open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ūniškių ąžuolas

**Ūniškių ąžuolas** – išskirtinis ąžuolas, augantis Utenos rajone, Saldutiškio seniūnijoje, Ūniškių kaime, 2,5 km į pietryčius nuo Saldutiškio, 1,6 km į pietvakarius nuo kelio . Pasiekiamas žvyrkeliu, šalia pavienės sodybos.

Išskirtinis ąžuolas paskelbtas valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu Aplinkos ministro 2018 m. balandžio 16 d. įsakymu Nr. D1-300.

2021 m. duomenimis, Ūniškių ąžuolas buvo 23 m aukščio, 2,01 m skersmens ir 6,31 m apimties kamienu. Priekelmyje ir kamiene turėjo žaizdų, medienos puvinį, nudžiūvusių vidutinio stambumo ir skeletinių šakų. Lajos plotas – 406 m², lajos ilgis – 20,5 m, amžius – 350 metų. Aptvertas, pažymėtas informacine lentele. Kitais duomenimis, medis buvo 24,5 m aukščio.

## Šaltiniai
Šuminų pušis

**Šuminų pušis** – išskirtinė pušis, auganti Baluošo kraštovaizdžio draustinyje, Utenos rajone, Tauragnų seniūnijoje, Šuminų kaime. Augalota, trumpu kamienu, stambiašakė pušis aptinkama tarp etnografinės gyvenvietės pakraščio trobesių, šlaitelyje, Baluošo ežero šiaurės rytinėje pakrantėje, 100 m nuo vandens.

Išskirtinė pušis paskelbta saugoma 1984 m.

2021 m. duomenimis, Šuminų pušis buvo 14,5 m aukščio, kamienas – 1,11 m skersmens, 3,49 m apimties. Skersmuo matuotas 1 m aukštyje, nes aukščiau išaugusi šaka. Kamiene ir skeletinėse šakose buvo žaizdų, kamieną apnikęs medienos puvinys, susiformavusios drevės. Buvo smulkių ir vidutinio stambumo sausų šakų. Įvija. Lajos plotas – 104 m², lajos ilgis – 12,5 m, amžius – 250 metų. Kitais duomenimis, pušies aukštis siekė 17 m.

## Šaltiniai
Muaras (Malaizija)

**Muaras** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalio pietuose, Džohoro valstijoje, Malakos sąsiaurio pakrantėje, prie Muaro upės žiočių, 35 km į pietryčius nuo Malakos. Apygardos centras. Plentai į Malaką, Batu Pahatą. Maisto ir gėrimų, aliejų ir riebalų, chemijos, popieriaus, transporto įrangos pramonė.

55,9 % Muaro gyventojų yra bumiputerai (daugiausia malajai), 35,7 % – kinai, 2,4 % – indai.

## Istorija
XIV a. Muarą įkūrė karalius Paramešvara – Malakos karalystės įkūrėjas. 1517, 1615 ir 1616 m. ties Muaru įvyko jūrų mūšiai tarp aplinkinių sultonatų. Dabartinis miestas įkurtas 1887 m. sultono Abu Bakaro ir vadintas Bandar Maharaniu (*Bandar Maharani*, „karalienės miestu“).

## Šaltiniai
Choke Enough

**„Choke Enough“** (stilizuotai **choke enough**) – prancūzų dainininkės ir prodiuserės Oklou debiutinis studijinis albumas, išleistas 2025 m. vasario 7 d. „True Panther Sounds“ įrašų kompanijos. Albume svečiuojasi švedų reperis Bladee ir amerikiečių muzikantė Underscores.

Kartu su albumu išleisti 5 singlai: „Family and Friends“, „Harvest Sky / Obvious“, „Choke Enough“, „Take Me by the Hand“ ir „Blade Bird“.

## Albumo tematika
Albumas, kurį Oklou kūrė dvejus su puse metų, tyrinėja „prasmės paieškas“. Prancūzė teigė:„Choke Enough“ man yra labai intensyvus albumas. Jis pilnas krypčių, neaiškumų ir netolygumų, atspindinčių mano paskutinius metus šioje planetoje, kai mano širdis ir sąžinė iš tiesų atsiskyrė nuo savęs.

## Dainų sąrašas

## Topai

## Išnašos
Sutemos (reikšmės)

**Sutemos** gali reikšti:

* Sutemos – apšviestas dangaus skliautas tarp saulėlydžio ir nakties (vakare) bei nakties ir saulėtekio;
* Sutemos (Jessica Shy albumas) – 3-asis Jessica Shy studijinis albumas, išleistas 2024 m. gegužės 31 d.;
* Sutemos (dienraštis) – 1928 m. Kaune leistas politikos, ekonomikos ir kultūros dienraštis;
* Sutemos (įrašų kompanija) – elektroninės muzikos įrašų kompanija, veikusi Lietuvoje 2004–2012 m.
Feliksas Valujietis

**Feliksas Valujietis**, taip pat **Feliksas Valua** (, 1127 m. balandžio 16 d. – 1212 m. lapkričio 4 d.) – prancūzų vienuolis atsiskyrėlis, vienas iš trinitorių ordino steigėjų, Romos katalikų bažnyčios šventasis.

Pagal „Šventųjų gyvenimų“ autorių Albaną Butlerį, Feliksas Valujietis gimė 1127 m., o savo vardą gavo nuo vietos, iš kur buvo kilęs – Valua provincijos. Pasak legendos, jis atsisakė visos turėtos nuosavybės ir pasitraukė į tankų mišką Mo katalikų vyskupijoje, kur atsidėjo maldai ir meditacijai. Daug vėlesni šaltiniai kartais jį tapatino su Hugu (II), tariamu Vermandua grafo Ralfo I sūnumi ir Eleonoros Šampanietės sutuoktiniu.

Joną Matietį, jauną bajorą iš Provanso, teologijos mokslų daktarą, vėliau įšventintą į kunigus, pasiekė gandas apie šventąjį atsiskyrėlį iš Serfrua (*Cerfroid*). Jį susiradęs ir įgavęs pasitikėjimą, pasiūlė užsiimti vienuolių ordino įkūrimu, siekiant krikščionių kalinių išlaisvinimo. Tuomet Feliksas, nors jau turėjęs septyniasdešimt metų, greitai sutiko.

1198 m. popiežius patvirtino trinitorių ordiną, ir jis išplito po visą Italiją bei Prancūziją. Valujietis iš Serfrua vienuolyno vadovavo ordino Prancūzijos provincijai. 1212 m. lapkričio 4 d. ten pat mirė.

Nors popiežiaus bulė dėl Valujiečio neišlikusi, manoma, kad 1262 m. gegužės 1 d. jį kanonizavo popiežius Urbonas IV. Abu trinitorių ordino patriarchai Valujietis ir Jonas Matietis (*Jean de Matha*) kartu kanonizuoti 1666 m., o į Romos martirologą įrašyti 1671 m. Valujiečiui skirta lapkričio 4 d., vėliau – 1679 m. – jo šventę perkeliant į lapkričio 20 d.

Valujietis dailės ikonografijoje dažnai vaizduojamas ir vienas, ir kartu su Matiečiu, papildyti simbolių – Išpirkų angelo, Švč. Trejybės, elnio su ordino kryžiumi tarpuragyje. Elnias primena Valujiečio atsiskyrėlišką gyvenimo miške etapą. Dar būna belaisvių figūros, grandinės. Karališką šio asmens kilmę ir jos teikiamos garbės atmetimą nurodo ant žemės padėtos regalijos. Poroje Jonas vaizduojamas jaunesnis, o Feliksas – senas, žilas, paprastai ilgesne barzda. Šios tradicijos laikytasi ir puošiant Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės trinitorių bažnyčias.
 
Lietuvoje šventojo vardu tituluojamos Sužionių šv. Felikso Valua bažnyčia, Turgelių šv. Felikso Valua koplyčia.

## Šaltiniai
Senoji Palanga

**Senoji Palanga** – buvusi gyvenvietė Palangos miesto savivaldybėje, į šiaurę Palangos miesto centro, iš dalies dabartinės Vanagupės teritorijoje. Yra Palangos miesto kapinės.

## Istorija

Gyvenvietė žymima iki XX a. vidurio, vėliau buvo įtraukta į Palangos miesto sudėtį.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strahinja Kerkez

**Strahinja Kerkez** (Στραχίνια Κέρκεζ, g. 2002 m. gruodžio 13 d.) – Serbijoje gimęs Kipro futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Kipro jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Karjerą pradėjo AEL Limassol (Kipras). priklausė jaunimo komandoms, o nuo 2020 m. atstovavo pagrindinei komandai. 

2021 m. persikėlė į Austriją. priklausė Linco LASK klubui, tačiau rungtyniavo FC Juniors OÖ, jaunimo ekipoje.

2022–2024 m. priklausė AS Trenčín (Slovakija). 2024 m. persikėlė į Septemvri Sofia (Bulgarija).

### „Panevėžio“ klubas
2025 m. vasario 18 d. pasirašė sutartį su „Panevėžio“ klubu.

2025 m. kovo 2 d. oficialiai debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai. Futbolininkas susitikimą pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė 68 minutę. Jau netrukus (70 min.), pasiuntė kamuolį į savus vartus. Varžovai palaužė panevėžiečius rezultatu 3-1.

2025 m. birželio 1 d. pelnė savo pirmąjį įvartį A lygos rungtynėse prieš „Šiaulius“. Po tikslaus kerkezo smūgio panevėžiečiai pirmavo (1-0), tačiau vėliau prasileido du įvarčius ir pralaimėjo šiauliečiams rezultatu 1-2.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Panevėžys
* **[[LFF taurė]]s laimėtojas:** 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* weltfussball.de
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Carlos Olses

**Karlosas Olsesas** arba **Karlosas Raulis Olsesas Kichada** () (g. 2000 m. rugsėjo 5 d.) – Venesuelos futbolininkas, vartininkas. Atstovavo Venesuelos jaunimo rinktinėms ir Vilniaus „Žalgiriui“.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo gimtinėje (Venesuela). Nuo 2017 m. priklausė Deportivo La Guaira klubui. 2019–2020 m. nuomos pagrindais buvo nuomojamas Racing Club (Argentina).

2023 ir 2024 m. rungtyniavo Valmieros klube. Latvijos aukščiausioje lygoje sužaidė trisdešimt penkerias rungtynes.

### FK Žalgiris
2025 m. vasario 18 d. pranešta, kad rungtyniaus Vilniaus „Žalgiryje“.

2025 m. gegužės 3 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. 31 minutę po Vaido Magdušausko įvarčio rezultats tapo 1-0, o rungtynių pabaigoje (87 min.) pasižymėjo Nouri El Harmazi ir gargždiškiai nugalėjo „žalgiriečius“ rezultatu 2-0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FK Žalgiris
* **[[TOPLYGA]] (0):** TBA
*  **Supertaurės laimėtojas**: 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* fkzalgiris.lt
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Dominykas Pudžemys

**Dominykas Pudžemys** (g. 2006 m. lapkričio 15 d.) – „Sūduvos“ klubo gynėjas. 

## Karjera
Futbolo paslapčių sėmėsi Marijampolės futbolo mokykloje, o vėliau „Sūduvos“ futbolo klube. 

### FK Sūduva
Nuo 2023 m. atstovavo pagrindinei „Sūduvos“ komandai. 2024 m. A lygos sezone sužaidė 13 rungtynių. 

2025 m. vasario 28 d. pranešta, kad pasirašyta trejų metų trukmės sutartis, galiosianti iki 2027 metų pabaigos.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: A lyga, TOPLYGA;

## Rinktinės
Buvo kviečiamas į įvairaus amžiaus Lietuvos jaunimo rinktines.

## Pasiekimai
### su [[FK Sūduva]]
; A lyga:
: (būsimas įvykis)

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* [ SOCCERWAY]
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Procesas ir Martinijonas

**Procesas ir Martinijonas** (, žuvo apie 67 m. Romoje) – Senovės Romos laikų krikščionių kankiniai, šventieji, pirmųjų apaštalų amžininkai. Tiksliau nežinomi jų pragyventi metai ar mirties aplinkybės. Palaidoti Šventojo Petro bazilikoje Vatikane. Šventiesiems kankiniams atminti skirta šventė liepos 2 d.

Pasak legendos, Procesas ir Martinijonas buvo pretorijonų gvardijos kareiviai, paskirti Mamertino kalėjime saugoti apaštalus Petrą ir Paulių. Kalėjimo prižiūrėtojai apaštalų mokymų ir daromų stebuklų dėka atsivertė į tikėjimą. Apaštalas Petras juos galėjo pakrikštyti stebuklingu vandeniu, netikėtai po maldos ištryškusiu kalėjime. Už tai imta sargybinius persekioti. Imperatoriaus Nerono įsakymu jie buvo suimti, nukankinti ir nukirsdinti. Prijaučianti kilminga matrona Liucina kankinius liepos 2 d. palaidojo savo privačiose kapinėse prie Via Aurelia kelio antrojo pašto stulpo. Tai nurodo Romos martirologas ir kiti šaltiniai.

Šventieji Procesas ir Martinianas garbinami Romoje nuo III ar IV amžiaus. Jų palaidojimo vietoje buvo pastatyta bažnyčia. Šventimo dieną čia popiežius Grigalius I perskaitė vieną iš savo homilijų. Šią šventę minėjo teologas Beda Garbingasis. Vėliau šventovė buvo nugriauta, ir popiežius Paskalis I (817–824) šventąsias relikvijas perkėlė į Šv. Petro katedrą. 1605 m. šventųjų relikvijos buvo patalpintos porfyro urnoje tarp dviejų senovinių geltonų kolonų, po katedros altoriumi. Ant pusrutulio paviršiaus pavaizduotos trys apvalios miniatiūros su epizodais iš apaštalo Pauliaus gyvenimo.

## Lietuvoje

Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčioje iš XVII a. išlikęs šv. Martinijono relikvijorius ir šventajam Romos kankiniui puoselėtą kultą liudijantis altoriaus paveikslas. Altoriaus soste saugomos popiežiaus Urbono VIII dovanotos relikvijos, kurias 1641 m. į Joniškį parvežė Žemaičių vyskupas Jurgis Tiškevičius. Joniškio parapijoje stovi šventojo kankinio vardu vadinama Milvydžių šv. Martinijono koplyčia.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Catholic Online: ''Sts. Processus and Martinian''
Malaka (valstija)

**Malaka** () – valstija Malaizijoje, Malakos pusiasalio pietvakariuose, prie Malakos sąsiaurio. Ribojasi su Negeri Sembilano ir Džohoro valstijomis. Administracinis centras – Malakos miestas.

Sudaryta buvusio Malakos sultonato pagrindu.

## Geografija
Būdingos lygumos, neiškylančios virš 50 m. Vietomis yra nedidelių atlikuonių (iki 512 m, Bukit Gapiso kalnas). Malakos sąsiauryje valstijai priklauso nedidelė Besaro sala. Be to, valstijai kaip eksklavas priklauso Tandžungtuanas (Rašado kyšulys). Pagrindinės upės – Malaka, Lingis, Kesangas.

## Ekonomika
Malakos provincija – svarbus Malaizijos transporto ir prekybos mazgas. Yra keli dideli uostai (Tandžung Klingo, Kvala Sungai Lingio ir kt.). Naftos perdirbimo pramonė.

## Gyventojai

2015 m. 66,8 % teritorijos gyventojų buvo malajai, 26,0 % – kinai, 6,2 % – indai (daugiausia tamilai), 1,4 % – kiti bumiputerai (daugiausia temuanai).

2010 m. 66,1 % gyventojų buvo musulmonai, 24,5 % – budistai, 5,7 % – hinduistai, 3,0 % – krikščionys.

### Didžiausi miestai
* Malaka – 181,4 tūkst. gyventojų (2010 m.)
* Bukit Baru – 47,8
* Klebangas – 30,5
* Ajer Kerohas – 27,7
* Masdžid Tanahas – 25,7
* Sungai Udangas – 22,6
* Batu Berendamas – 22,2

## Šaltiniai
Negeri Sembilanas

**Negeri Sembilanas** () – valstija Malaizijoje, Malakos pusiasalio pietvakariuose, prie Malakos sąsiaurio. Ribojasi su Malakos, Džohoro, Pahango ir Selangoro valstijomis. Administracinis centras – Serembanas.

## Geografija
Būdinga lyguma, kurią skiria Titivangsos kalnų gūbriai. Aukštis iki 1462 m (Besar Hantu kalnas). Pagrindinės upės – Lingis, Miraras.

## Ekonomika
Stačiašlaičiuose upių slėniuose auginami ryžiai, taip pat yra hevėjos, vaismedžių plantacijų. Vakarų slėniuose ir pakrantėje yra aliuvinių alavo telkinių. Per valstiją eina vakarinė „alavo ir kaučiuko“ kelių tinklo dalis, be to, Negeri Sembilane nutiestas vienas iš nedaugelio kelių, jungiančių rytinę ir vakarinę Malakos pusiasalio pakrantes.

## Gyventojai

2015 m. 56,6 % % teritorijos gyventojų buvo malajai, 21,3 % – kinai, 14 % – indai (daugiausia tamilai), 1,9 % – kiti bumiputerai (daugiausia temuanai), 5,8 % – ne Malaizijos piliečiai.

2010 m. 60,3 % gyventojų buvo musulmonai, 21,2 % – budistai, 13,4 % – hinduistai, 2,4 % – krikščionys.

### Didžiausi miestai
* Serembanas – 374,4 tūkst. gyventojų (2010 m.)
* Nilajus – 80,1
* Port Diksonas – 78,3
* Bahau – 24,4
* Tampinas – 22,3
* Kvala Pilahas – 18,1

## Istorija
Negeri Sembilano valdovai kilę iš Sumatros salos minangkabau giminių (Šrividžajos karalystės) bei Sulavesio ir su savimi atsinešė savitą matrilinijinę kultūrą bei teisę, vadinamą *Adat Perpateh*. Šių giminių sąjunga, atsiradusi 1773 m., vadinta *negeri sembilan* („devynios valstybės“). 1874 m. britai, susidomėję alavo telkiniais Sungei Udžongo valstybėje, pasiūlė šiai sąjungai protektorato statusą. 1895 m. Negeri Sembilanas tapo viena iš Malajos Federacinių Valstijų teritorijų, o po Antrojo pasaulinio karo prisijungė prie Malajos Federacijos.

Priešingai nei kitas iš senųjų valstybių atsiradusias Malaizijos valstijas, Negeri Sembilaną valdo ne sultonas, o teritorijų vadų renkamas monarchas (''Yang di-Pertuan Besar').

## Šaltiniai
Segamatas

**Segamatas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalio pietuose, Džohoro valstijoje, 70 km į šiaurės rytus nuo Malakos, prie Segamato upės. Apygardos centras. Praeina Kvala Lumpūro–Singapūro geležinkelis. Yra oro uostas. Aplink – aliejinių palmių ir hevėjos plantacijos. Kasamas granitas, klintys.

## Šaltiniai
Karolis Akutis

**Šventasis Karolis Akutis** (; 1991 m. gegužės 3 d. Londone – 2006 m. spalio 12 d. Moncoje) – italų programuotojas, svetainių kūrėjas, Katalikų Bažnyčios šventasis.

## Biografija
K. Akutis gimė Londone, kur iš Milano buvo persikėlę jo tėvai, bet praėjus nedaug laiko šeima grįžo atgal. Ankstyvame amžiuje susidomėjo programavimu. Besimokydamas vidurinėje mokykloje, ėmė kurti interneto svetaines (vietinei parapijai, jėzuitų mokyklai bei „Cultorum Martyrum“ popiežiškajai akademijai). Taip pat kūrė internetinę duomenų bazę, kurioje sukaupta informacija apie įvairiose Žemės rutulio vietose, kaip tikima, nutikusius eucharistinius stebuklus.

Savanoriavo bažnyčios įsteigtoje valgykloje varguoliams, bendravo su skurstančiais savo kvartalo gyventojais, mokiniams, kuriems prasčiau ėjosi mokslai, pagelbėdavo darant namų darbus, grojo saksofonu, mėgo žaisti kompiuterinius žaidimus bei futbolą. Kūrė vaizdo įrašus apie savo augintinius (šunis ir kates).

K. Akučiui einant 16-uosius metus, diagnozuota agresyvi leukemija. Nuo jos ir mirė.

2007 m. kūnas perlaidotas Asyžiaus miesto kapinėse, o 2019 m. pergabentas į Asyžiaus Švč. Mergelės Marijos bažnyčią. K. Akutis palaidotas su neįprastomis įkapėmis – „Nike“ sportiniais bateliais, juodais džinsais bei sportiniu švarkeliu.

## Kanonizacija
Vatikanas pripažino du K. Akučiui priskiriamus stebuklus (tiek įprastais atvejais reikia, kad asmuo galėtų būti paskelbtas šventuoju). Iš pradžių oficialiai pripažintas ketverių metų berniuko, gyvenusio Brazilijoje, išgydymas. Tvirtinama, esą jis turėjo kasos ydą ir buvo prie mirties. 2020 m. spalio 10 d. popiežius Pranciškus K. Akutį paskelbė palaimintuoju. Antrasis stebuklas – jaunos moters iš Italijos (Florencija) pasveikimas 2022 m.

2025 m. rugsėjo 7 d. K. Akutis paskelbtas šventuoju.

## Išnašos
Patriotas Boyacá

**Patriotas Boyacá**, o trumpai vadinamas **„Patriotas“** – Kolumbijos futbolo klubas iš Tunchos. 

Namų rungtynes žaidžia „La Independencia“ stadione (), talpinančiame 20 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2003 m. vasario 18 d. įkurtas klubas. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2024 m. sezone liko septynioliktoje vietoje bendroje įskaitoje, tačiau perskaičiavus pasiekimus pagal lygos metodikas, buvo perkelti į žemesnį divizioną. Nuo 2025 m. rungtyniavo B lygoje.

## Laimėjimai

*  Fútbol Profesional Colombiano (0): 
* Copa Libertadores (): 
* Copa Merconorte (): 
* Copa Interamericana ():

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  Adidas

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* [ SOCCERWAY]
* [ FLASHSCORE]
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Fortaleza CEIF

**Fortaleza C.E.I.F. Fútbol Club**, o trumpai vadinamas **„Fortaleza C.E.I.F.“** – Kolumbijos futbolo klubas iš šalies sostinės Bogotos. Dar žinomas kaip **Fortaleza Soacha**.

Namų rungtynes žaidžia „Metropolitano de Techo“ stadione (), talpinančiame 10 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 2010 m. Nuo 2011 m. sezono žaidė Categoría Primera B. 2013 m. sezone buvo antri ir pateko į stipriausią šalies lygą.

2014 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje (Categoría Primera A), tačiau liko septyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2015 m. sezoną praleido Categoría Primera B, kur liko trečioje vietoje ir pateko į stipriausią lygą.

2016 m. sezone rungtyniavo Categoría Primera A, tačiau liko devynioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnę pakopą.

Nuo 2017 m. sezono žaidė Categoría Primera B, o 2023 m. sezone tapo lygos nugalėtojais ir pateko į stipriausią divizioną.

2024 m. sezone vėl rungtyniavo Categoría Primera A ir galutinėje komandų rikiuotėje liko tryliktoje vietoje.

## Laimėjimai
;  Categoría Primera B 
*  **Nugalėtojai (1):** 2023 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  Kimo (2021–2024 m.)
*  Go, Rigo, Go! (nuo 2025 m.)

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*  Gerardo Bedoya, atraminis saugas;
*  Tressor Moreno, saugas;
; Užsieniečiai
*  Iván Anderson, gynėjas;
*  Carlos Rodríguez, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Llaneros FC

**Llaneros Fútbol Club S.A.**, o trumpai vadinamas **„Llaneros“** – Kolumbijos futbolo klubas iš Viljavisensijo. Dar žinomas kaip **Llaneros Villavicencio**.

Namų rungtynes žaidžia „Bello Horizonte Rey Pelé“ stadione (), talpinančiame 15 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 2012 m. balandžio 12 d. Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Laimėjimai
;  Categoría Primera B 
*  **Nugalėtojai (1):** 2024 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*  Johan Mojica, gynėjas;
; Užsieniečiai
*  José Bernal, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Alianza Valledupar FC

**Alianza Valledupar Fútbol Club**, o trumpai vadinamas **„Alianza Valledupar“** – Kolumbijos futbolo klubas iš Valjeduparo (Sesaro departamentas). 

Namų rungtynes žaidžia „Armando Maestre Pavajeau“ stadione (), talpinančiame 11 tūkst. žiūrovų.

## Istorija

Įkurtas 2024 m. sausio 16 d., kai Alianza Petrolera klubo įkūrėjas Carlos Orlando Ferreira, perkėlė klubą iš Barankabermechos miesto (Santandero departamentas) į Valjeduparą (Sesaro departamentas). 

Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2024 m. sezone galutinėje komandų rikiuotėje liko aštuonioliktoje vietoje.

## Laimėjimai
;  Categoría Primera A
* TBA

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*  Pedro Franco, gynėjas;
*  Felipe Pardo, saugas;
*  Andrés Rentería, saugas *(vingeris)*;
; Užsieniečiai
*  Mayer Gil, saugas *(vingeris)*;

## Treneriai
*  César Torres (2024 m. sausis – 2024 m. balandis)
*  Hubert Bodhert (2024 m. balandis – )

Šaltiniai: Worldfootball.net

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt 
* Globalsportsarchive
Preanimizmas

**Preanimizmas** – religijotyros samprata, anot kurios, pradinė religijos forma buvo tikėjimas beasmene dvasine jėga, viešpataujančia pasaulyje (kaip antai mana, manitu, orenda), o ne animizmas. Susiklostė XIX a. pab. – XX a. pr.

Tarp šios koncepcijos proponentų – R. R. Maretas (Anglija), K. Proisas, A. Fyrkantas (Vokietija). Pasak jų, pirmykštis mąstymas gebėjęs suprasti egzistuojant slėpiningas beasmenes gamtos jėgas, tačiau neįstengęs sukurti tokių abstrakcijų, kaip siela, dvasia. Šis mąstymas, preanimizmo šalininkų požiūriu, pasižymi ne intelektualine refleksija, bet tam tikromis emocinėmis būsenomis. Kaip savo veikale „Religijos pradžia“ (*The Threshold of Religion*, 1914 m.) tvirtino R. R. Maretas, tikėjimas mana esąs pirmesnis religijos evoliucijos etapas negu tikėjimas siela.

## Išnašos
Šah Alamas

**Šah Alamas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalio pietvakariuose, 16 km į pietvakarius nuo Kvala Lumpūro, tuojau į rytus nuo Klango. Selangoro valstijos sostinė. Vystoma maisto, tabako, elektronikos, cemento, chemijos, tekstilės pramonė. Veikia MARA technologijų institutas (įsteigtas 1956 m.), Tuno Abdulo Razako biblioteka, Malaizijos standartų ir industrinių tyrimų institutas. Mieste yra didžiausia šalyje Sultono Salahudino Abdulazizo mečetė (pastatyta 1988 m.).

2020 m. 74,5 % Šah Alamo gyventojų buvo bumiputerai (daugiausia malajai), 17,0 % – kinai, 8,0 % – indai, 0,5 % – kiti.

## Istorija
Šah Alamas (iš malajų kalbos „karaliaus pasaulis“) įkurtas 1963 m. kaip suplanuotas miestas (Sungai Rengamo plantacijos vietoje). Sparčiai plėtojosi kaip Kvala Lumpūro priemiestis. 1974 m. Kvala Lumpūrui tapus atskira federacine teritorija, Šah Alamas 1978 m. tapo Selangoro administraciniu centru.

## Sportas
* Selangor FC (futbolas)
* Šah Alamo stadionas (vienas didžiausių pasaulyje)

## Šaltiniai
Petaling Džaja

**Petaling Džaja** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Selangore, 11 km į pietvakarius nuo Kvala Lumpūro, jo aglomeracijoje. Tai vienas labiausiai industrializuotų ir išvystytų Malaizijos miestų. Vystoma maisto ir gėrimų, kaučiuko, medienos apdirbimo, popieriaus, chemijos ir trąšų, farmacijos pramonė. Yra inžinerijos institutas, klinikos, kino studija. Veikia Karališkosios Azijos draugijos Malaizijos skyrius, Malaizijos nacionalinis archyvas, Malaizijos kooperatyvinė kolegija (nuo 1956 m.). Yra kelio mečetės, katalikų (pastatyta 1961 m.), metodistų (1959 m.), anglikonų bažnyčios.

2020 m. 52,0 % Petaling Džajos gyventojų buvo bumiputerai (daugiausia malajai), 32,4 % – kinai, 14,7 % – indai, 0,9 % – kiti.

## Istorija
Petaling Džaja įkurta 1954 m. kaip Kvala Lumpūro priemiestis.

## Sportas
* Petaling Jaya City FC (futbolas)

## Šaltiniai
Fraj Kayramani

**Fradžas Kajramanis** (; g. 1999 m. sausio 22 d.) – Tuniso futbolininkas, saugas. 

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje, priklausė ES „Sahel“, žaidė šio klubo jaunimo komandose. Vėliau nuomos pagrindais buvo skolinamas CS „Hammam-Lif“. Grįžo į ES „Sahel“ pagrindinę komandą, kuri žaidė Tuniso aukščiausioje lygoje (Ligue 1). 

2023 m. nuomos pagrindais perleistas „Valmieros“ klubui (Latvija). Latvijos aukščiausioje lygoje (Virslīga) 2024 m. sezone šis klubas iškovojo ketvirtą vietą. Per 32 rungtynes tunisietis pelnė vieną įvartį ir atliko penkis rezultatyvius perdavimus. Debiutavo UEFA Konferencijų lygos atrankoje, kur sužaidė 4 rungtynes, įmušė vieną įvartį ir atliko du rezultatyvius perdavimus.

2024 m. sezone priklausė FK Liepaja (Latvija). 2024 m. sezone Latvijos aukščiausioje lygoje (Virslīga) sužaidė aštuoniolika rungtynių.

### FC Džiugas
2025 m. vasario 18 d. pranešta, kad futbolininkas atstovaus „Džiugo“ klubui.

2025 m. kovo 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį“. Po permainingos kovos nugalėjo vilniečiai rezultatu 2-1.

2025 m. kovo 29 d. pelnė įvartį LFF taurės turnyro rungtynėse prieš Naujosios Akmenės „Cementininką“. „Džiugas“ nugalėjo varžovus rezultatu 3-2 ir pateko į kitą turnyro etapą.

2025 m. liepos 29 d. tapo žinoma, kad apipusiu susitarimu žaidėjas paliko klubą. A lygoje futbolininkas pasirodė devyniolikoje rungtynių ir pasižymėjo rezultatyviu perdavimu.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive 
* fcdziugas.lt svetainė
Laura Spenazzatto

**Laura Spenacato** () – Brazilijos futbolininkė, saugė. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

## Karjera
Gimė ir užaugo Brazilijoje, Sao Migel do Estės mieste (), Santa Katarinos valstijoje. Sportininkės kelią pradėjo gimtinėje. 2015 m. priklausė Kindermann. 2016–2018 m. atstovavo EC Iranduba da Amazônia. 2019 m. perėjo į Chapecoense.

2019 metais išvyko rungtyniauti į Portugaliją, kur praleido du sezonus. 2019–2020 m. rungtyniavo Paio Pires. 2020–2021 m. žaidė CA Ouriense.

2021 m. sugrįžo į Braziliją ir atstovavo „Botafogo“ klubui. 2023 m. rungtyniavo Japonijos aukščiausioje moterų futbolo lygoje.

### [[FC Gintra]]
2025 m. vasario 14 d. „Gintros“ klubas oficialiai pristatė naujokę.

2025 m. kovo 8 d. oficialiai debiutavo klube Baltijos lygos rungtynėse Rygoje prieš vietos „RFS“ futbolininkes. Susitikimas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

2025 m. kovo 16 d. pelnė pirmąjį savo įvartį moterų A lygos rungtynėse prieš MFK Žalgiris. Antąjame kėlinyje pasižymėjo dar kartą. Šiaulietės sutriuškino varžoves rezultatu 6-0.

2025 m. spalio 7 d. pasižymėjo įvarčiu UEFA moterų Europos taurės atrankos rungtynėse prieš FC Nordsjælland (Danija), o FC Gintra minimalia persvara nugalėjo varžoves.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo moterų A lygoje;

## Pasiekimai
;  **su [[FC Gintra]]:**
* **[[Lietuvos moterų futbolo A lyga|moterų A lyga]]:** 2025

File:Laura Spenazzatto. 9 November 2025 (I).JPG|Čempionė


; Asmeniniai įvertinimai
* **Geriausia moterų A lygos žaidėja**: 2025 m.

## UEFA rungtynės
----

* Šiauliuose minimalia persvara 1–0 nugalėjo FC Gintra.
----

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
* UEFA svetainė
* cseplayers svetainė
Port Diksonas

**Port Diksonas** () – miestas Malaizijoje, Negeri Sembilane, Malakos pusiasalio pietvakariuose, prie Malakos sąsiaurio, 40 km į pietvakarius nuo Serembano. Jūrų uostas (keltų linijos į Sumatrą), plentas ir geležinkelis į Serembaną. Yra naftos perdirbimo gamyklos. Žvejyba. Pajūrio kurortas. Į pietus nuo Port Diksono yra Tuano (Rašado) kyšulys su švyturiu, į šiaurės rytus – Lukuto fortas. Port Diksone yra Malaizijos jūrų laivyno bazė.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a., britams pradėjus kasti ir eksportuoti alavo rūdą. Pavadinta Britanijos administratoriaus Singapūre Džono Fridriko Diksono (*John Frederick Dickson*) garbei.

## Šaltiniai
Serembanas

**Serembanas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalio pietvakariuose, pri Lingio upės, ~40 km nuo Port Diksono, esančio Malakos sąsiaurio pakrantėje. Negeri Sembilano valstijos centras. Praeina Kvala Lumpūro–Singapūro plentas ir geležinkelis, kelio šaka į Port Diksoną. Rytuose pro kalnų perėją kelias veda į Kvala Pilahą rytinėje Malajos dalyje. Kaučiuko pramonė, apylinkėse kasamas alavas, auginami ryžiai.

Veikia pedagoginė kolegija, muziejus (pastatytas kaip tradicinis Sumatros namas, nenaudojant vinių), Ežero sodai. 40 km į rytus nuo Serembano, kalnų papėdėse įsikūręs Seri Menantis – Negeri Sembilano valdovų rezidencija. Už 19 km į pietus įsikūręs karštųjų versmių kurortas.

2020 m. 52,2 % miesto gyventojų buvo bumiputerai (daugiausia malajai), 24,2 % – kinai, 15,8 % – indai, 0,4 % – kiti, 7,4 % – ne Malaizijos piliečiai.

## Istorija
Miestas kūrėsi kaip Sungai Udžongo (*Sungai Ujong*) gyvenvietė ir nedidelė valstybė. Išaugo XIX a. vid., pradėjus kasti alavo telkinius. Miestas pervadintas Serembanu.

## Sportas
* Negeri Sembilan FC (futbolas)

## Šaltiniai
Vincentas Fereras

**Vincentas Fereras** (, 1350 m. sausio 23 d. – 1419 m. balandžio 5 d.) – šventasis, dominikonų vienuolis, filosofas, teologas, pamokslininkas, kilęs iš Ispanijos. 

Kanonizuotas 1455 m. Šventuoju paskelbė popiežius Kalikstas III. Šventojo diena Katalikų bažnyčioje minima balandžio 5 d. Jam skirtų paveikslų sukūrė Ticianas, Fra Andželikas, Džovanis Belinis, Frančeskas del Kosa, Domenikas Girlandajas ir kiti. 

V. Fereras gimė kilmingoje šeimoje ir gavo gerą išsilavinimą. Būdamas 18 metų jis prisijungė prie dominikonų. 1370–1372 m. dėstė filosofiją ir logiką Leridos universitete. Tuo metu parašė savo pirmuosius filosofinius veikalus: *De suppositionibus* (Apie prielaidas) ir *De vita spirituali* (Apie dvasinį gyvenimą). 1373 m. persikėlė į Barseloną, kur dominikonų mokykloje mokėsi arabistikos ir hebraistikos.

1379 m. įšventintas į kunigus. 1385–1390 m. gyveno Valensijoje. Ten vadovavo prie katedros veikiančiai teologijos mokyklai, pasižymėjo savo iškalba. Per tuos metus įvykusią Vakarų bažnyčios schizmą V. Fereras, kaip ir dauguma pietų Europos šalių atstovų, pasisakė už antipopiežių Klemensą VII, išleisdamas veikalą *De moderno Ecclesiae schismate* (Apie dabartinę schizmą bažnyčioje).

1391–1395 m. Salamankoje karalienė Jolanda pasirinko V. Fererą savo nuodėmklausiu. 

V. Fereras savanoriškai praktikavo griežtas asketiškas praktikas, visus metus laikėsi griežto pasninko, miegojo ant plikos žemės, keliavo pėsčiomis. Nuo 1398 m. jis buvo keliaujantis pamokslininkas, lankęsis Šveicarijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Škotijoje, Anglijoje. Pradedant 1401 m., atsidėjo misionieriškam darbui tarp katarų ir valdensų. Jo pamokslavimas pietuose Prancūzijoje, Šveicarijoje ir Savojoje buvo sėkmingas, ir nemaža dalis eretikų atsivertė į katalikybę. Mirė 1419 m. Prancūzijoje, kur praleido paskutinius savo gyvenimo metus.
 
Lietuvoje šventojo vardu tituluojamos Degučių šv. Vincento Ferero bažnyčia, Papilių šv. Vincento Ferero koplyčia.

## Šaltiniai
Pavagio pylimas

**Pavagio pylimas** – upės salpos pavaginėje dalyje iškilęs aliuvinis smėlio ir molio pylimas. Susiformuoja potvynio metu ten, kur vanduo teka mažesniu greičiu.

Aukščiau salpos būna iškilęs 5–6 m. Kai upė pasislenka į šoną, senas pavagio pylimas lieka toliau nuo upės, potvynio metu apnešamas smulkiomis nuosėdomis ir tampa rumbe, prie vagos formuojasi kitas pylimas. Pasitaiko, jog už centrinę salpą upės lygis būna aukštesnis (kaip antai Kubanės, Kuros ir kitų upių žemupyje).

## Išnašos
Baičiai (reikšmės)

**Baičiais** vadinami kaimai:

## Lietuva
* Baičiai Klaipėdos rajone.

## Rusija

Kaliningrado srities Gusevo rajone:
* Didieji Baičiai,
* Mažieji Baičiai.
2025 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas

**2025 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas** – Tarptautinės bobslėjaus ir skeletono federacijos organizuotas geriausių pasaulio skeletono ir ledrogių sporto atletų čempionatas, kuris vyko kovo 6 d. – kovo 16 d. JAV mieste Leik Pleside.

Dėl Rusijos invazijos į Ukrainą čempionate nebuvo leista dalyvauti čiuožėjams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Medalininkai
### Bobslėjus

### Skeletonas

## Medalių lentelė

## Dalyvavusios šalys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Hristo Botev stadionas

**Hristo Botev stadionu** vadinami keli stadionai Bulgarijoje, pavadinti XIX a. bulgarų revoliucionieriaus Hristo Botev (1848–1876) garbei:
* Hristo Botev stadionas (Blagojevgradas),
* Hristo Botev stadionas (Botevgradas),
* Hristo Botev stadionas (Gabrovas),
* Hristo Botev stadionas (Ichtimanas),
* Hristo Botev stadionas (Kozlodujus),
* Hristo Botev stadionas (Krivodolas),
* Hristo Botev stadionas (Plovdivas),
* Hristo Botev stadionas (Vraca),
Hristo Botev stadionas (Plovdivas)

**Christo Botevo stadionas** – futbolo stadionas Plovdivo mieste (Bulgarija), rytinėje miesto dalyje. Pavadintas XIX a. bulgarų revoliucionieriaus Christo Botevo (1848–1876) garbei. Stadione namų rungtynes žaidžia Botev Plovdiv klubas, taip pat , jam suteikta 4 žvaigždučių UEFA kategorija.

## Istorija

Pirmasis stadionas atidarytas 1923 m., vadinosi *Šv. Augustino* vardu ir priklausė Katalikų koledžui. Iki XX a. vidurio tai buvo geriausias miesto stadionas. 1959 m. jo vietoje pastatytas naujas, atidarytas 1961 m. gegužės 14 d. rungtynėmis tarp Botev Plovdiv ir Steaua Bucuresti komandų, kurias 3-0 laimėjo bulgarų ekipa. Vėliau stadionas ne kartą renovuotas, o po paskutinės rekonstrukcijos atidarytas 2023 m. balandžio 29 d. Bulgarijos pirmenybių rungtynėmis tarp Botev Plovdiv ir Levski Sofia komandų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Стадион „Христо Ботев“ – в гр. Пловдив (Bgclubs.eu)
* Stadion Hristo Botev – Plovdiv (Europlan-online.de)
Katarsis (grupė)

**Katarsis** – Lietuvos alternatyvaus roko grupė, susikūrusi 2020 m. Vilniuje. Grupę sudaro Lukas Radzevičius (vokalas, gitara), Alanas Brasas (pagrindinė gitara) ir Jokūbas Andriulis (būgnai). Jie su daina „Tavo akys“ atstovavo Lietuvai 2025 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## Diskografija

### Albumai

* *Žiedlapis tau* (2026 m.)

### Minialbumai

* *[[Dausos (minialbumas)|Dausos]]* (2024 m.)

### Singlai

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Išnašos
Isaac Asante

**Izakas Asantė** (*Isaac Asante*; g. 2002 m. rugpjūčio 21 d.) – Ganos ir Belgijos pilietybes turintis futbolininkas, saugas. Rungtyniavo Lietuvoje, priklausė „Panevėžio“ klubui.

## Karjera
Ganoje gimęs futbolininkas profesionalo karjerą pradėjo Belgijoje. Priklausė „Lokeren“ klubo jaunimo ugdymo sistemai. Nuo 2019 m. priklausė Oud-Heverlee Leuven klubui.

Aukščiausioje Belgijos futbolo lygoje atstovavo Leveno „Oud-Heverlee“ bei „Mechelen“. Daugiau žaidybinio laiko gaudavo jaunimo ekipose.

### „Panevėžio“ klubas
2025 m. vasario 19 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas atstovaus „Panevėžio“ klubui.

2025 m. kovo 2 d. oficialiai debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai. Varžovai palaužė panevėžiečius rezultatu 3-1.

2025 m. kovo 30 d. pelnė savo pirmąjį įvartį A lygoje rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
;  su FK Panevėžys
* **[[LFF taurė]]s laimėtojas:** 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Šiaulių mūšis (1701)

**Šiaulių mūšis** () – 1701 m. spalio 21 d. (spalio 11 d. pagal Švedijos kalendorių) prie Šiaulių miesto įvykusios nedidelės Lietuvos didžiosios kunigaikštystės kariuomenės ir Švedijos imperijos kariuomenės kautynės, vienas Didžiojo Šiaurės karo mūšių.

## Istorinis kontekstas
Švedijos karalius Karolis XII 1701 m. rudenį parengė savo kariuomenę žygiui į pietus ir pradėjo invaziją į Lietuvą. Švedų pajėgoms Kurše vadovavo generolas majoras Stiuartas. Tuo metu Lietuvoje jau kuris laikas vyko pilietinis karas. Kovojo Sapiegos, kurie savo rankose buvo sutelkę visą valdžią Lietuvoje ir tam pasipriešinti mėginę Oginskiai, stoję į atvirą kovą. Prie šios kovos netrukus prisidėjo ir Vyšnioveckiai. 1701 m. rugsėjo mėn. Karoliui XII paskelbus, jog jis ima savo globon visus Lietuvoje esančius Sapiegų turtus ir pasikėsinimą į juos jis laikys priešingu sau veiksmu, prasidėjo susidūrimai tarp švedų ir Oginskių-Vyšnioveckių šalininkų. Pirmas į kovą prieš švedus stojo Žemaitijos seniūnas Grigalius Antanas Oginskis, kurį palaikė Vyšnioveckiai.

Vertinant kovų eigą verta atkriepti dėmesį į tuometinės Lietuvos kariuomenės ypatybes. iki 1717 m. reformos kariuomenės šiuolaikiniu supratimu Lietuvoje faktiškai. Kariuomenę sudarė šauktiniai bajorai – šlėktos su sau pavaldžiais daliniais. Tokią kariuomenę faktiškai sudarė privačios pavienių bajorų kariaunos, kurių vadai, net ir kariuomenėje, neretai savo ambicijoms teikdavo prioritetą prieš karišką drausmę ir discipliną. Be karinės drausmės ir nepratę besąlygiškai vykdyti aukštesnių vadų įsakymų (iš Lenkijos atėjusios *[[pacta conventa]]* padarinys), bajorai neretai kvestionuodavo vadų įsakymus. Tokios lietuvių bajorų rinktinės, tuo metu taip pat vadintos “partijomis”, kovojo prieš drausmingą ir gerai apmokytą švedų kariuomenę. To išdavoje dažnai keletą kartų skaitlingesni lietuvių daliniai nepajėgdavo atsilaikyti prieš švedus.

## Mūšis
Mūšis buvo lietuvių kavalerijos ataka prieš spalio pradžioje Šiaulius užėmusį švedų lauko gvardijos dalinį. Švedų pajėgoms vadovavo rotmistras (vėliau pakilęs iki feldmaršalo) Karlas Ornstedas (). Lietuvių vado vardas neužfiksuotas. Neužfiksuotas ir abejų pusių pajėgų dydis bei nuostoliai. Manytina, kad šis mūšis buvo vienas iš Oginskių pradėtų išpuolių serijos, kurios tikslas buvo išvarginti užimtoje teritorijoje dislokuotus švedų dalinius.

Švedų lauko gvardija atrėmė lietuvių puolimą. Mūšį aprašiusių švedų liudininkų teigimu, jame žuvo daug lietuvių raitelių ir puolusiųjų vadas.

Pergalė mūšyje vėliau daug prisidėjo prie švedams vadovavusio Ornstedo reputacijos augimo ir karjeros sėkmės.

## Literatūra

* von Möller, Peter (1871), *Halländska Herregårdar*
* Palmblad, Vilhelm Fredrik och Wieselgren, Per (1857), *Biographiskt lexicon öfver namnkunnige svenska män*
* Urbonas, O, Didžiojo Šiaurės karo frontas Lietuvoje, Karys 1961 m., Nr. 5-6, partizanai.org.
* Wimmer , J., (1956), “Wojsko Rzeczpospolitoj w dobie wojny potnoczney”, Warszawa

## Išnašos
Šv. Jackus

**Jackus** arba **Hiacintas** (, ), tikr. **Jacekas Odrovonžas** (*Jacek Odrowąż*; 1185 m. – 1257 m. rugpjūčio 15 d.) – lenkų vienuolis dominikonas, kanonų teisės ir teologijos daktaras, šventasis. Popiežiaus Klemenso VIII  kanonizuotas 1594 m., atminimo šventė – rugpjūčio 17.

Jackus buvo kilęs iš kilmingos Odrovonžų giminės Silezijoje. Studijavo teisę ir teologiją Krokuvoje, Prahoje, Bolonijoje. Baigęs mokslus, buvo vienu iš kanauninkų Krokuvos katedroje. 1218 m. išvyko į Romą, kur sutiko šv. Dominyką. 1220 m. įstojo į jo įkurtą dominikonų ordiną, kuriame baigė sutrumpintą noviciatą ir davė įžadus. Vadovavo grupei vienuolių, su kuriais buvo išsiųstas į misijas Lenkijoje.
 
1222–1227 m. Jackus įsteigė vienuolynus Prahoje, Olomouce, Krokuvoje, Vroclave, Poznanėje, Gdanske. Įkūrė Lenkijos dominikonų provinciją. Kaip misionierius, 1228–1232 m. buvo išvykęs į Rusią, kur Kijeve įkūrė vienuolyną. 1236–1938 m. vykdė misiją Prūsijoje. Jis taip pat lankėsi Lietuvoje (1231 m.), Latvijoje, Danijoje, Švedijoje ir Norvegijoje. Apie 1240–1950 m. gyveno Krokuvoje.

Vienas didžiausių stebuklų, priskiriamų Jackui, įvyko per 1240 m. Kijevo apgultį. Kai broliai ruošėsi bėgti nuo įsiveržusių totorių pajėgų, Jackus puolė gelbėti iš vienuolyno koplyčios ciboriumą, kuriame buvo laikoma Eucharistija. Tuo metu išgirdęs Marijos balsą, prašantį pasiimti ir ją. Taip jis išnešė ir sunkią akmeninę Marijos statulą. Dėl šios priežasties šventasis dažniausiai vaizduojamas laikantis monstranciją (nors jos pradėtos naudoti tik po kelių šimtmečių) ir Marijos statulą.

Lietuvoje šventojo vardu tituluojamos Antašavos Šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčia, Skapiškio Šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčia, Vilniaus šv. Hiacinto (Jackaus) koplyčia.

## Šaltiniai
Pėžaičių geležinkelio stotis

**Pėžaičių geležinkelio stotis** – buvusi siaurojo geležinkelio stotis vakarų Lietuvoje, Pėžaičių kaime (Klaipėdos rajonas), prie buvusios Vokietijos ir Rusijos imperijų sienos. Galinė Klaipėdos–Pėžaičių siaurojo geležinkelio stotis. Geležinkelio stoties pastatas yra vienas iš dviejų Klaipėdos rajone išlikusių Klaipėdos siaurojo geležinkelio stočių pastatų (antrasis – Laugalių stoties). Dabar tai daugiabutis gyvenamasis namas.

## Istorija

1906 m. atidaryta siaurojo geležinkelio linija, sujungusi Klaipėdą su Vokietijos–Rusijos pasienio kaimu Pėžaičiais. Ja buvo pervežami kroviniai ir keleiviai. Stotis driekėsi iki pat Vokietijos–Rusijos sienos, čia buvo ne tik stoties pastatas, bet ir geležinkelio darbuotojų pastatai, veikė muitinė. Po II pasaulinio karo geležinkelis išardytas.

## Šaltiniai
Dejan Kerkez

**Dejanas Kerkezas** (; arba ; g. 1996 m. sausio 20 d.) – Serbijos futbolininkas, vidurio gynėjas.

## Karjera
Žaidėjas kilęs iš Serbijos, Čelarevo miesto. Sportuoti pradėjo ČSK Čelarevo jaunimo komandose. Nuo 2012 m. atstovavo pagrindinei klubo komandai. 2016 m. perėjo į Spartak Subotica.

2019 m. išvyko į CS Marítimo Madeira (Portugalija). 2021 m. grįžo į Serbiją ir prisijungė prie FK Napredak Kruševac. Nuo 2023 m. priklausė Spartak Subotica.

### FK Kauno Žalgiris
2025 m. vasario 20 d. pranešta, kad atstovaus „Kauno Žalgirio“ klubui.

2025 m. gegužės 23 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai. kauniečiai namų aikštėje sutriuškino varžovus rezultatu 3-0. 

2025 m. lapkričio 14 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas palieka klubą. Atstovaudamas klubui sužaidė aštuonerias rungtynes A lygoje, bei tris kartus gynė klubo garbę 2025 m. LFF taurės turnyro rungtynėse. 

### Vėlesnė karjera
2026 m. sausio mėn. prisijungė prie HŠK Posušje (Bosnija ir Hercegovina).

2026 m. vasario 8 d. debiutavo Premijer liga rungtynėse prieš Sarajevo „Željezničar“. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. HŠK Posušje palaužė varžovus minimalia persvara 1–0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
;  su FK Kauno Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas:** 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Laugalių geležinkelio stotis

**Laugalių geležinkelio stotis** – buvusi siaurojo geležinkelio stotis vakarų Lietuvoje, Gargždų miesto vakarinėje dalyje Laugaliuose, prie buvusios Vokietijos ir Rusijos imperijų sienos. Galinė „Klaipėdos siaurojo geležinkelio“ Dovilų–Laugalių atkarpos stotis. Geležinkelio stoties pastatas yra vienas iš dviejų Klaipėdos rajone išlikusių Klaipėdos siaurojo geležinkelio stočių pastatų (antrasis – Pėžaičių stoties pastatas).

## Istorija

1906 m. atidaryta siaurojo geležinkelio linija, sujungusi Klaipėdą su Vokietijos–Rusijos pasieniu – Dovilų–Laugalių siaurasis geležinkelis. Ši atšaka ėjo į Laugalius, kurie priklausė Vokietijos imperijai, o greta rytuose esantys Gargždai buvo jau Rusijos imperijoje. Stotis įrengta 1904–1906 m. Kompleksą sudarė ne tik stoties pastatas, bet ir muitinė, svečių namai, areštinė.

Po II pasaulinio karo geležinkelis išardytas. Pastate įrengta vidurinė mokykla, nuo 1967 m. – Klaipėdos rajono pionierių namai, 1990 m. pervadinti moksleivių namais. Nuo 2008 m. pastate veikia Gargždų vaikų ir jaunimo laisvalaikio centras.

## Šaltiniai
Klaipėdos siaurojo geležinkelio stotis

**Klaipėdos siaurojo geležinkelio stotis** – buvusi siaurojo geležinkelio stotis vakarų Lietuvoje, Klaipėdos mieste, piečiau Klaipėdos plačiojo geležinkelio stoties. Pagrindinė buvusio Klaipėdos siaurojo geležinkelio stotis, nuo kurios geležinkelis driekėsi į pietryčius link Pėžaičių, taip pat su atšakomis į Plikius ir Laugalius. Be to, stotimi naudodavosi ir Klaipėdos tramvajus, kursavęs miesto teritorijoje.

Išlikęs stoties pastatų kompleksas yra Kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ), jį sudaro 3 stačiakampio plano sublokuoti pastatai – vienaukštis sandėlis, vienaukštė stotis ir dviaukštis administracinis pastatas. Pastatai turi plytų stiliaus () bruožų. Eksterjere derinamos raudonos plytos ir tinkuotos plokštumos. Administracinis pastatas kvadratinio plano, dviejų aukštų su didele mansarda, dengtas valminiu stogu. Sandėlis stačiakampio plano, simetriškos kompozicijos su dvišlaičiu stogu.

Prie stoties stovi skulptūra „Iešmininkas“ (autorius – Klaudijus Pūdymas), atidengta 2011 m.

## Istorija

Siaurojo geležinkelio stoties pastatų kompleksas pastatytas 1900–1905 m., nors kai kur nurodomi 1904–1907 m. Jis veikė iki II pasaulinio karo pabaigos, kai sovietai 1944 m. subombardavo Klaipėdą. 1947–1952 m. stoties patalpos perplanuotos ir įrengti butai, patalpos naudotos ir kitiems tikslams. 1997 m. stotis įtraukta į Kultūros paveldo registrą.

2011 m. stoties tamsiai raudonų plytų vienaukščiame pastate įsikūrė restoranas „XIX amžius“, restorano savininkai jį papuošė skulptoriaus Klaudijaus Pūdymo bronzine skulptūra „Iešmininkas”.

## Šaltiniai
Dekretinis laikas

**Dekretinis laikas** () – laikas, kurį nutarimu Sovietų Sąjungoje įvedė vyriausybė 1930
m. birželio 20 d. Nesutapo su Saulės (vietiniu) laiku. Vadovaujantis šiuo nutarimu, visoje valstybėje laikrodžių rodyklės buvo pasuktos 1 valanda pirmyn. Taip buvo siekiama tausoti elektros energiją, kiek įmanoma ilgiau naudojant dienos šviesą.

Iš pradžių tikėtasi, kad ši priemonė nebus ilgalaikė, tačiau į pakartotinius SSRS mokslų akademijos astronominės tarybos raginimus vėl pereiti prie juostinio laiko nebuvo atsižvelgta. 1981 m., motyvuojant siekiu taupyti elektros energiją, nuspręsta įvesti dar ir vasaros laiką, prie dekretinio laiko papildomai pridedant 1 valandą. Dėl to vasarą Sovietų Sąjungoje susidarydavo dviejų valandų skirtumas nuo juostinio laiko. Vis daugiau kraštų dekretinio laiko pradėjo atsisakyti XX a. devintajame dešimtmetyje, o visos šalies mastu panaikintas 1991 m. Netrukus daug kur vėl įvestas, įskaitant ir kai kurias posovietines šalis.

Rusijoje dekretinio laiko atsisakyta 2011 m., iki 2014 m. šalyje galiojo nuolatinis vasaros laikas, o tuomet pereita prie standartinio laiko.

## Išnašos
Kuantanas

**Kuantanas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, prie Kuantano upės žiočių. Pahango valstijos sostinė. Plentai į Kvala Lumpūrą, Kvala Terenganu, Džohor Baru; jūrų uostas. Tai svarbiausias Malaizijos uostas rytinėje pakrantėje – išvežamas alavas, kaučiukas, kopra. Šiaurės vakaruose, Sungai Lembinge kasama alavo rūda. Medienos apdirbimo, maisto (tapiokos), tekstilės, juvelyrikos (sidabro), demblių, lėlių gamybos pramonė. Aplinkiniuose kaimuose vystoma žvejyba. Ularo saloje gaudomi krabai, vystomas turizmas (povandeninis nardymas). Netoli Kuantano iš jūros dugno gaunama nafta ir gamtinės dujos.

2010 m. 78,5 % Kuantano gyventojų buvo bumiputerai (daugiausia malajai), 17,9 % – kinai, 3,3 % – indai, 0,3 % – kiti.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta XIX a. vid., augo kaip alavo eksporto uostas.

## Sportas
* Pahang FA (futbolas)
* Sri Pahang FC (futbolas)

## Šaltiniai
Temerlohas

**Temerlohas** () – miestas Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, Pahango valstijoje, Pahango upės dešiniajame krante. Apygardos centras. Svarbus transporto mazgas: miestas yra Kvala Lumpūro–Kuantano plento pusiaukelėje, taip pat praeina Kota Bharu–Singapūro geležinkelis. Upių uostas (keltas į Pekaną). Kaučiuko, ryžių pramonė. Apylinkėse yra laukinės gamtos plotų (Tenku Hasanalo rezervatas, Kvala Gandaho dramblių draustinis ir kt.).

2010 m. 75,7 % miesto gyventojų buvo bumiputerai (daugiausia malajai), 15,8 % – kinai, 7,8 % – indai, 0,7 % – kiti.

## Istorija
1889 m. gyvenvietė (tada vadinta Kvala Semantanu) tapo Temerloho apygardos centru.

1973 m. Pahango potvynis sugriovė tiltą, per kurį ėjo Kvala Lumpūro–Kuatano plentas tarp rytinės ir vakarinės Malakos pusiasalio dalių. Greta pastatytas aukštesnis tiltas.

## Sportas
* Shahzan Muda FC (futbolas)

## Šaltiniai