open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teniso mačų tipai

**[[Tenisas]]** tradiciškai žaidžiamas tarp dviejų žaidėjų, vienetų mače arba tarp dviejų porų, dvejetų mače. Tačiau yra ir kitokių teniso žaidimo tipų, kuriuose skiriasi taisyklės ar žaidėjų skaičius.

## Standartiniai teniso mačų tipai

**Vienetai** - juose du žaidėjai žaidžia vienas prieš kitą, dažniausiai du vyrai arba dvi moterys.

**Dvejetai** - juose dvi poros žaidžia viena prieš kitą, dažniausiai vien vyrai arba vien moterys. Dvejetai žaidžiami šiek tiek didesniame korte nei vienetų.

**Mišrūs dvejetai** - juose žaidžiama taip pat kaip ir dvejetuose, bet porose būna vyras ir moteris.

## Neįgaliųjų tenisas

Žaidžiami tiek vienetai, tiek dvejetai. Pagrindinis skirtumas yra tas, kad kamuoliukas gali atšokti ne vieną, o du kartus

## Taip pat skaitykite

* Teniso kortas
Alfredas Jaunušanas

**Alfredas Jaunušanas** (, 1919 m. kovo 24 d. Ryga – 2008 m. birželio 24 d. Ryga) – latvių teatro aktorius, režisierius.

## Biografija
1938–1941 m. Rygoje studijavo Latvijos universiteto Istorijos ir Filologijos fakultete, 1948 m. baigė Andrejo Upyčio dramos teatro studiją, 1963 m. Maskvoje – A. Lunačiarskio teatro meno instituto Aukštuosius režisūros kursus. Nuo 1947 m. Andrejo Upyčio dramos teatro Rygoje (nuo 1989 m. Latvijos nacionalinis teatras) aktorius, nuo 1963 m. ir režisierius (1966–1987 m. meno vadovas. Nuo 1954 m. Latvijos konservatorijos dėstytojas. 

Pastatė daugiau kaip 40 spektaklių. 

## Vaidmenys
;Teatre
* Karandyševas – Aleksandras Ostrovskis. Bekraitė, 1948 m.,
* Rūdis – Rudolfas Blaumanis. Siuvėjų dienos Silmačiuose, 1955 m., 1965 m.,
* Marmeladovas – pagal F. Dostojevskį. Nusikaltimas ir bausmė, 1957 m.,
* Henrikas IV – Viljamas Šekspyras. Henrikas IV, 1970 m.,
* Pirosmanis – Vadimas Korostyliovas. Pirosmani, Pirosmani, 1976 m.
;Kine
* Koklapas – Šalna pavasarį, 1955 m.
* Kalašnikovas – Po audros, 1956 m.
* Krastinis – Priežastis ir pasekmė, 1956 m.
* Stagis – Svetima kaime, 1958 m.
* Direktorius – Karklai pilkieji žydi, 1961 m.
* Kencis – Matininkų laikai, 1968 m.,
* Pateris – Kalavijo šešėlyje, 1976 m.

## Pastatymai
* Janis Rainis. Pūsk, vėjeli!, 1968 m.,
* Tenesis Viljamsas. Geismų tramvajus, 1969 m.,
* Ferencas Molnaras. Lilijomas, 1971 m.,
* Alfredas de Miusė. Lorencačas, 1973 m., Ugnis ir naktis, 1985 m.

## Šaltiniai
Jonavos rajono savivaldybės teatras

**Jonavos rajono savivaldybės teatras** - mėgėjų teatras Jonavoje. Steigėjas - Jonavos rajono savivaldybė. Adresas - Jonavos kultūros centras, Žeimių g. 15, LT-55158, Jonava. Režisieriai - Jonas Andriulevičius (meno vadovas) ir Živilė Martinaitienė. Teatro direktorė - Regina Kestenienė. Teatre spektaklius statė Klaipėdos universiteto studentai: Daiva Eimontienė (1992 m.), V. Stankevičiūtė ir R. Januškevičiūtė (1999 m.), M. Macevičius (2001 m.).

Pasirodė ne tik Lietuvoje, bet ir užsienyje, dalyvauja mėgėjų teatrų festivaliuose (Rusija, Baltijos šalys, Danija, Švedija, Čekija, Islandija, daugelyje kitų šalių). Pastatė lietuvių dramaturgijos (Petras Vaičiūnas, Balys Sruoga, Raimundas Samulevičius, G. Mareckaitė) spektaklių. Jonavoje nuo 1993 m. (kartu su Jonavos meno mokykla) rengia mėgėjų teatrų festivalį „Aidas“.

## Istorija

1985 m. teatras gimė iš dramos būrelio. 

1994 m. gavo Jonavos teatras savivaldybės statusą.

## Spektakliai
* G. Mareckaitė „Eglės namai“1988, rež. J. Andriulevičius. 
* P. Vaičiūnas „Prisikėlimas“ 1990, rež. J. Andriulevičius. 
* Sofija Čiurlionienė-Kymantaitė „Pinigėliai“ 1995, rež. Živilė Martinaitienė. 
* G. Mareckaitė „Sutemų sakmės“ 1995. rež. J. Andriulevičius. 
* E. Salola „Bobos” 1998, rež. J. Andriulevičius. 
* Juozas Erlickas „Gimtadienis“ 2000, rež. Ž. Martinaitienė.
* Ž. Ženė „Kambarinės“ 2001, rež. J. Andriulevičius. 
* Kaj Nissen „Daina apie Dunojų“ 2003, rež. J. Andriulevičius.
* „Aš tave labai myliu, mama“.

## Apdovanojimai
* 1996 m. režisieriui Jonui Andriulevičiui paskirta antroji respublikinė Boriso Dauguviečio premija
* 1998 m. spektaklis „Bobos“ pripažintas geriausiu šalies mėgėjų teatrų sezono pastatymu (rež. Jonas Andriulevičius)
* 1999 m. geriausio mėgėjų teatro ir režisieriaus nominacija „Aukso paukštė“ paskirta mūsų teatrui ir režisieriui Jonui Andriulevičiui.
* 2000 m. spektaklis „Gimtadienis“ pripažintas geriausiu šalies mėgėjų teatrų pastatymu (rež. Živilė Martinaitienė).

## Festivaliai
* Tarptautinis mėgėjų teatro festivalis „Tradicijos ir avangardas“ Gatčine (Rusija) 1998.
* Tarptautinis mėgėjų teatro festivalis „Jūrmalos scena“ Jūrmaloje (Latvija) 1999.
* Centrinės Europos mėgėjų teatro festivalis Hronove (Čekija), teatras atstovavo šiaurės aljansą AITA/NEATA 2000.
* Lietuvos mėgėjų teatro dienos Rusijoje Gatčine (Rusija) 2000.
* Tarptautinis mėgėjų teatro festivalis Limbažių mieste (Latvija) 2001.
* II – asis oficialus NEATA mėgėjų teatrų festivalis “Arosia – 2002” Vasteras mieste (Švedija), teatras atstovavo Lietuvai 2002.
* Danijos ir Lietuvos teatrų projektas „Daina apie Dunojų” 2003 (Lietuvoje), 2004 (Danija).
* Tarptautinis mėgėjų teatrų festivalis Akureyri mieste (Islandija) 2005.

## Šaltiniai
Andrejs Jurjāns

**Andrejus Jurjanas** (arba **Jurjanų Andrejus**, , 1856 m. rugsėjo 30 d. Ėrgliai – 1922 m. rugsėjo 29 d. Ryga) – latvių kompozitorius, etnomuzikologas, dirigentas, valtornininkas. Vienas latvių klasikinės muzikos ir muzikos folkloristikos pradininkų.

## Biografija
1880 m. baigė Sankt Peterburgo konservatorijos L. Gomilijaus vargonų klasę, 1881 m. – N. Rimskio-Korsakovo kompozicijos klasę, 1882 m. F. Gomilijaus valtornos klasę.

1882–1916 m. dėstė Charkovo muzikos mokykloje. 1888 m., 1895 m., 1910 m. Latvijos dainų švenčių vyr. dirigentas. Nuo 1920 m. gyveno Rygoje.

## Kūryba
Sukūrė 5 kantatas, tarp jų – „Tėvynei“ (1886 m.), Džiūgaukite, linksminkitės (1893 m.), simfoninę poemą „Latvių liaudies išsivadavimas“ (1891 m.), koncertą violončelei ir orkestrui, Latvijos visuotinės dainų šventės maršą (1888 m.) – „Latvių šokius“ (1894 m.), chorų, romansų, harmonizavo latvių liaudies dainų. Parašė veikalą

## Bibliografija
* Latvių liaudies muzikos medžiaga (*Latvju tautas muzikas materiali*, 6 t. 1894–1926 m.

## Literatūra
* Jurjānu Andrejs mūzikas kultūrā un tautā. Sastādījis Arnolds Klotiņš. Rīga, Zinātne,1981.
* Torgāns Jānis. Jurjānu Andrejs. Rīga, Liesma, 1981 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jurjānu Andrejs (1856. – 1922.) BIOGRĀFIJA
Viesturas Kairišas

**Viesturas Kairišas** (, g. 1971 m. sausio 30 d. Ryga) – latvių režisierius.

## Biografija
1989–1991 m. studijavo Latvijos universiteto Filologijos fakultete. 1997 m. baigė Latvijos kultūros akademijos Kino ir teatro režisierių kursus. 1996 m. su kitais įsteigė „Nepakeliamo teatro artelę“ Rygoje 1997–2002 m. Naujojo Rygos teatro, nuo 2003 m. teatro „United Intimacy“ Rygoje režisierius. Pastatė operų, režisavo kino, dokumentinių ir muzikinių filmų. Dešimtojo dešimtmečio kūrybai būdinga paslaptinga ritualizuota atmosfera, metaforiškumas, XXI a. pradžios spektakliams – masinės kultūros motyvai, epinio teatro priemonės.

## Pastatymai
* Aleksandras Puškinas. Akmeninis svečias, 1996 m.
* Rudolfas Blaumanis. Siuvėjų dienos Silmačiuose, 1998 m.,
* Idiotas, pagal F. Dostojevskį. 1999 m.,
* Mara Zalytė. Margarita, pagal J. V. Getę,
* Inesė Abelė. Tamsieji elniai, 2001 m.,
* Inesė Abelė. Jazminas, 2003 m.,
* Bertoldas Brechtas Opera už tris skatikus, 2003 m.,
* Piotras Čaikovskis Eugenijus Oneginas 1999 m., Latvijos nacionalinė opera,
* Volfgangas Amadėjus Mocartas. Užburtoji fleita 2001 m., Latvijos nacionalinė opera,

## Šaltiniai
Mekšrinis (Švenčionių r., Labanoro sen.)

**Mekšrinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Labanoro seniūnijoje, 8,5 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girios apsuptyje (Rašios miške). Kranto linija vingiuota. Ilgis vakarų – rytų kryptimi 0,97 km, plotis iki 0,35 km. Altitudė 147,3 m. Krantai daugiausia aukšti, tik vakarinis lėkštas, apaugę mišku, sausi.

Į šiaurę už 0,35 km nuo Mekšrinio telkšo Rašia, greta tyvuliuoja dar du ežerėliai – Juodapurvis ir Šaukščiukas. Ežeras nenutekantis, priklauso Rašios ežero baseinui (Žeimenos upės intako Lakajos baseinas).

## Etimologija
 
Ežerėvardis *Mekšrìnis* kilęs nuo vietinio kuojos pavadinimo *mekšras*.

## Šaltiniai
Šelmenta

**Šelmenta** () – upė šiaurės rytų Lenkijoje ir pietų Lietuvoje, dešinysis Šešupės intakas. Bendras ilgis 25 km, iš jų 22 km Lenkijoje ir 3 km – Lietuvoje. Ištakos yra į pietryčius nuo Jasionovo kalno. Teka per kelis ežerus: Zaleščiavą (2,3 ha), Leščiavą (7,6 ha), Didįjį Šelmentą (356 ha), Mažąjį Šelmentą (168,5 ha), Ilgelį (16 ha), Kupavą (27 ha).

Ant upės kranto stovi kaimai: Beceilai (tiltas), Šelmentas, Postavelekas, Baltos Balos, Smolnikai. Prie pastarojo kaimo Šelmentos upe tris kilometrus eina Lenkijos-Lietuvos valstybės siena. Lietuvos teritorijoje, 0,3 km nuo žiočių, įteka dešinysis intakas – Reketija. (1995–2000 m. tyrimai parodė, kad Šelmenta yra palyginti švari upė. Pagal paviršinių vandenų kvalifikaciją ją galima priskirti lašišinių vandenims.

Upėvardis siejamas su žodžiu *šelmuo* („stogo kraigas, gūbrys“).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Upės nuotraukos .
Mekšrinis (Švenčionių r., Kaltanėnų sen.)

**Mekšrinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Kaltanėnų seniūnijoje, 7 km į rytus nuo Labanoro, Labanoro girios apsuptyje, šiek tiek į šiaurę nuo Molėtų-Ignalinos plento. Ežeras netaisyklingo trikampio formos su iš šiaurės įsiterpiančiu pusiasaliu. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,64 km, plotis iki 0,41 km. Altitudė 150,6 m. Gylis iki 6 m. Krantai žemi, pietvakariuose pelkėti, apaugę mišku, tik rytinis aukštesnis. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Kiaunos baseinui.

Kiek atokiau į šiaurės rytus nuo ežero yra Vasiuliškės kaimas.

## Šaltiniai
Jonavos rajono saugomos teritorijos

**Jonavos rajono saugomos teritorijos** - specialios teritorijos Jonavos rajone, skirtos gamtai ir kultūros paveldo kompleksams, ekologinei pusiausvyrai ir biologinei įvairovei išsaugoti, gamtos ištekliams atkurti. Plotas - 2368 ha. Planuojama didinti, inventorizavus gamtines vertybes ir išaiškinus naujas saugotinas teritorijas. Iki 1992 m. rajone nebuvo įsteigtas nė vienas valstybinis ar savivaldybės draustinis.

## Valstybiniai draustiniai

*Kulvos geomorfologinis draustinis: saugomas raiškus moreninio gūbrio ir Neries erozinio paslėnio reljefas
*Lietavos hidrografinis draustinis: saugoma natūrali Lietavos upelio (Upninkų miške) vagos atkarpa ir hidrologinis režimas. Draustinis įsteigtas 1992 m. Plotas - 143 ha.
*Lomenos kraštovaizdžio draustinis, saugomas gilus Lomenos slėnis su riedulių atodangomis, senvagėmis, šaltiniais, šlapiais baltalksnynais bei pievas su gausia augalija ir gyvūnija
*Paąžuolynės botaninis-zoologinis draustinis: saugomos rūšys: šarvuotosios skėtės (*Leucorrhinia pectoralis*), skiauterėtieji tritonai (*Triturus cristatus*)
*Upninkų botaninis draustinis: skirtas išsaugoti retų rūšių augalų augavietes
*Širvintos kraštovaizdžio draustinis, 1043 ha, įkurtas 1992 m.
*Šventosios ichtiologinis draustinis 

## Biosferos poligonai

*Labūnavos miško biosferos poligonas: skirtas išsaugoti Labūnavos miško ekosistemą, ypač siekiant išlaikyti mažojo erelio rėksnio (*Aquila pomarina*) populiaciją.

## Gamtos paminklai

*Akmuo Gaidys 

## Valstybinės reikšmės gamtos paveldo objektai

*Akmuo Valiūnas
*Andruškonių atodanga
*Mykoliškių akmuo
*Upninkų liepos
*Vainių tuopa

## Šaltiniai
Mekšrinis (Molėtų r.)

**Mekšrinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono šiaurės rytuose, Labanoro regioniniame parke, 6 km į vakarus nuo Saldutiškio, 1 km į šiaurę nuo Galuonų ežero. Forma ovali, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,54 km, plotis – iki 0,42 km. Altitudė 151,8 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę mišku. Ežerą iš visų pusių supa Panatryčio miškas. Rytuose plyti žemapelkė. Pietryčiuose išteka upelis link Galuonio ežero (Aiseto ežero baseinas).

Į šiaurę nuo Mekšrinio yra Panatryčio I kaimas, į pietryčius – Panatrytis II.

## Šaltiniai
Kalmah

**Kalmah** – Suomijos metalo muzikos grupė iš Oulu.

## Istorija
Kalmah 1999 metais pakūrė Pekka Kokko (vokalas, gitara), Antti Kokko (elektrinė gitara), Pasi Hiltula (klavišiniai), Altti Veteläinen (bosinė gitara) ir Petri Sankala (mušamieji). Tais pačiais metais jie įrašė bei išleido demo įrašą *Svieri Obraza*. Iškart po to grupė pasirašė sutartį su įrašų kompanija Spinefarm Records, kuri išleido visus šešis grupės studijinius albumus.

## Grupės nariai
### Dabartiniai nariai
* Pekka Kokko – vokalas, gitara (1999–)
* Antti Kokko – elektrinė gitara (1999–)
* Marco Sneck – klavišiniai (2003–)
* Timo Lehtinen – bosinė gitara (2001–)
* Janne Kusmin – mušamieji (2001–)

### Buvę nariai
* Altti Veteläinen – bosinė gitara (1999–2001)
* Antti-Matti Talala – klavišiniai (1999–2000)
* Pasi Hiltula – klavišiniai (2000–2003)
* Petri Sankala – mušamieji (1999–2001)

## Diskografija
* *[[Svieri Obraza]]* (1999)
* *[[Swamplord]]* (2000)
* *[[They Will Return]]* (2002)
* *[[Swampsong]]* (2003)
* *[[The Black Waltz]]* (2006)
* *[[For the Revolution]]* (2008)
* *[[12 Gauge]]* (2010)
* *[[Seventh Swamphony]]* (2013)
* *[[Palo]]* (2018)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Oficialus MySpace puslapis
* Oficialus MySpace puslapis
*
Jonavos miškai

**Jonavos miškai** – miškai, esantys Jonavos rajone. Plotas – 36 400 ha. Rajono miškingumas – 40,5 proc. Privačių miškų – 10,2 tūkst. ha. Juos valdo 2898 savininkai (vidutinis sklypo dydis 3,52 ha). Dar 5200 ha miškų rezervuoti privatizavimui. Didžiausi miškai: Bareišių miškas, Būdų miškas, Gaižiūnų miškai, Pageležių miškas.

## Jonavos miškų urėdija

Jonavos miškų urėdija patikėjimo teise valdo 20 900 ha valstybinių miškų Vidurio Lietuvoje, Neries, Šventosios ir Širvintos upių santakose. Didžiausi miškų plotai yra rajono pietuose ir pietryčiuose. Vyrauja pušynai ir eglynai. Miškai išsidėstę vaizdingame kraštovaizdyje, turtingi biologine įvairove, sausi dirvožemiai, geras kelių tinklas. 

## Taip pat skaitykite
* Jonavos rajono saugomos teritorijos

## Šaltiniai
Meletinis

**Meletinis** arba **Malatinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 5,5 km į rytus nuo Dusetų, 2 km į šiaurę nuo Sadūnų. Ilgis pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi 1,07 km, plotis iki 0,54 km. Altitudė 141,6 m. Telkšo rininiame duburyje. Kranto linija vingiuota. Krantai statūs, aukšti, pietinė pakrantė pelkėta, apaugusi medžiais. Krantai ištisai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Pakrantėse daugiausia plyti pievos, vietomis dirbami laukai. Vakaruose išteka upelis link Zaduojos upelės (Šventosios upės baseinas).

Šalia Meletinio įsikūręs nebegyvenamas Salos kaimas.

Vandenvardis kildinamas iš paukščio pavadinimo *[[Juodoji meleta|meleta]]*.

## Šaltiniai
Benediktas Kalnačas

**Benediktas Kalnačas** (, 1965 m. vasario 25 d. Ryga) – latvių literatūros tyrinėtojas, habilituotas daktaras.

## Biografija
1988 m. baigė Latvijos universiteto Filologijos fakultetą. 1999 m. habilituotas daktaras. 2001 m. Latvijos mokslų akademijos narys korespondentas.

Nuo 1988 m. Latvijos universiteto Kalbos ir literatūros instituto (nuo 1999 m. Latvijos mokslų akademijos literatūros, folkloro ir meno institutas) mokslo darbuotojas, nuo 1999 m. jo direktorius. Nuo 2004 m. Liepojos pedagoginės akademijos dėstytojas, nuo 2004 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Parašė monografijų apie latvių dramą ir teatrą, moderniąją Europos dramą ir jos įtaką latvių dramaturgijai. Paskelbė latvių literatūros kritikos straipsnių.

## Bibliografija
* Julijus Petersonas – stebėtojas laikų kaitoje, 1996 m.,
* Tradicijos ir novatoriškumas Martino Ziverto dramos struktūroje, 2000 m.,
* Ibseno ženkle, 2000 m.,
* Modernios dramos pradmenys, 2001 m.,
* Modernizmo drama Vokietijoje, 2002 m.
* Latvių drama. XX a. pirmoji pusė, su V. Hausmaniu, 2004 m.
* Šiaurės žvaigždynas, bendraautoris, 2002 m.,
* Vokiečių literatūra Latvijoje, bendraautoris, 2005 m.
* Latviai, estai ir lietuviai: literatūriniai ir kultūriniai kontaktai, Rīga: Literatūras, folkloras un mākslas institūts, 2008 m. ISBN 9789934803215

## Šaltiniai
Vėtrėlauža

**Vėtrėlauža** () –  upė šiaurės rytų Lenkijoje. Bendras ilgis apie 20&nbsp;km. Ištakos yra prie Fornetkos kaimo, prie krašto kelio Nr. , kur susilieja keletas upokšnių. Upė pradeda tekėti į rytus, o prie Žabariškių pasuka į pietus. Toliau neša vandenis pro Pirmųjų Vėtrėlaužių, Kalėtinko kaimus ir, kirtusi nedidelį Kruloveko ežerėlį (10 ha), įteka į Perto ežerą. Miškingi krantai žmonių nėra apgyvendinti, juose karaliauja bebrai. Dugnas vietomis žvyruotas (prie Pirmųjų Vėtrėlaužių) arba molingas. Tie *Nova Vies kaimu* iš dešinės įteka intakas *Maniovka*. Vėtrėlaužos slėnis teritoriškai priklauso Vygrių Nacionaliniam parkui.

## Nuorodos
* Upė tarp Didžiojo ir Mažojo Šelmentų;
* Upės nuotrauka ir aprašymas (angl.) .
## Šaltiniai
* [Aprašymas apie upę [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], XIII tomas, p. 271 (lenk.)].
Alfrēds Kalniņš

**Alfredas Kalninis** (, 1879 m. liepos 23 d. Cėsys – 1951 m. gruodžio 23 d. Ryga) – Latvijos kompozitorius, vargonininkas.

## Biografija
Mokėsi Cėsių progimnazijoje, Birkenrujės vokiečių gimnazijoje, privačiai pas vietos vargonininkus. Grojo Cėsių bažnyčioje. 1897–1901 m. studijavo Sankt Peterburgo konservatorijoje. Vargonininkaudamas vadovavo chorams 1903–1911 m. Pernu, (1911–1915 m. ir 1918–1919 m. Liepojoje, 1915–1918 m. Tartu, 1919–1927 m. Rygoje. 1927–1933 m. gyveno JAV. 1933–1946 m. Rygos katedros vargonininkas, 1944–1948 m. Latvijos konservatorijos rektorius, nuo 1947 m. profesorius.

Sūnus Kanados kompozitorius Janis Kalninis.

## Kūryba
Sukūrė apie 800 kūrinių, tarp jų kantatas „Muzikai“ (1913 m.), „Paskutinio teismo diena“ (1917 m.), „Darbas ir daina“ (1924 m.) ir „Jūra“ (1923 m.), simfoninę idilę „Mano gimtinė“ (1906 m.), simfoninę poemą „Latvija“ (1919 m.), kūrinių fortepijonui, vargonams, solo ir choro dainų, harmonizavo latvių liaudies dainų. Stambiausi kūriniai: 

* Baniuta, opera, 1919 m.,
* Salos gyventojai, opera, 1926 m., II redakcija: Gimtinės pabudimas 1933 m.,
* Staburags, baletas, 1943 m.),

## Šaltiniai

## Literatūra
* Arnolds Klotinš. Alfreds Kalninš: komponista dzīve un darbs. – Rīgā: Zinātne, 1979.
Eduardas Kalninis

**Eduardas Kalninis** (, Kalninis 1904 m. spalio 25 d. Ryga – 1988 m. sausio 1 d.) – latvių tapytojas marinistas.

## Biografija
Tapybos mokslu pradėjo su tėvais 1914–1917 m. gyvendamas Tomske pas J. Moškevičių.1923–1932 m. studijavo Latvijos dailės akademijoje pas V. Purvytį, nuo 1945 m. joje dėstė, nuo 1955 m. profesorius. 1970 m. TSRS dailės akademijos narys.

## Kūryba
Nutapė didingą, rūstų jūros grožį perteikiančių peizažų, žanrinių kompozicijų, vaizduojančių žvejų gyvenimą („Sielininkai“ 1935 m., „Naujos burės“ 1945 m., „Permainos“ 1949 m., „Septintoji Baltijos regata“ 1952–1954 m., „Latvijos žvejai Atlante“ 1957 m., „Distancija“ 1967 m., „Baltijos jūros audra“ 1972 m.). Paveikslai realistiniai, būdinga virtuoziškai ištobulinta toninė modeliuotė, apibendrinimas, romantinė nuotaika, vėlesniems paveikslams – ekspresija, patosas. Nuo 1927 m. dalyvavo parodose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Eduards Kalninš. Galerija
Paškauskas

*Gintaras Paškauskas, pedagogas, Alizavos pagrindinės mokyklos direktorius 
*Gintautas Paškauskas (g. 1949 m.), Kazlų Rūdos politinis veikėjas
*Rimvydas Paškauskas (g. 1956 m.), Jonavos politinis veikėjas
Valdis Kalnruozė

**Valdis Kalnruozė** (, tikroji pavardė *Valdis Rīzenbergs*, 1894 m. sausio 16 d. Kuldyga – 1993 m. balandžio 16 d. Ryga) – latvių tapytojas.

## Biografija
1932 m. baigė Latvijos dailės akademiją, V. Purvyčio mokinys.

## Kūryba
Nutapė lyriškų peizažų („Miestas prie upės“ 1937 m., „Rudens peizažas“ 1942 m., „Užutekis“ 1957 m., „Dauguva“ 1962 m., „Jūra“ 1968 m., „Ryga“ 1973 m., „Vakaras“ 1977 m., „Miestelis rudenį“ 1978 m.), natiurmortų („Gėlės“ 1955 m., „Aguonos“ 1964 m., „Rožės su citrina“ 1977 m., „Žiedas“ 1978 m.). Paveikslams būdingas pilkšvas, perliškai žvilgantis koloritas, pastozinė tapyba, įvairi faktūra, apibendrinti vaizdai.

## Literatūra
* Ināra Ņefedova. Valdis Kalnroze, Liesma, 1980.

## Šaltiniai
Armaniškiai (Alšėnai)

**Armaniškiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, buvusi vakarinė senojo Armaniškių kaimo dalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Ivars Kalniņš

**Ivaras Kalninis** (, g. 1948 m. rugpjūčio 1 d. Ryga) – latvių teatro ir kino aktorius.

## Biografija
1974 m. baigė Latvijos konservatoriją. Nuo 1974 m. Janio Rainio dailės, Naujojo Rygos, Maskvos teatrų aktorius. Vaidina televizijos serialuose. 1996 m. Latvijos Respublikos Seimo deputatas. Išleido savo dainų albumų. Buvo vedęs lietuvių kilmės aktorę Aureliją Anužytę.

## Svarbiausi vaidmenys
;Teatre
* Mindaugas – Justinas Marcinkevičius Mindaugas, 1979 m.,
* Miunhauzenas – Martinas Zivertas. Miunhauzeno vedybos, 1988 m.,
* Indulis – Janis Rainis. Indulis ir Arija, 1987 m.,
* Donas Ferdinandas – Žanas Rasinas. Sidas, 1995 m.,

;Kino ir televizijos filmuose
* Obuolys upėje, 1974 m.
* Tomas – Teatras, 1978 m., pagal V. S. Moemą, rež. Janis Streičas,
* Nešaudykite į baltas gulbes, 1979 m. , rež. Rodionas Nachapetovas,
* Faustas, Don Karlas – Mažosios tragedijos, 1980 m., pagal A. Puškiną, rež. Michailas Šveiceris,
* Andrejus – Asmeninio saugumo negarantuoju. 1981 m., rež. Anatolijus Vechotko,
* Herbertas – Žiemos vyšnios, 1985 m., tęsiniai 1990 m., 1995 m., visų rež. Igoris Maslenikovas,
* Edukas – Likimo girnos, 1997 m., rež. Janis Streičas,
* Hugo – Senosios raštinės paslaptys, 2000 m., rež. Janis Streičas.

## Šaltiniai
Rolandas Kalninis

**Rolandas Kalninis** (, 1922 m. gegužės 7 d. Vecslabadoje, Istros valsčiuje, Latvijoje – 2022 m. gegužės 17 d.) – latvių kino režisierius.

## Biografija
1937–1940 m. mokėsi Rygos 1-oje vidurinėje mokykloje, dirbo uoste, laikraštyje „Jaunākās Ziņas“, kariuomenės parduotuvėje, laikraščių „Padomju Latvija“ ir „Cīņa“ sporto žurnalistu. 1944–1946 m. Latvijos meno reikalų valdybos Teatro skyriaus inspektorius. Nuo 1947 m. dirbo Rygos kino studijoje, 1957–1990 m. šios studijos režisierius. Nuo 1989 m. buvo kino studijos „Trīs“ direktorius ir režisierius.

## Kūryba
Filme „Aš viską atsimenu, Ričardai / Akmenys ir skeveldros“ (TSRS rodytas cenzūros pakeistas) per vienos šeimos likimą parodyta dramatiška latvių tautos situacija Antrojo pasaulinio karo ir pokario metais. Sukūrė šiuolaikinės tematikos, nuotykių filmų, literatūros kūrinių ekranizacijų, dokumentinių filmų (Pokalbis su karaliene, 1980 m., Amžinasis Faustas, 2000 m.

## Filmografija
* Ilzė, 1959 m.
* Prieš audrą, 1960 m.
* Aš viską atsimenu, Ričardai / Akmenys ir skeveldros, 1966 m.
* Įkvėpkite giliau, 1967 m.,
* Karalienės riteris, 1970 m.
* Ceplio afera, 1972 m., pagal P. Ruozytį
* Rungtynės įvyks bet kokiu oru, 1985 m.
* Jeigu mes visa tai iškęsime, 1987 m.
* Taperis, 1989 m.

## Šaltiniai
Jonavos šilumos tinklai

AB **Jonavos šilumos tinklai** – Lietuvos energetikos pramonės bendrovė Jonavos rajone, šilumos tiekėjas, viena didžiausių Jonavos įmonių. 72 darbuotojai.

Buveinės adresas: Klaipėdos g. 8, LT-55169, Jonava.

Metinė apyvarta – 23,3 mln. Lt (2008 m.). Nuostolis iš šilumos ir karšto vandens verslo – 6,672 mln. Lt. Eksploatuoja 7 katilines (bendra instaliuota galia – 101,5 MW). Valdomų šilumos tinklų ilgis – 40,6 km. Realizuojamas šilumos kiekis – 126,7 GWh.

## Veikla
Centralizuotai tiekia šilumą, prižiūri šilumos tiekimo sistemą, valdo šilumos perdavimo tinklus. Pagrindinis – Jonavos rajoninė katilinė (LT-2-EN1). Išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis – 34 642 tonų CO2 (2008 m.).

2007 m. spalio mėn. įgyvendintas projektas „Jonavos miesto centralizuoto šilumos tiekimo tinklų modernizavimas diegiant šiuolaikines technologijas“, pasiektas pagrindinis projekto tikslas – užtikrinti patikimą ir efektyvų šilumos tiekimą Jonavos mieste. Projekto metu AB „Jonavos šilumos tinklai“ modernizavo 941 m magistralinių centralizuotai tiekiamos šilumos trasų Jonavos mieste. Projekto metu buvo nutiesti modernūs šilumos perdavimo vamzdynai panaudojant bekanalę technologiją ir įrengiant vamzdynų izoliacijos pažeidimų nustatymo įrangą. Projektas sąlygojo techninių nuostolių perdavimo tinkle sumažėjimą, šilumos tiekimo paslaugos kiekybinių bei kokybinių parametrų užtikrinimą Jonavos mieste. Šio projekto įgyvendinimas sudarė sąlygas sumažinti šilumos perdavimo nuostolius. Projektas buvo ypač svarbus siekiant užtikrinti patikimą šilumos tiekimą Jonavos mieste, kadangi projekto metu buvo modernizuojamos pagrindinės didžiausius šilumos nuostolius ir avarijų tikimybę turinčios magistralinės trasos Jonavos mieste.

## Jėgainės
*2010 m. duomenys*

## Vadovybė
* Direktorius – Alfredas Sadzevičius (LŠTA Tarybos narys, Jonavos savivaldybės tarybos narys).
* Direktoriaus pavaduotojas Antanas Skarbalius.

## Šaltiniai
Adam Darski

**Adam Michał Darski** (g. 1972 m. birželio 10 d.), dar žinomas kaip **Nergal**, yra Lenkijos muzikos atlikėjas, geriausiai žinomas kaip blackened death metal grupės Behemoth vokalistas.

## Biografija
Adam Darski gimė Gdynėje, Lenkijoje. Užaugo katalikų šeimoje. Gitara pradėjo groti būdamas aštuonerių. Jis turi sceninį vardą Nergal. Jis yra grupės Behemoth įkurėjas ir dainų rašytojas. Grupę jis įkūrė, kai dar buvo paauglys. Nergal mėgsta bendrauti su publika gyvų pasirodymų metu.
2009 metais, ESP išleido pirmą Nergal firminę gitarą. Tai yra 7 stygų, V-stiliaus gitara, pavadinta "Hex-7"

## Diskografija

### Behemoth
* Endless Damnation (1992)
* The Return of the Northern Moon (1993)
* …From the Pagan Vastlands (1994)
* And the Forests Dream Eternally (1994)
* Sventevith (Storming Near the Baltic) (1995)
* Grom (1996)
* Bewitching the Pomerania (1997)
* Pandemonic Incantations (1997)
* Satanica (1999)
* Thelema.6 (2000)
* Antichristian Phenomenon (2001)
* Zos Kia Cultus (Here and Beyond) (2002)
* Conjuration (2003)
* Demigod (2004)
* Slaves Shall Serve (2005)
* Demonica (2006)
* The Apostasy (2007)
* At the Arena ov Aion – Live Apostasy (2008)
* Ezkaton (2008)
* Evangelion (2009)
*The Satanist (2014)
*I Loved You At Your Darkest (2018)

### Voodoo Gods
* Shrunken Head

### Kiti
* Mastiphal – Nocturnal Landscape (1994) (būgnai)
* Hermh – Crying Crown of Trees (1996) (bosinė gitara)
* December’s Fire – Vae Victis (1996) (vokalas)
* Damnation – Coronation (1997) (bosinė gitara)
* Hefeystos – Psycho Cafe (1998) (vokalas)
* Hangover – Terrorbeer (2002) (vokalas)
* Vader – Revelations (2002) (vokalas)
* Mess Age – Self-Convicted (2002) (vokalas)
* Corruption – Orgasmusica (2003) (vokalas)
* Sweet Noise – Revolta (2003) (vokalas)
* Frontside – Teoria Konspiracji (2008) (vokalas)
* Ex Deo – Romulus (2009)
Mera

**Mera** (aukštupyje ***Kūna***) – upė rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone; Žeimenos kairysis intakas. Prasideda 2 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių. Teka į pietus, pietvakarius, žemupyje pasuka į šiaurės vakarus, smarkiai vingiuoja. Teka daugiausia miškingoms vietovėmis. Įteka į Žeimeną 29 km nuo jos žiočių, į rytus nuo Meškerinės.

Didesnis intakas – Santaka (kairysis). 

Upės baseine nemažai pelkių ir ežerų (Acintas, Perūnas, Kūna). Vidutinis nuolydis 132&nbsp;cm/km, vagos plotis nuo 5 iki 9 m, gylis nuo 0,6 iki 2 m. Prie Meros įsikūrusios gyvenvietės: Švenčionys, Melninkai, Naujas Strūnaitis, Kasčiukai, Ziboliškė, Trakai, Voksa, Jenarališkė, Pamerionys, Gužiai.

## Etimologija

Upėvardis Mera kildinamas nuo žodžio *marios, marės* („jūra“); plg. , sen. ,  bei  „stovintis vanduo“. Pavadinimo Kūna kilmė siejama su žodžiu *kunė* („klampi bala, liūnas“).

## Šaltiniai
Kūna

**Kūna** gali reikšti:

* Meros aukštupio pavadinimas;
* Kūna – ežeras Švenčionių rajone;
* FK Kūna Švenčionys – vietinis futbolo klubas iš Švenčionių.
Justas (vardas)

**Justas** – vyriškas vardas, kilęs iš lotynų kalbos: „teisingas“.

## Vardadieniai
Sausio 26 ir gegužės 28 d.

## Žinomi žmonės
* Justas Paleckis – Lietuvos žurnalistas ir politikas.
* Justas Dvarionas – pianistas, visuomenės veikėjas.
* Justas Vincas Paleckis – Lietuvos politikas ir diplomatas.
* Justas Tolvaišis – Lietuvos dailininkas grafikas, knygų iliustratorius, lietuviškų pinigų talonų ir litų autorius.
* Justas Pankauskas – Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.
* Justas Kuncaitis – Lietuvos veterinarijos gydytojas bakteriologas, veterinarijos daktaras.
* Justas Dovydėnas - garsus geologas, IT specialistas.
Viachema

UAB **Viachema** – buvusi investicijų bendrovė, holdingo įmonė Jonavos rajone; konsorciumo „Vialogas“, o vėliau vieno didžiausio Lietuvos koncernų „Achemos grupė“ pirmtakė.

Direktorius – Rimantas Rėklaitis.

Buvęs adresas – Taurostos g. 26, Jonava (įmonės kodas 5667348, rejestro Nr. AB94-39).

## Istorija
1999 m. už 200 mln. litų įsigyta Klaipėdos jūrų krovinių kompanija („KLASCO“). Tai buvo vienas iš didesnių to meto sandorių.

2001 m. vasario mėn. bandė perimti saldainių fabriką AB „Naujoji rūta“. 2001 m. pavasarį su UAB „Šiaulių banko investicijų valdymas" (ŠBIV) nesutarė dėl fabriko valdymo, ginčus sprendė teismuose, tuo tarpu konditerijos įmonei kaip niekad reikėjo akcininkų vienybės (dėl keleri metai blogėjančių veiklos rezultatai, prarandamos rinkos). 2001 m. gegužės mėn. oficialiai įsigijo beveik visas AB „Naujoji rūta" akcijas, tuo užbaigdama nesutarimus su ŠBIV.

2001 m. rugpjūčio mėn. UAB „Viachema“ likviduota, įsteigtas „Achemos” grupės konsorciumas „Vialogas” (2002 m. grupei priklauso apie 40 įmonių).

## Šaltiniai
Aleksandro Stulginskio universiteto Vandens ūkio institutas

**Aleksandro Stulginskio  universiteto Vandens ūkio institutas** – buvęs Aleksandro Stulginskio  universiteto padalinys. Tyrimo sritis - vandens ūkis.

Adresas: Parko 6, 5048 Vilainiai, Kėdainiai.

Padaliniai - Kaune ir Šilutėje (Mituvos 9, 3009 Kaunas; Cintijoniškių 10, 5730 Šilutė).

## Istorija

1950 m. lapkričio mėn. įsteigtas Kaune, Lietuvos mokslų akademijoje.

1966 m. - TSRS mokslinio tyrimo institutas.

1991 m. tapo Lietuvos valstybiniu institutu. 

2002 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto institutas.

2012 m. spalio 5 d. Aleksandro Stulginskio universiteto rektoriaus įsakymu tapo naujai ASU Vandens ūkio ir žemėtvarkos fakultete įkurto Vandens išteklių inžinerijos instituto dalimi.

## Šaltiniai
Paulis Kalva

**Paulis Kalva** (, 1919 m. spalio 23 d. Aboliniai, Sipelės valsčius – 2003 m. rugpjūčio 5 d. Jelgava) – latvių vertėjas, poetas. Vienas žymiausių lietuvių literatūros vertėjų į latvių kalbą.

## Biografija
1937–1943 m. studijavo Latvijos universiteto Filologijos ir Filosofijos fakultete. Per Antrąjį pasaulinį karą tarnavo latvių legione, 1945 m. deportuotas į Tolimuosius Rytus. Grįžęs į Latviją 1947–1951 m. dirbo mokytoju. 1951 m. už tarnavimą vokiečių armijoje nuteistas 25 m. griežto režimo kalėjimo. 1955 m. grįžo į Latviją, iki 1980 m. melioracijos inžinierius Jelgavoje.

Duktė kino režisierė Dagnija Rudzytė.

## Kūryba
Jo eilėraščių išspausdinta latvių periodiniuose leidiniuose. Išvertė:
* Antanas Baranauskas. Anykščių šilelis, 1960 m.,
* Ieva Simonaitytė. Vilius Karalius, 1961 m.,
* Kristijonas Donelaitis. Metai, 1963 m., 2006 m.,
* Žemaitė. Klampynė, apsakymų rinkinys, 1967 m.,
* Jonas Avyžius. Kaimas kryžkelėje, 1969 m.,
* Maironis. Pavasario balsai, 1981 m.,
* Juozas Baltušis. Parduotos vasaros, 2 d. 1964–1979 m., Sakmė apie Juzą 1984 m.,

Kiti versti poetai ir rašytojai: Sigitas Geda, Justinas Marcinkevičius, Paulius Širvys, Albinas Žukauskas, Aleksandras Puškinas, Michailas Lermontovas, Vasilijus Žukovskis, Antonas Čechovas, Viljamas Šekspyras, Valteris Skotas.

## Šaltiniai
Konstantīns Karulis

**Konstantinas Karulis** (, 1915 m. vasario 10 d. Ryga – 1997 m. lapkričio 3 d. Jūrmala, palaidotas Rygoje) – latvių kalbininkas.

## Biografija
Mokėsi Rygos 36-oje pagrindinėje mokykloje, 4-oje gimnazijoje, 1932–1942 m. Latvijos universitete studijavo teisę, baigė universitetą 1947 m. 1959 m. apgynė disertaciją apie latvių stenografijos lingvistinius elementus. 1993 m. habilituotas humanitarinių mokslų daktaras. 1994 m. Latvijos mokslų akademijos garbės narys

1931–1940 m. laikraščių „Jaunākās Ziņas“ ir „Brīvā Zeme“ žurnalistas. 1944 m. buvo pašauktas į Latvių legioną. 1945–1947 m. ištremtas į Tolimuosius Rytus. 1947–1950 m. Latvijos mokslų akademijos juriskonsultas, dėstė stenografijos kursuose. 1957–1964 m. dirbo Latvijos mokslų akademijos Kalbos ir literatūros institute, 1964–1975 m. – Mokslų akademijos bibliotekoje.

## Mokslinė veikla
Tyrė latvių raštiją. Latvių spaudoje recenzavo lietuvių kalbininkų veikalų.

## Bibliografija
* Senieji ir mūsų dienų raštai (*Senie un mūsdienu raksti*), 1956 m.
* Latvių knyga šimtmečių eigoje (*Latviešu grāmata gadsimtu gaitā*), 1967 m.,
* Janis Reiteris ir jo vertimas (*Jānis Reiters un viņa tulkojums*), 1986 m.
* Latvių etimologinis žodynas (*Latviešu etimoloģijas vārdnīca*), 1: A–O, 2: P–Ž, Riga, Avots, 1992 m., 2 leid. 2001 m.

## Šaltiniai
Alio Jonava

**Alio Jonava** – Jonavos rajono laikraštis. Išeina trečiadieniais ir šeštadieniais. Apimtis – 12-16 puslapių. Laikraštis leidžiamas komerciniais pagrindais, mokamas. Nuo 2019 metų "Alio Jonava" yra vienintelis laikraštis Jonavos rajone.  Laikraštyje skelbiama aktualiausia Jonavos rajono informacija, straipsniai apie kultūrą, renginius, sportą, verslą, interviu su Jonavos politikais, visuomeniniais veikėjais, didelis dėmesys skiriamas smulkaus verslo reklamai, nemokamiems gyventojų skelbimams. Steigėjas – Vladas Pranevičius.

## Leidyba
Leidžia spaudos platinimo bendrovė UAB „Dzindra".

Iki 2020 m. išleista per 2300 numerių.

Spaudėjas – UAB „Valdo leidykla“ (Ukmergė). Tiražas – apie 3000 egzempliorių (2020 m.).

## Redakcija
* Redaktorius – Aurimas Radzevičius (anksčiau – Laima Slovikienė)
* Arūnas Gedvilas (kryžiažodžiai); Zofija Rutkauskienė, Eitvydė Pranevičienė, Marius Glinskas, Irena Nagulevičienė, Kęstutis Putelis.

Adresas – J. Basanavičiaus g. 4, LT-55183, Jonava.

## Šaltiniai
Šangrila

**Šangrila** () – išgalvota vietovė, pirmą kartą 1933 m. aprašyta britų rašytojo Džeimso Hiltono romane „Dingęs horizontas“. Aprašomas kaip mistinis, harmonijos kupinas, laimingų ir nemirtingų žmonių gyvenamas, budistų vienuolių prižiūrimas slėnis nepasiekiamuose Kunluno kalnų vakaruose. Vėliau Šangrila tapo mistinės ir nepasiekiamos utopijos Himalajuose sinonimu.

Žodis kilo iš tibetiečių kalbos: *Šang* – nuo Tibeto provincijos U Cango, *ri* – kalnai, *la* – kalnų perėja; taigi Šangrila reiškia Cango kalnų perėją.

Turistiniais sumetimais nemažai vietovių Centrinės Azijos kalnuose skelbiasi esančios Šangrila:
* Kinija Kunluno vakaruose esančią Žongdiano apygardą pavadino Šangrilos apygarda. Taip pat įvairūs kiti regionai Junane ar Tibete (Jarlung Cangpo kanjonas, Kamo regionas ir kt.).
* Spėjama, kad Hiltoną aprašyti Šangrilą įkvėpė Pakistane, netoli Gilgito esantis Hunzos slėnis. Netoli nuo ten įkurtas Šangrilos kurortas.
* Butanas dėl savo izoliacijos ir unikalių tradicijų laikomas „Paskutine Šangrila“;
* Istorikas Maiklas Vudas siūlo, kad Šangrila galėjusi būti buvusios Gugo karalystės Tibete sostinė Caparangas.

1937 m. pagal romaną pastatytas tokio pat pavadinimo filmas. Šangrilos idėja išpopuliarėjo nacių klestėjimo laikotarpiu Vokietijoje. Į Himalajus buvo išsiųstos kelios ekspedicijos (garsiausia 1939 m., vadovaujama Ernsto Šeferio) rasti Šangrilą bei budizmo nepaliestą senovinę aukščiausiąją rasę. II pasaulinio karo metais *USS Shangri-La (CV-38)* buvo pavadintas JAV lėktuvnešis.

Šangrila tapo svarbiu motyvu knygose, filmuose (pvz., Sky Captain and the World of Tomorrow,  ir kt.), tokiu vardu vadinamos prabangios vilos.

## Taip pat skaitykite
* Edenas
* Eldoradas
* Jaunystės fontanas
Reinis Kaudzytė

**Reinis Kaudzytė** ( arba *Kaudzītes Reinis*, 1839 m. gegužės 12 d. Madariai, Vecpiebalgos valsčius – 1920 m. rugpjūčio 21 d. Kalno Kaibėniai, Vecpiebalgos valsčius) – Latvijos rašytojas, slapyvardis *Kalninieks*. Matyso Kaudzytės brolis.

## Biografija
Augo hernhutiečių šeimoje. Savamokslis. Dirbo amatininku, gamino verpimo ratelius, nuo 1867 m. geografijos ir tikybos mokytoju Vecpiebalgoje. Mėgo keliauti, su broliu pėsčiomis apkeliavo didžiąją dalį Latvijos, nukako iki Sankt Peterburgo, 1898 m. aplankė Pasaulinę parodą Paryžiuje ir Eifelio bokštą. Gyveno Rygoje, Siguldoje, Cėsyse, 1920 m. apsigyveno pas brolį Kalno Kaibėniuose.

## Kūryba
Pirmasis aforizmų kūrėjas latvių literatūroje. Parašė su broliu pirmą realistinį latvių romaną „Matininkų laikai“. Jame pasakojama apie žemės permatavimą, kai latvių valstiečiai išpirkinėje iš dvarininkų žemes, satyriškai perteikiami XIX a. antros pusės socialiniai ir moraliniai procesai Latvijos kaime. Romanas „Izjuriečiai“ liko nebaigtas, jame vaizduojamas tragiškas kaimiečių gyvenimas. Dar parašė eilėraščių, kritikos straipsnių apie latvių literatūrą ir visuomenę. Parašė pirmąjį geografijos dėstymo vadovėlį.

1929 m. Kalno Kaibėniuose atidarytas brolių Kaudzyčių muziejus.

## Bibliografija
* Matininkų laikai (*Mērnieku laiki*), 1879 m., lietuvių kalba 1939 m., 1963 m., 2 leid. 1980 m.
* Izjuriečiai: Molienos gamtos vaizdai (*Izjurieši: Malienas dabas stāsti*), satyrinis romanas, 1928 m.,

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kalna Kaibēni – brāļu Kaudzīšu muzejs
Jekabas Kazakas

**Jekabas Kazakas** (, 1895 m. vasario 18 d. Ryga – 1920 m. lapkričio 30 d. ten pat) – latvių tapytojas, grafikas.

## Biografija
1913–1915 mokėsi Rygos, 1915–1917 m. Penzos meno mokyklose. 1919 m. ekspresionistų grupuotės, Rygos menininkų grupuotės vienas įkūrėjų.

## Kūryba
Ankstyvoji kūryba paveikta impresionizmo, vėlesnėje žymi senųjų Vakarų Europos meistrų, prancūzų modernizmo atstovų kūrybos įtaka. Sukūrė portretų (autoportretai „Prie stalo“ 1917 m.), figūrinių kompozicijų (ciklas „Emigrantai“ 1917 m., „Cirkas“ 1919 m.). Kūriniams būdinga ekspresija, monumentalumas, formų deformacija, juose ryškūs latvių modernizmo dailės bruožai. Sukūrė medžio raižinių ir linoraižinių, piešinių.

## Atrinkti paveikslai

File:Kazaks Julija Sproga.jpg|Julijos Sproga portretas
File:Kazaks Pie galda.jpg|„Prie stalo“
File:Kazaks Peldetajas.jpg|„Besimaudantys“
File:Kazaks Begli-m.jpg|„Emigrantai“
File:Jēkabs Kazaks - Ladies at the Seaside - Google Art Project.jpg|„Ponios pajūryje“ (1920) 


## Šaltiniai
Matysas Kaudzytė

**Matysas Kaudzytė** ( arba *Kaudzītes Matīss*, 1848 m. rugpjūčio 18 d. Madariai, Vecpiebalgos valsčius – 1926 m. lapkričio 8 d. Kalno Kaibėniai, Vecpiebalgos valsčius) – latvių rašytojas, slapyvardis *Kalninieks*. Reinio Kaudzytės brolis.

## Biografija
Augo hernhutiečių šeimoje. Brolio parengtas 1864 m. įstojo į Vecpiebalgos bendruomenės mokyklą, 1868 m. išlaikė mokytojo egzaminus,  1868–1904 m. dirbo mokytoju Vecpiebalgoje, dalyvavo Vecpiebalgos ir Rygos kultūriniame, visuomeniniame gyvenime.

## Kūryba
Parašė su broliu pirmą realistinį latvių romaną „Matininkų laikai“. Jame pasakojama apie žemės permatavimą, kai latvių valstiečiai išpirkinėje iš dvarininkų žemes, satyriškai perteikiami XIX a. antros pusės socialiniai ir moraliniai procesai Latvijos kaime. Romano tęsinyje „Nauji matininkų laikai“ vaizduojamas Latvijos kaimas 1917–1919 m. Dar parašė atsiminimų, pirmą didesnę monografiją latvių kalba apie H. Heinę, kelionių apybraižų apie įvairius Europos kraštus, pjesių, religinių, didaktinių, gamtinių ir filosofinių eilėraščių.

1929 m. Kalno Kaibėniuose atidarytas brolių Kaudzyčių muziejus.

## Bibliografija
* Hernhutiečiai Vidžemėje (*Brāļu draudzes Vidzemē*), 1877 m.
* Matininkų laikai (*Mērnieku laiki*), 1879 m., lietuvių kalba 1939 m., 1963 m., 2 leid. 1980 m.
* Nauji matininkų laikai (*Jaunie mērnieku laiki*), 4 t. 1924–1927 m., nebaigtas
* Atsiminimai apie „tautinius laikus" ir jo didžiausius išėjusius veikėjus (*Atmiņas no "tautiskā laikmeta" un viņa lielākiem aizgājušiem darbiniekiem*), 2 t. 1924 m.
* Dainelės (*Dziesmiņas*), 1872 m.,
* Eilėraščiai (*Dzejoļi*), 1877 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Brāļi Reinis un Matīss Kaudzītes
* Kalna Kaibēni - brāļu Kaudzīšu muzejs
Keitelė

**Keitelė** () – ežeras vidurio Suomijoje, Vidurio Suomijos regione, 99 m aukštyje virš jūros lygio, devintas pagal dydį šalyje. Gylis iki 64 m. Ežeras sudarytas iš trijų dalių: Yle Keitelės, Ala Keitelės ir Keski Keitelės. Krantai žemi, apaugę miškais. Yra salų, didžiausios – Pengetsalas, Jurvansalas ir Luotolansaris. Vanduo skaidrus ir švarus.

Prie Keielės įsikūrusios gyvenvietės: Enekoskis, Sumiainenas, Suolahtis, Vitasaris.
Juodelis (Šipliškės)

**Juodelis** () – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Šipliškės valsčiuje. Ežeras pailgas (plotis 180 m, ilgis 1100 m), išsidėstęs šiaurė-pietų kryptimi palei rytinį Mažojo Šelmento kraštą. Vandens paviršius – 175,9 m virš jūros lygio. Su Mažuoju Šelmentu sujungtas prataka. Gausu žuvų ir augmenijos. Rytinis krantas apaugęs mišku, vakarinis – krūmais. Į šiaurę nuo ežero eina krašto kelias Nr. .

## Nuorodos
* Vikimapija
Dangaus polius

Šiaurės ir pietų **dangaus poliai** – du įsivaizduojami taškai, kuriuose iki begalybės pratęsta Žemės sukimosi ašis kerta dangaus sferą. Šiaurės ir pietų poliai yra tiesiai virš galvos stebėtojui, esančiam Žemės šiauriniame arba pietiniame poliuje.

Naktį žvaigždės lėtai slenka aplink dangaus polių iš rytų į vakarus, pilną ratą apeidamos per 24 žvaigždines valandas (žinoma, toks pat judėjimas vyksta ir dieną, tik žvaigždės tuo metu nematomos dėl Saulės ryškios šviesos.) Šis regimasis judėjimas vyksta dėl Žemės sukimosi aplink savo ašį. Žemei sukantis, dangaus poliai lieka toje pačioje dangaus vietoje, o visi kiti taškai atrodo besisukantys apie juos.

Dangaus poliai taip pat yra dangaus pusiaujinės koordinačių sistemos poliai. Jų deklinacijos yra +90 ir -90 laipsnių (šiaurės ir pietų poliams atitinkamai).

## Šiaurinio dangaus poliaus radimas

Šiaurinis polius šiuo metu beveik sutampa su Mažųjų Grįžulo Ratų žvaigžde, vadinama Šiaurine. Šiaurinė žvaigždė naudinga navigacijai šiauriniame pusrutulyje: ji ne tik visada yra virš šiaurinio horizonto taško, bet taip pat jos aukštis beveik lygus stebėtojo geografinei platumai.

Ieškant šiaurinės žvaigždės, reikia atsisukti į šiaurę ir surasti Didžiuosius Grįžulo Ratus ir Mažuosius Grįžulo Ratus. Žiūrint į keturkampę Didžiųjų Grįžulo Ratų dalį, per dvi išorines keturkampio žvaigždes, reikia vesti tiesę aukštyn. Ši tiesė rodo į žvaigždę, esančią Mažųjų Grįžulo Ratų „rankenoje“. Tai ir yra Šiaurinė žvaigždė.

## Pietinio dangaus poliaus radimas

Pietinis dangaus polius matomas tik pietiniame Žemės pusrutulyje. Jis yra blankiame Oktanto žvaigždyne. Oktanto sigma, vadinama pietų poliaus žvaigžde, yra maždaug laipsnio atstumu nuo pietinio dangaus poliaus. Deja, dėl savo palyginti nedidelio 5,5 ryškio, ji vos matoma giedrą naktį.

Pietinį dangaus polių galima rasti pasinaudojant Pietų Kryžiaus žvaigždynu ir dviem Kentauro žvaigždėmis – Tolimanu (Kentauro alfa) ir Hadaru (Kentauro beta). Reikia brėžti įsivaizduojamą tiesę nuo γ Crucis (Pietų kryžiaus gama) link α Crucis (Pietų kryžiaus alfa) (šios žvaigždės yra ilgosis kryžiaus ašies galuose). Šią liniją pratęsti toliau danguje. Taip pat reikia sujungti dvi „rodyklines“ Kentauro žvaigždes – Kentauro alfa ir beta, jungiančią liniją padalinti į dvi dalis ir per tašką, dalijantį liniją, statmenai išvesti tiesę. Ši tiesė ir tiesė, išvesta per Pietų kryžiaus žvaigždyną susikerta Pietų poliuje.
LOS40

**LOS40** (anksčiau **Los 40 Principales**) – pagrindinė Ispanijos komercinė radijo stotis, turinti daugiau nei 3 mln. klausytojų. Radijo stotis buvo įkurta 1966 m. Ji priklauso „Grupo PRISA“ grupei. Radijo stoties sudaromas singlų topas laikomas vienu iš pagrindinių Ispanijos muzikos įrašų topų.

Radijos stotis transliuojama šiose šalyse:
* Kosta Rika
* Kolumbija
* Argentina
* Čilė
* Paragvajus
* Meksikas
* Ekvadoras
* Panama
* Gvatemala

## Nuorodos
* LOS40 oficiali svetainė
* LOS40 Kolumbijos oficiali svetainė
* LOS40 Ekvadoro oficiali svetainė
* LOS40 Meksiko oficiali svetainė
* LOS40 Kosta Rikos oficiali svetainė 
* LOS40 Panamos oficiali svetainė 
* LOS40 Čilė oficiali svetainė 
* LOS40 Argentinos oficiali svetainė 
* LOS40 Gvatemalos oficiali svetainė
Graužis (Šipliškės)

**Graužis** () – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Šipliškės valsčiuje. Plotas – 18,86 ha. Ežeras pailgas, išsidėstęs šiaurės-pietų kryptimi. Ant šiaurinio kranto stovi Naujųjų Graužių kaimas, ant pietinio – Senieji Graužai. Šalia ežero eina vietiniai keliai Mažasis Kaletnikas-Senieji Graužiai ir Mažasis Kaletnikas-Naujieji Graužiai. Krantai aukšti, dalinai apaugę alksniais.

## Nuorodos
* Vaizdas iš kosmoso
Lietuvos ekonomikos skatinimo planas

**Ekonomikos skatinimo planas** (ESP) – tai 15-osios Lietuvos Respublikos Vyriausybės įgyvendinamų priemonių paketas, skirtas palengvinti verslo veiklos sąlygas, įtraukti papildomų lėšų į Lietuvos rinką ir palengvinti verslui galimybę pasiskolinti, išlaikyti darbo vietas ir taip mažinti socialinę įtampą visuomenėje.

ESP yra atsakas į 2008–2009 m. pasaulio ekonominės krizės sukeltas ekonomikos problemas Lietuvoje.

## Įgyvendinamos priemonės

ESP susideda iš penkių sričių:

* Verslo finansavimo galimybių išplėtimo
* Pastatų energetinio efektyvumo didinimo
* Spartesnio ES struktūrinės paramos panaudojimo
* Verslo aplinkos gerinimo („Saulėtekis“)
* Eksporto ir investicijų skatinimo

## ESP rezultatai
2009 m. gruodžio 24 d. dienos duomenimis, ESP plano rezultatai skirtingose plano srityse stipriai skyrėsi:

* Sėkmingiausiai vykdoma plano dalis – „Spartesnis ES struktūrinės paramos panaudojimas“ – per 2009 m. įsisavinta 3,4 mlrd. litų paramos (maždaug tris kartus daugiau nei viso panaudota 2007–2008 m. laikotarpyje). 2009 m. spalio 9d. duomenimis, Lietuva pirmavo Europos Sąjungoje pagal struktūrinių lėšų įsisavinimą.
* Iki šiol nesėkmingiausiai vykdoma plano dalis – daugiabučių renovacija. Vyriausybės teigimu, taip vyksta dėl to, kad Europos Investicijų Bankas vėluoja derėdamasis su Lietuvos bankais, o netrukus, pabaigus paskutines pasirengimo procedūras, programa turėtų startuoti 2010 m. pradžioje.

## Nuorodos

* Ekonomikos skatinimo planas – naujienos, eiga ir rezultatai 
* Ekonomikos skatinimo planas – verslininkų svarstymui 

## Šaltiniai
Kinijos Liaudies Respublikos herbas

**Kinijos Liaudies Respublikos herbe** (kin. *中华人民共和国国徽*) pavaizduoti Tiananmeno vartai raudoname skritulyje. Virš vartų yra penkios žvaigždės, kurios vaizduojamos ir šalies vėliavoje. Didžiausia iš jų simbolizuoja Kinijos komunistų partiją, o likusios mažesnės keturios - socialines klases pagal maoizmą.
Rugpjūčio 33

**Rugpjūčio 33** yra 2008 m. Anties DVD, kuriame yra baigiamasis turo „Ančių dainos“ konceras Vilniuje, Katedros aikštėje.

Koncerte, kaip ir daugumoje atvejų turo metu, buvo pagrota bene visas albumas Ančių dainos bei ankstesnio periodo dainos. Retas įvykis - įtraukta daina "Lietuvos valstybė". Koncertas buvo "Sostinės dienų" dalis, jį tiesiogiai transliavo Lietuvos televizija. Prieš Antį grojo Keistuolių teatras.

Skirtingai nuo kitų turo koncertų, pasirodymui buvo pasitelkta nemažai butaforijos.

Beje, nors skelbiama, jog Anties "turas" pasibaigė šiuo koncertu, ta pati programa buvo grojama ir vėlesniuose grupės pasirodymuose, pvz., Tamsta muzika festivalyje Varėnoje 2009-ųjų viduryje. Naujovės pasirodė tik 2009 m. gruodį Ančiai pradėjus groti Zuikį Pleibojų.

## DVD dainos

# CV  	 	
# Meldžiu-beldžiu 		
# Dėmė 		
# Senelis 		
# Rugpjūčio 33 		
# Sustok akimirka 		
# Mes rimti! 		
# Buržujus 		
# Girtuoklis 		
# Ko tu stovi? 		
# Zombiai 		
# Kažkas atsitiko 		
# Lietuvos valstybė 		
# Alyvos 		
# Pokštas
Mara Kimelė

**Mara Kimelė** (, 1943 m. gruodžio 20 d. Ryga) – latvių teatro režisierė, pedagogė.

## Biografija
1969 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje, A. Efroso mokinė. 1969–1989 m. Valmieros dramos teatro režisierė. 1975–1993 m. dėstė aktoriaus meistriškumą ir režisūrą Latvijos Jazepo Vytolo konservatorijoje Rygoje (nuo 1991 m. Latvijos Jazepo Vytuolio muzikos akademija), nuo 1996 m. – Latvijos kultūros akademijoje Rygoje. 1990–1993 m. teatro „Kabata“ Rygoje, 1994–1996 m. ir nuo 2003 m. Naujojo Rygos teatro režisierė.

Režisūrai būdinga originali pjesės traktuotė, žanrų ir stilių įvairovė.

## Pastatymai
* Žakas Anujis. Medėja 1975 m.,
* Antonas Čechovas. Dėdė Vania 1983 m., Žuvėdra 2001 m.,
* Viljamas Šekspyras. Otelas 1991 m., 2000 m., Karalius Lyras 1994 m.,
* Rūtos knyga 1994 m., pagal Biblijos siužetus,
* Astrida Saalbach. Šokių pamoka 1998 m., Kauno dramos teatras,
* Inga Abelė. Tamsieji elniai 2001 m.,
* Janis Rainis. Krankliukas,
* Augustas Strindbergas. Panelė Julija, 2004 m.
* Rudolfas Blaumanis. Indranai 2008 m. Valmieros DT
* Inga Abelė. Sala, 2009 m.
* Aleksejus Volodinas. Penki vakarai 2009 m.

## Filmografija
* Paskutinė vasara, 1991 m., rež. Skila Rikardė
* Direktorė – Gyvatė, 2003 m. rež. Laila Pakalninia

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mara Kimelė Naujajame Rygos teatre
* Mara Kimelė Valmieros dramos teatre