Vilniaus traukinių depas

**Vilniaus traukinių depas** (sąlyginis pavadinimas; anksčiau *lokomotyvų remonto depas* ir *vagonų depas*) – geležinkelio depas Vilniaus geležinkelio stotyje, į pietvakarius nuo stoties rūmų. Ribojasi su Panerių ir Švitrigailos gatvėmis bei geležinkelio linija. Vienas didžiausių Lietuvoje, priklauso akcinei bendrovei „Lietuvos geležinkeliai“, remontuoja ir atnaujina lokomotyvus bei kitus riedmenis, gamina kelio mašinas. Garvežių depo pastatas – kultūros paveldo objektas (nr. ).

Depo teritorija – tai pastatų kompleksas, kuriame prižiūrimi lokomotyvai, yra įvairių elektros variklių, guolių, vidaus degimo variklių ir pan. Kompleksui būdinga įvairių laikmečių architektūra. Greta bėgių parko yra administracinis pastatas, kurio interjerą puošia paveikslai iš „Lietuvos geležinkelių“ muziejaus archyvų.

Išlikęs 1905 m. pastatytas grįžratis ir aplink jį išdėstytas pusapskritimio formos mūrinis depas, skirtas garvežių priežiūrai ir remontui. Vienu metu šis depas galėjo aptarnauti 30 garvežių. Tai vienintelis tokios konstrukcijos ir dydžio garvežių depas Vilniaus geležinkelio stoties ruože. Šiuo metu grįžratis savo funkcijų nebeatlieka.

## Istorija

1859–1860 m. pastatytas Vilniaus garvežių depo pastatas, panašiu metu įsteigtos garvežių ir vagonų remonto dirbtuvės, didelis garvežių remonto depas.

1884 m. gruodžio 29 d. įkurtas Vilniaus garvežių grąžos depas, 1885 m. gruodį – vagonų depas. 1905 m. pastatytas grįžratis (grąžos ratas). 1907 m. pastatytas puslankio formos pagrindinis depas su 24 vietų garvežių parku, 1915 m. praplėstas iki 34 vietų. Po I pasaulinio karo čia buvo vienos iš trejų pagrindinių remonto dirbtuvių Lietuvoje (kitos – Kaune ir Šiauliuose).

II pasaulinio karo metais ne kartą bombarduotas, po karo buvo be stogo, durų, langų, tačiau greitai atstatytas. 1949 m. gegužės 20 d. įkurtas dyzelinių traukinių depas, kuris buvo Naujojoje Vilnioje. 1952 m. sausio 31 d. jis perkeltas į Vilnių (Geležinkelio g. 12). Nuo 1964 m. šiame depe buvo remontuojami viso Pabaltijo geležinkelio D dyzeliniai traukiniai. 1970 m. lokomotyvų depe pasirodė pirmieji šilumvežiai, 1975 m. depas padidintas, pritaikant jį šilumvežiams.

1995 m. lokomotyvų depui priklausė centrinė įmonė, cechai Kaune ir Vaidotuose, Švenčionėlių garvežių remonto bazė, Alytaus, Kybartų lokomotyvų brigadų poilsio namai. Dyzelinių traukinių depui priklausė centrinė įmonė (Geležinkelio g. 12), elektrinių traukinių remonto cechas Naujojoje Vilnioje (Pramonės g. 78), Vaidotų lokomotyvų brigadų poilsio namai. Vagonų depui priklausė centrinė įmonė, Panerių, Vaidotų ir Vilniaus techninio aptarnavimo, Panerių, Vaidotų ir Vilniaus einamojo remonto, Skersabalių vagonų paruošimo punktai. Vagonų depas veikė Iešmininkų g. 17a pastate.

AB „Lietuvos geležinkeliams“ pertvarkius Vilniaus lokomotyvų depą, 2003 m. spalio 1 d. įsteigta UAB „Vilniaus lokomotyvų remonto depas“ kaip antrinė įmonė. 2013 m. apyvarta viršijo 200 mln. litų. 2014 m. įmonė veikė adresu Švitrigailos g. 39/16. 2020 m. garvežių depas įtrauktas į kultūros paveldo registrą. 2021 m. balandžio 1 d. UAB „Vilniaus lokomotyvų remonto depas“ prisijungė prie AB „LTG Cargo“, paslaugas toliau tiekia „LTG Tech“ vardu.

## Architektūra

Vilniaus depo pastatas yra tipiškas imperinio neoklasicizmo stiliaus pastatas. Raudonų plytų mūro, vieno aukšto, su dviaukšte dalimi. Vakarinėje dalyje yra naujas dviaukštis priestatas. 34 vietų pastate yra remonto dirbtuvės, mašinų skyrius, administracinės patalpos. Puslankis depo planas yra dėl grįžračio – paslankaus rato su bėgiais, ant kurio užvažiavus lokomotyvui šis elektros varikliu nukrepiamas į vieną iš depo segmentų, kuriuose yra apžiūros įranga ir duobės.

## Šaltiniai