open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Muzikos genomo projektas

**Muzikos genomo projektas** yra muzikos rūšiavimo technologija, sukurianti dainų bazę, kurioje kiekvienai iš jų yra priskirtas atskiras kodas. Pastarųjų pagalba pagal pageidavimus galima rūšiuoti bei kurti grojaraščius. 

Muzikinės srities profesionalai kiekvienai dainai priskiria tam tikrą kodą, kuri lemia daugiau nei 400 kriterijų – nuo dainos tempo iki pagrindinio vokalisto lyties ar foninio vokalo tipo. Viena maždaug 4 minučių trukmės dainos analizė paprastai trunka 20-30 minučių. 10 procentų dainų reikalinga sudėtingesnė, daugiau nei vieno eksperto analizė.
 
Naudojantis šiuo genotipu, pateikiamas panašių dainų sąrašas. Taip klausytojui suteikiama galimybė susikurti asmeninius poreikius atitinkančią radijo stotį.

## Pandora
„Pandora“ – tai šią technologiją naudojantis muzikinis projektas, internetinis radijas, padedantis vartotojui rasti jo skonį atitinkančią muziką. Į laukelį įvedęs savo mėgstamos grupės arba dainos pavadinimą, gaunamas sąrašas grupių, grojančių panašią muziką. 

Tiek „Pandoros“, tiek muzikinio genomo projektai buvo pristatyti Jungtinėse Amerikos Valstijose 2000 metais. Trijulės kūrėjų *Will Glaser*, *Jon Kraft* ir *Tim Westergren* kompanija iš pradžių buvo pavadinta „Laukiniu žvėrimi“ (*Savage Beast*). Šiuo metu „Pandoros“ duomenų bazėje yra daugiau nei pusė pusę milijono dainų.

2007 m. dėl griežtų autorinių teisių buvo uždrausta „Pandora“ nauodotis už JAV šalies sienų.

## Trūkumai
Pagrindiniai programos vartotojų nusiskundimai yra du: dainų trūkumas duomenų bazėje ir kartais, klausytojų nuomone, programa suklysta ir „išmeta“ dainas, kurių vartotojas toli gražu nesitikėjo. Kūrėjai pripažino, kad kompiuteriai nėra visagaliai ir 2007 m. pristatė sistemos patobulinimą. Nuo gegužės mėnesio į muzikos genofondo tobulinimo darbą buvo įtraukti ir klausytojai. Jiems buvo suteikta galimybė balsuoti, ar programos parinktas grojaraštis tenkina jų lūkesčius. 

## Pasekėjai
Bėgant laikui pradėjo kurtis analogiški projektai: last.fm, deezer.com, slacker.com, spool.fm, sky.fm, di.fm, accuradio.com ir daugelis kitų. Visos šios svetainės teikia panašią asmeninio radijo paslaugą, tačiau rekomenduojamas dainas parenka kiek kitokiu būdu, nei Pandora. Ji iki šiol liko vienintele „Muzikos genomo projekto“ idėjų taikytoja. 

## Šaltiniai

*Critic's blog - įrašas lietuviškame bloge 
*wisegeek.com - straipsnis tchnologinių klausimų-atsakymų svetaitėne
*independent.co.uk - straipsnis dienraštyje "Independant" 

## Nuorodos
*400 kriterijų, pagal kuriuos dainai yra priskiriamas kodas
*last.fm internetinis radijas
*deezer.com internetinis radijas
*slacker.com internetinis radijas
*spool.fm internetinis radijas 
*sky.fm internetinis radijas 
*di.fm internetinis radijas
*accuradio.com internetinis radijas
Heseno aplinkos, energetikos, žemės ūkio ir vartotojų apsaugos ministerija

**Heseno aplinkos, energetikos, žemės ūkio ir vartotojų apsaugos ministerija** () – Heseno federalinės žemės ministerija. Ministrė – Silke Lautenschläger, valstybės sekretorius – Mark Weinmeister.

### Struktūra
Ministeriją sudaro Ministro biuras bei 7 departamentai:

# I departamentas: Centrinis departametnas (personalas, organizaciniai ir teisiniai klausimai)
# II departamentas: Atliekų ūkis, kalnakasyba, klimato ir oro apsauga
# III departamentas: Vanduo ir žemė
# IV departamentas: Branduolinė priežiūra
# V departamentas: Vartotojų apsauga, maisto produktų kontrolė, gyvūnų apsauga, veterinarija
# VI departamentas: Miškai ir gamtos apsauga
# VII departamentas: Žemės ūkis.

## Nuorodos
* Oficialus ministerijos tinklalapis  (vokiečių k.)
Nepriklausomų elektros tiekėjų asociacija

**Nepriklausomų elektros teikėjų asociacija (NEETA)** – Lietuvos asociacija, vienijanti ir atstovaujanti regione veikiančius nepriklausomus elektros tiekėjus - asociacijos narius. NEETA yra atvira bendradarbiavimui, kuris užtikrintų suderintą požiūrį į aktualius energetikos klausimus, turinčius įtaką regiono šalių energetikos pramonei ir vartotojams. Asociacija įkurta 2008 m. Būstinė Vilniuje, A. Juozapavičiaus g. 10a - 4.

## Veikla
Nepriklausomų elektros tiekėjų asociacija siekia šių tikslų:
* Suvienyti regiono šalių nepriklausomus elektros tiekėjus;
* Aktyviai dalyvauti diskusijose su įvairių šalių valdžios institucijomis energetikos klausimais, teikiant pasiūlymus;
* Vykdyti švietėjišką veiklą;
* Organizuoti seminarus, konferencijas, mokymus asociacijos nariams;
* Keistis informacija tarp asociacijos narių.

Asociacijos valdymo organai: visuotinis narių susirinkimas, prezidentas ir vykdantysis direktorius. Asociacijos prezidentu nuo 2009 m. liepos mėn. dirba prof. habil. dr. Leonas Ašmantas.

## Nuorodos
Oficiali asociacijos svetainė
CouchSurfing

**CouchSurfing (CS)** – tarptautinis tinklas, jungiantis keliautojus ir jų lankomas vietines bendruomenes. CouchSurfing yra didžiausias apsikeitimo svetingumu tinklas pasaulyje su 3 mln. užsiregistravusių narių iš daugiau nei 200 šalių.

## Istorija
Idėja sukurti CouchSurfing svečiavimosi turizmo tinklą kilo amerikiečiui studentui Keisiui Fentonui (Casey Fenton). 2000-taisias jis gavo pigų bilietą į Islandiją. Vietoj to, kad kelionės metu apsistotų viešbučiuose, jis išsiuntė apie 1500 elektroninių laiškų Islandijos universiteto studentams kreipdamasis dėl nakvynės ir sulaukė kelių dešimčių kvietimų. 2004-taisias CouchSurfing svetainė jau veikė. Po dvejų metų buvo prarasta dalis svetainės duomenų bazės, todėl Fentonas nusprendė uždaryti tinklą. Tačiau CS bendruomenė nenorėjo jo prarasti, todėl sistema naujų įsitraukusių narių ir visos bendruomenės paramos dėka buvo patobulinta ir atkurta.

## Veikimo principas
Internetinėje svetainėje nemokamai užsiregistravę dalyviai pateikia informaciją apie save, publikuoja asmenines nuotraukas bei, jei yra galimybė priimti svečius, informuoja apie nakvynės sąlygas savo namuose. Ieškantys kur apsistoti nariai tinkle gali vykdyti paiešką pagal vietą, lytį, amžių, aktyvumą bendruomenėje. Apnakvindinimo trukmė, sąlygos, galimybė gauti namų raktą – visa tai yra svečio ir namų šeimininko susitarimo reikalas. Papildomų mokesčių CS tinklo dalyviams nėra, nebent asmeniškai susitariama dalintis išlaidas, pavyzdžiui, už maistą.

Svečius priimantys yra raginami ne tik parūpinti nakvynę, bet ir pagal galimybę suteikti naudingos informacijos keliautojams: apie viešąjį transportą, lankytinas vietas, renginių vietas. 

Interneto tinklas organizuoja bendruomenės renginius: pvz., kasmetinę Berlyno paplūdimio stovyklą, į kurią susirenka per 1000 dalyvių, bei naujametinę Žiemos stovyklą, kuri kasmet organizuojama skirtinguose Europos miestuose. 

## Saugumas
Tinkle egzistuoja trys būdai užtikrinti CS narių saugumą ir tarpusavio pasitikėjimą:

# asmeniniai atsiliepimai (komentarai), kuriuos vienas kito anketose gali parašyti svečias ir jį apnakvindinęs žmogus; 
# (neprivaloma) kreditinės kortelės patvirtinimo sistema, pagal kurią įregistruojamas dalyvio vardas bei adresas; 
# asmens laidavimo (vouch) sistema, pagal kurią tas narys, kuris pats buvo tris kartus šitaip „patvirtintas“ (patys svetainės įkūrėjai buvo pradėję šią laidavimo seką), gali savo ruožtu laiduoti už bet kurį kitą narį, kurį jis sutiko ir kuriuo pasitiki.

Nepaisant visų saugumo priemonių, keliautojams ir svečius priimantiems nariams (ypač narėms) rekomenduojama būti atsargiems. 2009-tais Anglijoje 10-čiai metų buvo nuteistas CS narys Abdelali Nachet už kitos CS narės, turistės iš Hong Kongo, išprievartavimą.

## Kiti tinklai
CouchSurfing nebuvo pirmasis panašus projektas, nors ir yra sėkmingiausias. Prie kitų alternatyvių svečiavimosi tinklų taip pat priskiriami: Hospitality Club, BeWelcome, Servas Open Doors, Stay4Free, Global Freeloaders, Pasporta Servo.

## Svetainės adresas
* www.couchsurfing.com

## Išnašos
Šiaurės Vakarų federalinė apygarda

**Šiaurės Vakarų federalinė apygarda** () – viena iš Rusijos Federacijos federalinių apygardų, įkurta 2000 m. gegužės 13 d. Rusijos prezidento įsakymu. Ji yra šiaurinėje Rusijos dalyje.

Šiaurės Vakarų federalinės apygardos teritorija apima 9,8 % visos Rusijos teritorijos. Joje gyvena 13 462 000 gyventojų (2009 m.).

Dabartinis prezidento atstovas apygardoje yra *Vladimiras Bulavinas* (*Владимир Иванович Булавин*).

## Administracinis suskirstymas
* Karelijos Respublika
* Komijos Respublika
* Nencų autonominė apygarda
* Archangelsko sritis
* Kaliningrado sritis
* Leningrado sritis
* Murmansko sritis
* Novgorodo sritis
* Pskovo sritis
* Vologdos sritis

## Pagrindinės karinės bazės
* Plesecko kosmodromas (Archangelsko sritis);
* Branduolinis bandymų poligonas (Naujoji Žemė);
* Baltijos ir Šiaurės laivynų karinės jūrų bazės;
* Priešraketinės gynybos kariuomenės žiedas aplink Sankt Peterburgą.

## Nuorodos
* Šiaurės Vakarų federalinė apygarda  (rusų k.)
Birštonas Jazz

**„Birštonas Jazz“** – seniausias Lietuvoje tarptautinis džiazo festivalis. Organizuojamas kas 2 metus, vyksta nuo penktadienio iki sekmadienio, pristato ~20 kolektyvų. Programos daugumą sudaro lietuviškas džiazas.

Pateikia stilių įvairovę: nuo diksilendų iki šiandieninio džiazo eksperimentų. Festivalio scena atvira ne tik šalies garsiausiems, bet ir debiutuojantiems muzikantams, jam sessionams.

## Istorija
1968 m. pirmasis bandymas surengti džiazo festivalį Elektrėnuose nepasiteisino.

1980 m. Birštono kultūros skyriaus vedėjas Zigmas Vileikis ir muzikologas Liudas Šaltenis pirmąjį Birštono džiazo festivalį dedikavo 26-ajam TSKP suvažiavimui. Jį galima pavadinti tarptautiniu, tarp pasirodžiusių 9 kolektyvų buvo estų kompozitorius–pianistas estas Tino Naisso (pelnė publikos prizą).

## „Birštonas Jazz“ Grand Prix
Festivalio Grand Prix nominacija. Laikoma aukščiausiu šalies apdovanojimu, suteikiamu už reikšmingiausią indėlį į Lietuvos džiazą.
### Laureatai
* 1980 m. saksofonininko Aleksandro Fedotovo trio (Vilnius)
* 1982, 1984 m. Petro Vyšniausko kvartetas
* 1986, 1998 m. Vladimiras Čekasinas
* 1988 m. Gintauto Abariaus trio
* 1990 m. Petras Vyšniauskas
* 1992 m. Skirmantas Sasnauskas
* 1994 m. Artūras Anusauskas
* 1996 m. Vytautas Labutis
* 2000 m. Dainius Pulauskas
* 2002 m. Vytautas Grubliauskas
* 2004 m. Vladimiras Tarasovas
* 2006 m. Leonidas Šinkarenka
* 2008 m. Liudas Mockūnas
* 2010 m. Kęstutis Vaiginis
* 2012 m. Neda Malūnavičiūtė
* 2014 m. Valerijus Ramoška
* 2016 m. Olegas Molokojedovas
* 2018 m. Arkadijus Gotesmanas
* 2022 m. Dmitrij Golovanov
* 2024 m. Jievaras Jasinskis
* 2026 m. Viktorija Gečytė

## Festivalio rengėjai
* Organizatorius – Zigmas Vileikis
* Scenografija – Irma Mickevičiūtė
* Atributika – Rimvydas Kepežinskas
* Grand Prix autorius – Marijus Petrauskas
* Koncertų vedėjai: Jūratė Kučinskaitė, Darius Užkuraitis

## Šaltiniai
Internetinis radijas

**Internetinis radijas** – radijo laidų retransliacijos internetu arba audio laidų transliacija vien tik internetu.

## Istorija

1993 m. įsikūrė *Internet Talk Radio*, kuri kiekvieną savaitę transliuodavo pokalbius su kompiuterių ekspertais. 1994 m. Čiapel Hilo (Š. Karolina, JAV) *WXYC* tapo pirmąja tradicine radijo stotimi, kurios programa imta retransliuoti internetu. 1996 m. kovą Londono *Virgin Radio* tapo pirmąja Europos tradicine radijo stotimi, kurios programa imta retransliuoti internetu.

## Dabartinis internetinis radijas

Šiandieninės radijo stotys naudoja internetinę prieigą, kaip labai perspektyvų priedą prie transliacijų radijo bangomis, ypač populiarinimo ir klausytojų apklausų tikslais. Interaktyvių radijo transliuotojų gausa didėja, nes transliuoti internetu savo radiją gali bet kas, turintis kompiuterį su tinkama operacine sistema. Interneto šifravimo įrenginio pagalba namų vartotojai gali transliuoti garsą tarptautinei auditorijai. Taip didėja konkurencija tarp radijo stočių.

## Nuorodos ir šaltiniai
* Visos Lietuvos radijo stotis.
* Lietuvos radijo stočių transliuojamų internetu sąrašas.
* VILKELIS, Saulius. Radijo transliacijos internetu pagaliau išpopuliarėjo ir Lietuvoje.
* KEITH, Michael C. The Radio Station: broadcast, satellite and Internet. Oxford: Focal Press, 2007. 394p.
Tolimųjų Rytų federalinė apygarda

**Tolimųjų Rytų federalinė apygarda** () – viena iš Rusijos Federacijos federalinių apygardų, įkurta 2000 m. gegužės 13 d. Rusijos prezidento įsakymu. Ji yra Rusijos Tolimuosiuose Rytuose.

Tolimųjų Rytų federalinės apygardos teritorija apima 40,6 % visos Rusijos teritorijos. Joje gyvena 8 124 053 gyventojų (2021 m.).

Dabartinis prezidento atstovas apygardoje yra *Jurijus Trutnevas* (*Юрий Петрович Трутнев*).

## Administracinis suskirstymas
* Buriatijos Respublika
* Jakutijos Respublika
* Chabarovsko kraštas
* Užbaikalės kraštas
* Kamčiatkos kraštas
* Primorės kraštas
* Amūro sritis
* Magadano sritis
* Sachalino sritis
* Žydų autonominė sritis
* Čiukčių autonominė apygarda

## Nuorodos
* Tolimųjų Rytų federalinė apygarda (rusų k.)
Hipoterapija

**Hipoterapija** ( ir *gydymas*) - gydymas, kuriame naudojami arkliai.

## Hipoterapijos istorija
Anksčiausiai hipoterapijos terminas buvo vartotas jau senovės Graikijos šaltiniuose. Gydymą jojimu minėjo Hipokratas. Tačiau oficialiai šis gydymo būdas nebuvo taikomas iki 1960 metų, kai jis pirmą kartą buvo pritaikytas Austrijoje, Vokietijoje ir Šveicarijoje. Iš pradžių Vokietijoje gydymo kurse dalyvaudavo du gydytojai, specialiai treniruotas žirgas ir žmogus, kuris vesdavo žirgą. Šiaurės Amerikoje hipoterapija pradėjo plisti tik 1980 metais, kai grupė Kanados ir Jungtinių Amerikos Valstijų mokslininkų nukeliavo į Vokietiją, stebėti, kaip vyksta hipoterapija. Hipoterapija JAV buvo įteisinta 1992 metais ir įkurta Amerikos Hipoterapijos Asociacija. Ši organizija rengia kvalifikuotus specialistus, kurie gali užsiimti hipoterapija. Lietuvoje hipoterapija nėra oficialiai įteisinta.

## Literatūros šaltiniai
* Straipsnis apie hipoterapijos poveikį iš JAV žirgų savininkų asociacijos tinklalapio 
* 
* Straipsnis apie hipoterapijos taikymą Lietuvoje
Kinetoskopas

**Kinetoskopas** (iš graikų kalbos *kinētos* (*judantis*) + *skopio* (*žiūrėti*) − aparatas greitai kintantiems fotografiniams atvaizdams stebėti, kad susidarytų fotografuotų daiktų judėjimo įspūdis; vienas kinematografijos aparatų pirmtakų. 

1891 m. Tomas Alva Edisonas (*Thomas Alva Edison*) užpatentavo kinetoskopą. Šis prietaisas buvo įdiegtas žaidimų salėse, žmonės galėjo pasižiūrėti trumpus filmukus. Kinetoskopas buvo viešai parodytas 1891 m. gegužės 20 d.
T. A. Edisonas buvo įsteigęs daug kinetoskopo salonų. Kinetoskopai buvo skirti žiūrėti vienam žmogui.

Kinetoskopas buvo panašus į didelę dėžę su okuliaru. Jo mechanizmą varė akumuliatorius. Čia veikė ištisa skridinių sistema. Pro skridinius slinkdavo perforuota maždaug 15 m. ilgio celiulioidinė kino juosta, kurios abu galai sujungti. Įmetus monetą į dėžės angą, variklis imdavo veikti, užsidegdavo lemputė ir pro padidinamąjį stiklą žiūrovas galėdavo matyti du besifechtuojančius vyrus, vaikų žaidimą arba sceneles iš gyvulių ar žvėrių gyvenimo.

## Išnašos
 

## Nuorodos
*Kinetoskopo technologija  (anglų k.)
*Kinematografijos aparatai (anglų k.)
Adatinė

**Adatinė** – archeologinis radinys, dėžutė adatoms laikyti, archeologinių tyrimų metu randama įkapėse. 

Paprotį adatinę dėti į kapą XI a. – XII a. iš Skandinavijos perėmė Rytų Baltijos kraštai – pirmiausia lyviai, vėliau – latviai ir lietuviai. Adatinės kartais su adatomis buvo dedamos į moterų kapus ir skiriamos pomirtiniam siuvimui. Lietuvoje žinoma apie 40 adatinių iš daugiau, kaip 20 radimo vietų. Rasta XV a. – XVI a. geležinių, žalvarinių (Šlapgirės kapinynas), kaulinių (Jakštaičių-Meškių kapinynas, Bubių piliakalnis), odinių adatinių. 

Žalvarinės adatinės dažniausiai gamintos iš dviejų išgaubtų trapecijos formos kraštuose sukniedytų plokštelių. Aukštis 5,4-8,2&nbsp;cm, plotis apačioje 1,5-3,1&nbsp;cm, viršuje – 3,6-5,8&nbsp;cm. Viena adatinių pusė kartais ornamentuota. Viduje prikimšta vilnonio audinio ir odos adatoms įsmeigti. Rečiau vėlyvuosiuose kapinynuose aptinkama kaulinių adatinių. Jos kiauravidurės, į apačią smailėjančios, skersmuo viršuje 1,6-2,4&nbsp;cm, apačioje apie 1,3-1,8&nbsp;cm, ilgis 7–9&nbsp;cm, puoštos skersiniais ranteliais. Kaulinės adatinės dažniau aptinkamos Žemaitijoje, žalvarinės trapecinės – Rytų Aukštaitijoje. 

## Šaltiniai
Adiklis

**Adiklis** – archeologinis radinys, plokščias platus vyžų, tinklų, krepšių, virvių, diržų pynimo įrankis, archeologinių tyrimų metu randamas įkapėse. 

Adiklius paprastai gamindavo iš 10–20&nbsp;cm ilgio vamzdinio kaulo su sąnariu galvutei – rankenai, galą nusmailindavo. Galvutėje yra natūrali arba gręžta skylutė virvelei įverti. Lietuvoje rasta 3 tūkstantmečio pr. m. e. Kretuono gyvenvietėse ir kapinyne. Rytų Lietuvos pilkapiuose adikliai sudaro gausiausią 1 tūkstantmečio pr. m. e. kaulo dirbinių grupę; Narkūnuose (Norkūnų piliakalniai ir kapinynas) rasti 57 adikliai. Yra puoštų geometriniu arba antropomorfiniu ornamentu. Mažai pakitusių adiklių randama 1-2 tūkstantmečio archeologijos paminkluose Nemenčinėje, Kernavėje, Vilniuje. Adikliai naudoti iki XX a. pradžios. 

## Šaltiniai
Trafalgaro mūšis

**Trafalgaro mūšis** – Didžiosios Britanijos laivyno mūšis su Prancūzijos ir Ispanijos laivynais įvykęs 1805 m. spalio 21 d. Laikomas didžiausiu jūrų mūšiu XIX a.

## Padėtis prieš mūšį
Mūšis įvyko prie Trafalgaro kyšulio, netoli Kadiso. 1805 m. rugpjūčio mėn. D. Britanijos eskadra (27 linijiniai laivai; vadas admirolas H. Nelsonas užblokavo Kadiso uosto reide Prancūzijos ir Ispanijos eskadrą (33 linijiniai laivai; vadas admirolas P. Vilnevas (*Pierre Villeneuve*)). Spalio 20 d. Napoleono I įsakymu Prancūzijos ir Ispanijos eskadra išplaukė į jūrą, ketindama prasiveržti į Viduržemio jūrą. Britų laivynas laukė jų netoli uosto. Nelsonas suplanavo nuplukdyti laivus dviem kolonomis statmenai ispanų ir prancūzų vilkstinei ir perkirsti ją per vidurį. Vėliau vykstančiose grumtynėse dėl pranašesnių britų laivyno ginklų prancūzų ir ispanų gretose kiltų panika ir jie negalėtų suduoti atsakomojo smūgio.

## Mūšio eiga
 

Spalio 21 d. viena D. Britanijos laivų kolona (vadas viceadmirolas K. Kolingvudas (*Cuthbert Collingwood*)) perkirto priešo ariergardą ir atkirto 16 laivų, o Nelsono  vadovaujama kolona, perkirtusi priešo rikiuotės centrą, atkirto jį nuo avangardo. H. Nelsonas vadovavo iš *Victory* laivo, o K. Kolingvudas iš - *Royal Sovereign*. Mūšio pradžioje *Victory* praplaukė pro prancūzų vilkstinę paskui P. Vilnevo flagmaną *Bucentaure* ir smarkiai jį apšaudė kartečės šūviais, bet prancūzų šoninės patrankos apgadino britų burlaivio įrangą ir stiebus. Ankstyvą popietę *Victory* praplaukė pro prancūzų burlaivį *Redoutable*. Jūreiviai šaudantys nuo prancūzų burlaivio stiebų nukovė daug žmonių *Victory* denyje, net ir patį Nelsoną, visiškai nesirūpinusį savo saugumu. Paskutinis mūšio veiksmas prasidėjo kai užsiliepsnojo ir sprogo prancūzų burlaivis *Achile*. Per 5 valandas trukusį mūšį Prancūzijos ir Ispanijos laivynas buvo sutriuškintas. Į uostą grįžo vienuolika prancūzų ir ispanų burlaivių.   

Po šio mūšio D. Britanijos laivynas įsitvirtino jūrose ir sužlugdė Napoleono planuotą invaziją į Britanijos salas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Trafalgaro mūšis (anglų k.)
Akmeningas kapinynas

**Akmeningas kapinynas** – archeologinis laidojimo paminklas, kurio pilkapiai ir kapai išgrįsti, aptverti ir apdėti akmenimis arba su akmenų sampilu virš kapo.

## Arealas
Akmeningi kapinynai aptinkami vakarų baltų pilkapių, brūkšniuotosios keramikos, ilgųjų pilkapių ir kitose archeologinėse kultūrose. Lietuvos pietuose ir pietryčiuose III a. pabaigoje plito apskriti, 5–12 m skersmens ir iki 1,5 m aukščio ar kelių dešimčių metrų ilgio pilkapiai su akmenų sampilais (Papiškės, Vilkiautinis, abu Varėnos rajono savivaldybės teritorijoje). 

Mirusieji laidoti nedeginti, nuo V a. – sudeginti, po vieną; kapo šonuose ir galuose gausu akmenų. Virš kapo randamas akmenų grindinys ar sampilas. Teritorijoje tarp Nemuno ir Jaseldos aukštupių X a. – XI a. sandūroje pilkapius pakeitė kapinynai (naudoti iki XVI a. – XVII a.) su įvairių formų akmenų grindiniais (1,8 x 1,9–1,3 x 3,2 m) virš kapo; jo galuose dėti dideli akmenys. Mirusieji laidoti nedeginti, su įvairiomis įkapėmis. Akmeningi kapinynai siejami su jotvingių bendruomenėmis. 

## Šaltiniai
Mano Afrika

**Mano Afrika** () – 1985 m. filmas, pastatytas pagal Isak Dinesen (Karen Blixen pseudonimas) autobiografinę knygą, išleistą 1937 m., taip pat Dinesen *Shadows on the Grass* ir kitus šaltinius. Filmas laimėjo 28 apdovanojimus, įskaitant ir septynis „Oskarus“.

## Aktoriai
* Robert Redford – Denys Finch Hatton
* Meryl Streep – Karen Blixen
* Klaus Maria Brandauer – Bror Blixen/Hans Blixen
* Michael Kitchen – Berkeley Cole
* Malick Bowens – Farah
* Joseph Thiaka – Kamante
* Stephen Kinyanjui – Kinanjui
* Michael Gough – Baron Delamere
* Suzanna Hamilton – Felicity
* Rachel Kempson – Lady Belfield
* Graham Crowden – Lord Belfield
* Benny Young – Minister
* Leslie Phillips – Sir Joseph
* Dr. Steven Kee – Extra

## Apdovanojimai ir pagerbimai

### „Oskarai“
Filmas laimėjo septynis „Oskarus“ ir buvo nominuotas dar keturiems.
;Laimėjo
* Oskaras – Geriausias filmas
* Oskaras – Geriausias režisierius (Sydney Pollack)
* Oskaras – Best Art Direction (Stephen Grimes, Josie MacAvin)
* Oskaras – Geriausia kinematografija (David Watkin)
* Oskaras – Geriausias adaptuotas scenarijus (Kurt Luedtke)
* Oskaras – Originali muzika
* Oskaras – Garsas
;Nominacija
* Oskaras – Geriausia aktorė (Meryl Streep)
* Oskaras – Geriausias antro plano aktorius (Klaus Maria Brandauer)
* Oskaras – Kostiumų dizainas (Milena Canonero)
* Oskaras – Filmo montažas (Fredric Steinkamp, William Steinkamp, Pembroke Herring, ir Sheldon Kahn)

### „Auksinis gaubliai“
Filmas laimėjo tris „Auksinius gaublius“: kaip geriausias filmas, garso takelis ir antraplanis aktorius.

### AFI
**Amerikos filmų instituto pripažinimas**
* 2002 AFI’s 100 Years… 100 Passions – 13 vieta
* 2005 AFI’s 100 Years of Film Scores – 15 vieta

## Nuorodos
*
Akmenių pilkapynas

**Akmenių pilkapynas** – pilkapynas Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, Akmenių (Perkūniškės) kaime, Vaiguvos seniūnija, 0,8 km į vakarus nuo kelio iš Kelmės į kelią Vaiguva-Klėtiškė tilto per Kalnyčią, 0,7 km į šiaurės vakarus nuo Akmenių kaimo kapinių, vad. Kapiukais, ir 0,2 km į pietryčius nuo *Perkūniškės pilkapio*, Kražių girininkijos 14 kvartalo ir Lapkalnio miško pietinė dalis, Tytuvėnų miškų urėdija.

## Pilkapynas
Išliko 5 apardyti pilkapiai, apjuosti akmenų vainikais. Sampilai 12–13 m skersmens, 0,9–1,2 m aukščio. Keliolika II a. – IV a. dirbinių iš suardytų kapų 1934 m. pateko į Kauno miesto muziejų. 1967–1968 m. Akmenių pilkapyną tyrė Istorijos instituto archeologai (vadovas Mykolas Michelbertas).

Mirusieji laidoti nedeginti, iki 8 kapų sampile. Ištirta 21 II a. – VI a.ir 39 XV a. – XVIII a. kapai. Pirmuosiuose rasta geležinių kirvių, vedegų, ietigalių, peilių, žalvarinių, stiklinių ir emalio papuošalų, antruosiuose – monetų, žalvarinių segių, gintarinis žiedas su herbu. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus ir Vytauto Didžiojo karo muziejus.

## Šaltiniai
Kuprotas kalnas

**Kuprotas kalnas** () – 2005 metais publikai pristatyta JAV sukurta romantinė drama, sukėlusi audringas diskusijas apie vyrų homoseksualią meilę ir jos demonstravimą viešai. Sukurtas pagal Annie Proulx 1997 m. apysaką tuo pačiu pavadinimu (lietuvių kalba 2006 m.).

Tai įtraukianti dviejų vyrų istorija, kurią sukūrė režisierius Ang Lee. Du jaunuoliai susipažįsta Vajomingo rančoje 1963-aisiais. Vienas – rančos darbininkas, o kitas – kaubojus. 19-metis Enis Del Maras, kurį vaidina Heath Ledger, ketina rudenį vesti ir svajoja kada nors turėti nuosavą rančą. Panašaus amžiaus Džekas Tvistas (jį vaidina Jake Gyllenhaal) turi vienintelę svajonę – tapti geriausiu rodeo kaubojumi istorijoje. Nors ir kupini troškimų, abu vaikinai jaučiasi labai vieniši. Abiem jiems tenka kartu praleisti vasarą ganant avis. Šaltos naktys, kiek akis užmato plytintis toliai ir tik dviejų buvimas paskatina Enį ir Džeką taip suartėti, kaip jie net patys netikėjo. Baikštūs ir aistringi jausmai pasibaigia kartu su vasara. Enis ir Džekas išsiskiria, tačiau jų jausmų liepsna nepaliauja rusenti.

Šis filmas sulaukė daug prieštaringų vertinimų, buvo kritikuojamas ir aukštinamas.

## Apdovanojimai
Per 78-ąją JAV Kino meno ir mokslo akademijos apdovanojimų ceremoniją („Oskarų“ teikimas) buvo apdovanotas:
* Geriausias režisierius – Ang Lee
* Geriausias adaptuotas scenarijus – Larry McMurtry ir Diana Ossana
* Geriausia muzika – Gustavo Santaolalla

Per 59-uosius Britų kino ir televizijos meno apdovanojimus (BAFTA) buvo apdovanotas:
* Geriausias filmas – Diana Ossana ir James Schamus
* Geriausias antro plano aktorius – Jake Gyllenhaal
* Geriausias režisierius – Ang Lee
* Geriausias adaptuotas scenarijus – Larry McMurtry ir Diana Ossana

Amerikos režisierių gildijos apdovanojimas:
* Metų režisierius Ang Lee

Per 63-uosius „Auksinių gaublių“ apdovanojimus buvo apdovanotas:
* Geriausia metų drama – Diana Ossana ir James Schamus
* Geriausias režisierius – Ang Lee
* Geriausias scenarijus – Larry McMurtry ir Diana Ossana
* Geriausia daina – Gustavo Santaolalla ir Bernie Taupin „A Love That Will Never Grow Old“

MTV filmų apdovanojimai:
* Geriausia vaidyba – Jake Gyllenhaal
* Geriausias bučinys – Heath Ledger ir Jake Gyllenhaal

Venecijos kino festivalis:
* „Auksinis liūtas“ už geriausią filmą – Ang Lee.

## Aktoriai
* Jake Gyllenhaal
* Heath Ledger
* Michelle Williams
* Anne Hathaway
* Randy Quaid
* Linda Cardellini
* Anna Faris
* Scott Michael Campbell
* Kate Mara
* Cheyenne Hill
* Brooklynn Proulx
* Tom Carey
* Roberta Maxwell

## Išnašos

## Nuorodos
* Filmo aprašymas ir vertinimas lietuvių kalba 
* Informacija apie filmą anglų kalba
* Oficiali filmo svetainė
Kumbija

**Kumbija** () – tai tradicinis muzikos žanras, kurio kilmės šalis yra Kolumbija. Kumbija nuo seno buvo viliojimo ritualo dalimi ir savo esme nelabai pasikeitė iki šių dienų. Kumbijos viliojančio ritmo ir judesio harmonija skirta šokiui poromis.

## Kilmė

Tai trijų kultūrų - Afrikos juodaodžių, indėnų ir europiečių - mišinio rezultatas. Iš juodaodžių muzikos tradicijų kumbija perėmė būgnus, iš indėnų – fleitą, kuri yra pagrindinis muzikos elementas, iš europiečių – kai kurias melodijų variacijas, choreografiją ir šokėjų kostiumus. 

Žodis kumbija yra kilęs iš afrikietiško žodžio „Cumbé”, kuris reiškia linksmybes ar šventę. Kumbija susikūrė apie XVIII a., po ilgo trijų kultūrų vienijimosi. Kumbija kaip muzikos žanras kurtis pradėjo dar Afrikoje (African Guinean cumbe). 
 
Kumbija savyje suderina afrikietiškus būgnelius, perkusiją, akordeoną, gitarą, fleitą ir didelę įvairovę kitų instrumentų. Šioje muzikoje dominuoja ritmai, tad tekstams neteikiama didelė reikšmė. 

## Tipai

Kumbija yra populiari ne tik Kolumbijoje. Šis ritmas netruko išplisti į kitas Lotynų Amerikos šalis, tarp lurių yra: Salvadoras Meksika, Čilė, Venesuela, Argentina, Peru. Priklausomai nuo šalių, kurios ryžtasi adaptuoti kumbijos stilių, ji įgauna vis kitokį skambesį. 

Kumbija yra įvairių tipų. Išskiriama klasikinė kumbija, modernioji kumbija ir kumbiamba. Kumbiada nuo kumbijos skiriasi tuo, kad pastarąją atlieka muzikantų grupė, o šokėjai šoka su žvakėmis arba deglais rankose. Kumbiada yra atliekama akordeono ir fleitos pagalba ir be žvakių.

Kiti kumbijos tipai - kumbion (*Cumbión*), kumbija valjenata (*Cumbia Vallenata*), kumbija –lambada (*Cumbia Lambada*), kumbija-son (*Cumbia-Son*).

## Istorija

Afrikietiškai ritmai į Kolumbiją pateko kartu su Afrikos vergais, atvežtais į Lotynų Ameriką Kolumbijos Karibų pakrantės ir Panamos nukariavimo ir kolonizacijos epochos metu. Dar XX a. pradžioje elito ir valdžios nepripažinta kumbija tebuvo žemosios klasės atstovų muzika – vulgarūs šokio judesiai ir laukiniai ritmai. Vis tik kumbijos nenustojo šokti, nors ir slapta. Kumbija išliko ir tapo Kolumbijos nacionaline muzika tik Kolumbijos žemesniosios klasės atstovų dėka. 1950 m. pasirodė pirmoji kumbija, įrašyta pardavimui. Vėliau pasirodė kumbijos, sukurtos pagal Soledeño Efraín Mejia, Juan Corralito, Antonio Lucia Pacheco. Kumbija labiausiai ėmė plisti apie 1960 metus. 
 
Dėl vietos, kurioje gimė kumbija yra vis dar ginčijamasi. Pasak José Barros, kumbijos gimtinė yra indėnų šalis Los Pokabujis (El Banko regionas, Magdalena). Kiti teigia, kad yra kilusi iš Sjenagos (Magdalena), arba iš Soledado (Atlantiko).

## Šiandiena
 
Dabar Lotynų Amerikoje kumbija reiškiasi per pop-šokių muziką diskotekose, radijuose ir pan. Modernioji kumbija susimaišiusi su hip-hop, elektronika, rap, rokas, reggae ar dub ir kitais muzikos ritmais yra itin populiari XXI a. Šiuo metu, vienas populiariausių kumbijos stiliaus kūrinių yra Samim - Heater.

## Šaltiniai

* Straipsnis apie kumbiją 
* Straipsnis apie Pietų Amerikos muziką 
* Straipsnis apie kumbiją ispaniškai
* Internetinis puslapis apie kumbiją
Antropologinė rekonstrukcija

**Antropologinė rekonstrukcija** – individo dokumentinio portreto atkūrimas pagal kaukolę siekiant buvusio tikro ir atkurto atvaizdų tapatumo.

Rekonstrukcija būna grafinė – galvos profilio piešinys ir plastinė – skulptūrinė kaukė arba biustas. Antropologinės rekonstrukcijos metodika remiasi ryšiais tarp minkštųjų veido dalių ir kaukolės kaulų dydžio proporcijų, formos bei kaulinių šiurkštumų išvešėjimo laipsnio.

## Istorija
Antropologinės rekonstrukcijos metodikos pagrindus XIX a. pabaigoje – XX a. pirmoje pusėje sukūrė Hermanas Šafhausenas, Julius Kolmanas, Hermanas fon Egelingas (Vokietija), Viltonas Krogmanas (JAV) ir kiti. Vidurio ir Rytų Europoje plačiai naudojamas M. Gerasimovo 1949 m. sukurtas antropologinės rekonstrukcijos metodas, kuris padeda iliustruoti žmogaus tapsmo etapus (antropogenezė), paruošti rasinių tipų etalonus (etninė antropologija), identifikuoti asmenybe (teismo medicina), atkurti praeities žymių žmonių portretus. 

## Antropologinė rekonstrukcija Lietuvoje
Lietuvoje antropologinė rekonstrukcija plėtojama nuo 1965 m. Naudodamas M. Gerasimovo metodą archeologas Vytautas Urbanavičius atkūrė seniausiųjų Lietuvos gyventojų dokumentinius portretus. Tai akmens amžiaus Kirsnos žmogus, Turlojiškės žmogus (1968 m.) ir Duonkalnio žmogus (1983 m.); geležies amžiaus žmonių iš Veliuonos (1966 m.), Seredžiaus (1967 m.), Krikštonių (1968 m.), Maudžiorų (1969 m., Kelmės rajono savivaldybės teritorija);, Taurapilio, Graužių (1972 m.), Zastaučių (Biržų rajono savivaldybės teritorija; 1978 m.) ir Vaitiekūnų (1981 m.); viduramžių žmonių iš Skrebinų (Jonavos rajono savivaldybės teritorijoje), Liepiniškių (1972 m.), Rumšiškių (1970 m.) ir Jakštaičių (1979 m.) 

V. Urbanavičius atliko plastines rekonstrukcijas pagal kaukoles, rastas Tolminkiemio kapuose nr. 1 ir nr. 2 (1969 m.) Mokslininkų komisija nustatė jas esant K. Donelaičio ir Tolminkiemio dvaro amtmono Ruigio. Atkurtas K. Donelaičio portretas įsitvirtino poeto ikonografijoje, juo remiantis sukurtas paminklas, biustas, medaliai. Tyrinėjant Vilniaus arkikatedros požemius 1987–1990 m. iš rastos kaukolės V. Urbanavičius sukūrė Vilniaus vyskupo A. Vainos (1569–1649 m.) skulptūrinį portretą. 

## Šaltiniai
Mamografija

**Mamografija** ( – „pieno liauka“, *grafo* – „rašyti“) – tai svarbiausias krūtų ligų diagnostinis tyrimas. Jis atliekamas mamografu, naudojant rentgeno spindulius. Taip išgaunamas detalus krūties vaizdas nuotraukoje. Mamografijos metodu galima aptikti krūties pakitimus – cistas, riebalines sankaupas, navikus. Reguliari moters sveikatos stebėsena, taikant mamografiją, mirštamumą nuo krūties vėžio gali sumažinti apie 30 proc.

Vadinamąją bazinę mamografiją pirmą kartą rekomenduojama atlikti sulaukus 35 metų, o nuo 40 metų tikrintis kas 1,5–2 metai, net jeigu sirgti krūties vėžiu tikimybė maža ar nėra jos rizikos veiksnių.

Mamografinį tyrimą atlieka gydytojas radiologas. Procedūros metu krūtis suspaudžiama tarp dviejų plastikinių plokščių ir naudojant nedidelę rentgeno spindulių dozę sukuriama krūties rentgeno nuotrauka. Tamsių ir šviesių šešėlių nuotraukose krūties pakitimai atrodo kaip baltesnės dėmės. Šis instrumentinis tyrimas suteikia daugiau informacijos apie auglio dydį, vietą ir turinį bei parodo kai kurias detales, kurių gydytojas negali apčiuopti rankomis ar pastebėti atlikdamas išorinę krūtų patikrą. Kai kurios moterys po tyrimo gali justi nedidelį maudimą ar skausmą, bet jis greitai praeina. Nereikėtų baimintis ir rentgeno spindulių – jų kiekis, reikalinga krūties rentgenogramai atlikti, yra visai maža.

Atsižvelgiant į mamografinio tyrimo rezultatus, gali būti paskirti ir papildomi vaizdiniai diagnostiniai tyrimai, pvz., ultragarsas arba magnetinio rezonanso tomografija (MRT). Jeigu būtina atlikti biopsiją, gavęs paciento leidimą jūsų gydytojas paprašys specialistų paimti audinio pavyzdį išsamiai analizei. Šio tyrimo paprastai prireikia tik vienam iš keturių pacientų.

Tyrimo privalumai:
* Mamografinis tyrimas yra jautrus ir juo nustatoma iki 85-90 proc. krūties vėžio atvejų,
* Gali aptikti mikrokalcinatus (kalcio sankaupos, būdingiausias mamografinis simptomas), mažesnius nei 0,5 mm,
* Gali aptikti auglį dvejais metais anksčiau, nei jis bus apčiuopiamas,
* Saugus, efektyvus ir neinvazinis krūtų tyrimo būdas,
* Apšvitinimas rentgeno spinduliais menkas ir todėl mažai kenksmingas, palyginti su tyrimo privalumais.

Tyrimo trūkumai:
* Ne taip efektyviai aptinkami augliai moterims iki 30 metų, nes jų krūtų audinys yra tankesnis,
* Procedūros metu krūtis suspaudžiama, todėl moteris gali patikri nemalonių pojūčių,
* Netinka moterims su silikono ar fiziologinio tirpalo implantais,
* Nuotraukas reikia išryškinti, todėl rezultatai paaiškėja tik po kurio laiko,
* Neigiamas atsakymas ne visada reiškia, kad moteris neturi vėžio.

## Nuorodos
* Internetinis tinklalapis Įveikligą.lt – „Kas yra mamografija?“
* E-žurnalas „Sveikas žmogus“
* Rožinio kaspino draugijos internetinis puslapis 
*  „Mamografija – galimybė anksti prognozuoti vėžį“ internetiniame VŠĮ Kauno Šančių poliklinikos tinklalapyje
CAF Supertaurė

**CAF Supertaurė** (angl. *CAF Super Cup*) – Afrikos futbolo varžybos, kuriose žaidžia CAF Konfederacijos taurės ir CAF Čempionų lygos laimėtojai. Varžybos rengiamos nuo 1992 m. ir žaidžiamos vasario arba kovo mėnesį.

## Nugalėtojai

## Nuorodos

* RSSSF
Sičiūnai

:: *Apie kaimą Molėtų rajone žr. [[Sičiūnai (Molėtai)]]*.

**Sičiūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 4 km į pietryčius nuo Panemunio. Į šiaurę nuo kaimo teka Nemunėlis.

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1586 m., tuomet čia būta 18 valakų žemės.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Teklė Kapustinskaitė (1924–2008), miškininkė, biomedicinos mokslų daktarė.
* Danielius Gužas (1929–2020), inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Šaltiniai
Ivanas Andrejevskis

**Ivanas Andrejevskis** (, 1831 m. kovo 25 d. Sankt Peterburgas – 1891 m. birželio 21 d. ten pat) – rusų teisės istorikas, teisininkas.

## Biografija
Nuo 1864 m. Sankt Peterburgo universiteto profesorius, 1883-1887 m. rektorius. 1885-1891 m. Peterburgo archeologijos instituto direktorius. 1890-1891 m. pirmasis Brokhauzo ir Efrono enciklopedinio žodyno (*Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона*) vyr. redaktorius.

## Bibliografija
* Apie vietininkus, vaivadas ir gubernatorius, 1864 m.
* Rusų valstybinė teisė, t. 1 1866 m.
* Policinė teisė, 2 t. 1871-1873 m.

## Šaltiniai
Pajotijai

:: *Apie kaimą Gelgaudiškio seniūnijoje žr. [[Pajotijys]]*.

**Pajotijai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje.

## Gyventojai

Pajotijų kaime 1903 m. spalio 24 d. gimė pedagogas, visuomenės ir politinis veikėjas, poetas, prozininkas, rezistentas Konstantinas Bajerčius.

## Šaltiniai
Sergejus Andrejevskis

**Sergejus Andrejevskis** (, 1847 m. gruodžio 29 d. Aleksandrovka, Jekaterinoslavo gubernija – 1918 m. lapkričio 9 d. Petrogradas) – rusų teisininkas, poetas, literatūros kritikas.

## Biografija
Gimė dvarininkų šeimoje, brolis dvynys – anksti (39 m.) miręs matematikas, Varšuvos universiteto profesorius Michailas Andrejevskis. Abu baigė Charkovo universitetą.

1871-1878 m. apygardos teismo prokuroro draugas (padėjėjas) Sankt Peterburge. Už tai, kad negynė valstybės interesų Veros Zasulič byloje ir teisiamoji buvo išteisinta, pašalintas. Nuo 1878 m. advokatas. Gindamas kaltinamąjį beveik nenagrinėjo įkalčių ir įrodymų, analizavo teisiamojo asmenybę, jo gyvenamąją aplinką, jos įtaką. Vienas iš 7 advokatų, be atlyginimo gynusių kaltinamuosius Kražių byloje.

1891 m. išleido knygą „Ginamosios kalbos“. Parašė eilėraščių, straipsnių apie rusų rašytojų kūrybą. Išvertė prancūzų poetų eilėraščių.

## Šaltiniai
Archaeologia Baltica

**Archaeologia Baltica** – tarptautinis archeologijos tematikos atviros prieigos žurnalas, kurį anglų kalba leidžia Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos institutas. Nuo 1995 m. žurnalą anglų ir vokiečių kalbomis leido Lietuvos istorijos institutas, 2006 m. leidybą perėmė Klaipėdos universitetas. 

## Leidinys
Žurnalas yra atviras visoms Europos archeologijos sritims, tačiau ypatingą dėmesį skiria Baltijos jūros regiono archeologijos problemoms, naujausiems tarpdisciplininio pobūdžio tyrimams, diskutuojantiems naujų metodų taikymo galimybes, aptariantiems teorinių prieigų taikymą šiuolaikinėje archeologijoje. Žurnale spausdinami originalūs, recenzuoti ir anksčiau niekur nepublikuoti straipsniai, kurių autoriai – Lietuvos, Rytų Baltijos jūros regiono, Skandinavijos, Vidurio bei Vakarų Europos šalių mokslininkai. 

Žurnalas yra indeksuojamas „Scopus“, „Web of Science“, „Lituanistika“ (LDB) ir kitose duomenų bazėse. 

Leidinys iliustruotas. Iki 2021 m. išleisti 27 tomai – 1995 m., 1997 m., 1998 m., 2000 m., 2002 m., 2006 m. (du tomai), 2007 m. 2008–2013 m. kasmet buvo leidžiami du tomai. Nuo 2015 m. leidžiamas vienas tomas per metus. 

Pirmųjų tomų atsakingasis redaktorius buvo Vytautas Kazakevičius. 2006–2019 m. redaktorių kolegijos pirmininkas buvo Vladas Žulkus. Nuo 2020 m. žurnalo vyriausioji redaktorė yra Audronė Bliujienė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archaeologia Baltica tomai
Archaeologia Lituana

**Archaeologia Lituana** – Vilniaus universiteto Archeologijos katedros iliustruotas tęstinis leidinys, kasmet po vieną tomą leidžiamas nuo 1999 m. Vilniuje.

## Leidinys
Straipsniai spausdinami lietuvių, anglų, vokiečių, prancūzų ir rusų kalbomis. Leidinyje bendradarbiauja įvairių šalių archeologai. „Archaeologia Lituana“ skelbia straipsnius apie Lietuvos ir baltų archeologiją, mokslinių darbų recenzijas bei mokslinio gyvenimo kroniką.

Atsakingasis redaktorius Mykolas Michelbertas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archaeologia Lituana tomų turinys
Cementas (reikšmės)

Žodis ***cementas*** reiškia:

* cementas – miltelių pavidalo rišiklis
* cementas – kietas audinys, sudarantis dalį danties.
* cementas – smulkiagrūdžiai mineralai, sujungiantys stambiagrūdžius darinius į vientisą uolieną.
* Cementas – 1925 m. publikuotas Fiodoro Gladkovo romanas, laikomas vienu pirmųjų socialistinio realizmo kūrinių.
Alsėdžių–Pagermantės miškai

**Alsėdžių-Pagermantės miškai** – miškai Telšių rajono savivaldybės teritorijoje.

## Geografija
Plotas 3674 ha, mišku apaugę 2790 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 1560 ha. Priklauso Telšių miškų urėdijai, Telšių girininkijai. Didesni miškai: Alsėdžių, Pagermantės, Džiuginėnų, Lieplaukės, Užgirių, Kalnėnų. Miškų vakarinė dalis siekia Alsėdžių ežerą. Miškuose 9 ežerai; didžiausi – Germantas, Gelžis, Šekštis. Kai kurie ežerai jungiasi protakomis. Alsėdžių-Pagermantės miškų šiauriniu pakraščiu teka Rukupis, pietiniu – Lūšinė. Paviršius kalvotas. Yra apie 200 ha pelkių. Pietvakarių pakraštyje įsiterpęs Paprabučio durpynas.

## Medynai
Augavietės nederlingos normalaus drėgnumo ir šlaitinės, derlingos normalaus drėgnumo ir laikinai užmirkusios. 12 % miškų yra ekosistemų apsaugos ir rekreaciniai, 2 % apsauginiai ir 86 % ūkiniai. Pušynų 39 %, eglynų 42 %, beržynų 14 %, ąžuolynų 2 %, drebulynų, juodalksnynų ir baltalksnynų po 1 %. Jaunuolynai sudaro 23 %, pusamžiai medynai 37 %, pribręstantys 27 %, brandūs 13 %. Medynų vidutinis amžius 55 m., bonitetas 11,2, skalsumas 0,67, tūris 202 m³ha. Kultūrinės kilmės medynų 24 %. Kasmet priauga 5,6 m³ha.

## Biosfera
Miškuose daug briedžių, stirnų, šernų. Yra vandens ir pelkių paukščių, bebrų, ondatrų, ūdrų. Nemaža vaistinių ir uoginių augalų. 761 ha priklauso Germanto kraštovaizdžio draustiniui, kuriame saugomas Vidurio Žemaičių aukštumoms būdingas kraštovaizdis su ežerų kompleksu. Yra archeologinių paminklų – Buožėnų piliakalnis ir Užgirių kaimo senkapiai.

## Šaltiniai
Archeoastronomija

**Archeoastronomija** ( 'pradžia' + *αστρον* 'žvaigždė' + *νόμος* 'tvarka, įstatymas') – mokslinė disciplina, susiformavusi XX a. pabaigoje. 

## Objektas
Remiasi daugiausia archeologija, astronomija, architektūra, etnologija, mitologija, tautosaka, ikonografija, kalbotyra, religija, istorija bei kitais duomenimis ir išvadomis. Archeoastronomijos tyrimo metodais iš išlikusių statinių, piešinių gaunama žinių apie senovėje stebėtus dangaus šviesulius, jiems teiktą reikšmę, naudotas kalendorines sistemas. Dažniausiai tiriamos senovės šventyklos su akmenų ar stulpų sistemomis. Archeoastronominiai tyrimai padeda rekonstruoti senovės civilizacijų pasaulėžiūrą, dvasinę kultūrą. 

Archeoastronomijos terminas vartojamas nuo Stounhendžo (Anglija) tyrimų pradžios (XX a. pirma pusė). Įkurti tyrimo centrai Merilando (JAV) ir Lesterio (Didžioji Britanija) universitetuose. Nuo 1981 m. rengiamos pasaulinės archeoastronomijos konferencijos (vad. *Oksfordo konferencijos*). 

Leidžiami žurnalai: „Archeoastronomy“ (JAV), „Journal for History of Astronomy“ su priedu „Archeoastronomy“.

## Archeoastronomija Lietuvoje
Lietuvoje archeoastronomiją plėtoja Lietuvos etnokosmologijos muziejus (Molėtų rajono savivaldybė). Žinomiausias archeoastronomijos paminklas – Žemaičių Alkas Palangoje (XIV a. – XV a. statinys).

## Šaltiniai
Neringa Varnelytė

**Neringa Varnelytė** (g. 1972 m. rugpjūčio 16 d. Druskininkuose) – Lietuvos televizijos ir teatro aktorė.

## Biografija

1990 m. įstojo į Lietuvos muzikos akademiją, teatro ir kino fakultetą, I. Bučienės, E. Gabrėnaitės ir A. Dapšio vadovaujamą aktorių kursą; 1996 m. įgijo aktoriaus meistriškumo magistro diplomą.

## Filmografija

### Teatre
* J. M. Berrie „Piteris Penas“ (rež. Irena Bučienė) – Vendė
* B. M. Colteso „Naktis prieš pat miškus“ (rež. Ignas Jonynas) – mergina
* M. Kunderos „Žakas fatalistas“ (rež. Cezaris Graužinis) – markizė, smuklininkė
* X. Durringer „Ištisų dienų ir ištisų naktų kronikos“ (rež. Ignas Jonynas) – nėščioji
* A. Camus „Kaligula“ (rež. Ignas Jonynas) – Kesonija
* A. Giniočio „Juzė dykaduonis“ (rež. Aidas Giniotis) – Magdė
* „Šekspyriada“ (rež. Gintaras Varnas)
* ir kt.

### Televizijoje
* „Kartu“
* „Nepaprasti Tučkaus ir jo viršininko nuotykiai“ (1996 m.)
* „Aš su jumis“ (1997–1998 m.)
* „Nekenčiu reklamos“ (2000–2001 m.)
* „Šachrazados naktys“ (2001 m.)
* „Hunas Atila“ (2001 m.) – epizodinis vaidmuo
* „Dviračio šou“ (nuo 2001 m.)
* „Debesėlis ir Faustas“ (2005 m.)
* „Diringas“ (2006 m.)
* „Monikai reikia meilės“ (2019 m.)
* „Bloga mergaitė“ (2019 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
Girutiškė II

**Girutiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje. 

## Kryžiai

Nuo XIX a. kaime stovėjo du mediniai kryžiai. XXI a. pradžioje vienas jų pradėjo svirti, todėl gyventojai paprašė seniūno, kad surastų darbininkus, kurie kryžių sutvirtintų arba nupjautų. 2009 m. spalį viešųjų darbų atsiųsti nevietiniai vyrai pirmą pasitaikiusį kryžių nupjovė ir supjaustė trinkomis, kurias išvežė Dūkšto pirčiai kūrenti. Tačiau paaiškėjo, kad 1860 m. pastatytas ir 1959 m. suremontuotas kryžius buvo dar tvirtas. Tuomet vyrai nutarė nupjauti ir svyrantį kryžių, bet rankiniu pjūklu darbininkai negalėjo įveikti dar tvirto ąžuolo, o atgabentas motorinis pjūklas neužsivedė. Kaimo žmonės nesėkmes palaikė dangaus ženklu ir atsisakė sumanymo nupjauti kryžių. Pirtin išvežtas trinkas darbininkai pargabeno atgal į kaimą ir lapkričio 1 d. jas ketinama iškilmingai sudeginti.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Grigaičiai (reikšmės)

**Grigaičiais** vadinami kaimai:

* Plungės rajone;
* Raseinių rajone;
* Vilkaviškio rajone;
* Vilniaus rajone.
Rudaminos valsčius

**Rudaminos valsčiumi** vadinosi du valsčiai:

* į pietryčius nuo Vilniaus;
* į šiaurės vakarus nuo Lazdijų.
TSRS archeologija

**„TSRS archeologija“** ( – *Archeologija SSRS*) – TSRS mokslų akademijos Archeologijos instituto knygų serija, leista 1981–1989 m. ir nuo 1992 m. pavadinimu „Archeologija nuo seniausių laikų iki viduramžių“ (*Археология с древнейших времён до средневековья*) leidžiama Maskvoje.

## Leidinys
1981–1989 m. išspausdinta 11 knygų. Skelbė archeologų tyrinėjimų buvusios TSRS teritorijoje apžvalgą. Pateikiama plati bibliografija, taip pat ir lietuviška. Knygose „TSRS paleolitas“ (A. Rogačiovas, M. Anikovičius), „TSRS mezolitas“ (M. Gurina, L. Kolcovas), „Bronzos epocha TSRS miškų zonoje“ (D. Krainovas, I. Ložė, J. Graudonis), „Rytų slavai VI–XIII a.“ (V. Sedovas), nagrinėtos ir Lietuvos bei baltų archeologinės problemos. Baltų genčių istorija ir lietuvių tautybės formavimasis nagrinėjamas kn. „Finougrai ir baltai viduramžiais“ (V. Sedovas).

## Serija
* Степи Евразии в эпоху средневековья. 1981. 304 с.
* Восточные славяне в VI–XIII вв. 1982. 328 с.
* Энеолит СССР. 1982. 360 с.
* Античные государства Северного Причерноморья. 1984. 392 с. [т. 9]
* Палеолит СССР. 1984. 384 с. [т. 1]
* Древняя Русь. Город, замок, село. 1985. 432 с.
* Древнейшие государства Кавказа и Средней Азии. 1985. 496 с.
* Эпоха бронзы лесной полосы СССР. 1987. 472 с.
* Финно-угры и балты в эпоху средневековья. 1987. 512 с.
* Мезолит СССР. 1989. 352 с. ISBN 5-02-009952-X. [т. 2]
* Степи европейской части СССР в скифо-сарматское время. 1989. 464 с.
* Степная полоса Азиатской части СССР в скифо-сарматское время. 1992. 494 с. [т. 10]
* Славяне и их соседи в конце I тысячелетия до н.э. – первой половине I тысячелетия н.э. М.: 1993. 328 с.
* Эпоха бронзы Кавказа и Средней Азии. Ранняя и средняя бронза Кавказа. 1994.
* Неолит Северной Евразии. 1996. 379 с.
* Древняя Русь. Быт и культура. 1997. 368 с. ISBN 5-02-010174-5.
* Средняя Азия и Дальний Восток в эпоху средневековья: Средняя Азия в раннем средневековье. 1999. 378 с.
* Крым, Северо-Восточное Причерноморье и Закавказье в эпоху средневековья. 2003. [т. 19]

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Археология СССР / Археология с древнейших времён до средневековья
Lyduokių valsčius

**Lyduokių valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje, į rytus nuo Ukmergės. Centras – Lyduokiai.

## Istorija

Valsčius gyvavo XX a. pradžioje. Jis minimas iškart po I pasaulinio karo 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme. 1923 m. Lyduokiai jau buvo Žemaitkiemio valsčiuje, kai kurie kaimai atiteko Pabaisko valsčiui.

## Šaltiniai
Archeologiniai ir etnografiniai tyrinėjimai Lietuvoje

**Archeologiniai ir etnografiniai tyrinėjimai Lietuvoje** – Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto iliustruotas leidinys, leistas 1970–1974 m. Vilniuje kas dveji metai.

## Leidinys
Skelbė informaciją apie paskutiniųjų dvejų metų archeologinių tyrinėjimų rezultatus bei etnografų ekspedicijas. Išleistos 3 knygos.

Atsakingieji redaktoriai: Adolfas Tautavičius (archeologija), Antanas Daniliauskas (1970 m., etnografija) ir Vitalis Morkūnas (1972 m. ir 1974 m., etnografija). 1974 m. vietoj jo įsteigti du informaciniai leidiniai: „Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje“ ir „Etnografiniai tyrinėjimai Lietuvoje“.

## Šaltiniai
Pikžirniai

**Pikžirniai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7,5 km į rytus nuo Sintautų, prie kelio .

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Vailokaitis (1880–1955), kunigas, leidėjas, verslininkas ir bankininkas
* Pranas Lingys (1881–1953), knygnešys, visuomenės ir politinis veikėjas
* Jonas Vailokaitis (1886–1944), signataras, finansininkas, visuomenės ir politikos veikėjas
* Viktoras Vailokaitis (1887–1956), pedagogas, visuomenininkas, kraštotyrininkas
* Jonas Dumčius (1905–1986), filologas


Pikžirniai, rodyklė.JPG|Rodyklė prie signataro tėviškės
Pikžirniai, pakilimo takas.JPG|Buvęs žemės ūkio aerodromas


## Šaltiniai
Bridžiai

:: *Apie viensėdį Lukšių seniūnijoje žr. [[Bridžiai (Lukšiai)]]*.

**Bridžiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, šalia kelių  ir  kryžkelės. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Jeronimas Jakaitis (1886–1965), kunigas.

## Šaltiniai