open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bilbao metropolitenas

**Bilbao metropolitenas** – metropoliteno sistema tarnaujanti Bilbao miestui (Ispanija), jos bėgių plotis – 1 m. Mieste gyvena apie 350 tūkst. gyventojų (2006 m. duomenys).

## Bendra informacija

Idėja statyti metropoliteno sistemą Bilbao mieste buvo gimusi labai seniai. 1920 metais miesto savivaldybė paruošė projektą metropoliteno statymui Abando ir San Frantzisko miegamuosiuose rajonuose. Po Ispanijos pilietinio karo ir ekonominės krizės projektas buvo ilgam pamirštas.

1971 metais buvo sukurta komisija, kuri įvertintų miesto transporto poreikius Bilbao mieste. 1976 metais, transporto konsorciumas buvo sukurtas. Tais pačiais metais buvo pateikti 2 pasiūlymai statyti metro 1985 metais, vienas jų buvo beveik identiškas dabartinei sistemai.

Po metų metropoliteno statybos projektas buvo sukurtas, tačiau daugybę oponentų turėjęs projektas buvo atidėtas ateičiai.

1985 statybos planai buvo pradėti kurti ir naujas projektas gimė. 1987 metais savivaldybė sutiko su šiuo planu ir pradėjo finansuoti Bilbao metropoliteno statybą.

2007 metais Bilbao miesto metropolitenu pasinaudojo apie 86 milijonus žmonių. Metropolitenas tarnauja 680 000 žmonėms, o kiekvienas miesto gyventojas per metus apytiksliai metropolitenu keliauja apie 126 kartus. Kiekvienais metais keleivių skaičius didėja stabiliai. Kai linija bus visiškai pabaigta planuojama, kad per vienerius metus ja pasinaudos 100 milijonų žmonių.


Bilbao Metro Map 2.png|Metropoliteno žemėlapis
Obrasmetrosanturtzi.jpg|Statybos darbai
Estación Metro Basarrate 004.jpg
Metro Bilbao Urbinaga Station.jpg


## Taip pat skaitykite
* Greitojo susisiekimo sistemų sąrašas

## Nuorodos

* Bilbao metropoliteno oficialus puslapis internete
Lilio metropolitenas

**Lilio metropolitenas** (), Prancūzijoje buvo iškilmingai atidarytas 1983 metų balandžio 23 dieną. Ši metropoliteno sistema yra unikali tuo, kad ji yra pirmoji VAL (lengvas automatizuotas transportas) sistema.

Traukiniai yra tik 2-jų metrų pločio ir 26 m. ilgio (2 sujungti vagonai), kurie naudoja guminius ratus. Sistemą sudaro 60 stotelių. Metropoliteno platformos yra 52 metrų ilgio, šio ilgio visiškai užtenka dviem traukiniams sutalpinti. Vienas traukinys gali transportuoti 156 keleivių.

Metropoliteno sistema dirba nuo 5:00 ryto iki pat vidurnakčio. Traukiniai atvyksta į stoteles kas 1,5-4 minutes. (per 1 min. Piko metu), kas 6-8 labai anksti ryte ir vėlai vakare. Sekmadieniais traukiniai atvyksta į stoteles kas 4-6 minutes. Vienkartinio važiavimo kaina 1,25 Euro.

## Lille metro stotelė Porte d‘Arras

Statyba prasidėjo 1978 metais ir pirma linija buvo pradėta eksploatuoti 1983 metų balandžio 25 d. Po metų 1984 m. gegužės 2 d. visa 1-oji linija buvo atidaryta. Jos ilgis yra 13,5 km. Viso yra 18 stotelių. Visos stotelės turi stiklines apsaugines sieneles ir duris tarp platformos ir traukinio.

2 linija buvo atidaryta 1989 balandžio 3 dieną. Jos ilgis yra 32 km, kuriose yra išsidėsčiusios 43 stotelės.
Katanijos metropolitenas

**Katanijos metropolitenas** () – metropoliteno sistema, veikianti Katanijos mieste, Sicilijoje. Tai vienintelė metro sistema Sicilijoje bei piečiausiai esanti sistema Europoje.

Katanijos metro atidarytas 1999 m. birželio 27 d.

Veiklos pradžioje metro sistema nebuvo populiari, nes linija nesiekdavo populiarių turistinių vietų. Nuo 2017 m. keleivių skaičius padidėjo. Metro traukiniai reisus vykdo kas 10 min iki 15 val. bei kas 15 min. iki 22 val.

## Šaltiniai
Genujos metropolitenas

**Genujos metropolitenas** () – metro sistema Genujos mieste, šiaurės vakarų Italijoje. Sistema atidaryta 1990 m. birželio 13 d.

## Sistema
Genujos metropolitenas – tai lengvasis metro susidedantis iš vienos linijos, kuri sujungia Genujos miesto centrą su Rivarolo miegamuoju rajonu. Sistemą valdo „Azienda Mobilita e Transporti“, kuri taip pat valdo visą miesto darnią viešojo transporto visumą miegamajame rajone po „Trenitalia“ geležinkelio stotimi. Ji buvo atidaryta tarp stotelių „Brin“ ir „Dinegro“ 1990 birželio mėnesį prieš Pasaulio futbolo čempionatą ir pratęsta iki „Principe“ stoties 1992 metais, „San Giorgio-Caricamento“ 2003 metais ir „De Ferrari“ 2005 metais.

Tai 7,1 km ilgio, standartinio bėgių pločio (1435 mm) dviguba linija, kuri yra elektrifikuota (750 Voltų). Genujos metropoliteno linija turi tiesioginį susijungimą.

Paskutinis sistemos atnaujinimas ir išplėtimas įvyko 2012 m.

Nuo 2021 m. gruodžio 1 d. ne piko metu (10–16 val. ir 20–22 val.) metro galima naudotis nemokamai.

2026–2027 m. planuojama pabaigti metro sistemos plėtrą į vakarus. Šie darbai vertinami 400 milijonais eurų.

## Taip pat skaitykite
* Metropolitenas
* Greitojo susisiekimo sistemų sąrašas

## Galerija

Stazione metropolitana de Ferrari genova 01.jpg
Genova-Metro-De Ferrari-IMG 1534.JPG
Ingresso metro genova s giorgio 2.jpg


## Šaltiniai
Pokarvio mūšis

**Pokarvio mūšis** – viduramžių senovės Prūsijos mūšis, įvykęs 1261 m. sausio 22 d. per Didįjį prūsų sukilimą tarp pagonių senovės prūsų ir Vokiečių ordino kariuomenės ties Pokarviu (, dab. Ušakovas, Kaliningrado sritis).

Nepavykus pirmajam 1242–1249 m. prūsų sukilimui, notangai, nadruviai, skalviai ir kitos prūsų gentys turėjo kęsti vis stiprėjančią kryžiuočių priespaudą. Tačiau po to, kai 1260 m. lietuviai ir žemaičiai stipriai sumušė jungtines Vokiečių ir Livonijos ordinų pajėgas Durbės mūšyje, prūsai prisikėlė prieš savo užkariautojus dar kartą.

Didysis prūsų sukilimas prasidėjo 1260 m. rugsėjo 20 d., po to, kai Notangos ir Varmės fogtas Volradas Mirabilis Lencenbergo pilyje sudegino notangų vadus. Prūsijos gentys sutiko bendradarbiauti ir išrinko naujus vadovus. Vokiečių ordinas pakvietė pagalbon Vokietijos ir Lenkijos riterius. Pirmoji didelė pastiprinimo kariuomenė atvyko 1261 m. sausio mėn.

Riterių kariuomenė pasidalijo į dvi grupes. Viena, vadovaujama komtūro Barby, veikė Semboje, kita, vadovaujama komtūro Reydeno, plėšikavo Notangoje. Pasidalyta buvo todėl, kad Notangoje vokiečiai sutiko silpną pasipriešinimą ir norėjo apimti kuo didesnę teritoriją. Tai buvo jų taktinė klaida, nes notangų vadas Herkus Mantas buvo auklėtas Vokietijoje, žinojo riterių taktiką ir laukė tokios eigos. Kai tik viena riterių grupė išvyko į Sembą, jis užpuolė ir nugalėjo likusius. Vokiečiai buvo priversti bėgti. Kitą dieną buvo sumušta ir į Sembą patraukusi kariuomenė. Bent kuriam laikui Prūsijos vidurinė dalis buvo išvaduota, o riteriai, pasak šaltinių, buvo sielvarte. Sukilimas pasklido toliau ir dar sustiprėjo.

## Šaltiniai
* Urban, William (2000). The Prussian Crusade, 2nd, Chicago, Illinois: Lithuanian Research and Studies Center, 277-279. ISBN 0-929700-28-7.
Kalnaberžės dvaras

**Kalnaberžės dvaras** – dvaro pastatų kompleksas (dvaro rūmai, arklidės, kluonas, tvartas, pusrūsis ir kalvė)  Kėdainių rajone, Kalnaberžėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Kėdainių. Dvaras yra įregistruotas Kultūros vertybių registre (unikalus kodas ).

Rūmai neogotikinio stiliaus. Fasado akcentas rizalitas, per visą aukštį atsikišusi dalis, papuošta laiptais ir dviejų kolonų portikais. Dvarą supa mišraus tipo parkas (15 ha), kuris įkurtas XIX amžiaus viduryje. Pietinėje parko dalyje buvo dvi salos, apsuptos kanalų.

## Istorija

### XIV a. – 1914 m.

Kalnaberžė pirmą kartą paminėta 1371 m. H. Vartbergės Livonijos kronikoje. Kalnaberžės dvarą XVII–XVIII a. valdė Radvilos, XIX a. jis atiteko Čapskiams, įvedusiems sunkią baudžiavą ir garsėjusiems žiaurumu. Po 1863 m. sukilimo dvaras (kartu su Vyžuonų dvaru) iš Eduardo Čapskio konfiskuotas už sukilimo rėmimą.

Jis buvo pigiai parduotas generolui Košelevskiui, kuris dvarą kortomis pralošė rusų generolui Arkadijui Dmitrijevičiui Stolypinui, kuris XIX a. 2-ojoje pusėje pastatydino iki šiol išlikusius dvaro rūmus. Juose savo vaikystę nuo 1869 m. praleido ryškiausias Rusijos Imperijos reformatorius Piotras Stolypinas. Šiame dvare jis leido daugumą savo atostogų ir čia gimė penki iš šešių jo vaikų. 1910 m. Kalnaberžės dvaro rūmuose buvo įvestas telefonas ir telegrafas. Stolypinų šeimai dvaras priklausė iki 1914 m.

### 1914–2014 m.

Tarpukariu dvaro žemės išdalintos. 1924 m. dvaro centrą su 9 pastatais ir 70 ha žemės nusipirko rašytojas Kazys Binkis, tačiau neįstengė išmokėti skolų ir perleido dvarą Teisingumo ministerijai. 1925 m. dvare buvo įkurta nepilnamečių berniukų kolonija. 1940 m. dvaras buvo nacionalizuotas, o karo metu sunaikintas, daiktai išgrobstyti. 1949–1959 m. čia buvo vaikų namai, o nuo 1959 m. – internatinė mokykla. Vėliau čia įsikūrė „Žiburio“ kolūkio administracija.

2001 m. dvarą už 12 tūkst. litų nupirko bendrovė „Lukta“, tuo metu valdoma politiko Viktoro Uspaskicho. 2012 m. pabaigoje Panevėžio apygardos teismo sprendimu dvaras perimtas valstybės žinion.

### Nuo 2022 m.

2022 m. dvaras buvo parduodamas aukcione. Šiuo metu rūmų fasadas sutvarkytas, vidus remontuojamas, atstatyti įvažiavimai į teritoriją ir sutvarkyta nemaža parko dalis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Sirutiškio dvaras

**[[Sirutiškis|Sirutiškio]] dvaras** – dvaras, buvęs Sirutiškyje.

## Istorija
Sirutiškio dvaras iki XVIII a. vadintas ***Panevėžiu***. XVIII a. pradžioje dvarą įsigijo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos kariuomenės atsargos karininkas Simonas Sirutis, kuris praminė dvarą Sirutiškiu. XIX a. pabaigoje dvaras atiteko grafui A. Komarovskiui, kuris iš dvaro teritorijoje eksploatuojamo žvyro karjero gaunamų pajamų pastatydino modernaus stiliaus rūmus – dviejų aukštų mūrinius, secesinio stiliaus. Juos supo spygliuočių ir lapuočių medžių mišraus tipo parkas (6 ha), kurio pagrindinė dalis su prieiga į rūmus yra ant aukštos Nevėžio terasos. Parke gausu senų medžių – ąžuolų, europinių maumedžių, uosių, klevų. Šiaurinėje parko dalyje eglių alėja veda į dvaro kapines, kur palaidoti jo savininkai.

Rūmai gerokai nukentėjo nuo istorijos audrų, tačiau išliko šiam stiliui būdingas kreivų linijų ritmas, gausi ornamentika. Dabar parkas yra tvarkomas, tačiau rūmai avarinės būklės. Dvarą įsigijęs Viktoras Uspaskichas.

## Galerija

File:Sirutiškio dvaras 3.JPG|Rūmų vaizdas
File:Sirutiškio dvaras 2.JPG|Fasado arkada
File:Sirutiškio dvaro koplyčia.JPG|Koplytėlė


## Nuorodos
Lencenbergo pilis

**Lencenbergo pilis** () – Senovės Prūsijos notangų pilis, stovėjusi Aismarių pakrantėje, 5 km į pietvakarius nuo Pokarvių pilies vietoje pastatytos Brandenburgo pilies.

## Istorija
Apie 1240 m. Vokiečių ordinas užėmė prūsų notangų pilį ir pastatė savąją. 1246 m. prūsai sukilėliai ją užėmė ir sugriovė. Pilyje rezidavo Notangos fogtas.

1260 m. rugsėjo mėn. Notangos ir Varmės fogtas Volradas Mirabilis, sužinojęs apie rengiamą visuotinį prūsų sukilimą, pakvietė į Vokiečių ordino pilį vakarienės kai kuriuos jų vadus. Apkaltinęs prūsus neva ketinimu tamsoje jį nužudyti, fogtas paliepė uždaryti pilies duris ir ją padegti. Prūsų kilmingieji ir pilis sudegė, bet tai buvo dingstis pradėti sukilimą. 1261 m. sausio 22 d. Herkaus Manto vadovaujami prūsai Pokarvio mūšyje sumušė kryžiuočius.

Pilis nebuvo atstatyta. Ant stataus kranto, kur stovėjo pilis, išliko tik krūmais apaugusi piliavietė, ir dalis iki 2 m gylio griovio.

## Šaltiniai
Kulmiškiai

**Kulmiškiai** () – XIII a. vidurio- XIX a. pradžios  Prūsijos ir Mažosios Lietuvos laisvieji ūkininkai laukininkai, pagal Kulmo teisę gavę nuosavybėn apie 3 ūbus, arba apie 45 ha žemės sklypą.

Mažosios Lietuvos lietuvninkų kulmiškiai nuo XVIII a. buvo vadinami *karališkaisiais kelmėnais*, *kulmėnais*, kulmiškiais, nes gyveno daugiausia Prūsijos karaliaus žemėje, valstybės domenuose. Iš pradžių kulmiškiais daugiausia buvo kolonistai vokiečiai, gyvenantys Vokiečių ordino valstybės pietuose ir pietvakariuose. Vietiniai gyventojai prūsai, lietuviai, kuršiai, mozūrai, lenkai kulmiškiais tapdavo tik už ypatingus nuopelnus valdovams, pvz., už saviškių išdavimą, apsikrikštijimą, užsirašymą vokiečiais. Taip dažniausiai elgėsi prūsai vitingai. Jie gaudavo ribotąją Kulmo teisę, todėl pareigos ir prievolės (mokesčiai, pastotės) buvo didesnės, o teisės mažesnės negu kulmiškių vokiečių. Kulmiškiai, kaip ir bajorų luomo žmonės, mokėjo riterių mokestį. 

1422 m. Melno taika pasibaigus Vokiečių ordino karams su Lietuvos Didžiąja Kunigaikštyste, o ypač po 1525 m. Vokiečių ordino sekuliarizacijos kolonizuojant laisvas Prūsijos kunigaikštystės šiaurines ir šiaurės rytų žemes, kulmiškiais tapo daugiau Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pasienio ir dykros lietuvių. 

XVII a. pabaigoje Mažojoje Lietuvoje prasidėjus vadinamajai šatulinei kolonizacijai, kai valdovui priklausančiuose miškuose, ypač Romintos girioje, pradėtos steigtos nausėdijos, pagal Kulmo teisę kūrėsi šatuliniai ūkiai. Jų savininkai, XVII a. daugiausia lietuvininkai, vadinti šatuliniais kulmiškiais. 

Po 1709–1711 m. maro atsiradusioje laisvoje žemėje per XVIII a. 1-osios pusės Mažosios Lietuvos vokiečių kolonizaciją kulminių ūkių teises gavo daug čia apgyvendintų vokiečių valstiečių. Vokiečiams atiteko ir karalystės valdžios iš lietuvininkų atimti ūkiai, dėl to XVIII a. pabaigoje Lietuvos departamente kulmiškių ir šatulinių kulmiškių buvo kone dvigubai daugiau, negu Rytų Prūsijos departamente. Valdžios remiami kulmiškiai vokiečiai Mažojoje Lietuvoje tapo viena didžiausių ekonominių jėgų. Kulmo teisė buvo viena vietos gyventojų vokietinimo priemonių. 

Kulmiškiai buvo atleisti nuo ūkininkų darbo prievolių, pilies tarnybos, daugelis ir nuo pagalvės mokesčio, mokėjo tik činšą. Galėjo turėti pavaldžių valstiečių. Tankiausiai kulmiškiai gyveno Įsruties, Tepliavos, Žiokų, Prūsijos Brandenburgo apskrityse. 

XIX a. visi Karaliaučiaus apygardos šatuliniai ūkiai prilyginti kulmiškiams, Gumbinės apygardoje jiems prilyginti tik šatuliniai kulminiai, kiti šatuliniai ūkininkai, daugiausia lietuvninkai, čia prilyginti domenų ūkininkams. Kulminiai ūkiai buvo alodiniai, vaikų paveldimi lygiomis teisėmis. Jų savininkai turėjo teise medžioti, žvejoti, varyti degtinę, laikyti smuklę, malūną, karšyklą ar kitokią smulkią įmonę .

## Šaltiniai

* Walter zur Ungnad: Deutsche Freibauern, Kölmer und Kolonisten, 2. Aufl., Hanseatische VA, Hamburg 1932.
* Horst Kenkel: Amtsbauern und Kölmer im nördlichen Ostpreußen um 1736 nach der "Repeuplierung" des Distrikts Litauen. Verein f. Familienforschung in Ost - u. Westpreußen e. V., Hamburg 1972.
Rhynchocyon udzungwensis

***Rhynchocyon udzungwensis*** () – 2008 m. atrasta sengių (*Rhynchocyon*) rūšis. Paplitęs Tanzanijos Udzungvos kalnuose.

Sveria ~700 g ir yra gerokai didesnis už kitus sengius. Gyvena miško paklotėje, minta vabzdžiais.

## Nuorodos
* Straipsnis apie atradimą
Apytalaukio dvaras

**Apytalaukio dvaras** – dvaras Kėdainių rajone, Apytalaukio kaime.

## Istorija

Dvarą valdė Šiukštos, Karpiai, Tiškevičiai, Zabielos. XVII a. pradžioje P. Šiukšta pastatė pirmuosius mūrinius rūmus. Rūmai Zabielų iniciatyva 1850 m. ir 1880 m. perstatyti, 1880 m. turbūt pagal lenkų architekto kalba Kozlovskio projektą. Priešais rūmus įrengtas dekoratyvinis baseinas, o į pietryčius nuo rūmų – tvenkiniai. Nukentėję per Antrąjį pasaulinį karą rūmai 1954 m. atstatyti. Išlikę neorenesansiniai dviaukščiai, su triaukščiais šoniniais rizalitais rūmai, klasicistinių ūkinių trobesių liekanos, 1819 m. įkurtas ir XIX a. viduryje išplėstas 10,8 ha ploto parkas, turintis angliškojo parko bruožų. Dalį išlikusių dvaro baldų saugo Kėdainių muziejus. 1976 m. juose įsikūrė psichoneurologinis internatas . Apytalaukio dvaro rūmuose buvo įsikūręs Kėdainių pensionatas. 2007 m. jį iškėlus, pastatas tapo apleistas.

2018 m. rajono savivaldybė pasirašė koncesijos sutartį su viešosios įstaigos (VšĮ) „Apytalaukis“ vadove verslininke Rimute Škudiene. Šia sutartimi savivaldybė panaudos pagrindais 20 metų neatlygintinai perdavė valdyti ir naudotis Apytalaukio dvaro sodyba. 2020 m. viešajai įstaigai pačiai paprašius, sutartis buvo nutraukta. Jokie darbai dvare iki tol nebuvo pradėti.

2022 m. rugsėjo 9 d. dvaro pastate kilo gaisras, atvira liepsna degęs iš trečiojo pastato aukšto. Gaisras po poros valandų buvo nuslopintas, išdegė pastato vidus, perdanga, sienos, stogas.

## Šaltiniai
Johanas Gotlybas Kroicfeldas

**Johanas Gotlybas Kroicfeldas** (, 1745 m. balandžio 19 d. Karaliaučius – 1784 m. sausio 18 d. ten pat) – Mažosios Lietuvos tautosakininkas, liaudies dainų rinkėjas ir skelbėjas, profesorius.

## Biografija
1762-1767 m. studijavo Karaliaučiaus universitete. 1768-1776 m. mokytojas Karaliaučiuje, 1777-1784 m. Karaliaučiaus universiteto profesorius, miesto pilies bibliotekininkas.

1775 m. sudarė rankraštį „Mūzų almanachas“ (*Musenalmanach*), jame pateikė lietuvių liaudies dainų. 1775 m. parengė almanachą „Prūsų puokštė“ (*Preussische Blumenlese*), jam parašė įvadą „Prūsijos poezijos istorija“. Almanache pateikė 4 lietuvių liaudies dainas. Dainą „Per beržynėlį, per pušynėlį“ išvertė į vokiečių kalbą (*Durchs Birkenwäldchen, durchs Fichtenwäldchen*). Ji J. G. Herderio rinkinyje „Tautų balsai dainose“ (*Stimmen der Völker*) pavadinta „Die kranke Braut“ (*Serganti sužadėtinė*). Šiame rinkinyje paskelbtos dar 6 jo užrašytos dainos.

Žurnale „Preussische Tempe“ 1780 m. paskelbė vestuvinės gaubtuvių dainos „Parvedimo daina“ variantą, kurį savo rinkiniuose paskelbė Liudvikas Rėza, Simonas Daukantas, Antanas Juška ir kiti. Šiame žurnale taip pat įdėjo jaunosios graudinimo dainos „Pirmvakario daina“ variantą, 1781 m. paskebė straipsnį apie prūsų poeziją.

## Bibliografija
* Nuomonė apie senosios Prūsijos bajoriją kartu su dokumentų priedu (*Eine Meinung über den Adel der alten Preussen nebst einigen urkundlichen Beiträgen*, 1784 m.) .

## Šaltiniai
Peristaltika

**Peristaltika** – ritmiški žiediški vamzdiškų organų sienelių lygiųjų raumenų susitraukimai, stumiantys organų turinį. Peristaltika būdinga virškinimo traktui, kur susitraukimo bangos prasideda rykle ir baigiasi storosiomis žarnomis.

Virškinimo trakte peristaltiniai susitraukimai prasideda ryklėje, kai ryjami maisto kąsneliai ar gurkšneliai, tęsiasi stemplėje, kol nustumia maistą į skrandį. Maistas stemple paprastai keliauja 8-9 sekundes. Atsidarius įeinamiesiems skrandžio raukams (sfinkteriams) maistas įstumiamas į skrandį. Virškinančio skrandžio sienelės irgi susitraukinėja, tik judesiai kiek kitokie, ir jie maišo virškinamą maistą su skrandžio virškinimo sultimis. Baigiantis virškinimui skrandyje vėlgi peristaltinio tipo susitraukimai įstumia virškinamą košelę į dvylikapirštę žarną. Plonosiomis ir storosiomis žarnomis turinys irgi keliauja dėl peristaltinių susitraukimų. Tuštinimasis taip pat neapsieina be peristaltinių susitraukimų.

## Atvirkštinė peristaltika
Paprasti peristaltiniai judesiai maistą ar kitokį virškinimo trakto turinį varo pirmyn (nuo burnos link išangės). Tačiau virškinamajame trakte vyksta ir priešingi susitraukimai, kai bangos keliauja atgal, link burnos:
* Storosios žarnos. Atvirkštiniai peristaltiniai susitraukimai dažni storosiose žarnose, kur iš taip sulaikomo žarnos turinio išsiurbiamas organizmui svarbus vanduo, ir turinys virsta išmatomis.
* Skrandis ir stemplė. Atvirkštiniai judesiai yra vėmimo dalis. Receptoriams pajutus, kad į skrandį ar ryklę papuolė virškinimui netinkamų medžiagų, įsijungia vėmimo refleksas. Atvirkštiniai žiediniai susitraukimai skrandžio turinį pro stemplę ir burną pašalina laukan.

## Peristaltika kitur
Technikoje naudojami peristaltiniai siurbliai, kurie veikia tuo pačiu principu, tik vamzdyną suspaudžia ne žiediškai susitraukiantys raumenys, o kitokie mechanizmai. Peristaltiniai siurbliai užtikrina, kad siurbiamas turinys nesusisieka su aplinka (neteršia aplinkos, pats nėra aplinkos medžiagų teršiamas arba vertingas turinys tuščiai nedingsta už siurblio ribų).
Tunšu

**Tunšu** (, ) – viršukalnė Anduose, Peru, Chunino departamente. Aukštis 5660 m. Į pietryčius nuo kalno esama nuo paties pavadinimo ežero.

## Išnašos
Huajtapaljana

**Huajtapaljana** (, ) – viršukalnė Anduose, Peru, Chunino departamente, Huajtapaljanos kordiljeroje. Aukštis 5557 m. Apylinkėse telkšo 5 lagūnos: Čuspikoča, Lasuhuntajus, Asulkoča, Karhuakoča ir Kočagrandė.

Kalno pavadinimas kečujų kalba reiškia „vietą, kur renkamos gėlės“.
Polikalija

**Polikalija** () – reiškinys, kai skruzdėlių šeima gyvena keliuose lizduose.

Polikalijos rūšys:
* *paprastoji polikalija* – šeima turi nuolatinį pagrindinį lizdą ir keletą laikinų maistinių lizdų. Perai auginami tik pagrindiniame lizde.
* *polikalija su periniais* lizdais – šeima turi trijų tipų lizdus. Be pagrindinio ir maistinių lizdų šeima turi papildomų perinių lizdų, kuriuose auginami perai.
* *difuzinė polikalija* – šeima gyvena pasiskirsčiusi gatavose ertmėse (pvz., tropiniuose medžiuose, kurie užaugina skruzdėlėms specialias tuštumas (mutualizmo atvejis)) arba nedideliuose savos statybos lizduose. Tokie lizdai neturi pastovios sudėties ir nebūna specializuoti.

## Nuorodos
* * Захаров А.А. (1991) Организация сообществ у муравьев. Москва, Наука, 277 с.
Valstybės tarnyba

**Valstybės tarnyba** – teisinių santykių, atsirandančių įgijus valstybės tarnautojo statusą, jam pasikeitus ar jį praradus, visuma.

Valstybės tarnyba susijusi su valstybės tarnautojo viešojo administravimo veikla valstybės ar savivaldybės institucijoje ar įstaigoje įgyvendinant tam tikros valstybės valdymo srities politiką ar užtikrinant jos įgyvendinimo koordinavimą, koordinuojant tam tikros valstybės valdymo srities įstaigų veiklą, valdant, paskirstant finansinius išteklius ir kontroliuojant jų panaudojimą, atliekant auditą, priimant ir įgyvendinant teisės aktus, valstybės ir savivaldybių institucijų ar įstaigų sprendimus viešojo administravimo srityje, rengiant ar koordinuojant teisės aktų, sutarčių ar programų projektus ir teikiant dėl jų išvadas, valdant personalą arba turint viešojo administravimo įgaliojimus nepavaldžių asmenų atžvilgiu.

## Valstybės tarnyba Lietuvoje
Valstybės tarnybą Lietuvos Respublikoje reglamentuoja Valstybės tarnybos įstatymas ir kiti teisės aktai (statutai, Etikos kodeksas ir kt.). Lietuva, ruošdamasi narystei ES, 2004 m. priėmė Valstybės tarnybos įstatymą ir 2009 m. buvo pripažinta lydere tarp Vidurio Rytų Europos šalių, kaip geriausių valstybės tarnybos tobulinimo rezultatų pasiekusi šalis,kurios valstybės tarnyba atitiko Europos viešojo administravimo principus.
Valstybės tarnybos įstatymo ir su juo susijusių teisės aktų įgyvendinimui užtikrinti yra įsteigtas Valstybės tarnybos departamentas.
Lietuvos Respublikoje valstybės tarnyba grindžiama įstatymų viršenybės, lygiateisiškumo, lojalumo, politinio neutralumo, skaidrumo, atsakomybės už priimtus sprendimus ir karjeros principais.

Kiekviena valstybės ar savivaldybės institucija, per kurią vykdomos valstybės funkcijos, kiekvienas valstybės tarnautojas turi paisyti teisėtumo reikalavimų. Valstybės tarnautojai turi nepiktnaudžiauti jiems nustatytomis galiomis, nepažeisti teisės aktų reikalavimų.

## Valstybės tarnyba kitose šalyse
Europoje yra šalių (pvz., Prancūzija, Ispanija), kurių valstybės tarnyba apima visus viešajame sektoriuje dirbančius tarnautojus. Kitos šalys (pvz., Danija, Vokietija, Italija) valstybės tarnybai priskiria tik dalį universitetų dėstytojų ir mokytojų. 

Šalių praktika labai įvairi ir dirbantieji viešajame sektoriuje skirtingose šalyse gali turėti skirtingą statusą.

## Išnašos


## Nuorodos
* Valstybės tarnybos departamento interneto svetainė 
* Lietuvos Respublikos Konstitucinis teismas apie valstybės tarnybą
Ąžuolytė (Kupiškis)

**Ąžuolytė** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Kupiškio, į pietvakarius nuo Laičpievių miško.

## Etimologija

Manoma, jog pavadinimas kilo iš pamiškėje gausiai augusių ąžuolų.

## Istorija

Kaimo apylinkėse XIX a. buvo Palėvenės dvarininkų Komorovskių valdos, kurias vėliau įsigijo Vilniaus vienuoliai misionieriai. 1843 m. valdos suvalstybintos, įkurtas valstybinis Palėvenės dvaras. Kaimas atsirado amžiaus pabaigoje, kai buvo parduotos kaimų užusienių žemės prie Laičpievių miško ir čia įsikūrė vienkiemiai. Kaimas iš pradžių buvo apgyvendintas rusų tautybės gyventojais.

1919–1950 m. priklausė Kupiškio valsčiaus Svidenių seniūnijai. Po II pasaulinio karo dalis kaimo įėjo į „Ateities“, kita dalis – į „Neries“ kolūkius. Nuo 1975 m. jau visas kaimas priklausė „Ateities“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ažuvadžiai

**Ažuvadžiai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Skapiškio, prie Vaduvų miško. Netoliese yra nedidelės senos kapinės.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs iš bendrinio žodžio *vada*, reiškiančio dirvoną, tuštumą girioje. XX a. pradžioje vietinių vadintas ***Ažuvaduviais***.

## Istorija

Baudžiavos laikais Ažuvadžiai priklausė Vaduvų dvarui, 1782 m. minimas kaip Ukmergės pavieto maršalkos Aleksandro Koscialkovskio valda, o 1820 m. laikytas Petkevičienės valda. 1847 m. kaimą ir kitas Vaduvų dvaro valdas paveldėjo Karolis Kaziela. 1861–1915 m. priklausė Zarasų apskrities Skapiškio valsčiaus Stukonių seniūnijai. 1919 m.–1940 m. – Rokiškio apskrities Skapiškio valsčiui.

1915 m. slenkant I pasaulinio karo frontui Ažuvadžiai sudegė. 1923 m. čia buvo 8 ūkiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aluotos

**Aluotos** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietvakarius nuo Adomynės, 9 km į rytus nuo Šimonių, Šimonių girios šiauriniame pakraštyje. 1 km į pietus nuo kaimo šalia girios yra Aluotų piliakalnis.

## Istorija
### Dvaras

Aluotų dvaras minimas nuo 1555 m. (XVI a. minimi bajorai Skopai ir Lvovičiai). 1597 m. Aluotas testamentu dukrai Ievai užrašė Ukmergės stalininkas Danielius Lvovičius. Vėliau dvaras buvo nuolatos perpardavinėjamas, savininkais buvo Jonas Stanislovaitis, bajorė Polonija Levanienė (nuo 1600 m.), Dobrogorstas Pristanovskis, Antanas Mafonas (nuo 1614 m.), Čapskiai (nuo 1615 m.), kurie bylinėjosi dėl likusių žemių su Kosakovskiais. 1662 m. dalis Aluotų atiteko Elzbietai Tyzenhauzaitei-Pliaterienei. 1667 m. savininku minimas Andrius Pliateris.

XVIII a. Aluotų ir Aluotėlių dvarus valdė Jonas Liudvikas Pliateris, vedęs Liudviką Pliaterytę, o nuo 1775 m. valdos priklausė Emerencijai Pliaterienei. 1783 m. Pliateriams pasidalinus valdas, Aluotos ir Aluotėlės atiteko Daukūnų ir Sriūbiškių seniūnui Tadui Pliateriui. Aluotų dvaras, ir toliau priklausęs Pliateriam, buvo nuolat nuomojamas ar įkeičiamas.

1831 m. rusų valdžia valdas sekvestravo, kai buvo nuteisti Emilijos Pliaterienės pusbroliai Vladislovas ir Cezaris, aktyviai dalyvavę tų metų sukilime. Sekvestras greitai buvo panaikintas.

1845 m. dvaras atiteko iždui. Vėliau sujungtas su Svėdasų ir Sliepsiškio dvarais. Po liustracijos valstybinio dvaro centras perkeltas į Kunigiškius. 1866 m. panaikinus valstybinį dvarą, senajame dvaro centre buvę statiniai perduoti Aluotų kaimo bendruomenei, kurie XX a. pradžioje visiškai sunyko.

### Kaimas

Aluotų kaimas susiformavo po valstybinio dvaro liustracijos jo centrą išdalinus valstiečiams. Kaimas smarkiai nukentėjo einant frontui Pirmojo pasaulinio karo metu, vėliau gyventojus nuskurdino vokiečių ir bolševikų okupacijos.

1928 m. buvo atidaryta Aluotų pradinė mokykla.

Kaime gimė Jonas Jusis (, 1891–1931), ČK darbuotojas, Felikso Dzeržinskio ir Josifo Stalino apsauginis. Apdovanotas Raudonosios vėliavos ordinu (1928). Mirė ir palaidotas Maskvoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Adukiškis

**Adukiškis** (seniau ***Aidukiškis, Eidukiškis, Gaidukiškis***) – viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Adomynės, 7 km į šiaurės rytus nuo Šimonių.

## Istorija

XIX a. Adukiškio užusienis priklausė Pienionių seniūnijai, vėliau – Šimonių valstybiniam dvarui. Pirmą kartą paminėtas 1844 m. liustracijos metu, priklausė Jonui Gildučiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degalai

**Degalai** – skystos arba dujinės būsenos kuro rūšis, naudojama vidaus degimo ir kitokiuose varikliuose, kurio energija panaudojama judėjimui sukurti.

Degalų rūšys:
* *[[benzinas]]* -
** *automobilinis benzinas* – benzinas su priedais (pvz., antidetonaciniais) arba be jų, skirtas automobilių, stacionariems ir kitiems kibirkštinio uždegimo varikliams (išskyrus aviacinius)
** *aviacinis benzinas* – benzinas aviaciniams kibirkštinio uždegimo (benzininiams) varikliams. Distiliuoti žemoje temperatūroje (nuo 30 °C iki 180 °C)
** *dujų benzinas* – benzinas, išskiriamas iš gamtinių dujų atrenkant reikiamos distiliacijos temperatūros komponentus
* *[[dyzelinas]]* – naftos distiliatas, specialiai pagamintas naudoti dyzeliniuose varikliuose
* *reaktyviniai degalai* – naftos distiliatas, aviacinių turbinų degalai
* *[[biodegalai]]* – degalai, kuriuos visus ar kurių didelę dalį sudaro iš organizmų (paprastai augalų) išgautos medžiagos (aliejus, etanolis ir kt.). Pagal savybes ir paskirtį yra gaminami benzino ir dyzelino analogai.
** *[[biodyzelinas]]* – jo pagrindas būna aliejai ar jo dariniai.
Laivų variklių kuras vadinamas *kuru*, bet ne *degalais*. Išimtis yra nedideli laivai, naudojantys karbiuratorinius ar dyzelinius variklius, tokių variklių kuras lietuviškai vadinamas *degalais*. Pvz., kai kurie Antrojo pasaulinio karo laikų torpedų kateriai naudojo aviacinius variklius ir aviacinį benziną.
Perenė

**Perenė** () – upė Peru, rytiniuose Andų šlaituose; Apurimako intakas. Prasideda Chunino departamente, į šiaurę nuo San Antonio de Okopos. Aukštupyje vadinama Čančamaju (*Chanchamayo*), nuo santakos su Paukartambu įgauna Perenės pavadinimą. Ties Puerto Pradu susilieja su Apurimaku (iki šios santakos šis vadinamas Ene, o už jos – Tambo), priklausančiu Amazonės baseinui. Vandeninga.
Chunino ežeras

**Chunino ežeras** (), **Činčaikoča** () – antras pagal dydį Peru ežeras (po Titikakos). Telkšo šalies centrinėje dalyje, Chunino departamente (nedidelė dalis Pasko departamente), Anduose, 4082 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 24 km, plotis iki 13 km. Iš ežero išteka Mantaro upė, priklausanti Amazonės baseinui.

Vidutinė vandens temperatūra 12&nbsp;°C, bet saulėtomis dienomis gali sušilti iki 25&nbsp;°C.

Ežeras ir jo apylinkės pasižymi gausia gyvūnija. Chunino ežere veisiasi įvairūs vandens paukščiai, apylinkėse veisiasi jūrų kiaulytės, viskašos, lapės. Ežero teritorija paskelbta valstybiniu rezervatu, nuo 1997 m. – Ramsaro konvencijos saugoma šlapynė.

## Šaltiniai
Bonistika

**Bonistika** () – numizmatikos mokslo šaka, tirianti popierinius pinigus, banknotus, bonus kaip istorinius dokumentus, atspindinčius ekonominę ir politinę visuomenės padėtį.

## Istorija
Manoma, kad žmonės kolekcionavo popierinius pinigus nuo tada, kai jie atsirado. Tačiau sistematiškai popierinius pinigus pradėta kolekcionuot 1940 m., bet lemiamas lūžis įvyko 1970 m., kai bonistika kolekcionierių buvo pripažinta kaip atskira sritis.

Tuo pačiu metu kelios išsivysčiusios šalys, tokios kaip JAV, Vokietija ir Prancūzija pradėjo publikuoti savo nacionalinius popierinių pinigų katalogus.

## Ypatybės
Žmonės kolekcionuoja popierinius pinigus pagal skirtingus požymius:
* Tema (fauna ir flora, laivai, žymūs žmonės)
* Laikotarpis (serijos, datos)
* Šalis (gimtoji ar mėgstama)
* Serijos numeris
* Vertė
* Įvairovė (dėl žymių ar nežymių dizaino pakeitimų)
* Pakeitimai dėl klaidų atrastų spausdinimo metu
* Neegzistuojantys pinigai (pvz., kinų ritualiniai pinigai en, ru)

## Nuorodos
* Lietuvos banknotai 
* Pirmi ukrainietiški banknotai
* 50 litų 1928 m. banknotas - reversas  ir aversas
Mantaro slėnis

**Mantaro slėnis** () – fliuvialinis slėnis Peru centrinėje dalyje, Chunino departamente, jo dugnu teka Mantaro upė. Ilgis 53 m, plotis 4-21 km. Iškilęs į 3330 m aukštį. Per metus slėnyje iškrinta ~760 mm kritulių. Mantaro slėnyje įsikūrę miestai yra Huankajas, Konsepsjonas, Čiupaka ir Chaucha. Iš viso čia gyvena apie 700 tūkst. gyventojų. Mantaro slėnis – viena svarbiausių Peru žemės ūkio sričių, tiekianti produkciją skurdžiose žemėse esančiai Limai. Auginamos bulvės, kukurūzai, pupos, javai, moliūgai, pasifloros, vystoma gyvulininkystė.

## Gamta

Mantaro slėnyje didelė paukščių įvarovė: *Zenaida* genties karveliai, raudonsparnis tinamas, žvirblis, dagilis, kolibriai, įvairios antys, kirai. Iš žinduolių dažni skunkai, baltauodegiai elniai, vikunijos, viskašos, lūšys. Auga *polylepis, mutisia* genties krūmokšniai, budelėjos, piruliai, eukaliptai, *Dodonaea* augalai, kasijos.

## Ikikolumbinė istorija
Mantaro slėnis – vienas iš penkių svarbiausių ikikolumbinės Peru kalnų slėnių, pasižymėjęs derlingomis žemėmis. Jame vyrauja kečua klimatinė zona. Jis yra pačiame regiono centre: į šiaurę išsidėstę Callejón de Huaylas ir Kachamarkos slėnis, į pietus – Urubambos ir Apurimako slėniai.

I tūkst. pr. m. e. slėnį veikė Čavino kultūra iš gretimo *Callejón de Huaylas*. Vėliau čia apsigyveno kečujų kalba kalbantys huankai, įkūrę savo valstybę. 1460 m. slėnis buvo galutinai įtrauktas į Inkų imperiją.
Bonas (finansai)

**Bonas** () − trumpalaikis valstybės iždo, municipalitetų, taupomųjų bankų, pašto įstaigų ar privačių įmonių skolinis įsipareigojimas; naudojamas kaip pirkimo ir mokėjimo priemonė.
Derbis

**Derbis** – miestas vidurio Anglijoje, Derbišyre, prie Dervento upės. Išvystyta mašinų, chemijos, tekstilės pramonė.

Yra XVI–XIX a. architektūros paminklų.

## Istorija

Piemieji gyventojai įsikūrę netoli dabartinės miesto vietos buvo romėnai. Jie pastatė fortą, tačiau 80 m. persikėlė į rytinę Dervento upės pusę ir joje įkūrė fortą, kurį pavadino Derventio. Romėnai čia gyveno beveik 3 amžius, kol nepasitraukė atgal į Romą. Beveik po 100 m. saksai įkūrė naują gyvenvietę ir pavadino ją Litl Česteriu. 868 m. danai užėmė miestą, tačiau 917 m. atsikovojo jį.

1866 m. mieste įkurtas turgus. 1977 m. birželio 17 d. Derbiui buvo suteiktos miesto teisės.

## Gyventojai

## Sportas
* Derby County FC (futbolas)

## Šaltiniai
Mantaras

**Mantaras** (, ) – upė centrinėje Peru; Apurimako intakas. Prasideda Anduose, Chunino ežere, 4080 m aukštyje. Teka per Chunino, Ajakučo ir Huankavelikos departamentus. Susiliejus su Mantaru Apurimakas vadinamas Enė.

Didžiausi intakai: Kunasas, Ičhu, Kačimaju (dešinieji).

Upė sudaro Mantaro slėnį – vieną svarbiausių žemdirbystės sričių šalyje. Huankavelikos departamento Tajakachos provincijoje Mantaras patvenktas hidroelektrinės užtvanka. Joje pagaminama ~30 % šalies elektros energijos.

## Šaltiniai
Frank Shu

**Frank Šu** (1943 m. birželio 2 d. Kunminge, Kinijoje – 2023 m. balandžio 23 d.) – astrofizikas, profesorius, Kalifornijos universiteto astronomas, Nacionalinio Tsing Hua universiteto profesorius.

Frank Šu fizikos bakalauro laipsnį gavo 1963 metais Masačiūsetso Technologijos Institute. Dar būdamas paskutinio kurso studentas, kartu su C. C. Lin, plėtojo spiralinių vijų formavimosi galaktikose teoriją, dabar žinomą kaip tankio bangų teoriją. Astronomijos daktaro laipsnį (PhD) apsigynė 1968 metais Harvardo Universitete.

## Šaltiniai
Rusijos politinės partijos

Pateikiamas Rusijos politinių partijų sąrašas. Dabar 5 partijos sudaro Dūmą (parlamentą), be jos yra daug smulkesnių, nemažai ekstremistinių, politinių partijų. Rusija paprastai laikoma valstybe, kurioje dominuoja tik viena politinė partija, t. y. opozicinės partijos įteisintos, bet joms nėra šansų tapti įtakingoms.

## Partijos

### Didžiosios Rusijos partijos, sudarančios Valstybės Dūmą
* Vieninga Rusija (Единая Россия)
* Rusijos Federacijos Komunistų partija (Коммунистическая партия Российской Федерации)
* Rusijos liberalų demokratų partija (Либерально-Демократическая Партия России (ЛДПР))
* Teisingoji Rusija (Справедливая Россия — Патриоты — За правду)
* Naujieji žmonės (Новые люди)

### Kitos garsios politinės partijos
* Rusijos ekologinė partija „Žalieji“ (Российская экологическая партия «Зеленые»)
* Rusijos laisvės ir teisingumo partija (Российская партия свободы и справедливости)
* Rusijos demokratinė partija „Jabloko“ (Российская Демократическая Партия "Яблоко")
* Laudies laisvės partija (Партия народной свободы (ПАРНАС))
* Rusijos laisvės ir teisingumo partija (Российская партия свободы и справедливости)
* Pensininkų partija (Партия пенсионеров)

### Mažos partijos
* Rusijos liaudies sąjunga (Российский общенародный союз)
* Rusijos demokratų partija (Демократическая партия России)
* Rusijos atgimimo partija (Партия Возрождения России)
* Civilių jėga (Гражданская Сила)
* Rusijos nacionalinė vienybė (Русское Национальное Единство)
* Tėvynė (Родина)

### Istorinės partijos
* Rusijos socialdemokratų darbininkų partija (Росси́йская Социа́л-Демократи́ческая Рабо́чая Па́ртия)
* Konstitucinių demokratų partija (Конституционно-демократическая партия)
* Spalio 17-osios sąjunga
* Bundas (Всеобщий еврейский рабочий союз в Литве, Польше и России, БУНД)
* Rusijos socialistų revoliucionierių partija
* Tarybų Sąjungos Komunistų partija (Коммунисти́ческая Па́ртия Сове́тского Сою́за)
* Rusijos politinė partija Taika ir Vienybė (Российская политическая партия Мира и Единства)
* Dešiniųjų jėgų partija (Союз Правых Сил, *Soyuz Pravykh Sil*)
* Mūsų namai – Rusija
* Nacionalinė bolševikų partija (Национал-большевистская партия)
* Rusijos socialdemokratų partija (Социал-демократическая партия России)
* Demokratų Sąjunga (Rusija) (Демократический Союз)
* Rusijos agrarinė partija (Аграрная Партия России)
* Liaudies demokratinė partija (Rusija) (Российский народно-демократический союз)
* Rusijos patriotai (Патриоты России)
Bursitas

**Bursitas** – ūminis ar lėtinis sąnario tepalinio maišelio (bursos) uždegimas.

Susirgus bursitu, ima skaudėti sąnarį, jis šiek tiek patinsta, parausta, jį sunku sulenkti, jis būna karštesnis už kitas kūno vietas. Po keleto dienų nemalonių pojūčių bemaž nelieka, bet kartkartėmis sąnarius dar maudžia. Ypač dažnai sąnarius skauda naktimis.

## Išnašos
Galaktikų spiečius

**Galaktikų spiečiai** – galaktikų telkiniai, kurių narius sieja tarpusavė gravitacija. Galaktikų spiečiai susideda iš šimtų ar tūkstančių galaktikų. Vidutinė galaktikų spiečių masė ~ 1014–1015 Saulės masių, skersmenys – 5–15 milijonų šviesmečių.

Galaktikų spiečiai grupuojasi į **[[galaktikų superspiečius]]**, kurių skersmenys 200–600 milijonų šviesmečių. Erdvė tarp superspiečių beveik tuščia. Mūsų galaktika ir apie 30 kitų gretimų galaktikų sudaro Vietinę galaktikų grupę. Artimiausi mums galaktikų spiečiai – Mergelės, Pegaso, Persėjo, Berenikės Garbanų.

Mažesni telkiniai, turintys nuo kelių iki kelių dešimčių galaktikų, dažniausiai vadinami *[[galaktikų grupė]]mis*.

## Literatūra
* Astronomijos enciklopedijos žinynas
Jonosfera

**Jonosfera** – viršutinis jonizuotas žemės atmosferos sluoksnis, prasidedantis nuo stratosferos (~60 km) ir besitęsiantis iki 500 km aukščio.

Ji apima mezosferą, termosferą ir egzosferą.

Jonosferoje dujų atomus jonizuoja Saulės ultravioletiniai bei Rentgeno spinduliai ir dalelių srautas (Saulės vėjas). Kinetinė dujų temperatūra labai didelė – siekia 1700 K. Jonosferoje susidaro šiaurės ir pietų pašvaistės ir žybsi į atmosferą įlėkę meteorai. Jonosfera atspindi ilgesnes negu 15 m radijo bangas, todėl įgalina naudotis tolimu radijo ryšiu.
Meteoras

**Meteoras** – į planetos, pvz., Žemės atmosferą 15-70 km/s greičiu įskriejusio meteoroido ir jo irimo produktų švytėjimas. Meteoroidas švyti todėl, kad, sąveikaudamas su atmosfera, įkaista, apsilydo ir sublimuoja. Plika akimi matomi meteorai iki 5-ojo ryškio. Šviesesnis negu nulinio ryškio meteoras vadinamas bolidu. Silpni plika akimi nematomi meteorai įsižiebia 140–160 km aukštyje, vidutinio ryškio matomi meteorai – 80-110 km aukštyje, lėti šviesūs meteorai – 60-80 km aukštyje. Jei meteoroido masė <1 g, meteorai būna silpnesni negu 4-ojo ryškio, kelių g masės meteoroidai būna nulinio ryškio, 25-30 g masės meteoroidai būna minus 4-ojo ryškio.

## Meteorų srautas
Tam tikromis naktimis meteorų pagausėja. Toks reiškinys, kai tą pačią kiekvienų metų naktį sužimba tūkstančiai meteorų, vadinamas meteorų lietumi. Skriedama aplink Saulę, kometa per visą savo orbitą palieka dulkių pėdsaką, sukelianti meteorų srautą. Žemei susidūrus su tokių dulkių spiečiumi, stebimas kasmetinis meteorų lietus.

## Literatūra

* Astronomijos enciklopedijos žodynas
Mikas Banaitis

**Mikas Banaitis** (1876 m. Paskalviai, Ragainės apskritis – 1945 m. Fiurstenbergas, Šiaurės Reinas-Vestfalija) – Mažosios Lietuvos visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija
Vienas garsiausių Mažosios Lietuvos laikrodininkų. 1918 m. Tilžės akto signataras. 1919–1935 m. Vokietijos lietuvių susivienijimo (buv. Prūsų lietuvių susivienijimas) paskutinis reikalų vedėjas. Už lietuvišką veiklą nacių persekiotas, 1935–1939 m. kalintas. 1944 m. pabaigoje prievarta evakuotas į Vokietiją.

Tėvo brolis žurnalistas, muzikas Valteris Kristupas Banaitis.

## Šaltiniai
Pleometrozė

**Pleometrozė** (, ; iš  'daugiau' +  'bitė motinėlė' + lot. priesaga *-osis*) – reiškinys, kai poligininė (turinti kelias pateles motinėles) skruzdėlių ar kitų socialinių vabzdžių šeima (kolonija) susidaro susivienijant kelioms patelėms.

Skiriamos dvi pleometrozės formos:
* *pirminė pleometrozė* – naujos šeimos įkūrimas, kooperuojantis kelioms jaunoms patelėms.
* *antrinė pleometrozė* – poligininės šeimos papildymas naujomis patelėmis, kai apvaisintos jaunos patelės grįžta į šeimą.

## Nuorodos
* 
* Pleometrosis in phyllode – glueing thrips (''Thysanoptera'': ''Phlaeothripidae'') on Australian ''Acacia''
Antonio Carlos Jobim

**Antonijus Karlosas Žobinas** (*Antonio Carlos Jobim*, g. 1927 m. sausio 25 d., Rio de Žaneire – m. 1994 m. gruodžio 8 d., Niujorke) – žymus brazilų dainų kūrėjas, kompozitorius, aranžuotojas, atlikėjas.

Jis laikomas vienu bossa nova stiliaus autorių, pripažintas vienu iš įtakingiausių XX a. kompozitorių. Antonio Carlos Jobim dainas atliko daugybė tiek Brazilijos, tiek kitų šalių atlikėjų.

## Šaltiniai
88 minutės

**88 minutės** () – 2007 JAV trileris, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Al Pacino. Filmas pasakoja apie Teismo psichologą ir universiteto dėstytoją, kuriam tenka nagrinėti šiurpiausių maniakų žmogžudystes.

## Aktoriai
: 'Aktorius - vaidmuo'
* Al Pacino - Dr. Jack Gramm
* Alicia Witt - Kim Cummings
* Leelee Sobieski - Lauren Douglas
* Amy Brenneman - Shelly Barnes
* William Forsythe - Special Agent Frank Parks
* Deborah Kara Unger - Carol Johnson
* Benjamin McKenzie - Mike Stemp
* Neal McDonough - Jon Forster
* Leah Cairns - Sara Pollard
* Stephen Moyer - Guy LaForge
* Christopher Redman -Jeremy Guber
* Brendan Fletcher -Johnny d'Franco
* Michael Eklund - J. T. Ryker
* Kristina Copeland - Dale Morris
* Tammy Hui - Janie Kay
* Victoria Tennant - Kate
* Michal Yannai - Leeza Pearson
Gyvūnų bendruomenė

**Gyvūnų bendruomenė** – vienos rūšies organizmų socialinė grupė, gyvenanti toje pačioje aplinkoje ir bendradarbiaujanti.

## Įvairovė
Gyvūnų bendruomenės skirstomos taip (P. Šmidt klasifikacija):
* *Homomorfinės* bendruomenės – sudarytos iš vienodos sandaros individų:
** keliavimo bendruomenės – laikinos bendruomenės, susitelkia keliaujant iš vienos vietos į kitą. Pvz., žiemoti traukiantys paukščiai, *Cnethocampa processionea* vikšrų kolonos ir kt.
** gyvenamųjų vietų išnaudojimo bendruomenės (kolonijos) – susidaro apgyvendinant lizdams, urvams tinkamas vietas. Pvz., pilkųjų starų kolonijos, urvinių kregždžių kolonijos.
** maitinimosi bendruomenės – susitelkia bendram saugesniam maitinimuisi ar išnaudojant maisto telkinius. Tai antilopių bandos, žuvų ir paukščių pulkai.
** šeimyninės bendruomenės – susidariusios šeimyninio bendrumo pagrindu. Pvz., vilkų vada.
* * Heteromorfinės* bendruomenės – sudarytos iš vienos rūšies, bet skirtingų morfų individų. Būdingos bendruomeniniams vabzdžiams (skruzdėlės, bitės, termitai).
Svetimi prieš Grobuonį 2

**Svetimi prieš Grobuonį 2** (*Aliens vs. Predator: Requiem*) – 2007 JAV siaubo mokslinės fantastikos filmas. Tai antrasis filmas Svetimas prieš Grobuonį serijoje. Šiame filme tęsiamas pasakojimas apie grobuonio ir svetimo tarpusavio kovą bei su ja susijusius žmones.

## Aktoriai
: *Aktorius - vaidmuo*
* Steven Pasquale - Dallas
* Reiko Aylesworth - Kelly O'Brien
* Johnny Lewis - Ricky
* Ariel Gade - Molly
* Kristen Hager - Jesse
* Sam Trammell - Tim
* Robert Joy - Pulkininkas Stevens
* David Paetkau - Dale
Jurgis Lapinas

**Jurgis Lapinas** (1856 m. lapkričio 4 d. Aleknavičiai, Pakalnės apskritis – 1932 m. gegužės 9 d. Senieji Vainotai, Tilžės apskritis) – Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. Baigęs pradžios mokyklą ir pasimokęs pas Kaukėnų parapijos kunigą privačiai, tėvams pageidaujant, dvejus metus mokėsi Berlyno misionierių mokykloje (pasiuntinių seminarijoje), bet iš jos išstojo. 1878–1879 m. tarnavo Vokietijos kariuomenėje Karaliaučiuje. Grįžęs dirbo tėvų ūkyje Aleknaičiuose.

Nuo 1895 m. dirbo J. Šionkės ir Oto fon Mauderodės spaustuvėse, Tilžėje leistų laikraščių korektorius. Susipažino su Tilžės lietuvių visuomenės veikėjais, įsitraukė į tautinį darbą. Nuo 1895 m. pasirašinėjo Tilžėje leidžiamų lietuvių laikraščių ir žurnalų 1895–1902 m. „Varpo“ ir „Ūkininko“, 1899–1903 m. „Tėvynės sargo“, 1900–1902 m. „Žinyčios“, 1902 m. „Varpo“ priedo „Naujienos“ atsakinguoju redaktoriumi. Buvo oficialus „Varpo“ leidėjas. Jo straipsnius spausdino „Lietuviškas laiškas“ (nuo 1897 m. „Aušra“), 1897–1898 m. „Nauja lietuviška ceitunga“ ir kiti lietuvių periodiniai leidiniai.  1896 m. įsteigė knygyną ir iki 1905 m. intensyviai prekiavo Didžiajai Lietuvai skirta literatūra. Jį gerai pažinojo knygnešiai.

1892 m. su kitais įkūrė Tilžės – Lankos apskrities politinę organizaciją „Lietuviška konservatyvų skyrimo draugystė“, buvo jos veikėjas, sekretorius. Nuo 1900 m. blaivybės draugijos „Lietuvos žvaigždė“ bibliotekininkas. 1893–1898 m. Birutės draugijos pirmininkas. 1901 m. su kitais įsteigė kultūros švietimo draugiją „Lietuvininkų susivienijimas Prūsuose“. XX a. pr. jaunimo draugijose skaitė paskaitas apie lietuvių kultūros istoriją.

1902 m. išleido „Kataliogą lietuviškų knygų gaunamų per J. Lapyną Tilžėje“. Jame užregistravo 364 knygas, 2 albumus, 8 natų sąsiuvinius, 4 periodinius leidinius ir paveikslėlių. Jo bendradarbiai buvo Morta Zauniūtė, Ansas Bruožis, Mikas Banaitis.

## Šaltiniai
Armėnijos dramas

**Dramas** () − Armėnijos valiuta. Ji padalinta į 100 *lumų* (). Žodis "dram" verčiamas kaip "pinigai" ir yra artimas graikiškam drachma. *Armėnijos centrinis bankas* pagal Armėnijos įstatymus turi išskirtines teises leidžiant nacionalinę valiutą.

## Istorija
Armėnijoje dramas buvo pinigais jau viduramžiais (nuo 1199 iki 1375 m.), kai buvo išleistos sidabrinės monetos vadintos dramais.

1991 m. rugsėjo 21 d. nacionalinio referendumo metu Armėnija buvo paskelbta nepriklausoma nuo TSRS. Armėnijos centrinis bankas buvo perimtas 1993 m. kovo 27 d., vadovaujant Isahakui Isahakianui. Tačiau senieji Sovietų Sąjungos rublių banknotai galiojo iki 1993 m. lapkričio. Dabartiniai dramai į apyvartą buvo išleisti 1993 m. lapkričio 22 d., santykiu 200 rublių = 1 dramas (1 JAV doleris : 14,5 dramo). Dramas nėra pririštas prie jokios valiutos.

## Monetos
1994 m. buvo išleistos 10, 20 ir 50 lumų bei 1, 3, 5 ir 10 dramų nominalo monetos. Visos buvo nukaldintos iš aliuminio. 2003 ir 2004 m. buvo nukaldintos naujos 10, 20, 50, 100, 200 ir 500 dramų monetos http://www.cba.am/curmenu.asp?curleft=3 . 10 ir 100 dramų monetos nukaldintos iš vario nikelio lydinio, 20 dramų moneta - iš bronzos ir 50 bei 200 dramų monetos iš žalvario. 500 dramų monetos yra bimetalinės.

## Banknotai
1993 m. buvo išleistos 10, 25, 50, 100, 200 ir 500 dramų banknotai. 1000 ir 5000 dramų banknotai buvo išleisti 1994 m. spalio 24 d. ir 1995 m. rugsėjo mėn. atitinkamai. 1999 m.  buvo išleista 20000 dramų banknotas, ir atmintina 50000 dramų banknotas, išleistas 2001 m. pažymėti krikščionybės priėmimo Armėnijoje 1700 metinėms. 10000 dramų banknotai buvo išleisti 2003 m.

Banknotai esantys apyvartoje http://www.cba.am/curmenu.asp?curleft=2 :
*500 dramų
*1000 dramų
*5000 dramų
*10000 dramų
*20000 dramų
*50000 dramų
Be to, nuo 2004 m. balandžio 1 d. nebegalioja, bet gali būti iškeisti bankuose šie banknotai: 10, 25, 50 ir 100 dramų. 1993 m. laidos  500 dramų banknotas taip pat išimtas iš apyvartos  nuo 2005 m. rugsėjo 1 d., bet 1999 m. laidos 500 dramų vertės banknotas vis dar cirkuliuoja.http://www.cba.am/curmenu.asp?curleft=2 

## Nuorodos
* Armėnijos monetos
* Armėnijos banknotai  
* Armėnijos centrinio banko banknotai