open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pašto pasaulis

**Pašto pasaulis** – *mėnesinis pašto, telegrafo ir telefono tarnautojų [[žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, ėjęs 1934–1940 m. Kaune.

## Istorija
Leido Lietuvos pašto tarnautojų kasos komisija vietoje laikraščio „Paštininkų žodis“. Spausdino A. Bako spaustuvė Kaune. Išėjo 80 numerių su tęstine puslapių numeracija. Leido nemokamą priedą „Pašto valdybos žinynas“.

Nagrinėjo specifinius šios sferos darbuotojų klausimus, informavo apie naujus mokslo, technikos pasiekimus.

Bendradarbiavo J. Bereiša, D. Grigas, B. Karoliūnas, J. Mikulskis, M. Ramutis, Algimantas Mykolas Stankevičius, Aleksandras Vitkauskas ir kt.

Redagavo Inocentas Jasilionis, Kazys Plačenis, Jonas Smelstorius. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pašto pasaulis“. E-paveldas.lt
* „Pašto valdybos žinynas“. E-paveldas.lt
Patriotas (laikraštis)

**Patriotas** – laikraštis, einantis nuo 1992 m. spalio 5 d. Kaune.

## Istorija
Steigėjas, leidėjas ir vyriausiasis redaktorius J. Jusaitis, redaktorius V. Baršys. Tiražas 1993 m. – 1000–2000 egz., 1996 m. – 1000 egz. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Patriotas“ svetainė
Pavasaris (žurnalas)

**Pavasaris** – *jaunimo mėnesinis laikraštis*, iliustruotas lietuvių katalikų jaunimo sąjungos „Pavasaris“ žurnalas, leistas 1912–1914 m., 1920–1940 m. Kaune, 1918 m. Vilniuje.

## Istorija
Ėjo dukart per mėnesį, 1918 m., 1920 m., 1922 m. – mėnesinis. Spausdino S. Banaičio spaustuvė bei „Šviesos“ spaustuvė Kaune, „Žaibo“ spaustuvė Vilniuje. Leido priedus: Kalėdų svečias, „Kalėdų viešnia“, „Laukų lelijos“, Sveikatos keliai. 1936 m. Pavasaris buvo perorganizuotas į du leidinius „Vyrų žygiai“ ir „Liepsnos“, o „Pavasario“ pavadinimu laikinai ėjo „Jaunimo vadas“.

Rašė apie jaunimo auklėjimą, švietimą, socializaciją, pasaulėžiūros dalykus, spausdino straipsnius religijos, filosofijos, estetikos, dorovės klausimais, grožinės literatūros kūrinius.

Bendradarbiavo Juozas Eretas, Juozas Grušas, A. Galinis, Antanas Kaupas, Lazdynų Pelėda, Vincas Mykolaitis-Putinas, Salomėja Nėris, Mečislovas Reinys, Jurgis Talmantas, J. Vaišnora, J. Valadka ir kt.

## Redaktoriai
* Teresė Kubilinskaitė, U. Bruškaitė-Jauniškienė, Bronius Stosiūnas, E. Misevičius,
* Justinas Strimaitis – 1920–1922 m.
* Jonas Grinius – 1923–1924 m.
* Juozas Keliuotis – 1924–1926 m.
* Juozas Leimonas – nuo 1930 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pavasaris“. E-paveldas.lt
Karčio provincija

**Karčio provincija** () – provincija šiaurinėje Ekvadoro dalyje, Kolumbijos pasienyje. Administracinis centras – Tulkanas.

## Geografija

Didžioji dalis provincijos teritorijos išsidėsčiusi Andų kalnuose. Aukščiausia vieta – Čileso ugnikalnis (4747 m). Pietryčiuose paviršius leidžiasi į gilų slėnį, o vakaruose – į pakrantės lygumą. Svarbiausios upės – San Chuanas, Mira, Bobas, Čota ir kt. Vakarinę ir rytinę provincijos dalis dengia tropiniai miškai (kalnų šlaituose – rūko miškai), aukštikalnėse būdingos paramos. Įkurtas El Anchelio ekologinis rezervatas.

## Administracinis suskirstymas
  
Provincija padalinta į 6 kantonus:

* Tulkanas
* Bolivaras
* Mira
* Espechas
* Montufaras
* San Pedro de Huaka

## Šaltiniai
Šiamisenas

**Šamisen** ( 'Trys skonio stygos'), dar vadinamas **sangen** ( 'Trys stygos') – styginis instrumentas su trejomis stygomis. Juo grojama su brauktuku, vadinamu *[[bachi]]*.

Kai kurie Edo periodo šaltiniai nurodo instrumento pavadinimą buvus „*samisen*“. Dabartinėje kultūroje yra paplitusi dar viena instrumento pavadinimo versija „*jamisen*“ (džamisen), pvz.: Tsugaru-jamisen – *šamisen* atlikimo stilius).

## Konstrukcija

Šamisen yra panašaus ilgio kaip ir gitara, tačiau jo kaklelis yra daug plonesnis, be to jis neturi dalmenų. Šamisen korpusas (*dō*) yra panašus į bugną ir aptrauktas oda, kad paryškintų garsą. Šis instrumentas savo ruožtu primena bandžą. Oda, aptraukti korpusui paprastai būna šuns arba katės, tačiau praeityje buvo naudojamas specialus popieriaus tipas. Šiais laikais yra išbandomos įvairios plastikinės medžiagos.

Šamisen kaklelis paprastai yra sudarytas iš trijų ar keturių dalių, kurios gali tarpusavyje jungtis. Kai kurie instrumentai gaminami taip, kad juos būtų galima išardyti ir sutaupyti vietos. Gaminti kaišteliams, kad susukti stygoms, populiari medžiaga buvo dramblio kaulas, tačiau jam tapus retenybe, buvo pasirinkta kitokių medžiagų, kaip įvairūs plastikai arba mediena.

Stygos dažniausiai buvo gaminamos iš šilko, tačiau pastaruoju metu jų gamybai pasirenkamas nailonas. Žemiausia styga pereina nedidelį kauburį ramstuko gale, šitaip sukeldama savotišką dūzgimą – *sawari* (panašiai kaip sitaro sukeliamas garsas – *jivari*).

## Taip pat skaitykite

* Broliai Jošidos
Pažanga (bendrovė)

**Pažanga** – *knygų ir laikraščių leidimo bei platinimo akcinė bendrovė*, veikusi 1928–1940 m. Kaune.

## Istorija
Įsteigta D. J. Blyno, J. Lapėno, A. Sliesoraičio, V. Vileišio iniciatyva. Nuo 1937 m. bendrovei priklausė Vilties spaustuvė.

## Veikla
Išleido knygų, 27 „Ūkininko skaitymų“ serijos knygeles.

Leido periodinę spaudą:
* „Lietuvos aidas“ – nuo 1928 m.
* „Vairas“ – nuo 1928 m.
* „Akademikas“ – 1937–1938 m.
* „Jaunoji karta“ – 1937–1940 m.
* „Mūsų kraštas“ – 1935–1938 m. 

## Šaltiniai
Galai

**Galai** – keltų gentys, gyvenusios Galijos regione (dabartinė Prancūzija, Belgija, dalis Šveicarijos ir Šiaurės Italijos) nuo V a. pr. m. e. iki romėnų laikotarpio. Kalbėjo viena iš žemyninių galų kalbų – galų kalba. Dalis prancūzų istoriografijos galus laiko dabartinių prancūzų protėviais.

## Pavadinimas
Istoriniuose šaltiniuose naudojami du terminai – „keltai“ ir „galai“. Taip nutiko dėl skirtingų barbarų genčių, gyvenusių į šiaurę nuo antikinių civilizacijų, savivardžio ir jų romėniško pavadinimo.

Pirmą karą keltų gentys minimos Hekatėjo ir Herodoto, kuris juos pavadino „keltoi“.

## Istorija

Galai siejami su archeologine Lateno kultūra. Pasižymėjo kaip talentingi kariai ir medžiotojai. Hercinijos miškas ir Reinas skyrė galų ir germanų žemes. Galai dažnai puldinėjo aplinkines žemes, apie 390 m. pr. m. e. buvo įsiveržę į Romą.

I a. pr. m. e. galus nugalėjo Julijus Cezaris (žr. galų karai). Po nukariavimo romėnai paliko galams daugelį jų buvusių institutų, liko gentys, vietiniai dievai. Palaipsniui galai buvo asimiliuoti romėnų, o vėliau – įsiveržusių germanų genčių (frankų).

## Nuorodos
Pažanga (JAV)

**Pažanga** – *literatūros, mokslo, politikos ir visuomenės katalikiškas mėnesinis [[žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, ėjęs 1915–1917 m. JAV.

## Istorija
Leistas Čikagoje, Girardvile (1916 m.) Mahanoi Sityje (1917 m.). Leido „Draugo“ leidykla, Kunigų sąjunga. Žurnale buvo skyriai „Politikos ir visuomenės dirva“, „Krislai“ (aktualijos), „Literatūra ir dailė“, „Bibliografija ir kritika“, „Juokai ir satyra“.

Bendradarbiavo J. Jonikaitis, Mykolas Krupavičius, J. Navickas, Kazys Pakštas.

## Redaktoriai
* Fabijonas Kemėšis, Jonas Kaupas, Pranas Augustaitis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pažanga“. E-paveldas.lt
Pažanga (Čikaga)

**Pažanga** – laisvosios minties mokslo ir kritikos žurnalas, leistas 1934–1935 m. Čikagoje.

## Istorija
Leidėjas J. K. Valinskas ir „Pažanga Publishing Co“, redaktoriai A. Karalius ir Antanas Montvydas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pažanga“. E-paveldas.lt
Pažanga (Argentina)

**Pažanga** – Argentinos lietuvių laikraštis, pradėtas leisti 1951 m. kovo 31 d. Buenos Airėse.

Redaktoriai: Danielius Jokubonis, K. Zuoza. 

## Šaltiniai
Orda Chanas

**Orda Chanas**, **Orda Edženas** (maždaug 1204-1280) – mongolų karvedys ir chanas, XIII a. valdęs rytinę Aukso Ordos dalį – Mėlynąją Ordą. Jis buvo Džuči sūnus ir Čingischano anūkas.

Apie Ordos biografiją yra labai mažai duomenų. Žinoma, kad jis dalyvavo Batijaus ir Subudajaus vadovaujamoje Mongolų invazijoje į Europą kaip vienas karvedžių. Kovėsi Legnicos mūšyje ir Mohi mūšyje.

Kadangi terminai „Mėlynoji Orda“ ir „Baltoji Orda“ istoriškai būdavo dažnai painiojami, kai kuriuose šiuolaikiniuose šaltiniuose galima rasti esą Orda Chanas valdęs Baltąją Ordą, tačiau ten turima omenyje Mėlynoji. Plačiau žiūrėkite Aukso Ordos pasidalijimas.

Apie jo žmoną ir palikuonis taip pat beveik nieko nežinoma. Vienas iš jo palikuonių galbūt buvo Tochtamyšas, tvirtai nėra žinoma. Taip pat, manoma, kad Urus Chanas buvo Ordos palikuonis, tačiau ir ši versija nėra vieningai pripažįstama istorikų, egzistuoja ir kitokios jo geneologijos versijos.
Šiaulių universitetas (laikraštis)

**Šiaulių universitetas** – iki 2021 m. sausio 1 d. veikusio Šiaulių universiteto (iki 1997 m. – Šiaulių pedagoginio instituto) savaitraštis, ėjęs nuo 1957 m. rugsėjo 12 d. Šiauliuose.

## Istorija
Iki 1961 m. kovo 23 d. vadinosi „Tarybinis pedagogas“, iki 1998 m. – „Pedagogas“. 1961–1977 m. laikraštis nebuvo leidžiamas. 1981 metais tiražas buvo 1500 egz., 1993 m. – 600–1000 egz., 1997 m. – 1000 egz. 1991–1992 m. laikraštis leido ketvirtinį priedą „Po paskaitų“ (tiražas: 1000–1500 egz.). 2005 m. pradėta elektroninė laikraščio versija.

Redakcijoje dirbo S. Vilimienė, Algirdas Musneckis.

## Redaktoriai
* Regina Petkevičienė-Stasiulionytė – 1957–1961 m. ir 1977–1981 m.
* Vita Morkūnienė – 1981–1990 m.
* Algirdas Malakauskas – 1990–1994 m.
* Zenonas Ripinskis – nuo 1994 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Universiteto laikraštis
Bakeu

**Bakeu** – miestas rytų Rumunijoje; apskrities centras. Išvystyta popieriaus, medienos, tekstilės, mašinų pramonė.

## Sportas
* FCM Bacău (futbolas)
Baja Marė

**Baja Marė** – miestas šiaurės Rumunijoje; apskrities centras. Išvystyta spalvotoji metalurgija, chemijos, baldų, tekstilės, maisto pramonė, angliakasyba (išgaunamas varis, švinas, auksas, sidabras). XV a. Stepono bokštas.

## Istorija

Žinomas nuo 1329 m.

## Sportas
* FC Baia Mare (futbolas)
Pelėda (Kaunas)

**Pelėda** – iliustruotas žurnalas, ėjęs 1995–2001 m. Kaune.

## Istorija
Steigėjas Vilius Užtupas. Spausdino galvosūkius, kryžiažodžius, loginius uždavinius, testus. Leido įmonė „Vingis“, nuo 2000 m. – leidybinė įmonė „Pienių pieva“. Tiražas 1995 m. – 20 000 egz., 1997 m. – 24 000 egz. Išėjo 61 numeris

Redaktorė Vita Garadauskienė. 

## Šaltiniai
Tulkanas

**Tulkanas** (, ) – miestas šiaurės Ekvadore, 7 km nuo Kolumbijos sienos, į pietvakarius nuo Ipjaleso; Karčio provincijos administracinis centras. Pro miestą eina Panamerikos plentas (ruožas Pastas-Kitas), veikia pagrindinė muitinė Ekvadoro-Kolumbijos pasienyje (ant Rumičiakos tilto per Karčio upę). Yra oro uostas. Tulkanas yra aukščiausiai įsikūrusi provincijos sostine Ekvadore.

Verčiamasi daugiausia prekyba, aptarnavimu. Miesto įžymybė – Tulkano kapinės – paminklas, sudarytas iš apkarpytų medžių, gyvatvorių, kuriose atvaizduojami gyvūnai, mitinės būtybės, žmonių figūros. Parko idėjos kūrėjas – José María Azael Franco Guerrero. 1984 m. šis parkas paskelbtas šalies kultūriniu paveldu. Miesto apylinkėse trykšta karštosios versmės.


Image:Tulcán, al fondo el Chiles.jpg|Tulkanas, tolumoje Čileso ugnikalnis


## Šaltiniai
Penki (žurnalas)

**Penki** – mėnesinis žurnalas vaikams (patiems mažiausiems), einantis nuo 1994 m. balandžio mėn. Kaune.

## Istorija
Steigėjas ir leidėjas Vilius Užtupas. Leido įmonė „Vingis“, nuo 2000 m. – leidybinė įmonė „Pienių pieva“, nuo 2005 m. – UAB „Ekspress leidyba“, nuo 2012 m. – UAB „Presa“. Tiražas 1994 m. – 21 700 egz., 1997 m. – 35 000 egz.

Redaktorės Dalia Užtupienė, nuo 2000 m. R. Mažeikytė, nuo 2013 m. L.Blandienė. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
http://www.presa.lt/penki
Timišoara

**Timišoara** – miestas vakarų Rumunijoje; apskrities centras. Tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, elektronikos, naftos, chemijos, tekstilės, odos, avalynės pramonė. Veikia universitetas.

Mieste ir apylinkėse gyvena nemažai vengrų. 1989 m. pabaigoje N. Čaušesku nusprendė likviduoti mažus ūkius ir kaimus (kuriuos daugiausia įkūrė vengrai), dėl to gruodžio 15–17 d. vyko masiniai žmonių mitingai, po kurių buvo nuverstas N. Čaušesku režimas.

## Sportas
### Futbolas
* FC Timișoara
* CS Banatul Timișoara
* CS Chinezul Timișoara
* FC Ripensia Timișoara
* CAM Timișoara
* CFR Timișoara
* FC Politehnica Timișoara
* CSP UM Timișoara

## Miestai partneriai
Pelėda (Čikaga)

**Pelėda** – humoro ir satyros žurnalas, leistas 1951–1954 m. Čikagoje.

## Istorija
Leido knygų leidykla „Nemunas“ su 1954 m. balandžio – spalio mėn. pertrauka. Iliustruodavo B. Vešota. 1953 m. išėjo „Pelėdos“ kalendorius.

Redagavo Albinas Valentinas (iki 1952 m. balandžio mėn.), Adomas Vilainis-Šidlauskas. 

## Šaltiniai
Pelėda (Velandas)

**Pelėda** – humoro ir satyros iliustruotas žurnalas, leistas 1950–1966 m. Velande (Kanada).

## Istorija
Ėjo kas 3 mėnesiai. Bendradarbiavo L. Virbickas, K. Strikaitis, P. Jaras ir kt.

Redaktorius-leidėjas K. Žukauskas. 

## Šaltiniai
Pelenė (žurnalas)

**Pelenė** – žurnalas moterims, leistas 1992–1994 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė N. Degutienė ir T. Kravčiukienė. Leido UAB „Pelenė“. Skelbė rašinius įvairiais madų ir grožio klausimais, spausdino iškarpų lapus. Tiražas 1992 m. – 70 000 egz., 1994 m. – 13 500 egz.

Redaktorė N. Degutienė. 

## Šaltiniai
Breila

**Breila** – miestas rytų Rumunijoje; apskrities centras. Uostas prie Dunojaus. Išvystyta metalurgijos, mašinų, popieriaus, chemijos, cemento, medienos, siuvimo, maisto pramonė.

## Sportas
* CF Brăila (futbolas)
5 minutės

**5 minutės** – pramoginis leidinys jaunimui, ėjęs 1990–1992 m. Šiauliuose.

## Istorija
Įsteigė ir leido Šiaulių miesto Kultūros centras, nuo 1991 m. Laisvalaikio centras, nuo 1992 m. – UAB „Šiaulių kraštas“. Tiražas 1990 m. – 6250 egz., 1992 m. – 13 300 egz.

Rašė apie muziką, meną, kultūrą, laisvalaikį.

Redaktorius Rolandas Parafinavičius. 

## Šaltiniai
Penktas aukštas

**Penktas aukštas** – Vytauto Didžiojo universiteto studentų laikraštis, ėjęs 1991–1992 m. Kaune.

## Istorija
Išėjo 3 numeriai. Tiražas 1991 m. ir 1992 m. – 2000 egz.

Vyriausias redaktorius Jonas Vitkauskas. 

## Šaltiniai
Brašovas

**Brašovas** – miestas vidurio Rumunijoje; apskrities centras. Išvystyta mašinų, chemijos, lengvoji, cemento, medienos, maisto, poligrafijos pramonė.

Veikia universitetas. Išlikę miesto įtvirtinimai (XIII–XVII a.), rotušė (XIII–XVIII a.), gotikinė „juodoji“ cerkvė (1385–1477 m.).

## Istorija

Minimas nuo 1234 m. kaip ***Korona***. XV–XVI a. buvo svarbiausias Transilvanijos miestas. 1950–1960 m. vadintas ***Orașul Stalin*** (Stalino miestu).

## Sportas

### Futbolas
* FC Brașov
* CS Brașovia
* Colțea Brașov
* Dinamo Stalin (1950–1956)

## Galerija

Vaizdas:Brašov centrinė aikštė.jpeg|Centrinė aikštė
Pensininkas (laikraštis)

**Pensininkas** – JAV lietuvių mėnesinis žurnalo tipo laikraštis, einantis nuo 1987 m. Čikagoje. 

## Istorija
Leidžia JAV lietuvių bendruomenės socialinių reikalų taryba. 

Redaktorius Karolis Milkovaitis. 

## Šaltiniai
Pepė (laikraštis)

**Pepė** – mėnesinis iliustruotas spalvotas laikraštis mergaitėms, ėjęs nuo 1994 m. sausio mėn. iki 2001 m. gruodžio mėn. Kaune.

## Istorija
Skirtas 7-13 metų mergaitėms. Steigėja, leidėja ir meninė redaktorė Nomeda  Balasevičiūtė. Oficialiai leido N. Balasevičiūtės IĮ "Jumena". Tiražas 1994 m. – 11 500 egz., 1997 m. – 7400 egz. Nuo 1999 m. birželio mėn. laikraštis "Pepė" tapo žurnalu. Viso išėjo 96 "Pepės" numeriai.

## Redaktorės
* Eglė Savickaitė – 1994–1998 m.
* Nomeda  Balasevičiūtė – 1998–2001 m. 

## Šaltiniai
Pergalė (žurnalas)

**Pergalė** – Lietuvos rašytojų sąjungos mėnesinis literatūros, meno, kritikos ir publicistikos žurnalas, leistas 1942–1990 m.

## Istorija
1942 m. ėjo Balachnoje (Nižnij Novgorodo sritis) kaip Raudonosios armijos 16-osios lietuviškosios divizijos laikraščio „Tėvynė šaukia“ literatūrinis priedas; išėjo 2 numeriai. 1943–1944 m. – LTSR rašytojų sąjungos almanachas; išėjo 2 knygos. Nuo 1945 m. buvo leidžiamas Vilniuje. Tiražas 1982 m. – 22 400 egz., 1986 m. – 23 300 egz., 1990 m. – 27 700 egz. Nuo 1991 m. vietoje „Pergalės“ leidžiamas žurnalas „Metai“.

Skelbė grožinės literatūros kūrinius, literatūros, dailės, muzikos, teatro kritikos, publicistikos straipsnius, spausdino dailės kūrinių reprodukcijas, kultūrinio gyvenimo kroniką.

Redakcijoje dirbo: Liudvikas Gadeikis, Danielius Mušinskas.

## Vyriausieji redaktoriai
* Juozas Pajaujis – 1942 m.
* Kostas Korsakas – 1943–1944 m.
* Petras Cvirka – 1945 m.
* Juozas Baltušis – 1946–1954 m.
* Jonas Šimkus – 1954–1958 m.
* Vladas Mozūriūnas – 1958–1964 m.
* Algimantas Baltakis – 1964–1976 m. ir 1985–1990 m.
* Juozas Macevičius – 1976–1985 m.
* Juozas Aputis – 1990 m. 

## Šaltiniai
Kimpija Turzis

**Kimpija Turzis** – miestas vidurio vakarų Rumunijoje, netoli Klužo. Yra karinė oro pajėgų bazė.

## Istorija

Miestas įkurtas 1925 m. sujungus *Ghiriş* ir *Sâncrai* kaimus.

## Sportas
* CSIS Seso Câmpia Turzii (futbolas)
Pergalė (spaustuvė)

**Pergalė** – spaustuvė, veikusi 1948–1981 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigta vietoje popieriaus gaminių fabriko „Popierius“ (iki 1945 m. vadinosi „Gedimino pilis“) ir iš Kauno atkeltos knygų leidimo bendrovės „Žaibas“ spaustuvės. Iki 1954 m. vadinosi „Janonio spaustuvė“. Spausdino mokslinę, techninę, politinę literatūrą, vaizduojamąją ir blankinę produkciją iškiliaspaude ir operatyviuoju mažuoju ofsetu (rotaprintu). 1981 m. „Pergalė“ prijungta prie spaustuvės „Vaizdas“ ir vadinosi „Šumausko spaustuvė“, bendrove „Viltis“, 1995–2007 m. – AB „Vilspa“.

## Šaltiniai
Pensilvanijos darbininkas

**Pensilvanijos darbininkas** – JAV lietuvių socialistinės krypties savaitraštis, ėjęs 1896 m. rugpjūčio mėn. – 1898 m. Šenandoa. 

## Istorija
Leido Amerikos lietuvių socialistų sąjunga ir R. P. Kuncmonas, redakciniam darbui pasitelkęs A. Lalį. Nuo 1897 m. ėjo pavadinimu „Darbininkas“. 

## Šaltiniai
Krymo chanatas

**Krymo chanatas** () – Krymo totorių valstybė, gyvavusi XV–XVIII a. Krymo pusiasalyje bei Ponto stepės pietvakariuose.

## Istorija

Aukso ordos laikais Kryme apsigyveno dalis klajoklių totorių (Krymo totoriai), regionas tapo ulusu su sostine Senajame Kryme. Byrant Aukso ordai Kryme kilo separatistinės nuotaikos ir Tochtamyšo palikuonis, Girėjų dinastijos pradininkas Chadži-Girėjus, remiamas Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės, pakviestas tapti Krymo chanu. 1420–1441 m. jis vedė kovas prieš Aukso ordą, o laimėjęs 1443 m. tapo Krymo chanu. Jis nugalėjo vidinius priešus, perkėlė sostinę į Bachčisarajų, padėjo LDK atremti kitų totorių ordų antpuolius.

1466 m. mirus Chadži Girėjui, kova tarp jo sūnų į savo verpetą įtraukė ir Maskvos Didžiąją Kunigaikštystę. 1467 m. chano Nur Dauleto Girėjaus valdymo metu buvo atnaujinta sąjunga su LDK.
1477 m. Krymą užkariavo Didžioji orda, chanas Achmetas (1465–1481) jame savo vasalu pasodino Azovo ulusų atstovą Džanibeką. 1478 m. į valdžią grįžo Nur Dauletas Girėjus, jį palaikė Aideras. Jie jau veikė prieš Lietuvą.

Valdant chanui Mengliui (1468–1515 m.), Krymo chanatas 1480 m. sudarė sąjungą su Maskvos Didžiąja Kunigaikštyste, drauge kovojo prieš Didžiąją ordą. 1475 m. Osmanų imperija nugalėjo Kryme buvusias graikų ir Genujos kolonijas, o Krymo chanatą pavertė savo vasalu. Nors chanatas išlaikė savo žemių pavaldumą, tačiau osmanai kontroliavo chanų rinkimus. Krymo chanatas puldinėjo pietines LDK žemes, atkovojo nemažą jų dalį. Taip pat rengė antpuolius prieš Rusiją, Lenkiją, Moldaviją. Nuo puolimų daugiausia kentėjo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos ukrainiečių žemės (Čerkasai, Kijevas, Luckas); Krymo totoriai pasiekdavo ir Nemuno aukštupį. Tai Rusų valstybei lengvino kovą su LDK dėl žemių. Dėl šios totorių grėsmės buvo pradėta statyti Vilniaus miesto gynybinė siena. 
Svarbiausi Krymo totorių ir LDK mūšiai buvo Klecko mūšis (1506 m.) ir Olšanicos mūšis (1527 m.). Po Klecko mūšio 1506 m. rudenį buvo sudaryta karinė sąjunga su LDK. Tiesa, kadangi Krymo totoriai buvo daugiausia sėslūs, didelių žemių neužkariaudavo, o daugiau plėšikaudavo ir imdavo vergijon užpultų kraštų gyventojus, vertėsi prekyba vergais.

XVI a. vid. Ivanas IV Rūstusis užkariavo Kazanės ir Astrachanės chanatus ir ėmė kelti grėsmę Krymo chanatui. 1569 m. Ukraina pagal Liublino uniją atiteko Lenkijai. Krymo totoriai buvo sudarę karinę sąjungą su Bogdano Chmelnickio kazokais jų karuose prieš Abiejų Tautų Respubliką.
Per karą su Osmanų imperija Rusija 1687 m. ir 1689 m. surengė nesėkmingus žygius į Krymą. 1771 m. Rusijos kariuomenė užėmė svarbiausius Krymo pusiasalio punktus. Pagal 1774 m. Kiučiuk-Kajnardži taikos sutartį (, ) tarp Rusijos ir Osmanų imperijų, Krymo chanatas nustojo būti Osmanų vasalu, paskelbtas Rusijos protektoratu. 1783 m. Krymas prijungtas prie Rusijos imperijos.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Krymo chanato ir vilajato istorija  (rusų k.)
Kimpulung Moldoveneskas

**Kimpulung Moldoveneskas** – miestas šiaurės Rumunijoje, istoriniame Bukovinos regione, prie Moldovos upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta pieno, medienos pramonė. Ekologinis turizmas.

## Sportas
* CA Câmpulung Moldovenesc (futbolas)
Jasai (Rumunija)

**Jasai** arba **Jašis** () – miestas šiaurės rytų Rumunijoje esančiame Vakarų Moldavijos istoriniame regione; apskrities centras.

Vystoma juodoji metalurgija, sunkioji mašinų, chemijos, tekstilės, medienos ir maisto pramonė. Veikia universitetas. Išliko XV–XVII a. statytų cerkvių ir vienuolynų.

## Istorija

Jašo miesto pavadinimas kilo nuo nuo iranėnų kilmės jasų genties, XIII a. apsigyvenusios Vengrijos karalystėje.

Pirmą kartą dokumentuose paminėtas 1408 m. laiške, skirtame Lvovo miesto lenkų kilmės pirkliams. 1564–1859 m. buvo Moldavijos kunigaikštystės sostinė. Jasuose veikė tokios iškilios asmenybės kaip Miron Costin (1633–1691) bei Dimitrie Cantemir (1673–1723), įnešę svarų indėlį į rumunų kultūrą ir politiką. 1641 m. gospodaris Bazilijus Lupu mieste įsteigė Valstybės mokyklą, o Šventųjų Trijų Hierarchų vienuolyne įsikūrė spaustuvė, kuri leido rumuniškas knygas. 1686 m. prie Jasų ATR kariuomenė susikovė su turkais (per 1683–1699 m. Lenkijos-Turkijos karą). 1859–1862 m. kartu su Bukareštu buvo jungtinės Moldavijos kunigaikštystės ir Valakijos sostinėmis, o 1916–1918 m. Jasai tapo Rumunijos karalystės sostine. 1941 m. mieste įvyko pogromas. Antrojo pasaulinio karo metu Jasai ir apylinkės tapo įnirtingų mūšių tarp Raudonosios armijos ir rumunų–vokiečių kariuomenių vietomis; 1944 m., vykstant *Jasų–Kišiniovo operacijai*, miestas dalinai buvo sugriautas.

## Sportas

### Futbolas
* FC Politehnica Iași (1945–)
* CS Armata Iași (1948–1951)

## Šaltiniai
* Rumänien – Iaşi (Iasi)
* Jassy
Karakalis

**Karakalis** – miestas pietų Rumunijoje, tarp Olto ir Žiu upių žemupių. Yra muziejus, Visų Šventųjų bažnyčia, romėnų bokšto liekanos.

## Sportas
* FC Caracal (futbolas)
Krajova

**Krajova** () – miestas pietų Rumunijoje, Žiu upės slėnyje, 180 km į vakarus nuo Bukarešto; apskrities centras. Geležinkeliai ir plentai į Bukareštą, Drobeta‑Turnu Severiną, Piteštį. Išvystyta žemės ūkio, elektrotechnikos, chemijos, medienos, tekstilės, poligrafijos ir maisto pramonės. Veikia 1966 m. įkurtas universitetas, muziejus, filharmonija, teatras. Stovi XVII a. Šv. Dimitrijaus bažnyčia, yra XV–XVIII a. architektūros paminklų.

## Istorija
Krajova šaltiniuose minima nuo 1475 m.

## Sportas

### Futbolas
* FC Universitatea Craiova, futbolo klubas.
* FC Craiova, buvęs futbolo klubas (1949–2004).
* Ion Oblemenco, futbolo stadionas.

## Šaltiniai
Louis de Bussy d'Amboise

**Luisas de Biusi d’Ambuazas** (pr. Louis de Bussy d’Amboise, 1549–1579) – Prancūzijos didikas iš Klermontų giminės, karališkojo dvaro džentelmenas, Anžu kunigaikščio Pranciškaus minjonas, Navaros ir Prancūzijos karalienės Margaritos meilužis.

Grafas Biusi d’Ambuazas priklausė princo Pranciškaus svitai ir jam tarnavo. Biusi tapo Anžu kunigaikščio favoritu, o vėliau princesės Margaritos meilužiu. Jis garsėjo kaip drąsus, elegantiškas, išdidus, provokuojantis ir žiaurus žmogus. Jis buvo kardinolo George II d’Amboise sūnėnas ir Jean IV d’Amboise anūkas.

Biusi dažnai šaipydavosi iš karaliaus Henriko III favoritų ir dažnai kaudavosi dvikovose su jais. Jis padėjo Anžu kunigaikščiui Pranciškui pabėgti iš karaliaus rūmų, kuriuose jis buvo laikomas kaip kalinys savo brolio karaliaus Henriko III.

Biusi d’Ambuazas labai pasižymėjo Šventojo Baltramiejaus naktį (1572), nes nužudė daug hugenotų, tarp, kurių buvo ir jo paties giminaitis Antoine de Clermont.
Biusi mėgindamas suvedžioti grafienę Monsoro, buvo sučiuptas jos vyro ir nužudytas.

### Populiarioji kultūra

De Biusi d’Ambuazas yra vienas pagrindinių veikėjų Aleksandro Diumos knygoje „Grafienė Monsoro“ (1846), pjesėje „Henrikas III ir jo dvaras“ (1829) ir pagrindinis veikėjas anglų dramaturgo George Chapman pjesėje „Bussy D'Ambois“ (1607).
Pagal Aleksandro Diumos knygą „Grafienė Monsoro“ yra išleisti kino filmai ir serialai.
Čilesas

**Čilesas** () – užgesęs ugnikalnis Anduose, Kolumbijoje ir Ekvadore, *Nudo de los Pastos* masyve. Aukštis – 4748 m. Kalnas stūkso 86 km į pietvakarius nuo Pasto, 24 km į vakarus nuo Tulkano.

Kraterio skersmuo – 1 km. Ledynų nėra, bet nuolat būna sniego šlaituose ir krateryje. Istorinių ugnikalnio išsiveržimų neužfiksuota, trykšta karštosios versmės ir solfataros.
Perkūnas (Šenandoa)

**Perkūnas** – JAV lietuvių satyros ir humoro dvisavaitis laikraštis, ėjęs 1895 m. Šenandoa. 

## Istorija
Leido Antanas Astramskas su Kaziūnu. 

## Šaltiniai
Perkūnas (Bostonas)

**Perkūnas** – *pirmutinis Amerikoj kultūrinis juokų ir pašaipos laikraštis*, JAV lietuvių katalikų mėnesinis iliustruotas humoro laikraštis, ėjęs 1920–1922 m.

## Istorija
Leistas iš pradžių Detroite, nuo 1920 m. vasario mėn. Bostone. Įsteigė Fabijonas Kemėšis, leido „Perkūno“ bendrovė, redagavo J. Karosas. Išleista 12 numerių. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Perkūnas“. E-paveldas.lt
Perku-parduodu

**Perku-parduodu** – informacinis-reklaminis laikraštis (*Didysis reklamos laikraštis*), ėjęs 1992–1994 m. Vilniuje.

## Istorija
Steigėjas ir leidėjas Algirdas Pilvelis. Leido UAB „Fotografija“. Spausdino įvairaus pobūdžio informaciją, reklamas, skelbimus ir praktinius patarimus. Ėjo kartą per mėnesį, 1994 m. – kas savaitę. Išėjo 24 numeriai. Tiražas 1992 m. – 25 000 egz., 1993 m. – 10 000 egz.

Redaktorius A. Abromaitis. 

## Šaltiniai
Perspektyvos (Druskininkai)

**Perspektyvos** – *[[Lietuva|Lietuvos]] visuomenės [[laikraštis]]*, ėjęs 1988–1990 m. Druskininkuose.

## Istorija
Leido kooperatinė įmonė „Tvarka“. Išėjo 19 numerių. Tiražas 1990 m. – 11 300 egz. Redagavo Kostas Meidūnas. 

## Šaltiniai
Pertrauka (laikraštis)

**Pertrauka** – Plungės Senamiesčio vidurinės mokyklos laikraštis, leidžiamas nuo 1994 m. gruodžio mėn. Plungėje. 

## Istorija
Eina kaip laikraščio „Plungė“ priedas. Tiražas 400 egz. 

Redaktoriai: V. Makauskienė, J. Griškus. 

## Šaltiniai
Pienininkystė (žurnalas)

**Pienininkystė** – dvimėnesis Lietuvos pienininkų asociacijos žurnalas, ėjęs nuo 1990 m. iki 2001 m. Vilniuje.

## Istorija
Spausdino praktinius patarimus užsiimantiems pieno ūkiu, nagrinėjo pieno perdirbimo ir kokybės problemas. Tiražas 1990 m. – 2800 egz., 1997 m. – 1100 egz.

Redaktorius A. Visockas. 

## Šaltiniai
Pieno ir gyvulių ūkis

**Pieno ir gyvulių ūkis** – mėnesinis žurnalas, ėjęs nuo 1930 m. sausio mėn. iki 1940 m. rugsėjo mėn.

## Istorija
1930 m. Nr. 1-2 leistas Klaipėdoje, nuo 1930 m. Nr. 3 iki 1931 m. Nr. 1 – Šiauliuose (Dvaro g. 83), vėliau Kaune (Laisvės alėja 29a). Leido Lietuvos pienininkų ir kontrolasistentų sąjunga, vėliau draugija. Spausdino Ryto spaustuvė Klaipėdoje, Raidės spaustuvė Kaune, „Titnago“ spaustuvė Šiauliuose. Apimtis 32-52 psl. Tiražas 1939 m. – 2074 egz.

Spausdino specialistų straipsnius apie gyvulių priežiūrą, veislininkystę, pieno ūkio produkcijos paruošimą, realizavimą, kontrolę, rašė apie sąjungos veiklą.

Bendradarbiavo Konradas Aleksa, R. Dūda, J. Juodka, A. Kudžma, J. Pakštas, J. Petraitis, J. Šileikis ir kt.

Redagavo J. Ardickas, A. Daukša, Kazimieras Jasiūnas, A. Kuolas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pieno ir gyvulių ūkis. E-paveldas.lt
Pieno ūkis

**Pieno ūkis** – mėnesinis Lietuvos pieno perdirbimo bendrovių sąjungos laikraštis, ėjęs 1927 m. Kaune.

## Istorija
Rašė apie gyvulių priežiūrą, pieno perdirbimo bendroves, ūkių kreditavimo sąlygas ir kt. Spausdino Narkevičiaus ir Atkočiūno spaustuvė bei Šviesos spaustuvė Kaune. Pasirodė 10 numerių. 1927 m. rugsėjo mėn. Nr. 7 išleistas kaip nemokamas „Ūkininko“ priedas.

Redagavo J. Valadka. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pieno ūkis“. E-paveldas.lt
Pietų Amerikos lietuvis (Brazilija)

**Pietų Amerikos lietuvis** – *visuomenės, kultūros, ekonomijos savaitraštis*, Brazilijos lietuvių tautinės krypties savaitraštis, leistas 1928–1929 m. San Paule.

## Istorija
Leido lietuvių literatų grupė. Pakeitė pirmąjį Brazilijoje leistą lietuvišką laikraštį „Brazilijos lietuvis“. Išėjo 70 numerių.

Redaktoriai: Juozas Ruškys, L. Valiukas, Bronius Jodelis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pietų Amerikos lietuvis“. E-paveldas.lt
Brazilijos lietuvis

**Brazilijos lietuvis** – pirmasis Brazilijos lietuvių laikraštis, leistas 1927–1929 m. San Paule, rua Visconte de Laguna 56. Skelbėsi esąs „prograsyvės minties savaitraštis“.

## Istorija
Pirmasis numeris išėjo 1927 m. liepos 2 d., leistas šeštadieniais. Leido Jonas Stankaitis ir K. Uckus. Redagavo Jonas Stankaitis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Brazilijos lietuvis“. E-paveldas.lt
Pietų Amerikos lietuvis (Urugvajus)

**Pietų Amerikos lietuvis** – Urugvajaus lietuvių laikraštis, leistas 1948 m. rugsėjo mėn. – 1952 m. gruodžio mėn. Montevidėjyje. Išėjo 11 numerių. 

## Šaltiniai
Pietų Amerikos žinios

**Pietų Amerikos žinios** – *Lietuvių namų tarybos organas*, tautiškos minties savaitraštis, ėjęs 1935–1945 m. Buenos Airėse, Aveljanedoje, Fraga 115.

## Istorija
Iki 1942 m. ėjo kaip laikraščio „Argentinos žinios“ tęsinys. Antrojo pasaulinio karo metu (1940–1942 m.) vadinosi „Žinios“. Apimtis 12-16 psl.

Redakcinei komisijai vadovavo Kazimieras Kliauga. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pietų Amerikos žinios“. E-paveldas.lt
Pietų Lietuva

**Pietų Lietuva** – informacinis-reklaminis laikraštis, ėjęs 1994–2003 m.

## Istorija
Iki 1995 m. vadinosi „Alytaus reklama“. Įsteigė ir leido kas savaitę „Tartenio“ gamybinė-komercinė įmonė. Tiražas 1994 m. – 14 000 egz., 1996 m. – 10 000 egz.

## Redaktoriai
* J. Auryla – 1994–1999 m.
* R. Tartenis – 1999–2000 m.
* Arūnas Vadeikis – 2000 m.
* Petras Naraškevičius – 2001–2002 m.
* Gerardas Jurkus – 2002–2003 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Pietų Lietuva“
Pilietinė pareiga

**Pilietinė pareiga** – Lietuvos Respublikos Vidaus reikalų ministerijos Pataisos reikalų departamento savaitraštis, ėjęs 1980–1992 m. Vilniuje lietuvių ir rusų kalba.

## Istorija
Buvo leidžiamas vietoje 1959–1969 m. ėjusio laikraščio *„Gyvenimas-mokykla“*, kurį leido LTSR VRM Kalinimo vietų valdyba. Tiražas 1980 m. – 2000 egz. lietuvių k. ir 1500 egz. rusų k., 1992 m. – po 2000 egz. lietuvių ir rusų k.

Rašė apie nuteistųjų gyvenimą pataisos darbų įstaigose, socialinės bei psichologinės reabilitacijos įstaigų veiklą, nagrinėjo atliekančiųjų bausmę auklėjimo problemas.

Redakcijoje dirbo A. Kazlauskienė, D. Sargautienė, P. Šalna.

## Redaktoriai
* M. Daugėla – 1959–1969 m.
* Vytautas Česnulis – 1969 m.
* J. Dambrauskas – 1980–1989 m.
* E. Peliuchovskis – 1989–1992 m. 

## Šaltiniai
Pionierius (žurnalas)

**Pionierius** – savaitinis pionieriams ir jauniesiems moksleiviams skirtas žurnalas, ėjęs nuo 1940 m. rugpjūčio 14 d. iki 1941 m. birželio 22 d. Kaune.

## Istorija
Leido LKJS CK. Tiražas 1941 m. – 6500 egz. Išėjo 42 numeriai.

Redagavo Irena Trečiokaitė, Juozas Krūminas. 

## Šaltiniai
Pipiras (Belshilis)

**Pipiras** – *juokų ir pajuokimo laikraštėlis*, Škotijos lietuvių satyros ir humoro mėnesinis laikraštis, leistas 1908 m. Belshilyje, Lily Bank.

## Istorija
Redagavo Kleopas Jurgelionis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pipiras“. E-paveldas.lt
Pipiras (Filadelfija)

**Pipiras** –  JAV lietuvių satyros ir humoro laikraštis, leistas 1906 m. Filadelfijoje. 

## Istorija
Redagavo Tomas Astramskas. 

## Šaltiniai
Pirmadienis (savaitraštis)

**Pirmadienis** – pramoginis savaitraštis, ėjęs nuo 1990 m. spalio 3 d. iki 1998 m. balandžio 3 d. Vilniuje.

## Istorija
Iki 1993 m. ėjo kaip „Vilniaus laikraščio“ priedas. Steigėjas ir leidėjas Linas Virginijus Medelis. Tiražas 1992 m. – 15 000 egz., 1993 m. – 65 000 egz., 1997 m. – 17 700 egz. Nuo 1994 m. gegužes mėn. leistas ir rusų kalba (tir. 14 000 egz.).

## Vyriausieji redaktoriai
* Linas Virginijus Medelis – 1990–1993 m., 1996–1998 m.
* Loreta Glebavičiūtė – 1994–1995 m.
* Leonardas Kęstutis Jaskelevičius – 1995–1996 m. 

## Šaltiniai
Paiza

**Paiza** (; ) – lentelė, patvirtinanti Mongolų imperijos valdininko ar kurjerio statusą ir suteikianti teisę reikalauti iš civilių gyventojų paslaugų ir aptarnavimo.

Paprastai tik asmenys su paizomis turėdavo teisę naudotis jamų sistema ir gauti jamuose pakaitinius arklius ir specialius maisto davinius. Gana dažnai Mongolų imperijos valdininkai ir didikai paizas išduodavo nepagrįstai ir taip sudarydavo sąlygas išnaudoti civilius. Todėl chanas Ugedėjus (valdęs 1229–1240 m.) uždraudė didikams išduoti paizas ir jarlikus.

Siekdami pritraukti svetimšalius pirklius ir specialistus didieji chanai jiems išduodavo paizas, atleidusias nuo mokesčių ir leidusias naudotis jamais. Vėliau chanas Monkė (valdęs 1251–1259 m.) apribojo piktnaudžiavimą ir pasiuntė imperinius tyrėjus patikrinti prekybininkų, kuriuos rėmė mongolai, verslą. Jis uždraudė pirkliams naudotis imperijos jamų sistema ir paizomis.

Markas Polas, kuris valdant chanui Chubilajui (valdė 1260–1294 m.) lankėsi Kinijoje, aprašė paizą.

Ilchanas Gazanas (valdęs 1295–1304 m.) reformavo jarlikų išdavimo tvarką, įsakė, kad visi jarlikai būtų užregistruoti rūmuose, panaikino visus jarlikus, senesnius kaip 30 m. ir senas paizas. Buvo sukurtos dviejų lygių paizos, kuriose turėjo savininko vardą, kad paizų nebūtų galima perduoti kitiems. Pasibaigus valdininko kadencijai paizas reikėdavo grąžinti.


File:Minusinskaya paiza.jpg|Sidabrinė mongolų paiza 
File:Shaigino-Jurchen-paizi.png|Sidabrinė tūkstantininko paiza su užrašu čžurčženų kalba (XII a.pab.-XIII a. pr.).


## Nuorodos
Tumenas

**Tumenas** (tiurk. *tümen*; ) – 10 tūkstančių kareivių dalinys tiurkų ir mongolų kariuomenėse (XII–XIV a.). Žodis  taip pat reiškia 'labai daug'.

Tumeno vadas – *[[temnikas]]* ar *[[tumenbašis]]*.

## Čingischano kariuomenė
Čingischano kariuomenėje dešimtinės (*aravt*) sudarydavo šimtines (*zuut*), šimtinės – tūkstantines (*myangat*), o tūkstantinės – tumeną. Tumenas buvo laikomas tinkamiausio dydžio daliniu, pakankamai dideliu, kad kampanija būtų sėkminga, bet pakankamai mažu, kad būtų galima judėti ir apsirūpinti atsargomis. Mongolų karo strategija buvo pritaikyta prie tumenų kaip kariuomenės organizavimo vienetų naudojimo.

## Šiuolaikinės kariuomenės
Turkijos armijoje tumenas yra dalinys, turintis 6000-10000 kareivių.. Jam dalyvaujantys karininkai paprastai turi laipsnį *Tümgeneral*, kuris yra generolo majoro atitikmuo.

## Nuorodos
Plekštė (JAV)

**Plekštė** – JAV lietuvių humoro laikraštis, leistas 1933–1935 m.

## Istorija
Redaktorius ir leidėjas Edvardas Karnėnas. 

## Šaltiniai
Plekštė (Klaipėda)

**Plekštė** – iliustruotas humoro ir satyros laikraštis, leistas 1936–1938 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Ėjo kartą per metus, balandžio 1-ąją. *Redakcija ir administracija vegetarų valgykloj*. Spausdino Ryto spaustuvė Klaipėdoje. Išėjo trys numeriai. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Plekštė“. E-paveldas.lt
Nojonas

**Nojonas** () – feodalo rangas Mongolijoje nuo viduramžių iki XX a. pradžios. Mongolų imperijoje – karo vado ar pareigūno titulas. Šiuolaikinėje Mongolijoje jis atitinka kreipinį *ponas* ar *misteris*.

XI a. – XII a. I pusėje nojonai buvo senųjų mongolų aristokratų giminių vadovai, vėliau (XII a. II pusė) kilmingųjų feodalų atstovai.
Čingischano laikais *nojonais* vadino kariuomenės vadus, vadovavusius tumenams ir tūkstantinėms. Užkariavimų metu nojonai gaudavo teritorijas valdyti, tad iš esmės tapo mongolų aristokratija.
Nojonai užėmė aukštesnę padėtį už paprastus mongolus, bet žemesnę už Čingischaną bei jo brolių palikuonis. Džučio uluse, Ilchanate ir Čagatajaus chanate nojonus kartais vadino emyrais ar bėjais. Juan dinastijoje nojonų atitikmeniu laikė guanreną, nes jų pagrindinė funkcija buvo karinė.

XIV–XVII a., feodalinio susiskaldymo laikais, nojonai buvo nuo centrinės chanų valdžios nepriklausomi valdovai, kunigaikščių analogas.

## Po mongolų imperijos
Čingų dinastija valdė Mongoliją 1694–1911 m. per Čingischano palikuonis, kurie buvo vadinami *nojonais*. Tais laikais žodis nojonas ėmė reikšti 'kilmingasis, bajoras', nes Mongolija tada nekariavo. Politinės valdžios jie neturėjo, tačiau ją atgavo 1911–1919 m. 1921 m. valdžią iš nojonų atėmė prosovietinis Damdino Suche-Batoro režimas, kuris vėliau su jais fiziškai susidorojo.

## Išnašos
Kaganas

:  *Apie miestą Uzbekijoje skaitykite: [[Kaganas (miestas)]].*

**Kaganas** (sen. tiurkų kalba *kaɣan*, ) – valdovo titulas mongolų ir tiurkų kalbose, atitinkantis imperatoriaus titulą bei atitinkamai viršesnis už chaną. Jo valdoma teritorija vadinama **kaganatu**, kartais ne visai tiksliai chanatu, nes pastarasis yra mažesnis darinys.
Pleperis

**Pleperis**, *Pleperis naminis: paveikslas kaiminis su dainelėm* – JAV lietuvių satyros ir humoro mėnesinis žurnalas, ėjęs 1899 m. Mahanoi Sityje ir 1905–1909 m. Filadelfijoje.

## Istorija
1899 m. 15 psl. žurnalą leido Domininkas Tomas Bačkauskas. 1905–1909 m. leido ir redagavo Tomas Astramskas ir kt. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pleperis“ 1899 m. E-paveldas.lt
Pirmyn (Baltimorė)

**Pirmyn** – *populeriškai-moksliškas literariškas sąvaitraštis*, JAV lietuvių liberalinės krypties savaitraštis, leistas 1908–1909 m. Mainersvilyje ir *savaitinis laikraštis*, leistas 1913–1914 m. Baltimorėje.

## Istorija
Leidėjas Juozas Jasiulevičius ir kt., išėjus 23 numeriams savaitraščio leidyba buvo nutraukta ir vėl atnaujinta 1913–1914 m. Baltimorėje, leido bendrovė „Pirmyn“.

## Redaktoriai
* Antanas Montvydas (A. Antonov), Julius Baniulis – 1908–1909 m.
* Pijus Grigaitis, Jonas Smelstorius – 1913–1914 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pirmyn“ (Mainersvilis) E-paveldas.lt
* „Pirmyn“ (Baltimorė) E-paveldas.lt
Hjalmar Schacht

**Jalmaras Šachtas** (, 1877 m. sausio 22 d. Tingleve – 1970 m. birželio 3 d. Miunchene) – Vokietijos valstybės veikėjas, finansininkas, Vokietijos nacionalinio banko direktorius (1916–1923 m.), Reichsbanko prezidentas (1923–1930 ir 1933–1939 m.), reicho ekonomikos ministras (1936–1937 m.), reichsministras be portfelio (1937–1942 m.). Buvo teisiamas Niurnbergo tribunole (išteisintas).

## Biografija
Būdamas Reichsbanko prezidentu vykdė efektyvias ekonomikos ir finansų reformas, sustabdžiusias hiperinfliaciją ir stabilizavusias markės kursą. XX a. trečiojo dešimtmečio pradžioje padėjo nacistams suartėti su Vokietijos stambiojo kapitalo vadovais. 1930 m. kovo mėn. atsistatydino iš Reichsbanko prezidento pareigų, protestuodamas prieš Jungo planą.

1935 m. gegužės mėn. slaptu įstatymu J. Šachtas paskirtas karinės ekonomikos generaliniu įgaliotiniu ir pradėjo rūpintis šalies ekonomikos parengimu karui. Tuo pat metu užimdamas Reichsbanko prezidento ir ekonomikos reichsministro pareigas darė įtaką markės kurso svyravimams karinei pramonei finansuoti. Iš esmės būtent J. Šachtas sukūrė reicho karinės pramonės, leidusios pradėti pasaulinį karą, pagrindus.

Viešai palaikydamas Hitlerio kursą, J. Šachtas smerkė VNSDP baudžiamąją politiką, armijos ir finansinio elito nušalinimą nuo realios valdžios. 1939 m. rugsėjo mėn. griežtai pasisakė prieš įsiveržimą į Lenkiją, nepritarė karui su TSRS, sakydamas, jog Vokietija pralaimės dėl ekonominių priežasčių. 1941 m. nusiuntė Hitleriui laišką, kritikuojantį jo režimą, netrukus atsistatydino iš reichsministro pareigų. Palaikė santykius su Hitlerio režimo priešininkais.

Žlugus 1944 m. liepos 21 d. sąmokslui prieš Hitlerį, J. Šachtą suėmė ir laikė Dachau koncentracijos stovykloje. 1945 m. gegužės mėn. sąjungininkai iš čia jį išlaisvino, tačiau netrukus Austrijos teritorijoje buvo suimtas ir perduotas Niurnbergo karo tribunolui. 1946 m. spalio 1 d. išteisintas, tačiau 1947 m. sausio mėn. denacifikacijos komisijoje nuteistas aštuonerius metus kalėti.

Iš kalėjimo paleistas 1948 m. rugsėjo 2 d. Dirbo bankininku, įkūrė bankų susivienijimą „Schacht GmbH“ Diuseldorfe ir jam vadovavo. Mirė 1970 m. birželio 3 d. Miunchene.

## Nuorodos
* Hjalmar Schacht (Biografija vokiečių klb.).

## Šaltiniai
Plieno sparnai (metraštis)

**Plieno sparnai** – Lietuvos aviacijos muziejaus (buv. technikos) metraštis, 1992–1998 m. leistas Kaune. 

## Istorija
Vyriausias redaktorius Algirdas Gamziukas. Tiražas 1000 egz. 

## Šaltiniai
Plungė (laikraštis)

**Plungė** *Informacija. Reklama. Įdomybės* – Plungės rajono laikraštis, einantis nuo 1994 m. kovo 11 d. du kartus per savaitę, antradieniais ir penktadieniais Plungėje, J. Tumo-Vaižganto g. 28a.

## Istorija
Steigėja ir leidėja UAB VVARFF. Tiražas 3000 egz. Nuo 1994 m. gruodžio mėn. leido priedą „Pertrauka“. 

## Redaktoriai
* Bronius Abrutis – 1994–1999 m.
* Rūta Adamonienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Plungė laikraštis
Plungės spaustuvė

**Plungės spaustuvė** – spaustuvė, veikianti Plungėje nuo 1949 m.

## Istorija
Iki karo Plungėje spaustuvių nebuvo, pirmosios plungiškių knygos spausdintos Tilžėje, kur spaudos darbai kainavo pigiau. 1949 m. įkurta Plungės apskrities laikraščio „Socialistinis kelias“, kuris iki tol nuo 1948 m. spausdintas Klaipėdos „Ryte“, spaustuvė. 1950 m. Plungei tapus rajono centru, spaustuvė spausdino rajono laikraštį „Socialistinis kelias“ ir Plungės MTS politinio skyriaus laikraštį „Už aukštą derlių“. 1962 m. spaustuvė gavo linotipą ir buvo prijungta prie Telšių spaustuvės. Ji spausdino Plungės rajono laikraštį „Kibirkštis“, 1962 m. balandžio mėn. pakeitusį laikraštį „Socialistinis kelias“.

1977 m. Telšių spaustuvės Plungės skyrius priskirtas Klaipėdos „Ryto“ spaustuvei. 1979 m. spaustuvė Plungėje persikėlė į naujas patalpas Dariaus ir Girėno g. 10. 1980 m. laikraštis „Kibirkštis“ imtas spausdinti ofsetu Šiauliuose, „Titnago“ spaustuvėje, o vietoje jis buvo tik renkamas. 1994 m. Plungės valstybinė spaustuvė tapo UAB „Antikva spaustuvė“, kuri leidžia laikraštį „Žemaitis“. 

## Šaltiniai
Pluoštas (laikraštis)

**Pluoštas** – dirbtinio pluošto gamyklos laikraštis, ėjęs nuo 1969 m. liepos 2 d. iki 1993 m. Kaune.

## Istorija
Tiražas 1969 m. – 1500 egz., 1989 m. – 1500 egz., 1993 m. – 500 egz.

## Redaktoriai
* A. Kiaunienė – 1969–1972 m.
* Irena Račkauskaitė – 1973–1988 m.
* Stasė Klimienė – 1989–1991 m.
* Viktoras Rudžianskas – 1992–1993 m. 

## Šaltiniai
Pociūnėliai (laikraštis)

**Pociūnėliai** – Radviliškio rajono Pociūnėlių kolūkio laikraštis, ėjęs 1989–1991 m.

## Istorija
Išėjo 15 numerių. Tiražas 1989 m. ir 1991 m. – 800 egz.

Redagavo V. Bžeskienė. 

## Šaltiniai
Policijos žinių lapas

**Policijos žinių lapas** – Klaipėdos kriminalinės policijos biuletenis, leistas 1926–1935 m. Klaipėdoje lietuvių ir vokiečių kalba.

## Istorija
Leido Klaipėdos krašto kriminalinės policijos įstaigos Identifikacijos skyrius. Ėjo nereguliariai. Skelbė pranešimus apie įvykdytus pažeidimus, nusikaltimus. Spausdino akcinė bendrovė „Rytas“. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Policijos žinių lapas“. E-paveldas.lt
Politika (žurnalas)

**Politika** – žurnalas, leistas 1990–1993 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir leido UAB „Politika“ iš pradžių 3 kartus, nuo 1992 m. balandžio – kartą per mėnesį. Tiražas 1990 m. – 20 300 egz., 1993 m. – 1500 egz. Žurnalas leido atskirus neperiodinius priedus.

Rašė apie įvairių partijų ir politinių organizacijų nuostatas ir veiklą, kėlė ir nagrinėjo ekonominio bei visuomeninio gyvenimo problemas.

Vyriausiasis redaktorius – Algimantas Semaška.

Redakcijoje dirbo Audronė Guigaitė, A. Karalkevičius, R. Kojra, Virgilijus Liauška, Povilas Masilionis, Vaclovas Paulauskas, Rimantas Šlajus.

## Šaltiniai
Po pietų

**Po pietų** – *Šiaulių publicistinis visuomeninis [[laikraštis]]*, ėjęs nuo 1990 m. vasario mėn. iki 1992 m. Šiauliuose.

## Istorija
Pirmieji 4 numeriai išėjo kaip miesto laikraščio „Šiaulių naujienos“ priedas. Išėjo 16 numerių. Tiražas 1990 m. – 12 100 egz., 1992 m. – 11 000 egz.

## Redaktoriai
* Pranciškus Narbutas – 1990 m.
* Edita Dilkienė – 1991–1992 m. 

## Šaltiniai
Po Spalio vėliava

**Po Spalio vėliava** – Druskininkų rajono laikraštis, leistas nuo 1951 m. sausio 21 d. iki 1955 m. liepos 3 d. Druskininkuose.

## Istorija
LKP Druskininkų rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos leidinys, ėjęs du kartus per savaitę, 1951 m. – savaitraštis. Spausdintas „Tarybinio balso“ spaustuvėje Varėnoje, nuo 1951 m. kovo – Druskininkuose. Tiražas 1951 m. – 800 egz., 1955 m. – 1000 egz.

Laikraštis uždarytas, didžiąją jo teritorijos dalį perdavus Varėnos rajonui.

Redaktorius J. Dzienajevičius – 1951–1955 m. 

## Šaltiniai
Tiurkomongolai

**Tiurkomongolai** - Altajaus kalbomis kalbėję klajokliai, buvę pavaldūs Mongolų imperijai. Būdami etniškai kilę Centrinės Azijos stepėse po mongolų užkariavimų jie kalbos ir kultūros požiūriu vis labiau tiurkizavosi. 

Svarbiausios tiurkomongolų karalystės buvo Ilchanatas, Čagatajų chanatas ir Aukso Orda. Tiurkomongolais kartais vadina ir tokias vėlesnes valstybes kaip Kazanės chanatas, Nogajų orda, Krymo chanatas ir Timūridų imperija.

Terminas *tiurkomongolai* yra šių dienų terminas.
Pozicija (savaitraštis)

**Pozicija** – Lietuvos žmogaus teisių gynimo asociacijos savaitraštis, ėjęs nuo 1990 m. vasario 7 d. iki 1995 m. pabaigos Vilniuje.

## Istorija
Leistas vietoje 1989–1990 m. ėjusio Lietuvos respublikinės profsąjungų tarybos savaitraščio „Lietuvos profsąjungos“. Iki 1991 m. rugsėjo (Nr.34) ėjo kaip Lietuvos žmogaus teisių gynimo asociacijos ir Lietuvos profsąjungų savaitraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Pozicija“.

Tiražas 1990 m. – 16 500 egz., 1993 m. – 5000 egz., 1995 m. – 3000 egz. Nuo 1992 m. leido reklaminį informacinį priedą „Reklamuojamos paslaugos“, kuris 1993 m. vadinosi „Reklamos pasaulyje“ (tir. 50 000 egz).

1995 m. vietoje savaitraščio „Pozicija“ pradėtas leisti savaitinis žurnalas „Pozicija. Nuomonės“.

Rašė žmogaus teisių gynimo, buvusių politinių kalinių bei tremtinių ir rezistencijos dalyvių gyvenimo klausimais, nagrinėjo politines, ekonomines bei socialines problemas.

Redakcijoje dirbo Jonas Tadas Teseckas, Antanas Vaupšas.

## Vyriausieji redaktoriai
* Vytautas Budnikas – 1990–1995 m.
* Algirdas Kratulis – 1995–1999 m. 

## Šaltiniai
Pogrindžio žodis

**Pogrindžio žodis** – Lietuvos partizanų laikraštis, ėjęs 1949–1951 m. Pietų Lietuvoje.

## Istorija
Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos vardu leido Kęstučio apygardos štabas (visuomeninė dalis). 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Pogrindžio žodis“. E-paveldas.lt
Policija (žurnalas)

**Policija** – Lietuvos policijos dvisavaitis žurnalas, leistas 1924–1940 m., 1943–1944 m. Kaune ir 2004–2008 m. Vilniuje.

## Istorija
Leido Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamentas, nuo 1935 m. Policijos klubas, 1943–1944 m. – Policijos departamentas. Išleistas vietoje laikraščio „Milicijos žinios“. Iki 1929 m. ėjo kartą per mėnesį, vėliau – dvisavaitis. Spausdino Narkevičiaus ir Atkočiūno spaustuvė, Švyturio spaustuvė bei Vilniaus spaustuvė Kaune.

1943–1944 m. buvo policijos, ugniagesybos ir priešlėktuvinės apsaugos organas. Leido ir redagavo Policijos departamento direktorius Vytautas Reivytis. Laikėsi provokiškos, antisemitinės orientacijos. Leido priedą „Kriminalinės policijos žinios“.

Nuo 1997 m. vietoje laikraščio „Sargyba“ vėl leidžiamas žurnalas „Policija“.

## Redakcija
Bendradarbiavo T. Aleknavičius, Vytautas Augustinas, A. Dilys, Bronius Kviklys, A. Kubilius, K. Laucius, A. Presas, Juozas Pronskus, A. Ramanauskas, D. Semaška, P. Šniukšta, J. Zukauskas ir kt.

Redagavo V. Bručkus, J. Budrys, Jonas Danauskas, Antanas Jakobas, Jonas Navakas, Antanas Staškevičius, K. Svilas, A. Žilinskas ir Kazys Antanas Bileišis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Policija / redaktorius Jonas Danauskas. - 1924-1940, 1943-1944, 2004-2008 &#124; epaveldas.lt
Pozicija. Nuomonės

**Pozicija. Nuomonės** – savaitinis žurnalas, ėjęs nuo 1995 m. lapkričio mėn. Vilniuje.

## Istorija
Leistas vietoje 1990–1995 m. leisto savaitraščio „Pozicija“. Leido UAB „Pozicija“. Tiražas 1995 m. – 3000 egz., 1997 m. – 1000 egz.

Vyriausiasis redaktorius Vytautas Budnikas, atsakingasis redaktorius A. Sungaila. Redaktorius Algirdas Kratulis, Jonas Tadas Teseckas. 

## Šaltiniai
Trolhetanas

**Trolhetanas** – pietvakarių Švedijos miestas, Vestra Jotalando provincijoje, 80 km į šiaurę nuo Geteborgo. Miestas pastatytas Jotos upės vingyje, abiejuose upės krantuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.trollhattan.se