open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eugenia Bujak

**Eugenia Bujak** (g. 1989 m. birželio 25 d. Lentvaryje, Lietuvoje)  – lenkų dviratininkė. Europos treko vicečempionė. Nuo 2018 m. atstovauja Slovėnijos nacionalinę rinktinę.

## Biografija
2011 m. Europos treko čempionate Bujak dalyvavo taškų lenktynėse, bet įskaitinių taškų nepelnė. 2012 m. pasaulio treko čempionate komandiniame persekiojime Lenkijos rinktinė buvo diskvalifikuota, o individualiame persekiojime sportininkė liko 16-a. 2012 m. atstovavo Lenkijai pasaulio plento čempionate, kuriame užėmė 27-ą vietą lenktynėse laikui ir nebaigė lenktynių masiniame starte. 2012 m. Europos treko čempionate Panevėžyje Bujak liko 10-a taškų lenktynėse, bei pelnė sidabrą komandiniame persekiojime. 2013 m. pasaulio treko čempionate buvo 9-a taškų lenktynėse ir 4-a komandiniame persekiojime. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio plento čempionate Bujak masiniame starte buvo 21-a, o lenktynėse laikui 16-a.

## Šaltiniai
Lietuvos vyrų kanupolo rinktinė

**Lietuvos vyrų kanupolo rinktinė** – Lietuvos Respublikai atstovaujanti kanupolo nacionalinė rinktinė.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Europos čempionatai
* *1995 – Nedalyvavo*
* 1997  – 10 vieta/14 komandų
* 1999  – 13 vieta/15 komandų
* 2001  – 12 vieta/15 komandų
* *2003–2011 – Nedalyvavo*
* 2013  – 17 vieta/17 komandų
* 2015  – 17 vieta/18 komandų

#### Rinktinės
* 1997: Regimantas Vaičiulis, Kęstutis Dambrauskas, Arūnas Tuminauskas, Gintautas Tacionis, Mindaugas Ražinskas, Gintaras Rasymas
* 1999: Regimantas Vaičiulis, Kęstutis Dambrauskas, Arūnas Tuminauskas, Gintautas Tacionis, Mindaugas Ražinskas, Gintaras Rasymas, Audrius Bernatavičius, Audrius Packevičius, Egidijus Jakavonis
* 2001: Regimantas Vaičiulis, Kęstutis Dambrauskas, Aurimas Kančys, Gintautas Tacionis, Arūnas Kunčinas, Gintaras Rasymas, Rimvydas Insoda
* 2013: Sigitas Ladyš, Lukas Kudaba, Robertas Paškovskis, Tomas Mikna, Augustas Platūkis, Vilius Rasimavičius, Povilas Atmanavičius.

### Pasaulio čempionatai
* *1994–2012 – Nepateko*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos kanupolo istorija
Valerija (dainininkė)

**Ala Jurjevna Perfilova** (, sceninis vardas **Valerija** (*Валерия*); g. 1968 m. balandžio 17 d. Atkarske, Saratovo sritis) – Rusijos dainininkė.

## Biografija

Gimė 1968 m. balandžio 17 d. Atkarske, Saratovo regione. Tėvas – Jurijus Ivanovičius Perfilovas (1945–2009), kultūros veikėjas, buvo muzikos mokyklos „Atkarsk“ direktorius. Galina Perfilova (g. 1938 m.), kultūros veikėja, mokytoja. Močiutė Valentina Nikitina (g. 1913 m.), mirė 2014 m. eidama 101 metus.

1992 m. Valerija įrašė pirmąjį albumą anglų kalba „The Taiga Symphony“. Albumo dainoms muziką sukūrė Vitalijus Bondarčukas, žodžius parašė Ričardas Nailsas.

Per savo karjeros pradžią Valerija dalyvavo keliuose naujų atlikėjų konkursuose. 1992 metais ji laimėjo televizijos konkurse „Utrenniaja zvezda“ (*Утренняя звезда*), tarptautiniame konkurse „Bratislavaja lira“ (*Братиславская лира*) ir gavo publikos prizą konkurse „Jūrmala-92“ (*Юрмала-92*).

## Diskografija

### Albumai

* 1992 – The Taiga Symphony
* 1992 – Побудь со мной
* 1994 – Моя Москва
* 1995 – Анна
* 1997 – Фамилия. Часть1
* 1999 – Самое лучшее
* 2000 – Первый Internet альбом
* 2000 – Метелица
* 2000 – Рига-Москва
* 2001 – Глаза цвета неба
* 2003 – Страна любви
* 2006 – Нежность моя
* 2008 – Out Of Control
* 2009 – Out of Controll (UK Edition)
* 2010 – Во мне моя любовь
* 2010 – Песни, которые вы полюбили. Best of 2003–2010
* 2012 – Русские романсы и золотые шлягеры XX века
* 2013 – По серпантину

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Bebras (konkursas)

**„Bebras“** – kasmetinis tarptautinis informatikos ir informacinių technologijų konkursas, vykstantis daugiau nei 70 pasaulio šalių, kuriame gali dalyvauti 3-12 kl. mokiniai. Konkursą „Bebras“ 2004 m. inicijavo Lietuvos informatikė Valentina Dagienė.

Svarbiausias konkurso tikslas – skatinti mokinius giliau domėtis informacinėmis technologijomis ir pagrindinėmis informatikos sąvokomis, ugdyti mokinių kūrybiškumą, algoritminę ir loginę mąstyseną. Mokiniai turėtų išmokti tinkamai ir veiksmingai naudotis informacinėmis technologijomis, kad mokydamiesi bet kurį dalyką būtų pajėgūs įdiegti kompiuterinę įrangą ir taip tobulinti savo mokymosi metodus.

## Amžiaus grupės
* „Mažyliai“ – 3 ir 4 klasės
* „Benjaminai“ – 5 ir 6 klasės
* „Kadetai“ – 7 ir 8 klasės
* „Juniorai“ – 9 ir 10 klasės
* „Senjorai“ – 11 ir 12 klasės

## Šaltiniai

## Nuorodos

* „Bebras“ Informatikos ir IT konkursas (Lietuva)
* „Bebras“ Tarpautinė konkurso svetainė
Simuliacinis žaidimas

**Simuliaciniai žaidimai** – kompiuteriniai žaidimai, skirti simuliuoti realią ar įsivaizduojamą realybę. Tokio tipo žaidimai skirstomi į kelias pagrindines kategorijas – statymo ir valdymo, gyvenimo ir sporto simuliacijos.

## Statymo ir valdymo simuliacijos

Statymo ir valdymo simuliaciniuose žaidimuose žaidėjas stato, vysto ir valdo išgalvotas visuomenes ar objektus turėdamas ribotą kiekį resursų. Kartais tokių požymių turi ir strateginiai žaidimai. Pagrindinis skirtumas tarp strateginių ir valdymo simuliacijų žaidimų yra tai, jog pastaruosiuose žaidėjas neprivalo nugalėti konkurentą kovoje, o sukurti ilgalaikį procesą.

## Gyvenimo simuliacijos

Gyvenimo simuliaciniuose žaidimuose žaidėjas valdo vieną ar kelias gyvybės formas. Tai gali būti susiję su individų santykiais ar atskiros ekosistemos vystymas. Vieni žinomiausių tokio žanro žaidimų yra „The Sims“ serija.

## Sporto simuliacijos

Sporto simuliaciniuose žaidimuose yra valdomos įprastų sporto šakų komandos ar žaidėjai. Daugiausiai tokių žaidimų yra sukurta komandinio sporto, lengvosios atletikos ir ekstremalaus sporto srityse. Kai kurie žaidimai leidžia valdyti konkrečius žaidėjus (pvz., „NBA 2K14“), o kituose – vadovauti komandoms (pvz., „Football Manager“). Dažnai šie žaidimai yra pilnai licencijuoti ir juose naudojami tikrų žaidėjų vardai ir komandos.

## Kitos simuliacijos

Kitos populiarios tokio žanro temos yra medicinos, pasimatymų, socialinė ir transporto priemonių simuliacijos.

## Šaltiniai
Transporto priemonių simuliacija

**Transporto priemonių simuliacija** – simuliaciniai žaidimai, suteikiantys žaidėjui galimybę kuo realistiškiau valdyti įvairias transporto priemones. Šiuose simuliatoriuose naudojamos sausumos, vandens, oro, kosmoso ir kitos transporto priemonės. Pagrindinis tokių žaidimų tikslas yra kuo tiksliau ir sklandžiau valdyti transporto priemones. Dažnai tokie žaidimai stengiasi perteikti kuo realistiškesnę aplinką, kai kuriuose perteikiamos tokios savybės kaip kuro sąnaudos, padangų dėvėjimasis ir pan.

Pagrindinės transporto priemonių simuliacijų kategorijos yra traukinių, automobilių, erdvėlaivių, laivų, lėktuvų, tankų ir kitų kovinių mašinų valdymas.

Populiaresni transporto priemonių simuliacijų pavyzdžiai yra:

* „X-Plane“, 
* „Microsoft Flight Simulator“, 
* „FlightGear“, 
* „Euro Truck Simulator“,
* „Euro Truck Simulator 2“,
* „American Truck Simulator“,
* „Kelyje 2“, „Trainz“ ir kiti.
Laisvės atėmimo vietų ligoninė

**Laisvės atėmimo vietų ligoninė** – viena iš kalinių gydymo įstaigų Lietuvoje.

## Pavadinimų kaita
* 1961–1970 m. Įkalinimo vietų centrinė ligoninė
* 1970–1992 m. OČ-12/11 (Pataisos reikalų valdybos Respublikinė ligoninė)
* 1992–2000 m. Pataisos reikalų departamento prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Respublikinė ligoninė
* nuo 2000 m. Laisvės atėmimo vietų ligoninė

## Istorija
Įkurta 1961 m. 2000 m. LR vidaus reikalų ministerijos Pataisos darbų departamentą perdavus Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijai, ligoninė buvo pertvarkyta.

2011 m. prijungti Pravieniškių gydymo ir pataisos namai.

2016 m. įvykdžius išstatutinimą, ligoninės darbuotojai tapo civiliais. Tais pačiais metais ligoninė iš Vilniaus į Pravieniškes II.

## Direktoriai
* Vladimiras Fotinas – 2000–2004 m.
* Rimantas Gagys – 2004–2007 m.
* Gediminas Berūkštis – 2007–2010 m.
* Andrius Dubinas – 2010–2016 m.
* Renatas Juntonen – 2016–2019 m.
* Ramūnas Šilobritas – nuo 2019 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

Interneto svetainė
Danguolė Baukaitė

**Danguolė Baukaitė-Karklelienė** (g. 1944 m. gegužės 21 d.) – lietuvių kino ir teatro aktorė.

## Biografija
1965 m. LTSR Valstybinėje konservatorijoje baigusi aktoriaus meistriškumo studijas, pradėjo dirbti Kauno Kauno valstybiniame dramos teatre. 

Mamerto Karklelio žmona.

## Filmografija
* Aldona. Niekas nenorėjo mirti, 1965 m., LKS, rež. V.Žalakevičius
* Valstiečio žmona. Pakeliui pas Leniną, 1969 m., Mosfilm, DEFA (VDR), rež. G.Reišas
* Žentas, 1976 m., LTV, rež. M.Karklelis
* Viešnia pas Džaną, Faktas, 1980 m., rež. Almantas Grikevičius, LKS
* Kurorto dama. Palanga, 1981 m., LTV, rež. M.Karklelis
* Durpyno savininko žmona. Raudonmedžio rojus, 1981 m., rež. Bronius Talačka.

## Šaltiniai
Šiemulių senosios kapinės

**Šiemulių senosios kapinės**, vad. **Marų kapeliais**, yra pietvakariniame Plungės rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Šiemuliuose (Kulių seniūnija), 25 m į rytus nuo kelio Kuliai–Gaudučiai. 

## Kapinės
Įrengtos aukštumos šlaito terasoje, ovalo plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 48 m ilgio ir 26 m pločio, apjuostos senų ąžuolų, apaugusios lapuočiais medžiais. Laidojimo žymių nesimato. Kapinių viduryje stovi nedidelis, paprastų formų, monumentalus medinis kryžius su lieto metalo Nukryžiuotojo skulptūra. 

Teritorijos plotas – 0,09 ha. 

Pietinėje papėdėje pastatytas kryžiaus su dvišlaičiu stogeliu pavidalo anotacinis ženklas su stačiakampe informacine lenta ir užrašu: „ŠIEMULIŲ KAIMO / KAPINĖS“.

## Istorija
Veikė XVI–XVIII a., vadinamos *Kapeliais, Marų kapeliais*. Jose laidoti Šiemulių kaimo gyventojai. Nuo 1795 m. mirusius pradėjus laidoti Kulių parapijos kapinėse, senosiose kapinaitėse retsykiais laidoti savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, 1917–1918 m. – dizenterijos aukos. 

Nuo seno kapinėse buvo statomi mažosios memorialinės architektūros statiniai (monumentalūs kryžiai, koplytėlės ir pan.), prie kurių kaimo gyventojai rinkdavosi per gegužines pamaldas paminėti mirusiųjų. 
 
Vertingos kaip Žemaičių kraštui būdingas etninės kultūros paminklas. Kultūros vertybių registre neregistruotos.
Rapšaičių senosios kapinės

**Rapšaičių senosios kapinės**, vad. **Marų kapeliais**, yra pietinėje Plungės rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Rapšaičiuose (Stalgėnų seniūnija), dešinėje kelio Mižuikai–Plungė pusėje, Užluknių miške. 

## Kapinės
Įrengtos pakilumoje, netaisyklingo ovalo plano, pailgos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 47 m ilgio ir 35 m pločio. Nuo kelio pusės atitvertos statinių tvoros, ties kurios viduriu įrengti vienvėriai varteliai. Palei tvorą kapinėse auga aukšti lapuočiai medžiai. Iš kitų pusių jas juosia įžambių lentų tvora ir spygliuočių miškas. Laidojimo žymių nesimato, paviršius nelygus, duobėtas. Kapinėse auga keli spygliuočiai medžiai, viduryje stovi medinis monumentalus kryžius, kurio stiebe įrėžta data: „1976“. Vakariniame pakraštyje pastatytas kapinių anotacinis ženklas ir naujas paminklinis akmuo, žymintis Veronikos Saudargaitės (1951–1951) kapą.

Teritorijos plotas – 0,13 ha.

20 m į pietus nuo kapinių yra 1945 m. palaidoto Lietuvos laisvės armijos partizano Mykolo Gudaskio–*Žilvino*, o 25 m į pietus nuo jo – partizanų grupės vado Stanislovo Kauliaus kapai.

## Tyrimai
2013 ir 2015 m. žvalgė Julius Kanarskas.

## Istorija
Veikė XVI–XVIII a., vadinamos *Kapeliais, Marų kapeliais*. Jose laidoti Rapšaičių kaimo gyventojai. Mirusius pradėjus vežti į parapines kapines, senosiose kapinaitėse retsykiais laidoti savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, dizenterijos aukos ir pan. Paskutinioji čia 1951 m. palaidota naujagimė Veronika Saudargaitė. 

Nuo seno kapinėse buvo statomi mažosios memorialinės architektūros statiniai. Paskutinis kryžius atnaujintas 1976 m. Per gegužines pamaldas kaimo gyventojai rinkdavosi kapinėse paminėti mirusiųjų. 
 
Vertingos kaip Žemaičių kraštui būdingas etninės kultūros paminklas. Kultūros vertybių registre neregistruotos.

## Nuotraukos

Vaizdas:Rapšaičių kapinės 2013 (2).JPG|Kapinių vakarinis pakraštys
Vaizdas:Rapšaičių kapinės 2013 (3).JPG|Kapinių pietinės dalies aptvaras
Vaizdas:Rapšaičių kapinės 2013 (4).JPG|Monumentalus kryžius (1976 m.)
Vaizdas:Rapšaičių kapinės 2013 (5).JPG|Veronikos Saudargaitės kapas (1951 m.)
Nečiotnyj voin

**„Nečiotnyj voin“** () – roko grupės Bi-2 muzikinis projektas, sukurtas 2005 metais. Projekto autorius – kompozitorius ir poetas Michailas Karasiovas. Šiuo metu išleisti 4 albumai – „Nečiotnyj voin“ (*Нечётный воин*), „Nečiotnyj voin 2“ (*Нечётный воин 2*), „Nečiotnyj voin 2,5“ (*Нечётный воин 2,5*), „Nečiotnyj voin 3“ (*Нечётный воин 3*) ir 4 singlai – „Medlenaja zvezda“ (*Медленная звезда*), „Daleko“ (*Далеко*), „Ty i ja“ (*Ты и я*), „Kasajas zemli“ (*Касаясь земли*).

## Albumai

### Medlenaja zvezda (Медленная звезда, singlas, 2005 m.)

### Nečiotnyj voin (Нечётный воин, 2005 m.)

* **CD 1**

* **CD 2**

* ***Papildomos dainos***

* **DVD**: dokumentinis filmas „Nečiotnyj voin“ (*Нечётный воин*), dainų „Medlenaja zvezda“ (*Медленная звезда*), „Flamenko“ (*Фламенко*), „Nečiotnyj voin“ (*Нечётный воин*) klipai.

### Nečiotnyj voin 2 (Нечётный воин 2, 2008 m.)

* **CD**

* **DVD**: dokumentinis filmas „Nečiotnyj voin 2“ (*Нечётный воин 2*), dainų „Belyj list“ (*Белый лист*), „Vsio, kak on skazal“ (*Всё, как он сказал*), „Rebekka“ (*Ребекка*) klipai.

### Nečiotnyj voin 2,5 (Нечётный воин 2,5; 2011 m.)

* **CD**

Visos dainos atliekamos su grupe Bi-2.

  
* **DVD**: albumo „Nečiotnyj voin 2,5“ (*Нечётный воин 2,5*) koncertas-pristatymas, 2008 m. rugpjūčio 3 d.

### Daleko (Далеко, singlas, 2012 m.)

### Ty i ja (Ты и я, singlas, 2013 m.)

### Kasajas zemli (Касаясь земли, sinlas, 2013 m.)

### Nečiotnyj voin 3 (Нечётный воин 3, 2013 m.)
* **This side**

* **Dark side**

* **DVD**: filmas apie albumą, darbai iš studijos fragmentai, interviu su grupe Bi-2.

## Nuorodos
* „Nečiotnyj voin“ (''Нечётный воин'') oficialioje grupės Bi-2 svetainėje 

* Nuotraukos iš albumo „Nečiotnyj voin 3“ (''Нечётный воин 3'') pristatymo
Biržų alus

**Biržų alus** – Lietuvos alaus darykla.

## Istorija
Darykla įkurta pagal 1682 m. Liudvikos Karolinos Radvilaitės patvirtintą instrukciją. 1686 m. pastatytas pirmasis alaus daryklos cechas. 1704 m. alaus darykla sugriauta per karą su Švedija, bet vėliau atstatyta. Po Pirmojo pasaulinio karo Biržų alaus darykla buvo sugriauta, bet 1923 m. jos nuosavybę perpirkta ir ji vėl pradėjo veikti. Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą darykla buvo nacionalizuota. 1973 m. alaus darykla „Biržų alus“ buvo prijungta prie Panevėžio alaus daryklos „Kalnapilis“. 1996 m. darykla reorganizuota į savarankišką įmonę, jai sugrąžintas senasis pavadinimas „Biržų alus“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Julija Čičerina

**Julija Dmitrijevna Čičerina** (; g. 1978 m. rugpjūčio 7 d. Jekaterinburge) – Rusijos poproko dainininkė, dainų autorė ir atlikėja.

## Biografija

Julija Čičerina gimė 1978 m. rugpjūčio 7 d. Jekaterinburge, TSRS. Vaikystėje mėgo piešimą, baigė muzikos mokyklą, išmoko groti gitara ir būgnais.

2002 m. Čičerina kartu su grupe Bi-2 įrašė dainą „Moj rok-n-roll“ (*Мой рок-н-ролл*), kuri buvo įtraukta į šios grupės „Miau Kiss Mi“ (*Мяу кисс ми*) albumą. „Muz-TV“ (*Муз-ТВ*) pripažino geriausia metų daina.

## Diskografija
* 2000 – Сны
* 2000 – Ту-лу-ла (singlas)
* 2001 – Дорога (singlas)
* 2001 – Течение
* 2002 – Точки (Live)
* 2004 – Off/On
* 2006 – Музыкальный фильм
* 2007 – Человек-птица
* 2009 – Шила платье (singlas)
* 2009 – Christmas (singlas)
* 2011 – Опасно (singlas)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Echo (You and I)

**„Echo (You and I)“** – Indonezijos/Prancūzijos dainininkės ir dainų autorės Anggun daina. Daina įtraukta į jos penktąjį tarptautinį albumą „Echoes“ ir yra kaip pirmasis albumo singlas tarptautinėje rinkoje ir trečiasis singlas Prancūzijoje.

## Vaizdo klipas

Vaizdo klipo premjera įvyko 2012 m. kovo 13 d. ir tą pačią dieną buvo įkeltas Anggun ir „Eurovizijos“ „YouTube“ kanaluose. Tačiau iš klipo ištrynus vaizdo pradžią, jis pakartotinai kovo 20 dieną buvo įkeltas į „Eurovizijos“ kanalą.

## 2012 m. Eurovizijos dainų konkursas
Dėl to, kad Prancūzija yra viena iš „Big Five“ šalių, daina automatiškai pateko į „Eurovizijos“ finalą. Eurovizijoje Anggun dėvėjo blizgančią metalo suknelę. Ją lydėjo du pritariantieji vokalistai ir trys akrobatikos šokėjai.

Daina užėmė žemesnę vietą nei tikėtasi – 22-ą vietą su 21 tašku. Anggun vėliau sakė, kad ji iš pradžių tikėjosi pasiekti vietą tarp top 10 ir buvo giliai nusivylusi rezultatu.

## Dainų sąrašas

* **Skaitmeninis atsisiuntimas**
# „Echo (You and I)“ – 3:03
Paežerių Švč. Dievo Motinos Ėmimo į Dangų sentikių cerkvė

**Paežerių sentikių cerkvė** – sentikių maldos namai Paežerių kaime, prie kelio , 2 km į vakarus nuo Viešintų. Tai viena iš dviejų Anykščių rajone išlikusių medinių cerkvių – antroji yra Girelės sentikių cerkvė prie Kavarsko.

## Istorija

Sentikiai Viešintų apylinkėse įsikūrė apie 1715 m., bendruomenės centru tapo Paežerių kaimas. Iš karto melstis, pagarbinti Viešpatį rinkdavosi paprastoje kaimo troboje įrengtoje maldykloje. Tik 1842 m. ypač rūpinantis V. S. Šorochovui, P. Pavlovui, J. Kravcovui, L. Dyminui bei šventikui Joanui Nesterovui buvo pastatyta nedidelė medinė cerkvė. Veikiai bendruomenei išaugus iki 500 narių prireikė erdvesnių maldos namų. Juos Švč. Dievo Motinos į dangų ėmimo garbei pastatė 1903 m., vėliau pristatė varpinę, nupirko varpus, daug ikonų, bet viską sunaikino kilęs gaisras. Cerkvė buvo atstatyta 1913 m.

Tarpukariu sentikių bendruomenė turėjo iki tūkstančio narių. Antrojo pasaulinio karo metais vokiečiai išvežė varpus, todėl šiuo metu egzotiškai skambinama dviem plaktukais tankiai, ritmingai taukšint į bokšte pakabintas aviacinių bombų tūtas. Įspūdingos čia būna Velykų, Kalėdų pamaldos, Švč. Dievo Motinos Dangun Žengimo atlaidai. Renkasi ir vietos, ir tolimesnių apylinkių sentikiai.

Netoli cerkvės, Viešinto ežero pakrantėje, buvo pirmosios Paežerių kapinaitės, bet jos ilgainiui buvo apleistos, vėliau nelikę jokio ženklo. Naujosios kapinės įsteigtos kalnelyje už kilometro į šiaurę nuo kaimo.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Paežerių cerkvės istorija
* Paežerių bendruomenė (''Поезерцская община'')
Carl Knauf

**Karlas Knaufas** (1893 m. Bad Godesberge, Vokietijos imperija - 1944 m. balandžio 1 d. Nidoje, Trečiasis Reichas) – vokiečių dailininkas, vėlyvojo impresionizmo srovės atstovas.

## Biografija
Gimė 1893 m. Bad Godesberge, studijavo Diuseldorfo dailės akademijoje. 1921 m. Karaliaučiuje pristatė pirmąją, o 1932 m. Klaipėdoje surengė didžiausią savo personalinę parodą. Dailininko paveiksluose dominavo Kuršių nerijos kraštovaizdis, jį ypač žavėjo mariose plaukiojantys kurėnai. Itin populiarus yra Karlo Knaufo tapytas  vadinamasis „itališkas vaizdas“ – žvilgsnis nuo Uošvės kalno į Purvynės žvejų namelius ir įlanką su žvejų laivais. 

Nuo 1931 m. iki savo mirties gyveno Nidos priemiestyje Skruzdynėje, ant Uošvės kalno. Jo namą suprojektavo architektas Herbertas Reissmannas, o pats menininkas įdėjo daug pastangų dailindamas pastato išorę ir vidų. Buvo nudažytas tradicinėmis žvejo namo spalvomis – sienos rudos, langų apvadai, sandrikai, vėjalentės ir lėkiai – mėlyni ir balti. Stogas dengtas tamsiai raudonos spalvos čerpėmis.  

Priklausė Nidos dailininkų kolonijai, buvo vedęs Friedel Riefenstahl iš Dancigo. Dėl silpnos sveikatos Skruzdynėje gyvendavo tik vasaromis, o žiemomis keliaudavo po pietinę Europą. Po staigios mirties buvo palaidotas Nidos žvejų kapinaitėse, tiksli kapo vieta nėra žinoma. Šiandieną Karlą Knaufą primena kapinėse pastatytas kryžius.

Darbai saugomi Rytų Prūsijos muziejuje Liuneburge bei privačiose kolekcijose.


Vaizdas:Haus von Carl Knauf.tif|K. Knaufo namas Nidoje Skruzdynės g. 15
Vaizdas:Carl Knauf, Hafflandschaft bei Purwin, ohne Jahr, 69x62 cm.jpg|Vaizdas nuo Uošvės kalno į Purvynės kaimą
Vaizdas:Stube im Sonnenlicht - Carl Knauf.jpg|Dailininko namo Nidoje interjeras


## Šaltiniai

* Kristina Jokubavičienė. *Carlas Knaufas: „Turiu silpnybę tapyti kopas ir kurėnus...“*

## Literatūra
* Bernd Schimpke. *Niddden, Landschaft der Sehnsucht* – Hamburg:  Schimpke Kunstverlag, 2012 ISBN 978-3-9815135-0-9

## Nuorodos
* Nidos dailininkų kolonijos tinklalapis (vok.);
* Primena kraštiečius dailininkus ;
* Nidos dailininkų kolonijos darbų katalogas;
* 
* K. Knaufo namas kultūros paveldo registre.
Eurolygos 2013–2014 m. sezonas

**Eurolygos 2013–2014 m. sezonas** – 14-tas Eurolygos sezonas, prasidėjęs 2013 m. spalio 11 d. Tai yra 4-tas sezonas, kuomet jis oficialiai vadinamas su „Turkijos avialinijų“ („Turkish Airlines“) vardu.

Šio sezono finalinio ketverto rungtynės buvo žaidžiamos Mediolanum Forum arenoje Milane.

Čempionų titulą gynė „Pirėjo Olympiacos“.

## Naujos taisyklės
Siekiant pagreitinti žaidimą ir jį padaryti įdomesniu žiūrovams, Eurolygos vadovybė šiame sezone priėmė kelias naujas taisykles.

* Skyrus žaidėjui techninę pražangą, priešininkų komandą mes vieną baudos metimą ir turės kamuolį atakoje;
* Žaidėjas gavęs dvi technines pražangas bus diskvalifikuotas ir pašalintas iš rungtynių;
* Pirmo kėlinio ir pratęsimų pradžioje kamuolys išmetamas ginčui. Jį laimėjusi komanda kamuolį valdys pirmo ir ketvirto kėlinių pradžioje, o kita komanda pradės antrą ir trečią kėlinius;
* Pirmą kartą Europoje įvedama 30 sekundžių pertraukėlė – pirmą rungtynių pusę komanda galės paprašyti po vieną 30 ir 60 s pertraukėlę, o antrąją pusę – po dvi 60 ir vieną 30 s pertraukėlę;
* Tarp pirmo ir antro bei trečio ir ketvirto kėlinių yra 90 s pertrauka.

## Sezono dalyviai

### A licencijos
Pagal ankstesnių Eurolygos sezonų pasiekimus šioms komandoms suteikiamos A licencijos.

;Pastabos
* Emporio Armani Milano turi dvejų metų A licenciją gautą 2012 m.

* Asseco Prokom prarado A licenciją, tačiau gavo vardinį kvietimą.

### B licencija
B licencijos gali būti suteiktos visoms komandoms, neturinčioms A licencijos.

### C licencijos ir vardiniai kvietimai
;Pateko į reguliarų sezoną
*  Strasbourg IG
*  Budivelnyk
*  FC Bayern Munich

;Pateko į kvalifikacinį turnyrą
*  BC Khimki
*  Cimberio Varese

### Kvalifikacinis turnyras
Kvalifikacinis turnyras dėl vienos vietos į reguliarų Eurolygos sezoną vyko Vilniuje. Finalinėse rungtynėse Vilniaus „Lietuvos rytas“ nugalėjo Belgijos „BC Oostende“ ekipą ir pateko į Eurolygą.

## Reguliarus sezonas

### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

## Šaltiniai
Vlatko Lozanoski

**Vlatko Lozanoski – Lozano** () – Makedonijos dainininkas iš Kičevo, Makedonijos. Kartu su Esma Redžepova jis atstovavo Makedonijai 2013 m. Eurovizijoje Malmėje, Švedijoje.

## 2013 m. Eurovizijos dainų konkursas

2012 m. gruodžio 28 d. Makedonijos radijas ir televizija (MRT) paskelbė, kad Lozanoski kartu su Esma Redžepova atstovaus Makedonijai 2013 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Malmėje, Švedijoje, su daina „Pred da se razdeni“. Atstovams nepavyko įveikti pusfinalio barjero, užėmė 16 vietą su 28 taškais.

## Diskografija

### Albumai
* 2010 – Lozano
* 2012 – Preku sedum morinja

## Apdovanojimai ir nominacijos

* *Zvezdena Nok Radiski Festival*, Ochridas, Makedonija (2008 m.) – Didysis prizas
* *MakFest*, Štipas, Makedonija (2008 m.) – Didysis prizas ir geriausias debiutas
* *Skopje Fest 2009* – 4 vieta
* *Pjesma Mediterana*, Budva, Juodkalnija (2009 m.)
* *Slavianski Bazaar*, Vitebskas, Baltarusija (2009 m.) – 2 vieta
* *Golden Wings*, Kišiniovas, Moldavija (2009 m.) – 2 vieta ir Geriausias vokalistas
* *MARS Radiski Festival*, Skopjė, Makedonija (2009 m.) – Labiausiai radijo stotyse klausoma daina Makedonijoje
* *Skopje Fest 2010* – 4 vieta
* *Sea Songs*, Sevastopolis, Ukraina (2010 m.) – 4 vieta

## Nuorodos

* Esma ir Lozano - Pred Da Se Razdeni (video)

|-
Trijų taškų zona

**Trijų taškų zona** (**tritaškis**) – zona krepšinyje, už kurios linijos atliktas metimas įskaitomas trimis taškais. Žaidžiant krepšinį 3 prieš 3, toks metimas įskaitomas dviem taškais. Metant tritaškį žaidėjas negali užminti zonos linijos.

Trijų taškų zona oficialiai pirmą kartą išbandyta NCAA varžybose JAV 1945 m., tačiau iš karto nebuvo reguliariai naudojama. Nuolat ši zona pradėta naudoti NBA pradininkėje Amerikos krepšinio lygoje 1961 m. 1979–1980 m. sezone trijų taškų zona įtraukta ir į pačią NBA lygą. 1979 m. spalio 12 d. Boston Celtics ekipos narys Chris Ford pataikė pirmąjį oficialų tritaškį NBA istorijoje. Šioje lygoje trijų taškų zona yra 7,24 m atstumu nuo krepšio.

FIBA į savo rengiamas varžybas trijų taškų zoną (6,25 m atstumu nuo krepšio) įtraukė 1984 m. 2008 m. FIBA pakeitė trijų taškų zoną iki 6,75 m.

Iki 2013 m. sezono taikliausias NBA tritaškių metikas buvo Steve Kerr. Jis pataikė 45 procentų mestų metimų iš šios zonos.

## Šaltiniai
Kodinis pavadinimas

**Kodinis pavadinimas** – žodis ar žodžių grupė, skirta kokiam nors objektui pavadinti, ypač siekiant nuslėpti šio objekto tapatybę.

Manoma, kad pirmasis kodinius pavadinimus karinėms operacijoms vadinti ėmė naudoti Vokietijos Generalinis štabas besibaigiant Pirmajam pasauliniam karui (1917-18 m.). Šie pavadinimai visų pirma turėjo padidinti saugumą, tačiau taip pat palengvino kalbą apie operacijas. Be to, parinkti kodiniai pavadinimai turėjo būti ne tik įsimenami, bet ir įkvepiantys.

## Išnašos
Sedeikių dvaras

**Sedeikių dvaras**, arba ** Pelyšos (Pelyšų) dvaras** – buvęs dvaras tarp Sedeikių ir Žliobiškių kaimų Anykščių rajone, prie Pelyšos upės. Dvaro sodyba įsikūrusi Andrioniškio seniūnijoje, 0,4 km į šiaurę nuo kelio , šalia tyvuliuojančio Pelyšų tvenkinio. 

Be centrinių rūmų, išlikę parko fragmentai, ledainė, tvartas, dalis tvenkinių. Senosios kaimo (Pelyšos dvaro) kapinės sunykusios, užžėlusios mišku, nes nuo XX a. vidurio jose nebelaidojama. Dvaras buvo įsikūręs šiuo metu nebeegzistuojančiame Pelyšų kaime. Dvaras ir kaimas išregistruotas, jo teritorija XX a. viduryje įsiliejo į Sedeikių kaimą.

Į rytus nuo dvaro prie Pelyšos stūkso mitologinis Katinų akmuo.

## Istorija

Mūrinis dvaras statytas apie 1880 m. Iš dvarininkų Kolyškų 1911 m. jį įsigijo broliai Pranas ir Petras Putnos. 1923 m. dvare buvo 3 sodybos su 44 gyventojais. Pelyšų dvarą, kuris turėjo apie 150 ha žemės, valdė Pranas Putna, vėliau – jo žentas Kazimieras Vaitiekūnas. 1926 m. vykstant žemės reformai, dvaro žemės dalį P. Putna išdalino savo giminėms – Jadvygai Putnaitei, Elenai Putnaitei, Silvestrui Putnai bei Baliui Putnai. 1941 m. dvaro savininkai buvo ištremti į Sibirą. Dvare savininkai buvo įkūrę pradžios mokyklą. 1934–1970 m. Pelyšų dvare veikė Sedeikių pradinė mokykla.

1949 m. Pelyšų dvaras buvo įjungtas į kolūkį „Pelyša“, kolūkio kontora įsikūrė dvaro pastate. Nuo 1960 m. dvaras priklausė Anykščių miškų ūkio Sedeikių girininkijai. Dvaro pastate veikė šios įstaigos administracija, biblioteka.

1990 m. išlikę dvaro pastatai – gyvenamasis namas ir ūkiniai pastatai –  buvo grąžinti Putnų šeimos palikuonims. Šiuo metu dvarą valdo paveldėtojos Birutė Čepliejienė ir Irena Meldaikienė. Ieškoma investuotojo, kuris renovuotų dvaro sodybą ir sutvarkytų teritoriją. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Apie Sedeikių dvarą Lietuvos dvarų duomenų bazėje 
* Apie Pelyšos dvarą ir kaimą  Anykščių krašto vietovių žinyne
Meir Vilner

**Meiras Vilneris** (*Meir Vilner*, ), pirmoji pavardė *Ber Kovner* ( 1918 m. spalio 23 d. –  2003 m. birželio 5 d.) – Izraelio politikas komunistas, Izraelio komunistų partijos *Maki* (kurią daugiausia sudarė Izraelio arabai) lyderis. Jauniausias ir ilgiausiai išgyvenęs Izraelio Nepriklausomybės deklaracijos (1948 m.) signataras, daugiametis kneseto narys.

## Biografija
Gimė 1918 m. spalio 23 d. Vilniuje (tada okupuotame Vokietijos kariuomenės).

Politinę veiklą pradėjo kaip socialistų sionistų grupės *Hashomer Hatzair* ('Jaunoji gvardija', 'Jaunimo gvardija') vadovas. Būdamas 17 m. jis vadovavo 27 šios organizacijos kuopelėms.
Tačiau greitai nusivylė tuo, ką jis palaikė tendencija sionistų judėjime ne gerinti dabartinę padėtį, o svajoti apie žydų tėvynę Palestinoje. Todėl jis ėmė dirbti draustoje Lenkijos komunistų partijoje ir ėmė naudotis slapyvardžiu *Meir Vilner*. Lenkijos komunistų partijos veikloje dalyvavo iki 1938 m., kai išvyko į Britų Palestinos mandatinę teritoriją. Didžioji dalis jo giminės žuvo Holokauste.

Vilneris studijavo istoriją Jeruzalės hebrajų universitete.

Gyvendamas būsimoje Izraelio teritorijoje Vilneris nusivylė politika, skelbdamas, kad neapykantą, nukreiptą į žydus Vilniuje (tada priklausė Lenkijai), pakeitė neapykanta, nukreipta į arabus. Vilneris įstojo į Palestinos komunistų partiją, kurios nariais buvo tiek arabai, tiek žydai, ir kuri palaikė jų atsiskyrimą. Vilneris kritikavo tiek D. Britanijos, tiek Izraelio vyriausybes, bet palaikė Izraelio Nepriklausomybės deklaracijos pasirašymą, nes tai panaikins dar vieną D. Britanijos koloniją.

1949 m. jis buvo išrinktas į knesetą kaip Maki narys. 1959 m., praėjus 6 savaitėms po 1959 m. rinkimų, jis atsisakė kneseto nario pareigų. 1961 m. jis vėl buvo išrinktas į knesetą. Praėjus 2 mėnesiams po 1961 m. rinkimų jis vėl atsistatydino.

1965 m. Vilneris ir keli kiti Maki nariai atsiskyrė nuo šios partijos ir įkūrė naują komunistų organizaciją *Rakah*. Skilimą sukėlė nesutarimai dėl stiprėjančio TSRS antisionistinio požiūrio (VIlneris palaikė TSRS poziciją). 1965 m. rinkimuose Vilneris buvo išrinktas į knesetą kaip *Rakah narys*.

Netrukus po Šešių dienų karo (1967 m.) dešiniosios partijos *Gahal* narys kėsinosi nudurti Vilnerį, nes šis reikalavo, kad Izraelis grąžintų Vakarų Krantą, bet šis išgyveno. *Rakah* buvo prieš Šešių dienų karą.

Prieš 1977 m. rinkimus *Rakah* tapo *Hadash* dalimi. Vilneris liko kneseto nariu iki 1990 m., kai jis atsistatydino remdamasis vietų rotacijos susitarimu. M. Vilneris yra trečias Izraelio politikas, ilgiausiai dirbęs knesete (po *Tawfik Toubi* ir *[[Shimon Peres]]*).

## Šeima ir giminaičiai
M. Vilneris buvo vedęs *Esther Vilenska*, kuri irgi buvo Izraelio komunistė politikė. Pora turėjo du sūnus. Vėliau išsiskyrė.

M. Vilnerio pusbrolis buvo žinomas Izraelio poetas Abba Kovner.

## Nuorodos

* Meir Vilner (M. Vilnerio puslapis Kneseto svetainėje)
Mediolanum Forum

**Mediolanum Forum** – daugiafunkcė sporto arena netoli Milano, Italijoje. Arena atidaryta 1990 m. Nuo to laiko joje vyksta koncertai, renginiai, krepšinio rungtynės. Savo namų rungtynes arenoje žaidžia Milano Olimpia klubas.

Nuo 2011 m. čia vyksta tarptautinis žiemos teniso turnyras „La Grande Sfida“. 2014 m. arenoje vyko 2013-2014 m. Eurolygos finalinio ketverto varžybos.

2026 m. šioje arenoje vyks 2026 m. žiemos olimpinių žaidynių dailiojo ir greitojo čiuožimo varžybos.

## Šaltiniai
Keredigionas

**Keredigionas** (; ) – sritis bei buvusi karalystė vidurio vakarų Velse. Teritorija, kuri prieš tai vadinta *Kardiganšyru* (), buvo įkurta 1282 m. Kaip sritis sudaryta 1996 m. bei pervadinta į dabartinį pavadinimą. Dabartinės grafystės sienos daugmaž atitinka istorinės grafystės ribas.

## Istorija
1282 m. Eduardas I užėmė Velsą ir padalino jo teritoriją į sritis. Kardigano pavadinimas buvo suanglintas.

## Geografija
Keredigionas vakaruose ribojasi su Kardigano įlanka, šiaurėje su Gvinedu, rytuose su Poviu, pietuose su Karmartenšyru ir pietvakariuose su Pembrukšyru. Srities plotas – 1795 km². 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 75 900 gyventojų. Antra pagal retumą apgyvendintų Velso sričių.

Aberistvitas ir Kardiganas yra didžiausi srities miestai.

Kambrijos kalnai apima rytinę srities dalį. Šis didžiulis plotas formuoja dalį Velso dykumos. Pietuose ir vakaruose paviršius labiau plokščias. Aukščiausias taškas – *Plynlimono* kalnas, iškilęs 752 m. Nuo šio kalno šlaitų prasideda tokios upės kaip Severnas, Vajus, Dulas, Lifnantas ir Reidolas.

Turizmas, žemės ūkis, ūkininkavimas kalvotose vietovėse yra svarbiausia pramonė. Srityje yra du universitetai. Velso nacionalinė biblioteka įkurta 1907 m.

Sritis neturi didelių komercinių sričių. Artimiausi didesni miestai nutolę nuo Aberistvito: Svonsis (121 km į pietus), Šrousberis (122 km į rytus), esantis Šropšyro grafystėje, Anglijoje ir Reksamas (132 km į šiaurės rytus). Sostinė Kardifas yra daugiau kaip 160 km nuo daugelio srities taškų.

## Kalba
Keredigionas yra ketvirtas pagal gyventojų, kalbančių valų kalba, skaičių. 2001 m. duomenimis, 61 % srities gyventojų kalbėjo velsietiškai. Tik Gvinede, Anglesio saloje ir Karmartenšyre buvo daugiau kalbančių valų kalba.

## Galerija

Vaizdas:Ceredigion coat of arms - geograph.org.uk - 536728.jpg|Keredigiono herbas
Vaizdas:Entering Aberystwyth Harbour - geograph.org.uk - 846550.jpg|Įplauka į Aberistvito uostą
Vaizdas:Aberystwyth shore.jpg|Aberistvito pakrantė


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Keredigionas  Atviro katalogo projekte
* Keredigiono savivaldybės svetainė
* Turizmo svetainė
Pelyšų tvenkinys

**Pelyšų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Anykščių rajone, 5,5 km į pietryčius nuo Viešintų, tarp Sedeikių ir Žliobiškių kaimų, 0,4  km į šiaurę nuo kelio . Įrengtas ant Šventosios dešiniojo intako Pelyšos, 3,7 km nuo jos žiočių. Taip pat apsemia Pelyšos intakų Akmenos (susidarė 0,63 km ilgio įlanka), Jonupio ir Kiauliupio žiotis. Ribojasi su Pelyšos geologiniu draustiniu. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 2,76 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 89 m. Krantai aukštoki, apaugę siaura medžių ir krūmų juosta. Kranto linija labai vingiuota. Šiaurinis tvenkinio galas užpelkėjęs, yra 2 salos (8 a ir 7 a), pakrantėje stūkso Šimonių giria. Pietinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Sedeikių dvaro sodyba, stūkso Akmenos miškas. Kitose pakrantėse plyti pievos, krūmynai, dirbami laukai.

Prie Pelyšų tvenkinio įsikūrusios gyvenvietės: Žliobiškiai, Sedeikiai.

## Šaltiniai

* Sąrašas:Lietuvos tvenkiniai
* Apie Pelyšų tvenkinį Gamtos kataloge
* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Konvis (sritis)

**Konvis** arba **Konvio sritis** (; ) – sritis šiaurės Velse.

## Geografija
Pagrindinės srities gyvenvietės: Landidnas, Konvis, Kolvin Bėjus, Abergėlė ir kt., išsidėsčiusios išilgai pakrantės. Srityje gyvena apie 110 000 gyventojų.

Konvio upė, pagal kurią buvo pavadinta sritis, teka išilgai srities teritorija. Upė prasideda Snoudonijoje ir įteka į Airijos jūrą. Trečdalis srities teritorijos yra Snoudonijos nacionaliniame parke. Konvio srities plotas – 1130 km².

## Kalba
Pagal 2001 m. duomenis, 39,7 % srities gyventojų mokėjo valų kalbą.

## Nuorodos
* Konvio sritis  Atviro katalogo projekte
Dino Merlin

**Edin Dervišhalidović** (g. 1962 m. rugsėjo 12 d.), žinomas sceniniu vardu **Dino Merlin** – žymus Bosnijos ir Hercegovinos dainininkas, dainų autorius, muzikantas ir įrašų prodiuseris, kuris parašė Bosnijos ir Hercegovinos Respublikos pirmąjį nacionalinį himną „Jedna si, jedina“.

Dino Merlin yra laikomas vienu iš ryškiausių Bosnijos ir Hercegovinos atlikėjų, taip pat populiarus ir buvusioje Jugoslavijoje.

## Muzikinė karjera

### Grupėje Merlin

Edin Dervišhalidović 1983 metais įkūrė grupę „Merlin“ ir buvo šios grupės dainininkas ir dainų autorius. Su grupe jis įrašė 5 albumus: 1985 m. „Kokuzna vremena“, 1986 m. – „Teško meni sa tobom“ (*a još teže bez tebe*), 1987 m. – „Merlin“, 1989 m. – „Nešto lijepo treba da se desi“ ir 1990 m. – „Peta strana svijeta“.

### Solinė karjera

Nuo 1991 m. Dervišhalidović pradėjo savo solinę karjerą sceniniu vardu Dino Merlin ir įrašė penkis studijinius albumus: 1993 m. – „Moja bogda sna“, 1995 m. – „Fotografija“, 2000 m. – „Sredinom“, 2004 m. – „Burek“, 2008 m. – „Ispočetka“.

Dino Merlin parašė pirmąjį Bosnijos ir Hercegovinos nacionalinį himną pavadinimu *[[Jedna si, jedina]]*. Jis taip pat dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse: 1993 m. Milstryte (Dino yra dainos „Sva bol svijeta“ autorius) ir 1999 m. Jeruzalėje (su prancūzų dainininke Béatrice atliko dainą „Putnici“).

2010 m. gruodžio mėnesį, buvo paskelbta, kad Merlin antrą kartą atstovaus Bosnijai ir Hercegovinai 2011 m. Eurovizijoje Vokietijoje. Finale su daina „Love in Rewind“ jis užėmė šeštą vietą.

## Diskografija

### Albumai

#### su grupe Merlin

* 1985 – *Kokuzna vremena*
* 2986 – *Teško meni sa tobom (a još teže bez tebe)*
* 1987 – *Merlin*
* 1989 – *Nešto lijepo treba da se desi*
* 1990 – *Peta strana svijeta*

#### Solo albumai

* 1993 – *Moja bogda sna*
* 1995 – *Fotografija*
* 1999 – *Live: Vječna vatra*
* 2000 – *Sredinom*
* 2004 – *Burek*
* 2005 – *Live Koševo 2004*
* 2008 – *Ispočetka*
* 2014 – *Hotel Nacional*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Alex Christensen

**Aleksas Kristensenas** (; g. 1967 m. balandžio 7 d. Hamburge, taip pat žinomas kaip **Alex C.** ir **Jasper Forks**) – Vokietijos šokių muzikos kompozitorius, prodiuseris ir didžėjus. Buvo vokiečių techno grupės U96 „veidu“ 1991−2001 m. laikotarpyje. Vėliau tęsė U96 veiklą kaip solo prodiuseris.

Kartu su Oscar Loya atstovavo Vokietijai 2009 m. Eurovizijos dainų konkurse Maskvoje su daina „Miss Kiss Kiss Bang“, kuri užėmė 20 vietą.

Dirbęs su tokiomis grupėmis ir atlikėjais kaip Right Said Fred, N`Sync, Oli. P, Tom Jones, Sarah Brightman, Rollergirl, ATC, Marianne Rosenberg.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Kvecių kapinynas

**Kvecių kapinynas** (valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas - 5252, senas registro kodas - A453P, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR534) – kapinynas pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kveciuose (Kretingos seniūnija), 0,9 km į pietvakarius nuo kelio  ir 0,23 km į šiaurę nuo kelio Kretingsodis–Kiauleikiai, Tenžės kairiajame krante. 

## Vieta
Įrengtas I tūkstantmečio pr. m. e. pilkapyno teritorijoje, masyvios kalvos, vadinamos *Kapų pušynėliu*, viršūnėje bei vakariniame ir pietiniame šlaituose, kurie leidžiasi į Tenžės slėnį. Teritorija apaugusi ir apsodinta pušelėmis, šiaurės vakarinėje jos dalyje yra archeologinių tyrimų metu atidengtas pilkapis, o pietiniame pakraštyje – kaimo kapinaitės, vad. *Maro kapeliais*. 

Teritorija – 1,78 ha.

0,62 km į šiaurės rytus buvo Kvecių II pilkapynas, vadinamas *Katmilžiais, Kaukuru*.  

## Tyrimai
Tyrė: 1963 m. – Lietuvos istorijos institutas ir Kretingos muziejus (tyrimų vadovas Algimantas Merkevičius), 1980 m. – Ignas Jablonskis. 

Žvalgė: 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Kultūros paveldo centras (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas). 

1963 m. ištirtas 1 degintinis X–XI a. kapas su žalvarinėmis ir geležinėmis įkapėmis. 1980 m. aptiktas degintinis kapas urnoje su įkapėmis, kurios datuojamos XI–XII a. Kapinyno teritorijoje rasta degintinių kauliukų, žalvarinis įvijinis žiedas, lankinės segės dalis, gintaro karoliukas. 

Radinius saugo Kretingos muziejus.

1992 m. kapinynas įrašytas į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 1997 m. registruotas kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše, 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kultūros vertybių registras
* Europeana: Bendras Kvecių kapinyno (Kretingos r.) vaizdas
* Europeana: Pavieniai radiniai Kvecių kapinyno (Kretingos r.) plote 2
* Europeana: Kvecių kapinyno (Kretingos r.) kapas 4 plote 2
* Aruodai: Kvecių kapinyno (Kretingos r.) kapas 4 plote 2
Monmutšyras

**Monmutšyras** (; ) – sritis pietryčių Velse. Pavadinimas kilo nuo istorinės srities tuo pačiu pavadinimu. Dabartinė Monmutšyro sritis apima rytinę istorinės srities dalį, kuri tesudaro 60 % istorinės srities ploto. Didžiausias srities miestas – Abergavenis. Administracinis centras – Uskas.

## Istorija
Istorinė Monmutšyro sritis buvo sudaryta pagal 1535 m. Velso teisės aktą. Teritorija ribojosi su Anglijos grafystėmis: rytuose su Glosteršyru ir šiaurės rytuose su Herefordšyru bei su istorinėmis Velso sritimis: Breknokšyru šiaurėje ir su Glamorganu vakaruose. Rytinės ir pietinės istorinės srities sienos bei dabartinis pagrindinis plotas palei Vajaus upę ir Severno upės žiotis išliko nepakitęs. Tačiau du penktadalius vakarinės teritorijos dabar administruoja Blainai Gventas, Torfainas, Karfilis ir Niuportas.

Dabartinė srities teritorija buvo sudaryta 1996 m. balandžio 1 d.
Jordi Bertomeu

**Žordis Bertomeu Orteu** (, g. 1959 m. sausio 15 d. Barselonoje) – Ispanijos krepšinio vadybininkas, buvęs įmonės „Euroleague Basketball“ vadovas.

## Biografija
Studijavo Barselonos universitete, jame įgijo teisės bakalauro laipsnį. 1982–1994 m. dirbo ACB Ispanijos krepšinio lygos teisės patarėju ir generaliniu sekretoriumi. 1994–2000 m. dirbo ACB Ispanijos krepšinio lygos viceprezidentu.

Ėjo sporto vadybos profesoriaus pareigas Barselonos universiteto sporto vadybos magistrantūros programoje ir Madrido Complutense universiteto sporto vadybos ir administravimo magistrantūros programoje.

2000 m. liepos mėn. pradėjo eiti „Eurolygos“ generalinio direktoriaus pareigas. Nuo 2009 m. „Eurolygos“ valdybos pirmininkas, o nuo 2011 m. prezidentas. Nuo 2022 m. „Eurolygos“ klubų nutarimu atleistas iš užimamų pareigų.

2008 m. lapkričio 25 d. lankėsi Lietuvoje. Vizito metu tuometinio premjero G.Kirkilo apdovanotas už indėlį vystant sportą.

## Šaltiniai
Torfainas

**Torfainas** arba **Torfaino sritis** (; ) – sritis Velse. Istorinės *Monmutšyro* srities ribose. 1974 m. suformuota kaip Gvento (buvusios srities) apsktitis. 1996 m. įkurta kaip atskira sritis.

Torfainas rytuose ribojasi su Monmutšyru, pietuose su Niuporto miestu, pietvakariuose su Karfiliu ir šiaurės vakaruose su Blainai Gventu.

## Nuorodos
* Torfainas  Atviro katalogo projekte
Eurocopter AS365 Dauphin

**Eurocopter AS365 Dauphin** – daugiafunkcinis dvimotoris sraigtasparnis su vienu pagrindiniu sraigtu, 1975-2021 m. gamintas Prancūzijos aviacijos koncerne "Aérospatiale" (vėliau - Europos aviacijos koncerne "Eurocopter", dar vėliau pakeitusiame pavadinimą į "Airbus Helicopters").

AS365 sukiurtas komerciškai nesėkmingo vienmotorio Aérospatiale SA 360, pagrindu. Prancūzijoje orlaivis buvo sertifikuotas 1978 m. AS365 pagrindu vėliau buvo sukurtos karinės paskirties modifikacijos "Eurocopter Panther", gelbėjimo jūroje sraigtasparnis "HH/MH-65 Dolphin", Kinijoje gaminamas "Harbin Z-9" ir tolimesnė evoliucija "Eurocopter EC155". 2021 m. pradėtas gaminti AS365 pakeitęs sraigtasparnis Airbus Helicopters H160.

Eurocopter AS365 Dauphin sraigtasparniai pasižymi aukščiausiomis technologinėmis ir panaudojimo galimybėmis, yra greiti, galingi ir didelius atstumus įveikti pajėgūs orlaiviai.

## Lietuvoje

2013 m. spalio 25 d. Krašto apsaugos ministerijoje pasirašyta sutartis dėl trijų sraigtasparnių Eurocopter AS365 Dauphin įsigijimo. Sutartį pasirašė Krašto apsaugos ministerijos Pajėgumų ir ginkluotės generalinis direktorius brigados generolas Gintautas Zenkevičius ir bendrovės Eurocopter pardavimų Šiaurės Vakarų ir Vakarų regionui vadovas Didier Parasme.
 
Bendra pasirašytos sutarties vertė – apie 180 mln. litų. Į šią kainą yra įskaičiuotas trijų sraigtasparnių įsigijimas, visa reikalinga įranga, pilotų ir šiuos sraigtasparnius aptarnaujančio personalo mokymas, 3 metų garantinis aptarnavimas.
 
Lietuvos kariuomenei be jai pavestų gynybinių funkcijų taip pat pavesta vykdyti valstybinę paieškos ir gelbėjimo funkciją visoje Lietuvos teritorijoje. Būtent šiai funkcijai bei aplinkos monitoringui ir kontrolei vykdyti skirti nauji Eurocopter AS365N3+ Dauphin sraigtasparniai, kurie pakeis šiuo metu gelbėjimo ir paieškos funkcijai naudojamus rusiškos gamybos sraigtasparnius Mi-8, kurių skraidymo resursai jau baigiasi.
 
Pirmo sraigtasparnio įsigijimas buvo finansuojamas iš 2007-2013 m. finansinio laikotarpio ES struktūrinės paramos.

2015 m. birželio 2 d. į Lietuvą atskrido pirmasis iš trijų naujųjų Lietuvos kariuomenės įsigytų paieškos ir gelbėjimo sraigtasparnių.

## Techninės charakteristikos

#### Bendrosios charakteristikos:
***[[Įgula (mašinos)|Įgula]]:** 2 pilotai
***Keleivių:** iki 12
***Varikliai:** 2 turboreaktyviniai Turboméca Arriel 2C, išvystantys po 625 kW (838 AG) galios
***Ilgis:** 13,73 m 
***Aukštis:** 4,06 m 
***Tuščio svoris**: **:** 2 389 kg 
***[[Maksimalus kilimo svoris|Didžiausias kilimo svoris]]:** 4 300 kg
***Keliamas krovinys:** iki 1 600 kg
***Pagrindinio rotoriaus diametras:** 11,94 m 
***Pagrindinio rotoriaus plotas:** 111,98 m2 

#### Skrydžio duomenys:
*'''Maksimalus greitis'''**:** 306 km/h (190 mylių per valandą, 165 mazgai)
***Pervarymo nuotolis:** 827 km (514 mylios, 447 jūrmylės)
*'''Skrydžio lubos'''**:** 5 865 m (19 240 pėdų)
***Kilimo greitis**: 8,9 m/s (1 750 pėdų/min)

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Eurocopter AS365 Dauphin apžvalga (eurocopter.com, anglų. k.)
Giedrius Alkauskas

**Giedrius Alkauskas** (g. 1978 m. vasario 8 d. Anykščiuose) – Lietuvos matematikas, muzikologas, kompozitorius, poetas.

## Biografija
1985–1993 m. mokėsi Anykščių Jono Biliūno vidurinėje mokykloje. 1993–1996 m. mokėsi Kauno technologijos universiteto gimnazijoje. Trejus metus iš eilės tapo Lietuvos moksleivių matematikos olimpiados nugalėtoju. 1996 m. laimėjo pirmąjį sidabro medalį Lietuvai Tarptautinėje matematikos olimpiadoje. 1999 ir 2001 m. laimėjo aukso medalius Tarptautiniame matematikos studentų turnyre. 1997 m. sukūrė uždavinį tarptautinei matematikos olimpiadai Argentinoje.

1996–2004 m. studijavo Vilniaus universitete. 2004–2008 m. studijavo Jungtinės Karalystės Notingemo universiteto doktorantūroje (vadovas prof. Ivan Fesenko). 2008 m. apgynė disertaciją *„Integral transforms of the Minkowski question mark function“*.

Tėvai: Antanas Alkauskas (g. 1944 m.) – agronomas ir Vida Alkauskienė (g. 1947 m.) – agronomė. Brolis dvynys Audrius Alkauskas (1978–2023) – fizikas.

## Mokslinė ir pedagoginė veikla

Nuo 2010 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 2013 m. vyresnysis mokslo darbuotojas. 2018–2019 m. – Kauno technologijos universiteto profesorius. 2009 m., 2012 m. Makso Planko instituto (Bona, Vokietija), 2010 m. Austrijos „Bodenkultur“ (BOKU) universiteto (Viena, Austrija) kviestinis mokslininkas. 

Darbo sritys matematikoje – Minkovskio „klaustuko“ funkcija, skaidiniai, funkcinės lygtys, tėkmės. Teigia atradęs naujus matematinius objektus – projektyvines tėkmes ir supertėkmes. Tyrė Minkovskio „klaustuko“ funkciją, jos momentus, integralines transformacijas (Styltjeso, Melino ir Laplaso), bei susiejo šią funkciją su modulinėmis formomis. Minkovskio „klaustuko“ funkcijos momentai Steven R. Finch knygoje „Matematinės konstantos“ buvo pavadinti Minkovskio-Alkausko konstantomis.

## Kita veikla

2011 m. išleido kompaktinę plokštelę „Į sapnų ir burtų lauką“, 2014 m. išleido kompaktinę plokštelę „Užburtas laikas“. Parašė straipsnių apie danų muzikinį romantizmą.

2018 m. išleido poezijos knygą „Keliaujantis akmuo“, kuri 2019 m. pelnė Dionizo Poškos premiją. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Giedriaus Alkausko asmeninis puslapis
* Giedrius Alkauskas Matematikos genealogijos projekte
* Giedrius Alkauskas Anykštėnų biografijų žinyne
* Giedriaus Alkausko Youtube kanalas
Septynios jūros iki Kalė

**Septynios jūros iki Kalė** () – 1962 m. sukurtas istorinis nuotykių filmas apie garsų XVI a. piratą Frensį Dreiką, karalienės Elžbietos I pritarimu surengusį ekspediciją į Naująjį pasaulį apiplėšti ispanų aukso saugyklą, nors ši šalis buvo Britanijos sąjungininkė.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Rod Taylor – Frensis Dreikas
* Keith Michell – Malkolmas Maršas
* Edy Vessel – Arabela
* Mario Girotti – Babingtonas
* Gianni Cajafa – Tomas Mūnas
* Irene Worth – karalienė Elžbieta I
2014 m. rinkimai į Europos Parlamentą Lietuvoje

**2014 m. rinkimai į Europos Parlamentą Lietuvoje** – 2014 m. Europos Parlamento rinkimų dalis, rengiama trečią kartą po Lietuvos įstojimo į ES. Jie vyko 2014 m. gegužės 25 d.

Naujai penkerių metų kadencijai Lietuva turės 11 parlamentarų (vietoj 12 po 2009 m. rinkimų).

Pirminiais duomenimis, laimėjo konservatoriai (16,42 %), antri socialdemokratai (16,32 %), treti Liberalų Sąjūdis (15,6 %; nuo socdemų atsiliko mažiau nei 9 tūkst. balsų), ketvirti – „tvarkiečiai“ (13,48 %). Šios keturios partijos gauna po du EP mandatus (TS-LKD: Gabrielius Landsbergis ir dabartinis europarlamentaras Algirdas Saudargas, LSDP – dabartiniai europarlamentarai Vilija Blinkevičiūtė ir Zigmantas Balčytis, Liberalai – Antanas Guoga ir Petras Auštrevičius, „Tvarka ir teisingumas“ Rolandas Paksas ir Valentinas Mazuronis). Darbo partija (12,12 %), V. Tomaševskio blokas (7,62 %) ir valstiečiai-žalieji (6,25 %) – po vieną (DP – Viktoras Uspaskichas, Žaliųjų sąjunga – Ramūnas Karbauskis, LLRA – dabartinis europarlamentaras Valdemaras Tomaševskis).

## Kanditatuojančios partijos
Dalyvauti rinkimuose išsikėlė 10 Lietuvos partijų, koalicijų.

## Rinkėjų aktyvumas

### Išankstinis balsavimas

*Tos ir ankstesnių dienų suminiai duomenys*

### Rinkimų dieną

## Šaltiniai