open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giedrius Kadziauskas

**Giedrius Kadziauskas** (g. 1978 m Vilnius) – verslo teisininkas, ekonomistas, politinis ūkio veikėjas, Lietuvos ūkio viceministras.

## Biografija
Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė vienpakopes studijas, Rygos aukštosios teisės mokyklos absolventas, tarptautinės teisės ir Europos teisės magistras.

Nuo 2003 m. iki iki 2011 m. kovo 29 d. dirbo Lietuvos laisvosios rinkos institute. Nuo 2009 m. Instituto viceprezidentu.  

Nuo 2011 m. kovo 29 d. iki 2012 gruodžio 9 d. ėjo ūkio viceministro pareigas A.Kubiliaus vyriausybėje.

2013-2014 buvo Prezidentės D.Grybauskaitės patarėjas Ekominės ir socialinės politikos grupėje. 

Nuo 2012 metų dirba Pasaulio banko (World Bank group) konsultantu inspekcijų reformų klausimais ir geresnio reglamentavimo klausimais. Nuo 2012 dirbo Mongolijoje, Nepale, Tadžikistane, Kazachstane, Kirgizstane, Bangladeše, Indijoje, Armėnijoje. 

Daugelio straipsnių ekonomikos temomis autorius, „Freedom House“ leidžiamos knygos „Nations in Transit“ skyriaus apie Lietuvą (2005–2009 m.) straipsnių bendraautoris, Pilietinių iniciatyvų centro narys, Pacientų saugos, inovacijų ir kokybės fondo dalininkas..

## Šaltiniai
2B14 Podnos

**2B14 Podnos** () – tarybinis 82 mm minosvaidis, skirtas gyvajai jėgai naikinti ir priešui pozicijose slopinti. Minosvaidis sukonstruotas Gorkio mašinų gamybos gamyklos konstruktorių biuro. Žodis *podnos* () reiškia 'padėklas'.

Minosvaidis 2B14 efektyvus artimose kautynėse naikinant priešą apkasuose ir raižytos vietovės įdubose, už statinių, kalvų ir pan. naudoja tokias pačias minas, kaip ir minosvaidis 2B9 Vasiliok.

Minosvaidis buvo išbandytas Afganistane. Į Tarybinės Armijos ginkluotę priimtas 1983 m. Vėliau sukurta modifikacija 2B14-1. Pagaminta apie 5000 vienetų.

## Konstrukcija
Minosvaidis lygiavamzdis. Ant apatinės vamzdžio dalis užsuktas uoksas. Turi optinį taikiklį MPM-44M ().

Apvali atraminė plokštė štampuota, apačioje privirinti į gruntą smingantys kyšuliai. Pervedant iš kovinės padėties į žygio padėtį minosvaidis išardomas į tris ryšulius.

## Techninės taktinės charakteristikos
* Sukonstruotas: Gorkio mašinų gamybos gamyklos konstruktorių biuras.
* Gamintojas: Gorkio mašinų gamybos gamykla
* Įgula, žm.: 2 ar 4
* Sudėtis: minosvaidis 2B14-1, transportinė mašina 2I27 (UAZ-469 važiuoklė)
* Masė kovinėje padėtyje: 42 kg
* Masė žygio padėtyje: vamzdžio nešulys – 16,2 kg, atraminės plokštės nešulys – 17 kg, dvikojo lafeto nešulys – 13,9 kg

### Taktinės charakteristikos
* Kalibras – 82 mm
* Skeveldrinės minos masė – 3,14 kg
* Šaudymo sparta (šūviai/min.): patikslinant nutaikymą 15, be patikslinimo – 22
* Pakilimo kampas – +45° … +85°
* Horizontalaus nutaikymo kampas: neperstatant dvikojo – ±4°, perstatant – 360°
* Didžiausias šaudymo nuotolis: su tolišaudos užtaisu – 3922 m, su visu papildomu užtaisu – 3100 m.
* Didžiausias šaudymo nuotolis: 85 m
Belizo karinės pajėgos

**[[Belizas|Belizo]] karinės pajėgos** sudarytos iš sausumos ir oro pajėgų bei savanoriškos krašto apsaugos karių grupės. Karinėms pajėgoms vadovauja generolas Azariel Loria. 2012 m. Belizo vyriausybė karinėms pajėgoms skyrė apie 17 milijonų dolerių, tai sudarė 1,08 % šalies BVP.

Belizo karinių pajėgų ištakos datuojamos dar 1817 m., kuomet susikūrė Hondūro karališkos savanorių karinės pajėgos. 1978 m. buvo sukurtos Belizo karinės pajėgos.

1981 m. Belizas atgavo nepriklausomybę nuo Didžiosios Britanijos, tačiau pastarosios šalies karinės pajėgos liko šalyje iki 1994 m. dėl saugumo sumetimų. Tai susiję su tuo, kad tik 1991 m. Belizo nepriklausomybę pripažino kaimyninė Gvatemala, kuri dažnai įvairiais būdais reiškia pretenzijas į Belizo teritoriją. Iki šiol Didžioji Britanija teikia įvairią pagalbą Belizo karinėms pajėgoms.

## Šaltiniai
2B9 Vasiliok

**2B9 Vasiliok** () – tarybinis 82 mm automatinis minosvaidis, sukonstruotas 1967 m. pasirėmus automatiniu minosvaidžiu F-82 () ir į ginkluotę priimtas 1970 m.

Šis minosvaidis plačiai naudotas kare Afganistane, kur laikytas universaliu ir patogiu ginklu. Iki šiol naudojamas Rusijos oro desanto kariuomenėje.

## Konstrukcija
Minosvaidis 2B9 Vasiliok ir 2B9M Vasiliok užtaisomas kasetėmis, kiekvienoje kasetėje – 4 minos. Minosvaidis šaudo dviem režimais – pavieniais šūviais ir serijomis. Vamzdis be graižtvų.

Po kelių naudojimo metų šis minosvaidis buvo modernizuotas ir gavo naują indeksą 2B9M (). Pagrindinis skirtumas – modernizuoto minosvaidžio vamzdis aušinamas oru, vamzdis ties viduriu yra pastorintas ir briaunotas. Senojo varianto minosvaidžių vamzdžiai turi apvalkalą, kuriuo cirkuliuoja aušinimo vanduo.

2B9 tiesiu taikymu gali šaudyti ir specialia prieštankine mina, kurios kumuliacinis užtaisas gali pramušti 100 mm storio šarvą.

1988 m. TSRS ėmė gaminti savaeigius minosvaidžius, ginkluotus 2B9. Šie minosvaidžiai buvo įtaisomi šarvuotųjų transporterių MT-LB galinėje dalyje.

2004 m. JAV Piketinio arsenale (*Picatinny Arsenal*) buvo sukurtas *Scorpion* – HMMWV versija, ginkluota automatiniu minosvaidžiu 2B9 Vasiliok. Ši kovos mašina skirta apsaugoti JAV kariuomenę kovos zonose, taip pat – naikinti pakelės minas.

## Techninės taktinės charakteristikos
* Kalibras: 82 mm
* Masė: 632 kg
* Pervedimas į kovinę parengtį arba iš kovinės parengties į žygio parengtį: 1,5 min.
* Vežiojamas šaudmenų komplektas: 226 minos
* Įgula: 4 žm.
* Šaudymo sparta: 170 šūv./min.
* Praktinė šaudymo sparta: 100–120 šūv./min.
* Šaudymo tempas: 170 šūv./min.
* Minos masė: 3,1 kg
* Minų tipai: skeveldrinės, dūminės, šviečiamosios,
* Pradinis minos greitis: 272 m/s
* Veiksmingo kovimo spindulys: 18 m
* Minos skeveldrų skaičius: nuo 400 iki 600 skeveldrų
* Mažiausias iškiliojo šaudymo nuotolis: 800 m
* Didžiausias šaudymo nuotolis: 4270 m
* Vamzdžio pakilimo kampas: nuo −1° iki +85°
* Horizontalaus šaudymo kampas: -30°…+30°

## Nuorodos
2K Games

**2K Games** – kompiuterinių žaidimų kūrėjas ir platintojas. „2K Games“ priklauso bendrovei „Take-Two Interactive“, kuriai taip pat priklauso ir „Rockstar Games“, populiariosios „Grand Theft Auto“ serijos kūrėjų įmonė. „2K Games“ buvo įkurta 2005 m. sausio 25 d. po to, kai „Take-Two“ įsigijo „Visual Concepts“ bei jos antrinę įmonę „Kush Games“ iš „Sega korporacijos“ už $24 mln. JAV dolerių.

Pavadinimas „2K Games“ kilo nuo „Visual Concepts“ kuriamų sporto simuliatorių, tipiškai vadinamų kaip *2K serija*, kurie buvo leidžiami tik Dreamcast konsolei. 

## Žaidimai
Apie „Visual Concepts“ kurtus žaidimus, kuriuos platino „Sega“, iki kol įmonę įsigijo „Take-Two“, žiūrėkite „2K Sports“.
Dean Barrow

**Dynas Oliveris Barou** (; g. 1951 m. kovo 2 d.) – Belizo politikas, 2008–2020 m. ėjęs šalies ministro pirmininko pareigas. Jis taip pat buvo Jungtinės demokratų partijos lyderis. Nuo 1998 iki 2008 m. Barrow buvo opozicijos lyderis.

## Biografija
Barrow turi keturis vaikus. Iš jų vyriausias yra Jamal Michael Barrow, žinomas reperis savo sceniniu vardu *Shyne*. 2009 m. vasario 7 d., lygiai po metų nuo paskyrimo ministru pirmininku, Barrow vedė antrą kartą savo ilgametę draugę Kim Simplis.

Barrow baigė mokslus keliose aukštosiose mokyklose Belize, Barbadose, Jamaikoje ir Majamyje (JAV).

Barrow yra laikomas vienu geriausių advokatų šalyje. Savo teisininko karjerą jis pradėjo 1973 m. Vėliau Barrow įkūrė savo advokatų kontorą.

1983 m. Barrow pradėjo savo politiko karjerą, dalyvaudamas Belizo miesto tarybos rinkimuose, kuriuose laimėjo. Nuo 1993 iki 1998 m. Barrow ėjo šalies užsienio reikalų ministro pareigas.

1998 m. Barrow partijai (Jungtinei demokratų partijai) pralaimėjus rinkimus, jis buvo išrinktas partijos ir opozicijos vadovu.

2008 m. rinkimuose Barow partija laimėjo absoliučią daugumą balsų (25 iš 31 vietų vyriausybėje) ir jis buvo išrinktas ministru pirmininku. Tų pačių metų vasario 11 d. Barrow paskyrė save šalies finansų ministru.

|-
JAV herbas

**[[JAV]] herbas** – vienas iš oficialių JAV valstybinių simbolių, dažniausiai yra naudojamas kaip antspaudas, patvirtinant įvairius šalies vyriausybės išleidžiamus dokumentus. Pirmą kartą jis buvo panaudotas 1782 m.

Antspaudo aversas yra naudojamas kaip nacionalinis JAV herbas. Jis naudojamas įvairiuose dokumentuose, ambasadų ženkluose, įvairiose vėliavose, JAV piliečių pasuose.

Herbo centre yra vertikaliai pakabinta JAV vėliava, tačiau su pora skirtumų – mėlyname fone nėra žvaigždžių ir kitaip nei vėliavoje dryžiai kraštuose prasideda balta spalva. Vėliavą laiko nacionalinis JAV paukštis – baltagalvis erelis. Žiūrint iš paukščio pusės kairėje kojoje jis laiko trylika strėlių (kaip 13 pirminių JAV valstijų), o dešinėje alyvmedžio šakelę. Tai simbolizuoja, kad „JAV stipriai palaiko taiką, tačiau yra pasiruošusi karui“. Erelio galva nusukta į alyvmedžio šakelę – tai simbolizuoja, kad JAV pirmenybę teikia taikai. Erelis snape laiko juostą, ant kurios lotynų kalba užrašytas šūkis *„E pluribus unum“* (iš daugelio - vienas). Virš erelio galvos yra vainikas, kurio viduje yra trylika žvaigždžių, išdėstytų šešiakampiu.
Automatinis minosvaidis

**Automatinis minosvaidis** (; ) – ypatingos konstrukcijos minosvaidis, kurio šūvio metu parako dujų energija naudojama ne tik minai išsviesti, bet ir minosvaidžiui užtaisyti bei vėl iššauti.

Žinomiausias automatinis minosvaidis yra Rusijos 82 mm automatinis minosvaidis 2B9 Vasiliok.
Nerijus Meilutis

**Nerijus Meilutis** (g. 1974 m. rugpjūčio 6 d. Kaune) – teisininkas, teisėjas. Lietuvos Apeliacinio Teismo pirmininkas.

## Biografija
Gimė ir augo Kaune.
### Išsilavinimas
1996 m. baigė Lietuvos policijos akademiją, teisės bakalauras, 1998 m. – Lietuvos teisės akademiją, teisės magistras.

### Karjera
1998–2004 m. STT Kauno skyriaus ikiteisminio tyrimo pareigūnas. Nuo 2004 m. liepos iki 2010 m. liepos mėnesio buvo Kauno miesto apylinkės teismo teisėjas. Nuo 2010 m. liepos iki 2011 m. rugpjūčio mėnesio buvo Kaišiadorių rajono apylinkės teismo teisėjas, šio teismo pirmininkas. Nuo 2011 m. rugpjūčio 22 d. iki 2016 m. rugpjūčio 23 d. ir nuo 2016 m. rugsėjo 1 d. iki 2021 buvo Kauno apygardos teismo pirmininku, nuo 2011 m. rugpjūčio mėnesio iki 2021 m. buvo šio teismo teisėju.

Nuo 2021 m. birželio iki 2026 m. – Lietuvos apeliacinio teismo pirmininkas.

### Visuomeninė veikla
2012–2020 m. (2 kadencijas) buvo Teisėjų Tarybos nariu. 2021 m. birželį juo tapo vėl (ex officio).

Nuo 2016 m. lapkričio iki 2019 m. sausio mėnesio buvo Administravimo komiteto koordinatorius, o nuo 2018 m. gegužės iki 2020 m. birželio mėnesio – Teisėjų tarybos atstovas Europos Teismų Tarybų Tinklo (*European Network of Councils for the Judiciary*) Vykdomojoje Valdyboje. Nuo 2017 m. kovo mėnesio iki šiol yra Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakulteto Viešosios teisės katedros lektorius, nuo 2021 m. vasario 1 d. docentas.

Moka anglų ir rusų kalbas.

## Šaltiniai
Zembrė

**Zembrė** – upė pietų Lietuvoje, Alytaus rajone; kairysis Nemuno intakas. Ilgis 18,5 km.
Šalia Zembrės esačios gyvenvietės: Vankiškiai, Laburdiškės, Burbiškės, Geistariškės, Revai, Nemunaitis.

Intakai:
* Dešinieji: Vingutė, Gervinė.
* Kairieji: Šumas.

Upėvardis Zembrė arba ***Žembrė*** bandomas sieti su žodžiu *žembti* („pjauti, sklembti įkypai“). Ž pakitimas į Z laikomas jotvingišku kalbiniu posluoksniu.

## Šaltiniai
Aynur Doğan

**Ainūr Dohan** (*Aynur Doğan*; g. 1975 m.) – kurdų muzikos atlikėja iš Turkijos. Atlieka etninę kurdų muziką ir šiuolaikines jos interpretacijas.

Gimė mažame Čemišgezeko mieste rytų Turkijoje. 1992 m. dėl susirėmimų tarp kurdų ir Turkijos armijos su šeima pasitraukė į Stambulą. Lankė Arifo Sago muzikos mokyklą, 2002 m. išleido savo pirmąjį albumą. Kitas Doan albumas „Keçe Kurdan“ buvo uždraustas Dijarbakyro apygardos teismo, nes buvo pripažintas skatinąs kurdų separatizmą. Vėliau draudimas panaikintas.

2005 m. Ainūr Doan, su kitais Stambulo muzikantais įrašė muziką Fati Akino filmui „Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul“. 2006 m. dalyvavo San Fransisko muzikos festivalyje.

## Diskografija
* *Sayir* (2002 m.)
* *Keçe Kurdan* (2004 m.)
* *Bahar*, su Kardeş Türküler (2005 m.)
* *Miraz*, su Mikail Aslan (2005 m.)
* *Nûpel* (2005 m.)
* *Güldünya Şarkıları* (2008 m.)

## Nuorodos
*
Belizo ministras pirmininkas

**[[Belizas|Belizo]] ministras pirmininkas** vadovauja šalies vyriausybei. Dažniausiai ministras pirmininkas yra ir valdančiosios partijos vadovas. Nuo 2008 m. Belizo premjeras yra Dean Barrow. Belize vyrauja dvipartinė sistema, tad aktyviai vienu metu dirba tik dvi partijos. Šiuo metu valdančioji partija yra Jungtinė demokratų partija (**UDP**). Opozicijoje dirba Nacionalinė vienybės partija (**PUP**).
Gazuotas gėrimas

**Gazuotas gėrimas** – gėrimas, dirbtinai prisotintas anglies dioksido.

Gazuoti gėrimai dirbtinai įsotinami anglies dioksido iki 0,3–0,6%. Ištirpęs anglies dioksidas gėrimui suteikia gaivinantį veikimą, veikia kaip konservantas, nes padidina rūgštingumą, kuris slopina mikroorganizmų gyvybinę veiklą. Gazuotų gėrimų gaivinantis veikimas ir skonis geriausiai pasireiškia kai gėrimas atvėsintas iki 10–12°С. Neretai gazuoti gėrimai praturtinami vitaminais.

Gazuotiems gėrimams priskiriamas paprastas gazuotas vanduo, gazuotas vanduo su sirupu (paprastai pardavinėjami iš gazuoto vandens pardavimo automatų), gazuoti gėrimai, kurie pardavinėjami paruošti vartojimui, taip pat – sausi gazuotų gėrimų mišiniai. Į gatavus gazuotų gėrimų sudėtį įeina vaisių (kartais – ir daržovių) sultys, vaisių, daržovių ir žolelių sirupai ir ekstraktai, cukrus ir dirbtiniai saldikliai, vynai, trauktinės, aromatizatoriai, kiti maisto priedai.

Gazuojami ir kai kurie alkoholiniai gėrimai – pvz., putojantys vynai

### Žinomos gazuotų bealkoholių gėrimų rūšys
* Pepsi-Kola (JAV, nuo 1898 m.)
* Fanta (JAV)
* Koka-Kola (JAV, nuo 1886 m.)
* Diušės (TSRS)
* Buratinas (TSRS)
* Baikalas (TSRS)
* Tarchunas (TSRS)
*7up

## Nuorodos

* Газированные напитки
El Bulli

**El Bulli** – restoranas įkurtas 1964 m., Kosta Bravoje, Katalonijoje, Ispanijoje. Restoranas specializuojasi molekulinėje gastronomijoje, atlieka maisto ruošos tyrimus, bet klientų beveik neaptarnauja.

Restoranas, priklauso daugybę laurų pelniusiam šefui F.Adriai, kuris jam vadovavo 27 metus, ir užtarnavo  „Michelin“ trijų žvaigždučių įvertinimą, o autoritetingas Didžiosios Britanijos žurnalas „The Restaurant“ penkis kartus pripažino jį geriausiu restoranu pasaulyje.

## Nuorodos
* elBulli svetainė

## Šaltiniai
Ylavos mūšis

**Ylavos mūšis** – mūšis tarp Napoleono vadovaujamos Prancūzijos ir bendrų Rusijos imperijos bei nedidelių Prūsijos kariuomenės dalinių, 1807 m., Prancūzijos karo su Ketvirtąja koalicija metu. Mūšio eigoje abi pusės patyrė didžiulius nuostolius.
 
## Padėtis prieš mūšį
Prancūzijai sutriuškinus Prūsiją, Napoleonas nukreipė savo pajėgas prieš Rusijos kariuomenę. Po trumpų kautynių rusai pasitraukė iš Varšuvos. Gruodžio 26 d. kariuomenės susirėmė Pultusko mūšyje. 1807 m. vasario 7 d. prancūzai ir rusai susidūrė ties Ylava.
 
## Mūšio eiga
Pirmi prancūzų daliniai Ylavą pasiekė apie 14 val., ir atakavo rusų ariergardą. Pirmas prancūzų puolimas buvo atmuštas, bet atvykstant vis daugiau dalinių rusų ariergardas atsitraukė ir prisijungė prie pagrindinių pajėgų. Prancūzai netrukus užėmė Ylavą. Netrukus prasidėjo aršios kautynės, dėl miestelio. Sutemus rusai atsitraukė ir sustiprino dešinį sparną. Prašvitus matomumas buvo prastas, dėl naktį prasidėjusios pūgos. Todėl prancūzai turėjo pasiusti žvalgus, kad sužinoto tikslias rusų pozicijas. Nenorėdamas, kad jie tai atliktų rusų vadas L. Benigsenas įsakė pradėti apšaudymą iš patrankų. Atsakydamas į tai Napoleonas įsakė savajai artilerijai šaudyti. Po to jis įsakė maršalui  M. Nėjui su savo korpusų atvykti į Ylavą ir prisijungti prie Prancūzijos armijos kairiojo sparno. Prancūzams užėmus nedidelį kaimelį ir pradėjus apšaudyti, rusus jie puolė kairįjį prancūzų sparną. Netrukus maršalo L. N. Davu pajėgos pasirodė prie dešiniojo prancūzų sparno. Tuomet Napoleonas įsakė atakuoti centre. Atakuojančios pajėgos, žygiuojančios per pūgą  nuklydo nuo savo maršruto ir pateko po aklai šaudančios prancūzų artilerijos ir rusų pagrindinės patrankų baterijos ugnimi. Kai puolantieji buvo sutriuškinti rusai kontratakavo centre. Kai Napoleono centras buvo iš esmės sunaikintas jis į mūšį pasiuntė J. Miurato 11 000 kavaleristų rezervą, jie atbloškė rusus. Tuomet, nepaisant netvarkos mūšio centre, maršalas Davu pradėjo sėkmingą ataką dešiniajame sparne, tačiau toje vietoje į mūšį atvyko 6000 prūsų. Po jų kontratakos L. Davu turėjo grįžti į pradines pozicijas. Atvykus M. Nėjaus vadovaujamiems pastiprinimams, L. Benigsenas įsakė rusų kariuomenei  trauktis nors ir nebuvo akivaizdžiai nugalėtas. Abi pusės po mūšios paskelbė apie savo pergalę.

Tik birželį prancūzams laimėjus Frydlando mūšį rusai buvo tiek sugniuždyti, kad imperatorius Aleksandras I paprašė paliaubų. 

## Šaltiniai
Said Musa

**Saydas Vilbertas Musa** (; g. 1944 m. kovo 19 d.) – Belizo teisininkas ir politikas. Jis nuo 1998 iki 2008 m. buvo Belizo ministras pirmininkas.

## Biografija
Said Musa gimė San Ignasijaus mieste vakarų Belize. Jis buvo ketvirtas vaikas iš aštuonių Aurora Musa ir iš Palestinos kilusios Hamid Musa vaikų.

Jis ėjo į pradinę Beliuzo mokyklą, o aukštąjį teisės išsilavinimą gavo Mančesterio universitete Didžiojoje Britanijoje. 1966 m. jis grįžo į Belizą ir pradėjo dirbti teisės srityje.

Vėliau Musa prisijungė prie Nacionalinės vienybės partijos, o 1974 m. su šia partija laimėjo rinkimus į šalies parlamentą. Per vėlesnius rinkimus į parlamentą Musa su savo partija pasirodydavo nevienodai.

Sėkmingiausi rinkimai įvyko 1998 m., kuriuose nugalėjęs Said Musa tapo šalies ministru pirmininku. 2003 m. rinkimuose Musa išsaugojo savo postą.

2008 m. Musa vėl dalyvavo rinkimuose kaip Jungtinės vienybės partijos lyderis, tačiau pralaimėjo, o valdžią perėmė Jungtinės demokratų partijos lyderis Dean Barrow.

Po rinkimų Said Musa pranešė pasitraukiąs iš partijos lyderio pozicijų, kad partija galėtų atsinaujinti nuo pat viršaus. Naujuoju partijos lyderiu išrinktas John Briceno.

|-
Tarchunas (gėrimas)

**Tarchunas** () – saldus nealkoholinis gazuotas gaivusis gėrimas, paprastai žalios spalvos. Gaminamas iš vandens, citrinos rūgšties, cukraus ir vaistinio kiečio ekstrakto.

Sovietmečiu „Tarchuną“ dažydavo žaliu dažikliu – malachito žaliuoju. Dabar įtariama, kad šis dažiklis kenkia sveikatai , todėl dabartiniai gamintojai nebenaudoja. Dabar Rusijoje su natūraliais ekstraktais gaminamas „Tarchunas“ dažomas geltonai. Kiti „Tarchuno“ variantai dažomi šviesiai geltonai (dažiklis E102) ir mėlynai (dažiklis E133).

## Istorija

Šį gėrimą 1887 m. sukūrė Kutaisio vaistininkas Mitrofanas Lagidzė, kuris į gazuotą vandenį su sirupu sumanė įpilti savo gamybos Kaukaze augančio vaistinio kiečio (vienas jo pavadinimų – *tarchunas*) ekstrakto. Iki Pirmojo pasaulinio karo Lagidzės „vanduo“ tarptautinėse parodose ne sykį gavo aukso medalius.

Sovietų Sąjungos rinkoje „Tarchunas“ pasirodė 1981 metais. Bandomoji partija buvo pardavinėjama SSRS mokslų akademijos Pagrindiniame botanikos sode, 0,33 l buteliukuose. Vėliau „Tarchuno“ receptūra perduota gaiviųjų gėrimų gamykloms, ir nuo 1983 m. „Tarchunas“ buvo pardavinėjamas praktiškai visoje SSRS teritorijoje, taip pat ir Lietuvoje.

## Šaltiniai
Gaivusis gėrimas

**Gaivusis gėrimas** – nealkoholinis gėrimas vandens pagrindu, geriamas kambario temperatūros ar atvėsintas. Gaiviesiems gėrimams nepriklauso sultys, pienas ir pan. gėrimai. Lietuvoje gazuoti gaivieji gėrimai dažnaiausiai vadinami *[[limonadas|limonadais]]*.

Gaiviųjų gėrimų kategorijos:
* *Aromatizuoti gaivieji gėrimai* – į juos įdėta kvapiųjų medžiagų ir/ar jų preparatų, prieskoninių žaliavų ekstraktų ir kitų kvapiųjų maisto produktų.
* *Gaivieji gėrimai su sultimis* – jų sudėtyje yra ne mažiau kaip 5 tūrio proc. vaisių, uogų, daržovių sulčių arba jų mišinių.
* *Gaivieji energiniai gėrimai* – jų sudėtyje yra vitaminų ir tonizuojamųjų ar stimuliuojamųjų augalinių medžiagų (kofeino, guaranino, ginsenozidų, taurino ir pan.).
* *Gaivieji giros gėrimai* – gaminami iš giros misos koncentrato ir (ar) kitos grūdinės žaliavos, pridedant vandens, cukraus, maisto priedų, kvapiųjų medžiagų ir kt.
* *Giros skonio gaivieji gėrimai* – gaminami įdedant giros skonio kvapiųjų medžiagų. Jų sudėtyje nėra giros koncentrato ir kitų grūdinių žaliavų.

Gaivieji gėrimai būna:
* gaminami ir pardavinėjami paruošti
** supilstyti buteliuose,
** supilstyti skardinėse,
* gaminami ir parduodami paruošti kaip:
** skysti koncentratai,
** sausi koncentratai,
* gaminami namuose, prieš pat vartojimą:
** gaivos,
** iš vaisių ir sulčių gaminami limonadai, oranžadai ir pan. gėrimai


Vaizdas:Růžová limonáda.jpg|Čekiškas rausvas limonadas
File:Trocado fem flaskor.JPG|Švediškas gaivusis gėrimas *Trocadero*
File:Ramune-lemonade,japan.JPG|Japoniškas gaivusis gėrimas *Ramune*

File:Battery Stripped.jpg|Energinio gėrimo *Battery* skardinė


## Nuorodos
* Dėl nealkoholinių gėrimų ir giros apibūdinimo, gamybos ir prekinio pateikimo techninio reglamento patvirtinimo
Ernst Mach

**Ernstas Machas** (; 1838 m. vasario 18 d. – 1916 m. vasario 19 d.) – austrų filosofas ir fizikas, žymus savo indėliu į fiziką – Macho skaičiaus sukūrimu ir smūginių bangų tyrimu. Kaip mokslo filosofas, jis padarė didelę įtaką loginiam pozityvizmui. Jis kritikavo Izaoką Niutoną ir yra laikomas Alberto Einšteino reliatyvumo teorijos pirmtaku.

## Šaltiniai
Kašučių senovės žemdirbystės vieta

**Kašučių senovės žemdirbystės vieta** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 12304; senas registro kodas - A1817; senas istorijos ir kultūros paminklo sąrašo Nr. IP2458A) – senovės žemdirbystės vieta Kretingos rajono savivaldybės teritorijoje, 0,5 km į šiaurės rytus nuo tilto per Akmenos upę Kašučių kaime (Darbėnų seniūnija), Kašučių miške, Akmenos dešiniajame ir jos intako Vaineikupio kairiajame krantuose.

## Senovės žemdirbystės vieta
Miške išliko per 90 akmenų krūsnių ir 11 pylimų. Pylimai tiesūs, 11-68 m ilgio, 2-4 m pločio, 15-30 cm aukščio, tarpusavyje jungdamiesi sudaro aptvarus. Krūsnių skersmuo 2-3 m, aukštis 20-30 cm. Keletas krūsnių yra 4-6 m skersmens, 35-40 cm aukščio. Dalis jų apardyta išrenkant stambesnius akmenis.

Senovės žemdirbystės vietoje išlikę 3 apeiginiai akmenys su dubenėliais: pirmasis – šiaurės vakarinėje teritorijos dalyje, antrasis – 50 m į rytus nuo pirmojo, ant akmenų aptvaro pylimo, trečiasis – teritorijos šiauriniame pakraštyje, į Vaineikupio slėnį įsiterpiančiame aukštumos kyšulyje. 

Teritorijos plotas – 20,44 ha.

0,2 km į šiaurę yra Kašučių senovės gyvenvietė, 0,15 km į šiaurės vakarus – Kašučių kapinynas, 0,57 km – Dubašių senovės žemdirbystės vieta.

## Tyrimai
1981 m. išaiškino ir tyrinėjo Ignas Jablonskis. 1992 m. žvalgė Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas). 2001 m. tyrinėjo Vilniaus, Tartu (Estija) universitetų ir Kretingos muziejaus archeologinė ekspedicija (lauko tyrimų vadovas Julius Kanarskas, moksliniai tyrimų vadovai Valteris Langas, Algimantas Merkevičius), 2006 ir 2011–2013 m. – Rėda Nemickienė. 1992 m. kartografavo Valstybinis žemėtvarkos institutas, 2003 m. – Kultūros paveldo centras.

Ištirtos 4 akmenų krūsnys, padaryti dviejų aptvarų pylimo pjūviai, apmatuota centrinė teritorijos dalis. 

Senovės žemdirbystės vieta datuojama I tūkstantmečio iki Kr. II puse – XVII a.

1993 m. įrašyta į naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 2004 m. registruota nekilnojamųjų kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše, 2005 m. pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais 
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2006 metais
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2011 metais
Buratinas (reikšmės)

Žodis **Buratinas** gali reikšti:

* Buratinas – literatūrinės pasakos herojus.
* „Buratinas“ – TSRS gamintas gaivusis gėrimas.
* TOS-1 Buratinas – TSRS, dabar Rusijos savaeigė, ginkluota salviniu reaktyviniu liepsnosvaidžiu.
* Buratinas – *[[Commedia dell’arte]]* personažas.
* Buratino ordinas – visuomeninis Rusijos apdovanojimas.


File:Russia_stamp_1992_No_15.jpg|TSRS pašto ženklas su pasakos herojumi Buratinu
Vaizdas:ТОС-1А Буратино на репетиции парада 4.5.2010.jpg|Savaeigė TOS-1 Buratinas
Sitro

**Sitro** ( 'citrina', pagal ) – gaivusis vaisinis gazuotas gėrimas, plačiai gamintas Tarybų Sąjungoje. Jis buvo tapęs bendriniu visų „limonadų“ pavadinimu. 

TSRS *sitro* buvo sukurtas parinkus citrinos rūgšties, cukraus, aromatizatorių ir įvairių citrusinių vaisių sirupų derinį. 
*Ekstra sitro* gėrimo prieskoninę dalį sudaro apelsino, mandarino ir citrinos antpilai ir šiek tiek vanilino. 

Sitro buvo vienas iš populiariųjų TSRS gaiviųjų gėrimų. Kiti panašiai populiarūs gėrimai buvo Buratinas, Diušes, Varpelis, Tarchunas, Sajanai, Baikalas.
Gargždupio senosios kapinės

**Gargždupio senosios kapinės** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24191; senas registro kodas L525) – neveikiančios kapinės centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,2 km į vakarus nuo kelio Vaineikiai - Šukė, kairiajame Vaineikupio krante. 

## Kapinės
Įrengtos nedidelėje pakilumoje, stačiakampio plano, 14 m ilgio šiaurės - pietų kryptimi, 12 m pločio, apjuostos statinių tvora, kurios rytų pusėje ties viduriu yra vienvėriai varteliai, o priešais juos abipus pastatyta po stambų akmenį. Laidojimo žymių nesimato. 

Kapinių vakarinėje dalyje stovi koplytėlė, šalia jos stūkso akmuo su iškaltu užrašu lenkų kalba: „Wiktory Hryniewicz R 1827 Tego fundator“. Priešais koplytėlę stovi trys kryžiai, o šiaurės rytiniame pakraštyje – ketvirtas kryžius. Šiaurės vakarinėje dalyje auga senas ąžuolas, vadinamas Vaineikių ąžuolu, o pakraščiuose – aukšti klevai.

Teritorijos plotas – 0,02 ha.

### Koplytėlė
Stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio ir šonų. Sienos plytų mūro, priekyje įrengtos vienvėrės, įstiklintos durelės, šonuose – po langelį. Stogas medinis, kryžminis. Virš kraigo kyla kryželis.
  
### Kryžiai
Mediniai, monumentalūs, kryžmiški, aukšti. Stiebas platėja į apačią, viršūnės ir pečių galai profiliuoti. Prie kryžmos prikalta lieto metalo Nukryžiuotojo figūrėlė.

## Istorija
Veikė XVI - XIX a., laidoti Gargždupio bajorkaimio gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Marų kapeliais, Senkapiais. XIX - XX a. I pusėje buvo pakasami nekrikštyti mirę kūdikiai. Seniau kapinės buvusios didesnės, jas juosė akmenų pylimas, kuris XX a. nuardytas, akmenys panaudoti statyboms. Pasakojama, kad kapinėse palaidoti senovės milžinai. 

1985 m. iš nugriautos Jono Kontrimo (seniau – Viktoro Grinevičiaus) sodybos perkeltas fundacinis akmuo su lenkišku įrašu.

1935 m. žvalgė Genčų pradžios mokyklos mokytojas Feliksas Einas, 1992 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė. 

1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai
Į

**Į** ir **į** – keturioliktoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *i nosinė*.

Į yra modifikuota raidė I.

Raidė į skirta žymėti nazalizuotą garsą *in*. Lietuvių kalboje ji žymi tas vietas, kur seniau buvo tariamas nazalinis dvigarsis in, bet dabar iš esmės atitinka y tarimą: pvz., *į mišką – in mišką, į vandenį – vandenin, grįsti – grinsti, įkalnė – inkalnė*. Be lietuvių kalbos šią raidę naudoja keletas indėnų kalbų (navachų ir kt. apačių, gvičinų, tutčonų, dogribų) bei švedų kalbos Elfdalio tarmė.

## Kodai
Č

**Č** ir **č** – penktoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *čė*.

Č yra modifikuota raidė C, XV a. įvesta čeko Jano Huso.

Raidė č naudojama beveik visose lotyniškai užrašomose slavų kalbose (išskyrus lenkų), taip pat baltų, skolto samių, saničų ir lakotų kalbose. Į šią raidę transliteruojama kirilicos raidė Ч.

Daugelyje kitų kalbų garsą [č] atitinka raidžių junginys *ch*, lenkų kalboje – *cz*, turkų kalboje – Ç.

## Kodai
Ų

**Ų** ir **ų** – dvidešimt aštuntoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *u nosinė*.

Ų yra modifikuota raidė U. Lietuvių kalboje ši raidė niekada nebūna žodžio pradžioje.

Raidė ų skirta žymėti nazalizuotą garsą *un*. Lietuvių kalboje ji žymi tas vietas, kur seniau buvo tariamas nazalinis dvigarsis un, bet dabar iš esmės atitinka ū tarimą: pvz., *siųsti – siunsti*. Be lietuvių kalbos šią raidę naudoja keletas indėnų kalbų (gvičinų, tutčonų, meskalero-čirikahvų, ho-čunkų) bei švedų kalbos Elfdalio tarmė.

## Kodai
Š

**Š** ir **š** – dvidešimt penktoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *eš*.

Š yra modifikuota raidė S, XV a. įvesta čeko Jano Huso.

Raidė š naudojama beveik visose lotyniškai užrašomose slavų kalbose (išskyrus lenkų), taip pat baltų, estų, karelų, samių, vepsų kalbose, už Europos ribų – lakotų, šajenų, šiaurės soto, songajų kalbose. Suomių kalboje ši raidė naudojama tik skoliniuose. Į šią raidę transliteruojama kirilicos raidė Ш.

Daugelyje kitų kalbų garsą [š] atitinka raidžių junginys *sh*, lenkų kalboje – *sz*, turkų kalboje – Ş, rumunų kalboje – Ș, portugalų, majų kalbose – X.

## Kodai

## Šaltiniai
Vaineikių I senosios kapinės

**Vaineikių I senosios kapinės**, vadinamos *Markapiais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24202; senas registro kodas L536) – neveikiančios kapinės centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,77 km į pietvakarius nuo Vaineikių kryžkelės, 0,3 km į šiaurę nuo Vaineikupio. 

## Kapinės
Įrengtos Vaineikupio dešiniojo kranto aukštumos viršūnėje, netaisyklingo ovalo plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 16 m ilgio, 12 m pločio, apjuostos tvoros, pakraščiuose apsodintos medžiais. Laidojimo žymių nesimato. 

Kapinėse stovi koplytėlė, už jos – trys kryžiai ir stogastulpis.

Teritorijos plotas – 0,02 ha.

### Koplytėlė
Medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio. Stogelis dvišlaitis, apskardintas, su kaltiniu kryželiu.
  
### Kryžiai
Mediniai, monumentalūs, kryžmiški, aukšti. Stiebas platėja į apačią, viršūnės ir pečių galai profiliuoti. Prie kryžmos prikalta lieto metalo Nukryžiuotojo figūrėlė.

### Stogastulpis
Medinis, vienos stoginės. Stiebas platėja į apačią. Stogelis platus, keturšlaitis. Po juo prie stulpo pritvirtinta Nukryžiuotojo figūrėlė. Viršūnė profiliuota, su kaltiniu kryželiu. 

## Istorija
Veikė XVI - XIX a., laidoti Vaineikių gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Markapiais, Senkapiais. XIX - XX a. pradžioje buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. 

1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė. 

1997 m. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai
Ū

**Ū** ir **ū** – dvidešimt devintoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *u ilgoji*. Praeityje jos nebuvo, raidę pasiūlė Jonas Jablonskis, 19 amžiaus pabaigoje.

Ū yra modifikuota raidė U. Lietuvių kalboje ji žymi ilgąjį (stipriau ir ryškiau ištariamą) garsą *u*. Ši raidė taip pat vartojama latvių, žemaičių kalbose, dalyje polineziečių kalbų bei į lotynų raštą transliteruojant kitus raštus (pvz., arabų, kinų, japonų).

## Kodai

## Šaltiniai
Spaniš Lukautas

**Spaniš Lukautas** () – miestelis vakarų Belize, Kajo rajone, į šiaurės rytus nuo San Ignasijo, į šiaurę nuo Belizo upės. Spaniš Lukaute įsikūrusi Belizo menonitų bendruomenė. Verčiamasi baldų, lengvąja, maisto pramone, žemės ūkiu. Yra vienintelis Belize naftos gavybos telkinys.

## Istorija

Spaniš Lukautą 1958 m. įkūrė iš Meksikos atsikėlę menonitai. Vėliau daug jų išvyko į Kanadą, bet gyvenvietė išliko ir palaipsniui tapo svarbia maisto produktų, baldų tiekėja šalyje.
Sierra Entertainment

„**Sierra Entertainment Inc.**“ (anksčiau – „**Sierra On-Line**“)  – amerikiečių įmonė, kūrusi bei platinusi video žaidimus. Įkurta kaip „**On-Line Systems**“ 1979 m. Keno ir Robertos Viljamsų.

„Sierra“ labiausiai žinoma grafiniais nuotykių žaidimais, kurie buvo populiarūs XX a. 9-ajame dešimtmetyje, dauguma iš jų turėjo įtakos video žaidimų istorijoje. 

Įmonė buvo uždaryta 2008 m. Jos platintas frančizes dabar platina „Activision“, „Activision Blizzard“ dukterinė įmonė. 2014 m. rugpjūčio 7 d. įmonės tinklalapis buvo atnaujintas, buvo pakeistas logotipas ir pridėta žinutė, teigianti, kad „daugiau bus atskleista renginio Gamescom 2014 metu“.

## Šaltiniai
Benke Vjecho del Karmenas

**Benke Vjecho del Karmenas** () – miestelis vakarų Belize, Kajo rajone, Gvatemalos pasienyje, Mopano dešiniajame krante, greta Gvatemalos miesto Melčor de Menkoso. Dauguma miesto gyventojų yra metisai ir majai. Netoliese yra senovės majų miesto Šunantuničo liekanos.

## Istorija

Benke Vjechas įkurtas XIX a. imigrantų iš Gvatemalos.

## Sportas
Benque Viejo United – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

## Išnašos
Vaineikių II senosios kapinės

**Vaineikių II senosios kapinės**, vadinamos *[[Maro kapeliai]]s, Sontakio, Švedų kapeliais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 24203; senas registro kodas L537) – neveikiančios kapinės centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,21 km į šiaurę nuo kelio Darbėnai - Vaineikiai, 0,06 km į šiaurės vakarus nuo Akmenos ir Šlaveitos santakos.

## Kapinės
Įrengtos Akmenos dešiniajame krante, į santaką su Šlaveita įsiterpiančio kyšulio pakilumoje. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 24 m ilgio, 13 m pločio, pakraščiuose apsodintos medžiais. Laidojimo žymių nesimato. 

Kapinėse stovi koplytėlė, o šalia jos – kryžius. Priešais stūkso nykstančio kryžiaus stiebas be skersinio ir stogastulpio stulpas, guli nuvirtęs senas kryžius.

Teritorijos plotas – 0,03 ha.

### Koplytėlė
Medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio, pastatyta ant palaidų akmenų pagrindo. Frontonas išsikyša į priekį, paremtas ant 2 tekintų, profiliuotų kolonėlių. Jo centre yra įstiklinta stačiakampė niša. Stogas dvišlaitis, apskardintas.
  
## Istorija
Veikė XVII - XIX a., laidoti Vaineikių gyventojai. Vadinamos *Sontakio, Maro, Švedų kapeliais*. XIX - XX a. pradžioje buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. 

Padavimai: 
* kapinėse palaidoti Vaineikiuose žuvę švedų kariai 
* kapinėse „esą, palaidota prancūzas ir užkasta 5 bačkelės aukso“ 
* kapinėse laidoti nuo maro mirę kaimo gyventojai
Nuo seno kapinėse stovėjo koplytėlė, pora kryžių ir stogastulpis, kurie atnaujinti apie 1936 - 1940 m. Koplytėlė su ornamentuotu kryželiu ir Marijos Maloningosios skulptūra 1971 m. įrašyta į vietinės reikšmės dailės paminklų sąrašą (DV1481). Senajai koplytėlei, kryžiams ir stogastulpiui baigiant sunykti, 2009 - 2010 m. pastatyta nauja koplytėlė, o šalia jos - nedidelis kryžius.

1935 m. žvalgė Pranas Skersys, 1992, 2011 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė.

1972–1988 m. – respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR491). 1997 m. registruotos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L537), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai
Gintautas Sereika

**Gintautas Sereika** (1968 m. vasario 8 d. Klaipėdoje – 1999 m. sausio 25 d. Panevėžyje) – Lietuvos prokuroras.

## Biografija
1986 m. baigė Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinę mokyklą. 1993 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1991–1992 m. dirbo Panevėžio miesto apylinkės prokuratūros tardytoju-stažuotoju. 1992–1993 m. buvo Nusikaltimų tyrimo departamento prie Generalinės prokuratūros Panevėžio miesto tardytoju. 1993–1995 m. – Tardymo skyriaus vyriausiasis tardytojas. 1995–1999 m. dirbo Panevėžio apygardos prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriaus vyriausiuoju prokuroru.

1996 m. suteiktas pirmasis teisininko rangas.

1999 m. sausio 25 d. vakarą nušautas „Tulpinių“ grupuotės. Buvo trisdešimties metų amžiaus, vedęs, turėjo tris vaikus.

Dėl tuo metu dažnai šaudomų šventinių fejerverkų aplinkiniai gyventojai į šūvius dėmesio neatkreipė, tačiau žinia apie nužudytą prokurorą prilygo sprogimui. Teigiama, kad būtent tomis dienomis šalyje įvyko lūžis ir ėme keistis pareigūnų požiūris į tai, kaip turi būti tiriami organizuotų gaujų vykdomi nusikaltimai. 1999 metų sausio 25 d. vakarą prasidėjęs ir kelerius metus trukęs tyrimas galiausiai į teismo suolus susodino vienos žiauriausių Lietuvos nusikalstamų gaujų lyderius. 

Tėvas - choro dirigentas ir pedagogas Fabijonas Sereika (1938-2005)

Palaidotas Klaipėdoje, Joniškės kapinėse.

## Apdovanojimai
* 2004 m. atidengta memorialinė lenta 
* 2009 m. Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro didysis kryžius

## Šaltiniai
Kahal Pečas

**Kahal Pečas** () – senovės majų miesto liekanos vakarų Belize, Kajo rajone, netoli San Ignasijo miesto bei Makalio ir Mopano upių santakos. Miesto pavadinimas majų kalba reiškia „erkių vieta“, tačiau senasis miesto vardas nėra žinomas.

Kahal Pečas gyvenamas bent nuo XIII a. pr. m. e. (viduriniojo ikiklasikinio laikotarpio) ir yra viena seniausių žinoma gyvenviečių Belizo teritorijoje. Miestas dėl nežinomų priežasčių apleistas IX a. Iki šių dienų išliko 34 statiniai. Didžiausia Kahal Pečo šventykla siekia 25 m aukštį.


Image:Cahal Pech Belize.jpg|Centriniai rūmai
Image:Cahal Pech Belize - vaulted passage.jpg|Praėjimas
Image:Cahal Pech Belize - ball court.jpg|Žaidimo kamuoliu laukas
Korosal Taunas

**Korosal Taunas** () – miestas šiaurės Belize, Četumalio įlankos pakrantėje, netoli Meksikos sienos. Korosalio rajono administracinis centras. Keliai į Četumalį ir Orendž Volką, yra nedidelis oro uostas. Veikia ligoninė, stadionas, keletas mokyklų ir bažnyčių. Dauguma miesto gyventojų – metisai.

## Istorija

Korosal Taunas įkurtas 1848 m. Jukatano indėnų sukilimo metu, metisų pabėgėlių. Miestas įkurtas senovės majų miesto, dabar vadinamo Santa Rita, vietoje. Netoliese yra kitas majų miestas Serosas.
Četumalio įlanka

**Četumalio įlanka** () – Karibų jūros įlanka ties pietiniais Jukatano pusiasalio krantais. Ribojasi su šiaurės Belizu ir Meksikos valstija Kintana Roo. Nuo jūros įlanką skiria pusiasalis ir Ambergriso Sala. Įlanka labai sekli, pakrantės žemos, jose daug druskingų ežerėlių ir užutėkių. Četumalio įlankoje yra Tamalkabo sala. Svarbiausia įtekanti upė – Hondas.

Ties Škalaku įlanka sujungta su Karibų jūra Saragosos kanalu. Prie Četumalio įlankos įsikūrę Četumalio (Meksika) ir Korosal Tauno (Belizas) miestai.

Įlankoje gyvena kitur nykstantys lamantinai.
Škalakas

**Škalakas** () – gyvenvietė pietryčių Meksikoje, Kintana Roo valstijoje, siaurame pusiasalyje tarp Karibų jūros ir Četumalio įlankos, užsibaigiančiame Škalako kyšuliu. Šis pusiasalis priklauso Mezoamerikos barjerinių rifų sistemai. Ties Škalaku pusiasalį kerta Saragosos kanalas. Seniau Škalakas buvo pasiekiamas keltu iš Četumalio, bet dabar čia atvykti galima tik keliu iš Mahahualio. Verčiamasi turizmu, apylinkės garsėja savo nepaliesta gamta.

## Istorija

Vietovė gyvenama majų nuo prieškolumbinių laikų. 1900 m. Meksikos armija čia įsteigė karinį postą. Čia įkurta pirmoji Meksikos laivų statykla Karibų jūros pakrantėje. Vėliau suklestėjo prekyba kokosais. 1950 m. Škalaką nusiaubė uraganas Džanet.

## Klimatas
Regione vyrauja tropinis musoninis klimatas. Vidutinė metinė temperatūra yra 25 °C. Šilčiausias mėnuo – rugpjūtis, kai vidutinė temperatūra siekia 28 °C, šalčiausias – sausio mėnuo (24 °C). Vidutinis metinis kritulių kiekis – 2 353 mm. Lietingiausias mėnuo yra spalis, kai vidutiniškai iškrenta 317 mm kritulių, o sausiausias – balandis, iškrenta 46 mm kritulių.

## Šaltiniai
Niu (upė)

**Niu** (,  – „naujoji upė“) – upė šiauriniame Belize, Orendž Volko ir Korosalio rajonuose. Tai ilgiausia upė, tekanti vien Belizo teritorija. Prasideda aukštumose šalies centrinėje dalyje, teka į šiaurę, šiaurės rytus. Įteka į Karibų jūros Četumalio įlanką ties senovės majų miestu Serosu, į pietus nuo Korosal Tauno.

Upės slėnyje yra Niu lagūna – didžiausias gėlavandenis telkinys šalyje. Intakų turi nedaug, lėtai meandruoja, žemupyje veikiama jūros potvynių ir atoslūgių. Minimalus debitas – 1,4 m³/s. Potvynių metu vandens lygis pakyla 4 m. Prie Niu įsikūręs majų miestas Lamanajus ir dabartinis miestas Orendž Volk Taunas.

## Šaltiniai
Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Airijos karalystė

**Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystė** () – valstybė Britų salose, egzistavusi 1801–1922 m. Valstybė formaliai buvo sudaryta sujungus Didžiosios Britanijos Karalystę (sudarytą sujungus Anglijos ir Škotijos karalystes) bei Airijos Karalystę. Airijos Karalystė buvo valdoma Jungtinės Karalystės parlamento per Dublino pilies administraciją.

Po dalinės Airijos nepriklausomybės paskelbimo 1922 m. gruodžio 6 d. ėmė galioti 1921 m. Anglijos–Airijos sutartis, ir nuo tada buvo naudotas senasis pavadinimas, kuris 1927 m. buvo pakeistas į *[[Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė]]*. Dabartinė Didžiosios Britanijos valstybė yra tiesioginis Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Airijos Karalystės tęsinys, nors su mažesne teritorija.

## Sąjungos skilimas

1919 m. ''Sinn Féin'' partijos nariai, išrinkti į Vestminsterį, sudarė nepriklausomą Airijos parlamentą Dubline. 1919–1921 m. vyko Airijos nepriklausomybės karas. 1921 m. Airija Didžiosios Britanijos vyriausybės aktu (*Government of Ireland Act 1920*) buvo padalinta į du autonomiškus regionus – Šiaurės Airija ir Pietų Airija.

1922 m. gruodžio 6 d., metai po to, kai buvo pasirašyta Anglijos–Airijos sutartis, visa Airijos sala atsiskyrė nuo Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Airijos karalystės ir sudarė naują dominiją – Airijos Laisvąją Valstybę. Tačiau Šiaurės Airija, kaip ir buvo tikimasi, beveik išsyk pasinaudojo savo teise, gauta pagal Anglijos–Airijos sutartį, išstoti iš Airijos Laisvosios Valstybės ir prisijungti prie Didžiosios Britanijos. Siena tarp Šiaurės Airijos ir likusios Airijos tapo valstybės siena.
Serosas

**Serosas** ( – „kalvos“) – senovės majų archeologinė vietovė šiaurės Belize, Korosalio rajone, Četumalio įlankos pakrantėje, prie Niu upės žiočių.

Miestas gyvavo vėlyvuoju ikiklasikiniu laikotarpiu, maždaug tarp 330 m. pr. m. e. ir 100 m. m. e. Jo gyventojai vertėsi daugiausia žvejyba, nors įrengtos irigacinės sistemos leido vystyti ir žemės ūkį.

Iki šių dienų Serose yra išlikę 7 dideli statiniai. Tai keletas masyvių piramidžių, įrengtų pakrantės šlaituose bei žaidimo kamuoliu laukas. Sienos dekoruotos stuko reljefais, iš jų sudarytas maskaronas, vaizduojantis majų dievybes. Rasta majų inskripcijų.
Dangriga

**Dangriga** () – miestas rytų Belize, Karibų jūros pakrantėje, prie Stan Kryko upės žiočių. Stan Kryko rajono administracinis centras. Tai didžiausias miestas pietinėje Belizo dalyje. Yra oro uostas, keliai į Belmopaną, La Demokrasiją, Punta Gordą. Veikia ligoninė. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu, žvejyba. Dauguma miesto gyventojų – garifūnai.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta XVIII a. garifūnų, atsikėlusių iš Hondūro. Miestas pavadintas ***Stan Kryk Taunu*** (*Stann Creek Town*) ir ilgą laiką buvo antras pagal dydį šalyje po Belizo miesto (vėliau jį aplenkė Orendž Volk Taunas). Apie 1980 m. miestas pervadintas garifūnišku pavadinimu Dangriga („stovintys vandenys“).

## Sportas
* Wagiya FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Išnašos
Vuoksa (ežeras)

**Vuoksa** (, ) – ežeras Rusijoje, Leningrado srities šiaurės vakaruose, Karelijos sąsmaukoje, Priozersko rajone, tuoj į pietvakarius nuo Priozersko. Ežero duburys ledyninės kilmės. Kranto linija labai vingiuota. Krantai daug kur granitiniai, statūs, įlankų galai žemi, pelkėti. Ežeru prateka Vuoksos upė.

Ežere yra daugybė salų, kurios iš viso užima 15 km² plotą. Centrinėje dalyje yra didžiausia sala – Elnių (*Олений*). Didžiąją jos dalį dengia miškas, ji pasiekiama keltu. Kitos didesnės salos: Nikitino, Uolingoji, Lokių, Šviesioji, Kalvotoji, Uvodė, Didžioji Vidurinioji, Stebuklingoji.

Prie Vuoksos ežero įsikūręs Priozersko miestas, Siniovo, Gorų ir kt. gyvenvietės, turistinė bazė „Jarkojė“.

Nuo XX a. vid. ežeru kursuodavo kateris (iš Priozersko į Jarkojė, Elnių salą ir kt.), vėliau plaukiojo du mažieji garlaiviai M-90. XX a. pab. liko vienas, bet 1996 m. įstrigo tarp uolų. Dabar kitas laivas plaukioja maršrutu Priozerskas-Jarkojė.

Ežeras ir su Ladoga jį jungianti Vuoksos upės dalis minima dar Naugardo metraščiuose. Ten ežeras vadinamas Uzerva (iš karelų k. – „naujas ežeras“). Vėliau suomiams išstūmus karelus, ežeras pradėtas vadinti Usijarviu (*Uusijärvi*). Dabartinis pavadinimas suteiktas XX a. vid.


Image:Lake Vuoksa 4.jpg|Granitinė ežero pakrantė
Image:Lake Vuoksa 2.jpg|Rudeniškas peizažas 
Image:Лодочная станция в Приозерске.jpg|Priozersko prieplauka
Miguel Torres

**Miguel Torres, S.A.** – didžiausia Ispanijos bendrovė gaminanti ir pardavinėjanti vyną bei brendį. „Miguel Torres“ buvo įkurta 1870 m. Katalonijoje. Milžiniškam tarptautiniam šeimos verslui vadovauja Miguelis A. Torresas.

Miguelis, jo brolis, dabar jau pensininkas Juanas Maria ir šeimos vynuogynus Kalifornijoje valdanti sesuo Marimar – pirmoji Torresų karta, kuriai nebeteko kovoti su globaliomis verslą naikinančiomis negandomis: pilietiniais ir pasauliniais karais, režimais. Jiems pavyko stipriai išplėsti vynuogynų plotus pačioje Ispanijoje, įsigyti vynuogynų Čilėje ir JAV, padidinti pardavimą ir padaryti „Torres“ visame pasaulyje gerai žinomu prekės ženklu.

Išskirtinės kokybės vynuogių laukai nuo seno yra Torresų šeimos ekologiško ūkininkavimo pavyzdys – vynuogės čia iki šiol skinamos tik rankomis, daugumą kitų ūkio darbų taip pat atlieka žmonės, o ne mašinos.

## Nuorodos
* „Miguel Torres“ Svetainė

## Šaltiniai
Kovotojų už Lietuvą sąjunga

**Kovotojų už Lietuvą sąjunga** – 2011 m. įkurta Lietuvos politinė partija, reorganizavus Lietuvos laisvės sąjungą. Paskutinis pirmininkas – Stanislovas Tomas. Likviduota 2022 metais.

2019-01-05 vykusiame kongrese partija pasiskelbė eurofederalistine. Programiniu punktu įtraukė Lietuvos suvereniteto panaikinimą ir vieningos valstybės – Europos Sąjungos – sukūrimą.

## Istorija
Partija pavadinimu **Lietuvos prezidento sąjunga** (LPS) įkurta 2011 m. rugpjūčio 6 d., reorganizavus Lietuvos laisvės sąjungą. Pirmininke paskirta buvusio prezidento A. Brazausko žmona Kristina Brazauskienė, jos pavaduotoju – Vytautas Šustauskas.

Praėjus vos trims mėnesiams iš partijos nusprendė pasitraukti pati pirmininkė Kristina Brazauskienė, partija pervadinta Kovotojų už Lietuvą sąjunga, pirmininku išrinktas 3 mėnesius pavaduotojo pareigas ėjęs Vytautas Šustauskas.

2022 m. birželio 21 d. Registrų centro sprendimu likviduota dėl nepateikto partijos narių sąrašo.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Politologas Lauras Bielinis: Kristinos Brazauskienės vadovaujama Prezidento sąjunga – gera proga humoro mėgėjams pasijuokti
* Lietuvos laisvės sąjunga tapo Lietuvos prezidento sąjunga, jos pirmininke išrinkta Kristina Brazauskienė
* Naujoji Lietuvos prezidento sąjungos lyderė K.Brazauskienė: ginsime paprastų žmonių interesus