open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sargybinis laivas

**Sargybinis laivas** (; *СКР*) – antvandeninis karo laivas, skirtas patruliuoti, stovintiems reide ar plaukiantiems stambiems laivams saugoti nuo povandeninių laivų, torpedinių katerių bei aviacijos atakų,
Sargybiniai laivai naudojami ir karinių jūrų bazių bei uostų prieigoms patruliuoti, jūros sienai saugoti.

Sargybiniai laivai – tai karo laivų tipas TSRS ir Rusijos kariniuose laivynuose.

1914–1916 m. Rusijoje buvo pastatyti *Koršun* klasės pirmieji sargybiniai laivai, kurių talpa buvo 400 tonų, o greitis – 15 mazgų.

TSRS kariniame laivyne šis laivų tipas įvestas 1926 m., kai buvo patvirtinta pirmoji TSRS karinio laivyno laivų statybos programa. Pirmieji pastyti šio tipo laivai *Uragan* klasės laivai.

Šių dienų sargybinių laivų charakteristikos:
* vandentalpa – apie 4000 tonų
* greitis – 30-35 mazgai
* ginkluotė:
** priešlaivinių raketų kompleksai
** priešlėktuvinių raketų kompleksai
** patrankos
** povandeninių laivų paieškos įranga
** priešpovandeniniai ginklai
ir kt. įranga.


File:SKRpr159A(DN-ST-84-01630).jpg|TSRS projekto 159-A sargybinis laivas (1983 m. spalis).
Image:Dostoynyy1989.jpg|TSRS sargybinis laivas „Dostojnyj“ (klasė *Krivak I*) (1989 m.)
File:Krivak I class frigate BDITELNY.jpg|Rusijos sargybinis laivas „Bditelnyj“, Vokietijos fregata FGS „Karlsruhe“ (F-212) ir Švedijos minininkas HMS „Älvsborg“ (M02) mokymuose „Baltops-93“ (1993 m. birželis).
File:Neustrashimyy2008.jpg|Rusijos sargybinis laivas „Neustrašimyj“ Baltijos jūroje (2008 m.).


## Nuorodos
Provanso Eksas

**Provanso Eksas** () − miestas Prancūzijoje, Provanso−Alpių−Žydrojo Kranto regione, Ronos deltos departamente; įeina į Marselio aglomeraciją.

Provanso Eksas įkurtas apie 122 m. pr. m. e. Jis dar vadinamas meno ir vandens miestu, mat jame gausybė fontanų, čia gyveno ir kūrė nemažai žymių menininkų: Polis Sezanas (*Paul Cézanne*), Emilis Zola (*Émile Zola*), Ernestas Hemingvėjus (*Ernest Hemingway*) ir kt.

Platanais apaugusi Mirabo (*Mirabeau*) alėja, nutiesta dar 1649 m. − jau keli šimtmečiai yra pagrindinė miestelio gatvė. Vienoje jos pusėje įsikūrusios kavinės, o kitoje − įvairūs biurai. Name, pažymėtame 55 numeriu, kurį laiką gyveno Polio Sezano šeima. Pastate šalimais − garsioji kavinė „*Cafe des deux garcons*“, įkurta 1792 metais ir pavadinta dviejų padavėjų, kurie ją įsigijo 1840 metais, vardu. Ši gatvė gyva beveik visą parą − ryte joje tvyro šviežios kavos ir prancūziškų bandelių aromatas: daugybėje istorinių kavinių, restoranų, viešbučių yra aptarnaujami pusryčiautojai.

Labai jaukus Ekso senamiestis: siauros gatvelės, jungiančios katedrų ar rūmų aikštes. Vienoje iš aikščių, *Place Richelme*, vakarais veikia kavinės, restoranai, o rytais į turgų su savo gėrybėmis suvažiuoja Provanso ūkininkai.

## [[Miestų partnerystė]]
*  Tiubingenas, Vokietija nuo 1960 m.
*  Perudža, Italija nuo 1970 m.
*  Batas, Jungtinė Karalystė nuo 1977 m.
*  Granada, Ispanija nuo 1978 m.
*  Koimbra, Portugalija nuo 1982 m.
*  Kartažas, Tunisas nuo 1993 m.
*  Aškelonas, Izraelis nuo 1995 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Provanso Ekso internetinis puslapis (anglų k. ir kt.)
* Informacija turistams apie Provansą Eksą (anglų k.)
Narkūnų kapinynas

**Narkūnų kapinynas** – kapinynas (unikalus objekto MC kodas 13146; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1949; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A947) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Narkūnų kaimo, Leliūnų seniūnija.

## Kapinynas
Kapinynas yra smėlio ir žvyro kalvoje 750 m į pietryčius nuo Narkūnų piliakalnio, vadinamo Utenio Pilimi, 700 m į šiaurės vakarus nuo kelio Vilnius – Utena ir 100 m į vakarus nuo kelio Narkūnai – Šilinė. Apardytas dirbant žemės ūkio darbus.

## Tyrimai
1976–1977 m. ekspedicija, (vadovas Aleksiejus Luchtanas) ištyrė 250 m² plotą. Rasta 11 kapų (6 vyrų, 3 moterų, 2 vaikų) su nedegintais mirusiaisiais. Jie laidoti mediniuose karstuose, prie suaugusiųjų rasta akmenų.

Įkapės:
: ginklai – geležiniai įmoviniai ietigaliai, plačiaašmeniai pentiniai kirviai, peiliai;
: papuošalai – žalvariniai žiedai, plokštinės ir ažūrinės segės, auskarai, kaklo apvaros iš žvangučių ir kryželių, sagos, amuletai-kabučiai, žiedai plačia priekine dalimi;
: darbo įrankiai – skustuvai, galąstuvai, skiltuvai, titnago skeltės, verpstukai, adatinės;
: piniginės;
: lietuviška Jogailos moneta.

Kapinynas datuotinas XIV a. – XV a., jame laidoti Narkūnų piliakalnio mirusieji. Kapinynas laikytinas seniausiomis Utenos kapinėmis. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos nacionalinis muziejus.
Suvalkų vaivadija

**Suvalkų vaivadija** () − 1975−1998 m. Lenkijos Liaudies Respublikos ir nepriklausomos Lenkijos teritorijos administracinis vienetas. Suvalkų vaivadijos sostinė buvo Suvalkai. Vaivadija ribojosi rytuose su Lietuva, pietryčiuose su Baltarusija, pietuose su Balstogės vaivadija ir Lomžos vaivadija, vakaruose su Olštyno vaivadija ir šiaurėje su Karaliaučiaus sritimi. 

## Istorija

Vaivadija buvo įkurta 1975 m. birželio 1 d. vykdant Lenkijos administracinių vienetų reformą, kai iš didelės Balstogės vaivadijos buvo įkurtos 4 mažesnės: Balstogės vaivadija, Lomžos vaivadija, Suvalkų vaivadija ir Ostrolenkos vaivadija. 1999 m. sausio 1 d. vaivadija tapo naujai įkurtos Palenkės vaivadijos dalimi. 

## Gyventojai

## Miestai

Vaivadijos miestų gyventojų skaičius 1998 m. gruodžio 31 dieną:

*  Suvalkai – 68 331
*  Lukas – 56 208
*  Lėcius – 31 484
*  Augustavas – 30 162
*  Pišas – 19 571
*  Alėcka – 17 175
*  Geldapė – 13 858
*  Ungura – 12 331
*  Aris – 10 600
*  Ruciane Nida – 4593
*  Biala Piska – 4589
*  Mikolaikos – 3793
*  Rynas – 3151
*  Lipskas – 2521
Papirčių piliakalnis

**Papirčių piliakalnis**, *Dovydo kalnas, Kamša, Papiliakalnis, Piliakalnis, Barsuko kalnas* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3627; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1351; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A956) ir gyvenvietė Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Papirčių kaimo, Kuktiškių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Tauragnai – Kuktiškės pasukus į kairę pietryčių kryptimi pro Ryliškius, Ryliškiuose (Maleckažemyje) vėl pasukus į kairę rytų kryptimi, pavažiavus iki kelio galo 2,9 km, toliau paėjus 300 m tiesiai mišku.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštoje apylinkėje dominuojančioje kalvoje (altitudė 245,9 m). Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50x40 m dydžio, 1 m aukštesniu šiauriniu kraštu. Joje rastos trinamosios girnos. Šlaitai nuolaidūs, iki 30 m aukščio. Vakarinis šlaitas 5 m aukštyje statintas.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelėje stovėjusių dviejų trianguliacijos bokštų griovių. Jis apaugęs mišku.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, pastebėta kultūrinio sluoksnio pėdsakų. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antąja puse – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 138000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.201
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 254–255.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 161.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Papirčiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Rukšėnų piliakalnis

**Rukšėnų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16151; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1982; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A954) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Rukšėnų, Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Jotaučiai – Sirvydžiai pavažiavus 600 m nuo sankryžos į Musteikius ir kalnelyje tarp dviejų medžių pasukus keliuku į kairę šiaurėn, už 700 m yra miškingoje vietovėje, į dešinę šiaurėn nuo kelio, jam sukantis labiau į dešinę.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 25x15 m dydžio, kiek žemesniu pietrytiniu galu. 1,5 m žemiau aikštelės šiaurės vakarų krašto, šlaite yra 20 m ilgio, 6 m pločio terasa, šiaurės pusėje 2 m žemiau aikštelės pereinanti į 2 m pločio, 0,3 m gylio griovį ir 0,5 m aukščio, 6 m pločio pylimą. 2 m žemiau šio pylimo yra 15 m ilgio, 3 m pločio terasa. Pietryčių šlaite, 2 m žemiau aikštelės, yra 10 m pločio terasa, žemėjanti į pietus. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, duobių. Jis apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 1 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1170000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.70
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 256-257.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1, p. 51-52 (Nr. 46).
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 249 (Nr. 76)
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 53.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rukšėnai
Teisinis konsultavimas

**Teisinis konsultavimas** - dalykinis tiek fizinių, tiek ir juridinių asmenų konsultavimas teisės klausimais, teisinių patarimų teikimas; teisinė paslauga (kitos - teisinis atstovavimas, teisinis pavedimas). Formos - tiesioginis arba netiesioginis (pvz., Online teisinis konsultavimas). Naudojant komunikacijos priemones (pvz., telefoninis konsultavimas, Advokato karštoji linija, ) ir jų nenaudojant.

## Vokietija
Vokietijoje neteisminį teisinį konsultavimą reglamentuoja 2008 m. Vokietijos teisinių paslaugų įstatymas (). Anksčiau - Vokietijos teisinio konsultavimo įstatymas. 

Neribotai neteismines teisines konsultacijas gali tik tam tikri asmenys, iš esmės advokatai, teisiniai atstovai (), mokesčių patarėjai ir patentiniai patikėtiniai ir asmenys - tik neatlygintinai – asmenys, „susieti šeimos, kaimyninės pagalbos ryšiais arba panašiais artimais asmeniniais santykiais“ su paslaugos gavėju. 

Kiti asmenys ir jų grupės esant tam tikroms sąlygoms gali teikti teisines konsultacijas pagal jų komptenciją bei vykdomas funkcijas. Tam būtina speciali registracija institucijose arba asmens, turinčio teisę teisiškai konsultuoti, vadovavimas (priežiūra). Registracijai būtina išpildyti specialias sąlygas (kaip tinkamumas, patikimumas, išmanynas, profesinės civilinės atsakomybės draudimas etc.).

Vartotojų apsaugos centrai gali teikti neteismines teisines konsultacijas (ir kitas teisines paslaugas) pagal savo kompetenciją. Kiti juridiniai asmenys, pvz., bankai, paprastai negali teisiškai patarinėti.

Vokietijos ginkluotosiose pajėgose dirba teisės patarėjai (tarnautojai),
konsultuojantys karinių vienetų vadus visais klausimais, dirbdami vad. gretutinėje tarnyboje (antraeilėse pareigose, ) Bundesvero disciplinos advokatas (). Bundesvero operacijose užsienyje dalyvauja turėdami kario statusą teisės patarėjais-štabo karininkais (*Rechtsberaterstabsoffizier*).

## Šveicarija
Šveicarijoje teisinio konsultavimo įstatymai nereglamentuoja. Kiekvienas gali teikti teisės patarimus. Teismuose nebūtinas advokato dalyvavimas (savo interesams bei teisėms asmuo gali atstovauti pats). Leidžiama neatlygintinai atstovauti tretiesiems asmenims. Kai kuriuose kantonuose *reguliarus* atlygintinas atstovavimas civilinėse ir baudžiamosiose bylose yra išimtinė advokatų prerogatyva (teisė). Administraciniuose teismuose bei institucijose galima atstovauti kitiems asmenims atlygintinai net ir nesant advokatu.
 
## Šaltiniai
Sėlos piliakalnis

**Sėlos piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3628; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1352; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A958) ir gyvenvietė Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Sėlės (Sėlos) kaime, Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas Sėlos centre pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi pro buvusias fermas, pavažiavus 1,3 km iki sodybų, nuo jų paėjus 200 m per pievą ir mišką į šiaurės rytus.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje pelkių apjuostoje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 60x17 m dydžio. Pietrytiniame aikštelės gale supiltas 0,2 m aukščio, 9 m pločio pylimas, 2,5 m žemiau kurio šlaite yra 30x20 m dydžio terasa. Šlaitai statūs, 9 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs mišriu mišku.

300 m į šiaurės rytus buvo I tūkstantmečio vidurio pilkapiai (sunaikinti). 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 2,3 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.201
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 256-257.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 53.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sėla
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Šeimaties piliakalnis

**Šeimaties piliakalnis su gyvenviete**, *Batarėja*– piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3618; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1342; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A938K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24061) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Šeimaties Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Šeimatis – Minčia ties tiltu per Žiežulną paėjus 500 m mišku į kairę šiaurės vakarų kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kalvoje, Žiežulinio ežero pietvakariniame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 26x10 m dydžio. Jos PR gale supiltas 0,6 m aukščio, 8 m pločio pylimas, už kurio iškastas 20 m ilgio, 10 m pločio, 1,5 m gylio griovys. Už griovio supiltas antras 0,5 m aukščio, 6 m pločio pylimas, už kurio yra antras 4 m pločio, 0,3 m gylio griovys ir trečias 6 m pločio, 0,4 m aukščio pylimas. Aikštelės šiaurės vakarų gale supiltas 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas, 2 m žemiau kurio šlaite iškastas 4 m pločio, 0,8 m gylio griovys, už kurio supiltas 15 m ilgio, 1 m aukščio nuo griovio, 5 m pločio pylimas. 2 m aukščiau šiaurės vakarų papėdės yra 6 m pločio terasa. Vakariniame šlaite, 2,5 m žemiau aikštelės yra 2,5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Į pietryčius nuo piliakalnio, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos, geležies gargažių.

800 m į pietryčius yra IV a. – VIII a. Paduobių pilkapynas (Daunorių pilkapynas, vadinamas Kuronais).

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3,6 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.200
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.67
* Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990a. p. 206.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 54.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šeimatis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Tauragnų piliakalnis

**Tauragnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3629; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1353; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A960KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24072) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Tauragnų, Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas plentu Tauragnai – Kirdeikiai pavažiavus 750 m nuo sankryžos į Lamėstą, yra 200 m į kairę šiaurėn nuo plento. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros ilgos kalvos centrinėje dalyje, Šventės kairiajame krante, 120 m į pietus nuo Tauragno ežero. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 16x10 m dydžio. Jos pietiniame krašte supiltas 0,2 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 7 m pločio, 1 m gylio griovį, už kurio yra 0,2 m aukščio, 6 m pločio antras pylimas. Aikštelės šiauriniame krašte supiltas 0,9 m aukščio, 11 m pločio pylimas, kurio išorinis 4,5 m šlaitas leidžiasi į 25 m ilgio, 8 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Už griovio supiltas antras 0,5 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas, iškastas antras 3,5 m pločio, 0,3 m gylio griovys, supiltas trečias 0,8 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas, iškastas trečias 3 m pločio, 0,2 m gylio griovys ir supiltas ketvirtas 0,2 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Pirmus griovius šlaituose jungia nežymi terasėlė. Šoniniai šlaitai statūs, 10-12 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, rytinis šlaitas eroduoja. Aikštelė dirvonuoja, jos pakraščiuose auga kelios pušys, šlaitai apaugę lapuočiais, kurie kalvos galuose kertami. Į piliakalnio kalvą iš šiaurės ir pietų pusių įrengti laiptai.

Pietvakarių papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos.

650 m į šiaurės rytus yra VI a. – VIII a. Tauragnų pilkapynas, tyrinėtas 1999 m. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis netyrinėtas, datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 3 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.201
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63 
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 270-271.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 183.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 55-56.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Tauragnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ūdriškių piliakalnis

**Ūdriškių piliakalnis**, *Piniginis kalnas, Urviškės, Rūgšteliškis, Vilkiškė* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3624; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1348; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A937) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Balčių miške, Tauragnų seniūnija. Pasiekiamas nuo kelio Sirvydžiai – Minčia ties Antabaltės rytiniu galu antru didesniu keliuku pasukus į dešinę pietuosna, pavažiavus 1,9 km pro negyvenamą sodybą, prieš iškirsto miško plotą pasukus į dešinę šiaurėn apleistu keliu, pakilus ant kalvos ir paėjus į kairę vakarų kryptimi 250 m – yra už slėnio kitoje kalvoje, Minčios girininkijos 90 kvartalo centrinėje dalyje. Piliakalnis sunkiai randamas, nes miškingoje vietovėje nėra aiškesnių orientyrų.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 15x8 m dydžio. Pietiniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 4 m pločio terasa, 2,5 m žemiau jos – antra 3 m pločio terasa. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 4 m pločio terasa, 1,5 m žemiau jos – antra 3,5 m pločio terasa, 2 m žemiau kurios – trečia 4 m pločio terasa. 1 m žemiau šios terasos yra 15x7 m dydžio terasa – kalvos galas. Rytiniame šlaite, 1 m žemiau viena kitos yra dvi 1-2 m pločio terasos. Šlaitai statūs, 20-22 m aukščio.

Aikštelė ir antra terasa apardytos duobių. Piliakalnis apaugęs pušimis su krūmų pomiškiu.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 21000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.200
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 274–275.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 56-57.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Ūdriškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Staniuliškių piliakalnis

**Staniuliškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3597; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1320; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A973KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24084) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Staniuliškėse, Saldutiškio seniūnija. Pasiekiamas Kirdeikiuose prie kryžiaus pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi, į Staniuliškes, jose pavažiavus keliu iki galo, yra 50 m į dešinę pietuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, Gėlainės upelio kairiajame krante. Aikštelė apvali, 14 m skersmens. Jos pietvakariniame krašte supiltas 2 m aukščio, 12 m pločio pylimas 4 m aukščio išoriniu šlaitu. Šiaurės rytų aikštelės gale supiltas 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 16 m ilgio, 5 m pločio griovį, už kurio kyla antras 2 m aukščio nuo griovio, 7 m pločio pylimas 2,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, 10-15 m aukščio.

Aikštelė dirvonuoja, jos vakarinėje dalyje auga 8 beržai.

Pietvakarinėje papėdėse, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. 

## Tyrimai
1958 m. ir 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,9 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1359000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.199
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 260-261.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 164–165.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 54.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Staniuliškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sūngailiškio piliakalnis

**Sūngailiškio piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3587; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1310; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A975) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Sūngailiškyje, Leliūnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento A6 Utena – Ukmergė už Antalgės pravažiavus Apšlavo – Ilgio ežerų slėnį, pasukus į dešinę šiaurėn Stabulankių link ir pavažiavus 650 m – yra 50 m į kairę pietvakariuose.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 34x20 m dydžio. Jos pietrytiniame, pietiniame ir vakariniame krašte iškastas 1 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas 39 m ilgio, 1 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 5-11 m aukščio.

Aikštelės pietvakariniame krašte iškasta duobė. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku.

Aplink piliakalnį, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus ir Utenos kraštotyros muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 2,1 ha.

## Galerija

Vaizdas:Sūngailiškio piliakalnio viršus 2025.jpg|Vaizdas ant Sūngailiškio piliakalnio

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.198
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 262-263.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 173.
* Bronius Dakanis. Archeologijos paminklų žvalgymas 1991 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius. 1992. T. I, p. 93–98.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 239.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 54.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sūngailiškis
Šiaudinių piliakalnis

**Šiaudinių piliakalnis su priešpiliu ir gyvenviete**, *Pilalė* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3642; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1366; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A977KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24088) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Šiaudinių, Vyžuonų seniūnija. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kranto kyšulyje, Lankos kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 20x17 m dydžio. Ji buvo apjuosta pylimu, kuris neišliko vakarų pusėje. Pietiniame aikštelės krašte pylimas yra 0,8 m aukščio, 22 m pločio, R krašte - 0,8 m aukščio, 11 m pločio, šiauriniame krašte - 0,5 m aukščio, 7 m pločio. Į pietus nuo pylimo iškastas 12 m pločio 2,5 m gylio griovys. Šiauriniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės krašto iškastas 5 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,4 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 20 m aukščio.

## Priešpilis
Į pietus nuo piliakalnio, už griovio yra priešpilis (N55°33'12.5"; E25°28'34.8"). Jo aikštelė trapecinė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 70 m ilgio, 30 m pločio šiaurinėje pusėje bei 70 m pločio pietuose. Aikštelėje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos. Papilio aikštelės pietinėje pusėje supiltas 70 m ilgio, 1,5 m aukščio, 20 m pločio pylimas, už kurio iškastas 17 m pločio, 2 m gylio griovys, geriau išlikęs tik pietvakariniame kampe, kitur matyti tik 8 m pločio, 0,2 m gylio įdubimas.

Piliakalnis ir priešpilis apardyti arimų, vakariniai šlaitai erodavę. Pylimai prieš 1935 m. buvo nuskleisti, rasta daug apdegusio molio. Piliakalnis ir priešpilis dirvonuoja, priešpilio vakarinis šlaitas apaugęs lapuočiais.

Į pietus nuo priešpilio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Radinius saugo Utenos kraštotyros muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 4,7 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 731000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.202
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 268-269.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 178.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 55.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šiaudiniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Šikšnių piliakalnis

**Šikšnių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3615; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1339; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A951) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Šikšnių kaime, Daugailių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Bajoriškiai – Alaušai pravažiavus mišką, pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi pirmu keliuku, už 400 m vėl pasukus į dešinę rytuosna ir pavažiavus 300 m iki sodybos papėdėje – yra kairėje šiaurės vakaruose nuo jos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apskrita, 55 m skersmens. Pietiniame šlaite, 7 m žemiau aikštelės yra 22 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 20 m aukščio, pietų-pietvakarių kiek nuolaidesnis.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs mišriu mišku. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I  tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 5 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.200
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 268-269.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 178.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 55.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šikšniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Vitkūnų piliakalnis (Utena)

**Vitkūnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3595; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1318; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A967KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24078) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Vitkūnų kaime, Leliūnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Pakalniai – Alanta pavažiavus nuo Pakalnių 3,9 km, už sodybos dešinėje pasukus į kairę pietuosna ir pavažiavus lauko keliuku 1 km, yra kairėje rytuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas didelės pailgos kalvos vakarinėje, aukščiausioje, dalyje. Aikštelė keturkampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 17x15 m dydžio. Šiaurės rytų, šiaurės vakarų ir pietvakarių pusėse ji buvo apjuosta 3 pylimais ir tarp jų buvusiais grioviais, įrengtais daugiausia šlaituose. Aikštelės šiaurės rytų krašte supiltas 1,3 m aukščio, 8 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 3,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 1,5 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Už šio pylimo iškastas antras 2,5 m pločio, 0,3 m gylio griovys, supiltas trečias 1,3 m aukščio, 4 m pločio pylimas 2,6 m aukščio išoriniu šlaitu. Aikštelės pietvakarių krašte supiltas 2 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio 5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 3 m pločio, 0,2 m gylio griovį, už kurio yra antras 0,5 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas 3 m aukščio išoriniu šlaitu. Aikštelės šiaurės vakarų krašte pylimas 0,2 m aukščio, 3 m pločio. Šiaurės vakarų šlaite, šiaurės rytų ir pietvakarių šlaituose matomi grioviai ir pylimai jungiasi 4-6 m pločio terasomis. Šlaitai statūs, 17-18 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Pietinėje, rytinėje, šiaurinėje papėdėse, 6 ha plote yra papėdės gyvenvietė su intensyviu kultūriniu sluoksniu. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas  7,7 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 604000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 202.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.199
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.62 
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 276-277.
* Algirdas Girininkas, Romas Jarockis, Gintautas Zabiela. Nauji archeologijos paminklai Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990. p. 191–192.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 57.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vitkūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Konsultantas

**Konsultantas** (iš  'diskutuoti') – specialistas, kuris dalinasi eksperto patarimais tam tikrose profesinėse kompetencijose. Konsultantai gali patarinėti įvairiose srityse, kaip nekilnojamas turtas, buhalterinė apskaita, aplinkos apsauga, pramogos, technologijos, teisė (ypatingai mokesčių teisė), žmogiškieji ištekliai (įskaitant personalo atranką‎), marketingas, ekstremalus projektų valdymas, maisto pramonė, medicina, finansai, statistika, programinė įranga, ugdomasis vadovavimas, ekonomika, viešasis administravimas, ryšiai su visuomene, inžinerija, dizainas ar atliekų tvarkymas.

Konsultantui yra įprasta būti ekspertu konkrečioje srityje, kurioje turi plačias žinias ir gilų supratimą. Konsultantas paprastai dirba konsultacijų įmonėje arba yra laisvai samdomas, ir užsiima su daug ir besikeičiančių klientų. Dėl konsultantų klientai turi prieigą prie daug gilesnes ekspertizės, nei būtu įmanoma ir rentabilu turėti pačiam užsakovui. Juolab, kad konsultanto paslauga galima naudotis priklausomai nuo poreikio.

## Šaltiniai
Vaikutėnų piliakalnis

**Vaikutėnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3607; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1331; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A965) ir gyvenvietė Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Vaikutėnuose, Utenos seniūnija. Pasiekiamas iš plento A6 Utena – Zarasai už Vaikutėnų pasukus į kairę šiaurėn link Sudeikių, pavažiavus 250 m yra kairėje vakaruose. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros pailgos kalvos aukščiausioje dalyje. 3 m žemiau aikštelės, šlaite pastebima pylimo žymių. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 22x10 m dydžio. Šiaurės rytų šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 5 m pločio terasa, 2 m žemiau kurios yra antra 6 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 16-17 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, pietinis šlaitas nukastas žvyrduobės. Aikštelė ir rytinis šlaitas dirvonuoja, kiti šlaitai apaugę mišriu mišku. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.199
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 276-277.
* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998. T. 2. P. 196.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 258.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 56.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vaikutėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Patarėjas

**Patarėjas** - gali reikšti:

## Verslas

* Komercijos patarėjas
*Finansų patarėjas
*Mokesčių patarėjas 
*Draudimo patarėjas
*Investavimo patarėjas 

## Teisėsauga
Prokuratūroje patarėjas yra tarnybinis rangas (žinomas ir Lietuvoje). Pvz., Rusijoje:
* valstybinis justicijos 1-os klasės patarėjas
* Rusijos Federacijos valstybinis justicijos patarėjas
* Tikrasis valstybinis justicijos patarėjas
* Rusijos Federacijos tikrasis valstybinis justicijos patarėjas
* Rusijos Federacijos tikrasis valstybinis justicijos 1-os klasės patarėjas
* Rusijos Federacijos tikrasis valstybinis justicijos 2-os klasės patarėjas

## Diplomatija
* Ministras patarėjas (žr. diplomatiniai rangai)
* Patarėjas-pasiuntinys

## Rusijos imperija

*Valstybės patarėjas, valdininkų laipsnis Rusijos imperijoje, įvestas 1724 m. (Rangų lentelėje buvo priskirtas V klasei
*Titulinis patarėjas, IX-os klasės (pagal Rangų lentelę) Rusijos valdininkų rangas
*Kolegijos patarėjas, valdininko laipsnis Rusijos imperijoje 1717-1917 m. 
*Tikrasis slaptasis patarėjas, aukštas valdininkų laipsnis pagal Rangų lentelę 
*Tikrasis slaptasis 1-os klasės patarėjas, aukščiausias valdininko rangas Rusijos 

## SSRS, Rusijos Federacija

* RSFSR valstybės patarėjas
* Rusijos Federacijos tikrasis valstybės patarėjas
* Rusijos Federacijos tikrasis 1-os klasės valstybės patarėjas
* Rusijos Federacijos Prezidento patarėjas
* Tikrasis muitinės tarnybos valstybės patarėjas

## Spauda
*Ūkininko patarėjas, laikraštis
*Laukininkų patarėjas, laikraščio „Lietuvos keleivis“ dvisavaitis priedas, ėjęs 1927-1931 m. Klaipėdoje.
Darbo teisės subjektas

**Darbo teisės subjektas** – asmuo, galintis būti darbo santykių subjektu. Tam yra būtinas darbo teisnumas bei darbo teisinis veiksnumas, t. y. darbo teisinis subjektiškumas. Pagrindiniai darbo teisės subjektai – darbuotojas ir darbdavys (LR darbo kodeksas, I dalis, II skyrius, 13-17 str.). Taip pat subjektu pripažįstamas darbuotojų kolektyvas, t. y. jį sudaro visi darbuotojai, darbo santykiais susiję su darbdaviu (LR DK 17 str.).

## Darbuotojai
Darbuotojas yra fizinis asmuo, pagal LR DK 13 straipsnį turintis darbinį teisnumą ir veiksnumą, dirbantis pagal darbo sutartį už atlyginimą (LR DK 15 str.).

Galėjimas turėti darbo teises ir pareigas (darbinis teisnumas) pripažįstamas lygus visiems Lietuvos Respublikos piliečiams. Užsienio piliečiai ir asmenys be pilietybės, nuolatiniai Lietuvos Respublikos gyventojai, turi Lietuvos Respublikoje tokį patį darbinį teisnumą kaip ir Lietuvos piliečiai. Išimtis gali nustatyti įstatymai. Visiškas darbinis teisnumas ir galėjimas savo veiksmais įgyti darbo teises bei sukurti darbo pareigas (darbinis veiksnumas) atsiranda asmeniui, sukakusiam 16 metų. Išimtis nustato LR DK ir kiti darbo įstatymai (LR DK 13 str.).

## Darbdaviai
Darbdavys gali būti įmonė, įstaiga, organizacija ar kita organizacinė struktūra, nepaisant nuosavybės formos, teisinės formos, rūšies bei veiklos pobūdžio, pagal LR DK 14 straipsnį turinčios darbinį teisnumą ir veiksnumą. Darbdavys taip pat gali būti kiekvienas fizinis asmuo. Darbdavio (fizinio asmens) teisnumą ir veiksnumą reglamentuoja LR civilinis kodeksas (LR DK 16 str.).

Darbdavių darbinis teisnumas ir veiksnumas atsiranda nuo jų įsteigimo momento. Darbdaviai įgyja darbo teises ir prisiima darbo pareigas, taip pat jas įgyvendina per savo organus ir administraciją. Šie organai formuojami ir veikia pagal įstatymus ir darbdavių veiklos dokumentus. Individualių (personalinių) įmonių savininkai, ūkininkai ir darbdaviai fiziniai asmenys darbo teises ir pareigas gali įgyvendinti patys (LR DK 14 str.).

## Šaltiniai
Kupiškio meno mokykla

**Kupiškio meno mokykla** (*iki 2011 m. – *'Kupiškio muzikos mokykla**') – neformaliojo vaikų ugdymo mokykla Kupiškyje, Gedimino g. 46, vykdanti muzikinio lavinimo  ir dailės programas.

## Istorija
Kupiškio menų mokyklos istorija prasidėjo dar 1966 m. rudenį. Vos įsteigtai mokyklai vadovavo Mindaugas Aižinas, o pirmosios mokytojos buvo E. Aižinienė ir D. Vaitkienė. Į naujai atsidariusią mokyklą buvo priimta 60 mokinių. Veikė fortepijono ir akordeono klasės, vėliau vaikai galėjo mokytis groti smuiku bei pučiamaisiais instrumentais. Remiantis duomenimis, jau 1970 m. muzikos mokykloje mokėsi per 100 mokinių ir dirbo 9 mokytojai. Nuo 1987 m. Iki 2009 m. mokyklai vadovavo Erika Mackelienė. Nuo 2009 m. mokyklai vadovauja Daiva Šakickienė, o nuo 2011 m. Kupiškio muzikos mokykla vadinasi Kupiškio meno mokykla. 

## Dailės skyrius
1988 m. įkurtas Kupiškio meno mokyklos dailės skyrius. Tuo metu mokyklai vadovavo Erika Mackelienė. Po metų Subačiuje įsteigtas meno mokyklos filialas
bendras skyrius

## Mokytojai
*Daiva Šakickienė
*Genovaitė Bartaševičienė
*Danutė Boverienė
*Marina Bušniauskienė
*Lina Burokienė
*Edita Dobrickienė
*Vanda Dičkienė
*Vytautas Muliarčikas
*Birutė Petroševičienė
*Asta Petronienė
*Rita Stankevičienė
*Nidija Sankauskienė
*Kęstutis Stankevičius
*Jolita Skebienė
*Dalia Škinderienė
*Rita Laskauskienė (dailės skyrius)
*Rima Kalinkienė (dailės skyrius)
*Alma Pustovaitienė.

## Direktoriai
*Mindaugas Aižinas
*Erika Mackelienė
*Daiva Šakickienė

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Pranas Stepulis

**Pranas Stepulis** (1913 m. gruodžio 14 d. Janėnuose, Seinų apskritis – 2007 m. balandžio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos kanklininkas, meno kolektyvų vadovas, profesorius.

## Biografija
1930 m. atvyko į Kauną. 1937 m. baigė Kauno suaugusiųjų gimnaziją. 1930–1938 m. mokėsi Lietuvos kanklininkų draugijos kursuose (Prano Puskunigio ir Justino Strimaičio mokinys), 1938–1940 m. pats juose dėstė. 1938–1940 m. studijavo VDU, 1940 m. – Vilniaus universitete filologiją. 1950 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją (Romualdo Džiugo obojaus klasę), įgijo obojininko specialybę.

1940–1962 m. vadovavo Valstybinio dainų ir šokių (dabartinio „Lietuvos“) ansamblio orkestro kanklių grupei. Nuo 1945 m. dėstė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija), 1970–1987 m. buvo šios mokyklos Liaudies instrumentų katedros vedėjas, 1981 m. profesorius. Palaidotas Karveliškių kapinėse.

## Nuopelnai
P. Stepulis pagrindė profesionaliojo kankliavimo metodiką, sukūrė akademinio kankliavimo pamatus. Jo dėka buvo praplėstas aukštųjų kanklių garsynas, suformuota šiuolaikinių koncertinių kanklių šeima. Tarp P. Stepulio mokinių yra žymiausi Lietuvos kanklininkai: K. Tamošaitienė, Z. Stepulienė, A. Prusevičius, L. Naikelienė, D. Šimakauskaitė, N. Karčiauskienė, A. Juškevičienė ir daugelis žinomų ansamblių bei orkestrų vadovų, šalies aukštųjų ir vaikų muzikos mokyklų mokytojų.

1954 m. LSSR nusipelnęs artistas. 1963 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas. 2003 m. prezidentas Rolandas Paksas apdovanojo Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžiumi.

## Šaltiniai
Spitrėnų piliakalnis

**Spitrėnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3606; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1330; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A964) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Spitrėnų, Utenos seniūnija. Pasiekiamas keliu  Jotaučiai – Minčia 100 m neprivažiavus sankryžos (kelio į dešinę) į Spitrėnus, yra kairėje šiaurėn nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė buvo ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, apie 50 m ilgio ir 20 m pločio. Ją XX a. pirmojoje pusėje - 1968 m. smarkiai apgadino karjeras. Išliko tik 40x23 m dydžio jos centrinė ir vakarinė dalis, kurios trikampio formos 17 m ilgio rytinė dalis nepaliesta, o išlikusios aikštelės centras ir vakarinė pusė nelygiai nukasta per 1,5 m. Šlaitai statūs, 9-10 m aukščio.

Eksploatuojant karjerą nukastas apie 10 m pločio aikštelės pietrytinis kraštas ir 7 m pločio pietvakarinis kraštas. Piliakalnis dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs lapuočiais.

Šiaurinėje ir vakarinėje papėdėse, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1973 m. tyrė Mokslinė metodinė taryba. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

1973 m. Juozas Markelevičius ir 1997 m. Romas Jarockis karjero kraštuose ištyrė 233 m² bendrą plotą, aptiko iki 1,5 m storio paskutinių amžių pr. m. e. - III a. kultūrinį sluoksnį su stulpavietėmis, židiniu, ūkine duobe, akmeniniais kirviais, kauliniu ietigaliu, pakabučiu, brūkšniuota, lygia ir grublėta keramika, gyvulių ir paukščių kaulais. Nustatyta, kad aikštelę jau šlaite juosė 10-15 cm skersmens akmenimis apkrautų ir moliu apiplūktų medinių stulpų užtvara. Pats šlaito viršus buvo paaukštintas moliu ir akmenimis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - III a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,1 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.199
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 258-259.
* Juozas Markelevičius, Romas Olišauskas. Spitrėnų (Utenos raj.) piliakalnio tyrinėjimai 1973 m. // Archeologiniai ir etnografiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1972 ir 1973 metais. Vilnius, 1974. p. 12–14.
* Romas Jarockis. Spitrėnų piliakalnio 1997 metų tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996 ir 1997 metais. Vilnius, 1998. p. 70–72.
* Gintautas Zabiela. Piliakalniai // Utenos krašto enciklopedija. Vilnius, 2001. p. 53-54.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Spitrėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Čebeliškė

**Čebeliške** vadinami du gretimi kaimai Kauno rajone:

* Alšėnų seniūnijoje,
* Ringaudų seniūnijoje.
Čiudės karinė flotilė

**Čiudės karinė flotilija** () – Peipaus ežere du kartus egzistavusi karinė flotilė.

Flotilė pirmą kartą sukurta 1918 m. balandžio mėn. 1919 m. pavasarį ir vasarą dalyvavo karo veiksmuose prieš generolo N. Judeničiaus kariuomenę. 1919 m. rugpjūčio mėn. išformuota.

Antrą kartą sukurta 1941 m. liepos mėn. Paskirtis – padėti Raudonajai Armijai užtikrinant komunikacijas Peipaus-Pskovo ežerų komplekse Leningrado kryptyje. Pagrindinė bazė – Gdovas.
1941 m. rugpjūčio 27 d. flotilė išformuota.

## Pavadinimas
Flotilė vadinosi *Чудская военная флотилия*, pavadinimas kilęs iš rusiško ežero pavadinimo. Pavadinimas  'Čiudės ežeras' kilęs iš seno rusiško žodžio *чудь* 'čiudė; fino-ugrai'. Lietuviškai ežeras paprastai vadinamas Peipaus ežeru.

## Sudėtis
Antrojo pasaulinio karo metu flotilės sudėtyje buvo:
* 3 upių kanonierės
* kurjerinis laivas
* 7 ežerų ir upių garlaiviai
* 13 katerių
* kelios baržos
* 427 žmonės.

## Vadai
Rusijos pilietinio karo metai:
* 1918 m. balandis-gegužė: V. Samovičius (*В. П. Самович*)
* 1918 m. birželis-spalis: D. Nelidovas (*Д. Д. Нелидов*)
* 1918 m. spalis – 1919 m. sausis: V. Samovičius (*В. П. Самович*)
* 1919 m. sausis-gegužė: A. Afanasjevas (*А. Н. Афанасьев*)
* 1919 m. gegužė-liepa: N. Jokišas (*Н. А. Иокиш*)

Antrojo pasaulinio karo metai (1941 m. liepos 3 d. – 1941 m. rugpjūčio 27 d.):
* Vadas – pirmo rango kapitonas N. Avraamovas (*Н. Ю. Авраамов*)
* Karo komisaras – pulko komisaras V. Moisejevas (*В. П. Моисеев*)
* Štabo viršininkas – trečio rango kapitonas A. Kozlovas (*А. М. Козлов*)

## Kovos veiksmai
1941 m. liepos viduryje Čiudės karinė flotilija, sąveikaudama su 11-ojo šaulių korpuso daliniais, gynė Peipaus ežero pakrantes ties Gdovo miestu. Raudonajai Armijai atsitraukiant link Leningrado vadovybės įsakymu flotilės laivai buvo nuskandinti, o įgulos su mūšiais pasitraukė į Narvos apylinkes.

## Nuorodos
* Чудская военная флотилия 
* Создание Чудской военной флотилии
Renata Kazlauskienė

**Renata Kazlauskienė** (g. 1977 m. spalio 5 d. Panevėžyje) – Lietuvos politikė.

## Biografija

1995 m. baigė Panevėžio 11-ąją vidurinę mokyklą. 1998 m. studijavo Verslo kolegijoje finansus ir rinkotyrą. 2002 m. studijavo Vilniaus vadybos kolegijoje verslo vadybą. 2003 m. studijavo Vilniaus universitete vadybą ir verslo administravimą.
2004 m. baigė Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą ir įgijo ryšių su visuomene ir atstovo spaudai profesinių studijų diplomą.

1995–1996 m. dirbo administratore UAB Tarptautinėje statybos korporacijoje. 1996–1998 m. – Vilniaus darbo biržos užimtumo fondo apskaitos skyriaus vyresnioji specialistė. 2001–2002 m. – socialinių įstaigų priežiūros ir audito departamento prie socialinės apsaugos ir darbo ministerijos finansų ir administravimo skyriaus vyresnioji specialistė. 2003–2008 m. – UAB „Komunikacijų raktas“ projektų vadovė, projektų koordinatorė ir direktoriaus pavaduotoja. 2008 m. įkūrė renginių organizavimo įmonę UAB „AR Agentūra“.

2008 m. tapo Tautos prisikėlimo partijos nare, 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose kandidatavo į seimo narius Raseinių vienmandatinėje apygardoje Nr.42 ir Tautos prisikėlimo partijos sąraše.

Sutuoktinis Gediminas Kazlauskas – Lietuvos aplinkos ministras, sūnus Naglis.

## Išnašos