open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Humanitarinė intervencija

**Humanitarinė intervencija** – vienos arba kelių valstybių prievartos panaudojimas arba grasinimas ją panaudoti prieš kitą valstybę, siekiant išvengti arba sustabdyti joje vykstančius didelio masto žmogaus teisių pažeidimus. Pagal šį apibrėžimą, humanitarinė intervencija neapima humanitarinės pagalbos teikimo arba ekonominių sankcijų panaudojimo, tačiau yra ir autorių, kurie teigia, jog intervencija turėtų būti suprantama platesne prasme.

Humanitarinė intervencija yra plačiai priimtas, tačiau iki šiol kontroversiškas tarptautinės teisės principas. Vyksta diskusijos, ar tokia intervencija gali būti pateisinama iš etinės pusės, ar ją galima vertinti kaip „teisingą karą“, ar ji nepažeidžia valstybių suvereniteto, bei kokiais atvejais ji galėtų būti vykdoma.

## Istorija

Po 1945 m. priimti tarptautiniai susitarimai (pvz.: Visuotinė žmogaus teisių deklaracija arba Genocido konvencija) sumažino atskirų valstybių suverenitetą ir iškėlė klausimus, kokiom sąlygom esant tarptautinė bendruomenė turėtų įsikišti į valstybės vidaus reikalus tam, kad užtikrintų šių susitarimų įgyvendinimą. Atsirado priešprieša tarp valstybės teisės tvarkytis šalies viduje pagal savo supratimą ir žmogaus teisių įgyvendinimo. Holokausto atminimas, žudynės Gvatemaloje, Ruandos genocidas – šie ir kiti atvejai iš naujo suaktyvindavo diskusijas, ar tarptautinė bendruomenė neturėtų aktyviau siekti sustabdyti tokius žmogaus teisių pažeidimus. Iš kitos pusės, neaišku, kokie įrodymai ir argumentai reikalingi intervencijai pateisinti, kaip išvengti jos politizavimo, kaip atpažinti didelio masto žmogaus teisių pažeidimus ankstyvoje stadijoje. Iki šiol detalūs teisėtos intervencijos kriterijai nėra priimti ir jos reguliavimas išlieka neišspręstu klausimu.

## Šaltiniai
Vitu

**Vitu sultonatas** (), dar žinomas kaip **Vitulandas**, **Suahililandas** – istorinė valstybė, egzistavusi 1858–1923 m. Rytų Afrikoje, dabartinės Kenijos pajūryje (Lamu apskrityje).

## Raida

Vitu gyvenvietė įkurta kaip Patė sultonato kolonija XIX a. viduryje, kuomet Patės salos sultonas Ahmad ibn Fumo Bakari migravo į žemyną ir įsikūrė ten. Jo valdomos teritorijos apėmė nedidelį pajūrio ruožą, iš viso turėjusį apie 3000 km² ploto.

Kadangi sultonatas nuolat patyrė grėsmę iš Zanzibaro sultonato, kuris bendradarbiavo su Britų imperija, Vitu sultonas pasiprašė prieglobsčio vokiečių. 1885 m. gegužės 27 d. Vokietijos atstovai broliai Denhardtai pasirašė sutartį su sultonu, kuria Vitu tapo Vokietijos protektoratu (). Vokiečių valdžia, tačiau, buvo silpna.

1890 m. Britų imperijai ir Vokietijai pasirašius Heligolando–Zanzibaro sutartį, Vokietija perleido britams Vitu protektoratą mainais už Helgolando teritoriją. Vietiniai sultonato gyventojai nebuvo patenkinti šiuo sprendimu, bijojo britų viešpatavimo ir dėl to sukilo. Britai surengė pirmąją ekspediciją, kurios metu sultonas Fumo Bakari ibn Ahmad pabėgo. Vietoj jo į sostą pasodintas Bwana Shaykh ibn Ahmad, kuris tituluotas šeichu ir padarytas Zanzibaro sultono vasalu.

1891 m. Bwana pakeitė brolis Fumo Umar ibn Ahmad. Tačiau šio brolis Fumo Oman ibn Ahmad, įsitvirtinęs Jongeni gyvenvietėje, netrukus vėl pradėjo maištą prieš britus. Pasipriešinimas buvo gerai organizuotas, todėl britai patyrė sunkumų naujai užimdami kraštą. 1895 m. jiems pavyko sutramdyti maištininkų pajėgas ir sugrąžinti į sostą sau lojalų Fumo Umar. Po šio mirties sultonatas buvo panaikintas ir paverstas Kenijos protektoratu.

## Sultonų (mfalme) sąrašas
* 1858–1888 Ahmad ibn Fumo Bakari
* 1888–1890 Fumo Bakari ibn Ahmad
* 1890–1891 Bwana Shaykh ibn Ahmad
* 1891–1923 Fumo `Umar ibn Ahmad (išskyrus 1893–95)
Leila Alijeva

**Leila Alijeva** (; g. 1986 metais, Baku) – Azerbaidžano televizijos vedėja. 2012 m. gegužės 22, 24 ir 26 dienomis kartu su Eldaru Gasimovu ir Nargiz Birk-Petersen vedė 2012 m. Eurovizijos dainų konkursą, kuris vyko Baku, Azerbaidžane.

Leila Alijeva baigė Baku muzikos akademiją ir turi muzikos magistro laipsnį. 2004 m., pirmaisiais studijos metais, ji buvo pasamdyta İTV kanalo dirbti muzikos departamente. 2007 metais tapo ITV Eurovizijos organizacinio komiteto nare. Alijeva 2008 m. Eurovizijos finale paskelbė Azerbaidžano taškus.
Eiríkur Hauksson

**Eirikuras Haiksonas** (; g. 1959 m. liepos 4 d. Reikjavike) – Islandijos sunkiojo metalo vokalistas.

Tris kartus dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurse. 1986 metais atstovavo Islandijai kaip vokalo grupės ICY narys, 1991 m. Norvegijai su grupe Just 4 Fun ir 2007 m. Islandijai.

## Nuorodos
* Daina „Valentine lost“

|-
Sophia Santi

**Sofija Santi** (, tikrasis vardas – *Angela Stettner*; g. 1981 m. gruodžio 6 d. Vinipegas, Kanada) – buvusi pornografinių filmų aktorė.

## Biografija

Sofija gimė Vinipege, Manitoboje, tačiau netrukus su tėvais persikėlė į Vankuverį, kuriame ir užaugo. Jos tėvas kilęs iš Rumunijos bei turi mongolų bei čigonų kraujo, tuo tarpu motina yra airių, vokiečių, čerokių bei juodaodžių palikuonė.

Dar būdama 14 ji tapo modeliu. Tais pačiais metais pasidarė pirmąją tatuiruotę, tvirtindama, kad tuomet meistras nepaklausė jos tikrojo amžiaus. Vėliau jos kūną papuošė didelis, visą nugarą dengiantis japonų drakonas, deivė Quan Yin bei dar keletas tatuiruočių.

Sulaukusi 18-os Sofija persikėlė į Arizoną, iš kurios kilusi motina, o dar po 2 metų – į Los Andželą, Kalifornija.
19-os ji ėmė pozuoti nuoga įvairiems interneto puslapiams, o Los Andžele – suaugusiems skirtiems žurnalams, naudodamasi *Natalia Cruze* pseudonimu.

2002 m. lapkritį ji tapo žurnalo „Penthouse“ mėnesio mergina, o 2005 m. užėmė 2 vietą metų merginos rinkimuose.

2003 m. Sofija debiutavo pornografiniame filme „Dirty Work“, kuriame taip pat vaidino Gina Lynn ir Krystal Steal. 2005 m. ji pasirašė sutartį su kompanija „Digital Playground“ ir pakeitė pseudonimą į *Sophia Santi*, kurį užregistravo kaip prekės ženklą. Šį vardą pasirinkti jai padėjo kino kompanijos atstovai, įžvelgę šios panašumą su aktore Sofija Loren.

Iki 2012 m. Sofija suvaidino beveik 80 filmų bei pelnė 3 AVN apdovanojimus.

## Apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
* Oficialus puslapis
Marc Anthony

**Marco Antonio Muñiz** (g. 1968 m. rugsėjo 16 d.; profesionaliai žinomas kaip **Marc Anthony**) – amerikiečių aktorius, įrašų prodiuseris, dainininkas, dainų autorius ir televizijos prodiuseris. Jis yra geriausiai žinomas dėl Lotynų salsos numerių ir baladžių. Anthony laimėjo daugybę apdovanojimų, o jo pasiekimai buvo pagerbti įvairiais pripažinimais.

## Diskografija
* 1988: *Rebel*
* 1991: *When the Night is Over*
* 1993: *Otra Nota*
* 1995: *Todo A Su Tiempo*
* 1997: *Contra La Corriente*
* 1999: *Marc Anthony*
* 2001: *Libre*
* 2002: *Mended*
* 2004: *Amar Sin Mentiras*
* 2004: *Valió la Pena*
* 2007: *El Cantante*
* 2010: *Iconos*
* 2013: *3.0*

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Britų Rytų Afrika

**Britų Rytų Afrika** arba **Rytų Afrikos protektoratas** () – Britų imperijos protektoratas Rytų Afrikoje. Apėmė dabartinės Kenijos teritoriją. Egzistavo nuo 1895 m. iki 1920 m.

## Raida
Nuo XIX a. vidurio Jungtinė Karalystė turėjo interesų Zanzibaro sultonato kontroliuojamoje Rytų Afrikos pakrantėje, siuntė čia savo keliautojus ir derybininkus. 1890 m. Heligolando-Zanzibaro sutartimi vokiečiai su britais pasidalino kontroliuotas pakrantes pusiau, taip pat tiesia linija nustatė tarpusavio sieną žemyne. Iš pradžių Britų imperija jai atitekusias dalis (Zanzibaro ir Vitu sultonatus) paskyrė administruoti Britų Rytų Afrikos kompanijai, tačiau 1890 m. pavertė šias teritorijas protektoratu.

Iš pradžių protektoratui nepriklausė vakarinė Kenijos dalis, kuri 1896 m. priskirta Ugandos protektoratui, tačiau 1902 m. perskirstant administraciją, Rytų Afrikai priskirtos ir rytinės Ugandos teritorijos, gyvenamos luhijų ir luo genčių. Nuo 1909 m. protektoratą sudarė 6 provincijos: Kenijos, Naivašos, Njanzos, Sejidės, Tanalando ir Ukambos. Britai skatino tiek baltųjų, tiek indų migraciją į šalį, kuri vis spartėjo.

1918 m. po Pirmojo pasaulinio karo pabaigos britai taip pat gavo gretimą Tanganikos mandatą. 1920 m. Rytų Afrikos protektoratas statusas buvo pakeistas į Kenijos koloniją.

## Gubernatoriai
* 1895–1900 Arthur Henry Hardinge;
* 1900–1904 Charles Eliot;
* 1904–1905 Donald William Stewart;
* 1905–1909 James Hayes Sadler;
* 1909–1912 Edouard Percy Cranwill Girouard;
* 1912–1917 Henry Conway Belfield;
* 1917–1919 Charles Calvert Bowring;
* 1919–1920 Edward Northey.
Palšasis kūltupis

**Palšasis kūltupis** (*Oenanthe isabellina*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos, kūltupių (*Oenanthe*) genties žvirblinis paukštis.

## Paplitimas
Paplitę Mongolijoje, Kazachstane, Vidurinėje Azijoje bei Arabijos pusiasalyje, o vakaruose veisimosi arealas siekia Graikiją. Šiauriausiai kartais užklysta iki Švedijos bei Suomijos. Lietuvoje neperi, atsitiktinai užklysta – pirmą kartą pastebėtas prie Kopgalio molo, 2013 m. spalio 1 d.

## Išvaizda
Patelė ir patinėlis savo išvaizda panašūs – palšai rudi. Kūno ilgis 16,5 cm, kiek didesnis už Lietuvoje įprastą kūltupį.

## Elgsena
Veisimosi periodas gyvenančių Mažojoje Azijoje prasideda kovo mėn. pabaigoje, Vidurinėje Azijoje kiek vėliau – nuo gegužės mėnesio. Lizdas po žeme, dažniausiai apleistame mažų graužikų urvelyje ar išsikasa jį patys. Lizdas gana didelis sukrautas iš sudžiuvusios žolės. Dažniausiai deda 4-6 pilkšvai melsvus, 22,16 x 16,6 mm dydžio kiaušinėlius, kartais jie pasitaiko pamarginti rausvais taškeliais. Išsiritusius jauniklius maitina abu tėvai įv. vikšrais ir vabzdžiais. Jaunikliams palikus lizdavietę, tėvai juos maitina dar dvi savaites ir po to juos nuveja iš savo teritorijos.

## Mityba
Minta smulkiais vabzdžiais, jų vikšrais.

## Nuorodos
* Į Lietuvos paukščių sąrašą įrašoma 381-oji rūšis (grynas.lt)
* Palšojo kūltupio nuotraukos (birdpix.lt)
Pagalbos maisto srityje konvencija

**Pagalbos maisto srityje konvencija** () – tarptautinė sutartis, reguliuojanti pagalbą maistu. Pasirašyta 2012 m. balandžio 25 d. Londone. Sutartis nukreipta į „pažeidžiamiausių gyventojų maisto ir mitybos poreikių tenkinimą“, joje nurodyti mechanizmai, kaip turi būti dalinamasi informacija ir registruojami įsipareigojimai teikti pagalbą maistu. Sutartis įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d.

## Ryšys su konvencija pirmtake
Konvencija yra perdaryta Pagalbos maistu konvencijos versija. Pastaroji 2012 m. buvo vienintelė teisiškai galiojanti tarptautinė sutartis pagalbos maistu srityje. Tačiau Pagalbos maistu konvencija reguliuoja tik ribotą skaičių maisto produktų (perskaičiuotų į kviečių ekvivalento tonas), o Pagalbos maisto srityje konvencija kalba apie bet kokį „maistingą maistą“ () ir palieka šalims dalyvėms galimybę pasirinkti kaip išreikšti įsipareigojimus (kviečių ekvivalentu ar pinigine išraiška).

## Derybos
Konvencijos derinimo derybos vyko tarp dabartinių Pagalbos maistu konvencijos dalyvių. Buvo kritikuota, kad derybose nedalyvavo šalys recipientės.

## Pasirašymas ir įsigaliojimas
Konvenciją 2012 m., nuo birželio 11 d. iki gruodžio 31 d., galėjo pasirašyti 34 valstybės. Po to konvencija turėjo būti ratifikuota. Nuo 2013 m. prie konvencijos gali prisijungti visos norinčios valstybės ir „muitinės teritorijos“ (), kurios konvencijos nėra pasirašiusios. Konvencija įsigaliojo 2013 m. sausio 1 d., nes tuo metu ją jau buvo ratifikavusios bent 5 pasirašiusios valstybės.

2012 m. gruodį situacija su konvencija buvo tokia:
* pasirašiusios valstybės – Austrija, Bulgarija, Prancūzija, Vokietija, Liuksemburgas ir Portugalija,
* pasirašiusios ir ratifikavusios valstybės – Kanada, Danija, Europos Sąjunga, Suomija, Japonija, Šveicarija, JAV .

## Nuorodos

* PAGALBOS MAISTO SRITYJE KONVENCIJA
* Treaty text
* ratifications
Urna Chahar Tugchi

**Urna Čahar Tugči** (乌仁娜·察哈图姬; g. 1969 m.) – mongolų dainininkė iš Kinijos.

Gimė gyvulių augintojų šeimoje Kinijoje, Vidinėje Mongolijoje, Ordoso plynaukštėje. Hohote pas Šanchajaus konservatorijos profesorių mokėsi groti jangčinu. Būdama 18-os išvyko mokytis į Šanchajaus konservatoriją, tik ten išmoko kinų kalbos.

Vėliau pradėjo muzikinę karjerą, išvyko į Vokietiją (ištekėjo už citros muziko Roberto Coličo), ėmė rengti koncertus visame pasaulyje. 2003 m. apdovanota Vokietijos RUTH prizu kaip geriausia tarptautinė atlikėja. 2009 m. mongolų režisierius Bjambasurenas Dava sukūrė filmą *Two Horses of Genghis Khan* apie Urnos pasiryžimą rasti mongolų epo „Du balti Čingischano arkliai“ ištakas.

2013 m. atlikėja koncertavo Lietuvoje.

## Diskografija
* *Crossing* (1994 m., su Robert Zollitsch, Wu Wei, Cao Xiaohong)
* *Tal Nutag* (1995 m., su Robert Zollitsch ir Oliver Kälberer)
* *Hödööd* (1999 m., su Robert Zollitsch, Wu Wei ir Sebastian Hilken)
* *Jamar* (2001 m., su Robert Zollitsch, Burintegus ir Ramesh Shotham)
* *Amilal* (2005 m., su Keyvan Chemirani, Djamchid Chemirani ir Zoltan Lantos)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Liudmila Mackonienė

**Liudmila Jūratė Mackonienė-Mackevičienė**, Kazanaitė (1929 m. vasario 5 d., Pajuostė, Panevėžio apskr. – 2012 m. gegužės 30 d. Juodšiliai, Vilniaus r.) – Lietuvos dainininkė (mecosopranas).

## Biografija
Tėvas Afanasijus Kazanas; brolis Mykolas Kazanas; sutuoktinis Jonas Mackonis-Mackevičius; sūnus Vigirdas Mackevičius.
1955 m. baigė Lietuvos konservatoriją. Studijavo Juozo Babravičiaus, nuo 1952 – Kipro Petrausko klasėje. 1955–1986 Lietuvos Filharmonijos solistė. Surengė >500 solinių koncertų; parengė >20 teminių, žanrinių (arijų, dainų, lietuvių ir rusų romansų), kompozitorių monografinių programų. Dainavo įvairių epochų ir stilių lietuvių ir Europos kamerinę bei operinę muziką, Europos ir Azijos tautų liaudies dainas, stambios formos kūrinių solo partijas. Koncertavo su Lietuvos kameriniu orkestru, Lietuvos ir Rusijos simfoniniais orkestrais. Gastroliavo Baltarusijoje, Latvijoje, Rusijoje, Ukrainoje.

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė

## Šaltiniai
Atakiuoti dangteliai

**Atakiuoti dangteliai** () – atakiuojant bičių korius nuimti vaškiniai korių akučių dangteliai bei viršutinės akučių dalis (jei korys yra storas).

Rusiškas terminas  reiškia 'už tašelio' (iš  'už' +  'tašelis'). Taip atakiuotus dangtelius pavadino todėl, kad jie paprastai kyšo virš korio rėmelio tašelio krašto ir atakiuojant nuimami atakiavimo šakute ar nupjaunami peiliu.

Vaškiniai dangteliais bitės uždaro korio akutes, užpildytas subrendusiu medumi. Tad korio dangteliai rodo, kad toje korio vietoje medus subrendęs.. Akutes su nesubrendusiu medumi (turinčiu per daug vandens) bitės neakiuoja, kad vanduo galėtų būti išgarinamas.

Prieš sukant medų bitininkai atakiuoja korius, o nuimtus dangtelius paprastai sudeda į specialius sietelius, pro kuriuos išvarva skystas medus. Kartais dangtelius su medumi duoda bitėms išlaižyti. Vėliau gautus sausus dangtelius perlydo į vaško luitus. Iš dangtelių gaunamas labai švarus vaškas..

Dangtelių vaško spalva priklauso nuo metų laiko, orų ir bičių veislės. Ne medunešio metu (rudenį, maitinant bites cukraus sirupu) bitės dangteliams vašką ima iš senų korių, tad dangteliai būna rudo atspalvio. Paprastai dangteliai būna iš gryno naujo vaško, tad užakiuotų korių dangteliai atrodo praktiškai balti, nes po dangteliais būna plonas oro sluoksnelis. Tiesa, kaukazinės bitės akutes dangteliais dengia nepalikdamos oro tarpelių, todėl jų dengti koriai atrodo tamsūs..

## Panaudojimas
Šviežiai atakiuoti dangteliai su medumi, ypač jei ką tik išimti iš avilio ir koriai dar šilti, dažnai valgomi. Tokie dangteliai kramtomi ir iš jų iščiulpiamas medus. Po to likęs sukramtyto vaško gumulėlis išspjaunamas ir dedamas prie kitos vaško žaliavos lydymui. Kartais teigiama, kad sukramtytas ir nurytas dangtelių vaškas teigiamai veikia virškinimo traktą, skatina jo raumenų veiklą.

Gydymo medumi šalininkai labai vertina dangtelius su medumi.


File:Langstroth Frames.jpg|Neatakiuoti rėmai
File:Honey-miel-cadre-opercule.jpg|Atakiavimas
File:HonningSkraelle.JPG|Atakiavimas


## Nuorodos

* Забрус
19 (Alsu albumas)

**„19“** – Alsu ketvirtasis studijinis albumas, Rusijoje išleistas 2003 m. sausio 23 d. Šiame albume dainos atliekamos rusų ir totorių kalbomis. Šis albumas tapo labai sėkmingu Rusijoje, parduota daugiau nei 800 000 kopijų (2003 m. gruodžio mėn. duomenimis). Norėdama paremti šį albumą, 2003 ir 2004 metais Alsu rengė gyvus pasirodymus Rusijoje, Tatarstane, Azerbaidžanas, Gruzijoje, Ukrainoje, Latvijoje, Estijoje, Izraelyje ir daugelyje kitų šalių.

## Dainų sąrašas
# Včera (Вчера)
# Pervyj raz (Первый раз)
# Ja tolko zvuk v melodii liubvi (Я только звук в мелодии любви)
# Vsio ravno (Всё равно)
# Tam (Там)
# Pervyj sneg (Первый снег)
# Gorod pod zontom (Город под зонтом)
# Etkej (Эткей)
# Zabrošennyj les (Заброшенный лес)
# Letiaščaaja nad oblakami (Летящаая над облаками)
# Angel (Ангел)

## Nuorodos
* Oficialus Alsu tinklalapis
Henrikas Marija Stanislovas Tiškevičius

**Henrikas Marija Stanislovas Tiškevičius** (, g. 1909 m. sausio 3 d. Krokuvoje, Didžioji Krokuvos kunigaikštystė, Austrija-Vengrija) – lenkų bajoras, Leliva herbo grafas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Juozapas Tadas Tiškevičius. Motina Irena Jezierska (g. 1887 m.). Brolis Kristupas Marija Stanislovas Tiškevičius. 

;Žmona
1935 m. birželio 27 d. Chotuve (Lenkija) vedė Izabelę Niezabitovską (, 1906 m. spalio 13 d. – 2000 m. vasario 18 d.), 1928–1930 m. Lenkijos Respublikos seimo senatoriaus Karolio Stanislovo Niezabitovskio (1865–1952) dukrą. Vaikų nesusilaukė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Potomkowie Sejmu Wielkiego
Kristupas Jonas Tiškevičius

**Kristupas Jonas Tiškevičius** (, g. 1942 m. spalio 21 d. Varšuvoje, Generalinė gubernija, Trečiasis Reichas) – lenkų bajoras, Leliva herbo grafas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Kristupas Marija Stanislovas Tiškevičius. Motina Barbora Rechovič (). Sesuo – lenkų kino aktorė Beata Marija Elena Tiškevičiūtė (*Beata Tyszkiewicz*). Gyvena Hamburge (Vokietija).

;Žmonos
* 1979 m. kovo 24 d. Velingsbiutelyje (netoli Hamburgo) susituokė su Andrėja Nikolia Berthold (, g. 1958 m. rugpjūčio 26 d. Hamburge); santuoka nutraukta 1989 m. spalio 6 d.
* 1994 m. rugpjūčio 10 d. vedė Birgitą Elkę Editą Gaterman (, g. 1961 m. liepos 8 d. Elmshorne).

;Vaikai 
;(iš I santuokos)
* Goja Aleksandra Beata Tiškevičiūtė (, g. 1982 m. sausio 6 d. Hamburge); vyras Karsten Gaede.
* Kosma Viktorija Nikė Tiškevičiūtė (, g. 1986 m. balandžio 21 d. Hamburge); vyras Arnd Zehle; sūnus Paulius Kristupas.
;(iš II santuokos)
* Roma Delfina Barbora Tiškevičiūtė (, 1994 m. rugpjūčio 17 d. Hamburge). 
* Toska Bona Kinga Tiškevičiūtė (, 1997 m. liepos 5 d. Hamburge).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Potomkowie Sejmu Wielkiego
Pasaulio maisto programa

**Pasaulio maisto programa** () – Jungtinių Tautų institucija, administruojanti humanitarinės pagalbos teikimą maistu. Tai yra didžiausia humanitarinė programa pasaulyje, siekianti padėti kenčiantiems nuo alkio ar bado. Pasaulinės maisto programos būstinė yra Italijos sostinėje Romoje.

Už efektyvią ilgametę veiklą ir pastangas kovoti su badu 2020 m. Pasaulinė maisto programa buvo apdovanota Nobelio taikos premija.

## Istorija

Pasaulio maisto programa buvo įkurta 1961 m. po Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos konferencijos kaip specializuota agentūra, prižiūrinti pagalbos maisto produktais teikimą humanitarinių krizių ištiktoms šalims. Iš pradžių Pasaulio maisto programa buvo vertinama kaip bandomasis projektas, tačiau matant nuolatinį pagalbos poreikį, jos veikla tęsiasi iki šiol.

Nuo 1963 m., kada buvo suteikta pirmoji pagalba nuo žemės drebėjimo nukentėjusiam Iranui, uragano aukoms Tailande ir pabėgėlių krizę išgyvenusiam Alžyrui, Pasaulio maisto programa suteikė maisto daugiau nei 1,5 mlrd. žmonių tam panaudodama dešimtis mlrd. JAV dolerių lėšų.

## Veikla

Pasaulio maisto programa per metus suteikia maisto milijonams žmonių, kurie kenčia alkį dėl karo, sausrų, potvynių, žemės drebėjimų ar kitų priežasčių. Pavyzdžiui, 2019 m. iš organizacijos maistą gavo 97 mln. žmonių 88 skirtingose valstybėse – iš viso 15 mlrd. porcijų. Tarp jų – 17,3 mln. mokyklinio amžiaus vaikų. Maisto pristatymu rūpinasi virš 17 000 darbuotojų, iš kurių 90 procentų dirba vietose, kur suteikiama pagalba.

Be pagrindinės misijos, programa yra išsikėlusi kelis tikslus:
* pasirūpinti pabėgėliais, stichinių nelaimių aukomis;
* kovoti su badu ir pagerinti labiausiai pažeidžiamų gyventojų maitinimosi kokybę;
* padėti gerinti skurdžiai gyvenančių žmonių gyvenimo sąlygas, ypač per veiklos skatinimo programas.

Pasaulio maisto programa finansuojama iš valstybių narių savanoriškai teikiamos paramos, privačių lėšų. 2019 m. programos biudžetas siekė 8 mlrd. JAV dolerių.

## Valdymas

Programai vadovauja taryba, sudaryta iš 36 narių. Pusę jų paskiria Jungtinių Tautų Ekonominė ir socialinė taryba, kitą pusę – Maisto ir žemės ūkio organizacijos taryba. Narių kadencija trunka trejus metus. Administracinis Pasaulio maisto programos vadovas yra generalinis direktorius, kurį penkerių metų kadencijai paskiria JTO generalinis sekretorius bei Maisto ir žemės ūkio organizacijos generalinis direktorius.

Lig šiol Pasaulio maisto programos vadovo pozicijas užėmę asmenys:
#Addeke Hendrik Boerma () (1962–1967)
#Sushil K. Dev () (1968) (laikinasis)
#Franciso Aquino () (1968–1976)
#Thomas C. M. Robinson () (1976–1977) (laikinasis)
#Garson N. Vogel () (1977–1981)
#Bernardo de Azevedo Brito () (1981–1982) (laikinasis)
#Juan Felipe Yriart () (1982) (laikinasis)
#James Ingram () (1982–1992)
#Catherine Bertini () (1992–2002)
#James T. Morris () (2002–2007)
#Josette Sheeran () (2007–2012)
#Ertharin Cousin () (2012–2017)
#David Beasley () (nuo 2017)

## Nuorodos
* Programos svetainė

## Šaltiniai
August Horn

**Augustas Hornas** (1866 m. rugpjūčio 27 d. Bomelio Vitėje, Prūsijos karalystė – 1925 m. kovo 26 d. Štetine, Veimaro Respublika) – vokiečių politikas, reichstago deputatas.

## Biografija

Gimė 1866 m. rugpjūčio 27 d. Bomelio Vitėje, kur 1872–1880 m. mokėsi vietinėje mokykloje. 1880–1884 m. mokėsi batsiuvio amato Klaipėdoje. 1886 m. įstojo į Vokietijos socialdemokratų partiją. 1899–1905 m. dirbo auditoriumi Štetine ir kartu buvo Pamario Provincijos socialdemokratų partijos skyriaus vadovas. 1919 m. tapo Štetino miesto tarybos nariu. 1920 m. išrinktas į Reichstagą, kur atstovavo Vokietijos nepriklausomai socialdemokratų partijai. 1922 m. vėl tapo socialdemokratų partijos nariu. Reichstage dirbo iki savo mirties. Po mirties politiko vietą užėmė Albert Bülow.

## Nuorodos

* Reichstago duomenų bazė (vok.).

## Literatūra

* Martin Schumacher, Katharina Lübbe, Wilhelm Heinz Schröder: M.d. R. Die Reichstagsabgeordneten der Weimarer Republik in der Zeit des Nationalsozialismus. Politische Verfolgung, Emigration und Ausbürgerung, 1933–1945. Eine biographische Dokumentation. 3. Auflage. Droste, Düsseldorf 1994, ISBN 3-7700-5183-1.
Humanitarizmas

**Humanitarizmas** – etinė pozicija, kurios pagrindas yra susirūpinimas žmonių gerove ir poreikiais, ypač tų asmenų, kurie yra pažeidžiami, kenčiantys, esantys pavojingose situacijose. Humanitarizmo atstovai vadinami humanitarais arba humanitariniais darbuotojais, humanitariniais savanoriais. Jie pasisako už vieningą žmoniją, pagalba vieni kitiems nepaisant politinių nesutarimų arba karinių konfliktų, pasirūpinimą nepalankioje padėtyje atsidūrusiais žmonėmis, nepaisant to, kur ir kas tokie jie yra. Po Šaltojo karo pabaigos, humanitarizmas taip pat pradėtas sieti su žmogaus teisių apsauga. 

Humanitarizmas įgyvendinamas praktikoje kuriant humanitarinę teisę, reaguojant į humanitarines krizes, teikiant humanitarinę pagalbą.

## Principai

Yra išskiriami keturi pagrindiniai humanitarizmo principai:

# humanizmas – rūpestis žmonėmis, jų poreikių svarbos pripažinimas;
# nešališkumas – objektyvių kriterijų naudojimas, nesirėmimas išankstiniais nusistatymais, nediskriminavimas tautybės, rasės, religiniu ar kitokiu pagrindu;
# universalumas – manymas, kad visos bendruomenės yra lygios ir turinčios vienodą pareigą viena kitai padėti;
# neutralumas – nesisiejimas su jokia politine grupe ar judėjimu.

## Veikla

Humanitariniai darbuotojai vyksta į krizių apimtas vietas ir vykdo jose įvairia veiklą: dalina maistą, teikia medicininę pagalbą, rūpinasi apgyvendinimu, gyvenviečių atstatymu. Daugiausiai dėmesio kreipiama tuo metu būtiniausiems žmonių poreikiams patenkinti.

## Organizacijos

Didžiausios humanitarinės organizacijos yra Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio Judėjimas, Gydytojai be sienų, Peace Corps ir kt.

## Šaltiniai
Epilog (albumas)

**Epilog** () – dešimtasis grupės Agata Kristi studijinis albumas, išleistas 2010 m.

Šis albumas 2009 metais pristatytas didelio masto to paties pavadinimo koncertiniame ture, kuris tapo atsisveikinimu su grupe.

## Dainų sąrašas

## Sudėtis

* Vadimas Samoilovas – gitara, vokalas, dainų tekstai
* Glebas Samoilovas – gitara, bosinė gitara, vokalas, dainų tekstai ir muzika
* Romanas Baraniukas – būgnai
* Konstantinas Bekrevas – klavišiniai, bosinė gitara, pritariantis vokalas
Cavas

**Cavas** () – upė pietryčių Kenijoje; Galanos dešinysis intakas. Prasideda Tanzanijos pasienyje, ties šiauriniais Kilimandžaro šlaitais. Teka į rytus, kerta Vakarų Cavo nacionalinį parką. Ties Cavo miesteliu įteka į Galaną.

Cavas pagarsėjo 1898 m., kuomet statant geležinkelio tiltą per Cavo žemupį pora liūtų-žmogėdrų puldinėjo stovyklą ir žudė darbininkus.

## Išnašos
Julie Pfannenschmidt

**Julija Pfanenšmit** (1806 m. vasario 24 d. Kiduliuose, Naujojoje Rytų Prūsijoje – 1868 m. vasario 20 d. Bromberge, Prūsijos karalystėje) – vokiečių rašytoja savo knygas pasirašinėdavusi mergautine pavarde *Julie Burow*. 

## Biografija

Gimė 1806 m. vasario 24 d. Kiduliuose, tėvas dirbo druskos inspektoriumi muitinėje. Po Tilžės taikos 1807 m. rašytojos šeima išsikraustė į Elbingą, kur jos tėvas gavo darbą muitinėje. Nuo 1816 m. kartu su motina apsigyveno Tilžėje, kur 1819 m. rašytoja baigė mokyklą. Po kiek laiko su motina išsikraustė į Lagarbius iš kur išvyko dirbti į Rastenburgą. 1823 m. rašytoja kartu su savo tėvais apsigyveno Dancige, kur 1831 m. susituokė. Vėliau persikėlė į Dryseną, kur paskatinta profesoriaus Wilhelm Kluz pradėjo rašyti apysakas, o šiam darbui atsidavė, kai užaugino savo vaikus. Vėliau su vyru gyveno Ziulichau mieste, kol galiausiai persikėlė į Brombergą, kur 1850 m. parašė pirmąjį savo romaną *Frauen-Los*. Iki savo mirties 1868 m. parašė dar kelis romanus, eilėraščių rinkinius ir noveles, kuriose rašė apie viduriniosios klasės gyvenimą mažuose miesteliuose. Savo kūriniuose daug dėmesio skyrė moterų gyvenimo sąlygų aprašymui.   

## Darbai

### Romanai

* 1850: *Frauen-Los* 
* 1852: *Aus dem Leben eines Glücklichen* 
* 1854: *Ein Arzt in einer kleinen Stadt* 
* 1854: *Bilder aus dem Leben*
* 1855: *Ein Lebenstraum* 
* 1856: *Erinnerungen einer Großmutter* 
* 1857: *Der Armuth Leid und Glück* 
* 1859: *Künstlerliebe*
* 1860: *Walter Kühne*
* 1862: *Ein Bürgermeister* 
* 1863: *Die Kinder des Hauses*
* 1867: *Die Preußen in Prag*
* 1869: *Im Wellenrauschen* 

### Novelės

* 1853: *Der Augenarzt. Eine Erzählung für die Jugend*
* 1854: *Novellen* 
* 1854: *Der Weg in den Himmel*
* 1857: *Johannes Kepler* 
* 1861: *An der polnischen Grenze*

## Nuorodos

* Biografija (vok.);
* Literatūra susijusi su Julie Pfannenschmidt (vok.).

## Literatūra

* Rochus von Liliencron: Burow, Julie (1. Artikel). In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 3, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, S. 630.
* Franz Brümmer: Burow, Julie (2. Artikel) (Pfannenschmidt). In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 25, Duncker & Humblot, Leipzig 1887, S. 604 f.
* Franz Brümmer: Lexikon der deutschen Dichter und Prosaisten vom Beginn des 19. Jahrhunderts bis zur Gegenwart. Band 5. Brockhaus, Leipzig 1913, S. 137.
* Elisabeth Friedrichs: Die deutschsprachigen Schriftstellerinnen des 18. und 19. Jahrhunderts. Ein Lexikon. Metzler, Stuttgart 1981, ISBN 3-476-00456-2, (Repertorien zur deutschen Literaturgeschichte 9), S. 233.
Žažumbrio ąžuolas

**Žažumbrio ąžuolas** – Anykščių rajono savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Žažumbrio kaime, į šiaurę nuo kelio , turintis išskirtinę dendrologinę ir estetinę vertę. 

## Aprašymas

Ąžuolas auga Anykščių regioniniame parke, atokiau nuo kitų medžių prie Aukštaitijos siaurojo geležinkelio sankasos. Jam yra daugiau kaip 200 metų, vienkamienio medžio aukštis 24 metrai, kamieno apimtis 5,37 m. Ąžuolas ir prie jo įrengta poilsiavietė populiari tarp keliautojų, atvykstančių siauruoju geležinkeliu, galinčių pasinaudoti Žažumbrio geležinkelio stotele. Prie ąžuolo vyksta teatralizuoti „plėšikų užpuolimai“. Tai anykštėnų sugalvota atrakcija turistams ir siauruko keleiviams. Atvykėliai čia gėrisi ne tik senuoju ąžuolu, bet ir vaizdingais Anykštos hidrografinio draustinio peizažais, Anykštos upelio skardžiais. Netoliese, Anykštos upės slėnyje yra išlikę mažosios hidroelektrinės betoninės konstrukcijos.

## Šaltiniai
Rytų Cavo nacionalinis parkas

**Rytų Cavo nacionalinis parkas** (, ) – saugoma gamtos teritorija Kenijos pietryčiuose, Athi ir Cavo upių baseinuose. Plotas – 13 747 km². Įkurtas 1948 m. (vienas seniausių šalyje). Vakaruose Nairobio–Mombasos plentu ir geležinkeliu atskirtas nuo Vakarų Cavo nacionalinio parko.

Parkas apima pusdykumių plynaukštę, iškilusią į 600–2600 m aukštį ir apaugusią krūmokšniais, baobabais, karpažolėmis (sausųjų savanų kraštovaizdis). Parke yra Jato plynaukštė – didžiausias pasaulyje lavos srautas (290 km). Apie Athi, Cavo, Voi upes auga galeriniai miškai. Yra Lugardo krioklys, Arubos užtvanka. Taip pat žymus Mudandos atlikuonis, kurio papėdėje telkšo ežeras, sutraukiantis daug laukinių gyvūnų.

Rytų Cavo parke sutinkami afrikiniai drambliai, buivolai, žirafos, juodieji raganosiai, zebrai, urvinės hienos, gepardai, servalai, leopardai, liūtai, karakalai, civetos, hieniniai šunys, didžiaausės lapės, genetos, įvairios antilopės (oriksai, margosios antilopės, dikdikai, dukeriai, gazelės, galvijinės antilopės) ir kt. Yra virš 450 paukščių rūšių.

Parko administracija yra Voi miestelyje.


File:Stádo slonů afrických v národním parku Tsavo East, Keňa.jpg|Drambliai
File:Giraffes in Tsavo East (5232717690).jpg|Žirafos
File:Collapsed bridge on the Voi River west of the Aruba Dam in the Tsavo East National Park, Kenya.jpg|Voi upė
File:Ciconia ciconia -Tsavo East National Park, Kenya-8.jpg|Baltasis gandras


## Šaltiniai
India Summer

**Indija Samer** (, tikrasis vardas – *Jody Jean Olson*; g. 1975 m. balandžio 26 d. De Moine, JAV) – pornografinių filmų aktorė.

## Biografija

Indija gimė Des Moinese, Ajovoje, ir buvo vienintelis vaikas šeimoje, turinčioje airių, vokiečių ir vietinių indėnų kraujo.

Baigusi mokyklą, ji studijavo koledže, kurį baigusi ketino dirbti mokytoja, tačiau persigalvojo ir tapo finansų vadybininke bei bandė save kaip aktorė ir modelis.

Ištekėjusi ji kartu su vyru netruko tapti nuolatiniais svingerių vakarėlių dalyviais. Viename tokių ji sulaukė pasiūlymo filmuotis pornografiniame filme ir 2005 m. gruodį suvaidino pirmojoje scenoje. Vėliau sekė dar keletas mėginimų, kol 2006 m. rugsėjį Indija apsisprendė mesti darbą ir atsidėti tik pornografijai.
Savo pseudonimu ji pasirinko grupės The Doors dainos „Indian Summer“ () pavadinimą.
2009 m. liepą ji sudarė sutartį su kompanija „Girlfriends Films“, o 2011 m. debiutavo kaip režisierė.

Indija taip pat yra atlikusi nedidelius vaidmenis serialuose „Deksteris“ ir „The Sons of Anarchy“.
Šiuo metu jos filmografiją sudaro beveik 300 juostų.

## Asmeniniai santykiai
Indija yra ištekėjusi už Steveno Olsono, tačiau taip pat palaiko artimus santykius su aktore Prinzzess.

## Apdovanojimai

### [[AVN apdovanojimas]]

### [[XRCO apdovanojimas]]

### Kiti apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Reišina

**Reišina** ( (*Reißen* 'braižyti' + *Schiene* 'įtvaras', 'bėgis')) – braižybos liniuotė su viengubu arba dvigubu skersiniu viename gale.

Naudojama lygiagrečioms linijoms brėžti.

Gaminama iš medžio, metalo, plastiko. Būna įvairių dydžių ir ilgių.
Garisa

**Garisa** (, ) – miestas rytų Kenijoje, prie Tanos upės, 350 km į šiaurės rytus nuo Nairobio; apskrities centras. Keliai į Nairobį, Malindį, Kismajų. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (galvijų auginimas). Maisto, tabako pramonė, plastmasinės taros gamyba. 5 km nuo miesto yra Bur-Algi žirafų draustinis.

Dauguma Garisos gyventojų yra somaliai (daugiausia darodų klano).
Galana

**Galana** () – upė Kenijos pietryčiuose. Prasideda kaip ***Athi*** Rytų Afrikos plokščiakalnyje, Aberdero kalnagūbryje, į pietus nuo Njerio. Teka į pietryčius, aukštupyje ir vidurupyje sudaro daug slenksčių ir krioklių. Nuo santakos su Cavu patenka į Pajūrio žemumą, teka į rytus ir yra vadinama Galana arba ***Sabaki***. Kerta kvarcines dykras ir ties Malindžiu įteka į Indijos vandenyną.

Svarbiausi intakai – Nairobis, Cavas (dešinieji).

Galana kerta Rytų Cavo nacionalinį parką, kuriame šioje upėje gyvena daug krokodilų ir begemotų. Pagrindiniai kriokliai – Keturioliktasis ir Lugardo.

Prie upės yra Athi Riverio, Thikos, Cavo, Malindžio miestai.
Trečiojo asmens šaudyklė

**Trečiojo asmens šaudyklė** () – 3D kompiuterinių veiksmo žaidimų žanras, kuriame žaidėjo veikėjas matomas ekrane iš trečiojo asmens perspektyvos. Tokio žanro žaidimuose daugiausi vyrauja šaudymas.

## Žaidimo struktūra
Tai trimačių kompiuterinių žaidimų, kurie pastaruoju metu įgavo daug reikšmingumo (ypač žaidimų konsolėse), tipas. Žanras apjungia pirmojo asmens šaudyklės šaudymo elementus su 3D *[[platformer]]* žanro žaidimams būdingais šokinėjimo ir galvosūkių sprendimo elementais bei paprasta artimos kovos sistema iš *[[brawler]]* žanro žaidimų. Trečiojo asmens šaudyklės beveik visuomet pasižymi pagalbinio taikymosi savybe, kadangi prisitaikyti žiūrint iš trečiojo asmens perspektyvos yra sudėtinga. Dauguma taip pat turi ir pirmojo asmens perspektyvos vaizdą, kuris suteikia galimybę šaudyti tiksliais šūviais ar dairytis tam tikrų aplinkos detalių, kurių paprastai neįmanoma aptikti žiūrint iš numatytos žaidimo kameros pozicijos. Daugeliu atveju žaidėjas turi stovėti ramiai, kad galėtų pasinaudoti iš pirmojo asmens perspektyvos matomu vaizdu.

### Sąryšis su pirmojo asmens šaudyklėmis
Tokie žaidimai yra glaudžiai susiję su pirmojo asmens šaudyklėmis, kurie taip pat susieja žaidėjo perspektyvą su avataru, bet visgi abu žanrai skiriasi viens nuo kito. Pirmojo asmens perspektyva žaidėjui leidžia taikytis ir šaudyti jų avatarui neužstojant regimo vaizdo, tuo tarpu trečiojo asmens šaudyklėse avataras matomas „iš už peties“ arba „iš už nugaros“. Tokiu būdu trečiojo asmens perspektyva žaidimo dizaineriui leidžia sukurti detalesnį avatarą, o žaidėjui suteikia panašų į filmo žiūrėjimo jausmą. Priešingai, pirmojo asmens perspektyva leidžia žaidėjui labiau pasinerti į žaidimo pasaulį.

Skirtinga perspektyva taip pat turi įtakos ir pačiai žaidimo eigai. Trečiojo asmens šaudyklės žaidėjui suteikia platesnį matymo lauką. Toks matymo laukas palengvina veikėjo sąveiką su jį supančia aplinka, kaip, pvz., taktinio prisidengimo nuo ugnies lauko panaudojimas „Gears of War“ žaidime, arba brovimasis siaurose patalpose. Taigi trečiojo asmens perspektyva labiau tinka sąveikaujant su žaidimo pasaulio objektais, kaip pvz., laipiojimas ant platformų, grumtynės artimoje kovoje arba transporto priemonės vairavimas. Tačiau trečiojo asmens perspektyva gali kliudyti užduotyse, kurios reikalauja tikslaus taikymosi. Tai kartais kompensuojama platesne ir erdvesne aplinka.

Riba tarp pirmojo ir trečiojo asmens šaudyklių ne visuomet yra aiški; kai kuriuose žaidimuose, kaip, pvz., „“, „PlanetSide“ ar „Deus Ex: Human Revolution“, vietomis (vairuojant, dengiantis nuo ugnies lauko ir pan.) naudojamos abi perspektyvos.

## Šaltiniai
Anonymous (grupė)

**„Anonymous“** – Andoros roko grupė, įkurta 2004 metais. Grupė dalyvavo 2007 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Salvem el món“. Kūrinys buvo atliekamas dviem kalbomis (anglų ir katalonų). Eurovizijos pusfinalyje atstovai užėmė 12 vietą su 80 taškų ir į finalą nepateko. Maksimalų taškų skaičių (12 taškų) šiai grupei skyrė Ispanija.

## Diskografija

### Albumai
* 2005 – *Anonymous* (Demo)

### Singlai
* 2007 – *Salvem El Món*
* 2007 – *Let’s save the world*

## Nuorodos

* Daina „Salvem el món“

|-
Mass Effect 2

**Mass Effect 2** – kompiuterinis veiksmo vaidmenų žaidimas, sukurtas bendrovės „BioWare“ ir išleistas „Electronic Arts“. Microsoft Windows ir Xbox 360 versijos buvo išleistas 2010 m. sausio 26 d., o PlayStation 3 versija pasirodė 2011 m. sausio 18 d. Tai antroji „Mass Effect“ trilogijos dalis.

Žaidimo veiksmas vyksta Paukščių Tako galaktikoje XXII a., kur žmonijai pavojų kelia nežemiškos vabzdžius primenančios būtybės, žinomos kaip *Collectors*. Žaidėjas valdo elitinį žmogų karį vardu *Commander Shepard*, kuris turi suburti įvairiais gabumais pasižyminčių asmenų grupę ir užsitikrinti jų lojalumą tam, kad įveiktų priešus savižudiškoje misijoje. Perkėlus išsaugotus žaidimo duomenis iš ankstesnės dalies, galima įtakoti žaidimo istorijos eigą.

Pirmosios dalies kompozitorius Jack Wall sukūrė muziką ir šiam žaidimui. Garso takelis pasižymi tamsesne ir brandesne muzika, kuri derinasi su žaidimo atmosfera. „Mass Effect 2“ žaidimui buvo išleista daugybė parsisiunčiamo turinio papildymų, pridedančių tiek naujos ginkluotės, tiek ir naujų misijų.

## Apžvalga
Tai trečiojo asmens perspektyvos veiksmo-vaidmenų žaidimas. Pradėdamas žaidimą žaidėjas turi galimybę importuoti išsaugotus duomenis iš ankstesnės dalies arba pasirinkti žaisti už numatytąjį veikėją. Nusprendus perkelti išsaugotus duomenis, ankstesni žaidėjo atlikti sprendimai gali pakeisti žaidimo siužeto plotmę. Žaidime viso yra šešios klasės, kurių kiekviena yra įgudusi naudotis skirtinga ginkluote. Pvz., avangardo (*Vanguard*) klasė specializuojasi artimoje kovoje ir naudoja šratinius šautuvus ar pistoletus kulkosvaidžius, tuo tarpu infiltratoriaus (*Infiltrator*) klasė pasikliauna *[[stealth]]* kovos sugebėjimais ir naudoja snaiperinius šautuvus.

Žaidimo eigoje žaidėjas renka patirties taškus, už kuriuos galima tobulinti veikėjų sugebėjimus. Visiškai užkėlus tam tikro sugebėjimo lygį, galima pasirinkti tolimesnį jo plėtojimą.

Šioje dalyje didesnis dėmesys buvo skiriamas trečiojo asmens šaudyklės elementams, t. y. buvo pridėtas amunicijos limitas ir automatinė gyvybių atsistatymo sistema, taip pat buvo patobulinta kovos sistema.

## Atsiliepimai
„Mass Effect 2“ buvo komerciškai sėkmingas ir susilaukė didelio pripažinimo iš video žaidimų leidinių. Tokios internetinės žaidimų vertinimo svetainės kaip GameRankings ir Metacritic AK versiją atitinkamai įvertino 94,52 % ir 94/100, Xbox 360 ir PS3 versijos susilaukė panašaus įverčio. Kritikai bendrai gyrė interaktyvią žaidimo istoriją, tikroviškus veikėjų charakterius, meninį žaidimo apipavidalinimą ir kovos sistemą. Kai kurie apžvalgininkai išreiškė susirūpinimą dėl žaidimo supaprastinimo lyginant jį su pirmąja dalimi. „Mass Effect 2“ pelnė daugybę apdovanojimų, įskaitant metų žaidimo apdovanojimą 14-uose Interaktyvių pasiekimų apdovanojimuose bei 2011 m. BAFTA geriausio žaidimo apdovanojimą.

## Išnašos
Mass Effect 3

**Mass Effect 3** – kompiuterinis veiksmo vaidmenų žaidimas, sukurtas bendrovės „BioWare“ ir išleistas „Electronic Arts“. Microsoft Windows, Xbox 360 ir PlayStation 3 versijos pasirodė 2012 m. kovo 6 d., o Wii U versija – lapkričio 18 d. Tai paskutinė „Mass Effect“ trilogijos dalis, užbaigianti *Commander Shepard* istoriją.

Šioje dalyje buvo pristatyta nauja kovos sistema. Ypač buvo patobulinta prisidengimo nuo ugnies lauko sistema, atsirado daugiau būdų manevruoti kovos lauke ir galimybė nužudyti priešus vienu smūgiu. Taip pat buvo pridėta įprastinių granatų, patobulintas dirbtinis intelektas. Be to, buvo įdiegtas keturių žaidėjų kooperatyvinis režimas.

Žaidimo veiksmas vyksta iškart po įvykių antrojoje dalyje. Žaidėjas privalo suvienyti galaktiką bendram tikslui – įveikti organinių mašinų rasę, žinomą kaip *Reapers*. Norint tai pasiekti, žaidėjas pirmiausi turi padėti atskiroms Paukščių Tako galaktikos rasėms susidoroti su juos užklupusiais sunkumais (pilietiniu karu, *Reapers* invazija ir kt.). Kai kurie pirmose dviejose dalyse žaidėjo atlikti sprendimai išlieka ir įtakoja šios dalies siužeto eigą.

Kaip ir jo pirmtakai, „Mass Effect 3“ buvo komerciškai sėkmingas ir sulaukė kritikų pripažinimo. Tačiau žaidimo pabaigą sukritikavo daugelis žaidėjų, tad buvo išleistas žaidimo pabaigą praplečiantis papildymas, kuris smulkiau paaiškino visų reikšmingų žaidėjo sprendimų pasekmes.

## Išnašos
Papšių šv. Antano koplyčia

**Papšių šv. Antano koplyčia** – akmenų mūro koplyčia, veikianti Papšių kaime, Anykščių rajone. Įsikūrusi senosiose kaimo kapinėse, už 0,2 km į pietryčius nuo kelio . Koplyčią supančios kapinės yra veikiančios, aptvertos akmenine tvora, jose laidojama, yra išlikusių XIX a. pabaigos paminklų – geležinių kryžių ant akmeninių postamentų. Koplyčia yra Debeikių šv. Jono Krikštytojo parapijoje.

## Istorija

Papšių koplyčia pastatyta XIX a. pradžioje kaip Aknystų dvarą valdžiusių dvarininkų Jelenskių giminės mauzoliejus, kuriame buvo palaidota apie 10 iškiliausių šios giminės atstovų: 1812 m. Napoleono žygio į Maskvą dalyvis Romualdas Jelenskis (1780–apie 1851), jo sūnėnas, vienas iš 1863 m. sukilimo organizatorių Antanas Jelenskis (1818–1874) ir jo žmona mokytoja Sabina Jelenskienė (?–1912), jų vaikai Marija ir Povilas (1839–apie 1884), Povilo žmona Emilija (apie 1850–1881) ir keletas kitų XIX a. pabaigos apylinkių dvarininkų. Koplyčios priežiūra XX a. pradžioje rūpinosi paskutinioji Aknystų dvaro savininkė, Povilo ir Emilijos Jelenskių dukra Sofija Emilija Venslovavičienė (1881–1964), globojusi koplyčią net ir senatvėje gyvendama Lenkijoje.

1956 m. Debeikių klebonas Laimingas Feliksas Blynas sutvarkė koplyčią ir įvedė joje šv. Antano atlaidus birželio pradžioje. 1958 m. sovietinės valdžios iniciatyva koplyčia buvo uždaryta, religinės apeigos joje nutrauktos, o kapinėse uždrausta laidotis. Per keturis dešimtmečius koplyčia buvo apleista ir išniekinta, joje buvusios kapavietės išplėštos ir sunaikintos. Tik Lietuvos Atgimimo metais vietos bendruomenės iniciatyva koplyčia buvo pradėta tvarkyti, 1990–1996 m. ji restauruota. Koplyčioje pastatyta iš Debeikių bažnyčios gauta klausykla, iš Utenos kraštotyros muziejaus čia atkeliavo ten išsaugota šv. Antano statula, ant sienų pakabinti Jelenskių giminės portretai, šventi paveikslai, kuriuos paaukojo dvarininkų palikuonys bei vietiniai gyventojai, pastatytas tautodailininko B. Tvarkūno altorius. 1999 m. birželio 13 d. vėl iškilmingai pašventinta. Po koplyčia vėliau atnaujintas ir sutvarkytas Jelenskių šeimos mauzoliejus.

## Galerija

Papšių koplyčia.JPG|Koplyčia pastatyta senojoje kapinių dalyje
2020, Papšių koplyčia, tvora.JPG|Kapinių kampe stovi nauja, stulpinė varpinė
2020, Papšių koplyčia.JPG|Koplyčios užnugaryje – seniausi antkapiai
Papšių koplyčia, klausykla.JPG|Klausykla, anksčiau stovėjusi Debeikių bažnyčioje
Papšių koplyčia, altorius.JPG|Liaudiškas altorius
Papšių koplyčia, rūsio anga.JPG|Įėjimas į rūsį įrengtas koplyčios viduje
Papšių koplyčia, rūsys.JPG|Rūsio patalpa su užmūrytomis kriptomis
Papšių koplyčia, palaidotieji.JPG|Palaidotųjų sąrašas (rūsyje ant sienos)
Papšių koplyčia, dekretas.JPG|Vyskupo raštas apie atlaidų suteikimą


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Papšių koplyčios istorija (*anykstenai.lt*)
* Papšių koplyčios nuotraukos (*miestai.net*)
Miesto bitininkystė

**Miesto bitininkystė** () – bitininkavimas miestuose. Populiarus kai kuriuose didžiuosiuose miestuose, pvz., Niujorke ir Londone. Pastarajame nuo 1999 m. iki 2012 m. bitininkų skaičius padidėjo 220%. 
Neseniai bitininkavimas paskelbtas legaliu daugelyje JAV miestų, jų tarpe ir Niujorke.

Kai kurie autoriai, netrikdomi miesto taršos, teigia, jog miesto bitynų bitės „sveikesnės ir produktyvesnės nei kaimo vietovių bitės“. Tačiau miestuose ribotas žaliųjų teritorijų plotas, todėl populiarėjant bitininkavimui miestuose mažėja bičių šeimų produktyvumas, kas nutiko Londone. ir Niujorke. Kita bičių pertekliaus keliama problema yra spietimas.

Bičių avilių skaičius miestuose labai įvairuoja, bet oficialūs skaičiai gali būti netikslūs, nes didelė dalis avilių miestuose yra neregistruoti. Pagal paskaičiavimus 2012 m. apie 75% Londono ir apie 50% Niujorko bitynų veikė be licencijų. Manoma, kad Londone veikia apie 3200 bitynų, apie 400 Niujorke, bent 100 Toronte, ir apie 60 Melburne (Australija).

Čikagos miesto merija užsakė aštuonis bičių avilius, kurie buvo įrengti ant trijų viešų miesto pastatų. Iš jų išimamas medus pardavinėjamas miestui priklausančiose parduotuvėse.
Miesto bitininkystė gali būti priskirta vadinamajam vietinio maisto judėjimui.

Kai kuriuose miestuose bitininkyste užsiima ne tik fiziniai asmenys. Avilių turi nemažai viešbučių, įmonių ir organizacijų:
* Londone: universalinė parduotuvė *Fortnum & Mason*, Kenterberio arkivyskupo rezidencija Lambeto rūmai (*Lambeth Palace*), Londono akcijų birža, Londono gamtos istorijos muziejus, Karališkasis Lankasterio viešbutis (*Royal Lancaster Hotel*), ir kt. Anksčiau aviliai stovėjo ant the Anglijos banko.
* Niujorke: viešbučiai *InterContinental The Barclay Hotel*, *Waldorf-Astoria Hotel* ir Jorko parengiamoji mokykla (*York Prep School*).
* Paryžiuje: viešbutis *Mandarin Oriental Hotel* ir operos teatras *Opéra Garnier*.
* Toronte: viešbutis *Fairmont Royal York* (viešbučių grupė *Fairmont Hotel Group* net 18-oje viebučių laiko bites)), Toronto operos teatras, muziejus *Casa Loma*.
* Denveryje: viešbutis *Brown Palace Hotel*
* Vašingtone: Baltieji rūmai.
Melburne nuo 2010 m. veikia projektas *Melbourne City Rooftop Honey* ('Melburno miesto stogų medus'), kurio esmė yra vertimasis bitininkyste Melburno mieste ir populiarinti mitybos kultūrą bei tausojančią ekonomiką.

Niujorke užfiksuotas atvejis, kai miesto bičių eritrizmą sukėlė maitinimasis vyšnių sultimis konditerijos įmonėje, gaminančioje kokteilines ir konditerines vyšnias () sultimis.

## Nuorodos
Liepsnojanti Kartagina

**Liepsnojanti Kartagina** () – 1960 m. sukurtas bendras italų ir prancūzų istorinis filmas, pasakojantis apie Trečiąjį Pūnų karą, kurio metų Romos imperija sunaikino finikiečių miestą Kartaginą.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Pierre Brasseur – Sidonas
* Daniel Gelin – Pregoras
* Anne Heywood – Fulvija
* Aldo Silvani – Hermonas
* Jose Suarez – Hiramas
* Mario Girotti – Tsuras