open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilniaus varpas (radijo stotis)

**Vilniaus varpas** – radijo programa, transliuota nuo 1991 m. sausio 29 d. iki 1994 m. pavasario iš studijų Vilniuje. Transliuotojas – K. Sakalausko radiofonas „Vilniaus varpas“.

## Istorija
Radiofonas įsteigtas 1989 m. kovo 4 d. ir pagal sutartį su Lietuvos Radiju turėjo pradėti transliacijas 1991 m. sausio 12 d. nuo 23:00 val. iš Lietuvos Radijo 3-iosios studijos vidurinėmis bangomis Lietuvai ir Europai 8 valandų trukmės radijo programą.

Lietuvos Radijo studijas užgrobus sovietinei armijai, nuo 1991 m. sausio 13 d. apie 1 val. 30 min. bandė pradėti transliacijas iš Aklųjų ir silpnaregių garso įrašų studijos per vidurinių bangų siųstuvą Sitkūnuose, nes iš anksto tam buvo paruoštos reikalingos techninės priemonės, bet tą lemtingą naktį nebuvo atlikta komutacija telefonų stotyje Vilniuje Žemaitės g., nors buvo susitarta iš vakaro. Nuo 1991 m. sausio 13 d. 11 val. iki 1991 m. sausio 17 d. programą transliavo laidiniu radijo tinklu Marijampolėje., o 1991 m. sausio 18 d. pradėta įrenginėti transliavimo studija Vilniaus sporto rūmų palėpėje.
1991 m. sausio 29 d. pradėjo transliacijas iš Vilniaus Sporto rūmų per vidurinių bangų siųstuvą Sitkūnuose panaudojant kabelių sujungimus, padarytus Lietuvos radijo patalpose prieš pat sovietų kareiviams ginkluotu būdu 
užimant patalpas.
1991 m. rudenį pradėjo transliacijas UTB ruože 69,6 MHz, o nuo 1993 m. kovo mėn. nuosavu 3,5 kW galingumo FM siųstuvu iš Lietuvos radijo ir televizijos centro 103,1 MHz dažniu. Antenos buvo sumontuotos 192 metrų aukštyje, patikimas programos girdimumas nuo Vilniaus iki 170 km.

Iš pradžių transliacijos truko 12 val. per parą, o nuo 1993 m. balandžio mėn. – 24 val. per siųstuvus Vilniuje, Kaune, Šiauliuose ir Klaipėdoje.

103,1 MHz dažniu Vilniuje transliavo pop, klasikinę muziką, džiazą, country muziką, pašnekesius politikos, kultūros, istorijos, ekonomikos, psichologijos temomis, laidas vaikams, laidas lenkų, rusų kalbomis.

Radijo įkūrėjai Kęstutis Sakalauskas ir Vydas Ivanauskas. Direktorius – Kęstutis Sakalauskas.  Dirbo: Algimantas Bliujus, Daiva Budraitytė, Algimantas Butvilas, Vydas Ivanauskas, Audronė Ivanauskienė, Rimas Kaziukėnas, Algirdas Klova, Vitalijus Karakorskis, Paulius Korsakas, Jūratė Kučinskaitė, Aras Lukšas, Steponas Mikas, Irena Plaušinaitytė, Arūnas Storpirštis, Naglis Šulija, Daiva Tamošiūnaitė, Vytautas Tulevičius, Mindaugas Urbaitis, Romas Mironas. 

Transliacijos nutrauktos 1994 m.

## Šaltiniai
Vilniaus varpas

**Vilniaus varpas** – katalikiškos krypties lietuvių visuomenės, politikos, mokslo, literatūros mėnesinis laikraštis, leistas 1927–1931 m. Vilniuje.

## Istorija
Leido ir redagavo Marija Žukauskaitė. Ėjo kartą per mėnesį. Kai kurie numeriai buvo lenkų valdžios konfiskuoti, laikraštis sustabdytas 1929 m. gegužės 18-lapkričio 14 d., 1930 m. gegužės 3 d. – 1911 m. rugpjūčio mėn., 1930 m. lapkričio 10 d., 1931 m. sausio 28 d. Spausdino spaustuvė „Ruch“ Vilniuje. Išėjo 39 numeriai.

Bendradarbiavo A. Cicėnas, V. Krečiukas, Rapolas Mackonis ir kt.

Faktiškasis redaktorius Petras Kraujalis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Vilniaus varpas“. E-paveldas.lt
Vilniaus balsas (dienraštis)

**Vilniaus balsas** –  Vilniaus lietuvių dienraštis, leistas 1939 m. spalio 28 d. – 1941 m. birželio 22 d. Vilniuje, A. Jakšto g. 5.

## Istorija
Pradėtas leisti Lietuvos kariuomenės Vilniaus rinktinei įžengus į Vilnių. Leido K. Kriščiukaitis, nuo 1940 m. Nr. 139 – „Spindulio spaustuvė“. Iki 1940 m. liepos – tautinės krypties leidinys, vėliau – komunistinės orientacijos dienraštis.  Spausdino spaustuvė „Ruch“, „Spindulio spaustuvė“, „Vaizdo spaustuvė“ Vilniuje. Išėjo 505 numeriai. Tiražas 5000 egz. (1941 m.). Leido priedą „Kultūrinės žinios“. 

Bendradarbiavo Jeronimas Cicėnas, Jonas Kriaučiūnas, Jonas Latvys, Ona Mašiotienė, Adolfas Nezabitauskis, A. Pangonis, Bronius Untulis, A. Židonis ir kt., po 1940 m. birželio 15 d. – Antanas Bružas, Jonas Čekys, S. Macijauskas, Antanas Rūkas, E. Sučyla, Antanas Vengris ir kt. 

Redagavo Rapolas Mackonis-Mackevičius, nuo 1940 m. rugpjūčio – Albinas Žukauskas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Vilniaus balsas“. E-paveldas.lt
Isabela

**Isabela** ( 'Izabelė') gali reikšti:
* Isabela – Galapagų salyno (Ekvadoras) sala;
* Isabela – miestas Puerto Rike;
* Isabela – miestas Filipinuose, Basilano saloje;
* Isabela – miestas Filipinuose, Negroso saloje;
* Isabelos provincija – Filipinų provincija;
* La Isabela – archeologinė vietovė Dominikos Respublikoje.
Vilniaus žodis

**Vilniaus žodis** – *visuomenės laikraštis*, leistas nuo 1929 m. lapkričio 27 d. iki 1939 m. rugsėjo 15 d. Vilniuje, Ludvisarska g. 8-12 (dab. Liejyklos g.).

## Istorija
Išleistas vietoje laikraščio „Vilniaus šviesa“. Ėjo vieną-dukart per mėnesį, nuo 1934 m. – savaitraštis. Oficialiai leido ir redagavo Aleksandras Birinčikas, Jonas Murinas, Jonas Latvys, Vincas Žilėnas. Spausdino spaustuvė „Zorza“ Vilniuje. Išėjo 372 numeriai. Leido priedus „Kūryba ir kritika“, „Ūkininko žodis“. Laikraščio leidimą nutraukė prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas.

Rašė kultūros, švietimo, socialiniais klausimais, ragino saugoti lietuvių tradicijas, kultūrą, kalbą, spausdino lietuvių rašytojų kūrinius, straipsnius apie Lietuvos istoriją, informavo apie svarbiausius Vilnijos krašto, Lietuvos ir pasaulio įvykius. 

Bendradarbiavo Jonas Brundza, Jeronimas Cicėnas, Kristupas Čibiras, Valerija Čepulytė, M. Dauba, E. Deveikis, Aleksandras Dundulis, Stasys Kačanauskas, V. Kairiūkštis, Povilas Karazija, Mykolė Krinickaitė-Astaškienė, Jonas Laurinavičius, Bronius Lukoševičius, Matas Untulis, Antanas Valaitis ir kt. 

Faktiškai redagavo Danielius Alseika, Albertas Krinickas, Vincas Žilėnas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Vilniaus žodis“. E-paveldas.lt
Vilnis (Ryga)

**Vilnis** – Latvijos lietuvių visuomenės, politikos, literatūros ir mokslo laikraštis, ėjęs 1913 m. lapkričio – 1914 m. rugpjūčio mėn., 1917 m. birželio – liepos mėn. Rygoje.

## Istorija
Latvijos lietuvių darbininkų savaitraštį leido Lietuvos kultūros centras bei Lietuvos socialdemokratų partijos kairieji, nuo 1917 m. bolševikinės orientacijos laikraštį – Latvijos socialdemokratų darbininkų partijos Rygos lietuvių rajonas. Spausdino K. Narkevičiaus ir P. Janulevičiaus spaustuvė Rygoje. Išėjo 27 numeriai.

Bendradarbiavo Stasys Brašiškis, Juozas Dumša, Julius Janonis, Vincas Kapsukas, Leonas Prūseika, Vladas Rekašius ir kt.

Redagavo J. Grienys, P. Jankauskas, M. Poderis, K. Rimša. 

## Šaltiniai
Vilnis (Čikaga)

**Vilnis** – JAV lietuvių socialistinės pakraipos laikraštis, ėjęs nuo 1920 m. balandžio 8 d. iki 1990 m. Čikagoje.

## Istorija
Įsteigė Vincas Andrulis. Leido „Vilnies“ kooperatinė bendrovė. Iš pradžių savaitraštis, vėliau ėjo du kartus per savaitę, 1926–1970 m. – dienraštis, 1971–1979 m. – savaitraštis, nuo 1979 m. leistas du kartus per mėnesį.

Redakcijoje dirbo Fredas Abekas, R. Baranikas, Antanas Bimba, J. Gasiūnas, H. Jagminas (tikr. Bertulis), L. Jonikas, A. Jonikienė, P. Krakaitis, J. Marazienė, J. Mažeika, Rojus Mizara, Leonas Prūseika, V. Senkevičius, J. Siurba, A. Taraška. Anglišką skyrių redagavo J. Jakas, O. Juodaitytė, N. Gelbutaitė.

## Vyriausieji redaktoriai
* Vincas Andrulis – 1920–1972 m.
* Stasys Jokubka – 1972–1990 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Vilnis“ 1979-1990 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

* „Vilnis“ skenuoti puslapiai pas epaveldas.lt
Vilnis (Molėtai)

**Vilnis** – Molėtų rajono laikraštis, einantis nuo 1951 m. kovo 21 d. Molėtuose, S. Nėries g. 16.

## Istorija
1951–1990 m. LKP Molėtų rajono komiteto ir Liaudies deputatų tarybos organas, nuo 1990 m. – rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Molėtų Vilnis“.

1951 m. ėjo vienąkart-dukart, 1952–1961 m. – du kartus, nuo 1962 m. – tris kartus, nuo 1990 m. – du kartus per savaitę. Iki 1961 m. pabaigos vadinosi „Tarybiniu keliu“, kurį laiką nėjo, nuo 1962 m. vasario mėn. – „Pirmyn“, nuo 1991 m. kovo 20 d. – „Vilnis“. Spausdino Molėtų spaustuvė, nuo 1987 m. Utenos spaustuvė. Tiražas 1951 m. – 1000 egz., 1987 m. – 8400 egz., 1997 m. – 3000 egz.

Redakcijoje dirbo: N. Antanavičienė, S. Antanavičius, A. Boratinskas, R. Gražys, A. Meilus, R. Jakštas

## Redaktoriai
* J. Viliūnas – 1951–1953 m.
* L. Ilčiukas – 1953–1955 m.
* A. Dapkutė – 1955–1956 m.
* G. Norvaišaitė-Korotkovienė – 1957–1961 m.
* A. Papinigis – 1961–1962 m., 1963–1991 m.
* Jolanta Matkevičienė – 1991–1996 m.
* Jolanta Valentinavičienė – nuo 1996 m.

## Šaltiniai
Siauralapis vingiris

**Siauralapis vingiris** (*Thalictrum lucidum*) – vėdryninių (*Ranunculaceae*) šeimai priklausanti augalų rūšis.

Augalas žolinis, daugiametis, 50-130 cm aukščio. Stiebas status, šakotas. Šaknis geltona. Lapeliai smulkūs, siauri, pailgi. Žydi birželio-liepos mėnesiais smulkiais, kvapiais, balsvai arba šviesiai geltonai žalsvais žiedeliais, sudarančiais šluotelinį žiedyną.

Siauralapis vingiris dažnai sutinkamas drėgnose pievose, vandens telkinių pakrantėse, pakrūmėse, grioviuose.
 
Augalas nuodingas. Šaknų nuoviru gydomos skrandžio, žarnyno, nervų ligos, maliarija. Lapų nuoviro voniomis ir pavilgais gydomos žaizdos, opos, odos bėrimai.
Vilnius (žurnalas)

**Vilnius** – Lietuvos rašytojų sąjungos dvimėnesis žurnalas, leidžiamas nuo 1978 m. liepos-rugpjūčio mėn. Vilniuje rusų kalba, 1994–2014 m. ir anglų kalba.

## Istorija
Iki 1989 m. rugpjūčio mėn. vadinosi „Litva literaturnaja“ (*Literatūrinė Lietuva*). 1987–1994 m. ėjo kas mėnesį. Tiražas rusų kalba 1978 m. – 1900 egz., 1982 m. – 8200 egz., 1990 m. – 8500 egz., 1997 m. – 1000 egz. Tiražas anglų kalba 1994 m. – 2000 egz., 1997 m. – 1500 egz.

Spausdina lietuvių ir Lietuvos rusų rašytojų kūrinius, literatūros kritikos straipsnius, supažindina rusų kalba skaitančius žmones su lietuvių literatūra, svarbiausiais Lietuvos visuomeninio ir kultūrinio gyvenimo momentais, jos istorijos ištakomis.

Redakcijoje dirbo V. Asovskis, V. Baranovskis, Vladas Braziūnas, Algimantas Bučys, O. Kindiakova, Jurijus Korbinas, R. Mačiulis, S. Nasonkina, D. Petrauskaitė, V. Petrauskas, A. Selčinskis, L. Voitovič, R. Zacharka. 

## Vyriausieji redaktoriai
* Vytautas Radaitis – 1978–1988 m.
* Evaldas Matviekas – 1988–2003 m.
* Eugenijus Ališanka – 2003–2014 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Vilnius“
Tikrasis vynmedis

**Tikrasis vynmedis** (*Vitis vinifera*) – vynmedinių (*Vitaceae*) šeimos augalų rūšis. Natūraliai paplitusi Viduržemio jūros regione, vidurio Europoje, pietvakarių Azijoje.

Tai sumedėjusi vijoklinė liana. Ūgliai turi ūselius, kurie kabinasi už atramų, ir gali nusitęsti iki 25 m ir daugiau. Lapai stambūs, 3–5 skiaučių. Vaisiai – vynuogės: žalios, tamsiai raudonos arba mėlynos sultingos uogos, susitelkusios į tankias arba retesnes kekes, prisirpsta rugpjūčio-rugsėjo mėnesiais.

Auginama soduose, vynuogynuose, prie sodybų. Valgomos šviežios uogos, sudžiovintos uogos (razinos) vartojamos kaip konditerinis prieskonis. Iš vynmedžio uogų gaminamas vynas, sultys, stiprieji alkoholiniai gėrimai. Vynuogininkystės atsiradimas datuojamas žalvario amžiumi (kai sukultūrintas tikrasis vynmedis). Pastarasis turi didžiausią ekonominę reikšmę.


Image:Grape vines 2015 02.jpg|Vynuogė
Image:Vigne en fleur.JPG|Žiedai
Image:Muscadin - leaves.jpg|Ūsai
Image:Pergola trentino.JPG|Vynuogynas Italijoje


## Išnašos
Vynmedis

**Vynmedis** (*Vitis*) – vynmedinių (*Vitaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi daugiausia Šiaurės pusrutulyje.

Vynmedžių uogos – vynuogės yra populiarus vaisius, o iš jų spaudžiamas vienas populiariausių ir seniausių pasaulyje alkoholinių gėrimų – vynas. Vynmedžių auginimo praktika ir mokslas vadinama vynuogininkyste.

## Rūšys
Pasaulyje auga 40–60 vynmedžių rūšių, komerciškai svarbiausios šios:
* Tikrasis vynmedis (*Vitis vinifera*)
* Gauruotasis vynmedis (*Vitis labrusca*)
* Krantinis vynmedis (*Vitis riparia*)
* Uolinis vynmedis (*Vitis rupestris*)
* Japoninis vynmedis (*Vitis coignetiae*)
* Amūrinis vynmedis (*Vitis amurensis*)
* Lapinis vynmedis (*Vitis vulpina*)

## Išnašos

## Literatūra
* Vynmedžių auginimas (sud. Bronius Gaigalas). – Vilnius: Valstiečių laikraštis, 2003. – 126 p.: iliustr. – ISBN 9986-847-70-2
Viltis (JAV)

**Viltis** – JAV lietuvių darbininkų liberalinis savaitraštis, leistas 1899–1901 m. Šenandoa. Skelbėsi esąs *lietuviszkai-tautiszkas, darbininkiszkas laikrasztis*.

## Istorija
Leido bendrovė „V.J.Stagaras&Co“.

Redaktoriai Antanas Kaupas, Tomas Astramskas, Jonas Montvila, Vincas Šlekys (Stagaras).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Viltis“. E-paveldas.lt
Viltis (Brazilija)

**Viltis** – *lietuvių išeivių jaunimo žurnalas*, Brazilijos lietuvių jaunimo žurnalas, leistas nuo 1935 m. kovo mėn. iki 1937 m. vasario mėn. San Paule, rua Bandeirantes 92. 

## Istorija
Leido Brazilijos lietuvių jaunimo sąjungos „Viltis“ centro valdyba. Išėjo 19 numerių. 

Redaktorius Stasys Vancevičius. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Viltis“. E-paveldas.lt
Viltis (Vilnius)

**Viltis** – „laikraštis lietuviams“, leistas 1991–1994 m. Vilniuje.

## Istorija
Įsteigė ir leido Lietuvių tautininkų sąjunga. Leistas kaip atkurtas 1907–1915 m. ėjęs to paties pavadinimo leidinys. 1991–1992 m. leistas kas savaitę, vėliau – 2 kartus per mėnesį. Tiražas 1991 m. – 12 000 egz., 1994 m. – 2000 egz.

## Redaktoriai
* Rimantas Smetona – 1991–1992 m.
* Balys Sriubas – 1992–1994 m. 

## Šaltiniai
Vaistinė žvirbliarūtė

**Vaistinė žvirbliarūtė** (*Fumaria officinalis*) – žvirbliarūtinių (*Fumariaceae*) šeimai priklausanti augalų rūšis. Paplitusi Vakarų ir Vidurio Europoje. 

Rūšį pirmą kartą formaliai aprašė švedų botainikas Karlas Linėjus 1753 m. savo veikale *Species Plantarum*.

Augalas vienmetis, 15-40 cm aukščio. Žiedai smulkūs, rausvi, netaisyklingi, gausiomis kekėmis susitelkę šakelių viršūnėlėse. Žydi gegužės-spalio mėnesiais. Nemalonaus kvapo, bet išdžiūvus šis kvapas dingsta.

Piktžolė. Auga daržuose, dykvietėse, šiukšlynuose, arimuose. Liaudies medicinoje vartojama odos ligų, egzemų, niežų gydymui, pleiskanų naikinimui. Taip pat gydomas hemorojus, gelta, padedama atsistatyti išsekusiam organizmui, varomas prakaitas, šlapimas. 

## Šaltiniai
Vilties spaustuvė

**Viltis** – akcinė spaudos bendrovė ir spaustuvė, veikusi 1935–1940 m. Kaune.

## Istorija
Įsteigė Lietuvių tautininkų sąjunga ir „Pažangos“ bendrovė. 1937 m. įsigijo didžiausią Lietuvoje rotacinę mašiną ir iš karto galėjo spausdinti keturiomis spalvomis 16 psl. laikraštį 36 000 egzempliorių per valandą. Dirbo 3 pamainomis per parą, turėjo 7 intertipus, vienintelį Lietuvoje plieno graviūros kabinetą, didelę knygrišyklą. 1940 m. birželio mėn. nacionalizuota ir prijungta prie „Spindulio“ bendrovės.

## Spaudiniai
Nuo 1938 m. spausdino periodinius leidinius:
* Akademikas (žurnalas),
* Diena,
* Jaunalietuvių vadovas,
* Jaunasis ūkininkas (laikraštis),
* Jaunoji karta,
* Jaunoji Lietuva,
* Laikas (dienraštis),
* Lietuva (laikraštis),
* Lietuvos aidas,
* Mokslo dienos,
* Mūsų kraštas,
* Tautos mokykla,
* Soter,
* Sveikata ir darbas,
* Ūkininko patarėjas,
* Vairas (žurnalas),
* Žemės ūkis (žurnalas).

## Šaltiniai
Vyras ir moteris

**Vyras ir moteris** – mėnesinis žurnalas šeimai, ėjęs nuo 1995 m. kovo iki 2004 m. Vilniuje. 

## Istorija
Leido UAB „Vaikas“. Spausdino rašinius intymiais šeimos psichologijos, sekso klausimais. Tiražas 1995 m. – 18 200 egz., 1997 m. – 21 000 egz.

Redaktorės M. Vilkomirskienė, A. Jankelaitienė. 

## Šaltiniai
Sibirinis bijūnas

**Sibirinis bijūnas** (*Paeonia anomala*) – bijūninių (*Paeoniaceae*) šeimai priklausanti augalų rūšis. Paplitusi regione tarp Uralo, Pamyro, Tianšanio kalnų bei Gobio dykumos.

Augalas daugiametis, žolinis, 60-100 cm aukščio. Šaknis stora, šakota, skleidžianti specifinį kvapą ir turinti saldų skonį. Stiebas status, plikas, nešakotas, vienažiedis. Lapai iki 30 cm ilgio, dukart trilapiai, lapeliai smulkiai skaldyti. Žydi gegužės-birželio mėnesiais stambiais, penkialapiais, raudonais žiedais. 3-5 sudėtiniai, stambūs vaisiai subręsta rugpjūčio pabaigoje-rugsėjo pradžioje. Sėklos stambios, juodos, elipsiškos.

Auga retuose spygliuočių, mišriuosiuose miškuose, soduose.

Augalas nuodingas. Jo dalys, ypač šaknis nuo seno vartojamos kinų liaudies medicinoje. Vartojamas kaip priešvėžinis preparatas, taip pat skrandžio ligų, podagros, reumato, nemigos gydymui.
Alfred Rosenberg

**Alfredas Ernstas Rozenbergas** (, g. 1893 m. sausio 12 d. Taline – 1946 m. spalio 16 d. Niurnberge) – Vokietijos politinis ir valstybės veikėjas, vienas nacizmo ir VNSDP ideologų. Reichsleiteris, SA obergrupenfiureris.

Gimė Taline baltvokiečių šeimoje. Visą Hitlerio valdymo laiką (nuo 1933 m. balandžio 1 d. iki 1945 m. gegužės 8 d.) vadovavo VNSDP užsienio politikos valdybai, buvo fiurerio įgaliotiniu, atsakingu už dvasinio ir pasaulėžiūros auklėjimo kontrolę (). 1940–1945 m. buvo Nacionalsocializmo ideologijos ir auklėjimo tyrimų instituto vadovas.

Karo metu buvo Okupuotų rytų teritorijų reichsministas (1941 m. liepos 17 – 1945 m. gegužės 8 d.).  

1941 m. lapkričio 18 d. uždarame susitikime su spauda prabilo apie būtinybę sunaikinti visus Europos žydus.

A. Rozenbergas laikomas tokių kertinių nacizmo postulatų, kaip „rasių teorija“, „žydų klausimas“, atsisakymas nuo Versalio sutarties, „degeneracinis menas“, autoriumi.

1945 m. gegužės 23 d. sąjungininkai suėmė A. Rozenbergą kartu su K.Denico vyriausybės nariais. Niurnbergo tribunole buvo vienas pagrindinių kaltinamųjų. 1946 m. spalio 16 d. pakartas. A.Rozenbergas vienintelis iš dešimties nuteistųjų mirties bausme, atsisakė paskutinio žodžio ešafote.

## Papildoma informacija
* A. Rozenbergas laisvai kalbėjo rusiškai. Pradėjęs mokytis Rygos politechnikos institute, baigė Maskvos technikos aukštąją mokyklą. Tariamai dėl to, kad buvo rusas, nepriimtas į Rygoje vokiečių formuotą Baltijos landesverą.

* Reikšmingai įtakojo Hitlerio pasaulėžiūros formavimąsi, supažindino jį su Siono išminčių protokolais..

* Atmetė krikščionybės mokymus, buvo vienas iš pozityviosios krikščionybės () judėjimo pradininkų.

## Nuorodos
* Alfred Rosenberg.

## Šaltiniai
Viltis (laikraštis)

**Viltis** – *visuomenės, literatūros ir politikos laikraštis*, tautinės pakraipos laikraštis, ėjęs nuo 1907 m. spalio mėn. iki 1915 m. rugsėjo mėn. Vilniuje.

## Istorija
1907–1913 m. ėjo kas antrą dieną, nuo 1913 m. gruodžio mėn. – dienraštis. Įsteigė Antanas Smetona ir Juozas Tumas-Vaižgantas. Leido „Pasitikėjimo“ bendrovė. 1913–1915 m. leido nemokamą mokslo ir literatūros priedą.

Laikraštis ypatingą dėmesį skyrė tautinei kultūrai. Gvildentos gimtosios kalbos, tautosakos, etnografijos, meno, mokslo, švietimo problemos. Skelbė grožinės literatūros kūrinius.
 
Bendradarbiavo Agnietė Ambraziejūtė-Steponaitienė, Tadas Balanda, Juozas Balčikonis, Jonas Basanavičius, Mykolas Brundza, Pranciškus Būčys, Antanas Dailidė, Mečislovas Davainis-Silvestraitis, Liudas Gira, Martynas Yčas, Povilas Jakubėnas, Povilas Januševičius, Marcelė Kubiliūtė, Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis, Pranas Mašiotas, Kazys Puida, Jeronimas Ralys, Justinas Staugaitis, Jurgis Tilvytis, Jonas Užupis ir kt.

Redagavo Antanas Smetona, padedamas J. Tumo, F. Kemėšio ir J. Dobužinskio, nuo 1914 m. redaktorius – Pranas Dovydaitis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Viltis“. E-paveldas.lt
* „Vilties“ nemokamas mokslo ir literatūros mėnesinis priedas. E-paveldas.lt
Vyriausybės žinios

**Vyriausybės žinios** – tęstinis leidinys, leistas 1918–1940 m. Kaune,

## Istorija
Nr. 1 išėjo Vilniuje. Iki 1920 m. Nr. 37 vadinosi „Laikinosios vyriausybės žinios“. Ėjo 2-3 kartus per mėnesį. Leido Ministrų kabineto kanceliarija, nuo 1940 m. birželio – Liaudies vyriausybė. Spausdino „Spindulio“ akcinė bendrovė, „Valstybės spaustuvė“. Išėjo 730 numerių. Tiražas 7000 egz. (1939 m.). Leido priedus.

Spausdino vyriausybės įstatymus, ministerijų, departamentų įsakymus, užsienio politikos raštus, valstybinių institucijų potvarkius, taisykles, ataskaitas ir kt. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Vyriausybės žinios“. E-paveldas.lt
Geltonasis gencijonas

**Geltonasis gencijonas** (*Gentiana lutea*) – gencijoninių (*Gentianaceae*) šeimos žolinių daugiamečių augalų rūšis. Paplitusi Pietų Europoje, Karpatuose.

Aukštis 40-140 cm. Stiebai statūs, tiesūs, pliki, viršuje vagoti. Šakniastiebis storas, trumpas, rumbuotas. Lapai stambūs, elipsiški, lygiakraščiai, su ryškiomis išilginėmis gyslomis. Žiedai auksiniai geltoni, susitelkę stiebų viršunėlėse. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – pailga, lancetinė dėžutė, su daugybe smulkių sėklų, prinokstanti rugsėjo mėnesį.

Lietuvoje savaime neauga. Auginamas gėlynuose, botanikos soduose.

Augalo šaknys turi vaistinių savybių, naudojamos apetitui, virškinimui gerinti, mažinti vidurių pūtimą, gydyti mažakraujystę, parazitams valyti.
Paprastoji katžolė

**Paprastoji katžolė** (*Nepeta cataria*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimai priklausanti augalų rūšis.

Augalas daugiametis, medingas, 40-100 cm aukščio. Stiebas status, keturbriaunis, šakotas, plaukuotas. Šaknys sumedėjusios, šakotos. Lapai pailgi, plaukuoti, aštriais dantytais kraštais. Žiedai susitelkę į varpos pavidalo žiedynus, smulkūs, balsvi. Žydi birželio-rugpjūčio mėnesiais. Vaisiai – maži, rudi riešutėliai, subręstantys rugpjūčio mėnesį.

Auga panamėse, patvoriuose, krūmynuose, kartais soduose ir daržuose. Pasižymi stipriu, savotišku kvapu ir kartoku skoniu.

Paprastosios katžolės džiovinta žolė naudojama bronchito, migrenos, skrandžio ligų, neurastenijos, depresyvios savijautos gydymui.
Vytis (Čikaga)

**Vytis** – *dvisavaitinis iliustruotas jaunimo laikraštis*, JAV lietuvių katalikiškos krypties jaunimo žurnalas, pradėtas leisti 1915 m. Čikagoje.

## Istorija
Iš pradžių dvisavaitis, nuo 1917 m. mėnesinis. Leidžia organizacija „Lietuvos vyčiai“. Tekstai spausdinami lietuvių ir anglų kalba.

## Redaktoriai
* Leonardas Šimutis – 1915 m.
* Aleksandras Račkus, Kazys Pakštas, A. Lapinskas,
* Mikas Bagdonas – 1925 m.
* Pranas Zdankus – 1925–1930 m.
* Juozas Leimonas – 1951–1963 m.
* Antanas Vaičiulaitis, Aldona Ryan, Marytė Abbott. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Vytis“ 1915-2006 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

* „Vytis“ skenuoti puslapiai pas epaveldas.lt
Vytis (laikraštis)

**Vytis** – Vilniaus krašto laikraštis, ėjęs nuo 1927 m. rugpjūčio mėn. iki 1930 m. spalio mėn. Vilniuje, Filaretų g. 3.

## Istorija
Leido ir redagavo E. Činkovaitis, nuo 1928 m. Nr. 4 – R. Serafinavičius. Ėjo dukart per mėnesį. Spausdino spaustuvė „Zorza“, K. Levkavičiaus ir „Ruch“ spaustuvės Vilniuje. Išėjo 45 numeriai.

Rašė apie lenkų okupacinės valdžios nutautinimo politiką, kvietė saugoti lietuvių tautos istoriją, tradicijas, kultūrą ir kt. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Vytis“. E-paveldas.lt
Vytis (Vilnius)

**Vytis** – Lietuvos pogrindžio periodinis leidinys, ėjęs 1979–1981 m. Vilniuje.

## Istorija
„Vytį“ ėmė leisti patriotinio sąjūdžio aktyvistų grupė, jo steigėjai buvo Antanas Terleckas, Julius Sasnauskas, Vladas Šakalys. Išleidus pirmuosius 3 numerius, A. Terleckas ir J. Sasnauskas buvo suimti. V. Šakalys su V. Bogušiu išleido 4-ąjį numerį; naujoji redakcija, vadovaujama V. Bogušio ir R. Grigo, parengė ir išleido dar 3 numerius, iš kurių 7-asis buvo konfiskuotas.

Leidinyje buvo pasisakoma prieš Lietuvos ir lietuvių rusinimą, Lietuvos praeities juodinimą, valdžios persekiojimus. Leidinys buvo spausdinamas rotatoriumi, perspausdinamas Čikagoje (JAV). Numerio apimtis siekdavo 60 psl. 

## Šaltiniai
Vytis (žurnalas)

**Vytis** – Lietuvos tautinio olimpinio komiteto mėnesinis iliustruotas žurnalas, leistas 1990 m. Vilniuje. 

## Istorija
Redagavo Roma Grinbergienė-Griniūtė. Tiražas 16 250 egz. Išėjo 4 numeriai. Buvo leidžiamas priedas – laikraštis „Vytis“. 

## Šaltiniai
Vytis (savaitraštis)

**Vytis** – *savaitinis [[laikraštis]] sporto mėgėjams ir profesionalams*, leistas nuo 1990 m. gruodžio 21 d. iki 1992 m. Vilniuje.

## Istorija
1991 m. ėjo kaip žurnalo „Vytis“ priedas. Įsteigė ir leido Lietuvos tautinis olimpinis komitetas su paantrašte *„Sportas. Pasaulis. Žmogus.“* Tiražas 1990 m. – 15 000 egz., 1991 m. – 13 000 egz.

Redaktorė Roma Grinbergienė-Griniūtė. 

## Šaltiniai
Liuleo

**Liuleo** (, , Lulėjo samių kalba *Julev*) – miestas šiaurės Švedijoje, įsikūręs ant Botnijos įlankos kranto. Svarbus uostamiestis, yra ir oro uostas. Yra universitetas.

Liuleo gavo miesto teises 1621 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.lulea.se
Umeo

**Umeo** (***Umėjas***, ) – miestas šiaurės Švedijoje. Tai yra didžiausias miestas Norlande ir 13 pagal dydį Švedijoje. 2020 m. mieste gyveno 91,9 tūkst. gyventojų, o savivaldybėje – 130,2 tūkst. Miestas įsikūręs ant Botnijos įlankos kranto, prie Umeelveno žiočių. 

Umeo – švietimo, techninių ir medicininių tyrimų centras. Mieste veikia du universitetai, kuriuose universitetuose studijuoja daugiau nei 39 000 studentų. 2014 m. Umeo, kartu su Latvijos sostine Ryga, buvo Europos kultūros sostinė.

## Istorija
Žmonės Umeelveno upės slėnyje gyvena mažiausiai 3000 metų. Seniausi uolų piešiniai, esantys maždaug dešimt kilometrų į vakarus nuo miesto, datuojami apie 3000 m. pr. m. e. Kai kuriose vietovėse randama bronzos amžiaus (iki XI a.) gyvenviečių ir žemdirbystės pėdsakų. Tuo laikotarpiu vyravo palankus klimatas, todėl buvo auginami miežiai ir kviečiai, o žemyno gilumoje buvo medžiojami elniai ir bebrai.

Miestą 1622 m. įkūrė Gustavas II Adolfas. 1638 m. stovėjo apie 40 namų. 1714 ir 1720 m. miestas smarkiai nukentėjo nuo rusų atakų. 1809 m. po Suomijos karo Rusijos kariuomenė, vadovaujama Barclay de Tolly, keliems mėnesiams buvo užėmusi Umeo.

1888 m. gaisras sunaikino rytinę miesto dalį. Atstatant mietą taip pat buvo pasodinta beveik 3000 beržų, dėl to Umeo šiandien dar vadinamas „Beržų miestu“ ().

## Sportas
* Umeå FC (futbolas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  www.umea.se
Vyzdys (žurnalas)

**Vyzdys** – iliustruotas mėnesinis fotografijos žurnalas, einantis nuo 1994 m. rugpjūčio mėn. Vilniuje. 

## Istorija
Steigėjas ir redaktorius Valentinas Juraitis, leidykla „Vyzdys“. Rašo apie fotografiją, dizainą, reklamą. Tiražas 1994 m. – 2000 egz., 1996 m. – 3000 egz. 

## Šaltiniai
Voruta (laikraštis)

**Voruta** – Lietuvos istorijos laikraštis, einantis nuo 1989 m. spalio mėn. Vilniuje. Redakcija Trakuose, Naujoji g. 16.

## Istorija
Įsteigė ir leido Juozas Vercinkevičius, vėliau leidėjas Viešoji įstaiga „Vorutos“ fondas. Iki 1991 m. rugpjūčio mėn. ėjo kaip *istorijos ir publicistikos mėnraštis*, iki 1992 m. buvo leidžiamas du kartus per mėnesį, nuo 1992 m. – savaitraštis. Tiražas 1989 m. – 7500 egz., 1997 m. – 3500 egz.

Spausdina rašinius istorijos ir kultūros klausimais, publicistikos straipsnius, daug rašo apie Rytų Lietuvą, Lietuvos ir Lenkijos santykius, Mažąją Lietuvą, buv. Vilniaus kraštą. 

Laikraščio bendradarbiai: M. Balčius, A. Bubnys, A. Bujauskas, Valerijus Čekmonas, Kazimieras Garšva, E. Gečiauskas, L. Grumadienė, Edvardas Gudavičius, E. Ivanauskas, Julius Juzeliūnas, N. Kairiūkštytė, A. Lisauskas, Algirdas Patackas, E. Simonaitis, A. Suraučius, A. Šatas, Antanas Tyla, Zigmas Zinkevičius, Regina Žepkaitė, Vytautas Gocentas, Martynas Purvinas, Alvydas Butkus ir kt. 

Redaktorius Juozas Vercinkevičius. 

## Šaltiniai
2. Mažosios Lietuvos enciklopedija. - Vilnius: MELI 2009, IV t., p.796.

3. Visuotinė lietuvių enciklopedija. - Vilnius: 2014, XXV t.,p.428.

## Nuorodos
*„Voruta“ 
*www.voruta.lt
*www.mazoji-lietuva.lt
Tikroji levanda

**Tikroji levanda** (*Lavandula angustifolia*) – notrelinių  (*Lamiaceae*) šeimai priklausanti augalų rūšis. Auga Viduržemio jūros regione, ypač šiaurės Ispanijos kalnuose.

Tai dekoratyvinis, malonaus kvapo daugiametis puskrūmis. Stiebas 20-60 cm, aukščio, status, šakotas. Lapai linijiški, pailgi, siauri, pilkšvai žali, į apačią užsiraičiusiais kraštais, apžėlę trumpais plaukeliais. Žiedai susitelkę po 3-8 į retus menturius, kurie stiebo ar šakų viršūnėje sudaro gana ilgas varpas. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. 

## Vaistinės savybės
Medicinoje levandos eteriniu aliejumi gydoma migrena, galvos skausmas, išsekimas, nemiga, širdies ritmo sutrikimai.

## Aromatinės savybės
Levandų kvapas gaivus ir tonizuojantis. Veikia kaip antidepresantas, ramina ir atpalaiduoja.

Parfumerijoje eteriniu aliejumi aromatizuojamos vonios, dedama į maisto patiekalus. Pagrindinė levandų kvapo smilkalų sudedamoji dalis yra kvapusis žiedų ir lapų aliejus. 

Spintoje įdėtos džiovintos levandos suteikia drabužiams malonų kvapą ir atbaido kandis.


Image:Lavandula angustifolia 01.JPG|Augalas
Image:Abbaye de senanque lavande.jpg|Levandų gėlynas
Image:Lavandula_angustifolia_-_Köhler–s_Medizinal-Pflanzen-087.jpg|Požymiai
Zanavykas (laikraštis)

**Zanavykas** – *[[zanavykai|zanavykų]] kultūros ir kraštotyros [[laikraštis]]*, leistas nuo 1989 m. spalio mėn. Šakiuose.

## istorija
Įsteigė Lietuvos kraštotyros draugijos Šakių rajono skyrius J. Bakšo iniciatyva. 1989–1992 m. buvo mėnraštis, nuo 1993 m. – ketvirtinis leidinys. Tiražas 1989 m. – 3000 egz., 1997 m. – 600 egz.

Rašė apie zanavykų krašto istoriją ir kultūrą, kraštotyrininkų darbus.

## Redaktoriai
* Juozas Bakšas – 1989–1991 m.
* G. Želionienė – 1991–1992 m.
* Giedrimė Didžiapetrienė – nuo 1992 m. 

## Šaltiniai
Kauno Suzuki progimnazijos Šiaurės skyrius

**Kauno Suzukio pradinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Šiaurės pr. 23, vykdžiusi pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191824228. Dabar tai Kauno Suzuki progimnazijos skyrius.

## Istorija

1991 m. rugsėjo 1 d. Kauno miesto mero 1991 m. liepos 17 d. potvarkiu Nr. 1104 104-asis lopšelis-darželis reorganizuotas į 5-ąją pradinę mokyklą-darželį. Kauno miesto valdybos 1993 m. birželio 29 d. potvarkiu Nr. 828-v 1993 m. rugsėjo 1 d. buvo reorganizuota į „Vėtrungės“ pagrindinę mokyklą. Kauno miesto valdybos 1997 m. birželio 24 d. sprendimu Nr. 481 1997 m. rugsėjo 1 d. Kauno „Vėtrungės“ pagrindinė mokykla buvo reorganizuota į Kauno „Vėtrungės“ pradinę mokyklą.

2010 m. Kauno „Vėtrungės“ pradinė mokykla Kalniečiuose pervadinta į Kauno Suzukio pradinę mokyklą. 2021 m. ji reorganizuota į Kauno Suzuki progimnaziją, kuri įsikūrė Vilijampolėje. Kalniečiuose liko progimnazijos skyrius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vasedos universitetas

**Vasedos universitetas** (, sutrumpintai 早大 = Sōdai) – vienas iš prestižiškiausių privačių universitetų Japonijoje, esantis Tokijuje, šiaurinėje Šindžiuku dalyje. Universitetas buvo įkurtas 1882 metais kaip *Tokyo Senmon Gakko* koledžas, o 1902-taisiais įgavo universiteto statusą ir dabartinį Vasedos pavadinimą.

Tarp universitetą baigusių studentų yra 7 pokarinės Japonijos ministrai pirmininkai, nemažai kompanijų vadovų, kitų žymių žmonių.

## Istorija
Tokyo Senmon Gakko koledžas buvo įkurtas 1882 m. Meidži laikotarpio politiko ir buvusio ministro pirmininko Shigenobu Ōkuma. 1902-taisiais jis įgavo universiteto statusą, buvo pervadintas į Vasedos universitetą. Antrojo Pasaulinio karo metais daug universiteto pastatų buvo sugriauti, tačiau vėliau atstatyti. 1951 metais buvo įsteigtos pirmosios magistro studijų programos, o po dvejų metų – ir doktorantūros.

## Struktūra

Universitete yra 13 bakalauro studijų fakultetų; 22 magistrantūros ir doktorantūros studijų fakultetai; 21 tyrimų institutas.

Be pagrindinių pastatų Šindžiuku, universitetas turi savo padalinius Čiūo, Nišitokijo seniūnijose Tokijuje, Tokorozava, Hondžo, Kitakiūšiū miestuose.

## Bibliotekos

Vasedos universitetas turi keturias pagrindines bibliotekas: Centrinę, Mokslo ir inžinerijos, Toyama ir Tokorozawa. Be jų yra dar 24 mažesnės fakultetų bibliotekos. Visose jose saugoma apie 5,1 mln. leidinių.

## Žymūs absolventai

Ministrai pirmininkai:

* Tanzan Ishibashi (1956–1957)
* Noboru Takeshita (1987–1989)
* Toshiki Kaifu (1989–1991)
* Keizō Obuchi (1998–2000)
* Yoshirō Mori (2000–2001)
* Yasuo Fukuda (2007–2008)
* Yoshihiko Noda (2011–2012)
* Fumio Kishida (2021–)

Verslininkai:

* Takeo Fukui, Honda vadovas
* Norio Sasaki, Toshiba vadovas
* Soichiro Fukutake, Benesse prezidentas
* Masaru Ibuka, vienas iš Sony įkūrėjų
* Nobuyuki Idei, Sony vadovas
* Masafumi Miyamoto, Squaresoft įkūrėjas
* Lee Byung-chul, Samsung įkūrėjas
* Mikio Sasaki, Mitsubishi tarybos narys
* Hiroshi Yamauchi, Nintendo prezidentas

Diplomatai, politikai

* Chiune Sugihara, diplomatas, dirbęs Lietuvoje
* Takashi Hiraoka, buvęs Hirošimos meras
* Iccho Itoh, buvęs Nagasakio meras

Kiti

* Hirokazu Koreeda, kino režisierius
* Edogawa Ranpo, rašytojas

## Reitingas

QS Pasaulio universitetų reitinge Vasedos universitetas 2010 metais užėmė 182 vietą, o Azijos universitetų reitinge - 39 vietą.

## Išnašos
Vyturys (žurnalas)

**Vyturys** – *vaikų laikraštis*, vaikų žurnalas, leistas 1931 m. ir 1935–1940 m. Kaune.

## Istorija
1931 m. leido Lietuvos skautų sąjunga, 1935–1940 m. „Lietuvos vaiko“ draugija. 1935–1938 m. mėnesinis, 1938–1940 m. dvisavaitis.

Skiepijo vaikams pilietinius idealus, praktiškąsias gyvenimo vertybes. Bendradarbiauti sutelkė daug moterų.

Žurnalui rašė Petras Cvirka, Danutė Čiurlionytė-Zubovienė, Vanda Daugirdaitė-Sruogienė, V. Griciūtė, K. Grigaitytė, V. Janavičienė, Kazys Jankauskas, Kazimiera Kymantaitė, J. Mackevičius-Nord, Marija Mašiotaitė-Urbšienė, Pranas Mašiotas, Monika Mironaitė, Kazys Papečkys, Antanas Poška, Vincas Ruzgas, Balys Sruoga, Teodoras Šuravinas, Vytautas Tamulaitis, Leonardas Žitkevičius ir kt.

Žurnalą iliustravo Jonas Martinaitis, Telesforas Kulakauskas, Vlada Stančikaitė, Domicėlė Tarabildienė ir kt.

## Redaktoriai
* 1935 m. redagavo komisija: Marija Nemeikšaitė, Aldona Birutavičienė, Vanda Daugirdaitė-Sruogienė
* 1936–1940 m. redagavo Marija Nemeikšaitė, 1937–1940 m. talkinama Daumanto Čibo 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Vyturys“. E-paveldas.lt
Vyturys (leidykla)

**Vyturys** – literatūros leidykla, specialios paskirties UAB, veikusi 1985–2001 m. Vilniuje, J. Tumo-Vaižganto g. 2. Leisdavo ikimokyklinio, mokyklinio amžiaus vaikams bei jaunimui skirtą originalią ir verstinę grožinę, mokslo populiarinimo ir visuomeninę literatūrą, žaislines ir pramogines knygas. Per metus išleisdavo 20-25 leidinius.

## Direktoriai
* Juozas Vaitkus – 1985–1995 m.
* Stasys Kavaliauskas – 1995–2001 m.

## Vyriausieji redaktoriai
* Valentinas Sventickas – 1985–1986 m.
* Liudas Pilius – 1986–1991 m.
* Vytautas Stanelis – 1991–1994 m.
* Stasys Kavaliauskas – 1994–1995 m.

## Šaltiniai
Zarasų kraštas (savaitraštis)

**Zarasų kraštas** – *lietuviškos minties [[savaitraštis]]*, leistas nuo 1932 m. rugpjūčio 14 d. iki 1940 m. birželio mėn. Zarasuose, Šiaulių g. 28.

## Istorija
Iki 1932 m. lapkričio 12 d. leido Juozas Gaigalas, vėliau – Lietuvių tautininkų sąjungos Zarasų apskrities valdyba. Spausdino E. Rozeno spaustuvė Zarasuose. Išėjo 382 numeriai.

Informavo apie Zarasų apskrities įvykius, svarstė žemės ūkio, prekybos, kultūros, švietimo ir kt. klausimus.

Bendradarbiavo V. Butkys, V. Dainoras, B. Girčys, Pranas Kunca, P. Kriukelis, J. Lekas, A. Tolutis, Jonas Triponis, S. Valiukėnas, Juozas Žagrakalys ir kt.

Redagavo Jonas Binkevičius, J. Chmeliauskas, J. Gaigalas, Pranas Gipiškis, Aleksandras Matekūnas, A. Matiukas, Jonas Valiukonis, Antanina Žagrakalienė-Čeilytkaitė. 

Nuo 1989 m. „Zarasų kraštu“ pavadintas Zarasuose leidžiamas rajono laikraštis „Tarybinė žemė“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Zarasų kraštas“. E-paveldas.lt
EVP80-2 Rūta

**EVP80-2 „Rūta“** – pirma lietuviška antros kartos (diskretinių tranzistorių) elektroninė skaičiavimo mašina, 1964–1974 m. gaminta Vilniaus skaičiavimo mašinų gamykloje. Buvo naudojama apskaitos ir planavimo, inžineriniams, ekonominiams, statistiniams ir matematiniams uždaviniams spręsti.

## Istorija

EVP80-2 „Rūta“ idėja kilo Skaičiavimo mašinų specialiam konstravimo biurui mėginant modernizuoti Maskvoje sukurtą ir Vilniaus gamykloje surinkinėtą skaičiavimo mašiną EV80-3M. Tačiau buvo nuspręsta kurti visiškai naują įrenginį: atsisakyti iki tol naudotų lempų, pakeičiant jas tranzistoriais. 1962 m. sukurtas pirmas prototipas.

## Aprašymas

ESM buvo sudaryta iš elektrinio skaičiuoklio **EVP-V** ir perforatoriaus **EPR80-2**. Duomenys įvedami ir išvedami 80-ies stulpelių perfokortomis, įvedimo ir išvedimo greitis – 120 perfokortų per minutę. Skaičiuoklis (procesorius) galėjo atlikti visas aritmetines ir dalį loginių operacijų (iki 2500 per sekundę). Sudėties ir atimties operacijų greitis buvo 0,4 ms, daugybos – 11 ms, dalybos – 21 ms. RAM dydis – 50 baitų.

## Šaltiniai
Zarasų kraštas (laikraštis)

**Zarasų kraštas** – Zarasų rajono laikraštis, einantis Zarasuose, Vilniaus g. 16.

## Istorija
Laikraštis įsteigtas 1932 m. rugpjūčio 14 d. Steigėjas ir redaktorius Juozas Gaigalas. Nuo 1945 m. kovo 9 d. iki 1950 m. leistas kaip LKP (b) Zarasų apskrities komiteto ir vykdomojo komiteto organas, 1950–1990 m. – LKP Zarasų rajono komiteto ir Liaudies deputatų tarybos leidinys, nuo 1990 m. – Zarasų rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Zarasų kraštas“.

1945–1947 m. ėjo vieną-du kartus, 1948–1951 m. – du kartus, 1952 m. – du-tris kartus, nuo 1962 m. – tris kartus, nuo 1990 m. – du kartus per savaitę. 1945–1962 m. vadinosi „Pergalė“, iki 1989 m. – „Tarybinė žemė“, nuo 1989 m. rugpjūčio 1 d. – „Zarasų kraštas“. Nuo 1993 m. leidžiamas kaip atkurtas nuo 1932 m. rugpjūčio 14 d. Zarasuose leistas savaitraštis „Zarasų kraštas“. Spausdino Zarasų spaustuvė. Tiražas 1950 m. – 2100 egz., 1987 m. – 6000 egz., 1997 m. – 3200 egz.

Redakcijoje dirbo Vytautas Baltakis, Jonas Blaževičius.

2024 metų gruodį dėl sumažėjusių pajamų iš prenumeratų bei reklamos pardavimų buvo priversti išleisti paskutinį numerį ir po daugiau nei 90 metų nutraukti savo veiklą. 

## Redaktoriai
* Juozas Gaigalas -1932 m. rugpjūtis - spalis
* Alfonsas Matiukas - nuo 1932 spalio 29 d. iki 1935 m.sausio 1 d.
* Pranas Gipiškis  - nuo 1935 m. sausio 1 d. iki 1937 m sausio 1 d.
* Juozas Binkevičius  - nuo 1937 m. sausio 1 d. 1939 m. kovo 1 d.
* Jonas Valiukonis  - nuo 1939 m. kovo 1 d. iki 1940 m. birželio 15 d.
* Eugenija Kasnauskaitė - Strelcovienė - 1945 - 1946 m.
* Vytautas Šileikis – 1947–1948 m.
* Albinas Bražionis – 1946 m.
* V. Grigorjevas – 1948–1949 m.
* Leiba Rudaševskis – 1949–1956 m.
* Henrikas Juršys – 1956–1961 m.
* Antanas Matiukas – 1961–1963 m.
* Vasilijus Baranovskis – 1963–1967 m.
* Jonas Algirdas Kvedaras – 1967–1995 m.
* Valdas Šerėnas – nuo 1995 m. 
* Olga Raugienė - nuo 2022 m. gegužės 23 d.

## Šaltiniai
Zarasų spaustuvė

**Zarasų spaustuvė** – spaustuvės, veikusios Zarasuose.

## Istorija
Pirmąją spaustuvę Zarasuose (tada *Novoaleksandrovskas*) įkūrė 1882 m. Vilniaus miestietis M. Kovneris. Ji veikė iki 1901 m., spausdino kvietimus, vizitines korteles. Nuo 1901 m. iki Pirmojo pasaulinio karo veikė D. Šteimano spaustuvė. Nepriklausomoje Lietuvoje dirbo E. Rozeno spaustuvė, kuri 1932–1940 m. spausdino savaitraštį „Zarasų kraštas“. 1941 m. vasario mėn. nacionalizuota.

1944 m. įsteigta spaustuvė „Raudonoji vėliava“ nuo 1945 m. kovo spausdino apskrities laikraštį „Pergalė“. 1946 m. gauta pilno formato plokščios spaudos mašina. Nuo 1951 m. laikraštis „Pergalė“ leistas ir rusų kalba. 1951–1953 m. buvo spausdinamas ir Zarasų MTS politinio skyriaus laikraštis „Laukų spartuolis“.
1960 m. Zarasų spaustuvė prijungta prie tarprajoninės Utenos spaustuvės kaip skyrius. Jame buvo spausdinamas rajono laikraštis „Tarybinė žemė“ (lietuvių ir rusų k.), 1962 m. pakeitęs laikraštį „Pergalė“; nuo 1989 m. rajono laikraštis leidžiamas pavadinimu „Zarasų kraštas“. Čia buvo spausdinamas ir Vakarų statybos valdybos savaitraštis „Energetikas“ (lietuvių ir rusų k.).

1994 m. valstybinė Zarasų spaustuvė tapo S. Goštautienės įmonės „Fortūna“ Ignalinos filialu, spausdina blankus, smulkius spaudinius. 

## Šaltiniai
Imbarės kapinynas

**Imbarės kapinynas** (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – , senas kultūros paminklų sąrašo Nr. IP2402/A) – kapinynas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Imbarėje (Imbarės seniūnija), 0,14 km į vakarus nuo kelio Nasrėnai–Gedgaudžiai, Salanto kairiajame krante.

## Kapinynas
Įrengtas pakilioje aukštumoje ir žemesniame jos vakariniame pakraštyje. Teritorija dirvonuoja. Anotacinio ženklo ir riboženklių nėra.

Teritorijos plotas – 5,8 ha.

Į šiaurę ir šiaurės vakarus prasideda Imbarės piliakalnio papėdės gyvenvietė.

### Istorija
Kapinynas datuojamas X–XIII a. Vėliau jo teritorijos rytiniame pakraštyje veikė ankstyvos Imbarės kapinės, kuriose XV–XVIII a. laidoti kaimo ir dvaro gyventojai.

XIX a. dirbant žemę buvo randama senienų, apie kurias 1884 m. pranešta Lietuvos praeities tyrinėtojui Tadui Daugirdui. 1898 m. kapinynas pažymėtas Fiodoro Pokrovskio išleistame Kauno gubernijos archeologijos žemėlapyje, o 1928 m. Petro Tarasenkos parengtame leidinyje apie Lietuvos archeologą.

Kapinynas smarkiai apnaikintas XIX a. pabaigoje jį tyrinėjant, vėliau – intensyviai ariant, o XX a. 8 dešimtmetyje – melioruojant laukus. Melioracijos metu suartos ir pakraštyje buvusios kapinės.

1972 m. registruotas vietinės reikšmės archeologijos paminklų sąraše (AV497), tačiau nepavykus jo lokalizuoti, 1977 m. iš kultūros paminklų sąrašo išbrauktas. 1993 m. įrašytas į naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, o 2005 m. jam suteiktas registrinio kultūros paveldo objekto statusas.

## Tyrimai
Tyrinėjo: 1885–1886 m. – Tadas Daugirdas, 1898 m. – Juozapas Žiogas.

Žvalgė: 1984–1985 m. – Vytautas Daugudis (Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas), 1987 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (vadovas Bronius Dakanis), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (vadovas Vilnius Morkūnas).

1885–1886 m. rasti 2 nedegintų ir 3 sudegintų mirusiųjų kapai su X–XI a. įkapėmis. 1898 m. ištirti 33 X–XIII a. sudegintų mirusiųjų kapai.

Daugumoje kapų rasta įkapių: papuošalų (žalvarinių apyrankių, pasaginių segių, gintaro ir žalvario karolių), buities reikmenų (diržų apkalų, skirstiklių), ginklų ir darbo įrankių (geležinių kirvių, ietigalių, peilių).

J. Žiogo kolekcija pateko į Šiaulių „Aušros” muziejų, kitų radinių saugojimo vieta nenustatyta.

Kapinynas priskiriamas kuršiams.

## Šaltiniai

* Vytautas Daugudis. Iš tolimos Imbarės praeities. – Švyturys – 1986 m. sausio 9 d.
* Pranas Kulikauskas, Regina Kulikauskienė, Adolfas Tautavičius. Lietuvos archeologijos bruožai. – Vilnius, 1961. – P. 551
* Regina Volkaitė-Kulikauskienė. IX–XII amžių kalavijai Lietuvoje. – Iš lietuvių kultūros istorijos. – Vilnius, 1964. – T. 4. – P. 226
* Regina Volkaitė-Kulikauskienė. Lietuviai IX–XII amžiais. – Vilnius, 1970. – P. 279

## Nuorodos
* 
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1, b. 20, l. 226–231
Honkongas olimpinėse žaidynėse

**[[Honkongas]] [[olimpinės žaidynės|olimpinėse žaidynėse]]** iš viso dalyvavo devyniolika kartų. Teritorija debiutavo 1952 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kaip tuometinė Jungtinės Karalystės kolonija. Nuo to laiko Honkongas dalyvavo visose vasaros olimpiadose, išskyrus 1980 m. vasaros olimpines žaidynes, kurias boikotavo. Pirmoje žiemos olimpiadoje teritorijos atstovai sudalyvavo 2002 m. Honkongo tautinis olimpinis komitetas įkurtas 1950 m. 

2008 m. vasaros olimpinių žaidynių metu Honkonge vyko olimpinės jojimo rungtys.

## Medalininkai
Honkongas yra iškovojęs du olimpinius medalius:

## Nuorodos
*Honkongo olimpinis komitetas
Chung-Ang universitetas

**Chung-Ang universitetas** () – privatus universitetas, esantis Seule, Pietų Korėjoje.

## Istorija
Chung-Ang universitetas atsirado iš 1918 m. balandžio mėnesį Chung-Ang metodistų bažnyčios įsteigto vaikų darželio. 1922 m. jis peraugo į mokyklą, ruošiančią vaikų darželio mokytojus. 1947 m. mokykla tapo koledžu. Korėjos karo metais jis buvo iškeltas į Busano miestą, 1953 m. oficialiai pripažintas kaip universitetas ir 1954 m. grąžintas į Seulą. Palaipsniui jis vis plėtėsi, 1978 m. buvo įsteigta pirmoji universitetinė ligoninė, o 1979 m. Anseong mieste buvo įsteigtas universiteto padalinys.

## Struktūra
Universitete yra 18 fakultetų, 68 bakalauro studijų programos, 13 magistrantūros programų, jam priklauso dvi universitetinės ligoninės.

## Išnašos
Junkers Ju 87

**Junkers Ju 87** arba **Stuka** (nuo **''Stu**rz**ka**mpfflugzeug*) buvo dvivietis (piloto ir galinio kulkosvaidininko vietos) [[Trečiasis Reichas|Vokietijos]] [[šturmo lėktuvas]]. Sukonstruotas [[Hermann Pohlmann|Hermanno Pohlmano]], pirmasis skrydis įvyko [[1935]] m., kovoje debiutavo [[1936]] m. [[Trečiasis Reichas|Vokietijos]] [[Kondoro legionas|Kondoro legiono]] sudėtyje [[Ispanijos pilietinis karas|Ispanijos pilietinio karo]] metu.

Lėktuvas buvo lengvai atpažįstamas pagal į išorę išlenktus [[kiro sparnas|kiro sparnus]], fiksuota važiuokle ir žymiąja *Jericho trimito* [[Sirena (mechanizmas)|sirena]], kuri tapo Vokietijos oro laivyno galybės ir *žaibiškojo karo* 1939–1942 m. pergalių [[propaganda|propagandos]] simboliu. *Stuka* dizainas turėjo keletą naujoviškų savybių, kaip antai automatiškai įtempiami pikiravimo stabdžiai, kurie užtikrino, kad lėktuvas stabilizuotųsi po pikiravimo, net jeigu pilotas prarastų sąmonę dėl didelės akceleracijos.

Ju 87 buvo tvirtas, tikslus ir labai efektyvus, bet kaip ir dauguma pikiruojančių karo lėktuvų, buvo labai pažeidžiamas modernių [[naikintuvas|naikintuvų]] atakų. Ju 87 trūkumai išryškėjo [[Britanijos mūšis|Britanijos mūšio]] metu: prastas manevringumas, greičio ir gynybinių šarvų trūkumas lėmė naikintuvų palydos būtinumą. 

Ju 87 buvo sėkmingai naudojamas ir po [[Britanijos mūšis|Britanijos mūšio]] ir jo kaip tikslaus [[šturmo lėktuvas|šturmo lėktuvo]] potencialas vokiečių pajėgų buvo gerai panaudotas [[Balkanų kampanija|Balkanų kampanijos]] metu, Afrikos ir Viduržemio frontuose ir ankstyvosiose rytų [[frontas|fronto]] kampanijose, kuomet sąjungininkų naikintuvų pasipriešinimas buvo blogai organizuotas ir menkai aprūpintas.

Kuomet [[Liuftvafė]] prarado dominavimą oro erdvėje visuose frontuose, Ju 87 vėl tapo lengvu taikiniu priešo [[naikintuvas|naikintuvams]]. Nepaisant to, lėktuvas buvo gamintas iki pat [[1944]] m., nes tuo metu nebuvo geresnio pakaitalo. Karo pabaigoje beveik visi Ju 87 buvo pakeisti [[Focke-Wulf Fw 190]] [[šturmo lėktuvas|šturmo lėktuvų]] versijomis, tačiau buvo ir toliau naudojami iki pat karo pabaigos. Apskaičiuota, kad tarp 1936 ir [[1944]] m. [[rugpjūtis|rugpjūčio]] buvo pagaminta maždaug 6500 lėktuvo vienetų.

*Oberstas'' Hans-Ulrich Rudel buvo žymiausias Ju 87 lakūnas ir labiausiai apdovanotas vokiečių karininkas Antro pasaulinio karo metu. Jis buvo vienintelis karininkas, 1944 m. gruodžio 29 d. gavęs aukščiausią Vokietijos karinį apdovanojimą – Riterio kryžių su auksiniais ąžuolo lapais, kardais ir deimantais.