open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaukėnas

* Marijus Kaukėnas – politikas;
* Rimantas Kaukėnas – krepšininkas;
* Tomas Kaukėnas – biatlonininkas.
1987 m. Zagrebo Tarpzoninis turnyras

**1987 m. Zagrebo tarpzoninis šachmatų turnyras** – tai pasaulio čempionato ciklo (1987–1989) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko trys turnyrai. Vienas iš keturioliktojo ciklo tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1987 rugpjūčio 1 – 23 d. Zagrebe.

## Turnyras
17 dalyvių iš 13-kos šalių kovojo dėl trijų kelialapių į 1988/90 m. Kandidatų mačus.
### Dalyviai
Pakviesti už aukštus reitingus (1987 m. sausio 1 d.):

 Viktoras Korčnojus,  Jaseras Seiravanas,  Predragas Nikoličius,  Eugenijus Torė,  Levas Polugaevskis.

Iš 14-ojociklo zoninių turnyrų dalyvavo 11 žaidėjų:

 Janas Elvestas,  Hesus Nogeiras,  Hulio Granda Suniga,  Večiaslavas Eingornas,  Jehudas Griunfeldas,  Jožefas Pinteris,  Krunoslavas Hulakas,  Vencislavas Inkiovas,  Draganas Barlovas,  Jorgas Hiklis. 

Vietoj  I. Ivanovo žaidė:  Fletčeris Baragaras.

### Rezultatai
Turnyrą laimėjo  V. Korčnojus – 11 taškų. 2-3 vietas pasidalijo J.  J. Seiravanas ir J. Elvestas – po 10 taškų. Jie visi pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus.

### Lentelė

Pasaulio šachmatų čempionato 14-tasis Tarpzoninis turnyras, Zagrebas 1987 rugpjūčio 1 – 23 d.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1988/90 m. Kandidatų mačus

Dėl atsarginio žaidėjo vietos 1987 m. lapkričio mėn Havanoje žaidė P. Nikoličius, Ch. Granda ir Ch. Nogeiras. Nugalėjo P. Nikoličius su 6 taškais, aplenkęs Ch. Grandą – 4 taškai, H. Nogeiras – 2. Kadangi Kandidatų mačuose niekas neatsisakė dalyvauti, todėl atsarginio žaidėjo neprireikė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
1987 m. Zagrebo tarpzoninio turnyro partijos
Alkas (Kruostas)

**Alkas** – upelis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone; Kruosto kairysis intakas. Prasideda Kalnaberžės miške, 0,5 km į rytus nuo Vincgalio. Teka laukais į pietus, nuo Ramėnų – į pietryčius. Įteka į Kruostą 4,8 km nuo jo žiočių.

Greta Alko yra Ramėnų kaimas.

Pavadinimas kildinamas nuo žodžių *alka* („balokšnis, tvenkinys“; „vieta ant kalno, kur degintos aukos“) bei *[[alkas]]* („kalnas su šventviete, stabas“). Tokios kilmės vandenvardžių Lietuvoje yra 12.

## Šaltiniai
Will Forte

**Orville Willis „Will“ Forte IV** (g. 1970 m. birželio 17 d. Alamedos apygardoje, Kalifornijoje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorius, komikas ir scenaristas. Vaidina daugiausiai televizijoje.

Will Forte geriausiai žinomas iš NBC televizijos šou „Saturday Night Live“, kuriame buvo vienas iš laidos aktorių. Šou dirbo aštuonerius metus (2002–2010). Atliko pagrindinį vaidmenį filme „MacGruber“ (2010). Situacijų komedijoje „30 Rock“ (2006–2013) aktorius yra atlikęs pagrindinės serialo personažės Dženos Maroney vaikino Paul L’Astnamé vaidmenį. Vaidino keliolikoje serijų.
Skaudinis

**Skaudinis** – upelis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone; Kruosto kairysis intakas. Prasideda Puodžių kaimo apylinkėse, 1,5 į šiaurės rytus nuo Šlapaberžės. Teka į pietus, prateka skersai Kalnaberžės mišką. Už jo pasuka į pietryčius, o žemupyje giliu slėniu vėl ten pietų link. Įteka į Kruostą 2,9 km nuo jo žiočių, į šiaurę nuo Kutiškių.

Greta Skaudinio yra Puodžių, Vaidatonių ir Mociūnų kaimai. Ties Skaudinio ir Kruosto santaka stūkso Vaidatonių piliakalnis.

Upėvardis kildinamas nuo žodžių *skaudrus* („sraunus, aštrus, stiprus, ūmus, greitas“) bei *skaudus* („smarkus, aštrus, žvarbus“).

## Intakai
Visi kairieji:

## Šaltiniai
Futa Toro imamatas

**Futa Toro** (fulbių kalba: *Fuuta Tooro*) – istorinė Afrikos valstybė, 1776–1877 m. egzistavusi dab. šiaurės Senegalo ir pietų Mauritanijos teritorijoje, to paties pavadinimo Futa Toro aukštumose.

Ją sukūrė fulbių tauta, ir tai buvo viena fulbių džihado valstybių.

## Istorija
Fulbiai tukulerai šiose vietose gyveno nuo senų laikų ir buvo sukūrę regione Tekrūro bei Denankės karalystes. Nuo XVI a. jų tradicinę kultūrą stipriai paveikė islamas, dėl ko susiformavo dabartinės fulbių vertybės ir kultūra. Denankės monarchai, nepaisydami stipraus islamo plitimo, išlaikė ir propagavo afrikietišką religiją, taip sukeldami įtampą tarp musulmoniškų ir pagoniškų krašto gyventojų.

XVII a. ši įtampa visame Senegambijos regione peraugo į fulbių džihadą, kurį propagavo radikaliai nusiteikę musulmonai. Jo kūrėjai buvo Futa Toro musulmonų mokslininkų klasė, vadinamieji torodbiai, įtakojami berberų musulmonų iš šiaurės. 1677 m. jie bandė įvykdyti perversmą Denankėje, bet jam nepavykus migravo į pietus. Čia, įsitvirtinę Bambuko ir kitose aukštumose, jie toliau vystė radikaliojo islamo idėjas.

Pačioje XVII a. pabaigoje džihadistai įkūrė musulmonišką teokratinę Bundu valstybę, o 1725 m. jie paėmė valdžią Futa Džalone toliau pietuose. Jų įtaka ilgainiui grįžo ir į Denankę, kur musulmonai, vadovaujami Suleimano Baalio 1769 m. pradėjo perversmą. 1776 m. jiems pavyko nuversti Denankės valdančiąją dinastiją, tačiau mirus Suleimanui, valdžią perėmė Abd al-Kaderis.

Taip įkurta Futa Toro valstybė, kurios valdymas buvo tvarkomas teokratiniu principu. Valdovai titulavosi imamais, kurie fulbių kalba vadinosi *almaami*. Imamais galėjo tapti tik dviejų giminių, Lih ir Wan, atstovai. Jie buvo renkami įtakingų vietos vadų *jaggorde*, kurie sudarė pastovią rinkimų tarybą.

Nauja valstybė buvo agresyviai nusiteikusi kaimynių atžvilgiu, siekdama plėsti radikalųjį islamą. Ji nugalėjo musulmoniškas valstybes šiaurėje – Trarzą ir Brakną, kariavo su Kajoru ir Vaalo pietuose. Futa Toro dėka fulbių džihado idėjos plito tolyn į rytus, į Vakarų Sahelį.

Po pirmojo almaami mirties centrinė valdžia sumenko, galią įgijo vietiniai vadai. Imamas išlaikė nominalią valdžią tik šalies centre. Be to, XIX a. viduryje Futa Toro imamatas atsidūrė tarp dviejų augančių galybių – prancūzų vakaruose ir džihadistinės Tukulerų imperijos rytuose. Pastarosios grėsmė ir nuolatiniai siaubiamieji žygiai privertė Futa Toro vadus gerinti santykius su prancūzai ir ilgainiui tapti priklausomais nuo jų.

1857 m. prancūzai apgynė Futa Toro nuo Tukulerų imperijos valdovo Umaro Talio, bet tai reiškė prancūzų įsitvirtinimą šalyje. Tai buvo oficialiai padaryta 1860 m. sutartimi, kuria prancūzai ir Umaras Talis pasidalino Sahelį, Futa Torą pripažįstant pirmiesiems. Kuomet 1891 m. mirė paskutinis imamas Abd al-Bubakaris, prancūzai inkorporavo Futa Toro į Senegalo koloniją.

## Imamai
* Abd al-Kediris (1776–1804)
* *nežinomi valdovai* (1804–1859)
* Mustafa (1859–1868)
* Ahmadu Sego (1868–1875)
* Abd al-Bubakaris (1875–1891), Senegalo kolonijoje 1877–1891
Paganinis (filmas)

**Paganinis** – 1989 m. sukurta biografinė drama apie garsųjį XIX a. smuiko virtuozą Nikolo Paganinį. Filmo scenarijų ir pagrindinį vaidmenį sukūrė vokiečių aktorius Klaus Kinski, kuris juostą ir režisavo.  Tai paskutinis aktoriaus filmas.

Juostoje Paganinio sūnaus vaidmenį atliko Kinskio sūnus Nikolajus, o mylimosios – tuometinė jo sužadėtinė Debora Caprioglio, titruose pristatoma kaip „Debora Kinski.“

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Klaus Kinski – Nikolo Paganini
* Debora Caprioglio – Antonija Bijanči
* Nikolai Kinski – Achilas Paganinis
* Tosca D'Aquino – Andžolina Kavana
Kaputdžuchas

**Kaputdžuchas** arba ***Kapydžykas*** (, ) – viršukalnė Kaukazo kalnuose, Armėnijos kalnyne, aukščiausia Zangezūro kalnagūbryje. Aukštis 3905 m, stūkso ties Armėnijos ir Azerbaidžano (Nachičevanės AR) siena. Yra nedidelių ledynų.

## Išnašos
Jakob Geri

**Jakob Geri** dar žinomas kaip **Jack Gering** (1901 m. rugsėjo 18 d. Sedoje, Rusijos imperija – 1974 m. gruodžio 18 d. Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės teisininkas, politikas, nuo 1950 m. lapkričio iki 1951 m. spalio buvo Izraelio industrijos, prekybos ir darbo ministras.

## Biografija

Gimė 1901 m. rugsėjo 18 d. Sedoje. Jaunystėje išvyko gyventi į Pietų Afriką. Johanesburge studijavo teisę Vitvatersrando universitete ir Johanesburgo universitete. Baigęs studijas kelerius metus dirbo teisininku Pietų Afrikoje, o 1934 m. emigravo į Izraelį. 1935 m. paskirtas įmonės *Africa Israel Investments* sekretoriumi. 1950 m. lapkričio 1 d. buvo paskirtas Izraelio industrijos, prekybos ir darbo ministru, kuriuo buvo iki 1951 m. spalio 8 dienos. Pasitraukęs iš politikos tapo Pietų Afrikos įmonių, veikiančių Izraelyje vadovu. Mirė 1974 m. gruodžio 18 dieną.

## Nuorodos

* Profilis Kneseto tinklalapyje;
Kazimieras Narutavičius

**Kazimieras Narutavičius** (1904 m. vasario 7 d. Brėvikiuose, Rusijos imperija – 1987 m. gegužės 22 d. Poznanėje, Lenkijos Liaudies Respublika) – agronomas, politinis veikėjas.

## Biografija

Gimė 1904 m. vasario 7 d. Brėvikiuose, Lietuvos Nepriklausomybės akto signataro Stanislovo Narutavičiaus ir Joanos Bilevičiūtės-Narutavičienės šeimoje. 1924 m. baigė lenkišką Kauno Adomo Mickevičiaus gimnaziją. Vėliau išvyko studijuoti į Nansi miestą Prancūzijoje, kur studijavo agronomijos inžineriją. Vėliau praktikavosi Danijoje.

Grįžęs į Lietuvą, 1934–1938 m. dirbo emisaru, kur jo užduotis buvo sureguliuoti Lietuvos ir Lenkijos diplomatinius santykius. 1940 m. Lietuvą okupavus sovietams buvo suimtas ir ištremtas į Altajaus kraštą, kur dirbo žvejybos pramonėje. 1947 m. K. Narutavičiui buvo leista išvykti gyventi į Lenkiją, kur jis apsistojo Poznanės mieste ir dirbo tekstilės pramonėje. Mirė 1987 m. gegužės 22 d. Poznanėje.

## Nuorodos
* Už kiekvieno didžio vyro – didi moteris! ;

## Literatūra

* Jackiewicz Mieczysław, „Polacy na Litwie 1918–2000“ (słownik biograficzny), Warszawa 2003
Natália Kelly

**Natalija Keli** (; g. 1994 m. gruodžio 18 d.) – Austrijos dainininkė, gimusi Hartforde, Jungtinėse Amerikos Valstijose. Keli šiuo metu gyvena Bad Feslau mieste, Žemutinėje Austrijoje. Natalija atstovavo Austrijai 2013 m. Eurovizijos dainų konkurse Malmėje, Švedijoje, su daina „Shine“.

## Diskografija

### Albumai
* „Natália Kelly“ (2013 m.)

### Singlai
* „Shine“ (2013 m.)
* „Face the Day“ (2013 m.)

## Nuorodos

* Facebook puslapis

|-
Kara Kojunlu

**Kara Kojunlu** (arba Juodųjų avių turkomanai) buvo šiitų tiurkų ogūzų genčių sąjunga, kuri valdė Armėniją (nuo 1410 m.), Azerbaidžaną, šiaurės vakarų Iraną, Rytų Turkiją ir Iraką 1375–1468 m.

Kara Kojunlu įkūrė savo sostinę Herate, Rytų Persijoje, ir buvo Jalairidų vasalai Bagdade ir Tabrize nuo 1375 m., kai jų svarbiausios genties vadas valdė Mosulą. Tačiau jie sukilo prieš Jalairidus ir iškovojo nepriklausomybę, kai jų vadas Kara Jusufas užėmė Tabrizą. 1400 m. Timūras nugalėjo Kara Kojunlu armiją ir Kara Jusufas pabėgo į Egiptą pas mameliukus. 1406 m. jis su armija grįžo ir atkovojo Tabrizą. Kara Kojunlu stiprėjimas prisidėjo prie jų valdovų Jalairidų žlugimo. Nepaisant vidinių kovų tarp Kara Jusufo palikuonių po jo mirties 1420 m. ir timūridų grėsmės Kara Kojunlu tvirtai laikėsi savo teritorijoje.

## Jahan Šachas

Jahan Šachas sudarė taiką su timūridu Šachruchu, bet ji neišsilaikė. Po Šachrucho mirties 1447 m. Kara Kojunlu prijungė dalį Irako ir rytinės Arabijos pusiasalio dalies bei timūridų valdytą vakarų Iraną. Nors Jahan Šachas išplėtė imperijos valdas jam trukdė maištingi sūnūs ir beveik nepriklausomi Bagdado valdovai, kuriuos jis išvijo 1464 m. Jahan Šachas bandė atimti Dijarbakyrą iš Ak Kojunlu, bet tai baigėsi jo mirtimi ir Kara Kojunlu valdžios regione pabaiga. 1468 m. Ak Kojunlu vadas Uzunas Chanas (1452–1478 m.) nugalėjo Kara Kojunlu, užkariavo Iraką, Azerbaidžaną ir Vakarų Iraną.

## Kara Kojunlu Armėnijoje

Kara Kojunlu užėmė Armėniją 1410 m. To meto armėnų istorikas Tovma Metsopetsi teigia, kad Kara Kojunlu apdėjo armėnus dideliais mokesčiais, bet jų valdymo pradžia buvo taiki ir buvo atstatomi miestai. Taika baigėsi iškilus Kara Iskandrui, kuris Armėnija pavertė „dykuma“, o jos gyventojus plėšė, žudė ir pavergė. Iskandro karai su timūridais ir pralaimėjimas jiems atnešė naujų nelaimių Armėnijai, nes daug jų atsidūrė vergovėje ar turėjo bėgti į kitas šalis. Iskandras bandė taikytis su armėnais, padaręs armėną Rustumą iš kilmingos šeimos savo patarėju.

Per galutinį Timūridų įsiveržimą į regioną jie įtikino Iskandro brolį Jihanšachą sukilti. Jis persekiojo armėnus Siunike, jo armija nusiaubė Tatevo vienuolyną. Bet netgi Jihanšachas bandė gerintis armėnams, dalino žemes jų kilmingiesiems, atstatė bažnyčias, leido persikelti armėnų vyskupui (katolikui) į Ečmiadziną 1441 m. Vis gi armėnų miestai labai kentėjo nuo Jihanšacho, kol galiausiai jį nugalėjo Ak Kojunlu.

## Išnašos
Nidos civilinės kapinės

**Nidos civilinės kapinės** – veikiančios naujosios kapinės Nidoje. Šiuo metu Neringoje yra šešios kapinės, tačiau veikiančių kapinių statusą turi tik Nidos gyvenvietės civilinės kapinės Kuršių gatvėje ir Juodkrantės gyvenvietės civilinių kapinių dalis. Neringos savivaldybės Tarybos sprendimu neveikiančiomis kapinėmis paskelbtos Pervalkos gyvenvietės senosios kapinės bei Nidos kopų apželdintojų senosios kapinės.
Riboto laidojimo statusą turi Preilos gyvenvietės evangelikų liuteronų senosios kapinės bei Nidos senosios liuteronų-evangelikų kapinės.

Naujųjų kapinių 110 a sklypas yra atokesniame miško masyve gyvenvietės šiaurinėje pusėje, Kuršių gatvėje. Vakariniame kampe įrengti raudono mūro įėjimo vartai, rytiniame – koplyčia. 1984 m. kapinėse pagal Rimanto Jauniškio projektą iškilo postmodernistinių formų raudonų plytų šarvojimo salė, tačiau ji tarp gyventojų neprigijo, todėl stūkso nenaudojama. Perimetru nutiesta medinė tvora su masyviais mūrytais atraminiais stulpais. Yra atstatytas Tremtinių kryžius.

## Istorija
Kapinės įrengtos 1984 m. naujai skirtame sklype, kartu pastatant ir koplyčią. Statinio architektas – Rimantas Jauniškis, suprojektavo – Vilniaus Komprojektas. 

2007 m. vykdant teritorijos valymą nuo menkaverčių krūmų, buvo iškirsta ir 40–50 metų amžiaus 70 saugotinų paprastosios pušies želdinių. Kilęs konfliktas tarp kirtimo darbus vykdžiusių vietos komunalininkų ir Kuršių nerijos nacionalinio parko direkcijos buvo sprendžiamas teismuose, padaryta žala gamtai siekė 60 tūkst. Lt.

## Kolumbariumo projektas

Nuo 2010 m. Neringos savivaldybė pradėjo svarstyti galimybę Nidoje esančiose civilinėse kapinėse įrengti kolumbariumą, kuriame būtų laikoma iki 200 urnų su mirusiųjų palaikais. Tikimasi, kad tai padėtų išspręsti laidojimo vietų stokos problemą. Urnų laikymo patalpas planuojama įrengti kapinių koplyčioje, nekeičiant jos eksterjero. Transformuojant statinio paskirtį būtų įstatomi vitražai, suteikiantys sakrališką vertę.

## Taip pat skaitykite
* Nidos etnografinės kapinės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nidos kapinių kolumbariumas
Robin Stjernberg

**Robinas Džeimsas Olofas Šernbergas** (; g. 1991 m. vasario 22 d. Hesleholme, Švedijoje) – švedų pop dainininkas. Jis atstovavo Švedijai 2013 m. Eurovizijos dainų konkurse, Malmėje su daina „You“ *()*.

## Karjera

### Melodifestivalen ir 2013 m. Eurovizija

Šernbergas dalyvavo Švedijos nacionalinėje atrankoje *Melodifestivalen* su daina "You". Jis koncertavo ketvirtajame pusfinalyje, kuris vyko 2013 m. vasario 23 d. Malmės arenoje, Malmėje ir kitais atlikėjais, kurie užėmė 3-4 vietas, pateko į "antrojo šanso" turą, kuris kovo 2 dieną vyko Löfbergs Lila arenoje, Karlstade. Į "antrojo šanso" turą, jis buvo geriausias tarp keturių dainų po pirmųjų dviejų turų balsavimo, ir jis laimėjo savo dvikovą prieš Martin Roliński. Jis dalyvavo Melodifestivalen finale kovo 9 dieną. Jis atstovavo Švedijai 2013 m. Eurovizijos dainų konkurse Malmėje, surinkdamas 62 taškus ir užėmė 14 vietą. Robino Šernbergo daina tapo pirmąja "antrojo šanso" daina kada nors laimėjusi Melodifestivalen atranką.

### Po dalyvavimo Eurovizijoje

2014 m. birželio 11 d. Robinas išleido singlą *Body language*. *Swedish itunes chart* užėmė 1 vietą.

## Diskografija

### Albumai
* 2012 – *My Versions*
* 2013 – *Pieces*

### Singlai
* 2012 – Scars
* 2013 – You
* 2013 – Crime
* 2014 – Body Language

## Nuorodos

* Atlikėjo tinklalapis 

|-
Baltic Business News

**Baltic Business News** () – dvisavaitinis laikraštis, ėjęs 1992–1996 m. Vilniuje anglų kalba.

## Istorija

Iki 1994 m. ėjo kaip „**Baltic News**“. Rašė politikos, ekonomikos, verslininkystės klausimais, nušvietė Baltijos šalių gyvenimą. Leido UAB „Baltijos naujienos“. Tiražas 1992 m. – 2000 egz., 1996 m. – 3000 egz.

Vyriausioji redaktorė – D. Droblytė.

## Šaltiniai
Chaim Yitzchak Bloch Hacohen

**Chaim Yitzchak Bloch Hacohen** (1865 m. rugsėjo 14 d. Plungėje, Rusijos imperija – 1948 m. vasario 17 d. Džersio Sitis, Naujasis Džersis, JAV) – Lietuvos žydų kilmės rabinas ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1865 m. rugsėjo 14 d. Plungėje. Būdamas 15 metų išvyko į Grobino ješivą. Jaunystėje daug laiko praleido studijuodamas Torą ir Talmudą. Būdamas 18 metų išvyko mokytis į Valažino ješivą, kur mokėsi pas rabiną Chaim Soloveitchik. Studijuodamas ješivoje rašė straipsnius į vietinius žydų laikraščius ir žurnalus. 1891 m. grįžo į Plungę ir čią įkūrė ješivą, kur ketverius metus dirbo talmudo mokytoju. Vienas iš žymiausių jo mokinių buvo Joselis Kaganeumanas. Baigęs darbus Plungėje buvo paskirtas dirbti į Palangą, kur jis lankė valstybinę mokyklą ir gavo išsilavinimą leidžiantį tapti valstybės pripažįstamu rabinu.

Po I pasaulinio karo baisumų rabinas nusprendė emigruoti į JAV 1922 metais. Atvykęs į JAV apsistojo Džersio Sičio mieste, kur iškart įsiliejo į vietos žydų visuomeninį gyvenimą. 1932 m. buvo išrinktas ortodoksų rabinų sąjungos prezidentu. II pasaulinio karo metu aktyviai dalyvavo įvairiuose judėjimuose siekusiuose išgelbėti Europos žydus nuo Holokausto. 1943 m. kartu su dar keliais šimtais JAV rabinų surengė protesto akciją Vašingtone siekdami atkreipti amerikos žmonių dėmesį į Europoje vykdomas žydų žudynes. Mirė 1948 m. vasario 17 d. Džersio Sityje.

## Nuorodos

* Who’s Who in American Jewry. Marquis. 1926. p. 63. (ang.);
Marijampolės laisvoji ekonominė zona

**Marijampolės laisvoji ekonominė zona** – laisvosios ekonominės zonos statusą turinti 77,73 ha pramoninės plėtros teritorija, kur klientams yra nustatytos mokesčių lengvatos ir specialiosios veiklos taisyklės, siekiant investuotojams sudaryti palankesnes veiklos sąlygas. Marijampolės laisvoji ekonominė zona įsteigta 2011 m. gruodžio 23 dieną Marijampolės apskrityje šalia magistralinio kelio . 

Zona įsteigta 49 metams, specializuojasi keturiose kryptyse *„4М: Mokslas-Mediena-Metalas-Maistas“* ir savo rinkodarą yra nukreipusi inžinerinės pramonės auditorijai.  

## Infrastruktūra

Zonoje suprojektuota 15 pramoninės paskirties gamybinių sklypų, kurių dalis skirti vidutinės taršos įmonėms. Europos Sąjungos struktūrinių fondų lėšomis kiekviename sklype įrengta infrastruktūra: elektra, vandentiekis, nuotekų ir lietaus kanalizacija, nutiesti C ir D kategorijos privažiavimo keliai, įrengtas apšvietimas, pagal poreikį atvestas dujotiekis. Marijampolės laisvoji ekonominė zona yra greta tarptautinės magistralės Via Baltika ir europinės vėžės Rail Baltica .

## LEZ įmonės
2018 m. zonoje įsikūrė įmonė Dovista, per 10 metų planuojanti investuoti virš 100 mln. eurų. 2018 metų gegužę buvo likę neišnuomota dar 20 ha. 2023 m. zonoje įsikūrė įmonė UAB MLEZ Infrastruktūra, kuri ILTE finansinės priemonės pagalba ir iš LR valstybės biudžeto lėšų LEZ sklype greitam investuotojų įsikūrimui pasiūlė A++ gamybinės paskirties 5330 m2 pastatą nuomai arba įsigijimui. LEZ teritorijas planuojama vystyti ir plėsti pagal regioninės plėtros darnaus vystymo strategiją ir tarptautinių investuotojų lūkesčius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Marijampolės laisvoji ekonominė zona „Baltic FEZ“
Kaarta

**Bambarų Kaartos karalystė** (bambarų kalba: *Kaarta Bamanan Famamara*) – istorinė Afrikos valstybė, 1753–1890 m. egzistavusi dab. vakarų Malio (Kajeso regionas) ir pietvakarių Mauritanijos (Hod el Garbio ir Asabos vilajų) teritorijoje. Ją sukūrė bambarų tauta.

## Istorija
Kaartos valstybė susiformavo istoriniame Diafanu regione. Dar XVII a. viduryje nuo Segu mieste valdžiusios bambarų kilmės dinastijos Kulibali, atskilo jos atšaka, kuri rezidavo Sunsana mieste. Kuomet XVIII a. pradžioje Segu Kulibali dinastija įkūrė Bamarų imperiją, Sunsanos Kulibali (dar vadinami Masasi) neprisijungė prie imperijos ir įkūrė atskirą Kaartos valstybę su sostine Nioro mieste.
  
Karai tarp Kaartos ir Bamarų imperijos vyko nuolat, ir Bamarų imperijos kariuomenė keletą kartų nusiaubė Kaartą. Tačiau XIX a. pradžioje Kaarta sustiprėjo ir tapo regiono lydere. Karalius Musa Kurabo vykdė karus prieš Futa Toro, 1803 m. nukariavo Chaso valstybėlę Bambuko regione. Karaliaus Bodian Mariba laikais Karta siaubė Galamo, Bondu, Salumo karalystes vakaruose.

Valdant Mamadi Kandijan (1843–1854 m.) pietuose iškilo galinga fulbių džihado valstybė Tukulerų imperija. 1854 m. Tukulerų valdovas Umaras Talis nukariavo Nioro sostinę ir išžudė visą valdovo šeimą. Kaarta buvo paversta Tukulerų imperijos vasale, o jos fama buvo skiriami iš centrinės valdžios ir lojalūs Tukulerų imperijai.

Kaartoje interesus reiškė ir prancūzai, kurie ją suvokė kaip grėsmę vasaliniam Futa Toro imamatui. 1878 m. jų ekspedicija sunaikino Sabucirės fortą ir nukariavo didelę dalį Kaartos. 1890 m. Prancūzai nukariavo likusią teritorijos dalį. 1904 m. Kaarta oficialiai aneksuota ir įjungta į Prancūzijos Vakarų Afriką.

## Fama sąrašas
Visos datos apytikrės.
* 1690–1700 Sekolo „Bemfa“
* 1700–1709 Fulakoro
* 1709–1760 Sebe
* 1760–1780 Denibabo
* 1780–1799 Sirabo
* 1799–1808 Musakura „Fulafo“
* 1808–1811 Ntinkoro
* 1811–1815 Sakhaba
* 1815–1832 Bodyan Moriba
* 1832–1843 Nyaralen Garan
* 1843–1854 Mamadi „Kandyan“
* Tukulerų imperijos vasalai:
** 1854–1867 Diringa Mori
** 1867–18.. Bussei
** 18..–18.. Dama
** 18..–18.. Allahi
** 18..–18.. Moriba
** 18..–18.. Gossi
Tvirtoji Ranka

**Tvirtoji Ranka** – 1965 m. sukurtas vesternas pagal vokiečių rašytojo Karlo Majaus romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Stewart Granger – Tvirtoji Ranka
* Pierre Brice – Vinetu
* Larry Pennell – generolas Džekas O‘Nylas
* Mario Girotti – Tobis
* Leticia Roman – Judita

## Turnys

Tvirtoji Ranka jau 10 metų  ieško savo šeimos žudiko, pravarde Generolas. Pastarasis, surinkęs didelę armiją vyrų, stengiasi išprovokuoti konfliktą tarp indėnų bei nedidelio miestelio gyventojų, kad galėtų netrukdomas šeimininkauti įsigytoje žemėje, kurioje tikisi rasti aukso. Po to, kai nužudomas komančių vado sūnus, Tvirtoji Ranka ir jo draugas Vinetu turi 3 dienas, kad rastų ir pristatytų indėnams žudiką, kitaip prasidės karas. Link miestelio pajuda kariuomenė, o indėnai ima telkti savo pajėgas.

Kol jiedu ieško kaltininko, Generolas parduoda komančiams ginklus su tuščiais šoviniais, tikėdamasis, kad susidūrime su kariuomene jie visi žus ir nebebus kliūčių ieškoti aukso.
Namai, kur širdis

**Namai, kur širdis** – lietuviškas serialas, rodytas per LNK televiziją. Pirmasis sezonas buvo rodomas 2012 m. vasarą, antrasis - 2013 m. birželio-gruodžio mėnesiais. Seriale vaidino populiariausi lietuvių aktoriai.

## Siužetas

Likimo sugniuždyta medikė Vilija (akt. Jūratė Vilūnaitė) grįžta į gimtąjį miestelį pradėti savo gyvenimo istoriją iš naujo. Deja, gimtieji namai Viliją pasitinka su įtarumu ir nepasitikėjimu. Juk ji – išpaikusi ponia iš Vilniaus. Be to, praeityje Vilija yra paskubomis palikusi savo gimtuosius namus ir pabėgusi ieškoti tikrosios laimės. O čia liko sudaužytos dvi širdys: draugai, kurie mylėjo tą pačią mergaitę ir kurių likimai, jei ne ji, gal būtų susiklostę visai kitaip (akt. Giedrius Arbačiauskas ir Darius Petkevičius). Juk vienas, gindamas merginą, nužudė žmogų ir kalėjo.

Vilija apsigyvena pas žmogų, su kuriuo tuo metu ją sieja stipriausias ryšys – savo mamą Danutę. Tačiau netrukus įsiplieskia seniai pamiršti, tačiau neužgesę santykiai. Jai pagaliau tenka susidurti su jaunystės sprendimų pasekmėmis.

Kelio atgal į miestą kol kas irgi nėra. Vilija supranta, kad nesugebės atleisti vyrui (akt. Jurgis Damaševičius), kuris išdavė ją su jos seserimi. Vilija slepia nuo vaikų tikrą skyrybų priežastį, todėl paauglė dukra motinos elgesį traktuoja kaip cinišką ir egoistišką išdavystę sunkiausiu tėvui laiku.

Juk paslaptis išaiškėjo dramatiškomis aplinkybėmis: į baisią avariją patenka jos vyras Arūnas (akt. Jurgis Domaševičius) ir sesuo Raminta. Nelaimė tampa dar skausmingesnė paaiškėjus, jog sena simpatija tarp vyro ir Vilijos jaunėlės sesers buvo virtusi aistringu romanu. Atsigavęs paliktas vyras labai pasikeitė – jis ūmus ir kategoriškas. Arūnas šantažuoja Viliją, reikalauja sugrįžti į namus ir gyventi kaip seniau.

Ar senos skriaudos užsimirš, o Vilija gaus dar vieną šansą atrasti tikrą meilę, susigrąžinti vaikų pasitikėjimą ir sukurti namus ten, kur linksta jos širdis? Atsakymus pamatysite naujajame LNK seriale „Namai kur širdis“.

## Aktoriai

* Jūratė Vilūnaitė – *Vilija*
* Giedrius Arbačiauskas – *Jokūbas*
* Larisa Kalpokaitė – *Valerija*
* Algimantas Paulavičius – *Eduardas*
* Jurgis Damaševičius – *Arūnas*
* Milė Šablauskaitė – *Danutė*
* Dovilė Karaliūtė – *Agnė*
* Saulė Rašimaitė – *Ieva*
* Aušra Pukelytė – *Daiva*
* Aleksandras Kleinas – *Giedrius*
* Andrius Žiurauskas – *Tadas*
* Birutė Prekevičiūtė – *Aušra*
* Darius Petkevičius – *Simonas*
* Aldona Janušauskaitė – *Ona*
* Saulius Sipaitis – *Jurgis*
* Kristina Kazlauskaitė – *Regina*
* Gabija Ryškuvienė – *Loreta*
* Rolandas Dovydaitis – *Arnas*
* Lina Budzeikaitė – *Sandra*
* Patrikas Micach – *Gabrielius*

## Nuorodos

* Nutraukiamos serialo „Namai, kur širdis“ transliacijos
* Pavyko atkurti dingusias „Namai, kur širdis“ serijas
Ginklas Dženifer

**Ginklas Dženifer** ()  – 1997 m. JAV sukurtas kriminalinis filmas apie moteris, keršijančias vyrams už jų padarytus seksualinius nusikaltimus.

„Fant-Asia“ kino festivalyje Kanadoje filmas buvo pripažintas geriausiu užsienio filmu.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Deborah Twiss – Dženifer / Elison
* Benja Kay – detektyvė Bilė Perez
* Rene Alberta – Bekė 
* Tracy Dillon – Greis 
* Freida Hoops – Džesė
* Veronica Cruz – Priscila

## Turinys

Mieste siautėja paslaptinga moterų gauja, brutaliai žudanti seksualiniais nusikaltimais įtariamus, tačiau teisingumo išvengusius vyrus. Naujai į miestą atvykusią Dženifer užpuola 2 vyrai, tačiau ji netikėtai išgelbėjama, o jie žūsta.

Dženifer priversta likti su merginomis ir dalyvauti kitose keršto akcijose, nes matė šių veidus ir žino jų istoriją. Vieno reido metu, norėdamos nubausti iš areštinės paleistą teisėją, jos per klaidą nužudo policininką, o viena iš merginų žūva.

Gauja susipyksta ir išsiskirsto, tačiau buvusi lyderė Džesė nusprendžia viena imtis keršto plano ir įvykdyti teisingumą vienam narkotikų ir pornografijos magnatui. Kai ši įkliūva į bėdą, likusios merginos vėl susivienija, ketindamos išlaisvinti draugę.
Foksė Braun

**Foksė Braun** ()  – 1974 m. JAV sukurtas kriminalinis filmas, kuriam pagrindinį vaidmenį atliko Pam Grier. Pradžioje šis filmas buvo planuotas kaip juostos „Kofi“, išleistos metais anksčiau ir taip pat režisuotos Jacko Hillo tęsinys, tačiau vėliau kino studija persigalvojo. Vėliau būtent „Kofi“ ir „Foksė Braun“ paskatino režisierių Kventiną Tarantino sukurti filmą „Džekė Braun“, kuriame pagrindinis vaidmuo taip pat buvo patikėtas Pam Grier.

Juosta įvertinta 56% teigiamų atsiliepimų „Rotten Tomatoes“ tinklalapyje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Pam Grier – Foksė Braun
* Antonio Fargas – Linkas Braunas
* Peter Brown – Styvas Elijas
* Kathryn Loder – Ketrin Val
* Terry Carter – Maiklas Andersonas
* Juanita Brown – Klaudija 

## Turinys

Maiklas Andersonas, Foksės Braun vaikinas, buvo policijos infiltruotas į narkotikus platinančią gaują, tačiau, atskleidus jo tapatybę, sužeistas per susišaudymą. Nors oficiali policijos versija skelbė, kad ji žuvo, iš tiesų Maiklas sveiksta ligoninėje po plastinės operacijos.

Tuo metu Foksės brolis Linkas pasiskolina 20 tūkstančių dolerių iš narkotikų platintojų, tačiau nesugeba jų laiku grąžinti ir dabar yra persekiojamas. Foksė padeda jam pasprukti nuo susidorojimo ir paslepia savo bute.

Maiklui išėjus iš kligoninės ir vėl susitikus su Fokse, Linkas įtaria, kad naujasis sesers draugas yra tas pats buvęs policijos informatorius, todėl nusprendžia jį įduoti savo skolintojams, tokiu būdu tikėdamasis išvengti bausmės už negrąžintą skolą.

Maiklas nušaunamas ir Foksė, įtardama brolio kaltę, priverčia jį prisipažinti kam jis išdavė jos draugą. Sužinojusi, kad tai Ketrin Val, tuo pačiu besiverčianti eskorto merginų verslu turtingiems klientams organizavimu, ji įsidarbina pas ją prostitute. Netrukus ji gauna užduotį su kita mergina Klaudija vykti į viešbutį „aptarnauti“ teisėjo, turinčio teisti du Ketrinos aplinkos vyrus. Foksės įkalbėta, Klaudija padeda jai pažeminti teisėją, išstumdama šį pusnuogį iš kambario, dėl ko šis supykęs kitą dieną nuteisia Ketrinos žmones maksimalia bausme. 

Įtardama kažką negero, Ketrina nurodo sekti Foksę, kuri tuo metu stengiasi padėti Klaudijai pabėgti. Sučiupta Foksė prisipažįsta kas esanti ir yra nusiunčiama į vadinamąją „fermą“, kur ją prievartauja ir svaigina narkotikais, o Linkas ir jo mergina nužudomi kaip nereikalingi liudininkai.

Galiausiai Foksei pavyksta pabėgti iš „fermos“ ir ji kreipiasi pagalbos į juodaodžių gaują, kad ši padėtų sustabdyti narkotikų plitimą gatvėse. Sužinojusi, kad į Meksiką turi būti gabenama Ketrinai priklausanti narkotikų siunta, ji susipažįsta su pilotu ir įsiprašo į jo lėktuvą, o atsidūrusi Meksikoje kartu su naujaisiais pagalbininkais susidoroja su Ketrinos bendrininkais ir jos meilužiu Styvu.

Galiausiai keršydama Foksė atvyksta pas Ketriną, ketindama atsiteisti už Maiklo mirtį.
Įprasto pamišimo istorija

**Įprasto pamišimo istorija** ()  – 1981 m. sukurta drama pagal rašytojo Charles Bukowski kūrinius.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Ben Gazzara – Čarlis Serkingas
* Ornella Muti – Kass
* Susan Tyrrell – Vera 
* Tanya Lopert – Vikė 
* Roy Brocksmith – barmenas 

## Turinys

Čarlis – prasigėręs poetas, grįžtantis gyventi į Los Andželą, kur vėl įsikuria prastame rajone, savo buvusios žmonos kaimynystėje. Visas jo gyvenimas – tai alkoholis ir atsitiktinės moterys, kurių dėka jis semiasi įkvėpimo. Vis dėlto pažintis su save mėgstančia žaloti prostitute Kass gerokai pakeičia Čarlį ir jis ima jausti merginai kur kas gilesnius jausmus.

Po kurio laiko Čarlio kūryba sulaukia dėmesio ir jis gauna kvietimą vykti dirbti į Niujorką. Jis išvažiuoja ir ryšys su Kass nutrūksta. Po kurio laiko, neištvėręs sterilių sąlygų, Čarlis grįžta į Los Andželą, kur sužino, kad Kass nusižudė.

Negalėdamas pakelti netekties, jis vėl pradeda gerti, apsvaigimo akimirkomis įsivaizduodamas vėl save esantį su Kass.

## Apdovanojimai

### [[David di Donatello]]
* Geriausias operatorius (Tonino Delli Colli)
* Geriausias režisierius (Marco Ferreri)
* Geriausias montažas (Ruggero Mastroianni)
* Geriausias scenarijus (Sergio Amidei, Marco Ferreri)
* Geriausia aktorė (nominacija) (Ornella Muti)

### Italijos kino žurnalistų sindikatas
* Geriausias operatorius (Tonino Delli Colli)
* Geriausias režisierius (Marco Ferreri)

### [[San Sebastiano kino festivalis]]
* Geriausias režisierius (Marco Ferreri)
Tamsus buržuazijos portretas

**Tamsus buržuazijos portretas** ()  – pagal rašytojo Roger Peyerfitte apsakymą „Pianino mokytoja“ 1978 m. sukurta drama apie prieškarinės Italijos aukštuomenės intrigas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Ornella Muti – Elena Mazarini
* Senta Berger – Karla Richter
* Capucine – Amalija Mazarini
* Paolo Bonacelli – Paolo Mazarinis
* Christian Borromeo – Renatas Richteris
* Giancarlo Sbragia – Matijas 
* Maria Monti

## Turinys

Į Veneciją mokytis atvykęs Matijas susipažįsta su Renatu Richteriu ir jo motina Karla. Anksčiau Richteriai buvo pasiturintys, tačiau dabar ne visada išgali laiku sumokėti nuomą, nors ir stengiasi elgtis aristokratiškai. Karla dirba muzikos mokytoja ir Matijui itin keistas familiarus motinos ir sūnaus elgesys bei jų visiškas vienas kito nesivaržymas. Karla atvirai ima rodyti sūnaus draugui savo jausmus, o Renatas to tarsi nepastebi. Netrukus Matijas ir Karla tampa meilužiais, bet po kurio laiko Renatas ima pavyduliauti santykiai kuriam laikui nutrūksta.

Po kurio laiko Matijas užsuka pas Richterius į svečius, kur susipažįsta su seserimi ir broliu Elena ir Paolo Mazariniais, priklausančiais visame mieste gerbiamai ir turtingai giminei, bendraujančiai su pačiais aukščiausiais šalies vadovais. Karla slapta tikisi, kad Elena, kurią ji moko skambinti pianinu, ištekės už Renato, tačiau mergina įsimyli Matiją.

Karla visaip mėgina pervilioti Matiją atgal pas save, paveikti Eleną per jos brolį, tačiau viskas veltui – Mazariniai priima Matiją į savo šeimą ir neprieštarauja būsimoms jo tuoktuvėms su Elena. Galiausiai Karla parašo anoniminį laišką Mazariniams, tačiau Matijas sugeba juos įtikinti, kad jis tiesiog šmeižiamas, o laiško autorė yra Karla. Mazariniai ją atleidžia iš darbo.

Tuomet Karla griebiasi paskutinio šanso ir pakviečia į savo namus pokalbio Eleną. Čia ji merginą sugundo, o vėliau pareiškia, kad jei ji nenutrauks santykių su Matijumi, paskleis apie judvi gandus. Įpykusi Elena trenkia Karlai į galvą sunkia statulėle ir ją nužudo.

Kitą dieną Mazarinius aplanko jų pažįstamas policijos inspektorius, tiriantis Karlos nužudymą. Matijas prisipažįsta buvęs jos meilužiu, tačiau žmogžudystei neturi alibi, nes tuo metu buvo vienas savo namuose. Policininkai ketina jį suimti, bet Elena pareiškia, kad tuo metu jie buvo kartu ir gali tai patvirtinti priesaika. Inspektoriui tokio paaiškinimo pakanka, Mazarinis dar pažada padėti jo sūnui surasti darbą ir policija palieka namus.

Filmas baigiasi Karlos laidotuvėmis ir Matijo bei Elenos vestuvėmis.
Investuotojų forumas

**„Investors’ Forum“** (Investuotojų Forumas) – savanoriška ir nepriklausoma verslo asociacija, jungianti didžiausius ir aktyviausius vietos ir užsienio investuotojus Lietuvoje. Organizacija įkurta 1999 m. birželį. Šiuo metu asociacija vienija daugiau kaip 60 narių.

## Vadovybė

„Investors‘ Forum“ vykdomoji direktorė yra Rūta Skyrienė. Forumo valdybą sudaro 12 narių: valdybos pirmininkas Rolandas Valiūnas (Ellex Valiunas), valdybos nariai: Jonas Akelis (Ernst & Young), Giedrius Bandzevičius, (Rimi), Kim Bartholdy (DSV Transport), Vladas Algirdas Bumelis (Northway Group), Sonata Gutauskaitė-Bubnelienė (SEB bankas), Mindaugas Dacys (Phillip Morris), Mykolas Katkus (Fabula Rud Pedersen Group), Algimantas Markauskas (Thermo Fisher Scientific), Dan Strömberg (Telia Lietuva), Aušra Žemaitienė (Mars Lietuva).

## Veikla

„Investors’ Forum“ misija – gerinti verslo aplinką ir investicinį klimatą Lietuvoje, bendradarbiaujant su valstybės institucijomis ir verslo bendruomene. Forumas palaiko ryšius su Lietuvos Respublikos Vyriausybe, Prezidentūra ir Seimu, analizuoja ir tiria verslo aplinką bei jos reguliavimą, siekia racionalių bei verslui palankių sprendimų. Asociacija nuolat rengia investuotojų susitikimus ir pasitarimus su valstybės institucijų atstovais, teikia siūlymus dėl verslo aplinkos ir investicinio klimato gerinimo Lietuvoje.

Organizacijoje veikia šios darbo grupės, sudarytos iš asociacijos narių atstovų:
* Energetikos darbo grupė
*Visuomenės sveikatos darbo grupė
*Mokesčių darbo grupė
*Darbo santykių grupė
*Telekomunikacijų ir informacinės visuomenės darbo grupė
*Švietimo darbo grupė
*Verslo paslaugų darbo grupė
*Tvarumo grupė
*Korporatyvinio valdymo darbo grupė

Nuo 2012 m. „Investors’ Forum“ kasmet teikia apdovanojimus daugiausiai prie investicinio klimato gerinimo prisidėjusiems verslo įmonių, valstybės institucijų ir žiniasklaidos atstovams.

„Investors’ Forum“ yra Jungtinių Tautų Pasaulinio susitarimo tinklo (angl. „Global Compact“) narė, skatinanti įmonių socialinės atsakomybės praktiką Lietuvoje bei vystanti skaidraus verslo ženklinimo iniciatyvą „Baltoji banga“

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (lietuvių, anglų k.)
* Verslo organizacijos Lietuvoje
Aš bijau

**Aš bijau** () – 1977 m. italų režisieriaus Damiano Damiani sukurtas kriminalinis filmas, debiutavęs Taorminos kino festivalyje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Gian Maria Volonte – Liudvikas Graciano
* Erland Josephson – teisėjas Kančeda
* Mario Adorf – teisėjas Mozeris
* Angelica Ippolito – Glorija
* Paolo Malco – Kaligaris

## Turinys

Kai, mėginant sulaikyti teisėjo žudikus, sužeidžiamas komisaro Graciano porininkas ir policininkai ima protestuoti dėl pernelyg mažų saugumo priemonių, jis nusprendžia palikti tarnybą, tačiau viršininkas įtikina likti ir imtis ramesnio darbo – tapti teisėjo Kančedos sargybiniu.

Darbas iš pradžių atrodo saugus, tačiau netrukus teisėjas, tirdamas žmogžudystę uosto dokuose, atranda vis daugiau įrodymų, kad šalies aukščiausi politikų sluoksniai gali būti susiję su teroristinėmis grupuotėmis bei ginklų kontrabanda. Išsigandęs ir bijodamas dėl savo gyvybės Graciano įtikina teisėją nei vienoje ataskaitoje neminėti jo pavardės.

Kančeda kreipiasi į savo vyresnybę dėl įtarimų ir netrukus nužudomas savo bute, o neperšaunamą liemenę dėvintis Graciano per susišaudymą apsimeta negyvu.

Naujasis teisėjas Mozeris taip pat pageidauja, kad jį saugotų Graciano bei imasi tirti nebaigtą Kančedos byją. Graciano bijo, kad gali išaiškėti, jog ir jis viską žinojo, todėl slapta pradeda klausytis Mozerio pokalbių, įtardamas, kad šis teisėjas gali būti susijęs su teroristais. Įsitikinęs, kad taip ir yra, Graciano ima karštligiškai ieškoti būdo kaip išsisukti iš šios situacijos.

## Apdovanojimai
1977 m . tarptautiniame Taorminos kino festivalyje pagrindinio vaidmens atlikėjas Gian Maria Volonte buvo pripažintas geriausiu aktoriumi, o Damiano Damiani pelnė geriausio režiesieriaus nominaciją.
Vilbynė

**Vilbynė** – dažniausiai pučiamasis instrumentas, naudojamas medžioklėje. Vilbynė padeda medžiotojams išgauti medžiojamų žvėrių ar paukščių skleidžiamus garsus bei juos privilioti.

Žvėrys skleidžia tarpusavio susikalbėjimo garsus, kuriais kviečia jauniklius, motinas, pateles. Patinai baubimu praneša apie užimtas teritorijas, įspėdami kitus, kad jie nesiartintų prie jų valdų.

Vilbynės plačiai naudojamos medžiojant plėšrūnus (lapes, vilkus, kojotus), viliojant kanopinius (Tauriuosius elnius, stirnas) ir paukščius (antis, žąsis, kalakutus).
Pakrantės placdarmas

**Pakrantės placdarmas** () – 1954 m. sukurtas karinis filmas, pasakojantis apie JAV ir Japonijos karių susidūrimą Bugenvilio salose. 4 amerikiečių grupė turi prasiskverbti į salą prieš prasidedant įsiveržimui ir saugiai iš jos išgabenti ten esantį prancūzų plantatorių ir jo dukrą, radijo ryšiu įspėjusius amerikiečius apie saloje pasirodžiusius japonus.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tony Curtis – Berkas 
* Frank Lovejoy – seržantas Flečeris
* Mary Murphy – Nina Buchard
* Eduard Franz – Buchardas 
* Skip Homeier – Reinoldsas
* John Doucette – majoras Skotas
Palau Sant Jordi

**Palau Sant Jordi**  – multifunkcinė arena Barselonoje, Ispanijoje.

1992 m. vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyko sportinės gimnastikos varžybos ir finalinės rankinio ir tinklinio rungtynės. 1995 m. arenoje vyko pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas. 1997 m. arenoje vyko kai kurios Europos krepšinio čempionato varžybos. 2013 m. arenoje vyko pasaulio rankinio čempionatas.

Areną galimą pritaikyti plaukimo varžyboms. Čia vyko 2003 m. pasaulio vandens sporto čempionatas ir 2013 m. pasaulio vandens sporto čempionatas.
Senasis Lazdynų baseinas

**Lazdynų baseinas** (anksčiau **Vandens sporto rūmai „Vilnius"**) – buvęs sportinis baseinas Lazdynuose, vienintelis 50 metrų ilgio baseinas Vilniuje. 2017 m. nugriautas, 2023 m. toje pačioje vietoje atidarytas naujasis Lazdynų baseino kompleksas.

## Istorija
1980 m. pastatyti Vandens sporto rūmai.

2013 m. Vilniaus m. taryba nusprendė baseiną rekonstruoti. Rekonstrukcijos metu jį pakeis naujas 25 m ilgio baseinas.

2017 m. nutarta nugriauti baseiną ir jo vietoje pastatyti naują.

## Techniniai duomenys
Sportinis 50 m ilgio, 8 takų baseinas, gylis 2–5 m. Buvo vienintelis Lietuvos baseinas, turintis 10 metrų aukščio šuolių į vandenį bokštą.

## Veikla
Baseine mokyta plaukti, teiktos kūno kultūros ir sporto paslaugos. Treniravosi plaukikai, vandensvydininkai, šuolininkai į vandenį. Vyko tarptautinės jaunimo vandensvydžio varžybos, jaunimo plaukimo varžybos, plaukimo veteranų varžybos. Vykdytos kanupolo treniruotės ir varžybos.

Buvo atletikos sporto salės, kiokušin (karatė) klubas, Vilniaus vandens sporto mokykla, šuolių į vandenį klubas, įrengtos pirtys, masažo kabinetas, soliariumas, kavinės, VIP poilsio zona.

2017 m. birželio 23–25 d. baseine vyko šiuolaikinės penkiakovės pasaulio taurės finalinio etapo plaukimo varžybos (angl. *Modern Pentathlon 2017 World Cup Final*).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lazdynų baseinas
Taikas

**Taikas** () buvo istorinis Senovės Armėnijos regionas, vienas iš jos 15 ašcharų (pasaulių). Graikiškai buvo vadinamas **Taochija**.

## Geografija
Taikas apėmė teritorijas dabartinėje Turkijoje: Jusufelio (*Kiskim*) rajoną Artvino provincijoje, Oltu, *Olur* (*Tavusker*), *Tortum* ir *Çamlıkaya* (*Hunut*) rajonus į šiaurę nuo İspiro Erzurumo provincijoje. Į pietvakarius buvo Spero istorinis regionas (dabar Ispiras). 

Taikas apėmė Čorocho upės vidurupį. Jis ribojosi su Aukštutine Armėnija pietvakariuose, Gugarku šiaurėje, Airaratu rytuose ir Pontu vakaruose.

## Istorija
Manoma, kad regionui pavadinimą davė senovėje čia gyvenusios taochų gentys (viena iš huritų atšakų). II tūkst. pr. m. e. pabaigoje jos sukūrė Diauchi karalystę, kuri minima asirų ir urartų tekstuose. Vėliau regioną kontroliavo Kaukazo Iberija. II a. pr. m. e. regioną prisijungė Armėnijos karalystė, kuri jį pavertė vienu iš savo administracinių vienetų, ašcharų. Jis buvo greitai armėnizuotas. Tuo metu Taiką sudarė 8 kantonai:
* *Kog*
* *Berdac por*
* *Partizac por*
* *Čaks*
* *Bocha*
* *Vokage*
* *Azord*
* *Ka por*
* *Asiats por.*

Nuo 387 m. regioną kontroliavo Bizantija, tačiau iš tikro čia valdė Mamikonianų giminės kunigaikščiai. VIII a. regionas patyrė arabų invazijas, o vėliau arabai žiauriai numalšino krikščionių armėnų sukilimus. Dėl to klestėjęs regionas praktiškai ištuštėjo. Tuo pasinaudojo regiono šiauriniai kaimynai gruzinai, kurie ėmė jį apgyvendinti, IX a. jie jau sudarė regiono gyventojų daugumą. Nuo tada regionas tapo žinomas kaip Tao.

Po Pirmo pasaulinio karo Armėnija ir Gruzija varžėsi dėl regiono, ypač dėl Oltu, tačiau galutinai regionas pripažintas Turkijai.
Birgit Õigemeel

**Birgita Eigemel** (; g. 1988 m. rugsėjo 24 d., Estijoje) – Estijos dainininkė.

Birgita atstovavo Estijai 2013 m. Eurovizijoje Malmėje, Švedijoje su daina „Et uus saaks alguse“, sėkmingai įveikusi konkurso pusfinalį, finale užėmė 20 vietą, su 19 taškų.

## Diskografija

### Albumai
* *Birgit Õigemeel* (2008)
* *Ilus aeg* (2008)
* *Teineteisel pool* (2009)
* *Uus algus* (2013)

### Singlai
* „Kas tead, mida tähendab…“ (2007)
* „365 Days“ (2008)
* „Homme“ (2008)
* „Ise“ (2008)
* „Last Christmas“ (2008)
* „Talve võlumaa“ (2008)
* „Moonduja“ (2009)
* „See öö“ (2009)
* „Põgenen“ (su Koit Toome) (2010)
* „Iialgi“ (su Violina) (2010)
* „Eestimaa suvi“ (2010)
* „Parem on ees“ (2011)
* „You’re not alone“ (su Violina) (2011)
* „Et uus saaks alguse“ (2012)
* „Sea of Life“ (su Violina) (2013)
* „Nii täiuslik see“ (2013)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

|-
Agafonas Iakovidis

**Agafonas Iakovidis** (; 1955 m. sausio 2 d. – 2020 m. rugpjūčio 5 d.) – graikų folkloro dainininkas. Jis su grupe „Koza Mostra“ atstovavo Graikijai 2013 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Alcohol Is Free“ ().

## Diskografija

### Singlai
* 2013 – „Alcohol Is Free“ (su Koza Mostra)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

## Šaltiniai
https://eurovisionary.com/greek-musician-agathonas-iakovidis-died-at-the-age-of-65/
Piscina Municipal de Montjuïc

**Piscina Municipal de Montjuïc**  – sportinis baseinas Barselonoje.

1955 m. baseine vyko Viduržemio jūros žaidynių plaukimo rungtynės. 1992 m. vasaros olimpinių žaidynių metu baseine vyko šuolių į vandenį ir vandensvydžio varžybos. Čia vyko 2003 m. pasaulio vandens sporto čempionatas ir 2013 m. pasaulio vandens sporto čempionatas.

2003 m. baseine nufilmuotas garsus atlikėjos Kylie Minogue vaizdo klipas *Slow*.
Piscines Bernat Picornell

**Piscines Bernat Picornell**  – sportinis baseinas Barselonoje.

1970 m. baseine vyko Europos vandens sporto čempionatas. 1992 m. vasaros olimpinių žaidynių metu baseine vyko plaukimo, sinchroninio plaukimo, vandensvydžio ir šiuolaikinės penkiakovės varžybos. Čia vyko 2003 m. pasaulio vandens sporto čempionatas ir 2013 m. pasaulio vandens sporto čempionatas.
Rytų Timoras olimpinėse žaidynėse

**Rytų Timoras olimpinėse žaidynėse** kaip nepriklausoma valstybė debiutavo 2004 m.

## Istorija
Pirmieji šalies olimpiečiai pasirodė 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, bet dalyvavo kaip individualūs olimpiados dalyviai, nes šalis dar neturėjo pilno tarptautinio pripažinimo. Nuo 2004 m. valstybė dalyvauja po savo vėliava. Nuo 2004 m. šalis yra dalyvavusi tik lengvosios atletikos varžybose ir tik maratono rungtyje, į kurią patekdavo gavusi specialiuosius pakvietimus. Nei vienas šalies olimpietis nėra laimėjęs olimpinio medalio.

## Šaltiniai
Aždahakas

**Aždahakas** () – užgesęs ugnikalnis vidurio Armėnijoje, Gegamo kalnagūbryje (jo aukščiausia vieta). Aukštis – 3597 m. Tai trečias pagal aukštį kalnas šalyje (po Aragaco ir Kaputdžucho). Aždahakas yra šlakinis kūgis, kurio skersmuo 1600 m. Viršūnėje yra krateris, kuriame telkšo ežeras. Papėdėje telkšo Aknos ežeras, rasta daug petroglifų.

Paskutinis išsiveržimas įvyko maždaug II tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje.

## Nuorodos
* Gegamo kalnagūbris Global Volcanism Program
Gegamo kalnagūbris

**Gegamo kalnagūbris** (, *Gyeghama lyernashxt'a*) arba **Ahmanganas** – kalnagūbris Armėnijoje, Armėnijos kalnyne, į vakarus nuo Sevano ežero. Aukštis iki 3597 m (Aždahako k.). Masyvas vulkaninės kilmės, sudarytas iš užgesusių ugnikalnių virtinės. Ilgis 70 km, plotis iki 48 km. Vidutinis aukštis – 2500 m. Šlaituose auga aukštažolės pievos, naudojamos kaip vasaros ganyklos.

Gegamo kalnagūbris pasižymi savo gamtine įvairove, priešistorinių petroglifų gausa.

## Šaltiniai
Aleksejus Vorobjovas

**Aleksejus Vladimirovičius Vorobjovas** (; g. 1988 m. sausio 19 d., Tuloje, Rusijos TFSR) – Rusijos dainininkas ir aktorius, Rusijos atstovas 2011 m. Eurovizijos dainų konkurse.

## Diskografija

### Albumai
* 2011 – Детектор лжи Воробьёва

### Singlai
* 2006 – Лето
* 2006 – Русские забили
* 2007 – Алиса
* 2007 – Девчонка
* 2007 – Сейчас или никогда
* 2008 – Desire
* 2008 – Новая Русская Калинка
* 2008 – Тоска
* 2008 – Ты и я
* 2008 – Забудь меня
* 2009 – Аккордеон
* 2009 – Reality
* 2010 – Shout It Out
* 2010 – Бам Бам
* 2011 – Get You
* 2012 – Больше, чем любовь (su KReeD`ом)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė (rusų k.)
Zlata Ognevič

**Zlata Ognevič** (, tikrasis vardas: *Ina Leonidivna Bordiuk*; g. 1986 m. sausio 12 d.) – Ukrainos dainininkė. Ji atstovavo Ukrainai 2013 m. Eurovizijoje Malmėje su daina „Gravity“.

## Karjera

### 2010 m. Eurovizijos dainų konkursas
Zlata pirmą kartą bandė atstovauti Ukrainai „Eurovizijoje“. Jos daina buvo „Tiny Island“ (), kuri užėmė penktą vietą, surinkusi 30 taškų.

### 2011 m. Eurovizijos dainų konkursas
2011 metais ji antrą kartą bandė atstovauti Ukrainai konkurse. Šį kartą ji atliko dainą „The Kukushka“ ukrainiečių kalba ir užėmė 2-ą vietą.

### 2013 m. Eurovizijos dainų konkursas
2012 m. gruodžio 23 d. Zlata trečią kartą bandė atstovauti Ukrainai Eurovizijos dainų konkurse, nacionalinėje atrankoje *„[[Ukraina 2013 m. Eurovizijoje|Evrobachennya 2013 – Natsionalyni vidbir]]“* su daina „Gravity“. Gavusi visus maksimalius taškus iš žiuri ir televizijos žiūrovų, Ognevič iškovojo teisę atstovauti Ukrainai 2013 m. Eurovizijoje, Malmėje, Švedijoje.

Konkurse Zlata su daina „Gravity“ užėmė trečią vietą, surinkusi 214 taškų bei gavusi maksimalų 12 taškų iš Armėnijos, Azerbaidžano, Baltarusijos, Kroatijos ir Moldovos.

2013 m. lapkričio 30 d. kartu su Timuru Mirošnyčenko vedė 2013 m. vaikų Eurovizijos konkursą.

## Diskografija

### Singlai
* 2010 – „Tiny Island“
* 2011 – „The Kukushka“
* 2013 – „Gravity“

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

|-
Aliona Lanskaja

**Aliona Lanskaja** (; g. 1985 m. rugsėjo 7 d. Mogiliave, Baltarusijoje) – Baltarusijos dainininkė. 2011 metais ji laimėjo *„Slavianski Bazaar“* konkursą Vitebske. Aliona atstovavo Baltarusijai 2013 m. Eurovizijos dainų konkurse Malmėje, Švedijoje su daina „Solayoh“ ir užėmė 16 vietą su 48 taškais.

## Diskografija

### Singlai
* 2012 – „All My Life“
* 2013 – „Rhythm of Love“
* 2013 – „Solayoh“
* 2015 – „Я живa“

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Daina „Solayoh“

|-