Prieveiksmis

**Prieveiksmis** – nei linksniais, nei asmenimis nekaitoma kalbos dalis. Kaip rodo pavadinimas, prieveiksmis dažniausiai eina prie veiksmažodžio ir jį paaiškina (pvz., *daug skaito*). Kartais prieveiksmis aiškina būdvardį arba dalyvį. Prieveiksmiai nerodo nei skaičiaus, nei giminės, todėl sakinyje jie yra derinami prie veiksmažodžio, būdvardžio ar dalyvio.

Prieveiksmiai atsako į šiuos klausimus:
* kaip?
* kada?
* kur?
* kodėl?
* kiek?

Patys prieveiksmių klausimai taip pat yra laikomi prieveiksmiais.

Dažniausiai prieveiksmiai aiškina asmenuojamąsias ir neasmenuojamąsias veiksmažodžių formas (pvz., *šauniai pasidarbavo, narsiai kovodami*), bet gali aiškinti ir būdvardžius (pvz., *labai skanus, tamsiai žalias*), kitus prieveiksmius (pvz., *labai gerai, visai arti*), kai kuriuos daiktavardžius (pvz., *pernai metais, visai vyras*).

Sakiniuose prieveiksmiai eina įvairiomis aplinkybėmis.

## Prieveiksmių skyriai
Pagal reikšmę prieveiksmiai skirstomi į šiuos skyrius:

* **Būdo prieveiksmiai** atsako į klausimus *kaip? kokiu būdu?* ir dažniausiai aiškina įvairias veiksmažodžio formas – rodo, kaip vyksta ar atliekamas veiksmas. Pvz., *tiesiai, aiškiai, palengva, staiga, įstrižai, galvotrūkčiais, iš lėto, be galo, kitaip, visiškai*.
* **Kiekybės prieveiksmiai** atsako į klausimus *kiek? kiek kartų? keliese?* ir parodo ar nusako kiekį. Pvz., *daug, gana, dviese, keliese, užtektinai, tiek, šiek tiek*.
* **Vietos prieveiksmiai** atsako į klausimus *kur? iš kur?* ir parodo arba nurodo vietą. Pvz., *toli, kairėn, netoliese, iš tolo, kur ne kur, namie, pasroviui, pakeliui, pavėjui, ten, visur*.
* **Laiko prieveiksmiai** atsako į klausimus *kada? kuomet? kuriuo laiku? nuo kada? iki kada? kelintą kartą? kaip dažnai?* ir rodo veiksmo laiką. Pvz., *anuomet, anąkart, kasdien, iš mažens, kada ne kada, niekada, tada, visada, neilgam, nuolat, nuo seno*.
* **Priežasties ir tikslo prieveiksmiais** pasakoma, kodėl, dėl kurios priežasties vyksta veiksmas. Jų yra visai nedaug. Pvz., *dėl ko, kažkodėl, tyčia, todėl, užtat, tyčiom, kažin kodėl*.

Yra ir tokių prieveiksmių, kuriems visai tinkamų klausimų nėra. Jie rodo veiksmo vietos, būdo ar laiko kitimą, ėjimą kuria nors linkme ir todėl vadinami linkmės prieveiksmiais. Pvz., *artyn, tolyn, rudeniop, žemyn, vakarop, galop*.

## Kilmė ir daryba
Pagal kilmę prieveiksmiai yra skirstomi į daiktavardinius, būdvardinius, skaitvardinius, įvardinius, prieveiksminius ir mišrios darybos.

**Būdvardinių prieveiksmių** galima padaryti beveik iš kiekvieno vienaskaitos naudininko pirmosios ir antrosios linksniuotės būdvardžio atmetant -am ir pridedant -ai. Pvz.:
* *geras, gera-am +ai = gerai*
* *skanus, skani-am +ai = skaniai*

Pagal tą pačią taisyklę daromi ir **dalyviniai prieveiksmiai**.
* *padūkęs, padūkusi-am +ai = padūkusiai*
* *deramas, deram-am + ai = deramai*

Iš trečiosios linksniuotės būdvardžių prieveiksmiai taip nedaromi. Sakoma ne *protiniai atsilikęs*, o *protiškai atsilikęs*.

Kita priesaga, su kuria galima daryti prieveiksmį beveik iš kiekvieno būdvardžio, yra *-yn*. Pvz., *plonas – plonyn, kartus – kartyn*.

Yra ir tokių būdvardinių prieveiksmių, kurie neturi aiškios priesagos ir primena tam tikrus linksnius (ypač įnagininką). Pvz., *gyvenam geruoju, žiūri baltom*.

**Daiktavardiniai prieveiksmiai** yra panašūs į daiktavardžius, bet skiriasi nuo jų bent viena šių ypatybių:
* neturi galūnės, pvz., *daugel, vakar*;
* senovine, dabar neįprasta galūne, pvz., *galop, rudeniop, namie, šalin* (-op, -ie, -in – senovinės įvairių vietininkų galūnės);
* daiktavardžiui nebūdingu kamienu, pvz., *kūlvartom, pagaugais, strimgalviais*;
* platesne, bendresne reikšme, pvz., *sėskis greta, stovi šalia, susėdome priešais*.

Be to, daiktavardinis prieveiksmis negali turėti pažyminio.

**Skaitvardiniai prieveiksmiai** primena skaitvardžių vietininką ir dauginį skaitvardį, bet nederinami su daiktavardžiais. Pvz., *dveja tiek, keturiese*.

**Įvardiniai prieveiksmiai** ne paaiškina, o tik bendrais bruožais nusako veiksmažodį ar būdvardį, pavaduoja gretimų sakinių žodžius. Tikslesnė įvardinių prieveiksmių reikšmė dažniausiai ryškėja tik iš ankstesnių sakinių. Pvz., *šitaip, ten, tada, kaip, taip, šitiek, tiek, kur, kiek, visaip, niekaip, niekur, kažin kaip, kažkada, kai kada, kai kur, kur ne kur, kaip nors, kur nors*.

Nemažai yra ir mišrios darybos prieveiksmių, padarytų iš dviejų skirtingų kalbos dalių. Pvz., *pernakt, kitąsyk, tąsyk, trečiąkart, trissyk, penkissyk*.

Tokie sudurtiniai prieveiksmiai rašomi vienu žodžiu, bet išlaiko pirmuoju dėmeniu einančio žodžio galūnę. Prie mišrios darybos prieveiksmių priklauso ir sudėtiniai prieveiksmiai, susidedą iš prielinksnių ir atskirai nevartojamų, panašių į daiktavardžius žodžių. Pvz., *iš mažens, iš paniūrų, iš tolo, be galo*.

## Prieveiksmių laipsniavimas
Būdvardiniai ir kai kurie kiti prieveiksmiai gali būti laipsniuojami. Prieveiksmis *jau* (*kada?*) nelaipsniuojamas. Jie, kaip ir būdvardžiai, turi nelyginamąjį (pvz., *skaniai, aiškiai*), aukštesnįjį (pvz., *skaniau, aiškiau*) ir aukščiausiąjį laipsnį (pvz., *skaniausiai, aiškiausiai*).

Jie gali turėti ir aukštėlesnįjį laipsnį, padaromą su priesaga *-ėliau* (*gerėliau, gražėliau*).

Laipsniavimo savybė į prieveiksmius yra atėjusi iš būdvardžių. Be to, laipsniavimas yra susipynęs su darybos bei semantikos dalykais ir skiriasi nuo aiškių morfologijos reiškinių – linksniavimo bei asmenavimo. Dalies prieveiksmių baigmenys rodo, kad jie yra kilę iš linksniuojamųjų žodžių linksnių, ypač įnagininko, pvz., *risčia, pėsčiomis, kūliais*; įvairių vietininkų, pvz., *namie, namo, galop, vakarop*, tačiau ir šie prieveiksmiai savo forma bei reikšme yra sustabarėję, iš linksniavimo sistemos iškritę, taigi ir virtę nekaitomaisiais žodžiais.

## Prieveiksmio gramatinio nagrinėjimo planas
# Kalbos dalis.
# Skyrius (pagal reikšmę ir pagal kilmę).
# Laipsnis (jei laipsniuojamas).
# Kuo eina sakinyje.

## Nuorodos
* Prieveiksmis