open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Knock Nevis

**Knock Nevis** – norvegų supertanklaivis, buvęs pats ilgiausias laivas pasaulyje (458 m). Pastatytas 1979 m., iki 2010 m. buvo naudojamas kaip plaukiojanti naftos saugykla. Pilnai pakrautas laivas, dėl didelės grimzlės negalėjo praplaukti ne tik Sueco ir Panamos kanalais, bet ir Lamanšo sąsiauriu. 2010 m. nurašytas į metalo laužą.

## Istorija
Tanklaivis pastatytas, graikų užsakovui, kompanijoje *Sumitomo Corporation*, Jokosukos mieste, Japonijoje. Tačiau, dar nebaigtą laivą įsigijo Tung Chao Yung iš Honkongo. Statybos metu laivas buvo pažymėtas numeriu 1016, o vėliau savininkas jam suteikė *Seawise Giant* vardą.

Naujasis savininkas norėjo tanklaivį padidinti, todėl laivas buvo perpjautas, pridedant papildomas korpuso sekcijas, padidinant keliamąją galią nuo 480 tūkst. iki rekordinių 564 736 tonų.

Iš pradžių laivas plaukiojo tarp Artimųjų rytų ir JAV, o 1986 m. buvo naudojamas kaip plaukiojantis naftos terminalas Irano naftos saugojimui ir perpumpavimui Irano-Irako karo metu. 1988 m. gegužę laivas buvo apgadintas atakuojančių Irako lėktuvų.

Pasibaigus karui laivas buvo nutemptas į Brunėjų, kur buvo nupirktas norvegų kompanijos *KS-company*. Laivas buvo suremontuotas Singapūre ir pervadintas į *Happy Giant*. 1991 m., dar nesibaigus remonto darbams kompanija *KS-company* perėjo laivybos kompanijos *Jørgen Jahre* valdžion, todėl laivų statyklą laivas paliko besivadindamas *Jahre Viking*.

Vėliau *KS-company* buvo nupirkta laivų valdytojo Fredo Olseno savo kompanijai *First Olsen Tankers*.

JAV ir Europoje priėmus įstatymą, draudžiantį naudoti tanklaivius su viengubu bortu (*Knock Nevis* borto storis tik 35 mm). 2004 m. Dubajuje laivas buvo perstatytas į naftos gavybos, saugojimo ir transportavimo stotį, o pavadinimas pakeistas į *Knock Nevis*. Dabar laivas naudojamas, kaip naftos saugykla viename iš naftos gavybos rajonų Ali-Šachime, Katare.

2009 m. gruodį laivas buvo parduotas išardymui į Indiją. Paskutinei kelionei laivas buvo pervadintas į *Mont*. Paskutinį kartą laivas nofotografuotas prieš pjaustant 2010 m. sausio 4 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Nuotraukos ir informacija  
* Didžiausias pasaulio laivas
Greifsvaldas

**Greifsvaldas** (; sen. ; nuo herbo gyvūno – Pomeranijos grifo) – miestas Šiaurės Rytų Vokietijoje, Meklenburge-Pomeranijoje. Kartu su Štralzundu sudaro vieną iš keturių Meklenburgo-Pomeranijos federalinės žemės regioninių centrų. Mieste 8 rajonai. 54 000 gyv. Žymus Greifsvaldo universitetas (12 000 studentų, 5 000 Universiteto darbuotojų). Meras Arthur König (CDU), 2010 m. duomenimis.

Greifsvaldo universitete įsikūręs Baltistikos institutas. Greifsvaldo Baltistikos institutas yra paskutinė Vokietijos ir **vienintelė** vokiškai kalbančių šalių aukštojo mokslo įstaiga, siūlanti **visų pakopų** universitetines baltistikos studijas: bakalauro, magistro ir daktaro.

## Istorija

Miestą įkūrė Danijos cistersų vienuoliai, kurie 1199 m. šioje vietoje pastatė vienuolyną. Miestas pirmą kartą paminėtas rašytiniuose šaltiniuose 1248 m. 1456 m. pradėtas statyti Greifsvaldo universitetas, kuris yra vienas iš seniausių Europoje. Po Trylikos metų karo miestas atiteko Švedijai ir priklausė jai iki 1815 m.

## Ekonomika

Greifsvaldas ir Štralzundas yra didžiausi Priešakinės Pomeranijos miestai. Didelę reikšmę miesto ekonomikai turi vietinis universitetas, kuriame studijuoja 12 000 studentų ir dirba beveik 5 000 darbuotojų, be to, daug žmonių dirba nepriklausomose tyrimų įstaigose, tokiose kaip Frydricho Leflerio institutas ir kitose įmonėse.
Greifsvaldas taip pat yra Pomeranijos evangelikų bažnyčios vyskupijos būstinė, taip pat mieste veikia žemės vyriausiasis konstitucinis teismas ir vyriausiasis finansų teismas. Svarbi ekonomikos šaka – turizmas, nes Greifsvaldas yra turistų lankomoje Baltijos jūros pakrantėje tarp Riugeno ir Uzedomo salų.
Viena didžiausių Europos fotovoltinių saulės modulių gamintojų – Berlyne įsikūrusi „Solon SE“ – turi gamybos padalinį Greifsvalde. Trečia pagal dydį pasaulyje jachtų gamintoja „HansaYachts“ yra įsikūrusi Greifsvalde. Netoli Greifsvaldo, Lubmine, baigiasi povandeninis dujotiekis iš Rusijos į Vokietiją „Nord Stream“. Rymso saloje, kuri yra Greifsvaldo miesto dalis, įsikūrusi „Riemser Arzneimittel“ farmacijos įmonė. „Siemens Communications F & E“ taip pat gamina prekes mieste.

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Kasparas Davidas Frydrichas (1774–1840), romantizmo tapytojas
* Toni Kroos, (g. 1990), futbolininkas

## Galerija

Vaizdas:Greifswald Sv. uozapo baznyca.jpg|360x|thumb|Šv. Juozapo bažnyčia
Vaizdas:Greifswald Paepke.jpg|360x|thumb|Paminklas miesto merui Dr. Paepke
Vaizdas:Greifswaldo upe ryck.jpg|260x|thumb|Riko upės krantinė


## Taip pat skaitykite
* Pomeranijos kunigaikštystė

## Nuorodos
* Oficiali Greifsvaldo miesto tinklavietė
Greifsvaldo mokslų kolegijos konferencijų stipendija

**Greifsvaldo mokslų kolegijos konferencijų stipendija** - Greifsvaldo mokslų kolegijos () skiriama stipendija dalykinėms konferencijoms (), tarptautiniams simpoziumams bei Vasaros mokykloms. Pretendentai - mokslininkai iš Vokietijos, Europos ir viso pasaulio. Visos konferencijos paprastai nemokamai prieinamos Greifsvaldo Ernsto Morico universiteto nariams. Programa skelbiama bent 1 semestrą į priekį.

Temas gali pasiūlyti bet kuris mokslininkas, turintis daktaro laipsnį. Ypač svarbu inovatyvumas, platus pranešėjų ratas ir koncepcija. Temos priėmimo atveju Kolegija finansuoja konferenciją. Lėšos apima bent jau nuomos sąnaudas, paprastai ir kelionės bei maitinimosi bei kitas išlaidas. 

Išlaidų sąmata Kolegijai priėmus pateiktą temą sudaroma pačioje Kolegijoje, todėl nebūtina pateikti kartu su temos pasiūlymu. Temos teikiamos bent 12-14 mėnesių iki atitinkamo termino. Tuomet įmanomas kofinansavimas (pvz., DFG fondo lėšomis). Prieš kreipiantis paramos į kitus finansavimo partnerius, rekomenduojama kreiptis į Kolegiją dėl galimo konferencijos įtraukimo į Kolegijos programą (tuomet kofinansavimo galimybės pas išorinius partnerius dažnai būna didesnės).

## Šaltiniai
Korteso departamentas

**Korteso departamentas** – vienas iš 18 Hondūro departamentų, esantis šalies šiaurės vakaruose. Jis užima 3923 km² plotą.

Departamentas sukurtas 1893 m. iš Joro ir Santa Barbaros departamentų. Sostinė – San Pedro Sula. Kiti dideli miestai – Čoloma, La Lima, taip pat yra Puerto Korteso ir Omoa uostai. Šie uostamiesčiai prie Atlanto vandenyno žinomi dėl savo paplūdimių.

Korteso departamentas yra svarbiausias Hondūro ekonominis centras. Čia išvystytas žemės ūkis ir pramonė. XIX a. čia atsikėlė JAV bananų kompanijos ir sukūrė didžiules plantacijas bei infrastruktūras jiems gabenti į Ameriką. San Pedro Sula pritraukė imigrantų iš Europos, Centrinės Amerikos, Libano ir Palestinos.

## Savivaldybės
# Čoloma
# La Lima
# Omoa
# Pimienta
# Potreriljosas
# Puerto Kortesas
# San Antonio de Kortesas
# San Fransisko de Jochoa
# San Manuelis
# San Pedro Sula
# Santa Krus de Jochoa
# Viljanueva

## Šaltiniai
Čolutekos departamentas

**Čolutekos departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietuose, Fonsekos įlankos pakrantėje ir Nikaragvos pasienyje. Administracinis centras – Čoluteka.

## Geografija

Paviršius kalvotas, įlankos pakrantėje plyti mangrovių pelkynai. Svarbiausia upė – Čoluteka.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 16 savivaldybių:

* Apasilagva
* Čoluteka
* Konsepsjon de Marija
* Dujurė
* El Korpusas
* El Triunfas
* Markovija
* Morolika
* Namasigė
* Orokvina
* Pespirė
* San Antonio de Floresas
* San Isidras
* San Chosė
* San Markos de Kolonas
* Santa Ana de Jusguarė

## Šaltiniai
Pašto lėktuvas

**Pašto lėktuvas** () – lėktuvas, pervežantis pašto siuntas, taip pat – specialios konstrukcijos lėktuvas, skirtas pašto siuntoms pervežti.

Specialūs pašto lėktuvų modeliai egzistavo prieš Antrąjį pasaulinį karą. Pirmiesiems lėktuvams stigo galingumo vežioti krovinius, o ekonominės klasės keleiviams važinėti jie buvo per brangūs. Tad viena pirmųjų civilinių lėktuvų funkcijų buvo kuo greičiau pervežinėti laiškus. XX a. 3-ią dešimtmetį dalis JAV pašto lėktuvų priklausė JAV Armijos aviacijos korpusui ().

Praeityje paštą gabenę lėktuvai turėjo ant fiuzeliažo turėti specialią emblemą. D. Britanijoje registruoti pašto lėktuvai turėdavo specialų Karališkojo oro pašto () vimpelą – trikampė mėlyna vėliava su karūnuotu trimitu geltoname fone bei baltomis raidėmis *ROYAL AIR MAIL*.

Pašto lėktuvai pasidarė laba reti nuo XX a. 5-o dešimtmečio pabaigos. Lėktuvai darėsi vis didesni ir galingesni, tad keleiviniai laineriai galėjo pervežti didelius kiekius pašto siuntų. Dabar paštas irgi dažniausiai taip pervežamas. Dalį skubaus pašto gali pervežti ir maži universalios paskirties lėktuvai. 


File:PWS54.jpg|Lenkijos pašto keleivinis lėktuvas *PWS-54* (apie 1933 m.)
File:Ryan M-1 NX2073 HARM Creve Coeur 2006.jpg|JAV pašto lėktuvas *Ryan M-1* (skraidė nuo 1926 m.)
File:Loire 102 mg 7872.jpg|Prancūzijos pašto lėktuvo *Loire 102* modelis. Tai buvo skraidanti valtis, naudota 1936-1938 m.
File:DH.88 Comet G-ACSS Farnborough 10.09.88R.jpg|D. Britanijos pašto lėktuvas *de Havilland DH.88 Comet*, 


## Nuorodos
Kolono departamentas

**Kolono departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies šiaurėje, Moskitų krante, Karibų jūros pakrantėje. Administracinis centras – Truchiljas.

## Geografija

Paviršius daugiausia kalnuotas, pakrantėje plyti lyguma. Yra Puerto Kastilijos lagūna ir kyšulys. Šiaurės rytuose siekia Kamarono kyšulį. Svarbiausios upės – Aguanas, Sikas, Paulaja.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 10 savivaldybių:

* Balfatė
* Rytų Bonitas
* Iriona
* Limonas
* Saba
* Santa Fė
* Santa Rosa de Aguanas
* Sonagera
* Tokoa
* Truchiljas

## Šaltiniai
Komajagvos departamentas

**Komajagvos departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Komajagva.

## Geografija

Paviršius kalnuotas. Slėniuose vystoma žemdirbystė, tik viršukalnėse išlikę miškų. Šiaurėje yra dalis El Kachono tvenkinio.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 21 savivaldybę:

# Achuterikė
# Komajagva
# El Rosarijas
# Eskijasas
# Humuja
# La Libertadas
# Lamani
# Las Lachasas
# La Trinidadas
# Lechamani
# Meambaras
# Minas de Oras
# Ochos de Agva
# San Cheronimas
# San Chosė de Komajagva
# San Chosė del Potreras
# San Luisas
# San Sebastianas
# Siguatepekė
# Taulabė
# Vilja de San Antonijas

## Šaltiniai
Kopano departamentas

**Kopano departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies vakarinėje dalyje, Gvatemalos pasienyje. Administracinis centras – Santa Rosa de Kopanas.

## Geografija

Paviršius kalnuotas. Departamente yra svarbiausia Hondūre archeologinė majų radimvietė – Kopanas (įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą).

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 23 savivaldybes:

# Kabanjasas
# Konsepsjonas
# Kopano griuvėsiai
# Korkinas
# Kukujagva
# Doloresas
# Dulse Nombrė
# El Paraisas
# Florida
# La Chigva
# La Unjonas
# Nueva Arkadija
# San Agustinas
# San Antonijas
# San Cheronimas
# San Chosė
# San Chuan de Opoa
# San Nikolasas
# San Pedro de Kopanas
# Santa Rita
# Santa Rosa de Kopanas
# Trinidad de Kopanas
# Verakrusas

## Šaltiniai
Grasjas a Dioso departamentas

**Grasjas a Dioso departamentas** arba **Padėkos Dievui departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Sostinė – Puerto Lempira, kuri iki 1975 m. vadinosi *Brus Laguna*.

Šis departamentas užima 16 630 km² plotą, taigi, yra antras pagal dydį, tačiau gyvenamas ne tankiai. 2001 m. duomenimis, jam priklauso 67 384 žmonės. Gyventojų tankis yra mažas dėl nepalankių geografinių sąlygų. Didelį departamento plotą užima savanos, pelkės, drėgnieji miškai. Agrikultūrinė veikla kelia grėsmę šių gamtinių vietų išlikimui, ekosistemoms.

Šiame departamente yra Karataskos lagūna, didžiausia tokio tipo lagūna Hondūre.

## Savivaldybės
# Ahuasas
# Brus Laguna
# Chuan Fransisko Bulnesas
# Puerto Lempira
# Ramon Viljeda Moralesas
# Vampusirpė

## Šaltiniai
Atlantidos departamentas

**Atlantidos departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies šiaurėje, Moskitų krante, Karibų jūros pakrantėje. Administracinis centras – La Seiba.

## Geografija

Šiaurinę teritorijos dalį užima lyguma su smėlio paplūdimiais. Pietuose paviršius kyla į kalnus. Aukščiausia vieta – Bonito kalnas (2435 m). Upės priklauso šiems baseinams: Ulua, Leano, Kangrechalio, Danto, Kuero, Salado, Papalotekos, San Chuano.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 8 savivaldybes:

* Arisona
* El Porveniras
* Esparta
* Chutiapa
* La Seiba
* La Masika
* San Fransiskas
* Tela

## Šaltiniai
El Paraiso departamentas

**El Paraiso departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietinėje dalyje, Nikaragvos pasienyje. Administracinis centras – Juskaranas.

## Geografija

Paviršius daugiausia kalnuotas. Teka keletas vandeningų upių (svarbiausia – Čoluteka).

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 19 savivaldybių:

# Alauka
# Danli
# El Paraisas
# Ginopė
# Chakaleapa
# Liurė
# Moroseli
# Oropoli
# Potreriljosas
# San Antonio de Floresas
# San Lukasas
# San Matijasas
# Soledadas
# Teupasentis
# Tešiguatas
# Trochesas
# Vado Ančas
# Jaujupė
# Juskaranas

## Šaltiniai
Fransisko Morasano departamentas

**Fransisko Morasano departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – šalies sostinė Tegusigalpa.

Pavadintas šalies nacionalinio didvyrio Francisco Morazán garbei.

## Geografija

Departamento paviršius itin kalnuotas. Aukštikalnėse auga pušų miškai, slėniuose vystoma žemdirbystė. Vietomis pavėjiniuose šlaituose susidarę rūko miškai. Svarbiausia upė – Čoluteka. Įsteigtas La Tigros nacionalinis parkas.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 28 savivaldybes:

## Šaltiniai
Lepelio ežeras

**Lepelio ežeras** () – ežeras Baltarusijoje, Vitebsko srityje. Aukštis virš jūros lygio – 145 m. Ilgis – 7,57 km. Plotis – 2,03 km. Baseino plotas – 1 279 km². Septynių salų plotas – 0,063 km². Skaidrumas – 1,9 m. Ežero duburys sudėtinis – iš trijų dalių.

1958 m., pastačius hidroelektrinę vandens lygis pakeltas 3,5 m. 70-ųjų pradžioje elektrinė uždaryta, tačiau ežeras liko pakeltas.
Hondūro įlanka

**Hondūro įlanka** () – Karibų jūros dalis prie Hondūro, Gvatemalos ir Belizo krantų. Vidutinis gylis 20–50 m, didžiausias (žiotyse) >2000 m. Pietuose turi Amatikės įlanką. Yra salų. Uostai: Puerto Kortesas (Hondūras), Puerto Barijosas (Gvatemaloje).

## Šaltiniai
Khorato plynaukštė

**Khorato plynaukštė** arba ***Korato plynaukštė*** () – plynaukštė šiaurės rytų Tailande.

Vidutinis plynaukštės aukštis – apie 200 m, plotas – apie 160 000 km². Korato plynaukštės reljefas primena pasvirusį į pietryčius dubenį. Nuo centrinės Tailando dalies plynaukštę skiria Fetčabuno kalnagūbris ir Dongfajajeno kalnai, nuo Kambodžos – Dangreko kalnai. Susidariusi iš mezozojaus smiltainių ir konglomeratų.

Plynaukštę kertą Mekongo upės intakai: Munas ir Či. Vidutinis metinis kritulių kiekis šiame regione sudaro apie 1150 mm. Auga savanos, musoniniai lapus metančių medžių miškai, drėkinamose vietose – ryžių pasėliai.

Khorato plynaukštė priskiriama atskiram Tailando Isano regionui, apimančiam 19 šalies provincijų. Didžiausias miestas – Nakhonračasima.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Khorato plynaukštė
Malaizijos geografija

Malaizija − valstybė pietryčių Azijoje, susidedanti iš Vakarų Malaizijos (Malakos pusiasalio pietuose) ir Rytų Malaizijos (Borneo šiaurėje). Ji turi žemyninę sieną su Tailandu, Indonezija, Brunėjumi, jūrinę sieną su Filipinais, Singapūru. 

## Topografija
Malaizijai priklausančioje Borneo salos dalyje vyrauja kalvos ir 2000−2400 m aukščio kalnagūbriai, daugiausia iš granito, kristalinių skalūnų ir smiltainių. Pajūryje yra žemumų. Čia yra aukščiausias Malaizijos taškas − Kinabalaus kalnas (4101 m; Borneo šiaurėje).

Didumą Malakos pusiasalio užima kalvos ir 1000−2000 m aukščio kalnai, susidarę iš granito, kvarcito, klinčių, molio skalūnų. Svarbiausi kalnagūbriai - Tahano (aukščiausias taškas − Tahano kalnas, 2190 m) ir Titivangsos (aukščiausias taškas − Korbu, 2183 m). Pakrantėse ir pusiasalio pietuose yra aliuvinių žemumų. 

Malaizijoje daug upių, ištekančių iš kalnynų. Nors jos palyginti trumpos, bet vandeningos ištisus metus. Ilgiausios (>500 km) Borneo salos upės: Radžangas, Baramas, Kinabatanganas; ilgiausia Malakos pusiasalio upė − Pahangas (320 km).

## Klimatas

Klimatas Malaizijoje jūrinis ekvatorinis, Vakarų Malaizijos šiaurėje − musoninis subekvatorinis. Mėnesių vidutinės temperatūros lygumose 25−28 °C. Paros temperatūros amplitudė iki 15 °C. Pakrantėse iškrinta 2000−2500 mm kritulių per metus, kalnuose kai kur iki 4000 mm, Kinabalaus kalno šlaituose >5000 mm.

Dirvožemiai Malaizijoje daugiausia sujaurėję lateritiniai, žemumose − aliuviniai. 

## Augalija ir gyvūnija

Apie 3/4 Malaizijos teritorijos (ypač lygumos ir kalnų šlaitai iki 1500 m) apaugę drėgnaisiais visžaliais tropiniais miškais (palmės, paparčiai, pandanai, bambukai). Aukščiau kalnuose auga subtropiniai miškai, tarpukalnių įdubose − kserofitiniai krūmokšniai, pakrantėse − mangrovės.

Malaizijos gyvūnija priklauso Indijos−Malajų zoogeografinei sričiai. Žinduoliai: drambliai, raganosiai, lokiai, tigrai, leopardai, buivolai, orangutangai ir gibonai, tapyrai, tupajos. Ropliai: krokodilai, pitonai.

## Nuorodos
*Malaizijos geografija  (anglų k.)
*Malaizijos žemėlapis (anglų, ispanų, prancūzų, vokiečių k.)
Vasaros kursai

**Vasaros kursai** – akademinio švietimo renginys, užsiėmimai vasarą (kaip ir vasaros mokyklos – pavasario arba vad. vasaros semestro atostogų metu). Oficialiai gali vadintis ne tik vasaros kursais (vasaros kursu), bet ir vasaros akademija, seminarais ir pan. Gali būti tiek formalūs, tiek ir neformalūs. Kai kuriose aukštosiose mokyklose suteikiami ECTS kreditai (įskaitoma į studijas). Rengia įvairios aukštosios mokyklos, kalbų centrai ir įstaigos. Pagal sritis gali būti teisiniai (pvz., Urbino Europos teisės seminaras), ekonomikos, technikos ir t. t.

## Šaltiniai
Martin Nettesheim

**Martin Nettesheim** (; g. 1964 m. balandžio 17 d. Štutgarte, Vokietija) – vokiečių teisininkas, teisėtyrininkas konstitucionalistas, europeistas ir tarptautininkas, Tiubingeno universiteto profesorius, „Rotary“ veikėjas.

## Biografija
1983-1987 m. studijavo teisę ir makroekonomiką Freiburgo universitete ir Berlyno laisvajame universitete. 1 metus stažavosi ir tyrinėjo Mičigano universitete (Ann Arbor, JAV). 1993 m. apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras. 1988-1991 m. *[[Volkswagen-Stiftung]]* gavo doktorantūros stipendiją.

1994-1999 m. Berlyno laisvojo universiteto Tarptautinės ir ES teisės instituto mokslo asistentas, Potsdamo universiteto įgaliotasis ES teisės dėstytojas, nuo 1999 m. Tiubingeno universiteto Valstybinės ir administracinės teisės, Europos teisės ir tarptautinės teisės katedros profesorius, vedėjas (prieš tai prof. Oppermann), Tarptautinės ekonominės teisės centro (*Tuebingen University Center for International Economic Law*, TURCIEL) vadovas. 2003-2005 m. Teisės fakulteto dekanas.

Mokslinių interesų sritys – konstitucinė teisė, tarptautinė teisė, ES teisė.

Vokietijos „Rotary“ Reutlingen-Tübingen klubo narys, Fondo „Stipendiaten Stiftung 1830“ įgaliotinis „Rotary“ stipendijoms teisės, ekonomikos arba inžinerijos studijoms Badene-Viurtemberge.

## Bibliografija
* Der Bundespräsident/Die Bundesversammlung, in: J. Isensee/P. Kirchhof (Hrsg.), HdBStR, Bd. III, 2005, §§ 61-63
* Grundgesetzlicher Föderalismus und Eigenverantwortlichkeit der Aufgabenerfüllung – Zu den Grenzen der Kooperation zwischen den Ländern, in: Europäisches Zentrum für Föderalismusforschung (Hrsg.), Jahrbuch für Föderalismusforschung, Bd. 3, 2002, S. 252–274
* Die Menschenwürde zwischen transzendentaler Überhöhung und bloßem Abwägungstopos, in: AöR 130 (2005), S. 71-113
* Grund und Grenzen der Wissenschaftsfreiheit, DVBl. 2005, 1072–1081
* Rationierung im Gesundheitswesen – Möglichkeiten und Grenzen, VerwArch 2002, 315–349)
* EU-Recht und nationales Verfassungsrecht, in: Jürgen Schwarze/Peter-Christian Müller-Graff (Hrsg.), XX. FIDE-Kongress. Die deutschen Landesberichte, Europarecht, Beiheft 1/2004, S. 7-144
* Die Unionsbürgerschaft im Verfassungsentwurf – Verfassung des Ideals einer politischen Gemeinschaft der Europäer? In: Integration 26 (2003), S. 428–439
* Die Kompetenzordnung im Vertrag über eine Verfassung für Europa, in: Europarecht 2004, S. 511–546
* Rechtsfragen des europäischen und internationalen Wirtschaftsrechts – ausgewählte Veröffentlichungen:
* Das kommunitäre Völkerrecht, Juristenzeitung 2002, 569–578
* Mitgliedstaatliche Daseinsvorsorge im Spannungsfeld zwischen Wettbewerbskonformität und Gemeinwohlverantwortung, in: R. Hrbek/M. Nettesheim (Hrsg.), Europäische Union und mitgliedstaatliche Daseinsvorsorge, 2002, S. 39-64
* Legitimizing the WTO: The Dispute Settlement Process as Formalized Arbitration, in: Revista Trimestrale de Diritto Pubblico 2003, S. 711–729

## Šaltiniai
Karačiajų-balkarų kalba

**Karačiajų-balkarų kalba** (*Къарачай-Малкъар*) – tiurkų kalbų šeimos kalba, priklausanti kipčiakų pogrupiui. Vartojama karačiajų ir balkarų, gyvenančių Šiaurės Kaukaze, daugiausia Rusijos Karačiajų Čerkesijos ir Kabardos-Balkarijos respublikose, taip pat Artimuosiuose Rytuose, Turkijoje, Vidurinėje Azijoje. Kalbančiųjų skaičius – virš 300 tūkst. žmonių.

Išskiriamos dvi pagrindinės tarmės: bendrinė (karačiajų-baksanų-čegemų) ir aukštutinių karačiajų. Pagrindinis jų skirtumas – garsų c-č tarimas. Pirmoji rašto sistema, sudaryta ~1920 m. rėmėsi arabų raštu, 1924–1936 m. naudota lotynų abėcėlė, o 1936 m. pereita prie kirilicos.

Dabartinė karačiajų abėcėlė:

## Nuorodos
*
Seda (reikšmės)

**Seda** gali reikšti:

* Seda – miestas Mažeikių rajone;
* Seda – miestas šiaurės Latvijoje;
* Seda – upė Latvijoje;
* Seda – žieminių kviečių veislė;
Turkis (reikšmės)

Žodis **turkis** gali reikšti:

* turkis – nepermatomas, mėlynai žalios spalvos pusbrangis akmuo;
* Turkis – žieminių kviečių veislė;
Manuel Azaña

**Manuelis Asanja Diasas** (; gimė 1880 m. sausio 10 d., Alkala de Henarese, mirė 1940 m. spalio 3 d. Montobane) – 2-asis ir paskutinis Antrosios Ispanijos respublikos prezidentas, taip pat buvo ir Ispanijos ministras pirmininkas nuo 1931 m. birželio iki 1933 m. rugsėjo. Šalies prezidentu išbuvo 8 metus (1931–1939). Buvo paskutinis prezidentas iki Ispanijos pilietinio karo, kurį pralaimėjo ir Ispanijoje įsivyravo Francisko Franko diktatūra.

|-
Bahijos salos

**Bahijos salos** arba **Įlankos salos** () – salų grupė ir vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies šiaurinėje dalyje, Karibų jūros Hondūro įlankoje. Administracinis centras – Koksen Holas.

## Geografija

Bahijos salas sudaro 3, netoli nuo Centrinės Amerikos krantų nutolusios koralinės salos – Roatanas, Guanacha ir Utila. Taip pat priklauso keletas nedidelių salelių ir rifų. Pasižymi smėlio paplūdimiais, skaidriomis pakrančių lagūnomis, todėl itin lankomos turistų.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 4 savivaldybes:

# Roatanas
# Chosė Santos Guardiola
# Utila
# Guanacha

## Šaltiniai
Banska Bistricos kraštas

**Banska Bistricos kraštas** () – vienas iš aštuonių Slovakijos kraštų, įsikūręs šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Banska Bistrica. Kraštas ribojasi su Nitros, Trenčyno, Žilinos, Prešovo ir Košicės kraštais. Banska Bistricos kraštas padalintas į 13 apygardų – *okres* (skliausteliuose – adm. centras):

* Banskos Bistricos apygarda (Banska Bistrica)
* Banskos Štiavnicos apygarda (Banska Štiavnica)
* Brezno apygarda (Breznas)
* Detvos apygarda (Detva)
* Krupinos apygrada (Krupina)
* Lučeneco apygarda (Lučenecas)
* Poltaro apygarda (Poltaras)
* Revūcos apygarda (Revūca)
* Rimavskos Sobotos apygarda (Rimavska Sobota)
* Velky Krtyšo apygarda (Velky Krtyšas)
* Zvoleno apygarda (Zvolenas)
* Žarnovicos apygarda (Žarnovica)
* Žiaro prie Hrono apygarda (Žiaras prie Hrono)

## Demografija

* slovakai – 83,7 %
* vengrai – 11,8 %
* romai – 2,3 %
* kiti – 2,3 %

## Šaltiniai
La Paso departamentas (Hondūras)

**La Paso departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietinėje dalyje, Salvadoro pasienyje. Administracinis centras – La Pasas.

## Geografija

Paviršius daugiausia kalnuotas, kalnai daugiausia apaugę drėgnaisiais rūko miškais.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 19 savivaldybių:

# Aguaketerikė
# Kabanjasas
# Kanė
# Činakla
# Guachikiras
# La Pasas
# Lauterikė
# Markala
# Mersedes de Orientė
# Opatoras
# San Antonio del Nortė
# San Chosė
# San Chuanas
# San Pedro de Tutulė
# Santa Ana
# Santa Elena
# Santa Marija
# Santiago de Puringla
# Jarula

## Šaltiniai
Lempiros departamentas

**Lempiros departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietvakarinėje dalyje, Salvadoro pasienyje. Administracinis centras – Grasjasas.

Pavadintas majų tautos lenkų kasiko Lempiros garbei.

## Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, čia iškilusi aukščiausia šalies viršukalnė – *[[Minaso kalnas|Cerro Las Minas]]* (2870 m). Plyti savanos, kalnuose – drėgnieji atogrąžų miškai. Įsteigtas Selakės nacionalinis parkas.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 28 savivaldybes:

## Šaltiniai
Okotepekės departamentas

**Okotepekės departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietvakarinėje dalyje, Salvadoro ir Gvatemalos pasienyje. Administracinis centras – Nueva Okotepekė.

## Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, yra karštųjų versmių. Pagrindinė upė – Lempa.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 16 savivaldybių:

# Belen Gualčas
# Konsepsjonas
# Dolores Merendonas
# Fraternidadas
# La Enkarnasjonas
# La Laboras
# Luserna
# Mersedesas
# Okotepekė
# San Fernandas
# San Fransisko del Valjė
# San Chorchė
# San Markosas
# Santa Fė
# Sensentis
# Sinuapa

## Šaltiniai
Olančo departamentas

**Olančo departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies vidurio rytinėje dalyje, Nikaragvos pasienyje. Administracinis centras – Chutikalpa.

Olančas yra didžiausias Hondūro departamentas, didesnis, nei Salvadoro valstybė.

## Geografija
Vakarinė ir šiaurinė departamento dalys yra kalnuotos (kalnuose auga pušų ir kietmedžių miškai). Centrinėje dalyje plyti savana, išvagota Guajapės baseino upių. Rytinė dalis apaugusi tropikų džiunglėmis. Dalis jų priklauso į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą įtrauktam Platano upės biosferos rezervatui. Departamente taip pat yra Talagvos olos, kuriose randama archeologinių radinių.

## Savivaldybės
Departamentas padalintas į 23 savivaldybes:

## Šaltiniai
Montgomerio autobusų boikotas

**Montgomerio autobusų boikotas** buvo politinė ir socialinė protesto kampanija, prasidėjusi 1955 metais Montgomeryje (Alabama), JAV, kurios tikslas buvo pasipriešinti rasinės segregacijos politikai Montgomerio miesto viešojo transporto sistemoje. Daugelis istoriškai svarbių afroamerikiečių pilietinių teisių judėjimo veikėjų, įskaitant ir Martiną Liuterį Kingą bei Ralfą Albernati, dalyvavo boikote. Kadangi boikotas buvo organizuotas mieste gyvenusių afroamerikiečių, kurie taip pat buvo didžioji dalis Montgomerio viešojo transporto sistemos naudotojų, dėl šios protesto akcijos ši kompanija patyrė didelių nuostolių. Boikotas prasidėjo 1955 metų gruodžio 9 dieną, Kai afroamerikietė moteris Rosa Parks buvo areštuota dėl atsisakymo užleisti savo sėdimą vietą „baltajam” žmogui. Akcija baigėsi po metų, 1956 metų gruodžio 20 dieną, kai įsigaliojo federalinis nutarimas. Jungtinių Amerikos Valstijų Aukščiausiasis teismas paskelbė savo sprendimą, kad Alabamos ir Montgomerio įstatymai, reikalaujantys segreguotų autobusų, prieštarauja konstitucijai.

## Šaltiniai
Intibukos departamentas

**Intibukos departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietinėje dalyje, Salvadoro pasienyje. Administracinis centras – La Esperansa.

## Geografija

Paviršius daugiausia kalnuotas. Svarbiausias slėnis – Otoro slėnis (*Valle de Otoro*). Jo ilgis 30 km, plotis 8 km. Dauguma departamento upių priklauso Ulua baseinui.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 17 savivaldybių:

# Kamaska
# Kolomonkagva
# Konsepsjonas
# Doloresas
# Intibuka
# Chesus de Otoras
# La Esperansa
# Magdalena
# Masaguara
# San Antonijas
# San Fransisko de Opalaka
# San Isidras
# San Chuanas
# San Marko de Siera
# San Migelitas
# Santa Lusija
# Jamarangila

## Šaltiniai
Ralph Abernathy

**Ralfas Deividas Albernatis** (, 1926 m. kovo 11 d. – 1990 m. balandžio 17 d.) – Jungtinių Valstijų pilietinių teisių judėjimo lyderis, pastorius, artimas Martino Liuterio Kingo sąjungininkas Pietinėje krikščionių vadovybės asociacijoje. Po Kingo nužudymo daktaras Abernatis perėmė Pietinės krikščionių vadovybės asociacijos vairą į savo rankas ir taip pat vadovavo žygiui į Vašingtoną, kurį buvo suplanuota įvykdyti 1968 metų gegužės mėnesį. Ralfui Abernačiui yra suteikti penki garbės daktaro laipsniai.
Asmuo be pilietybės

**Asmuo be pilietybės** (**apatridas**;  ir ) – fizinis asmuo, neturintis jokios valstybės pilietybės (bei tautybės) ir neturintis jokių įrodymų, kurie padėtų nustatyti galimą to asmens pilietybę (arba tautybę). 

## Pilietybės netekimas
Asmuo tampa apatridu dėl įvairių priežasčių. Dažniausiai, kai asmuo praranda anksčiau turėtą kokios nors valstybės pilietybę ir neįgyja naujos. Asmuo gali netekti pilietybės (t. y. tapti apatridu) tokiais atvejais:
* Gimdamas (tuo atveju, jei tėvai - taip pat apatridai, o tos valstybės, kurioje asmuo gimė, įstatymai nenumato *[[jus soli]]* pilietybės suteikimo galimybės)
* Kai iš asmens atimama valstybės pilietybė (pvz., dėl politinių, etninių motyvų, taip pat dėl valstybės ar visuomenės saugumo sumetimų) 
* Praradus anksčiau gautos pilietybės privilegijas (pavyzdžiui, tuo atveju, kai pilietybė įgyjama susituokus)
* Atsisakius turimos pilietybės.

## Lietuva
Asmeniui, neturinčiam užsienio valstybės pilietybės, tačiau turinčiam dokumentą, suteikiantį teisę gyventi Lietuvos Respublikoje, pagal 1954 m. Konvencijos dėl asmenų be pilietybės statuso nuostatas išduodamas specialus dokumentas (*[[Asmens be pilietybės kelionės dokumentas]]*), suteikiantis teisę išvykti iš Lietuvos Respublikos ir grįžti į Lietuvos Respubliką dokumento galiojimo laikotarpiu (LR įstatymo Dėl užsieniečių teisinės padėties (LR DUTP) 2 str. 2 d.). Tvarką nustato LR vidaus reikalų ministras (LR DUTP 38 str.).

Į Lietuvą iš kitų valstybių patekusiems asmenims be pilietybėms (reikalui esant) gali būti suteikiama teisinė apsauga, atitinkamas teisinis statusas (pvz., pabėgėlio statusas ir kt.).

## Šaltiniai
MS Oasis of the Seas

**Oasis of the Seas** – Oasis klasės kruizinis laivas, antras pagal dydį (po Allure of the Seas) keleivinis laivas pasaulyje. Lainerio kelionė prasidėjo Loderdeilo uoste, 2009 gruodžio 5 d.

## Pramogos laive
*Studio B* – kaip ir Voyager ir Freedom klasės laivuose įrengta čiuožykla. *Casino Royal* – didžiausias kazino visame laivyne: 450 lošimo automatų, 27 stalai pokeriui, ruletei, Blek Džekui ir kauliukams. Naujokams vedamos žaidimo pamokos. *Opal Theatre* – 1380 vietų teatras, kuriame kasdien, keturioms pamainom rodomi trys pasirodymai, tam, kad norintys galėtų juos pažiūrėti norimu laiku. *Blaze* – naktinis klubas, *Jazz on 4* – džiazo klubas, *Dazzles* – diskoteka.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Toliūnai

**Toliūnais** vadinami kaimai:

* Biržų rajone;
* Pasvalio rajone;
* Ukmergės rajone:
** Siesikų seniūnijoje (anksčiau – Deltuvos);
** Vidiškių seniūnijoje.
Verkių dvaras

**Verkių dvaras** – dvaras, stovintis Verkiuose (Vilnius), ant stataus Neries kranto, prie Verkės upelio žiočių. Įeina į Verkių regioninį parką ir Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinį.

Verkių architektūros ansamblis su peizažiniu parku atspindi Vidurio Europos užmiesčio teritorijų gamtos ir kultūros sandūros įvairių epochų raišką, istorinių vietovaizdžių visumą. Tai vienas vertingiausių klasicistinių ansamblių Lietuvoje. Jame išliko net 15 pastatų – dvi rūmų oficinos ir tarp jų buvusių centrinių rūmų pamatai, senos arklidės, vandens malūnas, kiti pastatai. Verkių parkas (36 ha) yra tik senųjų XVIII a. parkų, užėmusių net 250 ha, likutis. Verkių rūmų kompleksas šiuo metu priklauso Botanikos institutui.

## Istorija

Dvarą XVIII a. pastatė Vilniaus vyskupas Ignotas Masalskis pagal L. Gucevičiaus ir Martyno Knakfuso projektus.

Sovietmečiu dvare buvo įsikūrę Mokslininkų rūmai.


File:Verkiai Palace - interior (5552541).jpg | Verkių dvaro rūmai 1846 m. litografijoje
File:Verkiai - School for Peasants' Children (5552565).jpg | Vasilijus Sadovnikovas. Mokiniai Verkių parke. 1848 m. litografija
Vaizdas:Verkiai Palace (5552528).jpg | Vasilijus Sadovnikovas. Verkių rytiniai rūmai 1846 m.
Vaizdas:Werki1877.jpg | Verkių dvaro rūmai 1877 m., Napoleonas Orda
Vaizdas:Vilnia, Vierki. Вільня, Веркі (M. Januševič, XIX).jpg | Verkių dvaro rūmai XIX a. pradžioje
Vaizdas:Verkiu dvaro uzvaziuojamieji-namai arklide2007.JPG|Užvažiuojamieji namai 2007 m.
Vaizdas:Verkiu dvaro sargo namelis2007.JPG|Sargo namelis 2007 m.
Vaizdas:Verkiu dvaro uztvanka2015.jpg|Užtvanka 2015 m.
Galinė

**Galinė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras. Kaime yra Galinės dvaras. Kaime registruota ir veiklą vykdo krovinių pervežimo įmonė Transekspedicija. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklas.

## Gyventojai

## Sportas
* FK Transinvest, futbolo klubas.
* Namų rungtynes futbolo klubas žaidžia klubo stadione.

## Šaltiniai
Klevinė (Vilnius)

**Klevinė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Avižienių, prie senojo Ukmergės kelio (RK5214). Klevinės seniūnaitija. Iš nedidelio viensėdžio XXI a. pradžioje Klevinė virto dideliu Vilniaus priemiesčiu – čia gausu nausėdijų. Rytuose plyti pelkėtas Bukiškio miškas.

Klevinę aptarnauja VVT – 87 nr. maršrutas (Klevinės ir Bendorėlių stotelės).

## Istorija

Ilgus metus buvęs viensėdis, 2025 m. paskelbtas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Raisteniškės

**Raisteniškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Avižienių, prie senojo Ukmergės kelio (RK5214). Rytuose ribojasi su pelkėtu Bukiškio mišku, vakaruose – su greitkeliu . Seniūnaitijos centras.

Raisteniškes aptarnauja VVT – 87 nr. maršrutas (stotelė „Klevinė“).

## Istorija

Iš nedidelio viensėdžio XXI a. pradžioje Raisteniškės virto priemiesčių nausėdijų rajonu ir susiliejo su Klevine. Viensėdis 2025 m. paskelbtas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sakiškės

**Sakiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Nemenčinės, 3 km į šiaurę nuo Antavilių. Seniūnaitijos centras. Įsikūręs Sakiškių miškų apsuptyje, pasiekiamas keliu iš Miškonių. Neries pakrantėje yra Sakiškių (Šakiškių) skardis. Kolektyviniai sodai (SB „Beržas“, SB „Dobilas“). Sparčiai statomos nausėdijos, kotedžai. Yra medinis kryžius, veikia parduotuvė.

## Gyventojai

## Galerija

Vaizdas:Sakiškės2.JPG|Kaimo riboženklis
Vaizdas:Sakiškės, kryžius.JPG|Kryžius
Vaizdas:Sakiškių skardis iš Skirgiškių.JPG|Sakiškių skardis nuo Skirgiškių pusės


## Šaltiniai
Hercogo Augusto biblioteka

**Hercogo Augusto biblioteka** (, , HAB) – užuniversitetinė mokslinių tyrimų įstaiga, esanti Volfenbiutelyje, Žemutinėje Saksonijoje (Vokietijoje), tarptautinė biblioteka.

1896 m. bibliotekoje rastas lietuviškos postilės, vadinamos Volfenbiutelio postile, rankraštis, parašytas 1573 m.

## Stipendijos

Hercogo Augusto biblioteka teikia stipendijas Vokietijos ir užsienio mokslininkams, turintiems daktaro laipsnį. Tikslas – remti Viduramžių ir ankstyvųjų Naujųjų laikų tyrimus. Sritys – visos istoriškai orientuotos dalykų kryptys (). Darbo Volfenbiutelyje dėmesio centre – istorinių knygų, rankraščių rinkiniai. Tikimasi, kad stipendininkai dalyvautų ir Bibliotekos tyrimų veikloje.

Stipendininkai apgyvendinami Bibliotekos svečių namuose (). Mokama kelionės priemoka.

## Vasaros kursai

Hercogo Augusto biblioteka kasmet taip pat rengia humanitarinius vasaros kursus (paskaitas, pratybas, diskusijas, kursų dalyvių mokslo darbų pristatymus). Pretenduoti gali Vokietijos ir užsienio studentai, rengiantys baigiamuosius darbus (diplominius, disertacijas ir pan.).

Užsiėmimai vyksta vokiečių ir anglų kalba.

Iki 20 dalyvių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali Hercogo Augusto bibliotekos tinklavietė (vokiečių k.)
Trnavos kraštas

**Trnavos kraštas** (, ) – vienas iš aštuonių Slovakijos kraštų, įsikūręs šalies vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Trnava. Kraštas ribojasi su Vengrija ir Čekija, Bratislavos, Trenčyno ir Nitros kraštais. Trnavos kraštas padalintas į 7 apygardas – *okres* (skliausteliuose – adm. centras):
* Trnavos apygarda (Trnava)
* Dunaiskos Sredos apygarda (Dunaiska Streda)
* Galantos apygarda (Galanta)
* Pieštianų apygarda (Pieštianai)
* Senicos apygrada (Senica)
* Hlohoveco apygarda (Hlohovecas)
* Skalicos apygarda (Skalica)

## Demografija

Trnavos regione didžiausią mažumą sudaro vengrai, kurie gyvena pietinėje krašto dalyje. Jie sudaro daugumą Dunaiskos Sredos apygardoje – 87 % gyventojų
* slovakai – 73,9 %
* vengrai – 23,7 %

## Šaltiniai
Akuotninkai

**Akuotninkai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Punžonių. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šventininkai (Buivydžiai)

**Šventininkai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Buivydžių. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1461 m., kai Lietuvos bajoras Andrius Daugirdas padovanojo šį kaimą su 10-čia namų Vilniaus katedrai. XX a. pradžioje veikė 4 skyrių pradinė mokykla, 1928 m. joje buvo 59 mokiniai. Prie mokyklos buvo biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Skynimai (Vilnius)

**Skynimai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Lavoriškių, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Podoktorantūra

**Podoktorantūra** (**postdoktorantūra**; , šnek. „postdokas“) - podaktarinės (savarankiškos) studijos ar (ir) moksliniai tyrimai, vykdomi įgijus daktaro laipsnį. Trukmė: 6-24 mėn. Rečiau - iki 36 mėn. ar net 5 metų (VFR). 

Mokslininkas (*postdoktorantas*) gali tyrinėti pagal specialią darbo arba stažuotės programą mokslo tyrimų įstaigoje gimtojoje valstybėje arba užsienyje. Pvz., gali rengti habilitacijai (rašyti habilitacijos darbą). Tokios „postdaktarinės“ studijos gali vykti paprastoje mokslo įstaigoje arba specialioje. Pvz., Vokietijoje yra steigiama vad. Doktorantūros mokykla (, *Promotionskolleg* *Doktoratskolleg*), kurioje be doktorantų taip pat mokosi ir postdoktorantai (paprastai - habilitantai). Jie kartu dalyvauja bendruose moksliniuose užsiėmimuose (paskaitose, seminaruose), pristato savo tyrimus, diskutuoja, dalyvauja kituose renginiuose.

## Lietuva
Lietuvoje siekiama perimti geriausių pasaulio universitetų patirtį. Podaktarinės studijos Lietuvoje modeliuojamos kaip kompetencijų ugdymo ir nuolatinio profesūros atnaujinimo vis didėjančios konkurencijos akademiniame pasaulyje priemonė. Svarbios šios 3 kompetencijos (mokslinės, pedagoginės ir vadybinės). Jaunas mokslininkas (ilgainiui - profesorius) ne tik privaląs produktyviai dirbti mokslinį darbą, bet ir pritraukti geriausius studentus, išmokti rūpintis savos akademinės institucijos socialine ir finansine gerove. 

Podaktarinėms studijoms vykdyti ir modeliui plėtoti VU Filosofijos fakultetas, VDU ir Lietuvių kalbos institutas gavo ES ir LR ŠMM paramą.

## Stipendijos
* Humboldt stipendija
* Frico Tiseno fondo stipendija
* DAAD stipendija
* KAAD stipendija
* Hercogo Augusto bibliotekos stipendija
* Marbacho stipendijos
* kitos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Podoktorantūra Lietuvoje  (Stipendijos, programos)
Aidas Viskontas

**Aidas Viskontas** (g. 1985 m. gegužės 21 d. Lietuvoje, Kretingoje) – Lietuvos krepšininkas rungtyniaujantis Kėdainių „Nevėžis“ komandoje. 
2010 m. pasirašė ilgalaikę sutartį su Vilniaus „Lietuvos Rytu", tačiau 2009–2010 m. sezono pabaigoje buvo paskolintas Vilniaus „Perlo“ komandai.
2012 m. sausio 19 d. pasirašė vienerių metų sutartį su galimybe ją pratęsti dar vienam sezonui su Klaipėdos „Neptūno“ klubu.
2012 m. rugpjūčio 3 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu.
2013 m. liepos 18 d. pasirašė naują vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu.

## Pasiekimai
* 2006 m. NKL antros vietos laimėtojas.
* 2008 m. BBL Iššūkio taurės čempionas.
Trenčyno kraštas

**Trenčyno kraštas** () – vienas iš aštuonių Slovakijos kraštų, įsikūręs šalies šiaurės vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Trenčynas. Kraštas ribojasi su Čekija, Žilinos, Trnavos, Banska Bistricos ir Nitros kraštais. Trnavos kraštas padalintas į 9 apygardas – *okres* (skliausteliuose – adm. centras):
* Banovcės prie Bebravo apygarda (Banovcė prie Bebravo)
* Ilavos apygarda (Ilava)
* Mijavos apygarda (Mijava)
* Nove Mesto prie Vaho apygarda (Nove Mestas prie Vaho)
* Partizanskės apygrada (Partizanskė)
* Považskos Bistricos apygarda (Považska Bistrica)
* Prievidzos apygarda (Prievidza)
* Pūchovo apygarda (Pūchovas)
* Trenčyno apygarda (Trenčynas)

## Gyventojai

## Šaltiniai
Santa Barbaros departamentas

**Santa Barbaros departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies šiaurės vakarinėje dalyje, Gvatemalos pasienyje. Administracinis centras – Santa Barbara.

## Geografija

Departamento paviršius daugiausia kalnuotas. Jo teritorijoje yra didžiausias šalies ežeras – Jochoa.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 28 savivaldybes:

## Šaltiniai
Valjės departamentas

**Valjės departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies pietinėje dalyje, Salvadoro pasienyje ir Fonsekos įlankos pakrantėje. Administracinis centras – Nakaomė.

## Geografija

Didesniąją departamento dalį užima kalvos, o įlankos pakrantėje – pakrančių pelkynai ir mangrovių sąžalynai, išraižyti upių deltų. Svarbiausios upės – Nakaomė ir Goaskoranas.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 9 savivaldybes:

# Aliansa
# Amapala
# Aramesina
# Karidadas
# Goaskoranas
# Langė
# Nakaomė
# San Fransisko de Korajus
# San Lorensas

## Šaltiniai
Joro departamentas

**Joro departamentas** () – vienas iš 18 Hondūro departamentų. Yra šalies šiaurinėje dalyje. Administracinis centras – Joras.

## Geografija

Departamentas daugiausia kalnuotas, yra du svarbūs slėniai. Pagrindinė upė – Aguanas. Joro departamente dažnai stebimas fenomenas – žuvų lietus.

## Savivaldybės

Departamentas padalintas į 11 savivaldybių:

# Arenalis
# El Negritas
# El Progresas
# Chokonas
# Morasanas
# Olančitas
# Santa Rita
# Sulakas
# Viktorija
# Joritas
# Joras

## Šaltiniai
Šiaurės Vei

**Šiaurės Vei** () – svetimšalių valstybė, egzistavusi Šiaurės Kinijoje 385–534 m. Šios dinastijos valdomą valstybę sukūrė proto-mongolų tabgačų tauta.

Valstybės ištakos siejamos su Šengle apylinkėse egzistavusia tabgačų Dai karalyste (310–376), kuri ilgainiui buvo absorbuota į Ankstyvąją Čin. Tačiau šiai greitai nusilpus, tabgačai vėl atkūrė nepriklausomybę, šį kartą kaip Vei karalystė. Ši karalystė sparčiai stiprėjo. Šiaurėje ji kovojo su protomongolų Žužanų kaganatu, kurio klajoklius apie 402 m. išstūmė į stepę.

Pietuose Šiaurės Vei dinastija susidūrė su kinų dinastijomis, iš pradžių Liu Song (南宋, 420–478 m.), vėliau ją pakeitusiomis Pietų Či 南齊, 479–501 m.) ir Pietų Liang (梁, 502–556 m.) valstybėmis. 423 m. Tuoba Si (409–423 m.) iš Liu Song dinastijos atėmė Luoyang miestą ir apie 439 m. suvienijo visą šiaurinę Kiniją. Svarbiausias tabgačų valdovas buvo Tuoba Tao. Jo raiteliai 424-5, 429, 443, 449 ir 458 m. sėkmingai kovojo su žužanais.
Eimantas Skrabulis

**Eimantas Skrabulis** (g. 1965 m. gegužės 25 d., Lazdijuose) – Lietuvos lengvosios atletikos sportininkas ir Lietuvos lengvosios atletikos federacijos prezidentas.

## Biografija
1984 – 1991 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės narys, 17 kartų šalies sprinto čempionas, daugkartinis rekordininkas 60 m ir 100 m bėgimo rungtyse. Sporto meistras (1985 m.), tarptautinės klasės sporto meistras (1989 m.).

1990 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionate tapo nacionaliniu 100 m ir 200 m bėgimo čempionu.

1999 – 2000 m. Lietuvos lengvosios atletikos federacijos viceprezidentas, nuo 2000 m. gruodžio 15 d. iki šiol LLAF prezidentas. Nuo 2009 metų Lietuvos tautinio olimpinio komiteto vykdomojo komiteto narys. 2004 – 2008 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos tarybos narys. VŠĮ "Tarptautinis maratonas" steigėjas. Europos lengvosios atletikos jaunimo čempionato (2005 m.) ir Europos iki 23 metų čempionato (2009 m.) organizacinių komitetų vicepirmininkas. Už nuopelnus Lietuvos sportui 2004 m. apdovanotas olimpine žvaigžde, 2005 m. – Sporto garbės Komandoro ženklu.

2001 m. inicijavo ir finansavo knygos "Lietuvos lengvoji atletika. XX amžius (1918 - 2000 m.)", o 2009 m. fotografijų albumo "Lietuvos lengvoji atletika 1921-2008" leidimą. Asmeniškai ir per vadovaujamas firmas didžiausias LLAF rėmėjas nuo 2000 metų. Žurnalo "Lengvoji atletika" redaktorius ir rėmėjas. Vardinių stipendijų LKKA studentams steigėjas.

2010 m. tapo Lietuvos kūno kultūros akademijos garbės daktaru.

Vokietijos bendrovės Cosma Holding GmbH valdytojas.

## Asmeniniai rekordai
* 200 m: 21,06 (uždarose patalpose, 1989)
60m: 6,63(1989)
100 m: 10,35(1989)
100 m: 10,1(1988)

## Nuorodos
* Eimantas Skrabulis IAAF svetainėje
Mackonys

**Mackonys** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Inturkės.

## Etimologija

1696 m. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje užrašytas Kazimieras Mackonis iš Mackonių – tai rodo, kad tai tikriausiai yra asmenvardinis vietovardis.

## Istorija

Kaimas minimas 1554 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė TSRS karininkas ir diplomatas Vytautas Putna (1893–1937). 1973 m. šiaudinių stogų gimtosios trobelės vietoje, kuri neišliko, pastatytas paminklinis akmuo (skulptorius L. Kamarauskas, architektas J. Stravinskas).

## Šaltiniai
Mieleikiškiai

**Mieleikiškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km į rytus nuo Suginčių. 

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Mieleikis, plg. 1701 m. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje minimą Andrių Mieleikį (Andreae Mielaykis) iš Noliškio dvaro. Be to, 1707 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje užrašyta kaimo vardo forma ***Mieleikiai***.

## Istorija

1554 m. minimi Kašeikėnai. 1636 m. Kašeikių vienkiemis, kuriame gyveno Jonas ir Urbonas Mieleikiai, priklausė Linkmenų dvaro Giedraičių arba Čivylių vaitystei. 1789 m. jame buvo 1 ūkis ir 9 gyventojai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kapanauza

**Kapanauza** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Suginčių.

## Istorija

1636 m. minimas Žirgalaukio vienkiemis, tapatintinas su dabartine Kapanauza, priklausė Linkmenų dvaro Giedraičių arba Čivylių vaitystei. XVIII a. pabaigoje nuo stovėjusios ten smuklės atsirado kitas šios vietos vardas *Kapanauza* (iš  – „kavos namai“), 1792 m. užrašytas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kumelynė (Molėtai)

**Kumelynė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Toliejų.

## Istorija

1636 m. Kumelynės vienkiemis priklausė Linkmenų dvaro Giedraičių arba Čivylių vaitystei, XVIII a. Čivylių seniūnijai. 1750 m. – *Kumeliškė*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Reputacija

**Reputacija** – subjektų grupės tam tikrais kriterijais paremta nuomonė apie asmenį, asmenų grupę arba organizaciją. Reputacija yra svarbi aplinkybė daugelyje sričių, tokių kaip švietimas, verslas, virtualios bendruomenės.

Reputacija gali būti apibrėžta kitų asmenų ir laikoma asmens tapatybės dalimi.

Natūraliose bendruomenėse yra spontaniškas ir labai efektyvus socialinės kontrolės mechanizmas. Reputacija yra socialinių, valdymo ir technologijos mokslų tyrimų objektas.
Strakėnai

**Strakėnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Toliejų.

## Istorija

1636 m. Strakėnų vienkiemis priklausė Linkmenų dvaro Giedraičių arba Čivylių vaitystei, XVIII a. Čivylių seniūnijai. 1789 m. kaime buvo 4 ūkiai 26 gyventojai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Švedas (1944–2024), muzikos mokytojas ir chorvedys.

## Šaltiniai