open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Brožių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo koplyčia

**Brožių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo koplyčia**, trump. **Brožių koplyčia** – katalikų koplyčia, stovinti Klaipėdos rajone, Vėžaičių seniūnijoje, Brožių kaime esančiose senosiose, nebenaudojamose kapinėse, pusiaukelėje tarp Vėžaičių ir Veiviržėnų. Pasiekiama iš pagrindinės kaimo gatvės (kelio ) pasukus į rytus, pro buvusios Pagrindinės mokyklos pastatą. Brožių kaimo senosios kapinės užima 2000 m², yra kultūros paveldo objektas. 

Brožiai priklauso Veiviržėnų Šv. apaštalo evangelisto Mato parapijai. Brožių kaimo gyventojai išsaugojo gegužinių pamaldų tradiciją: koplyčioje įrengtas altorius, rengiamos pamaldos. 

Medinę koplyčią supa seni pavieniai kalto metalo, cementiniai ir mediniai kryžiai. Statinys tradicinės architektūros, su trisiene apside. Ant stogo kraigo įtaisytas aukštas kryžius-saulutė. Koplyčia suremontuota, prižiūrima. Ja rūpinasi Brožių, Ruigių ir Stirbių kaimus vienijanti, 2007 m. įkurta Brožių bendruomenė.

## Istorija

2007 m. iš koplyčios dingo dešimt medinių skulptūrų, kurių dalis buvo dailės paminklai. Pusė jų buvo įtrauktos į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą: „Marija Maloningoji“, „Šv. Rokas“, „Marija Sopulingoji“, „Šv. Barbora“ I ir „Šv. Barbora“ II. 

2018 m. gegužės 27 d. koplyčioje pirmą kartą vyko tituliniai Marijos apsilankymo atlaidai. Jie buvo suteikti Vatikano dekretu 2011 m. vasario 19 d.

## Galerija


Brožių koplyčia. Altorius.JPG|Altorius
Interjeras. Brožių koplyčia.JPG|Vaizdas į duris
Brožiai, kapinės, koplyčia 2.JPG|Koplyčia stovi kapinių viduryje 
Brožiai, kapinės, koplyčia.JPG|Kapinių varteliai
Brožiai, koplyčios apsidė.JPG|Statinys tradicinės architektūros
Brožiai, koplyčios kryžius.JPG|Kryžius ant stogo kraigo


## Šaltiniai
Justas Skuodas

**Justas Skuodas** (g. 1999 m. kovo 26 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia saugo pozicijoje.

## Karjera
Nuo 2014 m. nuo žaidė Gargždų „Bangoje“ jaunimo ir dublerių komandose.

### [[FK Banga Gargždai|Gargždų „Bangoje“]]
Nuo 2014 m. atstovavo Gargždų „Bangos“ klubui. Žaidė Gargždų „Bangos“ dublerių ekipoje, kuri vadinosi Banga-2 ir rungtyniavo A lygos komandų dublerių pirmenybėse.

2016 m. liepos 29 d. debiutavo pagrindinėje komandoje. Pirmos lygos rungtynėse bangiškiai rezultatu 6-2 sutriuškino Kelmės futbolo klubą. Justas pasirodė po keitimo ir sužaidė 20 minučių.

2018 m. Pirmoje lygoje sužaidė už Gargždų „Bangą“ aštuonerias rungtynes.

2019 m. sezone sužaidė Bangos ekipoje 8 rungtynes Pirmoje lygoje ir pelnė vieną įvartį. Du kartus atstovavo ekipą LFF taurės turnyre.

2020 m. pranešta, kad žaidėjas tęs karjerą Gargždų „Bangoje“, kuri 2020 m. sezone pateko į A lygą.

### FK Jonušai
2021 m. atstovavo FK Jonušai. Žaidė Trečioje lygoje. Sužaidė keturias rungtynes ir pasižymėjo pelnydamas vieną įvartį. Rungtynėse prieš „Gintaro“ klubą pelnė įvartį, o FK Jonušai rezultatu 9-1 sutriuškino varžovus iš Palangos.

## Statistika
; A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;
: Pirmos lygos ekipa;

## Pasiekimai
; Futbolo klubas Banga
* **[[LFF I lyga|Pirma lyga]]:**
** Antroji vieta: 2019 m.
* **[[LFF taurė]]s turnyras:**
** Finalininkas: 2019 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* FK Banga (fkbanga.lt)
* alyga.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ transfermarkt.com]
* Soccerway
Kotaro Amemiya

**Kotaras Amemija** (; g. 1994 m. spalio 17 d.) – Japonijos futbolininkas žaidžiantis saugo pozicijoje. 

Atstovavo Panevėžio ir Ekrano klubams.

## Karjera
Žaidė įvairiuose klubuose gimtinėje. Atvyko į Europą ir žaidė Latvijoje. Atstovavo Albatroz SC ir Rezeknes FA.

2019 m. atstovavo Estijos „Maardu“ klubui, kuris dalyvavo Meistriliiga. Aukščiausioje lygoje sužaidė 27 rungtynes ir pasižymėjo trimis įvarčiais.

### FK Panevėžys
2020 m. kovo mėn. FK Panevėžys paskelbė apie naujoką. 2020 m. A lygoje japonas sužaidė dvylika rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu. 2020 m. liepos 28 d. pasiuntė tikslų smūgį į FK Žalgiris vartus.

### FK Ekranas
#### 2021 m. sezonas
2021 m. persikėlė į FK Ekranas (2020), kuris žaidė Antroje lygoje. Buvo pagrindinis ekipos žaidėjas, kuris sužaidė 25 susitikimus ir pasižymėjo pelnydamas 13 įvarčių. Su ekipa tapo Antros lygos nugalėtojais.
#### 2022 m. sezonas
2022 m. tęsė karjerą „Ekrano“ klube. Sezono atidarymo rungtynėse prieš Kėdainių „Nevėžį“ pasižymėjo pelnydamas įvartį nuo vienuolikos metrų žymos, tačiau panevėžiečiai buvo sutriuškinti ir pralaimėjo rezultatu 1:4.

### FK Transinvest
2023 m. prisijungė prie FK Transinvest (Galinės kaimas, Vilniaus rajonas). Nuo 2023 m. sezono klubas rungtyniavo Pirmoje lygoje. 

2023 m. kovo 11 d. pelnė įvartį I lygos rungtynėse prieš Klaipėdos „Neptūną“.

2024 m. sausio mėn. pranešta, kad futbolininkas, būdamas 36 m. amžiaus, baigė profesionalo karjerą.

## Statistika
; A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;
: Pirmos lygos ekipa;
: Antros lygos ekipa;

## Laimėjimai
; **su [[FK Panevėžys]]**
* LFF taurės laimėtojas: 2020.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Soccerway
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
36-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**36-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos. Jos vykdomos pagal ICCF taisykles.  Čempionato pradžia - 2018.12.15, pabaiga – 2019-11.30. Čempionatas vyko naudojant serverį.

## Varžybų tvarka

### Laikas galvojimui
Naudota 2016 m. ICCF suvažiavime Bremene pasiūlyta laiko skaičiavimo tvarka. Buvo pasirinkta 350 dienų trijų laiko blokų sistema su   75 dienų laiko banku ir 1 dienos priedu atliktiems ėjimams, pradedant nuo pirmojo ėjimo. Taisyklės buvo griežtos: kai dalyvio laikrodis pasiekia nulį, žaidėjui automatiškai skiriamas pralaimėjimas, nežiūrint to, kad laiko bankas, nėra dar tuščias. Žaidėjai gali imti atostogų, bet jų metu laikrodis nestabdomas. 

### Vietų paskirstymas

Vietos nustatomos pagal surinktus taškus: turintis daugiau taškų užima aukštesnę vietą. Surinkus vienodai taškų vietos nustatomos  pagal du rodiklius: pirmoj eilėj, naudojant - Baumbacho  metodą (pergalių skaičių), o jei lygu – Zonen-Bergerio koeficientą.

### Kitos nuostatos

Žaidėjai lygiąsias galėjo siūlyti tik praėjus 10 ėjimų nuo ankstesnio siūlymo.Kiekvienas dalyvis per metus gali pasiimti 45 d. atostogų.  Specialių atostogų nėra.

## Varžybų lentelė

**Pastaba.** Įrašas lentelėje **0E** reiškia kad dalyviui įskaitytas pralaimėjimas pasibaigus jo galvojimo laikui. Įrašas **1E** - rezultatas varžovui pratęsus galvojimui skirtą laiką.

Titulų stulpelyje įrašas KŠM  reiškia korespondencinių šachmatų meistras, O KŠE - korespondencinių šachmatų ekspertas.

## Prizininkai

Turnyras vyko įtemptai: čempionato prizininkai taškų surinko vienodai, po devynis, tad jų vietos buvo nustatytos pagal papildomus rodiklius. Pirmoji vieta atiteko širvintiškiui Sauliui Voveriui už didesnį  pergalių skaičių (5): antrąją ir trečiąją vietas užėmę dalyviai buvo pasiekę po 4 pergales. Jų vietos paaiškėjo papildomai apskaičiavus  Zonenbergerio koeficientus. Jie buvo aukštesni rokiškėno Raimundo Ivanausko: jam atiteko čempionato sidabro medalis. Bronzos medaliu buvo apdovanotas dar vienas širvintiškis, nugalėtojo tėvas – Gediminas Voveris.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Korespondenciniai šachmatai Lietuvoje Ir tarptautinėje arenoje
HD 27894 b

**HD 27894 b** – egzoplaneta, skriejanti apie K2 V spektrinės klasės žvaigždę HD 27894, esančią Tinklelio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 138,2 šviesmečio (42,4 parseko).

HD 27894 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,665 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,25 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 18,02 paros, jos orbitos didysis pusašis – 0,125 av, o ekscentricitetas – 0,047. HD 27894 b pusiausvyros temperatūra – 549 K.

Apie HD 27894 b atradimą pranešta 2005 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 27894 b, šioje sistemoje atrastos dar dvi planetos – HD 27894 c ir HD 27894 d.

## Šaltiniai
San Visentė (Madeira)

**San Visentė** () – gyvenvietė Portugalijoje, Madeiros salos šiaurėje, 21 km į šiaurės vakarus nuo Funšalio, kalnų pašlaitėje; savivaldybės centras. Į San Visentę veda kelias per kalnus iš Funšalio, taip pat eina pakrantės keliai į Porto da Krusą ir Porto Monišą. Verčiamasi turizmu, žemdirbyste, vynuogininkyste, žvejyba, gyvulių auginimu. Yra Šv. Vincento bažnyčia, koplyčia, taip pat požeminis urvas.

## Istorija

Portugalai San Visentę įkūrė XV a. vid. (vėliau, nei daugelį kitų salos gyvenviečių, nes čia buvo sudėtinga patekti. 1774 m. sudaryta San Visentės savivaldybė, o 1835 m. nuo jos atskirta Santana ir Porto Monišas.


Picturesque Sao Vicente, Madeira, Portugal.jpg|San Visentės gatvelė
São Vicente, Madeira - 2013-01-11 - 86046115.jpg|San Visentės vulkaniniai urvai
São Vicente depuis la ER104.jpg|San Visentė prie Funšalį iš šiaurinę pakrantę jungiančio kelio


## Šaltiniai
Lituanicon

**Lituanicon** – seniausias Lietuvos fantastų suvažiavimas arba konventas, kasmet sutraukiantis beveik tūkstantį dalyvių iš Lietuvos ir užsienio. Konferencija yra nekomercinė, organizuojama savanorystės pagrindu ir yra skirta populiarinti fantastikos žanrą Lietuvoje, supažindinti auditoriją su literatūros, kino, kompiuterinių žaidimų, populiariosios kultūros naujienomis ir fantastinėmis bei futuristinėmis idėjomis. Pirmasis Lituanicon įvyko 1990 m. Kaune.

## Istorija
Pirmasis Lituanicon įvyko jau Nepriklausomoje Lietuvoje 1990 m. birželio 29–liepos 1 d. Sovietinės valdžios nebevaržoma Lietuvos fantastų bendruomenė siekė renginiu kuo plačiau pristatyti pasaulio fantastikos žanro naujoves, pasidalinti populiariosios kultūros atradimais. Pirmasis Lituanicon įvyko Kauno profsąjungų kultūros rūmuose, jį organizavo fantastikos mėgėjų klubai „Feniksas“ ir „Dorado“.

Pirmieji keturi Lituanicon vyko Kaune, o 1994 m. pirmą kartą persikėlė į Vilnių, kur prisijungė prie pirmojo Baltijos regiono šalių fantastikos mėgėjų konvento Baltcon I. Vėlesniais metais renginys vykdavo tai Kaune, tai Vilniuje, išskyrus 2007 m., kai konventas suorganizuotas Šiauliuose.

1996 m. Lituanicon VII buvo organizuojamas kartu su Baltcon III ir vienu didžiausių mokslinės fantastikos suvažiavimų Europoje Eurocon XXIV.

1998 m. Lituanicon IX vyko kartu su Baltcon V.

2008 m. Lituanicon XIX vyko kartu su Baltcon XIV.

2024 m. Lituanicon XXXV tema buvo folkloras.

## Lituanicon indėlis į Lietuvos kultūrą
Vienas iš Lituanicon suvažiavimų tikslų yra populiarinti fantastikos žanrą įvairiose kūrybinėse medijose, taip pat paskatinti Lietuvos autorius kurti bei pristatyti savo kūrybą. Dėl to vienas iš suvažiavimų akcentų yra fantastikos rašytojų apdovanojimai. Dalis apdovanotų autorių vėliau sėkmingai vystė rašytojų karjerą.

2001 m. geriausiu 2000 m. lietuvių autoriaus fantastiniu apsakymu pripažintas rašytojo Justino Žilinsko apsakymas „Auridium”.

2003 m. už geriausią 2002 m. lietuvių fantastinį apsakymą „Lemingo metai“ apdovanotas Gintautas K. Ivanickas.

2007 m. geriausiu metų lietuvio autoriaus fantastiniu apsakymu tapo Justino Žilinsko „Gugis”, vėliau tapęs knygomis vaikams.

## Nuorodos
* Lituanicon istorija

## Šaltiniai
Satellite Catalog Number

**Satellite Catalog Number** arba **SCN** (taip pat **NORAD Catalog Number**, **NORAD ID**, **NASA Catalog Number**, **USSPACECOM Object Number**) – eilės tvarka sudaromas penkiaženklis numeris, USSTRATCOM (Jungtinių Valstijų strateginės vadovybės) priskiriamas visiems žmogaus sukurtiems objektams Žemės orbitoje (įskaitant raketų dalis ir nuolaužas) ir iš Žemės paleistiems kosminiams zondams. Pirmuoju numeriu 00001 katalogizuota „Sputnik 1“ iškėlusi raketa, antruoju katalogo numeriu 00002 – pats „Sputnik 1“ palydovas.

Orbitos nepasiekę arba trumpą laiką orbitoje skrieję objektai nėra katalogizuojami. Mažiausias objekto skersmens dydis kataloge yra 10 centimetrų. 2019 m. birželio 23 d. duomenimis, kataloge buvo įrašų apie 44 336 objektus, įskaitant 8 558 palydovus, paleistus į orbitą nuo 1957 m. 17 480 objektų buvo aktyviai stebimi, 1335 – paskelbti dingusiais. 2019 m. sausio mėn. ESA paskaičiavimais, orbitoje aplink Žemę yra apie 34 000 kosminių nuolaužų, kurias USSTRATCOM galėtų aptikti.

USSTRATCOM katalogo prieiga pasiekiama svetainės adresu space-track.org.

## Istorija
Pradžioje už katalogo tvarkymą buvo atsakinga NORAD, bet nuo 1985 m. ši veikla pavesta vykdyti USSPACECOM (Jungtinių Valstijų kosmoso vadovybei). 2000 m. USSPACECOM buvo sujungta su USSTRATCOM.

## Nuorodos
* Space-Track.org
* CelesTrak Satellite Catalog  (Space-Track.org katalogo kopija)

## Išnašos
Madeiros autonominis regionas

**Madeiros autonominis regionas** () – Portugalijos administracinis padalinys; vienas iš dviejų šalies autonominių regionų (kitas – Azorai). Regionas apima Atlanto vandenyne, Makaronezijoje esantį Madeiros salyną: Madeiros, Porto Santo, Dezertašo salas bei toliau esančias Laukines salas.

## Geografija
Salos kalnuotos, stačiašlaitės, vulkanininės kilmės. Aukščiausia vieta – Ruivo kalnas Madeiros saloje (1862 m). Klimatas subtropinis, švelnus – iškrenta daug kritulių, temperatūros ne tokios kontrastingos, kaip Kanaruose ar Šiaurės Afrikoje.

Paviršius pakrantėse sukultūrintas (terasinė žemdirbystė, irigacinė levadų sistema), o kalnuose auga lauramedžių miškai.

## Politika
Madeiros autonominis regionas sudarytas 1976 m. ir gavo platesnę autonomiją, nei ligtolinė Madeiros provincija. Regionas turi savo prezidentą, 47 vietų asamblėją, jį atstovauja 6 deputatai Portugalijos asamblėjoje bei 2 europarlamentarai.

## Administracinis suskirstymas
Regionas padalintas į 11 savivaldybių:

## Šaltiniai ir išnašos
Kvėdarnos kapinių koplyčia

**Kvėdarnos kapinių koplyčia** – koplyčia, stovinti Šilalės rajone, Kvėdarnoje, miestelio istorinės dalies vakariniame pakraštyje, netoli kelio . Čia įsikūrusios Kvėdarnos parapijos kapinės. Koplyčia pastatyta 1934 m. ant senųjų, XIX a. antrosios pusės laikotarpio pamatų. Koplyčioje per metus laikomos šv. Mišios tris kartus: Motinos ir Tėvo dienomis bei per Vėlines. Retai rengiamoms pamaldoms ji kaskart paruošiama – sustatomos atvežtinės kėdės, kilnojamas altorėlis.

Koplyčia stūkso kapinių senojoje dalyje prie išilginio vidurio tako, rytinėje pusėje, link miestelio, kur nukreiptas koplyčios priekis. Nuo jos prasideda lėkštas kapinių šlaitas, link vartelių veda sudėti laiptai. Tai grakštus liaudiškos architektūros pastatas, aplinkui kurį telkiasi menotyriniu bei kalbiniu požiūriu vertingiausi antkapiniai paminklai ir kryžiai. Šalia jos, šiaurinėje pusėje, išsiskiria grupė aukštų granitinių obeliskų, pastatytų kunigams. Prie koplyčios palaidoti Kvėdarnos vikaras kun. Petras Glinskis (1874-1907), Pajūralio filijos kun. Vitalijus Pracevičius (1810-1882), altarista kun. Aleksandras Mylimas (1887-1942), kun. jubiliatas Aleksandras Narkevičius (1891-1972) ir kt.

Kapinių koplyčia pastatyta 1860 m. 1934 m. Juozapo Budreckio lėšomis koplyčia atnaujinta nuo pamatų. 

1989–1993 m. parapijoje tarnaujant klebonui kun. Juozui Vaičiui, koplyčia buvo suremontuota, vidus iškaltas dailylentėmis.

## Architektūra

Medinė koplyčia pailga, šešiakampio plano, smailiu varpinės bokšteliu virš pagrindinio fasado. Koplyčioje nėra altoriaus, suolų ar kitų baldų. Per progines pamaldas naudojamas atsivežtas kilnojamas altorėlis, pastatoma kėdžių, kurias darbininkai paima ir grąžina klebonijai. Ant sienų pakabinti Kryžiaus kelio stočių paveikslai su originaliais, kriauklėmis papuoštais rėmeliais. Yra balkonas chorui su tekintų baliustrų tvorele. Visas patalpos vidus iškaltas dailylentėmis.

## Galerija


Kapinių koplyčia, Kvėdarna.JPG|Koplyčią supa kapinės. Kunigų kapai – priekyje, iš kairės
Kapinių koplyčia. Kvėdarna, balkonas.JPG|Choro balkonas įremtas į šonines sienas, su laiptais iš vienos pusės
Kapinių koplyčia. Kvėdarna. Kryžiaus kelias.JPG|Kryžiaus kelio paveikslai su kriauklių rėmeliais
Kapinių koplyčia. Kvėdarna, altoriaus vieta.JPG|Altoriaus vietoje – Nukryžiuotojo kryžius su ornamentu
Kapinių koplyčia. Kvėdarna, kryžius.JPG|Varpinės smailės kryžius


## Šaltiniai
HD 23127 b

**HD 23127 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 23127, esančią Tinklelio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 304,5 šviesmečio (93,4 parseko).

HD 23127 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 1,527 Jupiterio masės, o jos spindulys – apytikriai 1,21 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 1214 parų (3,3237 metų), jos orbitos didysis pusašis – 2,4 (± 0,3) av, o ekscentricitetas – 0,44 (± 0,07). HD 23127 b pusiausvyros temperatūra – 205 K.

Apie HD 23127 b atradimą pranešta 2007 m. Planeta aptikta Anglijos-Australijos teleskopu (Australija), taikant radialinių greičių metodą. HD 23127 b yra vienintelė šioje sistemoje atrasta planeta.

## Šaltiniai
Nanni di Banco

**Nanis di Bankas** (it. *Nanni di Banco*, apie 1380–1421 m.) – italų skulptorius iš Florencijos.

## Biografija

Nanis di Bankas gimė apie 1380 m. Florencijoje. Jo tikrasis vardas buvo Džovanis, sutrumpintas į Nanį. Jo tėvas Antonijus di Bankas buvo skulptorius ir dirbo kartu su Nikola d'Arecu Florencijos katedroje. Pirmasis žinomas Nanio užsakymas buvo natūralaus žmogaus dydžio pranašo Izaijo skulptūra, kuri pastatyta vakariniame katedros fasade. Ši skulptūra yra gotikinio stiliaus. Vėliau Nanis dirbo *[[Orsanmichele]]* bažnyčiai Florencijoje. Jo reikšmingiausiu kūriniu yra keturių šventųjų statulų grupė šiai bažnyčiai. Nanis di Bankas apibūdinamas pereinamojo laikotarpio iš gotikos į renesansą skulptoriumi. Jis dirbo kartu su Donatelu, bet nežinant aiškios jo darbų chronologijos sunku pasakyti, ar jis, ar Donatelas pirmasis pradėjo naudoti klasikinio meno bruožus. Jo keturių šventųjų statulos modeliuotos pagal sen. Romos senatorių statulų pavyzdį, šventieji pavaizduoti su romėniškomis togomis. Paskutiniu Nanio užsakymu laikomas apie 1414 m. pradėtas Mergelės Marijos paėmimo į Dangų reljefas, kurį, manoma, užbaigė Luka dela Robija, buvęs Nanio mokiniu. Šis reljefas yra Mandorlos vartuose Florencijos katedros šiaurinėje pusėje. Nanis di Bankas mirė 1421 m. Florencijoje.
## Darbų galerija


Vaizdas:Museo di orsanmichele, nanni di banco, quattro santi coronati, 01.JPG| Keturi šventieji
Vaizdas:Sant'Eligio di Nanni di Banco,1.JPG| Šv. Eligijus
Vaizdas:Porta della mandorla 09.JPG| Mergelės Marijos paėmimo į Dangų reljefas
Vaizdas:Nanni di banco, profetino dalla porta della mandorla, 1404-09 circa 01.JPG| Jaunas pranašas


## Nuorodos

* Encyclopaedia Britannica, 2008
* treccani.it
* Oxford Reference
Remdesiviras

**Remdesiviras** (kodas **GS-5734**) – naujas priešvirusinis vaistas, priklausantis nukleotidų analogų grupei. Vaistą, skirtą Ebolos ir Marburgo virusų sukeltų ligų gydymui, sukūrė „Gilead Sciences“. Remdesiviras taip pat pasižymi priešvirusiniu aktyvumu prieš kitus viengrandžius RNR virusus, pvz: respiratorinį sincitinį virusą, Junino virusą, Lassos karštligės virusą, Nipos virusą, Hendros virusą ir koronavirusus (MERS ir SARS). Kadangi remdesiviras yra efektyvus gydant MERS ir SARS infekcinius susirgimus, Gilead kompanija pateikė remdesivirą JAV gydytojams amerikiečio paciento, užsikrėtusio SARS-CoV-2 virusu, gydymui. Kinijai pateikti šio vaisto komponentai klinikiniams tyrimams pacientams, kuriems pasireiškė sunki SARS-CoV-2 sukelta liga COVID-19.

## Šaltiniai
HD 66428 b

**HD 66428 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 66428, esančią Vienaragio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 174,2 šviesmečio (53,4 parseko).

HD 66428 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 3,204 Jupiterio masės, o jos spindulys – apytikriai 1,17 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 2293,9 (±6,4) paros, jos orbitos spindulys – 3,467 av, o ekscentricitetas – 0,44 (±0,013). Dėl didelio orbitos ekscentriciteto HD 66428 b priskiriama vadinamiesiems ekscentriškiesiems Jupiteriams. Šios egzoplanetos nuotolis nuo žvaigždės, apie kurią skrieja, svyruoja nuo 1,70 av iki 4,66 av.

Apie HD 66428 b atradimą pranešta 2006 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. HD 66428 b yra vienintelė šioje sistemoje atrasta planeta.

## Šaltiniai
Casertana FC

**Futbolo klubas „Casertana“**, kartais vadinamas tiesiog **„Casertana FC“** – Italijos futbolo klubas iš Kazertos miesto, esančio Neapolitanijoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1909 m.

## Pasiekimai
* **[[Serie C]]**
: Nugalėtojai: 1969–1970 m.

## Sezonai

|}

## Stadionas
Ekipa namų rungtynes žaidžia *Stadio Alberto Pinto*.

## Lietuviai
*  Marius Adamonis, vartininkas

## Garsesni žaidėjai
*  Ogenyi Onazi (nuo 2022 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
Gorne Polė

**Gorne Polė** () – kaimas Juodkalnijoje, Nikšičiaus opštinoje. 168 gyventojai (2011 m.).

## Nuorodos
Bečičiai

**Bečičiai** () – gyvenvietė Budvos savivaldybėje, Juodkalnijoje. Gyvenvietė yra Budvos pietvakariuose, joje gyvena 891 nuolatiniai gyventojai (pagal 2011 m. gyventojų surašymą).

Bečičiuose yra 1950 m ilgio smėlėtas Adrijos jūros paplūdimys. 1935 m. jis laimėjo Paryžiaus Grand Prix kaip gražiausias Europos pliažas. Keletas pliažo atkarpų yra privačios ir prieinamos tik viešbučių svečiams. Su Budva jungia pakrantės promenada ir 100 m ilgio tunelis. Skirtingai nuo didelių Budvos apartamentų kompleksų Bečičiuose daugiausia yra vidutiniai ir dideli viešbučiai. Tarp jų yra Meditera, Iberostar Bellevue ir Queen of Montenegro, kurie neseniai buvo iš pagrindų atnaujinti bei naujai pastatytas Hotel Splendid.

## Gyventojai

Tautinė gyventojų sudėtis (2003 m. gyventojų surašymas):
* serbai: 52,52 %
* juodkalniečiai: 34,24 %
* kroatai: 1,55 %

## Nuorodos
Leonidas Šinkarenka

**Leonidas Šinkarenka** (, ; g. 1957 m. gruodžio 14 d. Vilniuje) – Lietuvos džiazo muzikantas, kompozitorius, pedagogas. Groja bosine gitara ir kontrabosu, vadovauja muzikinėms grupėms, žinomas kaip originalių kompozicijų autorius, akustinio ir elektrinio boso virtuozas.

## Biografija

Bosinės gitaros pradžiamokslį įgijo savarankiškai. Vėliau šio instrumento specialybės studijas baigė Vilniaus konservatorijoje (2000) ir Vilniaus kolegijoje (2007). Nuo 1994 m.  dėstė B. Dvariono dešimtmetėje muzikos mokykloje. 

## Muzikinė karjera

Pradžioje muzikavo grodamas saviveikliniuose kolektyvuose. Profesionalo kelią pradėjo 1981 m. su savo mokytojo Vladimiro Čekasino kvartetu.  1982–1989 m. buvo Petro Vyšniausko kvarteto narys. Vėliau jungėsi prie įvairios krypties muzikantų. Savo karjerą siejo su kvintetu „Gone With Jazz“,  kvartetu „Vilnius Jazz“, kolektyvu „Lithuanian Art Orchestra“. Kūrybinių pomėgių mastą parodo jo bendradarbiavimas su Indijos muzikos ansambliu „Svara“ (2001) ir grupe „Vilniaus mušamieji“ (2003). Taip pat yra grojęs folkdžiazą su tautinės muzikos kapelija „Sutaras“, akademinę muziką su Lietuvos nacionaliniu simfoniniu orkestru.

1997 m. debiutavo kaip lyderis su savo suburta džiazo grupe „Shinkarenko Jazz 4“, tapusia pagrindu vėliau sukurtoms „Jazz 5“, „Jazz 7“, atliekančioms originalias L. Šinkarenkos kompozicijas. Be veiklos savo grupėse, muzikuoja su „Lithuanian Jazz Trio“ (Šinkarenka, Vytautas Labutis, Arvydas Jofė), Dainiaus Pulausko grupe. Nuo 1977 m. kuria džiazo kompozicijas, 3 iš kurių įtrauktos į lietuviškų džiazo temų rinkinį „Nuo bliuzo iki sutartinių“ (2013). Įgrojo daugiau kaip 60 muzikinių albumų. Išleisti autoriniai albumai: „Saggitarius“ (1997, su „Jazz 4“), „Le Bolero“ (2001, su „Jazz 7“), „Vitas Gerulaitis. Remembrance in Jazz“ (2004), „Island“ (2011, su „Jazz 5“), „My Favorite Songs“ (2017), „to be continued“ (2005, bendraautoris, su „Lithuanian Jazz Trio“). 

1994 m. sukūrė muziką  (bendraautoris) režisieriaus A. Juzėno kino filmui „Rojuje irgi sninga“. Nuo 2001 m. Neringos mieste kasmet rengia džiazo festivalį, 2012–2015 m. rengė Druskininkų džiazo festivalį.

## Įvertinimas

* Lietuvos instituto apdovanojimas „LT tapatybė“ (2004, su „Lithuanian Jazz Trio“)
* Birštono džiazo festivalio Didysis prizas (2006)
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis (2008)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos muzikos informacijos centras. Leonid Šinkarenko
*
Marius Adamonis

**Marius Adamonis** (g. 1997 m. gegužės 13 d. Panevėžys) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas. Kitados buvo kviečiamas į Lietuvos jaunimo futbolo rinktines.

## Karjera
Futbolą pradėjo žaisti Lietuvoje, buvo Klaipėdos „Atlanto“ narys. A lygoje sužaidė aštuonerias rungtynes.

### Italija
#### Lazio
2017 m. pasirašė profesionalo sutartį su SS Lazio. Kelis kartus buvo registruojamas Serie A rungtynėms, tačiau šiame klube įsitvirtinti nepavyko. 

2020 m. spalio pradžioje iki 2020–2021 m. sezono pabaigos buvo išnuomotas Serie B Salernitana klubui.

2022 m. birželio nėn. vartininkas su „Lazio“ pasirašė naują trejų metų sutartį, pagal kurią šiam klubui turėjo priklausyti iki 2025 m. vasaros.

2023 m. rugpjūčio mėn. nuomos pagrindais paskolintas Perugia Calcio.

#### Catania
2024 m. vasarą kaip laisvasis agentas persikėlė į „Catania“ klubą. Sutartis turėjo galioti iki 2026 m. vasaros. 

#### [[FC Südtirol|Südtirol]]
2025 m. sausio mėn. nuomos pagrindais (su įsipareigojimu išpirkti) buvo perleistas Südtirol klubui. 2025 m. sausio 25 d. debiutavo Serie B rungynėse prieš Frosinone Calcio.

## Rinktinės
Buvo pakviestas į U–17 rinktinę, atstovavo U–21 rinktinę. 2019 m. sulaukė kvietimo į nacionalinę rinktinę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Soccerway
* tuttocalciatori.net
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
Pietro Cavallini

**Pjetras Kavalinis** (it. *Pietro Cavallini*, apie 1250–1330 m.) – italų viduramžių tapytojas ir mozaikininkas.

## Biografija

Pjetras Kavalinis gimė apie 1250 m. tikriausiai Romoje. Tikriausiai anksčiausiai paminėtas 1273 m. spalio 2 d. dokumentuose. Jis laikomas vienu iš pirmųjų italų dailininkų, siekusių išsivaduoti iš bizantietiškų statiškų ir stilizuotų vaizdavimo formų. Jo anksčiausias darbas buvo freskos *San Paolo Fuori le Mura* bažnyčios navoje Romoje, atliktos apie 1277−1290 m. laikotarpyje. Šios freskos buvo nutapytos ant V a. ankstyvosios krikščionybės freskų siekiant jas „atnaujinti“. Šie darbai pražuvo 1823 m. gaisro metu. Iš išlikusių kopijų matyti, kad P. Kavalinis buvo reikšmingai paveiktas V a. freskų monumentalumo ir klasikinio (antikos) meno bruožų. Pasak Dž. Vazario, geriausiu P. Kavalinio darbu buvo freskos Santa Maria in Aracoeli bažnyčios apsidėje Romoje. Šios freskos buvo sunaikintos XVI a. antroje pusėje. Tai pačiai bažnyčiai P. Kavalinis sukūrė kitas freskas Šv. Paskualės koplyčioje, iš kurių 2000 m. aptikti Madonos su šventaisiais vaizdų fragmentai. Manoma, kad P. Kavalinis nutapė freską virš kardinolo Matejo d'Akvaspartos kapo ten pat ir kitas freskas *San Giorgio in Velabro* bažnyčioje. 

1291 m. P. Kavalinis pradėjo mozaikų ciklą *Santa Maria in Trastevere* bažnyčioje, kuris rodo aiškias klasikinio meno įtakos apraiškas. Maždaug kiek vėliau jis sukūrė Paskutinio Teismo ir Apreiškimo freskas *Santa Cecilia in Trastevere* bažnyčioje. 1308 m. jis išvyko dirbti į Neapolį, pakviestas karaliaus Karolio II, kuris skyrė 30 aukso uncijų metinį užmkestį ir dar dvi uncijas namui išlaikyti. P. Kavalinio darbų išliko Neapolio *Maria Donna Regina* bažnyčioje. Apie 1315 m. jis buvo trumpam grįžęs dirbti į Romą ties *San Paolo Fuori le Mura* fasado dekoru (irgi pražuvo 1823 m. gaisre). P. Kavalinis mirė apie 1330 m. Vėliau Dž. Vazaris teigė, kad jis buvo Džoto mokiniu taip iškeldamas florentietį ir susidomėjimas P. Kavalinio kūryba buvo menkas. Prie to prisidėjo, kad kontrreformacijos metu daugelis Romos bažnyčių buvo pertvarkytos sunaikinant nemažai jo darbų. XX a. menotyrininkų požiūris į P. Kavalinį pasikeitė, jis laikomas vienu reikšmingiausių to meto italų dailininkų. Iškelta versija, kad jis galėjo nutapyti freskų Aukštutinėje Šv. Pranciškaus bazilikoje Asyžiuje ir pats paveikė Džotą, o ne atvirkščiai.
## Darbų galerija


Vaizdas:Santa maria in trastevere, mosaici di pietro cavallini, 05 presentazione al tempio.JPG| „Pristatymas šventykloje“, mozaika *Santa Maria in Trastevere* bažnyčioje
Vaizdas:Santa maria in trastevere, mosaici di pietro cavallini, 04 adorazione dei magi.JPG| „Karalių nusilenkimas“, mozaika *Santa Maria in Trastevere* bažnyčioje
Vaizdas:Santa Maria in Aracoeli Cappella Pasquale Baylon.JPG| „Madona su Kūdikiu ir šventaisiais“, freska *[[Santa Maria in Aracoeli]]* bažnyčioje
Vaizdas:Last Judgement - Cavallini - Santa Cecilia 01.jpg| „Paskutinis Teismas“, freska *Santa Cecilia in Trastevere* bažnyčioje


## Nuorodos

* Encyclopaedia Britannica, 1998
* treccani.it
* Kleinhenz, Christopher. *Medieval Italy: An Encyclopedia*, Routledge, 2004, p. 200−201
HIP 14810 d

**HIP 14810 d** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HIP 14810, esančią Avino žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 165,6 šviesmečio (50,8 parseko).

HIP 14810 d yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,57 Jupiterio masės (181,2247 karto masyvesnė už Žemę), o spindulys – 0,9078 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 962 paras (2,6337 metų), jos orbitos didysis pusašis – 1,89 (± 0,11) av, o ekscentricitetas – 0,173 (± 0,037). HIP 14810 d pusiausvyros temperatūra – 175,6 K.

Apie HIP 14810 d atradimą pranešta 2009 m. Planeta atrasta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HIP 14810 d, šioje sistemoje atrastos dar dvi planetos – HIP 14810 b ir HIP 14810 c (taip pat dujinės milžinės).

## Šaltiniai
J1 League

**J1 League** () – Japonijos pirmos pakopos, visiškai profesionali, vyrų futbolo lyga. Dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **Meiji Yasuda J1 League** ().

Lygos varžybas organizuoja Japonijos futbolo federacija. 

## Istorija
Japonijos profesionalų futbolo lyga, žinoma kaip **J1 League**, įkurta 1992 metais. 
* 2018 m. dalyvavo 18 komandų. Čempionais tapo Kawasaki Frontale.
* 2019 m. Yokohama F. Marinos tapo čempionais.
* 2020 m. dėl pandemijos čempionatas buvo sustabdytas.
* 2021 m. žaidė 20 komandų. Kawasaki Frontale tapo čempionais (4–asis titulas).

Ankstesniais sezonais komandos varžėsi kalendoriniais metais. 2025 m. J1 League sezonas buvo paskutinis, vykęs kalendoriniais metais. Nuo 2026–2027 m. J1 League sezono pasikeitė turnyro formatas.

## Komandos

## 2025 m. sezonas

### Galutinė lentelė
* Kashima Antlers, vos vienu tašku aplenkę artimiausius varžovus, tapo čempionais.

### J1 League 2023 arba Meiji Yasuda J1 League 2023
* **J1 League 2023**, arba **Meiji Yasuda J1 League 2023** – aukščiausioji futbolo lyga.
* 2023 m. dalyvavo 18 komandų.

### J1 League 2022 arba Meiji Yasuda J1 League 2022
* **J1 League 2022**, arba **Meiji Yasuda J1 League 2022** – aukščiausioji futbolo lyga.
* 2022 m. dalyvavo 18 komandų. Čempionais tapo Yokohama F. Marinos.

### 2020 m. sezono J1 lyga

## Klubų pasiekimai

## Taip pat skaitykite
* Japonijos futbolo taurė (Imperatoriaus taurė)
* J.League
* J2 League
* J3 League
* WE League

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali J-League svetainė 
* YouTube kanalas
* J1 League pagal SOCCERWAY
* J1 League pagal FLASHSCORE
* J1 League pagal Transfermarkt
* J1 League pagal Globalsportsarchive
* RSSSF Japan - List of Champions
Naimiša

**Naimiša** ( 'Naimišos miškas') – mitinis miškas, kuris minimas „Mahabharatoje“. Pasak epo, čia Šaunaka atlikęs 12 metų trukusį vedinį aukojimą, per kurį Ugrašravasas papasakojęs visą „Mahabharatą“, tokią, kokią išgirdęs iš Vjasos mokinio Vaišampajanos per Džanamedžajos aukojimą.

Naimišos miškas dažnai minimas kaip vieta, kur būdavo atliekamos puranos. Čia taip pat esą buvo atlikta „Ramajana“, kai Lakšmana Ramos garbei atliko ašvamedhos aukojimą.

Naimišos miškas siejamas su Mišrikh Nimšaro vietove prie Gomati upės (Utar Pradešas).

## Šaltiniai
Zambijos moterų futbolo rinktinė

**Zambijos moterų futbolo rinktinė** – Zambijai atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda, kurią kontroliuoja Zambijos futbolo asociacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio čempionatas
} 1991|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 1995|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 1999|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2003|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2007|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2011|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2015|| colspan="8"| *Nepateko*
|-
|| 2019|| colspan="8"| *Nepateko*
|-	
||/ 2023|| colspan="8"| *Pateko*
|-
!Iš viso!!1/9!!0!!0!!0!!0!!0!!0!!0
|}

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Namalvaras

**Namalvaras** () – vienas iš dvylikos pietų Indijoje gerbiamų šventųjų poetų alvarų, gyvenęs kažkur VIII a. Gimė šudrų šeimoje, bet nepaisant žemos socialinės padėties labai išgarsėjo savo eilėmis, kurios plačiai paplito tarp tamilų.

Namalvaro eilės buvo surinktos į *[[Tiruvāymoḻi]]* rinkinį ir maždaug nuo X a. pradėtos rečituoti per apeigas šventyklose. Ritualinei paskirčiai naudojamos ir jo eilės iš rinkinio *Nālāyira-divya-prabandham* („Keturių tūkstančių giesmių rinkinys“). Eilėse išreiškiamas didelis atsidavimas viešpačiui Višnui. Eilės sukurtos šnekamąja tamilų kalba, todėl papilto tarp įvairių socialinių klasių, tačiau tik tarp mokėjusių tamiliškai (priešingai, nei sanskritu kūrę poetai, išgarsėję visoje Indijoje). Namalvaro poezija yra vienas ankstyviausių bhaktės poezijos pavyzdžių. Dalis jo eilių teberečituojamos ir iki šių dienų.

## Šaltiniai
Nambūtiriai

**Nambūtiriai** arba ***Nambūdiriai*** (, ) – pietų Indijos Keralos krašte paplitusi brahmanų šaka. Jie Keralon atkeliavo keletas amžių pr. m. e. ir įsitvirtino kaip įtakinga socialinė grupė.

Nuo kitų vedų brahmanų Nambūtiriai skiriasi tuo, jog pripažįsta tik 3 vedas (nepripažįsta „Atharvavedos“), naudoja išskirtines mnemonines technikas (mudras ir galvų kilnojimą; vaikai vedų metro mokomi mokytojui paėmus už galvų ir lankstant pirmyn-atgal priklausomai nuo metro). Nambūtiriai vieni iš nedaugelio Indijos brahmanų šakų, išlaikę daugelį senųjų vedinių apeigų ir tekstų. 1975 m. indologo Frico Stalio užsakymu Nambūtiriai atliko archajinę agničajanos apeigą (12 dienų trukusią ugnies altoriaus statybą), kuri tuo metu, manyta, kad buvo išnykusi kitur Indijoje (vėliau rasta ją mokančių atlikti brahmanų Andhra Pradeše).

Nambūtiriai įgavo didelę įtaką Keraloje, nes buvo remiami valdovų, patronavusių brahmanišką kultūrą. Iš Nambūtirių kilę daug žymių Keralos politikų, režisierių, choreografų.

## Šaltiniai
Julijan Ceglinski

**Julijanas Ceglinskis** (, 1827 m. lapkričio 13 d. – 1910 m. rugsėjo 25 d.) – lenkų tapytojas.

## Biografija

Gimęs 1827 m. Varšuvoje Julijanas Ceglinskis įstojo į naujai atidarytą dailės mokyklą. Studijų metais jis buvo vienas iš 9 studentų, kuriam pavyko „peršokti“ tiesiai iš pirmojo į trečiąjį kursą.

1850 - 1851 m. baigęs dailės mokyklą Ceglińskis išvyko prie Vyslos su Vyriausybės sudaryta komisija, kuriai buvo pavesta aprašyti senovės paminklus Lenkijos Karalystėje. Misijos vadovas buvo žinomas archeologas Kazimierzas Stronczyńskis, delegacija dirbo iki 1855 m. Komisijos tikslas buvo aprašyti ir sudaryti (nutapyti) kelių šimtų Lenkijos architektūros paminklų vaizdus. Po šešerių metų komisija išvyko į Liublino guberniją rengti paminklų brėžinius.

„Liublino albume“, kurį ruošė prancūzų kilmės lenkų dailininkas Adamas Lerue, taip pat buvo įdėtos Julijano Ceglinskio litografijos. Viena jų – Varšuvos miesto vaizdas. Šiuo metu ši litografija saugoma Varšuvos valstybiniame archyve.

Dailininkas klajojo po šalį, plaukiojo laivu, piešė vaizdus, ypač Tatrų apylinkes. Kažkiek laiko gyveno Sedlcos mieste, Sinolekos kaime, Janove. Buvo grįžęs į Varšuvą. Gyvenimo pabaigoje tapytojas apsigyveno Janove, kuriame ir mirė. Buvo palaidotas Mazovijos Minsko kapinėse.

## Kūryba

Julijanas Ceglinskis nutapė daug kūrinių. Daugiausia tapė peizažų ir paveikslų architektūrine tematika. Jo mėgstama technika buvo litografija, taip pat tapė aliejumi ir akvarele. Piešiniai pasižymėjo gražiu estetiniu vaizdu.

Savo kūrinius Ceglinskis skelbė  „Tygodnik Ilustrowany“ 1860–1863 m. Jis taip pat dirbo karikatūristu litografijos fabrikuose „Pecq et Comp“ ir M. Fajansas„, „Dzwonkowski“. Ceglinskis taip pat dirbo Lenkijos banko cinkografijos gamykloje Varšuvoje.

## Galerija

File:View of Vilnius Upper Castle with remaining Gediminas Tower.jpg|thumb|Gedimino pilies Vilniuje panorama. Julijano Ceglinskio litografija, publikuota „Tygodnik Ilustrowany”,  Nr. 69, 1861.
File:Trakai Island Castle (8210815) (cropped).jpg|thumb|Trakų pilis (Julijanas Ceglińskis, 1858)
File:Wojciech Gerson-Cathedral in Wloclawek.jpg|thumb|Vroclavo katedra (Julijanas Ceglińskis, 1860)
File:Julian Cegliński chromolitografia Warszawa od strony Pragi 1859.jpg|thumb|Varšuva. Vaizdas nuo Prahos pusės (Julijano Ceglińskio litografija, 1859)


## Išnašos
Prancūzijos vyrų tinklinio rinktinė

**Prancūzijos vyrų tinklinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Prancūzijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Prancūzijos tinklinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

## Žaidėjai
: 2017 m. sudėtis Europos čempionato varžybose:

*Jonas Aguenier
*Jenia Grebennikov
*Luka Bašič
*Jean Patry
*Raphaël Corre
*Benjamin Toniutti
*Kévin Tillie
*Julien Lyneel
*Earvin N'Gapeth
*Kévin Le Roux
*Antoine Brizard
*Stéphen Boyer
*Gildas Prevert
*Nicolas Le Goff
*Jérémie Mouiel
*Daryl Bultor
*Trévor Clévenot
*Thibault Rossard
*Yacine Louati
*Nicolas Rossard
*Barthélémy Chinenyeze
*Meliuahel Takaniko
*Timothée Carle
*Kévin Kaba
*Benjamin Diez

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Irano vyrų tinklinio rinktinė

**Irano vyrų tinklinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Iranui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Irano tinklinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

## Žaidėjai
: 2020 m. sudėtis olimpinės atrankos varžybose:

*Shahram Mahmoudi
*Milad Ebadipour
*Reza Abedini
*Saeid Marouf
*Mohammad Mousavi
*Pouria Fayazi
*Mohammad Reza Hazratpour
*Mojtaba Mirzajanpour
*Ali Asghar Mojarrad
*Ali Shafiei
*Mohammad Reza Moazzen
*Porya Yali
*Morteza Sharifi
*Javad Karimi

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Tuniso vyrų tinklinio rinktinė

**Tuniso vyrų tinklinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Tunisui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Tuniso tinklinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

## Žaidėjai
: 2018 m. sudėtis pasaulio čempionato varžybose:

*Mohamed Ridene
*Ahmed Kadhi
*Marouane M'rabet
*Wassim Ben Tara
*Mohamed Ali Ben Othmen Miladi
*Elyes Karamosli
*Nabil Miladi
*Amen Allah Hmissi
*Hamza Nagga
*Hakim Zouari
*Anouer Taouerghi
*Khaled Ben Slimene
*Ali Bongui
*Omar Agrebi

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Venesuelos vyrų tinklinio rinktinė

**Venesuelos vyrų tinklinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Venesuelai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Venesuelos tinklinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

## Žaidėjai
: 2017 m. sudėtis pasaulio lygos varžybose:

*Régulo Briceño
*Jhonlen Barreto
*Fernando González
*Héctor Mata
*Emerson Rodríguez
*Carlos Julio Paez
*Edson Valencia
*Héctor Salerno
*José Carrasco
*José Verdi
*Leonard Colina
*Iván Fernández
*Máximo Montoya
*Luis Arias
*Roberth Abreu
*Ronald Fayola
*Jonathan Quijada
*Willner Rivas
*Juan Manuel Vásquez
*Henry José Rojas
*Armando Velásquez

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Valentinis elektronas

Chemijoje ir fizikoje **valentinis elektronas** – atomo išorinio sluoksnio elektronas, galintis dalyvauti susidarant cheminiam ryšiui, jei išorinis sluoksnis neuždarytas; viename kovalentiniame ryšyje po vieną kiekvieno atomo valentinį elektroną sudaro vieną ryšio porą. Valentinių elektronų kiekis lemia cheminio elemento chemines savybes, tokias kaip valentingumą – ar jis gali jungtis su kitais elementais ir, jei taip, kaip lengvai ir su kiek. Pagrindinės grupės elemente valentinis elektronas gali būti tik tolimiausiame elektrono sluoksnyje.

## Šaltiniai
HIP 14810 b

**HIP 14810 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HIP 14810, esančią Avino žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 165,6 šviesmečio (50,8 parseko).

HIP 14810 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 3,88 Jupiterio masės (1233,5994 karto masyvesnė už Žemę), o spindulys – apytikriai 1,16 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 6,67 paros, jos orbitos didysis pusašis – 0,0692 (± 0,004) av, o ekscentricitetas – 0,1427 (± 0,00094). HIP 14810 b pusiausvyros temperatūra – 918 K.

Apie HIP 14810 b atradimą pranešta 2006 m. Planeta atrasta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HIP 14810 b, šioje sistemoje atrastos dar dvi planetos – HIP 14810 c ir HIP 14810 d (taip pat dujinės milžinės).

## Šaltiniai
Byrendranagaras

**Byrendranagaras** arba ***Vyrendranagaras*** (, ) – miestas vakarų Nepale; Karnali Pradešo valstijos ir Surhketo rajono centras. Miestas įsikūręs Surkheto slėnyje, netoli Bherės upės. Byrendranagaro prasideda Karnalės plentas kalnais į Džumlą, taip pat plentai į Narajaną ir Nepalgundžą. Yra oro uostas. Mieste yra turgus, muziejus, universitetas, kelios ligoninės. Svarbiausios šventyklos – Deuti Badžajus ir Kakre vihara (XII a.).

## Šaltiniai
Manma

**Manma** () – miestelis vakarų Nepale, Karnali Pradešo valstijoje, Kalykoto rajone. Įsikūręs prie Tilos ir Karnalės upių santakos, kalnų slėnyje prie Birendranagaro–Džumlos kelio (Karnalės plento).

Yra regioninė ligoninė.

## Šaltiniai
Džumla

**Džumla** () – miestelis vakarų Nepale, Karnali Pradešo valstijoje; rajono centras. Džumla yra prie Tilos upės, ties Tilos ir Sindža Kholos slėnių sankirta, 2514 m aukštyje. Yra lėktuvų pakilimo takas, ateina pavojingas kalnų kelias iš Byrendranagaro (Surkheto). 28 km į šiaurę nuo Džumlos telkšo Raros ežeras.

Džumla garsėja kaip vieta, kur aukščiausiai pasaulyje auginami ryžiai. Ties Čhumulo kaimu jie auga 3050 m aukštyje.

## Šaltiniai
Mirštamumas

**Mirštamumas** – mirčių nuo tam tikros ligos ir per tą patį laikotarpį nustatytų tos ligos atvejų skaičiaus santykis. Paprastai išreiškiamas procentais ir parodo ligos sunkumo laipsnį. Mirštamumas dažniausiai taikomas pavieniais, trumpalaikiais ligų atvejais, pavyzdžiui, ūmių infekcijų protrūkių metu. Mirštamumo rodiklį galutiniu laikyti galima tada, kai yra aiški visų ligos atvejų baigtis (pacientai pasveiko arba mirė). Išankstiniai mirštamumo rodikliai, pavyzdžiui, protrūkio, kuriam būdingas aukštas paros atvejų prieaugis ir ilgas ligos periodas, eigoje būtų žymiai mažesni negu galutiniai.

## Ligų pavyzdžiai

* Ispaniškasis gripas: > 2,5 % 1918 m. epidemijos metu, vėliau tik 0,1 %
* Gripas:  60 % (lengviausia forma, negydomas)
*Ebola: apie 50 %, kai kur iki 90 %, mirštamiausias žinomas virusas
*Pasiutligė: apie 100 % (negydoma)
*Prionai: apie 100 % (efektyvaus gydymo nėra)

## Skaičiavimo pavyzdžiai
Tarkime, kad mirė 9 žmonės iš 100 žmonių bendruomenės, kuriai buvo diagnozuota ta pati liga, visi kiti pasveiko. Tai reiškia, kad iš 100 žmonių, kuriems formaliai buvo diagnozuota liga, 9 mirė, 91 pasveiko. Taigi mirštamumas būtų lygus 9 %. 

Tarkime, jog plinta visiškai mirtina liga, nuo kurios numirštama per savaitę, tačiau per tą laiką ligonis spėja užkrėsti du sveikus žmones. Šiuo atveju kiekviena savaitė prideda vieną mirties ir du naujus atvejus, taigi antrą savaitę mirštamumas bus įvertintas tik 33 % (3 atvejai, vienas mirė, du tebeserga = 33 %), gerokai pernelyg optimistiškai. Standartinis mirštamumo apibrėžimas blogai tinka, jei yra daug ligonių, kurių ligos baigtis dar nežinoma. Galutinis įvertinimas galimas tik epidemijai pasibaigus.

## Šaltiniai
Kinijos moterų vandensvydžio rinktinė

**Kinijos moterų vandensvydžio rinktinė** – nacionalinė moterų komanda, kuri atstovauja Kinijai oficialiose vandensvydžio varžybose.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio čempionatas

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Lyties keitimo reglamentavimas Lietuvoje

Straipsnyje aprašomas **lyties keitimo reglamentavimas Lietuvoje**.

2001 m. liepos 1 d. įsigaliojo naujasis Civilinis kodeksas, kurio 2.27 straipsnis numatė asmens teisę pakeisti lytį. Ši norma įsigaliojo 2003 m. liepos 1 d.; iki to termino Seimas rekomendavo Vyriausybei parengti Lyties keitimo įstatymo projektą.

2003 m. birželio 4 d. Sveikatos apsaugos ministerija įregistravo Lyties keitimo įstatymo projektą Nr. IXP-2627, bet Tėvynės sąjungos – konservatorių bei Naujosios Sąjungos (socialliberalų) frakcijų pastangomis jis buvo išbrauktas iš Seimo darbotvarkės.

2007 m. Europos Žmogaus Teisių Teismas byloje *L. prieš Lietuvą* priėmė ieškovui palankų sprendimą, nustatydamas 3 mėnesių terminą tam, kad pagal Civilinio kodekso 2.27 straipsnį Lietuva priimtų reikalingą specialų įstatymą dėl transseksualų lyties pakeitimo. Šis įstatymas niekada taip ir nebuvo priimtas, tačiau teisę pasikeisti lytį transseksualai gali gauti teismo keliu.

## Nuorodos
Judrėnų kapinės

**Judrėnų miestelio kapinės** – veikiančios civilinės kapinės, įsikūrusios Klaipėdos rajone, Šakėnų kaime, apie 1,5 km į šiaurę nuo Judrėnų miestelio, prie kelio . Užima 0,97 ha plotą, Kultūros vertybių registre neregistruotos.

Judrėnų Šv. Antano Paduviečio parapijos kapinės, tikėtina, buvo iškeltos už miestelio XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje, kuomet carinės Rusijos valdžia ėmė drausti laidojimus gyvenvietėse, perpildytose šventorių kapinėse. Kapinių senojoje dalyje yra išlikę XIX a. antros pusės antkapinių paminklų, senų storų medžių.

Kapinių sklypas keturkampio plano, plyti lygiame kraštovaizdyje. Tvoros vartai įrengti šiauriniame pakraštyje, prie kelio, padaryti iš geležinių strypų. Vartų varčios išorinė pusė pažymėta išskirtiniu memorialiniu įrašu. Ant kairiojo vartų stulpo pritvirtintoje granitinėje lentoje iškalta: „ŠIOSE KAPINĖSE ILSISI / ST. DARIAUS TĖVAI: / ROMUALDAS, AUGUSTINA / JUCEVIČIAI“. Kapinių tvora sumūryta iš lauko riedulių ir skaldytų akmenų. Buvo aptverta tarpukario metais, išplėtus pietinę, kiek žemesnę pusę, naujiems palaidojimams. Senojoje dalyje auga išskirtiniai, stori ąžuolai. Šios dalies viduryje stovi mūrinė kapinių koplyčia, iškilusi vokiečių okupacijos metais. Koplyčia sovietmečiu buvo apleista, Atgimimo metais atnaujinta: aptinkuota, įrengta vidaus apdaila, sutvarkytas rūsys. Joje per Vėlines vyksta pamaldos, retsykiais šarvojama. 

## Palaidojimai

* Stepono Dariaus tėvų Jono Romualdo ir Augustinos (Vaišvilaitės) Jucevičių, senelių Julijos ir Liudo Vaišvilų kapai (lakūno tėviškė yra gretimame Dariaus kaime). Augustina Jucevičienė (vėliau Degutienė) mirė 1934 m. JAV, bet jos valia palaikai buvo pargabenti ir palaidoti prie pirmojo vyro. Pasakojama, į jos laidotuves 1936 m. buvo susirinkę apie 6 tūkst. žmonių.
* Judrėnų parapijos kunigų kapavietė: pirmojo klebono Juozapo Dobkevičiaus (m. 1907 m.), ilgamečio klebono, kapinių koplyčios statytojo Valerijono Knipavičiaus (1890–1942).
* Judrėnų dvaro savininkų Bacevičių kapavietė.
* Saulius Šiliauskas (1962–2022) – istorikas ir politologas.

## Literatūra

* Janina Valančiūtė. *Judrėnų seniūnijos istorija*. - 2009. Kaunas: Arx Baltica. ISBN 978-9955-39-084-8.
* Kazys Žąsytis. *Kvėdarnos parapijos istorija*. - 2002. Šiauliai. UDK 262.2(474.5).
	
## Šaltiniai
Žadeikių herbas

**Žadeikių herbas** – pagrindinis Žadeikių kaimo ir Žadeikių seniūnijos (Šilalės rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

## Simbolika

Bendru Lietuvos heraldikos komisijos ir vietos gyventojų sutarimu, Žadeikių herbe buvo nuspręsta pavaizduoti tris žalias kalvas, ąžuolą ir kryžių kaip vientisą figūrą, kuri geriausiai simbolizuoja Žadeikius. Idėjos autorius, seniūnijos seniūnas Faustas Meiženis nurodo, kad herbe vaizduojami šiam kraštui svarbūs simboliai, o ąžuolas turi 14 lapų, nes tiek Žadeikių  seniūnijoje yra kaimų. 

## Istorija

2019 m. sausio 31 d. herbą dekretu Nr. 1K-1536 patvirtino prezidentė Dalia Grybauskaitė. 2019 m. vasario 17 d. herbas, kartu su vėliava, buvo pristatyti Žadeikių bendruomenei, pašventinti Žadeikių koplyčioje. Herbo autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai