open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Semeliškių kultūros klubas

**Semeliškių kultūros klubas** – nuo 1939 m. veikiantys kultūros namai, esantys Semeliškių miestelyje. 2008 m. kultūros namai buvo pervadinti į Semeliškių bendruomenės namus.

## Istorija
1939 m. pastatą pastatė tuometinis bažnyčos klebonas Juozapas Bučys, tad pastatas iš pradžių priklausė bažnyčiai.

1955 m. pastate įkurti kultūros namai. Kadangi aplinkinių kaimų kultūros namai buvo daug prastesnės būklės, Semeliškių kultūros namams suteiktas zoninių kultūros namų statusas. Nuo to laiko čia vykdavo zonos meno kolektyvų konkursai, įvairūs mokymai. Veikė dramos būrelis.

Apie 1960 m. buvo pasirašyta kultūrinio bendradarbiavimo sutartis su Vilniaus universiteto Gamtos fakultetu. Universitetas atsiųsdavo meno kolektyvus, buvo skaitomos paskaitos.

2000 m. spalį, pradėjus vadovauti Silvai Bielskienei, buvo atkurtas Semeliškių kultūros klubas. Jame kasmet surengiami apie 30 renginių. Veikia du kolektyvai – jaunimo šokių ir dainų kolektyvas „Samilės“, bendruomenės „Strėva“ ansamblis.

## Vadovai
* 1955–1973 I. Bogočionok
* 1973–1985 E. Čepananonienė
* 1985–2000 O. Tylenienė, R. Kvietkauskas, G. Barzdaitienė
* 2000 iki dabar S. Bielskienė

## Renginiai
* Busilo (gandro) šventė
* Savivaldybės lėlių teatro konkursas
* Aktyviausių semeliškiečių apdovanojimai
* Popietė daugiavaikėms šeimoms
* Motinos diena
* Vaikų gynimo diena
* Joninės
* Kultūrinių renginių savaitė „Nuo Lauryno iki Roko“
* Naujųjų metų sutikimas
* Užgavėnės
* Šv. Valentino diena
* Žmonių su negalia šventė
* Holokausto datos paminėjimas
* Valstybinės šventės
* Lietuvos kariuomenės diena

## Pasirodę kolektyvai

* Religinės poezijos autorė Marija Katilūtė-Lacrima
* poetas Antanas Lesys
* poetė Genovaitė Žigutienė
* aktorė Regina Varnaitė
* Liveta ir Petras Kazlauskai
* Pusbroliai Aliukai ir sesutė
* Laimutis Purvinis
* Rūta Morozovaitė
* Sigutė Trimakaitė
* Irmantas Andriūnas
* Justas Dvarionas
* Giulija ir Monika
* Vitalija ir Monika Katunskytės
* 16Hz
* Etnografinis ansamblis „Verpeta“
* Etnografinis ansamblis „Raskila“
* Vilniaus Arkikatedros bazilikos jaunimo choras
* Vilniaus mokytojų namų choras „Salutaris“
* Elektrėnų sav. seniūnijų kapelos
* Solistė Jolanta Stumbrienė ir pianistė Daiva Genaitytė
* Rytis Cicinas
Semeliškių herbas

**Semeliškių herbas** – pagrindinis Semeliškių miestelio ir Semeliškių seniūnijos (Elektrėnų savivaldybė) heraldinis simbolis.

## Aprašas

Herbo skydas nuskeltas iš kairės lėkštos S raidės linija. Žaliame priekiniame lauke auksinis varpas, kurio viršutinėje dalyje yra Kristaus monograma. Galinis laukas sidabrinis, damaskuotas rombišką tinklelį sudarančiomis juodomis linijomis, langelių centruose – lygiakraščiai kryželiai.

## Simbolika
* Žalia spalva – laisvė, grožis, džiaugsmas, viltis ir sveikata.
* Sidabrinė spalva – dorumas, skaistumas, nekaltybė ir sveikata.
* Varpas – ryšio tarp dangaus ir žemės simbolis. Varpo skambesys dažnai perspėja apie besiartinančius pavojus, praneša geras žinias.
* S pavidalo skėlimo vingis simbolizuoja miestelio pirmąją miestelio pavadinimo raidę "S" ir upės Strėvos vingį.
* Sidabrinė skydo dalis papuošta gotikiniu ornamentu, kadangi ir varpas yra lietas gotikos epochoje.

## Istorija

Heraldikos komisija Semeliškių herbą aprobavo 2002 m. birželio 27 d. Herbas patvirtintas 2002 m. rugsėjo 22 d. LR prezidento dekretu Nr. 1849. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Huankai

**Huankai** (, ) – Peru tauta, gyvenanti Mantaro slėnyje, Chunino regione. Senovėje buvo nuožmūs kariai; vertėsi žemės ūkiu, keramika. Miestai buvo fortifikuoti, mažais langais, pastatyti ant kalvų.

Huankus užkariavo inkai XIV–XV a. Konkistos metu padėjo ispanams kariauti su inkais. Dėl gerų kolonistų ir huankų santykių šie turėjo dalinę savivaldą, išsaugojo savo žemes, miestus. Huankajas laikomas tradicine huankų kultūros sostine, jiems priskiriamas ir Tunanmarkos archeologinis kompleksas. Šios indėnų genties palikimas – tradicinė Andų melodija ir šokis *[[Huayno]]*.

Huankai kalba kečujų kalbos huankų dialektu, kuris yra gerokai senesnis už inkų vartotą kečujų kalbą.
Karalius (reikšmės)

Žodis **karalius** gali reikšti:

* karalius – monarcho titulas. Pvz.:

** Airijos karalius
** Anglijos karalius
** Čekijos karalius
** Danijos karalius
** Ispanijos karalius
** Italijos karalius
** Lenkijos karalius
** Leono karalius
** Navaros karalius
** Neapolio karalius
** Norvegijos karalius
** Portugalijos karalius
** Prancūzijos karalius
** Rumunijos karalius
** Škotijos karalius
** Švedijos karalius
** Vengrijos karalius

* karalius – šachmatų figūra
* karalius – korta

Sudėtiniai terminai:
* Ana ir karalius – romantinis filmas
* Aukštasis karalius – titulas
* Karalius Artūras – legendinis Britanijos valdovas
* Karalius Faisalas – Saudo Arabijos karalius
* Karalius Saudas – Saudo Arabijos karalius
* Karalius Vedžitas – animacinio filmuko veikėjas
* Liūtas karalius – animacinis filmas
* Paskutinis Škotijos karalius – draminis filmas
* Silkių karalius – vėduokliažuvių būrio žuvų rūšis
* Skorpionų karalius – fantastinis veiksmo filmas
* Skorpionų karalius – Egipto faraonas
* Vilius Karalius – telefilmas

* Albinas Karalius – karininkas, rezistentas;
* Algirdas Karalius (1947) – ekonomistas, politikas;
* Antanas Karalius – gydytojas, spaudos darbuotojas;
* Audrys Karalius – architektas, publicistas;
* Balys Karalius – agronomas, pedagogas;
* Gediminas Karalius – skulptorius, pedagogas;
* Linas Karalius – pramogų verslo veikėjas, politikas;
* Martynas Karalius – futbolininkas;
* Vincas Karalius (1864) – visuomenės veikėjas, leidėjas;
* Vytautas Karalius – poetas, vertėjas.

Pavardė dažna visoje Lietuvoje (ypač Klaipėdoje ir Alantoje). Greičiausiai tai asmenvardžių *Kãrolis, Kãrolius*, kilusių iš krikšto vardo *[[Karolis]]* vediniai. Taip pat gali būti iš slaviškų pavardžių , rus.,  ar skolinio .

## Šaltiniai
Sultinys

**Sultinys** – skystis, kuriame buvo verdami kaulai, mėsa, žuvis, daržovės, grybai.

Sultinys naudojamas kaip įvairių skaidrių, trintų ar uždarytų sriubų pagrindas, padažų, troškinių gamybai, taip pat kaip ingredientas kitiems patiekalams. Skanesni bus sultinyje virti koldūnai, ryžiai ir makaronai, kuriuos galima patiekti prie mėsos.

Vieni sultiniai išverda per pusvalandį, kiti (pvz., sultinys gaminti šaltienai) per kelias valandas. Prekyboje yra įvairių koncentruotų sultinių kubelių, kuriuos užtenka pavirti kelias minutes nurodytame kiekyje vandens.

Sultinio stiprumas priklauso nuo vandens ir kitų sudėtinių dalių santykio. Jie gali būti verdami iš vištienos, jautienos, kiaulienos, kitų rūšių mėsos ir kaulų bei kelių rūšių mėsos. Sultinys verdamas iš keptų kaulų įgauna pikantišką skonį ir rudą spalvą. Skaniausiais laikomi jautienos kaulų ir vištienos sultiniai. Vištienos sultinys turi net ir gydomųjų savybių, tinka sustiprinti ligoniams ir kaip profilaktinė priemonė nuo peršalimo.

Kad sultinys būtų skaidrus, jį reikia virti ant mažos ugnies, graibant susidariusias putas, arba baigus virti supilti kiaušinio baltymą, išmaišytą nedideliame kiekyje atvėsinto sultinio. Norint gauti skanesnį ir maistingesnį sultinį, mėsą ar kaulus reikia dėti į šaltą vandenį, jei reikia skanesnės mėsos – į verdantį. Mėsos sultinys sūdomas pusvalandį prieš baigiant virti, žuvienę – pradėjus, grybų – baigiant virti. Česnakus ir šviežius pomidorus į sultinį dėti baigiant virti. Į išvirusį sultinį galima įpilti truputį morkų ar kitų daržovių sulčių. Pakepinti svogūnai, morkos, petražolių šaknys, salierai sultiniui suteikia gražią auksinę spalvą. Į sultinį galima įpilti skysčio, likusio nuo orkaitėje keptos mėsos. Prieš pat išjungiant, į sultinį galima priberti pjaustytų žalumynų – krapų, petražolių, laiškinių česnakų ir kt. Kiekvieną kartą iš tokio paties sultinio galima išvirti vis kitokią sriubą, panaudojant beveik viską, kas yra virtuvėje.

## Sultinių rūšys
* **Mėsos sultiniai** (kaulų, mėsos, mėsos ir kaulų) **[http://www.nimes.wingerz.com/wp-content/uploads/2007/02/img_1611a.jpg **Mėsos sultiniai**] ** dar skirstomi pagal stiprumą:
** *Koncentruoti sultiniai* (iš 1 kg kaulų – 1 litras sultinio) gaminami, kai yra didesnė kaulų atsarga. Jie dažniausiai ruošiami kulinarinėms parduotuvėms. Prieš naudojant šie sultiniai praskiedžiami vandeniu.
** *Stiprūs sultiniai* (iš 1 kg – 1,75 litro) naudojami raudoniesiems padažams, o bent kiek silpnesni (iš 1 kg – 2,5 litro) skaidrioms sriuboms.
** *Normalūs sultiniai* (iš 1 kg – 3-4 litrai) naudojami uždarytoms sriuboms ir baltiesiems padažams.
** *Silpni sultiniai* – tai tokie sultiniai, kurių 5-6 litrai išverdami iš 1 kg kaulų. Silpnus sultinius galima pagaminti, kaulus verdant antrą kartą. Tokie sultiniai naudojami trintoms sriuboms, ypač dietiniams patiekalams. Geriausi sultiniai gaunami iš jautienos vamzdinių kaulų ir iš vištienos. Blogesnio skonio būna avienos ir kiaulienos kaulų sultiniai.
* **Žuvies sultiniai**
* **Grybų sultiniai**
Šiaurės rytų rajonas

**Šiaurės rytų rajonas** () – rajonas Botsvanos šiaurės rytinėje dalyje, Zimbabvės pasienyje. Administracinis centras – Masunga.

## Suskirstymas

Rajonas padalintas į 2 parajonius.
* Frensistaunas
* Šiaurės Rytai

## Šaltiniai
Liaudanskienė

**Liaudanskienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Liaudanskaitė arba Liaudanskytė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Liaudanskas arba Liaudanskis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Gražina Liaudanskienė-Bružaitė – pedagogė, chorvedė;
* Nijolė Liaudanskienė – politikė.
* Rima Liaudanskienė – politikė;
Branduolio lamina

**Branduolio lamina** (), *branduolio apvalkalo pamušalas* – baltyminė struktūra po branduolio apvalkalu (t. y., po vidine membrana), sudaryta iš tarpinių gijų. Branduolio apvalkalo pamušalas – palyginti stora, 30-100 nm storio, struktūra.

Apvalkalo pamušalas suteikia branduoliui formą bei mechaninį stabilumą. Laminos baltymai kontaktuoja tiek su branduolio porų baltymais (porinais), tiek su integraliniais vidinės membranos baltymais, todėl patikimai atlieka mechaninio tvirtumo funkciją. Be to, tarpinės gijos, esančios branduolio laminoje, tiesiogiai kabinasi prie chromatino ir padeda susieti vidinę membraną ir DNR.

Tarpinės gijos, esančios branduolio laminoje, yra sudarytos iš baltymų *[[laminas|laminų]]*. Šios gijos yra labai tvirtos struktūros (daug stabilesnės už mikrovamzdelius ar aktino filamentus), todėl tinka stabiliai branduolio apvalkalėlio formai palaikyti.
Tarpinės gijos susidaro ir suyra fosforilinimo ir defosforilinimo būdu. Tai ypač svarbu mitozės metu – branduolio apvalkalėlio išsiardymas yra netiesiogiai priklausomas nuo tarpinių gijų depolimerizacijos. Prasidedant mitozei tarpinės gijos yra fosforilinamos ir išyra į fragmentus. Tuo pačiu metu fosforilinami baltymai, esantys vidinėje branduolio membranoje. Dėl to branduolio apvalkalo membraniniai baltymai nebėra prikibę nei prie laminos, nei prie chromatino, todėl pasklinda citoplazmoje ir leidžia branduolio turiniui laisvai judėti mitozės metu.

## Šaltiniai
*
Aragonas (upė)

**Aragonas** () – upė Ispanijoje, kairysis Ebro intakas. Prasideda prie Astuno kurorto, Hueskos provincijoje. Teka pro Chakos, Sanguesos, Milagros miestus. Pagrindiniai intakai – Irati ir Arga (abu kairieji). Aukščiausia baseino vieta – *Pico Collarada* 2 886 m.

1959 m. prie Jesos miesto pastatyta užtvanka, jos vanduo naudojamas irigacijai.

## Išnašos
Ebras

**Ebras** () – upė Pirėnų pusiasalio šiaurėje. Ilgiausia tik Ispanijoje tekanti upė ir antra pagal ilgį Pirėnų pusiasalio upė.

Prasideda Fontibre, Kantabrijoje. Teka per Lagronjo, Saragosos, Ampostos miestus. Taragonos provincijoje įteka į Viduržemio jūrą.

Didžiausi intakai: Ega, Aragonas, Galjegas, Segrė (kairieji), Tironas, Nacherilija, Sidakosas, Chalonas, Guadalopė, Mataranija (dešinieji).

## Istorija
Po Pirmojo Pūnų karo upe ėjo siena tarp Kartaginos ir Romos imperijos.
Antrojo Pūnų karo metu prie upės žiočių vyko jūrų mūšis. Ispanijos pilietinio karo metu prie upės vyko Ebro mūšis.

Prie upės įsikūręs vienas iš pirmųjų Cistersų vienuolynų Ispanijoje ( – *Karališkasis rato mergelės vienuolynas*). Vienuoliai pastatė užtvanką ir įrengė didžiulį vandens ratą, tiekusį vandenį į vienuolyną.

## Delta
Ebras suformuoja deltą. Plotas – 320 km², viena didžiausių šlapynių vakarinėje Viduržemio jūros dalyje. Apie 20 % deltos paskirta Ebro deltos gamtos parkui, likusi dalis intensyviai naudojama žemdirbystei. Daugelyje vietų užtvenkus upę mažiau nešmenų pasiekia deltą, todėl ji grimzta.
Minjas

**Minjo** (, ) – upė Ispanijoje, Galisijos regione. 76 km nuo žiočių eina Portugalijos-Ispanijos siena.

Prasideda 50 km į šiaurę nuo Lugo, iki Ourensės teka tarpekliais, toliau slėnis platėja. Pastatytos penkios užtvankos, vanduo naudojamas irigacijai. Laivuojama 33 km ruože. Didžiausias intakas – Silis (dešinysis).
Oslo metropolitenas

## Istorija

Metropolitenas Osle pradėtas statyti dar 19 amžiuje, 1898 metais. Tada įrengta pirmoji linija, tačiau ji buvo antžeminė. 1928 m. Osle atidaryta pirmoji požeminė linija, o 1966 m. atidaryta metropoliteno pilnavertė sistema. 1995 m. visos metro linijos, kertančios miestą, patalpintos po žeme. 2006 m. Osle įrengta žiedinė metro linija.

## Bendra Informacija

Šiuo metu Osle yra 6 veikiančios metro linijos su 95 stotimis ir perveža apie 81 mln. keleivių per metus. Vidutinis eksploatacinis greitis 31 km/h. 2005 m. stotyse įrengta elektroninė bilietų sistema. Artimiausiu metu ruošiamasi ir toliau modernizuoti stotis, bei plėsti ir atnaujinti esamas linijas. 2003 m. iš Siemens kompanijos užsakyta 99 nauji traukiniai. Naujieji (MX3002) pakeis jau 30 metų eksploatacijoje esančius traukinius.

## Nuorodos
*Oficialus Oslo metropoliteno tinklalapis
Metal on Metal DJs

**Metal on Metal DJs** elektroninės muzikos grupė iš Vilniaus. Grupę 2004 m. sukūrė trys
diskžokėjai – Manfredas, Kym Wild ir Miss America.

Kelerius metus grupė vadinosi "Nesakyk mamai", o 2007 m. pakeitė pavadinimą į "Metal on Metal DJs".

## Nariai
* Manfredas;
* Kym Wild;
* Miss America.

## Apdovanojimai
* 2008 Radiocentro apdovanojimuose laimėjo kylančių talentų nominacijoje;
* 2008 ore. lt rinkmuose Lietuvos metų daina – "No Front Teeth";
* 2006 ir 2007 ore. lt rinkimuose laimi Lietuvos metų DJ’ų nominacijoje.

## Diskografija

### Singlai
* No Front Teeth 2007;
* Damn! 2009;
* Bastard 2009.

### Remiksai
* Datarock – I Used To Dance With My Daddy;
* Tim Deluxe su Audio Bullys – Let The Beats Roll / Skint, 2007;
* New Young Pony Club – Ice Cream / Modular, 2007;
* Kissy Sell Out – Her / Lavolta, 2007;
* Bloc Party – Flux /Wichita, 2007;
* Blood Red Shoes – I Wish I Was Someone Better/ V2, 2008;
* Wax Stag – Short Road / People In The Sky, 2008;
* Polarkreis 18 – Allein Allein / Motor, 2008;
* Bloc Party – One Month Off / Wichita, 2009;
* Flairs – Whamma Gonna Do / Third Side Records, 2009.
* Wave Machines – Keep The Lights On / 2010
* Wild Beasts – We Still Got The Taste Dancing On Our Tongues / 2010
* Lost Valentinos – Stars Get High / 2010
* Bear In Heaven – Wholehearted Mess / 2010

## Nuorodos
* Metal on Metal DJ Oficiali svetainė
Pačakutekas

**Pačakutekas** (, ) – buvo devintasis inkų valdovas ir pirmasis imperatorius (*[[sapa Inca]]*, 1438-1471 m.), išplėtęs inkų teritoriją nuo karalystės iki didelės imperijos.

Nors devintuoju inka turėjo tapti Virakočos sūnus Inka Urko, Pačakutekas nugalėjęs karingą čankų gentį užsitikrino vadovo titulą. Jis savo išmintimi, narsa lenkė savo brolį. Pačakutekas savo valdymo metu nugalėjo daug priešiškų tautų (čankus, huankus, aimarakus) ir išplėtė imperijos žemes iki pat Titikakos ežero. Rengė ekspedicijas, kurių metu plėtė žemes, kūrė miestus ir tvirtoves (pvz., Vilkasuamaną, Saskaihuamaną, Maču Pikču). Pačakutekui mirus, imperatoriumi tapo jo sūnus Tupakas Jupankis.
Selebi Pikvė

**Selebi Pikvė** (dar tariama *Selibe Pikvė*) – kalnakasybos miestas Botsvanos šiaurės rytuose, kuriame gyvena 49849 gyventojų (2001 m. duomenys). Nikelio kasyba pradėta 1973 m. ir nuo tada yra pagrindinė veikla.

Iš pradžių buvo du mažytės vietovės *Selebi* ir *Pikvė*, kurių teritorijoje buvo didelės neatrastos vario ir nikelio telkinius. Kai naudingos iškasenos buvo atrastos 1960 m., miškingoje vietovėje tarp Selebi ir Pikvė buvo pastatyti kasykla ir miestelis.

Pagrindinis darbdavys yra *Bamangwato Concessions Ltd.* (BCL) priklausanti kasykla, kurioje iš kelių šachtų uždaros ir atvirosios kasybos būdu kasama maišytą vario – nikelio rūdą. Rūda iš šachtos geležinkeliu transportuojama lydymui. Kai ko nuostabai, naudojami garvežiai, nupirkti iš ZNG (Zimbabvės nacionalinis geležinkelis) ir PAG (Pietų Afrikos geležinkeliai).

BCL ketina čia veikti tik iki 2010 m. Tikimasi, kad dabartinė aukšta nikelio kaina paskatins pratęsti veiklą. Neaišku ar bus atidaromos naujos šachtos, bet esamos šachtos išseks per artimiausius metus. Kasykla turėjo, ir tikriausiai tebėturi, ilgiausią kabelinę – diržinę sistemą pietiniame pusrutulyje.

Maža anglimi kūrenama elektrinė buvo pastatyta kartu su kasykla, kad patenkintu elektros energijos poreikį kasybos darbams ir aplinkinės teritorijos. Iki vėlyvų 1980 m. tai buvo vienintelė elektrinė Botsvanoje. Didžioji elektros energijos poreikio dalis buvo patenkinama importuojant elektrą iš Pietų Afrikos.

Mieste yra prekybos centras, viešbutis („Bosele Hotel“) ir nedidelis oro uostas.

## Nuorodos
* Selibe Pikvė oro uostas
Lozanos metropolitenas

**Lozanos metropolitenas** – viena iš miesto viešojo susisiekimo transporto rūšių ir vienintelis metropolitenas Šveicarijoje. Metropoliteno sistemą sudaro dvi linijos (M1 ir M2), planuojama trečia linija. Metropoliteną eksploatuojančiai įmonei (Transports publics de la région Lausannoise) taip pat pavaldžios ir kitos miesto transporto rūšys (troleibusai, autobusai), kurios sudaro vieningą, sujungtą sistemą.

## Linijos

### M1

Pirmoji linija atidaryta 1991 m. kovo 24 d. Iš pradžių ji vadinosi „Pietrytinis Lozanos tramvajus“ (, *TSOL*), bet vėliau buvo pervadinta į metro. Vis dėlto pati linija iki šiol išliko panaši į tramvajaus liniją – daugelyje vietų įrengtos uždaromos geležinkelio tipo pervažos (su šlagbaumais), o tai neatitinka metro reikalavimų. Tačiau, kai kuriuose informacijos šaltiniuose, Lozanos metropolitenas įvardijamas metro sistema.

M1 linijos ilgis siekia 7,8 km. Ji jungia miesto centrą su Renen (*Renens*) miesteliu. Požeminę dalį sudaro atkarpa su trimis stotimis, kita dalis įrengta ant estakadų, o didžiausia linijos dalis paklota ant žemės paviršiaus ir atskirta nuo gatvės transporto. Vidutinis linijos įveikimo laikas – 19 min. Maršrutai sudaryti kas 10–15 min. kasdien, tik sekmadieniais kas 20 min. Linija M1 važinėja dviejų sąstatų traukiniai.

### M2

Antroji linija atidaryta 2008 m. spalio 27 d. Didžiausia linijos dalis, apie 70-90 %, yra požeminė. Šia linija važinėja traukiniai guminiais ratais, kadangi esant dideliems nuolydžiams eksploatacija metaliniais ratais negalima.

Linijos ilgis siekia 5,9 km, joje išdėstyta 14 stočių. Stotis „Flon“ laikoma svarbiausiu transporto mazgu: ji yra abiejų linijų persėdimo stotis dar jungianti ir geležinkelio stotį LEB.

Linijos aukščių skirtumas siekia 338 metrus, o nuokalnės vietomis – 12 %, trasoje vidutiniškai – 5 %. Keleivių srautas – 75615 keleivių per dieną (2013 m. duomenimis). Važiavimas pilnai automatizuota linija trunka apie 18 minučių. Stotyse saugumo sumetimais įrengtos permatomos sienos su automatinėmis durimis, visas valdymas vyksta centrinėje dispečerinėje.

Naujojoje M2 linijoje važinėja 15 dviejų vagonų traukinių.

## Nuorodos
* Transports Lausannois (TL) 
* Métro de Lausanne
Žliubai

**Žliubai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kamajų. Kaimo relikvija – kryžius su Kristaus simboliu – perkeltas į Kamajų Šv. Kazimiero bažnyčios šventorių.

## Istorija

Žliubai – senas kaimas, minimas nuo aštuonioliktojo amžiaus vidurio. Laikui bėgant keitėsi kaimo gyventojų skaičius, jų buitis, ūkininkavimas ir amatai. 1910 m. surašant asmeninį turtą nurodytos penkios sodybos.

Žliubuose prieš Antrąjį pasaulinį karą daugiausia žemės turėjo Juozas Petrulis – 34 ha, Kaziui Kirliui priklausė 25 ha, Mykolas Nakas ir Kostas Petrulis turėjo po 14-16 ha. Per karą kaimo gyventojai nenukentėjo. 1950 m. turtingiausias kaimo gyventojas Kazys Kirlys su šeima buvo išvežtas į Sibirą.

1960 m. prasidėjęs „sodybų tuštėjimo metas“ privertė kaimo žmones palikti savo tėviškę, dalis gyventojų persikraustė į Kamajus, kiti išvažiavo į miestus. Nuošalus Žliubų kaimas faktiškai išnyko. Visi kaimo laukai tinka žemdirbystei. Dabar kaimą mena išlikę šimtamečiai ąžuolai.

Žliubų kaimo istoriją aprašė prof. Juvencijus Petrulis istorinėje apybraižoje „Gimtasis kaimas“ (2001 m.).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Atėnų metropolitenas

**Atėnų metropolitenas** – antras pasaulyje metropolitenas, pradėjęs veikti 1869 m., t. y. tik šešeriais metais vėliau nei London Underground. 

Pirmoji trasa buvo 12 kilometrų ilgio ir ja važinėjo garvežiai. 1904 m. pakeitus garvežius elektriniais, Atėnų metro tapo šiuolaikišku metropolitenu. 1957 m. pirmoji linija prailginta iki 26 km ir iki 2000 m. Atėnuose buvo vienintelė metro linija. Ruošiantis 2004 m. Olimpinėms žaidynėms pastatytos dar dvi linijos. 

Dabar Atėnų metropolitenas laikomas vienu gražiausių ir šiuolaikiškiausiu metropolitenu pasaulyje.

## Atėnų metro linijos

Metropoliteną sudaro 52 kilometrai:
* Pirmoji linija (žalia) 25,7 km, su 24 stotimis (1904 m.)
* Antroji linija (raudona) 11,6 km, su 16 stočių (2000 m.)
* Trečioji linija (mėlyna) 35 km, su 21 stotimi (2000 m.)

## Stotys

Stotys įrengtos labai moderniai, kai kuriose iš jų demonstruojami archeologiniai radiniai. Visos metropoliteno stotys pritaikytos žmonėms su negalia. Bilietų kasos automatizuotos ir bilietus galima įsigyti kiekvienoje stotyje. Taip pat veikia sistema „palik ir važiuok“, kur galima įrengtuose parkinguose palikti automobilius ir važiuoti metro.

Stotyse įrengtos stebėjimo kameros užtikrinti keleivių saugumui. Stotyse draudžiama: rūkyti, vartoti svaigiuosius gėrimus, valgyti, prašyti išmaldos, tepti sienas ir pan. Kiekvienoje stotyje visada budi policijos ekipažas.

Atėnų metro linijose eksploatuojami šešių vagonų traukiniai, kurių talpa 1000 keleivių. Didžiausias eksploatacijos greitis 80 km/h. Metro važinėja nuo 5.30 iki 00.15 valandos kas 4-10 minučių, piko metu kas 3 minutes. Naudojimasis metropoliteno sistema per penkerius metus (2000–2005 m.) išaugo 202 %. Dabar metropoliteno sistema Atėnuose sėkmingai ir sparčiai plėtojama toliau. 

## Atėnų metropoliteno stotelių sąrašas

### Linijos 1 stotelių sąrašas (žalia linija)
* Piraeus
* Faliro
* Moschato
* Kallithea
* Tavros
* Petralona
* Thissio (*Thission*)
* Monastiraki
* Omonoia (*Omonia*)
* Viktoria station (*Viktoria*)
* Attiki, susikirtimas su antrąja linija
* Agios Nikolaos
* Kato Patissia
* Agios Eleftherios
* Ano Patissia
* Perissos
* Pefkakia
* Nea Ionia
* Heraklio
* Eirini, prie Atėnų Olimpinio sporto komplekso
* Nerantziotissa
* Marousi
* KAT
* Kifissia

### Linijos 2 stotelių sąrašas (raudona linija)

* Anthoupoli
* Peristeri
* Aghios Antonios
* Sepolia
* Attiki
* Larissa station
* Metaxourgio
* Omonia – susijungimas su 1 linija 
* Panepistimio – prie Atėnų universiteto
* Syntagma –  susijungimas su 2 linija
* Akropoli – sustojimas šalia Akropolio
* Syngrou-Fix
* Neos Kosmos
* Aghios Ioannis
* Daphni
* Aghios Dimitrios/Alexandros Panagoulis
Paukščių kolonija

**Paukščių kolonija**, kartais *paukščių turgus* – vieta, kur masiškai peri paukščiai.

## Jūros paukščių kolonijos
Vieta, paprastai ant uolų jūros pakrantėje arba uolėtose ar šiaip salelėse, kartais – paplūdimiuose, kurioje dauginimosi sezono metu poruojasi ir peri jūros paukščiai. Tokiose kolonijose paprastai peri šimtai ar tūkstančiai paukščių. Itin didelėse kolonijose gali perėti ir virš milijono paukščių. Kartais kolonijos gali būti gana toli nuo kranto, kai prie vandens nėra patogių vietų.

Lizdai gali būti išsidėstę gana atokiai vienas nuo kito (pvz., albatrosų kolonijose) arba išsidėstę visai greta vienas kito (pvz., alkinių paukščių kolonijose). Daugelyje kolonijų paprastai kartu peri kelių rūšių paukščiai, dažniausiai užimantys skirtingas ekologines nišas. Rūšių sudėtis kolonijoje priklauso nuo geografinės padėties ir vietovės pobūdžio. Šiaurės platumose kolonijose ant uolų paprastai peri tripirščiai kirai (*Rissa*) ir alkiniai paukščiai. Ypač didelės šiaurinės jūros paukščių kolonijos yra Britanijoje, Airijoje, Norvegijoje, Niufaundlende, Islandijoje, Aliaskoje, Kurilų salose, Kamčiatkoje, Ochotsko jūros pakrantėse. Tropinėse salose kolonijas dažniausiai sudaro žuvėdriniai paukščiai.

Jūros paukščiai gali perėti medžiuose, ant žemės (kartais net be suktų lizdų), uolų plyšiuose ar urvuose. Daugelis jūros paukščių kiekvienais metais grįžta perėti į tą pačią koloniją, net į tą patį lizdą ar urvą, ir savo vietą aršiai gina nuo konkurentų. Senuosiuose lizduose dažnai susitinka praeito sezono „sutuoktiniai“, kurie nedauginimosi metu gyveno atskirai, jiems nereikia ieškoti naujos vietos lizdui, kas taupo energiją. Buvę jaunikliai paprastai irgi grįžta į gimtą koloniją ir įsikuria netoli tėvų lizdo, kur išsirito.

Kolonijos paprastai būna vietose, kurias sunkiai prieina ar kurių visiškai neprieina keturkojai plėšrūnai ir kurios yra netoli maitinimosi vietų. Apie kolonijas kaupiasi paukščių išmatos, kurios neretai sudaro guano telkinius.


Image:Dreizehenmoewen.jpg|Tripirščių kirų kolonija Rundės saloje (Norvegija).


## Kolonijos Lietuvoje
Lietuvoje paukščių kolonijos irgi egzistuoja. Tai:
* kirų kolonijos
* kormoranų kolonijos
* garnių kolonijos,
* urvinių kregždžių kolonijos

## Nuorodos
Visbarų biosferos poligonas

**Visbarų biosferos poligonas** – biosferos poligonas Visbarų, Stokaičių ir Vaidilų kaimų teritorijoje (Tauragės raj.), Žygaičių seniūnijoje, nuo Tauragės į šiaurės vakarus nutolęs per 20 km. Skirtas gulbių giesmininkių bei mažųjų žuvėdrų apsaugai.

Poligone naudojamos gamtosauginės priemonės:
* šienavimas ir krūmų kirtimas
* dirbtinis plaustas – perimvietė žuvėdroms
* dešimt dirbtinių lizdaviečių gulbėms.

2006 m. ant plausto įsikūrė gausi upinių žuvėdrų kolonija, perėjo apie dešimt gulbių giesmininkių porų.

Visbarų biosferos poligone yra įrengtas stebėjimo bokštelis, iš kurio galima apžvelgti tvenkinius, stebėti perinčius bei praskrendančius paukščius.

## Nuorodos
* LR Aplinkos ministro įsakymas dėl Visbarų biosferos poligono įsteigimo, jo nuostatų ir ribų plano patvirtinimo
* Visbarų biosferos poligono ribų planas
Guanas

**Guanas** (, iš kečua *huanu* 'mėšlas') – bekvapė medžiaga, natūraliai susidaranti iš jūrų paukščių ar šikšnosparnių suirusių išmatų likučių, turinti daug azoto (apie 9 % amoniako) ir fosforo (apie 13 % P2O5) junginių. Guane yra ne tik daug amoniako, bet ir šlapimo, fosforo, oksalo rūgščių, daug nitratų.

Naudojamas kaip efektyvios azoto ir fosforo trąšos. Dideli guano klodai yra Pietų Amerikoje (Peru, Bolivijoje), Pietų Afrikoje (Namibijos pakrantėje), Ramiojo vandenyno salose. Yra paskaičiuota, kad dabar egzistuojančiame guane yra tiek fosforo, kad jo kaip trąšos Žemės žemės ūkiui pakaktų 30-čiai metų.

Iš guano buvo išskirtas guaninas, kuris dėl to gavo dabartinį savo pavadinimą.

## Guano kasyklos
Geriausias guanas randamas sauso klimato kraštuose, kadangi kitaip lietaus vanduo iš guano išplauna nitratus, kurie yra labai tirpūs. Guanas kasamas įvairiose salose, pvz., Nauru ir Činča (*Chincha Islands*) Ramiajame vandenyne, *Juan de Nova* saloje Indijos vandenyne ir kitur. Tos salos ilgai buvo paukščių kolonijų vietos, ir jose susikaupė daugelio metrų storio paukščių išmatų, virstančių guanu, klodai.

XIX a. žinoma guano gavybos vieta buvo Peru. Guaną tenai kasė kelis šimtmečius. Peru pakrantėse, smulkiose uolėtose salelėse, kur neprieidavo keturkojai plėšrūnai ir žmonės, buvo susidarę didžiuliai guano telkiniai. Kormoranas *Phalacrocorax bougainvillii* buvo vienas pagrindinių guano gamintojų toje Ramiojo vandenyno pakrantėje. Kitos daugiau prisidėjusios rūšys buvo Peru pelikanas *Pelecanus thagus* ir padūkėlis *Sula variegata*.

Guanas buvo strateginė žaliava dėl dviejų priežasčių:
* kaip biologiškai panaudojamų fosforo ir azoto junginių šaltinis guanas buvo ir yra gera trąša,
* kaip nitratų turtinga medžiaga ilgą laiką buvo parako gamybos žaliava.
Su guano gavybos ginčais susijęs ir Ramiojo vandenyno karas, tarp kurio priežasčių buvo ir guano bei iš jo susidarančios kalio salietros kasybos klausimai.

## Taip pat skaitykite
* Fosforitai
Algimantas Šatas

**Algimantas Šatas** (1946 m. balandžio 2 d. Daukšiuose, Krinčino valsčiuje – 2023 m. rugsėjo 24 d. Vilniuje) – Lietuvos pedagogas, visuomenės veikėjas, nusipelnęs Lietuvos krepšinio treneris.

## Biografija
Baigė Vabalninko Balio Sruogos vidurinę mokyklą, 1963–1968 m. studijavo Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos – geografijos fakultete, Biologijos ir kūno kultūros specialybę.

Nuo 1968 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėtytojas. VPU komandos treneris. 1977 m. nacionalinės kategorijos krepšinio teisėjas, 1988 m. nusipelnęs Lietuvos krepšinio treneris.

Lietuvos kurčiųjų krepšinio rinktinės, 2007 m. Pasaulio kurčiųjų krepšinio čempionės treneris. Dalyvavo šešiose kurčiųjų pasaulinėse žaidynėse (dar vadinamose kurčiųjų olimpiadomis), visose pelnė medalių: 2013 m. Bulgarijoje ir 2017 m. Turkijoje – auksą, 1997 m. Danijoje ir 2009 m. Taivane – sidabrą, 2001 m. Italijoje ir 2005 m. Australijoje – bronzą.

## Šaltiniai
Odoo

**Odoo** (anksčiau žinoma kaip **OpenERP (Tiny ERP)**) – atviro kodo ERP ir CRM sistema, turinti atskirus kliento ir serverio komponentus (seniau vadinosi Tiny ERP). Programa paremta modulių sistema, galima pritaikyti įmonėms dirbančioms įvairiose pramonės ir paslaugų srityse. Veikia Windows, Linux ir Unix operacinėse sistemose.

Nuo 2008 metų gegužės 17 dienos Tiny ERP pervadinta į OpenERP.

Kūrėjas – OpenERP s.a. (Tiny, Sprl). Paskutinė versija pasirodė 2011 m. sausio 21 d. (OpenERP 6.0.0).

## Savybės
Programa turi tokias savybes, kaip finansų apskaita, pardavimai ir pirkimai, atsargų apskaita, CRM, gamyba ir paslaugos, projektų valdymas , Business Inteligence. Sukurta 700+ modulių, daugelis iš jų sukurti siekiant priderinti programą vietinės šalies reikmėms.

## Konkurentai
Pagrindinis konkurentas – GPL licencijos pagrindu sukurta programa Compiere (tampanti vis labiau komercine) ir nuo jos atskilusi atvira Adempiere.

## Nuorodos

* OpenERP svetainė
* OpenERP bendruomenė 
* OpenERP knyga
* OpenERP video 
* OpenERP vertimai
Brideville FC

**Brideville FC** – buvęs Airijos futbolo klubas iš Dublino.

## Istorija

## Pasiekimai

Šaltiniai:

## Išnašos

## Nuorodos
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė (Klubų įkūrimo datos)
Chukaras

**Chukaras** (, ) – upė Ispanijos rytuose. Teka per Kuenkos, Kofrenteso, Alsiros, Suekoa ir Kuljeros miestus. 

1982 m. po stiprių liūčių upė pralaužė užtvanką prie Touso miesto. Kilęs potvynis buvo didžiausias Ispanijos istorijoje, upe tekėjo 16 000 m³ vandens per sekundę, žuvo 30 žmonių.
Palono botaninis draustinis

**Palono botaninis draustinis** – draustinis Raseinių rajone;
Siekiant išsaugoti unikalų, žmogaus ūkinės veiklos beveik nepaliesto švaraus upelio etaloninį pavyzdį, jo šlaitus ir slėnį, atodangas, 2006 m., patvirtinus Aplinkos ministerijai pateiktą Dubysos regioninio parko ir jo zonų ribų planą, buvo įsteigtas Palono botaninis draustinis, užimantis 116 ha plotą į šiaurės vakarus nuo Ariogalos (Raseinių raj.). Tai mažiausias draustinis, įeinantis į Dubysos regioninio parko konservacinę zoną.

Draustinis įsiterpęs tarp Kirkšnovės ir Gynėvės – į Europos laukinės gamtos ir gamtinės aplinkos apsaugos (Berno konvencijos) saugomų rūšių teritoriją.
Geografinė padėtis yra tarp 55017.968‘ ir 52016.845‘ geografinės platumos ir 23028.201‘ ir 23026.853‘ geografinės ilgumos.

Palono botaniniame draustinyje rastos 277 augalų rūšys. Šios rūšys priklauso 41 eilei ir 59 šeimoms. Gausiausios šeimos yra astrinių (*Asteraceae*) – 34 rūšys, erškėtinių (*Rosaceae*) – 28 rūšys, miglinių (Poaceae) – 28 rūšys, pupinių (*Fabaceae*) – 21 rūšis, notrelinių (*Lamiaceae*) – 14 rūšių, gvazdikinių (*Caryophylaceae*), vėdryninių (*Ranunculaceae*), salierinių (*Apiaceae*) – po 12 rūšių. Visose kitose šeimose rūšių yra mažiau nei 10.

Tirtoje teritorijoje rasta į Lietuvos raudonąją knygą įrašyta rūšis: melsvasis gencijonas – *Gentiana cruciata L.* (2 kategorija). Rastos 5 augavietės. Augavietės aptinkamos tik kairėje Palono pakrantėje, molingame dirvožemyje.

Gausiai auga šios Lietuvoje apyretės rūšys: paprastojo skirpsto (*Ulmus minor Mill.*) forma kamštinis skirpstas (*U. suberosa Moench*), bestiebė usnis (*Circium acaule Scop.*), Paprastasis raugerškis (*Berberis vulgaris L.*), gumbuotoji uolaskėlė (*Saxifraga hirculus L.*), gegužinė žvynašaknė (*Latharaea squamaria L.*), paprastoji karlina (*Carlina vulgaris L.*) ir kt.

Rastos kelios gausios paprastojo skroblo (*Carpinus betulus L.*) augavietės.

Draustinyje išlikę senieji vadinamieji „arklių keliai“.
Turija

**Turija** () – upė Ispanijos rytuose. Upės atkarpa nuo ištakų iki Teruelio vadinama Guadalaviaru. Teka per Teruelio, Valensijos miestus. Po katastrofiško 1957 metų potvynio upė buvo padalinta į dvi atšakas, aplenkiančias Valensiją. Senoji vaga tapo pėsčiųjų zona, parku.

## Išnašos
Petras Švenčianas

**Petras Švenčianas** (1934 m. liepos 2 d. Panevėžyje – 2017 m. liepos 2 d.) – Lietuvos inžinierius šilumininkas, docentas.

## Biografija
1954 m. baigė Vabalninko Balio Sruogos vidurinę mokyklą. 1954–1959 m. Kauno politechnikos instituto (KPI) Mechanikos fakultete studijavo pramonės šiluminę energetiką.

1959 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) Šiluminių variklių katedros asistentas, nuo 1960 m. neakivaizdinio skyriaus vedėjas, 1963–1975 m. prorektorius neakivaizdinio ir vakarinio mokymo reikalams. 1970 m. Lietuvos mokslų akademijos Fizikinių ir techninių energetikos problemų institute baigė aspirantūrą, technikos mokslų kandidatas. 1974–1985 m. Mechanikos fakulteto Šiluminės energetikos katedros vedėjas. 1975 m. stažavosi JAV mokslo centruose. 1979 m. docentas. 1980–1992 m. Mechanikos fakulteto dekanas. 2000–2004 m. Lietuvos šiluminės technikos inžinierių asociacijos direktorius.

Jo rūpesčiu ir pastangomis KPI suprojektuotas ir pastatytas priestatas, kuriame įrengtos kuro deginimo, katilų, krosnių, kuro tiekimo mokomosios laboratorijos. Katedroje suorganizavo kuro deginimo esant minimalioms toksogenų išlakoms mokslinio tyrimo kryptį. Studentams skaitė termodinamikos, krosnių, kuro tiekimo, biosferos apsaugos šiluminėje energetikoje kursus, vadovavo kursiniam ir diplominiam projektavimui.

Su bendradarbiais paskelbė per 80 mokslinių straipsnių, parašė ir išspausdino daug metodinių darbų.

## Bibliografija

* Energetinio objekto mazuto ūkis: mokymo priemonė. – Kaunas: Technologija, 1992. – 30 p.: iliustr.
* Šiluminė technika: vadovėlis aukštųjų mokyklų studentams / Gajus Gimbutis, Kazimieras Kajutis, Vytautas Krukonis, Algimantas Pranckūnas, Petras Švenčianas. – Vilnius: Mokslas, 1993. – 332 p.: iliustr. – ISBN 5-420-00751-7
* Biosferos apsauga šiluminėje energetikoje: vadovėlis. – Kaunas: Technologija, 1994. – 169 p.: iliustr.
* Energetinio objekto dujų ūkis: mokomoji knyga / Petras Švenčianas, Gintautas Miliauskas. – Kaunas: Technologija, 1995. – 42 p.: iliustr. – ISBN 9986-13-254-1
* Šiluminė technika: vadovėlis / Petras Švenčianas, Teodoras Narbutas. – Kaunas: Technologija, 1997. – 212 p.: iliustr. – ISBN 9986-13-520-6
* Kauno technologijos universiteto šilumos ir atomo energetikos katedros darbuotojų darbų bibliografija, 1922–1997. – Kaunas: Technologija, 1998. – 94 p. – ISBN 9986-13-613-X
* Kuro degimo teorijos pagrindai: vadovėlis. – Kaunas: Technologija, 2003. – 102 p.: iliustr. – ISBN 9955-09-547-4
* Aiškinamasis šiluminės ir branduolinės technikos terminų žodynas / Petras Švenčianas, Arvydas Adomavičius, Kęstutis Buinevičius, Jonas Gylys, Juozas Gudzinskas, Gintautas Miliauskas, Stasys Šinkūnas, Vincas Vasiliauskas. – Kaunas: Technologija, 2004. – 227 p. – ISBN 9955-09-740-X
* Inžinerinė termodinamika: vadovėlis / Petras Švenčianas, Arvydas Adomavičius. – Kaunas: Technologija, 2011. – 307 p.: iliustr. – ISBN 978-609-02-0047-6


## Šaltiniai
Toše Proeski

**Toše Proeski** (*Тодор „Тоше" Проески*; g. 1981 m. sausio 25 d. – m. 2007 m. spalio 16 d.) – Makedonijos atlikėjas, dainų autorius, vadintas Balkanų Elviu Presliu.

Atstovavo Makedoniją 2004 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina *Life* ir užėmė 14 vietą. Dalyvavo įvairiuose pasaulinio lygio koncertuose, 2004 m. paskirtas UNICEF geros valios ambasadoriumi ir šios organizacijos himno atlikėju. Išleido keletą dainų su garsiais atlikėjais: Gianna Nannini, Karolina Gočeva, Jeff Beck, Željko Joksimović.

2007 m. spalį, būdamas vos 26 metų, Toše žuvo autoavarijoje Kroatijoje. Laidojimo dieną paskelbtas nacionalinis gedulas, o dainininkui po mirties suteiktas Makedonijos garbės piliečio statusas.

## Diskografija
* 1999: *[[Nekade Vo Nokta]]*
* 1999: *[[Sinot Božji]]*
* 2003: *[[Ako Me Pogledneš Vo Oči]]*
* 2004: *[[Den Za Nas]]*
* 2005: *[[Po Tebe]]*
* 2006: *[[Božilak]]*
* 2007: *[[Igri Bez Granici]]*
* 2009: *[[The Hardest thing]]*
* 2010: *[[Tose & Prijateli-Jos Uvjek Sanjam Da Smo Zajedno]]
* 2011: *So Ljubav Ot Tose

## Nuorodos

* Toše atlieka dainą „Jedina“
* Toše Eurovizijos daina „Life“

|-
Afganis

**Afganis** – Afganistano valiuta. Jį sudaro 100 pulių.

## Senasis afganis

1925 m., norint pakeisti rupiją pirmą kartą įvestas afganis (ISO 4217 kodas: AFA). Jis dalinamas į 100 pulių, o 20 afganių sudaro *amanį*. Pagal sidabro santykį 1 afganis prilyginamas 1,1 rupijos remiantis paskutinių rupijų ir pirmųjų afganių sidabro santykiu. Afganis tuo metu turėjo 9 gramus sidabro.
1936 m. afganis buvo surištas su Indijos rupija santykiu 4 afganiai = 1 Indijos rupija. Nuo 1940 m. afganis tapo surištas su JAV doleriu šiais santykiais:

1979–1982 m. ir vėl nuo 1992 m. afganio vertė buvo nepastovi.

## Naujasis afganis
Tarp 2002 m. spalio 7 d. ir 2003 m. sausio 2 d. pasirodė naujas afganis, kurio ISO 2417 kodas - AFN. Jis pakeitė senąjį afganį dviem santykiais: Prezidento Burhanuddin Rabbani leidimo afganiai buvo keisti 1000:1 santykiu; Prezidento Abdul Rashid Dostum leidimo afganiai - 2000:1 santykiu. Naujasis afganis buvo įvertintas santykiu 43:1 su JAV doleriu. Iki perleidimo rinkoje cirkuliavo daugiau nei 15 trilijonų Talibano valdymo metais, per karus ir okupacijas išspausdintų banknotų.
Damir Markota

**Damir Markota** (g. 1985 m. gruodžio 26 d.) – Kroatijos krepšininkas, rungtyniaujantis Zagrebo „Cibonos“ klube ir Kroatijos rinktinėje.

2012 m. rugpjūčio 22 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Turkijos Stambulo "Beşiktaş" klubu.

## Šaltiniai
Velnio nuotaka

**Velnio nuotaka** – 1974 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas muzikinis filmas. Tai – pirmasis lietuviškas miuziklas pagal Kazio Borutos apysaką „Baltaragio malūnas“.

## Muzikinis filmas

### Kūrybinė grupė
* Režisierius statytojas – Arūnas Žebriūnas
* Scenarijaus autorius – Sigitas Geda
* Kompozitorius – Viačeslavas Ganelinas
* Dirigentas – Juozas Domarkas
* Operatorius statytojas – Algimantas Mockus
* Montažo režisierė – Vanda Survilienė
* Dailininkas statytojas – Filomena Linčiūtė-Vaitiekūnienė
* Kostiumų dailininkės – Filomena Linčiūtė-Vaitiekūnienė, Danutė Inčiūtė.
* Choreografas – Adomas Gineitis

### Pagrindinius vaidmenis atliko
* Vaiva Mainelytė – *Jurga* ir *Marcelė*
* Regimantas Adomaitis – *Girdvainis*.

### Vaidino
* Gediminas Girdvainis – *Pinčiukas*
* Vasilijus Simčičius – *Baltaragis*
* Regina Varnaitė – *Uršulė*
* Bronius Babkauskas – *arkliavagis Raupys*
* Juozas Meškauskas – *Anupras Visgirda*, *Girdvainio piršlys*
* Regina Arbačiauskaitė
* Danutė Krištopaitytė
* Zigmas Banevičius
* Feliksas Einas
* Valdas Jatautis
* Juozas Kanopka
* Rimgaudas Karvelis
* Jonas Pakulis – Aukščiausiasis
* Gediminas Pranckūnas
* Birutė Raubaitė – *davatka*
* Aleksandras Ribaitis
* Edgaras Savickis
* Jūratė Onaitytė
* Albinas Budnikas.

### Muzikos atlikėjai
* Asta Chomentauskienė – *Jurga*
* Jonas Rupša – *Pinčiukas*
* Vytautas Kernagis – *Girdvainis*
* Viktoras Malinauskas – *Baltaragis*
* Tatjana Čiumičeva – *Marcelė*
* Birutė Dambrauskaitė – *Uršulė*
* Alfonsas Vaškevičius – *Anupras Visgirda* ir *Raupys*
* Kauno valstybinis choras, vad. Petras Bingelis

## Miuziklas

V. Ganelino „Velnio nuotaka“ kaip miuziklas pirmą kartą pastatytas 2003 m. Vingio parko estradoje per Dainų šventę (rež. Kęstutis Jakštas, scenografas Marius Nekrošius), pakartotas 2006 m. „Siemens“ arenoje. 2011 m. vėl atkurtas Panevėžio, Šiaulių ir Klaipėdos arenose (rež. Andrius Kurienius).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Filmas 
* Filmo aprašymas
Naujas namas

**Naujas namas** – žurnalas apie architektūrą, interjerą, dizainą, naujo būsto įrengimą.

Leistas 2002 - 2009 metais, 10 numerių per metus.

Leidėjas – UAB „Leidybos praktika“

## Rengti konkursai
* 2002 m. – „Geriausias būsto finansavimo sprendimas Lietuvoje“.
* 2005 m. – Piešinių konkursas „Mano namas“.
* 2006 m. – „Originaliausia namų interjero detalė“.

## Įvertinimai
* 2004 m. – II Premio "Azulejos de Espana" de Arquitectura e Interiorismo
Segura

**Segura** () – upė Ispanijos rytuose. Prasideda urve, Chaeno provincijoje. Teka per Kalasparos, Siesos, Mursijos, Orihuelos miestus. Intensyviai naudojama irigacijai, todėl jūrą pasiekia smarkiai nusekusi.
Amr Zaky

**Amras Zakis** (g. 1983 m. balandžio 1 d.) – buvęs futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Egipto rinktinei.

## Karjera
Nuo 2006 m. atstovavo El-Zamalek klubui (Egiptas).

2010 m. sausio 18 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Anglijos Hull klubui.

## Rinktinė
2005 m. rungtyniavo . 

Su rinktine dalyvavo 2006 ir 2008 m. Afrikos Tautų taurėse. Abiejuose turnytuose tapo žemyno čempionu.

## Pasiekimai
* Egypto futbolo taurė (2005 m.)
* Afrikos Tautų taurė (2006, 2008 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Čubutas (upė)

**Čubutas** (, ) – upė pietų Argentinoje, Patagonijoje, daugiausia Čubuto provincijoje. Prasideda Rio Negro provincijoje, Anduose, Botinelio ežere, telkšančiame Las Kareraso kalno papėdėje, į pietus nuo Bariločės. Aukštupyje teka į pietryčius, kalvotomis vietovėmis. Nuo Paso de Indijoso apylinkių teka į vakarus lygiu Patagonijos plokščiakalniu. Sudaro Las Ruinaso ir Los Martireso slėnius. Įteka į Atlanto vandenyno Argentinos jūrą, Enganjo įlanką ties Puerto Rosonu, sudaro estuariją.

Didžiausi intakai: Čikas (dešinysis), Gvalchaina, Čikas (kairieji).

Debitas svyruoja priklausomai nuo vandens kiekio (didžiausias debitas 1000 m³/s, mažiausias – 45 m³/s, vidutinis – apie 50 m³/s). Čubutas – svarbus vandens šaltinis slėniuose vystant žemdirbystę. Žemupyje upė patvenkta, sudarytas didelis Florentino Amegino tvenkinys. Upė nelaivuojama.

Prie upės įsikūrę šie miestai: Las Plumasas, Gaimanas, Trelju, Rosonas.

Upėvardis kilęs iš indėnų teušenų (teuelčų pogrupis) pavadinimo *Chupat* ar *Chuvug*. Vienur aiškinama, kad šis žodis reiškia „skaidrus“, kitur – „vinguriuotas“.

## Šaltiniai
Terseras

**Terseras** ( 'trečioji upė') arba **Kalamučita**, **Ktalamočita** (*Río Calamuchita, Ctalamochita*) arba  – upė centrinėje Argentinoje, Kordobos provincijoje; Karakaranjos upės ištaka. Prasideda Kordobos kalnagūbriuose, Komečingonesų kalnagūbryje, Čampaki kalno papėdėje. Aukštupyje teka Kalamučitos slėniu. Toliau prateka Rio Tersero tvenkinį ir teka į pietryčius per drėgnosios pampos lygumas. Netoli Monte Buejaus Terseras susilieja su Čiokančarava ir sudaro Karkaranją. Pastaroji liūčių periodu gali pasiekti Paranos baseiną.

Upės vandens režimas smarkiai priklauso nuo kritulių kalnagūbriuose.

Prie upės įsikūrę šie miestai: Rio Terseras, Vilja Marija, Bel Viljė.

## Šaltiniai
Taksonas

**Taksonas** – tam tikro giminingumo organizmų grupė biologinėje organizmų klasifikacijoje, turinti unikalų pavadinimą.

Taksonų pavyzdžiai yra pupinių šeima (), drugių būrys (), geluoninių plėviasparnių pobūris *Aculeata* ir pan.

**Taksono rangas** – kategorija, maždaug atitinkanti taksoną sudarančių organizmų evoliucinio giminingumo laipsnį. Kuo giminingesni grupės organizmai, tuo žemesnio rango taksoną jie sudaro. Žemiausias taksono rangas, kurį sudaro tokie giminingi organizmai, kad net gali tarpusavyje laisvai kryžmintis, yra biologinė rūšis. Taksonų rangai atitinka organizmų sistemos hierarchinius lygius.

Organizmai į taksonus skirstomi naudojant priimtus šiuolaikinės taksonomijos metodus.

*Organizmo apibūdinimas* – organizmo priskyrimas konkrečiam taksonui.
Ljobregatas

**Ljobregatas** () – upė Ispanijos šiaurės rytuose, Katalonijoje. Prasideda Pirėnuose, teka į pietus, kerta pajūrio kalnagūbrį (Katalonijos pakrantės kordiljeros) ir, suformuodamas deltą, įsilieja į Viduržemio jūrą.

Pagrindiniai intakai – Kardeneris ir Anoja.

Teka per El Prat de Ljobregato miestą.

XIX a gale ir XX a pradžioje upės aukštupyje kūrėsi pramoninės kolonijos išnaudojusios upės energiją. Ko gero garsiausia iš jų – Guelio kolonija (), žinoma dėl architekto Antonio Gaudi bažnyčios.
Luka (reikšmės)

**Luka** vadinama:

* Luka (Bernardinų ežeras) – ežeras prie Trakų;
* Luka – miestas Italijoje;
* Luka – miestelis Maltoje;
* Luka – vyriškas vardas (, ), lietuviškai paprastai *Lukas*;
* Luka – Lietuvos muzikos grupė. Grupės atlikėja ir dainų autorė Lukrecija Vaupšaitė.
* Luka (Palenkės vaivadija) () – kaimas Lenkijoje.
Glikoproteinai

**Glikoproteinai** (GP) – baltymų molekulės, susijungusios su viena ar daugiau oligosacharidų molekulių. Oligosacharidai kovalentiškai jungiasi prie aminorūgščių šoninių radikalų.

Dauguma ląstelės išskiriamų bei išorinėje plazminės membranos pusėje esančių baltymų yra glikoproteinai. Glikoproteinai – tai sudėtingieji baltymai, kurių prostetinę grupę sudaro angliavandeniai. Anksčiau šie baltymai buvo vadinami mucinais, mukoidais ar mukoproteinais. Žmogaus organizme glikoproteinų labai daug. Skiriamos dvi jų grupės:
1.Proteoglikanai – tai jungiamojo audinio glikoproteinai. Jie yra svarbūs jungiamojo audinio mitybai, mechaninės funkcijos palaikymui, ląstelių augimui ir diferenciacijai bei kt.
2.„Tikrieji“ glikoproteinai – aptinkami seilėse, gleivėse, kraujo plazmoje, ląstelių membranose, sinoviniame skystyje. Šios dvi glikoproteinų grupės skiriasi angliavandeninės dalies(prostetinės grupės) kiekiu bei sudėtimi. Proteoglikanuose angliavandeniai sudaro apie 95 % molėkulės masės. Jie vadinami glikozaminoglikanais. „Tikrųjų“ glikoproteinų angliavandeniai sudaro nedidelę molekulės dalį. Daugelis kraujo serumo baltymų yra tikrieji glikoproteinai ir atlieka svarbias funkcijas, pvz.:
* fermentinę – ribonukleazė, protrombinas, cholinesterazė ir kt.
* pernašos krauju – ceruloplazminas, haptoglobinas, transferinas ir kt.
* hormoninę – tireoglobulinas ir kt.
* imuninę – imunoglobulinai.
Glikoproteinai svarbūs ląstelių tarpusavio atpažinimo procese, kaip receptoriai, signalai ir t. t.

Glikobaltymai sudaromi proceso, vadinamo glikozilinimu (pažodžiui – cukraus pridėjimas), metu. Ląstelėse šis procesas vyksta endoplazminiame tinkle, kur prie susintetintų baltymų pridedama cukraus grupė. Goldžio aparate šie sacharidai modifikuojami ir baltymas pritaikomas specifinei funkcijai atlikti.

Nors glikoproteinus sudaro iš viso tik 15 skirtingų oligosacharidų, šių molekulių įvairovė labai didelė. Tai atsiranda dėl cukrų molekulių šakojimosi (izomerizacijos), kovalentinių junčių tarp atskirų sacharidų dalelių ar vienos molekulės viduje.

Glikoproteinai kartu su glikolipidais ir proteoglikanais ląstelės išorėje sudaro vientisą sluoksnį, vadinamą glikokaliksu ( arba *cell coat*), kuris apsaugo ląstelę nuo mechaninio ir cheminio poveikio, be to, atskiria ląsteles vieną nuo kitos ar nuo kitų objektų.

## Šaltiniai
* Alberts (2004). *Molecular Biology of the Cell (4th ed.)*. San Francisco. Garland Science, Tailor & Francis Group
Rabatas (reikšmės)

**Rabatu** yra vadinama:

* Rabatas, Maroko sostinė;
* miesteliai Maltoje:
** Goco saloje;
** Maltos saloje.
2000 m. Formulės 1 sezonas

**Formulės 1 sezonas 2000** buvo 51 FIA rengiamas Formulės 1 pasaulio čempionato sezonas. Jis prasidėjo kovo 12 ir baigėsi spalio 22 po 17 etapų. Šiais metais Michaelis Schumacheris tapo pirmas Ferrari čempionas po 21 metų pertraukos. Čempionu jis tapo po Japonijos GP, dar nepasibaigus sezonui. Ferrari taip pat sėkmingai apgynė konstruktorių čempionės vardą.

Sezonas buvo pažymėtyas viena mirtimi - Italijos GP metu po Jordan bolidų avarijos atsiskyrusi padanga užmušė vieną iš darbuotojų personalo darbuotojų. Tai buvo pirmoji mirtis F1 nuo 1994 m. Ayrtono Sennos mirties.

## Dalyviai

## Etapai

## Rezultatai
### Pilotai

### Konstruktoriai

## Pastabos
2000 m. dėl kaštų mažinimo buvo priimta vieninga variklių modifikacija, kurios niekas negalėjo keisti - V10.

## Šaltiniai