Friedrich Wendach

**Frydrichas Herbertas Vendachas** ( arba *Friedrich Vendach*, 1896 m. vasario 18 d. Vaimeisos valsčius, Lenės apskritis, Rusijos imperija, dab. Estija – 1984 m. vasario 4 d. Talinas, Estijos TSR) – Estijos ir Nemės, dabar Talino miesto dalies, architektas.

## Biografija
F. Vendachas 1917 m. baigė Petro mokyklą Taline, metus studijavo Petrogrado civilinės inžinerijos institute ir dalyvavo Estijos nepriklausomybės kare. Pasibaigus karui F. Vendachas išvyko į Vokietiją studijuoti architektūros ir 1926 m. baigė Berlyno-Šarlotenburgo aukštąja technikos mokyklą.

F. Vendachas buvo Nemės (*Nõmme*) miesto architektas (1930–1938), Nemės miesto valdybos statybos skyriaus vedėjas (1934–1938) ir miesto tarybos narys. 1931 m., prižiūrint F. Vendachui, vykdyta Nemės Taikos bažnyčios rekonstrukcija. F. Vendachas suprojektavo svarbiausius visuomeninius Nemės pastatus: Nemės gimnaziją (1934–1935), Kivimejės pradinę mokyklą (1931–1932), Rahumejės pradinę mokyklą (1933–1934; sugriauta), Karlo Kahro namą (1933; su Edgaru Velbriu), kitą Nemės gimnaziją (1935–1939; su E. Velbriu), parapinėse Nemės kapinėse sargo patalpas (1934–1935), Nemės ugniagesių pastatą (1935), Peskiulos tuberkuliozės dispanserį (1935–1936), Silikatinę sauną (1937–1938).

Kaip miesto architektas, F. Vendachas turėjo teisę pasirašyti ir kitų architektų projektus (pavyzdžiui, E. Velbrio, tuo metu neturėjusio teisės pasirašinėti), todėl dabar, žvelgiant į praeitį, labai sunku nustatyti daugumos projektų autorius – prekybinio ir kino teatro pastato Nemės turgaus aikštėje projektas paprastai priskiriamas E. Velbriui, tačiau iš tiesų jį pasirašė F. Vendachas.

Be savo oficialiojo darbo, Nemės miesto architektas F. Vendachas pats projektavo ir gyvenamuosius namus (skliausteliuose nurodyti adresai ir statybos metai): gyvenamuosius namus Talino dalyje Kadriorge (Filmi 3, 1932–1933), Nemėje (Nurme 47/49 (1930–1934), Mängu 5 (1932–1933), Mängu 20, Mängu 4, Nurme 55 (1936), savo paties namą (Nurme 28 (1935).

F. Vendachas XX a. 4-ajame dešimtmetyje suprojektavo ir kitus pastatus Estijoje – Tartu vaikų ligoninę (1930–1931 m.), Kehtnos, Helmės ir Eisu namų ūkio mokyklų internatus (Kehtnos aukštesniosios namų ūkio mokyklos internatinę mokyklą) ir pagrindinį Kūsiku valstybinės žemės ūkio eksperimentinės stoties pastatą su laboratorija (1938–1939).

F. Vendachas 1938 m. atsisakė Nemės miesto architekto pareigų ir pradėjo dirbti Kelių ministerijoje, kur dirbo vyresniuoju inspektoriumi ir statybos departamento direktoriaus pavaduotoju. 1941 m. jis trumpai dirbo projektavimo biuro „Kommunalprojekt“ vyriausiuoju architektu, o nacių Vokietijos okupacijos metais – Technikos direkcijos statybos skyriaus viršininko pavaduotoju.

Nuo 1944 m. F. Vendachas dirbo Estijos TSR vyriausybės Architektūros projektavimo ir planavimo centre (Estijos projekto pirmtake), kuriame jis daugiausia rūpinosi pokario metų restauravimo projektais: Narvoje (1947–1950) ir Valgoje (1947) – „Narvos“ kino teatras (1949–1950 m. su Pėteriu Tarvasu), Taline – pirminis kino teatro „Sõprus“ variantas (1950), pastato adresu Oleviste 3/5 perstatymas į gyvenamąjį namą. 1951 m. F. Vendachas buvo suimtas ir išleistas laisvėn tik 1955 m. po amnestijos, o išėjęs į laisvę pradėjo dirbti respublikiniame projektavimo institute „RPI Estonprojekt“, kuriame išdirbo nuo 1955 iki 1962 m.

F. Vendachas mirė 1984 m. vasario 4 d., palaidotas Rahumejės kapinėse Taline, Nemėje.

## Nuorodos
* Triin Ojari, NÕMME LINNA OMA ARHITEKT, Kultuurileht nr. 7, 1996 m. vasario 23 d.
* Oliver Orro, Unustatud majad: maja, mille ehitamist pidi ohjeldama politsei, nommesonumid.blogspot.com, 2012 m. birželio 21 d.
* Mariette Aavik, SÕJAJÄRGNE INDIVIDUAALELAMU NÕMME MILJÖÖALAL, Estijos menų akademijos Meno ir kultūros fakulteto Paveldo apsaugos ir restauravimo katedra, Talinas, 2010 m.

## Išnašos