open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dovinės vingio parkas

**Dovinės vingio parkas** – dendrologinę vertę turintis parkas prie Dovinės upės Marijampolės savivaldybėje, Liudvinavo seniūnijoje, Netičkampio kaime. Valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Parkas plyti pietinėje kaimo dalyje, abipus Dovinės vingio, į rytus nuo kelio  iki užtvankos. Kelyje pastatytas masyvus metalinis ženklas – nuoroda link parko. Jo 10,74 ha plotą užimančios teritorijos ribos patvirtintos LR Aplinkos ministro 2007 m. 2014 m. duomenimis, dalis parko buvo apleista.

Viena iš lankytinų vietų Marijampolės savivaldybėje. Centrinėje parko dalyje yra šventinių renginių aikštė su scena, prie užtvankos – kavinė, krokodilo skulptūra, iš kurios bėga vanduo, „kabantis” tiltas per upę. Parke be paprastųjų eglių ir pušų, auga dygiosios eglės, europiniai maumedžiai.

## Istorija
Dovinės vingis – buvusio kolūkio „Šešupė" iniciatyva prie Dovinės užtvankos įkurtas poilsio parkas, tuomet dar vadintas Miežlaiškio (kolūkio pirmininko) vardu. Netičkampis buvo laikomas prestižine kaimo gyvenviete. Iki šiol veikianti Netičkampio hidroelektrinė pastatyta 1956 m., buvusi viena pirmųjų jaunimo talkų statyba. Parke įrengtoje estradoje be vietos bendruomenės renginių vykdavo įvairūs rajono kultūros renginiai. Čia buvo rengiamas ir tarptautinis folkloro festivalis „Tai žiba žiburužiai", respublikinės bitininkų šventės.


Vaizdas:Dovinės vingio parkas, rodyklė.JPG|Rodyklė į parką
Vaizdas:Dovinės vingio parkas, skulptūra.JPG|Skulptūra
Vaizdas:Dovinės vingio parkas, tiltelis.JPG|Užtvertas tiltelis
Vaizdas:Dovinės estrada.JPG|2018 m.
Vaizdas:Parko renginių scena, 2021 m..jpg|alt=Parko renginių scena, 2021 m.|Parko renginių scena, 2021 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos parkų schemos 
* Dovinės vingio poilsiavietė
* Apleista estrada pakeliui link Marijampolės (nuotraukos)
Kelcų Jano Kochanovskio universitetas

**Kelcų Jano Kochanovskio universitetas** – valstybinis universitetas Kelcuose, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 51-60 vietą, tuo tarpu pasaulyje – 2274 vietą (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* reitingą).

Jis buvo įkurtas 1969 m. kaip Mokytojų aukštoji mokykla, 1973 m. pakeitusi pavadinimą į Aukštąją pedagogikos mokyklą. 1979 m. jai suteiktas Jano Kochanovskio vardas. Po dvejų metų aukštoji mokykla įkūrė savo filialą Petrakave. 2000 m. jos pavadinimas buvo pakeistas į Švento Kryžiaus akademiją (lenk. *Akademia Świętokrzyska*), 2008 – į Kelcų Jano Kochanovskio Humanitarinių ir gamtos mokslų universitetą. Dabartinis pavadinimas suteiktas 2011 m. spalio 1 d.

## Fakultetai
* Humanitarinis fakultetas
* Matematikos ir gamtos mokslų fakultetas
* Sveikatos mokslų fakultetas
* Pedagogikos ir menų fakultetas
* Verslo vadybos ir administravimo fakultetas
* Filologijos ir istorijos fakultetas Petrakave
* Socialinių mokslų fakultetas Petrakave

## Rektoriai


Vaizdas:WPiA UJK.jpg|Pedagogikos ir menų fakultetas
Vaizdas:Instytut Chemii UJK.jpg|Chemijos institutas
Vaizdas:Centrum Przedsiębiorczości i Biznesu.jpg|Verslumo centras
Vaizdas:Biblioteka Uniwersytecka w Kielcach.jpg|Universiteto biblioteka
Vaizdas:Akademiki UJK.jpg|Studentų bendrabučiai


## Šaltiniai
Lazdijų hipodromas

**Lazdijų hipodromas** – sportinis hipodromas Lazdijuose.

## Istorija
Hipodromas pradėtas statyti dar prieš 1990 m., bet projektas nebaigtas. Tuometinis hipodromas neatitiko standartų ir turėjo nestandartinę 1200 m ilgio trasą. 2013 m. hipodromas modernizuotas ir atitinka tarptautinius žirgų sporto reikalavimus. Dabartinis trasos ilgis – 1400 m. Modernizuotas hipodromas pritaikomas ir miesto šventėms.

2022 m. stadiono tribūna buvo pervadinta Karalienės Elžbietos II vardu. Netrukus hipodromas tapo prentenzijų tarp rajono savivaldybės ir sporto centro objektu. 2024 m. stadionas uždarytas, dėl susidarančių finansinių išlaikymo nuostolių esant labai mažam išnaudojamumui.

## Šaltiniai
Martynas Grocholskis

**Martynas Grocholskis** (; 1727–1807 m. spalio 28 d., Lvovas) – grafas iš Grocholskių giminės, paskutinis Braclavo vaivada (1790–1795 m.). Braclavo nuo 1772 metų, Vinicos nuo 1762 metų, Dinaburgo vėliavininkas nuo 1760 metų. Keturmečio seimo dalyvis, Braclavo kaštelionas nuo 1774 metų. Baltojo erelio (1777 m.) ir Šv. Stanislovo ordinų kavalierius (1790 m.).

## Biografija
Gimė 1727 metais, Braclavo žemės teisėjo Mykolo Grocholskio ir Anos Radziminskaitės, Černigovo stalininko dukters, sūnus.

Didelę gyvenimo dalį pragyveno savo dvare Griceve, rečiau – savo dvare Piatničianuose, prie Vinicos.

Mirė 1807 metų spalio 28 dieną Lvove, palaidotas Dominikonų bažnyčios kriptoje, Vinicoje.

## Šeima
* Tėvas – Mykolas Grocholskis, Braclavo žemės teisėjas.
* Motina – Ana Radziminskaitė, Černigovo stalininko duktė.
* Žmonos – 1. Cecilija Cholonevskaitė; 2. Antonina Loska Chaleckaitė, buvo išsiskyrusi su antru vyru.
* Sūnūs nuo pirmos santuokos:
** Janas, Karūnos stovyklininkas;
** Adamas, užmuštas Macejovičiaus mūšyje;
** Mykolas, Zvenigorodsko seniūnas;
** Mikalojus – Podolės gubernatorius nuo 1823–1831 metų;
** Liudvikas.
* Trys dukterys nuo pirmos santuokos buvo ištekėjusios už bajorų iš Potockių, Zamoiskių, Četverinskių giminių.

## Literatūra
* Grocholski Marcin  // Polski słownik biograficzny. – T. VIII. – Wrocław – Kraków – Warszawa: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, Wydawnictwo PAN, 1959–1960.

## Nuorodos

|-
Vilniaus Seserų Nazaretiečių gimnazija

**Vilniaus Seserų Nazaretiečių gimnazija** (), dar žinoma kitu vardu – **A. V. Čarnovskos gimnazija** (); – Romos katalikų viduriniojo mokslo įstaiga Vilniuje, veikusi 1915–1939.

## Istorija
Gimnazija buvo įkurta vietoje prieš Pirmąjį pasaulinį karą veikusios nazaretiečių globotos audėjų mokyklos 1904–1915 m. 1915 m. joe mokėsi 110 mergaičių, po dvejų metų – jau 219. 1938 m. mokyklą lankė 299 mergaitės, o joje mokė 30 mokytojų.

Gimnazijoje mokėsi daugiausia iš turtingų šeimų kilusios mokinės, pirmiausia žemės savininkų dukros. Prie mokyklo veikė internatas. Mokyklą baigė astronomė Wilhelmina Iwanowska, dailininkė Barbara Houwalt ir geografė ir geologė Ludmiła Roszko. 1928-1929 m. joje mokėsi Zofia Abramowiczówna.

## Literatūra
* Pukszto, A., 2006. Między stołecznością a partykularyzmem: wielonarodowościowe społeczeństwo Wilna w latach 1915-1920, Toruń.

## Šaltiniai
Turino tarptautinis oro uostas

**Turino oro uostas** (it. *Aeroporto di Torino*, IATA – **TRN**, ICAO – **LIMF**) – tarptautinis Italijos oro uostas, esantis 15 km į šiaurės vakarus nuo Turino.

Oro uostas buvo pastatytas 1953 m. ir renovuotas du kartus – 1990 m., ruošiantis XIV pasaulio futbolo čempionatui, ir 2006 m., kai mieste vyko 2006 m. žiemos olimpinės žaidynės.

2013 m. oro uostas aptarnavo 3 160 287 keleivius.

## Nuorodos
* Oficialus oro uosto tinklalapis (italų, anglų k.)
Aleksandras Nazarenko

**Aleksandras Vasiljevičius Nazarenka** (; 1948 m. sausio 16 d. Panevėžyje, Lietuvos TSR – 2022 m. sausio 19 d.) – Rusijos istorikas, filologas.

## Biografija
Gimė 1948 m. sausio 16 d. Panevėžyje. Baigė istorijos ir filologijos studijas Maskvos universitete. Nuo pat mokslų baigimo pradėjo tyrinėti Kijevo Rusios istoriją, parašė daug mokslinių straipsnių, parengė nemažai leidinių. Vadovavo Rusijos mokslų akademijos pasaulio istorijos instituto inicijuotame projekte "Rusija ir Centrinė Europa viduramžiais". Didžioji dalis darbų sudėta į 2009 m. išleistą monografiją *Древняя Русь на международных путях: Междисциплинарные очерки, культурных, торговых, политических отношений IX—XII веков*. Už šią publikaciją Rusijos stačiatikių bažnyčios apdovanotos *Makarijaus* premija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija (rus.) 
* Publikacijų sąrašas (rus.)
Bal Gangadhar Tilak

**Bal Gangadhar Tilak** ( arba **Lokmanya Tilak**, 1856 m. liepos 23 d. – 1920 m. rugpjūčio 1 d.) – Indijos nacionalistas, žurnalistas, mokytojas bei dėstytojas. Viena ryškiausių Indijos nepriklausomybės judėjimo asmenybių. Tilakas neretai vadinamas ekstremistu bei pilietinio nepaklusnumo Indijoje pradininku.

## Biografija

### Ankstyvasis gyvenimas

Tilakas gimė Maharaštros valstijoje, Ratnagirio mieste, 1856 m. liepos 23 d. Jo tėvas buvo puikus sanskrito žinovas, tačiau mirė, kai sūnui tebuvo šešiolika metų. Tais pačiais metais Tilakas vedė. 1877 m. baigė Dekano koledžą Punoje, tapo diplomuotu matematiku bei įsidarbino mokytoju. Greitai pajutęs, jog kertasi jo ir kolegų ideologinės nuostatos, metė pedagogo darbą, pasuko į žurnalistiką bei ėmė aktyviai reikštis visuomeniniuose reikaluose.

Tilakas su bendražygiai įkūrė Dekano švietimo draugiją (), kurios pagrindinis tikslas – ugdyti jaunus žmones pabrėžiant Indijos kultūros svarbą. Draugija turėjo du padalinius: viduriniam bei aukštajam išsilavinimui įgyti.

### Politinė karjera

1890 m. Tilakas įstojo į Indijos Kongreso partiją. Nuo pat pradžių pasižymėjo kaip didelis radikalas, aršiai kritikavo savivaldos () idėjas, reikalaudamas visiškos nepriklausomybės nuo britų.

Labiausiai valdžią kritikavo laikraščiuose „Kesari“ (leistas marathų k.) ir „Mahratta“ (leistas anglų k.). Tilakas ir jo bendražygiai kurstė pilietinį nepasitenkinimą, pateisino ekstremistinį elgesį. Už laikraščiuose spausdintas idėjas Tilakas yra ne kartą atsidūręs kalėjime.

Po Bengalijos padalinimo inicijavo vadinamąjį *Swadeshi* judėjimą, kurio pagrindinis tikslas – britiškų prekių boikotas, pirmenybę teikiant Indijoje pagamintiems produktams.

Tilakas ir jo bendražygiai Bipin Chandra Pal ir Lala Lajpat Rai prisidėjo prie Indijos Kongreso partijos skilimo 1907 m.

## Arktinė tėvynė Vedose

Gan didelio atgarsio susilaukė Tilako veikalas „Arktinė tėvynė Vedose“ (*The Arctic Home in the Vedas*, 1903 m.), kuriame autorius, remdamasis daugiausia astronominių ir gamtinių reiškinių interpretacijomis teigė, esą senovės arijų protėvynė buvusi už šiaurės poliaračio. Pasak Tilako, arijų arktinė tėvynė tarp 10 000 ir 8000 m. pr. m. e. buvo sunaikinta užslinkusio ledyno, todėl šie buvę priversti traukti į pietus. Tarp 8000 ir 5000 m. pr. m. e. jie apgyvendinę šiaurinę Eurazijos dalį, tarp 5000 ir 3000 m. pr. m. e. sukurti Vedų himnai, kuriuose būta atsiminimų apie gyvenimą Arktyje. Maždaug po 3000 m. pr. m. e. atsiminimai apie Arktį pradėję nykti, himnai tapę vis menkiau suprantami.

Ši Balo Gangadharo Tilako teorija moksliškai rimtai nevertinta ir laikyta pseudomokslu, tačiau ji turėjo savo pasekėjų (pvz., šiuo veikalu rėmėsi Julius Evola, Savitri Devi, René Guénon, Antanas Poška).

## Nuorodos
*
Jonas Aleksandras Konecpolskis

**Jonas Aleksandras Konecpolskis** (; 1635–1719) – Balinsko seniūnas nuo 1683 metų, Seradzo seniūnas nuo 1690 metų. Nuo 1692 metų Karūnos didysis žirgininkas. Braclavo vaivada (1704–1710 m.), Seradzo vaivada (1710–1719 m.).

## Biografija

Belzo vaivados Kristupo Konecpolskio (m. 1660) ir Konstancijos Stanislavskos sūnus.

1696 metais į kūrė Janovo miestą. 
## Šeima
Buvo vedęs Elžbietą Fevroniją Rževuskaitę, Karūnos dvaro iždininko Mykolo Floriono Rževuskio (m. 1687) dukterį, nuo santuokos su ja vaikų neturėjo.

Su Jono Aleksandro mirtimi 1719 metais užgeso Konecpolskių giminė.

## Literatūra
* Иоаким Ерлич, «Latopisiec albo kroniczka różnych spraw i dziejów dawnych i teraźniejszych czasów, z wieku i życia mego na tym padole» 1620–1673

## Nuorodos

|-
Vilma Rudzenskaitė

**Vilma Rudzenskaitė** (g. 1966 m. gruodžio 13 d. Panevėžyje) – Lietuvos orientacininkė. 

## Biografija

Gimė 1966 m. gruodžio 13 d. Panevėžyje. 2002 m. Šiumege, Vengrijoje vykusiame Europos orientavimosi čempionate kartu su Giedre Voveriene ir Ieva Sargautyte laimėjo bronzos medalį. 2003 m. pasaulio orientavimosi čempionate Rapersvil-Jonoje, Šveicarijoje su tomis pačiomis komandos draugėmis užėmė 4 vietą.

## Nuorodos

* Europos orientavimosi čempionatų rezultatai 
* Pasaulio orientavimosi čempionatų rezultatai
Klemensas Jurgis Zamoiskis

**Klemensas Jurgis Zamoiskis** (1747–1767) – Lenkijos magnatas, 8-tas Zmoiskių ordinatas (1752–1767 m.), Ploskirovsko ir Tarnuvo seniūnas.

## Biografija

Lenkijos magnatų Zamoiskių giminės atstovas, herbo „Jelita“ savininkas. Vienintelis Liubelsko vaivados Tomo Antonio Zamoiskio (1707–1752) sūnus nuo pirmos santuokos su Mariana Liubensyte (m. 1737).

1752 metais po savo tėvo Tomo Antonio Zamoiskio mirties Klemensas Jurgis Zamoiskis paveldėjo Zamoiskių ordinaciją. Taip pat jam priklausė Ploskirovsko ir Tarnuvo seniūnijos.
## Šeima
1763 metais Varšuvoje vedė kunigaikštytę Konstanciją Čartoriskaitę (1742–1792), Karūnos didžiojo medžioklio Stanislovo Kostkos Čartoriskio (m. 1766) ir Anos Rybinskos (m. 1778) dukterį. Santuoka buvo bevaikė. 1768 m. po savo pirmo vyro mirties Konstancija Čartoriska ištekėjo už jo dėdės, Inovroclavo vaivados ir Karūnos didžiojo kanclerio Andžejaus Jeronimo Zamoiskio.

## Nuorodos
Alphabeta

**Alphabeta** buvo Izraelio dainininkų grupė.

Grupę sudarė Reuven Erez, Lisa Gold-Rubin, Nehama Shutan, Ester Tzuberi ir Itzhak Okev. 1978 metais su Izhar Cohen atstovaudami Izraeliui laimėjo 1978 m. Eurovizijos konkursą. Jame atliko dainą „A-Ba-Ni-Bi“. Izraelis balsavimo metu gavo penkis iš eilės maksimalų 12 taškų kiekį, kuris yra Eurovizijos rekordas. Iš viso kolektyvas gavo 157 taškus.

Kai tapo aišku, kad Izraelis tais metais laimės konkursą, Jordanijos transliavimo bendrovė nutraukė tiesioginę transliaciją teigdami, jog transliuotojas turėjo techninių sunkumų. Žiūrovams buvo parodytas narcizų vaizdas. Kitą dieną po Eurovizijos, kaip nugalėtoją Jordanija pristatė Belgijos dainą, kuri iš tikrųjų Eurovizijoje buvo užėmusi antrą vietą. Izraelio pergalė suteikė teisę rengti 1979 m. Eurovizijos dainų konkursą, kuris vyko Jeruzalėje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Daina ''A-Ba-Ni-Bi''

|-
Bydermansdorfas

**Bydermansdorfas** () – gyvenvietė Miodlingo apskrityje, Žemutinėje Austrijoje (Austrija).

Savivaldybė yra šalia A2 autostrados. Pietinėje savivaldybės dalyje yra Laksenburgo–Bydermansdorfo geležinkelio stotis, o per rytinę dalį eina Vienos–Potendorfo–Noištato linija.

Per savivaldybę teka Miodlingbachas (*Mödlingbach*) ir Vienos - Noištato kanalas.

## Istorija

Pirmosios gyvenvietės šioje vietoje buvo jau apie 7000 m. pr. m. e., iš maždaug 5000 m. pr. m. e. randami archeologiniai gyvenviečių įrodymai. Senovės Romos laikotarpiu Bydermansdorfas priklausė Vindobonos apskričiai. 

Vietovė pirmą kartą minima 1170-80 m. 1275 m. minimas *Pidermannsdorff*.
Joël Prévost

**Joël Prévost** (g. 1950 m. vasario 16 d. Narbone) – Prancūzijos dainininkas.

## Biografija

Joël Prevost gimė Narbone, Langedoko-Rusijono regione pietų Prancūzijoje, tačiau nuo vaikystės augo *Trith-Saint-Léger*, netoli sienos su Belgija. 1970 m. jis persikėlė į Paryžių, o 1972 metais pasirašė sutartį su įrašų kompanija „CBS Records“. Artimiausius kelerius metus gastroliavo su tokiais atlikėjais, kaip Serge Gainsbourg, Mike Brant, Michèle Torr ir Serge Lama.

1977 metais Joël dalyvavo prancūzų Eurovizijos atrankos konkurse su daina „Pour oublier Barbara“, tačiau iškrito pusfinalio etape. Po metų jis buvo išrinktas atstovauti Prancūzijai 24-ajame Eurovizijos konkurse. Joël tarptautiniame konkurse pasirodė su daina „Il y aura toujours des violons“ (). Baladėje atlikėjas dainavo, kad gyvenime daug dalykų galima pakeisti. Eurovizijoje atstovas su 119 taškų užėmė trečią vietą iš 20 dalyvių.

## Nuorodos
* Diskografija svetainėje *encyclopedisque.fr*

|-
Lydos rajonas

**Lydos rajonas** (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Lyda.

## Geografija

Didžiąją dalį rajono užima Lydos plynaukštė, pietuose plyti Nemuno žemuma. Būdingas aukštis 140–200 m, aukščiausia vieta – 207 m (8 km šiauriau Lydos). Svarbiausios upės – Nemunas, Gauja, Žižma, Ditva, Lidzeja, Lebeda, Narva. 3,6 % ploto užima pelkės (Ditvos – 52 km², Dakudos, Žižmos). Miškingumas 24 %. Miškai dunkso daugiausia rajono rytuose (pušynai, eglynai, beržynai). Įsteigtas Dakudos valstybinis biologinis draustinis, saugoma Ostupo giraitė.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 51,38 %,
* lenkai – 35,28 %,
* rusai – 9,35 %,
* ukrainiečiai – 1,68 %,
* kiti (lietuviai, žydai, vokiečiai, armėnai, azerbaidžaniečiai, totoriai) – 2,31 %.

Gimtoji kalba:
* baltarusių kalba – 53,48 %,
* rusų kalba – 41,75 %.

## Gyvenvietės

Yra 2 miestai – Biarozauka ir Lyda. Svarbiausios gyvenvietės:
* Lyda (99,0 tūkst. gyv.)
* Biarozauka (11,8)
* Mažeikava (?)
* Dakūdava (0,8)
* Tarnova (0,7)
* Bielyčia (0,6)

## Galerija

Dom konstrukcji zrębowej na Białorusi.jpg|Baltarusiška pirkia Dakūdavoje
LIDA CASTLE - BELARUS.jpg|Lydos pilis
Manor Mažejkava.jpg|Rūmai Mažeikavoje
Byarozavka5.JPG|Nemunas ties Biarozauka


## Šaltiniai
Nakhonsavanas

**Nakhonsavanas** () – miestas vidurio Tailande, provincijos centras. Įsikūręs ties Pingo ir Nano upių, sudarančių Menam Čao Prają, santaka, netoli Borapheto ežero, 205 km į šiaurę nuo Bankoko. Žemės ūkio apylinkės prekybinis taškas (ryžiai, ankštiniai, kukurūzai, medvilnė, džiutas, sezamas). Perdirbami ryžiai, medienos apdirbimo, popieriaus gamybos pramonė. Yra upinis uostas, oro uostas, geležinkelio stotis.

## Galerija

File:Nakhonsawan town 3.jpg
File:Nakhonsawan town 5.jpg
File:Nakhonsawanlakmueanga.jpg
Phičitas

**Phičitas** () – miestas vidurio Tailande, provincijos centras. Įsikūręs Nano dešiniajame krante, 290 km į šiaurę nuo Bankoko, 41 m virš jūros lygio aukštyje. Veikia budistinės šventyklos (Phra Si Ratana Mahathato vatas, Tha Luango vatas).
Bešankovičų rajonas

**Bešankovičų rajonas** () – antro lygmens Baltarusijos administracinis vienetas, esantis centrinėje Vitebsko srities dalyje. Administracinis centras – Bešankovičai.

## Geografija

Ribojasi su Vitebsko, Šumilino, Ušačų, Lepelio, Čašnikų ir Siano rajonais. Per rajoną teka Dauguvos upė.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 94,18 %,
* rusai – 4,42 %,
* kiti – 1,4 %

## Gyvenvietės

Vienintelė miesto tipo gyvenvietė – Bešankovičai.

## Šaltiniai

* Nuotraukų galerija
Zelvos rajonas

**Zelvos rajonas** (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Zelva.

## Geografija

Kraštą užima Valkavysko ir Smurgainių aukštumos, skiriamos Zelvos upės slėnio. Šiaurėje plyti Nemuno žemuma. Būdingas aukštis 150–200 m, aukščiausia vieta – 239 m (prie Madzeikos kaimo). Svarbiausios upės yra Zelva ir Ščiara su intakais Lukonica ir Biaroza, telkšo didžiausias srityje Zelvos tvenkinys. Miškingumas – 16,1 % (pušynai, eglynai, beržynai).

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 70,69 %,
* lenkai – 23,6 %,
* rusai – 4,28 %,
* kiti – 1,43 %.

Gimtoji kalba:
* baltarusių kalba – 84,81 %,
* rusų kalba – 41,75 %.

## Gyvenvietės

Vienintelė miesto tipo gyvenvietė – Zelva.

## Galerija

Касьцёл Унебаўзяцьця Найсьвяцейшай Дзевы Марыі (Дзярэчын) 01.jpg|Dziarečino Šv. Mergelės Marijos Dangun Ėmimo bažnyčia
Synkavichy StMichaelChurch.jpg|Sinkavičiaus Šv. Mykolo bažnyčia
Kwiecień 2013 33.JPG|Zelva


## Šaltiniai
Krystyna Janda

**Krystyna Jolanta Janda** (g. 1952 m. gruodžio 14 d. Starachovicėse) – lenkų kino ir teatro aktorė, režisierė, rašytoja, dainininkė; Varšuvos „Polonia“ teatro meno direktorė.

## Biografija
Baigė Varšuvos Plastikos licėjų ().

Dar studijų laikas debiutavo A. Čechovo telespektaklyje „Trys seserys“ 1974 m. Nuo 1976–1987 m. dirbo Varšuvos „Ateneum“ teatre.

Kine debiutavo 1976 m. Andrzej Wajda režisuotame filme „Žmogus iš marmuro“ (). Tačiau ekrane yra pasirodžiusi ir anksčiau. Vaidina dažniausiai stiprias, turtingo vidinio pasaulio moteris. Garsiausi jos vaidmenys filmuose „Žmogus iš geležies“ (), „Tardymas“ () ir „Mano mamos gerbėjai“ ().

Kaip dainininkė debiutavo 1977 m. Opolėje.

Vaidina kine ir teatre be pertraukų, režisuoja teatre ir televizijoje. Teatre suvaidino apie 60 vaidmenų. Turėjo daug monospektaklių, kurių kiekvienas susilaukė didelio pasisekimo. Turėjo 45 vaidmenis televizijoje ir apie 50 kine.

K. Janda yra viena iš mėgstamiausių režisieriaus A. Wajdos aktorių. Už vaidmenį filme „Tardymas“ laimėjo auksinę palmės šakelę Kanų kino festivalyje. Yra laikoma viena didžiausių XX a. aktorių.
Netičkampio tvenkinys

**Netičkampio tvenkinys** – tvenkinys, plytintis Marijampolės savivaldybėje, Liudvinavo seniūnijoje, į pietus nuo Netičkampio, į rytų pusę nuo kelio . Priklauso Šešupės baseinui. Susidaręs Dovinės upės vagoje pastačius Netičkampio hidroelektrinės užtvanką (užtvanka įrengta 1951 m., 240 kW galios hidroelektrinė pastatyta 1953 m.). Atstumas nuo žiočių 0,76 km. Jo hidrologinis nr. 15050101.

Vandens telkinys užima 12 ha plotą, nuo užtvankos į aukštupio pusę yra ištįsęs pietryčių kryptimi. Ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus 2,5 km, plotis iki 0,1 km. Altitudė 76 m. Krantai neaukšti, daug kur apaugę medžiais. Kranto linija raizgyta, iš kairės šliejasi Liudvinavo sodų bendrijos sklypai, iš dešinės – atviri žemdirbystės laukai. Tvenkinio pietrytinė dalis labai užžėlusi vandens augalais, vietomis virtusi pelke. Ties užtvanka ribojasi su Dovinės vingio parku.

Užtvankos keteros ilgis 45 m, plotis 3 m, aukštis virš jūros lygio 76,9 m. Pralaida slenkstinė, jos debitas 69,3 m³/s.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Netičkampio tvenkinys ''Gamtos kataloge''
* Sąrašas:Lietuvos tvenkiniai
Netičkampio hidroelektrinė

**Netičkampio hidroelektrinė** – mažoji hidroelektrinė Marijampolės savivaldybėje, Liudvinavo seniūnijoje, Netičkampio kaime, į rytų pusę nuo kelio , apie 1 km nuo Liudvinavo. Žemiau užtvankos plyti Dovinės vingio parkas, aukščiau susiformavęs 15,4 ha ploto tvenkinys.

Hidroelektrinė pastatyta 1953 m. užtvenkus Dovinę. 2010 m. duomenimis, elektros energijos
gamyba sudarė 0,83 GWh. Hidroelektrinė priklauso UAB „Hidrojėgainė“, yra Lietuvos hidroenergetikų asociacijos (LHA) narė. Hidromazgą sudaro žemių užtvanka, slenkstinė uždoriais reguliuojama betoninė užtvanka, perteklinio (potvynių) vandens pralaida su greta esančiu HE pastatu, ištekėjimo ir nutekėjimo dalimis.

## Techniniai duomenys

* Vidutinis debitas – 2,94 m³/s
* Tvenkinio plotas – 15,4 ha
* Elektros energijos gamyba – 0,83 GWh (2010 m.)
* Slėgio aukštis – 4,8 m
* Turbinų skaičius ir įrengtoji galia – 240 kW (1×150; 1×90)
* Turbinų tipas – *Kaplan*, propelerinė

## Šaltiniai
Tomas Antonis Zamoiskis

**Tomas Antonis Zamoiskis** (1707–1752 m. birželio 13 d.) – Lenkijos valstybinis veikėjas ir magnatas, 7-tas Zamoiskių ordinatas (1735–1752 m.), Liublino vaivada (1744–1751 m.).

## Biografija

Lenkijos magnatų Zamoiskių giminės atstovas, herbo „Jelita“ savininkas. Vyresnysis Smolensko vaivados Mykolo Zdislavo Zamoiskio (apie 1679–1735) sūnus nuo pirmos santuokos su Ana Dzialinskaite (m. 1719). Jaunesnieji broliai – Podolės vaivada Jonas Jokūbas ir Karūnos didysis kancleris Andžejus Jeronimas.

1733 metais palaikė Stanislovo Leščinskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą. 1735 metais, po savo tėvo mirties jaunas Tomas Antonijus paveldėjo Zamoiskių ordinaciją. 1738 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1744 metais gavo Liubelsko vaivados pareigybę.

1741–1747 metais Tomas Antonis Zamoiskis įkūrė Šv. Jono Nepomuceno bažnyčią Zvenivce. 1746 metų rugpjūčio 3 dieną tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi.

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Mariana Liubenskytė (m. 1737), 1738 metais vedė antrą kartą Anielę Terezę Michovskytę. Vaikai nuo pirmos santuokos:

* Klemensas Jurgis Zamoiskis (1747–1767), 8-tas Zamoiskių ordinatas (1752–1767), Ploskirovsko ir Tarnuvo seniūnas.

## Nuorodos

|-
2014–2015 m. Baltijos krepšinio lyga

**[[BBL]] 2014–2015 metų sezonas** – 11-as lygos sezonas. Reguliariajame sezone dalyvauja 19 krepšinio klubų. Atkrintamosiose varžybose į turnyrą įsijungs Šiaulių „Šiauliai“ ir Tartu „TU/Rock“ ekipos. Ventspilio „Ventspils“ nepatekus į antrąjį Europos Taurės varžybų etapą, Ventspilio ekipa taip pat varžytųsi dėl BBL čempionų taurės.

## Reguliarusis sezonas

A grupė

B grupė *

C grupė

|*  skaičiuojant galutinę reguliariojo sezono įskaitą, B grupės komandų rungtynės su paskutinėje vietoje likusia ekipa - Talino „TLU-Kalev“ - nebuvo įtraukiamos. Vienintelę pergalę ši ekipa iškovojo prieš Talino „TTU“; 
|** sužaidusi aštuonis turus Maskvos „Dinamo“ komanda iš turnyro pasitraukė dėl finansinių problemų;

## Aštuntfinaliai

## Finalai

## Nuorodos
* Oficialus BBL tinklalapis
Jan Niecisław Baudouin de Courtenay

**Janas Boduenas de Kurtenė** (; 1845 m. kovo 13 d. Radzyminas, Lenkija – 1929 m. lapkričio 3 d. Varšuva) – lenkų kalbininkas.

## Biografija

Pagal legendą kilęs iš senos aristokratų  giminės, kildinamo iš Prancūzijos karaliaus Liudviko VI. Šiai linijai priklausė ir Lotynų imperatoriai. Į Lenkiją J. Bodueno protėviai atsikėlė XVII a.–XVIII a. Tačiau dokumentais šios dinastijos linijos tęstinumas su Boduenu de Kurtenė nėra pagrįsta.

1866 m. Varšuvoje pabaigė Pagrindinę mokyklą (). Mokslinę veiklą pradėjo vadovaujamas Izmailo Srieznievskio. 1875 m. tapo profesoriumi, 1887 m. Lenkijos mokslų akademijos nariu, o 1897 m. Sankt Peterburgo Mokslų akademijos nariu korespondentu. 1874–1883 m. dirbo Kazanės universitete, 1883–1893 m. Jurjevo universitete, 1893–1899 m. Jogailos universitete, 1900–1918 m. Sankt Peterburgo universitete, o nuo 1918 m. Varšuvos universitete.

J. Boduenas de Kurtenė stebėtinai anksti subrendo kaip mokslininkas. 1891 m. Brokhauzo ir Jefrono enciklopediniame žodyne jis, 46 m. mokslininkas, minimas kaip „vienas iškiliausių šiuolaikinių lingvistų“. Tačiau pats jis buvo labai kuklus.

Nuo 1910 m. aktyviai reiškėsi politikoje. Priklausė kadetams. Pasisakydavo už kultūrinę Lenkijos nepriklausomybę ir lenkų kalbos lygiateisiškumą. Buvo suimtas.

Paskelbus Lenkijos nepriklausomybę, joje apsigyvena ir tęsia politinę veiklą, vėlgi, gindamas tautinių mažumų teises. 1922 m. dalyvavo rinkimuose į Lenkijos prezidentus.

1919–1929 m. buvo Varšuvos universiteto garbės profesorius, lyginamosios kalbotyros katedros vedėjas.

## Mokslinė veikla

J. Boduenas de Kurtenė kalbos moksle įvykdė perversmą: iki jo lingvistikoje vyravo istorinė kryptis – kalbos buvo tyrinėjamos išimtinai pagal rašytinius šaltinius. Jis savo darbuose įrodinėjo, kad kalbos esmė – šnekamojoje veikloje, o tai reiškia, būtina tyrinėti gyvas kalbas ir tarmes. Tik taip bus galima suprasti kalbos funkcionavimo mechanizmus ir patikrinti lingvistinių teorijų teisingumą.

Savo darbus rašė rusų, lenkų, vokiečių, prancūzų, čekų, italų, lietuvių ir kitomis kalbomis. Jo darbai turėjo įtakos žymiam kalbotyrininkui R. Jakobsonui.

Domėjosi ir dirbtinomis kalbomis. Asmeniškai pažinojo esperanto kalbos kūrėją Liudviką Zamenhofą.

## Šeima
Buvo du kartus vedęs. Antrą kartą vedė Romualdą Bagnicką, pasireiškusią kaip rašytoja, o dukra Sofija – dailininkė.

## Šaltiniai
Igoris Veliginas

**Igoris Veliginas** (g. 1947 m. rugsėjo 9 d. Panevėžyje) – Ukrainos dailininkas, grafikas.

## Biografija

Gimė 1947 m. rugsėjo 9 d. Panevėžyje. 1972 m. baigė Leningrado dailės mokyklą, kur mokėsi pas V. Markovą ir O. Vasilkivskį. Svarbiausi darbai *Bizantija* (1995), *Kalnų peizažas* (1996), *Pamirštas kaimas* (1999) ir *Ruduo Inkermanijoje* (1999). Nuo 2000 m. priklauso Ukrainos dailininkų sąjungai. 

## Nuorodos

* Biografija (ukr.)
Pranciškus Steponas Sapiega

**Pranciškus Steponas Sapiega** (apie 1646–1686 m. liepos 25 d., Liublinas) – LDK valstybinis veikėjas, Lietuvos didysis taurininkas (1666–1670 m.) ir Lietuvos didysis žirgininkas (1670–1686 m.), Gardino seimo maršalka (1678–1679 m.). Babruisko ir Breslaujos seniūnas.

## Biografija

Magnatų Sapiegų giminės, Čereisko-Ružano linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Trečiasis Lietuvos didžiojo etmono ir Vilniaus vaivados Povilo Jono Sapiegos ir Anos Barboros Kopecaitės sūnus. Turėjo brolius: Kazimierą Joną, Leoną Bazilį ir Benediktą Povilą.

1661–1663 metais Pranciškus Steponas Sapiega mokėsi Lioveno universitete (Belgija), po to kartu su broliais Leonu Baziliu ir Benediktu Povilu keliavo po Vakarų Europos šalis, grįžo į tėvynę 1664 metų balandį.

1664 metais Pranciškus Steponas Sapiega pirmą kartą buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1666 metais gavo Lietuvos didžiojo taurininko pareigybę. 1668 metais buvo Rusijos caro Aleksejaus Michailovičiaus kandidatūros į Lenkijos karaliaus sostą šalininkas. 1669 metais ATR karaliaus rinkimo metu iš pradžių palaikė pfalco kurfiursto Pilypo Vilhelmo kandidatūrą, bet po to perėjo į Mykolo Koributo Višnioveckio pusę. 1670 metais Pranciškus Steponas Sapiega tapo Lietuvos didžiuoju žirgininku.

1674 metais Pranciškus Steponas Sapiega vadovavo artilerijai mūšyje su turkais prie Chotyno, Lenkijos-Lietuvos armijai vadovaujant Jonui Sobieskiui. 1676, 1678 ir 1683 metais buvo renkamas į seimą. 1678–1679 metais – Gardino seimo maršalka.

1683 metais Lietuvos didysis žirgininkas Pranciškus Steponas Sapiega dalyvavo Lenkijos karaliaus Jono Sobieskio karinėje kampanijoje Slovakijoje ir Vengrijoje.

1684 metais Kazimieras Jonas ir Benediktas Povilas Sapiegos, vyresnieji Pranciškaus broliai, perėjo į ATR karaliaus Jono Sobieskio opoziciją. Dėl to Pranciškaus Stepono Sapiegos karjeros augimas baigėsi.

1686 metų birželio 25 dieną Pranciškus Steponas Sapiega mirė Liubline. Buvo palaidotas Beriozovsko vienuolyne.

## Šeima ir vaikai
1672 metais vedė kunigaikštytę Aną Kristiną Liubomirskaitę (m. 1701), Karūnos lauko etmono ir Karūnos didžiojo maršalkos Jurgio Sebstijono Liubomirskio (1616–1677) ir Barboros Tarlaitės (m. 1689) dukterį. Vaikai:

* Jonas Kazimieras Sapiega (m. 1730), Babruisko seniūnas , Didžiosios Lenkijos generalinis seniūnas, Lietuvos didysis etmonas
* Juozapas Pranciškus Sapiega (1679–1744), Lietuvos armijos generolas-majoras ir Lietuvos dvaro paiždininkis
* Jurgis Felicijonas Sapiega (1680–1750), Lietuvos didysis prievaizas ir Mstislavlio vaivada
* Pranciška Izabelė Sapiegaitė, Lietuvos didžiojo žirgininko ir Lenkijos artilerijos generolo Jakobo Henricho fon Flemingo žmona

Po mirties Pranciškaus Stepono Sapiegos žmona Ana Kristina Liubomirskaitė 1692 metais antrą kartą ištekėjo už Lietuvos didžiojo kanclerio Dominyko Mikalojaus Radvilos (1643–1697).

## Literatūra
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
Dokšicos rajonas

**Dokšicos rajonas** () – antro lygmens Baltarusijos administracinis vienetas, esantis pietinėje Vitebsko srities dalyje. Administracinis centras – Dokšica.

## Geografija

Vitebsko srityje ribojasi su Pastovių, Gluboko, Ušačų, Lepelio rajonais, Minsko srityje su Barysavo, Lahoisko, Vileikos ir Medilo rajonais.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 94,85 %,
* rusai – 3,02 %,
* kiti – 2,13 %

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Dokšica, miesto tipo gyvenvietė – Biahomlis.

## Šaltiniai
Dubrounos rajonas

**Dubrounos rajonas** () – antro lygmens Baltarusijos administracinis vienetas, esantis rytinėje Vitebsko srities dalyje. Administracinis centras – Dubrouna.

## Geografija

Vitebsko srityje ribojasi su Oršos ir Liozno rajonais, Mogiliavo srityje su Horkų rajonu ir Rusija. Dubrounos rajone teka Dniepras ir Lučesa.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 93,72 %,
* rusai – 4,94 %,
* kiti – 1,34 %

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Dubrouna.

## Šaltiniai
Vytautas Sidaras

**Vytautas Sidaras** (1925 m. gegužės 1 d. Kaišiadoryse – 2014 m. rugsėjo 23 d. Kaune) – Romos katalikų kunigas, monsinjoras, Kauno kunigų seminarijos vicerektorius, Vytauto Didžiojo universiteto docentas, Kauno Šv. Mikalojaus (Benediktinių) bažnyčios rektorius, Kauno seserų benediktinių vienuolyno kapelionas.

## Biografija
Gimė ir užaugo geležinkelio darbininko šeimoje. 1932 m. pradėjo lankyti Kaišiadorių pradinę mokyklą. Joje baigė 6 skyrius. 1939 m. įstojo į Kaišiadorių gimnaziją. Nuo 1943 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje. 1948 m. rugsėjo 18 d. Vytautui Sidarui buvo suteikti subdiakono, o kitą dieną – diakono šventimai. Dar nebaigus viso seminarijos kurso, 1948 m. spalio 31 d. vyskupas Kazimieras Paltarokas Sidarą įšventino kunigu.

Nuo 1983 m. Kauno tarpdiecezinės kunigų seminarijos dėstytojas; 1989 m. rudens prefektas; 1991 m. birželio 7 d. – vicerektorius. Dėstė dogminę teologiją ir grigalinį giedojimą. Įsitraukė į Kauno arkikatedros bazilikos sielovadą. Nuo 1992 m. pavasario Kauno Šv. Mikalojaus bažnyčios rektorius ir Kauno seserų benediktinių vienuolyno dvasios tėvas.

Nuo 1995 m. vasario 1 d. Vytauto Didžiojo universiteto Katalikų teologijos fakulteto teologijos dėstytojas. Nuo 1994 m. lapkričio 23 d. VDU KTF docentas. 1995 metų gruodžio 14 dieną apgynė disertaciją, teologijos daktaras.

## Šaltiniai
* Pas Viešpatį iškeliavo monsinjoras VYTAUTAS SIDARAS (1925–1948–2014) Paskelbta: 2014-09-23 14:25:22, Kauno arkivyskupija
Vitebsko rajonas

**Vitebsko rajonas** (, ) – antro lygmens Baltarusijos administracinis vienetas, esantis rytinėje Vitebsko srities dalyje. Administracinis centras – Vitebskas.

## Geografija

Rajone teka Dauguva ir Lučesa. Vitebsko rajonas ribojasi su Haradoko, Šumilino, Bešankovičų, Siano ir Lioznos rajonais. Rytuose su Rusijos Smolensko ir Pskovo sritimis.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 87,56 %,
* rusai – 10,08 %,
* ukrainiečiai – 1,09 %,
* kiti – 1,27 %

## Gyvenvietės

Dvi miesto tipo gyvenvietės – Suražas ir Janavičai.

## Šaltiniai
Zigmundas Lavrinovičius

**Zigmundas Lavrinovičius** (1925 m. spalio 14 d. Panevėžyje – 1987 m. Londone, Jungtinė Karalystė) – poetas, vertėjas.

## Biografija

Gimė 1925 m. spalio 14 d. Panevėžyje. Baigė Panevėžio lenkų gimnaziją. 1943 m. išsiųstas dirbti priverstinių darbų į Vokietiją, iš kur per Jugoslaviją pabėgo į Jungtinę Karalystę. Dubline baigė ekonomikos ir politikos studijas, nuo 1952 m. dirbo Lloyds banke Londone. 1953–1954 m. dirbo lenkų laikraščio *Życia akademickiego* redaktoriumi. Kurdavo religinius eilėraščius ir poemas biblijine tematika, versdavo kitų šalių autorių eiles į lenkų kalbą. Mirė 1987 m. Londone.

## Darbai

* *Epitafium jesieni*, 1953
* *Syn marnotrawny i inne wiersze*, London 1968
* *Błędne ogniki*, 1984
* *Anglobabilon*, London 1986
* *Trujące jagody czyli Helga*, London 1986
* *Świetliki i ulęgałki*, London 1987

## Literatūra
* Encyklopedia powszechna, Gutenberg Print, W-wa, 2001, t. 36/14 ISBN 83-87697-62-1
* Karl Dedecius: Lyrik aus Polen; In: Joachim-Ernst Berendt u.a.: Der Walzer vom Weltende, Jazz & Lyrik aus Polen, WERGO 1986
2014 m. Austrijos Grand Prix

**2014 m. Austrijos Grand Prix** – 8-osios 2014 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko birželio 20-22 dienomis Red Bull Ring trasoje. Tai buvo pirmosios Formulės 1 lenktynės šioje trasoje nuo 2003 m.

Pirmą kartą nuo 2008 m. pole poziciją laimėjo brazilas Felipe Massa.

## Kvalifikacija

**Pastabos:**
* – Sergio Pérez gavo penkių starto pozicijų baudą už avariją Kanados GP.
* – Romain Grosjean kvalifikavosi 16-tas, tačiau dėl techninių pakeitimų startavo iš techninės aptarnavimo zonos.
* – Max Chilton gavo 3 starto pozicijų baudą už avariją Kanados GP su Jules Bianchi.

## Lenktynės

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Red Bull GmbH

**Red Bull GmbH** – Austrijos įmonė, užsiimanti energinių gėrimų Red Bull prekyba. 2011 m. iš viso buvo parduota 4,631 milijardo šių gėrimų skardinių 161 valstybėje. 2011 m. kompanijos pajamos sudarė 4,253 milijardo eurų, joje dirbo 9 694 darbuotojai.

Įmonę 1984 m. įkūrė austrų verslininkas Dietrich Mateschitz ir tailandietis Chaleo Yoovidhya. Pirmasis Red Bull gėrimas buvo pristatytas 1987 m. ir susilaukė didelės sėkmės Austrijoje. Per kelis kitus metus gėrimas išpopuliarėjo visoje Europoje, o 1997 m. debiutavo JAV rinkoje. Per vienerius metus Red Bull sugebėjo užimti 75 % JAV rinkos.

Šiuo metu Red Bull energinis gėrimas yra labiausiai perkamas tokio tipo gėrimas visame pasaulyje – 2012 m. jo buvo parduota 5,2 milijardo skardinių.

Red Bull kompanija marketinginiais tikslais remia įvairias komandas ir individualius sportininkus ekstremaliose sporto šakose, pavyzdžiui, įmonė turi įsigijusi dvi Formulės 1 komandas (Red Bull Racing ir Scuderia Toro Rosso), iki 2011 m. valdė NASCAR Red Bull Racing Team komandą, remia tokias futbolo ekipas kaip Red Bull Salzburg ar New York Red Bulls ir pan.

2016 m. „Red Bull“ įsigijo mažiau nei 1 % „GoPro“ akcijų ir pasirašė bendradarbiavimo sutartį, kuri užtikrina, kad „Red Bull“ prisidės prie produkto inovacijos bei vaizdo turinio kūrimo bei jo platinimo „Red Bull Media House“ žiniasklaidos kanale. Tiek „Red Bull“, tiek „GoPro“ pasižymi didžiausiu socialinės medijos gerbėjų įsitraukimų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kompanijos internetinė svetainė
Federico Fellini tarptautinis oro uostas

**Tarptautinis Federico Fellini oro uostas** (, IATA – **TRN**, ICAO – **LIMF**) – tarptautinis Italijos oro uostas, esantis 5 km į pietryčius nuo Riminio bei 16 km nuo San Marino Respublikos.

Oro uostas pavadintas italų filmų režisieriaus Federico Fellini, gimusio Riminio mieste, vardu.

## Maršrutai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus oro uosto tinklalapis  (italų, anglų k.)
Staliorių koplyčia

**Staliorių koplyčia** – koplyčia, esanti Staliorių kaime, Šakių rajone, apie 2,6 km į pietus nuo kelio  (pasukant ties Liepalotais). Koplyčia stūkso atokioje vietoje, miškelyje, ją supa senosios kaimo kapinaitės. 2021 m. paminėta koplyčios 170 metų sukaktis. 

Priklauso Lukšių šv. Juozapo parapijai, yra viena iš lankytinų vietų Lukšių seniūnijoje. Koplyčia atidaroma švenčių metu. Atlaidai – Šv. Jono Krikštytojo nukankinimas – rugpjūčio 29 d. (keliama į artimiausią sekmadienį).

## Istorija

Koplyčią supa senosios kaimo kapinaitės, įkurtos apie 1700-uosius metus. Koplyčia pastatyta 1851 m. Manoma, ji galėjo stovėti ir anksčiau. Istoriniai šaltiniai liudija, kad pastatas buvo stačiakampis, apkaltas lentomis, dengtas šiaudų stogu, su lentinėmis grindimis ir lubomis bei keturiais langais. Koplyčia neturėjo formalios fundacijos, titulo ir atlaidų, ją prižiūrėjo vietos parapijiečiai. Koplyčia veikė privačios Lukšių parapijos koplyčios teisėmis. Šv. mišios joje buvo aukojamos retkarčiais, per laidotuves, liturginius reikmenis tekdavo atsivežti iš parapinės bažnyčios. Viduje buvo vienas altorius su procesijų altorėliu. 

Koplyčia atnaujinta 1936 m. Greičiausiai tuomet buvo pristatytas prieangis, gal ir zakristija. Tada galėjo būti pakeista ir stogo danga.

Sovietmečiu Staliorių koplyčia kurį laiką dar veikė. 1957 m. Šakių rajono valdžia uždraudė kapinaitėse laidoti. Koplyčia uždaryta 1974 m. liepą. Statinys ir gretimos kapinės buvo apleistos, nuniokotos. Koplyčioje buvęs vertingas bažnytinis turtas (paveikslai, skulptūros) buvo nusavintas valstybės ir išvežtas į Ateizmo muziejų. 

Lietuvos Katalikų Bažnyčios Kronika (nr. 20) rašė: *„1974 liepos mėnesį Šakių raj. Lukšių apylinkės pirmininkė Kladienė su Ateizmo muziejaus darbuotojais išvežė autobusu iš Staliorių koplyčios paveikslus ir skulptūras. Nuo to laiko koplyčios raktas laikomas apylinkėje ir žmonės į koplyčią negali įkelti net kojos“.*

1989 m. vasario 16 d. kapines papuošė Lietuvos trispalvės vėliavos, buvo pastatytas paminklas čia pokaryje palaidotiems partizanams.

1994 m. koplyčia suremontuota: atnaujinta apkala ir kitos medinės dalys, sudėtos grindys. Dar vienas remontas atliktas 2014 m. 

## Architektūra

Koplyčia suręsta iš tašytų rąstų, jos vidaus sienos iš natūralaus nedažyto medžio. Pagrindinės durys dvivėrės, papuoštos rombų rašto apkala. Koplyčios vidaus erdvė negili ir jauki. Presbiterijoje įrengtas naujas nedidelis altorius, kairėje pusėje stovi sakykla. Ant galinės koplyčios sienos kabo koplytėlė. Ant pastato bokštelio užrašytos paskutinio remonto ir kitos statinio datos.

## Šaltiniai
Poznanės menų universitetas

**Poznanės menų universitetas** – valstybinis universitetas Poznanėje, Lenkijoje. Pasaulio aukštųjų mokyklų reitinguose jis užima – 10704 vietą (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* reitingą).

Valstybinė dekoratyvinės dailės ir amatų mokykla Poznanėje, vėliau pavadinta Menų institutu, buvo įkurta 1919 m. Nuo 1946 funkcionavo kaip Valstybinė dailės menų aukštoji mokykla, 1990 jos pavadinimas buvo pakeistas į Menų akademiją. Universiteto statusą ji įgijo 2010 m. balandžio 29 d.

## Fakultetai
* Grafikos ir vizualinės komunikacijos fakultetas
* Tapybos fakultetas
* Skulptūrų ir erdvinių priemonių fakultetas
* Architektūros ir dizaino fakultetas
* Interjero dizaino ir scenografijos fakultetas
* Meninio ugdymo fakultetas
* Multimedinės komunikacijos fakultetas

## Šaltiniai
Kabeltovas

**Kabeltovas** (,  – lasas) – nesisteminis ilgio vienetas, sutrumpintai žymimas *cab*. Tarptautinis kabeltovas – 1 *cab* lygus 185,2 m (1/10 jūrmylės). Naudojamas laivyboje išreiškiant atstumą tarp netoli vienas kito esančių objektų.

Jungtinėje Karalystėje kabeltovas lygus 182,88 m (600 pėdų), JAV – 219,456 m.

Kabeltovu dar vadinama:
* laivų artilerijos ilgio vienetas, lygus 182,87 m;
* augalinio pluošto lynas laivams švartuoti, buksyruoti.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Mazgas
Red Bull

**Red Bull** – energinis gėrimas, nuo 1987 m. gaminamas austrų kompanijos „Red Bull GmbH“. Pagal kiekybinius rodiklius, šis gėrimas yra labiausiai parduodamas energinis gėrimas visame pasaulyje – 2013 m. iš viso buvo parduota 5,387 milijardų šio gėrimo skardinių.

Austrų verslininkas Dietrich Mateschitz devintajame dešimtmetyje buvo įkvėptas energinio gėrimo Krating Daeng, kuris buvo išrastas ir pradėtas pardavinėti Tailande. Verslininkas pakeitė šio gėrimo receptą labiau tinkantį vakariečiams ir kartu su kolega iš Tailando Chaleo Yoovidhya įkūrė Red Bull GmbH įmonę. Tajų kalboje *daeng* reiškia raudoną, o *krating* – jautį, taigi kompanijos įkūrėjai išvertė šias reikšmes į anglų kalbą.

Pagrindinis Red Bull kompanijos šūkis yra „Red Bull gives you wings“ (Red Bull suteikia sparnus), o produktai reklamuojami įvairiuose renginiuose, remiant ekstremalių sporto šakų atletus, komandas ir muzikos sferoje (2007 m. buvo įkurta muzikos įrašų kompanija Red Bull Records).

Red Bull kompanija dažnai kritikuojama dėl savo ypatingo ekstremalių sporto šakų ir užsiėmimų populiarinimo (žinomi 9 mirtini atvejai tokiose veiklose). Anksčiau Red Bull gėrimas buvo kritikuojamas dėl savo neigiamo poveikio sveikatai, tačiau Europos sveiko maisto tarnyba nustatė, kad gėrime esantys taurino bei kitų medžiagų kiekiai neviršija nustatytų normų.

2016 m. „Red Bull“ įsigijo mažiau nei 1 % „GoPro“ akcijų ir pasirašė bendradarbiavimo sutartį, kuri užtikrina, kad „Red Bull“ prisidės prie produkto inovacijos bei vaizdo turinio kūrimo bei jo platinimo „Red Bull Media House“ žiniasklaidos kanale. Tiek „Red Bull“, tiek „GoPro“ pasižymi didžiausiu socialinės medijos gerbėjų įsitraukimų.

## Šaltiniai
Stanislovas II Odrovonžas

**Stanislovas II Odrovonžas** (; ?1509–1545 m. balandžio 2 d.) – Lenkijos velmoža iš Odrovonžų giminės. Podolės vaivada (1535–1542 m.), Rusios vaivada (1542–1545 m.). Lvovo kaštelionas nuo 1533 metų, Lvovo seniūnas nuo 1534 metų, Sambiro seniūnas.

## Biografija

Jono Odrovonžo ir Anos Jaroslavskos-Tarnovskytės sūnus, herbo „Leliva“ savininkas. Jono Odrovonžo anūkas, Petro Odrovonžo proanūkis.

## Šeima ir vaikai

Buvo vedęs du kartus. Pirmoji žmona – Katerina Gurkytė, herbo „Lodzia“ savininkė, Lukašo duktė. Antroji žmona – Ana Mazoveckaitė, Mazovijos kunigaikščio Konrado III duktė.

Nuo antros santuokos turėjo dukterį Sofiją, kuri buvo Jano Kristupo Tarnovskio žmona, o po to Jano Kostkos.

## Nuorodos

|-
Ščecino Vakarų Pamario techninių mokslų universitetas

**Ščecino Vakarų Pamario techninių mokslų universitetas** – valstybinis universitetas Ščecine, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 38 vietą, tuo tarpu pasaulyje – 1707 vietą (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* reitingą).

Jis buvo įkurtas 2009 m., Ščecino žemės ūkio akademiją sujungus su Ščecino technikos universitetu. Pirmuoju rektoriumi tapo prof. hab. dr. inž. Włodzimierz Kiernożycki, perrinktas antrai kadencijai. Šias pareigas jis eis iki 2016 m.

## Fakultetai
* Biotechnologijos ir gyvulininkystės fakultetas
* Statybos ir architektūros fakultetas
* Elektros fakultetas
* Ekonomikos fakultetas
* Informatikos fakultetas
* Mechaninės inžinerijos ir mechatronikos fakultetas
* Kraštovaizdžio formavimo ir žemės ūkio fakultetas
* Maisto pramonės ir žuvininkystės fakultetas
* Jūros technikos ir transporto fakultetas
* Cheminių technologijų ir inžinerijos fakultetas


Vaizdas:Szczecin Zachodniopomorski Uniwersytet Technologiczny 2.jpg|Jūros technikos ir transporto fakultetas 
Vaizdas:Szczecin Zachodniopomorski Uniwersytet Technologiczny 3.jpg|Elektros fakultetas
Vaizdas:Wksir 2010.JPG|Kraštovaizdžio formavimo ir žemės ūkio fakultetas


## Links

## Šaltiniai
Nunzio Gallo

**Nunzio Gallo** (g. 1928 m. kovo 25 d. Neapolyje – m. 2008 m. vasario 22 d. Telese Terme, Benevento provincijoje) buvo italų dainininkas.

## Biografija

Atlikėjas gimė Neapolyje. 1957 metais jis atstovavo savo gimtajai šaliai 1957 m. Eurovizijos konkurse, kur su daina „Corde della mia chitarra“ () užėmė 6 vietą. „Corde della mia chitarra“ garsėja kaip ilgiausia daina, grojusi Eurovizijoje, trukusi 5 min. ir 9 s. Vėliau konkurse buvo įvesta taisyklė, ribojanti dainos ilgį iki trijų su puse minutės.

1958-aisiais su daina „Vurria“ laimėjo Neapolio festivalį.

Nunzio taip pat žinomas kaip aktorius, nusifilmavęs daugiau kaip 20-yje filmų. 2007 m. rugsėjį patyrė sunkią galvos smegenų traumą, iš kurios jis nebeatsigavo. Atlikėjas mirė 2008 m. vasario 22 d. Telese Terme, Benevento provincijoje.

## Nuorodos
* Nunzio Gallo IMDB svetainėje 

|-
Origa

**Olga Vitalevna Jakovleva** (; 1970 m. spalio 12 d. Kočenevas, Novosibirsko sritis, Rusijos TSR, TSRS – 2015 m. sausio 17 d. Tokijas, Japonija), geriau žinoma slapyvardžiu **Origa** – rusų dainininkė, daugiausiai kūrusi Japonijoje. Už Japonijos ribų išpopuliarėjo po dainų įrašymo anime serialams „Ghost in the Shell: Stand Alone Complex“ ir „Ghost in the Shell: S.A.C. 2nd GIG“. Nemažai laiko dirbo kartu su kompozitore Yoko Kanno.

## Biografija
Baigusi mokyklą 1990 m., Olga pasinaudojo galimybe nukeliauti į Japoniją 1991 m. ir galiausiai, 1993 m., ten pasirašė kontraktą su organizacija „ROAD&SKY“. Nuo tada Origa dalyvavo kelete projektų kartu su įvairiais atlikėjais bei radijo laidoje *Radio Japan Series*. Taip pat dalyvavo choro singlo už labdarą nukentėjusiems per Kobės žemės drebėjimą įrašyme.

2007 m. Origa kartu su Joko Kanno koncertavo koncerte „Ragnarok 2 Concert“. Įrašinėjo dainas kartu su kolegomis dainininkėmis Maja Sakamoto ir Mai Jamane. Prisidėjo takelių žaidimams „Final Fantasy XIII-2“ ir „Aion“ kūrime.

Būdama 44-erių, Origa mirė 2015 m. sausio 17 d. nuo plaučių vėžio.

## Diskografija
;Albumai

* *The Annulet* (2013)
* *Amon Ra* (2013)
* *The Songwreath* (2008)
* *Aurora* (2005)
* *Era of Queens* (2003)
* *The Best of Origa* (1999)
* *Eternal (Eien)* (1998)
* *Lira Vetrov* (1996)
* *Illusia* (1995)
* *Origa* (1994)
* *Olga* [Demo] (1991)

;Singlai

* *Electra’s Song* (išleidimo data nežinoma)
* *Hana Gumori* (2007)
* *Spiral* (2006)
* *Land of Love* (2006)
* *Leleyala* (2006)
* *Mizu no Madoromi* (2004)
* *Le Vent Vert–Le Temps Bleu (Полюшко Поле)* (1998)
* *Kaze no Naka no Soritea* (1995)

;Minialbumai
* *Aria* (1996)
* *Crystal Winter* (1994)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (anglų k.)
* Oficiali svetainė (japonų k.)
Teisutis Zikaras

**Teisutis Zikaras** (1922 m. liepos 5 d. Panevėžyje – 1991 m. gegužės 10 d. Melburne, Australija) – skulptorius, skulptoriaus Juozo Zikaro sūnus.

## Biografija

Gimė 1922 m. liepos 5 d. Panevėžyje. Baigė Kauno dailės mokyklą. 1944 m. sovietams artėjant link Lietuvos pasitraukė į vakarus. 1946-1948 m. dėstė Breisgau Freiburgo dailės mokykloje. 1949 m. išvyko į Australiją, kur apsigyveno Melburne. 1952-1956 m. dirbo skulptoriumi Melburno karo memoriale. Dėstė karališkajame Melburno technologijų institute. Priklausė Viktorijos skulptorių draugijai. 1960-1967 m. kartu su skulptoriais Clifford Last, Inge King, Lenton Parr ir Vincu Jomantu sudarė *Centre Five* modernistų skulptorių grupę, dalyvaudavo parodose. Mirė 1991 m. gegužės 10 d. Melburne.

## Žymiausi darbai

* *Horseman* (1958), McClelland Gallery and Sculpture Park, Melburnas
* *Mekanus* (1960), Melburnas
* *Banana Peel* (1965), Melburnas
* *The Lovers* (1975), National Gallery of Victoria, Melburnas

## Nuorodos
* Melburne atidaroma T.Zikaro paroda 
* Biografija (ang.)
* Darbai