open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Federica Falzon

**Federica Falzon** (g. 2003 m. vasario 17 d. Safyje) – Maltos dainininkė (mecosopranas).

Nuo aštuonerių metų pradėjo aktyviai dalyvauti muzikiniuose konkursuose. Išpopuliarėjo sudalyvavusi tarptautiniame konkurse „San Remo Doc“ ir italų televizijos RAI laidoje „Ti lascio una canzone“.

2014 m. atstovavo Maltai vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse, su kūriniu „Diamonds“ užėmusi 4-ą vietą.

## Diskografija

### Singlai
* 2013: *Ilwien il-Holqien*
* 2014: *Diamonds*

## Nuorodos
* Dainininkės interneto svetainė 
* Daina ''Diamonds'' (2014 m.)

|-
Josie Zec

**Josephine Ida „Josie“ Zec** (g. 2000 m. lapkričio 1 d. Filadelfijoje) – Kroatijos amerikiečių dainininkė.

Gimė Filadelfijoje kroato ir amerikietės šeimoje, tačiau nuo dviejų mėnesių su tėvais gyvena Kroatijoje. Iki ketverių metų gyveno Dubrovnike, vėliau persikėlė į Zagrebą, kur gyvena iki šiol. 2012 metais Josie išleido knygelę su gyvūnų iliustracijomis, taip pat ji domisi išmaniųjų programėlių kūrimu ir „video blog‘ų“ filmavimu. Dainas kroatų ir anglų kalbomis mergina kuria nuo 2013 metų. 

2014 m. dalyvavo vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse Maltoje, kur pristatė savo kūrybos dainą „Game Over“.

## Nuorodos
* Daina ''Game Over'' (2014 m.)

|-
2015 m. Meistriliiga

**2015 m. [[Meistriliiga]]** – Estijos 2015 m. aukščiausiosios futbolo lygos sezonas. Prasidėjo 2015 m. pavasarį, baigėsi 2015 m. rudenį. Dalyvavo 10 komandų.

## Galutinė lentelė
* Čempionais tapo Flora Tallinn futbolininkai.

; Lyderystė pagal turus:


ImageSize = width:1000 height:100
PlotArea  = left:15 right:15 bottom:40 top:0
DateFormat = yyyy
Period     = from:0 till:36
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:0

TimeAxis = orientation:hor format:yyyy

Colors = 
  id:Trans value:rgb(1,0,0)
  id:Kalju value:rgb(0,0,0)
  id:Flora value:rgb(0,0.6,0)
  id:Levadia value:rgb(0,0.6,0.3)

PlotData= 
 bar:Leaders width:15 mark:(line,white) align:left fontsize:S
  from:0 till:1 shift:(-8,18) text:"Trans" color:Trans
  from:1 till:11 shift:(-8,18) text:"Kalju Nõmme" color:Kalju
  from:11 till:13 shift:(-8,18) text:"Flora" color:Flora
  from:13 till:15 shift:(-8,18) text:"Kalju" color:Kalju
  from:15 till:18 shift:(-8,18) text:"Levadia" color:Levadia
  from:18 till:19 shift:(-8,18) text:"Flora" color:Flora
  from:19 till:22 shift:(-8,18) text:"Kalju" color:Kalju
  from:22 till:27 shift:(-8,18) text:"Levadia" color:Levadia
  from:27 till:36 shift:(-8,18) text:"Flora" color:Flora
  

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Klesta Qehaja

**Klesta Qehaja** (g. 2006 m. rugpjūčio 18 d. Kosove) – Albanijos dainininkė.

Šiuo metu studijuoja muziką Prištinoje. Nuo 2010 metų yra grupės „Xixellonja Fireflies“ narė ir dalyvavo daugybėje festivalių ir konkursų.

2016 m. atstovavo Albanijai vaikų „Eurovizijoje“, su daina „Besoj“ užėmusi 13-ą vietą.

## Nuorodos
* Daina ''Besoj'' (2016 m.)

|-
Gvafas

**Gvafas** (, ) – sala pietų Čilėje, Čilojės salyne, į pietvakarius nuo Čilojės salos, atskirta Gvafo sąsiauriu (~40 km). Patenka į Los Lagoso regioną (Čilojės provincija). Plotas – 213,7 km². Pakrantės ilgis – 71,6 km. Aukštis iki 241 m.

Gvafo sala negyvenama, veikia švyturys. Salą dengia miškai, pakrantėje yra didelė jūrų lokių kolonija. Taip pat peri įvairūs jūriniai paukščiai, aplinkiniuose vandenyse plaukioja kelių rūšių banginiai.

## Šaltiniai
Kinčao

**Kinčao** () – sala pietų Čilėje, Čilojės salyne, 2 km į rytus nuo Čilojės salos, atskirta Dalkahuės sąsiauriu. Patenka į Los Lagoso regioną (Čilojės provincija). Plotas – 134,6 km². Pakrantės ilgis – 85,9 km.

2002 m. Kinčao saloje gyveno 7984 žmonės. Saloje yra didžioji dalis Kinčao komunos ir visa Kurako de Veleso komuna. Pagrindinės gyvenvietės – Ačao ir Kurako de Velesas. Verčiamasi žvejyba, žemės ūkiu. Pasiekiama keltu iš Čilojės (Dalkahuės). Saloje yra medinės Kinčao ir Ačao bažnyčios, patenkančios į UNESCO saugomų Čilojės bažnyčių sąrašą.


08. Achao, Isla de Quinchao (34).JPG|Ačao bažnyčia
View from Achao Chiloé Mirador Alto la Paloma.jpg|Ačao
Curaco de Vélez - panoramio (2).jpg|Kurako de Velesas
Canal Dalcahue hacia el noreste.jpg|Dalkahuės sąsiauris


## Šaltiniai
Lemujis

**Lemujis** () – sala pietų Čilėje, Čilojės salyne, tuoj į rytus nuo Čilojės salos, atskirta Lemujo ir Jalio sąsiauriais. Patenka į Los Lagoso regioną (Čilojės provincija). Plotas – 97 km².

2002 m. Lemujo saloje gyveno 4125 žmonės. Sala patenka į Pukeldono komuną. Pagrindinė gyvenvietė – Pukeldonas. Verčiamasi žvejyba, žemės ūkiu. Pasiekiama keltu iš Čilojės. Saloje yra 4 medinės bažnyčios, patenkančios į UNESCO saugomų Čilojės bažnyčių sąrašą: Detifo, Ičuako, Pukeldono, Aldačildo.

Salos pavadinimas mapučių kalba reiškia „miškingoji“.


Chiesa di Detif Chiloe-2.jpg|Detifo bažnyčia
AldachildoVistaGeneral.jpg|Aldačildas
Puqueldón3.jpg|Keltas į salą
Puqueldón1.jpg|Pukeldonas
Jõhvi FC Lomomotiv

**Jõhvi FC Lomomotiv** – Estijos futbolo klubas iš Jehvio.

## Istorija

2011 metais įkurtas futbolo klubas. 2014 m. dalyvavo Meistriliiga pirmenybėse. Vėliau iškrito į trečios pakopos pirmenybes.

## Statistika

### Klubo pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus klubo puslapis internete
Moča (sala)

**Moča** () – sala vidurio Čilėje, 34 km į vakarus nuo Tirua, priklauso Bio Bijaus regionui (Arauko provincija). Plotas 48 km². Paviršius kalvotas, iškyla iki 390 m (Ramireso k.). Paviršius daugiausia apaugęs miškais.

Močos saloje gyvena ~800 žmonių. Yra aerodromas, kelios prieplaukos. Verčiamasi daugiausia žvejyba, vystomas turizmas. Dalis salos paskelbta rezervatu.

Saloje seniau gyveno pakrančių mapučiai (lafkenčiai). XVII a. jie iš salos buvo iškeldinti į dabartinio Konsepsjono vietą. Močoje dažnai apsistodavo piratai, jūrininkai iš sudužusių laivų. XIX a. aplinkiniuose vandenyse plaukiojo banginių medžiotojai. Būtent čia plaukiojo kašalotas albinosas *Mocha Dick*, kurio istorija įkvėpė Hermaną Melvilį parašyti knygą „Mobis Dikas“.
 

Isla Mocha 2.jpg|Močos pakrantės
34e. playa Isla Mocha - Flickr - v.requesens.jpg|Močos pakrantės
IslaMocha.svg|Salos žemėlapis


## Šaltiniai
Sala i Gomesas

**Sala i Gomesas** () – maža negyvenama sala Ramiojo vandenyno rytuose, 3210 km nuo Čilės krantų, 391 km į šiaurės rytus nuo Velykų salos (artimiausia sausuma). Priskiriamos Valparaiso regionui, Velykų salos provincijai. Plotas – 0,15 km².

Salą sudaro dvi uolingos plokščios salos, jungiamos siauros sąsmaukos. Aukščiausia vieta (30 m) yra rytinės uolos pietiniame krante, kuris skardžiu leidžiasi į jūrą. Visa salos pakrantė uolėta, todėl net esant ramiam orui prisišvartuoti sudėtinga. Sala i Gomesas yra vulkaninės kilmės povandeninio kalnagūbrio iškyšulys. Augalijos beveik nėra, saloje peri jūriniai paukščiai. Sala i Gomesas bei aplinkiniai vandenys paskelbti jūriniu draustiniu, saloje yra 1994 m. pastatytas automatinis cunamių stebėjimo įrenginys bei švyturys.

Salą iki europiečių atvykimo žinoję Velykų salos rapanujai, kurie ją vadino *Motu Motiro Hiva* arba *Manu Motu Motiro Hiva*. Jie saloje rinkdavę paukščių kiaušinius. 1793 m. salą pasiekė ispanų jūrininkas Chosė Salasas Valdesas (*José Salas Valdés*), o vėliau Chosė Manuelis Gomesas (*José Manuel Gómez*). Pagal šiuos jūrininkus suteiktas salos vardas.

## Šaltiniai
Desventuradaso salos

**Desventuradaso salos** ( – 'Nelaimingosios salos' arba 'Nelaimėlių salos') – smulkių salelių spiečius Ramiojo vandenyno rytuose, 850 km nuo Čilės krantų. Priskiriamos Valparaiso regionui, Valparaiso provincijai (valdomos iš Chuano Fernandeso salų). Bendras plotas – 5,36 km².

Desventuradaso salas sudaro 4 uolingos salelės:
* San Ambrosijus (3,1 km², aukštis iki 479 m)
* San Feliksas (2 km², aukštis iki 193 m)
* Gonsaleso salelė (0,25 km², aukštis iki 173 m)
* Katedros uola (0,01 km², aukštis iki 53 m)

Salų augmenija skurdi, gyvena jūriniai paukščiai. San Felikso saloje yra Čilės jūrų laivyno bazė (11 žmonių įgula), įrengtas pakilimo takas.

Desventuradaso salas 1574 m. atrado ispanų jūrininkas Chuanas Fernandesas. Salos pavadintos katalikų šventųjų Felikso ir Naboro garbei, tačiau pastarojo vardas vėliau imtas maišyti su daug geriau žinomu Ambraziejaus (Ambrosijaus) vardu.


Desventuradas islands (Chile).jpg|Salos žemėlapyje
LocationDesventuradas.PNG|Salų padėtis Čilės atžvilgiu
Islas-desventuradas-Jose-del-Pozo.png|Desventuradaso salos Chosė del Poso piešinyje (1789 m.)


## Šaltiniai
Bella Paige

**Bella Paige** (tikr. *Isabella Paige Yoseski*, g. 2001 m. spalio 30 d. Melburne) – makedonų kilmės Australijos dainininkė.

## Biografija

Bella gimė 2001 metais Melburne makedonų emigrantų šeimoje. Dainuoja nuo šešerių metų. Devynerių laimėjo rytinės laidos *Mornings* vaikų karaokės konkursą.

2014 m. dalyvavo Australijos projekte *The Voice Kids* ir ten tik per plauką liko nuo pergalės – užėmė antrąją vietą.

2015 m. dalyvavo vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „My Girls“ (užėmė 8 vietą).

## Nuorodos
* Daina ''My Girls''

|-
Ana Trinčer

**Ana Trinčer** (, g. 2001 m. rugpjūčio 28 d. Kijeve) – Ukrainos dainininkė.

## Biografija
Gimė ir užaugo Ukrainos sostinėje Kijeve. Dar būdama ketverių metų, pasižymėjo stulbinančia muzikine atmintimi – kartą išgirdusi kūrinį, Ana galėdavo atkartoti jo melodiją ir tekstą. Po muzikos mokyklos ir dainavimo P. Merežino vardo chore, mergina pasirodydavo įvairiuose konkursuose. 2014 m. dalyvavo Ukrainos atrankoje į vaikų „Euroviziją“, su daina „Nebo znaye“ užėmusi 13-ą vietą. Ana taip pat dalyvavo „Naujojoje Bangoje 2015“, ukrainiečių projekte „Balsas. Vaikai“ (pateko į Natalijos Mogilevskajos komandą), internetiniame konkurse „Mano šansas 2014–2015“ užėmė antrą vietą, o „Turkiškoje olimpiadoje“ — trečią vietą. 

2015 m. rugpjūčio mėn. antruoju bandymu laimėjo Ukrainos atranką į vaikų „Euroviziją“ Bulgarijoje. Ten ji su kūriniu „Počny z sebe“ užėmė 11-ą vietą.

Moka ukrainiečių, rusų, anglų ir turkų kalbas.

## Diskografija
### Singlai
* 2014: *Nebo znaye*
* 2015: *Počny z sebe*

## Nuorodos

* Daina ''Počny z sebe''

|-
Lietuva 2017 m. Eurovizijoje

**[[Lietuva Eurovizijoje|Lietuva]]** dalyvavo **[[Eurovizija 2017|2017 m. Eurovizijoje]]** vykusioje Kijeve, Ukrainoje. Šalies daina buvo atrinkta per Eurovizijos dainų konkurso nacionalinę atranką, kurį organizavo Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija (LRT). Po finalo, vykusio Klaipėdoje, išaiškėjo, kad į 2017 m. „Euroviziją“ Kijeve vyksta muzikos grupė „Fusedmarc“ su daina „Rain Of Revolution“.

## „Eurovizijos“ dainų konkurso nacionalinė atranka

*„Eurovizijos“ dainų konkurso nacionalinė atranka* yra nacionalinio finalo formatas, sukurtas LRT, siekiant atrinkti Lietuvos dainą 2017 m. Eurovizijoje. Susipažinimas su visais atlikėjais apima keturių savaičių procesą, kuris prasidėjo nuo 2017 m. sausio 7 dienos ir kiekvieną savaitę atrenkama po 6 atlikėjus. Atrankos finalas vyko 2017 m. kovo 11 d. Konkursą vedė Ieva Stasiulevičiūtė ir Gabrielė Martirosianaitė.

Net neprasidėjus atrankų etapui iš jo turėjo pasitraukti Soliaris, kadangi lūžo atlikėjo žandikaulis. Savo noru „dėl asmeninių priežasčių“ iš atrankų etapo pasitraukė dainininkas Ruslanas Kirilkinas, jis turėjo dalyvauti 4-ajame etape.

### 1 Turas

#### Pirma laida (sausio 7 d.)

Pirmos laidos komisija: muzikos apžvalgininkas Ramūnas Zilnys, Eurovizijos komentatorius Darius Užkuraitis, operos solistė Sigutė Stonytė ir fleitininkė Neda Malūnavičiūtė.

#### Antra laida (sausio 14 d.)

Antros laidos komisija: dainininkė Justė Arlauskaitė-Jazzu, muzikos apžvalgininkas Kazimieras Šiaulys, Eurovizijos komentatorius Darius Užkuraitis, muzikos apžvalgininkas Ramūnas Zilnys.

#### Trečia laida (sausio 21 d.)

Trečios laidos komisija: dainininkė Justė Arlauskaitė-Jazzu, Eurovizijos komentatorius Darius Užkuraitis, muzikos apžvalgininkas Ramūnas Zilnys, operos solistė Sigutė Stonytė.

#### Ketvirta laida (sausio 28 d.)
Ketvirtos laidos komisija: muzikos apžvalgininkas Ramūnas Zilnys, Eurovizijos komentatorius Darius Užkuraitis, Lietuvos valstybinio simfoninio orkestro įkūrėjas, meno vadovas ir vyriausiasis dirigentas Gintaras Rinkevičius, roko dainininkas Povilas Meškėla.

### 2 Turas

#### Penkta laida (vasario 4 d.)
Penktosios laidos komisija: muzikos apžvalgininkas Ramūnas Zilnys, Eurovizijos komentatorius Darius Užkuraitis, Lietuvos valstybinio simfoninio orkestro įkūrėjas, meno vadovas ir vyriausiasis dirigentas Gintaras Rinkevičius ir operos sopranas Nomeda Kazlauskaitė-Kazlaus.

#### Šešta laida (vasario 11 d.)

### 3 Turas

#### Septinta laida (vasario 18 d.)

#### Aštunta laida (vasario 25 d.)

### Pusfinalis

#### Devinta laida (Kovo 4 d.)

### Balsavimas

#### Balsavimas (Kovo 6 d.)
Pasinaudodama teise, numatyta „Eurovizijos“ nacionalinės atrankos taisyklėse, LRT į konkurso finalą grąžino dar vieną atlikėją, iškritusį antrajame etape. Balsuoti buvo galima lrt.lt tinklalapyje.

### Finalas

#### Dešimta laida (Kovo 11 d.)
Prieš finalą kovo 6 d. LRT surengė balsavimą. Į konkurso finalą transliuotojas grąžino dar vieną atlikėją, iškritusį antrajame etape. Užsidarius balsavimui, triumfavo Gytis Ivanauskas (Lolita Zero) su daina „Get Frighten“ (40,76 %) 

## Taip pat skaitykite
* Lietuva Eurovizijoje
* Eurovizijos dainų konkursas 2017

## Šaltiniai
Čačerskas

**Čačèrskas**  (; arba ***Čečerskas***, ) – miestas Baltarusijoje, Gomelio srityje, 67 km į šiaurę nuo Gomelio, prie Čečoro upės žiočių (Sožo kairysis intakas). Čačersko rajono centras. Išlikę keli XVIII a. pastatai: klasicizmo stiliaus bažnyčia (1783 m.) ir rotušė.

## Etimologija

Miestas pavadintas pagal per miestą tekančios Čečoro upės vardu (vandenvardinis vietovardis). 

## Istorija

Įkurtas X a. pabaigoje prie Sožo ir Čečoro santakos. Pirmą kartą paminėtas 1159 m., 1772 m. tapo Rusijos imperijos dalimi. 1773–1777 m. buvo Čačersko apskritis Mogiliavo gubernijoje. 1774 m. pradėta statyti rotušė, kelios bažnyčios, teatras, dvi ligoninės, kt. Nugriauta pilis, miesto gynybinė siena. XIX a. miestelis buvo Rahačovo apskrityje, čia veikė katalikų bažnyčia ir parapija, pašto stotis, buvo Čačersko valsčiaus centras.

1971 m. Čačerskui suteiktos miesto teisės.

## Galerija

Праабражэнская царква..jpg|Cerkvė
Chachersk1.JPG|Sožas


## Šaltiniai
Osumi pusiasalis

**Osumi pusiasalis**  () – Kiūšiū salos pusiasalis, kuriame yra piečiausias salos taškas Satos kyšulys. Rytuose plyti Ramusis vandenynas, o vakaruose Kagošimos įlanka, už kurios driekiasi Sacumos pusiasalis. Politiniu požiūriu pusiasalis priklauso Kagošimos prefektūrai.

Nuo 1914 m. išsiveržimo Sakuradžimos sala lavos tiltu sujungta su pusiasaliu.
Čiliečiai

**Čiliečiai** () – lotynoamerikiečių tauta, gyvenanti Čilėje. Taip pat šiek tiek čiliečių gyvena Argentinoje, Australijoje, JAV, Europoje. Bendra populiacija – 18,5–19 mln. žmonių. Kalba ispanų kalba (čiliečių tarme). Dauguma tikinčiųjų – katalikai, yra protestantų (ypač sekmininkų).

Čiliečių tauta ėmė klostytis XVI a. ispanams užkariaujant vidurio Čilės žemes (nuo pietinių Atakamos pakraščių iki Bio Bijaus upės). Iki užkariavimų čia gyveno žemdirbiškos indėnų tautos – šiauriniai mapučiai (pikunčiai) ir diagitai. Ispanakalbiai čiliečiai susidarė maišantis vietos gyventojams su atvykėliais iš Europos – pradžioje su ispanais, nuo XIX a. – taip pat su italais, baskais, vokiečiais, airiais, britais, kroatais, prancūzais ir kt. Europiečiai atvykėliai, kėlęsi iki XX a. 7-ojo dešimtmečio, gan greitai asimiliavosi. Kolonijiniu laikotarpiu iš Europos į Čilę atsikraustė 50–70 tūkst. žmonių. 1843 m. ispanakalbiai sudarė apie 1,5 mln. Čilės gyventojų. Likę indėnai greitai asimiliavosi dėl mišrių santuokų (tarp atvykėlių daugumą sudarė vyrai), dėl geresnio ūkinio ir visuomeninio metisų statuso. Iki XX a. pab. dauguma čiliečių buvo valstiečiai. Ypatingą grupę sudarė atsikėlėliai, įsikūrę Araukanijoje, į pietus nuo Maulės upės. Ten mažesnė buvo indėniška sudedamoji, greičiau vystėsi tautinė savivoka. Šio krašto gyventojai nuožmiausiai kovojo už Čilės nepriklausomybę nuo Ispanijos, bei vėliau prieš mapučius.

Dabar čiliečiai dirba paslaugų sektoriuje, kalnakasybos ir apdirbamojoje pramonėje, mėsinėje gyvulininkystėje ir žemdirbystėje (grūdinės, subtropinės kultūros), miškų ūkyje.

Čiliečių daiktiškoji kultūra panaši į Pietų Europos gyventojų, bet paveikta vietos indėnų. Archetipinis čiliečio paveikslas siejamas su huaso – raitaisiais piemenimis (plg. kaubojai, gaučai), gyvenančiais Araukanijos paribiuose. Šis vaizdinys dažnai naudojamas liaudies mene, muzikiniame folklore. Liaudies kūryboje susipina ispaniškos ir indėniškos tradicijos – tautosaka artima ispanų liaudies poezijai, audime, keramikoje, medžio drožyboje ryškūs indėniški motyvai, šokiai panašūs į perujiečių ir argentiniečių.


Chilean Miners.jpg|Čiliečiai kalnakasiai
Huasos au travail 2009.JPG|Huasai
Cueca.JPG|Šokėjai
A Fisherman mending his Net.jpg|Žvejas


## Šaltiniai
Denis Dimoski

**Denis Dimoski** (g. 1993 m. birželio 4 d. Prilepe) – Makedonijos dainininkas.

Įvairių nacionalinių ir tarptautinių muzikos konkursų dalyvis ir prizininkas. 2004 metais dalyvavo „Slavianski bazar“ festivalyje Baltarusijoje, o Rumunijoje vykusiame vaikų festivalyje „Auksinė žvaigždė“ užėmė antrą vietą.

2005 m. su daina „Rodendeski baknež“ atstovavo Makedonijai vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse, kur su 68 taškais užėmė 8-ą vietą.

2006 m. dainininkas išleido albumą „Ben, svetot e malim“.

## Nuorodos
* Daina ''Rodendeski baknež''

|-
Alexa Curtis

**Alexa Curtis** (g. 2004 m. sausio 4 d. Gold Koste) – Australijos dainininkė.

Dainuoja nuo penkerių metų. Didelio pasisekimo šalyje sulaukė 2014 metais, kuomet tapo projekto „The Voice Kids Australia“ nugalėtoja. Laisvalaikiu Alexa aktyviai sportuoja.

2016 m. dalyvavo vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „We Are“ (užėmė 5 vietą).

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 

|-
Čerykavas

**Čèrykavas**  (; arba ***Čerikovas***, ) – miestas Mogiliavo srityje, rytų Baltarusijoje. Čerykavo rajono administracinis centras. Per miestą teka Sožas. Medienos ir tekstilės pramonė.

## Istorija

Pirmą kartą paminėtas 1460 m. Tuo metu priklausė Lenkijos karalystei. 1604 m. suteiktos miesto teisės. 1641 m. suteiktas miesto herbas. 1772 m., po pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, atiteko Rusijos imperijai, kur buvo Čerykavo apskrities centras.

Sovietmečiu išvystyta maisto ir medienos pramonė, veikė konservų kombinatas.

## Šaltiniai
Naroulia

**Naròulia**  (; arba ***Narovlia***, ) – miestas Gomelio srityje, pietų Baltarusijoje, 178 km į pietvakarius nuo Gomelio. Naroulios rajono centras. Per miestą teka Naroulianka (Pripetės intakas). Mieste gaminamos statybinės medžiagos. Veikia konservų fabrikas. Netoliese išgaunama akmens druska. Ribojasi su Polesės žemuma.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XVIII a. XIX a. tai buvo miestelis, Rečycos apskrities Naroulios valsčiaus centras. 1897 m. surašymo duomenimis, gyvenvietėje gyveno apie tūkstantį žmonių. 1913 m. atidarytas cukraus fabrikas. 1938 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės, 1971 m. – miesto teisės.

## Šaltiniai
Rankas

**Rankas** (, ) – ežeras vidurio Čilėje, Los Rioso regione, Ranko provincijoje. Tai ketvirtas pagal dydį ežeras šalyje. Telkšo Vidurio Čilės slėnio rytiniame pakraštyje, Andų priekalnėse (70 m aukštyje). Ežero ilgis 26 km, plotis iki 21 km.

Į Ranko ežerą suteka keletas upelių, o išteka Buenas, nešantis vandenis į Ramųjį vandenyną. Ežere yra 25 salos ir salelės, iš kurių didžiausia – Huapis.

Turizmas, žvejyba (sugaunami šalviai, vaivorykštiniai upėtakiai). Ežero salose ir pakrantėse įsikūrę vasarnamiai bei mapučių kaimai. Greta ežero įsikūrusios gyvenvietės: Futronas, Lago Rankas, Ljifenas, Puerto Nuevas.

Ežero pavadinimas mapučių kalba reiškia „siūbuojantis vanduo“.

## Šaltiniai
Projektorius

**Projektorius** – optinis prietaisas, skirtas projektuoti atvaizdui ant nutolusio paviršiaus, t. y. rodyti vaizdui ant atskiro, didelio ekrano. Įprastas projekcinis aparatas sukuria atvaizdą, šviesos srautui praeinant per lęšių sistemą. Naujesni aparatai gali projektuoti vaizdą tiesiogiai, lazerio pagalba, o virtualus retininis projektorius sukuria vaizdą ant akies tinklainės, užuot naudojęs išorinį projekcinį ekraną (matomas vaizdas tarsi kabo ore, prieš akis).

Šiuo metu labiausiai paplitęs projektoriaus tipas vadinamas **vaizdo projektoriumi**. Tai skaitmeninis aparatas, pakeitęs anksčiau naudotus diaskopus, grafoprojektorius, kino teatruose buvusius kinoprojektorius.

Vaizdo projektoriaus pagalba sukuriamas vientisas, didelio formato vaizdas. Nedideli, kompaktiški, tinkami nešiojimui iš vietos į vietą, yra mobilieji projektoriai. Prezentacijoms ir kitiems vaizdo projektavimo poreikiams naudojami konferenciniai projektoriai su naujos kartos hibridiniais šviesos šaltiniais. Plataus kampo optikos projektoriai tinka nedidelėms patalpoms, kur nėra vietos atitraukti projektorių toliau, kad būtų išgautas didesnis vaizdas.

## Charakteristikos

Šiuolaikiniuose projektoriuose naudojamos dvi šviesos šaltinio technologijos – LCD (skystųjų kristalų) ir DLP (mikroveidrodžių). LCD technologijos privalumas – tikslesnis spalvų atkūrimas, naudojant kompiuterį kaip išorinį vaizdo šaltinį. DLP privalumas – nėra oro filtrų, kuriuos reikia reguliariai valyti ir keisti. Be to, su DLP atkuriamos spalvos, kurios laikui bėgant beveik nesikeičia. Šviesos šaltiniu gali tarnauti įprasta gyvsidabrio lempa ar LED su lazeriu. Gyvsidabrio lempų šviesos srautas ilgainiui sumažėja, jos yra jautrios elektros įtampos svyravimams bei dingimui, yra toksiškos. LED šviesos srautas beveik nemažėja, joms žalos nedaro elektros dingimas. Tai nekenksminga aplinkai technologija, sunaudojanti mažiau elektros energijos.

Projektoriaus šviesos srautas (ryškumas) matuojamas ANSI (Amerikos Nacionalinio Standartų Instituto rodiklis) liumenais. Kuo jų daugiau, tuo projektorius šviečia ryškiau. Įprastai klasei ar nedidelei mokymo auditorijai rekomenduojamas šviesos srautas yra 2500–3000 ANSI liumenų, kai projekcinis plotis yra apie 200 cm. Projektuojamo vaizdo ryškumą menkina krentanti ant jo tiesioginė saulės, šviestuvų ir pan. šviesa.

Projektoriaus skiriamąją gebą nusako prieinamas pikselių (taškų) skaičius, kuris sukuria vaizdą. Ekrano skiriamoji geba skiriasi priklausomai nuo vaizduojamos medžiagos:
* SVGA (800x600) raiškos pakanka, jei vaizduojamoji medžiaga yra įprasti vaizdo failai, paveiksliukai be smulkaus šrifto elementų.
* XGA (1024x768) raiška tinkamiausia, esant daug smulkaus šrifto tekstų, skaičių, lentelių ir kitokių smulkių vaizdo elementų.
* WXGA (1280x800) raiška rekomenduojama tais pačiais atvejais kaip ir XGA, bet dažniausiai tada, kai kompiuterio raiška yra aukštesnė negu XGA (1024x768) arba ekranas yra plačiaformatis (16x10; 16x9 ir pan.). WXGA raiškos ekrane, palyginti su XGA, telpa apie 30 proc. daugiau vaizdo.

## Nuorodos

* Vaizdo projektoriai 
* Kaip išsirinkti projektorių?
Malaryta

**Malarýta**  (, ) – miestas pietvakarių Baltarusijoje, Bresto srityje, 52 km nuo Bresto. Malarytos rajono centras. Per miestą eina geležinkelio linija Brestas–Kovelis (Ukraina).

## Etimologija

Pavadintas pagal Rytos upę (Muchaveco kairysis intakas).

## Istorija

Pirmą kartą Malaryta šaltiniuose paminėta 1546 m. XIX a. buvo kaimas, Bresto apskrities Malarytos valsčiaus centras. 1970 m. gavo miesto teises.

## Šaltiniai
Stolinas

**Stòlinas**  (, ) – miestas pietų Baltarusijoje, Bresto srityje, 15 km į šiaurę nuo sienos su Ukraina, Polesės žemumoje, prie Horynės upės. Stolino rajono centras. Išvystyta maisto, tipografijos pramonė.

## Istorija

Vietovėje žmonių gyvenama nuo XII a. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Stolinas paminėtas 1555 m. XIX a. buvo miestelis, Pinsko apskrities Stolino valsčiaus centras. 1934 m. kovo 30 d. dalis Stolino valsčiaus perduota Stolino miestui.

Sovietmečiu veikė sviesto gamykla.

## Šaltiniai
Tupisa

**Tupisa** () – miestas pietų Bolivijoje, Anduose, 2850 m aukštyje, Potosi departamente; Pietų Čičaso provincijos sostinė.

2017 m. miesto apylinkėse vyko du 2017 m. Dakaro ralio etapai.

## Šaltiniai
Joginta Kelmė

**Kelmės „Joginta“** – buvusi moterų futbolo komanda iš Kelmės, žaidusi Lietuvos moterų futbolo A lygoje.

## Istorija

* Klubo užuomazgos yra 1994 m., kai susibūrė komanda ir debiutavo Moterų futbolo čempionatuose. Tais metais užėmė 3 vietą.

* Dalyvavo 1997/1998 metų pirmenybėse, tačiau tik pirmojoje pirmenybių pusėje. Paskutines oficialias varžybas sužaidė 1997 m. spalio 12 d. tačiau surinktų taškų užteko, kad aplenktų kitas varžoves ir užimtų 4 poziciją turnyrinėje lentelėje.

### Spalvinė gama
Geltona spalva. Taip pat kartais žaisdavo žaliai/baltomis aprangomis.

## Namų aikštė

Per tuos metus namų rungtynes ekipa žaidė Kelmėje (Miesto stadione), Tytuvėnuose ir Užventyje.

## Pasiekimai

## Tarptautinės varžybos

1996 m. Baltijos moterų lygoje kovojo su ekipomis iš Estijos, Latvijos ir Telšių „Žemaitija“.

## Rekordai

* Pergalė didžiausiu skirtumu buvo pasiekta 1995 m. spalio 21 d. Tytuvėnuose, kai užtikrintai 10:0 laimėta prieš Nemenčinė „Rūtos“ ekipą.

* Didžiausiu skirtumu pralaimėta 1997 m. rugsėjo 20 d. Vilniuje, kai Vilniaus „Kristina“ rezultatu 15:1 įrodė savo pranašumą.

## Žaidėjos
* R. Matuliauskaitė
* B. Iždinaitė
* N. Maminskaitė
* J. Maminskaitė
* L. Mižutavičiūtė
* J. Šidlauskaitė
* L. Šiaulytė
* Gitana Kerpienė
* R. Kučinskaitė

## Išnašos

## Nuorodos
* LFE
FIA ralio reido pasaulio taurė

**FIA ralio reido pasaulio taurė** – FIA organizuotos pasaulio ralio reido varžybos, vykusios tarp 1993 ir 2021 m. Nuo 2022 m. FIA rengia ralio reido pasaulio čempionatą  *(W2RC)*.

Po penkis kartus šio ralio nugalėtojais yra tapę prancūzas Jean-Louis Schlesser ir  katarietis Nasser Al-Attiyah, 4 pergales pasiekęs kitas prancūzas Pierre Lartigue.

## Sezono etapai
2019 m. sezoną sudarė 13 lenktynių skirtingose šalyse. 

## Nugalėtojai

## Nuorodos
* Ralio Facebook profilis
Paprastasis bastutis

**Paprastasis bastutis** arba ***ropė*** (*Brassica rapa*) – dvimečių bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos augalų rūšis.

Iš šios rūšies išvesta keletas daržovių:
* Ropė (*Brassica rapa* subsp. *rapa*)
* Pekininis kopūstas (*Brassica rapa* subsp. *pekinensis*)
* Kininis kopūstas (*Brassica rapa* subsp. *chinensis*)
* *Brassica rapa* var. *rapifera* (*rapini*)
* Japoninis kopūstas arba mizuna (*Brassica rapa* var. *nipposinica*)
* Tamsusis kopūstas arba komacuna (*Brassica rapa* var. *perviridis*)
* Skrotelinis kopūstas (*Brassica rapa* subsp. *narinosa*)
* Raukšlėtasis kopūstas (*Brassica rapa* var. *parachinensis*)
* Aliejinė ropė *Brassica rapa* subsp. *oleifera*
* *Brassica rapa* subsp. *trilocularis*
KIC 9832227

**KIC 9832227** yra glaudi dvinarė žvaigždžių sistema, esanti Gulbės žvaigždyne ir nutolusi apie 1800 šviesmečių. Tai užtemdomoji dvinarė, jos orbitinis periodas yra beveik 11 valandų.

Prognozuotas sistemą sudarančių žvaigždžių susidūrimas, kurio rezultatas – šviesi raudonoji nova (nepainiotina su nova). Spėta, kad ji turėtų būti matoma plika akimi keletą savaičių tarp 2021 m. rugsėjo ir 2022 m. rugsėjo. Žvaigždžių susidūrimas ir paskesnis sprogimas, atsižvelgiant į nuotolį iki šios žvaigždžių sistemos, įvyko prieš maždaug 1800 metų, tačiau šviesa, liudijanti apie šį įvykį, dar nepasiekė Žemės.

2018 m. rugsėjį paskelbtas naujas tyrimas, kurį atliko kita tyrėjų komanda, vadovaujama Quentin Socia, anot jo, prognozuotas sprogimas taip, kaip planuota, neįvyks.

## Šaltiniai

* "ASAS J192916+4637.3"
* Kinemuchi, Karen (2013-10-01). "To Pulsate or to Eclipse? Status of KIC 9832227 Variable Star". arXiv:1310.0544.
* Molnar, Lawrence A.; Van Noord, Daniel; Kinemuchi, Karen; Smolinski, Jason P.; Alexander, Cara E.; Kobulnicky, Henry A.; Cook, Evan M.; Jang, Byoungchan; Steenwyk, Steven D. (2017). "KIC 9832227: A red nova precursor". *American Astronomical Society*. **229**: 417.04. Bibcode:2017AAS...22941704M.
Vestvilis

**Vestvilis** () – gyvenvietė Jungtinėse Amerikos Valstijose, rytų Ilinojuje, į pietus nuo Čikagos, Danvilio priemiesčių srityje. Yra Šv. Marijos bažnyčia.

2000-aisiais metais 97,86 % Vestvilio gyventojų buvo baltieji.

## Istorija

XIX a. pab. Vestvilyje apsigyveno lietuvių. 1914 m. jų čia būta ~2200 (daugiau nei pusė visų gyventojų), iš kurių dauguma dirbo anglių kasyklose. Veikė JAV angliakasių profsąjungos lietuvių skyrius, įsteigtas Lietuvių piliečių klubas, kitos draugijos.

## Šaltiniai
Merovingų menas

**Merovingų menas** − ankstyvųjų viduramžių menas, sukurtas tarp apie V a. pb. ir 751 m. Merovingų frankų karalystėje (Galijoje ir kitur). 
## Apžvalga

Merovingų valdymo laikotarpiu palaipsniui nyko klasikinio graikų-romėnų meno bruožai užleisdami vietą radikaliai naujam abstrakčiam ornamentaciniam germanų-frankų meno stiliui. Migracijos laikotarpio genčių meno kūriniai buvo mažų matmenų, kilnojami. Ateiviai iš Rytų Europos atnešė metalo dirbinių kluazonė emalės techniką. Daugiausiai Merovingų meno objektų rasta kapuose. Frankų karaliai monetose buvo vaizduojami kaip Romos imperatoriai. Merovingų architektūra ir skulptūra buvo paremta ankstesniu klasikiniu ir ankstyvosios krikščionybės palikimu. Nors iš istorinių šaltinių žinoma, kad tuo metu statybos buvo gana aktyvios, tačiau šio laikotarpio statinių pavyzdžių išliko labai mažai. Svarbesnės bažnyčios buvo statomos bazilikos plano su mediniais stogais. Viena iš laikotarpio naujovių − varpinės prie bažnyčių. Merovingų architektūros pavyzdžių išliko Osere, Žuare, Lione, Puatjė. 

Frankams akmens skulptūros menas buvo visiškai svetimas ir jie jį perėmė iš romėnų kultūros. VII−VIII a. skulptūra išsivystė iš vien romėniškos imitavimo į įvaldytą stilių, kuriame biblijinių motyvų žmonių figūros buvo įterpiamos į geometrinį ornamentą. Šis stilius taip pat turėjo perimtų Viduržemio jūros pakrančių tautų, lombardų, koptų ir Bizantijos meno motyvų. Merovingų menininkai labiau koncentruodavosi į meninį paviršių, kūrė ornamentinius raštus iš pasikartojančių motyvų, ypač iš paukščių ir avinėlių. Žmogaus vaizdas supaprastintas iki abstraktaus ženklo. Manuskriptų iliuminacijos beveik apsiribojo tik pirmųjų teksto raidžių puošyba, suteikiant joms animalistines formas, ypač paukščio ir žuvies. Merovingų meno reikšmė pasireiškė tuo, kad šiuo laikotarpiu buvo ne vien imituotas senovės Romos-Galijos menas, o vienijant įvairias įtakas išvystytas naujas stilius ir perduotas vėlesniam laikotarpiui įkvepiant Karolingų renesansą.

## Galerija

Chapiteau Baptistère Saint-Jean Poitiers.JPG| Šv. Jono baptiterijos Puatjė kolonos kapitelis
Tombe Louvres - fibules ansées.jpg| Merovingų laikų fibulos
Fragment of the Cross of Saint Éloi (2).jpg| Šv. Eligijaus kryžiaus fragmentas
Sacr Gellone 1v.jpg| Želon sakramentarijaus iliuminacija, VIII a.


## Šaltiniai

* Encyclopaedia Britannica
* *The Grove Encyclopedia of Medieval Art and Architecture*, t II. Oxford University Press, 2012. p. 269−272
* ''The Columbia Encyclopedia'', Sixth Edition. Columbia University Press., 2000
Vėzelio-Datelno kanalas

**Vėzelio-Datelno kanalas** () – laivybinis kanalas Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje. Eina išilgai Lipės upės ir sujungia Reino upę (ties Vėzeliu) bei Dortmundo-Emso kanalą (ties Datelnu). Ilgis 60 km, gylis 2,7 m. Įrengti 6 šliuzai. Tinkamas iki 1350 t sveriantiems laivams.

Vėzelio-Datelno kanalas iškastas 1929 m.

## Galerija

WDK_Schleuse_Datteln_1.jpg
WDK_Schleuse_Huenxe.jpg
Wesel-Datteln_010.jpg


## Šaltiniai
Vezlė

**Vezlė** () – gyvenvietė Prancūzijoje, Jono departamente, 45 km į šiaurę nuo Osero. Išsidėstęs amfiteatru aplink kalvą, ant kurios stovi IX a. vid. įkurtas benediktinų vienuolynas. Išlikę XII a. gynybinių sienų griuvėsiai, XIV–XVI a. Naujieji vartai, 1096–1140 m. pastatyta romaninė vienuolyno Šv. Magdalenos bažnyčia (restauruota 1840–1859 m.) su itin puošnaus skulptūrinio dekoro portalu (1125–1130 m.), XVII a. laikrodžio bokštas, viduramžių gyvenamieji namai.

Romaniškoji benediktinų Vezlė abatija įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Nuobariškių kalnas

**Nuobariškių kalnas** – kalva Lietuvoje, Dzūkų aukštumoje, Daugirdiškių ežeringajame masyve. Stūkso Elektrėnų savivaldybės žemėse, 7,5 km į pietus nuo Vievio, prie Nuobariškių (Nabaraučiznos) kaimo. Aukštis – 229 m.

Kalva susidarė per paskutinįjį ledynmetį iš riedulingo priesmėlio.

## Šaltiniai
Jelskas

**Jèlskas**  (, ) – miestas pietų Baltarusijoje, Gomelio srityje, 35 km į pietus nuo Mozyriaus. Jelsko rajono centras. Per miestą eina geležinkelio linija Kalinkavičai–Korostenis (Ukraina). Yra kraštotyros muziejus. Maisto, baldų pramonė.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas XVI a. kaip gyvenvietė, priklausiusi LDK Mozyriaus pavietui. XIX a. buvo miestelis ir dvaras Mozyriaus apskrityje, buvo žinomas ir kaip ***Karalinas***. XX a. 1-ojoje pusėje Jelske gyveno 910 žmonių. XIX–XX a. buvo Karalino valsčius. 1931 m. suteiktas dabartinis pavadinimas ***Jelskas***, 1938 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą, 1971 m. suteiktos miesto teisės.

## Šaltiniai
2017 m. FIA ralio reido pasaulio taurė

**2017 m. FIA ralio reido pasaulio taurė** – 25-tas FIA ralio reido pasaulio taurės sezonas, kuris prasidėjo 2017 m. vasario 24 d. lenktynėmis Rusijoje.

Sezoną sudarė 11 lenktynių skirtingose šalyse:

## Rezultatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Kamianecas

**Kamianècas**  (; arba ***Kamenecas***, ; 1795–1940 m. ***Lietuvos Kamianecas***) – miestas pietvakarių Baltarusijoje, Bresto srityje, 40 km į šiaurę nuo Bresto. Kamianeco rajono centras. Per miestą teka Levaja Liasnaja.

## Istorija

1276 m. rašytiniuose šaltiniuose paminėta Kamianeco pilies statyba. Vėliau aplink pilį kūrėsi gyvenvietė. 1366 m. atiteko Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1795 m. okupuotas Rusijos imperijos. XIX a. buvo miestelis Gardino gubernijos Bresto apskrityje.

1919 m. okupuotas Lenkijos. Nuo 1939 m. Tarybų Sąjungos sudėtyje. 1941–1944 m. priklausė Trečiajam Reichui. Po II pasaulinio karo tapo kasybos centru. Atsirado maisto pramonė. 1983 m. gavo miesto teises.

## Galerija

Kamyanets003.jpg|Bokštas
Kamianiec. Камянец (1.08.2008).jpg|Gimnazija
Kamianiec, kaścioł (1.08.2008).jpg|Bažnyčia


## Šaltiniai
Vesus

**Vesus** () – miestelis šiaurės Estijoje, Vakarų Viru apskrityje, į šiaurę nuo Rakverės, Suomijos įlankos pakrantėje, Lahemos nacionaliniame parke; Vihulos savivaldybės centras. Veikia polisiavietės, pensionai.

## Istorija

XIX a. Vesus tapo pajūrio poilsiaviete. Tarybiniais metais įkurtos pionierių stovyklos. 1971 m. Vesui suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.

## Šaltiniai
Kvapusis auksabarzdis

**Kvapusis auksabarzdis** (*Chrysopogon zizanioides*, seniau – ***zizaninė vetiverija***, *Vetiveria zizanoides*) – daugiametė miglinių (*Poaceae*) šeimos augalų rūšis, savaime paplitusi Pietų Azijoje, ekvatorinio ir subekvatorinio klimato juostose. Taip pat augalas auginamas Pietryčių Azijoje, Amerikoje, Šiaurės ir Rytų Afrikoje, Juodosios jūros pakrantėse.

Stiebas iki 2 m aukščio, šaknys ilgos, lapai linijiški. Žiedynas – šluotelė, joje sunoksta grūdiniai vaisiai.

Kvapusis auksabarzdis plačiai naudojamas ūkinėms reikmėms: iš šaknų ir šakniastiebių gaminamas parfumerinis eterinis aliejus, prieskoniai, gaminami šepečiai, dembliai, lapai naudojami stogų dengimui, gyvulių šėrimui, namų apyvokos daiktų pynimui.

Augalo pavadinimas kilęs iš . Kitur Indijoje dar vadinamas .

## Šaltiniai
Šiaurės miško ralis

**Šiaurės miško ralis** (rus *Северный лес*) – nuo 2003 m. kasmet Rusijoje vykstančios automobilių trumpo ralio (*baja*) lenktynės. Nuo 2014 m. šios lenktynės yra FIA ralio reido pasaulio taurės čempionato dalis.

## Istorija
Pirmą kartą šis ralis buvo surengtas 2003 m. Nuo to laiko ralis kasmet vyksta vasario mėnesį, kuomet temperatūra svyruoja nuo -30 iki -10 °C. Nuo 2009 m. ralis buvo įtrauktas į FIA „baja“ ralių kalendorių. 2011 ir 2012 m. ralis neįvyko dėl finansinių problemų.

2013 m. lenktynės tapo kandidate tapti FIA ralio reido taurės etapu, o nuo kitų metų buvo įrašyta į kalendorių. Tai yra vienintelės sezono lenktynės, vykstančios žiemą.

## Nugalėtojai

## Nuorodos
* Oficialus ralio tinklalapis
Notigalės–Skapgirio miškai

**Notigalės–Skapgirio miškai** – miškai Lietuvoje, Kupiškio rajone, 1,5 km į rytus nuo Skapiškio. Priklauso Kupiškio miškų urėdijai, Skapiškio girininkijai. Apima 42,3 km² plotą. Masyvą sudaro 11 miškų: Notigalės, Skapgirio, Bajorgirio, Galagirio ir kt.

Paviršius lygus, pietuose kiek banguotas. Būdingi velėniniai jauriniai glėjiški ir jauriniai priesmėliai bei aukštutinio pobūdžio durpžemiai. Miškų šiaurėje plyti Notigalės aukštapelkė, gausu užpelkėjusių ežerų ir ežerokšnių (Notigalė, Ešerinis, Ašakinis, Bedugnis, Kulys, Bedugnėlis, Lėvenaitis, Lelijinis, Dvikelmis, Beržuona). Masyve prasideda Lėvuo bei jo intakas Mituva (su Svalia, Sūrupiu).

Medynai:
* beržynai: 43 %
* eglynai: 29 %
* pušynai: 10 %
* juodalksnynai: 6 %
* baltalksnynai: 5 %
* uosynai: 4 %
* drebulynai: 3 %

Jaunuolynai sudaro 14 % medynų, pusamžiai medžiai 58 %, pribręstantys 15 %, brandūs 13 %.

Notigalės-Skapgirio miškuose yra briedžių, stirnų, šernų, kiškių, usūrinių šunų, kiaunių, lapių, voverių. Šiaurinė dalis paskelbta Notigalės telmologiniu draustiniu.

Pietiniu pakraščiu nutiestas Šiaulių–Daugpilio geležinkelis, vakarine riba eina kelias . Miškuose įsikūrę kaimai: Beštupis, Gūrai, Kepuriai, Žardeliškiai, Laibiškiai, Vengriškis, Tvirai, Beržuona, Ažubalis, Stasiūniečiai.

## Šaltiniai
Notigalės pelkė

**Notigalės pelkė** – pelkė šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, 7 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Rokiškio rajono paribyje. Plotas – 10,37 km². Tai ežerinės kilmės plynraistinė aukštapelkė, nusidriekusi per 4 km iš šiaurės į pietus. Pelkėje telkšo 7 ežerai ir keli ežerokšniai: Notigalė, Ešerinis, Ašakinis, Bedugnis, Kulys, Bedugnėlis, Lėvenaitis, Lelijinis, Dvikelmis, Beržuona. Aplink pelkę driekiasi Notigalės-Skapgirio miškai.

Durpių klodo vidutinis storis 3,6 m (didžiausias – 7,4 m). Durpių ištekliai 26,2 mln. m³. Durpių peleningumas 2,3 %, susiskaidymas 21 %, vidutinis drėgnumas 92 %, būdingos aukštapelkinės kimininės durpės. Notigalės pelkės dugną dengia smėlis bei priesmėlis, o tarp jo ir durpių slūgso iki 0,7 m storio sapropelio sluoksnis.

Nuo 1974 m. Notigalės pelkė saugoma kaip Notigalės telmologinis draustinis (jis apima ir gretimą Salagalio pelkę).

## Šaltiniai
Medūzos metai (filmas)

** Medūzos metai ** ( ) – 1984 m. sukurta drama, už vaidmenį kurioje aktorė Caroline Cellier buvo apdovanota Cezariu kaip geriausia antrojo plano aktorė.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Valerie Kaprisky – Kris
* Bernard Giraudeau – Romainas
* Caroline Cellier – Klod
* Jacques Perrin – Vikas
* Barbara Nielsen – Barbara
* Beatrice Agenin – Mariana
Veiksmas (filmas)

**Veiksmas** () – režisieriaus Tinto Brass sukurtas filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Luc Merenda – Bruno
* Adriana Asti – Florans
* Susanna Javicoli – Doris/Ofelija
* Paola Senatore – Ana
* Alberto Sorrentino – Garibaldis
* John Steiner – vadybininkas
* Monica Zanchi

## Turinys

Pradedantysis aktorius Bruno svajoja apie herojų vaidmenis, tačiau sulaukia tik pasiūlymo filmuotis pornografiniame filme. Priėmęs pasiūlymą, jis susipažįsta su aktore Doris, kuri yra apsėsta minties sukurti Ofelijos vaidmenį. Vieną dieną, susipykę su režisieriumi, jie pasprunka iš filmavimo aikštelės ir, susipažinę su kvaištelėjusiu anarchistu, laikančiu save Garibaldžiu, leidžiasi į kelionę po šalį, atsidurdami pačiose absurdiškiausiose situacijose...
Sadist Erotica

**Sadist Erotica** – režisieriaus Jesus Franco filmas.

## Turinys

Dvi detektyvės Diana ir Regina, tirdamos dingusios merginos bylą, apsilanko parodoje, kurioje eksponuojami paveikslai, rodantys įvairias mistines mirties scenas. Viename iš paveikslų jos atpažįsta savo ieškomą merginą, todėl susidomi paveikslų autoriumi. Kuo toliau jos tęsia tyrimą, tuo daugiau žmogžudysčių pradeda įvykti apie jas... 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Janine Reynaud – Diana
* Rosanna Yanni – Regina
* Chris Howland – Frensis
* Alexander Engel – Albertas
* Marcelo Arriota-Jauregui – inspektorius Taneris
* Manolo Otero – Vitorio
Sveiki, pone prezidente!

**Sveiki, pone Prezidente!** () – 2013 m. sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Claudio Bisio – Džiuzepė Garibaldis
* Kasia Smutniak – Džanis
* Omero Antonutti – generolas Ranieris
* Remo Girone – Morelis
* Gianni Cavina – misteris Faustas
* Giuseppe Fiorello
* Cesare Bocci
* Massimo Popolizio
* Pupi Avanti
* Lina Wertmuller

## Turinys

Italijoje – politinė krizė, nes parlamentas niekaip negali išrinkti prezidento. Galiausiai nusivylę politikai protestuodami balsuoja už valstybės įkūrėją Dž. Garibaldį, tačiau paaiškėja, kad šalyje iš tiesų gyvena 4 žmonės su tokiu vardu ir pavarde, vadinasi, vienas jų tapo prezidentu. Trys įtakingi politikai išsirenka vieną iš kandidatų, kalnuose gyvenantį žveją Pepo, ir nuvyksta pas jį, norėdami pranešti naujieną ir pasiūlyti atsisakyti posto. Atvežtas į Romą, Pepo su viskuo sutinka, tačiau pamatęs politikos užkulisius, nusprendžia, kad neatsisakys posto, o pamėgins valdyti šalį. Kyla sumaištis, tačiau nuoširdus ir sąžiningas žvejys netrunka užkariauti ne tik žmonių, bet ir kitų šalių vadovų simpatijas. Nepatenkinti politikai niekaip negali rasti kompromituojančios medžiagos, todėl galiausiai ją dirbtinai sukuria... 

## Apdovanojimai
* Europos kino apdovanojimas (nominacija) – geriausia Europos komedija 
* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas (nominacija) – geriausia komedija
* Italijos nacionalinis kino žurnalistų sindikatas (nominacija) – geriausia originali istorija (F. Bonifacci)
Vizigotų menas

**Vizigotų menas** arba **Vestgotų menas** − vizigotų (vestgotų) genčių menas migracijos laikotarpiu Europoje. Plačiąja prasme terminas taikomas I−VIII a. vizigotų menui, siaurąja − V−VIII a. vizigotų menui Iberijos pusiasalyje ir dabartinės Prancūzijos pietuose. 
## Apžvalga

Vizigotus, gyvenančius prie Baltijos jūros vakarinių pakrančių, I a. paminėjo romėnų istorikas Plinijus Vyresnysis. Ilgainiui vizigotai migravo į pietus ir III a. pabaigoje Romos imperatorius Aurelianas sutiko, kad jie apsigyventų Dakijoje, kur vizigotai priėmė arijoniškos pakraipos krikščionybę. Spaudžiami genčių iš šiaurės ir rytų vizigotai migravo į Romos imperiją ir 410 m. užėmė Romą. 419 m. jie buvo pripažinti Romos imperijos sąjungininkais, jiems gyventi buvo suteikta Akvitanija, kurioje vizigotai įkūrė sostinę Tulūzoje. Iki šio meto vizigotai kūrė asmeninius meninius objektus: diržo sagtis, drabužių sagtis (fibulas), žirgų pakinktus. 508 m. vizigotai buvo nugalėti frankų ir pasitraukė į Ispaniją. Iš jų palikimo Tulūzoje nieko neišliko. 1761 m. buvo nugriauta jų laikais statyta bažnyčia, kuri oktagonaliu planu ir mozaikomis dekoruotu interjeru panašėjo į San Vitale baziliką Ravenoje.

568−712 m. vizigotų sostine Ispanijoje buvo Toledas. Iš VII a. vizigotų meno išliko karaliaus Rekesvinto dovanos (aukos) karūna (Gvarazaro lobio dalis). Rekesvinto valdymo metu pastatyta maža Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia Palensijos provincijoje. Vizigotai atsinešė germanų genčių metalo dirbinių gaminimo meistrystę, tačiau Gvarazaro lobio objektai visiškai nerodo germaniško meno motyvų. Vizigotų menas buvo labiau paremtas vietoje buvusios Romos provincijos ir Bizantijos meno tradicijomis. VIII a. Iberijos pusiasalį užkariavo musulmonai arabai ir miestų vizigotų bažnyčios buvo sunaikintos. Daugiausiai išliko maži statiniai kaimiškose vietovėse.

## Galerija

Belt Buckle, about 520-560 AD, Visigothic, Spain, bronze with garnets, glass, mother of pearl, gold foil - Cleveland Museum of Art - DSC08476.JPG| Diržo sagtis, VI a.
Visigothic - Pair of Eagle Fibula - Walters 54421, 54422.jpg| Vizigotų fibula, VI a.
Iglesia de San Juan Bautista -Detalle del interior (1) Palencia.jpg| Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios interjeras, VII a., Palensijos provincija
El Campillo (Zamora) S Pedro de la Nave 2 0 4 Fachada Oeste.png| *San Pedro de la Nave* bažnyčia, VII a., Samoros provincija


## Šaltiniai

* Encyclopaedia Britannica
* *The Grove Encyclopedia of Medieval Art and Architecture*, t II. Oxford University Press, 2012, p. 316−317
Adis Abebos–Džibučio geležinkelis

**Adis Abebos–Džibučio geležinkelis** – tarpvalstybinis geležinkelis tarp Etiopijos ir Džibučio. Projektas finansuotas Kinijos korporacijų ir investicinių bankų.

Geležinkelis vertinamas kaip svarbiu Rytų Afrikos ekonomikos infrastruktūros projektu, kadangi 95 % viso Etiopijos eksporto keliauja per Džibutį, daugiausiai per Džibučio uostą.

## Istorija
Geležinkelis nutiestas šalia nykstančio Etiopijos-Džibučio geležinkelio, kurį 1894 m. pradėjo statyti prancūzų kolonistai. Naująjį geležinkelį statė bendrovės iš Kinijos, o visą projektą finansavo trys Kinijos bankai: Industrial and Commercial Bank of China, Exim Bank of China, China Development Bank.

2011 m. pradėti geležinkelio tiesimo darbai, kuriems buvo nusamdyti 20000 vietinių Etiopijos gyventojų ir 5000 darbininkų iš Džibučio. 2016 m. spalio 5 d. atidaryta Etiopijos geležinkelio dalis. 2017 m. sausio 10 d. oficialiai atidarytas pilno ilgio geležinkelio. Atidaryme dalyvavo Džibučio prezidentas Ismail Omar Guelleh ir Etiopijos premjeras Hailemariam Desalegn.

## Šaltiniai
Milda Dargužaitė

**Milda Dargužaitė** (g. 1976 m. rugpjūčio 10 d. Kaune ) – Lietuvos finansų analitikė, valstybės tarnautoja, nuo 2016 - 2017 m.  – Vyriausybės kanclerė.

## Biografija

Baigė Kauno Jono Jablonskio vidurinę mokyklą.

1995–1999 m. studijavo JAV, Vermonto valstijoje, Midilburio koledže (*Middlebury College*), kur baigė matematikos ir ekonomikos bakalauro programą bei 2002–2004 m. studijavo Naujojo Džersio valstijoje, Prinstono universitete (*Princeton University*),  įgydama optimalios veiklos tyrimų ir finansų inžinerijos magistro laipsnį. 

1999–2001 m. dirbo analitike investiciniame banke „Donaldson, Lufkin & Jenerette“. Nuo 2004 liepos mėn. iki 2011 m. birželio mėn. dirbo JAV investiciniame banke „Goldman Sachs“, kur ėjo Ilgalaikio turto paskirstymo grupės vedėjos pareigas Privataus kapitalo valdymo investavimo strategijos skyriuje.

Nuo 2011 m. birželio mėn. buvo ūkio ministro Rimanto Žyliaus patarėja ir kuravo valstybės valdomų įmonių efektyvumo didinimo, rizikos kapitalo ir finansų inžinerijos sritis, taip pat patarė ekonomikos ir finansų klausimais.
 
2012 m. sausio mėn. – 2014 m. vasario mėn. dirbo investicijų plėtros agentūroje „Investuok Lietuvoje" (generalinė direktorė). 

2015 m. sausio mėn. pradėjo dirbti „Barclays“ centrinėje būstinėje Londone, kur užėmė Globalių technologijų infrastruktūros paslaugų direktorės pareigas. 2015 m. kovo–lapkričio mėn. buvo „Barclays“ technologijų centro Lietuvoje vadovė.

2016 m. buvo investicijų valdymo kompanijos „Northern Horizon“ (Kopenhaga, Danija) valdybos narė.

2016 m. gruodžio mėn. paskirta Vyriausybės kanclere premjero Sauliaus Skvernelio kabinete.

2017 m. gruodžio mėn. pasitraukė iš  Vyriausybės kanclerės pareigų savo noru.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyriausybės kanclerė 
* M. Dargužaitė. Biografija (''delfi.lt'')
* Milda Dargužaitė. Karjera (''Verslo žinios. Kas yra kas'') 
* Sugrįžę emigrantai: turime grąžinti skolą tėvynei (''kauno.diena.lt'')
Dėmesys (filmas)

**Dėmesys** () – 1985 m. Italijoje sukurtas filmas pagal Alberto Moravia romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Stefania Sandrelli – Livija
* Ben Cross – Alberto
* Amanda Sandrelli – Monika
* Claudia Cavalcanti – Tiberija
* Elena Pompei – Marija
* Anita Zagaria – Graciela

## Turinys

Žurnalistas Alberto nuolat keliauja po pasaulį, palikęs namuose žmoną Liviją ir jos dukterį Moniką. Kuomet jis grįžta, žmona bergždžiai mėgina atgaivinti kažkada juos siejusius aistringus santykius – Alberto ignoruoja Liviją, tačiau nevengia susitikinėti su kitomis moterimis. Ji stengiasi tai toleruoti, tikėdama, kad aistra sugrįš ir netgi nusamdo vieną iš savo siuvimo salono darbuotojų, kad ši nueitų į butą, kuriame Alberto susitinka su moterimis, pati tuo metu viską stebėdama iš gretimo kambario.

Kuomet apie Alberto susitikimus sužino Monika, ji mėgina suvilioti patėvį laukdama šio bute. Išsigandęs Alberto nusprendžia taisyti šeimos santykius ir pakviečia Liviją kartu vykti į sekančią komandiruotę. Ši džiaugsmingai sutinka, tačiau užklumpa Alberto su Monika ir, bėgdama automobiliu, žūva avarijoje...