open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Diablo III

**Diablo III** – veiksmo vaidmenų (RPG) kompiuterinis žaidimas, sukurtas ir 2012 m. gegužės 15 d. išleistas bendrovės „Blizzard Entertainment“; trečioji „Diablo“ serijos dalis.

2015 m. rugpjūčio duomenimis žaidimas išplatintas 30 mln. kopijų tiražu.

## Apžvalga
Žaidimas toliau pasakos tamsios fantastikos pilno pasaulio, *Sanctuary*, istoriją. Prieš 20 metų šį pasaulį išgelbėjo keli bevardžiai herojai. Tie kariai, kurie išgyveno Degančiųjų Pragarų puolimą, arba išprotėjo, arba dingo, todėl atėjo laikas naujajai kartai ginti *Sanctuary* nuo blogio.

Žaidėjai galės pamatyti žinomas vietas, tokias kaip Tristramas. Vieninteliai seni patvirtinti veikėjai yra Archangelas Tyrael ir Deckard’as Cain’as, kuris dalyvavo visų „Diablo“ žaidimų įvykiuose. Oficialiame žaidimo puslapyje yra Cain’o dienoraštis, kuriame žaidėjai-naujokai gali sužinoti kas vyko senesniuose žaidimuose. Viena iš naujų veikėjų – mergina Leah, kuri yra Deckard’o Cain’o dukterėčia. Taip pat 2011 m. BlizzCon renginyje atskleista, jog „Diablo III“ įvykiuose dalyvaus ir Azmodan bei Belial – du likę gyvi *blogiai* iš pragaro, puolantys Sanctuary pro *Arreat* kraterį.

### Klasės

* Barbaras (*Barbarian*)
* Raganius (*Witch Doctor*)
* Burtininkas (*Wizard*)
* Vienuolis (*Monk*)
* Demonų medžiotoja (*Demon Hunter*) pristatytas 2010 m. BlizzCon renginyje.

„Diablo III“ žaidime galima pasirinkti kovotojo lytį, ko nebuvo galima padaryti pirmosiose dviejose dalyse.

### Vietovės
Veiksmas vyks Sanctuary pasaulyje, bet bus daug ir įvairių vietovių, kurias bus galima aplankyti.
* Naujasis *Tristram*
* *Old Tristram* ir jo katedra
* *Aranoch* dykumos
* *Caldeum* miestas
* *Arreat* krateris
* *Borderlands*
* *High Heavens* (manoma, kad naujoje „Diablo“ serijos dalyje žaidėjai pagaliau galės aplankyti ir dangų, kur turėtų vykti 4-as žaidimo aktas)
* *Ureh* miestas (2010 m. lapkričio 24 d. buvo patvirtinta, jog vis dėlto jo žaidime nebus)

## Išnašos

## Nuorodos
* Diablo III oficialus puslapis 
* Diablo III Lietuvos fanų puslapis
KK181

**KK181** – krašto kelias, jungiantis Seirijus ir Igliauką. Kelio ilgis – 47,14 kilometro. Šiame krašto kelyje yra viena „juodoji dėmė“.

## Maršrutas
Kelias prasideda Seirijuose, kryžkelėje su  ir miestelio gatve. Eina per Lazdijų, Alytaus ir Marijampolės rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Meteliai, Spernia, Kalesninkai, Simnas, Ostampas, Verebiejai, Gudeliai, Šventragis. 
Baigiasi Igliaukoje, sankryžoje su  (). Kelias eina tarp Dusios ir Metelio ežerų, kelią kerta Alytaus – Šeštokų geležinkelis, kelias driekiasi Žuvinto biosferos rezervato pakraščiu, prie Šventragio kerta Šlavantą. Simne kelias turi trumpą bendrą atkarpą su .


Krašto kelias 181 (2).JPG|Kelias Metelių apylinkėse
Kelias 181, prie Seirijų.jpg|Prie Seirijų
Verebiejai, KK181.jpeg|Prie Verebiejų
Riečiai, KK181.JPG|Prie Riečių
KK182

**KK182** – krašto kelias, jungiantis Marijampolę ir Krosną. Kelio ilgis – 22,44 kilometro. Šiame krašto kelyje yra trys „juodosios dėmės“.

## Trasa

Kelias prasideda Marijampolėje, P. Armino gatvėje, piečiau geležinkelio Marijampolė – Šeštokai. Eina per Marijampolės ir Lazdijų rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Liepynai, Netičkampis, Liudvinavas, Želsva, Ramanavas, Vartai. Baigiasi Tūriškiuose, šiauriau Krosnos, sankryžoje su . Kelias du kartus kerta Šešupę – ties Liudvinavu ir ties Pabuktės kaimu.
KK183

**KK183** – krašto kelias, jungiantis Ąžuolų Būdą ir Kazlų Rūdą. Kelio ilgis – 4,37 kilometro.

## Maršrutas

Kelias prasideda Ąžuolų Būdoje, sankryžoje su . Eina Kazlų Rūdos savivaldybės teritorijoje. Baigiasi Kazlų Rūdoje, S. Daukanto gatvėje. Kelias kerta Pilvės upę.
KK184

**KK184** – krašto kelias, jungiantis Kidulius ir Ramoniškius. Kelio ilgis – 13,7 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Kiduliuose, sankryžoje su . Eina Šakių rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Judriai, Kukarskė, Pervazninkai, Grinaičiai, Sudargas, Burgaičiai. Baigiasi Ramoniškių muitinės poste prie Lietuvos–Rusijos valstybinės sienos.
KK185

**KK185** – krašto kelias, jungiantis Vilkaviškį ir Gražiškius. Kelio ilgis – 24,05 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Vilkaviškyje, kryžkelėje su Vytauto gatve ir  () magistraliniu keliu. Eina Vilkaviškio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Vaičlaukis, Klampučiai, Užbaliai, Duonelaičiai. Baigiasi Gražiškių rytinėje pusėje, sankryžoje su . Kelias kerta Širvintos upę du kartus – ties Vaičlaukiu ir į šiaurę nuo Gražiškių.
KK186

**KK186** – krašto kelias, jungiantis Kybartus ir Vištytį. Kelio ilgis – 21,49 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Kybartuose, sankryžoje su magistrale  (). Eina Vilkaviškio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Kybeikiai, Matlaukys, Girėnai, Totorkiemis, Rėčiūnai. Baigiasi Vištytyje. Kelias kerta šias upes ir upelius: Karklę, Šilupę, Lieponą.
KK187

**KK187** – krašto kelias, jungiantis Gižus ir Pilviškius. Kelio ilgis – 12,86 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Gižuose, sankryžoje su  (). Eina Vilkaviškio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Rūda, Dugnai, Sausbaliai. Baigiasi 1 km į pietvakarius nuo Pilviškių, sankryžoje su .
Lazanija

**Lazanija** () – maisto patiekalas, gaminamas iš makaronų lakštų apkepo, įdaryto mėsa, sūriu (rikota arba mocarela), daržovėmis, pomidoru padažu. *Lasagne verde* įdaroma špinatais ir kiaušinių pasta.

Manoma, kad lazanija atsirado Italijoje. Pats žodis „lasagna“ kilęs iš graikiško žodžio ir dėl to yra teorijų, teigiančių, kad lazanijos kilmė galėjo būti iš graikiško makaronų patiekalo *laganon*. Šiuo metu lazanija populiari daugelyje vakarų šalių.

Rytų Europoje yra panašus patiekalas – skryliai, atsiradę Abiejų Tautų Respublikoje XVI a. Bonos Sforzos dėka.
KK188

**KK188** – krašto kelias, jungiantis Rumšiškes ir Tadaravą. Kelio ilgis – 10,47 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Rumšiškėse, viaduke, jungiančiame šį kelią su magistrale . Eina Kaišiadorių rajone. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Užtakai, Dovainonys, Seibūtai. Baigiasi trišalėje sankryžoje su . Kelias piečiau Dovainonių kerta Uolės, o šiauriau Seibūtų – Strėvos upes. Per Strėvą nutiestas Tadaravos tiltas, technikos paminklas.
KK189

**KK189** – krašto kelias, jungiantis Prienus ir Skriaudžius. Kelio ilgis – 23,33 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Prienuose, J. Basanavičiaus gatvėje. Eina Prienų rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Prienlaukys, Klebiškis, Šilavotas, Leskava, Būbautiškės, Šmurai. Baigiasi Skriaudžiuose, sankryžoje su . Šiauriau Šilavoto kelias kerta Jiesios upę, taip pat šiauriau Samaniškių kaimo kelias kertasi su magistrale  ().
Korkovado įlanka

**Korkovado įlanka** () – Ramiojo vandenyno įlanka, skirianti Čilojės salą ir Pietų Amerikos žemyną (Čilę). Šiaurėje pereina į Čakao sąsiaurį. Pietinėje įlankos dalyje yra Gvaitekaso salynas.

Įlankoje lankosi gausios mėlynųjų banginių populiacijos.

## Taip pat skaitykite
* Korkovado nacionalinis parkas
Valančiai

**Valančiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje. Kaime buvo Liliškių dvaras ir Liliškių koplyčia.

## Etimologija

Senasis vardas ***Liliškiai*** yra kilęs iš asmenvardžio *Lilys*. Dabartinis vardas ***Valančiai*** suteiktas po I pasaulinio karo.

## Istorija

XVI–XX a. buvo Liliškių dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Drąsėnai (Molėtai)

**Drąsėnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Molėtų prie Dumblio ežero, Virintų ežero vakarinės atšakos.

## Istorija

1605 m. priklausė Svobiškio dvarui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žagarai (Molėtai)

**Žagarai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, prie pietinio Stirnių ežero kranto. Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Žagaras*.

## Istorija

1605 m. Svobiškio dvaro inventoriuje yra *Žagarėnų* kaimas, tapatintinas su dab. *Žagarais*. Jame gyveno tokie baudžiauninkai: Jonas Žagarėnas su sūnumi Kristupu; Martynas Žagarėnas su sūnumis Grigu ir Adomu; Petras, Čepas ir Adomas Žagarėnai. 1664 iš Žagarų kaimo į Alantos bažnyčią buvo atvykę žmonių, nes visos aplinkinės bažnyčios buvo sunaikintos rusų 1655 metais. 1692 m. Molėtų metrikų knygoje užrašyta lietuviška kaimo lytis *de Zagaru*.

Šiame kaime gimė Vilniaus krašto visuomenės veikėjas, kunigas Petras Kraujalis, kuriam kaime pastatytas koplytstulpis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Madingu

**Madingu** () – Kongo miestas šalies pietvakarinėje dalyje, Buenzos regiono ir Madingu rajono administracinis centras. 17 000 gyventojų (1996 m.).
Evas

**Evas** () – gyvenvietė Kongo šalies šiaurės vakaruose, Vakarų Kuvetės regiono ir Evo rajono administracinis centras. 4 200 gyventojų (1996 m.).
Impfondas

**Impofondas** () – Kongo miestas šalies šiaurės rytuose, iššisdėstęs ant Ubangio upės kranto. Likualos regiono ir Impofondo rajono administracinis centras. 20 859 gyventojų (2005 m.).

Yra oro uostas, susisiekimas upine barža su Brazaviliu ir Bangiu. Miestas yra ant Denis Sassou-Nguesso magistralės (135 km), jungiančios su Dongu (50 km) ir Epena (85 km) miestais.

Mieste 6 kvartalai: *Moungoungui, Bakandi*, centrinis, Laisvoji Angola, *Tossangana* ir *Bohona*. Miestiečiai vadinami *Mbondzo*.
Ankudo įlanka

**Ankudo įlanka** () – Ramiojo vandenyno įlanka, skirianti Čilojės salą nuo žemyno (Čilės). Pietuose pereina į Čakao sąsiaurį. Šiaurėje siejasi su Relonkavi užutėkiu. Pagrindinis uostas – Ankudas.
Alima

**Alima** – upė Kongo Respublikos centrinėje dalyje, dešinysis Kongo upės intakas. Šalia upės išsidėstę šie miestai: Okojas, Bundžis, Ojas.
Kuvetės regionas

**Kuvetės regionas** – Kongo regionas centrinėje šalies dalyje. Ribojasi su Vakarų Kuvetės regionas, Likualos regionu, Plynaukštės regionu ir Sangos regionu. Išorinės sienos su Kongo DR bei Gabonu. Administracinis centras – Ovandas.

Regionas dalinamas į 6 rajonus:
* Bundžis
* Lukela
* Makua
* Mosaka
* Okojas
* Ovandas

## Šaltiniai
Vakarų Kuvetės regionas

**Vakarų Kuvetės regionas** – Kongo regionas regionas šiaurės vakarinėje šalies dalyje. Ribojasi su Kuvetės regionu ir Sangos regionu. Išorinė siena su Gabonu. Administracinis centras – Evas.

Regione pastebėti Ebolos viruso atvejai.

Regionas dalinamas į 3 rajonus:
* Evas
* Kelė
* Mbomas

## Šaltiniai
KK191

**KK191** – krašto kelias, jungiantis Paliūniškį ir Vabalninką. Kelio ilgis – 33,21 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Paliūniškyje, kai atsišakoja nuo . Eina Panevėžio ir Biržų rajonuose. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Likpetriai, Stumbriškis, Putauskai, Zaprutiškiai. Baigiasi Vabalninke, sankryžoje su . Šiauriau Paliūniškyje kelias kerta Lėvens upę, prie Stumbriškio – Pyvesą.
KK192

**KK192** – krašto kelias, jungiantis Skapiškį ir Pandėlį. Kelio ilgis – 18,47 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Skapiškyje, trišalėje sankryžoje su . Eina Kupiškio ir Rokiškio rajonuose. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Skapiškis, Tvirai, Sriubiškiai, Kilpiškiai. Baigiasi Pandėlyje, sankryžoje su . Pačioje pradžioje kelią kerta geležinkelis Panevėžys – Rokiškis, Skapiškyje kelias kerta Mituvos upę, ties Sriubiškiais kerta Lėvenį.
KK193

**KK193** – krašto kelias, jungiantis Kvėdarną ir Saugas. Kelio ilgis – 38,86 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Kvėdarnoje, sankryžoje su . Eina Šilalės ir Šilutės rajonuose. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Pajūralis, Kerbedžiai, Stemplės, Švėkšna, Inkakliai. Baigiasi Saugose, sankryžoje su . Į vakarus nuo Kvėdarnos kelias kerta Jūros upę, 3 km į vakarus nuo Pajūralio – Ašvą, Švėkšnoje – Švėkšnalę, ties Inkakliais kelias Ašvą kerta dar kartą.

Žymesni tiltai: Pajūralio tiltas, Inkaklių tiltas.
Buenzos regionas

**Buenzos regionas** – Kongo regionas regionas pietinėje šalies dalyje. Ribojasi su Lekumu, Baseino regionu ir Niario regionu. Išorinė siena su Angola (Kabindos eksklavu) ir Kongo Demokratinė Respublika. Administracinis centras – Madingu.

Regionas dalinamas į 6 rajonus:
* Boko-Songho
* Ludima
* Madingu
* Mfuatis
* Mujondzis
* Nkajis

## Šaltiniai
KK190

**KK190** – krašto kelias, jungiantis Biržus ir Germaniškį. Kelio ilgis – 21,68 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas
Kelias pastatytas tarpukaryje kaip Aukštaičių plento dalis.

Kelias prasideda Biržuose, Rinkuškių gatvėje. Eina Biržų rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Rinkuškiai, Ripeikiai, Suostas, Svidžiai. Baigiasi Germaniškio tiltu, prieš Nemunėlio upę, muitinės poste. Nuo Biržų iki Suosto kelias eina kairiuoju Apaščios krantu.
Sangos regionas

**Sangos regionas** – Kongo regionas šalies šiaurės vakaruose. Ribojasi su Vakarų Kuvetės regionu, Likualos regionu ir Kuvetės regionu. Išorinės sienos su Kamerūnu, Gabonu ir Centrinės Afrikos Respublika. Administracinis centras – Veso.

Regionas dalinamas į tris rajonus:
* Veso
* Sembė
* Suankė

## Šaltiniai
KK194

**KK194** – krašto kelias, jungiantis Užventį ir Viekšnius. Kelio ilgis – 55,8 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Užventyje, šiauriau Ventos upės, sąlyginai turi jungtis su krašto keliais: ,  ir . Eina Kelmės, Telšių, Akmenės ir Mažeikių rajonuose. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Minupiai, Gaulėnai, Kaunatava, Vainočiai, Pabalvė, Tryškiai, Kairiškiai, Svirkančiai, Užventė. Baigiasi Viekšniuose, piečiau Ventos. Kelias kerta šias upes ir upelius: Žeberę, Žeberalę, Ušną, Šatriją, Rąžuolę, Upyną, Virvytę. Vainočių kaime kelią kerta geležinkelis Šiauliai – Kretinga, šiauriau sankirtos kelias kertasi su magistraliniu keliu  ().
KK197

**KK197** – krašto kelias, jungiantis Kryžkalnį ir Vėžaičius. Tai Žemaičių plento atkarpa, prasidedanti nuo Kryžkalnio viaduko. Kelio ilgis – 85,05 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Kryžkalnyje, viaduke jungiančiame kelius:  ir . Eina Raseinių, Tauragės, Kelmės, Šilalės, Klaipėdos rajonuose bei Rietavo savivaldybėje. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Gineikiai, Kaltinėnai, Bilioniai, Laukuva, Stročiai, Labardžiai, Vatušiai, Rietavas, Girdvainiai, Endriejavas, Antkoptis. Baigiasi Vėžaičiuose, viaduke, jungiančiame kelius:  ir . Ties Vaidatoniais kelias kerta Ančią, ties Rūčiais – Akmeną, ties Malavėnais – Lokystą, šiauriau Labardžių – Aitrą, Rietave – Jūrą, Antkoptyje – Veiviržą. Ties Laukuva kelias kertasi su  ir , Rietave su , Vėžaičiuose – .
KK198

**KK198** – krašto kelias, jungiantis Jurbarką ir Skaudvilę. Kelio ilgis – 41,03 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Jurbarke, Eržvilko gatvėje. Eina Jurbarko ir Tauragės rajonuose. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Jurbarkai, Žindaičiai, Vilniškiai, Eržvilkas, Varlaukis, Lybiškiai, Petkaičiai. Baigiasi Skaudvilėje, sankryžoje su Tauragės gatve. Rauktiškių kaime kelias kerta Antvardės upę, už 2 km į šiaurę – Mituvą, Vilniškių kaime kerta Vidaują, vakarų Eržvilke – Šaltuoną, Varlaukyje – Šešuvį ir Upyną, Petkaičiuose – Trišiūkštę. Lybiškiuose kelią kerta geležinkelis Tauragė – Radviliškis.
Kvilu regionas

**Kvilu regionas** – Kongo regionas pietvakarinėje šalies dalyje, vandenyno pakrantėje. Ribojasi su Niario regionu ir Buenzos regionu. Išorinė siena su Angola (Kabindos eksklavu) ir Gabonu. Administracinis centras – Hinda. Regiono didžiausia upė – Kvilu.

Regionas dalinamas į 6 rajonus:
* Hinda
* Kakamoeka
* Madingo-Kajesas
* Mvutis
* Nzambis
* Čiamba-Nzasis

## Šaltiniai
KK200

**KK200** – krašto kelias, jungiantis Kalvariją ir Vištytį. Kelio ilgis – 36 kilometrai. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Kalvarijoje, sankryžoje (viadukas) su  (. Eina Kalvarijos savivaldybėje ir Vilkaviškio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Jurgežeriai, Akmenynai, Gražiškiai, Skardupiai. Baigiasi Vištytyje. Gražiškiuose kelias kertasi su , 7 km nuo Skardupių eina Vištyčio regioniniame parke.
KK201

**KK201** – krašto kelias, jungiantis Marijampolę ir Kalvariją. Kelio ilgis – 21,25 kilometro. Šiame krašto kelyje yra dvi „juodosios dėmės“.

Kelias prasideda Marijampolėje, piečiau Šešupės. Eina Marijampolės rajone ir Kalvarijos savivaldybėje. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Kumelionys, Meškučiai, Gulbiniškiai, Jungėnai. Baigiasi Kalvarijoje, sankryžoje su . Kelią du kartus kerta geležinkelis Marijampolė – Šeštokai.

## Istorija

Tai senasis kelias, jungęs Marijampolę su Lenkija. Iki kol nebuvo atidarytas Marijampolės ir Kalvarijos aplinkkelis, kelias tarnavo kaip svarbi tranzitinė magistralė, kuriuo važiavo transportas iš visų trijų Baltijos valstybių. Atidarius svarbius aplinkkelius, kelio reikšmė sumažėjo, tapo krašto keliu. Jis išliko kaip kelias, jungiantis Marijampolę su Kalvarija.
Nkajis

**Nkajis** (*Nkayi*) – mistas Kongo pietuose, Buenzos regione, ketvirtas pagal dydį šalies miestas. Nkajis yra pagrindinis cukraus gamybos centras šalyje. Apylinkėse auginamos cukranendrės, verčiamasi gyvulininkyste. Veikia šiluminė jėgainė.

Yra Nkajo oro uostas (NKY). Miestas yra prie Okeaninės Kongo geležinkelio magistralės.

## Istorija
Miestas ant Niari (Kvilu) upės 1887 m. buvo pavadintas ***Žakobu*** (*Jacob*) prancūzų inžinieriaus, projektavusio Okenininę Kongo geležinkelio magistralę, garbei. Po to miestas augo, plėtojant cukranendrių plantacijas, augant cukraus pramonei. 1975 m. miestas pervadintas į Nkajį (senasis vietinis pavadinimas), tuo metu jau buvo 25 000 gyventojų.

## Šaltiniai
KK202

**KK202** – krašto kelias, jungiantis Kirtimus ir Baltąją Vokę. Kelio ilgis – 27,23 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

Kelias prasideda Kirtimuose, Eišiškių plente. Eina Vilniaus ir Šalčininkų rajonuose. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Pagiriai, Melekonys, Papiškės. Baigiasi Baltojoje Vokėje. Tris kartus kerta Vokę: prie Dvaro, Papiškių ir Pagirių.
KK196

**KK196** – krašto kelias, jungiantis Ariogalą ir Kryžkalnį. Tai Žemaičių plento atkarpa, kuri baigiasi ties Kryžkalnio viaduku. Kelio ilgis – 69,24 kilometro. Šiame krašto kelyje yra trys „juodosios dėmės“. 

## Maršrutas

Kelias prasideda netoli Paaluonio, kai viaduku atsišakoja nuo magistralės  (). Eina Raseinių rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Ariogala, Didžiuliai, Verėduva, Girkalnis, Norgėlai, Raseiniai, Sujainiai, Paliepiai, Viduklė, Viduklės GS gyvenvietė, Nemakščiai, Užkalniai. Baigiasi Kryžkalnyje, sankryžoje (viadukas) su  ir  (). Ties Jučiais kelias kerta Gynėvės upę, už Ariogalos – Dubysą (Ariogalos tiltu), ties Anulynu – Šaltuoną, ties Sujainiais – Alėją ir Upę, Norgėluose – Gintaro upę, Ylių kaime – Šešuvį, ties Užkalniais – Upynos upę. Raseiniuose kelias turi sankryžas su , , dalinai su .
Madingo-Kajesas

**Madingo Kajesas** () – Kongo miestas ant Kvilu upės žiočių, Atlanto pakrantėje, Kvilu regione. Miestas apsuptas atogrąžų miško.

### Archeologiniai kasinėjimai
Šalia miesto pradėti kasinėjimai rodo, kad tai buvo viena seniausių Vakarų Centrinės Afrikos gyvenviečių. Vietovė siejama su Loango karalyste.
Danutė Eidukaitė

**Danutė Eidukaitė** (1929 m. liepos 12 d. Kupiškis – 1995 m. vasario 23 d. Kaunas) – lietuvių dailininkė keramikė.

## Biografija
1947–1951 m. studijavo Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, 1951–1953 m. – Lietuvos dailės institute. 1953–1965 m. dėstė Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume (iki 1954 m. Kauno taikomosios dailės mokykla). 1965–1969 m. Kauno Dailės kombinato vyr. dailininkė. Nuo 1959 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje; individualios parodos surengtos Kaune 1970 m., 1980 m.

## Kūryba
Sukūrė funkcionalių, subtilių spalvų, su medinėmis ar iš šiaudelių nupintomis detalėmis servizų (kavos, 1968 m., 1974 m.; pusryčių, 1961 m.; vaisių, 1962 m.; vaikų, 1973 m.), archajiškų ir augalinių (dažniausiai tulpės, aguonos) formų dekoratyvinių vazų („Vaza su aselėmis“ 1971 m., „Nida“ 1972 m., „Skrydis“ 1983 m., „Vazos - taurės“ 1980–1984 m.), istorinės tematikos antglazūriniu dekoru puoštų lėkščių komplektų („Vilniaus universitetui 400“, 1979 m., „Upė Kupa“, 1980 m.), keraminių pano interjerams („Šviesa“ Joniškio kultūros namuose, 1976 m., „Raigardas“ sanatorijoje „Vilnius“ Druskininkuose, 1982 m., „Senojo pašto istorijos“ Jurbarko pašto skyriuje, 1984 m.).

## Šaltiniai
Daniškiai

**Daniškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Suginčių. Seniau prie Edvardo Židonio namų pievoje buvo akmuo su žmogaus pėda *Velnio Pėdeliai* arba *Velnio Pėdas*, dingęs melioruojant apylinkę.

## Istorija

Atrodo, kad XVII a. Daniškiai buvo Liliškių dalis. Alantos krikšto knygoje Nr. 1 (p. 14v) 1662 m. užrašytas Kristoforas Danys iš Liliškių (*Christophorus Danis de uilla Liliszki*). Liliškiai ir Daniškiai – gretimos vietos. Gali būti, kad Liliškių dvaro vienkiemis miške dėl ten gyvenusių *Danių* imtas vadinti *Daniais*, o vėliau *Daniškiais* (dabar vietos žmonės taria *Doniškiai*), plg.: Molėtų krikšto metrikų knygoje Nr. 1 *Eua Daniwenia de Daniu* (1684, p. 11), *Patris Andreae Danis et Eua puszynicie de Leliszki* (1685 m., p. 21), *Patris Andreae Danis Matris Euae de Danie* (1687, p. 31), *Eua Danienia de Dani* (1689, p. 38), *Andreas Danis de Dani* (1690) ir pan. XVIII a. pabaigoje Pabaisko klebono kaimas.

## Gyventojai

1923 m. kaime buvo 6 ūkiai 37 gyv.

## Šaltiniai
Irena Eidrigevičiūtė-Sprindienė

**Irena Eidrigevičiūtė-Sprindienė** (1916 m. rugsėjo 25 d. Maskva – 1995 m. lapkričio 9 d. Daitona Bičas, Floridos valstija, JAV) – lietuvių baleto artistė, choreografė.

## Biografija
1918 m. su tėvais persikėlė gyventi į Lietuvą. Nuo 1927 m. lankė P. Petrovo, 1932-1935 m. – Valstybės teatro baleto studijas. 1932-1934 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultete.

1935-1944 m. Valstybės teatro balerina, 1935 m. su šio teatro trupe gastroliavo Monte Karle (Monakas), Londone. Šoko operos spektakliuose. 1944 m. pasitraukė į Austriją, šoko Vienos operos ir baleto teatre. Po Antrojo pasaulinio karo gyveno Vokietijoje, vadovavo Zeligenštadto lietuvių stovyklos šokių ansambliui, šoko Berlyno operos ir baleto teatre, Augsburgo lietuvių baleto trupės spektakliuose. 1949 m. apsigyveno Čikagoje. 1952-1955 m. vadovavo ansamblio „Dainava“ šokių kolektyvui.

## Vaidmenys
* Amūras – Leo Delibas. Silvija, 1928 m.
* Karalienė, Vargšė – Piotras Čaikovskis. Miegančioji gražuolė, 1934 m.
* Fėja – Rikardas Drigo. Arlekinada, 1935 m.

## Šaltiniai
Vytautas Eidukaitis (1923)

**Vytautas Eidukaitis** (1923 m. birželio 4 d. Kaunas – 1989 m. rugpjūčio 28 d. Kaunas) – lietuvių aktorius.

## Biografija
Mokėsi Vytauto Didžiojo universiteto Chemijos inžinerijos fakultete. Už antinacinę veiklą buvo išvežtas į Vokietiją priverstiniams darbams, pateko į sovietų nelaisvę ir buvo išvežtas į Donbaso kasyklas. Grįžo į Lietuvą 1948 m. Lankė Vilniaus, Kauno dramos teatrų studijas. 1952 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. Nuo 1952 m. Kauno dramos teatro (iki 1959 m. Kauno muzikos dramos teatras) aktorius.

Žmona – aktorė Regina Varnaitė.

## Kūryba
Sukūrė charakterinių, daugiausia komiškų, vaidmenų, iš jų svarbesni:
* Kosmė – Pedras Kalderonas de la Barka. Dama vaiduoklė, 1960 m.
* Pinčiukas – Baltaragio malūnas, 1966 m., pagal K. Borutą
* Balionų pardavėjas – Kazys Saja. Mamutų medžioklė, 1968 m.
* Jonas Geležėlė – Balys Sruoga. Dobilėlis penkialapis, 1973 m.
* Maniakas – Balys Sruoga. Baisioji naktis, 1988 m.
* Direktorius – režisierius – Luidžis Pirandelas. Šeši personažai ieško autoriaus, 1976 m.
* Knutas – Henrikas Ibsenas. Statytojas Solnesas, 1980 m.
* Poetas – Alberas Kamiu. Kaligula, 1983 m.

Vaidino TV spektakliuose („Frankas Krukas“ 1974 m., pagal P. Cvirką). Vaidyboje meistriškai išryškindavo personažo vidinius ir išorinius komiškus bruožus.

## Filmografija
* 1969 – Birželis, vasaros pradžia, rež. Raimondas Vabalas
* 1970 – Dovydas – Tas prakeiktas nuolankumas, rež. Algirdas Dausa
* 1972 – Susirėmimas, rež. Stepanas Pučinianas, Odesos kino studija
* 1975 – Taboras eina į dangų, rež. Emilis Loteanu, Mosfilm
* 1975 – Smokas ir Mažylis, rež. Raimondas Vabalas, Algirdas Šemeškevičius
* 1975 – Nerami rudens diena, rež. Algimantas Kundelis
* 1978 – Mokytojas Valiušis – Pasigailėk mūsų, rež. Algirdas Araminas
* 1980 – Kelionė į rojų, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1981 – Raudonmedžio rojus, rež. Bronius Talačka
* 1986 – Bajoras Makovskis – Benjaminas Kordušas, rež. Vidmantas Bačiulis, LRT
* 1987 – Šešiolikmečiai, rež. Raimundas Banionis.

## Šaltiniai
Marija Eidukevičienė

**Marija Eidukevičienė** (g. 1946 m. gruodžio 24 d. Liudvinavas) – Lietuvos geografė, habilituota fizinių mokslų daktarė.

## Biografija
1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. habilituota fizinių mokslų daktarė.

1967–1980 Vilniaus universiteto dėstytoja, 1981–1996 m. Lietuvos žemdirbystės institute Vėžaičių filialo mokslinė darbuotoja. Nuo 1996 m. Klaipėdos universiteto dėstytoja, 2001 m. profesorė. Nuo 2000 m. dar ir Klaipėdos universiteto Kaimo tyrimo centro direktorė.

## Mokslinė veikla
Moksliniai darbai apie Lietuvos dirvožemius. Sukūrė metodologiškai naują originalią rūgščių dirvožemių kalkinimo efektyvumo kompleksinių tyrimų kryptį.

## Bibliografija
* Lietuvos dirvožemiai. Monografija, su kitais, 2001 m.
* Lietuvos gamtinė geografija. Vadovėlis. Klaipėda, 2009 m.

## Šaltiniai
Vladas Eidukevičius

**Vladas Eidukevičius** (1891 m. rugsėjo 9 d. Kaunas – 1941 m. birželio 22 d. Kaunas) – lietuvių tapytojas.

## Biografija
Nuo 1906 m. Rygoje privačiai ir meno mokykloje mokėsi dailės. 1910–1912 m. gyveno Sankt Peterburge, Maskvoje, 1913–1918 m. Vokietijoje, nuo 1914 m. studijavo Miuncheno dailės akademijoje. Po Pirmojo pasaulinio karo lankėsi Prancūzijoje, Italijoje ir kitur. Nuo 1929 m. gyveno Rygoje, nuo 1932 m. Kaune. Tragiškai žuvo.

## Kūryba
Nuo 1911 m. dalyvavo dailės parodose. Individualios parodos surengtos Rygoje (1922 m., 1929 m.), Paryžiuje (1928 m.), Kaune (1932 m.), Klaipėdoje (1933–1934 m.), Palangoje (1939 m.).

Ankstyvieji kūriniai („Rygos panorama“) tamsių spalvų, kontrastingo šešėliavimo. Ketvirtajame dešimtmetyje jo kūryboje išryškėjo impresionizmo bruožai. Vieniems šio laikotarpio portretams („Autoportretas su skrybėle ir teptukais“, 1935 m., „Tėvas su dukterimi“, 1938 m.) būdinga santūri, lyrinė vidinė charakteristika, sodrus koloritas, kitiems („Konstantinas Glinskis“, „Profesorius Mykolas Romeris“, abu 1934 m., „Petras Rimša“ 1939 m.) – psichologiškumas, rudos spalvos monochromija, subtilus šešėliavimas. Lyriškumu pasižymi moterų ir vaikų portretai („Siuvėja“, „Mergaitė su ramunėmis“). Nutapė sodraus kolorito panoraminių („Kauno vaizdas nuo Žaliakalnio“, 1933 m., „Kaunas žiemą iš Aleksoto“, 1934 m.) ir kaimo bei miesto atskirų kampelių („Sodyba“, „Žydinčios obelys“) peizažų, spalvingų natiurmortų.

## Literatūra
* Tomas Sakalauskas. Esu toks, koks esu. Vilnius, 1987 m.

## Šaltiniai
Vytautas Eidukaitis (1948)

**Vytautas Eidukaitis** (g. 1948 m. spalio 6 d. Virbalis) – Lietuvos visuomenės veikėjas, atsargos karo lakūnas, pulkininkas.

## Biografija
1968 m. baigė Virbalio vidurinę mokyklą. 1969 m. su šeima persikėlė gyventi į Kretingą. 1972 m. baigė Tambovo aukštąją karo aviacijos mokyklą. Mokėsi Maskvos karinių oro pajėgų akademijoje.

TSRS-Afganistano karo (1978–1992 m.) dalyvis, strateginės aviacijos eskadrilės vadas. Nuo 1989 m. Komisijos prie LTSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Lietuvos jaunuolių karinės tarnybos klausimais narys, iki 1992 m. atstovavo komisijai Kaukaze. 1992 m. ir 1993 m. suorganizavo V. Landsbergio ir Dž. Dudajevo susitikimus Lietuvoje. 1994–1996 m. dalyvavo Pirmajame Čečėnijos kare. 1995 m. išgelbėjo iš Rusijos specialiųjų tarnybų ir pervežė į Lietuvą Dž. Dudajevo šeimą.

1992 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. Nuo 1999 m. Lietuvos atsargos karininkų sąjungos Teritorinės gynybos projekto pirmininkas. Žmona Svetlana, vaikai Henrika, Vytautas, Renata.

## Bibliografija
* Vienišos vilkės vaikai: kario dienoraštis. 2001 m.

## Šaltiniai
Valdivijos drėgnieji miškai

**Valdivijos drėgnieji miškai** () – vidutinių platumų plačialapių ir mišriųjų miškų ekoregionas Pietų Amerikoje, Patagonijoje (Čilė ir Argentina). Priklauso neotropikų ekozonai. Pavadinimas kilo nuo Čilės miesto Valdivijos.

## Geografija

Valdivijos miškai auga siaurame ruože tarp Ramiojo vandenyno ir Patagonijos Andų, taip pat apima Čilės salyno salas. Šiaurėje pereina į Viduržemio tipo krūmynus, pietuose – į subpoliarinius Magelano miškus. Miškų susiformavimui didelę įtaką daro didelis kritulių kiekis, stiprūs vėjai, žemos oro temperatūros, ledynų ir vertikaliojo zoniškumo įtaka.

Valdivijos drėgnieji miškai yra vieni iš nedaugelio pasaulio drėgnųjų miškų, augančių vidutinių platumų srityje.

## Biologija

Čia apie pusę medingų regiono augalų yra endeminiai. Auga notofagai (kvapusis, skėstašakis, blizgusis, antarktinis ir kt.), alyvokšniai, eukrifijos, lumos, mirteugenijos, čiliniai podokarpai, puošnieji drimiai. Kalnuose auga spygliuočiai – čilinės araukarijos, kiparisinės ficrojos. Valdivijos miškuose gyvena mažiausi pasaulio elniai pudu, čilinės katės, čiliniai oposumai, šernai. Valdivijos miškai Antarkties floros prieglauda ir daugelis augalų šeimų turi bendrus bruožus su Naujosios Zelandijos, Tasmanijos ir Australijos vidutinių platuimų bei subtropikų drėgnaisiuose miškuose augančiais augalais.

## Apsauga

Valdivijos drėgniesiems miškams apsaugoti įsteigta eilė draustinių ir rezervatų:
* Los Alerseso nacionalinis parkas
* Arajanų nacionalinis parkas
* Boske de Frai Chorchės nacionalinis parkas
* Hverkehvės nacionalinis parkas
* Huilo-Huilo biologinis rezervatas
* Lago Puelo nacionalinis parkas
* Lanino nacionalinis parkas
* Nauel Uapi nacionalinis parkas
* Onkolo parkas
* Pumalino parkas
* Pujehvės nacionalinis parkas
* Keuelato nacionalinis parkas
* Valdivijos pakrantės rezervatas
* Valdivijos nacionalinis rezervatas
* Viljarikos nacionalinis parkas
Kazimieras Eigminas

**Kazimieras Eigminas** (1929 m. sausio 22 d. Rokiškis – 1996 m. balandžio 22 d. Vilnius, palaidotas Panevėžyje) – lietuvių kalbininkas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1953 m. baigė Vilniaus universitetą. 1992 m. filologijos mokslų kandidatas.

Nuo 1956 m. dirbo Lietuvių kalbos institute. Su kitais rašė Lietuvių kalbos žodyną (t. 8-10, 1970-1976 m., t. 15-20 1991-2002 m.). Iš lotynų kalbos išvertė:
* Danieliaus Kleino 1653 m. gramatiką – Pirmoji lietuvių kalbos gramatika, 1957 m.
* anoniminę 1737 m. gramatiką – Lietuvos kalbų visuma / Universitas lingvarum Litvaniae, 1981 m.; parašė įžangą, komentarus
* Pilypo Ruigio tyrinėjimą – Lietuvių kalbos meletema… *Meletema…sistems linguam lituanicam, 1708 m.*; Lietuvių kalbos kilmės, būdo ir savybių tyrinėjimas, 1986 m.
* Kristupo Sapūno ir T. G. Šulco gramatiką – Sapūno ir Šulco gramatika *Compendium Grammaticae Lithvanicae*, 1997 m.).

Paskelbė dialektologijos, onomastikos, kalbos kultūros straipsnių (rinkinys „Kas yra bachuras?: Žodžių istorijos etiudai“, išl. 2002 m.).

Nuo 1975 m. aktyvus Vilniaus universiteto kraštotyrininkų ramuvos narys, ekspedicijose rinko vietovardžius ir kitą kalbos medžiagą.

## Literatūra
* Homo sum. Žodžiai Kazimierui Eigminui, Vilnius, 1998 m.

## Šaltiniai
Nianga

**Nianga** () – upė pietų Gabone ir šiaurės Konge. Antra pagal svarbą upė Gabone po Ogovės.

Ištakos – netoli abiejų valstybių sienos, ant Ngunjepo ir Ogovės-Lolo provincijų Gabone ribos. Toliau upė teka į pietus, per Niario regioną Konge bei Niangos provinciją Gabone. Vėliau daro aštrų posūkį į šiaurės vakarus, teka per Čibangą (didžiausias miestas ant Niangos upės), pasuka į pietvakarius. Įteka į Atlantą.
    
### Intakai
* Mukalaba (*Moukalaba*)
* Duli (*Douli*)
Eduardas Eigirdas

**Eduardas Eigirdas** (g. 1970 m. birželio 2 d. Vilnius) – lietuvių žurnalistas.

## Biografija
1988 m. baigė Vilniaus 2-ąją vidurinę mokyklą. Karinę prievolę atliko Tolimųjų Rytų kariniame laivyne Vladivostoke. 1996 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką, 1998 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje tarptautinio verslo administravimą.

1995–1999 m. dirbo banke „Litimpeks“. 1996–2000 m. savaitraščio „Atgimimas“ redaktorius. 1996–1999 m. Lietuvos Respublikos Seimas delegavo į Lietuvos radijo ir televizijos komisiją, nuo 2000 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys. 1999–2002 m. Pilietinės minties instituto prezidentas, vėliau Demokratijos plėtros fondo įkūrėjas ir vadovas. 2000–2003 m. komercinės televizijos „TV 4“ (iki 2002 m. – Baltijos televizija) laidos „Pjūvis“, 2003–2005 m. ir laidos „300 sekundžių su Eduardu Eigirdu“ vedėjas. 2002–2006 m. Žinių radijo generalinis direktorius. 2007 m. žurnalo „Valstybė“ įkūrėjas, vadovas ir redaktorius.

## Šaltiniai
Rimgaudas Eilunavičius

**Rimgaudas Eilunavičius** (g. 1938 m. sausio 28 d. Šiauliuose) – Lietuvos inžinierius, fotografas, žurnalistas.

## Biografija
1957 m. baigė Šiaulių darbo jaunimo vakarinę mokyklą, 1958–1965 m. studijavo Kauno politechnikos institute ir dirbo instituto laboratorijoje.

1955–1958 m. dirbo Šiaulių dviračių gamykloje. 1966–1967 m. – Kauno statybos tresto Nr. 2 inžinierius, Gelžbetoninių konstrukcijų gamyklos direktoriaus pavaduotojas. 1967 m. jo iniciatyva įsteigta Kino mėgėjų draugija; iki 1971 m. jos pirmininko pavaduotojas. 1971–1977 m. dirbo Lietuvos SSR kūno kultūros ir sporto komitete. 1977–1989 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijos fotokorespondentas, žemės ūkio skyriaus korespondentas, laiškų skyriaus vedėjas.

1989–1991 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos atsakingasis sekretorius, 1991–2003 m. pirmininkas. Jam vadovaujant sukurti nauji LŽS skyriai, sutvarkyta žurnalistų įskaita, pakeisti sąjungos narių bilietai, pagausėjo narių, priimtas Lietuvos žurnalistų ir leidėjų etikos kodeksas, sudaryta žurnalistų ir leidėjų etikos komisija, paskirtas Žurnalistų etikos inspektorius. 1992 m. įsteigta Vinco Kudirkos premija, atnaujinta leidinio „Žurnalistų žinios“ leidyba.

## Šaltiniai
Motiejus Eimaitis

**Motiejus Eimaitis** (1840 m. liepos 26 d. Zapyškis – 1919 m. Jekaterinoslavas, Rusija) – lietuvių knygnešys, 1863 m. sukilimo dalyvis.

## Biografija
22 metų įsijungė į 1863 m. sukilėlių gretas. Žlugus sukilimui, sugebėjo išvengti persekiojimo. Tarnavo pas Zapyškio pristavą vežiku.

Vienas pirmųjų knygnešių, knygas gabenti pradėjo 1865 m. Spaudą vežė iš Tilžės; bendravo su knygų leidėjais J. Zabermanu, E. Vejeriu, J. Lapinu, kitais. Aprūpindavo daugelį kitų spaudos platintojų. Nuveždavo spaudos į Dzūkiją ir Vilniaus kraštą. Bendradarbiavo su knygnešiais M. Sederevičiumi, J. Kriaučiūnu, B. Sutkumi ir kitais. Nuo aštuntojo dešimtmečio pabaigos dirbo su knygnešiu J. Urbaičiu, jo atgabentas knygas išvežiodavo kitiems knygnešiams. 1897 m. žandarai atėmė vežimą draudžiamosios spaudos, bet pats M. Eimaitis bausmės išvengė. 1901 m. per kratą jo namuose žandarai rado lietuviškų knygų, jis kelis mėnesius kalintas. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui su šeima pasitraukė į Rusijos imperijos gilumą. Kapas nežinomas.

## Šaltiniai
Grybauskai

**Grybauskai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę rytus nuo Suginčių, prie Šakių kaimo. Gatvinis kaimas.

## Etimologija

Vardas kilęs iš asmenvardžio *Grybauskas*.

## Istorija

1554 m. Linkmenų dvaro inventoriuje yra kaimas *Sioło Źokowiczow*, kurio lietuviška lytis buvo *Žiukėnai*, plg. *Simon Ziukenas de Laluycie* Molėtų bažnyčios krikšto įrašų knygoje Nr. 7 1795 m., p. 13. 1636 m. priklausė Čivylių arba Giedraičių vaitystei, XVIII a. Čivylių seniūnijai. 1636 m. Vilniaus tijūnystės inventoriuje yra Žiukėnų kaimas (*Sioło zukowiczow*), kuriame gyvena Vaitiekus Grybauskas (*Woyciech Grzybowski*). 1693 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje minimas Andrius Grybauskas iš Grybauskų. 1765 m. Grybauskų vienkiemyje gyveno Adomas Gaižutis. 1789 m. Grybauskuose buvo 1 ūkis 8 gyv., mokėta 15 zlotai mokesčio. 1865 m. topografiniame žemėlapyje *Grybiški*. Iki 1927 m. kaimas priklausė Kuktiškių parapijai, dabar – Suginčių parapijai.

## Gyventojai

1923 m. 9 ūkiai 53 gyv.

## Šaltiniai
Žalėniškis

**Žalėniškis** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje. 

## Istorija

Minimas 1554 m. inventoriuje Inturkės seniūnijos kaimas: *od ziem unturskich siola Zolanczow*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bebrusai (Inturkė)

**Bebrusai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietinėje dalyje, prie Bebrusų ežero. 

## Istorija

Bebrusų dvaras minimas 1567 m. Lietuvos Metrikoje. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje 1698 m. minimas Jokūbas Taševickis (Jacobus Taszewicki), Drohičino taurininkas iš Bebrusų dvaro. Dalis Bebrusų dvaro XVIII a. priklausė Vilniaus jėzuitams.

1683 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje. Kitoje Molėtų krikšto metrikų knygoje 1698 m. minimas Stanislovas Audėjas (Stanislai Textoris) iš Bebrusų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Feliksas Einas

**Feliksas Einas** (1927 m. gegužės 22 d. Būtingė, Darbėnų valsčius – 1991 m. kovo 8 d. Klaipėda) – lietuvių teatro ir kino aktorius.

## Biografija
1949 m. baigė Klaipėdos muzikinės komedijos teatro studiją. 1947–1972 m. vaidino Klaipėdos dramos teatre, 1972–1987 m. Kauno, nuo 1987 m. Klaipėdos muzikinio teatrų artistas. Sukūrė raiškių, dažniausiai ne pagrindinių, vaidmenų.

## Vaidmenys
**Dramos spektakliuose:**
* Bartkus – Balys Sruoga. Apyaušrio dalia, 1956 m.
* Teisėjas – Juozas Grušas. Tėvas ir sūnus, 1959 m.

**Muzikiniuose spektakliuose:**
* Meras – Robertas Planketas. „Kornevilio varpai“, 1948 m.
* Bariolas – Džoakinas Rosinis. „Sevilijos kirpėjas“, 1949 m.
* Šeškutis, Slunkius – Algimantas Bražinskas. „Pagramančio šnekučiai“, 1976 m. 
* Grumijus - Visariono Šebalino operoje „Užsispyrėlės sutramdymas“, 1977 m. 
* Policininkas ir rūmininkas Lopesas - Tadeušo Dobžanskio Karaliaus ložė 
* Kapeldineris Imrės Kalmanooperetėje „Bajaderė“, 1973 m.
* Daktaras Spineločis – Džakomas Pučinis. „Džanis Skikis“ 1979 m.
* Vyskupas – Audronė Žigaitytė. „Mažvydas“, 1988 m.

**Vaidino filmuose:**
* Ignotas grįžo namo, 1956 m., režisierius Aleksandras Razumnas
* Kol nevėlu..., 1957 m., rež. Julijus Fogelmanas, Vytautas Žalakevičius
* Tiltas, 1956 m., rež. Borisas Šreiberis
* Julius Janonis, 1959 m., rež. Balys Bratkauskas, Vytautas Dabašinskas
* Toli vakaruose, 1968 m., rež. Aleksandras Faincimeris
* Raudonoji palapinė , 1969 m., rež. Michailas Kalatozišvilis
* Imperijos žlugimas, 1970 m., rež. Vladimiras Sablinas
* Vaterloo, 1970 m., rež. Sergejus Bondarčiukas
* Oginskio polonezas, 1971 m., rež. Levas Golubas
* Kur iškeliauja pasakos, 1973 m., rež. Algirdas Dausa
* Velnio nuotaka , 1974m., rež. Arūnas Žebriūnas
* Seklio Kalio nuotykiai, 1976 m., rež. Arūnas Žebriūnas
* Smokas ir Mažylis, 1975 m., rež. Raimondas Vabalas
* Mainai, 1977 m., rež. Raimondas Vabalas
* Sodybų tuštėjimo metas, rež. Almantas Grikevičius
* Pasigailėk mūsų, 1978 m., rež. Algirdas Araminas
* Nebūsiu gangsteris, brangioji, 1978 m., rež. Algimantas Puipa
* Velnio sėkla, 1979 m., rež. Algimantas Puipa
* Kelionė į rojų, 1980 m., rež. Arūnas Žebriūnas
* Moteris baltais rūbais, 1981 m., rež. Vadimas Derbeniovas
* Arkliavagio duktė, 1981 m. , rež. Algimantas Puipa
* Vokiečių kareivis. Neapykantos pamokos, 1983 m. rež. Antanas Maciulevičius
* Sena abėcėlė, 1987 m., rež. Viktoras Prochlovas
* Šmitas. Vilius Karalius, 1988 m., rež. Vidmantas Bačiulis, LTV
* Mėnulio pilnaties metas, 1988 m., rež. Arūnas Žebriūnas.

Kauno valstybiniame muzikiniame teatre ne kartą buvo režisieriaus padėjėju

## Šaltiniai
Eigulių kapinės

**Eigulių kapinės** – kapinės Kaune, Eiguliuose, Neries kairiajame krante (Jonavos g. 269), netoli magistralės . Plotas 12 ha. Kapinės suskirstytos į 23 kvartalus, aptvertos metaline tvora, sujungta mūro stulpais. Pagrindiniai vartai iš Jonavos g. pusės. Antkapiniai paminklai daugiausia iš akmens. Kapinėse palaidota nemažai žymių žmonių, įrengtas Lietuvoje cirko artistų panteonas:

## Istorija

Eigulių kaimo kapinės įsteigtos apie 1880 m. Iš pradžių laidoti kaimo ir apylinkės gyventojai. Eigulius 1959 m. ir 1977 m. prijungus prie Kauno, tapo miesto kapinėmis. Kapinėse yra Lietuvos cirko artistų panteonas . 1993 m. Eigulių kapinės įrašytos į kultūros paminklų sąrašą .

## Kapinėse palaidoti
* cirko artistai: Francas Černiauskas, Pranas Gudauskas, Maksimilianas Truci (*Massimiliano Truzzi*), Konstantinas Feroni, Mykolas Vilenčikas, Antanas Pilkauskas, Jonas Ramanauskas, Vladislava Variakojienė (Stankutė), Jadvyga Ramanauskienė (Stankutė) ir kt.
* Lietuvos teatro kūrėjas Juozas Vaičkus
* aktorės Bronė Kurmytė-Monkevičienė, Ona Kurmytė-Mazurkevičienė
* visuomenės, kultūros ir sporto veikėjai Juozas Bagdonas, Stepas Butautas, Klemensas Čerbulėnas, Valerija Čiurlionytė-Karužienė, Saulius Gricius, Dalia Grinkevičiūtė, Juozas Muralis
* karininkai Jonas Jurgis Bulota, Antanas Malijonis, Anatolijus Okulič-Kozarinas, Jonas Petruitis, Rapolas Okulič-Kazarinas 
* pulkininkas, archeologas Petras Tarasenka
* pedagogė, pianistė, kompozitorė Elena Laumenskienė
* profesoriai Konradas Aleksa, Vytautas Vaičiūnas, J. Žemaitis
* kunigas Erikas Laiconas 
* prozininkas, vertėjas Kazys Jankauskas
* skulptorius, tapytojas Matas Menčinskas
* sopranas Violeta Sagaitytė
* kankinė Elena Spirgevičiūtė (perlaidota iš senųjų kapinių, 2021 m. perlaidota prie Šv. Antano Paduviečio bažnyčios)
* prozininkas Mečys Rakauskas
* politinis bei visuomenės veikėjas Juozapas Jokubauskas

1958 m. naikinant Kauno centrines kapines šiose kapinėse perlaidoti savanoriai: Kauno miesto ir apskrities komendantūros eilinis Pranas Eimutis, antrosios oro eskadrilės leitenantai Vytautas Rauba ir Pranas Stelmokas.

## Galerija

Vaizdas:Cirko panteonas, Eiguliai.JPG|Cirko artistų panteonas 
Vaizdas:Maximilien Truzzi, Kaunas.JPG|alt=Cirko artisto Maximilien Truzzi paminklas, kartu su palaikais 1975 m. atkeltas iš Rasų kapinių Vilniuje.|Cirko direktoriaus Maximilien Truzzi paminklas, kartu su palaikais 1975 m. atkeltas iš Rasų kapinių Vilniuje.
Vaizdas:Pranas Stelmokas, Eiguliai.JPG|Lakūno Prano Stelmoko ankapis 
Vaizdas:Pranas Eimutis, Eiguliai.JPG|Paminklinis kryžius kariui savanoriui Pranui Eimučiui 
Vaizdas:Juozas Vaičkus, Eiguliai.JPG|Antkapinis paminklas aktoriui Juozui Vaičkui
Vaizdas:Matas Menčinskas, Eiguliai.JPG|Skulptoriaus Mato Menčinsko šeimos kapas 


## Taip pat skaitykite
* Kleboniškio kapinės

## Šaltiniai
Niario regionas

**Niario regionas** – Kongo regionas pietinėje šalies dalyje. Ribojasi su Buenzos regionu, Kvilu regionu ir Lekumu regionu. Išorinė siena su Gabonu, Angola (Kabindos eksklavu) ir Kongo Demokratinė Respublika. Administracinis centras – Dolizi.

Regionas dalinamas į 6 rajonus:
* Diveni
* Kibangu
* Kimongas
* Luvaku
* Majokas
* Mosendžas

## Šaltiniai
Aiterada

**Aiterada** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 8 km į šiaurės rytus nuo Molėtų, prie Malkėsto ežero.

## Istorija

1554 m. inventoriuje minimas *Pračiovo* kaimas prie Malkėsto ežero, priklausantis kunigaikščiams Giedraičiams. Jį galima tapatinti su *Antamalkėste* ir su dab. *Aiterada*.1904 m. kaimo vardas *Eiterada* užrašytas Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lekumu regionas

**Lekumu regionas** () – Kongo regionas pietinėje šalies dalyje. Ribojasi su Buenzos regionu, Niario regionu, Plynaukštės regionu ir Baseino regionu. Išorinė siena su Gabonu. Administracinis centras – Sibitis.

Regionas dalinamas į 6 rajonus:
* Bambama
* Komono
* Sibitis
* Zanaga

## Šaltiniai
Irena Eitminavičiūtė

**Irena Eitminavičiūtė** (1931 m. birželio 13 d. Šiauliuose – 2016 m. sausio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos zoologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1950 m. baigė Šiaulių 2-ąją mergaičių gimnaziją, 1955 m. – Vilniaus universitetą, 1958 m. – Biologijos instituto aspirantūrą, apgynė disertaciją „Lietuvos oribatidai“, biologijos mokslų kandidatė. 1982 m. TSRS mokslų akademijos A. Severcovo gyvūnų evoliucinės morfologijos ir ekologijos institute apgynė disertaciją „Dirvožemio bestuburių gyvūnų kompleksų formavimosi dėsningumai velėninių jaurinių dirvožemių zonoje antropogeniniame poveikyje“, biologijos mokslų daktarė.

Nuo 1955 m. dirba Ekologijos institute (iki 1989 m. veikė kt. pavadinimais), 1958–1960 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto jaunesnioji mokslo darbuotoja, 1960–1968 m. vyresnioji mokslo darbuotoja, 1968–1982 m. Bestuburių zoologijos sektoriaus, nuo 1989 m. Dirvožemio ekologijos laboratorijos vadovė. Nuo 1993 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1995 m. profesorė. Nuo 1991 m. Lietuvos mokslų akademijos narė ekspertė. Mirė 2016 m. sausio 22 d. Vilniuje

## Mokslinė veikla
Lietuvoje išplėtojo pedobiologinius tyrimus, įvertino antropogeninių ir klimatinių veiksnių poveikį zoocenozėms, tiria dirvožemio bestuburių ir mikromicetų kompleksus.

## Bibliografija
* Pedobiologinė Lietuvos tipinių pelkių charakteristika, su kitais, rusų kalba, 1972 m.
* Agrotechnikos įtaka dirvožemio bestuburiams gyvūnams, su kitais, rusų kalba, 1974 m.
* Iškastinės šarvuotosios erkės, su kitais, rusų kalba, 1990 m.
* Dirvožemio biologija (pedobiologija), 1997 m.
* Lietuvos dirvožemio erkės (Acari). Katalogas, 2003 m.
* Dirvožemio ekologijos raida Lietuvoje. Vilnius: Gamtos tyrimų centras, 2011.
* Keliu į dirvožemio ekologiją. Vilnius: Gamtos tyrimų centras, 2015.

## Įvertinimas
* 1986 m. LTSR valstybinė premija
* 2005 m. Lietuvos mokslo premija už darbų ciklą “Dirvožemių ekologinės būklės tyrimai”.

## Šaltiniai
Kaimanų Salų doleris

**Kaimanų salų doleris** (ISO 4217 kodas: *KYD*) – Kaimanų salų valiuta. Paprastai žymima *$*, arba *KY$* tuo norint išsiskirti nuo kitose šalyse cirkuliuojančių doleriu vadinamų valiutų. Padalintas į 100 centų. Nacionaline valiuta tapo 1972 m. rugpjūčio 31 d., kai pakeitė Jamaikos dolerį.
Laukiškos pilis

**Laukiškos pilis** – Vokiečių ordino pilis prie Mauros upės Rytprūsiuose, Labguvos apskrityje (dab. Rusijos Federacijos Kaliningrado srities Polesko rajonas).

## Istorija
Prūsų gyvenvietėje Laukiškoje Vokiečių ordinas įsikūrė 1258 m. Medinė pilis pastatyta 1272 m., mūrinė 1327 m. Buvo naudojama ne tik karo, bet nuo 1390 m. ir administracinėms reikmėms – pilyje veikė teismas, kuris teisė ir vietos nadruvius; fogtas čia buvo įkūręs savo būstinę.

Kunigaikščio Albrechto Brandenburgiečio laikais 1525–1568 m. pilis perstatyta į medžioklės pilį, o 1584 m. į medžioklės rūmus ir savo strateginės reikšmės nebeteko. 1595 m. Laukiškoje sumedžioto stumbro paveikslas buvo Karaliaučiaus pilyje. 1584 m. rekonstruoti rūmai pavadinti Frydrichsburgo vardu ir vėliau tarnavo kaip junkerio dvaro pastatai.

Po Antrojo pasaulinio karo perstatytoje pilyje nuo 1994 m. veikia mokykla. 1946 m. kaimas pervadintas į Saranskojė.

## Šaltiniai
Ankudas

**Ankudas** () – miestas pietinėje Čilėje, Los Lagoso regione, Čilojės provincijoje, Čilojės salos šiaurėje, prie Ankudo įlankos. Didžiausias salos miestas. 39,9 tūkst. gyventojų (2002 m.). Uostas. Yra muziejus, švyturys, fortas, paukščių draustinis.

## Istorija

Miestas įkurtas 1767 m. Carlos de Beranger y Renaud ir pavadintas *Villa y Fuerte Real de San Carlos de Chiloé*. Pastatyta tvirtovė ir netrukus San Karlos de Čilojė tapo salos pagrindiniu centru. 1834 m., praėjus keleriems metams po to, kai Čilė atkovojo salą iš ispanų, miestas pervadintas Ankudu.

## Šaltiniai
Kazys Eitutavičius

**Kazys Eitutavičius** (1833 m. kovo 2 d. Vilkaičiai prie Kantaučių – 1906 m. Vorodzkovas, Baltarusija) – kunigas, knygnešys.

## Biografija
Dar mokydamasis Žemaičių kunigų seminarijoje Kaune aktyviai veikė pirmojoje vyskupo M. Valančiaus 1867 m. įkurtoje knygnešių draugijoje. Draudžiamąją lietuvių spaudą gaudavo iš knygnešio P. Šimavičiaus, ja aprūpindavo vikarą M. Kaziliauską, platinantį spaudą Naujamiesčio apylinkėse. Baigęs seminariją dirbo vikaru Darbėnuose. Knygų ryšuliams per sieną pernešti samdydavo Tauragės kontrabandininkus.

1870 m. gruodžio 31 d. suimtas, kalintas Vilniuje. Įtrauktas į A. Brundzos ir kitų spaudos platintojų pirmąją politinę bylą Lietuvoje. 1871 m. ištremtas į Viatkos guberniją.

## Šaltiniai
Andrius Eiva

**Andrius Eiva, Eitavičius** (g. 1948 m. Bonoje) – JAV kariuomenės karininkas.

## Biografija
1972 m. baigė Vest Pointo karo akademiją. 1972–1980 m. vadovavo specialiajam desantininkų būriui Šiaurės Karolinoje, vėliau tarnavo karinėse bazėse Vokietijoje. Pasitraukęs iš tarnybos ginkluotosiose pajėgose lankėsi Afganistane, keletą mėnesių mokė modžahedus kovoti su TSRS kariuomenės daliniais. Bendradarbiaudamas su rusų disidentu V. Bukovskiu, įkalbinėjo afganus nežudyti sovietinių belaisvių, taip išgelbėjo gyvybę keliems šimtams jaunuolių, tarp jų ir lietuviams. JAV įkūrė Amerikos afganų veiksmų federaciją (*Federation for American Afghan Action*) ir vadovavo jai. Federacijos lobistinėmis pastangomis buvo padidinta karinė pagalba modžahedams. 1991 m. sausio mėn. TSRS agresijos dienomis patarimais padėjo Lietuvos AT rūmų gynėjams, faktiškai vadovavo rūmų gynybai.

## Šaltiniai