open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Limfocitozė

**Limfocitozė** – tam tikros leukocitų – baltųjų kraujo ląstelių rūšies – limfocitų skaičiaus padidėjimas kraujyje.

## Apibrėžimas
Kadangi normalus limfocitų skaičius priklauso nuo asmens amžiaus, limfocitozės apibrėžimas skiriasi.
* Kūdikiams: >9000 G/l
* Vaikams: >6000 G/l
* Suaugusiems: >3000 G/l
Svarbu vertinti ne tik limfocitų skaičių procentais iš visų kraujo ląstelių (leukocitų), bet ir jų absoliutų skaičių.

## Priežastys
Suaugusiems limfocitozė dažniausiai yra piktybinės kraujo ligos požymis, tuo tarpu vaikams dažniausiai tai būna reakcija į infekciją ar kitą dirgiklį.

Limfocitoze pasireiškiančios piktybinės ligos:
* Lėtinė limfoleukemija
* Leukeminės eigos mažo piktybiškumo ne Hodžkino limfoma, pavyzdžiui, folikulinė limfoma
* Leukeminės eigos agresyvi ne Hodžkino limfoma, pavyzdžiui, difuzinė didelių B ląstelių limfoma
* T ląstelių ne Hodžkino limfoma su limfomos ląstelėmis kraujyje
* Ūminė limfogeninė leukemija

Limfocitozė kaip reakcija į:
* Virusinę infekciją: infekcinė mononukleozė, citomegalovirusas, ŽIV, herpesvirusas, raudonukė, virusiniai hepatitai, toksoplazmozė, tymai. Šiais atvejais iš kraujo tyrimo nustatyti konkrečią ligą neįmanoma, visoms joms būdingas limfocitų skaičiaus padidėjimas ir daug įvairaus diferenciacijos ir brendimo laipsnio limfoidinės kilmės ląstelių, limfoplazmocitų, limfoidinių ląstelių tarpinių formų iki blastų. Kadangi tipiški pakitimai stebimi susirgus infekcine mononukleoze (Epštein-Baro virusine infekcija), kartais šių pakitimų kompleksas vadinamas mononukleozės sindromu.

* Bakterinę infekciją: tuberkuliozė, bruceliozė, riketsiozė, kokliušas, sifilis, maliarija
* Endokrinines ligas: skydliaukės hiperfunkcija, Adisono liga
* Autoimunines ligas: imuninė trombocitopeninė purpura, alerginės reakcijos, hemolizė, vaskulitai, kolagenozės, lėtinės uždegiminės žarnyno ligos (Krono liga, opinis kolitas)
* Vaistus: interleukinas, normali reakcija po skiepijimo gyva vakcina
* Kitos priežastys: po blužnies pašalinimo (splenektomijos)

## Diagnostika
Pirmasis tyrimas yra periferinio kraujo tepinėlis. Priklausomai nuo jo rezultatų ir konkrečios situacijos gali būti reikalingas tėkmės citometrijos tyrimas, juo siekiama išsiaiškinti, ar limfocitozė yra kloninės kilmės, t. y. ar jos priežastis yra piktybinė liga.

## Šaltiniai
* Fuchs et al. Manual Hämatologie 2013
Belaitas

**Belaitas** () gali reikšti:

* Belaito rajonas – Brunėjaus rajonas;
* Kvala Belaitas – miestas Brunėjuje;
* Belaitas – upė Brunėjuje;
* belaitai – malajų tauta Brunėjuje;
* belaitų kalba – malajų–polineziečių šeimos kalba.
Bičių duonelė

**Bičių duona** – saldžiarūgščio skonio naminių bičių suneštos žiedadulkės, kurios koriuose suraugiamos pieno rūgšties bakterijų. Šia bičių duona minta bičių perai bei jaunos bitės.

Bitės neša į avilius ir meta į korių akeles. Aviliuose jaunesnės bitės priekiniais žandais žiedadulkių rutulėlius sutrupina ir galvomis gerai suspaudžia. Taip bitės dirba, kol žiedadulkėmis užlipdo du trečdalius akutės tūrio. Į tą pačią akutę dėdamos įvairių augalų žiedadulkes, bitės jų nerūšiuoja. Kai akutės pripildomos, bitės jų viršų užpila medumi, užlipdo vašku – tokį mišinį palieka subręsti.

Veikiant įvairiems mikroorganizmams, fermentams, esant didelei drėgmei ir šilumai (34–36 °C), maždaug per dvi savaites iš mišinio susiformuoja bičių duonelė. Bitėms tai – pagrindinis baltymų, riebalų, angliavandenių, mikroelementų ir vitaminų šaltinis. Per metus vidutinė bičių šeima suvartoja apie 25 kg bičių duonos (iš šeimos bitininkai jos paima 2–3 kg). Vienoje korio akelėje būna 140–180 mg bičių duonos. Geriausia bičių duona būna surinkta iš dobilų, sodo augalų, viržių, rapsų žiedadulkių.

Duonele maitinami bičių perai, kuriems augant reikia labai daug baltyminės medžiagos. Daug duonelės bitės vartoja pieneliui, vaškui gaminti, tranams maitinti, nes ir jie be baltyminio maisto greitai nusilpsta, o tokius tranus bitės išmeta lauk.

Bičių duona labai baltyminga, jos sudėtyje yra daug vitaminų (ypač B grupės), riebalų, angliavandenių, pieno rūgšties, kitų retesnių junginių, reikalingų bitėms vystytis. Naudojama gydant inkstų uždegimą, kepenų ir skrandžio, nervų ligas, aterosklerozę, mažakraujystę.


Pierzga 2006.JPG|Bičių duonelė koryje (geltonos akutės)
Corbiculette congelate.JPG|Bičių duonelė iš arti
Carnica bee on Hylotelephium 'Herbstfreude'.jpg|Ant bitės kojos žiedadulkių kamuolėlis vėliau virsiantis bičių duonele


## Šaltiniai
Brunėjaus–Muaros rajonas

**Brunėjaus–Muaros rajonas** () – vienas iš keturių Brunėjaus valstybės rajonų. Yra šalies centre; tai gausiausiai apgyvendintas Brunėjaus rajonas. Iš pietų ribojasi su Malaizija (Saravaku), vakaruose – su Tutongo rajonu, iš šiaurės skalauja Pietų Kinijos jūra, iš rytų – Brunėjaus įlanka. Administracinis centras – Bandar Seri Begavanas.

## Geografija

Beveik visas rajonas urbanizuotas, čia yra svarbiausi šalies miestai. Rajoną kerta Brunėjaus upė.

## Gyventojai

Rajone gyvena 280 tūkst. gyventojų, kas sudaro daugiau nei pusę Brunėjaus gyventojų. Svarbiausi miestai yra Bandar Seri Begavanas, Gadongas, Džerudongas, Berakasas, Muara. Vietiniai gyventojai yra įvairios malajų tautos, miestuose nemažai kinų, indų, filipiniečių. Tikinčiųjų dauguma – musulmonai.

## Administracinis suskirstymas

Brunėjaus–Muaros rajonas padalintas į 18 mukimų (dauguma jų sudaro Bandar Seri Begavano miestą):

* Berakasas A
* Berakasas B
* Gadongas A
* Gadongas B
* Kiangehas
* Kilanasas
* Kota Batu
* Lumapasas
* Mentiris
* Pengkalan Batu
* Sengkurongas
* Serasa
* Burong Pingai Ajeras ¹
* Peramu ¹
* Saba ¹
* Sungai Kebunas ¹
* Sungai Kedajanas ¹
* Tamojus ¹

(¹ šie rajonai sudaro „vandenų kaimą“ – Kampong Ajerą).
Romiplostimas

**Romiplostimas** – vaistas, trombopoetino receptorių agonistas, gaminamas farmacinės kompanijos „Amgen“. Vaistas Europos Sąjungoje registruotas suaugusių pacientų imuninės trombocitopeninės purpuros, refrakterios gydymui kitais medikamentais pacientams po splenektomijos.

## Veikimas
Romilplostimas jungiasi prie trombopoetino receptorių ant megakariocitų kaulų čiulpuose ir skatina trombocitų gamybą.

## Indikacijos
Imuninė trombocitopeninė purpura. Vaistą galima skirti ir ligoniams, kuriems neatlikta splenektomija (blužnies pašalinimo operacija), tačiau šiuo atveju operacija arba turi būti kontraindikuotina, arba pacientas turi su ja nesutikti. Vaistas neregistruotas kitos kilmės trombocitopenijai gydyti, tačiau šiuo metu vykdomi klinikiniai tyrimai.

## Tyrimai
Tarptautinio prospektyvinio randomizuoto tyrimo, atlikto 2008 metais, duomenimis romiplostimas spirant jį poodine injekcija kartą per savaitę patikimai ir ženkliai padidino trombocitų skaičių 87 % pacientų, kuriems nebuvo efektyvūs kiti gydymo metodai. Vaistas buvo gerai toleruojamas, vienintelis nerimą keliantis poveikis buvo kaulų čiulpų fibrozė, greičiausiai dėl nuolatinės megakariocitų stimuliacijos ir uždegiminės reakcijos.

## Šaltiniai
Tutongo rajonas

**Tutongo rajonas** () – vienas iš keturių Brunėjaus valstybės rajonų. Yra šalies centrinėje dalyje. Iš pietų ir rytų ribojasi su Malaizija (Saravaku), vakaruose – su Belaito rajonu, šiaurės rytuose – su Brunėjaus–Muaros rajonu, iš šiaurės skalauja Pietų Kinijos jūra. Administracinis centras – Pekan Tutongas.

## Geografija

Didelę dalį teritorijos užima džiunglės. Rajoną kerta Tutongo upė. Yra didžiausias šalyje Tasek Merimbuno ežeras, aplink jį įsteigtas paveldo parkas.

## Gyventojai

Rajone gyvena 43 tūkst. gyventojų. Tautinė sudėtis – malajai (tutongai, kedajanai, murutai), kinai, dusunai. Tikinčiųjų dauguma – musulmonai.

## Administracinis suskirstymas

Tutongo rajonas padalintas į 8 mukimus:

* Keriamas
* Kiudangas
* Lamuninas
* Pekan Tutongas
* Rambajus
* Tandžong Maja
* Telisajus
* Ukongas
Ąžuolas „Žirgo kaklas“

**Ąžuolas „Žirgo kaklas“** – išskirtinės išvaizdos ąžuolas, augęs Anykščių rajone, Troškūnų seniūnijoje, apie 0,8 km į rytus nuo kelio , pasukus ties Žukauskų kaimu sezoniniu lauko keliuku link Kanapynės kaimo.

Šis medis buvo laikomas savivaldybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu. Ąžuolas įtrauktas į Saugomų teritorijų valstybės kadastrą 2010 m. gruodžio 30 d.

## Aprašymas

Ąžuolui pavadinimą suteikė žmonės, pastebėję jo neįprastą kamieno formą, primenančią išlenktą žirgo kaklą. Maždaug metro aukštyje tiesiai augęs kamienas staigiai metasi į šoną, toliau vėl stiebiasi į aukštį. Manoma, kad jauną besistiebiantį ąžuoliuką galėjęs nulenkti stiprus viesulas arba prispausti užvirtęs kitas medis, tačiau vėliau ąžuolas išsilaisvinęs ir augęs į viršų.

Medis buvo aprašytas 1978 m. vasario 18 d. rajoninėje spaudoje – „Kolektyviniame darbe“. Tuomet „Žirgo kaklas“ priklausė Kupiškio miškų ūkio Subačiaus girininkijai, augo Pajuodžių miško 8-jame kvartale, prie miško šliejosi Surdegio kolūkio dirbamos žemės.

Vietos gyventojų pasakojimu, medis buvęs pažymėtas informacine lenta ir aptvertas, augo miškelio pakraštyje, šalia dirbamų laukų. Šiuo metu jis neišlikęs. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Bangaras

**Bangaras** arba **Pekan Bangaras** () – miestas rytų Brunėjuje, prie Temburongo upės; Temburongo rajono administracinis centras. Praeina kelias tarp Malaizijos miestų Lavako ir Limbango. Apylinkėse skaldomi akmenys, naudojami statybose Bandar Seri Begavane. Veikia vienintelė rajone ligoninė, vidurinė mokykla, karinis postas.
Koprivnicų-Križevcų apskritis

**Koprivnicų–Križevcų apskritis** () – apskritis šiaurės Kroatijoje. Pavadinta pagal du didžiausius apskrities miestus: Koprivnicą ir Križevcus. Koprivnica yra oficiali apskrities sostinė. Pirmą kartą paminėta 1272 m. Vladislovo IV dokumente.

Koprivnicų–Križevcų apskritis šiaurėje ribojasi su Medžimurje, šiaurės vakaruose su Varaždinu, pietvakariuose su Zagrebo apskritimi, pietuose su Bjelovaru–Bilogoru, pietryčiuose su Virovitica–Podravina bei rytuose su Vengrija.

2001 m. duomenimis, srityje gyveno 96 % kroatų, 1,9 % serbų ir 0,9 % kitos tautybės.

## Administracinis suskirstymas
Koprivnicų–Križevcų apskritis skirstoma į 3 miestus ir 22 savivaldybes. Apskrities miestai: Koprivnicą, Križevcus, Džurdževacas.
Tutongas (miestas)

**Tutongas** arba **Pekan Tutongas** () – miestas Brunėjuje, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, prie Tutongo upės estuarijos; Tutongo rajono centras. Keliai į Kvala Belaitą, Muarą, Bandar Seri Begavaną. Veikia ligoninė, kelios mokyklos, Hasanalio Bolkija mečetė.
Frimontas

**Frimontas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, centrinėje Kalifornijos valstijos dalyje, Alamedos apygardoje. Įsikūręs rytiniame San Fransisko įlankos regione. Netoliese yra Silicio slėnis. Gyventojų 214 tūkst. (2010 m. duomenys).

## Istorija
Teritorijoje 1797 m. ispanas tėvas Ferminas de Lasuenas įkūrė San Chosė misiją. Pirmasis anglakalbis, apsilankęs šioje vietovėje, buvo traperis Džededija Smitas 1827 m. Misionierių įtaka sumenko po to, kai 1834 m. Meksikos vyriausybė priėmė sekuliarizaciją. Vallejo šeima pastatė miltų malūną. 1846 m. miestelyje apsilankė Džonas Č. Frimontas, kuris žemėlapyje nubraižę perėją per misijos teritoriją link pietrytinės San Fransisko įlankos pakrantės.

Gyvenama teritorija pradėjo sparčiai plėstis kilusios Kalifornijos aukso karštinės metu. Aplink misiją pradėjo kurtis miestelis, pavadintas San Chosė Misija. 1850 m. atidarytas pašto skyrius. Ekonomikos pagrindą sudarė žemės ūkis (augintos vynuogės, alyvuogės, daigyno augalai). 1868 m. miestelio apylinkes nusiaubė 6,8 balų stiprumo Heivordo žemės drebėjimas. 1906 m. apylinkes sudrebino San Fransisko žemės drebėjimas. Nuo 1912 iki 1916 m. Nailso (*Niles*) vietovė garsėjo kaip pirmoji Kalifornijos kino pramonės filmavimų vieta. Čia buvo įsikūrusi studija „Essanay Studios“.

Frimontas įkurtas 1956 m. sujungus penkias mažesnes bendruomenes: Sentervilį, Nailsą, Irvingtoną, San Chosė Misiją ir Vorm Springsą. Miestas pavadintas amerikiečių keliautojo Džono Čarlzo Frimonto garbei. XX a. 6-ajame ir 7-ajame dešimtmečiuose plėtota industrializacija. Dėl miesto artumo nuo Silicio slėnio 9-ajame ir 10-ajame dešimtmečiuose jame įsikūrė daug informacinių technologijų kompanijų. Čia veikė „Apple“ gamykla, kurioje buvo pagamintas pirmasis Mac kompiuteris.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Frimontas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Puerto Penjaskas, Meksika
*  Fukaja, Japonija
*  Horta, Portugalija
*  Lipa, Filipinai
*  Džaipuras, Indija

## Šaltiniai
Kvala Belaitas

**Kvala Belaitas** () – miestas vakarų Brunėjuje, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, prie Belaito upės žiočių, šalia Malaizijos sienos. Belaito rajono administracinis centras. Keliai į Muarą, Mirį (Malaizija), prie Belaito upės yra prieplauka. Apylinkėse vykdoma naftos ir gamtinių dujų gavyba, vykdomas laivų remontas. Veikia kelios mokyklos, mečetė, bažnyčia, viešbučiai.

## Istorija

Iki XX a. pr. Kvala Belaitas buvo mažas žvejų kaimas, bet išaugo pradėjus naftos ir dujų gavybą.
Temburongo rajonas

**Temburongo rajonas** () – vienas iš keturių Brunėjaus valstybės rajonų. Yra šalies rytinėje dalyje; eksklavas. Iš visų pusių supamas Malaizijos (Saravako), šiaurėje prieina prie Brunėjaus įlankos. Administracinis centras – Pekan Bangaras.

## Geografija

Didelę dalį teritorijos užima džiunglės. Rajoną kerta Temburongo upė, vakariniu pakraščiu srūva Pandaruanas. Rajone yra vienintelis šalyje Ulu Temburongo nacionalinis parkas. Pietuose, Malaizijos pasienyje, stūkso aukščiausia Brunėjaus vieta – Bukit Pagono kalnas.

## Gyventojai

Rajone gyvena virš 8 tūkst. gyventojų. Gyvena malajai, kinai, dusunai, ibanai. Tikinčiųjų dauguma – musulmonai.

## Administracinis suskirstymas

Temburongo rajonas padalintas į 5 mukimus:

* Amas
* Bangaras
* Batu Apojus
* Bokokas
* Labu
Serija (Brunėjus)

**Serija** () – miestas Brunėjuje, Belaito rajone, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, 16 km į vakarus nuo Kvala Belaito, prie Serijos upės žiočių. Praeina Muaros–Kvala Belaito kelias. Yra aerodromas, naudojamas naftos bendrovės „Brunei Shell“ reikmėms, nebeveikiantis geležinkelis į Badasą. Serija yra Brunėjaus naftos pramonės centras. Piečiau esančiose džiunglėse vykdoma naftos ir gamtinių dujų gavyba. Mieste yra naftos saugyklos, „Brunei Shell“ būstinė. Veikia saulės elektrinė. Yra mečetė, ligoninė, stovi paminklas pirmajam milijardui barelių naftos.

## Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis 1929 m. atradus naftos. Pradžioje vadinta *Padang Berawa*. Oficialiai įkurta 1936 m.
Muara

**Muara** () – miestas Brunėjuje, Brunėjaus–Muaros rajone; vienintelis giliavandenis uostas šalyje. Yra Pietų Kinijos jūros pakrantėje, ties Brunėjaus įlankos žiotimis, priešais Muara Besaro salą, į šiaurės rytus nuo Bandar Seri Begavano. Yra plentai į šalies sostinę ir Kvala Belaito miestą šalies vakaruose. Čia yra svarbios „Brunei Shell“ naftos ir dujų saugyklos, per Muaros uostą vykdomas naftos ir jos produktų, dujų eksportas. Yra karinio laivyno bazė. Jūros pakrantėje driekiasi paplūdimys.

## Istorija

Gyvenvietės pavadinimas malajų kalba reiškia „estuariją“. Nuo XIX a. pab. vietovė buvo žinoma kaip *Brooketon*. Čia veikė anglių tiekimo bazė, aprūpinusi kuru garlaivius. Anglis traukiniu gabenta iš *Brooketon Colliery* kasyklos. 1924 m. kasykla buvo uždaryta. Muara iškilo 1973 m., kai čia atidarytas giliavandenis uostas, kuris pradėtas naudoti naftos produktų eksportui.
Amderma

**Amderma** () – gyvenvietė Rusijoje, Nencų autonominėje apygardoje, Karos jūros pakrantėje, Jugoro pusiasalyje, į rytus nuo Jugoro Šaro sąsiaurio, netoli Amderminkos upės. Amderma yra 420 km nuo Narjan Maro, 270 km nuo Vorkutos. Yra oro uostas (du kartus per mėnesį vyksta skrydžiai iš Narjan Maro), jūrų uostas.

Amderma apleista, tampanti miestu-vaiduokliu.

## Istorija

Gyvenvietės pavadinimas nencų kalba reiškia „vėplių gulykla“. Gyvenvietė įkurta 1933 m., pradėjus fluorito gavybą. 1936 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. Po karo fluorito gavyba sustabdyta, tačiau įkurta Arkties tyrimų bazė, meteorologijos stotis, veikė karinė bazė. 1989 m. Amdermoje gyveno 5100 žmonių. Žlugus TSRS, gyvenvietė patyrė nuosmukį. Karinė bazė likviduota, Arkties stotis uždaryta, dauguma gyventojų išsikėlė. 2004 m. Amdermai grąžintas kaimo gyvenvietės statusas.

## Nuorodos
* Fotoreportažas iš Amdermos

## Šaltiniai
Giovanni Baglione

**Džovanis Baljonė** (it. *Giovanni Baglione*, apie 1570 m. – 1644 m. gruodžio 30 d.) –  italų dailininkas, biografas.

## Biografija

Džovanis Baljonė gimė apie 1570 m. Romoje. Karjeros pradžioje buvo paveiktas manierizmo stilistikos. Apie 1600 m. pradėjo tapyti aštrių tamsos-šviesos kontrastų paveikslus, įtakotus Karavadžo dailės. Su pačiu Karavadžu Baljonė konkuravo dėl užsakymų Romoje ir nuolat konfliktavo. 1603 m. Baljonė padavė į teismą Karavadžą ir dar kelis dailininkus už jį pašiepiančių dainelių platinimą. Karavadžas esą grasino jį nužudyti. Baljonės geriausiais darbais kaip tik laikomi jo karavadžistiniai paveikslai: „Šv. Petras ir Paulius“ S. Cecilia a Trastevere bažnyčioje ir „Dangiškosios meilės pergalė prieš žemiškąją“ (Berlyno paveikslų galerija). Jo darbų yra daugelyje Romos bažnyčių (Šv. Petro bazilika, Santa Maria Maggiore, Laterano Šv. Jono bazilika, Santa Maria degli Angeli ir kt.), tačiau geriausiai Baljonė žinomas dėl 1642 m. išleisto jo menininkų biografijų rinkinio „*Le vite de' pittori, scultori, ed architetti*“, kuriame jis apžvelgia Romoje dirbusius italų, taip pat į Romą atvykusius dailininkus, pvz., Rubensą. Vėlesniesiems Baljonės dailės darbams labiau būdingi klasikinio baroko bruožai. Dailininkas mirė 1644 m. Romoje.

## Darbų galerija



Vaizdas:Giovanni Baglione - The Ecstasy of St Francis - WGA1155.jpg| „Šv. Pranciškaus ekstazė“ (apie 1601, Čikagos meno institutas)
Vaizdas:Giovanni Baglione - The Divine Eros Defeats the Earthly Eros - Google Art Project.jpg| „Dangiškosios meilės pergalė prieš žemiškąją“ (apie 1602, Berlyno paveikslų galerija)
Vaizdas:Giovanni Baglione - Judith and the Head of Holofernes.jpg| „Judita su Holoferno galva“ (apie 1608, Borgezių galerija, Roma)
Vaizdas:Giovanni Baglione - Madonna in Glory - Google Art Project.jpg| „Madona šlovėje“ (1630-38, Kapitolijaus muziejai, Roma)


## Nuorodos

* Giovanni Baglione WGA tinklalapyje
* Giovanni Baglione biografija ''l’Enciclopedia Italiana''
* Oxford Reference
Dadu

**Dadu** ( – 'didelė sankirta') – Kinijos upė.

Dadu yra Sičuano provincijos upės Mindziango intakas. Upės ilgis siekia 1 155 km, o baseino plotas – 92 tūkst. km². Virš upės nutiestas žymus Kinijos architektūros paminklas – Ludino tiltas.

1786 m. pietų Sičuane vykusio stipraus žemės drebėjimo metu Dadu upės šlaitų nuošliaužos suformavo natūralią užtvanką (drebėjimo metu žuvo apie 100 tūkst. žmonių).

Šiuo metu ant upės statoma Šuangdziangkou hidroelektrinė, kurios statybą planuojama baigti 2014 m.
Fulertonas

**Fulertonas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kalifornijos valstijos pietvakariuose, Orindžo apygardos šiaurėje. Nutolęs apie 40 km į pietryčius nuo Los Andželo centro, priklauso jungtinei Los Andželo-Riversaido-Orindžo apygardos metropolinei zonai. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, turėjo 135 tūkst. gyventojų.

Veikia Kalifornijos valstijos universitetas Fulertone, Fulertono koledžas.

## Istorija
Pirmieji europiečiai vietovėje lankėsi 1769 m., Gasparo de Portolos ekspedicijos metu.

Fulertoną 1887 m. įkūrė George ir Edward Amerige ir pavadino George H. Fullerton, nupirkusio šį žemės sklypą Ačisono, Topekos ir Santa Fė geležinkelio vardu, garbei. Istoriškai tai buvo žemdirbystės centras, ypač auginti Valensijos apelsinų ir kitų citrinmedžių sodeliai, taip pat vešėjo žemės riešutai ir avokadai. 1904 m. suteiktos miesto teisės. 1880 m. pradėta naftos gavyba, kurios pikas pasiektas XX a. 3-ajame dešimtmetyje. Tuomet pradėta keletas didelių statybos projektų, tarp jų vietinio oro uosta statybos 1927 m. Amžiaus viduryje ekonomika nuo maisto gamybos pakrypo link maisto perdirbimo pramonės, taip pat plėtota transporto ir apdirbamoji pramonės.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Fulertonas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Jonjinas, Pietų Korėja
*  Fukujus, Japonija
*  Morelija, Meksika

## Šaltiniai
Lukas Kučinskas

**Lukas Kučinskas** (g. 1993 m. sausio 20 d. Utenoje) – Lietuvos sportininkas, akrobatinių triukų su motociklais Lietuvos čempionas.

## Biografija
Lukas Kučinskas gimė Utenoje. Šiuo metu gyvena Utenoje. Mokėsi Utenos Saulės gimnazijoje, Utenos muzikos mokykloje.

2000 m. sportininkas pradėjo užsiimti motociklų krosu, tačiau, jo tėvai, 2001 m. jam pasiūlė lankyti užsiėmimus Utenos muzikos mokykloje. 2009 m. baigė muzikos mokyklą, tačiau muzika L. Kučinsko nesužavėjo ir jis vėl grįžo prie motociklų.
 
Karjerą pradėjo 2009 m. – Baltojoje Vokėje, Vilniaus rajone. Ten vyko pirmosios sportininko varžybos su motoroleriu, kuriose jam pavyko iškovoti pirmąją savo pergalę – pirmąją vietą. Tačiau nuo 2012 m. jis savo motorolerį iškeitė į galingesnę transporto priemonę – motociklą. Šiuo metu Lukas Kučinskas važinėja 2005 m. gamybos Kawasaki Ninja ZX-6R klasės motociklu. Šiam sportininkui taip pat yra tekę dalyvauti ir 2010–2011 m. vykusiame Lietuvos talentų antrajame sezone.

## Sportiniai pasiekimai
* 2009 m. 1-oji vieta Lietuvos motorolerių akrobatinio važiavimo 1-ajame etape, Baltoji Vokė, Vilniaus rajonas;
* 2009 m. 2-oji vieta Baltijos šalių motorolerių akrobatinio važiavimo čempionato 2-ajame etape, Alytus;
* 2010 m. 1-oji vieta Baltijos šalių motorolerių akrobatinio važiavimo čempionato 1-ajame etape, Kaunas;
* 2010 m. 2-oji vieta Baltijos šalių motorolerių akrobatinio važiavimo čempionato 2-ajame etape, Alytus;
* 2012 m. 14-oji vieta „Northern Europe open Streetbike Freestyle Championship“ Ventspilis, Latvija;
* 2013 m. 1-oji vieta akrobatinio važiavimo varžybose „Aras FreeStyle taurei laimėti“, Vilnius.
Silvi Vrait

**Silvi Vrait** (1951 m. balandžio 28 d. – 2013 m. birželio 28 d.) – Estijos dainininkė ir muzikos mokytoja.

## Biografija

1974 m. Tartu universitete baigė anglų filologiją, o nuo 1994 m. dėstė anglų kalbą vidurinėje mokykloje Taline.

Silvi Vrait pirmą kartą pasirodė scenoje 1972 metais vieno televizijos šou metu.

1994 m. Vrait atstovavo Estijai Eurovizijos dainų konkurse Dubline. Jos daina „Nagu merelaine“ () užėmė 24 vietą.

Mirė 2013 m. birželio 28 d. Taline eidama 63-iuosius gyvenimo metus.

## Nuorodos
* Silvi Vrait svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
Bambarų kalba

**Bambarų kalba** (*Bamanankan*) – Nigerio-Kongo kalbų šeimai, mande kalbų grupei priskiriama kalba, vartojama Vakarų Afrikoje. Tai gimtoji daugiau nei 4 mln. bambarų tautybės žmonių kalba, tačiau ją, kaip *[[lingua franca]]* plačiai naudoja ir kitos regiono tautos. Bambarų kalba susišneka ~80 % Malio gyventojų, ji taip pat vartojama Burkina Fase, Senegale, vietomis Gvinėjoje, Dramblio Kaulo Krante. Kalba užrašoma lotyniška abėcėle (su papildomais ženklais ɛ, ɔ, ɲ) kartais naudojamas vietinis Nko raštas bei arabų raštas.

Kalba toninė (2 tonai), sakinio struktūra subjektas-objektas-veiksmažodis. Gramatinių giminių nėra, daugiskaita sudaroma pridėjus priesagą *-w*. Plačiai naudojami polinksniai. Bambarų kalboje gausu skolinių iš prancūzų kalbos.

## Nuorodos
*
Arukiula

**Arukiula** () – gyvenvietė šiaurės Estijoje, Harju apskrityje. Nutolusi 25 km nuo Talino. Savivaldybės centras. 2013 m. duomenimis, gyvenvietėje gyveno 2016 gyventojų. Yra mokykla.

## Galerija

File:Aruküla vana laululava.jpg|Arukiulo dainų šventė 1960 m.
File:Aruküla kivi 2005.jpg|Akmuo Arukiuloje
File:Kolhoosimaja.jpg|Senasis Arukiulos kolūkio centras.
File:View to Aruküla.JPG|Arukiulos vaizdas
File:Aruküla lauluväljak.JPG|
File:Aruküla esmamainimist tähistav kivi.JPG|Akmuo, menantis pirmąjį Arukiulos paminėjimą
Etelbertas II

**Etelbertas II** (; m. 762 m.) – VIII a. Kento karalystės valdovas, 725 m. mirusio Kento karaliaus Vitredo sūnus.

## Valdymas

Kartu su broliais padalino Kentą į tris dalis. Laikui bėgant Etelbertas buvo priverstas pripažint Mersijos karalių siuzerenitetą, bet išlaikė su savim karaliaus titulą. Jis valdė iki 762 metų.

## Šaltiniai
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/saxon/kent/aethelbert_ii.html 
* Lapidge et al (Hrsg.): *The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England*. Wiley-Blackwell, Oxford u.a. 2001, ISBN 978-0-6312-2492-1.
* John Cannon, Anne Hargreaves: *The Kings and Queens of Britain*, Oxford University Press, 2009 (2. überarb. Aufl.), ISBN 978-0-19-955922-0, S. 21.
* Æthelberht 5  in Prosopography of Anglo-Saxon England (PASE)
* Æthelberht in Foundation for Medieval Genealogy
Krapinos-Zagorjės apskritis

**Krapinos–Zagorjės apskritis** () – apskritis šiaurės Kroatijoje. Administracinis centras – Krapina. Šiaurės vakaruose ribojasi su Varaždinu, pietvakariuose ir pietryčiuose su Zagrebo apskritimi bei pietuose su Zagrebo miestu.

## Administracinis suskirstymas
Krapinos–Zagorjės apskritis skirstoma į 7 miestus ir į 25 savivaldybes. Apskrities miestai: Krapina, Donia Stubica, Klanecas, Oroslavlė, Pregrada, Zabokas, Zlataras.
Ludingo tiltas

**Ludingo tiltas** () – plieninis, ant grandinių kabamasis tiltas, esantis Ludingo apygardoje, Gandzi tibetiečių autonominėje prefektūroje, Sičuano provincijoje. Ludingo tiltas jungia Dadu upės krantus. Tilto ilgis – 100 m, plotis – 2,8 m. Aukštis virš vandens – 14 m.

Tiltas sudarytas iš 13-os, 2,5 tonos sveriančių, grandinių, kurios pritvirtintos prie didžiulių akmeninių atramų, esančių abiejuose upės krantuose. Devynios, nuo kranto iki kranto, lygiagrečiai nutiestos grandinės padengtos medinėmis plytelėmis. Po dvi grandines iš kiekvienos pusės atstoja turėklus.

## Istorija

Pastatytas 1706 m. 1935 m. gegužės 28-29 d., Ilgojo žygio metu, ant tilto įvyko didelis susirėmimas tarp kinų Raudonosios armijos ir nacionalistų pajėgų, kurio nugalėtojais tapo Raudonoji armija. Nuo 1961 m. Ludingo tiltas patenka į Kinijos saugomų paminklų sąrašą.

## Šaltiniai
Rollo & King

**Rollo & King** – danų duetas, kurį sudarė Søren Poppe ir Stefan Nielsen.

2001 m. Rollo & King kartu su Signe Svendsen laimėjo Danijos atranką su kūriniu *„Der står et billede af dig på mit bord“*, kuris vėliau konkurse buvo atliktas anglų kalba () ir užėmė 2 vietą tarptautiniame 2001 m. Eurovizijos dainų konkurse.

Rollo & King iširo 2002 metais, nariai tęsė solinę karjerą.

## Diskografija
* 2000 – *Midt i en løbetid*
* 2001 – *Det nye kuld*

## Nuorodos
* Daina „Never Ever Let You Go“

|-
Sultono Omaro Ali Saifudino mečetė

**Sultono Omaro Ali Saifudino mečetė** () – mečetė, esanti Brunėjaus sostinėje Bandar Seri Begavane. Ji laikoma viena įstabiausių Pietryčių Azijos mečečių bei svarbiausiu Brunėjaus turistiniu objektu.

Mečetė pastatyta 1958 m. ir pavadinta 28-ojo Brunėjaus sultono Omaro Ali Saifudino III garbei. Mečetė yra pagrindinis Bandar Seri Begavano architektūrinis objektas ir simbolizuoja šalyje dominuojantį islamą.

Sultono Omaro Ali Saifudino mečetės architektūra jungia Mogolų ir italų renesanso architektūrinius stilius. Mečetė suplanuota italų architekto Rudolfo Nolli. Mečetė pastatyta Kampong Ajero rajone, priešais dirbtinį ežerą, sudarytą iš Brunėjaus upės pakrantės. Mečetės aukštis yra 52 m, ją vainikuoja kupolas, padengtas grynu auksu. Aplink kupolą yra keletas paauksuotų bokštelių, bei vienas minaretas; pats statinys pastatytas iš marmuro. Aplink mečetę veši sodai, įrengti fontanai, tilteliai. Priešais pastatą, įlankoje, plūduriuoja XVI a. sultono Bolkija laivo replika. Ji pastatyta 1967 m., minint Korano 1400-asias metines.

Mečetės viduje įrengtos arkos, vitražai, puskupoliai, marmurinės kolonos, ištiesti prabangūs kilimai, pakabinti krištoliniai šviestuvai.


File:Sultan Omar Ali Saifuddin Mosque 02.jpg|Mečetė ir laivas
File:Golden Mosque.jpg|Auksiniai kupolai
File:Omar Ali Saifuddin Mosque.JPG|Įėjimas į mečetę
File:Sultan Omar Ali Saifuddin Mosque 03.jpg|Mečetė
File:Sultan Omar Ali Saifuddin Mosque enfilade. Bandar Seri Begawan, Brunei, Southeast Asia.jpg|Mečetės vidus
Kampong Ajeras

**Kampong Ajeras** ( – 'vandens kaimas') – Brunėjaus sostinės Bandar Seri Begavano dalis, įsikūrusi Brunėjaus įlankos pakrantėje, prie Brunėjaus upės žiočių. Kampong Ajere gyvena 10250 žmonių. Šis rajonas sudarytas iš 42 kaimų, kuriuose pastatai įrengti ant polių ir tarpusavyje sujungti mediniais tiltais. Kampong Ajere yra virš 4200 statinių, tame tarpe mečetės, mokyklos, parduotuvės, ligoninė. Tarp Kampong Ajero kvartalų kursuoja vandens taksi, prekybininkų valtelės.

Kampong Ajeras gyvuoja bent 1300 metų. Jį 1521 m. aplankė Fernandas Magelanas, o jo raštininkas Antonio Pigafetta šį kaimą ant vandens pavadino „Rytų Venecija“. Ilgą laiką tai buvo vienas svarbiausių Borneo prekybinių centrų. Brunėjaus valstybės laikais šis kaimų konglomeratas tapo Bandar Seri Begavano dalimi.


File:Kampong Ayer 0035.jpg
File:Kampong Ayer(4).JPG
File:Kampong Ayer, Water Village, Mosque. Brunei, Southeast Asia.jpg|Vandens taksi
File:Kampong Ayer(5).JPG


## Šaltiniai
Garden Grovas

**Garden Grovas** () – miestas JAV, Kalifornijos valstijos pietuose, Orindžo apygardoje. Įsikūręs 40 km į pietryčius nuo Los Andželo (priklauso jo aglomeracijai). Gyventojų 170 tūkst. (2010 m. duomenys), iš jų net 47 tūkst. yra vietnamiečių kilmės.

Vystomos statybų, aeronautikos, biotechnologijų, paslaugų sferos. Nuo 1958 m. kasmet vyksta braškių festivalis.

## Istorija
Pirmasis vietovėje apsilankęs europietis buvo ispanų keliautojas Gasparas de Portola, tai padaręs 1769 m.

Garden Grovą 1874 m. įkūrė Alonzo Cook. Tais pačiais metais sudaryti mokyklos rajono ir metodistų bažnyčios planai. Tai daugiausia buvo kaimo gyvenvietė iki kol 1905 m. jos teritorija buvo nutiesta geležinkelio linija. Geležinkelio nutiesimas davė paspirtį pasėlių (auginti apelsinai, graikiniai riešutai, čili pipirai, vėliau ir braškės) gausėjimui.

XX a. pirmojoje pusėje miestą sukrėtė dvi gamtinės katastrofos. 1916 m. miestą užtvindė didžiulis potvynis, o 1933 m. didžiąją dalį senamiesčio sugriovė žemės drebėjimas. Pokario laikotarpiu čia gyventi atsikrausčius Antrojo pasaulinio karo veteranams, prasidėjo sparti plėtra. Garden Grovo gyventojų skaičius išaugo iki 44 tūkstančių. 1956 m. jam suteiktas miesto statusas. XX a. 8-ajame ir 9-ajame dešimtmečiuose teritorijoje pradėjo keldintis didelės azijiečių (pirmiausiai vietnamiečiai ir korėjiečiai) bendruomenės.

## Šaltiniai
Garlandas

**Garlandas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Teksaso valstijos šiaurėje. Įsikūręs į šiaurės rytus nuo Dalaso (priklauso jo aglomeracijai). Gyventojų 226 tūkst. (2010 m. duomenys).

## Istorija
Imigrantai pradėjo plusti į Piterso koloniją apie 1850 m., bet bendruomenės (*Embree* ir *Duck Creek*) susibūrė tik 1874 m. 1887 m. tarp abiejų bendruomenių įkurtas pašto skyrius. Greitai abidvi bendruomenės buvo sujungtos, 1891 m. įkurtas Garlando miestelis, pavadintas JAV generalinio atornėjaus Augusto Hilo Garlando garbei. 1904 m. miestelyje gyveno 819 žmonių.

Antrojo pasaulinio karo metu veikė keletas orlaivių gamyklų, po karo vieną jų savo reikmėms įsigijo „Kraft Foods“. 1950 m. Garlande gyveno 10 tūkst. žmonių. Nuo 1950 iki 1954 m. Dalaso/Garlando teritorija kentė nuo rimtos ir ilgalaikės sausros. Norėdami papildyti šulinių teikiamas vandens atsargas, Garlando gyventojai pradėjo naudoti vandenį iš šalimais esančio Lavono tvenkinio.

## Šaltiniai
Įvėrinys

**Įvėrinys** () – kūno vėrybos () papuošalas, dirbinys, įveriamas į kūne pradurtą ar prapjautą angą. Įvėriniai paprastai gaminami specialiai tokiam naudojimui.  

## Įvairovė
Europoje tradiciniai įvėriniai yra auskarai, nešiojami ausų speneliuose pradurtose skylutėse. Kūno vėrybos madai ėmus plisti imta kurti ir gaminti daug įvairių įvėrinių. Dabar gerai žinomi tokie įvėriniai, kaip hanteliukas (), karolinis žiedas (), labretės kaištis (), bambažiedis (), antspenis (), įvorė () ir kiti.


Image:Piercingschmuck.jpg|Įvairūs įvėriniai (hanteliniai lankeliai, karoliniai žiedai, hanteliukai)
image:Gold_barbells.jpg|14K prabos auksiniai hanteliukai, padėti ant 24K prabos aukso luitelio
Image:Navel_Ring.jpg|Bambažiedis su užraktėliu
Image:Labret_copy.jpg|Labretės kaištis įveriamas į apatinę lūpą, bet naudojamas ir viršutinės lūpos ar skruosto įvėriniams
image:Body_Piercing_Septum_Tusks.jpg|Rankų darbo ilčių pavidalo raginiai įvėriniai, paprastai įveriami į nosies pertvarą
image:Glass_Ear_Spirals.jpg|Stiklinės ausų spiralės
image:Body_Piercing_Nipple_shields.jpg|Antspeniai, tvirtinami prie spenelių hanteliukų. 
Image:Captive bead ring.jpg|Karolinis žiedas ausyje 
Image:Prince's wand.jpg|Princo lazdelė ()


## Medžiagos

Įvėriniams naudojamos įvairios medžiagos. Pradžioje tai buvo tradiciniai auksas ir sidabras, o dabar tai ir chirurginis plienas, titanas, niobis, stiklas, keletas rūšių plastikų (teflonas, tygonas, bioplastas, nailonas), mediena, ragas, gintaras, akmuo, bambukas, silikono plastikai, fosiliniai kaulai ir dantys, net porcelianas. 
Dėl didelės medžiagų įvairovės įvėriniai gali būti labai įvairūs.
Brunėjaus transportas

**Brunėjaus transportas** – transporto infrastruktūra ir priemonės Pietryčių Azijos valstybėje Brunėjuje.

## Geležinkeliai

Viešųjų geležinkelių šalyje nėra. Yra 13 km privatus, nebenaudojamas 13 km geležinkelis (610 mm), kuriuo seniau gabenta akmens anglis iš kasyklų į Muaros uostą. Taip pat yra Serijos–Badaso geležinkelio, naudoto naftininkų, liekanos.

## Keliai

Brunėjaus kelių tinklą 2005 m. sudarė 3650 km, iš jų 2819 km yra su tvirta danga. Svarbiausias kelias yra 135 km ilgio autostrada tarp Muaros ir Kvala Belaito (toliau tęsiasi į Mirį Malaizijoje). Statomas naujas kelias per Brunėjaus įlanką, sunjungsiantis pagrindinę šalies dalį su Temburongo rajonu.

Brunėjaus vienas automobilis tenka 2,09 gyventojo. Tai vienas aukščiausių automobilizacijos rodiklių pasaulyje.

## Vandens transportas

Brunėjuje yra vienas giliavandenis jūrų uostas – Muara. Per jį vyksta šalies naftos eksportas. Vidaus vandenų kelių ilgis – 209 km. Didelė dalis šalies gyventojų gyvena namuose ant polių upių ir įlankų pakrantėse, todėl populiarus susisiekimas motorizuotomis valtimis.

## Oro transportas
 
Brunėjuje yra vienas oro uostas – Brunėjaus tarptautinis oro uostas (ilgis – 3658 m). Iš jo vyksta skrydžiai daugiausia į aplinkinius didmiesčius (Singapūrą, Kvala Lumpūrą, Manilą), tačiau vykdomi skrydžiai ir į Londoną, Melburną, Šanchajų, Dubajų, Džidą.

Serijoje yra Andukio aerodromas, naudojamas naftos pramonės reikmėms.
Brunėjaus imperija

**Brunėjaus imperija** – buvo ankstyvasis Brunėjaus sultonato laikotarpis, iki europiečių invazijos.

Borneo sala buvo malajų-indoneziečių kultūros periferijoje, apgyvendinta čiabuvių karingų genčių. Šiaurėje palaipsniui pradėjo keltis malajai ir steigti savo valstybėles, kurių politinė santvarka buvo panaši į buvusių Malakos pusiasalyje. 978 m. kinų kronikoje *Taiping huangjungdzi* (平環宇記) minima apie kinų ir *Boni* (渤泥), kas greičiausiai buvo Brunėjus, prekybinius ryšius.

XV a. Brunėjų pasiekė islamas. Buvo nutraukti politiniai ryšiai su indiškuoju Madžapahitu, sustiprinta prekyba su Malaka. XVI a. visa šiaurės Borneo atsidūrė Brunėjaus sultonų įtakoje, Saravako valdovai buvo Brunėjaus sultono vasalais. 1521 m. Brunėjaus pakrantes pasiekė Fernando Magelano ekspedicija. Jos narys, Antonijus Pigafeta, aprašė sultonatą savo didžiausio klestėjimo metu – Brunėjaus mieste gyveno ~100 tūkst. gyventojų, rūmuose buvo brangūs šilkai, aukso ir porceliano indai, sidabriniai šviestuvai. Tuo metu valdžiusio sultono Bolkija įtakos sritis apėmė ne tik visą šiaurės Borneo, bet ir pietų Filipinus, kitas musulmoniškas regiono valstybes. Nuo Brunėjaus visa sala pradėta vadinti „Borneo“. 1526 m. portugalas Žoržė de Menezešas užmezgė prekybinius ryšius su Brunėjumi (Brunėjus pardavinėjo pipirus, džiovintą žuvį, ryžius mainais į ginklus ir audeklus). 1578 m. Filipinų kolonizaciją vykdę ispanai pabandė nugalėti pagrindinį savo konkurentą regione – Brunėjų. Nors ispanai Brunėjaus neužėmė, tačiau pašalino jo įtaką iš Filipinų.

Dėl portugalų ir olandų prekybos Brunėjaus reikšmė sumenko, sultonatas ėmėsi piratavimo. Vieninteliu Brunėjaus prekybiniu partneriu kurį laiką tebebuvo Kinija. Tokia situacija tęsėsi iki XIX a., kuomet įkūrus Singapūrą piratai buvo sunaikinti, o regiono kontrolę perėmė britai.

## Sultonai

* 1. Muhammad Shah / Awang Alak Betatar	1368-1402;
* 2. Abdul Majid Hassan / Maharaja Karna 1402-1408;
* 3. Ahmad / Awang Pateh Berbai	1408-1425;
* 4. Sharif Ali	1425-1432;
* 5. Sulaiman	1432-1485;
* 6. Bolkiah	1485-1524;
* 7. Abdul Kahar 1524-1530;
* 8. Saiful Rijal 1533-1581;
* 9. Shah Berunai 1581-1582;
* 10. Muhammad Hassan	1582-1598;
* 11. Abdul Jalilul Akbar 1598-1659;
* 12. Abdul Jalilul Jabbar 1659-1660;
* 13. Muhammad Ali	1660-1660;
* 14. Abdul Hakkul Mubin 1660-1673;
* 15.	Muhyiddin	1673-1690;
* 16.	Nassaruddin	1690-1710;
* 17.	Hussin Kamaluddin 1710-1730;
* 18.	Muhammad Alauddin 1730-1737;
* 19.	Hussin Kamaluddin 1737-1740;
* 20.	Omar Ali Saifuddin I 1740-1795;
* 21.	Muhammad Tajuddin 1795-1807;
* 22.	Muhammad Jamalul Alam I	1804-1804;
* 23.	Muhammad Kanzul Alam 1807-1826;
* 24.	Muhammad Alam	1826-1828;
* 25.	Omar Ali Saifuddin II	1828-1852;
* 26.	Abdul Momin	1852-1885;
* 27.	Hashim Jalilul Alam Aqamaddin 1885-1906;
* 28.	Muhammad Jamalul Alam II 1906-1924;
* 29.	Ahmad Tajuddin 1924-1950;
* 30.	Omar Ali Saifuddin III 1950-1967;
* 31.	Hassanal Bolkiah nuo 1967.
Sfumato

**Sfumato** (iš italų kalbos „išnykstantis“, nuo  − rūkas) – tapybos technika, kai spalvos ar tonai taip subtiliai vienijami, kad sunku atskirti, kada spalva ar tonas pereina vienas į kitą. Leonardas da Vinčis laikomas pirmuoju, meistriškai įvaldžiusiu šią techniką. Giorgio Vasari Leonardo darbuose naudojamą sfumato laikė vienu požymių, atskiriančių naująją dailę (Brandusis renesansas) nuo italų ankstyvojo renesanso (quattrocento) stilistikos. Tipiniais sfumato naudojimo pavyzdžiais laikomi šešėliai apie „Mona Lizos“ lūpas ir akis.

## Išnašos
Kluazonizmas

**Kluazonizmas** (nuo  − atskirti) − tapybos stilistika, siejama su 1880-aisiais ir 1890-aisiais Pont Avene dirbusių grupės dailininkų stilistika, kuomet didelės, vieno tono tapybos dėmės atskiriamos aiškiais tamsios spalvos kontūrais. Stilistika priskiriama postimpresionizmui. Terminą 1888 m. įvedė prancūzų kritikas Edouard Dujardin, apibūdindamas „Pont Aveno mokyklos“ dailininkų darbus Nepriklausomųjų dailininkų draugijos parodoje Paryžiuje. Stilistikos pradininkais laikomi Lui Anketenas ir Emilis Bernaras. Jos paveiktas dirbo Polis Gogenas. Kitas dailininkas, kuris naudojo kluazonizmo metodą − nabis Polis Seriuzjė.

## Išnašos
Aištokas

**Aištokas** (**icestock**, **bavariškas akmenslydis**) – žiemos sportas, kurio tikslas nustumti specialų diską kuo arčiau taikinio. Populiarus Alpių regione.

1936 m. žiemos olimpinėse žaidynėse ir 1964 m. žiemos olimpinėse žaidynėse aištokas buvo įtrauktas į programą kaip demonstracinė sporto šaka. Pirmasis Europos čempionatas surengtas 1951 m., o pasaulio 1983 m.

## Lietuvoje
Pirmasis Lietuvos čempionatas vyko 2011 m. Trakuose ant Galvės ežero.

Lietuva taip pat dalyvauja Europos taurės turnyruose, Europos jaunimo čempionatuose.

Lietuvoje buvo surengtos tarptautinės varžybos 2015 m. Druskininkuose, o 2016 Lazdijuose, kur ir yra daugiausiai žaidžiama ši sporto šaka Lietuvoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos Icestock Federacija
* Tarptautinė Aištoko Federacija
Ibanai

**Ibanai** (*iban*) arba ***jūrų dajakai*** – Pietryčių Azijos tauta, gyvenanti Borneo salos šiaurėje. Laikomi dajakų dalimi. Kalba malajų kalbų grupei priklausančia ibanų kalba bei malajų kalba. Populiacija – virš 600 tūkst. žmonių. Ibanai gyvena daugiausia Malaizijos valstijoje Saravake, šiek tiek – Sabahe, Brunėjuje, Indonezijoje (Vakarų Kalimantane).

Ibanai tradiciškai gyvena džiunglių kaimuose (*kampong*) upių pakrantėse. Kaimą sudaro ilgasis namas, vadinamas *rumah panjai*. Dabar daug jaunų ibanų gyvena miestuose. Tradiciškai ibanai verčiasi medžiokle, žvejyba, veisia kiaules, augina sago palmes, ryžius. Dabar nemažai žmonių dirba aliejinių palmių plantacijose, miškų kirtime.

Dabar didesnioji dalis ibanų (>46 %) yra krikščionys. Likusieji daugiausia išpažįsta tradicinį tikėjimą, yra šiek tiek musulmonų. Paplitęs sinkretizmas. Tikima aukščiausia dievybe Kri Petara, kitomis dievybėmis, augalų, gyvūnų, vietovių dvasiomis (animizmas). Vyksta daug švenčių, susijusių su žemdirbyste. Religinėms apeigoms vadovauja šamanas (*dukun*). Ibanų muzika (*agung*) perkusinė, atliekama įvairiais būgnais ir gongais. Atliekami įvairūs šokiai.

Ibanai kaip ir kiti dajakai yra Borneo salos čiabuviai. Iki europiečių kolonizacijos apie juos jokių rašytinių šaltinių nėra. Kolonizacijos laikotarpiu ibanai liūdnai pagarsėjo kaip nuožmūs galvų medžiotojai. Ibanai kolonizavo didesniąją dalį šiaurės Borneo ir sunaikino ten gyvenusias tautas. Priešinosi Brunėjaus sultonų duoklių rinkėjams. Jie taip pat kovojo su atvykėliais iš Filipinų – badžau ir ilanunais. Greičiausiai iš šių tautų jie išmoko plaukiojimo jūra (todėl ir vėliau pavadinti „jūrų dajakais“). Saravaką valdant Charles Brooke, vyko nuožmūs karai tarp kolonizatorių ir ibanų. Nuo XX a. vid. ibanai pacifikuoti.


File:Iban girls.jpg|Ibanų mergaitės
File:Sea dayak women corset rings.jpg|Ibanės su žiediniais korsetais (1910 m.)
File:Iban Langhaus.jpg|Ibanų ilgasis namas XIX a. pab.
File:Pig charm (tuntun), Borneo, Sarawak, Iban, Honolulu Museum of Art.jpg|Ritualinė lazda
File:Iban longhouse2.JPG|Šiuolaikinis ibanų ilgasis namas
Dusunai

**Dusunai** (*Dusun*) – austroneziečių tauta, gyvenanti Pietyčių Azijoje, Borneo salos šiaurėje (daugiausia Sabahe ir Brunėjuje). Labai artimi kadazanams (dažnai laikomi viena dusunų-kadazanų tauta). Kalba dusunų kalba, priklausančia malajų-polineziečių kalbų šeimai, Borneo kalbų grupei. Bendra dusunų-kadazanų populiacija viršija 0,5 mln. žmonių.

Dusunai sudaro ~30 % Sabaho gyventojų ir tarpusavyje skirstosi į daug smulkių klanų. Gyvena daugiausia kalvų srityse, aukštuosiuose slėniuose. Tradiciškai verčiasi prekyba tarp džiunglių tautų ir pajūrio gyventojų (prekiauja ryžiais, druska, gintaru, žuvimi). Taip pat užsiima žvejyba, medžiokle, žemės ūkiu. Dabar nemažai dusunų gyvena miestuose.

Didžioji dauguma dusunų (>70 %) yra krikščionys (daugiausia katalikai, vietomis protestantai), yra musulmonų. Tradicinės religijos išpažinėjų nedaug, bet ženklus sinkretizmas.


File:COLLECTIE TROPENMUSEUM Dansende medicijnmannen van de Dusun-Dajaks uit West-Borneo TMnr 10006665.jpg|Dusunų šamanai XX a. pr.
File:Dusun traders.JPG|Dusunų pirkliai (1913 m. piešinys)
File:MaruduDusun.JPG|Dusunai 1920 m.
Likos-Senio apskritis

**Likos–Senio apskritis** () – apskritis Kroatijoje, apimti beveik visą Likos regioną. Administracinis centras – Gospičius. Pagal plotą didžiausia apskritis šalyje, į kurią įeina Plitvicų ežerai ir Velebitas, pagrindinės turistų lankomiausios vietos.

## Geografija
Likos–Senio apskritis, apimanti 5352 km² teritoriją, skirstoma į 4 miestus ir 9 savivaldybes. Apskrities miestai: Gospičius, Novalia, Otočacas, Senis. Šiaurės rytuose ribojasi su Karlovacu, šiaurės vakaruose su Primorjė–Kalnų Kotaru bei pietuose su Zadaro apskritimi.
Terra Nova (serialas)

***Terra Nova*** (iš lotynų k. „Naujoji Žemė“) – 2011 m. rodytas amerikiečių mokslinės fantastikos draminis televizijos serialas. Sukurtas vienas sezonas, kurį sudarė 13 serijų. Tarp pagrindinių režisierių buvo Steven Spielberg. Jungtinėse Valstijose buvo rodomas „Fox Network“ kanale 2011 m. gruodžio 19–26 dienomis. 2012 m. kovo 5 d. „Fox“ paskelbė, kad serialas nutrauktas.

Seriale vaizduojamas žmonių bendruomenės *Terra Nova* gyvenimas priešistorinėje Žemėje. Žmonės ten pateko laiko koridoriumi iš ekologinę katastrofą išgyvenančių moderniųjų laikų.

## Siužetas

Įžanginėje serijoje vaizduojama 2149 m. Žemė, kurioje dėl žmonių pertekliaus susidarė ekologinė katastrofa – didžiulis oro užterštumas, visur tvyro smogas. Tačiau mokslininkai rado įtrūkį laiko tėkmėje (kirmgraužą) ir tapo įgalūs išsiųsti žmones į paralelinę visatą – alternatyvią kreidos periodo Žemę. Į ją siunčiamos tik specialiai atrinktos piligrimų misijos. Į vieną iš jų keliauja Elisabeth su vaikais Josh ir Maddy. Jos vyras Jim ir dukra Zoe į sąrašą įtraukti nebuvo, bet vis tiek atlieka kelionę laiku.

Terra Nova yra ekologiška, moderniomis atsinaujinančiomis technologijomis pagrįsta bendruomenė, gyvenanti tvora apsuptoje teritorijoje. Bendruomenei vadovauja jos įkūrėjas, generolas Taylor. Jim netrukus gauna jo pasitikėjimą ir tampa atsakingu už tvarkos palaikymą, o Elisabeth yra pagrindinė gydytoja. Paaiškėja, kad už Terra Novos tvorų pavojų kelia ne tik grėsmingi dinozaurai, bet ir atskalūnų grupė, vadinama „Sixers“, kuri tarnauja korporacijoms iš 2149-ųjų.

## Aktoriai
* Jason O'Mara – James „Jim“ Shannon, buvęs Čikagos policijos detektyvas, Terra Novos „šerifas“;
* Shelley Conn – Dr. Elisabeth Shannon, gydytoja, Džimo žmona;
* Landon Liboiron – Josh Shannon, Elisabeth ir Jim sūnus;
* Naomi Scott – Maddy Shannon, Elisabeth ir Jim vyresnioji dukra;
* Alana Mansour – Zoë Shannon, Elisabeth ir Jim jaunėlė dukra;
* Christine Adams – „Sixers“ vadė;
* Allison Miller – Skye Alexandria Tate, Terra Nova gyventoja, Josh draugė;
* Rod Hallett – Dr. Malcolm Wallace, vyriausiasis Terra Nova mokslininkas, buvęs Elisabeth draugas;
* Stephen Lang – generolas Nathaniel Taylor, *Tierra Nova* įkūrėjas ir vadas;
* Dean Geyer – Mark Reynolds, karys, Maddy draugas;
* Simone Kessell – leitenantė Alicia Washington, Teiloro padėjėja;
* Ashley Zukerman – Lucas Taylor, generolo Teiloro sūnus, susidėjęs su korporacija.

## Šaltiniai
Jonas Žilevičius (1911)

**Jonas Žilevičius** (1911 m. birželio 1 d. Rygoje, Latvija – 1980 m. kovo 24 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius elektrikas, energetikas, elektrografijos pradininkas Lietuvoje. 

## Biografija
Tėvai lietuviai, gimę Šiauliuose. Pirmojo pasaulinio karo metais nuo 1915 m. šeima gyveno Ukrainoje. 1934 m. baigė Charkovo elektrotechnikos institutą. 1931–1941 m. dirbo inžinieriumi Charkovo žemės ūkio elektrifikacijos ir mechanizacijos institute. 1941–1944 m. Tambovo (Rusija) gamyklos „Komsomolec“ vyriausiasis energetikas.

1944–1948 m. LSSR komunalinio ūkio ministerijos (iki 1946 m. Komunalinio ūkio liaudies komisariatas) vyriausiasis energetikas, ministro pavaduotojas. 1948–1951 m. LKP CK pramonės skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1951–1954 m. Vilniaus žemės ūkio mechanizacijos technikumo elektrotechnikos dėstytojas. 1953–1956 m. Vilniaus pedagoginio instituto Fizikos katedros vyresnysis dėstytojas. Čia įkūrė elektrografijos mokslinio tyrimo laboratoriją, su savadarbe įranga padarė pirmąsias elektrografijas ant seleno SSRS. 1956 m. įsteigto Poligrafijos mašinų gamybos mokslinio tyrimo instituto filialo Vilniuje vadovas. 1957–1966 m. iš filialo perregistruoto Elektrografijos instituto Vilniuje direktorius, nuo 1966 m. skyriaus vedėjas. Čia buvo sukurtas pirmasis kopijavimo aparatas SSRS „ERA“, kurį 1960 m. pradėjo gaminti Kauno eksperimentinė automatizacijos priemonių gamykla. 1970 m. technikos mokslų kandidatas.

## Mokslinė veikla
Rasta apie 20 asmeninių išradimų patentų :
* „Spausdinimo mašina su begaline forma“ (Zhilevich I I, 104445, 1955 m.), 
* „Feromagnetografinė spausdinimo mašina“ (104810, 1956 m.),
* „Elektromagnetinis vaizdų užrašymo įrenginys“ (103830, 105177, 1955 m.),
* „Vaizdo atkūrimo ant fotopuslaidininkiu padengto popieriaus įrenginys“ (109551, 1956 m.),
* „Fotopuslaidininkio medžiaga elektrofotografijai“ (112922, 1956 m.),
* „Fototelegrafinių vaizdų priėmimo įrenginys su feromagnetinėmis dalelėmis“ (109961, 1956 m.),
* „Elektrostatinė dauginimo mašina“ (122488, 1958 m.),
* „Matavimo prietaisų įrašų atvaizdavimo kserografijos būdu įrenginys“ (124027, 1958 m.),
* „Optinių vaizdų keitimo į videosignalus įrenginys“ (146757, 1959 m.) ir kt.

Daugelio išradimų bendraautoris, tokių kaip „Elektrorentgenografinis aparatas“ (448425, 1971 m.) ir kt.

Padarė 49 elektrografijos išradimus.

## Bibliografija
* Elektrografija ir magnetografija. Mokslinės ir techninės konferencijos 1958 m. gruodžio 16-19 Vilniuje darbai. – Vilnius, 1959. – rusų k. (redaktorius, straipsnių bendraautoris).
* Elektrofotografija / Jonas Žilevičius, Evgenij Nemirovskij. – Maskva: Iskustvo, 1961. – 125 p., rusų k.
* Elektrografiniai oscilografai / Stasys Aršvila, Evgenij Borisevic, Jonas Žilevičius. – Maskva: Energija, 1978. – 144 p., rusų k.

## Įvertinimas
* 1961 m. LTSR nusipelnęs išradėjas
* 1973 m. SSRS valstybinė premija (su kitais) už elektrorentgenografijos sukūrimą ir įdiegimą medicinoje.

## Šaltiniai