open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lupara

**Lupara** ( 'vilkams') – nupjautavamzdis šratinis perlaužiamas šautuvas. Paprastai asocijuojasi su mafija. Luparas tradiciškai naudojo Sicilijoje kraujo kerštui, savigynai ir medžioklei. Pvz., luparas naudojo gindamiesi nuo Musolinio įvestos kariuomenės, kai dučė nutarė suskaldyti Sicilijos nusikaltėlių organizaciją.

Patrumpinti luparų vamzdžiai leidžia jas patogiau naudoti tarp medžių ar patalpose, jos lengviau paslepiamos tiek patalpose, tiek po ilgais drabužiais. Nupjaunant vamzdį šis praranda čoką, todėl šaunant šratai pasklinda plačiau.

Žodis  reiškia 'vilkams' nes tradiciškai jos būdavo skirtos vilkų medžioklei. Žodis paplito po Mario Puzo romano bestselerio „Krikštatėvis“, kur aprašyta, kaip plačiai mafija luparas naudojo Sicilijoje.  

## Nuorodos
Anji

**Anji** (*Anyi*, *Anyin*) ar **agniai** (*Agni*) – akanų etninė grupė, gyvenanti Vakarų Afrikoje, istoriniame Aukso krante, dabartinio Dramblio Kaulo Kranto pietryčių teritorijoje.

Anji kalba anji kalba, kuri priklauso Nigerio-Kongo kalbinei šeimai, akanų kalboms.

## Istorija

Anji, palyginus su visais akanais, susiformavo palyginus vėlai, tik XVII a. Jų konsolidacijai didelę įtaką turėjo Ačančio imperijos agresija, dėl kurios didelė dalis gyventojų dabartinės Ganos teritorijoje buvo priversti migruoti. Taip susiformavo anji, kurie migravo į vakarus, link Komoės upės. Didžioji jų dalis apsistojo teritorijose į rytus nuo upės, kur XVIII a. vid. susikūrė Indenie (su sostine Abenguru) ir Sanvi (su sostine Krindžabo) gentinės karalystės. Dalis anji kėlėsi per upę, kur sukūrė Moronu karalystę.

Šios trys svarbiausios anji karalystės išlaikė savivaldą iki XIX a., kuomet viena po kitos tapo Prancūzijos protektoratais. Sanvi karalystė 1843 m. tapo pirmuoju prancūzų protektoratu regione, įgalinusi tolimesnę kolonizaciją. Visos anji valstybės išlaikė gentinę diduomenę. Tiesa, 1959 m. Sanvi karalystė buvo panaikinta, tačiau jos valdovų linija tęsiama tremtyje.
Mažieji Liautai

**Mažieji Liautai** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Sergejevas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Notangos žemės kaimo pavadinimas *Lautjai* prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Prūsų Ylavos apskrities kaimas,  nuo 1874 m. gegužės 7 d. Skrumbainių valsčiaus palivarkas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės apylinkės kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Dramblio Kaulo Kranto administracinis suskirstymas

**[[Dramblio Kaulo Krantas]] administraciškai skirstomas** į 19 regionų, o pastarieji dalinami dar į 81 departamentą. Žemiausia administracinio skirstymo grandis šalyje yra savivaldybės.

## Regionai

## Departamentai
Pagal 1978 m. šalies konstituciją buvo sukurtos 27 nepriklausomos savivaldybės, kurios tapo departamentų dalimi. Kiekvieną departamentą valdo generalinė tarybą, kurią skiria šalies prezidentas.

## Nuorodos
* Ivory Coast: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Districts of Côte d'Ivoire (Ivory Coast) (Statoids.com)
Čentas

**Čentas** () – miestas Italijoje, Fereros provincijoje, Emilijos-Romanijos regione.

## Istorija

Čentas gavo pavadinimą nuo Po slėnio centuriacijos (žemės padalinimo). Jis išaugo iš mažo žvejų kaimelio į žemės ūkio miesto XI a.

Bolonijos vyskupas ir Nonantolos abatas įkūrė *Partecipanza Agraria*, instituciją, kuri kas 20 metų perdalindavo žemę įpėdiniams vietinių šeimų, kurios sudarė bendruomenės pagrindą XII a.

1502 m. popiežius Aleksandras VI atėmė žemę iš Bolonijos vyskupo ir atidavė kaip savo dukros Lukrecijos Bordžijos kraitį Feraros kunigaikščiui Alfonsui I d’Estei ir 1598 m. Čentas buvo grąžintas Popiežiaus valstybei.

## Miestai partneriai
*  Maratėja, Italija
*  Sėkešfehėrvaras, Vengrija
*  Visente Lopesas, Argentina
Aleksandrovas (Semiatičės apskritis)

**Aleksandrovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Grodzisko, apie 17 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 66 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

## Šaltiniai
Feraros provincija

**Feraros provincija** () – Italijos provincija Emilijos-Romanijos regione. Provincijos sostinė – Ferara.

Provincijos plotas 2631.12 km², gyvena 358 972 gyventojai, yra 26 savivaldybės.

## Didžiausios savivaldybės
Feraros savivaldybės, turinčios daugiau nei 10 tūkst. gyventojų:

## Išnašos
Čajė

**Čajė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. šalia mokyklos pastatyta koplyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Sanvi

**Sanvi** (*Sanwi*) – istorinė valstybė XVIII–XX a. egzistavusi Aukso kranto regione, dabartinio Dramblio Kaulo Kranto pietrytinėje dalyje. Jos užimamos teritorijos buvo Pietų Komoės regione. Svarbiausi jos kūrėjai buvo akanai anji.

## Raida
Anji gentys migravo iš rytų dėl Ašančio imperijos agresijos, ir jų migraciją sustabdė Komoės upė. Čia jie įkūrė Sanvi karalystę su sostine Krindžabo, kuri buvo viena iš trijų svarbiausių anji karalysčių.

Sanvi karalystė 1843 m. tapo pirmuoju prancūzų protektoratu regione, įgalinusi tolimesnę Prancūzijos kolonizaciją Dramblio Kaulo Kranto teritorijoje. Tačiau tradicinės valdymo struktūros ir karalystės vadai, tituluojami ohene išlaikė savo dinastinę liniją ir valdžią.

XX a. viduryje Sanvi diduomenė sukūrė atskirą politinę partiją, siekdama karalystės autonomijos Dramblio Kaulo Krante. Nepasisekus, 1959 m. Sanvi karalystė buvo oficialiai panaikinta, kas paskatino ją paskelbti nepriklausomybę. Tuometinis ohene Amon N'Douffou III buvo priverstas migruoti iš šalies į gretimą Ganą, kur susilaukė palaikymo iš tuometinio prezidento Kvamės Nkrumo. Kitas ohene, Kaku Andoh, sugrįžo į tėvynę 1981 m., ir išlaikė tik simbolinę valdžią.

## Ohene sąrašas
* nuo 1740 Amalaman Anoh
* Anob N’Douffou I Kpangni
* Malan Alloua
* Kodja Assi
* Kodjo Adou
* Amon Koutoua I
* Koua Malan
* iki 1834 Assemin Dihiye
* 1834–1840 Amon Kadgo
* 1844–1885 Amon N’Douffou II Koutoua
* 1886–1902 Aka Simadou
* 1903–1908 Boroba
* 1908–1908 Amoun Assegin
* 1908–1909 Adinga I
* 1909–1934 Kogyale Kassy
* 1934–1937 Amon Koutoua II
* 1937 Philippe Kouanelan
* 1937–1940 Adinga I
* 1940–1942 Kouane Adinga II
* 1944–1979 Amon N’Douffou III
* 1980–1985 Kakou Andoh
* 1985–2005 Amon N’Douffou IV
* nuo 2005 Amon N’Douffou V
Grodziskas (Semiatyčės)

**Gròdziskas**  () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 20 km į šiaurės vakarus nuo Semiatyčių ir apie 66 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Valsčiaus centras.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. įkurta Grodzisko Šv. Mykolo parapija. XIX a. buvo kaimas ir palivarkas, Bielsko apskrities Grodzisko valsčiaus centras.

1923 m. kovo 17 d. įkurta Grodzisko Marijos Dangun Žengimo parapija. Kaime stovi 1891–1893 m. pastatyta Grodzisko Šv. Mykolo cerkvė ir 1923 m. pastatyta *Marijos Dangun Žengimo* bažnyčia, kurios yra įtrauktos į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Galerija

Dawna cerkiew unicka i dzwonnica w grodzisku.jpg|Senoji bažnyčia
Nowy kościół grodzisk2.jpg|Naujoji bažnyčia
Cerkiew św. mikołaja w grodzisku.jpg|Cerkvė


## Šaltiniai
Dafadaras

**Dafadaras** (, iš , ) – Britų Indijos armijos kavalerijos ir dabartinės Indijos armijos kavalerijos karinis laipsnis. 

Britų Indijos kavalerijoje jis buvo lygus seržantui. Kituose daliniuose jam lygus laipsnis buvo *[[havildaras]]*. Skiriamasis ženklas – trys ševronai ant rankovės. Jaunesnis laipsnis – *[[lans-dafadaras]]* (), atitinkąs kapralą.
Gabriel Tiacoh

**Gabriel Tiacoh** (1963 m. vasario 9 d. – 1992 m. balandžio 2 d.) buvęs lengvaatletis iš Dramblio Kaulo Kranto, kuris rungtyniavo 400 m bėgimo rungtyje. Geriausiai sportininkas žinomas kaip vienintelis savo šaliai pelnęs olimpinį medalį – 1984 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Los Andžele jis pelnė sidabro medalį.

Po ketverių metų 1988 m. jis vėl dalyvavo olimpiadoje, tačiau nepateko į finalinį bėgimą.

G. Tiacoh du kartus tapo Afrikos čempionu (1984 ir 1989 d.), dar du kartus laimėjo sidabrą ir 1986 m. pasiekė tuometinį žemyno rekordą – 44.30 s.

Sportininkas mirė Los Andžele 1992 m. nuo virusinio meningito.

## Šaltiniai
Baciki Šredniai

**Baciki Šredniai** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Semiatičės ir apie 77 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1952-1954 m. kaimas buvo Baciki Šrednių valsčiaus centras. XVIII a. įkurtas palivarko parkas ir pastatyta koplyčia, kurie yra įtraukti į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Cecelės

**Cecelės** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 8 km į šiaurės vakarus nuo Semiatyčių ir apie 77 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. buvo kaimas Bielsko apskrities Semiatyčių valsčiuje.

## Šaltiniai
Belunas

**Belunas** (, ) – miestas Italijoje, Veneto regione, Beluno provincijos sostinė. Tai svarbiausias miestas Rytų Dolomitų regione ir jis yra 100 km į šiaurę nuo Venecijos.

## Geografija

Senasis miestas buvo ant skardžio prie Torrente Ardo ir Pjavės upių santakos. Šiaurėje yra Šiaros kalnynas, priklausantis Dolomitams su garsia Vyskupo adata, o Servos ir Talvenos kalnai kyla virš miesto. Pietuose Alpių prieškalnės skiria Beluną nuo Veneto lygumos. Toliau į pietus yra Nevegalas, garsus slidinėjimo kurortais. Vidutinė metinė temperatūra Belune yra 9&nbsp;°C, iškrinta 137 cm kritulių.

## Istorija

Miesto pavadinimas kilo nuo keltiškos frazės *belo-dunum* („Nuostabi kalva“) dėl patogios pozicijos slėnyje.

Romėnai įkūrė miestą 220-200 m. pr. m. e. ir nuo 181 m. pr. m. e. Belunas tapo svarbia romėnų tvirtove Veneto regione. Po Vakarų Romos žlugimo miestą valdė lombardai (VI a.) ir Karolingai (VIII a.). Nuo IX a. Beluną valdė grafai-vyskupai, miestas turėjo pilį ir sienas. Vėliau jis priklausė Acelino šeimai. Po ilgos kovos dėl žemių su Trevizu, Belunas atiteko Venecijos respublikai 1404 m. Po to miestas tapo tarpiniu punktu plukdant medieną iš Kadorės Pjavės upe.

Po respublikos žlugimo Belunas priklausė Austrijai iki prijungimo prie Italijos karalystės 1866 m.

## Turistiniai objektai

* Katedra (XV a. pabaiga)
* *Palazzo dei Rettori* (1491 m.)
* Vyskupų rūmai (1190 m.)
* *Piazza del Duomo* fontanas
* *San Pietro* barokinė bažnyčia su Andrea Schiavone ir Sebastiano Ricci paveikslais.
* *Santo Stefano* bažnyčia su Ticiano dirbtuvių „Išminčių pagarbinimu“.

## Garsūs gyventojai
* Marco Paolini (g. 1956), teatro aktorius
* Dino Buzzati (1906–1972), rašytojas ir žurnalistas, gimė Belune.
* Popiežius Grigalius XVI (1765–1846 m.)
* Andrea Brustolon (1662–1732 m.), skulptorius
* Ippolito Caffi (1809–1866 m.), dailininkas
* Sebastiano Ricci (1659–1734 m.), dailininkas
* Marco Ricci (1676–1730 m.), dailininkas
Dramblio Kaulo Kranto tarptautiniai santykiai

Nuo pat Šaltojo karo laikų **[[Dramblio Kaulo Krantas|Dramblio Kaulo Kranto]] tarptautiniai santykiai** buvo draugiški vakarams. Pirmasis nepriklausomos šalies prezidentas Félix Houphouët-Boigny (kuris buvo ministras prancūzų vyriausybėje) palaikė artimus ryšius su Prancūzija, nepaisant to, kad ši šalis ilgą laiką buvo kolonizavusi Dramblio Kaulo Krantą. Šis ryšys laikomas stipriausiu visoje Afrikoje tarp kolonijos ir buvusios šeimininkės.

Dramblio Kaulo Krantas iš karto po nepriklausomybės paskelbimo 1960 m. tapo Jungtinių Tautų nare. Šalis taip pat yra asocijuota Europos Sąjungos narė. Šiuo metu Dramblio Kaulo Krantas palaiko šiltus santykius su daugeliu Europos ir Azijos šalių.

Houphouët-Boigny buvo vienas pirmųjų Afrikos lyderių pradėjusių diplomatinius santykius su Izraeliu. 1973 m. Afrikos lygai nutraukus ryšius su šia šalimi, tuo pasekė ir Dramblio Kaulo Krantas, tačiau 1986 m. vėl buvo pirmasis juos atstatęs.

Dramblio Kaulo Krantas daug prisideda prie kaimyninių šalių demokratijos stiprinimo. 1996–1997 m. šalies taikos palaikymo pajėgos dalyvavo savo pirmojoje misijoje Liberijoje.

Pastaruoju metu ypač stiprius santykius pradeda Indija, kuri siekia plėsti savo komercinius ir strateginius projektus Vakarų Afrikoje. 2004 m. rugsėjį Dramblio Kaulo Krantas pradėjo rezidencinę misiją Naujajame Delyje.

Dramblio Kaulo Kranto santykiai su JAV visada buvo stiprūs, net ir kilus politinei krizei 1999 m. Kai daugelis Afrikos šalių šiuo laikotarpiu siejo savo ateitį su Rusija ar Kinija, Dramblio Kaulo Krantas išliko ištikimas vakarams ir palaikė ryšius su JAV.
Olendrai (Palenkės vaivadija)

**Olendrai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Semiatičės ir apie 83 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimas yra šalia Vakarinio Bugo upės.


Vaizdas:Olendry krzyże 10.07.2009 p.jpg|Paminklas 1939 m. žuvusiems kaimo gyventojams
Vaizdas:Bunkier 2 w okolicy Olendry Podlasie.jpg|Bunkerių griuvėsiai
Vaizdas:Bunkier 1 w okolicy Olendry Podlasie.jpg|Bunkerių griuvėsiai
Vaizdas:Olendry pastwisko 10.07.2009 p.jpg
Semiatiče Stacja

**Semiatiče Stacja** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime yra Siemiatičės geležinkelio stotis. 


Vaizdas:SiemiatyczeStacja kościół.JPG|Bažnyčia
Vaizdas:Siemiatycze-Stacja, 222M-002 ~21jehqop.jpg|Geležinkelio stotis


## Geležinkelio ruožas
Rogavka

**Rogavka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Semiatičės ir apie 80 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. 

## Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1573 metais. Pirmoji cerkvė pastatyta apie 1646 metus. 1854 m. pastatyta Rogavkos Jėzaus Kristaus cerkvė, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1996 m. įkurta Rogavkos Jėzaus Kristaus parapija.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Stophira Sunzu

**Stofira Sunzu** (*Stophira Sunzu*; 1989 m. birželio 22 d.) – Zambijos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Kartu su broliu Feliksu Sunzu lankė „Afrisport FC“ sporto mokyklą.

2005 m. debiutavo Zambijos klube „Konkola Blades“.

Po sėkmingo pasirodymo 2007 m. U-20 pasaulio čempionate, žaidėju susidomėjo anglų klubas „Reading FC“, bet dėl biurokratinių kliūčių sutartis nesudaryta.

Vėliau paskolintas prancūzų klubui „LB Châteauroux“, bet ten praktiškai nežaidė.

## Rinktinė
2009 m. debiutavo  rungtynėse prieš Botsvaną.

2012 m. Afrikos Tautų taurės finale realizavo pergalingą 11 m baudinį baudinių serijoje.

## Laimėjimai
* CAF Čempionų lyga: 2010 m.
* Afrikos Tautų taurė: 2012 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Turna Duža

**Turna Duža** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Semiatičės ir apie 84 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1527 metais. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1554 m. pastatytas tiltas per Vakarinio Bugo upę. 1789 m. kaime buvo 34 namai ir 186 gyventojai, iš kurių 83 vyrai ir 103 moterys. 1857 m. kaime buvo 33 namai ir 231 gyventojai, iš kurių 119 vyrų ir 112 moterų.
Dolubovas

**Dolubovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dziadkovicės valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 22 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 59 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. 

## Istorija

Kaimas įkurtas XV a. amžiuje ir įkurta Dolubovo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1465 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1901-1904 metais. 1912 m. pastatyti mediniai rūmai ir įkurtas parkas. Bažnyčia ir rūmai yra įtraukti į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1952-1954 m. kaimas buvo Dolubovo valsčiaus centras. 

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Dziadkovicė

**Dziadkovi̇̀cė**  () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 14 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 66 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Valsčiaus centras.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas buvo užrašytas kaip *Dziadkowicze*. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1431 m. kovo 4 d. įkurta Dziadkovicės Šv. Trejybės parapija. XIX a. minima kaip kaimas Bielsko apskrityje.

## Paminklai
* 1802 m. *Šv. Trejybės* bažnyčia;
* 1849 m. bažnyčios varpinė;
* 1860 m. bažnyčios vartai;
* XIX a. antros pusės klebonija;
* 1826 m. *Šv. Onos* kapinių koplyčia.

## Galerija

Kościół w Dziadkowicach Podlasie 02.jpg|*Šv. Trejybės* bažnyčia
Kościół w Dziakdowicach Podlasie 03.jpg|*Šv. Trejybės* bažnyčia
Kościół w Dziakdowicach Podlasie.jpg|*Šv. Trejybės* bažnyčia
Wnętrze koscioła w Dziadkowicach Podlasie.jpg|Bažnyčios vidus
Pomnik NMP na terenie kościoła w Dziadkowicach Podlasie.jpg|Paminklas *Šv. Marijai* šalia bažnyčios
Pomnik przyrody w Dziadkowicach na terenie kościoła.jpg|Bažnyčios kiemas
Popiersie J P II w Dziadkowicach Podlasie.jpg|Paminklas popiežiui Jonui Pauliui II
Urząd Gminy w Dziadkowicach podlasie.jpg|Dziadkovicės valsčiaus administracijos pastatas


## Šaltiniai
Hornovas

**Hornovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 16 km į šiaurės rytus nuo Semiatyčių ir apie 65 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. kaimas ir dvaras buvo Bielsko apskrities Semiatyčių valsčiuje. 1919–1934 m. kaimas buvo Kontų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Kontai (Semiatyčės)

**Kòntai**  () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 3 km į rytus nuo Dziadkovicės, apie 15 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 65 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. buvo kaimas ir dvaras Bielsko apskrities Semiatyčių valsčiuje. 1919–1934 m. kaimo pavadinimu vadintas Kontų valsčius.

## Šaltiniai
Osmola

**Osmola** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dziadkovicės valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į šiaurės rytus nuo Semiatičės ir apie 63 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1923-1929 m. pastatyta *Dievo Motinos* bažnyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Kościół pw NMP Matki Bolesnej w Osmoli 01.jpg|Dievo Motinos bažnyčia
Vaizdas:Szkoła podstawowa w Osmoli.jpg|Kaimo mokykla
Vaizdas:Krzyżna drodze Osmola do Dziadkowic.jpg
Vaizdas:Fragment wsi Osmola 02.jpg
Vaizdas:Fragment wsi Osmola.jpg


## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Lietuva 2012 m. Eurovizijoje

**[[Lietuva Eurovizijoje|Lietuva]]** dalyvavo ** [[Eurovizija 2012|2012 m. Eurovizijos dainų konkurse]]**. Finale pasirodė iš viso 14 atlikėjų. Nugalėtoju išrinktas Donny Montell su daina „Love is blind“.

## Nacionalinė atranka

### Dalyviai

Po pradinės atrankos, sekančiame etape komisija atmetė šias dainas: Algirdas Bagdonavičius – „Eldoradas“, AC/LT – „Get it Up“, Augustė Žičkutė – „The Greatest“, Indrė Malakauskaitė – „Be with me“, Baiba Skurstene – „Playback and repeat“, Elvina Milkauskaitė – „Closer“, Neringa Šiaudikytė – „Run Away“, Rute Cabrioli – „Pegasus“ bei Gaudentas Janušas – „Ilgesys“, o Vaidas Baumila dėl asmeninių priežasčių pasitraukė iš atrankos. Dainos pristatomos keturiuose atrankiniuose turuose, kuriuose pasirodo po 9 grupes / atlikėjus.

### 1 pusfinalis

### 2 pusfinalis

### 3 pusfinalis

### 4 Pusfinalis

### Finalas

### Superfinalas

## Išnašos
Zaminovas

**Zaminovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dziadkovicės valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 22 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 59 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje ir buvo vadinamas *Zamianowo*. 

## Nuorodos

* Aprašymas apie kaimo istoriją (lenk.) ;
* [Aprašymas apie kaimą [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XIV (Worowo – Żyżyn) z 1895 r. (lenk.)].
Bielkai

**Bielkai** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Mileičycių valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Lans-dafadaras

**Lans-dafadaras** () – karinis laipsnis Pakistano ir Indijos ginkluotųjų pajėgų, o seniau ir Britų Indijos armijos kavalerijoje, atitinkantis kapralą. Už jį vyresnis *[[dafadaras]]* (*daffadar*), o jaunesnis – *[[pakaitinis lans-dafadaras]]* (*Acting Lance Daffadar*). Kituose daliniuose jį atitinka *[[naikas]]* (*naik*). 

Skiriamieji ženklai – du ševronai ant rankovės.
Mileičycės

**Mileičýcės**  (, , ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 21 km į šiaurės rytus nuo Semiatyčių ir apie 67 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Valsčiaus centras. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. DW693.

## Istorija

Kaimas įkurtas XV a. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė LDK. 1516 m. Ldk Žygimantas Senasis suteikė gyvenvietei Magdeburgo teises. 1529 m. spalio 30 d. įkurta Mileičycių Šv. Stanislavo parapija. Apie 1592 m. įkurta Mileičycių Šv. Barboros parapija. 1857 m. pastatyta Mileičycių Senoji sinagoga. 1859 m. mieste kilo gaisras. XIX a. Mileičycės buvo miestelis Brastos apskrities Rogačių valsčiuje.

1900 m. pastatyta Mileičycių Šv. Barboros cerkvė. Po I pasaulinio karo gyvenvietė prarado miesto teises. Tarpukariu apie 40 proc. kaimo gyventojų buvo žydai. 1927 m. pastatyta Mileičycių sinagoga. 

## Paminklai
* 1740 m. medinė *Šv. Stanislavo* bažnyčia;
* 1900 m. Mileičycių Šv. Barboros cerkvė;
* 1820 m. Mileičycių Šv. Mykolo cerkvė;
* 1927 m. Mileičycių sinagoga.
* 1865 m. įkurtos Mileičycių žydų kapinės.

## Galerija

Milejczyce cerkiew od frontu po remoncie.jpg|Mileičycių Šv. Barboros cerkvė
Milejczyce Synagoga 08.jpg|Mileičycių sinagoga
Milejczyce Podlasie.jpg
Milejczyce ulica 2.jpg


## Šaltiniai

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Ledakaimis

**Ledakaimis** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Bolšakovskojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Notangos žemės kaimo pavadinimas *Leidakaims* prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Prūsų Ylavos apskrities kaimas,  nuo 1874 m. gegužės 7 d. Henrietenhofo, nuo 1928 m. Senkaimio valsčiaus kaimas. 1910 m. buvo 73 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Orechovo apylinkės kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Daukšiagirės dvaras

**Daukšiagirės dvaras** – dvaras, esantis Daukšiagirės kaime (Prienų rajonas).

Dvaro ansamblis susideda iš rūmų, svirno, trejeto ūkinių pastatų, kumetyno ir kalvės.

## Istorija
XIX a. dvaras priklausė M. ir S. Frenkeliams.

Nuo 1925 metų dvarą valdė J.K.Sasnauskas.

1928 m. nuosavybė perėjo Jonui Norkaičiui, kuris karo metu pasitraukė į Vokietiją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Daukšiagirės dvaras, Prienų r. (miestai.net)
* Daukšiagirės dvaras
* Daukšiagirės dvaro sodyba (Lietuvos dvarų duomenų bazė) 
* Daukšiagirės dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
Borisovščizna

**Borisovščizna** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Nužec Stacjos, apie 17 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 76 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vogastisburgo mūšis

**Vogastisburgo mūšis** – mūšis prie Vogastisburgo (dab. Centrinėje Europoje), įvykęs 631 m. Pagal frankų metraštininko Fredegaro kroniką (*Fredegarius Scholasticus*), mūšis trukęs 3 dienas – slavai, vadovaujami kunigaikščio Samo, sumušė frankų karaliaus Dagoberto I pajėgas. Iš frankų pusės išpuolius į slavų žemes rengė kelios grupuotės: alemanai, langobardai ir Austrazijos frankai. Pirmosios dvi buvo pasiekusios pergalių, tačiau pagrindinės pajėgos buvo sumuštos 3 dienų mūšyje. 

## Mūšio vieta

Tiksli įvykio vieta kronikoje nenusakyta. Gali būti, kad Vogastisburgas ir nebuvo konkreti vietovė ar gyvenvietė, o tiesiog taip įvardinta laikina karinė stovyklavietė. Istorikai, remdamiesi lingvistiniais bei archeologiniais tyrinėjimais, pažymi keletą labiausiai tikėtinų vykusio mūšio vietų Dunojaus apylinkėse:
* Čekijoje:
** Rubino kalnas prie Podboranų (*Podbořany*),
** Uhošto kalnas prie Kadano (*Kadaň*),
** Znojmas (*Znojmo*),
** Mikulčicė prie Hodonino, 
* Slovakijoje:
** Bratislava,
** Trenčynas,
** Beckovas
** Vahas, Dunojaus kairysis intakas,
* Bavarijoje:
** Stafelbergo kalnas prie Bad Štafelštaino (*Bad Staffelstein*),
** Burkas prie Forhaimo (*Forchheim)*, 
* Austrijoje:
** Hainburgas (*Hainburg an der Donau*), Melkas Žemutinėje Austrijoje,
** Viena.

## Padariniai

Nugalėjęs prie Vogastisburgo ir sustiprinęs savo valdžią bei autoritetą, Samo pradėjo karinius žygius vakarų kryptimi, pasiekdamas Tiuringiją, niokodamas frankų valdomas žemes. Jo valdžią pripažino sorbų kunigaikštis Dervanas, kuris atsikratė vasalo priklausomybės nuo Dagoberto I.

## Literatūra

* Michal Lutovský: *Encyklopedie slovanské archeologie v Čechách, na Moravě a ve Slezsku*, (Praha 2001). [články „Sámo“ a „Sámova říše“ s. 291 f., „Wogastisburg“ s. 365] ISBN 80-7277-054-3.
* Walter Pohl: Wogastisburg. *Lexikon des Mittelalters*. Bd. 9, Sp. 291.
* Joachim Fischer: *Schlacht bei Wogatisburg*. In: Gerhard Taddey: *Lexikon der deutschen Geschichte*. Stuttgart 1983, S. 1357, ISBN 3-520-80002-0.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vogastisburgo mūšis 
* Vogastisburgo mūšio vieta Didžiojoje Moravijoje
* Fredegaro chronikos ištraukos
Nivenskojės kaimo gyvenvietė

**Nivenskojės kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Bagrationovsko rajone. Administracinis centras – Nivenskojė. 2010 m. buvo 8 263 gyventojai.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi rytuose su Gvardeiskojės, pietuose su Dolgorukovo, vakaruose su Pograničnojės kaimo gyvenvietėmis, šiaurėje su Gurjevsko rajono Novomoskovskojės ir Lugovojės kaimo gyvenvietėmis.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Nivenskojės kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:    

## Šaltiniai
Rovigas

**Rovigas** () – miestas Italijoje, Veneto regione, Rovigo provincijos sostinė.

## Istorija

Rovigas ( ir *Rhodigium*) pirmąkart paminėtas Ravenos dokumentuose 838 m. balandžio 24 d. Pavadinimo kilmė neaiški. 920 m. Adrijos vyskupas Paolo Cattaneo čia apsistojo po to, kai Adriją nusiaubė vengrai. Jo pradėti statyti įtvirtinimai baigti 945 m. Rovigo vikontai pastatė plytines sienas apie 1130 m. Estės šeimos vardu. *Torre Donà* yra iki to laiko pastatytos pilies liekanos. Tai 66 m. bokštas ir galėjo būti aukščiausiu to meto plytiniu bokštu, jei statybos laikas teisingas.

1194 m. Rovigas atiteko Acui VI d'Estei, Feraros kunigaikščiui, kuris pasivadino Rovigo grafu. d'Estės šeimos valdžia baigėsi kai Venecijos respublika užėmė miestą po apgulties 1482 m. ir gavo taikos sutartimi 1484 m. Nors d'Estės atgavo Rovigą per Kambrų lygos karą, venecijiečiai grįžo 1514 m. ir valkdė iki Prancūzų revoliucijos. 1806 m. Napoleonas Bonapartas suteikė generolui Anne Jean Marie René Savary Rovigo hercogo titulą. 1815 m. austrai Rovigą paskelbė karališkuoju miestu.

1861 m. Rovigas prijungtas prie Italijos karalystės, 1866 m. miestas sujungtas geležinkeliu su Paduva, Ferara, Verona ir Kjodža m. XX a. pradžioje atsirado pramonė, iš kurios svarbiausia buvo cukraus gamyba. 1927 m. Rovigo savivaldybė išplėsta iki dabartinių ribų prijungiant mažesnes savivaldybes. 1937 m. Adigeto kanalas nukreiptas į miesto vakarus, o *Corso del Popolo* aveniu atsirado jo buvusioje vietoje. 1943–1945 m. Rovigas priklausė Italijos Socialistrinei respublikai. Pokariu miestas smarkiai plėtėsi ir turėjo didžiausią urbanizacijos lygį Veneto regione.

## Turistiniai objektai

* Pilies griuvėsiai (X a.), kurios liko du bokštai
* *Madonna del Soccorso* bažnyčia (1594-1606 m.)
* Šv. Stepono katedra (iki XI a.), du kartus perstatyta.
* *Immacolata Concezione* bažnyčia (1213 m.)
* *Palazzo Venezze* (1715 m.)

## Galerija


Image:Chiesa della rotonda.jpg|*Madonna del Soccorso* bažnyčia
Image:Torre Donà (2) (Rovigo).jpg|*Torre Donà*
Image:Ettore-Ferrari-Monumento-equestre-a-Garibaldi-Rovigo.JPG|Paminklas Garibaldžiui
Danilo Clementino

**Emanuelis Danilas Klementinas Silva** (*Emmanuel Danilo Clementino Silva*; g. 1982 m. kovo 5 d.) – iš Brazilijos kilęs Pusiaujo Gvinėjos futbolininkas, rungtyniavęs vartininko pozicijoje.

Karjerą pradėjo „Sport Recife“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Vėliau žaidė įvairiuose žemesnių lygų Brazilijos klubuose. Su žaidėju sudaryti sutartį siekė ispanų klubas „CD Numancia“, bet dėl užsieniečių limito to nepadarė.

2006 m. Danilas buvo natūralizuotas Pusiaujo Gvinėjoje ir tapo šios šalies rinktinės žaidėju (ją tuo metu treniravo brazilas Antônio Dumas). Jis buvo pagrindiniu vartininku 2012 m. Afrikos Tautų taurės čempionate, ketvirtfinalio varžybose atrėmė Didier Drogba 11 m baudinį.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Komarno tvirtovė

**Komarno tvirtovė**, arba **Komaromo tvirtovė** (, ) – XV–XIX a. fortifikacinių statinių sistema, išsidėsčiusi abiejuose Dunojaus krantuose: Slovakijos Komarne ir Vengrijos Komarome. Subyrėjus Austrijos-Vengrijos imperijai, buvęs vienas miestas liko padalintas pusiau ir priklauso dviem kaimyninėms valstybėms. Vienos svarbiausių Austrijoje-Vengrijoje tvirtovės statyba praktiškai buvo užbaigta 1870 m., joje galėjo tilpti 200 tūkst. žmonių kariuomenė.

## Tvirtovės objektai

Tvirtovės statiniai yra išsidėstę abiejuose miestuose:
* slovakų pusėje (dauguma statinių): citadelė (**Naujoji** ir **Senoji tvirtovės**), stovinti Dunojaus ir Vaho upių santakoje,
* vengrų pusėje – **Monoštoro fortas** (1850–1871 m., ), **Čilago fortas** (1852–1870 m.) ir **Ingmando fortas** (1871–1877 m.).

## Istorija

Pirmas sargybos bokštas pastatytas XIII a. Vengrijos karaliaus Belos IV laikais. XV a. vietoj senosios pilies talkinant italų architektams iškilo kita, šiuo metu žinoma kaip Senoji tvirtovė. 1546–1592 m. tvirtovė sustiprinta bastionais. Imperatoriaus Leopoldo I įsakymu tvirtovė buvo išplėsta ir iki 1673 m. pastatyta Naujoji tvirtovė. Komarno niekada nebuvo užėmę turkai. Pasibaigus karams nuo XVIII a. Komarnas tapo klestinčiu Austrijos miestu, kuriam buvo suteiktos laisvo karališkojo miesto teisės.

Tvirtovėje saugų prieglobstį puolant Napoleono kariuomenei buvo radęs imperatorius Pranciškus II. 1809 m. jo įsakymu tvirtovė išplėsta pastatant dar 4 fortus skirtinguose Dunojaus krantuose. Kartu 1827–1839 m. sustiprinta ir citadelė. 1848–1849 m. revoliucijos Vengrijos karalystėje metu tvirtovę buvo užėmę sukilėliai, jiems kapituliavus – austrų ir rusų kariuomenės.

## Būklė

Tvirtovėje daugelis objektų yra pritaikyti turistų lankymui, kiti, pasitraukus iš jų TSRS kariuomenei, tvarkomi, pritaikomi miesto poreikiams ar dar laukia renovacijos. Tvirtovės statiniuose abiejuose krantuose yra įsikūrę istorijos muziejai: Monoštoro forto muziejus, slovakų citadelėje – „Romos lapidariumas“, Ingmando forte – „Brigitionezių lapidariumas“. Čilago forto lankymas yra ribojamas.


Vaizdas:Dél-Komárom - the fortress Ingmánd.jpg|Tvirtovės vaizdas iš oro
Vaizdas:Komarno bastion6.jpg|VI bastionas
Vaizdas:Komárno10.JPG|Tvirtovės vartai
Vaizdas:Komárno, pevnost, nádvoří.JPG|Tvirtovės kiemas
Vaizdas:Komárom156.JPG|Įvažiavimo vartai
Vaizdas:Komárom165.JPG|Tvirtovės statiniai


## Nuorodos

* Komarno tvirtovė
* Komarno tvirtovė
Nurčikas (kaimas)

:: *Apie upę tokiu pačiu pavadinimu žr. [[Nurčikas (upė)]]*.
**Nurčikas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Nužec Stacjos, apie 20 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 73 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Nurčiko upė.
Nužecas (Semiatičės apskritis)

**Nužecas** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1952-1954 m. kaimas buvo Nužeco valsčiaus centras. Kaime yra Novi Nužeco geležinkelio stotelė.

## Geležinkelio ruožas
Trento provincija

**Trento provincija** – autonominė Italijos provincija autonominiame Trentino-Alto Adidžės regione. Provinciją sudaro 217 savivaldybių. Provincijos sostinė – Trentas. Trento provinciją garsina Dolomitinės Alpės.

## Didžiausios savivaldybės

## Galerija


Image:Marmolada glacier.jpg|Marmolados ledynas
Image:Pale San Martino 2.jpg|Šv. Martyno kalnų grupė


## Šaltiniai
Telatičė

**Telatičė** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į rytus nuo Nužec Stacjos, apie 25 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 76 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaime yra dvi medinės cerkvės pastatytos 1903 m. ir 1938 m., kurios yra įtrauktos į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Kaime įsikūrusi Telatičės Šv. Kosmio ir Damjano parapija.

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Žerčicė

**Žerčicė** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurę nuo Nužec Stacjos, apie 17 km į šiaurės rytus nuo Semiatičės ir apie 71 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime įsikūrusi Žerčicės Šv. Dimitrijaus parapija.
Adamovas

**Adamovas** () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Melniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Mielniko, apie 19 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 84 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .
Placdarmas

**Placdarmas** ( – aikštė susirinkti kariuomenei) –  įtvirtintas rajonas, kur sutelkiama kariuomenė, rengiantis pulti priešą; teritorija, kurios nors valstybės panaudojama pulti kitai valstybei.

Placdarmas gali turėti strateginę arba operatyvinę reikšmę ginkluotųjų pajėgų panaudojime vykdant kovinius ar kitokius veiksmus. Juo gali būti vadinama ir nedidelė teritorija, užimta atakuojančių pajėgų, forsavus upę arba atsitraukiančio priešo ginamas plotas priešingame krante. Įtvirtintos gynybinės pozicijos apginti pakrantės placdarmą vadinamos prietilčio įtvirtinimais. Taktiniai placdarmai dažniausiai užimami iš karto priekinių puolančiųjų būrių, avangardo padalinių, oro ar jūrų desanto, po to išplečiami į operatyvinius, į mūšį įtraukiant kitas puolimo grandis, rezervą. Dideli placdarmai sukuriami planuojant stambias karines operacijas.  

## Pavyzdžiai

Kaip karinio ir politinio placdarmo pavyzdį galima paminėti Kubą. Ji buvo sovietų placdarmu šuoliui į JAV ir Lotynų Amerikos šalis. Diversinei, šnipinėjimo veiklai tarptautinėje arenoje TSRS teikė didelės reikšmės, kaip nė viena kita pasaulio valstybė. O jos pagrindinis priešas – JAV – labai lengvai pasiekiamas iš Kubos. Su šiuo sovietų placdarmu XX a. šeštojo dešimtmečio pabaigoje, septinto pradžioje susijęs vienas iš įtempčiausių šaltojo karo laikotarpių, rizikavęs peraugti į didelio masto karinius veiksmus su branduolinio ginklo panaudojimu per Karibų krizę.   

Placdarmo, kaip didžiulio įtvirtinto rajono su fortifikaciniais objektais, skirto išlaisvinti Prancūzijai ir kitoms okupuotoms šalims, pavyzdžiu gali būti Normandijos operacija. Tai buvo sąjungininkų Antrajame pasauliniame kare – JAV, Didžiosios Britanijos ir Kanados – kariuomenių išsilaipinimas Normandijoje. 1944 m. birželio 6 d. milžiniškas JAV, Anglijos ir Kanados desantas išsilaipino šiaurinėje Prancūzijos pakrantėje. Operacijos metu per savaitę oro ir jūrų desanto daliniai susijungė į vieną 80 km ilgio ir 10-17 km pločio placdarmą vandenyno pakrantėje, kur buvo sutelkta dešimtys divizijų, paruoštų skverbimuisi į priešo teritorijos gilumą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* SSRS oro desanto „Kauno placdarmas“ 
* Kuba – sovietų placdarmas šuoliui į JAV ir Lotynų Amerikos šalis
Kudeličė

**Kudeličė** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Melniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr.  ir vaivadijos kelias Nr. .
Oslovas

**Oslovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Melniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Mielniko, apie 13 km į pietryčius nuo Semiatičės ir apie 86 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Radziviluvka

**Radziviluvka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 6 km į šiaurę nuo Melniko, 13 km į pietryčius nuo Semiatyčių ir 82 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Netoli kaimo yra Radziviluvkos miškų draustinis. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. DW640.

## Istorija

Kaimas įkurtas 1576 m. XIX a. vadinosi ***Aleksandruvka***, buvo Bielsko apskrities Aleksandruvkos valsčiaus centras. 1919–1934 m. kaimas buvo Radziviluvkos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Tokarai (Palenkės vaivadija)

**Tokarai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Melniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaime įsikūrusi Tokarų Verkiančiosios Dievo Motinos Ikonos parapija. 1935 m. pastatyta *Šv. Kryžiaus*bažnyčia, 1912 m. pastatyta medinė Tokarų Verkiančiosios Dievo Motinos Ikonos cerkvė ir 1935 m. pastatyta medinė mokykla, visi šie objektai yra įtraukti į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Orthodox church in Koterka.jpg|Kaimo cerkvė
Vaizdas:Tokary Kościół p.w. Podwyższenia Krzyża-EwaSz.jpg|Šv. Kryžiaus bažnyčia


## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Kozencos provincija

**Kozencos provincija** () – Italijos provincija Kalabrijoje. Provincijos sostinė – Kozenca.

Provincijoje gyvena tautinė mažuma, kalbanti oksitanų kalba. Jų protėviai bėgo nuo religinių persekiojimų Prancūzijoje XIII–XIV a. Be to čia gyvena albanai, atvykę XV–XVI a.

## Didžiausios savivaldybės

## Galerija


Image:Via popilia.jpg|Via Popilia
Image:Cecita.JPG|Čečitos ežeras
Image:Il fiume Crati.jpg|Kozenca
Bereziščė

**Bereziščė** (, , ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čeremchos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.


Vaizdas:Bezezyszcze-wjazd-S-1.jpg
Vaizdas:Bezezyszcze-zabudowania-1.jpg
Vaizdas:Berezyszcze-krzyze-1.jpg
Vaizdas:Berezyszcze-laki-1.jpg
Arvaidai

**Arvaidai** (, nuo 1938 m. *Arweiden*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Lineinojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Nivenskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Notangos žemės kaimo pavadinimas *Arvaidai* prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Prūsų Ylavos apskrities kaimas,  nuo 1874 m. Skrumbainių valsčiaus kaimas. 1910 m. buvo 66 gyventojai. 1928 m. rugsėjo 30 d. Arvaidai prijungti prie Gesavos. Priklausė gesavos parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Vladimirovo apylinkės kaimas, 1946 m. prie jo prijungti Bėgiai (*Bögen*) ir pavadintas Lineinojė.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Arsenalas

**Arsenalas** (,  'dirbtuvės') –  ginklų, amunicijos sandėlis, ginklinė; įmonė, kurioje gaminami ir taisomi ginklai. Arsenalas – karinė įstaiga, skirta saugoti, remontuoti, vesti apskaitai ginkluotės, šaudmenų ir amunicijos, išduodamos kariuomenei, taip pat čia vykdoma ginklų surinkimo, kai kurių jų atsarginių detalių gamyba. Šios įstaigos gali būti sausumos, jūrų, artilerijos, inžineriniai arsenalai.

## Istorija

Praeityje dažnai arsenalai buvo statomi kaip tvirtovės ar dideli fortai, turint tikslą saugiai laikyti pavojingas medžiagas, apginti arsenalų saugomas vertybes nuo priešo užpuolimo. Iki XIX a. daugumoje valstybių arsenaluose buvo užsiimama įvairių rūšių ginkluotės ir amunicijos gamyba sausumos kariuomenei ir karo laivynui. Juose dirbo tiek karo, tiek civiliai specialistai ir darbininkai. Arsenalai-gamyklos turėjo savus ginklų ir jų gamybos medžiagų (parako ir kt.) sandėlius, specialias ginklų savybių tyrimo laboratorijas. 

XX a. ginkluotės gamyba išaugo į atskirą pramonės gamybos šaką, todėl iškilo būtinybė atskirti ginklų ir amunicijos gamybos ir jų ilgalaikio saugojimo vietas. Ryšium su tuo arsenalai prarado turėtą reikšmę ir atlieka vien ginkluotės sandėliavimo ir saugojimo bazių funkciją, dažnai juose įsikuria karo istorijos muziejai, kitos įstaigos.  

## Taip pat skaitykite

* Ceichgauzas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Senasis arsenalas Vilniuje
Bobruvka (Hainuvkos apskritis)

**Bobruvka** (, , ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čeremchos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1794 metais. Per kaimą teka *Brodzieco* upė. 


Vaizdas:Bobrowka-gmCzeremcha-bruk.jpg
Vaizdas:Bobrowka-gmCzeremcha-dom-kapliczka.jpg
Vaizdas:Bobrowka-gmCzeremcha-kapliczka2.jpg
Vaizdas:Bobrowka-gmCzeremcha-kraniec.jpg
Vaizdas:Bobtrowka-gmCzeremcha-kapliczka.jpg
Piščatka (Hainuvka)

**Piščatka** (, ) – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Čeremchos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje pasienyje su Baltarusija.

## Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė LDK. XIX a. buvo kaimas Bresto apskrityje, 1913 m. – Polovcų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Polovcai (Hainuvka)

**Polovcai** (, ) – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Čeremchos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietus nuo Čeremchos, apie 31 km į pietvakarius nuo Hainuvkos ir apie 72 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo yra Polovcės-Pieščatkos pasienio punktas. Kaime yra *Šv. Jono Teologo* cerkvė. 

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. priklausė LDK. XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Brastos apskrities Polovcų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Biala Stražas

**Biala Stražas** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kleščelių valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į rytus nuo Kleščelės, apie 20 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 65 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Dašė

**Dašė** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kleščelių valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Kleščelės, apie 30 km į pietvakarius nuo Hainuvkos ir apie 64 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Udinės provincija

**Udinės provincija** (, ) – Italijos provincija autonominiame Friulio-Venecijos Džiulijos regione ir ribojasi su Austrija ir Slovėnija. Provincijos sostinė yra Udinė.

Provincijos plotas 4905 km², gyvena 541283 žmonės, yra 137 savivaldybės.

## Didžiausios savivaldybės



## Galerija

Image:Udine01.jpg|Udinė
Image:Aquileia Basilica, esterno - Foto Giovanni Dall'Orto.jpg|Akvilėja
Image:Cervignano.jpg|Cervinjano del Friulis
Image:Cividale scorciodalPontedeliavolo.jpg|Cividale del Friulis
Image:Codroipo01.jpg|Villa Manin (Kodroipas)
Image:Gemona 02.jpg|Gemona del Friulis
Image:Montasch Julier 20022007 01.jpg|Jôf di Montasio
Image:LagoCavazzo.jpg|Kavaco ežeras
Image:Lignano vista spiaggia.jpg|Linjano Sabiadoras	
Image:Monte Coglians visto dal monte Zoncolan.jpg|Koljanso kalnas	
Image:Palmanova - Piazza centrale - Foto Giovanni Dall'Orto 2.jpg|Palmanova	
Image:SanDanieledelFriuliDuomo.jpg|San Daniele del Friulis	
Image:TarcentoChiesadiSanPietro.jpg|Tarcentas	
Image:Kirche von Tarvis1.jpg|Tarvisijas
Kurtina

**Kurtina** () – tai viduramžių fortifikaciniuose statiniuose naudota gynybinė siena tarp dviejų pilies bokštų, arba siena (pylimas) jungianti tvirtovės gretimus bastionus. Kurtinos paprastai išsiskyrė dideliu aukščiu, nuo išorinės pusės buvo juosiamos gynybinių griovių, siekiant apsunkinti priešo puolimą. Priešo tikslas buvo įveikti kurtiną ją pramušant ar išgriaunant. Vėlesniais amžiais sparčiai pradėjo vystytis artilerija, todėl iškilo būtinybė pažeminti kurtinas. Vietoje bokštų imta statyti žemesnes bastėjas, bastionus.

Nuo XVI a. pabaigos atsiradus mažesnės apimties papildomiems gynybiniams statiniams, įrengiamiems priešais tvirtovę (ravelinams ir kt.), šių sienų aukštis pažemėjo, o taikiniu tapo bastionai.

## Literatūra

* Friar, Stephen (2003). *The Sutton Companion to Castles*, Sutton Publishing, Stroud, 2003. ISBN 978-0-7509-3994-2
* Whitelaw, A., ed. (1846), *The Popular Encyclopedia, Conversations Lexicon*, I, Glasgow, Edinburgh, and London: Blackie & Son