Pleištakaulis

**Pleištakaulis** () – neporinis, netaisyklingos formos kaulas, tarytum pleištas įsiterpęs tarp kitų kaukolės pamato kaulų. Tam tikros jo dalys įeina į veido griaučius – akiduobės, nosies ertmės ir sparninės gomurio duobės sienas. Kai kam jis panašus į drugį arba šikšnosparnį.

## Sandara
Kaulo centrinė dalis yra jo kūnas, *corpus*, nuo kurio į visas puses nutįsta trys ataugų poros: į viršų – mažasis sparnas, *ala minor*, į šonus – didysis sparnas, *ala major*, į apačią – sparninė atauga, *processus pterygoideus*.

#### Kūnas, ''corpus''
Pleištakaulio kūnas yra beveik kubo formos, tuščiaviduris. Viduje – pleištakaulio antis, *sinus sphenoidalis*, pertvaros, *septum sinuum sphenoidalium*, perskirtas perpus. Viršutinis kūno paviršius matomas iš kaukolės ertmės pusės primena turkišką balnąir vadinamas vadinamas, *sella turcica*. Balno centre į posmegeninės liaukos duobę, *fossa hypophysialis*, įsistato posmegeninė liauka, arba hipofizė. Prieš duobę iškyla balno gumburėlis, *tuberculum sellae*, kuris šonuose baigiasi dviem vidurinėmis nuožulniosiomis ataugomis, *processus clinoideus medius*. Į priekį nuo jų skersai driekiasi prieškryžminė vaga, *sulcus prechiasmaticus*, į kurią įsistato regos nervų kryžmė, *chiasma opticum*. Vagos galai baigiasi regos kanalu, *canalis opticus*. Prieš vagą esanti plokštuma – pleištakaulio jungas, *jugum sphenoidale*, jungiantis mažuosius sparnus. Posmegeninės liaukos duobę iš užpakalio riboja balno nugara, *dorsum sellae*, kurios šoniniai kraštai iškyla kaip užpakalinės nuožulniosios ataugos, *processus clinoideus posterior*, o nugara leidžiasi į nuokalnę clivus, einančią link pakauškaulio pamatinės dalies.
Užpakalinis, šiurkštus kūno paviršius jungiasi su pakauškaulio pamatine dalimi. Apatinis ir priekinis paviršiai pereina vienas į kitą ir yra nukrypę į nosies ertmę. Juose matomas ančių pertvaros, *septum sinuum sphenoidalium*, tęsinys – pleištakaulio skiauterė, *crista sphenoidalis*. Pastarosios smailiausia vieta vadinama pleištakaulio snapu, *rostrum sphenoidale*. Į abi puses nuo skiauterės porine pleištakaulio ančio atvara, *apertura sinus sphenoidalis*, antis susisiekia su nosies ertme. Atvaros plotą sumažina plona pleištakaulio kriauklė, *concha sphenoidalis*. Iš šoninių kūno paviršių išauga didieji sparnai, o jų pamate vertikalioje padėtyje įsirėžusi miego arterijos vaga, *sulcus caroticus*, kurią iš šono riboja pleištinis liežuvėlis, *lingula sphenoidalis*.

#### Mažasis sparnas, ''ala minor''
Mažojo sparno viršutinis paviršius atsikreipęs į kaukolės ertmę, o apatinis įeina į akiduobės stogo užpakalinę atkarpą. Tarp mažojo ir didžiojo sparno lieka viršutinis akiduobės plyšys, *fissura orbitalis superior*, jungiantis ją su kaukolės ertme. Užpakaliniame sparno krašte iškyla dvi gana smailos priekinės nuožulniosios ataugos, *processus clinoideus anterior* (vns).

#### Didysis sparnas, ''ala major''
Didysis sparnas yra sudėtingos struktūros. Užpakalinis, smegeninis, paviršius, *facies cerebralis*, atsikreipęs į kaukolės ertmę, į jį remiasi smegenų pusrutulio smilkininė skiltis ir palieka savo reljefo pėdsakus. Šoninis smilkininis paviršius, *facies temporalis*, įeina į smilkinio duobę, *fossa temporalis*, kuri yra smegeninės skliauto šone. Posmilkininė skiauterė, *crista infratemporalis*, atskiria smilkininį paviršių nuo posmilkinionio paviršiaus, *facies infratemporalis*, kuris yra žemiau. Priekinis, akiduobinis, paviršius, *facies orbitalis*, matomas iš akiduobės pusės. Apačioje šis paviršius pereina į mažą žandikaulinį paviršių, *facies maxillaris*, atsikreipusį į viršutinį žandikaulį.
Sparno paviršius skiria kraštai, vadinami pagal tai, su kuo jie jungiasi. Sparno viršuje – kaktinis kraštas, *margo frontalis*, už jo – mažesnis momeninis kraštas, *margo parietalis*. Šio krašto nebūna tada, kai kaktikaulio žvynas tiesiogiai liečiasi su smilkinkaulio žvynine dalimi. Kartais didžiojo sparno viršutinė atkarpa atsiskiria. Tada ji sudaro atskirą sparno kaulą, *os pterii*. Priekinė vertikali sparno briauna jungiasi su skruostakauliu, todėl vadinama skruostiniu kraštu, *margo zygomaticus*. Didžiausias, įlinkęs atgal ir į apačią, žvyninis sparno kraštas, *margo squamosus*, jungiasi su smilkinkaulio žvynu.
Didžiajame sparne yra trys angos nervams ir kraujagyslėms: apskritoji anga, *foramen rotundum*, trišakio nervo antrajai šakai, *nervus maxillaris*, ovalioji anga, *foramen ovale*, trišakio nervo trečiajai šakai, *nervus mandibularis*, ir dyglinė anga, *foramen spinosum*, vidurinei smegenų dangalų arterijai, *arteria meningea media*. Pastarųjų angų kraštai gali nesuaugti, tada jos lieka neužsibaigusios. Dyglinė anga perveria užpakalinį smailų didžiojo sparno kampą, vadinamą pleištakaulio dygliu, *spina ossis sphenoidalis*. Jame įsispaudžia nežymi ausies ortakio vaga, *sulcus tubae auditivae, s. auditoriae*.

#### Sparninė atauga, ''processus pterygoideus''
Sparninė atauga matyti apatiniame vaizde. Ji prigludusi prie viršutinio žandikaulio ir sudėta iš kampu susijungusių plokštelių – vidinės, *lamina medialis*, ir šoninės, *lamina lateralis*. Jų pradžią strėline arba sagitaline kryptimi perveria sparninis kanalas, *canalis pterygoideus*, o apačia prasiskečia taip sudarydama sparninę įlanką, *incisura pterygoidea*. Išilgai šių plokštelių susidūrimo iš priekio leidžiasi sparninė gomurio vaga, *sulcus pterygopalatinus*, kuri sudarys užpakalinę bendravardžio kanalo sieną. Užpakalinėje pusėje abi plokštelės apriboja sparninę duobę, *fossa pterygoidea*, o aukščiau yra neryški valtinė duobė, *fossa scaphoidea*. Vidinė plokštelė ilgesnė ir jos užlinkęs smaigalys vadinamas sparniniu kabliu, *hamulus pterygoideus*.

## Literatūra
* Žmogaus Anatomija. I tomas / G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Barkus, V. L. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė. Vilniaus universiteto leidykla, 2008 m.