Fairchild Dornier 728

**Fairchild Dornier 728** – XX a. pabaigoje JAV ir Vokietijos aviacijos konglomerato „Fairchild-Dornier“ sukurtas reaktyvinis regioninis 70-85 keleivių talpos keleivinis siaurafiuzeliažis oro laineris. Dornier 728 pagrindu buvo numatyta sukurti didesnį, iki 110 vietų talpinantį modelį „Dornier 928“, todėl neretai visa programa vadinama „Dornier 728/928“. Iki įmonės kūrėjos bankroto buvo pagaminti tik 3 egzemplioriai modelio „Dornier 728“.

„Dornier“ pavyko pritraukti nemažą susidomėjimą ir 2002 m. kovo mėn. aštuonios aviakompanijos buvo pateikusios užsakymus pagaminti 125 šio modelio orlaivius; dar 164 buvo užsakyti kaip opcionai. Pirmasis „Dornier 728“ egzempliorius buvo surinktas 2002 m. kovo 21 d. Įmonė planavo tų pačių metų vasarą atlikti bandymų programą ir 2003 m. viduryje pirmuosius egzempliorius patiekti užsakovui – aviakompanijai „Lufthansa Cityline“. Programos įgyvendinimą nutraukė metų pabaigoje paskelbtas orlaivio kūrėjo – kompanijos „Dornier“ nemokumas ir bankrotas. Nepaisant mėginimo atgaivinti programą, jog įgyvendinimą perduodant naujai įkurtai įmonei „*Fairchild Dornier Aeroindustries*“, užsakovai atšaukė savo užsakymus, ko pasekoje nepavyko net pradėti orlaivio bandymų programos. Trys surinkti orlaiviai buvo parduoti į metalo laužą. Išliko tik vienas nebaigtas fiuzeliažas ir viena orlaivio nosis.

## Istorija

XX a. dešimtajame dešimtyje Vokietijos aviacijos įmonei „Dornier Luftfahrt GmbH“ susidūrus su finansiniais sunkumais, ko išdavoje ją įsigijo JAV orlaivių gamintojas „Fairchild Aircraft“. Po šio įsigijimo įmonė pakeitė pavadinimą į „Fairchild Dornier“. Po susijungimo įmonė peržiūrėjo savo produkciją ir pasiūlė keletą naujų modelių – pvz. „Fairchild Dornier 328JET“ – nedidelio turbosraigtinio regioninio lėktuvo reaktyvinę modifikaciją. Kartu naujoji įmonė turėjo ambicijų ir didesnių orlaivių kūrimo srityje.

1997 m. spalio mėn. Dubajaus aviacijos parodoje įmonė pristatė naujo lėktuvo kūrimo programą, gavusią indeksą „X28JET“. Naująją regioninių avialainerių šeimą, plačiau pristatytą 1998 m. Berlyno aviacijos ir kosmoso parodoje, turėjo sudaryti trys žemasparniai siaurafiuzeliažiai modeliai – 528JET, 728JET ir 928JET, talpinantys nuo 55 iki 100 keleivių. Dar prieš šį pristatymą „Dornier“ buvo užsitikrinusi 60 tvirtų užsakymų ir 60 opcionų iš „Lufthansos“, taip pat užsakymus iš Šveicarijos aviakompanijos „Crossair“.

Orlaivio projektavimo procese buvo plačiai naudojamos kompiuterinės simuliacijos, kas leido sumažinti testavimo apimtis 60%. Pagal pradinį planą pirmuosius orlaivius buvo planuojama pagaminti 2001 m. viduryje, o sertifikavimą baigti iki metų pabaigos. Realybėje primojo prototipo gamyba prasidėjo 2001 m. rugsėjo mėn. ir buvo baigta kitų metų kovą. Dvi dienos iki 2002 m. kovo 31 d. suplanuoto oficialaus orlaivio pristatymo gamintojas pranešė, kad dėl lėšų trūkumo pirmojo orlaivio pristatymas atidedamas dviem mėnesiams. Dar po poros savaičių paaiškėjo, kad įmonė derasi su potencialiais investuotojais.

Orlaivio surinkimas vyko „Fairchild Dornier“ gamykloje Oberpfaffenhofeno mieste (Vokietija).

Bendras orlaivio sukūrimo biudžetas siekė 850 mln. JAV dolerių. Įmonė ieškojo finansavimo iš Vokietijos vyriausybės, Prancūzijos ir Italijos koncernu ATR siūlė kartu vystyti projektą, svarstė galimybes surengti viešą akcijų pardavimą. Gamintojo skaičiavimais pagaminus ir pardavus 200 orlaivių būtų pilnai padengti jo sukūrimo kaštai. 2002 pradžioje įmonė turėjo 125 tvirtus užsakymus ir 164 opcionus.

Nespėjus atlikti bandomojo „Dornier 728“ skrydžio 2002 m. balandžio 2 d. „Fairchild Dornier“ paskelbė apie savo bankrotą. Po šio pranešimo „Lufthansa“ ir „GECAS“ paskelbė atšaukiančios savo užsakymus, dėl potencialių investuotojų susidomėjimas šių projektu dar labiau sumažėjo. Lygiagrečiai su bankroto procedūra vyko „Dornier 728“ struktūrinio atsparumo testavimo darbai, sėkmingai pabaigti 2003 m. 2003 m. liepos mėn. projekto domėjosi Kinijos investicinė įmonė „D’Long International Strategic Investment Group“, tačiau sandoris neįvyko, o projektą mėginusi gelbėti naujai įkurta įmonė „*Fairchild Dornier Aeroindustries“* apie savo bankrotą paskelbė 2004 m.

## Konstrukcija

„Dornier 728/928“ – tradicinės konstrukcijos dvimotoris pilnai metalinis žemasparnis monoplanas, skirtas vidutinio intensyvumo regioniniams maršrutams.

„Dornier 728“ sparnas – „Dornier“ sukurtos technologijos TNT (), skirtos „Dornier 228“ orlaivių šeimai, tęsinys. Sparnai komplektuojami su „Super Shark“ tipo lenktais vingletais. „Dornier 728“ buvo pirmasis šios įmonės sukurtas žemasparnis keleivinis orlaivis. Sparnus gamino Ispanijos įmonė „Construcciones Aeronáuticas SA“ (CASA).

Pirminiame projekte numatytas 3,40 m. keleivių salono plotis būtų eidęs sėdynes montuoti 6 šešias eilėje, „3+3“ konfigūracija, tačiau spaudžiamas „Lufthansos“, „Dornier“ sutiko sumažinti salono skersmenį iki 3,25 m., dėl ko keleivių salone sėdyne stapo įmanoma įrengti tik pagal „2+3“ konfigūraciją. Šis sprendimas sumažino orlaivio svorį tačiau paskatino „Crossair“ atsisakyti savo užsakymo ir pasirinkti „Embraer E70/E90“ orlaivius.

1998 m. rugpjūčio mėn. „Fairchild Dornier“ paskelbė, kad į orlaivius bus montuojami „General Electric“ gaminami varikliai „CF34-8D“ (87% analogiški su CF34-8C1, montuojamiems į „Bombardier CRJ700“ orlaivius). Avionikos tiekėju tapo „Honeywell“, pagalbinių generatorių – „AlliedSignal“, skrydžio valdymo sistemos – „Lucas Aerospace“, važiuoklės – „BFGoodrich“, elektros sistemų – „Hamilton Sundstrand“, hidraulinių sistemų – „Parker Aerospace“.

## Projekto pritaikymas Sukhoi Super Jet

„Dornier 728“ daugeliu atžvilgių yra panašus į Rusijojenuo 2001 m. kurtą ir 2008 m. pirmam skrydžiui pakilusį  panašaus dydžio keleivinį lėktuvą „Sukhoi SuperJet 100“, nuo 2018 m. pervadintą tiesiog "Superjet 100" (, pradinis projekto pavadinimas - RRJ - *Russian Regional Jet*). Apie 2003 m. Rusijos verslo spaudoje buvo rašoma, kad naują keleivinį lėktuvą vyriausybės paskelbtam konkursui siekusios pasiūlyti Rusijos įmonės svarstė galimybę dalyvauti „Dornier 728“ projekte. Nepavykus susitarti, tikėtina, kad koncernas „Sukhoi" tiesiog įsigijo „Dornier 728“ brėžinius. Šią hipotezė yra gana populiari, nors ir neigiama Rusijos vadžios ir aviacijos pramonės atstovų. Brėžinių ar kokios nors dokumentacijos pardavimas nėra oficialiai patvirtintas. Kartu į dokumentacijos įsigijimo faktą netiesiogiai nurodo tai, kad iki SSJ-100 sukūrimo „Sukhoi“ buvo išskirtinai karinių ir sportinių orlaivių gamintojas, neturėjęs jokios keleivinių lėktuvų kūrimo patirties. Atskiri autoriai teigia, kad visas „SuperJet 100“ projektas iš esmės buvo dėl bankroto nutraukto „Fairchild-Dornier 728“ menkai perdirbta versija.

## Užsakovai
* Atlantic Coast Airlines
* Bavaria Leasing
* Crossair
* ČSA – Czech Airlines
* GECAS – užsakyta 50 orlaivių, 100 – opcionai
* Lufthansa Cityline
* SolAi

## Planuotos modifikacijos

* **Dornier 528** – variantas su sutrumpintu fiuzeliažu, konkurentas Bombardier CRJ200.
* **Dornier 928** – variantas su prailgintu fiuzeliažu, konkurentas Bombardier CRJ900 ir Embraer 190.
* **Dornier 728 Envoy 7** – korporatyvinis orlaivis su didesniais kuro bakais, ir iki 39,5 t. padidėjusiu maksimaliu kilimo svoriu.
* **Dornier 1128** – dar labiau prailginta modelio „928“ modifikacija, talpinanti iki 120 keleivių.
* **AEW&C** – platforma oro erdvės stebėjimo ir kontrolės lėktuvui su įranga, montuojama į „Grumman E-2 Hawkeye“, kartu su JAV įmone Northrop Grumman pristatyta 2001 m. Kartu nustatytos galimybės šios platformos pagrindu kurti jūrinio patruliavimo lėktuvą ir oro tankerį.

## Techniniai duomenys

## Šaltiniai