open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rytų Karelijos sukilimas

**Rytų Karelijos sukilimas** arba **Antrasis Tarybų Rusijos-Suomijos karas** vyko 1921–1922 m. tarp Rytų Karelijos separatistų ir juos palaikančių suomių savanorių ir Tarybų Rusijos dėl Rytų Karelijos nepriklausomybės. Prasidėjo 1921 m. lapkričio 6 d. suomių pajėgoms įsiveržus į Rytų Kareliją. Konfliktas baigėsi 1922 m. kovo 21 d. sudarius „Sutartį tarp Tarybų Rusijos ir Suomijos vyriausybių dėl priemonių išlaikyti Tarybų Rusijos-Suomijos sienos neliečiamumą“. Šalys susitarė sumažinti pasieniečių skaičių ir pasienio teritorijas laikyti neapgyvendintomis. Į Suomiją persikėlė apie 30000 pabėgėlių iš Karelijos.  Šis konfliktas buvo vienas iš *[[heimosodat]]* - „broliškųjų karų“.

## Priešistorė
Suomijai paskelbus nepriklausomybę nuo Rusijos, dalis suomių nacionalistų palaikė Didžiosios Suomijos idėją, pagal kurią turėjo būti aneksuota Rytų Karelija. Taip turėjo būti suvienytos finų tautos, kurias suomių nacionalistai laikė broliškomis. Du suomių savanorių įsiveržimai į Rusiją, pavadinti Vienos ir Aunuso ekspedicijomis suomių istoriografijoje nelaikomi karais prieš Rusiją. Rusijoje šie konfliktai, taip pat suomių žygiai į Rytų Kareliją ir Kolos pusiasalį 1918-20 m. laikomi karinėmis intervencijomis ir vadinami „Pirmuoju Tarybų Rusijos-Suomijos karu“. Šis nesutarimų ir netikrumo dėl sienų laikotarpis baigėsi Tartu sutartimi, kuria Suomija ir Baltijos valstybės pripažino Rusijos Tarybų Federacinę Socialistinę Respubliką ir nustatė sieną tarp Suomijos ir Rusijos TFSR.

Antrąjį konfliktą sukėlė rytų karelų patirtis gyvenant valdant bolševikams, maisto trūkumas, noras ištaisyti „gėdingą taiką“ sudarytą Tartu (tokia ją laikė pabėgėliai iš Rytų Karelijos, kurie tikėjosi grįžti į gimtinę. Suomių aktyvistai 1921 m. vasarą lankėsi Rytų Karelijoje ir agitavo vietinius gyventojus. Patys gyventojai vadino save *miško partizanais* () ir rudenį kontroliavo didžiąją dalį šiaurės rytų Karelijos. Sukilimo pradžioje jame dalyvavo apie 2500 miško partizanų ir juos lydėjo sėkmė. Trauktis jiems nebuvo kur, nes jie išžudė visus vietinius komunistus.

## Sukilimo eiga
1921 m. gruodžio pabaigoje karelų-suomių pajėgos sudarė apie 5-6 tūkst. karių, kurie užėmė dalį Rytų Karelijos iki linijos Kestenga-Suomusalami-Rugozero-Padanai-Porosozero. Tik gruodžio pabaigoje į Kareliją buvo permesti Raudonosios armijos daliniai ir sudarytas Karelijos frontas, vadovaujamas A.Sediakino.

Tai, kad Suomija palaikė sukilėlius Rytų Karelijoje, nekreipdama dėmesio į Tartu taikos sutartį, sukėlė įtampą tarp Rusijos ir Suomijos. Pvz., Levas Trockis pareiškė, kad jis dabar galįs žengti į Helsinkį. Tarybinės pajėgos turėjo iki 20 000 karių, ir ši persvara, taip pat badas ir stiprūs šalčiai, lėmė, kad miško partizanų frontas buvo pralaužtas. Puldami iš Petrozavodsko Raudonosios armijos daliniai 1922 m. sausio pradžioje užėmė Porosozero, Rebolus ir Kimasozero bei sutriuškino pagrindines priešų pajėgas. Sausio 25 d. šiaurinė tarybinės kariuomenė grupuotė užėmė Kestengą ir Kokisalmą.

## Nuorodos
Finansų apskaita

**Finansų apskaita** – apskaitos sritis, susijusi su finansinio balanso paruošimu, sprendimų priėmėjams: bendrovės akcininkams, tiekėjams, banko atstovams, darbuotojams, valstybinėms įstaigoms, įmonės savininkams ir jos tarpininkams.

Finansinio kapitalo rezervą galima įvertint dvejopai: nominalios vertės bei pastovios perkamosios galios vienetais. Pagrindinis finansinės apskaitos poreikis yra susijęs su įmonės skaidrumu bei principinės agento problemos išsprendimu. Šios problemos sprendimui reikalingas agentų atliekamo darbo stebėjimas ir įvertinimas bei Gautos informacijos pranešimas suinteresuotiems asmenims. Finansų apskaita kaip ir Vadybos ir kaštų apskaita yra buhalterinės apskaitos rūšis.

## Paskirtis, tikslai
Finansinės atskaitomybės paskirtis – teikti įvairiems vartotojams, priimantiems ekonominius sprendimus, naudingą informaciją apie finansinę įmonės būklę, veiklos rezultatus ir pinigų srautus.

Finansinės atskaitomybės tikslai – sudaryti bendros paskirties finansinius balansus, aprūpinti įmones informacija skirta sprendimams priimti, planų sudarymui bei bendrovės veiklos įvertinimui, atitikti valstybinės priežiūros reikalavimus

## Šaltiniai
* Financial Accounting Study Resource
Buhalterinė apskaita

**Buhalterinė apskaita** – ūkinių operacijų ir ūkinių įvykių, išreikštų pinigais, registravimo, grupavimo ir apibendrinimo sistema, skirta informacijai, reikalingai priimant ekonominius sprendimus, gauti ir (arba) finansinių ataskaitų rinkiniui sudaryti. Buhalterinės apskaitos paskirtis – pranešti įmonės finansinę informaciją įvairiems suinteresuotiems asmenims.

## Rūšys
Buhalterinė apskaita skirstoma į dvi svarbiausias apskaitos rūšis – finansinę ir vadybos bei kaštų apskaitas. Vadybos ir kaštų apskaita yra priemonė, skirta aprūpinti įmonės vadovus ir vadybininkus informacija, reikalinga vadybos sprendimams priimti, o finansinė apskaita aprūpina informacija akcininkus bei potencialius akcininkus, kreditorius, finansų analitikus, ekonomistus bei valstybines įstaigas.

Apskaita yra matematikos mokslo šaka, panaudojama praktikoje, kai norima atrasti bendrovės klestėjimo ar žlugimo priežastis. Apskaitos principai verslo įmonėse pritaikomi praktiškai atliekant auditavimą bei sudarant buhalterines apskaitas.

## Teisė
Lietuvoje apskaitą reglamentuoja specialus įstatymas. Jis nustato ribotos ir neribotos civilinės atsakomybės juridinių asmenų, išteklių ir mokesčių fondų, ūkininkų ūkių, gyventojų, kurie verčiasi individualia veikla (nuolatinių Lietuvos gyventojų, kurie verčiasi individualia veikla, ir nenuolatinių Lietuvos gyventojų, veikiančių per nuolatinę bazę Lietuvos Respublikoje), užsienio juridinių asmenų filialų ir atstovybių, esančių Lietuvos Respublikoje, (ūkio subjektai) turto, nuosavo kapitalo, finansavimo sumų, įsipareigojimų buhalterinę apskaitą, jos organizavimą ir tvarkymą.

## Šaltiniai
Wells Fargo

**„Wells Fargo & Co.“** – diversifikuota finansinių paslaugų bendrovė. Wells Fargo yra ketvirtas pagal dydį bankas Amerikoje valdomo turto atžvilgiu, trečias pagal dydį rinkos kapitalizacijos požiūriu, antras pagal dydį indėlių, būsto paskolų ir debetinių kortelių aptarnavimo atžvilgiais. 2008 m. „Wells Fargo“ įsigijo krizės pakirstą „Wachovia“ banką už $14,8 milijardų JAV dolerių kainą. „Wells Fargo“ yra svarbus JAV bankas kartu su „Citigroup“, „JP Morgan Chase“ ir „Bank of America“ bankais – pagrindiniais jo konkurentais.
Liubomiras Viktoras Žeimantas

**Liubomiras Viktoras Žeimantas** (1931 m. balandžio 12 d. – 2018 m. spalio 24 d.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, pedagogas, komjaunimo darbuotojas.

## Biografija
Mokėsi pradžios mokyklose Pravieniškėse, Petrašiūnuose, Vilniuje. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete studijavo bibliotekininkystę (nebaigė). 1950–1952 m. LSSR LMA centrinės bibliotekos mašininkas, knygrišys. 1952–1953 m. LLKJS Vilniaus miesto Dzeržinskio rajono komiteto II ir I sekretorius. 1955 m. Maskvoje baigė Centrinę komjaunimo mokyklą prie VLKJS CK. 1955–1958 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ literatūrinis darbuotojas, 1958–1960 m. redakcijos skyriaus vedėjas, 1960–1967 m. laikraščio redaktoriaus pavaduotojas. 1965 m. Neakivaizdinėje aukštojoje partinėje mokykloje prie SSKP CK baigė žurnalistikos studijas.

1967–1974 m. Vilniaus universiteto (VU) Istorijos ir filologijos fakulteto Žurnalistikos katedros vyr. dėstytojas. 1971 m. apgynė disertaciją „LKP pogrindinės spaustuvės Lietuvoje 1918–1940“, istorijos mokslų kandidatas. 1971–1976 m. Istorijos fakulteto prodekanas, 1974–1975 m. Istorijos fakulteto Žurnalistikos katedros docentas, 1975–1984 m. Žurnalistikos katedros vedėjas, 1984–1986 m. Spaudos žurnalistikos katedros docentas, 1987 m. docentas valandininkas. Dėstė žurnalistikos įvadą, vėliau – masinės informacijos priemonių technologijas (maketavimą), Lietuvos partinės žurnalistikos istoriją (1917–1944).

1987–1992 m. „Liaudies ūkio“ (nuo 1991 m. „Lietuvos ūkis“) žurnalo vyriausiasis redaktorius. 1992 m. „Lietuvos auto“ redakcinio centro redaktorius. 1992–1996 m. laikraščio „Geležinkelininkas“ vyr. redaktorius. Paskelbė straipsnių žurnalistikos istorijos ir teorijos temomis. Tyrinėja Lietuvos geležinkelių istoriją. Visuotinės lietuvių enciklopedijos bendradarbis.

## Bibliografija
* Lietuvos geležinkelių telefonų knyga. – Vilnius: VĮ „Lietuvos geležinkeliai“ Informacijos leidybos centras, 1995. – 223 p.
* Sankt Peterburgo-Varšuvos (nuo 1907 m. Šiaurės-Vakarų) geležinkelis, 1858–1915. – Vilnius: Gelspa, 2003. – 249: iliustr. – ISBN 9955-539-16-X
* Liepojos-Romnų geležinkelis: 1869–1915. – Vilnius: Sapnų sala, 2005. – 272 p.: iliustr. – ISBN 9955-611-04-9

## Įvertinimas
* 1979 m. LTSR nusipelnęs žurnalistas

## Šaltiniai
Mažorelio sodas

**Mažorelio sodas** (, ) – botanikos sodas Marakeše, Maroke.

Sodą 1924 m. pradėjo kurti prancūzų dailininkas Žakas Mažorelis, kai Marokas buvo Prancūzijos protektoratu. 1931 m. formuojamame Žako sode, architektas Paulius Sinoiras () dailininkui pastatė dirbtuves, kurios 1937 m. buvo išdažytos ryškia mėlyna spalva. Toks Žako dekoravimo stilius gavo savą pavadinimą „Bleu Majorelle“. 1947 m. Mažorelio sodas atidarytas visuomenės lankymui. Nuo 1980 m. sodas priklausė Iv Sen Loranui ir Pjerui Berže ().

Sodo teritorijoje yra Marakešo islamo meno muziejus (), kur eksponuojama asmeninė Sen Lorano šiaurės Afrikos tekstilės kolekcija, keramikos  dirbiniai ir Mažorelio paveikslai.

## Pagrindinė idėja
Geriausias Mažorelio paveikslas buvo nutapytas ne dažais, o gėlėmis, medžiais, upeliais ir fontanais viduryje Maroko, Marakeše. Nuostabus sodas pusiau arabiškas, pusiau prancūziškas, kuriame surinktas viena geriausių augalų kolekcijų pasaulyje ir dabar yra viena iš daugelio Maroko įžymybių. Sode Mažorelis surinko augalus iš penkių kontinentų: Azijos bambukus, Afrikietiškas palmės, Meksikos kaktusus, augalus iš Indijos, Kanarų salų, Mesopotamijos, Viduržemio jūros ir Kalifornijos. Mažorelis kurdamas sodą naudojo 5 kategorijų augalus: kaktusus, bambukus, palmes, vandens augalus ir gėles, kurios susodintos induose.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sodo svetainė
Kaulėjimas

**Kaulėjimas** – kaulų susidarymo procesas.  Taip pat kaulėja iš jungiamojo audinio susidarę karkasai. Išskiriamos dvi kaulėjimo formos: mezenchiminė ir kremzlinė.
	
## Mezenchiminis kaulėjimas
Mezenchiminis kaulėjimas būdingas veido plokštiesiems, smegeninės skliauto ir kitiems kaulams. Proceso metu mezenchima suformuoja būsimojo kaulo sluoksniuotą pagrindą, kuriame vėliau išsiraizgo tankus kraujagyslių tinklas. Mezenchimos ląstelės ilgomis ataugomis siejasi viena su kita. Dalis mezenchimos ląstelių tam tikrose vietose virsta osteoblastais, kurie pradeda nusodinti kalcio druskas ir gaminti kolageno skaidulas. Taip susidaro sukaulėję kūneliai, kurie plečiasi, kai juos supantys osteoblastai gamina vis naujas sukaulėjusias zonas. Sukaulėjusioje dalyje pasilikę osteoblastai virsta osteocitais,  kurie palaiko kaulo sandarą. Osteocitai jungiasi kanalėliuose esančiomis ataugomis vienas su kitu, tuo tarpu ataugėlės jungiasi plyšinėmis jungtimis. Galiausiai atsiranda osteoklastų, kurie pradeda kaulinio audinio pertvarką. Kaulinę medžiagą padengęs osteoblastų sluoksnis sudaro antkaulį.

## Kremzlinis kaulėjimas
Kremzlinis kaulėjimas būdingas ilgiesiems ir kitiems kaulams. Praėjus nuo šešių iki aštuonių savaičių po apvaisinimo mezenchiminės ląstelės sparčiai besidaugindamos sudaro kaulo užuomazgą. Vėliau pirminis jungiamasis audinys kaulo užuomazgoje virsta kremzliniu audiniu. Į kremzlę įaugus kraujagyslėms kremzlialąstės mineralizuoja tarpląstelinę kremzlės medžiagą, taip sudarydamos sukaulėjusias sijeles. Vėliau jos žūsta.  Kremzlėje buvusios kamieninės ląstelės sudaro osteoblastus ir osteocitus, kurie ant mineralizuotų kremzlės balkelių nusodiną osteoidą, kuris yra mineralizuojamas. Taip buvusi kremzlė visiškai sukietėja ir tampa kaulu.
Vadybos ir kaštų apskaita

**Vadybos ir kaštų apskaita** - buhalterinės apskaitos rūšis (kaip, pvz., finansų apskaita); priemonė, skirta aprūpinti įmonės vadovus ir vadybininkus informacija, reikalinga vadybos sprendimams priimti.

## Santykis su finansų apskaita
Vadybos ir kaštų apskaitos informacija pritaikyta įmonės vadovams ir vadybininkams, tuo tarpu finansų apskaitos informacija būna skirta akcininkams bei kreditoriams.

Vadybos ir kaštų apskaitos informacija neviešinama ir dažniausiai būna patikimesnė už finansinės apskaitos informaciją. 

Vadybos ir kaštų apskaitos informacija orientuota į ateitį, priešingai, nei finansų apskaitos informacijai, kuri orientuota į istorinius duomenis.

Surenkant vadybos ir kaštų apskaitos informacija surenkama atsižvelgiant į vadovų poreikius; tuo tarpu finansinės apskaitos informacija turi nustatytus visuotinius standartus.

## Vadybos apskaitos panaudojimas
Vadybos apskaitos informacija naudojama šiose srityse: 
* Gamybos valdymas;
* Produkto kaštų matavimas ir valdymas;
* Kliento kaštų matavimas ir valdymas;
* Veiklos planavimas ir kontrolė;
* Strategijos komunikavimas ir įvertinimas;
* Gamybos koordinavimą tarp padalinių;
* Padalinių veiklos efektyvumo kontrolę;
* Produktų linijų pardavimų augimo planavimą.
Atari 2600

**Atari 2600** − 1977 m. spalio 14 d. įmonės „Atari, Inc.“ išleista kompiuterinių žaidimų konsolė. Jai priskiriami nuopelnai už mikroprocesorių ir žaidimų kasetes naudojančių žaidimų konsolių populiarinimą. Pirmoji tokio tipo žaidimų konsolė buvo Fairchild Channel F, tačiau Atari 2600 populiarino įjungimo kištuku idėją tarp žaidimus žaidžiančios visuomenės.

Iš pradžių originaliai ji buvo pardavinėjama **Atari VCS** ('vaizdo kompiuterinė sistema') pavadinimu. 1982 m. išleidus Atari 5200, VCS buvo pervadinta į „Atari 2600“, pagal vieneto dalies numerį − CX2600. 2600 buvo pardavinėjamas kartu su vairalazde bei valdymo pulteliu () ir kasetiniu žaidimu „Combat“, o vėliau ir „Pac-Man“.

Atari 2600 susilaukė didžiulio pasisekimo. Visa Atari žaidimų konsolių serija vyravo devintajame dešimtmetyje. Žaidimai daugiausia buvo kuriami šiai konsolių serijai.

2009 m. IGN pripažino Atari 2600 antrąja geriausia visų laikų kompiuterinių žaidimų konsole.

## Techniniai duomenys
* **[[Procesorius]]:** 8 bitų MOS Technology 6507, 1,19 MHz taktinis dažnis
* **Vaizdo sistema:** 160x102 raiška, 128 spalvų
* **Garso sistema:** 2 kanalų mono foninis garsas
* **[[Atmintis (kompiuteris)|Atmintis (RAM)]]:** 128 baitai (papildomi 256 baitai iš integruoto žaidimo modulio)
* **ROM (žaidimo kasetė):** 4 KB (yra galimybė padidinti iki 32 KB)

## Žaidimai
10 perkamiausių Atari 2600 žaidimų:

# *[[Pac-Man]]*
# *Pitfall!*
# *Missile Command*
# *Demon Attack*
# *E.T. the Extra-Terrestrial*
# *Atlantis*
# *Adventure*
# *River Raid*
# *Kaboom!*
# *[[Space Invaders]]*

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Atari 2600  Open Directory Project svetainėje 
* Atari 2600 žaidimų apžvalga
Zigmas Katilius

**Zigmas Katilius** (1928 m. gruodžio 15 d. Marijampolėje – 2008 m. gruodžio 2 d. Vilniuje) – bokso pedagogas, nusipelnęs Lietuvos treneris (1965 m.).

## Biografija
Mokėsi Marijampolės 1-oje gimnazijoje (dabartinėje Rygiškių Jono). Susiklosčius politinei situacijai, baigė Marijampolės suaugusiųjų gimnaziją.

Parengė 24 sporto meistrus ir 58 kandidatus į sporto meistrus. Pirmojo olimpinio čempiono Dano Pozniako pirmasis treneris (1953–1958), tarptautinės (AIBA) kategorijos bokso teisėjas (1992 m.), dirbo sportinį-administracinį darbą (1958–1997), jam vadovaujant, Lietuvos bokso federacija (LBF) pripažinta Europos (EABA) ir pasaulio (AIBA) mėgėjų bokso federacijų, Lietuvos bokso federacijos generalinis sekretorius (1991–1994) ir prezidentas (1994–1997).

Nuo 1966 m. „Žalgirio” draugijos garbės narys.

Palaidotas Kaune, Petrašiūnų kapinėse.

## Šaltiniai
Mokslotyra

**Mokslotyra** – Lietuvoje nuo 1998 m. leidžiamas mokslinis leidinys.

Žymiausi mokslotyros atstovai Lietuvoje yra Romualdas Broniukaitis (žurnalo „Mokslotyra" vyr. redaktorius), Ona Voverienė (žurnalo atsakingoji sekretorė), Stasys Biziulevičius, Ina Dagytė.

## Literatūra
*Dagytė, Ina (1994). Mokslotyra Lietuvos universitetuose. Mokslas ir mokslotyra. Ukrainos Mokslų Akademijos ir Ukrainos valstybinio mokslo ir technologijų komiteto žurmalas, Nr. 1-2(4), p. 180-184. (rusų k.).

## Nuorodos
*Mokslotyros žurnalo tinklavietė
Natkiškių apylinkė

**Natkiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Katyčių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. prijungta Endrikaičių apylinkė, Kiūpelių apylinkė, dalis Trumpininkų apylinkės, dalis Mediškiemių apylinkės ir dalis Jonikaičių apylinkės, o dalis Natkiškių apylinkės prijungta prie Sartininkų apylinkės. 1963 m. prijungta Vielaičių apylinkė, o dalis Natkiškių apylinkės prijungta prie Pagėgių apylinkės. 1974 m. spalio 29 d. visa Natkiškių apylinkė prijungta prie Pagėgių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo ir Stalino vardo kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 56,1 || 1990 () || Natkiškių tarybinis ūkis  || 16 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2087 || || 15 kaimų, 7 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 74,9 || || Kentrių kolūkis, Natkiškių tarybinis ūkis  || 15 kaimų, 7 viensėdžiai
|}

## Šaltiniai
Šylių apylinkė

**Šylių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žemaičių Naumiesčio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šilutės rajonui. 1954 m. prijungta Girininkų I apylinkė ir dalis Juškaičių apylinkės. 1973 m. kovo 28 d. Šylių apylinkė prijungta prie Gardamo apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 54 || 1120 () || „Tiesos“ kolūkis, „Aušros“ kolūkis  || 9 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1085 || || 9 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 52,7 || || Šylių kolūkis  || 9 kaimai
|}

## Šaltiniai
Kernavės apylinkė

**Kernavės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Musninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Musninkų apylinkės, 1962 m. – dalis Kaimynų apylinkės. 1973 m. kovo 28 d. Kernavės apylinkė prijungta prie Musninkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vilties“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 48,6 || 1018 () || „Vilties“ kolūkis  || 1 miestelis, 22 kaimai, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 754 || || 1 miestelis, 21 kaimas, 8 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 30,18 || || Kernavės kolūkis  || 1 miestelis (Kernavė), 20 kaimų, 8 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|}

## Šaltiniai
Katyčių apylinkė

**Katyčių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Katyčių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Mediškiemių apylinkės, dalis Anšyšių apylinkės ir dalis Stubrių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Katyčių apylinkė prijungta prie Usėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Laimės“ ir „Pirmūno“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 65,3 || 2223 () || Katyčių tarybinis ūkis  || 1 miestelis, 16 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2094 || || 1 miestelis, 15 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 63,1 || || Katyčių paukštininkystės tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Katyčiai), 15 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 15 kaimų, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Kielių apylinkė

**Kielių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Širvintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Širvintų apylinkės, dalis Motiejūnų apylinkės, dalis Žindulių apylinkės ir dalis Kaimynų apylinkės, 1963 m. – Motiejūnų apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1977 m. balandžio 4 d. Kielių apylinkė prijungta prie Širvintų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Puškino vardo ir „Socializmo keliu“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 48,62 || 1779 () || Puškino vardo kolūkis  || 14 kaimų, 17 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1725 || || 25 kaimai, 14 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 72,3 || || Dzeržinskio kolūkis, Puškino kolūkis, Barskūnų tarybinio ūkio Puorių skyrius  || 24 kaimai, 14 viensėdžių, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 24 kaimai, 14 viensėdžių, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Viesų apylinkė

**Viesų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Širvintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Širvintų apylinkės ir dalis Družų apylinkės, o dalis Viesų apylinkės prijungta prie Smėlių rajono Krikštėnų apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Bagaslaviškio apylinkės ir dalis Vileikiškių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. prijungta prie Širvintų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Ždanovo vardo, „Laisvės“ kolūkiai ir Širvintų MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 45 || 3120 () || „Laisvės“ kolūkis, Ždanovo vardo kolūkis  || 28 kaimai, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2749 || || 59 kaimai, 13 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 86,75 || || Alekniškio kolūkis, Družų kolūkis, „Širvintos“ kolūkis  || 59 kaimai, 14 viensėdžių, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 59 kaimai, 14 viensėdžių, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Bielionių apylinkė

**Bielionių apylinkė** (arba ***Belionių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ceikinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionių rajonui. 1954 m. prijungta Daukšių apylinkė, dalis Gražulių apylinkės, dalis Trėbučių apylinkės ir dalis Kūcių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Bielionių apylinkė prijungta prie Švenčionių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ ir „Pavasario“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 45 || 1416 () || „Aušros“ kolūkis, „Pavasario“ kolūkis  || 22 kaimai, 16 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 1272 || || 28 kaimai, 10 viensėdžių 
|-
| 1972-10-01  || 54 || || „Aušros“ kolūkis, „Pavasario“ kolūkis  || 26 kaimai, 12 viensėdžių
|-
| 1976-07-01  || || || || 26 kaimai, 11 viensėdžių 
|}

## Šaltiniai
Reškutėnų apylinkė

**Reškutėnų apylinkė** (iki 1971 m. ***Rieškutėnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltanėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionėlių rajonui. 1954 m. prijungta Kretuonių apylinkė ir dalis Veikūnų apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1976 m. rugsėjo 29 d. Reškutėnų apylinkė prijungta prie Švenčionėlių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Molotovo vardo ir „Kretuonių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 84,14 || 1427 () || „Kretonių“ kolūkis, „Lenino keliu“ kolūkis  || 21 kaimas, 13 vienkiemių, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 1258 || || 17 kaimų, 13 viensėdžių, 1 geležinkelio būdelė 
|-
| 1972-10-01  || 64,3 || || „Lenino kelio“ kolūkis  || 17 kaimų, 14 viensėdžių, 1 gel. stoties gyvenvietė
|-
| 1976-07-01  || || || || 12 kaimų, 6 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|}

## Šaltiniai
Baltrušaičių apylinkė

**Baltrušaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Sakalinės apylinkės, dalies Gaurės apylinkės ir dalies Kalniškių apylinkės. 1975 m. sausio 29 d. prijungta prie Gaurės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo žingsnio“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 78,51 || 875 () || „Šešuvės“ kolūkis  || 17 kaimų
|-
| 1970-01  || || 738 || || 17 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 76,61 || || „Šešuvies“ kolūkis  || 16 kaimų, 1 kaimo dalis
|}

## Šaltiniai
Girininkų apylinkė

**Girininkų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Kauno rajone:
** Girininkų,
** Girininkų II;
* Panemunės rajone:
** Girininkų,
** Girininkų I,
** Girininkų II;
* Šilutės rajone:
** Girininkų I,
** Girininkų II,
* Tauragės rajone;
* Tytuvėnų rajone.
Girininkų apylinkė (Tauragė)

**Girininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tauragės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Stirbaičių apylinkės ir dalis Meldikviršių apylinkės, 1963 m. – Aukštupių apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1979 m. lapkričio 28 d. Girininkų apylinkė prijungta prie Žygaičių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vienybės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 25,07 || 1681 () || „Vienybės“ kolūkis  || 12 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1558 || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 87,25 || || Aukštupių kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 13 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1235 || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Kunigiškių apylinkė (Tauragė)

**Kunigiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gaurės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Joniškės apylinkės ir dalis Stragutės apylinkės, o dalis Kunigiškių apylinkės prijungta prie Gaurės apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Melagiškės apylinkės, o dalis Kunigiškių apylinkės prijungta prie Tauragės apylinkės. 1975 m. sausio 29 d. Kunigiškių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Gaurės apylinkės (didžioji dalis) ir Tauragės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Janonio vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 34,25 || 1050 () || J. Janonio vardo kolūkis  || 14 kaimų
|-
| 1970-01  || || 873 || || 13 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 45,6 || || J. Janonio kolūkis, LTSR žvejų ir medžiotojų draugijos Juodpetrių zoofermos pagalbinis ūkis  || 11 kaimų, 4 kaimų dalys
|}

## Šaltiniai
Eigirdžių apylinkė

**Eigirdžių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ubiškės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Juodsodės apylinkės, dalis Virmėnų apylinkės ir dalis Kiršių apylinkės, 1963 m. – Ubiškės apylinkė, o dalis Eigirdžių apylinkės prijungta prie Degaičių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. visa Eigirdžių apylinkė prijungta prie Degaičių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Eigirdžių“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 54 || 3319 () || „Eigirdžių“ kolūkis, „Tarybų Lietuvos 10-mečio“ kolūkis  || 1 miestelis, 14 kaimų, 3 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2786 || || 2 miesteliai, 26 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 100,8 || || Eigirdžių kolūkis, Gerulių kolūkis, „Raudonojo Spalio“ kolūkis  || 2 miesteliai (Eigirdžiai, Ubiškė), 27 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 2 miesteliai, 27 kaimai 
|}

## Šaltiniai
Vaidilų apylinkė

**Vaidilų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Upynos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Keterių apylinkės ir dalis Mockaičių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Vaidilų apylinkė prijungta prie Skaudvilės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis ir Trepų valstybinis medelynas  || 
|-
| 1959 m.  || 55,5 || 1791 () || „Aušros“ kolūkis  || 22 kaimai, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1732 || || 26 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 64,5 || || Vaidilų tarybinis ūkis, Skaudvilės valstybinis medelynas  || 26 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 26 kaimai, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Pavandenės apylinkė

**Pavandenės apylinkė** (iki 1971 m. ***Pavandenio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Janapolės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. 1954 m. prijungta Daukantų apylinkė ir dalis Lenkalių apylinkės, o dalis Pavandenės apylinkės prijungta prie Užvenčio rajono Užvenčio apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Lenkalių apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1975 m. sausio 29 d. Pavandenės apylinkė prijungta prie Varnių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pavandenio“ ir „Daukantų“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 40,54 || 1727 () || „Pavandenio“ kolūkis, „Daukantų“ kolūkis  || 1 miestelis, 24 kaimai, 5 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1586 || || 1 miestelis, 25 kaimai, 2 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 50 || || Pavandenės tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Pavandenė), 25 kaimai, 3 viensėdžiai, 5 kaimų dalys
|}

## Šaltiniai
Ausieniškių apylinkė

**Ausieniškių apylinkė** (iki 1971 m. ***Auseniškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Alesnykų apylinkės, dalies Abramiškių apylinkės, dalies Dainavos apylinkės ir dalies Vievio miesto. 1963 m. prijungta Anykštų apylinkė. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1977 m. balandžio 4 d. Ausieniškių apylinkė prijungta prie Vievio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino keliu“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 40,8 || 2988 () || „Stalino keliu“ kolūkis  || 21 kaimas, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3422 || || 45 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 91,61 || || „Anykštos“ kolūkis, Ausieniškių tarybinis ūkis  || 43 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 43 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Pastrėvio apylinkė

**Pastrėvio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Stančikų apylinkės, dalies Pakalniškių apylinkės ir dalies Mustenių apylinkės. 1973 m. kovo 28 d. prijungta prie Semeliškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 38,37 || 740 () || M. Melnikaitės vardo kolūkis, „Darbo didvyrio“ kolūkis  || 15 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 536 || || 6 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 17,79 || || M. Melnikaitės kolūkis  || 5 kaimai, 2 kaimų dalys
|}

## Šaltiniai
Ubiškių apylinkė

**Ubiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Noškūnų apylinkės, dalies Mergiškių apylinkės ir dalies Beižionių apylinkės. 1963 m. prijungta Beižionių apylinkė ir dalis Čižiūnų apylinkės. Panaikinta tarp 1976 ir 1979 m.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 38,4 || 2639 () || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 36 kaimai, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 2027 || || 67 kaimai, 7 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 82,94 || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis, Kirovo kolūkis, „Tikruoju keliu“ kolūkis  || 64 kaimai, 10 viensėdžių
|-
| 1976-07-01  || || || || 51 kaimas, 6 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Bražuolės apylinkė

**Bražuolės apylinkė** (iki 1971 m. ***Bražolos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Trakų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Miciūnų apylinkės, o dalis Bražuolės apylinkės prijungta prie Kariotiškių apylinkės. 1963 m. prijungta Lazdėnų apylinkė. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1973 m. kovo 28 d. Bražuolės apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Balceriškių apylinkės ir Bobruvkos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Okmenos“ ir „Mitiūnų“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 28 || 1442 () || „Akmenos“ kolūkis, „Miciūnų“ kolūkis  || 13 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1407 || || 32 kaimai, 4 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 62,46 || || Akmenos kolūkis  || 31 kaimas, 4 viensėdžiai
|}

## Šaltiniai
Kazokiškių apylinkė

:: *Apie apylinkę piečiau Semeliškių žr. [[Kazokiškių II apylinkė]]*.

**Kazokiškių apylinkė** (1950–1954 m. ***Kazokiškių I apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vievio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vievio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prie Kazokiškių I apylinkės prijungta Aleksandriškių apylinkė ir dalis Paparčių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Kazokiškių apylinkė prijungta prie Vievio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Molotovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 48,6 || 1189 () || „Neries“ kolūkis  || 24 kaimai, 5 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 933 || || 24 kaimai, 3 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 53,45 || || „Neries“ kolūkis  || 23 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 4 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Juozas Slušnys

**Juozas Slušnys**, slap. **Kūma (Kūmas), Partizanas** (1901 m. Budrių k., Kartenos vls., Telšių apskr., Kauno gub. – 1948 m. gruodžio 26 d. Pikteikių k., Gargždų vls., Kretingos apskr.) – Lietuvos kariuomenės savanoris kūrėjas, Klaipėdos sukilimo dalyvis, Kretingos šaulių rinktinės šaulys, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardos rinktinės Buganto kuopos vadas.

## Biografija
Gimė ir augo Budriuose. Motina buvo nebylė, vieniša. 1919 m. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, kariavo su raudonarmiečiais, bermontininkais, lenkais, užsitarnavo viršilos laipsnį, dalyvavo 1923 m. Klaipėdos krašto sukilime. Grįžęs kaip karys savanoris Pryšmančių k., Kretingos vls., Kretingos apskr., gavo 12 ha žemės, sukūrė šeimą, susilaukė 2 dukrų ir 2 sūnų.

Ūkį pardavęs persikėlė į Palangą, dirbo statybose. 1944 m. rudenį susipažino su vienu iš Kardo rinktinės organizatorių K. Kontrimu, 1946 m. rugsėjo 1 d. tapo partizanu, buvo paskirtas į Buganto kuopą. 1948 m. rugpjūčio mėn., žuvus kuopos vadui J. Martinaičiui-Meškerei, paskirtas vadu.

Žuvo MGB kariuomenės ir MGB Kartenos vls. poskyrio stribų surengtos karinės-čekistinės operacijos metu Baublių miške, netoli Pikteikių k., Gargždų vls., Kretingos apskr. Susirėmęs akis į akį su stribų vadu Piotru Komlaču, atsiųstu iš Baltarusijos į Kretingos apskritį kovoti su Lietuvos partizanais, buvo mirtinai sužeistas durtuvu. Kūnas užkastas MGB Kartenos poskyrio kieme.

Už nuopelnus kovoje dėl Lietuvos laisvės 1919–1948 m. Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro Rezistentų teisių komisija pripažino po mirties kario savanorio statusą.

## Šaltiniai
* Lietuvos ypatingasis archyvas. – F. K-1, ap. 3, b. 1241. – L. 133. – Ap. 47, b. 264. – L. 86v-87
* Stanislava Petraitienė. Brangi tylos kaina // Švyturys (Kretinga). – 1966 m. rugpjūčio 2, 6, 9. – Nr. 88, 90-91. – P. 3
* Dalia Kuodytė. Žemaičių apygarda Kardo (Kardų) rinktinė. – Laisvės kovų archyvas. – Kaunas, 1993. – T. 7. – P. 20
* Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo departamento archyvinė pažyma. – 1997 m. spalio24
Mačiuliškių apylinkė

**Mačiuliškių apylinkė** (iki 1971 m. ***Maciuliškių apylinkė, Maciūliškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lentvario valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Daniliškių apylinkės ir dalis Lentvario miesto. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1977 m. kovo 30 d. Mačiuliškių apylinkė panaikinta, jos teritoja prijungta prie Kariotiškių apylinkės ir Senųjų Trakų apylinkės (mažoji dalis).

|-
| 1954-05-25  || || || „Už taiką“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 21 || 1604 () || „Už taiką“ kolūkis  || 11 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2492 || || 11 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 43,91 || || „Už taiką“ kolūkis  || 11 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 11 kaimų 
|}

## Šaltiniai
Bagdononių apylinkė

**Bagdononių apylinkė** (iki 1971 m. ***Bagdanonių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Granapolio apylinkės ir dalies Kazokiškių II apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Čižiūnų apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1973 m. kovo 28 d. Bagdononių apylinkė prijungta prie Semeliškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Leningrado“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 39,2 || 1929 () || „Leningrado“ kolūkis  || 16 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1535 || || 31 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 74,7 || || „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis, Strėvos kolūkis  || 30 kaimų, 1 kaimo dalis
|}

## Šaltiniai
Mačiuliškės (Vilnius)

**Mačiuliškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto pietvakariuose, į vakarus nuo Mūrinės Vokės, į šiaurę nuo kelio Lentvarin. Šalia Mačiuliškių prasideda Naujojo Lentvario botaninis draustinis.

## Istorija

1996 m. Trakų rajono Mačiuliškių kaimas prijungtas prie Vilniaus.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Obelių apylinkė

**Obelių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Obelių rajone;
* Pandėlio rajone;
* Rokiškio rajone;
* Trakų rajone.
Obelių apylinkė (Trakai)

**Obelių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rūdiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta Borcių apylinkė, dalis Markutiškių apylinkės ir dalis Panošiškių apylinkės. 1973 m. kovo 28 d. Obelių apylinkė prijungta prie Rūdiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Ždanovo vardo ir „Komjaunuolio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 53 || 817 () || Ždanovo vardo kolūkis  || 13 kaimų, 4 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 666 || || 13 kaimų, 2 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 53,8 || || Ždanovo kolūkis  || 13 kaimų, 3 viensėdžiai
|}

## Šaltiniai
Tolkiškių apylinkė

**Tolkiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Onuškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Nikronių apylinkės ir dalis Čižiūnų apylinkės, o dalis Tolkiškių apylinkės prijungta prie Panošiškių apylinkės. 1963 m. prijungta Panošiškių apylinkė. 1973 m. kovo 28 d. Tolkiškių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Onuškio apylinkės ir Grendavės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Molotovo vardo ir „Naujo gyvenimo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 35 || 1686 () || „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 8 kaimai, 3 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1377 || || 23 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 73,74 || || Panošiškių kolūkis, Tolkiškių kolūkis  || 22 kaimai
|}

## Šaltiniai
Lėno apylinkė

**Lėno apylinkė** (arba ***Lėnų apylinkė, Lėnos apylinkė***, iki 1954 m. ***Užugirio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Užugirio vardu. 1949 m. buvo Taujėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. pervadinta Lėno vardu. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Taujėnų apylinkės, bet 1966 m. gruodžio 30 d. vėl sudaryta iš dalies Siesikų apylinkės ir Taujėnų apylinkės, tačiau 1975 m. sausio 29 d. ir vėl prijungta prie Taujėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Ateities“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 30,6 || 1449 () || „Ateities“ kolūkis  || 7 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1044 || || 13 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 61,9 || || Užugirio tarybinis ūkis  || 13 kaimų, 1 kaimo dalis
|}

## Šaltiniai
Tulpiakiemio apylinkė

**Tulpiakiemio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pagirių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. 1954 m. prijungta Vaivadiškių apylinkė ir dalis Šapuvos apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1977 m. balandžio 4 d. Tulpiakiemio apylinkė prijungta prie Siesikų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Lietuvos KP(b) VI suvažiavimo vardo ir „Tulpiakiemio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 51,8 || 1247 () || LKP(b) VI suvažiavimo vardo kolūkis, „Tulpiakiemio“ kolūkis  || 16 kaimų, 12 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 920 || || 26 kaimai, 2 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 51,8 || || Tulpiakiemio kolūkis, Vaivadiškių kolūkis  || 25 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Barclay de Tolly

**Michailas Barklajus de Tolis** (**Barclay de Tolly**, 1761 m. gruodžio 24 d. Pamūšyje, Pakruojo rajone – 1818 m. gegužės 26 d. Įsrutyje) – kunigaikštis 1815 m., Rusijos imperijos kariuomenės vadas, feldmaršalas. Palaidotas Barklajaus de Tolio mauzoliejuje (Estija).

## Biografija
Kilęs iš škotų giminės, kurios dalis XVII a. viduryje pasitraukė iš Škotijos į Livoniją, po to kai O. Kromvelis įvedė Anglijoje diktatūrą.

1776 m. pradėjo tarnauti Rusijos imperijos kariuomenės Pskovo karabinierių pulke. Dalyvavo daugelyje Rusijos karų: su Osmanų imperija (1787–1791 m.), Švedija (1788–1790 m.), Prancūzija (1806–1807 m.), slopino Kosciuškos sukilimą. Buvo Suomijos generalgubernatorius. 1810–1812 m. Rusijos karo ministras. 1812 m. karo su Prancūzija metu buvo Rusijos kariuomenės Pirmosios Vakarų armijos vadas. Vengdamas susidūrimų su Napoleono vadovaujama Prancūzijos kariuomene, traukėsi į Rusijos gilumą, ir tokiu būdu išsaugojo Rusijos kariuomenės pagrindines jėgas. Vadovavo Rusijos ir Prūsijos jungtinei kariuomenei 1813–1814 m. kare su Prancūzija.

## Barklajui de Toliui skirti paminklai

Vaizdas:Rīga – Michael Barclay de Tolly, Memorial.jpg|Rygoje (2024 m. nukeltas)
Vaizdas:Bust of Prince Barclay de Tolly, Tartu.jpg|Tartu
Vaizdas:Сквер Памятник Барклаю де Толли.jpg|Černiachovske (Įsrutyje)
Vaizdas:Monument to Barclay de Tolly in SPB.jpg|Sankt Peterburge
Vaizdas:Barclay de Tolly Borodino.jpg|Borodine


## Šaltiniai
Kvyklių apylinkė

**Kvyklių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skudutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta Degulių apylinkė, dalis Šnieriškių apylinkės ir dalis Prūsokiškių apylinkės, o dalis Kvyklių apylinkės prijungta prie Pakalnių apylinkės. 1973 m. kovo 28 d. Kvyklių apylinkė prijungta prie Kuktiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 37,2 || 755 () || „Aušros“ kolūkis  || 22 kaimai, 7 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 594 || || 16 kaimų, 9 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 30,5 || || „Aušros“ kolūkis, Utenos gyvulių priėmimo punkto pagalbinis ūkis  || 18 kaimų, 7 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|}

## Šaltiniai
Spitrėnų apylinkė

**Spitrėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Utenos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Medenių apylinkės, dalis Sirutėnų apylinkės, dalis Mockėnų apylinkės ir dalis Juškėnų apylinkės, o dalis Spitrėnų apylinkės prijungta prie Radeikių apylinkės. 1963 m. prijungta Musteikių apylinkė ir dalis Radeikių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Spitrėnų apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Mockėnų apylinkės (didžioji dalis) ir Tauragnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Spitrėnų“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 41,72 || 1953 () || „Spitrėnų“ kolūkis, „Jataučių“ kolūkis, „Vaikutėnų“ kolūkis  || 12 kaimų, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1742 || || 24 kaimai, 4 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 93,9 || || „Rytų aukštaičio“ kolūkis, T. Tilvyčio kolūkis, Jotaučių tarybinis ūkis  || 23 kaimai, 4 viensėdžiai, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 4 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Šeimaties apylinkė

**Šeimaties apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Gatelių apylinkės, dalies Balčių apylinkės, dalies Stūčių apylinkės ir dalies Vyžių apylinkės. 1973 m. kovo 28 d. Šeimaties apylinkė prijungta prie Tauragnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Šeimaties“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 76,04 || 1360 () || „Šeimaties“ kolūkis  || 17 kaimų, 9 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1019 || || 17 kaimų, 15 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 147,3 || || „Ąžuolo“ kolūkis  || 18 kaimų, 13 viensėdžių
|}

## Šaltiniai
Laumėnų apylinkė (Ukmergė)

**Laumėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Bastūnų apylinkės ir dalies Butkūnėlių apylinkės. 1975 m. sausio 29 d. prijungta prie Želvos apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 1922 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1630 || || 29 kaimai, 12 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 71,2 || || „Auštančio ryto“ kolūkis, „Gimtosios žemės“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis  || 30 kaimų, 11 viensėdžių, 2 kaimų dalys
|}

## Šaltiniai
Daržininkų apylinkė (Varėna)

**Daržininkų apylinkė** (1941–1968 m. ***Čebatorių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Čebatorių apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Valkininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. dalis Čebatorių apylinkės prijungta prie Vežionių apylinkės. 1963 m. prijungta Pošalčių apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras į Daržininkus ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1975 m. sausio 29 d. apylinkė prijungta prie Matuizų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Nemuno“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 16,5 || 1689 () || „Nemuno“ kolūkis  || 4 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1418 || || 9 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 84 || || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis, „Taurupio“ kolūkis  || 9 kaimai
|}

## Šaltiniai
Dubičių apylinkė

**Dubičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudnios valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varėnos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Rudnios apylinkės. 1977 m. Dubičių apylinkė prijungta prie Kaniavos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Rasvet“ ir „Pobieda“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 155 || 1535 () || „Pergalės“ kolūkis  || 12 kaimų, 5 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1686 || || 18 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 131 || || Dubičių tarybinis ūkis  || 15 kaimų, 2 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 15 kaimų, 2 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Alksnėnų apylinkė (Vilkaviškis)

**Alksnėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vilkaviškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. 1954 m. prijungta Obšrūtų apylinkė, dalis Navininkų apylinkės ir dalis Paežerių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Alksnėnų apylinkė prijungta prie Pilviškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Černiachovskio vardo ir „Alksnėnų“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 54 || 2155 () || „Alksnėnų“ kolūkis, Černiachovskio vardo kolūkis  || 23 kaimai, 2 glžk. stotys
|-
| 1970-01  || || 1663 || || 21 kaimas, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 55 || || Alksnėnų kolūkis, Černiachovskio kolūkis  || 20 kaimų, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Lygumų apylinkė (Vilkaviškis)

**Lygumų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Stanaičių apylinkės ir Griebčių apylinkės. 1972 m. lapkričio 29 d. prijungta prie Kybartų apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 2383 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2192 || || 29 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 89 || || „Draugystės“ kolūkis, Eidukevičiaus kolūkis, „Švyturio“ kolūkis, Gudkaimio vaismedžių medelynas  || 29 kaimai
|}

## Šaltiniai