Jangstaunas

**Jangstaunas** () – miestas JAV, Ohajo valstijoje, Mahoningo apygardoje. 2020 m. jame gyveno 60 068 žmonių. Tai yra vienuoliktas pagal dydį Ohajo valstijos miestas. Jangstaunas įsikūręs prie Mahoningo upės šiaurės rytų Ohajuje, 93 km į pietryčius nuo Klivlando ir 100 km į šiaurės vakarus nuo Pitsbergo.

Miestas pavadintas Džono Jango, ankstyvojo naujakurio iš Vaitstauno, įkūrusio pirmąją bendruomenės lentpjūvę ir malūną, vardu. XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje tai buvo ankstyvosios pramonės miestas, išgarsėjęs kaip plieno gamybos centras. XX a. septintajame dešimtmetyje, kai JAV plieno pramonė patyrė nuosmukį, darbo vietos buvo perkeltos į užsienį, miestas tapo „rūdžių juostos“ pavyzdžiu. Nuo 1960 m. Jangstauno miesto ribose gyventojų sumažėjo beveik 65 proc.

## Istorija

### Įkūrimas
Jangstaunas pavadintas iš Niujorko regiono kilusio Džono Jango, kuris 1796 m. tyrinėjo Mahoningo slėnį ir netrukus jame apsigyveno, vardu. Daugelis pirmųjų vietovės gyventojų atvyko iš Konektikuto, tačiau į Jangstauną atvyko daug škotų ir airių kolonistų iš kaimyninės Pensilvanijos.

1848 m. įregistruotas Jangstauno kaimas, o 1867 m. Jangstaunui suteiktas miesto statusas. Jis tapo apygardos centru 1876 m., kai Mahoningo apygardos administracinis centras buvo perkeltas iš kaimyninio Kanfildo.

### Augimas ir industrializacija
XIX a. pradžioje bendruomenė atrado akmens anglių, o tai sudarė sąlygas įtraukti Jangstauno vietovę į garsiojo Erio kanalo tinklą. 1856 m. atsiradęs geležinkelis palengvino tolesnį ekonomikos augimą.

Jangstauno pramonės plėtra pakeitė Mahoningo slėnio įvaizdį. Besiplečianti anglių pramonė pritraukė šimtus imigrantų iš Velso, Vokietijos ir Airijos. XIX a. pabaigoje pradėjus veikti plieno gamykloms, Jangstaunas tapo populiaria imigrantų iš Rytų Europos, Italijos ir Graikijos vieta.

XX a. pradžioje į miestą plūstelėjo imigrantai iš neeuropietiškų šalių, įskaitant dabartinį Libaną, Izraelį, Palestiną ir Siriją. XX a. trečiajame dešimtmetyje šis dramatiškas demografinis pokytis sukėlė vietinių nepasitenkinimą, ir Mahoningo slėnis tapo Kukluksklano veiklos centru. Situacija pasiekė kulminaciją 1924 m., kai dėl Klano narių ir italų bei airių kilmės amerikiečių susirėmimų gatvėse kaimyniniame Nailse Ohajo gubernatorius paskelbė karo padėtį. Iki 1928 m. Klanas smarkiai smuko ir pardavė savo susirinkimų vietą.

Pramonės augimas pritraukė žmonių iš kitų valstijų ir Lotynų Amerikos. XIX a. pabaigoje Jangstaune buvo daug afroamerikiečių, o 1871 m. įkurta pirmoji vietinė afrikiečių metodistų episkopalinė bažnyčia. Didelis afroamerikiečių antplūdis XX a. pradžioje buvo susijęs su pramonės sektoriaus plėtra, nes per 1919 m. nacionalinį plieno streiką vietos pramonininkai įdarbino tūkstančius darbininkų iš pietinių valstijų, kurių dauguma buvo juodaodžiai. Tai pakurstė vietos baltųjų rasistines nuotaikas ir dešimtmečius afroamerikiečiai plieno pramonės darbininkai patyrė diskriminaciją darbo vietoje.
### Nuosmukis po Antrojo pasaulinio karo
Miestas išaugo pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, kai iš pažiūros stipri plieno pramonė pritraukė tūkstančius darbininkų iš užsienio. Šeštajame dešimtmetyje lotynoamerikiečių populiacija smarkiai pakilo. 1951 m. miesto planuotojai prognozavo, kad dėl nuolatinės didelės vietinio plieno paklausos Vakarų Europoje, Japonijoje ir Pietų Korėjoje Jangstauno gyventojų skaičius išaugs iki 200–250 tūkst., todėl miesto rytinėje dalyje buvo prijungta apie 5 000 hektarų ir išplėsta komunalinė infrastruktūra, tikintis būsimų gyvenamųjų namų projektų.

XX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje pramonės ekonomika žlugo ir 1977 m. rugsėjo 19 d. buvo uždarytas plieno gamintojas „Youngstown Sheet and Tube Campbell Works“ po finansinio nuosmukio, kurį lėmė plieno gamybos proceso pokyčiai ir tarptautinė konkurencija.

## Geografija
Jungtinių Valstijų gyventojų surašymo biuro duomenimis, bendras miesto plotas yra 89,52 km², iš kurių 87,87 km² sudaro sausuma, o 1,64 km² – vanduo.

## Gyventojai
### 2020 m. gyventojų surašymas
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, Jangstaune gyveno 60 068 gyventojai. Iš jų 47,8 % buvo baltaodžiai, 41,1 % – afroamerikiečiai, 10,9 % – bet kokios rasės lotynoamerikiečiai, 0,7 % – azijiečiai, 0,3 % – indėnai, 0,0 % – Ramiojo vandenyno salų gyventojai, 7,4 % – dviejų arba daugiau rasių žmonės.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus miesto tinklalapis