open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mangustiniai

**Mangustiniai** (*Herpestidae*) – plėšriųjų žinduolių (*Carnivora*) šeima. Nedideli, 23-75 cm ilgio ir 1-6 kg gyvūnai. Kūnas rudas ar pilkas, kai kurios rūšys dryžuotos. Visos rūšys išangės srityje turi kvapiąsias liaukas. Tai daugiausia Afrikos gyvūnai, nors viena gentis plačiai paplitusi Azijoje ir pietų Europoje. Kelios gentys gyvena Madagaskare, kurios priklauso *Galidiinae* pošeimiui. 

Šeimoje yra 35 rūšys ir 20 genčių; skirstomi į du pošeimius:

**Pošeimis. Galidiinae** 
*Žiedauodegis mungas (*Galidia elegans*) 
*Dryžuotasis mungas (*Galidictis fasciata*) 
**[[Galidictis grandidieri]]* 
*Siaurajuostė mangusta (*Mungotictis decemlineata*) 
*Rudauodegis mungas (*Salanoia concolor*) 
**Pošeimis. Herpestinae** 
*Vandeninė mangusta (*Atilax paludinosus*) 
*Gaurauodegė mangusta (*Bdeogale crassicauda*) 
**[[Bdeogale jacksoni]]* 
*Juodakojė mangusta (*Bdeogale nigripes*) 
*Konginė kuzimanzė (*Crossarchus alexandri*) 
*Angolinė kuzimanzė (*Crossarchus ansorgei*) 
*Ilganosė kuzimanzė (*Crossarchus obscurus*) 
*Geltonoji mangusta (*Cynictis penicillata*) 
**[[Dologale dybowskii]]* 
*Juodoji mangusta (*Galerella flavescens*) 
*Pilkoji mangusta (*Galerella pulverulenta*) 
*Grakščioji mangusta (*Galerella sanguinea*) 
**[[Galerella swalius]]* 
*Nykštukinė dykumų mangusta (*Helogale hirtula*) 
*Nykštukinė mangusta (*Helogale parvula*) 
*Trumpauodegė mangusta (*Herpestes brachyurus*) 
*Pilkoji indinė mangusta (*Herpestes edwardsii*) 
*Egiptinė mangusta, arba šventasis ichneumonas (*Herpestes ichneumon*) 
*Javinė mangusta (*Herpestes javanicus*) 
*Ilganosė mangusta (*Herpestes naso*) 
*Bengalijos mangusta (*Herpestes palustris*) 
*Karolinė mangusta (*Herpestes semitorquatus*) 
*Smito mangusta (*Herpestes smithii*) 
*Krabaėdė mangusta, arba vėžiaėdė mangusta (*Herpestes urva*) 
*Dryžuotakaklė mangusta (*Herpestes vitticollis*) 
*Baltauodegė mangusta (*Ichneumia albicauda*) 
*Libinė mangusta (*Liberiictis kuhni*) 
*Gambijos mangusta (*Mungos gambianus*) 
*Dryžuotoji mangusta, arba zebrinė mangusta (*Mungos mungo*). **Pav.** 
*Pilkoji mangusta (*Paracynictis selousi*) 
*Surikata (*Suricata suricatta*) 


Image:Cusimanse.jpg|Ilganosė kuzimanzė (*Crossarchus obscurus*) 
Image:Fuchsmanguste 2.jpg|Geltonoji mangusta (*Cynictis penicillata*) 
Image:Dwarf mongoose Korkeasaari zoo.jpg|Nykštukinė mangusta (*Helogale parvula*) 
Image:MeerkatOregonZoo.jpg|Surikata (*Suricata suricatta*)
Surikata

: *S.s.iona*
: *S.s.marjoriae*
: *S.s.suricatta*

**Surikata** (*Suricata suricatta*) – plėšriųjų žinduolių (*Carnivora*) būrio, mangustinių (*Herpestidae*) šeimos žinduolių rūšis. 

Surikatos yra nedideli žinduoliai. Patinų kūno ilgis 24,5-29 cm, patelių kūno ilgis 26-28,5 cm, patinų uodegos ilgis 20,5-24 cm, patelių uodega 19-23 cm, patinų užpakalinės kojos 6,3-7,4 cm ilgio, patelių užpakalinės kojos 6,5-7,4 cm ilgio, patinėlių ausys 2,1 cm (1,8-2,6 cm), patelių ausys 1,8 cm (1,7-2,0 cm). Patelės, tapusios dominuojančiomis, tampa gerokai didesnėmis ir sunkesnėmis - vidutiniškai sveria 750 g, tuo tarpu nedominuojančios patelės vidutiniškai sveria 710 g. Abiejų lyčių bendras kūno svoris nuo 600 iki 1000 g, abiejų lyčių ūgis pečių lygyje nuo 14,5 iki 20 cm.

Kailiukas nuo šviesiai pilkos iki geltonai rudos spalvos su šviesiomis ir tamsiomis juostomis ant nugaros. Surikatų snukutis palyginti didelis ir horizontaliai smailėjantis. Kojos ilgos. Akys didelės, aplink jas yra tamsūs žiedai, o nugaros užpakalinėje dalyje – 8 tamsesnės juostos.

Paplitę Pietų Afrikos dalyje. Jų buveinės yra atviros pusiau sausringos vietovės, krūmynai, ganyklos ir pievos.

Egzistuoja socialinė hierarchija. Gyvena bendruomenėmis kuriose iki 30 individų, užimančių dideles urvų sistemas lygumose. Urvuose yra patogus mikroklimatas, o didelis požeminis tinklas saugo surikatas nuo sudėtingų oro sąlygų ir ekstremalių temperatūrų. Jie puikūs rausikai, kurie ilgais priekiniais nagais išsikasa urvus, kuriuose susiranda maisto. Kol vieni gyvūnai ieško maisto, kiti įsikaria į medžius ar palipa ant aukštesnių uolų ir saugo bendruomenės narius nuo priešų. Pastebėję vanagą ar kokį kitą oro plėšrūną, apie tai smarkiu lojimu ar urzgimu praneša kitiems bendruomenės nariams. Anksti rytą surikatos išlenda pasišildyti saulėje.

Nėštumas trunka apie 70 dienų. Gimdo 3-7 jauniklius. Jaunikliai gimsta akli, su trumpais plaukeliais. Gimęs jauniklis sveria 25-36 g. Akys atsiveria 10-14 dienų.

Tai daugiausiai vabzdžiaėdžiai, mintantys vabalais (*Coleoptera*) ir drugiais (*Lepidoptera*). Kartais medžioja varliagyvius, nariuotakojus, mažus paukštelius ir mažus roplius.

Gyvena 8-20 metų.

## Porūšiai
Išskiriami trys porūšiai:
* ***S. s. iona*** Crawford-Cabral, 1971; paplitę pietvakarių Angolos pakraštyje.
* ***S. s. majoriae*** Bradfield, 1936; paplitę centrinėje ir šiaurės vakarų Namibijoje.
* ***S. s. suricatta*** (Schreber, 1776); paplitę pietų Namibijoje, pietų Botsvanoje ir PAR.

## Šaltiniai

## Galerija
Suricatos (Suricata suricatta), parque nacional Makgadikgadi Pans, Botsuana, 2018-07-30, DD 36.jpg|Surikatų būrelis (Botsvana)
Vaizdas:Meerkat in Namibia.jpg|Ėdantis varlę (Namibija)
Vaizdas:Meerkat-1010103.JPG|Surikatai natūralioje savo buveinėje
Glotnieji banginiai

**Glotnieji banginiai**, arba **lygieji banginiai** (*Balaenidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima. Stambiosios rūšys buvo beveik išnaikintos dar XVII-XIX a. Dabar jų medžioklė uždrausta. Paplitę tiek šiaurinėse, tiek pietinėse jūrose bei minta planktonu.

## Aprašymas

Glotnieji banginiai užauga iki 15-17 metrų ir sveria 50-80 tonų. Jie atpažįstami pagal jų siaurą, išlenktą, viršutinį žandikaulį, kuris suteikia gyvūnui giliai išlenktą žandikaulio liniją. Krūtinė be raukšlių, lygi. Gomurio šonuose kabo po 200–400 ilgų raginių plokštelių. Nugaros peleko neturi.

Jie maitinasi mažais vėžiagyviais, pirmiausia irklakojais, nors kai kurios rūšys taip pat minta kriliais.

## Sistematika
Šeimoje yra 4 rūšys:
* Grenlandinis banginis (*Balaena mysticetus*)
* Pietinis banginis (*Eubalaena glacialis*). **Pav.**
* *[[Eubalaena japonica]]*
* *[[Eubalaena australis]]*

## Paplitimas
Glotnieji banginiai gyvena šaltose jūrose, nors savo klajonių metu jie pasiekia ir šiltąsias subtropikų vandenynų dalis. Beveik visi vandenys aplinkui Arkties regioną yra apgyvendinti glotiniųjų banginių, taip pat ir didelė šiaurės Atlanto ir šiaurės Ramiojo vandenyno dalis. Čia gyvena Pietinis tikrasis, *[[Eubalaena japonica]]* ir Grenlandinis banginis. Šios trys rūšys taip pat gyvena ir Ochotsko jūroje ir rytinėse Azijos, Japonijose pakrantėse. Šių banginių beveik nėra šiaurinėje Rusijos pakrantėje. Pietų pusrutulyje, visame Pietų vandenyne prie Antarktidos, gyvena Eubalaena australis. Jo gyvenamosios vietos taip pat yra prie pietinių Australijos, dalies Pietų Amerikos ir Afrikos krantų.

Vaizdas:Eubalaena glacialis range map.png|Pietinio tikrojo banginio paplitimas
Vaizdas:Eubalaena japonica range map.png|Eubalaena japonica paplitimas
Vaizdas:Cetacea range map Bowhead Whale.png|Granlandinio banginio paplitimas
Vaizdas:Cetacea range map Southern Right Whale.png|Eubalaena australis paplitimas


## Šaltiniai
Raukšlėtieji banginiai

**Raukšlėtieji banginiai** (*Balaenopteridae*) – banginių (*Cetacea*) šeima. Ant krūtinės yra daug išilginių ilgų raukšlių. Turi nugarinį peleką. Gomuryje yra po 260–470 trumpų bei plačių raginių plokštelių

Šeima skirstoma į du pošeimius; iš viso yra 9 rūšys:

**Pošeimis. Balaenopterinae**
* Finvalas (*Balaenoptera physalus*)
* Seivalas (*Balaenoptera borealis*)
* Braido ruožuotis (*Balaenoptera brydei*)
* Braido nykštukinis ruožuotis (*Balaenoptera edeni*)
* Mėlynasis banginis (*Balaenoptera musculus*)
* Mažasis ruožuotis (*Balaenoptera acutorostrata*)
* *[[Balaenoptera bonaerensis]]*
* *[[Balaenoptera omurai]],* pirmą kartą rastas 2003 m.
**Pošeimis. Megapterinae**
* Kuprotasis banginis, arba kupročius (*Megaptera novaeangliae*)

## Šaltiniai
Delfininiai

**Delfininiai** (*Delphinidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima.

Galva santykinai trumpa, smailas snukis. Turi daug kūgio formos dantų abiejuose žanduose ir aukštą nugaros peleką. Dalis delfinų puola ne tik žuvis, bet ir kitus delfinus, o susibūrę į grupes ir didelius banginius (pvz., orkos). Kūnas 1-10 m ilgio. Gyvena bandomis, labai judrūs, minta daugiausia žuvimis. Turi išlavėjusią psichiką, todėl juos lengva mokyti.

Šeimoje 16 genčių ir 36 rūšys:

* Komersono delfinas (*Cephalorhyncus commersonii*)
* *[[Cephalorhyncus eutropia]]*
* *[[Cephalorhyncus heavisidii]]*
* Hektoro delfinas (*Cephalorhyncus hectori*)
* Raukšliadantis delfinas (*Steno bredanensis*)
* Vakarų Afrikos delfinas (*Sousa teuszi*)
* Indijos vandenyno kuprotasis delfinas (*Sousa plumbea*)
* Ramiojo vandenyno kuprotasis delfinas (*Sousa chinensis*)
* Amazoninė sotalija (*Sotalia fluviatilis*)
* Afalina (*Tursiops truncatus*)
* Indijos vandenyno delfinas (*Tursiops aduncus*)
* Dėmėtasis prodelfinas (*Stenella attenuata*)
* Didžiakaktis prodelfinas (*Stenella frontalis*)
* Ilgasnukis prodelfinas (*Stenella longirostris*)
* Klimenio delfinas (*Stenella clymene*)
* Dryžuotasis prodelfinas (*Stenella coeruleoalba*)
* Paprastasis delfinas (*Delphinus delphis*)
* Ilgasnukis paprastasis delfinas (*Delphinus capensis*)
* Arabijos paprastasis delfinas (*Delphinus tropicalis*)
* Malaizinis delfinas (*Lagenodelphis hosei*)
* Baltasnukis delfinas (*Lagenorhynchus albirostris*)
* Atanto baltašonis delfinas (*Lagenorhynchus acutus*)
* Ramiojo vandenyno baltašonis delfinas (*Lagenorhynchus obliquidens*)
* Dulsvasis delfinas (*Lagenorhynchus obscurus*)
* Juodasmakris delfinas (*Lagenorhynchus australis*)
* *[[Lagenorhynchus cruciger]]*
* Šiaurinis bangininis delfinas (*Lissodelphis borealis*)
* Pietinis bangininis delfinas (*Lissodelphis peronii*)
* Pilkasis delfinas (*Grampus griseus*)
* Pūstagalvis delfinas (*Peponocephala electra*)
* Mažoji grinda (*Feresa attenuata*)
* Mažoji orka (*Pseudorca crassidens*)
* Daugiapelekis delfinas (*Orcinus orca*)
* Parastųjų grindų gentis (*Globicephala*)
** Ilgapelekė grinda (*Globicephala melas*)
** Trumpapelekė grinda (*Globicephala macrorhyncus*)
* Iravadinių delfinų gentis (*Orcaella*)
** Iravadinis delfinas (*Orcaella brevirostris*)
** Orcaella heinsohni
Nykštukiniai kašalotai

**Nykštukiniai kašalotai** (*Kogiidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima. Nemažai genčių išnyko.

Šeimoje 2 rūšys:
* Mažasis nykštukinis kašalotas (*Kogia sima*)
* Nykštukinis kašalotas (*Kogia breviceps*)

## Išvaizda
Šeimos gyvūnams būdinga burna, esanti kaukolės ventralinėje pusėje. Viršutinis žandikaulis be dantų, apatinis sudarytas iš kūginių dantų. Kaip ir kašalotiniai, priekinėse kaukolės ertmėse turi skysto riebalinio sluoksnio – spermaceto, kuriuo gyvūnai geba kontroliuoti savo temperatūrą.

## Šaltiniai
Pilkieji banginiai

**Pilkieji banginiai** (*Eschrichtiidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima, kurioje vienintelė rūšis – **pilkasis banginis** (*Eschrichtius robustus*).

Paplitęs Ramiajame vandenyne, laikosi arti pakrančių. Maitinasi toli šiaurėje, veisiasi prie Kalifornijos ir Korėjos. Migruoja grupėmis. Nukeliauja labai didelius atstumus – kasmet iki 20 tūkst. km (toliausiai už bet kokį kitą žinduolį). Buvo labai išnaikintas. Uždraudus medžioklę pagausėjo. XXI a. pradžioje buvo apie 25 000 individų.

## Aprašymas

Pilkasis banginis tamsiai pilkas, padengtas baltomis dėmėmis. Įpratai unikaliai identifikuojami naudojant nugaros paviršiaus nuotraukas. Kūno ilgis iki 13–15 m. Patelės šiek tiek didesnės už patinus.  Svoris 15–33 t, tačiau būna ir 40 t. Tai devinta pagal dydį banginių šeima. Jaunikliai apie 5 m ilgio, tamsiai pilki arba juodi.

Galva nedidelė, raginės plokštelės trumpos, pelekas skeltas. Ant krūtinės yra 2-4 išilginės vagos. Maitinasi filtruodami maistą iš vandens. Skleidžia kriuksinčius, tarškančius, aimanuojančius ir vaitojančius garsus, kurių paskirtis neaiški. Būdinga „šnipinėjimo“ poza: atsistoja vertikaliai vandenyje ir iškiša galvą. Taip jie dairosi kitų banginių, tikrina vandens sroves migracijai, žvalgosi kranto.

## Šaltiniai
Quenya

**Quenya** () yra dirbtinė kalba, sukurta J. R. R. Tolkino. Tai viena iš Tolkino sukurtų kalbų, vartota jo fantastiniame Viduržemio pasaulyje.

Quenya yra viena iš Elfų kalbų, vartota nemirtingųjų Elfų, vadinamų Kvendais (quen. *Quendi*). Quenya kalba kilo iš dviejų Elfų genčių, gyvenusių Eldamare ir Vanjarų regione. Žodžio *Quenya* reikšmė – „kalba“, tačiau jei šis žodis buvo skirtas pavadinti kitų genčių, kurias sutikdavo Kvendai, kalbas, jis reiškė „elfų-kalba“. Antrajame Amžiuje Númenoro išminčiai išmoko Quenya kalbą. Trečiajame amžiuje (*[[Žiedų valdovas|Žiedų Valdovo]]* veiksmo laikas), Quenya nebebuvo vartojama Noldoro gyventojų. Nors Quenya kalbą mokėsi Noldoro Elfai ir išmokdavo ją jau nuo mažens, tačiau jų gimtoji kalba buvo kita – Sindarin.

Tolkinas šią kalbą pradėjo kurti jau 1910 m. ir pertvarkė jos gramatiką keturis kartus, kol Quenya tapo tokia, kokia yra dabar. Tačiau žodynas išliko pastovus ir beveik nekito kalbos kūrimo metu. Tolkinas šios kalbos pavadinimą keitė kelis kartus: iš pradžių pavadino *Elfin* () ir *Qenya*, kol galų gale pavadinimas tapo *Quenya*. Suomių kalba buvo Quenya kalbos pagrindas, nors tuo metu Tolkinas žinojo ir daugiau kalbų, pavyzdžiui, Lotynų, Graikų ir Senovės Germanų. Kita svarbi Tolkino Elfų kalbos ypatybė buvo ta, kad jai Tolkinas kūrė fantastinę istoriją, nes jis norėjo, kad kalba turėtų istorinį kontekstą ir būtų vartojama, o ne beprasmė.

Nors Tolkinas niekada neišleido pakankamai žodynų, kad Quenya galėtų tapti kasdieninė vartojama kalba, dauguma Tolkino gerbėjų yra parašę nemažai poezijos ir prozos kūrinių Quenya kalba nuo 1960 m. Tam reikėjo sukurti daug naujų žodžių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Narvaliniai

**Narvaliniai** (*Monodontidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima, kuriai priklauso dvi jūrinių žinduolių rūšys: narvalas (*Monodon monoceros*) ir baltasis delfinas, dar vadinamas beluga (*Delphinapterus leucas*).

Genetiniai tyrimai atskleidė, kad artimiausias narvalų šeimos giminaitis yra iš jūrų kiaulių šeimos, kurios atsiskyrė nuo delfininių šeimos prieš 11 milijonų metų.

## Paplitimas
Paplitę Arkties vandenyno pakrantėse bei Atlanto ir Ramiojo vandenynų šiaurinėse dalyse.

## Išvaizda
Abi rūšys – palyginti maži, nuo 3 iki 5 metrų ilgio banginiai. Kūno svoris 500–1800 kg. Patinai didesni už pateles. Galva nedidelė ir buka. Kaklas lankstus. Nugarinio peleko neturi. Patinai turi labai ilgą iltį. Belugos – vieninteliai baltos spalvos banginių būrio gyvūnai.

## Elgsena
Rūšys socialios ir balsingos, bendrauja įvairiais garsais. Pavyzdžiui, belugos leidžia spragtelėjimus ir švilpimus, kurie svarbūs bendravimui ir navigacijai jų dažnai tamsiose buveinėse.

Abiejų rūšių nėštumas trunka 14–15 mėnesių ir beveik visada atsiveda vieną jauniklį. Šeimos keliauja bandomis, kuriose gali būti keli šimtai individų.

## Mityba
Minta žuvimis, moliuskais ir mažais vėžiagyviais. Kaip ir dauguma dantytųjų banginių, judėdami ir maitindamiesi naudoja echolokaciją.

## Išnykusios rūšys
Remiantis fosilijomis, žinomos mažiausiai 4 šeimai priklausančios išnykusios gentys: *Bohaskaia*, *Denebola*, *Haborodelphis* ir *Casatia*.

*Denebola* genčiai priklauso vienintelė rūšis *Denebola brachycephala*, kuri yra ankstyviausias žinoma belugos protėvis, kilęs iš viršutinio mioceno laikotarpio. Jos fosilija buvo rasta Kalifornijos pusiasalyje, o tai rodo, kad šeima kadaise gyveno šiltesniuose vandenyse.

## Šaltiniai
Upiniai delfinai

**Upiniai delfinai** (*Platanistidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima. Primityviausi banginių atstovai. Galva atsiribojusi nuo liemens, dantų daug, jie raukšlėti. Pagal kitą sistematiką priklauso **Platanistoidea** antšeimiui, kuriame išskiriamos kelios smulkesnės šeimos: *Iniidae*, *Lipotidae*, *Platanistidae* ir *Pontoporiidae*.

Šeimoje 2 rūšys iš *Platinista* genties:
* Ganginis delfinas (*Platanista gangetica*). **Pav.** 
* Indo upės delfinas (*Platanista minor*).

Anksčiau buvo manoma, kad Amazoninis delfinas, Kininis ežerinis delfinas ir La Platos delfinas priklauso upinių delfinų šeimai, tačiau DNR tyrimai, prasidėję dešimtajame dešimtmetyje, parodė, kad pirmieji trys taksonai labiau susiję su *Delphinoidea* nei su Pietų Azijos upės delfinais.

## Šaltiniai
Jūrų kiaulės

**Jūrų kiaulės** (*Phocoenidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima.

Šeimoje 5 rūšys:
* Bepelekė jūrų kiaulė (*Neophocaena phocaenoides*)
* Paprastoji jūrų kiaulė (*Phocoena phocoena*). Dažna Baltijos jūroje.
* Kalifornijos jūrų kiaulė (*Phocoena sinus*)
* *[[Phocoena dioptrica]]*
* *[[Phocoena spinipinnis]]*

Jūrų kiaulės labiau artimos narvalams ir belugoms nei delfininiams.

## Evoliucija
Jūrų kiaulės, kaip ir banginiai ir delfinai, kilę iš sausumo žinduolių, giminingi kanopiniams gyvūnams. Į vandenį gyventi persikėlė maždaug prieš 50 mln. metų, ankstyvajame eocene. Jūrų kiaulių šeima išsivystė mioceno pabaigoje atsiskirdama nuo delfinų šeimos prieš maždaug 15 mln. metų. Seniausios fosilijos rasto sekliuose Ramiojo vandenyno šiaurės vandenyse. Europos pakrantėse ir pietų pusrutulyje išplito daug vėliau, plioceno laikotarpyje.

## Paplitimas
Rūšys sutinkamos netoli pakrančių, siaurose juostuose Atlanto, Indijos, Ramiojo ir Pietų vandenynuose. Paprastoji jūrų kiaulė gyvena ir vakarinėje Baltijos jūroje dalyje.

## Išvaizda
Kūno ilgis iki 2,5 m. Mažiausia rūšis (iki 1,5 m) – Kalifornijos jūrų kiaulės. Atrodo labai panašios į delfinus, tačiau mažesnės ir stambesnės. Dantys kastuvo formos. Galvos apvalios, žandikauliai buki. Nugaros pelekas trikampis. Kai kurios rūšys turi nedidelius gumbus nugaros peleko pakraštyje, tačiau jų funkcija iki šiol nežinoma.

Jūrų kiaulės – žinduoliai, kurie turi antrą pagal dydį neurokorteksą lyginant su kūno dydžiui, tik žmonės turi didesnius.

## Elgsena
Gyvena nedidelėse bandose iki 10 individų, nors kai kurios rūšys susiburia šimtais. Tarpusavyje bendrauja naudodami skirtingus spragtelėjimo ir švilpimo garsus. Kaip ir dauguma dantytųjų banginių, naudoja echolokaciją. Tai atsargūs ir drovūs gyvūnai, kuriuos sunku pamatyti gamtoje.

## Šaltiniai
Nykštukiniai banginiai

**Nykštukiniai banginiai** (*Neobalaenidae*). Užauga iki 6 m ilgio. Paplitęs Antarktyje, dažnesnis prie Australijos ir Naujosios Zelandijos.

## Aprašymas
Nykštukiniai banginiai yra retai sutinkami ir dėl to mažai studijuoti. Yra žinoma, jog tai mažiausi bedančiai banginiai. Jaunikliai būna nuo 1,6 m iki 2,2 m ilgio. Gimimo metu buvo užfiksuotas atvejis, kai vaisius buvo 2 m ilgio, o motina – 6 m. Kai jie yra atpratinami nuo motinos – siekia 3,5 m. Manoma, jog lytiškai subrendę individai būna 5 m ilgio, o fiziškai – 6 m. Ilgiausias patinas (siekė 6,1 m) buvo užfiksuotas prie Tasmanijos krantų, o ilgiausia patelė – 6,45 m.

## Paplitimas
Nykštukiniai banginiai gyvena vidutiniškai šaltose jūrose pietų pusrutulyje. Kadangi šis banginis yra retas, tai nėra galutinai aiški jo paplitimo zona. Jis buvo pastebėtas jūrose šalia Tasmanijos, Naujosios Zelandijos, Pietų Afrikos Respublikos ir Folklandų salų.

## Šaltiniai
Snapuotieji banginiai

**Snapuotieji banginiai** (*Ziphiidae*) – banginių (*Cetacea*) šeima. Vidutinio didumo, turi aukštą kaktą ir snapo formos sulaibėjusį snukį. Suaugėliai neturi viršutinių dantų, apatinių yra tik iš priekio 1-2 poros. Tačiau naujagimiai turi dantų užuomazgų daugiau.

Šeimoje 20 rūšių:
*Tikrasis snapuotis (*Ziphius cavirostris*) 
**[[Berardius arnuxii]]* 
*Bairdo snapuotis (*Berardius bairdii*) 
*Tasmanijos snapuotis (*Tasmacetus shepherdi*) 
*Longmano snapuotis (*Indopacetus pacificus*) 
*Aukštakaktis snapuotis (*Hyperoodon ampullatus*) 
*Pietinis snapuotis (*Hyperoodon planifrons*) 
**[[Mesoplodon hectori]]* 
**[[Mesoplodon mirus]]* 
**[[Mesoplodon europaeus]]* 
**[[Mesoplodon bidens]]* 
**[[Mesoplodon grayi]]* 
*Nykštukinis snapuotis (*Mesoplodon peruvianus*) 
**[[Mesoplodon bowdoini]]* 
**[[Mesoplodon bahamondi]]* 
**[[Mesoplodon carlhubbsi]]* 
**[[Mesoplodon ginkgodens]]* 
**[[Mesoplodon stejnegeri]]* 
**[[Mesoplodon layardii]]* 
*Mesoplodon densirostris
Tinklalapis

**Internetinis puslapis** arba **tinklalapis** – informacijos išteklis saityne, kuris gali būti pasiektas naudojantis naršykle. Puslapius sujungiant, sudaroma interneto svetainė.

Informacija dažniausiai pateikiama HTML arba XHTML, nors šiuo metu tiesiogiai šiomis kalbomis jie rašomi labai retai. Paprastai naudojamos į tekstų rengykles panašios vartotojui draugiškos programos. Sudėtingas, interaktyvus turinys papildomai programuojamas JavaScript ir kitomis naršyklių palaikomomis programavimo kalbomis. Techniškai tinklalapį gali talpinti bet kuris kompiuteris, tačiau jis turi būti nuolat aktyvus, turėti gerą interneto prieigą, patikimus maitinimo šaltinius, pastovų IP adresą bei būti saugomas. Dėl šiu priežasčių tinklalapiai talpinami serveriuose.

Techniškai tinklalapis internete naršyklės surandamas pagal IP adresą (pavyzdžiui, *193.219.50.22*), tačiau eilinis naudotojas jo paprastai nei mato, nei žino. Jį pakeičia žmogui lengviau įsimenamas žodinis vardas (domenas), pavyzdžiui *lt.wikipedia.org*. Žodinį vardą į IP adresą išverčia internete veikiantys vardų tarnybos serveriai. Retais atvejais vardų tarnyba vardo išversti negali ar atsisako (kaip buvo atsitikę su „Wikileaks“), ir svetainė gali būti pasiekiama tik tiesiogai suvedant naršyklei būtent IP adresą.

## Šaltiniai
Bedančiai banginiai

**Bedančiai banginiai**, arba **ūsuotieji banginiai** (*Mystacoceti*) – banginių (*Cetacea*) pobūris, kuriam priklauso stambūs ir gana stambūs jūrų žinduoliai. Paplitę visuose vandenynuose.

Turi daug primityvių požymių. Galva didelė, abi šnervės atsiveria viršugalvyje atskirai. Tik gemalai turi dantų užmuomazgas, kurios gimus greitai išnyksta. Gomurio šonuose kabo po 130-400 raginių plokštelių. Jų plaušėtais vidiniais kraštais surenkami iš įsiurbto vandens planktoniniai organizmai. Krūtinkaulis susijungęs tik su vienu šonkauliu. Kaukolė labai didelė, simetriška. Palyginti gerai išsivystę nosies kaulai.

Minta smulkiais planktoniniais gyviais - vėžiagyviais, moliuskais, rečiau smulkiomis žuvimis.

## Sistematika

Pobūryje yra 4 šeimos:

Šeima. Glotnieji banginiai (*Balaenidae*):
* Grenlandinis banginis (*Balaena mysticetus*) 
* Pietinis banginis (*Eubalaena glacialis*). **Pav.** 
* *[[Eubalaena japonica]]* 
* *[[Eubalaena australis]]* 
Šeima. Raukšlėtieji banginiai (*Balaenopteridae*):

*Pošeimis. Balaenopterinae* 
* Finvalas (*Balaenoptera physalus*) 
* Seivalas (*Balaenoptera borealis*)
* Braido ruožuotis (*Balaenoptera brydei*) 
* Braido nykštukinis ruožuotis (*Balaenoptera edeni*) 
* Mėlynasis banginis (*Balaenoptera musculus*) 
* Mažasis ruožuotis (*Balaenoptera acutorostrata*) 
* *[[Balaenoptera bonaerensis]]* 
* *[[Balaenoptera omurai]],* pirmą kartą rastas 2003 m. 

*Pošeimis. Megapterinae* 
* Kuprotasis banginis, arba kupročius (*Megaptera novaeangliae*) 
Šeima. Pilkieji banginiai (*Eschrichtiidae*):
* Pilkasis banginis (*Eschrichtius robustus*) 
Šeima. Nykštukiniai banginiai (*Neobalaenidae*):
* Nykštukinis glotnasis banginis (*Caperea marginata*)

## Anatomija

### Judėjimas
Bedančiai banginiai, panašiai kaip pingvinai ir jūriniai vėžliai, plaukdami naudoja plaukmenis, kurių judėjimas nuolatinis. Į priekį plaukia vertikaliu judesiu stumdami uodegą, o plaukmenis naudoja posūkiams, panašiai kaip ūdra. Kai kurios rūšys iššoka iš vandens ir keliauja greičiau. Dėl savo didelio dydžio nėra tokie lankstūs ar judrūs kaip delfinai ir negali pajudinti kaklo dėl suaugusių kaklo slankstelių. Dėl šios anatominės ypatybės paaukojamas greitis, bet išlaikomas stabilumas vandenyje. Užpakalinės kojos uždarytos kūno viduje, manoma, kad tai rudimentiniai organai. Nors 2014 m. atliktas tyrimas parodė, kad banginių dubens kaulas atlieka lytinių organų atramos funkciją.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
*
Indoeuropiečių kalbos

**Indoeuropiečių kalbos** – didelė iš indoeuropiečių prokalbės išsivysčiusių kalbų grupė, siejama leksinių, fonologinių, semantinių panašybių ir kalbos struktūros bendrybių. Indoeuropiečių kalboms priklauso dauguma Europos kalbų, taip pat daug kalbų pietvakarių, centrinėje ir pietų Azijoje.

Tai viena iš gausiausių kalbų šeimų, ją sudaro daugiau nei 400 kalbų, kuriomis šneka apie 3 mlrd. žmonių.

Ankstyviausius rašytinius paminklus palikusi indoeuropiečių kalba yra hetitų (XVIII a. pr. m. e.).

## Kalbų grupės
Indoeuropiečių kalbos skirstomos į šias kalbų grupes:
* Anatolų kalbos – seniausios žinomos indoeuropiečių kalbos. Hetitų kalbos rašytiniai paminklai žinomi iš XVIII a. pr. m. e.
* Indoiranėnų kalbos, kilusios iš bendros prokalbės:
** Indų kalbos (arba kitaip, indoarijų kalbos) – seniausi rašytiniai paminklai sanskrito kalba žinomi nuo antrojo tūkstantmečio pr. m. e.
** Iranėnų kalbos – avestos ir persų kalbos paminklai žinomi iš pirmojo tūkstantmečio pr. m. e.
** Nuristaniečių kalbos
* Graikų kalba – pirmieji užrašai aptikti XIV a. pr. m. e.
* Italikų kalbos – įskaitant lotynų kalbą ir iš jos kilusias romanų kalbas, pirmieji įrašai iš pirmojo tūkstantmečio pr. m. e.
* Keltų kalbos – įrašai senąja galų kalba žinomi iš VI a. pr. m. e.
* Germanų kalbos – pirmieji įrašai runomis iš II a.
* Armėnų kalba – įrašai iš V a.
* Tocharų kalbos – išnykusios, žinomi įrašai iš VI a.
* Slavų kalbos – pirmieji įrašai bažnytine slavų kalba iš IX a. (kartais kartu su baltų kalbomis jungiamos į baltų-slavų kalbų grupę)
* Baltų kalbos – užrašytos tik nuo XIV a., jos yra išlaikusios daugelį indoeuropiečių prokalbės bruožų (žr. Baltų prokalbė).
* Albanų kalba – ja rašoma nuo XVI a.

Kitos išnykusios indoeuropiečių kalbos, apie kurias labai maža duomenų ir kurios jungiamos į hipotetinę paleobalkanų kalbų grupę:
* Ilyrų kalbos (ir su jomis siejamos mesapių, panonų kalbos)
* Frygų kalba
* Trakų kalba
* Dakų kalba
* Senoji makedonų kalba
* Senoji venetų kalba

## Taip pat skaitykite
* Satemizacija
* Indoeuropiečių prokalbė
* Indoeuropiečiai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ethnologue informacija
Semitų-chamitų kalbos

**Semitų-chamitų kalbos**, arba **afroazinės kalbos** – kalbų šeima, paplitusi šiaurės ir rytų Afrikoje bei Artimuosiuose Rytuose. Į šią šeimą įeina maždaug 240 kalbų, kuriomis kalba apie 285 mln. žmonių.

Semitų-chamitų kalbos skirstomos į tokias grupes:
* Semitų kalbos (jai priklauso ir arabų kalba, maltiečių kalba, hebrajų kalba bei etiopų kalbos)
* Berberų kalbos
* Čadinės kalbos (jai priklauso ir hausų kalba – daugelio Vakarų Afrikos tautų tarpusavio bendravimo kalba)
* Egiptiečių kalbos
** Senovės egiptiečių kalba ir iš jos kilusi koptų kalba
* Kušitų kalbos (jai priklauso ir somalių kalba bei oromų kalba)
* Bedžų kalba (dažnai priskiriama kušitų kalboms)
* Omotų kalbos (anksčiau buvo priskiriamos kušitų kalboms)

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Kaukazo kalbos

**Kaukazo kalbos** – labai skirtingų kalbų grupė, kuriomis kalbama Kaukazo regione tarp Juodosios ir Kaspijos jūrų. Šios kalbos dalijamos į keletą kalbų šeimų, tačiau giminystė tarp šių šeimų nėra įrodyta.

## Kalbų šeimos

Kaukazo kalbos skirstomos į 4 kalbų šeimas:

* Kartvelų kalbos (dar vadinamos Pietų Kaukazo kalbomis arba gruzinų kalbomis): gruzinų kalba, lazų kalba, mengrelų kalba, svanų kalba.

* Abchazų-adygų kalbos (dar vadinamos Šiaurės Vakarų Kaukazo kalbomis): abazų kalba, abchazų kalba, adygėjų kalba
** Čerkesų kalba (dažnai vadinama kabardinų kalba arba kabardinų - čerkesų kalba; kartu su adygėjų kalba dažnai vadinama adygų kalba)
** Ubichų kalba (išnykusi)

* Vainachų kalbos (dar vadinamos Šiaurės centrinio Kaukazo kalbomis): čečėnų kalba, ingušų kalba, bacbų kalba.

* Dagestano kalbos (dar vadinamos Šiaurės Rytų Kaukazo kalbomis). Dalijamos į tris pogrupius:
** Avarų - andžių - cezų pogrupis
*** Avarų kalba
*** Andžių kalbos:
**** Andžių kalba
**** Botlichų kalba
**** Godoberų kalba
**** Karatų kalba
**** Achvachų kalba
**** Bagulalų kalba
**** Tindų kalba
**** Čamalų kalba
*** Cezų (didojų) kalbos:
**** Cezų kalba
**** Chvaršų kalba
**** Ginuchų kalba
**** Bežtų kalba
**** Gunzibų kalba
** Lakų - darginų pogrupis
*** Lakų kalba
*** Darginų kalba
** Lezginų pogrupis
*** Arčių kalba
*** Tabasaranų kalba
*** Lezginų kalba
*** Agulų kalba
*** Rutulų kalba
*** Cachūrų kalba
*** Buduchų kalba
*** Chinalugų kalba
*** Udžių kalba
*** Kryzų kalba

## Nuorodos
* Kaukazo kalbų ir kultūrų internetinis puslapis ,
Altajaus kalbos

**Altajaus kalbos** apima maždaug 60 kalbų, kuriomis kalba apie 250 milijonų žmonių. Jos paplitusios nuo Viduržemio jūros iki Centrinės Azijos ir Sibiro. Ryšys tarp šių kalbų išlieka ginčytinas, kai kurie kalbininkai neigia Altajaus kalbų giminystę.

Paprastai Altajaus kalboms priskiriamos 3 kalbų šeimos – tiurkų kalbos, mongolų kalbos ir tungūzų-mandžiūrų kalbos. Daugelis kalbininkų Altajaus kalboms priskiria ir korėjiečių bei japonų kalbas, kai kurie – dar ir ainų kalbą.

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Austronezinės kalbos

**Austronezinės kalbos** – kalbų šeima, kuriai priklausančios kalbos paplitusios Pietryčių Azijos ir Ramiojo vandenyno salose, kai kuriomis kalbama ir žemyninėje pietryčių Azijos dalyje, malagasių kalba vartojama Madagaskare. Tai viena didžiausių kalbų šeimų, joje priskaičiuojamos 1244 kalbos.

Austronezinės kalbos skirstomos į 10 grupių, iš jų 9 vartojamos Taivano saloje (Formozos kalbos, jos negiminingos kinų kalbai). Dešimtoji grupė vadinama Malajų-polineziečių kalbomis, dalijama į 2 pogrupius – Vakarų (kalbančiųjų apie 300 mln., paplitusios visame aukščiau nurodytame areale) ir Centro-Rytų (kalbančiųjų apie 1 mln.).

Galimas ir geografinis šių kalbų skirstymas – šiuo atveju skiriamos indoneziečių, filipiniečių, melaneziečių, mikroneziečių ir polineziečių šakos.

## Austroneziečių migracija

Spėjama austroneziečių protėvynė yra Taivano sala, kur aptinkamos 9 iš 10 austroneziečių šeimos grupių. Visos jos, tiesa, yra labai negausios ir benykstančios. Tai – Formozos kalbos.

Dabartinis austroneziečių gyvenamas arealas susiformavo tūkstantmečius trukusios migracijos metu. Tuo metu ir radosi dešimtoji, – malajų - polineziečių, – grupė, kurios atstovai buvo puikūs jūrininkai ir etapais apgyvendino Indijos ir Ramiojo vandenynų salas. Migracija prasidėjo apie III tūkst. pr m. e.

## Didžiausios kalbos
* javiečių kalba (apie 80 mln. kalbančiųjų)
* Malajų (kalbančiųjų daugiau nei 50 mln., mokančiųjų virš 150 mln.)
** indoneziečių kalba (Bahasa Indonesia; gimtoji 35 mln. žmonių)
** malajiečių kalba (Bahasa Melayu; gimtoji 18 mln. žmonių)
* Tagalų kalba (22 mln.)
* Sundų kalba (20 mln.)
* Sebuanų kalba (18 mln.)
* malagasių kalba (10 mln.)
* ilokų kalba (7 mln.)
* ačehų kalba (3 mln.)
* fidžių kalba (337 tūkst.)
* čamų kalba (323 tūkst.)
* samojiečių kalba (200 tūkst.)
* maorių kalba (160 tūkst.)
* tongiečių kalba (108 tūkst.)
* havajiečių kalba (iš šios kalbos žodžio „wikiwiki“ kilo „vikio“ pavadinimas)
* gilbertiečių kalba
* maršaliečių kalba
* mangaabe - mbula
* paiwan
* bantik

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Indulgencija

**Indulgencija** ( 'atlaidumas, malonė') – Romos katalikų bausmės už nuodėmę atleidimas, patvirtinamas bažnyčios išduotu raštu.
Kurį laiką ji buvo perkama arba gaunama už nuopelnus bažnyčiai. XII-XIII a. indulgencijų pardavinėjimas tapo vienu pagrindinių katalikų bažnyčios ir dvasininkų pajamų šaltinių. Indulgencijų pardavinėjimo praktika tapo vienu pagrindinių Katalikų bažnyčios kritikos objektų prasidėjus Reformacijai. 

Popiežius Pijus V 1567 metais uždraudė susieti indulgenciją su bet kokiu finansiniu aktu, netgi su išmaldos davimu. Be to, jokia nuodėmė negali būti atleista anksčiau nei ji buvo padaryta.

## Nuorodos

*Martynas Liuteris apie indulgencijas - 45 tezė (lotynų k.)

*
Grenlandinis banginis

**Grenlandinis banginis** (*Balaena mysticetus*) – glotniųjų banginių (*Balaenidae*) šeimos žinduolis. 

Užauga iki 21 m ir 100 tonų. Kūnas iki 21 m ilgio, storas, jo viršus, pilvas ir šonai beveik juodi. Galva labai didelė, sudaro apie trečdalį kūno ilgio, jos apačia, kaip ir pilvas be išilginių raukšlių. Gomurio šonuose kabo po 300-400 juodų elastingų raginių plokštelių (iki 4,5 m ilgio). 

XVII a. gyveno visoje Arktyje, vėliau buvo beveik išnaikintas. Gausiai išliko tik prie Čiukčių pusiasalio ir Aliaskos. Arktinė rūšis – nenutolsta toli nuo ledo krašto. Minta planktoniniais vėžiagyviais ir sparnakojais moliuskais.

## Šaltiniai
Dantytieji banginiai

**Dantytieji banginiai** (*Odontooceti*) – vienas iš dviejų banginių (*Cetacea*) pobūrių, kuriam priklauso nuo 2 iki 250 kūgiškų dantų turintys jūrų žinduoliai. Skirtingai nuo bedančių banginių jų šnervė tik viena. Dantytieji banginiai yra plėšrūs, minta daugiausia žuvimis, dvižiauniais ir kai kuriais atvejais jūrų žinduoliais.

Daugiausia rūšių turinti dantytųjų banginių šeima yra delfininiai.

## Anatomija

Beveik visi dantytieji banginiai yra mažesni už bedančius. Tik kašalotas priskiriamas prie didžiųjų banginių. Likusios rūšys yra mažos arba vidutinio dydžio.

Kaukolė asimetriška. Skirtingos rūšys turi labai skirtingus dantis. Daugelis dantytųjų banginių turi labai daug dantų, kai kurie delfinai jų turi net iki 100. Narvalas turi vieną labai ilgą dantį, o snapuotieji banginiai yra beveik bedančiai. Pagal dantis nesunku nustatyti dantytųjų banginių amžių. Kiekvienais metais ant dantų atsiranda naujas sluoksnis, ir metus galima skaičiuoti panašiai kaip medžių rieves. Seniausias iki šiol nustatytas dantytasis banginis buvo 70 metų kašalotas.

## Elgesys

Daugelis dantytųjų banginių yra greiti plaukikai. 

Gyvena grupėmis nuo kelių iki tuzino individų, kartais susirenka į didžiules grupes, kuriose yra iki tūkstančio banginių. Nelaisvėje kai kurios rūšys rodo gerus mokymosi sugebėjimus, dėl to zoologai juos laiko protingiausiais gyvūnais.

## Taksonomija

Pobūryje 7 šeimos:
*Kašalotiniai (*Physeteridae*)
*Snapuotieji banginiai (*Ziphiidae*)
*Gango delfinai (*Platanistidae*)
*Upiniai delfinai (*Platanistidae*)
*Narvaliniai (*Monodontidae*)
*Jūrų kiaulės (*Phocoenidae*)
*Delfininiai (*Delphinidae*)

Yra nemažai bandymų jas jungti į antšeimius. Gana aišku yra, kad delfininių, jūros kiaulių ir narvalinių šeimos yra tarpusavyje susijusios. Jos kartais jungiamos į *Delphinoidea* antšeimį. Tuo tarpu keturių upinių delfinų genčių sistematika yra ginčytina. Kartais visos jos jungiamos į vieną šeimą, kartais laikomos konvergentinio vystymosi pavyzdžiu ir išskirstomos į keturias šeimas. Pagal molekulinius genetinius tyrimus panašiausia, kad Gango delfinai turi būti išskiriami, o likusio trys rūšys (Amazonės, La Platos ir Kinijos ežerinio delfino) jungiamos į vieną šeimą. Kašalotiniai ir snapuotieji banginiai greičiausiai yra senosios dantytųjų banginių šeimos ir su kitomis šeimomis artimai nėra susijusios.

## Žmonių poveikis

Kašalotai ilgą laiką buvo medžiojami pramonės reikmėms, daugiausia dėl anksčiau parfumerijoje naudotos ambros. Šiuo metu kai kurios mažųjų banginių rūšys tebėra medžiojamos ([vz., ilgapelekė grinda), o daugeliui rūšių neigiamą poveikį daro žvejyba, kai gaudant verslines žuvis į tinklus patenka ir banginiai. Ypač gaudant tunus tinkluose nuskęsta tūkstančiai delfinų.

Mažieji banginiai, dažniausiai afalinos, orkos ir baltieji delfinai, yra laikomi okeanariumuose ir zoologijos soduose. Jų laikymas nelaisvėje dėl ribotos erdvės yra ginčų objektas, taip pat ir delfinų terapijos naudojimas.
Uralo kalbos

**Uralo kalbos** – iš Uralo prokalbės kilusi kalbų šeima, apimanti apie 30 kalbų, kuriomis šneka apie 20 milijonų žmonių. Kalbančiųjų daugiausia Europoje ir Azijoje.

## Kalbų skirstymas
Tradiciškai Uralo kalbos skirstomos į dvi grupes – samodų ir finougrų. Pastaroji skirstoma į ugrų ir finų pogrupius. Kartais prie Uralo kalbų priskiriamos jukagyrų kalbos.

### [[Samodų kalbos]]
* **Šiaurės samodų kalbos**:
** Nencų kalba
** Encų kalba (beveik išnykusi)
** Nganasanų kalba
** Juratų kalba (išnykusi)

* **Pietų samodų kalbos**:
** Selkupų kalba
** Kamasinų kalba (išnykusi)
** Matorų kalba (išnykusi)

### [[Finougrų kalbos]]
* **[[Ugrų kalbos|Ugrų grupė]]**:
** Vengrų
*** Vengrų kalba
** Obės ugrų
*** Chantų kalba
*** Mansių kalba
* **[[Finų kalbos|Finų grupė]]**:
** Baltijos finų
*** Suomių kalba
*** Estų kalba
*** Karelų kalba
*** Lyvių kalba (beveik išnykusi)
*** Vepsų kalba
*** Ižorų kalba (beveik išnykusi)
*** Vodų kalba (beveik išnykusi)
** Permės kalbos
*** Komių kalba
*** Permės komių kalba
*** Udmurtų kalba
** Volgos kalbos
*** Marių kalba
*** Mordvių kalbos
**** Erzių kalba
**** Mokšų kalba
** Išnykusios Baltijos-Volgos kalbos, apie kurias maža tikslių duomenų
*** Merių kalba
*** Muromų kalba
*** Meščerų kalba
** Samių kalbos (10 kalbų, kartais laikomos tarmėmis).
*** Vakarų samių kalbos
**** Pietų samių
**** Umėjo samių (beveik išnykusi)
**** Lulėjo samių
**** Pitėjo samių (beveik išnykusi)
**** Šiaurės samių
*** Rytų samių kalbos
**** Kemės samių (išnykusi)
**** Inario samių
**** Akalos samių (išnykusi)
**** Kildino samių
**** Skolto samių
**** Terio samių (beveik išnykusi)

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Pietinis tikrasis banginis

**Pietinis tikrasis banginis** (**paprastasis tikrasis banginis**, , , ) – glotniųjų banginių (*Balaenidae*) šeimos žinduolis. Mažesnis už grenlandinį banginį. Labai reta rūšis. Jam pavojų kelia susidūrimas su laivais ir žvejybos įranga. Vasarą migruoja į tolimąją šiaurę arba pietus, o žiemą grįžta į šiltesnius vandenis. Patelė pagimdo vieną jauniklį, kuris būna 4–6 m ilgio.
Tungusų-mandžiūrų kalbos

**Tungūzų-mandžiūrų kalbomis** kalbama Rytų Sibire ir Šiaurės Rytų Kinijoje (Mandžiūrijoje). Paprastai jos priskiriamos Altajaus kalboms.

Paprastai skirtomos į 3 grupes:
* Šiaurinė (Sibiro) grupė:
** Evenkų kalba (anksčiau vadinta tungūzų kalba)
** Evenų kalba
** Negidalų kalba
** Solonų kalba
* Pietų (Amūro) grupė:
** Nanajų kalba
** Orokų kalba
** Oročių kalba
** Ulčių kalba
** Udegėjų kalba
* Mandžiūrų grupė:
** Mandžiūrų kalba
** Jurčenų kalba (dar vadina džurdžėnų kalba)

## Nuorodos
* Ethnologue informacija
Tiurkų kalbos

**Tiurkų kalbos** – Altajaus kalbų grupė. Kai kurių kalbininkų nuomone, tiurkų kalbos kartu su mongolų ir tungūzų-mandžiūrų kalbomis sudaro Altajaus kalbų šeimą. Iš viso priskiriama apie 40 kalbų, kuriomis kaip gimtosiomis kalba nuo 165 mln. žmonių iki 180 mln. (iki 200 mln., jei įskaičiuotume ir tuos, kuriems tai antroji kalba).

Tiurkų kalbos – agliutinacinės. Joms būdinga sinharmonizmas, 1 linksniuotė, 1 asmenuotė, pažyminys prieš pažymimąjį žodį, labai mažai jungtukų, modalinių žodžių; nėra sonantų žodžių pradžioje, geminatų ir 2 priebalsių sandūros viename žodžio pradžios ir galo skiemenyje, giminės kategorijos, priešdėlių ir prielinksnių.

## Paplitimas

Tiurkų kalbos vartojamos Turkijoje (46,27 mln.), Azerbaidžane (6,06 mln.), Kazachstane (5,29 mln.), Kirgizijoje (2,44 mln.), Turkmėnijoje (3,43 mln.), Uzbekijoje (16,5 mln.), Rusijoje (Baškirijoje, Tatarstane, Tuvoje, Čiuvašijoje, Jakutijoje, Kalnų Altajuje, Chakasijoje), Irane (pietų azerų, ~23,5 mln. gyv.), Afganistane (pietų uzbekų 1,4 mln. gyv., turkmėnų 500 tūkst gyv., kirgizų, pietų azerų, uigūrų), Mongolijoje (kazachų, uigūrų), Bulgarijoje, Rumunijoje, buv. Jugoslavijoje, Albanijoje, Lietuvoje (totorių 464 gyv., azerų 420 gyv., karaimų 118 gyv.), Moldavijoje (gagaūzų 130 tūkst. gyv.), Šiaurinėje Kipro dalyje, Uigūrų autonominiame regione Kinijoje (uigūrų 7,21 mln. gyv.), Irake (pietų azerų, 300–900 tūkst. gyv.), Sirijoje (pietų azerų ~ 30 tūkst. gyv.), Vokietijoje (turkų 2,1 mln. gyv.) bei kitose valstybėse. http://www.ethnologue.com/home.asp

## Klasifikacija

Kadangi tiurkų gentys ir jų kalbos per amžius maišėsi viena su kita, tiurkų kalbų klasifikacija yra sudėtinga. Žemiau pateikiamas supaprastintas variantas:

* Pietvakarių (ogūzų) grupė:
** Turkų kalba ir jai artima gagaūzų kalba
** Azerbaidžaniečių kalba ir kaškajų kalba
** Turkmėnų kalba
** Urumų, salarų kalbos
* Šiaurės vakarų (kipčiakų) grupė:
** Aralo-Kaspijos: kazachų kalba, kirgizų kalba, karakalpakų kalba, nogajų kalba
** Ponto-Kaspijos: Karačiajų-balkarų kalba, kumykų kalba, Krymo totorių kalba ir jai artimos karaimų kalba bei krymčiakų (Krymo žydų) kalba, išnykusios pečenegų ir kipčiakų kalbos
** Uralo: totorių kalba, baškirų kalba ir čiulymų kalba
* Šiaurės (Sibiro) grupė:
** Altajų kalba, chakasų kalba, jakutų kalba, šorų kalba ir tuvių kalba
* Rytų (karlukų) grupė:
** Uzbekų kalba, uigūrų kalba, salarų kalba ir išnykusi rašytinė čagatajų kalba
* Bulgarų (arba ogūrų) grupė:
** Proto-bulgarų kalba
*** Pavolgio bulgarų kalba (išnykusi) ir iš jos kilusi čiuvašų kalba
** Chazarų kalba (išnykusi)
* Chaladžų kalba

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ethnologue informacija
Mėlynasis banginis

**Mėlynasis banginis** (*Balaenoptera musculus*) – raukšlėtųjų banginių (*Balaenopteridae*) šeimos žinduolis.

## Sandara

Mėlynasis banginis užauga iki 33 m ilgio ir 150 tonų. Tai didžiausias žinomas kada nors Žemės istorijoje egzistavęs gyvūnas (didžiausi dinozaurai užaugdavo iki 90 tonų). Išnykusi milžiniška žuvis *[[Leedsichthys]]* galbūt pasiekdavo šio banginio dydį, tačiau apie ją labai mažai žinoma. 

Skirtinigai nuo gana „kresno“ sudėjimo smulkesnių banginiu, kūnas lieknas. Oda šviesiai pilkos spalvos su melsvu atspalviu, turi šiek tiek plaukų. Suaugusio banginio burnoje būna apie 300 maždaug metro ilgio raginių juostelių (banginio ūsų). Jie padeda košti vandenį ir sudaryti daugiausia iš keratino, panašiai kaip ir žmonių plaukai bei nagai. Ryklė gana siaura, banginis negali praryti nieko didesnio nei pliažo kamuolys. Smegenys kaip tokiam dideliam gyvūnui palyginti mažos (apie 7 kg). 

Užpakalinėje kūno dalyje, prie uodegos, yra mažas nugaros pelekas. Trumpą laiką gali pasiekti iki 50 km/h greitį tačiau paprastai plaukia maždaug 20 km/h greičiu.

## Ekologija
Maitinasi smulkiais vėžiagyviais, kurių gali suėsti daugiau kaip 6 tonas. Prieš gimdant mėlynieji banginiai migruoja į šiltesnius vandenis. Gimęs jauniklis yra 7 m ilgio ir sveria 2,5 tonos – tiek, kiek visiškai užaugęs begemotas. Jauniklis žindomas 6-8 mėnesius, per dieną išgeria apie 400 litrų pieno. Mėlynieji banginiai gyvena pavieniui, poromis arba motinos kartu su jaunikliais. Jie nekuria didelių bendruomenių, sutinkamų kitose bangininių rūšyse. Manoma, kad gali gyventi iki 80 metų (vėliausiai tas pats banginis buvo stebėtas po 34 metų). Gamtoje vienintelis jų priešas yra orka, kurios paliktų randų aptinkama banginių kūnuose. Kaip dažnai orkoms pavyksta įveikti banginį, nėra žinoma.

## Garsai
Mėlynieji banginiai skleidžia žmogui girdimus garsus, kurie neretai susideda iš keleto „natų“. Tiksli šių garsų paskirtis nėra žinoma, tai gali būti bendravimo signalai.

### Garso įrašai

## Medžioklė ir išnaikinimas
Dėl dydžio, greičio ir todėl, kad užmuštas nuskęsta, mėlynąjį banginį sėkmingai sumedžioti daug sunkiau nei mažesnes rūšis. Pirmiesiems banginiautojams tai retai pavykdavo. Jie daug labiau mėgo medžioti mažesnius ir lėtesnius tikruosius banginius. Tačiau pradėjus naudoti garo mašinomis varomus laivus ir paraku užtaisomas harpūnines patrankas sėkmės galimybės labai padidėjo; 1930–31 metų sezoną vien Arktikos srityje buvo sumedžioti 29 400 banginiai. Pirmieji apribojimai įvesti 1946 metais, visiškai liautasi medžioti 1970 m. Šiuo metu mėlynieji banginiai yra labai išnaikinti, todėl saugomi. Išlikę ne daugiau nei 0,15 % pradinės populiacijos.

Šiuo metu mėlynasis banginis panaudojamas banginių stebėjimo versle (kaip stebimas gyvūnas).
  


Image:Bl-10 blue.jpg|Mėlynasis banginis
Image:Bl-14 blue.jpg
Image:Bl-15 blue.jpg
Image:Bl-4.JPG
Image:Bluewhale 300.jpg


## Šaltiniai
Kuprotasis banginis

**Kuprotasis banginis** (*Megaptera novaeangliae*) – raukšlėtųjų banginių (*Balaenopteridae*) šeimos žinduolis.

Užauga iki 13-15 m ilgio, sveria apie 36 tonas. Liemuo storas, krūtininiai plaukmenys gumbuoti ir labai ilgi. Nugara tamsi, mėlynai juoda, o apačia su šviesiomis dėmėmis. Gyvena pakrantėse, pavasarį migruoja iš tropinių sričių į arktinius ir antarktinius regionus.
Braido ruožuotis

**Braido ruožuotis** (*Balaenoptera brydei*) – raukšlėtųjų banginių (*Balaenopteridae*) šeimos žinduolis, kuris labai panašus į kiek mažesnį savo gentainį – Braido nykštukinį ruožuotį.

Gyvūnui būdinga mėlynai pilka spalva, kuri kūno apačioje šviesesnė. Ant gerklės yra 40-70 raukšlių, ūsai su šiurkščiais šeriais. Ant nugaros yra mažas, pusmėnulio formos pelekas. Vandenyje paniręs išbūna iki 20 minučių.

Aptinkamas Atlanto bei Indijos vandenynuose ir kai kuriose Ramiojo vandenyno šiaurės, rytinės ir pietinės dalies vietose. Gyvena pavieniui arba mažomis laisvomis bandomis.
Celė

**Celė** ( – „kambarėlis“) – įvairiose religijose mažos uždaros patalpos, naudojamos kaip krikščionių, budizmo ar kitų religijų vienuolio gyvenamasis kambarys. Senovės Romėnų šventyklose cele buvo vadinama uždara patalpa, kurioje laikoma dievo statula.
Cerkvė

**Cerkvė** (, iš  '(viešpaties) namai') – Rytų apeigų krikščionių – stačiatikių ir unitų – šventykla, kulto namai.

Stačiatikių architektūroje cerkvės kupolų skaičius turi tam tikrą reikšmę. Vienas kupolas įrengiamas Dievo garbei, trys – Švenčiausiosios Trejybės, penki – Išganytojo ir keturių evangelistų garbei, septyni – dėl septynių stebuklų, trylika – Išganytojo ir dvylikos apaštalų garbei.

## Lietuvos cerkvės

Lietuvoje yra 41 stačiatikių cerkvė, 2 vienuolynai (Vilniuje: vyrų Šv. Dvasios ir moterų Šv. Marijos Magdalietės). Stačiatikybė yra viena iš devynių tradicinių, nuo seno Lietuvoje gyvuojančių religijų. 2003 m. vykusio gyventojų surašymo duomenimis apie 4 % Lietuvos gyventojų – 140 000 žmonių – save laiko stačiatikiais. Jie vienijasi 52 bendruomenėse, kurias 2005 m. aptarnavo 49 šventikai, iš jų 15 vienuolių. Šventoji stačiatikių vieta Lietuvoje – Vilniaus Šv. Dvasios katedroje esantys šventųjų kankinių palaikai; stebuklinga taip pat laikoma Surdegio Dievo Motinos ikona, beveik 400 metų (apie 1530–1915) garbinta Surdegio vienuolyne, dabar esanti Kauno Apreiškimo katedroje.

## Nuorodos

* [Vilniaus apygardos karinės cerkvės](http://www.temples.ru/main.php?op=page&name=06102004092237(5of15)#vg137) 
* Lietuvos stačiatikių cerkvės
* Lietuvos sentikių cerkvės
Amazoninis delfinas

* *I. g. boliviensis*
* *I. g. geoffrensis *
* *I. g. humboldtiana*

**Amazoninis delfinas**, *Amazonės delfinas* (, , *Amazon River Dolphin*, ) – upinių delfinų (*Platanistidae*) šeimos žinduolis, užaugantis iki 2-2,6 m ilgio ir 100–160 kg svorio. Skirtingai nuo kitų delfinų rūšių, kaklo slanksteliai nėra suaugę, todėl galva kūno atžvilgiu yra labai judri. Turi ilgą ploną „snapą" dumblui baksnoti. Viršutiniame ir apatiniame žandikaulyje yra 25-35 poros dantų. Priekiniai dantys pritaikyti grobiui nutverti, o užpakalyje yra plokštesni ir gumburiuoti. Grobio ieško 1-2 minutes paniręs į vandenį. Ieškodamas maisto drumzliname vandenyje naudojasi echolokacija. Minta smulkiomis žuvimis, gėlavandeniais krabais, mažais upiniais vėžliais ir kt. Gimdo vieną jauniklį.

Paprastai amazoniniai delfinai laikosi pavieniui arba poromis, tačiau retais atvejais yra stebėtos iki dvidešimties narių grupės.

Šis delfinas neturi nugaros peleko, nors redukuotos liekanos rodo evoliucinėje praeityje jį buvus. Akys mažos, tačiau mato palyginus neblogai.

Ši rūšis niekada nebuvo rimtai medžiojama, nors kartais žvejai amazoninius delfinus ir užmušdavo, jei šie trukdydavo darbui. Nėra tvirtos nuomonės, ar tokie atvejai buvo pakankamai dažni, kad turėtų rimtos įtakos populiacijos gausumui, šiuo metu tai daryti uždrausta. Palyginus su kitomis, itin sparčiai nykstančiomis upinių delfinų rūšimis, amazoninio delfino populiacijos dydis yra palyginus stabilus, nors jis irgi priskiriamas prie saugotinų rūšių.

Gyvena Amazonės ir Orinoko upių baseinuose.
Kininis ežerinis delfinas

**Kininis ežerinis delfinas** (*Lipotes vexillifer*) – praktiškai išnykusi upinių delfinų (*Platanistidae*) rūšis. 

Rūšis buvo atrasta 1918 m. gėlame Duntinhu ežere, Kinijos Hunano provincijoje.

Užauga iki 2,2-2,5 m ilgio ir iki 120-160 kg svorio. Nugara melsvai pilka arba ruda. Turi lankstų kaklą ir ilgą „snapą“, kuriuo ieško maisto dumblėtame Jangdzės vandenyje. Viršutiniame ir apatiniame žandikaulyje yra 30-35 poros dantų. Akys nevisiškai susiformavusios. Gyvena mažomis grupėmis, dažniausiai po 2-6 individus.

Sparčiai nykstanti (arba jau išnykusi) rūšis, nes nelegaliai medžiojamas dėl maisto ir naudojimo tradicinėje medicinoje.

## Šaltiniai