open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Graižtvinis šautuvas

**Graižtvinis šautuvas** (, ) – rankinis ilgavamzdis šaunamasis ginklas su graižtviniu vamzdžiu, kurio ilgis paprastai viršija 70 kalibrų, skirtas šaudyti įrėmus buožę į petį.

Graižtviniai šautuvai būna kariniai, medžiokliniai ir sportiniai. Galima dar išskirti tarnybinius šautuvus, kuriuos naudoja policijos snaiperiai ir panašūs specialistai.

Kariniai šautuvai skirti priešui naikinti ugnimi (kulkomis), durtuvu ir buože.

## Istorija
Pirmieji šaunamieji parakiniai ginklai su graižtvuotais vamzdžiais buvo pagaminti dar XV a. viduryje. Dėl grubios gamybos jie buvo dar netaiklūs, ir masiškai imti gaminti tik po 400 metų.

Pradžioje graižtviniai šautuvai buvo taiklių šaulių (dabar sakytume snaiperių) ginklai, tuo tarpu eiliniai pėstininkai šauliai naudodavo lygiavamzdžius šautuvus (muškietas), kurie šaudė apvaliomis švino kulkomis, kurių kalibras siekė iki 19 mm.

Napoleono karų metu D. Britanijos armijoje buvo keletas eksperimentinių dalinių, vadintų *Rifles*. Šie šaulių pulkai buvo naudojami kaip lengvieji pėstininkai (*skirmishers*) Ispanijoje ir Portugalijoje kovojant su Napoleono kariuomene. Jie buvo efektyvesni už panašius dalinius, ginkluotus muškietomis, nes šaudė toliau ir taikliau. Yra duomenų, kad tame kare 95-ojo Šaulių pulko šaulys Tomas Planketas (*Thomas Plunkett*) iš 400–600 m nušovė generolą Kolberą (*Colbert*).

XIX a. viduryje ginklų vamzdžių gamyba tiek ištobulėjo, kad graižtvinius vamzdžius buvo galima naudoti ir pigiems masiniams kariniams šautuvams. Muškietas ėmė keisti vienšūviai pro drūtgalį užtaisomi graižtviniai šautuvai. To meto (iki XX a. pradžios) šautuvai buvo labai ilgi (su durtuvu neretai siekdavo iki 2 m). Tokie šautuvai su durtuvais tikdavo kirstynėse gintis nuo kardais ginkluotų kavaleristų. Tuo tarpu patys kavaleristai ir kai kurios specialios kareivių grupės naudojo trumpesnius šautuvus karabinus.

## Graižtviniai šautuvai Lietuvos kariuomenėje
Atkurtos Lietuvos kariuomenė buvo ginkluota Pirmojo pasaulinio karo šautuvais – rusiškais 7,62 mm 1891 m. Mosino šautuvais, vokiškais 7,65 mm 1898 m. mauzeriais, 7,9 mm angliškais enfieldais,  ir net japoniškomis 6,5 mm arisakomis 38.

1935–1939 m. buvo perkami belgiški karabinai *FN Model 30* , kurie buvo žymimi Gedimino stulpais.

Dabartinė Lietuvos kariuomenė ginkluota 7,62 mm švediškais AK-4, 7,62 mm rusiškais AK-47, AK-47S, AKM, AKMS, 7,62 mm amerikietiškais M14, 5,56 mm amerikietiškais M16, 5,56 mm vokiškais G-36.

## Nuorodos

* Collecting LITHUANIAN FIREARMS
Udaloj klasės eskadrinis minininkas

**Udaloj klasės eskadrinis minininkas** – Tarybų Sąjungoje suprojektuotas ir pastatytas eskadrinis minininkas, skirtas kovai su priešo povandeniniais laivais. Kodinis laivo pavadinimas *Projekt 1155 Fregat*. Apie 1970 metus buvo nuspręsta, kad statyti brangiai kainuojančius daugiafunkcinius, didelius laivus neapsimoka. Buvo nuspręsta statyti vienas kitą papildančias laivų grupuotes, galinčias atlikti specifinius uždavinius. Taip buvo suprojektuoti Sovremennyi klasės eskadrinis minininkas ir jį papildantis *Udaloj* klasės eskadrinis minininkas.

2008 m. „Admirolas Chabanenko“ tapo pirmuoju Rusijos karo laivu, perplaukusiu Panamos kanalą po Antrojo pasaulinio karo.

## Laivai
* *Udaloj* I klasė
** *Udaloj* (1980) – supjaustytas Murmanske 2002 m.
** *Vice-Admiral Kulakov* (1980) – remontuojamas nuo 1990 , į tarnybą negrįžo
** *Marshal Vasil’yevsky* (BPK 499) (1982)
** *Admiral Zakharov* (1982) – sudegė 1992 ir supjaustytas
** *Admiral Spiridonov* (1983) – Removed from service
** *Admiral Tributs* (1983) – Rusijos laivynas Ramusis vandenynas, degė 1991, bet grįžo į tarnybą
** *Marshal Shaposhnikov* (BPK 543) (1985) – Rusijos laivynas Ramusis vandenynas
** *Severomorsk* (1985) – Arkties vandenynas
** *Admiral Levchenko* (BPK 605) (1987) – Arkties vandenynas
** *Admiral Vinogradov* (BPK 405) (1987) – Ramusis vandenynas
** *Admiral Kharlamov* (1988) – Arkties vandenynas, rezerve, 2006
** *Admiral Panteleyev* (BPK 548) (1990) – Ramusis vandenynas
* *Udaloj* II klasė
** *Admiral Chabanenko* (BPK 437) (1995) – Arkties vandenynas
** *Admiral Basisty* supjaustytas dar statant
** *Admiral Kucherov* nepradėtas statyti

## Šaltiniai
Treniruoklis

**Treniruoklis** - treniravimosi įrenginys (prietaisas), skirtas lavinti organizmo fizinį pasirengimą arba ruošti specialistus.

Treniruokliu kartais gali būti vadinamas ir elektroninis ar kitas įrenginys, skirtas psichologiniam lavinimuisi (žr. **[[Simuliatorius]]**).

Treniruokliai sporte dažniausiai naudojami lavinti raumenų jėgą ir ištvermę. Taip pat jie gali būti naudojami reabilitacijos tikslams (pvz., po traumų, ligų), kai reikia atstatyti natūralias organizmo funkcijas.

## Naudojimas sporte

Sporte dažnai naudojami treniruokliai su keičiamais svoriais, kurie leidžia kontroliuoti kūno raumenų apkrovą.

Sportiniai treniruokliai gali būti kelių rūšių:
* Kardiotreniruokliai, skirti gerinti bendrą organizmo (ypač širdies) savijautą ir fizinę būklę, taip pat skirti mažinti antsvoriui.
* Jėgos treniruokliai - raumenų jėgai ir ištvermei lavinti.

## Kitas naudojimas
Speciali treniravimo įranga (treniruokliai) naudojama rengiant astronautus, specialiųjų būrių kareivius, mokslo darbuotojus, išbandant įvairius eksperimentinius mechanizmus.
Stasė Krinickaitė

**Stasė Krinickaitė** (g. 1951 m. birželio 3 d. Neversčiai, Švenčionių raj.) – lietuvių kalbininkė.

## Biografija
1969 m. baigė Švenčionių 1-ąją vidurinę mokyklą, 1974 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo filologės ir lietuvių kalbos ir literatūros dėstytojos kvalifikaciją. 1977 m. baigė Maskvos mokslų akademijos Kalbotyros instituto aspirantūrą. 1982 m. filologijos mokslų kandidatė, humanitarinių mokslų daktarė.

Nuo 1974 m. Lietuvių kalbos ir literatūros instituto (nuo 1990 m. Lietuvių kalbos institutas) mokslinė bendradarbė, Kalbos istorijos ir dialektologijos skyriaus mokslo darbuotoja. Paskelbė straipsnių apie lietuvių kalbos veiksmažodžių tranzityvumą, kalbos kultūrą.

## Bibliografija
* Проблемы переходности в исследованиях по индоевропейским языками. Проблемы внутренней и внешней лингвистики. Москва: Наука, 1978, 11–33.
* Kalbų raiškos savitumas, Vilnius: Mokslas, 1984. 96 p.
* Lietuvių kalbos gramatika rusų kalba (viena autorių, Грамматика литовского языка, Вильнюс: Мокслас, 1985, 187–202.)
* Dabartinės lietuvių kalbos gramatika. Antras pataisytas leidimas, Vilnius: Mokslas, 1996, 1997

## Šaltiniai
Visatos evoliucija

**Visatos evoliucija**: prieš Didįjį Sprogimą Visata buvo ypatingosios būsenos ir be galo didelio tankio. Po pirmųjų sekundžių, praėjusių po Didžiojo sprogimo pradžios, susiformavo visi dabar gerai žinomi jėgų laukai: gravitacinis, elektromagnetinis, stiprusis ir silpnasis, taip pat ir elementariosios medžiagos dalelės ir elektromagnetinio spinduliavimo kvantai – fotonai.

Pusę milijonų metų Visata buvo labai tanki ir karšta. Kai tankis dėl plėtimosi sumažėjo, temperatūra nukrito iki 3000 K. Tuomet susiformavo
vandenilio ir helio atomų branduoliai. Nuo to laiko išliko vadinamasis reliktinis spinduliavimas 1 mm ilgio radijo bangų ruože.
Šis spinduliavimas ir galaktikų raudonasis poslinkis parodo Visatos plėtimosi pradžią.

250 mln. metų po sprogimo dujų temperatūra nukrito iki 200 K. Dujos pradėjo telktis į 1011–1013 M<sub>S</sub> masės progalaktinius gniužulus, sudarytus tik iš vandenilio ir helio atomų. Iš gniužulų susidarė pirmosios galaktikos. Kiek vėliau progalaktikos suskilo į dar mažesnius gniužulus, iš kurių susidarė pirmosios žvaigždės ir jų spiečiai.

Progalaktiniai dujų gniužulai buvo maždaug sferinės formos.
Iš jų susidarė elipsinės galaktikos bei spiralinių galaktikų sferoidai. Šių progalaktikų, kurios pradėjo tvarkingai suktis apie savo ašį, dujinė medžiaga susiplojo ir sudarė sukimosi plokštumas – spiralinių galaktikų diskus. Progalaktikos, kurios labai lėtai sukosi apie savo ašį, liko elipsinėmis.
Avaruitas

**Avaruitas** – mineralas, grynuolis. Geležies atmaina, praturtinta nikeliu. Ni ir Fe santykis nuo 2:1 iki 4:1. Randamas serpentinizuotuose peridotituose, serpentinituose, trachituose. Taip pat aptinkamas sąnašynuose su platina, auksu ir kt.

## Nuorodos
* Avaruitas
Avicenitas

**Avicenitas** (Avicenos garbei) – mineralas, talio oksidas (Tl2O3). Pirmą kartą atrastas netoli Samarkando (Uzbekija) 1958 m. Randamas geležingų karbonatų gyslų oksidacinėse zonose.

## Nuorodos
* Avicenitas
Dviratis (treniruoklis)

**Velotreniruoklis** arba **dviratis-treniruoklis** – treniruoklis, naudojamas lavinti organizmo fizinę būklę imituojant judesius, atliekamus važiuojant dviračiu.

Velotreniruoklis priskiriamas prie kardiotreniruoklių, nes sportuojant su juo stiprinama širdies ir kraujagyslių sistema, treniruojami nugaros ir kojų raumenys. Įmontuotame ekranėlyje galima stebėti greitį, „pravažiuotą“ nuotolį ir pulsą bei kraujospūdį.

Velotreniruokliai dažniausiai būna mechaniniai ir magnetiniai. Priklausomai nuo apkrovos reguliavimo būdo, mechaniniai skirstomi į diržinius ir trinkelių. Trinkelių treniruokliai pasižymi didesne inercija ir imituoja važiavimą lenktyniniu dviračiu. Magnetiniai velotreniruokliai juda tyliau.

Kai kurie treniruokliai turi įdiegtas treniruočių programas. Programos yra sukurtos pagal poreikį: degina riebalus ar treniruoja širdies ir kraujagyslių sistemą.

Yra treniruoklių, kuriuose įdiegtos nuo pulso priklausančios programos, automatiškai reguliuojančios apkrovas priklausomai nuo pulso dažnio.

Dar yra veloergometrai – gerokai sudėtingesni treniruokliai, kurie leidžia pasirinkti apkrovą pagal pasirengimo lygį ir užsiėmimų tikslą. Tokio tipo treniruokliai plačiai naudojami terapeutiniais ir reabilitaciniais tikslais.
Elipsinis treniruoklis

**Elipsinis treniruoklis** – treniruoklis, kuriame treniruotės metu žingsniuojama elipsės trajektorija.

Elipsinis treniruoklis naudojamas gerinti širdies, kraujagyslių ir kvėpavimo sistemos veiklą. Taip pat iš dalies treniruojami viršutinės kūno dalies raumenys. Manoma, kad judėjimas (žingsniavimas) elipse veikia įvairias raumenų grupes - kojų, sėdmenų ir šlaunų raumenis. Mažiau apkraunami sąnariai.

Elipsinis treniruoklis taip pat gali būti naudojamas paspartinti medžiagų apykaitą, deginti kalorijas ir mažinti antsvorį.

Elipsinio treniruoklio kompiuteryje galima nurodyti nuotolį, treniruotės laiką, optimalų pulsą, o ekrane stebėti šiuos duomenis.

Elipsiniai treniruokliai rinkoje pasirodė dešimtajame dešimtmetyje, juos sukūrė „Precor“ bendrovė.

## Šaltiniai
Bėgimo takelis (treniruoklis)

**Bėgimo takelis-treniruoklis** – treniruoklis su įmontuotu judančiu takeliu, ant kurio galima žingsniuoti arba bėgti.

Užsiėmimai ant bėgimo takelių yra laikomi vienu efektyviausiu riebalų deginimo būdų, nes jį naudojant pagreitinama medžiagų apykaita, deginamos kalorijos, mažinamas svoris, stiprinamas organizmas. Jie tinka stiprinti širdžiai, kraujagyslių ir kvėpavimo sistemoms.

Yra du bėgimo takelių tipai: mechaniniai ir elektriniai. Mechaninių takelių dangą priverčia judėti pats sportininkas, tokiems treniruokliams nereikalinga elektros energija.

Elektrinių bėgimo takelių apkrovos reguliuojamos dviem būdais: keičiant bėgimo paviršiaus nuolydžio kampą arba jo sukimosi greitį. Tai galima padaryti reguliuojant treniruoklį per pultą ar įjungus specialią treniruotės programą, kuri paprastai būna įdiegta į modernesnius bėgimų takelių treniruoklius.

Bėgimo takelio lygis priklauso nuo variklio galingumo, bėgimo dangos pločio, maksimalaus bėgiko, kurį takelis atlaikys, svorio bei amortizacijos. Amortizacija sumažina smūginę apkrovą, kenkiančią stuburui ir sąnariams.

Bėgimo takelio treniruoklio ekrane galima stebėti duomenis apie greitį, "nubėgtą" nuotolį, žingsnių skaičių, savo pulsą ir kt.
Gliese 436 b

**Gliese 436 b** arba ** GJ 436 b** – egzoplaneta, savo skersmenimi ir mase artima Neptūnui, orbita skriejanti aplink raudonąją nykštukę Gliese 436, kuri yra Liūto žvaigždyne, nuo Žemės nutolusi ~33 šm. Tai viena iš egzoplanetų, kuriose gali būti vandens.
  
## Atradimas
Gliese 436 b buvo atrasta 2004 m. daktaro Paul Butler iš Vašingtono Karnegio instituto ir profesoriaus Geoffrey Marcy iš Berklio universiteto. Kartu su 55 Cancri e buvo pirmosios naujos klasės planetos, savo dydžiais ir masėmis artimos Neptūnui.

## Fizinės charakteristikos
Gliese 436 b nuo raudonosios nykštukės Gliese 436 nutolusi tik 0,0291 av, dėl to planetos temperatūra siekia 800 K. Aplink savo žvaigždę apskrieja maždaug per 2,6 Žemės paros. Jos spindulys siekia 0,372 Jupiterio spindulio, planeta 22,1 karto masyvesnė už Žemę.

Skirtingai nei Jupiteris, ši planeta yra pernelyg maža, kad būtų sudaryta daugiausia iš vandenilio dujų. Kita vertus, gali būti, kad Gliese 436 b nėra ir uolėtą paviršių turinti superžemė (planeta per didelė). Manoma, kad Gliese 436 b gali būti sudaryta daugiausia iš egzotinės vandens formos – „ledo“, susiformavusio dėl slėgio, o ne temperatūros.

2013 m. gruodį „NASA“ pranešė, kad šios planetos atmosferoje galimai aptikti debesys.

## Išnašos
Opinis kolitas

**Opinis kolitas** – lėtinė uždegiminė žarnyno liga, kuriai būdingas žarnyno gleivinės pažeidimas. Pagrindiniai simptomai yra pilvo skausmas, viduriavimas, kraujas išmatose.

## Šaltiniai
Rusios kunigaikštystės

**Rusios kunigaikštystės** – valstybiniai dariniai, atskilę nuo Kijevo Rusios, egzistavę Rytų Europoje, dab. Rusijos, Baltarusijos ir Ukrainos teritorijose XI–XVI a. Dar vadinamos **rusų kunigaikštystėmis**, **rytų slavų kunigaikštystėmis**. Jos atsirado nusilpus Kijevo Rusiai, o išnyko prijungtos prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės XIV–XV a. arba prie Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės XVI a.

## Susiformavimas
Tradiciškai kunigaikštysčių atsiradimo metais laikomi 1054 m., kuomet Kijevo Rusios kunigaikštis Jaroslavas Išmintingasis padalijo šalį savo sūnums, sukurdamas vadinamąsias žemes. Tačiau sąlygos tam formavosi gerokai anksčiau, ir jau Jaroslavo laikais kai kurios Rusios dalys turėjo savarankiškumą ir savivaldą. Tarp tokių dalių buvo Naugardo žemė, vėliau tapusi Naugardo respublika ir Polocko žemė.

1054 m. Jaroslavas padalijo Rusią savo penkiems sūnums, kas davė pradžią pirmosioms kunigaikštystėms:
* Viačeslavas gavo Smolensko žemę;
* Igoris gavo Haličo-Voluinės žemę;
* Vsevolodas gavo Perejeslavlio žemę ir Rostovo-Suzdalės žemę;
* Sviatoslavas gavo Černigovo žemę;
* Iziaslavui liko Kijevo žemė
Galima sakyti, kad šie pradiniai teritoriniai vienetai davė pradžią formuotis smulkesnėms kunigaikštystėms.

## Kunigaikštystės

Kunigaikštysčių skaičius nuolat augo, tačiau pirminis padalinimas XI a. vid. į žemes išliko. Nepaisant susiskaldymo žemių viduje, taip vadinamosios dalinės kunigaikštystės išlaikė bendrą tapatumą ir neretai kartu stodavo prieš bendrą priešą iš kitos žemės.

### Naugardo žemė (IХ a.–1478)

Viena savarankiškiausių kunigaikštysčių, įkūrusi respublikinę valdymo santvarką. 1348 m. nuo jos atskilo ir savo respubliką sukūrė Pskovas.

### Polocko žemė (960–1307/1399)

Apėmė didžiąją dalį dabartinės Baltarusijos, su sostine Polocku. 1101 m. ji suskilo į 5-7 smulkesnes kunigaikštystes, kurių svarbiausios buvo Vitebsko, Minsko, Iziaslavo, Drucko ir kitos. Pradedant XIII a. viduriu, buvo absorbuotos LDK.

### Kijevo žemė (1132–1471)

Apėmė visą dabartinę centrinę Ukrainą, ir jos valdovai nominaliai buvo laikomi visos Rusios valdovais. XIV a. prijungta prie LDK.

### Smolensko žemė (990–1404)

Apėmė dabartinę rytų Baltarusiją ir dalį Rusijos. XIV a. prijungta prie LDK.

### Haličo-Voluinės žemė (1199–1349)

Vakariausios Kijevo Rusios žemės, prisiglaudusios prie Lenkijos dabartinėje vakarinėje Ukrainoje. Prijungtos prie LDK.

### Perejaslavlio žemė (1054–1239)

### Rostovo-Suzdalės žemė (1125–1362)

Būsimosios Rusijos valstybės branduolys dabartinės Rusijos teritorijoje. Šioje teritorijoje gimė daug stiprių kunigaikštysčių, tokių, kaip Rostovo kunigaikštystė, Vladimiro kunigaikštystė, Jaroslavlio kunigaikštystė, Belozero kunigaikštystė, Tverės kunigaikštystė, Maskvos kunigaikštystė.

### Černigovo žemė (1024–1330)

Dabartinė rytų Ukraina. Greitai juo jos atsiskyrė Riazanės kunigaikštystė. Černigovo žemės buvo nusiaubtos mongolų, o vėliau užimtos LDK.

## Nunykimas
Tarpžvaigždinė erdvė

**Tarpžvaigždinė erdvė** – juodasis kosmosas, tačiau ji nėra visiškai tuščia. Ją užpildo išretintos dujos ir plazma. Plika akimi matomas švytėjimas yra tik viena iš plazmos keistenybių.

Iš esmės tarpžvaigždinė erdvė prasideda už heliopauzės ribos, kur Saulės vėjo spaudimas susilygina su tarpžvaigždinių dalelių sukuriamu spaudimu. Tai yra nustatyta eksperimentiškai su JAV automatiniais zondais Voyager 1 ir Voyager 2.
Ši riba prasideda tarp 76 av iki 85 av. Tačiau šis atstumas gali būti didesnis nei 100 av. Už šios ribos prasideda tarpžvaigždinė erdvė.
Kalmukija

**Kalmukijos Respublika** (, ) – Rusijos Federacijos respublika, priklauso Pietų federalinei apygardai. Sostinė – Elista.

Ribojasi su Stavropolio kraštu, Dagestano respublika, Volgogrado sritimi, Astrachanės sritimi ir Rostovo sritimi, bei prieina prie Kaspijos jūros.

Sudaryta 1920 m. lapkričio 4 d. kaip Kalmukijos autonominė sritis Stavropolio krašto sudėtyje, 1935 m. tapo Kalmukijos ATSR (1944–1957 m. panaikinta, prijungiant prie Astrachanės srities, bet paskui atkurta). Nuo 1990 m. – federacinė respublika.

## Geografija
Kalmukija yra iš labiausiai į pietryčius nutolusių subjektų Europinėje Rusijos dalyje. Ilgis iš šiaurės į pietus yra 448 km, o iš vakarų į rytus – 423 km.

Kraštas yra Pakaspijo žemumos vakaruose (žemiausias taškas – 28 m žemiau jūros lygio). Pietuose yra Kumos–Manyčiaus įduba, o vakaruose kyla Jergenių aukštumos (iki 222 m, Šaredo k.). Pietryčiuose Kalmukija siekia Kaspijos jūrą.

Klimatas ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio temperatūra -5–8 °C, liepos +23–26 °C. Per metus vidutiniškai iškrinta 170–400 mm kritulių.

Upės vasarą išdžiūsta; upių, ištekančių iš Jergenių aukštumos, deltose susidarę ežerai. Šiaurės rytuose (prie Cagan Amano) Kalmukija siekia Volgą. Pietvakariuose teka Kuma, pietuose – Vakarų Manyčius. Yra seklių druskingų ežerų (Manyčiaus Gudilo ežeras, Sarpos ežeras, Sostinskio ežerai, Cagančako ežeras).

Didžioji Kalmukijos dalis yra pusdykumių zonoje; šiaurėje – stepės. Sarpos žemumoje auga kiečiai, ašuotės, druskės, Jergenių aukštumos daubose – karklai, guobos, drebulės, pietuose – varpinės žolės, krūmai. Veisiasi vilkai, saigos, korsakai, šeškai, įvairūs graužikai, ereliai, kurapkos, einiai. Įsteigtas Juodųjų žemių rezervatas.

## Gyventojai
Tautinė sudėtis (2010 m.):
* kalmukai – 57,4 %
* rusai – 30,2 %
* darginai – 2,7 %
* kazachai – 1,7 %
* turkai meschetinai – 1,3 %
* čečėnai – 1,2 %
* avarai – 1,0 %
* ukrainiečiai – 0,5 %
* korėjiečiai – 0,5 %
* vokiečiai – 0,3 %
* totoriai – 0,3 %

Kalmukija yra vienintelis regionas Europoje, kur vyrauja budizmas.

### Miestai
Respublikoje yra 3 miestai (pažymėti tiesiu šriftu). Didžiausios gyvenvietės (2010 m.):
* Elista (103,5 tūkst.)
* *[[Troickojė]]* (12,9)
* Laganė (12,6)
* Gorodovikovskas (8,3)
* *[[Jaškulis]]* (7,8)
* *[[Sadovojė (Kalmukija)|Sadovojė]]* (6,5)
* *[[Malyje Derbentai]]* (6,4)
* *[[Cagan Amanas]]* (6,0)
* *[[Prijutnojė]]* (6,0)
* *[[Bolšoj Carynas]]* (4,7)

## Istorija

## Šaltiniai
North American P-51 Mustang

**P-51** **Mustang** (mustangas) – JAV naikintuvas, naudotas nuo 1943 m. žiemos iki maždaug 1960 m., o kai kuriose šalyse iki 1980 m. Tai vienas sėkmingiausių ir žinomiausių Antrojo pasaulinio karo naikintuvų. Būtent jis užtikrino visišką Europos oro erdvės užvaldymą 1944 m. Iš viso pagaminta 15875 lėktuvų.

## Kūrimas ir pasirodymo priežastys
JAV bombardavo Vokietiją ir reikėjo naikintuvo, kuris apsaugotų B-17 , B-29 bombonešius ir kontroliuotų oro erdvę, kol vykdoma operacija. Iki tol naudotas P-40 jau buvo techniškai atsilikęs, o P-38 tiesiog stigo. P-47 techninės charakteristikos buvo patenkinamos, tačiau jo skrydžio nuotolis buvo per menkas. Reikėjo sukurti ir gaminti naują naikintuvą, kuris pajėgtų nuskristi iš Londono į Berlyną, ten kautis su ką tik pakilusiais vokiečių naikintuvais ir grįžti atgal. Todėl buvo pradėtas masiškai gaminti 1940 metų itin greitu eksperimentiniu prototipu NA-73X paremtas P-51.

## Pagrindinės savybės
* Tuo metu įspūdingas 703 km/h greitis, skrendant optimaliame 7,62 km aukštyje (tai beveik propeleriu varomų orlaivių galimybių riba)
* skrydžio nuotolis su išoriniais bakais - iki 2755 km  
* 6 arba 4 M2 0.50 kalibro (12,7 mm) kulkosvaidžiai, iki 10 raketų, bombų
* 1695 arklio galių variklis Rolls-Royce Merlin
* Maksimali masė 4 tonos

## Sėkmė
Liuftvafei tiesiog nieko kito neliko, kaip tik mėginti staigiai ir netikėtai atakuoti bombonešius ir po vienos atakos pasitraukti. Pradžioje tai pavykdavo, bet vėliau amerikiečiai kiek pakeitė taktiką, leisdami P-51D palikti savo bombonešius ir vytis pastebėtus priešus, pavyzdžiui, iki nusileidimo tako, ir ten juos apšaudyti. Per 1944 m. Vokietijos oro pajėgos buvo praktiškai sunaikintos. Tikėtasi, kad naujai pasirodžiusio reaktyvinio Me-262 greitis atneš sėkmę 1944, bet P-51 lengvai galėjo prilygti ankstyviems reaktyviniams naikintuvams greičiu ir smarkiai pranokti juos manevringumu ir skrydžio nuotoliu.

## Variantai
* A, B ir C pradiniai variantai, pagrindinis skirtumas tarp jų pagaminimo vieta.
* D patobulintas variantas, „burbulinė“ kabina, labai pagerinanti matomumą. Tokių apie pusė.
* kiti

## Naudojimas po karo

P-51 dauguma vienetų ir toliau ilgam liko oro pajėgose, nors nuo 1946 m. buvo pamažu keičiami reaktyviniais naikintuvais. Pasenusius P-51 buvo galima nusipirkti labai pigiai (1000$), todėl jis pradėtas gausiai naudoti ir asmeniniams reikalams. P-51C laimėjo daug pergalių įvairiose oro lenktynėse. Jis naudojamas daug kur pramogai ir dabar, tačiau jo kaina išaugo net iki milijono dolerių. JAV kariuomenės užsakymu gamintų orlaivių vieneto kaina 1945 m. siekė apie 50 000 JAV dolerių.
Republic P-47 Thunderbolt

**P-47** **Thunderbolt** (kamuolinis žaibas) – JAV naikintuvas-bombonešis. Pasirodė 1942 metais. Kūrėjai Alexander de Seversky ir Alexander Kartveli abu pabėgo nuo bolševikų į JAV. Jis puikiai tiko kautynėms ore, o po jų sėdavo mirtį žemėje. Net aštuoni į vieną vietą nuolat nutaikyti .50 kalibro greitašaudžiai M2 ginklai nesunkiai galėjo sunaikinti ir tanką jau nekalbant apie priešo naikintuvus. Pilnai pakrautas jis sveria net aštuonias tonas į kurias įeina ir 10 raketų ir daugiau nei tona bombų. Jį varo oru aušinamas 2535 arklio jėgų variklis. Iš viso pagaminta 15686.

## Sėkmė

Jau pirmos didesnės P-47 kautynės 1943 davė stulbinančius rezultatus. Lydint B-17 19 vokečių naikintuvų numušta ir trys P-47 negrįžo. Garsiausi pilotai:
* Europoje USAAF:
** Francis S. „Gabby“ Gabreski 31 pergalė (trims neleido net pakilti nuo tako)
** Bob Johnson 27 arba 28 pergalės (viena ginčytina)
** 56tos FG vadas Hubert Zemke 17.75 pergalių
** 56ta FG 665.5 sunaikinta ore 311 žemės taikinių sunaikinta ir 128 prarasta (sėkmingiausias visų laikų oro pajėgų dalinys)
* Ramiajame vandenyne USAAF:
** Neel E. Kearby 22 pergalės iš jų šešios per vieną skrydį už tai apdovanotas Medal of Honor. 1944 žuvo.
* SSRS gavo tik 203 vienetus. Visus juos tuoj pat skyrė svarbiausių miestų oro erdvės apsaugai.

## Palikuonis
Šiuolaikinis A-10 vadinamas *Thunderbolt II* ir laikomas P-47 naująja versija. O ir daug išlikusių P-47 dažnai galima sutikti oro šventėse ir muziejuose.
Saulės baterija

**Saulės baterija**, **saulės elementas**, **saulės modulis**, **fotovoltinė** baterija/elementas – energijos rūšies keitimo įtaisas, verčiantis saulės energiją ar kito šaltinio šviesą
į elektros energiją. Procesą įgalina *fotovoltinis efektas*. Saulės baterijų ir saulės energijos technologijų sritis vadinama fotovoltika.

Saulės elementų sistemos vadinamos saulės moduliais, kurie savo ruožtu gali būti sujungiami į fotovoltinę sistemą.

Saulės elementų pritaikymas labai platus. Pavieniai elementai naudojami kaip energijos šaltiniai mažiems elektroniniams prietaisams, pvz., skaičiavimo mašinėlėms. Fotovoltinės sistemos priskiriamos atsinaujinantiems energijos šaltiniams ir yra ypač naudingos regionuose, kur energijos perdavimas elektros tinklais neįmanomas, pvz., dirbtiniuose Žemės palydovuose, kosminėse stotyse, atokiuose radiotelefonuose ar vandens pumpavimo įrengimuose.

## Nuorodos

* Howstuffworks.com: How Solar Cells Work
* Saulės elementų gamyba
* Saulės energijos laboratorija  Sautamptono universitete (Southampton University)
* Apie saulės energiją ir baterijas  Apie saulės energiją ir baterijas
Šantažas

**Šantažas** – grasinimas asmeniui, siekiant priversti jį elgtis pagal šantažuojančio valią ir prieš savo norą.

Vienas dažniausių šantažo būdų – grasinimas atskleisti (paviešinti) informaciją apie šantažuojamąjį. Tokio veiksmo pasekmės šantažuojamam gali būti labai nemalonios, todėl jis sutinka klausyti šantažuojančio asmens nurodymų. 

Šantažuojantis taip pat gali grasinti žala šantažuojamojo asmeniui, artimiesiems, turtui.

## Šaltiniai
Grimuaras

**Grimuaras** - magijos vadovėlis su užkeikimais, dvasių vardais ir jų antspaudais. Šio žanro knygose rašoma, kaip išsikviesti angelus ar demonus, atlikti būrimus bei įgyti stebuklingų galių. Europoje grimuarai išplito apie XIII a., todėl panašūs senesni tekstai (pvz., Antikos) grimuarais vadinami rečiau.

## Žodžio kilmė
Oksfordo žodynas kildina terminą *grimuaras* iš senosios prancūzų kalbos žodžio *grammaire*, turinčio tą pačią graikišką šaknį, kaip ir *[[gramatika]]*. Vėlyvaisiais viduramžiais *gramatikomis* vadino knygas apie lotynų kalbą (plg. liet.), o *gramatikais* - tiesiog žmones, turinčius pasaulietinį išsilavinimą (į kurį tais laikais įėjo ir astrologija). Neraštingai liaudžiai pasaulietinės knygos atrodė įtartinos, o universitetų mokytiniai - eretikai ar burtininkai. Tokiu būdu iškraipytas žodis *gramatika* ėmė reikšti magijos knygą *grimuarą*.

## Žymesnieji grimuarai
* *Picatrix* (XIII a.). Lotyniškas tekstas verstas iš arabiškos knygos *Ghâyat al-Hakîm* „Išmintingojo tikslas“.
* *Liber Iuratus* („Knyga, dėl kurios prisiekta“, XIII a.).
* *Sefer Raziel haMalach* („Angelo Razielio knyga“, XIII a.), taip pat laikoma vienu pamatinių kabalos šaltinių (XIII a.).
* Abramelino knyga (1450).
* Miuncheno demoniškosios magijos vadovas (XV a.).
* K. Agripa, *Libri tres de occulta philosophia* ("Trys knygos apie slaptąją filosofiją", 1531).
* *Clavis Salomonis* („Saliamono raktas“, XVI a.)
* *Pseudomonarchia Daemonum* („Demonų Pseudomonarchija“, galbūt „Tariama vienvaldystė“, XVI a.).
* *Lemegeton Clavicula Salomonis* („Lemegeton'as Saliamono raktelis“, XVII a.).
Alunitas

**Alunitas** – mineralas, kalio aliuminio hidratuotas sulfatas, kurio cheminė formulė yra KAl3[SO4(OH)2]3. Mineralas žinomas nuo XVI a., kai buvo rastas ir naudotas alūnams gauti. Be šios paskirties, alunitas naudojamas kaip aliuminio rūda ir kaip kalio druskų šaltinis.

Mineralas randamas trachitų, riolitų ir panašių kalio praturtintų vulkaninių uolienų gyslose. Susidaro dėl sieros rūgšties sąveikos su uolienomis, turinčiomis oksiduojamus metalų sulfidų mineralus. Alunitas taip pat randamas netoli fumarolių.

Alunito telkiniai yra Rusijoje, Ukrainoje, JAV, Kinijoje, Irane, Meksikoje ir kitur.
Raudonoji dėmė

**Raudonoji dėmė** – daugiau kaip 300 metų Jupiteryje stebimas 25000×14000 km dydžio audros sūkurys, jis yra žinomas nuo pat teleskopo išradimo. Debesys sukasi prieš laikrodžio rodyklę ~14 valandų periodu.

Dėmė ypač ryški buvo 1878 m.; tai buvo elipsinis 48 000 km ilgio ir 11 000 km pločio plytos raudonumo darinys, kurios paviršiaus plotas buvo didesnis negu Žemės plotas. Ji vėl išryškėjo nuo 1960 m. vidurio. Ilgai manyta, kad Raudonoji Didžioji Dėmė gali būti savotiška sala, plūduriuojanti išoriniuose Jupiterio atmosferos sluoksniuose. Jos laikiną išnykimą galima paaiškinti aukščio pasikeitimu, kai nugrimzdusią dėmę dengia debesys. Pagal kitą hipotezę, dėmė yra Teiloro stulpas, t. y. viršūnė besisukančių dujų stulpo, kuris atsiranda dėl sutrikusios atmosferos cirkuliacijos, apeinant stambų Jupiterio paviršiaus iškilumą. 

2016 m. Jupiterį pasiekė NASA kosminis zondas Juno, kurio viena užduočių yra tirti ir Raudonąją Dėmę. 2017 m. liepos 11 d. zondas praskriejo 8 000 km aukštyje virš šios vietos ir padarė iki šiol geriausias nuotraukas.

Ilgai buvo manoma, jog tai tiesiog gana spalvingi, tačiau įprastai vėsūs ilgai trunkančios audros debesys. Tačiau apie 2016 m. paaiškėjo, jog Raudonoji dėmė iš tiesų yra labai karšta, karštesnė už lavą Žemės planetoje. Jos temperatatūra siekia ne mažiau kaip 1300 laipsnių C. Tokio karščio nėra stebėta jokios kitos planetos atmosferoje.

## Atradimas
Raudonąją dėmę Jupiteryje aptiko R. Hukas 1664 m. Ją aprašė Dž. Kasinis (Italija).

## Šaltiniai
Kartus mėnuo

**Kartus mėnuo** () - 1992 m. JAV filmas, režisuotas Romano Polanskio. Vaidina Hugh Grant, Kristin Scott Thomas, Peter Coyote ir kiti.

## Nuorodos
*
Anatazas

**Anatazas** – oksidų klasės mineralas, titano oksido TiO2 polimorfinė atmaina. Minerale būna geležies, alavo ir niobio priemaišų. Sudaro smulkius iki 1 cm ilgio pailgus kristalus. Pakaitinus virš 915 °C persikristalizuoja į rutilo mineralą. Anatazas randamas hidroterminėse gyslose ir metamorfinėse uolienose, sąnašynuose kaip ilmenito dūlėjimo produktas.
Aristokratija

**Aristokratija** ( – „geriausiųjų valdžia“) – paveldima valdžios forma, kai valdo kilmingųjų (bajorų) giminių atstovai, dažniausiai – vienas monarchas, rečiau – būdavo aristokratų demokratija (kai valdydavo iš aristokratų tarpo renkami žmonės). Aristokratija motyvuojama tuo, kad visuomenės dauguma esanti politiškai nevisavertė, todėl ją turi valdyti elitas.

Žodis **aristokratija** taip pat reiškia visų aristokratų visumą. Aristokratais vadinama tituluotoji bajorija, įskaitant karalius. Daugelyje šalių aristokratija sudarė savo hierarchiją, kurią nusako aristokratų turimi titulai.

Šiuolaikinė žodžio *aristokratas* prasmė apima aukštuomenės ar viduriniosios klasės žmones, pasižyminčius aukšta kultūra bei išsilavinimu, elegantišku elgesiu, apranga bei gyvenimo stiliumi, stipriu atsakomybės ir tvirtu pareigos jausmu; šie žmonės taip pat gali priklausyti elitui, kartais dar pavadinamam *grietinėle*.

## Istorija
Žodis *aristokratija* Senovės Atėnuose reiškę jaunus piliečius, kurie vadovaudavo kariuomenei. Kadangi karinė narsa buvo labai vertinama, buvo manoma, kad kariuomenei vadovauja geriausieji. Antikos laikais aristokratija buvo laikoma geriausia valstybės valdymo forma (Aristotelis ją laikė idealia), priešinga timokratijai (šiurkščių priemonių valdžiai). Aristokratija vyravo daugelyje Graikijos polių, respublikos laikų Romoje. Žymiausios aristokratinės valstybės: Sparta, Roma, Kartagina, Venecija, Naugardas, Pskovas.

Vėliau šis žodis tapo viduramžių Europos terminu, reiškusiu paveldimą karinių vadų klasę, kuri dažnai vadinama *kilmingaisiais*, *nobiliais* (*nobilitetas*).

Indijoje aristokratais buvo karių (kšatrijų) kastos atstovai, pvz., gudžarai (*gujjars*), radžputai (*rajputs*). Islamo pasaulyje aristokratai sajidai () buvo Mohameto šeimos palikuonys.

Prancūzų revoliucijos metu aristokratų klasė buvo panaikinta, nes buvo teigiama, kad jie savo padėtį gavo dėl gimimo tam tikroje šeimoje, bet ne dėl savo gabumų ar nuopelnų, kas buvo laikoma socialiai neteisinga. Žodis *aristokratija* ėmė reikšti žmones, kurie pretendavo į prabangą ir privilegijas dėl gimimo teisės.

D. Britanijoje ir kitose Europos šalyse, kuriose dar oficialiai pripažįstami aristokratų titulai, žodis *aristokratas* reiškia palikuonį vienos iš 7 000 tituluotų šeimų, paprastai turinčių nemažus turtus, nors nebūtinai.

JAV ir kitose šalyse, kurios neturi paveldimų karinių kastų, žodis *aristokratija* turi kiek kitą prasmę. Aristokratijai priskiriama, pvz., Ruzveltų giminė (*Roosevelts*), kuri į Ameriką atvyko kolonizacijos pradžioje, įgijo didelius turtus, dideles valdas, ir išlaikė jas daugelį kartų. Pietinėse JAV valstijose (ypač buvusiose konfederatų valstijose) *pietine aristokratija* (*southern aristocracy*) vadinamos giminės, kurios turėjo dideles žemės valdas prieš JAV pilietinį karą ir iki šiol liko stambiais žemės savininkais bei šeimos, kurios prarado savo turtus XIX a., bet iki šiol reikalauja pagarbos.

## Šaltiniai
Bambukiniai

**Bambukiniai** (*Bambusoideae*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos daugiamečių, visažalių augalų pošeimis. Paplitę tropinio ir subtropinio klimato zonose, daugiausia Pietryčių ir Rytų Azijoje, Himalajuose, Pietų Amerikoje, JAV.

Iš viso pasaulyje yra 115 genčių, ir daugiau kaip 1400 rūšių.

Bambukinių stiebas bamblėtas, tuščiaviduris, ištisai arba bent iš dalies sumedėjęs, kartais kiek šakotas, dažniausiai plonas, nors storiausi egzemplioriai siekia iki 15–20 cm skersmens. Lapai daugiausia kotuoti, siauri, smailėjantys, retai linijiški. Kai kurios bambukinių rūšys žydi labai retai, kartą į 100 metų ar dar rečiau. Žiedai susitelkę šluotelėmis. Vaisius – grūdvaisis. Tai greičiausiai pasaulyje augantis augalas – per parą gali paaugti 1 metrą. Aukščiausia bambukinių rūšis švelnusis medbambukis (*Dendrocalamus brandisii*) užauga iki 38 m aukščio.

Sėklos ir ūgliai vartojami maistui, lapais šeriami galvijai. Stiebai naudojami statyboje, baldams gaminti. Iš tikrojo bambuko (*Bambusa arundinacea*), stačiojo medbambukio (*Dendrocalamus strictus*) pluošto gaminamas aukštos kokybės popierius. Kai kurie bambukiniai auginami dekoratyviniuose želdiniuose.

## Etimologija
Pavadinimas *bambùkas* – skolinys iš , kuris – iš kitų Europos kalbų: , ,  ir kt. Žodis Europon pateko per  iš malajų/indoneziečių *bambu* (‘krūmo ar medžio formos žõlės stačiais medingais stiebais’). Į šias kalbas galbūt patekęs iš dravidų kalbų.

## Filogenezė
Bambukinių pošeimio kladograma BOP kladoje, pagrįsta miglinių (*Poaceae*) šeimos analize.
 

Bambukai ilgą laiką buvo laikomi pagrindiniais pošeimio atstovais dėl pažiedžių, raceminių žiedynų ir žiedų su trimis lodikulėmis, šešiais kuokeliais ir trimis purkomis. Remiantis pastarojo meto molekulinės filogenetikos tyrimais, daugelis anksčiau į bambukinių pošeimį įtrauktų genčių ir tribų dabar priskiriama kitiems pošeimiams, pvz., *[[Anomochlooideae]]*, *[[Puelioideae]]* ir *[[Ehrhartoideae]]*. Bambukiniai ir *[[Pooideae]]* pošeimiai priklauso vienai seserinei grupei.

## Galerija

File:Phyllostachys Glauca 'Yunzhu' in flower.jpg|Žydintis melsvasis didbambukis (*Phyllostachys Glauca*)
File:Phyllostachys_nigra_folium.jpg|Juodojio didbambukio (*Phyllostachys nigra*) lapai
File:Bamboescheut bij de rivier Izumi in Yokohama, -30 Apr. 2011 a.jpg|Valgomojo didbambukio (*Phyllostachys edulis*) daigas
File:Bamboo_forest%2C_Arashiyama%2C_Kyoto_%28oliveheartkimchi%29.jpg|Bambukų miškas netoli Kioto (Japonija)
File:2021 Sagano Bamboo forest in Arashiyama, Kyoto, Japan.jpg|Bambukų miškas
File:Bamboo_forest%2C_Taiwan.jpg|Bambukų miškas Taivane
File:Bamboo_at_Huang_Shan_IMG_2820b.jpg|Bambukų miškas
File:Construction_maison_bambou.jpg|Iš bambukų statomas namas
File:Panda_eating_Bamboo.jpg|Bambukai - didžiųjų pandų pagrindinis maisto šaltinis
File:Fargesia_nitida_MUN.JPG|Blizgiojio bambukaičio (*Fargesia nitida*) lapai


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Plačiau apie bambukus skaityti per grynas.lt svetainę, *2011 m. birželio 7 d.*
Bambukas (regionas)

**Bambukas** (*Bambugu*, ) – regionas Vakarų Afrikoje, rytiniame Senegale ir vakariniame Malyje (Kajeso regione), į pietus nuo Senegalo upės, Falemės slėnyje. Jis priklauso didesniam – Senegambijos istoriniam regionui, kuris yra Sahelio civilizacijos dalis.

## Geografija
Klimatas drėgnas. Gyventojai verčiasi daugiausia gyvulių, ryžių, kukurūzų, bananų ir melionų auginimu. Regionas sutampa su Bambuko kalnais. Kasama vario ir geležies rūda, paupiuose randama aukso.

## Istorija
Bambuko regionas nuo seno buvo vienas didžiausių aukso telkinių Sahelio civilizacijoje, kas jį per visą istoriją darė nepaprastai svarbų, ir skatino stipresnes valstybes jį užkariauti.

Kuomet VIII a. šiaurės rytuose susiformavo Vagadu imperija, ji, nors regiono tiesiogiai nevaldė, tačiau naudojosi jo aukso ištekliais, kartu atnešdama civilizaciją. Po imperijos suirimo XI a., regionas tapo žinomas kaip Jaresna.

XIII a. regioną užvaldė Malio imperija, kuri iš čia sėmėsi savo didžiausių turtų ir valdė jį kaip atskirą Bambugu provinciją. XVI a. Maliui sipstant, regioną užvaldė naujai iškilusi fulbių Denankės valstybė. Joje maišėsi mandingai, soninkiai ir fulbiai, suformuodami chasonkių tautybę. Chasonkiai kalba mangingų kalba, bet perėmę daug kultūrinių bruožų iš kitų tautų.

1681 m. Séga Doua paėmė valdžią regione, įkurdamas savarankišką Chaso valstybę. Šios valstybės ekonomikos pagrindas jau buvo ne auksas, bet vergai, kurių poreikis tuo metu augo.

1857 m. fulbių džihado užkariautojas Umar Talis iš rytų plėtė savo Tukulero imperiją ir siekė užkariauti regioną. Tačiau Chaso, su prancūzų pagalba apgynė Medinos tvirtovę. Tai lėmė prancūzų įsigalėjimą šalyje, ir 1880 m. regionas buvo absorbuotas į Prancūzijos Sudaną.

1895 m. Prancūzija kurdama Prancūzijos Vakarų Afrikos administraciją, perbraižė sienas, istorinį regioną padalindami pusiau (sieną nubrėžė palei Falemės upę): vakarinė dalis atiteko Senegalui, o rytinė – Maliui. Regionas padalintas išlieka ir dabar.
Kristijonas IV

**Kristijonas IV** (, 1577 m. balandžio 12 d. Frederiksborgas – 1648 m. vasario 28 d. Kopenhaga) – 1588–1648 m. Danijos ir Norvegijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Oldenburgų dinastijos. Frederiko II ir Sofijos iš Meklenburgo-Šverino sūnus, Onos Danės, Škotijos, Anglijos ir Airijos karaliaus Jokūbas VI žmonos, brolis, Frederiko III tėvas. 

## Valdymas

1588 m. mirus tėvui iki 1596 m. už mažametį Kristijoną valdė Valstybės Tarybos nariai. Iš pradžių jis daugiausia rūpinosi amatų, prekybos, žemės ūkio plėtote, siekė įgyti kolonijų, todėl 1616 m. įkūrė Vest Indijos bendrovę. Įsteigė manufaktūrų, bandė karaliaus žemėse lažą pakeisti činšu.

Įkūrė daug miestų, dalis jų pavadinta jo vardu, pastatydino pilių, rūmų. Plėtė ir gražino Kopenhagą, atstatė sudegusį Oslą, pavadino jį *Christiania*. 1639 m. atstatė Kronborgo pilį, kurią Viljamas Šekspyras siejo su Hamleto vardu. Mokslo ir meno mecenatas, rūpinosi švietimu. Užsienio politikoje siekė Danijos vyravimo Baltijos jūros regione. Pertvarkė kariuomenę, sustiprino laivyną.

1611–1613 m. laimėjo Kalmaro karą su Švedija. Vėliau patyrė nesėkmę per Trisdešimties metų karą, kuriame Danija dalyvavo 1625–1629 m., bet teritorijų neprarado. Nesėkmingas buvo 1643–1645 m. karas su Švedija. 1644 m. jūrų mūšyje Kylio įlankoje neteko akies. Šis įvykis minimas Danijos karališkajame himne „Karalius Kristijonas“ (*Kong Kristian*).

## Kristijono IV miestai
* Danija – Christianshavnas, Christianija
* Švedija – Kristianopelis, Kristianstadas, vienintelis miestas pasaulyje, savo herbe turintis savo užkariautojo monogramą,
* Norvegija – Kristiansandas, Kongsbergas, Oslas
* Vokietija – Christianspris, Gliukštadtas

## Santuokos ir vaikai

Kristijonas IV buvo vedęs du  kartus, o vaikai buvo nuo penkių skirtingų motinų. Jį paveldėjo antrasis sūnus nuo pirmos žmonos, Frederikas, nes Kristijono vyresnysis sūnus, išrinktas jau paveldėtoju, mirė anksčiau už patį Kristijoną IV. 
1597 metų lapkričio 27 d. Kristijonas vedė princesę Aną Kateriną Brandenburgę (1575–1612). Nuo tos santuokos gimė:
# Frederikas (1599–1599);
# Kristijonas (1603–1647), vedęs princesę Magdeleną Sibilę Saksę 
# Sofija (1605–1605);
# Elžbieta (16061–608);
# Frederikas III (1609–1670);
# Ulrikas (1611–1633).
1615 metų gruodžio 31 d. vedė Kirsten Munk (1598–1658). Nuo tos santuokos gimė: 
# Ana Katerina (1618–1633);
# Sofija Elžbieta (1619–1657);
# Leonora Kristina (1621–1698);
# Baldemaras Kristianas (1622–1656) – Šlzvig-Holštein grafas;
# Elžbieta Augusta (1623–1671);
# Frederikas Krisarijonas (1625–1627);
# Kristianas (1626–1670);
# Jadvyga (1626–1678);
# Marija Katerina (1628–1628);
# Dorotėja Elžbieta (1629–1687).

## Šaltiniai

## Nuorodos
Danielius (pranašas)

**Danielius** ( „Dievas yra mano teisėjas“) – Senojo Testamento personažas, žydas, minimas Danieliaus knygoje, kurioje aprašomas jo gyvenimas bei regėjimai. Didžiuma šiuolaikinių tyrinėtojų laikosi nuomonės, kad Danielius nebuvo istorinė asmenybė, o Danieliaus knyga esanti užslėpta aliuzija į Antiocho IV Epifano valdymą.

Tariamų Danieliaus kapaviečių esama šešiuose miestuose, žymiausia iš jų yra Sūzuose (pietų Iranas). Judaizme Danielius pranašu nelaikomas.

## Biblijoje
Pasakojama, jog Danielius, dar būdamas paauglys, buvo paimtas į nelaisvę Babilono karaliaus Nabuchodonosaro, kai šis užėmė Judėjos sostinę Jeruzalę, ir nugabentas į Babiloną. Ten, pasak Biblijos, Danielius ir dar trys žydų jaunuoliai buvo išrinkti tarnauti karaliaus rūmuose. Tačiau jie atsisakė valgyti karališkus valgius, nes tai draudė Tora.

Vėliau Danielius išaiškino karaliui Nabuchodonosarui du jo sapnus, kurių reikšmės Babilono žyniai nesuprato. Karaliui Baltazarui jis išaiškino, ką reiškia ant sienos puotos metu pasirodęs užrašas. Danieliaus knygoje rašoma, kad tą pačią naktį Babiloną užėmė medai ir persai.

Persijos karalius Darijus Medas Danielių paskyrė vienu iš trijų karalystės ministrų ir ketino jam pavesti valdyti visą Persiją. Būtent dėl to kiti karalystės valdininkai nusprendė Danielių nužudyti, priversdami Darijų Medą išleisti įstatymą, draudžiantį 30 dienų kreiptis į bet ką su prašymu, išskyrus patį karalių. Danielius buvo sugautas besimeldžiantis Dievui ir įmestas į duobę sudraskyti liūtams. Tačiau rašoma, kad Dievas apsaugojo Danielių ir kitą rytą karalius jį rado visiškai sveiką. Už bausmę buvo nužudyti visi Danielių apskundę valdininkai bei jų šeimos. 

Danieliaus knygoje taip pat aprašyti apokaliptiniai Danieliaus regėjimai.

## Išnašos

## Šaltiniai

* 
* 
*
Lietuvos Respublikos finansų ministerija

**Lietuvos Respublikos finansų ministerija** – Lietuvos vyriausybės institucija (ministerija), atsakinga už fiskalinę politiką, garantuojanti efektyvų ir racionalų valstybės ir ES lėšų valdymą ir naudojimą, finansų sektoriaus plėtrą ir sklandų kitų finansų srities priemonių įgyvendinimą.

Vadovauja ministro pirmininko teikimu prezidento skiriamas finansų ministras.

## Istorija
1918 m. lapkritį Lietuvos Valstybės Taryba įsteigė Finansų, prekybos ir pramonės ministeriją. Vėliau Ministrų Kabineto posėdyje nutarta Finansų, prekybos ir pramonės ministeriją išskirti į Finansų bei Prekybos ir pramonės ministerijas. Vadovaujantis 1919 m. lapkričio 17 d. priimtu įstatymu, Finansų bei Prekybos ir pramonės ministerijos vėl sujungtos į vieną. 1921–1924 m. Finansų, prekybos ir pramonės ministerijos struktūroje vyko reikšmingi pokyčiai, susiję su lito įvedimu ir mokesčių sistemos tobulinimu. 1924 m. sausio 1 d. Finansų, prekybos ir pramonės ministerija pavadinta Finansų ministerija. Rengė valstybės biudžeto, mokesčių įstatymų projektus, prižiūrėjo biudžeto vykdymą, lėšų skyrimą, kontroliavo tinkamą išteklių kaupimą, tvarkė ir prižiūrėjo valstybės skolas, vidaus ir užsienio paskolas, garantijas, nustatė valstybinio kredito sąlygas, tvarkė valstybės biudžeto ir kitų Vyriausybės disponuojamų pinigų išteklių apskaitą.

Sovietams okupavus Lietuvą 1940 m. rugpjūčio 26 d. Finansų ministerija pertvarkyta į Lietuvos SSR finansų liaudies komisariatą, kurio veiklą 1941 m. nutraukė vokiečių okupacija. 1944 m. Sovietų Sąjungai vėl okupavus Lietuvą, buvo atnaujinta Finansų liaudies komisariato veikla, po kelerių metų jis pavadintas Lietuvos SSR finansų ministerija, o Lietuvos finansai tapo sudėtine Sovietų Sąjungos finansų sistemos dalimi.

Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę 1990 m. sudaryta pirmoji atkurtos Lietuvos Respublikos Vyriausybė, į kurios sudėtį įėjo ir Finansų ministerija.

## Pavaldžios įstaigos
Pavaldžios finansų ministerijai įstaigos:

* Valstybinė mokesčių inspekcija
* Muitinės departamentas
* Valstybės duomenų agentūra
* Valstybės dokumentų technologinės apsaugos tarnyba
* Audito, apskaitos, turto vertinimo ir nemokumo valdymo tarnyba
* VšĮ Centrinė projektų valdymo agentūra
* VšĮ Lietuvos prabavimo rūmai
* VšĮ Indėlių ir investicijų draudimas
* UAB Būsto paskolų draudimas
* VĮ Turto bankas
* Lošimų priežiūros tarnyba
* AB „Ignitis grupė“
* UAB ILTE
* Nacionalinis bendrųjų funkcijų centras
* AB Giraitės ginkluotės gamykla
* UAB „Valstybės investicinis kapitalas“
* VšĮ Pinigų plovimo prevencijos kompetencijų centras

## Ministrai

### Dabartinė vadovybė
Nuo 2024 m. gruodžio 12 d. finansų ministerijai vadovauja Rimantas Šadžius. Jo komandą sudaro:

### Ministrai

* 
* 
* 
* 

Šie ministrai vadovavo finansų ministerijai:

## Išnašos
Onega

**Onega** (, ) – ežeras šiaurės vakarų Rusijoje, Karelijos respublikoje, Leningrado ir Vologdos srityse. Antras pagal dydį Europos ežeras (po gretimo Ladogos ežero). Plotas 9700 km² (be salų). Giliausia ežero vieta yra šiaurėje ir siekia 127 m. Vidutinis gylis centrinėje dalyje 50-60 m, pietuose – 20-30 m. Šiaurėje dugnas labai nelygus – gausu tiek gilių įdubų, tiek seklumų. Ežero dubuo tektoninės-ledyninės kilmės.

Kranto linija labai vingiuota, šiauriniame krante išsidriekusios kelios ilgos įlankos (Užonegės, Novenecko ir kt.). Šiaurėje krantai statūs, uolingi, miškingi, pietuose daugiausia žemi, lygūs. Ežere yra net 1369 salos, užimančios 250 km² plotą. Kižų saloje yra žymus medinės architektūros ansamblis, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Didžiausia sala – Didžiojo Klimeneckio (plotas 147 km²); joje yra kelios gyvenvietės.

Ežeras užšąla lapkričio mėnesį, atitirpsta gegužę. Būdingos stiprios sezoninės audros.

Į Onegos ežerą suteka apie 50 upių, didžiausios: Vytegra, Suna, Andoma, Vodla, Šuja, Lososinka, Megra. Išteka vienintelė upė – Svirė, jungianti su Ladogos ežeru. Dėl šios upės aukštupyje įrengtos užtvankos Onegos ežeras pasitvenkė. Onegos ežeras Baltijos-Baltosios jūrų kanalu sujungtas su šiomis jūromis, o Volgos-Baltijos vandens keliu – su Volgos baseinu. Vykdoma laivyba, pramoninė žvejyba. Petrozavodske yra įkurtas plaukiojimo klubas.

Vakarinėje ežero pakrantėje įsikūrusi Karelijos respublikos sostinė Petrozavodskas, šiaurėje – Kondopogos, Medvežjegorsko miestai.

## Šaltiniai
Hugh Grant

**Hju Džonas Grantas** (, g. 1960 m. rugsėjo 9 d., Londone) – Jungtinės Karalystės aktorius ir kino prodiuseris. Jis gavo Auksinį Žemės rutulio, BAFTA ir Garbės Cezario apdovanojimus.

## Filmografija

* Tai kur po velnių tie Morganai? / Did You Hear About the Morgans? (2009) Paul Morgan
* Muzika ir žodžiai / Music and Lyrics (2007) Alex Fletcher
* Amerikietiška svajonė / American Dreamz (2006) Martin Tweed
* Remonto linksmybės / Travaux, on sait quand a commence… (2005) Le nouveau voisin
* Retrosexual: The 80’s / Retrosexual: The 80’s (2004)
* Bridžitos Džouns dienoraštis: Ties proto riba / Bridget Jones: The Edge of Reason (2004) Daniel Cleaver
* Tegyvuoja meilė / Love Actually (2003) The Prime Minister
* Įsimylėti per dvi savaites / Two Weeks Notice (2002) George Wade
* Gyvenimas pagal jį / About a Boy (2002) Will
* Being Mick / Being Mick (2001) Pats save
* Bridžitos Džouns dienoraštis / Bridget Jones’s Diary (2001) Daniel Cleaver
* Elnias Robis / Robbie reindeer (1999) Blitzen (voice: English version)
* Mėlynakis Mikis / Mickey Blue Eyes (1999) Michael Felgate
* Noting Hilas / Notting Hill (1999) William Thacker
* Kraštutinės priemonės / Extreme Measures (1996) Dr. Guy Luthan
* Ekspresas į Veneciją / Night Train to Venice (1996) Martin Gamil
* Protas ir jausmai / Sense and Sensibility (1995) Edward Ferrars
* Devyni mėnesiai / Nine Months (1995) Samuel Faulkner
* Ketverios vestuvės ir vienerios laidotuvės / Four Weddings and a Funeral (1994) Charles (Wedding one)
* Kartus mėnuo / Bitter Moon (1992) Nigel

## Nuorodos
* IMDB: Hugh Grant
Putorano plynaukštė

**Putorano plynaukštė** () – plynaukštė Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Vidurio Sibiro plokščiakalnio šiaurėje, Piasinos, Chetos ir Žemutinės Tunguskos intakų aukštupyje. Aukštis iki 1701 m (Akmens kalnas). Paviršius smarkiai raižytas, sudūlėjęs. Daug ežerų (Lama, Cheta, Did. Chantajaus ir kt.).

Vyrauja maumedžių retmiškiai, vandenskyrose ir šlaituose (iki 1200 m aukščio) – kalnų tundra, aukščiau – arktinės kalnų dykumos. Vario, nikelio rūdų, akmens anglių telkiniai.

2010 m. dėl svarbios ekosistemos įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai