open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Transportas

**Transportas**, **transportavimas** – žmonių ar krovinių perkėlimas iš vienos vietos į kitą; taip pat ekonomikos šaka, kurioje prekės ir keleiviai gabenami iš vienos vietos į kitą. Žodis kilęs iš lotyniškų žodžių *trans* (per, skersai) ir *portare* (nešti, gabenti).

XXI a. daugiausiai krovinių pervežama jūromis (daugiau kaip 63 %), o keleivių - automobiliais (71 %).

## Transporto rūšys ir reikšmė
Transportas skirstomas į tris kategorijas:
* oro (lėktuvai, dirižabliai, oro balionai, sraigtasparniai ir kt.), 
* žemės (automobiliai, traukiniai, motociklai, dviračiai ir kt.)
* ir vandens (laivai, baržos ir kt.). 
Taip pat transporto priemones skirstomos į dvi pagrindines grupes: 
* motorinis transportas (automobiliai, motociklai, traukiniai, laivai, lėktuvai) 
* bemotoris transportas (dviračiai, buriniai laivai, sklandytuvai).

Esant transporto sutrikimams, sumažėja žmonių komunikacinės galimybės, patiriami ekonominiai nuostoliai pačiose įvairiausiose veiklos sferose. Kai transporto sistemos sutrikimai tampa nuolatiniais (pvz., grūstys miestuose, parkavimo vietų stoka), tai sudaro kliūtis racionaliam išteklių panaudojimui, mažina darbo pasidalinimą, neigiamai veikia aplinką, mažina žmonių ekonominę gerovę bei gyvenimo kokybę. Dalį susisiekimo poreikio, esant nepakankamiems transporto sistemos pajėgumams, gali kompensuoti elektroninės ryšio priemonės, tačiau ta dalis kol kas nedidelė.

## Europos Sąjungos politika
ES politika transporto srityje nukreipta dviem pagrindinėmis kryptimis:
# transporto sektoriaus liberalizavimas bei komercializavimas, t. y., valstybės monopolijų naikinimas, decentralizavimas, infrastruktūros valdymo atskyrimas nuo vežėjo, konkurencijos skatinimas, privatizavimas, kiekybinių apribojimų naikinimas,
# transporto paslaugų saugumo bei kokybės gerinimas, poveikio gamtai mažinimas.

Šiems tikslams pasiekti pasitelkiamas transporto įmonių licencijavimas ir bendrų standartų nustatymas. Licencijavimas yra priemonė, kuria vykdomas kokybinis transporto verslo ribojimas: tiktai nustatytus kriterijus atitinkančios įmonės gauna leidimą užsiimti šiuo verslu. Šie kriterijai yra kvalifikacija, reputacija ir finansinis pajėgumas. Taip pat transporto priemonės turi atitikti techninius bei gamtosauginius standartus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos transportas
Kriptografija

**Kriptografija** (iš  'paslėptas' +  'rašyti') – mokslas, tiriantis informacijos užšifravimo ir iššifravimo metodus. Kriptografija yra sudėtinė kriptologijos mokslo dalis.

Senovėje kriptografija naudota apsaugoti ypač slaptoms bendravimo formoms – šnipų ar diplomatų siunčiamiems pranešimams ir panašiai. Šiais laikais kriptografija plačiai naudojama ypač slaptai informacijai saugoti ir jai siųsti atvirais tinklais, tokiais kaip internetas.

Kriptografijos negalima priskirti nė vienai platesnei mokslų kategorijai. Ši sritis gali būti laikoma informacijos teorijos, matematikos ar net inžinerijos dalimi.

## Terminologija
Pirmasis sąvoką *kriptografija* 1661 m. pavartojo Džonas Viljamsas. Pradinė informacija, kurią norima kriptografiškai apsaugoti, vadinama *pradiniu tekstu* (). *[[Šifravimas]]* – tai procesas, kurio metu pradinis tekstas paverčiamas į neskaitomą formą, vadinamą *šifruotu tekstu* () arba kartais *kriptograma* (). *[[Iššifravimas]]* – tai atvirkštinis procesas, kai iš šifruoto teksto atstatomas pradinis. *[[Šifras]]* – tai šifravimo ir iššifravimo algoritmas. Dažniausiai šifras valdomas raktu – slapta informacijos dalele, kuri turi įtakos šifruoto teksto kūrimui. *Protokolas* detaliai apibrėžia, kaip šifrai (ir kiti kriptografiniai primityvai) turi būti naudojami siekiant norimų rezultatų. Protokolų, šifrų, raktų valdymo bei vartotojo vykdomų veiksmų visuma sudaro *[[Kriptosistema|kriptosistemą]]*.

## Kriptoanalizė

Kriptoanalizė gali pasirodyti kaip natūrali kriptografijos priešingybė, tačiau dažnai šios sritys viena kitą papildo – geras kriptoanalizės supratimas leidžia kurti saugesnius kriptografijos metodus.

Kriptoanalitinės atakos gali būti klasifikuojamos į kategorijas:
* kai atakuojantysis remiasi ne tik pačiu šifruotu tekstu, bet ir papildoma informacija, pavyzdžiui, atakuojančiajam žinoma dalis atitinkamo paprasto teksto ar jis ją gali atspėti;
* kai atakose remiamasi šifro įgyvendinimu.

Jei kriptosistema naudoja raktą ar slaptažodį, tai dažniausia būna silpniausia sistemos vieta; atakuojant tokias kriptosistemas naudojama nuosekli paieška. Simetrinio rakto kriptografijai daugiausia taikomi tiesinės ir diferencinės kriptoanalizės metodai.

Egzistuoja kai kurie kriptoanalizės apribojimai: jei šifruojant naudojamas raktas, kurio ilgis yra ne mažesnis už teksto ilgį (Bloknoto metodas), kriptoanalizė tampa negalima: perrinkus visus įmanomus raktus, gaunami visi įmanomi tekstai. Be to, sudėtingų raktų analizė yra sunkiai įmanoma dėl praktinių energijos sąnaudų: yra įrodyta, kad Saulės per metus išspinduliuojamos energijos pakaktų tik 187 bitų raktui perrinkti. Tiesa, manoma, kad pastarąjį apribojimą leistų apeiti kvantiniai kompiuteriai.

## Šaltiniai
JAV politinė sistema

**Jungtinės Amerikos Valstijos** yra federacinė demokratinė respublika. JAV sudėtyje yra 50 valstijų ir Kolumbijos federacinė apygarda, kurioje yra sostinė Vašingtonas.

Tiek federaliniame lygmenyje, tiek valstijose pagal valdžių atskyrimo principą skiriamos įstatymų leidžiamoji, vykdomoji ir teisminė valdžios šakos.

## Federalinė vyriausybė
Federalinei vykdomajai valdžiai atstovauja Prezidentas ir jo sudaroma vyriausybė (administracija). Prezidentas yra valstybės ir vyriausybės galva, ginkluotųjų pajėgų vadas.

Federalinė įstatymų leidžiamoji valdžia – dviejų rūmų Kongresas, susidedantis iš Atstovų rūmų ir Senato.

Federalinė teisminė valdžia susideda iš Aukščiausiojo teismo ir žemesnių federalinių teismų.

### Prezidento rinkimai

JAV prezidentą renka rinkikų kolegija. Rinkikai į šią kolegiją renkami kiekvienoje valstijoje – valstija išrenka tiek rinkikų kiek turi atstovų Senate (po 2) ir kiek turi vietų Atstovų rūmuose (priklauso nuo gyventojų skaičiaus).

Visose valstijose, išskyrus Meiną ir Nebraską, visi kolegijos narių balsai tenka daugiausia šioje valstijoje balsų gavusiam kandidatui. Nei vienam kandidatui nesurinkus daugumos rinkikų balsų, prezidentą renka Atstovų Rūmai.

## Valstijų vyriausybės
Kiekviena valstija turi savo konstituciją, įstatymų leidžiamąjį susirinkimą, gubernatorių.

## Politinės partijos
JAV politiniame gyvenime dalyvauja Respublikonų, Demokratų ir kitos (smulkios) partijos.
Garavimas

**Garavimas** – medžiagos virsmas iš skystos į dujinę agregatinę būseną. Tai paviršinis procesas. Garavimui priešingas procesas yra kondensacija.

Garai yra iš skysčio išlėkusios molekulės: jei atomo (molekulės) kinetinė energija viršija skysčio paviršinę atomų (molekulių) ryšio energiją, jis palieka skystį. Didėjant temperatūrai, garavimas intensyvėja, nors garavimas vyksta nuolat ir bet kokioje temperatūroje (aukštesnėje nei 0 Kelvinų). Kai kurie metalai, garuoja ne iš skystos fazės, t. y. garavimas vyksta tiesiogiai iš kietos fazės, pastarasis procesas vadinamas sublimacija.

Kiekybiškai perėjimą iš skystos į dujinę būseną apibūdinantis dydis yra garavimo šiluma.

## Taip pat skaitykite
* Virimo temperatūra
* Konvekcija
* Šiluma
Žemynas

**Žemynas** (dar vadinama kontinentu, iš lotynų kalbos žodžio *continere*) – didelis vientisas sausumos plotas Žemės planetoje.

## Pasaulio žemynai

Žemynų skirstymas gana ginčytinas – skirtingais būdais suskaičiuojama nuo keturių (sujungiant į vieną žemyną Afriką ir Euraziją) iki septynių žemynų (išvardinti žemiau).

* Afrika
* Amerika
** Šiaurės Amerika
** Pietų Amerika
* Antarktida
* Australija
* Eurazija
** Azija
** Europa

## Skirstymai




## Plotas ir gyventojų skaičius

Visų žemynų plotas yra 148 647 000 km² arba apie 29,1 % žemės ploto (510 065 600 km²).
Aritmetika

**Aritmetika** (iš  'skaičius') – seniausia matematikos sritis, nagrinėjanti veiksmus su skaičiais bei jų savybes. Yra išskiriamos elementarioji aritmetika, kuri tiria natūraliuosius ir teigiamus racionaliuosius skaičius ir teorinė aritmetika, kuri tiria natūraliuosius, sveikuosius, racionaliuosius, realiuosius, kompleksinius skaičius, kvaternionus ir šių skaičių aibių savybes.

Pagrindiniai ir anksčiausiai atsiradę aritmetikos veiksmai – sudėtis, atimtis, daugyba ir dalyba, tačiau ilgainiui pradėta naudoti ir sudėtingesnius – tai įvairūs reiškiniai su procentų skaičiavimu, šaknimis, laipsniais bei logaritminėmis funkcijomis.

Galima išskirti natūrinių, sveikųjų, racionaliųjų bei realiųjų skaičių aritmetikas.

## Pagrindinė aritmetikos teorema

Kiekvieną natūrinį skaičių, išskyrus vienetą, galima išreikšti pirminių daugiklių sandauga vieninteliu būdu. Pavyzdys: 45 = 5 × 3 × 3.

## Aritmetinės operacijos
Primityviausios aritmetinės operacijos yra sudėtis, atimtis, daugyba ir dalyba, nors yra ir sudėtingesnių operacijų (procentai, šaknies traukimas, kėlimas laipsniu ir logaritmavimas).

### Sudėtis (+)

Sudėtis – vienas pagrindinių aritmetikos veiksmų. Paprasčiausiu atveju sudėtis du skaičius (dėmenis) paverčia vienu – suma. Sudedant daugiau nei du skaičius, sudėtis taikoma dviem skaičiams, tada rezultatas sudedamas su sekančiu ir t. t. Pvz:

*10+4=14*

### Atimtis (−)

Atimtis – priešinga operacija sudėčiai. Pagrindinis tikslas – gauti skirtumą tarp dviejų pasirinktų skaičių, tačiau pirmasis skaičius(turinys) turi būti didesnis. Jei taip nėra, tuomet iš antrojo skaičiaus(atėminio) turime atimti pirmąjį ir prirašyti minusą. Pvz.:

*10-4=6*

*25-48=-(48-25)=-23*

### Daugyba (×, ·, arba *)

Daugyba – būlinė aritmetinė operacija. Pirmasis jos operandas vadinamas dauginiu, antrasis – daugikliu, o rezultatas – sandauga. Dauginys rodo pasirinktą skaičių, o daugiklis kiek kartų jį pridedame prie jo paties. Operacijoje galime apkeisti skaičius(a·b=b·a) Pvz.:

*99·4 = 4·99 = 99+99+99+99 = 396*

Yra sudaryta daugybos lentelė.

### Dalyba (÷, / arba :)

Dalyba – aritmetinė operacija, atvirkščia daugyba. Pasirinktąjį skaičių(dalinį) suskirstome į tam tikrą skaičių dalių(tas skaičius – daliklis). Gautas atsakymas vadinamas dalmeniu. Pvz:

*20:4=5*

Atvirkščiai nei daugyboje, dalyboje paėmus bet kokius du skaičius ne visada gaunamas sveikasis skaičius.

### Pavyzdžiai

#### Daugybos lentelė

## Šaltiniai
Sveikasis skaičius

**Sveikieji skaičiai** – natūralieji skaičiai (įskaitant nulį) ir jiems atvirkštiniai skaičiai sudėties atžvilgiu. Sveikųjų skaičių visuma gaunama kiekvienam teigiamam natūraliajam skaičiui *a* priskiriant atvirkštinį skaičių *-a* (minus *a*) tokį, kad jų suma yra lygi nuliui:
: a+(-a)=0

Sveikųjų skaičių aibė žymima **Z** (ar \mathbb{Z}).

Bet kurių dviejų sveikųjų skaičių sudėties, atimties ar daugybos rezultatas yra sveikasis skaičius.

Kaip ir natūrinių skaičių, sveikųjų skaičių aibė yra skaiti ir sutvarkyta: iš dviejų skaičių yra mažesnis tas, kurio padėtis skaičių tiesėje yra kairiau.

## Teigiami ir neigiami skaičiai

Sveikųjų skaičių aibę sudaro trys dalys:
* natūralieji skaičiai arba teigiamieji sveikieji skaičiai
* nulis
* neigiamieji sveikieji skaičiai

Sveikuosius skaičius atvaizduojant skaičių tiesėje, joje natūraliesiems skaičiams priešingieji skaičiai (neigiamieji sveikieji skaičiai) simetriškai išsidėsto atskaitos pradžios (O) atžvilgiu.

Neigiamieji sveikieji skaičiai yra žymimi su minuso ženklu: -1, -2, -3\dots Kiekvienas natūralusis skaičius a turi sau **priešingą skaičių** -a, abu pasižymi šia savybe: a+(-a)=0.. Jeigu a yra teigiamas skaičius, tai jo priešingas bus neigiamas ir atvirkščiai. Nulis yra priešingas sau.

Modulis yra skaičiaus a vertė atmetus ženklą. Žymimas: \left| a \right|.
: Pavyzdžiui: \left| 4 \right| = 4;\ \left| -5 \right| = 5;\ \left| 0 \right| = 0

## Algebrinės savybės
Sveikųjų skaičių aibė turi kelias skirtingas algebrines struktūras, kurios priklauso nuo kompozicijos dėsnio:

*sudėties atžvilgiu sveikųjų skaičių aibė, (\mathbb{Z},+), yra Abelio grupė;
*sandaugos atžvilgiu sveikųjų skaičių aibė, (\mathbb{Z},\cdot), yra komutatyvus monoidas;
*atimties atžvilgiu sveikųjų skaičių aibė, (\mathbb{Z},-), yra grupoidas.
*sveikųjų skaičių aibė su sudėties ir sandaugos kompozicijos dėsniais, (\mathbb{Z},+,\cdot), yra žiedas.

## Taikymas
Dažnai programavimo kalbose, tokiose kaip C, sveikųjų skaičių tipas žymimas „int“ arba „integer“.

## Šaltiniai
Racionalusis skaičius

**Racionalusis skaičius** – skaičius iš aibės, kurią sudaro visi sveikieji skaičiai, jiems (išskyrus nulį) atvirkštiniai skaičiai sandaugos atžvilgiu ir visos įmanomos tų skaičių sandaugos. Racionaliųjų skaičių aibė pradedama konstruoti kiekvienam (išskyrus nulį) sveikajam skaičiui a priskiriant atvirkštinį skaičių a^{-1} tokį, kad jų sandauga yra lygi vienetui:

*<math>a\cdot a^{-1}=1</math>*.

Atvirkštiniai skaičiai gali būti išreikšti trupmena a^{-1}\equiv\frac{1}{a}. Tuomet visų racionaliųjų skaičių aibė, žymima raide **Q**, gali būti užrašyta:

\mathbb{Q}=\left\{\frac{a}{b}; a,b \in \mathbb{Z}, b \ne 0 \right\}

Racionaliųjų skaičių aibė papildo sveikųjų skaičių aibę taip, jog naujojoje aibėje atimties, sudėties, daugybos ir dalybos rezultatai visada yra iš tos pačios aibės (sveikųjų skaičių dalybos rezultatas nebūtinai sveikasis skaičius).

Racionaliųjų skaičių aibė yra skaiti. Kartu su iracionaliųjų skaičių aibe **I** racionaliųjų skaičių aibė **Q** sudaro visų realiųjų skaičių aibę **R**.

Kiekvieną racionalųjį skaičių galima skaičių galima užrašyti vienintele nesuprastinama (baigtine) trupmena arba begaline periodine dešimtaine trupmena, ir, atvirkščiai, kiekvieną baigtinę ar begalinę periodinę dešimtainę trupmeną galima užrašyti racionaliuoju skaičiumi.

## Veiksmai su racionaliaisiais skaičiais
Racionalių skaičių aibė žymima:
:\Q=\left\{\frac ab:a,b\in\Z, b \ne 0 \right\},

kur \Z yra sveikųjų skaičių aibė. 

Aritmetinių operacijų taisyklės:

## Šaltiniai
Skaiti aibė

Aibė **A** yra skaiti, jeigu egzistuoja bijekcija **A** \rightarrow **N** (iš **A** į natūraliųjų skaičių aibę **N**.)
Skaičios yra šios gerai žinomos aibės:
* Pirminiai skaičiai
* Natūralieji skaičiai
* Sveikieji skaičiai
* Racionalieji skaičiai
* Algebriniai skaičiai

Skaičios aibės poaibis yra arba baigtinis, arba skaitus.

## Istorija
1874 m. Georgas Kantoras pirmajame savo aibių teorijos straipsnyje įrodė, jog realiųjų skaičių aibė nėra skaiti, taip parodydamas, kad ne visas begalines aibes galima suskaičiuoti.

## Šaltiniai
Pirminis skaičius

**Pirminis skaičius** – bet kuris natūralusis skaičius, didesnis nei 1, kuris dalinasi tik iš savęs ir vieneto. Vienetas nelaikomas nei pirminiu skaičiumi, nei sudėtiniu, kartais dar vadinamas *neutraliuoju dauginamuoju*, kadangi yra kiekvieno skaičiaus skaidinyje.

Keletas mažiausių pirminių skaičių:
: 2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, 31, 37, 41, 43, 47, 53, 59, 61, 67, 71, 73, 79, 83, 89, 97, 101, 103, 107, 109, 113, …

Pirminių skaičių yra be galo daug, tai įrodo Euklido teorema, o jų pasiskirstymas – labai netaisyklingas, tai aprašo pirminio skaičiaus teorema.

2018 metų gruodį GIMPS (ang. *Great Internet Mersenne Prime Search*) projektu surastas kol kas didžiausias ( 24 862 048 skaitmenų ilgio) pirminis skaičius 2^{82589933} - 1. Tai taip pat yra didžiausias žinomas Merseno skaičius.

## Pirminio skaičiaus kriterijai
Nėra patogių kriterijų, kuriais būtų galima nustatyti, ar skaičius pirminis, ar ne. Dar XVIII a. Leonardas Oileris pateikė šiuos kriterijus:
# **Pirmasis Oilerio kriterijus**: jeigu nelyginis natūrinis skaičius N > 1 gali būti išreikštas dviejų natūrinių skaičių kvadratų skirtumu daugiau kaip vienu būdu, tai N yra sudėtinis skaičius, jeigu tik vienu būdu, tai N - pirminis skaičius.
# **Antrasis Oilerio kriterijus**: jeigu natūrinis skaičius N gali būti išreikštas dviejų natūrinių skaičių suma daugiau kaip vienu būdu, tai N - sudėtinis skaičius.

## Eratosteno rėtis

Graikų matematikas Eratostenas dar II a. pr. m. e. pasiūlė paprastą metodą kaip rasti visus pirminius skaičius nuo 2 iki *n*. Metodas labai paprastas – reikia surašyti visus skaičius nuo 2 iki *n* ir pradurti sudėtinius skaičius. Tokiu būdu lieka 'rėtis', kuriame liko tik pirminiai skaičiai.

Pradūrimas vyksta taip: iš pradžių niekas nėra pradurta. Pradedant nuo 2, ieškome nepradurto skaičiaus – randame 2. Tada praduriame visus dvejeto kartotinius. Vėl ieškome pirmo nepradurto skaičiaus – randame 3. Praduriame visus trejeto kartotinius. Dabar ieškodami jau randame 5, nes 4 yra pradurtas.

## Merseno skaičiai

Žymus prancūzų fizikas ir mokslo populiarintojas M. Mersenas (1588–1648) pastebėjo, kad daugelio pirminių skaičių pavidalas yra 2p-1 (*p* – pirminis skaičius).

Visi tokio pavidalo skaičiai vadinami Merseno skaičiais. Tačiau ne visi Merseno skaičiai yra pirminiai.

## Tarpusavyje pirminiai skaičiai
Du skaičiai, kurių didžiausias bendrasis daliklis yra lygus 1, vadinami **tarpusavyje pirminiais skaičiais**. Tokių skaičių pavyzdžiai: 4 ir 9 arba 15 ir 22.

## Pirminiai skaičiai dvyniai
**Pirminiais skaičiais dvyniais** arba **pirminiais dvyniais** vadinami 2 pirminiai skaičiai, kurių skirtumas yra 2, pavyzdžiui, 3 ir 5, 5 ir 7, 11 ir 13. Didėjant pirminiams skaičiams dvynių porų skaičius santykinai mažėja.

## Šaltiniai
Valiuta

**Valiuta** – sutartinis mainų vienetas, skirtas apmokėti už prekes ar paslaugas. Tai viena iš pinigų formų, skirta mainų vykdymui, vertės išsaugojimui ir vertės standarto palaikymui. Valiuta yra dominuojanti prekių ir paslaugų mainymo priemonė. Prekyba tarp skirtingų valiutos zonų vyksta nustatant valiutos kursus - kainas, kuriomis valiutos (taip pat atitinkamų valiutos zonų prekės ir paslaugos) perkamos ar parduodamos. Priklausomai nuo valiutos kurso reguliavimo metodo valiutos klasifikuojamos į kintančias ir fiksuotas.

Dažniausiu atveju, kiekviena šalis turi vietinės valiutos leidimo ir spausdinimo monopoliją. Tarp išimtinių šalių būtų šalys, priklausančios Europos Sąjungos Ekonominei ir Monetarinei Sąjungai, kadangi jos pinigų leidimo ir valdymo funkciją yra perdavusios Europos Centriniam Bankui.

Tais atvejais, kai šalis nekontroliuoja savo valiutos, kontrolę vykdo centrinis bankas arba finansų ministerija. Abiem atvejais, institucija įpareigota vykdyti pinigų politiką yra vadinama monetarine valdžia. Monetarinėm valdžiom, jas įkūrusios vyriausybės suteikia skirtingo lygio autonomijas. JAV, Federalinė Rezervo Sistema veikia be tiesioginės įstatymų leidžiamųjų ar vykdomųjų organų intervencijos, tačiau įgaliojimai gali būti apriboti naujų įstatymų rinkiniu. Nežiūrint to, praktikoje apie įgaliojimų atėmimą kalbama nėra. Beveik visose Vakarų valstybėse monetarinė valdžia yra sąlyginai nepriklausoma nuo vyriausybės.

Skirtingos šalys gali valiutą vadinti tuo pačiu pavadinimu (pvz., Kanados doleriai, JAV doleriai ir t. t.), taip pat skirtingos šalys gali naudoti tą pačią valiutą (pvz., euras) arba viena valstybė gali paskelbti kitos valstybės valiutą vidaus vertybiniu popieriumi. Pavyzdžiui, Panama ir El Salvadoras paskelbė JAV dolerį vidaus vertybiniu popieriumi, o 1791-1857 m. JAV viduje cirkuliavo Ispanijos sidabrinės monetos.

Svarbiausiomis pasaulio ūkiui valiutomis laikomos šios – JAV doleris, ES euras, Japonijos jena, Šveicarijos frankas ir D. Britanijos svaras sterlingų.

## Taip pat skaitykite
* Aukso standartas
* Globalizacija
* Juodasis trečiadienis
* Monetarinė Hegemonija
* Neoliberalizmas
* *[[Pax Americana]]*
* Pasaulio Bankas
* Tarptautinis valiutos fondas
* Pasaulio valiutos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lentelė su išvardintomis valiutomis (iš dictionary.com)
Aksioma

**Aksioma** () – pradinis dedukcinės teorijos teiginys, priimamas be įrodymo.

Aksiomos gali būti loginės ir neloginės. Loginės aksiomos išplaukia iš matematinės logikos. Neloginės aksiomos išplaukia iš pačios matematinės teorijos esmės (). Jos gali būti arba nebūti akivaizdžios. Neakivaizdžios, bet būtinos neloginės aksiomos pavyzdys yra lygiagretumo postulatas.

Vienos ar kitos aksiomos pripažinimo pasekmių analizė vadinama *aksiomatizacija*. Atvirkščias procesas (aksiomų kūrimas iš sukauptų žinių) vadinamas *teorizacija*.

Likę matematiniai teiginiai įrodomi naudojantis apibrėžimais ir sutartomis aksiomomis.

## Šaltiniai
Tikimybių teorija

**Tikimybių teorija** – matematikos šaka, tirianti atsitiktinių įvykių tikimybes.
Matematikoje tikimybė – tai skaičius iš intervalo [0; 1], parodantis, kiek tikėtina, kad įvykis įvyks. Tikimybės P(E) priskiriamos įvykiams E pagal tikimybės aksiomas.

Tikimybė, kad įvyks įvykis E, *kai duota* (t. y. jau žinoma), kad įvyko kitas įvykis F, yra E sąlyginė tikimybė *kai duota* F. Jos reikšmė lygi P(E \cap F)/P(F) (kai P(F) nelygi nuliui). Jei E sąlyginė tikimybė kai duota F lygi („nesąlyginei“) E tikimybei, tai E ir F vadinami nepriklausomais įvykiais. Šis E ir F santykis yra simetriškas – tai matyti tada, kai jį apibūdiname kaip P(E \cap F) = P(E)P(F).

Kartu su statistika tikimybių teorija sudaro matematikos šaką, vadinamą stochastika.

## Istorija
Tikimybių teorijos sąvokos pradėjo formuotis XVI a., mėginant matematiškai analizuoti azartinių lošimų klausimus. Pirmąjį veikalą apie tikimybes parašė italas Džirolamo Kardanas (1500-1571).

## Pagrindinės sąvokos

* **Elementariųjų įvykių erdvė** – tai pirminė sąvoka, todėl ji nėra apibrėžiama.. Žymima Ω raide, o jos elementai – ω.
* **Atsitiktiniai įvykiai** – elementariosios įvykių erdvės poaibiai. Žymimi abėcėles didžiosiomis raidėmis, pvz., A, B, C.
* **[[Tikimybė]]** - tam tikro nepastovaus įvykio tikėtinumas.

Tikimybių teorijoje plačiai naudojami kombinatorikos elementai:
* Faktorialas
* Gretiniai
* Deriniai
* Kėliniai

## Taip pat skaitykite
* Bajeso teorema
* Bertrano paradoksas
* Kombinatorika
* Tikimybė

## Šaltiniai
Merseno skaičiai

**Merseno skaičiai** – visi pirminiai skaičiai turintys pavidalą 2p-1, kur *p* – pirminis skaičius.
Prancūzų fizikas ir mokslo populiarintojas, vienuolis Marinas Mersenas (*Marin Mersenne*) (1588-1648) sudarė keleto tokio pavidalo pirminių skaičių sąrašą. Iki šiol nežinoma, ar Merseno pirminių skaičių aibė yra begalinė.

42-asis Merseno pirminis skaičius 225 964 951−1. Jis turi 7 816 230 skaitmenų, o atspausdintas užimtų 235 laikraščio puslapius. Šį skaičių 2005 m. surado vokiečių chirurgas dr. *Marin Nowak*. Jo kompiuteris dirbo 50 parų, kol patikrino, kad šis skaičius iš tiesų yra pirminis.

2008 metais rugsėjo mėnesį Kalifornijos matematikai rado beveik 13 mln. skaitmenų ilgio pirminį skaičių 243 112 609-1, kuris yra 47-asis Merseno pirminis skaičius.

2013 metų sausio 25 dieną Misūrio universiteto profesorius Curtis Cooper rado naują didžiausią, 17 425 170 skaitmenų ilgio pirminį skaičių (257 885 161 − 1, tai yra 48-asis Merseno skaičius).

2016 metų sausį profesorius Curtis Cooperis iš Misūrio universiteto rado 49-ąjį Merseno skaičių 274,207,281 - 1, kurio ilgis 22,338,618 skaitmenys.

2017 metų gruodį Jonathan Pace rado 50-ąjį Merseno skaičių 277,232,917 - 1, kurio ilgis 23,249,425 skaitmenys.

2018 metų gruodį Patrick Laroche rado 51-ąjį Merseno skaičių 282,589,933 - 1, kurio ilgis 24,862,048 skaitmenys.

2024 metų spalį Luke Durant rado 52-ąjį Merseno skaičių 2136,279,841 - 1, kurio ilgis 41,024,320 skaitmenys.

## Taip pat skaitykite
* 2147483647 (skaičius)

## Šaltiniai
Faktorialas

Natūraliojo skaičiaus *n* **faktorialu** vadinama visų natūraliųjų skaičių nuo 1 iki *n* sandauga, pavyzdžiui:

:5! = 5  \times  4  \times  3  \times  2  \times  1 = 120.  \ 

Sutarta, kad skaičiaus 0 faktorialas lygus 1 (0! = 1) (tuščioji sandauga). Matematikoje sandauga kurioje nėra dauginamųjų laikoma lygia vienetui (suma, kurioje nėra sudedamųjų, laikoma lygia nuliui).

## Formalūs apibrėžimai
Formaliai faktorialo funkciją galima apibrėžti kaip:

: n!=\prod_{k=1}^n k \!

arba

: 
n! = \left\{\begin{matrix} 1, & \mbox{jei }n\mbox{=0} \\ n \cdot (n-1)!, & \mbox{jei }n\ge\mbox{1} \end{matrix}\right.


Apytiksliai suskaičiuoti didelių skaičių faktorialą galima naudojant Stirlingo formulę.

## Ryšys su Gama funkcija
Faktorialo funkcija gali būti apibrėžta ir ne sveikiesiems skaičiams. Tokia funkcija yra vadinama **[[gama funkcija]]** ir yra žymima \Gamma(z), kai z nėra 0 arba sveikas neigiamas skaičius. Gama funkcija yra apibrėžta visiems kompleksiniams skaičiams, išskyrus nulį ir neigiamus sveikus skaičius.

: \Gamma(z)=\int_{0}^{\infty} t^{z-1} e^{-t}\, \mathrm{d}t. \!

Gama funkcija kaip ir faktorialas tenkina tokius pat rekursyvinius sąryšius:

: n!=n(n-1)! \,
: \Gamma(n+1)=n\Gamma(n) \,
## Nuorodos
* http://factorielle.free.fr
*https://www.skaiciuokle.lt/skaiciuokles/faktorialas

## Šaltiniai
Vokietijos politinė sistema

**[[Vokietija]]** yra federacinė respublika. Jos politinę sistemą nustato Pagrindinis Įstatymas (Federacijos Konstitucija, ). Sostinė – Berlynas, kuriame reziduoja Federalinė Vyriausybė. 

## Pagrindiniai principai

Vokietijos politinė sistema remiasi Konstitucijoje įtvirtintais žmogaus orumo (1 str.), demokratijos, respublikos, federalizmo ir socialinės valstybės principais (20 str.). Kiti Konstitucijos 20 str. užfiksuoti principai yra valdžių atskyrimas ir parlamentinė demokratija. Pripažįstamos ir ginamos žmogaus teisės. Federaciją sudarančių žemių lygmenyje taip pat yra vykdomoji, įstatymų leidžiamoji ir teisminė valdžia.
Pagal VFR Konstitucijos 79 str. 3 paragrafą šie pamatiniai principai negali būti keičiami.

Didelę reikšmę politinėje sistemoje turi partijos. Tiesioginės demokratijos instrumentų Vokietijos konstitucijoje nėra numatyta.

## Prezidentas

Valstybės galva – Federacijos prezidentas, renkamas bendrai Bundestago ir Bundesrato 5 metams.
Paskutiniai rinkimai vyko 2010 m. birželio 30 d. 
Prezidentas tėra simbolinė figūra, atliekanti reprezentacines ir tarpininkavimo funkcijas. Įstatymų veto teisės prezidentas neturi, skiria ambasadorius ir konsulus. Prezidento rezidencija yra *Bellevue* rūmai Berlyne ir prezidento vila *Villa Hammerschmidt* Bonoje.

## Vykdomoji valdžia

Federalinių ministrų (Bundesministrų) kabinetui vadovauja Federalinis Kancleris. Vokietijos Federacinės Respublikos federalinis kancleris yra Vokietijos Vyriausybės vadovas. Tai yra svarbiausias politinis postas Vokietijoje. Kancleris renkamas ketveriems metams. Federalinio Kanclerio rezidencija yra Kanclerio kanceliarija Berlyne ir *Palais Schaumburg* kanceliarija Bonoje. Šiuo metu tai Olaf Scholz, poste pakeitęs Angelą Merkel. Paskutiniai rinkimai vyko 2021 m. rugsėjo 26 d.

## Įstatymų leidžiamoji valdžia

Nacionalinis parlamentas, kuris yra įsikūręs Berlyne, vadinasi Bundestagas. Tai yra vienintelis Konstitucinis organas, kuris piliečių yra renkamas tiesiogiai. Bundestago rezidencija yra Reichstago pastatas Berlyne. Įstatymiškas parlamentarų skaičius yra 598, bet deputatų skaičius dažnai būna didesnis. Dabartiniame, 17-tas Bundestagas susidaro 622 deputatų.

Konstitucinė Vokietijos institucija, atstovaujanti Vokietijos žemes yra Bundesratas. Rezidencija yra *Preußisches Herrenhaus* Berlyne. Bundesratas buvo įkurtas 1949 m. gegužės 23 d.

## Didžiosios šalies partijos
* Vokietijos krikščionių demokratų sąjunga (CDU), Annegret Kramp-Karrenbauer
* Aljansas '90/Žalieji (BÜ/90), Annalena Baerbock ir Robert Habeck
* Krikščionių socialinė sąjunga (CSU), Markus Söder
* Vokietijos socialdemokratų partija (SPD), Andrea Nahles
* Kairiųjų partija (Die Linke), Katja Kipping ir Bernd Riexinger
* Laisvoji demokratų partija (FDP), Christian Lindner
* Alternatyva Vokietijai (AfD), Jörg Meuthen ir Tino Chrupalla.

## Nuorodos

* Oficiali Vokietijos Federalinio Prezidento svetainė (vokiečių, anglų, prancūzų, ispanų k.)
* Oficiali Vokietijos Vyriausybės svetainė (vokiečių, anglų, prancūzų k.)
* Oficiali Vokietijos Bundestago svetainė (vokiečių. k)
* Oficiali Vokietijos Bundesrato svetainė (vokiečių k.)
Eratosteno rėtis

**Eratosteno rėtis** – metodas rasti visus pirminius skaičius nuo 2 iki n, pasiūlytas graikų matematiko Eratosteno (~275-~195 m. pr. m. e.). Jis ant papiruso surašė visus natūrinius skaičius nuo 2 iki 1000 ir pradurdavo sudėtinius skaičius. Tokiu būdu liko tarsi rėtis su „išsijotais“ sudėtiniais skaičiais, o pirminiai skaičiai liko.

Šiuolaikinėje matematikoje Eratosteno rėčio idėja remiamasi nagrinėjant pirminių skaičių ir kitas problemas, tai vadinamieji *rėčio metodai*.

## Metodas
Pirmiausia – surašomi visi skaičiai nuo 2 iki *n*:

: 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17

Skaičius 2 pirminis, taigi perbraukiame visus didesnius skaičius, kurie dalijasi iš 2, t. y. kas antrą:

: 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17

Toliau imame kitą neužbrauktą skaičių ir išbraukiame visus jo kartotinius. Taip kartojame ir gauname:

: **2** **3** 4 **5** 6 **7** 8 9 10 **11** 12 **13** 14 15 16 **17**

## Šaltiniai
Rentgeno aparatas

**Rentgeno aparatas** – prietaisas, šviečiantis rentgeno spinduliais.

## Istorija
Rentgeno spindulių 1895 m. atradėju dažniausiai vadinamas Vilhelmas Konradas Rentgenas (*Wilhelm Röntgen*), nes jis pirmasis juos sistemingai studijavo, nors ir nepirmasis pastebėjo jų efektą. V. H. Rentgenas juos pavadino *X spinduliais* (). Rentgeno spinduliai gaunami bombarduojant paviršių dideliu greičiu judančiais elektronais (vakuume).

Pirmoji rentgeno nuotrauka buvo V. H. Rentgeno žmonos ranka. Nuotraukoje matomas jos vestuvinis žiedas ir rankos kaulai. 1896 m. sausio 18 d. rentgeno aparatą viešai pademonstravo H. L. Smitas. Po rentgeno spindulių atradimo 1895 m. jie buvo reklamuojami kaip naujausias mokslo stebuklas ir patraukė pramogų verslo dėmesį. Nors daugelis žmonių žavėjosi išradimu, kiti bijojo, kad šis išradimas leis nepažįstamiesiems žiūrėti kiaurai sienas ir duris.

Pirmieji labai svarbūs rentgeno spindulių tyrinetojai buvo Ivan Pulyui, William Crookes, Johann Wilhelm Hittorf, Eugen Goldstein, Heinrich Hertz, Philipp Lenard, Hermann von Helmholtz, Nikola Tesla, Thomas Edison, Charles Glover Barkla, Max von Laue, ir Wilhelm Conrad Röntgen.

## Veikimo principas
Rentgeno aparato veikimas pagrįstas rentgeno spindulių generavimu. Vakuumo vamzdelyje sudaryta aukšta įtampa (20–600 kV) pagreitina iš kaitinamo arba šalto katodo sklindančius elektronus. Jie įgyja labai didelį greitį ir, atsitrenkę į anodą, savo judėjimo energijos pertekliaus nedidelę dalį (0,1–5 %) išspinduliuoja rentgeno spinduliuote. Rentgeno pluoštas nukreipiamas į tiriamąjį kūną. Dalis rentgeno spindulių prasiskverbia per švitinamą objektą. Apšvitinimo metu gaunamas šešėlinis vaizdas fiksuojamas fotojuostoje, puslaidininkių plokštėse arba vaizdo stiprintuvuose. Tokiu būdu gaunamos nuotraukos vadinamos *rentgeno nuotraukos*.

## Pritaikymas
Rentgeno spindulių technologija naudojama medicinoje ir medžiagų analizėje. Rentgeno spinduliai yra labai skvarbūs, dėl to rentgeno aparatai naudojami fotografuojant kaulus ir dantis, jais galima diagnozuoti kaulų skilimus ir lūžius. Tai įmanoma, nes kaulai sugeria daugiau rentgeno spindulių nei minkštieji audiniai. Tos vietos, kurios sugeria daugiau spindulių, nuotraukoje matomos baltesnės. Virškinamojo trakto rentgeno nuotraukos daromos naudojant kontrastines priemones (pvz., bario sulfatą).

Rentgeno aparatai taip pat naudojami saugumo kontrolei oro uostuose, pasienio kontrolės postuose. Jais galima neatidarant bagažo ar transporto priemonių krovinių skyrių rasti bombas, ginklus ir kitus neleidžiamus objektus.

## Poveikis organizmui
Didelės Rentgeno spindulių dozės yra kenksmingos organizmui. Dėl to nerekomenduojama dažnai (daugiau nei vieną – du kartus per metus) daryti rentgeno nuotraukas medicininiais tikslais. Tačiau, reikia pažymėti, kad rentgeno nuotraukos darymas organizme nepalieka jonizuojančios spinduliuotės, t. y. rentgeno aparatas veikia organizmą tik tada, kai yra įjungtas.
Nedidelę rentgeno spinduliuotę skleidžia televizoriai ir kineskopiniai kompiuterių ekranai, tačiau ši labai silpna spinduliuotė sveikatai nėra kenksminga. Skystųjų kristalų monitoriai rentgeno spindulių neskleidžia.
Žemutinis Naugardas

**Žemutinis Naugardas** (; nuo 1932 m. iki 1990 m. – ***Gorkis***) – miestas Rusijoje, prie Volgos ir Okos upių santakos; srities centras. Didelis upių uostas, svarbus geležinkelio mazgas, yra oro uostas, metropolitenas (nuo 1985 metų).

Labiausiai išvystyta pramonės šaka mieste – mašinų gamyba („GAZ“), taip pat gaminamos staklės, laivybos reikmenys, televizoriai. Išvystyta elektros energijos, juodosios metalurgijos, prietaisų gamybos, vaistų pramonė. Yra chemijos, medžio apdirbimo, statybinių medžiagų įmonės, daug lengvosios ir maisto pramonės subjektų, varomas alus, gaminamas šampanas. Pro miestą nutiestas dujotiekis ir naftotiekis.

## Kultūra ir švietimas
Yra trys universitetai, medicinos akademija, daug institutų, konservatorija. Teatrai (dramos, operos ir baleto, komedijos, lėlių), muziejai (dailės, liaudies amatų, architektūros, upių laivyno, M. Gorkio ir kt.). Architektūros paminklai: 1500–1511 m. statytas kremlius su Mykolo Arkangelo soboru (pastatytas 1631 m.), *Благовещенский* vienuolynas (XIII a.), Pečeros vienuolynas (XIV a.), *Успения* cerkvė ant Iljos kalvos (nuo 1672 m.), *Рождественская* cerkvė (nuo 1719 m.), daug išlikusių XVIII–XX a. pastatų.

## Istorija

Pirmieji slavai Okos ir Volgos santakoje įsikūrė XII a. Miestas įkurtas 1221 metais kaip Jurijaus Vsevolodičiaus tvirtovė *Нижний*. Dabartinis pavadinimas susiformavo XIV amžiuje. 1341 m. tapo Žemutinio Naugardo ir Suzdalės kunigaikštystės sostine. 1372 m. vietoje medinio kremliaus pradėta statyti akmeninė siena. 1392 m. žemės prijungtos prie Maskvos. XVI a. pradžioje pastatytas akmeninis kremlius. Nuo XVI a. 2-osios pusės – svarbus amatų ir prekybos centras pakeliui iš Maskvos į Vidurio Aziją, Indiją, Persiją. 1612 m. Žemutiniame Naugarde seniūnas Kuzma Mininas ir kunigaikštis Dmitrijus Požarskis surinko pašauktinius, kurie siekė išvaduoti Maskvą nuo ATR okupacijos. Nuo 1714 m. – gubernijos centras. 1896 m. mieste įvyko Pasaulinė paroda. 1905 m. vyko miesto gamyklos darbuotojų sukilimas.1932 m. miestui suteiktas ***Gorkio*** vardas, pagerbiant rašytoją M. Gorkį (1868–1936), gimusį šiame mieste. Antrojo pasaulinio karo metu tai buvo pagrindinis gynybinės pramonės centras Rusijos europinėje dalyje. Todėl nuo 1941 m. Iki 1943 m. miestas buvo bombarduotas vokiečių aviacijos. Nuo bombardavimo žuvo 590 miestiečių. 1980 m. į Gorkį ištremtas akademikas Andrejus Sacharovas. 1990 metais miestui sugrąžintas istorinis pavadinimas.

## Žymūs žmonės
* Nikolajus Lobačevskis (1792–1856), rusų matematikas
* Maksimas Gorkis (1868–1936), rusų rašytojas
* Natalija Vodianova (1982-), rusų manekenė

## Sportas
### Futbolas
* FK Olimpiec Nižnij Novgorod (veikia nuo 2015 m.);
* FK Lokomotiv Nižnij Novgorod (1916–1935; 1987–2006) – buvęs futbolo klubas;
* FK Volga Nižnij Novgorod (1963–1984; 1998–2016) – buvęs futbolo klubas;
* „Lokomotyvo“ stadionas (Stadion-Lokomtiv), kurio talpa 17 tūkst. žiūrovų;

## Nuorodos

* Нижнего Новгорода (rusų k.)
* думы Нижнего Новгорода (rusų k.)
* по Нижнему Новгороду (rusų k.)
Lietuvos etnografiniai regionai

**Lietuvos etnografiniai regionai** (arba ***Lietuvos etnokultūriniai regionai***) – istoriškai susiformavę penki etninės Lietuvos regionai: Aukštaitija, Dzūkija (Dainava), Mažoji Lietuva, Suvalkija (Sūduva) ir Žemaitija. Etninės kultūros globos tarnyba 2023 m. nustatė ribas pagal etnologų, lingvistų, etnomuzikologų, kitų mokslininkų tyrimus ir rekomendacijas, apibendrindama informaciją iš daugiau nei 200 etnografinių žemėlapių. Regionų ribos patvirtintos 2023 m. vasario 7 d., jos driekiasi savivaldybių ir seniūnijų lygmenyje, nors Vilniaus ir Kauno miestai regionams nepriskirti.

Kadangi šie regionai apibrėžiami per kultūrinius skirtumus, jų ribos neatitinka administracinių ar valstybinių sienų ir įvairių mokslo sričių atstovų jie suvokiami labai nevienodai, nesutariama tiek dėl šių regionų ribų, tiek dėl jų skaičiaus. Regionai apibrėžiami pagal kultūrinius požymius – tradicijas, tradicinį gyvenimo būdą, dainas, pasakojimus ir pan. Iš dalies etnografinių regionų ribos atitinka lietuvių kalbos tarmių ribas.

## Regionai
* Aukštaitijos (centras Panevėžys) – šiaurės rytų Lietuva, didžiausias etnokultūrinis regionas. Istoriškai taip pat apėmė gretimas teritorijas Baltarusijoje. Jis formavosi lietuvių genties teritorijos pagrindu, o LDK laikais XV-XVIII a. jį dalinai apibrėžė Vilniaus vaivadija. Šiame regione dar papildomai gali būti išskiriami mažesni regionai: Sėla (šiaurės rytai), Žiemgala (šiaurės vakarai), Vidurio Lietuva (vakarai);
* Dzūkijos (centras Alytus) – pietų Lietuva. Istoriškai taip pat apėmė gretimas teritorijas Baltarusijoje, Lenkijoje. Pietinė dalis formavosi daugiausia jotvingių genties pagrindu, o LDK laikais XV-XVIII a. jį dalinai apibrėžė Trakų vaivadija. Šiaurės rytinė regiono dalis dar vadinama Vilnija (Vilniaus, Švenčionių, Šalčininkų rajonai ir gretimos sritys Baltarusijoje);
* Suvalkijos (Sūduvos) (centras Marijampolė) – pietvakarių Lietuva. Istoriškai taip pat apėmė teritorijas Lenkijoje.
* Žemaitijos (centras Telšiai) – vakarų Lietuva. Formavosi daugiausia žemaičių genties pagrindu, o nuo XV a. jį dalinai apibrėžė Žemaitijos kunigaikštystė. Šiaurės vakarinė regiono dalis dar vadinama Kuršu.
* Mažosios Lietuvos (centras Klaipėda, Šilutė) – pietvakarinis Lietuvos pakraštys. Istoriškai apėmė ir teritorijas dab. Kaliningrado srityje. Formavosi skalvių genčių pagrindu. Jos rytines ribas suformavo nuo XV a. įsitvirtinusi siena pagal Melno taikos sutartį tarp LDK ir Prūsijos.

Nė vienas iš šių regionų, išskyrus Žemaitiją, niekada nesudarė vieno administracinio ar politinio vieneto.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 2003 m. Lietuvos etnografinių regionų žemėlapis
* Lietuvos etnografiniai regionai (Vle.lt)
Sostinė

**Sostinė** (< ) – valstybės suvereno rezidavimo vieta (demokratijose – parlamento, monarchijose – monarcho). Paprastai sostinė ir vyriausybės rezidavimo vieta sutampa, nors yra ir išimčių, pavyzdžiui, Nyderlandai (sostinė Amsterdamas, vyriausybės rezidencija Hagoje). Paprastai valstybės sostinė įvardyta įstatymuose.

Sostinėmis dažnai vadinami ir teritorinių administracinių vienetų centrai. Žodis taip pat vartojamas nurodant tam tikros veiklos centrą, pavyzdžiui, „kultūros sostinė“, „pramogų sostinė“.

Sostinė dažniausiai įvardijama valstybės konstitucijoje. Sostinė dažniausiai yra didžiausias (pavyzdžiui, Maskva Rusijoje) ar vienas didžiausių (Kitas Ekvadore) valstybės miestų. Dažnai valstybių sostinės yra ir seniausi miestai: Atėnai Graikijoje, Roma Italijoje. Seniausia iš dabartinių sostinių yra Damaskas Sirijoje. Yra specialiai statytų sostinių, tarp jų – Brazilija Brazilijoje, Kanbera Australijoje, Abudža Nigerijoje, Dodoma Tanzanijoje. Kai kur sostinė sudaro specialų administracinį vienetą (Ulan Batoras Mongolijoje).

## Taip pat skaitykite
* Valstybių sostinės

## Išnašos

## Nuorodos
* Sostinė – iš „žodžių sodo“
Pomėgis

**Pomėgis** ( – 'hobis') – laisvalaikio užsiėmimas, mėgiamas žmogaus būdas praleisti savo laisvalaikį. Tai gali būti sportavimas, naminio gyvūnėlio priežiūra, įvairūs žaidimai (vaidmenų, stalo ir kt.), kolekcionavimas (numizmatika, …), kulinarija, mezgimas ir daugybė kitų rūšių užsiėmimų.

## Rūšys
Pagal aktyvumo lygį užsiėmimai gali būti:
* Pasyvūs („ramūs“), poilsiniai – žūklė, medžioklė, gamta, turizmas.
* Aktyvūs – alpinizmas, autosportas, nardymas, žygiavimas, miestų tyrinėjimas,

Laisvalaikio užsiėmimai, taip pat galintys būti ir profesija:
* Fotografija
* Kulinarija
* Astronomija
* Bitininkystė
* Šokiai
* Sportas
* Rankdarbiai

## Kolekcionavimas
Pagrindinės rūšys:
* Numizmatika – grynųjų pinigų kolekcionavimas
* Filatelija – pašto ženklų kolekcionavimas
* Filokartija – atvirukų kolekcionavimas
* Etikečių (alaus, degtukų ir pan.) rinkimas
* Erinofilija – filatelinių vinječių (suvenyrinių lapelių) kolekcionavimas

## Taip pat skaitykite
* Pramogos
* Žaidimai
* Šokiai
Scholastika

**Scholastika** (t. p. scholasticizmas) (iš  – mokykla) – mokslo, filosofijos, teologijos kryptis Vakarų Europoje (ir Bizantijoje) viduramžiais. Sąvoka naudojama apibūdinant tiek metodą, tiek sistemą. Paprastai kalbant apie scholastiką turima galvoje Vakarų filosofiją ir teologiją, nors kinų, indų, islamo filosofinėse sistemose taip pat galime atrasti kažką panašaus į scholastiką.

Scholastikos periodas Vakarų filosofijos istorijoje seka po patristinės filosofijos, o scholastiką keičia pozityvioji filosofija.

Vakarų krikščioniškojo pasaulio scholastikai (IX–XV a.) būdinga tai, kad mokslas ir filosofija remiasi krikščioniškosiomis tiesomis, kurios suformuluotos dogmose. Tačiau buvo išsakyta ir daug minčių, kurios nesutiko su krikščionybės dogmomis. Scholastikos vystymosi etapai:

# *Ankstyvoji scholastika* (IX–XII a.), atsirado laiku, kai mokslas, filosofija, teologija nebuvo griežtai atskirti ir tarpusavyje persipynę. Šiuo laikotarpiu scholastikai būdingas scholastinio principo formulavimas apmąstant specifinę veiklą ir specifinius mąstymo rezultatus ginče apie universalijas. Pagrindiniai atstovai: Eriugena, Abeliaras, Anzelmas Kenterberietis, Bonaventūra.
# *Vidurinioji scholastika* (XIII a.). Jai būdingas galutinis mokslo ir filosofijos atskyrimas nuo teologijos, taip pat Aristotelio mokymo įvedimas į Vakarų filosofinę mintį, per lotyniškus Aristotelio vertimus. Formuojasi didžiųjų vienuolių ordinų filosofija, ypač pranciškonų ir dominikonų, taip pat pažymėtinos Alberto Didžiojo, Tomo Akviniečio, Dunso Skoto sistemos. Vėliau sekė ginčas tarp Augustino, Aristotelio ir Averojaus šalininkų, ginčas tarp Tomo Akviniečio ir D. Skoto pasekėjų. Tai didžiųjų filosofinių – teologinių enciklopedijų laikotarpis. Tarp kitų žymių scholastikos atstovų paminėtinas Rodžeris Beikonas.
# *Vėlyvoji scholastika* (XIV–XV a.). Jai būdinga racionalistinė sistematizacija (dėl kurios scholastika įgavo blogą vardą), tolimesnis mokslinio ir gamtos filosofijos vystymasis, logikos ir iracionaliosios metafizikos vystymas bei galutinis mistikos atskyrimas nuo bažnytinės teologijos, kuri tapo vis mažiau pakanti. Pagrindiniai atstovai Nikolajus Kuzietis, Viljamas Okamas, Dantė.

Humanizmo, Renesanso ir Reformacijos laikotarpiu scholastika nustojo būti vienintele Vakarų mokslo ir filosofijos dvasine forma.

## Išnašos
Plotas

**Plotas** – matas, nusakantis tam tikro erdvės regiono dydį. Objekto paviršiaus plotas lygus visų išorinių šonų plotų sumai. Tobulai uždaros dvimatės kreivės (t. y. apskritimo) plotas skaičiuojamas naudojant apskritimo ilgio integralą. Taigi, kadangi ilgis yra 2π, plotas sumažintas kartų 
πr².

## Istorija
Idėja, kad plotas yra matas, nurodantis regiono, įsprausto į geometrinę figūrą, dydį, kilo iš Senovės Egipte vykstančio kasmetinio ir laukus užliejančio Nilo potvynio. Iškilo poreikis apskaičiuoti kiekvieno žemės ūkio paskirties sklypo plotą, kad būtų atkurtos jo ribos. Remiantis Herodotu, egiptiečiai norėdami tai išspręsti išrado geometriją.

## Matavimo vienetai

SI sistemoje (kuri naudojama žemyninėje Europos dalyje, Kanadoje ir kitur) naudojami:
* kvadratinis metras (m²)
* aras – 100 m²
* hektaras – 100 arų arba 10 000 m²
* kvadratinis kilometras (km²) – 1 000 000 m²

Senojoje Britų sistemoje (naudojama Britų salose, JAV, Australijoje, …) naudojama:

* kvadratinė pėda
* kvadratinis jardas
* akras – 43,560 kvadratinės pėdos arba 4046,8564224 m²
* kvadratinė mylia – 640 akrų arba 2,5899881103 km².

## Figūrų plotai
Geometrijoje plotas nusako figūros dydį Euklido erdvėje ar paviršiuje. 

Kai kurios dvimačių kūnų ploto (S) nustatymo formulės:
* Kvadratas arba stačiakampis, kurio kraštinės ilgis a, o plotis b: ***S = a · b ***, kvadrato atveju *a* = *b*.
* Skritulys: ***S = [[pi|π]] · r<SUP>2</SUP>***, čia *r* - apskritimo spindulys.
* Trikampis: ***S = a · h / 2***, čia a - pagrindo ilgis, o h - aukštis. Trikampio plotus galima apskaičiuoti naudojant Herono formulę: \sqrt{p(p-a)(p-b)(p-c)}, kur *a*, *b* ir *c* - kraštinių ilgiai, o *p* = (*a* + *b* + *c*)/2 - pusė trikampio perimetro.

Kai kurių trimačių kūnų paviršiaus plotų skaičiavimo formulės:
* Rutulys: ***S = 4·[[pi|π]]·r<sup>2</sup>***, čia *r* - sferos spindulys.
* Cilindras: ***S = 2 · [[pi|π]] · r · (h + r)***, čia *r* - cilindro pagrindo spindulys, *h* - jo aukštis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Žiniasklaida

**Žiniasklaida** (terminas pasiūlytas JAV lietuvių; dar vadinama „visuomenės informavimo priemonėmis“) – priemonės, skirtos pateikti informaciją plačiajai visuomenei. Tradiciškai žiniasklaidai priskiriama spauda, radijas, televizija ir internetas. Žiniasklaidos aušroje komunikacija per žiniasklaidą buvo vienpusė, t. y. be grįžtamojo ryšio iš informacijos gavėjo. Naujoji žiniasklaida tapo interaktyvia (sąveikaujamąja, abipuse).

Sąvoka atsirado apie 1920-uosius metus anglosaksų šalyse atsiradus radijui ir masiniams laikraščiams. Lietuviškas pavadinimas „žiniasklaida“ yra palyginti naujas (įvestas apie 1990-uosius), prieš tai šiai sąvokai apibūdinti vartotas „masinių informacijos priemonių” arba iš anglų kalbos perimtas „medijos“ terminas.

## Reikšmė
Mūsų turimas realybės supratimas gali būti laikomas iš dalies žiniasklaidos perduotu ir mums pateiktu realybės vaizdu. Laikantis tokio požiūrio, įvykiai, kurių neperteikė žiniasklaida, viešumoje yra kaip ir neįvykę.

Nuo pat jos atsiradimo žiniasklaida buvo laikoma svarbia valstybės valdžios kontrolės institucija (bent jau galinčia ja būti). Šią savo funkciją ji gali atlikti tik būdama nepriklausoma. Be valstybės institucijų kontrolės, žiniasklaida turi ir kitų svarbių funkcijų: objektyvios informacijos pateikimas, politinės komunikacijos tarp piliečių ir valstybės užtikrinimas, piliečių įtraukimas į politiką ir supažindinimas su ja.

## Taip pat skaitykite
* Naujoji žiniasklaida
* Socialinė žiniasklaida

## Šaltiniai
Vertybinių popierių birža

**Vertybinių popierių birža** arba tiesiog **birža** – brokerių ir investicinių bankų organizacija, kurios tikslas – suteikti priemones prekiauti įmonių akcijomis bei kitais vertybiniais popieriais. Biržoje prekiauti gali tik nariai, o įsigyti ar parduoti vertybinius popierius biržoje galima tik per tarpininkus – finansų maklerio įmones arba komercinius bankus, turinčius leidimą prekiauti biržoje, tuo tarpu užbiržinėje rinkoje sandoriai sudaromi tiesiogiai tarp rinkos dalyvių. Įmonės, norinčios kad jų akcijomis būtų prekiaujama biržoje, turi įvykdyti tam tikrus reikalavimus, kurie skiriasi kiekvienoje biržoje.

## Istorija

Žodis ,,birža“ kildinamas iš Belgijos miesto Briugės turtuolių van der Berus pavardės. Aikštėje priešais jų namus pirkliai rinkosi pirkti ir parduoti savo prekių.

Seniausias biržos pastatas atidarytas 1531 m. Antverpene. Amsterdamo birža pradėjo veiklą 1602 m. Būtent čia išleista pirmoji pasaulyje vertybinių popierių emisija, kurią organizavo bendrovė „Olandų Rytų Indijos bendrovė“.

## Nuorodos
Latvijos transportas

**[[Latvija]]** – svarbi tranzitinė valstybė. Transporto srautai juda per šalį daugiausia tarp Rusijos ir ES. Nors šalies transporto sistemos būklė ilgą laiką buvo prastos kokybės, panaudojant ES fondų lėšas, kokybė spračiai gerinama.

## Geležinkeliai
*bendras ilgis:* 2412 km
*platieji*: 2379 km (271 km elektrifikuoti) (1992)
*siaurieji:* 33 km (2001)

### Susisiekimas geležinkeliais su kaimyninėmis valstybėmis
* Rusija – taip
* Lietuva – taip
* Estija – taip
* Baltarusija – taip

## Keliai

*bendras ilgis:* 59 178 km
*asfaltuoti:* 22 843 km 
*neasfaltuoti:* 36 335 km (1998)

Didžioji dalis kelių iki pradedant naudoti ES fondų lėšas buvo labai susidėvėję, prastos kokybės, keliai net Rygos apylinkėse buvo prastos būklės. Dabar naudojant ES lėšas, svarbiausi ir labiausiai susidėvėję keliai rekonstruojami. Svarbiausias dėmesys – magistraliniai šalies keliai, nes jais pravažiuoja tranzitinis transportas, važiuojantys iš ES gilumos į Rusiją, Estiją, Suomiją.

Latvijoje yra 3 kategorijų kelių tipai: magistraliniai (A-kategorijos), pirmos (regioniai; krašto) ir antros klasės (vietinės reikšmės) keliai.

## Oro uostai

**[[Oro uostas|Oro uostai]]:** 25 (2001)

*Grįsti oro uostai:*
iš viso: 13
2438 iki 3047 m: 7
1524 iki 2437 m: 1
914 iki 1523 m: 1
mažiau nei 914 m: 4 (2002)

*Negrįsti oro uostai:*
iš viso: 12
2438 iki 3047 m: 1 
1523 iki 2438 m: 2 
914 iki 1523 m: 2 
mažiau nei 914 m: 7 (2002)

## Kita
**Vandens keliai:** 300 km

**Vamzdynai:** naftos žaliavos 750 km; nafttiekių 780 km; dujotiekių 560 km (1992)

**[[Uostas|Uostai]]:** Liepoja, Ryga, Ventspilis

**Prekybos laivynas:**
bendras: 6 laivai (1000 GRT ir didesnio tonažo) bendras tonažas 30119 GRT/30572 DWT 
pastaba: tarp jų trys Graikijos laivai registruoti plaukioti su Latvijos vėliava (2002)
pagal tipą: sausakrūviai 1, naftos tankeriai 1, refrežeratoriai 4.

## Nuorodos
* Latvijos Trasnsporto ministerija
* Latvijos geležinkelių istorija
* Tranzitas per Latviją
* Geležinkelių muziejus