open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandras Liubomirskis

**Aleksandras Dominykas Liubomirskis** (, 1693–1720) – lenkų aristokratas ir kunigaikštis, 6-sis Ostrogiškių ordinatas (1709–1720 m.), Sandomiežo, Zatoro, Ryko seniūnas.

## Biografija

Vyresnysis kunigaikščio Juozapo Karolio Liubomirskio (1638–1702), didžiojo karūnos maršalkos, ir kunigaikštienės Teofilės Liudvikos Zaslavskės (1654–1709), Ostrogiškių ordinacijos valdytojos, sūnus.

1709 metais po savo motinos mirties Aleksandras Dominykas Liubomirskis paveldėjo plačią Ostrogiškių ordinaciją Ukrainoje. Taip pat jam priklausė Sandomiro, Zatoro, Rysko seniūnijos.

Nebuvo vedęs ir neturėjo palikuonių.

1720 metais po bevaikio Aleksandro Liubomirskio mirties Ostrogiškių ordinacija perėjo Povilui Karoliui Sanguškai, vedusiam jo seserį Marianą Liubomirską.
## Nuorodos
Romuald Jakub Weksler-Waszkinel

**Romuald Jakub Veksler-Vaškinel** (1943 m. vasario 28 d. Švenčionyse, Trečiasis Reichas) – Lietuvos žydų kilmės Lenkijos kunigas, filosofas.

## Biografija

Gimė 1943 m. vasario 28 d. Švenčionių gete Jakubo ir Batios Vekslerių šeimoje. Prieš geto likvidaciją tėvai perdavė jį auginti vietos gyventojams Petrui ir Emilijai Vaškineliams, kurie jį pakrikštijo katalikų bažnyčioje. Po karo šeima išsikraustė gyventi į Paslenką. Baigė Olštyno kunigų seminariją, įšventintas į kunigus 1966 m. birželio 19 dieną. 1968–1971 m. studijavo filosofiją Liublino universitete. Specializavosi krikščionių-judėjų santykiuose ir prancūzų filosofijoje. Priklauso Lenkijos filosofų draugijai ir yra žydų studijų bendrijos narys. 1995 m. rugsėjo 1 d. R. Vaškinelio įtėviams Petrui ir Emilijai Vaškineliams po mirties buvo suteikti Pasaulio tautų teisuolių vardai.

## Šaltiniai
Tibeto mandala

**Tibeto mandala** – knygų apie Tibetą trilogija, pirmą kartą išleista 2004 m. Autorė – Jurga Ivanauskaitė. „Tibeto mandalą“ sudaro trys knygos – „Ištremtas Tibetas“ (išleista 1996 m.), „Kelionė į Šambalą“ (išleista 1997 m.) ir „Prarasta Pažadėtoji Žemė“ (išleista 1999 m.). Trilogija perleista 2006 m. ir 2010 m.

Knygoje gausu enciklopedinės informacijos apie Tibetą, jo istoriją, Tibeto budizmą, Ladaką, Nepalą. Faktinė informacija paįvairinama autorės subjektyvių patirčių minėtuose kraštuose aprašymais. Tai pirmoji lietuviška knyga apie Tibeto kultūrą.

Knygos gale pateikiamas budistinių terminų (iš sanskrito, tibetiečių kalbų) žodynėlis.

Atskiros trilogijos dalys verstos į latvių, rusų kalbas.

## Nuorodos
* Knygos ištraukos 
* AMŽINASIS TIBETAS: Tibeto mandala
* Vakarietės patirtys Jurgos Ivanauskaitės kelionių knygose

## Trilogijos dalių leidimai kitomis kalbomis

Image:istremtastibetaslatviu.jpg|„Ištremtas Tibetas“ latvių k.
Image:sambalalatviu.jpg|„Kelionė į Šambalą“ latvių k.
Image:pazadetojilatviu.jpg|„Prarasta Pažadėtoji Žemė“ latvių k.
Image:sambalarusu.jpg|„Kelionė į Šambalą“ rusų k.
Šelechovas

**Šelechovas** () – miestas Rusijoje, Irkutsko srityje, 18 km į pietus nuo Irkutsko centro (jo priemiestis), įsikūręs Irkuto slėnyje (prie intako Olchos); rajono centras. Pro miestą eina Baikalo plentas ir Transsibiro geležinkelis. Veikia aliuminio lydimo kombinatas, taip mašinų gamybos ir metalo apdirbimo (kabelių, remonto), statybinių medžiagų, medienos apdirbimo pramonė. Yra kultūros namai, teatras.

## Istorija

Šelechovas įkurtas 1953 m., pradėjus aliuminio gamyklos statybą. Pavadintas XVIII a. rusų keliautojo Grigorijaus Šelichovo garbei. 1962 m. suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Tauragnų koplyčia

**Tauragnų koplyčia** stovi Utenos rajone, Tauragnų kapinėse, esančiose rytinėje miestelio dalyje, prie kelio , už 0,3 km nuo Tauragnų Šv. Jurgio bažnyčios.

Tauragnuose kapinių koplyčia apie porą metų, 1967–1969 m., tarnavo tikintiesiems maldos namais, kol buvo statoma naujoji bažnyčia vietoje sudegusios laikinos bažnyčios, įrengtos parapijos namuose. Be to, buvo ruošiamasi ir projektuojama šią koplyčią padidinti, paversti bažnyčia.

Šiuo metu koplyčia nenaudojama. Statinio ilgis 8 m, plotis 6 m, aukštis 4 m. Ant stogo galų iškelti seni ornamentuoti kryžiai.

## Istorija

1944 m. liepos 9 d. vokiečiams iš lėktuvo padegus bažnyčią, išliko klebonija, netoli jos – parapijos salė, kurioje buvo skubiai įrengta laikina bažnyčia. Trečią dieną po bažnyčios gaisro čia iškeltas apdegęs bažnyčios kryžius, iš kapų koplyčios atneštas altorius. 1967 m. balandžio 30 d. laikina bažnyčia sudegė.

Parapijiečiai kreipėsi į atvykusį Religinių kultų įgaliotinį Justą Rugienį, kad būtų leista pastatyti naują bažnyčią. Jis pažadėjo leisti ir patarė laikinai persikelti į kapinėse esančią nenaudojamą koplyčią. Jos akmeninės sienos buvo sutrūkinėję tiek, kad per plyšius galėjo landžioti žvirbliai. Į šią koplyčią buvo atneštas Švč. Sakramentas ir įdėtas į medinį, pastatytą galu *čemodanėlį* (kareivišką). Jis buvo pavadintas tabernakuliu. Skubiai buvo pastatytas altorėlis ir sekančią dieną čia kan. A. Misevičius pradėjo pamaldas.

Iš Šeimaties kaimo kilęs, Vilniuje dirbantis inžinierius St. Šinkūnas sutiko paruošti projektą naujai bažnyčiai, kurią tikintiesiems leido statyti prie kapinių koplyčios. Kai projektą pamatė J. Rugienis, jis pasakė, jog apie didelės bažnyčios statybą negali būti jokios kalbos – galima projektuoti tik Tauragnų kapinių koplyčios priestatą, ne didesnį nei 100 kvadratinių metrų. Vėliau rajono pareigūnai pasipriešino žodiniam leidimui kapinėse statyti priestatą prie koplyčios, nors ir buvo jau nukelta keletas senų paminklų – taip paruošta aikštelė koplyčios priestatui. Kleboną ir bažnytinio komiteto pirmininką apkaltino savavališku kapinių žalojimu. Galiausiai po 2 metų valdžia leido pastatyti kitą bažnyčią iš Priepalės kaime pirkto namo.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tauragnų parapija 
* Utenos krašto enciklopedija apie Tauragnų bažnyčios atstatymą
* Tauragnų kapinių koplyčia nuotraukose (''miestai.net'')
Eskaldesas-Engordanis

**Eskaldesas-Engordanis** () – gyvenvietė Andoros pietuose, sutampanti su Eskaldeso-Engordanio parapija. Sudaryta sujungus Les Eskaldesą ir Engordanį, taip pat prijungus mažesnes gyvenvietes.
Voyage (albumas)

**„Voyage“** – ketvirtasis grupės „Pieno lazeriai“ albumas, pirmasis studijinis albumas. Visi albumo kūriniai, išskyrus „Comfort“ bei „My Mood“, yra perkurti iš pirmųjų trijų grupės albumų. Alternatyviuose muzikos apdovanojimuose A.LT apdovanotas kaip geriausias 2005 m. albumas.

## Kūriniai

## Personalas
* Eglė Jauncemaitė – vokalas (1, 3, 5, 6, 9, 11), kompozicija (1, 11)
* Justė Arlauskaitė – vokalas (2, 4, 7)
* Vytis Smolskas – klavišiniai (1-4, 7, 10-12)
* Rafailas Karpis – fleita (7, 12), vokalas (2)
* Rokas Domereckas – ritmika ir garsai (2, 5, 7, 8, 10-12), vokalas (10)
* Andrius Maigys – vokalas (6, 9)
* Andrius Šarapovas – kompozicija ir prodiusavimas (visos dainos)

Kūrinyje „Never Fall“ panaudotos iškarpos iš Charles Aznavour dainos „Ay! Mourir Pour Toi“. „Tai Chi“ plokštelių sukimą () atliko „2Fresh“.

## Albumo dizainas

Albumo dizainui įtaką padarė Viktoro Cholino sukurtos Vilniaus darželio „Čiauškutis“ žaidimų aikštelės architektūra: albumo viršelyje matomi šios žaidimų aikštelės mozaikų motyvai, taip pat grupės fotosesijos, surengtos darželyje, nuotraukų fragmentai.

## Nuorodos
* Albumo fotosesija
20 eurų banknotas

**Dvidešimties eurų banknotas** (**20 €** arba **20 Eur**, užsienyje – *€20*) – trečias euro popierinis pinigas po penkių eurų banknoto. Jis naudojamas nuo euro įvedimo (grynaisiais pinigais) 2002 m. Banknotas naudojamas 23 šalyse, kur tai yra vienintelė valiuta (apie 338 milijonai žmonių).

Ši kupiūra yra trečia pagal matmenų dydį (133×72 mm), o jos pagrindinė spalva – mėlyna. Banknotuose vaizduojamos gotikos stiliaus tiltai ir arkos (XIII–XIV a.).

Dvidešimties eurų kupiūros turi sudėtingus apsaugos požymius, kurie įrodo autentiškumą (pavyzdžiui: vandens ženklai, nematomas rašalas, hologramos ir mikrotekstas).

2015 m. vasario 25 d. buvo pristatyta naujoji „Europos“ banknotų serija, kuri apyvartoje pasirodė 2015 m. lapkričio 25 d.

## Apyvarta
2018 m. sausio mėn. Euro zonoje cirkuliavo apie 3 592 671 828 vnt. 20 eurų banknotų. Jų vertė buvo apie 71 853 436 56 Eur. Europos centrinis bankas atidžiai stebi ir skaičiuoja euro zonoje esančius banknotus. Sklandi banknotų cirkuliacija ir lengvas naudojimas yra vienas iš eurosistemos tikslų.

## Šaltiniai
50 eurų banknotas

**Penkiasdešimties eurų banknotas** (**50 €** arba **50 Eur**, užsienyje – *€50*) – ketvirtas euro popierinis pinigas po penkių eurų banknoto. Jis naudojamas nuo euro įvedimo (grynaisiais pinigais) 2002 m. Banknotas naudojamas 23 šalyse, kur tai yra vienintelė valiuta (apie 338 milijonai žmonių).

Ši kupiūra yra ketvirta pagal matmenų dydį (140×77 mm), o jos pagrindinė spalva – oranžinė.
Penkiasdešimties eurų kupiūros turi sudėtingus apsaugos požymius, kurie įrodo autentiškumą (pavyzdžiui: vandens ženklai, nematomas rašalas, hologramos ir mikrotekstas).

50 eurų nominalo banknotai yra labiausiai naudojami iš visų eurų banknotų nominalų. Apyvartoje jų yra per 9 milijardus, jie sudaro 46 % visų eurų banknotų.

2017 m. balandžio 4 d. į apyvartą išleistas naujasis 50 eurų banknotas – ketvirtas iš serijos „Europa“.

## Šaltiniai
Nuo Aguonų kalvos viršūnės

**Nuo Aguonų kalvos viršūnės** (; ) – 2011 m. japonų animacinis draminis filmas, režisuotas Goro Mijadzakio. Scenarijų filmui parašė Hajao Mijadzakis ir Keiko Niva, išleido studija „Studio Ghibli“. Filmas sukurtas 1980 m. to paties pavadinimo manga komiksų, iliustruotų Čidzuru Takahašio ir parašytų Tecuro Sajamos, motyvais.

Veiksmas vyksta 1963 m. Jokohamoje, Japonijoje, pasakojama aukštojoje mokykloje besimokančios mergaitės Umi Macudzaki, gyvenančios *Coquelicot Manor* pensione, istorija. Kai Umi sutinka Šuną Kadzamą, mokyklos laikraščio klubo narį, jiedu nusprendžia išvalyti apšiurusio mokyklos klubo namelį *Quartier Latin*. Tačiau Tokumaru, vietinės aukštosios mokyklos pirmininkas ir verslininkas, ketina nugriauti pastatą ir vietoje jo statyti naują, tad Umi, Šunas ir prie jų prisidėjęs Širo Midzunuma turi įtikinti jį tai persvarstyti.

„Nuo Aguonų kalvos viršūnės“ premjera Japonijoje įvyko 2011 m. liepos 16 d. Šiaurės Amerikoje filmas kino ekranuose pasirodė 2013 m. kovo 15 d.

## Siužetas

1963 metai. Pasakojama mergaitės Umi Macudzaki, gyvenančios triukšmingame pajūrio miestelyje įsikūrusiame pensione, istorija. Japonija pamažu skinasi kelią po Antrojo pasaulinio karo ir tikisi surengti 1964 m. olimpines žaidynes.

Umi yra vyriausia atžala glaudžioje šeimoje. Jos tėtis dingo Korėjos karo metu, o mama būdama profesorė nuolatos keliauja, tad mergaitei tenka rūpintis namo ruošos darbais. Umi nepraranda vilties, jog jos tėtis dar gali būti gyvas, todėl kasdien iškelia pora signalinių vėliavų savo namo, stovinčio ant kalvos prie uosto įlankos, kiemelyje, tikėdamasi, kad jis pamatys atplaukdamas iš jūros.

Šios mergaitės klasėje mokosi vaikinas vardu Šunas, kuris su kitais mokiniais priešinasi mokyklos klubo patalpų, menančių Meidži erą, nugriovimui. Jie organizuoja protestą, kurio metu Umi ir Šunas suartėja. Visa tai prasideda paprasta draugyste, kuri pradeda vis labiau gilėti. Tačiau viskas pasikeičia, kai Šunas pradeda tyrinėti savo tikrąją praeitį, kuri grasina judviejų išsiskyrimu.

## Apdovanojimai ir įvertinimas
Filmas susilaukė teigiamų atsiliepimų iš daugelio kino kritikų. „Metacritic“ tinklalapio suvestinės duomenimis, filmas įvertintas 71 balu iš 100, o „Rotten Tomatoes“ – 83 %. Visame pasaulyje filmas „Nuo Aguonų kalvos viršūnės“ surinko 61 mln. JAV dolerių pajamų.

2012 m. Japonijos kino akademijos apdovanojimuose pelnė metų animacijos apdovanojimą.

## Išnašos
Friends (grupė)

**Friends** buvo švedų *[[dansband]]* arba pop grupė, susiformavusi 1999 metais ir ją sudarė Stefan Brunzell, Tony Haglund, Kristian Hermanson, Nina Inhammar, Kim Kärnfalk ir Peter Strandberg.

2000 metais Friends dalyvavo šalies atrankoje *Melodifestivalen 2000* su daina „När jag tänker på i morgon“, kuri užėmė antrąją vietą. Kitais metais atrankoje su daina „Lyssna till ditt hjärta“ užėmė pirmą vietą. Taip grupė buvo išrinkta atstovauti Švedijai 2001 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje, kur Švedija užėmė penktą vietą. Prieš Eurovizijos rezultatus, Švedijos delegacija buvo priversta mokėti autorinius atlyginimus 1996 m. Eurovizijoje dalyvavusios Belgijos atstovės Lisa del Bo dainos „Liefde is een kaartspel“ autoriams, todėl daina buvo pripažinta plagiatu. 2002 metais trečią kartą dalyvavo *Melodifestivalen*, tačiau su kūriniu „The One That You Need“ nacionaliniame finale užėmė aštuntą vietą.

Grupė iširo 2002 metais, narės Nina Inhammar ir Kim Kärnfalk subūrė duetą Nina & Kim, kuris gyvavo iki 2006 m., vėliau Kärnfalk tęsė solinę karjerą.

## Diskografija

### Albumai
* *Friends på turné* (1999)
* *Blickar som tänder* (2000)
* *Listen to Your Heartbeat* (2001)
* *Dance With Me* (2002)
* *Best of Friends* (2003)

### Singlai
* *Vi behöver varann* / *Hennes ögon*
* *Vad jag än säger dig* / *Friends*
* *Lyssna till ditt hjärta*

## Nuorodos
* Daina ''Listen To Your Heartbeat''

|-
Tik vakar

**Tik vakar** (; ) – 1991 m. japonų animacinis draminis filmas, režisuotas Isao Takahatos. Filmas paremtas to paties pavadinimo manga komiksų, sukurtų Hotaru Okamoto ir Yuko Tone, motyvais. Filmas pastatytas studijoje „Studio Ghibli“.

Filmo veiksmas keliauja tarp praeities ir dabarties, pasakojama moters vardu Taeko istorija.

„Tik vakar“ sulaukė gerų atsiliepimų iš kritikų, tinklalapyje Rotten Tomatoes įvertintas 100 %. Leidimo metais filmas buvo pelningiausias Japonijos filmas, uždirbęs 1,87 mlrd. jenų.

## Siužetas

Pasakojama apie Taeko, 27-erių metų vienišą moterį, gyvenančią ir dirbančią Tokijuje. Ji jaučiasi pavargusi nuo kasdienės rutinos ir nori permainų. Staiga ją užplūsta praeities prisiminimai, nunešę ją į 1966-uosius, jos mokyklos laikus, kuomet ji buvo jauna ir pilna vilties.

Taeko išvyksta į kaimą Jamagatos prefektūroje aplankyti savo sesers ir svainio. Tenai ji pagelbėja šeimos, besiverčiančios pigmentų lūpų dažams iš dažinio dygmino gamyboje, ūkyje. Takeo susipažįsta su patraukliu jaunu ūkininku, kuris yra jos svainio pusbrolis. Ją kaipmat sužavi jo darbštumas.

Susidėliojusi savo prisiminimus Taeko bando padaryti keletą svarbių sprendimų dėl savo ateities…

## Išnašos
Munšaras

**Munšaras** ( arba *Il-Munxar*) – gyvenvietė pietinėje Goco saloje, Maltoje, netoli Sanato. Turi savo savivaldybę. 1446 gyventojai (2013 m. duomenys). Ribojasi su Fontanos, Kercemo, Sanato ir Šeukidžos savivaldybėmis.

Munšare yra barokinė bažnyčia, statyta iš maltietiško akmens, skirta Apaštalui Pauliui. Pradėta statyti 1914 m., baigta 1921 m. vasario 19 d. Pašventinta 1925 m. spalio 18 d. 1957 m. gruodžio 12 d. tapo parapijos bažnyčia.
Virintos ąžuolas

**Virintos ąžuolas** – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Molėtų rajone, Alantos seniūnijoje, Utenos miškų urėdijos Videniškių girininkijos (794 kv., 30 skl.) teritorijoje. Paminklinis medis ošia apie 1,5 km į rytus nuo Klabinių kaimo, netoli Virintos upės, yra Virintos valstybiniame hidrografiniame draustinyje. Paskelbtas valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu 1960 m. rugsėjo 1 d.

Yra pasiekiamas iš kelio , pakeliui pravažiuojant Janonių šaltinį. Toliau, ties Klabinių fermų pastatais įrengta kelio nuoroda, link objekto veda keliukas tarp dirbamų laukų. Ąžuolas stūkso netoli didelės sodybos, ant upės šlaito, lapuočių medžių ir krūmų pakraštyje. Medžiui stabilumą suteikia kamieno pagrinde susiformavęs nutįsęs šaknų skydas.

## Duomenys

* Medžio rūšis: paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*)
* Aukštis: 19,5 m
* Kamieno apimtis 1,3 m aukštyje: 5,20 m

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Spanxti

**„Spanxti“** – Lietuvos folkroko, ritualinės ambientinės muzikos grupė, įkurta 2001 m. Vilniuje. Pavadinimas senąja prūsų kalba reiškia „spingsi, žaižaruoja“
.

„Spanxti“ kūryba įsimena netradiciniais, gilios tematikos neofolkloriniais kūriniais, kur baltiškas mitologinis folkloras, linksmos latviškos gaidos susitinka su apeiginiais senųjų indoeuropiečių tautų tekstais. Grupės atliekamoje muzikoje gausu mitologinių įvaizdžių, pasaulio sukūrimo ir žūties motyvų, mirties ir karo tematikos. Pasak vokalistės Ingulos Rinkevičienės, jie vengia folkloro modifikavimo ir, jei kas nors prikuriama, tarkime, melodija sukuriama tik tada, kai išlikęs lietuvių liaudies dainos tekstas.

Grupė „Spanxti“ dalyvauja festivaliuose „Mėnuo Juodaragis“, „Kilkim žaibu“ ir kt., koncertuoja užsienyje.

## Istorija

Pradžioje grojo daugiausia roko stiliumi perdainuotas lietuvių liaudies dainas, sudarė rinkinius *Ryto Rasa Krito* ir *Karingo augo*. Vėliau iš aktyvios muzikinės veiklos pasitraukė. 2011 m. grupė „Spanxti“ sugrįžo su albumu **d<sup>h</sup>éǵ<sup>h</sup>ōm*, kuriame buvo atkurti senovės indoeuropiečių ritualiniai tekstai, skambantys Avestos, hetitų, senovės graikų, gotų, senovės vokiečių, prūsų kalbomis. Pats albumo pavadinimas rekonstruota indoeuropiečių prokalbe reiškia „Žemė“. 2012 m. išleistas albumas *Dievo žirgai, Laimės ratai*, kuriame giliais elektroniniais pasažais, ambientine nuotaika atliekamos lietuvių ir latvių liaudies dainos.

## Nariai
* Vytautas Rinkevičius
* Ingula Rinkevičienė
* Mindaugas Mikulėnas
* Žaneta Svobonaitė
* Mindaugas Šinkūnas
* Mārtiņš Viļums
* Benius Bučelis
(2014 m. duomenys)

## Diskografija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
*
Devizas (šūkis)

**Devizas (šūkis)** – frazė, žodis ar posakis, bendrai nusakantis socialinės grupės ar organizacijos motyvaciją ar intenciją. Šūkis gali būti nurodomas bet kuria kalba, tačiau dažniausiai būna lotynų kalbos šūkiai ir devizai. Vietinės vyriausybinės organizacijos naudoja vietinės kalbos šūkius.

Heraldikoje šūkis parašomas herbo apačioje, o Škotijoje tai daroma viršuje jo.

## Šaltiniai
Italijos karalystės vėliava

**Italijos karalystės vėliava** pradėta naudoti 1861 m. suvienijus Italiją ir sukūrus Italijos Karalystę. Vėliavos trys spalvos simbolizavo šalies kelią į piliečių laisvę ir demokratiją. Vėliavos viduryje vaizduojamas Savojų dinastijos herbas.

Pirmą kartą šią vėliavą panaudojo 1848 m. Sardinijos karalystės ir Pjedmonto kariuomenė kaip karo vėliavą.

## Šaltiniai
Klykių ąžuolas

**Klykių ąžuolas** – išskirtinio amžiaus ir išvaizdos ąžuolas, augantis Utenos rajone, Klykiuose, netoli kelio  (kelio nuorodų nėra). Medis galiūnas keroja vidury gyvenvietės, priešais vietos bendruomenės centrą. Paskelbtas valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu 2008 m. birželio 12 d.

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Naduras

**Naduras** ( arba *In-Nadur*) – gyvenvietė Goco saloje, Maltoje. 4520 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Gadžnsilemo, Kalos ir Šagros savivaldybėmis. Miesto pavadinimas kilęs iš arabiško žodžio *nadara*, reiškiančio „stebėtoją“.

## Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
Statybos darbai, dabartinės bažnyčios vietoje, buvo pradėti 1760 m. rugsėjo 28 d. Bažnyčią suprojektavo maltiečių architektas Giuseppe Bonnici (1707–1779). 1907 m. buvo rekonstruota.
Šeimaties Švč. Dievo Motinos Užtarėjos sentikių cerkvė

**Šeimaties sentikių cerkvė** – rusų sentikių maldos namai Utenos rajone, Tauragnų seniūnijoje, Šeimaties kaime, prie kelio .

Yra vietos sentikių bendruomenės (*Шаймотская староверческая религиозная община*) prižiūrimos kapinės. Maldykla medinė, stačiakampė.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Šeimaties sentikių religinė bendruomenė
* Lietuvos sentikių kultūros paveldas 
* Šeimaties cerkvė nuotraukose (''miestai.net'')
Umberto II

**Umberto II** (pilnas vardas **Umberto Nicola Tommaso Giovanni Maria di Savoia**, 1904 m. rugsėjo 15 d. – 1983 m. kovo 18 d.) buvo paskutinis, ketvirtasis Italijos Karalystės valdovas, paskutinis Savojų dinastijos atstovas.

## Biografija

Umberto II buvo vienintelis sūnus iš 5 trečiojo karaliaus Viktoro Emanuelio III vaikų. Baigė Turino karo akademiją. 1940 m. birželį vadovavo Italijos kariuomenei kare su Prancūzija. Siekdamas išlaikyti tinkamą monarchijos įvaizdį po Benito Mussolini režimo žlugimo Viktoras Emanuelis III perleido valdžią Umberto II. 1946 m. įvyko Italijos konstitucinis referendumas, kuris nulėmė monarchijos žlugimą, o po jo Umberto II gyveno savo likusį gyvenimą tremtyje Kaškaišo mieste Portugalijoje, vėliau Šveicarijoje.

Savo tremties metu Umberto II dažnai keliaudavo, ypač pas savo dukterį Meksikoje princesę Mariją Beatričę. 1983 m. Umberto II esant ligos patale, Italijos prezidentas Sandro Pertini prašė parlamento leisti buvusiam karaliui grįžti į savo šalį, tačiau to nebuvo padaryta ir Umberto II mirė Ženevoje. Niekas iš Italijos valdžios nedalyvavo buvusio karaliaus laidotuvėse.

## Šeima
Nuo 1930 m. buvo vedęs *Mariją Chosė iš Belgijos*, Belgijos karaliaus Alberto I dukterį. Sutuoktiniai turėjo tris dukteris ir sūnų:
* Marija Pija Savojietė (g. 1934) – pirmoje santuokoje Jugoslavijos princesė, princo Aleksandro žmona, antroje santuokoje – princesė Burbon Parmė, princo Mišelio žmona, turi keturis vaikus nuo pirmos santuokos:
** *Dmitrijus* (g. 1958) – nevedęs;
** *Michailas* (g. 1958) – nevedęs;
** *Sergejus* (g. 1963) – vedęs Eleonorą Redžineri;
** *Elena Olga* (g. 1963) – Tjrio Goberio žmona, trys vaikai;
* Viktoras Emanuilas (g. 1937) – pretendentas į Italijos sostą, vedęs Mariją Dori, turi vieną sūnų:
** Emanuilas Filibertas (g. 1972) – Venecijos ir Pjemonto princas, vedęs Klotildą Kuro, dvi dukterys;
* Marija Gabrielė (g. 1940) – Roberto Zelengerio žmona, turi vieną dukterį:
** *Marija Elžbieta* (g. 1972) – Oliverio Džansenso žmona, turi tris vaikus;
* Marija Beatrisė (g. 1943) – Luiso Rafaelio Reino-Korvalano ir Dilono žmona, turi tris vaikus:
** *Rafaelis Umberto* (1970–1994) – buvo vedęs Margaritą Tailer, viena duktė;
** *Patricio* (gimė ir mirė 1971);
** *Beatrisė* (g. 1973) – Arturo Pando ir Mardreto žmona, vienas sūnus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Italijos rasiniai įstatymai

**Italijos rasiniai įstatymai** () – įstatymų rinkinys, 1938-1943 m. galiojęs Italijos karalystėje, skatinęs rasinę diskriminaciją Italijoje. Šie įstatymai buvo nukreipti daugiausia prieš Italijos žydus bei Italijos kolonijų vietinius gyventojus. 

Pirmasis ir svarbiausias iš šių įstatymų buvo *Regio Decreto 17 Novembre 1938 Nr. 1728*. Jis ribojo pilietines žydų teises, draudė jų knygas, pašalino žydus iš viešųjų įstaigų ir aukštojo švietimo sistemos. Papildomi įstatymai atėmė žydų turtą, ribojo jų keliones ir, galų gale, nustatė jų vidinę tremtį (tas pats buvo numatyta politiniams kaliniams).

Prieš rasinių įstatymų paskelbimą sekė ilga kampanija spaudoje. 1938 m. liepos 14 d. buvo publikuotas „Rasės manifestas“, pseudomokslinis veikalas, kurio autoriai buvo fašistų mokslininkai ir jų šalininkai, palaikę tokias idėjas, kaip europiečių pranašumas, lyginant su kitomis rasėmis. Galutinis sprendimas dėl šių įstatymų buvo priimtas Didžiosios fašizmo tarybos naktį iš 1938 m. spalio 6 į spalio 7 d. Romoje, *Palazzo Venezia* rūmuose. Ne visi fašistai palaikė diskriminaciją. Pvz., provokiški ir antižydiški *Roberto Farinacci* ir *Giovanni Preziosi* energingai palaikė šiuos įstatymus, o, pvz., *[[Italo Balbo]]* griežtai bandė juos sustabdyti.  

1943 m. liepos 25 d. kritus Musolinio valdžiai Badoljo vyriausybė sustabdė šių įstatymų veikimą. Bet jie toliau veikė teritorijose, pavaldžiose Italijos socialinei respublikai, ir net buvo dar griežtesni.  

Dauguma paprastų italų nemėgo Italijos rasinių įstatymų. Šalyje žydai sudarė mažą mažumą, į šalį jie daugiausia pateko iš Iberijos šalių, iš kur buvo išvaryti XV a. pabaigoje. Per tą laiką jie giliai integravosi Italijos visuomenėje. Daugelis italų nebuvo susidūrę su žydais, Italijos visuomenė nebuvo susidūrusi su tokiu antisemitizmu, kuris buvo gana būdingas vokiečiakalbėms šalims, šiaurės ir rytų Europos šalims, kur jau senai gyveno daug žydų. 

Iki 1938 m. jokių rasinių įstatymų nebuvo. Viljamas Šireris savo knygoje „The Rise and Fall of the Third Reich“ („Trečiojo Reicho pakilimas ir žlugimas“) teigė, kad Musolinis rasinius įstatymus įvedė tik tam, kad įsiteiktų galingiems savo sąjungininkams vokiečiams, o ne todėl, kad patenkintų kokius nors antisemitinius italų jausmus. 

## Nuorodos

*
Nacionalinė fašistų partija

**Nacionalinė fašistų partija** (, sutr. **PNF**) – Italijos karalystės didžiausia partija pagal narių skaičių iki 1939 m. Buvo pasiekusi 6 milijonus partijos narių, o prasidėjus Antrajam pasauliniam karui ir Italijai įsivėlus į šį karą vadovaujant Benito Musoliniui partija neteko daugumos partijos narių, kurie prieštaravo karo pradėjimui su Vokietija prieš sąjungininkus.

Ši partija buvo pirmtakė Respublikonų fašistų partijai, kuri buvo įkurta 1943 m., kai fašistinė Italija buvo okupuota britų, ir Vokietijos įkurtoje marionetinėje valstybėje (Italijos socialinėje respublikoje) tapo pagrindinė valdančioji partija.

## Istorija
Įkurta Romoje 1921 m. lapkričio 9 d. Vienintelis partijos pirmininkas buvo Benito Mussolini, kuris įkūrė partiją remdamasis fašistinėmis ideologijomis. Po Pirmojo pasaulinio karo visose Europos valstybių visuomenėse kilo nacionalizmo idėjos, dauguma šalių turėjo organizacijas, kuriose buvo telkiamos pajėgos nuversti dabartines valdžias nuo posto, nuo to neatsiliko ir Italija, Musolinis sutelkė kariauną arba kitaip juodmarškinius, kurie turėjo jam padėti įsitvirtinti valdžioje. Žygiu į Romą pavadinęs Musolinis įsiveržė su savo šalininkais į Romą ir užgrobė valdžią tapdamas Italijos dučė. Dėl kai kurių demokratinių įstatų laikymosi jo partija ne iš karto turėjo visas parlamento nario vietas. Augant partijos populiarumui jau nuo 1924 m. fašistai turėjo 375 vietas iš 535 parlamente, o nuo 1929 m. partiečiai buvo galutinai įsitvirtinę Italijos parlamente surinkę 535 vietas ir 8 milijonus partijos šalininkų balsų.

1943 m. okupuota Didžiosios Britanijos fašistinė Italija tapo pretekstu Hitleriui įsiveržti į šiaurės Italiją ir įkurti marionetinę valstybę – Italijos socialinę respubliką ir tuo pačiu atkurti buvusią valdžią, t. y. Benito Mussolini perkelti į vienvaldžio valstybės vadovo postą (be karaliaus įsikišimo) ir atkurti partiją, kuri vadinosi naujai – Respublikonų fašistų partija, o pirmtakė *Nacionalinė fašistų partija* buvo panaikinta ir uždrausta pietų Italijoje valdant britams.

## Šaltiniai
Ramala

**Ramala** arba **Ramalachas** () – miestas Palestinoje, Vakarų Krante, 10 km į šiaurę nuo Jeruzalės; faktinė Palestinos valstybės sostinė. Svarbus finansinis, prekybinis centras. Veikia Džamalio Abdel Nasero mečetė, stačiatikių bažnyčia ir vienuolynas, graikų katalikų, liuteronų, anglikonų, koptų, baptistų bažnyčios. Taip pat yra kultūros centras, teatras, Arafato mauzoliejus.

## Istorija

Miesto pavadinimas semitų kalbomis reiškia „Dievo kalnas“ (*Ram+[[Allah]]*). Vietovė gyvenama nuo paleolito. Kaip ir kitur Palestinoje, čia kūrėsi vienos pirmųjų pasaulio gyvenviečių.

XII a. Ramaloje kryžiuočiai pastatė gynybinį bokštą (jo liekanos išlikę). Šiuolaikinę Ramalą XVI a. įkūrė krikščionys gasanidai. Nuo 1596 m. Ramala minima osmanų šaltiniuose. Miestas buvo svarbus krikščionybės centras regione, XIX a. čia pradėjo steigtis įvairių atšakų bažnyčios. XX a. vid. Vakarų Krantą užėmus Jordanijai, daug Ramalos gyventojų išvyko į JAV. 1967 m. okupuota Izraelio. Jesiras Arafatas Ramaloje įkūrė savo administraciją.


File:Una_strada_centrale_di_Ramallah.JPG|Gatvė Ramaloje
File:Mausoleo_Arafat_(Muqata,_Ramallah)_02.JPG|Arafato mauzoliejus
File:2010-08_Ramallah_07.jpg|Graikų katalikų bažnyčia
File:2010-08_Ramallah_15.jpg|Graikų stačiatikių bažnyčia
Italijos kolonijinė imperija

**Italijos kolonijinė imperija** () buvo sukurta, kuomet Italijos karalystė prisijungė prie kitų Europos valstybių ir pradėjo kurti savo kolonijas Afrikoje. Dabartinė Italija, kaip vieninga šalis, gyvavo tik nuo 1861 m. Iki to laiko kelis šimtus metų Prancūzija, Jungtinė Karalystė, Portugalija, Ispanija ir Nyderlandai plėtė savo užjūrio teritorijas. Viena iš vietų kolonizacijai tapo Afrikos žemynas.

I pasaulinio karo pradžioje, 1914 m., Italija užėmė Eritrėjos, Somalio, Libijos ir Egėjo salų teritorijas. Taip pat Italijai priklausė maža 46 hektarų teritorija tarp Kinijos ir Tiandzino. 1895–1896 m. Italija pralaimėjo karą su Etiopija, kuomet ši šalis gavo stiprią karinę paramą iš Rusijos ir Prancūzijos. Tačiau antrame Italijos-Etiopijos kare 1935–1936 m. italai sugebėjo užimti šią šalį. 1917 m. Italija užėmė Albaniją ir paskelbė savo teritorija, o 1918 m. tapo ir Dalmatijos teritorijos šeimininke. Antantės šalys privertė Italiją atiduoti didžiąją dalį Dalmatijos teritorijos, išskyrus Zadarą, naujai įsteigtai valstybei Jugoslavijai. 1920 m. Italija išvedė savo kariuomenę ir iš Albanijos.

1922 m. į valdžią atėjus Benito Mussolinio režimui, Italijos ekspansija vėl padažnėjo. II pasauliniame kare palaikiusi puikius ryšius su Vokietija Italija užėmė naujas teritorijas – Albaniją, dalį Graikijos, Kroatiją, Slovėniją ir dalį Egipto.

1936–1939 m. Italija buvo okupavusi Maljorkos salas, o 1941–1943 m. Italijai priklausė Juodkalnija ir Tunisas.

1943 m. pabaigoje visos Italijos imperinės svajonės žlugo, tais pačiais metais buvo nuversta ir fašistinė diktatūra. Tų metų Ašies pajėgoms pasidavus Tunise ir kitose pasaulio vietose privertė karalių Viktorą Emanuelį III suplanuoti B. Mussolini patraukimą nuo valdžios. Tuo tarpu Italijos užjūrio teritorijose Vokietijos kariuomenė įvykdė perversmus, perėmė jas ir tokiu būdu baigė Italijos valdymą.

1947 m. vasario 10 d. Italija su visomis karą laimėjusiomis valstybėmis pasirašė Italijos taikos susitarimą. Pagal jį Italija prarado visas kolonijines teritorijas.
Alytaus Dzūkija 2014–15 m. sezonas

**2014–2015 metų sezonas** – 3-asis Alytaus „Dzūkija“ krepšinio klubo sezonas. Komanda rungtyniavo **[[LKL]]** – pajėgiausiose šalies krepšinio pirmenybėse.

## Sezonas

## Komandos sudėties pokyčiai

### Išvyko

### Liko

### Atvyko

### Neįsitvirtino

### Pasiskolinti

### Paskolinti

## Rungtynės

## Statistika
**LKL** (Reguliarusis sezonas)

**LKL** (Atkrintamosios varžybos)

## Šaltiniai
Palestinos muchafazos

**[[Palestinos valstybė|Palestina]]** administraciškai suskirstyta į 16 muchafazų, iš kurių 5 yra Gazos ruože, o 11 – Vakarų Krante. Tiesa, ne visos muchafazų teritorijos tiesiogiai pavaldžios Palestinos valdžiai – Vakarų Krante visiška Palestinos kontrolė yra tik "A" teritorijose, kurios sudaro 3 % ploto. "B" teritorijose yra Palestinos kaimiškoji teritorija, kontroliuojama jungtinių Palestinos ir Izraelio saugumo pajėgų, o "C" teritorijose yra visiška Izraelio kontrolė, ten yra žydų gyvenviečių.

## Vakarų Krantas

## Gazos ruožas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Palestinian Territories: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Governorates of Palestine (Statoids.com)
Tubaso muchafaza

**Tubaso muchafaza** (, ) – Palestinos muchafaza, esanti Vakarų Kranto šiaurės rytuose. Administracinis centras – Tubasas.

## Administracinis suskirstymas

Muchafazos sudėtyje yra 23 gyvenvietės: 1 miestas, 2 savivaldybės, 6 kaimų tarybos, 1 kaimų spiečius, 1 pabėgėlių stovykla.

### Miestai
* Tubasas

### Savivaldybės

* Akaba
* Tamunas
Dženino muchafaza

**Dženino muchafaza** (, ) – Palestinos muchafaza, esanti Vakarų Kranto šiaurėje. Administracinis centras – Dženinas.

Tai yra vienintelė Palestinos muchafaza, kurioje didžioji dalis teritorijos yra valdoma palestiniečių. Paskutinės 4 žydų gyvenvietės panaikintos 2005 m.

## Administracinis suskirstymas

### Miestai
* Dženinas
* Kabatija

### Savivaldybės

* Adža
* Araba
* Burkinas
* Dahijat Saba al Khėjus
* Deir Abu Daifas
* Džaba
* Kafr Danas
* Kafr Rajus
* Meithalunas
* Silat al Haritija
* Silat ad Dhahras
* Jabadas
* Jamunas
* Zababdė

## Nuotraukos


File:مسجد_صلاح_الدين_في_بلدة_قباطية.jpg|Kabatijos miestas
|Kraštovaizdis ties Sanuro kaimu
File:Faqqua.jpg|Fakvos kaimas
File:Yabadforest.jpg|Miškas prie Jabado
Tulkarmo muchafaza

**Tulkarmo muchafaza** (, ) – Palestinos muchafaza, esanti Vakarų Kranto šiaurės vakaruose. Administracinis centras – Tulkarmas.

## Administracinis suskirstymas

Muchafazos sudėtyje yra 51 gyvenvietė (8 savivaldybės, 43 kaimai) ir 2 pabėgėlių stovyklos.

### Savivaldybės

* Anabta
* Atilas
* Bala
* Baka aš Šarkija
* Beit Lidas
* Deir al Gusunas
* Kafinas
* Tulkarmas

## Nuotraukos


File:KakunChurch.JPG|Kakuno bažnyčios liekanos
File:Kafr_Rumman7487.JPG|Kafr Rumano kaimas
File:Ramin7388.JPG|Ramino kaimas
File:Chemical_factory_Tulkarem.jpg|Tulkarmo chemijos gamykla
Milestones (grupė)

**Milestones**, taip pat žinoma kaip **The Milestones**, buvo austrų roko grupė, gyvavusi 1968–1975 metais.

## Biografija

### 1968–1972 m.

Grupė susikūrė 1968 metais ir ją sudarė Beatrix Neundlinger, Günter Grosslercher, Robert Unterweger ir Rudi Tinsobin. Pirmasis grupės albumas „Milestones“ buvo išleistas 1970 metais. 1972 metais Unterweger ir Tinsobin paliko grupę ir buvo pakeisti Norbert Niedermeyer ir Christian Kolonovits.

### Eurovizijos dainų konkursas

1972 m. šalies transliuotojo ORF sprendimu išrinkti Austrijos atstovais 17-ame Eurovizijojos konkurse su daina „Falter im Wind“ (), kuri buvo labai šiuolaikiška ir netipiška daina Eurovizijoje. Škotijos sostinėje Edinburge (D. Britanija) vykusiame konkurse Milestones su 100 taškų užėmė penktą vietą. Tai vienas sėkmingiausių Austrijos pasirodymų šiame konkurse.

### 1973–1975 m.

Grupės antrasis albumas „Emigration“ išleistas 1973 metais. Grupė iširo 1975 metais; B. Neundlinger ir G. Grosslercher prisijungė prie grupės Schmetterlinge, kuri 1977 metais dalyvavo Eurovizijoje, o N. Niedermeyer tapo grupės Springtime, kuri taip pat dalyvavo 1978 m. Eurovizijos konkurse, nariu. C. Kolonovits vėliau dirbo muzikos prodiuseriu.

## Diskografija

### Singlai
* 1969: *Einmal*
* 1970: *An diesem Freitag*
* 1971: *Paul*
* 1971: *20 Uhr 02*
* 1972: *Falter im Wind*
* 1973: *Apfelbaum*
* 1974: *Schade*

### Albumai
* 1970: *Milestones*
* 1973: *Emigration*

## Nuorodos
* Grupės tinklalapis (vokiečių k.)

|-
Northway

**[[Northway]]** – privačių medicinos centrų tinklas, įkurtas Lietuvoje 2004 m. „Northway“ grupei priklauso 17 įmonių, veikiančių medicinos, sveikatingumo, biotechnologinės farmacijos, investicinės veiklos srityse. Juose teikiamos įvairios medicinos, reabilitacijos ir sveikatingumo paslaugos. „Northway“ grupės įmonės veikia Lietuvoje, Latvijoje, Jungtinėje Karalystėje bei Jungtinėse Amerikos Valstijose.

Medicinos centrus „Northway“ įsteigė profesorius, habilituotas mokslų daktaras Vladas Algirdas Bumelis, prisidėjęs prie vaistų kūrimo technologijų, pagrįstų genų inžinerijos metodais.

## Istorija
2004 m. įkurta pirmoji „Northway“ įmonė. Bėgant metams, įmonės plėtra vyko Lietuvoje ir užsienyje. 2012 m. balandį ėmė veikti „Northway“ vaisingumo centras .

2012 m. „Northway“ veikla išsiplėtė į Jungtinės Karalystės sveikatos priežiūros paslaugų rinką, įsigijus Londone esančią kliniką „Baltic Medical Centre“.

2013 m. „Northway“ medicinos centre atidarytas naujas estetinės chirurgijos centras, kuriame atliekamos plastinės ir rekonstrukcinės chirurgijos operacijos. 

2014 m. „Northway“ grupei priklausė 11 medicinos, sveikatingumo, farmacijos ir kitose srityse veikiančių įmonių, iš kurių pagrindinės – „Northway“ medicinos centrai, biotechnologinės farmacijos centras „Biotechpharma“, „Biota“.

2021 m. birželį viena „Northway“ grupės įmonių įsigijo vaisingumo centrą Latvijoje SIA „Vasu“.

## Statistika
2021 m. duomenimis, Medicinos, Biotechnologijų ir Investiciniame klasteriuose dirbo daugiau nei 600 darbuotojų; UAB „Northway medicinos centrai“ pajamos per 2020 m. padidėjo nuo 9,7 iki 10,4 mln. Eur, grynasis pelnas išaugo nuo 2,5 iki 2,6 mln. Eur.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* www.knmc.lt
Víctor Balaguer

**Víctor Balaguer** (g. 1921 m. Barselonoje – m. 1984 m. balandžio 17 d. ten pat) buvo ispanų dainininkas, populiarus XX a. šeštajame ir septintajame dešimtmečiuose.

Víctor gimė 1921 m. Barselonoje. 1961 metais dalyvavo Ispanijos atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą, bet pralaimėjo Conchitai Bautistai vienu tašku. Po metų su daina „Llámame“ laimėjęs atranką, buvo išrinktas Ispanijos atstovu septintajame Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko 1962 m. kovo 18 d. Liuksemburge. „Llámame“ buvo vienas iš keturių kūrinių (kartu su Belgijos, Austrijos ir Nyderlandų dainomis) užėmusių paskutinę vietą, nesurinkę nei vieno taško.

Mirė 1984 m. balandžio 17 d. Barselonoje nuo storosios žarnos vėžio.

## Išnašos


## Nuorodos

* Daina „Llámame“

|-
Povilas Sapiega

**Povilas Ivanovičius Sapiega** (iki 1546–1580) – ATR valstybės veikėjas. Kijevo kaštelionas nuo 1566 metų.

## Biografija
Sapiegų giminės, herbo „Lapė“ atstovas, Ivano Sapiegos ir Anos Sanguškos sūnus.

Nuo 1560 metų valdė Liubečiaus pasienio tvirtovę, skirtą kovai su totorių reidais. 1566 metų kovą tapo Kijevo kaštelionu. 1569 metais pagal Liublino unijos sąlygas Kijevo vaivadija atiteko Lenkijai, Povilas Sapiega tapo senatoriumi, tačiau jis ir toliau veikė LDK interesams. 1569 metais, dar prieš Žygimanto Augusto mirtį, vedė derybas su Prancūzijos pasiuntiniais dėl Braclavo, Kijevo, ir Voluinės vaivadijų grąžinimo į LDK sudėtį, jei karaliumi bus išrinktas Henrikas Valua.

Jis dalyvavo Livonijos kare su Rusija. Mirė 1580 metų gruodžio pradžioje.

## Šeima

Vedybose su Ana Chodkevičiūte (vedė iki 1562 m.) turėjo sūnus: Joną ir Povilą, taip pat dukteris: Sofiją, Elžbietą ir Aną.

## Išnašos

|-
Garguras

**Garguras** ( arba *Ħal Għargħur*) – vienas mažiausių bei seniausių Maltos miestelių, esantis šiaurės rytuose. 2693 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Iklino, Našaro, San Gvano ir Svikio savivaldybėmis. Iki 1598 m. priklausė Našaro savivaldybei.

## Sportas
* Għargħur FC, futbolo klubas.
Nhlanganas

**Nhlanganas** () – ketvirtas didžiausias miestas Svazilande, rytinio rajono Šiselvenio sostinė. Iš pradžių vadintas **Goedgegunu** ir tik vėliau pervadintas į Nhlanganą, reiškiantį „susitikimo vieta“.
Miestas įkurtas šalia Ngvavumos upės.

Nhlangane yra sveikatingumo centras, kalėjimas, kazino ir SOS vaikų kaimas.

## Išnašos
Andrzej Czechowicz

**Andžei Čechovič** (1937 m. rugpjūčio 17 d. Švenčionyse, Antroji Lenkijos Respublika) – karininkas, slaptasis agentas, papulkininkis.

## Biografija

Gimė 1937 m. rugpjūčio 17 d. Švenčionyse. Sovietams užėmus Švenčionis su šeima ištremtas į Kazachstaną. Po karo šeimai leista išvykti į Lenkijos Liaudies Respubliką, apsigyveno Aukštutinėje Silezijoje. 1962 m. baigė istorijos studijas Varšuvos universitete. Po studijų baigimo pabėgo į Vakarų Vokietiją, kur Vakarų Berlyne 1964 m. rudenį pradėjo bendradarbiauti su Lenkijos Liaudies Respublikos slaptosiomis tarnybomis. 1965 m. balandį pradėjo dirbti Laisvosios Europos radijuje, kur dirbo su buvusiu Lenkijos politiku, rezistentu Jan Nowak-Jeziorański. Dirbdamas Vakarų Berlyne šnipinėjo vietos lenkų bendruomenę. 1971 m. kovą grįžo į Lenkiją. 1974 m. išleido knygą *Septyni sudėtingi metai* (Siedem trudnych lat), kurioje teigė, kad Jan Nowak-Jeziorański 1940–1942 m. dirbo naciams registruojant konfiskuotą žydų turtą.

## Literatūra
* Jolanty Hajdasz „Szczekaczka czyli Rozgłośnia Polska RWE“ wyd. Media Rodzina 2006, str. 238: „W 1990r poddał się weryfikacji i otrzymał negatywną ocenę. Od sierpnia 1990 w stopniu podpułkownika przebywa na emeryturze“
* Jerzy Dobrowolski, „Decybel“ wyd. LTW, Łomianki 2012, str. 226, Wywiad z pracownikiem ZOO (aluzja do akcji kapitana Czechowicza)
Tommy Hilfiger (kompanija)

**„Tommy Hilfiger“** – amerikiečių tarptautinė drabužių mažmeninės prekybos kompanija, kurią 1985 m. įkūrė dizaineris Tommy Hilfiger. Kompanijos administraciniai biurai įsikūrę keliuose miestuose – Niujorke, Amsterdame bei Honkonge. Nuo 2010 m. „Tommy Hilfiger“ yra dukterinė įmonė, priklausanti holdingui „Phillips-Van Heusen“.

Kompanija užsiima prabangos prekių pardavimu, įskaitant vyriškus, moteriškus bei vaikams skirtus drabužius, sportinę aprangą, džinsus, taip pat ir aksesuarus, kvepalus bei interjero detales. „Tommy Hilfiger“ produkcija yra platinama daugiau nei 1200 parduotuvių, prekės yra prieinamos 90-yje pasaulio šalių.

1988 m. kompanijos pardavimai buvo tik 25 mln. JAV dol., devinto dešimtečio viduryje pajamos pasiekė 500 mln. dol., o praeito amžiaus pabaigoje pasiekė ir vieną milijardą dolerių. 2013 m. „Tommy Hilfiger“ produktų pardavimai siekė 6,4 mlrd. JAV dol., svarbiausios rinkos buvo Europa bei Šiaurės Amerika, atitinkamai 43 % ir 41 % visų pajamų. Bendrovė planuoja, kad 2017 m. pardavimai pasieks 9 mlrd. dolerių.

2010 m. amerikiečių kompanija „Phillips-Van Heusen“ nusipirko
„Tommy Hilfiger“, sandorio vertė siekė 3 mlrd. JAV dol. „Tommy Hilfiger“ nors ir yra amerikiečių bendrovė, tačiau du trečdaliai jos veiklos yra vykdoma Europoje; „PVH“ tokiu sprendimu siekė dar labiau įsitvirtinti pasaulio rinkoje, kartu vykdant ir kitų kompanijai priklausančių prekės ženklų plėtrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Tommy Hilfiger“ tinklalapis 
* „Tommy Hilfiger“ socialiniame tinkle „Facebook“
FIDE prezidento taryba

**FIDE prezidento taryba** – tai tarptautinės šachmatų federacijos (FIDE) valdymo organas. Tarp Generalinės asamblėjos ir Vykdomojo komiteto sesijų, Prezidento taryba, išskyrus kai kuriuos apribojimus, sprendžia organizacijai iškilusius uždavinius.

## Prezidento taryba

### Nariai
Į Prezidento tarybą įeina:
FIDE prezidentas, Garbės prezidentas, Prezidento pavaduotojas, Generalinis sekretorius, Iždininkas, Viceprezidentai, Garbės viceprezidentai, keturi žemynų Prezidentai, tuometinis pasaulio šachmatų čempionas ir tuometinė moterų pasaulio šachmatų čempionė.
Auditorius, rinktas Generalinėje asamblėjoje negali būti Prezidento tarybos nariu.

### Pasiūlymų komitetas
Pasiūlymų komitetas susideda iš: FIDE prezidento, prezidento pavaduotojo, Generalinio sekretoriaus, Iždininko ir dviejų viceprezidentų, išrinktų prezidento rinkimuose. Jis gali būti sušauktas neatidėliotinų ir vystymosi klausimų naginėjimui. Visi Pasiūlymo komiteto priimti sprendimai dar turi būti patvirtinti Prezidento taryboje.

### Posėdžiai
Prezidento taryba posėdžius rengia kas tris mėnesius. FIDE prezidentas gali bet kada sušaukti posėdį, ar telekonferenciją. Juose turi dalyvauti 50 % balso teisę turinčių Prezidento tarybos narių. Svarstomus klausimus Tarybos nariai turi gauti mažiausiai prieš savaitę. Komisijų ataskaitos pateikiamos prieš dvi savaites. Darbotvarkė ir priimti sprendimai spausdinami FIDE tinklapyje.

### Sprendimų priėmimas
Sprendimai priimami balsavimo keliu. Balsuoja Prezidento tarybos nariai.
FIDE Prezidento taryba negali priimti sprendimų dėl:

pareigūnų rinkimų,
statuto keitimo,

taisyklių ir turnyrų komisijos nuostatų keitimo,

kvalifikacinės komisijos nuostatų keitimo,

rinkimų nuostatų keitimo.

## Šaltiniai

## Nuorodos

2013 m. 2-o ketvirčio Prezidento tarybos posėdžių sprendimai
Safis (Malta)

**Safis** () – kaimas pietryčių Maltoje. 2128 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Zuriko, Kirkopo ir Lukos savivaldybėmis.
FIDE vykdomasis komitetas

**FIDE vykdomasis komitetas** – tai tarptautinės šachmatų federacijos (FIDE) valdymo organas (iki 1980 m. vadinosi FIDE biuras). Įkurtas 1970 m. Zygene FIDE generalinės asamblėjos sprendimu. Vykdomojo komiteto posėdžiai tarp FIDE generalinės asamblėjos sesijų vyksta ne rečiau kaip kartą per metus.
Pagal FIDE statutą Vykdomasis komitetas padeda prezidentui įgyvendinti iškeltus jam uždavinius, priima sprendimus dėl Prezidento pateiktų, ar paties Vykdomojo komiteto veiklos klausimų.

## Vykdomasis komitetas

### Istorija
1970 m. įkūrus Vykdomąjį komitetą, jį sudarė 6 nariai: prezidentas, prezidento pavaduotojas, sekretorius (nuo 1974 m. – 1-as viceprezidentas ir generalinis sekretorius) ir 3 renkami nariai. 1974 m. FIDE suvažiavimas Nicoje priėmė sprendimą praplėsti ir narių padaugėjo iki 9: prezidentas, 3 viceprezidentai, generalinis sekretorius ir 4 Generalinės asamblėjos išrinkti nariai. 1982 m. Liucernoje vykusiame FIDE suvažiavime narių skaičius buvo vėl padidintas – šįkart iki 13. Generalinėj asamblėjoj renkamų narių skaičius išaugo iki 6, viceprezidentų – iki 5. 1986 m. FIDE generalinė asamblėja Dubajuje įtraukė į Vykdomąjį komitetą dar du naujus viceprezidentus ir Vykdomasis komitetas išaugo iki 15 narių.

### Nariai
Į Vykdomąjį komitetą įeina:
FIDE prezidentas, Garbės prezidentas, Prezidento pavaduotojas, Generalinis sekretorius, Iždininkas, Viceprezidentai, Garbės viceprezidentai, keturi žemynų Prezidentai, keturi žemynų viceprezidentai, Zonų prezidentai, keturi, iš kiekvieno žemyno keturi rinkti nariai, auditorius, tuometinis pasaulio šachmatų čempionas ir tuometinė moterų pasaulio šachmatų čempionė.

### Posėdžiai

Dažniausiai, kai vyksta šachmatų olimpiada, Vykdomasis komitetas posėdžiauja prieš FIDE Generalinę asamblėją ir kartą per metus, kai nevyksta šachmatų olimpiada. Bet FIDE prezidentas turi teisę sušaukti Vykdomojo komiteto posėdį bet kuriuo metu.

Išskyrus Zonų prezidentus, kiti Vykdomojo komiteto nariai posėdžiuose negali būti keičiami atstovais.
Nagrinėjant komisijos darbą, gali būti kviečiami Komisijų pirmininkai bei jų pavaduotojai, bet, jei jie nėra ir Vykdomojo komiteto nariai, jie neturi balsavimo teisė. Visos narės-federacijos kviečiamos dalyvauti Vykdomojo komiteto posėdžiuose.

Vykdomasis komitetas nagrinėja tuos pačius klausimus, juos protokoluoja, kaip ir FIDE generalinė asamblėja, bet negali rinkti renkamųjų FIDE pareigūnų ir balsuoti dėl pasaulio šachmatų federacijos (FIDE) paleidimo. Sprendimus priima balsavimo keliu. Balsavime turi dalyvauti 50 % balso teisę turinčių narių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

2011 m. Vykdomojo komiteto darbotvarkė ir priedai
Iklinas

**Iklinas** ( arba *L-Iklin*) – kaimas Maltos centre. 3188 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Garguro, San Gvano, Birkirkaros, Balzano, Lidžos ir Našaro savivaldybėmis. Ikline yra maža koplyčia skirta Arkangelui Mykolui.
Svazių kalba

**Svazių kalba** (homonimas *siSwati* ) – ngunių grupei priklausanti bantų kalba, daugiausiai vartojama Esvatinyje ir Pietų Afrikos Respublikoje svazių. Turi apie 3 mln. kalbančiųjų, jos mokoma Esvatinyje ir kai kuriose Pietų Afrikos Respublikos, ypač Mpumalangos mokyklose. Svazių kalba yra viena iš dviejų oficialių Esvatinio kalbų ir viena iš 11 oficialių Pietų Afrikos Respublikos kalbų.

Anglų kalboje labiau įprasta kalbą vadinti *Swazi*, nors tarp vietinių labiau priimtina ją vadinti *Swati*. Svazių kalbai giminingiausios ngunių tekelos atšakos kalbos (phučių, Šiaurės Transvaalo ndebelių), taip pat – Zundos atšakos ngunių kalbos: zulų, pietų ndebelių, šiaurės ndebelių, khosų.

Esvatinyje vartojama svazių kalba gali būti suskirstyta į 4 tarmes, paplitusias 4 atitinkamuose rajonuose: Hoho, Lubombo, Manzini ir Šiselvenio.

Daiktavardį (*libito*) svazių kalboje sudaro 2 esminės dalys – priešdėlis (*sicalo*) ir šaknis (*umsuka*). Pagal priešdėlį daiktavardžiai kategorizuojami.

## Nuorodos
*
YIT Lietuva

**YIT Lietuva** – stambi Lietuvos statybos įmonė, vienas iš Suomijos kapitalo bendrovės „YIT Oyj“ padalinių.

## Istorija
1966 m. sausio 1 d. įkurtas Kauno namų statybos kombinatas. Statė namus ir rajonus Kaune, kituose Lietuvos miestuose.

1993 m. įregistruota AB „Kausta“, statė Rusijoje, Baltarusijoje.

1998 m. „YIT Corporation“ (Suomija) įsigijo 65,6% įmonės.

2004 m. „YIT Construction“ priklausė 85,3% įmonės, ji pervadinta į „YIT Kausta“. Dukterinė UAB „Alkausta“ pervadinta į UAB “YIT Kausta būstas“, vykdė Lietuvoje būsto verslą. 2005 m. bendrovė atidarė būsto prekybos saloną Vilniuje, viena pirmųjų pradėjo veiklą Kauno laisvojoje ekonominėje zonoje.

2007 m. lapkričio 30 d. bendrovė pardavė UAB „Kausta Guder“ Švedijos fondui „Askembla Growth Fund KB“.

2014 m. „YIT Construction“ įsigijo 100% AB „YIT Kausta“ akcijų. 2018 m. įmonė iš AB pertvarkyta į UAB „YIT Kausta“. 2019 m. sujungta su „YIT Infra Lietuva“, pervadinta į „YIT Lietuva“.

## Veikla
Stato statinius (pastatus), juos remontuoja. Gamybinės, komercinės paskirties (prekybos, pramogų ir laisvalaikio bei verslo centrus, viešbučius, restoranus, logistikos terminalus etc.), aplinkosauginius statinius, gyvenamuosius namus ir jų kompleksus, vykdo rekonstrukcijos ir renovacijos darbus, parduoda ir nuomoja nekilnojamąjį turtą.

Įmonei priklauso dukterinė įmonė UAB „YIT Kausta būstas“, plėtojanti ir parduodanti namus/butus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Suomijos „YIT Corporation“ svetainė
Galantinas

**Galantinas** () – patiekalas iš neriebios paukštienos, žvėrienos, kiaulienos, veršienos ar triušienos su drebučiais. Mėsa sumalama į faršą, į kurį deda kiaušinių ir prieskonių. Iš masės formuojamas kompaktiškas simetriškas „kepalas“.