open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tinklalaidė

**Podkastas** (taip pat – **tinklalaidė**; ) – internete patalpintos prenumeruojamos garso arba vaizdo rinkmenos. Tai gali būti tiek tradicinės televizijos bei  radijo laidų įrašai patalpinti internete, tiek sukurtas turinys išskirtinai interneto vartotojams. Kiekvienas podkastas yra sudarytas iš atskirų dalių (epizodų) serijos ir gali būti prenumeruojamas (specialioje platformoje arba per RSS).

Pavadinimas atsirado iš angliškų žodžių *broadcasting* (transliavimas) ir nešiojamo MP3 grotuvo „iPod“, su kurio išpopuliarėjimu susijęs ir podkastų paplitimas. Pastaraisiais metais podkastų dažniausia klausomasi per išmaniuosius telefonus.

Populiariausias podkastas, žmogžudystę nagrinėjanti drama „Serial“, parsisiųsta 267 milijonus kartų. Statistika rodo, kad daugiau nei trečdalis amerikiečių bent kartą per mėnesį klauso tokių laidų. Amerikoje šis formatas išpopuliarėjo labiausiai dėl ilgų atstumų, nes tinklalaidžių žmonės klausosi automobiliuose. Lietuvoje tinklalaidžių klauso (žiūri) 36 % interneto vartotojų. Populiariausia platforma – „Youtube“, kurią renkasi 96 % klausytojų, „Spotify“ renkasi 14 %, po 6 % teigė taip pat naudojantys „SoundCloud“ ir „iTunes“, 3 % – kitus kanalus.

## Istorija

Podkastų išradėju laikomas Tristan Louis, kuris pirmą kartą podkastų idėją pasiūlė 2000 m., ir Dave Winer, kuris pirmasis šiek tiek patobulinęs šią idėją įgyvendino. „Podkasto“ sąvoką pirmą kartą panaudojo Ben Hammersley 2004 m. ir ji greitai išpopuliarėjo. Patys podkastai taip pat ėmė sparčiai populiarėti, ypač podkastų idėją palaikė blogeris Adam Curry. 2005 m. prie podkastų populiarinimo prisidėjo „Apple“ įmonė, kurios skaitmeninės muzikos grotuvas davė vardą patiems podkastams. „Apple“ integravo podkastus į „iTunes“ ir taip pristatė juos plačiajai publikai. Iš pradžių podkastų autoriais dažniausiai buvo tinklaraštininkai, vėliau temų asortimentas plėtėsi. Savo podkastus ėmė leisti laikraščiai ir žurnalai, televizijos ir radijas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* NYLA tinklalaidė : Podkastas apie podkastus
Jaguarundis

**Jaguarundis** (*Herpailurus yaguarondi*) – katinių (*Felidae*) šeimos plėšrus žinduolis. Paplitęs nuo Teksaso iki Argentinos. 

Kojos trumpos, kūnas pailgas (nuo 53 iki 77 centimetrų), uodega yra ilga (31–60 cm ilgio). Ausys trumpos ir apvalios. Kailis be dėmių, vienodos spalvos, kelios dėmelės ant veido. Sveria apie 3,5–9,1 kg.

## Šaltiniai
Servalas

**Servalas** (*Leptailurus serval*) – katinių (*Felidae*) šeimos plėšrus žinduolis. Tai grakštūs gyvūnai ilgomis kojomis, didelėmis ausimis ir gana trumpa uodega. Jų gyvenamoji aplinka – savana. Kailio raštai įvairūs, dažniausiai su juodomis dėmelėmis. Daugumoje šalių saugojami, nes buvo gaudomi dėl gražaus kailio.

## Nuorodos

* serval-cats.com  – nuotraukos, augintojai, informacija
* world conservation union site  – detali informacija
* big cats online  – trumpas aprašymas
* servals.org – laukiniai ir naminiai servalai
Ivanas Pavlovas

**Ivanas Petrovičius Pavlovas** (rus. *Иван Петрович Павлов*, moksl. transl; 1849 m. rugsėjo 14 d. Riazanėje, netoli Maskvos – 1936 m. vasario 27 d. Leningrade) – rusų gydytojas, fiziologas. 1904 m. medicinos Nobelio premijos laureatas.

Atliko esminius etiologinius tyrimus ir pagrindė kone visas naujesnes mokymosi teorijas.

Pavlovas buvo įsitikinęs, kad elgesys yra sąlygojamas refleksų. Jis atskyrė ir pagrindė sąlyginius (įgytus) ir nesąlyginius refleksus. Žymiausias mokslininko projektas ir tyrimas – vad. Pavlovo šuns eksperimentas. Jame remtasi Nobelio premija įvertintomis fiziologinėmis studijomis.

Pavlovas nustatė, kad šuns seilių sekrecijos liaukos seiles išskiria ne ėdimo metu, o jau vos pamačius ėdalą. Jų išskyrimą taip pat gali sąlygoti koks nors dirginimas, pavyzdžiui, skambutis, reguliariai girdėtas prieš pat ėdimą. Tai Pavlovas paaiškino kaip daugkartinį dirginimo pasikartojimą ir vėlesnį sutapimą, kuris susijęs su tolesniu fiziologinių (šiuo atveju – mitybos) poreikių tenkinimu. Nustatyta, kad vėliau pakanka tik kurio nors vieno dirginimo (pavyzdžiui, skambučio) tam, kad seilės būtų išskiriamos. Pavlovas tai pavadino sąlyginiu refleksu.

## Taip pat skaitykite
* Neurobiologija
Pavlovas

**Pavlovu** vadinama:

* Ivanas Pavlovas – rusų mokslininkas;
* miestas Rusijoje;
* kaimas Vilniaus rajone;
* Merkinės kaimas ir Paulavos respublika dabartiniame Šalčininkų rajone.
ATF

**ATF**, **Atf** arba **atf** be taškų arba su taškais gali reikšti:
* **ATF** –  Prancūzijos Pietų Sritys, triženklis šalies kodas pagal:
** Tarptautinės standartizacijos organizacijos standartą ISO 3166-1;
* ATP (seniau ATF) – Adenozin 5' trifosfatas (C10H16N5O13P3) – vienas pagrindinių ląstelės makroenerginių junginių;
* ATFazė (arba *ATPazė*) – fermentas, verčiantis H+ (arba kurio nors kito jono) elektrocheminio gradiento energiją cheminės jungties energija ir atvirkščiai;
* ATFazė – bendrinis visų ATF skaidančių fermentų vardas;
* ATF – Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives, JAV institucija.
Frederikas IV

**Frederikas IV** (1671 m. spalio 11 d. Kopenhagoje – 1730 m. spalio 12 d. Odensėje) – Danijos ir Norvegijos karalius 1699–1730 m.

## Biografija

Kilęs iš Oldenburgų dinastijos. Tėvas Kristijonas V, motina Šarlotė iš Heseno-Kaselio. 
## Šeima
Iš pirmųjų vedybų su Luiza iš Meklenburgo turėjo penkis vaikus:
* Kristijoną (1697 birželio 28 d. – 1698 m. spalio 1 d.),
* Kristijoną VI (1699 m. gruodžio 10 d. – 1746 m. rugpjūčio 6 d.),
* Frederiką Karolį (1701 m. spalio 23 d. –1702 m. sausio 7 d.),
* Georgą (1703 m. sausio 6 d. – 1704 m. kovo 12 d.),
* Šarlotę Amaliją (1706 m. spalio 6 d. – 1782 m. spalio 28 d.).

Po pirmosios žmonos mirties 1721 m. vedė Šlezvigo hercogę Aną Sofi Reventow. Be to turėjo nesantuokinių vaikų:
* Kristiną Amaliją (1723 m. spalio 23 d. – 1724 m. sausio 7 d.),
* Frederiką Kristianą (1726 m. birželio 1 d. – 1732 m. gegužės 15 d.),
* Karolį (1728 m. vasario 16 d. – 1729 m. liepos 8 d.).

## Valstybinė veikla

Su Abiejų Tautų Respublikos valdovu Augustu II pradėjo 1700–1721 m. Šiaurės karą prieš Švediją. Nugalėtas Karolio XII 1700 m. pasirašė Traventalio taiką. 1709 m. vėl įsitraukė į karą. 1720 m. Frederiksborgo taika patvirtintos Danijos teisės į Šlėzvigą. 1702 m. panaikinta baudžiava, pradėtos steigti pradžios mokyklos.

Palaidotas Roskildės katedroje.
## Šaltiniai

## Galerija

LouiseMecklenburg queenofdenmark-norway.jpg|Frederiko IV pirmoji žmona Liusa Meklenburg
Anasofiareventlow.JPG|Frederiko IV antroji žmona Ana Sofi Reventlow
Frederik IV of Denmark - coronation.jpg|Frederiko IV karūnacija
Roskilde kathedraal 5.jpg |Frederiko IV sarkofagas Roskildės katedroje.
Tutmozis IV

**Tutmozis IV** (m. apie 1391 m. pr. m. e.) – aštuntasis aštuonioliktosios Egipto dinastijos faraonas. Valdė apie 1401−1391 m. pr. m. e. Jo valdymą aprašė egiptiečių istorikas Manetonas, kuris rašė, kad Tutmozis IV valdė 9 metus ir 8 mėnesius. 8 valdymo metus patvirtina rasti įrašai, kuriuose minimas sukilimas Nubijoje.

Tutmozis IV buvo Amenchotepo II ir Tii sūnus. Numalšino sukilimą Nubijoje savo 8-tais valdymo metais apie 1392 m. pr. m. e. Palaikė gerus santykius su Mitanijos karalyste, vedė mitaniečių princesę.

Kaip ir visi Tutmoziai, Tutmozis IV pasižymėjo didelio masto statybomis. Pabaigė statyti Tutmozio III obeliską Karnako šventykloje, kuris tapo aukščiausiu pastatytu Egipto obelisku visoje istorijoje. Restauravo garsųjį Gizos Sfinksą, todėl buvo labai šlovintas Svajonių steloje. Joje aprašyta istorija, kad dievas Horemachetas sapne Tutmoziui IV pažadėjo, kad jis taps faraonu, jei nuvalys smėlį nuo Sfinkso, gali rodyti, kad Tutmozis IV įžengė į sostą aršioje konkurencijoje su kitais broliais. Jis pastatė sieną aplink Sfinksą, kad daugiau prie jo nebesirinktų smėlis. Jo valdymo metu faraono asmuo pradėtas glaudžiai sieti su saulės dievo aspektais, kas vėliau persikėlė į Amenchotepo III ir Echnatono valdymą.

Tutmozis IV palaidotas Karalių slėnyje, KV43 kapavietėje, tačiau jo mumija buvo vėliau perkelta į KV35, kur ją 1898 m. surado Victor Loret. Ištyrus jo palaikus nustatyta, kad faraonas paskutinius gyvenimo mėnesius sunkiai sirgo.
## Šaltiniai
* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas III. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 403−404
* Encyclopaedia Britannica, 2008 10 23
Vartiklis (leidinys)

**„Vartiklis“** – lietuviškas elektroninis žurnalas.

## Pavadinimo kilmė
Pavadinimas siejamas su dviem dalykais – iš dalies su nesėkmingu bandymu modemą vadinti vartikliu bei palyginamąja balandžio vartiklio metafora: abu (tiek modemas, tiek ir balandis) naudojami ryšiams palaikyti. Be to, balandis yra sielos, dvasinės (kokio nors reiškinio ar dalyko) prigimties simbolis. Leidiniui nesvetimos tiek technologijų, tiek ir dvasingumo platinimo idėjos. Todėl žurnalo leidėjas siekė kiek įmanoma glaudžiau sujungti šias idėjas ir taip integruoti jų simbiozę bendru – Vartiklio – pavadinimu.

## Istorija
"*Vartiklis*" – vienas pirmųjų elektroninių leidinių Lietuvoje. Pirmasis numeris pasirodė 1996 m. vasario 23 d. Jo autorius bei leidėjas – Jonas Skendelis.

Iš pradžių žurnalas buvo platinamas tekstiniu formatu BBS tinkle ir el. laiškais.

1996 m. gegužės 9 d. pradėtas leisti ir elektroninis variantas (HTML formatu). Tuo metu buvo populiariausių elektroninių laikraščių Lietuvoje. Spausdintinis „*Vartiklio*“ variantas buvo leidžiamas iki 1998 m. liepos 6 d. (Nr.25).

Paskui žurnalas išliko kaip interneto svetainė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Vartiklio internetinė svetainė 
* Apie Vartiklio atsiradimą ir kilmę .
Oftalmologija

**Oftalmologija** ( – akis + *λόγος* – mokslas) – medicinos šaka, tirianti regą, akių ligas, jų gydymą ir profilaktiką. Skiriamos teorinė bei klinikinė oftalmologijos. Gydytojas **oftalmologas** arba **akių gydytojas** parenka akinius ar kontaktinius lęšius, skiria medikamentinį gydymą.

Oftalmologijos, kaip medicinos praktikos, pradininku kai kada įvardijamas vokiečių gydytojas Georg Bartisch, XVI a. rašęs apie akių ligas.

## Išnašos
ATP

**ATP** (seniau *ATF*) Adenozin 5' trifosfatas (C10H16N5O13P3) – vienas pagrindinių ląstelės makroenerginių junginių. ATP daugiausiai susidaro elektronų pernašos metu. Esant neutraliam pH fosforo rūgšties liekanos būna disocijuotos, todėl molekulė turi neigiamą krūvį. Skylant molekulės makroenerginei jungčiai, susidaro fosforo rūgšties liekana (fosfatas), ADP ir vandenilio jonas (H+):
: \mathrm{\ ATP^{4-} + H_2O = ADP^{3-} + 2H^+ + P_i^{3-}}
Būtent H+ ir nulemia tai, jog jungtis yra makroenerginė: ląstelės citoplazmoje, kur vyksta šis procesas, H+ koncentracija labai maža (esant pH = 7.0 koncentracija lygi 10-7M), todėl cheminė pusiausvyra stipriai pasislinkusi į dešinę. Fizikinei chemijai standartinėmis sąlygomis (pH = 0.0, H+ koncentracija 1 M), gyvajame pasaulyje nepasitaikančiomis net ir skrandžio sultyse, tokiai jungčiai skylant daug energijos neišsiskirtų.

Esama mokslinės hipotezės, jog ATP yra iki vieno nukleotido redukuota kažkokio senovinio ribozimo liekana, menanti laikus, kai baltymų išvis nebuvo, o pirmykštei gyvybės formai reikalingas reakcijas katalizuodavo tiesiogiai RNR.

Lietuviškoje terminijoje šis junginys anksčiau buvo vadinamas ATF. Šiuo metu junginį taip pat siūloma vadinti tarptautine santrumpa ATP, teigiant, jog *P* yra ne angliško žodžio santrumpa, o fosforo ženklas periodinėje cheminių elementų lentelėje.

## Struktūra
ATP sudaro C(anglis), H(vandenilis), O(deguonis) , N(azotas), P(fosforas) atomai.

## ATP biologinė reikšmė
ATP molekulės – universalus visų ląstelių energijos šaltinis. Šių molekulių dvi galinės jungtys nėra tvirtos ir gali lengvai nutrūkti. Atskilus paskutinei fosforo rūgšties liekanai, ATP virsta ADP (adenozindifosfatu), o skylant toliau – AMP energija, jungtys tarp fosforo rūgšties liekanų vadinamos makroenerginėmis jungtimis ir žymimos banguotu brūkšneliu. Energiją, kuri atsipalaiduoja skylant ATP, ląstelės naudoja įvairiems procesams (angliavandenių ar baltymų sintezei, medžiagų pernašai, raumenų ląstelės – susitraukimui). Tačiau ATP atsargos ląstelėse nėra didelės. Jų negauname su maistu. Todėl šios molekulės turi būti nuolat sintetinamos ląstelėse. ATP sintezei naudojama energija, kuri išsiskiria skaidantis angliavandeniams, riebalams ir kt. Žmogus per dieną pagamina ir iškart pats suvartoja tiek ATP, kiek sveria pats. 

## Medicininis naudojimas
Jau nuo 1940 m. ATP injekcijos naudojamos širdies aritmijos (tachikardijos) gydymui bei kai kurių kitų ritmo sutrikimų diagnozavimui. Širdyje ATP daugiausia veikia per jai skaidantis susidarantį adenoziną 

## Literatūra

* Jolanta Martinionienė, Laima Lapinskaitė, Pranė Stankevičienė – „Biologija“

## Šaltiniai
Traumatologija

**Traumatologija** (, kilm. *τραῦματος* – žaizda, pažeidimas + *λόγος* – mokslas) – chirurgijos šaka, tirianti ir gydanti judamojo aparato (kaulų ir raumenų), odos ir gleivinės pažeidimus, po jų atsirandančius organizmo pakitimus ir būdus, padedančius tų pažeidimų išvengti.

Daugelį traumatologijos klausimų tiria ir kitos medicinos šakos (pvz., akių traumas – oftalmologija, pilvo ertmės organų pažeidimus – abdominalinė chirurgija, krūtinės ląstos – torakalinė chirurgija).

## Išnašos
BBS

**BBS** (sutr. iš , liet., *Elektroninė skelbimų lenta*) yra kompiuterinė sistema su programine įranga, leidžiančia prisiskambinti ir, naudojant terminalinę programą, atsisiųsti arba įkelti bylas, skaityti naujienas, „plepėti“ (), keistis žinutėmis ir net žaisti žaidimus. Buvo labai paplitusios XX amžiaus 9-10 dešimtmečiais. Šiuo metu jas beveik išstūmė internetas ir internetiniai forumai.

## BBS Lietuvoje
BBS buvo glaudžiai susiję su nekomerciniu Fidonet tinklu. Didžioji dalis BBS buvo *Fidonet* mazgai. Iki 1991 m. balandžio 11 d. Lietuvos teritorijoje veikę mazgai buvo Estijos regiono sąrašuose. Buvo įkurtas atskiras Lietuvos regionas su numeriu 47, jo koordinatoriais buvo išrinkti Žygimantas Čepaitis, Šarūnas Končius, Svajūnas Laukineitis. 2009 metų spalio 2-ąją Fidonet Lietuvos regionas nustojo egzistuoti.

Papildomą „vertę“ turėjo kelias linijas palaikę BBS, leidę tiesiogiai bendrauti skirtingais kanalais prisijungusiems naudotojams. 

### Administravimas
BBS stočių administratoriais (IT žargonu – „SysOpai“) buvo Žygimantas Čepaitis, Jonas Marozas, Martynas Buožis, Šarūnas Končius, Dainius Valeiša, Svajūnas Laukineitis, Darius Liaugaudas, Giedrius Vegys, Jaroslavas Perepelica, Edvard Filistovic, Pranas Slušnys, Martynas Majeris, Algimantas Kantautas, Romas Pumpalavičius, Algis Kavaliauskas, Albertas Slavinskis, Mindaugas Laučius, Dainius Urbanavičius, Laurynas Butkus, Jonas Jasas, Gintaras Vedeikis, Andrius Šemeškevičius.

BBS kiekis 1997-98 m. pradėjo sparčiai mažėti. 1998 m. rudenį dar gyvavo 73 *Fidonet* tinklo Lietuvos regiono mazgai.

BBS turėjo ir kai kurios kompanijos (pvz., „Stekas“, "Saitai"), jas naudoję savo produktų palaikymui ir ryšiui su vartotojais.

## BBS pakeitimas interneto paslaugomis
BBS naudojimą sumažino sparčiai plintantis internetas. Procesą pagreitino „Telekomo“ privatizavimas (1998 m.) ir vietinių telefono skambučių apmokestinimas.

IPC centre įsikūrusi BBS, savo veikloje naudojusi Relcom tinklo naujienų grupes, vėliau tapo interneto paslaugas teikiančia įmone „Elneta“.

## Nuorodos
* Skendelis, Jonas. (2025). BBS Lietuvoje.
Kuoduočiai

**Kuoduočiai** (*Notodontidae*) – naktinių drugių (*Lepidoptera*) šeima, kuriai priklauso vidutinio dydžio plaukuoti drugiai su šukiškomis antenomis. Priekiniai sparnai siauri, jų užpakaliniame krašte yra danties pavidalo išauga, kuri sparnams stogiškai susiglaudus, išsikiša į viršų ir sudaro kuprą. Vikšrai būna dviejų tipų. Vienų rūšių vikšrai yra su 7 poromis kojų ir pliki, o vietoj paskutinių kojų būna įvairios formos išaugos. Kitų rūšių – su 8 poromis kojų ir plaukuoti.

Lietuvoje yra apie 30 rūšių:

*Pošeimis. Žygiuojantieji kuoduočiai (*Thaumetopoeinae*) 
** Pušinis keliaujantis kuoduotis (*Thaumetopoea pinivora*) (Treitschke, 1834). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

*Pošeimis. Pigeros (*Pygaerinae*)
** Rytinė pigera (*Pygaera timon*)
** Rudoji kliostera (*Clostera curtula*) 
** Mažoji kliostera (*Clostera pigra*) 
** Pilkoji kliostera (*Clostera anachoreta*)
** Tamsioji kliostera (*Clostera anastmosis*)

*Pošeimis. Tikrieji kuoduočiai (*Notodontinae*) 
** Didysis dviuodegis (*Cerura vinula*) 
** Juodapilvis dviuodegis  (*Cerura erminea*) 
** Mažasis dviuodegis (*Furcula furcula*)  
** Beržinis dviuodegis (*Furcula bicuspis*) 
** Balsvasis dviuodegis (*Furcula bifida*)  
** Vienkupris kuoduotis (*Notodonta dromedarius*)  
** Pilkasis kuoduotis (*Notodonta torva*)  
** Tamsusis kuoduotis (*Notodonta tritophus*)   
** Gelsvasis kuoduotis (*Notodonta ziczac*)  
** Tridėmė drimonija (*Drymonia dodonaea*)  
** Dvijuostė drimonija (*Drymonia ruficornis*) 
** Tuopinis kuodis (*Pheosia tremula*) 
** Beržinis kuodis (*Pheosia gnoma*)  
** Dvispalvis kuoduotis (*Leucodonta bicoloria*)  
** Gliufizija (*Gluphisia crenata*)   

*Pošeimis. *[[Ptilodoninae]]*
** Kupriukas (*Ptilodon capucina*)  
** Pietinis kupriukas (*Ptilodon cucullina*) 
** Rudeninis kuoduotis (*Ptilophora plumigera*)  
** Širmoji odontozija (*Odontosia carmelita*)  
** Šiaurinė odontozija (*Odontosia sieversii*)

*Pošeimis. Tošiniai kuoduočiai (*Phalerinae*)
** Tošinis kuoduotis (*Phalera bucephala*) 
** Ąžuolinis kuoduotis (*Peridea anceps*)  

*Pošeimis. Harpijos (*Heterocampinae*)
** Skroblinė harpija (*Stauropus fagi*)  
** Slėptinukas (*Harpyia milhauseri*)
Mažoji margoji musinukė

:  perimvietės
:  migracijų regionai
:  žiemavietės

**Mažoji margoji musinukė** (*Ficedula parva*) – žvirblinių paukščių (*Passeriformes*) būrio, musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukščių rūšis, į porūšius neišskiriama.

## Morfologija
Mažas paukštelis, žymiai mažesnė už naminį žvirblį (*Passer domesticus*). Lietuvoje tai mažiausia tarp visų gyvenančių musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos rūšių, maždaug pilkosios pečialindos (*Phylloscopus collybita*) dydžio.

Jos kūno ilgis apie 11-11,5 cm, atstumas tarp išskleistų apiejų sparnų galų 18-21 cm, svoris 8-12 g.

Mažosios musinukės gerklė ir pagurklis oranžinės spalvos, krūtinė ir pilvas balti. Viršutinė kūno pusė rusvai pilka. Patelė rudesnė už patiną, gerklė rusva.

## Paplitimas
Perimvietės Danijoje, šiaurinėje Vokietijoje, Austrijoje bei kitose Vidurio, Rytų Europos šalyse, Kroatijoje, šiaurinėje Graikijoje, Baltijos šalyse, vidurio ir pietinėje Suomijoje bei Švedijos pietryčiuose. Ryčiausia populiacija Vakarų Sibiro pietvakariuose.

Žiemoja Indijos subkontinente (Pakistane, šiaurvakarių, vakarų Indijoje).

## Paplitimas ir buveinės Lietuvoje
Lietuvoje retokos, aptinkamos ir Kuršių nerijoje.

Tai miško gilumos paukštis, vengiantis šviesių miškų bei atvirų vietų. Veisimosi metu aptinkama didesnėse giriose, vidutinio amžiaus ir senuose miškuose. Labiau mėgsta apsistoti mišriuosiuose drėgnuose ir šlapiuose lapuočių su paprastųjų eglių (*Picea abies*) priemaiša tankiuose miškuose. Jautri intensyviam miško naudojimui.

## Perėjimas ir jaunikliai
Lizdą krauna pusiau atvirose senų medžių drevėse, uoksuose. Deda 5-6 žalsvai baltus su rausvomis dėmelėmis kiaušinius. Peri 14-15 dienų. Jaunikliai lizdą palieka po 13 dienų. Išveda vieną vadą.

## Mityba
Minta daugiausiai įvairiais skraidančiais vabzdžiais, rečiau – drugelių vikšrais, vorais.

## Balsas
Gieda daugiausiai ryte, o giedodamas patinėlis dažniausiai tupi ant sausos medžio šakos.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* xeno-canto.org / Red-breasted Flycatcher · ''Ficedula parva'' · (Bechstein, 1792) (*Mažųjų musinukių čiulbėjimo audio įrašai*)
* datazone.birdlife.org / Red-breasted Flycatcher ''Ficedula parva''
* eunis.eea.europa.eu / Red-breasted Flycatcher ''Ficedula parva'' (Bechstein, 1794)
* ebird.org / Red-breasted Flycatcher ''Ficedula parva''
* birdsoftheworld.org / Red-breasted Flycatcher ''Ficedula parva''
* youtube.com / Bird sounds – Red-breasted flycatcher (Ficedula parva) (*Mažosios musinukės balsas*)
Kurmėnas

**Kurmėnas** (*Desmana moschata*) – kurminių (*Talpidae*) šeimos vabzdžiaėdis žinduolis, vienintelis kurmėnų (*Desmana*) genties atstovas.

## Išvaizda
Turi judrų straubliuką ir ilgą vairuojamąją uodegą. Kūnas 18-21 cm ilgio, uodega – 17-20 cm ilgio. Masė 400–500 g. Gyvena didelėmis šeimomis iki 15 individų. Gerai plaukioja ir nardo. Jo urvo anga būna po vandeniu. Žiemą užmiega.

## Paplitimas
XX a. pradžioje kurmėnas buvo paplitęs Dniepro, Dono, Volgos ir Uralo upių baseinuose. XIX a. pabaigoje kurmėnas buvo išnykęs Ukrainoje, bet 1950 m. buvo reintrodukuotas vėl. 1990 m. buvo aptiktas Desnos baseine.

Rūšis aptinkama Rusijoje, Ukrainoje ir Kazachstane. Anksčiau gyveno ir Baltarusijoje, bet išnyko.

## Gausa, nykimas
Tarybų Sąjungoje 1970-ųjų pradžioje buvo apie 70 000 individų.
1985 metais kurmėnų buvo apie 39000;
2000/2001 metais jų populiaciją sudarė jau tik 27 000 individų.

Pagrindinės nykimo priežastys – vandens tarša, buveinių praradimas, konkurencija su introdukuotom rūšim, priegauda (pakliūna į žvejybos tinklus).

## Apsauga
Įtrauktas į Rusijos raudonąją knygą.
Nuo 1986 m įrašytas į Tarptautinę raudonąją knygą į Pažeidžiamų (Vulnerable) kategoriją.

## Šaltiniai
Kurmėnai

:: *Apie vabzdžiaėdį žinduolį žr. [[Kurmėnas]]*.

**Kurmėnai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Naujamiesčio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Riteris

**Riteris** (, , , , ) – dažniausiai mainais už feodą sunkiojoje kavalerijoje tarnaujantis viduramžių bajoras.

Paprastai riteriais tapdavo kilmingi riterių ginklanešiai, kuriems po ginklanešystės laikotarpio suteikdavo riterio titulą. Riterio titulą kartais suteikdavo ir paprastiems kariams už narsą. Tokiu atveju prasčiokas paprastai kartu tapdavo ir bajoru.

## Riterių [[pasaulis]]

### Riterystės pradžia Europoje
Feodaliniais ryšiais susieta tarnystė kavalerijoje atsirado valdant frankų majordomui Karoliui Marteliui, kuris, norėdamas išlaikyti didelę kariuomenę, už tarnybą pradėjo dalyti beneficijas.

#### Karo tarnyba
Karo tarnybai paskirtas vaikas nuo 7 metų tarnaudavo savo tėvo, nuo maždaug 12 metų tėvo siuzereno pažu. Vėliau jis tapdavo savo patrono ginklanešiu. Pakankamai įgudęs karo mene ir įgijęs riterio ginkluotei nusipirkti reikiamų lėšų būdavo įšventinamas į riterius.

#### Įšventinimo ceremonija ir kodeksas
Įšventinimo ceremonijoje globėjas paliesdavo riterio petį kalaviju ir įteikdavo luomo simbolius: juostą ir balnakilpes ar pentinus. Šio luomo asmens elgesį, gyvenimo būdą reguliavo nerašytos taisyklės – riterio garbės kodeksas. Riteris pasižadėjo garbingai kariauti, tarnauti Dievui bei ginti Bažnyčią, globoti vargšus ir našlaičius, pagarbiai elgtis su kilmingomis moterimis – damomis.

#### Ginkluotė
Kiekvienas riteris savo lėšomis apsirupindavo ginkluote: kalaviju, ilga ietimi, skydu. Kūną saugojo grandininiai šarvai, kuriuos vėliau pakeitė plokšteliniai, galvą nuo smūgių – šalmas. Riterių žirgai taip pat buvo apdengiami šarvais. Karių ginkluotė galėjo sverti net  25 kg, todėl teko ilgai treniruotis, kad išmoktų kautis taip sunkiai apsiginklavę.

#### Riterių pilys
Pilis viduramžiais buvo ir gyvenamasis būstas ir nuo priešų sauganti tvirtovė. Iš pradžių ant naturalių kalvų ar piliakalnių statytos medinės pilys. XI-XII a. Europoje jas pakeitė mūrinės ar akmeninės pilys. Riterių pilys tapo šio luomo politiniais, kultūriniais ir ekonominiais centrais. Jose vyko turnyrai, buvo rengiamos rūmų šventės.

#### Kasdienybė ir pramogos
Taikiu metu riteriai tvarkė reikalus savo valdose, tobulino ginklo valdymo įgudžius, medžiojo. Ypatingomis progomis buvo rengiamos didžiulės puotos. Skambant muzikai, riteriai bei svečiai vaišinosi gausiais valgiais ir gėrimais. Po vaišių vyko šokiai, riteriai žaidė kauliukais, šachmatais, svečius pokštais ir žaidimais linksmino juokdarys. Drąsą ir kovos įgūdžius riteriai demonstravo turnyruose.

#### Riterių saulėlydis
XV a. išplitus rankiniams šaunamiesiems ginklams ir gerai organizuotų samdomų pėstininkų pulkams, karinė riterių reikšmė ir įtaka laipsniškai ėmė mažėti. Tačiau tik maždaug po šimtmečio valdovai visiškai atsisakė riterių paslaugų.

## Šaltiniai

* L: Christiansen E. The northern crusadesthe Baltic and the cotholic frontier (1100–1525), Minneapolis, 1980.
* Duby G. La société chevaleresque, Flammarion, 1988; Boockmann H. Vokiečių ordinas. XII jo istorijos skyrių, V., 2003.
* Urban W. Kryžiaus karas Žemaitijoje, V., 2005.
* •Laikas 8, Istorijos vadovėlis 1 dalis.

## Nuorodos
Aksonas

**Aksonas**, arba **neuritas** () – ilga neurono atauga, perduodanti elektrinius signalus kitiems neuronams bei raumeninėms ir liaukinėms ląstelėms. Aksonas yra nuo kelių milimetrų iki metro ilgio, o skersmuo – 1-20 mikrometrai. Aksoną dengia **aksolema**, o jo citoplazma vadinama **aksoplazma**, kurioje nėra nei grūdėtojo endoplazminio tinklo nei Goldžio komplekso. Aksolemoje yra nedaug ribosomų, tačiau čia yra daug ilgų mitochondrijų, neurofilamentų ir kt.

Paprastai neuronas turi vieną ilgą aksoną, kuris išsišakoja į atšakų „šluotelę“ (**telodendroną**), perduodančią signalus grupei neuronų.
Driežai

:: *Apie kaimą Šilalės rajone žr. [[Driežai (Upyna)]]*.

**Driežai** – žvynaroplių (*Squamata*) grupė. Kūnas pailgas, su aiškiu kaklu ir ilga uodega. Turi gerai išvystytas galūnes ir pailgėjusį liemenį. Kai kurių rūšių galūnės redukuotos arba visai išnykusios. Akių vokai judrūs, turi gerai matomą ausies būgninę membraną.

## Sistematika

Driežai kaip roplių būrys sistematikoje pirmą kartą pasiūlyti airių anatomo James Macartney 1802 m. Jiems duotas moksliškas pavadinimas *Sauria*, kas yra sulotynintas prancūziškas žodis *Sauriens*. Iš pradžių Sauria apėmė ir krokodilus, tačiau vėliau paaiškėjo, kad jie nėra artimi driežams. Vėliau terminas *Sauria* buvo naudojamas kaip sinonimas taksonui * Lacertilia* – ropliams priklausančio žvynaroplių (*Squamata*) būrio pobūris, į kurį įėjo driežai, tačiau neįėjo gyvatės. Dar vėliau detalesni tyrimai parodė, kad kai kurie vadinamieji driežai yra iš tiesų artimesni gyvatėms, nei kitiems driežams. Todėl bet kokia grupė, kuri apimtų visus driežus, turėtų kartu apimti ir gyvates, priešingu atveju, dalį vadinamųjų driežų reikėtų išimti. Tad pobūrio driežai modernioje sistematikoje nebeliko, tačiau įvairūs biologai kartais dar naudoja šį terminą, kartu nurodydami tikslesnį apibrėžimą, ką turi omenyje. Pavyzdžiui, 1997 m. Michael deBraga ir Olivier Rieppel driežus (*Sauria*) apibrėžė kaip gyvūnų grupę, į kurią įeina seniausias bendras *Choristodera*, *Archosauromorpha* ir *Lepidosauromorpha* protėvis bei visi jų palikuonys. Tačiau tokie apibrėžimai nesulaukia platesnio pripažinimo biologinėje klasifikacijoje.

Pasaulyje yra daugiau kaip 6000 tradiciškai driežais laikytų rūšių, priklausančių 29 šeimoms:
* *Infrabūrys. Iguania* 
** Šeima. Agamos (*Agamidae*) 
** Šeima. Chameleonai (*Chamaeleonidae*) 
** Šeima. Iguanos (*Iguanidae*) 
* *Infrabūrys. Gekkota* 
** Šeima. Gekonai (*Gekkonidae*) 
* *Infrabūrys. Scincomorpha* 
** Šeima. Scinkai (*Scincidae*) 
** Šeima. Driežiniai (*Lacertidae*) 
** Šeima. Tejidai (*Teiidae*) 
* *Infrabūrys. Diploglossa* 
** Šeima. Gluodenai (*Anguidae*) 
** *Infrabūrys. Platynota (Varanoidea)* 
** Šeima. Varanai (*Varanidae*) 
** šeima. Nuodadančiai (*Helodermatidae*) 
ir kt.

## Išnašos
Dendritas

**Dendritas** (, , medis) – neurono atauga, priimanti signalus iš kitų neuronų. Dendritai yra trumpesni už aksonus. Vidutiniškai vienas neuronas turi 5-15 stambių dendritų, tačiau nugarinių mazgų neuronai turi tik vieną labai ilgą dendritą. Dendrito citoplazma vadinama **dendroplazma**. Dendrito galai baigiasi **dendrito spygliukais** (), kurie jungiasi su aksonais ir priima nervinį impulsą. Dendritai gali priimti labai daug nervinių impulsų, nes jie maždaug sudaro 80-90 proc. viso neurono paviršiaus.

Ilgai buvo manoma, kad dendritai atlieka tiesinio sumatoriaus vaidmenį. Kauno medicinos instituto (dabar Kauno medicinos universitetas) mokslininkas Aronas Gutmanas XX a. antroje pusėje pagrindė teiginį, kad dendrito funkcijos netiesinės ir kad jis galėtų būti aprašomas kaip procesorius, ne tik perduodantis, bet ir apdorojantis signalus.
Gekonai

**Gekonai** (*Gekkonidae*) – driežų pobūrio šeima. Tai nedideli primityvūs gyvūnai, turintys dideles akis ir suaugusius į skaidrią membraną kaip gyvačių vokus. Akies vyzdys vertikalus. Dauguma gekonų apatinėje pirštų dalyje turi kibius plaukelius, todėl jie vikriai gali bėgioti stačiomis uolomis ar medžių kamienais. Yra aktyvūs naktį (bet yra ir dieninių gekonų), skleidžia tam tikrus garsus. Dauguma požymių netinka Eublepharinea pošeimiui.
Leopardinis gekonas (*Eublepharis macularius*) yra geriausiai pradedantiesiems tinkamas ir dažniausiai auginamas pasaulio driežas.

Paplitę tropikuose ir subtropikuose. Šeimoje yra apie 950 rūšių.
*Sieninis gekonas (*Tarentola mauritanica*)
*Scinkinis gekonas (*Teratoscincus scincus*)
*Kaspijinis gekonas (*Gymnodactylus caspius*)
*Skiautėtauodegis gekonas (*Ptychozoon homalocephalum*)
*Skiauterėtasis gekonas (*Rhacodactylus ciliatus*)
*Leopardinis gekonas (*Eublepharis macularius*)
*Auksinis gekonas (*Gekko ulikovskii*)
*Skraidantysis gekonas (*Ptycozoon kuhli*)
*Madagaskaro dieninis gekonas (*Phelsuma madagascariensis*)
*Juostuotasis gekonas (*Gekko vittatus*)
*Gekonas tokis (*Gekko gecko*)

ir kt.
Iguanos

**Iguanos** (*Iguanidae*) – žvynaroplių būrio šeima, kuriai priklauso įvairaus dydžio driežai, dažnai išilgai nugaros turintys aštrių spyglių keterą. Dantys priaugę prie vidinės žandikaulių pusės.

Paplitusios Pietų Amerikoje, Karibuose, Meksikoje, Fidžyje, Madagaskare (:en:Oplurus cuvieri). Šeimoje yra apie 900 rūšių:
*Žalioji iguana (*Iguana iguana*). **Pav.**
*Jūrinė iguana (*Amblyrhynchus cristatus*)
*Konolofas (*Conolophus subcristatus*)
*Frinozoma (*Phrynosoma coronatum*)
ir kt.

## Gentys
*Jūrinės iguanos (*Amblyrhynchus*) 
**[[Brachylophus]]*
**[[Conolophus]]*
*Juodosios iguanos (*Ctenosaura*) 
*Žieduotauodegės iguanos (*Cyclura*) 
*Dykuminės iguanos (*Dipsosaurus*) 
*Tikrosios iguanos (*Iguana*) 
*Čakvelos (*Sauromalus*)
Scinkai

**Scinkai** (*Scincidae*) – driežų pobūrio šeima, kuriai priklauso nedideli driežai, turintys lengvai nulūžtančią uodegą. Jų kūnas ištįsęs, padengtas blizgančiais žvynais. Kojos trumpos arba visai sunykusios. Greitai įsirausia į smėlį. Dauguma rūšių gimdo gyvus jauniklius (gyvagimdės).

Paplitę šiltesniuose kraštuose. Šeimoje priskaičiuojama iki 1200 rūšių:
* Paprastasis scinkas (*Scincus scincus*)
* Ilgakojis scinkas (*Eumeces schneideri*)
* Gluodeninis scinkas (*Chalcides chalcides*)
ir kt.
Agamos

**Agamos** (*Agamidae*) – driežų pobūrio šeima. Dantys statmenai priaugę prie žandikaulių ir iškritę nebeatauga, tuo jos skiriasi nuo iguanų. Keičia spalvą, tačiau lėčiau nei chameleonai. 

Šeimoje daugiau kaip 300 rūšių. Gyvena Afrikoje, Azijoje ir Australazijoje

## Sistematika

* Pošeimis. *Agaminae*
** *[[Acanthocercus]]*
** *[[Acanthosaura]]*
** Tikrosios agamos (*Agama*)
** Barzdotosios agamos (*Amphibolurus*)
** Beausės agamos (*Aphaniotis*)
** Brachizaurai (*Brachysaura*)
** Kaupo kalotės (*Bronchocela*)
** *[[Bufoniceps]]*
** Kaimaninės agamos, kaimaniniai drakonai (*Caimanops*)
** Kalotės (*Calotes*)
** Raguotosios agamos (*Ceratophora*)
** *[[Chelosania]]*
** Apykaklėtieji driežai (*Chlamydosaurus*)
** Gyvagimdės agamos (*Cophotis*)
** Skiauterėtosios miškinės agamos (*Coryphophylax*)
** *[[Cryptagama]]*
** Narsiosios agamos (*Ctenophorus*)
** Sumatrinės medlaipės agamos (*Dendragama*)
** Australinės agamos (*Diporiphora*)
** Skraidantieji drakonai (*Draco*)
** Miškiniai drakonai, kampuotagalvės agmos (*Gonocephalus*)
** *[[Harpesaurus]]*
** Būriuotieji driežai (*Hydrosaurus*)
** *[[Hypsicalotes]]*
** Australinės miškinės agamos (*Hypsilurus*)
** Pakrantinės agamos (*Japalura*)
** *[[Laudakia]]*
** *[[Lophocalotes]]*
** Australiniai vandeniniai driežai (*Lophognathus*)
** Gumbanosės agamos (*Lyriocephalus*)
** *[[Mictopholis]]*
** Molochai (*Moloch*)
** *[[Oreodeira]]*
** Himalajinės agmos (*Oriocalotes*)
** Slaptausės agamos (*Otocryptis*)
** Borneo didžiosios agamos (*Phoxophrys*)
**  Apvaliagalviai (*Phrynocephalus*)
** Vandeniniai driežai (*Physignathus*)
** Drakonai (*Pogona*)
** *[[Pseudocalotes]]*
** Smėlinės agamos (*Psammophilus*)
** *[[Pseudotrapelus]]*
** *[[Ptyctolaemus]]*
** *[[Rankinia]]*
** *[[Salea]]*
** Sitanos (*Sitana*)
** *[[Trapelus]]*
** Australiniai paslėptaausiai (*Tympanocryptis*)
** *[[Xenagama]]*
* Pošeimis. *Leiolepinae*
** Drugelinės agamos (*Leiolepis*)
** Dygliauodegės agamos (*Uromastyx*)


Image:Chlamydosaurus kingii.jpg|Apykaklėtasis driežas (*Chlamydosaurus kingii*)
Image:Wasseragame.jpg|Vandeninė agama (*Physignathus cocincinus*)
Image:Physignatuslesueurii2.jpg|*[[Physignathus lesueurii]]*
Image:Pogona vitticeps1.jpg|Barzdotoji agama (*Pogona vitticeps*)
Image:Dornschwanz1.jpg|Dygiauodegis (*Uromastyx dispar*)
Dainius Kepenis

**Dainius Kepenis** (g. 1952 m. rugpjūčio 18 d. Klaipėdoje) – Lietuvos politinis veikėjas, Lietuvos sveikuolių sąjungos garbės prezidentas.

## Biografija

Gimė tarnautojų Algirdo ir Danutės šeimoje. Brolis Mindaugas - advokatas, 1982-1991 m. dirbo tardytoju milicijoje, 1991-1995 m. - Lietuvos policijoje.

Mokslus pradėjo Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinėje mokykloje. Lankė kino, radiotechnikos, pramoginių šokių būrelius. Mėgo sportuoti, irklavo baidarę, buriavo.

Vėliau įstojo į Kūno kultūros institutą, tapo kūno kultūros mokytoju. Taip pat dirbo sporto treneriu.

Paskirtas Klaipėdos buriavimo mokyklos direktoriumi, 1982–1987 m. – Palangos sporto komiteto pirmininkas. Tuo metu dalyvavo įgyvendinant nemažai projektų: Palangos dviračių takas, „Lino“, ir „Jūratės“ baseinai, teniso kortai, bėgimo klubas ir bėgimo takas „Labrytys“. Talkino kuriant jojimo bazę ir Hipodromą, vadovavo Palangos stadiono statybai.

1987 m. išvyko į Vilnių, kur paskirtas Valstybinio Kūno kultūros ir sporto komiteto kūno kultūros valdybos viršininku. Būnant šiame poste dalyvavo įvairiuose susibūrimuose, kūrė Sąjūdžio rėmimo grupę, 1988 m.vadovavo LTOK atkūrimo suvažiavimo organizacinio darbo grupei ir pirmininkavo suvažiavimui. Kartu su Vilniaus Juvenologinio klubo vadovu Eduardu Girčiu 1988 metų rugsėjo mėnesį surengė pirmąją Sveikatos mokyklą Nemenčinėje prie Balžio ežero. 1989 m. sausio 13 d. vadovavo Lietuvos sveikatos sąjungos (nuo 1993 m. Sveikuolių sąjungos) įkūrimui.

1989 m. vėl grįžo į Palangą. 1990 m. spalio 1 d. Palangoje atidaryta sveikatingumo mokykla. D. Kepenis tapo šios mokyklos direktoriumi. Palangos sveikatos mokyklos ir LSS surengtose stovyklose apsilankė per 31000 žmonių iš 15 pasaulio šalių.

D. Kepenis yra LTOK atkūrimo darbo grupės ir Generalinės asamblėjos narys, apdovanotas LTOK „Garbės ženklu“. Buvo Dariaus Kuolio suburtos pilietinės iniciatyvos Piliečių Santalka komiteto narys.

2016–2024 m. Seimo narys.

1973 m. vedė, 1977 m. gimė pirmasis sūnus, 1980 m. – antrasis (Donatas ir Liutauras). Žmona – Regina.

## Nuorodos
Gluodenai

**Gluodenai** (*Anguidae*) – driežų pobūrio šeima, kuriai priklauso gyvatiškai pailgėjusį kūną turintys ropliai. Kūną dengia lygūs čerpiški žvynai. Galūnės įvairiai redukuotos.

Paplitę Eurazijoje ir Amerikoje. Šeimoje yra apie 80 rūšių, iš jų viena gyvena Lietuvoje – trapusis gluodenas, arba tiesiog gluodenas (*Anguis fragilis*).

## Sistematika
***Pošeimis. Anguinae**
**Gentis. Gluodenai (*Anguis*)
**Gentis. Lieknieji panceriniai driežai (*Ophisaurus*)
**Gentis. Panceriniai driežai (*Pseudopus*)

***Pošeimis. Diploglossinae**
**Gentis. *[[Celestus]]*
**Gentis. *[[Diploglossus]]*
**Gentis. Gyvatiniai driežai (*Ophiodes*)

***Pošeimis. Gerrhonotinae**   
**Gentis. *[[Abronia (roplys)|Abronia]]*
**Gentis. *[[Barisia]]*
**Gentis. *[[Coloptychon]]*
**Gentis. *[[Elgaria]]*
**Gentis. Aligatoriniai driežai (*Gerrhonotus*)
**Gentis. *[[Mesaspis]]*
Mėlynoji medlaipė

**Mėlynoji medlaipė** (*Dendrobates azureus*) – Medlaipinių šeimos varliagyvis. Aptinkamas tik Pietų Amerikoje, pietiniame Suriname regione – *Sipaliwini Savannah*.

Varlė yra vidutinio dydžio, sveria apie 3 gramus, kūnas 3-4,5 cm, tipinis gyvenimo trukmė – 4-6 metai (nelaisvėje ~10 metų). Oda glotni, ryškiai mėlyna su juodomis dėmėmis, tai yra įspėjimas galimiems plėšrūnams, kad odoje yra mirtino neurotoksino. Galūnės turi po 4 pirštus, kiekvienas jų užsibaigia plačiu suplokštėjusiu galu su siurbtukine taurele, kuri padeda sukibti su slidžia aplinka, kurioje varlė gyvena.

Patinai ir patelės panašios išvaizdos, tačiau patelės šiek tiek didesnės ir putlesnės. Patelių vidutinis dydis 4,5 cm, patinų – tik 4 cm. Patinų pirštų galai didesni ir yra širdies formos, patelių – apvalūs.

Aptinkamos tamsiose, drėgnuose vietose, ypač po akmenimis prie vandens. Skirtingai nuo daugelio varlių, kiaušinėlius išneršia ne vandenyje, o ant žemės, dažniausiai po akmenimis ar rąstais, nuolatos drėgnose samanotose vietose.

Varlė pati negamina paralyžiuojančių neorotoksinų, jie sukaupiami odoje iš daugelio suėdamų vabzdžių (ypač skruzdžių) ir po to išskiriami per daugybę liaukų esančių odoje. Auginamos nelaisvėje jos praranda šį apsauginį mechanizmą, dėl toksinų maiste trūkumo.

Vietiniai indėnai dažnai naudoja šią medžiagą iečių ir strėlių antgaliams tepti. Varlės išskiriamos medžiagos taip pat yra tiriamos dėl galimo panaudojimo farmacijoje.

## Nuorodos
*University of Michigan Animal Diversity Web – Dendrobates azureus
Nuodadančiai

**Nuodadančiai** (*Heloderma*) – driežų pobūrio, monotipinės **nuodadančių** (*Helodermatidae*) šeimos gentis, kuriai priklauso nerangūs, ryškių spalvų ir mažomis akimis driežai. Apatiniame žandikaulyje turi nuodingus su grioveliu dantis. Nuodai veikia nervų sistemą. Tai vieninteliai nuodingi driežai. Gyvena Šiaurės Amerikos pietvakarinėje dalyje, sausose vietose.

Gentyje yra dvi rūšys:
*Meksikos nuodadantis (*Heloderma horridum*)
*Šiurpusis nuodadantis (*Heloderma suspectrum*)
Elektrinė įtampa

**Elektrinė įtampa** apibūdina darbą, kurį atlieka (arba gali atlikti) elektros krūvis tekėdamas grandine. Žinodami grandine pratekėjusį elektros krūvį *q* ir atliktą darbą *A*, galime apskaičiuoti **įtampą**:

:  U = \frac{A}{q} = \frac{A_k}{q} + \frac{A_p}{q},

kur
: A_k – kuloninių jėgų atliktas darbas.
: A_p – pašalinių jėgų atliktas darbas.
: U – elektrinė įtampa. Kitas dažnai pasitaikantis žymėjimas raide **V** (dažniausiai ne Europos šalys).

## Elektrinio lauko potencialas
Elektrinę įtampą galima apibūdinti kaip potencialo verčių pradiniame ir galiniame taške skirtumą.

**Elektrinio lauko potencialas** - fizikinis dydis, lygus elektriniame lauke esančio krūvio potencinės energijos ir krūvio santykiui.

\phi=\frac{W}{q} = k\frac{r}=Er


kur

\phi
 - elektrinio lauko potencialas.

W
 - elektrinio lauko potencinė energija;

q
 - krūvis;

r  - atstumas tarp taškinių krūvių;

E - elektrinio lauko stipris;

U= \phi_1-\phi_2=-\Delta U


## Matavimo vienetai

Elektrinės įtampos matavimo vienetas remiantis įtampos apskaičiavimo formule yra:

:  [U] = \frac{[A]}{[q]} = \frac{[1 J]}{[1 C]} = 1J/C.

Pagerbiant italų mokslininką Alessandrą Voltą, įtampos matavimo vienetas *1 J/C* buvo pavadintas voltu. Voltas sutrumpintai žymimas raide *V*.

: \mathbf[U] = \mathbf 1J/C = 1 V.

Iš elektrinės įtampos apskaičiavimo formulės matyti, kad voltas yra tokia elektrinė įtampa tarp laidininko galų, kai juo pratekėdamas *1C* krūvis atlieka *1J* darbą. Voltą galima apibūdinti ir kitaip: *1V* įtampos šaltinis suteikia 1J energijos 1C krūvį turinčioms dalelėms.

## Įtampa pagal Omo dėsnį

Kūnus, tarp kurių yra įtampa, sujungus laidininku teka elektros srovė, kurios dydis priklauso nuo įtampos ir laidininko varžos. Pastarųjų santykį apibrėžia Omo dėsnis:

: \mathbf{U} = \mathbf{I}\cdot\mathbf{R}

## Įtampos matavimo prietaisai

Įtampos matavimo prietaisas – voltmetras. Jis jungiamas į grandinę lygiagrečiai. Įtampą galima matuoti ir galvanometru, kuris yra sujungiamas su didelės varžos rezistoriumi ir įjungiamas tarp dviejų grandinės taškų. Jeigu reikia išmatuoti didesnę įtampą, prie galvanometro nuosekliai prijungiama priešvaržė.

**Idealus voltmetras** - toks voltmetras, kurio varža yra begalinė.

R_V=\infin


kur 

R_V - idealaus voltmerto varža;
Voltas

**Voltas** (žymima **V**) – įtampos matavimo vienetas.

Pavadinta pagerbiant italų mokslininką Aleksandrą Voltą () – vieną iš dabartinio mokslo ir supratimo apie elektrą pradininkų.

V, tarptautinės vienetų sistemos el. įtampos, el. potencialo ir elektrovaros jėgos vienetas;
1 V = 11 W/A (vatas amperui).
Tejidai

**Tejidai** (*Teiidae*) – driežų pobūrio šeima, kuri labai artima tikriesiems driežams, bet kaukolėje viršutinė smilkinio duobė nėra užakusi.

Paplitę Pietų Amerikoje. Šeimoje yra apie 230 rūšių.
Fotonas

**Fotonas** (gr. φως, *phōs* – šviesa) – elektromagnetinio lauko kvantas (elektromagnetinės sąveikos nešiklis), viena iš elementariųjų dalelių. Jis neturi elektros krūvio, rimties masės ir egzistuoja tik judėdamas šviesos greičiu.
Jis yra bozonas su sukiniu lygiu 1. Žymimas simboliu γ.

Kadangi fotonas yra judanti dalelė, tai jam taip pat priskiriama energija E=h\nu\! bei judesio kiekis p=E/c\!, kur h\! yra Planko konstanta, o \nu\! – elektromagnetinės bangos dažnis. Jei elektromagnetinė banga sklinda ne vakuumu, o medžiaga, tai fotonai yra sugeriami, o jų energija bei judesio kiekis perduodami medžiagai. Priešingo proceso atveju, kai medžiaga išspinduliuoja fotoną, energija bei judesio kiekis iš medžiagos perduodami fotonui.

Kvantinėje elektrodinamikoje sąveiką tarp dviejų dalelių, turinčių elektrinį krūvį, perduoda virtualūs fotonai. Sąveika vyksta vienai dalelei išspinduliuojant virtualų fotoną, kuris yra sugeriamas antrosios dalelės. Kuo didesnis elektrinis krūvis, tuo intensyviau išspinduliuojami fotonai. Dalelei išspinduliuojant arba sugeriant virtualų fotoną negalioja energijos bei judesio kiekio tvermės dėsniai, todėl ir sakoma, kad fotonas yra virtualus, o ne realus.
Augustinas Janulaitis

**Augustinas Janulaitis** (1878 m. kovo 19 d. Malavėnuose, Šiaulių valsčius, Rusijos imperija – 1950 m. gegužės 22 d. Kaune. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.) – teisėtyrininkas, teisėjas, publicistas, teisės ir literatūros istorikas, politinis veikėjas.

## Biografija
Kilęs iš 13 vaikų šeimos. Seserys Julija Biliūnienė ir Veronika Alseikienė, brolis Pranciškus Janulaitis. 1886 m. Augustinas įstojo į Šiaulių gimnaziją, bet 1893 m. už lietuviškos spaudos laikymą ir pogrindinę veiklą pašalintas. 1896 m. baigė Rygos gimnaziją. 1896–1900 m. studijavo teisę Maskvos universitete, iš jo du kartus buvo pašalintas.

1899 m. rugpjūčio 8 d. dalyvavo pirmojo lietuviško spektaklio „Amerika pirtyje“ pastatyme Palangoje, pats 1900 m. sausio 16 d. vaidino jo pastatyme Liepojoje. 1896–1901 m. bendradarbiavo varpininkų leidiniuose „Ūkininkas“ ir „Varpas“ (Žmogaus ir A. Juodvalkio slapyvardžiais), nuo 1898 m. – „Vienybėje lietuvninkų“ ir kt.

1900–1901 m. kalintas Liepojoje. Sužinojęs, kad nuspręsta jį ištremti į Sibirą, pabėgo į Tilžę, kur 1902–1905 m. redagavo „Darbininkų balsą“.  Nuo 1901 iki 1923 m. LSDP narys, buvo renkamas CK nariu (slapyvardis *J. Lizdeika*).

1903–1905 m. studijavo Berno universitete. 1906 m. su padirbtu pasu pagautas prie sienos ir Vilniaus apygardos teismo nuteistas 10 mėn. kalėjimo už lietuviškos literatūros gabenimą. Atlikęs bausmę, jau tikrąja pavarde grįžo į Maskvą tęsti studijų universitete ir 1907 m. jį baigė. 1908 m. su M. Biržiška redagavo „Žariją“, bendradarbiavo leidiniuose „Vilniaus žinios“, „Lietuvos žinios“, „Visuomenė“. Dirbo advokatu, 1912 m. tapo prisiekusiuoju advokatu tame pačiame Vilniaus apygardos teisme.

1916–1917 m. vokiečių internuotas Čersko karo belaisvių stovykloje. 1918 m. dirbo „Darbo balso“ redakcijoje. 1918 m., Augustinui Voldemarui išvykus į Paryžių vadovauti Lietuvos delegacijai Taikos konferencijoje, ėjo užsienio reikalų ministro pareigas. Likęs Vilniuje, Vinco Kapsuko suimtas.

1919–1925 m. Lietuvos Vyriausiojo tribunolo teisėjas, 1924 m. – pirmininkas. Nuo 1922 m. Lietuvos universiteto Teisės fakulteto Istorijos katedros vedėjas, 1924 m. – ordinarinis profesorius, 1932 m. – Garbės daktaras, 1935 m. – dekanas Kaune, nuo 1939 m. – Vilniaus universitete. Be to, dėstė Aukštuosiuose karininkų kursuose, nuo 1936 m. – Dotnuvos žemės ūkio akademijoje.

1922–1925 m. Valstybinės archeologijos komisijos pirmininkas. Redagavo Istorijos draugijos organą „Praeitis“ (1 t. išėjo 1930 m., 2 t. – 1933 m.). 1924–1939 m. redagavo VDU „Teisės fakulteto darbus“ (10 tomų).

1945 m. – Vilniaus universiteto Istorijos filologijos fakulteto dekanas, vėliau – LTSR Mokslų akademijos tikrasis narys.

Iki 1908 m. parašė daug straipsnių politinėmis temomis. Išvertė Karlo Markso „Manifestą“ (išleido Martynas Jankus). Po 1908 m. parašė daug istorinių tyrinėjimų darbų, parengė spaudai Jono Biliūno raštus, vertė Ibseno, Dostojevskio knygas. Spaudoje pasirašinėjo *Žmogaus* ir kitais slapyvardžiais.

## Bibliografija
* Simanas Daukantas, 1913 m.
* Žydai Lietuvoje, 1923 m.
* 1863–1864 m. sukilimas Lietuvoje, 1921 m.,
* Lietuvos bajorai ir jų seimeliai XIX a., 1936 m.,

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija .
Darbo balsas (Vilnius)

**„Darbo balsas“** – Lietuvos socialdemokratų visuomenės, politikos ir literatūros laikraštis, leistas 1917 m. lapkričio 15 d. – 1919 m. sausio 7 d. Vilniuje.

## Leidimai
Leido Lietuvos socialdemokratų partija. Savaitraštis, nuo Nr. 45 – dvisavaitinis leidinys. Spausdino J. Bajevskio spaustuvė Vilniuje. Išėjo 58 numeriai. 1917 m. pasirodė 4, 1918 m. – 53, 1919 m. – 1 numeris. Tiražas 5000 egz. (1917 m.).

Bendradarbiai – Stasys Brašiškis, Vytautas Didžiulis, Augustinas Janulaitis, Kazys Kepalas, Stasys Matijošaitis, Adomas Mika, Juozas Paknys, Motiejus Pečiulionis,

Propagavo Lietuvos socialdemokratų partijos idėjas, spausdino LSDP dokumentus, domėjosi darbo žmonių ekonomine, politine ir soeialine padėtimi, informavo apie šalies ir pasaulio politikos, ekonomikos ir kultūros įvykius, spausdino teorinius straipsnius, polemizavo su kitos orientacijos spauda.

Redaktorius – Steponas Kairys,  techninis redaktorius Peliksas Bugailiškis.

## Šaltiniai
Vaclovas Bielskis

**Vaclovas Bielskis** (1870 m. gegužės 1 d. Seimeniškiai, Šiluvos valsčius, dab. Raseinių raj. – 1936 m. rugsėjo 9 d. Varšuva, palaidotas Ginkūnų laisvamanių kapinėse Šiauliuose) – inžinierius, knygnešys, žurnalistas, visuomenės ir politinis veikėjas, savivaldybininkas.

## Biografija
Mokydamasis Šiaulių gimnazijoje 1880–1889 m. dalyvavo slaptuose marksisto Liudviko Janavičiaus organizuotuose mokinių būreliuose. 1889–1891 studijavo Petrapilio universitete, dalyvavo studentų draugijose, kadetų veikloje. 1896 m. baigė Petrapilio technologijos institutą.

1896–1905 m. dirbo Jekaterinoslave (Ukraina) plieno gamykloje, 1905 m. gegužės mėn. suimtas už draudžiamos spaudos laikymą, vėliau amnestuotas. Nuo 1905 m. gyveno Šiauliuose, dirbo Zubovų dvaro įgaliotiniu Gubernijos dvare. 1911 m. išrinktas miesto dūmos nariu.

1915–1918 m. gyveno Petrapilyje, kartu su kitais įsteigė laikraštį „Naujoji Lietuva“, karo pabėgėliams šelpti draugiją „Grūdas“, dalyvavo Vasario revoliucijoje. Jo suagituotas ir į Valstybės dūmą atvestas I pulkas praktiškai nulėmė revoliucijos pradžią.

1917 m. birželio mėn. išrinktas Vilniaus konferencijos nariu nuo valstiečių liaudininkų partijos, dalyvavo Rusijos tautinių mažumų suvažiavime Kijeve. 1918 m. Lietuvių komisariato, ruošusio karo metu išvežto Lietuvos turto grąžinimą, vedėjas. 1919 m. Vinco Kapsuko vyriausybės žemės ūkio komisaras, šiai pabėgus, liko Vilniuje, buvo partizanų būrio vadas.

Nuo 1919 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys. Dirbo geležinkelių valdyboje Kaune, 1923 m. grįžo į Šiaulius. 1923 m. ir 1925 m. išrinktas Šiaulių miesto savivaldybės tarybos nariu, iki 1931 m. liepos mėn. tarybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 1925 m. – LSDP CK narys. 1926 m. – „Naujosios gadynės“ bendradarbis, Povilo Višinskio liaudies universiteto lektorius, Šiaulių suaugusiųjų mokyklos direktorius, Kultūros švietimo draugijos pirmininkas. 1928 m. lapkričio 4 d. išrinktas pirmuoju Šiaulių apygardos ligonių kasos valdybos pirmininku.

## Šaltiniai