open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marsaskala

**Marsaskala** (*Marsascala* arba *Wied il-Għajn*) – miestelis Maltoje, įsikūręs prie Marsaskalos įlankos. 11 892 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Marsašloko, Zabaro ir Zeitūno savivaldybėmis.

Marsaskalos savivaldybė buvo įkurta 1994 m. balandžio mėn. 2009 m. liepą vyko savivaldybės rinkimai.

## Sportas
* Marsaskala FC – futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia „Luxol Sports Ground“ stadione, Pembruke

## Miestų partnerystė
*  Altea, Ispanija
*  Bad Kiocingas, Vokietija
*  Beladžijas, Italija
*  Bundoranas, Airija
*  Chojna, Lenkija
*  Granvilis, Prancūzija
*  Houfalizas, Belgija
*  Judenburgas, Austrija
*  Karkila, Suomija
*  Kiosegas, Vengrija
*  Holstebro, Danija
*  Mersenas, Nyderlandai
*  Nederanvenas, Liuksemburgas
*  Okseliosundas, Švedija
*  Preveza, Graikija
*  Rokiškis, Lietuva
*  Sesimbra, Portugalija
*  Sigulda, Latvija
*  Siretas, Rumunija
*  Sušicė, Čekija
*  Šerburnas, Didžioji Britanija
*  Tiūris, Estija
*  Zvolenas, Slovakija

## Išnašos
Mokomasis šovinys

**Mokomasis šovinys**' (; ) – inertiškas šovinys, t. y., neturintis kapsulės, parako užtaiso ir sprogstamojo užtaiso (sviedinyje ar kulkoje). Mokomieji šoviniai naudojami patikrinti ginklo veikimui, treniruoti šauliams ar ginklo (pabūklo, kovos mašinos) įgulai. Jais šaudyti neįmanoma.

Mokomieji šoviniai skiriasi nuo *praktinių šovinių* (tai artilerijos šovinių rūšis), kurie turi mažesnį šaunamąjį parako užtaisą ir/ar mažesnį sprogstamąjį užtaisą sviedinyje ar turėti sviedinį be užtaiso. Pavyzdžiui, praktinė rankinė granata vietoje sprogimo pokšteli ir išmeta baltų dūmų kamuolį.

Mokomieji šoviniai skiriasi ir nuo *[[tuščiasis šovinys|tuščiųjų šovinių]]*, kurie turi kapsulę ir parako užtaisą, tačiau neturi kulkos ar kitokio kaunamojo elemento (šratų ir pan.).

Šaulių ginklų mokomieji šoviniai paprastai žymimi grioveliais tūtelėje, išilgai tūtelės ar žiediniais.


Swedish 5.56mm.jpg|5,56 mm šoviniai (iš kairės): mokomasis, tuščiasis su medine kulka, paprastas, trasuojamasis.
Vetterli Manipulier Patrone.JPG|Mokomasis Veterlio šautuvo šovinys
Ekserser.jpg|Šautuviniai mokomieji šoviniai
9mm m39 DummyNew.jpg|9 mm mokomasis šovinys M39
Swiss GP 11 clip.JPG|Apkaba su mokomaisiais GP 11 šoviniais (Šveicarija)
Naboj szkolny 30x210B.jpg|Mokomasis 30 mm kalibro šovinys
76mm dummy shell.jpg|Mokomasis 76 mm laivo patrankos šovinys


## Nuorodos
Dirvinis kežys

**Dirvinis kežys** (*Spergula arvensis*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos kežių (*Spergula*) genties augalas. Kilo iš Vakarų Europos ir dabar yra paplitęs ten, kur vyrauja vidutinių platumų klimatas.

## Biologija

Tai vienmetis, 10–50 cm aukščio, daugiastiebis, šakotas, briaunotas augalas. šaknys siekia 20–50 cm gylį. Stiebas kylantis arba status, viršutinėje dalyje apaugęs liaukingais plaukeliais, dažnai lipnus. Lapai siauri, bet stori, bekočiai, 2–3 cm ilgio, šviesiai ar tamsiai žali, apatinėje pusėje turi išilginę vagelę, lipnūs, plaukuoti, su prielapiais, todėl atrodo, lyg būtų menturiški.

Iki 8 mm skersmens žiedai stiebo viršūnėje padrikuose, dvistypiuose žiedynuose. Žiedkotis laibas, žiedui peržydėjus nulinksta, vaisiams prinokus atsitiesia. Vainiklapiai penki, balti, 3,5–5 mm ilgio, truputį ilgesni už taurėlapius. Taurėlapiai penki, žali, kiaušiniški, buki, su liaukingais plaukeliais. Kuokelių dešimt, kartais penki.

Žydi per visą vasarą, nuo pirmųjų birželio dienų. Žiedas žydi neilgai – vos vieną popietę. Jei per tą laiką silpnas kvapas nepavilioja vabzdžio, kuris atskrenda nektaro ir apdulkina žiedą, pasireiškia savidulka.

Vaisius – apvali, paprastai žalia, 4–7 mm ilgio dėžutė. Sėklos kiek suplotos, lęšiuko formos, juodos, aplinkui su siauru sparneliu. Augalas išbarstos daug sėklų; jos išbūna dirvoje daigios iki 20 metų.

Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 18.

## Augavietės
Auga laukuose, daržuose, dirvonuose, pakelėse, miškuose, nuardytuose šlaituose, daugiausia lengvuose, puriuose, rūgščiuose, nederlinguose dirvožemiuose.

## Ekologija

Paplitusi laukų ir daržų piktžolė. Laikomas rūgštaus dirvožemio indikatoriumi.

## Naudojimas
Nuo senų laikų dirvinis kežys žinomas kaip pašarinis augalas, kurio stambesnės formos kažkada buvo auginamos. Naudotas kaip diuretikas. Maistui galima vartoti lapus, jaunus augalus ir sėklas. Sėklose yra saponinų.

## Nuorodos
* Dirvinio kežio mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
* Dirvinio kežio porūšiai, varietetai ir formos per Tropicos.org (anglų k.)
* Spergula arvensis – Plants for a Future (anglų k.)
* Spergula arvensis – Nature Gate (anglų k.)
* Spergula arvensis – Wilde planten in Nederland en België  (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 226 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 254 p. ISBN 5-417-00831-1
Albert Schweitzer

**Albertas Šveiceris** (1887 m. sausio 14 d. – 1965 m. rugsėjo 4 d.) – vokiečių-prancūzų teologas, muzikologas, vargonininkas, gydytojas, misionierius, filosofas, Nobelio taikos premijos laureatas (1952 m.)

## Biografija

Gimė 1875 m. Kaizersbergo mieste, Vokietijoje, prancūzų šeimoje. Tėvas buvo liuteronų pastorius, nuo vaikystės skatino sūnų groti pianinu ir vargonais. Jau būdamas devynerių, Albertas grodavo per mišias tėvo bažnyčioje.

1893 m. pradėjo teologijos studijas Strasbūro universitete. Per ateinančius 12 metų apsigynė teologijos, filosofijos ir muzikologijos daktaro laipsnį. Taip pat metus tarnavo Vokietijos armijoje. Mokslų metais kelis kartus ilgesnį laiką gyveno Paryžiuje, toliau tęsė vargonų studijas. Buvo ypač susidomėjęs Bacho kūriniais, tyrinėjo jo kūrybą, savo laiku buvo laikomas vienu iš šio kompozitoriaus specialistų.

Nuo 1899 m. dirbo Šv. Mikalojaus bažnyčioje Strasbūre. Per ateinančius kelerius metus dirbo prie vienos iš žinomiausių savo knygų, kurioje nagrinėjo Jėzaus gyvenimą – *Geschichte der Leben-Jesu-Forschung*. Ją išleido 1906 m.

1905 m. pradėjo studijuoti mediciną tame pačiame Strasbūro universitete su tikslu išvykti kaip misionierius į Centrinę Afriką. 1913 m., pabaigęs studijas, persikėlė į dabartinio Gabono teritorijoje esantį Lambarenės miestą. Ten įsteigė ligoninę, ją suprojektavęs pagal tradicinio kaimo modelį, ir pradėjo gydyti vietinius žmones. Po pusantrų metų veiklą teko nutraukti dėl prasidėjusio Pirmojo pasaulinio karo, Šveiceris su žmona buvo deportuoti į Prancūziją (1918 m. kovo-liepos mėn. praleido Sen Remi de Provanse).

Pasibaigus karui, Šveiceris tęsė medicinos studijas Strasbūre ir rinko lėšas sugrįžimui į Lambarenę. Per tą laiką taip pat išleido keturias knygas: vieną apie darbą Afrikoje, dvi filosofinio pobūdžio ir vieną apie pasaulio religijas.

1924 m. Šveiceris sugrįžo į Lambarenę ir atkūrė buvusią ligoninę. Palaipsniui ji išaugo iki 70 pastatų komplekso, kuriame dirbo medikai savanoriai iš įvairių šalių. Šveiceris Lambarenėje liko gyventi ir dirbti iki savo gyvenimo galo – 1965 m. rugsėjo 4 dienos.

Už savo aktyvią labdaringą veiklą Šveiceris buvo pagerbtas įvairiais apdovanojimais, įskaitant 1952 m. gautą Nobelio taikos premiją. Jos pinigus Šveiceris panaudojo ligoninės praplėtimui.

Šveiceris taip buvo žinomas kaip atominių ginklų ir jų bandymų kritikas, pacifistas, vegetaras.

## Šaltiniai
Lietuvos moterų regbio-7 rinktinė

**Lietuvos moterų regbio-7 rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė,  Lietuvai atstovaujanti regbis-7 tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos regbio federacija. Šiuo metu rinktinė žaidžia Europos čempionato A divizione. 2014 m. B diviziono čempionate Vilniuje Lietuvos rinktinė užėmė antrą vietą ir pateko į aukštesnįjį divizioną.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas (Elito divizionas)

### Pasaulio čempionatas

### Pasaulio taurė

### Olimpinės žaidynės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LRF oficiali svetainė
Librusec

**Librusec** () – interneto svetainė, priskiriama elektroninėms bibliotekoms ar piratinėms svetainėms. Joje galima skaityti ar parsisiųsti knygas. *Librusec* veikia pagal Ekvadoro įstatymus. Naudotojams siūloma susilaikyti ir nesinaudoti svetainės paslaugomis, jei jų valstybės įstatymai tai draudžia.

2009 m. kaip elektroninė biblioteka gavo premiją ROTOR, 2012 m. – premiją РОТОР Grand Prix.

## Pagrindinė informacija
Pavadinimas *Librusec* kilo iš domeno pavadinimo *lib.rus.ec*, kuris sudarytas prie I. Larino Ekvadoro rusakalbių svetainės adreso *rus.ec* pridėjus priedėlį *lib.*. Larinas nurodo, kad pavadinimą *Librusec* reikia kirčiuoti antrame skiemenyje.

Knygos svetainėje saugomos įvairiais formatais (PDF, DjVu, HTML, .txt ir kt.), bet pagrindiniu laikomas formatas FictionBook (FB2). Galima *on-line* būdu skaityti formatus .txt, .rtf, .doc.

Svetainė valdoma viki principu. Bet kuris registruotas vartotojas, praėjus 2 dienoms nuo registracijos, gali pridėti knygų, redaguoti informaciją apie knygas ir pan. Dalis svetainės vartotojų yra privilegijuoti, tai vadinamieji *bibliotekininkai* (), kurie kovoja su šiukšlėmis ir vandalizmu.

## Statistika
Registruotų naudotojų – 2 mln. 32 tūkst.
2014 m. birželio 28 d. svetainėje buvo 321 133 knygos (apimtis 851 gigabaitas), 151 tūkst. autorių.

Knygų failai pagal kalbas:

* rusų: 262832
* anglų: 35055
* bulgarų: 7274
* ukrainiečių: 3294
* ispanų: 2717
* vokiečių: 2371
* lenkų: 1888
* prancūzų: 1615
* baltarusių: 1277
* latvių: 692
* italų: 631
* esperanto: 478
* čekų: 155
* olandų: 137
* portugalų: 114
* vengrų: 100
* rumunų: 90
* lietuvių: 43
* ir t. t.

Librusec yra viena didžiausių elektroninių bibliotekų.
2009 m. ROTOR konkurse Librusec buvo pripažintas geriausia metų internetine rusakalbe biblioteka.

## Nuorodos
Aukupėnų koplyčia

**Aukupėnų kaimo kapinių laidojimo koplyčia** – mūrinė koplyčia Kėdainių rajone, Pelėdnagių seniūnijoje, Aukupėnų kaimo kapinėse į pietus nuo Užkapių, prie kelio . Šalia teka Lankesa.

Koplyčia yra vietinės reikšmės kultūros paveldo objektas, įrašytas į LR kultūros vertybių registrą (unik. kodas ), turintis architektūrinę ir memorialinę vertę. Pastatyta XX a. pradžioje.

## Istorija

Aukupėnuose yra palaidotas Titas Pranas Silezijus Stomma. Jis buvo kilęs iš senos Lietuvos bajorų giminės, kuri prie pavardės naudojo priedėlį Miržynskis. Brolis buvo 1863 m. sukilėlis, katorgininkas. Gimė jis tam tikrais duomenimis 1838 m. (nors antkapyje 1837 m.), 1854 m. baigė Michailovo artilerijos mokyklą, o 1859 m. – Michailo artilerijos akademiją (kaip ir sūnėnas Vytautas Stomma, Rusijos ir Lietuvos kariuomenių generolas). Generolo laipsnis buvo suteiktas 1880 m. Nuo tada jis buvo Ochtenskio parako gamyklos Sankt Peterburge direktorius. Mirė 1903 m., palaidotas jo valdyto Zabielščyznos (tarp Slikių ir Šėtos) dvaro kapuose, šermenyse dalyvavo daug generaliteto elito atstovų. Koplyčioje buvo įrengta antkapinė plokštė su įrašu „*D.O.M. TITUS STOMMA NATUS 23 DEC. ANNO 1837. MORTUS EST 23 JAN. ANNO 1903.*“

## Architektūra

Koplyčia stačiakampio plano, su dvišlaičiu stogu, padengtu lygios skardos lakštais. Langų, durų angos – stačiakampės. Langų angų sąramos – plytų mūro pleištinės. Statinys suręstas iš geltonų plytų. Priekinis fasadas atgręžtas į vakarų pusę. Jame betono kolonos su bazėmis ir kapiteliais. Fasadų apdaila ir puošyba – plytų mūro profiliuoti karnizai. Frontone išsiskiria bareljefas su Dievo apvaizdos akimi. Koplyčios vidaus perdengimas skliautinis. Įrengta įgilinta dekoruota niša. Grindų danga - keraminės plytelės.

## Šaltiniai
Krendis

**Krendis** () – kaimas pietvakarių Maltoje. 2725 gyventojų (2013 m. duomenys). Šalia stovi Mnaidros ir Hadžar Ymo megalito ansambliai. Ribojasi su Mkabos, Sidživio ir Zuriko savivaldybėmis. 1618 m. Krendis tapo parapija, prieš tai priklausė Zuriko parapijai. 1720 m. pastatyta barokinė parapijos bažnyčia.
Lydia (dainininkė)

**Lydia Rodríguez Fernández** (geriau žinoma kaip **Lydia**; g. 1980 m. sausio 15 d. Madride) – ispanų dainininkė. Nuo 2008 m. dainuoja grupėje Presuntos Implicados.

Lydia kilusi iš muzikų šeimos. Kai jai buvo 16-ika, išleido debiutinį albumą „Lydia“, kuris tapo platininiu Ispanijoje. Atlikėja išgarsėjo po to, kai viena iš albumo dainų buvo skirta Alejandro Sanz. 1999 m. Lydia atstovavo Ispanijai Eurovizijos dainų konkurse su daina „No quiero escuchar“, kuri su vienu tašku užėmė paskutinę vietą. Jos spalvinga suknelė, sukurta dizainerės Ágatha Ruiz de la Prada, sulaukė daug dėmesio ir kritikos iš Ispanijos žiniasklaidos ir žiūrovų. 2002 metais ji išleido savo paskutinįjį solinį albumą „Si no me pides la vida“.

## Diskografija

### Su Presuntos Implicados
* 2008 – *Será*
* 2011 – *Banda Sonora*

### Solo albumai
* 1996 – *Lydia*
* 1998 – *Cien veces al día*
* 1999 – *Cien veces al día, Edición Eurovisión*
* 2002 – *Si no me pides la vida*

## Nuorodos
* Lydia svetainėje Internet Movie Database

|-
Spalviklis

**Spalviklis** (brit., am.) – bet kuri medžiaga, spalvinanti kitas medžiagas. 

Spalvikliai yra:
* pigmentai – netirpūs naudojamoje terpėje. Paprastai tai spalvotos kietos dalelės. 
* dažikliai – tirpūs naudojamoje terpėje.
Šis skirstymas nėra griežtas. Dažnai terminai *spalviklis* ir *pigmentas* sutapatinamas.

Susiję terminai:
* biologiniai pigmentai – organizmuose natūraliai gaminami, kartais perimami iš maisto, spalvikliai. Biologiniai pigmentai dažnai yra dažikliai, t. y., jie spalvą suteikia būdami ištirpę (pvz., antocianinai).
* rašalas
* dažai
* tušas

## Nuorodos
Aksu prefektūra

**Aksu prefektūra** (, ) – prefektūra Kinijos Liaudies Respublikoje, Sindziango uigūrų autonominės provincijos vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Aksu.

## Geografija

Prefektūra turi sieną su Kirgizija. Šiaurės vakariniu pakraščiu driekiasi Tianšanio kalnai (paribyje stūkso Chan Tengrio kalnas bei Pergalės viršukalnė), kitur plyti Tarimo baseinas. Svarbiausios upės – Tarimas, Aksu, Muzatas. Prefektūroje yra senoviniai Kyzylo urvai, Kumturos urvai.


File:Kizil_caves_2006_10_01.jpg|Kyzylo urvai
File:Subashi_Buddhist_Temple_Ruins_-_East.jpg|Subašio budistų šventovės liekanos
File:Kuntula_Grottoes_1,_Kuqa.jpg|Kumturos urvai
File:TianShanRoad.jpg|Tianšanio priekalnės


## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* uigūrai: 71,93 %
* haniai: 26,62 %

## Administracinis suskirstymas

Aksu prefektūros sudėtyje yra 1 apskrities lygio miestas ir 8 apskritys.
Insektariumas (Palanga)

**Insektariumas** – vienintelis Lietuvoje specializuotas (nariuotakojų) zoologijos sodas (insektariumas), buvęs Palangoje. Jame buvo eksponuojami vorai paukštėdos, tarantulai, šimtakojai, skorpionai, vabalai, maldininkai ir gyvalazdės. Lankytojai buvo supažindinami su gyvūnais ir jų aplinka.

Palangos „Insektariumo“ įkūrėjai – Mindaugas Maurukas ir Edgaras Čepulkovskis. Insektariumo direktorius Mindaugas Maurukas.

## Istorija
2013 metais Mindaugas Maurukas ir Edgaras Čepulkovskis pradėjo dirbti drauge. Jie įkūrė egzotinių nariuotakojų elektroninę parduotuvę „Staktos voras“.

2013 metų rudenį gamtininkai pradėjo projektą „Nariuotakojai mokykloje“.
Su ekspozicija jie važinėjo po Klaipėdos, Telšių ir Tauragės apskričių mokyklas, pasakodami mokiniams apie vabzdžius.

2014 metų birželį Mindaugas Maurukas ir Edgaras Čepulkovskis Palangoje įkūrė pirmąjį insektariumą Lietuvoje.
2019 metų birželį Insektariumas išsikėlė iš Palangos. Insekatariumas turėjo persikelti į Vilnių, bet kol kas jo likimas nežinomas.

## Šaltiniai
* Palangoje – nariuotakojų zoologijos sodas
* Foto
* https://www.15min.lt/gyvenimas/naujiena/laisvalaikis/palangoje-neliko-vieno-is-idomesniu-lankytinu-objektu-nariuotakoju-zoologijos-sodo-1038-1168098
* https://www.facebook.com/insektariumasLT

## Nuorodos
* Palangos zoologijos sodas-insektariumas
Kumturos urvai

**Kumturos Tūkstančio Budų urvai** () – urvų kompleksas Rytų Turkestane, Muzato slėnyje, 25 km į vakarus nuo Kučos (dab. Sindziangas, Kinija). Tai budistinis šventųjų urvų ansamblis, veikęs V–XI a. Muzato upės skardyje, prie šilko kelio trasos.

Kumturos urvai yra vieni iš trijų urvų kompleksų, kurie įkurti tocharų valdytos Kučos karalystės (kitidu – Kyzylo, Simsimo). Yra išlikę 112 urvų, kurie papuošti sienine tapyba, skulptūromis.

Daug Kumturos urvų piešinių išsigabeno vokiečių archeologas Albert von Le Coq, japonų, rusų tyrinėtojai. 1970 m. patvenkus Muzato upę, dėl sienų įdrėkio piešiniai pradėjo gadintis.
Muzatas

**Muzatas** arba ***Muzartas*** (, ) – upė Kinijoje, Sindziange, Aksu prefektūroje; Tarimo kairysis intakas. Prasideda Tianšanyje, Muzarto ledyne, netoli Chan Tengrio kalno. Teka į pietryčius ir rytus tarpukalnių slėniu. Kučos apylinkėse siauru slėniu kerta Čeletagės kalnus, kur skardinguose šlaituose įrengti budistiniai Kyzylo ir Kumturos urvai. Toliau upė prateka Kučos tvenkinį. Už jo Muzatas patenka į lygumas, kur atsišakoja drėkinamieji kanalai. Tarimą vandenys pasiekia tik pavasario potvynių metu.

## Šaltiniai
Hotano prefektūra

**Hotano prefektūra** (, ) – prefektūra Kinijos Liaudies Respublikoje, Sindziango uigūrų autonominės provincijos pietvakarinėje dalyje. Administracinis centras – Hotanas.

## Geografija

Prefektūra pietuose ribojasi su Tibeto regionu, pietvakariuose turi sieną su Indija per ginčytiną Aksai Čino kraštą. Pietinė dalis kalnuota, ja driekiasi Kunluno kalnai, tuo tarpu į šiaurę nuo jų plyti nesvetinga Taklamakano dykuma. Per ją nuo kalnų į Tarimo baseiną teka keletas upių (Hotanas, Karakašas, Jurunkašas, Kerija). Yra senovinio Nijos miesto liekanos.


File:Niya_BLP494_PHOTO1235_3_138.jpg|Nijos vietovė
File:Old and new Mosques in Lop.jpg|Minfengo (Naujosios Nijos) miestas
File:Rawak_Temple_01.jpg|Ravako šventyklos liekanos


## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* uigūrai: 96,3 %
* haniai: 3,5 %
* kiti (tadžikai, kirgizai, hujai): 0,2 %

## Administracinis suskirstymas

Hotano prefektūros sudėtyje yra 1 apskrities lygio miestas ir 7 apskritys.
Michael (albumas)

**Michael** – pirmasis po atlikėjo Michael Jackson mirties išleistas kompiliacinis albumas. Jis buvo išleistas 2010 m. gruodžio 10 d. Tai buvo pirmasis atlikėjo albumas sudarytas iš visiškai naujų dainų nuo 2001 m. albumo „Invincible“.

Albumo išleidimo dieną Anglijoje, Midlsekse buvo pakabintas 2 701 m² ploto albumo plakatas. Jis pateko į Gineso rekordų knygą kaip didžiausias pasaulyje plakatas.

## Šaltiniai
Nija

**Nija** (), vietine kalba dar vadinta ***Kadota***, Han dinastijos šaltiniuose – ***Dzingdzuė*** () – senovinis miestas Rytų Turkestane, Taklamakano dykumoje, Tarimo baseino pietiniame paribyje, 115 km į šiaurę nuo dabartinio Minfengo (dabar Kinija, Sindziangas). Senovėje tai buvo svarbus prekybinis taškas pietinėje šilko kelio atšakoje.

111 m. kinų knygoje „Hanšu“ rašoma, kad Dzingdzuė miestas yra 8820 li nuo Čangano, ten būta 480 ūkių, 3350 žmonių. III a. miestas tapo Loulano karalystės dalimi. IV a. pab. Nija užimta kinų, o vėliau tibetiečių.

1900 m. Nijos kasinėjimus atliko britų archeologas Aurel Stein. Buvo rasta ~100 medinių lentelių, datuojamų 105 m. Jos turėjo molinius antspaudus ir tekstus, užrašytus Indijoje naudotu kharošthi raštu (Nijos prakritas). Taip pat rasta Han dinastijos monetų, antspaudų, romėniškų monetų, pelių spąstai, lazda, gitaros dalis, kilimas, tekstilės, keramikos, baldų dalys. 1994 m. kinų-japonų ekspedicija atkasė ~100 namų ūkių, laidojimo vietų, rado kirvių, medinių buožių, pjautuvų, urnų, žmonių palaikų. Radiniai saugomi Britų, Tokijo, Indijos nacionaliniame muziejuose.
Mouth & MacNeal

**Mouth & MacNeal** buvo pop muzikos duetas iš Nyderlandų, gyvavęs 1971–1974 metais. Jo nariai – Willem Duyn (taip pat žinomas kaip Big Mouth) ir Maggie MacNeal (tikrasis vardas – Sjoukje van’t Spijker). Jų debiutinis singlas „Hey You Love“ (1971), pasiekė 5 vietą Nyderlandų topuose. Dainos „How Do You Do“ (1971) ir „Hello-A“ (1972) tapo hitais šalyje.

1974 metais duetas atstovavo Nyderlandams Eurovizijos dainų konkurse, kur daina „I See a Star“ užėmė 3-iąją vietą, nusileisdami tik Švedijos grupei ABBA ir italų dainininkei Gigliola Cinquetti.

Duetas iširo 1974 m. Big Mouth su Ingrid Kup subūrė duetą Big Mouth and Little Eve, kuris nebuvo sėkmingas. Maggie MacNeal tęsė solinę karjerą. 1980 metais ji vėl atstovavo Nyderlandams Eurovizijos dainų konkurse su daina „Amsterdam“ ir užėmė 5-ąją vietą. Nuo 2000 metų su Marga Bult dainavo grupėje Dutch Divas. Big Mouth mirė 2004 m. nuo širdies priepuolio.

## Nuorodos

* Maggie MacNeal oficialus tinklalapis 

|-
Šėtos koplyčia

**Šėtos koplyčia** arba **Veličkų šeimos koplyčia-mauzoliejus** stovi Kėdainių rajone, Šėtos miestelyje, parapijos kapinėse.

Koplyčia yra regioninės reikšmės kultūros paveldo objektas, 1992 m. įrašytas į LR kultūros vertybių registrą (unik. kodas ), architektūros paminklas. Stūkso aukščiausioje Šėtos kapinių vietoje. Nuo daugelio kitų mauzoliejinių koplyčių ji skiriasi tuo, kad pastatyta be rūsio, bet su įrengtu kolumbariumu. 

## Istorija

Klasicistinė koplyčia pastatyta dvarininkų Veličkų 1824 m. (kituose šaltiniuose – 1855 m.). 

Sovietmečiu koplyčia buvo apleista. Restauruota 1985–1986 m., lėšų gavus iš valdžios ir surinkus iš gyventojų. Kurį laiką čia buvo įrengta ir veikė šarvojimo salė, vyko pamaldos. Savivaldybei skyrus 50 000 lt, 2012 m. atliktas statinio kosmetinis remontas.

## Architektūra

Tai gana puošnus bei rafinuotas architektūros kūrinys. Pastatas stačiakampis, darnių proporcijų. Vakarinėje pusėje (galinė siena) yra kolumbariumas, talpinantis aštuoniolika karstų. Pagrindinis fasadas su keturių kolonų portiku. Viršuje jis baigiasi frontonu. Koplyčios sienose yra nišos skulptūroms, o per vidurį – dvivėrės durys ir ovalus langas. Šoninių fasadų kampai suremti piliastrais, sienos suskaidytos stačiakampiais langais.

Interjero akcentas – keturiomis jonėninėmis kolonomis papuoštas altorius. Kolonos remia antablementą ir žemą segmentinį frontoną. Vidaus erdvę dengia plokščios medinės lubos. Pietinėje sienoje, kairėje nuo altoriaus, išmūryti siauri sukti laipteliai, kuriais patenkama į balkonėlį už altoriaus. Į koplyčios pastogę prie įėjimo durų kampe kyla originalūs laiptai.

Šėtos miestelio bendruomenė ir parapija siekia Veličkų koplyčios fasade grąžinti buvusias statulas į jų vietas.

## Galerija


2020, Šėtos koplyčia.JPG |Klasicistinė koplyčia, 2020 m.
Šėtos koplyčia, galinis fasadas.JPG|Galinė siena su užmūrytomis kriptomis
Šėtos koplyčia, fasadas.JPG|Fasado fragmente – „Dievas Visagalis“
Laiptai, Šėtos koplyčia.JPG|Nuo altoriaus pusės – laiptai į pastogę
Palėpė, Šėtos koplyčia.JPG|Sutvarkytos palėpės patalpos
Už altoriaus, Šėtos koplyčia.JPG|Už altoriaus. Gale – įėjimo anga


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Architektūros objektai. Šėtos koplyčia 
* Šėtos koplyčios nuotraukos (''miestai.net)
Kyzylo urvai

**Kyzylo urvai** (, ) – urvų kompleksas Rytų Turkestane, Muzato slėnyje, 65 km į vakarus nuo Kučos (dab. Sindziangas, Kinija). Tai budistinis šventųjų urvų ansamblis, veikęs III–VIII a. Muzato upės skardyje, prie šilko kelio trasos.

Kyzylo urvai yra vieni iš trijų urvų kompleksų, kurie įkurti tocharų valdytos Kučos karalystės (kitidu – Kumturos, Simsimo). 2 km ilgio skardžio šlaite įrengti 236 urvai, iš kurių 135 gana gerai išsilaikę. Dalyje urvų yra centrinis stulpas, atstojantis stūpą, aplink kuri piligrimai sukdavo maldos ratus. Priešais koloną būna didelė skliautuota patalpa, kurioje būdavo Budos skulptūra (nėra išlikusių), o už kolonos būna nedidelė patalpa su sienine tapyba, vaizduojančia budistines scenas (džatakas, paranirvaną, avadanas). Didesniąją dalį urvų visgi sudaro vienuolių kambarėliai (viharos), kuriuose piešinių nebuvo.

Daug Kyzylo urvų piešinių išsigabeno vokiečių archeologas Albert von Le Coq. Nemažai fragmentų pateko į Rusijos, Japonijos, Korėjos, JAV muziejus, tačiau yra ir išlikusių urvuose. Ankstyvieji piešiniai yra graiko-indiškojo stiliaus, vidurinysis laikotarpis rodo Sasanidų įtaką, o vėlyvasis pasižymi kino-tiurkišku stiliumi. Piešinių tapyboje naudotas brangus pigmentas *[[lapis lazuli]]*. Kyzylo urvuose taip pat rasta vertingų rankraščių tocharų kalbomis.


File:Pipa_player_from_Kizil.jpg|Vėlyvojo laikotarpio piešinys, vaizduojantis muzikantą su pipa
File:Dance_of_Chandraprabha,_Kizil_Caves.jpg|Čandrabraphos šokis
File:Kizil_mural_depicting_disciples_of_Buddha.jpg|Budos mokiniai
File:Kizil_cave_8_donor_figures.jpg|Šventyklų remėjų piešiniai
Daniela Sruoga

**Daniela Sruoga** (g. 1987 m. rugsėjo 21 d. Buenos Airėse) – lietuvių kilmės Argentinos žolės riedulininkė. Olimpinė vicečempionė.

## Biografija
2008 m. žaidė Argentinos jaunimo rinktinėje, o nuo 2009 m. žaidžia Argentinos suaugusiųjų rinktinėje. 2009 m. laimėjo Pan Amerikos ir čempionių taures. 2010 m. laimėjo Pasaulio ir čempionių taures. 2011 m. Sruoga pelnė sidabro medalius Pan Amerikos žaidynėse ir čempionų trofėjuje. 2012 m. debiutavo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse ir pelnė sidabro medalį. 2014 m. pelnė pasaulio taurės bronzą.

## Šaltiniai
Šiaulių žolės riedulio stadionas

**Šiaulių žolės riedulio stadionas** – žolės riedulio stadionas Šiauliuose. Tarptautinius standartus atitinkantis stadionas su sintetine danga. Priklauso sporto mokyklai „Klevas“. Adresas - Pumpučių g. 19. Namų aikštė daugkartinėms Lietuvos čempionėms Gintra–Strektė–Universitetas. Įrengtos tribūnos.

## Istorija
2014 m. stadione vyko moterų Pasaulio lygos pirmo turo atkrentamosios varžybos.

## Šaltiniai
LitRPG

**LitRPG**, arba **literatūrinė RPG** – fantastikos žanras, pagrįstas kompiuterinių vaidmenų žaidimų subkultūra, kuriame siužetas vyksta virtualiame kompiuterinio žaidimo pasaulyje.

Veikėjų patekimo į kompiuteriniais žaidimus tema literatūroje nėra naujas reiškinys, tačiau LitRPG žanras išsiskiria tuo, kad tekste dažnai pateikiami žaidimo elementai, tokie kaip veikėjo statistikos, patirties taškų kaupimas, atakos metu padaryta žala ir panašūs mechanizmai.
Tai esminis skirtumas skiriantis nuo kompiuteriniais žaidimais (pvz., „World of Warcraft“, „Warhammer 40 000“ ir pan.) pagrįstų Fan fiction kūrinių. Šiuose veiksmas tiesiog veiksmas vyksta žaidimo pasaulyje, bet nėra užuominų, kad tai veiksmas kompiuteryje, kompiuteriniame žaidime. 

LitRPG knygose veikėjas dažnai naudodamas virtualios tikrovės įrangą žaidimo metu atsiduria žaidimo pasaulyje. Kartais jo kūnas miršta, o žaidimo pasaulyje atsiduria tik jo sąmonė (tokie kūriniai priklauso dviem žanrams - ir LitRPG, ir papuolenių fantastikai). 

Vienu šio žanro pradininkų laikomas P. Korėjos rašytojas *Nam Hee Sung*, parašęs šio žanro kūrinį „Legendary Moonlight Sculptor“ ('Legendinis mėnulio šviesos skulptorius'), šiuo metu jį sudaro 16 tomų. Šio kūrinio vertimas į rusų kalbą labai paskatino LitRPG žanro kūrinių rašymą Rusijoje.  
Kitas pradininkas – japonų rašytojas *Reki Kawahara*, jo klasikinis kūrinys „Sword Art Online“ ('Kalavijo menas *online* '), kurio nuo 2002 m. išėjo 17 knygų. Šiose knygose, tiesa, nėra kompiuterio pranešimų, tačiau veikėjai akivaizdžiai jaučia, kad jie yra žaidimo viduje.   

## LitRPG Rusijoje
Rusiškajame LitRPG žanre klasikais laikomi trys autoriai:
* Ruslanas 'Demas' Michailovas (*Руслан «Дем» Михайлов*) - ciklas „Valdyros pasaulis“ (*Мир Вальдиры*). Pirmas romanas internete pasirodė 2012 m. viduryje.
* Vasilijus Machanenka (*Василий Маханенко*) – ciklas „Šamano kelias“ (*Путь Шамана*). 
* Dmitrijus Rusas (*Дмитрий Рус*) – ciklas „Žaisti, kad gyventum“ (*Играть, чтобы жить*).

Rusijoje jau vyksta LitRPG žanro kūrinių konkursai:
* Pirmasis LitRPG konkursas vyko 2014 m. sausį-gegužį. Konkursą organizavo fantastikos portalas „Фан-бук“ ir leidykla „EKSMO“ (*ЭКСМО*). Romanai laimėtojai numatyti išleisti 2014 m. rugpjūtį nuo 2013 m. leidžiamoje populiarioje serijoje „LitRPG“. 
* Antrasis vyksta 2014 m. birželį-rugpjūtį.
* Leidykla „EKSMO“ 2014 m. birželio 18 d. paskelbė konkursą LitRPG apsakymų, kurių veiksmas vyksta D. Ruso pasaulyje Drumire. Laimėjusius apsakymus numatoma išleisti kaip rinkinį. Konkursas vyksta nuo birželio 20 d. iki spalio 1 d. 

## Kitokia LitRPG fantastika
Dauguma LitRPG fantastikos yra maginė fantastika, tačiau yra nedaug mokslinės fantastikos LitRPG. 

Specifinis variantas yra rusiškos fantastikos kūrinių grupė, pagrįsta žaidimu „EVE Online“. Juose nėra citatų su herojaus ar daiktų charakteristikomis, tačiau dažniausiai detaliai nagrinėjami įsisavinami profesijų lygiai, kosminių laivų charakteristikos, kurie grožiniame kūrinyje paprastai nereikalingi. Tai suartina „EVE Online“ fantastiką su LitRPG. 

## Nuorodos
Ispanijos Generaliniai Rūmai

**Generaliniai Rūmai**, arba **Generaliniai Kortesai** () – Ispanijos dvejų rūmų parlamentas.  Susideda iš Senato (aukštieji rūmai), kurį sudaro 265 nariai, ir Deputatų Rūmų (žemieji rūmai), kuriuos sudaro 350 narių. Abeji parlamento rūmai yra Madride.

1978 m. Ispanijos Konstitucija numato, kad Kongrese gali būti nuo 300 iki 400 deputatų, renkamų ketveriems metams tiesioginiuose rinkimuose pagal proporcinę sistemą. Šiuo metu Kongrese yra 350 deputatų, dirbančių šešiose frakcijose. Deputatų kongreso pirmininkas – Jesús Posada.

Senate atstovaujami šalies regionai. Iš 266 Senato narių 208 renkami visuotiniu balsavimu kiekvienoje Ispanijos provincijoje, 58 yra skiriami autonominių bendruomenių atstovų. Senato pirmininkas – Pio García Escudero.

## Pastabos

## Nuorodos
* Generalinių kortesų tinklapis

## Šaltiniai
Lietuvos vyrų tinklinio rinktinė

**Lietuvos vyrų tinklinio rinktinė** – nacionalinė šalies rinktinė, kuri atstovauja Lietuvą tinklinio tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos tinklinio federacija. 

2014 m. Lietuvos vyrų tinklinio rinktinė atkurta po 20 metų pertraukos.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas

### Pasaulio čempionatas

### Olimpinės žaidynės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LTF oficiali svetainė
David Lee

**Deividas Li** (, g. 1931 m. sausio 20 d.) – litvakų kilmės amerikietis, fizikas, 1996 m. gavęs Nobelio fizikos premiją kartu su Robert C. Richardson ir Douglas Osheroff. Jiems ši premija buvo skirta už supertakumo ir helio-3 atradimą.

Deividas Li gimė Niujorke 1931 m. sausio 20 d. Jo tėvai Annette ir Marvin Lee buvo žydų emigrantų iš Lietuvos ir Anglijos vaikai.

D. Li baigė tris universitetus – Jeilio, Konektikuto ir Harvardo.

## Šaltiniai
Lietuvos moterų akmenslydžio rinktinė

**Lietuvos moterų akmenslydžio rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Lietuvai atstovaujanti akmenslydžio tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos kerlingo asociacija. 

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas

*B – varžybos vyko B divizione, o galutinė vieta nustatyta įskaičiuojant aukštesnius divizionus.

### Pasaulio čempionatas

### Olimpinės žaidynės

## Nuorodos
* LKA oficiali svetainė
Gauruotasis vynmedis

**Gauruotasis vynmedis** (*Vitis labrusca*) – vynmedinių šeimos augalas. Paplitęs vidurio ir rytų Šiaurės Amerikoje. Daugelio veislių, iš kurių svarbiausia *Concorde*, tėvinė rūšis.

Aukšta liana su 20–30 cm skersmens stiebu. Ūgliai apvalūs, jauni veltiniški, vėliau apaugę padrikais baltų plaukelių kuokštais. Ūseliai dvišakiai, trišakiai, tankiais plaukeliais, išaugę iš kiekvieno bamblio. Lapai plačiai kiaušiniški arba beveik apskriti, ištisiniai arba negiliai triskiaučiai, 12–15 (25) cm ilgio, 12–15 (20) cm pločio, neaštriai smailiaviršūniai, apybukiai, dantyti arba skiaučių viršūnėse lygiakraščiai. Pamatas plačiai giliai iškirptas. Apatinė pusė balsvai gauruota, su iškilusiomis gyslomis. Lapkotis maždaug pusės lapalakščio ilgio, apaugęs gaureliais. Dvinamis augalas. Žiedai smulkūs, kvapnūs, 5–10 cm ilgio kekėse. Žiedynkotis apaugęs gaureliais. Uogos rutuliškos, rečiau pailgokos, 1,5–2 cm skersmens, paprastai ne daugiau kaip po 20 kompaktiškose kekėse, dažniausiai juodai purpurinės, rečiau rausvos ar gelsvai žalios, stora, vaškiniu sluoksniu odele. Sėklos stambios, 5–8 mm ilgio, su trumpu snapeliu.

Žydi gegužę–birželį. Uogos sunoksta rugsėjį–spalį.
Michael Levitt

**Michael Levitt** (g. 1947 m. gegužės 9 d.) – JAV, Anglijos ir Izraelio kilmės mokslininkas, biofizikas, Stanfordo universiteto struktūrinės biologijos profesorius. 2013 m. mokslininkas kartu su kolegomis M. Karplus ir A. Warshel už sudėtingų cheminių sistemų daugiamačių modelių išplėtojimą gavo Nobelio chemijos premiją.

M. Levitt gimė Pretorijoje, PAR, žydų iš Plungės šeimoje. Jo tėvas buvo lietuvis, o mama – čekė.

## Šaltiniai
Tašbišas

**Tašbišas** () – miestelis ir savivaldybė pietryčių Maltoje. 1835 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Msidos ir Gziros savivaldybėmis. Mieste įsikūrusios draudimo, IT kompanijos, advokatų kontoros ir kt. Taip pat yra Egipto, Prancūzijos, Austrijos ambasados bei Didžiosios Britanijos pasiuntinybė.

1969 m. tapo parapija. Parapijos bažnyčia skirta Šv. Kryžiaus Jonui. Bažnyčią prižiūri karmelitų vienuoliai.
Lietuvos Fed Cup rinktinė

**Lietuvos Fed Cup rinktinė** atstovauja Lietuvai kasmetiniame moterų teniso Fed Cup turnyre. Komandai vadovauja Lietuvos teniso sąjunga.

2019 m. Lietuvos Fed Cup rinktinė buvo 65'a Fed Cup reitinge. Ilgiausiai rinktinėje žaidė ir daugiausiai pergalių yra pasiekusi Lina Stančiūtė. Geriausias rinktinės pasiekimas - pasirodymas I grupėje. 

Pirmą kartą rinktinė Fed Cup pasirodė 1992 m.

## Komanda

**Dabartinė komanda (2019)**

* Joana Eidukonytė
* Iveta Daujotaitė
* Klaudija Bubelytė

**Komanda (2018)**

*Joana Eidukonytė
*Iveta Daujotaitė
*Paulina Bakaitė
* Gerda Zykutė

**Komanda (2017)**

* Joana Eidukonytė
* Paulina Bakaitė
* Gerda Zykutė
* Gabija Druteikaitė

**Komanda (2016)**

* Iveta Daujotaitė
* Paulina Bakaitė
* Gerda Zykutė

## Rezultatai

## Nuorodos
* Oficialus Fed Cup puslapis
Lietuvos moterų futbolo rinktinė

**Lietuvos moterų futbolas rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė,  Lietuvai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos futbolo federacija.

## Treneriai
*  Vygandas Lekas 1996
*  Aleksandras Fondis 1997
*  Rimas Viktoravičius – ilgametis rinktinės vyr. treneris;
*  Daniel Wimmer – debiutavo vyr. trenerio poste, kai 2022 m. vasario 16 d. lietuvaitės kovojo su Uzbekistano rinktine.
*  Tomas Ražanauskas nuo 2025 m. sausio 13 d.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas

1993 m. Lietuvos moterų rinktinė pirmą kartą dalyvavo atrankos varžybose į 1995 m. Europos moterų futbolo čempionatą. Po nesėkmingo pasirodymo Lietuvos rinktinė atrankoje į Europos čempionatą pasirodė tik po 10 metų – 2003 m. kovoje dėl patekimo į 2005 m. Europos čempionatą. 2011 m. atrankoje į 2013 m. Europos čempionatą Lietuvos rinktinė pelnė pirmąją pergalę Europos čempionato atrankų turnyruose: 4–1 prieš Liuksemburgo moterų futbolo rinktinę.

### Pasaulio čempionatas
} 1991|| colspan="8"| *Nedalyvavo atrankoje*
|-
|| 1995|| colspan="8"| *Nedalyvavo atrankoje*
|-
|| 1999|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2003|| colspan="8"| *Nedalyvavo atrankoje*
|-
|| 2007|| colspan="8"| *Nedalyvavo atrankoje*
|-colspan="8"| *Nedalyvavo atrankoje*
|| 2011|| colspan="8"| *Nedalyvavo atrankoje*
|-
|| 2015|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2019|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|**Iš viso**||0/8||–||–||–||–||–||–||–
|}

Pirmoji atskira atranka į pasaulio čempionatą, kuri nebuvo pririšta prie Europos čempionato, vyko 1997 m. dėl patekimo į 1999 m. Pasaulio moterų futbolo čempionatą. Pirmoje atrankoje dalyvavusi Lietuvos rinktinė laimėjo pirmąją kovą 3–2 prieš Estijos moterų futbolo rinktinę, bet pralaimėjo kitus penkis susitikimus ir grupėje liko paskutinė. Po nesėkmingo pasirodymo Lietuvos rinktinė ilgą laiką nebedalyvavo atrankose į pasaulio čempionatą. 2013 m. Vilniuje vykusiose atrankos pirmo etapo varžybose Lietuvos rinktinė dėl patekimo į 2015 m. pasaulio čempionatą grupėje liko paskutinė, į pagrindinį Europos grupių atrankos etapą nepateko.

### Olimpinės žaidynės

## Rinktinės sudėtis
2023 m. sudėtis

## Rinktinės varžybų statistika
: *Atnaujinta [[2024]] m. [[liepos 13]] d.*

### Rezultatyviausios žaidėjos
: Atnaujinta: 2024 m. birželio 30 d.
::**''Paryškinta** - vis dar atstovaujančios rinktinei žaidėjos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LFF oficiali svetainė  
* Globalsportsarchive
Raketbolas

**Raketbolas** – rakečių sporto variacija, kurioje rakete bandoma mušinėti guminį kamuoliuką. Sporto koncepciją sukūrė Joseph Sobek iš JAV. Sportas populiarus Amerikos žemynuose. Nuo 1995 m. raketbolas įtrauktas į Pan Amerikos žaidynių programą. Sporto veiklą prižiūri Tarptautinė raketbolo federacija, kurios narė yra ir Lietuva. 1981 m. įvyko pirmasis raketbolo pasaulio čempionatas. Tais pačiais metais raketbolas įtrauktas į Pasaulio žaidynių programą.
Uolinis vynmedis

**Uolinis vynmedis** () – vynmedinių šeimos augalas, paplitęs Šiaurės Amerikos rytuose, nuo Pensilvanijos iki Teksaso.

Gausiai išsišakojęs, silpnai laipiojantis, iki 2 m aukščio krūmas. Ūgliai pliki, raudoni. Ūsai maži, laibi arba jų visai nėra. Lapai beveik apskriti arba inkstiški, ištisiniai arba neryškiai triskiaučiai, 5–12 cm ilgio ir 5–20 cm pločio, smailiaviršūniai, nelygiai stambiai dantyti, pamatas plačiai širdiškas ar beveik nukirstas. Viršutinė lapų pusė ryškiai žalia, plika, žvilganti, apatinė šviesiai žalia, pagysliais plaukuota. Lapkotis 5–7 cm ilgio, rausvas, neplaukuotas. Augalas dvinamis. Žiedai smulkūs, susitelkę siaurose, 2–10 cm ilgio kekėse. Uogos rutuliškos, apie 1 cm skersmens, juosvai purpurinės, juodos arba violetinės, malonaus skonio. Sultys ryškiai raudonos spalvos, vynui gaminti nenaudojamos. Sėklos plačios, iki 4 mm ilgio. Šaknys gilios.

Žydi gegužę–birželį. Uogos prinoksta rugpjūtį. Mėgsta saulėtas vietas.
Santa Lusija

**Santa Lusija** () – kaimas Maltoje. 3034 gyventojai (2013 m. duomenys). Ribojasi su Taršino, Paolos, Zeitūno, Gašako, Lukos ir Gudžos savivaldybėmis. XX a. gyvenvietė yra viena moderniausių šalyje. Apie kaimo planus pirmą kartą buvo išspausdinta „Government Gazette“ laikraštyje 1961 m. liepos 7 d. Gyvenvietė pavadinta pagal netoliese esančią XVI a. koplyčią. Parapijos bažnyčia skirta Pijui X. Kaime yra kinų ramybės sodas. Po juo 1973 m. buvo atrastas požeminis urvas.

## Sportas
* Santa Lucia (futbolo klubas).
Xscape

**Xscape** – antrasis Michael Jackson dainų rinkinys išleistas po jo mirties. Pirmasis toks albumas buvo 2010 m. pasirodęs Michael. Xscape buvo išleistas 2014 m. gegužės 13 d. Tai buvo jau 11-tas Sony ir Motown studijų išleistas atlikėjo albumas po jo mirties 2009 m.

Singlo pavidalu iš šio albumo buvo išleista daina „Love Never Felt So Good“.

## Dainų sąrašas

## Šaltiniai
Lietuvos vyrų vandensvydžio rinktinė

**Lietuvos vyrų vandensvydžio rinktinė** – nacionalinė šalies rinktinė, kuri atstovauja Lietuvą vandensvydžio tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos vandensvydžio federacija. 

Lietuvos vyrų vandensvydžio rinktinė kasmet dalyvauja Baltijos vandensvydžio čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos čempionatas

1998 m. ir 2002 m. Lietuvos rinktinė bandė įveikti atrankos etapus patekimui į Europos čempionato B divizioną, bet abu kartus užėmė paskutinę vietą.

1998 m. atrankos į Europos čempionato B diviziono turnyrą rezultatai (Kranj, Slovenija):

2002 m. atrankos į Europos čempionato B diviziono turnyrą rezultatai (Sofija, Bulgarija):

2014 m. Lietuvos rinktinė paskelbė dalyvausianti atrankoje į 2016 m. Europos čempionatą. 

Pirmojo atrankos etapo varžybose Turkijos sostinėje Stambule, pergalių pasiekti nepavyko. Rezultatai:

Lietuvos rinktinės sudėtis:

Antrojo atrankos etapo varžybos vyks 2015 m. spalio 9-11 d.

### Pasaulio čempionatas

### Olimpinės žaidynės

## Nuorodos
* LVF oficiali svetainė
Amūrinis vynmedis

**Amūrinis vynmedis** (*Vitis amurensis*) – vynmedinių šeimos augalas. Paplitęs Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, šiaurės rytų Kinijoje ir Korėjos pusiasalio šiaurėje.

Užauga iki 20 m ir daugiau. Stiebai iki 20 cm skersmens. Jauni ūgliai apaugę veltiniškais plaukeliais, vėliau pliki, žalsvi ar rausvi. Lapai apskriti ar plačiai ovalūs, ištisiniai arba triskiaučiai ir penkiaskiaučiai, 9–25 cm ilgio ir beveik tokio pat pločio. Skiautės nevienodo gylio, trumpai nusmailėjusios, stambiai apybukiai dantytais kraštais, lapo pamatas giliai ir plačiai širdiškas. Viršutinė pusė su įspaustinėmis gyslomis, raukšlėta, žalia, plika arba truputį plaukuota, apatinė ištisai plaukuota, su ryškiomis iškilosiomis gyslomis. Rudenį lapai paraudonuoja. Žiedai smulkūs, gelsvai žalsvi, kvapnūs, susitelkę 10–25 cm ilgio šakotose kekėse. Uogos rutuliškos, 7–12 mm skersmens, juodos, violetinės arba mėlynos, stora odele. Cukraus kiekis uogose siekia 22–23%. Sėklos kriaušės formos, apie 5 mm ilgio, su snapeliu.

Žydi birželį–liepą. Uogos prinoksta rugsėjį.

Mėgsta derlingas, drėgnokas augavietes.

Skirstomas į porūšius:

* *V. amurensis* var. *amurensis*
* *V. amurensis* var. *dissecta*
Paplūdimio futbolas

**Paplūdimio futbolas** – komandinė sporto šaka, futbolo atmaina. Paplūdimio futbolo veiklą prižiūri FIFA.

## Istorija
Paplūdimio futbolas žaidžiamas paplūdimio smėlio aikštelėje, kuri yra mažesnė negu įprasta futbolo aikštė. Sporto šaka išsivystė Brazilijoje. Žaidžia dvi komandos po 5 žaidėjus (įskaitant vartininką). Žaidimą sudaro 3 kėliniai po 12 minučių. 1992 m. buvo priimtos tarptautinės taisyklės, ir ėmė vykti tarptautiniai turnyrai. Nuo 1995 m. vyksta Pasaulio paplūdimio futbolo čempionatas, kurio organizavimą 2005 m. FIFA perėmė iš BSWW. Nuo 2015 m. paplūdimio futbolas įtrauktas į Europos žaidynių programą. 

## Tarptautinės varžybos
#### Rinktinės
* Rinktinių FIFA pasaulio paplūdimio futbolo čempionatas
* BSWW (Beach Soccer Worldwide) pasaulinės rinktinių taurės bei turnyrai
Taip pat vyktsta vyrų ir moterų kontinentiniai bei olimpiniai turnyrai.

#### Klubinės
* Mundialito de Clubes pasaulinis klubų turnyras
* Euro Winners Cup europos klubų turnyras
Vyksta daug tarptautinių bei vietinės reikšmės turnyrų. 

## Paplūdimio futbolas Lietuvoje

Paplūdimio futbolo varžybas Lietuvoje organizavo *Lietuvos salės futbolo asociacija*. 2020 m. birželio mėn., kad tiksliau atspindėtų veiklą, *LSFA* pavadinimas buvo pakeistas į *Lietuvos salės ir paplūdimio futbolo asociacija* (LSPFA). 2024 sausio mėn. paplūdimio futbolo valdymas buvo atskirtas nuo LSFA, ir perėjo į tiesioginį LFF valdymą. LSPFA pavadinimas sugrąžintas į ankstesnįjį – *Lietuvos salės futbolo asociacija* (LSFA).

Lietuvos vyrų paplūdimio futbolo rinktinė dalyvavo 2008 m., 2017 m., 2019 m. ir 2021 m.**[[Lietuvos vyrų paplūdimio futbolo rinktinė#Dalyvavimas čempionatuose|UEFA paplūdimio futbolo atrankos varžybose]]** į **FIFA pasaulio paplūdimio futbolo čempionatą**, tačiau atrankinio etapo nepraėjo nei karto. 

Kasmetinis vyrų klubų paplūdimio futbolo čempionatas Lietuvoje vyksta vienoje lygoje, apskričių lygų nėra. Klubai kasmet taip pat kovoja dėl Lietuvos taurės. Moterų lygos šiuo metu dar nėra, bet pirmasis klubinis turnyras jau įvyko 2019 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LFF oficiali svetainė 
* Oficialūs rezultatai
Tauro bankas

**Tauro bankas** – Lietuvos komercinis bankas, veikęs 1991–1997 m. Vilniuje.

## Istorija

1991–1992 m. įmonė vadinosi „Geka“. 1996 m. pab. akcinis kapitalas sudarė 36 mln. Lt., indėliai – 169,6 mln. Lt., išduotos paskolos – 145,7 mln. litų. 1997 m. bankui bankrutavus, jo įkūrėjas ir prezidentas Genadijus Konopliovas nusižudė.

## Šaltiniai
Vice Vukov

**Vice Vukov** (g. 1936 m. rugpjūčio 3 d. Šibenike – m. 2008 m. rugsėjo 24 d. Zagrebe) buvo kroatų dainininkas ir politikas.

Du kartus dalyvavo Eurovizijos konkurse – 1963 ir 1965 metais. 1963 m. su daina „Brodovi“ () gavęs 2 taškus iš Ispanijos ir 1 tašką iš Prancūzijos, atlikėjas užėmė 11 vietą. Antrą kartą šiame konkurse dalyvavo 1965 m. Šį kartą dainininkas atliko dainą „Čežnja“ (). Dainoje svajingai lyginami gamtos elementai (debesys, bangos) su mylimosios ilgesiu. Tačiau komisijos tai nesužavėjo – gavusi po 1 tašką iš Prancūzijos ir Portugalijos, tais metais šalis užėmė 12 vietą. Vukov tuo metu buvo vienas populiariausių dainininkų Jugoslavijoje.

Kroatijai tapus nepriklausoma valstybe, Vukov kelis kartus buvo išrinktas į šalies Parlamentą, 2001 m. buvo pasiūlytas ambasadoriumi Šveicarijoje.

## Nuorodos
* Vice Vukov svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
Kirgizų kaganatas

**Kirgizų kaganatas** – klajoklių gentinė konfederacija, egzistavusi IX–X a. Eurazijos stepėje, kurioje pagrindinį politinį vaidmenį vaidino Jenisejaus kirgizų gentys. Nors kirgizai gyveno Pietų Sibire (dab. Chakasijoje), jų valstybės politinis ir kultūrinis centras koncentravosi Orchono slėnyje (centrinė Mongolija). Didžiausio išsiplėtimo laiku taip pat trumpai kontroliavo Rytų Turkestaną, dalį Mandžiūrijos.

Nepriklausomai nuo pavadinimo, Kirgizų kaganatas nevaldė dabartinės Kirgizijos teritorijos, o kaganato valdančioji etninė grupė nebuvo tiesioginiai dabartinių kirgizų protėviai. Jie kalbėjo senąja kirgizų kalba, iš kurios kildinamos chakasų, šorų, altajiečių ir kitos kalbos.

## Istorija

Tiurkiškai kalbantys Jenisejaus kirgizai, laikomi dinglingų palikuonimis, gyveno pietų Sibire (dab. Chakasijoje), ir ilgą laiką buvo priklausomi nuo galingesnių tiurkų valstybių: žoužanų, goktiurkų. Šių kaganatų sudėtyje jie sudarė atskirą vienetą ir buvo valdomi vadų, tituluojamų elteberais. VIII a. I pusėje jų valdovas Bars-kaganas pasiskelbė nepriklausomu nuo Tiurkų kaganato. Vėliau kirgizus siekė pajungti Uigūrų kaganatas, ir laikinai jam tai pavyko 758 m.

840 m. kirgizų kaganas Ažė (valdė 818–847 m.), pasinaudodamas vidaus neramumais Uigūrų kaganate, užpuolė jį ir nusiaubė. Užėmę ir sudeginę uigūrų sostinę Ordubaliką, kirgizai paveldėjo uigūrų valdytą stepių imperiją. Jos branduolys buvo Mongolų stepė, bet kirgizai taip pat sporadiškai valdė ir vakarų Mandžiūriją, Rytų Turkestaną. Manoma, kad dalis kirgizų ekspansijos metu galėjo numigruoti iki Uralo kalnyno, kur įsiliejo į baškirų etnosą.

Kirgizų kaganai išlaikė hegemoniją stepėje 80 metų. Kaganate be jų gyveno daugybė kitų genčių, kalbėjusių daugiausia mongolų kalbomis: kidaniai, totoriai, kereitai, naimanai, merkitai, kurikanai ir kt. Jie susirašinėjo su Tangų Kinija. Kaganatas turėjo stiprią armiją, kurios nariai buvo dalinama į tiumenus, po 10 tūkst. karių. Armijai vadovavo sangunai.

924 m. kaganatas buvo sunaikintas, ir kirgizus Mongolijos stepėje pakeitė nauja tauta – kidaniai, čia sukūrę Liao imperiją. Dalis Jenisiejaus kirgizų, likę gyventi savo tėvynėje, davė pradžią dabartinėms altajiečių, chakasų tautybėms.

## Šaltiniai ir literatūra
* Бартольд В. В. Киргизы: Исторический очерк. Фрунзе, 1927.
* Бичурин Н. Я. Собрание сведений о народах, обитавших в Средней Азии в древние времена. Т. I., М.; Л. 1950.
* Козьмин Н. Н. Хакасы: Историко-этнографический и хозяйственный очерк Минусинского края. — Иркутск, 1925.
* Бутанаев В. Я., Худяков Ю. С. История енисейских кыргызов. — Абакан, 2000.
* Чороев Т. К. Зарождение Кыргызского Каганата. Бишкек, 2005.
* Худяков Ю. С. Кыргызский каганат.
Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinė

**Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinė** – nacionalinė šalies rinktinė, kuri atstovauja Lietuvai salės futbolo tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Lietuvos futbolo federacija.

Pirmąkart šalies salės futbolo rinktinė surinkta 2000 m. sausį.

## Reitingai

UEFA reitingai buvo pradėti oficialiai skaičiuoti nuo UEFA atrankos į 2020 m. FIFA pasaulio taurės turnyrą. Taškai skaičiuojami Elo reitingų skaičiavimo pagrindu. 2023 m. lapkričio mėn. Lietuva užėmė 33-ą vietą tarp 50-ies aktyvių UEFA narių.

Oficialių FIFA reitingų nėra, neoficialiais paskaičiavimais, 2019 m. rugpjūčio mėn. duomenimis, Lietuvos rinktinė užėmė 88-ą vietą pasaulyje reitingų lentelėje. 2022 m. lapkričio mėn. Lietuva buvo 67-oje vietoje, o 2023 m. lapkričio mėn. – 91-oje vietoje.

## Sudėtis
Atnaujinta  Sudėtis 2026 m. UEFA Europos salės futbolo čempionatui. 

### Artimiausia atsarga

## Treneriai

## Rungtynės

## Dalyvavimas čempionatuose
### UEFA futsal Europos čempionatai

### FIFA futsal Pasaulio čempionatai

### Baltijos futsal taurė

### Draugiškos rungtynės

2019 m. gegužės 18–19 dienomis rinktinė dalyvavo naujai įkurtame *Futsal Baltijos lygos* (Baltic Futsal League) klubiniame turnyre ir užėmė 3 vietą. Turnyre taip pat dalyvavo „Cosmos“ (Estija),  „Sokil“ (Ukraina), „Rezekne“ (Latvija) ir „Agio“ (Rusija) klubai. Tai buvo vienintelis *Futsal Baltijos lygos* sezonas.

## Nuorodos
* LFF oficiali svetainė 
* LSPFA oficiali svetainė 
* Lietuvos vaikinų iki 19 m. salės futbolo rinktinė

## Šaltiniai
Andrejus Končialovskis

**Andrejus Končialovskis** (, g. 1937 m. rugpjūčio 20 d.) – rusų režisierius, scenaristas.

Gimė Maskvoje (Rusija). Kilęs iš LDK didikų giminės. 1965 m. baigė režisūros studijas Kinematografijos institute (VGIK). Vaidino filmuose „Mano vardas Ivanas“ ir „Lenino sargybinis“, buvo Andrejaus Tarkovskio filmo „Andrejus Rubliovas“ scenarijaus bendraautoris. Jis sėkmingai režisavo Sovietų Sąjungoje.

Nuo 1980 m. gyveno JAV, režisavo Holivude, 10-ajame dešimtmety grįžo į Rusiją.

Režisierius pelnė daugelį prestižinių kino apdovanojimų.

## Išnašos