open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Musteikis

**Antanas Musteikis** (1958 m. sausio 28 d. Stūgliai, Utenos rajonas – 1991 m. liepos 31 d. Medininkai. Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.) – Lietuvos nepriklausomybės gynėjas, muitininkas, vienas Medininkų žudynių aukų.

## Biografija
1980 m. baigė Vilniaus profesinę technikos mokyklą. 1977–1978 m. dirbo Utenos melioracijos statybos valdyboje darbininku, 1978–1990 m. Vilniaus baldų projektavimo ir konstravimo biure. Nuo 1990 m. gruodžio mėn. – Vilniaus muitinės inspektorius. 1991 m. liepos 31 d. budėjo Medininkų pasienio poste. Nužudytas su kitais budėjusiaisiais, manoma, Rygos ypatingosios paskirties milicijos rinktinės (rus. OMON), pavaldžios TSRS vidaus reikalų ministerijai (spėjama, jos nurodymu), kariškių.

## Įvertinimas
* Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas – 1991 m., po mirties.

## Šaltiniai
Kikbolas

**Kikbolas** – komandinis žaidimas, futbolo ir beisbolo mišinys. Išrastas 1942 m. JAV.

Žaidime varžosi dvi komandos. *Metikas* ridena kamuolį *gaudytojui*, kuris kamuolį nuspiria ir bėga į pirmą bazę. Taip gaudytojas tampa *bėgiku*. Žaidėjai pelno taškus, kai grįžta į namų bazę prieš tai užmynęs tris kitas bazes.

## Šaltiniai
Tarptautinė Korėjos trasa

**Tarptautinė Korėjos trasa** – Formulės 1 trasa Pietų Korėjoje, Pietų Džolos provincijoje, Jongamo apskrityje. Šioje trasoje nuo 2010 m. sezono vyksta Formulės 1 lenktynės. 

Sutartis tarp FIA ir trasos vadovų sudaryta 7 metams su galimybe sutartį pratęsti iki 2021 m. 

2009 m. rugsėjo 2 d. buvo paskelbta, kad lėšos trasos statybai suteiktos ir trasa bus pastatyta iki lenktynių.

2010 m. spalio 11 d. trasą tikrinusi FIA komisija leido čia rengti Formulės 1 lenktynes.

## Nuorodos
* Oficiali trasos svetainė 

## Šaltiniai
Julija Sakalaitė

**Julija Sakalaitė** (g. 1946 m. sausio 26 d. Raseiniuose) – lietuvių teatro aktorė. Vyras – aktorius Vytautas Paukštė.

1966 m. baigė aktorystės studijas Lietuvos valstybinėje konservatorijoje. Po baigimo visą laiką dirba Klaipėdos dramos teatro aktore.
Naujausi vaidmenys – Melija (I. Žamiako "Mesjė A."), Leticija (P. Šaferio "Leticija ir žolelių trauktinė") ir kt..
Burkina Faso herbas

**Burkina Faso herbas** – Burkina Faso valstybės simbolis.

## Herbo aprašas
Herbo skydas tradicinės formos, pekirstas. Viršutinis laukas raudonas, apatinis – žalias. Skydo centre, ant laukus skiriančios ribos – auksinė penkiakampė žvaigždė.
Skydininkai – du balti arkliai, skydą laikantys priekinėmis kojomis, ir dvi ilgos sukryžiuotos ietys (jos aukščiu apie triskart viršija skydo aukštį). Tarp iečių kotų apačioje – žalsva atversta knyga.
Virš skydo ir skydininkų puslankiu išsilenkusi šviesiai pilka juosta su valstybės pavadinimu „BURKINA FASO“. Herbo apatinėje dalyje irgi puslankiu išsilenkusi žalsva juosta su devizu  'Vienybė, pažanga, Teisingumas'.

## Ankstesnis herbas

Ankstesnis herbas buvo socialistinės respublikos herbo tipo. Skydas apvalus, krumpliaračio tipo. Laukas auksinis, krumpliuotas apvadas raudonas. Skydo centre sukryžiuoti natūralių spalvų Kalašnikovo AK-47 (buožė apatiniame heraldiškai dešiniajame kampe) ir kauptukas. Skydo viršutinėje dalyje raudona penkiakampė žvaigždė, viršutinis spindulio kampas yra krumpliuoto apvado viduryje. Po sukryžiuotais automatu ir kauptuku – balta atversta knyga.
Skydą iš apačios ir šonų gaubia du žali kukurūzų stiebai su geltonomis burbuolėmis. Apačioje šviesiai pilka juosta su devizu  'Tėvynė ar mirtis, mes laimėsime'.
2009 m. Formulės 2 sezonas

**2009 m. Formulės 2 sezonas** buvo pirmasis atkurto FIA organizuojamo Formulės 2 čempionato sezonas. Jis prasidėjo gegužės 30 d. Valensijos trasoje, o baigėsi lapkričio 1 d. Katalonijos trasoje.

Čempiono titulą jau septinto etapo metu Imoloje užsitikrino ispanas Andy Soucek. Pirmasis Formulėje 2 dalyvavęs lietuvis Kazimieras Vasiliauskas bendroje įskaitoje pelnė 45 taškus ir liko 7 vietoje.

## Sezono formatas ir taisyklės
Iš viso sezoną sudarys 16 lenktynių 8 trasose. Kiekvieną lenktynių savaitgalį sudarys dvi 30 min. ilgio treniruotės, dvi 30 min. kvalifikacinės lenktynės ir dvi 40 min. (arba 110 km) lenktynių sesijos. Taškai lenktynininkams bus skiriami lygiai tokiu pačiu principu kaip ir Formulėje 1 - už pirmas aštuonias vietas (10-8-6-5-4-3-2-1). 

Kadangi Formulės 2 automobilius paruošė Formulės 1 Williams ekipa, šio čempionato nugalėtojas gaus teisę į pilną treniruočių kartu su Williams ekipa programą. Pirmi trys bendros įskaitos lenktyninikai gaus FIA superlicencijas, kurios suteiks teisę dalyvauti Formulės 1 čempionate.

## Lenktynininkai

† Antrose ketvirto etapo lenktynėse Brands Hatch trasoje liepos 19 d. į Henry Surtees šalmą pataikė nuo Jack Clarke bolido atitrūkęs ratas (kai pastarasis atsitrenkė į sieną) ir lenktynininkas žuvo nuo patirtų galvos sužalojimų.

## Badymų rezultatai

## Kalendorius
Formulės 2 sezonas susidėjo iš 8 etapų po dvejas lenktynes. Visi etapai vyko Europoje.

## Rezultatai

## Įskaita

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Formulės 2 čempionato svetainė
Gaičiūnas

**Gaičiūnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gaičiūnienė (ištekėjusi moteris) ir Gaičiūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Antanas Gaičiūnas (1916-2004) – prieškario Lietuvos cirko artistas;
* Arvydas Gaičiūnas (g. 1943) – cirko artistas, režisierius, sportininkas – akrobatikos sporto meistras;
* Arvydas Gaičiūnas (g. 1969) – Lietuvos cirko artistas, iliuzionistas;
Bisau Gvinėjos herbas

**Bisau Gvinėjos herbas** – Bisau Gvinėjos valstybės simbolis, priimtas gavus nepriklausomybę nuo Portugalijos 1973 m.

## Herbo aprašas
Herbas socialistinės respublikos herbo tipo. Skydas apvalus, laukas raudonas. Skydo galvoje juoda penkiakampė žvaigždė. Skydo papėdės apatinę dalį dengia auksinė jūros kriauklė, kurios apatiniai du trečdaliai išsikišę už skydo ribų. Iš kriauklės simetriškai į šonus eina žalios alyvmedžio šakelės, sudarančios vainiką. Alyvmedžio šakelės eina skydo kraštais, vieni lapai užsikloja ant skydo lauko, kiti – išeina už skydo ribų.
Baltas kaspinas eina puslankiu, išlenktas aukštyn, kampai yra kriauklės apačios lygyje. Kaspine devizas  'Vienybė, kova, pažanga'.

## Herbo elementų aiškinimas
* Juoda žvaigždė (vadinamoji *Juodoji Afrikos žvaigždė*) – Panafrikinis simbolis.
* Auksinė jūros kriauklė nurodo šalies padėtį vandenyno pakrantėje.
Adneksitas

**Adneksitas** (*adnexitis*) – gimdos priedėlių (kiaušintakio, kiaušidės) uždegimas, kurį sukelia mikroorganizmai, kartais į gimdą patekusios cheminės medžiagos, tokios kaip jodas, spiritas.

Adneksitas būna ūminis ir lėtinis. Ligonėms pučia ir skauda pilvą, pykina, pakyla temperatūra, padažnėja pulsas. Praėjus 7–14 dienų, ūminiai reiškiniai praeina, tačiau dažnai lieka lėtinio adneksito simptomai (skausmas, vidurių užkietėjimas, mėnesinių sutrikimas).

Šis uždegimas gydomas skausmo raminamaisiais vaistais, antibiotikais, sulfanilaminais, fizioterapijos priemonėmis, kartais operacija; lėtinis adneksitas gali būti gydomas kurortuose.

## Šaltiniai
Eduardas Jonas Monkevičius

**Eduardas Jonas Monkevičius** (g. 1938 m. sausio 20 d. Pavenčiai, Kuršėnų valsčius) – Lietuvos teisininkas, agrarinė teisės teisėtyrininkas, MRU profesorius.

## Biografija
E. J. Monkevičius 1965 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. Nuo 1975 m. iki 1978 m. mokėsi aspirantūroje TSRS mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute, 1978 m. balandžio 19 d. apgynė disertaciją tema „Darbo organizavimo žemės ūkyje teisiniai pagrindai“, teisės mokslų kandidatas (socialinių mokslų daktaras)., profesorius. Žmona Irena, gimusi 1952 m., inžinierė statybininkė.

1963–1965 m. dirbo teisininku, 1966–1969 m. Lietuvos kooperatyvų sąjungos (Lietkoopsąjungos) juriskonsultas–arbitras, 1969–1974 m. Vilniaus rajono žemės ūkio valdybos Juridinio skyriaus vedėjas, 1974–1980 m. Lietuvos žemės ūkio ekonomikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis, grupės vadovas. 1976–1982 m. Vilniaus universiteto, 1980–1990 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, 1991–1992 m. Lietuvos vadybos akademijos dėstytojas, Ekologijos katedros vedėjas. 1992–1996 m. advokatas, 1996–2008 m. Kauno apygardos teismo civilinių bylų skyriaus teisėjas. Nuo 1999 m. Lietuvos teisės akademijos (nuo 2000 m. Lietuvos teisės universitetas, nuo 2004 m. Mykolo Romerio universitetas) docentas,   2007-2013 m. profesorius.

1989 m. Lietuvos teisininkų draugijos  Garbės narys, jos atkūrimo signataras, ilgametis jos valdybos ir tarybos narys, garbės teismo pirmininkas. 1993 m. Lietuvių katalikų mokslų akademijos Mokslo tarybos narys.

Tiria aplinkos ir žemės teisinės apsaugos problemas.

## Bibliografija
* Darbo organizavimas žemės ūkyje: teisiniai klausimai, 1986 m.
* Teisinis žemės ūkio darbuotojų statusas, (rusų k.), bendraautoris, Maskva, 1987 m.
* Žemės teisė(studija), 2000 m.
* Žemės teisė (monografija), 2006 m.
* Lietuvos teisės pagrindai, vadovėlis aukštųjų mokyklų studentams, vienas autorių, 2004 m.
* Aplinkosaugos teisė (vadovėlis), bendraautoris, ats. redaktorius 2011 m.
* Žemės teisė ir administravimas, 2014 m.

## Šaltiniai
Augalų apsaugos stotis

**Augalų apsaugos stotys** – įstaigos tiriančios augalų ligų sukėlėjus ir kovos su jais būdus arba vadovaujančios augalų apsaugai.

Lietuvoje pirmoji augalų apsaugos stotis įkurta 1927 m. Dotnuvoje prie Ž. ū. akademijos. Jai iki 1940 m. vadovavo prof. V. Vilkaitis. Buvo tiriama kviečių kietosios kūlės ir nematodai, linų fuzariozė, bulvių ir pomidorų maras, cukrinių runkelių ligos, amarai, grambuoliai ir kiti kenkėjai, tikrinami beicai ir purkštuvai, daromos augalų ligų ir kenkėjų kolekcijos, duodami patarimai ūkininkams. Vėliau augalų stotis buvo kilnojama ir pertvarkoma. 1940 m. ji iš Dotnuvos perkelta į Vilnių ir sujungta su ten veikusia augalų apsaugos stotimi prie Stepono Batoro universiteto (1920–1939), 1941 m. grąžinta į Dotnuvą, 1950 m.  iškelta į Trakų Vokę prie Vilniaus ir perduota Žemės ūkio institutui, 1954 m. perorganizuota į Žemdirbystės ir dirvožemio instituto Augalų apsaugos laboratoriją, 1956 m. vėl iškelta į Dotnuvą ir perduota įsteigtam Žemdirbystės institutui. Trakų Vokėje buvo tiriama daržovių ir kitų augalų ligos, bulvių nematodai ir kiti kenkėjai. Dotnuvoje 1971–1984 m. jungtinis augalų apsaugos ir bitininkystės skyrius (1985 m. pastarasis atsiskyrė). Čia rengtos ir tobulintos javų, bulvių, sėklinių daugiamečių žolių apsaugos sistemos, rengta rapsų apsaugos sistema, tiriami augalų ligų ir kenkėjų gausumo dėsningumai, sudarinėjamos jų gausumo prognozės. 

Stočiai (veliau laboratorijai ar skyriui) vadovavo;
* S. Čerapas (1940–1941),
* Z. Vinickas (1942–1961),
* Z. Kulvienė (1962–1971),
* J. Šurkus (nuo 1972).

1947–1969 Vilniuje veikė Bulvių vėžio stotis, nuo 1955 m. ėmusi tirti dar ir Kolorado vabalą bei bulvių nematodus.

Praktinį augalų apsaugos darbą ūkiuose organizavo ir kontroliavo Žemės ūkio ministerijos Respublikinė augalų apsaugos stotis (1961–1979), Augalų apsaugos skyrius (1979–1991). 1991 m. įsteigta Valstybinė augalų apsaugos stotis. 22 rajonuose (1995 m.) ji turėjo augalų apsaugos punktus, po 2 vyriausiuosius agronomus, valstybinius augalų apsaugos inspektorius, o kai kuriuose rajonuose dar ir po vyresnįjį prognozių agronomą. Stotis prižiūri augalų apsaugos priemonių  vartojimą, registruoja naujus pesticidus, vadovauja 4 laboratorijoms.

Pesticidų kontrolės laboratorija yra Kaune. Įsteigta 1974 m. ji kontroliuoja pesticidų vartojimą, prižiūri kad ž. ū. produkcijoje nesusikauptų pesticidų likučių daugiau negu leista pagal sanitarines normas, tiria pesticidų bei sėklų beicavimo kokybę, pesticidų koncentraciją.

Laboratorija "Agrosignalas" yra Vilniuje. Įsteigta 1991 m. Ji atlieka fitosanitarinę ž. ū. augalų kontrolę, tiria ligų bei kenkėjų pasireiškimo dinamiką, daro trumpalaikes prognozes. Žinias laboratorijai ir Žemdirbystės institutui teikia 8 zoniniai signalizacijos prognozių punkatai (1995). 

Laboratorija "Biometodas" yra Babtuose (Kauno rj.). Įkurta 1967 m. ji gamina biologinius augalų apsaugos preparatus, tiria naujus bioagentus ir jų vartojimą.

Laboratorija "Fitohelmintologinė kontrolė" yra Vilniuje. Įkurta 1987 m. Ji tiria dirvų apsikrėtimą augaliniais nematodais.
Janina Monkutė-Marks

**Janina Monkutė-Marks** (1923 m. rugsėjo 21 d. Radviliškyje – 2010 m. lapkričio 13 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos tapytoja, grafikė, tekstilininkė.

## Biografija
Tėvas buvo geležinkelininkas. Mokėsi Pagėgių pradžios ir vidurinėje mokykloje, 1939–1941 m. Kėdainių gimnazijoje. Nuo 1942 m. lankė Valstybės teatro Dramos studiją Kaune. Baigiantis karui, kartu su draugu Martynu Nagiu (poeto Henriko Nagio broliu) 1944 m. vasarą nuvažiavo pas jo tėvą į Mažeikius. Susituokė ir, kirtę Vokietijos sieną, atsidūrė tuometinėje Čekoslovakijoje.

1945–1946 m. Insbruko universitete Austrijoje studijavo meno istoriją, archeologiją, italų kalbą. 1947–1949 m. audimo ir tapybos mokėsi Vokietijoje, Freiburgo dailės ir amatų mokykloje, vadovaujamoje dailininko Vytauto Kazimiero Jonyno. Tekstilės meno mokėsi privačiai pas gobeleno meistrus Antaną ir Anastaziją Tamošaičius.

1949 m. persikėlė į JAV. Dirbo vasarnamiuose, vėliau – fabrike. 1950 m. apsigyveno Čikagoje. Baigusi buhalterijos ir mašinraščio kursus, pradėjo dirbti įvairiose įstaigose. Su M. Nagiu išsiskyrė ir po poros metų ištekėjo už Ira Markso. Nuo 1956 m. įsijungė į meninį ir visuomeninį JAV gyvenimą.

Tapybą ir grafiką studijavo Haid Parko meno centre, interjero dizainą, keramiką ir pramoninę dailę – YMCA koledže, grafiką – V. Petravičiaus studijoje Čikagoje. Nuo 1974 m. Lietuvių moterų dailininkių draugijos Čikagoje narė, parodų rengėja.

2000 m. įsigijusi Kėdainių krašto muziejaus pastatą, jį rekonstravo ir 2001 m. spalio 20 d. atidarė savo vardo muziejų-galeriją. 2007 m. liepos 12 d. suteiktas Kėdainių krašto garbės pilietės vardas.

## Kūryba
Ankstyviesiems tapybos kūriniams įtakos turėjo brutalusis menas („Namai-kalėjhnas“ 1958 m., „Kortų lošėjai“ 1959 m.), septintame dešimtmetyje susidomėjo popartu, A. Warholo, R. Lichtenšteino kūryba. Kūriniams „Šeima ir beždžionė“, „Dviguba pilietybė“ (abu 1962 m.), „Mis U.S.A.“ (1963 m.) būdinga plakatiškumas, groteskas. Vėlesniuose tapybos kūriniuose jungta senųjų pasaulio kultūrų simbolius bei ornamentiką („Eglės vestuvės“ 1965 m., „Keturi kilimų ornamentai“, „Gyvybės medis“ 1967 m.).

Sukūrė gobelenų biografiniais motyvais („Laukia ir stebi“ 1999 m., „Ilsėkis ramybėje“). Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvių dailės muziejus Lemonte, Balzeko lietuvių kultūros muziejus ir kiti užsienio šalių muziejai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Janina Monkutė-Marks: albumas (sud. Danas Lapkus). – Vilnius: Baltų lankų leidyba, 2002. – 250 p.: iliustr. – ISBN 9955-429-65-8

## Nuorodos
* Janinos Monkutės-Marks muziejus-galerija
* Janinos Monkutės-Marks muziejus-galerija muziejai.lt
Japonijos švietimo sistema

**Japonijoje pradinis ir žemesnysis vidurinis švietimas** yra privalomas. Praktiškai visi moksleiviai mokslą tęsia aukštesniame viduriniame lygmenyje, kuris nėra privalomas. Daugelis moksleivių lanko valstybines mokyklas žemutinėje vidurinio švietimo pakopoje, tačiau populiarios yra privačios aukštesnės vidurinio švietimo pakopos mokyklos ir universitetai.

Nuo 1947 m. privalomąjį Japonijos švietimą sudaro 9 klasės (*shōgaku* ir *chūgaku*). Beveik visi vaikai po to tęsia dar 3 metus trunkančius mokslus aukštesniojoje mokykloje (*kōkō*) ir, pasak Švietimo, kultūros, sporto, mokslo ir technologijų ministerijos, apie 75,9 % baigusiųjų mokyklą tęsia studijas universitetuose, kolegijose, profesinėse mokyklose ar kitose povidurinio lavinimo įstaigose. Prestižiškiausiais Japonijos universitetais laikomi Tokijo universitetas ir Kioto universitetas. OECD atlikto penkiolikmečių erudicijos tyrimų duomenimis Japonija buvo šešta pasaulyje.

## Istorija
Formaliojo švietimo istorija Japonijoje prasideda VI a., perėmus Kinijos kultūrą.
 
## Struktūra
Mokslo metai Japonijoje prasideda balandį, o pamokos vyksta nuo pirmadienio iki penktadienio ar šeštadienio (priklausomai nuo mokyklos). Mokslo metus sudaro trys semestrai, atskirti trumpomis atostogomis pavasarį ir vasarą ir mėnesio trukmės vasaros atostogomis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Švietimo, kultūros, sporto ir technologijų ministerija
Linų fuzariozė

**Linų fuzariozė** - linų liga kuria sukelia lininis smailiasporis lielius (*Fusarium oxysporum* f. *lini*). Šaknys ir šaknies kaklelis patamsėja, pūva, stiebo viršūnė vysta, palinksta. Augalas gelsta, paruduoja, nudžiūsta. Lietuvoje didelės žalos nedaro.
Jūratė Kardauskienė

**Jūratė Marija Kardauskienė** (, g. 1953 m. kovo 28 d. Ožkinių kaime, Punsko valsčius) – Lenkijos lietuvių saviveiklininkų vadovė, Punsko lietuvių kultūros namų direktorė.

## Biografija
Gimė ir augo ūkininkų Šliaužių šeimoje. Baigusi Punsko licėjų, įsidarbino Punsko mokyklos raštinėje. Nuo 1972 m. gruodžio 15 d. pradėjo dirbti Punsko lietuvių kultūros namų instruktore. Vadovavo choreografiniam ansambliui „Jotva“, kuriame pati šoko 20 metų, ilgus metus buvo Punsko licėjaus ir pagrindinės mokyklos šokių būrelių vadovė. Porą metų vadovavo Punsko kultūros namų dramos būreliui. Padėdavo Klevų, Vaitakiemio ir Vidugirių kaimų vaidintojams, Vidugirių ir Klevų jauniesiems šokėjams.

1984 metų rudenį paskirta Punsko lietuvių kultūros namų direktore. Teko ieškoti vadovus skaitlingiems saviveiklininkų kolektyvams, dirbti kitą organizacinį darbą. Valsčiaus centre Punske pradėti rengti *Klojimo teatrų festivaliai*, *Lenkijos tautinių mažumų saviveiklininkų susitikimai*, *Chorų šventės*, *vaikų ir jaunimo dainų festivaliai „Dainorėlis“*. Repeticijos ir koncertai vykdavo buvusiose Punsko rabino namuose, valsčiaus kaimų klonuose, Punsko mokyklos sporto salėje. Valsčiaus administracijos pastangų dėka buvo pastatyti nauji Punsko kultūros namai. Jiems lėšas aplinkiniuose kaimuose rinko ir J. Kardauskienės vadovaujami saviveiklininkai.

2004 m. Jūratė Kardauskienė išėjo į pensiją, bet ir toliau dalyvauja saviveikloje – dainuoja Punsko chore „Dzūkija“.

## Įvertinimas
* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis.

## Šaltiniai
* 32-eji metai kaip viena diena (Sigito Birgelio interviu su Jūrate Kardauskiene) .
Jonas Tomaševičius

**Jonas Tomaševičius (Janas Vitoldas Tomaševičius)** (g. 1937 m. birželio 25 d. Vilniuje) – lietuvių kino operatorius.

## Biografija
1965 m. baigė Visasąjunginį kinematografijos institutą Maskvoje (VGIK). Lietuvos kino studijoje pradėjo dirbti 1955 m. operatoriaus asistentu, filmavo kino kronikos, vėliau – vaidybinius filmus.
Daugybę metų buvo vienas iš vedančiųjų vaidybinių filmų operatorių Lietuvos kino studijoje.

## Filmografija
* 1965 m. Niekas nenorėjo mirti, antrasis operatorius, rež. Vytautas Žalakevičius
* 1966 m. Ten už durų, dokumentinis filmas, rež. Algirdas Dausa
* 1966 m. Šulinys (Atokiame vienkiemyje), trumpametražinis, rež. Ilja Rudas-Gercovskis
* 1966 m. Jausmai, rež. Algirdas Dausa, Almantas Grikevičius
* 1967 m. Posūkis, rež. Borisas Jermolajevas
* 1969 m. Ave, Vita, rež. Almantas Grikevičius
* 1970 m. Tas prakeiktas nuolankumas, rež. Algirdas Dausa
* 1972 m. Herkus Mantas, rež. Marijonas Giedrys
* 1973 m. Kur iškeliauja pasakos, rež. Algirdas Dausa
* 1975 m. Smokas ir Mažylis, rež. Raimondas Vabalas, Algirdas Šemeškevičius
* 1975 m. Perskeltas dangus, rež. Marijonas Giedrys
* 1977 m. Mano vaikystės ruduo, rež. Gytis Lukšas
* 1978 m. Nesėtų rugių žydėjimas, rež. Marijonas Giedrys
* 1978 m. Dulkės saulėje, rež. Marijonas Giedrys
* 1979 m. Žaltvykslės, rež. Gytis Lukšas
* 1981 m. Medaus mėnuo Amerikoje, rež. Jonas Vaitkus
* 1983 m. Skrydis per Atlantą, rež. Raimondas Vabalas
* 1984 m. Moteris ir keturi jos vyrai, rež. Algimantas Puipa
* 1985 m. Sūnus paklydėlis, rež. Marijonas Giedrys
* 1987 m. Šešiolikmečiai, rež. Raimundas Banionis
* 1988 m. Neatmenu tavo veido, rež. Raimundas Banionis
* 1988 m. Don Žuanas, rež. Jonas Vaitkus
* 1989 m. Pabudimas, rež. Jonas Vaitkus
* 1990 m. Vaikai iš "Amerikos" viešbučio, rež. Raimundas Banionis
* 1992 m. Žvėris, kylantis iš jūros, rež. Vytautas Žalakevičius
* 1992 m. Džiazas, rež. Raimundas Banionis
* 1993 m. Mediniai laiptai, rež. Vidas Rašinskas
* 1995 m. Aš nežinau, kas aš esu, rež. Aloyzas Jančoras.
* 2003 m. Bandymas išsiaiškinti, rež. Almantas Grikevičius.
## Apdovanojimai
* 1969 m. X-tojo Pabaltijo, Baltarusijos ir Moldavijos kino festivalio Minske diplomas už geriausią operatoriaus darbą. K/f. Jausmai
* 1973 m. LTSR valstybinė premija, 2-asis prizas už operatoriaus darbą 6-ame visasąjunginiame kino festivalyje Almata
* 1975 m. Specialus žiuri prizas San Remo tarptautiniame kino festivalyje. K/f. Jausmai (filmas)
* 1993 m. Gubio kino festivalis (Italija) – pagrindinis prizas už geriausią operatoriaus darbą. K/f. Žvėris, kylantis iš jūros
* 2012 m. Lietuvos kino operatorių asociacijos (LAC) prizas „Ąžuolas“
* 2013 m. Lietuvos kino akademijos apdovanojimas Auksinė gervė už viso gyvenimo nuopelnus 
* 2019 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija
* 2020 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija

## Nuorodos
Nufilmuoti nuotaiką: ilga ir įspūdinga J.V. Tomaševičiaus karjera. Rusnė Marčėnaitė

Nacionalinės premijos laureatas kino operatorius Jonas Tomaševičius: „Mane užbūrė kino kvapas“

Lietuvių filmų centras

Lietuvos kinematografininkų sąjunga 

## Literatūra
* Lietuvos kinematografininkai. Sudarė Rasa Paukštytė. Vilnius: Krantai 2017.
Teofilis Mončiunskas

**Teofilis Mončiunskas** (1903 m. lapkričio 3 d. Mančiūnuose, Trakų apskritis – 1976 m. gegužės 3 d. Vilniuje) – sovietinis partinis veikėjas.

## Biografija
1925–1926 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1936 m. mokėsi Darbo rūmų liaudies universitete, 1938 m. Amatų rūmų krosnininkų kursuose, 1939 m. Kaišiadorių amatų mokykloje. 1939 m. įstojo į Šaulių sąjungą.

Sovietams okupavus Lietuvą, 1940–1941 m. Trakų apskrities vartotojų kooperatyvų sąjungos pirmininkas. SSRS-Vokietijos karo pradžioje 1941 m. birželio mėn. pasitraukė į SSRS. Nuo 1942 m. tarnavo 16-ojoje lietuviškojoje šaulių divizijoje. 1942 m. liepos mėn. atsiųstas į Lietuvą organizuoti ginkluoto pogrindžio. Vienas iš nedaugelių Rūdninkų girioje veikusių sovietinių partizanų dalinių vadų lietuvių. Būrio „Už tėvynę“ komisaras, nuo 1944 m. pavasario – Trakų brigados vadas; slapyvardis *Žvirblis*. Jo vadovaujami partizanai ir diversantai sprogdino vokiečių karinius ešelonus, tiltus, geležinkelis bėgius, gadino ryšių linijas, nukovė vokiečių kareivių. Kartu terorizavo Rytų Lietuvos valstiečius, kaimų savisaugininkų nuginklavimo pretekstu su kitais planavo ir vykdė baudžiamąsias operacijas Dargužiuose, Bakaloriškėse ir kitur. Redagavo nelegalią partizanų spaudą.

1944 m. liepos mėn. – 1945 m. Trakų apskrities Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1945 m. balandžio mėn. – 1949 m. vasario mėn. LKP(b) Raseinių apskrities komiteto I sekretorius. 1949–1950 m. LSSR žemės ūkio ministro pavaduotojas, 1950–1954 m. ministerijos politinio sektoriaus viršininkas. 1954–1956 m. sovietinių ūkių ministro pavaduotojas. 1956–1958 m. Vilniaus miesto Stalino rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas.

1949–1952 m. LKP(b) CK narys. 1947–1955 m. LSSR AT deputatas, 1947–1951 m. LSSR AT Prezidiumo pirmininko pavaduotojas. 1950–1956 m. Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugijos pirmininkas.

1964 m. jis filmuotas kino kronikoje „Tarybų Lietuva“ Nr. 25-26, režisierė Ana Pavlova.

## Bibliografija
* Rudninkų girios partizanai: atsiminimai. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1959. – 340 p.: iliustr.

## Įvertinimas
* 1973 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

## Šaltiniai
Jadvyga Monstvilaitė

**Jadvyga Monstvilaitė** (1919 m. rugsėjo 22 d. Plungėje – 2004 m. birželio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos biologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1930-1936 m. mokėsi Plungės valstybinėje gimnazijoje, 

1936-1938 m. Šiaulių valstybinėje mokytojų seminarijoje 

1938-1940 m., 1941-1942 m. J. Monstvilaitė dirbo Plungės valsčiaus Nanaišių pradinės mokyklos mokytoja, 

1943-1945 m.  Plungės vidurinės mokyklos mokytoja, 

1945-1949 m.  Lietuvos TSR švietimo ministerijos Aukštųjų ir specialiųjų mokyklų valdybos inspektore. 

1940-1943 m. ir 1945-1947 m. studijavo Vilniaus Valstybiniame pedagoginiame institute Gamtos mokslų fakultete (dabar – Lietuvos edukologijos universitetas). 

1953–1956 m. Žemdirbystės ir dirvožemio instituto, 

1956–1958 m. Žemdirbystės instituto direktoriaus pavaduotoja mokslo reikalams.

1958–1992 m. dirbo Žemdirbystės instituto Vokės filiale,

1958–1991 m. Herbicidų laboratorijos vedėja;

nuo 1969 m. profesorė. 1967 m. biologijos mokslų daktarė.

Duktė dainininkė Giedrė Kaukaitė.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – reljefo įtaka piktžolių rūšinei sudėčiai, piktžolių botaninė sudėtis ir jų naikinimas mechaninėmis ir chemijos priemonėmis. Paskelbė daugiau kaip 300 mokslinių ir mokslo populiarinamųjų straipsnių.

## Bibliografija
* Piktžolės ir kovos su jomis priemonės. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1959. – 200 p.: iliustr.
* Herbicidai kovoje už derlių. – Vilnius, 1962. – 103 p., rusų kalba 1962 m., lenkų kalba 1964 m.
* Piktžolės: biologija ir naikinimo būdai. – Vilnius, 1967. – 311 p.
* Pažinkime piktžoles / Jadvyga Monstvilaitė, Steponas Čiuberkis. – Vilnius: Mokslas, 1978. – 205 p.: iliustr.
* Piktžolės ir herbicidai: žinynas. – Vilnius, 1982. – 298 p.
* Piktžolės ir herbicidai: žinynas. – 2-asis leidimas. – Vilnius, 1986. – 338 p.: iliustr.
* Laukų piktžolėtumo problemos . – Dotnuva: Lietuvos žemdirbystės institutas, 1996. – 87 p.: iliustr. – ISBN 9986-527-19-8

## Įvertinimas
* 1979 m. LSSR nusipelniusi mokslo veikėja

## Šaltiniai

## Literatūra
* Herbologijos tyrimų Lietuvoje raida. Profesorė Jadvyga Monstvilaitė (sud. Steponas Čiuberkis, Irena Kavoliūnaitė). – Akademija: Lietuvos žemdirbystės institutas, 2007. – 239 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-650-21-8
Čičiagovo sala

**Čičiagovo sala** () – sala JAV, Aliaskoje, Aleksandro salyne. Plotas 5305,9 km². Salos ilgis 121 km, plotis iki 80 km. Tai penkta pagal dydį JAV sala. Rytuose Čatamo ir Ledo sąsiauriais atskirta nuo žemyno, pietuose – Perilo sąsiauriu nuo Baranovo salos. Vakarinius krantus skalauja Aliaskos įlanka. Salos paviršius kalnuotas, apaugęs miškais.

Čičiagovo saloje gyvena 1,34 tūkst. gyventojų (2000 m.), vidutinis gyventojų tankumas – 0,25 žm./km². Pagrndinės gyvenvietės – Hūna, Pelikanas, Tenaki Springsas, Elfin Kouvas. Verčiamasi žvejyba, medžiokle, medienos pramone.

Sala pavadinta rusų keliautojo Vasilijaus Čičiagovo garbei.
Forma

**Forma** (*lot*. forma – išvaizda, pavidalas) gali reikšti:

* daikto pavidalas.
* įtaisas norimo pavidalo daiktams gauti, pavyzdžiui, kepimo ar liejimo forma.
* sportininko forma – pajėgumas ką nors atlikti kuriuo nors metu
* dokumento forma – standartizuotas šablonas, kurį užpildžius gaunamas dokumentas.
* forma (filosofija)
* forma – įtaisas inžinerijoje, į kurį liejant lydalą (metalo, plastiko, uolienos ir pan.) ar panašią medžiagą arba presuojant birias ar plastiškas medžiagas, gaunamos reikiamos formos detalės ar kitokie objektai.
Motiejus Kraužlys

**Motiejus Kraužlys** (1907 m. vasario 15 d. Vaitakiemis, Suvalkų gubernija – 1961 m. rugpjūčio 20 d. Vilnius. Palaidotas Rasų kapinėse.) – agronomas inžinierius, Vilniaus krašto lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
Studijavo Vilniuje, kur subūrė lietuvių studentų draugiją ir jai vadovavo. Įkūrė ir redagavo laikraštį „Lietuviškas baras“, bendradarbiavo žurnale „Mūsų artojas“.  Vilniaus krašte organizavo vartotojų kooperatyvus ir pienines, konsultuodavo.

## Šaltiniai
Tyrestos nacionalinis parkas

**Tyrestos nacionalinis parkas** () yra Švedijos nacionalinis parkas 20 km į pietus nuo Stokholmo. 

Tyrestos nacionalinis parkas užima 2000 hektarų plotą. Didelis gaisras 1999 metais nuniokojo maždaug 10 % parko teritorijos. 

## Nuorodos
*Tyrestos nacionalinio parko internetinė svetainė
Beicas

**Beicai** – cheminės medžiagos augalų sėklai ir sodiniams saugoti (beicuoti) nuo sėkloje ir dirvoje esančių ligų sukėlėjų. Tai įvairūs organiniai junginiai (pvz., gyvsidabrio – granozanas; benzimidazolo dariniai – benlatas, BMK, tektas; karbamino rūgšties dariniai – fentiuramas, TMTD).

Kontaktiniai beicai naikina grybus, esančius sėklų paviršiuje ar negiliai po luobele.

Vidiniai beicai – sėklose esančius grybus.

Vienais beicais beicuojama įvairių augalų, kitais – tik vienos rūšies sėkla. Pastaruoju metu gaminami kombinuoti beicai, sudaryti iš dviejų ir daugiau fungicidų (pentatiuramas, heksatiuramas) arba su insekticidų priedu (pvz., fentiuramas, tigamas). Vidinei sėklų infekcijai įveikti vartojamas baitanas, fundazolas, vitavaksas. Nuodingi.
Maisto mokslas

**Maisto mokslas** () – taikomoji mokslo sritis, susijusi su technologiniais maisto gamybos ir naudojimo aspektais, pradedant nuo maistinių augalų ar gyvūnų auginimo ir baigiant patiekalų gamyba ir patiekimu. Susijęs su žemės ūkio mokslais ir mitybos mokslu.

Žurnalo *Food Technology* 2006 m. spalio mėn. numeryje pateiktas JAV Maisto technologų instituto (*Institute of Food Technologists*) Aukštojo išsilavinimo komiteto apibrėžimas: „Maisto mokslas yra mokslo sritis, kuri inžinerijos, biologijos ir fizikinių [fizikos ir chemijos] mokslų metodais tiria maisto prigimtį, maisto irimą, maisto apdorojimo principus ir maisto kokybės gerinimą.“

Maisto mokslo srityje dirbantys žmonės užsiima naujų maisto produktų kūrimu, maisto gamybos technologinių procesų projektavimu ir tyrimais, maisto produktų pakuotės kūrimu ir tyrimais, maisto gaminių laikymo sąlygų ir trukmės tyrimais, juslinio maisto vertinimo tyrimais ir metodika, mikrobiologiniais ir cheminiais maisto produktų tyrimais ir t. t.
Universitetuose maisto mokslo tyrėjai gali užsiimti fundamentalesniais tyrimais, tiesiogiai susijusiais su tam tikrų maisto produktų gamyba bei jų savybėmis.

Maisto mokslas yra labai tarpdisciplininis taikomasis mokslas. Jis aprėpia ir naudoja idėjas iš labai įvairių sričių, pvz., mikrobiologijos, cheminės inžinerijos, biochemijos ir kt.

Kai kurios maisto mokslo sritys:
* Maisto sauga – maisto produktų sukeliamų sveikatos sutrikimų priežastys, priemonės, apsaugančios vartotojus nuo tokių sutrikimų, informavimas apie maisto produktų keliamas rizikas.
* Maisto mikrobiologija – tiria pageidaujamas ir nepageidaujamas mikroorganizmų sąveikas su maistu.
* Maisto konservavimas – maisto kokybės prastėjimo priežastys ir maisto apsauga nuo irimo.
* Maisto inžinerija – tiria pramoninius procesus, naudojamus maisto produktų ir patiekalų gamyboje.
* Produktų kūrimas – naujų maisto produktų išradyba.
* Juslinė analizė – tyrimai, kaip maistą suvokia vartotojai savo jutimo organais.
* Maisto chemija – maisto cheminės sudėties ir maiste vykstančių cheminių reakcijų tyrimai.
* Maisto pakavimas – maisto žaliavos ir pagaminto maisto pakavimo medžiagos, pakuočių konstrukcija ir tinkamumas laikyti, gabenti, realizuoti.
* Molekulinė gastronomija – tyrimai, kaip keičiasi ruošiamo maisto medžiagos, kaip reaguoja patiekalų ingredientai, kaip jie sąveikauja su jutimo receptoriais ir t. t.
* Maisto technologija – tiria maistinių žaliavų atrinkimą, maisto produktų konservavimą, apdorojimą, pakavimą, gabenimą ir vartojimą.
* Maisto fizika – tiria fizikines maisto konsistencijos savybes (klampumas, tekstūra ir kt.), apdorojamuose ir laikomuose maisto produktuos vykstančius fizikinius reiškinius.

## Nuorodos

* Kauno technologijos universiteto Maisto institutas (KTU MI) 
* Mokymo programos. Maisto Mokslas
* Studijų ir mokymo programos / Maisto mokslas
Patiekalas

**Patiekalas** – valgis, paruoštas iš kelių ingredientų, ir skirtas valgyti paprastai prie stalo kaip pusryčių, pietų, vakarienės dalis. Patiekalai patiekiami stalo induose – lėkštėse, dubenyse, puodeliuose, salotinėse ir kt. Kai kurie patiekalai gali būti valgomi laikant rankose ar užmauti ant iešmo (pvz., šašlykas).

Patiekalai skirstomi į grupes:
* užkandžiai
* pirmieji patiekalai – sultiniai, sriubos
* antrieji patiekalai – mėsos ir žuvies patiekalai su garnyru bei salotomis, košės ir kt.
* tretieji patiekalai – gėrimai, saldieji desertai.

Dažnai patiekalai siejami su tam tikra nacionaline virtuve, pvz., guliašas yra vengrų virtuvės patiekalas.

Dalis patiekalų turi specifinius pavadinimus (pvz., „tinginukai“), kiti vadinami pagal šalį, vietovę ar tautą (pvz., *[[Kijevo kotletas|Kijevo kotletai]]*, *[[totoriškas kepsnys]]*), treti vadinami tiesiog aprašomaisiais pavadinimais, pvz., *kepti šonkauliukai su bulvėmis*.

Aprašymai, kaip gaminti patiekalus vadinami kulinariniais receptais.
Ikrai

**Ikrai** – į vandenį neršiami žuvų, varliagyvių, moliuskų, dygiaodžių kiaušiniai.

Žuvų kiaušinėliai (ikreliai) susidaro porinėse patelių kiaušidėse. Jie paprastai neršiami į vandenį, kur juos pieniais apvaisina patinai (išorinis apvaisinimas), nors kai kurios žuvys turi vidinį apvaisinimą. Vidinis apvaisinimas yra efektyvesnis, tokiam apvaisinimui reikia mažiau spermatozoidų.

Ikrai būna dviejų tipų:
* *pelaginiai ikrai* – jų tankis mažas, todėl jie plaukioja palei vandens paviršių. Tokie ikreliai būna smulkūs, jie paprastai būna ryškių spalvų. Pelaginius ikrus turi, pvz., menkės ir kilkės. Mažesnį tankį užtikrina didesni riebalų kiekis.
* *dugniniai ikrai* – jų tankis didesnis negu vandens, todėl jie skęsta ant dugno.
Aames

**Aames** − pavardė, kurią turi šie garsesni asmenys:

* Angela Aames (1956–1988) – JAV aktorė;
* Willie Aames (g. 1960) – kanadiečių kilmės amerikiečių aktorius.
Abartis

**Abartis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Abartienė (ištekėjusi moteris) ir Abartytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Rokas Abartis (g. 1843) – lietuviškos spaudos platintojas, knygnešys;
Abašidzė

**Abašidzė** − pavardė.

Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Grigolas Abašidzė (1914–1994), gruzinų poetas, rašytojas, vertėjas, visuomenės veikėjas;
* Iraklis Abašidzė (1909–1992) , gruzinų poetas, vertėjas, visuomenės veikėjas;
CONCACAF Čempionų lyga

**CONCACAF Čempionų lyga** (angl. CONCACAF Champions League) – tai kasmetinės tarptautinės CONCACAF futbolo klubų varžybos, kuriose dalyvauja Šiaurės Amerikos, Centrinės Amerikos ir Karibų salų stipriausios komandos.

## Istorija

Nuo 1962 m. iki 2008 m. varžybos vadinosi Čempionų taurė (angl. Champions' Cup), kurioje žaidė aštuonios komandos: keturios iš Šiaurės Amerikos (dvi iš Meksikos ir dvi iš JAV/Kanados), trys iš Centrines Amerikos ir viena iš Karibų salų teritorijos. Nuo 2005 m. čempionato nugalėtojas turėdavo teisę žaisti FIFA Pasaulio futbolo klubų taurės čempionate. Antrą vietą užėmusi komanda yra viena iš tryjų CONCACAF, kuri žaidžia Copa Sudamericana. 

Po 2006 m. lapkričio CONCACAF komiteto posėdžio buvo nusprestą čempionatą pakeisti. CONCACAF Čempionato taure pervadinti, bei pakeisti formatą į Čempionų lygą. 

Iš pradžių kviečiamos 24 komandos į preliminarias varžybas, kuriose lieka tik 16. Vėliau atskiriamos klubai į keturias grupes po keturias komandas. 

## Kvalifikacija

**Šiaurės Amerika**

:4 klubai iš Meksikos
:4 klubai iš JAV
:1 klubas iš Kanados

**Centrinė Amerika**

:2 klubai iš Kosta Rikos
:2 klubai iš Hondūro
:2 klubai iš Salvadoro
:2 klubai iš Gvatemalos
:2 klubai iš Panamos
:1 klubas iš Nikaragvos
:1 klubas iš Belizo

**Karibai**

:3 klubai patenka iš Karibų salų CFU klubų čempionato

## CONCACAF Čempionų lygos finalai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Musninkų kantoriai

**Musninkų kantoriai** – vyrų ir moterų kantorių (giedotojų), vargonininkų ir būgnininkų grupė, veikusi Musninkuose.

## Istorija
Priklausė Musninkų Švč. Trejybės bažnyčios pasaulietinei religinei organizacijai „Marijos Respublika“ (*Mariana Republica*; 1694–1735 m. ši organizacija buvo vadinama „Rožančiaus brolija“). Musninkų kantoriai turėjo garbės vardus (urėdus), insignijas, dėvėjo reprezentacinius drabužius. Jie privalėjo dalyvauti savo organizacijos iškilmėse ir bažnytinėse apeigose. Nedideliam giedotojų chorui, kuris su pertraukomis veikė 1733–1773 m., talkino vargonininkai ir būgnininkai. Musninkų kantoriai turėjo seniūnus ir jų pavaduotojus. Rašytiniuose šaltiniuose Musninkų kantoriai minimi iki XIX a. pradžios.

## Šaltiniai
Abbott

**Abbott** − pavardė.

Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Bruce Abbott (g. 1954 m.) – amerikiečių aktorius;
* William Alexander „Bud“ Abbot (*Abbott*, 1897 m.–1974 m.) – amerikiečių aktorius, prodiuseris ir komikas;
* Philip Abbott (1923 m.–1998 m.) – amerikiečių aktorius;
Abišala

**Abišala** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Abišalienė (ištekėjusi moteris) ir Abišalaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aleksandras Algirdas Abišala (g. 1955) – lietuvių verslininkas, verslo konsultantas, politikas, fizikos ir matematikos mokslų daktaras, Lietuvos nepriklausomos valstybės akto signataras;
Abramauskas

**Abramauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Abramauskienė (ištekėjusi moteris) ir Abramauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Stasys Abramauskas (1927–1996) – inžinierius architektas, architektūros istorikas, humanitarinių mokslų daktaras;
Stasys Murza

**Stasys Murza** (g. 1946 m. gruodžio 25 d. Žuvininkai prie Šiaulių – 2011 m. spalio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos karo lakūnas, nepriklausomos Lietuvos karinės aviacijos kūrėjas, dimisijos pulkininkas.

## Biografija
1968 m. baigė TSRS Černigovo aukštąją karo lakūnų mokyklą (Ukraina), 1977 m. – Jurijaus Gagarino karo aviacijos akademiją (Moninas, Maskvos sritis). Tarnavo Charkovo, Černigovo, Vorošilovgrado aukštųjų karo lakūnų mokyklų aviacijos daliniuose: 1968–1971 m. lakūnas instruktorius, 1971–1972 m. aviacijos grandies vadas, 1972–1974 m. – eskadrilės vado pavaduotojas, 1977–1979 m. – vadas, 1979–1983 m. mokomojo pulko vado pavaduotojas, 1983–1986 m. – vadas; 1983 m. pulkininkas. 1986–1992 m. Černigovo aukštosios karo lakūnų mokyklos skrydžių metodikos skyriaus viršininkas.

Vienas ir su kitais parengė lakūnų parengimo programų, aerodinamikos ir aviacijos taktikos, psichofiziologinio lakūnų parengimo vadovėlių, kt. leidinių, 1972–1992 m. parengė daugiau kaip 10 akrobatinio skraidymo sporto meistrų, 4 jų tapo TSRS čempionais.

1992 m. Krašto apsaugos ministerijos aviacinės tarnybos kovinės parengties skyriaus vadovas, vėliau iki 2000 m. Lietuvos karinių oro pajėgų vado pirmasis pavaduotojas. 1993 m. pirmojo rango karo lakūnas, pulkininkas. 2000–2001 m. Lietuvos aviacijos muziejaus direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2001 m. Lietuvos aeroklubo prezidentas ir Tarptautinės aeronautikos federacijos viceprezidentas.

## Įvertinimas
* 1996 m. Dariaus ir Girėno medalis
* 1996 m. Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Natalija Murnikovienė

**Natalija Murnikovienė-Duchovič** (g. 1969 m. birželio 21 d. Klaipėda) – Lietuvos sportininkė kultūristė. 1995 m. pirmoji Lietuvoje tapo Tarptautinės kultūristų federacijos (IFBB) profesionale.

## Sportiniai pasiekimai
* 1990 m., 1991 m. – absoliuti Lietuvos čempionė.
* 1991 m. – Nacionalinės kultūristų mėgėjų asociacijos (NABBA) Europos kultūrizmo porų, su R. Bučinsku čempionė ir trečiosios vietos laimėtoja.
* 1993 m. – Tarptautinės kultūristų federacijos (IFBB) Europos kultūrizmo čempionė
* 1994 m. – Tarptautinės kultūristų federacijos pasaulio kultūrizmo čempionė (svorio kategorijoje per 57 kg)
* 1994 m. – Pasaulio kultūrizmo porų čempionė, su R. Murnikovu
* 1995 m. – Profesionalų varžybų *European Women's Pro Classic* Prahoje nugalėtoja
* 1995 m. Atlanta – pasaulio profesionalų čempionato *Olympia* trečiosios vietos laimėtoja
* 1996 m. Čikaga – pasaulio profesionalų čempionato trečiosios vietos laimėtoja
* 1994 m. – geriausia Europos kultūristė.

## Šaltiniai
Ričardas Murnikovas

**Ričardas Murnikovas** (g. 1967 m. rugpjūčio 10 d. Klaipėda) – Lietuvos sportininkas, kultūristas, treneris.

## Biografija
1985 m. baigė Klaipėdos 18 profesinę technikos mokyklą.

1989 m. vede Natalija Duchovič – Murnikoviene

1999 m. išsiskyrė Natalija Murnikoviene

## Sportiniai pasiekimai
* 1989 m. – Lietuvos jaunimo pirmenybių nugalėtojas (svorio kategorijoje per 90 kg)
* 1993 m. − absoliutus Lietuvos čempionas (IFBB)
* 1994 m. – absoliutus Lietuvos čempionas (IFBB)
* 1994 m. – Tarptautinės kultūrizmo federacijos (IFBB) Europos kultūrizmo čempionatas (svorio kategorijoje per 90 kg)
* 1994 m. – Tarptautines kultūrizmo federacijos (IFBB) Pasaulio kultūrizmo čempionas, su N. Murnikoviene 

## Įvertinimas
* 1994 m. – Kūno kultūros ir sporto departamentas prie Lietuvos Respublikos Vyriausybes apdovanojo medaliu „Už aukštus sporto pasiekimus“ 
* 2015 m. − Lietuvos kultūrizmo ir kūno rengybos federacija − „Padėka už svarų indėlį vystant ir populiarinant kultūrizmo sporta Lietuvoje”

## Šaltiniai
Petras Murnikas

**Petras Murnikas** (1886 m. gruodžio 6 d. Sidariškės, Kupiškio valsčius – 1956 m. birželio 6 d. Utena) – Lietuvos karinis veikėjas, Tarpukario Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas.

## Biografija
1916 m. baigė Maskvos 4-ąją praporščikų mokyklą, per Pirmąjį pasaulinį karą Rusijos imperijos kariuomenės karininku kovojo fronte, buvo sužeistas. 1917 06 20 pakeltas į štabskapitono laipsnį.

Grįžęs į Lietuvą 1919 m.balandžio 7 d. mobilizuotas į jos kariuomenę, 1-ojo DLK Gedimino pėstininkų pulko karininkas. Dalyvavo nepriklausomybės kovose su bolševikais, bermontininkais, lenkais.1919 m. birželio 15 d. pasižymėjo kovodamas su bolševikais Naujasodžio kaime, Antalieptės valsčiuje, Zarasų apskrityje. 1920–1923 m. karo atstovo Lenkijoje, vėliau – Latvijoje padėjėjas (pavaduotojas), karo atstovas Latvijoje ir Estijoje. 1923 m. ypatingų reikalų karininkas prie kariuomenės vado, 1924 m. – prie krašto apsaugos ministro.

1926–1927 m. Panevėžio karinės srities viršininkas. Nuo 1927 m. – Trakų, Vilkaviškio, nuo 1929 m. – Raseinių, nuo 1936 m. – Utenos, nuo 1938 m. – Kretingos apskričių, komendantas, kartu minėtų apskričių šaulių rinktinių vadas.1939 m. lapkričio 22 d. paties prašymu paleistas į administracijos karininkų atsargą. 1926 m. vasario 16 d. suteiktas pulkininko leitenanto laipsnis.

1939 - 1944 m. gyveno Utenoje, dirbo Utenos arešto namų prižiūrėtoju. Jokiuose politiniuose įvykiuose nedalyvavo. TSRS kariuomenei vėl okupavus Lietuvą iš pradžių slapstėsi Utenos rajono, Sirutėnų apylinkėje, dirbo kolūkyje buhalteriu ir sandėlininku. Vėliau legalizavosi, gyveno ir dirbo Utenos mieste. Palaidotas Utenos miesto senose kapinėse. 1992 m. P. Murniko atminimas įamžintas memorialine lenta ant namo Maironio gatvėje 12, kuriame 1936 - 1944 m. gyveno.

## Įvertinimas
* 1919 m. – Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1928 m. – Gedimino 3 laipsnio ordinas.
* 1934 m. -  Šaulių žvaigždė
* 1934 m. -  Skautų sąjungos Svastikos ordinas
* 1928 m. -  Lietuvos  Nepriklausomybės 10 - šio medalis
* 1929 m. -  Latvijos išsivadavimo 10 - čio medalis

## Šaltiniai
Andy Soucek

**Andy Christian Soucek** (g. 1985 m. birželio 14 d. Madride, Ispanijoje) – automobilių sporto lenktynininkas. Nuo 2009 m. jis lenktyniauja atkurtame FIA Formulės 2 čempionate. Soucek tapo pirmuoju atkurto čempionato nugalėtoju iki sezono pabaigos likus dar trejoms lenktynėms.

## Karjera
Soucek tėvas yra austras ir jis turi Austrijos ir Ispanijos pilietybes. Tačiau Andy gimė ir didžiąją gyvenimo dalį praleido Ispanijoje, tad lenktynininkas gina Ispanijos šalies garbę.

Nuo 1997 m. ispanas pradėjo lenktyniauti kartingais. 2001 m. jis debiutavo Portugalijos Formulės Ford čempionate. 2005 m. jis tapo Ispanijos Formulės 3 čempionato nugalėtoju.

2007 m. jis debiutavo GP2 čempionate ir per dvejus sezonus pelnė vieną trečiąją vietą.

2009 m. jis pradėjo lenktyniauti atkurtame Formulės 2 čempionate. Likus trejoms lektynėms iki sezono pabaigos jis tapo čempionu ir pagal čempionato taisykles užsitikrino dalyvavimą Williams F1 ekipos treniruočių programoje. Be to, lenktynininkui buvo skirta superlicencija.

## Formulės 2 rezultatai
(**Paryškintas** rezultatas reiškia pole poziciją, *Pakreiptas* rezultatas reiškia greičiausią ratą)

## Šaltiniai
Brno trasa

**Brno trasa** (anksčiau vadinosi *Masaryk trasa*) – lenktynių trasa Čekijoje, netoli Brno miesto. 

Dabartinė trasa buvo pastatyta devintame praėjusio amžiaus dešimtmetyje. Šiuo metu ji daugiausiai naudojama motociklų lenktynėms. Šiuo metu čia vyksta ir Formulės 2 čempionato lenktynės.

## Nuorodos

* Oficiali trasos svetainė
Motorsport Arena Oschersleben

**Ošerslėbeno motosporto trasa** () – 3 667 km ilgio trasa šiaurės Vokietijoje, Saksonijos-Anhalto žemėje.

## Istorija
Pirmą kartą lenktynės šioje trasoje įvyko 1997 m. liepos 25 d.

Trasa pagal vykstančių lenktynių skaičių tapo trečiąja (po Niurburgringo ir Hokenhaimringo).

## Nuorodos
* Oficiali trasos svetainė
Menkės

**Menkės** (*Gadus*) – menkinių (*Gadidae*) šeimos žuvų gentis. Tai svarbios pramoninėje laivyboje žuvys.  

## Rūšys
*Menkė, atlantinė menkė (*Gadus morhua*)
*Ramiojo vandenyno menkė (*Gadus macrocephalus*)
*Grenlandijos menkė (*Gadus ogac*)
Ikrai (reikšmės)

Žodis ***ikrai*** gali reikšti:

* ikrai – žuvų, varliagyvių, moliuskų ir dygiaodžių į vandenį išleidžiami kiaušinėliai.
* ikrai – maisto produktas, sūdyti žuvų ikrai.
Garnyras

**Garnyras** ( 'papuošti, papildyti') – kito patiekalo ar maisto produkto priedas dažniausiai prie mėsos ar žuvies patiekalų. Garnyru būna daržovės, bulvių košė ar kitokios košės ir kt.

Garnyrai rūšys:
* daržovių garnyrai – mišrainės, daržovių riekės ar nepjaustytos daržovės.
* kruopų garnyrai – paprastai kruopinės košės ar birios virtos kruopos.
* makaronų garnyrai – paprastai tai virti makaronai.


File:Wiener-Schnitzel02.jpg|Vienos šnicelis su garnyru
Vaizdas:Thuringian roast a real one.jpg|Kepsnelis su daržovių ir bulvių garnyru
File:Roast Guinea Pig.jpg|Kepta jūrų kiaulytė su garnyru


## Šaltiniai
Edgaras Montvidas

**Edgaras Montvidas** (g. 1975 m. gegužės 27 d. Kybartuose, Vilkaviškio rajonas) – Lietuvos dainininkas (lyrinis tenoras).

## Biografija
Baigė J. Gruodžio muzikos mokyklą, 2001 m. - Lietuvos muzikos akademiją, Virgilijaus Noreikos dainavimo klasę.

1999 m. debiutavo LNOBT Artūro Baklau vaidmeniu operoje „Liučija di Lamermur“ (Gaetanas Donicetis). Nuo 2001 m. gyvena Londone. 2001–2003 m. stažavosi Londono „Covent Garden“ teatre, debiutavo 2002 m. Dainavo Londono „Covent Garden“, Frankfurto prie Maino, Bavarijos (Miunchenas), Liono, Marselio ir kituose žymiausiuose Europos operos teatruose. 

Sukūrė vaidmenų Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre, Latvijos nacionalinėje, Čikagos lietuvių operoje. Koncertavo su Lietuvos nacionaliniu radijo ir televizijos orkestru, Lietuvos nacionaliniu, Lietuvos valstybiniu, Latvijos, Rusijos nacionaliniu, BBC ir kitais simfoniniais orkestrais. Dalyvavo įvairiuose festivaliuose Lietuvoje ir užsienyje. Dainuoja ir kamerinę muziką. Gastroliavo Europoje, JAV.

## Vaidmenys
* Alfredas, Hercogas – Džiuzepė Verdis „Traviata“, „Rigoletas“;
* Nemorinas – Gaetanas Donicetis „Meilės eliksyras“;
* Almaviva – Džoakinas Rosinis „Sevilijos kirpėjas“;
* Lenskis – Piotras Čaikovskis „Eugenijus Oneginas“;
* Belmontė, Don Otavijas, Taminas – Volfgangas Amadėjus Mocartas „Pagrobimas iš seralio“, „Don Žuanas“, „Užburtoji fleita“;
* Rudolfas – Džiakomas Pučinis „Bohema“;
* Verteris – Žiulis Masnė „Verteris“.

;Solo partijos
* Johanas Sebastianas Bachas „Magnificat“;
* Volfgangas Amadėjus Mocartas „Requiem“;
* Hektoras Berliozas „Te Deum“;
* Ferencas Listas „Vengriškosios karūnavimo mišios“.

## Įvertinimas
* 1997 m. Stasio Šimkaus konkursas (laureatas)
* 1999 m. tarptautinis Vytolo konkursas, Ryga (II premija ir spec. diplomas)
* 1998 m. tarptautinis dainininkų seminaras Beskovas (Vokietija) (Grand Prix)
* 2009 m. Auksinis scenos kryžius už Wertherio vaidmenį operoje Werther (VCO)
* 2015 m. LR KM apdovanojimu „Nešk savo šviesą ir tikėk“
* 2014 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis
* 2021 m. Auksinis scenos kryžius už Alfredo Žermono vaidmenį operoje „Traviata“ (LNOBT)
* 2022 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija

## Šaltiniai