open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mikalojus Volskis (1630)

**Mikalojus Volskis ** (; 1553 m. Podgaicuose (dab. Ternopolio apskrities rajono centras, Ukraina) – 1630 m. kovo 9 d. Krokuvoje) – ATR valstybinis veikėjas. Žygimanto III Vazos valdymo metu buvo Karūnos dvaro maršalka (1600–1616 m.), po to Karūnos didysis maršalka (1616–1630 m.), Ravos iždininkas, karūnos kardininkas, Kšepicos ir Olštyno seniūnas.

## Biografija

Lenkijos bajorų Volskių giminės atstovas, herbo „Półkozic“ savininkas. Jo tėvas Stanislovas Volskis tarnavo Sandomiro kaštelionu ir Varšuvos dvaro maršalka.

Buvo auklėjamas Austrijos ekshercogo Maksimiliano rūmuose.

Po to, 16 metų bėgyje gyveno Rudolfo II rūmuose. Daug keliavo po Europą, po ko grįžo į tėvynę.

Karaliaus vardu vykdė įvairias diplomatines užduotis, tarnavo pasiuntiniu keliuose Europos rūmuose. Dėka gilių įstatymų žinių ir nuopelnų, įgivendintus su dideliu kilnumu, 1600 m. buvo paskirtas Karūnos dvaro maršalka, o po to 1616 m. – Karūnos didžiuoju maršalka. Tame poste buvo iki savo mirties.

Pakvietė ir atvežė daug amatininkų į Lenkiją.

Buvo didelis meno ir literatūros gerbėjas, po savo mirties Jogailos universiteto bibliotekoje paliko didelį ispaniškų knygų rinkinį.

## Literatūra
* Barbara Herba, *Dzieje Konopisk i okolic*, Konopiska, 2004
Konstal 102N

**Konstal 102N** – sudvejintų tramvajų modelis, 1967–1969 m. gamintas Lenkijos bendrovės „Konstal“. Tai prailgintas tramvajaus Konstal 13N variantas.  Per gaminimo laikotarpį išleistos 2 modifikacijos.

Tramvajus yra 19680 mm ilgio, 2400 mm pločio, 3030 mm aukščio ir 24000 kg svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas. Turi keturias duris, sudarytas iš keturių dalių, atsidarančių į salono pusę. Konstal 102N turi 160 kW elektrinį variklį. Tramvajus turi 32 sėdimas vietas, gali sutalpinti 214 keleivių.

Iš viso buvo pagaminti 42 Konstal 102N ir 5 Konstal 802N tramvajai. Daugiausia jų (18) teko Katovicams.

## Nuotraukos

Vaizdas:Konstal 102N Krakow.JPG|Konstal 102N Krokuvoje, 2005 m.
Vaizdas:Wr-08061572.jpg|Konstal 102N Vroclave, 2008 m.
Vaizdas:102N Głogowska RB2.JPG|Salonas
Vaizdas:102N Głogowska RB5.JPG|


## Šaltiniai

## Nuorodos

* mkm.szczecin.pl - Konstal 102N
Zigmuntas Volskis

**Zigmuntas Volskis** (m. 1573 metais) – Čersko kaštelionas 1569 metais. 

Pasirašė Varšuvos konfederaciją 1573 metais.

## Literatūra
* Józef Siemieński, Drugi akt Konfederacji Warszawskiej 1573 r.: przyczynek archiwalny do historji ustroju Polski, w: Rozprawy Polskiej Akademii Umiejętności t. Kraków 1930, seria II, t. 42, s. 10 [536].
* Złota księga szlachty polskiej, r. XVI, Poznań 1894 s. 184.
Du Li

**Du Li** (, g. 1982 m. kovo 5 d., Jijuanas, Šandongas) – Kinijos šaulė graižtviniu šautuvu. Daugkartinė olimpinė čempionė ir pasaulio rekordininkė.

## Biografija
2002 m. Azijos žaidynėse Li pelnė aukso medalį šaudymo trijomis pozicijomis rungtyje bei pasiekė pasaulio rekordą komandinėje įskaitoje toje pačioje rungtyje. Tais pačiais metais sportininkė pelnė sidabrą pasaulio čempionate. 2003 m. pasiekė pasaulio rekordą individualioje 10 m pneumatika šaudymo rungtyje. 2004 m. Li dalyvavo savo pirmose olimpinėse žaidynėse ir pelnė aukso medalį. 2006 m. dar kartą pakartojo pasaulio rekordą 10 m pneumatika – 400 taškų. 2008 m. antrąsyk tapo olimpine čempione.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Li 10 m šaudymo pneumatika pagerino olimpinį rekordą – 420,7 taškų ir pirmu numeriu pateko į finalą. Finale sportininkė nusileido tik olimpinį finalinio etapo rekordą pagerinusiai JAV atstovei Virginia Thrasher.

## Šaltiniai
Jonas Boguslavas Gorainis

**Jonas Boguslavas Gorainis** (m. prieš 1728 m. birželio 14 d.) – Voluinės pataurininkis 1704–1726, Kremenmeco miesto teisėjas 1702 metais, Pernu pataurininkis 1690–1698.

Sandomiro konfederacijos kancleris nuo Voluinės vaivadijos 1704 metais.

## Literatūra
* Actum In Castro Sandomiriensi Sabbatho Ante Festvm Sanctorum Viti et Modesti martyrum proximo, Anno Domini millesimo sptingentesimo quarto, [b.n.s]
* Urzędnicy wołyńscy XIV-XVIII w". Oprac. Marian Wolski, Kórnik 2007, s. 163.
Mykolas Petras Gorainis

**Mykolas Petras Gorainis** (m. 1769 m. rugpjūčio 30 d.) – Vilniaus pakamaris 1765-1769, Vilniaus gorodničius 1748-1765, Vilniaus sargybinis 1746-1748. 

1764 metais buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės konfederacijos 1764 metais narys. 1764 metais buvo pasiuntinys į elekcinį seimą nuo Vilniaus vaivadijos buvo Stanislovo Augusto Poniatovskio elektorius nuo Vilniaus vaivadijos. Vilniaus vaivadijos pasiuntinys į karūnacinį seimą 1764 metais. 

## Išnašos

## Literatūra
* Akt elekcyi Roku Tysiąć Siedemset Sześćdziesiątego Czwartego, Miesiąca Sierpnia, Dnia dwudziestego siódmego, s. 41.
* Rodzina, herbarz szlachty polskiej, t. V, Warszawa 1908, s. 180.
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego, t. 1, Województwo Wileńskie XIV-XVIII wiek, pod red. A. Rachuby, Warszawa 2004, s. 151, 656.
Virginia Thrasher

**Virdžinija Trešer** (*Virginia Thrasher*; g. 1997 m. vasario 28 d., Springfildas, Virdžinija) – JAV sportinio šaudymo šaulė graižtviniu šautuvu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtoja.

## Biografija
2019 m. Panamerikos žaidynėse pelnė bronzos medalį.

### 2016 m. vasaros olimpinės žaidynės
Orinio šautuvo šaudymo iš 10 m atstumo rungties atrankoje Thrasher liko 6-a ir pateko į finalą. Rungties finale sportininkė aplenke daugkartines Kinijos olimpines medalininkes Du Li ir Yi Siling ir pelnė pirmąjį 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių aukso medalį.

## Šaltiniai
Jonas Gninskis

**Jonas Gninskis** (, apie 1625–1685) – stambus Lenkijos valstybinis veikėjas, diplomatas ir memuaristas. Pamario pakamaris (1659), Karūnos dvaro paiždininkis (1665–1668), Kulmo (1668–1680) ir Malborko vaivada (1680–1681), Karūnos pakancleris (1681–1685), Gniezno (1647), Nakelsko (1660), Kovalevsko, Radzyno, Grodecko ir Knišino seniūnas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Gninskių giminės atstovas, herbo „Trach“ savininkas. Stanislovo iš Gnino sūnus. Jaunystėje buvo Krokuvos vaivados Stanislovo Liubomirskio rūmuose. 1645 m. Jonas Gninskis dalyvavo Lenkijos pasiuntinybėje į Paryžių. 1647 m. gavo valdyti Gniezno seniūniją Didžiojoje Lenkijoje. 1657 m. lapkritį ir gruodį vadovavo pasiuntinybei į Daniją, ragino Danijos monarchą imtis karinių veiksmų prieš švedus.

Švedijos tvano (1655–1660 m.) dalyvis. Daug kartų (1646, 1647, 1650, 1652, 1653–1654, 1658, 1659, 1662 ir 1664 m.) buvo renkamas pasiuntiniu (deputatu) į seimus. Du kartus buvo renkamas seimo maršalka (pirmininku) (1659 ir 1665 m.), tris kartus buvo Karūnos tribunolo maršalka (1658, 1662 ir 1673 m.).

1659 m. Jonas Gninskis gavo Pamario pakamario pareigybę ir buvo išrinktas komisaru derybose su Švedija Olivoje. 1660 m. gavo valdyti Nakelsko seniūniją. Būdamas ištikimas Lenkijos karalienės Marijos Liudvikos Gonzagos (Jono Kazimiero Vazos žmonos) politikos šalininkas, buvo mažosios kanceliarijos (1661) ir didžiosios kanceliarijos regentas (1664), taip pat pirmuoju karaliaus sekretoriumi. Vaidino svarbų vaidmenį karaliaus rūmuose.

1664/1665 metų seime Jonas Gninskis rūmų partijos vardu pasisakė prieš Karūnos lauko etmoną, kunigaikštį Jurgį Sebastijoną Liubomirskį, ir buvo paskirtas Karūnos dvaro paiždininkiu. 1667 metais vadovavo Lenkijos pasiuntinybei į Švediją, Daniją ir Vokietijos kunigaikštystes, prašant karinės pagalbos prieš Osmanų imperiją. 1668 metais gavo Kulmo vaivados pareigybę, kurią užėmė iki 1680 metų.

Elekciniame seime 1670 metais buvo paskirtas pasiuntiniu ir pirmuoju komisaru derybose su Rusijos valstybe, Rusijos-Lenkijos paliaubos buvo pasirašytos 1671 metais. 1673 metais Jonas Gninskis dalyvavo sutriuškinant turkų-totorių armiją Chotnės mūšyje. 1674 metais, po Jono Sobieskio išrinkimo į karaliaus sostą, tapo vienu vienu iš jo pagalbininkų ir vykdė kanclerio funkcijas. 1677–1678 metais Jonas Gninskis vadovavo Lenkijos delegacijai į Stambulą ir pasiekė Žuravensko sutarties ratifikacijos. 1680 metais Jonas Gninskis gavo Malborko vaivados pareigybę, o 1681 metais buvo paskirtas Karūnos didžiuoju pakancleriu. 1683 metais vadovaujant Lenkijos karaliui Jonui Sobieskiui dalyvavo Vienos mūšyje ir dviejuose Parkanų mūšiuose.  

Sūnus – Černigovo, Braclavo ir Pamario vaivada Jonas (1647–1703).

## Literatūra
* Bibliografia Literatury Polskiej – Nowy Korbut, t. 2 Piśmiennictwo Staropolskie, Państwowy Instytut Wydawniczy, Warszawa 1964, s. 200–201
Vostoko sala

**Vostoko sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Linijinių salų spiečiaus pietuose, priklauso Kiribačio valstybei, nutolusi 230 km nuo Karolinos salos. Plotas – 0,024 km².

Sala trikampio pavidalo, 1,3 km ilgio, žema. Vostoko salą dengia smėlis ir tankūs pisonijų sąžalynai. Gėlo vandens nėra. Saloje peri jūriniai paukščiai, yra kokosinių krabų, jūrinių vėžlių, žiurkių.

Negyvenamą salą 1820 m. atrado Rusijos laivyno kapitonas Fadėjus Belinshauzenas. Jis salą pavadino savo laivo „Vostok“ garbei. Sala lankoma retai, čia nėra patogių prieplaukų. Nuo 1979 m. tapo Kiribačio dalimi.


Vostok AKK Pisonia.jpg|Pisonijų medžiai
Vostok AKK wind-shorn Pisonia.jpg|Dėl vėjo krūmais virtusios pisonijos
Vostok AKK Coast.jpg|Pakrantė
Flinto sala

**Flinto sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Linijinių salų spiečiaus pietuose, priklauso Kiribačio valstybei, nutolusi 220 km nuo Karolinos salos. Plotas – 2,6 km².

Sala pailga, 4 km ilgio ir iki 0,8 km pločio. Aukštis siekia 7,6 m. Flinto salą juosia koralinis rifas. Salos viduryje yra šlapynių, ežerėlių. Auga kokospalmės, pisonijos.

Negyvenamą salą 1521 m. vasario 4 d. atrado aplink pasaulį plaukęs portugalas Fernandas Magelanas. Jis salą pavadino Ryklių sala (*Tiburones*), nes jūreiviai čia pagavo daug ryklių. 1875 m. britai Flinto saloje ėmė kasti guaną. Iškasenoms išsekus liko pelkėti ežerėliai. XIX a. pab.–XX a. pr. sala buvo užsodinta kokospalmėmis ir vykdytas kopros rinkimas.


Flint Island AKK Lake.jpg|Ežerėlis salos viduryje
Flint Island AKK Beach.jpg|Pakrantė
Flint Island AKK Profile.jpg|Kokospalmės pakrantėje
Flint Island AKK Pisonia.jpg|Saloje augąs pisonijos medis
Unichovskis

* Boguslavas Aleksandras Unichovskis (? – 1697 m. birželis) – LDK valstybinis veikėjas.
* Aleksandras Juozapas Unichovskis (? – 1722) – LDK valstybinis veikėjas.
Starbako sala

**Starbako sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Linijinių salų spiečiuje, priklauso Kiribačio valstybei. Plotas – 16,2 km².

Sala pailga, 8,9 km ilgio (iš rytų į vakarus) ir iki 3,5 km pločio. Sala žema, sausa, apjuosta rifo. Rytinėje pusėje yra druskingų, uždumblėjusių ežerėlių. Gėlo vandens telkinių nėra. Auga daugiausia krūmokšniai ir žolės. Starbako saloje veisiasi daug žuvėdrų ir kitų jūrinių paukščių, yra žiurkių, jūrinių vėžlių, laukinių kačių.

Negyvenamą salą 1823 m. atrado amerikietis jūrininkas Valentinas Starbakas (pagal jį sala ir vadinama). 1870–1879 m. britai Starbako saloje kasė guaną. XIX a. pab. prie šios salos sudužo keletas laivų. Nuo 1979 m. sala priklauso Kiribačiui.


Starbuck AKK NWEnd.jpg|Salos krantas ir guano kasėjų gyvenvietės liekanos
Starbuck AKK Wall.jpg|Gyvenvietės liekanos
Starbuck AKK Sooty Tern.jpg|Žuvėdrų būrys
Starbuck Island Interior.jpg|Saloje augantys menki krūmokšniai
Beikerio sala

**Beikerio sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, maždaug pusiaukelėje tarp Havajų ir Australijos, 68 km į šiaurę nuo artimiausios sausumos – negyvenamos Houlando salos. Plotas – 2,1 km². Sala priklauso Jungtinėms Amerikos Valstijoms, yra neinkorporuota teritorija ir įeina į JAV mažąsias pakraštines salas.

Sala 2 km ilgio ir iki 1 km pločio. Aukštis siekia 8 m. Salą supa koralinis rifas. Augmenija skurdi, auga tik žolės. Veisiasi žuvėdros, griciukai, akmenės, kiti jūriniai ir priekrančių paukščiai.

Negyvenamą salą 1818 m. atrado amerikiečių banginių medžioklės laivo kapitonas Eliša Foldžeris. Salos pavadinimas kilęs nuo 1834 m. ją aplankiusio Maiklo Beikerio. 1857 m. salą užėmė amerikiečiai, o 1859 m. pradėjo kasti guaną. 1935 m. amerikiečiai, norėdami įtvirtinti savo valdą nuo pretenzijas reiškusių britų, Beikerio saloje pastatė švyturį, atvežė naujakurių ir įkūrė Mejertono koloniją. 1942 m. visi 4 salos gyventojai evakuoti, kai japonai pradėjo karinius antpuolius. 1943–1944 m. saloje veikė karinis aerodromas, amerikiečių naudotas kariniams veiksmams prieš japonus. 1974 m. sala paskelbta gamtos draustiniu.


Baker Day Beacon.jpg|Gairinis bokštas
Baker settlement remains.jpg|Gyvenvietės liekanos, tolumoje – radijo antenos
Baker Island wreck.JPG|Lėktuvo nuolaužos
Baker Radio Towers.jpg|Ežerėlis ir radijo antenos
Moldeno sala

**Moldeno sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Linijinių salų spiečiuje, priklauso Kiribačio valstybei, nutolusi 676 km nuo Kiritimati salos. Plotas – 39 km².

Sala trikampio pavidalo, ~8 km ilgio. Aukštis siekia iki 8 m. Salos centre yra uždara, sekli, užpelkėjusi lagūna. Jos vanduo druskingas dėl požeminių protakų iš vandenyno. Gėlo vandens telkinių nėra. Auga daugiausia krūmynai ir žolės. Svarbi paukščių perimvietė.

Negyvenamą salą 1825 m. atrado britų kapitonas Džordžas Baironas. Tiesa, saloje rasta akmeninių aikščių (*marae*) liekanų, namų vietų, kapų, šulinių, kas rodo, kad saloje kažkada gyveno polineziečiai. 1860–1927 m. Moldeno saloje australai kasė guaną. Tuo metu buvo pastatytas savotiškas tramvajus. 1956–1979 m. Moldeno salą britai naudojo branduoliniams bandymams, buvo pastatytas pakilimo takas. 1972 m. sala tapo Gilberto ir Eliso kolonijos dalimi, o 1979 m. – Kiribačio dalimi. 1975 m. sala paskelbta gamtos draustiniu.


Malden_Island_AKK_ruins.jpg|Polineziečių statinių liekanos
Malden AKK Terns.jpg|Žuvėdrų būrys
Malden AKK LandingPoint.jpg|Laivų švartavimosi vieta
Houlando sala

**Houlando sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, maždaug pusiaukelėje tarp Havajų ir Australijos, 68 km nuo artimiausios sausumos – negyvenamos Beikerio salos, geografiškai priklauso Fenikso saloms. Plotas – 4,5 km². Sala priklauso Jungtinėms Amerikos Valstijoms, yra neinkorporuota teritorija ir įeina į JAV mažąsias tolimosios salas.

Sala 2,8 km ilgio ir iki 0,8 km pločio. Aukštis siekia 6 m. Salą supa koralinis rifas. Augmenija skurdi, auga tik žolės, krūmokšniai. Gėlo vandens nėra. Veisiasi žuvėdros, griciukai, akmenės, kiti jūriniai ir priekrančių paukščiai.

Spėjama, kad salą galėję anksčiau rasti polineziečiai ar mikroneziečiai, bet ji niekad nebuvo gyvenama. Šią negyvenamą salą 1822 m. atrado amerikiečių banginių medžioklės laivo kapitonas Džordžas B. Vortas. 1857 m. salą užėmė amerikiečiai ir iki 1878 m. kasė guaną. XIX a. į Houlando salos rifą atsitrenkę sudužo keletas laivų, 1935 m. amerikiečiai, norėdami įtvirtinti savo valdą nuo pretenzijas reiškusių britų, Houlando saloje įkūrė Itaskatauno koloniją ir atvežė naujakurių iš Havajų. Jie atliko meteorologinius stebėjimus ir ruošė pakilimo taką, turėjusį tapti tarpžemyninių lėktuvų kuro papildymo tašku. Pastatytas švyturys, radijo antena. 1941 m. salą subombardavo japonai, likę 2 gyventojai buvo evakuoti. 1943–1944 m. saloje veikė karinis aerodromas, amerikiečių naudotas kariniams veiksmams prieš japonus. 1974 m. sala paskelbta gamtos draustiniu.


Earhart Light.jpg|Gairinis bokštas (švyturys)
Howland Itascatown.jpg|Gyvenvietės liekanos
Howland Flora.jpg|Salos augmenija
Howland Boobies.JPG|Paukščių kolonija
Švechatas

**Švechatas** () – miestelis Žemutinės Austrijos žemėje, Austrijoje. Įsikūręs į pietryčius nuo šalies sostinės, prie pat Tarptautinio Vienos oro uosto. Miestelyje įsikūrusi pagrindinė Austrian Airlines būstinė. Pavadintas pagal to paties pavadinimo tekančią upę. 17 409 gyventojai (2016 m. sausio 1 d. duomenys).

Romėnų valdymo metu, gyvenvietė buvo žinoma kaip *Ala Nova*. Dabartiniu pavadinimu pirmą kartą paminėta 1334 m.

## Galerija

AustrianAirlinesHQ.jpg|Austrian Airlines būstinė
Schwechat River in Schwechat.jpg|Švechato upė
Schwechat - Kirche.JPG|Bažnyčia
Ternicas

**Ternicas** () – pramoninis miestelis ir savivaldybė Žemutinės Austrijos žemėje, Austrijoje. 14 770 gyventojų (2016 m. sausio 1 d. duomenys). Savivaldybė suskirstyta į Dunkelstein, Flatz, Holzweg, Mahrersdorf, Pottschach, Putzmannsdorf, Raglitz, Rohrbach am Steinfelde, St. Johann am Steinfelde ir Sieding gyvenvietes.

Ternicas pirmą kartą paminėtas 1352 m. Miesto teisės suteiktos 1948 m.

## Galerija

AltesRathausTernitz.JPG|Senoji rotušė
Ternitz-Bf-02.jpg|Traukinių stotis
KiTernitz.JPG|Bažnyčia
Ričardas Pauliukonis

**Ričardas Pauliukonis** (g. 1974 m. birželio 13 d. Klaipėdoje) – buvęs Lietuvos imtynininkas (laisvosios imtynės), olimpietis.

Baigė Kalifornijos universitetą (JAV).

Klaipėdoje organizuojamas tarptautinis R. Pauliukonio jaunučių laisvųjų imtynių turnyras (nuo 2006 m.).

## Sporto pasiekimai

Pirmasis treneris – S. Kasimovas. 

Europos jaunimo laisvųjų imtynių čempionato (1994 Suomija) 3 vietos laimėtojas (svorio kategorija iki 90 kg).

5 kartus Lietuvos čempionas (1992, 1994 - 90 kg; 1996 - 100 kg; 1997 - 97 kg ; 2006 - 96 kg ). 

Europos čempionatų dalyvis: pasiekta aukščiausia 5 vieta 1995 m., 90 kg, Friburge (Šveicarija). Pasaulio čempionatų dalyvis: pasiekta aukščiausia 12 vieta 1994 m., 90 kg, Stambule (Turkija).

JAV studentų čempionas (2002, Indianapolis). 

Dalyvavo dvejose olimpinėse žaidynėse:
* 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atlantoje (JAV), iki 90 kg, 9 vieta (iš 21).
* 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Sidnėjuje (Australija), iki 97 kg, 17 vieta (iš 19).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Ričardas Pauliukonis Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Ričardas Pauliukonis (''sports-reference.com'')
Hoàng Xuân Vinh

**Hoangas Suan Vinas** (*Hoàng Xuân Vinh*; g. 1974 m. spalio 6 d., Sontajus, Hatajaus provincija) – Vietnamo šaulys pistoleto ginklu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtojas. Pirmasis šalies olimpinio aukso medalininkas.

## Biografija
2006 m. Azijos žaidynėse vietnamietis pelnė bronzą komandinėje šaudymo iš 10 m pistoletu rikiuotėje. 2012 m. sportininkas pirmą kartą tapo Azijos žemyno čempionu. Tais pačiais metais vykusiose 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas kvalifikaciniame etape užėmė 9-ą vietą ir pritrūkęs vos vieno taško nepateko į finalą. 2014 m. pirmąkart tapo Azijos žaidynių čempionu. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Vinh užėmė 4-ą vietą kvalifikacijoje, bet finale aplenkęs Brazilijos ir Kinijos atstovus pelnė aukso medalį bei tapo pirmuoju olimpinio aukso savininku iš Vietnamo.

## Šaltiniai
Ruslanas Vartanovas

**Ruslanas Vartanovas** (g. 1970 m. gegužės 3 d.) – Lietuvos imtynininkas (graikų-romėnų imtynės), treneris, olimpinių žaidynių dalyvis.

2002 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą. 

1999-2001 m. Vilniaus dvikovos sporto šakų mokyklos treneris, nuo 2003 m. Lietuvos olimpinio sporto centro imtynių treneris. Lietuvos graikų-romėnų imtynių rinktinės treneris (nuo 2001 m.). 

Auklėtiniai olimpiečiai: Svajūnas Adomaitis, Aleksandras Kazakevičius, Mindaugas Ežerskis, Mindaugas Mizgaitis, Valdemaras Venckaitis, Edgaras Venckaitis. 

## Sporto pasiekimai

Treneriai: V. Ivankinas (pirmasis, 1982-1987), Eduardas Fainšteinas (1987-2005).

Lietuvos graikų-romėnų imtynių rinktinės narys 1993-1999 m. 15 kartų Lietuvos čempionas keliose svorio kategorijos (1989, 1996), 52 kg (1990-1995), 54 kg (1997-1999), 58 kg (2000-2002), 55 kg (2004). Pabaltijo čempionas (1989), Baltijos jūros šalių žaidynių (1993) ir LTO (1998) imtynių varžybų laimėtojas. 

Europos ir pasaulio čempionatų dalyvis. Žymesni pasiekimai: Europos čempionatuose – 1992 m. Kopenhagoje (Danija), 6 vieta; pasaulio – 1993 m. Stokholme, 11 vieta.

1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atlantoje (JAV) svorio kategorijoje iki 52 kg užėmė 14 vietą (iš 20).

## Nuorodos

* Ruslanas Vartanovas Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Ruslanas Vartanovas (''sports-reference.com'')
Viktoras Meškauskas

**Viktoras Meškauskas** (g. 1970 m. lapkričio 4 d. Pabradėje, Švenčionių raj.) – Lietuvos lengvaatletis (sportinis ėjimas), treneris, olimpinių žaidynių dalyvis.

2001 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą (kūno kultūros mokytojas). Pabradės sportinio ėjimo klubo prezidentas. Nuo 2008 m. – nacionalinių sportinio ėjimo rinktinių vyr. treneris.

## Sporto pasiekimai

1991-1994 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės narys. Pirmasis treneris – J. Romanovas (1981-1994). 

6 kartus Lietuvos sportinio ėjimo čempionas: 20 km (1990-1994), 30 km (1991). 1991 m. pasiekė Lietuvos 30 km sportinio ėjimo rekordą (2 h 09 min. 05 s.), kuris 2010 m. dar buvo nepagerintas.

1993 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Štutgarte (Vokietija) 20 km nuėjo per 1 h 28 min. 57 s., užėmė 23 vietą.

Vasaros olimpinių žaidynių 1992 m. Barselonoje (Ispanija) dalyvis: 20 km įveikė per 1 h 33 min. 24 s., užėmė 26 vietą (tarp 42 dalyvių).

## Nuorodos

* Viktoras Meškauskas Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Viktoras Meškauskas (''sports-reference.com'') 
* Viktoras Meškauskas (''iaaf.org'')
Konstal 102Na

**Konstal 102Na** – sudvejintų tramvajų modelis, 1970–1973 m. gamintas Lenkijos bendrovės „Konstal“. 

Tramvajus yra 19300 mm ilgio, 2400 mm pločio, 3000 mm aukščio ir 23000 kg svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas. Turi keturias duris, sudarytas iš keturių dalių, atsidarančių į salono pusę. Konstal 102Na turi 160 kW elektrinį variklį, gali išvystyti 55 km/h greitį. Tramvajus turi 31 sėdimas vietas, gali sutalpinti 181 keleivių.

Iš viso buvo pagaminti 435 Konstal 102Na, 20 Konstal 102NaW, 23 Konstal 102Nd ir 171 Konstal 803N tramvajai.

## Nuotraukos

Vaizdas:Hw 102na.jpg|Konstal 102Na Krokuvoje, 2005 m.
Vaizdas:102Na_Wroclaw.JPG|Konstal 102Na Vroclave, 2005 m.
Vaizdas:MKT_803N_wagon_4_zmodernizowany_Ozorków.jpg|Modifikacija 803N Ozorkuve, 2011 m.
Vaizdas:Konstal 102Na in Szczecin, MTiK.JPG|Konstal 102Na Ščecine, 2014 m.
Vaizdas:Interior of Konstal 102Na.JPG|Salonas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* mkm.szczecin.pl - Konstal 102Na
Žana Minina

**Žana Minina–Ščepunova** (g. 1977 m. birželio 11 d. Vilniuje) – buvusi Lietuvos lengvaatletė (200, 400 m nuotolių bėgikė), olimpinių žaidynių dalyvė.

2003 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą (trenerės specialybė).

Vilniaus lengvosios atletikos mokyklos auklėtinė. Pirmoji trenerė – P. Žukienė.

Su šeima gyvena Londone, yra sveikatingumo klubų tinklo „Davido Lloyd“ darbuotoja.

## Sporto pasiekimai

1994-2002 m. buvo Lietuvos lengvosios atletikos ir olimpinės rinktinės narė. Geriausias rezultatas – 400 m – 52,12 s. (2001).

15 kartų tapo Lietuvos bėgimo čempione: 200 m (1997, 1999-2001), 400 m (1997, 1998, 2001), 4 × 100 m (1993, 1996, 1997) ir 4 × 400 m (1993, 1998-2001) estafečių. 

Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate (2001, Lisabona, Portugalija) 400 m bėgime užėmė 14 vietą.

IV Frankofonijos žaidynėse (2001, Otava, Kanada) tapo 400 m bėgimo rungties laimėtoja (52,91 s.).

XXVII olimpinių žaidynių 2000 m. Sidnėjuje (Australija) dalyvavo 400 m bėgime, 52,36 s., sužėmė 25 vietą (57 dalyvės).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Žana Minina Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Žana Minina (''sports-reference.com'') 
* Žana Minina (''iaaf.org'')
Jonas Motiejūnas

**Jonas Motiejūnas** (g. 1974 m. gruodžio 7 d.) – Lietuvos lengvaatletis (bėgikas, 200, 400 m), olimpinių žaidynių dalyvis.

## Sporto pasiekimai

3 kartus Lietuvos čempionas.

Asmeniniai reultatai:
* 400 m, 45,64 s., Noksvilis, (JAV), 1999 m.
* Uždarose patalpose: 400 m, 46,57 s., Atlanta, (JAV), 2000 m.  

XXVII olimpinių žaidynių 2000 m. Sidnėjuje (Australija) dalyvis: rungtyniavo 400 m bėgime, distancijos nebaigė dėl traumos (71 dalyvis).

## Nuorodos

* Jonas Motiejūnas (''sports-reference.com'') 
* Jonas Motiejūnas (''iaaf.org'')
Aunuu

**Aunuu** (, ) – nedidelė vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, Samoa salyne, Amerikos Samoa, prie pietrytinių Tutuilos krantų. Plotas – 1,52 km².

Sala yra 1,5 km ilgio, 1,2 km pločio, kalnuota (aukštis iki 84 m – Fogatia k.). Buvusio ugnikalnio krateryje susidaręs gėlavandenis Faimulivajaus ežeras. 1972 m. Aunuu sala paskelbta gamtos draustiniu.

2020 m. Aunuu saloje gyveno 402 gyventojai. Sala administraciškai priklauso Rytų rajonui. Yra vienintelė gyvenvietė – Aunuu. Veikia švyturys, yra kapinės, radijo bokštas.

## Šaltiniai
Zhang Mengxue

**Žang Mengsuė** (, g. 1991 m. vasario 6 d.) – Kinijos šaulė pistoletu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtoja.

## Biografija
2015 m. laimėjo sidabro medalį pasaulio taurės Kinijos etape šaudydama oriniu pistoletu. 2016 m. laimėjo dvi bronzas pasaulio taurės etapuose Vokietijoje ir Tailande. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių kvalifikaciniame etape Mengxue 7-u numeriu pateko į finalą, kuriame surinkusi 199,4 taško tapo olimpine čempione.

## Šaltiniai
Anna Korakaki

**Anna Korakaki** (; g. 1996 m. balandžio 8 d. Dramoje) – Graikijos šaulė sportiniu pistoletu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.

## Biografija
2014 m. Korakaki tapo Europos ir pasaulio jaunimo čempione. 2015 m. pasaulio taurės JAV etape sportininkė pelnė bronzos medalį. Užsitikrinusi pakankamai pasaulio taurės kvalifikacinių taškų graikė buvo pakviesta į pasaulio taurės finalinį etapą, kuriame pelnė sidabrą. 2016 m. pelnė du sidabro medalius pasaulio taurės Baku etape. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Koraki pelnė bronzos medalį orinio pistoletu rungtyje ir auksą šaudyme pistoletu iš 25 m atstumo.

2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate Korakaki pirmą kartą tapo pasaulio čempione orinio pistoletu rungtyje ir pelnė kelialapį į 2020 m. olimpiadą.

## Šaltiniai
Arklou

**Arklou** (*[[Senovės skandinavų kalba|s. skand.]]* *Arnkell-lág* – Arnkell pieva,  – didžioji žiotis, ) – miestelis Viklou grafystėje, rytų Airijoje. 14 080 gyventojų (2011 m. duomenys). Įsikūręs prie Avokos upės žiočių.

IX a. įkurtas vikingų.

Miestelyje gimė Róisín Murphy – airių elektronikos muzikos atlikėja.


Arklow.jpg|Uostas
Elegant church on Main Street, Arklow - geograph.org.uk - 228741.jpg|Bažnyčia
Arklow town centre - geograph.org.uk - 627799.jpg|Miestelio centras
Audrius Raizgys

**Audrius Raizgys** (g. 1969 m. balandžio 4 d. Plungėje) – Lietuvos lengvaatletis (trišuolis, šuolis į tolį), olimpinių žaidynių dalyvis . Lietuvos nacionalinio rekordo savininkas.

1987 m. baigė Plungės 1–ją vidurinę mokyklą. Saugos tarnybų darbuotojas (*Ekskomisarų biuras, Jungtis, Ratakis*).

## Sporto pasiekimai

Pirmasis treneris E. Jurgutis. 1991-1996 m. Respublikinio sportininkų rengimo centro, 1997-1999 m. Lietuvos olimpinės rinktinės narys.

Asmeniniai rezultatai trišuolio rungtyje:
* 17,29 m, Vilniuje, 1995 m. 
* 17,04 m (uždarose patalpose) Panevėžyje, 1995 m. 

12 kartų Lietuvos lengvosios atletikos čempionas:
* trišuolio (1991-1995, 1997-2001, 2003) 
* šuolio į tolį (1992).

4 kartus gerino Lietuvos trišuolio rekordus: nuo 16 m 92 cm (1991) iki 17 m 29 cm (1995).

3 kartus Baltijos lygos trišuolio varžybų nugalėtojas (1990, 1991, 1992).   

Olimpinių žaidynių 1996 m. Atlantoje (JAV) dalyvis: trišuolio varžybose nušoko 16 m 38 cm, užėmė 23 vietą (43 dalyviai).

## Pasirodymai tarptautinėse trišuolio varžybose

## Išnašos

## Nuorodos
* Audrius Raizgys Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Audrius Raizgys (''sports-reference.com'')
Felipe Almeida Wu

**Felipė Almeida Vu** (*Felipe Almeida Wu*; g. 1992 m. birželio 11 d. San Paule) – kinų kilmės Brazilijos šaulys sportiniu pistoletu. Olimpinis medalininkas.

## Biografija
2010 m. dalyvavo pirmose 2010 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose pelnė sidabro medalį. 2011 m. savo pirmose Pan Amerikos žaidynėse Wu užėmė 13-ą vietą. 2015 m. tapo Pan Amerikos žaidynių čempionu. 2016 m. pasaulio taurės etapuose Baku ir Bankoke pelnė aukso medalius. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo sidabro medalį.

## Šaltiniai
Dumbliukas

**Dumbliukas** – ežeras rytų Lietuvoje, Neries regioniniame parke, Vilniaus rajone, 28 km į šiaurės vakarus nuo Vilniaus, 5,5 km į pietus nuo Dūkštų. Dumbliukas – 5 pagal dydį regioninio parko ežeras. Jo plotas 1,1 ha. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,14 km, plotis iki 0,1 km. Altitudė 87,9 m. Ežeras ovalus, šiaurinis ir rytinis ežero šlaitai aukšti, pietinis ir vakarinis žemas, užpelkėjęs. Aplinkui stūkso Elniakampio miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Elnos upės baseinui (Neries intakas).

## Šaltiniai
Ofu ir Olosega

**Ofu ir Olosega** () – dvilypė vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, Samoa salyne, Amerikos Samoa, Manua salų spiečiuje. Plotas – 12,3 km² (Ofu – 7,2 km², Olosega – 5,16 km²).

Tai du virš vandens iškilę užgesusių ugnikalnių skydai, skiriami labai siauro (137 m) Asagos sąsiaurio. Bendras salų ilgis – 12 km. Salos kalnuotos – aukščiausia Ofu vieta – 491 m (Tumutumu k.), Olosegos – 629 m (Piumafua k.). Salas juosia koralinis rifas. Krantai daugiausia labai statūs. Paviršių dengia tropiniai miškai. Ofu ir Olosegoje gyvena reti šikšnosparniai – Samoa skraidančios lapės. Dalis Ofu pietinio kranto patenka į Amerikos Samoa nacionalinį parką.

2010 m. Ofu ir Olosegoje gyveno 505 gyventojai (Ofu – 289, Olosegoje – 216). Sala administraciškai priklauso Manua rajonui. Pagrindinės gyvenvietės: Ofu (Ofu s.), Olosega, Silis (Olosegos s.). Per salas eina vienas kelias, kuris nuo 1970 m. per tiltą jungia Ofu ir Olosegą (anksčiau tekdavo bristi per rifą esant atoslūgiui). Ofu saloje yra oro uostas.

Ofu ir Olosega gyvenama samojiečių nuo seno (bent 3000 m.). Ofu pietiniame krante rastoje Toagos gyvenvietėje aptikta Lapitos kultūros keramikos, vedegų, kriauklių, kaulų.
 

Ofu Olosega NPS.jpg|Statūs salų krantai
Olosega Village Aerial NPS.jpg|Asagos sąsiauris ir Olosegos kaimas
AmSamoa Ofu 442.jpg|Ofu iš Olosegos
Olosega Native village 1896.jpg|Kaimas Olosegoje (1896 m.)
Prūdelis (Vilniaus r.)

**Prūdelis** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, Sudervėje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Vilniaus, 8,5 km į pietryčius nuo Dūkštų. Jo plotas 0,8 ha. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,12 km, plotis iki 0,1 km. Altitudė 173,1 m. Yra maža salelė. Visas ežeras užpelkėjęs, krantai apaugę medžiais, į šiaurę plyti pievos. Šiaurės rytuose išteka upelis link Kaušelio ežero (Vilnojos baseinas).

## Šaltiniai
Ku Bon-chan

**Ku Bon-chan** (; g. 1993 m. sausio 31 d.) – Pietų Korėjos šaulys iš lanko. Olimpinis medalininkas.

## Biografija
2015 m. pasaulio čempionate Kopenhagoje kvalifikaciniame etape liko 15-as. Dėl aukštos vietos kvalifikaciniame raunde Bon-chan varžytis pradėjo tik trečiame raunde, kuriame nugalėjo Danijos atstovą Casper Lauridsen, bet vėliau pralaimėjo Venesuelos atstovui Elías Malavé ir iš tolimėsnės kovos pasitraukė. Komandinėje rikiuotėje finale nugalėjo Italiją ir pelnė aukso medalį. Mišrių komandų varžybose kartu su Ki Bo-Bae pelnė antrą aukso medalį.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Bon-chan atrankoje surinko 681 tašką ir užėmęs 6-ą vietą pateko į kitą etapą. Komandinėje rungtyje kartu su Kim Woo-jin ir Lee Seung-yun nugalėjo JAV rinktinę ir tapo olimpiniai čempionais.

## Šaltiniai
Kaušelis (Vilniaus r.)

**Kaušelis** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, Sudervėje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Vilniaus, 8 km į pietryčius nuo Dūkštų. Jo plotas 2 ha. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,2 km, plotis iki 0,12 km. Altitudė 169,8 m. Ežeras ovalus, krantai žemi, užpelkėję, apaugę krūmais. Aplinkui plyti pievos. Pietuose įteka upelis iš Prūdelio ežero, šiaurėje išteka  į Vilnojos ežerą.

## Šaltiniai
Lee Seung-yun

**Lee Seung-yun** (; g. 1995 m. balandžio 18 d.) – Pietų Korėjos šaulys iš lanko. Olimpinis medalininkas.

## Biografija
2013 m. pasaulio čempionato finale nugalėjo kitą Pietų Korėjos atstovą Oh Jin-Hyek ir tapo pasaulio čempionu.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Bon-chan atrankoje surinko 676 taškus ir užėmęs 12-ą vietą pateko į kitą etapą. Komandinėje rungtyje kartu su Kim Woo-jin ir Ku Bon-chan nugalėjo JAV rinktinę ir tapo olimpiniai čempionais.

## Šaltiniai
Pang Wei

**Pang Vėjus** (, g. 1986 m. liepos 19 d., Baodingas, Hebėjus) – Kinijos šaulys sportiniu pistoletu. Daugkartinis olimpinis medalininkas.

## Biografija
2006 m. Wei savo pirmame pasaulio čempionate iškovojo aukso medalį. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas tapo olimpiniu čempionu. 2010 m. pasaulio čempionate užimta 15 ir 16 vietos. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kinas liko 4-oje vietoje ir neapgynė olimpinio čempiono titulo. 2014 m. tapo Azijos čempionu, o tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate iškovojo bronzos medalį. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas nusileido tik Vietnamo atstovui Hoàng Xuân Vinh ir Brazilijos šauliui Felipe Almeida Wu iškovodamas bronzos medalį.

## Šaltiniai
Viktoras Ražaitis

**Viktoras Ražaitis**  1907 m. lapkričio 9 d. Sasnavoje, Marijampolės apskr. –  1991 m. liepos 20 d. Kaune) – Lietuvos lengvaatletis (trišuolis, ieties metimas, penkiakovė), olimpinių žaidynių dalyvis. Civilinės ir pramonės statybos inžinierius, statybų konstruktorius.

## Biografija

1934 m. baigė Lježo (Belgija) valstybinį universitetą. Pradėjo sportuoti dar gimnazijoje, intensyviai treniravosi būdamas studentu.

1937–1944 m. dirbo bendrovėje „Statyba“ (nuo 1940 m. Statybos trestas) skyriaus viršininku, 1944–1959 m. – Respublikiniame projektavimo ir miestų planavimo treste (vėliau Lietstatprojekto institutas) vyr. inžinieriumi, vyr. konstruktoriumi, nuo 1959 m. – Liaudies ūkio tarybos Pramonės statybos projektavimo institute („Pramprojekte“) vyr. konstruktoriumi.

Nuo 1946 m. kartu dirbo ir pedagoginį darbą Kauno politechnikos institute (iki 1950 m. Kauno universitetas). 1960–1981 m. dirbo Statybos fakulteto Inžinerinių konstrukcijų katedroje. Nuo 1962 m. docentas.

1957 m. suteiktas LSSR nusipelniusio inžinieriaus vardas.

Dalyvavo 1988 m. gruodžio 11 d. vykusiame sporto organizacijų suvažiavime, kurio metu buvo nutarta atkurti Lietuvos tautinį olimpinį komitetą.

## Projektai

Vienas ir su kitais suprojektavo daugiau kaip 150 pastatų ir statinių. Tarp jų: 
* Linkaičių karinės paskirties pastatų kompleksas (Radviliškio raj.)
* Gyvenamieji namai Klaipėdoje ir Šventojoje
* Panevėžio cukraus fabrikas
* Kauno Drobės fabrikas
* Biržų Siūlo fabrikas
* Tiltai Pasvalyje ir Kėdainiuose, kabamasis pėsčiųjų tiltas Vilniuje (ties elektrine)
* Ginklavimo valdybos Tyrimų laboratorijos pastato Kaune gelžbetonio karkaso ir kitos konstrukcijos.

## Sporto pasiekimai

Daugkartinis Lietuvos lengvosios atletikos čempionas ir rekordininkas:

* 4 kartus trišuolio: 1926 m. – 11,10 m, 1927 m. – 12,02 m, 1928 m. – 12,46 m, 1930 m. – 11,95 m;
* 2 kartus ieties metimo: 1928 m. – 49,10 m, 1930 m. – 49,66 m;
* penkiakovės: 1928 m. – 2687,22 tšk. (Lietuvos rekordas, kurį po metų pagerino S. Šačkus);
* 4 kartus trišuolio rekordininkas: 1926 m. – 11,17 m, 1927 m. – 12,09 m ir iš vietos 8,02 m, 1928 m. – 12,75 m.

Dalyvavo 1928 m. vasaros Olimpinėse žaidynėse Amsterdame, Olandijoje, kur Lietuvos lengvaatlečiai rungtyniavo pirmą kartą. Numetęs ietį 51,16 m (atrankos varžybose – 51,75 m), tarp 28 dalyvių iš 20 šalių užėmė 26 vietą (buvo geriausias lietuvių rezultatas).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Viktoras Ražaitis Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Viktoras Ražaitis (''sports-reference.com'')
Hidilyn Diaz

**Hidilyn Dias** (*Hidilyn Diaz*; g. 1991 m. vasario 20 d. Zamboangoje) – Filipinų sunkiaatletė, olimpinė medalininkė.

## Biografija
2008 m. Diaz buvo suteiktas papildomas pakvietimas į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes. Ji tapo pirmąją Filipinų sunkiaatlete moterimi olimpinėse žaidynėse. Svorio kategorijoje iki 58 kg Sportininkė parodžiusi 192 kg rezultatą užėmė 11 vietą. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Diaz buvo Filipinų vėliavnešė atidarymo ceremonijoje. Varžybose sportininkei nepavyko įveikti antrojo pratimo svorio ir sportininkė rezultato neužfiksavo. 2015 m. filipinietė tapo Azijos čempione moterų kategorijoje iki 53 kg. Tais pačiais metais Diaz pelnė bronzą pasaulio čempionate. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Diaz parodė 200 kg rezultatą ir pelnė sidabrą. Ji tapo pirmąja filipiniete moterimi pelniusia olimpinį medalį.

## Šaltiniai
Sopita Tanasan

**Sopita Tanasan** (โสภิตา ธนสาร; g. 1994 m. gruodžio 23 d., Čumphono provincija) – Tailando sunkiaatletė, olimpinė čempionė.

## Biografija
2013 m. sportininkė dalyvavo vasaros Universiadoje, kurioje pelnė sidabro medalį. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate Lenkijoje iškovojo bronzos medalį moterų svorio kategorijoje iki 53 kg. 2014 m. Azijos žaidynėse užimta 6-a vieta. 2015 m. JAV vykusiame pasaulio čempionate moterų iki 53 kg svorio kategorijoje Tanasan su 210 kg rezultatu užėmė 4-ą vietą. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tailandietė varžėsi moterų iki 48 kg svorio kategorijoje. Su 200 kg rezultatu Tanasan tapo 8-ąją Tailando olimpine čempione.

## Šaltiniai
Sri Wahyuni Agustiani

**Šri Vahjuni Agustiani** (*Sri Wahyuni Agustiani*; g. 1994 m. rugpjūčio 13 d. Bandunge) – Indonezijos sunkiaatletė, olimpinė medalininkė.

## Biografija
2013 m. Azijos čempionate Agustiani pelnė sidabro medalį. 2014 m. pasaulio čempionate indonezietė laimėjo mažąjį bronzos medalį antrajame pratime, bet galutinėje daugiakovėje liko 4-oje vietoje. 2015 m. pasaulio čempionate Agustiani užėmė 10-ą vietą. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse indonezietė moterų iki 48 kg svorio kategorijoje nusileido tik čempionei tapusiai Sopita Tanasan ir pelnė sidabro medalį.

## Šaltiniai
Tau (sala)

**Tau** (, ) – vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, Samoa salyne, Amerikos Samoa, Manua salų spiečiuje. Plotas – 44,31 km².

Sala susidariusi užgesusio ugnikalnio vietoje. Jos ilgis 10 km, plotis 6 km. Paviršius kalnuotas, iškyla į 931 m aukštį (Latos kalnas, aukščiausia Amerikos Samoa vieta). Salą supa rifas. Visa pietrytinė Tau pusė patenka į Amerikos Samoa nacionalinį parką.

2010 m. Tau saloje gyveno 873 gyventojai. Sala administraciškai priklauso Manua rajonui. Pagrindinės gyvenvietės: Tau, Faleasao, Fitiuta, Luma, Siufaga. Prie Fitiutos yra lėktuvų pakilimo takas. Pagal šiaurinį Tau krantą nutiestas kelias. Rytinėje pakrantėje yra archeologinė Saua vietovė, siejama su Lapitos kultūra.
Manua salos

**Manua salos** () – trijų salų grupė Polinezijoje, Samoa salyne, priklauso Amerikos Samoa (JAV valda). Salų grupę sudaro Tau sala bei dvilypė Ofu-Olosegos sala. Šios salos nutolusios 110 km nuo Tutuilos, užima 56 km² plotą, o jose gyvena 832 žmonės (2020 m.). Salos vulkaninės kilmės kalnuotos, apaugusios tropinėmis džiunglėmis.

Manua salos polineziečių gyvenamos bent 3000 metų ir buvo svarbus kultūrinis centras. Iki XX a. pr. sudarė karalystę (sostinė – Tau) ir turėjo savo valdovą, tituluojamą *Tui Manuʻa*. Dabar Manua salos sudaro vieną iš 3 Amerikos Samoa rajonų.

## Šaltiniai
Tatra KT4

**Tatra KT4** – tramvajų modelis, 1974–1997 m. gamintas Čekijos bendrovės „ČKD“. 

Tramvajus yra 18110 mm ilgio, 2200 mm pločio, 3100 mm aukščio ir 20300 kg svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas. Turi keturias duris, sudarytas iš keturių dalių, atsidarančių į salono pusę. Tatra KT4 turi 180 kW elektrinį variklį, gali išvystyti 55–65 km/h greitį. Tramvajus turi 26–38 sėdimas vietas, gali sutalpinti 109–206 keleivių. Naudotas Vokietijoje, taip pat Rusijoje, Estijoje, Šiaurės Korėjoje, Latvijoje, Ukrainoje, Serbijoje, Lenkijoje, Rumunijoje, Vengrijoje, Kazachstane ir Kroatijoje.

Iš viso buvo pagaminti 1045 Tatra KT4D, 435 Tatra KT4SU, 271 Tatra KT4YU ir 50 Tatra KT4K tramvajai.

## Modifikacija
* **Tatra KT4D** (VDR)
* **Tatra KT4SU** (TSRS)
* **Tatra KT4YU** (Jugoslavija)
* **Tatra KT4K** (Šiaurės Korėja)

## Tramvajaus pristatymas

## Nuotraukos

Vaizdas:Gerasüdbahnhof.JPG|Tatra KT4D Gėroje, 2007 m.
|Tatra KT4SU Karaliaučiuje, 2015 m.
Vaizdas:Tatra_KT4_Zagreb.jpg|Tatra KT4YU Zagrebe, 2007 m.
|Tatra KT4DME Segede, 2000 m.
Vaizdas:KT4-229 (2013).JPG|Tatra KT4SU Liepojoje, 2013 m.
Vaizdas:Tatra KT4DtM 119, tram line 1, Szczecin, 2013.jpg|Tatra KT4DtM Ščecine, 2013 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* strassenbahnen-inline.de/tatra/kt4
Dainius Virbickas

**Dainius Virbickas** (g. 1971 m. lapkričio 12 d.) – buvęs Lietuvos lengvaatletis (ilgų nuotolių bėgikas), olimpinių žaidynių dalyvis.

Baigė Vilniaus Pedagoginį universitetą (1995 m.). 1990 m. baigė Kauno aukštesniąją technikos mokyklą.

Nuo 2009 m. lengvosios atletikos treneris.

Nuo 2013 m. iki 2020 m. – moterų krepšinio klubo „Kibirkštis-VIČI“ direktorius.

Nuo 2004 m. iki 2008 m. vyrų rankinio klubo „Šviesa-Savanoris“ direktorius.

## Sporto pasiekimai

Geriausias asmeninis rezultatas – 2:15.28, pasiektas 1995 m.

Olimpinėse žaidynėse 1996 m. Atlantoje (JAV) bėgo maratoną: distancijos nebaigė (buvo 124 dalyviai).

## Šaltiniai
Jonas Odrovonžas Pienionžekas

**Jonas Odrovonžas Pienionžekas** (g. apie 1630 m., Gorlicės, m. 1712 m.) – ATR seimo maršalka Varšuvoje nuo 1666 m. kovo 17 d. iki gegužės 4 d., Osvencimo sniūnas nuo 1666, Seradzo vaivada nuo 1683, Karūnos tribunolo maršalka 1681 ir 1688 metais, Seradzo iždininkas 1657-1665, Krokuvos vaivadijos pulkininkas 1674 metais.

Nuo 1661 metų devyniolika metų buvo pasiuntiniu į seimą nuo Krokuvos vaivadijos. Per karus su Švedija buvo ištikimas karaliui. Jono Sobieskio elektorius nuo Osvencimo ir Zatoro kunigaikštysčių 1674 metais. 1697metais Krokuvoje pasveikino atvykstantį į karūnavimą Augustą II. 

Buvo Varšuvos konfederacijos nariu 1704 metais. 

## Išnašos

## Literatūra
Marszałkowie Sejmów I Rzeczypospolitej, s. 72, Wydawnictwo Sejmowe, Warszawa 1993, ISBN 83-7059-047-0
Kazimieras Karvovskis

**Kazimieras Karvovskis** (g. apie 1670 – m. 1746 m. gegužės 12 d.) – ATR seimo maršalka 1740, Karūnos tribunolo maršalka 1714 metais, Viznos taurininkas nuo 1703 m., Bilsko stalininkas ir medžioklis, Bilsko žemės raštininkas, paseniūnis, pastalininkis ir Bransko miesto teisėjas, pasiuntinys.

1701–1740 m. buvo išrinktas 26 kartus pasiuntiniu į seimą, o tai yra rekordas ATR istorijoje.

## Išnašos

## Literatūra

* Wacław Szczygielski, *Kazimierz Karwowski*, w: Polski Słownik Biograficzny, 1966–1967, t. XII, s. 163–165.
Andrius Krivas

**Andrius Krivas** (g. 1971 m. balandžio 10 d. Orenburgo srityje, Rusija) – lietuvių diplomatas, Lietuvos nuolatinės atstovybės prie Jungtinių Tautų biuro ir kitų tarptautinių organizacijų Ženevoje vadovas (nuo 2016 m. rugpjūčio 1 d.), Nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius.

## Biografija
1992 m. baigė studijas Maskvos valstybiniame tarptautinių santykių institute (МГИМО). 1993 m. pradėjo darbą LR krašto apsaugos ministerijoje – buvo Tarptautinių ryšių departamento vyriausiasis specialistas, 1994–1997 m. – skyriaus viršininkas, 1997–2001 m. – departamento direktorius.

2001–2003 m. dirbo patarėju URM Saugumo politikos departamento Integracijos į NATO skyriuje, vėliau – patarėju Lietuvos ambasadoje JAV.

2007–2008 m. buvo URM Saugumo politikos departamento NATO skyriaus vedėjas, vėliau deleguotas dirbti į KAM – čia buvo Tarptautinių ryšių ir operacijų departamento direktorius, 2008–2009 m. – ministerijos sekretorius, vėliau – ministerijos vyriausias patarėjas.

2010–2013 m. buvo Lietuvos nuolatinės atstovybės prie Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) ministras patarėjas, 2013–2016 m. – URM viceministras.

Nuo 2016 m. rugpjūčio 1 d. – Lietuvos Respublikos nuolatinis atstovas prie Jungtinių Tautų biuro ir kitų tarptautinių organizacijų Ženevoje. 

## Šaltiniai
Amerikos Samoa nacionalinis parkas

**Amerikos Samoa nacionalinis parkas** (, ) – saugoma gamtos sritis Okeanijoje, JAV valdoje Amerikos Samoa. Įsteigtas 1988 m. ir apima 5500 ha plotą.

Parko teritoriją sudaro 3 dalys – Tutuilos salos šiaurinė dalis, Ofu pietinė pakrantė ir Tau pietvakarinė pakrantė. Parke saugoma būdinga Polinezijos vulkaninių salų gamta, mažai paveikta žmogaus. Didžiumą parko ploto užima tropiniai kalnų miškai, paplūdimiai, priekrančių koraliniai rifai ir statūs skardžiai. Vieninteliai vietinės kilmės žinduoliai parke yra šikšnosparniai – čia jų gyvena 3 rūšys (samojinės ir tonginės skraidančiosios lapės bei mažas Ramiojo vandenyno maišauodegis šikšnosparnis). Taip pat gyvena keletas driežų gekonų rūšių, Ramiojo vandenyno smauglys bei scinkai. Gausu paukščių (vietinės varnėnų, medlesių, balandžių, audrašauklių, švygždų rūšys). Aplinkiniuose vandenyse gyvena jūriniai vėžliai, kuprotieji banginiai, virš 950 žuvų rūšių, 250 koralų rūšių.

Taip pat parkas apima senųjų polineziečių gyvenviečių archeologines vietoves Tau ir Ofu salose.

Ofu ir Tau salose esančios parko dalys atokios, pasiekiamos tik valtimis. Tutuiloje esanti dalis pasiekiama keliu iš Pago Pago, įrengtas lankytojų takas.


Ofu Beach NPS.jpg|Ofu pakrantė
Tutuila AmaluBay NPS.jpg|Amalu įlanka. Tutuila
Tau Cliffs.jpg|Tau salos skardžiai
Npas sign.jpg|Parko ženklas samojiečių kalba


## Nuorodos
* Parko tinklapis
Niccolò Campriani

**Nikolo Kamprianis** (*Niccolò Campriani*; g. 1987 m. lapkričio 6 d., Florencija) – Italijos šaulys sportiniu šautuvu. Daugkartinis olimpinis čempionas.

## Biografija
2003 m. Europos jaunimo čempionate Campriani pelnė sidabro medalį. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse italas dalyvavo visose trijose šautuvo rungtyse iš kurių geriausiai pasisekė orinio šautuvo iš 10 m rungtyje - 12 vieta. 2009 m. Campriani pirmą kartą tapo Europos čempionu. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Campriani iškovojo auksą šaudyme iš trijų pozicijų ir sidabrą orinio šautuvo rungtyse. 2013 m. dukart gerino pasaulio rekordus - 1182+460,8 taškų šaudyme iš trijų pozicijų (pasaulio taurės finalas, Miunchenas) ir 631,2 taško šaudant oriniu šautuvu (Europos čempionatas, Odensė). 2015 m. pirmose Europos žaidynėse pelnė sidabro medalį. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo savo antrąjį olimpinį aukso medalį šaudyme iš 10 m sportiniu oriniu šautuvu.

## Nuorodos
* Campriani ISSF svetainėje
Montrimų ąžuolas

**Montrimų ąžuolas** – botaninis gamtos paveldo objektas, įspūdingas ąžuolas, turintis 6,60 m apimties kamieną, augantis Akmenskinės kaime (Medingėnų sen.), Rietavo savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Medingėnų. Paminklinis medis stūkso pamiškėje, buvusioje sodybvietėje, kurią žymi senas atminimo akmuo, tarp žvyrkelio  ir Minijos upės.

Montrimų ąžuolas valstybės saugomu pripažintas Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2016 m. vasario 8 d. įsakymu Nr. D1-88.

## Istorija

Seną, vardo neturėjusį ąžuolą prieš keletą metų Tverų girininkijoje (291 kv., 25 skl.) surado Rietavo miškų urėdijos miškininkai. Anksčiau jo saugomų gamtos paminklų sąraše nebuvo. Neminėjo jo ir istorikai, nors šalia medžio buvusios sodybos vietoje liko akmuo su iškaltu lenkišku užrašu, bylojančiu, jog šios vietos savininkas, iš Mingailos giminės kilęs Tomas Antoninas Piotrovskis finansavo tilto statybą, kuri baigta 1792 m. liepos 3 d. Tiltas neišlikęs. Bevardžiui ąžuolui būtų tikęs Mingailos ąžuolo vardas, tačiau gretimame rajone, vos už 20 km, auga antras po Stelmužės – Mingėlos ąžuolas . Akmenskinėje ąžuolui prigijo dabartinių žemės savininkų Montrimų vardas.

Sklando legenda, jog šį ąžuolą sodino Vytautas Didysis. Vietinis gyventojas Aleksandras Montrimas (g. 1932 m.) prisimena prie ąžuolo kamieno slūgsojusį nemenką akmenį, ant kurio buvo iškalta, kad medį prieš penkis šimtus metų sodino pats Vytautas Didysis. Kai jam buvo šešeri, samdyti vokiečių meistrai daržinės su tvartu statyboms ieškojo akmenų, tad nenuostabu, kad po ąžuolu gulėjęs dingo. Manoma, kad išardžius senųjų statinių sienas ir pamatus, tas akmuo su užrašu būtų surastas. Apie tokį akmenį minėjo vėliau ne kartą ir Montrimo senelis, ir tėvas, ir vis keikė be jų žinios akmenį nuritinusius statybininkus. A. Montrimas tikina, kad čia stovėjęs namas buvo statytas ant senų pamatų, kurie buvo daug didesni nei naujas statinys. O rūsį šalia namo kasdamas jo tėvo samdytas kaimynas rado žmogaus palaikus. Todėl manoma, kad čia  kadaise galėjo stovėti bažnyčia. O tokioje vietoje būdavo ir kapinės arba didelis, apie nemenką šeimininkų turtą bylojantis namas.

Tikslų šio ąžuolo amžių nustatyti iš metinių rievių praktiškai neįmanoma, nes ir šerdis, ir dalis kelmo išpuvę. Pagal kamieno apimtį, atsižvelgus į medžio augimo vietą, įvertinus paklaidas, susijusias su klimatinėmis sąlygomis, galima manyti, jog medis išdygo apie 1390–1420 m., t. y. Vytauto Didžiojo laikais. Pasak istorikų, Mingaila buvo vienas artimiausių Vytauto patikėtinių. Tuo laikmečiu Vytautas galėjo lankytis pas šių žemių valdytojus, jam nuolankius pavaldinius, nes jis su Jogaila ėmėsi krikštyti Žemaitiją,  o 1417 m. rudenį buvo palyginti netolimuose Varniuose, kur šventino Katedros bažnyčią ir kūrė Žemaičių vyskupiją.

## Duomenys

* Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*)
* Amžius – apie 600 m
* Kamieno apimtis – 6,60 m
* Kamienų skaičius – 1
* Medžio aukštis – 27 m
* Laja – sukelta, pakrypusi

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Paskutinis Vytauto Didžiojo pagoniškas ąžuolas?
* Montrimų ąžuolo vieta žemėlapyje