Airijos vyriausybė

**Airijos vyriausybė** (, ) – Airijos vykdomoji valdžia, kuriai vadovauja ministras pirmininkas (). Vyriausybę sudaro ministrai, kurie paprastai vadovauja atitinkamoms ministerijoms ir yra parlamento – Irachto – nariai.

Ministras pirmininkas skiriamas Atstovų rūmų siūlymu ir formaliai paskiriamas prezidento. Prezidentas taip pat tvirtina kitus ministrus, kuriems turi pritarti Atstovų rūmai. Vienas ministras skiriamas ministro pirmininko pavaduotoju (). Kadangi vyriausybė priklauso nuo parlamento palaikymo, jai būtina dauguma Atstovų rūmuose.

Dabartinė, 35–oji Airijos vyriausybė darbą pradėjo 2025 m. sausio 23 d. Jai vadovauja Fianna Fáil lyderis Micholis Martinas, o jo pavaduotojas – Fine Gael vadovas Saimonas Harisas. Vyriausybę sudaro Fianna Fáil, Fine Gael ir nepriklausomi politikai; ji suformuota po 2024 m. gruodį vykusių visuotinių rinkimų.

## Vyriausybė
Airijos vyriausybės sudėtį reglamentuoja Konstitucijos 28 straipsnis bei Ministrų ir sekretorių įstatymai (1924–2020 m.). Pagal Konstituciją, kabinetą turi sudaryti nuo 7 iki 15 narių, visi jie turi būti parlamento (Irachto) nariai.

Nuo 1966 m. visos vyriausybės sudaromos iš 15 narių – ministro pirmininko ir 14 ministrų. Nors dėl atsistatydinimų ar koalicijos pokyčių šis skaičius gali laikinai kisti, įprastai laikomasi maksimalios sudėties.

Ne daugiau kaip du ministrai gali būti Senato nariai, tačiau dažniausiai visi paskiriami iš Atstovų rūmų. Nuo 1937 m., kai įsigaliojo dabartinė Airijos konstitucija ir buvo įkurta šiuolaikinė vyriausybė, tik du ministrai buvo paskirti iš Senato – Šonas Moilanas (žemės ūkio ministras 1957 m.) ir Džeimsas Dudžas (užsienio reikalų ministras 1981–1982 m.). Tarpukariu, dar iki Konstitucijos priėmimo, kai Airijos laisvosios valstybės vykdomąją valdžią vykdė Vykdomoji taryba, ministro pareigas ėjo Senato narys Džozefas Konolis.

Kiekvienas vyriausybės ministras vadovauja konkrečiai ministerijai. Papildomai skiriami viceministrai (anksčiau – parlamentiniai sekretoriai), kurie nėra kabineto nariai, tačiau padeda pagrindiniams ministrams. Taip pat gali būti paskiriamas ministras be portfelio, kuris nevadovauja ministerijai – pavyzdžiui, Frankas Eikenas 1939–1945 m. buvo atsakingas už gynybos koordinavimą. Ministrų pareigos ir ministerijų struktūra gali keistis po rinkimų ar kabineto pertvarkų. Kai kurie ministrų postai – darbo, pašto, ir viešųjų paslaugų – laikui bėgant buvo panaikinti arba integruoti į kitas ministerijas.

## Kabinete dalyvaujantys ne vyriausybės nariai
Asmenys, nepriklausantys oficialiai vyriausybei, neturi balsavimo teisės ministrų kabinete, tačiau gali visapusiškai dalyvauti jo veikloje ir paprastai gauna tuos pačius dokumentus kaip ir ministrai. Vis dėlto balsavimai kabinete reti – sprendimai dažniausiai priimami bendru sutarimu arba vadovaujantis ministro pirmininko pozicija.

Vyriausybei pataria generalinis prokuroras, kuris, nors ir nėra kabineto narys, dalyvauja jo posėdžiuose kaip vyriausiasis teisinis patarėjas.

Kabinete taip pat gali dalyvauti vyriausybės parlamentinis įgaliotinis () ir kai kurie valstybės viceministrai, dar vadinami jaunesniaisiais ministrais. Nors jie nėra kabineto nariai, iki trijų reguliariai posėdžiaujančių viceministrų gali būti skiriamas papildomas atlyginimas. Tokie pareigūnai neoficialiai vadinami „super viceministrais“. 35–ojoje Airijos vyriausybėje viceministro statusą turi Merė Batler, Hildegarda Nouton, Noelis Grilišas ir Šonas Kanis.

Dublino Švenčiausiosios Trejybės kolegijos teisės profesorius Oranas Doilis yra pareiškęs, kad toks jų dalyvavimas gali prieštarauti Konstitucijoje numatytam kabineto konfidencialumo principui. 2025 m. sausį opozicijos parlamento nariai Pa Deilis ir Polas Merfis kėlė klausimą dėl šios praktikos teisėtumo.

## Kadencijos trukmė
Po kiekvienų visuotinių rinkimų naują vyriausybę sudaro ministras pirmininkas, paskirtas gavus Atstovų rūmų pritarimą. Ministrui pirmininkui atsistatydinus, laikoma, kad atsistatydino visa vyriausybė. Todėl nauja vyriausybė formuojama ir tuo atveju, kai toje pačioje parlamento kadencijoje pasikeičia tik ministras pirmininkas. Konstitucija leidžia ne ilgesnę kaip septynerių metų Atstovų rūmų kadenciją, tačiau įstatymai ją riboja iki penkerių metų. Ministras pirmininkas bet kada gali patarti prezidentui paleisti Atstovų rūmus, o tai reiškia pirmalaikius rinkimus.

Ministras pirmininkas turi išlaikyti Atstovų rūmų pasitikėjimą. Praradęs daugumos palaikymą dėl nepasitikėjimo ar atmesto biudžeto, jis privalo atsistatydinti, nebent siekia Atstovų rūmų paleidimo. Sprendimą dėl paleidimo priima prezidentas savo nuožiūra, tačiau iki šiol visi tokie prašymai buvo patenkinti.

Ministras pirmininkas taip pat gali siūlyti atleisti atskirus ministrus. Atsistatydinus ministrui pirmininkui, visa vyriausybė atsistatydina kaip kolegialus organas, tačiau pagal Konstituciją visi jos nariai eina pareigas tol, kol paskiriami įpėdiniai. Paleidus Atstovų rūmus, ministrai, netekę parlamentinės narystės, vis tiek lieka savo pareigose iki naujos vyriausybės paskyrimo.

## Laikinoji vyriausybė
Kai atsistatydina ministras pirmininkas ir visa vyriausybė, tačiau prezidentas nepaskiria naujo premjero (pavyzdžiui, dėl to, kad Atstovų rūmai nesusitaria dėl kandidato), kadenciją baigianti vyriausybė laikinai toliau vykdo pareigas, kol bus suformuota nauja. Tokia situacija dažnai susiklosto po visuotinių rinkimų, kai jokia partija ar koalicija nesurenka daugumos ir nesugeba greitai sudaryti vyriausybės. Laikinoji vyriausybė taip pat gali veikti, kai premjeras praranda parlamento pasitikėjimą, bet nauji rinkimai nepaskelbiami.

Tokios laikinosios vyriausybės Airijoje veikė šiais atvejais:

## Valdžia ir galios
Airijoje vyriausybė yra tiek teisiškai (*de jure*), tiek faktiškai (*de facto*) pagrindinė vykdomoji valdžia. Skirtingai nei kai kuriose kitose parlamentinėse sistemose, kur nominalus vykdomosios valdžios vadovas yra valstybės vadovas, Airijos konstitucija aiškiai numato, kad vykdomoji valdžia priklauso vyriausybei, o ne prezidentui.

Vyriausybės galia ribojama keliais konstituciniais principais. Pavyzdžiui, valstybė negali skelbti karo ar jame dalyvauti be Atstovų rūmų sutikimo, išskyrus atvejus, kai reikia atsakyti į tiesioginę invaziją – tuomet vyriausybė gali imtis veiksmų, kuriuos laiko būtinais valstybei apginti.

Ministrai kolektyviai atsako už visus vyriausybės veiksmus. Kiekvienas ministras taip pat atsako už savo kuruojamos ministerijos veiklą. Nors ministerijos neturi atskiro teisinio statuso, jų sprendimai dažnai įgyvendinami ministro vardu – net jei ministras nėra tiesiogiai su jais susipažinęs. Tokia praktika prieštarauja kai kurioms anglosaksų teisės normoms, kurios draudžia perduoti įstatymais suteiktus įgaliojimus kitam asmeniui.

Jei vyriausybė ar jos narys nevykdo konstitucinių pareigų, teismas gali išduoti įpareigojantį įsakymą (*[[mandamus]]*). Už atsisakymą vykdyti tokį įsakymą gali būti taikoma atsakomybė, įskaitant baudas ar net laisvės atėmimą.

## Istorija
Iki nepriklausomybės vienašališkai paskelbtos Airijos Respublikos vykdomoji valdžia buvo Atstovų rūmų ministerija, veikusi 1919–1922 m. Po 1922 m. sausį patvirtintos Anglų–airių sutarties buvo įkurta Laikinoji vyriausybė, kurios sudėtis daugeliu atžvilgių atitiko buvusią ministeriją, tačiau nebuvo visiškai tapatinama su ja. 1922 m. gruodžio 6 d., įsteigus Airijos laisvąją valstybę, abi šios institucijos buvo pakeistos Vykdomąja taryba.

Įsigaliojus 1937 m. Konstitucijai, aštuntoji Laisvosios valstybės vykdomoji taryba tapo pirmąja Airijos vyriausybe dabartine forma. Teisinį vyriausybės struktūros pagrindą sudaro 1924 m. Ministrų ir sekretorių aktas, vėliau kelis kartus keistas ir papildytas, bendrai vadinamas 1924–2020 m. aktais.

Nuo 1989 m. visos Airijos vyriausybės buvo koalicinės, sudarytos iš dviejų ar daugiau partijų. Pirmoji tokia vyriausybė susiformavo 1948 m. Paprastai premjeru tampa didžiausios koalicijos partijos lyderis. Išimtis sudarė Džonas Kostelo (1948–1951 ir 1954–1957 m.), kuris būdamas Fine Gael narys, partijai nevadovavo, bei Leo Varadkaras (2022–2024 m.) ir Saimonas Harisas (2024–2025 m.), Fine Gael lyderiai, vadovavę vyriausybėms, kuriose didžiausia partija buvo Fianna Fáil.

## Valstybės tarnyba

Airijos valstybės tarnyba apima visą šalies viešąjį administravimą. 2024 m. ketvirtąjį ketvirtį joje dirbo 408 891 darbuotojas. Pagal Viešųjų išlaidų, nacionalinio plėtros plano įgyvendinimo ir reformų ministerijos apibrėžimą, valstybės tarnybą sudaro septyni sektoriai: civilinė tarnyba, gynybos, švietimo, sveikatos, teisingumo sektoriai, savivaldybės ir nekomercinės valstybės agentūros (pvz., Bord Bia, IDA Ireland ir Komunalinių paslaugų reguliavimo komisija). Į valstybės tarnybos struktūrą neįtraukiamos komercinės valstybinės įmonės – nacionalinis transliuotojas RTÉ, energetikos grupė ESB ir pašto tarnyba An Post.

Didžiausias sektorius – sveikatos apsauga, kur dirba daugiau nei 148 tūkst. žmonių, dauguma jų – Sveikatos apsaugos tarnyboje (). Antras pagal dydį – švietimo sektorius, turintis per 134 tūkst. darbuotojų.

### Civilinė tarnyba
Civilinę tarnybą sudaro dvi pagrindinės dalys: Vyriausybės civilinė tarnyba ir Valstybės civilinė tarnyba. Nors šis skirstymas dažnai būna formalus, egzistuoja tam tikri veiklos skirtumai. Civilinės tarnybos pareigūnai privalo išlikti politiškai neutralūs, o kai kurios jų funkcijos vykdomos visiškai nepriklausomai nuo vyriausybės sprendimų.

## Dabartinė Airijos vyriausybė
2025 m. sausio 23 d. Airijos ministru pirmininku paskirtas Micholis Martinas. Jį pasiūlė Atstovų rūmai, o patvirtino prezidentas. Ministrų kabinetą sudaro trijų partijų koalicija: Fianna Fáil, Fine Gael ir nepriklausomi politikai.

## Šaltiniai