open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mineikiškių piliakalnis

**Mineikiškių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5705; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1495; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1006P) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Mineikiškių, Zarasų seniūnija. Pasiekiamas iš plento A6 Zarasai – Utena Babrinėje pasukus į dešinę šiaurėn link Avilių, pervažiavus kanalą Nadūnuose, ant kalvos pasukus į kairę pietuosna, pavažiavus 750 m lauko keliuku, už kanalo pasukus į kairę rytų kryptimi, už 500 m yra priekyje, už kanalo. Už 300 m į pietvakarius per Nikajų nutiestas Mineikiškių kabamasis pėsčiųjų tiltas.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Nikajaus kairiajame krante. Aikštelė apvali, 50 m skersmens. ŠR šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra 10 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 16 m aukščio, viršutinėje apie 6 m aukščio dalyje buvę pastatinti.

Piliakalnis labai apardytas arimų. Aikštelės šiauriniame krašte iškastas apkasas. Apie 1975 m. jis apsodintas eglėmis ir pušimis.

## Tyrimai
1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Aikštelėje rasta akmeninių įtveriamųjų ir su skyle kotui kirvių, kaulinių įrankių, brūkšniuotos ir lygios keramikos. Radinius saugo Rokiškio krašto muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 38000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1432000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.212
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 416–417.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Mineikiškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pretties for You

**Pretties for You** – debiutinis Alice Cooper albumas, įrašytas 1968 metais. Tuo metu šio sceniniu pseudonimu naudojosi visa grupė, ne vien jos lyderis. Įrašas, išleistas Franko Zapos kompanijoje, savo stiliumi dar nepanašėjo į tą muziką, kuri vėliau išgarsino Alice Cooper vardą, ir nesulaukė populiarumo.

Vienintelis albumo singlas “Reflected“ vėliau buvo perrašytas kaip daina “Elected“ ir pateko į 1973-iųjų albumą Billion Dollar Babies. Išleistas vinilo plokštelėje, jis nepasiekė jokių topų, tuo tarpu “Elected“ vėliau tapo vienu sėkmingiausiu grupės singlų. Šių dviejų dainų tekstai panašūs, tačiau muzika visiškai skirtinga.

Albumo viršeliui buvo panaudotas dailininko Edo Beardsley paveikslo fragmentas.

## Dainos

# "Titanic Overture" – 1:12 (instrumentinis) 
# "10 Minutes Before the Worm" – 1:39 
# "Sing Low, Sweet Cheerio" – 5:42 
# "Today Mueller" – 1:48 
# "Living" – 3:12 
# "Fields of Regret" – 5:44 
# "No Longer Umpire" – 2:02 
# "Levity Ball" – 4:39 
# "B.B. (Big Boys) on Mars" – 1:17 
# "Reflected" – 3:17 
# "Apple Bush" – 3:08 
# "Earwigs to Eternity" – 1:19 
# "Changing Arranging" – 3:03 

Visų dainų autoriai: Alice Cooper, Glen Buxton, Michael Bruce, Dennis Dunaway ir Neal Smith.

## Muzikantai

* Alice Cooper – vokalas, lūpinė armonikėlė 
* Glen Buxton – gitara 
* Michael Bruce – ritmo gitara, klavišiniai, pagrindinis vokalas dainoje "Sing Low, Sweet Cheerio" 
* Dennis Dunaway – bosinė gitara 
* Neal Smith – mušamieji
Pakačinių piliakalnis

**Pakačinių piliakalnis**, *Dembai* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5690; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1480; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A984P) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Pakačinėse, Antazavės seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Zaduojoje pasukus į dešinę rytų – pietryčių kryptimi link Dumblynės, už 1,7 km miške pasukus pirmu keliuku į kairę šiaurėn, už 300 m yra dešinėje į rytus nuo keliuko.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apskrita, 35 m skersmens, per 0,5 m iškiliu viduriu. Šiaurinėje pašlaitėje, 2 m žemiau aikštelės iškastas 20 m ilgio, 6 m pločio, 1 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,5 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Už jo iškastas antras 2,5 m pločio, 0,2 m gylio griovys. Šiaurės vakarų šlaite, 2 m žemiau griovio yra trikampė 21 m ilgio, 20 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio, šiaurinis šlaitas – tik 3,5 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs praretintomis eglėmis.

## Tyrimai
1933 m. Petras Tarasenka aikštelės vakariniame pakraštyje ištyrė 30 m² bendrą plotą, aptiko iki 1,5 m storio kultūrinį sluoksnį su akmeniniu įtveriamuoju ir su skyle kotui kirviais, galąstuvu, kauline yla, adikliu, smeigtuku, brūkšniuota, gludinta, lygia ir grublėta keramika, geležies gargažėmis, gyvulių kaulais. 1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio viduriu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 11000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1199000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Galerija

Vaizdas:Pakicines piliakalnis is vakaru puses.jpg ‎| Pakačinės piliakalnis iš vakarų pusės
Vaizdas:Pakacines piliakalnio informacinis stendas.JPG ‎|Pakačinės piliaklanio informacinis stendas 


## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai

## Literatūra
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.211
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 420–421.
* Gipiškis P. Zarasų kraštas. Zarasai. 1936.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 43.
* Petras Tarasenka. Apeiginiai Lietuvos piliakalniai // Židinys. Kaunas. 1934. Nr. 11, p. 415;.
* Тарасенко П. Ф. Городища Литвы // Kpaткие сообщения института истории материальной культуры АН СССР. Mocква, Ленинград. 1952. Выпуск XLII, c. 89-90.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Pakačinės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Morkūnų piliakalnis

**Morkūnų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas ; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1850; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) ir gyvenvietė Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Morkūnų, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas keliu Aviliai – Dusetos Morkūnuose pasukus per laukus į kairę pietuosna, už 300 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, anksčiau iš visų pusių apjuostoje pelkės. Aikštelė apvali, 12 m skersmens, 0,5 m iškiliu viduriu. Pietryčių ir pietvakarių šlaituose, 2-4 m žemiau aikštelės yra trikampė 12 m ilgio terasa. Šlaitai nuolaidūs, 7-8 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja.

## Tyrimai
1949 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.332
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 418–419.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Morkūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Gravitacijos konstanta

**Gravitacijos konstanta** (arba ***visuotinės traukos konstanta, gravitacinė konstanta, Niutono konstanta***), žymima  {G} \  – fizikinė proporcingumo konstanta Niutono gravitacijos dėsnyje. Šis dėsnis teigia, kad traukos tarp dviejų kūnų jėga yra proporcinga jų masių sandaugai ir atvirkščiai proporcinga atstumo tarp jų kvadratui:

:  F = G \frac{m_1 m_2}{r^2} 

Gravitacijos konstanta yra dydis, kurį gana sunku tiksliai išmatuoti. 2006 metų CODATA rekomenduojama gravitacijos konstantos vertė yra:
:  G = \left(6.67428 \plusmn 0.0010 \right) \times 10^{-11} \ \mbox{m}^3 \ \mbox{kg}^{-1} \ \mbox{s}^{-2} \, 
::  = \left(6.67428 \plusmn 0.0010 \right) \times 10^{-11} \ \mbox{N} \ \mbox{m}^2 \ \mbox{kg}^{-2} \, 
::  = \left(6.67428 \plusmn 0.0010 \right) \times 10^{-8} \ \mbox{cm}^3 \ \mbox{g}^{-1} \ \mbox{s}^{-2} \, 

Vadinamojoje Planko vienetų sistemoje  {G} \  yra prilyginama vienetui.

## Istorija

Konstantos buvimą numatė Izaokas Niutonas, kurio garbei ji ir pavadinta, tačiau pats I. Niutonas jos neapskaičiavo. Pirmą kartą gravitacijos konstantą 1798 m. nustatė Henry Cavendish. Jis sukamosiomis svarstyklėmis išmatavo dviejų nedidelių sferų tarpusavio traukos jėgą. Jo matavimai turėjo 1 proc. paklaidą.

## Šaltiniai
Marciūniškių piliakalnis

**Marciūniškių piliakalnis**, *Palatviškio Sala* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5722; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1512; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1016P) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Marciūniškėse, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas keliu Aviliai – Dusetos Marciūniškėse, ties sandėliu pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 530 m – prieinamas takeliu per pelkę, einant į pietvakarius 100 m. nuo sodybos, ežero šiaurės rytų krante.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas kalvelėje, Latviškio ežero pietrytiniame krante, pelkėje, prie Malatinėlės upelio žiočių. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 30x16 m dydžio, iki 1 m iškilusiu viršumi. Joje rasta akmeninių įtveriamųjų ir su skyle kotui kirvių, trinamosios girnos, lipdytos keramikos. Vakariniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa, užsibaigianti silpnai eroduojančiu iki 3 m aukščio stačiu šlaitu į ežerą. Šlaitai nuolaidūs, iki 7 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, vakarinis šlaitas - erozijos. Piliakalnis apie 1980 m. apsodintas eglėmis. 

## Tyrimai
1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugojo Dusetų muziejus, radiniai neišliko. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 8100 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 466000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.213
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 414-415.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Marciūniškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
2010 m. žemės drebėjimas Haityje

**2010 m. Haičio žemės drebėjimas** – 7 balų, stipriausias per 200 metų įvykęs žemės drebėjimas Haityje. Drebėjimo epicentras – 25 km į vakarus nuo šalies sostinės Port o Prenso. Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus duomenimis nukentėjo 1 000 000 žmonių, žuvo iki 316 000 žmonių.  Lietuva Haičiui paaukojo 50 000 litų.

## Išnašos
Gervais Yao Kouassi

**Žervaisas Jao Kuasis** (*Gervais Yao Kouassi*; g. 1987 m. gegužės 27 d.), geriau žinomas kaip **Žervinijo** (*Gervinho*) – buvęs Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, puolėjas arba atakuojantis saugas.

## Karjera
Jaunystėje treniravosi ASEC Mimosas jaunimo klube, 2004 m. persikėlė į Belgiją, treniravosi su KSK Beveren. Šiame klube ir pradėjo profesionalo karjerą.

## Rinktinė
Gervinho dalyvavo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kur įmušė įvartį į Serbijos rinktinės vartus. Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2007 m. lapkritį varžybose su Angola. Dalyvavo 2008 ir 2010 m. Afrikos Tautų taurėse. 2010 m. turnyre įmušė įvartį į Ganos rinktinės vartus.

## Laimėjimai
* Afrikos Tautų taurė: 2015 m.
* Ligue 1: 2010–11 m.
* Coupe de France: 2010–11 m.
* Süper Lig: 2021–22 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Siaka Tiéné

**Siaka Tienė** (g. 1982 m. vasario 22 d.) – buvęs futbolininkas, saugas. Atstovavo Dramblio Kaulo Kranto nacionalinei rinktinei.

## Kajera
Karjerą pradėjo šalies lyderių klube ASEC Mimosas. Vėliau du sezonus žaidė PAR klube Mamelodi Sundowns FC, kol persikėlė į Europą ir pradėjo karjerą Prancūzijos lygoje.

## Rinktinė
2005 m. debiutavo . 

Dalyvavo 2006, 2008, 2010 m. Afrikos Tautų taurės turnyruose. 2010 m. čempionate įmušė įspūdingą įvartį (iš baudos smūgio) į Ganos rinktinės vartus.

## Laimėjimai
* Afrikos Tautų taurė: 2015 m.
* Ligue 1: 2012–13 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ivanas Mičiurinas

**Ivanas Mičiurinas** (, 1855 m. spalio 27 d. Riazanės gubernijoje – 1935 m. birželio 7 d. Tambovo srityje) – rusų biologas ir selekcionierius, sodininkas-genetikas, daugelio vaisių ir uogų rūšių autorius.

## Veikla
1875 m. sukūrė bandomąjį hibridų veislyną, kuriame rinko augalų kolekcijas ir išvesdavo naujas vaisių ir uogų veisles. 1923 m. sovietų Rusijos vyriausybė suteikė veislynui valstybinės svarbos statusą. Šis veislynas vėliau tapo Centrine genetikos laboratorija.

I. Mičiurinas daug prisidėjo vystant genetiką ir uogų kultūras, tyrė ontogenezės ir išorės veiksnių poveikį augalų paveldimumui, pagrindė genotipo pasikeitimus esant išorės veiksmams, sukūrė kryžminimo pradinių formų parinkimo teoriją.

Žinomiausias I. Mičiurino posakis: „Mes negalime laukti gamtos malonių. Mūsų užduotis – jas iš gamtos pasiimti“. Šiuo principu jis vadovavosi selekcijos būdu greitindamas natūralią atranką gamtoje.

## I. Mičiurino vyšnių rūšys

Vaizdas:Michurin_1936_104.jpg|Vyšnia „Šiaurės gražuolė“
Vaizdas:Michurin_1936_105.jpg|Vyšnia „Nadežda Krupskaja“
Vaizdas:Michurin_1936_106.jpg|Vyšnia „Mičiurino vaisingoji“
Vaizdas:Michurin_1936_108.jpg|Vyšnia „Polžiras“
Vaizdas:Michurin_1936_109.jpg|Vyšnia „ultravaisingoji“
Vaizdas:Michurin_1936_111.jpg|Vyšnia „juodoji paprastoji“


## I. Mičiurino slyvų veislės

Vaizdas:Michurin_1936_116.jpg|Slyva „Konservavimui“
Vaizdas:Michurin_1936_118.jpg|Slyva „Kolūkietiškas renklodas“
Vaizdas:Michurin_1936_119.jpg|Slyva „Renklodas reforma“
Vaizdas:Michurin_1936_120.jpg|„Desertinė“


## Atminimo įamžinimas Lietuvoje
Ivano Mičiurino vardas sovietiniu laikotarpiu buvo suteiktas kelių Lietuvos miestų gatvėms ir, 1973 m. duomenimis, keturiolikai kolūkių. Po Nepriklausomybės I. Mičiurino gatvės Vilniuje ir Marijampolėje pervadintos į atitinkamai Sėlių ir J. Kriščiūno, tačiau I. gatvės liko Kuršėnuose ir Kybartuose. 2023 m. Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras priėmė sprendimą, kad nėra pagrindo pervadinti minimą gatvę Kuršėnuose.

## Nuorodos
* I. Mičiurino biografija (rusų kalba)
Kasablanka (filmas)

**Kasablanka** () – 1942 m. amerikiečių romantinė drama. Režisierius Michael Curtiz, vadina Humphrey Bogart, Ingrid Bergman, taip pat Paul Henreid, Claude Rains, Conrad Veidt, Sydney Greenstreet ir Peter Lorre. Filmas pastatytas Antrojo pasaulinio karo metu, siekia atskleisti žmogaus kančias tarp, vieno veikėjo žodžiais tariant, meilės ir dorybės. Jis turi pasirinkti tarp meilės moteriai ir pagalbos jai bei jos vyrui, Rezistencijos lyderiui, pabėgti iš Viši kontroliuojamo Maroko miesto Kasablankos, kad galėtų kovoti prieš nacius.

Nors tai buvo A-sąrašo filmas su žinomomis žvaigždėmis ir geriausiai vertinimais scenaristais – Julius J. Epstein, Philip G. Epstein ir Howard Koch paminėti kaip prisidėję prie filmo scenarijaus kūrimo – nei vienas iš tų kurie dalyvavo filmo produkcijoje nesitikėjo, kad Kasablanka bus kuo nors daugiau negu įprastu filmu; tai buvo vienas iš daugybės Holivudo filmų, „kepamų“ kiekvienas metais.

Filmas patyrė įspūdingą sėkmę jau pirmuose bandymuose, jį skubėjo išleisti, kad pasinaudotų prieš dvi savaites įvykusia ir daug susidomėjimo sulaukusia Sąjunginkų Invazija į Šiaurės Afriką. Nepaisant besikeičiančio scenaristų asortimento, pašėlusiai adaptuojančio neparuoštus tekstus ir vos spėjančius su produkcija, Bogarto pirmojo bandymo atlikti romantišką rolę, Kasablanka laimėjo tris Oskarus, įskaitant geriausio metų filmo. Filmo veikėjai, dialogas ir muzika tapo ikoniški. Kasablanka pasiekė tokį populiarumą, kad nuolat laikosi geriausių visų laikų filmų sąrašo viršūnėje.

## Šaltiniai
Zilda Arns

**Zilda Arns Neumann** (1934 m. rugpjūčio 25 d. Santa Katarinoje, Brazilija. – 2010 m. sausio 12 d. Port o Prense) – Nobelio taikos premijos nominantė brazilų gydytoja pediatrė ir humanitarinės pagalbos darbuotoja. 1982 m. įkūrė Brazilijos organizaciją Pastoral da Criança. Ji žuvo per 2010 m. žemės drebėjimą Haityje.
Moto GP

**Moto GP** – aukščiausio pasaulio motociklų čempionato *Grand Prix motorcycle racing* kategorija. Čempionatas dalinamas į tris kategorijas – 125 cm³, Moto2 (anksčiau buvęs 250 cm³) ir Moto GP. 

Moto GP čempionate naudojami smarkiai patobulinti motociklai ir priešingai, nei Superbike motociklų pasaulio čempionate, važiuojama motociklais, kurie nėra pritaikyti įprastiniams viešiems keliams.

Daugkartinis Moto GP pasaulio čempionas yra italas Valentino Rossi. Pagal šį rodiklį jis yra absoliutus rekordininkas – Moto GP čempionu jis tapo septynis kartus (2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2008, 2009 m.). Iš viso pasaulio čempionu pasaulio motociklų čempionatuose jis tapo devynis kartus.

2024 m. šio čempionato organizavimo teises už 4,2 milijardus JAV dolerių įsigijo „Liberty Media“, kuri nuo 2016 m. kontroliuoja ir Formulės 1 komercines teises.

## Taisyklės
2009 m. gruodžio 11 d. Moto GP komisija nutarė, kad čempionate bus grįžtama prie 1000 cc variklių nuo 2012 m. sezono. Nuo to sezono didžiausias variklio cilindrų skaičius bus sumažintas iki keturių. 

Po 2008 m. iš Moto GP čempionato pasitraukus Michelin padangų kompanijai, vienintele padangų tiekėja tapo Bridgestone. 2016 m. prancūzų kompanija grįžo į čempionatą pasitraukus Bridgestone.

Kiekvienoje iš trijų pasaulio motociklų čempionato kategorijų yra skirtinga lenktynių distancija - Moto3 - 100 km, Moto2 - 110 km, Moto GP - 120 km. 

### Svorių ribos

* 2005 m. degalų bako talpa buvo sumažinta dvejais litrais - iki 24 l
* 2006 m. degalų bako talpa vėl sumažinta dvejais litrais - iki 22 l

### Taškų skyrimas
Moto GP čempionate taškai skiriami už finišavimą pirmose penkiolikoje vietų.

## Nuorodos

* motogp.com Oficiali čempionato svetainė

## Šaltiniai
Sergejus Vavilovas

**Sergejus Vavilovas** (; 1891 m. kovo 24 d. Maskvoje – 1951 m. sausio 25 d. Maskvoje) – tarybinis fizikas, fizinės optikos mokslo mokyklos kūrėjas buvusioje Tarybų Sąjungoje. TSRS Mokslų akademijos prezidentas (1945-1951 m.), keturiskart Stalino premijos laureatas. Rusų genetiko Nikolajaus Vavilovo jaunesnysis brolis.

## Mokslinė veikla

S. Vavilovo pagrindinė tyrinėjimų sritis buvo optika, ypač liuminescencijos reiškiniai ir praktinis jos panaudojimas. Jis – mikrooptikos mokslo krypties pradininkas, vienas netiesinės optikos mokslo kūrėjų. Kartu su savo aspirantu P. Čerenkovu 1934 m. atrado reiškinį, pavadintą Vavilovo-Čerenkovo spinduliavimu. Už šį atradimą 1958 m., jau po S. Vavilovo mirties, Pavelas Čerenkovas buvo apdovanotas Nobelio premija.

Parašė mokslo istorijos darbų, daug dirbo populiarinant mokslą. Buvo pirmasis „Žinijos“ draugijos valdybos pirmininkas (nuo 1947 m.), Didžiosios tarybinės enciklopedijos vyriausiasis redaktorius (nuo 1949 m.).

Mirė nuo infarkto. Palaidotas Novodevičės kapinėse Maskvoje.
Šišponiškių piliakalnis

**Šišponiškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5725; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1515; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1020P) ir gyvenvietė Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Vainiūnų, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas nuo kelio Aviliai – Dusetos ties akmeniu kairėje ir kelio posūkiu į dešinę paėjus į kairę rytų kryptimi 630 m per laukus, yra priekyje, kiek žemiau.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, žemesnėje, nei esanti į pietvakarius, Kiaulinio ir bevardžio upelio santakoje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 67x29 m dydžio. Joje rasta apie 20 akmeninių su skyle kotui ir įtveriamųjų kirvių, išgrąžų, geležies šlako, brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos. Pietvakariniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės yra 25 m pločio terasa. Vakariniame šlaite 15 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 10-20 m aukščio. 

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja. 

## Tyrimai
1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Iki 1938 m. 8 akmeniniai kirviai buvo patekę į Dusetų muziejų, 8 saugojo Vytauto Didžiojo karo muziejus, vieną – Rokiškio krašto muziejus, atskirus radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 51000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1371000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.213
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 428-429.
* Pranas Gipiškis. Zarasų kraštas. Zarasai, Lietuvos turizmo sąjungos Zarasų skyrius, 1936.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 212, 214.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šišponiškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Petraučiznos piliakalnis

**Petraučiznos piliakalnis**, *Juodasis Kalnas, Petraučiškė* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 27116; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR271; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1769) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Petraučiznos, Imbrado seniūnija. Pasiekiamas keliu Duburaitis – Petraučiškė, yra dešinėje į vakarus nuo jo, ties pirmu kelio posūkiu į dešinę. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, kiek netaisyklingos formos, 23-24 m skersmens. Joje rasta akmeninių kirvių, brūkšniuotos keramikos, molio tinko. Ppietiniame ir rytiniame piliakalnio šlaituose, 4 m žemiau jos yra 20 m pločio terasa. Vakariniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės irgi yra 2 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 8-10 m aukščio. 

Piliakalnis labai apardytas ariant, dabar dirvonuoja. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu p.m.e - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 20000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 832200 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 422-423.
* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela Žvalgomosios ekspedicijos Rytų Lietuvoje 1999 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 536.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001. T. 8, p. 21–36.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Petraučizna
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Suvieko piliakalnis

**Suvieko piliakalnis**, *Žytkalnis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31112; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. VT241) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Suvieko, Suvieko seniūnija. Pasiekiamas plentu Grumbiniai – Suviekas, yra 300 m į dešinę šiaurėn nuo kelio, neprivažiavus Suvieko, tarp plento ir Suvieko ežero. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Suvieko ežero pietiniame krante. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 155x17 m dydžio, 2 m aukštesne šiaurės vakarų dalimi. Šiaurės vakarų šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra 40 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 8 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja. 

## Tyrimai
1949, 1972 m. ir 1999 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas – 2007-02-20; Nr. KPD-RM-241. Paminklo teritorijos plotas 29600 m². 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Pranas Gipiškis. Zarasų kraštas. Zarasai, Lietuvos turizmo sąjungos Zarasų skyrius, 1936, p. 53-54.
* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela. Žvalgomosios ekspedicijos Rytų Lietuvoje 1999 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 535–546.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Suviekas
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sviliškių piliakalnis

**Sviliškių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31119; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. VT259) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Sviliškėse, Antazavės seniūnija. Pasiekiamas keliu Antazavė – Kumpuoliai, Sviliškėse, už Rasmos upelio, ties kelio posūkiu į kairę pasukus į dešinę rytuosna, į Dubakos mišką, už 180 m yra kitapus upelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Avinuosto ežero pietvakariuose, Rasmos upelio kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 70x48 m dydžio, iki 1 m žemesniu pietiniu kraštu (centre). Joje rastas akmeninis kirvis su skyle kotui. Aikštelė buvo apjuosta pylimu, kuris vakarų krašte išliko iki 0,2 m aukščio, 5 m pločio, pietų krašte – iki 1 m aukščio, 9 m pločio. Šlaitai viršutinėje 2 m aukščio dalyje dirbtinai pastatinti. Rytiniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 4 m pločio terasa, šiauriniame šlaite – 8 m pločio terasa, šiaurės vakarų dalyje virstanti 4 m pločio, 0,2 m gylio grioviu ir už jo supiltu 6 m pločio, 0,2 m aukščio pylimu. Griovys bei pylimas žymus ir vakarų šlaite. Griovyje yra iki 1,2 m skersmens pavienių akmenų. Šlaitai statūs, 15 m aukščio, pietinis šlaitas vidutinio statumo, 6 m aukščio. Šiaurės vakariniame šlaite, 6 m žemiau aikštelės yra natūrali 10 m pločio terasa.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs mišriu mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio viduriu. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-02-27; Nr.: KPD-RM-259. Paminklo teritorijos plotas 26000 m².

500 m į šiaurės rytus yra I tūkstantmečio vidurio Maniuliškių pilkapynas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Stanislava Kirailytė. Sviliškės. Utena, 1999.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sviliškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pakalniškių piliakalnis (Zarasai)

**Pakalniškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5717; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1507; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1014KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24112) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Pakalniškių Turmanto seniūnija. Pasiekiamas plentu , yra 100 m į kairę rytuose, tarp plento ir Ramio ežero vakarinio galo. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Ramio ežero šiaurės vakarų krante. Aikštelė apvali, 21 m skersmens, per 1 m iškilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 8 m aukščio. Vakarinėje pašlaitėje, 0,6 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Rokiškio kraštotyros muziejus, 1972 m. – Istorijos institutas. Įtvirtinimų ir kultūrinio sluoksnio nepastebėta, tik vakarinėje pašlaitėje rasta kultūrinio sluoksnio žymių. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 13000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 168000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.213
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 422-423.
* Pranas Gipiškis. Zarasų kraštas. Zarasai, Lietuvos turizmo sąjungos Zarasų skyrius, 1936.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pakalniškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Čumbi

**Čumbi slėnis** – kalnų slėnis Aukštuosiuose Himalajuose, padalintas tarp Kinijos ir Indijos (Sikimo), įsiskverbčęs tarp Sikimo valstijos ir Butano. Slėnis yra maždaug 3000 m aukštyje, jam būdingas palyginti švelnus klimatas, žydi pavasarį. Su Indijos subkontinentu susisiekia per dvi labai svarbias perėjas: Nathu la ir Dželep la, todėl per jį visada ėjo labai svarbūs prekybiniai keliai tarp Indijos ir Tibeto.

## Gyventojai
Slėnio etninė grupė yra **gromai**, kurie beveik per pusę padalinti tarp Sikimo ir Kinijos. Jie kalba tibetiečių grupės kalba: gromų kalba. Manoma, kad šios etninės grupės atstovai apgyvendino Himalajų vidurines kalvas piečiau, ir iš jų palikuonių susiformavo bhutijų ir ngalopų etninės grupės. Kinijos tautinėje sistemoje gromai priskiriami tibetiečių tautai.

Gromai išpažįsta Tibeto budizmą, kultūriškai labai panašūs į tibetiečius.

## Istorija
Slėnis pirmiausia buvo įjungtas į Tibeto valstybės sudėtį. Tai atsitiko tarp 1670 ir 1685 m., Tibetą valdant V Dalai Lamai. Per slėnį kėlėsi britų kariai 1904 m.
Salako piliakalnis

**Salako piliakalnis**, *Puodiakalnis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 12248; naujai išaiškinamųjų sąrašo Nr. 2381; laikinosios apskaitos sąrašo Nr. 413/924; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A9) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Salake, Salako seniūnija. Pasiekiamas keliu Salakas – Pratkūnai pavažiavus 1 km ir pasukus Salako pietvakarinio apvažiavimo keliu į dešinę vakaruosna, už 200 m yra dešinėje šiaurės kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje. Aikštelė beveik keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x20 m dydžio, kiek žemėjanti į pietų pusę. Šiauriniame jos pakraštyje supiltas 15 m ilgio, 2 m aukščio, 18 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 4-12 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apkasų, aikštelės pietiniame gale iškasta duobė ir griovelis. Pylimas apardytas arimų, jame įkastas geodezinis stulpelis. Piliakalnis dirvonuoja, rytiniame šlaite auga kelios pušelės.

Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 10842 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai. Kultūros paminklai. Vilnius, 1994, t. 1, p. 52.
* Kultūros vertybės pagrindinis dosjė: A9, Salako piliakalnis, vad. Puodiakalniu. Vilnius, 2004. Kultūros pavaldo centro paveldosaugos biblioteka.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 424–425.
* Gintautas Zabiela. Archeologijos paminklų žvalgymas Jonavos, Pasvalio, Rokiškio, Širvintų, Ukmergės, Utenos, Zarasų rajonuose 1991 metais. Lietuvos istorijos instituto rankraštynas, f. 1, b. 1918, p. 52.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius, 1995, p. 250.
* Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas ir žvalgomieji archeologiniai tyrinėjimai. Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius, 1992, t. 2, p. 117–118.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Salakas
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ūžėniškių piliakalnis

**Ūžėniškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5694; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1484; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A987KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24098) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Ūžėniškių, Degučių seniūnija. Pasiekiamas keliu Daugailiai – Salakas, už Ūžėniškių pasukus į kairę šiaurėn ir pavažiavus 300 m – yra už sodybos, Ligajų ežero pietiniame krante.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Ligajų ežero pietiniame krante. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 41x33 m dydžio, iki 1,5 m nuolaidesniais pakraščiais. Joje rasta akmeninių kirvukų, brūkšniuotos keramikos. Pietvakariniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra 12 m pločio terasa, į pietvakarius nuolaidėjanti per 1 m. Šlaitai vidutinio statumo - statūs, 10-14 m aukščio. 

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, pietrytiniame šlaite auga krūmai. 

Pietrytinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 2 km į rytus yra Avinuostos pilkapynas.

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Rokiškio kraštotyros muziejus, 1972 m. – Istorijos institutas. Radinius saugo Rokiškio kraštotyros muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,1 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 566000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.211
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.66
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 430-431.
* Pranas Gipiškis. Zarasų kraštas. Zarasai, Lietuvos turizmo sąjungos Zarasų skyrius, 1936.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Ūžėniškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Verslavos piliakalnis

**Verslavos piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5688; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1478; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A979KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24092) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Verslavos kaimo, Antalieptės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Antalieptė – Vencavai pasukus į dešinę pietuosna link Gaidelių per Šventosios užtvanką ir toliau pavažiavus į pietus keliuku 730 m, yra miške, priekyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Šventosios dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 45x24 m dydžio. Joje rasta brūkšniuotos keramikos, geležies gargažių. Šlaitai statūs, 15-24 m aukščio. 

Pietrytinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos. 500 m į pietus yra I tūkstantmečio vidurio pilkapynas. 

## Tyrimai
1949, 1958, 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,89 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 954000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.210
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.66
* Pranas Gipiškis. Zarasų kraštas. Zarasai, Lietuvos turizmo sąjungos Zarasų skyrius, 1936.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 40, 41.
* D. Žilėnienė, A. Žilėnas. Antalieptės apylinkių senovė // Kraštotyra. Vilnius, 1969. p. 97–99.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Verslava
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Paavo Nurmi

**Paavo Johanesas Nurmi** (*Paavo Johannes Nurmi*, 1897 m. birželio 13 d. – 1973 m. spalio 2 d.) – suomių vidutinių ir ilgų nuotolių bėgikas, daugkartinis olimpinis čempionas bei pasaulio rekordininkas.

Olimpinėse žaidynėse Paavo Nurmi debiutavo 1920 m. Antverpene. Šiose žaidynėse jis laimėjo aukso medalius 10 000 m bėgimo ir individualiose bei komandinėse kroso varžybose, taip pat užėmė antrą vietą 5000 m bėgimo rungtyje. Po ketverių metų Paryžiuje vykusiose žaidynėse Nurmi iškovojo net penkis aukso medalius – individualiose 1500 m, 5000 m bei kroso rungtyse bei komandiniuose 3000 m bei kroso bėgimuose. 1928 m. žaidynėse Amsterdame Nurmi iškovojo auksą 10 000 m distancijoje bei sidabro medalius 5000 m bei 3000 m kliūtinio bėgimo rungtyse. Prieš 1932 m. Los Andželo olimpines žaidynes Nurmi buvo pripažintas profesionalu ir jose dalyvauti jam buvo uždrausta.

1952 m. Nurmi buvo patikėta garbė uždegti Helsinkio olimpinių žaidynių ugnį.

## Šaltiniai
Tavangas

: *Šis straipsnis apie slėnį Himalajuose. Apie to paties pavadinimo miestą, žiūrėkite straipsnį [[Tavangas (miestas)]], apie rajoną – [[Tavango rajonas]]*

**Tavango slėnis** ( *Rta-dbang* – „arklio išrinktasis“) – kalnų slėnis Aukštuosiuose Himalajuose, prie pat šiaurės rytinės Butano sienos, šiuo metu administruojamas Indijos (Arunačal Pradešo), bet ginčytina teritorija su Kinija. Slėnis yra maždaug 3000 m aukštyje, jam būdingas šaltas klimatas. Per jį teka to paties pavadinimo upė – Tavang ču.

Slėnio pagrindinė etninė grupė yra **Tavango monpai** (viena iš monpų etninių subgrupių). Jie išpažįsta Tibeto budizmą, Boną, kultūriškai artimi tibetiečiams.

## Istorija

Manoma, kad slėnis buvo vienas iš svarbiausių centrų Monjulo valstybėje, kuri mūsų eros pirmame tūkstantmetyje valdė didelę dalį Himalajų, įskaitant ir Butaną bei Sikimą.

Slėnio sparti tibetizacija prasidėjo XVII a., kuomet, Tibetą valdant V Dalai Lamai, slėnis buvo įjungtas į Tibeto sudėtį, 1681 m. slėnyje pastatytas Tavango vienuolynas, kuris laikomas antru didžiausiu Tibeto budizmo vienuolynu pasaulyje (po Lasos Drepungo), ir didžiausiu budistų vienuolynu Indijoje. Nuo tada Tavango slėnis buvo politinio ir kultūrinio Tibeto dalimi, iš čia kilo VI Dalai Lama.

1914 m. nubrėžus McMahono liniją, Tibetas atidavė Tavango slėnį Britų Indijai, tačiau Indija kontrolę slėnyje įgijo tik 1951 m., kuomet čia įvedė savo kariuomenę ir išvijo Kinijos būrius. 1962 m. kilus Kinijos-Indijos karui, slėnį vėl užėmė Kinija, bet po karo jį susigrąžino Indija. Slėnis, kaip ir beveik visas Arunačal Pradešas vis dar lieka ginčytina teritorija.

Slėnyje Indija vysto turizmą, kurio didžiausia trauka yra Tavango vienuolynas.
Zabičiūnų piliakalnis

**Zabičiūnų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5689; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1479; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A980P) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Zabičiūnų kaime, Antalieptės seniūnija. Pasiekiamas keliu Antalieptė –Zabičiūnai, yra 150 m į dešinę šiaurėje, neprivažiavus Zabičiūnų.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje apylinkėje dominuojančioje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 38x25 m dydžio, iškiliu viduriu. Joje rasta lygios keramikos. Šlaitai statūs, 15 m aukščio. 

Pietinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1949 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,25 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1775000 m².

center|800px |Zabičiūnų piliakalnis iš pietryčių pusės

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos

Vaizdas:Zabiciunu piliakalnis is siaures rytu puses.jpg ‎ |Zabičiūnų piliakalnis iš šiaurės rytų pusės 
Vaizdas:Zabiciunu piliakalnis is vakaru puses.jpg |Zabičiūnų piliakalnis iš vakarų pusės
Vaizdas:Zabiciunu piliakalnis is siaures vakaru puses.jpg ‎ |Zabičiūnų piliakalnis iš šiaurės vakarų pusės
Vaizdas:Zabiciunu piliakalnio informacine lenta.jpg |Zabičiūnų piliakalnio informacinė lenta
Vaizdas:Zabiciunu piliakalnio informacine lentos aprasas.jpg |Zabičiūnų piliakalnio informacinės lentos aprašas


## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.210
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 444-445.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 264.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Zabičiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Gripsholmo pilis

**Gripsholmo pilis** (, ) – vienas iš žinomiausiu Švedijos istorinių pastatų. Pilis stovi netoli Mariefredo miestelio prie Melareno ežero, apie 60 km į vakarus nuo Stokholmo.

Gripsholme gimė Zigmantas Vaza – būsimasis Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis bei Vazų dinastijos pradininkas Abiejų Tautų Respublikoje. Pilyje tuo metu buvo įkalintas jo tėvas Suomijos kunigaikštis Jonas III ir motina – Kotryna Jogailaitė (Žygimanto Augusto sesuo).

Šiuo metu pilyje įsikūręs Švedijos nacionalinio muziejaus filialas, kurio salėse eksponuojama seniausia pasaulyje portretų kolekcija ().

## Nuorodos
* Pilies aprašymas anglų kalba
Ingrid Bergman

**Ingrida Bergman** (*Ingrid Bergman*; 1915 m. rugpjūčio 29 d. – 1982 m. rugpjūčio 29 d.) – švedų aktorė, laimėjusi tris „Oskarus“, du „Emmy“ apdovanojimus ir „Tony“ apdovanojimą geriausios aktorės kategorijoje. Amerikos filmų instituto įvertinta kaip ketvirta visų laikų geriausia aktorė JAV kine. Geriausiai žinomas jos vaidmuo – Ilsa Lund, filme „Kasablanka“ (*Casablanca*, 1942) – Antrojo pasaulinio karo laikų dramoje, kurioje vaidino su Humphrey Bogart.

## Biografija
Prieš tampant amerikietiškų filmų žvaigžde, ji jau buvo pagrindine aktore švedų, prancūzų, vokiečių, italų ir britų filmuose. Jos pirmasis prisistatymas Amerikos publikai buvo jos filmo Intermezzo (1939) angliškasis pastatymas. Amerikoje į kino ekranus ji atnešė „šiaurietiško šviežumo ir gyvybingumo“ kartu su nuostabiu grožiu bei protu, ir, anot *St. James Encyclopedia of Popular Culture* enciklopedijos, ji gana greitai tapo „Amerikos moteriškumo idealu“ ir viena geriausių pagrindinių Holivudo aktorių.

Jos prodiuseris Davidas O. Selznickas, kuris ją pavadino „pačia sąžiningiausia aktore“, su kuria kada nors jam teko dirbti, pasiūlė jai septynerių metų kontraktą, tokiu būdu užtikrindamas jai neblėstančios žvaigždės ateitį.

Kiti filmai, be „Kasablanka“, kuriuose vaidino I. Bergman, buvo „Whom the Bell Tolls“ (1943), „Gaslight“ (1944), „The Bells of St. Mary's“ (1945) bei Alfredo Hitchcocko filmai „Spellbound“ (1945), „Notorious“ (1946) ir „Under Capricorn“ (1949), taip pat jos nepriklausoma produkcija – „Joan of Arc“ (1948).

1950 m., po dešimtmetį trukusios šlovės Amerikos filmuose, ji vaidino italų filme „Stromboli“ ir turėjo romaną su filmo režisieriumi Roberto Rossellini, nors tuo metu jie abu buvo vedę. Šis meilės romanas sukėlė didžiulį skandalą, kuris privertė ją grįžti į Europą ir likti joje iki pat 1956 m., kai ji sėkmingai grįžo į Holivudą su filmu „Anastasia“, už vaidmenį kuriame ji laimėjo antrą „Oskarą“, taip pat ir savo fanų atleidimą.

## Šaltiniai
Teisės mokykla

**Teisės mokykla** - akademinio teisės švietimo įstaiga; aukštosios mokyklos struktūrinis padalinys, studijų centras; aukštoji mokykla; studijų programa. 

## JAV
Teisės mokykla () JAV, Kanadoje veikia kaip Teisės fakultetas arba teisės koledžas. Bakalauro studijos trunka 3 m. Suteikiamas *[[Juris Doctor]]* (J.D.) laipsnis, kiti. J.D. nėra daktaras. Teisės mokslų daktaras - *Doctor of Juridical Science* (S.J.D.) JAV; *Doctor of Laws* (LL.D.) Kanadoje. Kai kuriose Teisės mokyklose yra podiplominių teisės studijų (LL.M., *Master of Laws*) programos užsienio teisininkams.

## Europa, Azija
Internacionalizacijos proceso metu kai kuriose valstybėse teisinį išsilavinimą teikiantys universitetų padaliniai pradėjo save vadinti teisės mokyklomis (*Law School*), tačiau jų struktūra nuo JAV mokyklų skiriasi. Šiaurės Amerikoje teisės mokyklos kaip aukštųjų mokyklų struktūriniai padaliniai turi plačią savivaldą, yra labiau savarankiškesni bei autonomiški nei Teisės fakultetai Europoje, netgi labiau negu britiškieji *[[College of Law]]*. 

Teisės mokyklomis taip pat save vadina kai kurios aukštosios teisės mokyklos, pvz., Rygos aukštoji teisės mokykla (*Riga Graduate School of Law*). 

Teisės mokyklų vardu gali vadintis taip pat ne tik padaliniai, bet tiesiog specializuotos studijų programos (paprastai anglų kalba). Pvz., Vokietijoje *[[Hanse Law School]]* yra Brėmeno, Groningeno ir Oldenburgo universitetų bendras projektas (bakalauro, magistro Vokietijos ir Nyderlandų teisės studijos http://www.hanse-law-school.de/about_hls.htm , Nyderlanduose 'Europos teisės mokykla', *European Law School* - podiplominių ES teisės magistro studijų programa) http://www.maastrichtuniversity.nl/web/Faculties/FL/TargetGroup/ProspectiveStudents/MastersProgrammes/Programmes/EuropeanLawSchool.htm ; ekonomikos, teisės bei tarpdisciplininių studijų CBL programos (pvz., Šanchajuje - CBL Kinijos teisės tarptautinė mokykla, *CBL International China Law School* http://www.cbl-international.com/ , rengėjas - *CBL International Management Ltd.*).

## Vokietija
* Bucerijaus teisės mokykla, aukštoji teisės mokykla
* Braunšveigo Europos teisės mokykla (*Brunswick European Law School*, BELS), Ostfalijos taikomųjų mokslų mokyklos ir
Braunšveigo-Volfenbiutelio aukštosios mokyklos Teisės fakultetas
* Hageno teisės mokykla (*Hagen Law School*), FIRM GmbH studijų centras (įstaiga prie Hageno universiteto) http://www.hagen-law-school.de/
* Diuseldorfo teisės mokykla (*Düsseldorf Law School*, *DLS*), savarankiškas Diuseldorfo universiteto Teisės fakulteto akademinio teisės švietimo padalinys http://www.duslaw.eu/de
*
Teisės mokykla (reikšmės)

**Teisės mokykla** teisėje gali reikšti: 

*Akademinio teisės švietimo įstaiga (žr. Teisės mokykla);
*Teisės teorijos, tam tikros jos dalies, atstovų kartos, teisinės minties atstovų grupė (pvz., *[[Istorinės teisės mokykla]]* - teisės sampratos, pagrįstos istoriniai dėsningumais, atstovai; teisės teorija).