open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
FC Rosengård

**FC Rosengård** () – Švedijos futbolo klubas iš Malmės. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

Kitados žinomas **Malmö FF Dam** (1970–2007) ir **LdB FC Malmö** (2007–2013) pavadinimais.

## Istorija
### 1970 – 2007 m.
1970 m. suburta ekipa, kuri vadinosi **Malmö FF Dam**. Iš pradžių dalyvavo žemesnių pakopų pirmenybėse. Vėliau pateko į aukščiausią šalies lygą.

### 2007 – 2013 m.
2007 m. balandžio 11 d. klubas pakeitė pavadinimą ir tapo **[[LdB FC Malmö]]**; rungtyniavo Damallsvenskan. 

2010 m., 2011 m., 2013 m. iškovojo čempionių titulą.

### Nuo 2014 m.
2013 m. gruodžio 12 d. tapo **Fotboll Club Rosengård**; žaidė Damallsvenskan. 

2014 m., 2015 m., 2019 m., 2021, 2022 m. iškovojo čempionių titulą.

## Sezonai
### Lait de Beauté Football Club Malmö

### Fotboll Club Rosengård

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Puma firmos apranga.
* Namuose žaidžia balta apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 4 d.

## Žinomesnės žaidėjos
*  Zećira Mušović, vartininkė;
* Caroline Seger, saugė
* Stefanie-Antonia Sanders, puolėja
* Fiona Brown, gynėja, saugė
* Charlotte Grant, gynėja

## Treneriai
*  Renée Slegers, (nuo 2021 m. rugpjūčio mėn.)

## Lietuvės
*  Ieva Kibirkštis, trenerės asistentė, jaunimo ekipos trenerė nuo 2021 m.

## Stadionas
Malmö IP – futbolo stadionas Malmės mieste, Švedijoje. Dar žinomas Gamla idrottsplatsen pavadinimu.

Stadionas talpina 7,6 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat žiūrėti
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* FC Rosengård svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Ringaudų pradinė mokykla

**Ringaudų pradinė mokykla** – pradinė mokykla Lietuvoje, Ringaudų kaime (Kauno rajonas), Gėlių g. 2. Mokykla vykdo ikimokyklinį ir pradinį ugdymą. Mokykloje yra sporto salė, kurią naudoja Kauno rajono sporto mokykla aerobinei gimnastikai.

Mokykla įkurta 1996 m., joje yra 13 klasių komplektų (2022 m. duomenimis). Mokyklos pastatas rekonstruotas iš buvusios parduotuvės – restorano pastato. 2009 m. mokyklą pradėta rekonstruoti ir plėsti, pastatytas naujas korpusas (iki tol mokykloje nebuvo sporto salės, valgyklos). Mokykloje veikia Ringaudų biblioteka.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Konopelka

**Konopelka** () – upė Ukrainoje, Voluinės srityje; dešinysis Styrės intakas (Pripetės baseinas). Ilgis siekia 48 km, baseino plotas – 329 km². 

Upės mityba daugiausia pagrįsta sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla gruodžio viduryje, o atitirpsta kovo viduryje. Esama kanalo, jungiančio Konopelką su Prudnyko upe.

## Išnašos
Kormynas

**Kormynas** () – upė Ukrainoje, Voluinės srityje; dešinysis Styrės intakas (Pripetės baseinas). Ilgis siekia 54 km, baseino plotas – 720 km². 

Kormynas prasideda pelkėse į šiaurės vakarus nuo Cumanės. Upės mityba pagrįsta sniego tirpsmo ir lietaus vandeniu. Užšąla gruodžio pabaigoje, o atitirpsta kovo viduryje. Kormyno vanduo naudojamas žemės ūkio reikmėms.

## Išnašos
Jari

**Jari** () arba ***Enganjoso upė*** (*río de los Engaños*) – upė pietų Kolumbijoje, Kaketos departamente; kairysis Kaketos intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Rytinėje Andų Kordiljeroje, San Visente Kaguano savivaldybėje. Teka daugiausia pietryčių kryptimi, smarkiai vinguriuoja. Prateka Čiribiketės aukštumų nacionalinio parko teritorija. Įteka į Kaketą į rytus nuo Ararakvaros.

Didžiausi intakai: Kamuja, Mesajus (kairieji), Hultotas (dešinysis).

Tėkmė daugiausia rami. Priskiriama prie tamsiavandenių upių. Čiribiketės parke vietomis yra slenksčių, sunkinančių laivybą. Jari baseine gyvena indėnai vitotai.

## Šaltiniai
Kahuinaris

**Kahuinaris** () – upė pietų Kolumbijoje, Amazonės departamente; dešinysis Kaketos intakas (Amazonės baseinas). Pradžioje teka į pietryčius, nuo vidurupio – į šiaurės rytus. Prateka Kahuinario nacionalinį parką. Į teka į Kaketą į vakarus nuo Puerto Marija Mantekos gyvenvietės.

Vaga labai vinguriuoja. Upės baseine gyvena vitotams artimi indėnai muinanai.

## Šaltiniai
Snaigių karta

**Snaigių karta** () – menkinamasis terminas, skirtas apibūdinti kartai žmonių, kurie tapo pilnamečiais maždaug apie 2010 m. ir vėliau. Terminas vartojamas teigiant, jog šie žmonės nebesugeba kritiškai mąstyti ir yra labiau psichologiškai pažeidžiami, linkę užsipulti kitus, palyginti su ankstesnėmis kartomis. Jiems taip pat priskiriama per didelio politinio korektiškumo savybė. Esą šios kartos atstovai jaučiasi itin ypatingais bei unikaliais. Dažnai terminas **snaigė** () yra vartojamas kaip paniekinantis epitetas.

Karta pavadinta tarsi pabrėžiant klaidingą įsitikinimą, kad kiekviena snaigė unikali ir nepakartojama, tad ir neva kiekvienas vaikas yra nepakartojamas. 2016 m. žurnalas „Financial Times“ snaigių kartos žodį *snowflake* išrinko 1 iš 10 metų žodžių.

## Šaltiniai
Nostalgija

**Nostalgija** ( – grįžimas +  – skausmas, kančia) – emocija, sužadinta idealizuotų praeities prisiminimų, tam tikro gyvenimo tarpsnio ar vietovės pasiilgimo. Paprastai sukelia gerus jausmus, į nostalgiją linkęs žmogus jaučia gyvenimo prasmę, tačiau ji gali sukelti ir depresiją. Nostalgija gali būti reakcija į netektį, asmeninių ryšių, emociškai reikšmingų vietų, kultūros ir istorijos vertybių praradimą.

Nostalgija kyla dėl to, kad žmogus praeitį prisimena idealizuotai, supriešina ją su dabarties sunkumais.  Psichiatro A. Hiršo teigimu, nostalgija labiau susijusi ne su pačiais išgyventais įvykiais, bet su jausmais, kuriuos patyrėme per tuos įvykius. Pavyzdžiui, žmogus jaučia ilgesį ne konkretiems vaikystės nutikimams ar pačiai vaikystei, o nerūpestingumo, džiugesio jausmui, kurį dažnai išgyvena būdami vaikai.

Pirmasis nostalgiją aprašė Homeras veikale Odisėja. Nostalgijos terminas pirmąkart buvo pavartotas 1688 m. Šveicarijos gydytojo J. Hoferio, norėdamas įvardyti jaunų kareivių, kovojančių toli nuo savo gimtųjų kraštų, namų ilgesį. Tuo metu nostalgija buvo laikyta liga, pasireiškiančia tokiais simptomais kaip verksmas be priežasties, širdies ritmo sutrikimas bei apetito praradimas. XX a. manyta, kad nostalgija yra psichikos sutrikimas, pasireiškiantis nemiga, nerimu ir depresinėmis nuotaikomis, būdingiausias emigrantams ir studentams.

## Šaltiniai
Andoros ir Lietuvos santykiai

**Andoros ir Lietuvos santykiai** – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Andoros ir Lietuvos. Diplomatiniai santykiai tarp šalių užmegzti 1997 m. gegužės 13 d.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, Europos Tarybos, kitų tarptautinių organizacijų narės. Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Ispanijoje. Tuo tarpu Andorai atstovauja Andoroje reziduojanti reikalų patikėtinė, akredituota Baltijos šalims, Lenkijai, Marokui ir Rusijai.

2017 m. Andoroje gyveno 15 Lietuvos piliečių. Nėra duomenų, kad Lietuvoje gyventų bent vienas Andoros pilietis.

### Santykių istorija

Lietuva su Andoros ryšiai siekia tarpukarį. Apie 1932 m. į Andorą atvyko Vilniuje gimęs keliautojas ir nuotykių ieškotojas ir aferistas Borisas Skosyrevas. 1934 m. liepos 6 d. jis pasiskelbė šalies valdovu Borisu I ir Andorai pasiūlė sekti Monako pavyzdžiu ir tapti lošimų namų, liberalių įstatymų, laisvės finansinei ir ekonominei veiklai centru. Taip pat Borisas I pristatė pirmąją Andoros konstituciją. Vis dėlto ginčytinas Boriso karaliavimas truko tik savaitę – vėliau jis buvo suimtas ir ištremtas į Portugaliją.

Nėra duomenų, kad Lietuvos okupacijos metais Andora būtų palaikiusi ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.

Lietuvos ir Andoros vyrų futbolo rinktinės iki 2021 m. gruodžio buvo dukart susitikusios tarptautiniuose mačuose. Abu susitikimus laimėjo Lietuvos rinktinė.

Prieštaringai vertinamas lietuvių teisininkas Stanislovas Tomas, savo paties teigimu, Andoroje (taip pat Padniestrėje ir Rusijoje) verčiasi teisininko amatu.

### Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Andoros siekė 312,3 tūkst. eurų. Importo ir eksporto mastai kasmet svyruoja.

Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Andorą.
 	
* Eksportas sudaro 281,5 tūkst. eur.
* Importas sudaro 30,8 tūkst. eurų.

## Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

### Pasiuntiniai Lietuvai
*Sąrašas nėra baigtinis*
* 2008–2009 m. – Žaumė Gaitanas Sansa, pirmasis Andoros ambasadorius Lietuvai (rezidavo Portugalijoje).
* Kristina Mota Gouvėja, laikinoji reikalų patikėtinė (reziduoja Andoroje)

### Pasiuntiniai Andorai
* 2001–2004 m. – Vytautas Dambrava, pirmasis ambasadorius (rezidavo Madride)
* 2005–2009 m. – Giedrius Čekuolis, ambasadorius (rezidavo Paryžiuje)
* 2009–2014 m. – Jolanta Balčiūnienė (rezidavo Paryžiuje)
* 2015–2020 m. – Skaistė Aniulienė (rezidavo Madride)
* nuo 2021 m. – Lyra Puišytė-Jara (reziduoja Madride)

## Šaltiniai

## Literatūra
* 

## Nuorodos
* Andora | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)
Kaguanas (upė)

**Kaguanas** () – upė pietų Kolumbijoje, Kaketos departamente; kairysis Kaketos intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Rytinėje Andų Kordiljeroje, piečiau Pistacijų Kordiljeros nacionalinio parko, 2800 m aukštyje, San Visente Kaguano savivaldybėje. Teka į pietryčius, pietus, smarkiai vinguriuoja. Įteka į Kaketą Putumajo departamento pasienyje.

Didžiausi intakai: Gvajasas, Sunsija (dešinieji).

Aukštupys slenkstėtas. Didžiausias miestas prie Kaguano – Kartachena del Čaira. Upės baseine gyvena daugiausia indėnai vitotai.

## Šaltiniai
Linköping FC

**Linköpings FC** () – Švedijos futbolo klubas iš Linšiopingo. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2003 m. lapkričio 4 d., kai Kenty DFF moterų futbolo klubas susijungė su ledo ritulio klubu Linköpings HC.

Nuo 2004 m. rungtyniavo aukščiausioje moterų divizione („Damallsvenskan“). Debiutantės baigė sezoną šeštoje vietoje. 

2005 m. užėmė ketvirtą vietą, o 2006 m. – trečią vietą. 

2006 m. „Svenska Cupen“ („Švedijos taurės“) turnyro finale nugalėjo Umeå IK 3:2. 2007 m. užėmė vos šeštąją vietą.

2008 m. ilgą laiką pirmavo, bet liko antroje vietoje, o čempionėmis tapo Umeå IK. Tačiau laimėjo Svenska Cupen, finale įveikę Umeå IK 1:0.

2009 m. iškovojo pirmą čempionių titulą. Kitą titulą iškovojo po ilgesnės pertraukos – 2016 m.], o 2017 m. sezone pavyko apginti titulą.

2025 m. sezone rungtyniavo Damallsvenskan (I), tačiau tarp keturiolikos dalyvių liko tryliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Select firmos apranga.
* Namuose žaidžia tamsiai mėlyna apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 5 d.

## Žinomesnės žaidėjos
*  Cajsa Andersson, (2020–)
*  Nilla Fischer, (2019–)
*  Nadija Kunina, (2021–)
*  Yuka Momiki, (2022–)
*  Heidi Ellingsen, (2021–)

## Treneriai
* Michael Bornehav (2004–2005)
* Per–Johan Karlsson (2006)
* Daniel Pettersson (2007–2008)
* Magnus Wikman (2009)
* Jörgen Petersson (2010–2012)
* Peter Kuno Johansson (2010)
* Denise Reddy (2011–2012)
* Christian Andersson (2012)
* Martin Sjögren (2012–2016)
* Kim Björkegren (2017)
* Marcus Walfridson (2018)
* Henrik Jensen (2018)
* Olof Unogård (2018–2020)
* William Strömberg (2020)
*  Andrée Alexander Jeglertz, nuo 2021 m. sausio.

## Stadionas
Linköping Arena – futbolo stadionas Linčiopingo mieste, Švedijoje.

Stadionas talpina 8,5 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
Hammarby IF DFF

**Hammarby IF DFF** () – Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1970 m. 1985 m. tapo Švedijos čempionėmis. 1988 m. buvo įkurta Damallsvenskan ir klubas rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

2011 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną. Nuo 2012 m. sezono varžėsi antroje pakopoje. 2015 m. praleido Damallsvenskan (I), tačiau stipriausiame divizione įsitvirtinti nepavyko. 2016 m. sezone Elitettan (II) iškovojo antrą vietą ir pateko į stipriausią moterų futbolo divizioną. Nuo 2017 m. sezono rungtyniavo Damallsvenskan (I). 2018 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2019 m. sezono varžėsi Elitettan (II). 2020 m. sezone iškovojo antrąją vietą ir pateko į stipriausią divizioną.

Nuo 2021 m. rungtyniavo Damallsvenskan (I). 2023 m. sezone tapo Švedijos čempionėmis. 2024 m. sezone iškovojo trečiąją vietą.

2025 m. rugpjūčio 27 d. kovojo prieš Metalist 1925 (Ukraina) 2025–2026 m. UEFA čempionių lygos turnyro atrankos rungtynėse.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Craft firmos apranga.
* Namuose žaidžia balta žalia apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 6 d.

## Žinomesnės žaidėjos
; Futbolininkės, atstovavusios nacionalinei rinktinei
* Smilla Holmberg, gynėja (2022–2025 m.)
* Emma Jansson, (2018–)
* Hanna Folkesson, (2020–)
; Užsienietės
* Anna Tamminen, (2021–)
* Adelina Engman, (2022–)
* Elise Kellond-Knight, (2021–)

## Treneriai
*  Pablo Jesus Piñones-Arce, nuo 2019 m. gruodžio.

## Stadionas
Hammarby IP – futbolo stadionas Stokholmo mieste, Švedijoje. 

Stadionas talpina 3,7 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan
* Hammarby IF

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra (klubo)
* FLASHSCORE
KIF Örebro DFF

**KIF Örebro DFF** () – Švedijos futbolo klubas iš Erebru. 

Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
### Karlslunds Idrottförening
Klubo ištakos siekia 1980 m., kuomet buvo suburta moterų ekipa, kuri atstovavo **Karlslunds Idrottförening**. 

Kitados rungtyniavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse.

2002 m. rungtyniavo Division 1 Norrettan (antra pakopa) ir tapo pirmenybių nugalėtojomis. Po sezono perkeltos į stipriausią šalies lygą.

2003 m. sezone debiutavo aukščiausioje šalies lygoje – Damallsvenskan. Liko aštuntoje vietoje ir išsaugojo vietą elito divizione.

### Karlslunds Idrottförening Örebro Damfotbollsförening
2005 m. buvo sukurta **Karlslunds Idrottförening Örebro Damfotbollsförening**.

2010 m. iškovojo Švedijos futbolo taurę.

2014 m. sezone iškovojo sidabro medalius, kai Damallsvenskan užėmė antrą vietą. Tai aukščiausias klubo pasiekimas.

2017 m. liko dvyliktoje vietoje ir iškrito į 2018 m. Elitettan. 

2018 m. Elitettan liko antroje vietoje, tačiau šis pasiekimas suteikė galimybę sugrįžti į aukščiausią lygą.

Nuo 2019 m. rungtyniavo Damallsvenskan. 2019 m. buvo aštuntos, o 2020 m. – septintos.

2021 m. klubo nariai nusprendė pakeisti klubo emblemą ir klubo spalvas. Naujoji emblema reiškė, kad klubas visiškai atsisako Karlslundo IF tapatybės.

## Sezonai
### Karlslunds Idrottförening

### Karlslunds Idrottförening Örebro Damfotbollsförening

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Umbro firmos apranga. Ankstesniais metais dėvėjo Nike apranga.
* Namuose žaidžia raudona apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 6 d.

## Žinomesnės žaidėjos
* Nathalie Persson, (2020–)
* Tove Enblom, (2021–)
* Heidi Kollanen, (2019–)
* Elli Pikkujämsä, (2020–)
* Berglind Rós Ágústsdóttir, (2021–)

## Treneriai
*  Rickard Johansson, nuo 2021 m. sausio.

## Stadionas
Behrn Arena – futbolo stadionas Erebru mieste, Švedijoje. Ankstesniais metais vadinosi Eyravallen.

Stadionas talpina 12,6 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
Eskilstuna United DFF

**Eskilstuna United DFF** () – Švedijos futbolo klubas iš Eskilstunos. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2002 m. Rungtyniavo žemesnių pakopų pirmenybėse.

2013 m. Švedijoje įvyko moterų futbolo lygų restruktūrizacija, o klubas pateko į naujai įkurtą Elitettan. Tapo šios lygos nugalėtojomis ir pateko į aukščiausią divizioną.

Aukščiausioje šalies lygoje nuo 2014 m. sezono. Debiutantės liko septintoje vietoje.

2015 m. vos vienu tašku atsiliko nuo čempionių FC Rosengård ir tenkinosi antra vieta.

Nuo 2023 m. sezono varžėsi Elitettan (II). 2025 m. sezone tapo Elitettan nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies moterų futbolo divizioną.

## Pasiekimai
;  **[[Damallsvenskan]] (D1)**
* Antroji vieta: 2015 m.
* Trečioji vieta: 2016, 2017 m.

;  **[[Elitettan]] (D2)**
* **Nugalėtojos:** 2013, 2025 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Nike firmos apranga.
* Namuose žaidžia tamsiai mėlyna apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 7 d.

 

## Žinomesnės žaidėjos
* Annica Svensson, (2014–2018)
* Amanda Nildén, (2020–2021)
* Emma Holmgren, (2021)
* Vaila Barsley, (2013–2021)
* Guðbjörg Gunnarsdóttir, (2022–)

## Treneriai
*  Magnus („Munken“) Karlsson;
*  Fredrik Bernhardsson, nuo 2021 m. spalio mėn.

## Stadionas
Tunavallen – futbolo stadionas Eskilstunos mieste, Švedijoje. 

Stadionas talpina 7,8 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat žiūrėti
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* svenskalag.se
AIK (moterys)

**AIK Fotboll Damer** () – Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo. Šis straipsnis apie Švedijos moterų futbolo ekipą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1970 m. Į aukščiausią šalies lygą Damallsvenskan pirmą kartą pateko 1992 m., tačiau ilgam joje įsitvirtinti nepavyko.

1995 m. liko priešpaskutinėje vietoje ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną, kuriame praleido dešimtmetį.

2005 m. sugrįžo į Damallsvenskan, tačiau nesugebėjo joje įsitvirtinti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2007 m. vėl rungtyniavo Damallsvenskan, bei pateko į Švedijos taurės finalą, kuriame rezultatu 3:4 turėjo pripažinti Umeå IK pranašumą. Damallsvenskan liko dešimtoje vietoje ir išvengė kritimo į žemesnį divizioną. 2008 m. Damallsvenskan iškovojo ketvirtą vietą. 2012 m. liko paskutinėje vietoje ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

2013 m. Švedijoje vyko moterų futbolo lygų restrutūrizacija; AIK ekipa rungtyniavo Elitettan, kurioje užėmė antrą vietą ir iškopė į aukščiausią lygą.

2014 ir 2015 m. praleido Damallsvenskan. 2015 m. sužaidė 22 rungtynes aukščiausioje lygoje ir iškovojo vos du taškus.

Nuo 2016 m. žaidė Elitettan. 2020 m. tapo pirmenybių nugalėtojomis ir po sezono buvo perkeltos į stipriausią lygą.

Nuo 2021 m. rungtyniavo Damallsvenskan. 2021 m. buvo dešimtoje vietoje, o 2022 m. liko keturioliktoje ir po sezono buvo perkeltos į Elitettan.

## Sezonai

## Pasiekimai
;  **[[Elitettan]]**
* **Nugalėtojos (1):** 2020

;  **Svenska cupen:**
***Finaliinkės (1):** 2007

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Nike firmos apranga.
* Namuose žaidžia juoda balta geltona apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 6 d.

## Garsesnės žaidėjos
*  Linda Sembrant, gynėja (2008–2010; 2025–);
*  Linda Hallin, (2020–)
*  Honoka Hayashi, (2021–)
*  Milla-Maj Majasaari, (2020–)
*  Remy Siemsen, (2022–)

## Treneriai
*  Maiju Routsalainen, nuo 2021 m. sausio.

## Stadionas
Skytteholms IP – futbolo stadionas Stokholme, Švedijoje. 

Stadionas talpina 1,3 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan
* AIK Fotboll

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Vittsjö GIK

**Vittsjö GIK** () – Švedijos futbolo klubas iš Vitšjo. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. Vyrų futbole klubas turi keletą jaunimo komandų, kurios dalyvauja jaunimo čempionatuose, o vyrų komanda 2020 m. žaidė šeštame divizione. Klube treniruojasi gimnastai ir lengvaatlečiai.

## Istorija
Klubas susikūrė 1933 m. lapkričio 22 d. Merginų ekipos buvo suformuotos XX a. aštuntame dešimtmetyje ir žaidė žemesnių pakopų pirmenybėse. 

Nuo 2009 m. žaidė antroje pakopoje. 2011 m. Pietų regione buvo stipriausios ir pateko į elito divizioną. 

Nuo 2012 m. rungtyniavo Damallsvenskan (I). Debiutiniame sezone užėmė šeštą vietą.

2019 m. sezone pirmą kartą iškovojo medalius, kai užėmė trečią vietą Damallsvenskan.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Adidas firmos apranga.
* Namuose žaidžia raudona mėlyna apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 7 d.

## Žinomesnės žaidėjos
* Sandra Adolfsson, (2011–)
* Julia Tunturi, (2014–)
* Shannon Lynn, (2014–)
* Clare Polkinghorne, (2021–)
* Sabrina D'Angelo, (2019–)
* Sarah Stratigakis, (2022–)

## Treneriai
*  Thomas Mårtensson, 2012 m. sausis – 2013 m. gruodis
*  Thomas Mårtensson, nuo 2015 m. sausio
*  Ulf Kristiansson, nuo 2022 m. sausio

## Stadionas
Vittsjö IP – futbolo stadionas Vitšjo mieste, Švedijoje. 

Stadionas renovuotas 2017 m. ir talpina 2 tūkst. žiūrovų. Ankstesniais metais talpa buvo 1,5 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat žiūrėti
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* svenskalag.se
* FLASHSCORE
Kristianstads DFF

**Kristianstads DFF** () – Švedijos futbolo klubas iš Kristianstado. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
### Kristianstad/Wä DFF
Klubo ištakos siekia 1998 m., kai buvo įkurtas **Kristianstad/Wä DFF**.

Nuo 1999 m. **Kristianstad/Wä DFF** žaidė Damallsvenskan. Debiutiniame sezone liko aštuntoje vietoje.

2001 m. aukščiausioje lygoje užėmė dešimtą vietą ir po sezono buvo perkeltos į Division 1 Södra.

### Kristianstads DFF
2006 m. klubas pakeitė pavadinimą ir tapo žinomas **Kristianstads DFF** pavadinimu.

2007 m. tapo Division 1 Södra nugalėtojomis ir po sezono pateko į elito divizioną.

Aukščiausioje šalies lygoje nuo 2008 m. sezono.

## Sezonai
### Kristianstad/Wä DFF

### Kristianstads DFF

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Hummel firmos apranga.
* Namuose žaidžia oranžine juoda apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. balandžio 7 d.

## Žinomesnės žaidėjos

* Margrét Lára Viðarsdóttir, (2009–2011, 2012–2015)
* Mia Carlsson, (2009–)
* Emmi Alanen, (2022–)
* Évelyne Viens, (2022–)
* Gabrielle Carle, (2022–)
* Amanda Andradóttir, (2022–)
* Sheila van den Bulk, (2022–)

## Treneriai
*  ?
*  Elisabet Gunnarsdottir, nuo 2011 m. sausio.

## Stadionas
Kristianstads Arena – futbolo stadionas Kristianstado mieste, Švedijoje. Stadionas talpina 3 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat žiūrėti
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* svenskalag.se
IF Brommapojkarna (moterys)

**IF Brommapojkarna** () – Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo vakarinės dalies Bromos. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1971 m., kai buvo suburta **Idrottsföreningen Brommapojkarna** merginų komanda.

2014 m. sezone varžėsi Elitettan (II), tačiau šioje lygoje neįsitvirtino ir po sezono buvo perkeltos į žemesnį divizioną.

Nuo 2019 m. žaidė Elitettan (II), o 2021 m. sezone užėmė trečią vietą lygoje ir iškopė į Damallsvenskan (I).

2022 m. sezone debiutavo pajėgiausioje šalies moterų futbolo lygoje – Damallsvenskan. Debiutantės liko dvyliktoje vietoje ir dėl išlikimo kovojo pereinamosios rungtynėse. 2022 m. lapkričio 20 d. minimaliu rezultatu 1–0 nugalėjo Uppsala. 2022 m. lapkričio 27 d. atsakomosiose rungtynėse rezultatu 3–1 nugalėjo varžoves. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 4–1 reiškė, kad IF Brommapojkarna futbolininkės išsaugojo vietą Damallsvenskan.

2023 m. sezone tarp keturiolikos dalyvių vėl liko dvyliktoje vietoje. Pereinamosiose rungtynėse kovojo prieš Alingsås IF FF. 2023 m. lapkričio 18 d. rungtynės baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0–0). 2025 m. lapkričio 25 d. atsakomosiose rungtynėse IF Brommapojkarna	sutriuškino varžoves rezultatu 6–0 ir išsaugojo vietą Damallsvenskan.

2024 m. sezone užėmė vienuoliktąją vietą. 2025 m. sezone vėl liko dvyliktoje vietoje.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Nike firmos apranga.
* Namuose žaidžia raudona juoda apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 5 d.

## Žinomesnės žaidėjos
* Filippa Wallen, (2022–)
* Tempest-Marie Norlin, (2019–)
* Elin Bergkvist, (2020–)
* Shannon Woeller, (2022–)

## Treneriai
*  Marcelo Fernández, 2018 m. rugpjūčio.

## Stadionas
Grimsta IP – futbolo stadionas Stokholmo vakarinėje miesto dalyje, Švedijoje. Danga – sintetinė.

Stadionas talpina 7 tūkst. žiūrovų; iš jų – 3 tūkst. vietų sėdimos.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan
* IF Brommapojkarna

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Adomas Mačius

**Adomas Mačius** (1882 m. gegužės 23 d. Auksūdyje – 1974 m.) – Lietuvos vaistininkas, Senovės Lietuvos vaistinės muziejaus kūrėjas (1936–1940).

## Biografija
Mokėsi Liepojos gimnazijoje, priklausė slaptai lietuvių moksleivių draugijai. Nuo 1901 m. dirbo vaistininko mokiniu Rygoje ir priklausė slaptai „Šviesos“ draugijai. 1907 m. išlaikė vaistininko padėjėjo egzaminus Charkove. 1917–1918 m. studijavo farmaciją Kijevo universitete. 1918 m. grįžo į Lietuvą ir drauge su Juozu Matulaičiu įkūrė vaistinę Kaune. Buvo Lietuvos vaistininkų draugijos valdybos narys, priklausė Vilniui vaduoti ir Lietuvos tautininkų sąjungai, Vaistažolininkų draugijai ir kt., taip pat buvo „Senovės Lietuvos vaistinės muziejaus“ kūrimo inciatorius (1936–1940).

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1950 m. – į JAV.

## Bibliografija

* 1930–1941 m. Lietuvos ir lietuvių vaistininkų biografijų rinkinys, parengtas Adomo Mačiaus. Rankraštis, Lietuvos medicinos ir farmacijos istorijos muziejaus fondai.
* A. Mačius, „Pirmieji Lietuvos botanikai ir augalų tyrinėtojai“, Farmacijos žinios 1 (1938), 6–10.
* A. Mačius, „Lietuvos farmacininkai – vaistininkai 1863 m. sukilime“, Farmacijos žinios 1 (1938), 32–40.
* A. Mačius, „Lietuvišku darbu pasižymėję vaistininkai“, Farmacijos žinios 2 (1938), 11–12.
* A. Mačius, „Farmacininkai – Liepojos gimnazijos slaptojo būrelio nariai“, Farmacijos žinios 2 (1938), 41.
* A. Mačius, „Kaip seniau žmonės gydėsi ir kokius vaistus vartojo“, Farmacijos žinios 4–5 (1939), 28–31.
* A. Mačius, „Ką mums pasako apie vaistus senovės Egipto papyrusai“, Farmacijos žinios 7 (1939), 19–21.
* A. Mačius, „Kokius vaistus vartojo senovės žydai pranašų laikais“, Farmacijos žinios 7 (1939), 22–23.
* A. Mačius, „Seniausios Lietuvoje vaistinės“, Farmacijos žinios 11 (1937), 12–13.

## Šaltiniai

*
Jegoras Letovas

**Jegoras Letovas** (, tikras vardas **Igoris Letovas**, ;  1964 m. rugsėjo 10 d. – 2008 m. vasario 19 d.) – Sovietų Sąjungos roko muzikantas, dainų autorius ir atlikėjas, dailininkas, poetas. „Graždanskaja oborona“, „Kommunizm“ ir kitų roko grupių įkūrėjas ir lyderis. Grupėse dainavo, grojo gitara, rašė dainoms muziką ir žodžius.

## Biografija
Jegoras Letovas gimė Omske, Tarybų Sajungoje. Tėvas – Fiodoras Letovas (1926–2018) – karininkas, motina – Tamara Letova (1935–1988), brolis – Sergejus Letovas, saksofonistas. Vaikystėje daug skaitydavo, simpatizavo F. Dostojevskiui, V. Šalamovui, H. Mileriui, K. Abiui ir kitiems rašytojams. Mokėsi Omsko 45-oje mokykloje, baigęs mokyklą persikelė į Kraskavą ir ir įstojo į Maskvos statybininkų profesinę mokyklą, tačiau jau po metų buvo iš ten išmestas. 1984 metais grįžo į Omską, kur gyveno iki pat mirties. Kurį laiką dirbdavo sargu ir tinkuotoju, taip pat užsidirbdavo pinigų piešdamas Lenino portretus. 

Muzikanto karjerą pradėjo 1982 metais, tada jis sukūrė savo pirmąją roko grupę „Posev“. Pirmąkart koncertavo 1983 metais – grojo bosine gitara ir dainavo. Grupę „Graždanskaja Oborona“ įkūrė 1984 metais kartu su savo draugu Konstantinu Riabinovu. Vieno iš grupės narių motina, sužinojusi, kad jos vaikas grojo šioje grupėje, pateikė skundą KGB; po šio įvykio grupė buvo nuolat persekiojama ir draudžiama, vykdavo pogrindiniai jos koncertai. 1985 m. rudenį J. Letovas buvo išsiųstas į psichiatrinę ligoninę priverstiniam gydymui ir išleistas tik po metų; ten grasino nusižudyti. 

1987 metais susipažino su Janka Diagileva, gan greit ji tapo jo mergina. 1991–1997 m. santykiavo su Ana Volkova, o 1997 metais jis susituokė su Natalija Čumakova. 1993 metais kartu su Eduardu Limonovu įkūrė Nacionalinę bolševikų partiją. Mirė 2008 m. vasario 19 d. nuo širdies nepankamumo, nors kai kurie teigia, kad jis mirė dėl apsinuodijimo alkoholiu.

## Diskografija
* 1988 – *Русское поле эксперимента*
* 1989 – *Вершки и корешки*
* 1989 – *Всё как у людей*

## Šaltiniai
BK Häcken FF

**BK Häcken FF** () – Švedijos futbolo klubas iš Geteborgo. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
### Landvetter IF
Klubo ištakos siekia 1970 m., kai įkurtas **[[Landvetter IF]]**. 

### Kopparbergs Landvetter IF
2000 m. pakito klubo pavadinimas – tapo **[[Kopparbergs Landvetter IF]]**. 

### Kopparbergs/Göteborg Fotboll Club

Nuo 2005 m. žinomas **[[Kopparbergs/Göteborg Fotboll Club]]** pavadinimu. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

2020 m. pirmą kartą klubo istorijoje tapo Švedijos čempionėmis.

### BK Häcken FF
2021 m. tapo **Bollklubben Häcken** sistemos dalimi. Nuo to laiko žinomas **BK Häcken FF** pavadinimu. 2025 m. sezone tapo Švedijos čempionėmis.

## Sezonai
* Aukščiausioje šalies lygoje nuo 1996 m. sezono.
### Kopparbergs Landvetter IF

### Kopparbergs Landvetter IF

### Kopparbergs/Göteborg Fotboll Club

### BK Häcken FF

## Spalvinė gama
* Nuo 2021 m. sezono klubo spalvinė gama – geltona juoda.

## Apranga

; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Iki 2021 m. rungtyniavo Nike firmos apranga. 
* Rungtyniauja Puma firmos apranga.
* Namuose žaidžia juoda geltona apranga.
* Nuo 2021 m. sezono klubo spalvinė gama – geltona juoda.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 7 d.

 

## Žinomesnės žaidėjos

*  Catrine Johansson
*  Julia Karlernäs
*  Lotta Schelin
*  Jane Törnqvist
*  Andrine Hegerberg
*  Ingvild Stensland
*  Anna Csiki
*  Stine Larsen
*  Agla María Albertsdóttir
*  Manon Melis (Gabriëlla Maria „Manon” Melis)
*  Loes Geurts
*  Hope Solo
*  Yael Averbuch

## Treneriai
*  Robert Vilahamn, nuo 2021 m. spalio.

## Stadionas
Bravida Arena – futbolo stadionas Geteborgo mieste, Švedijoje. Talpina 6,3 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan
* BK Häcken

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* svenskalag.se
* SOCERWAY
* FLASHSCORE
IFK Kalmar

**IFK Kalmar** () – Švedijos futbolo klubas iš Kalmaro. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią moterų futbolo varžybose. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1970 m., kai įkurtas **IFK Kalmar**. 2018 m. pateko į Damallsvenskan, tačiau iškovojo vos vieną pergalę ir surinkę vos tris taškus liko paskutinėje, dvyliktoje vietoje, o po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną ir trejetą metų žaidė Elitettan. 2021 m. sezone Elitettan liko antroje vietoje ir po sezono buvo perkelti į aukščiausią lygą.

Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo Damallsvenskan. 2023 m. sezone liko keturioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2024 m. sezone Elitettan liko dvyliktoje vietoje ir iškrito į žemesnę pakopą – Division 1.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Rungtyniauja Puma firmos apranga.
* Namuose žaidžia mėlyna apranga.

## Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 5 d. pagal ifkkalmar.se/spelartrupp/ Spelartrupp (Žaidėjos; sudėtis)

## Žinomesnės žaidėjos
* Amanda Persson, nuo 2020 m.
* Hallbera Guðný Gísladóttir
* Karina Kork
* Juliette Kemppi
* Jessica Ayers (lietuvių kilmės amerikietė)

## Treneriai
*  Joakim Lindén Johansson, 2019 m. kovas – 2020 m. gruodis.
*  David Roufpanah, nuo 2021 m. lapkričio.

## Stadionas
Gröndals IP – futbolo stadionas Kalmaro mieste, Švedijoje. Stadionas turi natūralią veją. 

Stadionas talpina 1,5 tūkst. žiūrovų; iš jų – 210 sėdimų vietų.

## Taip pat skaitykite
* Damallsvenskan
* Elitettan

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė] 
* facebook paskyra
* laget.se  (apie klubą)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Berberų prokalbė

**Berberų prokalbė** – rekonstruota kalba, iš kurios išsivystė dabartinės berberų kalbos. Manoma, kad berberų prokalbė anksti atsiskyrė nuo kitų semitų-chamitų kalbų, bet pati susisegmentavo į atskiras kalbas palyginti neseniai. Prokalbė kadaise buvo semitų-chamitų kalba, o jos palikuonys, berberų kalbos – artimos senovės egiptiečių, kušitų, semitų, čadinėms ir omotų kalboms. 

## Fonetika ir fonologija

### Balsiai

### Priebalsiai

## Šaltiniai
Ramučių pradinė mokykla

**Ramučių pradinė mokykla** – buvusi pradinė mokykla, dabar Karmėlavos B. Buračo gimnazijos skyrius. Įsikūrusi Ramučių kaime, adresu Centrinė g. 26a. Yra ikimokyklinio ir pradinio ugdymo klasės. Mokyklos pastate taip pat veikia kultūros centras, biblioteka.

## Istorija

Mokyklos pastatas pastatytas 1971 m., jis 2018–2021 m. rekonstruotas.

## Šaltiniai
Onegos ežero petroglifai

**Onegos ežero ir Baltosios jūros petroglifai** – kultūros paveldo uolų raižiniai Rusijoje, Karelijoje, vakariniame Onegos ežero krante ir prie Baltosios jūros. Šie raižiniai datuojami 4000–3000 m. prieš mūsų erą.

Iš viso šiose vietose yra apie 4600 raižinių ir tai yra vienas didžiausių tokių kompleksų Europoje. Apie 1200 figūrų yra prie Onegos ežero, likę 3400 – prie Baltosios jūros.

Onegos ežero raižiniuose vaizduojami antropomorfiniai, zoomorfiniai motyvai, taip pat įvairios geometrinės figūros, galinčios simbolizuoti Mėnulį ir Saulę. Baltosios jūros raižiniuose daugiausiai yra žmonių medžioklės ir laivybos scenų, taip pat vaizduojami įvairūs žvejybos bei medžioklės įrankiai ir gyvūnų pėdsakai.

2021 m. šie kompleksai buvo įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
## Išnašos
Đorđe Gagić

**Džordžė Gagičius** ( = *Đorđe Gagić*; g. 1990 m. gruodžio 28 d.) – Serbijos krepšininkas, rungtyniaujantis vidurio puolėjo arba sunkiojo krašto puolėjo padėtyse.

Prieš pradėdamas profesionalo karjerą treniravosi „FMP“, „Superfund“, „Vojvodina Srbijagas“ ir „Crvena zvezda“ jaunimo komandose. 2009 m. debiutavo Baro „Mornar“ klube iš Juodkalnijos. 2012–2015 m. rungtyniavo Belgrado „Partizan“, kur netruko tapti pagrindiniu vidurio puolėju. 2012–13 m. sezone „Eurolygoje“ rinko vidutiniškai po 5,4 taško, 2013–14 m. – po 3,6. 2015 m. paliko komandą dėl neišmokamo atlyginimo. Vėliau dažnai keitė klubus: rungtyniavo Italijoje, Turkijoje, Ispanijoje, Baltarusijoje. 2018–2019 m. sezonui grįžo į „Partizan“. Vėliau karjerą tęsė Graikijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje.

2020 m., jau įsibėgėjus sezonui, prisijungė prie Panevėžio „Lietkabelio“, treniruojamo tautiečio Nenado Čanako, ir netruko tapti vienu svarbiausių komandos žaidėjų. Vėliau rungtyniavo Prancūzijoje, sezono viduryje grįžo į Serbiją. Vėliau vėl grįžo į Lietuvą, trumpai žaidė Vilniaus „Wolves“, tada – vėl „Lietkabelyje“.

Su Serbijos rinktine Džordžė Gagičius rungtyniavo 2013 m. Europos krepšinio čempionate, kur vidutiniškai rinko po 3,5 taško.

## Laimėjimai
* Vasaros universiada: bronza – 2013 m.
* Adrijos lyga: 2013 m.
* Serbijos krepšinio lyga: 2013, 2014 m.
* Baltarusijos krepšinio lyga: 2017 m.
* Serbijos krepšinio taurė: 2018, 2019 m.
* LKL vicečempionas: 2022 m.

## Šaltiniai
Stasiūnų mokykla-darželis Nykštukas

**Stasiūnų mokykla-darželis „Nykštukas“** – mokykla-darželis Stasiūnų kaime (Kaišiadorių rajonas), į vakarus nuo Stasiūnų dvaro rūmų. 2019 m. tapo Gudienos mokyklos-darželio „Rugelis“ skyriumi.

## Istorija

Pirmoji mokykla Stasiūnuose įkurta 1939 m. Šimašiaus dvare. Po II pasaulinio karo mokykla keitė savo vietą – 1945 m. buvo viršaičio Urmilevičiaus namuose, 1946 m. – J. Garmaus, vėliau – Vlado Marčiušio. 1957 m. mokykla įsikūrė atskirame pastate gyvenvietės centre ir buvo pavadinta ***Kiemelių pradine mokykla***. Šiame pastate (dabar ten įsikūrusi Stasiūnų biblioteka) mokykla buvo iki 1996 metų. 1971 m. mokykla pavadinta ***Stasiūnų pradine mokykla***. Klasių komplektas keitėsi nuo vienos iki keturių.

1969 m. birželio 1 d. Kaišiadorių apylinkėje mechaninės gamyklos teritorijoje atskirame pastate buvo įkurtas *Kiemelių vaikų darželis*. Jame buvo viena darželio grupė, jis gyvavo iki 1980 m. kovo – tada Kaišiadorių rajono gamybinis susivienijimas atidarė naują žinybinį *Stasiūnų vaikų lopšelį-darželį*. 1981 m. sausio mėnesį jis tapo Švietimo skyriaus *Stasiūnų vaikų lopšeliu-darželiu „Nykštukas“*. Įstaigoje buvo dvi darželinės ir dvi lopšelinės grupės, jas lankė ~100 vaikų. Vaikų ugdymas buvo bendrosios paskirties. Įstaigai vadovavo Raimunda Šulskienė, nuo 1987 m. – Regina Belekevičienė. 1991 m. buvo uždarytos dvi lopšelinės grupės ir įstaiga tapo *Stasiūnų vaikų darželiu „Nykštukas“*.

1996 m. sausį Stasiūnų pradinė mokykla ir Stasiūnų vaikų darželis „Nykštukas reorganizuoti į Stasiūnų pradinę mokyklą-darželį „Nykštukas“. Mokykla persikėlė į darželio patalpas. Stasiūnų mokyklai-darželiui „Nykštukas“ iki 2015 m. vadovavo Regina Belekevičienė, nuo 2016 m. vasario 1 d. mokyklai-darželiui vadovavo Jūratė Filmanavičienė. Nuo 1996 m. sausio 1 d. įstaigoje buvo viena darželinė grupė ir keturios pradinio ugdymo klasės. 1998 m. sausio 1 d. mokykla-darželis Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos sprendimu tapo ekonomiškai savarankiškas. 2001 m. rugsėjo 1 d. sujungtos dvi pradinės klasės. 2005 m. atidaryta priešmokyklinio ugdymo grupė ir papildomo ugdymo grupė. Nuo 2019 m. rugsėjo Stasiūnų mokykla-darželis prijungta prie Gudienos mokyklos-darželio.

Žurnalo „Reitingai“ sudarytuose mokyklų reitinguose 2019 m. mokykla užėmė 147 vietą, 2018 m. – 150, o 2017 m. – 102.

## Mokytojai
* Ona Marčiušienė, 1939–1971 m.
* Stasė Bukauskienė, 1961–1996 m. (kurį laiką vedėja)

## Šaltiniai
Priekulės ąžuolas

**Priekulės ąžuolas** – išskirtinis medis, augęs vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, Priekulėje, Vingio parke. Ąžuolas 1993 m. nuvirto. Parko aikštelės pakraštyje išsaugotas nulūžusio stambaus, plačiašakio ąžuolo kamienas. Šalia jo buvusio kelmo auga pasodintas jaunas ąžuolas. Įkastas apie 1,9 m aukščio granitinis stulpas su įrašu *Priekulės ąžuolas Valstybės saugomas gamtos paminklas*. Lankytojams pastatyti suoliukai.

Ąžuolo apimtis siekė 4,70 m, skersmuo – 1,5 m, aukštis – 25 m. Amžius – apie 380 metų (gali būti ir daugiau). Viršuje šio ąžuolo kamienas dalijosi į dvi tvirtas lajas. Dar vadinamas **G. Posernos ąžuolu**.

Gamtos paminklu pripažintas 1960 m., o respublikinės reikšmės paminklu – 1987 m. 

Šis ąžuolas minimas I. Simonaitytės romane „Aukštujų Šimonių likimas“; pasakojama, kaip piktas ir neteisingas Priekulės dvaro valdytojas G. Puserna ąžuole įsitaisęs geležinę kilpą, per kurią pervėręs virvę koręs baudžiauninkus.

## Taip pat skaitykite

* Vingio parko ąžuolas

## Pastabos

## Išnašos
Mankurtas

**Mankurtas** ( = „netekęs atminties“) – žmogus, nepažįstantis savo tėvynės, tautos, giminės, pamiršęs visą praeitį, nenorintis nieko apie ją žinoti. Sąvoką, kai kurių lingvistų siejamą su senovės tiurkų kalba, išpopuliarino sovietų kirgizų rašytojas Čingizas Aitmatovas (1928-2008) savo rusiškai parašytame romane „Ilga kaip šimtmečiai diena“ (1982 m.).  

Perkeltine prasme žodis „mankurtas“ reiškia žmones, praradusius ryšį su istorinėmis, tautinėmis šaknimis, pamiršusius giminystės ryšius. Šia prasme jis tapo bendrinės kalbos terminu, vartojamu publicistikoje. Rusų kalboje atsirado panašių neologizmų, tokių kaip *mankurtizmas, mankurtizacija, demankurtizacija*.

Vėlesniais Sovietų Sąjungos metais mankurto sąvoka prigyja, kad apibūdintų žmonių susvetimėjimą visuomenei, kuri juos represavo ir iškraipė jų istoriją. Kai kuriose buvusiose sovietinėse respublikose šis terminas reiškia tuos ne-rusus, kurie buvo atkirsti nuo savo etninių šaknų dėl sovietinės sistemos poveikio.

## Kultūroje

Pagal Aitmatovo sugalvotą legendą, mankurtai buvo karo belaisviai, paversti vergais. Jiems ant galvų uždėdavo kupranugario žalios odos apdangalus ir pastatydavo kepti karštoje saulėje. Šios odos išdžiūdamos kietai tvirtėjo, tarsi plieninis lankas nepakeliamai verždamas, taip pažeisdamas smegenis ir paversdamas žmogų amžiams vergu. Galiausiai, mankurtas nepripažino savęs kaip žmogaus – be savo vardo, šeimos ar genties. Aitmatovas perėmė šią idėją ne iš jau egzistuojančios tradicijos, bet sugalvojo pats.

Aitmatovo romane jaunuolis, ginantis savo tėvynę nuo klajoklių žoužanų įsiveržimo, sugaunamas, kankinamas ir jam išplaunamos smegenys, kad tarnautų savo tėvynės užkariautojams. Visiškai praradęs atmintį, jis nužudo savo motiną, kai ji bando išgelbėti sūnų iš nelaisvės. N. Šnaidmanas teigė: „*Mankurto motyvas, paimtas iš Vidurinės Azijos praeities, yra dominuojanti romano idėja ir sujungia skirtingus pasakojimo lygius bei laiko sekas*“.

1990 m. Sovietų Sąjungoje buvo „Turkmenfilm“ sukurtas to paties pavadinimo filmas „Mankurtas“, paremtas viena pasakojimo dalimi iš romano „Ilga kaip šimtmečiai diena“. Filmas pasakoja apie turkmėną, kuris gina savo tėvynę nuo užpuolikų. Po to, kai jis yra sučiuptas, nukankintas, praradęs galvą, kad toliau tarnautų tėvynės užkariautojams, taip pasikeičia, kad nužudo jį bandančią gelbėti savo motiną.

## Taip pat skaitykite

* Homo sovieticus
* Šuns širdis

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Eugenijus Ignatavičius. Mankurtizmas – tautos nykimo ženklas *xxiamzius.lt*
Kintų Didžioji tuja

**Kintų Didžioji tuja** – išskirtinis medis, augantis Kintuose, šalia girininkijos pastato, aukščiausia Lietuvos didžioji tuja (manoma, jog Europoje aukštesnė didžioji tuja auga tik Šveicarijoje). 1986 m. pripažinta gamtos paminklu, 1987 m. priskirta respublikinės reikšmės gamtos paminklams.

Kada konkrečiai ši tuja buvo pasodinta, nėra žinoma, kadangi tuja dvikamienė, medžio amžiaus neįmanoma nustatyti ir pagal medžio rievių skaičių. Veikiausiai medis pasodintas maždaug 1902–1912 m., kai buvo statomas girininkijos pastatas.

1973 m. duomenimis, šios tujos aukštis siekė apie 16 m, kamieno skersmuo 1 m aukštyje nuo žemės – 85 cm, medžio šakos sudarė 9 m skersmens ratą ir siekė žemę. Dar sykį tuja išmatuota 2004 m. Kintų girininkijos darbuotojų; tuo metu jos aukštis siekė 18,2 m, kamieno skersmuo 1,3 m aukštyje – 1,02 m, lajos skersmuo – apytikriai 10,5 m, vešlios šakos siekė žemę. Tuja buvo matuojama ir 2012 m., jos aukštis siekė 19,5 metro, lajos skersmuo – daugiau nei 10 metrų. 2021 m. atliktas matavimas parodė, kad aukštis siekė 19,5 m.

## Išnašos
Lietuvos ir San Marino santykiai

**Lietuvos ir San Marino santykiai** – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir San Marino.

Diplomatiniai santykiai užmegzti 2003 m. kovo 6 d. Nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugpjūčio 26 d.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, Europos Tarybos narės.

Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Romoje (dabartinis – Ričardas Šlepavičius, San Marinui – San Marine reziduojanti ambasadorė (dabartinė – Silvia Berti).

2017 m. duomenimis, San Marine gyveno vienas Lietuvos pilietis. Tuo tarpu Lietuvoje San Marino piliečių negyveno.

## Politiniai santykiai
Nėra duomenų, kad Lietuvos okupacijos metais San Marinas būtų palaikęs ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis. 

1991 m. rugpjūčio 26 d. San Marinas pripažino Lietuvą *de jure*, tačiau diplomatiniai santykiai tarp šalių užmegzti vėliau, 2003 m. kovo 6 d.

2016 m. tarp abiejų šalių vyriausybių pasirašyta dvišalis susitarimas dėl bendradarbiavimo turizmo srityje.

## Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Lietuvos ir San Marino vyrų futbolo rinktinės iki 2022 m. balandžio yra tarpusavyje sužaidusios penkerias rungtynes (pirmąsias – 2004 m., kol kas paskutiniąsias – 2022 m.), kurių visas laimėjo Lietuvos rinktinė. Nors San Marinas yra silpniausia FIFA priklausanti Europos komanda, per penkias rungtynes yra įmušusi du įvarčius į Lietuvos vartus – vieną žaisdama Vilniuje 2015 m., kitą – San Marine 2022 m.

## Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir San Marino siekė 736,9 tūkst. eurų. Tiek eksportas, tiek importas 2016–2018 m. laikotarpiu reikšmingai augo.

Prekybos balanse dominuoja importas iš San Marino į Lietuvą.

* Eksportas sudaro 194,9 tūkst. eur.
* Importas sudaro 542 tūkst. eurų.

## Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

### Pasiuntiniai Lietuvai
*Sąrašas yra nepilnas*
* 2007-? m. – Katia Massari, pirmoji San Marino ambasadorė Lietuvai (rezidavo San Marine).
* nuo 2020 m. – Silvia Berti (reziduoja San Marine)

### Pasiuntiniai San Marinui
* 2006–2009 m. – Šarūnas Adomavičius, pirmasis Lietuvos ambasadorius San Marine (rezidavo Romoje)
* 2009–2014 m. – Petras Zapolskas, ambasadorius (rezidavo Romoje)
* 2014–2017 m. – Jolanta Balčiūnienė, ambasadorė (rezidavo Romoje)
* nuo 2017 m. rugpjūčio 1 d. – Ričardas Šlepavičius (reziduoja Romoje)

## Šaltiniai

## Literatūra
* 

## Nuorodos
* San Marinas | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)
Taurimas Valys

**Taurimas Valys** (g. 1982 m.  rugsėjo 7 d. Šiauliuose) – Lietuvos politikas, visuomenininkas, bankininkas, viešųjų finansų ekspertas.

## Politinė veikla
2019 m. savivaldybių tarybų rinkimuose išrinktas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos nariu, nuo 2021 m. rudens - Demokratų sąjungos "Vardan Lietuvos" frakcijos seniūnas Vilniaus miesto Taryboje.

2022 m. pradžioje įkūrus politinę partiją "Demokratų sąjunga "Vardan Lietuvos", išrinktas jos Valdybos nariu, 2022 m. balandžio mėn. - jos Vilniaus skyriaus Valdybos nariu bei Vilniaus skyriaus pirmininko pavaduotoju. 2024 m. vasarą T. Valys paskelbė visiškai pasitraukiantis iš politikos ir paliekantis demokratus.

2025 m. rudenį paskirtas užsienio reikalų viceministru.

## Veikla finansų ir finansų švietimo srityje
Verslininkas, Šeimos kredito unijos valdybos narys ir ilgametis verslo ir investicijų plėtros konsultantas.

2003–2006 m. – UAB “Baltijos plėtros konsultavimo grupė“, bendraįkūrėjas, Valdybos pirmininkas (prezidentas).

2003–2004 m. – Nacionalinės verslo administratorių (bankroto ir restruktūrizavimo) asociacijos vykdantysis direktorius.

2014–2015 m. – Lietuvos privačių sveikatos priežiūros įstaigų asociacijos vykdantysis direktorius.

## Visuomeninė veikla
Vilniaus universiteto Verslo mokyklos Mokymosi visą gyvenimą projektų grupės vadovas, Finansų programų partnerystės docentas, verslumo iniciatyvų mentorius.

Dėstomi dalykai (VU VM): Tarptautiniai finansai ir krizės, Šeimos verslas, ES viešieji finansai.

2018–2020 m. – Vilniaus regiono plėtros tarybos narys (socialinių ir ekonominių partnerių atstovas).

Nuo 2018 m. Vilniaus pramonės, prekybos ir amatų rūmų tarybos narys. 2022 m. išrinktas Vilniaus pramonės, prekybos ir amatų rūmų viceprezidentu. 

2022 m. išrinktas Prancūzijos-Lietuvos Prekybos rūmų viceprezidentu, Valdybos nariu ir iždininku. 2024 m. išrinktas Turkijos-Lietuvos prekybos rūmų viceprezidentu. 

2025 m. pavasarį -  rudenį dirbo Ministro Pirmininko patarėju ekonominės diplomatijos ir valstybinių įmonių efektyvinimo klausimais.

## Išnašos
Vitšjo

**Vitšjo** () − miestelis pietų Švedijoje, Skonės grafystėje. Jame išlikusi Vladimiro Lenino statula. Kitados ji buvo padovanota verslininkui Calevi Hämäläinen, kaip dovana iš sovietų, su kuriais jis dirbo keletą metų. Statula buvo restauruota ir pastatyta Hämäläinen įmonės automobilių stovėjimo aikštelėje.

## Istorija
Kalmaro karo metu, 1612 m. netoliese įvyko mūšis tarp danų ir švedų kariuomenių. Neseniai karūnuotas Švedijos karalius Gustavas Adolfas vos nenuskendo besitraukdamas nuo Danijos pajėgų.

## Sportas
* Miestelyje veikia sporto asociacija Vittsjö GIK (užsiimama futbolu; klube treniruojasi gimnastai ir lengvaatlečiai);
* Veiklą vykdo ir karatė klubas.

### Futbolas
* Vyrų futbole VGIK klubas turi keletą jaunimo komandų, kurios dalyvauja jaunimo čempionatuose, o vyrų komanda 2020 m. žaidė šeštame divizione.
* Vittsjö GIK moterų futbolo ekipa nuo 2012 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje.

Vittsjö IP – futbolo stadionas Vitšjo mieste, Švedijoje.

Stadionas renovuotas 2017 m. ir talpina 2 tūkst. žiūrovų. Ankstesniais metais talpa buvo 1,5 tūkst. žiūrovų.

## Žymūs žmonės
; Gimė mieste
* Bildsköne Bengtsson, nusikaltėlis
* Fredrikas Ljungbergas, futbolininkas
; Gyvena mieste
* Per-Ola Karlsson, aukščiausias Švedijos žmogus; buvęs krepšininkas.
* Peps Persson, dainininkas, gitaristas, armonikininkas ir dainų autorius

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* Oficiali klubo svetainė
* svenskalag.se
* SOCCERWAY