open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kenos I apylinkė

**Kenos I apylinkė** (iki 1950 m. ***Kenos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šumsko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. Kenos I apylinkė prijungta prie Kalvelių apylinkės.

## Šaltiniai
Dangaučius

**Dangaučius** – upelis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Krakių seniūnijoje; Smilgaičio dešinysis intakas (Nevėžio baseinas). Prasideda mažame miškelyje prie Ąžuolytės kaimo. Teka pro laukus, daugiausia į pietryčius. Įteka į Smilgaitį 27,2 km nuo jo žiočių, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Meironiškėlių.

Upės vaga sureguliuota. Greta Dangaučiaus yra Norkūnų kaimas.

Pavadinimas siejamas su  – „purvina valka; klampi pelkėta vieta“.

## Šaltiniai
Kačupys

**Kačupys** – upelis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone; Dotnuvėlės dešinysis intakas (Nevėžio baseinas). Prasideda Krakių miškuose, Bakšių kaimo teritorijoje. Teka dirbamais laukais pietryčių kryptimi. Žemupyje pasuka į rytus, įteka į Dotnuvėlę 23,1 km nuo jos žiočių, Vainotiškių kaimo pietinėje dalyje.

Upelio vaga sureguliuota, tuoj aukščiau žiočių įrengtas nedidelis tvenkinėlis (0,76 ha). Prie Kačupio įsikūręs Siponių kaimas.

Vandenvardis reiškia *[[katė]]s upė*, tačiau taip pat gali reikšti „menką, prastą upę“ (plg. *kačiaplaukis* – „menkas, plonas plaukas“, *katlupa* – „niekam tikęs žmogus“, *katvokietis* – „netikras vokietis“).

## Šaltiniai
TSRS Vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisariatas

**TSRS Vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisariatas** () – vienas iš ministerijos lygio centrinių TSRS valdymo organų, valdęs prekybos sferą ir jos vystymą, veikęs 1925–1930 m.

Įkurtas 1925 m. lapkričio 18 d. sujungus TSRS Užsienio prekybos liaudies komisariatą ir TSRS Vidaus prekybos liaudies komisariatą.

1930 m. lapkričio 22 d. TSRS Vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisariatas buvo reorganizuotas, jį padalinus buvo sukurti:
* TSRS Užsienio prekybos liaudies komisariatas,
* TSRS Tiekimo liaudies komisariatas,

## Vadovybė

### Liaudies komisarai
* 1925-11-18 – 1926-01-16: Aleksandras Ciurupa (*Александр Дмитриевич Цюрупа*).
* 1926-01-16 – 1926-08-14: Levas Kamenevas (*Лев Каменев*).
* 1926-08-14 – 1930-11-22: Anastasas Mikojanas (*Анастас Микоян*).

### Liaudies komisarо pavaduotojai
* 1925–1926 m. : Leonidas Krasinas (*Леонид Борисович Красин*),
* 1925–1926 m. : Aronas Šeinmanas (*Арон Львович Шейнман*).
TSRS Tiekimo liaudies komisariatas

**TSRS Tiekimo liaudies komisariatas**, *narkomsnabas* () – vienas iš ministerijos lygio centrinių TSRS valdymo organų, valdęs vidaus prekybos įmones, veikęs 1930–1934 m. Šis liaudies komisariatas palaipsniui perėmė maisto pramonės įmones.

Tiekimo LK buvo sudarytas 1930 m. lapkričio 22 d. perorganizuojant TSRS Vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisariatą.

Šio liaudies komisariato funkcijos buvo:
* žemės ūkio produktų, skirtų gyventojams ir pramonei, paruošos,
* prekybos maisto produktais organizacija,
* valgyklų ir maisto pramonės įmonių organizavimas ir valdymas.

Vienintelių tiekimo liaudies komisaru buvo Anastasas Mikojanas.

1934 m. TSRS Tiekimo liaudies komisariatas buvo panaikintas, o iš jo sudaryti šie liaudies komisariatai:
* TSRS Vidaus prekybos liaudies komisariatas. Jo liaudies komisaru tapo buvęs Mikojano pavaduotojas Izrailis Veiceris (*Израиль Яковлевич Вейцер*).
* TSRS Paruošų liaudies komisariatas. Jo liaudies komisaru tapo kitas buvęs Mikojano pavaduotojas Izrailis Kleineris (*Израиль Михайлович Клейнер*).
* TSRS Maisto pramonės liaudies komisariatas. Jo liaudies komisaru tapo pats Mikojanas.

## Literatūra
* Анастас Микоян «Так было» (Москва, «Вагриус», 1999 г.)
Bervicha

**Bervicha** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 673.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Chvaščevas

**Chvaščevas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Sidros, apie 15 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 45 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Vulka (Sidros valsčius)

**Vulka** () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į vakarus nuo Sidros, apie 18 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 51 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Sidros Šv. Trejybės parapija

**Sidros Šv. Trejybės parapija** () - parapija įkurta 1704 metais. Parapija priklauso Balstogės arkivyskupijai, Dambravos dekanatui. 1781-1783 m. pastatyta parapijos mūrinė bažnyčia.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
GO9

**GO9** – prekybos centras įkurtas 2007 m.

Adresas: Gedimino pr. 9, Vilnius

## Pastato istorija

Pastatas statytas 1893 m. pagal A. Polozovo projektą. XX a. pr. veikė pirmasis miesto naktinis klubas „Palas de Dance“. Šioje vietoje buvo įsikūrusi ir laikraščio „Kurjer Wilenski“ redakcija ir spaustuvė.

1948 m. pagal architekto A. Spelskio projektą buvo pastatas pritaikytas Lietuvos komunistų partijos centro komiteto reikmėms, taip pat veikė šios partijos laikraščių „Agitatorius“, „Laikas ir įvykiai“, „Komunistas“ redakcijos. 1983 m. čia įsikūrė Vilniaus miesto vykdomasis komitetas, 1984 m. statinys buvo rekonstruotas. 2005–2007 m. pastatas rekonstruotas pagal architektų M. Wilson, I. Kašėtaitės ir A. Gvildio projektą.

## Savininkai

Tuometinė „Ajolo“ akcininkė Airijos kompanija „Duke House Asset Managers“ buvusį Vilniaus miesto savivaldybės pastatą, kuriame po pusantrų metų trukusios rekonstrukcijos duris atvėrė prekybos centras „Gedimino 9“, nusipirko 2004 m. birželį už 40,55 mln. Lt, neskaitant kitų su įsigijimu susijusių bei kapitalizuotų rekonstrukcijos išlaidų. Bendra pardavimo suma siekia 45,5 mln. Lt.

Prekybos centras atidarytas 2007 m. balandį. Skelbta, kad investicijos į „Gedimino 9“ projektą viršijo 120 mln. Lt. Remiantis 2009 m. „Ajolo“ ataskaita, 85% „Ajolo“ akcijų priklausė „Davycrest Nominees Ltd.“, po 5 % – Robertui Shane’ui Neillui ir „Constructus“. Dar 5% akcijų turėjo tuometinis „Ajolo“ direktorius Bernardas Francis Hamillas.

Vilniaus apygardos teismas „Ajolui“ bankroto bylą iškėlė pernai gegužės 14 d. Bendrovė 2009 m. baigė su beveik 90 mln. Lt nuostolių. Grynieji nuostoliai 2008 m. siekė 77,95 mln. Lt.

Teismui pareiškimą dėl bankroto bylos iškėlimo pernai kovą pateikė „Swedbank“, nes „Ajolas“ nevykdė 2005 m. lapkritį pasirašyta sutartimi dėl 30 mln. EUR (103,6 mln. Lt) kredito suteikimo prisiimtų įsipareigojimų. Sutarties įvykdymas buvo užtikrinas „Gedimino 9“ pastato ir žemės sklypo įkeitimu.

„Swedbank“ kredito sutartį nutraukė nuo 2009 m. lapkričio 2 d. ir paragino įmonę grąžinti likusią kredito sumą, kuri įspėjimo apie sutarties nutraukimo dieną siekė 28,6 mln. EUR (98,9 mln. Lt), o 2009 m. pabaigoje – 27,64 mln. EUR (95,44 mln. Lt). „Ajolas“ tuomet teigė, kad banko reikalaujama suma nebuvo grąžinta dėl lėšų stygiaus.

2012 m. pabaigoje prekybos centrą įsigijo švedų investicinė bendrovė „East Capital“. „GO9“ rekonstruotas sujungiant skandinaviško minimalizmo, itališko modernumo ir istorinio architektūrinio paveldo tradicijas.
## Svetainė

Prekybos centro svetainė

## Šaltiniai
Česlovas Liandsbergis

**Česlovas Liandsbergis** (1869 m. vasario 16 d. Kompanščiznos dvaras, Panevėžio apskritis, Rusijos imperija – apie 1946 m.) – Lietuvos inžinierius, bankininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą dirbo Vilniaus privataus komercijos banko Bobruisko ir Vilniaus skyriuose, porą mėnesių – lietuviško kredito kooperatyvo valdybos narys. Karo metais darbavosi Lietuvių draugijoje nukentėjusiems dėl karo šelpti.

1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. Su kitais kūrė Lietuvos prekybos ir pramonės banką, organizavo jo skyrių Kaune, vadovavo Vilniaus skyriui. Lenkams uždarius banko skyrių 1921 m. kalintas Lukiškių kalėjime, vėliau deportuotas į Lietuvą. 1922 m. priimtas Lietuvos banko vyriausiuoju kasininku, kartu su J. Pakniu periminėjo iš iždinių į apyvartą neišleistus litų banknotus, tvarkė pinigų emisijos paskaitą. Vėliau vadovavo banko Klaipėdos, Kybartų skyriams. 1946 m. areštuotas. Tolimesnis likimas nežinomas.

## Šaltiniai
Ona Jautakienė

**Ona Umantaitė-Jautakienė-Jautakė** (g. 1957 m. sausio 4 d. Batakiuose, Tauragės rajonas) – Lietuvos poetė, prozininkė, redaktorė.

## Biografija
1964–1972 m. mokėsi Stulgių aštuonmetėje mokykloje, 1972–1975 m. Skaudvilės vidurinėje mokykloje. 1977–1984 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistikos specialybę. 1975–1988 m. Kelmės rajono laikraščio „Komunistinis žodis“ skyriaus vedėja, 1988–2000 m. laikraščio „Bičiulis“ skyriaus vedėja, nuo 2000 m. šio leidinio redaktorė. 2000–2003 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narė (LVP).

Pradinėje mokykloje rašė eilėraščius, juos spausdino „Moksleivio“, „Tarybinės moters“, „Šluotos“ žurnalai, Kelmės ir Tauragės rajonų laikraščiai. 1974 m., būdama dešimtokė, tapo respublikinio jaunųjų literatų konkurso prizininke, 1975 m. – jo laureate. 1975 m. balandžio mėn. „Moksleivio“ žurnale eilėraščius pristatė poetas Jonas Strielkūnas. 2003 m. išėjo pirmoji O. Jautakienės knyga „Vilko lagaminas“. 2003 m. už „Vilko lagaminą“ ir „Debesį virš akivarų“ apdovanota literatūrine Reginos Biržinytės premija. Lietuvos rašytojų sąjungos ir Lietuvos žurnalistų sąjungos narė.

## Bibliografija
* Vilko lagaminas: pasakos geriems vaikams (dail. Aušra Čapskytė). – Vilnius: Gairės, 2003. – 44 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-40-8
* Rožiniai debesėliai: pasakos, novelės vaikams (dail. A. Čapskytė). – Vilnius: Žuvėdra, 2006. – 111 p.: iliustr. – ISBN 9955-669-17-9
* Debesis virš akivarų: eilėraščiai (iliustr. Erminijus Krasuckis). – Radviliškis: Litera, 2003. – 66 p.: iliustr. – ISBN 9955-410-28-0
* Katino Felicijono pasakos: pasakos (dail. Aušra Čapskytė). – Vilnius: Gairės, 2004. – 109 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-51-3
* Kamanės sekmadienis: novelės (dail. Aušra Čapskytė). – Vilnius: Gairės, 2004. – 93 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-53-X
* Žemaitiški sodai: miniatiūros, eilėraščiai (dail. Aušra Čapskytė). – Vilnius: Gairės, 2005. – 131 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-67-X
* Mėnulio pasakos (dail. Aušra Čapskytė). – Vilnius: Gairės, 2005. – 206 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-72-6
* Kelmė: fotonovelės / Ona Jautakienė, Jonas Danauskas. – V.: Standartų spaustuvė, 2006. – 78 p.: iliustr. – ISBN 9955-488-15-8
* Bičių skėčiai: eilėraščiai vaikams (iliustr. Andrius Birvydas). – Vilnius: Gairės, 2006. – 31 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-86-6
* Nojaus varna: eilėraščiai. – Vilnius: Žuvėdra, 2007. – 136 p.: iliustr. + 1 garso diskas (CD). – ISBN 978-9955-669-19-7
* Avinėlis Jakobas (dail. Sigutė Ach). – Vilnius: Nieko rimto, 2007. – 69 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-683-39-1
* Gimtadienis su Žvirbliu: pasaka (dail. Lina Eitmantytė-Valužienė). – V.: Nieko rimto, 2009. – 67 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-683-54-4
* Ponia Pelargonija: pasakos (dail. Edita Suchockytė). – Vilnius: Kronta, 2009. – 121 p.: iliustr. + 1 garso diskas (CD). – ISBN 978-609-401-066-8
* Kai aš buvau Kleo: apysaka (dail. Aida Janonytė). – Vilnius: Gimtasis žodis, 2009. – 84 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-16-301-5
* Maži paklydimai: eilėraščiai vaikams / Ona Jautakė, Rasuolė Jautakytė RaJa. – Vilnius: Žuvėdra, 2012. – 74 p.: iliustr. – ISBN 978-609-8089-06-6

## Šaltiniai
Petras Kisielis

**Petras Kisielis** (; 1890 m. gegužės 13 d. – 1940 m. gegužės 15 d. Vladivostokas) – dailininkas, portretistas, pedagogas, Rusijos pilietinio karo dalyvis, vienas Revoliucinės Rusijos dailininkų asociacijos kūrėjų.

## Biografija
Lietuvis, gimė valstiečių šeimoje Novoaleksandrovsko apskrities *Грибани* kaime (dab. Rokiškio rajono Panemunis).
Tėvas Jurgis dirbo Komarų dvare ir augino šešis sūnus. Dvarininko Komaro duktė Elžbieta su vyru Vitoldu Krasicku, pastebėję Petro Kisielio gabumus piešimui,1902 m. nusiuntė į G. Zivo fotografiją (Peterburgas) „mokiniu“, kad išmoktų retušavimo ir knygrišybos. Vėliau, 1910–1912 m., mokėsi barono Štiglico techninio piešimo mokykloje, 1913–1916 m. Imperatoriškojoje menų akademijoje. 1916 m. paimtas į kariuomenę ir 1917 m. komandiruotas į vyriausiojo kariuomenės vado štabą dirbti trofėjinės komandos dailininku. Tapė Georgijaus kryžiaus kavalierių, caro generolų (tame tarpe L.Kornilovo) portretus..

1918–1920 m. Rusijos pilietinio karo metais dirbo Revoliucinės karo tarybos pirmininko Levo Trockio traukinyje dailininku. 1921 m. RTFSR Švietimo liaudies komisariato inspektorius meninėms organizacijoms. 1922–1924 m. Revoliucinės karo tarybos reikalų valdytojo padėjėjas. Nuo 1922 m. buvo *Revoliucinės Rusijos dailininkų asociacijos* (RRDA; ) narys, vėliau – asociacijos narys. 1925–1929 m. dėstė Centriniuose RRDA meniniuose kursuose, buvo jų vedėjas. 1928–1929 m. buvo Aukščiausiojo meno techninio instituto Tapybos fakulteto docentas ir dekanas. 1930 m. pašalintas iš RRDA, tuo metu vyko partinių eilių „valymas“. 1937 m. buvo suimtas ir 1940 m. mirė pataisos darbų stovykloje.

## Kūryba
Užsiiminėjo daugiausia grafika:
* portretais – generolo L. Kornilovo portretas (1917 m. akvarelė), Spalio revoliucijos veikėjų portretai (1922 m.; litografijos), kiti portretai.
* plakatais – „Mirtis darbininkų  ir valstiečių smaugėjams ir engėjams“ (*Смерть душителям и угнетателям рабочих и крестьян!*; 1919 m.), „Draugai, visi į Uralą!“ (*Товарищи, все на Урал!*; 1919 m.) ir kt.
Vargo žmonės

**Vargo žmonės** () - Dostojevskio romanas. Kartais verčiamas kaip Vargingi Žmonės, buvo pirmasis F. Dostojevskio romanas, kurį jis parašė per devynis mėnesius. Publikuotas pirmą kartą 1846 m. ir buvo maloniai sutiktas įtakingo to meto kritiko Visariono Belinskio, kuris jį įvardino socialiai sąmoninga literatūra. Tuo tarpu kiti sveikino autorių, vadinadami jį naujuoju Gogoliu. 

Ši knyga buvo dalinai įkvėpta N. Gogolio novelės „Apsiaustas“, kurio pagrindinis veikėjas yra nukopijuotasis tarnautojas. Šis romanas parašytas laiškų forma. Tai susirašinėjimas tarp dviejų pagrindinių herojų. Kaip ir „Apsiaustas“, romanas „Vargo žmonės“ suteikia informacijos apie nuskurdusių XIX a. vidurio Rusijos žmonių gyvenimą bei buitį. 

„Vargo žmonių“ herojus, senstelėjęs, skurdus, užguitas valdininkėlis Makaras Devuškinas – tikras biblinis mažutėlis, bet jo siela kupina gilių ir sudėtingų jausmų, kuriuos jis atveria savo laiškuose mylimajai Varvarai.

Tik toks rašytojas kaip F. Dostojevskis galėjo taip giliai ir jautriai pažvelgti į mažo žmogaus jausmų pasaulį ir parodyti jo grožį.
Yakovos Bilek

**Yakovos Bilek** (1917 m. liepos 7 d. Izmire, Turkija – 2005 m. gegužės 4 d. Atėnuose, Graikija) – Turkijos krepšininkas, FIBA krepšinio teisėjas, Vokietijos krepšinio treneris.

## Biografija
Gimė graikų šeimoje Turkijoje. Kultivavo krepšinį, buvo pakviestas į Turkijos vyrų krepšinio rinktinę, už kurią 1947–1948 m. sužaidė aštuonerias rungtynes.

1951 m. jam suteiktas FIBA krepšinio teisėjo vardas. Dukart teisėjavo Olimpinėse žaidynėse, tarp jų ir pusfinalio rungtynėse tarp Sovietų Sąjungos ir Brazilijos per 1960 m. Romos Olimpiadą.

1962 m. persikėlė į VFR, aštuonerius metus vadovavo Vokietijos vyrų krepšinio nacionalinei rinktinei. Vėliau dirbo Kreucnaco miestelyje, VfL 1848 klube. Tai seniausias Vokietijos krepšinio klubas, kuriame po Antrojo pasaulinio karo užaugo nemažai šalies rinktinių narių. Šiame Reino krašto-Pfalco žemės miestelyje jis treniravo tiek jaunimo, tiek ir veteranų komandas. 1974 m. priėmė Vokietijos pilietybę.
Centrinė administracinė valdyba

**Centrinė administracinė valdyba**, *RTFSR NKVD Centrinė administracinė valdyba* () – 1923–1927 m. egzistavęs RTFSR NKVD padalinys.

Centrinė administracinė valdyba buvo įkurta 1923 m. rugsėjo mėnesį. Į ją buvo sujungti trys ankstesnieji padaliniai:
* Milicijos vyriausioji valdyba (*Главное управление милиции; ГУМ),
* [[Kriminalinės paieškos centrinė valdyba]], *Centrorozyskas* (*Центральное управление уголовного розыска; ЦУУР; Центророзыск*),
* NKVD Administracinis skyrius.
Padalinius sujungus darbuotojų skaičius sumažėjo du su trupučiu karto, išlaidos – 30%.

CAV sudarė:
* *Administracinis skyrius*. Jo funkcijos:
** administracinė priežiūra,
** administracinės poveikio priemonės,
** užsieniečių teisinė padėtis,
** organų, užsiimančių [[Civilinės būklės aktas|civilinės būklės aktų]] įrašais kontrolė.
* *Milicijos skyrius*: Jo funkcijos:
** [[viešoji tvarka|viešosios tvarkos]] apsauga,
** [[įstatymas|įstatymų]] ir valdžios įsakų įgyvendinimas,
** žinybinė apsauga,
** asmens liudijimų išdavimas
** adresų stalų darbo priežiūra,
** milicininkų tarnybos įstatų formavimas.
** areštinių prie milicijos skyrių veikimo priežiūra.
* *Kriminalinės paieškos skyrius''. Jo funkcijos:
** vietinių kriminalinės paieškos skyrių darbo priežiūra,
** kriminalinės paieškos metodikų kūrimas,
** bendra kriminalinė įskaita.
** paieškos visoje respublikos teritorijoje organziacija,
** pagalba vietiniams paieškos darbuotojams vykstant į vietinius paieškos skyrius.

Centrinė administracinė valdyba buvo panaikinta 1927 m. gruodį ją padalinus į tris savarankiškus skyrius – administracinės priežiūros, milicijos ir kriminalinės paieškos.

## Literatūra
* МВД России, энциклопедия. М., Объед. ред-ция МВД России, «Олма-пресс», 2002 г.
Jonas Mašiotas (1874)

**Jonas Mašiotas** (1874 m. birželio 24 d. Pūstelninkuose, Šakių valsčius, Naumiesčio apskritis, Rusijos imperija – 1947 m. rugsėjo 9 d. Kaunas) – Lietuvos matematikas, inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas, Valstybės kontrolierius.

## Biografija
Brolis rašytojas, pedagogas Pranas Mašiotas, žmona pedagogė Ona Mašiotienė. 1893 m. baigė Marijampolės gimnaziją ir įstojo į Maskvos universiteto matematikos skyrių. Jį 1900 m. baigęs įstojo į Maskvos aukštąją technikos mokyklą, kurią 1904 m. baigė inžinieriaus laipsniu.

Studijuodamas Maskvoje prisidėjo steigiant Maskvos lietuvių susišelpimo draugiją. Baigus mokslus buvo siūloma gera karjera Rusijoje, Morozovo fabrikuose, bet ja nepasinaudojo, grįžo į Lietuvą. Beveik metus dirbo Virbalio muitinėje inžinieriumi ekspertu, vėliau – Vilniaus chemijos technikos mokyklos specialių dalykų mokytojas. Vilniuje tapo ūkio mašinų dirbtuvės „Vilija“ tikruoju pajininku, prisidėjo steigiant 3-ąją Vilniaus savitarpio kredito draugiją (vėliau Lietuvių bankas Vilniuje), banko valdybos narys. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, savitarpio kredito draugijos turtą išgabeno į Maskvą, kur trejus metus dirbo akcinės bendrovės „Dinamo“ elektromechaninėje gamykloje. 1916-1918 m. Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti komiteto narys, Lietuvos tautos fondo kasininkas.

1918 m. grįžęs į Vilnių prisidėjo steigiant Lietuvos technikos draugiją, jos pirmininkas. Nuo 1919 m. spalio mėn. Valstybės kontrolieriaus pavaduotojas,  1926 m. rugpjūčio 1 d. – 1926 m. gruodžio 17 d. Valstybės kontrolierius, vėliau revizijos inspektorius. Nuo 1924 m. kovo 15 d. Lietuvos universiteto privatdocentas, dėstė buhalteriją ir techninę atskaitomybę. Nuo 1928 m. rugpjūčio 20 d. vėl kontrolieriaus pavaduotojas, vėliau generalinis sekretorius, 1940 m. birželio 19–24 d. kontrolierius, 1940 m. liepos 6–16 d. Valstybės Kontrolės krašto apsaugos departamento direktorius.

## Šaltiniai
Etapavimas

**Etapavimas** – priverstinis suimtųjų, nuteistųjų, tremtinių ar tardomųjų gabenimas ikirevoliucinėje Rusijoje į kalinimo, tremties vietą per tarpinius punktus - lagerius ir kalėjimus.

## Nuorodos
Etapas

**Etapas** reiškia:
* laikotarpį, stadiją (pvz., atliekant darbus).
* karyboje – punktą, kur praeinanti kariuomenė gauna nakvynę, maistą, medicininę pagalbą.
* sporte – varžybų distancijos dalį.
* kalinių etapą – (Rusijoje) nakvynės punktą kelyje kalinių partijoms; varomų suimtųjų grupę; tremtinių kelią į ištrėmimo vietą. Siųsti etapu, etapuoti – gabenti kalinius (tremtinius) į kalinimo (tremties) vietą per tarpinius lagerius ir kalėjimus.
Jonas Mašiotas (1897)

**Jonas Mašiotas** (1897 m. rugsėjo 12 d. Rygoje, Rusijos imperija – 1953 m. vasario 28 d. Čikagoje) – Lietuvos pedagogas, matematikas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Tėvas pedagogas, rašytojas Pranas Mašiotas. 1915 m. baigė vokiečių realinę mokyklą Rygoje. 1916–1918 m. dirbo Lietuvių tremtinių komitete Maskvoje. 1919 m. Rygoje redagavo laikraštį „Darbininkų kova“. Grįžęs į Lietuvą, 1919–1922 m. mokytojavo Marijampolės gimnazijoje ir mokytojų seminarijoje. Nuo 1922 m. studijavo matematiką Berlyno ir Ciuricho universitetuose. Nuo 1926 m. Kauno komercinės aukštesniosios mokyklos nuo 1927 m. rugsėjo 1 d. dar ir Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos mokytojas. 1943 m. tapo vyresniuoju mokytoju ir buvo paskirtas mokytoju į Vilkijos gimnaziją. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1946 m. laikraštėlio Laisvoji Lietuva redaktorius. 1949 m. atvyko į JAV.

1916–1918 m. priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijai, vėliau Lietuvos šaulių sąjungai, nuo 1929 m. Lietuvos skautų sąjungai, nuo 1945 m. Lietuvos atgimimo sąjūdžiui (vienas jo kūrėjų), nuo 1951 m. Amerikos lietuvių tautinei sąjungai. Bendradarbiavo leidiniuose „Jaunoji Lietuva“ (1916 m.), „Lietuvos žinios“, „Švietimo darbas“, „Mūsų kelias“, „Vienybė“, „Margutis“, „Draugas“. Parašė matematikos vadovėlių gimnazijoms.

## Bibliografija
* Erdvės geometrija, 1928 m.
* Matematikos formulės ir lentelės, 1929 m.
* Funkcija ir jos grafiškas vaizdavimas aukštesnėse ir vidurinėse mokyklose I, 1930 m.
* Matematikos vadovėlis, teorija ir uždavinynas vidurinei mokyklai, 1937 m., II d. 1938 m., III d. 1938 m.
* Keturženklės dešimtainių logaritmų ir trigonometrininių funkcijų didumų lentelės, 1945 m.

## Šaltiniai
Gintaras Žagunis

**Gintaras Žagunis** (1957 m. birželio 20 d. Rozalime – 1991 m. gegužės 19 d. Krakūnuose, Šalčininkų raj.; palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse) – pirmasis po Nepriklausomybės atkūrimo žuvęs Lietuvos pasienietis.

## Biografija
Nuo 1964 m. mokėsi Trakų mokykloje-internate, vėliau – Trakų 2-joje vidurinėje mokykloje. 1975 m. įstojo į Vilniaus statybos technikumą. 1976–1978 m. tarnavo sovietinėje armijoje.

1980 m. baigė Vilniaus statybos technikumą. Tais pačiais metais pradėjo dirbti Trakų restauravimo dirbtuvėse, vėliau – Respublikinėje normatyvų tyrimo stotyje Vilniuje, Komunalinio ūkio projektavimo institute. 1984–1989 m. tarnavo VRM vyriausybinių ir valstybinių pastatų apsaugos batalione. 1990 m. įstojo į Lietuvos šaulių sąjungą ir Lietuvos demokratų partiją. 1990–1991 m. dirbo pasieniečiu Krakūnų pasienio poste.

### Žūtis

Gegužės 18 d. Šalčininkų pasienio kontrolės poste nukautas postą iš TT pistoleto apšaudęs Baltarusijos TSR Varanavo rajono Benekainių apylinkės inspektorius milicijos kapitonas A. Fijazis (). Po šio įvykio Lietuvos sienos apsaugos vadovybė nurodė pasieniečiams pasitraukti iš kontrolės punktų. Tam į kontrolės punktus buvo atsiųstas autobusas, kiti pasieniečiai išvyko tarnybiniais autobusais, tačiau Krakūnų pasienio kontrolės postas evakuotas nebuvo. Anksti ryte poste rastas G. Žagunio kūnas su šautinėmis žaizdomis, nustatyta, kad pareigūnas nužudytas tarp 2:30 ir 3:00. Kaip vėliau paaiškėjo, Krakūnų posto pasieniečiai nebuvo atitraukti dėl užkardos vado ir Krakūnų posto viršininko kaltės. Pastarasis pareiškus kaltinimus išėjo iš Pasienio apsaugos tarnybos.

## Įamžinimas
* Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas – 1991 m., po mirties.
* Šaulių žvaigždė
* Sausio 13-osios atminimo medalis

## Šaltiniai
Jonas Juodišius (1938)

**Jonas Juodišius** (1938 m. Kaunas – 2002 m. kovo 10 d., Vilnius) – Lietuvos meninio stiuko ir skulptūros aukščiausios kategorijos restauratorius.

## Biografija
Tėvas generolas Jonas Juodišius, brolis smuikininkas Paulius Juodišius.

Dirbo buvusiame Kultūros paminklų restauravimo treste, restauravo puošybinę lipdybą Vilniaus Šv. Jonų, Šv. Petro ir Povilo, Visų Šventųjų bažnyčiose, Pažaislio vienuolyne, Kauno rotušėje ir Verkių rūmuose. 1958–1961 tarnavo TSSR kariniam laivyne. 1991 m. kandidatas į atkuriamos valstybės karo vadus. Nuo 1980 m. iki pat mirties dirbo Lietuvos dailės muziejaus Prano Gudyno muziejinių vertybių restauravimo centre. Jo dėka į Lietuvos muziejų ekspozicijų sales sugrįžo daugelis, atrodo, negrįžtamai prarastų vertingų skulptūrų: R.Jakimavičiaus „Poeto P. Vaičiūno biustas“, B. Bučo „Prezidento A. Smetonos biustas“, Louis Noel „Rebeka“ ir kitos. Jis konservavo ir restauravo labai skirtingų skulptorių: K. Jelskio, A. Vivulskio, P. Rimšos, J. Zikaro, V. Kašubos palikimą.

## Šaltiniai
Chlevisko Dolnai

**Chlevisko Dolnai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į rytus nuo Suchovolios, apie 30 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 51 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Ciemnė

**Ciemnė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Jonas Juodišius

**Jonas Juodišius**:

* Jonas Juodišius (1892) – Lietuvos karinis veikėjas;
* Jonas Juodišius (1938) – meninio stiuko ir skulptūros restauratorius.
Jonas Mašiotas

**Jonas Mašiotas**:

* Jonas Mašiotas (1874) – matematikas, inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas, Valstybės kontrolierius;
* Jonas Mašiotas (1897) – pedagogas, matematikas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Kambodžos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Kambodža|Kambodžos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 14 701 717 (2011 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 32,2 %
* *15-64 m.:* 64,1 %
* *65 m. ir vyresni:* 3,8 % (2011 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 22,9 m.
* *vyrų:* 22,2 m.
* *moterų:* 23,7 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,698 % (2011 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 25,4 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,07 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,34 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 20 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 3,2 % (2010 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,045 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,95 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,6 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,96 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 55,49 mirusiųjų/1000 gimimų (2011 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 62,67 m.
* *vyrų:* 60,31 m.
* *moterų:* 65,13 m. (2011 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 73,6 %
* *vyrų:* 84,7 %
* *moterų:* 64,1 % (2004 m. apsk.)

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Kambodža (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Kambodžos miestai
Oralis

**Oralis** () – aukščiausia Kambodžos viršukalnė. Stūkso šalies vidurio–pietinėje dalyje, Kampong Spi provincijoje, Oralio apygardoje. Yra rytinėje Kardamono kalnų dalyje. Aukštis – 1813 m.

Kalnas ir jo apylinkės pastelbtos laukinės gamtos draustiniu.

## Šaltiniai
Damrėjaus kalnai

**Damrėjaus kalnai** arba **Dramblių kalnai** – kalnų masyvas pietų Kambodžoje, Kardamono kalnų pietrytinė atšaka. Aukštis iki 1081 m (Pnom Bokoro k.). Kalnai stūkso greta Siamo įlankos, todėl jų vakariniuose šlaituose iškrenta daug kritulių (3800–5000 mm per metus), tuo tarpu rytiniai šlaitai daug sausesni (1020–1520 mm).

Damrėjaus kalnus dengia drėgnieji tropiniai miškai. Iki 1975 m. juose buvo pagrindinė juodųjų pipirų auginimo sritis šalyje, bet prasidėjęs pilietinis karas šį verslą nutraukė. Kalnuose gausu krioklių, auga retos orchidėjos. Įsteigtas Prė Monivongo nacionalinis parkas. Damrėjaus kalnuose išlikę prancūzų laikų Bokoro rūmai.
Lietuvos Respublikos administracinio proceso kodeksas

**Lietuvos Respublikos administracinio proceso kodeksas** (**LR APK**) - Lietuvos įstatymo projektas dėl administracinės teisenos; administracinio proceso kodeksas. Šiuo metu veikia LR administracinių bylų teisenos įstatymas.

## Istorija
2001 m. rugsėjo 27 d. teisingumo ministro Vytauto Markevičiaus įsakymu buvo sudaryta darbo grupė naujajam LR ATPK rengti. 

2003 m. sausio 23 d. šis įsakymas buvo panaikintas ir priimtas naujas, kuriame įsakyta sudaryti APK rengimo darbo grupę. Darbo grupės vadovu paskirtas Lietuvos teisės universiteto Teisės fakulteto Civilinio proceso katedros vedėjas Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pirmininkas doc. dr. Virgilijus Valančius. Darbo grupei APK projektą pavesta parengti iki 2003 m. liepos 1 dienos. Tačiau šis kodekso projektas nebuvo priimtas. LR teisingumo ministerija pateikė visuomenei svarstyti naujojo ATPK projektą.

Pagrindine priežastimi, lėmusia vėlesnį, nei planuota, naujųjų ATPK ir APK projektų pateikimą visuomenei svarstyti, buvo ta, kad naujųjų kodeksų projektų rengimo darbo grupėms nebuvo neaišku, kaip LR Konstitucijoje bus įtvirtinta Europos Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo tvarka. Dėl šios priežasties idealiausia ATPK įsigaliojimo data buvo laikoma 2004 m. gegužės 1 d., kai Lietuva tapo ES nare. 

## Šaltiniai
1948 m. žiemos olimpinės žaidynės

**1948 m. žiemos olimpinės žaidynės** buvo V žiemos olimpinės žaidynės, kurios buvo surengtos Šveicarijos Sankt Morico mieste sausio 30-vasario 8 dienomis. Tai buvo pirmosios žaidynės po Antrojo pasaulinio karo ir jose negalėjo dalyvauti Vokietija ir Japonija.

## Miesto rinkimai
Dėl teisės surengti V žiemos olimpines žaidynes rungėsi vos du miestai: Šveicarijos Sankt Moricas ir JAV Leik Plesidas. 1946 m. galiausiai buvo pasirinkta neutrali Šveicarija.

## Sporto šakos
* Bobslėjus
* Greitasis čiuožimas
* Dailusis čiuožimas
* Kalnų slidinėjimas
* Ledo ritulys
* Skeletonas
* Slidinėjimas
* Šiaurės dvikovė
* Šuoliai su slidėmis

Taip pat vyko dviejų parodomųjų sporto šakų varžybos: kareivių patrulių lenktynės ir žiemos penkiakovė.

## Dalyvavusios šalys
Žiemos olimpinėse žaidynėse pirmą kartą dalyvavo Čilė, Danija, Libanas, Pietų Korėja ir Islandija.

## Medalių lentelė

## Šaltiniai
Europos socialinė chartija

**Europos socialinė chartija ** – tarptautinė sutartis. Sritis – socialinė teisė. Priėmė Europos Taryba (1961 m.). Įsigaliojo 1965 m. vasario 26 d.

1996 m. šie straipsniai buvo peržiūrėti. Įsigaliojo 1999 m.

## Teisės
* 1 straipsnis. Teisė į darbą
* 2 straipsnis. Teisė į tinkamas darbo sąlygas
* 3 straipsnis. Teisė į sveikas ir saugias darbo sąlygas
* 4 straipsnis. Teisė į teisingą atlyginimą
* 5 straipsnis. Teisė jungtis į organizacijas
* 6 straipsnis. Teisė į kolektyvines derybas
* 7 straipsnis. Vaikų ir paauglių teisė į apsaugą
* 8 straipsnis. Dirbančių moterų teisė į motinystės apsaugą
* 9 straipsnis. Teisė į profesinį orientavimą
* 10 straipsnis. Teisė į profesinį rengimą
* 11 straipsnis. Teisė į sveikatos apsaugą
* 12 straipsnis. Teisė į socialinę apsaugą
* 13 straipsnis. Teisė į socialinę paramą ir medicinos pagalbą
* 14 straipsnis. Teisė naudotis socialinės rūpybos tarnybų paslaugomis
* 15 straipsnis. Neįgaliųjų teisė į savarankiškumą, socialinę integraciją ir dalyvavimą visuomenės gyvenime
* 16 straipsnis. Šeimos teisė į socialinę, teisinę ir ekonominę apsaugą
* 17 straipsnis. Vaikų ir paauglių teisė į socialinę, teisinę ir ekonominę apsaugą
* 18 straipsnis. Teisė dirbti mokamą darbą kitų Šalių teritorijoje
* 19 straipsnis. Darbuotojų migrantų ir jų šeimų teisė į apsaugą ir paramą
* 20 straipsnis. Teisė į lygias galimybes ir vienodą padėtį darbo ir profesijos reikalais nediskriminuojant dėl lyties
* 21 straipsnis. Teisė į informaciją ir konsultaciją
* 22 straipsnis. Teisė dalyvauti nustatant ir gerinant darbo sąlygas bei darbo aplinką
* 23 straipsnis. Pagyvenusių žmonių teisė į socialinę apsaugą
* 24 straipsnis. Teisė į apsaugą darbo sutarties nutraukimo atveju
* 25 straipsnis. Darbuotojų teisė į savo reikalavimų gynimą darbdavio bankroto atveju
* 26 straipsnis. Teisė į orumą darbe
* 27 straipsnis. Pareigų šeimai turinčių darbuotojų teisė į lygias galimybes ir vienodą padėtį
* 28 straipsnis. Darbuotojų atstovų teisė į apsaugą įmonėje ir jiems palankių sąlygų sudarymą
* 29 straipsnis. Teisė į informaciją ir konsultacijas, kai atliekamos grupinio atleidimo procedūros
* 30 straipsnis. Teisė į apsaugą nuo skurdo ir socialinės atskirties
* 31 straipsnis. Teisė į būstą

## Nuorodos
* Tekstas
Lietuvos darbo teisė

**Lietuvos darbo teisė** - Lietuvos privatinės teisės sritis, apimanti darbo teisinius santykius; nacionalinė darbo teisė. Kodifikuota Lietuvos teisės šaka. Pagrindinis teisės šaltinis - darbo kodeksas.

## Istorija
1971 m. buvo priimtas Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos darbo įstatymų kodeksas. 

1973 m. sausio 1 d. Lietuvos TSR DĮK įsigaliojo.

Lietuvoje po Nepriklausomybės atkūrimo LTSR darbo įstatymų kodeksas buvo recepuotas. Greta LR DĮK galiojo taip pat naujai priimti atskiri LR darbo įstatymai. Naujai susiklosčiusius rinkos ekonomikos santykius darbo srityje reikėjo teisiškai sureguliuoti liberaliau, lanksčiau, aiškiau ir išsamiau. Lietuvai siekiant narystės Europos Sąjungoje, buvo būtina reformuoti darbo santykių sritį pagal prisiimtus įsipareigojimus. 

Darbo įstatymų kodeksas neteko galios tik 2003 m. sausio 1 d., kai įsigaliojo Lietuvos Respublikos darbo kodeksas, priimtas 2002 m. birželio 4 d. Pažymėtina, kad iki naujojo LR DK priėmimo daugelis Rytų bei Vidurio Europos valstybių kaip Vengrija, Lenkija ir kitos savo darbo teisę buvo jau reformavusios.

## Darbo teisės mokslas
Veikia:  
*VU TF Privatinės teisės katedra (įsteigta 2009 m. rugsėjo 1 d., sujungus Civilinės teisės ir civilinio proceso katedrą ir Darbo teisės katedrą), Darbo teisės institutas (doc. dr. Tomas Davulis) įkurtas 2009 m. 
*MRU TF - Darbo teisės ir socialinės saugos katedra

Yra parašytas Lietuvos Respublikos darbo kodekso komentaras. Specialistus vienija Lietuvos darbo teisės ir socialinės apsaugos draugija.

## Literatūra
*Viktoras Tiažkijus. Darbo teisė: teorija ir praktika, 2005, Justitia.
*Autorių kolektyvas (T. Bagdanskis, G. Dambrauskienė, R. Guobaitė, R. Krasauskas, V. Lopinys, R. Macijauskienė, I. Mačernytė-Panomariovienė, L. Sirvydienė, J. Tartilas, J. Usonis). Darbo teisė (vadovėlis). Vilnius: MRU, 2008.
Lietuvos privatinė teisė

**Lietuvos privatinė teisė** – Lietuvos teisės sritis; nacionalinė privatinė teisė. Kita sritis – Lietuvos viešoji teisė (kartu sudaro Lietuvos teisės sistemą).

## Lietuvos civilinė teisė

## Lietuvos darbo teisė

## Lietuvos komercinė teisė

## Privatinės teisės mokslas
Lietuvoje privatinės teisės mokslą plėtoja:
* VU: Teisės fakultetas – Privatinės teisės katedra (iki 2009 m. rugsėjo 1 d. – Civilinės teisės ir civilinio proceso katedra)
* VDU: Teisės fakultetas – Privatinės teisės katedra
* Mykolo Romerio universitetas: Teisės fakultetas – Civilinės ir komercinės teisės katedra, MRU TF Verslo teisės katedra.
Lietuvos komercinė teisė

**Lietuvos komercinė teisė** - Lietuvos privatinės teisės šaka; nacionalinė  komercinė teisė.

## Teisės šaltiniai
Pagrindiniai šaltiniai:
*LR civilinis kodeksas
*Akcinių bendrovių įstatymas 
*Juridinių asmenų registro įstatymas
*Draudimo įstatymas
*Lietuvos Respublikos bankų įstatymas
*kt.

Anksčiau buvo rengiamas LR komercinis kodeksas, tačiau nebuvo patvirtintas.

## Mokslas
*VU TF Privatinės teisės katedra (iki 2009 m. rugsėjo 1 d. - Civilinės teisės ir civilinio proceso katedra)
*VDU Teisės fakultetas: Privatinės teisės katedra
*MRU Teisės fakultetas: Civilinės ir komercinės teisės katedra

Komercinės teisės dėstytojai - prof. Romualdas Stanislovaitis (VVTK), įvairūs MRU, VU ir VDU docentai, asistentai, lektoriai (pvz., adv. Daivis Švirinas, Gintautas Bartkus) ir kt.
Lietuvos Respublikos Prezidento kanceliarija

**Lietuvos Respublikos Prezidento kanceliarija** – valstybės įstaiga, padedanti Lietuvos Respublikos Prezidentui įgyvendinti jo funkcijas ir atliekanti Respublikos Prezidento rezidencijos finansinį, ūkinį bei materialinį aptarnavimą. Prezidento kanceliarija yra viešasis juridinis asmuo (biudžetinė įstaiga), turintis sąskaitą banke ir antspaudą su Lietuvos valstybės herbu bei savo pavadinimu „Lietuvos Respublikos Prezidento kanceliarija”.

Kanceliarijai vadovauja Respublikos Prezidento kanceliarijos kancleris, vykdantis ir Valstybės apdovanojimų įstatyme nurodytas Lietuvos valstybės ordinų kanclerio funkcijas. Šiuo metu – Giedrius Krasauskas.

Buveinės adresas: S. Daukanto aikštė 3, LT 01122, Vilnius.

## Struktūra

* Ekonominės ir socialinės politikos grupė
* Švietimo, mokslo, kultūros ir nevyriausybinių organizacijų grupė
* Nacionalinio saugumo grupė
* Spaudos tarnyba
* Teisės grupė
* Užsienio politikos grupė
* Respublikos Prezidentės kabinetas
* Respublikos Prezidento kanceliarijos kancleris
* Respublikos Prezidento kanceliarijos kanclerio pavaduotojas
* Respublikos Prezidento kanceliarijos kanclerio asistentas
* Vyriausiasis specialistas heraldikos klausimais
* Specialistas heraldikos klausimais
* Asmenų aptarnavimo skyrius
* Dokumentų valdymo skyrius
* Finansų ir apskaitos skyrius
* Komunikacijos skyrius
* Informacijos technologijų skyrius
* Personalo skyrius
* Bendrųjų reikalų skyrius
* Transporto skyrius
* Turto valdymo ir viešųjų pirkimų skyrius
* Vidaus audito tarnyba

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tinklavietė
De jure

**De jure** (, *de jure*) – formalioji (teisinė, pagal įstatymą), oficialioji, viešoji padėtis, situacija, statusas. Viena valstybės ar vyriausybės pripažinimo formų. Priešingybė – *[[de facto]]* (tikroji situacija).

## Termino vartojimas
*De jure* nurodo būklę, kuri turėtų būti, *de facto* – esamą. *De jure* pripažinimas teikiamas nota arba deklaracija. Tarptautinėje teisėje valstybės ar vyriausybės pripažinimas *de jure* yra galutinis, oficialus ir neskundžiamas. Pripažinus *de jure*, pradedami teisėti, juridiškai galiojantys diplomatiniai santykiai. Esant valstybės pripažinimui *de jure* ir perversmo keliu šioje valstybėje pasikeitus vyriausybei, kitos valstybės dažniausiai toliau palaiko diplomatinius santykius su šia valstybe. 

Sąvoka *de jure* vartojama tiek teisiniame, tiek ir politiniame kontekste (pavyzdžiui, kalbant apie kokio nors sprendimo buvimą ir įgyvendinimą).

## Taip pat skaitykite
* ''De facto''

## Išnašos
Laisvės atėmimas

**Laisvės atėmimas** – asmens laisvės apribojimas, atliekamas valstybės. Skiriama kaip bausmė (žr. *[[baudžiamoji teisė]]*). Reglamentuoja baudžiamasis įstatymas (skyrimą), bausmių vykdymo teisė (atlikimą). Laisvės atėmimo vietos – kalėjimas ir kitos įstaigos.

Lietuvoje laisvės atėmimo bausmę vykdančios pataisos įstaigos yra šių rūšių:
* pataisos namai,
* nepilnamečių pataisos namai,
* kalėjimai,
* atviros kolonijos.
Verslo partneris

**Verslo partneris** - asmuo, bendradarbiaujantis lygybės pagrindais (t. y. nesant pavaldumo tarpusavyje) ūkinėje veikloje, versle, sudaręs bendros veiklos sutartį (aljansą).

Forma - partneris pagal jungtinės veiklos sutartį, lygiavertus įmonės dalininkas (akcininkas, pajininkas), investuotojas (tikslinio verslo atžvilgiu) ir kt. Tai gali būti fizinis asmuo arba juridinis asmuo. Gali būti kuriamos organizacijos, grupės (verslo aljansas, strateginis aljansas, verslo grupė).

Kaip partneriai taip pat veikia įvairių profesijų atstovai (architektai, verslo patarėjai, auditoriai, advokatai ir kt.), bendrai vykdydami profesinę veiklą.
Joe Masseria

**Giuseppe „Joe The Boss“ Masseria** (1879 m. Sicilija, Italija – 1931 m. balandžio 15 d. Niujorkas, JAV) vad. **Joseph Masseria**) – amerikiečių gangsteris, Cosa Nostra narys, buvęs Genovese šeimos bosas. Dėl savo plačios veiklos, ypač kontroliuojant italų organizuotų susivienijimų veiklą Niujorke, nuo 1920 iki jo nužudymo 1931 m. buvo laikomas „visų bosų bosu“ ().

## Biografija
1903 m. emigravo į JAV, bėgdamas nuo baudžiamojo persekiojimo Sicilijoje.

1907 m. pirmą kartą nuteistas dėl įsilaužimo ir turto prievartavimo lygtinai; vedė *Marie Guarino*.

Brolis John Masseria 1937 m. buvo taip pat nužudytas.

## Šaltiniai


## Nuorodos

* Biografija (anglų k.)
* Joe Masseria  – rotten.com
Solisitorius

**Solisitorius** anglosaksų teisės šeimos valstybėse - teisės patarėjas. Priešingai nei baristeris, teisme paprastai neatstovauja (nebent žemesnės instancijos), kontaktuoja su klientu, jam teisiškai pataria. Veikia kaip advokatas, tačiau neteisminėje veikloje.

## Generalinis  solisitorius

## JAV generalinis  solisitorius
Baraka

**Baraka** – 1992 m. eksperimentinis dokumentinis filmas, sukurtas Rono Frikės. Šis filmas neturi veikėjų, pasakotojo, nėra siužeto. Filmas vaizdų ir garso pagalba kuria filosofinę esė. Filmo autorius ir operatorius Ronas Frikė su savo komanda aplankė 24 šalis ir filmavo įvairius vaizdus plačiajuoste kamera TODD-AO (65 mm). Savo sukurta kompiuterine programa Ronas sugebėjo sukurti išskirtinius, laike ištęstus kadrus.

Filmo pavadinimas arabų kalba reiškia „palaiminimas“. Sufizmo mokyme žodis *[[Baraka (islamas)|baraka]]* reiškia „malonė“.

## Aprašymas

Filmas pradedamas Himalajų vaizdais. Vėliau rodomi įvairių religijų ritualai, juos keičia laukinės gamtos vaizdai, gamtoje gyvenančių žmonių genčių šokiai. Šiuos vaizdus keičia šiuolaikinės civilizacijos laimėjimai, negandos ir beprasmybė – masinė gamyba, transporto ir žmonių masių spūstys, psichikos ligos, skurdas, šiukšlynai, kariai ir karo technika, koncentracijos stovyklos. Paskutinę filmo dalį sudaro senovinių miestų griuvėsių, architektūros paminklų, šventyklų vaizdai, vėl grįžtama prie religinių ritualų. Filmas užbaigiamas žvilgsniu į naktinį dangų.

## Muzika
 
Muziką filmui sukūrė kompozitorius Maiklas Stirnsas. Būdinga ambientinė, sakrali, etninių motyvų turinti muzika. Prie garso takelio kūrimo prisidėjo grupės „Dead Can Dance“, „Inkuyo“, „Brother“, atlikėjai L. Subramaniam, Ciro Hurtado, David Hykes, Somei Satoh, Kohachiro Miyata, Dipcečoklingo budistų vienuolyno vienuoliai.

## Filmavimo vietos

Vaizdai filmuoti 24 šalyse: Australijoje, Izraelyje, Indijoje, Indonezijoje, Irane, Kambodžoje, Kinijoje, Kuveite, Nepale, Saudo Arabijoje, Tailande, Turkijoje, Japonijoje, Egipte, Kenijoje, Tanzanijoje, Italijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, JAV, Argentinoje, Brazilijoje, Ekvadore.
TimoCom

**„TimoCom Soft-und Hardware GmbH“** – Vokietijos bendrovė su buveine Diuseldorfe. Pavadinimas „Timo“ atsirado nuo pirmųjų raidžių dviejų steigėjų: Jens Thiermann ir Jürgen Moorbrink. Įmonė „TimoCom Soft-und Hardware GmbH“ buvo įkurta 1997 m., kaip paslaugų teikėjas visiems transporto rinkos dalyviams.

Tuo pačiu metu buvo sukurta transporto birža „TC Truck&Cargo“ su šūkiu „vežėjai susitinka prie kompiuterio“. „TC Truck&Cargo“ yra virtuali rinka keitimosi duomenimis tarp vežėjų ir ekspeditorių ir yra Europos transporto biržų lyderiais „TimoCom“ produktai ir paslaugos yra siūlomos 44 Europos šalyse, 24–iomis kalbomis.

„TimoCom“ pagrindinė buveinė yra Vokietijoje, Diuseldorfo mieste. Įmonė turi tris atstovybes: Lenkijoje, Čekijoje ir Vengrijoje ir du filialus: Ispanijoje ir Prancūzijoje.

## Pastabos


## Nuorodos
 Oficialus „TimoCom“ internetinis puslapis
Orumas

**Orumas** – kertinė moralinės sąmonės sąvoka, reiškianti asmenybės vertingumą. Kaip etikos kategorija atspindi žmogaus moralinį santykį su pačiu savimi ir visuomenės su žmogumi. Juo parodomas žmogaus reiklumas sau (pvz., dažnas pagalvoja, ar taip elgiantis nenukentės mano orumas). Orumas, kaip ir sąžinė, yra vienas iš būdų, kuriais žmogus įsisąmonina savo pareigą ir atsakomybę visuomenei. Tuo pačiu asmens orumas reguliuoja visuomenės požiūrį į tą asmenį, reikalaudamas jį gerbti, pripažinti jo teises.

## Teisė
Orumas civilinėje teisėje yra neturtinė vertybė. Ją turi kiekvienas žmogus nuo pat gimimo. Ji yra neatimama ir neperleidžiama. Žmogaus orumą gina ir saugo įstatymai (pvz., baudžiamoji teisė, įvardydama tam tikras veiklas kaip draudžiamas – žr. *[[įžeidimas]]*, *[[šmeižtas]]* ir kitos baudžiamosios veikos). Konstitucinėje teisėje asmens orumas yra kriterijus santykiuose tarp valstybės ir asmens bei jo teisinio statuso.

## Taip pat skaitykite

* Garbė
Biuras

**Biuras** () – patalpa, skirta administracinei, profesinei veiklai. Joje gali dirbti vienas arba keli asmenys. Patalpoje esantys baldai – rašomasis stalas, kėdė (paprastai – biuro kėdė), spinta, lentynos, komunikacijos prietaisai, įranga (telefonas, faksas), kompiuteris. Biure atliekami veiksmai – rašymas, skaitymas, skaičiavimas, aptarimai ir pasitarimai, taip pat susitikimai, derybos.

## Taip pat skaitykite

* Notaro biuras
Soulkitchen

**"Soulkitchen"** – Lietuvos „pogrindinio“ Hip-Hopo judėjimas, daugiausiai savo veiklą vykdantis Panevėžio mieste.
## Istorija
2003 m. pilnai susiformavus vienai iš pirmųjų Panevėžio hip-hopo grupių – MC Lyga, tai buvo pirmasis Soulkitchen judėjimo žingsnis. Savo veiklą MC Lyga neribojo vien įrašais ir pasirodymais: dalyvavo įvairiose akcijose, netradiciniuose ar specifiniuose renginiuose prieš AIDS, narkotikus ir pan. Šis projektas savo veikla stengėsi vienyti Panevėžio Hip-Hop’o kultūrą, plėtė savo narių skaičių ir organizavo įvairius renginius, ekstremalaus sporto varžybas, įvairias šventes su hip-hop šokiais, taip pat su reperių ir beatboxer’ių kovomis ir t. t.
2009 m. įsikūrė šio projekto pogrindinė įrašų studija "Soulkitchen", tai yra tęsiamoji MC Lyga projekto dalis su tais pačiais siekiais, bet kartu ir naujais žmonėmis. Soulkitchen veikla išsivystė nuo hip-hop iki eksperimentinės muzikos projektų, meninių – audiovizualinių renginių, radijo laidų ir kt.

## Nariai
**MC Lyga**
* Tomas Čižmakovas *(geriau žinomas, kaip Radikalas)* atlikėjas, tekstų autorius, prodiuseris, renginių organizatorius.
* Ignas Beleckas *(geriau žinomas, kaip Toga)* atlikėjas, tekstų autorius, muzikos autorius.
* Aismantas Keraminas *(geriau žinomas, kaip Aisas)* atlikėjas, tekstų autorius.
* Justinas Mikulskis *(geriau žinomas, kaip Justinzo)* prodiuseris.
* Giedrė Vokietytė *(geriau žinoma, kaip Wokietė)* vokalistė.
* Valdemaras Liudvinavičius *(geriau, žinomas, Dj Senis)* dj, renginių vedėjas, renginių organizatorius.
**Soulkitchen**
* Vytautas Strazdas *(geriau žinomas, kaip Karpiz)* atlikėjas, tekstų autorius.
* Rokas Taraškevičius *(geriau žinomas, kaip Micro One)* atlikėjas, tekstų autorius, muzikos autorius.
**Soulkitchen +**
* Domantas Žemaitis *(geriau žinomas, kaip DMK)* atlikėjas, tekstų autorius.
* Ineta Pratusytė *(geriau žinoma, kaip Sewrou)* atlikėja, tekstų autorė.
* Kęstas Venslauskas *(geriau žinomas, kaip Deathwish)* "beatbox" atlikėjas.
* Žygimantas Varanauskas *(geriau žinomas, kaip Milk)* "beatbox" atlikėjas.
* Sergey Bortnik * (geriau žinomas, kaip SioGa)* atlikėjas, tekstų autorius.
**Sunday Bug/Sunday Bug Radio**
* Tomas Čižmakovas *(geriau žinomas, kaip Tomas Vėjas)* atlikėjas, teksto autorius, prodiuseris, radijo laidos vedėjas.
* Rimgailė Knapkytė *(geriau žinoma, kaip Rimgailė Raganavičiūtė)* vokalistė, tekstų autorė, radijo laidos vedėja.
* Gediminas Palšys *(geriau žinomas, kaip Vitaminas G)* muzikos autorius, vizualizacijos, radijo laidos vedėjas.

## Diskografija
* 2007 – UItimatumas 4
* 2008 – Radical Drug – Bad Boy Kreckin (Hip-Hop mix)
* 2009 – SioGa – Паранойя
* 2009 – Aisas & Al’Hisam – Nuotrupos EP
* 2010 – Radikalas – Kubikas-Rubikas (promo mixtape)
* 2010 – Legacy – The Pain Scrolls
* 2010 – Dj Psychozis ft. Micro One – Deadly Mixture

## Apdovanojimai
* MC Lyga 2005 antipop konkursas „Pop Ne“ 2-troji vieta
* Karpiz Online MC Battle '09 2-troji vieta
* Soulkitchen (Radikalas & Sewrou) „Daina apie realią Lietuvą“ 2-tojo turo 1-moji vieta (2010)
## Nuorodos
* Oficiali Soulkitchen projekto svetainė
* http://soundcloud.com/soulkitchenrecords/
* http://frype.lt/soulkitchen 
* http://www.myspace.com/mclyga
Išmoka

**Išmoka** - pinigai, mokami įstatymo ar sutarties (pvz., draudimo) numatytu atveju kaip, pvz., parama, kompensacija. Pagal sritis gali būti socialinė (pvz., globos (rūpybos) išmoka), ekonominė, darbo ir kt.

## Rūšys
* Išeitinė išmoka (išeinant iš darbo, tarnybos)
* Nedarbo draudimo išmoka, kitokia draudimo išmoka
* Motinystės išmoka

## Bazinė socialinė išmoka
Neturtinė žala

**Neturtinė žala** (anksčiau - ** moralinė žala**) - žalos rūšis. Priešingybė - turtinė žala. Neturtinė žala gali būti atlyginama pažeidus tiek turtines, tiek ir neturtines teises. Atlyginimo forma - pinigai ir kt. Priteisia teismas (žr. *[[civilinis procesas]]*, *[[civilinis ieškinys baudžiamajame procese]]*).

## Literatūra

*Solveiga Cirtautienė. Šiuolaikinė neturtinės žalos atlyginimo koncepcija. MRU.