open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juodkėnų apylinkė

**Juodkėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Girkalnio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Girkalnio apylinkės, dalis Šeiminiškių apylinkės, dalis Mikaičių apylinkės ir dalis Kalnujų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Juodkėnų apylinkė prijungta prie Girkalnio apylinkės ir Kalnujų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || P. Cvirkos vardo, „Tiesos“ ir „Tarybinės žemės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 52,5 || || „Tiesos“ kolūkis, „Tarybinės žemės“ kolūkis, P. Cvirkos vardo kolūkis  || 24 kaimai, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Virginija Motiejūnienė

**Virginija Motiejūnienė-Jonynaitė** (g. 1952 m. gruodžio 25 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1976 m. baigė Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakulteto darbo ekonomikos specialybę. 1984 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

Nuo 1976 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto televizijos laidų redaktorė. Rengė laidas ekonominėmis temomis. 1987–1992 m. vadovavo Lietuvos televizijos ekonomikos laidų redakcijai. 1989–1993 m. kartu su kitais rengė ekonominę-publicistinę programą „Akistata“. Nuo 1993 m. – Lietuvos televizijos Naujienų redakcijos laidos „Panorama“ korespondentė. Daugiausia rengia reportažus ekonomikos ir finansų temomis. 

## Filmografija
* *Sausio mūšis. Lietuvos radijas ir TV 1991 01 13*, režisierius Juozas Sabolius, 2011 m.

## Įvertinimas
* 1994 m. Lietuvos televizijos „Auksinė bitė“.

## Šaltiniai
Jonas Mitalas

**Jonas Mitalas** (1920 m. vasario 29 d. Juškėnuose, Utenos apskritis – 2008 m. kovo 3 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, publicistas.

## Biografija
Karo metais buvo „Audros“ sovietinių partizanų būrio ryšininkas. 1945–1958 m. dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje, 1949–1958 m. redaktoriaus pavaduotojas. 1949 m. baigė Respublikinę partinę mokyklą. 1958–1985 m. Televizijos ir radijo komiteto pirmininko pavaduotojas, vadovavo Lietuvos radijui. Nuo 1959 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos valdybos pirmininko pavaduotojas. Išleido apybraižų kolūkine tematika.

Pirmoji žmona Regina Mitalienė, paskutinioji Danutė Bronislava Mitalienė.

## Bibliografija
* Suartosios ežios: apybraižos / Jonas Mitalas, Ignas Pikturna, 1948 m.
* Ekonomikos kilimo keliu: apybraižos / Jonas Mitalas, A. Jonušas, 1958 m.

## Įvertinimas
* 1970 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas

## Šaltiniai
Balčių apylinkė (Raseiniai)

**Balčių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemakščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Smulkių apylinkės ir dalis Pabalčių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Balčių apylinkė prijungta prie Nemakščių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Balčių“ ir „Šviesos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 48,8 || || „Balčių“ kolūkis, „Šviesos“ kolūkis  || 23 kaimai
|}

## Šaltiniai
Baraičių apylinkė

**Baraičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raseinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta Bedančių apylinkė ir dalis Klusų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Baraičių apylinkė prijungta prie Pagojukų apylinkės ir Raseinių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo, „Laimės“, „Auksinės varpos“ ir „Tarybinės Armijos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 77,5 || || „Laimės“ kolūkis, „Auksinės varpos“ kolūkis, M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 24 kaimai, 5 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Lyduvėnų apylinkė

**Lyduvėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šiluvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tytuvėnų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Bulavėnų apylinkės ir dalis Gumbinės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Lyduvėnų apylinkė prijungta prie Šiluvos apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Nemuno“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 35,85 || || „Nemuno“ kolūkis, Skaraitiškės tarybinio ūkio Pakalniškių skyrius  || 1 miestelis, 11 kaimų, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Chevron

**Chevron Corporation** JAV tarptautinė energetikos bendrovė įsikūrusi Kalifornijoje. Jos veikla apima visus naftos ir gamtinių dujų bei geoterminė energijos pramonės sritis, įskaitant naftos ir dujų telkinių paieškas, gavybą ir jų produktų perdirbimą bei gamybą, rinkodarą, transportavimą, pardavimą, elektros gaminimą bei jos tiekimą. Chevron yra viena iš didžiausių pasaulio naftos bendrovių, patenkanti tarp 20 didžiausių, viešai kotiruojamų akcijų pasaulio bendrovių. Chevron savo veiklą vykdo apie 180 šalių.

## Prekiniai degalinių ženklai
* Chevron
* Standard Oil
* Texaco
* Caltex
* Unocal

## Kaltinimai
Chevron kaltinta grubiais gamtosaugos ir žmogaus teisių pažeidimais.  Daugiausiai kritikos bendrovė susilaukė už savo veiklą Ekvadore: 1972-1993 m. bendrovė eksploatavo Lago Agrijo naftingąją sritį. Eksploatacijos metu naftos produktais buvo smarkiai užterštas dirvožemis, vanduo, dėl to smarkiai pažeista vietovės ekosistema, o vietiniai gyventojai pradėjo sirgti įvairiomis naftos produktų sukeltomis ligomis, smarkiai paplito vėžiniai susirgimai.  Ekvadoro teismas bendrovei paskyrė 28 mlrd. dolerių baudą už žalą žmonėms, gamtai ir derliui, tačiau kompanija pinigus mokėti atsisakė motyvuodama sutarties su Ekvadoro vyriausybe sąlygomis. Mažesnio masto pažeidimai užfiksuoti Angoloje ir Kalifornijoje. Nigerijoje Chevron brutaliai susidorojo su protestuotojais.
Hirskyj Tikyčius

**Hirskyj Tikyčius** () arba **Uhorskyj Tikyčius** (*Угорський Тікич*) – upė vidurio Ukrainoje, Vinycios ir Čerkasų srityse; viena iš Tikyčių sudarančių upių (Pietinio Bugo baseinas). Prasideda ties Juškivcių kaimu, teka rytų, pietryčių kryptimi. Kirovohrado srities paribyje susilieja su Hnylyj Tikyčiumi ir sudaro Tikyčių.

Didžiausi intakai:
* kaireji – Torčas;
* dešinieji – Talnianka.

Slėnis V raidės formos, iki 2,3 km pločio, bei 60 m gylio. Vidurupyje sudaro vaizdingą kanjoną. Vaga vingiuota, akmenuota, yra slenksčių ir krioklių. Įrengtos dvi hidroelektrinės ir tvenkinys.
Royal Dutch Shell

**Royal Dutch Shell plc**, sutrumpintai **Shell** – tarptautinė gamtinių dujų bei naftos gavybos bendrovė. Būstinės įsikūrusios Hagoje, Nyderlanduose, ir Londone. Įmonė yra didžiausia naftos bendrovė pasaulyje, taip pat didžiausia pasaulio įmonė, įsikūrusi ne JAV ir ne Kinijoje. 

2019 m. pagal pajamas Shell bendrovė buvo 3 pasaulyje su 396,5 mlrd. JAV dolerių.

Jos veikla apima visas su naftos ir gamtinių dujų pramonės susijusias sritis, įskaitant naftos ir dujų telkinių ieškojimą, naftos ir dujų perdirbimą, tiekimą ir jų produktų rinkodarą bei energijos gamybą ir jos pardavimą. „Royal Dutch Shell“ bendrovė plėtoja ir atsinaujinančią energetiką, kuri apima biodegalų ir vandenilio kuro gamybą bei saulės ir vėjo energiją. Savo veikla ji vykdo 90 šalyse ir išgauna 3 milijonus naftos barelių per dieną. Jai priklauso stambus „Shell“ kuro gamybos padalinys JAV rinkoje.

## Istorija
Įkurta 1907 m. kaip „Royal Dutch/Shell Group“, susijungus dviem konkuruojančioms naftos bendrovėms – Olandijos „Royal Dutch Petroleum Company“ (įkurta 1890 m.) ir Didžiosios Britanijos „The Shell Transport and Trading Company“ (įkurta 1897 m.). XX a. 3-ajame dešimtmetyje tapo didžiausia naftos gavėja pasaulyje, valdė dešimtadalį pasaulio tanklaivių laivyno (vėliau dėl Trečiojo pasaulio valstybėse vykdytos turto nacionalizacijos jos įtaka kiek sumenko). 2005 m. restruktūrizuota ir tapo „Royal Dutch Shell“.

## Galerija

Vaizdas:Sandakan Sabah Shell-Station-Labuk Road-01.jpg|Shell valdo didžiausią pasaulyje degalinių tinklą
Vaizdas:Oil platform.jpeg|Shell naftos platforma
Vaizdas:Raikkonen test Ferrari F60.jpg|Shell remiama F1 komanda Scuderia Ferrari


## Šaltiniai
Kanivo tvenkinys

**Kanivo tvenkinys** () – didelis tvenkinys centrinėje Ukrainoje, Dniepro upės slėnyje. Telkšo Čerkasų ir Kijevo sričių teritorijose. Ilgis 123 km, plotis iki 8 km.

Susidarė tarp 1972–1978 m. patvenkus Dniepro upę Kanivo HE užtvanka ties Kanivo miestu. Buvo užlieta 20 gyvenviečių.

Vystoma pramoninė žvejyba. Greta tvenkinio įsikūręs Kanivas, Chmelnyckio Perejeslavas, Ukrajinka, Ržyščivas, pietiniai Kijevo priemiesčiai.

## Šaltiniai
Tikyčius

**Tikyčius** () – upė vidurio Ukrainoje, Čerkasų srityje; viena iš Syniuchą sudarančių upių (Pietinio Bugo baseinas). Susidaro susieliejus Hnylyj Tikyčiaus ir Hirskyj Tikyčiaus upėms. Teka į pietus Padnieprės aukštuma. Susilieja su Velyka Vyse ir sudaro Syniuchą.
Velyka Vysė

**Velyka Vysė** () – upė vidurio Ukrainoje, Kirovohrado ir Čerkasų srityse; viena iš Syniuchą sudarančių upių (Pietinio Bugo baseinas). Teka į vakarus Padnieprės aukštuma. Susilieja su Tikyčiumi ir sudaro Syniuchą.

Upės slėnyje patvenktas Kamiankos tvenkinys. Prie upės įsikūręs Novomyrhorodo miestas.
ConocoPhillips

**ConocoPhillips** − JAV tarptautinė energetikos bendrovė, įsikūrusi Hiustone, Teksaso valstijoje. ConocoPhillips yra viena iš 6 didžiausių pasaulio naftos bendrovių. Savo kurą ji parduoda naudodama Phillips 66 ir Union 76 prekinius ženklus Šiaurės Amerikoje ir *Jet* Europoje. ConocoPhillips susiformavo po *Conoco Inc*. ir *Phillips Petroleum* bendrovių susiliejimo 2002 metais. ConocoPhillips turi apie 34,000 darbuotojų, kurie aptarnauja jos klientus 40 šalyse. ConocoPhillips yra antra pagal dydį naftos perdirbėja JAV. Ji išgauna 2 milijonus naftos barelių per dieną. ConocoPhillips priklauso Fortune 500 stambiausių JAV bendrovių sąrašui.
Autostrada A6 (Lenkija)

**A6** – nedidelio ilgio automagistralė Lenkijoje, kuri prasideda nuo Lenkijos ir Vokietijos valstybių sienos ir aplenkdama Ščeciną, baigiasi miesto rytinėse aylinkėse, kur nuo jo prasideda Greitkelis S3. Dabartinis greitkelio ilgis – 25,7 km. Planuojamas – 29,2 km (truputį pratęsiant dab. S3 trasa).
Syniucha

**Syniucha** () – upė vidurio Ukrainoje, Kirovohrado ir Mykolajivo srityse; Pietinio Bugo kairysis intakas. Susidaro susiliejus Tikyčiaus ir Velyka Vysės upėms. Teka į pietus Padnieprės aukštuma. Įteka į Pietinį Bugą ties Pervomajsku.

Intakai:
* dešinieji – Jatranė, Čumata, Malyj Tašlykas;
* kairieji – Parhovycia, Kargalykas, Ternivka, Suchyj Tašlykas, Čornyj Tašlykas.

Vaga 40-50 m pločio, vietomis yra slenksčių ir rėvų. Slėnio šlaitai išraižyti raguvų. Upės slėnyje patvenkti 3 tvenkiniai.

Manoma, kad prie Syniuchos 1362 m. įvyko Mėlynųjų Vandenų mūšis.
Karo aviacijos mokykla

**Karo aviacijos mokykla** – tarpukario Lietuvos kariuomenės specialioji mokykla aviatoriams rengti. Mokykla veikė 1919 m. ir nuo 1932 iki 1940 m. Kaune. 1919 m., išleidusi pirmąją karo aviacijos lakūnų ir žvalgų laidą, buvo uždaryta. 1919 m. mokyklai vadovavo Konstantas Fugalevičius, Ignas Adamkavičius, Jonas Martynas Laurinaitis. Pirmaisiais mokyklos instruktoriais 1919 m. daugiausia buvo vokiečių lakūnai ir Lietuvos karo lakūnas Pranas Hiksa.

1932 m. Karo aviacijos mokykla buvo atkurta. Joje veikė karininkų ir puskarininkių klasės. Mokslas truko dvejus metus. Baigusiems klases buvo suteikiamas antro rango lakūno vardas. 1937 m. puskarininkių klasė praplėsta, įsteigus oro šaulių ir mechanikų klases, o mokslas prailgintas iki trejų metų. Nuo 1932 m. iki 1940 m. mokyklai vadovavo V. Reimontas. Okupavus Lietuvą, Karo aviacijos mokykla 1940 m. spalio 18 d. buvo panaikinta.

## Šaltiniai
Hnylyj Tikyčius

**Hnylyj Tikyčius** () – upė vidurio Ukrainoje, Kijevo ir Čerkasų srityse; viena iš Tikyčių sudarančių upių (Pietinio Bugo baseinas). Prasideda ties Snižkų kaimu, teka pietryčių, pietų kryptimi. Kirovohrado srities paribyje susilieja su Hirskyj Tikyčiumi ir sudaro Tikyčių.

Vidurupio slėnyje įrengta užtvankų kaskada. Prie upės įsikūręs Zvenyhorodkos miestas.
Epingenas

**Epingenas** () – miestas Vokietijos pietuose, Heilbronn rajone, Baden-Württemberg žemėje. Rajone miestas yra antras pagal gyventojų skaičių.

Epingenas stovi kalvotame Kraichgau regione, netoli nuo Elsenzo ir Hilsbacho upių žiočių.

## Istorija

Pirmąkart Epingenas paminėtas 985 m. laiške, kuriuo imperatorius Otonas III atidavė gyvenvietę Vormso vyskupijai. Manoma, kad miestą galėjo įkurti alemanai III-IV a. Miesto pavadinimo galūnė "-ingen" () buvo būdinga alemanų gyvenvietėms.

XI a. Epingenas priklausė salijų frankams, o XII a. perėjo Štaufenų dinastijai. 1188 m. gyvenvietė tapo įtvirtintu kaimu, 1192 m. imperatorius Henrikas VI gyvenvietę išplėtė iki mažo miesto statuso. XV-XVI a. Epingenas pergyveno ekonominį pakilimą, kurio laikotarpiu buvo paminėta ir pirmoji ir pirmoji jo Lotynų mokykla (1421 m.)

## [[Miestų partnerystė]]
*  *Wassy* (Prancūzija) (1967)
*  *Epping* (Jungtinė Karalystė) (1981)
*  *Szigetvár* (Vengrija) (1992)

## Šaltiniai
Michailas Mirskis

**Michailas Mirskis** (g. 1930 m. kovo 10 d. Berazine, Baltarusija) – Lietuvos filologas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1953 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultetą.

1949–1955 m. dirbo laikraščio „Molodiož Litvy“ redakcijoje, 1955–1976 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas, rusiškojo leidinio vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1976–1991 m. žurnalo „Laikas ir įvykiai“, 1990 m. pavadinto „Pasaulis“, rusiškojo leidinio redaktorius, 1992–1995 m. laikraščio „Golos Litvy“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1995–1997 m. laikraščio „Lietuvos Jeruzalė“ vyriausiasis redaktorius.

Pagrindinės kūrybinės temos – socialinio vystymosi problemos.

## Bibliografija
* Н. Ф. Филатов. – Москва: Медицина, 1967. – 53 p.
* Subrendimas (Michailas Mirskis, L. Vaisbergas). – Vilnius: Mintis, 1970. – 148 p.
* Lenininės pamokos (Michailas Mirskis, V. Vaicekauskas). – Vilnius: Lietuvos LKJS Centro Komitetas, 1972. – 138 p.

## Šaltiniai
TotalEnergies

**TotalEnergies SE** – Prancūzijos tarptautinė energetikos bendrovė, įsikūrusi netoli Paryžiaus miesto. Ji yra viena iš pagrindinių naftos tiekėjų pasaulyje. Jos veikla apima visas su naftos ir gamtinių dujų pramonės susijusias sritis, įskaitant naftos ir dujų telkinių ieškojimą, perdiribimą, tiekimą ir jų gaminių rinkodarą bei energijos gamybą ir jos pardavimą. Total taip pat yra skaitlinga chemikalų gamintoja.

## Veikla
Total bendrovė savo veiklą skaido į tris pagrindines sritis:
* Naftos ir gamtinių dujų klodų paieškos ir jų produktų gamyba.
* Naftos ir gamtinių dujų perdiribimas ir rinkodara bei prekyba ir logistika.
* Įvairių chemikalų gamyba bei rinkodara.
Game Boy Color

**Game Boy Color** () − įmonės „Nintendo“ sukurta delninė žaidimų konsolė; Game Boy tęsinys. Jis yra šiek tiek storesnis ir ilgesnis už originalųjį Game Boy, taip pat turi spalvotą ekraną ir 8-bitų procesorių.

## Techniniai duomenys

Sistema palaiko originaliojo Game Boy žaidimus, kurie atvaizduojami 4 spalvomis.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*Oficiali svetainė 
* Game Boy Color žaidimų sąrašas Nintendo.com (suarchyvuotas  Internet Archive Wayback Machine svetainėje)
*Game Boy Color  Atviro katalogo projekto svetainėje
Raulinaitis

**Raulinaitis**:
 
* Adolfas Raulinaitis (1903–1987), pedagogas, poetas
* Pranas Viktoras Raulinaitis (1895–1969), teisininkas, žurnalistas, kultūros veikėjas
* Zigmantas Raulinaitis (1913–2009 m.), karo istorikas, žurnalistas
Jonas Minius

**Jonas Minius** (1895 m. rugsėjo 27 d., senuoju stiliumi rugsėjo 15 d. Eglaitės viensėdyje, Zarasų apskritis – 1951 m. birželio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytojas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1913 m. įstojo į Odesos karo mokyklą, paskui išėjo savanoriu į frontą. Nuo 1918 m. gyveno Rusijoje ir bendradarbiavo laikraščiuose „Krasnaja gazeta“, „Severnaja komuna“ bei RKP (b) lietuvių sekcijų Centro biuro laikraštyje „Raudonoji vėliava“. 1922 m. grįžo į Lietuvą. 1924 m. Tauragės burmistras. 1923–1924 m. bendradarbiavo leidiniuose „Socialdemokratas“, „Žiežirba“, „Mūsų frontas“, 1925–1927 m. – „Darbininkas“ ir „Rytas“. 1929 m. laikraščio „Momentas“ redaktorius, 1930 m. – „Šiaurės Lietuva“ administratorius, 1931 m. – „Suvalkietis“ korespondentas. Vėliau rašė į leidinius „Mūsų laikraštis“, „Šaltinis“, „Sekmadienis“, „Ūkininkas“ ir kt. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Pokario metais dirbo Lietuvos mokslų akademijos Centrinėje bibliotekoje. 

## Bibliografija
* *Moterys, kurios mane bučiavo*, romanas, 1936 m.
* *Gyvenimas be kaukės*, poezijos rinkinys, 1933 m.

## Šaltiniai
Sobas

**Sobas** () – upė vidurio Ukrainoje, Vinycios srityje; Pietinio Bugo kairysis intakas. Prasideda prie Zozivo kaimo, teka į pietus. Įteka į Pietinį Bugą netoli Ladyžyno.

Vagos plotis nuo 3-15 m aukštupyje iki 60-80 žemupyje. Prie upės yra Haisyno miestas.


Lypovets 28.jpg|
Sob in winter (Lypovets).jpg
Рахни. Річка Соб.jpg|
Бондурі. Річка Соб.jpg|
Карбівка (Гайсинський р-н). Річка Соб.jpg|
Заріччя (Гайсинський р-н). Річка Соб.jpg|


## Literatūra
* Олександр Роговий. Про що шумлять верби: історичні нариси про Корчинці-Ротмистрівку-Вербівку (XVIII–XXI століття). – Вінниця: ДП «Державна картографічна фабрика», 2010. – 344 с.: іл. (с. 11-15)
* Водні ресурси та якість річкових вод басейну Південного Бугу / За ред. В. К. Хільчевського. – К.: Ніка-центр, 2009. – 184 с.
Beinoravičius

**Beinoravičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Beinoravičienė (ištekėjusi moteris) ir Beinoravičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Beinoravičius (g. 1946 m.), inžinierius, socialinis darbuotojas, Šiaulių miesto profsąjungų veikėjas;
*Andrius Beinoravičius, vienuolis, Troškūnų Švč. Trejybės bažnyčios kunigas;
* Darijus Beinoravičius (g. 1974 m.), teisininkas, teisės filosofas;
*Romualdas Beinoravičius, FK Spartakas Vilnius žaidėjas;
Vadapalas

**Vadapalas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Vadapalienė (ištekėjusi moteris) ir Vadapalaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Mindaugas Vadapalas, advokatas
* Vilenas Vadapalas (g. 1954 m.), teisininkas tarptautininkas, europeistas, VU profesorius, ES teisėjas
Meilius

**Meilius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Meiliuvienė (ištekėjusi moteris) ir Meiliūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Kazimieras Meilius (g. 1958 m.), kunigas, teologas, teisininkas kanonistas, MRU profesorius
Šlapkauskas

**Šlapkauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šlapkauskienė (ištekėjusi moteris) ir Šlapkauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Vytautas Šlapkauskas (g. 1953 m.), edukologas, teisės filosofas, teisės sociologas
Vytautas Miniotas

**Vytautas Miniotas** (1928 m. vasario 22 d. Viekšniuose – 1999 m. gruodžio 3 d.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Spaudoje pradėjo dirbti nuo 1946 m. 1947–1949 m. Raseinių apskrities laikraščio „Stalinietis“, 1949–1950 m. Biržų apskrities laikraščio „Biržiečių tarybinis žodis“ redaktorius. 1947–1950 m. laikraščio „Tiesa“ korespondentas Raseinių ir Tauragės, Biržų ir Pasvalio apskritims. 1950–1974 m. dirbo „Tiesos“ redakcijoje. 1963 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 1974–1988 m. redagavo dvisavaitį žurnalą „Laikas ir įvykiai“. 1989–1992 m. žurnalo „Lietuvos ūkis“ redakcijos darbuotojas. Bendradarbiavo ir kituose Lietuvos laikraščiuose bei žurnaluose, spausdino publicistinius straipsnius.

## Bibliografija
* Šiaurės Atlante: apybraiža, 1958 m.
* Pamario žmonės: apybraiža, 1959 m.
* Teismas eina: apybraiža. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla. – 191 p.
* Mūsų dienų žmonės: apybraiža, 1961 m.
* 40 000 kilometrų: kelionių apybraižos (su Stasiu Bistricku). – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1962. – 247 p.
* Audrų keliais: dokumentinė apybraiža, 1963 m.
* Žvejai išplaukia į jūrą: apybraiža, 1966 m.
* Atsargiai, BALF'as: dokumentinė apybraiža. – Vilnius: Mintis, 1973. – 154 p.
* Kai jauti draugo petį: apybraiža, 1974 m.
* Žmogus, žemė, metai: apybraižų rinkinys. – Vilnius: Mintis, 1980. – 158 p.

## Įvertinimas
* 1967 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas.
* 1971 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija

## Šaltiniai
Vladas Mingėla

**Vladas Mingėla** (1905 m. lapkričio 1 d., senuoju stiliumi spalio 19 d. Snovske, Ukraina – 1977 m. balandžio 29 d. Bostone, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, istorikas.

## Biografija
Mokėsi Radviliškio vidurinėje mokykloje, 1936 m. baigė Švietimo ministerijos bibliotekininkų kursus. Nuo 1939 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo ekonomiką, Politinių ir socialinių mokslų institute – administraciją. Iki 1940 m. bendradarbiavo daugelyje periodinių leidinių.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1947 m. Niurnberge ir Ansbache redagavo „Tremtinių balsą“ ir „Žinių biuletenį“. 1947 m. atvykęs į JAV, gyveno Filadelfijoje, Bostone. Rašė į leidinius „Draugas“, „Naujienos“, „Dirva“, „Darbininkas“, „Vienybė“, „Karys“.

Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos centro valdybos vicepirmininkas, vienas iš Detroito skyriaus steigėjų, iki 1977 m. valdybos narys. 1962 m. išleido kunigo A. Miluko monografiją.  Tyrinėjo Lietuvos žurnalistikos istoriją, paskelbė šia tema straipsnių.

## Šaltiniai
Romualdas Čaika

**Romualdas Čaika** (g. 1937 m. gegužės 9 d. Beržinėje, Radviliškio rajonas) – teisininkas, teisėjas, buvęs Vilniaus miesto Lenino rajono teismo pirmininkas.

## Biografija

1956-1961 metais baigė Vilniaus universiteto (VU) VU Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1968–1969 m. VU aspirantas.

1955–1956 – Šeduvos rajono komjaunimo komiteto įskaitos sektoriaus vedėjas,
1961–1963 – VU asistentas, dėstytojas,
1963–1968 – Vilniaus miesto Lenino rajono teismo teisėjas, teismo pirmininkas,
1969–1974 – Lietuvos TSR Aukščiausiojo Teismo teisėjas, 1974–1982 – Lietuvos TSR teisingumo ministerijos Kadrų ir teisingumo darbuotojų rengimo bei kvalifikacijos kėlimo skyriaus viršininkas, 1982–1990 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėjas, 1990-iki 2007 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.

Vedęs. Žmona Nijolė (g. 1937 m.). Sūnus Valdas (g. 1962 m.).

## Šaltiniai
Karolis Milkovaitis

**Karolis Milkovaitis** (1915 m. kovo 28 d. Pilviškiuose, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos poetas, prozininkas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1941–1944 m. mokėsi Kauno suaugusiųjų institute. 1936–1938 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, 1940–1944 m. dirbo Kauno miesto priešgaisrinėje apsaugoje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, vėliau išvyko į JAV. Čikagoje baigė technikos mokyklą ir technikos institutą.

Buvo Lietuvių tautinės sąjungos Čikagos skyriaus pirmininkas, 1976–1987 m. – Lietuvos šaulių sąjungos tremtyje pirmininkas. Vasario 16-osios gimnazijos rėmimo komiteto pirmininkas.

Spaudoje bendradarbiavo nuo 1932 m. 1943–1944 m. žurnalo „Policija“ ugniagesybos skyriaus redaktorius. Gyvendamas Vokietijoje, rašinius skelbė karo pabėgėlių stovyklose leistuose leidiniuose. Nuo 1987 m. žurnalo „Pensininkas“, vėliau garbės redaktorius, „Lietuvis žurnalistas“ redaktorius, dienraščio „Draugas“ išlaikymo renginių komiteto vicepirmininkas. Nuo 1970 m. Lietuvių žurnalistų sąjungos narys, nuo 1991 m. – Centro valdybos vicepirmininkas, 1995–1997 m. pirmininkas. 

## Bibliografija
* *Ledinės kregždės*, eilėraščiai, 1983 m.
* *Saulėtekių upės*, eilėraščiai, 1984 m.
* *Akimirkų amžinybės*, eilėraščiai, 1991 m.
* *Slibinų miške*, romanas, 1991 m.

## Įvertinimas
* 2002 m. – Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius

## Šaltiniai
Stanislovas Čatrauskas

**Stanislovas Čatrauskas** (g. 1937 m. spalio 20 d. Kviedžiuose, Širvintų rajonas) – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas.

## Biografija

1961-1966 metais baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1958–1961 m. atliko karinę tarnybą TSRS. 1965–1973 – Švenčionių rajono teismo teisėjas, 1973–1990 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėjas, nuo 1990 m. iki 2002 m. spalio 20 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.

Vedęs. Žmona Jadvyga (g. 1941 m.). Sūnūs Arūnas (g. 1966 m.) bei Rimantas (g. 1974 m.).

## Šaltiniai
Giedrė Milkevičiūtė

**Giedrė Milkevičiūtė** (g. 1950 m. gegužės 30 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistė.

## Biografija
1967 m. baigė Kauno 1-ąją vidurinę mokyklą, 1972 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete – žurnalistikos specialybę.

Nuo 1972 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“, nuo 1999 m. „Lietuvos žinios“ korespondentė, nuo 2001 iki 2005 m. dirbo žurnale „Vyras ir moteris“, nuo 2005 m. dirbo dienraštyje „Respublika“, nuo 2014 m. birželio mėn. – žurnale „Savaitė“. Rašo kultūros, sveikatos, turizmo, politikos temomis. Rašinių taip pat išspausdino leidiniuose „Jaunimo gretos“, „Švyturys“, „Darbas ir poilsis“, „Politika“, „Pasaulis“, „Kinas“, „Gairės“, „Literatūra ir menas“ ir kt. 

Lietuvos žurnalistų sąjungos narė. Apdovanota Lietuvos Kultūros ministerijos premija už rašinių ciklą apie Jaunimo teatro D.Tamulevičiūtės kurso aktorių dešimtuką (2001 m.).

## Šaltiniai
Ona Aldona Budienė

**Ona Aldona Budienė** (g. 1941 m. liepos 12 d. Čičkuose, Vilkaviškio rajonas) – teisininkė, juriskonsultė, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėja.

## Biografija
1963-1967 metais baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1961–1962 m. Kazlų Rūdos ryšių kontoros pašto operatorė, 1962–1963 m. Kapsuko ryšių kontoros sąskaitininkė, 1967–1969 – Eidukevičiaus odos-avalynės įmonių susivienijimo juriskonsultė, 1969–1982 m. V. Vito kailių pramonės įmonių susivienijimo sutarčių-pretenzijų ir teisės skyriaus viršininkė, vyr. juriskonsultė, 1982–1993 – Vilniaus miesto 3-ojo apylinkės teismo teisėja, teismo pirmininko pavaduotoja. Nuo 1993 m. iki 2008 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėja.

Ištekėjusi. Vyras Bronislovas (g. 1942 m.). Sūnus Teisutis (g. 1968 m.).

## Šaltiniai
Anzelmas Jukna

**Anzelmas Jukna** (g. 1936 m. gegužės 20 d. Davainiuose, Švenčionių rajonas) – teisininkas, buvęs Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas, Vilniaus miesto Tarybų rajono teismo pirmininkas.

## Biografija

1955–1957 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto studentas. 1960 metais baigė VU Teisės fakultetą.

1954–1955 – Švenčionių rajono laikraščio „Žvaigždė“ korektorius,
1957–1959 – Vilniaus universiteto Teisės fakulteto studentas ir laborantas,
1959–1962 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo Teismų valdybos revizorius,
1962–1965 – Vilniaus miesto Spalio rajono teismo teisėjas,
1965–1968 – Vilniaus miesto Tarybų rajono teismo pirmininkas,
1968–1990 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėjas,
nuo 1990 iki 2001 m. gegužės 20 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.

Vedęs. Žmona Janina (g. 1941 m.). Duktė Aušra (g. 1978 m.), teisininkė, Lietuvos Aukščiausiasis Teismas teisėjo padėjėja.

## Šaltiniai
Laima Miliuvienė

**Laima Blažytė-Miliuvienė** (1948 m. gruodžio 1 d. Meironyse, Ignalinos valsčiuje – 2022 m. rugsėjo 28 d. Ignalinoje) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1966 m. baigė Ignalinos 1-ąją vidurinę mokyklą, 1978 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1966–1969 m. Švenčionių rajono laikraščio „Žvaigždė“ redakcijoje dirbo mašininke, korespondente. 1969–1978 m. Kėdainių elektros aparatūros gamyklos kontrolierė, kadrų inspektorė, 1978–1991 m. laikraščio „Kėdainių garsas“ atsakingoji sekretorė, redaktoriaus pavaduotoja. Nuo 1991 m. – Ignalinos rajono laikraščio „Nauja vaga“ redakcijos skyriaus vedėja, nuo 1992 m. iki uždarant redakciją buvo laikraščio vyr. redaktorė. 

## Šaltiniai
Aloyzas Juozas Marčiulionis

**Aloyzas Juozas Marčiulionis** (g. 1938 m. lapkričio 5 d. Bagrėne, Prienų rajonas) – teisininkas, buvęs Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas.

## Biografija
1960–1963 – Vilniaus universiteto Teisės fakulteto studentas.
1965 metais baigė VU Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1957–1960 – karinė tarnyba, 1963–1966 – Lietuvos Respublikos viešosios tvarkos apsaugos ministerijos Tardymo valdybos tardytojas,
1966–1968 – Respublikinės elektros–radijo medžiagų bazės juriskonsultas,
1968–1969 – Vilniaus grąžtų gamyklos juriskonsultas,
1969–1983 – Lietuvos Respublikos valstybinio arbitražo valstybinis arbitras,
1983–1990 – Lietuvos Respublikos vyriausiojo valstybinio arbitro pavaduotojas
1990–1993 – Lietuvos Respublikos vyriausiasis valstybinis arbitras,
nuo 1993 iki 2008 m. lapkričio 5 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.

Vedęs, žmona Violeta (g. 1940 m.). Sūnus Artūras (g. 1964 m.) ir Tomas (g. 1974 m.).

## Šaltiniai
Aristidas Pėstininkas

**Aristidas Pėstininkas** (g. 1943 m. balandžio 18 d. Karalkrėslis, Vilkaviškio rajonas) – teisininkas, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas, buvęs LAT pirmininko pavaduotojas – baudžiamųjų bylų kolegijos pirmininkas.

## Biografija

1956–1960 – Vilniaus miškų technikumo moksleivis.
1965–1968 – Vilniaus universiteto Teisės fakulteto studentas.
1970 metais baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1960–1962 – Kauno miškų ūkio technikas. 1962–1965 m. atliko karinę tarnybą.

1968–1970 – VU juriskonsultas,
1970– Vyriausiosios materialinio–techninio aprūpinimo valdybos prie Lietuvos Ministrų Tarybos juriskonsultas–arbitras,
1970–1974 – Vilniaus miesto Lenino rajono teismo teisėjas,
1974–1990 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.
1990 – iki 1995 m. sausio 19 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko pavaduotojas – baudžiamųjų bylų kolegijos pirmininkas; iki 1997 m. balandžio 24 d. Lietuvos Respublikos generalinio prokuroro pavaduotojas.

Vedęs. Žmona Aldona (g. 1946 m.). Duktė Gita (g. 1969 m.) Sūnūs Marius (g. 1972 m.) bei Audrius (g. 1978 m.).

## Šaltiniai
Didsodės apylinkė

**Didsodės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Juodupės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rokiškio rajonui. 1954 m. prijungta Sodelių apylinkė, dalis Čeičių apylinkės ir dalis Deksnių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Didsodės apylinkė prijungta prie Juodupės apylinkės ir Rokiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Švyturio“ ir „Tikrojo kelio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 60,9 || || „Tikrojo kelio“ kolūkis, Rokiškio tarybinio ūkio Sodelių ir Miliūnų skyriai  || 16 kaimų, 9 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Onuškio apylinkė (Rokiškis)

**Onuškio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Juodupės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rokiškio rajonui. 1954 m. prijungtos Maineivių apylinkė, Užubalių apylinkė ir dalis Čedasų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Čedasų apylinkės ir Juodupės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ ir „Nemunėlio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 68,29 || || „Aušros“ kolūkis, „Nemunėlio“ kolūkis  || 30 kaimų
|}

## Šaltiniai
Minkūnų apylinkė

**Minkūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Jūžintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dusetų rajonui. 1954 m. prijungtos Margėnų apylinkė, dalis Dumblynės apylinkės ir dalis Mažionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Minkūnų apylinkė prijungta prie Jūžintų apylinkės ir Kriaunų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kelias į komunizmą“ ir „Žaliosios salos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 74,96 || || „Kelio į komunizmą“ kolūkis, „Žaliosios salos“ kolūkis, „Už Tėvynę“ kolūkis, Ždanovo vardo kolūkis  || 33 kaimai
|}

## Šaltiniai
Žyminis mokestis

**Žyminis mokestis** - valstybės rinkliava (pagal prigimtį nėra mokestis), teismo išlaidų sudėtinė dalis; įmoka už teismines paslaugas.

## Lietuva

Naujasis LR CPK sumažino žyminio mokesčio dydį. Pagal ankstesnį LTSR CPK buvo numatytas turtiniuose ginčuose 5 procentų dydžio žyminis mokestis. Žyminio mokesčio mažinimo idėja pagrįsta tuo, kad žyminio mokesčio mokėjimas neturėtų būti barjeru naudojantis teise į teisminę gynybą, ir, antra, tuo, kad ankstesniame CPK nustatytas žyminio mokesčio dydis yra pernelyg didelis, neretai nepagrįstai ribojantis asmenų teisė į teisminę gynybą. Žyminio mokesčio dydis turtiniuose ginčuose Kodekse yra diferencijuojamas, atsižvelgiant į tai, kokia yra ginčo suma: kuo didesnė ginčo suma, tuo mažesnis yra nustatomas mokėtino žyminio mokesčio dydžio procentas (žr. į Kodekso 80 str. Žyminio mokesčio dydis). Numatoma, kad didžiausias žyminio mokesčio dydis yra 3 procentai nuo ginčo sumos, o maksimali mokėtina pinigų suma turtiniuose ginčuose yra 30 000 litų. Taip pat numatoma daugiau atvejų, kai yra atleidžiama nuo žyminio mokesčio (žr. Kodekso 83 str. „Atleidimas nuo žyminio mokesčio ir kitų bylinėjimosi išlaidų mokėjimo“).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Žyminio mokesčio skaičiuoklė
Irena Stankevičienė

**Irena Stankevičienė** (g. 1936 m. gegužės 20 d. Pasamovėje, Alytaus rajonas) – teisininkė, buvusi Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėja.

## Biografija
1957–1962 metais baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1956–1957 – Vievio rajono teismo reikalų vedėja,
1962–1963 – Vilniaus miesto Lenino rajono prokuratūros stažuotoja,
1963–1969 – Vilniaus miesto Lenino rajono prokuroro padėjėja,
1969 – Maskvos miesto Timiriazevo rajono prokuroro padėjėja,
1969–1977 – TSRS Aukščiausiojo Teismo teisminės baudžiamųjų bylų kolegijos vyr. konsultantė,
1977–1980 – Lietuvos TSR Respublikos teisingumo ministerijos vyr. konsultantė,
1980–1990 – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėja,
1990 iki 2001 m. gegužės 20 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėja.

1996 m. Pretendentė į kandidatus į Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo teisėjus.

Ištekėjusi. Vyras Mindaugas Stankevičius (1935–2017 m.), buvęs valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministras. Duktė Rūta (g. 1970 m.).

## Šaltiniai
Mickūnų apylinkė (Rokiškis)

**Mickūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kamajų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rokiškio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Ragelių apylinkės ir dalis Kamajėlių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Mickūnų apylinkė prijungta prie Kamajų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vyturio“ ir „Naujo gyvenimo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 44 || || „Naujo gyvenimo“ kolūkis, „Vyturio“ kolūkis  || 22 kaimai, 8 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Moškėnų apylinkė

**Moškėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Cibelių apylinkės ir dalies Baraišių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Kazliškio apylinkės, Panemunėlio apylinkės ir Rokiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino keliu“ kolūkis ir Rokiškio tarybinio ūkio Turadvario skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 42,71 || || „Pilies“ kolūkis, „Pirmyn“ kolūkis, Panemunėlio tarybinio ūkio Turdvario skyrius  || 28 kaimai
|}

## Šaltiniai
Buniuškių apylinkė

**Buniuškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Bagdoniškio apylinkės ir dalies Norkūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Kriaunų apylinkės ir Ragelių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Švyturio“, „Laimės“ ir „Meldučių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 53,05 || || „Meldučių“ kolūkis, „Švyturio“ kolūkis  || 17 kaimų, 10 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Kairelių apylinkė (Rokiškis)

**Kairelių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Rubikių apylinkės ir dalies Kreščionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Lukštų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kairelių“ ir „Vienybės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 37,47 || || „Kairelių“ kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 15 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Aleksandravėlės apylinkė

**Aleksandravėlės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Aleksandravėlės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Obelių rajonui. 1954 m. prijungta Kumpoliškio apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Aleksandravėlės apylinkė prijungta prie Obelių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Šviesos“ ir „Žalgirio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,9 || || „Šviesos“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis  || 40 kaimų, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Rita Miliūtė

**Rita Miliūtė** (g. 1968 m. gegužės 27 d. Kretingoje) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistė, redaktorė, laidų vedėja.

## Biografija
1975–1986 m. mokėsi Kretingos 3-oje vidurinėje mokykloje. 1986–2005 m. su pertraukomis Vilniaus universiteto Istorijos ir Komunikacijos fakultetuose studijavo žurnalistiką. 1988–1989 m. dirbo laikraščio „Žalioji Lietuva“ redakcijoje, Sąjūdžio informacijos agentūroje. 1989–1990 m. dienraščio „Respublika“ reporterė.

Nuo 1990 m. radijo „Amerikos balsas“ lietuvių tarnybos korespondentė Lietuvoje, 1996–1998 m. ir radijo stoties „M-1“ Žinių tarnybos vadovė. Rengė laidas ir interviu įvairiomis šalies politikos, ekonomikos, visuomenės gyvenimo temomis. 1998–2000 m. televizijos „LNK“ žinių tarnybos vadovė, laidos „Savaitės panorama“ vedėja. 2001–2003 m. Lietuvos televizijos direktorė. Vėliau Lietuvos televizijos laidų „Panorama“ ir „Savaitė“, 2008–2010 m. „Redakcija“, 2010–2019 m. „Teisė žinoti“, nuo 2019 m. „Dienos tema“ vedėja. Nuo 2020 m. laidos „Langas į valdžią“ vedėja.

Nuo 2017 m. Laisvės TV laidos „R.I.T.A“ vedėja.

## Įvertinimas
* LDK Gedimino 5 laipsnio ordinas 

## Šaltiniai
Antanašės apylinkė

**Antanašės apylinkė** (arba ***Antanošės apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Zarinkiškio apylinkės ir Zibolių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Obelių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Ždanovo vardo, „Pergalės“ kolūkiai ir Rokiškio tarybinio ūkio Antanošės skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 52,27 || || Ždanovo vardo kolūkis, „Pergalės“ kolūkis  || 33 kaimai, 17 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Barkiškio apylinkė

**Barkiškio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Strepeikių apylinkės, dalies Kreščionių apylinkės ir dalies Ignotiškio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Obelių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 29,21 || || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis  || 19 kaimų, 4 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Algirdas Valiulis

**Algirdas Valiulis** (g. 1931 m. spalio 1 d. Šiauliuose) – teisininkas, buvęs Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas, vicepirmininkas.

## Biografija
1956–1957 m. Lietuvos SSR teisingumo ministerijos Teismų skyriaus revizorius. 1957 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1957–1960 m. Vilniaus miesto Tarybų rajono teismo teisėjas, 1960–1962 m. Vilniaus miesto Spalio rajono teismo teisėjas. 1962–1990 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėjas, 1990–1997 m. sausio 21 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko pavaduotojas-civilinių bylų kolegijos pirmininkas.

Vedęs. Žmona Danutė (g. 1936 m.), duktė Ramunė (g. 1962 m.).

## Šaltiniai
Ažukriaunio apylinkė

**Ažukriaunio apylinkė** (arba ***Užukriaunio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Svobiškio apylinkės, dalies Ignotiškio apylinkės ir dalies Kreščionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Obelių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ ir „Bendrosios žemės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 54,41 || || „Aušros“ kolūkis, „Bendrosios žemės“ kolūkis, „Artojo“ kolūkis  || 28 kaimai, 34 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
B-52 Stratofortress

**Boeing B-52 Stratofortress** () – tolimojo nuotolio skrydžio, ikigarsinis, reaktyvinis strateginis bombonešis, suprojektuotas ir gamintas „Boeing“ kompanijos. Lėktuvą naudoja Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos bei NASA.

1946 m. birželio 5 d., pasirašius sutartį, B-52 konstrukcija buvo pakeista iš tiesiasparnio bombonešio su šešiais turbosraigtiniais varikliais į lėktuvą su ant strėliškų sparnų 8 reaktyviniais varikliais (YB-52). Pirmasis skrydis įvyko 1952 m. balandžio 15 d. Lėktuvą pilotavo Alvinas Džonstonas (*Alvin M. Johnston*).

Gamyba baigėsi 1963 m. lapkričio mėn. Viso pagaminti 742 egzemplioriai neskaitant 2 prototipų.

B-52 buvo suprojektuotas kaip branduolinį ginklą galintis nešti strateginis bombonešis, kuris pakeitė Convair B-36, tačiau, nuo Antrojo pasaulinio karo laikų nepanaudojus branduolinio ginklo, jis buvo naudojamas kaip paprastas aukštybinis bombonešis.

Bombonešio variantas B-52G, yra visų laikų kovinių orlaivių nuotolio rekordininkas. Jis vienas iš nedaugelio karinių orlaivių, nepertraukiamai eksploatuojamų daugiau nei pusę amžiaus. Bombonešis tebėra pagrindinis JAV karinių oro pajėgų bombonešis (kartu su Rockwell B-1 Lancer) ir toks išliks bent iki 2036 m. Planuojama išleisti 11,9 mlrd. dolerių lėktuvams modernizuoti.

## Gamyba

## Kaina

## Charakteristikos

Žemiau pateiktos B-52H varianto charakteristikos.

### Ginkluotė
**Ginklai**: 1× 20 mm (0,787 col.) kalibro automatinė patranka M61 Vulcan (iš pradžių sumontuota nuotoliniu būdu valdomame H modelio uodegos bokštelyje, 1991 m. išimta iš visų eksploatuojamų orlaivių).

**[[Bomba|Bombos]]**: Apie 70 000 svarų (31 500 kg) mišrios amunicijos: įvairių konfigūracijų bombos, minos, raketos.

## Šaltiniai
Lidija Liucija Žilienė

**Lidija Liucija Žilienė** (1943 m. vasario 10 d. Joniškėlyje, Biržų apskrityje – 2024 m. gruodžio mėn.) – teisininkė, buvusi Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėja.

## Biografija
1963–1967 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1960–1963 m. – Jurbarko rajono prokuratūros sekretorė–mašininkė,
1967–1968 m. – Vilniaus miesto Tarybų ir Spalio rajonų teismų stažuotoja,
1968 m. – Teismo ekspertizės mokslinio tyrimo instituto laborantė,
1968–1969 m. – Lietuvos Mokslų Akademijos (LMA) Ekonomikos instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė,
1969–1976 m. – LMA filosofijos, sociologijos ir teisės instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė,
1976–1984 m. – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisminės praktikos apibendrinimo skyriaus viršininkė,
1984–1990 m. – Lietuvos Respublikos Aukščiausiojo Teismo teisėja,
nuo 1990 iki 2008 m. vasario 10 d. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėja.

Ištekėjusi. Vyras Juozas (g. 1942 m.). Sūnus Darius (g. 1971 m.).

## Šaltiniai
Audronių apylinkė

**Audronių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Papilių apylinkės, dalies Vyžeičių apylinkės, dalies Strepeikių apylinkės ir dalies Norkūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Obelių apylinkės ir Rokiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Laisvosios žemės“ ir „Gindvilių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 36,75 || || „Gindvilių“ kolūkis, Obelių tarybinis ūkis  || 24 kaimai, 12 vienkiemių, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Jonas Miliušis

**Jonas Miliušis** (1914 m. rugsėjo 4 d. Čikagoje, JAV – 2000 m. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, scenaristas, vertėjas.

## Biografija
1921 m. atvažiavo į Lietuvą. Mokėsi Raseinių ir Jurbarko gimnazijose. Nuo 1939 m. studijavo ekonomiką Kauno ir Vilniaus universitetuose.

1931 m. dienraščio „Lietuvos žinios“ korespondentas, rašinius spausdino dienraštyje „Vakarai“, laikraščiuose „Lietuvos ūkininkas“, „Ūkininko patarėjas“, kituose periodiniuose leidiniuose. 1940–1941 m. – Lietuvos radijo pranešėjas, 1944–1956 m. – radijo pranešėjas, Lietuvos kino studijos vyriausias redaktorius, Lietuvos radijo literatūros ir meno laidų redaktorius. 1957–1974 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, meno skyriaus redaktorius, 1959–1968 m. – leidinio redaktorius. Rašė kino, radijo ir televizijos teorijos, istorijos bei praktikos klausimais. Sukūrė dokumentinių filmų scenarijų, išvertė grožinės literatūros kūrinių. 

## Šaltiniai
Raikėnų apylinkė

**Raikėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pandėlio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pariškių apylinkės ir dalis Pandėlio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Raikėnų apylinkė prijungta prie Pandėlio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pušyno“, „Naujosios sodybos“ kolūkiai ir Bagdalavos tarybinis ūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 52,86 || || „Naujosios sodybos“ kolūkis, „Pušyno“ kolūkis  || 21 kaimas, 17 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Obelių apylinkė (Pandėlys)

**Obelių apylinkė** (arba ***Abelių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Lebedžių apylinkės, dalies Jaučiapievio apylinkės ir dalies Sriubiškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Pandėlio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Abelių“, „Tarybinės žemės“ ir „Levenio krantų“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 73,12 || || „Tarybinės žemės“ kolūkis, „Abelių“ kolūkis, „Lėvenio krantų“ kolūkis  || 37 kaimai, 13 vienkiemių, 2 glžk. stotys
|}

## Šaltiniai
Šetekšnų apylinkė

**Šetekšnų apylinkė** (arba ***Šetekšnių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Panemunėlio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rokiškio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Rybokų apylinkės ir dalis Panemunėlio stoties apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Šetekšnų apylinkė prijungta prie Panemunėlio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Atžalyno“ ir „Šetekšnos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 56,07 || || „Šetekšnos“ kolūkis, „Atžalyno“ kolūkis  || 19 kaimų, 4 glžk. stotys
|}

## Šaltiniai
Nemunėlio apylinkė

**Nemunėlio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Panemunėlio apylinkės ir dalies Rybokų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Panemunėlio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujuoju keliu“ kolūkis ir Rokiškio tarybinio ūkio Panemunėlio skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 30,87 || || Panemunėlio tarybinio ūkio Tindžiulių, Panemunėlio ir Naujabiržės skyriai  || 1 miestelis, 13 kaimų, 6 vienkiemiai, 1 glžk. stotis, 1 durpynas
|}

## Šaltiniai
Mindaugas Milieška

**Mindaugas Milieška** (g. 1957 m. gegužės 11 d. Alkiškiuose, Akmenės rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1981 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką, 1986 m. – žurnalistikos studijas Leningrado aukštojoje partinėje mokykloje.

1975–1979 m. Akmenės rajono laikraščio „Vienybė“ redakcijos korektorius, korespondentas, 1979–1981 m. laikraščio „Tiesa“ kurjeris, išleidėjas, užsienio skyriaus korespondentas. 1981–1988 m. – Šiaulių rajono laikraščio „Leninietis“ redaktoriaus pavaduotojas, redaktorius. 1988–1990 m. LKP CK spaudos sektoriaus instruktorius ir konsultantas, 1990–1996 m. savaitraščio „Bičiulystė“ redaktoriaus pavaduotojas. 1991 m. taip pat ir Rusijos agentūros „Interfax“ korespondentas Lietuvoje, 1993–1995 m. savaitraščio „Europos lietuvis“ redaktorius. 1996–1998 m. žurnalo „Aljansas“ skyriaus redaktorius. Rašė politinio gyvenimo, ekonomikos, verslo temomis.  Nuo 1999 m. Lietuvos banko atstovas spaudai.

## Šaltiniai
Skemų apylinkė

**Skemų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Vyžeičių apylinkės ir dalies Lukštų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Rokiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Lenino vardo ir „Valstiečio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 37,36 || || „Valstiečio“ kolūkis, Lenino vardo kolūkis  || 19 kaimų, 8 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Vale

**Vale S.A.** – diversifikuota, tarptautinė kalnakasybos bendrovė ir viena iš didžiausių logistikos operatorių Brazilijoje. Vale bendrovė taip pat yra antra pagal dydį kasybos bendrovė pasaulyje. Ši įmonė išgauna daugiausiai geležies rūdų pasaulyje ir yra antra pagal dydį nikelio tiekėja pasaulyje. Vale bendrovė daug išgauna ir mangano, geležies lydinių, vario, boksitų, kalio, kaolino, molžemio ir aliuminio.