Algirdas Vyžintas

**Algirdas Vyžintas** (1929 m. liepos 30 d. Vyžuonose, Utenos apskrityje – 2024 m. rugpjūčio 5 d. Vilniuje) – lietuvių choro ir orkestro dirigentas, pedagogas.
 
## Biografija
Dar vaikystėje savarankiškai išmoko groti armonika ir akordeonu. Baigęs Utenos gimnaziją, 1949–1951 m. Vilniaus valstybiniame universitete studijavo žurnalistiką, akordeonu akompanavo tautiniams šokiams, solistams ir vokaliniams ansambliams, koncertavo kaip solistas. Sovietų valdžiai tėvą, vyresnįjį brolį ir seserį ištrėmus į Sibirą – Krasnojarską, pradėtas persekioti ir pašalintas iš universiteto. Buvo įstojęs į Klaipėdos mokytojų instituto antrąjį kursą, bet ir iš ten pašalintas. 1951 m. nuvyko į Eržvilką ir pradėjo dėstyti muziką bei vadovauti moksleivių chorui vidurinėje mokykloje, suorganizavo miestelio ir jo apylinkių 70-ies dalyvių mišrųjį chorą, rengė koncertus, dalyvavo dainų šventėse. 1953–1955 m. Skaudvilės kultūros namų direktorius ir vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, moksleivių ir suaugusiųjų chorų bei kaimo kapelos vadovas. Chorus organizavo buvusio Skaudvilės rajono kaimuose, rengė dainų šventes Skaudvilėje ir jos apylinkėse – Bijotuose ir Girdiškėje. Su Skaudvilės mišriuoju choru koncertavo Vilniuje, Kaune, Šiauliuose, Klaipėdoje, 1955 m. respublikinės dainų šventės konkurse pelnė pirmąją vietą.

1955–1960 m. A. Vyžintas Lietuvos valstybinėje konservatorijoje studijavo lietuvių liaudies instrumentus ir dirigavimą. 1957–1964 m. buvo Respublikinių liaudies meno rūmų Muzikos skyriaus vyr. metodininkas ir vedėjas. Daug prisidėjo prie rajoninių ir respublikinių dainų švenčių bei kitų kultūros renginių organizavimo. 1960–1970 m. Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikume dėstė dirigavimą ir birbynės specialybę, vadovavo liaudies instrumentų orkestrui, kurį parengė 1965 ir 1970 m. respublikinėms dainų šventėms. 1960–1975 m. Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto studentų dainų ir šokių ansamblio „Šviesa“ meno vadovas ir dirigentas, Muzikos ir Estetinio lavinimo katedrų dėstytojas. Ansamblį parengė 1965, 1970 ir 1975 m. respublikinėms bei Baltijos respublikų studentų dainų šventėms „Gaudeamus", prizinių vietų su juo pelnė įvairiuose konkursuose, koncertavo Lietuvoje ir užsienyje.

Nuo 1975 m. rudens A. Vyžintas Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetų Liaudies muzikos katedros įkūrėjas ir vedėjas, nuo 1978 m. docentas, 1983 m. Leningrade apgynė menotyros mokslų kandidato disertaciją, nuo 1985 m. profesorius, 1983–1989 m. fakultetų prorektorius. Suorganizavo studentų liaudies instrumentų orkestrą, kurį parengė 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms bei Baltijos respublikų studentų dainų šventėms „Gaudeamus".

1975 m. Klaipėdos 41-ojoje profesinėje technikos mokykloje subūrė moksleivių ir darbuotojų dainų ir šokių ansamblį, kuriam vadovavo apie aštuonerius metus. Kolektyvą parengė 1980 m. respublikinei dainų šventei, su juo dažnai koncertavo, pirmųjų vietų pelnė meno mėgėjų apžiūrose, koncertavo 1985 m. XII Pasaulinio jaunimo ir studentų festivalio dalyviams Maskvoje.

Nuo 1989 m. pedagogas Lietuvos kultūros darbuotojų tobulinimosi instituto Muzikos katedros vedėjas, nuo 1990 m. direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams.

Nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademijos Liaudies instrumentų katedros profesorius, nuo 1993 m. šios katedros vedėjas.

A. Vyžintas buvo Skaudvilės rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas, 1964, 1965, 1970, 1975, 1980, 1985 ir 1987 m. respublikinių dainų švenčių ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentas, taip pat Baltijos respublikų studentų dainų švenčių konsultantas, įvairių meno komisijų narys, meno mėgėjų apžiūrų ir konkursų žiuri narys bei pirmininkas, Vilniaus ir Klaipėdos miestų Liaudies instrumentinės muzikos tarybos pirmininkas, 1991–1997 m. instrumentinės liaudies muzikos draugijos „Kanklės“ pirmininkas, 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Lietuvoje fondo steigėjas ir pirmininkas.

A. Vyžintas yra daugelio mokslinių ir metodinių darbų autorius. Parašė vadovėlius „Birbynės“ (kartu su P. Samučiu, 1962 m.), „Skudučiai“ (1975 m.), monografiją „Jonas Švedas“ (1979 m.), informacinį leidinį „Nuo žilvičio dūdelės…“ (1995 m.), paskelbė apie 200 straipsnių ir recenzijų, parengė per 30 pranešimų, kuriuos skaitė Lietuvoje, Rusijoje, Vokietijoje ir Lenkijoje. 1967 m. jam suteiktas nusipelniusio artisto, o 1989 m. nusipelniusio meno veikėjo garbės vardas; 1995 m. apdovanotas Jono Švedo premija. Įvairių komisijų garbės narys, Pasaulio lietuvių Dainų šventės fondo steigėjas ir pirmininkas.

## Apdovanojimai
* 1995 m. J. Švedo I premija
* 2004 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.