open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Essau Kanyenda

**Esau Kanjenda** (; 1982 m. rugsėjo 27 d. – 2025 m. gruodžio 2 d.) – buvęs Malavio futbolininkas, puolėjas. Vienas iš garsesnių Malavio futbolininkų.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtajame Malavyje. Rungtyniaudamas Dwangwa United klube pasižymėjo rezultatyvumu.

Pakviestas į PAR klubą Jomo Cosmos. Nuo 2003 m. persikėlė į Europą ir rungtyniavo įvairiuose Rusijos klubuose.

## Rinktinė
Malavio rinktinėje debiutavo 2000 m. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Solaris Bus & Coach

**Solaris Bus & Coach S.A.** – Lenkijos autobusų ir troleibusų gamykla, įsikūrusi netoli Poznanės miesto. Fabrikas įkurtas buvusios ginklų gamyklos vietoje.

## Istorija
Solaris pradėjo verslą kaip *Neoplan Polska* , kuri buvo įkurta 1994 m. Kšyštofo Olševskio. Įmonė buvo pardavinėjama, ir nuo 1996 m. sausio mėn. pagal vokiečių lienzija gamino žemagrindžius *Neoplan* miestinius autobusus. 1999 m. pagamintas pirmasis autobusas Solaris vardu, iš *Urbino* serijos. 2001 m. kompanija pervadinta į „Solaris Bus & Coach“, o 2005 m. tapo akcijų biržos dalyve. Solaris – naujas žaidėjas Europos autobusų rinkoje, ir jam sekasi gana sėkmingai. 

## Solaris autobusai pasaulyje

Solaris savo dyzelinu, hybridinius, elektrinius ar dujomis varomus autobusus pardavė dideliam skaičiui Europos miestų. Solaris autobusai važinėja Italijoje, Prancūzijoje, Danijoje, Vokietijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Rumunijoje, Graikijoje, Norvegijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Švedijoje.

Nemažai miestų naudoja ir Solaris gamintus troleibusus. Troleibusai važinėja Bulgarijoje (Sofijoje), Estijoje (Taline), Vengrijoje (Budapešte ir Debrecene), Čekijoje (Opavoje ir Ostravoje), Slovakijoje (Bratislavoje ir Košicėje), Italijoje (Romoje, Neapolyje, Sanreme, Bolonijoje ir Kaljaryje), Latvijoje (Rygoje), Lietuvoje (Kaune ir Vilniuje), Švedijoje (Landskrūnoje) ir Šveicarijoje (Vintertūre ir Šo de Fone).

## Galerija

**Autobusai**

Image:Solaris U12 Katowice.jpg|Antros kartos Solaris Urbino 12 Katovicuose, Lenkijoje
Image:Solaris Urbino 12 Chur.jpg|Solaris Urbino 12 Kūre, Šveicarijoje
Image:Urbino15 bratislava.jpg|Solaris Urbino 15 CNG III Bratislavoje
Image:DVB_Solars_Urbino18_Schillerplatz_2006_05.jpg|Solaris Urbino 18 Drezdene
Image:SolarisAlpino8,6ForMVV.JPG|Solaris Alpino Miunchene
File:Solaris urbino 12.jpg|Solaris Urbino 12 Kaune


**Troleibusai**

Image:Trådbuss Landskrona.JPG|Solaris Trollino 12 troleibusas Landskronoje, Švedijoje
Image:trolejbus_solaris_trollino12t.jpg|Solaris Trollino 12 Gdynioje
File:Solaris Trollino 15AC in Vilnius 15.08.2006.jpg|Solaris Trollino 15 AC Vilniuje
Image:SolarisT18ACInTallinn.jpg|Solaris Trollino 18 AC Taline



## Nuorodos

* Oficiali svetainė
COROT-7b

**COROT-7b** yra egzoplaneta, skriejanti apie COROT-7 žvaigždę. COROT-7b skersmuo 1,7 karto didesnis už Žemės skersmenį. Planetos masė – maždaug 4,8 Žemės masės, tūris 4,9 karto didesnis, o tai reiškia, kad planetos tankis yra panašus kaip mūsiškės Žemės. Manoma, kad planetos cheminė sudėtis panaši kaip Žemės. Gali būti, kad COROT-7b turi mažiau geležies ir daugiau vandens.

COROT-7b skrieja labai arti prie savo žvaigždės – net 23 kartus arčiau nei Merkurijus skrieja apie Saulę. Ši egzoplaneta apskrieja COROT-7 žvaigždę per 20 valandų, 29 minutes ir 9,7 sekundes. COROT-7 skrieja už 490 šviesmečių nuo Žemės. 

## Atradimas

COROT-7b planeta buvo atrasta stebint žvaigždės COROT-7, apie kurią skrieja, spindesio susilpnėjimą planetos tranzito metu. Planetos atradimas buvo paskelbtas 2009 m. vasario 3 d.

## Savybės

Planetos paviršiuje tvyro didžiulis karštis - nuo 1800 iki 2600&nbsp;°C. Dėl aukštos temperatūros planetos paviršius gali būti padengtas lava. Planetos cheminė sudėtis ir tankis dar tikslinami, tačiau tai yra Žemės tipo planeta. Manoma, kad net 40 procentų masės gali sudaryti vanduo (ledo ar garų formos). CoRoT-7b planetos metai – truputį daugiau nei 20 valandų. Tai trumpiausi žinomi metai. 

## Galima atmosfera

Kadangi planetos paviršiuje labai aukšta temperatūra, gali būti, kad dalis uolienų išsilydė, išgaravo ir sukūrė labai tankią atmosferą, daugiausia sudarytą iš natrio, molekulinio ir atominio deguonies, silicio monoksido. Atmosferoje yra kalio ir kitų cheminių elementų. Gali būti, kad dieninėje planetos pusėje lyja magnio, aliuminio, kalcio ir geležies dalelėmis.
Vakarinė žalioji mamba

**Vakarinė žalioji mamba** (*Dendroaspis viridis*) – aspidų (*Elapidae*) šeimos gyvatė. Paplitusi Vakarų Afrikoje (Ganoje, Dramblio Kaulo Krante, Toge ir kt.).

Ilgis 1,4 – 2,1 m, nors atskiri individai užauga iki 3 m. Kūnas šviesiai žalias, kartais šiek tiek pilkšvas, gelsvas, su tamsiomis žvynelių ribomis. Paprastai aktyvi dieną, minta paukščiais, smulkiais žinduoliais, driežais. Gyvena drėgnuosiuose miškuose, sutinkama krūmynuose, priemiesčių parkuose, miškeliuose. Deda 6 – 14 kiaušinių, jaunikliai išsirita per 90 – 104 dienas.

Kaip ir kitų mambų, vakarinės žaliosios mambos įkandimas laiku nesuteikus pagalbos yra mirtinas.

## Šaltiniai
Papiškių piliakalnis

**Papiškių piliakalnis su gyvenviete**, *Rudamina* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24181) Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Skaidiškių, Rudaminos seniūnija. Pasiekiamas nuo Rudaminos rytų krašte buvusių fermų pavažiavus į rytus lauko keliuku 1,5 km, yra keliuko kairėje šiaurėje. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 53x30 m dydžio, kiek iškiliu viršumi. Joje rasta molinio svorelio dalis, lygios ir brūkšniuotos keramikos. Pietvakarių šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 16 m ilgio ir 30 m pločio šiaurės vakarų dalyje terasa. Šlaitai statūs, 3-10 m aukščio, viršuje 2-3 m aukštyje pastatinti.

Piliakalnis labai apardytas arimų, pietinėje pašlaitėje 1971 m. pradėtas kasti karjeras, šiaurės vakarų aikštelės dalyje buldozeriu išstumtas 18x5 m dydžio plotas (užpilta 1987 m.). Piliakalnis dirvonuoja, šiaurės vakarų aikštelės dalyje ir šiaurės vakarų šlaite auga beržai.

Į pietus – pietvakarius nuo piliakalnio, 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1951 m., 1955 m. ir 1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 1983 m. Elena Grigalavičienė piliakalnyje ištyrė bendrą 1,5 m² dydžio plotą, rado 30-50 cm storio kultūrinį sluoksnį su brūkšniuota keramika. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 45000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1283000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.209
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.66
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Gintautas Zabiela. Vilniaus miesto ir rajono archeologijos paminklų žvalgymas 1987 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1986 ir 1987 metais. Vilnius, 1988. p. 177.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 226.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Papiškės
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Rėvos piliakalnis

**Rėvos piliakalnis su gyvenviete**, *Ponarska gura, Santaka* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 24171; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1224) Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Buivydžių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Nemenčinė – Punžonys pasukus į Šventininkus, iš jų vakarų galo pavažiavus į šiaurę lauko keliuku 1,2 km – yra 100 m į dešinę šiaurės rytų kryptimi, jau nusileidus į Neries slėnį, 800 m į šiaurę nuo pamiškėje esančios sodybos, Santakos miško 31 kvartalo šiaurės vakarų dalyje, 50 m į šiaurės rytus nuo konglomerato atodangos. Piliakalnis sunkiai surandamas, nes miške yra daug stačiašlaičių aukštumos kyšulių.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Neries kairiojo kranto aukštumos kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 110 m ilgio, 10-25 m pločio, iki 3 m aukščio iškilusiu nelygiu viršumi, į šiaurę žemėjanti per 8 m. Ji šonuose apjuosta 3 m pločio, 0,3 m gylio grioviu, už kurio supiltas 0,4 m aukščio, 5 m pločio pylimas. 3-4 m žemiau aikštelės kraštų iškastas antras 3 m pločio, 0,5 m gylio griovys ir supiltas antras 0,3 m aukščio, 2 m pločio pylimas 4 m aukščio išoriniu šlaitu. Įtvirtinimai stipriausi aikštelės pietiniame krašte, kur supiltas 1,5 m aukščio, 18 m pločio pylimas. Už jo iškastas 5 m pločio, 1 m gylio griovys, supiltas antras 1 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas, iškastas antras 4 m pločio, iki 1 m gylio griovys. Pylimuose matyti pavienių akmenų. Šlaitai iki 57 m aukščio, statūs, tik iš šiaurės rytų – rytų pusių nuolaidesni.

Piliakalnis apardytas duobių ir ankstesnių arimų, apaugęs mišriu mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 68000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 192 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 380–381.
* Helena Cehak-Hołubowiczowa. Zabytki archeologiczne województwa Wileńskiego i Nowogródzkiego. Wilno. 1936, p. 37.
* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela. Nežinomi Lietuvos piliakalniai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1994 ir 1995 metais. Vilnius, 1996, p. 343–345.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001c. T. 8, p. 31-32 (Nr. 24).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rėva
Sužionių piliakalnis

**Sužionių piliakalnis su gyvenviete**, Kalvinų Kalnas – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24173) Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Sužionių, Sužionių seniūnija. Pasiekiamas keliu Sužionys – Visalaukė pavažiavus 700 m, yra dešinėje šiaurėn nuo kelio, miške. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, bevardžio upelio dešiniajame krante. Aikštelė netaisyklingo ovalo formos, pailga rytų – vakarų kryptimi, 57 m ilgio, 35 m pločio vakariniame gale. Joje rasta brūkšniuotos keramikos. Jos rytų krašte supiltas 0,6 m aukščio, 10 m ilgio pylimas, buvęs ir šiaurės – vakarų pakraščiuose. Rytiniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra 10 m ilgio, 2 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio, viršutinėje 5 m aukščio dalyje pastatinti.

Piliakalnis aparadytas arimų, apaugęs ąžuolais, liepomis su retu pomiškiu.

Pietrytinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 13000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 764000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.210
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.66
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 382-383.
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Gintautas Zabiela. Vilniaus miesto ir rajono archeologijos paminklų žvalgymas 1987 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1986 ir 1987 metais. Vilnius, 1988. p. 177.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sužionys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Seilius (augalas)

**Seilius** (*Anacyclus*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*ZipcodeZoo.com
Anaphalioides

***Anaphalioides*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* *[[Anaphalioides alpina]]*
* *[[Anaphalioides bellidioides]]*
* *[[Anaphalioides hookeri]]*
* *[[Anaphalioides keriense]]*
* *[[Anaphalioides keriensis]]*
* *[[Anaphalioides mariae]]*
* *[[Anaphalioides papuana]]*
* *[[Anaphalioides subrigida]]*
* *[[Anaphalioides trinerve]]*
* *[[Anaphalioides trinervis]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*

## Šaltiniai
Aukštosios Fredos dvaras

**Aukštosios Fredos dvaras** – dvaras, esantis Aukštojoje Fredoje (dabartinė Kauno teritorija), kairiajame Nemuno krante. Adresas – Ž. E. Žilibero g. 6.

## Istorija

1673 m. LDK kancleris Kristupas Zigmantas Pacas už Pažaislio vienuolyno statybos darbus Liudvikui Fredui suteikė bajoro titulą ir kairiajame Nemuno krante padovanojo žemės valdas. 1795 m. šioje vietoje žemes nusipirko dvarininkas Juozas Godlevskis ir įkūrė centrinį dvarą. XIX a. pradžioje pastatyti klasicistiniai dvaro rūmai. XIX a. viduryje dvaras priklausė Gauronskiams, vėliau buvo parduotas valstybei.

1882 m. jame pradėta Kauno tvirtovės fortų statyba. Dvaro rūmuose gyveno pirmasis tvirtovės komendantas Oskaras Klemas, kituose dvaro pastatuose – kareiviai. Statant ir stiprinant tvirtovę, jos karinėms reikmėms buvo pertvarkyta šio dvaro sodyba, joje įrengtas artilerijos kiemas. Į pietus nuo dvaro parko suformuoti Centrinio įtvirtinimo pylimai ir vienas iš didžiųjų redutų. Dvaro sodybos teritorijoje nutiesti keliai ir geležinkelio linijos, įrengtos Fredos kapinės, pastatyta Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė. Teritorija į rytus nuo dvaro sodybos tapo artilerijos pratybų lauku.

Pirmojo pasaulinio karo metais keli pastatai buvo sunaikinti, kai kurie tarpukariu atstatyti. Čia buvo įsikūrę našlaičių namai, 1920 m. – Sodininkystės-daržininkystės mokykla (sovietmečiu – Kauno Mičiurino tarybinis ūkis-technikumas). 1923 m. įkurtas botanikos sodas, priklausęs VDU Matematikos-gamtos fakultetui. 1941 m. botanikos sodas buvo perėjęs Lietuvos mokslų akademijos žinion, bet 1992 m. grąžintas Vytauto Didžiojo universitetui.

## Parkas

Peizažinio stiliaus parkas įkurtas XIX a. antroje pusėje. Jame buvo keli tvenkiniai. Du didieji priešais rūmus esantys tvenkiniai sudarė apverstų didžiųjų raidžių **G** ir **J** kompoziciją – tai dvaro įkūrėjo Juozo Godlevskio inicialai. Tai bene vienintelis toks Lietuvoje žinomas didikų įsiamžinimo būdas. Per daugiau nei šimtmetį tvenkinių forma kiek pasikeitė ir įžiūrėti G ir J formos tvenkinius jau nebeįmanoma.

## Objektai

## Nuorodos

* Dvarai.lt 
* Istorija ir nuotraukos
1912 m. vasaros olimpinės žaidynės

**1912 m. vasaros olimpinės žaidynės**, oficialiai **V olimpinės žaidynės** – tarptautinės sporto varžybos, vykusios 1912 m. gegužės 5 – liepos 27 d. Švedijos mieste Stokholme. Pagrindinis žaidynių stadionas – Stokholmo olimpinis stadionas.

## Dalyvavusios šalys

Žaidynėse iš viso dalyvavo 28 šalys. Pirmą kartą olimpiadoje dalyvavo atstovai iš Azijos (Japonija) ir pirma arabų šalis (Egiptas).

## Sporto šakos
1912 m. olimpinėse žaidynėse buvo rungiamasi 16 sporto šakų:

Į olimpinę programą pirmą kartą įtrauktos šiuolaikinės penkiakovės varžybos.

## Medalių lentelė

## Nuorodos

* TOK svetainė
Juliškė

:: *Anksčiau Juliške vadinta Kauno miesto dalis [[Julijanava]]*.

**Juliškė** – kaimas Visagino savivaldybėje, prie Gulbinio ežero.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Naugarduko vaivadijai (nuo 1926 m. – Vilniaus vaivadijai), Breslaujos apskričiai, Rimšės valsčiui.

1921 m. Lenkijos gyventojų surašymo duomenimis čia gyveno 16 žmonių, visi – lenkai katalikai. Tuo metu kaime buvo 3 namai. 1931 metais namų skaičius liko toks pat, o gyventojų skaičius sumažėjo iki 12.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Anykščių vynas

**Anykščių vynas** – viena seniausių kompanijų Baltijos šalių regione, gaminanti natūralų vaisių ir uogų vyną bei kitus alkoholinius gėrimus. Įmonė buvo įkurta 1926 m. Balio Karazijaus, o jos gaminiai remiasi vaisių ir uogų vyno gamybos tradicijomis.

B. Karazija nuolat dalyvaudavo tarptautinėse parodose Paryžiuje, Londone. Vienos iš parodų metu esą ir įvyko Anglijos karalienės bei Lietuvos vyndarių pažintis. Pasakojama, kad tada Karalienė Motina paragavo juodųjų serbentų vyno. Todėl 2006 m. dabartinei Anglijos karalienei Elžbietai II, kuri lankėsi Lietuvoje, buvo įteiktas lietuviškas juodųjų serbentų vynas. Pasak įmonės pateikiamų šaltinių, XX a. 4-ajame dešimtmetyje vykusiose tarptautinėse parodose lietuvišką vyną esą ragavo ir kiti Jungtinės Karalystės karališkosios šeimos nariai.

„Anykščių vyno“ gamyklos adresas: Dariaus ir Girėno g. 8, LT-29131 Anykščiai.

## Istorija

1926 m. įkurta įmonė, pramoniniu būdu pradėjusi gaminti vyną. Steigėjas agronomas Balys Karazija išnuomoto namo rūsyje įsteigė vaisvynių dirbtuvėlę ir užraugė pirmąjį obuolių vyną. 1938 m. tarptautinėje parodoje Paryžiuje (Prancūzija) B. Karazijos vynas „Birutė" pelnė pagrindinį prizą, o vynas „Senasis vynas“ ir „Banga“ – aukso medalius.

1939 m. gamykloje buvo pagaminta 900 000 litrų vyno. 1940 m. Karazija pasitraukė į Vokietiją. „Anykščių vyną“ valstybė išpirko ir suvalstybino.

2004 m. įmonė privatizuota, ją įsigijo AB „Alita". 2014 m. „Alitos” įmonių grupę įsigijo „MV GROUP“. 

## Prekės ženklai

„Anykščių vynas“ kuria ir vysto šiuos prekės ženklus:

* Natūralus vaisių ir uogų vynas „Voruta“ – prekių ženklas, naudojamas vaisių ir uogų vynui, gaminamam pagal Lietuvoje puoselėjamas vyndarystės tradicijas. Gaminami iš Lietuvoje mėgiamų ir auginamų obuolių, juodųjų serbentų, vyšnių, aronijų. Taip pat gaminamas slyvų, granatų, rabarbarų, kriaušių vynas. Vienas iš „Voruta“ vynų – juodųjų serbentų – Lietuvoje pripažintas tautinio paveldo produktu. 

* Nealkoholinių vynų liniją sudaro juodųjų serbentų, baltasis, vyšnių "Winterspice". Taip dar gaminamas Voruta Juodųjų Serbentų Winterspice vynas.

* „Žiemos vynas“ – gaminamas maišant obuolių, aronijų ir juodųjų serbentų vynus.

## Vyno kelias

Nuo 2001 m. įmonėje veikia originali pažintinė programa „Vyno kelias Lietuvoje“. Edukacinę programą sudaro ekskursija po vyno gamyklą jos darbo laiku, bei čia gaminamos produkcijos degustacija.

## Šaltiniai
1920 m. vasaros olimpinės žaidynės

**1920 m. vasaros olimpinės žaidynės**, oficialiai **VII olimpinės žaidynės** – tarptautinės sporto varžybos, vykusios 1920 m. balandžio 20 – rugsėjo 12 d. Belgijos mieste Antverpene. Pagrindinis žaidynių stadionas – Antverpeno olimpinis stadionas.

## Sporto šakos

1920 m. olimpinėse žaidynėse buvo rungiamasi 29 sporto šakų:

Į olimpinę programą pirmą kartą įtrauktos ledo ritulio varžybos.

## Dalyvavusios šalys
Tai buvo pirmosios olimpinės žaidynės, kurios vyko po Pirmojo pasaulinio karo. Dėl karinių veiksmų į olimpiadą nepakviestos penkios šalys - Vokietija, Austrija, Vengrija, Bulgarija ir Otomanų imperija. 

Olimpinėse žaidynėse debiutavo Estija, Čekoslovakija, Argentina, Jugoslavija, Brazilija, Monakas ir Naujoji Zelandija.

## Medalių lentelė

## Nuorodos

* TOK svetainė
Filicijanavas

**Filicijanavas** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Lazdijų, prie pat Lietuvos ir Lenkijos valstybių sienos. Piečiau kaimo telkšo Galadusys.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Naujasodis (Švenčionys)

**Naujasodis** (arba ***Navasiolkos***) – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Modžiūnų. 

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dainių piliakalnis

**Dainių piliakalnis** – buvęs piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Dainių kaime, Širvintų seniūnija.

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo Širvintos kairiajame krante. Detalesnių žinių apie jį neliko, nes 1971 m. jis buvo nustumdytas rengiant karjerą autostrados Vilnius – Ryga tiesimui. 1973 m. rugsėjį iš jo buvo likęs tik šlaito fragmentas, kuriame rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos, molinio cilindrinio verpstuko dalių, titnago skelčių. Vėliau piliakalnis visiškai sunaikintas. Dabar jo vietoje yra rekultivuoto karjero vieta.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga – I tūkstantmečio viduriu.

100 m į rytus nuo piliakalnio buvo I tūkstantmečio vidurio pilkapynas, jis taip pat sunaikintas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Dainiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sognės fjordas

**Sognės fjordas** () − didžiausias fjordas Norvegijoje ir antras pagal dydį pasaulyje, po Skorsbio fjordo.

Sognės fjordas yra tik vienas iš maždaug 200 didesnių fjordų išraizgiusių vakarinę Norvegijos pakrantę. Tik plačiausioje vietoje siekiantis 5 km, Sognės fjordas − ilgiausias ir giliausias Norvegijoje, įsibrovęs į krašto gilumą 184 km. Vandens gylis jame − apie 1200 m, o visas slėnio gylis yra 2100 m − beveik 600 m daugiau nei JAV Didžiajame kanjone.

Sognės fjordo gamtovaizdį suformavo ledynai. Granito kalnai yra maždaug 2000 milijonų metų senumo. Maždaug prieš 50 milijonų metų kalnais tekėjusios upės pradėjo graužti slėnius, o ledynmečiu atslinkus ledui, buvusių upių vagomis, gremždami slėnių dugnus, slinko ledo luitai. Ledynams pasitraukus, paskutinio ledynmečio pabaigoje, prieš kokius 10 000 metų, slėnius užtvindė jūros vanduo.

Ledynų išskobti slėniai daugiausia yra U raidės formos stačiomis sienomis, vidury trasos paprastai gilesni negu žiotyse. Taip yra ir Sognės fjorde: vandens gylis žiotyse yra 170 m, o už 50 km, šalia Vadheimo (*Vadheim*), daugiau nei septyniskart didesnis.

Jostedalio ledynas (*Jostedalsbreen*) − dengia kalnus šiaurės rytuose nuo Sognės fjordo. Jostedalio vandenys teka į Fjarlando fjordą (*Fjærlandsfjorden*), atsišakojantį iš Sognės fjordo, ir į Lustros fjordo (*Lustrafjorden*) atšaką − Gaupnės fjordą (*Gaupnefjorden*). Tai didžiausias žemyninės Europos ledynas − iki 300 m storio ir 425 km² ploto.

Ledyno vanduo net vasarą vėsina Sognės fjordo vandenis. Norvegija yra tose pačiose platumose kaip Aliaska ir Rytų Sibiras, o fjordas − tik 800 km į pietus nuo Šiaurės poliarinio rato. Tačiau Golfo srovę pratęsianti Atlanto srovė atneša iki Sognės fjordo krantų šilumos iš Karibų jūros, padarydama klimatą pakankamai švelnų.

Gyventi šiame krašte nelengva. Saulėtais orais stačios slėnio sienos didžiąją dienos dalį meta ilgus šešėlius, o kai debesuota, nuo jūros slenkantis rūkas neša vėsą. Vietiniai gyventojai prisiduria prie savo pajamų vasarą aptarnaudami tūkstančius turistų, atvykstančių pasigėrėti Norvegijos gamtos didybe. Ypač įspūdingas Jotunheimeno nacionalinio parko (*Jotunheimen nasjonalpark*) Vetiso krioklys, krintantis 275 m į Ardalio fjordą (*Årdalsfjorden*), ryčiausią Sognės fjordo atšaką.

## Nuorodos

*Sognės fjordas  (anglų, norvegų, vokiečių k.)
Janionių piliakalnis

**Janionių piliakalnis**, *Pikuolio Kalnas* – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Janionių Čiobiškio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Burniškiai – Janionys pasukus į dešinę pietuosna lauko keliuku ir pavažiavus 1 km – yra 200 m į kairę rytuose nuo sodybos, aukštumos kyšulio kampe.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Musės dešiniajame krante, ties jos santaka su bevardžiu upeliu. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 22x10 m dydžio. Jos šiaurės vakarų krašte supiltas 1,2 m aukščio, 15 m pločio pylimas, kurio išorinis 3,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 2 m gylio griovį. Pylime yra daug perdegusio molio. Šlaitai statūs, 15-25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas duobių (užkastos 1997 m.), pietinis kraštas nugriuvęs į upelį. Jis apaugęs mišriu mišku. 

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba, 1973 m. – Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190.  Paminklo teritorijos plotas 12400 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 1700 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 904 000 m².

## Galerija

Vaizdas:Janionių piliakalnio inf.jpg|Janionių piliakalnio informacinis stendas
Vaizdas:Janionių piliakalnio 0.jpg|Vaizdas nuo Janionių piliakalnio į upės pusę

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.183
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 36-37.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Janionys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mertono Statutas

**Mertono Statutas** () − įstatymas, Anglijos karaliaus Henriko III išleistas 1235 m. Mertono vienuolyne (netoli Londono). Statutas reguliavo senjorų ir jų vasalų, įpėdinių santykius, įteisino bendruomeninių žemių grobimą, skatino plėsti ankstyvuosius aptvėrimus.

## Nuorodos
*Apie Mertono Statutą (anglų k.)
Kiauklių piliakalnis

**Kiauklių piliakalnis** – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Kiauklių Zibalų seniūnija. Pasiekiamas keliu Kiaukliai – Beivydžiai pavažiavus 300 m nuo sankryžos į Želvą, pavažiavus į dešinę šiaurėn vos žymiu lauko keliuku 200 m, yra miško pakraštyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje drėgnų pievų. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x10 m dydžio, 1 m aukštesne šiaurine dalimi. Čia yra 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas. Šiariniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės, yra 5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 5,5-9 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šiaurinėje pašlaitėje iškastas griovys vandeniui iš šiaurės vakarų papėdėje esančios pelkutės nubėgti. Jis apaugęs mišriu mišku. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 11700 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 477000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.184
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 46-47.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kiaukliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pietų Korėjos prezidentas

**Pietų Korėjos prezidentas** – šalies ir vyriausybės vadovas bei vyriausiasis ginkluotųjų pajėgų vadas. Jis renkamas visuotiniuose kas penkerius metus vykstančiuose rinkimuose. Prezidentu gali tapti ne jaunesni nei 40 metų Pietų Korėjos piliečiai. Tas pats asmuo šias pareigas gali užimti vieną kadenciją. Tais atvejais, kai prezidentas negali vykdyti savo galių arba jam pasitraukus iš pareigų nėra išrinktas naujas, ministras pirmininkas perima šalies valdymą.

Prezidentūra iki 2022 m. buvo įsikūrusi Mėlynuosiuose rūmuose (청와대, Čiong vadė), Seule. Nuo 2022 m. perkelta į Seulo šiaurėje esantį Gynybos ministerijai priklausantį pastatą.

Šiuo metu prezidento pareigas eina Jun Sokjolas.

## Rinkimai

Prezidentas renkamas visuotiniuose rinkimuose, kuriuos laimi daugiausiai balsų surinkęs kandidatas. Rinkimai skelbiami nuo 70 iki 40 dienų prieš esamos kadencijos pabaigą. Prezidentui mirus arba pasitraukus iš pareigų, nauji rinkimai privalo būti paskelbti per 60 dienų.

Paskutiniai rinkimai vyko 2022 m., kiti numatomi rinkimai vyks 2027 metais.

## Funkcijos

Prezidentas turi galią parlamentui siūlyti įstatymų projektus; tvirtinti arba grąžinti svarstymui parlamente priimtus įstatymus; ratifikuoti tarptautines sutartis; skelbti karą, taiką arba nepaprastąją padėtį; skirti ambasadorius; suteikti amnestiją; skirti apdovanojimus; tvirtinti ministerijų vadovus; ir kita.

## Buvę prezidentai

Per visą Pietų Korėjos istoriją yra buvę 19 prezidento kadencijų, kurias užėmė 12 skirtingų asmenų.

## Šaltiniai

## Kita informacija
* Pietų Korėjos politinė sistema
* Pietų Korėjos ministras pirmininkas
Mančiušėnų piliakalnis

**Mančiušėnų piliakalnis** – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje,  Mančiušėnų kaime, Gelvonų seniūnija. Pasiekiamas keliu Gelvonai – Mančiušėnai, Mančiušėnų pradžioje, už buvusių sandėlių pavažiavus į kairę pietuosna 100 m. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Širvintos dešiniojo kranto slėnio pakraštyje esančios kalvos vakarinėje dalyje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 25x15 m dydžio. Jos rytiniame gale yra 10 m ilgio, 1 m aukščio, 18 m pločio pylimas, kurio 2 m išorinis šlaitas leidžiasi į 17 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.

Piliakalnis apardytas žvyrduobės, arimų, per jį einančios elektros linijos. Piliakalnyje rastas akmeninis kirvelis. Piliakalnyje augę lapuočiai smarkiai išretinti, pietinis šlaitas dirvonuoja.

Į pietvakarius nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 15000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 729000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.183
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 50-51.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Mančiušėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Maskoliškių piliakalnis

**Maskoliškių piliakalnis**, *Batarėja* – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Maskoliškių kaime, Gelvonų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Liukonys – Gelvonai, Sabališkiuose pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi link Karališkių, už buvusių fermų vėl pasukus į kairę pietvakarių kryptimi ir per pievas pavažiavus 800 m laikantis dešinės – yra 200 m į vakarus nuo sodybos, kitapus griovos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Širvintos slėnio aukštumos kampe. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 23x12 m dydžio, 3,5 m aukštesniu šiaurės rytų galu. Šiaurės rytų jos pakraštyje buvo supiltas dabar nuskleistas pylimas, kurio 2 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šlaitai į slėnius vidutinio statumo, iki 15 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, žvėrelių urvų, bulviarūsių, dirvonuoja. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 14000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 908000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas (tęsinys), V., 1977, p.27
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 50-51.
* Bronius Dakanis. 1994. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. T. 1., p. 44 (Nr. 25);
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 237-238 (Nr. 43).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Maskoliškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Anastraphia

***Anastraphia*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Pasodninkų piliakalnis

**Pasodninkų piliakalnis**, *Batarėja* – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Pasodninkų kaime, Gelvonų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Juodonys – Mikalajūnai, pravažiavus Pasodninkus, už daubos pasukus į kairę vakarų kryptimi žvyruotu keliu, vedančiu kiek atgal beveik iki sodybos, pavažiavus 400 m – yra 100 m į kairę rytuose nuo jos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje tarp Širvintos dešiniojo kranto ir bevardžio upelio slėnio. Aikštelė trikampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 10 m ilgio, 12 m pločio vakarų gale. Ji iš visų pusių buvo apjuosta pylimu, aukščiausiu vakarų pusėje (3,5 m aukščio, 18 m pločio). Šiaurinėje bei rytinėje aikštelės pusėse pylimas yra 0,3 m aukščio, 5 m pločio. Vakarų  pylimo išorinis 3,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 9 m pločio, 0,8 m gylio griovį. Šlaitai statūs, iki 30 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs praretintais lapuočiais medžiais. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 18800 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 902000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

*  Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.183
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 52-53.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pasodninkai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Rudesos šv. Jono Krikštytojo koplyčia

**Rudesos šv. Jono Krikštytojo koplyčia** – koplyčia Rudesoje, tarp Baltųjų Lakajų ir Rudesėlio ežerų. Arčiausiai stovinti šventovė – Inturkės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, už 6 km.

## Istorija

1726 m. paminėta. 1812 m. karo metu koplyčia nukentėjo, o 1820 m. suremontuota, viduje įrengti nauji altoriai. Koplyčia ilgą laiką buvo apleista, sovietų valdžia neleido jos remontuoti – suremontuota buvo Inturkės klebono rūpesčiu. 1989 m. grąžinta tikintiesiems.

## Šaltiniai
Catalina Sandino Moreno

**Katalina Sandino Moreno** (, g. 1981 m. balandžio 19 d. Bogota, Kolumbija) – kolumbiečių aktorė, Oskaro premijos nominantė.

## Biografija
Katalina Sandino Moreno gimė Kolumbijos sostinėje, veterinaro ir patologo-anatomės šeimoje. 2000 m. baigė Bogotos Šv. Jurgio mokyklą, po to studijavo privačiame Bogotos Pontificia Javerianos universitete (). 2004 m. baigusi Rubeno di Pietro () mokyklos aktorystės kursus išvyko į Niujorką. Tais pačiais metais Katalina dalyvavo Marija, pilna malonės filmo atrankoje. Iš atrankoje dalyvavusių 900 merginų Katalina gavo pagrindinį vaidmenį. Pirmasis jos vaidmuo kine aktorei atnešė sėkmę. Ji tapo pirmąja kolumbiete, kuri 2005 m. buvo nominuota JAV Kino meno ir mokslo akademijos premijai – Oskarui.

Filmavimo aikštelėje ji susipažino su fotografu Deividu Michaeliu Elvelu () ir 2005 m. balandžio 15 d. ištekėjo. Vestuvių iškilmės vyko Kartachenoje.

Staiga išpopuliarėjusi aktorė tapo labai paklausi Holivude. Jos sekantys vaidmenys buvo filmuose: Myliu tave, Paryžiau (2006 m.), Greito maisto nacija (2006 m.) ir biografinė drama Če (2008 m.), kuriame Katalina suvaidino Kubos revoliucionierę Aleidą Marčą.

## Filmografija

{|

## Išnašos

## Nuorodos
*
Raudonkos piliakalnis

**Raudonkos piliakalnis**, *Batarėja, Batareika, Mikalajūnai* – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Raudonkos kaime, Gelvonų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Liukonys – Gelvonai, iškart už Savingės (Kabarkšta) pasukus į kairę vakaruosna pakrante pro sodybą, pavažiavus 450 m, laukuose laikantis labiau kairės.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Kabarkštos dešiniajame krante. Aikštelė buvo pailga šiaurės – pietų kryptimi, apie 30 m ilgio, 8 m pločio šiauriniame krašte. Ji nugriuvusi, likęs tik piliakalnio kalvos pagrindas. Jos šiauriniame krašte supiltas 10 m ilgio, 12 m pločio pylimas, kuris dabar nuo aikštelės liekanų yra 3 m aukščio. Išorinis pylimo šlaitas yra 1,5 m aukščio. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis iš visų pusių smarkiai nuplautas Kabarkštos (šlaitai eroduoja ir dabar), likusi tik apardyto pylimo dalis. Jis apaugęs smarkiai praretintais lapuočiais medžiais. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2003 m. Manvydas Vitkūnas piliakalnio aikštelės liekanose ištyrė 11 m² dydžio plotą, rado lipdytos ir žiestos keramikos šukių.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 7200 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 500000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.183
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 52-53.
* Manvydas Vitkūnas. Archeologiniai žvalgymai Širvintų rajono Gelvonų ir Čiobiškio seniūnijose. Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2002 metais, Vilnius, 2005, p. 298–301.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Raudonka
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Daubariškių piliakalnis

**Daubariškių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3561; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Želvos seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Želva – Balninkai Kazliškėse pasukus į dešinę rytuosna link Daugudžių, čia ties buvusiomis fermomis - į dešinę pietryčių kryptimi, už sodybos lauko keliuku vėl pasukus į dešinę rytų kryptimi į mišką, miško keliukais iškart pasukus į dešinę pietuosna, po to vėl į dešinę pietvakarių kryptimi, į kairę pietų kryptimi iki Siesarties slėnio pradžios - iš viso 2,3 km, yra 50 m į kairę, miške, sunkiai randamas.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Siesarties dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x20 m dydžio, kiek iškiliu viduriu. Aikštelės šiauriniame gale supiltas 20 m ilgio, 0,4 m aukščio, 12 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išore. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis su lazdynų pomiškiu. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 6300 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 10000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.196
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 180-181.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Daubariškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sadūniškių piliakalnis

**Sadūniškių piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 30970; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. VT121) Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Jauniūnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento Širvintos – Maišiagala Liukonyse prieš dujotiekį pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi per mišką, link dujų perpumpavimo mazgo vedančiu keliu, už 1,3 km, ties stačiu kelio posūkiu į dešinę (link šio mazgo) paėjus tiesiai vos žymiu keliu per šlapią pelkėtą mišką ir toliau laukais į šiaurės rytus 660 m – yra į pietus nuo elektros linijos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, esančioje iš šiaurės, vakarų ir pietų pelkių juosiamoje aukštumoje. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 20x10 m dydžio. Joje rasta lipdytos keramikos. Vakariniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa, greičiausiai buvusi ir kituose šlaituose. Šlaitai vidutinio statumo, 6 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, pietvakarinis šonas apardytas eksploatuojant karjerą, vakariniame ir rytiniame šlaituose kasti bulviarūsiai. Jis dirvonuoja, vakariniame šlaite auga keli topoliai. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas Dėl teisinės apsaugos suteikimo. 2006-11-15; Nr. KPD-RM-121. Paminklo teritorijos plotas 0,67 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai, atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 54-55.
* Jonas Balčiūnas, Arūnas Strazdas, Algirdas Skrupskelis. 2006-08-10 išvykos į Širvintų ir Vilniaus rajonus bei Elektrėnų savivaldybę ataskaita. Vilnius, 2006, p.1. KPC API.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sadūniškės
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Totoriškio piliakalnis

**Totoriškio piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24564) Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Totoriškio, Gelvonų seniūnija. Pasiekiamas iš plento Gelvonai – Pabaiskas priešais Žirnajų ežerą pasukus į dešinę pietryčiuosna Bagaslaviškio link, už 500 m pavažiavus į kairę šiaurės rytų kryptimi keliuku iki čia esančios poilsiavietės – yra dešiniau į rytus nuo jos, kitapus upelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Gelvės dešiniajame krante, ties jos įtekėjimu į Žirnajų ežerą. Aikštelė orientuota vakarų – rytų kryptimi, 5 m ilgio, 12 m pločio. Jos rytiniame krašte supiltas 5 m aukščio, 18 m pločio pylimas išoriniu 6,5 m aukščio šlaitu. Šlaitai statūs, 8-12 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs smarkiai praretintais lapuočiais.

Į šiaurės rytus – pietryčius nuo piliakalnio, 4 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos. 

## Tyrimai
1921 m. ir 1936 m. piliakalnį žvalgė Petras Tarasenka, 1970 m. – Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 57 000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 5 400 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 166 000 m².

## Galerija

Vaizdas:Totoriškio piliakalnio valstybės paminklo ženklas.jpg|Totoriškio piliakalnio valstybės paminklo ženklas
Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio į upelio pusę.jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Gelvės upelio pusę

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.184
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.62 
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 54-55.
* Petras Tarasenka. Ieškojimai Neries ir Šventosios santeklyje // Mūsų senovė. Tilžė. 1922. T. I. Kn. 4–5, p. 576-577.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Totoriškis 
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Laičių piliakalnis

**Laičių piliakalnis ir kapinynas** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 2991; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1958) ir kapinynas Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Laičių, Pivonijos seniūnija. Pasiekiamas iš plento Ukmergė – Pagiriai pasukus į dešinę šiaurėn į Žeimius, už 1,8 km, Žeimių šiauriniame gale, už dirbtuvių kairėje pasukus į kairę vakaruosna ir pavažiavus keliuku per Storės kanalą 700 m, už kanalo - keliuku į dešinę šiaurėn pavažiavus 300 m, yra 100 m į kairę vakarų kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas dabar jau melioruotos Plačiavos pelkės rytiniame pakraštyje esančios atskiros kalvos vos lenktais į rytus galais pietrytinėje dalyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 54x33 m dydžio. Šlaitai nuolaidūs, 4-5 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas jame buvusio XVII a. – XVIII a. senkapio, arimų, žvyrduobių, dirvonuoja, centre auga ąžuoliukas. 

## Tyrimai
2000 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 34 m² plotą, aptiko senkapio (ištirtas 1 kapas) smarkiai suardytą kultūrinį sluoksnį su lipdyta keramika, titnago skelte. 

Į pietvakarius nuo piliakalnio per Plačiavos pelkę link už 1,8 km kitoje pelkės pusėje buvusio Saliečių piliakalnio 2 m gylyje ėjo 1 m pločio akmeninė kūlgrinda. Ji, melioruojant pelkes ir kasant iš jų durpes, suardyta.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190.  Paminklo teritorijos plotas 13200 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 133500 m².

## Nuotraukos

Vaizdas:Medis ant piliakalnio.jpg|Ąžuolas ant piliakalnio
Vaizdas:Laičių piliakalnio valstybės paminklo ženklo liekanos.jpg|Valstybės paminklo ženklo liekanos
Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio i Žeimiu kaimo puse.jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Žeimių kaimo pusę

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 182-183.
* Bronius Dakanis, Renaldas Augustinavičius, Zenonas Baubonis. Spėjamų piliakalnių Plačiavos durpyne tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, 2002. p. 27–28.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 236 (Nr. 37)

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Laičiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Tommi Mäkinen

**Tomi Makinenas** (, 1964 m. liepos 26 d.) − suomių lenktynininkas. Pasaulio ralio čempionato etapuose Makinenas pradėjo dalyvauti 1987 m., o pirmą pergalę iškovojo 1994 m. Suomijos ralyje. 1996 m., 1997 m., 1998 m. ir 1999 m. vairuodamas Mitsubishi automobilį Makinenas tapo pasaulio ralio čempionu. Iš viso per savo karjerą Makinenas laimėjo 24 Pasaulio ralio čempionato etapus, paskutinįjį − 2002 m. Monte Karlo ralyje. 2000 m. sportininkas taip pat laimėjo Čempionų lenktynes. Iš profesionalaus sporto Makinenas pasitraukė 2003 m.

1998 m. birželio mėnesį į atvyko į Lietuvos žurnalistų autoklubo organizuotą Tarptautinį žurnalistų ralį „Lietuva 1998“ ir apdovanojo nugalėtojus.

## Pasaulio ralio čempionato pergalės
:

## Šaltiniai
Saliečių piliakalnis

**Saliečių piliakalnis** – buvęs piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 2992; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. LA44) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Saliečių kaime, Deltuvos seniūnija, Plačiavos durpyno pietvakariniame pakraštyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje Plačiavos pelkių vakariniame pakraštyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 70x40 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 5-6 m aukščio. Piliakalnyje rastas akmeninis kirvis su skyle kotui, lipdytos keramikos.

1963 m. žiemą piliakalnis nukastas karjero. Išliko tik šlaitų iki 5 m aukščio apatinės dalys, aukščiausios pietryčių pusėje. Piliakalnio vietoje yra 6 m gylio krūmais apaugusi ir vandeniu dalinai užlieta karjero duobė.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2000 m. Bronius Dakanis šlaitų liekanose ištyrė 59 m² plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia.

## Nuotraukos

Vaizdas:Šlaitas į šiaur.jpg|Vaizdas nuo šlaito į šiaures pusę
Vaizdas:Saliečių piliakalnio duobe.jpg|Karjero duobė
Vaizdas:Saliečių rytinis šlaitas.jpg|Rytu puses šlaitas

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Bronius Dakanis, Renaldas Augustinavičius, Zenonas Baubonis. 2002. Spėjamų piliakalnių Plačiavos durpyne tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, p. 27–28.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 109.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Saliečiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai