open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vestfoldas

: *Šis straipsnis – apie Norvegijos administracinį vienetą. Apie istorinį regioną ir viduramžių karalystę žiūrėkite [[Vestfoldas (regionas)]]*

**Vestfoldas** () – apskritis Norvegijos pietinėje dalyje. Ribojasi su Telemarku ir Biuskeriudu. Apskrities administracinis centras yra Tionsbergas.

## Geografija

Apskritis įsikūrusi Oslo fjordo pakrantėje (joje yra nemažai salų). Būdingos lygumos, kuriomis teka Niumdalslogeno upė, tik šiaurės rytinė pusė kalnuota. Sutampa su Vestfoldo geografiniu regionu.

## Istorija

Vestfoldo teritorija, kaip ir visas Vikenas, buvo vienas svarbiausių ankstyvosios Norvegijos istorijos židinių. Iš čia vikingai rengė grobiamuosius žygius, apie VII a. regione susiformavo gentinė karalystė, kurioje valdžią ilgainiui perėmė Inglingų dinastija. Iš šios karalystės Haraldas Gražiaplaukis pradėjo Norvegijos vienijimą.

Danijos-Norvegijos laikais Vestfoldas priklausė Akešhiuso lėnui (vėliau – amtui), kuriam priklausė didžioji dalis Rytų Norvegijos. 1671 m. jame buvo įkurtos dvi paveldimosios grafystės – Laurvigenas ir Jarlsbergas. 1821 m. abi grafystės sujungtos į vieną, suformuojant **Jarlsbergo ir Larviko amtą**, turėjusį dabartinės apskrities teritoriją. 1919 m., norvegizuojant administracinę sistemą, amtas buvo pervardintas į Vestfoldo apskritį.

## Savivaldybės

Vestfoldas padalintas į 6 savivaldybes:

# Holmestrandas
# Hortenas
# Ferderis
# Larvikas
# Sandefjordas
# Tionsbergas


Image:Eikeren-vvsm.jpg|Eikereno ežeras
Image:Svelvik 20080718.jpg|Svelvikas
Image:Mixed Picea (Spruce) forest from Vestfold county in Norway.jpg|Miškas Andebu savivaldybėje


## Šaltiniai
Futbolo teisėjas

**Futbolo teisėjas** – žmogus, vadovaujantis futbolo rungtynėmis. Teisėjas stebi futbolininkų žaidimą ir prižiūri, kad veiksmas visų varžybų metu vyktų pagal taisykles. Teisėjas gali futbolininką nubausti pražanga (įspėjimas), geltona (griežtas įspėjimas) ar raudona kortele (išvarymas iš aikštės). Teisėjams padeda šoniniai teisėjai, jie stebi ar kamuolys kirto vartų liniją, šoninę liniją, ar žaidėjas buvo nuošalėje bei žiūri nuo kurios komandos futbolininko kamuolys tai padarė. Rungtynių teisėjo sprendimai yra galutiniai, jų negalima užginčyti, vienintelis pateisinimas - teisėjas gali pažiurėti **VAR (Video Assistant Refeere)** Su šitu sprendimu, teisejas gali Nuimti įvarčius, pakeisti kortele iš Geltonos į Raudona (Arba Atvirkščiai)
Jan Krzysztof Bielecki

**Janas Kšyštofas Beleckis** (, g. 1951 m. gegužės 3 d. Bydgoščiuje) – lenkų politikas, ekonomistas, buvęs Lenkijos Ministras pirmininkas.

## Biografija
Baigė licėjų Gdanske, 1973 m. – Gdansko universiteto Transporto ekonomikos fakultetą Sopote. Dirbo Vandens transporto ekonomikos institute, vėliau – Mašinų gamybos ministerijos vadovaujančiųjų darbuotojų rengimo centre.

Susikūrus „Solidarumo“ organizacijai, buvo vienu jos ekonominės politikos kūrėjų, rengė pagrindus perėjimui nuo planinės prie rinkos ekonomikos. Už antikomunistinę veiklą buvo atleistas iš darbo. 1982 m. įkūrė kooperatyvą „Patarėjas“, kuriame dirbo persekiojami opozicijos veikėjai.

1989 m. kaip opozicijos atstovas išrinktas į Seimą, veikė Pilietinio parlamentinio klubo sudėtyje. Lechas Valensa, tapęs Lenkijos prezidentu, pavedė J.K.Beleckiui suformuoti vyriausybę, kuri prisiekė 1991 m. sausio 5 d. ir tęsė T.Mazoveckio vyriausybės pradėtų liberalių reformų kursą. Svarbų vaidmenį vyriausybėje turėjo vicepremjeras Lešekas Balcerovičius. Vyriausybė sumažino Lenkijos užsienio skolas, pasirašė asociacijos sutartį su Europos Sąjunga.

Buvo vienas Liberalų-demokratų kongreso kūrėjų, su šia partija 1991 m. rudenį išrinktas į Seimą. Po šių rinkimų 1991 m. gruodžio 5 d. J.K.Beleckio vyriausybė atsistatydino.

1993–1994 m. H.Suchockos vyriausybėje buvo Europos integracijos ministras. Nuo 1993 m. lapkričio mėn. buvo Lenkijos atstovas Europos rekonstrukcijos ir plėtros banke Londone. 2003–2009 m. vadovo bankui Pekao SA.

2010 m. kovo 9 d. Lenkijos Ministras pirmininkas Donaldas Tuskas paskyrė J.K. Beleckį vyriausybės Ekonominės tarybos pirmininku.

Paskelbęs daug straipsnių spaudoje, tame tarpe „The Wall Street Journal“, „Europe’s World“, „Rzeczpospolita“, „Gazeta Bankowa“, „Gazeta Wyborcza“, „Wprost“, „Tygodnik Powszechny“, „Die Welt“, knygos „Histoire de l’Europe“ bendraautoris.

## Šaltiniai
Telemarkas

**Telemarkas** () – apskritis Norvegijos pietinėje dalyje. Ribojasi su Vestfoldu, Biuskeriudu, Hordalandu, Rugalandu ir Rytų Agderiu. Apskrities administracinis centras yra Šienas.

## Geografija

Didelė dalis apskrities kalnuota, rytinę dalį užima Hardangervidos plokščiakalnis. Pietryčiuose paviršius ledžiasi žemyn ir pasiekia Skagerako sąsiaurį. Gausu ežerų (Niseris, Noršio, Fiuresvatnas, Totakas, Tinšio, Mesvatnas ir kt.).

## Savivaldybės

Telemarkas padalintas į 17 savivaldybių:

# Šienas
# Pošgriūnas
# Bamblė
# Nutodenas
# Vidurio Telemarkas
# Kragerė
# Numė
# Tinas
# Drangedalis
# Vinjė
# Seliurdas
# Kviteseidas
# Siljanas
# Tokė
# Jartdalis
# Nisedalis
# Fiuresdalis


Image:Misty field, Telemark, Norway.jpg|Laukas Telemarke
Image:Oysteinnatten lifjell telemark norway.jpg|Kalnų kraštovaizdžiai
Image:Bandak.jpg|Bandako ežeras
Image:Kragerø.jpg|Kragerė


## Šaltiniai
Rytų Agderis

**Rytų Agderis** () – buvusi apskritis Norvegijos pietinėje dalyje. Ribojosi su Telemarku, Rugalandu ir Vakarų Agderiu. Apskrities administracinis centras buvo Arendalis.

2020 m. Rytų Agderis su Vakarų Agderiu sujungtas į Agderio apskritį.

## Geografija

Rytinė apskrities dalis kalnuota (aukštis iki 1507 m, Sebiugjenuteno k.), o dauguma gyventojų susitelkę siauroje pakrantės lygumoje šalia Skagerako sąsiaurio. Pakrantėje yra salų (Trumėjus, Sandėja ir kt.). Didžiausi ežerai – Biuglandsfjordas, Roskrepfjordas, Vegoras. Svarbiausia upė – Otra.

## Savivaldybės

Rytų Agderis padalintas į 15 savivaldybių:

# Arendalis
# Grimstadas
# Lilesandas
# Riseras
# Tvedestrandas
# Frolandas
# Birkenesas
# Evjė ir Hornesas
# Erstadas
# Vegorshėjus
# Omlis
# Valė
# Ivelandas
# Biuglandas
# Biuklė


Image:Vegår.jpg|Vegoro ežeras
Image:Nidelva ved Blakstad - post processed.jpg|Nidelvos upė
Image:Storgata Grimstad.jpg|Grimstadas
Image:Evje-Hornnes01.jpg|Muziejus Evjėje ir Hornese
Wardruna

**Wardruna** – Norvegijos muzikos grupė, sukurta juodojo metalo atlikėjo „Gaahl“ (Kristiano Eivindo Espedalio) ir „Kvitrafn“ (Einaro Selviko). Grupė atkuriama senovės skandinavų muzikos atmosfera, jungiama etninė, tamsiojo ambiento muzika, užkalbėjimai. Daugelį muzikos kūryboje panaudotų muzikos instrumentų pasigamino patys atlikėjai. Naudojama nemažai originalių instrumentų: lura, elnio odos būgnai, Kraviko lyra, *[[jouhikko]]* (trijų stygų suomiška lyra), pučiamieji ožio ragai, dambreliai.

## Nariai
* Kvitrafn – vokalas, įvairūs instrumentai
* Lindy Fay Hella – vokalas
* Gaahl (2003–2015) – vokalas

## Diskografija
* *Runaljod – Gap Var Ginnunga* (2009 m.)
* *Runaljod – Yggdrasil* (2013 m.)
* *Runaljod – Ragnarok* (2016 m.)
* *Skald* (2018 m.)
* *Kvitravn* (2021 m.)
* *Birna* (2025 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* „Wardruna“ atlieka ''Dagr''
Kryžius (reikšmės)

Žodis ***kryžius*** gali reikšti:

* kryžius – simbolis, geometrinė figūra, sudaryta iš dviejų statmenai susikertančių atkarpų. 
** Andriaus kryžius
** krikščionių kryžius
** inkaras kryžius
** Jeruzalės kryžius
** keltiškasis kryžius
** Saulės kryžius
** Tau kryžius
* kryžius – ordinas, ordino ženklas, kuriame pagrindinė figūra yra kryžius. Kitas panašus ordinų variantas yra žvaigždė. 
** Geležinis kryžius
** Žūvančiųjų gelbėjimo kryžius
** Laisvės kryžiaus ordinas
* kryžius – kitoks apdovanojimas, ne ordinas:
** Auksinis scenos kryžius
* kryžius – vadinamasis heraldinis kryžius, paprasčiausioje formoje – stulpo ir juostos kombinacija.
*kryžius – kryžius vėliavoje (tai veksilologijos mokslo terminas).
* Kryžius – katalikų laikraštis, leistas 1903–1904 m. Tilžėje.
* Kryžius – lietuviška pavardė
** Bronius Kryžius

Sudėtiniai terminai:
* Pietų Kryžius – žvaigždynas pietiniame pusrutulyje
* Trijų Kryžių paminklas
* Kryžiaus žygiai
* Kryžiaus kelias
* Kryždirbystė
** Lietuvos kryždirbystė
* Kryžių kalnas
* Kryžių koplyčia
* Klaipėdos kryžių kalnas
* Kryžiaus poza 
* Šv. Kryžiaus bažnyčia:
** Salų Šv. Kryžiaus bažnyčia
** Kauno Šv. Kryžiaus (Karmelitų) bažnyčia
** Šventojo Kryžiaus bazilika
** Antalieptės Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia
** ir daug kitų.
Vakarų Agderis

**Vakarų Agderis** () – buvusi apskritis Norvegijos pietinėje dalyje. Ribojosi su Rugalandu ir Rytų Agderiu. Apskrities administracinis centras buvo Kristiansandas.

2020 m. Vakarų ir Rytų Agderio apskritys sujungtos į Agderio apskritį.

## Geografija

Šiaurinė apskrities dalis kalnuota, pietuose skalaujama Skagerako ir Šiaurės jūros. Pakrantė išraižyta nedidelių fjordų, o žemyninė dalis – slėnių. Telkšo nemaži Roskrepfjordo, Lundevatno, Storvatneto ežerai. Vakarų Agderyje yra toliausiai į pietus šalies vieta Lindesnesas (dar toliau pietuose yra nedidelis Piuseno šcheras).

## Savivaldybės

Vakarų Agderis padalintas į 15 savivaldybių:

# Kristiansandas
# Mandalis
# Venesla
# Segnė
# Farsundas
# Flekefjordas
# Liungdalis
# Songdalenas
# Kvinesdalis
# Lindesnesas
# Marnardalis
# Sirdalis
# Eudnedalis
# Hegebustadas
# Oseralis


Image:Lindesnes Fyr.jpg|Lindesneso švyturys
Image:Sniksfjorden-20091018.jpg|Sniksfjordas
Image:Flekkefjord-Nirwana.jpg|Flekfjordas
Image:Loshavn Farsund 01.jpg|Loshauno kaimas Farsunde
Rugalandas

**Rugalandas** () – apskritis Norvegijos pietvakarinėje dalyje. Ribojasi su Hordalandu, Telemarku, Vakarų Agderiu ir Rytų Agderiu. Apskrities administracinis centras yra Stavangeris. Čia aktyviai veikia įsikūrusi Rogalando lietuvių bendruomenė.

## Geografija

Apskrities paviršius kalnuotas, gausiai išraižytas fjordų (Boknafjordas su daug atšakų – Liusefjordu, Sandsfjordu ir kt.). Nemažai ežerų, dauguma jų labai gilūs (Sundalvatnas, Lundevatnas). Pakrantėje daug salų, iš kurių didžiausia – Karmėjus.

## Savivaldybės

Rugalandas padalintas į 23 savivaldybes:


Bjerkreimas
Buknas
Eigersiundas
Jesdalis
Ho
Haugesiundas
Jelmelandas
Karmėjus
Klepas
Kvitsėjus
Lundas

Randabergas
Sandnesas
Seuda
Sokndalis
Sola
Stavangeris
Strandas
Suldalis
Timė
Tiusveras
Utsira
Vindafjordas



Image:Preikestolen 2.jpg|Prekestuleno uola
Image:Utsira utsyn5.jpg|Utsiros salos kraštovaizdis
Image:Norwegen 06 - Lysefjord.jpg|Liusefjordas
Image:Bilde av Egersund.jpg|Egersiundas


## Šaltiniai
Sognė ir Fjurdanė

**Sognė ir Fjurdanė** () – buvusi apskritis Norvegijos pietvakarinėje dalyje. Ribojosi su Miore ir Rumsdaliu, Hordalandu, Oplandu ir Biuskeriudu. Apskrities administracinis centras buvo Leikangeris.

2020 m. Sognė ir Fjurdanė bei Hordalandas sujungtos į naują Vestlando apskritį.

## Geografija

Apskrities paviršius kalnuotas, gausiai išraižytas fjordų. Svarbiausi fjordai yra Sognės fjordas ir Neriojaus fjordas. Jie giliai įsiterpia į žemyną ir turi daug atšakų. Sognėje ir Fjurdanėje yra keletas žymių krioklių – Ramnefjelsfosenas, Vetisfosenas ir kt. Čia telkšo giliausias Europos ežeras Hornindalsvatnetas, yra didžiausias žemyninės Europos ledynas Jostedalio ledynas. Jūros pakrantėje gausu salų. Sulundo savivaldybėje yra toliausiai į vakarus (neskaitant valdų) nutolusi Norvegijos vieta – maža negyvenama Holmeboeno salelė.

## Savivaldybės

Sognė ir Fjurdanė padalinta į 26 savivaldybes:


Ordalis
Askvolis
Eurlandas
Balestrandas
Bremangeris
Eidas
Fjaleris
Flura
Ferdė
Geularas
Glopenas
Gulenas
Hornindalis

Hėjangeris
Hiulestadas
Jelsteris
Lerdalis
Leikangeris
Lusteris
Naustdalis
Seljė
Sogndalis
Sulundas
Striunas
Vogsėjus
Vikas



Image:Norway Aurland Laerdal.jpg|Eurlando kraštovaizdis
Image:Vettisfossen.jpg|Vetisfosenas
Image:Sogndalsfjora 200712.jpg|Sogndalsfjora
Image:Breimsvatnet.JPG|Breimsvatnas
Hermansverkas

**Hermansverkas** () arba **Leikangeris** () – gyvenvietė pietvakarių Norvegijoje, Sognės fjordo šiaurinėje pakrantėje. Kelias į Sogndalį. Yra bažnyčia, greta nutiestos kelios, elektros perdavimo linijos per fjordą (jos yra vienos ilgiausių pasaulyje).

## Istorija

Leikangerio savivaldybė sudaryta 1838 m., panaikinta 2020 m. Hermansverkas-Leikangeris iki 2020 m. buvo Sognės ir Fjurdanės apskrities administracinis centras.

## Šaltiniai
Stasys Kunčinas

**Stasys Kunčinas** (1912 m. gruodžio 22 d. Sankt Peterburge, Rusijoje – 1999 m. birželio 13 d. Kaune) – pedagogas, Lietuvos šaulių sąjungos narys.

## Biografija

1923 m. kartu su tėvais apsigyveno Lietuvoje, mokėsi Gruzdžių pradžios mokykloje, Šiaulių gimnazijoje. 1932 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją, dirbo pradžios mokyklose.

1934 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1935 m. baigė Kauno karo mokyklą, įstojo į Šaulių sąjungą, vėliau išėjo į pėstininkų karininkų atsargą. 1936 m.  baigė „Jaunosios Lietuvos“ sąjungos kūno kultūros kursus. 1938 m. mobilizuotas būrio vadu 8-ajame Kauno Kunigaikščio Vaidoto pėstininkų pulke.

1942 m. baigęs Vilniaus pedagoginį institutą, kuriame įgijo fizikos ir matematikos mokytojo išsilavinimą, apsigyveno Anykščiuose, iki išėjimo į pensiją 1973 m. dirbo vietos mokyklose (dab. Jono Biliūno gimnazijoje). Nuo 1995 m. iki mirties gyveno Kaune. Palaidotas Anykščių senosiose kapinėse.

S. Kunčinas buvo ilgametis Anykščių rajkoopsąjungos revizijos komisijos pirmininkas. Principingas, savo dėstomą dalyką gerai išmanęs pedagogas buvo Anykščių matematikos mokytojų metodinio ratelio pirmininkas.

## Įvertinimas

S. Kunčinas buvo apdovanotas Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 3-ojo laipsnio medaliu (1935 m.), jam buvo suteiktas Lietuvos SSR nusipelniusio mokytojo garbės vardas (1960 m.).

## Šaltiniai
Kunčina

**Kunčina** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kunčinienė (ištekėjusi moteris) ir Kunčinaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algirdas Kunčina – buvęs futbolininkas (Panevėžio „Statyba“);
* Andrius Kunčina – Laisvosios Europos radijo žurnalistas;
* Jonas Kunčina (g. 1936) – geografas, pedagogas;
* Kazimieras Kunčina – Utenos politikas.
Marinas

**Marinas** () – Italijos miestas Romos provincijoje, Lacijuje. Miestas yra 21 km į pietryčius nuo Romos.

## Istorija

lotynų gentys gyveno Marino teritorijoje nuo I tūkst. pr. m. e. Senovėje *Bovillae* (Fratokjė), *Mugilla* (Santa Maria delle Mole, Marino savivaldybės dalis) ir *Ferentum* (dabar Marinas) priklausė Lotynų lygai. Romos respublikos laikais čia patricijai statėsi vilas, bėgdami nuo karščio Romoje.

846 m. *Bovillae*, tuo metu didžiausią gyvenvietę, sugriovė saracėnai ir gyventojai persikėlė į geriau ginamą *Ferentum*, kuris buvo pervadintas į Mariną. Nuo 1090 m. miestas priklausė Tuskulo grafams, vėliau Frangipanei, o po to Orsiniams nuo 1266 m.

1347 m. Mariną nesėkmingai apgulė Cola di Rienzo. Po 50 metų čia kovėsi Alberico da Barbiano ir prancūzų kariai, kurie rėmė antipopiežių Klemensą VII. 1419 m. miestą nusipirko Kolonų šeima ir jį išlaikė iki 1914 m.

Marine lankėsi tokios įžymios istorinės asmenybės kaip Prancūzijos karalius Karolis VIII ir Alfonso II d'Este. Čia gimė Vittoria Colonna ir praleido dalį savo gyvenimo. 1571 m. Marine iškilmingai sutiktas Marcantonio Colonna, Lepanto mūšio didvyris. Šį įvykį mini festivalis.

1870 m. Marinas tapo Italijos karalystės dalimi. 1880 m. kovo 14 d. atidarytas geležinkelis Roma-Čampinas-Marinas. 1906 m. balandžio 1 d. jį pakeitė tramvajaus linija. 1954 m. vietoj tramvajaus pradėti naudoti autobusai.

## Miestai partneriai

* Anderlechtas, Belgija
* Bulonė-Bijankūras, Prancūzija
* Hamersmitas, Didžioji Britanija
* Neukelnas, Vokietija
* Zanstadas, Nyderlandai
* Paterna, Ispanija
*  Irvingas, JAV
* Nafpaktas, Graikija
Studentės

**Studentės** (anksčiau **Mokinukės**) – Lietuvos pop muzikos grupė.

## Istorija
2003 m. grupę suformavo Laima Lapkauskaitė. 2009 m. grupė pakeitė pavadinimą į „Studentės“.

## Diskografija
* Pažadai (2004 m.)
* Maža širdelė (2005 m.)
* Pagauk (2006 m.)
* Norių būt laisva (2008 m.)
* Užaugom (2009 m.)
* Aš ir mano mergaitės (2014 m.)

## Šaltiniai
Józef Oleksy

**Juzefas Oleksis** (; 1946 m. birželio 22 d. Naujasis Sončas, Lenkija – 2015 m. sausio 9 d. Varšuva, Lenkija) – lenkų ekonomistas ir politikas, buvęs Lenkijos Ministras pirmininkas.

## Biografija
Baigė Varšuvos Aukštosios planavimo ir statistikos mokyklos Užsienio prekybos fakultetą. Ekonomikos mokslų daktaras. 1968 m. įstojo į LJDP, dirbo partinėse struktūrose, vadovavo LJDP Palenkės Bialos vaivadijos komitetui.

1989–2005 m. buvo Lenkijos Seimo narys. 1993–1995 m. buvo Lenkijos demokratinės kairiųjų sąjungos (*Sojusz Lewicy Demokratycznej*, SLD) vadovas. 1993 m. spalio mėn. – 1995 m. kovo mėn. buvo Lenkijos Seimo maršalka. 1995 m. kovo 7 d. – 1996 m. vasario 7 d. buvo Lenkijos Ministras pirmininkas. Iš šių pareigų atsistatydino dėl įtarimų bendradarbiavus su KGB. Šie įtarimai vėliau įrodyti nebuvo.

2004 m. sausio–balandžio mėn. buvo vicepremjeras ir Vidaus reikalų ministras Lešeko Milerio vyriausybėje. Nuo 2004 m. vasario mėn. iki 2005 m. sausio mėn. vėl buvo Lenkijos Seimo maršalka. Šių pareigų neteko Lenkijos Liustracijos teismui priėmus sprendimą, kad J.Oleksis 1970–1978 m. slapta bendradarbiavo su LLR karine žvalgyba ir tai nuslėpė.

## Papildoma informacija
* Lenkijos prezidentu tapęs Lechas Kačinskis inicijavo kovos su korupcija kampaniją, pavadintą ,,Moraline revoliucija“. Tikrinimo metu paaiškėjo, kad J. Oleksis 2001 m. Varšuvoje privatizavo žinybinį butą už 2000 zlotų. Butas buvo konfiskuotas.

## Nuorodos
* Lenkijos teismas patvirtino J. Oleksy bendradarbiavus su saugumu (Bernardinai.lt)

## Šaltiniai
Ašikaga

**Ašikaga** () – miestas Japonijoje, Honšiū salos centrinėje dalyje, Točigio prefektūroje, 80 km į šiaurę nuo Tokijo. Senovinis šilkininkystės ir šilko audimo centras. Metalo (ypač aliuminio) apdirbimo, mašinų gamybos pramonė. Yra keletas šventyklų, porceliano muziejus, gėlių parkas, seniausia Japonijos mokykla (spėjama, kad įkurta IX a.).

## Istorija

Miestas susikūrė Heian laikotarpiu, vėliau čia susikūrė žymus Ašikagos samurajų klanas.

## Šaltiniai
Askanija Nova

**Askanija Nova** () – biosferos draustinis Ukrainos pietuose, Chersono srityje, Tauridos stepėje, netoli Alioškų smėlynų. Įkurtas 1921 m. vietoje privataus Čaplių draustinio, įkurto 1898 m.

Draustinis skirtas apsaugoti laukines eraičinų-pelynų bei ašuočių stepes, su ten augančiais retais augalais bei introdukuotomis gyvūnų rūšimis. Teritorija yra geologinėje įduboje, sezoniškai užliejamoje vandens. Yra dendroparkas su >150 medžių ir krūmų rūšių.

1932 m. Askanija Novoje buvo įsteigtas gyvūnų aklimatizacijos ir hibridizacijos institutas, čia introdukuoti įvairūs, šiam kraštui nebūdingi gyvūnai – Prževalskio arkliai, bizonai, fazanai, saigos, danieliai, muflonai, taurieji elniai, dvikupriai kupranugariai, vasarą išleidžiami zebrai, stručiai, antilopės gnu, kanos, mėlynosios antilopės ir kt. Rudenį draustinio šlapynėse apsistoja daug migruojančių paukščių. Askanija Nova įtraukta į Ramsaro konvencijos saugomų šlapynių sąrašą.

## Šaltiniai
Asas (ugnikalnis)

**Asas** () – ugnikalnis pietų Japonijoje, centrinėje Kiūšiū salos dalyje. Aukštis – 1592 m. Asas yra vienas didžiausių pasaulio ugnikalnių – jo kalderos plotis siekia 25 km. Kūgio, sudaryto daugiausia iš andezito, plotas – apie 2000 km². Centrinę kūgio grupę sudaro 5 viršukalnės, iš kurių pati aukščiausia – Taka. Aktyviausias yra Nakos krateris – iš jo nuolat kyla dūmai, kartais įvyksta išsiveržimai. Per pastaruosius 70 metų Asas ne kartą išsiveržė – 1974, 1979, 1984–1985, 1989–1991, 2009 ir 2011 m., iš viso yra žinoma daugiau kaip 70 jo išsiveržimų.

Naujausias išsiveržimas įvyko 2021 m. spalio 20 d. 11.43 val. vietos laiku.

Aso kaldera susidarė prieš 90-300 tūkst. metų. Išsiveržimų metu piroklastų srautai nusidriekė per pusę Kiūšiū salos. Dabar Aso kalderoje įsikūrę Aso, Takamorio, Minamiaso miestai. Ugnikalnis įeina į Aso Kudžū nacionalinį parką.


Image:Mount-Aso-Naka-dake.jpg|Nakos krateris
Image:Aso05.JPG|Kidžimos kūgis
Image:Kome Zuka.JPG|Zukos kūgis
Image:Mt.Aso and caldera01.jpg|Vaizdas į kalderą 


## Šaltiniai
* Global Volcanism Program
Lubianka (reikšmės)

**Lubianka** vadinama:

* Kalėjimas Maskvoje ():
** Lubianka;
* Kaimai Lenkijoje ():
** Lubianka (Sokulkos apskritis);
** Lubianka (Augustavo apskritis).
Tžcianka (reikšmės)

**Tžcianka** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Tžcianka (Suvalkų apskritis);
* Tžcianka (Sokulkos apskritis).
Vasiluvka

**Vasiluvka** gali reikšti:

## Baltarusija
* Vasilauka, kaimas Šarkauščinos rajone.

## Lenkija
* Vasiluvka (Suvalkų apskritis);
* Vasiluvka (Sokulkos apskritis).

## Lietuva
* Vasiluvka (Jonava), buvęs kaimas Jonavos rajone.
Albano Lacialė

**Albano Lacialė** () – Italijos miestas Romos provincijoje, Lacijuje. Miestas yra 25 km nuo Romos.

## Istorija

Seniausi žmonių gyvenviečių įrodymai Albano Lacialės apylinkėse randami Tor Paluči, Kastel Saveli and Kole dei Kapučini vietovėse ir datuojami I tūkst. pr. m. e pradžioje. Tose vietose žmonės gyveno ir vėliau, o nuo Lacialės IIB laikotarpio (830–730 m. pr. m. e.) pradėjo sparčiai plisti. Manoma, kad tai susiję su legendinės lotynų sostinės Alba Longa įkūrimu, kuri tikriausiai buvo rytiniame Albano ežero krante, priešais Albano Lacialę.

Vėliau Albano Lacialė priklausė turtingam Aričijos miestui. Romos turtingieji čia statėsi vilas. Pompėjus šalia miesto irgi turėjo vilą *Albanum Pompeii*. Manoma, kad Senekos vilos griuvėsiai yra pietinėje Albano ežero pakrantėje. Domiciano laikais visos šios vilos buvo sujungtos į vieną priklausančią imperatoriui ir buvo vadinama *Albanum Cesaris*. Imperatorius Septimijus Severas apie 202 m. netoliese įkūrė karius. Taip atsirado Kastra Albana, milžiniška karių stovykla, kuri veikė iki III a. pabaigos. Išliko didelių Karakalos pirčių griuvėsiai.

Teigiama, kad 326 m. imperatorius Konstantinas I įsakė mieste pastatyti katedrą, skirtą Jonas Krikštytojui. Per Gotų karus VI a. Albano Lacialė susitraukė iki mažo įtvirtinto miestelio. Imperatorius Otonas I 964 m. atidavė miestą savo kapitonui Romoje Virginia Savelli. Popiežius Paskalis II 1118 m. slėpėsi Albano Lacialėje nuo neramumų Romoje ir panaikino miestui mokestį už malamus javus. Buvus schizmai popiežiaus Inocento II laikais, 1137 m. miestą trumpam buvo užėmęs antipopiežius Anakletas II. 1142 m. Albano Lacialę nusiaubė saracėnai. Po Monte Porcio mūšio 1168 m. Romos gyventojai norėjo atkeršyti Albanui, nes šis palaikė imperatoriaus Frydricho I Barbarosos pusę, tad miestas buvo nusiaubtas. Popiežius Eugenijus IV 1436 m. įsakė sugriauti miestą. 1697 m. Albano Lacialė tapo tiesiogiai pavaldi popiežiui.

Popiežius Pijus VI 1780 m. pradėjo pertvarkyti Via Appia, kad būtų galima greičiau nuvykti iš Romos į Teračiną, kur vyko pelkių nusausinimo darbai. Naujas kelias prisidėjo prie Albano ir kitų pakeliui buvusių miestų klestėjimo. Per Prancūzijos revoliuciją 1798 m. vasario 18 d. Albanas su Fraskačiu, Veletriu, o vėliau Marinu pasiskelbė „Seserine respublika“ kylančiai Romos respublikai. Vėliau miestas sukilo prieš prancūzus ir Joachim Murat kariai jį nusiaubė.

1816 m. liepos 6 d. popiežius Pijus VI vėl tapo Albano Lacialės valdytoju. 1870 m. miestas tapo Italijos karalystės dalimi.

Albano Lacialės senamiestis smarkiai nukentėjo per Antrojo pasaulinio karo bombardavimus.

## Miestai partneriai

*  Bialogardas, Lenkija, nuo 2004 m.
*  Košalinas, Lenkija, nuo 2004 m.
*  Alytus, Lietuva, nuo 2004 m.
*  Savelis, Italija

## Išnašos
Włodzimierz Cimoszewicz

**Vlodzimežas Cimoševičius** (, g. 1950 m. rugsėjo 13 d. Varšuvoje) – Lenkijos teisininkas ir politikas, buvęs Lenkijos Ministras pirmininkas.

## Biografija
1972 m. baigė Varšuvos universiteto Teisės fakultetą, čia dėstė tarptautinę teisę ir 1978 m. apsigynė teisės mokslų daktaro disertaciją. 1980–1981 m. gavęs Fulbright programos stipendiją stažavosi Kolumbijos universitete Niujorke.

Nuo 1971 iki 1990 m. buvo LJDP narys. 1989 m. pagal šios partijos sąrašą išrinktas Lenkijos Seimo nariu. Kaip kairiųjų jėgų kandidatas dalyvavo pirmuosiuose demokratiškuose Lenkijos prezidento rinkimuose 1990 m. ir užėmė 4 vietą (1 514 025 balsų, 9,21%).

Pagal Lenkijos demokratinės kairiosios sąjungos sąrašą 1991, 1993, 1997 ir 2001 m. buvo renkamas Lenkijos Seimo nariu. Antrojoje Valdemaro Pavliako vyriausybėje 1993–1995 m. buvo vicepremjeras ir Teisingumo ministras bei Generalinis prokuroras.

1996 m. vasario 7 d. – 1997 m. spalio 31 d. buvo Lenkijos Ministras pirmininkas. 1997 m. pasirašė susitarimą dėl aukštos įtampos linijos tiesimo iš Alytaus į Elką.

2001–2005 m. buvo Užsienio reikalų ministras Lešeko Milerio ir Mareko Belkos vyriausybėse. 2005 m. buvo Lenkijos Seimo maršalka.

2007 m. išrinktas į Lenkijos senatą (vienintelis nepartinis senato narys). Po 2011 m. rinkimų tapo Lenkijos Senato Užsienio reikalų komiteto pirmininku.

2005 m. apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Didžiuoju kryžiumi.
Ringarikė

**Ringarikė** () arba **Hringarikė** (senovės skandinavų kalba: *Hringaríki*) – istorinis-geografinis regionas Norvegijoje, Rytų Norvegijos aukštumų dalyje (Oplandenėje). Apima dabartinės Norvegijos apskrities Biuskeriudo rytinę dalį. Didžiausia gyvenvietė – Hionefosas.

## Geografija

Regionas išsidėstęs krašto gilumoje, į šiaurės vakarus nuo Vingulmarko. Manoma, kad pavadinimas galėjo kilti nuo senovės germanų genties hringirų.

Į rytus nuo jo yra Raumarikė. Šiaurės rytuose driekiasi Hedalandas, šiaurėje - Landas, šiaurės vakaruose yra Valdresas ir Halingdalis, pietvakariuose - Numedalis. Regionui būdingos derlingos žemumos. Į čia iš aukštumų suteka Norvegijos upės Halingdalis, Begna ir Etna, ir sudaro didžiulį Tyrio ežerą.

Ringarikė apima šias savivaldybes: Ringerikės savivaldybė, Holės savivaldybė, Modumo savivaldybė, Sigdalis, Kriodsheradas.

## Istorija
Ringarikė buvo laikoma vienu ių senovės Norvegijos kultūrinių centrų. Apie VII a. čia susiformavo atskira **Hringarikės karalystė**, kurią, pasak legendų, valdė mitinė dinastija Daglingai, kilusi iš Dago. Jo palikuonys buvo Olis, Dagas, Oleifas, Hringas, Olavas, Helgis ir kt. Kitos legendos teigė, kad Hringas buvo iš Romerikės karaliaus Raumo sūnų. Iš jo ir kildinamas šalies pavadinimas. 

Vienas vėlyvųjų Daglingų buvo Sigurdas Hjortas. Jis turėjo dukterį Ragnhildą, kuri ištekėjo už Inglingo Halfdano Juodojo (Vestfoldo ir Raumarikės karaliaus), ir pagimdė Haraldą Gražiaplaukį. Pastarasis XI a. II pusėje suvienijo didžiąją dalį Norvegijos, įskaitant Ringarikę. Kuomet jis padalino karalystę savo sūnums, Ringarikė atiteko Halfdanui Halegui. Vėliau valdė visa eilė jarlų. Vienas paskutiniųjų tarp jų buvo Haraldo proanūkis Sigurdas Syras (mirė 1018 m.). 

Norvegijoje XI a. į valdžią grįžus Gražiaplaukio dinastijai, visos karalystės buvo panaikintos. Ringarikės karalystės teritorijos buvo priskirtos Hadafilkės apskričiai. 1308 m. sukūrus lėnus, regionas priskirtas Akešhiuso lėnui (nuo 1662 m. - amtui).

## Žinomi konungai
* Dagas Didysis ir Daglingai;
* Sigurdas Hjortas;
* Haraldas Gražiaplaukis;
* Halfdanas Halegas;
* Sigurdas Syras;
Červonka (reikšmės)

**Červonka** vadinamos šios gyvenvietės:

* Latvijoje:
** Červonka (Eglainės valsčius)
** Červonka

* Lenkijoje ():
** Červonka (Suvalkų apskritis)
** Červonka (Sokulkos apskritis)
** Červonka (Palenkės Sokoluvo apskritis)
Fábio Coentrão

**Fabijus Kuentranas** (; g. 1988 m. kovo 11 d. Vila do Kondėje, Portugalijoje) – buvęs portugalų futbolininkas, krašto gynėjas. Atstovavo Portugalijos vyrų futbolo rinktinė.

## Karjera
2011 metų liepos 5 dieną iš Benficos už 30 milijonų eurų persikėlė į Madrido Realą ir iškovojo Ispanijos lygos trofėjų.

Pasibaigus sutarčiai su Real Madrid, Coentrão perėjo į Rio Ave. 2018 m. rugpjūčio 31 d. pasirašė suartį ir atstovavo klubui 2015–2019 m. sezone. Jam buvo parodyta 11 geltonų kortelių ir dvi raudonos. 2019 m. birželio 30 d. pranešta, kad futbolininkas paliko klubą. Prieš 2019–2020 m. nesugebėjo susirasti naujo klubo.

2020 m. sausio 29 d. Coentrão pranešė, kad baigia profesionalaus futbolininko karjerą. 2020 m. spalio mėn. gavęs naują pasiūlymą vėl prisijungė prie Rio Ave.

## Pasiekimai

### Klubiniai
;Benfica
* Portugalijos lyga: 2009–2010 m.

;Real Madrid
* Ispanijos lyga: 2011–2012 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Koridorius

**Koridorius** () – ilga ir siaura patalpa pastate, kuria galima patekti į kitas to aukšto patalpas. Paprastai koridoriaus sienos būna durys į gretimas patalpas. 

Koridoriai butuose gali jungti buto patalpas. Daugiabučiuose namuose į aukšto koridorius išeina butų durys (o butų viduje būna dar butų koridoriai). Laiptinių sistemos daugiabučiuose koridorių nebūna, ten butų durys išeina tiesiai laiptinės aikšteles. 

Į koridorius panašios patalpos:
* holai ir vestibiuliai: Jie paprastai būna ne tokie ilgi kaip koridoriai, dažnai aukštesni ir geriau įrengti. Iš jų neretai irgi galima patekti į keletą kitų patalpų. 
* praėjimai: Gretimus pastatus ant žemės pirmame aukšte ar aukščiau gali jungti perėjimai, kurie primena koridorius. 


Image:Dept of Radio Science and Engineering.jpg|Koridorius universitete
Image:Saratoga retirement community hallway corridor.jpg|Koridorius 
Image:Sokolov, nádraží, chodba.jpg|Koridorius geležinkelio stotyje
File:Statthalterschule4.jpg|Koridorius mokykloje
File:Łańcut Palace - inside 02.JPG|Koridorius rūmuose
Millonarios FC

**Millonarios Fútbol Club**, o trumpai vadinamas **„Milionarios“** – Kolumbijos futbolo klubas iš šalies sostinės Bogotos. Dar žinomas kaip **Los Millonarios Bogotá**.

Rungtyniauja El Campín stadione, talpinančiame daugiau nei 36 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 1946 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Vienas tituluočiausių šalies klubų.

## Laimėjimai

*  Fútbol Profesional Colombiano (16): 
* Copa Libertadores (): 
* Copa Merconorte (): 
* Copa Interamericana ():

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  Patrick (1998–1999);
*  Saeta (2000–2002);
*  Runic (2003–2004);
*  Saeta (2005–2008);
*  Adidas (2009–);

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Kolumbijos nacionalinei rinktinei
*   René Higuita, vartininkas;
*   Carlos Valderrama, saugas;
*   Radamel Falcao, puolėjas;
*  Óscar Córdoba, vartininkas;
; Užsieniečiai
*  Alfredo Di Stéfano, puolėjas;
*   Román Torres, gynėjas;

## Treneriai
*  David González, nuo 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Karčiupis (reikšmės)

**Karčiupis** – ši sąvoka turi įvairias reikšmes:

* Karčiupis, kaimas Kaišiadorių rajone
* Karčiupis (Kelmė), kaimas Kelmės rajono savivaldybėje
* Karčiupis (upė), upelis Kaišiadorių rajone, įtekantis į Kauno marias 

**Panašūs**:

* Karčiupys, kaimas Utenos rajono savivaldybėje
Gabija (Niujorkas)

**Gabija** – JAV lietuvių literatūros žurnalas, ėjęs 1951–1954 m. Niujorke.

## Istorija

Leido Lietuvių spaudos centras. Išėjo penki numeriai. Žurnale bendradarbiavo Jonas Aleksandriškis, Pulgis Andriušis, Benediktas Babrauskas, Aloyzas Baronas, Bernardas Brazdžionis, Stasys Būdavas, Jurgis Gliaudas, Antanas Gustaitis, Marius Katiliškis, Faustas Kirša, Vincas Krėvė, Vincas Maciūnas, Nelė Mazalaitė, Juozas Mikuckis, Henrikas Nagys, Henrikas Radauskas, Stasys Santvaras, Gražina Tulauskaitė, Juozas Tysliava ir Mykolas Vaitkus. Redaktorius Stepas Zobarskas.

## Šaltiniai
Astara

**Astara** gali reikšti:

* Astara – miestas Irane;
* Astara – miestas Azerbaidžane;
* Astara – upė tarp Irano ir Azerbaidžano pasienio;
* Astaros rajonas – Azerbaidžano teritorija.
Astara (Azerbaidžanas)

**Astara** () – miestas pietryčių Azerbadžane, Lenkoranės žemumoje, Kaspijos jūros pakrantėje, Irano pasienyje, prie Astaros upės, priešais Astaros miestą Irane. Rajono centras. Yra geležinkelis ir plentas į Baku. Yra arbatos fabrikas, verčiamasi daugiausia prekyba.

## Istorija

Astarai miesto statusas suteiktas 1945 m.

## Šaltiniai
Kasinas

**Kasinas** () – miestas Italijoje, Lacijuje, Frozinonės provincijoje. Miestas yra Kairo kalno papėdėje, Rapido ir Lirio upių santakoje.

## Istorija

Kasiną įkūrė volskai. Po to jį užėmė samnitai, bet galiausiai čia įsiviešpatavo romėnai ir įkūrė koloniją 312 m. pr. m. e. Bent vienąkart per Pūnų karus Hanibalas buvo netoli Kasino. Taip pat čia buvo Marko Terencijaus Varo vila.

Šiuolaikinis miestas vadinosi *San Germano* iki 1863 m. liepos 28 d., kai jam buvo grąžintas Kasino pavadinimas.

Miestas buvo beveik visiškai sugriautas per Antrojo pasaulinio karo Monte Kasino mūšį. Jis buvo atstatytas į pietryčius nuo senosios vietos. Tai viena iš priežasčių, kodėl dabar kelių sistema mieste yra nedarni.

## Klimatas

Kasino apylinkės Italijoje vadinamos Čiočiarija nuo piemenų nešioto apavo. Kraštovaizdį sudaro žalios kalvos, vynuogynai, upės. Žiemą čia dažnas rūkas, būna šalti lietūs. Vasaros gan šiltos ir drėgnos.

## Turistiniai objektai

* Monte Kasino abatija
* Varo pirčių parkas
* Janulos pilis
* Kasino karo kapinės

## Miestai partneriai

*  Berlynas, Vokietija, nuo 1969 m.
*  Zamostė, Lenkija, nuo 1969 m.
*  Falazas, Prancūzija, nuo 1974 m.
*  Tychos, Lenkija, nuo 1977 m.
*  Užicė, Serbija nuo 1981 m.
*  Nort Jorkas, Kanada, nuo 1987 m.
*  Karlovi Varai, Čekija, nuo 1991 m.
*  Ortona, Italija, nuo 1991 m.
*  Kasinas, Australija, nuo 1997 m.
*  Kavarzerė, Italija, nuo 1998 m.
*  Isla, Malta, nuo 2003 m.
*  Lenas, Italija, nuo 2005 m.
*  Olinda, Brazilija, nuo 2006 m.
Čaros smėlynai

**Čaros smėlynai** () – smėlynų plotas Rusijoje, Sibire, Užbaikalės krašto šiaurėje, Kalaro rajone. Teritorija yra 10 km ilgio, 5 km pločio, driekiasi Čaros įduboje, Kodaro kalnagūbrio pašlaitėje, 9 km nuo Čaros gyvenvietės, tarp Čaros, Viduriniojo Sakukano ir Aukštutinio Sakukano upių slėnių. Paskelbtas gamtos paminklu.

Čaros smėlynai užima ~50 km² teritoriją, išsidriekę iš pietvakarių į šiaurės rytus, apsupti maumedžių taiga apaugusių kalnų. Smėlis smulkus, kvarcinis, susidaręs pleistoceno laikotarpiu, vėjo pustomas į kopas ir barchanus. Atskiri barchanai siekia 80 m aukštį. Vietomis auga maumedžiai, žemosios pušys ir beržai keružiai. Šiaurės rytuose yra du nedideli Alionuškos ir Tajožnojės ežerai.
Gunas

**Gunas** (, ) – Kinijos kilmingųjų titulas, atitinkąs kunigaikštį ar hercogą. Tai vienas seniausių Kinijos titulų, atsiradusių dar valdant legendiniam imperatoriui Jao. Egzistavo iki paskutinės Čingų dinastijos.

Džou dinastijos laikais gunai buvo aukščiausias iš tituluotųjų aristokratų titulų. Žemesni buvo:
* hou (markizo atitikmuo),
* bo (grafo atitikmuo),
* dzi (vikonto atitikmuo),
* nanis (barono atitikmuo).

Pagal filosofą Meng Dzi (孟子.万章篇) guno rango valdininkai Džou dinastijos laikais gaudavo žemės plotą, kurios kiekviena kraštinė buvo po 100 li (Džou laikais li buvo apie 400 m). Guno titulą paprastai suteikdavo imperatorius. Hanų dinastijos laikais imperatoriaus dvare buvo trejos pareigos, kurias užimantis žmogus automatiškai gaudavo guno titulą. Ankstyvųjų Hanų laikais šie valdininkai buvo *da-sy-ma* (karo ministras), *da-sy-tu* (švietimo ministras) ir *da-sy-kun* (valstybės vandenų ir žemių žiūrėtojas). Vėlyvųjų Hanų laikais – *tai-vei* (vyriausiasis armijos vadas), *da-sy-tu* ir *da-sy-kun*.

Mingų ir Čingų laikais Konfucijaus giminės galva turėdavo Janšen-guno () titulą ir būdavo Ciuifu apskrities valdovais.
Marek Belka

**Marekas Marianas Belka** (, g. 1952 m. sausio 9 d. Lodzėje) – lenkų ekonomistas ir valstybės veikėjas, Lenkijos nacionalinio banko prezidentas, buvęs Lenkijos Ministras pirmininkas.

## Biografija
1972 m. baigė Lodzės universitetą, vėliau mokėsi Kolumbijos, Čikagos universitetuose bei Londono ekonomikos mokykloje. Profesorius.

1990–1996 m. buvo Lenkijos Finansų ministerijos konsultantas. 1997 m. Vlodzimežo Cimoševičiaus ir 2001–2002 m. Lešeko Milerio vyriausybėse buvo Finansų ministras, vicepremjeras. 1997–2001 m. buvo Albanijos Ministro pirmininko padėjėjas.

2002–2003 m. buvo J. P. Morgan investicinio banko konsultantas, 2003–2004 m. – laikinosios Irako administracijos ekonomikos patarėjas.

2004–2005 m. buvo Lenkijos Ministras pirmininkas.

2006–2008 m. buvo Jungtinių Tautų Europos Ekonominės komisijos vykdantysis sekretorius. 2008–2010 m. vadovavo Tarptautinio valiutos fondo Europos departamentui.

2010 m. birželio 10 d. Lenkijos Seimas prezidento Bronislavo Komarovskio teikimu paskyrė M.Belką Lenkijos Nacionalinio banko prezidentu (vietoje Smolensko aviakatastrofoje žuvusio Slavomiro Skšipeko).

1999 m. M. Belka apdovanotas Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino Didžiuoju kryžiumi.

## Papildoma informacija
* Dėl aiškios proeuropietiškos pozicijos prezidento A.Kvasnevskio teiktai M.Belkos kandidatūrai į Lenkijos premjerus Seime buvo pritarta tik iš trečiu balsavimu.
* 2007 m. M.Belka buvo nominuotas užimti Tarptautinio valiutos fondo direktoriaus pareigas, tačiau dauguma ES šalių palaikė Dominyko Strauso-Kano kandidatūrą.
Prekestulenas

**Prekestulenas** ( – „sakyklos uola“) – ryškus klifas pietvakarių Norvegijoje, Rugalande, Forsando savivaldybėje, iškilęs 604 m virš Liusefjordo. Klifo viršus kvadrato formos (25 x 25 m), gan lygaus paviršiaus. Prekestulenas yra vienas populiariausių Norvegijos paminklų, nuo jo atsiveria vaizdinga panorama į fjordą, Kjerago masyvą ir aplinkinius kalnus.

Klifas pasiekiamas keliu iš Stavangerio, o nuo artimiausios automobilių aikštelės reikia keliauti pėsčiomis kalnuotu paviršiumi 1-3 valandas.


Image:Preikestolen 01.jpg
Image:Norway Preikestolen at fog.JPG
File:Preikestolen-Norway.view-from-aboveright.jpg
Image:Viewfrompreikestolen.JPG|Vaizdas į fjordą
Veselavas (reikšmės)

**Veselavu** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Veselavas (Suvalkų apskritis);
* Veselavas (Sokulkos apskritis).

## Nuorodos

* [Wesołowo [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XIII (Warmbrun – Worowo) z 1893 r. (lenk.)].
Vročinščizna (reikšmės)

**Vročinščizna** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Vročinščizna (Dambravos valsčius);
* Vročinščizna (Sokulkos valsčius).
Karčiupis (upė)

**Karčiupis** – nedidelė upė Kaišiadorių rajone. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Turi valstybinės reikšmės vandens telkinio statusą. Įteka dešiniajame Kauno marių krante, 234,3 km atstumu nuo Nemuno žiočių. Kerta geležinkelį Vilnius–Kaunas, magistralę . Prasideda Gaižiūnų miškuose.

Pastačius Kauno HE, Karčiupio žiotys užlietos marių, įtekėjimo vietoje susidariusi įlanka. Upė patenka į Kauno marių regioninio parko teritoriją. Upelio slėnis ir visa jo intakų sistema patenka į Karčiupio hidrografinio draustinio 86 ha ploto teritoriją, kurioje saugoma nepakeista Karčiupio upelio ir jo intakų hidrografinė sandara, gamtinis kraštovaizdžio pobūdis.

Prie Karčiupio įsikūrusios gyvenvietės – Karčiupis, Jakštonys.

Upėvardis kildinamas iš žodžio *kartus* („gailus, aštraus skonio“).

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* Karčiupio upė Gamtos katalogo portale
Formija

**Formija** () – Italijos miestas Latinos provincijoje, Lacijuje. Miestas yra pusiaukelėje tarp Romos ir Neapolio ant Apijaus kelio.

## Istorija

*Formiae* buvo įkurta romėnų, graikiškai  reiškia „išsilaipinimo vieta“. Tai buvo garsus kurortas Romos imperijos laikais.

Ciceronas buvo nužudytas netoli miesto Apijaus kelyje 43 m. pr. m. e. Jo kapas traukia turistus. Formijoje buvo nukankintas Šv. Erazmas 303 m. valdant Diokletianui. Jis pradėtas vadinti Šv. Elmu ir tapo jūreivių globėju.

Žlugus Vakarų Romos imperijai miestas buvo nusiaubtas, gyventojai įkūrė du atskirus kaimus ant kalvų, kurie priklausė Gaetai. Karolis II Anžu pastatė tvirtovę prie pajūrinio kaimo Mola di Gaeta. Kitas kaimas vadinosi Kastelone dėl XIV a. vidurio pilies, kurią pastatė Onoratas I Kaetanis, Fondžio grafas.

1863 m. abu kaimai buvo sujungti ir pavadinti Formija. Miestas nukentėjo per Antrąjį pasaulinį karą nuo Ancijaus mūšio.

## Miestai partneriai
*  Ferara, Italija
*  Flori le Obrė, Prancūzija, nuo 2004 m.
*  Gračanica, Bosnija ir Hercegovina
*  Haningė, Švedija
*  Santeramo in Kolė, Italija

## Šaltiniai
Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionatas 2011

**Europos aštuoniolikos metų merginų ir vaikinų paplūdimio tinklinio čempionatas** – 2011 m. rugpjūčio 10-14 d. Vilniuje prie Baltojo tilto buvo surengtas varžybos, į kurias atvyko po 24 merginų ir vaikinų komandas. Tokio lygio varžybos Lietuvoje buvo organizuojamos pirmą kartą ir sutraukė per 1,5 tūkst. paplūdimio tinklinio gerbėjų.

## Laimėtojai

Merginų turnyras:
:Aukso medaliai:  Ieva Dumbauskaitė ir Monika Povilaitytė
:Sidabro medaliai:  Nina Betschart ir Nicole Eiholzer
:Bronzos medaliai:  Katarzyna Kociolek ir Karolina Baran

Vaikinų turnyras:
:Aukso medaliai:  Lukasz Kaczmarek ir Sebastian Kaczmarek
:Sidabro medaliai:  Viacheslav Kirienko ir Dmitry Uraikin
:Bronzos medaliai:  Michal Bryl ir Bartlomiej Malec

## Lietuvių pasirodymai

**Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionate** geriausiai pasirodė lietuvių merginų duetas. Merginų finale Ieva Dumbauskaitė bei Monika Povilaitytė po atkaklios kovos 2:1 (21:18, 20:22, 15:13) palaužė šveicares Niną Betschart ir Nicolę Eiholzer bei iškovojo šios amžiaus grupės Senojo žemyno aukso medalius.

Čempionėmis tapusios Ieva Dumbauskaitė ir Monika Povilaitytė šiose pirmenybėse su N.Betschart ir N.Eiholzer žaidė net tris mačus. Pirmą kartą A grupės varžybose lietuvaitės šveicarėms pralaimėjo 1:2 (21:15, 18:21, 13:15), o atkrintamosiose varžybose atsirevanšavo varžovėms rezultatu 2:1 (21:18, 20:22, 15:13).

Kitas lietuvaičių duetas – Karolina Uvarovaitė bei Aistė Simuntytė – šio čempionato merginų turnyre užėmė devintąją vietą.

Penktąją vietą pirmenybėse tarp 24 porų užėmė Gilbertas Kerpė bei Arnas Rumševičius, o kitas Lietuvos tinklininkų duetas – Martynas Lopetaitis bei Robertas Juchnevičius – tenkinosi tryliktąja pozicija.

## Nuorodos
* Merginų turnyro reitingo lentelė
* Vaikinų turnyro reitingo lentelė
Morgai (reikšmės)

**Morgais** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Morgai (Suvalkų apskritis);
* Morgai (Sokulkos apskritis).
Ieva Dumbauskaitė

**Ieva Dumbauskaitė** (g. 1994 m. rugsėjo 7 d., Klaipėdoje) - Lietuvos tinklininkė. 2011 m. Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionate, vykusiame Vilniuje, kartu su Monika Povilaityte iškovojo aukso medalius.

## Treneriai
* Pirmasis treneris Valdemaras Piešinas. 
* Dabar treniruoja Marius Vasiliauskas.

## Aukščiausi laimėjimai
* 2010 m. Latvijos suaugusiųjų čempionatas – antra vieta.
* 2010 m. Lietuvos suaugusiųjų čempionatas - trečia vieta.
* 2010 m. Europos čempionatas (iki 19 metų) – 13–16 vieta.
* 2011 m. pasaulio čempionatas (iki 19 metų) – devinta vieta.
* 2011 m. Europos čempionatas (iki 20 metų) – devinta vieta.
* 2011 m. Europos čempionatas (iki 18 metų) – pirma vieta.
* 2011 m. Lietuvos suaugusiųjų čempionatas – pirma vieta.
Monika Paulikienė

**Monika Paulikienė** (g. 1994 m. rugpjūčio 30 d., Tytuvėnuose) - Lietuvos paplūdimio tinklininkė, olimpietė.

## Biografija
2011 m. Europos jaunimo paplūdimio tinklinio čempionate, vykusiame Vilniuje, kartu su Ieva Dumbauskaite iškovojo aukso medalius.

2024 m. Paulikienė kartu su Aine Raupelyte iškovojo pakvietimus į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes bei tapo pirmosiomis Lietuvos tinklininkėmis olimpinėse žaidynėse.  

### Pasiekimai
* 13, 14 ir 15 metų tapo Lietuvos paplūdimio tinklinio čempionatų iki 16, iki 18 ir iki 20 metų nugalėtoja.
* 2011 m. pasaulio čempionatas (iki 19 metų) – devinta vieta.
* 2011 m. Europos čempionatas (iki 20 metų) – devinta vieta.
* 2011 m. Europos čempionatas (iki 18 metų) – pirma vieta.
* 2011 m. Lietuvos suaugusiųjų čempionatas – pirma vieta.
* 2015 m. Europos žaidynės – 
* 2015 m. Europos iki 22 m. čempionatas – 
* 2018 m. pasaulio sniego tinklinio čempionatas – 
* 2023 m. pasaulio čempionatas – 17 vieta
* 2024 m. vasaros olimpinės žaidynės – 19 vieta
* 2024 m. Europos čempionatas – 4 vieta

### Treneriai
* Gitana Kerpienė
* Marius Vasiliauskas
* Paulius Matulis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* FIVB svetainėje
Kengyro sukilimas

** 1954 m. Kengiro sukilimas** – nepavykęs politinių kalinių sukilimas ypatingajame Gulago lageryje „Steplag”.

1954 m. gegužės 17 d. viename Steplago skyriuje malšinant kalinių neramumus buvo nušauta 18 ir sužeista 70 kalinių. Pasipiktinę tokiu administracijos žiaurumu, kaliniai sukilo. Sukilę kaliniai (tik politiniai, nes kriminaliniai buvo tučtuojau išvežti iš lagerio) pareikalavo sutrumpinti bausmės laiką, paleisti šeimas iš tremties, įvesti 8 valandų darbo dieną ir kt. Sukilimui vadovavo išrinktas komitetas, jo pirmininkas buvo buvęs pulkininkas Kuznecovas. Komitete dalyvavo ir lietuvis teisininkas Juozas Kondratas. J. Kondratas, SSC narys, tyręs lagerio administracijos nusikaltimus.

Dėl kalinių sukilimo nutrūko gamyklų ir elektrinės statybos, kuriose dirbo kaliniai. Kadangi Gulago valdžia sutiko patenkinti tik kai kuriuos buitinius reikalavimus, vakarų ukrainiečių ir lietuvių vadovaujami kaliniai sukilimą nutraukti atsisakė. SSRS vidaus reikalų ministro S. Kruglovo įsakymu birželio 26 d. ne mažiau kaip 1700 MVD kareivių su 5 tankais ir 98 tarnybiniais šunimis įsiveržė į sukilėlių užimtą lagerį ir sukilimą numalšino, nužudę mažiausiai 43 kalinius (liudininkų parodymais žuvusiųjų buvo apie 500).

## Lietuviai
Lageryje kalintys lietuviai buvo aktyvūs sukilimo dalyviai. Šeši iš jų žuvo: Povilas Seikalis, Vytautas Markevičius, Kazys Rindeika, Kazimieras Šiugždinis, Stasys Daraškevičius ir Balys Leipus.

## Išnašos
Indrė Anankaitė

**Indrė Anankaitė** (g. 1987 m. lapkričio 5 d. Alytuje, Lietuvoje) – dainininkė – lyrinis koloratūrinis sopranas.

## Biografija
Indrė Anankaitė gimė ir užaugo Alytuje. 2003 m. pabaigė Alytaus muzikos mokyklą, chorinio dainavimo specialybė, mok. Janina Adomonytė. Nuo 2003 m. iki 2006 m. mokėsi estradinio dainavimo Alytaus jaunimo centre, mok. Nerijus Malinauskas. 2006 m. pabaigė Alytaus „Jotvingių“ gimnaziją.

2011 m. pabaigė Lietuvos muzikos ir teatro akademiją klasikinio vokalo bakalauro studijas (klasės vadovė prof. Irena Laurušienė). Nuo 2011 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje studijuoja dvi magistro pakopas: atlikimo meną, dainavimą ir muzikos pedagogiką.
 
2010 m. dalyvavo LNK projekte „2 minutės šlovės“.

## Muzikinė veikla
* Indrė Anankaitė dalyvauja įvairiuose projektuose, labdaros paramos koncertuose, dainuoja įvairių stilių muziką.
* Nuo 2007 m. tobulinasi užsienio šalių dainavimo specialistų meistriškumo pamokose.
* Nuo 2009 m. koncertuoja su grupe „DiGiDu“.
* Nuo 2010 m. Dirba ir koncertuoja su Valstybiniu dainų ir šokių ansambliu „Lietuva“.
* Nuo 2011 m. koncertuoja su LMTA mišriu choru, kaip solistė.
* Nuo 2011 m. su grupe dainuoja projekte „Tribute to Celine Dion“.

## Vaidmenys
* R. Radzevičius, roko opera „Žuviaganys“. Dailidės dukra. 2004 m.
* F. Leharas, operetė „Linksmoji našlė“. Grizetė. Nuo 2009 m.
* R. Radzevičius, roko opera „Žuvų piemuo“. Dailidės dukra. Nuo 2009 m.
* J. P. Rothery, spektaklis „Erdvė tarp mūsų“. Mari. 2009 m. – 2010 m.
* V. Švedas, kamerinė opera „Gėlių mergytė“. Gėlių mergytė. 2010 m. – 2011 m.
* L. Lapelytė, šiuolaikinė opera „Geros dienos“. Pardavėja. Nuo 2011 m.
* V. Ganelinas, miuziklas „Velnio nuotaka“. Marcelė. Nuo 2011 m.
* J. Sakalauskas, miuziklas „Kuprelis“. Nuo 2012 m.
* A. Bražinskas, miuziklas „Žemės paukščiai“. Marcelė. Nuo 2012 m.

## Apdovanojimai

* 2005 m. nominacija „Metų balsas“, Alytus
* 2005 m. 3 – oji vieta tarptautiniame estrados dainininkų konkurse, Lenkija
* 2006 m. 1 – oji vieta tarptautiniame estrados dainininkų konkurse, Latvija
* 2007 m. 2 – oji vieta tarptautiniame operos dainininkų konkurse, Suomija
* 2008 m. 3 – oji vieta tarptautiniame operos dainininkų konkurse, Suomija
* 2012 m. 1 – oji vieta tarptautiniame operos dainininkų konkurse, Italijoje

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Asmeninis puslapis 
* „2 minutės šlovės“ vaizdo įrašas
Jelenia Gura (reikšmės)

**Jelenia Gura** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Jelenia Gura;
* Jelenia Gura (Palenkės vaivadija).