open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Elder Scrolls IV: Shivering Isles

**The Elder Scrolls IV: Shivering Isles** – 2007 m. pasirodęs oficialus „The Elder Scrolls IV: Oblivion“ kompiuterinio žaidimo papildymas, skirtas Xbox 360, PlayStation 3 konsolėms ir asmeniniams kompiuteriams. Šį papildymą konsolėms platino „2K Games“ kompanija. Xbox 360 konsolių naudotojams papildymas prieinamas tik iš Xbox Live Marketplace virtualiosios parduotuvės.

## Apžvalga

„The Elder Scrolls IV: Shivering Isles“ papildymas prie „The Elder Scrolls IV: Oblivion“ žaidimo prideda:

* naują salą *Shivering Isles*, personažus, pabaisas, augalus, šarvus, frakcijas ir ginklus;

* galimybę vykdyti vienu metu ir „The Elder Scrolls IV: Oblivion“, ir „The Elder Scrolls IV: Shivering Isles“ užduotis;

* galimybę pamatyti visai skirtingą kraštą negu „The Elder Scrolls IV: Oblivion“ žaidime;

* naują siužetinę liniją, kurioje sužinosite viską apie *Shivering Isles* salą;

* daug smulkių „The Elder Scrolls IV: Oblivion“ žaidimo klaidų pataisymus.

## Siužetas

Iš vieno vyro vardu *Haskill* žaidimo žaidėjas sužino, kad princas *Sheogorath* ieško pagalbos ir žaidėjas nusprendžia keliauti į princo valdas, į *Shivering Isles*. Prie salos vartų žaidėjas sutinka sargą, kuris neleidžia jo į salos teritoriją, tačiau žaidimo žaidėjas nugali sargą ir gauna iš jo vartų raktą. Saloje žaidėjas susitinka su *Sheogorath* princu ir pradeda dirbti jam. Princas žaidėjui duoda įvairias užduotys, kuriose jis privalo kautis su pabaisomis, priešais ir *Shivering Isles* salos gyventojais. Vėliau žaidimo žaidėjas dirba *House of Mania* ir *House of Dementia* frakcijoms. Po įvykdytų žaidėjo užduočių, *Shivering Isles* teritorija suklestėjo ir atsigaivino po ilgų frakcijų karų.

## Galerija

Vaizdas:TheElder ScrollsIV-ShiveringIslesžemėlapis.jpg|*Shivering Isles* salos žemėlapis
Vaizdas:TheElder ScrollsIV-ShiveringIslesvieta.jpg|Princo *Sheogorath* rūmai
Vaizdas:TheElder ScrollsIV-ShiveringIslesvieta2.jpg|*Split* kaimelio kiemas


## Nuorodos

* http://www.elderscrolls.com/  Oficialus The Elder Scrolls IV: Shivering Isles papildymo tinklalapis 

* http://www.dmoz.org/  Kitas The Elder Scrolls IV: Shivering Isles papildymo tinklalapis 

* http://www.uesp.net The Elder Scrolls žaidimų serijos mėgėjų svetainė
Duonkalnis

**Duonkalnis** (tarmiškai *Donkalnis*), **Duonkalnio gyvenvietė, alkas ir kapinynas** – senovinė gyvenvietė, alkas ir kapinynas Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, Kalniškių kaime, buvusioje Biržulio ežero saloje, dabar kalvelėje, vadinamoje *Duonkalniu*, Pabiržulio archeologiniame draustinyje (Varnių regioninis parkas).

## Tyrimai
1981–1983 m. Lietuvos nacionalinis muziejus (vadovas Adomas Butrimas) gyvenvietėje ištyrė 1024 m² plotą. Jos rytinėje dalyje rasta alkavietė (II tūkstantmetis iki m.e. – pirmieji m.e. amžiai), šiaurinėje dalyje aptikta vietų, manoma, apeiginių, su raudona ochra, smulkiais gyvulių kaulais, puodų šukėmis, vakararinėje dalyje – ochra apiberto vyro (20–25 m. amžiaus, manoma, žynio) dvigubas kapas (kartu palaidota greičiausiai specialiai nužudyta moteris) su simboliniu židiniu iš akmenų, datuojamas mezolito laikotarpiu. Žynio kūnas ir galva papuošti kabučiais, pragręžtais briedžio, šerno ir tauro priekiniais dantimis. Be žynio kapo, rasta 14 nedegintų mirusiųjų kapų (iš jų 6 apardyti) su amuletais, raudona ochra ir titnaginiais strėlių antgaliais.

Įkapių gausa parodo, jog šie žmonės skyrėsi nuo kitų savo statusu. Net 57 žvėries dantų amuletais papuošta vyro kaukolė rodo jo ypatingą padėtį visuomenėje. Moteris šalia – palydintis artimas žmogus. Židinys turėjo gyvajam mirusiajam suteikti šilumos, o ochra židinyje simbolizavo ugnį. Palaikų gausų apibarstymą ochra galima traktuoti, kaip norą mirusįjį konservuoti, išlaikyti jį panašų į gyvą žmogų. Amuletais užkimšti visi organai, kuriais mirusysis gali jausti pasaulį – akys, nosis, ausys, burna, jais papuoštas visas kūnas. Šermenų duobės su maisto atsargomis turėjo padėti pasiekti kitą pasaulį sočiam.

Archeologiniame komplekse rasta daugiau, kaip 1000 mezolito ir vėlyvojo neolito dirbinių – trikampiai, lancetiniai ir trapeciniai strėlių antgaliai, gremžtukai, grandukai, ornamentuotos keramikos – taurės pavidalo indai, amfora, įvairaus dydžio puodynių, arklių, kiaulių, avių, šunų, lokių, stirnų, kiškių kaulų. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
The Elder Scrolls Legends: Battlespire

**The Elder Scrolls Legends: Battlespire** – 1997 m. pasirodęs veiksmo RPG žanro kompiuterinis žaidimas, kurio veiksmas vyksta *[[The Elder Scrolls]]* pasaulyje. Žaidimas buvo platintas tik asmeniniams kompiuteriams.

## Apžvalga

„The Elder Scrolls Legends: Battlespire“ yra vienas iš pirmųjų „Bethesda Softworks“ kompanijos žaidimų, kurių veiksmas vyksta maginės fantastikos pasauliuose. Žaidimą sudaro du režimai: *[[singleplayer]]* (vieno žaidėjo žaidimas) ir *[[multiplayer]]* (kelių žaidėjų žaidimas). *Singleplayer* režimą sudaro 7 skirtingi lygiai, kuriuose žaidėjui tenka vykdyti įvairias užduotis. *Multiplayer* režime galima žaisti tik prisijungus per „Mplayer“, „GameSpy Arcade“ ir „Kali“ tinklus. Žaidimas turi savo siužetą ir istoriją, kurioje žaidėjas turi kovoti prieš įvairias pabaisas ir savo priešus. „The Elder Scrolls Legends: Battlespire“ žaidimas veikia tik 16bit VESA 2.0 programos režime, vėliau norėta žaidimo variklį derinti su 3dfx vaizdo plokšte, bet buvo persigalvota.

## Siužetas

Žaidimo žaidėjas tampa burtininku ir ramiai mokosi burtininkų mokykloje *Battlespire*, bet staiga mokyklą užpuola piktojo *Mehrunes Dagon* kariai ir išžudo visus burtininkus mokykloje. Žaidėjui tenka kariauti su demonais ir gelbėti paskutinį savo gyvą draugą nuo *Mehrunes Dagon*… Sunaikinęs visas pabaisas, žaidėjas suranda *Mehrunes Dagon*, jį nužudo ir išgelbsti savo draugą.

## Nuorodos

* http://www.uesp.net Neoficialus The Elder Scrolls Legends: Battlespire žaidimo tinklalapis 
* http://www.imperial-library.info/  Kitas The Elder Scrolls Legends: Battlespire žaidimo tinklalapis 
* http://www.uesp.net The Elder Scrolls žaidimų serijos mėgėjų svetainė
Nadežda Durova

**Nadežda Durova** (, taip pat žinoma slapyvardžiu *Алекса́ндр Андре́евич Алекса́ндров*; 1783 m. rugsėjo 17 d. – 1866 m. kovo 29 d. Jelabuga, Totorija) – rusų rašytoja, pirmoji moteris Rusijos imperijos kariuomenės karininkė.

## Biografija
Tėvas – husarų rotmistras. Motina, dvarininko Aleksandrovičiaus duktė, ištekėjusi prieš tėvų valią, labai laukė sūnaus, todėl gimusia dukterį atidavė auklėti husarui Astachovui. *„Balnas tapo mano lopšiu“*, vėliau savo „Užrašuose“ rašė Nadežda. Ir net kai 1789 m. tėvas demobilizavosi, o motina pradėjo ją mokyti moteriškų ūkiškų užsiėmimų, berniokiškų karinių žaidimų ji neatsisakė. Tėvui teko jai padovanoti žirgą. Aštuoniolikmetė ištekėjo, pagimdė sūnų, bet susižavėjusi kazokų būrio esaūlu, paliko šeimą.

1806 m. persirengusi vyru Aleksandro Durovo pavarde ji Gardine įstojo į kavalerijos pulką. Dalyvavo karuose su Napoleonu I ir Frydlando mūšyje. Už sužeisto karininko išgelbėjimą apdovanota Georgijaus kryžiumi, jai suteiktas karininko laipsnis ir paskyrimas į Mariupolio husarų pulką. Tačiau tėvas, kuriam ji pasigyrė savo žygiais, atskleidė jos tapatybę. Narsia karininke susidomėjęs caras Aleksandras I leido jai tarnauti toliau korneto laipsniu, tik Aleksandro Aleksandrovo pavarde. Porą metų gyveno pas tėvą Sarapule, o nuo 1811 m. tęsė tarnybą Lietuvos ulonų pulke.

1812 m. kare dalyvavo mūšiuose prie Smolensko, Borodino kautynėse buvo kontūzyta, gydėsi Sarapule, buvo M. Kutuzovo pasiuntinė. Nuo 1813 m. poručiko laipsniu vėl grįžo į veikiančiąją armiją, dalyvavo kautynėse prie Modlino, Hamburgo ir Harburgo. 1816 m. išėjo į atsargą štabo rotmistro laipsniu. Mirė sulaukusi 83 m., palaidota su karine pagarba.

## Kūryba
1836 m. žurnale „Современник“ pradėta spausdinti jos memuarų knyga „Kavaleristės užrašai“ (*Записки кавалерист-девицы*, lietuvių kalba: „Kavaleristė“ 1986 m.), juose yra su Lietuva susijusių epizodų. Aleksandrovo pavarde išleido nuotykių apysakų ir rom. „Gudiškės“ (1839 m.), kuriame romantiškai vaizduojama senovės Lietuva, parodytas senųjų tikėjimų ir krikščionybės susidūrimas; šis kūrinys turi gotikinio romano bruožų.

## Bibliografija
* Н. А. Дурова. Избранные сочинения кавалерист-девицы. Москва: Московский рабочий, 1983.
* Н. А. Дурова. Избранные сочинения кавалерист-девицы. Москва: Московский рабочий, 1988 („Библиотека Московского рабочего“).
* „Užrašai“ (Записки) 

## Šaltiniai
Dusios gyvenvietė

**Dusios gyvenvietė** – akmens ir bronzos amžiaus gyvenviečių grupė Alytaus ir Lazdijų rajono savivaldybių teritorijose, Dusios ežero pakrantėse. Rasta per 20 gyvenviečių ir kelios dešimtys radimviečių.

## Tyrimai
Pirmąsias gyvenvietes 1979–1980 m. surado Stasys Patkauskas, kitas – 1987–2000 m. Vygandas Juodagalvis. Per žvalgomuosius tyrimus surinkta įvairių titnaginių ir akmeninių radinių. 1990–1995 m. Lietuvos nacionalinis muziejus (tyrimų vadovas V. Juodagalvis) Dusios VIII gyvenvietėje, ežero šiaurės vakarų pakrantėje ištyrė 501 m² plotą. Jo kultūrinis sluoksnis apie 40 cm storio. Rasta židinių, 7 stulpavietės, stulpinės konstrukcijos pastato liekanų bei titnaginių antgalių, mikrolitų, gremžtukų, rėžtukų, grandukų, ylų, peilių, kaltelių, kirvukų, taip pat akmeninių trintuvų, įtveriamųjų kirvių, galąstuvų, tinklo pasvarų, kitų dirbinių, kaulinių ir raginių kaltų, lygiu ir brūkšniuotu paviršiumi keramikos. Aptiktas bronzinės įvijos fragmentas. Gyvenvietėje buvo šerno, elnio, stirnos, lokio, galvijų, arklio ir tauro kaulų. Gyvenvietė priskiriama brūkšniuotosios keramikos kultūrai. Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Dusmenų miškai

**Dusmenų miškai** – miškai Varėnos rajono ir Trakų rajono savivaldybių teritorijoje, tarp Daugų ir Vilkokšnio ežero.

Plotas 8110 ha, mišku apaugę 6520 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 4000 ha. Dusmenų miškai priklauso Valkininkų ir Trakų miškų urėdijoms. Sudaro Dusmenų, Geidukonių, Gūdžių, Kreivakojų, Margių, Onuškio, Pamusio, Rudnios, Rakščios, Šilaičių, Vėžionių, Žilinčiškių miškai. Dusmenų miškų pietinę dalį kerta plentas Alytus-Vilnius.

Miškuose daug ežerų; didesnieji: Dumblys, Didžiulis, Gėjus, Kerėplis, Lynelis, Svitukas. Per miško pietinę dalį teka Varėnė, jos kairieji intakai Musė ir Dusmena. Paviršius kalvotas. Tarp kalvų yra pelkių; didžiausios: Dusmenų, Gėjaus, Kerėplio.

**Augavietės:** nederlingos ir derlingos normalaus drėgnumo bei laikinai užmirkusios; derlingos ir nederlingos pelkinės. Vietomis gausu riedulių. 99 % miškų yra ekosistemų apsaugos, 15,5 % vandenų apsauginiai, 74,6 % ūkiniai.

Kultūrinės kilmės medynų 35 %. Pušynų 64 %, eglynų 18 %, beržynų 15 %, juodalksnynų 3 %. Jaunuolynai sudaro 35 %, pusamžiai medynai 41 %, bręstantys 14 %, brandūs 10 %. Medynų vidutinis amžius 53 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0,74, tūris 193 m³/ha. Kasmet priauga 3,9 m³/ha.

Dusmenų miškų šiaurinė dalis priklauso Aukštadvario regioniniam parkui, Gėjaus apyežerės miškai – Gėjaus telmologiniam draustiniui. Pamūšio miško 34 kvartale ir Gūdžių miško 14 kvartale yra pilkapių, Šilaičių miško 71 kvartale – mitologinis akmuo „Zuikio lūpa“.

Antrojo pasaulinio karo metais Dusmenų miškuose veikė sovietinių partizanų būrys „Už Tėvynę“. 1944–1952 m. čia veikė Dainavos apygardos Merkio (Kazimieraičio) rinktinės Lietuvos partizanų būriai. Atkūrus nepriklausomybę žuvusiems Lietuvos partizanams pastatyti atminimo kryžiai.

## Šaltiniai
Dusnyčia

**Dusnyčia** () – kaimas šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Seinų valsčiuje, tarp Galadusio ir Alno ežerų, prie Dusios upelio, 2 km į šiaurės vakarus nuo kelio Lazdijai-Augustavas. Kaimas yra apie 8 km į pietryčius nuo Seinų ir apie 118 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. 130 gyventojų (2003 m.). Medinis raižytas kryžius. Į Dusnyčios sudėtį įjungtas Tarnuvkos  ir Kalviškių  kaimeliai. Valsčiaus keliai: Dusnyčia – Krasnagrūda , Dusnyčia – krašto kelias Nr. Dolna Grupa – Aradnykai.

## Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XVI a. antroje pusėje Dusnyčia buvo gatvinis kaimas, turėjo smuklę ir malūną. 1644 m. kaimas vadintas **Padusia**. Iki Pirmojo pasaulinio karo Dusnyčioje gyveno 35 šeimos, iš jų – 9 žydų. Žydai valdė Dusnyčios dvarą, malūną ir smuklę. Iš Dušnickų šeimos yra kilusi Sara Šner-Nišmit (1913–2008) – litvakų kilmės Izraelio rašytoja. 1918-1920 m. kaime veikė pradinė lietuvių mokykla. 1920 m. čia vyko atkaklios kovos tarp Lietuvos ir Lenkijos kariuomenių. Išvedus demarkacinę liniją, apie 30 % kaimo teritorijos liko Lietuvoje, o Dusnyčia pateko į pasienio zoną, todėl kultūrinė veikla iki Antrojo pasaulinio karo čia buvo suvaržyta. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 221 gyventojas, iš kurių 9 lenkai, 2 gudai, 16 žydų ir 194 lietuviai.

1940 m. vokiečiai iškeldino 35 Dusnyčios gyventojus. Po karo ištuštėjusių ūkių vietoje įkurtas žemės ūkio kooperatyvas. Kaimo vaikai lankė Žagarių mokyklą, kurioje nuo 1956 m. vyko pamokos lietuvių kalba, vėliau jie keliaudavo į Krasnagrūdos mokyklą. Nuo XX a. devintojo dešimtmečio pabaigos veikia Dusnyčios etnografinis ansamblis. Nuo 1960 m. veikė Aradnykų bibliotekos filialas. 1958 m. gegužės 1 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Turizmas
Per kaimą eina Lenkijos turizmo ir kraštotyros draugijos rekomenduojamas
*  *Juodasis  turistinis maršrutas*: *[[Stabingis]]* – *[[Krasnagrūda]]* – *DUSNYČIA* – *[[Aradnykai]]*. (Trasos ilgis – 9,4 km).

## Žymus žmonės
* Jurgis Skripka (1911–2007) – kaimo muzikantas ir pasakorius , lietuvybės puoselėtojas  , 27 metus tarnavęs Dusnyčios seniūnu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimas žemėlapyje
Juanulloa mexicana

***Juanulloa mexicana*** – bulvinių (*Solanaceae*) šeimos epifitinis augalas. Paplitęs nuo Meksikos šiaurėje iki Kolumbijos pietuose.

Auga kaip krūmas arba liana. Lapai elipsiški, iki 20 cm ilgio. Žiedai oranžiniai.
Juanulloa

***Juanulloa*** – bulvinių (*Solanaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje.

## Rūšys

Gentyje yra 22 rūšys. Kai kurie atstovai:
* *[[Juanulloa aurantica]]*
* *[[Juanulloa bicolor]]*
* *[[Juanulloa eliptica]]*
* *[[Juanulloa mexicana]]*
* *[[Juanulloa ochracea]]*
* *[[Juanulloa parasitica]]*
Nachmanas Dušanskis

**Nachmanas Dušanskis** (, 1919 m. gruodžio 29 d. Šiauliai – 2008 m. vasario 20 d. Haifa, Izraelis) – TSRS valstybės saugumo Lietuvoje veikėjas, tiesiogiai dalyvavęs ir vadovavęs sovietų valdžiai nepalankių Lietuvos gyventojų žudynėms ir kankinimams.

## Biografija
Nuo 1934 m. priklausė nelegaliai Lietuvos komjaunimo sąjungai, nuo 1940 m. – LKP. Už antivalstybinę veikla 1936 m. birželio – 1937 m. balandžio mėn. ir 1937 m. balandžio – 1940 m. birželio mėn. kalintas. 1940–1941 m. dirbo NKVD Telšių apskrities skyriuje, leitenantas. 

Dalyvavo gyventojų suėmimuose ir trėmimuose. 1941 m. birželio mėn. prasidėjus karui poilsiavo Sočyje, grįžo į Šiaulius, bet vokiečiams puolant pasitraukė į TSRS gilumą, prieš tai, kaip įtariama, kartu su kitais nežmoniškai nukankinęs daugybę kalinių: į pakaušius buvo sukaltos vinys, kai kurių kiaušai sutraiškyti, lyties organai nupjaustyti ir sukišti į burnas, pirštai nukapoti, kūnai nuplikyti karštais kopūstais, akys išbadytos, išluptos, daug durtinių žaizdų, iš nugaros išlupinėti odos diržai, moterims nupjautos krūtys, pilvai perpjauti ir į juos sukištos rankos, kitų rankos už nugaros surištos viela. 

Maskvoje baigė NKVD mokyklą ir įvairiuose Jaroslavlio, Smolensko sričių lageriuose dirbo tardytoju.

1944 m. rugpjūčio 1 d. grįžęs į Lietuvą dirbo Kaune vyr. operatyviniu įgaliotiniu. Vėliau tapo MGB Kauno poskyrio, kovojančio su „nacionalistiniu pogrindžiu“ (partizanais), viršininko pavaduotoju, viršininku. 1953–1954 m. LTSR MVD 4-osios valdybos 3-ojo skyriaus viršininko pavaduotojas. 1954–1960 m. LTSR KGB 4-osios valdybos 2-ojo skyriaus viršininko pavaduotojas, 1956 m. papulkininkis, 1960–1967 m. 2-osios valdybos 2-ojo skyriaus 1-ojo poskyrio viršininkas, 1967–1971 m. – 5-ojo skyriaus viršininko pavaduotojas. 

1971 m. rugpjūčio 20 d. išleistas į atsargą.  1964 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. Nuo 1971 m. dirbo įvairiose įstaigose.

Planavo ir organizavo (su kitais) Lietuvos partizanų Tauro, Dainavos, Prisikėlimo ir kt. apygardų štabų likvidavimą, dalyvavo operacijose nužudant J. Vitkauską, J. Lukšą ir kitus partizanų vadus, vadovavo A. Ramanausko–Vanago suėmimo operacijai; pasirašinėjo suėmimo orderius, tardė. 13 mėnesių trukusio tardymo metu Vanagui buvo 5 kartus išdurta dešinė akis, jis buvo gyvas karpomas žirklėmis, o paskui susiuvamas, jam buvo nupjauti lytiniai organai. 

1989 m. apsigyveno Izraelyje. Dėl nusikalstamos veiklos Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra 1996 m. jam iškėlė baudžiamąją bylą, bet Izraelis atsisakė jį išduoti.

## Šaltiniai
Banionis

* Andrius Banionis – politikas
* Donatas Banionis – aktorius, režisierius
* Egidijus Banionis – istorikas
* Juozas Banionis (1890) – revoliucionierius, politinis veikėjas
* Juozas Banionis (1956) – istorikas, matematikas, enciklopedistas
* Raimundas Banionis – filmų režisierius
* Rolandas Banionis – karo lakūnas, kapitonas

Pavardė dažnesnė Suvalkijoje. Kilusi iš slaviškų krikšto vardo *Benediktas* santrumpų ().

## Šaltiniai
Karčiuotė

**Karčiuotė** (*Tacca*) – vienintelė karčiuotinių (*Taccaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi Pietryčių Azijoje.

Ilgą laiką karčiuotė buvo priskiriama dioskorėjinių (*Dioscoreaceae*) augalų šeimai.

Karčiuočių gentis susideda iš ilgaamžių žolinių augalų, kurie turi trumpastiebį šakniastiebį arba stiebagumbį. Visas, išskyrus vieną rūšį, galima rasti Azijoje. Keturios Azijoje aptinkamos *Tacca* rūšys turi patrauklius, ištisus lapus. Iš pažiedžių žemyn nutįsta ilgi siūliški ūsai, kurie, priklausomai nuo rūšies, gali būti pėdos ilgio arba ilgesni.

Gėlės žydėjimas prasideda tada, kai yra užauginami 2–3 visiškai susiformavę lapai. Kiekvienas augalas suformuoja mažiausiai 6 sudėtinius vaisius, šiltaisiais mėnesiais – 12. Karčiuotės nėra tinkamos daryti puokštėms ar laikyti pamerktas, augalas labai greitai vysta po nupjovimo, nesvarbu net jei būna akimirksniu pamerktas į vandenį.

*Tacca *genties nepuola jokios ligos. Vieninteliai kenkėjai – sraigės ir šliužai.

## Rūšys
Yra 31 rūšis. Keletas atstovų:
* Rudoji karčiuotė *(Tacca chantrieri)*
* *Tacca flabellata*
* Šviesioji karčiuotė *(Tacca integrifolia)*
* Liūtpėdinė karčiuotė *(Tacca leontopetaloides)*
* *Tacca palmata*
* *Tacca plantaginea*
Dobkevičius

**Dobkevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Dobkevičienė (ištekėjusi moteris) ir Dobkevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Alfonsas Dobkevičius – aktorius;
* Jonas Dobkevičius (iki 1885 m. Daukus) – ekonomistas, politikas;
* Jurgis Dobkevičius – inžinierius, lakūnas;
* Mykolas Dobkevičius – Lietuvos geologas, hidrogeologas.
Dogelis

**Dogelis:**

* Aleksandras Dogelis – medikas;
* Jonas Dogelis – medikas, farmakologas;
* Motiejus Dogelis – istorikas;
* Povilas Dogelis – kunigas, rašytojas, politikas.
Johan Christian Fabricius

**Johan Christian Fabricius** (1745 m. sausio 7 d. – 1808 d. kovo 8 d.) – danų entomologas ir ekonomistas.

Pirmenybę teikė nariuotakojams. Fabricus suklasifikavo daugybę vabzdžių ir voragyvių. Nuo 1775 m. Jis buvo ir ekonomikos ir finansų profesorius Kylio universitete.
Rudoji karčiuotė

**Rudoji karčiuotė** (*Tacca chantrieri*) – karčiuotinių (*Taccaceae*) šeimos žolinis augalas. Paplitęs Pietryčių Azijoje.

Lapai dideli, 60 cm ilgio. Žiedas didelis, tamsiai bordinis, formuojasi ant ilgo stiebo. Žydi nuo birželio iki gruodžio.
Franz Paula von Schrank

**Franz Paula von Schrank** (1747 m. rugpjūčio 21 d. – 1835 m. gruodžio 22 d.) – vokiečių botanikas, algologas ir entomologas. Jėzuitų ordino narys. Pirmasis Miuncheno botanikos sodų direktorius (1809–1832 m.).

## Darbai

* *Beiträge zur Naturgeschichte* (Augsburg, 1776)
* *Vorlesungen über die Art die Naturgeschichte zu studieren* (Ratisbohn, 1780)
* *Enumeratio insectorum Austriæ indigenorum* (Wien, 1781)
* *Anleitung die Naturgeschichte zu studieren* (München, 1783)
* *Naturhistorishce Briefe über Österreich, Salzburg, Passau und Berchtsgaden* (gesammelte Werke, zusammen mit Karl Maria Erenbert Freiherr von Moll, Salzburg, 1784–1785)
* *Anfangsgründe der Botanik* (München, 1785)
* *Baiersche Reise …* (1786)
* *Verzichniss der bisher hinlaneglich bekannten Eingeweidewürmer, nebts einer Abhandlungen über ihre Anverwandschaften* (München, 1787)
* *Bayerische Flora* (München, 1789)
* *Primitiæ floræ salisburgensis, cum dissertatione prævia de discrimine plantarum ab animalibus* (Frankfurt, 1792)
* *Abhandlungen einer Privatgesellschaft vom Naturforschern und Ökonomen in Oberteutschland* (München, 1792)
* *Anfangsgründe der Bergwerkskunde* (Ingolstadt, 1793)
* *Reise nach den südlichen Gebirgen von Bayern, in Hinsicht auf botanische und ökonomische Gegenstände* (München, 1793)
* *Flora monacensis* (München, 1811–1820)
* *Plantæ rariores horti academici Monacensis descriptæ et iconibus illustratæ* (1819)
* *Sammlung von Zierpflanzen* (1819)
Standartinis autoriaus trumpinys **Schrank** yra naudojamas nurodyti šį asmenį kaip autorių, cituojant lotynišką binomą
Rimantė Dušauskienė-Duž

**Natalija Rimantė Dušauskienė-Duž, Aleksaitė** (1935 m. gruodžio 12 d. Telšiuose – 2016 m. rugpjūčio 30 d. Vilniuje) – Lietuvos biologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
Sesuo teatro kritikė Irena Aleksaitė, brolis dirigentas Jonas Aleksa. 1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1994 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

1962–1965 m. VU Gamtos fakulteto, 1968–1970 m. Fizikos ir matematikos instituto, nuo 1970 m. Botanikos instituto mokslinė bendradarbė.

1986 m. Tarptautinės radioekologų sąjungos narė.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi moksliniai darbai iš radionuklidų sklaidos aplinkoje ir augalų poveikio radionuklidų migracijai. 1978–1989 m. dalyvavo mokslinėse ekspedicijose Baltijos jūroje.

## Bibliografija
* Šiluminė energetika ir aplinka (su kt., d. 2 1981 m. d. 6 1987 m., d. 10 1992 m.);
* Drūkšių ežero – Ignalinos AE aušintuvo radiochemoekologinė situacija (su kt., 1992 m.).

## Šaltiniai
Vytautas Dvareckas

**Vytautas Dvareckas** (1928 m. rugsėjo 20 d. Puvočiai, Gardino apskr. – 2005 m. liepos 10 d. Vilnius) – Lietuvos geografas, geomorfologas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
Mokėsi Puvočių, Marcinkonių, Merkinės mokyklose, 1953 m. baigė Vilniaus universitetą. 1989 m. geografijos mokslų daktaras.

1953–1956 m. Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakulteto Mineralogijos katedros dėstytojas. 1956–1957 m. Lietuvos hidrometeorologijos valdybos Hidrologinių prognozių skyriaus viršininkas. Nuo 1964 m. Vilniaus universiteto, nuo 1995 m. ir Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytojas, 1991–1995 m. VU Bendrosios geografijos ir kartografijos katedros vedėjas, nuo 1991 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Moksliniuose darbuose geomorfologiniu požiūriu analizavo pleistoceno vėlyvojo ledynmečio ir holoceno upių slėnius, jų paleogeografinę raidą, fliuvialinio reljefo raguvų ir griovų, rinų morfogenezę. Nuo 1965 m. dalyvavo fizinės geografijos ir geomorfologijos tyrimuose pagal UNESCO programas.

Nuo 1996 m. Lietuvos geomorfologų draugijos pirmininkas, Didžiosios Britanijos-Lietuvos draugijos valdybos narys. Lietuvos TSR atlaso (1981 m.) mokslinės komisijos sekretorius.

## Įvertinimas
1983 m. LTSR valstybinė premija

## Šaltiniai

* Vytautas Dvareckas. Bibliografijos rodyklė. Vilniaus universitetas, Vilniaus universiteto biblioteka (sudarė Rita Kivilšienė, Salomėja Peciulkienė, Jūratė Zvėgienė). Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2007 m. ISBN 978-9986-19-984-7
Dvarykščiaus pilkapynas

**Dvarykščiaus pilkapynas** arba **Poliankos pilkapynas** – pilkapynas Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, tarp Dvarykščiaus ir Poliankos kaimų.

Pilkapyną sudaro dvi pilkapių grupės. Pirmoji grupė yra apie 0,5 km į pietryčius nuo Dvarykščiaus kaimo ir apie 0,45 km į rytus nuo Dysnos kairiojo kranto, miške. Išliko 7 pilkapiai. Sampilai 7–8 m skersmens ir 0,5-0,6 m aukščio. Juos supa grioviai arba pailgos duobės.

Antroji pilkapių grupė yra apie 0,9 km į pietryčius nuo Dvarykščiaus kaimo ir apie 1,8 km į vakarus nuo Poliankos kaimo, prie Dysnos kairiojo kranto, miške. Išliko 219 pilkapių apie 20 ha plote. Sampilai 6–12 m skersmens ir 0,2-2,0 m aukščio, suapvalinta viršūne arba paplokščio pusrutulio formos. Juos supa pailgos duobės arba grioviai.

Pilkapių forma ir sampilai būdingi VIII a.-XII a. Žvalgomuosius antrosios grupės tyrimus 1979 m. ir 1985 m. atliko Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai.

## Šaltiniai
Aldona Dvarionaitė

**Aldona Dvarionaitė** (1939 m. gegužės 18 d. Kaune – 2000 m. lapkričio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos pianistė, pedagogė.

## Biografija
Tėvas Balys Dvarionas, motina Aldona Dvarionienė, brolis Jurgis Dvarionas. Mokėsi Vilniaus dešimtmetėje muzikos mokykloje (Mariam Azizbekovos klasėje), 1962 m. baigė Maskvos konservatoriją (Stanislavo Neuhauso klasę), 1966 m. – šios konservatorijos aspirantūrą. 1962 m. apsigyveno Lenkijoje ir su pertraukomis dėstė Lietuvos konservatorijoje; nuo 1995 m. docentė. 1998–1999 m. dar dėstė Vigo (Ispanija) konservatorijoje.

Pirmoji atliko B. Dvariono naujausius kūrinius fortepijonui. Repertuarą sudarė Johanas Bramsas, Frederikas Šopenas, M. K.Čiurlionis, Klodas Debiusi, Ferencas Listas, Sergejus Prokofjevas, Sergejus Rachmaninovas, Francas Šubertas, Robertas Šumanas, Aleksandras Skriabinas ir kitų kompozitorių kūriniai. Koncertavo Austrijoje, Bulgarijoje, JAV, Ispanijoje, Italijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, TSRS, Vokietijoje ir kt. šalyse kaip solistė ir su simfoniniais orkestrais, dalyvavo tarptautiniuose festivaliuose.

M. K. Čiurlionio, B. Dvariono, Chosė Iturbi (Ispanija), A. Rubinšteino (Prancūzija) tarptautinių pianistų konkursų žiuri narė. Vadovavo tarptautiniams meistriškumo kursams Ispanijoje, Italijoje, Lenkijoje, Lietuvoje. 2000 m. Frederiko Šopeno draugijos Lietuvoje prezidentė.

## Šaltiniai
Jurgis Dvarionas

**Jurgis Dvarionas** (g. 1943 m. sausio 13 d. Kaune) – Lietuvos smuikininkas, pedagogas, muzikos kritikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Tėvas Balys Dvarionas, motina Aldona Dvarionienė, sesuo Aldona Dvarionaitė. Mokėsi Vilniaus vidurinėje meno mokykloje-internate. 1965 m. baigė Maskvos konservatoriją, 1969 m. baigė šios konservatorijos aspirantūrą. 1973 m. menotyros kandidatas.

Nuo 1969 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, nuo 1992 m. profesorius. 1989–1998 m. Lietuvos kultūros fondo pirmininkas. 1989–1991 m. Sąjūdžio Seimo Tarybos narys.

Koncertavo TSRS, JAV, Suomijoje, Lenkijoje, Ispanijoje, Vokietijoje. Dalyvavo tarptautinėse mokslinėse konferencijose, vadovavo meistriškumo kursams Lenkijoje. Įvairių tarptautinių konkursų žiuri narys, K. Šimanovskio draugijos (Lenkija) narys.

## Šaltiniai
Julija Dvarionaitė

**Julija Dvarionaitė-Montvydienė** (1893 m. gruodžio 19 d. Ylakiuose – 1947 m. rugsėjo 24 d. Kaune) – Lietuvos dainininkė (sopranas), aktorė.

## Biografija
Brolis Balys Dvarionas. 1913–1917 m. studijavo Sankt Peterburgo konservatorijoje (A. Gedikės fortepijono klasėje).

1921–1931 m. Valstybės teatro solistė, 1931–1933 m. šio teatro režisieriaus padėjėja. 1930–1932 m. Vaikų teatro draugijos Kaune režisierė, aktorė. Mokytojavo Kauno jėzuitų gimnazijoje, vaidino Jaunimo teatre .
1935 m. Lietuvos Rericho draugijos pirmoji pirmininkė, ilgą laiką susirašinėjo su Jelena Rerich.

## Operų vaidmenys
* Violeta, Džilda (Džiuzepė Verdis. Traviata, Rigoletas)
* Džuljeta, Margarita (Šarlis Guno. Romeo ir Džuljeta, Faustas)
* Mimi (Džakomas Pučinis. Bohema)
* Tatjana (Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas)
* Tamara (Antonas Rubinšteinas. Demonas)
* Elzė (Richardas Vagneris. Lohengrinas)
* Mikaela (Žoržas Bizė. Karmen)
* Rozina (Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas).

## Šaltiniai
Eleonora Dvarionaitė

**Eleonora Dvarionaitė-Minukienė, Demikienė, Tajmajer** (1912 m. rugsėjo 29 d. Liepojoje – 2004 m. gruodžio 14 d. Hartforde, JAV) – Lietuvos ir JAV lietuvių kompozitorė, pianistė.

## Biografija
Tėvas Balio Dvariono brolis Bronislovas Dvarionas. Studijavo pedagogiką Anglų institute Rygoje ir Latvijos konservatorijoje.

1941 m. baigė Kauno konservatoriją (Balio Dvariono fortepijono klasę). 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV. 1954 m. baigė J. Harto muzikos mokyklą (kompozicijos klasę) Hartforde (Konektikuto valstija). Vargonininkavo, mokytojavo. Turėjo privačią fortepijono studiją.

Sukūrė sonatų fortepijonui, styginių kvartetą, pučiamųjų kvintetą, fantaziją vargonams, siuitą smuikui ir fortepijonui, elegiją violončelei ir fortepijonui .

## Šaltiniai
Dvariūkų tvenkinys

**Dvariūkų tvenkinys** – tvenkinys Pakruojo rajono savivaldybės teritorijoje, Mūšos slėnyje, 81,4 km nuo jos žiočių, 3 km į pietryčius nuo Linkuvos. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 8,3 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 47,8 m. Krantai daugiausia aukštoki, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui tvenkinį plyti dirbami laukai. Žemiau užtvankos atsiveria Raudonpamūšio atodanga, gamtos paminklas.

Įrengtas užtvenkus Mūšą 1982 m. Plotas 1,341 km². Didžiausias gylis 4,5 m. Tūris 3,2 mln. m³. Tvenkinio vandeniu drėkinami laukai. Prie tvenkinio išsidėstę kaimai Dvariūkai, Mūrdvaris, Veselkiškiai, Pamūšis, Titoniai, Bučiūnai.

2016 m. balandžio 23 d. įvyko Mūšos upės vanduo pralaužė vieną iš keturių užtvankos šliuzų ir plūstelėjo į Mūšos žemupį. Po užtvankos griūties tvenkinio lygis smarkiai pažemėjo, kas pakenkė tuo metu neršusioms žuvims. 2014 m. ir 2016 m. atlikti ichtiologiniai tvenkinio tyrimai parodė, kad vandens pažemėjimas žuvų populiacijai nepakenkė ir tvenkinys išlieka aukšto produktyvumo.

2001 m. pastatyta 494 kW galios mažoji hidroelektrinė.

## Šaltiniai
Vokas (reikšmės)

Žodis **vokas** reiškia:

* vokas – akies obuolį dengianti odos klostė;
* vokas – plokščia pakuotė laiškams, dokumentams ir panašiems objektams laikyti, paprastai iš sulankstyto popieriaus;
* Vokas – ežeras Utenos rajone.
Daisono sfera

**Daisono sfera** () – hipotetinė konstrukcija, sfera, apgaubianti visą žvaigždę ir surenkanti visą jos skleidžiamą energiją.

Tokią struktūrą pirmą kartą 1960 m. žurnale "Science" aprašė amerikiečių fizikas ir matematikas Freeman Dyson, jo vardu ir pavadinta. Šiuo metu tai yra mokslinėje fantastikoje paplitęs objektas.

Šios struktūros idėja kilo ieškant kuo efektyvesnio energijos įsisavinimo būdo. Daisono sfera, apgaubianti visą žvaigždę, teoriškai susirinktų visą jos skleidžiamą energiją. Daisonas spekuliavo, kad pažangesnės nežemiškos civilizacijos turėtų būti pastačiusios ką nors panašaus, jei jų energijos poreikis yra panašus į žmonių. Pagal Kardaševo skalę tokia civilizacija priklausytų antrajam tipui (*įsisavinusi visą savo žvaigždės sistemos energiją*). Daisono sferų paieška kosmose taip pat įtraukta į SETI programą.

## Tipai

Daisono sferą gali sudaryti daugybė dirbtinių palydovų eilių, glaudžiai apimančių visą žvaigždę, ji gali būti vientisas objektas, arba koks nors kitas variantas.

## Taip pat skaitykite
*Nežemiška civilizacija
*Kosmoso kolonizacija
*Technologinis singuliarumas

## Nuorodos

* Dyson sphere FAQ (ang.)
* Search for Artificial Stellar Sources of Infra-Red Radiation (ang.)
Aldona Dvarionienė

**Aldona Dvarionienė-Smilgaitė** (1907 m. vasario 27 d. Sankt Peterburge – 1982 m. rugpjūčio 25 d. Palangoje, palaidota Palangos kapinėse) – Lietuvos pianistė.

## Biografija
Vyras Balys Dvarionas, vaikai Aldona Dvarionaitė ir Jurgis Dvarionas. 1934 m. baigė Kauno konservatoriją (Vladimiro Ružickio klasę). 1934 m. stažavo Zalcburge, 1937 m. Berlyne (pas V. Gysekingą). Nuo 1934 m. dėstė Kauno, nuo 1949 m. Lietuvos konservatorijoje. Nuo 1947 m. docentė. Koncertavo Vokietijoje, Belgijoje, Prancūzijoje.

Mokiniai: Julius Andrejevas, Algimantas Apanavičius, Vytautas Landsbergis, Augustinas Maceina .

## Šaltiniai
Dvyliškio pilkapynas

**Dvyliškio pilkapynas ir pilkapiai** arba **Paraisčių pilkapynas ir pilkapiai** – archeologinių paminklų grupė Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje Sužionių seniūnijoje, prie Dvyliškio kaimo ir Paraisčių vienkiemio, miške, abipus kelio į Sužionis.

Yra pilkapynas ir du pavieniai pilkapiai. Pilkapynas (išliko 13 pilkapių) yra apie 1 km į pietryčius nuo Dvyliškio. Pilkapių sampilai 8–18 m skersmens ir 0,5-1,3 m aukščio, dauguma Įdubę. Kai kurių pilkapių pagrindus juosia akmenų vainikai arba duobės. 1936 Vilniaus universitetas (vadovė H. Cehak-Holubovičova) ištyrė 10 pilkapių, 1997 m. (vadovas Valdemaras Šimėnas) – dar vieną pilkapį.

1936 m. dviejuose pilkapiuose rasta V a. – VI a. nedegintų, keliuose – VI a. – VII a. sudegintų mirusiųjų kapų, kituose kapų nebuvo. 1997 m. rasti trys – dviejų VI a.- VIII a. sudegintų be įkapių ir vieno (IV a.- V a.) nedeginto su įkapėmis mirusiųjų kapai. Įkapės: ietigalis, 2 žalvariniai įvijiniai žiedai, geležinė lankinė segė ir ovalo formos sagtis, geležinė yla ir peilis, pelitinis kirvis, titnaginis skiltuvas.

Apie 0,1 km į pietvakarius yra pirmasis pilkapis (sampilas apie 14 m skersmens ir 1,3-1,5 m aukščio), 70 m į vakarus nuo jo – antrasis pilkapis (sampilas apie 8 m skersmens ir apie 0,5 m aukščio). Apie 0,2 km į pietryčius nuo pilkapyno yra Paraisčių pilkapynas.

## Šaltiniai

* Šimėnas V. Dvyliškio (Paraisčių) pilkapyno tyrinėjimai 1997 m. (Research on the Barrow Cemetery in Dvyliškės (Paraisčiai), 1997) // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996 ir 1997 m. Vilnius, 1998. P. 161–164.
Užrašų knygelė (filmas)

**Užrašų knygelė** () – 2004 m. JAV režisieriaus Niko Kasavetis () romantinė drama pagal to paties pavadinimo Nikolaso Sparkso romaną. 

Filmo premjera įvyko 2004 m. gegužės 20 d. JAV Sietlo tarptautiniame filmų festivalyje (Seattle International Film Festival).
 
## Siužetas

Prieglaudoje susitinka senyvo amžiaus Djukas ir Elė. Iš užrašų knygelės jis skaito jai apie vieną meilės romaną, kuris prasidėjo prieš daugelį metų ir iki šiol yra nepamirštas.

Karnavalo metu susipažinę Elė Hamilton ir Nojus Kalhounas pradeda draugauti. Elė prieš savo norą privalo išvažiuoti į kitą miestą, o Nojus išeina į karą. Po karo Elė paskelbia apie sužieduotuves su žaviu kareiviu Lonu, o Nojus suremontavęs seną jų svajonių namą gyvena savo prisiminimais apie Elę. Kai Elė vietos spaudoje perskaito apie atstatytą sena namą, ji supranta, kad reikia išspręsti senus meilės reikalus…

## Aktoriai
* Rajanas Goslingas – Nojus Kalhounas
* Reičel MakAdams – Elė Hamilton
* Džeimsas Garneris – Djukas
* Džina Roulands – Elė Kalhoun
* Džeimsas Marsdenas – Lonas Hemondas
* Semas Šepardas – Nojaus tėvas Frenkas
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Apdovanojimai ir nominacijos (anglų k.)
* Filmo garso takelis
Ilgė (reikšmės)

**Ilgė** yra:

* Ilgė arba Ilgis – ežeras Ryškėnų seniūnijoje (Telšių rajone);
* Ilgė upė Rokiškio rajone.
Vladas Dzindziliauskas

**Vladas Dzindziliauskas** (1913 m. kovo 13 d. Tbilisis – 1982 m. birželio 8 d. Kaunas) – Lietuvos futbolininkas, stalo tenisininkas, treneris, Lietuvos futbolo, krepšinio, lauko teniso, ledo ritulio rinktinės narys.

## Biografija
### Futbolas
Žaidė Lietuvos futbolo komandose:

|-
| 1933–1937 m. || LFLS Kaunas
|-
| 1941, 1945 || Spartakas Vilnius
|-
| 1942–1943 m. || Tauras Kaunas
|-
| 1948 || KKI Kaunas
|}

Du kartus Lietuvos čempionas. 1936 m., 1938–1940 m., 1945 m. Lietuvos futbolo rinktinėje žaidė 16 rungtynių, saugas. Nuo 1948 m. Respublikinės kategorijos futbolo teisėjas.

### Stalo tenisas
* Daugiakartis (11 kartų, 2 kartus vieneto) Lietuvos stalo teniso asmeninių pirmenybių čempionas
* 5 kartus Lietuvos komandinių pirmenybių čempionas.
* 1938 m. Pirmosios Tautinės olimpiados čempionas.
* 1932 m., 1935–1939 m. 6 pasaulio čempionatų dalyvis.
* 1950 m. TSRS stalo teniso turnyre laimėjo pirmąją vietą.
* 1951 m., 1952 m., 1954 m. TSRS pirmenybių dvejeto čempionas.

### Treneris
* 6 kartus Lietuvos komandinių varžybų nugalėtojų treneris.
* 1953-1962 m. Lietuvos stalo teniso rinktinės treneris.
* 1954-1960 m. TSRS stalo teniso rinktinių treneris.

## Šaltiniai
Charles De Geer

**Charles De Geer** (1720 m. sausio 30 d. – 1778 m. kovo 7 d.) – švedų pramonininkas ir entomologas.

## Biografija
Charles De Geer yra kilęs iš turtingų aristokratų švedų šeimos. Užaugo Olandijoje, tačiau grįžo į Švediją 1739 metais. Vos 19 metų buvo išrinktas į Švedijos mokslų akademiją. Vėliau buvo laikomas svarbiausiu XVIII amžiaus švedų mokslininku po Karlo Linėjaus.

## Darbai
* *Tal om nyttan, som Insecterne och deras skärskådande, tilskynda oss, …* Stockholm 1744-47.
* *Mémoires pour servir à l'histoire des insectes.* Grefing & Hesselberg, Stockholm 1752-78.
* *Tal, om insecternas alstring.* Stockholm 1754.
* *Abhandlungen zur Geschichte der Insecten.* Müller & Raspe, Leipzig, Nürnberg 1776-83 p. m.
* *Genera et species insectorum*. Crusium, Leipzig 1783 p. m.

## Išnašos
Karo tarnyba

**Karinė tarnyba** – vieno asmens ar jų grupės tarnyba ginkluotosiose pajėgose ar kitoje karinėje organizacijoje. Ši tarnyba gali būti savanoriško pasirinkimo dalykas arba privaloma.

Kai kuriose valstybėse tam tikrą laiką ištarnauti turi kiekvienas jų pilietis (pvz., Izraelyje), išimtys daromos tik dėl sveikatos ar religinių įsitikinimų. Valstybėse su visiškai savanoriška karine tarnyba privaloma tarnyba privaloma tik karo ar panašios krizės atveju. Privaloma karinė tarnyba visada, išskyrus labai retus atvejus kai kuriose valstybėse, taikoma tik vyrams.

## Lietuvoje

Pagal dabartinį Krašto apsaugos sistemos organizavimo ir karo tarnybos įstatymą skiriamos šios Lietuvos respublikos piliečių karo tarnybos formos:
* Tikroji karo tarnyba:
** privalomoji karo tarnyba – karo prievolininko atliekama pradinė karo tarnyba, tarnyba rezerve ar tarnyba paskelbus mobilizaciją
** profesinė karo tarnyba – nuolatinė karo tarnyba pagal profesinės karo tarnybos sutartį Lietuvos kariuomenėje ar kitose krašto apsaugos sistemos institucijose, taip pat šio įstatymo nustatytais atvejais kitose valstybės, užsienio valstybių ar tarptautinėse institucijose.
** kariūnų tarnyba – tarnyba, atliekama studijuojant Lietuvos arba užsienio karo mokymo įstaigoje, kurią baigusiems suteikiamas karininko laipsnis. Kariūno tarnyba trunka iki priėmimo į profesinę karo tarnybą ar išleidimo į atsargą arba atleidimo ar pašalinimo iš jos nustatyta tvarka.

## Taip pat skaitykite
* Karo prievolė
Kabinetinis peilis

**Kabinetinis peilis**, *popieriaus peilis* – peilis, skirtas naudoti kabinete sulenktų popieriaus lapų pjaustymui (ir tikrųjų tai plėšimo būdas), vokų atplėšimui.

Popierius pjaustomas ir specialių įrankiu su keičiamomis nulaužiamomis geležtėmis, kuris vadinamas *maketavimo peilis*, tačiau kartais vadinamas ir *popieriaus peilis*.

## Konstrukcija
Kabinetiniai peiliai paprastai padaryti iš vieno medžiagos (medienos, plastiko, rago, kaulo) gabalo, iš jo suformuota tiek tokio peilio geležtė, tiek rankena. Ašmenys būna negaląsti, bet pakankamai ploni, kad būtų galima pjauti sulenktą popierių. Geležtės smaigalys gali būti gana bukas, svarbu, kad jį eitų užkišti į užklijuoto voko plyšį, kad voką būtų galima atplėšti.

Kai kurie kabinetiniai peiliai savo sandara ir išvaizda gali atitikti darbinius  ar kovinius peilius. Tai ypač būdinga suvenyriniams kabinetiniams peiliams, kurie savo išvaizda gali priminti kalavijus ir kitokius geležtinius ginklus.

## Knygų pjaustymas
Seniau tokius peilius naudodavo nevartytų knygų lapų pjaustymui. Pagal vieną ankstesnių knygų minkštais viršeliais spausdinimo būdų jų lapai būdavo taip įrišami, kad lapai vartymo krašte likdavo sujungti, todėl norint skaityti tuos lapus tekdavo atskirti vieną nuo kito sulenkimo vietoje. Tam ir buvo naudojami kabinetiniai peiliai.

## Nuorodos
Trockizmas

**Trockizmas** – Levo Trockio sukurta marksizmo interpretacija. Oponuoja kapitalizmui ir stalinizmui.

Trockistai laiko savo judėjimą Karlo Markso ir Vladimiro Lenino mokymo tęsėjais (save vadina „leninistais-bolševikais“ ir „revoliuciniais marksistais“), dažnai tvirtindami, kad L. Trockis nesukūrė jokios naujos teorijos. Jie nėra vienintėliai taip tvirtinantys: tiek stalinistai, tiek marksistai lygiai taip pat tvirtina, kad jų vadas nesukūrė jokios naujos teorijos, o tik puikiai interpretavo marksizmą-leninizmą (visgi trockistai šio termino nevartoja).

## Pagrindiniai bruožai
Pagrindiniai, išskirtiniai trockistų bruožai:
* Permanentinės revoliucijos būtinybės skelbimas
* Pasaulinės revoliucijos būtinybės pripažinimas
* Proletariato diktatūros traktavimas kaip laikinos priemonės
* Demokratijos būtinybės pripažinimas
* Socializmo vienoje šalyje atveju – pacifistinis sambūvis su kitomis pasaulio šalimis, neutraliteto palaikymas (tuo tarpu turi būti ir remiamos užsienio komunistinės organizacijos)
* Bet kokio asmens kulto atsisakymas ir kritika; kova su biurokratija

Trockistai dažnai nesutaria dėl įvairių tikslų siekimo metodikos, pvz., dėl ginkluotos kovos, pramonės padėties socialistiniame ūkyje, turto klausimais ir t. t.

## Permanentinė revoliucija
Viena iš trockistų ypatybių – permanentinės revoliucijos neišvengiamumo pripažinimas. Nors ir pirmieji apie permamentinę revoliuciją dar 1848 m. „Komunistų partijos manifeste“ rašė K. Marksas ir F. Engelsas, tiek leninistai, tiek stalinistai šią teoriją kritikavo ir būtent todėl, kad trockistai šią idėją visąlaik palaikė, tai tapo lyg ir būtent tik trockizmo dalimi ir skiriamuoju trockizmo bruožu.

## Ketvirtasis Internacionalas

1930 m., išmesti iš komunistų partijos, trockistai sukūrė Tarptautinę kairiąją opoziciją (TKO). Jie skelbėsi esą išorinė opozicija stalinistiniam Kominternui. 1933 m. TKO pakeitė pavadinimą į Tarptautinę komunistinę lygą, kuri tampa Ketvirtojo internacionalo pirmtaku. 1938 m. Paryžiuje įkuriamas Ketvirtasis internacionalas.

## Trockizmas ir Sovietų Sąjunga
Trockistai SSRS masinėse informacinėse priemonėse buvo pateikiami kaip menševikai, oportunistai ir išdavikai, buvo represuojami. Pats Levas Trockis nuo pat pradžių kritikavo SSRS, stalinizmą, Sąjungoje susiformavusį biurokratinį aparatą ir savo darbuose teigė, jog Sovietų Sąjunga dėl biurokratizmo ir pasaulinės revoliucijos uždelsimo neišvengiamai žlugs ir vėliau vėl atgims.

## Šaltiniai
Meilės guru (filmas)

**Meilės guru** () – 2008 m. JAV komedija su Maiku Majersu ir Džesika Alba.

Filmo premjera įvyko 2008 m. birželio 20 d. JAV.
 
## Siužetas

Amerikietis berniukas, paliktas prie Indijos šventyklos vartų ir išaugintas šventų žmonių: sielos vadovų, kitaip vadinamų guru. Suaugus berniukas gavo vardą Pitka. Jį traukia tėvynė ir jis sugrįžta į JAV, kur ketina tapti psichologu. Pitka atidaro psichoterapijos saloną „Padek pats sau“ ir pirmu jo klientu tampa Darenas Roanokas žaidžiantis Toronto „Maple Leafs“ ledo rutulio komandoje. Tikrasis išbandymas ateina, kuomet guru paprašomas „sulipdyti“ atšalusią ledo ritulininko ir jo žmonos santuoką, nes Dareno žmona Prudencė išėjo pas kitą ledo rutulininką – Džeką Grandė, žaidžiantį Los Andželo „Kings“ klube…

## Aktoriai
* Džesika Alba – Džein
* Maikas Majersas – Pitka
* Džastinas Timberleikas – ledo rutulininkas Džekas Grandė
* Romanis Malko – ledo rutulininkas Darenas Roanokas
* Megan Gud – Dareno žmona Prudencė
* Verenas Troeras – treneris Čerkovas
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
*Oficiali filmo svetainė (Anglų kalba)
Permanentinė revoliucija

**Permanentinė revoliucija** (nenutrūkstama revoliucija) - 1. istoriškai užsitęsusi (arba nenutrūkstamai vykstanti) revoliucinių ir reformacinių procesų seka. 2. Nenutrūkstamas tam tikrų revoliucinių tikslų siekimas.

## Marksistinė permamentinės revoliucijos samprata
Nors paprastai permanentinės revoliucijos autorystė priskiriama L. Trockiui, pirmą kartą permanentinės (nenutrūkstamos) revoliucijos teoriją "Komunistų Partijos Manifeste" (1848 m.) iškėlė K. Marksas ir F. Engelsas. Marksistai skaitė, kad proletoriatas, turintis pakankamai galios, organizuotumo ir užimantis savo politinę poziciją gali pereiti nuo buržuazinės - demokratinės revoliucijos prie socialistinės revoliucijos ir įvesti savo valdžią. Marksistai manė, kad revoliucijos permanentiškumas turi būti išlaikytas iki tos akimirkos, kai visos priešiškos socialinės klasės nebeturės valdžios ir valstybės valdžia priklausys proletoriatui. Nenutrūkstamumą K. Marksas ir F. Engelsas suprato kaip nenutrūkstamą revoliucijos procesų kaitą.

## L. Trockio interpretacija
Pirmą kartą L. Trockis paminėjo permanentinė revoliuciją 1905 metais savo straipsnyje „Apie nenutrūkstamą revoliuciją“ (laikraštyje „Pradžia“, lapkričio 8 d.). 1932 metais išleido knygą „Permanentinė revoliucija“, nuo to laiko permanentinė revoliucijos vardas siejamas tik su Trockiu.

Pagal Levą Trockį, revoliucija neturi būti "vienadienė" - negalima sustoti vien valdžios atitekimu proletoriatu. Revoliucija turi būti permanentinė - vykti tol, kol galutinai nebus pasiekti visi jos tikslai. Siekimas vyksta revoliuciniais/reformaciniais procesais. T. y. skirtingai nuo Markso ir Engelso, kurie aiškino, jog permanentiškumas būtinas iki tos akimirkos, kai bus užimta valdžią, jis skatino vesti kovą už revoliuciją tol, kol nebus įgyvendinti visi jos tikslai, tokie kaip socialinis teisingumas ir pan. Permanentinės revoliucijos atsisakymą ir susitaikymą su esamomis sąlygomis Trockis laikė oportunizmu.
Vieningasis Lietuvių Nacionaldarbininkų Sąjūdis

**Vieningasis Lietuvių Nacionaldarbininkų Sąjūdis** (VLNDS) – 2007 m. vasario 25 d. Šiauliuose įkurta ir iki 2011 m. egzistavusi radikali prieštaringai vertinama neonacistinė politinė partija, vadovaujama Mindaugo Murzos. Per savo trumpą egzistavimo laikotarpį partija nebuvo įregistruota 

Partija savo ideologijoje skelbė idėjas apie „tautų nacionalinės-rasinės sąmonės žadinimą“, „kovas už europiečių bei jų pagrindo – šiaurietiškosios rasės – išlikimą“, rasinę nelygybę, dėl savo radikalaus požiūrio vertinama kaip radikalių pažiūrų partija, skatinanti ksenofobiją, rasizmą ir antisemitizmą, visuomenės supriešinimo kurstymą. Oficialia partijos ideologija skelbti naujadarai *nacionaldarbizmas* ir *gervaldija*, partijos vadovas vadintas *Vadu*.

Partijos nariu buvo ir Kauno radikalas, necenzūriniais ultraradikaliais pareiškimais garsėjantis Visvaldas Mažonas.

2011 m. kovo 20 d. Šiauliuose buvo įkurta Lietuvių Tautos Sąjunga (LITAS), kurios pagrindą sudarė VLNDS.

## Partijos veikla

Partija garsėjo rasistiniais ir antisemitiniais mitingais. 2008 m. gegužės mėn. keli partijos nariai mitingavo reikalaudami sumažinti kardomąją priemonę dainininkę Berneen sumušusiai vilnietei.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* http://www.youtube.com/verify_controversy?next_url=/watch%3Fv%3DlE0xtJlWDso
Vertigo (John 5 albumas)

**Vertigo** tai pirmasis John 5 solinis albumas išleistas 2004 metų rugpjūčio 31 d. Albumą padėjo prodiusuoti Billy Sherwood, kuris taip pat pagrojo šiame albume bosine gitara. Taip pat prie albumo kūrimo prisidėjo ir Jay Schellen (būgnai), Kevin Savigar (prodiuseris, tonacija, programavimas), „Bourbon“ Bob Bartell (bosinė gitara), Graham Ward (būgnai).
Daug kas mano kad viršelyje yra Johnas ir jo du vaikai. Bet čia yra jo draugo kuris prisidėjo prie albumo kūrimo vaikai.

## Dainų sąrašas
# "Needles CA" – 3:22
# "Feisty Cadavers" – 4:12
# "Pulling Strings" – 3:45
# "Sugar Foot Rag" – 3:04
# "Dead Man's Dream" – 3:29
# "Sweet Georgia Brown" – 2:43
# "Flatlines, Thin Lines" – 3:35
# "Liberty" – 2:23
# "Vertigo" – 3:47
# "18969 Ventura Blvd" – 2:37
# "Zugg Island Convict" – 3:21
# "Salt Creek" – 2:51
# "Goodnight" – 3:14
FC Racing Club Luxembourg

**Liuksemburgo „Racing“** – buvęs Liuksemburgo futbolo klubas iš sostinės Liuksemburgo. 

## Istorija
1907 m. įkurtas klubas. Kitados rungtyniavo auškščiausioje šalies lygoje.

1923 m. prijungtas prie Sporting Luxembourg klubo.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* Globalsportsarchive
Kakute

**Kakute** – žiedas su vienu ar keliais užnuodytais spygliais. Gali būti užmautas ant piršto spygliais į išorę ar vidų. Paprastai metaliniai, nors darydavo ir iš kieto medžio.

Teigiama, kad kakute labiau naudojo ne vyrai nindzės, o *[[kunoiči]]* (, „moterys nindzės“).

## Nuorodos

Iliustracijos:
* http://i172.photobucket.com/albums/w24/bka01109/kakute.jpg, http://www.geocities.jp/vanessa_482/cherry/img1.gif Kakute
Vertigo (reikšmės)

**Vertigo gali reikšti**:
* svaigulys;
* Vertigo (gentis) – sraigių gentis;
* Vertigo (1958 filmas) – Alfredo Hičkoko filmas.

## Muzika

* Vertigo Records;
* Vertigo (U2 daina);
* Vertigo (John 5 albumas);
* Vertigo (Jesse Cook albumas);
* Vértigo (Fey albumas);
* Vertigo (Boxcar albumas);
* Vertigo (Groove Armada albumas);
* Vertigo (Jump, Little Children albumas).