open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas

**Graikijos visuotinis socialistinis judėjimas**, PASOK, (gr. Πανελλήνιο Σοσιαλιστικό Κίνημα, *Panellinio Sosialistiko Kinima*, ΠΑΣΟΚ) – Graikijos socialdemokratų partija.

Įkurtas 1974 m. rugsėjo 3 d. Andreas Papandreu ir kitų, iki karinės diktatūros įvedimo buvusių Centro sąjungos nariais ir emigracijoje veikusių Stokholme, iniciatyva, reorganizavus Graikijos išvadavimo judėjimą.

## Valdžioje

1974 m. rinkimuose į parlamentą gavo 13,6 % balsų ir 12 vietų, 1977-25,3 % balsų ir 93 vietas.

1981–1990 buvo valdanti partija, 1981 rinkimuose gavusi 48,7 % balsų ir 173 vietas 300 vietų parlamente. Ministru pirmininku nuo 1981 m. buvo A. Papandreu, kuriam 1989 m. teko pasitraukti, kai opozicija jį apkaltino korupcija ir nesantuokiniais ryšiais.

Andreas Papandreu vyriausybė parengė šalį stojimui į ES ir NATO, įvedė civilinę santuoką, mokyklas perdavė savivaldybėms, išplėtė ligoninių, globos namų tinklą, atliko konstitucinę reformą, susilpninusi prezidento galias, sustiprino savivaldybes, įvedė 18 metų rinkimų cenzą, nacionalizavo 3 stambiausias laivų statyklas, išplėtė profsąjungų vaidmenį gamybos planavime.

Tačiau PASOK valdymo laikotarpiu išaugo nedarbas, infliacija, užsienio skola ir valstybės biudžeto deficitas. Tai sukėlė darbininkų nepasitenkinimą, 1986–1987 kilo visuotiniai streikai. Vis tik 1985 m. parlamento rinkimuose PASOK gavo 45 % balsų ir 161 vietą parlamente.

1989 m. rinkimuose gavusi 40,7 % balsų ir 128 vietas parlamente PASOK sudarė koalicinę vyriausybę. 1990 m. rinkimuose PASOK gavo 38,6 % balsų ir pralaimėjusi konservatoriams, surinkusiems 46,9 %, liko opozicijoje.

Bet 1993 socialistai vėl iškovojo 170 vietų 350 vietų parlamente, surinkę 46,9 % balsų ir sudarė Andreas Papandreu vyriausybę. Tiesa, 1995 m., parlamente renkant šalies prezidentą, socialistams teko susiblokuoti su 11 vietų turinčia dešiniojo centro „Politinio pavasario“ koalicija ir paremti jos kandidatą K. Stefanopulą.

2000 m. rinkimuose partija gavo 42,7 % balsų ir 158 vietas. Tačiau nauji išbandymai šalies laukė įvedus eurą ir skyrus dideles investicijas Atėnų olimpinėms žaidynėms. Kosto Simičio vyriausybė nesugebėjo išvengti problemų. Paspartėjus infliacijai ir padidėjus nedarbui, PASOK 2004 rinkimuose gavo tik 42 % balsų ir vėl turėjo užleisti valdžią konservatoriams. Kaip paaiškėjo atlikus valstybinį auditą, Simičio vyriausybė buvo pagražinusi ataskaitas Europos Sąjungai ir makroekonominę statistiką, kad šalis atitiktų euro kriterijus.

Nuo 1982 m. PASOK atstovaujamas Europarlamente.

## Struktūra

Turi apie 30 000 narių. Aukščiausias organas – kas dveji metai šaukiamas suvažiavimas, kuris renka 80 narių Centro Komitetą ir partijos pirmininką. CK sudaro Vykdomąjį biurą ir sekretoriatą. PASOK bendradarbiauja su Visos Graikijos socialistiniu darbininkų profsąjungų judėjimu. PASOK pozicijas atspindi laikraštis „*Eksormisi*“ („Puolimas“).

PASOK yra Socialistų Internacionalo ir Europos socialistų partijos narė.

## PASOK pirmininkai

* 1974 Andreas Georgios Papandreu,
* 1999 Kostas Simitis,
* 2004 Georgas Andreas Papandreu.
## Nuorodos
* PASOK svetainė
Gandhi

* Mohandas Gandhi – Indijos tautinio išsivadavimo lyderis;
* Indira Gandhi – daugkartinė Indijos premjerministrė.
Transcendentinis skaičius

**Transcendentinis skaičius** – realusis arba kompleksinis skaičius, kuris nėra algebrinis skaičius, t. y. negali būti polinomo lygties su racionaliais arba sveikaisiais koeficientais sprendinys:

 a_{n}x^{n} + \dots + a_{2}x^2 + a_{1}x + a_{0} = 0 ,

kur n yra natūralusis skaičius ir koeficientai a_{i} yra nelygūs nuliui racionalieji skaičiai.

Transcendentinis skaičius negali būti atvaizduotas skaičių tiesėje arba kompleksinėje plokštumoje naudojant skriestuvą. Žinomiausi transcendentiniai skaičiai yra skaičius π ir skačius e. Yra labai sunku įrodyti, jog tam tikras skaičius yra transcendentinis.

Tačiau transcendentiniai skaičiai nėra reti, beveik visi realieji ir kompleksiniai skaičiai yra transcendentiniai, nes algebrinius skaičius galima suskaičiuoti, o transcendentinių skaičių yra nesuskaičiuojama begalybė.

Visi transcendentiniai skaičiai yra iracionalieji, bet ne visi iracionalieji skaičiai yra transcendentiniai. Pavyzdžiui, kvadratinė šaknis iš 2 (\sqrt{2}) – iracionalusis skaičius, bet būdamas lygties x^2-2=0 sprendiniu, jis nėra transcendentinis.

## Pavyzdžiai
* π
* e
* 2^{\sqrt{2}}
* \sin1
* \ln a, jei a yra racionalusis, teigiamas ir vienetui nelygus skaičius.

## Istorija
Pirmasis žodį *transcendentinis* apibūdinti skaičiams panaudojo Gotfrydas Leibnicas, o savo 1682 m. veikale įrodė, kad funkcija \sin x nėra algebrinė argumentui x.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
*
Fortūna

Romėnų mitologijoje **Fortūna** () – sėkmės, likimo ir atsitiktinumo deivė. Iš pradžių Fortūna buvo derliaus, vaisingumo ir motinystės deivė, klasikinio periodo metu identifikuota su graikų deive Tiche. 

Fortūnos kultą įsteigė Servijus Tulijus. Turėjo vieną šventyklą Forum Boarium vietovėje, kitą skirta Romos žmonių Fortūnai (*Fortuna Populi Romani*) ant Kvirinalio.  Praneste buvo Fortūnos orakulas, kur mažas berniukas atsitiktinai traukdavo ąžuolo šakele, ant jos būdavo aprašytas žmogaus likimas. 

Vaizduojama stovinti, beveik neapsirengusi arba su prašmatniais drabužiais, laikanti kornukopiją. Kartais vaizduojama su sparnais, su raiščiu ant akių pan. kaip Temidė. Jos simboliai kornukopija, jūr. vairas (vad. Fortūnos ratu), kamuolis. 

## Fortūnos epitetai
* *Fortuna Annonaria*, nešanti gero derliaus sėkmę;
* *Fortuna Belli*, sėkmė kare;
* *Fortuna Primigenia*, sėkmigas vaikų gimimas;
* *Fortuna Virilis*, karjeros sėkmė;
* *Fortuna Redux*, saugus sugrįžimas namo;
* *Fortuna Respiciens*, sėkmės tiekėja;
* *Fortuna Muliebris*, moters sėkmė;
* *Fortuna Virilis*, sėkminga santuoka;
* *Fortuna Victrix*, mūšio sėkmingas susiklostymas, pergalė;
* *Fortuna Augusta*, imperatoriaus sėkmė;
* *Fortuna Balnearis*, maudymosi sėkmė;
* *Fortuna Conservatrix*, saugotojo sėkmė;
* *Fortuna Equestris*, riterių sėkmė;
* *Fortuna Huiusque*, šiandienos sėkmė;
* *Fortuna Obsequens*, indulgencijos sėkmė;
* *Fortuna Privata*, asmenybės sėkmė, individuali sėkmė;
* *Fortuna Publica*, žmonių sėkmė;
* *Fortuna Romana*, Romos sėkmė;
* *Fortuna Virgo*, skaistybės sėkmė.
Feronija

Romėnų mitologijoje **Feronija** () – vergų laisvės, laukų, miškų, vaistažolių požemio pasaulio deivė. Jai buvo šventi miškai ir fontanai. Pagrindinė kulto vieta Kapena, netoli Soraktės kalno, ir Teracina, kur ji turėjo šventyklą Campus Martius vietovėje Romoje. Feronija buvo garbinama kaip Jupiterio žmona, identifikuojama su Junona. Buvo tikima, kad tie vergai, kurie atsisės jos šventykloje ant šventojo akmens taps laisvi. Jos garbei lapkričio 15 d. vyko šventė. Feronija taip pat buvo kelionių, vandens ir ugnies deivė. Turėjo sūnų Herulą, pagal kitą versiją Feronijos sūnus buvo Erilio Prenestės valdovas.
Neptūnas (mitologija)

**Neptūnas** buvo garbinamas romėnų pirmiausia kaip arklių dievas, žirgų lenktynių sergėtojas. Turėjo šventyklą šalia lenktynių trasos, Circus Flaminius, Romoje (pastatyta 25 m. pr. m. e.), taip pat vieną Campus Martius vietovėje. Liepos 23 d. švenčiama Neptunalija skirta vandens dievams, daugiausia Neptūnui. 

## Kitų tautų analogiškos dievybės
Graikų vyriausiasis jūrų dievas Poseidonas. Poseidonas istorijos eigoje vadintas tokiais vardais kaip Enosichtonas (Enosichthon), Seischtonas (Seischthon) ir Enosigajus (Ennosigaios), kurie reiškia „Žemės drebintojas“, siejant su jo vaidmeniu sukeliamus Žemės drebėjimus.
Santo Domingas

**Santo Domingas** () – Dominikos Respublikos sostinė ir didžiausias miestas bei uostas. 2,20 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs šalies pietinėje dalyje, prie Karibų jūros, kur Osamos upė (*Ozama*) įteka jūron. Uostas yra modernus, priima daug prekinių ir keleivinių laivų. Jūrų ir oro uostai užtikrina gerą susisiekimą su Šiaurės ir Pietų Amerika. Tai turizmo, ekonomikos ir administracinis centras. Išvystyta alkoholinių gėrimų pramonė, cemento, tekstilės pramonė, tarpinis taškas pervežant cukranendres, mėsą ir gyvulius iš kitų regionų.

Santo Dominge yra katedra (*Santa Maria la Menor*, pastatyta 1514–1520 m.), kurioje, manoma, yra K. Kolumbo palaikai. Taip pat yra Kolumbo brolio Diego rūmų liekanos, miesto tvirtovės siena iš kolonijinių laikų. Švietimo įstaigos: Santo Domingo autonominis universitetas (įkurtas 1538 m., vienas iš pačių seniausių visoje Amerikoje), Pedro Henrikeso Urenjos (*Pedro Henríquez Ureña*) nacionalinis universitetas (įk. 1966 m.).

## Etimologija

1493 m. atvykę ispanai pavadino gyvenvietę *La Nueva Isabela*. Tačiau gana greitai, jau 1495 m. Baltramiejus Kolumbas jį pervadino Santo Domingu. Aiškindami pavadinimo kilmę, vieni nurodo, kad tai reiškia „šventasis sekmadienis“, spėdami, kad B. Kolumbas atvyko sekmadienį, kiti aiškina, jog pavadinimas reiškia „šv. Dominykas“, kadangi Kolumbo brolio tėvas buvo vardu Dominykas.

## Istorija

1496 m. miestą įkūrė K. Kolumbo brolis Baltramiejus Kolumbas. Santo Domingas buvo pirmasis europiečių įkurtas miestas Naujajame pasaulyje. 1930 m. miestą smarkiai nusiaubė uraganas, tačiau jis greitai atstatytas. 1936 m. šalies prezidentas Rafaelis Truchiljas (*Rafael Leónidas Trujillo Molina*) pervadino sostinę savo garbei **Truchilju** (*Ciudad Trujillo*), tačiau 1961 m. R. Truchilją nužudžius ir žlugus jo režimui, sugrąžintas senasis miesto pavadinimas.

## Sportas
* Santa Fe Fútbol Club – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje;
* CBA Santo Domingo – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Šaltiniai
Asmenvardis

**Asmenvardis** arba **antroponimas**; ( – žmogus + *onyma* – vardas) – tikriniai žodžiai, naudojami žmogui įvardinti. Oficialiai: vardas, pavardė, neoficialiai: pravardė, patronimas (tėvavardis) arba pakeičiant ir papildant oficialų asmenvardį – slapyvardis. Lietuvoje naudojama dvinarė sistema (vardas ir pavardė), rytų slavų kraštuose – trinarė (vardas, tėvavardis ir pavardė). Kai kuriose tautose paplitęs paprotys suteikti kelis vardus. Pasitaiko atvejų, kai žmonės turi dvigubas ar net trigubas pavardes.

Lietuvių antroponimų sistemos formavimosi pradžioje (iki XV a. vidurio) dažniau naudotas tik vienas asmenvardis, kartais keičiamas dvinariu. XVI-XVII a. įsivyravo dvinarė sistema, t. y. naudotas vardas (tautinis ar krikščioniškas) bei patronimas (*Dominykaitis*, *Vėževičius*), rečiau nepatroniminės kilmės asmenvardis (*Staniulis Briedis*, *Jurgis Kantrimas*). XVIII a. antrąjį asmenvardį pakeitė pavardė.

Daugumoje Europos tautų  yra priimta vardą įrašyti prieš pavardę (išskyrus abėcėlinius sąrašus, katalogus), todėl jis dar vadinamas *pirmuoju vardu* (). Vengrijoje, kaip ir kai kuriose Afrikos dalyse, Rytų Azijoje (pvz., Kinijoje, Japonijoje, Korėjoje, Vietname), pavardė pagal susiklosčiusią tradiciją eina priekyje. Be to, Rytų Azijos šalyse kai kurios vardo dalys gali būti suteikiamos kitiems tos pačios kartos asmenims šeimoje ar jos šakose, kad būtų galima atskirti kartas vienas nuo kitų.

Antroponimus tiria antroponimika, visų asmenvardžių visuma vadinama *antroponimija*.

## Taip pat skaitykite
* Adaptuotoji asmenvardžio forma
* Asmenvardžių adaptavimas lietuvių kalboje
Oligonukleotidas

**Oligonukleotidas** – trumpas (apie 20 nt) RNR ar DNR fragmentas, naudojamas komplementariai RNR ar DNR aptikti (DNR mikrogardelės, FISH ir kt. metodai). Iš deoksinukleotidų sudaryti oligonukleotidai naudojami kaip pradmenys PGR reakcijoje.

## Šaltiniai
Holivudas

**Holivudas** (*Hollywood*) yra Los Andželo (JAV) rajonas. Holivudas yra žinomas kaip kino studijų ir žvaigždžių centras. Holivudas neturi savo oficialios valdžios, tačiau yra „neapmokamas meras“, nes jis dalyvauja įvairiose ceremonijose. Džonis Grantas (*Johnny Grant*) buvo meras nuo 1980 iki 2008 m. sausio 9 d., tai yra iki savo mirties. Niekas jo nepakeitė.

1870 m. Holivudas sudarė mažą bendruomenę ir 1903 m. buvo įtrauktas kaip savivaldybė. 1910 m. rajonas oficialiai tapo Los Andželo miestu. Jame ėmė kurtis įžymioji filmų kūrimo industrija, išgarsėjusi visame pasaulyje.
Žvynbaravykiniai

**Žvynbaravykiniai** (*Strobilomycetaceae*) – žvynbaravykiečių (*Strobilomycetales*) eilės grybų šeima.

Lietuvoje auga šios gentys:
* Juodbaravykis (*Porphyrellus*)
* Žvynbaravykis (*Strobilomyces*)

## Lietuvos raudonosios knygos žvynbaravykiniai
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie grybai:
* Tikrasis juodbaravykis (*Porphyrellus porphyrosporus*)
Žvynbaravykis

**Žvynbaravykis** () – žvynbaravykinių (*Strobilomycetaceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga viena rūšis – tikrasis žvynbaravykis (*Strobilomyces strobilaceus*).
Baravykas paąžuolis

**Baravykas paąžuolis**, *žalbaravykis* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, baravykų (*Boletus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Lapuočių miškai, parkai su ąžuolo, liepos, beržo priemaiša.
* **Augimo laikas**
Pavasaris (retai), vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė aksomiška, poros raudonos.

Vaisiakūniai stambūs, mėsingi. Kepurėlė užauga iki 20 cm skersmens, iš pradžių gaubta, vėliau beveik plokščia, aksomiška, rudai pilka, nešvariai švelniai žalsvai ruda, silpno gelsvo atspalvio. Vamzdeliai iki 2 cm ilgio, geltoni, poros raudonos, rudai raudonos. Kotas masyvus, iki 15 cm ilgio ir 5 cm storio, oranžiškai raudonas, su juodu, šiurkščiu tinkleliu. Trama gelsva, vėliau – geltona, perlaužus pamėlynuoja, paskui išblunka iki melsvos, nekarti. Sporos 10–17×5–7 μm.

**Būdingi požymiai:** vamzdeliai ir kepurėlės bei koto trama įpjauti pamėlynuoja, vėliau išblunka.

Auga pavieniui arba grupelėmis. Mėgsta šviesias, žolėtas, kalkingas vietas, ąžuolo kaimynystę. Valgomas gerai išvirtas, nevartojant alkoholinių gėrimų. Neretas.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 53 psl.

## Nuorodos
* Baravyko paąžuolio nuotraukos
Karna

Romėnų mitologijoje **Karna** – požemio pasaulio deivė, viena iš daugelio „mažųjų“ romėnų religijos deivių. Jos garbei birželio 1 d. švenčiama Karnarija. Pagal Ovidijų nimfa Karna įvyliodavusi meilužius į tamsias olas, o pati pasislėpdavusi. Tačiau durų dievas Janas įsimylėjo Karną ir ją pergudravo, kadangi galėjo galėjo matyti, kas darosi jam už nugaros. Kai Janas tapo Karnos meilužiu, ją apdovanojo galia prižiūrėti durų vyrius. Karna buvo laikoma vaikų gynėja, žmogaus širdies bei kitų organų ir sveikatos globėja.
Epistemologija

**Epistemologija**, gnoseologija, pažinimo teorija (iš gr. επιστήμη, *episteme* 'žinios' + λόγος, *logos* 'žodis, mokslas') – filosofijos šaka, tirianti pažinimo (žinių, žinojimo) prigimtį ir principus. XIX amžiuje literatūroje vokiečių ir rusų kalba labiau paplitęs terminas buvo *gnoseologija*. 

Terminas pradėtas vartoti nuo XVIII a., jį pirmą kartą panaudojo škotų filosofas James Frederick Ferrier, apibūdindamas žinojimo prigimtį ir pobūdį nagrinėjančią filosofijos šaką.

Epistemologija siekia atsakyti į tokius klausimus:
* Kas yra žinojimas?
* Kuo jis skiriasi nuo tikėjimo, įsitikinimo, nuomonės?
* Kokiais būdais yra (ar turi būti) pažįstama tikrovė?
* Kiek ji pažini?

Istoriškai tai yra viena iš daugiausiai tyrinėtų ir daug diskusijų sukėlusių filosofinių temų jau nuo antikos laikų.

## Šaltiniai
Pušyninis baravykas

**Pušyninis baravykas** (, sin. *B. pinicola*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, baravykų (*Boletus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pušynai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Labai panašus į tikrinį baravyką, auga tik po pušimis.

Vaisiakūniai masyvūs, dideli. Kepurėlė užauga iki 25 cm skersmens, apvali, pailgai apvali, iškili, lygi arba stambiai skiautėta, rausvai, raudonai ruda, purpuriškai ruda, kartais su violetiniu apnašu. Vamzdeliai pilkšvi, seni – žalsvi. Kotas 5–15 cm ilgio, kartais net 6–9 cm storio, gelsvai rusvas, per vidurį išsipūtęs, prie kepurėlės su smulkiu tinkleliu baltų akelių, kurios ties koto viduriu gerokai didesnės, rusvos, apatinė koto dalis be tinklelio, pagrindas su baltu apnašu. Trama balta, įpjauta spalvos nekeičia, malonaus kvapo ir skonio. Sporos 14–18×4–6 μm.

**Būdingi požymiai:** kepurėlė ir kotas daugiau raudonos, violetiškai purpurinės spalvos nei *tikrinio baravyko*.

Auga pavieniui, neretai grupėmis pušynuose. Labai dažnas. Vertingiausias valgomas grybas. Turi didelę paklausą vietinėje ir užsienio rinkoje. Šiais baravykais susidomėję medikai.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 50 psl.

## Nuorodos
* Pušyninio baravyko nuotraukos
Dėmėtasis baravykas

**Dėmėtasis baravykas**, *perkūnbaravykis* (*Boletus erythropus*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, baravykų (*Boletus*) genties grybų rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

* **Augimo vieta**
Mišrieji miškai su ąžuolo, skroblo, eglės, liepos priemaiša.
* **Augimo laikas**
Pavasaris (retai), vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė gelsvai žalsvai aksomiška, kotas rausvai dėmėtas.

Vaisiakūniai dideli, mėsingi. Kepurėlė 8–20 cm skersmens, žalsvai gelsvai ruda, pilkai žalsvai ruda, juodai aksomiška. Vamzdeliai iki 2,5 cm ilgio, geltoni, poros raudonai rudos, paspaudus staigiai pamėlynuoja. Kotas iki 15 cm ilgio ir 4–5 cm storio. Trama geltona, įspausta staigiai mėlynuoja, po kurio laiko išblunka iki melsvos, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 11–19×4–6 μm.

**Būdingi požymiai:** panašūs į paąžuolį, bet dėmėtojo kotas dėmėtas, be tinklelio, mėgsta ąžuolų, eglių kaimynystę.

Auga pavieniui arba grupelėmis. Mėgsta rūgščią dirvą. Valgomas. Saugomas. Nedažnas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 54 psl.

## Nuorodos
* Dėmėtojo baravyko nuotraukos
Tikrinis baravykas

**Tikrinis baravykas**, *baravykas* () – baravykų (*Boletus*) genties grybų rūšis. Plačiai paplitęs šiauriniame pusrutulyje. Pietų pusrutulyje natūraliai neaugo, tačiau buvo introdukuotas Naujojoje Zelandijoje ir Pietų Afrikoje. Vienas geriausiai pažįstamų ir vertingiausių valgomų grybų Lietuvoje.

Poros baltos, subrendusios – žalsvai gelsvos. Vaisiakūniai stambūs, mėsingi. Subrendusių grybų kepurėlė 7-30 cm skersmens, paprastai rausva, ruda, spalva tamsėja bręstant. Kotas 8-25 cm aukščio, iki 7 cm storio. Mikorizę sudaro su keliomis medžių rūšimis, kotas tik viršutinėje dalyje turi tinklelį.

Grybas valgomas ir plačiai naudojamas kulinarijoje. Maistingas – turi mažai riebalų ir angliavandenių, daug baltymų, vitaminų, mineralinių medžiagų. Lenkų profesoriui Karpinskui pavyko jį išauginti mėgintuvėlyje, tiriamieji darbai tęsiami, bet kol kas dirbtiniu būdu dar neauginamas.

Tai ne tik maistingiausias, bet ir gydomųjų savybių turintis grybas, liaudies medicinoje žaizdoms gydyti naudojami džiovintų baravykų milteliai.

* **Augimo vieta**
Miškai: po pušimis, ąžuolais, eglėmis, beržais, bukais.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.

Auga birželio-lapkričio mėn. įvairiuose miškuose po eglėmis, ąžuolais, beržais, pušimis. Užauga dideli (Lietuvoje iki 3 kg). Vartojamas šviežias, dažniausiai džiovintas, marinuotas, sūdytas, šaldytas. Labai paklausus vietinėje ir užsienio rinkoje. Gana dažnas.

## Taksonomija

*Boletus edulis* pirmą kartą aprašytas 1782 m. prancūzų botaniko Pierre Bulliard ir iki šiol vadinamas šiuo pirmuoju suteiktu vardu.

## Galerija

Boletus edulis 23.jpg
Boletus edulis 235.jpg
Boletus edulis 239.jpg
Boletus edulis 2390.jpg
Boletus edulis 333.jpg
Boletus edulis 444.jpg 


## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 49 psl.

## Nuorodos
Frankfurtas

**Frankfurtas** turi įvairias reikšmes:
* Harry Gordon Frankfurt (g. 1929 m.), filosofas
* **Frankfurtu** vadinami du Vokietijos miestai:
** Frankfurtas prie Maino (vienas didžiausių Vokietijos miestų);
** Frankfurtas prie Oderio (miestas pasienyje su Lenkija).
Marika

Romėnų mitologijoje **Marika** – deivė arba nimfa. Identifikuojama su romėnų Venera ir Ope. Ji valdė šventą mišką netoli Minturno, esantį ant Latiumo ir Kampanijos sienos. Netoli Minturno esantis ežeras pavadintas jos garbei.

Tapatybė neaiški, yra keletas versijų.
* Pagal Vergilijų ji buvo nimfa, Fauno meilužė, Latino motina. Ši versija yra populiariausia.
* Pagal kitą versiją Fauno motina.
* Pagal trečią versiją ji buvo Fauno žmona, Latino duktė.
Geltonasis kazlėkas

**Geltonasis kazlėkas**, *makavykas*, *geltonasis baravykas* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pušynai, kartais net ir pelkėti, pakilesnės vietos.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Trama melsvėjanti.

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 5–12 (15) cm skersmens, plaušuota, plaušuotai grublėta, drėgnu oru gliti, gelsvai pilka, geltonai ruda, rudai geltona. Vamzdeliai pilkai gelsvai žalsvi, senesnių – žalsvai geltoni, nešvariai pilkai žali, paspaudus mėlynuoja. Kotas 4–8×2–3 cm, tvirtas, lygus, oranžiškai geltonas, be žiedo. Trama geltona, įpjauta ar perlaužta mėlynuoja, švelnaus kvapo ir skonio. Sporos 7–11×3–4 μm.

**Būdingi požymiai:** pilkšvai oranžiškai geltoni vaisiakūniai, dygsta pušynuose, miškuose su pušies priemaiša. Kartais dar vadinamas baravyku makavyku.

Auga grupėmis, rečiau pavieniui, po pušimis (). Skanus, vertingas, valgomas grybas. Labai dažnas, visų mėgstamas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 73 psl.
Tikrasis kazlėkas

**Tikrasis kazlėkas**, *kazlėkas*, *slidukas* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pušynai, ypač jauni.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Gleivėtas, geltonai rudas smėlėtų pušynų grybas.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, retai dideli. Kepurėlė 3–8 (12) cm skersmens, jauna apvaliai kūgiška, varpelio formos, senesnių – iškiliai paplokščia, gleivėta, padengta lengvai nusilupančia luobele, šokoladiškai ruda, rausvai ruda, geltona. Vamzdeliai jauni - šviesiai geltoni, su balto skysčio lašeliais, pridengti violetine plėvele, vėliau, plėveliai pranykus, tampa pilkšvai geltoni. Kotas 3–10×1–3 cm, su pilkai violetiniu ar gelsvai rudu žiedu. Trama balta, gelsva, minkšta, malonaus kvapo ir skonio, įpjauta spalvos nekeičia. Sporos 6–11×2,5–3,5 μm.

**Būdingi požymiai:** kepurėlė labai gleivėta, kotas su žiedu, tramos spalva nesikeičia.

Auga smėlinguose, net žolėtuose pušynuose, eglynuose su pušies priemaiša, grupėmis, kartais kolonijomis. Luobelė nulupama. Skanus, valgomas grybas. Labai dažnas. Domina ir medikus.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 70 psl.

## Nuorodos
* Tikrojo kazlėko nuotraukos
Tamprusis kazlėkas

**Tamprusis kazlėkas**, *nakcižieda*, *retikas*, *juočbaravykis* () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Smėlėti pušynai.
* **Augimo laikas**
Rugsėjis – Lapkritis.
* **Pagrindiniai požymiai**
Tamprūs vaisiakūniai, nebijantys šalnų, auga grupėmis.

Vidutinio dydžio grybai. Kepurėlė užauga iki 8 cm, rečiau iki 12 cm skersmens, labai tamsiai geltona, geltonai ruda. Vamzdeliai iki 1 cm ilgio, pilkai gelsvi, seni – žalsvai rusvi. Kotas 2–10×1–2 cm, kepurėlės spalvos, tamprus, pamatinėje dalyje dažnai suaugęs po kelis vaisiakūnius. Trama gelsvai rusva, sena – rožinio atspalvio, labai tampri, švelnaus skonio. Sporos 7–11×3–5 μm.

**Būdingi požymiai:** labai tamprūs vaisiakūniai, dažnai auga po kelis vienoje vietoje, dzūkų dar vadinamas nakcižieda, nes naktimis vaisiakūniai neva švyti.

Auga daugiausia sausuose, smėlėtuose pušynuose, didelėmis grupėmis. Skanus grybas, seni vaisiakūniai labai tamprūs, maistui nereikėtų jų vartoti.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 74 psl.
Rudakepuris aksombaravykis

**Rudakepuris aksombaravykis** (, sin. *Boletus badius*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, aksombaravykių (*Xerocomus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pušynai, eglynai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė kaštono spalvos, kotas rudas, vienodo storio.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–8 (12) cm skersmens, iš pradžių pusiau iškili, vėliau paplokščia, matinė, po lietaus gleivėta, mėsinga, rausvai rudos ar net juosvai rudos spalvos. Kotas iki 12 cm ilgio, 1–2,5 cm storio, be tinklelio, kietas, gelsvai rusvas, prie vamzdelių ir pamatinėje dalyje šviesesnės spalvos, vienodo storio. Sporos 11–14×4,5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** trama balta, malonaus kvapo ir skonio, paspaudus ar perpjovus mėlynuoja, ilgainiui išblunka.

Auga mažesnėmis ar didesnėmis grupėmis, rečiau pavieniui samanotuose spygliuočių miškuose. Skanus, vertingas, visų mėgstamas grybas. Gana dažnas. Vartojamas džiovintas, šviežias, marinuotas. Dažnai šis grybas dar vadinamas šilbaravykiu.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 77 psl.

## Nuorodos
* Rudakepurio aksombaravykio nuotraukos
Auksakotis aksombaravykis

**Auksakotis aksombaravykis** (, sin. *Boletus chrysenteron*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, aksombaravykių (*Xerocomus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Lapuočiai, spygliuočiai, mišrieji miškai, parkai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlės paviršius suaižėjęs, kotas raudonai dryžuotas.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, jauna apvaliai kūgiška, senesnių – iškili. Paviršius aksomiškas, žalsvai pilkai rudas, dažniausiai sutrūkinėjęs, suaižėjęs, trama tarpeliuose, įtrūkimuose raudona. Vamzdeliai iš pradžių gelsvi, vėliau žalsvai ar rusvai gelsvi. Kotas 3–7 cm ilgio, 1–2 cm storio, gelsvas, apatinėje dalyje, o kartais ir visas raudonas ar rausvai dryžuotas. Sporos 13–15 (19)×4–6 μm.

**Būdingi požymiai:** trama perlaužta ar perpjauta pamažu mėlynuoja, malonaus kvapo ir skonio.

Auga pavieniui. Mėgsta ąžuolo, lazdyno kaimynystę. Valgomas, neretas. Vartojamas šviežias, džiovintas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 80 psl.
Žalsvasis aksombaravykis

**Žalsvasis aksombaravykis** (*Xerocomus subtomentosus*, sin. *Boletus subtomentosus*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, aksombaravykių (*Xerocomus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Spygliuočių, mišrieji, lapuočių miškai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė gelsvai žalsvai aksomiška, nesuskeldėjusi.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–10 cm skersmens, iš pradžių apvaliai iškili, vėliau paplokščia, neryškiai iškili, aksomiška, geltonai ruda, žalsvai gelsvai ruda, dažniausiai gelsvo atspalvio. Vamzdeliai geltoni, senų grybų žalsvai gelsvi. Kotas 5–10 cm ilgio ir 1–2,5 cm storio, gelsvas, geltonai rusvas, pilkai gelsvas. Trama balta, minkšta, šiek tiek melsvėjanti ar rausvėjanti, malonaus kvapo ir skonio. Sporos 10–14 (16)×4–6 μm.

**Būdingi požymiai:** kotas plonas, nevienodo storio, be raudono apnašo.

Auga pavieniui arba mažomis grupelėmis. Dažnas. Vartojamas šviežias, marinuotas, džiovintas. Žalsvąjį ir auksakotį aksombaravykius labai puola auksiškasis pelėsis (*Hypomyces chrysospermus*). Kai kur šis grybas dar vadinamas šilbaravykiu ar kiškiabaravykiu. Turintis daug kobalto.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 79 psl.

## Nuorodos
* Žalsvojo aksombaravykio nuotraukos
Paksė

Romėnų mitologijoje **Paksė** (, „taika“) – taikos deivė, Jupiterio ir Justicijos duktė. Graikų Eirenės atitikmuo. Kultas įsteigtas valdant Augustui. *Campus Martius* vietovėje turėjo nedidelę šventyklą *Ara Pacis*, kitą *Forum Pacis* vietovėje. Sausio 3 d. vykdavo šventė jos garbei. Vaizduota moterimi, laikančia skeptrą, alyvmedžio šakeles ir gausybės ragą (kornukopiją).
Frankfurtas prie Maino

**Frankfurtas prie Maino** – penktasis pagal dydį miestas Vokietijoje. Miestas yra Heseno žemėje, prie Maino upės ir yra Europos centrinio banko būstinė bei Vokietijos finansų centras. Frankfurte yra antrasis pagal dydį Europos oro uostas, Gėtės universitetas ir viena didžiausių pasaulyje Frankfurto mugė.

## Gyventojai
Dauguma Frankfurte gyvenančių imigrantų yra iš Turkijos, buvusių Jugoslavijos šalių ar Italijos. Frankfurte gyvena apie 175 skirtingų tautybių žmonių. Populiacija – 732 688 žmonės (2015 m. duomenys). Dienos metu jame būna daugiau nei 1 000 000 žmonių, kadangi daug jų suvažiuoja iš aplinkinių miestelių darbui. Gyventojų tankumas yra 2 611 žmonių/km².

## Religija
Ilgą laiką Frankfurte vyravo protestantai. Tačiau XIX amžiuje mieste apsigyveno daug katalikų. Dabar apie 45 % gyventojų yra protestantai, o katalikai sudaro 37 %. Kitų religijų išpažinėjai sudaro 18 % – tai musulmonai ir žydai. Frankfurte yra pirma pagal dydį bendruomenė Vokietijoje po Berlyno.

## Geografija
Frankfurto plotas yra 248,31 km². Miestas išsidėstęs abiejose Maino upės pusėse. Pietinėje miesto dalyje yra Frankfurto miesto miškas. Tai didžiausias Vokietijoje miškas, esantis mieste.

## Sportas

### Futbolas
Mieste 1974 m. vyko X pasaulio futbolo čempionatas, 1988 m. – VIII Europos futbolo čempionatas, o 2006 m. – XVIII pasaulio futbolo čempionatas. Žymiausi futbolo klubai:
* Eintracht Frankfurt
* FSV Frankfurt
* Frankfurt XI

## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė 
* Frankfurto prie Maino dangoraižių diagrama

## Galerija

Vaizdas:FrankfurtHaupBahnPolnet.jpeg|Pagrindinė traukinių stotis
Vaizdas:FrankfurtSenojioperaPolnet.jpeg|Senoji Frankfurto opera
Vaizdas:FrankfurtEurozenklasPolnet.jpg|Euro ženklas prie Europos centrinio banko
Vaizdas:FrakfurtPolnet.jpg|Frankfurto dangoraižiai
Frankfurtas prie Oderio

**Frankfurtas prie Oderio** – miestas rytinėje Vokietijoje, Brandeburgo žemėje, prie pat sienos su Lenkija. Išsidėstęs kairiajame Oderio (lenkiškai vadinama Odra) krante (priešais Slubicę), į rytus nuo Berlyno. Tai svarbus transporto mazgas keliaujant iš Lenkijos į Vokietiją. Pramonė: geležies liejimas, žemės ūkio įranga, chemija, tekstilė, maisto apdirbimas. Yra universitetas, kelios bažnyčios.

## Istorija

Šiuolaikinio miesto vietoje XIII a. buvo frankų pirklių gyvenvietė. 1253 m. ji gavo miesto teises, 1368-1450 m. buvo vienas stipriausių Hanzos lygos miestų. 1506 m. įkurtas universitetas, kuris 1811 m. buvo perkeltas į Breslau (dabartinis Vroclavas Lenkijoje). 1945 m. pavasarį, Antrojo pasaulinio karo metu miestą užėmė Raudonoji armija, o vėliau miestas pateko į tarybinės įtakos sferą iki pat Vokietijos susivienijimo 1990 m.

## Sportas
* FC Viktoria Frankfurt (futbolas)
## Miestai partneriai

## Galerija

File:FrankfurtOderRathaus.JPG|Gotinė rotušė
File:EUV-FFO.JPG|Viadrina Europos Universitetas
File:FFOArchive.JPG|Miesto archyvai ir C.P.E. Bach koncerto salė
File:FFO 04-13 Oderturm.jpg|Oderturmas, aukščiausias pastatas Frankfurte
File:FrankfurtOderPost.JPG|Neogotikinis pašto ofisas
File:FriedenskircheFFO.JPG|Friedenskirche
File:Oderbruecke.JPG|Oderio tiltas tarp Frankfurto ir Slubicės
File:FrankfurtOderRiverView.JPG|Šiaurinė Frankfurto pakrantė
File:Frankfurt (Oder) asv2022-08 img1 Bahnhof.jpg|Pagrindinė geležinkelio stotis
File:GrosseScharrnstrasseFFO.JPG|Große Scharrnstraße
File:PaulinenhofFFO.jpg|Paulinenhofas
File:East Germany Frankfurt Oder.jpg|Seno Rytų Vokietijos paso štampas iš Frankfurto.
File:Germany frankfurt oder 2.jpg|Suvienytos Vokietijos paso štampas.
File:Germany frankfurt oder.jpg|Šengeno pašto štampas.
File:2006-02 Frankfurt (Oder) 32 Flutstein.jpg|*Flutstein*, Oderpromenada.
Roma (mitologija)

Romėnų mitologijoje **Roma** – deivė, Romos miesto personifikacija. Pirmieji Romos atvaizdai pasirodė ant romėniškų monetų 269 m. pr. m. e. ir ant pietų Italijos Lokrų monetų 204 m. pr. m. e. Ji turėjo šventyklą Smirnoje, pastatytą 195 pr. m. e., kiti kulto centrai buvo Efesas, Sardis ir Delo.

Tik pradėjęs valdyti Augustas įteisino Romos kultą. Jis pastatė daug šventyklų skirtų naujajai deivei Romai. Romos kultas buvo persipynęs su Cezario Augusto kultu.
Gdynė

**Gdỹnė**  (, ) – miestas-apskritis, uostamiestis šiaurės Lenkijoje netoli Gdansko, prie Baltijos jūros.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1253 m. Iki Pirmojo pasaulinio karo daugelis Lenkijos laivų plaukė į Gdanską, tuomet turėjusį laisvojo miesto statusą. Todėl 1924 m. Lenkija, norėdama mažiau priklausyti nuo Vokietijos, ėmė statyti savo uostą Gdynėje, tuo metu buvusioje maža žvejų gyvenviete (1500 gyv.). Jau 1934 m. Gdynė tapo vienu svarbiausių Rytų Europos uostų, galinčių priimti ir vandenyno laivus. 1939 m. rugsėjį, Vokietijai okupavus Lenkiją, Gdynėje gyveno jau 120 tūkst. žmonių, ir vokiečiai ją pervadino *Gotenhafen* (anksčiau vokiečiai ją vadino *Gdingen*). Raudonoji armija į miestą įsiveržė 1945 m. kovą.

## Sportas
* SSA Arka Gdynia (futbolo klubas);
* Miesto stadionas, kurio talpa daugiau nei 15 000 žiūrovų.

## Šaltiniai
Port o Prensas

**Port o Prensas** () – miestas vidurio Haityje, šalies sostinė ir didžiausias miestas. 1,23 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs prie Gonavo įlankos Karibų jūroje; Vakarų departamento administracinis centras. Tai pagrindinis šalies jūrų uostas ir prekybos centras. Pramonė: maisto, gėrimų, tabako, tekstilės, statybų. Miesto ekonomikai svarbus turizmo sektorius. Yra Haičio valstybinis universitetas (įkurtas 1920 m.), nacionalinė biblioteka, arcehologijos muziejus, meno centras, technikos institutas, politechnikos kolegija. Įžymybės: Valstybės rūmai, *Notre Dame* bazilika, 1780 m. prancūzų pastatyta akmeninė prieplauka.

## Etimologija

Miesto pavadinimas prancūziškai reiškia „Princo uostas“, tačiau vardo atsiradimas nėra aiškus. Prancūzijos revoliucijos metu 1793 m. miestas pervadintas „Respublikos uostu“ (), tačiau XIX a. sugrąžintas pradinis pavadinimas.

## Istorija

Gyvenvietę 1749 m. įkūrė prancūzai. 1770–1804 m. Port o Prensas buvo Prancūzijos Šv. Dominyko (*Saint-Domingue*) kolonijos administracinis centras. 1804 m. Haičiui gavus nepriklausomybę, miestas tapo valstybės sostine. Miestą ne kartą nusiaubė žemės drebėjimai (ypač 2010 m. Haičio žemės drebėjimas, taip pat būta pilietinių karų).

## Sportas
* Violette AC – futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia Silvijaus Katoro stadione (), talpinančiame 20 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Nukleozidas

**Nukleozidas** – cheminis junginys, gautas prie ribozės ar deoksiribozės žiedo prijungiant nukleobazę. Labiausiai žinomi nukleozidai: 

* citidinas
* uridinas
* adenozinas
* guanozinas
* timidinas
* inozinas

Jei ląstelėje specifinis fermentas kinazė fosforilina nukleozidą ties (deoksi)ribozės -OH grupe, tai gaunamas nukleotidas, kuris gali būti naudojamas RNR ar DNR sintezei.

Nukleozidai gaunami nukleorūgščių skaidymo metu, kai fermentas nukleotidazė nuo nukleotido atskelia fosforo rūgšties liekaną (-as).

## Šaltiniai
Akonkagva

**Akonkagva** () – aukščiausias Amerikos ir Pietų pusrutulio kalnas, taip pat aukščiausia už Azijos kontinento ribų esanti viršukalnė. Iškilęs Anduose, Argentinos teritorijoje (Mendosos provincija), netoli Čilės sienos. Kalną dengia ledynai, du didžiausieji iš jų – Lenkų ledynas (*Glaciar de los Polacos*) ir Anglų ledynas (*Glaciar de los Inglés*).

Pietiniame šlaite prasidedanti Akonkagvos upė teka į vakarus ir įteka į Ramųjį vandenyną 20 km piečiau Valparaiso miesto, Čilėje.

Akonkagvą iškėlė tektoninė Naskos plokštė, palindusi po Pietų Amerikos plokšte.

## Kopimai į Akonkagvą

Į Akonkagvą kopiama keliais maršrutais. Techniškai pats lengviausias yra vadinamasis šiaurinis kelias, per Plaza De Mules bazinę stovyklą. Antrasis tradicinis kopimas – per Glaciar de los Polacos (techninis kopimas). Galima lipti ne techniniu maršrutu per Plaza Argentina bazinę stovyklą (iki bazinės stovyklos reikia eiti viena diena ilgiau nei einant per Plaza de Mules bazinę stovyklą). Kopimas pietiniu šlaitu laikomas itin sunkiu. Palankiausias laikas kopimui yra nuo gruodžio iki vasario mėnesio. Kopiant reikalingi leidimai, juos galima įsigyti Mendozoje, Akonkagvos parko direkcijoje. Leidimų kainos paprastai yra paskelbiamos lapkričio mėnesį – beveik prasidėjus sezonui.

Pirmasis į kalną 1897 m. sausio 14 d. įkopė šveicaras Mathias Zurbriggen.

## Šaltiniai
Edipo kompleksas

**Edipo kompleksas** Sigmund Freud psichoanalizės teorijoje apibūdinamas kaip vaikų psichoseksualinio vystymosi etapas, kurio metu abiejų lyčių vaikai supranta tėvą kaip konkurentą kovoje dėl išimtinės savo motinos meilės. Pavadinimas kilęs iš graikų mito apie Edipą, kuris nenorėdamas nužudo savo tėvą Lajų ir veda savo motiną Jokastę. Remdamasis savianalize ir antropologinėmis totemizmo studijomis, Freud suformulavo Edipo komplekso teoriją kaip paaiškinimą superego formavimuisi. Pagal tradicinę paradigmą vaikas (berniukas) kaip savo pirmąjį libido realizacijos objektą pasirenka motiną, tačiau tuo pačiu tikisi, kad tai sukels tėvo pyktį, o šio pykčio galimas rezultatas yra kastracija.

Sigmund Freud manė, kad sėkmingas Edipo komplekso pergalėjimas turi esminę reikšmę lyčių vaidmenų ir identiteto vystymuisi. Pasak jo, mergaitės ir berniukai skirtingai sprendžia šį konfliktą dėl kastracijos baimės (berniukai) ir varpos pavydo (mergaitės). Pagal S. Freud, nesėkmingas Edipo komplekso sprendimas gali pasireikšti neuroze ir homoseksualumu. Tyrinėtojai sutaria, kad Freud požiūris į Edipo kompleksą iki galutinio susiformavimo perėjo keletą vystymosi stadijų. Ankstyvuosiuose raštuose Freud nagrinėja vyrų Edipo kompleksą. Edipo komplekso pasireiškimas moterims pradedamas nagrinėti vėlesnėje stadijoje, XX a. 4 dešimtmetyje (nuo 1931 m.). Freud teigė, kad moterys taip pat susiduria su Edipo kompleksu ir kad moterų atveju edipiški moterų norai iš pradžių yra susiję su homoseksualiu potraukiu motinai. 1925 m. Freud kėlė klausimą kaip moterys vėliau atsikrato šio potraukio motinai ir perkelia savo seksualinį potraukį į tėvą. Jis manė, kad tai kyla iš nusivylimo atradus, kad jų motina neturi penio.

Tuo tarpu, kai Freud teigė, kad abi lytys išgyvena potraukį motinoms ir agresiją prieš savo tėvus, Carl Jung manė, kad moterys patiria potraukį tėvams ir agresiją prieš motinas. Tai jis įvardino kaip Elektros kompleksą (pagal Agamemnono dukters Elektros vardą). Elektra siekė nužudyti savo motiną, kuri prisidėjo planuojant Elektros tėvo nužudymą. Elektros kompleksas nelaikomas Freud psichoanalizės teorijos dalimi.

Freud manė, kad Edipo kompleksas pasireiškia maždaug 5 metų vaikams, tuo tarpu Melanie Klein teigė, kad kompleksas pasireiškia žymiai anksčiau, greičiausiai per pirmus du vaiko gyvenimo metus.
Pauls Kalniņš

**Paulis Kalninis** (, 1872 m. balandžio 3 d. Vilcėje – žuvo 1945 m. rugpjūčio 26 d. Lustenau, Forarlbergo žemė, Austrija) – gydytojas, Latvijos valstybinis politinis veikėjas.

## Biografija
Baigė Vilcės pradžios mokyklą ir Liepojos gimnaziją, 1898 m. medicinos mokslus Tartu universitete. Nuo 1898 m. gydytojas Tukume, Mintaujoje ir Rygoje.

1897 m. dienraščio „Dienas lapa“ redakcijos darbuotojas, „Jauna strava“ organizacijos narys, nuo 1901 m. Mintaujos socialdemokratų grupės narys, policijos persekiotas už politinę veiklą. 1903–1906 m. gyveno emigracijoje Šveicarijoje. 1905–1907 m. revoliucijos dalyvis. 1907–1909 m. redagavo laikraštį „Cīņa“ (Kova). 1907–1934 m. LSDSP CK narys, 1910–1914 m. socialdemokratinių laikraščių redakcijų narys. 1914–1917 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1917 m. Rygos darbininkų deputatų tarybos narys, demokratinio bloko organizatorius, vėliau Tautos tarybos, Konstitucinės asamblėjos narys. 1918–1922 m. LSDSP CK pirmininkas.

Visų Latvijos Respublikos Saeimų atstovas, 1925–1934 m. Saeimos pirmininkas ir Kultūros fondo pirmininkas, kelis kartus laikinai ėjo Respublikos prezidento pareigas. Po 1934 m. aizsargų suorganizuoto valstybės perversmo 4 mėn. kalintas Rygos centriniame kalėjime. 1942–1944 m. pogrindinio LSDDP CK narys. Vokiečių slaptosioms tarnyboms išsiaiškinus jo veiklą, 1944 m. pakeliui į Švediją sulaikytas, nuvežtas tardyti į Vokietiją, vėliau į Austriją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija  (latvių k.)
* Latvijos Republikos Saeima (latvių k.)
* Latvijos Republikos Saeima
Konkordija

*Apie miestą Argentinoje žiūrėkite: [[Konkordija (Argentina)]].*

**Konkordija** – Romėnų mitologijoje personifikuota santarvės, vienybės deivė.

Ji buvo Romos, romėnų tautos, senato ir imperatorių santarvė. Garbinta daugybėje šventyklų, tačiau seniausia iš jų yra Forum Romanum vietovėje, kurią 367 m. pr. m. e. pastatė Markas Furijus Kamilas (*Marcus Furius Camillus*), joje dažnai susitikdavo Romos senatas. Buvo dažnai vaizduojama ant monetų. Konkordija vaizduota sėdinti, apsigaubusi dideliu apsiaustu, laikanti paterą, aukojimo indą, kairėje ir kornukopiją dešinėje. Kartais vaizduota stovinti tarp dviejų karališkų namų narių, kurie taikosi, spaudžia viens kitam ranką.

## Šaltiniai
Kriss-Kross

**Kriss Kross** – tai žaidimas, kurio metu ant specialios 15x15 laukelių turinčios lentos kuriamas kryžiažodis. Žaidžiant reikia sudėti kuo daugiau žodžių, esančių normaliame žodyne iš turimų raidžių. Kiekviena raidė įvertinama tam tikru taškų skaičiumi. Žaidėjų tikslas yra sudėti žodžius taip, kad už panaudotas raides surinktų kuo daugiau taškų. Laimi daugiausia taškų surinkęs žaidėjas.

## Pasiruošimas
Prieš pradedant žaidimą, kiekvienas žaidėjas iš maišelio ištraukia po vieną raidę. Tas, kurio raidė yra arčiausiai abėcėlės pradžios, pradeda žaidimą. Kitų ėjimų eilė nustatoma pagal laikrodžio rodyklę. Ištrauktos raidės gražinamos atgal į maišelį, išmaišomos ir tuomet visi žaidėjai paeiliui ištraukia po 8 raides.

## Žaidimas
Pirmasis žaidėjas turi sudėlioti žodžių iš turimų raidžių taip, kad viena kuri nors žodžio raidė uždengtų vidurinį lentos langelį. Žodžius galima dėlioti tik horizontaliai iš kairės į dešinę arba vertikaliai iš viršaus į apačią. kitomis kryptimis žodžių dėlioti negalima. Taip pat žaidimo metu negalima sukinėti lentos. Sudėjus žodį, suskaičiuojami taškai ir paimama tiek naujų raidžių, kiek jų buvo panaudota žodžiui sudėti. Stovelyje visuomet turi būti 8 raidės. Toliau žodį dėlioja žaidėjas iš kairės pusės. Jis privalo panaudoti nors vieną senojo žodžio raidę (žodžiai turi kirstis) arba pridėti keletą naujų raidžių prie senojo žodžio taip, kad gautų naują žodį. žaidėjas gauna taškus už naujai sudarytus žodžius arba ir už senus, jei jie yra naujo žodžio dalis.
Nesugalvojęs jokio žodžio gali praleisti ėjimą ir pasikeisti raides.

## Žodžių sudarymas
Naujus žodžius galima sudaryti trimis būdais:
# sudėti naują žodį prie lentoje esančiojo taip, kad gretimos raidės taip pat sudarytų žodį;
# sudėti naują žodį taip, kad lentoje esančio žodžio viena raidė būtų ir naujojo žodžio dalis, t. y. žodžiai turi vienas kitą kirsti;
# pridėti vieną ar keletą raidžių prie lentoje esančio žodžio ir taip gauti naują žodį.

Negalima judinti anksčiau ant lentos padėtų raidžių.

## Leistini žodžiai
Galima dėlioti visus žodžius, kurie yra „Dabartiniame lietuvių kalbos žodyne“, t. y. daiktavardžius, būdvardžius, skaitvardžius, įvardžius, veiksmažodžius, būdinius, prieveiksmius, priedėlius, jungtukus, ištiktukus ir dalelytes. Žodis gali būti vienaskaitos arba daugiskaitos formoje. Žodžius galima vartoti bet kurio linksnio, laiko ir giminės. Taisyklės neleidžia vartoti tikriniu daiktavardžių, chemijos simbolių, matematikos formulių, žodžių trumpinių, užsienio valstybių žodžių, barbarizmų, tik šnekamojoje kalboje vartojamų žodžių, žargono, keiksmažodžių ir iškraipytų žodžių,
Žaidimo pabaiga. Žaidimas baigiamas, kai nebelieka raidžių arba, kai nei vienas žaidėjas nebesugeba sudėlioti jokio žodžio. Laimi daugiausiai taškų surinkęs žaidėjas.

Žaidimą „Kriss Kross“ gali žaisti nuo 2 iki 4 žaidėjų.

## Lietuviškoje versijoje naudojamos raidės
Lietuviškoje žaidimo versijoje iš viso naudojamos 104 raidės, kurių taškų vertė ir kiekis žaidime yra:

A1-9
Ą1-1
B2-2
C7-1
Č7-1
D2-3
E1-6
Ę2-1
Ė3-2
F10-1
G2-2
H10-1
I1-11
Į4-1
Y6-1
J4-2
K2-4
L1-6
M2-3
N1-4
O1-5
P2-3
R1-9
S1-6
Š3-2
T1-5
U1-5
Ų3-1
Ū5-1
V4-1
Z5-1
Ž4-1
JOKER-2
Zanzibaras

**Zanzibaras** () – pusiau autonominis Tanzanijos administracinis vienetas, kurį sudaro salos rytinėje Afrikos pakrantėje, Indijos vandenyne. Jame yra dvi didelės salos (Zanzibaras ir Pemba), taip pat daugybė smulkių salelių. Gyventojų – apie 1 mln. (2000 m.), bendras plotas – 2643 km².

Svarbiausias Zanzibaro centras – Zanzibaras, kurio senamiestis vadinamas **Stone Town** (, Akmeninis miestas).

## Geografija

Zanzibaras priklauso Prieskonių salynui, kuriam be Zanzibaro ir Pembos dar priskiriama Mafijos sala.

Zanzibare auginami muskato riešutai, cinamonas, pipirai. Tik šios salos miškuose sutinkama viena iš rudųjų kolobų (šunbeždžionių) rūšių – Zanzibaro rudasis kolobas.

## Administravimas

Zanzibaras, nors yra Tanzanijos dalis, turi savo prezidentą, renkamą visuotiniuose rinkimuose, taip pat Atstovų Rūmus (50 narių, renkamų 5 metams).

Būdama tankiausiai gyvenama Tanzanijos dalis, ši labai maža teritorija yra dalinama į 5 administracinius regionus:

* Šiaurinė Pemba
* Pietinė Pemba
* Šiaurinis Zanzibaras
* Pietinis-centrinis Zanzibaras
* Vakarinis Zanzibaras
## Istorija

Pirmieji Zanzibaro salos gyventojai buvo persų imigrantai iš Širazo miesto (Iranas). Jie ir davė salai pavadinimą – *Zangi - bar* (persų k. – „juodųjų krantas“). Nors galima ir kita pavadinimo kilmė – *Zayn Z'al Barr* arabų kalba reiškia „Mugių sala“. 

Nuo 1503 iki 1698 m. salą kontroliavo portugalai. 

Nuo 1698 m. Zanzibaras priklausė Omano sultonatui.

1840 m. Omano sultonas *Sayyid Said bin Sultan Al-Busaid* perkėlė sostinę iš Maskato į Stone Town. Po sultono mirties tarp jo sūnų prasidėjo nesutarimai dėl to, kam priklausys sala. Po konfliktų Zanzibaro sultonatas atsiskyrė nuo Omano kaip atskira valstybė. Šiame laikotarpyje Zanzibaro sultonas valdė ir visą rytinę Afrikos pakrantę, vadinamą Zanj, įskaitant Mombasą ir Dar es Salamą, nuo Mogadišo šiaurėje iki Mozambiko pietuose. Jis kontroliavo prekybinius kelius su Afrikos giluma iki Kindu prie Kongo upės.

1866 m. britų - vokiečių pasienio komisija nustatė 10 mylių pločio navigacinę neutralią zoną nuo Delgado kyšulio (dab. Mozambikas) iki Kipinio (dab. Kenija), įskaitant visas salas (jų tarpe ir Zanzibarą), kartu su keliais Somalio pakrantės miestais.

Pagal Heligolando-Zanzibaro sutartį (1890 m.) tarp Vokietijos ir Britanijos, vokiečiai įsipareigojo nereikšti pretenzijų į Zanzibarą, atitekusį Britanijai (protektoratas). 

Iki 1913 m. Britanija skirdavo vizirį, 1913–1963 m. – rezidentą. 

1896 m. buvo kilęs trumpas anglų-Zanzibaro karas.

1963 m. gruodžio 19 d. Zanzibaras tapo nepriklausoma konstitucine monarchija, valdoma sultono. 

1964 m. balandžio 24 d. kartu su Tanganika susijungė į Tanzanijos valstybę.

## Kita informacija
* 1946 m. Zanzibare gimė Fredis Merkuris, grupės „Queen“ vokalistas.

## Išnašos
Jūrmala

**Jūrmala** – didžiausias Baltijos valstybių kurortinis miestas ir antras pagal plotą Latvijos miestas, esantis 25 km nuo Rygos.

Jūrmalos miestas susideda iš smulkių kurortų juostos. Iš vakarų į rytus išsidėstę kurortai: Kemeriai, Jaunkemeriai, Sluoka, Kaugurai, Vaivarai, Asarai, Melužai, Pumpurai, Jaundubultai, Dubultai, Majorai, Dzintarai, Buldurai ir Lielupė. 2024 m. mieste gyveno 52 154 gyventojai, tai buvo penktas pagal gyventojų skaičių Latvijos miestas.

Veikia didžiausias Baltijos šalyse vandens pramogų parkas.

## Istorija

Seniausioji Jūrmalos dalis yra Sluoka, kuri jau 1785 m. gavo miestelio, o 1878 m. – miesto teises. Sluokos vystymąsi skatino 1896 m. pastatytas popieriaus fabrikas, kuris veikė iki XX a. dešimto dešimtmečio.

Nuo XIX a. žvejų gyvenvietės (dabar miesto dalys) Jūrmalos teritorijoje tapo kurortais. Kai kurių kurortų pradiniai (vokiški) pavadinimai pastebimai skiriasi nuo dabartinių: Melužai – Karlsbade, Dzintarai – Edinburga.

Kemeriai iškilo 1838 m. kaip Rusijos imperijos valstybinis kurortas dėl čia esančių mineralinio vandens ir gydomojo purvo telkinių.

1920 m. kovo 2 d. Latvijos vyriausybė iš šių gyvenviečių suformavo Rygos Jūrmalos miestą. 1946 m. pradžioje Latvijos SSR vyriausybė Rygos Jūrmalą įtraukė į Rygos sudėtį kaip atskirą rajoną, prie kurio 1949 m. prijungė Priedainę. Pagaliau 1959 m. lapkričio 11 d. Latvijos SSR AT Prezidiumas priėmė sprendimą dėl Jūrmalos miesto suformavimo, sujungiant Rygos miesto Rygos Jūrmalos rajoną, Sluoką ir Kemerius.

## Žymūs žmonės
* Artis Pabrikas (g. 1966) – politikas
* Ernests Gulbis (g. 1988) – tenisininkas
* Edgaras Rinkevičius (g. 1973) – Latvijos prezidentas nuo 2023 m.
* Artūrs Žagars (g. 2000) – krepšininkas
* Imantas Zieduonis (1933–2013) – poetas

## Sportas

Mieste žaidžia FK Jūrmala-VV ir FC Jūrmala futbolo klubai.

## Miestai partneriai
*  Anadija (Anadia), Portugalija
*  Eskilstuna, Švedija
*  Jakobštatas (Jakobstad – Pietarsaari), Suomija
*  Jevle (Gävle), Švedija
*  Kabūra (Cabourg), Prancūzija
*  Palanga, Lietuva
*  Pernu (Pärnu), Estija
*  Kazanė, Rusija
*  Maskvos Pietryčių apygarda, Rusija
*  Sankt Peterburgo Admiraliteto apygarda, Rusija
*  Teračina (Terracina), Italija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Jūrmalos svetainė 
* Vandens pramogų parkas