open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ežiai

G. Fischer, 1814

**Ežiai** (*Erinaceinae*) – ežinių šeimai priklausantis dygliuotas žinduolis. Priskaičiuojama septyniolika ežių rūšių penkiose gentyse, randamų visoje Europoje, Azijoje ir Afrikoje bei Naujojoje Zelandijoje (pastarojoje šie buvo introdukuoti). Australijoje ir Amerikose ežių nėra, nors Šiaurės Amerikoje anksčiau gyveno dabar išnykę *[[Amphechinus]]* genčiai priklausę ežiai.

Ežius sieja tolimi giminystės ryšiai su kirstukiniais (*Soricidae* šeima). Manoma, kad ežiai išvaizda mažai pasikeitė per pastaruosius 15 mln. metų ir yra tarp seniausių žinduolių rūšių. Jų šeriams tvirtumo ir aštrumo suteikia keratinas. Jungiamoji grandis tarp kirstukinių ir ežių galėtų būti gimnūros. Kaip ir daugelis pirmųjų žinduolių, ežiai yra prisitaikę prie naktinio gyvenimo būdo. Kiti gyvūnai, turintys analogišką apsaugą (dyglius) yra dygliatriušiai ir echidniniai.

Žiemos miego metu ežio kūno temperatūra gali nukristi iki 2 °C. Pabudus iš žiemos miego temperatūra vėl pakyla iki įprastos 30-35 °C.

Lietuvoje sutinkamos dvi rūšys – *[[Erinaceus roumanicus]]* (dažnas) ir *[[Erinaceus europaeus]]* (retesnis, labiau paplitęs Latvijoje).

Gyvūno pavadinimas lietuvių kalboje yra indoeuropiečių kilmės ir mažai pakitęs – .

## Ežių gentys
Penkios *Erinaceinae* pošeimio gentys priskiriamos ežiams:
* Afrikinių ežių gentis (*[[Atelerix]]*)
* Paprastieji ežiai (*[[Erinaceus]]*)
* Ausytieji ežiai (*[[Hemiechinus]]*)
* Stepiniai ežiai (*[[Mesechinus]]*)
* *[[Paraechinus]]*

## Šaltiniai
Nepasiekiamoji sala

**Nepasiekiamoji sala** () – vulkaninės kilmės sala esanti pietiniame Atlanto vandenyne. Sala yra Tristano da Kunjos salyne, priklausanti Šventosios Elenos, Dangun Žengimo ir Tristano da Kunjos salų administraciniam-politiniam vienetui ir valdoma iš Džeimstauno gyvenvietės (Šv. Elenos sala) – šios salos yra Jungtinės Karalystės užjūrio valdų dalis. Nepasiekiamosios salos plotas 12,65 km², ir ji yra už 40 km į pietvakarius nuo artimiausios jai gyvenamos Tristano da Kunjos salos.

Sala nuolat negyvenama, bet retkarčiais čia apsilanko nedidelis mokslininkų ir gamtosaugos valdymo grupių skaičius. 1997 m. sala paskelbta draustiniu ir kartu su Gofo sala sudaro UNESCO pasaulio paveldo objektą. Ją galima pasiekti tik su gidu, plaukiant laivu iš Tristano da Kunjos salos.

## Gamta
Nepasiekiamoji sala yra užgesusio ugnikalnio veikusio prieš 6 mln. metų viršūnė. Jos centrinė dalis, tai suskaidyta plynaukštė, aukščiausia pakyluma “Kerno kalva“ iškylusi 449 m aukščio virš jūros lygio. Salos krantai – labai aukšti, neįveikiami skardžiai. Šiaurės rytų klifuose yra 230 m aukščio krioklys. Sala esti vidutinių platumų jūrinio klimato zonoje.

Augalija skurdi – būdingi žolynai su papartynais, bet tarp jų 8 endeminės augalijos rūšys.

Saloje yra dvi endeminės paukščių rūšys, tarp jų ji garsi mažiausiu pasaulyje neskraidančiu paukščiu – atlantizija (*Laterallus rogersi*). Taip pat yra keliaujančiųjų albatrosų, uolinių kuoduotuojų pingvinų, tristaninių strazdų, antarktinių žuvėdrų. Viso saloje veisiasi 24 jūrų ir sausumos paukščių rūšys.

Iš žinduolių, saloje veisiasi ir subtropiniai jūrų lokiai (*Arctocephalus tropicalis*) ir mažiausiai 10 endeminių bestuburių rūšių.

Saloje nėra driežų, vėžlių, gyvačių, varlių, vėžlių, sraigių, drugelių ir sausumos žinduolių.

Seniau saloje buvo įveisti šunys, avys, ožkos, kiaulės, galvijai tačiau neišliko.

## Istorija
Nepasiekiamoji sala atrasta 1652 m. olandų laivo *'t Nachtglas įgulos*. Žemėlapyje pažymėta kaip „nepasiekiamoji“, nes dėl stačių krantų jūreiviai nerado kur prisišvartuoti. 1871 m. saloje įsikūrė vokiečiai, broliai Stoltenhofai, tačiau dėl maisto trūkumo nesugebėjo išsilaikyti ir 1873 m. išvyko su salas tyrinėjusio HMS Challenger laivo ekspedicija. Vėliau salą daugiausia lankė mokslinės ekspedicijos bei tristaniečiai, kurie čia rinko guaną ir kiaušinius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* meteoblue.com / Weather Inaccessible Island (*Nepasiekiamosios salos klimatas*)
* timegenie.com / Inaccessible Island / Current Time and Date (*Nepasiekiamosios salos laikas*)
Darbo diena

**Darbo diena** darbo teisėje - diena, kurią pagal įstatymą leidžiama dirbti be specialių apribojimų; diena, kurią faktiškai yra dirbama. Europoje įprastinės darbo dienos yra nuo pirmadienio iki šeštadienio. Daugumoje verslo, amatų - iki penktadienio. Mažmeninės prekybos, viešojo transporto - iki šeštadienio ar iki pat sekmadienio (t. y. ištisą savaitę). 

Teisiškai darbo diena svarbi ne tik darbo ir poilsio srityje, bet skaičiuojant terminus (tiek darbo teisėje, tiek ir kitose teisės šakose, pvz., civilinio proceso teisėje - dėl ieškinio pateikimo; komercinėje arba civilinėje teisėje - dėl prievolės įvykdymo termino ir pan.). Darbo dienos sąvoka taip pat svarbi ne tik darbo, bet ir Kelių eismo taisyklių atveju. Pvz., yra specialūs kelio ženklai, kuriuose gali būti nurodytas užrašas arba simbolis, žymintis darbo dienas (pvz., kad leidžiama arba draudžiama stovėti, įvažiuoti ar pan.) 

## Lietuva
Darbo dienos trukmė yra ribojama. Pvz., darbuotojų, dirbančių ne vienoje darbovietėje arba vienoje darbovietėje, bet pagal dvi ar daugiau darbo sutarčių, darbo dienos trukmė negali būti ilgesnė kaip **[[12 (skaičius)|12]]** valandų (LR darbo kodeksas, 144 str. 5 d.).

## Vokietija
*Darbo diena teisine prasme - *Werktag* (t. y. privalomumo dirbti diena; pažodžiui - „gamybinė“, „gamyklos“, „fabriko“, „dirbtuvių“ diena) 
*Faktinio darbo (atlikimo) diena - *Arbeitstag* ('darbo diena'). 

Sekmadienis Vokietijoje yra nedarbo diena netgi prekyboje. Tą reglamentuoja federalinis Parduotuvių uždarymo įstatymas (). Parduotuvių uždarymo sekmadieniais pareigą patvirtino netgi Vokietijos Konstitucinis Teismas (*BVerfG*). Tiesa, savo naujausioje praktikoje jis numatė galimybę federalinėms žemėms reglamentuoti kai kurias išimtis iš federalinio reguliavimo.

## Šaltiniai
Gimimas

**Gimimas** – vaisiaus išstūmimas ar ištraukimas iš moters organizmo (vaikas gimsta vykstant gimdymui). Šnekamojoje ir literatūrinėje kalboje gimimas taip pat gali būti kilmė; prigimtis, būdas; gymis, veidas, išvaizda; gamta; giminė; karta; giminė (gramatikoje).

Pagal Lietuvos įstatymus vaiko gimimas – gyvo vaisiaus išstūmimas ar ištraukimas iš moters organizmo. Vaiko gyvybingumo požymiai – savarankiškas kvėpavimas ar širdies plakimas (LR VGMNĮ 2 str.). Vaiko gimimo momentą nustato sveikatos priežiūros specialistai. Lietuvoje vaiko gimimo momento nustatymą, jo gimimo momentą nustatančių asmenų pareigas reglamentuoja 2002 m. LR vaiko gimimo momento nustatymo įstatymas (LR VGMNĮ). Vaiko gimimo pažymėjimą (žr. *[[gimimo liudijimas]]*) LR Vyriausybės nustatyta tvarka išduoda asmens sveikatos priežiūros įstaiga arba gydytojų konsultacinė komisija.

## Vaiko gimimo momentas ir faktų fiksavimas

Vaiko gimimo momento konstatavimo kriterijai yra viso gyvybingo vaisiaus pasirodymas iš moters organizmo. Vaiko gimimo momentas fiksuojamas medicinos dokumentuose kalendorine data, vietos laiku, minučių tikslumu (LR VGMNĮ 4 str.). Vaiko gimimo momentą nustatantys asmenys privalo:
* nustatyti vaiko lytį, kūno masę ir nurodyti gimimo vietą;
* fiksuoti vaiko gimimo momentą;
* padaryti gimimo įrašus medicinos dokumentuose.

## Taip pat skaitykite
* Išsigimimas
* Atgimimas

## Šaltiniai
Tristano da Kunjos herbas

**Tristano da Kunjos herbas** – Tristano da Kunjos salų oficialus simbolis. 2002 m. patvirtintas Šv. Elenos kolonijos gubernatoriaus. Iki tol salynas naudojo Šv. Elenos salų herbą.

Herbą sudaro skydas su pavaizduotais keturiais albatrosais, dizainas veidrodiškas, sukurtas iš žydros ir baltos spalvų. Skydą laiko du skydininkai – salose randami tristaniniai langustai. Šalmo papuošalas – laivyno karūna ir Tristano da Kunjos ilgoji valtis. Moto – Mūsų tikėjimas yra mūsų jėga ().

Herbas pavaizduotas ant Tristano da Kunjos vėliavos.
Tristão da Cunha

**Tristanas da Kunja** (*Tristão da Cunha* arba *Tristão d’Acunha*; 1460–1540 m.) – portugalų keliautojas, laivyno komandoras.

## Biografija
Tristanas da Kunja gimė apie 1460 m. 1504 m. buvo paskirtas pirmuoju Portugalų Indijos vicekaraliumi, tačiau dėl laikino regėjimo sutrikimo pareigų užimti negalėjo. 1506 m. jis vadovavo 15 laivų flotilei, keliavusiai į Indiją. Ekspedicija turėjo užimti Sokotros uostą, pastatyti fortą ir uždaryti laivybą Raudonąja jūra. Kelionės metu keliautojas Atlanto vandenyno platybėse atrado negyvenamas salas, kurias pavadino savo vardu (Tristano da Kunjos salos). Iš ten keliavo pro Madagaskarą, Mozambiką ir sėkmingai užėmė Sokotros salą. 1507 m. numalšino Kanuro kolonijos Indijoje apgultį.

Grįžęs į Europą 1514 m. Tristanas da Kunja buvo paskirtas Portugalijos karaliaus Manuelio I ambasadoriumi popiežiui Leonui X. Jo pareigos buvo supažindinti popiežių su Portugalijos imperijos užkariavimais. Jo atvykimą į Romą žymėjo egzotiška procesija su indišku stiliumi papuoštais palydovais, brangenybėmis, baltuoju drambliu Hanno, papūgomis, tigrais ir kita. Popiežiui buvo padovanota daug aukso, brangakmenių, perlų. Tačiau greitai karalius įklimpo į skolas ir dovanos buvo grąžintos.

Nors Tristanui da Kunjai taip ir nepavyko tapti Indijos vicekaraliumi, jo sūnus Nunas da Kunja juo tapo 1529 m. Keliautojas mirė apie 1540 m., palaidotas Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų bažnyčioje Oljalve, netoli Alenkero.

## Šaltiniai
Prokuratūros tyrėjas

**Prokuratūros tyrėjas** ( - 'tyrimo asmuo prokuratūros'; iki 2004 m. rugpjūčio 30 d. - *Hilfsbeamte der Staatsanwaltschaft*, 'pagalbinis prokuratūros pareigūnas') Vokietijoje yra pareigūnas, turintis įgaliojimus baudžiamojo persekiojimo srityje vykdyti tam tikras specialias priemones; teisėsaugos pareigūnas; teisinė pareigybė. 

## Istorija

Toks institutas (t. y. teisinė figūra) buvo sukurta, kai teisėjo veiksmai nebuvo įmanomi laiku arba ikiteisminio tyrimo sėkmė būna gerokai sumažinta (dėl delsimo, laiko sąnaudų, patiriamų rūpinantis privalomaisiais teismo leidimais). 

Statusą reglamentuoja federalinis Teismų santvarkos įstatymas (*Gerichtsverfassungsgesetz*, GVG) § 152 Abs. 1). Federalinių žemių vyriausybės prokuratūros tyrėjų statusą reglamentuoja įgyvendinamaisiais nutarimais (*[[Verordnung]]*, dažniausiai vad. *Verordnung über Ermittlungspersonen der Staatsanwaltschaft*). 

## Įgaliojimai

Prokuratūros tyrėjas turi įgaliojimus skirti baudžiamojo proceso priemones, esmingai (*erheblich*) ribojančias kaltinamojo teises (pvz., paskirti asmens kratą). 

## Šaltiniai
Prokuroro padėjėjas

**Prokuroro padėjėjas** - prokuroro pagalbininkas; teisinė pareigybė prokuratūroje.

## Lietuva
Prokuroro padėjėjas Lietuvoje yra prokuratūros valstybės tarnautojas. Kiti valstybės tarnautojai - vyriausiojo prokuroro padėjėjai, prokuroro padėjėjai, vyriausieji specialistai, vyresnieji specialistai, specialistai etc. Jie kartu su darbuotojais sudaro prokuratūros personalą (LR prokuratūros įstatymas, 24 str.).

## Šaltiniai
Choreografija

**Choreografija** (sen.  'šokis' + *γράφειν* 'rašyti') – judesių kūrimas, šokio menas. Kaip ir muzikinė kompozicija yra meno kūrinys (autorių teisės objektas). Gali būti soliniai arba kolektyviniai šokiai, netgi šou (pvz., Michel Fokine *[[Mirštanti gulbė]]*, 1907 m.), trukti ištisas valandas kaip teatro šokio inscenizacija; veikti daug asmenų, būti sudėtingų judesių, veiksmų. 

## Choreografas
Choreografas – choreografijos kūrėjas, judesio menininkas. Jis yra ir kūrinio autorius, ir jo režisierius (dėl šio dvigubo vaidmens intelektinės nuosavybės teisėje kyla daug (kompleksinių sunkumų). Operoje, teatre ir miuzikle choreografas dažniausiai dirba kartu su kitais režisieriais (paprastai jam vadovaujančiais).
Nuotakynas

**Nuotakynas**, *kanalizacija* – vamzdynų ir kitų inžinerinių įrenginių ir statinių sistema nuotekoms surinkti ir nukreipti tekėti.

Nuotakynai skirstomi pagal nuotekų rūšis:
* buitiniai – surenkantys buitines nuotekas iš virtuvių, vonių, tualetų ir t. t.
* paviršiniai – surenkantys kritulių, sniego tirpsmo ir pan. nuotekas
* gamybiniai – surenkantys gamybos atliekinį vandenį.

Nuotakynus sudaro:
* pastatų viduje esančios vamzdynų dalys,
* požeminiai kanalai bei vamzdžiai,
* siurblinės ir kiti inžineriniai įrengimai.
Kaimo vietovėje sodyba gali turėti savo nuotakyną, kuris surenka buitines nuotekas į sodybos valymo įrenginius arba į rezervuarą, kuriam prisipildžius nuotekos pervežamos į centralizuoto valymo įrenginius.

Surinktas vanduo valomas arba tiesiai patenka į vandens telkinius (pvz., upes). Kanalizacijai gali priklausyti valymo įrenginiai.

Kanalizacija buvo žinoma dar Antikos laikais (pvz., Atėnai turėjo nuosavą sistemą). Pagal rūšis gali būti namų ūkio (pvz., gyvenamojo namo), įmonės, miesto kanalizacija.

## Nuorodos

* 
* Požeminės infrastruktūros institutas Vokietijoje
Asesorius

**Asesorius** ( - 'tarėjas', 'greta sėdintis', 'pagalbininkas tarnyboje', *Ass.*, *Assess.*; *assessus* „kaip tarėjas“; *assessoral* - 'asesoriškai', liečiantis asesorių, asesoriaus vaidmenyje* psn.  *'akcesistas**) – [[pareigybė]], [[tarnybinis laipsnis]], [[profesinis vardas]], [[titulas]].

== Lietuva ==
[[Lietuva|Lietuvoje]] asesorius ([[kandidatas į notarus]]) yra [[notaras|notaro]] profesijai besirengiantis [[teisininkas]], notariato stažuotojas. Oficialiai asesoriaus statusą, veiklą reglamentuoja [[LR notariato įstatymas]].

== Vokietija ==
[[Vokietija|Vokietijoje]] asesoriaus vardas suteikiamas aukštosios mokyklos absolventams, po pirmojo [[valstybinis egzaminas|valstybinio egzamino]] baigusiems [[Referendariat]]ą ir išlaikiusiems antrąjį valstybinį egzaminą (teisės srityje taip vad. asesoriaus egzaminą, anksčiau vadintą [[akcesas|akcesu]]). Taip pat valstybės tarnyboje, kai nereikalaujama pirmojo valstybinio egzamino, bet išlaikomas [[Didysis valstybinis egzaminas]], skirtas siekti karjeros aukštesniojoje tarnyboje (''Höherer Dienst''). 

**Teisės asesorius*' (*Assessor juris*, *Ass. jur.'') – teisininko profesinis vardas, suteikiamas, kai baigtas Teisės referendariatas ir išlaikytas antrasis valstybinis teisės egzaminas. Teisininkas tuomet yra vad. teisininkas generalistas ().

## Rusijos imperija
Rusijos imperijoje iki 1917 m. egzistavo valdininkų rangas kolegijos asesorius, Rangų lentelėje pagal lygį atitikęs armijos majorą.

## Šaltiniai
*Meyers Großes Konversations-Lexikon, Band 1. Leipzig 1905, S. 247-248
Gysenas

**Gysenas** (, *gießen* – 'lieti') – Vokietijos miestas, 8-tas pagal dydį Hesene. 76 090 gyv. Yra Gyseno universitetas (*Justus-Liebig-Universität Gießen*), 24 000 studentų , Gyseno-Frydbergo aukštoji taikomųjų mokslų mokykla (12 000 studentų, iš jų – 7 100 Gysene). Administracinis Vidurio Heseno centras, transporto mazgas, vienas regiono aukštutinių centrų.

## Žymūs žmonės
* Vilhelmas Lybknechtas (1826–1900), Vokietijos socialdemokratų partijos įkūrėjas.
* Vilhelmas Konradas Rentgenas (1845–1923), fizikas
* Til Schweiger (g. 1968), aktorius, režisierius ir prodiuseris.

## Galerija

File:Marktplatz in Giessen (gezeichnet von P. Weber).jpg|Istorinis turgaus aikštės piešinys, 1844 m.
File:Botanical garden Giessen Germany 01.jpg|Gyseno botanikos sodas
File:2005-08 Gießen - Theater.jpg|Gyseno teatras
File:Giessen-arch1.jpg|Gyseno architektūra
File:Denkmal Röntgen (Gießen) 01.JPG|Paminklas V. Rentgenui
File:Gießen ElephantLoo766.jpg|Pėsčiųjų tiltas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali Gyseno miesto tinklavietė
Tiubingeno universitetas

**Tiubingeno universitetas** (, **Tiubingeno Eberhardo Karlo universitetas**) – vienas seniausių Vokietijos universitetų (maždaug 50-ta pagal senumą aukštoji mokykla Europoje), Tiubingene (Viurtembergas), už 40 km į pietus nuo Štutgarto. 24 000 studentų (2009/2010 m. m.).

## Istorija
1477 m. įkurtas grafo Viurtembergo hercogo Eberhard I (*Eberhard im Barte*) pastangomis ir pavadintas jo vardu. Be to pavadinime yra pirmasis Viurtembergo hercogo Karl Eugen vardas. Steigimo iniciatorė – Mechthild von der Pfalz, Eberhard I motina, Austrijos erchercogė.

## Struktūra
14 fakuletų. Gamtos mokslai, humanitariniai mokslai – vyraujantys. 30 studijų krypčių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali tinklavietė
* Profesorių galerija
Jūreivis

**Jūreivis** (nuo žodžio *[[jūra]]*) – asmuo, dirbantis laive, jūromis gabenančiame krovinius, keleivius iš vienos vietos (uosto) į kitą; profesija; karinis laipsnis, pareigybė. Budi navigacinėje pamainoje, atlieka darbus, susijusius su laivo tvirtinimu prie krantinės, laivą valo, dažo, dirba kitus darbus.

## Šaltiniai
Aleksandrinas

**Aleksandrinas** – silabinės eilėdaros metras, 12 arba 13 skiemenų eilutė su pastovia cezūra po 6 skiemens.

Pavadinimas kilo iš tokiomis eilėmis sukurtos senovės prancūzų poemos apie Aleksandrą Makedonietį. Atitikmuo kitų tautų poezijoje yra silabinės eilėdaros trylikaskiemenis (su cezūra po 7 skiemens).

Aleksandrinas XIX a. įsigalėjo lietuvių poezijoje – tokiomis eilėmis rašė Dionizas Poška, Simonas Stanevičius, Antanas Baranauskas („Anykščių šilelis“).

## Šaltiniai
Pareigybė

**Pareigybė** - darbuotojų darbo teisių ir darbo pareigų, atliekant darbo funkciją, visuma. Darbo teisėje, valstybės tarnyboje konkrečiai pareigybei apibrėžti naudojama pareigybinė instrukcija (organizacijos vidaus teisės aktas, tvirtinamas vadovo).

## Teisinės pareigybės

Teisinės pareigybės - pvz., teisės patarėjas, asesorius, prokuroro padėjėjas ir kt.
Scenografija

**Scenografija** (, *[[scena]]* + ) – inscenizacijos erdvėse, patalpose mokslas ir menas. Naudojama teatre, filmuose ir parodose. Pasitelkiamos įvairiausios priemonės ir metodai. Performensai () ir instaliacijos – esminiai scenografiniai darbai, taip pat būdingi laisvųjų menų srityse. Profesija – scenografas. Scenografijos studijos Vokietijoje yra Karlrūhėje.

## Šaltiniai

* Master’s Degree in Urban Scenography in Barcelona
Stanfordo universitetas

**Stanfordo universitetas** (, *Stanford*) – privatus universitetas Stanforde, Kalifornijoje (JAV). Viena turtingiausių pasaulio aukštųjų mokyklų (steigiamasis kapitalas – 17,2 mlrd. JAV dolerių). Pagal Shanghai-Ranking („Academic Ranking of World Universities 2009“) užima 2 vietą. 14 881 studentas, 1 803 darbuotojai (2006 m.).

Rektorius John L. Hennessy.

## Istorija
1891 m. įkūrė ankstesnis Kalifornijos gubernatorius Leland Stanford (vad. Bay Area, 60 km į pietus nuo San Francisko). Pradžioje veikė 15 fakultetų, mokėsi keli šimtai studentų. Veikia Nacionalinis ekonominių tyrimų biuras.

1992-2000 m. vadovavo vokietis Gerhard Casper.

## Struktūra
* H. C. Hooverio karo institutas
* F. Kavli dalelių astrofizikos ir kosmologijos institutas
* Medžiagų ir energijos mokslų institutas
* Revoliucijų ir taikos institutas
* Septynios mokyklos: Edukologijos, Humanitarinių ir gamtos mokslų, Inžinerijos, Teisės, Medicinos, Verslo ir Žemės mokslų
* Stanfordo linijinio greitintuvo centras
* T. Hopkinso jūrinė stotis
* I. ir B. Geraldų Cantorų vizualiųjų menų centras
* J. Ridgo biologinis draustinis
* W. W. Hanseno eksperimentinės fizikos laboratorija
* Devyniolika bibliotekų
* Leidykla Stanfor University Press
* Medicinos centras, ligoninė, klinikos ir vaikų ligoninė
* Memorialinė bažnyčia
* Meno galerija
* Mauzoliejus

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Stanfordo universiteto tinklavietė (anglų k.)
Sąjunga

**Sąjunga** gali reikšti:

* JAV pilietinio karo metu Sąjunga (JAV) vadinta federalinė JAV valdžia.
* Profesinė sąjunga, darbuotojų susivienijimas
* Tarptautinė organizacija, pvz., Europos Sąjunga, Tautų Sąjunga
* Valstybės pavadinimo sudėtinė dalis, pvz., Sovietų Sąjunga, Šiaurės Vokietijos Sąjunga 
* Visuomeninė organizacija, asociacija (Lietuvos rašytojų sąjunga)
* Aibių teorijoje - aibė sudaryta visų tų elementų, kurie įeina bent į vieną iš aibių.
Talka

** Talka** - viso ar dalies kaimo bendras telktinis darbas; padėjimas ko dirbti, pagelbėjimas; pagalbos (talkos) darbai. Dažniausiai paplitę žemės ūkyje. Tai tokie ūkio darbai, susiję su žemės, miškų ir vidaus vandenų ūkio produkcijos gamyba (pvz., bulviakasis), jos paruošimu realizuoti ir kitais šios veiklos darbais. Juos rengia organizatorius, t. y. fizinis asmuo, kuris organizuoja (kviečia) pagalbos (talkos) darbus žemės ar namų ūkyje ir kurio naudai šie darbai atliekami.

## Talkininkas

Talkininkas – asmuo, padedantis talkos metu. LRV nutarimu Lietuvoje anksčiau buvo apibrėžta, kad talkininkas turi būti „ne jaunesnis kaip 13 metų fizinis asmuo (talkos dalyvis), pagal tarpusavio susitarimą su pagalbos (talkos) darbų organizatoriumi atliekantis neapmokamą darbą žemės ar namų ūkyje“. Buvo nustatyta, kad pagalbos (talkos) darbų trukmė kiekvienam talkininkui negali būti ilgesnė kaip 3 dienos iš eilės. 

## Tarybų Sąjunga

## Lietuva
Talkos Lietuvoje žinomos nuo senovės.

Teisiškai talka kurį laiką buvo reglamentuota. Ji buvo apibrėžta fizinių asmenų telktinė tarpusavio pagalba žemės ar namų ūkio darbams dirbti (LR Vyriausybės 2001 m. gruodžio 11 d. nutarimas Nr. 1500). Tai buvo reikalinga, siekiant užtikrinti pagalbos (talkos) darbų atlikimo sąlygų ir tvarkos teisėtumą, užkertant kelią nelegaliam darbui.

## Šaltiniai
Valstybės išdavimas

**Valstybės išdavimas** - nusikaltimas.

## Vokietija
Vokietijoje (VFR) valstybės išdavimas () yra veika, kuria kėsinamasi į konstitucinę santvarką. Gali būti nukreipta prieš Federaciją (*Bund*) arba federalinę žemę (*Bundesland*). Reglamentuoja VFR baudžiamasis kodeksas, §§ 81−83a (StGB). Saugomas teisinis gėris yra fizinis ir konstitucinis VFR ir jos žemių išlikimas (*Bestand*). Apima valstybinį Federacijos ir federalinių žemių vientisumą, žemių teritorinį integralumą ir Federacijos tarptautinį teisinį suverenitetą (*Bestandshochverrat*). Bausmės - laisvės atėmimas iki gyvos galvos; tam tikrais atvejais privalo būti ne žemesnės nei 10 metų, kitais - nuo 1 iki 10 metų .

## Šveicarija
Šveicarijoje reglamentuoja Šveicarijos baudžiamasis kodeksas (*Schweizer Strafgesetzbuch*), 265 str.

## Šaltiniai
Ženevos universitetas

**Ženevos universitetas** (, ) – universitetas Šveicarijoje, aukštoji mokykla Ženevoje. 13 379 studentų, 5 250 darbuotojų (iš jų 762 profesoriai), 2008 m.

## Istorija
XVI–XVII a. Ženeva buvo laikoma protestantine Roma.

1559 m. Johannes Calvin įsteigė teologinę ir humanistinę Ženevos akademiją (*Académie de Genève*).

XVIII a. pradėti dėstyti gamtos mokslai.

1873 m. įsteigtas Medicinos fakultetas, aukštoji mokykla įgijo universiteto vardą ir statusą.

## Nuorodos
* Ženevos universiteto tinklavietė
* Ženevos universiteto Alumni portalas
Austrijos civilinio proceso kodeksas

**Austrijos civilinio proceso kodeksas**  - 'Civilinio proceso tvarka'; **ZPO**, öZPO) – Austrijos federalinis įstatymas, civilinio proceso teisės šaltinis; civilinio proceso kodeksas. 

## Istorija
1895 m. rugpjūčio 11 d. buvo priimtas Įstatymas dėl teismo proceso civiliniuose teisiniuose ginčuose (*Gesetz vom 1. August 1895 über das gerichtliche Verfahren in bürgerlichen Rechtsstreitigkeiten (Zivilprozessordnung)).

[[1898]] m. sausio 1 d. įsigaliojo ir buvo keistas daugiau nei 75 kartus. 

== Recepcija ==
Austrijos civilinio proceso kodeksas buvo iš esmės perimtas [[Lichtenšteinas|Lichtenšteine]] (*Zivilprozessordnung vom 10. Dezember 1912, LGBl 9/1912''). Tiesa, pakeista numeracija. Be to, vietoj paragrafų numatyti straipsniai.

## Nuorodos
* Tekstas (vokiečių k.)
Silabotoninė eilėdara

**Silabotoninė eilėdara** ( 'skiemuo' + *tonos* 'kirtis') – eiliuotos kalbos sistema, pagrįsta dėsningu kirčių išdėstymu eilutėse.

Pagrindiniai silabotoninės eilėdaros metrai: dviskiemeniai – jambas ir chorėjas, triskiemeniai – daktilis, amfibrachis ir anapestas. Dviskiemeniuose metruose tarp kirčiuotų skiemenų būna vienas arba trys (kartais penki) nekirčiuoti skiemenys, triskiemeniuose – 2 (kartais penki). Silabotoninės eilėdaros eilutės kartais nerimuojamos, tada jos vadinamos *baltosiomis eilėmis*.

Silabotoninę eilėdarą lietuvių poezijoje XIX a. pabaigoje įtvirtino ir ištobulino Maironis. Ji gyvuoja ligi šiol.

## Išnašos
Autobiografija

**Autobiografija** ( – pats + biografija) – literatūros žanras, artimas memuarams, savo gyvenimo ir veiklos aprašymas.

Pasakojimas apie save, kuriame daugiau dėmesio skiriama autoriaus psichologijai, išgyvenimams, požiūriui į pasaulį. Įvykiai dėstomi chronologiškai arba pagal temas. Autobiografijų struktūros ašis – asmenybės tapsmo istorija. Pradėtos rašyti senovės Graikijoje. Vėlesnėse epochose garsių rašytojų – Žano Žako Ruso, Johano Volfgango Gėtės autobiografijos padėjo atsirasti psichologiniam romanui.

Pirmąją lietuvišką autobiografiją parašė Jonas Basanavičius (1888).
Bardas

**Bardas** – senovės keltų genčių dainius.

Pritardami sau muzikos instrumentais bardai deklamuodavo savo poeziją Galijos, Velso, Airijos ir Škotijos kunigaikščių dvaruose. Viduramžiais jie tapo poetais profesionalais ir sudarė atskirą luomą.

Dabar bardais dažnai vadinami dainuojamosios poezijos atlikėjai. Lietuvoje titulo bardas atitikmuo yra dainius. Tai žmogus, kuriantis savo bendravimą su socialine aplinka muzikos ir žodžio galių subendrinimu. Bardas/Dainius Lietuvių/baltų gentyse turėjo eilę socialinių paskirčių: bardai būdavo jungiančiąja informacine grandimi tarp senųjų baltų šventikų ir bendruomenės, bardai buvo švenčių kūrėjai ir jų įprasmintojai. Vėlgi, senolis, sugebantis dainomis bendrauti su keliomis kartomis jaunesniais asmenimis pagarbiai buvo vadinamas dainiumi/bardu. Bardas/Dainius privalėjo turėti talentą muzikos skambėjime įtaigiai perduoti prasmingą žinią. 

Dainuojamoji poezija – besiformuojanti Lietuvoje muzikinės kultūros sritis. Jos pradininkai ir pasekėjai akcentuoja žodžio galios svarbą dainoje, tačiau muzikine prasme dainuojamosios poezijos žanro suvokimas ir įprasminimas kol kas yra padrikas. Dainuojamajai poezijai priskiriami ir liaudies kūrinių aranžuotės, ir dainos išgarsėjusių poetų tekstais, ir kabaretinių spektaklių kompozicijos ir džiazo liberalumas ir įvairių tautų folklorinių skambesių perpinimas.  

Bardo/dainiaus statusas ir atitinkamas kurybinis fondas šiuo metu dar neturi jokios klasifikacinės pozicijos Lietuvos Respublikos kultūros puoselėjimo programose.
Bukolika

**Bukolika** ( – piemenų, piemeniškas) – antikinės poezijos žanras, trumpas lyrinis epinis dialogų arba dainos formos kūrinys, kuriame vaizduojamas niekieno nedrumsčiamas piemenų, žemdirbių gyvenimas, jų meilė, gamta.

Bukolika buvo paplitusi senovės Graikijoje ir Romoje, italų Renesanso poezijoje. Žanro pradininkas – graikų poetas Teokritas. Su bukoline poezija susiję pastoralės, idilės, eklogės žanrai.
Pastoralė

**Pastoralė** ( *<*  – piemenų) – viduriniųjų amžių, Renesanso ir Baroko epochos literatūros žanras, lyrinė poema arba eiliuota drama, idiliškai vaizduojanti kaimą, piemenų gyvenimą ir meilę.

Pastoralinės poezijos rinkiniais – „Bukolikos“ ir „Georgikos“ – išgarsėjo Vergilijus.
Katarsis

**Katarsis** ( – *apvalymas*) – estetinis, moralinis, taip pat medicininis ir psichologinis ap(si)valymas.

Pirmą kartą šią sąvoką mentaline prasme pavartojo Aristotelis veikaluose *Politika* ir *Poetika*, palygindamas muzikos ir tragedijos poveikį žiūrovo protui su katarsio poveikiu kūnui .

Stebėdamas sukrečiantį konfliktą žiūrovas nejučia ima galvoti ir apie savo gyvenimą, jo esmines vertybes. Tragedijos veikėjų žūtis ir kančios sukelia jaudulį ir gailestį, bet kartu tas jaudulys ir gailestis tarytum apvalo, išvaduoja nuo susikaupusių slogių emocijų, ir po spektaklio (arba baigus skaityti romaną) žiūrovas (skaitytojas) jaučiasi dvasiškai tvirtesnis, jam darosi aiškesnės jo paties gyvenimo vertybės.

## Sąsajos
*Disociacija
*Hesichazmas

## Šaltiniai
Gyseno universitetas

**Gyseno universitetas** ( 'Gyseno Justo Lybigo universitetas', **JLU**) – universitetas Vokietijoje, Gyseno mieste, seniausia ir antra pagal dydį aukštoji mokykla Heseno žemėje. 25 200 studentų (WS 2011/12),
2 436 darbuotojai (2006 m.).

## Istorija

1607 m. Gyseno akademiją () įsteigė Heseno landgrafas Ludwig V.

Nuo 1625 iki 1650 m. universitetas veikė Marburge (1633 m. 12-ai mėnesių sugrąžintas vėl į Gyseną).

Iki 1945 m. aukštoji mokykla vadinosi jos įkūrėjo vardu – Liudvigo universitetas (*Ludwigsuniversität*) arba tiesiog *Ludoviciana*.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Gyseno universiteto tinklavietė
Korėjos padalijimas

**Korėjos padalijimas** – Korėjos istorijos laikotarpis nuo 1945 iki 1948 m., kuomet šalis buvo padalinta į pietinę ir šiaurinę dalis, administruojamas atitinkamai JAV ir Sovietų Sąjungos. Laikotarpis baigėsi atskirų Šiaurės ir Pietų Korėjos valstybių įkūrimu.

## Korėjos padalijimas

Po Japonijos pasidavimo Antrajame Pasauliniame kare 1945 m. rugpjūčio 15 d., laimėjusios šalys turėjo nuspręsti tolimesnę Korėjos padėtį. Pagal 1943 m. gruodžio 1 d. Kairo deklaraciją, Korėja turėjo tapti nepriklausoma, tačiau tai turėjo būti daroma palaipsniui, su kitų šalių priežiūra. Jomis tapo JAV ir Sovietų Sąjunga, pasidalinusios Korėją nuo 38 lygiagretės atitinkamai į pietinę ir šiaurinę dalį. Rugpjūčio 24 d. sovietai įžengė į Pchenjaną ir įsteigė savo karinę valdžią, o po kelių savaičių, rugsėjo 8 d., amerikiečiai įkūrė Jungtinių Valstijų karinę valdžią Seule. Nors šalyje vyko aktyvios diskusijos, kokia turėtų būti Korėja po nepriklausomybės atgavimo (kapitalistinė, korporatyvistinė, socialistinė ar komunistinė), veikiamos prasidedančio Šaltojo karo, abi pusės siekė, kad būsima valstybė atitiktų jų globalius strateginius tikslus, ir palaikė joms palankias šalies politines jėgas. Dėl to su Sovietų Sąjungos pagalba šiaurėje įsitvirtino stalinistinis-komunistinis vienpartinis režimas su Kim Ir Senu priešakyje, o pietuose - JAV palaikoma demokratinė santvarka, kurioje vyravo konservatyvūs dešinieji.

## Bandymai suvienyti

1947 m. buvo atnaujintos JAV ir Sovietų Sąjungos derybos dėl Korėjos suvienijimo, tačiau jos vyko nesėkmingai. Tų pačių metų rugsėjį JAV iškėlė Korėjos klausimą Jungtinių Tautų organizacijos generalinėje asamblėjoje, kuri pasiūlė surengti visuotinius visą Korėjos teritoriją apimančius rinkimus. Tačiau šiaurinė dalis šį pasiūlymą atmetė, atsisakydama į savo teritoriją įleisti JT komisiją ir planas sužlugo.

## Šiaurės ir Pietų Korėjos įkūrimas

1948 m. liepos 17 d. pietinėje dalyje įsigaliojo naujoji konstitucija ir rugpjūčio 15 d. buvo oficialiai įkurta Korėjos Respublika. Šiaurinėje dalyje konstitucija įsigaliojo rugsėjo 9 d. ir tą pačią dieną buvo paskelbtas Korėjos Liaudies Demokratinės Respublikos įkūrimas.

## Kita informacija

* Šiaurės Korėjos istorija
* Pietų Korėjos istorija

## Literatūra
Adrian Buzo. *The making of modern Korea*. Routledge, 2002. 46-65 psl.
Čehotina

**Čehotina** () – upė Juodkalnijoje bei Bosnijoje ir Hercegovinoje; Drinos dešinysis intakas. Prasideda kalnuose, Donji Kolašino regione Serbijos pasienyje. Teka į šiaurės vakarus retai gyvenamu tarpukalnių slėniu. Toliau prateka Plevlios dubumą, žemupyje teka Bosnijos ir Hercegovinos teritorija. Įteka į Driną Fočoje.

Didžiausias intakas – Voloderas. Prie Čehotinos įsikūrę miestai – Plevlia ir Foča.
Morača

**Morača** () – upė rytų Juodkalnijoje.

Prasideda šiaurinėje 2226 m aukščio kalno Kapa Moračka pusėje prie Lievištos Kolašino savivaldybėje, maždaug 1650 m aukštyje. Teka 99,5 km daugiausia į pietus. Šiauriau Podgoricos, netoli antikinio miesto Dioklėjos griuvėsių į Moračą įteka Zeta. Nuo čia Morača patenka į Zetos lygumą, kuri yra vienintelė kiek didesnė Juodkalnijos lyguma. Įteka į Skadaro ežerą vakarinėje jo pusėje prie Vranjinos. Morača yra didžiausia į Skadaro ežerą įtekanti upė.

Sąlyginai Moračos upę galima dalinti į dvi dalis – sraunią kalnų upę aukštupyje ir lėtai Zetos lyguma tekančią upę žemupyje. Šiaurinėje dalyje iki Podgoricos Morača upės tėkmė stipri, pati upė siaura ir gana sekli. Vidurinėje dalyje, maždaug 30 km teka per Platijės tarpeklį sudarydama Moračos kanjoną, kuris giliausioje vietoje siekia 1000 m. Palei Moračos kanjoną eina svarbiausias Juodkalnijos Belgrado – Baro geležinkelis ir pagrindinis kelias nuo Juodkalnijos pakrantės per Podgoricą link Juodkalnijos šiaurės ir Serbijos. Kelyje daug serpantinų ir tunelių, šiuo metu statoma nauja paraleliai senajam keliui einanti autostrada.

Didžiausi intakai: Cijevna (kairysis; įteka į pietryčius nuo Podgoricos), Zeta (dešinysis).

Upė naudojama hidroenergijos reikmėms. Kadangi upė siaura ir negili (didžiausias gylis siekia 5 m), laivyba ja nevyksta. Prie Moračos yra 1252 m. pastatytas Moračos vienuolynas bei įsikūrusi šalies sostinė Podgorica.

## Nuorodos
Moralitė

**Moralitė** () – vaidinti skirtas vėlyvųjų viduramžių kūrinys, kuriam būdingas moralizavimas, alegoriniai veikėjai, įkūnijantys gėrio ir blogio kovą. Veikėjai – abstrakčių sąvokų personifikacijos: Šykštumas, Tikėjimas, Pavydas, Dorumas, Mirtis – kovoja dėl žmogaus sielos.

Susiklostė XIV–XVI a., panaši į kitus mažuosius dramos žanrus – farsą, miraklį, misteriją.

## Šaltiniai

* Morality Plays (Premodernity.net)
Kalambūras

**Kalambūras** () – netikėtas žodžių žaismas, pagrįstas jų garsiniu panašumu, sukeliantis komišką įspūdį.

Kalambūras – smulkiosios tautosakos žanro, komiškojo atsakymo į pasisveikinimą ar padėką, svarbiausias elementas: „Gers ryts!“ – „Lipk ant plyts!“; „Ačiū!“ – „Penkias eiles apie pečių!“

Poetai kalambūrą vartoja norėdami kūriniui suteikti ekspresijos, žaismingumo, netikėtų spalvų.
Kanalizacija

**Kanalizacija** (, iš *canaliser* 'daryti kanalus, nukreipti, suleisti į kanalus' (iš ) + *-ation*) – reiškinys, kai aplinkos ar vidiniai veiksniai nukreipia procesą tam tikra kryptimi, arba metodas, kai žmogus tam tikrą reiškinį nukreipia norima kryptimi.

* kanalizacija – (evoliucinė biologija) evoliucinio vystymosi krypties atsiradimas dėl išorinių ar vidinių kanalizacijos veiksnių.
* kanalizacija – (genetika) besivystančio organizmo gebėjimas sudaryti tam tikrą fenotipą nepriklausomai nuo genotipo ar aplinkos poveikių įvairovės.
* kanalizacija – upių tinklo pertvarkymas, užtikrinant laivybos kelius tam tikroje teritorijoje.
* kanalizacija – komunalinių (buitinių ir paviršinių) bei gamybinių nuotekų tvarkymo būdas, kai įrengiami požeminiai vamzdynai (kartais – antžeminių griovių sistema), kuriais nuotekos nukreipiamos į kaupimo, šalinimo ar valymo vietas.
* nuotakynas (kanalizacija) – vamzdynų ir kitų inžinerinių įrenginių sistema, surenkanti nuotekas ir nukreipianti jas į kaupimo, šalinimo ar valymo vietą.
Mokslinė fantastinė literatūra

**Mokslinė fantastinė literatūra** () – fantastinės literatūros rūšis, kūriniai, kuriuose įvairius fantastinius reiškinius mėginama aiškinti racionaliai, remiantis mokslu.

Populiariausios temos: laiko kelionės, kosminė opera, mokslinė techninė fantastika, alternatyvūs pasauliai, kibernetinė fantastika, postkibernetinė fantastika ir kt.

Šiuolaikinėje mokslinėje fantastinėje literatūroje kuriami siužetai apie kosminę nanotechnologinę, postžmogišką ateitį.

### Istorija

Pirmieji žymūs literatūros kūriniai buvo Mary Shelley romanai, įskaitant ir Frankenšteiną.
Georgika

**Georgika** ( – žemdirbystė) – antikinės poezijos žanras, epinis didaktinio pobūdžio kūrinys apie žemdirbių darbą, kaimo buitį, gamtą.

Žanro pradininkas – romėnų poetas Vergilijus, parašęs poetinį traktatą žemdirbiams „Georgikos“.
Zeta (upė)

**Zeta** () – upė pietinėje Juodkalnijoje; kairysis Moračos intakas. Prasideda Nikšičiaus polėje, Planinicos kalvose, į šiaurę nuo Nikšičiaus. Teka į pietryčius Belopavličių slėniu, sudarydama meandras. Įteka į Moračą ties Vranj Nive, į šiaurę nuo Podgoricos.

Aukštupyje ant upės įrengta 307 MW galingumo Nikšičiaus hidroelektrinė. Prie Zetos įsikūrę miestai – Nikšičius ir Danilovgradas.
Toninė eilėdara

**Toninė eilėdara** – eiliuotos kalbos sistema, pagrįsta vienodu arba dėsningai kintančiu kirčių skaičiumi eilutėse.

Metrinę reikšmę čia turi tik kirčiuoti skiemenys, o nekirčiuotieji, neprarasdami ritminio vaidmens, netenka metrinės funkcijos.

Lietuvių poezijai ši eilėdara nebūdinga.
Sistemos atvaizdas

**Sistemos atvaizdas** kompiuterijoje yra sistema ar atskiros programos patalpintos netaisoma forma. Dažniausiai tai yra failas. Kai padaromas sistemos atvaizdas, sistemą esant reikalui galima atstatyti į būseną kurioje ji buvo darant sistemos atvaizdą. Sistemos atvaizdas kartais naudojamas kaip atsarginė sistemos kopija.

Yra 2 pagrindiniai sistemos atvaizdo tipai:

# Visos sistemos atvaizdas.
# Tam tikros dalies, dažniausiai programos atvaizdas.

## Sistemos atvaizdai
Pirmojo tipo atvaizdai dažniausiai daromi kopijuojant duomenų saugojimo įrenginių informacija į failą. Dažniausiai tai daroma disko klonavimo programomis. Daugumoje sistemų pilnas sistemos atvaizdas negali būti sukurtas su disko klonavimo programa, nes dalis informacijos gali būti laikoma ne diske.
Piva

**Piva** () – upė Juodkalnijoje; viena iš Driną sudarančių upių. Pivos ištakomis laikoma Tušinos upė, prasidedanti Sinjajevinos kalnagūbryje šalies centrinėje dalyje (visai šalia Moračos ištakų). Teka į vakarus kalnų slėniu, nuo santakos su Bukovicos upeliu vadinama Bukovica. Vėliau upė jau vadinama Komarnica, teka tarp Vojniko ir Treskavaco kalnagūbrių praktiškai negyvenama vietove. Toliau patenka į Pivos plynaukštę, kur upės vagoje suformuotas Pivos tvenkinys. Ištekėjusi iš jo upė jau vadinama Piva ir kerta labai vaizdingą Pivos kanjoną. Bosnijos ir Hercegovinos pasienyje, ties Ščepan Poljės kaimu susilieja su Tara ir sudaro Driną.

Pivos kanjone (ilgis 33 km, gylis iki 1200 m) ant upės įrengta Mratnjės hidroelektrinė (342 MW), sudarytas 12,5 km² tvenkinys. Prie Pivos (tiksliau – Bukovicos) įsikūręs Šavniko miestas.

## Išnašos
Rowan Atkinson

**Rovanas Sebastianas Atkinsonas** (; g. 1955 m. sausio 6 d.) – Anglijos komikas, aktorius, rašytojas, geriausiai žinomas kaip situacijų komikas serialuose „Blackadder“ ir „Ponas Bynas“, taip pat jis įgarsino „Walt Disney Animation Studios“ animacinį filmą „Liūtą karalių“. 2007 m. Rovanas Atkinsonas laikraščio „The Observer“ buvo įrašytas į juokingiausių komikų 50-uką ir 2005 m. tapo juokingiausiu Britanijos komiku.

## Biografija
Atkinsonas gimė 1955 m. sausio 6 d. Konsete, Daramo grafystėje, Anglijoje. Jo tėvai buvo Erikas Atkinsonas (*Eric Atkinson*), ūkininkas, bendrovės direktorius, ir  Ela Mėj (*Ella May*; mergautinė pavardė – *Bainbridge*), kurie susituokė 1945 m. birželio 29 d. Jis turi du vyresnius brolius Rodnį ir Rupertą.

Atkinsonas buvo anglikonas. Jis mokėsi Darhemo Choristų mokykloje, vėliau studijavo elektrotechniką Niukaslio universitete. Mokslus tęsė karalienės koledže, Oksforde. Ten jis vaidino dramos būrelyje. Vėliau jis susitiko rašytoją Richard Curtis ir kompozitorių Howard Goodall, su kuriais bendradarbiavo savo karjeroje.

## Filmografija

## Išnašos
Vadis

**Vadis** () – sausa laikinos upės vaga, kuri užsipildo vandeniu tik po smarkaus lietaus. Arabų kalboje šis žodis taip pat reiškia ir tiesiog upės slėnį.

## Kiti pavadinimai

Šiaurės Afrikoje vadžius vadina *oued* (iš prancūzų kalbos). Pietų Afrikos vakarinėje dalyje juos vadina *rivier* ( 'upė'). Hausų kalbos žodžiu *kouri* vad-ius vadina Vakarų Afrikos vietose, kur naudojama ši kalba, ar gretimose srityse. Vadį reiškia ir  bei .

Žodis *wādī* labai paplitęs arabų toponimuose.

## Hidrologija
Vadis skiriasi nuo kanjonų ar kitokių tarpeklių vandens režimu. Vadžius suformuoja tekantis vanduo, tačiau nuo paprastų upių slėnių skiriasi tuo, kad vadyje paviršinis vanduo būna tik tam tikru metu, po lietaus. Vadžiai susidaro kaip dykumose laikinai tekančių srautų vagos, jie būna sausi visus metus, išskyrus trumpa laikotarpį po lietaus.
Dykumoms būdingi staigūs, bet reti lietūs, kurie dažnai sukelia poplūdžius. Metų laiku, kai galimos tokios lūtys, vadžių kirtimas yra rizikingas, nes gali užklupti nelauktai vadžiu pasruvęs poplūdis. Šiaurės Amerikoje dėl tokių staigių poplūdžių vadžiuose kasmet žūsta po kelis žmones. Taip būna ir Artimųjų Rytų šalyse.

Dažnai prie vadžių būna gyvenvietės, kadangi po vadžiu, grunte, neretai galima rasti požeminio vandens. Dykumų klajokliai naudojasi po lietų vadžiuose išaugančia augalija, net ir tokiuose regionuose kaip Sachara. Dėl vadžių ryšio su vandeniu ir kartu žmonių gyvenimu XX a. paskutinį dešimtmetį susiformavo sritis, vadinama *vadžių hidrologija*.

## Nuosėdos vadžiuose
Nuosėdų sluoksniai vadžiuose formuojasi greitai, nes vadžiais tekančios vandens greitis sparčiai sumažėja, o vanduo susigeria į poringas nuosėdas. Dėl šių priežasčių vadžių nuosėdos yra prastai surūšiuoti žvyras ir smėlis. Šias nuosėdas paprastai dar perklosto eoliniai procesai.

Per ilgą laiką dėl nugulančių vadžių nuosėdų vadžiai gali virsti „atvirkštiniais vadžiais“: Dėl gruntinių vandenų gerai auga augalai, nuosėdos užpildo vadžio „griovį“ net su kaupu. Taip vadis iš „griovio“ tampa iškilu „pylimu“ dykumoje.

## Nuorodos
Andrius Užkalnis

**Andrius Užkalnis** (g. 1970 m. lapkričio 26 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, publicistas.

## Biografija
### Mokslai
Mokėsi Vilniaus S. Nėries vid. mokykloje, Vilniaus statybos technikume, vidurinį mokslą baigė vakarinėje mokykloje. VDU studijavo anglų kalbą (nebaigė).
### Darbas
Dirbo P. Eidukevičiaus odos ir avalynės fabrike (Vilnius), Lietuvos radijo užsienio laidų skyriuje, leidykloje „Vilnius In Your Pocket“, Baltijos šalių laikraštyje „The Baltic Independent“.

1995–2011 m. gyveno Redinge, dirbo BBC redaktoriumi bei vertėju.

2011–2015 m. „Lietuvos rytas“ ir „lrytas.lt“ apžvalgininkas. 2011–2013 m. vedė laidą „Užkalnio 5“ (BTV).

2014 m. nuteistas už komentatoriaus įžeidinėjimą.

2014–2016 m. Žinių radijuje vedė pokalbių laidą „Ačiū, kad atėjote“.

2015 m. su Algiu Ramanausku vedė bendrą Info TV laidą.

Reguliariai rašo portale „DELFI“. Su sugyventine Fausta Marija Leščiauskaite leidžia „Užkalnio“ žurnalą.

## Bibliografija
* Anglija: apie tuos žmones ir jų šalį. – Vilnius: Baltos lankos, 2009. – 246 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-23-316-9
* Kelionių istorijos. – Vilnius: Baltos lankos, 2010. – 327 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-23-363-3
* Prijaukintoji Anglija. – Vilnius: Baltos lankos, 2010. – 230 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-23-414-2
* Naujųjų laikų evangelija pagal Užkalnį. – Vilnius: Obuolys, 2014. – 301 p.: iliustr. – ISBN 978-6094-03-633-0
* Antroji evangelija pagal Užkalnį. – Vilnius: Obuolys, 2015. – 297 p.: iliustr. – ISBN 978-6094-03-753-5
* Užkalnio kelionės : Pavyduolių glamonės ir smalsiųjų gundymai. – Vilnius: Obuolys, 2016. – 240 p.: iliustr. – ISBN 978-6094-03-983-6
* Taip gyventi verta : romanas. – Vilnius: Obuolys, 2017. – 272 p.: iliustr. – ISBN 978-6090-40-203-0
* Minčių srautas. – Vilnius: Obuolys, 2018. – 544 p.: iliustr. – ISBN 978-6090-40-443-0
* Trečioji evangelija: Griūtis ir laisvė. - Vilnius: BALTO leidybos namai, 2019. - 384 p.: iliustr. - ISBN 978-6098-23-390-2

## Išnašos

## Nuorodos
* Andrius Užkalnis: „Išmokau pasakyti „ne“, 2013-03-04 
* Andrius Užkalnis apie tai, ką šneka žmonės, 2012-06-06
Sniegiškiai

**Sniegiškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Giedraičių.

## Istorija

1686 m. priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui. Tada kaime buvo 7 namai, penkiuose gyveno Sniegiai. Kaimo gyventojai vertėsi žvejyba. 1686 m. kaimas vadintas Sniegiais. 1744 m. Sniegių kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Švaininkai

**Švaininkai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Smilgių, šiauriau kelio . Seniūnaitijos centras. Pietuose telkšo Švaininkų tvenkinys.

## Istorija

Švaininkai (*Swanike*), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Švaininkuose 1921 m. balandžio 16 d. gimė ekologas, visuomenės veikėjas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Kazys Ėringis.

## Šaltiniai
Mickiemė

**Mickiemė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Naujamiesčio, šalia Kiršino upės. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kulundžiai

**Kulundžiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Giedraičių.

## Istorija

1656 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1686 m. priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui. Tada kaime buvo trys namai. 1686 metais kaimas vadintas *Kulundžiais* arba *Jankeliūnais*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dailidės (Molėtai)

**Dailidės** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Inturkės.

## Istorija

1643 m. Dubingių kunigaikštystės inventoriuje minimi Dailidiškiai, tapatintini su dab. Dailidėmis. 1686 metais priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui, tada kaime buvo 3 namai. 1695 m. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje užrašytas *Joannes Daylidaniec de Daylidzie*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Verbyliškiai

**Verbyliškiai** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Dubingių prie Suoselio ežero, prie šiaurinio Asvejos ežero kranto.

## Istorija

1686 m. buvo Dubingių kunigaikštystėje, tada viensėdyje gyveno Vaitiekus Rūtėnas (Woyciech Rutowicz). Viensėdis tada vadinosi *Verbylos*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Murališkiai

**Murališkiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, Dubingių seniūnijoje, 5 km į šiaurę nuo Dubingių.

## Istorija

1686 m. priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui. Tada kaime buvo keturiolika namų. XVIII a. priklausė Dubingių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kaušiniai

**Kaušiniai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Inturkės, prie Molėtų-Inturkės kelio.

## Istorija

1686 m. priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui. Tada kaime buvo 7 namai. Keturiuose iš jų gyveno *Kaušiniai*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kačiūniškiai

**Kačiūniškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Inturkės.

## Istorija

1643 m. kaimas minimas Dubingių kunigaikštystės inventoriuje. 1686 m. priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui, tada kaime buvo 2 namai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Suraiža

**Suraiža** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Suginčių, prie Suraižos upelės ir Želvų ežero. 

## Istorija

1700 m. užrašytas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje (Suražka). 1702 m. užrašytas Kuktiškių bažnyčios metrikų knygoje. 1731 m. Kuktiškių rakto inventoriuje minimas vienkiemis *Paszuraiszis* (Pasuraižys?). Iki 1926 m. priklausė Kuktiškių parapijai, nuo to laiko iki šiol – Suginčių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Laumikoniai

**Laumikoniai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Dubingių.

## Istorija

1686 m. buvo Dubingių kunigaikštystėje, tada kaime buvo 8 namai. 1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose, tada jis priklausė Dubingių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ciūniškiai

**Ciūniškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Dubingių.

## Istorija

1686 metais Ciūniškių miestelis buvo Dubingių kunigaikštystėje. Tada jame buvo 17 namų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Scott Lago

**Scott Lago** (g. 1987 m. lapkričio 12 d.) – profesionalus snieglentininkas iš JAV, olimpinis medalininkas.

2010 m. dalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje. Pusvamzdžio rungtyje laimėjo bronzos medalį surinkęs 42.9 balo iš 50 galimų.

2011 m. laimėjo auksą žiemos X žaidynėse.

## Šaltiniai
Hannah Teter

**Hannah Teter** (g. 1987 m. sausio 27 d.) – profesionali snieglentininkė iš JAV.

Ji yra olimpinė čempionė, laimėjusi aukso medalį Half-pipe rungtyje 2006 m. Turine. 2010 m. Vankuveryje šioje rungtyje laimėjo sidabro medalį. Per savo karjerą yra laimėjusi šešias snieglenčių pasaulio taures.

## Nuorodos
Kelly Clark

**Kelly Clark** (g. 1983 birželio 23 d.) – JAV profesionali snieglentininkė, olimpietė.

Pirmą kartą ant snieglentės ji užlipo būdama 8 metų, o nuo 1999 m. sportuoja profesionaliai. Du kartus dalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse. 2006 m. Turine Half-pipe rungtyje laimėjo auksą, o 2010 m. Vankuveryje – bronzą.

## Šaltiniai
Dubingių valsčius

**Dubingių valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje. Centras – Dubingiai.

## Istorija

Minimas 1686 m., tuomet buvo Dubingių kunigaikštystėje.
Girsūdų valsčius

**Girsūdų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Girsūdai, kurį laiką – Smilgiai.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Panaikintas po I pasaulinio karo.

|-
| 1877 m. || || 5820 || 779 kiemai  || 15 seniūnijų || 91
|}

## Šaltiniai
NK Croatia Đakovo

**Džakovo „Croatia“** – Kroatijos futbolo klubas iš Džakovo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1971 m. žaidė žemesniuose divizionuose.

1992 m. pasiekė Kroatijos futbolo taurės pusfinalį.

2012 m. **Croatia** klubas susijungė su kitu miesto klubu NK Đakovo, o naujadaras tapo HNK Đakovo Croatia.

## Pasiekimai
* s pusfinalis (1992 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
NK GOŠK Dubrovnik

**Dubrovniko GOŠK** – Kroatijos futbolo klubas iš Dubrovniko.

## Istorija
Klubo istorija siekia 1919 m., kai buvo įkurtas „Jug“ klubas.

Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* SOOCERWAY