Bumbuliai (Kretinga)

**Bumbuliai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 17 km į rytus nuo Kretingos ir 8 km nuo Žalgirio seniūnijos centro Raguviškių, prie Kartenalės upelio. Teritorijos plotas – 301,44 ha žemės.

## Etimologija
Yra dvi kaimo vardo kilmės versijos. Pirmoji teigia, kad pavadinimas kilo iš pirmojo naujakurio Bumbulio šeimos pavardės. Pasak kitos, vietovei vardą galėjo duoti bumbùliu vadinamas trumpamakštis rūgtis, kuris mėgo augti kaimo laukuose, daržuose ir pakelėse.

Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas , . Vietos gyventojai vietovę vadina .

## Geografija
Kaimas plyti Vakarų Žemaičių lygumoje, abipus kelio Budriai–Kuliai. 

Vakaruose ir šiaurėje ribojasi su Budriais ir Balsiškiais. Šiaurės rytuose siekia Tyro (Kalniškių) durpyną. Rytuose ir pietuose nuo Drungilų, Lūgnalių ir Žutautų skiria valstybiniai Bumbulių, Reiskių ir Žutautų miškai. Šiaurės pusėje seniau plytėjo Šmilkščiai, kurių žemė sovietmečiu atiteko Budriams, o dalis – Bumbuliams. Šiauriniame pakraštyje auga Margelių ir Bumbulių miškai.

Rytiniame pakraštyje išteka ir pietine-pietvakarine žemių dalimi į vakarus teka Kartenalė.

## Istorija
Bumbuliai susiformavo XVII–XVIII a., kai prie kelio Kretinga–Budriai–Kuliai ir Kartenalės upelio plėšininės Kartenos dvaro žemės paribyje su Plungės dvaro valdomis ėmė kurtis naujakuriai.

Žemdirbių dvasiniu gyvenimu rūpinosi Kartenos parapinės ir Budrių filijinės bažnyčios kunigai. 1802–1815 m. krikšto metrikų knygoje minimi Diržininkai, Drakšai, Kupšiai, Liaudinskiai, Lamašiai, Puplesiai, Slušniai, Talmontai, Urbonavičiai, Balsevičius, Kibišius, Stupelytė. Iš jų Liaudinskiai ir Urbonavičiai priklausė bajorų luomui. 

XVIII a.–XIX a. pr. Bumbuliai priklausė Kartenos dvaro Gudų vaitijai, administruojamai iš Gudiškių (Mišučių) palivarko. Kartu su Lūgnaliais sudarė vieną suolininkiją, kurios suolininkas 1813 m. buvo Pranciškus Urbonas. XIX a. I pusėje buvo 7 dūmai. Baudžiaviniai valstiečiai mokėjo Kartenos dvarininkams činšą, o prievoles atlikinėjo Mišučių palivarke. Mišučių dvarui 1841 m. tapus bajorų Parčevskių valda, Bumbulių žemė liko Kartenos grafo Pranciškaus Pliaterio nuosavybe.

1845 m. gyveno Mykolo Vauraus, Antano Miliaus, kito Antano Miliaus, Juozapo Miliaus, Domininko Kupšio, Marijono Liaudinskio, Nikodemo Raišuočio, Antano Tedoro, Viktorino Kutnio ir Antano Mačernio šeimynos, kuriose buvo 43 vyrai ir 51 moteris. Vaurų šeimyną sudarė 17, Kutnių – 14, Kupšių – 11, Liaudinskių ir Mačernių – po 10, o kitas – 5–8 asmenys.

Panaikinus 1861 m. baudžiavą, žemdirbiai buvo priskirti Kartenos valsčiaus valstiečių luomui ir gavo teisę išsipirkti iš dvaro nuomotą ariamą žemę. 1865–1872 m. buvo 8 ūkiai, o 1895 m. – 12 ūkių, kurie sudarė tris gyvenvietes: kaimą, nausėdiją ir vienkiemį.

XX a. pr. gyveno ūkininkai Miklovas, Stropus, Magdalena Mačernytė, Juozapas Liaudinskis, pravardžiuojamas Jūzupaila, Paulauskas, vadinamas Tėveliu, ir Vaurus, vidutiniokai J. Kupšys ir Ignas Kupšys bei mažažemiai Nikodemas Raišuotis ir A. Kubilius. Paulauskas ir Vaurus sodybas su žeme nuomojo iš Kartenos dvarininkės Sofijos Pliateryrės-Vieliopolskos, o kiti valstiečiai savo ūkius buvo jau išsipirkę. Paulausko sūnūs Leonas ir Juozapas uždarbiauti išvyko į Jungtines Amerikos Valstijas, dirbo Aliaskos aukso kasyklose. Į tėviškę grįžę jie įsigijo 30–40 ha ūkius Baubliuose ir Juodeikiuose. Paulauskams išsikėlus, jų ūkį iš dvaro išsinuomojo P. Pilybis.

Per 100 dešimtinių valdžiusi Magdalena Mačernytė 1910 m. rugpjūčio 12 d. dalyvavo Kauno ūkio draugijos Kretingoje surengtoje gyvulininkystės pasiekimų parodoje, kurioje už užaugintą jautį buvo apdovanota III laipsnio prizu: 2 maišais trąšų, kurias įteikė Mikoliškių dvarininkai Liucijonas ir Juozapas Bronišai.

1917–1920 m. kaime mirė 6 gyventojai (4 vyrai, 2 moterys), iš kurių 2 – vaikai. Dauguma jų palaidoti Kartenos parapinėse, o vienas – Budrių filijinėse kapinėse.

1923 m. registruota 11 ūkių. Vykdant Lietuvos žemės reformą, visa žemė 1924–1934 m. išskirstyta į vienkieminius ūkius. Valstybė nusavino ir valstiečiams išdalino dvarininkės Sofijos Pliaterytės-Vieliopolskos žemę, o Plungės ir Kartenos dvarų valdytą Bumbulių mišką, apėmusį 649 ha plotą, perdavė Plungės miškų urėdijos Kartenos girininkijai. Šiame miške sklypą iš urėdijos 1935 m. nupirko Kartenos bažnyčia.

1926 m. įkūrus Budrių parapiją, jai buvo priskirti ir Bumbulių gyventojai. Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčioje jie galėjo ne tik krikštyti vaikus ir išlydėti mirusiuosius, bet taip pat registruoti santuokas. 1922–1940 m. šeimas sukūrė 6 kaimo gyventojai.

Stambiausi ūkininkai buvo Ignas Miklovas (47,88 ha), Kristina Šopagienė (38,75 ha), Pranas Stropus (34 ha) ir Marijona Vaurienė (33,75 ha). Per pirmąją sovietų okupaciją 1940 m. spalio 31 d. Kartenos valsčiaus žemės fondui iš minėtų ūkininkų ir Kartenos bažnyčios valstybė nusavino 37,73 ha žemės.

1945 m. priverstiniams darbams prie Baltosios ir Baltijos jūrų kanalo statybos į Leningrado srities Dubrovkos lagerį išvežti Antanas Drungilas, Apolinaras Kupšys, Pranas Pilybis, Juozas Jundulas, Mečislovas Miklovas, Antanas Stuopelis ir Jonas Šopaga. A. Kupšys ir P. Pilybis mirė lageryje, o kiti kaliniai po metų grįžo į namus.

1945–1953 m. apylinkės miškuose veikė Žemaičių apygardos Kardo rinktinės partizanai. Jie turėjo įsirengę slėptuvę iš lagerio grįžusio Jono Šopagos ūkyje. Kartenos stribai ūkininką 1948 m. suėmė ir išsivežė. Partizanai bandė jį išvaduoti, tačiau nesėkmingai. Suimtasis buvo išvežtas į lagerį Kazachstane, kuriame mirė. Jo sūnūs Ambraziejus ir Jonas su žmona ir 2 vaikais 1948 m. gegužės 22 d. ištremti į Krasnojarsko kraštą. Tą pačią dieną į Bogučianų rajoną išvežta ūkininkė Monika Vaurienė (mirė tremtyje).

Sovietų saugumui slopinant partizaninį judėjimą, MGB kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kariai ir Kartenos valsčiaus stribai kaime 1949 m. sausio 27 d. apsupo ir nužudė partizanus Julių Bumblį-Tigrą, Igną Kundrotą-Vitaminą ir Albertą Valužį-Vyturį.

Per žemės ūkio kolektyvizaciją kaime 1949 m. įkurtas Butkų Juzės kolūkis, kurį sudarė 18 kiemų su 226,99 ha žemės. 1950 m. į kolūkį įstojo individualiai ūkininkavęs Stepas Rojus su 14,57 ha žemės. Po ūkių stambinimo, kaimas priklausė „Aušros“, vėliau – „Jaunosios Gvardijos“ kolūkiui. Įsibėgėjus melioracijai ir kolūkinių dirbamų laukų plėtrai, kaimiečiai buvo priversti palikti savo sodybas ir keltis į kitas gyvenvietes. Nuo 1979 m. Bumbuliuose buvo belikę du, o 2001–2003 m. – vienintelis gyventojas. Paskutinė sodyba nugriauta po 2005 m.

## Mikrotoponiminiai vietovardžiai
1935 m. Budrių pradžios mokyklos mokytojas Vincas Jankauskas surašė Bumbulių kaime 30 mikrotoponimų. Jo duomenimis J. Kupšio, K. Kupšienės, J. Šopagos ir I. Miklovo ūkiuose dalis žemės vadinta Apluoku (). Tai buvęs aptvaras prie kluono gyvuliams paganyti, kurį vieni ūkininkai tarpukariu suarė, o kiti paliko visą ar tik dalį pievos. Šalia kelių Bumbuliai–Šmilkščiai–Kartena ir Budriai–Kuliai K. Kupšienės ir P. Stropaitės žemėje plytėjo Pakelio dirva, o atokiau nuo jos abiejų ūkininkių žemėje buvusi Patyrio pieva, prieinanti prie Tyro durpyno. Tyrą siekė ir Pastauninko pieva (), patenkanti į I. Miklovo ir J. Kupšio sklypus. Iki Lietuvos žemės reformos čia buvo aptverta pieva kaimo arkliams arba veršiams ganyti.

Šiaurinėje J. Kupšio ūkio dalyje ariama žemė vadinosi Briedgauriu (), o kita, ties riba su P. Stropaitės žeme – Paribiu (). Igno Miklovo sklype šalia valdiško miško buvusi Naujosios () pieva, o pavasario polaidžio ir lietaus užliejama lanka vadinta Senovėmis. P. Pilybio žemėje prie kelio Budriai–Kuliai esanti dirva vadinosi Lukšiške (), šį vardą gavusi nuo seniau ūkį iš dvaro nuomojusio Lukšio pavardės. Į pietus nuo kelio buvo ariamas Sodo Laukas (), o šiaurinėje ūkio dalyje esanti dirva vadinta Pempyno Lauku.

P. Stropaitės ūkio rytinėje dalyje driekėsi miškeliu apaugusi Ganyklėlės pieva (), o šalia jos – Paulyčio dirva. Kita, prie valdiško miško esanti dirva, vadinosi Tarpeliu (). Jono Šopagos žemėje stūksojo ariama Kalno Lauko kalva. Kita dirva vakarinėje ūkio dalyje vadinta Užpolverkiu (), trečias dirva rytinėje dalyje – Užjauju (), o dar vienas ariamas sklypas į pietus nuo sodybos – Užsodniu ().

Vlado Šaulio ūkio vakarinėje dalyje šlapia dirva vadinta Karklų Lauku (), kitas ariamas laukas į šiaurę nuo sodybos – Užjauju, o ganoma pieva rytinėje ūkio dalyje – Užtvarčiu (). Igno Vauraus žemėje buvusios ariamos Patyrupio () ir Daubų Lauko dirvos, o šalia pastarosios plytėjo Kryžauskės pieva.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
;Gyveno:
* **Monika Malinauskaitė-Rubavičienė**, Žutautų eigulio duktė, ūkininkė, Kardo rinktinės partizanė, žuvusi 1953 m. sausio 8 d. MGB Kretingos rajono poskyrio surengtos karinės operacijos metu.

## Kultūros paveldas
* **Monumentalus kryžius**, pastatytas 1914 m. Juozapo ir Marcijonos Liaudinskių sodyboje giminei atminti. Monumentas betoninis, su piramidiniu postamentu, kuriame yra užrašas: „Juozapa ir Marcijana Lauvdinskie pundačij ant Atmintes Vesos pamelejes 1914.“ Jo šone 1923 m. padarytas prierašas skelbia: „Amžių dirvonas Tave teneklos, Nors Marije Himnus triukšmingus dainuos. 1923 ainis“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bumbuliai. Išnykęs kaimas prie Kartenalės. – Pajūrio naujienos. – 2023 m. gruodžio 22 d.
* Bumbuliai: sovietmečio melioracijos sunaikintas kaimas prie Kartenalės. – Vakarų ekspresas. – 2023 m. gruodžio 26 d.