Plokščiai

**Plokščiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Šakių, kelių  ir  sankryžoje. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Miestelis išsidėstęs kairiajame Nemuno krante, priešais Raudonę, prie Vaiguvos upelio žiočių. Stovi medinė Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia (nuo 1868 m.; yra unikalus varpas, nulietas 1573 m.), veikia Plokščių vidurinė mokykla, biblioteka, ambulatorija, girininkija, stūkso Plokščių piliakalnis. Yra „ Kančių kelių“ memorialas (pastatytas 2000 m.), tarybinių karių kapai.

## Etimologija

Plokščiai – asmenvardinis vietovardis, sudarytas iš *Plókštis, Plokštỹs* daugiskaitos. 1676 m. vietos dvarą valdė Jeronimas Krišpinas Kiršenšteinas, kuris vietovę pavadino ***Blagoslavenstvu*** (). Šis pavadinimas vartotas iki I pasaulinio karo, nors vietos gyventojų nebuvo vartojamas.

## Geografija

Kaimas išsiskiria upeliu-gatve, istorinis-archeologinis paminklas – Šventaduobė (yra lurdas), Plokščiai įeina į Panemunių RP teritoriją, apylinkėse yra pažintinis pėsčiųjų takas. Kaime vyksta Kalbos dienos.

## Istorija

Pirmą kartą minimi 1646 m. XVII a. priklausė Krišpinams-Kiršenšteinams, Tiškevičiams, vėliau – kitoms giminėms (Karpiams, Strumiloms). 1670 m. pastatyta pirmoji Plokščių bažnyčia. 1703 m. gavo turgaus privilegiją. 1819 m. įsteigta parapijos mokykla (nuo 1822 m. – valstybinė).

XIX a. pabaigoje Plokščiai buvo svarbus knygnešystės centras, o kaime gyvenusio teisėjo Petro Kriaučiūno sodyboje rinkdavosi lietuvių kultūros veikėjai, lietuvių mokslininkai (P. Avižonis, Antanas Baranauskas, Jonas Jablonskis, Vincas Kudirka, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė, Juozas Tumas-Vaižgantas, Povilas Višinskis, kitų šalių mokslininkai Aleksandras Aleksandrovas, Åge Meyer Benedictsen, Jan Niecisław Baudouin de Courtenay ir kiti). Tuo metu Plokščiai buvo kaimas ir palivarkas, valsčiaus centras Naumiesčio apskrityje.

Per Rusijos 1905–1907 m. revoliuciją buvo išvaikyta valsčiaus valdyba, Plokščių dvare ir palivarke streikavo darbininkai. XX a. tarpukariu Plokščiuose veikė smulkaus kredito draugija, pieninė, malūnas, keletas parduotuvių. 1941 m. iš Plokščių valsčiaus į Vokietiją repatrijavo kai kurias šeimas, į jų sodybas atkelti lietuviai iš Vokietijos okupuoto Seinų krašto. Iki 1977 m. buvo Plokščių apylinkės centras, buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

2000 m. patvirtintas Plokščių herbas. 2004 m. gruodžio 9 d. buvo įsteigtas Plokščių bendruomenės centras.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

XIX a. pabaigoje svarbų vaidmenį Plokščiuose suvaidino visuomenės veikėjas ir pedagogas Petras Kriaučiūnas (1850–1916), 10 metų buvęs Plokščių taikos teisėju. Pas jį svečiuodavosi daug žymių tautinio atgimimo veikėjų, tarp jų ir Vincas Kudirka (1858–1899), čia parašęs ne vieną straipsnį savo įkurtam atgimimo šaukliui „Varpui“. Pakelėje prie mokyklos stūkso V. Kudirkos akmuo. Iki pirmojo pasaulinio karo Plokščiuose, Vaiguvos upelyje, gulėjo didžiulis riedulys, ant kurio mėgo ilsėtis ir rašyti V. Kudirka. Pirmojo pasaulinio karo metais akmuo buvo susprogdintas. Iš jo Stulgių kaimo ūkininkas pasigamino girnas, kuriomis buvo spaudžiamas aliejus. Po kelių dešimtmečių jos tapo nereikalingos ir pastatytos Plokščiuose 1970 m., kai miestelis šventė 300 metų jubiliejų.

## Galerija


Kudirkos akmuo, Plokščiai.JPG|Vinco Kudirkos akmuo, anksčiau gulėjęs Vaiguvos upelyje
Plokščiai, laikrodis.JPG|Tautodailininko Zigmo Sederevičiaus sukurtas gatvės laikrodis
Plokščiai, Nepriklausomybės ąžuolas.JPG|Nepriklausomybės ąžuolas, pasodintas apie 1925 m.
Plokščiai, ženklas.JPG|Įvažiavimo ženklas su Plokščių herbu


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Tinklalapis
* Žemėlapiai