open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vytautas Pranas Bičiūnas

**Vytautas Pranas Bičiūnas** (1893 m. rugpjūčio 20 d. Klovainiai, Šiaulių apskritis – 1943 m. spalio 30 d. Sverdlovske) – Lietuvos dailininkas, teatro veikėjas, rašytojas, dailės ir literatūros kritikas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Gimė amatininko šaltkalvio šeimoje. 1903–1912 m. mokėsi Šiaulių gimnazijoje. Dailininko K. Mazino paragintas 1912–1916 m. mokėsi Kazanės dailės mokyklos tapybos skyriuje, o jį pabaigęs, iki 1917 m. – architektūros skyriuje.

1917 m. su J. Tumu-Vaižgantu Petrograde redagavo laikraštį „Lietuvių balsas“. 1917 m. mobilizuotas į carinės Rusijos kariuomenę, 1918 m. pradžioje iš kariuomenės pasitraukė, dirbo prie Vyriausios lietuvių tarybos, vadovavo informaciniam biurui, bendradarbiavo rengiant Lietuvos etnografinį žemėlapį.

1918 m. gegužės mėn. grįžo į Lietuvą, kurį laiką – Šiaulių gimnazijos piešimo mokytojas. 1918 m. pabaigoje persikėlė į Vilnių, Lietuvos Vyriausybės Meno departamento Pritaikomosios dailės skyriaus vedėjas, po to Krašto apsaugos ministerijos propagandos skyriaus vedėjas, Vidaus reikalų ministerijos Tikybos departamento direktorius, Valstybės kontrolės Marijampolės, Raseinių, Šiaulių apygardų revizorius.

1919 m. vienas iš Lietuvos darbo federacijos steigėjų, 1919–1926 m. taip pat ir Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas III (Raseinių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo atstovas.

Nuo 1923 m. dėstė dailę Kauno meno mokykloje. 1920–1923 m. „Vilkolakio“ ir Tautos teatrų aktorius, dramaturgas, scenografas. Vadovavo savo įsteigtoms teatro trupėms 1927–1928 m. „Vytis“ ir 1931–1932 m. „Žvaigždikis“. 1931 m. Šaulių sąjungos teatro režisierius. 1941 m. birželio 14 d. sovietinės okupacinės valdžios ištremtas į Šiaurės Uralo lagerius, vėliau sušaudytas.

## Kūryba
Nuo 1920 m. su grafikos kūriniais dalyvavo dailės parodose, iliustravo knygų. Parašė eilėraščių, apsakymų (rinkinys „Mano apysakos“, 1928 m.), dramos kūrinių (pjesė „Žalgiris“, 1932 m., Vilkolakio spektaklių scenarijai).

## Bibliografija
* M. K. Čiurlionis 1927 m.
* Vinco Krėvės „Likimo keliais“, literatūros kritikos knyga, 1930 m.
* Kaunas, 1030–1930, 1930 m.
* Tiesa apie Vilnių, publicistika, 1931 m.
* Kun. Juozas Katelė ir jo laikai, monografija, 1934 m.
* Liaudies teatras, patarimų knyga scenos mėgėjams, 1936 m.

## Literatūra
* Bičiūnas Vytautas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 8.
* Bičiūnas Vytautas, Lietuvių enciklopedija, t. 2, Boston, 1954, p. 489.
* Blažytė-Baužienė D., Bičiūnas Vytautas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 84-88.
* Blažytė-Baužienė D., Bičiūnas Vytautas, Lietuvos Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 208–210.

## Šaltiniai
Yandex (paieškos sistema)

**Yandex** (rus. Я́ндекс) – Rusijoje populiari paieškos sistema.

Yandex paieškos sistema pradėjo veikti 1997 m. rugsėjo 23 d. 2001 m. „Yandex“ aplenkė „Rambler“ – kitą rusišką paieškos sistemą – ir tapo populiariausia paieškos sistema tarp Rusijos internautų. 2015 m. sausį Rusijoje šią paieškos sistemą naudoja apie 51,2 % internautų. 

Yandex atsižvelgia į rusų kalbos žodžių gramatines formas paieškos užklausose.

## Išnašos

## Nuorodos
* www.yandex.ru
* www.yandex.com
Vytautas Bičiūnas (1923)

**Vytautas Bičiūnas** (1923 m. kovo 25 d. Rokiškis – 1999 m. sausio 31 d. Vilnius) – Lietuvos muzikologas, garso režisierius, kompozitorius.

## Biografija
1956 m. baigė Lietuvos konservatoriją, E. Balsio muzikos teorijos klasę. 1973 m. stažavo Varšuvos aukštojoje muzikos mokykloje (vilniečio A. Karužo klasėje).

Nuo 1945 m. (su pertrauka) Lietuvos radijo, 1956 m. pirmasis Lietuvos televizijos garso režisierius. Nuo 1961 m. TSRS gramofono plokštelių firmos „Melodija“ Vilniaus įrašų studijos garso režisierius. Nuo 1956 m. dėstė Lietuvos konservatorijoje (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija); nuo 1982 m. docentas.

Sukūrė preliudą, pasakaliją ir fugą vargonams, sonatą fortepijonui, simfoniją, mišias, choro ir solo kūrinių.

## Bibliografija
* Muzikinės akustikos pagrindai, 1988 m.
* Muzikos įrašai, 1988 m.

## Šaltiniai
Portunus trituberculatus

***Portunus trituberculatus*** - gausiausiai žvejojama krabų rūšis pasaulyje. Kasmet pagaunama virš 300 000 tonų, iš kurių 98 % sužvejojami prie Kinijos krantų.

*P. trituberculatus* randamas nuo Hokaido iki Pietinės Indijos, aplink Malajų salyną ir į pietus iki Australijos krantų. Malajų kalba jis vadinamas *ketam bunga* - "gėliniu krabu". Gyvena seklumose smėlėtu ar purvo dugnu, nedidesniame nei 50 m gylyje, kur šie krabai krabai minta jūržolėmis ir gaudo žuvis, kirmėles ir dvigeldžius.

Šarvas gali pasiekti 15 cm plotį ir nuo priekio iki užpakalio būti 7 cm ilgio. 

Giminingos rūšys:
**P. pelagicus*
**P. sanguinolentus*
**P. haani*
**P. nipponensis*
Rimas Bičiūnas

**Rimas Zigmas Bičiūnas** (g. 1945 m. rugpjūčio 13 d. Panemunis, Rokiškio apskr.) – Lietuvos tapytojas.

## Biografija
1972 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokėsi pas A. Gudaitį. Nuo 1971 m. vadovauja dailės studijai „Paletė“.

Motina Monika Bičiūnienė.

## Kūryba
Nuo 1972 m. dalyvauja parodose Lietuvoje, nuo 1980 m. ir tarptautinėse parodose daugelyje Europos, Azijos, Afrikos, Šiaurės Amerikos šalių, surengė individualių parodų.

Nutapė švenčių, darbo, poilsio tematikos („Vestuvės“ 1975 m., „Kaimiškoji madona“ 1989 m., „Kaukių pavasaris“ 1999 m., „Kačių karalienė“ 2009 m.), alegorinių (ciklai „Flora“, „Moteris ir paukštis“, abu 1980-1999 m.) kompozicijų, lyriškų peizažų („Vilniaus pušys“ 1978 m., „Nidos motyvai“ 1996-1997 m.), natiurmortų („Paletė ir gėlės“ 1995 m.), laisvai interpretuotų autoportretų, portretų (Stanislovas Riauba, 1972 m.).

Kūriniams būdinga ekspresyvi tapysena, figūrų deformacija, ryškių, kontrastingų spalvų deriniai, optimizmas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stasio Juškaus galerija
Dvispalvė lakabudė

**Dvispalvė lakabudė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, lakabudžių (*Laccaria*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pušynai (sausi). parkai, pamiškės, miškeliai, pakelės.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Lakšteliai, kartais kepurėlė ir kotas violetinio atspalvio.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 1–4 (6) cm skersmens, iškiliai paplokščia, centre plačiai, negiliai įdubusi, matinė, plaušuota, žvyneliuota, rudos, cinamono spalvos, violetiškai rausvai ruda, sendama išblunka. Lakšteliai stori, reti, platūs, šviesiai pilkai rožiniai, violetinio atspalvio, pusiau nuaugtiniai. Kotas 3–8 (10)×0,3–0,8 cm, išilgai violetiškai plaušuotas, pilkai rožinis, rausvai rudas, tamprus. Trama pilkšva, rusva, nekarti, grybų kvapo. Sporos  7–9×6,5–8,5 μm.

**Būdingi požymiai:** kaip lakabudžių šeimos grybų - vaisiakūniai stamboki, lakšteliai violetiniai.

Auga pavieniui arba mažomis grupelėmis. Nereta. Valgoma, verta dėmesio, ypač tinka sriuboms paskaninti.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 107 psl.
Monika Bičiūnienė

**Monika Bičiūnienė** (1910 m. balandžio 28 d. Baubliuose, Panemunio valsčius – 2009 m. spalio 23 d.) – Lietuvos tautodailininkė tapytoja.

## Biografija
Gimė Rokiškio krašto žvejo šeimoje. Ištekėjusi už kaimo siuvėjo Liongino Bičiūno kartu su vyru siuvo drabužius. 1945 m., gimus sūnui, šeima apsigyveno Pandėlyje. Nuolat dirbo kasdienius namų ruošos darbus, mokykloje – valytoja, teisme – kurjere, internate – naktine budėtoja.

Tapyti pradėjo sulaukusi 50 metų, apie 1960 m. paskatinta sūnaus – tapytojo Rimo Bičiūno. Nuo 1966 m. dalyvavo parodose, surengė keliolika individualių parodų Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje, Rusijoje.

Nutapė (aliejus, tempera, pastelė) darbo, poilsio, švenčių, šeimyninių scenų, gamtovaizdžių, portretų, natiurmortų. Kūriniai („Linarūtė“ 1967 m., „Naujasis Vilnius“ 1976 m., „Kaimas“ 1986 m., „Armėnija“ 1991 m., „Močiutė prie šaltinėlio“ 1998 m., portretai – „Rokiškio muziejaus direktorius su gaidžiu“ 1962 m., Giedrė Kaukaitė, 1978 m., Konstantinas Bogdanas, 1984 m.) primityvistiniai, jiems būdinga simetriška, ritmiška vaizdo struktūra, dekoratyvumas, ryškios lokalios spalvos.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Monika Bičiūnienė (sud. Rimas Bičiūnas). – Vilnius: Tautodailės leidybos ir informacijos centras, 2004. – 158 p.: iliustr. – ISBN 9986-9189-3-6
Romulas Augustulas

**Romulas Augustulas** (*Romulus Augustulus* – tikr. Momilas, 461 ar 463 m. – m. po 476 m.) – paskutinis Vakarų Romos imperijos imperatorius (475 m. spalio 31 d. – 476 m. rugsėjo 4 d.).

## Biografija

Romulo Augustulo tėvas Orestas, Tatulo iš Panonijos sūnus, buvo hunų karaliaus Atilos valstybės sekretorius. Po Atilos mirties jis perėjo į tarnybą romėnams ir padėjo Julijui Nepočiui užimti Vakarų Romos imperijos imperatoriaus sostą. Už pagalbą jis gavo patricijaus titulą, senatoriaus ir vyriausiojo karvedžio pareigas. 475 m. Orestas sukėlė maištą, užėmė Raveną ir imperatoriaus vainiku karūnavo savo dvylikametį sūnų Momilą, pavadindamas jį Romulu Augustulu. Naujasis imperatorius pagal kilmę romėnu buvo tik iš motinos senelio pusės ir jokios realios valdžios neturėjo.

Orestą rėmę barbarai pareikalavo atlygio – trečdalio Italijos žemių. Orestui nesutikus, jie sukėlė maištą, užėmė Paviją ir nužudė patį Orestą bei jo brolį Povilą. Maištininkų vadas Odoakras nuvilko nuo Romulo Augustulo imperatoriškus ženklus ir nusiuntė juos į Konstantinopolį. Pats Romulas Augustulas buvo išsiųstas į Kampaniją, jam paskirta 6000 auksinių monetų metams išlaikymas bei vila, kažkada priklausiusi Lukului.

Romulas Augustulas, sekant istorine tradicija, laikomas paskutiniuoju Vakarų Romos imperatoriumi, nors patį titulą dar ir vėliau formaliai naudojo Bizantijos imperatoriai. Paskutiniojo imperatoriaus tradiciją išpopuliarino viduramžių rašytojai dėl vardų sąskambio: Romulu prasidėjo senovės Romos istorija, Romulu Augustulu ir baigėsi.

## Nuorodos
* Maškinas N. A. Senovės Romos istorija. Vilnius 1955 m.
* Georgas Veberis. „Vseobščaja“ istorija. Maskva 1886 m.
Tadas Bičkauskas

**Tadas Bičkauskas** (, apie 1794-1800 m. Levainiai, Bagaslaviškio parapija – po 1857 m. Vilnius) – Lietuvos grafikas.

## Biografija
Baigė Vilniaus gimnaziją. 1816-1820 m. studijavo Vilniaus universitete, 1816-1818 m. Moralinių ir politinių mokslų, vėliau Fizikos ir matematikos fakultete bei Piešimo ir tapybos katedroje pas J. Rustemą. 1820 m. gavo dailiųjų menų kandidato laipsnį.

Nuo 1828 m. gyveno Varšuvoje, dirbo Lenkijos banko litografijos spaustuvėje, vėliau savo dvare netoli Vilniaus. Litografijos technika sukūrė peizažų („Vaizdas į Belmontą ir Šv. Rapolo bažnyčią Vilniuje“ 1829 m., „Varšuvos vaizdas nuo Pragos priemiesčio“ apie 1830 m.), portretų (V. P. Voičinskio, 1837 m.), M. Balinskio knygos „Užrašai apie karalienę Barborą…“ (*Pamiętniki o królowey Barbarze…* 1837 m.) iliustracijas. Kūryba romantinė.

## Šaltiniai
Raffaele Garofalo

**Rafaelis Garofalo** (, 1852 m. – 1934 m.) – italų teisininkas, greta Cesare Lombroso ir Enrico Ferri – XIX a. italų krminologijos pozityviosios mokyklos () pagrindėjas.

Raffaele Garofalo pirmą kartą apibrėžė, pagrindė ir išplėtojo kriminologijos mokslo sąvoką savo veikalą pavadinimu *Criminologia* (1885 m.).

## Literatūra
* Francis A. Allen, *Raffaele Garofalo, 1852-1934*, in: Hermann Mannheim (Hrsg.), *Pioneers in Criminology*, London 1960, S. 254–276.
* Hans Joachim Schneider: *Einführung in die Kriminologie*. 3. Auflage, 1993.
Amor a palos

**Amor a palos** – Venesuelos telenovelė, sukurta RCTV televizijoje 2005 m. Norkys Batista ir Lucian D'Alessandro buvo apdovanoti „prestigious Dos de Oro award“ kaip geriausi telenovelės „Amor a palos“ aktoriai. Telenovelė buvo parašyta Martin Hahn ir prodiusuota Jhony Pulido Moros. Teminė daina „No Me Lo Vas A Creer“, atlikėja Maia.

## Aktorių sąrašas
 
* Norkys Batista – Ana Jesús Amaral
* Luciano D'Alessandro – Juan Marco Coronel
* Natalia Ramírez – Magdalena Lam De Soriano
* Alejandro López – Jairo Restrepo Moreira
* Emma Rabbe – Virginia Revueltas
* Roberto Messuti – Rene Cardenas
* Hilda Abrahamz – Pamela Jhonson
* Dora Mazzone – Auxiliadora Amaral De Moreira
* Eliana López – Oriana Ponce De León
* Nacarid Escalona – Elvirita Quintana
* Javier Valcárcel – Bonifacio Cañas
* Leonardo Marrero – Victorino Soriano
* Miguel Augusto Rodríguez – Beltrán Ponce De León
* Giancarlo Pasqualotto – Luis Lam
* Miguel Ferrari – Numa Custodio Moreira
* Abril Schreiber – Greta Jhonson
* Manuel Sosa – Wilfredo Zapata

## Nuorodos
* s185.photobucket.com/albums  (anglų k.)
* www.rctv.net  (ispanų k.)
* www.imdb.com (anglų k.)
* amorapalos.czweb.org  (čekų k.)
Viktoras Justickis

**Viktoras Justickis** (g. 1941 m. balandžio 17 d. Karaliaučiuje) – Lietuvos sociologas, teisininkas, habilituotas socialinių mokslų daktaras, kriminologas, sociologas, teisės psichologas.

## Biografija
Tėvas Viktoras Falkenhanas. 1964 m. baigė filologijos studijas Vilniaus universiteto Filologijos fakultete, jam suteiktas filologo kvalifikacinis laipsnis. 1977 m. Lietuvos mokslų akademijos Filosofijos, teisės ir sociologijos institute baigė aspirantūrą, apgynė disertaciją, suteiktas sociologijos mokslų kandidato laipsnis. 1989 m. teisės mokslų daktaras.

1965–1967 m. Vievio vidurinės mokyklos mokytojas, 1967–1970 m. Lietuvos mokslo akademijos Filosofijos, teisės ir sociologijos instituto Sociologijos sektoriaus aspirantas, 1970–1975 m. jaunesnysis mokslinis bendradarbis, nuo 1975 m. – Lietuvos teismo ekspertizių institutas, vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1982–1990 m. dėstė teisės psichologiją TSRS vidaus reikalų ministerijos Minsko aukštosios mokyklos Vilniaus fakultete, Vytauto Didžiojo universiteto Teisės institute (dab. fakultetas), nuo 1990 m. Lietuvos policijos akademijos (dab. Mykolo Romerio universitetas) teisės psichologijos, kriminologijos dėstytojas, nuo 1984 m. docentas, nuo 1990 m. profesorius. 1992 m. universiteto senato narys.

## Bibliografija
* Nepilnamečių teisės pažeidėjų charakterio nukrypimai, 1984 m.
* Šeimos psichoterapija, su kt., 1990 m., rusų k.
* Akcentuotas nepilnametis nusikaltėlis, 1993 m.
* Bendravimo psichologija, su G. Naviku, 1995 m.
* Šeimos psichologija ir psichoterapija, su kitais, 1999 m., rusų k.
* Prevencinė policijos veikla remiantis bendruomenės teisėtvarkos modeliu, 2000 m.
* Kriminologija, 2 d. 2001-2004 m.
* Bendroji ir teisės psichologija, 2003 m.

## Šaltiniai

## Literatūra
* VDU informacija
Julijus Nepotas

**Julijus Nepotas** ( g. apie 430 m. – m. 480 m. balandžio 25, gegužės 9 arba birželio 22 d.) – Vakarų Romos imperijos imperatorius (474 m. – 475 m.)

## Biografija

Dalmatijos vietininko Marcelino sūnėnas ir Bizantijos imperatorienės Verinos giminaitis. Po dėdės mirties nuo 468 m. savarankiško valdovo teisėmis valdė Dalmatiją. 474 m. Bizantijos rūmų paskelbtas Vakarų Romos imperijos imperatoriumi. Bizantiečių laivyno ir barbarų samdinių kariuomenės padedamas užėmė Romą, o jo varžovas Glikerijus pabėgo į Saloną ir įsišventino vyskupu.

475 m. kariuomenės vadas Orestas sukėlė maištą ir užėmė Raveną. Julijus Nepotas pabėgo į Saloną, o iš ten laivu į Dalmatiją, kurią valdė iki mirties, tituluodamasis save imperatoriumi. 480 m. nužudytas Glikerijaus pasiųstų žudikų.

## Nuorodos
* Maškinas N. A. Senovės Romos istorija. Vilnius 1955 m.
* Georgas Veberis. „Vseobščaja“ istorija. Maskva 1886 m.
1667 m. LDK gyventojų surašymas

**[[1667]] m. [[LDK]] dūmų surašymas** buvo atliktas tuoj po karo su švedais, Seimo nutarimu. Viso suskaičiuota 258 752 dūmai  arba 568 000 dūmų.

## Žemaitija

Žemaitijos seniūnijoje iš viso buvo 3978 bajorų dūmai:

## Šaltiniai

* Ježis Ochmanskis. Senoji Lietuva. // Vilnius, Mintis, 1996.
François Truffaut

**François Roland Truffaut** (1932 vasario 6 – 1984 spalio 21) – Prancūzijos kino filmų režisierius.

## Garsūs filmai

* 1959: *[[400 smūgių]]* ()
* 1961: *[[Žiulis ir Džimas]]* ()
* 1963: *[[Švelni oda]]* ()
* 1966: 451 laipsnis pagal Farenheitą ()
* 1968: *[[Pavogti bučiniai]]* ()
* 1970: *[[Šeimos židinys]]* ()
* 1977: *[[Vyras, kuris mylėjo moteris]]*
* 1978: *[[Žaliasis kambarys]]* ()
* 1979: *[[Prabėganti meilė]]* ()
* 1983: *[[Tai bent sekmadienis]]* ()

## Nuorodos

* Biografija anglų kalba
Bravas

**Bravas** () – nutrūktgalvis, padauža, valkata) – samdomas žudikas, avantiūristas, XVI–XVIII a. Italijoje, galintis pavartoti, bet kokį smurtą. Bravų luomas atsirado Lombardijoje, Milano mieste, iš antikos laikų ateinančios klientelos tradicijos pagrindu. Tai bežemiai, be verslo ar kito užsiėmimo, asocialūs asmenys, puikiai valdantys ginklus ir kaip klientai tarnavę riteriams, bajorams, valdininkams ar pirkliams kaip apsauginiai arba asmenys ypatingiems pavedimams, reikalaujantiems smurto (įbauginti valdinius, pašalinti konkurentą ir pan.). 1583–1632 m. Milane prieš bravus buvo priimti įstatymai, kuriais vadovaujantis asmuo, įtartas esantis bravu, galėjo būti iš karto suimtas ir kankinamas, baudžiamas kalėjimu ar ištremtas iš šalies.

Bravus mini italų literatūros klasikas Alessandro Manzoni istoriniame romane „Sužadėtiniai“.
Arealas

**Arealas** – taksonominės grupės ar kokio nors reiškinio paplitimo sritis.

* Arealas biologijoje – geografinė teritorija, kurioje gali būti rasta rūšies ar kito taksono atstovų.
** **Natūralus arealas** – arealas neįskaitant teritorijų, kuriose organizmai yra introdukuoti ar invaziniai
** Gyvūnų, kurie migruoja priklausomai nuo metų laiko, areale išskiriami **žiemos** ir **vasaros arealai**
** Gyvūnų, kurie veisiasi tik tam tikroje arealo dalyje, areale išskiriami **veisimosi** ir **nesiveisimo arealai**.

* Arealas lingvistikoje
Karklas

**Karklas** (*Salix* subg. *Caprisalix*) – gluosnio genties pogentė. Skirtingai nuo gluosnio pogentės (*Salix* subg. *Salix*) medžių, dauguma karklų yra krūmai.

## Rūšys
* Smailialapis karklas (*Salix acutifolia*)
* Egiptinis karklas (*Salix aegyptiaca*)
* Ausytasis karklas (*Salix aurita*)
* Paprastoji blindė arba blindė (*Salix caprea*)
* Kaspijinis karklas (*Salix caspica*)
* Pilkasis karklas (*Salix cinerea*)
* Pajūrinis karklas (*Salix daphnoides*)
* Balsvasis karklas (*Salix elaeagnos*)
* Iešmalapis karklas (*Salix hastata*)
* Laplandinis karklas (*Salix lapponum*)
* Juosvasis karklas (*Salix myrsinifolia*)
* Rausvašakis karklas (*Salix phylicifolia*)
* Purpurinis karklas (*Salix purpurea*)
* Mėlynialapis karklas (*Salix myrtilloides*)
* Gulsčiasis karklas (*Salix repens*)
* Pelkinis karklas (*Salix rosmarinifolia*)
* Žemasis karklas (*Salix starkeana*)
* Žilvitinis karklas (*Salix viminalis*)
Trajektorija

**Trajektorija** - linija, kuria juda taškas erdvėje.

Trajektorijos sąvoka naudojama:
* mechanikoje. Čia terminas *trajektorija* reiškia realaus objekto kelią erdvėje, pvz., iššauto artilerijos sviedinio ar aplink Žemę skriejančio dirbtinio palydovo kelią. Tokias trajektorijas plika akimi galima matyti stebint naktinius šaudymus trasuojamaisiais artilerijos sviediniais ar kulkomis.

* duomenų vizualizacijoje. Čia terminas *trajektorija* nusako tam tikrą objektą ar tam tikros sistemos būseną vaizduojančio taško kelią sutartinėje koordinačių sistemoje. Pvz., Lotkos-Voltera modelis aprašo plėšrūno ir aukos populiacijų dinamiką, kuri vizualizuojama kaip fazinis portretas, kuriame taškas žymi abiejų populiacijų gausumus, o taško trajektorija - populiacijų gausumo kitimą einant laikui.
* metaforinėje kalboje. Trajektorija gali reikšti ir žmogaus karjerą, jo gyvenime užimamų/užimtų postų, pareigų seką.
Niukaslas prie Taino

**Niukaslas prie Taino** – miestas šiaurės rytų Anglijoje, prie Taino upės žiočių (įteka į Šiaurės jūrą). Didelis pramonės, prekybos ir finansų centras. Išvystyta laivybos, elektrotechnikos, chemijos, maisto pramonė, anglies gavyba. Yra metropolitenas. Veikia universitetas, dailės galerija, mokslo ir technikos muziejus. Išlikusi XI a. pilis, gotikinė katedra (XIII–XIV a.).

## Sportas

Mieste 1996 m. vyko X Europos futbolo čempionatas. 

* Žymiausias futbolo klubas – Newcastle United futbolo klubas; rungtyniaujantis Anglijos futbolo čempionate.
* Newcastle United WFC – moterų futbolo ekipa, rungtyniaujanti Anglijos moterų futbolo čempionate.

## Išnašos

## Nuorodos
* 

* newcastle.gov.uk
Cheliceriniai

**Cheliceriniai** (*Chelicerata*) – nariuotakojų potipis. Gyvena tiek sausumoje(voragyviai), tiek vandenyje (kardauodegiai, jūrų vorai). Cheliceriniai artimi išnykusiems trilobitams.

## Klasės
* Voragyviai ()
* Kardauodegiai ()
* Jūrų vorai ()
* †Skorpionvėžiai ()
Gluosnis (pogentė)

**Gluosnio pogentė** (*Salix* subg. *Salix*) priklauso gluosnio (*Salix*) genčiai. Šiai pogentei priklauso medžiai, o karklo pogentei – krūmai.

## Rūšys
* Baltasis gluosnis (*Salix alba*)
* Svyruoklinis gluosnis (*Salix babylonica*). **Pav.**
* Trapusis gluosnis (*Salix fragilis*)
* Virbinis gluosnis (*Salix pentandra*)
* Krantinis gluosnis (*Salix triandra*)
Vehandu

**Vehandu** () – upė pietryčių Estijoje, Pelvos apskrityje. Prasideda prie Savernos kaimo, teka į rytus. Iki Vagulos ežero vadinama **Piuhajegiu** (*Pühajõgi*). Įteka į Peipaus-Pskovo ežerą (Tioplojės ežerą) ties Vepsos gyvenviete.

Didžiausi intakai: Silaotsa, Reugė, Iskna, Miadajegis.

## Išnašos
Chevrolet Cruze

**Chevrolet Cruze** – kompaktinės klasės automobilis, kurio gamyba prasidėjo 2008 metais, automobilis bus parduodamas pasaulinėje rinkoje. Naujasis Cruze pakeis Daewoo Lacetti pagrindu gaminamus Chevrolet Lacetti Europoje, Chevrolet Optra Meksikoje, Holden Viva Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje, bei su pastaraisiais nesusijusį Chevrolet Cobalt JAV ir Kanadoje. Cruze bus gaminamas Pietų Korėjoje ir JAV, į automobilį GM investavo daugiau kaip 350 milijonų dolerių. Europos rinkoje automobilis pasirodys 2009, JAV rinkoje 2010 metais.

Pirmos automobilio nuotraukos spaudoje pasirodė 2008 metų liepos 15 diena, pirmas oficialias nuotraukas koncernas išleido rugpjūčio 21 diena.
New Scientist

**New Scientist** – savaitinis, tarptautinis mokslo žurnalas anglų kalba. Pradėtas leisti 1956 m. Londone. Leidžiamas bendrovės „Reed Business Information“. Nuo 1996 m. „New Scientist“ turi internetinę svetainę, kur taip pat pateikia mokslo naujienas.

„New Scientist“ pateikiamos šviežiausios mokslo pasaulio naujienos, keliamos aktualios problemos (pvz., klimato kaita), diskutuojama įvairiais kontroversiškais klausimais. Taip pat yra skaitytojų komentarų, užklausų skiltys, interviu su mokslininkais.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Chevrolet Volt

**Chevrolet Volt** – elektra varomas automobilis turintis ir benzininį variklį. Automobilis naudodamas vien elektros energiją galės nuvažiuoti maždaug 64 kilomterų atstumą (40 mylių), kurio turėtu pakakti 75 % amerikiečių vidutiniškai per dieną nuvažiuojančių 53 kilometrus. Automobilyje sumontuotas ličio jonų baterijų blokas (sudarytas iš 220 elementų) gali saugoti 16 kWh energijos, tačiau jo talpa programiškai apribota iki 10.4 kWh, norint išsaugoti baterijų ilgaamžiškumą. Automobilyje taip pat bus įmontuotas mažo tūrio vidaus degimo variklis kuris galės sukti 55 kW (74 arklio galių) generatorių įkraunantį baterijas, tokiu būdu automobilis galės nuvažiuoti maždaug 579 km atstumą greitkelyje. Automobilis buvo pristatytas kaip koncepcija 2007 metų sausio 7 diena vykusioje Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje. 2008 birželį koncernas patvirtino gandus apie automobilio gamybą, bei rugsėjo 16 diena pristatė masinės gamybos modelį, kurio gamybą planuojama pradėti 2010 metų pabaigoje.
Japonijos ministras pirmininkas

**Japonijos ministras pirmininkas** () – Japonijos valstybės galva, vyriausybės (ministrų kabineto) vadovas, skiriantis ir atleidžiantis ministrus. Jis išrenkamas Japonijos parlamento narių ir patvirtinamas Japonijos imperatoriaus. Dabartinis Japonijos ministras pirmininkas Fumijo Kišida pareigas eina nuo 2021 m. spalio 4 d.

Ministro pirmininko postas įsteigtas 1885 m., 4 metams iki Meidži konstitucijos paskelbimo.

## Galios

Pagal Japonijos Konstituciją, ministras pirmininkas:

* Vadovauja vykdomajai šalies valdžiai ir prižiūri jos darbą;
* Teikia vyriausybės vardu parlamentui įstatymų projektus;
* Pasirašo įstatymus ir vyriausybės įsakymus;
* Skiria ir atleidžia ministrus;
* Prireikus panaikina ministrų teisinę neliečiamybę;
* Teikia parlamentui vidaus ir užsienio reikalų ataskaitas;
* Privalo atsakyti į parlamento keliamus klausimus.

Ministras pirmininkas taip pat yra šalies vyriausiasis savigynos pajėgų vadas.

## Oficialūs valdžios ženklai


Vaizdas:Standard of the Prime Minister of Japan.svg|Ministro pirmininko vėliava
Vaizdas:Emblem of the Prime Minister of Japan.svg|Pirmininko ornamento emblema
Vaizdas:Go-shichi no kiri crest 2.svg|Ministro pirmininko ornamentas


## Gyvi Japonijos ministrai pirmininkai
* Yasuo Fukuda (g. 1936 m. liepos 16 d.)
* Yoshiro Mori (g. 1937 m. liepos 14 d.)
* Morihiro Hosokawa (g. 1938 m. sausio 14 d.)
* Taro Aso (g. 1940 m. rugsėjo 20 d.)
* Junichiro Koizumi (g. 1942 m. sausio 8 d.)
* Naoto Kan (g. 1946 m. spalio 10 d.)
* Jukio Hatojama (g. 1947 m. vasario 11 d.)
* Yoshihide Suga (g. 1948 m. gruodžio 6 d.)
* Yoshihiko Noda (g. 1957 m. gegužės 27 d.)
* Fumio Kishida (g. 1957 m. liepos 29 d.)

## Išnašos

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Japonijos ministrai pirmininkai
* Japonijos politinė sistema

## Nuorodos

* Japonijos ministro pirmininko ir jo kabineto oficiali svetainė
* Japonijos kabinetų nuo 1885 m. iki 1989 m. sąrašas.
Avinjono Popiežių rūmai

**Popiežių rūmai** (, ) – didžiausi gotikiniai rūmai pasaulyje, esantys Prancūzijos  mieste Avinjone. Rūmai pradėti statyti esant Benediktui XII ir baigti statyti esant Klemensui VI. Šiuo metu rūmai įtraukti į UNESCO paveldo sąrašą.

## Rūmai
Gotikiniai rūmai buvo pradėti statyti Benedikto XII pavedimu 1335 metais. Išlaidos rūmų statybai sudarė 18 procentų visų popiežiaus išlaidų. Pačių rūmų statyba užtruko iki 1364 m., kai popiežiumi jau buvo išrinktas Klemensas VI. Rūmai per visą istoriją buvo ne kartą renovuojami ir plečiami. 1789 metais Prancūzijos revoliucijos metu rūmai perėjo valstybei, vėliau buvo pritaikyti kariuomenės reikmėms. 1995 rūmai buvo įtraukti į UNESCO paveldo sąrašą.

## Šaltiniai

* The Popes' Palace.History of the Popes' Palace . Žiūrėta 2008-09-05
Karaliaus Jurgio sala

**Karaliaus Jurgio sala** (), **Vaterlo sala** (), **Gegužės 25-osios sala** () – didžiausia Pietų Šetlando salyno Antarktyje sala. Ilgis 95 km, plotis 25 km. Salos plotas 1150 km². Virš 90 % salos ploto dengia ledynas.

Jūrų dramblių, jūrų leopardų, Vedelio ruonių gulyklos, pingvinų perimvietės.

Karaliaus Jurgio sala 1891 m. atrasta britų ekspedicijos, vadovaujamos William Smith. 1821 m. saloje žiemojo 11 jūreivių (pirmas peržiemojimas Antarktyje). 1908 m. sala, drauge su kitomis Pietų Šetlando salomis prijungta į Britanijos Folklando salų dependenciją. Į salą pretenzijas yra pareiškusios Argentina ir Čilė.

Karaliaus Jurgio saloje yra daug tyrimų stočių, tyrinėjančių regiono geologiją, paleontologiją, biologiją, ekologiją. 2004 m. Rusijos ortodoksų bažnyčia prie Rusijos Belinshauzeno stoties pastatė medinę Šv. Trejybės cerkvę, kuri yra labiausiai į pietus nutolę maldos namai pasaulyje.
Senoji katalikų bažnyčia

**Senkatalikių bažnyčia** – katalikiška, nuo Romos katalikų Bažnyčios nepriklausoma Bažnyčia. Katalikai, nepripažinę Pirmojo Vatikano susirinkimo nutarimų, buvo ekskomunikuoti, todėl įkūrė savo bendruomenes ir bažnyčias. Esminiai nesutarimai kilo dėl tokių dalykų, kaip popiežiaus neklystamumo dogma bei jo jurisdikcijos viršenybė.

## Nuorodos
* Senkatalikių katalikiškoji vyskupija Vokietijoje
* Austrijos senkatalikių bažnyčia 
* Šveicarijos krikščionių katalikų bažnyčia 
* Nyderlandų senkatalikių bažnyčia
* Senkatalikių bažnyčia Čekijos Respublikoje
* Senkatalikių bažnyčių Utrechto unija
Baton Ružas

**Baton Ružas** (, pranc. *Bâton Rouge*) – JAV miestas, yra Luizianos valstijos sostinė ir antras pagal dydį miestas. Angliškas vardas kilęs iš prancūzų kalbos *Bâton-Rouge*, kuris reiškia *raudona lazda*. Tai yra svarbus jūrų uostas ir pramoninis centras. 2010 metais mieste gyvena 229 493 žmonių.

## Istorija

Baton Ružas buvo įkurtas 1719 m. 1849 m. tapo valstijos sostinė.
Kanonų teisės daktaras

**Kanonų teisės daktaras** (, sutr. *Dr. iur. can.*; *Juris Canonici Doctor, J.C.D.*; *Iuris Canonici Doctor, I.C.D., D.C.L., D. Cnl., D.D.C., D. Can. L.*, *Doctor of Canon Law*) - mokslo (teisės daktaro) laipsnis kanonų teisės srityje (kanonistikoje).

Viduramžiais buvo suteikiami civilinės teisės, kanonų teisės bei abiejų teisių (t. y. ir pasaulietinės, ir kanonų teisės) daktaro laipsniai, kadangi universitetuose civilinė (romėnų) bei kanonų teisės buvo dėstomos kartu (kai kuriose valstybėse - iki pat XX a. pradžios).

## Dabartis

Kanonų teisės daktaro laipsnis suteikiamas paprastai baigus daktaro studijas (doktorantūrą), apgynus daktaro disertaciją. Į doktorantūrą priimami asmenys, turintys akademinį magistro (licenciato) laipsnį teologijos, teisės (tiek pasaulietinės, tiek ir religinės - pvz., kanonų) srityje. Laipsnį teikia tiek pasaulietiniai, tiek ir religiniai (katalikiškieji) universitetai.

Lietuvoje kanonų teisės daktaro laipsnis neteikiamas. Lietuvos teologai, kanonistai mokslinę kvalifikaciją kanonų teisėje gali įgyti užsienio - Lenkijos, Italijos, Vokietijos - universitetuose. Lietuvos profesoriai kanonų teisės daktarai - kun. Petras Malakauskis (1889-1947), kun. habil. dr. Vincas Jonas Bartuška (g. 1917), kun. teol. habil. dr. Pranciškus Vaičekonis (1928-2006), kun. Kazimieras Meilus (g. 1958).

## Nuorodos
*
Abiejų teisių daktaras

**Abiejų teisių daktaras** (, sutr. *Dr. iur. utr.*; *doctor utroque iure*, *doctor juris utriusque*; santrumpos įvairiose šalyse gali būti UD, IUD, DUJ, JUDr, DUI, DJU, Dr. iur., DIU, UJD arba UID ir kt.) – mokslo laipsnis, suteikiamas teisės srityje, civilinėje teisėtyroje (civilistikoje) bei kanonistikoje po pasaulietinės bei bažnytinės teisės studijų bei mokslinių tyrimų.

Abiejų teisių daktaro laipsnis suteikiamas atitinkant doktorantūros reikalavimus, keliamus abiejose teisės srityse, išlaikius reikiamus egzaminus bei apgynus teisės daktaro disertaciją.

## Istorija ir dabartis

**[[Viduramžiai]]s** kartu buvo studijuojama kanonų ir pasaulietinė (anksčiau - tik romėnų, dabar gali būti pasirenkama ir galiojanti valstybių, t. y. nacionalinė) teisė, todėl buvo galimybė vienu metu įgyti dvigubą kvalifikaciją.

Abiejų teisių daktaro laipsnį yra įgiję Alessandro Verde, Nikolaus von Prüm, Mario Francesco Pompedda, Luigi Poggi, Józef Glemp, Salvatore Pappalardo bei kiti religiniai veikėjai. Abiejų teisių daktarai lietuviai - Jonas Juškevičius (g. 1965), MRU Teisės fakulteto docentas; Jurgis Taliatas (g. Eišiškėse) ir Vaclovas Čirka (LDK teisininkai).

**[[Lietuva|Lietuvoje]]** tiek kanonų teisės daktaro, tiek ir abiejų teisių daktaro laipsniai nesuteikiami. Lietuvos teologai, kanonistai mokslinę kvalifikaciją kanonų teisėje gali įgyti užsienio - Lenkijos, Italijos, Vokietijos - universitetuose.
Flock

**Flock** () – nutrauktas laisvosios programinės įrangos naršyklės projektas, kurtas *[[Mozilla Firefox]]* kodo pagrindu. Dar kitaip vadinama socialinių tinklų naršykle (), kadangi sudaromos galimybės paprasčiau naudotis socialiniais tinklais.

Priešingai nei *Firefox* naršyklės atveju, naršyklės vystymą remia ne *[[Google]]*, o *[[Yahoo!]]*, todėl standartinė paieškos sistema Flock naršyklėje yra *Yahoo*.

Flock palaikymas nutrauktas 2011 m. balandžio mėn.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Ogasta (Meinas)

**Ogasta** () – JAV miestas, yra Meino valstijos sostinė ir ryčiausia šalies sostinė. Pro miestą teka Kenebeko upė. 2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 18 899 žmonės. Yra universitetas.

## Istorija

Ogasta buvo įkurta 1754.
Letyčivas

**Letyčivas** () – gyvenvietė Ukrainoje, Chmelnyckio srityje. Rajono administracinis centras.

Įkurtas 1362 m., rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas – 1411 m., Magdeburgo teisė – nuo 1429 m., kaimo tipo miesto statusas nuo 1924-ųjų m. Gyvenvietė įsikūrusi prie Pietinio Bugo upės. Gyvenvietę kerta tarptautinis kelias . Cemento, statybinių medžiagų gamyklos.


Image:Church of the Assumption in Letychiv.jpg|Bažnyčia
Krasylivas

**Krasylivas** () – miestas Ukrainoje, Chmelnyckio srityje, prie Slučės upės. Yra mašinų gamybos, cukraus, alaus „Obolonė“, „Wix-Filtron“ gamyklos.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas 1444 m., miesto statusas suteiktas nuo 1964 m. 1935–2020 m. – Krasylivo rajono centras.

## Šaltiniai
Polonė

**Polonė** () – miestas Ukrainoje, Chmelnyckio srityje, rajono administracinis centras. 2006 metais mieste gyveno 23 031 gyventojai. Plotis − 23,53 km². Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas 996 m. Miesto statusas suteiktas 1938 m. Miestas įsikūręs prie Chomoros upės. Meninės keramikos, porceliano gamyklos, išvystyta maisto, statybų pramonė.
Giorgio Balladore Pallieri

**Grafas Giorgio Balladore Pallieri** (g. 1905 m. vasario 3 d. Acqui Terme, Pjemontas – 1980 m. gruodžio 9 Gravedona, Lombardija) – italų teisėtyrininkas tarptautininkas, tarpautinis teisėjas, Europos Žmogaus Teisių Teismo pirmininkas.

## Veikla

*Giorgio Balladore Pallieri* Turino universitete apgynė teisės disertaciją (1926 m.), jam buvo suteiktas teisės daktaro laipsnis. Turino universitete nuo 1928 metų pradėjo skaityti tarptautinės teisės paskaitas. Nuo 1930 m. persikėlė dirbti į Mesinos universitetą. Buvo docentas, tarptautinės teisės profesorius (1932 m.). EŽTT teisėjas (1959–1980), vicepirmininkas (1971–1974), pirmininkas (1974–1980), teismo vadovo poste pakeitęs Humphrey Waldock.

## Literatūra

* *Recueil Des Cours*. S. 289. Martinus Nijhoff Publishers. (online)
* *Yearbook of the European Convention on Human Rights*. Volume 2, 1958–1959. S. 146–148. Martinus Nijhoff Publishers. (online)
* *Internationales Biographisches Archiv 07/1975* vom 3. Februar 1975
* Il Viadante
Italijos Konstitucija

**Italijos Respublikos Konstitucija** (ital. *Costituzione della Repubblica Italiana*) – aukščiausias Italijos įstatymas.

## Istorija
Priėmė Konstitucinė Asamblėja 1947 m. gruodžio 22 d., 453 balsais už ir 62 prieš. Tekstas publikuotas *[[Gazzetta Ufficiale]]* (Nr. 298, edizione straordinaria) 1947 m. gruodžio 27 d.

Italijos Konstitucijoje įtvirtintos valstybinės santvarkos modelis turi prezidentinės respublikos bruožų.

## Nuorodos
* Konstitucijos tekstas
Kanonų teisės licenciatas

**Kanonų teisės licenciatas** ( , *J.C.L.*) – akademinis kvalifikacinis laipsnis, suteikiamas baigus bažnytinės teisės studijas pasaulietiniuose universitetuose, tiek ir bažnytinėse aukštosiose mokyklose ar jų padaliniuose.

Greta kanonų teisės licenciato programos metu gali būti studijuojama ir filosofija, teologija, (religijos, bažnyčios) istorija. Baigus studijas suteikiama teisė siekti kanonų teisės daktaro laipsnio.

Kanonų teisės licenciatas suteikiamas ne tik Europos (Italijos, Vokietijos), bet ir Amerikos universitetuose. Lietuvoje kanonų teisės magistro studijos yra VDU Teologijos fakultete.
Noridžas

**Noridžas** – miestas prie Vensumo upės rytų Anglijoje; Regioninis Norfolko grafystės centras. Išvystyta maisto, poligrafijos, mašinų pramonė. Yra du universitetai. Veikia bažnytinio meno muziejus. Išlikusi normanų pilis (XII a.), romaniška-gotikinė katedra (XI–XV a.), miesto įtvirtinimai (XIII–XV a.), senoji rotušė (XV a. gotika).

## Sportas
* Norwich City FC (futbolas)
Agustín Sierra

**Agustín Sierra Romera** (g. 1990 m. rugsėjo 23 d. Buenos Airėse, Argentinoje), taip pat žinomas kaip **Agustín Sierra** – argentiniečių aktorius, geriausiai žinomas iš Agustíno Maza vaidmens populiariame vaikų ir paauglių seriale „Chiquititas“, taip pat iš kitų vaidmenų telenovelėse „Rebelde Way“, „Floricienta“ ir „Casi Ángeles“.

## Filmografija
* *Chiquititas* (1999–2001) Agustín Maza
* *Chiquititas, la Historia* (2001) Agustín Maza
* *Chiquititas: Rincón de Luz* (2001) Agustín Maza
* *[[Maištingas amžius|Rebelde Way]]* (2002) Nacho
* *Rincón de Luz* (2003) Lucas Lagos
* *[[Pelenės istorija|Floricienta]]* (2004–2005) Martín Fritzenwalden
* *Alma Pirata* (2006) Cruzo ir Candes pusbrolis
* *Chiquititas Sin Fin* (2006) Franko
* *Casi Ángeles* (2007–2010) Ignacio Pérez Arsamendi (Nacho- Ito)/Nerdito Pérez Alzamendi

## Diskografija
* *Chiquititas 1999* (1999)
* *Chiquititas 2000* (2000)
* *Chiquititas 2001* (2001)
* *Chiquititas: Rincón de Luz* (2001)
* *Casi Ángeles* (2008)
Nortamptonas

**Nortamptonas** – miestas vidurio Anglijoje, 108 km į šiaurės vakarus nuo Londono; grafystės centras. Išvystyta avalynės ir odos pramonė. Veikia Nortamptono universitetas.

Nortamptonas tris kartus pateikė paraišką pelnyti didmiesčio statusą, bet visus tris kartus (2000 m., 2002 m. ir 2022 m.) paraiška buvo atmesta.

## Istorija
1086 m. gyvenvietėje pastatyta Nortamptono pilis, kuri iki šių dienų neišliko, o jos vietoje veikia Nortamptono geležinkelio stotis. XII a. laikotarpiu pastatyta apvalioji Nortamptono šventojo kapo bažnyčia.

1500 m. pastatytas ligi šiol išlikęs dvaro pastatas Abingtono parke, kuris priklausė Viljamo Šekspyro anūkei Elizabeth Barnard. 1669 m. dvaras išplėstas, o 1743 m. renovuotas.

1612 m. mieste vyko Nortamptono raganų medžioklė, kurios metu viešai pakarti penki asmenys, nuteisti už raganavimą.

1675 m. lapkričio 22 d. prasidėjo Nortamptono didysis gaisras, kurio metu sudegė 700 pastatų.

1858 m. Nortamptone atidaryta pirmoji geležinkelio stotis geležies rūdai gabenti.

1864 m. atidaryta Nortamptono gildijų salė, kuri vėliau naudota kaip rotušė.

2015 m. nugriautas senasis geležinkelio stoties pastatas ir pastatyta nauja modernaus stiliaus Nortamptono geležinkelio stotis.

## Demografija
### Gyventojai

### Religija

## Transportas
Per miestą eina A45 ir A43 greitikeliai. Veikia geležinkelio stotis ir tarpmiestinė autobusų stotis.

## Sportas
* Northampton Saints (regbis), žaidžia aukščiausioje lygoje. Namų stadionas - Franklin's Gardens stadionas (15,2 tūkst. vietų).
* Northampton Town FC (futbolas) Namų stadionas - Sixfields stadionas (7,8 tūkst. vietų).
* Nortamptonšyro kriketo klubas (kriketas), žaidžia aukščiausioje lygoje. Namų stadionas - Nortamptonšyro kriketo stadionas (6,5 tūkst. vietų).

## Galerija

Parduotuvės Nortamptone.jpg|Parduotuvės Nortamptone
The Abington užeiga Nortamptone.jpg|Abington užeiga prie kriketo stadiono
Čiarlzo Bradlau statula Nortamptone.jpg|Čiarlzo Bradlau memorialas
Nortamptono BBC ofisas.jpg|Nortamptono BBC radijo stotis 
Nortamptono kooperatyvinė bendruomenės kepykla.jpg|Nortamptono kooperatyvinė bendruomenės kepykla, pastatyta 1912 m.
Šv. Petro ir Povilo bažnyčia, Abigntono parkas, Nortamptonas.jpg|Šv. Petro ir Povilo bažnyčia Abigntono parke
Nortamptono katalikų katedra 20240309 082301.jpg|Nortamptono katedra
Nortamptono Universiteto senatas.jpg|Nortamptono universiteto senatas
Nortamptono muziejau įėjimas.jpg|Nortamptono muziejus


## Šaltiniai
Vilenas Vadapalas

**Vilenas Vadapalas** (g. 1954 m.) – Lietuvos advokatas, teisėtyrininkas tarptautininkas, europeistas, buvęs Vilniaus universiteto (VU) profesorius, Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėjas,  VU Teisės f. Tarptautinės ir Europos Sąjungos teisės katedros vedėjas.

## Biografija
Baigė vienpakopes teisės studijas VU Teisės fakultete. 1983 m. sausio 28 d. Maskvos M. Lomonosovo valstybiniame universitete apgynė teisės kandidato disertaciją tema „Aplinkybės, pašalinančios valstybės atsakomybę tarptautinėje teisėje“ (LMT nostrifikuota į socialinių mokslų teisės krypties daktaro), teisės mokslų kandidatas, socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras. 1995 m. lapkričio 20 d. Varšuvos universitete – habilituoto daktaro disertaciją tema „Valstybių atsakomybės tarptautinėje teisėje realizavimas“, habilituotas daktaras. Nuo 2012 m. Europos teisės instituto (Vienoje) narys. 2014 ir 2015 m. įgijo kandidatų į Vieningo patentų teismo teisėjus Budapešto mokymo centro sertifikatus.

Po studijų VU Teisės fakulteto dėstytojas (asistentas, docentas, profesorius).
Dėstė vientisųjų vienpakopių teisės studijų dalykus kaip Tarptautinė viešoji teisė (nuo 1981 m.), Žmogaus teisės, (nuo 1991 m.), Žmogaus teisės Europoje, ES teisė (nuo 2000 m.), Europos Bendrijų Teisingumo teismo praktika, ES konstitucinė teisė, Lietuvos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą teisiniai pagrindai ir kt. (iki 2004 m. vasaros). 

Buvo *[[Jean Monnet]]* Europos Sąjungos teisės katedros vedėjas; Europos Sąjungos studijų asociacijos – Lietuva pirmininkas; Seimo darbo grupės Konstitucijos pataisoms, reikalingoms stojimui į ES, pranešėjas; Tarptautinės teisininkų komisijos narys (2003 m. balandžio mėn.). Derybininkas derybose dėl Lietuvos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą. LR derybų delegacijų ir derybų grupių narys. Nuo 2004 m.  gegužės 12 d. ES Pirmosios Instancijos Teismo, iki 2013 m. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėjas.

1991-1993 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės patarėjas tarptautiniams santykiams. 1996-1997 m. Kęstučio Stungio advokato kontoros advokatas. 1997-2004 m. Europos teisės departamento prie LR TM direktorius. 2014-2015 m. Stambulo Yeditepe universiteto Teisės fakulteto profesorius, Europos Sąjungos teisės ir konkurencijos teisės dėstytojas. Nuo 2015 m. Vilniaus komercinio arbitražo teismo arbitras. Nuo 2016 m. advokatų kontoros „Vadapalas, Vaitekūnas ir partneriai EUROLEX“ advokatas, partneris. Praktikos sritys - Europos Sąjungos teisė, tarptautinė teisė, žmogaus teisės ir kt.

Paskelbė mokslinių straipsnių, parašė vadovėlių, monografijų, kitokių mokslo darbų ES teisės ir tarptautinės teisės srityse.

Moka anglų, lenkų, prancūzų, rusų ir vokiečių kalbas.

Vedęs. Sūnus Mindaugas Vadapalas (g. 1977 m.), advokatų kontoros „Vadapalas, Vaitekūnas ir partneriai EUROLEX“ advokatas, partneris.

## Darbai
* V. Vadapalas. Lietuvos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą konstituciniai pagrindai // Europos Sąjungos teisė ir Lietuva. Vilnius, 2002.

## Šaltiniai
Ellen Swallow Richards

**Elena Henrieta (Svalou) Ričards** ( 1842 m. gruodžio 3 d. – 1911 m. kovo 11 d.) – buvo įžymioji industrijos ir aplinkos chemikė Jungtinėse Amerikos valstijose XIX a., namų ekonomikos pradininkė. Ričarfs buvo pirmoji moteris priimta į Masačusetso Technologijos Institutą ir pirmoji moteris dėstytoja, pirmoji moteris priimta į bet kokią mokslo ar technologijos mokyklą ir pirmoji amerikietė moteris įgijusi chemijos daktarės laipsnį.

Elena buvo „pragmatiška“ feministė, įkūrusi ekofeminizmą, kuris tikėjo, kad moterų darbas tik namuose yra pražūtingas aspektas ekonomikai.

## Gyvenimas ir darbas
Gimė (Fanny Taylor ir Peter Swallow šeimoje) senajame Dunstable, Masačusetso kuklioje šeimoje, kuri vertino išsimokslinimą, ir Elena buvo pirma moteris, kurią priėmė į MIT. Elena Svalou mokytojavo, bei privačiai, be priekaištų daug metų, pagaliau sutaupydama 300 dolerių, kad galėtų įstoti į Vassar Kolegiją 1868 m., ten įgijusi jos bakalauro laipsnį po dvejų metų.
Blastoma

**Blastoma** – piktybinis auglys, išsivystantis iš embrioninės kilmės pirmtakinių ląstelių, dar vadinamų blastais. Dažniausiai šie navikai diagnozuojami vaikystėje, tačiau retais atvėjais gali pasitaikyti ir suaugusiems. Blastomos eiga, prognozė ir paplitimas priklauso nuo konkretaus tipo ir jo lokalizacijos. Dažnesni pavyzdžiai – nefroblastoma, meduloblastoma ir retinoblastoma.

Priesaga -*blastoma* rodo, kad navikas kilęs iš primityvių, mažai diferencijuotų arba visiškai nediferencijuotų ląstelių. Pavyzdžiui, chondroblastoma susidaro iš chondrocitų pirmtakių, todėl naviką sudaro ląstelės, primenančios ankstyvąją kremzlės audinio vystymosi stadiją. 

Nors daugelis blastomų laikomos vaikystės navikais, suaugusiems jos gali atsirasti, pavyzdžiui, dėl tam tikrų genetinių mutacijų. Gydymas dažnai apima chirurginę rezekciją, chemoterapija ar radioterapiją, priklausomai nuo naviko tipo bei išplitimo.

## Blastomų tipai
* Hepatoblastoma
* Pankreatoblastoma
* Neuroblastoma
* Retinoblastoma
* Meduloblastoma
* Nefroblastoma
* Pleuropulmonarinė blastoma

## Šaltiniai
Dirvėnai

**Dirvėnais** vadinamos gyvenvietės:

* kaimas Tauragės rajone (Dirvėnai);
* viduramžiais vadinti du Žemaitijos kaimai:
** Didieji Dirvėnai;
** Mažieji Dirvėnai.
Civilinės teisės daktaras

**Civilinės teisės daktaras** (, *DCL*) – kvalifikacinis teisės laipsnis, suteikiamas angloamerikiečių teisės valstybių universitetuose.

Oksfordo universitete Civilinės teisės daktaro laipsnis (DCL) suteikiamas vietoj teisės mokslų daktaro (LL.D.) laipsnio. DCL gali būti laikomas aukštesnio lygmens daktaro laipsniu, suteikiamu dėl ypatingų, išskirtinių mokslinių publikacijų, indėlio į teisės mokslą, teisės politiką ar jos studijas. Kai kuriuose universitetuose DCL yra garbės daktaro vardas. Reformacijos metu kanonų teisės daktaras nebuvo teikiamas tam tikrose valstybėse, – jį pakeitė civilinės teisės daktaro laipsnis (DCL).
Mažasis Kaukazas

**Mažasis Kaukazas** (, , ) – vienas iš dviejų svarbiausių kalnynų Kaukaze, ilgis apytiksliai 600 km. Aukščiausia viršūnė Aragacas (4090 m.). Eina per Gruzijos, Armėnijos, Azerbaidžano bei Irano teritorijas.

## Šaltiniai
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa

Straipsnyje pateikiami atrankos į **[[2010 m. pasaulio futbolo čempionatas|2010 m. pasaulio futbolo čempionatą]] Europos zonos** rezultatai.

Į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą Pietų Afrikos Respublikoje patenka 9 komandos, grupėse užėmusios pirmąsias vietas. Užėmusios antrąsias vietas žaidžia tarpusavyje. Prasčiausią rezultatą pasiekusi antra komanda eliminuojama ir netęsia kovos atkrentamosiose varžybose. 

## Grupės
### 1 grupė

### 2 grupė

### 3 grupė

### 4 grupė

### 5 grupė

### 6 grupė

### 7 grupė

### 8 grupė

### 9 grupė

## Atkrintamosios varžybos

|}





----




----




----
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa/1 grupė

**[[PAR 2010|XIX Pasaulio futbolo čempionato]] atrankos** Europos zonos **1 grupės** rezultatai.

## Turnyrinė padėtis

## Rezultatai


----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----
Miškinis (dvasia)

**Miškinis** (, , ) – miške gyvenanti būtybė (kartais – miško dvasia), globojanti mišką. Būdinga slavų, ypač rusų, legendoms ir pasakoms. Miškinius dažniausiai įsivaizduodavo kaip priešiškus žmonėms.

Miškiniai gyvena gūdžiose miškų tankynėse, kartais – ir dykvietėse.
Rusų valstiečiai dažnai manė, kad miškiniai miške gyvena ne nuolatos, o tik šiltu metų laiku. Spalio 17 d. miškiniai prasmenga į žemę, kur žiemoja iki pavasario. Prieš įsižiemodami miškiniai siautėja – sukelia audrą, laužo medžius, išvaiko po urvus žvėris.
Lenkai manė, kad miškiniai mėgsta įsitaisyti senuose sausuose medžiuose turėdami pelėdų pavidalą, todėl valstiečiai vengdavo kirsti tokius medžius. Rusai manė, kad miškiniai mėgsta ne sėdėti ant šakų, o tūnoti tokių medžių drevėse. Einantį miškinį lydi vėjas, kuris paslepia jo pėdsakus. Tuo miškiniai panašūs švedų folkloro skogėms (miško elfams). Dėl ryšio tarp miškinio ir vėjo žmonės miške stengdavosi nešvilpauti, kad neprisišauktų miškinio. Įsiutinus miškinį, žmonės tikėdavo, jį galima nuraminti tik suteikus miškui naujos gyvybės, tai yra pasodinus medį ar krūmą.

## Išvaizda
Žmogui miškiniai pasirodo įvairiais pavidalais, bet dažniausiai kaip sukriošęs seniokas ar gauruotas baisūnas su ožio kojomis, ragais ir barzda (tuo primena graikų satyrus). Miškiniai rengdavosi išvirkščiais drabužiais, niekada nesusijuosdavo. Tarp medžių miškinis atrodo kaip milžinas, kurio galva sulig medžių viršūnėmis, o laukymėse jo galva vos kyšo iš žolių. Miškiniams priskiriama kūnamainystės galia – jie gali įgyti žvėrių pavidalą.

## Gyvenimo būdas
Miškiniai valdo visus miško žvėris. Buvo manoma, kad visas masines žvėrių migracijas valdo miškiniai. Medžiotojai stengdavosi įsiteikti miškiniams, kad šie netrukdytų medžioti.

Mėgstamas miškinių užsiėmimas – klaidinti žmones miškuose. Miškinio klaidinamas žmogus staiga pameta kelią, gali paklysti tarp trijų pušų. Paklydęs žmogus gali įveikti klaidinimą persivilkęs savo drabužius išvirkščius. Be to, miškiniai mėgsta rėkauti bauginamais balsais ir švilpauti, kad išgasdintų.

Paprastai įsivaizduodavo, kad miškiniai yra vieniši. Jei miške atsiranda du miškiniai, jie pradeda kovoti tarpusavyje. Tokią kovą rodo išversti medžiai ir išgasdinti žvėrys.
Kai kuriose vietovėse manė, kad miškiniai gyvena kaimais. Jų moterys apžėlusios, susivėlusiais plaukais, o krūtys tokios ilgos, kad vaikščiodamos miškinės jas permeta per pečius.