open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ničiren

**Ničiren** () – Japonijoje susiklosčiusi budistinė mokykla, priklausanti Mahajanos atšakai. Ją XIII a. Tendai mokyklos mokymo pagrindais sukūrė vienuolis Ničirenas.

Šis mokymas paplito Kamakura laikotarpiu. Jo autorius Ničirenas išaukštino Lotoso sūtros svarbą ir teigė, kad tik jos skaitymas ir garbinimas gali atnešti šlovę Japonijai ir jos žmonėms. Tam jis siūlė *daimoku* praktiką – mantros *Namu Myōhō Renge Kyō* (南無妙法蓮華経 – „Šlovė Lotoso sūtrai, teikiančiai Dharmą“). Remdamasis šia sūtra jis teigė, kad visuose žmonėse yra Budos prigimtis, todėl nušvitimą galima visiems pasiekti čia ir dabar. Ničiren, priešingai nei kitos budistinės mokyklos, vykdo labai aktyvią misionierišką veiklą ir tiki, kad kuo didesnis būsiąs adeptų skaičius, tuo daugiau laimės ir taikos būsią pasaulyje.

Priešingai nei tantrinė Šingon mokykla, kuri labiau susijusi su diduomene, ar samurajų išpažinta Rindzai, Ničiren kaip ir Tyrosios Žemės budizmas buvo nukreipti į paprastus žmones, kuriems siūlė nesudėtingą, dorovingu elgesiu, malda ir dievybių garbinimu pagrįstą mokymą.
Neurolingvistinis programavimas

**Neurolingvistinis programavimas** (**NLP**) – metodų rinkinys skirtas žmogaus „subjektyvaus pažinimo struktūroms“ suprasti ir paveikti. Kol kas atlikti moksliniai tyrimai nepatvirtino jokio NLP efektyvumo, be to, NLP metodikos prieštarauja turimoms psichologijos bei neurologijos žinioms, todėl neurolingvistinis programavimas yra laikomas pseudomokslu.

NLP 1973 m. sukūrė JAV psichologas Richard Bandler su lingvistikos profesoriumi John Grinder, jiems abiem NLP kurti padėjo mokslininkas Gregory Bateson.

NLP hipnozę labiausiai ištobulino Milton Hyland Erickson, MD (* 5/12/ 1901  Aurum, Nevada- † 25/3/ 1980  Fenikse, Arizona) Amerikos psichiatras, besispecializuojantis  medicininėje hipnozėje. Jis daug metų prezidentavo Amerikos Klinikinės Hipnozės Bendrijai.

## Nuorodos

*NLP enciklopediniai paaiškinimai
*O'Konoro įvadas į NLP
*NLP lietuviškai
Nicola Pisano

**Nikola Pizanas** (, g. apie 1220 m.(?) – m. 1278 m.(?) ) – XIII a. italų viduramžių ir protorenesanso skulptorius.

## Biografija
Manoma, kad Nikola Pizanas gimė apie 1220 m. Apulijoje. Apulijos valdovas Frydrichas II (m. 1250 m.) kvietėsi Prancūzijos gotikinio stiliaus menininkus dirbti į savo dvarą. Tikriausiai jų įtakotas mokėsi ir išvystė savo stilių Nikola Pizanas. Pirmą kartą Nikola Pizanas dokumentuotas 1258 m. Lukoje. Pizoje Nikola buvo užsakytas sukurti Pizos baptisterijos sakyklą (datuojama 1255 − 1260 m.). Ant sakyklos Nikola Pizanas pasirašė ir datavo kūrinį. Pizos katedrai skulptorius kūrė išorės skulptūras, įskaitant antro aukšto arkados figūras ir aukščiau esančių langų ornamentuotę, bei pusės stoto Kristaus, Šv. Marijos ir Šv. Jono Krikštytojo statulas prie ornamentuotės. 

1264 m. Nikola suprojektavo Šv. Dominyko kapą („arką“) Šv. Dominyko bažnyčioje Bolonijoje. Šį projektą įgyvendino Nikolos mokiniai. 1265 m. Nikola Pizanas buvo Sienoje, kur kūrė sakyklą vietos katedrai iki 1268 m. Sienoje jis paminėtas dokumentuose „Nikola, Pjetro sūnus, iš Apulijos“. Po to Nikola Perudžoje kūrė miesto didįjį fontaną kartu su savo sūnumi Džovaniu Pizanu, kuris irgi tapo reikšmingu Italijos viduramžių skulptoriumi. Nikola Pizanas laikomas gotikinio stiliaus atstovu, retkarčiais įpindavusiu į savo kūrybą antikinės skulptūros motyvų. Paskutinį kartą Nikola paminėtas 1278 m., tikriausiai greitu laiku po to mirė. Jo mokiniais buvo sūnus Džovanis Pizanas, Arnolfas di Kambijus, Fra Giuglielmo, Lapo. 

Nikola Pizano įtakos pagalba Italijos skulptūra peržengė romanikos stiliaus ribotumus ir priartėjo prie renesanso. Reikšmingiausiu Nikolos Pizano kūriniu laikoma Pizos baptisterijos sakykla.

## Darbų galerija

Vaizdas:Italië-Pisa Baptisterium-Doopstoel.jpg| Sakykla, Pizos baptisterija
Vaizdas:Pulpit - Baptistry - Pisa 2014.jpg| Sakyklos fragmentas, Pizos baptisterija
Vaizdas:Duomo di siena pulpito nicola pisano.jpg| Sakykla, Sienos katedra
Vaizdas:Pulpito del duomo di siena 07.JPG| Sakyklos fragmentas, Sienos katedra
Vaizdas:Fontana Maggiore a Perugia 2.JPG| Perudžos didysis fontanas, Perudža
Vaizdas:Deposizione, portale del duomo di Lucca by Nicola Pisano.jpg| Nikola Pizano scenos virš Lukos katedros įėjimo „Nuėmimas nuo kryžiaus“ ir „Guldymas į karstą“, Luka
Vaizdas:San Domenico26.jpg| Šv. Dominyko arka, sarkofagas − Nikola Pizano mokinių darbas. Šv. Dominyko bažnyčia, Bolonija


## Šaltiniai
* Encyclopaedia Britannica
* [L’Enciclopedia Italiana](http://www.treccani.it/enciclopedia/nicola-pisano_(Dizionario-Biografico)/)
* Lilian H. Zirpolo. *Historical Dictionary of Renaissance Art.* The Scarecrow Press, Inc. – 2008. p. 342-343
* Anita Fiderer Moskowitz. *Nicola Pisano's Arca Di San Domenico and Its Legacy*. Penn State Press, – 2010.
## Nuorodos

* smarthistory 
* Skulptoriai Pizanai WGA tinklalapyje
* [Nikolos Pizano biografija [Giorgio Vasari] „Le Vite“ (anglų k.)]
Dhjani budos

**Dhjani Budos** () arba ***Penki didžiosios Išminties Budos, Penki didieji Budos, Penki nugalėtojai*** – Vadžrajanos budizme svarbūs penki Budos, kurie simbolizuoja pirminio Budos (adi buda) penkis aukščiausios Išminties aspektus.

„Trijų Budos kūnų“ (trikaja) sistemoje Penki dhjani Budos atitinka sambhogakaja kūną, laisvą nuo aistrų ir prisirišimų. Vadžrajanoje dhjani Budos nelaikomi tikrais laike ir erdvėje – tai antropomorfiniai simboliai, kurie suvokimo metu pasirodo iš tuštumos (šūnjatos) ir suvokėjo sąmonėje atlieka tam tikras funkcijas.

Penki dhjani Budos atitinka 5 skandhas ir po mirties (bardo) pasirodo tokia tvarka:
* Vairočana (वैरोचन, *Vairocana*) – atitinka sąmonę (vidžnianą); balta, erdvė, ratas; vidurys; naikina nežinojimą;
* Akšobhja (अक्षोभ्य, *Akṣobhya*) – atitinka pavidalą (rūpą); žalia, oras, dviguba vadžra; šiaurė; naikina pavydą;
* Ratnasambhava (रत्नसम्भव, *Ratnsambhava*) – atitinka jutimus (vedanas); raudona, ugnis, lotosas; vakarai; naikina savanaudiškumą;
* Amitabha (अमिताभा, *Amitābha*) – atitinka suvokimą (samdžnią); geltona, žemė, brangakmenis; pietūs; naikina puikybę, gobšumą;
* Amoghasidhis (अमोघसिद्धि, *Amoghasiddhi*) – atitinka įpročius (samskaras); mėlyna, vanduo, vadžra; rytai; naikina pyktį, tulžį.
Atiša

**Atiša Dypankara Šridžniana** (, ; 982–1054 m.) – iš Bengalijos kilęs indų budistų vienuolis, budizmo skleidėjas Tibete.

Gimė 982 m. Bengalijos didikų šeimoje Bikrampure. Vaikystėje vadintas Čandragarbha. Nuo mažumės domėjosi budizmu, pasak legendos, mokėsi pas 100 mokytojų. Mokėsi Vikramašilos universitete, vienas jo mokytojų buvo žymusis Naropa. Būdamas 21 m. jis įšventintas į sanghą (vienuoliją), gavo Dypankaros Šridžnianos vardą. Iki 30-ies metų studijavo Tripitaką, budizmo filosofijos veikalus.

1011 m. Atiša išvyko į Šrividžajos valstybę Sumatroje, ten pas mokytoją Dharmakirtį mokėsi bodhičitos. Po 12 metų grįžo į Magadhą, tapo autoritetingu mokytoju. Buvo ne kartą kviečiamas į Tibetą, kol 1024 m. galiausiai ten nuvyko. Tibete pateko į Samje vienuolyną, kur ėmėsi rankraščių tvarkymo, ėmė rengti naujus vertimus ir taip gaivino budizmą, kuris po valdovo Langdarmos persekiojimų praktiškai išnyko. Būtent iš Atišos vertimų radosi Kadam, Sakja ir Kagju mokyklos, tik vienintelė Njingma rėmėsi senąja, beveik sunaikinta vertimų tradicija. Atišos pasekėju tapęs Dromtongpa įkūrė Kadam mokyklą, kurios pagrindu vėliau susidarė Gelug („Naujoji Kadam“).

Atiša išvertė daug sanskrito tekstų, parašė komentarų. Tengjur kanone išlikę 79 jo sąvadai.

Atiša 1054 m. mirė Tibete, Lethano kaime netoli Lasos. Jo mirties vietą žymi stūpa. 1978 m. Atišos palaikai perlaidoti Dakoje (Dharmaražika Bauda šventykloje).

## Taip pat skaitykite
* Tibeto budizmas
* Padmasambhava
William Cherry Jr.

**Viljamas „Vilas“ Čeris Jaunesnysis** (*William „Will“ Cherry* g. 1991 m. sausio 8 d.) – JAV krepšininkas, šiuo metu rungtyniaujantis Gaziantepo „Gaziantep Basketbol“ komandoje, aukščiausioje Turkijos lygoje.

2014–2015 m. sezoną pradėjo Klivlando „Cavaliers“, tačiau buvo atleistas ir 2014 m. gruodžio viduryje persikėlė rungtyniauti į Kauno „Žalgirio“ ekipą.

## Šaltiniai
Karlovas

**Karlovas** () – istorinis miestas vidurio Bulgarijoje. Nutolęs 140 km į rytus nuo Sofijos ir 60 km į šiaurę nuo Plovdivo. Miestas įsikūręs derlingame *Rožių slėnyje*, pietinėje Balkanų kalnų papėdėje. 386 m aukštyje virš jūros lygio. Per miestą teka Striama (Maricos intakas). 24 021 gyventojas (2014 m. duomenys).

Karlovas yra žinomas dėl jame gaminamo rožių aliejaus. Mieste gimė bulgarų revoliucionierius bei tautos didvyris – Vasilis Levskis. Pastatytas jam paminklas, taip pat veikia jo vardo muziejus.

Karlovas priklauso Plovdivo sričiai ir yra Karlovo savivaldybės administracinis centras, kuriame gyvena maždaug
73 000 žmonių. Savivaldybėje yra 27-ios gyvenvietės.

Netoli miesto, 2005 m. rugpjūčio 19 d., archeologai paskelbė radę pirmą trakų sostinę. Kasinėjimo metu rasta poliruotų keramikos artefaktų (stogo čerpių, vazų). Bulgarijos kultūros ministerija, kasinėjimams, skyrė paramą.

## Istorija
Dabartinio miesto teritorijoje buvo viduramžių tvirtovė, vadinta *Kopsis* (senovės graikų kalba *Κωψίς* arba *Κόψη*). XIX a. buvo svarbus kultūros bei revoliucinės veiklos centras. Nuo 1953 iki 1962 m., vadintas *Levskigrad*.

## Miestų partnerystė
*  Brianskas, Briansko sritis, Rusija
*  Koninas, Lenkija
*  Baranovičiai, Baltarusija


History Museum - Karlovo.jpg|Istorijos muziejus
Васил Левски523826018 dcc209d780 o.jpg|Paminklas Vasiliui Levskiui
St Nicholas Church - Karlovo.jpg|Šv. Mikalojus bažnyčia, šalia jos varpinė
Lietuvos partizanų sričių ir apygardų atstovų suvažiavimas

**Lietuvos partizanų sričių ir apygardų atstovų suvažiavimas** – 1949 m. vasario 2–22 d. Balandiškyje ir Minaičiuose vykęs Lietuvos partizanų vadovybių suvažiavimas. Suvažiavimo metu buvo įkurtas Lietuvos laisvės kovos sąjūdis (LLKS), priimti dokumentai, sudarę teisinį ir politinį Lietuvos ginkluotojo pasipriešinimo pagrindą.

## Istorija
Suvažiavimas prasidėjo partizanų ryšininkų Sajų sodyboje Balandiškyje, vasario 10 d. persikėlė į Minaičius, Stanislovo Mikniaus sodyboje įrengtą Prisikėlimo apygardos bunkerį.

## Dalyviai
* Vytautas Gužas-Kardas – Jūros srities štabo viršininkas;
* Leonardas Grigonis-Užpalis – Prisikėlimo apygardos vadas;
* Bronislovas Liesis-Naktis – Prisikėlimo apygardos štabo viršininkas;
* Juozas Šibaila-Merainis – Karaliaus Mindaugo srities atstovas, Didžiosios kovos apygardos štabo viršininkas, turėjęs Vytauto ir Algimanto apygardų įgaliojimus;
* Adolfas Ramanauskas-Vanagas – Nemuno srities ir Dainavos apygardos vadas;
* Aleksandras Grybinas-Faustas – Tauro apygardos vadas;
* Jonas Žemaitis-Vytautas – Kęstučio apygardos, Jūros srities vadas, Bendro demokratinio pasipriešinimo sąjūdžio (BDPS) prezidiumo pirmininkas;
* Petras Bartkus-Žadgaila – BDPS sekretorius, Kęstučio apygardos štabo organizacinio skyriaus viršininkas.

## Pasiekimai
* Įkurtas LLKS, priimtas Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio statutas;
* Sudaryta LLKS aukščiausia politinė ir karinė struktūra – Taryba, Tarybos prezidiumo pirmininku išrinktas Jonas Žemaitis-Vytautas;
* Priimta Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio deklaracija;
* Jonui Žemaičiui-Vytautui suteiktas partizanų generolo laipsnis;
* Nutarta leisti LLKS vyriausios vadovybės laikraštį „Prie rymančio Rūpintojėlio“.

## Atminimas
2010 m. lapkričio 22 d. Minaičių kaime atidengtas paminklas LLKS deklaracijai ir jos signatarams atminti. Paminklo autorius – skulptorius Jonas Jagėla. Atstatyta S. Mikniaus sodyboje buvusi klėtis, joje atkurtas bunkeris ir jo interjeras. 2012 m. Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras klėtyje įrengė ekspoziciją „Atiduok Tėvynei, ką privalai“.

## Šaltiniai
Niutonmetras

**Niutonmetras** – SI sistemos jėgos momento matavimo vienetas. 1 niutonmetras yra lygus momentui, kurį sukuria 1 N jėga, veikianti statmenai į tašką, kuris yra nutolęs per 1 metrą.

Žymimas **Nm** arba **N·m**:

:: 1 \, \mathrm{N} \! \cdot \! \mathrm{m} = 1 \frac{\mathrm{kg} \, \mathrm{m}^2}{\mathrm{s}^2} \quad
Lukas Lekavičius

**Lukas Lekavičius** (g. 1994 m. kovo 30 d. Šilalėje) – Lietuvos krepšininkas.

## Karjera

Nuo 2012 m. atstovavo „Žalgiris-2“ ekipai. Po dviejų sėkmingų metų NKL čempionate L. Lekavičius pateko į pagrindinės komandos sudėtį. Po kokybiško sezono buvo pakviestas į nacionalinę Lietuvos krepšinio rinktinę ir su ja 2015 m. tapo Europos vicečempionu.

2017 m. birželio pabaigoje pasirašė dvejų metų sutartį su Atėnų „Panathinaikos“ klubu.

2019 m. birželio viduryje sugrįžo į Kauno „Žalgirio“ ekipą ir pasirašė 90 tūkst. € vertės vieno sezono sutartį su galimybe ją pratęsti dar sezonui. 2021 m. pasirašė tokią pat sutartį su Kauno klubu.

2025 m. liepos pabaigoje paliko Kauno „Žalgirį“, pagrindinėje komandoje praleidęs devynerius metus.

## Pasiekimai
* 2013 m. NKL trečios vietos laimėtojas (Kauno „Žalgiris-2“)
* 2014, 2015, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023, 2025 m. LKL čempionas
* 2015 m. Europos krepšinio čempionato sidabro medalio laimėtojas
* 2017, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas
* 2018, 2019 m. Graikijos čempionas

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Vaidas Kariniauskas

**Vaidas Kariniauskas** (g. 1993 m. lapkričio 16 d. Alytuje) – Lietuvos krepšininkas.

## Karjera
2018 m. lapkričio viduryje pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Panevėžio „Lietkabelio“ klubu. 2019 m. sausio 31 d. dėl įtarimų, susijusių su lažybomis, paliko Panevėžio klubą.

2020 m. rugpjūčio gale Kėdainių „Nevėžis“ pasikvietė V. Kariniauską, kadangi pagrindinis įžaidėjas S. Barefieldas patyrė rankos traumą. 2020 m. lapkričio gale persikėlė į Utenos „Juventus“ ir pasirašė sutartį iki 2022 m. sezono.

2022 m. rugpjūčio 1 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Bambergo „Brose“ klubu. 2023 m. vasarą grįžo į Lietuvą ir turėjo žaisti Mažeikių M Basket klube, bet po sėkmingo pasirodymo su Lietuvos rinktine susitikime su amerikiečiais, V. Kariniauskas išpirktas Vilniaus „Wolves“.

2025 m. rugpjūčio 7 d. papildė Šiaulių „Šiauliai“ komandą vienam sezonui, kurioje vyriausiuoju treneriu dirba jo buvęs komandos draugas iš Kauno „Žalgirio“ laikų Darius Songaila.

## Pasiekimai
* 2012, 2013 m. NKL trečios vietos laimėtojas (Kauno „Žalgiris-2“)
* 2015, 2022 m. LKL čempionas
* 2016 m. Graikijos antrosios lygos čempionas
* 2017 m. Rumunijos taurės laimėtojas
* 2017, 2018 m. Rumunijos lygos laimėtojas
* 2020 m. Bosnijos ir Hercogovinos lygos čempionas

## Statistika

### LKL

|-
| style="text-align:left;"|2009–2010
| style="text-align:left;"|„Aisčiai“
| 1 || 0 || 03:11 || **100%** || 0% || 0% || 0 || 1 || 0 || 1 || 0 || 2 || 5
|-
| style="text-align:left;" rowspan=2|2013–2014
| style="text-align:left;"|„Žalgiris“
| 3 || 0 || 07:52 || 66,7% || 33,3% || **100%** || 0,33 || 0,67 || 0,3 || 0,7 || 0 || 3 || 3
|-
| style="text-align:left;"|„Lietkabelis“
| 11 || 5 || 26:41 || 48,6% || 12,5% || 50% || **4,1** || 4,1 || 3,4 || **1,8** || **0,6** || 8,4 || 9,7
|-
| style="text-align:left;"|2014–2015
| style="text-align:left;"|„Žalgiris“
| **43** || 14 || 13:07 || 62,9% || 20,9% || 65,5% || 1,63 || 1,95 || 1,2 || 0,6 || 0,2 || 4,14 || 4,7
|-
| style="text-align:left;"|2018–2019
| style="text-align:left;"|„Lietkabelis“
| 9 || 5 || 21:32 || 41,5% || **47,6%** || 76,9% || 2,89 || 4,44 || 1,9 || 0,9 || 0,2 || 8,22 || 8,44
|-
| style="text-align:left;" rowspan=2|2020–2021
| style="text-align:left;"|„Nevėžis“
| 9 || 9 || **32:03** || 57% || 28,2% || 81,8% || 3,44 || **7** || **4,1** || 1,3 || 0,2 || **18,56** || **20,33**
|-
| style="text-align:left;"|„Juventus“
| 19 || **16** || 26:49 || 60,4% || 33,3% || 70% || 2,74 || 5,79 || 3,7 || 1,2 || 0,3 || 15,68 || 16,26
|-
| style="text-align:left;"|2021–2022
| style="text-align:left;"|„Rytas“
| 36 || 7 || 18:11 || 56,3% || 40,6% || 65,3% || 1,64 || 3,42 || 2,1 || 0,7 || 0,2 || 7,67 || 7,44
|-
| style="text-align:left;"|2023–2024
| style="text-align:left;"|„Wolves“
| 40 || 13 || 17:41 || 51,1% || 42,3% || 57,9% || 2,13 || 3,6 || 1,9 || 0,5 || 0,2 || 6,7 || 6,85
|-
| style="text-align:left;"|2024–2025
| style="text-align:left;"|„Wolves“
| 14 || 0 || 09:33 || 63,6% || 47,1% || 62,5% || 0,64 || 2,07 || 0,6 || 0,1 || 0,1 || 3,43 || 4
|}

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Jakov Vladovič

**Jakovas Vladovičius** (g. 1983 m. balandžio 17 d., Zadare, Kroatija) – Kroatijos krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje.

2014-15 metų sezoną pradėjo Kroatijoje, 2014 m. gruodžio viduryje persikėlė rungtyniauti į Panevėžio „Lietkabelio“ ekipą.

* Adrijos krepšinio lygos čempionas 2003 metais.
* Kroatijos krepšinio lygos čempionas 2005 metais.
* Bosnijos krepšinio lygos čempionas 2012 metais.
* Slovėnijos krepšinio lygos čempionas 2013 metais.

## Šaltiniai
Lacy Haddock

**Lacy Lamar Haddock** (g. 1989 m. gegužės 15 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje. 

2014-2015 metų sezoną pradėjo Izraelyje, 2014 m. gruodžio viduryje persikėlė rungtyniauti į Panevėžio „Lietkabelio“ ekipą. 

## Šaltiniai
Kaspars Vecvagars

**Kasparas Vecvagaras** (, g. 1993 m. rugpjūčio 3 d. Rygoje) – buvęs Latvijos krepšininkas, krepšinio treneris.

2010 m. rugpjūčio viduryje pasirašė ilgalaikę sutartį su Kauno „Žalgirio“ klubu.

## Pasiekimai

* 2010 m. Europos jaunių čempionato (U-18) trečios vietos laimėtojas
* 2013 m. Europos jaunimo čempionato (U-20) vicečempionas
* 2014, 2015, 2016 m. LKL čempionas (Kauno „Žalgiris“)

## Šaltiniai
Donatas Tarolis

**Donatas Tarolis** (g. 1994 m. kovo 30 d. Gargžduose) – Lietuvos profesionalus krepšininkas, rungtyniaujantis sunkiojo krašto puolėjo pozicijoje.

2016 m. rugsėjo pradžioje pasirašė trejų metų sutartį su Panevėžio „Lietkabelio“ klubu.

2021 m. gruodžio pradžioje pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Podgoricos „Budućnost“ klubu.

## Pasiekimai

* 2014 m. naudingiausias 2013-14 metų NKL sezono krepšininkas
* 2015 m. LKL čempionas
* 2017 m. LKL vicečempionas
* 2017 m. Vasaros universiados čempionas
* 2021 m. Rumunijos krepšinio lygos čempionas

## Šaltiniai
Haličo kunigaikštystė

**Haličo kunigaikštystė**, **Galicijos kunigaikštystė** (senąja rytų slavų kalba: *Галицкоє кънѧжьство*, ) – Rusios kunigaikštystė, gyvavusi XII amžiuje Galicijos istoriniame regione: dabartinės Ukrainos Lvovo, Ternopolio, Ivano Frankivsko srityse bei gretimose teritorijose Lenkijos Pakarpatės vaivadijoje.

Ji taip pat valdė vakarų Podolę (Chmelnickio ir Vinycios sritys), kontroliavo vadinamąją Berladę () - teritorijas šiaurės rytų Rumunijoje, Moldavijoje ir Ukrainos Odesos srityje.

## Istorija
Iki kunigaikštystės sukūrimo teritorijoje gyveno baltieji chorvatai, kuriuos vėliau užvaldė Kijevo Rusia, o nuo X a. – nuo pastarosios atskilusi Vladimiro kunigaikštystė. Haličo žemėse susiformavo dalinės Peremišlio, Trebovlės, Zvenigorodo kunigaikštystės. 1124 m. Trebovlės kunigaikštis Ivanas Vasilkovičius įkūrė dar vieną feodalinę valdą aplink Haličo miestą, kuri tapo kunigaikštystės pirmtake.

1141 m. mirus Ivanui, Peremišlio kunigaikštis Vladimiras Volodarevičius sujungė Peremišlį su Haliču ir Trebovle, o sostinę perkėlė į Haličą, taip sukurdamas Haličo kunigaikštystę. 1144 m. jis prisijungė ir Zvenigorodą.

1144 m. Kijevo didysis kunigaikštis Vsevolodas Olgovičius surengė karo žygį į Haličą, kuriame taip pat dalyvavo Voluinės, Černigovo, Turovo, Perejeslavlio, Smolensko kunigaikščiai, o puolimas susilaukė Lenkijos karaliaus Boleslovo paramos. Tačiau žygis baigėsi nesėkmingai. Vėliau Kijevo kunigaikščiai ne kartą rengė žygius į Haličą, tačiau paimti šios kunigaikštystės nepavyko. Haličo giminaičiai giminiavosi su įtakingomis Rusios giminėmis, o 1173 m. padėjo į Kijevo sostą pasodinti Voluinės kunigaikštį Jaroslavą Iziaslavičių.

Mirus Haličo kunigaikščiui Jaroslavui Osmomislui, prasidėjo vidaus neramumai. Jaroslavas paliko kunigaikštystę savo nesantuokiniam sūnui Olegui, nors jo bojarinai rėmė santuokinį įpėdinį Vladimirą. Į įpėdinystės karą įsitraukė ir Vladimiro dėdė Vsevolodas Didysis Lizdas, Voluinės kunigaikštis Romanas Mstislavičius, Vengrija, Lenkija, net Imperatorius Frydrichas Barbarosa. Galutinai Vladimiras įsitvirtino Haličo soste 1189 m., tačiau turėjo pripažinti Romaną savo siuzerenu.

1199 m. Vladimirui mirus, baigėsi Haličo dinastija, ir į Haličo sostą sėdo Voluinės kunigaikštis Romanas Mstislavičius (Romanas Didysis). Jis sujungė abi kunigaikštystes į Haličo-Voluinės kunigaikštystę.

## Kunigaikščiai
Haličo kunigaikščiai priklausė taip vadinamajai Pirmajai Haličo dinastijai (Rostislavičiams):

* Vladimiras Volodarovičius 1141–1153;
* Jaroslavas Osmomislas 1153–1187;
* Olegas Jaroslavičius 1187;
* Vladimiras Jaroslavičius 1187–1188;
* Romanas Mstislavičius 1188–1189 (Voluinės kunigaikštis);
* Vladimiras Jaroslavičius 1189–1199.
Tomas Dimša

**Tomas Dimša** (g. 1994 m. sausio 2 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Salonikų „PAOK“ klube.

2020 m. rugsėjo pabaigoje iki sezono pabaigos buvo paskolintas Ispanijos Gran Kanarijos „Herbalife“ klubui. 2021 m. liepos pabaigoje paskolintas Italijos Trevizo „NutriBullet“ klubui. 2025 m.nutraukė sutartį su „Žalgiriu“ ir pasirašė sutartį su Ispanijos ACB lygos Saragosos „Casademont“ klubu iki sezono pabaigos.

## Pasiekimai
* Karaliaus Mindaugo taurė: 2023 m.
* Lietuvos krepšinio lyga: 2015, 2023 m.
* NKL trečios vietos laimėtojas (Kauno „Žalgiris-2“): 2012, 2013 m.
* FIBA Europos taurės laimėtojas: 2016 m.
* BBL čempionas: 2017 m.
* Vasaros universiados čempionas: 2017 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos
Guanjin

**Guanjin** (, , ) – budizmo mitologinė dievybės Avalokitešvaros pavadinimas Rytų Azijos šalyse. Gailestingumo ir užuojautos dievybė. Garbinama Mahajanos budizmo atšakoje. Vardas *Guanjin* reiškia „stebėti pasaulio garsus“.
Pirmoji Haličo dinastija

**Pirmoji Haličo dinastija** (), arba **Rostislavičiai** () – Riurikaičių dinastinė linija, kildinama iš Rostislavo. Ši atšaka valdė Voluinės, Tmutarakano, Trebovlės, Peremyšlio, Zvenigorodo ir Haličo kunigaikštystes.

## Sąrašai
* **Voluinės kunigaikštis**:
** Rostislavas Vladimirovičius (1057–1075), perėjo kitai linijai.
* **Tmutarakano kunigaikštis**:
** Rostislavas Vladimirovičius (1064–1066), perėjo kitai linijai.
* **Peremyšlio kunigaikščiai**:
** Riurikas Rostislavičius (1064–1066)
** Volodaris Rostislavičius (1066–1124)
** Rostislavas Volodarevičius (1124–1128)
** Vladimiras Volodarevičius (1128–1153), nuo 1141 kartu su Haliču.
* **Trebovlės kunigaikščiai**:
** Vasilko Rostislavičius (1064–1124)
** Jurijus Vasilkovičius (1124–???)
** Ivanas Vasilkovičius (???–1141)
** Vladimiras Volodarevičius (1141–1153), nuo 1141 kartu su Haliču.
* **Zvenigorodo kunigaikščiai**:
** Volodaris Rostislavičius (1064–1092)
** Vladimirko Volodarevičius (1124–1128)
** Ivanas Rostislavičius Berladnikas (1134–1146), prijungta prie Haličo.
* **Haličo kunigaikščiai**:
** Ivanas Vasilkovičius 1124–1141
** Vladimiras Volodarevičius 1141–1153;
** Jaroslavas Osmomislas 1153–1187;
** Olegas Jaroslavičius 1187, nesantuokinis Jaroslavo sūnus;
** Vladimiras Jaroslavičius 1187–1188;
** *[[Romanas Mstislavičius]]* 1188–1189 (Voluinės kunigaikštis, kita atšaka);
** Vladimiras Jaroslavičius 1189–1199.
Ludovico Carracci

**Ludovikas Karačis** (kitaip **Lodovikas Karačis**, , , g. 1555 m. balandžio 21 – m. 1619 m. lapkričio 13 d. ) – italų ankstyvojo baroko tapytojas ir grafikas. Lietuvos dailės muziejaus rinkiniuose yra jo paveikslas „Kristus kape“ (nuolatinėje ekspozicijoje Radvilų rūmuose).

## Biografija
Ludovikas Karačis gimė 1555 m. Bolonijoje. Pakrikštytas balandžio 21 d. Pirmuosius dailės mokslus išėjo pas vietos dailininką-manieristą Prosperą Fontaną. Po pradinių mokslų Ludovikas aplankė Veneciją, Parmą ir Florenciją, kur studijavo Ticiano, Koredžo ir Rafaelio kūrinius. 1589 m. kartu su pusbroliais Anibale Karačiu ir Agostinu Karačiu Ludovikas atidarė Bolonijoje dailės mokyklą *Accademia degli Incamminati* („Pažengusiųjų mokykla“). Ludovikas kartu su pusbroliais daug prisidėjo prie Italijos dailės perėjimo iš manierizmo į klasikinį baroką ir Bolonijos transformavimo iš provincialaus meno centro į vieną reikšmingiausių Italijos dailės mokyklų, kurios auklėtiniai dominavo Italijoje XVII a. pirmoje pusėje.

1595 m. Karačiai buvo pakviesti dailės darbams į Romą kardinolo Odoardo Farnezės. Ludovikas neišvyko į Romą, kaip Anibalė Karačis ir Agostinas Karačis, o pratęsė jaunųjų dailininkų mokymą Bolonijoje. Ludoviko estetiniams principams susiformuoti padėjo aukštojo renesanso meistrų kūryba, kurios pavyzdį Ludovikas iškėlė prieš manierizmo dailininkų ekscesus. Žymesniais Ludoviko kūriniais minimi: „Bargelinio Madona“, „Čento Madona“ (Čento katedra), „Šv. Petro Tomo mirtis“ (Nacionalinė Bolonijos pinakoteka), „Šv. Sebastijono kūno numetimas į Didįjį kanalą“. Ludovikas Karačis mirė 1619 m. lapkričio 13 d. Bolonijoje.

## Darbų galerija

Vaizdas:Carracci Ludovico Madonna Bargellini.jpg| „Bargelinio Madona“ (1588, Nacionalinė Bolonijos pinakoteka)
Vaizdas:The Dream of Saint Catherine of Alexandria 1593 Ludovico Carraci.jpg| „Šv. Kotrynos sapnas“ (apie 1593, Nacionalinė Vašingtono dailės galerija)
Vaizdas:Ludovico Carracci - Christ in the Wilderness, Served by Angels - Google Art Project.jpg| „Kristus dykumoje su patarnaujančiais angelais“ (1608, Berlyno paveikslų galerija)
Vaizdas:Lodovico Carracci (Italian - St. Sebastian Thrown into the Cloaca Maxima - Google Art Project.jpg| „Šv. Sebastijono kūno numetimas į Didįjį kanalą“ (1612, J. Paul Getty muziejus)
Vaizdas:The Duke of Mantua dressed in armour, embracing a palm tree, Wellcome V0007708.jpg| „Mantujos hercogas su šarvais prie palmės medžio“, graviūra pagal Lodoviką Karačį


## Šaltiniai

* Encyclopaedia Britannica
* [L’Enciclopedia Italiana](http://www.treccani.it/enciclopedia/ludovico-carracci_(Dizionario-Biografico)/)
* Lilian H. Zirpolo. *Historical Dictionary of Renaissance Art.* The Scarecrow Press, Inc. – 2008. p. 84
Trebovlės kunigaikštystė

**T(e)rebovlės kunigaikštystė** () – Rusios kunigaikštystė, gyvavusi XI–XII amžiais Galicijos istoriniame regione.

## Istorija
Kunigaikštystė suformuota 1084 m., po Voluinės kunigaikščio Rostislavo mirties, kuomet jis Galiciją padalino savo trims sūnums. Vasilko gavo Trebovlę su didelėmis žemėmis. Be pietryčių Galicijos jis valdė ir vakarų Podolę bei Bukoviną.

Vasilko sėkmingai panaudojo stepės tiurkų gentis (berendėjus, torkus, pečenegus) ir plėtė savo kunigaikštystės teritorijas į rytus bei pietus. Jis kolonizavo visą Podolę. Labai sustiprėjo kunigaikštystės miestas Haličas Dniestro slėnyje.

Po Vasilko mirties 1124 m. sostą paveldėjo jo sūnus Jurijus, o Haličą gavo Ivanas. Gana greitai po to, Ivanas perėmė valdžią Trebovlėje, bet jau valdė iš Haličo. 1141 m. jam mirus, Trebovlę ir Haličą perėmė jo pusbrolis Peremyšlio kunigaikštis Vladimiras, kuris sujungė visas tris kunigaikštystes į vieną – Haličo kunigaikštystę.

Trebovlės žemės kurį laiką išlaikė autonomiją Haličo, o vėliau Haličo-Voluinės sudėtyje kaip dalinė kunigaikštystė.

## Kunigaikščiai
Trebovlės kunigaikščiai priklausė taip vadinamajai Pirmajai Haličo dinastijai (Rostislavičiams):

* Vasilko Rostislavičius (1064–1124)
* Jurijus Vasilkovičius (1124–???)
* Ivanas Vasilkovičius (???–1141)
* Vladimiras Volodarevičius (1141–1153), nuo 1141 kaip Haličo dalis.
Peremislio kunigaikštystė

**Peremislio kunigaikštystė** () – Rusios kunigaikštystė, gyvavusi XI – XII amžiais Galicijos istoriniame regione, dab. Lenkijos Pakarpatės vaivadijos rytuose ir gretimose teritorijose Ukrainos Lvovo srityje.

## Istorija
Kunigaikštystė suformuota 1084 m., po Voluinės kunigaikščio Rostislavo mirties, kuomet jis Galiciją padalino savo trims sūnums. Riurikas gavo Peremislį su didelėmis žemėmis aplinkui. Tačiau netrukus jis mirė bevaikis, o jo sostą gavo brolis Volodaris, valdęs iš Zvenigorodo. Jis turėjo atlaikyti Kijevo ir Černigovo kunigaikščių puolimus.

Po Volodario mirties 1124 m. sostą paveldėjo jo sūnus Rostislavas, o vėliau valdė šio brolis Vladimiras. 1141 m. mirus gretimos Trebovlės ir Haličo kunigaikščiui, Vladimiras sujungė visas tris kunigaikštystes į vieną – Haličo kunigaikštystę.

Peremislio žemė kurį laiką išlaikė autonomiją Haličo, o vėliau Haličo-Voluinės sudėtyje kaip dalinė kunigaikštystė. Jas 1210–1269 m. kaip atskirą valdą valdė vietos kunigaikščiai. Vėliau ji tapo Lenkijos karalystės Rusios vaivadijos administraciniu vienetu – Peremislio žeme.

## Kunigaikščiai

Peremislio kunigaikščiai priklausė taip vadinamajai Pirmajai Haličo dinastijai (Rostislavičiams):

* Riurikas Rostislavičius (1084–1092)
* Volodaris Rostislavičius (1092–1124)
* Rostislavas Volodarevičius (1124–1128)
* Vladimiras Volodarevičius (1128–1153), nuo 1141 kaip Haličo dalis
Vienos tarptautinis oro uostas

**Tarptautinis Vienos oro uostas** () (IATA kodas: **VIE**, ICAO kodas: **LOWW**) – tarptautinis oro uostas Austrijos sostinėje Vienoje, 18 km į pietryčius nuo miesto centro.

Tai yra pagrindinis šalies oro uostas, jame įsikūrusios oro linijų Austrian Airlines ir Austrian Arrows būstinės.

Vienos oro uostas pajėgus aptarnauti plataus fuzeliažo lėktuvus, kaip Boeing 747. Per Vieną Europos keliautojai skrenda į Afriką, Šiaurės Ameriką ir Aziją.

2013 m. oro uostas aptarnavo 21 996 926 keleivius ir 244 650 lėktuvus.

## Istorija
1938 m. oro uostas pastatytas karinėms reikmėms. 1945 m. jį perėmė Jungtinė Karalystė. 1954 m. oro uostas tapo pagrindiniu Austrijos oro uostu. Po penkerių metų vienintelis oro uosto pakilimo takas prailgintas iki 3 000 m.

1972 m. pastatytas antrasis pakilimo takas. 1982 m. oro uostas keliu sujungtas su Vieną juosiančia autostrada. 1986 m. buvo praplėsta keleivių atvykimo zona.

1985 m. gruodžio 27 d. Palestinos teroristai užpuolė avialinijos El Al bilietų pardavimo kasas. Iš viso įvykio metu žuvo trys keleiviai.

1992 m. oro uostas buvo privatizuotas. Po 20 procentų oro uosto akcijų turi Žemutinė Austrija ir Vienos miestas, 10 procentų priklauso darbuotojų profesinei sąjungai, likę 50 procentų – privatiems žmonėms.

1992 m. pastatytas naujasis keleivių terminalas.

2006 m. pradėjo dirbti 109 m aukščio oro kontrolės bokštas.

2012 m. birželio 5 d. oro uoste atidarytas naujasis keleivių terminalas „Austrian Star Alliance Terminal“, kuris leidžia aptarnauti iki 30 milijonų keleivių per metus.

Oro uosto planuose yra atidaryti naują pakilimo taką – jis bus 3 680 m ilgio. Tiesa, kol kas jo neplanuojama turėti iki 2025 m.

## Keleivių terminalai

* **Terminalas 1** – iki 2013 m. sausio buvo aktyviai plečiamas.

* **Terminalas 1A** – laikinas terminalas, pastatytas mažų sąnaudų avialinijoms.

* **Terminalas 2** – 2013 m. uždarytas renovacijai; planuojama darbus baigti iki 2017 m.

* **Terminalas 3** – naujausias terminalas, kurį naudoja Austrian Airlines Group ir Star Alliance aljansų avialinijos, taip pat Emirates bei Qatar Airways.

## Kita
* Oro uostas du kartus aptarnavo žiemos olimpinių žaidynių delegacijas – 1964 ir 1976 m.

* Popiežius Jonas Paulius II leidosi šiame oro uoste savo vizitų Austrijoje metu.

* Oro uostas buvo kandidatas tapti 2015 m. Eurovizijos konkurso rengimo vieta.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oro uosto svetainė
Insbruko tarptautinis oro uostas

**Insbruko oro uostas** () (IATA kodas: **INN**, ICAO kodas: **LOWI**) – tarptautinis oro uostas Austrijos Insbruko mieste, 4 km nuo centro. Tai yra didžiausias Tirolio žemės oro uostas; jame savo bazes įkūrusios Welcome Air, Tyrolean Airways ir Air Alps avialinijos.

Oro uostas atidarytas 1925 m. Jis aptarnauja regioninius skrydžius į Alpių regioną, taip pat sezoninius slidinėjimo kelionių skrydžius.

Oro uostas gali aptarnauti tokio dydžio lėktuvus kaip Boeing 767. Insbruko oro uostas žinomas dėl sudėtingų nusileidimo sąlygų dėl aplink esančių Alpių. Dėl šios priežasties didesni lėktuvai nesinaudoja šiuo oro uostu.

## Aptarnauti keleiviai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oro uosto svetainė
Beş Yıl Önce, On Yıl Sonra

**Beş Yıl Önce, On Yıl Sonra** () – Turkijos muzikos grupė, suformuota 1981 m. Grupę sudaro keturi nariai – Nilgün Onatkut, Atakan Ünüvar, Mehmet Horoz ir Şebgün Tansel.

Dėl grupės dainų dažnai vadinama „turkiškąja ABBA“.

Nepavykus tapti Turkijos atstovais 1983 m. „Eurovizijoje“, kitais metais kolektyvas šiame konkurse sudainavo turkišką dainą „Halay“ (), kuriame su 37 taškais užėmė 12 vietą.

## Diskografija
* *Beş Yıl Önce On Yıl Sonra* (1982)
* *5 Vals 10 Tango* (1983)
* *Ajda Pekkan Ve Beş Yıl Önce On Yıl Sonra* (1985)
* *Extra* (1985)
* *Beş Yıl Önce On Yıl Sonra* (1987)
* *Dört Mevsim* (1988)
* *Biraz Müzik* (2001)

## Nuorodos
* Daina ''Halay''

|-
Belzo kunigaikštystė

**Belzo kunigaikštystė** () – Rusios kunigaikštystė, gyvavusi XII – XV amžiais Galicijos istoriniame regione, dab. Lenkijos Liublino vaivadijos rytuose ir gretimose teritorijose Ukrainos Lvovo srityje.

## Istorija
Kunigaikštystė suformuota 1170 m., po Voluinės kunigaikščio Mstislavo Iziaslavičiaus mirties, kuomet jis išskyrė dalį žemių aplink Belzo miestą ir atidavė valdyti savo sūnui Vsevolodui. Mirus šio sūnui Aleksandrui, 1234 m. kunigaikštystė prijungta prie Haličo-Voluinės, tačiau išliko kaip atskira valda. XIII a. viduryje Belzą nusiaubus mongolams, kunigaikštystė nunyko.

Apie 1340 m. mirus Haličo-Voluinės kunigaikščiui Boleslovui Jurijui II, visame regione prasidėjo Haličo-Voluinės karai, kuriuose varžėsi Lietuva, Lenkija ir Vengrija. Belzas kaip atskira valda atiteko Jurgiui Narimantaičiui, kuris prijungė ją prie LDK. Belzas kelis kartus buvo apsiaustas (1351, 1352 ir 1355 m). 1377 m. Belzą užėmė Vengrijos karalius Liudvikas I ir atidavė valdyti vietininkui Vladislovui Opoliečiui. 1387 m. kunigaikštystę perėmė Lenkija, 1388 m. Jogaila ją perdavė Mazovijos kunigaikščiui Ziemovitui IV už tai, kad šis pripažino Lenkijos siuzerenitetą ir kaip Jogailos sesers Aleksandros kraitį. 1462 m., po paskutinio Ziemovito IV tiesioginio palikuonio mirties, Lenkijos karalius Kazimieras Jogailaitis bandė visą Mazoviją prijungti prie Lenkijos. Nepavykus prijungti visos Mazovijos į Lenkijos administracinę struktūrą kaip Belzo vaivadija pateko tik Belzo kunigaikštystė. Balzo vaivadija Lenkijos karalystės sudėtyje išliko iki pat Žečpospolitos padalinimų XVIII a. pabaigoje.

## Kunigaikščiai
Ankstyvieji kunigaikščiai priklausė Voluinės Monomachovičių (Iziaslavičių) atšakai:
* Vsevolodas Mstislavičius (1170–1195)
* Aleksandras Vsevolodovičius (1195–1207)
* Vasilko Romanovičius (1207–1211)
* Vsevolodas Vsevolodovičius (1211–1215)
* Aleksandras Vsevolodovičius (1215–1232), antrą kartą
* Haličo-Voluinės kunigaikščiai (1234–1340)
* LDK sudėtyje:
** Jurgis Narimantaitis (1340–1377)
* Vengrijos sudėtyje:
** Vladislovas Opolietis (1377–1387)
* Mazovijos sudėtyje:
** Zemovitas IV (1388–1426)
** Kazimieras (1426–1442)
** Vladislovas I (1442–1455)
** Vladislovas II (1455–1462)

## Nuorodos
David di Donatello

**David di Donatello** – kino apdovanojimai, kuriuos įsteigė ir teikia Italijos kino akademija (L'accademia del Cinema Italiano (ACI)). Jo pavadinimas kilęs nuo skulptoriaus Donatelo žymiausio kūrinio „Dovydas“

## Istorija
Pirmą kartą „David di Donatello“ prizas buvo įteiktas Romoje 1955 m. pavasarį. Sumanytas kaip Oskaro atitikmuo, pradžioje jis buvo skirtas išrinkti Italijos ir užsienio kino filmus. Apdovanojimo steigėjai buvo kultūros klubas „The Open Gate“. Vėliau apdovanojamųjų ratas išsiplėtė, įtraukiant kitus kino industrijos dalyvius: scenaristus, aktorius, prodiuserius, techninius darbuotojus ir kita.

1957 – 1980 m. apdovanojimų teikimo vieta buvo graikų teatras Taorminoje, Taorminos kino festivalio metu. Vėliau ceremonija persikėlė į Florenciją, tada vėl grįžo į Romą. Apdovanojimų teikimą remia respublikos prezidentas ir miesto kultūros departamentas.

## Apdovanojimų kategorijos
* geriausias filmas
* geriausias režisierius
* geriausias naujas režisierius
* geriausias scenarijus
* geriausias prodiuseris
* geriausias aktorius
* geriausia aktorė
* geriausias antrojo plano aktorius
* geriausia antrojo plano aktorė
* geriausia muzika
* geriausia kinematografija
* geriausios dekoracijos
* geriausi kostiumai
* geriausias montažas
* geriausias garsas
* geriausias užsienio filmas
* geriausias užsienio režisierius
* geriausias užsienio aktorius / aktorė
* geriausias Europos filmas

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kazanlekas

**Kazanlekas** (; trak. ir ) – miestas vidurio Bulgarijoje, Stara Zagoros srityje. Įsikūręs Kazanleko slėnyje, netoli Balkanų kalnų, prie Eninskos upės. Kazanleko savivaldybės administracinis centras. Vienas iš 15-os didžiausių šalies pramoninių centrų (hidraulinių įrenginių, staklių, muzikos instrumentų gamyba, medienos apdirbimo, tekstilės, maisto (konservų, mėsos, javų) pramonė), kuriame 2014 m. duomenimis, gyveno 50 542 gyventojai. Mieste gaminamas rožių aliejus. Veikia eterinių aliejų tyrimų institutas.

## Istorija
Miesto teritorijoje žmonės gyvena nuo neolito (6–5 tūkstantmečio pr. m. e.). 4–3 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo valdomas trakų. Netoli Kazanleko buvo rastas Trakijos sostinė – Seutopolis (), netoli kurios 4 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo pastatytas Kazanleko trakų kapas. 1979 m. kapas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo objektų sąrašą.

Dabartinis miestas įkurtas XV a.


The thracian tomb in Kazanlak from outside.jpg|Kazanleko trakų kapas
Reproduction of Thracian tomb 2.jpg|Kazanleko trakų kapo freska
ShipkaMemorialChurch 0774.jpg|Šipkos memorialinė cerkvė


## Šaltiniai
Giniel de Villiers

**Žinjelis de Viljersas** (*Giniel de Villiers*, g. 1972 m. kovo 25 d.) – Pietų Afrikos Respublikos automobilių sporto lenktynininkas.

Nuo 2003 m. pietų afrikietis dalyvauja Dakaro ralyje. 2006 m. jis finišavo 2 vietoje su Volkswagen automobiliu. 2009 m. su ta pačia komanda jis laimėjo ralį. 2011 ir 2013 m. pietų afrikietis vėl užėmė 2 vietas. Nuo 2012 m. G. de Villiers atstovauja „Toyota“ komandą. Giniel startavo 18 Dakaro ralių, visuose pasiekė finišą aukštose pozicijose, ir dėl to kartais vadinamas „Mr. Consistency“ ('Ponas Pastovusis').

## Dakaro ralio rezultatai

## Nuorodos
* Eurosport sportininko apybraiža
* Red Bull sportininko apybraiža
* EWRC sportiniai rezultatai
* DriverDB sportiniai rezultatai
* Twitter paskyra

## Išnašos
Lucko kunigaikštystė

**Lucko kunigaikštystė** () – Rusios kunigaikštystė, gyvavusi XII – XIV amžiais Voluinės istoriniame regione, dab. Ukrainos Voluinės srityje.

## Istorija
Žemes aplink Lucką bandyta kaip atskirą valdą išskirti jau 1097 m., kuomet Voluinės kunigaikštis Sviatopolkas Iziaslavičius ją davė valdyti Davidui Sviatoslavičiui. Tačiau netrukus ši valda panaikinta. Kunigaikštystės pradžia laikoma 1154 m., kuomet čia ėmė valdyti Voluinės Iziaslavičių šakos atstovas Jaroslavas.

Toliau valdė jo sūnūs. Antrasis sūnus Mstislavas 1226 m. perleido kunigaikštystę Haličo-Voluinuinės valdovui Danieliui Haličiečiui, tačiau čia ir toliau liko valdyti jo įpėdiniai.

1323 m. kunigaikštystę prie LDK prijungė Gediminas, kuris čia pasodino savo sūnų Liubartą. Po šio valdė sūnus Teodoras. Po šio mirties 1387 m. kunigaikštystė panaikinta.

## Kunigaikščiai
Ankstyvieji kunigaikščiai priklausė Voluinės Monomachovičių (Iziaslavičių) atšakai:
* Jaroslavas Iziaslavičius (1157–1180)
* Ingvaris Jaroslavičius (1180–1220)
* Mstislavas Jaroslavičius (1220–1226)
* Haličo-Voluinės sudėtyje:
** Ivanas Mstislavičius (1226–1227)
** Jaroslavas Ingvarevičius (1227–1228)
** Vasilko Romanovičius (1228–1239)
** Rostislavas Michailovičius (1239–1243)
** Andrėjus Jurjevičius (1313–1323)
* LDK sudėtyje:
** Liubartas Gediminaitis (1323–1383)
** Teodoras Liubartaitis (1383–1387)

## Nuorodos
Vaizdo įrašymas

**Vaizdo įrašymas** (sudurtiniuose žodžiuose *video*- iš ) – technologija, kuria vaizdo (dažnai ir garso) įrašai yra įrašomi, redaguojami ir platinami patalpinti magnetinėje juostoje, skaitmeninėje medijoje ar transliacijų būdu. Daugiausia technologija asocijuojama su televizija.

## Aprašymas
Terminas apima tiek skaitmeninę (MPEG, Digital Betacam, D3, DV), tiek analoginę (VHS, Betacam, Quadruplex) videotechnologiją, skirtą vaizdo įrašų saugojimui. Vaizdo įrašai gali būti įrašomi ir platinami įvairiuose formatuose, pvz., optiniuose diskuose, videokasetėse, rinkmenose ar tiesiog transliuojami televizijos signalų standartais (analoginės TV atveju – NTSC, SECAM, PAL, skaitmeninės – ATSC, DVB).

## Videosrauto parametrai

### Vaizdo kokybė
Vaizdo kokybė priklauso nuo metodo, kuriuo įrašomi ir saugojami vaizdo įrašai. Svarbiausias kriterijus yra saugojimo formatas. Skirtingi formatai pasižymi skirtinga vaizdo ir garso kokybe.

### Kadrų dažnis
Kadrų dažnis (trumpinama kaip fps) tai tam tikras kadrų skaičius, tenkantis vienam laiko vienetui. Ankstyvoji technologija pasižymėjo 6–8 kadrais per sekundę dažniu, šiandieną plačiai naudojami standartai yra 25 fps arba 29,97 fps. Norint sukurti nepertraukiamo judėjimo iliuziją yra būtina, kad vaizdas būtų rodomas bent 10 kadrų per sekundę dažniu.

### Progresyvinis arba pakaitinis vaizdas
Vaizdo įrašai gali būti progresyviniai (eilutės formuojamos laipsniškai) arba pakaitiniai (eilutės formuojamos persipinusios). Jeigu vaizdo įrašas yra pakaitinis, kiekvienas kadras yra padalintas į du laukus, kurių kiekvienas trunka pusę viso įrašo trukmės – pirmajame rodomos nelyginės eilutės, antrajame – lyginės. Tuo tarpu progresyvinio vaizdo atveju nuskaitymo eilutės vaizduojamos laipsniškai viena po kitos.

### Vaizdo raiška
Skaitmeninio vaizdo raiška matuojama pikseliais, analoginio – eilutėmis. Analoginės televizijos sistemos PAL ir SECAM vaizdą transliuoja 576 eilučių formatu, tuo tarpu NTSC – 480 eilučių formatu. Raiškioji televizija vaizdą transliuoja atitinkamai 720 ar 1080 pikselių formatais.

3D vaizdo raiška matuojama vokseliais (vaizdo elementų skaičiumi trimatėje erdvėje).

### Vaizdo kraštinių santykis
Vaizdo kraštinių santykis (taip pat vaizdo formatas) nusako proporcingą santykį tarp vaizdo kraštinių pločio ir aukščio. Senesnės televizijos sistemos vaizdą transliuodavo 4:3 arba 1,33:1 formatu, skaitmeninės bei raiškiosios televizijos sistemos transliuoja 16:9 arba 1,78:1 formatu.

### Duomenų perdavimo sparta
Duomenų perdavimo sparta () nusako skaitmeninių duomenų kiekį, perduotą per laiko vienetą. Ji matuojama megabitais per sekundę (Mbit/s). Paprastai kuo aukštesnė sparta, tuo geresnė skaitmeninio vaizdo kokybė.

## Išnašos
Tekselis (kompiuterinė grafika)

Kompiuterinėje grafikoje **tekselis** (iš  'tekstūra' + *element* 'elementas') – pagrindinis tekstūros erdvės elementas. Tekselių matrica reprezentuoja tekstūrą, kaip kad pikselių matrica reprezentuoja paveikslėlį.

Tekstūruojant 3D paviršių, t. y. atliekant tekstūrų atvaizdavimo procesą, tekseliai dedami į atitinkamas pikselių vietas. Šiandieniniuose kompiuteriuose šiuos veiksmus atlieka vaizdo plokštės.

Kai tekselių matrica nėra vientisa, naudojamas tekstūrų filtravimas.

## Taip pat skaitykite
* Vokselis

## Šaltiniai
Lomas

**Lomas** () – miestas Montanos srityje, šiaurės vakarų Bulgarijoje, prie pasienio su Rumunija. Dunojaus dešiniajame krante, netoli Lomo estuarijos. Lomo savivaldybės administracinis centras. Nutolęs 162 km į šiaurę nuo Sofijos, 56 km į pietryčius nuo Vidino, 50 km į šiaurę nuo Montanos ir 42 km į vakarus nuo Kozlodujaus. Antras (po Rusės) svarbiausių šalies uostu. 24 369 gyventojai (2014 m. duomenys).

## Istorija
Miestas įkurtas trakų, kaip *Artanes*. Romėnai gyvenvietę vadino *Almus*.

1879–1882 m. Jonas Basanavičius buvo Lom Palankos ligoninės direktorius ir apygardos gydytojas.

## Miestų partnerystė
*  Debaro savivaldybė, Makedonija
*  Lincas, Austrija
*  Lomas, Norvegija
*  Nišas, Serbija
*  Breisgau Freiburgas, Vokietija


Town centre of Lom.jpg|Miesto centras
Danube at Lom.jpg|Dunojus ties Lomu
Leonardas Grigonis

**Leonardas Grigonis** (kovos vardas **Užpalis**, 1905 m. gruodžio 14 d., Pužonys, Rokiškio valsčius – 1950 m. liepos 22 d., Daugėliškių miškas) – Lietuvos rezistentas.

## Biografija
Į partizaninę kovą įsitraukė 1944 m. Buvo Šiaulių ir Radviliškio apylinkėse veikusios Vytauto Didžiojo–Atžalyno rinktinės štabo viršininkas, nuo 1948 m. rugpjūčio iki 1949 m. rugpjūčio buvo Prisikėlimo apygardos vadas. 1949 m. vasario mėn. dalyvavo visos Lietuvos partizanų vadų suvažiavime, kuriame apdovanotas 3-iojo laipsnio Laisvės kovos kryžiumi su kardais. Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio deklaracijos signataras. 1950 m. gegužės 30 d. Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio (LLKS) Tarybos prezidiumo nutarimu suteiktas laisvės kovotojo partizanų pulkininko leitenanto laipsnis. Žuvo 1950 m. liepos 22 d. Ariogalos apylinkės Daugėliškių miške. Šioje vietoje atstatyta buvusi Lietuvos partizanų vadavietė.

## Pripažinimas
* 1950 m. lapkričio 23 d. LLKS Tarybos prezidiumo pirmininko įsakymu apdovanotas 1-ojo ir 2-ojo laipsnių Laisvės kovos kryžiais (po mirties)
* 1998 m. gegužės 19 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu suteiktas Vyčio kryžiaus 1-ojo laipsnio ordinas (po mirties) ir pulkininko laipsnis (po mirties).

## Šaltiniai
Svištovas

**Svištovas** ( arba *Свѣщний*; senąja Bulgarų k. *Sveshtniy*) – miestas Veliko Tirnovo srityje, šiaurės Bulgarijoje. Dunojaus dešiniajame krante, kitoje upės pusėje įsikūręs Rumunijos miestas Zimniča. Svištovo savivaldybės administracinis centras. 31 647 gyventojai (2014 m. duomenys).

Miestas nutolęs 237 km į šiaurės rytus nuo Sofijos ir 251 km į vakarus nuo Varnos (pagrindinio Juodosios jūros uosto).

## Miestų partnerystė
*  Dembica, Lenkija
*  Velesas, Makedonija
Vokselis

**Vokselis** (iš  'tūris' + *element* 'elementas') – tūrinis elementas, reprezentuojantis patį mažiausią galimą diskretizuotos trimatės erdvės elementą. Tai pikselio, kuris reprezentuoja mažiausią vaizdo elementą dvimatėje erdvėje, analogas.

Vokseliai dažnai naudojami vizualizavimo srityje, kompiuteriniuose žaidimuose, taip pat tokiose srityse, kur būtina vaizduoti nepakeistus tūrinius objektus (pvz., medicinos (tomografija) ir kitokiuose moksliniuose tyrimuose). Egzistuoja vaizdo tūris, kuris išreiškiamas vokselių raiška (pvz., 512×512×512 vokselių). Kaip ir su pikseliu, vokselio adresą atitinka jo fizinės koordinatės.

## Taip pat skaitykite
* Pikselis
* Tekselis (kompiuterinė grafika)

## Šaltiniai
Justas Tamulis

**Justas Tamulis** (g. 1994 m. liepos 12 d. Kėdainiuose) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Jonavos „CBet“ klube.

2020 m. vasario pradžioje sugrįžo į Lietuvą ir pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ klubu. 2020 m. birželio gale sugrįžo į Kėdainių klubą.

2023 m. gruodžio 11 d. pranešta, jog Tamulis pasirašė sutartį su Jonavos „CBet“.

## Pasiekimai

* 2010 m. Europos jaunių čempionato (U-16) vicečempionas
* 2012 m. Europos jaunimo čempionato (U-18) vicečempionas
* 2013 m. Pasaulio jaunimo čempionato (U-19) vicečempionas
* 2012, 2013 m. NKL trečios vietos laimėtojas (Kauno „Žalgiris-2“)
* 2017 m. Vasaros universiados čempionas

## Išnašos