open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jurgis Felicijonas Sapiega

**Jurgis Felicijonas Sapiega** (1680 m. vasaris – 1750 m. rugsėjo 3 d.) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas. Lietuvos didysis pakamaris (1708–1709 m.), Valkavisko seniūnas, Lietuvos armijos generolas-majoras (1708 m.), Lietuvos Tribunolo maršalka (1717 m.), Mstislavlio vaivada (1742–1750 m.).

## Biografija
Lietuvos magnatų Sapiegų giminės, Čereisko-Ružano linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas, Lietuvos didžiojo žirgininko Pranciškaus Stepono Sapiegos (apie 1646–1686) ir Anos Kristinos Liubomirskaitės (m. 1701) trečiasis sūnus. Turėjo brolius Kazimierą Joną ir Juozapą Pranciškų.

Mokėsi jėzuitų kolegiume, Brunsberge, po to kartu su vyresniu broliu Juozapu Pranciškumi keliavo po Europą (1697–1701 m.).

Šiaurės karo pradžioje Jurgis Felicijonas Sapiega perėjo į Stanislovo Leščinskio pusę, gavęs nuo jo 1708 metais Lietuvos didžiojo prievaizo pareigybę. 1709 metais perėjo į Augusto Stipriojo pusę. 1717 metais buvo išrinktas Lietuvos Tribunolo maršalka.

Buvo renkamas pasiuntiniu (deputatu) į seimus 1720, 1724, 1729, 1732 ir 1733 metais.

1733 metais elekciniame seime Jurgis Felicijonas Sapiega palaikė Stanislovo Leščinskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. 1734 metais kartu su Leščinskiu buvo Gdanske, apgultame rusų-saksų armijos. Jis buvo vienas iš pačių ištikimiausių Stanislovo Leščinskio žmonių. Buvo suimtas Rusijos stovykloje, Pruščo-Gdanske. Paleistas iš nelaisvės pripažino karaliumi Augustą III Vetiną ir ragino visus Stanislo Leščinskio šalininkus nutraukti tolimesnį beviltišką pasipriešinimą.

1738 metais Jurgis Felicijonas Sapiega buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1742 metais gavo Mstislavlio vaivados pareigybę. 1748 metais tapo Baltojo erelio ordino kavalierius.

## Šeima

1706 metais vedė Kateriną Radomickaitę, nuo santuokos su kuria paliko vieną vienintelę dukterį:

* Mariana Sapiegaitė, 1-mas vyras Všovo seniūnas Ignotas Kocmickis, 2-ras vyras Brest-Kujavijos vaivada Liudvikas Dombskis

## Literatūra
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
* Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. У 6 т. Т. 6. Кн. 1: Пузыны – Усая / Беларус. Энцыкл.; Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (галоўны рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. – Мн.: БелЭн, 2001. – 591 с.: іл. ISBN 985-11-0214-8.

|-
Česky Tešynas

**Česky Tešynas** ( arba *Czech Teschen*; silez. *Czeski Ćeszyń*; ; ) – miestas Karvinos rajone, Moravijos-Silezijos krašte, Čekijoje. Dešiniajame Olsos (dešinysis Oderio intakas) upės krante. Kairėje upės pusėje išsidėstęs Lenkijos miestas Cešynas, kuris senovėje kartu su Česky Tešynu sudarė vieną miestą. Jie buvo atskirti Versalio sutartimi po Pirmojo pasaulinis karo. Bendras abiejų miestų gyventojų skaičius yra maždaug 60 000 žmonių (Tešyne 25 000 ir Cešyne 35 000).

Iki 1918 m. teritorija vadinta *Sachsenberg* pavadinimu, reiškiančiu 'Saksų kalva'. Tuomet tai buvo mažas vakarinis Cešyno priemiestis Cešyno kunigaikštystėje. 1920 m. suteiktos miesto teisės.

## Miestų partnerystė
*  Cešynas, Lenkija
*  Rožniava, Slovakija
Pfalcgrafas

**Pfalcgrafas** (; , žinomas nuo 1548 m.) – vokiškas grafo palatino ( 'rūmų grafas') titulo atitikmuo. Nuo viduramžių pfalcgrafai buvo nuolatiniai frankų karalių, o vėliau Šv. Romos imperijos imperatorių nuolatiniai atstovai, valdę kėnigspfalcą ar kaizerpfalcą ir priskirtas žemes (pfalcgrafystė). 

Žodis *grafas* (*grafio*) galbūt yra kilęs iš  'rašyti'. Galbūt *grafas* kilo per Bizantijos  *kas sukviečia susitikimą, t. y., teismą*. Pradžioje jis galbūt labiau reiškė civilį valdininką, o ne grafą feodalą. 

Šv. Romos imperijoje buvo dešimtys karališkųjų *pfalcų*, ir karaliai bei imperatoriai keliaudavo iš vieno pfalco į kitą. Imperija neturėjo vienintelės tikros sostinės. Tokia judri karaliavimo forma, kai karalius pabuvodavo visur ir „pravalgydavo mokesčius“, buvo būdinga ankstyvajai feodalinei Europai. Neretai karaliaus kelionės būdavo susijusios su kariniais reikalais.

Pfalcgrafai, nesant karaliaus, buvo atsakingi už *pfalcą* ir jį supančias žemes. 
Imperijoje *grafais palatinais* vadino ir valdininkus, kurie imperatoriui padėdavo atlikti pareigas, kurios būdavo paliktos asmeniškai imperatoriui, kaip kad herbų suteikimas. Šiuos valdininkus vadino ,  'imperiniai rūmų grafai, imperiniai grafai palatinai'.
Plieniškių koplyčia

**Plieniškių koplyčia** – veikianti kapinių koplyčia, esanti Plieniškių kaime, Šakių rajone, apie 5 km į šiaurę nuo Šakių, šalia kelio .

Priklauso Šakių Šv. Jono Krikštytojo parapijai.

## Istorija

Plieniškių kapinėse koplyčia pastatyta XIX a. Aplink ją yra įsikūrusios pirmosios Šakių miesto krikščionių kapinės, kuriose buvo laidojami šakiečiai, išpažįstantys Romos katalikų tikėjimą. Šakiuose kapines turėjo tik žydai ir liuteronai. Krikščionys buvo laidojami 5 km už miesto esančiose Plieniškių kapinaitėse. Velionį į kapines veždavo arkliais traukiamu vežimu, kurį lydėdavo būgnininkai. Ritmingas būgnų mušimas girdėdavosi toli, todėl apylinkėse visi žinodavo, kad vyksta laidotuvės.

2022 m. kapinių koplyčia suremontuota: sutvarkyti pastato pamatai, pakeista sutrūnijusi mediena, plytos, perdažyta išorė ir vidus, klausyklos, altorius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Grabų darymas zanavykų krašte 
* Plieniškių koplyčia (''miestai.net'')
Novy Jičynas

**Novy Jičynas** (; ) – miestas Moravijos-Silezijos krašte, Čekijoje. Novy Jičyno rajono administracinis centras. Įsikūręs Karpatų atšakoje. Nutolęs 30 km į šiaurės vakarus nuo Ostravos. 23 731 gyventojas (2013 m. duomenys).

Pirmą kartą paminėtas 1313 m. Iki 1918 m. priklausė Habsburgų monarchijai.

## Miestų partnerystė
*  Novelara, Italija
*  Giorlicas, Vokietija
*  Liudvigsburgas, Vokietija
*  Sventochlovicės, Lenkija
*  Kremnica, Slovakija
*  Epinalis, Prancūzija

## Galerija

Novojičínská radnice.JPG|Rotušė
NJicin Sv Trojice od JZ DSCN7347.JPG|Švč. Trejybės bažnyčia
Klaipėdos evangelikų liuteronų bažnyčia

**Klaipėdos evangelikų liuteronų bažnyčia** – evangelikų liuteronų bažnyčia, planuojama statyti Klaipėdos senamiestyje, Turgaus g. 24, šalia Jono kalnelio. Iki Antrojo pasaulinio karo, toje vietoje stovėjo Šv. Jono bažnyčia. Ji buvo nugriauta po Antrojo pasaulinio karo.

Pastatas bus pritaikytas prie senamiesčio architektūros ir atitiks dabartinius parapijos poreikius. Pamaldų salėje turėtų būti 400 sėdimų vietų. Suprojektuotos ir kitos patalpos galinčios pasitarnauti kitoms tikinčiųjų reikmėms ir tarnystėms. 2012 m. rugpjūčio 1 d. padėtas kertinis bažnyčios akmuo. Dabar bažnyčia yra įsikūrusi buvusiame gyvenamajame name Pylimo g. 2 prie Jono kalnelio Klaipėdos senamiestyje.

File:Jono kalnelis.jpg|Jono kalnelis
File:Sv Jono banzycios vieta-Klaipedoje2016.JPG|Būsimos bažnyčios vieta

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Klaipėdos evangelikų liuteronų parapijos puslapis
* Klaipėdos parapija liuteronai.lt puslapyje
Nora Brockstedt

**Nora Brockstedt** (1923 m. sausio 20 d. Osle – 2015 m. lapkričio 5 d.) buvo Norvegijos dainininkė.

Debiutavo 1943 metais, „Chat Noir“ teatre Osle. Per ateinančius du dešimtmečius tapo viena garsiausių ir mylimiausių Norvegijos dainininkių ir pramogų pasaulio garsenybių. Šeštame dešimtmetyje atlikėjos išleistos dainos „En liten pike i lave sko“, „Augustin“ ir „Tango for to“ tapo radijo hitais. 1950–1954 metais Nora buvo vokalinio kvarteto The Monn Keys narė.

1960 ir 1961 metais atlikėja atstovavo Norvegijai „Eurovizijos“ konkurse su dainomis „Voi-voi“ ir „Sommer i Palma“.

## Nuorodos

* Nora Brockstedt IMDB svetainėje

|-
Šašaičių II senosios kapinės

**Šašaičių II senosios kapinės**, vadinamos *Senkapiu, Kapeliais, Maro kapais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 24245, senas registro kodas - L578) – neveikiančios kapinės pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Šašaičių kaime (Žalgirio seniūnija), 2,53 km į šiaurės rytus nuo kelio Jokūbavas–Raguviškiai, Minijos dešiniajame krante.

## Kapinės
Įrengtos natūralioje pakilumoje, esančioje kaimo šiaurės rytiniame pakraštyje,  Minijos ir jos dešiniojo intako Dvylinkės santakos slėnyje. Stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 37 m ilgio ir 19 m pločio, apjuostos žemių pylimo ir griovio. Neveikiančios, apaugusios medžiais, laidojimo žymių nėra.

Teritorijos plotas – 0,07 ha, perimetras – 112 m.

1,1 km į pietryčius yra Šašaičių I senosios kapinės. 

## Istorija
Veikė XVI–XVIII a., laidoti Šašaičių kaimo gyventojai. Nuo XIX a. iki XX a. pr. retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, iš Minijos ištraukti neatpažinti skenduoliai. Vadinamos *Senkapiu, Maro kapais, Kapeliais*. Nuo seno jose stovėjo keli monumentalūs kryžiai, kurie XX a. 6–8 deš. sunyko. Tarpukariu ir pokario metais pakilumoje buvo kasami bulviarūsiai, kurių duobėse buvo randama žmonių kaulų.

1997 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L578), 2005 m. – pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.       

### Tyrimai
1935 m. žvalgė Petras Bortkevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė). 

1974 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – Visasąjunginis žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų institutas, 1995 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas.

## Šaltiniai

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976

## Nuorodos
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga 
* Kultūros vertybių registras
Nenadas Kneževičius

**Nenadas Kneževičius** (; g. 1967 m. gruodžio 5 d. Cetinėje) – Juodkalnijos dainininkas. Jis taip pat žinomas sceniniu vardu **Knez**.

Nenadas kaip dainininkas debiutavo 1992 metais, kai su daina „Da l' si ikada mene voljela“ dalyvavo muzikos festivalyje „Mesam“ Belgrade. Po dvejų metų atlikėjas išleido debiutinį albumą „Kao magija“. 2004 metais Knez dalyvavo Serbijos ir Juodkalnijos nacionalinėje atrankoje į 2004 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą, su daina „Navika“ tarp 24 dalyvių užėmė 17 vietą. 2008 m. dalyvavo Juodkalnijos atrankoje, tačiau finale liko trečias.

2014 m. spalio 31 d. Juodkalnijos transliuotojo RTCG sprendimu išrinktas šalies atstovu 2015 m. „Eurovizijoje“ Austrijoje.

## Diskografija

### Albumai
* *Kao magija* (1994)
* *Iz dana u dan* (1996)
* *Automatic* (1997)
* *Daleko, visoko* (2001)
* *Ti me znaš* (2003)
* *Vanilla* (2005)
* *Otrov i med* (2008)
* *Opa Cupa* (2012)

### [[Kompiliacija (albumas)|Kompiliacijos]]
* *The Best of Knez* (1999)
* *Balade* (2006)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Daina „Adio“

|-
Klatovai

**Klatovai** (; ) – miestas Pilzeno krašte, Čekijoje. Klatovų rajono administracinis centras. 42,5 km į pietus nuo Pilzeno. 22 367 gyventojai (2014 m. duomenys).

## Istorija
Miestas įkurtas apie 1260 m., karaliaus Otokaras II. Išlikę keli istoriniai pastatai: Juodasis bokštas, barokinė vaistinė, jėzuitų bažnyčia su katakombomis ir kt.

## Galerija

Klatovy - radnice.jpg|Rotušė
Vylet do Klatov 5 cervence 2010 4.jpg|Juodasis bokštas
Barokní lékárna „U Bílého jednorožce“.JPG|Barokinė vaistinė
Havličkūv Brodas

**Havličkūv Brodas** (, iki 1945 m. *Německý Brod*; ) – miestas Vysočinos krašte, Čekijoje. Havličkūv Brodo rajono administracinis centras. Įsikūręs prie Sazavos upės, Čekijos-Moravijos aukštumoje. 23 483 gyventojai (2013 m. duomenys).

## Istorija

Gyvenvietė, vadinta Brodu, yra minima nuo XII a. Sparčiai plėtėsi po sidabro atradimo. 1257 m. suteiktos miesto teisės. Nors dauguma gyvenvietės gyventojų kalbėjo vokiškai, jie buvo pavaldūs Bohemijos karūnai. 1310 m. buvo pervadintas į *Německý Brod*. Iki 1918 m. priklausė Habsburgų monarchijai.

XIX a. mieste vystėsi pramonė, tekstilės gamyba. Tapo svarbiu geležinkelio mazgu. Po Antrojo pasaulinio karo pervadintas į *Havličkūv Brodas*.
Kuprių šv. Sta­nis­lo­vo koplyčia

**Kuprių šv. Stanislovo koplyčia** –  kapinių koplyčia, esanti Kupriuose, Biržų rajone, 5 km į vakarus nuo Vabalninko, netoli kelio . Koplyčią supa veikiančios kaimo kapinės.

Priklauso Vabalninko Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai, įtraukta į turistinį maršrutą „Biržų krašto medinės bažnyčios ir koplyčios“. Vyksta tradiciniai Šv. Stanislovo atlaidai, sukviečiantys esamus ir buvusius kraštiečius. Atlaiduose ne kartą dalyvavo monsinjoras Kazimieras Vasiliauskas (šiose kapinėse palaidoti jo tėvai), tuometinis Panevėžio vyskupas Jonas Kauneckas, kiti dvasininkai.

## Istorija

Istoriniai šaltiniai teigiama, jog Kuprių šv. Stanislovo koplyčia pastatyta vietos gyventojų 1746 m. Anksčiau buvo priimta mirusįjį atlydėti į koplytėlę ir palikti vieną. Artimieji namuose ruošdavosi laidotuvėms. Laidojimo tradicijos ilgainiui pasikeitė. Mirusieji šarvojami bendruomenės, laidojimo namuose. Bet kartais pageidaujama, kad velionio karstas dar būtų įnešamas į koplytėlę. Aukojamos gedulingos Mišios. Jaunavedžiams Kuprių šv. Stanislovo koplytėlėje kunigai teikia Santuokos sakramentą. Pirmoji iškilminga ceremonija vyko 2010 m.

Po 35 metų pertraukos, 2014 m. atliktas koplyčios remontas.

## Galerija

Kuprių koplyčia 2.JPG|Priekyje – uždaras prieangis
Kuprių koplyčia 3.JPG|Galinė dalis


## Šaltiniai

## Nuorodos

* šv. Stanislovo atlaidų šauksmas
2014 m. JAV Grand Prix

**2014 m. JAV Grand Prix** – 17-tas 2014 m. Formulės 1 sezono etapas, kuris vyko Amerikos trasoje spalio 31-lapkričio 2 dienomis. Tai buvo trečios F-1 lenktynės šioje trasoje.

Prieš lenktynes su finansiniais sunkumais susidūrė dvi F-1 ekipos – Caterham ir Marussia. Abi jos nedalyvavo JAV ir Brazilijos lenktynėse. Iš viso lenktynėse dalyvavo 18 automobilių – pirmą kartą nuo 2005 m. Monako GP.

Treniruotėse buvo išbandyta nauja Virtualaus saugos automobilio sistema (VSC). Ši sistema geltonų vėliavų zonose lenktynininkams nurodo saugų greitį – apie 35 proc. mažesnį už įprastą.

## Kvalifikacija

;Pastabos:
* PL (*pit lane*) – boksai.
* Sebastian Vettel startuos iš techn inio aptarnavimo zonos dėl visų galios agregato mazgų keitimo prieš lenktynes.
* Jenson Button kvalifikavosi 7-tas, tačiau dėl pavarų dėžės keitimo gavo 5 starto pozicijų baudą.
* Danill Kyvat kvalifikavosi 14-tas, tačiau dėl pavarų dėžės keitimo gavo 10 starto pozicijų baudą.

## Lenktynės

## Įskaitos po lenktynių

;Lenktynininkų įskaita

Komandų įskaita

* **Pastabos**: Pateiktos tik 5 geriausios vietos.

## Šaltiniai
Margasis kūltupis

**Margasis kūltupis** (*Oenanthe pleschanka*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos, kūltupių (*Oenanthe*) genties žvirblinis paukštis.

## Išvaizda
Kūno ilgis 13,5–14,5 cm. Patelės nuo patinėlių skiriasi savo pilkšvai rudu, margų plunksnų apdaru. Patelės ir patinėlio papilvė ir uodegos apatinė dalis balsva.

## Paplitimas
Peri pietryčių Europoje (Bulgarijoje, Rumunijoje), Mažojoje Azijoje, Irane, Afganistane, Vidurinėje Azijoje, Tian Šanio kalnuose iki 3000 m, Sibire, Altajaus krašte iki 2000 metrų kalnuose, Mongolijoje, Kinijoje. Per pietvakarių Aziją žiemos metui migruoja į šiaurės rytų Afriką, rytesnių populiacijų margieji kultupiai žiemoja Indijoje. Migracijų metu retkarčiais užklysta į Italiją, Škotiją, Švediją, Suomiją, Estiją, Latviją, Lietuvą, Lenkiją.

### Gyvenama aplinka
Poravimosi ir perėjimo metu margieji kūltupiai gyvena atvirose laukymėse, stepėse su negausiai apaugusiais krūmais ir krūmokšniais, kalvotose vietovėse, akmeningose nuokalnėse. Žiemojimo vietovėse aptinkamas panašiuose biotopuose – akmeningose nuokalnėse, lygumose su negausiais krūmais. Retkarčiais pievose, soduose.

### Paplitimas Lietuvoje
Margasis kūltupis Lietuvoje neperi, negausiai užklysta migracijų metu. Pirmą kartą šalyje stebėtas Šilutės rajono savivaldybėje prie Mingės kaimo ganyklos pakraštyje, 2014 m. spalio 18 d. ir Lietuvos paukščių sąraše tapdamas 384 rūšimi. Stebėjimo metu tupėjo ant kuoliukų, akmeninių blokelių, laidų bei gaudė vabzdžius.

## Mityba
Minta smulkiais vabzdžiais, jų vikšrais, žiogais, vorais.

## Perėjimas
Gegužės pradžioje po akmenimis duobutėje arba uolos nedidelėje ertmėje deda 4–6 žalsvai melsvus su rudiškais taškeliais storesniame gale, 19,3 × 15,1 mm kiaušinius. Per metus išaugina vieną jauniklių vadą.

## Sinonimai
* *Oenanthe leucomela*
* *Oenanthe somalica*
* *Oenanthe vittata*

## Nuorodos

* kauno.diena.lt / Lietuvoje pasirodė nauja paukščių rūšis, 2014 m. spalio 23 d.
* grynas.delfi.lt / Lietuvoje atrasta nauja paukščių rūšis, 2014 m. spalio 23 d.
* mongol.undesten.mn / Мяраан чогчиго
Vytautas Jablonskis (1920)

**Vytautas Jablonskis**, slap. **Šiaurys** (1920 m., Juodeikių k., Skuodo vls., Kretingos apskr. – 1948 m. rugpjūčio 11 d. Balsiškių k., Kartenos vls., Kretingos apskr.) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto kuopos Lenkimų būrio vadas.

Gyveno ir dirbo Kretingoje. Sovietų armijai 1944 m. pabaigoje užėmus Kretingos apskritį, vengdamas tarnybos okupacinėje kariuomenėje pasitraukė į mišką, tapo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės partizanu „Šiauriu“, vadovavo gimtoje apylinkėje veikusiam Skirmanto (Skuodo) partizanų kuopos Lenkimų būriui. Lankydamasis Buganto (Kartenos) kuopoje, 1948 m. rugpjūčio 11 d. Mikoliškių–Žutautų–Bumbulių apylinkių miškuose pateko į MGB vidaus kariuomenės ir MGB Kartenos, Kretingos, Salantų ir Skuodo stribų apsuptį, žuvo šalia Balsiškių kaimo.

Vardas įamžintas 2014 m. Balsiškių paminkle partizanams.

## Šaltiniai
* Lietuvos ypatingasis archyvas. - F. K-1, ap. 3, b. 1241. - L. 22, 31; ap. 47, b. 264. - L. 98v–99
* Lietuvos gyventojų genocidas 1948. - Vilnius, 2007. - T. 3 (A–M). - P. 467
Haroldas Čyvas

**Haroldas Čyvas** (1972 m. rugsėjo 4 d. Šiauliuose) – Lietuvos tinklinio ir paplūdimio tinklinio žaidėjas, treneris. 1997-2005 m. atstovavo Lietuvai paplūdimio tinklinio čempionatuose poroje su Vytautu Dailide, Audrudžiu Petrėnu ir Mariumi Vasiliausku.

## Klubai

* 2000–2002:  Vupertalio SV Bayer
* 2002–2004:  Leipcigo VV
* 2006–:  Chemie Volley Mitteldeutschland

## Pasiekimai

* 2002 m. Vokietijos vicečempionas

## Nuorodos

* Profilis www.fivb.org
* Profilis www.bvbinfo.com
James Anderson

**Džeimsas Andersonas** (*James Anderson*, g. 1989 m. kovo 25 d.) – JAV krepšininkas. Žaidžia atakuojančio gynėjo ir lengvojo krašto puolėjo pozicijose.

## Karjera
2014 m. rugpjūčio 5 d. pasirašė vieno sezono trukmės kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu.

2014–2015 m. sezono Eurolygos ketvirtosios savaitės naudingiausias žaidėjas. 2014 m. lapkričio 6 d. rungtynėse Kaune su Kazanės „Unics“ komanda pelnė 27 taškus, atkovojo 11 kamuolių, atliko 4 rezultatyvius perdavimus, perėmė 3 kamuolius, blokavo 1 metimą, bei išprovokavo 7 varžovų pražangas taip surinkdamas 38 naudingumo balus.

## Laimėjimai
* Eurolyga (2021 m.)
* Turkijos krepšinio lyga (2019 m.)
* LKL (2015 m.)
* Karaliaus Mindaugo taurė (2015 m.)

## Šaltiniai
Aneta Kaušaitė

**Aneta Kaušaitė** (g. 1970 m. lapkričio 30 d. Jakštaičiuose) – Lietuvos krepšininkė, Europos čempionė, pirmoji lietuvė trumpai žaidusi stipriausioje pasaulyje moterų WNBA lygoje, sesuo dvynė Jurgita Kaušaitė taip pat krepšininkė.

## Biografija

Vilniaus internatinės sporto mokyklos auklėtinė. Pirmoji trenerė J. Talaišytė. 1994 m. baigė LVKKI. 1994-1999 m. studijavo tarptautinį verslą JAV aukštosiose mokyklose. 1991-1997 m. Lietuvos moterų rinktinės žaidėja: žaidė 50 rungtynių, pelnė 273 taškus. Už nuopelnus apdovanota Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medaliu.

## Klubai

* 1988–1993:  Vilniaus Kibirkštis
* 1993–1994:  Kauno Laisvė
* 1994–1996:  Kanzaso koledžas
* 1996–1998:  Emporia State Hornets
* 1998–1999:  Detroito Shock
* 1999–2001:  Espo EBT
* 2001–2002:  Espo Honka
* 2002–2003:  Helsinkio Pantterit
* 2003–2004:  Šiaulių Rūta
* 2004–2009:  Vantos Pussihukat

## Pasiekimai

* 2003 m. Suomijos vicečempionė
* 2003 m. Suomijos taurės laimėtoja
* 2002 m. Suomijos taurės laimėtoja
* 1997 m. Europos čempionė
* 1994 m. Lietuvos čempionė
* 1993 m. Lietuvos čempionė
* 1992 m. Lietuvos čempionė
* 1991 m. Lietuvos čempionė
* 1990 m. Lietuvos čempionė

## Nuorodos

* Profilis www.basketball-reference.com 

## Šaltiniai
Kudirkos Naumiesčio katalikų koplyčia

**Kudirkos Naumiesčio katalikų koplyčia** – civilinių kapinių koplyčia, esanti Kudirkos Naumiestyje, Šakių rajone. Buvusi Šv. Kryžiaus Atradimo parapijos koplyčia, šiuo metu – viena iš lankytinų vietų Kudirkos Naumiesčio seniūnijoje.

Nuo sovietmečio koplyčia nėra naudojama pagal paskirtį, joje nelikę bažnytinės paskirties turto. Medinė koplyčia stūkso Meištų kapinių vidurinėje dalyje, prie centrinio tako. Netoli statinio, pietvakarių pusėje yra lietuvių tautos varpininko Vinco Kudirkos kapas, o priešais pagrindinį fasadą – buvusių vietos kunigų kapavietės.

## Istorija

Koplyčia pastatyta apie 1900 m. vietos katalikų bendruomenės reikmėms, kai tuo metu miestelyje gyveno apie 4,5 tūkst. žmonių (iš jų apie 1 tūkst. lietuvių).

Antrojo pasaulinio karo metu, 1944 m. gaisrui nuniokojus Kudirkos Naumiesčio Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčią, tapo neįmanoma joje vykdyti bažnytinės veiklos. Šiam tikslui pasitarnavo netoliese stovinti parapijos kapinių koplyčia. Kol bažnyčioje vyko atstatymo darbai, apie 12 metų koplyčioje buvo atliekamos visos bažnytinės apeigos, apylinkėje skambėjo jos varpas. Pradėjus veikti atstatytai miestelio bažnyčiai, koplyčios poreikis sumenko, ji sovietmečiu išgrobstyta, ėmė nykti, buvo paversta sandėliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kudirkos Naumiesčio kapinių senoji medinė koplyčia, nuotraukos (''miestai.net'')
Kudirkos Naumiesčio koplyčia-mauzoliejus

**Kudirkos Naumiesčio koplyčia–mauzoliejus** stovi  Kudirkos Naumiesčio civilinėse kapinėse, Šakių rajone. Vietos dvarininkų statyta koplyčia su laidojimo rūsiu – viena iš lankytinų vietų Kudirkos Naumiesčio seniūnijoje.

Koplyčia stūkso Meištų kapinių priekyje netoli vartų. Šalia statinio 1914 m. pastatytas paminklas nežinomam Rusijos imperijos armijos kariui lietuviui (restauruotas 2012 m.). Buvusi avarinės būklės koplyčia 2011 m. buvo remontuojama: kiauras čerpių stogas uždengtas nauja skarda, įrengta vandens nuvedimo sistema, skylančios sienos suveržtos metalinėmis sijomis. Koplyčia nuo sovietmečio paversta sandėliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kudirkos Naumiesčio koplyčia–mauzoliejus, nuotraukos (''miestai.net'')
Morkų chalva

**Morkų chalva** () – indiškas saldėsis, gaminamas iš morkų. Plačiausiai paplitęs Pandžabe, taip pat Madhja Pradeše, kitur Pietų Azijoje.

Morkų chalvą sudaro smulkiai trintos morkos, riešutai, cukrus, ghi. Iš šių sudedamųjų dalių sukepama masė, iš jos sudaromas chalvos pavidalas. Yra visokių morkų chalvos atmainų, kur, pvz., dedamas rožių vanduo, sūris (khoa), prieskoniai (cinamonas, kardamonas) ir kt.

Kaip lengvai paruošiamas ir nelabai kaloringas saldėsis, morkų chalva dažnai ruošiama daugelio indiškų švenčių metu, tai dažnas desertas thali rinkinyje.
Amber Grid

**Amber Grid** – Lietuvos dujotiekių operatorius.

## Veikla
AB „Amber Grid” yra Lietuvos dujų perdavimo sistemos operatorius. Bendrovė organizuoja dujų perdavimą aukšto slėgio dujotiekiais bei valdo apie 2300 km ilgio dujų perdavimo infrastruktūros tinklą ir 2 dujų kompresorių stotis.

* 2022 m. įgyvendino Lenkijos-Lietuvos dujotiekių jungties projektą, kuriuo buvo panaikinta Baltijos šalių ir Suomijos energetinė izoliacija, o regiono dujų perdavimo sistema sujungta su Europos dujų sistema. 
* Siekiant dujų sektoriaus dekarbonizacijos tikslų, kuria naujus sprendimus bei organizuoja  dujų perdavimo sistemos pritaikymą žaliųjų dujų, įskaitant biometaną ir vandenilį, transportavimui. Administruoja iš atsinaujinančių energijos išteklių pagamintų dujų nacionalinį kilmės garantijų registrą.
* Yra atsakinga už Minsko–Kaliningrado dujotiekį, tiekiantį dujas Kaliningradui. 2025 m. pabaigoje pasirašė naują 5 metų sutartį su Rusijos kompanija Gazprom dėl dujotiekio eksploatavimo iki 2030 metų.

## Istorija
„Amber Grid veiklą vykdo nuo 2013 metų, atsiskyrus nuo anksčiau veikusios AB „Lietuvos dujos”. 2015 m. bendrovė tapo gamtinių dujų perdavimo sistemos operatoriumi. 

„Amber Grid“ akcijos yra įtrauktos į Nasdaq Vilnius vertybinių popierių biržos Baltijos šalių sąrašą. Bendrovės kontrolinį akcijų paketą valdo energijos perdavimo ir mainų įmonių grupė „EPSO-G“, kurios 100 proc. akcijų priklauso Lietuvos Respublikos energetikos ministerijai.

„Amber Grid” yra Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinklo (ENTSO-G) narė.

## Valdyba

* Paulius Butkus, valdybos pirmininkas, UAB „EPSO-G“ plėtros ir inovacijų vadovas
* Darius Kašauskas, valdybos narys, UAB „EPSO-G“ grupės finansų vadovas
* Karolis Švaikauskas, valdybos narys, Lietuvos energetikos ministerijos Energetikos konkurencingumo grupės vadovas
* Peter Loof Helth, nepriklausomas valdybos narys 
* Alexander Feindt, nepriklausomas valdybos narys

## Šaltiniai
Gauronskių koplyčia-mauzoliejus

**Gauronskių koplyčia-mauzoliejus** – koplyčia-mauzoliejus Lietuvoje, Vilkaviškio rajono savivaldybėje, Alvite. Koplyčia stovi Alvito Šv. Onos bažnyčios šventoriaus artimajame kampe, šalia pagrindinių vartų. Ilgus dešimtmečius, iki 2020 m., joje laikytos pamaldos, kol buvo atstatoma per karus nukentėjusi Šv. Onos bažnyčia. 

## Istorija

Mūro koplyčia pastatyta 1824 m. Jos rūsyje palaidoti dvarininkai Gauronskiai, kurie buvo susigiminiavę su garsia Oginskių gimine. Pastarieji save kildina iš pirmųjų Rusios carų Riurikovičių giminės. Vienas iš palaidotų po Alvito koplyčia –  Vladimiras Gauronskis. Paežerių ir Aštriosios Kirsnos dvarų savininkas Zigmantas Gauronskis vedė M. K. Oginskio anūkę Nataliją. Natalija ir Zigmantas Gauronskiai buvo susilaukę sūnaus Vladimiro.

Pirmą kartą pamaldos į Gauronskių koplyčią buvo laikinai perkeltos 1925 m., kai Alvito bažnyčia buvo nukentėjusi ir per Pirmąjį pasaulinį karą. Tuomet buvo apgriauta bažnyčia, sunaikinta klebonija, ūkiniai pastatai, kuriuos reikėjo atstatyti. Kol buvo statoma naujoji bažnyčia vietoje Antrajame pasauliniame kare sunaikintos, ją iki 2020 m. atstojo ši koplyčia.

## Architektūra

Koplyčios architektūrai būdingas neogotikos stilius. Statinio fasadai simetriški. Vidus suskliaustas smailėjančiu cilindriniu skliautu su ramstine arka, susijungiančia su sienų piliastrais. Pristatyta šoninė zakristija. Koplyčios priekyje stovi stulpinė varpinė su varpeliais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Gauronskių koplyčia-mauzoliejus  (*etnografija.vilkaviskis.lt*)
* Gauronskių koplyčia, nuotraukos (''miestai.net'')
Virbalio evangelikų liuteronų bažnyčia

**Virbalio evangelikų liuteronų bažnyčia** – evangelikų liuteronų bažnyčia Vilkaviškio rajone, Virbalio mieste, Gedimino g. 25A. Kultūros paveldo objektas Nr. 40250. Evangelikų liuteronų bendruomenę sudaro apie 60 narių. Tik dalis jų gyvena Virbalyje, kiti atvyksta iš aplinkinių vietovių (Kybartų, Vilkaviškio). Pamaldos vyksta kartą per mėnesį.

## Istorija

1833 m. įkurta Virbalio evangelikų liuteronų bendruomenė. Pirmieji maldos namai įsikūrė nupirktame mūriniame name. 1876– 1878 m. pastatyta dabartinė Virbalio bažnyčia. Per Antrąjį pasaulinį karą apgriauta. 

1940 m. lapkričio 17 d. įvyko paskutinės pamaldos. 1940 m. pabaigoje Virbalyje baigė darbą repatriacijos komisija. Dalis vokiečių – evangelikų liuteronų bendruomenės narių apleido miestą. Sovietmečiu valdžia maldos namus uždarė ir čia įrengė sandėlį, mechanines dirbtuves. 

1994 m. kovo 8 d. Virbalio mokykloje įvyko pirmosios parapijos atkūrimo pamaldos. Buvo meldžiamasi Virbalio kolūkio kontoroje. 1998 m. bažnyčia buvo grąžinta parapijai. 2000 m. kovo 12 d. Virbalio bažnyčioje įvyko pirmos pamaldos. tų pačių metų balandžio 24 d. buvo laikomos Virbalio evangelikų liuteronų bažnyčios atstatymo darbų pašventinimo pamaldos, kurias vedė vyskupas J.Kalvanas. 2002 m. parapijoje suburtas jaunimo choras. 2002 m. liepos mėn. pirmą kartą savo jėgomis buvo organizuota krikščioniška jaunimo stovykla Vištytyje, kurioje dalyvavo Virbalio, Vištyčio ir Marijampolės parapijų jaunimas. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Virbalio evangelikų liuteronų parapija *virbalis.wordpress.com*
* Virbalio evangelikų liuteronų parapijos istorija *liuteronai.lt*
Krnovas

**Krnovas** (; *[[Sileziečių kalba|silez.]] Karńůw*; , , *Karniów*; ) – miestas Moravijos-Silezijos krašte, šiaurės rytų Čekijoje. Didžiausias Bruntalo rajono miestas. Prie pasienio su Lenkija, 22 km į šiaurės vakarus nuo Opavos ir 18 km į šiaurės rytus nuo Bruntalo. Per miestą teka Opava. Mieste į Opavą įteka Opavice. 23 257 gyventojų (2020 m. duomenys). Mieste yra 218 gatvių ir 3 514 adresų. 

Aukštutinės Silezijos pramoninis centras. Gaminama tekstilės (ypač vilna), gėrimai (populiarus Čekiškas gaivusis gėrimas *Kofola*) ir muzikos instrumentai (vargonai ir gitaros).

Miestas įkurtas 1221 m. Nuo 1377 iki 1523 m. nepriklausomos kunigaikštystės sostinė. Krnove yra XVIII a. pilis, kelios bažnyčios ir vienuolynai, taip pat 1903 m. statytas apžvalgos bokštas. Išlikusi Krnovo sinagoga.

## Galerija

Krnov.jpg|Rotušė
Krnov castle - entrance.jpg|Krnovo pilis
Cvilín - obserwation tower.jpg|Apžvalgos bokštas
Karniów. Synagoga.JPG|Krnovo sinagoga
Krnov Bergkirche 1.jpg|Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
Irène Joliot-Curie

**Irena Džoljo-Kiuri** ( ; 1897 m. rugsėjo 12 d. – 1956 m. kovo 17 d. ) – prancūzų mokslininkė, Mari Kiuri ir Pjero Kiuri vyriausia dukra ir Frederiko Džoljo-Kiuri žmona. Kartu su vyru tapo chemijos Nobelio premijos laureate 1935 m. už radiacijos tyrimus. Taip pat abu Irenos ir Frederiko vaikai, Elena ir Pjeras yra mokslininkai.
## Biografija

Kiuri gimė 1897 m., rugsėjo 17 d., Paryžiuje, Prancūzijoje. Vos po pirmųjų mokymosi metų Irenos tėvai pastebėjo jos išskirtinį talentą matematikoje. Kiuri įstojo į Savigno kolegiją (1912 m.), o po dvejų metų į mokslų fakultetą Sorbonoje, kuris dabar vadinamas Paryžiaus universitetu. 

Jos mokslams sutrukdė Pirmasis pasaulinis karas. Po pirmojo pasaulinio karo Kiuri grįžo į Paryžių mokytis Radžio universitete, kuris buvo pastatytas jos pačios tėvų ir pavadintas elemento (Radis) garbei, kurį atrado Mari Kiuri. Irena kartu su savo vyru, Frederiku, tapo Nobelio premijos laureatais 1935 m. už dirbtinio radioaktyvumo atradimą.

Mirė 1956 m., kovo 17 d. nuo leukemijos, kaip ir jos mama, tikriausiai dėl per didelio kontakto su radiacija.
Kalvarijos evangelikų liuteronų bažnyčia

**Kalvarijos evangelikų liuteronų bažnyčia** – neveikianti evangelikų liuteronų bažnyčia Kalvarijos mieste, Dariaus ir Girėno g. 43. Šiuo metu parapijos Kalvarijoje nėra. Sovietmečiu uždarytoje bažnyčioje įkurta sporto salė, dirbtuvės.

## Istorija

Kalvarijos apylinkėje evangelikai gyvena nuo reformacijos laikų. Gyvendami katalikų tarpe, savos bažnyčios ilgą laiką neturėjo. Yra žinių, kad apie 1750 m. evangelikai, neturėdami savos bažnyčios Kalvarijoje, pamaldoms rinkdavosi pas privačius žmones evangelikus. Vėliau Kalvarijoje evangelikai įsteigė parapinę mokyklą ir maldos namus, kuriuose pamaldas atlaikydavo atvažiuojantis kunigas, o jo nesant, buvo laikomos naminės skaitytinės pamaldos. Metrikacija buvo vedama pas katalikų dvasininką pagal veikiančius įstatymus iki 1835 m.

1828  m. Kalvarijos evangelikai liuteronai išsirūpino iš rusų valdžios žemės sklypą prie trakto Peterburgas–Varšuva, be to, gavo piniginę pašalpą bažnyčios statybai. Kalvarijos evangelikų liuteronų maldos namai pastatyti 1838 m. pagal A. Majerskio projektą šalia  arklių pašto pastatų (kitais duomenimis – 1859 m.). Dauguma evangelikų-liuteronų mieste buvo vokiečiai, tai šią bažnyčią dažniausiai vadindavo „Kirche“. Neilgą laikotarpį (1795-1807) Kalvarija su kairiakrante Nemuno dalimi priklausė Prūsijai, todėl čia buvo atsikėlę šios tikybos žmonių. 

Evangelikų skaičiui didėjant, bažnyčią reikėjo padidinti, kas buvo padaryta 1890 m. Švenčiant šimtmečio jubiliejų, 1938 m. atliktas bažnyčios kapitalinis remontas. Pamaldos laikytos lietuviškai ir vokiškai. Pokaryje bažnyčia nebeveikė. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Marijampolės evangelikų liuteronų parapijos Kalvarijos filija
Marijampolės evangelikų liuteronų bažnyčia

**Marijampolės evangelikų liuteronų bažnyčia** stovi Marijampolės miesto centre, Kauno g. 9. Kultūros paveldo objektas Nr. 31389.

## Istorija

1819 m. yra Marijampolės evangelikų liuteronų parapijos pradžia, kuomet Marijampolės evangelikai įteikė vyriausybės komisijai Varšuvoje prašymą leisti įkurti parapiją ir pastatyti bažnyčią. Prašymas buvo patenkintas, o kol bus pastatyta bažnyčia, parapijai leista nuomotis amunicijos sandėlį. Vėliau statinys su sklypu atiteko parapijai. 1822 m. maldos namai (buvęs sandėlis su pristatytu bokštu ir kupolu) buvo pašventinti. Nauja mūrinė evangelikų liuteronų bažnyčia pradėta statyti dar 1835 m., kai buvo parengtas ir pakoreguotas jos projektas, bet įrengimo darbai užtruko iki 1841 m. Naujoji bebokštė bažnyčia buvo pastatyta šiek tiek į pietus nuo pašto stoties. 1841 m. Marijampolėje pradėjo veikti evangelikų liuteronų mokykla. Evangelikams liuteronams žemė kapinėms buvo paskirta Liudvinavo gatvėje.

1850 m. Henrikas Markonis suprojektavo liuteronų bažnyčios bokštą - varpinę, kuri tapo vienintele Marijampolės vertikalia dominante. Kartu su evangelikų mokykla ir greta buvusiais pašto stoties pastatais bažnyčia sudarė stilistiniu požiūriu gana vientisą kompleksą. Pagal kitus šaltinius, bokštas pastatytas ne apie 1850 m., o 1874-1893 m.

Po 1940 m. Lietuvą prijungus prie SSRS, bažnyčia buvo uždaryta, apgriauta, suniokotas bažnytinis turtas, nuo bokšto nuimtas kryžius ir varpas, o karo metu pataikius sviediniui į bažnyčios bokštą, pastarasis sugriautas. Bažnyčia, jos turtas ir žemė buvo nacionalizuoti. Pati bažnyčia buvo paversta grūdų sandėliu, vėliau - sporto sale, prie kurios buvo pristatytas dar ir baseino priestatas. Nuo 1984 m. bažnyčia ir priklausantys statiniai pradėti restauruoti valdžios lėšomis, pritaikant kitoms reikmėms (Mokytojų namams, mokyklai, koncertų salei).

1990 m. gegužės 5 d. privačiuose namuose įvyko pirmosios atsikuriančios parapijos pamaldos. Netrukus birželio 27 d. oficialiai įregistruota evangelikų liuteronų religinė bendruomenė. 1992 m. bažnyčios pastatai sugrąžinti parapijai. 1995 m. baigtas bažnyčios atstatymas.          

2013 m. prie bažnyčios įrengtame skverelyje buvo atidengtas pirmasis per atkurtos Nepriklausomybės laikotarpį Lietuvoje pastatytas paminklas grožinės lietuvių literatūros pradininkui Kristijonui Donelaičiui. Jį pašventino Lietuvos evangelikų liuteronų vyskupas Mindaugas Sabutis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Marijampolės evangelikų liuteronų parapijos istorija
* Pas Suvalkijos liuteronus 
* Marijampolės liuteronų parapija
Kybartų Naujoji apaštalų bažnyčia

**Kybartų Naujoji apaštalų bažnyčia ** –  Naujoji apaštalų bažnyčia, stovinti Kybartuose, Basanavičiaus g. 39, prie centrinės gatvės. 

Moderni bažnyčia įsikūrusi naujai suprojektuotame pastate. Be įprastinių sekmadieninių pamaldų rengiamos atskiros trečiadieninės pamaldos senjorams, vyksta pamokėlės vaikams, susitikimai su ganytojais iš užsienio. Pamaldose Kybartuose dalyvauja tikinčiųjų ir iš aplinkinių rajonų. 

## Istorija

Kybartų Naujosios apaštalų bažnyčios bendruomenės pradžia siekia 1925 m. Tada ji buvo oficialiai užregistruota ir priklausė Karaliaučiaus – Ponartų kraštui ir vadinosi Kibarty.

Naujo bažnyčios pastato kertinis akmuo padėtas 2000 m. lapkričio mėn. Kybartų bendruomenėje nauja bažnyčia įšventinta 2001 m. rugsėjo mėn., dalyvaujant krašto apaštalui Horst Ehlebracht.  Per vienerius metus pastatytų Dievo namų patalpų neužteko 375 apsilankiusiems pamaldose, jų tarpe buvo ir 182 svečiai. Dėl tos priežasties pamaldos, per kurias buvo paženklintos 9 sielos, garsu ir vaizdu buvo perduodamos į šalia bažnyčios pastatytą palapinę. Tai buvo jau trečia naujai pastatyta bažnyčia Lietuvoje, kurios statybą finansavo Šiaurės–Reino Vestfalijos krašto Naujoji apaštalų bažnyčia, kuruojanti vakarinę Lietuvos dalį. Statybos darbus atliko Šilutės statybos bendrovė „Žibai“.

## Nuorodos

* Kybartų Naujosios apaštalų bažnyčios bendruomenės svetainė
Lazdijų šv. Kryžiaus Išaukštinimo sentikių cerkvė

**Lazdijų sentikių cerkvė** – veikiantys rusų stačiatikių (sentikių) maldos namai Lazdijuose, Siaurojoje g. 10.

Statinys stūkso prie nedidelės gatvės miesto privačių sodybinių namų apsuptyje. Pastatas baltų plytų mūro, stačiakampis, su nedideliu kupoliuku ir kryžiumi virš dvišlaičio stogo kraigo. Šoniniuose fasaduose įstatyti smailiaarkiai langai. Pagrindiniame fasade – dvivėrės durys ir stačiakampis langas frontone.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Lietuvos sentikių svetainė
* Lazdijų sentikių religinė bendruomenė (''Лаздияйская (Некрунская) община'')
Visos katytės mėgsta saldumynus

**Visos katytės mėgsta saldumynus** () – 1969 m. Vakarų Vokietijoje sukurta erotinė komedija.

## Turinys

Karininkas Oberstas ir grafas, gyvenantys skirtingose tos pačios pilies dalyse, rungiasi tarpusavyje, kuris pirmasis suvilios apylinkėse pasirodžiusią naują merginą. Įsijautęs į varžybas, karininkas visai pamiršta savo sužadėtinę Blanšą, kuria susidomi leitenantas Rene...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Sieghardt Rupp – Oberstas
* Ernst Stankovski – grafas
* Angelica Ott – Babetė
* Barbara Capell – Monika 
* Edwige Fenech – Blanša 
* Ivan Nesbitt – leitenantas Rene
Mokytoja koledže

**Mokytoja koledže** () – 1978 m. itališka erotinė komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Edwige Fenech. Savo stiliumi filmas panašus į kitą tais pačiais metais sukurtą komediją „Namų mokytoja“, tačiau nėra šio tęsinys.  

## Siužetas

Į uždarą koledžą atvyksta nauja anglų kalbos mokytoja, kuri sukelia sumaištį ne tik tarp mokinių, bet ir tarp koledžo personalo, kurį sudaro vien vyrai...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Edwige Fenech – Monika Sebastiani
* Renzo Montagnani – Rikardo
* Alvaro Vitali – Armandino
* Leo Colonna – Karlo
Namų mokytoja

**Namų mokytoja** () – 1978 m. itališka erotinė komedija.

## Siužetas

Fortepijono mokytoja Luiza atvyksta į miestą pas vyrą, kurį yra įsimylėjusi, tačiau netikėtai sužino, kad šis vedęs. Neprarasdama vilties atsikovoti jį, Luiza apsigyvena gretimame name, tačiau čia gyvenantys jaunuoliai palaiko ją lengvai prieinama moterimi ir įvairiais būdais stengiasi užkariauti šios dėmesį...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Edwige Fenech –  Luiza de Dominiči
* Renzo Montagnani – Ferdinando
* Alvaro Vitali – Otavijus
* Marco Gelardini – Marselis
Cukrus, medus ir pipirai

**Cukrus, medus ir pipirai** () – 1980 m. Italijoje sukurta komedija. Filmą sudaro trys atskiros istorijos.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Pippo Franco – Džiuzepė 
* Edwige Fenech –  Amalija
* Renato Pozzetto – Plinijus
* Patrizia Garganese – Rozalija 
* Dagmar Lassander – Mara
* Sal Borgese
* Sophia Lombardo
Ministras be portfelio

**Ministras be portfelio** – vyriausybės narys, kuris yra atsakingas už kokį nors vyriausybės politikai svarbų reikalą, bet nevadovauja jokiai ministerijai, tačiau jo statusas artimas ministrui. Pavyzdžiais galime laikyti: Aleksandrą Abišalą III atkurtos Lietuvos Respublikos Vyriausybėje, Leoną Kadžiulį ir kt.
Renata Turauskienė

**Renata Turauskienė** (merg. pav. **Domkutė**; g. 1969 m. vasario 23 d. Šiauliuose) – Lietuvos šachmatininkė, Moterų tarptautinė meistrė (2003 m.), šachmatų trenerė.

## Biografija
1988 m. ir 2001 m. tapo Lietuvos moterų šachmatų čempionė, o 1989, 2002, 2003 metais - vicečempionė. 1992 m. Filipinuose dalyvavo Šachmatų olimpiadoje. 

2003 m., kartu su Dagne Čiukšyte, Plovdive vykusiame penktajame Europos moterų komandiniame šachmatų čempionate, žaisdama už Lietuvos rinktinę prie 2-os lentos, užėmė komandinę penktą vietą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Renata Turauskienė tapo šalies čempione
* Profilis www.fide.com
* Rezultatai
* Susiję straipsniai www.balsas.lt
* Trenerė ir auklėtinė draugės ir varžovės
* Moterys žaidė šachmatais geriau nei vyrai
Lodzės technikos universitetas

**Lodzės technikos universitetas** () – valstybinė aukštoji mokykla Lodzėje, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 12 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 1151 (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* 2013 m. reitingą).

Technikos universitetas buvo įsteigtas iš karto po II pasaulinio karo pabaigos, 1945 m. gegužės 24 d. Tuo metu universitete buvo trys fakultetai, studijas pradėjo 525 studentai.

## Fakultetai
* Mechanikos fakultetas
* Elektrotechnikos, elektronikos, informatikos ir automatikos fakultetas
* Chemijos fakultetas
* Medžiagų technologijos ir tekstilės dizaino fakultetas
* Biotechnologijos ir mokslų apie maistą fakultetas
* Statybos, architektūros ir aplinkos inžinerijos fakultetas
* Techninės fizikos, informatikos ir taikomosios matematikos fakultetas
* Procesų inžinerijos ir aplinkos apsaugos fakultetas
* Organizacijų ir verslo vadybos fakultetas

## Rektoriai

## Galerija


Wlokiennictwo Politechnika.jpg|Medžiagų technologijos ir tekstilės dizaino fakultetas
Architektura Politechnika L.jpg|Statybos, architektūros ir aplinkos inžinerijos fakultetas
WBiNoZ PL Lodz.jpg|Biotechnologijos ir mokslų apie maistą fakultetas
Politechnika Lodz mostek.jpg|Trijų fakultetų pastatas
CKM Lodz.jpg|Tarptautinio mokymo centras
VII DS Politechniki Lodzkiej.jpg|Studentų bendrabutis


## Šaltiniai
Vedų žyniai

**Vedų žyniai** – žyniai, atlikę vedines atnašavimo apeigas (jadžną). Bendrai žyniai Vedose įvardijami kaip „ritvidžai“ ( – „laiku atnašaujantis“), turint omenyje jų, kaip išmanančių aukojimus, paskirtį, taip pat įvardijami kaip „viprai“ ( – „įkvėptasis, išminčius“) bei „kaviai“ ( – „dainius, žynys“), pabrėžiant jų visuomeninį išskirtinumą.

Bėgant laikui susidarė griežta žynių sistema, vienai apeigai atlikti reikėdavo 16 ritvidžų. Jie skyrėsi į 4 skyrius:
* hotaras ( – „liejėjas“) – pagrindinis šventųjų vedų eilių giedotojas. Šias eiles jis ėmė iš Rigvedos. Spėjama, kad pradžioje apeigas atlikdavo būtent tik hotarai, kiti žyniai atsirado vėliau.
* adhvarjus ( – „apeigininkas“) – žynys, atsakingas už somos apeigas („adhvarą“) bei daiktinę apeigų dalį – altoriaus išstatymą, ugnies kūrenimą, gyvulio aukojimą, indų paruošimą. Savo veiksmus jis lydėdavo apeiginėmis formulėmis – jadžusais (iš Jadžurvedos).
* udgataras ( – „išgiedotojas“) – žynys, giedantis samanus – Samavedos giesmes. Jo vaidmuo svarbiausias buvo somos aukojimo apeigoje.
* brahmanas ( – „maldininkas“) – žynys, stebėjęs, ar apeiga vyksta tinkamai. Kartais rašoma, kad jam priklausiusi Atharvaveda, tačiau ši, vėliau į šruti kanoną įtraukta veda, su vedine apeiga neturi nieko bendro.

Taip pat žinomas vedų žynio pavadinimas yra „purohita“ ( – „išstatytas priešais, pirmadėlys“). Tai šeimos, valdovo žynys, atlikdavęs namų apeigas (*gṛhya*), tuo pačiu galėjęs būti ir hotaru ar brahmanu.
Arijandas Šliupas

**Arijandas Šliupas** (g. 1973 m. rugpjūčio 18 d. Šiauliuose) – Lietuvos politikas, vadybininkas.

## Biografija

1997 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, 2007 m. – ISM Vadybos ir ekonomikos universitetą.

1995–2003 m. UAB DSV transporto vadybininkas. 2004–2005 m. UAB „Nordnet“ vykdantysis direktorius. 2005–2007 m. UAB „Balti logistika“ generalinis direktorius. 2007–2012 m. VĮ „Kauno aerouostas“ generalinis direktorius. Nuo 2012 m. rugsėjo iki gruodžio – UAB „Litcargus“ komercijos direktorius. Nuo 2012 m. gruodžio 21 d. iki 2016 m. Lietuvos Respublikos susisiekimo viceministras.

## Nuorodos

* Biografija 
* Susiję straipsniai www.delfi.lt
* Atvira paskaita Kazimiero Simonavičiaus Universitete
Javoras

**Javoras** (; ) – miestas pietvakarių Lenkijoje. 23 681 gyventojas (2014 m. duomenys). Priklauso Žemutinės Silezijos vaivadijai. Javoro rajono administracinis centras. Nutolęs 61 km į vakarus nuo Vroclavo.

Mieste esanti protestantų *Taikos bažnyčia* 2001 m. UNESCO įtraukta į pasaulio paveldo sąrašą. Javoras, iki 1945 m. priklausė Lenkijai, Bohemijai, Austrijos imperijai, Prūsijai ir Vokietijai.

## Miestų partnerystė
*  Turnovas, Čekija (1999)
*  Nyski, Vokietija (2001)
*  Berdyčivas, Ukraina (2003)
*  Rozeto delji Abrucis, Italija (2003)
*  Nepolomicės, Lenkija (2006)
*  Vladyslavovas, Lenkija (2015)

## Galerija

Jawor - zbór.jpg|Taikos bažnyčia
Jawor3.jpg|Bažnyčios interjeras
PL Jawor Ryne.JPG|Pastatas Javore
PL Jawor Rynek.JPG|Senoji turgavetės aikštė


## Nuorodos
* Oficiali svetainė (lenkų k.)
* Taikos bažnyčios nuotraukų galerija  (lenkų k.)
Aukštutiniai Laziskai

**Aukštutiniai Laziskai** (; ; *[[Sileziečių kalba|silez.]] Gůrne Łaziska*) – miestas Silezijoje, pietų Lenkijoje. Įsikūręs Silezijos aukštumose, netoli Katovicų. 22 467 gyventojai (2012 m. duomenys).

Nuo 1999 m. (nuo vaivadijos įkūrimo) priklauso Silezijos vaivadijai. Prieš tai priklausė Katovicų vaivadijai, o dar anksčiau – autonominei Silezijos vaivadijai. Įeina į Silezijos metropoliją, kurioje gyvena apie 5 294 000 gyventojų.

## Miestų partnerystė
*  Vrūtkai, Slovakija
Andrychuvas

**Andrychuvas** (; ) – miestas Lenkijoje, istoriniame Mažosio Lenkijos regione. Nuo 1999 m. priklauso Mažosios Lenkijos vaivadijai. Prieš tai buvo Belsko-Bialos vaivadijoje (1975–1998 m.).

## Istorija
Pirmą kartą paminėtas 1344 m., kaip nedidelė gyvenvietė Zatoro kunigaikštystėje. 1325 m. paminėta Andrychuvo bažnyčia. 1345 m. gyveno 105 žmonės. Manoma, kad pirmieji gyventojai buvo iš Klatovų, pietų Bohemijos. Valdant Žygimantui Augustui tapo rajono administraciniu centru. Andrychuvas priklausė Šilingų () šeimai, kurie palaikė reformaciją. 1767 m. suteiktos miesto teisės.

## Miestų partnerystė
*  Algojaus Isnis, Vokietija
*  Landgrafas, Nyderlandai
*  Bržeclavas, Čekija
*  Tukumas, Latvija
*  Privernas, Italija

## Šaltiniai
Samdinys (1971 filmas)

**Samdinys** () – 1971 m. JAV sukurtas vesternas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Peter Fonda – Haris Kolings
* Warren Oates – Arčis Haris
* Verna Bloom – Hana Kolings
* Robert Pratt – Danas Grifenas
* Severn Darden – Makvėjus 

## Turinys

Trys klajūnai Haris, Arčis ir Danas užklysta į vieną miestelį Amerikos pietvakariuose, kontroliuojamą gaujos, vadovaujamos Makvėjaus. Jiems planuojant tolimesnį žygį, Haris pareiškia ketinantis grįžti namo, pas seniai paliktą žmoną Haną. Arčis pasisiūlo jį lydėti, tuo tarpu miestelyje užpuolamas Danas. Haris su Arčiu pasprunka, tačiau grįžta naktį ir peršauna gaujos vadeivai Makvėjui kojas.

Nujoję šimtus mylių, Haris su Arčiu grįžta namo. Jo gerokai vyresnė žmona vyrą sutinka šaltai ir neleidžia pasakyti dukteriai, kad šis yra jos tėvas. Haris su Arčiu lieka pas Haną kaip samdiniai ir po kurio laiko Hanos širdis atsileidžia. Nenorėdamas trukdyti, Arčis išjoja ir palieka naujai susitaikiusią šeimą. Deja, ramus gyvenimas neilgai  trunka: Hariui perduodamas nukirstas draugo pirštas ir nurodymas atvykti pas Makvėjų. Suprasdamas, kad yra vienintelis būdas padėti draugui, Haris vėl palieka žmoną ir leidžiasi į kelionę...
Aro vyno regionas

**Aro vyno regionas** () – aukštos kokybės vyno regionas Vokietijoje, esantis Aro upės (Reino intako) slėnyje (Reino kraštas-Pfalcas). 2008 m. vynuogynai užėmė tik 558 ha. Tai vienas mažiausių Vokietijos vyno regionų, kurių viso yra 13. Jis yra vienas šiaurinių regionų, šiauresnis nei Mozelio vyno regionas. kur daugiausia gaminami raudonieji vynai. Raudonosios vynuogių veislės užima 86% vynuogynų ploto, t. y., daugiau nei bet kuriame kitame Vokietijos vyno regione.

## Istorija
Manoma, kad Aro slėnyje, kaip kad ir prie Mozelio, vynuoges ėmė auginti dar romėnų laikais, nors nėra žinomų tai įrodančių šaltinių. Tačiau benediktinų Priumo abatijos 893 m. turto sąrašuose, žinomuose kaip *Prümer Urbar*, išvardinti vynuogynai, buvę 8 Aro slėnio vietose. 

## Geografija ir klimatas

Aro vyno regionas, išsidėstęs tarp 50° ir 51° šiaurės paralelių, yra šiauriausias pasaulio vyno regionas, kuriame vyrauja raudonosios vynuogės. Taip toli šiaurėje reikia geros vietovės su šiltu mikroklimatu. kad raudonosios vynuogės tinkamai nunoktų. Aro vynuogynų mikroklimatas, sakoma, yra „Viduržemio jūros tipo“. Daugelis vynuogynų yra terasiniuose šlaituose, orientuotose nuo pietvakarių iki pietryčių Aro vidurupyje ir žemupyje. Vynuogynų zona driekiasi 25 kilometrus nuo Altenaro iki Reino. Aro slėnio dalį su vynuogynais pridengia Aifelio kalnai, suformuodami esamą mezoklimatą. 

Dirvožemiai varijuoja nuo skalūnų, bazalto iki *Grauwacke* vulkaninės kilmės molių.

Aro vyno regioną sudaro vienintelis rajonas (), vadinamas *Walporzheim-Ahrtal*, tik viena vynuogynų grupė () *Klosterberg* ir 43 pavieniai vynuogynai.

## Vynuogių veislės

Pagal 2008 m. duomenis Aro regione auginamos tokios vynuogių veislės:
* Spätburgunder (Pinot noir) – 61,3% vynuogynų (342 ha). Tai didžiausia procentinė šios veislės dalis visuose Vokietijos vyno regionuose. 
Kitos regione auginamos veislės:
* Portugieser – 43 ha (7,7%)
* Riesling – 43 ha (7,7%)
* Frühburgunder – 35 ha (6,3%)
* Regent – 19 ha (3,4%)
* Dornfelder – 19 ha (3,4%)
* Müller-Thurgau – 15 ha (2,7%)
* Domina – 10 ha (1,8%)

## Nuorodos