open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ATR–Švedijos karas (1600–1611)

**ATR–Švedijos** **karas** (1600–1611) – Abiejų Tautų Respublikos ir Švedijos konfliktų serijos dėl Livonijos ordino žemių padalinimo, prasidėjusių XVI a., tęsinys. Kita konflikto priežastis buvo Zigmanto Vazos kova su dėde Karoliu Sudermanlandiečiu dėl Švedijos sosto. 

Konflikto ištakos siekė karo prieš Zigmantą laikus Švedijoje, kai 1593 m. mirus tėvui Zigmantas Vaza karūnavosi Švedijos karaliumi ir tuo pačiu metu buvo Abiejų Tautų Respublikos karaliumi. Po 1597-1599 m. vykusio pilietinio karo Švedijoje Zigmantas Vaza prarado Švedijos sostą.

## Karo eiga

Švedijos karaliumi karūnavosi Zigmanto Vazos dėdė Karolis Sudermanlandietis, kuris 1601 m. įsiveržė į Livoniją. Zigmantas Vaza atsiųsdavo tik pažadų dėl Livonijos gynimo, bet neatsiuntė nei kariuomenės, nei pinigų. 

Nors ir neturėdamas pakankamai kariuomenės Jonas Karolis Chodkevičius 1605 m. nusprendė neprileisti Švedijos kariuomenės prie Rygos ir pastojo jai kelią ties Salaspiliu. Jonui Karoliui Chodkevičiui 1605 m. nugalėjus 2,5 karto didesnę Švedijos kariuomenę Salaspilio mūšyje buvo sudarytos paliaubos, kurios vėliau pratęstos iki 1608 m.

Faktiškai Abiejų Tautų Respublika šiuo laimėjimu nepasinaudojo, nes krašte tuo metu virė kova su karaliumi ir kilo Zebžydovskio rokošas. Pralaimėjęs Salaspilio mūšį, Karolis Sudermanlandietis naujo žygio neberengė. Tuo laikotarpiu su švedais daug kartų buvo sudaromos paliaubos. Vėliau, kai Zigmantas Vaza, neatsisakydamas sosto, ėmė agituoti savo naudai Švedijoje, 1617 m. karą atnaujino Gustavas II Adolfas, kilo 1617-1618 m. karas.
Santa Baby

**„Santa Baby“** yra 1953 m. išleista daina, skirta Kalėdoms. Dainos autoriai yra Joan Javits, Philip Springer ir Fred Ebb. 

## Istorija
„Santa Baby“ pirmoji įrašė ir išleido Eartha Kitt. Atlikėjai šis singlas buvo vienas iš sėkmingiausių pasirodžiusių jos dainų. Ji 1954 m. išleido šios dainos tęsinį – dainą „This Year’s Santa Baby“, tačiau ji nebuvo tokia sėkminga. Daina buvo panaudota 1989 m. filme „Driving Miss Daisy“. Taip pat šią dainą Calista Flockhart sudainavo seriale „Ally McBeal“. Miss Piggy šią dainą atliko filme „It’s a Very Merry Muppet Christmas Movie“ ir įrašė albume „A Green and Red Christmas“. Vanessa L. Williams, Patti LaBelle ir Eartha Kitt atliko šią dainą 2001 m. per specialią laidą pavadinimu, kaip daina – „Santa Baby!“.

## Koveriai

Šią dainą įrašė ir atliko daugybė atlikėjų per metus. Šią dainą kaip singlą išleido „Pussycat Dolls“, kuris pasiekė Billboard Hot 100 net 71-ąją vietą, o Filipinuose #22 poziciją. Šią „Dolls“ versija galima rasti jų 2005 m. albume „PCD“.

Rev Run perrašė šią dainą savo albumui „A Very Special Christmas, Vol. 3.“

2007 m. Kylie Minogue versija pasiekė #76 vietą Jungtinėje Karalystėje.

2007 m. filme „This Christmas“ „Santa Baby“ buvo atlikta aktorės Lauren London.

2009 m. gruodžio 21 m. „Sugababes“ išleido šią dainą kaip atsisiuntimo singlą, ir „Santa Baby“ pasirodė albume „Sweet 7“.

## Versijos
* Maria Muldaur
* Everclear
* RuPaul
* Kate Ceberano
* Taylor Horn
* Shakira
* Madonna
* Jhene
* Macy Gray
* Natalie Merchant
* Faith Evans
* Boney James
* Kylie Minogue
* The Pussycat Dolls
* LeAnn Rimes
* Kellie Pickler
* Mae West
* Paloma Faith
* Taylor Swift
* Les Paul

## Šaltiniai
Vygrių traktas

**Vygrių traktas** – istorinis kelias, jungęs Lietuvos Didžiosios Kungaikštystės miestelį Merkinę ir medžioklės pilį Vygriuose.

## Istorija
Šiuo keliu Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas jodavo į Jotvos miškus medžioti. Vygrių traktas Merkinėje prasidėjo nuo sankirtos su Vilniaus-Krokuvos keliu *[[Lietuvių traktas]]*, ėjo tiltu per Nemuną, kirto Leipalingį, Veisiejus, Žagarius ir baigėsi prie Vygrių ežero. Surengęs Švedijos Jotvingių ekspediciją, Lundo universiteto profesorius Knutas Olafas Falkas nustatė, kad *vygrių* vardu buvo vadinama viena iš jotvingių giminių, kurią Lietuvos valdovas Vytautas iškeldino iš Vygrių ežero pakrančių į įvairius Jotvos kampelius, o ežero saloje pastatė medžioklės pilį. Pilyje lankėsi ir kiti valdovai Jogaila, Žygimantas Augustas ir jo motina karalienė Bona. Apie perkeltus jotvingius byloja išlikę kaimų vietovardžiai: Vingrėnai (dab. Būdviečio seniūnija Lietuvoje), Vygrėnai (dab. Seinų valsčius, Lenkija) ir kt.

Vytautui mirus, susidomėjimas medžiokle Vygrių apylinkėse nuslūgo. Sengirės kolonizatoriai kūrė kaimus, tarp jų nutiesė naujus vieškelius.
1667 m. karalius Jonas Kazimieras Vygrius padovanojo kamaldulių vienuoliams, kurie pilies vietoje įkūrė vienuolyną. Medžioklės traktas liko visiškai užmirštas.

## Šaltiniai
* Joana Jautakienė. Maldos diena Punske
* Petras Dapkevičius. Žagarių kaimo keliai // Šaltinis, 1/2008.
Pavaiponė

**Pavaiponė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šipliškės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Šipliškės, apie 27 km į šiaurės rytus nuo Suvalkų ir 132 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo yra Kalvarijos-Budzisko pasienio punktas. Valsčiaus keliai į Vaiponę ir Aglinę bei automagistralė Via Baltica. Šalia kaimo yra Vaiponės upės ištakos.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Nuorodos
* Kaimas žemėlapyje 

## Šaltiniai
Vaiponia

**Vaiponia** (lenk. *Wojponie*) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šipliškės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Šipliškės, apie 28 km į šiaurės rytus nuo Suvalkų ir 132 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Valsčiaus keliai į Vaičiuliškes, Trumpalį ir Aglinę.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 70 žmonių, iš kurių 8 lenkai ir 62 lietuviai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Pavadinimo kilmė
Kaimo pavadinimas kilęs nuo šalia tekančios Vaiponios upės.

## Žymūs žmonės
* Jonas Burdulis-Burdulevičius (1802–1886) – Romos katalikų kunigas, visuomenininkas, lietuvybės puoselėtojas;
* Juozas Bliūdžius (g. 1952 m.) – agronomas ir pedagogas, Lenkijos lietuvių bendruomenės veikėjas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimas žemėlapyje
Lietuva 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

**[[Lietuva|Lietuvos]]** sportininkai dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje, Kanada.

Lietuvos ne sportinę delegaciją sudarė :
* Artūras Poviliūnas, Lietuvos delegacijos vadovas, Lietuvos olimpinio komiteto vadovas.
* Vytautas Zubernis, Olimpinës delegacijos vadovo pavaduotojas, Lietuvos tautinio olimpinio komiteto generalinis sekretorius.
* Vida Venecienė, misijos vadovė.
* Lina Vaisetatitė, ststovë ryðiams su TOK ir organizaciniu komitetu.
* Jonas Domanskis, olimpinis atašė.
* Dalius Barkauskas, gydytojas.
* Arūnas Daugirdas, biatlono rinktinės prezidentas.
* Paulius Agūnas, slidinėjimo rinktinės prezidentas.
* Jurijus Švecovas, treneris.
* Igoris Terentjevas, treneris.
* Kazimiera Strolienė, trenerė.

## Dailusis čiuožimas
Po sėkmingo dalyvavimo pasaulio čempionate, teisę Lietuvai atstovauti dailiojo čiuožimo šokių ant ledo rungtyje gavo Katherine Copely ir Deividas Stagniūnas, bet dėl Dalios Grybauskaitės sprendimo Copely neskirti pilietybės, pora prarado kelialapį.

## Slidinėjimas

Lietuvos slidinėjimo nacionalinę rinktinę 2010 m. žiemos olimpinėms žaidynėms sudaro:
* Mantas Strolia
* Aleksejus Novoselskis
* Modestas Vaičiulis
* Irina Terentjeva

Lietuvų rezultatai slidinėjimo rungtyse:

## Kalnų slidinėjimas

Kelialapį varžytis kalnų slidinėjimo rungtyje pelnė Vitalijus Rumiancevas.

## Biatlonas

Biatlono varžybose Lietuvai atstovavo viena sportininkė - Diana Rasimovičiūtė. Po patekimo į geriausiųjų trisdešimtuką sprinto rungtyje, sportininkė iškovojo teisę varžytis kitose biatlono rungtyse.

## Išnašos

## Nuorodos
* Lietuvos tautinio olimpinio komiteto oficiali svetainė
Moteriškas aviacijos pulkas

**Moteriškas aviacijos pulkas** – TSRS Karinių oro pajėgų karinė dalis Antrojo pasaulinio karo metais, kurios visas personalas buvo moterys. Tokie pulkai suformuoti 1941 m. rudenį remiantis TSRS Gynybos liaudies komisariato įsakymu Nr. 0099 „Apie moteriškųjų aviacijos pulkų suformavimą Raudonosios Armijos Karinėse oro pajėgose“.

TSRS KOP sudėtyje buvo trys moteriški aviacijos pulkai:
* 586-asis naikintuvų aviacijos pulkas (, ginkluotas naikintuvais Jak-1.
* 587-asis bombonešių aviacijos pulkas (), ginkluotas lengvaisiais bombonešiais Su-2.
* 588-asis naktinių bombonešių aviacijos pulkas (), ginkluotas lėktuvais Po-2. Vėliau tapo 46-uoju gvardijos naktinių bombonešių aviacijos pulku.

## Nuorodos
Už laisvę žuvusiems mirties nėra

**Už laisvę žuvusiems mirties nėra** – dokumentinis filmas, skirtas Lietuvos partizanų vado Adolfo Ramanausko-Vanago atminimui.

2007 m. režisierės Vilmos Garlinskienės sukurtoje dokumentinėje juostoje pateikiami vaizdai iš Alytaus apskrityje 1946–1948 m. veikusio partizaninio judėjimo vietų – miškų, žieminių, mūšio laukų. Filmo idėjos autorė A. Ramanausko vienintelė duktė Auksutė Ramanauskaitė-Skokauskienė. Dokumentiniame filme rodomi jos pasakojimai apie vaikystėje išgyventas sunkias partizaninės  šeimos akimirkas, nuotraukos ir atsiminimai apie tėvą partizaną bei mamą, taip pat partizanę Birutę Mažeikaitę-Ramanauskienę.

Dokumentinis filmas rodytas įvairių Lietuvos mokyklų moksleiviams, pedagogams, pristatytas ir LR Seime. 2009 m. lapkritį Birutės Mažeikaitės-Ramanauskienės atminimui sukurta dokumentinė juosta „Partizanų vado žmona“.

## Šaltiniai
Papalazdijų piliakalnis

**Papalazdijų piliakalnis su gyvenviete**, *Katkuškės, Lazdijai, Palazdijai* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22934) Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, Papalazdijų kaime, Lazdijų seniūnija. Pasiekiamas plentu Lazdijai – Miškiniai pavažiavus 1,1 km, pasukus į dešinę vakarų kryptimi link Baltajo ežero vedančiu lauko keliuku 150 m, ties jo įvažiavimu į mišką paėjus vos pastebimu miško keliuku 150 m. į dešinę šiaurės vakarų kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Baltajo ežero šiaurės rytiniame krante esančios kalvos šiaurinėje dalyje. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 15x11 m dydžio, apjuosta pylimu, kuris pietiniame krašte yra 2,5 m aukščio, 14 m pločio, kitose pusėse - 1-1,5 m aukščio, 4,5 m pločio. Pietinėje pusėje pylimas pereina į 9 m aukščio šlaitą, kurio papėdėje iškastas 20 m pločio, 2 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 9-12 m aukščio.

Piliakalnio šiaurės vakarų kampą suardė 1941 m. pradėto statyti Molotovo linijos dzoto duobė. Piliakalnis apaugęs pušimis.

Rytinėje papėdėje, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos.

## Tyrimai
1954 m. ir 1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 27000 m². 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.142
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 78-79.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Papalazdijai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Vainiūnų piliakalnis

**Vainiūnų piliakalnis** – buvęs piliakalnis Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, Vainiūnų kaimo rytuose, Seirijų seniūnija. 

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje. Apie 1964-1965 m. jis per 2 savaites nustumdytas kolūkio fermos statybos aikštelei. Viršus buvo kiek iškiliu viduriu, apie 15 m skersmens, šlaitai vidutinio statumo, apie 8 m aukščio. Detalesnių duomenų apie piliakalnį neišliko. Dabar piliakalnio vietoje yra lygi vieta su žole apaugusiomis stumdymo žymėmis, esanti į rytus nuo fermų griuvėsių, į šiaurę nuo nežymios aukštumėlės.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vainiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Maskvos Šeremetjevo tarptautinis oro uostas

**Šeremetjevo A. S. Puškino tarptautinis oro uostas** () - vienas iš penkių tarptautinių Maskvos civilinių oro uostų. Įsikūręs Maskvos srities Chimkų rajone. Atstumas nuo miesto centro- 30 km į šiaurės vakarus, nuo žiedinės automagistralės Leningrado plentu iki pirmojo terminalo- 13 km, iki antrojo - 9 km.

Šeremetjevo – Rusijos nacionalinės aviakompanijos Aeroflot bazinis oro uostas. Oro uostą eksploatuoja akcinė bendrovė (ОАО МАШ), kurios visos akcijos priklauso valstybei.

IATA kodas- SVO.

## Istorija
Šeremetjevo įkūrimo iniciatoriumi laikomas N. Chruščiovas, kuris lankydamasis su valstybiniu vizitu Didžiojoje Britanijoje buvo nustebintas Hitrou mastais ir grįžęs nurodė pastatyti tokį patį oro uostą Maskvoje, vietoje karinio aerodromo. 1959 m. rugpjūčio 12 d. naujame oro uoste su keleiviais nusileido pirmasis Tu-104 iš Leningrado.

1960 m. liepos 1 d. iš Vnukovo perkėlus padalinį, Šeremetjevo tapo tarptautiniu oro uostu (pirmasis skrydis buvo į Berlyną. Iš Šeremetjevo Aeroflot lėktuvais Tu-104, Il-14 bei Il-18 skraidino į 23 užsienio valstybes.

1960 m. pastatytas ir originalios išvaizdos keleivinis terminalas (liaudyje vadintas „taurele“), ilgam tapęs oro uosto simboliu. 1970 m. aptarnavęs virš 1 mln keleivių, Šeremetjevo tapo stambiausiu TSRS oro uostu. 1980 m. Maskvos olimpiados dalyviams ir svečiams aptarnauti buvo pastatytas terminalas Šeremetjevo-2.

1985 m. Šeremetjevo aptarnavo 3,5 mln. keleivių, 172 maršrutais į 97 pasaulio šalis. Šiuo metu virš 70-ties aviakompanijų per metus skraidina 12 mln. keleivių (apie 20 proc. visų Rusijos srautų).

Padidėjus saugumo reikalavimams oro uostas nepajėgus aptarnauti tokio keleivių skaičiaus, todėl pradėta dar dviejų terminalų statyba. Dar viena didelė problema – nepatogus susisiekimas su Maskvos centru (pradėta geležinkelio atšakos statyba iš dviejų Maskvos geležinkelio stočių).

Šeremetjevo turi du 60-ties metrų pločio pakilimo takus: 3550 m ilgio cementinį-betoninį ir 3700 m ilgio armuoto betono paviršiaus. Abu terminalai veikia kaip atskiri oro uostai, tačiau bendrai naudojasi pakilimo takais. 

2019 m. gegužės 31 d. Šeremetjevo oro uostui suteiktas Aleksandro Puškino vardas.

## Nuorodos
* Šeremetjevo oro uosto tinklalapis
* Oro uosto informacinė švieslentė (on-line)
* Vnukovo oro uostas
* Domodedovo oro uostas
1098 m.

**1098** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Nuorodos
Dvarčių piliakalnis

**Dvarčių piliakalnis**, *Paraisčiai* – piliakalnis Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, Dvarčių kaime, Varėnos seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Perloja – Tolkūnai, už kelią skersai kertančios elektros linijos žvyrkeliu pasukus į kairę vakarų kryptimi ir pavažiavus iki čia esančios ūkininko sodybos, pro ją lauko keliuku – iki apleisto karjero – iš viso 1 km – yra kiek dešiniau šiaurės vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, pelkės rytiniame krante. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 23x10 m dydžio, 1,5 m aukštesniu pietrytiniu galu. Šlaitai vidutinio statumo, 7-9 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis, pietinis šlaitas dirvonuoja.

## Tyrimai
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Dvarčiai
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Girežerio piliakalnis

**Girežerio piliakalnis** – piliakalnis Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, Varėnoje. Pasiekiamas nuo plento  ir aukštos įtampos elektros linijos susikirtimo, už Derežnyčios tvenkinio pasukus į kairę rytų kryptimi ir pavažiavus miško keliuku 300 m, paėjus 100 m į dešinę pietų kryptimi per 10 m pločio sąsmauką.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje didelėje kalvoje, Derežnyčios dešiniajame krante (dabar – tvenkinys). Aikštelė beveik keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 150 m ilgio, 90 m pločio šiaurės vakaruose, 100 m – pietryčiuose, iki 1 m įdubusia vakarine dalimi. Šiaurės vakarų šlaite matosi senojo įvažiavimo griovys. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs pušimis su kadagių pomiškiu. Neapsemta šiaurės rytinė pašlaitė.

## Tyrimai
1968 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas ir Mokslinė metodinė taryba. Kultūrinio sluoksnio nerasta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 2001 m. Jonas Balčiūnas piliakalnyje ištyrė 36 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio neaptiko.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Girežeris
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Renault R35

**Renault R35** – lengvasis pėstininkų tankas, gamintas Prancūzijoje. Sukurtas XX a. ketvirtajame dešimtmetyje buvo naudojamas Antrajame pasauliniame kare tiek Prancūzijos, tiek Lenkijos kariuomenės. Kaip Vokietijos trofėjinis tankas buvo naudotas Afrikoje, taip pat nemažai R35 perduota Vokietijos sąjungininkams.

## Techninės charakteristikos

* Svoris: ne daugiau kaip 10 tonų
* Ekipažas: 2 žmonės
* Ginkluotė: 2 kulkosvaidžiai arba mažo kalibro pabūklas
* Šarvai: ne mažesnio kaip 43 mm storio statmenai
* Vid. važiavimo greitis: 8-10 km/h
Kabinda (Angola)

**Kabinda** () arba **Čijova** (*Tchiowa*) – miestas šiaurės Angoloje, Atlanto vandenyno pakrantėje, separatistinėje Kabindos provincijoje (jos administracinis centras). 186 tūkst. gyventojų. Svarbus naftos, išgaunamos vandenyne Kabindos apylinkėse, eksporto uostas. Medienos apdirbimo pramonė.

## Istorija

Kabindą 1883 m. įkūrė portugalai kaip vergų prekybos centrą.

## Sportas
* Sporting Clube de Cabinda
* Yra 20 tūkst. vietų Šjazio nacionalinis futbolo stadionas.

## Šaltiniai
Mikniūnų piliakalnis

**Mikniūnų piliakalnis su gyvenviete**, *Zomkakalnis, Lesagūrai, Pilaitė, Giraitės piliakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22960) Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Mikniūnų, Merkinės seniūnija. Pasiekiamas nuo Pilvingių pavažiavus keliuku į šiaurę, iki pat Mikniūnų Totorkalnio kapinių, laikantis dešinės, už 1,7 km, kiek pravažiavus kapines, pasukus vos žymiu lauko keliuku į šiaurės rytus ir pavažiavus 350 m. Nuo piliakalnio matyti ant gretimos kalvos, 450 m į pietus, stūksanti akmeninė Mikniūnų koplyčia-mauzoliejus (ją gali užstoti sulapojęs beržynėlis). 2024 m. duomenimis, piliakalnis nebuvo pažymėtas informacinėmis nuorodomis.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 15x7 m dydžio, iš visų pusių apjuosta pylimu, kuris rytiniame krašte yra iki 3 m aukščio, 2 m pločio, vakaruose – iki 4,5 m aukščio, 20 m pločio. Piliakalnio šlaitai statūs, 11-13 m aukščio (įskaitant pylimus), atrodo, grįsti akmenimis.

Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.

Vakarinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios, grublėtos keramikos ir žiestos keramikos.

## Tyrimai
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 30000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.205
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 119.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Mikniūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Radyščiaus piliakalnis

**Radyščiaus piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir senovės gyvenvietė Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Papiškių, Merkinės seniūnijoje. Pasiekiamas iš plento , 1,2 km nuo sankryžos į Kibyšius pasukus lauko keliuku į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 350 m, už trečios sodybos dešinėje paėjus per laukus ir slėnį į dešinę 200 m. pietvakarių kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros didesnės kalvos vakariniame krašte. Aikštelė ovali, orientuota pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 30 m ilgio, 34 m pločio, žemesniu vakariniu kraštu. Ją iš visų pusių juosia pylimas, kuris aukščiausias pietryčių pusėje – 1,5 m aukščio, 10 m pločio. Jo išorinis šlaitas – 4 m aukščio. Kitur pylimas yra 0,4 m aukščio, 4 m pločio. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs mišriais medžiais.

Pietryčių pusėje, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta žiestos ir grublėtos keramikos.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 39000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.203
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Radyščius
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Voniškių piliakalnis

**Voniškių piliakalnis su gyvenviete**, *Burbonių piliakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22954) Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje, Voniškėse, Jakėnų seniūnija. Pasiekiamas važiuojant keliu Voniškės – Burbonys per Burbonių mišką, į šiaurę nuo 54 kvartalo pasukus kvartaline linija tarp 54 ir 47 kvartalų į dešinę rytų kryptimi, už 200 m vėl į dešinę pietų kryptimi kvartaline linija tarp 54 ir 48 kvartalų – yra į rytus nuo šios linijos, jau pačiame 55 kvartalo kampe. Piliakalnis sunkiai randamas, nes miške nėra aiškesnių orientyrų.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Burbonių miške. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 15x12 m dydžio, iš visų pusių apjuosta 100 m ilgio, 2-3 m aukščio, 14 m pločio pylimu. Šlaitai statūs, 15-18 m aukščio (įskaitant pylimus).

Pietinis aikštelės kraštas apardytas duobės, šlaitai – griūvančių medžių kelmų išraustų duobių, žvėrelių urvų.

Vakarų pusėje, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

## Tyrimai
1968 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 32000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 10000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.203

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Voniškės
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Bėčionių piliakalnis

**Bėčionių piliakalnis** – piliakalnis Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Bėčionių, Dieveniškių seniūnija, Dieveniškių istorinis regioninis parkas. Piliakalnis pasiekiamas iš plento  pervažiavus Gaują pasukus į dešinę vakarų kryptimi ir pavažiavus 400 m, yra dešinėje šiaurėje.
## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Gaujos dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 40x20 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, nuo 4 m aukščio pietuose iki 17 m aukščio.

Piliakalnis apardytas bulviarūsių, dirvonuoja.

Pietų – pietryčių papėdėse, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos.

## Tyrimai
1951 m. ir 1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1968 m. – Mokslinė metodinė taryba. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2,1 ha. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 13900 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.107
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 420-421.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Bėčionys
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Ameghinoa

***Ameghinoa*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis, aprašyta 1897 m.

## Rūšys
**[[Ameghinoa patagonica]]*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
1959 m. Afrikos Tautų taurė

**1959 m. Afrikos Tautų taurė** – antrasis Afrikos Tautų taurės turnyras, 1959 m. vykęs Egipte (tada vadinosi Jungtine Arabų Respublika). Turnyre dalyvavo tik trys rinktinės, o čempionais tapo čempionato šeimininkai.

## Rungtynės

*  JAR –  Etiopija 4:0
*  Sudanas –  Etiopija 1:0
*  JAR –  Sudanas 2:1

## Nuorodos
* Apie čempionatą RSSSF svetainėje
1962 m. Afrikos Tautų taurė

**1962 m. Afrikos Tautų taurė** – trečiasis Afrikos Tautų taurės turnyras, 1962 m. vykęs Etiopijoje. Turnyre dalyvavo keturios rinktinės, o čempionais tapo čempionato šeimininkai. Atrankoje dalyvavo dar 5 komandos. Čempionato šeimininkai tapo taurės laimėtojais.

## Rungtynės

### Pusfinaliai
* Etiopija  4:2 
* Jungtinė Arabų Respublika  2:1 

### Dėl 3 vietos
*  3:0 

### Finalas
* Etiopija  4:2 (prat.)  Jungtinė Arabų Respublika

## Nuorodos
* Apie čempionatą RSSSF svetainėje
Amellus

***Amellus*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
2010 m. Afrikos Tautų taurė

**2010 m. Afrikos Tautų taurė** – 27-asis Afrikos Tautų taurės turnyras, kuris vyko Angoloje, 2008 m. sausio 10 – sausio 31 d. Čempionatas vyko 4 miestuose. Į turnyrą kelialapius iškovojo 16 komandų, tačiau sausio 9 d. Kabindoje buvo apšaudytas Togo rinktinės autobusas, keli futbolininkai sužeisti, žuvo du personalo nariai, todėl rinktinė iš turnyro pasitraukė. 

Dėl galimybės surengti 27-ąjį Afrikos Tautų taurės turnyrą taip pat konkuravo Mozambikas, Namibija, Zimbabvė ir Senegalas.  

Čempionatą 3 kartą iš eilės laimėjo Egipto rinktinė, finale 1-0 po atkaklios kovos įveikusi Ganą.

## Stadionai
Čempionatas vyko 4 Angolos miestuose.  

## Komandų sudėtys

## Atranka

Atranka į Afrikos Tautų taurę vyko drauge su atranka į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą. Atranką įveikė paskutiniame atrankos etape po pirmas tris vietas grupėse užėmusios komandos.

## Patekusios komandos

*  *(kaip šeimininkai)*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Grupės

Komandos suskirstytos į 4 grupes po 4 komandas. Dvi pirmąsias vietas grupėje užėmusios komandos tęsia kovą dėl medalių. Jei komandos surenka po lygiai taškų - vertinamas tarpusavio varžybų rezultatas, jei jos baigėsi lygiosiomis - tada vertinamas įvarčių santykis, jei ir jis lygus - gautų kortelių skaičius.

#### A grupė

----

----

----

----

----

#### B grupė

----

----

#### C grupė

----

----

----

----

----

#### D grupė

----

----

----

----

----

## Atkrintamosios varžybos

### Ketvirtfinaliai
 

----

----

----

### Pusfinaliai

----

### Dėl 3 vietos

### Finalas

## Rezultatyviausi žaidėjai

;5 įvarčiai
* Geddo

;3 įvarčiai
* Flávio
* Ahmed Hassan
* Asamoah Gyan
* Seydou Keita

;2 įvarčiai
* Manucho
* Samuel Eto'o
* Emad Moteab
* Russel Mwafulirwa
* Frédéric Kanouté
* Peter Odemwingie
* Jacob Mulenga

;1 įvartis
* Rafik Halliche
* Karim Matmour
* Madjid Bougherra
* Hameur Bouazza
* Gilberto
* Razak Omotoyossi
* Achille Emana
* Landry N'Guémo
* Geremi
* Mohammadou Idrissou

;1 įvartis
* Didier Drogba
* Gervinho
* Siaka Tiéné
* Salomon Kalou
* Abdul Kader Keïta
* Ahmed Al-Muhammadi
* Hosny Abd Rabo
* Mohamed Zidan
* Mohamed Abdel-Shafy
* Daniel Cousin
* Fabrice Do Marcolino
* André Ayew
* Davi Banda
* Elvis Kafoteka
* Mamadou Bagayoko
* Mustapha Yatabaré
* Fumo
* Miro
* Chinedu Obasi
* Obafemi Martins
* Victor Nsofor Obinna
* Yakubu
* Zouheir Dhaouadi
* Amine Chermiti
* Christopher Katongo  
* Rainford Kalaba
* James Chamanga

;Į savo vartus
* Aurélien Chedjou (1: už Tunisą)
* Dario Khan (2: už Beniną, už Egiptą)

## Nuorodos
* Oficiali 2010 m. Afrikos Tautų taurės svetainė
Normalusis svyravimas

**Normalusis svyravimas** arba **normalioji moda** – dinaminės sistemos harmoninių svyravimų tipas. Virpesių sistemos normalioji moda yra judėjimo schema, kurioje visos sistemos dalys juda sinusoide vienodu dažniu. Virpesių sistemos normalaus režimo dažniai vadinami savaisiais arba rezonansiniais. Fizinis kūnas, toks kaip pastatas, tiltas ar molekulė turi savo normaliąsias modas (atitinkamus dažnius), kurios priklauso nuo jų struktūros ir sandaros.

Mechaninės sistemos normalaus režimo pavieniai dažniai užrašomi judėjimo lygtimi; sistemos
bendrasisi judėjimas yra jos normaliųjų režimų superpozicija (suma). Tam tikra prasme režimai gali judėti nepriklausomai, tai reiškia, sužadintas pirmas režimas nesukels kito režimo judėjimo.
 
Kai tokia sistema yra sužadinama vieno iš savųjų dažnių, visos dalelės juda tuo pačiu dažniu. Visų dalelių fazės yra vienodos, pereina pusiausvyros padėtį ir pasiekia didžiausią amplitudę tuo pačiu metu. Šios iliustracijos praktinė reikšmė gali būti iliustruojama pastato sandaros modeliu. Jeigu žemės drebėjimas sužadina sistemą savųjų svyravimų dažniu, poslinkis nuo vieno aukšto, atsižvelgiant į kitą aukštą gali būti didžiausias. Akivaizdu, kad pastatai gali atlaikyti šį poslinkį iki tam tikro momento. Pastato modeliavimas, ieškant įprasto normalaus režimo yra lengviausias būdas patikrinti pastato konstrukcijos saugumą. Normalaus režimo sąvoka taip pat pritaikoma banginėje teorijoje, optikoje, kvantinėje mechanikoje ir molekulinėje dinamikoje.

## Stovinčios bangos lygtis

Bendroji tokių svyravimų forma gali būti užrašoma lygtimi:

:
\Psi(t) = f(x,y,z) (A\cos(\omega t) + B\sin(\omega t))


kur *ƒ(x, y, z)* yra amplitudė priklausomai nuo buvimo vietos, bendru atveju trimatėje *(x,y,z)* erdvėje. Ši erdvinė priklausomybė vadinama normaliuoju režimu. Nėra vienintelio ir baigtinio normaliųjų režimo skaičiaus. Jei sprendinys apibrėžtas erdvės baigtine dalimi (t. y. suskaičiuotinai daug), galima begalinė, bet skaitli aibė režimų, sunumeruotų n = 1, 2, 3, …. Neapribotoje erdvėje yra vientisas režimų spektras.

Sistemoje paprastai galimi įvairūs svyravimų dažniai (w). Galimų tokio svyravimo dažnių visuma vadinama dažnių spektru.

Svyravimų dažniai ir režimai priklauso taip pat ir nuo faktorių, galinčių įtakoti bangos greitį (tokių kaip tankis, įtampa ar slėgis). 

Muzikoje alternatyvūs virpamųjų instrumentų (styginių, dūdų, būgnų) režimai vadinami harmoniniais virpesiais arba virštoniais. Muzikantai dažnai geba išgauti įvairius režimus groti šiems virštoniams, kada jie reikalingi muzikoje.

## Šaltiniai
2006 m. Afrikos Tautų taurė

**2006 m. Afrikos Tautų taurė** – dvidešimt penktasis Afrikos Tautų taurės turnyras, 2006 m. vykęs Egipte. Turnyre dalyvavo 16 komandų, kurios pradžioje buvo suskirstytos į 4 grupes. Čempionais tapo šeimininkai egiptiečiai.

## Stadionai

Čempionato varžybos vyko 6 Egipto stadionuose.

## Atranka

Atranka į 2006 m. Afrikos Tautų taurę vyko drauge su atranka į 2006 m. pasaulio futbolo čempionatą. Į turnyrą pateko po tris pirmąsias komandas iš 5 grupių.

## Dalyvaujančios komandos

## Grupių turnyras

### A grupė

*  3 – 0 
*  0 – 1 
*  1 – 2 
*  0 – 0 
*  3 – 1 
*  0 – 0 

### B grupė

*  3 – 1 
*  0 – 2 Kongo DR 
*  0 – 0 Kongo DR 
*  2 – 0 
*  3 – 2 
*  2 – 0 Kongo DR 

### C grupė

*  4 – 1 
*  0 – 2 
*  1 – 2 
*  2 – 0 
*  0 – 3 
*  1 – 0 

### D grupė

*  1 – 0 
*  0 – 2 
*  1 – 0 
*  2 – 0 
*  2 – 1 
*  1 – 2 

### Atkrintamosios varžybos

### Finalas

## Rezultatyviausi žaidėjai
;5 įvarčiai
*  Samuelis Eto

;4 įvarčiai
*  Ahmedas Hasanas
*  Paskalis Feindunas
*  Frančiledas Santošas

;3 įvarčiai
*  Emadas Moteabas
*  Flavijus
*  Didijė Drogba

## Nuorodos
* Apie čempionatą RSSSF svetainėje
Kiaulėkų piliakalnis

**Kiaulėkų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, Kiaulėkų kaime, Pabarės seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Gėlūnuose pasukus į dešinę vakarų kryptimi žvyrkeliu, pirmoje sankryžoje už Šilo miško pasukus į dešinę šiaurėn, toliau – į kairę vakaruosna – iš viso pavažiavus 3 km yra pervažiavus Pabaldės upelį, kairėje pietuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Beržūnos dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 26x8 m dydžio. Šlaitai statūs, 4-6 m aukščio.

Piliakalnis apardytas duobių, pietvakarių šlaitas, aikštelės centrinė bei pietvakarių dalys XX a. devintame dešimtmetyje iškastos žvyrui, eroduoja. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais.

Pietvakarių papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 350 m į pietvakarius yra Valakavičių piliakalnis.

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Šlaitų viršūnėje rastas kultūrinis sluoksnis. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 0,42 ha. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 14500 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.107
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 424–425.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kiaulėkai
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Valakavičių piliakalnis

**Valakavičių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24122) Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, Valakavičių kaime, Pabarės seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Gėlūnuose žvyrkeliu pasukus į dešinę vakaruosna, pavažiavus 2 km, už Šilo miško antroje sankryžoje laukuose pasukus į dešinę šiaurėn, už 300 m, ties pirmomis Valakavičių kaimo sodybomis keliuku pavažiavus 300 m iki vakaruose esančios sodybos, nuo jos paėjus per dirvoną į šiaurės vakarus 200 m – yra priekyje – medžiais apaugęs kalnelis.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Brastos dešiniojo kranto slėnyje. Aikštelė beveik apvali, kiek pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 22 m ilgio, 20 m pločio. Joje rasta grublėtos ir žiestos keramikos, gyvulių kaulų. Jos pietryčių krašte supiltas 18 m ilgio, 2 m aukščio, 8 m pločio lenktas pylimas, šiaurės vakarų krašte – 1,5 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kurio išorinis 5 m aukščio šlaitas leidžiasi į šlaite iškastą 25 m ilgio, 5 m pločio, 0,7 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 20 m ilgio, 1,5 m aukščio, 5 m pločio pylimas 1,6 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, 7-8 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs tankiais lapuočiais medžiais ir krūmais.

Šiaurės rytų ir pietvakarių papėdėse, 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos ir žiestos keramikos. 570 m į pietus nuo piliakalnio yra VIII a. – XII a. pilkapynas. 350 m į šiaurės rytus yra Kiaulėkų piliakalnis.

## Tyrimai
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1968 m. – Mokslinė metodinė taryba. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 4,18 ha. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 14500 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.107
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 430–431.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Valakavičiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
2004 m. Afrikos Tautų taurė

**2004 m. Afrikos Tautų taurė** – dvidešimt ketvirtasis Afrikos Tautų taurės turnyras, 2004 m. sausio 24 – vasario 16 d. vykęs Tunise. Turnyre dalyvavo 16 komandų, kurios pradžioje buvo suskirstytos į 4 grupes. Čempionais tapo šeimininkai tunisiečiai.

## Stadionai

Čempionato varžybos vyko 6 Tuniso stadionuose.

## Atranka

Atrankoje į 2004 m. Afrikos Tautų taurę komandos buvo suskirstytos į 13 grupių. Pateko grupių nugalėtojai bei 2 geriausios antras vietas užėmusios komandos.

## Dalyvaujančios komandos

## Grupių turnyras

### A grupė

*  2 – 1 
*  Kongo DR 1 – 2 
*  1 – 1 
*  3 – 0 Kongo DR 
*  1 – 1 
*  1 – 0 Kongo DR 

### B grupė

*  1 – 3 
*  0 – 0 
*  3 – 0 
*  1 – 3 
*  1 – 1 
*  0 – 3 

### C grupė

*  1 – 2 
*  1 – 1 
*  5 – 3 
*  2 – 1 
*  0 – 0 
*  1 – 2 

### D grupė

*  0 – 1 
*  2 – 0 
*  4 – 0 
*  4 – 0 
*  1 – 1 
*  2 – 1 

### Atkrintamosios varžybos

## Finalas

## Rezultatyviausi žaidėjai
;4 įvarčiai
*  Patrikas Mboma
*  Frederikas Kanutė
*  Džei Džei Okoča
*  Frančilendas Santošas
*  Jusefas Mochtari

;3 įvarčiai
*  Abubakaras Titi Kamara
*  Jusufas Hadžis
*  Osazis Odemvingis
*  Piteris Ndlovu

## Nuorodos
* Apie čempionatą RSSSF svetainėje
Hexen

**Hexen: Beyond Heretic** (*Hexen* – vok. „raganos“) – 1996 m. pirmo asmens veiksmo kompiuterinis žaidimas. Žaidimas buvo išleistas daugeliui vaizdo žaidimo platformų. Žaidžiama Cronos žaidimo pasaulyje, kurį šturmuoja antrasis iš *Serpent Riders*, *Korax*. Korax sunaikinti pasiunčiami trys didvyriai ir žaidėjas gali pasirinkti žaisti už kurį nors iš jų.
Suomijos himnas

**Maamme** (suomiškai), arba **Vårt land** (švediškai) (lietuviškai:Mūsų šalis) – Suomijos valstybinis himnas.

Himno muzikos autorius – vokiečių imigrantas Frydrichas Pacius, žodžių – Johanas Liudvikas Runebergas. Himnas buvo sukurtas 1848 metais ir pirmą kartą atliktas tų pačių metų gegužės 18 dieną. Originalūs himno žodžiai buvo švediški, tačiau jie pakeisti suomiškais. Vertimas dažniausiai priskiriamas suomių vertėjui ir poetui Pavui Kajanderiui, tačiau iš tiesų jam pradžią davė Julius Krohnas.

## Eilės

Čia pateikiami pirmas ir paskutinis Suomijos himno posmai.

### Maamme
*(dabartinė suomiška himno versija)*


:Oi maamme, Suomi, synnyinmaa,
:soi, sana kultainen!
:Ei laaksoa, ei kukkulaa,
:ei vettä, rantaa rakkaampaa
:kuin kotimaa tää pohjoinen,
:maa kallis isien.

:Sun kukoistukses kuorestaan
:kerrankin puhkeaa;
:viel' lempemme saa nousemaan
:sun toivos, riemus loistossaan,
:ja kerran laulus, synnyinmaa
:korkeemman kaiun saa.


### Vårt land
*(originali švediška versija)*


:Vårt land, vårt land, vårt fosterland,
:ljud högt, o dyra ord!
:Ej lyfts en höjd mot himlens rand,
:ej sänks en dal, ej sköljs en strand,
:mer älskad än vår bygd i nord,
:än våra fäders jord!

:Din blomning, sluten än i knopp,
:Skall mogna ur sitt tvång;
:Se, ur vår kärlek skall gå opp
:Ditt ljus, din glans, din fröjd, ditt hopp.
:Och högre klinga skall en gång
:Vår fosterländska sång.
Paūdronių piliakalnis

**Paūdronių piliakalnis**, *Pilies Kalnas* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 25192; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1587) Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, Paūdronyse, Turgelių seniūnija. Pasiekiamas 1,4 km pavažiavus nuo Tabariškių keliu pro pasieniečių bokštą Paūdronių kaimo pusėn į pietus, Baltarusijos sienos link, už antros sodybos kairėje pasukus į kairę rytų kryptimi lauko keliuku link čia esančio nedidelio karjero, nuo jo dirvonuojančiu ožnugariu paėjus į rytus 200 m, yra jo gale, miško pakraštyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Merkio dešiniojo kranto aukštumos kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 50x32 m dydžio, kiek iškilusiu viduriu, nuožulnėjančiu šiaurės rytų galu. Joje rasta brūkšniuotos keramikos. Aikštelės pietvakarių pakraštyje supiltas 20 m ilgio, 0,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, kurio išorinis 2,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į negilią, plačią, greičiausiai natūralią įdubą. Šlaitai vidutinio statumo, 10 m aukščio, pastatinti.

Piliakalnis apardytas duobių bei karo meto apkasų, apaugęs mišku. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 8700 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 426-427.
* Arūnas Strazdas. Nauji piliakalniai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 119.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001. T. 8, p. 30 (Nr. 21). 

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Paūdronys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Belgijos mūšis

**Belgijos mūšis** arba **Belgijos kampanija** buvo didesnio mūšio dėl Prancūzijos epizodas, kurio metu per 18 dienų 1940 m. gegužės mėnesį Vokietijos pajėgos okupavo Belgiją, o Belgijos armija pasidavė.

1940 m. gegužės 10 d. Trečiojo Reicho karinės pajėgos įsiveržė į Liuksemburgą, Nyderlandus ir Belgiją, vykdydami operaciją **Fall Gelb**. Sąjungininkai, vykdydami Dyle planą, bandė sustabdyti vokiečius Belgijoje, manydami, kad čia bus nukreiptas pagrindinis puolimo smūgis. Po to, kai gegužės 10-12 d. geriausios sąjungininkų armijos buvo išsiųstos į Belgiją, vokiečiai pradėjo vykdyti antrąją operacijos plano dalį – prasilaužimą per Ardėnus link Lamanšo sąsiaurio. Vokietijos armija pasiekė sąsiaurį po penkių dienų ir taip apsupo sąjungininkų armijas. Vokiečiai palaipsniui spaudė apsuptas sąjungininkų pajėgas prie jūros. 1940 m. gegužės 28 d. Belgijos armija kapituliavo ir Belgijos mūšis baigėsi.

Belgijos mūšis buvo svarbus dėl pirmojo karų istorijoje tankų mūšio prie Hanuto. Mūšyje taip pat panaudotas oro desantas.

Pagal oficialiąją Vokietijos istoriją per 18 dienų trukusią kampaniją Belgijos armija buvo stiprus priešininkas, o jos kariai pasižymėjo „ypatinga drąsa“. Belgijos žlugimas privertė sąjungininkus pasitraukti iš kontinentinės Europos. Britų Karališkasis Laivynas evakavosi iš Belgijos uostų vykdant operaciją Dynamo. Belgija liko okupuota vokiečių iki 1944–45 m. žiemos, kai ją išvadavo Vakarų sąjungininkai.

## Belgijos strateginė padėtis iki mūšio
Karinės strategijos požiūriu Belgija nebuvo linkusi pasikliauti gynyba nuo Vokietijos puolimo tik palei Belgijos sieną, pratęsiant Mažino liniją. Tokia gynyba būtų leidusi vokiečiams apeiti belgų gynybą iš užnugario, puolant per Nyderlandus. Ji būtų priklausiusi ir nuo prancūzų, kurie turėtų greitai permesti pajėgas į Belgiją ir paremti jos gynybą.

## Nuorodos
Tetervinų piliakalnis

**Tetervinų piliakalnis**, vadinamas *Zamkova Gura, Plikuoju kalnu, Utos bei Papiškių* vardais – piliakalnis ir gyvenvietė Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, Tetervinų kaime, Pabarės seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Pabarė–Butrimonys, iškart už Pabarės, pirmu miško keliu pasukus į kairę šiaurėn, pavažiavus 3,5 km ir už kelio posūkio į dešinę rytų kryptimi pirmoje miško keliukų sankryžoje pavažiavus į kairę šiaurėn iki prie Šalčios esančių dviejų sodybų, nuo jų per drėgnas pievas paėjus 200 m į rytus, yra už senvagės, per kurią yra lieptas.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje Šalčios kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 22x10 m dydžio. Joje rasta molio tinko, angliukų. Aikštelės vakariniame ir pietiniame kraštuose supiltas 0,4 m aukščio, 6 m pločio puslankio formos pylimas. Pietvakarių papėdėse yra 3-4 m pločio, iki 0,3 m gylio griovys, už kurio pietvakaerių papėdėje yra tarsi nuskleisto pylimo liekanos. Šlaitai vidutinio statumo, 3,5 m aukščio.

Piliakalnio šiaurinis kraštas nuplautas Šalčios, kiti paveikti paviršinės erozijos. Piliakalnis apaugęs retais lapuočiais.
Vaizdas:Tetervinų piliakalnis, 1.JPG|Piliakalnio aikštelė
Vaizdas:Tetervinų piliakalnis, 3.JPG|Iš pietryčių


## Tyrimai
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1968 m. – Mokslinė metodinė taryba. 1996 m. Povilas Tebelškis piliakalnyje ištyrė 30 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Tetervinai
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Turgelių piliakalnis

**Turgelių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo  Turgelių, Turgelių seniūnija. Pasiekiamas keliu Turgeliai – Akmenynė pavažiavus 1 km nuo Turgelių, už tilto per Merkį pasukus per pievą į dešinę vakarų kryptimi, už 100 m. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Merkio kairiajame krante. Aikštelė trapecinė, platesniu viduriu, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 65 m ilgio, 40 m pločio ties viduriu, 25 m pločio šiauriniame, 35 m - pietiniame gale, 5 m žemesniu šiauriniu galu. Jos pakraščiuose supiltas 1-1,5 m aukščio, 9 m pločio pylimas, kurio 3 m aukščio išorinis šlaitas pietinėje pusėje leidžiasi į 55 m ilgio, 3 m pločio, 1,2 m gylio griovį. Šiauriniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės yra 20x10 m dydžio terasa. Šlaitai į Merkio slėnį vidutinio statumo, 10-15 m aukščio.Tikėtina, kad šiame piliakalnyje buvo viena iš 1311 m. kryžiuočių antpuolio į Šalčininkų žemę metu sugriautų lietuvių pilių. 

Piliakalnis apardytas arimų, pylimas vakarinėje dalyje iškasinėtas senomis duobėmis, teritorija į pietus nuo piliakalnio nukasta karjero. Dabar jis dirvonuoja. 

## Tyrimai
1968 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 40900 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 10600 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.108
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 430-431.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Turgeliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Tambukanas

**Tambukanas** () – druskingas nenuotakus ežeras Rusijoje, Stavropolio krašto pietuose, Kabardos lygumoje, 9 km į pietryčius nuo Piatigorsko. Telkšo 701 m aukštyje virš jūros lygio. Ežeras ovalo formos, seklus (gylis iki 3,1 m). Vandenyje vyraujančios druskos: sulfatų, chloro, natrio, magnio. Ežero dugnas padengtas storu sulfatinio dumblo sluoksniu. Tas dumblas naudojamas Mineralinių Vandenų kurortų sanatorijose. Greta Tambukano įsikūręs Etokos miestelis.

## Šaltiniai