open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kongo DR vyrų rankinio rinktinė

**Kongo Demokratinės Respublikos vyrų rankinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Kongo Demokratinei Respublikai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Kongo Demokratinės Respublikos rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Pasaulio čempionatas

## Rinktinės sudėtis
: 2021 m. sudėtis:

*Berlin Sobtacdoug
*Mara Mukuna
*Christian Yahoza
*Daniel Mathey
*Zephyrin Bouity
*Andre Ngoulou
*Adam Ngando
*Junior Lucau
*Fabrice Ebanga
*Gauthier Mvumbi
*Jordy Jacoby
*Johan Kiangebeni
*Baudric Eyanga
*Frédéric Beauregard
*Olivier Botetsi
*Daniel Morisho
*Aurélien Tchitombi
*Steeven Corneil
*Jacques Kinzonzolo
*Audray Tuzolana

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Felix Loch

**Felix Loch** (g. 1989 m. liepos 24 d. Zoneberge)  – vokiečių rogučių sporto atstovas. Daugkartinis olimpinis, pasaulio ir Europos čempionas.

## Biografija
2006 m. Loch laimėjo pasaulio jaunimo čempionato auksą. 2008 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu. Savo debiutinėse 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse tapo vienetų olimpiniu čempionu. 2013 m. pirmą kartą tapo Europos čempionu. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse pelnė auksą vyrų vienetų rungtyje ir auksą mišrių estafečių rungtyje. 2016 m. pasaulio čempionate pelnė savo 11-ąjį aukso medalį. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse užimta 5-oji vieta. 2019 m. pasaulio čempionate tapo vienetų čempionu.

2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionate pelnė du sidabro medalius. 2022 m. žiemos olimpiadoje užimta 4-oji vieta vyrų vienetų varžybose.

## Šaltiniai
* FIL svetainėje
Žaliojo Kyšulio vyrų rankinio rinktinė

**Žaliojo Kyšulio vyrų rankinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Žaliajam Kyšuliui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Žaliojo Kyšulio rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Pasaulio čempionatas

## Rinktinės sudėtis
: 2021 m. sudėtis:

*Luís Almeida
*Gil Baiano dos Santos
*Délcio Pina
*Ivo Santos
*Edmilson Araújo
*Leandro Semedo
*Flávio Fortes
*Bruno Landim
*Fernando Dias
*Élcio Fernandes
*Paulo Moreno
*Alexandre Pereira
*Josimar Tavares
*Rafael Andrade
*Júnior Soares
*Admilson Furtad
*Felisberto Landim
*Elledy Semedo
*Gualther Furtado
*red Wilson dos Santos

## Šaltiniai
Alžyro vyrų rankinio rinktinė

**Alžyro vyrų rankinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Alžyrui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Alžyro rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio čempionatas

## Rinktinės sudėtis
: 2021 m. sudėtis:

*Zoheïr Naïm
*Noureddine Hellal
*Messaoud Berkous
*Hichem Daoud
*Aaladine Hadidi
*Abdellah Benmenni
*Riadh Chahbour
*Redouane Saker
*Yahia Zemouchi
*Hichem Kaabeche
*Okba Ensaad
*Oussem Boudjenah
*Khalifa Ghedbane
*Abderrahim Berria
*Sofiane Bendjilali
*Mokhtar Kouri
*Rahim Abdelkader
*Mustapha Hadj Sado
*Réda Arib
*Ayoub Abdi

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Maroko vyrų rankinio rinktinė

**Maroko vyrų rankinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Marokui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Maroko rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Pasaulio čempionatas

## Rinktinės sudėtis
: 2021 m. sudėtis:

*Yassine Idrissi
*Rezzouki Reida
*Mohamed Bentaleb
*Mohamed Zaroili
*Alae Laaroussi
*Hicham Hakimi
*Younes Ouzrour
*Lahcen Bellimam
*Nacym Fougani
*Mohammed Ezzine
*Sami Lamdakkar
*Amine Harchaoui
*Achraf Adli
*Hassan El-Kachradi
*Ryad Lakbi
*Mehdi Ismaili
*Youssef El-Mouaddar
*Said El-Makki
*Nabil Slassi

## Šaltiniai
Skėstalapis papartis

**Skėstalapis papartis** (*Dryopteris dilatata*) – papartinių (*Dryopteridaceae*) šeimos augalas. Paplitęs Vakarų ir Vidurio Europoje, o Pietų Europoje dažnesnis kalnuose. Taip pat auga srityje tarp Juodosios ir Kaspijos jūrų.

Užauga 30–100 cm aukščio. Lapo lakštas storokas, tamsiai žalias, 2–3 kartus ilgesnis už lapkotį. Lapkotis gausiai apaugęs žvyneliais. Sorai ant apatinės lapelių poros. Sporos tamsiai rudos. Sporifikuoja liepos–rugsėjo mėnesiais.

Skėstalapis papartis auga paunksmėje drėgnuose spygliuočių miškuose ir krūmynuose; dažnas kalnuotose vietovėse. Nuodingas. Lietuvoje apyretis.

## Šaltiniai
Musinis ofris

**Musinis ofris** (*Ophrys insectifera*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi Europoje, vienintelė iš ofrio genties auganti Skandinavijoje, Pabaltijyje, Suomijoje.

Augalas daugiametis 10–60 cm aukščio. Lapai susitelkę stiebo apačioje, statūs, linijiškai lancetiški arba kiaušiniški. Žiedynas 5–33 cm ilgio. Apyžiedžio lapeliai juodai violetiški, aksominiai. Lūpa triskiautė.

Žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais. Šviesomėgis. Mėgsta drėgną, šarmingą dirvą. Auga kalkingose pievose, šlaituose, miškuose (ypač, beržynuose), šarmingose žemapelkėse.

Lietuvoje labai retas. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Musinis ofris pirmąsyk Lietuvoje aptiktas 1993 m., Pašilėlių pelkėje (Kėdainių rajonas). Vėliau augaviečių rasta Radviliškio ir Akmenės rajonuose. Populiacijoms kenkia augaviečių užžėlimas krūmais ir aukštomis žolėmis.

## Šaltiniai
Ofris

**Ofris** (*Ophrys*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi Europoje (daugiausia – Pietų), Šiaurės Afrikoje, Artimuosiuose Rytuose, Mažojoje Azijoje, Kaukaze, Kanaruose, Turkmėnistane.

Ofrio genčiai priklauso žoliniai, 10–60 cm aukščio augalai. Lapai linijiškai lancetiški ar kiaušiniški, susitelkę stiebo apačioje, dažniausia blizgūs. Žiedai susitelkę į retos varpos pavidalo žiedynus. Pasižymi įvairių spalvų ir raštų žiedynų lapeliais. Vaisius – trilizdė dėžutė su smulkiomis sėklomis.

Ofrio vidiniai apyžiedžio lapeliai spalvomis ir išvaizda panašūs į tam tikrų rūšių vabzdžius (du viršutiniai primena vabzdžio ūsus, lūpa – kūną). Ofrio žiedai išskiria medžiagas, kurių sudėtis panaši į jų žiedus apdulkinančių plėviasparnių būrio vabzdžių patelių feromonų sudėtį, todėl žiedus lanko patinai. Jie mėgina poruotis su tariama patele (ofrio žiedu) ir prie jo kūno prilimpa polinarijai.

Mėgsta šarmingas, karbonatingas dirvas.

## Rūšys
Lietuvoje auga viena rūšis – musinis ofris (*Ophrys insectifera*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Rūšių skaičius neaiškus, nes ofriai gamtoje hibridizuojasi. Išskiriamos 149 rūšys, nors kitur pateikiama ~200 ar kitokie skaičiai.

## Šaltiniai
Muskusas

**Muskusas** – stipraus kvapo riebalinga medžiaga, išskiriama kai kurių rūšių gyvūnų patinų liaukų. Medžiaga panaši į medų, rausvo atspalvio. Laikui bėgant kietėja ir tampa juoda. Muskusu gyvūnai žymi užimamą teritoriją, lytį, pasirengimą poruotis, vandens žinduoliai juo tepa kailį. Muskusą sudaro daugiausia makrocikliniai ketonai (muskonas, cibetonas, dihidrocibetonas).

Muskusą išskiriantys gyvūnai: kabargos, avijaučiai, kurmėnai, ondatros, bebrai, krokodilai, vėžliai, viveros. Be to, panašų kvapą skleidžia ir kai kurių augalų (vaistinės šventagaršvės, muskusinio hibisko) eteriniai aliejai.

Muskusas naudojamas tibetiečių, kinų tradicinėje medicinoje, taip pat dėl stipraus kvapo naudojamas parfumerijoje. Seniau muskuso gavybai masiškai medžiotos kabargos, dabar muskuso kvapas išgaunamas iš sintetinių medžiagų (pvz., 4‑tret‑butil‑3‑metoksi‑2,6‑dinitrotoluenas – ambros muskusas).

## Šaltiniai
Moneros

**Moneros** () – karalystė, prie kurios buvo priskiriami prokariotiniai organizmai – bakterijos. Nuo XX a. pab. mokslinėse klasifikacijose monerų karalystė nebeišskiriama. Jos vietoje 6 karalysčių sistemoje pripažįstamos 2 savarankiškos bakterijų ir archėjų karalystės, arba 3 domenų sistemoje pripažįstami bakterijų ir archėjų domenai.

Monerų taksoną 1866 m. pasiūlė vokiečių zoologas Ernstas Hekelis. Vėliau monerų karalystė panaudota amerikiečių mokslininkų Herberto Kouplando ir Roberto Vitekerio klasifkacijose. Moneromis vadinti patys paprasčiausi gyvieji organizmai. Jiems bendra buvo tai, kad neturi aiškaus ląstelės branduolio ir dauginasi tik nelytiškai. 1977 m. Karlas Vouzas ir Džordžas Foksas publikavo straipsnį, kuriuo įrodinėjo, jog bakterijos ir archėjai tarpusavyje susiję ne ką labiau, negu su eukariotais. Nuo to laiko monerų karalystės taksono palaipsniui atsisakyta.

## Šaltiniai
SM Tauras Kaunas

**Sporto mokykla „Tauras“** (arba ***Kauno „Tauras“***) – buvusi Lietuvos futbolo komanda, suburta prie Kauno sporto mokyklos „Tauras“.  SM Tauras buvo prijungtas prie Kauno Žalgiris organizacijos, SM Tauro įvairių amžiaus grupių komandų pavadinimai pakeisti į **[[FA Kauno Žalgiris|Kauno Žalgirio FA]]**.

**[[MFK SM Tauras Kaunas]]**, moterų futbolo klubas, dalyvavęs Lietuvos moterų futbolo čempionate taip pat buvo prijungtas prie Kauno Žalgirio.

## Istorija
:: *Apie 1928–1944 m. egzistavusį klubą žr. [[FK Tauras Kaunas]]*

Įkurtas 1973 m. kaip klubas, kuriame žaidė įvairaus amžiaus jaunimas ir vaikai. Tai buvo vaikų, jaunimo ir suaugusiųjų papildomo ugdymo Kauno miesto savivaldybės biudžetinė įstaiga.

Įvairaus amžiaus jaunimo **SM Tauras** komandos žaidė įvairiose miesto ir šalies pirmenybėse.

2004 m. mokyklos treneriai nutarė sudaryti galimybę mokyklą baigusiems futbolininkams tęsti profesionalų karjerą. Nuo 2005-ųjų septynerius metus klubas su „Tauro“ mokyklos auklėtiniais dalyvavo LFF II lygos pietų zonos pirmenybėse. 2013-aisiais Spyris Kaunas pavadinimu debiutavo LFF I lygos pirmenybėse. „Spyrio“ pagrindu 2015 m. buvo sukurtas FK Kauno Žalgiris, kuris iškart startavo A lygoje.

2020 m. „Kauno Žalgirio“ klubas ėmė formuoti pilną futbolo piramidę, rugsėjo mėn. buvo prijungtas FK Vytis Futsal salės futbolo klubas, bei **SM Tauras**. Atitinkamai buvo pakeisti ir įvairaus amžiaus jaunimo komandų pavadinimai – **„Kauno Žalgirio FA“**.


FMtauras.jpg | Emblema 2010 m.
Tauro_FM_2016.jpg | Emblema 2016 m.
FK_Tauras_2019.jpg | Emblema 2019 m.


## SM Tauras sezonai

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė] 
* Facebook puslapis
* Statistika
Vyriškumas

**Vyriškumas** ( 'vyriškas') – etinė kategorija, apibūdinanti savybes, tradiciškai sietinas su vyru. Vyriškumo samprata nuolatos kito priklausomai nuo kultūros bei istorinio laikotarpio. Vakarų visuomenėje vyriškosiomis savybėmis laikoma jėga, ryžtas, lyderystė ir užtikrintumas. Tiek vyrai, tiek moterys gali būti vyriški.

Moksliniai tyrimai, išsamiau tyrinėjantys vyriškumą, atsirado XX a. 9–10 deš., Jungtinėse Valstijose. Itin susidomėta vyriškumo sąsajomis su kitomis socialinėmis sritimis, kurias nagrinėja įvairios filosofinės ir sociologinės teorijos. 

## Istorija
Vyriškumo samprata kinta priklausomai nuo istorinių ir kultūrinių aspektų. Dėl šios priežasties, australų sociologo Raewyno Connellio manymu, tikslingiau nagrinėti „vyriškumus“, o ne vieną universalų prototipą.

### Antika
Senovės literatūra, siekianti maždaug 3000 m. pr. m. e., turėjo itin konkrečius reikalavimus iš vyrų, ir siejo vyriškumo idealą su dievais bei mitiniais herojais. Pagal Hamurabio kodeksą:

* 3 taisyklė: „Jeigu kas nors praneš apie tariamą nusikaltimą vyresniesiems ir nesugebės įrodyti savo kaltinimų pagrįstumo, jis bus nubaustas mirtimi.“ 
* 128 taisyklė: „Jeigu vyras ima moterį į žmonas, tačiau jos nepažįsta, ši jam nėra žmona.“

Žydų Tanache, kuomet Izraelio karalius Dovydas ruošėsi artėjančiai mirčiai, jis savo sūnui Saliamonui pasakė: „Aš palieku šią Žemę, tad būk stiprus ir pasirodyk esąs vyras.“

Etnografiniame veikale „Germanija“ romėnų istorikas Publijus Kornelijus Tacitas rašė, kad germanų genčių vyrai agresyviai kaudavosi mūšiuose tam, jog apgintų savo moteris nuo patekimo į priešų rankas.„Gerai žinoma, kad svyruojančios, ties žlugimo riba esančios armijos buvo dvasiškai palaikomos moterų, išvien besimeldžiančių kartu su vyrais.  Jos leisdavo vyrams suprasti, kad pralaimėjus laukia neišvengiama vergovė. Toks moterų likimas germanus gąsdino žymiai labiau, nei jų pačių gerovė.“  – P. K. Tacitas, „Germanija“Tacitas germanų karvedį Arminijų pateikė kaip vyriškumo pavyzdį, kuris po to, kai Romos karvedys Germanikas iš jo pagrobė mylimą žmoną, germanų princesę Tusneldą, pareikalavo karo prieš Romos imperiją.

## Išnašos
Monarda

**Monarda** (*Monarda*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis, kilusi iš Šiaurės Amerikos.

Monardų genčiai priklauso daugiametės arba vienmetės žolės su stačiu stiebu ir kiaušiniškais arba lancetiškais lapais. Žiedai lapų pažastyse, susitelkę į galvutes ar menturius, apgaubti pažiedlapių. Vaisius – kiaušiniškas, blizgantis.

Genties mokslinis pavadinimas suteiktas ispanų gydytojo ir botaniko Nikolaso Monardeso garbei.

## Rūšys
Gentyje apie 22 rūšys. Lietuvoje kaip dekoratyviniai augalai auginamos dvi rūšys:
* Raudonoji monarda (*Monarda didyma*)
* Vamzdelinė monarda (*Monarda fistulosa*)


Image:Monarda-didyma.JPG|Raudonoji monarda
Image:Monarda fistulosa0.jpg|Vamzdelinė monarda
Monarda Punctata; White Petals.jpg|*Monarda punctata*


## Šaltiniai
Melisalapė medumėlė

**Melisalapė medumėlė** (*Melittis melissophyllum*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų rūšis, vienintelė **medumėlės** (*Melittis*) gentyje. Paplitusi Vidurio ir Pietų Europoje, Turkijoje, Baltijos šalyse, Ukrainoje.

Tai daugiametis, apie 25–80 cm aukščio augalas su stačiu plaukuotu stiebu. Pamatiniai lapai maži (iki 10 cm
ilgio ir 6 cm pločio), link stiebo viršūnės didėja. Žiedai išsidėstę po 1-3 viršūninių lapų pažastyse. Vainikėlis stambus, jo vamzdelis maždaug dvigubai ilgesnis už taurelę. Lūpa stambi, dažnai gerokai tamsesnė už kitas žiedo dalis – sodriai rausva ar rausvai violetinė. Žydi nuo gegužės pabaigos iki birželio vidurio, pavieniai žiedai gali išsiskleisti ir vėliau. Vaisius – riešutėlis.

Auga kalkingame dirvožemyje, lapuočių arba mišriųjų miškų retmėse, saulėtose aikšelėse.

Lietuvoje labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Vientintelė žinoma augavietė yra skroblyne prie Juodelių kaimo (Grandų botaninis draustinis, Kalvarijos savivaldybė). Anksčiau melisalapė medumėlė buvo randama Vilniaus apylinkėse.

## Šaltiniai
Nemiruvas

**Nemiruvas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 8 km į pietryčius nuo Mielniko, apie 25 km į pietryčius nuo Semiatičės ir apie 91 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Vakarinio Bugo upės.

## Istorija

Manoma, kad pirmoji gyvenvietė šioje vietovėje buvo įkurta XI–XII a. amžiuje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1495 metais – *Niwice*. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1620 m. rugsėjo 29 d. įkurta Nemiruvo Šv. Stanislavo parapija. 1620 m. kaime pastatyta pirmoji bažnyčia. Nuo 1631 m. minimas jau kaip miestas. Po Švedų tvano mieste liko tik 88 gyventojai. XVIII a. priklausė Čartoriskiams. 1775 m. Mykolas Frederikas Čartoriskis gavo leidimą iš karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio rengti mieste du turgus per savaitę ir dvi muges per metus. 1780–1791 m. pastatyta Šv. Stanislovo bažnyčia, kurios statybas finansavo Mykolas Frederikas Čartoriskis. 1823 m. pastatyti bažnyčios vartai ir varpinė.

1875 m. iš gyvenvietės buvo atimtos miesto teisės. XIX a. įkurtos Nemiruvo žydų kapinės, miestelis tuomet buvo Bielsko apskrityje, priklausė Aleksandruvkos valsčiui.

1921 m. mieste buvo 120 namų ir 777 gyventojai iš kurių dauguma buvo lenkai ir žydai.

## Galerija

Kosciol pod wezwamniem stanislawa biskupa i meczennika Niemirów Podlaskie 03.jpg|Šv. Stanislovo bažnyčia
Kosciol pod wezwamniem stanislawa biskupa i meczennika Niemirów Podlaskie.jpg|Šv. Stanislovo bažnyčia
Niemirów prom 10.07.2009 p.jpg|Prieplauka prie Bugo upės
Miejsce przeprawy promem Niemirów Podlaskie 02.jpg|Prieplauka prie Bugo upės
Niemirów fragment wsi 10.07.2009 p.jpg
Niemirów fragment wsi 2 10.07.2009 p.jpg
Niemirów plac 10.07.2009 p.jpg
Niemirów zabudowa 10.07.2009 p.jpg


## Šaltiniai
Čižev Košcelnai

**Čyžev Košcelnai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 19 km į pietvakarius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 67 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra prie Čyževo miesto.

## Šaltiniai
Atira

**Atira** – žemės deivė indėnų paunių mitologijoje. Dievavardis reiškia „mūsų motina“ arba „Motina“ (šauksmininko linksnis).

Atiros sutuoktinis – dievas kūrėjas Tirava. Deivės žemiškoji manifestacija – kukurūzai, simbolizuojantys Motinos Žemės teikiamą gyvybę.

Deivei pagerbti buvo rengiama *Hako* ceremonija. Šios ceremonijos metu būdavo naudojama mėlynai nudažyta kukurūzo burbuolė, simbolizavusi dangų, su viršuje pritvirtintomis baltomis plunksnomis, kurios vaizdavo debesį – Atiros simbolį.

Atiros duktė – Uti Hiata; pasakojama, kad ji išmokiusi paunius pasigaminti įrankius ir užsiauginti maisto.

Šios dievybės vardu pavadintas asteroidas 163693 Atira – pirmasis atrastas asteroidas, kurio orbita visiškai patenka į Žemės orbitą. Tuo tarpu Veneroje yra šios deivės vardu pavadintas kalnas – *Atira Mons*.

## Išnašos
Repstad

**Repstad**, pilnas pavadinimas – **Brolių Repstadų autobusų fabrikas** () – 1925–1990 m. Norvegijoje veikusi autobusų kėbulų gamykla. Įmonė veikė Segnės (*Søgne*) mieste šalies pietuose. Per savo gyvavimo laiką surinko ~5000 autobusų.

Panaudoti šios kompanijos autobusai nuo 2001 iki 2009 m. važiavo ir Vilniuje. Jie buvo surinkti ant Volvo ir DAF važiuoklių.





## Šaltiniai
2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas

**2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas** – Tarptautinės slidinėjimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio kalnų slidinėjimo atletų čempionatas, kuris vyko vasario 8 d. – vasario 21 d. Italijos miestelyje Kortina d'Ampece.

## Čempionato rengimas
2016 m. birželio 10 d. Kankune čempionato rengimas patikėtas Kortina d'Ampecui, kuris vienintelis pateikė prašymą rengti čempionatą. Italijos kurortas buvo tarp finalininkų 2017 m. ir 2019 m. čempionatų rengimo konkursuose.

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

### Mišrios rungtys

## Medalių lentelė

## Lietuvos komanda
Lietuvai čempionate atstovavo penki kalnų slidininkai. Tai didžiausia Lietuvos delegacija pasaulio čempionatų istorijoje.

: NBG - nebaigė trasos, NST - nestartavo.

Andrej Drukarov pasiekė geriausią rezultatą Lietuvos istorijoje.

## Šaltiniai
Menininkų kalnelis

**Menininkų kalnelis** – Vilniaus miesto Antakalnio kapinių dalis, 25-asis kvartalas.

Antakalnio kapinių Menininkų kalnelyje nuo XX a. pabaigos palaidota daugelis rašytojų, dailininkų, aktorių, muzikantų.

Pradžia buvo šioje kapinių dalyje 1964 m. palaidoto skulptoriaus Juozo Mikėno kapas. Vėliau netoli jo, žemumoje ir ant kalvelės, buvo palaidoti rašytojas Augustinas Gricius, operos dainininkė Elena Čiudakova, dailininkas Stasys Krasauskas, rašytoja Ieva Simonaitytė, poetas Paulius Širvys, kompozitorius Eduardas Balsys.

Vėliau palaidoti kiti žymūs kultūros veikėjai: poetas Justinas Marcinkevičius, kompozitorius Gintautas Abarius, kino režisierius Arūnas Žebriūnas, rašytoja Jurga Ivanauskaitė, aktoriai Arnas Rosenas, Donatas Banionis, Vytautas Šapranauskas, Antanas Šurna ir kt. Menininkų kalnelyje iškilo ir Jordanijoje mirusio humoro laidos Dviračio šou kūrėjo Gintaro Ruplėno kapavietė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Antakalnio kapinių galerija
Seda (upė)

**Seda** () – upė šiaurės Latvijoje. Teka per Valkos ir Valmieros savivaldybes. Seda iš šiaurės rytų įteka į Burtniekų ežerą (39 m aukštyje virš jūros lygio).

Upės ilgis siekia 62 km (kitais duomenimis – 58 km). Upės baseino plotas – 542,5 km² (kitais duomenimis – 575 km²). Metinis nuotėkis – 0,15 km³; vidutinis nuolydis – ~0,14 m/km, kritimas – ~8,5 m.

## Išnašos
Mnevis

**Mnevis** – dieviškasis jautis senovės egiptiečių mitologijoje. Senovės egiptiečiai jį vadino *Mer-wer* („didysis juodasis“) arba *Nem-wer*, *Mnevis* – graikiška vardo forma. Mnevio kulto centras buvo Heliopolis.

Piramidžių tekstuose minimas Heliopolio jautis, tačiau nėra aišku, ar taip įvardijamas Mnevis; tokios dievybės egzistavimas neabejotinai paliudytas pradedant Vidurinės Egipto karalystės laikais.

Nors iš pradžių Mnevis buvo savarankiška dievybė, vėliau jis susiliejo su Atumu-Ra – imtas laikyti jo kūniškąja manifestacija, taip pat laikytas dievo Ra ba. Mnevis neretai vaizduotas kaip juodas jautis su saulės disku bei urėjumi (*uraeus*). Anot Plutarcho, pagal svarbą jautis Mnevis nusileido tik jaučiui Apiui. Kaip ir jaučio Apio atveju, manyta, kad Mnevio judesiai priklausą nuo dieviškosios valios, tad jais remiantis pranašauta. Mnevio žyniai netgi tvirtino, jog Mnevis buvo ne kas kitas, o žymesniojo Apio tėvas.

Jaučiui Mneviui priklausė „haremas“, dvi jo „sutuoktinės“ – karvės, simbolizuojančios deives Hator bei Iusaaset. Jaučiui nugaišus, jį balzamuodavo ir iškilmingai laidodavo jam skirtame nekropolyje, vėlesniais laikais buvusiame į šiaurės rytus nuo pagrindinės Saulės dievo šventyklos Heliopolyje. Kita laidojimo vieta buvo skirta vadinamosioms Mnevio motinoms, kaip manyta, įkūnijančioms deivę-karvę Hesat. Jaučiui nugaišus, būdavo ieškoma jam pakaitalo, paprastai visiškai juodo jaučio. Vienu metu tegalėjo būti vienas jautis Mnevis.

Mnevio kultas – vienas iš labai nedaugelio, kurie buvo toleruojami per faraono Echnatono „Amarnos ereziją“, galbūt dėl to, kad jis buvo artimai susijęs su Saulės dievu. Žinoma, kad Echnatonas nurodė Achetatone jaučiui Mneviui pastatydinti nekropolį, tačiau kol kas jo aptikti nepavyko.

## Išnašos
Ramseier & Jenzer

**„Ramseier & Jenzer AG“** buvo Šveicarijos automobilių gamykla, veikusi 1919 – 1989 m. Bylyje. Kompanija gamino prabangius automobilius, pirkdama jiems važiuokles iš kitų gamintojų.  Taip pat gamino ir įvairiausius autobusus bei troleibusus. Praeityje tai buvo vienas svarbiausių Šveicarijos automobilių gamintojų.

Kadangi ilgainiui buvo nustota gaminti automobilių važiuokles pardavimui, įmonės veikla 1958 m. iš esmės sustojo, nors iki 1992 m. gamykla vis dar rinko autobusus bei sunkvežimius. Trys ant Mercedes Benz O405 važiuoklės surinkti „Ramseier & Jenzer“ autobusai 2001 m. pateko į Vilnių ir buvo eksploatuojami iki 2018 m.

## Galerija

Vaizdas:Paris - Retromobile 2014 - Isotta Fraschini 8A cabriolet Ramseier - 1924 - 001.jpg|Carrosserie Worblaufen pagamintas Isotta Fraschini 8A kabrioletas
Vaizdas:1951 Hotchkiss 2050 Cabriolet Carrosserie Worblaufen.jpg|Carosserie Worblaufen pagamintas Hotchkiss 2050 automobilis


## Šaltiniai
Hesat

**Hesat** – karvės pavidalo deivė senovės egiptiečių mitologijoje.

Buvo sakoma, kad ši deivė aprūpinanti žmoniją pienu (vadintas „Hesat alumi“), žindanti faraoną ir keletą dieviškųjų jaučių. Piramidžių tekstuose minima, kad Hesat esanti Anubio ir mirusio valdovo motina. Hesat buvo ypač siejama su Mneviu – dieviškuoju jaučiu, garbintu Heliopolyje. Vadinamosios Mnevio motinos būdavo laidojamos deivei Hesat dedikuotoje kapavietėje. Teigiama, jog Hesat buvo viena iš deivės Hator manifestacijų; paprastai vaizduota kaip balta karvė. Ji buvo siejama su Paukščių Taku, kuris laikytas dangiškąja Nilo upe.

Ptolemėjų valdymo laikais (304–30 m. pr. m. e.) Hesat imta artimai sieti su deive Izide.

## Šaltiniai
Lietuvos žiemos sporto centras

**Lietuvos žiemos sporto centras** – slidinėjimo ir biatlono sporto kompleksas Ignalinoje, šiaurinėje Žaliasių ežero pakrantėje. Viena iš dviejų Tarptautinės slidinėjimo federacijos reikalavimus atitinkančių lygumų slidinėjimo trasų Lietuvoje.

Veikia 4 kalnų slidinėjimo trasos su 4 pakėlėjais, su 2 sniego gaminimo sistemomis. Viena kalnų slidinėjimo trasa su pakėlėju skirta vaikams ir pradedantiesiems, viena varžybų vykdymui ir dvi mėgėjiškam slidinėjimui. Slidinėjimo trasos ruošiamos su specializuota mašina. Žiemą veikia slidinėjimo, vasarą kito sporto inventoriaus nuomos punktas. 

Lietuvos žiemos sporto centre atidaryta pirmoji šalyje biatlono trasa.

2022 m. centre vyko 2022 m. Europos orientavimosi sporto kalnų dviračiais čempionatas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ieva Budraitė

**Ieva Budraitė** (g. 1992 m. sausio 10 d. Alytuje) – Lietuvos politikė, aplinkosaugininkė, Lietuvos žaliųjų partijos pirmininkė.

## Biografija
2010 m. su pagyrimu baigė Alytaus Jotvingių gimnaziją. 2014 m. baigė Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutą, suteiktas politikos mokslų bakalauro laipsnis, 2016 m. – viešosios politikos analizės magistro laipsnis.

2018 m. pradėjo vadovauti Žaliosios politikos institutui. Nuo 2014 m. priklauso Lietuvos žaliųjų partijai. 2016–2018 m. ėjo partijos administracijos vadovės pareigas.

2020 m. išrinkta partijos pirmininke. 2021 m. tapo aplinkos ministro Simono Gentvilo visuomenine patarėja. 2022 m. perrinkta vadovauti Lietuvos žaliųjų partijai.

2023 m. stažavosi Jungtinėse Amerikos Valstijose. Valstybės departamento kvietimu dalyvavo profesinėje lyderystės programoje (*International Visitors Leadership Programme*).

Viena iš aplinkosauginių iniciatyvų „Nacionalinis aplinkosaugos egzaminas“ ir „River Cleanup Lietuva“ organizatorių.

Jaunųjų žaliųjų organizacijos steigėja ir valdybos narė; „Sąjūdžio prieš Astravo AE” steigėja ir tarybos narė; „Sąjūdžio už Lietuvos miškus” steigėja ir valdybos narė, JCI – Junior Chamber International (Tarptautinių jaunimo rūmų) narė; yra ilgametė emocinės paramos ir psichologinės pagalbos linijos senjorams „Sidabrinė linija“ savanorė. 

## Šaltiniai
Pietinė oncila

**Pietinė oncila** (*Leopardus guttulus*) – mažųjų kačių (*Felinae*) pošeimio *[[Leopardus]]* genties rūšis.

## Paplitimas
Natūraliai paplitusios tropinėje Pietų Amerikos žemyno dalyje: Pietų Brazilijoje, šiaurės Argentinos ir Paragvajaus srityse, rytinėse Andų pašlaitėse.

## Taksonomija
Pietinę oncilą aprašė Vokiečių zoologas Reinholdas Henselis (*Reinhold Hensel*) 1872 m. Brazilijos Pietų Rio Grandės valstijoje ir pavadino ją *Felis guttula*. Ilgai buvo manyta, kad pietinė oncila yra dėmėtųjų kačių  (*Leopardus tigrinus*) porūšis. Tik 2013 m. ji buvo pripažinta kaip atskira rūšis. Pietinė oncila gimininga Žofrua katei, su kuria kryžminasi Pietų Brazilijoje.

## Išvaizda ir elgesys
Pietinė oncila panaši į ilgauodegę katę (*Leopardus wiedii*) ar ocelotą (*Leopardus pardalis*), tačiau už jį kiek mažesnė, laibesnio kūno sudėjimo. Kūno ilgis 38–59 cm, uodega 20–42 cm ilgio. Sveria 1,8-3,5 kg. Kailis tankus, minkštas, rusvas, tamsesnis nei šiaurinių oncilų. Tačiau labai sunku atskirti šiaurinę ir pietinę oncilą vien pagal išvaizdą, nes abi rūšis turi daug variacijų.

Nors gyvena ant žemės, puikiai laipioja medžiais. Maitinasi smulkiais žinduoliais, driežais, paukščiais, kurie sveria mažiau nei 100 g, bet kartais pietinių oncilų grobis sveria kilogramą. Judrios daugiausia naktį. Jauni kačiukai murkia, suaugusios pietinės oncilos skleidžia trumpus, gurguliuojančius garsus. Dažniausiai veda vieną (kartais iki 4) jauniklį.

Kur ocelotų tankis didelis, pietinių oncilų populiacija retesnė. Ten, kur oceolų mažiau, yra galimybė atsirasti tankesnei mažesnių kačių, tokių kaip pietinė oncila, populiacijai. Oceoloto efektas yra reiškinys, kurio metu ocelotas nukonkuruoja smulkesnes kates ir sumažina jų populiacijos tankį.

Pietinės oncilos gyvena 15-21 metų.

## Pavojai
Nyksta dėl miškų kirtimo, medžioklės dėl kailio.

## Šaltiniai
Janaukos kalnas

**Janaukos kalnas** – kalva pietvakarių Lietuvoje, Vištyčio-Gražiškių aukštumoje (Sūduvos aukštuma), prie pat sienos su Lenkija, Vištyčio regioniniame parke. Tai viena aukščiausių kalvų Lietuvoje (absoliutusis aukštis 284,81 m). Anksčiau manyta, kad kalvos aukštis siekia 282,9 m, tačiau 2007 m. atlikti tyrinėjimai parodė, jog kalva aukštesnė (dar nurodoma, kad jos aukštis 285,25 m). Janaukos kalną dengia miškas (Pavištyčio).

Kalva susiformavo iš moreninio priemolio ir priesmėlio. Apie 1 km į šiaurę nuo Janaukos kalno įsikūręs Janaukos kaimas. Į pietryčius nuo kalvos stūkso Dunojaus kalnas, o į pietvakarius – Pavištyčio kalnas.

Pasakojama, kad kalvos papėdėje gyvenęs ūkininkas Jonas, pagal kurį kalva ir buvusi pavadinta.

## Išnašos
Jonas Truchanovičius

**Jonas Truchanovičius** (g. 1993 m. birželio 23 d. Šiauliuose) – Lietuvos rankininkas, nacionalinės rinktinės žaidėjas.

## Biografija
2017–2018 m. sezono Europos rankinio federacijos čempionų lygos nugalėtojas kartu su Prancūzijos klubu Montpellier Handball.

Šiuo metu priklauso ukrainiečių klubui HC Motor Zaporizhia, kuris rungtyniauja Ukrainos rankinio superlygoje ir EHF čempionų lygoje.

2020 m. išrinktas geriausiu Lietuvos metų rankininku.

## Klubai

*  Klaipėdos Dragūnas (iki 2015 m.)
*  Union Leoben (2015–2016)
*  Montpellier Handball (2016–2021)
*  Motor Zaporožje (Nuo 2021 m.)

## Pasiekimai
***[[EHF čempionų lyga]]:** (1)
** **Čempionas**: 2017–18
***[[Lietuvos rankinio lyga]]:** (5)
** **Čempionas**: 2010, 2011, 2013, 2014, 2015

## Šaltiniai
Laser Radial

**Laser Radial** – sportinė vienvietė burvaltė. Nuo 2008 m. olimpinė buriavimo klasė moterų varžybose, dabar žinoma kaip ILCA 6.

Burvaltę suprojektavo LaserPerformance kompanija, kuri taip pat gamina olimpines Laser burvaltes.

## Olimpinės čempionės

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Tarptautinė Laser asociacija
Notrelė

**Notrelė** (*Lamium*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis, natūraliai paplitusi Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azijoje, tačiau kaip piktžolė dabar dažna daugelyje vidutinio klimato srities kraštų.

Genčiai priklauso vienmetės ir daugiametės žolės. Gana panaši į dilgėlę: stiebas gulsčias arba kylantis, keturbriaunis. Lapai apskriti, inkstiški, kiaušiniški arba plačiai lancetiški, lapalakščio kraštas pjūkliškai dantytas arba rinčiuotas. Žiedai ūglių viršūnės lapų pažastyse po 4–14 susitelkę į menturius. Taurelė vamzdiška arba varpiška, su 5 danteliais. Vainikėlis raudonas, rausvas, gelsvas arba baltas, iš išorės apaugęs plaukeliais. Vaisius – riešutėlis.

## Rūšys
Gentyje apie 25–40 rūšių. Lietuvoje auga 6 rūšys:
* Baltažiedė notrelė (*Lamium album*)
* Apskritalapė notrelė (*Lamium amplexicaule*)
* Karpytalapė notrelė (*Lamium hybridum*)
* Dėmėtoji notrelė (*Lamium maculatum*)
* Raudonžiedė notrelė (*Lamium purpureum*)
* Muskusinė notrelė (*Lamium moschatum*)


Vaizdas:Lamium-album-total.JPG|Baltažiedė notrelė
Vaizdas:Lamium amplexicaule plant.jpg|Apskritalapė notrelė
Vaizdas:Lamium maculatum cm01.jpg|Dėmėtoji notrelė
Vaizdas:Red Dead nettle close 700.jpg|Raudonžiedė notrelė


## Šaltiniai
Notra

**Notra** (*Stachys*, sin. *Betonica*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis, paplitusi Eurazijoje, Afrikoje, Australazijoje, Šiaurės Amerikoje.

Genčiai priklauso vienmetės ir daugiametės žolės. Lapai paprasti, kiaušiniški arba lancetiški, dažniausiai širdišku pamatu, dantyti arba rinčiuoti. Žiedai po 2 ar daugiau susitelkę į menturius ir sudaro viršūninį varpos pavidalo žiedyną. Vainikėlis raudonas, purpurinis, geltonas, gelsvas arba baltas, jo žiotys apaugusios plaukeliais. Vaisius – riešutėlis.

Mokslinis pavadinimas *Stachys* kilęs iš  – varpa; šios genties kai kurios augalų rūšys turi varpos pavidalo žiedynus.

## Rūšys
Gentyje apie 374 rūšys. Lietuvoje auga šios rūšys:
* Vaistinė notra (*Stachys officinalis*), savaiminė.
* Vienmetė notra (*Stachys annua*), archeofitas.
* Pelkinė notra (*Stachys palustris*), savaiminė.
* Stačioji notra (*Stachys recta*), savaiminė, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Miškinė notra (*Stachys sylvatica*), savaiminė.

Kitos žymesnės rūšys:
* Gumbuotoji notra (*Stachys affinis*)
* Vilnotoji notra (*Stachys byzantina*)
* Didžiažiedė notra (*Stachys macrantha*)
* Puošnioji notra (*Stachys spectabilis*)


Image:Stachys officinalis1.jpg|Vaistinė notra
Image:Stachys palustris 2005.07.03 12.12.10.jpg|Pelkinė notra
Image:Crosnes.jpg|Valgomi gumbuotosios notros šakniagumbiai
Image:Stachys sylvatica flowers.jpg|Miškinė notra


## Šaltiniai
Čemerys

**Čemerys** (*Veratrum*) – lelijažiedžių (*Liliidae*) poklasio melantinių (*Melanthiaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi drėgnose vietose vidutinių platumų ir subarktinėje juostoje Eurazijoje bei Šiaurės Amerikoje.

Genčiai priklauso daugiametės, aukštos (iki 2 m) trumpu šakniastiebiu žolės. Lapai dideli, pražanginiai. Žiedai dvilyčiai (kartais vienalyčiai), sukrauti į šluoteles. Vaisius – dėžutė.

Visose augalo dalyse, ypač šaknyse ir lapuose, gausu nuodingų alkaloidų. Vartojamas medicinoje, veterinarijoje. Čemerio ekstraktas naudojamas išoriškai utėlėms ir kitiems parazitams, taip pat furunkulams naikinti.

## Rūšys
Išskiriamos 27 čemerio rūšys. Lietuvoje auga šios rūšys:
* Lobelio čemerys (*Veratrum lobelianum*) Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
* Juodasis čemerys (*Veratum nigrum*)

Kitos rūšys:
* Baltasis čemerys (*Veratrum album*)

## Šaltiniai
Europos kino akademija

**Europos kino akademija** (, EFA) – Europos kino kūrėjų iniciatyva sukurta grupė, nuo 1988 m. pirmųjų Europos kino apdovanojimų kas antrus metus susiburianti Berlyne. Akademiją įkūrė jos pirmasis prezidentas, švedų režisierius Ingmaras Bergmanas (*Ingmar Bergman*), kartu su 40 kitų Europos filmų kūrėjų.

## Istorija
1988 m. akademiją (su pirminiu Europos kino bendruomenės pavadinimu) įkūrė jos pirmasis prezidentas, švedų režisierius Ingmaras Bergmanas, kartu su 40 kitų Europos filmų kūrėjų, siekiant sėkmingiau apginti Europos filmų industrijų interesus bei atkreipti dėmesį į Europos filmų kultūrą visame pasaulyje. Vimas Venderis (*Wim Wenders*) buvo išrinktas šios grupės pirmininku. Po dvejų metų Europos kino bendruomenė pervadinta į Europos filmų akademiją, kuri buvo įregistruota kaip ne pelno organizacija.

1996 m. Vimas Venderis pakeitė Ingmarą Bergmaną ir tapo naujuoju Europos filmų akademijos prezidentu, o britų prodiuseris Nikas Pauelis (*Nik Powell*) užėmė pirmininko postą.

Generalinės Asamblėjos sprendimu, panaikinta ligi tol galiojusi 99 narių riba. 2015 m. sausio mėn. duomenimis organizacijos narių skaičius pasiekė 3300 žmonių.

## Išnašos
Isopas

**Isopas**, *juozažolė* (*Hyssopus*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis, savaime paplitusi nuo Viduržemio jūros regiono vakaruose, per Vidurinę Aziją iki Mongolijos rytuose.

Genčiai priklauso daugiametės žolės arba puskrūmiai. Lapai linijiški arba pailgi, liaukingi. Žiedai dažniausiai mėlyni, susitelkę į varpas. Vaisius susideda iš 4 vienasėklių riešutėlių. Visas augalas kvapnus.

## Rūšys
Išskiriamos 7 rūšys.

Lietuvoje gana retai auginama viena rūšis – vaistinis isopas, kitaip – *vaistinė juozažolė* (*Hyssopus officinalis*).

Kitos rūšys:
* *Hyssopus ambiguus*
* *Hyssopus cuspidatus*
* *Hyssopus latilabiatus*
* *Hyssopus macranthus*
* *Hyssopus seravschanicus*
* *Hyssopus subulifolius*

## Šaltiniai
Juodgalvė

**Juodgalvė** (*Prunella*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis, paplitusi Eurazijoje, Šiaurės Amerikoje ir Šiaurės Afrikoje.

Genčiai priklauso daugiametės žolės su stačiu arba kylančiu stiebu (4–60 cm aukščio). Lapai kotuoti, pailgai kiaušiniški arba pailgai lancetiški, lygiakraščiai arba šiek tiek dantyti. Žiedai susitelkę stiebo viršūnėje į varpos pavidalo purpurinius arba baltus žiedynus. Vaisiai – riešutėliai.

## Rūšys

Gentyje apie 13 rūšių, dalis – savaiminiai hibridai. Lietuvoje auga dvi rūšys:
* Paprastoji juodgalvė (*Prunella vulgaris*)
* Didžiažiedė juodgalvė (*Prunella grandiflora*)

## Šaltiniai
Vaistinis isopas

**Vaistinis isopas**, *juozažolė* (*Hyssopus officinalis*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų rūšis. Savaime paplitęs Pietų Europoje, Artimuosiuose Rytuose, Kaspijos jūros pakrantėse.

Augalas medingas, dekoratyvus ir vaistinis, 30–60 cm aukščio, su stačiu arba kylančiu stiebu, apaugusiu trumpais plaukeliais. Lapai lancetiški, tamsiai žali, 2–2,5 cm ilgio. Vainikėlis tamsiai mėlynas, išorinė pusė plaukuota. Žydi liepos–rugsėjo mėnesiais.

Sausoje žolėje yra apie 0,2-0,9 proc. eterinio aliejaus, kuris naudojamas medicinoje, degtinės ir likerių gamyboje, parfumerijoje. Naudojamas palengvinti atsikosėjimą, esant kitiems kvėpavimo negalavimams. Isopo lapų dedama į Artimuosiuose Rytuose populiarų prieskonių mišinį zaatarą.

Isopas (, ) nesyk minimas Biblijoje ir kituose Viduržemio jūros regiono senuosiuose tekstuose kaip valantis, skaistinantis augalas. Tiesa, šiuo pavadinimu galėjo būti vadinami ir kiti prieskoniniai, kvapieji augalai.

## Šaltiniai
Juosvabudė

**Juosvabudė** (*Pseudoclitocybe*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos grybų gentis.

Vaisiakūniai pilkos ar rudos spalvos su miltų kvapo trama. Auga ant lapų, spyglių, tarp žolių.

Gentyje ~10 rūšių, Lietuvoje žinomos dvi rūšys:
* Blyškioji juosvabudė (*Pseudoclitocybe expallens*)
* Taurelinė juosvabudė (*Pseudoclitocybe cyathiformis*)

## Šaltiniai
Kaillie Humphries

**Kaillie Humphries** (g. *Kaillie Simundson* 1985 m. rugsėjo 4 d.) – kanadiečių bobslėjaus rogių pilotė, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionė. Nuo 2019 m. dėl Kanados bobslėjaus ir skeletono federacijos vyriausiojo trenerio netinkamo elgesio sportininkė atstovauja JAV rinktinei.

## Biografija
Nuo 2002 m. sportininkė aktyviai dalyvavo bobslėjaus varžybose. 2008 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionato medalininke, kuomet pelnė sidabrą mišrios komandos varžybose su Kanados nacionaline rinktine. 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Humphries tapo pirmąja kanadiečių pilote pelniusia olimpinį auksą. 2012 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionato aukso medalininke. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse poroje su Heather Moyse laimėjo aukso medalius dvejetų varžybose ir tapo pirmosiomis ledrogių sportininkėmis moterimis laimėjusius olimpinį auksą daugiau nei vieną kartą. 2016 m. sausio 9 d. kanadietė tapo pirmąja pilote moterimi, startavusia keturių moterų komandoje vyrų varžybose pasaulio taurėje. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse iškovota bronza.

2019 m. dėl Kanados rinktinės vyriausiojo trenerio priekabiavimo sportininkė atsisakė atstovauti Kanadai. Nacionalinis Kanados komitetas atsisakė suteikti sportininkei teisę startuoti po kitos šalies vėliava, tad Humphries pateikė Kanados bobslėjaus ir skeletono federaciją į teismą. 2019 m. rugsėjį sportininkei suteikta teisė atstovauti JAV.

2020 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate pelnė savo pirmąjį pasaulio čempionato aukso medalį po JAV vėliava. 2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate sportininkė laimėjo ketvirtąjį aukso medalį savo karjeroje.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Humphries atstovavo JAV rinktinę ir tapo pirmąja istorijoje moterų vienetų rungties nugalėtoja.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IBSF svetainėje
Nimfa (biologija)

**Nimfa** – nariuotakojų gyvūnų (erkių, kai kurių vabzdžių) vystymosi stadija po išsiritimo iš kiaušinio iki tapimo subrendusiu suaugusiu individu be ryškios metamorfozės. Nimfa panaši į suaugėlį, tik pilnai nesusiformavusiais dauginimosi organais, o sparnuotųjų vabzdžių atveju – ir sparnais. Augdama nimfa keletą kartų neriasi ir suaugėliu tampa be lėliukės tarpsnio.

## Erkės

Iki tapimo suaugėliu, erkės praeina tris arba dvi stadijas: priešlervinę, kurios dažnai nebūna, lervinę ir nimfos. Lervinėje ir priešlervinėje stadijoje erkutės turi ne daugiau kaip 3 poras kojų, o nimfos jau turi 4 poras kojų, kaip ir suaugėliai.

## Vabzdžiai

Vabzdžių nimfos nuo lervų skiriasi tuo, kad niekada nevirsta lėliukėmis ir yra labai panašios į suaugėlius. Besparniai vabzdžiai visada vystosi per nimfos stadiją, o sparnuotieji pagal tai, kokią stadiją – nimfos ar lervos – išeina vystydamiesi, skirstomi į nepilnos ir pilnos metamorfozės.

**Besparniai vabzdžiai**
* Šeriauodegiai (*Thysanura*)
* Beūsiai (*Protura*)
* Kolembolos (*Collembola*)
* Dviuodegiai (*Diplura*)

**Nepilnos metamorfozės vabzdžiai (''Hemimetabola'')**
* Utėlės (*Anoplura*)
* Tarakonai (*Blattodea*)
* Auslindos (*Dermaptera*)
* Lašalai (*Ephemeroptera*)
* Blakės (*Hemiptera*)
* Termitai (*Isoptera*)
* Maldininkai (*Mantodea*)
* Žirgeliai (*Odonata*)
* Tiesiasparniai (*Orthoptera*)
* Tripsai (*Thysanoptera*)

## Šaltiniai
Kim Kalicki

**Kim Kalicki** (g. 1997 m. birželio 27 d.) – vokiečių bobslėjaus rogių pilotė, daugkartinė pasaulio čempionatų medalininkė. Iki 2017 m. atstovavo Vokietijai lengvosios atletikos varžybose.

## Biografija
2016 m. pasaulio jaunimo čempionate pelnė sidabro medalį. 2017 m. pirmą kartą pelnė aukso medalį pasaulio jaunimo iki 23 m. čempionate.

2020 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate pelnė savo pirmąjį pasaulio čempionatų sidabro medalį moterų dvejetų varžybose. 2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionate sportininkė laimėjo antrąjį sidabro medalį savo karjeroje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IBSF svetainėje
Čiuptuvai

**Čiuptuvai** – kai kurių bestuburių gyvūnų judrios išaugos, dažniausiai naudojamos maistui sugriebti arba judėti. Čiuptuvus turi įvairūs duobagyviai, šukuočiai, samangyviai, foronidai, pečiakojai, moliuskai. Dažniausiai būna išaugę žiedu apie burnos ertmę; kartais įtraukiami. Pilvakojai moliuskai čiuptuvais ne tik gaudo maistą, bet dar ir uodžia jį, samangyviai ir pečiakojai čiuptuvais kvėpuoja, galvakojams moliuskams jie padeda judėti.

## Šaltiniai
Raukšliniai

**Raukšliniai** (*Sparassidaceae*) – kempiniečių (*Polyporales*) eilės grybų šeima.

Išskiriamos dvi gentys:
* Raukšlius (*Sparassis*)
* *[[Sparassiella]]*

Šeimai priklauso 10 rūšių. Lietuvoje auga viena, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą, rūšis – kopūstgalvis raukšlius (*Sparassis crispa*)

## Šaltiniai
Iksodinės erkės

**Iksodinės erkės** (*Ixodidae*) – erkių (*Acari*) šeima. Jai priklauso ektoparazitai, paplitę visame pasaulyje.

Dydis 0,1–1 cm (pasimaitinusios išpampsta ir padidėja iki trijų kartų). Spalva įvairi, nuo geltonos iki raudonos arba tamsiai rudos. Skirtalytės. Ant patino nugaros, o patelės – tik ant priekinės jos dalies yra chitininis skydelis. Vystymasis vyksta su metamorfoze. Patelės deda iki 17 000 kiaušinių. Iš kiaušinėlio išsirita lerva, kuri kelis kartus neriasi, kol tampa suaugusia erke (imago). Iš pradžių lerva turi keturias poras vaikštomųjų kojų, o virtusi nimfa – tris.

Daugelis iksodinių erkių perneša žmonių, naminių gyvulių ir paukščių ligas.

## Gentys
Pasaulyje žinoma 17 iksodinių erkių genčių ir >700 rūšių.

Lietuvoje šiai šeimai priklauso:
* Šuninė erkė, arba miškinė erkė, (*Ixodes ricinus*), perneša Laimo ligą, erkinio encefalito virusą, platina naminių gyvulių ligą – piroplazmozę.
* Pievinė erkė (*Dermacentor reticulatus*)

Gentys:

* *[[Africaniella]]*
* *[[Amblyomma]]*
* *[[Anomalohimalaya]]*
* *[[Archaeocroton]]*
* *[[Bothriocroton]]*
* *[[Cosmiomma]]*
* *[[Cornupalpatum]]*
* *[[Compluriscutula]]*
* *[[Dermacentor]]*
* *[[Haemaphysalis]]*
* *[[Hyalomma]]*
* *[[Ixodes]]*
* *[[Margaropus]]*
* *[[Nosomma]]*
* *[[Rhipicentor]]*
* *[[Rhipicephalus]]*
* *[[Robertsicus]]*

## Šaltiniai
Esagila

**Esagila** arba **Esagil** (šum. 𒂍𒊕𒅍𒆷,  É-SAǦ-ÍL.LA, „Šventykla su paaukštintu viršumi“) – Marduko, aukščiausiosios dievybės babiloniečių panteone, šventykla, stovėjusi Babilono mieste. Šventyklos kompleksas buvo centrinėje miesto dalyje, Procesijų kelyje. Jos pavadinimas šumerų kalba reiškia „namai, kurie pakelia savo galvą“.

Anot mito, šventyklą pastatęs pats dievas Mardukas, kuomet užmušęs pabaisą Tiamat ir įtvirtinęs kosmose tvarką. Esagilos šventykla babiloniečių pasaulėvaizdyje buvo visatos centras.

Centrinę šventovę sudarė dvi patalpos: prieškambaris ir „šventų švenčiausioji“. Šioje patalpoje stovėjo Marduko ir jo sutuoktinės Sarpanitu statulos. Norint patekti į šventovę, reikėjo pereiti du Esagilos komplekso kiemus – didesnįjį (40×70 m) ir mažesnįjį (40×25 m). Greta Esagilos (į šiaurę) stovėjo iš 7 pakopų sudarytas Etemenanki zikuratas, kurio aukštis siekė 92 metrus. Šio zikurato pavadinimas reiškia „dangaus ir žemės pamatas“.

Apie Esagilą rašė senovės graikų istorikas Herodotas (manoma, jog V a. pr. m. e. jis lankėsi Babilone). Jis mini, kad persams nusiaubus Babiloną, karaliaus Kserkso nurodymu iš Esagilos buvo išgabenta statula. Be to, jis aprašė didelius Esagilos turtus.

Žinoma, kad ši šventykla jau egzistavo Senosios Babilonijos karalystės laikais. Dideli šventyklos atnaujinimo darbai buvo atlikti valdant Nabuchodonosarui II. Restauruoti Esagilą buvo nurodęs ir Aleksandras Didysis; jo laikais Etemenanki zikuratas jau buvo virtęs griuvėsiais. Visgi darbams sutrukdė Aleksandro Didžiojo mirtis.

Teigiama, kad I m. e. a. Esagila dar veikė. Senovėje šventykla buvo išgrobstyta, tad 1899–1917 m. čia kasinėjimus atlikę vokiečių archeologai vertingų objektų rado mažai.

## Išnašos
Danute Bankaitis-Davis

**Danute Monika „Bunki“ Bankaitis-Davis** (1958 m. sausio 2 d. – 2021 m. sausio 29 d.) – lietuvių kilmės JAV chemikė ir dviratininkė, olimpietė, pasaulio čempionė.

## Biografija
Gimė lietuvių imigrantų šeimoje. 

Sportinę karjerą pradėjo kaip tinklinio žaidėja. Dėl sportinių pasiekimų gavo stipendiją Klivlando valstijos universitete, kuriame studijavo chemiją.

Dalyvavo 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Moterų plento masinėse lenktynėse užėmė 14-ą vietą. 1992 m. pasaulio plento čempionato individualių varžybų laikui nugalėtoja.

Vėliau Danute Šiaurės Karolinos universitete baigė doktorantūrą organinės chemijos srityje. Įsteigė savo molekulinių kraujo testų kompaniją *Source Molecular Diagnostics*.

## Šaltiniai
Filipai

**Filipai** (; iki Pilypo II – Krenidas; ) – senovės Makedonijos miestas, dabartinės Graikijos teritorijoje. 2016 m. archeologinė vietovė įrašyta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

360 m. pr. m. e. graikai iš Taso šioje vietovėje įkūrė gyvenvietę. 356 m. pr. m. e. Pilypas II įtvirtino ją tam, kad galėtų valdyti šalimais esančias aukso kasyklas. Pilypo II laikais miestas tapo vienu helenistinės kultūros centrų. Jame pastatytas akropolis, amfiteatras, agora ir kt. Romėnų laikais Filipai klestėjo dėl per jį nusidriekusio Egnatijaus kelio (Via Egnatia), kuris jungė Bizantijos miestą su Adrijos jūros uostais. 42 m. pr. m. e. netoli miesto vyko svarbūs romėnų kariuomenių mūšiai, kuriuos laimėjo cezarininkai. I a. viduryje Filipai tapo vadinamųjų veteranų kolonija, buvo vadinami Mažąja Roma. 49 ar 50 m. čia lankėsi apaštalas Paulius. Nuo to laiko tapo reikšmingu krikščionybės sklaidos ir piligrimystės centru. 620 m. miestą nuniokojo žemės drebėjimas. Nuo to laiko miestas nebeatsigavo. 1912 m. pradėtas tyrinėti archeologų.


Ancient theatre - Philippi.jpg|Teatras
The imposing basilica next to the Forum and its gagantic pillars, also known as Basilica B, Philippi (7272621716).jpg|Bazilikos griuvėsiai
Philippi city center.jpg|Miesto griuvėsiai


## Išnašos
Angrenas (upė)

**Angrenas** arba **Achangaranas** () – upė Uzbekijoje, dešinysis Syrdarjos intakas.

Susidaro susiliejus Aktašsajaus ir Urtalyksajaus upėms. Upės ilgis siekia 223 km, o baseino plotas – 5260 km². Aukštupyje Angrenas teka kanjonu, kuris įsirėžęs į Angreno plynaukštę (į rytus nuo Taškento). Ties Turko gyvenviete slėnis staiga išplatėja. Žemupyje jis susijungia su Čirčiko slėniu.

Upės mityba pagrįsta lietaus ir sniego tirpsmo vandeniu. Prie Turko gyvenvietės vidutinis debitas – 23 m³/s. Vandeningiausia upė būna gegužės mėnesį.

Įrengtas Tiujabugūzo tvenkinys. Šalia upės įsikūrę Angreno ir Achangarano miestai.

## Šaltiniai
Louis Braille

**Lui Brailis** (; 1809 m. sausio 4 d. Kuvrė, Senos ir Marnos dep. – 1852 m. sausio 6 d. Paryžiuje) – prancūzų pedagogas, vargonininkas, aklųjų bei silpnaregių skaitymo ir rašymo sistemos kūrėjas. Brailio rašto sistema pasaulyje išlieka praktiškai nepakitusi iki šiol.

## Biografija

L. Brailis gimė amatininko šeimoje. Būdamas trejų metų per nelaimingą atsitikimą tėvo dirbtuvėje su aštriu instrumentu susižalojo akį, vėliau dėl komplikacijų prarado regėjimą.

1819 m. įstojo į Aklųjų institutą Paryžiuje (). Ten buvo mokoma rašto, muzikos, mezgimo ir audimo. Klasėms buvo pateikiamos knygos, išleistos reljefiniu-linijiniu šriftu, tačiau tokių knygų buvo nedaug, o daugelio dalykų vadovėlių išvis nebuvo. Mokymo metodika buvo paremta informacijos suvokimu iš klausos. L. Brailis buvo vienas gabiausių mokinių, išmoko groti pianinu ir vargonais.

Nuo 1824 m. Aklųjų institute dėstė, 1828 m. suteiktas profesoriaus vardas. Nuo 1833 L. Brailis turėjo vargonininko darbą Paryžiuje.

Dar būdamas studentu jis pradėjo kurti taktilinio (lytėjimo) kodo sistemą, kuri leistų akliesiems greitai ir efektyviai skaityti ir rašyti. Tam jį įkvėpė Charles Barbier sugalvota „naktinė abėcėlė“. 1829 m. pristatė Aklųjų institute vertinimui akliesiems skirto rašto pradinį variantą, tačiau iš pradžių didesnio pritarimo nesulaukė dėl neva nepatogaus naudojimo tarp reginčių dėstytojų. Tik 1837 m. primygtinai reikalaujant akliesiems ir silpnaregiams, instituto taryba vėl grįžo prie Bailio sistemos rašto svarstymo.

Brailio raštas vėliau paplito visame pasaulyje. 1837 m. aklųjų raštu jau buvo išspausdinta pirmoji knyga „Prancūzijos istorija“. 1839 m. L. Brailis dar sukūrė natų raštą – Brailio muzikinę notaciją. Pats būdamas talentingas muzikantas, mokė muzikos ir kitus akluosius ir silpnaregius, remdamasis savo sistemos principais.

Mirties šimtųjų metinių proga 1952 m. L. Brailis buvo perlaidotas į Paryžiaus Panteoną. 2009 m. minint jo gimimo 200 metų jubiliejų, Brailio rašto monetos buvo išleistos Indijoje ir JAV, taip pat Belgijoje ir Italijoje.

## Šaltiniai