open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kęstutis Jezepčikas

**Kęstutis Jezepčikas** (g. 1965 m. rugsėjo 6 d. Kriokšlyje, Varėnos raj.) – Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės treneris, taip pat Lietuvos ir Druskininkų sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1989 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, kūno kultūros mokytojas. Druskininkų sporto mokyklos treneris. 1994 m. įkūrė Druskininkų ėjikų klubą. Druskininkų krepšinio klubo direktorius. LLAF trenerių tarybos pirmininkas 

Lietuvos krikščionių demokratų partijos, Moderniųjų krikščionių demokratų, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Druskininkų skyriaus narys. 2004–2007 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos sportinio ėjimo čempionas 1988 ir 1990 m. – 30 km, 1987–1988 ir 1990–1992 m. – 50 km distancijoje. Nuo 1991 m. dar nesumušti 4 jo pasiekti rekordai.

Lietuvos lengvosios atletikos vyriausias treneris, federacijos tarybos ir vykdomojo komiteto narys, Druskininkų sporto tarybos narys. Sutuoktinė Daiva, vaikai Domas, Eglė, Ieva.

## Šaltiniai
Žydrūnas Žvinklis

**Žydrūnas Žvinklis** (g. 1964 m. kovo 27 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas ir treneris.

## Žaidėjo karjera
* 1978–1981: Kauno „Žalgirio jaunimo komanda“ (Lietuva)
* 1981–1988: Kauno „Atletas“ (Lietuva)
* 1988–1991: Marijampolės „Sūduva“ (Lietuva)
* 1991–1993: Kauno „Lavera“ (Lietuva)

## Trenerio karjera
* 1993: Kauno „Žalgirio“ (Lietuva) krepšinio mokyklos treneris
* 1993–1995: Kauno „Politechnika“ (Lietuva) treneris
* 1995–2006: Kauno „Žalgirio“ krepšinio mokykla (Lietuva) treneris
* 2006–2007-02: Južno „Adžalik“ (Ukraina) vyr. treneris
* nuo 2007-02 – 2007: Južno „Chimik“ (Ukraina) vyr. treneris
* 2005: Lietuvos jaunučių rinktinės vyr. treneris
* 2010–2011: Prienų „Rūdupio“ vyr. trenerio asistentas.
* 2011–2012: Vilniaus „Sakalų“ vyr. treneris.
* 2007–2009 – Ximki – 2 – vyr. treneris.
* 2009–2010 – Barsy – Atyrau – vyr. treneris

## Trenerio pasiekimai
* 2007 m. Ukrainos lygos trečios vietos laimėtojas
* 2007 m. Ukrainos taurės trečios vietos laimėtojas
* 2005 m. 3-čia vieta Europos jaunimo olimpiadoje
* 2009 m. Kazachstano taurės laimėtojas.
* 2010 m. Kazachstano lygos trečios vietos laimėtojas
* 2011 m. Lietuvos lygos trečios vietos laimėtojas
* 2014 m. Kazachstano lygos antros vietos laimėtojas

## Nuorodos
* basketnews.lt pokalbis su Ž. Žvinkliu
Juozas Šarkus

**Juozas Šarkus** (g. 1947 m. birželio 12 d. Batakiuose, Tauragės rajonas) – ekonomistas, socialinių mokslų daktaras, Lietuvos ir Druskininkų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1964 m. baigė Šiaulių politechnikumą, 1973 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1982 m. baigė TSRS Mokslų Akademijos Ekonomikos instituto aspirantūrą Maskvoje. Apgynė naujų technologijų ir investicijų ekonomikos srities disertaciją, įgijo ekonomikos mokslų daktaro mokslinį laipsnį.

Dirbo mėsos ir pieno pramonės ministerijos statybos remonto valdybos Šiaulių baro viršininku, kitose statybos organizacijose. 1996–2003 m. UAB KRT, UAB „Trigeris“ valdybos pirmininkas, UAB „Levitel“ direktorius, Tarptautinės konsultacinės investicinės kompanijos „Convest“ prezidentas, UAB „Tele2“ valdybos narys, konsultantas, „Cullen International SA“ projektų vadovas Lietuvoje.

Vilniaus Rotary klubo narys. Buvo asociacijos Infobalt viceprezidentas, Ūkio ministerijos Verslo plėtojimo tarybos narys, Nacionalinės smulkaus ir vidutinio verslo konfederacijos Verslininkų tarybos pirmininkas.

1995 m. Lietuvos centro sąjungos, 2003–2006 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 2000–2003 m. ir nuo 2011 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.

Sutuoktinė Janina, vaikai Mindaugas ir Laimonas.. Lietuvos Rotary komiteto pirmininkas, Lietuviškos pirties bičiulių draugijos steigėjas.

## Šaltiniai
Melninkai (Molėtai)

**Melninkai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurėje, šalia vieškelio Molėtai–Kuktiškės. Per kaimą teka Suraiža, vingiuota upė (numelioruota iki vieškelio). Nuo vieškelio iki Želvų ežero išlikusi natūrali upės vaga įspūdinga: upelė teka nepaprasto grožio skardžiumi, kuris apaugęs mišku. Miške į Suraižą įteka Gudelių upelė. Melninkų miške buvo akmuo su žyme *Vilko Pėdas*.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Melninkas*.

## Istorija

Užrašytas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje Nr. 1 (42v p.) *de Melniki* (1691). XVIII–XIX a. priklausė Suginčių dvarui. XVII–XVIII a. Melninkuose ant Suraižos upės (netoli tilto, esančio prie Kazakevičiaus sodybos) stovėjo vandens malūnas. Jo likučiai buvo aptikti sovietmečiu: melioruojant ir tiesinant upelės vagą aptikti žemėn statmenai suvaryti pušiniai rąstai. Gali būti, kad 1703 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje minima vietovė Suražka, iš kurios yra Juozapas Malūnininkas (*Josephus Molitor*), yra dab. Melninkai, vėliau daug kartų minimas Martinas iš Suražkos, malūnininkas, 1707 m. užrašytas Martynas Melnikėlis. 1740 m. Suginčių dvaro inventoriuje kaimas vadinamas Melninkais arba Grūšiškėmis.

1945 m. gegužės mėnesį Melninkuose įvyko partizanų ir rusų kariuomenės mūšis. Partizanų būrys, apsistojęs raiste 1 km į rytus nuo Suginčių, buvo užpultas rusų kareivių. Atsišaudydami jie ėmė trauktis per laukus Melninkų kaimo link. Mūšiui baigiantis, į kaimą įsiveržė rusų kareiviai, ieškodami „banditų“, bet nieko nerado. Mūšyje tarp kitų dalyvavo Melninkų gyventojas, kulkosvaidininkas Edvardas Giruckas-Aukštuolis. Šio būrio vadas Kazys Skinderis-Gruodis pasitraukė į miškus, bet po trijų savaičių buvo rastas nušautas Lygalaukių kaime, rugių lauke.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Poison The Well

**Poison the Well** yra Hardcore / Post-Hardcore / Progressive Hardcore grupė iš Majamio (JAV), susformavusi 1997 m. Šiuo metų jie priklauso „Ferret Records“ kompanijai. Gitaristas Ryan Primack ir būgnininkas Chris Hornbrook yra vieninteliai grupės nariai išlikę nuo pirmojo albumo laikų, nors Jeffrey Moreira buvo atlikęs vokalo partijas visiems jų albumams. Šie trys muzikantai sudaro Poison the Well branduolį.

## Grupės nariai
* Jeffrey Moreira – vokalas
* Ryan Primack – gitara
* Chris A. Hornbrook – būgnai
* Michael MacIvor – bosinė gitara (turuose)
* Brad Clifford – gitara (turuose)

## Diskografija

### Albumai

### Vaizdo klipai
* „Botchla“ iš albumo *Tear From The Red*
* „Apathy Is A Cold Body“ iš albumo *You Come Before You*
* „Letter Thing“ iš albumo *Versions*

### Singlai
* „Ghostchant“, 2003 m. (Atlantic Records)
* „Letter Thing“, 2007 m. (Ferret Records)

## Nuorodos
* Oficialus puslapis 
* Oficialus MySpace profilis 
* Poison The Well interviu – vasario 25 d., 2007 m.
*
Šeikiai

**Šeikiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, šiaurinėje Stirnių ežero pakrantėje.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Šeikis*.

## Istorija

XVII–XVIII a. priklausė Svobiškio dvarui (Alantos parapija). 1665 m. Svobiškio dvaro inventoriuje yra *Wies Szeyki*. Tada kaime gyveno šie baudžiauninkai: Tomas Šeikis, Andriejus Čepėnas, Vaitiekus Novikas. Užrašyti Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje Nr. 1 (4 p.) *de Szeykiu* (1683).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Damošiškės

**Damošiškės** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, prie Lukštyno ežero.

## Istorija

1663 m. Liliškių dvaro pardavimo akte minimos Damošiškės prie Lukštyno ežero. 1744 m. buvo dvaras. XVIII a. gale Damošiškes valdė Besekirskiai. 1846 m. Damošiškės priklausė Malinovskiui. Prieš Antrąjį pasaulinį karą ir sovietmečiu iki 1960 m. gyvenamajame name veikė 1-4 klasių mokykla, kuri buvo perkelta į Anomislį.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mokyliai (Suginčiai)

**Mokyliai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Suginčių prie Molėtų-Skudutiškio vieškelio. Kaime *Žvėrinčiaus* raiste (3 ha, dabar pieva) yra buvęs didelis akmuo su maždaug metro skersmens įduba *Velnio Bliūdelis*. To akmens pėdoje būdavę vandens, kuris išdžiūdavęs tik per didžiausius karščius; per melioraciją užkastas. Kaime yra buvusios kapinaitės.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Mokylis*.

## Istorija

Pirmasis žinomas paminėjimas Alantos bažnyčios metrikų knygoje (11v p.) *de Mokile* (1658). 1669 m. Mokylių palivarką, priklausantį Skudutiškio dvarui, Eustachijus ir Ana Borchai pardavė Anai Tremlinskai Borkovai. XVIII a. pab. Mokyliai priklausė Svobiškio dvarui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kėveliai

**Kėveliai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje prie Lukštyno ir Ešerinio ežerų, apie 12 km į šiaurės rytus nuo Molėtų ir apie 3 km nuo Toliejų (Čiulėnų seniūnijos centras). Dalis kaimo yra Labanoro regioniniame parke. Kaimas ribojasi su kaimais, miškais (nurodyti pagal laikrodžio rodyklę): Anomislis, Padkamarių miškas, Vyšnelės, Kėvelių miškas, kuris yra sudėtinė dalis Repeikiškių miško – už jo Balčio ežeras, ežerai Lukštynas, Ešerinis ir Gaidžių kaimas.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Kėvelis*.

## Istorija

Nuo Jogailos laikų (ar šiek tiek vėliau) iki XVIII a. pabaigos Kėveliai buvo Vilniaus vyskupo Molėtų dvaro valda. 1554 m. inventoriuje minimos **Antalukštynės** (*od ziem biskupich sioła Ontołoszuńcow*). Pirmasis žinomas dabartinio vardo paminėjimas yra Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje Nr. 1 (18v) *de Kieuielu* (1687 m.). 1697 m. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje minimas Martynas Kėvelis iš Kėvelių.

Prieš sovietmetį buvo žinomas kaip Kėvelių palivarkas, iki 1926 m. kovo 10 d. priklausęs savininkui Konradui Mackevičiui, po to parduotas Petrui Voitovui (Kauno notaras K. Škėma rej. Nr.5082); jį perėmė jo sesuo Frosenija Dunajevienė. Sovietmečiu nacionalizuotas ir pradėta formuoti gatvinio kaimo tipą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Malkūnai

**Malkūnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietus nuo Mielagėnų, prie kelio  ir Edvardavo miško.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio **Malkū́nas*, plg. pavardės *Mal̃kus, Malkẽvičius*.

## Istorija

XVII a. Malkūnų (*Malkowszczyzna*) palivarkas priklausė Kublickams. Pagal Mielagėnų bažnyčios vizitacijos aktą, 1830 m. Malkūnų kaime buvo 5 dūmai (sodybos), 19 vyrų, 15 moterų, o 1840 m. Malkūnų kaime gyveno 37 parapijiečiai.

Nuo 1950 m. buvo Malkūnų apylinkės centras, vėliau priklausė Mielagėnų apylinkei. 1958 m. dauguma Malkūnų kaimo gyventojų išsikėlė gyventi į Lenkiją.

2003 m. šiame kaime gyveno 32 gyv., buvo 11 gyvenamų sodybų, 2007 m. – 10 gyvenamų sodybų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Fašina

**Fašina** (angl. fascine), *žabinys*, *žabinis* – apvalus žabų ryšulys, naudotas sutvirtinti žeminiams kasiniams ar statiniams, takams klampiame grunte ar nelygiame paviršiuje kloti. Fašina taip pat buvo Italijos fašistų simbolis - "Ryšulį sunkiau perkirsti nei vieną rykštę".

Karyboje fašinos naudojamos:
* Gruntinių įtvirtinimų (apkasų, gynybinius pylimų ir pan.) šlaitams sutvirtinti. Tam fašinas naudojo dar romėnai.
* Šturmuojant įtvirtinimus fašinų primesdavo gynybinius griovius (pvz., prie pilių sienų), kad šturmuojantys galėtų juos pereiti. Šiam tikslui fašinas naudoja ir dabar, kai reikia užpildyti pravažiuoti trukdančius griovius, tranšėjas, apkasus. Fašinų klojimas dažnai mechanizuotas, tam naudojamos specialios inžinerinės mašinos fašinų klotuvai. Tokios mašinos neretai naudoja ne žabų, o specialių plastikinių vamzdžių ryšulius.
* Kelio dangai klampiu gruntu sutvirtinti, kad galėtų pravažiuoti mašinos ar praeiti kareiviai.

Fašinos naudojamos ir nekaryboje pylimams sutvirtinti ir iškasų šlaitams sutvirtinti.

## Nuorodos
* Statant lauko įtvirtinimus. Fašininė baterija – Making Field Fortifications. A Fascine Battery. http://www.nwta.com/couriers/8-97/fieldfort.html 
*
Danas Dambrauskas

**Danas Dambrauskas** (g. 1981 m. birželio 22 d. Elektrėnuose) – Lietuvos ir Elektrėnų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
2003 m. baigė Vilniaus kolegijos Verslo vadybos fakultetą, 2010 m. Mykolo Romerio universitetą. UAB „Kosminija“ direktorius.

Liberalų ir centro sąjungos, partijos „Jaunoji Lietuva“, Tvarka ir teisingumas narys. Nuo 2005 m. organizacijos „Jaunieji liberalcentristai“ narys, Valdybos narys, pirmininkas. 2007–2011 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys. Judėjimo „Elektrėnai – ne Vilniaus sąvartynas“ iniciatorius ir vadovas.

Sutuoktinė Aelita.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Danas Dambrauskas grasino susidorojimu, 2007-07-31
Vilniaus šv. Juozapo kunigų seminarija

**Vilniaus Šv. Juozapo kunigų seminarija** – aukštoji nevalstybinė mokykla, rengianti katalikų dvasininkus. Įsikūrusi Kalvarijų gatvė 325, Vilniuje.

## Istorija
Vilniaus kunigų seminarija įkurta 1582 m., praėjus vos 3 metams nuo Vilniaus universiteto įkūrimo. Seminarija – antra pagal senumą aukštoji mokykla Lietuvoje. Vadovauti seminarijai buvo patikėta jėzuitams. 1774 m. seminarija gauna naujas patalpas jėzuitų naujokyne, Šv. Ignoto gatvėje. 1797 m. sutvarkius Vilniaus Šv. Jurgio bažnyčią ir senosios regulos karmelitų vienuolyną, persikeliama į šias patalpas. Čia seminarija veikė iki pat Antrojo pasaulinio karo pabaigos. 

Po karo Lietuvoje įsigalėjus sovietų valdžiai, seminarija buvo uždaryta, atkurta tik 1993 m. liepos 16 d. 1998 m. seminarijai suteiktas šv. Juozapo vardas. Nuo 2003 m. iki 2015 m. seminarijai vadovavo buvę jos studentai: 2003–2008 m. kun. Robertas Šalaševičius, 2008-2015 m. – kun. Žydrūnas Vabuolas. Nuo 2015 m. seminarijai vadovauja kun. Hans Friedrich Fischer CO.

## Literatūra
* Vilniškė popiežiškoji seminarija 1583-1655 metais: iš Lietuvos religinio ugdymo istorijos (sud. Artūras Grickevičius). - Vilnius: Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, 2008. - 242 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-20-382-7

## Nuorodos
* Trumpai apie seminariją
Kęstutis Gabšys

**Kęstutis Gabšys** (g. 1978 m. gegužės 31 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1996 m. baigė Klaipėdos M. Mažvydo vidurinę mokyklą, 2000 m. Klaipėdos universitete įgijo politikos mokslų bakalauro laipsnį, 2002 m. ten pat – politikos teorijos magistro laipsnį. Be to, 1997–2001 m. mokėsi Klaipėdos aukštesniojoje žemės ūkio mokykloje, įgijo žemės ūkio apskaitos ir finansų kvalifikaciją.

1997 m. Tėvynės sąjungos narys, 2005 m. Tėvynės sąjungos Klaipėdos skyriaus darbuotojas, atsakingas už viešuosius ryšius, nuo 2006 m. Seimo nario Audronio Ažubalio padėjėjas.

2007 - 2011 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

## Nuorodos
Asmeninis dienoraštis internete
Smėlio audra

**Smėlio audra**, kitaip **dulkių audra** – meteorologinis reiškinys regionuose, kuriuose vyrauja sausi orai. Audra susiformuoja iš konvekcinių srovių, kurios susidaro stipriai įkaitus žemei. Šios srovės nuneša smėlį ilgus atstumus. Audros greitis siekia iki 120 km/h. Su audra gali judėti visa smėlio kopa. Nešamas smėlis (ar dulkės) gali sudaryti vientisą 1,5 km aukščio sieną. Dažniausiai smėlio audros susiformuoja Sacharos dykumoje.

## Nuorodos
* Smėlio audros Sacharos dykumoje įrašas
Algimantas Adomaitis

**Algimantas Adomaitis** (g. 1948 m. liepos 19 d. Molėtuose) – Lietuvos ir Elektrėnų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1966 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. 1972 m. baigęs Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą, įgijo gydytojo specialybę. 1973 m. po ordinatūros Kauno III klinikinėje ligoninėje suteikta gydytojo terapeuto kvalifikacija. 1988 m. įgijo gretutinę gydytojo echoskopuotojo specialybę.

1973–1977 m. Varėnos rajono Valkininkų ligoninės vyriausiasis gydytojas ir gydytojas terapeutas. 1977–2002 m. Elektrėnų ligoninės Terapijos skyriaus vedėjas. 2002–2003 m. Elektrėnų ligoninės gydytojas echoskopuotojas.

2003–2007 m. Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnybos vyriausiasis specialistas. 2007–2011 m. Elektrėnų savivaldybės mero pavaduotojas.

2003–2019 m. ir 2021–2023 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2002 m. Liberalų demokratų, partijos Tvarka ir teisingumas Elektrėnų skyriaus pirmininkas.

Buvo Elektrėnų ligoninės Gydytojų sąjungos pirmininkas. Sutuoktinė Veronika, vaikai Aidas ir Donatas..

## Šaltiniai
Mitkėnai

**Mitkėnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Suginčių. Kaime yra buvusios kapinaitės, kurių vieta sovietmečiu sunaikinta. Reišio sodyboje buvo vėjinis malūnas, pastatytas II pasaulinio karo metais.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Mitkėnas*.

## Istorija

1554 m. – XVII a. pradžioje priklausė Skudutiškio dvarui. 1611 m. šio dvaro savininkė Šunkova buvo paduota į teismą dėl 4 karčemų laikymo Mitkėnuose. XVII a. pabaigoje – XIX a. priklausė Noliškio dvarui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nagasakio prefektūra

**Nagasaki prefektūra** () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū saloje, Japonijoje. Sostinė – Nagasakis.

## Geografija

Nagasakio prefektūroje yra 13 miestų, 4 apskritys ir 10 miestelių. Čia nebėra kaimų nuo pat Ošimos susivienijimo.

### Miestai
* Gotas
* Hiradas
* Ikis
* Isahaja
* Macuura
* Minamišimabara
* Nagasakis (sostinė)
* Omura
* Saikajus
* Sasebas
* Šimabara
* Cušima
* Undzenas

### Miesteliai

Pateikiami miesteliai kiekvienoje apskrityje:
* Higašisonogio apskritis
** Hasami
** Higašisonogis
** Kavatana
* Kitamacuuros apskritis
** Emukajė
** Odika
** Sadza
** Škamačis
* Minamimatsura apskritis
** Šinkamigoto
* Nišisonogi apskritis
** Nagadžio
** Togicu

## Kultūra

### Religija
Nagasaki prefektūra yra labiausiai krikščioniška vieta Japonijoje. 2002 m. čia buvo 68.617 katalikų, o tai yra net 4,52 % visų šios prefektūros gyventojų.

### Lankytinos vietos
* Oura katedra (大浦天主堂)
* Urakami katedra (浦上天主堂)
* Konfucijaus šventovė
* Gloverio sodas (グラバー園)
* Inasos kalnas
* Kofuku šventykla
* Sofuku šventykla
* Suvos šventovė
* Hirado pilis
* Sakikata parkas
* Kuju-ku salos
* Huis Ten Bosch
* Nagasakio bioparkas
* Unzen kalnas
* Šimabaros pilis

## Nuorodos
* Oficiali Nagaskio prefektūros interneto svetainė
Taranakis

**Taranakis** (), **Egmonto kalnas** () – snaudžiantis ugnikalnis (stratovulkanas) Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės saloje, Taranakio regione. Aukštis 2518 m. Ugnikalnis turi vieną taisyklingiausių pasaulyje kūgių.

Taranakis susidarė maždaug prieš 135 tūkst. metų Taupo seisminėje srityje. Per pastaruosius 9000 metų ugnikalnis išsiveržia vidutiniškai kas 90 metų, o kas 500 m. sukelia labai galingus išsiveržimus. Paskutinis žinomas Taranakio išsiveržimas įvyko 1755 m.

Maoriai kalną Taranakiu vadina nuo neatmenamų laikų, o Egmonto kalnu jį pavadino Džeimsas Kukas kunigaikščio Egmonto garbei. Vėliau kalnas atgavo savo ankstesnįjį pavadinimą, o aplink esantis parkas tebevadinamas Egmonto vardu.

Vasaros mėnesiais nuo gruodžio iki kovo į šią dažniausiai lankomą Naujosios Zelandijos kalną galima užlipti be kopimo įrangos. Dėl to, kad čia greitai keičiasi orai ir kopia daug nepatyrusių žmonių, kopimas į šį kalną pareikalauja daugiausia aukų Naujojoje Zelandijoje lyginant su kitais kalnais.

Maorių legendose pasakojama, kad Taranakis stūksojo greta kitų ugnikalnių-dievų (Ruapehu, Tongariro ir Ngauruhoės) Šiaurės salos vidury. Visi jie siekė Pihangos, stovėjusios atokiau. Ugnikalniai susigrūmė, spjaudydami liepsnas ir degindami žemę. Kovą laimėjęs Taranakis, kiti ugnikalniai nuo jo nutolę. O tarp Taranakio ir Pihangos nusidriekė Vanganujo upė.

Dėl kalno 1864–1866 m. tarp maorių ir kolonizatorių vyko Antrasis Taranakio karas. 1900 m. aplink Taranakį sudarytas Egmonto nacionalinis parkas.

## Nuorodos
* Ugnikalnių duomenų bazė
Ruapehu

**Ruapehu** () – aktyvus ugnikalnis (stratovulkanas) Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės saloje, Taupo vulkaninėje srityje, pietiniame Taupo ežero krante, Tongariro NP. Aukštis 2797 m (aukščiausias N. Zelandijos ugnikalnis). Viršukalnė padengta ledynais.

Ruapehu veikia 250 tūkst. metų. Tai vienas aktyviausių pasaulio ugnikalnių. Sudaro 4 andezitiniai kūgiai. Paskutiniai didesni išsiveržimai įvyko 1895, 1945, 1995, 1996 m. Paskutinis išsiveržimas įvyko 2006 m.

## Nuorodos
* Ugnikalnių duomenų bazė
Kagavos prefektūra

**Kagavos prefektūra** () – mažiausia pagal plotą Japonijos prefektūra, įsikūrusi Šikoku saloje, Japonijoje. Sostinė – Takamacu. Takamacu yra laikoma udon (japoniško valgio) sostine.

## Istorija

Kagava seniau buvo žinoma kaip Sanuki žemė.

## Geografija

### Dideli miestai
* Higašikagava
* Kan'onji
* Marugamė
* Mitojo
* Sakaidė
* Sanukis
* Takamacu (sostinė)
* Zencūdžis

### Mažesni miestai
Pateikiami miestai ir kaimai kiekvienoje srityje:

## Lankytinos vietos

* Kotohira Shrine
* Šodo sala
* Takamacu pilis
* Jašima, sala, kurioje 1185 m. buvo įvykęs Jašimos mūšis
* Ricurin parkas

Netoli Takamacu miesto centro yra bonsai sodas.

## Sportas

Šioje prefektūroje įsikūrusios šios sporto komandos:

Beisbolo:
* Kagawa Olive Guyners.
Krepšinio:
* Penkios Takamacu strėlės (Takamatsu Five Arrows) (Takamacu).
Futbolo:
* Kamatamare Sanuki (Takamacu).

## Nuorodos

* http://www.pref.kagawa.jp/foreigner.shtml 
* http://www.pref.kagawa.jp/
Dainuojamoji poezija

**Dainuojamoji poezija** – muzikos žanras, kuriame labai svarbiu komponentu, svarbiausiu išpildymo akcentu laikomas dainos tekstas ir jos turinys. Paprastai naudojami aranžuoti poezijos kūriniai, kuriems pritariama bardų tradiciniais instrumentais: gitara, liutnia, keltų arfa, citra, kanklėmis, smuiku arba fortepijonu. Šiam žanrui atstovauja daugelis žinomų atlikėjų, kurių veikla vien tuo neapsiriboja.

Lietuvoje dainuojamosios poezijos pradininku bei paties termino autoriumi laikomas Vytautas Kernagis, kuris dainavo Lietuvos poetų ir savo kūrinius. Taip pat žinomesni šio žanro atlikėjai – Alfredas Kukaitis, Kostas Smoriginas, Andrius Kaniava, Gediminas Storpirštis, Aidas Giniotis, Olegas Ditkovskis, Povilas Girdenis, Domantas Razauskas, Jonas Baltokas, Saulius Bareikis, Saulius Mykolaitis, Ieva Narkutė, Alina Orlova, Rolandas Kazlas, Baltos varnos, Aktorių trio, Liūdni slibinai.

Dainuojamosios poezijos sklaida ir koncertais Lietuvoje rūpinasi Viešoji įstaiga “Bardai LT”.

## Žymūs atlikėjai

### Lietuva

* Alina Orlova
* Andrius Zalieska (Zala)
* „Atika“
* Vytautas Kernagis
* Saulius Mykolaitis
* Domantas Razauskas
* Darius Žvirblis
* Andrius Kulikauskas
* Vytautas V. Landsbergis
* Nojus
* Aidas Giniotis
* Andrius Kaniava
* Baltos varnos
* Eglė Sirvydytė
* Algirdas Svidinskas
* Saulius Bareikis
* Ieva Narkutė
* Jonas Baltokas
* Justas Tertelis
* Giedrius Arbačiauskas
* Gediminas Storpirštis
* Kostas Smoriginas
* Olegas Ditkovskis
* Romas Lileikis
* Romas Naidzinavičius
* Virgis Stakėnas
* Vytautas Babravičius–Simas
* Vladas Bagdonas
* Vidas Petkevičius
* Vytautas Babravičius
* Vygantas Kazlauskas
* „Keistuolių teatras“
* Linas Švirinas
* „Stipriai Kitaip“
* „Liūdni slibinai“
* Valentinas Abarius

### Lenkija
* Cisza Jak Ta
* Przemysław Gintrowski
* Elżbieta Adamiak
* Michał Bajor
* Stan Borys
* Mirosław Czyżykiewicz
* Ewa Demarczyk
* Edyta Geppert
* Marek Grechuta
* Katarzyna Groniec
* Jacek Kaczmarski
* Robert Kasprzycki
* Czesław Niemen
* Renata Przemyk
* Janusz Radek
* Andrzej Sikorowski
* Edward Stachura
* Basia Stępniak-Wilk
* Grzegorz Turnau
* Elżbieta Wojnowska
* Ilona Sojda
* Jacek Różański
* Antonina Krzysztoń
* „Stare Dobre Małżeństwo“
* „Wolna Grupa Bukowina“
* „Czerwony Tulipan“
* 'Lubelska Federacja Bardów'
* „Bez Jacka“

### Bulgarija
* Mihail Belchev
* Assen Maslarski
* Plamen Stavrev
* Grisha Trifonov
* Margarita Drumeva
* Krassimir Purvanov
* Ivan Nenkov

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Dainuojamosios poezijos bendruomenė internete
Ikis (miestas)

**Ikis** () – miestas, įsikūręs Iki saloje, Nagasakio prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 30,4 tūkst. gyventojų.

## Istorija

Miestas buvo įkurtas 2004 m., sujungus keturis miestus: Gounourą (郷ノ浦町), Kacumotą （勝本町), Ašibę （芦辺町） ir Išidą （石田町).

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – narcizas, medis – *maki*, paukštis – *Zosterops japonicus*.

## Nuorodos
* Oficiali Ikio svetainė (japonų k.)
Amontiljadas

**Amontiljadas** () – spirituotas ispaniškas vynas. Pusiau išlaikytas riešutinis cheresas. Pavadinimas kilo iš Ispanijos provincijos *Montillo*.

Gaminamas sausas ir pussausis. Gintaro spalvos, tamsesnis už *[[Fino]]*, bet šviesesnis už *[[Olorosso]]*. Pastiprintas alkoholiu iki 18–25 %.

Amontiljadas naudojamas kaip aperityvas su alyvuogėmis, sūriu, migdolais, taip pat su vištiena ar triušiena. Tiekiamas šiek tiek atšaldytas.

## Rūšys
* *[[Fino Amontillado]]* – nepilnai išlaikytas cheresas, nepasiekęs visų savybių būdingų amontiljadui
* *[[Amontillado del Puerto]]* – amontiljadas pagamintas El Puerto de Santa María.
* *[[Medium Sherry]]* - pasaldintas amontiljadas.
Henrikas Šiaudinis

**Henrikas Šiaudinis** (g. 1955 m. lapkričio 1 d. Nevaišiuose, Ignalinos rajonas) – Lietuvos ir Ignalinos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, Ignalinos rajono meras.

## Biografija
1962–1966 m. mokėsi Nevaišių pradinėje mokykloje, 1966–1970 m. Ceikinių aštuonmetėje mokykloje, 1973 m. baigė Ignalinos 1-ąją vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas.

1978–1985 m. Ignalinos rajono ūkių agronomas, 1985–1995 m. kolūkio „Naujas gyvenimas“ pirmininkas, žemės ūkio bendrovės „Naujas gyvenimas“ vadovas. Nuo 1995 m. Ignalinos rajono savivaldybės mero pavaduotojas.

Lietuvos valstiečių liaudininkų partijos narys, Ignalinos rajono skyriaus pirmininkas.

1990–1995 m. Ignalinos rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. nuo 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys.Nuo 2014 m. Ignalinos rajono savivaldybės meras.

Sutuoktinė Rimutė, vaikai Monika, Ignas.

## Šaltiniai

|-
Tongariro nacionalinis parkas

**Tongariro nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės saloje. Tai seniausias Naujosios Zelandijos ir 4 pagal senumą pasaulyje nacionalinis parkas, įkurtas 1894 m.

Parkas apima Ruapehu, Tongariro ir Ngauruhoės ugnikalnius ir jų apylinkes. Tai šventa vieta (*tapu*) maorių kultūroje. Parke taip pat didelė gamtinė įvairovė: auga drėgnieji subtropiniai miškai, kuriuose vyrauja *[[Podocarpus hallii]]*, *[[Podocarpus dacrydioides]]*, *Weinmannia racemosa*, *Libocedrus bidwillii*, *[[Nothofagus menziesii]]*, *Nothofagus fusca* rūšių medžiai, gausu paparčių, epifitų, grybų. Taip pat veši krūmynai (*Leptospermum scoparium, Phyllocladus aspleniifolius* ir kt.). Nacionalinio parko teritorijoje sutinkami šie gyvūnai: kiviai, papūgos, mėlynosios antys, karearea sakalai, *Ninox novaeseelandiae, Rhipidura*.

Tongariro NP 1990 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos
* Parko svetainė
Tongariras

**Tongariras** () – kompleksinis ugnikalnis Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės saloje, Taupo vulkaninėje srityje, Tongariro nacionaliniame parke. Aukštis 1978 m.

Tongariras aktyvus jau 250 tūkst. metų. Paskutinis jo išsiveržimas įvyko 1977 m. Ugnikalnį sudaro 12 kūgių. Nors Ngauruhoė dažnai lakoma atskiru ugnikalniu, geologiškai priklauso Tongarirui. Veikia aktyvios fumarolės. Yra keli vulkaniniai ežerėliai.

## Nuorodos
* Ugnikalnių duomenų bazė
Božolė (regionas)

**Božolė** (, arp. *Biôjolês*) – vyndarystės regionas Prancūzijoje, į šiaurę nuo Liono, apimantis Ronos departamento šiaurę ir Sonos ir Luaros departamento pietus. Regiono pavadinimas kilęs iš istorinės jo sostinės, Beaujeu (Božo), pavadinimo. Božolė regionas priskiriamas Burgundijos vyndarystės regionui

Nors Božolė regionas turi gilias vyndarystės tradicijas, XX a. pabaigoje jis tapo geriausiai žinomas vyno vartotojams dėl itin populiaraus Beaujolais nouveau (jauno božolė vyno).
Bulgarijos sritys

**Bulgarijos sritys** – aukščiausio lygio Bulgarijos administraciniai vienetai, dydžiu maždaug atitinkantis Lietuvos apskritis. Į 28 tokias sritis Bulgarija yra suskirstyta nuo 1999 m. Šios sritys pagal savo teritoriją maždaug atitinka buvusias 28 apygardas iki 1987 m. Nuo 1987 m. iki 1999 m. Bulgarija buvo suskirstyta į devynias dideles sritis, labiau atitikusias Rusijos sritis.

Kiekviena sritis pavadinta sities sostinės pavadinimu. *Sofijos srities* ir *Sofijos miesto* sostinė yra vienas miestas – Sofija, bet į jos teritoriją įeina tik *Sofija miestas.* Sritys smulkiau dar skirstomos į obštinas – savivaldybes (municipalitetus).

Bulgarijos sritys (nurodomas numeris žemėlapyje ir administracinis centras):
# Blagojevgrado sritis (*Благоевградска*; Blagojevgradas)
# Burgaso sritis (*Бургаска*; Burgasas)
# Dobričo sritis (*Добричка*; Dobričius)
# Gabrovo sritis (*Габровска*; Gabrovas)
# Chaskovo sritis (*Хасковска*; Chaskovas)
# Kerdžalų sritis (*Кърджалийска*; Kerdžalai)
# Kiustendilo sritis (*Кюстендилска*; Kiustendilas)
# Lovečo sritis (*Ловешка*; Lovečas)
# Montanos sritis (*Монтанска*; Montana)
# Pazardžiko sritis (*Пазарджикска*; Pazardžikas)
# Perniko sritis (*Пернишка*; Pernikas)
# Pleveno sritis (*Плевенска*; Plevenas)
# Plovdivo sritis (*Пловдивска*; Plovdivas)
# Razgrado sritis (*Разградска*; Razgradas)
# Rusės sritis (*Русенска*; Rusė)
# Šumeno sritis (*Шуменска*; Šumenas)
# Silistros sritis (*Силистренска*; Silistra)
# Sliveno sritis (*Сливенска*; Slivenas)
# Smoliano sritis (*Смолянска*; Smolianas)
# Sofijos miestas (*София–град*; Sofija)
# Sofijos sritis (*Софийска област*; Sofija)
# Stara Zagoros sritis (*Старозагорска*; Stara Zagora)
# Tergovištės sritis (*Търговишка*; Tergovištė)
# Varnos sritis (*Варненска*; Varna)
# Veliko Tirnovo sritis (*Великотърновска*; Veliko Tirnovas)
# Vidino sritis (*Видинска*; Vidinas)
# Vracos sritis (*Врачанска*; Vraca)
# Jambolo sritis (*Ямболска*; Jambolas)

## Nuorodos
* Bulgaria: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Regions of Bulgaria (Statoids.com)
Micukedžima

**Micukedžima** (見付島) – negyvenama sala, priklausanti Sudzu miestui, Išikavos prefektūroje, Japonijoje. Sala dėl savo neįprastos formos taip pat vadinama *Gunkandžima* (軍艦島 'šarvuotlaivio sala'). Taip pat vadinama ir Hašima sala, esanti Nagasakio prefektūroje.

Pagal tautosaką, sala buvo pavadinta „Mitsukejima“ vienuolio, mokslininko ir dailininko Kūkajaus, kuris pirmas, keliaudamas iš Sado, Nijigatos prefektūroje, atrado šią salą.

Micukedžima yra maždaug 150 m ilgio ir 50 m pločio ir iškilusi net 30 m virš jūros lygio. Sala susidarė iš diatomito. Sala dėl savo įdomios išvaizdos pritraukia daug turistų.
Brėmeno muzikantai

**Brėmeno muzikantai** () – viena žymiausių brolių Grimų pasakų, parašyta XIX amžiuje,

Pasaka yra plačiai žinoma ne tik Vokietijoje (pvz., yra skulptūra Brėmene), bet ir kitose šalyse. 1969 m. buvo pastatytas tarybinis filmukas vaikams „Brėmeno muzikantai“. Viduklės miestelyje (Raseinių raj.) taip pat yra medinė Brėmeno muzikantų statula.
Rila

**Rila** (bulg. *Рила*) − kalnų masyvas Bulgarijos pietvakariuose; aukščiausias Balkanuose. Didžiausias aukštis 2925 m (Musalos kalnas).

Rilos kalnai susidarę iš kristalinių ir metamorfinių uolienų. Juose vyrauja alpiškas reljefas. Kalnuose daug ežerų; mineralinės versmės.

Kalnuose yra Rilos vienuolynas − architektūrinis ir istorinis Bulgarijos paminklas.

Didelę kalnų dalį užima Rilos nacionalinis parkas.

## Nuorodos
* Rilos nacionalinis parkas  (bulgarų k.)
* Rilos nuotraukos
Sąvadautojas

**Sąvadautojas** (; *suteneris* nevartotinas) – prostitucijos organizatorius, teikiantis prostitutėms apsaugos (nuo agresyvių klientų, konkurentų ar teisėsaugos) ir organizavimo paslaugas bei gaunantis už tai atlygį, t. y. dalį uždarbio.

Dažnai užsiima ir reklama, suranda klientus. Kartais aprūpina reikalingomis priemonėmis, organizuoja transportą. Neretai suteikia ir patalpas veiklai arba įdarbina prostitutes viešnamyje.

Sąvadaujama esant prostitucija užsiimančio asmens sutikimui arba prieš jį naudojant psichinę ar fizinę prievartą. Sąvadavimas gali reikštis įkalbinėjant, įtikinėjant, suviliojant ar kitu būdu siekiant palenkti asmenį verstis prostitucija. 

Vienose šalyse sąvadavimas yra teisėtas verslas, kitose jis baudžiamas įstatymais. Lietuvoje už tai atsakomybę numato baudžiamojo kodekso 307 str.

## Šaltiniai
Sinoikija

**Sinoikija** ( – kartu, *oikos* – namas) – tokia simbiozės forma, kai vienas partnerių yra kito būstas. Pavyzdžiui, žuvis kartuolė ikrelius išneršia į dvigeldžio moliusko mantijos ertmę. Ten ikreliai vystosi nekenkdami moliuskui.

## Išnašos
Mutualizmas

**Mutualizmas** ( – abipusiškas) – dviejų skirtingų rūšių individų abipusiai naudingas sugyvenimas. Pavyzdžiui, kerpės simbiontai yra grybas ir dumblis. Abu šie organizmai vienas kitą papildo. Kerpės, paprastai augančios ant plikų uolų, iš tikrųjų sudarytos iš dviejų kartu gyvenančių organizmų: grybų ir dumblių. Dumbliai fotosintetina maisto medžiagas grybui, o grybienos gijos surenka ir išlaiko dumbliui reikalingą drėgmę.

Daugelis žolių ir medžių normaliai auga tik simbiozėje su dirvos grybais (mikorizė), aptinkamais ant jų šaknų. Mikoriziniai grybai padeda augalams iš dirvos siurbti vandenį, pasisavinti mineralines ir organines medžiagas. Iš augalų šaknų jie ima angliavandenius ir kitas reikalingas organines medžiagas.

Gyvūnų pasaulyje ryškiausiais mutualizmo pavyzdys – vėžys vienuolis, kuris apsigyvena tuščiose moliuskų kriauklėse, ant kurių vėliau įsitaiso aktinijos. Aktinija juda su savo simbiontu. Gindamasi dilgiosiomis ląstelėmis nuo priešų, ji apsaugo ir vėžį.

Termitų žarnyne gyvena vienaląsčiai žiuželiniai organizmai, kurie išskiria tam tikrus fermentus, padedančius ištirpinti medieną. Termitai minta mediena, todėl jie be simbiontų egzistuoti negali, o žiuželiniai negali gyventi be termitų žarnyno. Į jaunų termitų žarnyną žiuželiniai patenka jiems laižant senesnių individų ekskrementus.
Rilos vienuolynas

**Rilos vienuolynas** () yra Bulgarijoje, Rilos kalnuose, 1 147 m virš jūros lygio. Nutolęs 117 km į pietus nuo Sofijos ir 29 km į rytus nuo Sofijos−Salonikų autostrados.

Vienuolynas įkurtas X a. vienuolio Jono Riliečio. Turkų priespaudos metais buvo bulgarų kultūros ir švietimo centras. Vienuolyno kompleksas užima 32 000 m² plotą, apjuostas 24 m aukščio akmeninėmis sienomis. Išliko senųjų pastatų (Chrelio bokštas, 1335 m., freskos XIV a.). Dabartiniai vienuolyno pastatai atstatyti XIX a. (po 1833 m. gaisro). Gyvenamieji korpusai akmeniniai, 3−4 aukštų, sudaro uždarą netaisyklingo penkiakampio plano kiemą; kiemo centre 5 kupolų Marijos gimimo cerkvė (1834−1860 m.). Kitas vienuolyno patalpas (jų apie 300) puošia freskos, medžio raižiniai.

Rilos vienuolyno muziejuje yra ikonų, rankraščių su miniatiūromis, taikomosios dailės kūrinių, bibliotekoje apie 16 000 tomų senų knygų.

## Nuorodos
* Rilos vienuolynas  (bulgarų ir anglų k.)
* Rilos vienuolynas (bulgarų k.)
Neseberas

**Neseberas** − miestas rytų Bulgarijoje, prie Juodosios jūros, 37 km į šiaurės rytus nuo Burgaso. Tai vienas seniausių Europos miestų. Mieste išliko helenistinio laikotarpio nekropolis, kuriame rasta daug keramikos, aukso papuošalų, antkapinių marmuro plytų su reljefais. Yra antikinių pastatų sienų, vidurinių amžių įtvirtinimų; senosios metropolijos bazilikos (VI a.) griuvėsiai. Daug cerkvių: Šv. Jono Krikštytojo, Šv. Stepono, Šv. Mykolo ir Gabrieliaus, Šv. Teodoro.

1956 m. Neseberas paskelbtas miestu muziejumi. 1983 m. įrašytas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Neseberą įkūrė graikai VI a. pr. m. e. trakų gyvenvietės vietoje. Buvo prekybos ir amatų centras.

Iki 1934 m. miestas buvo vadinamas *Mesembrija*. Jis įsikūręs 850 m ilgio ir 300 m pločio pusiasalyje, kurį su žemynu jungia siauras sausumos ruožas.

## Sportas
* PFK Nesebʺr (futbolas)

## Nuorodos
* Informacija turistams  (anglų k.)
* Savivaldybės informacija (anglų, rusų, vokiečių ir kt. kalbomis)

## Nuotraukos

Image:Bulgaria-Nesebar-01.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-02.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-03.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-04.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-05.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-06.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-07.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-08.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-09.JPG
Image:Bulgaria-Nesebar-10.JPG
Išikavos prefektūra

**Išikavos prefektūra** () – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Čiūbu regione, Honšiū, Japonijoje. Sostinė – Kanadzava.

## Istorija

Išikava suformuota sujungus dvi senesnes provincijas – Kaga ir Noto.

## Geografija
Išikavos prefektūra yra Japonijos jūros pakrantėje. Siaura šiaurinė prefektūros dalis sudaryta iš Noto pusiasalio, o platesnė pietinė dalis – kalnuota, joje įsikūrusi ir prefektūros sostinė – Kanadzava. Prefektūrai taip pat priklauso ir keletas salų. Tai Notodžima, Mitsukedžima, Heguradžima.

### Miestai
Išikavos prefektūrą sudaro 10 miestų:

### Miesteliai ir kaimai
Pateikiami miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:

## Nuorodos

* Oficiali Išikavos prefektūros internetinė svetainė
Arūnas Domininkas Grabažis

**Arūnas Domininkas Grabažis** (g. 1939 m. rugsėjo 16 d. Kaune) – Lietuvos ir Ignalinos rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1946 m. pradėjo mokytis Kauno V. Kudirkos pradinėje mokykloje, 1957 m. baigė Kauno 4-ąją gimnaziją. 1961 m. baigė Kauno kūno kultūros institutą, fizinio lavinimo dėstytojas.

1961–1975 m. Šiaulių Jaunimo sporto mokyklos bokso treneris. 1975 m. persikėlė į Ignalinos rajoną, Mielagėnų vidurinės mokyklos karinis vadovas ir fizinio lavinimo mokytojas. 1990 m. Krašto apsaugos departamento Ignalinos rajono instruktorius, 1991–1992 m. Ignalinos rajono komendantas. 1991 m. suteiktas majoro laipsnis. 1993–1994 m. Ignalinos atominės elektrinės apsaugos bataliono vadas. 1994 m. rugsėjo mėnesį išėjo į atsargą, ūkininkauja, turi įsteigęs individualią įmonę.

Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, partijos tarybos narys, etikos ir mandatų komisijos pirmininkas, 2010 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys.

Ignalinos rajono Vietinės veiklos grupės pirmininkas, Ignalinos AE regiono plėtros tarybos narys.

1956–1965 m. daugkartinis Lietuvos bokso čempionas, sporto meistras.

Sutuoktinė Jelena, vaikai Ernestas, Andrius, Artūras..

## Įvertinimas
* Sausio 13-osios atminimo medalis
* Rusijos kariuomenės išvedimo iš Lietuvos atminimo ženklas
* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis

## Šaltiniai
Struma (upė)

**Struma** arba **Strimonas** (bulg. *Струма*, gr. *Στρυμόνας*) − upė Bulgarijoje ir Graikijoje.

Struma prasideda Vitošos kalnų pietvakariniuose šlaituose ir įteka į Egėjos jūros Strimono įlanką.

Didžiausias intakas –
Strumešnica (dešinysis).

Upė vandeningiausia būna pavasarį. Naudojama drėkinimui. Prie Strumos yra Studenos hidroelektrinė ir tvenkinys (Bulgarijoje).

Pakrančių didžiausi miestai:
* Pernikas
* Blagojevgradas
Podgoricos Budućnost

**Podgoricos „Budućnost“** - Juodkalnijos sporto organizacija, jungianti įvairių sporto šakų klubus:
* Futbolo klubas;
* Krepšinio klubas;
* Moterų rankinio klubas.
Tundža

**Tundža** (bulg. *Тунджа*, turk. *Tunca*) − upė Bulgarijoje ir Turkijoje, Maricos kairysis intakas.

Upė prasideda Stara Planinos kalnų pietiniuose šlaituose, teka į pietus ir įteka į Maricos upę. Iš 405 km, 345 km upė teka Bulgarijoje.

Didžiausi miestai prie Tundžos:
* Jambolas (Bulgarija)
* Edirnė (Turkija)

## Išnašos
Replikacija

**Replikacija** – DNR sintezė, vykstanti prieš ląstelės dalijimąsi. Dėl DNR sintezės padvigubėja ląstelės genomas ir sudaromos salygos susidaryti dviem genetiškai identiškoms dukterinėms ląstelėms.

Replikacija vyksta tiek eukariotų, tiek prokariotų ląstelėse, tačiau mechanizmas ir sintezės greitis skiriasi.

## Istorija
1958 m. Mezelsonas (*Meselson*) ir Stalis (*Stahl*) įrodė, kad replikacija yra pusiau konservatyvus procesas. Tai reiškia, kad kiekviena nauja spiralė turi vieną seną ir vieną naują grandines. Tokių rezultatų buvo pasiekta pasitelkiant sunkesnius (15N) azoto izotopus.

## Savybės
Replikacija:
* yra pusiau konservatyvus procesas
* prasideda specialioje vietoje (ar vietose), vadinamoje *replikatoriumi* arba *ori* ( – ištaka, pradžia); prokariotuose prasideda viename taške, atsiradus *replikacinei šakutei* (pūslelei), eukariotuose – iš karto daugelyje replikacijos pradžios taškų
* visada vyksta iš 5‘ į 3‘ galą
* gali buti vienakryptė arba dvikryptė
* yra pusiau nutrūkstama

Prokariotuose DNR replikacija vyksta 106 bazių porų per minutę greičiu, eukariotuose – 500–5000 bazių porų per minutę greičiu.

## Mechanizmas

DNR replikacija vyksta trim pagrindiniais etapais:
# Iniciacija ( – pradžia) – DNR grandinės išsivyniojimas, veikiant fermentui DNR girazei ir vandenilinių ryšių tarp grandinių nutraukimas, veikiant fermentui DNR helikazei. Taip pat susidaro dvigubėjimo pūslelė.
# Elongacija ( – ilgėjimas) – naujų nukleotidų prijungimas, veikiant fermentui DNR polimerazei. Nukleotidai naujoje grandinėje išdėstomi komplementariai motininės grandinės nukleotidams.
# Terminacija ( – pabaiga) – susijungimas. Replikacija baigiama, susijungus priešpriešai judančioms dvigubėjimo šakutėms. Veikiant DNR ligazei susintetintų DNR grandinių arba jų fragmentų 5' ir 3' galai yra sujungiami į vientisą DNR grandinę.

Replikacija tos pačios DNR molekulės skirtingose grandinėse vyksta skirtingai dėl skirtingų grandinių krypčių. Viena jų (5'->3' grandinė) vadinama *pirmaujančia* grandine – jos dvigubėjimas vyksta nenutrūkstamai. Kitos grandinės dvigubėjimas vyksta fragmentiškai – iš pradžių daugelyje vietų sudaromi maži DNR grandinės gabalėliai (jų ilgis būna nuo 1000 iki 2000 nukleotidų bakterijose ir nuo 100 iki 400 nukleotidų eukariotuose), vadinami *Okazakio fragmentais*, kurie vėliau sujungiami į vientisą darinį papildomų fermentų pagalba. Ši grandinė vadinama *atsiliekančia* arba *vėluojančia* grandine.

## Fermentai
* Helikazė – išvynioja DNR grandinę;
* DNR polimerazės – pagrindiniai DNR sintezės procese dalyvaujantys fermentai, atsakingi už nukleotidų prijungimą ir molekulės dvigubėjimą; replikacijos procese taip pat dalyvauja specialūs „surišamieji“ baltymai, stabilizuojantys DNR polimerazę ();
* DNR ligazės – pašalina DNR įtrūkimus;
* Praimazės – sintetina RNR pradmenis, kurie dalyvauja *Okazaki fragmentų* sintezėje;
* RNazė H – pakeičia RNR pradmenis į DNR;
* Topoizomerazės – neleidžia molekulės fragmentams susisukti atgal į vientisą spiralę;
* SSB baltymai, kurie prisijungę prie vienos grandinės () – apsaugo nuo vienos grandinės susisukimo.

## Šaltiniai
Harmoninis vidurkis

Matematikoje *n* skaičių **harmoninis vidurkis** apibrėžiamas taip:
: H = \frac{n}{\frac{1}{a_1} + \frac{1}{a_2} + \cdots + \frac{1}{a_n}}\equiv \frac{n}{\sum\limits_{i=1}^n \frac{1}{a_i}}.
Pavyzdžiui, skaičių 3 ir 5 harmoninis vidurkis skaičiuojamas taip:
: H=\frac{2}{\frac{1}{3}+\frac{1}{5}}=\frac{15}{4}=3,75

Harmoninis vidurkis gerai tinka santykių bei proporcijų vidutinei reikšmei įvertinti. Harmoninis vidurkis niekada nebūna didesnis nei už aritmetinį, nei už geometrinį vidurkius.

## Dviejų skaičių harmoninis vidurkis

Skaičiuojant dviejų skaičių harmoninį vidurkį, galima taikyti supaprastintą formulę:
: H = \frac  .
Dviejų skaičių aritmetinis vidurkis yra:
:A = \frac  {2},
o geometrinis,
:G = \sqrt ,
Iš šių formulių išplaukia sąryšis tarp šių trijų Pitagoro vidurkių:
:H = \frac {G^2} {A}.
Arba
:G = \sqrt  , t. y. dviejų skaičių geometrinis vidurkis yra aritmetinio vidurkio ir harmoninio vidurkio geometrinis vidurkis.
Tačiau šis sąryšis nebegalioja didesnio kiekio skaičių vidurkiams.

## Šaltiniai
Mesta

**Mesta** (, ), **Nestas** − upė Bulgarijoje ir Graikijoje.

Upė prasideda Rilos kalnuose, teka giliu slėniu tarp Pirino ir Rodopų kalnų ir įteka į Egėjo jūrą, netoli Taso salos (Graikija). Upė naudojama drėkinimui. Žiemą patvinsta, vasarą nusenka.

Iš 230 km, 126 km upė teka Bulgarijoje, o 104 km − Graikijoje.

Didžiausias intakas – Dospatas (kairysis).

## Išnašos
Transliacija (biologija)

**Transliacija** tai yra antrasis baltymų sintezės (genų raiškos) etapas. Pagrindinis biologijos dėsnis teigia, kad DNR nukleotidų seka lemia aminorūgščių seką polipeptidinėje grandinėje.
* DNR – GGA, CTA
* mRNR – CCU, GAU
* kodonai – CCU, GAU

Transliacijos pagrindiniai etapai:
* iniciacija
* elongacija
* polipeptido sintezės terminacija
* naujai susintetintos polipeptidinės grandinės erdvinės struktūros susidarymas ir brendimas.

Transliacijos metu mRNR kodonų seka, patekusi į ribosomą, nurodo – aminorūgštys seką polipeptidinėje grandinėje.
Puikūnas

**Puikūnas** (*Mimulus*) – frimajinių *(Phrymaceae)* šeimos augalų gentis. Ilgą laika puikūnai buvo priskiriami bervidinių (*Scrophulariaceae*) šeimai.

Labiausiai išplitę Šiaurės Amerikoje ir Australijoje, taip pat kai kurios rūšys auga Rytų Azijoje ir Pietų Afrikoje. Dauguma puikūnų rūšių – vienmečiai augalai. Gentį sudaro 150 rūšių.

## Žymesnės rūšys

* *[[Mimulus alsinoides]]*
* *[[Mimulus brevipes]]*
* *[[Mimulus cardinalis]]*
* Varinis puikūnas (*Mimulus cupreus*)
* *[[Mimulus fremontii]]*
* Rasotasis puikūnas (*Mimulus guttatus*)
* *[[Mimulus lewisii]]*
* Geltonasis puikūnas (*Mimulus luteuss*)
* *[[Mimulus moschatus]]*
* *[[Mimulus nasutus]]*
* *[[Mimulus pilosus]]*
* *[[Mimulus primuloides]]*
* *[[Mimulus ringens]]*
* *[[Mimulus shevockii]]*
* *[[Mimulus tilingii]]*
* *[[Mimulus variegatus]]*
* *[[Mimulus aurantiacus]]*
* *[[Mimulus longiflorus]]*
* *[[Mimulus puniceus]]*
Oirasė (upė)

**Oirasė** (奥入瀬川, Oirase-gawa) – upė, įsikūrusi Aomori prefektūroje, Japonijoje. Ji laikinai išdžiovina Tovados ežerą, didžiausią kraterinį ežerą Honšiū saloje.
Vienametė miglė

**Vienametė miglė** (*Poa annua*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos, miglių (*Poa*) genties augalas. Lietuvoje labai dažna, auga praktiškai visur.

Vienmetis, dvimetis, retai daugiametis, nedidelius tankius kerelius arba veją sudarantis žolinis augalas. Stiebai 5-30 cm aukščio, švelnūs, dažniausiai gulsti, kylantys. Ūgliai ties bambliais dažnai įsišaknija. Lapai trumpi, gležni, ploni, šviesiai žali, neblizgantys arba kiek blizgantys, su 2 vagelėmis, ant lapalakščio būna skersinių raukšlių, vauriška viršūne ir nemažu, iki 2-3 mm ilgio, apykaklės formos liežuvėliu. Žiedynas – piramidiška, trumpa šluotelė. Apatinės šluotelės šakutės pavieniui arba po dvi atsišakoja nuo pagrindinės žiedyno ašies. Varputėse po 3-7 žiedus, žalios, žalsvai gelsvos arba violetinio atspalvio. Varpažvyniai skiauterėti, viršūnės nusmailėjusios. Žiedažvyniai be akuotų. Vaisius – žvynągrūdis, nes prie grūdo lieka žiedažvyniai su plonais pieviniais kraštais.

Žydėti pradeda balandžio mėn. Dažna visoje Lietuvoje. Auga pievose, laukuose, pakelėse, kiemuose, šiukšlynuose, daržuose.

Geras pašarinis augalas ganyklose, nes gyvuliai noriai ėda, pakenčia trypimą, greit atželia, tinka gazonams. Daržuose ir pasėliuose dažna ir įkyri piktžolė, kuri dauginasi per visą vegetacijos periodą, todėl ją reikia nuolat naikinti

## Literatūra
* Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 134 psl.
Japoninis svarainis

**Japoninis svarainis** (*Chaenomeles japonica*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, svarainių (*Chaenomeles*) genties augalas, vaisinis ir dekoratyvinis krūmas.

Auginamas Lietuvoje, paplito kolektyviniuose soduose. Populiarios veislės: „Sargentii“ (žiedai stambūs, ryškiai raudoni), „Orange Beauty“ (žiedai oranžinės spalvos, pusiau pilnaviduriai) ir „Alpina“ (krūmelis nedidelis, nusvirusiomis šakomis).

Giminingas cidonijai. 

## Apibūdinimas
Kilęs iš Japonijos. Krūmas 70–100 cm aukščio, šakos dygliuotos. Lapai elipsiški, smulkiai dantyti, blizgantys, su stambiais prielapiais. Žiedai – iki 3 cm skersmens, raudoni arba oranžiniai, po 5–8 trumpose kekėse. Žydi dvimetės ir senesnės šakos gegužės–rugpjūčio mėnesiais, apie dvi savaites. 

Vaisiai – 3–4 cm skersmens, gali būti įvairių formų (obuolio, kriaušės, citrinos) ir spalvų (žalsvi, geltoni, rausvai geltoni). Kvapnūs, rūgštaus skonio. Subrandinami rudenį, pradeda nokti rugsėjo mėnesį. Naudojami kulinarijoje, liaudies medicinoje.

## Sudėtis
Vaisiuose yra apie 4 % angliavandenių, 4,4–5,7 % rūgščių, 10,3–15 mg pektininių medžiagų, 82,6–102,6 mg vitamino C, 0,9–1,2 mg karotino. Iš svarainių vaisių gaminami kompotai, uogienės, džemai, vaisvandeniai, likeriai, pyragų įdarai.
Vaizdas:Chaenomeles japonica seeds.JPG|Sėklos
Vaizdas:Chaenomeles japonica 2.jpg|Žiedai
Vaizdas:Chaenomeles japonica 02.JPG|Nokstantys vaisiai
Vaizdas:Japanese quince fruit 2015 G1.jpg|Prinokę vaisiai


## Šaltiniai
Tovada (ežeras)

**Tovados ežeras** () – kalderinis ežeras, tyvuliuojantis ties Aomori ir Akitos prefektūrų bendra siena, Japonijoje. Tai didžiausias kraterinis ežeras Honšiū saloje. Jis yra 400 m virš jūros lygio aukštyje ir per sausesnį sezoną, kai jo nemaitina Oirasė, net išdžiūsta. Tovada yra 12 iš didžiausių Japonijos ežerų. Jo plotas – 61,1 km².

Ežeras susilaukia didelio turistų antplūdžio.
Pajūrinė smiltlendrė

**Pajūrinė smiltlendrė** (*Ammophila arenaria*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos, smiltlendrių (*Ammophila*) genties augalas. Auga Europoje ir Šiaurės Afrikoje.

Tai pajūrio kopų augalas, kuris išplitęs visame Lietuvos pajūryje ir su kitais augalais sudaro bendrijas. Augalas apie 50-100 cm aukščio. Žydi birželio – liepos mėn.