarpatės dalį užėmė Rumunijos kariuomenė, centrinę dalį kontroliavo vengrai, o vakarinę – Čekoslovakijos kariuomenė.

1919 m. balandį didžioji dalis Karpatų Rusios buvo prijungta prie Čekoslovakijos kaip autonominė teritorija, o labiausiai į rytus nutolusi Huculų Respublika *[[de facto]]* buvo atsiskyrusi valstybė.

## Vengrijos invazija
Valstybė galutinai žlugo, kai 1919 m. birželio 11 d. ją laikinai okupavo Vengrijos kariuomenė. Teritorija, į kurią pretendavo huculų valstybė, 1919 m. rugsėjį buvo priimta į Čekoslovakiją, kurioje ir išliko tarpukario laikotarpiu. 1939 m. kovo 15 d. vos vienai dienai po jos paskelbimo, Ukrainos valstybė, pavadinta Karpatų-Ukraina, paskelbė savo nepriklausomybę, tačiau netrukus buvo okupuota Vengrijos kariuomenės ir iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos buvo aneksuota Vengrijos. Po karo regionas tapo Ukrainos TSR Užkarpatės sritimi, kuri priklausė Sovietų Sąjungai.

## Išnašos
Aišnuverta

**Aišnuverta** (*Aishnuwéhrta*, *Ashnuwerta*, *Eschetewuarha*) – centrinė dievybė indėnų iširų panteone. Galinti veikti dvejopai: tiek žmonėms palankiai, tiek nepalankiai. Pirmuoju atveju Aišnuverta – Didžioji Motina, ji įvardijama „švelniojo lietaus paukščių motina“. Kita vertus, Aišnuverta, kaip vandens ir ugnies viešpatė, galinti atnešti ligas ir katastrofas. Šiuo aspektu ji įvardijama „tamsiosios mėlynosios audros viešpate“.

Prieš palikdama Žemę, deivė Nemurui skyrusi užduotį nubausti iširus už tai, kad šie nesilaiką jos priesakų.

## Išnašos
Sinkopė (kalbotyra)

**Sinkopė** ( 'išstūmimas') – kalbotyros terminas, kuriuo vadinamas balsio išnykimas tarp dviejų priebalsių.

Lietuvių bendrinėje kalboje sinkopę yra patyrę, sakykime, šie žodžiai: *antaras* > *antras*, *kelinės* > *kelnės*, tarmėse ir šnekamojoje kalboje sakoma *nebedirba* > *nebdirba*. Sinkopė yra įvykusi ir daugiskaitos naudininko galūnėje: sen. liet. *vaikamus* > *vaikams*.

Lotynų kalboje, be kitų, buvo įvykęs pokytis *calidus* > *caldus* 'šiltas', vokiečių kalboje *Handel* 'prekyba' tariama [handl].

## Išnašos
Serena Dolan

**Serena Dolan** (*Serena Dolan* g. 1998 m. sausio 1 d.) – kanadiečių futbolininkė, centro saugės bei puolėjos pozicijose. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

## Karjera
Studijavo Memfio univestitete () sveitatos mokslų specialybę. Prieš antro kurso sezoną patyrė traumą, tačiau žaidėja įveikė negandas ir tapo universiteto futbolo komandos kapitone. 

2020 m. liepos 28 d. pasirašė sutartį su CA Osasuna. Rungtyniavo Ispanijoje, kurioje atstovavoo Pamplonos „C.A Osasuna“ klubui. 

### [[FC Gintra]]
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.

Rungtyniavo LMFA Žiemos taurės turnyre. Gavo traumą. Atlikus išsamesnius medicininius tyrimus paaiškėjo, kad žaidėja patyrė kryžminių kelio raiščių traumą ir prireiks operacijos.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Pasiekimai
;**[[FC Gintra]]**
* **Lietuvos čempionė**:
* **LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja**: 2022 m.

## Asmeninė informacija
* Tėvai: Tomas ir Įeron Dolanai ().
* Pomėgiai: bėgiojimas, žaidžia krepšinį ir ledo ritulį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* gintra.lt (Apie žaidėją)
* lietuvosfutbolas.lt (Gintra 2022 m. sezone)
* lietuvosfutbolas.lt (Apie žaidėją)
* [ SOCCERWAY] (Apie žaidėją)
Kelly Sildaru

**Kelly Sildaru** (g. 2002 m. vasario 17 d. Taline)  – Estijos akrobatinio slidinėjimo sportininkė, kuri specializuojasi šuolių rungtyse. Olimpinė prizininkė.

## Biografija
2016 m. sportininkė laimėjo pirmąjį auksą pasaulio X žaidynėse. 2017 m. Sildaru debiutavo pasaulio taurės varžybose. Tais pačiais metais sportininkė laimėjo du aukso medalius pasaulio jaunimo čempionate.

2019 m. sportininkė pirmą kartą tapo pasaulio čempione pusvamzdžio rungtyje. 2020 m. jaunimo žiemos olimpiados čempionė.

Savo debiutinėse 2022 m. žiemos olimpiadoje estė dalyvavo trijose rungtyse. Moterų akrobatinio nuolydžio atrankoje Sildaru buvo pirma, bet finale surinko mažiau taškų ir iškovojo bronzos medalį.

## Šaltiniai
Siuvamoji mašina

**Siuvamoji mašina** – mašina drabužio, apavo, galanterijos ar kitokio siuvinio detalėms siūlų dygsniais ir peltakiais sujungti.

Siuvamosios mašinos autorystė priskiriama britui Tomui Seintui, kuris pirmąją tokią mašiną sukonstravo 1790 m. Nuo to laiko siuvamosios mašinos smarkiai pakėlė siuvimo pramonės našumą. Pirmosios praktikoje naudojamos siuvamosios mašinos sukonstruotos XIX a. pirmoje pusėje. Labiausiai paplito siuvamoji mašina, kurią 1851 metais patentavo Izaokas Zingeris ir kuris tais pačiais metais pradėjo gaminti siuvamąsias mašinas savo įkurtoje bendrovėje „Singer“.

„Singer“ siuvamosiomis mašinomis Lietuvoje buvo prekiaujama dar carinės Rusijos laikais. Tiek tada, tiek tarpukariu jos buvo populiaresnės už Rusijoje gamintas. Dėl to tarpukariu buvo bandoma dirbtinai sudaryti palankesnes sąlygas prekiauti SSRS siuvimo mašinomis „Union“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Straipsnis [VLE]]
Michelle Gisin

**Mišelė Gizin** (, g. 1993 m. gruodžio 5 d.) – Šveicarijos kalnų slidininkė, olimpinė čempionė.

## Biografija
Mišelė Gizin gimė 1993 m. gruodžio 5 d. Samedane. Pradėjo slidinėti nuo vienerių metų amžiaus paskatinta vyresnių vaikų. Jos vyresnė sesuo Dominika Gizin tapo greitojo nusileidimo čempione 2014 m. žiemos olimpinės žaidynėse Sočyje. Brolis Markas Gizinas taip pat buvo kalnų slidinėjimo olimpietis, pasiekė pergalių FIS pasaulio taurės etapuose. 

2012 m. M. Gizin debiutavo FIS pasaulio taurės varžybose Zemeringe. 2014 m. debiutavo olimpinėse žaidynėse Sočyje. 2017 m. pasaulio čempionate iškovojo sidabro medalį ir 2021 m. – bronzos, abu dvikovės rungtyje.

2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange M. Gizin tapo čempione kalnų dvikovės rungtyje. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine ji apgynė dvikovės čempionės titulą ir laimėjo bronzos medalį slalomo supermilžino (Super-G) rungtyje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* FIS svetainėje
* Asmeninis tinklalapis
2022 m. Meistriliiga

**2022 m. [[Meistriliiga]]** – Estijos 2022 m. aukščiausiosios futbolo lygos sezonas. Dėl rėmimo sutarčių dar vadinama **Premium liiga 2022**. 

Varžėsi 10 komandų. Prasidėjo 2022 m. pavasarį, baigėsi 2022 m. lapkričio 12 d.

## Pokyčiai lygoje
*  Naujokais tapo JK Tallinna Kalev.
*  Iškrito Tulevik. Užėmė aštuntą vietą, tačiau dėl finansinių problemų nusprendė trauktis į žemesnį divizioną.

## Galutinė lentelė
* FC Flora Tallinn tapo čempionais. 
* FCI Levadia Tallinn liko antroje vietoje.

🛡️ PASTABA.
* TJK Legion Federacijos sprendimu buvo skirta keturių taškų nuobauda.
* JK Vaprus išsaugojo vietą, nes TJK Legion neteko vietos Meistriliiga.

## Pereinamosios rungtynės

Dėl išlikimo Meistriliiga kovojo Meistriliiga pirmenybėse 9 vietoje likusi Legion ir Esiliiga dalyviai FC Elva.

----

* **[[Tallinna JK Legion|Legion]] nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 3:1 ir išsaugojo vietą [[Meistriliiga]].**

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Daniel Wimmer

**Danielis Vimeris** ( g. 1982 m. vasario 27 d.) – Vokietijos futbolo specialistas, futbolo treneris. 

## Biografija
### Žaidėjo karjera
1.FC Nürnberg klubo sistemos auklėtinis. Žaidė gynėjo pozicijoje. Atstovavo šio klubo jaunimo ekipoms.

Žaidė SSV Jahn Regensburg klube. Buvo išvykęs į Graikiją, kur atstovavo Doxa Katokopias.

Karjeros pabaigoje žaidė Vokietijoje: SB Rosenheim ir TSV 1860 Rosenheim.

### Trenerio darbas
Nuo 2014 m. balandžio 6 d. dirbo trenerio asistentu SpVgg Unterhaching, o 2016 m. sausio 15 d. klubo akademijoje.

Nuo 2016 m. liepos 1 d. dirbo Niurnbergo klube. Iš pradžių su U-17 jaunimo ekipa, o vėliau U-19 bei klubo akademijoje.

Lietuvoje dirbo Lietuvos moterų futbolo rinktinės vyr. treneriu. Kovos krikštas įvyko Turkijoje, kur lietuvaitės kovojo su Uzbekistano rinktine draugiškame turnyre. uzbekės laimėjo rezultatu 1:0.

## Pasiekimai
### Komandiniai


### Asmeniniai


## Išnašos

## Nuorodos
* [ lietuvosfutbolas.lt]
* [ Soccerway]
* Transfermarkt (Žaidėjo karjera)
* Transfermarkt (Trenerio karjera)
* worldfootball
* [ playmakerstats.com]
* [ zerozero.pt]
Kruopių laisvamanių kapinės

**Kruopių laisvamanių kapinės** – senosios laisvamanių kapinės, esančios Kruopių miestelyje, Akmenės rajone, prie kelio . Kapinės įrašytos į į Kultūros vertybių registrą. Stovi vartai su mūriniais, tinkuotais stulpais ir metalinėmis ažūrinėmis varčiomis. Gyvatvore apjuostoje teritorijoje yra išlikę 8 kapai, antkapinių paminklų fragmentų, betoninių kapų apvadų, kauburėlių.

## Istorija

Laisvamanių etinės kultūros draugija, atsižvelgdama į tai, kad mirusių netikinčių parapijiečių kunigai nenorėdavo įsileisti į katalikų kapines, Lietuvoje ėmėsi steigti savo kapines. Kruopių valsčiaus inteligentijos, ūkininkų atstovus vienijo laisvamanių idėjas propagavęs „Kultūros būrelis“. Jo narių dėka kapinės įsikūrė 1926 m., kai žemę joms skyrė Kruopių dvaro savininkas Juozas Liekis. Dvarininkas pasirūpino jų aptvėrimu, pastatė puošnius vartus. Kapinės iškilmingai atidarytos dalyvaujant žymiems to meto visuomenės veikėjams 1926 m. rugsėjo 1 d., sekmadienį. Iškilmėms vadovavo Jonas Šliūpas, savo kalboje pažymėjęs šių kapinių reikšmę ir nurodęs, kad jose bus palaidota daug kovotojų už lietuvių sąžinės laisvę. Kalbas pasakė Jonas Ilgūnas, Jonas Kairiūkštis, Mikalojus Kuprevičius, Kostas Korsakas.

Kruopiuose atsiradus laisvamanių kapinėms, netrūko įtampos vietos kunigų ir laisvamanių tarpusavio santykiuose. Mirus dvarininko J. Liekio sūnui, tėvas pageidavo, kad jo sūnui amžino poilsio vieta būtų laisvamanių kapinėse. Kai kurie giminės ir Kruopių klebonas užprotestavo, esą „bedievio“ sūnus buvęs pakrikštytas, tad pastarasis galų gale buvo palaidotas parapijos katalikiškose kapinėse su bažnytinėmis apeigomis.

Pirmasis šiose laisvamanių kapinėse buvo palaidotas veterinarijos gydytojas iš Žagarės J. Luobikis. Kapinėse yra gydytojo, tautosakininko Mikalojaus Kuprevičiaus (1864–1932) kapas. Jose po mirties atgulė ir buvęs dvarininkas Juozas Liekis (1887–1955).

## Šaltiniai