open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirkšninė utėlė

**Kirkšninė utėlė** (*Pthirus pubis*) – utėlių (*Anoplura*) būrio vabzdys ektoparazitas. Kūnas trumpas, platus, pilkos spalvos, šonuose su giliais įlinkimais. Patinas apie 1 mm, patelė – 1,5 mm ilgio. Pilvelis nuo krūtinės kiek atskirtas. Gyvena 17-26 dienas. Per tą laiką suaugusi utėlė padeda apie 50 kiaušinių, kuriuos pritvirtina prie plaukų.

Gyvena plaukuotose kūno vietose: kirkšnyse, antakiuose, pažastyse. Galvos plaukuotoje dalyje negyvena. Neperneša ir infekcinių ligų sukėlėjų.
Magangė

**Magangė** () – miestas Kolumbijoje, Bolivaro departamente, Magdalenos pakrantėje, 230 km nuo Kartachenos. Žvejyba, žemės ūkis, maisto pramonė (vaisiai, kukurūzai, kava, pieno produktai).

Magangė įkurta 1610 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Internetinė svetainė
Niežinė erkė

**Niežinė erkė** (, sin. *Acarus siro*) – epidermio raginiame sluoksnyje parazituojanti erkė. Patelė 0,4, patinas – 0,3 mm ilgio. Įsiskverbia odos ploniausiose vietose: tarpupirščiuose, pažastyse, ant pilvo, tarpvietėje. Per dieną patelė odoje išrausia apie 2-3 mm ilgio takus, kur padeda kiaušinius. Patinai takų nerausia. Suaugusios erkės gyvena 40-45 dienas, patelė per visą savo gyvenimą padeda 20 ir daugiau kiaušinių.

Niežinės erkės suaktyvėja naktį, kai sušyla kūnas, tuomet pažeistos vietos ima niežėti. Kasantis atsiveria erkių takai. Tada erkės ir jų nimfos patenka ant kūno, baltinių ir aplinkinių daiktų. Tokiu būdu susidaro užkratas, kuriuo gali apsikrėsti sveikas žmogus.

Niežinių erkių sukeliama liga vadinama niežais (*scabies*).
Poncijus Pilotas

**Poncijus Pilotas** () – romėnų Judėjos provincijos prefektas (prokuratorius, vietininkas) nuo 26 iki 36 mūsų eros metų.

Biografijos faktai iki paskyrimo į Judėją ir po to nėra žinomi. Pilotas minimas kaip gana nuožmus valdytojas, kuris vėliau buvo grąžintas į Romą už pernelyg griežtą elgesį su žydais.

Šiais laikais Poncijus Pilotas labiausiai žinomas kaip žmogus, kuris, pasak krikščionių mokymo, vadovavo Jėzaus teismui. Visose keturiose evangelijose minima, kad pats Pilotas nebuvo labai nusiteikęs skirti Jėzui mirties bausmę ir padarė tai nenoriai, spaudžiamas minios ir žydų vyresnybės. Biblijoje minima scena, kur Pilotas *iš anksto nusiplauna rankas*, demonstratyviai parodydamas, kad nėra atsakingas už būsimą Jėzaus nukryžiavimą. Tačiau esama nuomonių, jog Pilotas turėjo pakankamai valdžios ir panorėjęs galėjo minios bei fariziejų spaudimo nepaisyti, tad nuostata nesikišti buvo ne priverstinis, o sąmoningas jo sprendimas.

## Šaltiniai
Rimantas Rakauskas

**Rimantas Rakauskas** (g. 1953 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – Vilniaus universiteto gamtos mokslų fakulteto zoologijos katedros vedėjas, profesorius, daktaras, Lietuvos entomologų draugijos narys.

## Biografija
1971 m. baigė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą, 1976 m. – Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultetą.

1976–1977 m. Vilniaus universiteto Gamtos fakulteto Zoologijos katedros vyr. laborantas, 1977–1979 m. Vilniaus universiteto muziejaus Zoologijos skyriaus vedėjas ir kartu 1977–1981 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto aspirantas neakivaizdininkas, 1979–1986 m. Vilniau universiteto Zoologijos katedros asistentas, 1986–1991 m. vyr. dėstytojas, o nuo 1991 m. rugsėjo mėn. katedros vedėjas.

1983 m. Moldavijos MA Zoologijos ir fiziologijos institute apgynė biologijos mokslų kandidato disertaciją „Lietuvos TSR vaismedžių ir vaiskrūmių amarai“. 1993 m. nostrifikuotas daktaru (gamtos mokslai).

1991 m. suteiktas docento pedagoginis mokslo vardas.

2000 m. Ekologijos institute apgynė habilituoto daktaro disertaciją „Lietuvos amarų (*Hemiptera, Sternorrhyncha: Aphididae*) biosistematiniai tyrimai“.

Paskelbė mokslinių straipsnių, metodinių priemonių. Skaitė mokslinius pranešimus Čekijoje, Norvegijoje, Lenkijoje, paskaitas Varšuvos universitete. 1987 m. buvo mokslinėje stažuotėje Silezijos universitete (Katovicai, Lenkija), 1996 m. stažavosi ir skaitė paskaitas Oksfordo universitete (Anglija) ir Kopenhagos universitete (Danija) ir kt.

R. Rakausko brolis yra Audrius Rakauskas, žurnalistas, TV laidų vedėjas.

## Nuorodos
* R. Rakausko publikacijų sąrašas  Lietuvos entomologų draugijos svetainėje
* R. Rakausko biografija Zoologijos katedros svetainės informacija
Puerto Inirida

**Puerto Inirida** () arba **Inirida** (*Inírida*) – miestas rytų Kolumbijoje, Brazilijos ir Venesuelos pasienyje, prie Iniridos upės, 95 m aukštyje. Gvainijos departamento centras.

## Istorija
Miestas įkurtas 1963 m.

## Šaltiniai
Gvavjarė (upė)

**Gvavjarė** () – upė Kolumbijoje; Orinoko kairysis intakas. Prasideda Rytų Kordiljeroje, susiliejus Gvajabero ir Ariario upėms. Teka rytų, šiaurės rytų kryptimi pradžioje per *Pardaos* plokščiakalnį (kur sudaro 3 krioklius), vėliau – per Ljanoso lygumas bei Amazoniją. Įteka į Orinoką Venesuelos pasienyje, priešais San Fernando de Atabapo miestą. Vingiuota, skaidosi į protakas.

Didžiausi intakai – Ariaris, Uva (kairieji), Inirida, Atabapas (dešinieji).

Neša daug nešmenų. Laivuojama (nedideliais laivais) beveik per visą ilgį, išskyrus slenksčių ruožus (nuo žiočių iki Angosturos trečiųjų slenksčių ir tarp Angosturos trečiųjų ir antrųjų slenksčių), tačiau pagrindinis laivybos ruožas tęsiasi 630 km nuo žiočių. Daug meandrų, žemupyje – senvagių (Kaimanaso, Saridu).

Prie Gvavjarės upės įsikūrę San Fernando de Atabapo, San Chose del Gvavjarės miestai.

## Šaltiniai
Gloria Macapagal-Arroyo

**Glorija Makapagal-Arojo** (*Gloria Macaraeg Macapagal-Arroyo*; g. 1947 m. balandžio 5 d.) – Filipinų prezidentė, pareigas ėjusi nuo 2001 m. iki 2010 m. Tai antroji moteris po Korason Akino, valdžiusi šalį.

## Biografija
Buvusio prezidento Diosdado Makapagalio dukra. Gimė 1947 m. balandžio 5 d. Maniloje. Studijavo Džordžtauno, Manilos ir Filipinų universitetuose. Nuo 1987 m., rekomendavus tuometei Filipinų prezidentei Korason Akino, pradėjo dirbti Filipinų pramonės ir prekybos departamente. Nuo 1992 m. iki 1998 m. buvo Filipinų Kongreso senato narė. Nuo 1998 m. iki 2001 m. ėjo viceprezidentės pareigas. 2003 m. ją nesėkmingai bandė nuversti kariškiai. 2004 m. gegužę antrą kartą, palaikant Filipinų Katalikų bažnyčiai, perrinkta Filipinų prezidente. Laimėjus rinkimus, buvo apkaltinta, esą rinkimų kampanijai naudojo biudžeto lėšas. G. Makapagal-Arojo kaltinimus atmetė. Valdymo laikotarpiu didelį dėmesį skyrė Filipinų ekonomikai skatinti. 2005 m. žurnalas *[[Forbes]]* ją paskelbė ketvirtąja pagal įtakingumą pasaulio moterimi. 2010 m. prezidento rinkimuose nedalyvavo. Pasisakė už socialinių problemų sprendimą ir skurdo mažinimą šalyje.

## Šaltiniai
Elena Gaidienė

**Elena Gaidienė** (g. 1922 m. rugsėjo 21 d. Mikėniškio vkm., Utenos apsk.) – zoologė, ilgametė T. Ivanausko zoologijos muziejaus mokslo darbuotoja, Lietuvos entomologų draugijos narė.

1942 m. baigė Utenos gimnaziją, 1947 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą. 1948–1950 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute, bet jo nebaigė.

1953–1988 m. Kauno Zoologijos muziejaus Bestuburių sektoriaus vadovė, nuo 1989 m. Entomologijos skyriaus vedėja. Nuo 1996 m. Ekologijos insituto neetatinė mokslinė bendradarbė.

Parengė disertaciją “Paprastosios pušies kankorėžių ir sėklų kenkėjai Lietuvos respublikoje” (neginta). Sudarė ir išspausdino T. Ivanausko zoologijos muziejaus entomologinių rinkinių katalogą (1993), leidinį apie šio muziejaus istoriją (1999) ir kt.

Paskelbė mokslinių ir populiarių straipsnių Lietuvos ir užsienio spaudoje. Daugiausia rašė apie pušies kenkėjus, kitais entomologijos, gamtos muziejų istorijos klausimais.

1981 m. E. Gaidienei suteiktas Lietuvos nusipelniusios kultūros švietimo darbuotojos vardas.

## Darbai
* Kauno Tado Ivanausko zoologijos muziejus: 1919–1999 (sud. Elena Gaidienė). - Vilnius: Aldorija, 1999. - ISBN 9986-820-04-9
* Lietuvos Kauno Tado Ivanausko zoologijos muziejus: bibliografinė rodyklė: 1919-2009 (sud. Elena Gaidienė). – Kaunas: Lututė, 2010. – 56 p. – ISBN 978-9955-37-116-8
Saulius Pakalniškis

**Saulius Pakalniškis** (1958 m. birželio 15 d. Staškūniškyje, Anykščių rajonas – 2006 m. vasario 21 d.) – Lietuvos zoologas, entomologas dipterologas (dvisparnių tyrinėtojas).

## Biografija
1976 m. baigė tuometinę Jonavos 3-iąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą.

Kurį laiką dirbo Jonavos baldų kombinate, po to tarnavo sovietinėje kariuomenėje. Grįžęs iš jos, lankė parengiamuosius kursus, rengėsi stoti į Vilniaus universitetą. Domėjosi gamta, augalija (nors labiau jį traukė smulkioji gyvūnija). Susipažino su Zoologijos ir parazitologijos instituto tuometinio Bestuburių zoologijos sektoriaus darbuotojais.

1979–1989 m. LSSR mokslų akademijos Zoologijos ir parazitologijos instituto laborantas, vyresnysis laborantas, jaunesnysis mokslinis bendradarbis; nuo 1990 m. Ekologijos instituto asistentas, mokslinis bendradarbis. 1994 m. Ekologijos institute (Vilniuje) apgynė gamtos mokslų daktaro disertaciją „Lietuvos minuojantieji dvisparniai vabzdžiai” (mokslinis vadovas V. Jonaitis), gamtos mokslų daktaras.

Vilniaus universiteto Ekologijos instituto mokslo darbuotojas, Lietuvos entomologų draugijos narys.

## Tyrimai, mokslinė veikla
Aprašė Lietuvos minuojančių dvisparnių vabzdžių fauną, išaiškino daugelio rūšių mitybinę specializaciją, rajoninį ir stacinį pasiskirstymą, daugiametę ir sezoninę gausumo, trofinių ryšių bei stacinio pasiskirstymo dinamiką.

Parašė knygą „Augalus minuojantys vabzdžiai“ (1985 m., su kitais autoriais. Leidinių “Žuvinto rezervatas” (1993 m., rusų k.), „Lietuvos valstybinių rezervatų flora ir fauna“ (1997 m.) bendraautoris.

Paskelbė mokslinių straipsnių. Dalyvavo daugelyje mokslinių ekspedicijų Lietuvoje, Latvijoje, Baltarusijoje ir kt.

## Darbai
Saulius Pakalniškis pirmą kartą aprašė naujas mokslui minamusių rūšis:
* Minamusė (*Liriomyza labanoro*). Rūšį 1992 m. aprašė pagal Švenčionių raj. Rudiškėse pagautą pavyzdį.
* Minamusė (*Liriomyza lituanica*). Rūšį 1992 m. aprašė pagal Ignalinos raj. Antagavėje pagautus pavyzdžius.
* Minamusė (*Pseudonapomyze stanionyteae*). Rūšis aprašyta iš Ignalinos raj., kur 1988 m. ją pagavo A. Stanionytė.
ir kt.

## Straipsniai
* Pakalniškis ir kt. 2000. Checklist of Lithuanian Diptera. Acta Zoologica Lituanica 10 (1): 3-58.
* Pakalniškis S. Notes of Lithuanian Agromyzidae (Diptera) with the description of three species new to science. // New and rare for Lithuania insect species. Records and descriptions of 1992. – Vilnius, 1992. P. 47-56

## Šaltiniai
Wisława Szymborska

**Vislava Šimborska** (; 1923 m. liepos 2 d. – 2012 m. vasario 1 d.) – lenkų poetė, eseistė ir vertėja. Buvo svarbiausia šių dienų Lenkijos poetė.

Nobelio literatūros premijos (1996 m.) bei daugelio kitų apdovanojimų laureatė.

## Šaltiniai
Juodausiai

**Juodausiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, už 5 km į rytus nuo Ukmergės centro, Šventosios kairiajame krante, prie Panuotekio ir Duoburio upelių. Stūkso Juodausių piliakalnis. Praeina kelias . Baldų gamyba.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė lietuvių kalbininkas Zigmas Zinkevičius.
* Juodausiuose 1931 m. rugsėjo 25 d. gimė geologė, habilituota fizinių mokslų daktarė Ona Kondratienė.

## Šaltiniai
Pažobris

**Pažobris** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 9 km į rytus nuo Šiluvos. Pasiekiamas keliuku nuo Vainotiškių. Pietiniu kaimo pakraščiu teka Luknės intakas Žobra. Šalia kaimo aptiktas II–IV a. Pažobrio pilkapynas (Kapmilžiai).

## Istorija

Nuo 1581 m. minimas Pažobrio dvaras. XIX a. Pažobris buvo bajorkaimis. Nuo 1929 m. iki XX a. aštuntojo dešimtmečio veikė Pažobrio pradinė mokykla.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė lietuvių teatro režisierius Eimuntas Nekrošius (1952–2018).

## Šaltiniai
Privatus turtas

**Privatus turtas** – vienam asmeniui ar jų grupei asmeniškai priklausantis turtas. Juo gali naudotis tik tie, kuriems jis priklauso ar su jų žinia. Privataus turto naudojimasis be privataus turto savininkų žinios, išskyrus kai kurias išimtis, netoleruojamas.

Privataus turto pavyzdžiai yra: apranga, maistas, automobilis ir kt.
Rinkos pusiausvyra

**Rinkos pusiausvyra** – būsena, kai pasiūla lygi paklausai.

Rinkos pusiausvyrai įtaką daro paklausa ir pasiūla per kainą. Paklausos ir pasiūlos susikirtimo taške susidariusi kaina yra paklausos ir pasiūlos pusiausvyros taške.
Klubinis turtas

**Klubinis turtas** – turtas, kuri gali naudoti keli naudotojai vienas kitam netrukdant ir įprastai už jo naudojimą reikia sumokėti. Kartais toks turtas priskiriamas prie visuomeninio turto.
Respublikos leidinių grupė

**Respublikos leidinių grupė** – leidinių grupė Lietuvoje. Taip pat šiai grupei priklauso Lietuvos naujienų agentūra ELTA. Šios grupės pagrindiniai savininkai ir akcininkai yra Vitas Tomkus, Lina Tomkienė, Justinas Tomkus, Rytis Tomkus.

2006 metais „Respublikos“ leidinių grupės pajamos siekė 105,804 mln. litų, o 2007 metais beveik 15 proc. daugiau - per 121 mln. litų.

## Istorija

Pirmasis Sąjūdžio dienraščio „Respublikos“ numeris pasirodė 1989 m. rugsėjo 16 d. Vėliau dienraštis tapo nepriklausomu. Pirmasis 8 puslapių numeris išėjo 100 tūkst. egzempliorių tiražu. 

* 1990 m. „Respublika“ padidėjo iki 32 puslapių ir tapo storiausiu dienraščiu Lietuvoje. 
* 1991 m. Į „Respubliką“ rinkosi daugelis iš Spaudos rūmų išėjusių žurnalistų. Laikraštyje skaitytojams pateikiama informacija iš visos šalies.
* 1991 m. sausio 7 d. pasirodė pirmoji „Respublika“ rusų kalba;
* 1993 m. spalio 12 d. prie savo namų nužudomas vienas „Respublikos“ įkūrėjų - Vitas Lingys, spėjamai dėl kompromituojančių straipsnių.
* 1997 m. vasario 1 d. pasirodo spalvotas priedas „Plius TV“, vėliau virtęs savaitraščiu „TV Publika“
* 1998 m. „Respublika“ įkuria savo nuosavą spaustuvę, „Respublika“ pradedama spausdinti spalvotai.
* 2005 m. rudenį „Respublikos“ leidiniai įsigijo 57.93 proc. Lietuvos naujienų agentūros „ELTA“ akcijų.
* 2006 m. balandžio 18 d. „Respublikos“ vyriausiąja redaktore tapo Ramunė Vaičiulytė.
*2007 m. "Respublikos leidiniai" į prekės ženklą "Olialia" investavo 5 mln. litų.
* 2008 m. balandžio 19 d. susijungė du priedai „Julius ir Brigita“ ir tapo žurnalu dviem.
*Nuo 2014 m. „Respublikos“ prenumeratoriai gauna savaitraštį "Respublika" ir dienraštį "Vakaro žinios".
Visų turtas

**Visų turtas** – turtas, kuri gali vartoti daug naudotojų, nedarant vienas kitam žalos. Už naudojimąsi juo nereikia mokėti. Tai turtas, kuris yra gamtoje ir niekas jo specialiai nepagamino. Prie jo galima priskirti neišsenkančius šaltinius, tokius kaip saulės energiją, vėją, taip pat tradicijas, idėjas. Jis dažnai priskiriamas prie visuomeninio turto.
Respublika (dienraštis)

**Respublika** – laikraštis, einantis nuo 1989 m. rugsėjo 16 d. Vilniuje. Leidžiamas  Respublikos leidinių grupės.

## Istorija

1989–1990 m. Sąjūdžio dienraštis, nuo 1990 m. – nepriklausomas dienraštis.

1991–1996 m. leido koncernas TTL, 1996–1998 m. – bendrovė „Respublika“, o nuo 1998 m. – bendrovė „Respublikos leidiniai“. Nuo 1991 m. leidžiamas rusų kalba.

1989–2014 m. – dienraštis, nuo 2014 m. – savaitraštis.

## Redaktoriai

* Vitas Tomkus – 1989–2004 m. ir nuo 2009 m.
* Frederikas Jansonas – 2004 m.
* Raimundas Celencevičius – 2004–2006 m.
* Jaunius Pocius – 2006–2007 m.
* Ramunė Vaičiulytė – 2007–2009 m.

## Respublika.lt

2007 m. gegužės pradžioje „Respublikos leidiniai“ įkūrė naujienų svetainę *Delfis.lt*, skelbdama, kad jo savininku bus Anton Tunyla, tačiau portalo Delfi.lt reikalavimu šis domenas buvo areštuotas dar iki jo starto ir uždrausta juo naudotis. Tuomet svetainė startavo pavadinimu *Delfinas.lt*, netrukus pervadinta į *Tunyla.lt*, bet rugsėjo pradžioje apsistota prie vieno iš „Respublikos leidinių“ leidžiamo laikraščių „Vakaro žinios“ pavadinimą atitinkančio domeno vardo *Vakarozinios.lt*.

2009 m. balandžio pabaigoje domenas *Vakarozinios.lt* buvo peradresuotas į *Respublika.lt*. Tokiu pavadinimu naujienų svetainė veikia iki šiol, tačiau vėliau atkurtas ir domenas *Vakarozinios.lt*, kuris veikia kaip *Respublika.lt* veidrodis.

Svetainėje Respublika.lt skelbiamos svarbesnės dienraščių „Respublika“ ir „Vakaro žinios“ publikacijos, kitos naujienos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Lietuvos entomologų draugija

**Lietuvos entomologų draugija** – Lietuvos visuomeninė mokslinė organizacija, veikianti nuo 1965 m. gruodžio 30 d. Vilniuje.

## Istorija
Steigiamajame susirinkime įkurtas Sąjunginės entomologų draugijos Lietuvos skyrius ir išrinkta 13 asmenų taryba:
* prof. habil. dr. Tadas Ivanauskas
* prof. dr. Ričardas Kazlauskas
* prof. habil. dr. Simonas Pileckis
* prof. habil.dr. Vytautas Valenta ir kt.

1970 m. pirmą kartą Lietuvos entomologų draugijos pavadinimas buvo atspausdintas išleisto „Acta entomologica Lituanica“ 1-ojo tomo kolontitule. 1991 m. liepos 1 d. Lietuvos entolomogų draugija atsiskyrė nuo Sąjunginės entomologų draugijos ir tapo savarankiška visuomenine organizacija. Pagrindinis šios organizacijos kūrimo iniciatorius ir organizatorius buvo dr. P. Zajančkauskas, kuris draugijos pirmininku buvo beveik 30 metų.

Draugijos įkūrimo pradžioje buvo 38 nariai, dabar – apie 80.

## Veikla
Draugijos nariai tiria Lietuvos vabzdžius, voragyvius, nagrinėja biologines, ekologines, fiziologines problemas, rengia Lietuvos raudonąją knygą, gamtosaugos planus, tvarko entomologinius draustinius. Draugija organizuoja mokslines ir pažintines išvykas, talkina jauniesiems entomologams.

## Pirmininkai
* Petras Zajančkauskas – 1965 m. gruodžio 30 d. iki 1995 m. kovo 30 d.
* Algirdas Skirkevičius – 1995-2001 m.
* Dalius Dapkus – 2001−2011
* Andrius Petrašiūnas − 2011−

## Leidiniai
*„Acta entomologica Lituanica“, 1970-1994 m. Platintas 26 pasaulio valstybėse.
*„Naujos ir retos Lietuvos vabzdžių rūšys. Pranešimai ir aprašymai.“, nuo 1982 m. 
*„Vabzdžių chemorecepcija“, nuo 1971 m., nuo 1991 m. pertvarkytas ir leidžiamas anglų kalba „Pheromones“

## Nuorodos
*Lietuvos entomologų draugijos tinklalapis

## Šaltiniai
Adžantos olos

**Adžantos olos** (, ) – olose išskaptuotas budistinių šventyklų ir vienuolyno kompleksas Indijoje, Maharaštros valstijoje. Datuojamos II amžiumi pr. m. e. 1983 m. įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Iš viso aptiktos 29 olos. Ankstyviausios datuojamos 200 m. pr. m. e. – 200 m. e. m. laikotarpiu. Sekanti grupė sukurta VI, o paskutinioji VII amžiuje.
Jurgis Pliateris (1875)

**Jurgis Pliateris II** (1875 m. rugpjūčio 19 d. Švėkšnoje – 1943 m. sausio 22 d. Syktyvkare, Komija) – grafas iš garsios Pliaterių giminės, pulkininkas, Švėkšnos dvarininkas.

Adomo Pliaterio sūnus ir Aleksandro Pliaterio tėvas.

## Biografija
Pradžios mokslus dėstė namų mokytojai. Dešimties metų laisvai kalbėjo lenkiškai, rusiškai, prancūziškai ir vokiškai. Kiek paaugęs buvo išsiųstas mokytis į Petrapilį, į Kadetų korpusą, kurį 1897 m. baigė kornetu. Jaunas kavalerijos jaunesnysis leitenantas buvo paskirtas į rinktinį gvardijos kavalergardų pulką Petrapilyje. Tarnaudamas karininku ėmė mokytis lietuvių kalbos, kurią dėstė švėkšniškis Karo medicinos akademijos studentas K. Oželis. Per 15 karinės tarnybos metų buvo apdovanotas Rusijos, Prancūzijos, Vokietijos, Rumunijos ir Siamo ordinais. 1910 m. paskirtas Rusijos karo atašė padėjėju Prancūzijoje. 1912 m. išėjo atsargon pulkininko laipsniu ir grįžo Švėkšnon.

1912 m. rugsėjo 4 d. vedė grafaitę Janiną Pliaterytę iš Vilkėno dvaro. Rūpinosi Švėkšnos dvaro ir miestelio reikalais. Švėkšnos bažnyčiai Šveicarijoje nupirko bokšto laikrodį. Parke pastatydino skulptūras „Diana“, „Saulės laikrodis“, kitoje gatvės pusėje – „Šv. Florijonas“. Jo pastangomis sienos perėjimo punktas iš Voverių prie kelio į Ramučius perkeltas į Inkaklius.

Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui mobilizuotas ir paskirtas Pskovo atsarginių brigados štabo viršininku, vėliau – kavalerijos arklių punkto viršininko padėjėju Lugos mieste. 1918 m. vasarą grįžo Švėkšnon.

Susikūrus nepriklausomai Lietuvos valstybei, per 1923 m. žemės reformą prarado didesnę dalį savo valdų. Po 1925 m. Švėkšnos gaisro dalį parko atidavė statyti gimnazijos rūmams. 1935 m. mirus motinai Genovaitei, paveldėjo jos bute Paryžiuje buvusius meno kūrinius, kurie buvo atgabenti Švėkšnon. 1940 m. prasidėjus rusų okupacijai išvarytas iš namų, nusisavintas visas jo turtas, išvežti meno kūriniai, o biblioteka ir dvaro archyvas „Genovaitės“ viloje įsikūrusių tarybinių pasieniečių sudeginti. Žmona mirė 1940 m. rugsėjo 9 d., o 1941 m. birželio 14 d. Pliateris ištremtas į Sibirą netoli Syktyvkaro, kur po pusantrų metų mirė nuo išsekimo.
Adomas Pliateris

**Adomas Alfredas Pliateris** (vok. *Adam Alfred Plater*, 1836 m. balandžio 23 d. Švėkšnoje – 1909 m. gruodžio 24 d. Švėkšnoje) – archeologas, visuomenininkas, grafas iš garsios Pliaterių giminės, Švėkšnos dvarininkas.

Stepono Pliaterio sūnus, Marijono Pliaterio ir Jurgio Pliaterio II tėvas.

## Biografija

Peterburge buvo caro rūmų Didysis maršalka, vėliau Vilniaus gubernijos bajorų maršalka bei Vilniaus žemės banko pirmininkas.

Jaunystėje susidomėjo archeologija ir numizmatika. Dvaro ribose esančius kapinynus kasinėti pradėjo nuo 1852 m., ištyrė 164 kapus. Rokantiškėse tarp Strielčiukų, Pūčkorių ir Žvirblių, rado net 72 VI–XII a. pilkapius. 1859 m. tyrinėjo Kernavės piliakalnius ir pilkapynus. 1860 m. tapo Vilniaus Laikinosios archeologijos komisijos nariu bei Peterburgo Rusų archeologų draugijos nariu. Žymiausias jo radinys – septynios Egipto statulėlės, 1852 m. rastos viename pilkapyje, greičiausiai Jurgaičiuose.

Po tėvo mirties 1862 m. paveldėjo keletą dvarų, tarp jų ir Švėkšnos, tačiau čia nuolat negyveno. XIX a. pabaigoje iš Podbereskių įsigijo Veprių dvarą, kurį vėliau paveldėjo jo sūnus Marijonas. 1880 m. Švėkšnos parke pastatydino reprezentacinius rūmus – vilą, kurią pavadino savo žmonos Genovaitės (lenk. Genovefa) vardu. Pas jį Švėkšnoje svečiuodavosi kaimyninio Tenenių dvaro savininkas Piotras Stolypinas, 1906 m. tapęs Rusijos vidaus reikalų ministru ir ministru pirmininku. Švėkšnoje buvo sukaupęs archeologinių radinių kolekciją iš Žemaitijos ir Vilniaus krašto vietovių. Mėgo medžioklę, yra nušovęs lokį, kurio iškamša likusi Švėkšnos muziejuje.

Priešindamasis krašto rusinimui, sutrukdė cerkvės statybą Švėkšnoje – paskyrė jos statybai netinkamą pelkėtą sklypą. Mokėjo kalbėti žemaitiškai. Važiuodamas laisvai per Prūsijos sieną kartais savo karietoje praveždavo draudžiamą lietuvišką spaudą. Drauge su pusbroliu Aleksandru 1900–1905 m. daug prisidėjo prie naujosios Švėkšnos bažnyčios pastatymo, paaukojo 50000 rb ir davė statybai reikalingą miško medžiagą. Palaidotas bažnyčios rūsyje po didžiuoju altoriumi. Po mirties žmona Genovaitė didelę dalį vyro sukauptos kolekcijos archeologinių radinių (450 vnt.), paleontologinių eksponatų ir Senovės Egipto amuletų 1912 m. padovanojo Mokslo bičiulių draugijos muziejui Vilniuje. Tolesnis jų likimas po Pirmojo pasaulinio karo neaiškus.
Steponas Pliateris

**Steponas Emerykas Leonardas Pliateris** (1799 m. lapkričio 7 d. Švėkšnoje – 1864 m. Švėkšnoje) – teisininkas, grafas, kilęs iš garsios Pliaterių giminės, Švėkšnos dvarininkas.

Jurgio Pliaterio vyresniojo ir kunigaikštytės Karolinos Giedraitytės sūnus, Jurgio Pliaterio brolis, Adomo Pliaterio tėvas.

## Biografija
Studijavo teisę Vilniaus universitete, 1825–1834 m. keliavo po Europą ir Artimuosius Rytus, jo aplankyta Graikija, Turkija, Palestina bei Egiptas. Iš kelionių parsivežė suvenyrų bei dailės dirbinių. Tarp jų galėjo būti ir senovės Egipto archeologinių radinių, kuriuos XIX a. vietiniai gyventojai pusvelčiui pardavinėjo turistams. Kai sūnus Adomas kasinėdamas pilkapius 1852 m. rado 7 Egipto statulėles, buvo įtariama, kad jos galėjo būti iš kelionių parsivežtos tėvo, po to užmirštos, o vėliau pakištos sūnui, norint dar labiau paskatinti jo pomėgį. 1836 m. vedė vilnietę Albiną Žabaitę.

Grįžęs iš kelionių 1834–1860 m. buvo ribų teismo teisėjas, 1840 m. išrinktas civilinio teismo rūmų pirmininku. Rūpinosi švietimo reikalais, buvo daugelio mokyklų garbės globėju. Savo lėšomis pastatė namus Kretingos mokyklai, Vilniuje išlaikė gimnazistų bendrabutį.

## Išnašos

## Nuorodos
Forsitija

**Forsitija** arba **forzitija** (*Forsythia*) – alyvmedinių (*Oleaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso nedideli vasaržaliai krūmai. Savaime auga Rytų Azijoje ir Pietų Europoje.

Aukštis 3–6 m. Šakos tiesios arba išlinkusios. Lapai paprasti arba trilapiai, priešiniai. Žiedai geltoni, labai dekoratyvūs, varpelio pavidalo, pavieniai arba susitelkę po 3 (6) išsidėsto per visą ūglio ilgį. Žydi pavasarį lapams skleidžiantis arba prieš skleidimąsi. Vaisius – dėžutė. Visos rūšys dekoratyvinės.

Gentyje yra 6 rūšys:
* *[[Forsythia europaea]]*
* *[[Forsythia giraldiana]]*
* *[[Forsythia japonica]]*
* *[[Forsythia ovata]]*
* Lenktašakė forsitija (*Forsythia suspensa*)
* Žalioji forsitija (*Forsythia viridisima*)

Lietuvoje miestų želdynuose, sodybose auginamas lenktašakės ir žaliosios forsitijų hibridas – tarpinė forsitija (Forsythia x intermedia).
 
Pavadinimas *forsìtija* (arba *forzìtija*) kilęs iš taksono vardo, kuris suteiktas XVIII–XIX a. anglų botaniko Viljamo A. Forsaito (*William A. Forsyth*) garbei.

## Šaltiniai
Rudosios gyvatės

**Rudosios gyvatės** (*Pseudonaje*) – aspidų (*Elapidae*) šeimos gyvačių gentis. Šios genties gyvatės yra vienos iš pavojingiausių gyvačių pasaulyje, net ir jaunos rudosios gyvatės gali suleisti mirtiną nuodų dozę žmogui.
Astrofizika

**Astrofizika** – astronomijos šaka, tirianti kosminių kūnų (planetų ir jų palydovų, Saulės, žvaigždžių, Galaktikos, kitų galaktikų) ir kosminės erdvės (tarpplanetinės, tarpžvaigždinės ir tarpgalaktinės) medžiagos sandarą, fizinę ir cheminę sudėtį ir fizikines savybes, kosminių kūnų atmosferas, kosminės erdvės fizikinius laukus, Visatos evoliuciją.

## Astrofizikos panaudojimas
Naudodamasi astronominiais stebėjimo metodais, astrofizika teikia duomenų apie medžiagos ir spindulių fizikines savybes tokiomis sąlygomis, kurių negalima sukurti Žemėje. Astrofizikos stebėjimai remiasi iš kosminių kūnų atėjusio elektromagnetinio spinduliavimo intensyvumo ir poliarizacijos matavimu (*[[astrofotometrija]]*), to spinduliavimo spektro sudėties tyrimu (astrospektroskopija). Kosminiai kūnai tiriami įvairiose spektro srityse: regimosios šviesos, ultravioletinių, rentgeno, gama, infraraudonųjų spindulių, radijo bangų. Žemės atmosferos nepraleidžiamas elektromagnetines bangas ir elektringąsias daleles tiriama iš aukštuminių balionų, raketų, dirbtinių Žemės palydovų, tarpplanetinių stočių.

## Astrofizikos rūšys

### Praktinė fizika
Praktinė astrofizika kuria tyrimo metodiką ir instrumentus, vykdo stebėjimus ir apdoroja jų rezultatus. Pagal tiriamų spindulių dažninę sritį ji skirstoma į regimosios šviesos (arba optinę) astronomiją, ultravioletinę astronomiją, rentgeno astronomiją, gama astronomiją, infraraudonąją astronomiją, radijo astronomiją, pagal tyrimo objektą – į heliofiziką (arba Saulės fiziką), planetų fiziką, mažųjų Saulės sistemos kūnų fiziką, žvaigždžių fiziką, tarpplanetinės, tarpžvaigždinės medžiagos fiziką, galaktikų ir kvazarų fiziką, neutrininę astrofiziką.

### Teorinė fizika
Teorinė astrofizika, remdamasi žinomais gamtos dėsniais ir tyrimų duomenimis, kuria kosm. kūnų ir reiškinių matematinius modelius ir tiria kosminių objektų evoliuciją.

### Reliatyvistinė astrofizika
Reliatyvistinė astrofizika tiria kosminius reiškinius, susijusius su greičiais, artimais šviesos greičiui, didelės energijos kosmines daleles, kosm. kūnus (pvz., juodąsias skyles, neutronines žvaigždes, baltąsias nykštukes), kurių medžiagos tankis labai didelis.
Vilhelmas Jonas Pliateris

**Vilhelmas Jonas Pliateris** (lenk. *Wilhelm Jan herbu Plater-Broel z Broelu herbu Plater*, 1715 m. – 1769 m. gegužės 17 d. Vilniuje) – grafas, kilęs iš garsios Pliaterių giminės, Šateikių dvaro savininkas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybės veikėjas.

## Biografija

Lietuvos dvasinio tribunolo maršalka (pirmininkas).
## Šeima

Žmona Petronėlė Nagurska (*Petronela Nagórska herbu Leszczyc*) (1730–1790). 1766 m. gegužės 22 d. už 714 tūkst. auksinių nupirko visus Mykolas Mykolo Kazimiero Oginskio dvarus Žemaitijoje, tarp jų ir Švėkšną. Nuolat gyveno Vilniuje arba Šateikiuose, o Švėkšnoje tik apsilankydavo. Mirė, palikdamas nepilnamečius sūnus:
* Antaną Juozapą Vilhelmą (1750–1832), paveldėjusį Šateikių dvarą ir su žmona Terese Abramovičiūte susilaukusį dukterų Onos Julijos (1776–1845) ir Konstancijos (1782–1874) bei sūnų Gracijono Viktoro (1777–1784), Jono Norberto (1778–1786), Filipo Nerijaus Gracijono Viktoro (1784–1838), Pranciškaus Ksavero (1786–1786) ir Vilhelmo Ignoto (1784–1838)
* Juozapą Konstantiną (1758–1793?), būsimąjį Abiejų Tautų Respublikos Seimo atstovą (apie palikuonis žinių nėra),
* Jurgį (1760–1825), paveldėjusį Švėkšną ir su žmona kunigaikštyte Karolina Giedraityte susilaukusį dukterų Brigitos (1790–1790), Onos Vicencijos (1794-?) (pirmasis vyras Eustachijus Karpis (1785–1825), antrasis – Stanislovas Pilsudskis (1790–184?), Viktorijos Rozalijos Kunigundos (1801–1853) ir sūnų Pranciškaus Stepono Juozapo (1798–1867), Stepono Emeryko (1799–1864), Aleksandro Juozapo (1800–1859), Juozapo Antano (1804–1834), Kazimiero Konstantino (1807–1866) ir Jurgio Konstantino (1810–1845).

## Išnašos

## Nuorodos
Lemūrai

**Lemūrai** gali reikšti:
* biologijoje lemūrai – lemūrinių šeimos atstovai;
* romėnų mitologijoje lemūrai arba larvai – piktosios mirusiųjų dvasios.
Janina Pliaterienė

**Janina Pliaterienė** (1890–1940 m. rugsėjo 9 d. Kaune) – kilusi iš garsios Pliaterių giminės.

Vilkėno dvarininko grafo Aleksandro Konstantino Mykolo Pliaterio ir Marijos Ciechanovaitės () duktė.

## Biografija

1912 m. rugsėjo 17 d. ištekėjo už tėvo pusbrolio sūnaus, Švėkšnos grafo Jurgio Florijono Felicijaus Pliaterio. 1913 m. gruodžio 20 d. jiems gimė sūnus Aleksandras Adomas. Sesuo Olga taip pat ištekėjo už Daugpilio Kirupo dvaro paveldėtojo Adomo Liudviko Pliaterio Zyberko (*Adam Ludwik herbu Plater-Zyberk z Broelu h. Plater*).

1923 m., vykstant žemės reformai, grafienė Janina Pliaterienė apsigyveno paveldėtame Vilkėno dvare. Gyventi atskirai buvo naudinga, nes pavyko išsaugoti dvigubą paliekamos žemės normą.

Grafienė žmonių atmintyje paliko gerus prisiminimus – ji apmokėdavo kumečių vaikų mokslą parapinėje mokykloje, 1925 m. Švėkšnos gaisro metu savo skalbiniais perrišinėjo apdegusius žmones. Tačiau 1940 m. dvaras buvo konfiskuotas, išvežti visi baldai. Išvaryta iš rūmų apsigyveno Vilkėno malūne, vėliau namelyje prie kapinių. Neatlaikiusi likimo smūgių susirgo ir, nuvežta į Kauno ligoninę, netrukus mirė. Kūnas buvo pašarvotas Švėkšnos kapinių koplyčioje ir tyliai palaidotas priešais šeimyninį rūsį. Ant jos kapo pastatyta Mergelės Marijos statula, jokio užrašo nėra. Vyras Jurgis 1941 m. ištremtas į Sibirą, kur 1943 m. mirė nuo išsekimo.
## Nuorodos
Larvai

Romėnų mitologijoje **lemūrai** arba **larvai** – pikti vaiduokliai, neramios dvasios. Buvo manoma, kad jie tinkamai nepalaidotų, klastingai nužudytų, piktadarių ir panašių mirusiųjų dvasios. Lemūrai klaidžioja naktimis ir aptemdo žmonėms protą. Jiems skirta gegužės 9 d. šventė – Lemūrijos. Šventę įsteigė Romulas po to, kai kai Faustului ir Akai Larencijai pasirodė Remo šmėkla.

## Išnašos
Marie Tussaud

**Madame Tussaud** (, tikras vardas **Marija Grosholtz**;  1761 m. gruodžio 1 d. Strasbūre – 1850 m. balandžio 16 d.) – prancūzų skulptorė.

## Biografija

Mokėsi vaško modeliavimo iš F. Curtius – daktaro, kuris įdarbino Marijos motiną. Marija tarnavo teisme, kuriame 1793 m. per Prancūzijos revoliuciją Liudvikas XVI kartu su Marija Antuanete buvo pasmerkti. Marijai reikėjo padaryti mirčiai pasmerktų žmonių vaškines figūras. Ji taip pat paveldėjo Filypo Curtius vaškinių darbų kolekciją ir su šia kolekcija nukeliavo į D. Britaniją. 1835 metais Londone buvo atidaryta Madam Tiuso vaškinių darbų kolekcija (žr. Madam Tiuso muziejus). Nuo tada šis muziejus yra nuolatos atnaujinamas ir papildomas.

## Šaltiniai
Eloros olos

**Eloros olos** – uoloje iškaltų budistų, džainų ir hinduistų šventyklų ir vienuolynų kompleksas, pastatytas tarp V ir X amžiaus. Jos rastos Indijoje, Maharaštros valstijoje, 30 km nuo Aurangabado miesto. Šis monumentas yra įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Iš viso aptiktos 34 olos, iš kurių 12 priklausė budistams, 17 hinduistams ir 5 džainams. Toks trijų religinių tradicijų sugyvenimas viena šalia kitos yra puikus religinės tolerancijos, būdingos to meto Indijai pavyzdys.
Džamo minaretas

**Džamo minaretas** – 65 metrų aukščio minaretas Afganistane prie Hari Rud upės, UNESCO pasaulio paveldo objektas.

Paminklas pastatytas tarp XI ir XIII amžių, tačiau kadangi jis stovi kalnų apsuptame slėnyje, ilgą laiką buvo pamirštas, ir iš naujo atrastas tik 1886 metais. Į pasaulio paveldo objektų sąrašą minaretas įrašytas 2002-aisiais.
Manoma, kad tai vienintelis likęs Firuz Kuch miesto, kuris buvo Guridų dinastijos sostinė, išlikęs statinys. Miestą sugriovė Čingischano kariuomenė, ir šis buvo ilgam užmirštas.

Džamo minaretas yra Afganistano Goro provincijos Šarak rajone. Jis stovi prie Harirudo ir Džamrudo upelio santakos.

## Istorija
Ant minareto sienų išlikęs įrašas nėra pakankamai aiškus. Šiuo metu jis aiškinamas dvejopai:
a) kad Džamo minaretą 1193-4 metais pastatė Guridų sultonas Hiaz ad Dinas, taip pažymėdamas 1192 įvykusią pergalę prieš Gaznevidus.
b) kad šis pastatytas 1173-4 pergalei Gaznyje prieš Huz Turku 1173 metais atminti.

1202 metais, mirus sulronui Hiaz ad Dinui, Guridų imperija žlugo ir tapo Chorezmo imperijos dalimi. 1222 metais Firuz Kuch miestas buvo sugriautas.

1886 metais minaretą surado seras Tomas Holdičas.
1943 metais minaretas buvo pirmą kartą nufotografuotas ir apie jį buvo išspausdintas straipsnis.
1957 prancūzų mokslininkas archeologas Andre Marik pasiekė minaretą bei jį aprašė 1958 metais „Prancūzų delegacijos Afganistane užrašuose“.
Big Mac indeksas

**„Big Mac“ indeksas** arba **Mėsainio indeksas** – valiutos nuvertinimo ar pervertinimo nustatymo būdas, siekiant nustatyti kiek reikės pinigų norint nupirkti tiek pat ir tokių pačių prekių ar paslaugų įvairiose valstybėse.

Žurnalas „The Economist“ nuo 1986 m. lygina mėsainių kainas įvairiose valstybėse taip siekdamas nustatyti realų valiutų kursą. Greito maisto restorano „McDonald's“ gaminamas mėsainis „Big Mac“ pasirinktas dėl to, kad yra parduodamas daugelyje pasaulio šalių, o jam pagaminti naudojama daug maisto komponentų: duona, mėsa, daržovės, vaisiai, todėl jį galima laikyti universaliu tam tikros šalies ūkyje esančių produktų kainų atspindžiu.

Pastebėta, kad aukštą išsivystymo lygį turinčiose valstybėse mėsainis yra brangesnis, skurdesnėse – pigesnis.

## Paskaičiavimai
2018 m. liepos 11 d. „The Economist“ duomenimis, šiose šalyse ar regionuose „Big Mac“ mėsainiai buvo brangiausi:

#  – $6,57 (6,50 CHF)
#  – $5,83 (51,00 SEK)
#  – $5,51 (5,51 USD)
#  – $5,22 (42 NOK)
#  – $5,08 (6,65 CAD)
#  Euro zona – $4,75 (4,56 EUR)

## Išnašos
Vandens ir deimantų paradoksas

**Vandens ir deimantų paradoksas** – Aristotelio suformuluotas paradoksas: „Kodėl vanduo, kuris yra būtinas gyvybei, yra pigus, tuo tarpu deimantai yra labai brangūs, nors galima apsieiti ir be jų?“.

Po Aristotelio panašius klausimus buvo iškėlę daug filosofų ir ekonomistų. Šis paradoksas nebuvo išpręstas per du tūkstančius metų. Jo neįmanoma išspręsti klasikinės ekonomikos rėmuose, nes prekės naudingumas ir jos įsigijimo kaina nėra tobulai įvertinama. XIX a. pabaigoje austriška mokykla atliko apskaičiavimus, kaip keistųsi deimantų ir vandens kainos, didėjant deimantų ir mažėjant vandens pasiūlai.

### Sprendimas
Pagal austrišką mokyklą kaina ne visada atspindi produkto būtinumą. Sekantis vartojimo eilėje naudojamas produktas yra vis mažiau vertingas. Pagal austrų mokyklą, produkto kaina yra nustatoma pagal paskutinio eilėje produkto kainą. Bet vartotojas gauna naudą ne tik iš paskutinio, bet iš visų produktų, todėl bendra nauda yra didesnė, negu paskutinio produkto nauda.

Skaičiuojant vandens naudą, aišku, kad bendra vandens nauda yra daug didesnė, negu paskutinio sunaudoto vandens lašo. Pirmo deimanto duodama nauda bus daug didesnė, negu paskutinio vandens lašo duodama nauda, bet mažesnė, negu viso vandens duodama nauda.

#### Pavyzdys
Sekantis eilėje vandens ir deimantų vienetas duoda vis mažesnę naudą:

Pirmas vandens vienetas yra daug vertingesnis už pirmą deimanto vienetą, nes žmogus, neturėdamas nei vandens, nei deimantų, visada pasirinks vandenį, patenkinantį vieną pagrindinių poreikių.

Jei vartotojas gyvena sąlygose, kai aplinkui daug vandens, vanduo bus naudojamas dideliais kiekiais. Tarkime, bus sunaudoti 7 vienetai. Pagal rinkos mechanizmą paskutinio vandens vieneto kaina bus 2.

Jei deimantai yra reti, jų bus naudojama labai mažai ar net visai nenaudojama. Pirmo deimantų vieneto vertė bus 30 ir tokiame lygyje liks.

7 vandens vienetai sudarys naudą:

100 + 40 + 20 + 12 + 7 + 4 + 2 = 185

Tuo metu visų deimantų bendra nauda bus 30.

Vandens naudojama daug daugiau, jo kaina daug mažesnė negu deimantų, kadangi jo yra labai daug. Deimantai nėra būtini, bet labai brangūs, nes jų yra labai mažai.
Tad galima tvirtinti, kad vanduo duoda didesnę naudą, nors deimantai kainuoja daugiau.
Teisinis paprotys

**Teisinis paprotys** – teisiškai privaloma taisyklė, galią įgijusi dėl nuolatinio pasikartojimo, naudojimo.

valstybės teisės privalomumą įgijo sankcionuotas paprotys, papročio turinį įtraukus į teisės norminio akto turinį arba kitaip suteikus teisinę galią. Anksčiau dauguma teisės normų susiformavo kaip papročiai, dalis teisinių papročių tapo oficialiai teisės šaltiniais.

Pagal visuomeninių santykių rūšį gali būti konstitucinis paprotys, komercinis paprotys, civilinis paprotys ir t. t. Esant teisės norminio akto bei papročio konkurencijai, taikytinas norminis aktas. Esant teisės spragai, reguliavimo vakuumas gali būti užpildomas laikinai taikant paprotines normas (išimtis - netaikoma baudžiamojoje teisėje, kai pabloginama subjekto padėtis).
Žaliava

**Žaliava** – pagrindinė medžiaga, kurią perdirbant pagaminamas galutinis arba tarpinis produktas.

Tai svarbiausias technologinio proceso elementas. Nuo jų kokybės priklauso gaminamo produkto kokybė ir kaina. Gamybos procese žaliavos, iki tapdamos produktu, turi pereiti keletą perdirbimo stadijų. Medžiaga, gauta tarpinėje stadijoje, vadinama *tarpiniu produktu*, o galutinėje stadijoje – *produktu*. Gaminant pagrindinį produktą, dažnai susidaro medžiagos, vadinamos atliekomis. Kitose gamybose kaip žaliava naudojamos atliekos vadinamos šalutiniu produktu.

## Žaliavų rūšys pagal kilmę
* mineralinės
** rūdinės
** nerūdinės
** degiosios (organines)
* augalinės
* gyvūninės

## Žaliavų agregatinis būvis
* kietos (akmens anglis)
* skystos (pvz: nafta)
* dujinės (oras, gamtinės dujos)

## Žaliavų sudėtis
* organinės
* neorganinės

Vyrauja mineralinės žaliavos, t. y. naudingosios žemės gelmių iškasenos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Teisinė sistema

**Teisinė sistema** – socialinė sistema, teisinių, teisinių-socialinių ir jiems giminingų elementų, jų tarpusavio ryšių bei sąveikos sistema, kurią sudaro bei sąlygoja teisės sistema (t. y. teisės normos ir teisės principai, papročiai, kitos teisinės nuostatos), institucinė sistema (teisėsaugos (plačiąja prasme) subjektai, pvz., tokios institucijos kaip teismai, policija, kitos teisinės struktūros (Notariatas, Advokatūra, antstolių veiklos sistema) bei teisinės organizacijos), subjektinė teisinė sistema (*[[teisės subjektas|teisės subjektai]]* – valstybė, piliečiai, užsieniečiai, kiti fiziniai asmenys, juridiniai asmenys), teisinė tikrovė – teisės realizacija ir/arba jos nerealizavimas (*[[deviacija]]*, t. y. nukrypimas nuo teisės normų (pvz., teisės normų nesilaikymas – *[[teisės pažeidimas]]*), teisės taikymas), teisinė kultūra, teisinė sąmonė, kitos sudėtinės teisinės-socialinės (teisinės-ekonominės, teisinės-politinės ir kt.) dalys.

## Sąvoka
Plačiąja prasme teisinė sistema gali būti suprantama kaip:
* Teisės šeima
* Nacionalinės teisinės sistemos – atskirų valstybių teisinės sistemos.

## Rūšys
Teisinė sistema pagal lygmenį gali būti:
* Tarptautinė teisinė sistema:
** Tarptautinės viešosios teisės teisinė sistema:
*** Tarptautinė viešoji teisė
*** Tarptautinė teisinė institucinė-organizacinė sistema: tarptautinės teisinės institucijos (tarptautiniai teismai kaip, pavyzdžiui, Tarptautinis Teisingumo Teismas, EŽTT), tarptautinės teisinės organizacijos
*** tarptautinė teisinė bendruomenė, įtraukiant, pvz., autoritetingas teisininkų organizacijas kaip Tarptautinė teisininkų komisija (ICJ)
*** Tarptautinė teisinė tikrovė (tarpt. teisės realizacija ir/arba jos nerealizavimas, nesilaikymas), kultūra, sąmonė.
* Tarptautinės privatinės teisės sistema:
** Norminė sistema: tarptautinė komercinė teisė (išskyrus: kolizijų teisė, nes ji yra nacionalinės teisės dalis),
** Institucinė-organizacinė sistema: tarptautinės privatinės teisės organizacijos ir institucijos (teisminės organizacijos kaip, pvz., Tarptautinis komercinis arbitražas ir kt.)
** Tarpt. privatinės teisės realizacija, kultūra, sąmonė.

## Nacionalinė teisinė sistema
Nacionalinė teisinė sistema – tai konkrečios valstybės:
* teisės sistema (pvz., Lietuvos teisės sistema)
* Teisinės institucijos bei organizacijos: teisėsaugos institucijos (pvz., teismai), įstaigos, organizacijos, jų visuma; kitos teisinės struktūros ir posistemės (advokatūra, notariatas)
* Teisinė kultūra
* Teisės realizacija, teisės naudojimas, teisės vykdymas ir priežiūra.
* kiti teisiniai socialinės sistemos elementai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Valstybės ir teisės teorija // Теория государства и права: Учебник / Под ред. М. Н. Марченко. – М.: Издательство «Зерцало», 2004. (Классический университетский учебник).
* Teisės enciklopedinis žodynas // «Юридический энциклопедический словарь». Под ред. М. Н. Марченко, ТК «Велби», издательство «Проспект», 2006 г.
Planetariumas

**Planetariumas** – teatrinis pastatas, naudojamas švietimui ir pramogai astronomijos tematika.

Pagrindinis daugumos planetariumų atributas yra didelis kupolo formos projekcinis ekranas, kuriame atkartojamas astronominių ir danguje matomų kūnų judėjimas. Žvaigždinės scenos kuriamos naudojant daugybe įvairių technologijų (pvz., skaidrių projektoriai, lazeriai ir kitos). Neretai įvairios technikos kombinuojamos tarpusavyje sukuriant bendrą vaizdą.

XVIII a. Olandijoje įrengtas tebeveikiantis Eisės Eisingos planetariumas. 

## Planetariumas Lietuvoje

Vienintelis Lietuvos planetariumas yra Vilniuje. 

Pirmasis planetariumas buvo įkurtas 1962 m. J. Basanavičiaus gatvėje, netoli buvusio kino teatro „Lietuva“. Dabartinis planetariumas pastatytas 1989 m. pagal architekto Roberto Stasėno projektą yra miesto centre, Konstitucijos prospekte. Pastato akcentas – apvalus žvilgantis 12,5 metrų skersmens kupolas su 166 vietų Žvaigždžių sale ir PRF – 2 ZEISS projektoriumi, kupole projektuojančiu apie 6000 žvaigždžių. 

Dabar Vilniaus planetariumas yra valstybinė biudžetinė įstaiga, priklausanti Vilniaus universiteto Teorinės fizikos ir astronomijos institutui. Anksčiau planetariumas priklausė „Žinijos“ draugijai. Keletą metų senajame planetariume Basanavičiaus gatvėje, o vėliau ir naujajame planetariume rinkdavosi Vilniaus fantastų klubas „Dorado“.

## Išorinės nuorodos

* VU TFAI Planetariumas 
* WPD (Worldwide Planetariums Database)
Teisės šaka

**Teisės šaka** – visuma (sistema) teisės normų, kurias reguliuoja kokybiškai vieningus, visuomenėje susidarančius, tam tikrose žmogaus gyvenimo srityse, santykius.

Teisės šakos atsiradimui reikalinga:
* Tam tikros rūšies visuomeniniai (vėliau - teisiniai) santykiai, sudarantys vientisą kompleksą, kokybės atžvilgiu;
* Santykiai kokybiškai turi skirtis nuo kitų šakų reguliuojamų santykių;
* Turi kilti santykių reguliavimo poreikis.

Teisės šakos pavyzdys galėtų būti teisės normos, reguliuojančios santykius dėl žemės (žemės teisės normos).

## Klasifikacija
Teisės šakos skirstomos:
* Materialinė teisė ir jos teisės šakos, kurios tiesiogiai reguliuoja visuomeninius santykius;
* Proceso teisė ir jos teisės šakos, kurios reguliuoja materialinių normų įgyvendinimo tvarką, procesą.
* Konstitucinė teisė - nusako valdžios organizavimo ir veikimo principus, teisinę piliečių padėtį, valstybės, visuomenės ir piliečių santykius.
Minimalistinė muzika

**Minimalistinė muzika** atsirado 7-o dešimtmečio pradžioje JAV. Ji daugiausia paremta konsonansine harmonija, pulsuojančiu reguliariu ritmu (arba labai ilgais tęsiamais garsais), lėtomis transformacijomis ir trumpų struktūrų kartojimu.
Minimalistinė muzika buvo iššūkis pokariniam serialistinės ir aleatorinės muzikos viešpatavimui. Ji stipriai skyrėsi ne tik nuo moderniosios, bet ir nuo klasikinės bei romantinės muzikos. Minimalizmas įkūnijo aiškesnės, techniškai paprastesnės ir emociškai lengvesnės muzikos poreikį.

Minimalistiniuose kūriniuose ritmo, melodinės ir harmoninės atkarpos kartojamos daugybę kartų. Dažniausiai per visą kūrinį tvyro viena nekintama būsena, primenanti mąslią indišką ragą arba monotonišką afrikietišką būgnijimą. Muzika abstrakti, vyksta lėta ir nuosekli struktūrų kaita.

## Žymiausi kompozitoriai
Louis Andriessen, Gavin Bryars, Brian Eno, Philip Glass, Terry Riley, Steve Reich, Michael Nyman, La Monte Young.

## Nuorodos
* Amerikiečių minimalistų muzika
Eridė (nykštukinė planeta)

**Eridė** (simbolis: ) – nykštukinė planeta. Atrasta 2005 m. sausio 5 d., remiantis 2003 m. spalio 21 d. surinktais duomenimis. Po atradimo buvo suteiktas laikinas **2003 UB313** pavadinimas.

Planetos skersmuo kiek mažesnis už Plutono (apytiksliai 2,326 km), bet Eridė 27 % už jį masyvesnė. Eridės dydis išmatuotas pagal nustatytą atstumą iki Saulės ir skleidžiamus infraraudonuosius spindulius. Tolimiausiame savo elipsinės orbitos taške nuo Saulės ji nutolusi 96,7 AU – tris kartus toliau nei Plutonas.

Atradus šį dangaus kūną, tarp astronomų kilo nesutarimai dėl planetų skaičiaus, nes Eridė turėjo būti klasifikuojama kaip dešimtoji Saulės sistemos planeta. Dėl to astronomai buvo priversti tiksliau suformuluoti planetos apibrėžimą, tad 2006 m. rugpjūčio 24 d. buvo įvestas naujas terminas – nykštukinė planeta. Eridė buvo priskirta šiai kategorijai drauge su Plutonu.

Eridės orbitos ir fiziniai duomenys:

## Išnašos
Minimalizmas

**Minimalizmas** () – dailės, architektūros ir muzikos stilius, išpopuliarėjęs 6-ame ir 7-ame dešimtmetyje JAV, daugiausiai išreikštas skulptūroje. Jis atsirado kaip priešprieša tuo metu dailėje klestėjusioms modernizmo rūšims, visų pirma abstrakčiajam ekspresionizmui.

Kaip judėjimo, nukreipto prieš abstraktųjį ekspresionizmą, minimalizmo principai yra objektyvumas, schematiškas paprastumas, logika ir nuasmeninimas. Meninės išraiškos priemonės nesudėtingos ir iš lengvai suvokiamų elementarių struktūrų, dažniausiai geometrinių, kurios atkartojamos daug kartų. Ne tiek dėmesio skiriama pačiam kūriniui, kiek jo santykiui su erdve. Minimalistiniai darbai dažnai jungiami iš kelių ar net keliasdešimties labai panašių darbų.

Atstovai: D. Juddas, R. Morrisas, S. Le Wittas, R. Sera, K. Andrė, F. Stela ir D. Flavinas. Minimalizmas padėjo susiformuoti konceptualizmui.
## Minimalizmas muzikoje

Kai kurie iš garsesnių kompozitorių, kūrusių minimalistinei priskiriamą muziką: Michael Nyman, Terry Riley, Philip Glass, John Tavener, Moondog, Gavin Bryars, Steve Reich, Arvo Pärt, John Adams, Wojciech Kilar, Louis Andriessen ir kiti.

## Galerija

Laberintodepontevedra.jpg|Aut. R. Morrisas
DonaldֹJudd IMJ.JPG|Aut. D. Juddas
Ostfildern-Ruit-Ortsausgang-Richtung-Kemnat-Drei-Mauern.jpg|Aut. S. Le Wittas
Rserra z14.jpg|Aut. R. Sera
Ilganosė angis

**Ilganosė angis** (*Vipera ammodytes*) – angių (*Viperidae*) šeimos nuodinga gyvatė, priklausanti tikrųjų angių (*Viperinae*) pošeimiui. 
 
## Išvaizda

Kūnas 60-70 cm ilgio, kartais iki 90 cm. Galvos viršus su smulkais nelygiais raginiais žvynais. Burnos priekyje į viršų ir truputį į priekį nukreipta minkšta nusmailėjusi 3-5 mm ilgio atauga, padengta žvynais. Kūno viršus pilkas, rudas ar raudonai rudas, su tamsia zigzago formos juosta arba išilgai nugaros su stambiomis rombinėmmis ar skersinėmis juostomis. Galva rudai pilka, tankiais smulkiais taškais ir dėmėmis. Uodegoas galo apačia raudona, geltona ar žalia.

## Paplitimas

Arealas apima Italijos rytinė dalį, Slovakijos pietinę dalį, Vengriją, Slovėniją, Kroatiją, Serbiją, Albaniją, Makedoniją, Rumuniją, Bulgariją, Turkiją, Gruziją ir Siriją.

## Gyvenimo būdas

Gyvena akmenuotuose kalnų šlaituose, apaugusiuose krūmais, upių pakrantėse, griuvėsiuose, akmenynuose. Minta graužikais, paukščiais, rečiau driežais. Poruojasi kovo-balandžio mėn. Rugpjūčio-rugsėjo mėn. patelė pagimdo iki 20 jauniklių, kurie 20-23 cm ilgio. 

Ilganosė angis nuodinga, bet žmonių mirties atvejų neužfiksuota. Nuodai naudojami gydomųjų preparatų gamybai. Naudinga, nes sunakina nemažai graužikų.

## Skiriamieji požymiai

Nuo kitų angių skiriasi burnos priekyje esančia išauga.