open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sapnų gaudyklė (knyga)

**Sapnų gaudyklė** () – amerikiečių rašytojo Stiveno Kingo siaubo romanas. Šio kūrinio motyvais 2003 m. pastatytas to paties pavadinimo filmas Sapnų gaudyklė (rež. Lorensas Kasdanas). 

## Siužetas
Romano veiksmas vystosi Meino valstijoje, išgalvoto Derio (*Derry*) miestelio apylinkėse. Beje, ši vieta minima ir kituose S. Kingo kūriniuose.

Prieš daugybę metų Derio miestelyje keturi berniukai išgelbėja nuo šlykštaus sadistų pažeminimo Dauno sindromu sirgusį savo bendraamžį. Šis juos sukrėtęs įvykis tarsi likimo pirštas paženklina paauglius visiems laikams. Jie tapo ypatingi. Praėjus ketvirčiui amžiaus, Byvas, Pitas, Henris ir Džounsis, jau būdami subrendusiais vyrais, turinčiais daugybę asmeninių problemų (nelaimingos meilės, alkoholis, polinkis į savižudybę, keisti aiškiaregystės priepuoliai), vėl susitinka gūdžioje girioje, nutarę pamedžioti. Netikėtai jų stovyklavietėje pasirodo kažkoks nuovokos netekęs pašalietis, nerišliai burbėdamas apie keistas šviesas danguje, „sausus“ žaibus lapkričio mėnesį ir panašius regėjimus. Vienintelė galimybė draugams bent pamėginti išlikti yra iš praeities paveldėta sapnų gaudyklė... 

## Personažai

* **Džounsis** – vienas iš 4 draugų, vedęs, turi vaikų, literatūros dėstytojas universitete, vos nežuvęs autoavarijoje, kai vedamas šaukiančio pagalbos Daditso vizijos, išbėgo į gatvę.
* **Byvas** – vienas iš 4 draugų, turintis įprotį graužti dantų šepetėlius, dėl ko ir gavęs tokią pravardę ( – bebras). Be šeimos, linkęs išgėrinėti, konfliktiškas.
* *Pitas* – vienas iš 4 draugų, automobilių pardavėjas, vienišius, turi problemų su alkoholiu.
* **Henris** – vienas iš 4 draugų, vienišius, dirba psichiatru, slaptai pagalvoja apie savižudybę.
* **Daditsas** – Dauno sindromu sergantis, priešmirtinės būklės penktasis draugas, savo ligos simptomų poveikyje suteikęs likusiems draugams antgamtinių galių.
* **Pulkininkas Abrahamas Kurcas** – buvęs kariškis, vadovaujantis specialiųjų operacijų būriui kovai su tarpplanetine grėsme, laikui bėgant išprotėjantis.
* **Ovenas Anderhilas** – Kurco pavaldinys, dvigubas agentas.
* **Ponas Grėjus** – piktavalis, apsigyvenęs Džounsyje, valdantis jo kūną. 

## Nuorodos

* Sapnų gaudyklė. I dalis portale ''Su knyga'' 
* Sapnų gaudyklė. II dalis portale ''Su knyga'' 
* Romano bibliografija ''The Internet Speculative Fiction DataBase'' portale
* Romano aprašymas ''Entertainment Weekly''
Tikras kraujas

**Tikras kraujas** () – JAV televizijos serialas, kurį sukūrė ir režisavo Alan Ball. Serialo siužetas paremtas Charlaine Harris „*[[The Southern Vampire Mysteries]]*“ knygų serija, kurioje pasakojama apie vampyrų ir žmonių gyvenimą fiktyviame *Bon Temps* miestelyje, Luizianos valstijoje. Pagrindinis serialo veiksmas sukasi ties Sookie Stackhouse (kurią vaidina Anna Paquin), padavėją, kuri turi telepatijos gebėjimų.

Serialas transliuojamas per „HBO“ televiziją Jungtinėse Valstijose. Premjera įvyko 2008 m. rugsėjo 7 d. Serialas gavo kritikų pripažinimą ir laimėjo keletą apdovanojimų, kaip kad Auksinis gaublys ir Emmy.

## Siužetas

Dėl dirbtinio kraujo išradimo Japonijoje, vampyrai iš nakties pabaisų virto eiliniais piliečiais. Nepaisant to, jog vampyrai oficialiai atsisakė siurbti žmonių kraują, dauguma paprastų žmonių vis dar laiko juos priešiškais, ypač tokiame provincialiame miestelyje kaip *Bon Temps*.

Tačiau, viename bare dirbanti padavėja Sookie Stackhouse nejaučia vampyrams neapykantos, kadangi dėl turimų telepatijos sugebėjimų ji nuo vaikystės būdavo atstumiama. Vieną vakarą į barą „The Merlotte“ užsuka 173 metų amžiaus vampyras Bill Compton. Jiedu susitinka, Sookie pajaučia negalinti perskaityti Bill minčių ir netikėtai jie pamilsta vienas kitą... Tačiau jų meilės reikalus pradeda drumsti žinia, kad Sookie viršininkas ir "The Merlotte" baro savininkas Sam Merlotte seniai ją myli, žmonių mintys, kurias ji girdi apie tai, kad susidėjo su vampyru skaudina ją, bet ir bendradarbė paslaptingai dingsta… Galbūt draugauti su vaikinu vampyru nėra jau tokia gera mintis?

## Išnašos

## Nuorodos
* *[http://www.hbo.com/true-blood Tikras kraujas]* oficialioj svetainėj HBO.com
* 
* *[http://www.tv.com/shows/true-blood/ Tikras kraujas] * svetainėje TV.com 
* *[http://tvdb.lt/tv.php?perziura=true_blood Tikras kraujas] * svetainėje TVDB.lt
* *[http://trueblood.wikia.com Tikras kraujas]* svetainėje Wikia.com
Mick Garris

**Mick Garris** (g. 1951 m. gruodžio 4 d.) yra amerikiečių filmų kūrėjas ir scenaristas. Gimė Santa Monikoje, Kalifornijos valstijoje.

## Biografija
Geriausiai žinomas dėl Stephen King knygų ekranizacijų, tokių kaip siaubo filmas „Nakvišos“, kuriame vaidino Madchen Amick, taip pat buvo serialo „*[[Masters of Horror]]*“, rodyto per „Showtime“ televiziją, bendraautoris. Garris laimėjo 1986 m. Edgar apdovanojimą už epizodo scenarijų, kurį parašė Steven Spielberg statytam televizijos serialui „Neįtikėtinos istorijos“. Taip pat režisavo „FEARnet“ internetinį serialą. 2010 m. sausio 20 d. „Aero“ teatre, Santa Monikoje, vedė filmų „*[[The People Under the Stairs]]*“ ir „*[[The Serpent and the Rainbow (filmas)|The Serpent and The Rainbow]]*“ antrąjį išleidimą. Jis prisidėjo prie internetinio serialo „*Trailers From Hell*“. Garis taip pat buvo filmo „Fokus Pokus“ vienas iš scenarijaus autorių ir vykdantysis prodiuseris. Neseniai režisavo mini serialo adaptaciją pagal Stephen King romaną „Kaulų maišas“.

## Apdovanojimai
* 2006 m. Niujorko Siaubo filmų festivalyje gavo apdovanojimą „Už nuopelnus gyvenime“. Šis apdovanojimas buvo įteiktas po to, kai  buvo pristatytas serialo „*[[Masters of Horror]]*“ epizodas „*Valerie on the Stairs*“.

## Asmeninis gyvenimas
Garris yra ateistas.

## Filmografija
* *Fuzz Bucket* (1986 m.)
* *Critters 2: The Main Course* (1988 m.)
* *Psycho IV: The Beginning* (1990 m.)
* *[[Nakvišos (filmas)|Sleepwalkers]]* (1992 m.)
* *[[The Stand]]* (1994 m.)
* *[[The Shining]]* (1997 m.)
* *Riding the Bullet* (2004 m.)
* ''Masters of Horror'' – „Chocolate“ (2005 m.)
* ''Masters of Horror'' – „Valerie on the Stairs“ (2006 m.)
* *Desperation* (2006 m.)
* *[[Bag of Bones (TV mini serialas)|Bag of Bones]]* (2011 m.)

## Kaip rašytojas
* *[[*batteries not included]]* (1987)
* *Critters 2: The Main Course* (1988)
* *The Fly II* (1989)
* *Hocus Pocus* (1993)
* *Riding the Bullet* (2004)
* ''Masters of Horror'' – „Haeckel’s Tale“ (2005)
* ''Masters of Horror'' – „Chocolate“ (2005)

## Taip pat skaitykite
* *[[Fear Itself (serialas)|Fear Itself]]*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mick Garris, Internet Movie Database
* Mick Garris, AllRovi
* Mick Garris, FEARnet
* NYC Horrorfest
Muldžiai

**Muldžiai** (, 1936 m. *Muldschen*, nuo 1938 m. liepos 17 d. *Mulden*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Perevalovas***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas  prie Ilmės upės, 28 km į šiaurės rytus nuo Pravdinsko.

## Istorija

Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1600 m. minimas dvaras *Moldschen*, 1644 m. *Moldtschen*, 1662 m. *Moldszen*, 1681 m. *Muldszen*.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities kaimas,  nuo 1874 m. balandžio 9 d. Muldžių valsčiaus centras. Priklausė Muldžių parapijai, turėjo 19 ūbus (Prūsijos ūbas = 7,6597 ha) žemės. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono (), vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novo Bobruisko apylinkės kaimas.

|}

## Parapija

1603 m. pastatyta fachverkinė bažnyčia, 1808 m. perstatyta akmens mūro bažnyčia. Joje kunigavo:

* Paul Hoffmann, 1601–1606
* Jacob Malichius, 1606–1607
* Andreas Sperber, 1608–1618
* Johann Dembovius, 1618–1619
* Gregorius Kewnick, 1620–1626
* Gabriel Fuchs, 1626–1637
* George Regge, 1637–1650
* Melchior Ditzel, 1649–1653
* Johann Arendt, 1653–1664
* Johann Titius, 1664–1686
* Friedrich Stein, 1686–1737
* Gottfried Schumacher, 1737–1786
* Daniel Wahl, 1787–1796
* George Benjamin Kuwert, 1796–1832
* Johann Heinrich Nadrowski, 1833–1847
* Carl Ludwig Hesse, 1848–1869
* Carl Wilhelm Schieritz, 1869–1893
* Wilhelm Depner, 1893–1902
* Gustav Liedtke, 1903–1909
* Ludwig Rosenow, 1909–1916
* Fritz Penschuk, 1917–1925
* Ernst Wenger, 1925–1930
* Oskar Foellmer (Superintendentas), 1931–1941
* Ludwig Friedrich Theodor Eicke, 1943–1945


## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Nemiga (knyga)

**Nemiga** () – žymaus amerikiečių rašytojo Stiveno Kingo siaubo romanas, pirmą kartą JAV išleistas 1994 m. Tais pačiais metais nominuotas „Bram Stoker Award“ geriausio romano kategorijoje. Lietuvoje romanas išleistas „Eridano“ leidykloje dviem knygomis 1998 m. 

Šio kūrinio veiksmas vystosi Meino valstijoje, išgalvotame Derio (*Derry*) miestelyje. Beje, ši vieta minima ir kituose S. Kingo kūriniuose („Tas“, „Sapnų gaudyklė“), su jo mistika susijusi ir „Tamsiųjų bokštų“ serija, užsimenama apie įvykius iš romano „Gyvulėlių kapinės“ ir kt.

## Siužetas

Ralfą Robinsą pradeda kamuoti tolydžio progresuojanti nemiga, o netrukus jo akims atsiveria spalvingas aurų pasaulis. Ekstrasensorinė įžvalga padeda Ralfui atspėti ne tik būsimus žmonių likimus, bet ir išvysti fiziškai įsikūnijusias dvasių pasaulio būtybes, kurių paskirtis – įtakoti žmogiškąją lemtį. Ralfas Robinsonas persikelia į žmogui nepasiekiamą antgamtinio pasaulio lygmenį  ir čia akis į akį susiduria su trimis antgamtiniais pasiuntiniais, kurie asocijuojasi su senovės graikų mitologinėmis likimo deivėmis moiromis. Knygos herojams pamažu ims ryškėti, kokią sukrečiančią misiją jiems lėmė aukštesnės jėgos, idant būtų išsaugota harmoninga žmogiškosios būties pusiausvyra tarp Paskirties ir Atsitiktinumo...

## Personažai

* *Ralph Roberts* – pagrindinis veikėjas, 70-metis senis. Mirus pirmajai žmonai nuo vėžio, jį pradeda kamuoti nemiga. 
* *Lois Chasse* – pagyvenusi dama, kuriai Ralfas reiškia simpatijas, pasirodo, taip pat kamuojasi dėl nemigos.
* *Ed Deepneau* – buvęs kaimynas, jaunas mokslininkas, geras Robertsų šeimos bičiulis, anksčiau ramus ir kultūringas, bet kūrinyje pasirodo kaip agresyvus, pavojingas, pusprotis žmogus.  
* *Helen Deepneau* – jo žmona, namų šeimininkė.
* *Patrick Danville* – berniukas, kurį nori nužudyti Raudonasis karalius (*Crimson King*).
* *Clotho, Lachesis, Atropos* – antgamtinės būtybės, „maži pliki daktarai“ (mirties, likimo simboliai), kuriuos savo haliucinacijose regi pagrindinis herojus. 

## Nuorodos

* „Nemiga“ portale ''eBibliotekoje''
* Apie ruošiamą romano ekranizaciją 
* Siaubo rašytojų asociacijos ''Bram Stoker Award'' nominantai ir nugalėtojai
William N'Gounou

**Viljamas Tondžis N’Gunu** (*William Tonji N’Gounou*; g. 1983 m. liepos 31 d.) – buvęs Nigerio futbolininkas, saugas.

## Karjera
Futbolininko profesionalo karjerą 2008 m. pradėjo Švedijoje. 2011 m. debiutavo Nigerio rinktinėje. 2012 m. Afrikos Tautų taurės varžybose įmušė pirmą istorijoje Nigerio įvartį (į Tuniso vartus) Afrikos Tautų taurės čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos

*
Bruno Mbanangoyé Zita

**Brunas Mbanangojė Zita** (*Bruno Mbanangoyé Zita*; g. 1980 m. liepos 15 d.) – Gabono futbolininkas, rungtyniavęs vidurio saugo pozicijoje.

## Karjera
Karjeros pradžioje rungtyniavo Gabone ir Tunise, 2006 m. persikėlė į Baltarusiją.

## Rinktinė
Gabono rinktinėje debiutavo 1999 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Koboskai

**Koboskai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Nove Piekutų, apie 17 km į rytus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 40 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 21 namas ir 106 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 21 namas ir 117 gyventojų. 2006 m. buvo 17 namų ir 80 gyventojų.
Salerno provincija

**Salerno provincija** () – Italijos provincija Kampanijoje. Provincijos sostinė yra Salernas.

Salerno provincijos plotas yra 4918 km², gyvena 1 109 837 žmonės (2011 m.), yra 158 savivaldybės.

## Didžiausi miestai

## Teritorijos-partneriai

*  – Kubos Santjago provincija nuo 2006 m.
*  – Lesbo nomas 2010 m.
*  – Konstanca, nuo 2010

## Išnašos
Kostri Noskai

**Kostri Noskai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Šalia kaimo teka Miankos upė. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 25 namai ir 203 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 36 namai ir 205 gyventojai, iš kurių 5 stačiatikiai. 2008 m. buvo 32 namai ir 139 gyventojai.
Krasovo Čestkai

**Krasovo Čestkai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 66 namai ir 375 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 75 namai ir 405 gyventojai, iš kurių 15 žydų ir 10 stačiatikių. 1943 m. liepos 17 d. vokiečiai nužudė 257 kaimo gyventojus ir sudegino jų namus. 2008 m. buvo 41 namas ir 146 gyventojai.
Krasovo Siudmakai

**Krasovo Siudmakai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 15 namų ir 87 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 15 namų ir 87 gyventojai. 2006 m. buvo 12 namų ir 60 gyventojų.
Krasovo Vielkiai

**Krasovo Vielkiai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 44 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. pabaigoje kaime buvo 31 namas ir 194 katalikai, 48 žydai ir 1 unitas. Kaime stovi 1895 m. pastatytas pakelės kryžius. 1921 m. kaime buvo 44 namai ir 270 gyventojų, iš kurių 31 žydas ir 4 stačiatikiai. 2006 m. buvo 46 namai ir 200 gyventojų.
Lendovo Budai

**Lendovo Budai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietus nuo Nove Piekutų, apie 19 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 45 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. pabaigoje kaime buvo 7 namai ir 48 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 9 namai ir 72 gyventojai, iš kurių 31 vyras ir 41 moteris. 2008 m. buvo 9 namai ir 44 gyventojai.
Lopiene Šelongai

**Lopiene Šelongai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 28 namai ir 159 gyventojai. XIX a. pabaigoje buvo 19 namų ir 121 katalikas ir 10 žydų. 1921 m. kaime buvo 25 namai ir 154 gyventojai, iš kurių 7 žydai. 2008 m. buvo 20 namų ir 104 gyventojai.
Markovo Vulka

**Markovo Vulka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 186 gyventojai. XIX a. pabaigoje buvo 32 namai ir 181 gyventojas, iš kurių 21 žydas. 1921 m. kaime buvo 40 namų ir 192 gyventojai, iš kurių 17 stačiatikių ir 6 žydai. 2006 m. buvo 30 namų ir 130 gyventojų.
Nove Piekutai

**Nove Piekutai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 43 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1533 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. 1807 m. įkurta Nove Piekutų Šv. Kazimiero parapija. 1827 m. kaime buvo 14 namų ir 103 gyventojai. 1848 m. pastatyta koplyčia. 1869 m. įkurta mokykla. 1892-1893 m. pastatytas pakelės kryžius. 1915 m. sudegė kaimo bažnyčia. 1921 m. buvo 31 namas ir 199 gyventojai, iš kurių 103 vyrai ir 96 moterys, 176 katalikai, 20 judaistų, 2 stačiatikiai ir 1 protestantas, 190 lenkų ir 9 žydai. 1937-1971 m. pastatyta nauja barokinė-klasicistinė bažnyčia.

## Nuorodos

* Kaimo tinklalapis (lenk.) .
Liskai (Liskinas)

**Liskai** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Novoslobodka***, , vėliau ***Liskinas***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas prie Ašvinės upės.

## Istorija

Bartos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities Hochlindenbergo valsčiaus kaimas.  Priklausė Ašvėnų (Nordenburgo) parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono (), vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Krylovo apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Psichologinis siaubas

**Psichologinis siaubas** – siaubo žanro rūšis, kurioje įtampai ir siaubo atmosferai kurti visų pirma naudojamas atitinkamas garso takelis ir garso efektai, ryškiai perteiktas emocinis nestabilumas, veikėjų baimės, tikėjimai, vaizduotė, kaltės ir kiti jausmai. Ryškiausia psichologinio siaubo priešingybė šiame žanre yra smurto (*[[slasher]]*) ir skerdynių (*[[splatter]]*) siaubo filmai, kuriuose siaubo efekto siekiama atvirai žiauriais vaizdais, grafiškai detaliomis žudynių ar kankinimų scenomis, baisia pabaisų išvaizda ir panašiai. Riba nėra labai griežta, didelė dalis psichologinio siaubo filmų naudoja ir kitokių priemonių; taip pat nemažai smurto siaubo filmų turi ir psichologinio siaubo elementų.

Lyginant su kitais siaubo žanrais, psichologinio siaubo filmuose yra mažiausiai mirčių ir atvirų smurto vaizdų. Jis išnaudoja daugumai žmonių būdingas baimes ar fobijas, visų pirma – nežinomybės.

Psichologinio siaubo žanras labiausiai būdingas Azijos kinui, ypač – *[[J-Horror]]* ir *[[K-Horror]]*, tačiau yra ir Vakaruose sukurtų žymių filmų. Tarp tokių bene žymiausias yra Stenlio Kubriko „Švytėjimas“ (1980 m.). Kiti šiam žanrui priskiriami vakarietiški filmai yra „Rozmari kūdikis“ (Romanas Polanskis, 1968 m.), „Juodoji gulbė“ (Darenas Aronofskis, 2010 m.), „Motina!“ (Darenas Aronofskis, 2017 m.),  *[[Žmogaus-Drugio pranašystės]]* (*Mark Pellington*, 2002 m.), „Nepažįstamieji“ (2007 m.), „“ (1999 m.) bei jo tęsinys „Bleiro Ragana: Šešėlių knyga“ (2000 m.) ir kiti.

Žymesni azijietiški psichologinio siaubo filmai – „Dviejų seserų istorija“ (2003 m.), „Peržiūra“ (Takashi Miike, 1999 m.), „Tamsūs vandenys“ (Hideo Nakata, 2009), Šnabždantys koridoriai (1998 m.), „Savižudybės klubas“ (2002), „Kairo“ (Kiyoshi Kurosawa, 2001 m.) ir kiti.

## Nuorodos
* archetypewriting.com
* A guide to horror levels
Nove Žochai

**Nove Žochai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Kaimas įkurtas XVII a. amžiuje. 1827 m. kaime buvo 19 namų ir 131 gyventojas. 1921 m. kaime buvo 23 namai ir 120 gyventojų, iš kurių 7 stačiatikiai. 2006 m. buvo 15 namų ir 89 gyventojai.
Piekuti Urbanai

**Piekuti Urbanai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 1 km į pietryčius nuo Nove Piekutų, apie 16 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 43 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 5 namai ir 31 gyventojas. 1921 m. kaime buvo 15 namų ir 74 gyventojai. 2008 m. buvo 17 namų ir 69 gyventojai.
Stare Žochai

**Stare Žochai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 12 namų ir 86 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 22 namai ir 130 gyventojų, iš kurių 8 stačiatikiai. 2008 m. buvo 20 namų ir 81 gyventojas.
Viežbovizna

**Viežbovizna** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 5 namai ir 39 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 6 namai ir 41 gyventojas, iš kurių 4 stačiatikiai. 2006 m. buvo 4 namai ir 15 gyventojų. 2010 m. 5 namai ir 17 gyventojų.
Antoninas

**Antoninas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į rytus nuo Cechanoveco, apie 27 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 64 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. palivarke buvo 4 namai ir 88 gyventojai, iš kurių 43 vyrai ir 45 moterys. Kaime yra III a.-IV a. pilkapiai.
Erkolanas

**Erkolanas** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Jis yra Vezuvijaus vakarinėje papėdėje, prie Neapolio įlankos, į pietryčius nuo Neapolio. Viduramžių Resina buvo pastatyta ant Vezuvijaus išsiveržimo 79 m. liekanų, kurios užklojo Herkulaniumą, davusį miestui pavadinimą. Dabartinis miestas yra kurortas, iš kur vykstama į atkastą Herkulaniumą ar autobusu į Vezuvijų. Mieste gaminama oda, stiklas, vynas *Lacryma Christi*.

## Istorija

Erkolaną tikriausiai įkūrė oskai, italikų gentis, VIII a. pr. m. e., bet vėliau apylinkės atiteko etruskams ir samnitams. Romėnų laikais tai buvo turtingų romėnų vasaros kurortas. Po Vezuvijaus išsiveržimo 79 m. miestas buvo palaidotas. Priešingai nei Pompėjos gyventojai, palaidoti po pelenais, Erkolano žmonės mirė nuo terminio šoko.

Apylinkės atsigavo tik apie 1000 m. atsiradus Kastel di Resinai ir per kitus 500 metų čia daugėjo žmonių ir atsirado Resina miestas, pavadintas pilies vardu virš Herkulaniumo griuvėsių. 1709 m. senasis romėnų miestas buvo atrastas ir nuo tol tyrinėjamas. Laikui bėgant miestas priklausė Abiejų Sicilijų karalystei, 1861 m. buvo prijungtas prie Italijos karalystės ir atsidūrė Neapolio metropolijoje.

1969 m. Resina persivadino Erkolanu pagerbiant romėnų miestą.
Sklodi Borovė

**Sklodi Borovė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į vakarus nuo Nove Piekutų, apie 14 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 44 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 21 namas ir 109 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 30 namų ir 172 gyventojai. 1944 m. rugpjūčio 19 d. vokiečiai sušaudė 21 kaimo gyventoją. 2008 m. buvo 23 namai ir 104 gyventojai.
Audition

**Audition** (liet. Peržiūra) gali reikšti:

* The Audition, roko grupė iš Čikagos (JAV).
* Peržiūra, 1999 m. Takashi Miikes siaubo filmas
* Peržiūra, 1963 m. Milošo Formano filmas
Batipalja

**Batipalja** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Salerno provincijoje.

Miesto atsiradimas buvo paskelbtas karališku dekretu 1929 m. kovo 29 d. Burbonų valdžia buvo išsirinkusi šią vietą žemės ūkio kolonijai, nukentėjusiems nuo Bazilikatos žemės drebėjimo 1857 m.
Bujenka

**Bujenka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Cechanoveco, apie 25 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 62 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Kukavkos upelis. 1921 m. kaime buvo 78 namai ir 381 gyventojai, iš kurių 187 vyrai ir 194 moterys.
Čaje Vulka

**Čaje Vulka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 26 namai ir 301 gyventojai, iš kurių 149 vyrai ir 152 moterys, 286 lenkai, 1 gudas ir 14 žydų. XX a. pradžioje pastatyta medinė koplyčia.
Atspaudas (Masters of Horror)

**Atspaudas** () – pirmojo Masters of Horror sezono tryliktasis siaubo filmas. Režisuotas Takashi Miikes ir pastatytas pagal Shimako Iwai romaną. Pirmą sykį turėjo būti parodytas sezono pabaigoje 2006 m. sausio 27 d. kaip paskutinė dalis, tačiau JAV ji taip niekuomet ir nebuvo transliuota per televiziją. Po filmo peržiūros serialo prodiuseris Mick Garris pareikalavo paredaguoti ir „sušvelninti“ filmą, tačiau galiausiai  Showtime visai atšaukė jo transliaciją, nusprendusi, kad ypač atviri vaizdai bus per daug nemalonūs žiūrovams. Buvo priimtas bendras sprendimas jo netransliuoti visai, vietoje to, kad iškarpyti netinkamas vietas ir sugadinti kūrinį. „Atspaudas“ yra išleistas DVD ir Blu-ray diskų rinkiniuose ir rodomas per Hulu bei Netfix internetines televizijas.

Pats Takashi Miike teigė, kad stengėsi neperžengti ribų, kurios jo nuomone būtų tinkamos amerikiečių žiūrovams. Kūrimo metu nuolat žiūrėdavo, kad nebūtų persistengta su siaubingais vaizdiniais, tačiau nepavyko tinkamai įvertinti ką galima rodyti JAV.

## Siužetas

Kristoferis (Billy Drago), Viktorijos epochos amerikiečių žurnalistas, keliauja po Japoniją ieškodamas Komomo – prarastos merginos, kuriai kadaise pažadėjęs išvaduoti iš prostitucijos ir pasiimti į Ameriką. Atvykęs į salą, kurioje egzistuoja vien viešnamiai, prostitutės ir jų suteneriai, Kristoferis susipažįsta su sifilitike savadautoja. Ši nežino nieko apie Komomo, tačiau kadangi Kristoferiui reikia kažkur pernakvoti, jis apsistoja jos viešnamyje. Ten susitinka su mergina bjauriai sužalotu veidu, skirta jam nakčiai. Mergina papasakoja, kad Komomo anksčiau čia gyveno, tačiau nesulaukusi savo meilės pasikorė. Skandindamas liūdesį sakėje, Kristoferis prašo merginos papasakoti daugiau, ir ši papasakoja jam tris vienas už kitą baisesnius tos pačios istorijos variantus (nes po pirmų dviejų pasakojimų Kristoferis nujaučia, kad ji kažką nutylėjo). Šios istorijos implikuoja, kad Kristoferis yra netiesiogiai kaltas dėl Komomo mirties ir taip pat dėl savo sesers mirties. Eidamas iš proto, jis nušauna merginą, kuri po mirties pavirsta į Komomo, tačiau nebeaišku, ar tai vyksta iš tiesų, ar tik išprotėjusio Kristoferio vaizduotėje. Filmas baigiasi kadrais, kur Kristoferis sėdi Japonijos kalėjimo vienutėje už žmogžudystę, ir jam nuolat vaidenasi vaiduokliai – jo sesuo, Komomo bei kūdikis po aborto.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (jap.)
### Išnašos
Koce Basiai

**Koce Basiai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. 

## Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 40 namų ir 210 gyventojų, iš kurių 110 vyrai ir 100 moterys.

## Šaltiniai
Angris

**Angris** () – Italijos miestas Kampanijoje, Salerno provincijoje. Tai gimtasis Teresinos Rajolos, Al Kaponės motinos miestas. Be to čia gimė Al Kaponės įpėdinis Frank Nitti. Angrije gyveno palaimintasis Alfonso Maria Fusco.

## Užsieniečiai

## Išnašos
Kosiorkai (Mazovijos Vysokio apskritis)

**Kosiorkai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Cechanoveco, apie 32 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 69 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 28 namai ir 207 gyventojai, iš kurių 98 vyrai ir 109 moterys. 1952-1954 m. kaimas buvo Kosiorkų valsčiaus centras.
Tamsūs vandenys (knyga)

**Tamsūs vandenys** ( - **Iš tamsiųjų vandenų gelmių**, ) – japonų siaubo rašytojo Koji Suzuki apsakymų rinkinys.

Rinkinyje yra septyni apsakymai, plius aštunta istorija padalinta į dvi dalis; kurių viena yra knygos prologas, antra – epilogas. Pagal du iš apsakymų pastatyti filmai. 2002 m. pagal šią knygą pradėta leisti manga.

## Apsakymai

* **Tekantis vanduo**. Pagal šį apsakymą 2002 m. pastatytas japonų režisieriaus Hideo Nakata filmas Tamsūs vandenys, 2005 m. perdarytas Holivude tuo pačiu pavadinimu.
* **Vienatvės sala**
* **The Hold**
* **Svajonių kruizas**. 2007 m. pagal šį apsakymą režisierius Tsuruta Norio serialui Masters of Horror pastatė filmą tuo pačiu pavadinimu. 
* **Dreifavimas**
* **Vandeniniai dažai**
* **Miškas jūros dugne**

## Nuorodos

* complete-review.com knygos reviu
Pobikrai

**Pobikrai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į pietryčius nuo Cechanoveco, apie 33 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 64 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. 

## Istorija

1504 m. kaime pastatyta medinė *Šv. Onos* bažnyčia. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1704 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1743 m. sudegė. 1814 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1921 m. kaime buvo 30 namų ir 211 gyventojų, iš kurių 103 vyrai ir 108 moterys, 178 katalikai ir 21 stačiatikiai. 1942 m. gruodžio 2 d. kaime buvo nužudyti 106 žydai. 1952-1954 m. kaimas buvo Pobikrų valsčiaus centras.
Kostušin Kolonija

**Kostušin Kolonija** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 4 namai ir 40 gyventojų, iš kurių 23 vyrai ir 17 moterys, 25 katalikai ir 15 stačiatikiai.
Radziševo Senčuchas

**Radziševo Senčuchas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į rytus nuo Cechanoveco, apie 30 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 60 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Sienicos upė. 1921 m. kaime buvo 52 namai ir 288 gyventojai, iš kurių 144 vyrai ir 144 moterys, 283 lenkai ir 5 žydai.
Skužecas

**Skužecas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 10 km į pietryčius nuo Cechanoveco, apie 35 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 69 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Bielsko apskrities Skužeco valsčiaus centras. 1921 m. kaime buvo 63 namai ir 469 gyventojai, iš kurių 220 vyrai ir 149 moterys.

## Šaltiniai
Vojtkovice Glina

**Vojtkovice Glina** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Cechanoveco valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimas įsikūręs šalia Vakarinio Bugo upės. 1921 m. kaime buvo 15 namų ir 92 gyventojai, iš kurių 49 vyrai ir 43 moterys.
Tas

**Tas** () – žymaus amerikiečių rašytojo Stiveno Kingo vienas didžiausių siaubo romanų, pirmą kartą JAV išspausdintas 1986 m. Lietuvoje romanas išleistas „Eridano“ leidykloje dviem knygomis 1998 m.

Kūrinyje S. Kingas paliečia sau aktualias temas: atminties viršenybę, vieningos grupuotės jėgą, vaikystėje patirtų traumų poveikį vėlesniame suaugusiųjų gyvenime. Šio kūrinio veiksmas vystosi Meino valstijoje, išgalvotame Derio (*Derry*) miestelyje, kuriame gyvenantys 7 draugai yra pagrindiniai personažai. Deris minimas ne viename S. Kingo kūrinyje („Nemiga“, „Sapnų gaudyklė“, „Tamsiųjų bokštų“ ciklas, užsimenama apie įvykius iš romano „Gyvulėlių kapinės“ ir kt.).

## Siužetas

Romane „Tas“ aprašoma Deryje gyvenanti ir žudanti vaikus antgamtinė būtybė, gebanti keisti savo esybės formą ir pavidalą. Siužetas plėtojamas skirtinguose laiko intervaluose. Milijonus metų Tas gyveno po Deriu, laukdamas ir maždaug numanydamas žmonių atėjimo į šias vietas pradžią. Jiems čia apsigyvenus, būtybės aktyvumo periodai siejosi su ilgo jos vegetavimo periodais, siekiančiais 25-30 metų laiko intervalus. Atėjus eilinio pabudimo pradžiai, To nežemišką veiklą visada lydėjo neįtikėtinas žiaurumas ir smurtas, dažniausiai vaikų žudynės. Kovai su juo yra pasišventę 7 draugai iš „Nevykėlių klubo“.

* 1 knyga: Daugiau nei prieš ketvirtį amžiaus nedideliame Amerikos miestelyje Deryje septynetas vaikų susiduria su paslaptingu antgamtiniu demonu, kurio neįmanoma netgi įvardyti: tiesiog Tas. Tas vilioja, gąsdina ir žudo, nuolat neįtikėtinai keisdamas savo pavidalą, kad privilioti nieko neįtariančias aukas. Būreliui paauglių pavyksta monstrą sutramdyti, deja, tik laikinai. Po dvidešimt septynerių metų Tas vėl įsisiautėja…
* 2 knyga: Buvę vaikystės draugai, dabar solidžią padėtį visuomenėje užimantys keturiasdešimtmečiai, vykdydami duotą priesaiką, sugrįžta į gimtąjį Derį, kuriame ima kartotis prieš daugelį metu vykęs košmaras. Lemtingame susidūrime su antgamtiniu Tuo fatališkai persipina žmonių likimai, praeitis ir dabartis, realybė ir magija…

## Pasiekimai

* 1986 m. „Publishers Weekly“ išrinko geriausiai parduodamu Amerikoje metų kūriniu.
* 1987 m.: Britų fantastikos premija, „Locus“ premijos ir Pasaulio fantastikos premijos nominacijos.

## Ekranizacija
* 1990 m. romano motyvais sukurtas to paties pavadinimo 2 dalių TV filmas (rež. Tomis Volasas, ABC kanalas), 2001 m. – „Jeepers Creepers“ (rež. Viktoras Salva), siaubo filmas, perėmęs dalį siužeto iš S. Kingo romano.
* Filmas „Tas“ (2017);
* Filmas „“ (2019);
* TV serialas „Tas. Sveiki atvykę į Derį“ (2025–dabar).

## Nuorodos

* Apie romaną ''horrorking.com'' svetainėje 
* Apie romaną ''worldswithoutend.com'' svetainėje
* Romano apžvalga
Hideo Nakata

**Hideo Nakata** (; g. 1961 m. liepos 19 d.) – Japonijos kino režisierius ir scenaristas.

## Biografija
Nakata gimė Okajamoje (Japonija). Varakuose žinomas dėl savo japoniškojo siaubo žanro filmų, tokių kaip „Skambutis“ (1998 m.), „Skambutis 2“ (1999 m.) ir „Tamsūs vandenys“. Šie jo filmai buvo perstatyti Holivude.

Nakata ketino sukurti savo pirmąjį filmą anglų kalba „True Believers“, tačiau vėliau to atsisakė. Vėliau kino kompanija „DreamWorks“ jam pasiūlė režisuoti filmo „Skambutis 2“ (2005 m.) amerikietiškąją versiją, taip jis debiutavo Vakaruose su savo paties filmo adaptacija. Yra parašęs kūrinį apie vaiduoklius „Kaidan“. Šiuo metu dirba prie biografinio filmo apie rašytoją Lafcadio Hearn, parašiusį kraupių apsakymų ciklą „Kwaidan“.

## Filmografija
**Curse, Death & Spirit* (1992 video) – rež.
**Don't Look Up* (1996) – rež., scenarijaus autorius
**Tokyo biyori* (1997) – aktorius
**[[Skambutis (1998 filmas)|Ring]]* (1998) – rež.
**Joseph Losey: The Man with Four Names* (1998) (dokumentika) – rež., scenarijaus autorius
**[[Skambutis 2 (1999 filmas)|Ring 2]]* (1999) – rež., scenarijaus autorius
**Sadistic and Masochistic* (2000) (dokumentika) – rež., vaidino save
**Sleeping Bride* (*Garasu no nou*) (2000) – rež.
**Chaos* (2000) – rež.
**Sotohiro* (2000) – rež.
**Chi wo suu uchuu* (2001) – aktorius
**[[Tamsūs vandenys (2002 filmas)|Dark Water]]* (2002) – rež., scenarijaus autorius
**Last Scene* (2002) – rež., prodiuseris
**[[Skambutis 2 (2005 filmas)|The Ring Two]]* (2005) – rež.
**[[Tamsūs vandenys (2005 filmas)|Dark Water]]* (JAV versija) (2005) – scenarijaus autorius
**Kaidan* (2007) – rež.
**[[Death Note|Death Note: L, change the WorLd]]* (vaidybinis filmas pagal mangą) (2007) – rež.
**The Incite Mill* (2009) – rež.
**Voice from the Stone* (2010) – rež.
**Chatroom* (2010) – rež.

## Išnašos

## Nuorodos
* Hideo Nakata *[[Internet Movie Database]]* portale
Madagaskaras 3

**Madagaskaras 3** () – animacinė komedija, pasirodžiusi 2012 m. birželio 8 d. (Lietuvoje – 2012 m. birželio 15 d.). Filmo leidėjas – „DreamWorks Animation“, platintojas – „Paramount Pictures“. Tai yra trečioji Madagaskaro frančizės dalis, pirmosios dvi: „Madagaskaras“, „Madagaskaras: pabėgimas į Afriką“. Šis filmas buvo pirmasis franšizėje 3D formatu. Animacinė komedija režisuota Eric Darnell ir Conrad Vernon.

## Įgarsintojai
: *Įgarsinęs aktorius – filmo veikėjas*
* Ben Stiller – liūtas Aleksas
* Chris Rock – zebras Martis
* David Schwimmer – žirafa Melmanas
* Jada Pinkett Smith – hipopotamė Glorija
* Frances McDormand – kapitonas Chantel DuBois
* Sacha Baron Cohen – karalius Džulijanas
* Cedric the Entertainer – Morisas
* Andy Richter – Mortas
* Tom McGrath – pingvinas Škiperis
* Chris Miller – pingvinas Kovalskis
* John DiMaggio – pingvinas Rikas
* Christopher Knights – pingvinas Eilinis
* Bryan Cranston – Sibiro tigras Vitalis
* Jessica Chastain – jaguarė Gia
* Martin Short – jūrų liūtas Stefano
* Conrad Vernon – šimpanzė Meisonas (šimpanzė Filas neįgarsintas)

## Produkcija
2008 m. generalinis „DreamWorks“ direktorius Jeffrey Katzenberg teigė, jog bus „Madagaskaras: pabėgimas į Afriką“ tęsinys. Katzenberg pareiškė, jog „dar bent viena dalis bus. Mes norime galiausiai pagrindinius veikėjus sugrąžinti į Niujorką.“ Televizijos Kritikų Asociacijos () spaudos turo metu, 2009 m. sausį Katzenberg’as, paklaustas ar bus trečioji dalis, atsakė: „Taip, mes dabar gaminame Madagaskaro trečiąją dalį ir ji bus išleista 2012 m. vasarą.“

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus filmo puslapis
* IMDb straipsnis
Raiko Mitičiaus stadionas

**Raiko Mitičiaus stadionas** (; 1963–2014 m. ***„Crvena zvezdos“ stadionas***, ) – įvairios paskirties stadionas Belgrade, Serbijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Atidarytas 1963 m. Jame namų rungtynes žaidžia FK Crvena zvezda. Stadionas pilnai dengtas, talpina 55 538 žiūrovus.

## Istorija

Šioje vietoje pirmasis futbolo stadionas buvo pastatytas 1927 m. Jame žaidė SK Jugoslavija. Daugiafunkcinis stadionas, talpinęs 30 000 žiūrovų, turėjo futbolo aikštę, bėgimo takelius ir treniruotėms skirtas patalpas.

Po trejų metų konstrukcijos oficialiai atidarytas 1963 m. rugsėjo 1 d. Atidarymo dieną buvo sužaistos Jugoslavijos futbolo čempionato varžybos prieš HNK Rijeka. Šeimininkai rungtynes laimėjo rezultatu 2–1, stebint 55 000 žiūrovų. Didžiausias derbio žiūrovų skaičius (74 000 žiūrovai) susirinko tų pačių metų rudenį, rungtynėse prieš FK Partizan. Po metų, kai stadionas buvo visiškai užbaigtas, vietų skaičius padidėjo iki 110 000. Stadionas neoficialiai gavo *Marakanos* vardą (kaip ir garsaus Brazilijoje esančio stadiono vardas). Pirmą oficialų įvartį pelnė *Trifun Mihajlovic* jaunių varžybose tarp *Crvena Zvezda* ir *Jedinstvo* klubų. Remiantis parduotų bilietų skaičiumi, 1975 m. balandžio 23 d. į 1974–1975 m. UEFA taurių taurės pusfinalio rungtynes prieš Vengrijos Ferencvárosi TC oficialiai susirinko 96 070 žiūrovų, bet stadionas buvo užpildytas maksimaliai iki 110 000 žiūrovų.

Paskutiniajame XX a. dešimtmetyje dėl UEFA saugumo reikalavimų stovimas vietas pakeitė sėdimos. Vietų skaičius sumažėjo iki 60 000. 2008 m. atlikta stadiono renovacija. 2014 m. stadionas pervadintas futbolininko, trenerio ir žurnalisto Raiko Mitičiaus (1922–2008) garbei.

## Galerija

Beograd 7652.jpg
Beograd 7651.jpg
Delije sever.jpg
Srbija-Belgija-7.10.2006.JPG|2006 m. spalio 7 d. rungtynės tarp Serbijos ir Belgijos rinktinių. 


## Nuorodos

* Stadiono nuotraukos
Constant Vanden Stock stadionas

**Constant Vanden Stock stadionas** (, ) – futbolo stadionas Briuselyje, Belgijoje. Namų rungtynes žaidžia RSC Anderlecht.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1917 m. šalia *Meir* parko (vėliau pervadinto į *Astrid* parką) su viena medine tribūna. Pavadintas *Émile Versé*. Laikui bėgant buvo pastatytos kitos tribūnos. Stadione vyko UEFA Euro 1972 čempionato pusfinalis tarp Vengrijos ir Tarybų Sąjungos rinktinių, taip pat kelios Belgijos vyrų futbolo rinktinės rungtynės.

1983–1991 m. buvo visiškai perstatytas ir pervadintas klubo, o vėliau ir savininko Constant Vanden Stock (1914–2008) vardu. Vietų skaičius buvo sumažintas iki 28 063; 6900 stovimų vietų už abiejų vartų ir 21 163 sėdimos vietos, iš kurių 1583 yra biznio klasės ir 406 – VIP. 2010 m. klubo vadovybė nusprendė vietų skaičių padidinti iki 30 000. Darbai turėjo būti baigti 2013 m.

## Galerija

3564constantVandenStockStadium.jpg
Plattegrond constantvandenstockstadion.jpg
Rsca2.JPG
Rsca9.JPG


## Nuorodos

* Apie stadioną
Bosuilstadion

**Bosuilstadion** – futbolo stadionas Antverpene, Belgijoje. Talpina 16 649 žiūrovus. Jame namų rungtynes žaidžia Royal Antwerp FC.

## Istorija

Stadionas atidarytas 1923 m. lapkričio 1 d. Atidarymo dieną vyko draugiškos futbolo varžybos tarp Belgijos ir Anglijos. Varžybos baigėsi lygiosiomis 2–2. Stadione vyko 1964 m. UEFA taurių taurės finalo antras etapas, kuriame  Sporting CP laimėjo prieš MTK Budapest FC. Taip pat vyko UEFA Euro 1972 pusfinalis tarp Belgijos ir Vokietijos rinktinių. Vokiečiai laimėjo rungtynes. Stadione vyko daug Belgijos rinktinės draugiškų rungtynių, daugiausiai prieš Nyderlandų rinktinę. Paskutinės tarptautinės draugiškos rungtynės įvyko 1988 m. tarp Belgijos ir Brazilijos.

## Nuorodos
* Stadiono istorija  (anglų k.)
Hemoana stadionas

**Hemoana stadionas** yra įvairios paskirties stadionas Nukunonu, Tokelau. Dar vadinamas nacionaliniu stadionu. Daugiausiai naudojamas regbio ir futbolo varžyboms. Stadione telpa 1000 žiūrovų.

## Nuorodos
* Stadiono informacija
Portičis

**Portičis** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas garsus Portičio rūmais.

## Geografija

Portičis yra prie Neapolio įlankos, netoli Vezuvijaus, apie 8 km į pietryčius nuo Neapolio. Toliau į pietryčius yra Erkolanas, po kuriuo palaidotas Herkulaniumas. Arti yra San Giorgio a Kremano miestas.

## Istorija

Miestą visiškai sugriovė Vezuvijaus išsiveržimas 1631 m, bet Portičis buvo atstatytas. Ispanijos karalius Karolis III mieste pastatė rūmus 1738–1748 m. Po to kai Garibaldis nugalėjo Burbonus 1860 m., rūmai buvo paversti į botanikos sodus ir Karališkąja aukštesniaja žemės ūkio mokykla. Vienu metu čia buvo laikomi Herkulaniumo artefaktai, vėliau perkelti į Neapolį.

## Ekonomika

Vietiniai gyventojai nuo seno verčiasi žvejyba, šilko gamyba iki XX a. pradžios. Vėliau atsirado įvairesnių verslų, o pramonė ir prekyba tapo pagrindiniais.

Meras Vincenzo Cuomo 2009 m. uždraudė kalėdinius papuošimus parduotuvėse, nes kamoros nariai versdavo parduotuvių savininkus pirkti jų papuošimus.

Boeing pagal susitarimą su Alenia čia įkūrė medžiagų tyrinėjimo centrą.

## Išnašos
Fratamadžorė

**Fratamadžorė** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas yra už Afragolos, tolyn nuo kranto.

## Istorija

Pirmąkar Fratamadžorė paminėta 921 m., nors sritis tikriausiai buvo apgyvendinta prieš romėnų laikus. Atelos gyventojai pastatė sargybinį bokštą dėl vandalų invazijos 455 m. Čia apsigyveno pabėgėliai iš Miseno, kai jų miestą sugriovė saracėnai.

## Žymūs žmonės

* Francesco Durante (1684–1755), muzikantas
* Arturo Lupoli (1987–), futbolininkas
* Francesco Lodi (1984–), futbolininkas
* Lorenzo Insigne (1991–), futbolininkas
* Claudio Costanzo (1985–), futbolininkas
Leipgarbis

**Leipgarbis** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Podlipovas***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas prie Ašvinės upės.

## Istorija

Bartos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities kaimas, nuo 1874 m. balandžio 9 d. Leipgarbio valsčiaus centras.  Priklausė Ašvėnų (Nordenburgo) parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono (), vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Krylovo apylinkės kaimas.

|}
1738 m. atidaryta pradžios mokykla, 1904 m. ji persikėlė į naują pastatą.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Fragmoplastas

**Fragmoplastas** () – augalinės ląstelės darinys, susidarantis vėlyvoje augalinės ląstelės citokinezėje. Jis veikia kaip pastoliai, ant kurių sumontuojama skiriamoji plokštelė (), o po to susiformuoja naują ląstelės sienelė, skirianti dukterines ląsteles. 

Fragmoplastas sudaromas iš mikrovamzdelių, aktino gijų ir endoplazminio tinklo elementų, kurie anafazės ir telofazės metu sudaro dvi sąrankas, statmenas būsimai naujai skiriamajai sienelei. Pradžioje jie yra statinės pavidalo ir susidaro iš dalijimosi verpstės tarp naujai susidariusių dukterinių branduolių, kol apie juos naujai susimontuoja branduolių apvalkalai. Skiriamoji plokštelė pradžioje formuojasi kaip diskas dviejų fragmoplasto pusių. Kai nauja ląstelės sienelės medžiaga yra atgabenama ir prijungiama prie didėjančios skiriamosios plokštelės krašto, centre fragmoplasto mikrovamzdeliai yra išardomi ir ir sumontuojami ties plokštelės kraštais. Taip skiriamoji plokštelė ir fragmoplastas slenka link ląstelės periferijos, kol pasiekia atsiskiriančių ląstelių šonines sieneles. 
Jei ląstelėje buvo fragmosoma, besiformuojantys fragmoplastas ir skiriamoji plokštelė prasiskverbia per fragmosomos užimtą vietą. Buvusios motininės ląstelės šoninę sienelę jie pasiekia tiksliai toje vietoje, kurioje prieš tai buvo ikiprofazinė juosta (). 

Mikrovamzdeliai ir aktino gijos fragmoplaste veikia kaip kreipiamosios, kuriomis keliauja pūslelės su ląstelės sienelės žaliava didėjančiai skiriamajai plokštelei. Gali būti, kad aktino gijos galbūt susijusios su fragmoplasto orientavimu į tą sienelės vietą, kur ląstelei pradedant dalintis buvo ikiprofazinė juosta. Kol skiriamoji plokštelė auga, lygiojo endoplazminio tinklo segmentai lieka joje įsipynę, o vėliau tose vietose susidaro seserines ląsteles jungiančios plazmodezmos.  

Fragmoplastai egzistuoja samanose, induočiuose ir kai kuriuose dumbliuose. Dalis dumblių citokinezėje turi panašų mikrovamzdelinį darinį *[[fikoplastas|fikoplastą]]*. 

## Nuorodos
*P.H. Raven, R.F. Evert, S.E. Eichhorn (2005): *Biology of Plants*, 7th Edition, W.H. Freeman and Company Publishers, New York, ISBN 0-7167-1007-2