open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vytautas Mickevičius

**Vytautas Mickevičius** (g. 1954 m. rugpjūčio 7 d. Lančiūnava) – Lietuvos chemikas organikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras nuo 1998 m.

## Biografija
1977 m. baigė Kauno politechnikos institutą (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) Chemijos technologijos fakultetą.

Nuo 1998 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas, nuo 2001 m. Organinės chemijos katedros vedėjas; nuo 1999 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Ištyrė heterociklinių junginių, gautų iš IV–pakeistų aminorūgščių, sandarą. Kiti darbai susiję su naftos chemija, biotechnologija, biokuro ir jo komponentų gamyba. Pedagoginės veiklos kryptys – organinė, bioorganinė chemija, biokatalizatoriai. Paskelbė daugiau kaip 250 mokslinių straipsnių. Parašė vadovėlį, mokomųjų knygų. 19 išradimų (su kitais) autorius, tarp jų 1 patentas.

## Bibliografija
* Organinė chemija (su kitais) 1999 m.

## Šaltiniai
Tirsas

**Tirsas** () – senovės graikų lazda, apvyniota gebene ar vynmedžio lapais, su kedro konkorėžiu gale. Naudota per graikų šventes ir apeigas. Graikų mitologijoje dievo Dioniso palydovės menadės šokdavusios su tirsais rankose.

## Šaltiniai
Psalmynas

**Psalmynas** – 150 giesmių, maldų ir eilėraščių rinkinys. Jame išreiškiami patys įvairiausi jausmai. Psalmes jungia gilus tikėjimas Dievu, meilė jam. Po Babilono tremties Psalmynas tapo Izraelio giesmynu ir maldynu.

Psalmynas padalintas į penkias knygas. Kiekviena jų baigiasi šlovinimo žodžiais.

Manoma, kad psalmių rinkiniai jau buvo sudarinėjami Dovydo laikais, o gal ir dar anksčiau. Šis darbas darytas per visą Izraelio istoriją ir, kai kurių tyrinėtojų manymu, kulminaciją pasiekė, žydams sugrįžus iš Babilono tremties ir atstačius šventyklą.

## Autoriai
Psalmes kūrė daug skirtingų žmonių. Tradicinės 73 psalmių antraštės susijusios su karaliumi Dovydu, kai kuriose minimi atskiri jo gyvenimo įvykiai.

## Taip pat skaitykite
* Psalmė

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Psalmynas
Šiaurės Sibiro žemuma

**Šiaurės Sibiro žemuma** () arba **Taimyro žemuma** – žemumų sritis Rusijoje, šiauriniame Sibire. Driekiasi rytų-vakarų kryptimi ~1400 km tarp Jenisiejaus ir Olenioko upių žemupių. Plotis iki 600 km. Pietuose remiasi į Vidurinio Sibiro plokščiakalnį, šiaurėje – į Byrangos kalnus ir Laptevų jūrą. Vyrauja pailgų skliautagūbrių reljefas (aukštis iki 300 m) su visur išplitusiais soliflikciniais amžinojo įšalo dariniais. Daugybė ežerų (ypač termokrastinių) ir pelkių. Didžiausias ežeras – Taimyras. Žemumą kerta Piasinos, Chatangos, Anabaro, Chetos, Taimyros ir kt. upės. Tundra ir miškatundrė mainosi su maumedžių retmiškiais. Naftos, gamtinių dujų, akmens anglies telkiniai.

## Šaltiniai
Patarlių knyga

**Patarlių knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų. Tai Izraelio išminties mokytojų posakių rinkinys.

Patarlių knygoje minimi du karaliai: Saliamonas, kurio globojama išmintis suklestėjusi pirmiausia, ir Ezekijas, kuris buvo liepęs rinkti išmintingus posakius. Gali būti, kad patarlės buvo renkamos bei klasifikuojamos ir vėlesniais laikais. Nemažai tyrinėtojų pastebėjo „Trisdešimties išmintingų posakių“ (viena iš Patarlių knygos dalių) panašumą į vieną Egipto tekstą.

Patarlės yra labiau optimistinės nei Jobo ar Mokytojo knygos. Atsiliepiant į Pakartoto Įstatymo knygos idėjas tikima, kad žmogus, vaikštantis Dievo keliais, bus palaimintas.

Namai ir draugystė, darbas ir prekyba, karaliaus ir paprasto žmogaus gyvenimas – patarlių fonas.

Patarlių knygoje kalbama apie išmintį ir kvailybę, teisiuosius ir nedoruosius, išmintingą kalbą, turtą ir skurdą, viltį ir baimę, džiaugsmą ir liūdesį, pyktį, sunkų darbą ir tinginystę. Dievo baimė (pagarba jam) esanti visos išminties pagrindas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Patarlių knyga
Erisichtonas

**Erisichtonas** – graikų mitologijoje minimas Tesalijos karalius, Triopo sūnus, kurį nubaudė deivė Demetra. Erisichtonas mitologijoje pateikiamas, kaip nedoras ir išpuikęs asmuo, niekada negarbinęs dievų ir neaukojęs jiems aukų.

Erisichtonas grubiai įžeidė deivę Demetrą sumanęs nukirsti jos šventoje girioje šimtametį ąžuolą, kuriame gyveno Demetros numylėtinė driadė. Niekas nesustabdė jo. Jis išplėšė iš tarno rankų kirvį ir giliai įvarė jį į medį. Skaudi dejonė pasigirdo iš jo ir pliuptelėjo kraujas iš jo žievės. Sustingo Erisichtono tarnai ir bandė atkalbėti šeimininką, bet įtūžęs Erisichtonas nužudė jį. Jis nukirto ąžuolą ir tai nužudė driadę.

Šventosios girios driadės nuskubėjo pas deivę Demetrą ir ėmė maldauti nubausti Erisichtoną, nužudžiusį jų draugę. Užsirūstino Demetra ir nusiuntė pasiuntinę pas bado deivę. Atkeliavo bado deivė į Erisichtono namus ir sužadino nepasotinamą alkį, kuris užvaldė jį. Juo daugiau Erisictonas valgė, juo baisesnės darėsi bado kančios. Visą turtą jis išleido įvairiausiems valgiams. Pagaliau Erisichtonui liko tik duktė Mestra. Trokšdamas įsigyti pinigų ir pasisotinti jis pardavė dukrą į vergiją. Bet dievas Poseidonas Mestrai suteikė galimybę įgauti bet kokią išvaizdą ir ji kaskart pasprukdavo iš pirklių, pasiversdama paukščiu, arkliu ar karve.

Daug kartų jis pardavė dukrą vergijon, tačiau jam neužteko gautų pinigų. Alkis kamavo jį vis stipriau. Pagaliau Erisichtonas ėmė pats draskyti savo kūną ir mirė siaubingose kančiose.
 
## Šaltiniai
Rosa Parks

**Roza Parks** (; 1913 m. vasario 4 d. – 2005 m. spalio 24 d.) buvo afroamerikiečių pilietinių teisių aktyvistė, kurią JAV Kongresas vėliau praminė „Moderniųjų laikų pilietinių teisių judėjimo motina”.

1955 metų gruodžio 1 dieną Montgomeryje, Alabamos valstijoje, R. Parks, kuri tuomet buvo 42-ejų metų amžiaus, atsisakė paklusti autobuso vairuotojo įsakymui užleisti sėdimą vietą baltajam keleiviui. Tokio pobūdžio veiksmai nebuvo naujiena: Irene Morgan 1946 metais ir Sarah Louise Keys 1955 metais laimėjo bylas prieš autobusų kompanijas JAV aukščiausiajame teisme. Prieš 9 mėnesius iki Parks atsisakymo užleisti vietą, penkiolikmetė juodaodė Claudette Colvin atsisakė užleisti vietą toje pačioje autobusų linijoje. Tačiau kitaip nei ankstesni individualūs pilietinio nepaklusnumo veiksmai, Parks poelgis sukėlė Montgomerio autobusų boikotą (didelė dalis žmonių, protestuojančių prieš segregaciją, boikotavo viešąjį transportą. Autobusų kompanijos dėl šios akcijos patyrė didelių nuostolių).

Rozos Parks atviras nepaklusnumas tapo svarbiu modernaus Pilietinių teisių judėjimo simboliu, o Parks tapo tarptautine pasipriešinimo rasinei segregacijai ikona. Ji bendradarbiavo su pilietinių teisių lyderiu Martinu Liuteriu Kingu. Parks padėjo Kingui tapti nacionalinio lygio reikšminga pilietinių teisių judėjimo figūra.

Nors vėlesniuose metuose Parks buvo pagerbta dėl savo veiksmų, ji taip pat daug nukentėjo. Ji buvo atleista iš (siuvėjos) darbo vietinėje universalinėje parduotuvėje. Galiausiai Parks persikraustė gyventi į Detroitą, Mičigano valstijoje, kuri gavo panašų darbą. Nuo 1965 iki 1988 metų Parks dirbo afroamerikiečio JAV Atstovų rūmų nario Džono Konjerso sekretore. Paskutiniaisiais gyvenimo metais Parks sirgo senatvine silpnaprotyste ir įsivėlė į teisminius ginčus su amerikiečių hiphopo grupe OutKast (dėl singlo pavadinimo „Rosa Parks”).

## Taip pat skaitykite
Montgomerio autobusų boikotas
Rafael Pereira da Silva

**Rafael Pereira da Silva** (plačiau žinomas kaip **Rafael** ar **Rafael da Silva** g. 1990 m. liepos 9 d.) – brazilų futbolininkas, gynėjas.

## Karjera

žaidė Manchester United klube. 

Jo brolis dvynys Fábio irgi atstovavo Manchester United.

## Rinktinė

2012 m. pakviestas atstovauti Brazilijos nacionalinei rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Kaliningrado srities herbas

**Kaliningrado srities herbas** – oficialus Rusijos Federacijos Kaliningrado srities simbolis, priimtas 2006 m. birželio 8 d. 

## Herbo aprašas
Herbo skydas prancūziškas (rusiškas), perkirstas ties apatiniu trečdaliu. Viršutinis laukas raudonas, jame pavaizuota sidabrinė mūrinė gynybinė siena su atidarais vartais. Iš abiejų sienos pusių kyla du sidabriniai dantyti bokštai. Tarp bokštų, virš sienos auksinis XVIII a. vidurio imperatorės Jelizavetos venzelis. Apatinis laukas mėlynas, riba tarp laukų banguota. Mėlyname lauke – penki auksiniai roundeliai. 

Ant skydo viršaus uždėta gintarinė karūna. Iš karūnos šonų išeina Lenino ordino kaspinas, kuris apgobia skydą iš šonų ir apačios. 

## Nuorodos
* Закон Калининградской области (#16) О гербе и флаге Калининградской области
Izaijo knyga

**Izaijo knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei. Tai pranašysčių, kurios apima daugiau nei 200 metų įvykius, rinkinys.

Izaijas veikė paskutiniais VIII a. pr. m. e. dešimtmečiais ir galbūt VII a. pr. m. e. pradžioje.

586 m. pr. m. e. Jeruzalę užėmė babiloniečiai, daugumą jos žmonių išvarė nelaisvėn. Apie šį laikotarpį kalbama 40–55 knygos skyriuose. Praėjus kuriam laikui, tremtiniai sugrįžo ir ėmėsi atkurti savo tautos gyvenimą. Greičiausiai paskutiniai Izaijo knygos skyriai siejasi su šiuo laikotarpiu.

Visos knygos prasmė sukaupta didžiajame Izaijo Dievo regėjime (6 skyrius). Svarbiausia tema – Dievo didybė, šventumas. Tauta privalanti pasikliauti juo vienu. Pranašas turįs įspėti apie Dievo teismą visus, kurie nuo jo nusigręžia. Tačiau Dievas esąs atlaidus, knygoje gausu ateisiančio mesijo ir būsimosios gerovės pažadų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Izaijo knyga
Šunskų herbas

**Šunskų herbas** – pagrindinis Šunskų miestelio ir buvusios Šunskų seniūnijos (Marijampolės savivaldybė) heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbo skydo juodame lauke vienas virš kito trys auksiniai fazanai su raudonomis karpelėmis.

## Simbolika

Šunskų medžioklės ūkyje ilgą laiką buvo veisiami vadinamieji karališkieji paukščiai – fazanai. Trys fazanai reiškia tris dorybes – tikėjimą, viltį ir meilę. Juoda spalva simbolių kalboje įkūnija išmintį, išsilavinimą, ji yra ir derlingos žemės spalva. Skaičius trys krikščionybėje reiškia tris dorybes – tikėjimą, meilę ir viltį. Dieviškoji trejybė pripažįstama kaip viena būtybė, į kurią susiliejusios trys.

## Istorija

Heraldikos komisijoje su seniūnijos ir bendruomenės atstovais svarstant herbo simbolius buvo siūloma pavaizduoti liepinius skroblus, kurie įrašyti į Raudonąją knygą, o jų didžiulis masyvas tęsiasi nuo Šunskų iki Lenkijos. Dailininkui pateikus projektus pastebėta, kad heraldiškai išpildytas skroblų piešinys nesiskiria nuo kitų medžių piešinių. Tada nuspręsta herbe pavaizduoti fazanus, kurie dar neseniai buvo veisiami Šunskų medžioklės ūkyje.

Herbą 2008 m. lapkričio 26 d. dekretu Nr. 1K-1609 patvirtino prezidentas Valdas Adamkus. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Kalugos srities herbas

**Kalugos srities herbas** - oficialus Rusijos Federacijos Kalugos srities simbolis, priimtas 1996 m. birželio 6 d. 

## Herbo aprašas
Herbo skydas prancūziškas/rusiškas. Laukas žalias su sidabrine banguota juosta, išilgai juostos eina juodos banguotos linijos. Virš juostos, viršutinėje herbo dalyje auksinė imperatoriaus karūna. Ant skydo viršaus - didesnė auksinė karūna (rodo XIX a. turėtą gubernijos statusą). Skydo šonus ir apačią supa vainikas iš auksinių ąžuolo lapų ir gilių, perpintas žydra Andrejaus juosta. 

## Herbo istorija
1777 m. kovo 9 d. buvo patvirtintas Kalugos miesto herbas. Tais metais Kaluga gavo gubernijos centro statusą. Tada skydo laukas buvo mėlynas. Skydu ėjusi banguota sidabrinė juosta reiškė Okos upę. Miestas tvirtovė Kaluga buvo pastatytas ant aukšto Okos kranto

1878 m. liepos 5 d. buvo patvirtintas Kalugos gubernijos herbas, kuris iš esmės nesiskyrė nuo miesto herbo. Kad herbai skirtųsi, gubernijos herbo skydas buvo padarytas žalias. Atsiradusi antroji karūna rodė, kad herbas yra gubernijos herbas. 

## Nuorodos
* Закон Калужской области о гербе Калужской области
Fábio Pereira da Silva

**Fabio Pereira da Silva** (; (plačiau žinomas kaip *Fábio* ar *Fábio da Silva*); g. 1990 m. liepos 9 d.) − brazilų futbolininkas, žaidžiantis kairiojo gynėjo pozicijoje Manchester United klube.

Kartu su broliu dvyniu Rafaeliu 2007 m. vasario mėnesį iš Fluminense klubo perėjo į Manchester United komandą, tačiau negalėjo rungtyniauti jos sudėtyje iki tol, kol jam nesuėjo 18 metų (2008 m. liepos mėnesį).

Premier lygoje debiutavo 2009 m. rugpjūčio 16 d. rungtynėse prieš Birmingham City.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Matas Mickis

**Matas Mickis** (1896 m. rugsėjo 15 d. Kuosiuose, Rokiškio valsčius – 1960 m. gruodžio 12 d. Kaune) – Lietuvos agronomas ekonomistas, politinis veikėjas.

## Biografija
Sūnūs Algis Mickis ir Rimvydas Mickis.

1911–1915 m. gyvendamas Peterburge, dalyvavo profsąjunginiame darbininkų judėjime. 1915–1917 m. tarnavo carinės Rusijos kariuomenėje.

1918 m. grįžo į Lietuvą. 1919 m. įstojo į LKJS. Mokėsi Rokiškio gimnazijoje ir Dotnuvos žemės ūkio technikume, įkūrė ten LKJS kuopeles.

1923 m. už antivalstybinę veiklą kalintas Panevėžyje ir pašalintas iš žemės ūkio technikumo. Vėliau nuolat palaikė ryšius su LKP CK nariais, dažnai atlikdavo jų pavedimus, rėmė Lietuvos Raudonosios pagalbos organizaciją. 1924 m. eksternu baigė Dotnuvos žemės ūkio technikumo Agronomijos skyrių. 1925–1940 m. dirbo Kauno apygardos agronomu. 1929 m. baigė Lietuvos universiteto Ekonomikos skyrių.

1940–1941 m. LSSR žemės ūkio ministras, žemės ūkio liaudies komisaras. 1941 m. išvykusį komandiruotėn su Jonu Kriščiūnu į Maskvą užklupo Antrasis pasaulinis karas. 1942–1944 m. LSSR Liaudies komisarų tarybos įgaliotinis evakuotųjų reikalams Saratovo, Tambovo ir Stalingrado srityse. 1944 m. studijavo Maskvos K. Timiriazevo žemės ūkio akademijoje.

1945–1960 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (LŽŪA) dėstytojas, 1945 m. docentas. 1945–1953 m. šeštasis LŽŪA rektorius. 1954 m. ekonomikos mokslų kandidatas. 1953–1960 m. LŽŪA Socialistinių žemės ūkio įmonių organizavimo katedros vedėjas. 1959 m. profesorius.

Paskelbė straipsnių apie žemės ūkio gamybą, kolūkių stiprinimą, žemės reformą, žemės ūkio kadrų rengimą.

## Bibliografija
* Kolūkinės statybos klausimai, su kitais, 1949 m.
* Priemonės žemės ūkio gamybai vystyti, su kitais, 1958 m.

## Šaltiniai
Rimvydas Mickis

**Rimvydas Mickis** (g. 1931 m. balandžio 16 d. Kaune) – Lietuvos hidrotechnikos inžinierius, ekonomistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras; žemės ūkio mokslų daktaras.

## Biografija
Tėvas Matas Mickis, brolis Algis Mickis. 1954 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1966 m. žemės ūkio mokslų daktaras.

1954–1956 m. dirbo Melioracijos, 1957–1960 m. Hidrotechnikos ir melioracijos institute, 1960–1993 m. Žemės ūkio ekonomikos institute; 1962–1968 m. direktoriaus pavaduotojas moksliniam darbui, 1968–1990 m. Žemdirbystės ekonomikos sektoriaus vedėjas; nuo 1982 m. profesorius. 1980 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – melioracijos ir augalininkystės ekonomika. Paskelbė apie 140 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Melioracijos efektyvumas Tarybų Lietuvoje, su S. Šešelgiene, 1973 m.
* Augalininkystės ekonominė analizė, su S. Šešelgiene, 1977 m.
* Naujas žemės vertinimas Lietuvos TSR, su kitais, 1985 m.

## Šaltiniai
Aleksandro juosta

**Aleksandro juosta** () – raudonas kaspinas, Rusijos imperijos Šv. Aleksandro Nevskio ordino (*Орден Святого Александра Невского*) juosta

Juosta naudojama Rusijos miestų ir sričių herbuose.


Vaizdas:Coat of arms of Zabaykalsky Krai.svg|Užbaikalės krašto herbas


## Nuorodos
* Геральдический словарь. Александровская лента, андреевская лента, арматура
Albertas Žostautas

**Albertas Žostautas** (g. 1960 m. balandžio 2 d. Vilniuje) – redaktorius, žurnalistas, buvęs Lietuvos žurnalistų ir leidėjų etikos komisijos pirmininkas, Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatas.

## Biografija
1967–1978 m. mokėsi Vilniaus 15-ojoje vidurinėje mokykloje. 1978–1983 m. studijavo Vilniaus universitete. Baigęs mokslus, pradėjo dirbti LRT Sporto laidų redakcijos redaktoriumi, vėliau – Kultūros ir meno redakcijos redaktoriumi. 1990–1999 m. – Kultūros ir publicistikos skyriaus redaktorius, o nuo 1999 m. – kultūros laidų žurnalistas, nuo 2010 m. žurnalo "Miškai" vyr. redaktorius.

TV laidų ciklų „Liaudies kūryba“ (su V. Babaliausku) ir „Baltiškasis kalendorius“ (su V. Lapėniene), TV portretinės apybraižos „Kur išdygau, ten stovėjau“ (su A. Galiniu), TV publicistinio teatro ciklo „Būtovės slėpiniai“ (su A. Galiniu, istorikais A. Bumblausku ir E. Gudavičiumi), vaidybinės dokumentinės trilogijos „Nebaigtas stebuklas“ (su A. Galiniu), dok. filmo „Europos dinozauras“ (su V. Steponavičiūte) autorius.

## Šaltiniai
Algis Mickis

**Algis Mickis** (1927 m. gegužės 3 d. Kaune – 2006 m. rugsėjo 7 d. ten pat) – Lietuvos farmakologas, visuomenės veikėjas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, LMA narys korespondentas.

## Biografija
Tėvas Matas Mickis, brolis Rimvydas Mickis. 1945 m. baigė Kauno „Aušros“ gimnaziją. 1950 m. su pagyrimu baigė Kauno universiteto Medicinos fakultetą. 1953 m. Maskvos medicinos institute apgynė daktaro disertaciją, 1968 m. apgynė habilituoto daktaro disertaciją.

1953–2006 m. Kauno medicinos universiteto (1950–1989 m. Kauno medicinos institutas, 1989–1998 m. Kauno medicinos akademija) dėstytojas, 1956–1992 m. Farmakologijos katedros vedėjas; 1959 m. docentas, 1971 m. profesorius. Jo iniciatyva Kauno medicinos universitete 1957 m. įkurtos Elektroencefalografijos (pirmoji mokslinio tyrimo laboratorija Kauno medicinos institute), Organinės sintezės ir eksperimentinės farmakologijos, Neurono fiziologijos ir neurokibernetikos laboratorijos. Lietuvoje įdiegė klinikinės elektroencefalografijos tyrimo metodų. Mokslinio darbo svarbiausia kryptis – neurofarmakologija.

Nuo 1980 m. LSSR farmakologų mokslinės draugijos pirmininkas. Aktyviai dalyvavo Sąjūdžio veikioje, 1989–1990 m. SSRS liaudies deputatas. 1990 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas. Lietuvos mokslo tarybos narys, 1991–1999 m. jos Atestacinės komisijos pirmininkas. Prisidėjo prie Vytauto Didžiojo universiteto atkūrimo, buvo išrinktas jo Atkuriamojo senato nariu. 1995–1998 m. Lietuvos gydytojų sąjungos prezidentas. Vienas „Medicinos enciklopedijos“ redaktorių ir bendraautorių, Visuotinės lietuvių enciklopedijos mokslinės redakcinės tarybos narys.

Paskelbė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių, 1 išradimo autorius. Dalyvavo įkuriant Vaistų kontrolės tarnybą, vadovavo Vaistų registracijos skyriui.

## Bibliografija
* Farmakologija, vadovėlis, vienas autorių, 1971 m., 1983 m. 2 leid.
* Miegas ir nemiga, su K. Tamašausku, 1974 m.

## Įvertinimas
* 1977 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas
* 1987 m. Lietuvos mokslo premija
* 1998 m. LDK Gedimino 3 laipsnio ordinas 
* apdovanotas dviem Latvijos medaliais

## Šaltiniai
Alčevskas

**Alčevskas** (, ) – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Luhansko srityje, išsidėstęs prie Bilos upės. Stambus pramoninis centras. Išvystyta metalurgijos, koksochemijos, statybinių medžiagų, elektromechaninė, lengvoji bei maisto pramonė. Didžiausios įmonės: „Alčevsko metalurgijos kombinatas“ ir „Alčevskkoks“. Alčevske veikia 2 aukštosios mokyklos, 5 muziejai. Mieste kursuoja autobusai, troleibusai bei maršrutinis taksi. Yra geležinkelio mazgas (Komunarsko geležinkelio stotis). Miestas išsidėstęs prie tarptautinės automagistralės  (Znamenka-sienos kirtimo su Rusija punktas „Izvarinė“).

## Istorija

Įkurtas 1895 m., statant geležinkelio stotį. Augo kaip metalurgijos pramonės centras.

1895–1903 m. vadinosi ***Jurjevka***, 1903–1932 m. – ***Alečevskoje***, 1932–1957 m. – ***Vorošilovsku***, 1961–1991 m. – ***Komunarsku***.

## Miestų partnerystė
*  Dombrova Gurniča, Lenkija
*  Dunauivarošas, Vengrija

## Sportas
* FK Stalʹ Alčevsʹk (futbolas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Alčevsko nuotraukos 
* Miestos portalas
Punsko etnografinis muziejus

**Punsko etnografinis muziejus** – Lenkijos kultūros švietimo įstaiga, kurioje surinktas, saugomas ir eksponuojamas pasienio lietuvių etninis materialinis ir dvasinis paveldas. Įsikūręs Punsko lietuvių kultūros namų kelete kambarių. Muziejaus steigėjas ir nepakeičiamas vadovas – mokytojas pensininkas Juozas Vaina.

Ekspoziciją sudaro keletas skyrių. Viename eksponuojami krašto žemdirbystės padargai, įrankiai, namų apyvokos reikmenys. Kitame skyriuje sukaupti kaimo moterų rankdarbiai, pačių siūti rūbai, audimo staklės. Gausi senovinių pinigų kolekcija, draudžiamų lietuviškų knygų lotyniškais rašmenimis rinkinys. Juozas Vaina kartu su Sigitu Birgeliu yra išleidę albumą apie sukauptą materialinės kultūros kolekciją. Atskira stendas skirtas lietuvių transatlantinių lakūnų S. Dariaus ir S. Girėno atminimui: laikraščių iškarpos su informacija apie didvyrius, medaliai, ženkliukai, gairelės. Yra „Lituanikos” lėktuvo maketas, 1936 m. Marijampolėje išdrožtas koplytstulpis.

Mokytojas Vaina užrašė keletą tūkstančių liaudies dainų, legendų ir kitokių tautosakos pavyzdžių, kurie taip pat saugomi muziejaus fonduose. Kruopščiai surušiuotas Punsko ir Seinų žemės folkloras buvo išleistas 1997 m. ir 1998 m. atskiromis knygomis. Iš pradžių Juozas Vaina surinktus daiktus sandėliavo savo bute, vėliau – Punsko mokykloje ir galiausiai atidarė muziejų Kultūros namuose, pats vesdavo ekskursijas po ekspoziciją. Iš viso fonduose yra sukaupti keletas tūkstančių eksponatų. Etnografinio muziejaus įkūrėjas Juozas Vaina 1999 m. apdovanuotas Jono Basanavičiaus premija.

## Nuorodos
* Punsko etnografinis muziejus 
* Juozo Vainos muziejus 
* Punsko Juozo Vainos etnografinis muziejus 
* Jolita Žurauskienė. „Eskizai“ istorinėse Lietuvos žemėse
Jakutijos Vidurio lyguma

**Jakutijos Vidurio lyguma** (), **Jakutijos Vidurio žemuma**, **Viliujo žemuma** – lyguma Rusijoje, Rytų Sibire, Jakutijoje, Lenos ir Viliujo tarpupyje. Aukštis iki 400 m. Visur paplitęs amžinasis įšalas; gausu termokarstinių ežerėlių, pingų, alasų. Didžiąją lygumos dalį dengia maumedžių ir maumedžių-pušų miškai su pievinių stepių ir pelkių plotais.

Akmens anglių telkiniai (Lenos anglies baseinas), taip pat yra geležies, polimetalų rūdų, aukso, deimantų, gamtinių dujų, skalūnų.

## Šaltiniai
Slovjanskas

**Slovjanskas** (, ) – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Donecko srityje. Rajono administracinis centras. Įkurtas 1645, miesto statusas – nuo 1795 m. 121 000 gyventojų, gyv. tankumas – 2119 žm./km². Plotas – 74 km². Miestas išsidėstęs prie Kazenyj Torecės upės. Išvystyta mašinų gamybos, koksochemijos, chemijos, medžio apdirbimo, lengvoji bei maisto pramonė. Didžiausios įmonės: „Slovtjažmaš“ ir „Betonmaš“. Alčevske veikia 2 aukštosios mokyklos, 35 bendrojo lavinimo mokyklos, 10 ligoninių, 3 stadionai, baseinas, krašo istorijos muziejus. Mieste kursuoja autobusai ir troleibusai. Svarbus geležinkelio mazgas. Miestas išsidėstęs prie tarptautinės automagistralės  (Charkovas- Ukrainos valstybės sienos kirtimo su Rusija punktas „Dovžanskis“).

## Taip pat skaitykite
* Donecko sritis

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  **(**ukr., rus., angl.**)**
* Marmurinė marmuro Karaliaus Nikolajus Šmatko skulptūra
Pergalės kalnas

**Pergalės kalnas** () – viršukalnė Rusijoje, rytų Sibire, Jakutijoje, aukščiausia Čerskio kalnagūbryje. Aukštis 3147 m. Kalnas yra ~180 km į šiaurės rytus nuo Ust Neros ir beveik 140 km į pietus nuo šiaurės poliarinio rato.

Į Pergalės kalną pirmą kartą įkopta 1966 m.

## Šaltiniai
Berdianskas

**Berdianskas** () – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Zaporožės srityje. Rajono administracinis centras. Įkurtas 1827, tais pačiais metais suteiktas miesto statusas. 112 tūkst. gyventojų. Plotas – 82 km². Miestas išsidėstęs prie Azovo jūros. Uostamiestis, kurortas. Berdianske veikia keturi muziejai, zooparkas, akvaparkas, delfinariumas. Mieste kursuoja autobusai ir troleibusai. Yra geležinkelio mazgas, aerodomas. Miestas išsidėstęs prie tarptautinės automagistralės  sutampantis su europiniu .

## Miestų partnerystė
Berdianskas yra užmezgęs partnerystės ryšius su:
*  Belsko Biala, Lenkija

## Paminklai
* santechnikas
* saulės laikrodis
* rupūžė pavydas

## Taip pat skaitykite
* Zaporožės sritis

## Interneto
* svetainė
Siverskodoneckas

**Siverskodoneckas** (), arba **Severodoneckas** () – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Luhansko srityje. Stambus chemijos pramonės centras. Įkurtas 1934, miesto statusą turi nuo 1958 m. 102&nbsp;396 gyventojai (2020 m. duomenys). Plotas – 42,1 km². Miestas išsidėstęs prie Šiaurinio Doneco ir Borovos upių. Vidutinė metinė temperatūra – +11,0&nbsp;°C. Išvystyta chemijos, statybinių medžiagų, lengvoji bei maisto pramonė veikia gelžbetonio gamykla. Sjeverodonecke veikia 5 aukštosios mokyklos. Mieste kursuoja autobusai, troleibusai ir maršrutinis taksi, šalia miesto pastatytas aerodromas. Artimiausia geležinkelio stotis Lysyčanske.

2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu čia vyko labai įnirtingos kovos, per kurias miestas artilerijos ugnies visiškai sugriautas (80&nbsp;% pastatų, beveik neliko gyventojų). Ukrainiečiai, užleisdami pozicijas Rusijai, pasakė jog „šio miesto tiesiog nebėra“.

Šio miesto pavadinimo rašyba keitėsi ne vieną kartą: sovietmečiu tiesioginis vertimas iš rusų kalbos buvo Severodoneckas (plg. Северодонецк), Ukrainai atsiskyrus nuo SSRS – Sjeverodoneckas (plg. Сєверодонецьк), dar vėliau – Sjevjerodoneckas (plg. Сєвєродонецьк), kol galiausiai buvo nuspręsta, kad šie variantai neatitinka ukrainiečių kalbos fonetikos taisyklių, nes yra tiesioginė transliteracija iš rusų kalbos, tad 2024 m. rugsėjo 19 d. Aukščiausioji Rada pritarė pervadinimui, naujasis pavadinimas – Siverskodoneckas, jį įteisino ir VLKK.

## Miestų partnerystė
Sjeverodoneckas yra užmezgęs partnerystės ryšius su:
*  Jelenia Gura, Lenkija

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  

## Šaltiniai
Pavlohradas

**Pavlohradas** () – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Dniepropetrovsko srityje. Rajono administracinis centras. Įkurtas 1779, miesto statusas – nuo 1784-ųjų. 111 085 gyventojų, gyv. tankumas – 1873 žm./km². Plotas – 59,30 km². Miestas išsidėstęs tarp Vovčios ir Samaros upės. Išvystyta akmens anglių kasybos, chemijos, lengvoji bei maisto pramonė, veikia raketų gamyklos „Južmaš“ filialas. Pavlohrade veikia vienas teatras po du muziejus ir bibliotekas. Geležinkelio mazgas.

## Taip pat skaitykite
* Dniepropetrovsko sritis

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Punsko buities muziejus

**Punsko buities muziejus**, dar vadinamas **Skansenu** – Lenkijos kultūros švietimo įstaiga Punske, kurioje surinktas, saugomas ir eksponuojamas pasienio lietuvių materialinis paveldas. Įsikūręs pusės kilometro atstumu į vakarus nuo Punsko, kairėje kelio į Seinus pusėje. 3,45 ha teritorijoje 1986-92 m. iš Vaitakiemio perkelta XIX–XX a. kaimo sodybą, susidedanti iš penkių pastatų: gyvenamojo namo, klojimo (kluono), tvarto ir svirno. Pastarasis statinys stūkso kiek toliau, nes priklausė kitai sodybai, jame rodomos patalpos grūdams sandėliuoti. Gyvenamo namo keturiuose kambariuose įrengtos ekspozicijos, eksponuojami kai kurie iš virš tūkstančio surinktų buities įrankių. Klojime vyksta koncertai, rengiami Klojimo teatro spektakliai.

Vėliau, gavus Europos Sąjungos paramą, pastatyta klėtelė ir karčiama. Pastarajame apie 120 m² ploto pastate veikia amatų centras, kuriame galima išmokti pinti juostas, austi liaudiškus audinius. Lankytojai gal pasižiūrėti ir kaip seniau buvo verpiama, siuvinėjama, iš popieriaus karpomi karpiniai. Klėtelė naudojama kaip fondų saugykla.

Skansene kasmet rengiamas *Klojimo teatrų festivalis*, kuriame dalyvauja ir saviveiklininkai iš Lietuvos. Teatro mėgėjai Punske puoselėja ilgametes tradicijas, apie tai byloja ir prie Skanseno 2006 m. pastatytas paminklinis akmuo, skirtas klojimuose rengtų lietuviškų vaidinimų šimtmečiui.

## Nuorodos
* 
* Buities muziejus-skansenas 2 
* 
* Dr. Petras Bielskis. Lietuviško vaidinimo atlaidai 
* Videoreportažas apie bendrą Punsko valsčiaus ir Lazdijų rajono savivaldybės projektą tvarkant kultūros paveldą
Lysyčanskas

**Lysyčanskas** () – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Luhansko srityje. Įkurtas 1710, miesto statusas – nuo 1938-ųjų. 123 000 gyventojų. Plotas – 95,64 km². Miestas išsidėstęs prie Šiaurinio Doneco upės. Išvystyta akmens anglių gavybos, mašinų gamybos, lengvoji bei maisto pramonė veikia gelžbetonio gamykla. Sjeverodonecke veikia 5 aukštosios mokyklos. Mieste kursuoja autobusai, troleibusai ir maršrutinis taksi. Svarbus geležinkelio mazgas.
## Taip pat skaitykite
* Luhansko sritis

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Miesto portalas
Andrejaus juosta

**Andrejaus juosta** () – žydras kaspinas, naudojamas kaip Rusijos Andrejaus Pirmo Pašaukto ordino (*Орден Андрея Первозванного*) juosta.

Andrejaus juosta buvo ir dabar yra naudojama kai kurių miestų ir kitų administracinių vienetų herbuose.

Andrejaus juosta su dviem imperatoriškais skeptrais naudojama sostinių ir miestų, kuriuose gyvendavo Rusijos imperatoriai, (t. y., Peterhofo, Carskoje Selo ir Gatčinos) herbuose.

## Herbai su Andrejaus juosta

Vaizdas:Coat of Arms of Saint Petersburg (2003).svg|Sankt Peterburgo herbas
Vaizdas:Coat of arms of Kaluga Oblast.svg|Kalugos srities herbas
Vaizdas:Coat of arms of Krasnoyarsk Krai.svg|Krasnojarsko krašto herbas
Vaizdas:Coat of Arms of Altai Krai.svg|Altajaus krašto herbas


## Nuorodos
* Геральдический словарь. Александровская лента, андреевская лента, арматура
Jenakijevė

**Jenakijevė** (, ) – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Donecko srityje, išsidėstęs prie Krynkos upės, 50 km į šiaurės rytus nuo Donecko. Faktiškai valdomas Donecko Liaudies Respublikos. Išvystyta akmens anglių kasimo, metalurgijos, statybinių medžiagų, mašinų gamybos, lengvoji bei maisto pramonė veikia gelžbetonio gamykla. Veikia du muziejai. Mieste kursuoja autobusai, tramvajai. Svarbus geležinkelio mazgas.

## Istorija
Įkurtas 1898 m., miesto statusas – nuo 1925-ųjų. 1928–1937 m. vadintas ***Rykovu*** (*Рыково*), 1937–1943 m. – ***Ordžonikidze*** (*Орджоникидзе*), vėliau – ***Jenakijevu***.

2014 m. užimtas Donecko Liaudies Respublikos sukilėlių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Enakievo.org
* Oficiali svetainė
Amgos ulusas

**Amgos ulusas** (, ) – ulusas vidurio Jakutijoje. Administracinis centras – Amga.

## Geografija

Teritorija išsidėsčiusi Lenos plynaukštėje, prie Amgos upės. Vidutinė sausio temperatūra -38&nbsp;°C – -42&nbsp;°C, liepos temperatūra +16&nbsp;°C – +18&nbsp;°C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 200–250 mm.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis (2002 m.):
* jakutai – 90,76 %
* rusai – 5,37 %
* evenkai – 1,47 %
* evenai – 0,78 %
* ukrainiečiai – 0,24 %
* kiti – 1,38 %

## Gyvenvietės

Pagrindinės uluso gyvenvietės (gyv. sk, 2007 m.):
* Amga – 6500
* Boluguras – 1500
* Abaga – 1200
* Biotiungas – 1200

## Nuorodos
* Uluso žemėlapis
Oxygen (Wild Orchid albumas)

**„Oxygen“** – amerikiečių Pop/R&B merginų grupės „Wild Orchid“ antrasis studijinis albumas. Albumas išleistas 1998 m. rugsėjo 29 d.

## Albumo dainos
# „Be Mine“ (Dave Deviller, Sean Hosein, Wild Orchid) – 3:29
# „You’re No Good (But I Like It)“ (Clint Ballard, Jr.) – 3:19
# „Come as You Are“ (Rudy Perez) – 3:31
# „Declaration“ (Manuel Seal, Jr.) – 3:41
# „Wasted Love“ (Sylvia Bennett-Smith, Wild Orchid) – 4:41
# „Our Lips Are Sealed“ (Terry Hall, Jane Wiedlin) – 2:57
# „Tic Toc“ (John Carter, Todd Chapman, Wild Orchid) – 3:23
# „Holding On“ (Full Force, Wild Orchid) – 4:09
# „Take You Higher“ (Ron Fair, Parental Advisory, Wild Orchid) – 3:29
# „Make It Easy for Me“ (Christopher Bolden, Wild Orchid) – 4:11
# „You & Me“ (Bennett-Smith, Wild Orchid) – 4:15
# „In My Room“ (Bobby Sandstrom, Wild Orchid) – 4:47

## Be Mine

**„Be Mine“** – pirmasis singlas iš amerikiečių pop grupės „Wild Orchid“ antrojo studijinio albumo „Oxygen“. Po debiutinio albumo singlų „Talk to Me“ ir „At Night I Pray“ sėkmės, įrašų kompanija „RCA Records“ šią daina daug reklamavo ir manė, jog tai bus hitas. MTV laidoje TRL dainos vaizdo klipas pasiekė #8 vietą. Nors singlas turėjo pasisekimą radijo stotyse, singlo pardavimai buvo maži. Daina net buvo pirmasis grupės singlas, kuris nepakliuvo į Hot 100 topą, pasiekdamas #103 poziciją.

### Vaizdo klipas
Klipas prasideda grupės narėms vaikštant paplūdimiu ir randant paslaptingą daiktą. Netrukus jos atsiduria to daikto viduje.

### Singlo turinys
**JAV Single**
# Be Mine
# Tic Toc

## Personalas
* Stacy Ferguson – Vokalai
* Stefanie Ridel – Vokalai
* Renee Sandstrom – Vokalai

**Papildomas personalas**
* Christopher Bolden – Būgnai, klavišiniai
* Lenny Castro – Perkusija
* Ron Fair – Klavišiniai
* Steve Forman – Perkusija
* Full Force – Atlikėjas
* John Goux – Gitara
* Manny Lopez – Ispanų gitara
* Nate Love – Būgnai, klavišiniai
* Eric McKain – Perkusija
* David McKelvy – Armonika
* Lester Mendez – Klavišiniai
* David Paich – Klavišiniai
* Parental Advisory – organ
* Dean Parks – Gitara
* Rudy Perez – Klavišiniai
* Steve Porcaro – Klavišiniai
* Bobby Sandstrom – Klavišiniai
* Deconzo Smith – Bosas
* Aaron Zigman – Klavišiniai

## Produkcija
* Prodiuseriai: Christopher Bolden, Todd Chapman, Ron Fair, Full Force, Nate Love, David Paich, Rudy Perez, Bobby Sandstrom, Manuel Seal, Jr.
* Pagrindinis prodiuseris: Ron Fair
* Inžinieriai: Ron Fair, Doug Nemec, Joel Numa, Bruce Weeden
* Pagalbiniai inžinieriai: Joel Numa
* Mixing: Peter Mokran, Gerard Smerek, Tommy Vicari
* Mixing pagalbininkai: Jeff Griffin, Tim Lauber, Brian Young
* Mastering: Ted Jensen
* Programavimas: Christopher Bolden, Sean Hosein, Nate Love, Lester Mendez
* Aranžuotojai: Ron Fair, David Paich, Rudy Perez, Bobby Sandstrom
* Meno režisierius: Henry Marquez
* Fotografija: Andrew Southam

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stefanie Ridel Svetainė 
* Wild Orchid Yahoo Music portale 
* Wild Orchid itunes parduotuvėje
* Vaizdas iš Be Mine klipo
*
Talk to Me: Hits, Rarities & Gems

**„Hits, Rarities & Gems“** – pirmasis amerikiečių Pop/R&B merginų grupės „Wild Orchid“ kompiliacinis albumas. Albumas išleistas 2006 m. rugsėjo 26 d. per įrašų kompanijas „RCA records“ ir „Sony BMG“. Jame yra visi grupės singlai.

## Albumo dainos
# Talk to Me [Radijo versija] 3:55
# Supernatural [Mainstream radijo versija] 4:07
# At Night I Pray [Singlo versija] 4:20
# The River [Pagrindinė versija]
# Stuttering (Don't Say) [Radijo versija] 3:58
# Lies [Singlo versija]
# Be Mine [Rhythm Mix] 3:49
# Holding On [Radijo versija] 3:26
# Follow Me [Pagrindinė versija]
# Talk To Me [Junior Vasquez Deluxe Club Mix] 6:17

## Nuorodos
* Stefanie Ridel svetainė 
* Wild Orchid Yahoo Music portale 
* Wild Orchid iTunes parduotuvėje
*
Fire

**„Fire“** turėjo būti amerikiečių Pop/R&B merginų grupės „Wild Orchid“ trečiasis studijinis albumas, tačiau nebuvo išleistas. 2001 m. albumas „nutekėjo“ į internetą.

## Albumo dainos
# „Stuttering (Don't Say)“ 3:59
# „Just Another Girl“ 3:37
# „Do Me Right“ 3:22
# „Simon Sez“ 3:54
# „It’s All Your Fault“ 4:04
# „World Without You“ 4:46
# „It’s Only Your Love“ 3:37
# „Fire“ 3:29
# „A Little Bit of Lovin'“ 4:24
# „Candlelight“ 4:14
# „U Knew“ 4:02
# „One Moment“ 3:57
# „Emotion“ 3:44
# „Lies“ 3:35 (B singlo Stuttering single)

## Stuttering (Don’t Say)

**„Stuttering (Don’t Say)“** yra paskutinis amerikiečių Pop/R&B merginų grupės „Wild Orchid“ singlas. Daina yra neišleistame albume „Fire“. Dainai nebuvo išleistas vaizdo klipas. Daina buvo nepopuliari ir nesėkmingiausias grupės singlas. Singlas ne tik nepateko į Hot 100 bet ir Bubbling Under Hot 100.

CD singlas buvo išleistas 2001 m. gegužės 8 d.

### Singlo turinys
**2 x JAV reklaminė 12" vinilinė plokštelė**
# Stuttering [Don’t Say] [Soul Solution Vocal Mix] 10:23
# Stuttering [Don’t Say] [Richie Santana Club Mix] 9:29
# Stuttering [Don’t Say] [Dr. Octavo 3AM 12“] 6:52
# Stuttering [Don’t Say] [Richie Santana Dub Mix] 6:51
# Stuttering [Don’t Say] [Dr. Octavo 3AM Instrumentinė Versija] 6:51

**JAV CD Single**
# Stuttering (Don’t Say)
# Lies

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stefanie Ridel svetainė 
* Wild Orchid Yahoo Music portale 
* Wild Orchid iTunes parduotuvėje
*
Hypnotic

**„Hypnotic“** – amerikiečių Pop/R&B merginų grupės „Wild Orchid“ paskutinis studijinis albumas. Tai pirmasis „Wild Orchid“ albumas be Stacy Ferguson. Iš albumo neišleistas nei vienas singlas. Šį albumą taip pat išleido naujoji grupės įrašų kompanija „Yellow Brick Records“. Albumas buvo pardavinėjimas internetu ir buvo padaryta tik 5000 egzempliorių.

## Albumo dainos

# Kiss the Sky
# All the Way
# Hypnotic
# It’s On
# On the Floor
# My Lover
# Sugarfly
# Simon Sez
# Contagious
# All Night Long
# Love in All Control
# Let the Record Spin
# Hypnotic (Remix)
FK Union Cheb 2001

**FK Union Cheb** – Čekijos futbolo klubas iš Chebo.

## Istorija

Klubas buvo iširęs 1996–2001 metais po bankroto.

## Pasiekimai

## Sezonai

|-

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Čekoslovakijos futbolas 1991–1992 m.

**[[Čekoslovakija|Čekoslovakijos]] futbolo varžybos [[1991]]–[[1992]] m.**
*  prasidėjo 1991 m. rudenį, baigėsi 1992 m. pavasarį.
* s turnyras prasidėjo 1991 m. rudenį, finalas vyko 1992 m. birželio 7 d.

## I. liga

|}

## Taurė

Dėl trofėjaus varžėsi Čekijos ir Slovakijos taurės laimėtojai.

FC Tatran Prešov iškovojo Slovakijos futbolo taurę. 

### Čekijos taurė

### Slovakijos taurė

### Finalas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://rsssf.com/tablesc/csfr92.html
* http://foot.dk/Tjestilling.asp?SeasonID=96
Čekoslovakijos futbolas 1992–1993 m.

**[[Čekoslovakija|Čekoslovakijos]] futbolo varžybos [[1992]]–[[1993]] m.**
*  prasidėjo 1992 m. rugpjūčio 15 d., baigėsi 1993 m. birželio 11 d.
* s turnyras prasidėjo 1992 m. rudenį, finalas vyko 1993 m. pavasarį.

## I. liga

|}

## Taurė

Dėl trofėjaus varžėsi Čekijos ir Slovakijos taurės laimėtojai.

FC Kosice iškovojo Slovakijos futbolo taurę. 

### Čekijos taurė

### Slovakijos taurė

### Finalas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://rsssf.com/tablesc/csfr93.html
* http://foot.dk/Tjestilling.asp?SeasonID=97
Karlsbadas

**Karlsbadas** (*Carlsbad*) gali reikšti:
* Karlsbadas – istorinis Karlovi Varų kurorto Čekijoje pavadinimas;
* Karlsbadas – miestas JAV, Kalifornijoje;
* Karlsbadas – miestas JAV, N. Meksikoje;
* Karlsbadas – gyvenvietė JAV, Teksase;
* Karlsbad Springsas – kaimas Kanadoje, Ontarijuje;
* Karlsbado urvai – žymus urvų kompleksas JAV, N. Meksikoje.
Antanas Mickus

**Antanas Mickus** (1898 m. Armeniškiai, Seredžiaus valsčius – 1973 m. spalio 19 d. Veliuona) – Lietuvos fotografas.

## Biografija
Savamokslis, fotografuoti pradėjo apie 1925 m., fotografijos spausdintos Lietuvos periodinėje spaudoje. Apie 1928 m. atidarė fotoateljė Veliuonoje. 1951–1952 m. pogrindinės organizacijos „Lietuvos laisvės varpas“ narys. 1952–1955 m. politinis kalinys, kalintas Šilutės kalėjime, vėliau – Kurske.

Fotografavo Veliuonos krašto žmones, įvykius, šventes, darbus, apylinkes. Sukūrė fotografijas: „Gedimino paminklo atidengimas“, „Veliuona iš Nemuno salos“, „Baržų statykla“ (visos 1925 m.), „Vytauto paminklo atidengimas“ (1930 m.), „Veliuonos panorama nuo Gedimino kapo kalno“ (apie 1930 m.), „Nemuno potvynis“ (1932 m.), „Šventadienis“ (apie 1935 m.), „Keliaujantis muzikantas su savo šunimis“ (apie 1937 m.). Iš fotografijų išspausdinta atvirukų, Veliuonos vaizdų bukletas (1935 m.). Išliko apie 3000 jo sukurtų stiklo negatyvų. Jo fotografijas 2002 m. eksponavo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Giedrė Mickūnaitė

**Giedrė Mickūnaitė** (g. 1971 m. spalio 17 d. Kaune) – Lietuvos dailėtyrininkė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1996 m. baigė Vilniaus dailės akademiją, 1996–2002 m. studijavo Vidurio Europos universitete Budapešte. Stažavo 1999–2000 m. Leuveno katalikiškajame universitete, 2000 m. Varburgo institute Londone, 2000 m. Vudro Vilsono tarptautiniame mokslo centre Vašingtone. 2002 m. humanitarinių mokslų daktarė.

Nuo 2003 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytoja, Dailės istorijos ir teorijos katedros vedėja; nuo 2007 m. docentė. Tarptautinio mokslo žurnalo „Acta Historiae Artium Balticae“ vyr. redaktorė nuo 2005 m.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrinėjimų pagrindinės sritys – Europos ir Lietuvos viduriniųjų amžių ir naujųjų laikų dailė ir kultūra, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštytės bizantiškojo stiliaus dailė.

## Bibliografija
* Didžiojo valdovo suformavimas: Lietuvos Didysis kunigaikštis Vytautas („Making a Great Ruler; Grand Duke Vytautas of Lithuania“), 2006 m.
* Vytautas Didysis: Valdovo įvaizdis, 2008 m.
* Vilnius: Baroko miestas, albumas, sudarė, 2007 m.

## Šaltiniai
Aleksandras Mičiūdas

**Aleksandras Artūras Mičiūdas** (, g. 1931 m. vasario 5 d. Buenos Airėse) – Argentinos lietuvių veikėjas, žurnalistas.

## Biografija
1948 m. Buenos Airėse baigęs gimnaziją, dirbo žurnalistu Argentinos nacionalinėje žinių agentūroje TELAM, vadovavo tarptautinių žinių skyriui, lankėsi daugelyje šalių, bendradarbiavo laikraščiuose „Laikas“ bei „Tėviškės žiburiai“ (Kanada). Dirbo teismo antstoliu. 1955–1956 m. ir 2006-2008 m. Argentinos lietuvių centro pirmininkas, atstovavo jam Argentinos lietuvių organizacijų ir spaudos taryboje (ALOST), 1956 m. vienas jos steigėjų, 1969–1976 m., 2007 m. valdybos pirmininkas. 1979–1991 m. Lietuvai išlaisvinti komiteto Argentinoje steigėjas ir pirmininkas, 1979–1991 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto atstovas Pietų Amerikai,  1980 m. dalyvavo Madrido susitikime. 1990 m. kreipėsi į Argentinos prezidentą K. S. Menemą prašydamas pripažinti Lietuvos nepriklausomybę – Argentina atnaujino Lietuvos nepriklausomybės pripažinimą 1991 m. rugsėjo 10 d., pirmoji Pietų Amerikoje. 1992 m. įkūrė, vadovavo ir išlaikė Lietuvos informacijos biurą Argentinoje. Nuo 1993 m. Lietuvos Respublikos valstybės konsultantas ekonomikos ryšiams su Pietų Amerikos šalimis. 

## Įvertinimas
* 1993 m. Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Romualdas Miečkovskis

**Romualdas Miečkovskis** (, g. 1950 m. vasario 11 d. Vilnius) – Lietuvos lenkų kultūros ir visuomenės veikėjas, poetas, žurnalistas.

## Biografija
1973 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1973–1980 m. dirbo žurnalistu dienraštyje „Czerwony Sztandar“. 1980–1988 m. LRT laidų lenkų kalba skyriaus vedėjas, 1988–2002 m. laidos lenkų kalba „Rozmowy Wileńskie“ redaktorius. 1989–2000 m. laikraščio, nuo 2000 m. žurnalo „Znad Wilii“ leidėjas ir vyr. redaktorius. 1992 m. su kitais įkūrė to paties pavadinimo radijo stotį. Nuo 1989 m. bendradarbiauja lenkų dienraščiuose „Rzeczpospolita“, „Nowy Dziennik“, nuo 1990 m. – su Lenkijos RTV, lietuvių laikraštyje „Literatūra ir menas“, „Šiaurės Atėnai“. 1990–2000 m. bendradarbiavo su Didžiosios Britanijos RTV (BBC). Nuo 1994 m. rengia tarptautinius poezijos susitikimus „Gegužė prie Neries“ (*Maj nad Wilią*), 2004 m. Varšuvoje įkūrė Vilniaus „Znad Wilii“ meno galeriją (veikė iki 2005 m.), 2006 m. – Mazovijos meno galeriją. Išleido poezijos rinkinių, apsakymų rinkinį.

## Įvertinimas
* Aušros vartuose (*W Ostrej Bramie*), 1990 m.
* Ką būčiau praradęs (*Co bym stracił*), 1990 m.
* Virtuoziškumas gerokai po vidurnakčio (*Wirtuozeria grubo po północy*), 1991 m.
* Sugrįšiu (*Powrócę*), 1992 m.
* Konrado celės grindys (*Podłoga w Celi Konrada*), 1994 m.
* Miegas Monet soduose (*Sen w ogrodach Moneta*), 1996 m.
* Vilniaus sapnininkas (*Sennik Wileński*), 1996 m.
* Stiklių gatvės garsai (*Dźwięki ulicy Szklanej*), 1998 m.
* Pastatyti laivą (*Zbudować łódź*), 2006 m.
* Išvažiuojamasis kinas (*Objazdowe kino*), 2007 m.
* Magnus Ducatus Poesis, poezijos almanachas, parengė, su kitais, 2007 m.
* Mano Fabijoniškės, 2025 m.

## Šaltiniai
Juozas Mickevičius (1907)

**Juozas Mickevičius** (1907 m. birželio 12 d. Trupelis, Jonavos valsčius – 1974 m. lapkričio 22 d. Vilnius) – Lietuvos edukologas, sovietinis partinis veikėjas.

## Biografija
1924–1927 m. Marijampolės spaustuvės darbininkas. 1926 m. įstojo į LKJS. 1928 m. sausio mėn. išvyko į Vokietiją, prisidėjo prie nelegalios komunistinės literatūros spausdinimo ir gabenimo į Lietuvą. 1928–1929 m. Maskvoje studijavo Vakarų tautinių mažumų komunistiniame universitete, 1930–1931 m. Maskvos tarptautinėje Lenino mokykloje.

1930–1940 m. LKP, nuo 1940 m. SSKP narys. 1931–1933 m. dirbo LKP atstovybėje prie III internacionalo Vykdomojo komiteto. 1933 m. Kaune atkūrė LKP CK spaustuvę „Spartakas“. 1934 m. suimtas už antivalstybinę veiklą, 1935 m. nuteistas 15 m. kalėti. Tais pačiais metais Lietuvai ir SSRS pasikeitus politiniais kaliniais išvyko į SSRS. 1935–1938 m. dirbo Maskvos tarptautinėje Lenino mokykloje, vėliau Ivanovo srities ir Kazachijos SSR fabrikuose. 1942–1943 m. LSSR valstybinės leidyklos Maskvoje techninis redaktorius, LKP CK instruktorius, LKP CK biuro partinių ir sovietinių darbuotojų kursų direktorius Šujoje.

1944–1945 m. LKP Kauno miesto komiteto skyriaus vedėjas. 1945–1949 m. LKP CK lektorius. 1948 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie VKP(b) CK Maskvoje. 1946–1949 m. ir nuo 1953 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1954–1955 m. SSKP istorijos katedros vedėjas, 1955–1960 m. instituto rektorius; nuo 1958 m. docentas. 1949–1953 m. Leidyklų ir poligrafijos valdybos prie LSSR MT viršininkas. 1958–1960 m. LKP CK narys.

## Įvertinimas
* 1957 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

## Šaltiniai
Stasė Mičelytė

**Stasė Mičelytė** (1925 m. gruodžio 17 d. Sudeikiuose, Daugailių valsčius – 2012 m. gegužės 18 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytoja chirurgė, urologė.

## Biografija
1948 m. baigė Vilniaus universitetą. 1975 m. medicinos mokslų kandidatė.

1959–1967 m. Vilniaus I tarybinės klinikinės ligoninės, 1967–2007 m. Vilniaus miesto klinikinės ligoninės Urologijos skyriaus vedėja. Nuo 2007 m. gydytoja konsultantė.

1963 m. su kitais įkūrė pirmąją Lietuvoje dirbtinio inksto laboratoriją. Mokslinio darbo pagrindinė kryptis – bakterinio šoko, sepsio priežastys ir požymiai, pielonefrito, inkstų akmenligės, hidronefrozės, inkstų tuberkuliozės diagnostika ir gydymas. Paskelbė daugiau kaip 130 mokslinių straipsnių.

## Įvertinimas
* 1986 m. LSSR nusipelniusi gydytoja
* 2006 m. Šv. Kristoforo statulėlė

## Šaltiniai
Mendzyžečas

*Šis straipsnis apie Lenkijos miestą Liubušo vaivadijoje, apie miestą Liublino vaivadijoje skaitykite [[Palenkės Mendzyžecas]]*

**Mendzyžečas** (, , } – miestas Lenkijos vakaruose, Liubušo vaivadijoje, į pietryčius nuo Goržuvo Vielkopolskio; apskrities centras. 18 310 gyv. (2017 m.). Įsikūręs prie Vartos intako Obros upės. Per miestą eina plentas Ščecinas – Vroclavas. Statybinių medžiagų, elektros mašinų gamyba, medienos apdirbimo, baldų, chemijos, siuvimo, maisto pramonė. Turizmas. Muziejus (apima XIV a. – XVI a. pilį, XVIII a. seniūnijos ir kitus pastatus; archeologijos, istorijos, etnografijos, meno, dailiųjų amatų ir kiti eksponatai). Netoli miesto, požeminiuose įtvirtinimuose, yra du faunos rezervatai, kuriuose žiemoja apie 30 000 šikšnosparnių. 

## Istorija
IX a. dab. miesto vietoje buvo gyvenvietė. Pirmą kartą paminėtas 1005 m., XII a. – XIII a. kaštelionijos centras. 1248 m. gavo miesto teises, 1296–1329 m. priklausė Brandenburgui. XIV a. – XVI a. amatų ir prekybos centras. Nuo XV a. vidurio pilies teismo buveinė. Nuo XVI a. protestantizmo centras; susidarė gausi žydų bendruomenė. Per 1655–1660 m. karą su Švedija sudegintas. 1780–1806 m. svarbus gelumbės prekybos centras. Po Abiejų Tautų Respublikos II padalijimo atiteko Prūsijai, vokiškai vadintas Mezericu. XIX a. prarado ūkinę reikšmę. 1885 m. iki miesto nutiestas geležinkelis. Po Pirmojo pasaulinio karo Mendzyžečas liko Vokietijoje, po Antrojo pasaulinio karo grąžintas Lenkijai. 1791–1975 m. ir nuo 1999 m. – apskrities centras.

## Architektūra
Išliko karaliaus Kazimiero III Didžiojo pastatydintos gotikinės pilies (XIV a., XVI a. atnaujinta, XVII a. per karą sunaikinta) griuvėsių liekanų, barokinis seniūnijos pastatas (1719 m., dabar muziejus), barokinė su klasicizmo elementais rotušė (1581 m., 1813 m. perstatyta). Sakraliniai pastatai: gotikinė Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (1479 m., XVI a. pirmoje pusėje pristatyta presbiterija ir zakristija), klasicistinė sinagoga (1824 m.), vėlyvojo klasicizmo Šv. Vaitiekaus (1834 m., iki 1945 m. priklausė evangelikams) bažnyčia. 

## Galerija

Vaizdas:Międzyrzecz. Zamek XIV - XVI w. (13).jpg|Pilies griuvėsiai
Vaizdas:Międzyrzecz. Rynek (4).jpg
Vaizdas:SM Międzyrzecz Kościół św Jana Chrzciciela 2019 (1).jpg
Vaizdas:SM Międzyrzecz Kościół Świętego Wojciecha 2019 (0).jpg


## Šaltiniai
Atogrąžų miškai

**Atogrąžų miškai** – miškingi regionai atogrąžų dalyje abipus Žemės pusiaujo. Šiauriniame pusrutulyje atogrąžų miškai tęsiasi maždaug iki Šiaurės atogrąžos lygiagretės, pietiniame pusrutulyje auga maždaug iki Pietų atogrąžos lygiagretės. Šiuos regionus veikia pastovios krypties vėjai.

Atogrąžų miškai yra ir sausieji ir drėgnieji. Pavyzdžiui atogrąžų ir paatogrąžių spygliuočių miškuose kritulių iškritimo kiekis nedidelis, savanose kritulių kiekis sezoniškas, kuriose yra ir sausieji ir drėgnieji laikotarpiai.

**Atogrąžų miškų tipų pasaulio regionai:**

Biome_map_01.svg|drėgnieji atogrąžų miškai
Biome_map_02.svg|sausieji atogrąžų miškai
Biome_map_03.svg|atogrąžų ir paatogrąžių spygliuočių miškai


**Atogrąžų miškų tipai:**

Guyane_fr_savane-roche_virginie.jpg|Drėgnasis atogrąžų miškas Taman Negaro nacionaliniame parke (Malakos pusiasalis).
Spiny_Forest_Ifaty_Madagascar.jpg|Sausasis atogrąžų (*dygliuočių*) miškas Madagaskare
Pinus_kesiya_forest1_MtUgo.jpg|Filipinų Lusono salos spygliuočių arba gleivingųjų pušų (*Pinus kesiya*) miškas


## Šaltiniai