open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krištapiškių piliakalnis

**Krištapiškių piliakalnis**, *Pieriškės* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Ryliškių, Raitininkų seniūnija. Pasiekiamas keliu Makniūnai – Ryliškiai prieš Veismūnų mišką pasukus į dešinę šiaurės vakarų kryptimi, pavažiavus 900 m, laikantis dešinės, pro kapines ir ežerus jungiantį kanalą, pakilus į aukštumą nuo palaukės ir paėjus 200 m į kairę pietvakarių kryptimi, žemyn pro miškelį – piliakalnio kalva matyti priekyje. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje Rūželio ežero drėgnų krantų žemumų. Aikštelė ovali, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 30x20 m dydžio, 1,5 m aukštesniu šiauriniu kraštu. Šlaitai vidutinio statumo, 6–8 m aukščio. Aikštelė sunkiai išsiskiria, nes piliakalnis ilgą laiką buvo ariamas, dabar dirvonuoja, vakarinis ir pietinis šlaitai apaugę alksniais ir krūmais.

## Tyrimai
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio pėdsakų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Krištapiškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Laukininkų piliakalnis

**Laukininkų piliakalnis**, *Svirnakalnis* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Laukininkų, Varėnos rajono savivaldybė, Merkinės seniūnija. Pasiekiamas iš plento  pasukus į kairę rytų kryptimi žvyrkeliu link Rimėnų, Ilgiuose pasukus į dešinę pietryčių kryptimi, už 1,35 km ties kairėje, toliau nuo kelio esančia sodyba (prie kelio lapuočių miškelis) pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi nežymiu lauko keliuku, 250 m iki pušyno pakraščio – yra 50 m į pietvakarius nuo pušyno krašto, pušyne, keliuko tęsinyje į mišką, privačioje valdoje, aptvertoje tvora. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Ilgio ežero šiaurės rytų krante esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 20x13 m dydžio. Šiaurės vakarų šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi trikampė 20x15 m dydžio natūrali terasa, pietryčių šlaite, 4,5 m aukščiau vandens – kita 15 m pločio natūrali terasa. Šlaitai vidutinio statumo, nuo 5 m aukščio šiaurės rytuose iki 14 m pietryčiuose. Piliakalnis apsodintas pušimis, anksčiau buvo ariamas, apardytas lobių ieškotojų, aikštelės centras dirvonuoja.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Laukininkai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Omar Ortíz

**Omaras Ortisas** (*Omar Ortíz Uribe*; g. 1976 m. kovo 13 d.) – Meksikos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
2010 m. balandžio 10 d. buvo suspenduotas dvejiems metams už steroidų vartojimą.

Didžiausią karjeros dalį praleido Jaguares de Chiapas klube, kuriame buvo pagrindiniu vartininku. 

## Rinktinė
Nors kelis kartus kviestas į nacionalinę rinktinę (taip pat dalyvavo 2002 m. CONCACAF Aukso taurėje), bet rungtyniavo tik vieneriose varžybose.

## Laimėjimai
* Primera División de México (Apertura 2009)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Margaravos piliakalnis

**Margaravos piliakalnis**, *Raudonkalnis, Margirio kalnas, Dubiai, Kederiškės* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Margarava|Margaravos kaime, Alytaus seniūnija. Pasiekiamas važiuojant keliu Panemuninkai – Margarava iki jo pabaigos, pasukus į dešinę, pro sodybas pavažiavus 300 m lauko keliu link Nemuno, keliui leidžiantis į Nemuno slėnį paėjus per lauką 30 m į kairę vakarų kryptimi, yra lauko pakraštyje, krūmuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis yra Nemuno kairiajame krante, aukštumos kyšulyje prie Dubenėlės žiočių. Iš pietryčių ir pietų jį juosia Dubenėlė, iš vakarų – Nemuno slėnis. Aikštelė buvo pailga rytų – vakarų kryptimi, tačiau jau beveik visa nuplauta Dubenėlės. Išliko tik 1 m ilgio ir 6 m pločio jos rytinis kraštas, kurį lanku juosia 18 m ilgio, 13 m pločio pylimas. Jo 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 8 m pločio, iki 1,3 m gylio griovį. Pylimą apardžiusiose duobėse matyti sudegusio molio. Griovį pietrytinėje dalyje apardė jį pagilinęs apkasas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais.

Į rytus yra 0,2 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 8100 m².

## Tyrimai
1953 m. piliakalnį ir gyvenvietę žvalgė Istorijos institutas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 99
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 58
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų rėdybos piliakalniai su žemėlapiu. Varšuva. 1909, p. 18–19.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 30–31.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Margarava
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Nemunaičio piliakalnis

**Nemunaičio piliakalnis** – buvęs piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Nemunaičio, Nemunaičio seniūnija. Pasiekiamas iš plento Užupiai – Nemunaitis miške prieš Nemunaitį, už dešinėje esančios sodybos pasukus į dešinę šiaurės vakarų kryptimi sunkiai pastebimu keliuku į mišką vakaruosna ir paėjus juo 300 m – yra keliuko gale, už griovio, Nemunaičio miško 39 kvartalo viduryje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno dešiniojo kranto aukštumoje. Jį beveik visą nuplovė Nemunas, išliko tik pietrytinis kraštas, neaišku, ar tai pylimo ar aikštelės liekanos. Jo viršus pailgas šiaurės – pietų kryptimi, 12x5 m dydžio. Pietrytinių piliakalnio liekanų šlaite, 4 m žemiau viršaus yra 2–4 m pločio terasa. Pietryčių pusėje nuo gretimos aukštumos piliakalnis atskirtas 40 m pločio viršuje, 12 m gylio (nuo aukštumos), 4 m pločio dugne grioviu. Šlaitai nuo Nemuno statūs, erodavę, iki 50 m aukščio.

Į pietryčius už griovio, aukštumoje yra papilys – apie 100x40 m dydžio lygus plotas nugriuvusia į skardį šiaurine dalimi. Jį iš pietryčių pusės nuo gretimų aukštumų skiria 4 m pločio, iki 0,5 m aukščio pylimas ir už jo iškastas 20 m pločio (P dalyje – 5 m), 2 m gylio nuo pylimo bei 1 m gylio iš išorės griovys. Papilio įtvirtinimai labai apardyti erozijos. Piliakalnis ir papilys apaugę pušimis ir krūmais.

## Tyrimai
1953 m. ir 1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas XIV a.

## Istorija
Piliakalnyje stovėjo Nemunaičio pilis, minima 1384 m. ir 1387 m.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 121.
* Tomas Baranauskas. Lietuvos medinės pilys rašytinių šaltinių duomenimis // Lietuvos archeologija. Vilnius. 2003. T. 24, p. 66, 86.
* Zigmantas Gliogeris. Nemunu. Vilnius. 1992, p. 63.
* Ignas. Nemunaitis ir jo apylinkės // Vakarai. Kaunas. 1937 m. spalio 2 d. Nr. 228(531), p. 5.
* Wejtko W. Do poszukiwaniu o piłkalniach // Wisła. 1889. T. III, , p. 898–899 (V).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Piliakalniai.lt
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Obelijos piliakalnis

**Obelijos piliakalnis**, *Zaramkalnis, Obelytė III* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Miroslavo seniūnija. Pasiekiamas iš plento  ties Seiliūnais pasukus į dešinę vakarų kryptimi, keliu pavažiavus link Zaramciškių 3 km, po to paėjus Obelytės ežero rytiniu krantu į šiaurę 1 km – yra miške, 350 m į šiaurę nuo jo pietinio krašto. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Obelijos ežero rytiniame krante esančios kalvos šiauriniame gale. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 14x10 m dydžio, su kultūriniu sluoksniu ir pylimais galuose. Ppietiniame gale pylimas 2 m aukščio, 13 m pločio, 7 m aukščio išoriniu šlaitu, šiauriniame gale – irgi 2 m aukščio, 16 m pločio. 3–4 m žemiau šio pylimo yra 6 m pločio, 1 m gylio griovys, už kurio kyla 1 m aukščio, 10 m pločio antrasis pylimas 2 m aukščio išoriniu šlaitu. 20 m ilgio pylimas puslankiu juosia piliakalnį iš šiaurinės pusės. Vakariniame šlaite, 8–9 m žemiau aikštelės yra 5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 9 m aukščio rytuose ir 16 m aukščio vakaruose. Aikštelės vidurys apardytas didelės duobės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, yra dendrologiniame draustinyje.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 18000 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Pastebėtas kultūrinis sluoksnis. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.100

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Obelija
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Papėčių piliakalnis

**Papėčių piliakalnis** – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, prie Papėčių kaimo, Miroslavo seniūnijoje. Pasiekiamas keliu Buckūnai–Papėčiai Papėčiuose pasukus į dešinę rytų kryptimi link Obelninkų, už 800 m yra kairėje, į šiaurę. Įrengtas atskiroje, kalvoje į šiaurę nuo Metelių ežero. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 24x19 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 7–10 m aukščio. Piliakalnis ilgai buvo ariamas, šiuo metu dirvonuoja.

Nuo Papėčių piliakalnio atsiveria vaizdingas reginys: galima matyti visus tris didžiuosius Dzūkijos ežerus (Metelį, Obeliją ir Dusią), Metelių gyvenvietę, Miroslavo bažnyčią. Saugomas Metelių regioniniame parke.


Papėčių piliakalnis, 2.JPG|Iš rytų
Papėčių piliakalnis, 3.JPG|Iš pietryčių
Papėčių piliakalnis, 4.JPG|Iš šiaurės rytų
Papėčiai ir Metelys.JPG|Metelio ežeras žvelgiant nuo piliakalnio


## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Įtvirtinimų ir kultūrinio sluoksnio nepastebėta.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 21 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* LR KPI 1995 01 31 raštas Nr. 01-7-127

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Papėčiai
Kružiūnų piliakalnis

**Kružiūnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22620) Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Adamonių kaime, Punios seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Alytus – Jieznas pasukus į Kružiūnus, juose pervažiavus Punelę, 100 m už alksnyno pasukus į dešinę einančiu lauko keliuku, pavažiavus 700 m iki sodybos, nuo jos paėjus 300 m laukais dešiniau į pietvakarius. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Punelės dešiniajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 21 m ilgio, 19 m pločio. Jos šiaurės vakarų dalį nuplovė Punelė. Pietrytinime aikštelės krašte supiltas 2 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio papėdėje iškastas 8 m pločio, 0,5 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 5 (pietryčiuose)–12 m aukščio. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais medžiais ir krūmais.

Į rytus ir pietryčius yra 0,7 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 3,15 ha. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 7000 m².

## Tyrimai
1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 100
* Mykolas Černiauskas. Alytaus rajono archeologijos paminklų kartografavimo ekspedicijos ataskaita. Vilnius, 1977. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 27, ap. 1, b. 58, p. 11.
* Kultūros vertybės pagrindinis dosjė: A86KP, Kružiūnų piliakalnis su gyvenviete. Vilnius, 1996, 2004. KPC duomenų skyriaus vietų poskyris.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 54-55.
* Lietuvos TSR archeologijos atlasas. Vilnius, 1975, t. 2, p. 88 (Nr. 336).
* Arūnas Strazdas. 1989 metų žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Alytaus rajone ataskaita. Vilnius, 1989. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 27, ap. 1, b. 143, p. 61-62.
* Adolfas Tautavičius. Žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Alytaus, Jurbarko, Kapsuko, Kauno, Plungės, Šilutės, Rokiškio, Zarasų, Vilniaus rajonuose ataskaita, 1972 05 22-1972 06 10. Vilnius, 1972. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 7, ap. 1, b. 154, p. 2-3.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 1, ap. 1, b. 1, p. 317-324.
* Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas Dėl duomenų patikslinimo – 2008-05-27; Nr. KPD-RM-755.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kružiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Abdullah Gül

**Abdullah Gül** ( g. 1950 m. spalio 24 d. Kaiseris, Turkija) – turkų politikas. Turkijos prezidentas nuo 2007 m. rugpjūčio 28 d., Teisingumo ir plėtros partija. Ministras pirmininkas nuo 2002 iki 2003 m., užsienio reikalų ministras nuo 2003 iki 2007 m.

Nuo 1983 iki 1991 m. buvo finansų vadybininkas būstinę Saudo Arabijoje įsikūrusiame Islamo plėtros banke.
Pajiesio tvenkinys

**Pajiesio tvenkinys** – tvenkinys Kauno rajone, Garliavos apylinkių seniūnijoje, Jiesios slėnyje, 21,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 5,35 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 55,5 m. Plotas 66,2 ha. Didžiausias gylis – 5 m. Tūris 1,4 mln. m³. Pietinis krantas aukštas. Krantai daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vanduo naudojamas laukams drėkinti. Prie tvenkinio yra Pajiesio, Sprindiškės, Juraitiškės kaimai. Tvenkinys įrengtas 1975 m. Rytine pakrante eina kelias , telkšo žuvininkystės ūkio tvenkiniai.

2008 m. pastatyta 100 kW galios mažoji hidroelektrinė.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Pociūnų tvenkinys

**Pociūnų tvenkinys** – tvenkinys Kauno rajone, Vandžiogalos seniūnijoje, Gynios slėnyje, 13,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 3,55 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 50 m. Krantai pietrytinėje tvenkinio dalyje aukštoki. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai, tik ties tvenkinio viduriu abiejuose krantuose stūkso miškelis. Plotas 46,4 ha. Didžiausias gylis 7,3 m. Tūris 1,2 mln. m³. Pasroviui iškart telkšo Janušonių tvenkinys. Vanduo naudojamas laukams drėkinti.

Prie tvenkinio yra Pociūnų, Vigių kaimai. Pociūnų tvenkinys įrengtas 1975 m. Pietinį tvenkinio galą kerta kelias , rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Piliakalnio piliakalnis (Alytus)

**Piliakalnio piliakalnis** – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Piliakalnio kaime, Raitininkų seniūnija. Pasiekiamas keliu Makniūnai – Vabaliai, yra kelio kairėje vakarų pusėje, priešais dešinėje kelio pusėje esančią sodybą. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, 19 m skersmens, iš vakarų ir šiaurės apjuosta 0,4 m aukščio, 6 m pločio pylimu. Šlaitai vidutinio statumo, 4 m aukščio, viršuje, 2 m aukštyje dirbtinai pastatinti. Piliakalnis labai sužalotas ariant ir aikštelėje įrengiant trianguliacijos ženklą. Dabar jis dirvonuoja.

Vakarinėje pašlaitėje buvo 0,1 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 6100 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 4000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.101
* Laima Nakaitė. Žvilgsnis į Merkinės archeologinius paminklus // Merkinė. Vilnius, 1970. p. 25.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 120.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, 213.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Batniavos tvenkinys

**Batniavos tvenkinys** – nedidelis tvenkinys Kauno rajone, Batniavos seniūnijoje, 5 km į pietryčius nuo Vilkijos miesto. Atsirado patvenkus Karklę (Nemuno intakas), 2,3 km iki jos žiočių. Plotas 1,4 ha. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,25 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 46,2 m. Krantai aukšti, tik rytinis galas žemas ir pelkėtas. Krantai apaugę medžiais ir krūmais. Įrengtas 1983 m. Prie tvenkinio yra Naujienos kaimas. Batniavos tvenkinys priskiriamas valstybinės reikšmės tvenkinių kategorijai.

Žemiau tvenkinio iki pat Karklės žiočių yra įsteigtas Karklės ichtiologinis draustinis.

## Šaltiniai
Taivano herbas

**[[Taivanas|Taivano]] herbas** (dar vadinamas **Mėlynu dangumi su balta saule** – ) – vienas iš oficialių Taivano nacionalinių simbolių. Tai balta saulė mėlyname fone. Šis herbas yra ir Guomindano politinės partijos bei šalies karinio laivyno pajėgų simbolis.

Šiame herbe dvylika saulės spindulių simbolizuoja dvylika mėnesių ir dvylika tradicinių kinų valandų. Visa tai reiškia pažangumo dvasią.
Singapūro herbas

**[[Singapūras|Singapūro]] herbas** kartu su kitais valstybės simboliais buvo įteisintas 1959 m.

Herbo viduryje yra raudonas skydas, kuriame yra penkios žvaigždės, o po jomis baltas pusmėnulis. Šie simboliai yra tokie patys, kaip ir šalies vėliavoje, tad jų reikšmė taip pat tokia pati – tai yra jauna nacija ant kylančios, visuotinės brolybės ir lygybės, bei nacionalinių idealų.

Skydą iš kairės remia liūtas, iš dešinės – tigras. Tigras simbolizuoja istorinius šalies ryšius su Malaizija, o liūtas – patį Singapūrą.

Herbo apatinėje dalyje yra nacionalinis valstybės šūkis – *Majulah Singapura*, parašytas auksinėmis raidėmis. Malajų kalba tai reiškia *pirmyn, Singapūre*. Šis šūkis yra ir šalies himno pavadinimas.
Pivašiūnų piliakalnis

**Pivašiūnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Pivašiūnuose, Pivašiūnų seniūnija. Pasiekiamas keliu , yra į dešinę šiaurėje nuo kelio, miško pakraštyje, pravažiavus kairėje į Alytų vedantį plentą , iškart už miestelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 52x23 m dydžio, su kultūriniu sluoksniu, kuriame rasta lipdytos keramikos. Vakariniame aikštelės krašte yra 0,3 m aukščio, 8 m pločio pylimas. Pietvakarių – pietryčių šlaituose, 8 m žemiau aikštelės yra 20–30 m pločio terasa, į pietus nuolaidėjanti per 1 m. Šlaitai vidutinio statumo, iki 20 m aukščio, viršuje, 5–6 m aukštyje pastatinti. Apaugęs pušimis ir beržais, aikštelė dirvonuoja.

Pietinėje, vakarinėje ir šiaurės rytų pusėse 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 56 000 m².

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.100
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, 214.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pivašiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Povilas Abelkis (1906)

**Povilas Abelkis** (slapyvardis *P. Tulpė*; 1906 m. sausio 27 d. Žemaičių Kalvarijoje, Plungės raj. – 1957 m. rugpjūčio 7 d. Čikagoje, JAV) – prozininkas, leidėjas.

## Biografija

Nuo 1928 iki 1932 m. studijavo lietuvių literatūrą Vytauto Didžiojo universitete. Baigęs mokytojavo pradžios mokyklose. 1944 m. emigravo iš Lietuvos. 1946 m. Freiburge (Vokietija) įsteigė leidyklą. Šioje leidykloje leido Nelės Mazalaitės, Juliaus Kaupo, Henriko Nagio ir kitų lietuvių rašytojų knygas. 1949 m. persikėlė gyventi į JAV. Bendradarbiavo Jaunimo žurnale, Lietuvos aido, Naujienų ir kituose laikraščiuose.

## Kūryba

Parašė legendinio ir realistinio pobūdžio apsakymų bei novelių:
* novelių rinkinys *Gyvenimo sūkuriuose*, 1930;
* novelių rinkinys *Kalnų dvasia*, 1946;
* buitinės tematikos apysaką *Tilto sargas*, 1949;
* istorinis romanas *Žemaičių krikštas*, 1952;
* romanas *Atlaidų pavėsy*, 1955.

Kūryba aprašomoji, stokoja psichologizmo. Reikšmingesnis romanas *Atlaidų pavėsy*, vaizduojantis knygnešių nuotykius Žemaičių Kalvarijos atlaiduose.

## Nuorodos
*
Poteronių piliakalnis

**Poteronių piliakalnis su gyvenviete**, *Milžinų kalnas* – piliakalnis ir gyvenvietė Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Poteronių, Alovės seniūnijoje. Pasiekiamas iš plento  ties Poteronimis pasukus į dešinę rytų kryptimi link Alovės, už 550 m į dešinę pietuosna lauko keliuku 150 m – yra dešinėje.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Alovės dešiniojo kranto kyšulyje. Aikštelė 10x10 m dydžio, trikampė. Jos pietrytinė dalis nuplauta Alovės. Iš šiaurės ir rytų aikštelės kraštą juosia 21 m ilgio, 5 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio 7 m aukščio išorinis rytinis šlaitas leidžiasi į 5 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 10–14 m aukščio. Piliakalnis dirvonuoja.

Šiaurinėje, šiaurės vakarų, rytinėje ir pietrytinėje papėdėse 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, grublėtos ir lygios keramikos, šlako, pentinas.

## Tyrimai
1953 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 41900 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 3000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 99
* Wejtko W. Do poszukiwaniu o piłkalniach // Wisła. 1889. T. III, p. 894–899.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Poteronys
* Travel.lt
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Aliella

***Aliella*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* *[[Aliella ballii]]*
* *[[Aliella bracteata]]*
* *[[Aliella embergeri]]*
* *[[Aliella helichrysoides]]*
* *[[Aliella iminouakensis]]*
* *[[Aliella platyphylla]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
Rumbonių piliakalnis

**Rumbonių piliakalnis su gyvenviete**, *Mikutiškiai* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22606) Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Rumbonių kaime, Alytaus seniūnija. Pasiekiamas iš plento Alytus – Panemuninkai ties Praniūnais (Kibirkščiais) pasukus į dešinę rytų kryptimi, už 800 m – yra kiek kairiau. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiajame ir Pilupio dešiniajame krante esančiame kranto kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 10x9 m dydžio, iš visų pusių buvusi apjuosta pylimu, jos šiaurinį kraštą su čia buvusiu pylimu nuplovė Pilupis. Dabar likusi pylimo dalis aikštelę juosia iš rytų, pietų ir vakarų. Pylimas yra 1,5 m aukščio pietuose ir 4,5 m aukščio vakaruose, 7 m pločio pietuose ir 20 m pločio vakaruose. Rytinė jo dalis iki 2,5 m aukštesnė, žiūrint iš šono piliakalniui suteikia balno siluetą. Vakarinėje pašlaitėje iškastas 4 m pločio, 0,8 m gylio (dabar jis išplatintas iki 15 m pločio, 2 m gylio) griovys. Šiaurės rytų šlaite, 10 m žemiau aikštelės yra terasa – nepanaudota aukštumos kyšulio dalis. Šlaitai statūs, 12–30 m aukščio. Aikštelė dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs krūmais. Piliakalnis pradėtas tvarkyti: nuo didžiosios jo dalies nukirsti krūmai, vakarų pusėje įrengti laiptai. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 28800 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas: 5000 m².

## Gyvenvietė
Rytų, pietų ir vakarų papėdėse 1 ha plote yra I tūkstantmečio – II tūkstantmečio pradžios papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1969 m. Iki 0,8 m storio kultūriniame sluoksnyje rasta brūkšniuotos, grublėtos ir žiestos keramikos, židinys. 

## Tyrimai
1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 1969 m. gyvenvietę tyrė Alytaus kraštotyros muziejus (vadovė Dalia Andrašiūnaitė). Ištirtas 51 m² plotas, aptiktas iki 0,8 m kultūrinis sluoksnis. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 99
* Zigmantas Gliogeris. Nemunu. Vilnius. 1992, p. 66.
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 17–18.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 36–37.
* Wejtko W. Do poszukiwaniu o piłkalniach // Wisła. 1889. T. III, p. 896–897.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rumbonys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Allagopappus

***Allagopappus*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *allos-* (kitoks, kitas), *pappos* (skristukas).

## Rūšys
* *[[Allagopappus canariensis]]*
* *[[Allagopappus chrysopsioides]]*
* *[[Allagopappus dichotomus]]*
* *[[Allagopappus viscosissimus]]*

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
Zaramciškių piliakalnis

**Zaramciškių piliakalnis**, *Zamkakalnis, Galiertiškė* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Zaramciškių kaime, Miroslavo seniūnija. Pasiekiamas iš plento  ties Seiliūnais pasukus į dešinę vakarų kryptimi, pavažiavus keliu link Zaramciškių 3 km iki čia esančios sodybos, keliuku pro šią sodybą ir laukais paėjus į dešinę šiaurės rytų kryptimi apie 500 m, yra 100 m į šiaurę nuo tvenkinio. 

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 40x15 m dydžio. Jos šiaurinėje pusėje, 2 m žemiau aikštelės yra 24x17 m dydžio natūrali terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 8 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, dabar dirvonuoja, vakarinio šlaito apačia apsodinta eglaitėmis. 

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Zaramciškiai
Stanislovas Abromavičius

**Stanislovas Abromavičius** (g. 1944 m. spalio 1 d. Rumšiškėse, Kaišiadorių raj.) – Lietuvos prozininkas, poetas, dramaturgas.

## Biografija
1981 m. Vilniaus inžineriniame statybos institute baigė ekonomiką. 1968–1970 m. dirbo Kaišiadorių rajono žemės ūkio valdyboje, 1990–2003 m. – Valstybės kontrolėje, 2003–2005 m. – Kauno apskrities valstybinėje mokesčių inspekcijoje. Gyvena Kaune. Iki 1996 m. gyveno Kaišiadoryse, dalyvavo Kaišiadorių Sąjūdžio veikloje, buvo vienas laikraščio „Sąjūdis“ leidėjų.

## Kūryba
* rinkiniai:
** *Slėnyje prie Nemuno*, 1997; apsakymai, apybraiža apie rašytoją E. Pabiržytę, apysaka apie Antaną Baranauską ir buitinė pjesė *Tušti namai*;
** *Gyvenime, tu margas debesie...*, 1997; eilėraščiai ir eiliuotas istorinis vaidinimas *Rumšiškių gimimas*;
** *Nuo savęs nepaklysi*, 2000; eilėraščiai;
** *Žiemos langai* 2001; eilėraščiai ir poema apie Rumšiškes;
* dokumentinės knygos apie pokario rezistenciją Kaišiadorių krašte:
** *Žalio Velnio takais*, 1995;
** Didžiosios kovos partizanų apygardą *Didžioji kova*, 1999;
* poemą vaikams *Miško kompiuteris*, 2002;
* Almanache *Nedėja*, Nr. 2, 1998; beletrizuoti vaikystės atsiminimai;
* Antano Baranausko lenkiškos poezijos vertimai.

## Įvertinimas
* 2019 m. Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medalis „Tarnaukite Lietuvai“

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Allardia

***Allardia*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* *[[Allardia glabra]]*
* *[[Allardia huegelii]]*
* *[[Allardia incana]]*
* *[[Allardia lanata]]*
* *[[Allardia lasiocarpa]]*
* *[[Allardia nivea]]*
* *[[Allardia stoliczkae]]*
* *[[Allardia stoliczkai]]*
* *[[Allardia tomentosa]]*
* *[[Allardia transalaica]]*
* *[[Allardia tridactylites]]*
* *[[Allardia vestita]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Pociūniškių piliakalnis

**Pociūniškių piliakalnis**, *Vinkšninės* – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, Pociūniškėse, Daugų seniūnija. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 17x11 m dydžio. Joje buvo kultūrinis sluoksnis, rasta puodų šukių, kitokių radinių. Šlaitai vidutinio statumo, 4 m aukščio. Piliakalnis labai nuartas, šiaurinis šlaitas nukastas karjero. Dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs jaunomis pušelėmis. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirma puse. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pociūniškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Gediminas Adomaitis (1925)

**Gediminas Adomaitis** (1925 m. liepos 18 d. Antkalnėje, Jurbarko raj. – 1994 m. sausio 16 d. Vilniuje, palaidotas Veliuonoje) – literatūros tyrinėtojas.

## Biografija

1951 m. baigė VU lietuvių kalbą ir literatūrą, jame dėstė, nuo 1966 m. dirbo Aukštojo ir specialiojo mokslo ministerijoje.

## Kūryba

Periodikoje paskelbė straipsnius apie Žemaitę:
* „Rašytojai ir religija“, 1966;
* „Žemaitė literatūros moksle“, 1985.

Rašė apie kitus rašytojus bei literatūrologinių leidinių recenzijas.

## Nuorodos
*
Žilvės piliakalnis

**Žilvės piliakalnis**, *Žilvia, Pupasodis, Tolkūnai* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22616)Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, tarp Pupasodžio ir Tolkūnų kaimų, Miroslavo seniūnija. Pasiekiamas keliu Miroslavas – Balkasodis pro Tolkūnus, už jų, prieš Žilvios upelį pasukus į dešinę vakarų kryptimi, lauko keliuku paėjus 350 m – yra dešinėje šiaurėje, už 150 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Žilvios kairiajame krante. Aikštelė apvali, 20 m skersmens, su kultūriniu sluoksniu. Kraštuose ji apjuosta 10 m pločio, iki 1 m aukščio pylimu, kuris galuose aukštesnis: vakarų gale – 3 m aukščio, 12 m pločio, rytų gale – 1,5 m aukščio. Šlaitai statūs, 7–12 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, šiaurės rytų šlaite buvusio kelio, apaugęs medžiais ir krūmais. Jis pradėtas tvarkyti: nukirsta dalis medžių, pietrytiniame šlaite įrengti laiptai. Pietinėje papėdėje stovi 2 cementiniai karžygiai.

## Legendos
Pasak legendos, iš Žilvės piliakalnio kilo karalaitė Žilvelė, o ją po to pasiėmė Perkūnas. Kita legenda pasakoja, jog piliakalnyje gyvena 70 kareivių iš buvusios tvirtovės, kurie dėl bailumo buvo užkeikti iš Šv. Jono naktį išeina ant piliakalnio pasivertę zuikiais.

## Gyvenvietė
Šiaurės rytų – rytų pašlaitėse 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Jos kultūriniame sluoksnyje rasta lygios, grublėtos ir žiestos keramikos.

## Tyrimai
1954 m. ir 1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 32 000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 8000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.100
* Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , 398.
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 24;.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 38–39.
* Gitana Kazimieraitienė. *Legendos pasakoja: Lietuvos geografiniai objektai.* Kaunas: Šviesa, 2008, 157 p. ISBN 5-430-04769-4 .

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Žilvia
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Buniškių piliakalnis

**Buniškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Buniškių, Lazdijų seniūnija. Pasiekiamas keliu Lazdijai – Galiniai už Buniškių pervažiavus Lindės kanalą ir pasukus į dešinę šiaurėn 500 m - didesnę kelio dalį reikia eiti laukais – tai apaugęs kalnelis už aukštos įtampos elektros linijos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 18x9 m dydžio. Šiaurės rytų, pietryčių ir pietvakarių šlaituose, 1-1,5 m žemiau aikštelės yra 2-2,5 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 11 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų bei duobių, apaugęs pušimis.

Šiaurinėje ir šiaurės vakarų pašlaitėse, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 32 200 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.142
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 58-59.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Buniškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ramutė Adomaitytė

**Ramutė Adomaitytė-Bruzgelevičienė** (g. 1948 m. lapkričio 21 d. Gotlybiškiuose, Šakių apskritis) – žurnalistė, prozininkė, dėstytoja, mokslininkė.

## Biografija
1971 m. baigė lituanistikos studijas Vilniaus universitete. 1973–1981 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ skyriaus redaktorė, 1981–1992 m. – žurnalo „Moksleivis“ skyriaus redaktorė, vyr. redaktoriaus pavaduotoja, 1992–1995 m. – savaitraščio „Dialogas“ apžvalgininkė, vyr. redaktorės pavaduotoja, mokslinė redaktorė. Nuo 1995 m. – Pedagogikos instituto mokslinė bendradarbė, nuo 1997 m. – savaitraščio „Dialogas“ skyriaus redaktorė. 2007 m. apgynė socialinių mokslų (edukologija) disertaciją, suteiktas mokslų daktaro laipsnis. Nuo 2007 m. Lietuvos edukologijos universiteto dėstytoja, docentė, mokslininkė.

## Kūryba
Paskelbė apsakymų periodikoje ir almanache „Veidai“. Juose pasakoja apie žmones nevykėlius ar išminčius, ieškančius gyvenimo prasmės, bandančius įveikti vienatvę, aplinkos abejingumą, nyką, grubumą. Nuo 2007 m. spausdina edukologijos srities mokslo darbus - mokslo straipsnius, sudaro, rengia kolektyvines mokslininkų knygas, autorines knygas.

## Bibliografija
* *Istorijos su Liudviku*, novelių knyga, 1989 m.
* *Jungtys*, sudarymas: Meilės Lukšienės tekstų knyga, 2000 m.
* *Lietuvos švietimo kaita: švietimo reformos darbai tūkstantmečių sandūroje: tendencijos lūkesčiai*, švietimo reformos darbų apžvalga, 2001 m.
* *Tarp dviejų pradžių: bandymas kurti regiono švietimo politiką*, sudarymas: Kaišiadorių savivaldybės švietimo politikos modeliavimą analizuojantys straipsniai, 2002 m.
* *Lietuvos švietimo reforma ugdymo paradigmų kaitos aspektu 1988–1997*, daktaro disertacija: socialiniai mokslai, edukologija (07S), 2007 m.
* *Lithuanian educational reform in terms of shift in educational paradigm 1988–1997*, daktaro disertacijos santrauka, 2007 m.
* *Lietuvos švietimo kūrimas, 1988–1997*, monografija, 2008 m.
* *Utenos rajono švietimo raidos pokyčiai*, sudarymas: Utenos rajono švietimo politiką analizuojantys straipsniai, 2008.
* *Contemporary education contexts: (scientific articles) / Контексты современного образования. Сборник научных статей*, knygos dalis su bendraautore, 2013 m. 
* *Ugdymo paradigmų iššūkiai didaktikai* : kolektyvinė monografija, parengimas, sudarymas, autorinė knygos dalis, 2014 m.

## Šaltiniai
Aldona Adomavičiūtė

**Aldona Adomavičiūtė** (g. 1937 m. sausio 25 d. Klangiuose, Jurbarko raj.) – vertėja, mokytoja.

## Biografija

1960 m. baigė VU prancūzų k. ir literatūrą. Dirbo „Vagos“ ir „Vyturio“ leidyklose. Iš prancūzų kalbos verčia beletristiką, knygas vaikams.

## Kūryba

Svarbesni vertimai:
* K. Yacine. „Nedžma“, 1974;
* G. Simenonas. „Nepažįstami žmonės namuose“, 1976;
* G. Roy. „Netikėta laimė“, 1978;
* Aleksandras Diuma, tėvas. „Žozefas Balzamo“, 1977;
* Aleksandras Diuma, tėvas. „Moterų karas“, 2000;
* J. Jules-Verne. „Žiulis Vernas“, 1983;
* F. Carsaco. „Eldorado liūtai“, 1988.

Redagavo „Siluetų“ serijos knygas apie Baironą, Balzaką, Berliozą, Dega, Matisą, Verdi bei kūrinius jaunimui.

## Nuorodos
*
Bumtango rajonas

**Bumtango rajonas** () – vienas iš 20 rajonų Butane. Bumtange yra keturi kalnų slėniai: Ura, Čumėjus, Tangas ir Čoekoras, bet kartais visas rajonas vadinamas tiesiog Bumtango slėniu.  Pats žodis „Bumtangas“ reiškia 'gražus laukas'.

Bumtange auginami sėjamieji grikiai, vystoma pienininkystė, bitininkystė ir sodininkystė. Visuose Bumtango slėniuose būdingos vis skirtingos botijų kalbos tarmės. 

## Miestai
* Čumėjus
* Džakaras
* Tangas
* Ura

## Žymiausi objektai
* Membarcas („Degantis ežeras“), kuriame Padmasambhava paslėpė Šventąjį raštą VIII a.
* Kurjė vienuolynas
* Džakaro dzongas
* Džambaj Lakango šventykla, pastatyta VII a.
* Tamšing Lakango šventykla
Buteliūnų piliakalnis

**Buteliūnų piliakalnis** – piliakalnis Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, Buteliūnų kaime, Šlavantų seniūnija. Pasiekiamas plento iš Gudeliai – Seirijai pasukus į Buteliūnus, yra kaime, į dešinę rytuose nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Prapunto ežero pietrytiniame krante. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 17x12 m dydžio, iki 0,5 m iškilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 8-20 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, dabar dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaitas apaugęs lapuočiais.

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. 2001 m. Eugenijus Ivanauskas piliakalnyje ištyrė 16 m² plotą, kultūrinio sluoksnio nerado.

Piliakalnis datuojamas I tūkst. pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Buteliūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Alloispermum

***Alloispermum*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *alloi-* (kitoks tipas, šeima), *spermum* (sėkla). 

## Rūšys

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
Gediminas Adomaitis

**Gediminas [[Adomaitis]]**:

* Gediminas Adomaitis (1925) – literatūros tyrinėtojas
* Gediminas Adomaitis (1977) – aktorius
Stepono Batoro traktas

**Stepono Batoro traktas** – istorinis kelias, jungiantis du Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės miestus – Vilnių ir Polocką.

## Istorija

1576 m. išrinktas Lenkijos karaliumi ir Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu Steponas Batoras iškart turėjo tęsti karą su Maskva, pradėtą dar jo pirmtako Žygimanto Augusto. Rusai buvo užėmę rytines Kunigaikštystės žemes ir svarbų Polocko miestą, todėl karalius įsakė ruoštis karo žygiui jį atsiimti. Mazovijos miškuose buvo medžiojami žvėrys ir ruošiamos maisto atsargos, Vengrijoje samdomi patyrę kariūnai, iš Italijos pakviesti karo inžinieriai. Pastarųjų vadovaujami sukviesti valstiečiai su kirviais ir kastuvais platino būsimo žygio kelią, tiesė naujas atkarpas.

Kelias prasidėjo Vilniaus Užupyje, ėjo dabartinėmis Polocko ir Stepono Batoro gatvėmis; per laukus ir miškus, kur šiandien stovi Naujosios Vilnios pastatai; kirto Mickūnų, Lavoriškių, Varnionių, Mikailiškių, Naročio, Gluboko ir kt. kaimus, kol pasiekė Polocką. Prie Svyrių buvo surengta jungtinės Lenkijos ir Lietuvos kariuomenės apžiūra. 1579 m. liepos 12 d. kariškiams buvo perskaitytas karaliaus manifestas-įsakymas ir daugiatūkstantinė minia naujuoju keliu pajudėjo rytų link. Žygis buvo sėkmingas, Polockas atsiimtas, o pergalingo žygio kelias pavadintas Stepono Batoro traktu.

XX a. senosios Kunigaikštystės teritorijoje buvo nutiesti kiti vieškeliai ir plentai, Stepono Batoro trakto reikšmė sumenko. Šiandien jį primena tik išlikusios atkarpos Lietuvoje ir Baltarusijoje.
Šv. Margaritos ugnikalnis

**Šv. Margaritos ugnikalnis** () – neveikiantis ugnikalnis Katalonijoje, Ispanijoje. Krateryje stovi nedidelė celė.

Vulkano perimetras yra 2 kilometrai.

Manoma, kad paskutinį kartą ugnikalnis išsiveržė maždaug prieš 11 000 metų.
Satakunta

: *Šis straipsnis – apie dabartinį Suomijos administracinį vienetą. Apie istorinę provinciją žiūrėkite [[Satakunta (istorinė provincija)]]*

**Satakunta** (; ) – Suomijos regionas, besiribojantis su Tikrosios Suomijos, Tikrosios Hemės, Pirkanmos, Pietų Ostrobotnijos ir Ostrobotnijos regionais. Regionas iki 2009 m. priklausė Vakarų Suomijos provincijai.

## Savivaldybės
Satakuntos regioną sudaro 19 savivaldybių, iš kurių 7 yra miestai.

### Miestai

### Kitos savivaldybės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Regiono savivaldybės svetainė
Povilas Abelkis

**Povilas Abelkis**:
* Povilas Abelkis (1906) – prozininkas, leidėjas;
* Povilas Abelkis (1934) – aeronautikos inžinierius.
Vincas Adomėnas

**Vincas Adomėnas** (1909 m. rugsėjo 23 d. Vilniuje – 1986 m. lapkričio 5 d. Naugardiškėje, Kauno raj., palaidotas Jonučių kapinėse, Kauno raj.) – prozininkas, dramaturgas, vertėjas.

## Biografija

Mokėsi Vilniaus ir Kauno gimnazijose, baigė Salų žemės ūkio mokyklą ir kontrolasistentų kursus Gruzdžiuose. VDU 1935–1940 m. studijavo prancūzų kalbą ir filosofiją, lankė Teatro seminarą, vaidybos studiją.

Gyveno Joniškyje, Kelmėje, dirbo Žemės ūkio rūmuose Kaune. Nuo 1940 m. dirbo Kauno, Vilniaus kultūrinėse įstaigose, 1941–1944 m. buvo Lietuvos liaudies kultūros centro direktoriumi, 1942–1947 m. buvo Kauno dramos teatro aktoriumi. Mokytojavo Skriaudžiuose.

1952 m. suimtas, nuteistas 25 m. lagerių ir 5 m. tremties. Kalintas Intoje. 1956 m. grįžo į Lietuvą, gyveno Naugardiškėje, dirbo tinkuotoju, mechaniku.

## Kūryba

Parašė buitinių pjesių, komedijų, dramų:
* *Svetimos aistros*, 1943;
* *Balta obelėlė*, 1944;
* *Užvis sunkiausia*, 1959, 1960

Periodikoje paskelbė apsakymų, radijo vaidinimų. Vertė A. Čechovo, I. Krylovo, I. Turgenevo, J. Bžechvos kūrinius.

1992 m. išleido sudėtingo siužeto romaną „Kas apverks jų dalią“, kurio pagrindą sudaro lagerių buities ir rezistencinės kovos vaizdai, gilinimasis į kalinių ir laisvės kovotojų psichologiją, jų aspiracijas. Rankraščiu liko apysaka „Pabėgimas“.

## Nuorodos
*
Druskininkėlių piliakalnis

**Druskininkėlių piliakalnis su gyvenviete**, *Saltoniškė* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22630) Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Druskininkėlių, Veisiejų seniūnija. Pasiekiamas plentu  pavažiavus 1,1 km, už kanalo pasukus į dešinę šiaurėn, pavažiavus 300 m už sodybos yra kairėje vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis „įrengtas atskiroje be įtvirtinimų kalvoje; jo p. papėdėje randama grublėtų puodų šukių, titnago, skaldos“ . Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 22x14 m dydžio, iki 1 m iškiliu viduriu. Pietiniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės yra 10 m pločio terasa, per 1,5 m nuolaidėjanti į pietus. Šlaitai vidutinio statumo, 10-11 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, duobių. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę pušimis.
Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 13 400 m².

## Tyrimai
1954 m. ir 1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Gyvenvietė
Pietinėje piliakalnio pašlaitėje, 0,4 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje aptikta lygios ir grublėtos keramikos.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.142
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 64-65.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Druskininkėliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Alomia

***Alomia*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. 

## Rūšys

## Nuorodos

* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
*
Giraitės piliakalnis

**Giraitės piliakalnis** – piliakalnis Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, Giraitės kaime, Teizų seniūnija. Pasiekiamas keliu Teizai – Verstaminai pavažiavus 2,5 km, yra kelio dešinėje, į šiaurę. 

Pasakojama, kad piliakalnyje palaidotas kunigaikštis Šarūnas.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 21x17 m dydžio, iki 0,5 m aukštesne centrine dalimi ir iki 2 m žemesne rytine puse. Šlaitai statūs, 4-6 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, dabar apaugęs retomis pušimis. 
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 5800 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. Eugenijus Ivanauskas piliakalnyje ištyrė 10 m² plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.143
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 7-8.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 72-73.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Giraitė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Graužis (reikšmės)

**Graužis** tai:

* Graužis – ežeras Molėtų rajone;
* Graužis – ežeras Lenkijoje: Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Šipliškės valsčiuje.
Vitas Agurkis

**Vitas Agurkis** (1944 m. vasario 5 d. Kvietkinėje, Kalvarijos savivaldybė – 2018 m. gruodžio 25 d. Vilniuje) – vertėjas.

## Biografija

1966 m. baigė VU lietuvių k. ir literatūrą. Dirbo mokytoju Šalčininkų, Trakų raj. mokyklose. Po to dirbo „Enciklopedijų“, „Mūsų gamtos“, „Dialogo“, „Mokyklos“ redakcijose, Lietuvių literatūros ir tautosakos institute.

## Kūryba

Vertė vengrų literatūrą.
* Išvertė romanus:
** S. Somogyi Tótho. „Antrasis Žolto Kerekešo gimimas“, 1984;
** M. Vidoras. „Finalas sekmadienį“, 1985;
** M. Gergely. „Penkioliktasis kosmoso dėsnis“, 1989;
** F. Móra. „Aukso karstas“, 1995;
** M. Kállay. „Steponas Batoras“, 2013;
** L. Krasznahorkai. „Priešinimosi melancholija“, 2016.
* apysakas:
** F. Móra. „Stebuklingi kailinukai“, 1980;
** L. Gyurkó. „Mirties šešėlis“, 1986;
** K. Fehér. „Aš turėsiu salą“, 1989;
* novelių rinkinį „Vengrų novelės“ (su kitais), 1990;
* pjeses:
** I. Sarkadi. „Prarastas rojus“;
** Gy. Sóso. „Ir pirmadienį, ir ketvirtadienį“;
** Á. Kertészo. „Vardinės“;
** I. Gállo. „Drumzlės“;
** F. Molnáro. „Lilijomas“.
* taip pat vertė pasakas, sakmes, mokslo populiarinimo leidinius.

Parengė Leonardo Saukos paskelbtų darbų bibliografiją: „Tautosakos darbai“, XIV(XXI), 2001.

## Nuorodos
* .
* Lietuvos literatūros vertėjų sąjunga.