open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kazbiejų tiltas

**Kazbiejų tiltas** – Senajame Gardino plente esantis vieno tarpatramio santvarinis tiltas per Vokę. Pavadinimas kilęs nuo apie 1,3 km į vakarus esančio Kazbiejų kaimo.

Tilto ilgis – 36 m, konstrukcinė schema – vieno tarpatramio, dvitrapė santvara su mediniu važiuojamosios dalies paklotu. Važiuojamoji dalis ir šaligatviai – mediniai.

Tiltas vienpusio eismo, kol nebuvo 2018 m. kovo mėn. uždarytas transportui, eismas buvo ribojamas iki 3 tonų ir 3 metrų aukščio automobiliams.

Rytinėje pusėje nuo tilto įsikūrusi Naujakiemio gyvenvietė. Greta jo įrengta poilsio zona.

## Istorija
Tiltas spėjamai pastatytas XX a. 4 deš. viduryje, iki Antrojo pasaulinio karo, jis buvo pagamintas Lenkijos bendrovėje „Spółka akcyjna wielkich piecach i Zakładów Ostrowieckich“.

2018 m. tiltas įrašytas į Kultūros vertybių registrą, unikalus objekto kodas . Tyrimo metu nustatyta, kad stačiakampio plano betoninės dviejų pakopų krantinės atramų-ramtų, kampuose sutvirtintų metaliniais kampainiais, būklė bloga, taip pat plieninės kniedytos perdangos, susidedančios iš 2 briaunotų arkinių santvarų, sijų, ir ryšių būklė daugiausia bloga, daugiakampių santvarų viršutinės dalies būklė patenkinama. Medinio pakloto konstrukcijos, sudarytos iš skersai klotų tašų ir važiuojamosios dalies medinių lentų, būklė bloga, keturių plieninių atraminių guolių būklė patenkinama.

Išlikę 1941 m. birželio 23 d. senajame Gardino plente tilto prieigas gynusios Sovietų Sąjungos kariuomenės tankų divizijos mūšio su nacistinės Vokietijos kariuomene pėdsakai: Vokietijos kariuomenei pašovus Sovietų Sąjungos tanką T-34, deganti mašina atsitrenkė į tilto konstrukciją. Į pirmą atsitrenkė antras, lengvasis tankas BT-7. Žuvę Sovietų Sąjungos kariuomenės tankistai, vietinių gyventojų liudijimu, palaidoti greta tilto.

2018 m. kovo mėn. Vilniaus savivaldybės administracija paskelbė, kad tiltas nerestauruotas daugiau kaip 80 metų, ir ketinama jį nugriauti dėl avarinės būklės, o jo vietoje pastatyti platesnį dvipusio eismo gelžbetoninį tiltą, kuriuo galėtų važiuoti sunkiasvorės mašinos. Kovo 24 d. tiltas uždarytas. Kovo 26 d. tiltą bandyta pradėti demontuoti, bet vietos gyventojai pasipriešino darbininkams. Bendruomenės iniciatyva tiltas buvo įtrauktas į Kultūros vertybių sąrašą ir automobilių eismas juo buvo apribotas.

2024 m. gegužę pradėti kapitalinio remonto darbai, kurių vertė - 1,12 mln. eurų. Pagrindiniai darbų tikslai: restauruoti tilto santvaras, pakeisti apatinę konstrukcijos dalį, atstatyti medinį paklotą, įrengti naujus deformacinius pjūvius, sustiprinti atramas ir pamatus, įrengti inžinerinius tinklus bei apšvietimą. „YIT Lietuva“ iš naujo suprojektavo ir šalia įrengė laikiną pėsčiųjų tiltą.

2025 m. rugpjūtį tiltas po rekonstrukcijos atidarytas pėsčiųjų ir automobilių eismui.

Paneriai, Vilnius, Lithuania - panoramio (15).jpg|Kazbiejų tiltas.
Kazbeju tiltas2018 03.jpg|Tilto atrama.
Kazbeju tiltas2018 02.jpg|Kapas prie tilto.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* niekonaujo.lt straipsnis apie tiltą
Zigmuntas Mineika

**Zigmuntas Mineika**, ,  (1840 m., Vilniaus gub. Ašmenos apsk. Balviniškių kaime – 1925 m. gruodžio 27 d., Atėnuose) – LDK bajoras, 1863 m. sukilėlis. Graikijos archeologas.
 
## Biografija
Mokėsi gimnazijoje Vilniuje, nuo 1858 m. studijavo Nikolajaus Generalinio štabo akademijoje. Dėl savo anticarinės veiklos buvo persekiojamas, todėl turėjo pasitraukti į užsienį. Ženevoje mokėsi lenkų karo mokykloje. 1862 m. pervažiavo į Krokuvą, tuo metu buvusią Austrijos–Vengrijos imperijos pavaldume. Prasidėjus 1863 m. sukilimui atsidūrė prie Vilniaus, kur vadovavo sukilėlių būriui. Caro valdžios suimtas ir nuteistas pakarti. Už devynis tūkstančius rublių Vilniaus gubernatorius Michailas Muravjovas sutiko pakeisti mirties bausmę į 12 metų katorgą. Iš Sibiro Estijos bajoro *von Meberto* pavarde pabėgo į Prancūziją, Paryžiuje baigė Aukštąją karinę mokyklą.  

Dvidešimt dvejus metus dirbo inžinieriumi Turkijoje: statė sausumos kelius, tiltus ir geležinkelius. Pervažiavo į Graikiją, kartu su vietos mokslininkais tyrė senuosius graikų archeologinius paminklus. Kasinėjo Dzeuso šventyklą Dodonėje. 1913 m. talkino graikams iš turkų atsiimant Janinos tvirtovę. 1911 m. ir 1922 m. lankėsi Vilniuje, Universitetui padovanojo numizmatinę kolekciją. Mokėjo lenkų, lietuvių, rusų, prancūzų, turkų ir graikų kalbas.

1910 metais Z.Mineikai buvo suteiktas Graikijos garbės piliečio vardas. Buvo vedęs Janinos miesto gimnazijos direktorę *Prozerpina Manarys*, su kuria užaugino du sūnus: Stanislovą ir Kazimierą bei penkias dukras: Andromachą, Jadvygą, Zofiją, Ceciliją ir Aldoną–Safo. Zofija (1883–1981) vėliau ištekėjo už Jeorjos Papandreu (1888–1968) – ilgamečio Graikijos Ministro pirmininko. Jų sūnus Andreas Papandreu (1919–1996) taip pat  pasižymėjo valstybės tarnyboje – kurį laiką buvo Užsienio reikalų ministru, o vėliau ir Ministru pirmininku. Pastarojo sūnus Georgas Papandreu (g. 1952 m.) – Graikijos užsienio reikalų ministras – per 2002 m. vizitą Vilniuje aplankė protevių kapus Rasų kapinėse.

## Bibliografija
* *Z tajgi pod Akropol: Wspomnienia z lat 1848–1868* – Warszawa, 1971

## Išnašos
2017–2018 m. biatlono pasaulio taurė

**2017–2018 m. biatlono pasaulio taurė** – tarptautinės sezoninės biatlono pasaulio taurės varžybos, susidedančios iš 9 skirtingų etapų. Sezono varžybos prasidėjo 2017 m. lapkričio 26 d. Švedijos Estešundo mieste, ir baigėsi 2018 m. kovo 25 d. Rusijos mieste Tiumenėje. Čempionų titulus gynė prancūzas Martin Fourcade ir vokietė Laura Dahlmeier.

## 2017–2018  m. pasaulio taurės tvarkaraštis

## Vyrai

### Bendra įskaita

 

### Asmeninės 20 km

### Sprintas

### Persekiojmo lenktynės

### Masinio starto lenktynės

### Estafetės

### Komandinė įskaita – Tautų taurė

## Moterys

### Bendra įskaita

 

### Asmeninės 15 km

### Sprintas

### Persekiojmo lenktynės

### Masinio starto lenktynės

### Estafetės

### Komandinė įskaita – Tautų taurė

## Mišrios komandos

### Mišri estafetė

## Medalių lentelė

## Šaltiniai
Žemaitkiemio tvenkinys

**Žemaitkiemio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, 2 km į šiaurės vakarus nuo Žemaitkiemio miestelio. Sudarytas užtvenkus Kirnės upę (Šventosios intakas) 6,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,51 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 106,1 m. Rytinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Krantai aukštoki, vietomis apaugę krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija. Priešsroviui už 0,5 km telkšo Žemaitkiemio ežeras. Į pietryčius įsikūręs Žemaitkiemio kaimas ir buvusio Žemaitkiemio dvaro sodyba.

## Šaltiniai
Milio kalnų nacionalinis parkas

**Milio kalnų nacionalinis parkas** (; ) – Kanadoje, Niufaundlande ir Labradore, esantis nacionalinis parkas. Įsteigtas 2015 m.

Kitaip nei daugelyje kitų Kanados parkų, vietiniams inuitams, montajams medžiotojams-rankiotojams įkuriant parką buvo leista praktikuoti tradicinį gyvenimo būdą – rankioti, žvejoti, medžioti, kirsti medžius savo reikmėms, kurti laužus. Saugomas Milio kalnams ir Labradoro jūros krantams būdingas kraštovaizdis. Vyrauja tundra, taiga. Aptinkami karibu, juodieji lokiai, lapės, amerikinės kiaunės, poliarinės lapės.

## Šaltiniai
Baltarusijos geležinkelis

**Baltarusijos geležinkelis** (, *БЧ*, ) – Baltarusijos valstybinė geležinkelių įmonė, valdanti visus geležinkelio transporto tinklus Baltarusijoje. 2005 m. įmonėje dirbo 112 173 žmonės. Prižiūri 5512 km ilgio geležinkelius su rusiškąja vėže ir standartine vėže pasienyje su Lenkija.

Baltarusijos geležinkeliai yra pavaldūs transporto ministerijai ir 2010 m. buvo sudaryti iš 84 organizacijų, 46 įmonių, 38 institucijų ir 7 gamyklų. Geležinkelių tinklas yra padalintas į 5 skyrius: Minsko, Baranovičių, Bresto, Gomelio, Mogiliavo ir Vitebsko.

Įmonė buvo įkurta 1992 m. po TSRS žlugimo.

## Technika
;Elektriniai lokomotyvai
* ChS4t; Co’Co' elektrinis lokomotyvas
* VL80, BCG-1; (Bo’Bo')-(Bo’Bo') lokomotyvai

;Dyzeliniai lokomotyvai
* M62, TE10, TE116, TEP60, TEP70, ChME3; Co’Co' dyzeliniai elektriniai lokomotyvai
* TGK2; dviejų ašių dyzelinis lokomotyvas

## Galerija

Grodno railway station 1.jpg|Gardino pagrindinė traukinių stotis
Stadler FLIRT Minsk.jpg|FLIRT lokomotyvas Minske
Belarus-Brest-Railway Station-2.jpg|Bresto pagrindinė traukinių stotis


## Šaltiniai
Vuliagmenis

**Vuliagmenis** () – nedidelis druskingo vandens ežeras Graikijoje, Atikos nome, 20 km į pietus nuo Atėnų, Vuliagmenio kurorto apylinkėse.

## Aprašymas
Ežeras susiformavo maždaug prieš 2000 metų. Jo vietoje kadaise buvo didžiulis urvas, kurį sugriovė žemės drebėjimas.

Ežeras pasižymi gana unikalia savybe: jo temperatūra niekada nenukrenta žemiau 18 °C, kadangi į jį suteka šiltas jūros vanduo (28-35 °C).
Magda Frank

**Magda Frank Fischer** (1914 m. liepos 20 d. Kluže-Napoke, Transilvanijoje – 2010 m. birželio 23 d.) – vengrų ir argentiniečių skulptorė.

## Biografija
Magda Frank Fischer gimė Kluže-Napoke, Transilvanijoje, kuri tuo metu priklausė Vengrijai, bet 1918 m. buvo prijungta prie Rumunijos. Dėl nacių persekiojimo persikėlė į Šveicariją. Po metų išvyko į Paryžių studijuoti Džuliano akademijoje. 1950 m. Buenos Airėse aplankė savo brolį, vienintelį likusį savo šeimos narį. Čia ji buvo paskirta Pizaro galerijos vizualinio meno profesore. Mirė 2010 m. Buenos Airėse, Argentinoje.

## Šaltiniai
Žinvalio užtvanka

**Žinvalio užtvanka** - Aragvio upės hidroelektrinės užtvanka Žinvalyje, Gruzijoje. Žinvalio hidroelektrinė turi dvi turbinas, kurių bendras pajėgumas 130 MW.

Užtvankos statyba 1986 m. suformavo Žinvalio tvenkinį.

## Šaltiniai
Buivydiškių I tvenkinys

**Buivydiškių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurvakariniame pakraštyje, į vakarus nuo Justiniškių. Sudarytas užtvenkus Sudervės upelį (Neries intakas) 6,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,42 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 149,6 m. Priešsroviui iškart telkšo Buivydiškių II tvenkinys. Rytinėje pakrantėje auga miškelis, yra įrengtas paplūdimys. Krantai neaukšti, apaugę medžiais ir krūmynais. Žemiau užtvankos į vakarus yra įsikūrusi Pilaitės sodų bendrija. Į vakarus prasideda Buivydiškių gyvenvietė. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias Nr.5241 (Buivydiškės – kelias .

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Stanelių šv. Kazimiero koplyčia

**Stanelių šv. Kazimiero koplyčia** – Plungės šv. Jono Krikštytojo parapijos koplyčia,  stovinti Stanelių kaime (Paukštakių sen.), Plungės rajone, 250 m į pietryčius nuo kelio . 

Koplyčia įrengta 2011 m. buvusio vaikų darželio pastate. Jai yra suteikti tituliniai šv. Kazimiero atlaidai. Kiekvieną sekmadienį vyksta mišios, kurias aptarnauja Plungės klebonas.

## Istorija

2011 m. lapkričio 11 d. įvyko Žlibinų kultūros centro Stanelių filialo atidarymas po atliktų rekonstrukcijos ir viešosios infrastruktūros darbų. Visi susirinkusieji buvo pakviesti į tame pačiame pastate įsikūrusią koplyčią. Klebonas Julius Meškauskas ją pašventino ir pranešė naujieną – koplyčiai suteiktas šv. Kazimiero vardas ir gautas paties Popiežiaus palaiminimas septynerius metus atlikti titulinius atlaidus. 

2013 m. kovo 3 d. buvo pašventinta šv. Kazimiero skulptūra.

## Šaltiniai
Buivydiškių II tvenkinys

**Buivydiškių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurvakariniame pakraštyje, į vakarus nuo Justiniškių. Sudarytas užtvenkus Sudervės upelį (Neries intakas) 6,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 149,6 m. Tvenkinio rytinis ir vakarinis krantai aukštoki, apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje pakrantėje stūkso miškelis, vakarinėje – įsikūrusi Buivydiškių gyvenvietė. Priešsroviui ant vakarinės Sudervės upelio atšakos įrengta Buivydiškių dvaro 6 mažų tvenkinėlių kaskada. Priešsroviui ant rytinės Sudervės upelio atšakos už 0,25 km telkšo Buivydiškių V tvenkinys, pasroviui iškart – Buivydiškių I tvenkinys.

## Šaltiniai
Zindžirlio medresė

**Zindžirlio medresė** (, ) – medresė, esanti Kryme, Bachčisarajaus mieste.

## Istorija
Zindžirlio medresę 1500 m. įkūrė Krymo chanas Menglis Girėjus. Iki 1917 m. medresė buvo naudojama kaip tradicinė islamo aukštojo mokslo mokykla. Po to bolševikai ją pavertė medicinos mokykla. 1939 m. medresės pastatų kompleksas tapo psichine ligonine. Po karo Krymo totoriai atgavo savo istorinį pastatą.

Medresėje yra palaidotas žymus Krymo totorių kultūros, švietimo ir politinis veikėjas Ismailas Gasprinskis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Latvijos nacionalinis botanikos sodas

**Latvijos nacionalinis botanikos sodas** () – Latvijos botanikos sodas Salaspilyje. Tai yra didžiausias botanikos sodas Baltijos valstybėse.

## Istorija
Botanikos sodą 1956 m. įkūrė Latvijos mokslų akademija, tačiau šioje vietovėje augalų daigynas buvo jau prieš Antrąjį pasaulinį karą.

## Aprašymas
Latvijos nacionalinio botanikos sodo uždaviniai: botanikos ir dekoratyvinių sodų tyrimai, augalų kolekcijų kaupimas, augalų išvedimas, genetikos ir veisimo tyrimai, tyrimų ir jų rezultatų populiarinimas. " Sode yra daugiau kaip 14000 augalų taksonų, iš kurių yra 5000 medžių ir apie 1400 šiltnamio augalų. Be savo mokslinių tikslų, botanikos sodas taip pat yra populiarus pramogų parkas.

## Šaltiniai
Tailando ledo ritulio lyga

**Tailando ledo ritulio lyga** – aukščiausia Tailando ledo ritulio lyga.

## Dabartinės komandos
* BNH Hospital Blades
* Din Daeng Jets
* Pattaya Oilers
* Penalty Spot Slammers
## Čempionai
* 2015: Sport Corner Snipers
* 2012: Din Daeng Jets
* 2011: BNH Hospital Blades
* 2010/11: Pattaya Oilers
* 2009/10: Roadhouse Smokers  
* 2008/09: Wall Street Warriors
* 2007/08: Curve Intrior Specialist Coyotes 
* 2006/07: Curve Contracting Coyotes
* 2005/06: Jamcomb Sports Leafs
* 2004/05: Curve Contracting Coyotes
* 2004: Office Bar Bruins
* 2003: Klong Toey Whalers
Turkmėnistano ledo ritulio lyga

**Turkmėnistano ledo ritulio lyga** – aukščiausia Turkmėnistano ledo ritulio lyga.

## Dabartinės komandos
* Galkan
* Vatanchi
* Alp Arslan
* Shir
* Merdan
* Oguzhan
* Nesil
* Bagtyyarlyk

## Čempionai
* 2017: Galkan HC
* 2016: Galkan HC
* 2015: Galkan HC
* 2014: Galkan HC
Ryškėnų šv. Brunono Kverfurtiečio koplyčia

**Ryškėnų šv. Brunono Kverfurtiečio koplyčia** – naujai įrengta katalikų koplyčia, stovinti Ryškėnų kaime, Telšių rajone, paribyje su Telšių pietiniu pakraščiu, netoli kelio . Priklauso Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo parapijai.
 

Koplyčia pavadinta šv. Brunono Kverfurtiečio vardu. Įrengta 1996 m. buvusių kultūros namų pastate. Vyksta sekmadieninės mišios, kurias aptarnauja Žarėnų klebonas. 

## Istorija

2016 m. rugsėjo 4 d. Ryškėnų bendruomenė paminėjo šv. Brunono Kverfurtiečio koplyčios įsteigimo 20-metį. Ta proga buvo suremontuotos koplyčios patalpos. Daugelį koplyčios remonto darbų atliko patys parapijiečiai. Lėšomis prisidėjo gyventojai, savivaldybė, vietos verslininkai. mišias aukojo klebonas monsinjoras Rimantas Gudlinkis, kuriam Ryškėnai buvo pirmoji darbo vieta.  

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kryžiaus kelio stotys Ryškėnų šv. Brunono koplyčioje (nuotraukos)
* Ryškėnuose paminėtas koplyčios 20-metis
Arnd Peiffer

**Arndas Paiferis** (, g. 1987 m. kovo 18 d. – vokiečių biatlonininkas, olimpinis ir pasaulio čempionas.

## Karjera
Arndas Paiferis  2010 m. debiutavo Vankuverio žiemos olimpinėse žaidynėse. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo sidabro medalį 4×7,5 km estafetės rungtyje. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo aukso medalį sprinto rungtyje. 2009 m. debiutavo biatlono pasaulio čempionate ir laimėjo du bronzos medalius estafečių rungtyse. Pasaulio biatlono čempionatuose yra laimėjęs penkis aukso medalius. 

## Pasiekimai
* **[[Biatlonas olimpinėse žaidynėse|Žiemos olimpinės žaidynės]]**
** 2018 m. Pjongčangas – 1 aukso medalis (sprintas), bronzos medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2014 m. Sočis – sidabro medalis (4×7,5 km estafetė) 
** 2010 m. Vankuveris – dalyvis

* **[[Biatlono pasaulio čempionatai]]**
** 2020 m. – bronzos medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2019 m. – aukso medalis (20 km lenktynės), 2 sidabro medaliai (4×7,5 km estafetė, mišri estafetė)
** 2017 m. – aukso medalis (mišri estafetė)
** 2016 m. – 2 sidabro medaliai (4×7,5 km estafetė, mišri estafetė)
** 2015 m. – aukso medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2013 m. – bronzos medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2012 m. – 2 bronzos medaliai (4×7,5 km estafetė, mišri estafetė)
** 2011 m. – aukso medalis (sprintas), sidabro medalis (mišri estafetė)
** 2010 m. – aukso medalis (mišri estafetė)
** 2009 m. – 2 bronzos medaliai (4×7,5 km estafetė, mišri estafetė)

* **[[Biatlono pasaulio taurė]]**
** Bendroji įskaita: 4 vieta 2010/11, 2011/12, 2016/17, 2017/18, 5 vieta 2018/19, 7 vieta 2013/14
** Taurės etapai: 10 kartai – I vieta, 15 – II vieta, 9 – III vieta

## Nuorodos
* A.Peiffer profilis
Karagandos zoologijos sodas

**Karagandos zoologijos sodas** (; ) – zoologijos sodas Karagandos mieste Kazachstane. Zoologijos sodas užima 43,5 ha, tai yra vienas iš didžiausių ir seniausių zoologijos sodų Kazachstane.

Karagandos zoologijos sode iki 1993 m. gyveno kalbantis Batyras.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Marmurinis urvas (Kosovas)

**Marmurinis urvas** (, ) – karstinis urvas Donje Gadimlje kaime Lipliano savivaldybėje, Kosove. Urvas mažai tyrinėtas. 1966 m. dirbdamas savo sode urvą atrado kaimo gyventojas.

## Galerija

From inside the Marble Cave in Gadime,municipality of Lipjan 40.JPG
Photo Arben Llapashtica Shpella e Gadimes.jpg
Shpella e Gadimes foto nga Mejtim Bytyçi.jpg


## Šaltiniai

## Literatūra
*  (serbų kalba)
Nikodemas Raštutis

**Nikodemas Raštutis**,  (1881 m. sausio 25 d. Žvingių parapijoje (Tauragės apskritis) – 1947 m. birželio 16 d. Veidene, Vokietija) – Romos katalikų kunigas, Vilniaus krašto lietuvių visuomenės veikėjas.
 
## Biografija
N.Raštutis mokėsi Palangos progimnazijoje, vėliau – Kauno kunigų seminarijoje. 1903 m. lapkričio 2 d. įšventintas kunigu. Vikaravo Pabiržėje, platino draudžiamą lietuvišką spaudą. 1906 m. perkeltas į Pakruojį, 1907 m. – į Rokiškį. Pastarajame mieste įsitraukė į visuomeninę veiklą, dalyvavo Blaivybės ir „Saulės“ draugijų veikloje. 1909–1913 m. studijavo  Freiburgo universitete. Grįžęs į Lietuvą apsigyveno Kaune, dirbo Šv.Kazimiero draugijoje. Įvairiose vietovėse padėjo organizuoti Ateitininkų, Pavasarininkų, Blaivybės, Šv.Kazimiero ir kt. katalikiškas  draugijas. 

Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Rusijoje, dirbo sielovados darbą tarp lietuvių pabėgėlių. 1919 m. su 107 vaikų prieglauda grįžo iš Orenburgo į Vilnių. Ši socialinė įstaiga įsikūrė Trinapolyje, kun. N.Raštutis iki 1922 m. tarnavo Trinapolio Švč. Trejybės bažnyčios klebonu.

1923–1927 m. dėstė lietuvių kalbą Vilniaus kunigų seminarijoje. Priklausė Laikinajam Vilniaus lietuvių komitetui, katalikiškai Šv.Kazimiero draugijai, vienas iš „Ryto“ švietimo draugijos įkūrėjų. Jo pastangų dėka krašte steigėsi lietuviškos pradinės mokyklos ir vaikų darželiai, skaityklos; Vilniuje įsikūrė Šv.Kazimiero knygynas. Dėl savo veiklos tautiečių tarpe lenkų administracijos buvo persekiojamas. 1927 m. kartu su kitais Vilniaus krašto lietuvių veikėjais buvo kalinamas Lukiškių kalėjime, po to deportuotas į Lietuvos Respubliką. Kiek vėliau N.Raštučiui leista grįžti į Vilnių. Dirbo Šv.Kazimiero draugijos valdyboje, „Ryto“ draugijos mokinių kapelionu, buvo renkamas pastarosios ir Blaivybės draugijų valdybų nariu.
 
1936 m. lapkričio 6 d. vėl deportuotas į Lietuvos Respubliką, tarnavo rektoriumi Kauno Įgulos bažnyčioje. Redagavo literatūros, mokslo ir politikos žurnalą „Draugija“. Apie 1940 m. persikėlė gyventi į Vilnių. Antrojo pasaulinio karo metais, artėjant frontui, pasitraukė į Vokietiją. Gyveno Pirnoje, vėliau Veidene. Pastarajame mieste mirė, palaidotas Katalikų kapinėse.

## Šaltiniai
Blenduvo dykuma

**Blenduvo dykuma** () – plačios smėlio kopos Silezijos aukštumose, Lenkijoje. Blenduvo dykuma yra didžiausios Centrinės Europos smėlio kopos, kurių smėlis buvo suneštas prieš tūkstančius metų tirpstant ledynui. Dykuma užima 32 km². Vidutinis smėlio gylis – 40 m, didžiausias – iki 70 m.

Blenduvo dykuma susiformavo dėl žmonių veiklos, kai vandens gruntinis lygis pasiekė tokią ribą, kad nebegalėjo palaikyti augalų gyvybės.

XX a. pradžioje dykuma buvo naudojama kaip karinis poligonas. Per Antrąjį pasaulinį karą, vokiečių *Afrika Korps* daliniai naudojo šią vietovę karių apmokymams prieš siunčiant juos į Afriką.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Petras Lelis

**Petras Lelis** (1908 m. vasario 18 d. Skaistgiriuose, Panevėžio apsk. – 1984 m. balandžio 15 d. Toronte, Kanada) – Lietuvos inžinierius statybininkas, architektas.

## Biografija
Mokėsi Panevėžio gimnazijoje. 1924 m. baigęs Dotnuvos žemės ūkio technikumą, dirbo kultūrtechniku melioracijoje. Vėliau studijavo Prancūzijoje: 1930 m. Kano universitete įgijo inžinieriaus diplomą. Po aukštosios mokyklos baigimo dirbo apskrities inžinieriaus pareigose Mažeikiuose, Raseiniuose, Tauragėje, 1937–1944 m. – Panevėžyje. Projektavo ir tiesė kelius, tiltus, statė mokyklas ir kt. visuomeninius pastatus. Tarp iškilesnių darbų – Panevėžio apskrities savivaldybės rūmai (dab. Panevėžio rajono poliklinika A. Jakšto al.), Lietuvos banko rūmai Tauragėje, Ylakių evangelikų baptistų bažnyčia ir kt.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį, 1948 m. emigravo į Kanadą. Dalyvavo išeivių iš Lietuvos gyvenime: bendradarbiavo spaudoje, buvo išrinktas į Kanados lietuvių fondo valdybą. 1973 m. išleido atsiminimų knygą „Lietuvos keliu. 1910–1973 metai“.

## Šaltiniai
* Panevėžio rajono savivaldybės viešosios bibliotekos inf. 
* Inžinieriaus P. Lėlio atsiminimai (recenzija) // Aidai, 1997
* Iš Petro Lelio prisiminimų // Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešoji biblioteka
Rusijos futbolas 1993 m.

**[[Rusija|Rusijos]] futbolo varžybos [[1993]] m.**
*  prasidėjo 1993 m. pavasarį, baigėsi 1993 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 1992 m. vasarą, finalas įvyko 1993 m. pavasarį.

## 1993 m. Aukščiausioji lyga
* **Rusijos Aukščiausioji lyga** – pirmos pakopos, aukščiausioji lyga.
* 1993 m. dalyvavo 18 komandų.
* Maskvos „Spartak“ tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės

## 1992–1993 m. [[Rusijos futbolo taurė]]
* **[[Rusijos futbolo sistema|Rusijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Rusijoje. 
* Vyksta kasmet nuo 1992 m.

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

*[[FK Torpedo Moskva|Maskvos „Torpedo“]] finale tik po baudinių serijos palaužė varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.*
-----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: čempionų sąrašas
: RSSSF: sezonų turnyrinės lentelės
: Rusijos futbolo taurės turnyrai
: 1993 m. Aukščiausioji lyga
* Duomenys iš Wildstat
* Play-off / Play-out WildStat
Piotras Bolotnikovas

**Piotras Grigorjevičius Bolotnikovas** (; 1930 m. kovo 8 d. – 2013 m. gruodžio 30 d.) – Sovietų Sąjungos lengvaatletis, ilgų nuotolių bėgikas, olimpietis.

## Biografija
Jis dukart tapo Sovietų Sąjungos čempionu: 5 000 m bėgimo rungtyje 1958 m. ir 10 000 m – 1962 m. Volotnikovas laimėjo auksą 1960 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.  

1960 m. jam buvo įteiktas Lenino ordinas. Iš sporto pasitraukė 1965 m. 

Mirė 2013 m.

## Šaltiniai
Bučedžio nacionalinis parkas

**Bučedžio nacionalinis parkas** () – V kategorijos IUCN saugoma teritorija Rumunijos centrinėje ir pietinėje dalyse, Bučedžio kalnuose. Parkas kerta Brašovo, Dimbovicos ir Prahovos apskričių teritorijas.

Bučedžio nacionalinis parkas užima 32,663 ha, parke gausu urvų, kanjonų, kalvagūbrių, smegduobių, slėnių, krioklių, ganyklų ir miškų.

## Šaltiniai
Rusijos futbolas 1992 m.

**[[Rusija|Rusijos]] futbolo varžybos [[1992]] m.**
*  prasidėjo 1992 m. pavasarį, baigėsi 1992 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 1992 m. vasarą, baigėsi kitais metais.

## 1992 m. Aukščiausioji lyga
* **Rusijos Aukščiausioji lyga** – pirmos pakopos, aukščiausioji lyga.
* 1992 m. dalyvavo 20 komandų, kurios buvo padalintos į dvi grupes.

### I etapas
#### A grupė

#### B grupė

### II etapas
#### I finalas

Maskvos „Spartak“ tapo šalies čempionais.

#### II finalas

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: čempionų sąrašas
: RSSSF: sezonų turnyrinės lentelės
: Rusijos futbolo taurės turnyrai
: 1992 m. sezono statistika
* A grupės rezultatai su WildStat
* B grupės rezultatai su WildStat
* Play-off su WildStat
* Play-out su WildStat
Balkaninė lūšis

**Balkanų lūšis** (*Lynx lynx balcanicus*) – paprastosios lūšies porūšis. Aptinkama rytų Albanijoje ir vakarų Makedonijoje, taip pat mažesnėmis populiacijomis yra sutinkama Kosove ir Juodkalnijoje. Gyvūnas yra nacionalinis Makedonijos simbolis ir yra atvaizduotas ant Makedonijos penkių denarų monetos. Manoma, jog Makedonijoje yra likusios 35-40 Balkanų lūšys. Balkanuose gyvūnas yra didžiausias kačių šeimos atstovas. 2011 ir 2012 m. buvo pastebėtas Albanijos šiaurės rytų kalnuose. Albanijoje gyvūnas nuo 1969 m. yra saugomas įstatymų, tačiau nepaisant to vyksta neteisėtas brakonieriavimas ir likusioms Balkanų lūšių populiacijoms Albanijoje ir Makedonijoje gresia jų buveinių sunaikinimas. Albanijoje yra likę 15-20 šių gyvūnų.

## Arealas ir populiacija
Balkanų lūšis gyvena pietvakarių Balkanuose, Albanijoje, Makedonijoje ir taip pat Kosove, Juodkalnijoje bei Graikijoje. Šiame 5000 km² plote gyvena 30 suaugusių individų. Gyvūnai gyvena lapuočių, visžalių, ir mišrių augalų miškuose. Medžioja stirnas ir ruduosius kiškius.

## Šaltiniai
Peterburgo lietuvių savitarpinės pašalpos draugija

**Peterburgo lietuvių savitarpinės pašalpos draugija** – labdaros ir paramos organizacija, veikusi 1900–1917 m. Rusijos imperijos tuometinėje sostinėje Sankt Peterburge. Istoriografijoje patogumo dėlei dažnai vadinama **Savitarpiečiais**.

## Istorija
Įsikūrė kaip atsvara kitai Peterburgo organizacijai Lietuvių ir žemaičių labdaringoji draugijai, kuri tautiečių tarpe garsėjo kaip perdėm aristokratiška (joje dalyvavo daugiausiai inteligentai). Savitarpiečių draugija buvo labiau demokratiška, į ją stodavo eiliniai darbininkai ir tarnautojai, studentai. Steigimo metais jungė 61 narį, vėliau šis skaičius išaugo iki 100 žmonių. Peterburgo lietuvių savitarpinės pašalpos draugija savo nariams teikdavo pašalpas ir paskolas. Aktyvumu pasižymėjo jos nariai Juozas Zauka, Zuzana Arlauskaitė-Mikšienė, Kazimieras Būga, Antanas Jasūdis.

## Lošikų būrelis
Prie Savitarpiečių draugijos 1901–1910 m. susibūrė teatro mėgėjų grupė, pasivadinusi Lošikų būreliu. Jie rengdavo vaidinimus, scenoje buvo pastatyti Aleksandro Fromo-Gužučio „Ponas ir mužikai“, Vaižganto „Nepadėjus nėr ko kasti“, Žemaitės „Mūsų gerasis“, Juliaus Slovackio „Mindaugas“ ir kt. dramos veikalai. Įkūrimo iniciatoriai ir vadovai: Antanas Jasūdis, Kazimieras Būga, Pijus Grigaitis, Gustavas Feterauskas ir kt. Būrelis bendradarbiavo ir su kita miesto tautiečių organizacija – Petrapilio lietuvių dramos ir muzikos kuopa.

Po 1917 m. Spalio revoliucijos Savitarpiečių veikla prigeso, pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui dauguma jos narių grįžo į Lietuvą.

## Šaltiniai
* Lošikų būrelis // Visuotinė lietuvių enciklopedija XIII, Vilnius: MELI, 2008 p. 616
* Peterburgo lietuvių savitarpinės pašalpos draugija. // Visuotinė lietuvių enciklopedija XVIII, Vilnius: MELI, 2010 p. 75
Zelengora

**Zelengora** – kalnagūbris Sutjeskos nacionaliniame parke Bosnijoje ir Hercegovinoje. Didžiausias aukštis – 2014 m.

## Topografija
Geologiškai Zelengoros kanagūbris yra Dinarų kalnyno dalis. Daugiausiai sudarytas iš antrinio ir tretinio nuosėdinių klintinių uolienų. Zelengoros kanagūbris iš pietvakarių apribotas Neretvos upe, rytuose – Sutjeskos upe, o šiaurėje – Lelijos kalnų masyvu. Aukščiausias kalnas – Bregočius (2014 m), kitos žymesnės viršūnės – Kozje Stranė (2013 m), Dhrtaras (1970 m), Trebova Planina (1872 m) ir Orlovača (1969 m).

## Literatūra
* 
* 

## Šaltiniai
Povilas Kupstas

**Povilas Kupstas (Kupstelis)** (1860 m. Berezninkų kaime, (dab. Kalvarijos savivaldybė) – 1940 m. Radiškėje, dab. Kalvarijos savivaldybė) – knygnešys, daraktorius.

## Biografija
Gimė mažažemių valstiečių šeimoje. Mirus tėvui, pradėjo bernauti pas svetimus. Tarnavo ir Punske pas kunigą Simoną Norkų, kuris išmokė jį rašyti, paskatino platinti lietuviškas maldaknyges. Gresiant persekiojimams dėl nelegalios spaudos platinimo ir artinantis tarnybai caro kariuomenėje, išvyko į JAV. Dirbo anglies kasyklose, vėliau kunigo Antano Miluko spaustuvėje.

Apie 1898 m. grįžo į gimtinę ir Punske atidarė religinių reikmenų parduotuvėlę, įsteigė Blaivybės draugijos skyrių ir jam vadovavo. Kartu platino ir lietuviškas knygas, kurias parūpindavo vietos knygnešiai, tarp jų ir Agota Zigmantaitė. Po lietuviškos spaudos draudimo panaikinimo įsteigė knygyną, apie tūkstantį knygų padovanojo Marijampolės gimnazijai. Dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą ir jo metu kaimiečių vaikus slapta mokė rašyti ir skaityti. 1919 m. prisidėjo prie lietuviško Punsko valsčiaus įkūrimo.

Lenkų valdžios persekiojamas dėl lietuviškos veiklos buvo priverstas persikelti į Lietuvos Respubliką. Apsigyveno Sangrūdoje, vėliau – Radiškėje. Finansiškai rėmė Sangrūdos Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčios statybą, buvo palaidotas prie šios šventovės esančiose kapinėse.

## Šaltiniai
* Kalvarijos krašto šviesuoliai // Kalvarijos savivaldybės viešoji biblioteka
* Lietuvos knygnešiai ir daraktoriai, 1864–1904 : [žinynas] / Benjaminas Kaluškevičius, Kazys Misius. – Vilnius: Diemedis, 2004, p. 252
Pranas Žebriūnas

**Pranas Žebriūnas (Žebrauskas)** (1901 m. gegužės 20 d. Telšių aps., Alsėdžių vlsč., Paežerių kaime – 1981 m. balandžio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos kariuomenės karininkas.

## Biografija
Baigęs Skuodo progimnaziją nuo 1921 m. mokėsi Karo mokykloje Kaune, su kitais kariūnais dalyvavo Klaipėdos sukilime. Po mokyklos baigimo 1923 m. suteiktas pėstininkų leitenanto laipsnis. 

Tarnavo Penktajame pėstininkų Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Kęstučio pulke Aukštojoje Panemunėje.
1925–1927 m. dirbo Lietuvos šaulių sąjungoje (toliau LŠS) Kaune,  1927–1930 m. skiriamas LŠS IV rinktinės vadu Tauragėje, kartu dėstė kūno kultūros ir karinio rengimo disciplinas Tauragės aukštesniojoje komercijos mokykloje. 1928 m. suteiktas vyr. leitenanto laipsnis. 1930–1933 m. grįžo į darbą LŠS Kaune. Vėliau tarnavo Lietuvos Kariuomenės Generaliniame štabe, 1935 m. suteiktas kapitono laipsnis. 1939 m. Valstybinėje egzaminų komisijoje prie Švietimo ministerijos įgijo brandos atestatą.

1940 m. spalio 9 d. iš kariuomenės atleistas, kurį laiką Telšių apskrities savivaldybėje dirbo draudimo inspektoriumi. Dalyvavo Birželio sukilime, vėliau Telšių komendantūroje tarnavo raštvedžiu. Po to dirbo Telšių apsk. savivaldybės administracijoje. Nuo 1944 m. kovo mėn. – Vietinės rinktinės Telšių apsk. komendantūros raštvedys. 

Pokaryje trumpai mokytojavo Telšių gimnazijoje. 1945 m. sausio 6 d. sovietinių organų suimtas ir nuteistas dešimčiai metų lagerio bei penkeriems metams tremties. Kalėjo *Vorkutlage* ir *Minlage*, Komijoje. Nuo 1954 m. buvo tremtyje Intoje, vėliau grįžo į Lietuvą.

Sūnus Arūnas – žinomas Lietuvos kinematografininkas.

## Įvertinimas
* Gedimino 4 laipsnio ordinas (1937 m.)
* Lietuvos nepriklausomybės medalis (1930 m.) 
* Klaipėdos išvadavimo bronzos medalis

## Šaltiniai
* Algirdas Ažubalis, Diana Builienė, Rolanda Kazlauskaitė–Markelienė. ''Valstybinė kalba Lietuvos kariuomenėje (1918–1940 m.)'' – Vilnius: Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademija, 2010 psl. 177-178
Asakos bazė

**Asakos bazė** – sausumos pajėgų karinė bazė Japonijoje. Išsidėsčiusi per keturias seniūnijas: Nerima (Tokijas), Asaka, Vakas, Nijidza.

Japonijos Rytų armijos būstinė.

## Istorija
Nuo 1930 m. iki 1940 m. karinės bazės vietoje veikė golfo aikštynas. Nuo 1941 m. iki 1945 m. čia veikė Imperinės Japonijos jaunimo karo akademija. 1945 m. karinei bazei vadovavo JAV karinės pajėgos. 1960 m. bazės veiklą perėmė Japonijos valdžia.

### Olimpinės žaidynės
1964 m. vasaros olimpinių žaidynių metu Asakos karinėje bazėje vyko sportinio šaudymo ir šiuolaikinės penkiakovės varžybos.

2020 m. vasaros olimpinių žaidynių metu čia vyks sportinio šaudymo varžybos.
Carska Bara

**Carska Bara** () – didžiausia pelkė Serbijoje, Zrenianino savivaldybėje. Pelkė yra nutolusi 17 km nuo Zrenianino miesto. Plotas – 4,726 ha.

## Biologija

### Flora
Pelkėje auga: kraujažolė, pelynas, dedešva, pievinis šalavijas, geltonasis vilkdalgis, monažolė ir balinis ajeras.

### Fauna
Carska Baros pelkėje ir netolimojoje Begejos upėje yra 24 skirtingos žuvų rūšys. Gyvena amfibijos (ugninė salamandra, didžioji kūdrinė varlė) ir reptilijos (vikrusis driežas, balinis vėžlys).

Gyvenantys žinduoliai: pilkasis staras, vilpišys, rudasis pelėnas, stirna, rudoji lapė, pilkasis kiškis, ondatra, šikšnosparniai, tamsusis šeškas ir kiti.

## Galerija

Carska bara01.jpg
Carska bara, Serbia 02.jpg
Carska bara, Serbia 03.jpg
Carska bara, Serbia 04.jpg
Carska bara, Serbia 05.jpg
Carska bara, Serbia 06.jpg


## Šaltiniai
Rusijos futbolas 1996 m.

**[[Rusija|Rusijos]] futbolo varžybos [[1996]] m.**
*  prasidėjo 1996 m. pavasarį, baigėsi 1996 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 1995 m. rudenį, finalas įvyko 1996 m. pavasarį.

## 1996 m. Aukščiausioji lyga
* **Rusijos Aukščiausioji lyga** – pirmos pakopos, aukščiausioji lyga.
* 1996 m. dalyvavo 18 komandų.
* Maskvos „Spartak“ tapo šalies čempionais, po to, kai auksinėse rungtynėse įveikė Vladikaukazo „Alania“.

### Galutinė lentelė

### Auksinės rungtynės
Vladikaukazo „Alania“ ir Maskvos „Spartak“ po reguliariojo čempionato turėjo surinkę vienodai taškų, todėl buvo surengtos „auksinės rungtynės“, kurios lėmė čempionų vardo likimą.

----

* **[[FK Spartak Moskva|Maskvos „Spartak“]] nugalėjo lemiamose rungtynėse rezultatu 2:1 ir iškovojo šalies čempionų vardą.**


## 1995–1996 m. [[Rusijos futbolo taurė]]
* **[[Rusijos futbolo sistema|Rusijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Rusijoje.
* Vyksta kasmet nuo 1992 m.

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

*[[FK Lokomotiv Moskva|Maskvos „Lokomotiv“]] finale nugalėjo varžovus rezultatu 3-2 ir iškovojo šalies futbolo taurę.*
-----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: čempionų sąrašas
: sezonų turnyrinės lentelės
: futbolo taurės turnyrai
: 1996 m. Aukščiausioji lyga
* Wildstat duomenys
Natanas Naftalis

**Natanas Naftalis** (; 1887 m. vasario 7 d. Kaune, Rusijos imperija – 1945 m. Dachau koncentracijos stovykla, Vokietijos Reichas) – Vokietijos ir Lietuvos verslininkas, Portugalijos garbės konsulas Klaipėdoje. 

## Biografija
Dar būdamas jaunas apsigyveno Klaipėdoje, kuri tuo metu priklausė Prūsijos karalystei. 1906 m. jam suteikta šios valstybės pilietybė. 1920–1923 m. buvo renkamas Klaipėdos prekybos rūmų antruoju viceprezidentu. Kai Kraštas įėjo į Lietuvos Respublikos sudėtį, verslininko N.Naftalio įtaka Klaipėdoje dar labiau sustiprėjo: jis tapo *Degtinės ir likerių fabriko* bei *Viešbučių užsiėmimų AD* priežiūros tarybų nariu, keliems dešimtmečiams buvo Akcinio alaus bravoro priežiūros tarybos pirmininku. Nuo 1933 m. perėmė tėvo Volfo Naftalio verslą – užsiėmė prekyba mediena. Paskirtas Portugalijos Respublikos garbės konsulu Klaipėdai. Už veiklą buvo apdovanotas Lietuvos Respublikos ordinu.

Krašte stiprėjant nacistinėms nuotaikoms, priverstas išvykti gyventi į Kauną. Kai Lietuvą užėmė hitlerinė Vokietijos kariuomenė, N. Naftalis buvo suimtas ir įkalintas Kauno gete. 1944 m. pervežtas į Dachau koncentracijos stovyklą, kur žuvo.

Klaipėdoje išliko Volfo (tėvo) ir Natano Naftalių gyvenamieji namai (Liepų g. 2 ir 4). 

## Išnašos
Šaudymas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Sportinis šaudymas]] 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko 27-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Tokijo olimpiadoje pirmą kartą vyko mišrių komandų varžybos. Kinijos nacionalinė rinktinė pelnė daugiausiai medalių.

## Programa
Lyginant su 2016 m. sportinis šaudymas prarado dalį leidžiamos sportininkų kvotos: nuo 390 sportininkų iki 360 šaulių kvotos. Siekiant lyčių lygybės buvo sumažintas vyrų rungčių skaičius. Iš programos pašalintos trys istorinės vyrų rungtys: vyrų šaudymas pistoletu iš 50 m atstumo (olimpinėje programoje buvo nuo 1896 m.), vyrų šaudymas iš šautuvo gulomis (olimpinėje programoje buvo nuo 1912 m.) ir vyrų dupletas (olimpinėje programoje buvo nuo 1996 m.). Vietoje to į programą įtrauktos trys mišrių lyčių porų rungtys tranšeto, orinio pistoleto ir orinio šautuvo varžybose. Tai pirmas kartas nuo 1920 m. kai į programą grįžo komandinės varžybos.

## Medalininkai

### Vyrai

### Moterys

### Mišrios komandos

## Nuorodos
* Tokijas 2020
Rusijos futbolas 1995 m.

**[[Rusija|Rusijos]] futbolo varžybos [[1995]] m.**
*  prasidėjo 1995 m. pavasarį, baigėsi 1995 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 1994 m. rudenį, finalas įvyko 1995 m. pavasarį.

## 1995 m. Aukščiausioji lyga
* **Rusijos Aukščiausioji lyga** – pirmos pakopos, aukščiausioji lyga.
* 1995 m. dalyvavo 16 komandų.
* Vladikaukazo „Alania“ tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

## 1994–1995 m. [[Rusijos futbolo taurė]]
* **[[Rusijos futbolo sistema|Rusijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Rusijoje.
* Vyksta kasmet nuo 1992 m.

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

*[[FK Dinamo Moskva|Maskvos „Dinamo“]] finale tik po baudinių serijos palaužė varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.*
-----
------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: čempionų sąrašas
: RSSSF: sezonų turnyrinės lentelės
: Rusijos futbolo taurės turnyrai
: 1995 m. Aukščiausioji lyga
* Wildstat duomenys
Helisota

**UAB „Helisota"** – sraigtasparnių remonto ir techninio aptarnavimo bendrovė. „Helisota“ atlieka sraigtasparnių kapitalinio remonto, techninio aptarnavimo, modernizavimo darbus, tiekia aviacines detales, atlieka sraigtasparnių techninę priežiūrą ir aptarnavimą užsakovų bazėse. Bendradarbiauja su valstybinėmis ir privačiomis įmonėmis daugiau kaip 40 pasaulio šalių.

## Istorija
1997 m. buvo įkurta „Helisota“.

2003 m. Lietuvos civilinės aviacijos administracija sertifikavo „Helisota“ kaip techninės priežiūros, remonto ir atnaujinimo organizaciją, galinčią prižiūrėti sraigtasparnius, jų dalis ir prietaisus.

2006 m. Mil Maskvos sraigtasparnių gamykla autorizavo „Helisota“ kaip atnaujinimo organizaciją, galinčią atlikti skirtingus atnaujinimo darbus MI tipo sraigtasparniams ir jų modifikacijoms.

2007 m. „Helisota“ buvo pripažinta „Robinson Helicopter Co.“ kaip techninės priežiūros centras Robinson R44 tipo sraigtasparniams.

2008 m. „Helisota“ buvo sertifikuota Lietuvos CAA kaip EASA Part 147 techninės priežiūros mokymų organizacija.

2011 m. „Helisota“ buvo apdovanota Tarptautinio aviacijos komiteto sertifikatu. Šis sertifikatas patvirtina, jog „Helisota“ atitinka Part 145 reguliacijas ir įmonė yra patvirtinama kaip sraigtasparnių techninės priežiūros ir atnaujinimo organizacija.

2013 m. „Helisota“ tapo „Avia Solutions Group“ dalimi.

2016 m. „Helisota“ praplėtė savo MRO paslaugas pradėdama siūlyti priežiūrą Airbus H120, H135 ir H145 sraigtasparnių modeliams pagal EASA sertifikuotus standartus.

## Aptarnaujami orlaiviai
Helisota aptarnauja šiuos orlaivius:

* Mi-8 (Mi-8T, Mi-8P, Mi-8PS)
* Mi-8MT (Mi-17)
* Mi-8MTV-1 (Mi-17-1V)
* Mi-8AMT and Mi-171
* Mi-172
* Robinson
* Airbus

## Apdovanojimai
* 2011 m. kasmetinėje Lietuvos pramoninkų konfederacijoje Helisota buvo pripažinta „Lietuvos metų eksportuotoju 2010“.
* 2017 m. UAB „Helisota“ dalyvavo „Aš myliu savo įmonę“ konkurse ir laimėjo M įmonių kategorijoje.

## Sertifikatai
Helisotai priklauso sekantys sertifikatai:

* Tarpautinio aviacijos komiteto patvirtinto atnaujinimo ir remonto centro sertifikatas;
* Lietuvos CAA patvirtinto remonto centro (EASA Part 145);
* Robinson R44 sertifikatas;
* Ukrainos Valstybinės Aviacijos Administracijos sertifikatas Part-145;
* ASA-100 sertifikatas;
* ISO 9001:2015 kokybės užtikrinimo sertifikatas;
* GosNII GA sertifikatas;
* AQAP 21110:2016 sertifikatas;
* Lietuvos Respublikos transporto kompetencijų agentūros sertifikatas; 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Markučių tvenkinys

**Markučių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus miesto pietrytinėje dalyje – Markučiuose. Sudarytas šaltiniuotoje vietoje užtvenkus bevardį upelį (Vilnios intakas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,16 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 133,8 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Į pietus iškart telkšo mažesnis (0,17 ha) tvenkinys. Tvenkinį supa Markučių dvaro parkas.

## Šaltiniai
Beisbolas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Beisbolas]] 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko 6-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Tokijo olimpiadoje beisbolo varžybos vyko pirmą kartą nuo 2008 m.

Japonijos vyrų rinktinė pirmą kartą laimėjo olimpinį beisbolo turnyrą.

## Stadionai

## Kvalifikacija

## Medalists

## Galutinė rikiuotė

## Nuorodos
* Tokijas 2020
2019 m. Europos beisbolo čempionatas

**2019 m. Europos beisbolo čempionatas** – 35-asis Europos geriausiųjų komandų beisbolo čempionatas ir 6-asis kuris vyko Vokietijoje.

2017 m. atranką įveikė ir čempionate pirmą kartą turėjo dalyvauti Lietuvos vyrų rinktinė, kuri lemiamose atrankos varžybose nugalėjo Rusijos rinktinę rezultatu 8-3. 2018 m. liepą pakeitus taisykles iš Lietuvos kelialapis atimtas, o rinktinė papildomose atrankos varžybose pralaimėjo Austrijos rinktinei.

Pirmąsias penkias vietas iškovojusios komandos pelnė teisę dalyvauti atrankoje į beisbolo varžybas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

## Kvalifikacija

## Grupinės varžybos
### A grupė

### B grupė

## Atkrentamosios varžybos

## Nuorodos
* Europos beisbolo konfederacija
József Sákovics

**Josefas Sakovičas** (; 1927 m. liepos 26 d. – 2009 m. sausio 2 d.) – Vengrijos fechtotojas. Jis laimėjo vieną sidabro ir du aukso medalius dvejose olimpinėse žaidynėse.

Žmona – Lídia Sákovicsné Dömölky, fechtuotoja, olimpinė čempionė.

## Šaltiniai
Turniškių II tvenkinys

**Turniškių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurinėje dalyje – Verkiuose. Sudarytas užtvenkus Turniškių upelį (Neries intakas) 1,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,36 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 99,2 m. Krantai žemi. Šiaurinė tvenkinio dalis plačiai užpelkėjusi. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija. Pasroviui nutįsusi 6 mažų tvenkinukų kaskada. Tvenkinį supa Verkių miškas. Pietine pakrante nutiesta Verkių gatvė.

## Šaltiniai
Alaburdiškių tvenkinys

**Alaburdiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus rajone, 3 km į pietvakarius nuo Medininkų. Sudarytas užtvenkus Bienės upę (Merkio intakas) 11,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,16 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 237,9 m. Krantai žemi. Šiaurinėje pakrantėje plyti ~ 2 ha pelkė. Aplink tvenkinį – pievos ir dirbami laukai. Šalia yra Alaburdiškių viensėdis. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias .

## Šaltiniai
Selma Riza

**Selma Riza ** (1872 m. vasario 5 d. – 1931 m. spalio 5 d.) - pirmoji turkų žurnalistė. Ji taip pat buvo viena iš ankstyvųjų romanų rašytojų Turkijoje. Po jos mirties jos giminės priėmė pavardę *Feraceli*, todėl kartais ji yra žinoma kaip *Selma Rıza Feraceli*.

## Biografija
Selma Riza gimė 1872 m. vasario 5 d. Jos tėvas buvo Ali Rıza, Osmanų imperijos diplomatas Austrijoje-Vengrijoje.

Įgijusi išsilavinimą pas privačius mokytojus Konstantinopolyje, 1898 m. ji nuvyko į Paryžių, ten sutiko savo vyresnįjį brolį Ahmet Rıza, kuris buvo Jaunųjų turkų judėjimo narys. Ji studijavo Sorbonos universitete.

Mirė 1931 m. spalio 5 d.

## Šaltiniai
Kaisa Mäkäräinen

**Kaisa Makarainen** (, g. 1983 m. sausio 11 d. – suomių biatlonininkė, pasaulio čempionė ir triskart pasaulio taurės laimėtoja.

## Karjera
Kaisa Makarainen iki 2003 m. treniravosi ir dalyvavo slidinėjimo varžybose. Nuo 2004 m. Suomijos biatlono komandos narė. 2005 m. debiutavo biatlono pasaulio čempionate. 2010 m. debiutavo Vankuverio žiemos olimpinėse žaidynėse. 2011 m. biatlono pasaulio čempionate laimėjo aukso medalį persekiojimo rungtyje. Kaisa Makarainen tris kartus laimėjusi didžiąją biatlono pasaulio taurę. 
## Pasiekimai
* **[[Biatlonas olimpinėse žaidynėse|Žiemos olimpinės žaidynės]]**
** 2018 m. Pjongčangas 
** 2014 m. Sočis 
** 2010 m. Vankuveris 

* **[[Biatlono pasaulio čempionatai]]**
** 2017 m. – bronzos medalis (masinis startas)
** 2016 m. – bronzos medalis (masinis startas)
** 2015 m. – aukso medalis (15 km asmeninės lenktynės)
** 2012 m. – bronzos medalis (masinis startas)
** 2011 m. – aukso medalis (persekiojimo lenktynės), sidabro medalis (sprintas)

* **[[Biatlono pasaulio taurė]]**
** Bendrosios įskaitos taurėje: **1 vieta** 2010/11, 2013/14, 2017/18; 2 vieta 2014/15; 3 vieta 2016/17, 4 vieta 2011/12, 2015/16, 5 vieta 2012/13;
** Taurės etapai: 23 kartai – I vieta, 31 – II vieta, 23 – III vieta

## Nuorodos
* K. Makarainen profilis
Barbara Karinska

**Varvara Jmoudsky** arba **Barbara Karinska** arba **Karinska** (1886 m. spalio 3 d. – 1983 m. spalio 18 d.), Niujorko miesto baleto kostiumų dizainerė. Ji yra vienintelė dizainerė laimėjusi Capezio šokių apdovanojimą.

Kartu su Dorothy Jeakins, 1948 m. ji laimėjo oskarą už kostiumų dizainą filme *Joan of Arc* ir buvo nominuota 1952 m. Samuel Goldwyn miuzikle *Hansas Kristianas Andersenas*.

## Biografija
Barbara Karinska gimė Rusijos imperijoje (dabar Ukraina). Ji buvo trečioji ir vyriausioji iš dešimties vaikų šeimoje. Studijavo teisę Charkovo universitete ir 1908 m. ištekėjo už Aleksandro Moïssenko.

1923 m. N. S. Karinsky atvyko į Niujorką, kur nemokėdama anglų kalbos, ji dirbo įvairius sunkius darbus, tarp jų vairavo ir taksi.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Costumes by Karinska by Toni Bentley, Lincoln Kirstein Publisher: Abrams, Harry N., Inc. 192 pages, 242 illus. (including 78 in color) September 1995  
*New York City Ballet website
*NY Times obituary by Anna Kisselgoff, October 19, 1983
* Barbara Karinska Collection at Ailina Dance Archives
Svilaja

**Svilaja** – kalnagūbris Dalmatijos regione, Kroatijoje. Priklauso Dinarų kalnynui.

Aukščiausios viršūnės – Svilaja arba Batas 1508 m virš jūros lygio.

Šiaurinės kalnagūbrio dalys yra pavojingos, nes Kroatijos nepriklausomybės karo metu buvo užminuotos.

## Šaltiniai
Valerijus Borčinas

**Valerijus Borčinas** (;  1986 m. rugsėjo 11 d.) - Rusijos lengvaatletis, ėjikas, 2008 m. laimėjęs olimpinį aukso medalį ir 20 km nuotolio pasaulio čempionas.

## Biografija
Gimė Povadimovo kaime netoli Saransko, dabar tai yra Mordvijos teritorija. Pabandęs sunkiąją atletiką ir ilgo nuotolio bėgimą bėgimą jaunystėje, pradėjo praktikuoti sportinį ėjimą.

### Diskvalifikacija
2015 m. sausio 20 d. Borčinas buvo diskvalifikuotas 8 metams, nuo 2012 m. ir jo rezultatai laikotarpyje tarp 2009 m. liepos 14 d. ir 2012 m. rugsėjo 3 d. buvo anuliuoti. 

## Šaltiniai
Ylgazo kalnai

**Ylgazo kalnai** () – kalnagūbris šiaurės vakarų Turkijoje, Ylgazo kalnų nacionalinio parko dalis. Aukščiausia viršukalnė – Bujukadžetas (2587 m). Ilgazo kalnų ilgis siekia apie 150 km vakarų-rytų kryptimi.

Ylgazo kalnai, ypač šiauriniai šlaitai, yra padengti tankiu mišku. Todėl miškas dar vadinamas „medžių jūra“ (). Laukiniai gyvūnai, gyvenantys miškingose ​​vietovėse, yra raudonieji elniai, stirnos, elniai, šernai, rudieji lokiai, pilkieji vilkai, europinai šakalai, gemzės. 1996 m. Ylgazo kalnuose buvo aptikta nauja vabzdžių rūšis ().

Yra slidinėjimo trasos.
Akmenos tvenkinys

**Akmenos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus rajone, 8,5 km į šiaurę nuo Paberžės. Sudarytas užtvenkus Akmenos upę (Širvintos intakas) 1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,01 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 140 m. Krantai aukštoki. Pietinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Pietinis ir vakarinis krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Maseliškių kaimas, šiaurinėje – Santakos kaimas. Į rytus nutiestas kelias .

Tvenkinys įrengtas 1973 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Kazanės keleivinė geležinkelio stotis

**Kazanės traukinių stotis** () – geležinkelio stotis Tatarstano sostinėje Kazanėje, Rusijoje.

## Apžvalga
Pagrindinis stoties pastatas pastatytas 1896 m., priemiesčio terminalas – 1967 m. (renovuotas 2005 m.). Traukinių stotis aptarnauja 36 tolimojo susisiekimo traukinių maršrutus. Per metus per stotį keliauja daugiau kaip 8 mln. keleivių.

## Traukiniai
Traukinių maršrutai, einantys per Kazanę:

* Maskva – Kazanė
* Jekaterinburgas – Maskva
* Žemutinis Naugardas – Kazanė
* Sankt Peterburgas – Kazanė
* Novosibirskas – Adleris
* Adleris – Kazanė

## Galerija

File:Kazan-railstation-n.jpg|Stotis naktį
File:Kazan Railway station 08-2016 img2.jpg|Naujasis stoties fasadas
File:Train Station Waiting Room - Kazan - Russia.JPG|Stoties pagrindinė salė
File:kazan-railstation-suburban.jpg|Priemiestinio terminalo pastatas
File:kazan-railstation-adm.jpg|Administracinis pastatas
File:Kazan-train-station-7407.jpg|Platformos
File:kazan-railstation-tracks.jpg|Bėgiai


## Nuorodos