open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bronius Gražys (1952)

**Bronius Gražys** (g. 1952 m. rugsėjo 17 d. Kaune) – Lietuvos tapytojas, grafikas.

## Biografija

Žmona Danutė Gražienė. 1976 m. baigė Lietuvos dailės institutą, nuo 1983 m. jame dėsto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija); nuo 1993 m. docentas. Nuo 1990 m. dailininkų grupės „24“ narys.

## Kūryba

Ankstyvieji kūriniai, figūrinės kompozicijos, peizažai, natiurmortai sudėtingos kompozicijos, tamsus fonas derinamas su daugiaspalvėmis figūromis. Vėlesni paveikslai ryškių spalvų, mirgančio paviršiaus, panašūs į mozaiką. Būdinga abstrahuota forma, išgrynintas motyvas – daugiausia vaizduojama žmogaus, katino, žuvies figūra, valtis, taurė. Paveikslai siurrealistinės stilistikos, juose vyrauja fantasmagoriški sapno, pasąmonės vaizdiniai, paradoksalūs sugretinimai, pav., kartojasi dygsnių ar siūlų motyvas. Svarbesni kūriniai: „Žuvis“ 1990 m., „Kalbėjimas“ 1990 m., „Kabanti akis“, 1991 m., „Figūra“ 1996 m., „Žmonės“ 1997–1999 m., „Taurė ir obuolys“, „Raudonos bangos“ 2000 m., „Laiptai“, „Kaunas ir žuvys“, „Žalias peilis“, visi 2001 m., „Moteris su skrybėle“, 2002 m.

Nuo 1976 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienio šalyse: individualios parodos vyko Vilniuje, Klaipėdoje. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Tretjakovo galerija Maskvoje.

## Šaltiniai
Danutė Gražienė

**Danutė Gražienė** (g. 1950 m. vasario 3 d. Krūminiuose, Valkininkų valsčiuje) – Lietuvos grafikė.

## Biografija
Tapytojo B. Gražio žmona. 1974 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

## Kūryba
Ankstyvuoju kūrybos laikotarpiu kūrė linoraižinio, vėliau – kitomis grafikos technikomis (sausoji adata, ofortas, akvatinta, monotipija). Svarbiausi kūriniai: „Ilgas ruduo“ 1994 m., „Bėganti“, „Žodžiai rugsėjui“, abu 1996 m., „Dialogas“, „Portretas“, abu 1997 m., „Nakties miestas“, „Žmogus paukštis II“, abu 1998 m., „Namas“, „Kalnas“, „Krėsle“, „Išdidus šešėlis“, visi 2000 m.

Kūriniai poetiški, keliaplaniai, subtilių tonų, faktūrinių derinių, rusvų ir gelsvų atspalvių; dažniausiai sudaro ciklus. Vyrauja vizijų, sapnų, vaikystės prisiminimų temos, abstrahuoti miesto, gamtos vaizdai, siurrealistiniai sąlygiški žmonių, gyvūnų pavidalai. Estampuose ryški japonų grafikos ir kaligrafijos stilistika, naudojami lietuvių poetų (Algimantas Mackus, Henrikas Nagys, Henrikas Radauskas) tekstų fragmentai. Kuria ir pasteles. Nuo 1983 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Vakarų Europa, JAV, Japonija); individualios parodos surengtos Lietuvoje, Norvegijoje, Vokietijoje. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Latvijos, Rusijos, JAV, Lenkijos, Vengrijos, Italijos dailės muziejai.

## Šaltiniai
Pranas Gražys

**Pranas Gražys** (1929 m. birželio 4 d. Mičionyse, Debeikių valsčius, Utenos apskritis – 2019 m. gruodžio 3 d. Šiauliuose) – rusų literatūros tyrinėtojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1949 m. baigė Anykščių vidurinę mokyklą. Dirbo Skuodo rajono Lenkimų septynmetėje mokykloje. 1950–1953 m. tarnavo sovietinėje armijoje. Grįžęs dirbo Mičionių kolūkyje „Už taiką“. 1954–1959 m. studijavo Vilniaus valstybinio Vinco Kapsuko universiteto Filologijos ir istorijos fakultete, įgijo rusų filologo išsilavinimą. 1959–1962 m. Zarasų rajono Dusetų Kazimiero Būgos vidurinės mokyklos rusų kalbos ir literatūros mokytojas. 1963–1965 m. tęsė studijas Kazanės valstybio Vladimiro Uljanovo-Lenino universiteto aspirantūroje. 1967 m. Kazanės universitete apsigynė disertaciją „Turgenevas ir romantizmas“, filologijos mokslų kandidatas.

1965–2007 m. Šiaulių Kazio Preikšo pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1968–1973 m., 1977–1987 m., 1989–1996 m. Rusų literatūros (nuo 1992 m. Visuotinės literatūros) katedros vedėjas. 1983–1986 m. Poznanės Adomo Mickevičiaus universiteto Rusų literatūros katedros docentas, dėstė rusų literatūrą. 1992 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Dostojevskis ir romantizmas“, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras. 1996–2004 m. Šiaulių universiteto Visuotinės literatūros katedros, 2005–2007 m. Literatūros istorijos ir teorijos katedros profesorius.

Tyrinėjo XIX a. rusų rašytojų, daugiausia Fiodoro Dostojevskio kūrybą, jos sąsajas su romantizmo tradicija.

Žmona Ona Gražienė (g. 1938 m.) – matematikos mokytoja. Sūnus Raimondas (g. 1966 m.), duktė Giedrė (g. 1967 m.). Palaidotas Mičionių kapinėse.

## Bibliografija

* *Тургенев и романтизм: о сочетании реалистического и романтического образного отрожения*. - Kazanė, 1966. - 52 p.
* *Достоевский и романтизм*. - Vilnius: Mokslas, 1979. - 169 p.
* *Время в романах Достоевского и его современников*. - Vilnius, 1982. - 75 p.
* *Своеобразие организации повествования в романах Достоевского*. - Vilnius, 1988. - 62 p.
* XIX amžiaus rusų romanas. - Šiauliai: Šiaulių universiteto leidykla, 2001. - 2 d.
** D. 1: 287 p. - ISBN 9986-38-284-X
** D. 2: 401 p. - ISBN 9986-38-570-9
* Rusų literatūra: vadovėlis-chrestomatija 10 klasei / Pranas Gražys, Danutė Klumbytė. - Kaunas: Šviesa, 1990. - 310 p.: portr. - ISBN 5-430-00623-8


## Šaltiniai
Ilona Gražytė-Maziliauskienė

**Ilona Gražytė-Maziliauskienė** (1933 m. spalio 9 d. Kaunas – 2001 m. rugsėjo 2 d. Monrealis) – Lietuvos literatūros tyrinėtoja, daktarė.

## Biografija
1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1955–1960 m. Monrealio universitete studijavo anglistiką. 1960 m. daktarė. 1961–1997 m. Monrealio kolegijose dėstė anglų k. ir literatūrą prancūzams.

Išeivijos spaudoje lietuvių ir anglų k. paskelbė studijų, recenzijų apie lietuvių (Kostas Ostrauskas, Henrikas Nagys, Vitalija Bogutaitė, Mykolas Sluckis, Romualdas Lankauskas, Vytautas Martinkus, Juozas Aputis, Ramūnas Klimas, Jurga Ivanauskaitė ir kt.) ir užsienio (Samuelis Beketas, Grehemas Grynas) rašytojų kūrybą. Straipsniuose dažniausiai nagrinėjama viena tema (miestas J. Vaičiūnaitės poezijoje, likimo žaismas M. Katiliškio prozoje, racionaliai nepaaiškinami reiškiniai S. T. Kondroto romanas Žalčio žvilgsnis), apibūdinant kūrinius ieškoma jų analogijų pasaul. literatūroje. Viena lietuvių feministinės kritikos išeivijoje pradininkių.

## Bibliografija
* Nauji keliai išeivijos literatūroje, 1971 m.
* Romualdas Lankauskas – žmogus ir laikas, 1980 m.
* Vinco Krėvės „Raganius“, 1983 m.
* Apie avangardo sąvoką ir dabartinę Lietuvos prozą, 1985 m.
* Juozo Glinskio dramaturgija ir žiaurumo teatras, 1988 m.
* Sulūžusi lėlė: Keletas minčių apie moterų personažus dabartiniame Lietuvos romane, 1984 m.
* Lietuvių egzodo literatūra: 1945–1990, viena autorių, 1992 m.
* Idėjų inventorius, sudarė Solveiga Daugirdaitė, Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas, 2004 m., ISBN 9955-475-73-0

## Šaltiniai
Regina Gražulevičienė

**Regina Gražulevičienė** (1941 m. gegužės 5 d. Žakaimėje, Šilutės r.) – Lietuvos gydytoja kardiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1963 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1967 m. apgynė daktaro disertaciją „Kraujo ir aortos biocheminiai pokyčiai eksperimentinės aterosklerozės metu, imunizuojant audinių antigenais“. 1992 m. suteiktas habilituotos biomedicinos mokslų daktarės laipsnis už mokslinį darbą „Kauno populiacijos ūminio miokardo infarkto registras: diagnostikos, baigčių ir epidemiologinės situacijos įvertinimas“.

1968–1991 m. Kauno medicinos instituto (dab. Lietuvos sveikatos mokslų universitetas) Širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patologijos instituto mokslo darbuotoja, 1992–1994 m. vadovavo Kauno medicinos akademijos Kardiologijos instituto Kardiologinės tarnybos organizavimo laboratorijai. Nuo 1995 m. šio instituto Aplinkos epidemiologinės laboratorijos vedėja, nuo 1995 m. dar ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytoja. Nuo 1998 m. VDU Gamtos mokslų fakulteto Aplinkotyros katedros profesorė. Buvusi VDU Senato valdybos narė, Mokslo komiteto pirmininkė, VDU Botanikos sodo tarybos pirmininkė.

## Mokslinė veikla
Tiria širdies ir kraujagyslių ligų epidemiologiją, aplinkos taršos poveikį sveikatai.

## Ekspertinė veikla
Europos Komisijos aplinkotyros ir sveikatos ekspertė.

## Bibliografija
* Kauno populiacijos ūminio miokardo infarkto registras, 1992 m.
* Žmogaus ekologija, Kaunas: VDU leidykla, 2002 m. ISBN 9955-530-13-8.
* Aplinkos politika, mokomoji knyga, Kaunas: VDU leidykla, 2004 m. ISBN 9955-12-009-6.
* Aplinkos epidemiologija, mokomoji knyga, Kaunas: VDU leidykla, 2004 m. ISBN 9955-530-96-0.
* Aplinkos epidemiologija ir rizikos sveikatai įvertinimas, Kaunas: VDU leidykla, 2005 m. ISBN 9955-12-073-8.

## Šaltiniai
Elymai

**Elymai** (; ) – senovinė tauta, gyvenusi Vakarų Sicilijoje bronzos amžiuje ir klasikinės antikos laikais.

## Kilmė
Tiksli elymų kilmė nėra žinoma, nors spėjama (remiantis nesenais archeologiniais radiniais), kad jie į Siciliją gali būti atsikėlę iš Anatolijos. Jų kalba galėjo nepriklausyti anatolų kalboms, kadangi tais laikais vakarinėje Anatolijoje gyveno neindoeuropiečių gentys, jie galėjo priklausyti vadinamosioms „jūros tautoms“.
Graikai elymus laikė trojėnų palikuonimis – Tukididas rašė, kad elymų protėviai buvo bėgliai iš Trojos. Achajams sunaikinus Trojos miestą dalis trojėnų pabėgo ir po ilgos kelionės po Viduržemio jūrą išsilaipino Sicilijoje. Jiems susimaišius su vietiniais gyventojais atsirado nauja elymų tauta. Vergilijus rašė, kad trojėnus bėglius į Siciliją atvedė didvyris Akestas.

Atmetus mitologiją apie elymų kilmę bei kultūrą žinoma labai nedaug. Ankstyvojo geležies amžiaus (maždaug 1000–500 m. p.m.e) laikų archeologinių radinių požiūriu elymai nesiskyrė nuo savo kaimynų sikanų. Po to jie ėmė periminėti Sicilijoje gyvenusių graikų kolonistų kultūrą. Jie pastatė žinomą graikiško stiliaus šventyklą Segestoje, naudojo graikų abėcėlę. Elymų kalba iki šiol nėra iššifruota.

## Istorija
Elymai palaiko draugiškus ryšius su Kartagina, buvo jų sąjungininkai. O su vakarų Sicilijoje buvusiomis ekspansionistiškomis graikų kolonijomis, ypač Selinu (*Selinus*), dažnai konfliktavo. Po 580 m. pr. m. e. pasienio kivirčai su Selinu kelis kartus virto karo veiksmais. Pradžioje elymai sąjungą prieš Seliną sudarė su Atėnais, kas baigėsi katastrofiška 415–413 m. pr. m. e. ekspedicija į Siciliją. Po šios nesėkmės elymai suagitavo kartaginiečius atakuoti Seliną, ir 409 m. kartaginiečių antpuolis buvo sėkmingas – elymų varžovas Selinas buvo sunaikintas.

Pirmojo Pūnų karo metu elymai prisidėjo prie romėnų. Todėl romėnų valdymo laikais elymai buvo privilegijuoti Sicilijos gyventojai, jiems nereikėjo mokėti mokesčių. Tai buvo aiškinama tuo, kad elymai skėlbėsi kilę iš Trojos, todėl romėnai juos laikė savo „giminaičiais“, kadangi romėnai irgi vedė savo liniją iš Trojos.

Elymai Romos valdymo laikais išnyko, manoma, kad jie susiliejo su likusiais Sicilijos gyventojais.

## Elymų žemės

Elymai gyveno vakarų Sicilijoje, kur be jų dar gyveno sikanai ir finikiečiai, o vėliau – ir graikai.
Žinomiausia elymų miestai buvo jų politinis centras Segesta (*Segesta*), religinis centras Eryksas (*Eryx*, dabar vadinasi *Erice*) ir Entela (*Entella*). Kiti miestai buvo Elima (*Elima*), Halycijė (*Halyciae*, ), Jatė (*Iatae*), Hypana (*Hypana*) ir Trapanis (*Drepanon*).
Juozas Vidas Gražulevičius

**Juozas Vidas Gražulevičius** (g. 1951 m. rugpjūčio 4 d. Stebuliškėse, Liudvinavo apylinkė, Kapsuko rajonas) – Lietuvos chemikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1974 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1995 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras. Nuo 2004 m. Lietuvos mokslų akademijos narys ekspertas.

1974–1976 m. dirbo Kauno popieriaus fabrike, nuo 1977 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas), nuo 1996 m. Organinės technologijos katedros vedėjas, nuo 1996 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Susintetino (su kitais) ir įdiegė į gamybą oligomerinį foto – puslaidininkinį poli[9-(2,3-epoksipropil)] – karbazolą (elektrofoto mikrofilmavimo medžiaga), susintetino ir ištyrė krūvininkus, pernešančius polimerus ir mažos molekulinės masės stiklus, naudojamus optoelektroniniuose prietaisuose.

## Įvertinimas
* 1997 m. Lietuvos mokslo premija, su kitais
* 2008 m. Lietuvos mokslo premija
* 2025 Lietuvos mokslo premija, su kitais

## Šaltiniai
Almutė Gražulienė

**Almutė Gražulienė-Kankevičiūtė** (g. 1948 m. sausio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos šokėja, baletmeisterė, pedagogė.

## Biografija
1960–1963 m. Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų baleto studijos Vilniuje, 1965–1968 m. dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ šokėja. 1973 m. baigusi Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos fakultetą jame(nuo 1975 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetai, nuo 1995 m. – Klaipėdos universitetas) dėsto; nuo 1994 m. docentė. Jos iniciatyva Klaipėdos universitete įkurtas Choreografijos metodinis kabinetas, Liaudies šokio laboratorija ir Choreografijos katedros muziejus.

1978–1980 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetų liaudies šokių kolektyvo „Vėtrungė“, 1993–1995 m. „Vėtrungėlė“ (jo įkūrėja), 1988–1989 m. Klaipėdos muzikos centro tautinių šokių ir dainų ansamblio „Žilvinas“ baletmeisterė, viena vadovių. Dėstė 1981 m. Rygos, 1982 m., 1988 m., 2000 m. Tartu, 1983 m. Minsko aukštosiose mokyklose. 1994 m., 1998 m. Pasaulio lietuvių dainų šventės Šokių dienos baletmeisterė.

## Šaltiniai
Antanas Gražulis

**Antanas Gražulis** (g. 1952 m. balandžio 28 d. Mankūnuose, Alytaus raj.) – SJ, Lietuvos kunigas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas. Jėzuitas.

## Biografija
Broliai Petras Gražulis ir Juozas Gražulis. 1978 m. baigė Kauno kunigų seminariją, įšventintas kunigu. 1978–1988 m. vikaras Prienuose, Alytuje, 1988 m. – Sangrūdoje. Nuo 1978 m. rinko medžiagą pogrindinei spaudai, su kitais daugino ir platino „Aušrą“, Lietuvos katalikų bažnyčios kroniką, „Tiesos kelią“, kt. pogrindinius periodinius leidinius ir religinę literatūrą. Įkūrė pogrindinę spaustuvę, išleido tikybos vadovėlį (10 000 egz.). 1979 m. įstojo į pogrindinį jėzuitų ordino noviciatą Bijutiškyje (Molėtų raj.) Nuo 1983 m. LKBK leidybos ir Tikinčiųjų teisėms ginti katalikų komiteto steigimo pogrindyje vienas organizatorių. Pasirašė apie 10 pareiškimų sovietinei valdžiai ir tarptautinėms organizacijoms dėl tikinčiųjų teisių pažeidimų. TSRS valdžios persekiotas, baustas administracinėmis baudomis. Nuo 1989 m. Lietuvos skautų dvasios tėvas, Vilniaus arkikatedros vikaras, Lietuvos kariuomenės pirmasis kapelionas, Vilniaus mokyklų tikybos mokytojas. Atkūrė Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčią, nuo 1991 m. jos rezidentas. 1995 m. atkūrė Vilniaus jėzuitų gimnaziją, iki 2003 m. jos direktorius. Nuo 2003 m. Čikagoje Šiaurės Amerikos jėzuitų Lietuvos ir Latvijos provincijos rezidencijos vyresnysis, jėzuitų bažnyčios prefektas, lituanistinės mokyklos kapelionas, Maironio mokyklos Lemonte (Ilinojaus valstija) mokytojas.

## Šaltiniai
Ježis Šrednickis

**Ježis Šrednickis** (, 1930 m. gegužės 16 d. Seinuose – 2007 m. spalio 1 d. Smalėnuose) – Lenkijos tapytojas.

## Biografija
Gimė valstybės tarnautojo šeimoje. Mokėsi Vroclavo Aukštojoje meno mokykloje, pas profesorių Eugenijų Gepertą. Dėl karo metu patirtos kontūzijos ir dėl to prasidėjusios akių ligos turėjo mokslus nutraukti. Grįžo į Seinus. Toliau tapė konsultuodamasis pas profesorių Antoną Lyžvanskį ir profesorių Tadeušą Bžozovskį. Kūrybos tematika dažniausiai liečia tarpukario Seinų gyvenimą, holokaustą (dailininko tėvas žuvo Dachau koncentracijos stovykloje).

Žymesnės parodos: Varšuvoje (*Wola* ir *Beloto* galerijose, Žurnalistų klube *Foksal*); Balstogėje (Aleksandro Vengierkos teatre, Klube *Siedmiu*, WDK); Seinuose (Baltojoje sinagogoje, Kultūros centre, Seinų krašto muziejuje), taip pat Budapešte, Krokuvoje, Liubline, Lodzėje ir Ščecine. 2001 m. kartu su kitais Lenkijos Suvalkijos krašto dailininkais eksponavo savo darbus Vilniaus „Znad Wilii“ galerijoje.

## Nuorodos
* Gyvenimo aprašymas  
* Piešiniai 
* Tapybos darbai
Juozas Gražulis (1956)

**Juozas Gražulis** (1956 m. vasario 21 d. Mankūnuose, Alytaus raj. – 2010 m. birželio 13 d. Kaune) – Lietuvos kunigas, karo kapelionas, pulkininkas.

## Biografija
Broliai Petras Gražulis ir Antanas Gražulis.

1963–1967 m. mokėsi Mankūnų pradinėje mokykloje, 1967–1974 m. Miroslavo vidurinėje mokykloje. 1977–1982 m. studijavo Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje, birželio 6 d. įšventintas kunigu. 1999 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą, teologijos licenciatas.

1982–1984 m. Simno, 1984–1986 m. Šakių parapijos vikaras. 1986–1991 m. Keturvalakių, 1991–2000 m. Alytaus Šv. Kazimiero parapijos klebonas, 1994–2000 m. ir Alytaus dekanato dekanas. 1991–2000 m. Alytaus įgulos karo kapelionas, nuo 2000 m. Lietuvos Respublikos kariuomenės ordinaro generalinis vikaras ir Lietuvos Respublikos kariuomenės vyr. kapelionas. 2004 m. pulkininkas.

2009 m. už nuolatinį girtavimą ir netinkamą dvasininkui elgesį atleistas iš Lietuvos kariuomenės vyriausiojo kapeliono pareigų. 2009–2010 m. Kauno Šv. arkangelo Mykolo rektorato rektoriaus padėjėjas ir Kauno Kristaus Prisikėlimo parapijos kunigo pagalbininkas.

## Šaltiniai

* R. Butautas-Kudirka. Sūduvos dvasininkai. – Vilnius, 2010.
Gražutės miškas

**Gražutės miškas** – miškas Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Gražutės regioniniame parke, 5 km į pietvakarius nuo Zarasų.

## Geografija
Gražutės miško plotas 4700 ha, mišku apaugę 4200 ha. Valstybinės reikšmės miško 57 %; priklauso Zarasų miškų urėdijai, Gražutės girininkijai. Pietvakariuose siekia Antalieptės tvenkinį, Šventąją, Ūparto ir Samavo ežerus. Miške yra 29 ežerai, iš jų didesni: Ažukalnis, Baltys, Babrinėlis, Babrinis, Gražutės, Ilžikis, Kuojinis, Šiurpelis, Šiurpys, Tetervinis, Zalvas. Paviršius kalvotas. Yra nedidelių aukštapelkių.

## Medynai
Augavietės nederlingos ir derlingos normalaus drėgnumo mineralinių dirvožemių, vietomis aukštutinio ir tarpinio tipo pelkinės. 38 % miško yra ūkinio, 32 % apsauginio, 30 % ekosistemų apsaugos ir rekreacinio. Kultūrinės kilmės medynų apie 12 %, pušynų apie 81 %, beržynų 12 %, eglynų 7 %. jaunuolynai sudaro 11 %, pusamžiai medynai 43 %, bręstantys 18 %, brandūs 28 %. Medynų vidutinis amžius 77 m., bonitetas 11, 2, skalsumas 0,78, tūris 275 m³/ha. Apie 173 ha medynų priskirta genetiniams draustiniams.

Medžiojamųjų gyvūnų nedaug. Yra retųjų saugomų paukščių: gervių, tetervinų, žuvininkų, erelių rėksnių.

## Istorija
77 ir 131 kvartaluose yra pilkapių, 67 ir 104 kvartaluose – Pirmajame pasauliniame kare žuvusių karių kapinės. Per Antrąjį pasaulinį karą miške veikė sovietinių partizanų Kęstučio būrys. Sovietinės okupacijos metais miške retkarčiais apsistodavo Lietuvos partizanų Vytauto apygardos Lokio rinktinės būrys.

## Šaltiniai
Agalmatofilija

**Agalmatofilija** ( 'statula' + filija 'meilė') – lytinis nukrypimas, kai jaučiamas potraukis statuloms, lėlėms, manekenams ar kitiems panašiems daiktams. Gali būti trokštama lytinio akto su objektu arba norima stebėti lytinius aktus tarp objektų arba seksualinis malonumas patiriamas befantazuojant apie pasivertimą į vieną iš minėtų objektų. Pastaruoju atveju agalmatofilus paprastai labiausiai jaudina negalėjimas judėti arba paralyžius.

## Taip pat skaitykite
* Robotų fetišizmas

## Šaltiniai
Uola

**Uola** – didelis vertikaliai kyšantis akmeninių uolienų kyšulys, paprastai su stačiais šlaitais. Neretai uolos turi smailias viršūnes. Uolų paviršius yra nuogas akmuo, nepadengtas dirvožemiu ar kitomis puriomis apnašomis. Gali būti daugiau ar mažiau apaugusios dumbliais, kerpėmis ar samanomis.

Uolos būna antžeminės, povandeninės ar dalinai panirusios vandenyje. Povandeninių negiliai esančių uolų grupės paprastai vadinamos rifais. Kai kurios nedidelės uolinės salos stačiais aukštais krantais neretai irgi vadinamos *uolomis*.

Antžeminės uolos gali būti toli nuo jūros ar vandenyno pakrantės. Jų daug kalnuotuose vietovėse ir vietovėse su smarkiai suirusių kalnų likučiais.


File:HangingRock0003.jpg|Dvi uolos
File:KaestekilppenAlterMann.JPG|Uola Vokietijos kalnuose
File:Double O Arch-Arches NP-Utah.jpg|Uolinė arka
File:Amathole mountains, basalt - rsa.jpg|Uola Pietų Afrikos respublikoje
File:Sugar loaf bluff.jpg|Uola Minesotoje (JAV)
File:Ischia Fungo Lacco Ameno2.jpg|Uola vandenyje
File:Paros Portes.JPG|Uoliniai rifai Graikijos pakrantėje
File:VilaVelhaParanaTaca5.JPG|Grybo pavidalo uola Brazilijoje
Petras Grecevičius

**Petras Grecevičius** (g. 1945 m. birželio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1974 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982 m. architektūros mokslų kandidatas.

1974–1976 m. Vilniaus konstravimo biuro vyr. architektas ir Kooperatyvų sąjungos projektavimo instituto vyresnysis architektas, 1976–1988 m. – Architektūros ir statybos instituto Kaune, 1988–1991 m. – Lietuvos mokslų akademijos architektas. 1991–2002 m. Klaipėdos universiteto Rekreacijos, 2002–2004 m. Rekreacinės architektūros ir kraštotvarkos katedros vedėjas, nuo 2004 m. Gamtos mokslų ir matematikos fakulteto dekanas; nuo 1996 m. docentas. Nuo 1997 m. ir Regioninio planavimo centro prie Klaipėdos universiteto direktorius. Suprojektavo pastatų ir interjerų Vilniuje, Kaune, Juknaičiuose, Pervalkoje.

## Svarbiausi projektai
* Žemaitijos nacionalinio parko generalinis planas, su kitais, 1988 m.
* Kuršių nerijos nacionalinio parko generalinis planas, su kitais, 1989 m.
* Didžiosios Palangos neužstatytų erdvių planavimo schema, 1988 m.
* Senosios Palangos pajūrio ruožo detalusis planas, 1996 m.
* Lietuvos Baltijos jūros kranto zonos integruoto valdymo planas, 1998 m.
* Klaipėdos apskrities bendrasis planas, 1999 m.
* Skuodo rajono savivaldybės perspektyvinės plėtros planas, 2000 m.
* Vilos „Šilelis“ rekonstrukcija, Palanga, 1996 m.
* Palangos oro uostas, salės rekonstrukcija, 1996 m.
* Kavinės „Molinis ąsotis“ rekonstrukcija, 1997 m.
* Poilsio namų Vanagupė rekonstrukcija, su archit. L. Merkinu, 1997 m.
* Restorano „Luja“ rekonstrukcija, Klaipėda, 1998 m.

## Bibliografija
* Turizmas, vadovėlis, su kitais, 2002 m.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

## Išnašos
Marijonas Gregorauskas

**Marijonas Gregorauskas** (1908 m. kovo 13 d. Kaune – 1995 m. balandžio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
Pirmoji žmona Kazimiera Kymantaitė (1909–1999), dukros Agnė Gregorauskaitė (g. 1938), Dainė Gregorauskaitė-Čepkuvienė, sūnus Marius Gregorauskas. 

### Tarpukaris
1924–1926 m. mokėsi Kėdainių mokytojų seminarijoje, nuo 1926 m. šios seminarijos pavyzdinės mokyklos mokytojas. 1926 m. įstojo į Lietuvos valstiečių liaudininkų partiją. Už antivalstybinę veiklą suimtas, kalintas ir ištremtas į Mažeikius, 1927 m. atleistas iš mokytojo pareigų.

1929–1934 m. studijavo Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. VDU) Teisių fakultete, bet universiteto nebaigė. Dirbo įvairiose kooperatinėse organizacijose, bendradarbiavo kooperatinėje spaudoje. 1930–1935 m. laikraščio „Bendras darbas“ ir žurnalo „Talka“ redaktorius. 1938–1940 m. bendrovės „Valgis“ direktorius.

### Sovietinė okupacija
1940–1944 m. LSSR prekybos liaudies komisaras.

1944 m. spalio mėn. – 1946 m. rugpjūčio LSSR Ministrų tarybos (iki 1946 m. kovo mėn. – Liaudies komisarų taryba) pirmininko pavaduotojas. Nepritarė LKP(b) direktyvoms nepartinius tarnautojus pakeisti komunistais.

#### Vilniaus universitete
Nuo 1946 m. rugsėjo mėn. Vilniaus universitete dėstė kooperacijos, prekybos ekonomikos, prekybos organizavimo ir technikos kursus, nuo 1956 m. – žemės ūkio ekonomiką. 1948 m. Vilniaus universitete eksternu baigė prekybos ekonomikos specialybę. 1962 m. ekonomikos mokslų daktaras. 1963–1969 m. Vilniaus universiteto Prekybos ekonomikos katedros vedėjas, 1964–1967 m. ir Ekonomikos fakulteto dekanas. Nuo 1965 m. profesorius. 1952–1956 m. dar ir LSSR mokslų akademijos Ekonomikos instituto Žemės ūkio ekonomikos sektoriaus vadovas. Paskelbė straipsnių žemės ūkio ekonomikos, vartojimo ir kt. klausimais.

## Bibliografija

* Kam reikalinga kooperacija? / naudodamasis J. Volskiu parengė P. Rimgaila (tikr. M. Gregorauskas). - Kaunas: Lietuvos kooperatyvų tarybos leidinys, 1932. - 16 p.
* Valgio padavėja / redagavo M. Gregorauskas. - Kaunas: A/B „Valgis“ leidinys rankraščio teisėmis, 1940. - 90 p.: iliustr. 
* Buržuazinės Lietuvos kooperacija – darbo žmonių išnaudojimo įrankis. - Vilnius: Valstybinė politinės literatūros leidykla, 1948. - 26 psl.
* Kolektyvinio ūkio gamybos planavimas ir reikalų tvarkymas: kolūkių ūkių darbuotojams / M. Gregorauskas, A.T. Biziukov. - Vilnius: Valstybinė politinės literatūros leidykla, 1949. - 204 p.
* *Lepiej, taniej, więcej: najwazniejsze rezerwy zwiększania produkcji pasz i obniżenia ich kosztów*. - Vilnius, 1962. - 59 p.
* Tarybų Lietuvos žemės ūkis 1940–1960 m., 1962 m.


## Įvertinimas
* 1965 m. LTSR nusipelnęs ekonomistas

## Šaltiniai
Greižėnų kapinynas

**Greižėnų kapinynas** – kapinynas Tauragės rajono savivaldybės teritorijoje (unikalus kodas ), prie Greižėnų kaimo (Lauksargių seniūnija), Jūros slėnio kalvoje, greta – Greižėnų piliakalnis.

## Tyrimai
Apardytas. 1897 m. kasant smėlį aptikta archeologinių radinių ir žmonių kaulų. 1897–1898 m. Adalbertas Becenbergeris ištyrė apie 200 m² plotą. Rasta septyniolika IV a. – VII a. kapų. 1990 m. Arvydas Asadauskas ištyrė 48 m² plotą, rado V a. kapą ir 15 manoma, apeiginių laužaviečių. Mirusieji laidoti nedeginti su įkapėmis. Aptikti du grupiniai kapai – viename buvo palaidoti 3, kitame 4 mirusieji. Rasta žalvarinių papuošalų – antkaklių (žieduota su kilpele ir kabliuku gale bei su dvigubu lankeliu priekyje), kaklo apvara iš mėlyno stiklo karolių ir sidabrinių įvijų, storėjančiais galais apyrankių, lankinių ilgakojų ir palenkta kojele segių, trikampė segė, gintaro ir spalvotu emaliu dengtų karolių, įvijinių žiedų, t. p. geležinių diržo sagčių; geležinių ginklų (kovos peilių – durklų, ietigalių, vienašmenis kalavijas), darbo įrankių (peilių ir ylų), puodų šukių.

Greižėnų kapinynas datuojamas II a. – IX a. 1897–1898 m. radinius iki 1945 m. buvo saugojo Karaliaučiaus muziejus Prussia, manoma, kad jie neišliko. 1990 m. radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Agnė Gregorauskaitė

**Agnė Eglė Gregorauskaitė** (1938 m. gegužės 20 d. Kaune – 2022 m. liepos 25 d. Klaipėdoje) – Lietuvos aktorė.

## Biografija
Tėvai Marijonas Gregorauskas (1908–1995) ir Kazimiera Kymantaitė (1909–1999).

Mokėsi Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje. 1954–1959 m. studijavo Lietuvos konservatorijoje.

1959–2005 m. Lietuvos valstybinio akademinio dramos teatro (nuo 1998 m. Lietuvos nacionalinis dramos teatras) aktorė.

Sukūrė per 100 vaidmenų teatre, nuo 1946 m. vaidino kino ir televizijos filmuose, radijo pjesėse.

## Vaidmenys
* Ania – Antonas Čechovas. Vyšnių sodas, 1960 m.
* Veročka – Ivanas Turgenevas. Mėnuo kaime, 1962 m.
* Ketė – pagal Petrą Cvirką, Meisteris ir sūnūs, 1965 m.
* Tatjana Ivanovna – pagal Fiodorą Dostojevskį, Stepančikovo dvaras ir jo gyventojai, 1971 m.
* Magdalena Paukštytė – Borisas Dauguvietis. Žaldokynė, 1975 m.
* Ponia Hasenroiter – Gerhartas Hauptmanas. Žiurkės, 1988 m.
* Megė – Semas Šepardas. Proto melas, 1994 m.
* Moteris – Bernaras Koltesas. Roberto Zucca, 1998 m.
* Dryžienė – pagal Marių Katiliškį, Paskendusi vasara, 2001 m.
* Šventmarė - Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, inscenizacija Liucijos Armonaitės – Alytaus miesto teatras, rež. Arvydas Kinderis, 2013 m.

## Bibliografija
* Reikalauju kūrybos laisvės! : knyga apie Kazimierą Kymantaitę / sud. Bernadeta Markevičienė, Agnė Gregorauskaitė. – Vilnius: Forumas „Kultūros eksperimentai“ : Žuvėdra, 2009. – 380 p.: iliustr. – ISBN 978-609-95078-0-4

## Įvertinimas
* 1988 m. LTSR nusipelniusi artistė

## Šaltiniai
Blakutės

**Blakutės** (*Psyllidae*) – lygiasparnių (*Sternorrhyncha*) pobūrio vabzdžių šeima. Jų fosilijos randamos permo periodo nuogulose, kuomet suvešėjo pirmieji žiediniai augalai.

Turi dvi poras plėviškų sparnų, kurie yra ilgesni už kūną. Pilvelis segmentuotas. Užpakalinės kojos šokamosios. Blakutės vikriai skraido ir šokinėja. Dalis rūšių kaip ir amarai išskiria „medaus rasą“ (skystas lipnias išmatas). Kiaušinėlius deda ant augalų stiebų. Iš jų išsirita plokščios, trumpomis kojomis lervos, mintančios augalais.

## Rūšys

Lietuvoje žinoma ~60 blakučių rūšių. Dalis jų yra vaismedžių ir daržovių kenkėjai:
* Kriaušinė blakutė (*Cacopsylla pyri*)
* Obelinė blakutė (*Cacopsylla mali*)
* Morkinė blakutė (*Trioza viridula*)

## Šaltiniai
Kriaušinė blakutė

**Kriaušinė blakutė** (*Psylla pyri*) – lygiasparnių (*Sternorrhyncha*) pobūrio blakučių (*Psyllidae*) šeimos vabzdys.

Turi dvi poras plėviškų sparnų, kurie yra ilgesni už kūną. Pilvelis segmentuotas. Užpakalinės kojos šokamosios. Kūnas 2,5–3 mm ilgio, tamsiai rudos spalvos. Lervos ir suaugėliai minta kriaušių bei kitų vaismedžių pumpurų ir lapų sultimis. Dėl to pažeisti pumpurai neišsivysto, o lapai pagelsta. Kriaušinė blakutė per metus išveda 2-3 jauniklių kartas.

## Šaltiniai
Arvydas Asadauskas

**Arvydas Asadauskas** (1964 m. gegužės 20 d. Kaišiadoryse – 2014 m. kovo 27 d. Kaišiadoryse) – Lietuvos archeologas.

## Biografija
1990 m. baigė Vilniaus pedagoginio universiteto Istorijos fakultetą; studijų metais dalyvavo 1986–1990 m. Dauglaukio, 1987 m. Užpelkių, 1989 m. Kalniškių kapinynų tyrinėjimuose. 1988 m. pradėjo dirbti Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriuje, Lietuvos istorijos instituto ir Vytauto Didžiojo universiteto doktorantas.

Nuo 1990 m. tyrinėjo ir žvalgė Nemuno žemupio laidojimo paminklus ir senovės gyvenvietes: 1990–1991 m. Tauragės raj. tirtas Greižėnų kapinynas, 1992 m. žvalgyti Dauglaukio apylinkių archeologijos paminklai, 1993 m. tirti Žadgailių paminklai, 1994 m. pradėta tyrinėti senovinė Dauglaukio gyvenvietė.

Paskelbęs apie 10 mokslinių straipsnių, dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse (Marburgas, Kijevas) konferencijose.

## Šaltiniai
Andrejus Kirilenka (1906)

**Andrejus Kirilenka** (,  1906 m. rugsėjo 8 d. Voronežo gubernijoje – 1990 m. gegužės 12 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys.

1925 m. baigė profesinę mokyklą, 1936 m. baigė Rybinsko aviacijos institutą. 1929–1930 m. – komjaunimo funkcionierius. 1936–1938 m. – inžinierius. Nuo 1938 m. TSKP funkcionierius: Vorošilovsko rajono komiteto antrasis sekretorius, Zaporožės srities komiteto sekretorius, 1939–1941 m. ir 1944–1947 m. – antrasis sekretorius. 1941–1942 m. – veikiančioje armijoje, 1942–1944 m. – Valstybės gynybos tarybos įgaliotinis aviacijos gamykloje.

Nuo 1947 m. – Nikolajevo srities, nuo 1950 m. – Dnepropetrovsko srities, nuo 1955 m. – Sverdlovsko srities pirmasis sekretorius. 1962–1966 m. – TSKP CK Rusijos federacijos biuro pirmininko pirmasis pavaduotojas. 1966–1982 m. – TSKP CK sekretorius.

TSRS Aukščiausiosios Tarybos 3–10 šaukimų deputatas. Dukart Socialistinio darbo didvyris (1966 ir 1976 m.). 1956–1986 m. – TSKP CK narys, 1957–1961 m. – kandidatas į Politinio biuro narius, 1962–1982 m. – TSKP CK Politinio biuro narys.

Vienas artimiausių L. Brežnevo šalininkų. Aktyviai dalyvavo malšinant gyventojų nepasienkinimą Novočerkasko įvykių metu 1962 m.
Melvin Brown

**Melvinas Braunas** (g. 1979 m. sausio 28 d.) – Meksikos futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje.

Melvinas Braunas yra kilęs iš Jamaikos. 2001 m. debiutavo Meksikos Primera divizione, klube Cruz Azul. Jis greitai tapo komandos pagrindinės sudėties žaidėju. Per 3,5 m. Melvinas Braunas sužaidė 109 rungtynes už „Cruz Azul“. Vėliau perėjo į „Chiapas Jaguares“ klubą, taip pat žaidė „FC Puebla“.

Melvinas Braunas debiutavo Meksikos nacionalinėje futbolo rinktinėje 2001 m. sausio 7 d. varžybose prieš JAV. 2002 m. pakviestas dalyvauti , tačiau jame į aikštę nebuvo išleistas.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Obelinė blakutė

**Obelinė blakutė** (*Psylla mali*) – lygiasparnių (*Sternorrhyncha*) pobūrio blakučių (*Psyllidae*) šeimos vabzdys.

Turi dvi poras plėviškų sparnų, kurie yra ilgesni už kūną. Pilvelis segmentuotas. Užpakalinės kojos šokamosios. Kūnas 3,4-3,7 mm ilgio, žalios spalvos. Lervos minta obelų, kriaušių besiskleidžiančių pumpurų žiedų, vaisių užuomazgų sultimis. Dėl to pažeisti pumpurai neišsivysto. Obelinė blakutė per metus išveda 1 jauniklių kartą. Naikinama insekticidais.

## Šaltiniai
Jeronimas Grėska

**Jeronimas Grėska** (g. 1931 m. gegužės 9 d. Kačėniškiuose, Siesikų valsčius, Ukmergės apskritis) – Lietuvos ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1955 m. baigė Vilniaus universitetą. 1963 m. birželio 20 d. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Lietuvos TSR liaudies ūkio nusmukdymas hitlerinės okupacijos laikotarpiu (1941-1944)“, ekonomikos mokslų kandidatas. 1988 m. birželio 17 d. G. Plechanovo liaudies ūkio institute Maskvoje apgynė disertaciją „Socialistinės ūkio sistemos kūrimas Lietuvos TSR (Pagrindinių socializmo dėsningumų reiškimosi ypatumų tyrimas 1945-1951 m. laikotarpiu)“, ekonomikos mokslų daktaras.

1955–1957 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, 1961–1966 m. dirbo Ekonomikos institute. 1967–1992 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1967–1977 m. Politinės ekonomijos katedros vedėjas. Nuo 1991 m. profesorius.

Mokslinių darbų pagrindinės kryptys: ūkio istorija, rinkos ekonomika, tarptautinių rinkų konjunktūra. Paskelbė apie 200 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Socialistinės ekonomikos formavimosi dėsningumai, 1979 m.
* Lietuvos ūkio raida XX a. pirmoje pusėje ir jos problemos, 1993 m.

## Šaltiniai
Morkinė blakutė

**Morkinė blakutė** (*Trioza viridula*) – lygiasparnių (*Sternorrhyncha*) pobūrio blakučių (*Psyllidae*) šeimos vabzdys.

Turi dvi poras plėviškų sparnų, kurie yra ilgesni už kūną. Pilvelis segmentuotas. Kūnas 1,7–2 mm ilgio, šviesiai žalios spalvos. Lervos ir suaugėliai minta morkų ir kitų salierinių augalų lapų ir lapkočių sultimis. Dėl to pažeisti lapai nebeauga, o šakniavaisiai tampa kieti, neskanūs, smulkūs. Morkinė blakutė per metus išveda 1 jauniklių kartą. Suaugėliai žiemoja ant spygliuočių medžių, todėl labiau puola arčiau spygliuočių miškų augančias morkas.

## Šaltiniai
Darželinė blizgė

**Darželinė blizgė** (*Lunaria annua*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos dvimetis, žolinis augalas. Auga Europoje, Šiaurės Amerikoje, kai kur Azijoje.

Aukštis 30-150 cm. Lapai karpytais kraštais. Žydi balandžio-birželio mėnesiais kvapniais žiedais. Vaisius - ankštara, sudaryta iš didelių, 3 cm skersmens sėklų dėžučių.

Auga miškuose, griovose. Lietuvoje auginama darželiuose, naudojama sausoms puokštėms.

## Šaltiniai
Bradesas

**Bradesas** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, 1 km į pietvakarius nuo Sudeikių. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 0,95 km, plotis iki 0,54 km. Altitudė 144,9 m. Kranto linijos ilgumas yra 2,82 km. Krantai žemi, pietryčiuose ir šiaurės vakaruose pelkėti. Krantai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Dugnas lėkštas, padengtas dumblu, vietomis – sapropeliu. Aplink ežerą plyti pievos ir dirbami laukai, o iš pietų prieina Norvaišių šilelis (Didžiamiškis). Iš pietų į šiaurę ežerą prateka Šventosios intakas Bradesa.

Aplink Bradesą įsikūrę kaimai: Kirkliai, Skrebulė, Bradesai.

Vandenvardis *Brãdesas* kilęs iš žodžio *bradas, brada* ('purvynė, klampus kelias; brasta').

## Šaltiniai
Portugališkasis debiutas

**Portugališkasis debiutas** – šachmatų debiutas, prasidedantis ėjimais:
: **1. e4 e5**
: **2.Rb5**

Portugališkasis debiutas yra nedažnas ir nestandartinis.
Jis skiriasi nuo dažnai žaidžiamos ispaniškosios partijos (**1.e4 e5 2.Žf3 Žc6 3.Rb5**), kurioje išvedami žirgai, o ėjimu **3. Rb5** rikis užpuola priešininko žirgą.
Šiame debiute juodieji visiškai nespaudžia laukelio e5 ir leidžia juodiesiems žaisti taip, kaip jie nori.

Jei baltieji atsako **2…Žf6**, baltieji gali pabandyti paaukoti pėstininką ėjimu **3.d4**.
Kitas juodųjų atsakymas – **2…Žc6**, kuris dažniausiai pereina į ispaniškąją partiją po **3.Žf3**, bet geriausia užpulti rikį einant **2…c6** arba **2…a6**. Po to žaidimas dažniausiai tęsiasi ėjimais **3.Ra4 Žf6**, o tada juodieji dažniausiai tęsia eidami **4.Žc3** arba **4.Ve2**.
Gediminas Grybauskas

**Gediminas Grybauskas** (g. 1931 m. balandžio 20 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas terapeutas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, pedagogas.

## Biografija
1956 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1956–1982 m. Kauno medicinos instituto dėstytojas. 1970 m. medicinos mokslų daktaras.

1982–1997 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1987–1992 m. Bendrosios terapijos katedros vedėjas. Nuo 1984 m. profesorius. 1995 m. Vilniuje įkūrė privatų medicinos diagnostikos centrą, jo direktorius.

Tyrimų pagrindinė sritis – kepenų, kasos, tulžies pūslės ir latakų, skrandžio, žarnyno ligos, reumatiniai virškinamojo trakto pažeidimai. 1995 m. su kitais įkūrė žurnalą „Medicinos teorija ir praktika“, red. kolegijos pirmininkas.

## Bibliografija
* Klinikinė gastroenterologija, su kitais, 1979 m.
* Vidaus ligos, vadovėlis, su kitais, 2 d. 1996 m.

## Šaltiniai
Kazimieras Grybauskas

**Kazimieras Grybauskas** (1886 m. rugsėjo 2 d. Dotenėnuose, Švenčionių apskritis – 1953 m. birželio 26 d. Kaune) – Lietuvos farmacininkas, botanikas, vaistinių augalų tyrėjas, pedagogas.

## Biografija
Savarankiškai pasiruošęs ir išlaikęs keturių gimnazijos klasių egzaminus, pradėjo dirbti vaistinėje mokiniu, vėliau vaistininko padėjėju. 1919 m. Maskvos universitete baigė farmaciją. Tame pačiame universitete sutiko būsimą savo žmoną. Dirbo provizoriumi Rusijos miestuose, organizavo vaistinių augalų paruošas.

1923 m. grįžo į Lietuvą. Nuo 1924 m. dirbo VDU Botanikos sode, įkūrė Vaistingųjų augalų tyrimo skyrių. Jo pastangomis 1934 m. Lietuva įstojo į Tarptautinę vaistinių augalų federaciją. Nuo 1938 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas (1946–1950 m. Kauno universitetas), nuo 1940 m. VDU Botanikos sodo direktorius. Savo žinias bei tyrimų duomenis apie vaistinius augalus ir mokslinius darbus skelbė leidiniuose ir periodinėje spaudoje: „Farmacijos žinios“, „Lietuvos farmaceutas“, „Ūkininko patarėjas“, „Ūkininkas“, „Mūsų rytojus“, „Kosmos“ ir kt.

1942 m. apgynė gamtos mokslų filosofijos daktaro laipsnį. Antrojo pasaulinio karo metais išgelbėjo Botanikos sodą nuo sunaikinimo.

1944–1953 m. Medicinos fakulteto Botanikos ir farmakognozijos katedros vedėjas, 1945 m. profesorius. 1945 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas. 1946 m. biologijos mokslų daktaras. 1947–1951 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1948 m. Farmacininkų draugijos pirmininkas. 1950–1952 m. pirmininkavo Lietuvos botanikų draugijai.

Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Bibliografija
* Vaistingieji Lietuvos laukų augalai ir jų pritaikymas, 1927 m.
* Vaistingieji Lietuvos augalai, 1935 m.
* Kultūriniai apyniai ir jų auginimas, 1936 m.
* Gniužuliniai ir archegoniniai augalai, 1937 m.
* Lietuvos vaistinių augalų sąrašas (su Jakubu Movšovičiumi), 1941 m.
* Fenologinis žiedadulkių kritulių spektras, 1941 m.
* Farmakognostinė mikroskopija, 1941 m.
* Lietuvos TSR vaistingosios daržovės, 1946 m.
* Lietuvos TSR miškų sumedėję vaistingieji augalai, 1946 m.

## Šaltiniai
Dobilinis brantas

**Dobilinis brantas** (*Cuscuta trifolii*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos parazitinis augalas.

Parazituoja ant dobilų, liucernos, esparceto, pasitaiko ir ant linų. Pavasarį branto sėklos sudygsta, ir daigelis apsiveja apie augalą šeimininką, čiulptukais įsisiurbia į jo stiebą ir ima siurbti syvus. Neradęs tinkamo augalo branto daigelis žūva, nes iš savo sėklos maisto atsargų gali išgyventi 13-20 dienų.

Lietuvoje retas. Sėklos daigios dirvoje išlieka keletą metų.

## Šaltiniai
Valerijus Grešnovas

**Valerijus Grešnovas** (1914 m. vasario 21 d. Samara – 1987 m. liepos 1 d. Kaunas) – Lietuvos treneris, pedagogas.

## Biografija
1948 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, 1945–1980 m. jame dėstė, 1953–1961 m. Sporto žaidimų katedros vedėjas; nuo 1972 m. docentas. Vienas regbio, žolės riedulio, badmintono žaidimo iniciatorių Lietuvoje.

1941 m. Lietuvos moterų krepšinio rinktinės, 1947 m. TSRS čempionės Lietuvos jaunių krepšinio rinktinės, 1948–1950 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės, 1955–1956 m. Lietuvos vyrų žolės riedulio rinktinės, 1963–1964 m. Lietuvos vyrų rankinio rinktinės, 1967–1968 m. Lietuvos vyrų regbio rinktinės treneris. 1948–1951 m. KKI vyrų krepšinio komandos, 1957–1958 m. Kauno „Žalgirio“ vyrų krepšinio komandos, 1955–1965 m. KKI vyrų rankinio komandos, 1963 m. TSRS čempionės, treneris.

## Bibliografija
* Sportiniai žaidimai, su kitais, d. l, 1978 m.

## Literatūra
* Vytautas Kontvainis, Gintautas Stasiulevičius, Treneris ir mokytojas Valerijus Grešnovas, Kaunas, Naujasis lankas, 2002 m.

## Šaltiniai
Algimantas Grybauskas

**Algimantas Grybauskas** (g. 1960 m. rugpjūčio 27 d. Egėliškėse, Šiaulių raj.) – Lietuvos savigynos imtynininkas.

## Biografija
Daugkartinis Lietuvos ir TSRS savigynos imtynių bei dziudo varžybų nugalėtojas ir prizininkas. 1982 m. Minske tapo TSRS jaunimo savigynos imtynių pirmenybių čempionu sunkaus svorio kategorijoje. 1992 m. savigynos imtynių pasaulio vicečempionas, Europos čempionato trečios vietos laimėtojas. 1993 m. neolimpinių sporto šakų žaidynių savigynos imtynių varžybų Hagoje trečios vietos ir Pasaulio taurės laimėtojas. 1994 m. savigynos imtynių pasaulio čempionato trečios vietos laimėtojas.

## Šaltiniai
Liuda Grybauskienė

**Liuda Grybauskienė** (1934 m. birželio 23 d. Marijampolė – 1988 m. gegužės 17 d. Vilnius) – Lietuvos pianistė, pedagogė.

## Biografija
Vyras Kęstutis Grybauskas. 1958 m. baigė Lietuvos konservatorijos S. Vainiūno fortepijono klasę. 1954–1960 m. Lietuvos konservatorijos koncertmeisterė. 1960–1963 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja, 1963–1968 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos muzikos mokyklos, 1968–1988 m. Lietuvos konservatorijos dėstytoja; nuo 1982 m. docentė.

Su vyru 1961 m. įkūrė pirmąjį Lietuvoje koncertuojantį fortepijoninį duetą, 1961–1987 m. surengė daugiau kaip 500 koncertų Lietuvoje ir užsienyje. Lietuvių kompozitoriai šiam duetui sukūrė daugiau kaip 50 kūrinių. Suredagavo lietuvių kompozitorių kūrinių fortepijonui, sudarė muzikos leidinių, parašė muzikologinių straipsnių.

**Mokiniai:** Dalia Jatautaitė, Violeta Urmanavičiūtė, Audronė Žigaitytė-Nekrošienė, Šarūnas Nakas.

## Šaltiniai
Paprastasis brantas

**Paprastasis brantas** (*Cuscuta europaea*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos parazitinis augalas.

Stiebas besivyniojantis, iki 1 m ilgio, belapis. Žiedai smulkūs, rausvi. Parazituoja ant cukrinių runkelių, dilgėlių, apynių, kanapių, gluosnių ir kitų augalų. Dažnas visoje Lietuvoje.

## Šaltiniai
Motiejus Grybauskas

**Motiejus Grybauskas** (1857 m. gruodžio 26 d. Gilūšis prie Žaslių – 1928 m. balandžio 24 d. ten pat, palaidotas Peliūnų kapinėse) – Lietuvos knygnešys.

## Biografija
Valstietis. Draudžiamosios lietuviškos spaudos parsinešdavo iš Tilžės, gaudavo iš kitų knygnešių. Slėpdavo pirtyje ir rūsyje įrengtose slėptuvėse, vaiko lopšyje. Platino Kaišiadorių, Žaslių, Paparčių, Vievio, Čiobiškio apylinkėse. Eidavo per kaimus su staliaus įrankiais, spaudą nešdavosi įrankių dėžėje su dvigubu dugnu. Daugiausia platino maldaknyges, kalendorius, elementorius. Palaikė ryšius su kunigais – S. Gimžausku, K. Čepanu, jų užsakymu parnešdavo spaudos.

## Šaltiniai
Pranas Grybauskas

**Pranas Grybauskas** (g. 1934 m. gruodžio 15 d. Pavadakščiuose, Mažeikių apskr.) – Lietuvos biologas, gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1949 m. su tėvais ištremtas į Sibirą. 1958 m. baigė Irkutsko universiteto Biologijos fakultetą, 1967 m. – Irkutsko medicinos instituto Gydomąjį fakultetą. 1983 m. medicinos mokslų daktaras.

1958–1967 m. dirbo Irkutsko traumatologijos institute; 1963–1967 m. jo mokslinis sekretorius. 1967 m. grįžo į Lietuvą. 1967–1979 m. dirbo Kauno medicinos instituto Centrinėje mokslo tyrimo laboratorijoje. Nuo 1979 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologijos instituto mokslo darbuotojas, 1979–2002 m. Klinikinės biochemijos laboratorijos vedėjas, nuo 1997 m. instituto direktorius, nuo 2002 m. dar ir mokslinės grupės vadovas. Nuo 1991 m. profesorius.

1993–1999 m. Lietuvos mokslo tarybos narys, 1993–1997 m. sekretorius, 1999–2001 m. ekspertas. Nuo 1998 m. Europos kardiologų draugijos garbės narys. Pasiūlė naują būdą kraujo krešumui tirti – ultragarsinę koagulometriją, su kitais sukonstravo specialią aparatūrą.

## Bibliografija
* Kraujo biochemija, monografija, su kitais, 1980 m.
* Širdies išeminės ligos klinikinė biochemija, monografija, su kitais, rusų k., 1988 m.
* Ultragarsinė koagulometrija, monografija, 1999 m.
* Kraujo krešėjimo sistemos funkcionavimo ir laboratorinio tyrimo pagrindai, monografija, 1995 m., anglų k. 1997 m.

## Šaltiniai
Karklinis brantas

**Karklinis brantas** (*Cuscuta lupuliformis*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos parazitinis augalas.

Parazituoja ant daugelio medžių ir krūmų, ypač karklų. Lietuvoje retas.

## Šaltiniai
Albinas Gricius

**Albinas Gricius** (g. 1936 m. rugsėjo 10 d. Ukmergėje) – Lietuvos mikologas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1960 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1969 m biologijos mokslų kandidatas.

1959–1972 m. ir 1988–1999 m. dirbo Botanikos institute, 1972–1988 m. – Vyriausiojoje enciklopedijų redakcijoje; 1972–1987 m. Biologijos ir medicinos mokslų redakcijos vedėjas.

Mokslinio darbo kryptis – Lietuvos kempininiai grybai. 

## Bibliografija
* Grybai: Atlasas, su J. Mazelaičiu, 1966 m., 2 leid., 1970 m.
* Lietuvos grybai, t. 6 Afloforiečiai (Aphyllophorales), su A. Mateliu, d. 2, 1996 m., d. l. 2004 m.

## Šaltiniai
Lininis brantas

**Lininis brantas** (*Cuscuta epilinum*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos parazitinis augalas.

Parazituoja ant linų, dobilų, kanapių, bulvių, apynių, kai kurių piktžolių. Lietuvoje retas.

## Šaltiniai
Kęstutis Grybauskas

**Kęstutis Grybauskas** (g. 1932 m. gegužės 30 d. Kaune) – Lietuvos pianistas, pedagogas.

## Biografija
Žmona Liuda Grybauskienė. 1956 m. baigė Lietuvos konservatorijos S. Vainiūno fortepijono klasę. 1956–1960 m. Lietuvos operos ir baleto teatro koncertmeisteris. 1960–1962 m. dėstė Vilniaus J. Tallat Kelpšos muzikos mokykloje. Nuo 1962 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 2004 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, 1973–1987 m. Specialiojo fortepijono katedros vedėjas, 1983–1994 prorektorius, nuo 1997 m. Kauno fakulteto fortepijono katedros vedėjas, nuo 1999 m. LMTA senato pirmininkas. Nuo 1983 m. profesorius. Nuo 1991 m. Lietuvos fortepijono pedagogų asociacijos prezidentas ir Europos fortepijono pedagogų asociacijos (*European Piano Teachers Association*, EPTA) viceprezidentas.

1961 m. su žmona įkūrė pirmąjį Lietuvoje koncertuojantį fortepijoninį duetą, koncertavo iki 1987 m. 1995 m. įkūrė pianistų kvartetą. Koncertavo Anglijoje, Austrijoje, Belgijoje, Italijoje, Latvijoje, Norvegijoje, Vengrijoje. Sudarė ir suredagavo muzikinių leidinių. Išleido savo transkribuotų kūrinių rinkinių. 1982 m. įkūrė kasmetinį Lietuvos pianistų pedagogų seminarą – praktikumą, pamečiui vykstantį Vilniuje, Šiauliuose, Kaune, Klaipėdoje, Panevėžyje, 1997 m. – fortepijoninių ansamblių tarptautinį konkursą Kaune (pirmasis surengtas Visagine). Vadovavo interpretacijos meistriškumo kursams užsienyje.

**Mokiniai:** Vytis Buivydavičius, Egidijus Buožis, Živilė Purlytė - Čapienė, Vaiva Purlytė, Zbignevas Ibelhauptas, Inga Maknavičienė, Vilma Rindzevičiūtė.

## Bibliografija
* Lietuvos kompozitorių kūrinių transkripcijos dviem fortepijonams, 1971 m.
* Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, kūrinių transkripcijos dviem fortepijonams, 1976 m.
* Pianistų kūrybinio aktyvumo skatinimo metodika, 1983 m.

## Šaltiniai
Dirvinis brantas

**Dirvinis brantas** (*Cuscuta campestris*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos parazitinis augalas. Kilęs iš Šiaurės Amerikos, tačiau išplito po daugelį šalių.

Parazituoja ant daugelio tiek kultūrinių, tiek savaime augančių augalų (burnočių, morkų, pankolių, liucernų, druskių, dobilų, dagišių ir kt.). Lietuvoje labai retas.

## Šaltiniai