open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Crédit Agricole

**Crédit Agricole S.A.** – didžiausia bankininkystės grupė Prancūzijoje ir antra pagal dydį Europoje bei penkta pasaulyje turimo turto atžvilgiu 2009 metais. Crédit Agricole turi virš 20 milijonų klientų, o savo padalinius yra įsteigusi 60 šalyse.

## Veikla
Crédit Agricole savo veiklą skaido į šias sritis:
* Prancūzijos mažmeninė bankininkystė;
* Tarptautinė mažmeninė bankininkystė;
* Privačioji bankininkystė ir draudimas;
* Investicinė bankininkystė.
Girdvainių apylinkė

**Girdvainių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Pupšių apylinkės ir dalies Vitkelių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Bubėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 41 || || „Pergalės“ kolūkis  || 8 kaimai
|}

## Šaltiniai
Alko apylinkė

**Alko apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rietavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rietavo rajonui. 1954 m. prijungta dalis Lopaičių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Alko apylinkė prijungta prie Bubėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino keliu“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 48 || || „Stalino keliu“ kolūkis  || 8 kaimai
|}

## Šaltiniai
Šiemulių apylinkė

**Šiemulių apylinkė** (arba ***Šėmulių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungtos Reiskių apylinkė, Mažiavų apylinkė ir Karklėnų apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Šiemulių apylinkė prijungta prie Kulių apylinkės ir Vieštovėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Karklėnų“ ir „Šėmulių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 88,3 || || „Šėmulių“ kolūkis, „Karklėnų“ kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 10 kaimų
|}

## Šaltiniai
Ketvirtoji ranka

**Ketvirtoji ranka** () – JAV rašytojo Džono Irvingo romanas, parašytas 2001 m.

## Siužetas

Niujorkas televizijos žurnalistas Patrikas Valingfordas atvyksta į Indiją daryti reportažo, kurio metu liūtas suėda jam kairės rankos plaštaką - tai pamato milijonai televizijos žiūrovų ir Patrikas akimirksniu tampa "liūto vaikiu". Garsus chirurgas Bostone Nikolas Zajakas laukia galimybės atlikti pirmąjį plaštakos persodinimą Jungtinių Amerikos istorijoje. Po įvykio jis suranda Patriką ir gavęs sutikimą atlikti jam persodinimą ima ieškoti tinkamo donoro.

Viskonsine gyvenanti ištekėjusi moteris nori padovanoti vienarankiui jos vyro kairę plaštaką kai šis mirs, tačiau jos vyras ir gyvas, ir sveikut sveikutėlis. Iškart po nelaimingo atsitikimo kai žūva jos vyras, ji paskambina chirurgui ir susitaria dėl rankos pervežimo į Bostoną. Laukiant procedūros, Dorisa apturi intymius santykius su Patriku, paaiškindama tai tuo, jog visada norėjo turėti vaiką. Plaštaka sėkmingai persodinama.

Patrikas įsimyli Dorisą, kuri turi kūdikį Otą Klauzeną jaunesnįjį. Deja, Dorisa neatsako jam tuo pačiu, išskyrus tai, kad leidžia intymiai liesti ją su kairiąja ranka, kuri priklausė jos vyrui. Po vienerių metų ranka "nebenori" Patriko kūno ir tenka pakartotinai lankytis pas chirurgą. Procedūrų metu Dorisa vėl pasimyli su Patriku, o vėlia ir išteka už jo. 

## Nuorodos

* Knygos "Ketvirtoji ranka" aprašymas knygų klube
Užlieknio apylinkė

**Užlieknio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plungės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. dalis Užlieknio apylinkės prijungta prie Nausodžio apylinkės, 1963 m. sausio 12 d. – prijungta visa apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || V. Rekašiaus vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 53,03 || || V. Rekašiaus vardo kolūkis  || 7 kaimai
|}

## Šaltiniai
Rimučių apylinkė

**Rimučių apylinkė** (iki 1957 m. ***Užminijų apylinkė, Užminėjų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje kaip Užminijų apylinkė. 1949 m. buvo Žarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. 1954 m. prijungta Plikių apylinkė ir Keturakių apylinkė, o dalis Užminijų apylinkės prijungta prie Žarėnų apylinkės. 1957 m. gruodžio 30 d. perkeltas apylinkės centras į Rimučius ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1963 m. sausio 12 d. Rimučių apylinkė prijungta prie Žlibinų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Liepsnos“ ir „Vienybės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 80,7 || || „Vienybės“ kolūkis, „Liepsnos“ kolūkis  || 14 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Kačaičių II senosios kapinės

**Kačaičių, Gudgalio senosios kapinės**, vad. **Kapeliais, Senkapiais** buvo pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kačaičių kaime (Žalgirio seniūnija), 0,72 km į pietvakarius nuo kelio Kretinga–Budriai ir 0,51 m į šiaurę nuo Kačaičių senųjų kapinių, vad. Markapiais, Kartenalės I upelio dešiniajame krante. 

## Vieta
Dirvonuojantis, buvusios ariamos aukštumos pakraštys. Laidojimo žymių nesimato, mažosios memorialinės architektūros statinių nėra. 

Apytikris teritorijos plotas – 0,2 ha.

0,51 km į pietus yra Kačaičių senosios kapinės, vad. Markapiais. 

## Istorija
Manoma, kad XVI–XVIII a. čia veikė Gudgalio kaimo kapinės, įrengtos pagoniško kapinyno pakraštyje. Kaimą XIX a. panaikinus, žemės sklypą su kapinėmis įsigijo Petras Jonauskas. Vėliau jos pateko į ūkininko Kumpono žemės sklypą.

XX a. 6–8 dešimtmečiais iš kapinių kalvelės buvo kasamas žvyras. Duobėse darbininkai rasdavo žmonių griaučių, kurie buvę palaidoti tvarkingai, eilėmis viena greta kitos iškastose duobėse. Prie kai kurių griaučių rastą monetų, peilių, papuošalų. 

1956 m. žvalgė kraštotyrininkas Vladas Šaulys, 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1991 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).   
 
Kultūros vertybių registre kapinės neregistruotos. 

## Šaltiniai
*Julius Kanarskas. Kačaičių kaimo kapinės (Žalgirio apyl., Kretingos raj.),  Kretinga, 1993 // Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 197. - L. 10–11
Lengvoji atletika 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Lengvoji atletika]] [[1896 m. vasaros olimpinės žaidynės|1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse]]** vyko keturias dienas. Iš viso dvylika rungčių buvo įtraukta į pirmosios lengvosios atletikos varžybų programą. Visos rungtys, išskyrus maratoną, vyko Panathinaiko stadione. Iš viso varžėsi 64 lengvaatlečiai iš 10 šalių.

Jungtinių Amerikos valstijų rinktinė, kurią sudarė 10 sportininkų, iškovojo devynis iš dvylikos galimų aukso medalius. Varžybose nepasiektas nei vienas pasaulio rekordas. Dalyviai dėl to kaltino netinkamus bėgimo takelius, kuriuose nebuvo įmanoma išvystyti didelio greičio. 100 m bėgimo atkrentamieji bėgimai tapo pirmosiomis vykdytomis olimpinių žaidynių varžybomis istorijoje. Pirmuoju apdovanotu olimpiados čempionu tapo trišuolininkas James Connolly. Disko metimas ir maratonas pirmą kartą vykdytas tarptautinėse varžybose. 

## Medalių lentelė
 

## Dalyvavusios šalys
Žaidynėse varžėsi 64 lengvaatlečiai iš 10 šalių:

*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  

## Rezultatai

## Išnašos
*Olimpinių žaidynių lengvosios atletikos rezultatai
Cna (Pripetė)

**Cna** () – upė pietų Baltarusijoje, Bresto srityje; Pripetės kairysis intakas. Prasideda pelkėse, ties Gainineco kaimu. Teka į pietryčius miškingomis ir pelkėtomis vietovėmis, kerta Polesės žemumą.

54 km ruože vaga sureguliuota, vagos plotis iki 10 m žemupyje. Salpos plotis 500–1000 m. Vidutinis nuolydis – 0,42 m/km. Prie Cnos įsikūrę Hancavičai.
Pina

**Pina** (, ) – upė pietvakarių Baltarusijoje, Bresto srityje; Pripetės kairysis intakas. Prasideda Ivanovo rajone, ties Pererubo kaimu. Kiti geografai upės ištakas lokalizuoja Pinsko rajone, prie Dubajaus kaimo. Teka į rytus pelkėta Polesės žemuma. Įteka į Pripetę Pinske.

Vaga mažai vingiuota, 35-45 m pločio. Pina yra Dniepro-Bugo kanalo dalis, upės aukštupys sureguliuotas, pakeista vaga. Žemupys užterštas pramoninėmis nuotekomis.
Seretas (Dniestras)

**Seretas** () – upė vakarų Ukrainoje, Lvovo ir Ternopilio srityse; Dniestro kairysis intakas. Susidaro susiliejus keliems upeliams ties Ratyščių kaimu, Zborivo rajone. Teka pietų kryptimi.

Didžiausias intakas – Gnizna (kairysis).

Vagos plotis aukštupyje 4-10 m, žemupyje 25-50 m. Seretas žemupyje teka giliu tarpekliu. Ties Ternopiliu upė patvenkta. Prie upės įsikūrę miestai: Ternopilis, Terebovlia ir Čortkivas.
Zolota Lypa

**Zolota Lypa** () – upė vakarų Ukrainoje, Lvovo ir Ternopilio srityse; Dniestro kairysis intakas. Teka pietų kryptimi.

Prie upės yra Berežanų miestas. Ties juo upė sudaro didelį pelkėtą ežerą.

Upės pavadinimas „Lypa“ (liepa) kilo nuo to, kad jos vanduo geras lyg liepos žiedai. *Zolota* reiškia „auksinė“. Pasakojama, kad upėje nuskendo totoriaus priekaba su auksu.
Société Générale

**Société Générale S.A.** (*SocGen*) – seniausias Prancūzijos bankas. Šis bankas taip pat yra ir vienas iš pagrindinių finansinių paslaugų teikėjų Europoje. SocGen bankas yra įsikūręs Paryžiuje. Bankas turi 120 000 darbuotojų, iš kurių 75 000 dirba Europoje. Savo veiklą vykdo 80 šalyse, o pagrindinės veiklos sritys yra mažmeninė bankininkystė ir investicinė bankininkystė bei kitos finansinės paslaugos.
Strypa

**Strypa** () – upė vakarų Ukrainoje, Ternopilio srityje; Dniestro kairysis intakas. Prasideda Zborivo rajone, sutekėjus keliems upeliams. Teka pietų kryptimi. Žemupyje (už Bugačo) teka giliu slėniu, vietomis pereinančiu į kanjoną. Sudaro nedidelius krioklius. Pakrantės apaugusios laukiniais miškais.

Didžiausi intakai – Vosuška, Vilchovecė (kairieji).

Vidutinis vagos plotis vidurupyje – 30 m. Prie Strypos yra Zborivo ir Bučačo miestai.
Stryjus (upė)

**Stryjus** () – upė pietvakarių Ukrainoje, Lvovo srityje; Dniestro dešinysis intakas. Prasideda Beskiduose, vakarinėje Jagornyko kalno pašlaitėje. Teka tarpukalnių slėniu į šiaurę, vėliau į šiaurės rytus. Žemupyje išteka į lygumą. Įteka į Dniestrą 10 km už Žydačivo.

Didžiausias intakas – Opiras (dešinysis).

Upė patvinsta pavasarį, vasarą dažni poplūdžiai. Pakrantės miškingos, vaizdingos. Prie Strypos yra Turkos, Stryjaus ir Žydačivo miestai.

## Išnašos
Opiras

**Opiras** () – upė pietvakarių Ukrainoje, Lvovo srityje; Stryjaus dešinysis intakas (Dniestro baseinas). Teka Beskidų kalnais. Prasideda ties Oporecės kaimu, Didžiojo Javorniko kalno pašlaitėje. Teka V formos, 150–300 m pločio slėniu.

Didžiausi intakai – Oriava, Slavka.

Salpa abipusė, nuo 30-80 iki 425 m pločio. Vaga akmenuota, nuo 10-30 iki 80 m pločio. Prie Opiro yra Slavskės kalnų kurortas, Skolės miestas.
Kačaičių kapinynas

**Kačaičių kapinynas** yra pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kačaičiuose (Žalgirio seniūnija), 0,72 km į pietvakarius kelio Kretinga – Budriai, Kartenalės I dešiniajame krante.

## Kapinynas
Įrengtas aukštumos pakraštyje, aukštesnėje vietoje. Teritorija dirvonuoja.

Kultūros vertybių registre neregistruotas.

Teritorijos plotas – 0,5 ha.

## Istorija
Kapinyno teritorijoje XVI – XVIII a. veikė Gudų (Gudgalio) kaimo kapinės. Nuo XIX a. II pusės teritoriją ariant, o nuo XX a. vidurio iš kalvos kasant žvyrą, buvo randama įvairių archeologinių radinių: geležinių ietigalių, žalvarinių vytinių ir kt. antkaklių, apyrankių, žiedų ir pan. Radiniai pateko į privačias kolekcijas arba neišliko.

Kapinyną 1956 m. išaiškino ir žvalgė kraštotyrininkas Vladas Šaulys ir muziejininkas Juozas Mickevičius.

Radiniai datuojami IX – XIII a.

## Šaltiniai
Kol tave rasiu

**Kol tave rasiu** () – JAV rašytojo Džono Irvingo romanas išleistas 2005 metais.
## Siužetas

Kūrinio siužetas vyksta Kanadoje, Jungtinėse Valstijose ir Europoje.

Pirmoji knygos dalis pasakoja apie jauną kanadietį aktorių Džeką Bernsą, keliaujantį su savo mama, talentinga tatuiruotoja, ieškant savo tėvo. Tačiau Viljamas Bernsas - užkietėjęs mergišius, sugebantis pasprukti paskutinę minutę. Galiausiai sūnus su mama grįžta į Torontą, kur Džekas lanko privačią mergaičių mokyklą.

Antroji knygos dalis apima Džeko pasakojimą savo psichiatrei apie viską, ką prisimena iš savo praeities. Tačiau po ilgų pokalbių supranta, kad pats nežino kas yra tiesa, o kas - melas. Tad nusprendžia išsiaiškinti tiesą apie savo gyvenimą.
Užas (Pripetė)

**Užas** () – upė šiaurės Ukrainoje, Žytomyro ir Kijevo srityse; Pripetės kairysis intakas. Prasideda Emilčino rajone, ties Soročenio kaimu. Teka į šiaurės rytus, toliau į rytus Polesės žemuma. Vaga labai vingiuota, skaidosi į atšakas. Įteka į Pripetę ties Černobyliu.

Didžiausi intakai:
* kairireji – Žerevas, Norynė, Grezlia;
* dešinieji – Brodecė, Loznicia, Zvizdalė, Siniavka.

Slėnio plotis 1-7 km, vagos – nuo 5 iki 40 m. Prie Užo yra Korostenio miestas. Visa upės vaga yra Černobylio avarijos radiacijos paveiktoje teritorijoje.
Makedoninė falanga

**Makedoninė falanga** – pėstininkų rikiuotė, kurią įvedė Makedonijos karalius Pilypas II Makedonietis, Aleksandro Didžiojo tėvas. Tai buvo stipriausia falangos rūšis, kurią išstūmė jau tik romėnų legionai. Šios falangos kariai buvo vadinami sarisoforais, pagal pagrindinio ginklo pavadinimą.

## Ginkluotė

Makedoninės falangos kariai – sarisoforai – būdavo ginkluoti sarisomis – maždaug 6 metrų ilgio, 5 kg svorio duriamosiomis ietimis. Dėl ginklo ilgio makedoninė falanga buvo žymiai pranašesnė už hoplitų falangą. Kadangi sarisą tekdavo laikyti abejomis rankomis, sarisoforai turėjo daug mažesnius skydus (peltas) už hoplitus. Jie buvo maždaug 60 cm skersmens, tvirtinami prie dilbio ir kovos metu laikomi taip, kad dengtų kairįjį petį.

Sarisoforai buvo šiek tiek lengviau šarvuoti už hoplitus. Tai padėdavo jų mobilumui, leisdavo ilgiau ir greičiau žygiuoti nepavargstant. Žygio metu sarisa būdavo išardoma į dvi dalis, kadangi šis ginklas buvo visiškai bevertis ne falangos rikiuotėje. Papildomai kariai turėdavo trumpus kardus.

## Taktika

Makedoninė falanga sudarė armijos pagrindą, jos užduotis buvo sulaikyti ir spausti priešą, kol pleištu išsirikiavusi kavalerija prasilauždavo pro jo gretas.

Kautynių metu į priešą būdavo ištiesiamos pirmųjų dviejų eilių sarisos.

Sarisoforai buvo geriau treniruoti, nei dauguma to meto armijų. Dėl lengvesnių šarvų, mūšio metu taip pat galėjo greičiau judėti, prireikus staigiai įveikti trumpus atstumus ir užpulti nepasiruošusius priešo dalinius.

## Trūkumai

Apeita iš flango ar užnugario, makedoninė falanga tapdavo bevertė, kaip ir bet kuri kita falangos rikiuotė. Kol visos helenistinio laikotarpio armijos naudojo panašias taktikas ir ginkluotę, šis trūkumas nebuvo labai svarbus. Jis tapo lemiamu tik kylant Romai ir jos legionams. Skaudžiausiai pasijautė Pydnos mūšyje 168 m. pr. m. e. tarp Romos respublikos ir Makedonijos. Tuomet makedoniečių falanga spaudė romėnus ir vertė juos trauktis, tačiau mūšis vyko kalvotoje vietovėje, ir falangoje atsirado spragos. Legionams pavyko pro jas prasiveržti ir užpulti sarisoforus iš šonų išsyk keliose vietose. Artimoje kovoje sunkus legionieriaus skydas ir gladijus buvo nesulyginamai pranašesni prieš makedoniečių ginkluotę. Makedonijos armijos nuostoliai buvo milžiniški, jie siekė apie 25 tūkst. karių, romėnų – tik kiek daugiau, nei tūkstantis.

## Šveicarų samdiniai

*Atskiras straipsnis: [[Šveicarų samdiniai]]*

Šveicarų samdiniai naudojo ilgas pikas ir kovėsi panašiai, kaip makedoninė falanga. Dėl panašių priežasčių (geresnės ginkluotės ir treniruočių), jie buvo pranašesni už daugumą to meto armijų.
Irša

**Irša** () – upė šiaurės Ukrainoje, Žytomyro srityje; Teterivo kairysis intakas (Dniepro baseinas). Teka šiaurės rytų, rytų kryptimi.

Intakai: Viznia, Zdrivlia, Riznia.

Upės baseine yra keletas granito gavybos karjerų, įrengta virtinė tvenkinių. Svarbiausios gyvenvietės prie Iršos: Voluinės Volodarskas, Iršanskas, Malynas.

## Išnašos
Zdvyžas

**Zdvyžas** () – upė šiaurės Ukrainoje, Žytomyro ir Kijevo srityse; Teterivo dešinysis intakas (Dniepro baseinas). Išteka iš pelkės netoli Ozeros kaimo, Brusylivo rajone. Teka šiaurės rytų kryptimi.

Intakai: Fosa, Stryženis, Gorenia, Bučka, Trostė, Počepynas, Vablia.

Slėnis trapecinis, iki 4 km pločio ir 25 m gylio. Salpa pelkėta, iki 1 km pločio. Vaga vingiuota, iki 20 m pločio, nuolydis 0,59 m/km. Įrengtas nuotėkio reguliavimo tvenkinys.
Kačaičių akmuo

**Kačaičių akmuo**, vad. *Didžiuoju, Ypatinguoju kūliu (akmeniu)* – mitologinis akmuo pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kačaičiuose (Žalgirio seniūnija), 150 km į šiaurės rytus nuo Kartenalės I ir Kartenalės II santakos, Kartenalės I kairiajame krante. 

## Akmuo
Akmuo natūralus, balkšvas, netaisyklingos formos, pailgas rytų – vakarų kryptimi, 5,2 m ilgio ir 4 m pločio. Pietinis šonas status, 1,65 m aukščio, kiti nuolaidesni, šiaurės rytinė dalis nuskelta. Paviršius žemėja į vakarų pusę, viršuje yra negilus 1,6 × 1,2 m dydžio įdubimas. Akmuo apkerpėjęs ir apsamanojęs, aplinka apaugusi medžiais.

Teritorijos plotas – 0,025 ha. 

Kultūros vertybių registre neregistruotas.

## Padavimai
*Akmenį nešė velnias, bet užgiedojus pirmiesiems gaidžiams pametė. 
*Akmenį nešusi ragana, bet sutikusi velnią jį pametė. 
*Prie akmens sutemus klaidino: praeivis ilgai klaidžiodavo aplinkui, kol susivokdavęs kur esąs. 
*Po akmeniu pakasti pinigai: ne vienas drąsuolis ėjo jų ieškoti, bet niekas nerado. 
*Prie akmens senovėje buvo atliekamos pagoniškos apeigos, apie kurias byloja žemėje randamos anglių liekanos. 
*Seniau į riedulį trenkė perkūnas, nuskėlęs nuo akmens atplaišą.

## Istorija
Vietos gyventojų akmuo laikomas ypatingu, kadangi daugiau tokio dydžio akmenų apylinkėje nėra. Dėl to jis vadinamas Didžiuoju, Ypatinguoju kūliu (akmeniu). Kaip kultūros paveldo objektą jį 1935 m. išaiškino Kartenos pradinės mokyklos vedėjas Antanas Dibisteris. 

1958 m. ūkininkas Pranas Balsevičius akmens pašonėje iškasė duobę ir nustatė, kad akmens apačia yra 1,80 m gylyje nuo žemės paviršiaus.

1972 – 1986 m. – respublikinės reikšmės archeologijos paminklas.

## Šaltiniai
Irpinė (upė)

**Irpinė** () – upė šiaurės Ukrainoje, Žytomyro ir Kijevo srityse; Dniepro dešinysis intakas. Prasideda Žitomyro srities pietryčiuose. Teka šiaurės rytų kryptimi. Įteka į Dniepro upės Kijevo tvenkinį į šiaurę nuo Kijevo.

Didžiausi intakai: Krivianka, Belka, Kamenka, Unava, Veprikas, Žarka, Svynarijka.

Ant upės įrengta daug šliuzų, užtvankų, baseinas numelioruotas. Prie upės yra Irpinės miestas.

1321 m. prie Irpinės įvyko Irpinės mūšis tarp LDK pajėgų (vadovaujamų Gedimino) ir slavų kunigaikštysčių.

## Išnašos
Irpinė

**Irpinė** () gali reikšti šiuos objektus Ukrainoje:

* Irpinė – miestas;
* Irpinė – upė.

Taip pat:
* Irpinės mūšis
Wachovia

**„Wachovia“** – „Wells Fargo“ bendrovės dukterinė įmonė, diversifikuota finansinių paslaugų bendrovė, įsikūrusi Šarlotėje, Šiaurės Karolinoje. „Wachovia“ buvo ketvirtas pagal dydį bankas JAV turimo turto atžvilgiu. „Wells Fargo“ įsigijo šį finansinių sunkumų nukamuotą banką 2008 metais. „Wachovia“ prekinis ženklas bus laipsniškai pakeistas „Wells Fargo“ prekeniu ženklu per trejus metus. Iki tol kol buvo nepriklausoma bendrovė, „Wachovia“ buvo universalusis bankas, kurio veiklos sirtys aprėpė: investicinę ir privačiąją bei mažmeninę bankininkystę. Šis bankas taip pat turėjo privataus kapitalo antrinę įmonę.
Serski Lasas

**Serski Lasas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Plaskų, 17 km į šiaurės rytus nuo Augustavo ir 91 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Lloyds Banking Group

**Lloyds Banking Group plc** – viena iš pagrindinių JK finansų įstaigų, susiformavusi po HBOS ir Lloyds TSB bankų susijungimo 2009 m. Ši finansinių paslaugų grupė savo veiklą vykdo JAV, Europoje, Artimuosiuose Rytuose bei Azijoje. Ji yra įsikūrusi Londone.

## Veikla
**Lloyds Banking Group** savo veiklą skaido į keturias pagrindines sirtis: tarptautinė bei privačioji bankininkystė, JK mažmeninė bankininkystė, didmeninė bankininkystė, draudimas ir investicinės paslaugos.
Kalmaras (Švedija)

**Kalmaras** – miestas pietryčių Švedijoje, Smolando provincijoje. Miestas yra įsikūręs ant Baltijos jūros kranto, 6 km į vakarus nuo Elando. Žvejybos uostas, oro uostas. Yra 6 km ilgio Elando tiltas tarp Kalmaro ir Elando. Išplėtota stiklo, siuvimo, žuvų pramonė, gaminami laivai, geležinkelio lokomotyvai ir vagonai, Volvo automobiliai. Veikia universitetas, jūrų, meno, miesto muziejai.

## Istorija
Miesto teisės Kalmarui buvo suteiktos 1100 m. Viduramžiais buvo svarbus laivų statybos ir prekybos centras, priklausė Hanzos sąjungai. 1397 m. sudaryta Kalmaro unija. Kalmaro karo metu miestą valdė Danija.

## Architektūra
Mieste išliko viduramžių pastatų – renesansinė XVI a. karalių pilis, XVII a. Katedra, miesto rotušė, XVII–XVIII a. gyvenamieji pastatai.

## Sportas
* Kalmar FF – futbolo klubas;
* Guldfågeln Arena, futbolo stadionas, kurio talpa 14 000 žiūrovų.
* IFK Berga – futbolo klubas, turintis tik vyrų ir vaikinų kkomandas;
* IFK Kalmar – futbolo klubas, turintis tik moterų ir merginų komandas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.kalmar.se
Tiasmynas

**Tiasmynas** () – upė vidurio Ukrainoje, Kirovohrado ir Čerkasų srityse; Dniepro dešinysis intakas. Prasideda Kirovohrado srities šiaurėje. Teka aukštumomis, pradžioje į šiaurės vakarus, paskui į pietryčius. Įteka į Dniepro upės Kremenčuko tvenkinį. Dėl upės sudaromo lanksto, atstumas nuo ištakų iki žiočių tėra 33 km.

Didžiausi intakai:
* kaireji – Siryj Tašlykas, Gnylyj Tašlykas;
* dešinieji – Irklijus, Čiutka.

Slėnio plotis 1-4 km, vagos plotis iki 20 m. Miestai prie Tiasmyno: Kamianka, Smila, Čygyrynas. Seniau ties Tiasmyno ir Dniepro santaka buvo Novoheorhijevskas, bet užlietas Kremenčuko tvenkinio.
Mitsubishi UFJ Financial Group

**Mitsubishi UFJ Financial Group, Inc.** – Japonijos bankų holdingo ir finansinių paslaugų bendrovė įsikūrusi Tokijuje, Japonijoje. Ji taip pat yra viena iš pagrindinių „Mitsubishi Group“ įmonių. Jos bendra turimo turto vertė 2010 m. siekė 2,4 trilijonus JAV dolerių. Tai didžiausia Japonijos finansinių paslaugų bendrovė ir viena iš stambiausių finansinių paslaugų bendrovių pasaulyje, kurioje laikoma 1,6 trilijono vertės indėlių..

## Išnašos
Karlskuga

**Karlskuga** () – miestas pietryčių Švedijoje, Vermlando provincijoje, Erebru lene. Gyventojų skaičius – 27 714 (2020 m.). Antras pagal dydį Erebru lene.

Mieste stovi Björkborn rūmai, kuriuose gyveno Alfredas Nobelis.

## Istorija
Miesto teisės Karlskugai buvo suteiktos 1940 m. Pavadinimas kilęs iš Karolio IX ir iš žodžio *skog* (miškas).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.karlskoga.se
Katrineholmas

**Katrineholmas** – miestas pietryčių Švedijoje, Siodermanlando provincijoje, 150 km į vakarus nuo Stokholmo. Miesto teisės Katrineholmui buvo suteiktos 1971 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.katrineholm.se
Kremenčuko tvenkinys

**Kremenčuko tvenkinys** () – didelis tvenkinys centrinėje Ukrainoje, Dniepro upės slėnyje. Telkšo Čerkasų, Kirovohrado ir Poltavos sričių teritorijose. Ilgis 149 km, plotis iki 28 km.

Susidarė tarp 1959–1961 m. patvenkus Dniepro upę Kremenčuko HE užtvanka ties Svitlovodsku, 15 km į vakarus nuo Kremenčuko. Užlieta 212 gyvenviečių (tarp jų Novogeorgijivsko miestas), iškeldinta 133 tūkst. gyventojų.

Vystoma pramoninė žvejyba.

## Šaltiniai
UniCredit

**UniCredit SpA** – Italijoje įsikūrusi finansinių paslaugų bendrovė. Šis bankas aptarnauja virš 40 milijonų klientų ir vykdo savo veiklą 22 šalyse. UniCredit labiausiai išsiplėtojusi Italijos, Austrijos bei Vokietijos rinkose bei turi nemažai padalinių Centrinėje bei Rytų Europoje. UniCredit grupė yra įsteigusi investicinės bankininkystės padalinių Londone, Milane, Miunchene ir Vienoje. UniCredit Grupė susiformavo susijungus keliems Italijos bankams 1998 metais. 

## Lietuvoje
**AS „UniCredit Bank“ Lietuvos skyrius** (**[[UniCredit Bank Lietuva]]**) − *UniCredit Group* finansų grupei priklausantis Lietuvos bankas. Iki 2007 m. rugsėjo 1 d. buvo Vokietijos „HypoVereinsbank“ banko skyriumi.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* UniCredit Group svetainė
Dantų atspaudas

**Atspaudas** odontologijoje yra negatyvus burnos kietųjų ir minkštųjų audinių atvaizdas. Atspaudas – informacija dantų technikui apie paciento burnos audinių būklę. Pagal atspaudą dantų technikas, atpylęs gipsinį modelį, gamina reikiamus dantų protezus. 

## Klasifikacija

Atspaudai būna *anatominiai* ir *funkciniai*. 

Anatominiai atspaudai skirstomi į: 
*pagrindinius (pagal kuriuos gaminami pagrindiniai modeliai protezams daryti),
*pagalbinius (pagal juos atpilami modeliai, kurie naudojami individualių atspaudinių šaukštų ir lankinių protezų metalinio skeleto gamyboje). 
Funkciniai atspaudai skirstomi į:
*pilnus,
*dalinius.

Anatominiai atspaudai dažniausiai nuimami naudojant standartinį atspaudinį šaukštą, o funkciniai individualiai pacientui pagamintą šaukštą.

## Atspaudinės medžiagos

Ideali atspaudinė medžiaga turėtų pasižymėti mažais deformacijos koeficientais, nebūti alergizuojanti ar toksiška, lengvai panaudojama, gerai dezinfekuojama, nereaguoti su modelio gamybai skirtomis medžiagomis.

Dažniausiai atspaudams naudojamos alginatinės, polieterinės ir silikoninės A ir C atspaudinės medžiagos. Šios medžiagos geriausiai atitinka reikalavimus, keliamus gaminant atspaudus.  

## Atspaudo gamyba

Odontologas atlieka burnos apžiūrą. Parenka paciento burnai tinkamo dydžio šaukštą. Jeigu reikia į dantenų vageles dedamas retrakcinis siūlas. Paruošiama atspaudinė medžiaga sudedama į šaukštą. Šaukštas su atspaudine medžiaga prispaudžiamas prie dantų lanko. Nuimtas atspaudas įvertinamas: ar nėra oro porų, suplyšimų. Nepavykęs atspaudas išmetamas, procedūra kartojama. Geras atspaudas nuplaunamas ir dezinfekuojamas. Atspaudas nešamas dantų technikui, atpilti modelį.

Aukščiau pateikiama bendra atspaudo nuėmimo tvarka. Skiriamos atspaudų nuėmimo metodikos:
**Vienmomenčiai atspaudai (vienos pakopos atpaudai)* daromi vieno etapo metu, ypač kai paciento dantys yra paslankūs, stiprus pykinimo refleksas. Naudojamos alginatinės, polieterinės ir silikoninės atspaudinės medžiagos.
**Dvimomenčiai atspaudai (dviejų pakopų atspaudai)*. Atliekami dviem etapais. Naudojamos silikoninės A ir C atspaudinės medžiagos.
Standard Chartered

**Standard Chartered PLC** – tarptautinė finaninių paslaugų bendrovė įsikūrusi Londone. Tai universalus bankas, kuris teikia paslaugas privatiems asmenims, įmonėms ir vyriausybėms. Nepaisant to, kad jis yra įsikūręs Junginėje Karalystėje, net 90% pelno bankui atneša padaliniai Azijoje, Afrikoje bei Viduriniuose Rytuose. Standard Chartered savo veiklą vykdo 70 šalyse ir jame dirba 80,000 tukst. žmonių. Ši bankinkystės grupė susiformavo po *Chartered* banko ir *Standard* banko susiliejimo.
Alksniakiemio apylinkė

**Alksniakiemio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Prienų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. 1954 m. prijungta Pošvenčio apylinkė ir dalis Bagrėno apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Alksniakiemio apylinkė prijungta prie Ašmintos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || K. Požėlos vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 29 || || K. Požėlos vardo kolūkis  || 11 kaimų
|}

## Šaltiniai
Nemajūnų apylinkė (Prienai)

**Nemajūnų apylinkė** (arba ***Nemaniūnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Birštono valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jiezno rajonui. 1954 m. prijungta Geležiūnų apylinkė, o dalis Nemajūnų apylinkės prijungta prie Punios apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Nemajūnų apylinkė prijungta prie Birštono apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo kelio“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 31,58 || || „Naujo kelio“ kolūkis  || 19 kaimų
|}

## Šaltiniai
Krištapiškių apylinkė

**Krištapiškių apylinkė** (arba ***Kristapiškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Stakliškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jiezno rajonui. 1954 m. prijungta Kaliūkščių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Krištapiškių apylinkė prijungta prie Lielionių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Jaunosios Gvardijos“ ir „Piliakalnio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 54,85 || || „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis, „Piliakalnio“ kolūkis  || 22 kaimai, 9 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Petkeliškių apylinkė

**Petkeliškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veiverių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kazlų Rūdos rajonui. 1954 m. prijungtos Mozūriškio apylinkė ir Pakaklės apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Petkeliškių apylinkė prijungta prie Skriaudžių apylinkės ir Veiverių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 36 || || „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 9 kaimai
|}

## Šaltiniai
Julija Mušinskienė

**Julija Mušinskienė** (g. 1952 m. spalio 19 d. Noragėliuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė, muziejininkė.

## Biografija
1970 m. baigė Krikštonių vidurinę mokyklą, 1976 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1970 m. dirbo Alytaus rajono laikraščio „Komunistinis rytojus“, 1971 m. – Varėnos rajono laikraščio „Raudonoji vėliava“ redakcijose. 1975–1979 m. Valstiečių laikraščio literatūrinė darbuotoja, 1979–1992 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ Kultūros skyriaus vedėja, 1992 m. – leidinio vyr. redaktorė. Nuo 1993 m. – Lietuvos dailės muziejaus Radvilų rūmų vyr. muziejininkė, nuo 1995 m. – žurnalo „Veidas“ bendradarbė. Rašo kultūros, paminklų apsaugos temomis. 

## Bibliografija
* *Magdalena Birutė Stankūnaitė-Stankūnienė. Lietuvai dovanoti kūriniai*, katalogas, sudarytoja, Lietuvos dailės muziejus. 1996 m.
* *Lietuvos kelias. Parodos katalogas*, sudarytoja, Lietuvos dailės muziejus. 2006 m.
* *Išeivijos kelias*, katalogas, sudarytoja, Lietuvos dailės muziejus. 2007 m.
* *Lietuvos laikas*, katalogas, sudarytoja, Lietuvos dailės muziejus. 2008 m.
* *Lietuvos tūkstantmečio aidas išeivijoje*, katalogas, sudarytoja, Lietuvos dailės muziejus. 2009 m.
* *Lietuvos tūkstantmetis*, katalogas, sudarytoja, Lietuvos dailės muziejus. 2009 m.

## Šaltiniai
Antanas Mušinskas-Mušaitis

**Antanas Mušinskas-Mušaitis-Mušiūnas** (1910 m. balandžio 30 d., senuoju stiliumi balandžio 17 d. Stirbaičiuose, Plungės valsčius) – Lietuvos pedagogas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1931 m. baigė Plungės mokytojų seminariją, 1931 m. pradėjo studijuoti filologiją Vytauto Didžiojo universitete.

Dirbo Klaipėdos pedagoginio instituto bibliotekoje. 1927 m. pradėjo bendradarbiauti Telšių laikraščiuose, vėliau rašė į leidinius „Lietuvos aidas“, „Diena“, „Lietuvos žinios“, nuo 1931 m. laikraščio „Dienos naujienos“ korespondentas Žemaitijoje. Nuo 1931 m. – nuolatinis „Vairo“ bendradarbis, 1931 m. redagavo laikraštį „Lietuvos studentas“, nuo 1932 m. – laikraščio „Lietuvos aidas“ reporteris. 1938-1939 m. savaitraščio „Santara“ redaktorius.

Bendradarbiavo leidiniuose „Mūsų sportas“, „Akademikas“, „Jaunoji karta“. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Per 20 metų iškentėjo kalėjimuose, lageriuose. Į Lietuvą grįžo 1968 m. 

## Šaltiniai
Sibirinis kėkštas

**Sibirinis kėkštas** (*Perisoreus infaustus*) – varninių šeimos paukštis. Mažesnis ir lieknesnis bei lieknesne uodega už Lietuvoje dažną kėkštą. Mažiausias ir smulkiausias vakarų Palearktikos varninis paukštis. Kūno ilgis 26-30 cm, išskėstų sparnų tarpugalių atstumas 40-46 cm, svoris 74-98 g.

Apdaras pilkšvai rudas, su kaštoninėmis dėmėmis ant sparno sulenkimo.

Gyvena aukštesnėse platumose ir visais metų laikais dažniausiai būna spygliuočių miškuose. Dažniausiai renkasi tankias miškų vietas nepaliestas žmonių, retai įsikuria atviresniuose miškuose. Gali kaboti žemyn galva kaip zylės.

Lietuvoje neperi, atsitiktinai užklysta rugpjūčio, rugsėjo mėnesiais.

## Galerija


File:Siberian_Jay_Kittila_20100312.jpg|Sibirinis kėkštas
File:Perisoreus_Infaustus_Kittila_2007_03_07.JPG|Sibirinis kėkštas eglėje
File:Perisoreus_infaustus2.jpg|Sibirinis kėkštas sniege


## Šaltiniai
* Žiedavimas.com – Sibirinis kėkštas
Pavartyčių apylinkė

**Pavartyčių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šeduvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. prijungta Šeduvos I apylinkė, Šeduvos II apylinkė, Paežerių apylinkė ir dalis Puipių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Pavartyčių apylinkė prijungta prie Alksniupių apylinkės, Sedūnų apylinkės ir Šeduvos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Kirovo vardo, „Gruodžio 5-osios“ kolūkiai ir Radvilonių tarybinio ūkio Raubų skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 59,2 || || „Gruodžio Penktosios“ kolūkis, Kirovo vardo kolūkis, Radvilonių tarybinio ūkio Raubų skyrius  || 9 kaimai, 3 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Palonų apylinkė

**Palonų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Baisogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Ožaičių apylinkės ir dalis Čelkių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Palonų apylinkė prijungta prie Baisogalos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Komunaro“ kolūkis ir Baisogalos mokslinės gyvulininkystės tyrimo stoties Valatkonių skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 42,8 || || „Komunaro“ kolūkis, Baisogalos gyvulininkystės-veterinarijos instituto eksperimentinio ūkio Valatkonių skyrius  || 1 miestelis, 5 kaimai, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Banco Bilbao Vizcaya Argentaria

**Banco Bilbao Vizcaya Argentaria** (*BBVA*) – tarptautinė Ispanijos bankininkystės grupė. Ji buvo suformuota po Banco Bilbao Vizcaya and Argentaria bankų susiliejimo 1999 metais. BBVA yra antras pagal dydį bankas Ispanijoje ir septintas pagal dydį Vakarietiškose šalyse, kurio rinkos kapitalizacija sudarė €60 milijardų eurų. Pastaraisiais metais BBVA pradėjo plėstis į užjūrio rinkas ir šiuo metu ji savo veiklą vykdo 40 šalyse. Kaip ir daugelis kitų Ispanijos bendrovių, ji mėgaujasi dominuojančia padėtimi Lotynų Amerikoje. BBVA taip pat yra stipriai įsitvirtinusi Pietų Europos rinkose, ypatingai Portugalijos bei Italijos. BBVA viešai paskelbė ketinanti įžengti ir į JAV bei Azijos rinkas. Ši finansinių paslaugų bendrovė teikia bankinkystės, draudimo bei investicijų valdymo paslaugas.
Virgilijus Mundrys

**Virgilijus Mundrys** (g. 1936 m. kovo 1 d. Klaipėdoje) – Lietuvos sporto žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Tėvas Lietuvos kariuomenės karininkas, 1941 m. birželio mėn. ištremtas Sibirą, miręs Norilske. Sesuo Regina Mundrytė. Mokėsi Pirmojoje berniukų gimnazijoje, baigė 1-ąją darbo jaunimo mokyklą. 1960 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1956–1967 m. laikraščio „Sportas“ korektorius, literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas. Nuo 1960 m. Lietuvos televizijos futbolo varžybų komentatorius. 1967–1978 m. laikraščio „Sovetskaja Litva“ literatūrinis darbuotojas ir sporto skyriaus vedėjas, 1978–1989 m. – Lietuvos televizijos ir radijo sporto skyriaus vedėjas, sporto redakcijos komentatorius. 1989–1992 m. dienraščio „Respublika“ sporto apžvalgininkas, 1992–1993 m. – Lietuvos nacionalinės futbolo rinktinės viršininkas, 1993–1994 m. – Vilniaus „Panerio“ futbolo klubo direktorius. 1994–1996 m. dienraščio „Diena“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1997 m. savaitraščio „Sargyba“,  laikraščio „Lietuvos žinios“ redakcijos darbuotojas.

Mokydamasis gimnazijoje žaidė ledo ritulio komandoje, šoko dainų ir šokių ansamblyje „Lietuva“, vėliau, puikiai įvaldęs rapyrą, įvykdė TSRS sporto meistro normatyvą, triskart tapo Lietuvos čempionu.

## Įvertinimas
* 2010 m. Aleksandro Krukausko premija

## Šaltiniai
Polekėlės apylinkė

**Polekėlės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Spičių apylinkės ir dalies Kaneivaičių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Daugėlaičių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Bolševiko“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 66,9 || || Polekėlės tarybinio ūkio Polekėlės skyrius  || 15 kaimų, 3 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Vaitiekūnų apylinkė

**Vaitiekūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Grinkiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dotnuvos rajonui. 1954 m. prijungta Kairinėlių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Vaitiekūnų apylinkė prijungta prie Grinkiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Spindulio“ ir „Vienybės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,72 || || „Spindulio“ kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 9 kaimai
|}

## Šaltiniai
Jukniškių apylinkė (Radviliškis)

**Jukniškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Radviliškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Radviliškio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Voskonių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Jukniškių apylinkė prijungta prie Mankiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ ir „Auksinės varpos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 44 || || „Auksinės varpos“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis, Kalno Gražionių tarybinio ūkio Ramulėnų skyrius  || 12 kaimų, 2 glžk. stotys
|}

## Šaltiniai
Regina Mundrytė

**Regina Mundrytė-Akelienė** (1941 m. rugpjūčio 12 d. Vilniuje – 2025 m. kovo 21 d. ten pat) – Lietuvos sporto žurnalistė.

## Biografija
Tėvas buvo Lietuvos kariuomenės karininkas, 1941 m. birželio mėn. ištremtas į Sibirą, mirė Norilske. Brolis Virgilijus Mundrys. 1958 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą, nuo 1958 m. studijavo Vilniaus universiteto Chemijos ir Fizikos-matematikos fakultetuose.

1967–1991 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ korespondentė, nuo 1991 m. buvo dienraščio „Lietuvos rytas“ apžvalgininkė. Daugiausia rašė sporto temomis.

## Įvertinimas
* 1982, 1992, 2006 m. – Lietuvos sporto žurnalistų federacijos „Aukso plunksna“ už sporto tematikos rašinius.

## Šaltiniai
Beinoravos apylinkė

**Beinoravos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Smilgių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkė performuota: buvusi teritorija prijungta prie Joniškėlio rajono Jaciūnų apylinkės ir Šeduvos rajono Rimiškių apylinkės, o naujoji teritorija sudaryta iš Labos apylinkės, Kundrėnų apylinkės ir dalies Birželių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Beinoravos apylinkė prijungta prie Sidabravo apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo, „Kelias į komunizmą“ kolūkiai ir Pociūnų tarybinio ūkio Beinoravos skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 48,33 || || M. Melnikaitės vardo kolūkis, Beinoravos tarybinis ūkis  || 9 kaimai, 10 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Papušynio apylinkė

**Papušynio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Rekščių apylinkės, dalies Medsodžių apylinkės ir dalies Šaukoto apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Šaukoto apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Staliniečio“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 54,26 || || „Staliniečio“ kolūkis  || 16 kaimų, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Vaižgų apylinkė

**Vaižgų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šeduvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. prijungta Rūkonių apylinkė ir dalis Čelkių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Vaižgų apylinkė prijungta prie Šeduvos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Auksinės varpos“ ir „Raudonosios Vėliavos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 53,8 || || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis, „Auksinės varpos“ kolūkis  || 13 kaimų, 1 vienkiemis, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Baltagalvė starta

**Baltagalvė starta** (*Emberiza leucocephala*) – startinių šeimos paukštis.

Peri daugiausia Azijoje, arealas ir perėjimo vietos persidengia su geltonąja starta. Perėjimo vietose paprastai įsikuria šviesiuose spygliuočių miškuose, kai kur ir beržynuose ar kitų lapuočių miškuose. Gali įsikurti ir žolėtose stepėse, jei netoli yra medžių. Žiemoja būriais Indijos ir Pakistano kalnuotose papėdėse.

Lietuvoje neperi, užklysta tik atsitiktinai.

## Šaltiniai
* Žiedavimas.com - Baltagalvė starta
Notiniškių apylinkė

**Notiniškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Kunigiškių apylinkės, dalies Žeimių apylinkės, dalies Piktonių apylinkės ir dalies Kudinų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Šiaulėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kelias į šviesą“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 51 || || „Kelio į šviesą“ kolūkis  || 16 kaimų, 3 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Sidarių apylinkė

**Sidarių apylinkė** (arba ***Sidorų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Baroniškių apylinkės ir Liepiškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Šiaulėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Mičiurino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 63 || || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, „Naujo pavasario“ kolūkis  || 15 kaimų, 13 vienkiemių, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Veikimo spindulys (aviacija)

**Veikimo spindulys** (; ) - lėktuvo, sraigtasparnio ar bepiločio orlaivio kovinė charakteristika, nuotolis nuo pakilimo taško, kurį orlaivis gali nuskristi, atlikti kovos užduotį (atakuoti antžeminį ar jūros taikinį; patruliuoti; atlikti žvalgymo veiksmus) ir grįžti atgal tebeturėdamas būtinąjį degalų minimumą. Veikimo spindulys skaičiuojamas, kai orlaivis skrenda be degalų papildymo ore.

Konkretaus lėktuvo modelio veikimo spindulys priklauso nuo išorinių degalų bakų (kurie gali būti numetamieji), skrydžio ir kovos misijos aukščio, gabenamų ginklų masės ir tipo (nešami orlaivio viduje ar ant išorinių pakabų), oro sąlygų:
* Orlaiviai su išoriniais numetamais degalų bakais () turės didesnį veikimo nuotolį, negu lygiai toks pat orlaivis be jų, nes skrydyje naudos didesnį kiekį degalų.
* Žemai skrendantis lėktuvas paprastai turi mažesnį veikimo spindulį, nei aukštai skrendantis, nes paprastai žemai skrendantys lėktuvai naudoja daugiau degalų dėl didesnio oro tankio ir pasipriešinimo. Egzistuoja aukštis, kuriame veikimo spindulys yra didžiausias.
* Orlaivis, gabenantis didesnį kiekį ginklų, turės mažesnį veikimo spindulį, nes didesnio krovinio gabenimas verčia sunaudoti daugiau degalų.
* Priešinis vėjas mažina veikimo nuotolį, pakeleivingas - didina. 


Image:Republic F-105D-30-RE (SN 62-4234) in flight with full bomb load 060901-F-1234S-013.jpg|*Republic F-105D Thunderchief* su pilnu bombų kroviniu (1968 m.)
Image:Soviet MiG-29 over Alaska w drop tanks 1989.JPEG|Tarybinis MiG-29 su numetamaisiais degalų bakais (1989 m.)
Image:US Navy 070316-N-7130B-138 An F-A-18 Hornet is directed into parking position aboard USS Ronald Reagan (CVN 76) as Airman Michael Perez from Sylmar, Calif., rests on the fuel drop tank.jpg|Numetamas bakas po F-A-18 *Hornet* sparnu.
Šiaurinė starta

**Šiaurinė starta** (*Emberiza rustica*) – startinių šeimos paukštis. Visuose apdaruose išsiskiria šilko baltumo apačia su didelėmis dėmėmis per krūtinę ir šonuose. Patinas juoda galva su centrine viršugalvio linija, baltu antakiu ir dėmėmis užsausyje, ryškiai ruda krūtine, šonais ir antuodegiu, šviesiomis baltomis juostomis sparnuose ir uodegos šonuose. Patelės ir jaunikliai išsiskiria mažiau, neturi galvos rašto, tik plačias rudas juostas šonuose ir šviesiai rudą antuodegį.

Įsikuria drėgnose ir miškingose žemumose. Žiemoja gana vėsiuose regionuose atvirose ar miškingose vietovėse.

Lietuvoje neperi, retai stebimas rugsėjo – spalio mėnesiais.

## Šaltiniai
* Žiedavimas.com – Šiaurinė starta
Vytautas Motiekaitis

**Vytautas Motiekaitis** (1914 m. sausio 29 d., senuoju stiliumi sausio 16 d. Linkuva – 1991 m. sausio 16 d. Vėžaičiai, Klaipėdos rajono savivaldybė. Vėžaičių Šv. Kazimiero bažnyčios šventoriuje) – Lietuvos kunigas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Baigė Linkuvos gimnaziją, 1936 m. – kunigų seminariją. Bendradarbiavo žurnale „Tiesos kelias“, 1936-1938 m. laikraščio „Žemaičių prietelius“ redaktorius. Priklausė Lietuvos žurnalistų sąjungai.  Nuo 1972 m. birželio 2 d. kunigavo Vėžaičių mstl. Šv. Kazimiero bažnyčioje, buvo Telšių vyskupijos tribunolo teisėjas. 

## Šaltiniai
Pryšmančių apylinkė

**Pryšmančių apylinkė** (arba ***Prišmančių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viduklės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta Jukainių apylinkė, Užumedžio apylinkė ir dalis Nemaršionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Pryšmančių apylinkė prijungta prie Alėjų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino keliu“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 54,07 || || Prišmančių tarybinis ūkis  || 19 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Gėluvos apylinkė

**Gėluvos apylinkė** (arba ***Geluvos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ariogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Lenčių apylinkės ir Šliužių apylinkė, o dalis Gėluvos apylinkės prijungta prie Gučkampio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Gėluvos apylinkė prijungta prie Ariogalos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybiniu keliu“ kolūkis ir Pagojaus tarybinis ūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 35,92 || || „Tarybinio kelio“ kolūkis, „Ginėvės“ kolūkis, Pagojaus tarybinio ūkio Gėluvos skyrius  || 15 kaimų
|}

## Šaltiniai
Butkiškės apylinkė

**Butkiškės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Čekiškės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta Vozbutų apylinkė ir dalis Pagausančių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Butkiškės apylinkė prijungta prie Ariogalos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pažangos“ ir „Tarybinio artojo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 46,54 || || „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Pažangos“ kolūkis  || 20 kaimų, 5 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Berteškių apylinkė

**Berteškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Betygalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Saugailių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Berteškių apylinkė prijungta prie Betygalos apylinkės ir Pagojukų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Janonio vardo ir „Raudonosios Vėliavos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 44,64 || || J. Janonio vardo kolūkis, „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 22 kaimai
|}

## Šaltiniai
Laužų apylinkė

**Laužų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raseinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kazbaraičių apylinkės, dalis Šeimyniškių apylinkės, dalis Girkalnio apylinkės ir dalis Raitininkų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Laužų apylinkė prijungta prie Girkalnio apylinkės ir Raseinių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Dubysos“, „Naujo kelio“, „Didžiojo Spalio“ kolūkiai ir Raseinių MTS  || 
|-
| 1959-02-01  || 72,8 || || „Dubysos“ kolūkis, „Naujo kelio“ kolūkis, „Didžiojo Spalio“ kolūkis  || 1 miestelis, 31 kaimas, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai