open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Any Last Werdz

**Any Last Werdz** – antrasis ir finalinis singlas iš Eazy-E EP albumo „It’s On (
Dr. Dre
) 187<sup>um</sup> Killa“. Single taip pat pasirodo ir atlikėjai iš įrašų kompanijos „Ruthless Records“ – Kokane ir Cold 187<sup>um</sup>. Singlas buvo išleistas 1994 m. šalia kito singlo „Real Muthaphuckkin G's“, singlo žodžius parašė „Ruthless Records“ įrašų kompanijos atlikėjas Dirty Red. Singlo prodiuseris Cold 187<sup>um</sup> iš grupės Above the Law. **Any Last Werdz** šiek tiek pasisekė topuose, singlas pasiekė #69 vietą Hot R&B/Hip-Hop Songs ir #5 vietą Hot Rap Singles topuose.

## Muzikinis klipas

Daina buvo išleista kartu su muzikiniu klipu. Muzikiniame klipe Eazy-E nužudo žmogų ir kadrai rodo paskutines to žmogaus gyvenimo akimirkas, paskutinius žodžius prieš mirtį. Taip pat muzikiniame klipe galite pamatyti legendinės grupės Bone Thugs-n-Harmony narius Layzie Bone, Krayzie Bone, Bizzy Bone, Wish Bone, Flesh-n-Bone. Gale galima pamatyti Cold 187<sup>um</sup>, Kokane ir Dirty Red. Klipas nebuvo rodomas daug laiko, bet Eazy-E argumentavo kodėl šis klipas turi būti rodomas su direktoriumi Edward Louderback, kad repo klipai turi turėti daugiau artistiškos pusės, kurios 1994 m. beveik nebuvo. Šis klipas yra beveik paskutinis Eazy-E pabaigtas klipas prieš jo mirtį 1995 m. kovo 26 d., jis tapo klasikiniu.

## Įrašų sąrašas

## Šaltiniai
Enrico Letta

**Enrikas Leta** (, g. 1966 m. rugpjūčio 20 d. Pizoje) – italų politikas, Italijos demokratų partijos sekretoriaus pavaduotojas, buvęs 83-čiasis Italijos ministras pirmininkas (nuo 2013 m. balandžio 24 d. iki 2014 m. vasario 22 d.).

## Biografija
1994 m. baigė politologijos studijas Pizos universitete. Jau 1998 m. paskirtas Europos reikalų ministru Massimo d’Alemos vyriausybėje, 1999–2001 m. – Italijos pramonės, prekybos ir turizmo ministras. 2001 m. išrinktas Italijos parlamento nariu. 2004–2006 m. – Europos parlamento narys. Europos parlamentą paliko tapęs Romano Prodi vyriausybės sekretoriumi (2006–2008 m.).

Po 2013 m. Italijos parlamento rinkimų susiklosčius krizinei situacijai, Italijos prezidentas Giorgio Napolitano pavedė E. Letai suformuoti vyriausybę. Vyriausybės nariai prisiekė 2013 m. balandžio 28 d.

2013 m. spalio 2 d. E. Letai buvo paskelbtas nepasitikėjimas, tačiau parlamente jam pavyko sulaukti teigiamo balsavimo.

Augant įtampai, kritikai dėl lėtos šalies ekonominės pertvarkos, E. Leta vyriausybė tapo izoliuota. 2014 m. vasario 13 d. po konfliktų su pagrindiniu kritiku Matteo Renzi premjeras pranešė apie savo pasitraukimą iš šių pareigų. Šalies demokratų partija palaikė premjero atsistatydinimą ir palaikė M. Renzi kandidatūrą.

## Nuorodos
* Kandidatas į Italijos premjero postą Letta – ambicingas politikos vunderkindas (straipsnis iš balsas.lt)

## Šaltiniai

|-
Kontrimavičius

* Leonas Kontrimavičius, dailininkas
* Lukas Kontrimavičius, penkiakovininkas
* Tautvydas Kontrimavičius, žurnalistas
* Vytautas Kontrimavičius, biologas
Cold 187um

**Gregory Fernan Hutchinson** (g. 1961 m. rugpjūčio 2 d. Pomonoje, Kalifornija), geriau žinomas savo sceniniais vardais **Big Hutch** ir **Cold 187um** – reperis ir prodiuseris, pagrindinis repo grupės Above the Law narys.

## Biografija

Cold 187um yra R&B dainininko Willie Hutch pusbrolis.

Grupė Above the Law pasirašė kontraktą su įrašų kompanija „Ruthless Records“ 1989 m., išleido debiutinį albumą „Livin' Like Hustlers“ 1990 m. Albumo bendraprodiuseris buvo Dr. Dre, kuris greitai paliko įrašų kompaniją ir įkurė savo „Death Row Records“. Cold 187um teigia, kad Dr. Dre išmoko daug naujų dalykų „Ruthless Records“ įrašų kompanijoje ir iš jo nukopijavo G-Funk stilių, dėl kurio Dr. Dre yra žinomas.

Above the Law grupė toliau tęsė sėkmingą darbą „Ruthless Records“ kompanijoje po Dr. Dre išėjimo ir N.W.A. grupės griūties. Per „Ruthless Records“ įrašų kompanijos metus Cold 187um tapo prodiuseriu Eazy-E albumams „5150: Home 4 tha Sick“ , „It’s On (
Dr. Dre
) 187<sup>um</sup> Killa“, MC Ren albumui „The Villain in Black“ ir dainai „All Over a Ho“, taip pat filmo „Menace II Society“ dainoms ir daugumai kitų kompanijos projektų.

Cold 187um keliai su „Ruthless Records“ išsiskyrė 1996 m., o 1999 m. viduryje jis buvo pakviestas į „Death Row Records“ Suge Knight’o, kad pakeistų Daz Dillinger kaip pagrindinis prodiuseris „Death Row Records“ įrašų kompanijai. Per laiką ten Cold 187um dirbo su 2Pac albumu „Until the End of Time“ ir neišleistais Dogg Pound grupės įrašais 2002 m.

2004 m. grupė Above The Law turėjo pristabdyti savo darbą, kai Cold 187um buvo suimtas už narkotikų prekybą. Per jo paleidimą, grupė įrašinėjo, rašė, rengė muzikinius turus. Kaip solo dainininkas, Cold 187um išleido albumą „Fresh Out the Pen“ 2008 m. rugpjūtį ir du „EF U Hutch“ 2010 m. lapkritį, taip pat „Only God Can Jugde Me“ 2011 m. balandį.

## Diskografija

### Soliniai albumai

* 1999: *Executive Decisions*
* 2004: *Live from the Ghetto*
* 2008: *Fresh Out The Pen*
* 2010: *EF U Hutch (Prequel EP to Only God Can Judge Me)*
* 2011: *Only God Can Judge Me*
* 2012: *The Only Solution*
* 2013: *Live From Hell’s Kitchen (I Am The Definition Of The Art)*

### Su grupe

* 1990: *Livin' Like Hustlers*
* 1991: *Vocally Pimpin*'
* 1993: *Black Mafia Life*
* 1994: *Uncle Sam’s Curse*
* 1996: *Time Will Reveal*
* 1998: *Legends*
* 1999: *Forever: Rich Thugs, Book One*
* 2009: *Sex, Money & Music*

## Produkcijos kreditai

## Šaltiniai
Lengvatinio apmokestinimo bendrovė

**Lengvatinio apmokestinimo bendrovė** – užsienio kapitalo bendrovė, įregistruota lengvatinio apmokestinimo zonoje. Pasižymi ypatingu organizaciniu bei juridiniu įmonės statusu, kuris padeda sumažinti mokesčius. Paprastai toks statusas yra susijęs su griežtais reikalavimais vykdyti gamybinę, prekybinę, paslaugų ar kitą veiklą už tos jurisdikcijos (teritorijos), kurioje ši lengvatinio apmokestinimo bendrovė yra registruota, ribų.

Lengvatinio apmokestinimo bendrovė veikia neturėdama realiai egzistuojančio biuro. Dažniausiai tai būna tiesiog adresas, kuriuo valdžios institucijų atstovai ar kiti asmenys gali susisiekti su lengvatinio apmokestinimo bendrovės atstovu. Jų savininkams užtikrinamas konfidencialumas nurodant ne tikruosius, bet nominaliuosius akcininkus ir vadovus, kurie valdo bendrovės akcijas ir vadovauja jos veiklai už sutartą užmokestį tikrųjų savininkų vardu.

Lengvatinio apmokestinimo bendrovės dažniausiai teikia finansines, investicines, nekilnojamojo turto valdymo, tarptautinės prekybos, konsultacijų, laivininkystės, rinkodaros, darbuotojų samdos paslaugas. Neretai pastarosios bendrovės, neskaitant teisėtos mokesčių planavimo veiklos (vertinama prieštaringai, nes kitos valstybės netenka biudžetinių mokestinių pajamų), užsiima pinigų plovimu, finansiniu sukčiavimu, neteisėta bankų ar draudimo veikla, indėlių rinkimu ar loterijų organizavimu neturint tam būtinų licencijų ar leidimų. Taip pat vykdoma prekyba narkotikais, ginklais, žmonėmis, finansuojamas terorizmas.

## Išnašos
Bara

**Bara** gali reikšti:

* Bara – sala Škotijoje, Išoriniuose Hebriduose;
* Bara – miestelis Gambijoje;
* Bara – miestas Brazilijoje, Bahijoje;
* Bara da Tižuka – Rio de Žaneiro rajonas;
* Bara de Santo Antonijas – miestas Brazilijoje, Alagoase;
* Bara de San Fransiskas – miestas Brazilijoje, Espiritu Sante;
* Bara de San Migelis – miestas Brazilijoje, Alagoase;
* Bara de San Migelis – miestas Brazilijoje, Paraiboje;
* Bara do Šapeu – miestas Brazilijoje, San Paulo valstijoje;
* Bara do Garsasas – miestas Brazilijoje, Mato Grose;
* Bara do Pirajus – miestas Brazilijoje, Rio de Žaneiro valstijoje;
* Bara do Kvarajus – miestas Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje;
* Bara do Ribeiras – miestas Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje;
* Bara do Turvas – miestas Brazilijoje, San Paulo valstijoje;
* Bara Mansa – miestas Brazilijoje, Rio de Žaneiro valstijoje;
* Bara – kaimas Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje;
* Bara – istorinis miestas Sirijoje.
Brendan Rodgers

**Brendan Rodgers** (g. 1973 m. sausio 26 d.) – buvęs šiaurės airių futbolininkas, dabartinis Leicester City FC klubo treneris.

Futbolininko karjerą pradėjo Ballymena United FC. Aštuoniolikos pasirašė sutartį su Reading FC. Dėl traumų, būdamas dvidešimties, baigė futbolininko karjerą. Reading klube dirbo treneriu. 2004 m. José Mourinho pakvietė dirbti Chelsea FC jaunimo komandos treneriu. Po dvejų metų tapo rezervinės komandos treneriu.
 
2008 m. buvo paskirtas Watford FC klubo treneriu. Po metų gavo pasiūlymą dirbti Reading klubo treneriu. Po klubo nesekmės lygoje, po šešių mėnesių paliko klubą. 2010 m. tapo Swansea City AFC treneriu, o klubas buvo paaukštintas į Premier League. Debiutavus aukščiausioje lygoje užimta vienuolikta vieta. 2012 m. birželio 1 d. priiemė Liverpool FC pasiūlymą ir tapo klubo vyr. treneriu. Nuo 2019 m. vasario Leicester City FC vyriausiasis treneris.

## Pasiekimai
### Trenerio
**Swansea City AFC** 
* Football League Championship Play-Offs: 2010–2011 m.
**Celtic FC**
*Škotijos Premier lyga: 2016–2017, 2017–2018
*Škotijos futbolo taurė: 2016–2017, 2017–2018
*Škotijos futbolo lygos taurė: 2016–2017, 2017–2018, 2018–2019

### Asmeniniai
* Premier League mėnesio trenerio apdovanojimas: 2012 m. sausis
* Football League Championship mėnesio trenerio apdovanojimas: 2011 m. vasaris

## Taip pat skaitykite
* Liverpool FC treneriai
Barsakelmeso rezervatas

**Barsakelmeso valstybinis gamtos rezervatas** () – saugoma gamtos teritorija Kazachstane, Kyzylordos srityje. Apima dvi teritorijas – Barsakelmesą ir Kaskakulaną. Seniau tai buvo Aralo jūros salos, tačiau šiai nusekus, liko kaip aukštumos. Rezervato plotas – 160 826 ha.

Rezervatas įkurtas 1939 m., siekiant apsaugoti natūralius molingosios dykumos plotus, atkurti kulanų, saigų, džeiranų populiacijas. Po Aralo nusekimo ir dykumėjimo, vietovė patyrė ženklius ekologinius pokyčius. Be įvestų gyvūnų, čia dar sutinkami vilkai, lapės, korsakai, ausytieji ežiai, šokliai, yra virš 200 paukščių rūšių.

Nuo 2023 m. – pasaulio paveldo objekto „Šaltosios Turano dykumos“ dalis.

## Šaltiniai
LTL (tankas)

**LTL** (), *LT vz. 40*, *LT-40* – čekoslovakiško lengvojo tanko LT vz. 38 variantas, skirtas Lietuvos kariuomenei. 

## LTL tankų istorija
Užsakymą Čekoslovakijos kompanija ČKD iš Lietuvos gavo 1937 m. Jau 1938 m. buvo sukurtas tanko prototipas. 1939 m. sausio mėn. prasidėjo tankų gamyba. Tankus pagaminus, Lietuva jau buvo praradusi nepriklausomybę, todėl tankai liko gamykloje.

Tankus LT-40 siūlė pirkti Bulgarijai ir Slovakijai. 1940 m. rugpjūčio 28 d. Slovakija sutiko juos pirkti, tačiau ji pareikalavo, kad jie būtų ginkluoti 37 mm patrankomis, kaip ir LT vz. 38. Pradinis variantas buvo ginkluotas 20 mm patrankomis. 
Tačiau tuo metu gamykla gamintoja neturėjo reikiamų patrankų ir bokštų priekinių šarvinių plokščių. Tad Slovakija šiuos tankus gavo ginkluotus tik kulkosvaidžiais.

Vokietijai užpuolus TSRS, Slovakija buvo Vokietijos sąjungininkė. 1941 m. vasarą tankai LT-40 (vis dar ginkluoti tik kulkosvaidžiais) kartu su Slovakijos daliniais buvo pasiųsti į Ukrainą. Po kelių mėnesių jie buvo grąžinti į Slovakiją ir perginkluoti. Dabar jie jau oficialiai buvo įtraukti į Slovakijos armijos ginkluotę. Tuo metu vienas jų jau buvo sunaikintas Lipoveco mieste (Ukraina).

Vėliau šiuos tankus daugiausia naudojo kaip mokomuosius. 1944 m. Slovakijos kariuomenė ginkluotėje tebeturėjo 15 LT-40 tankų. 
Keli šie tankai buvo panaudoti 1944 m. rudenį prieš Trečiąjį Reichą vykusio Slovakijos sukilimo metu.

## Konstrukcijos ypatumai
Vikšrų plotis - 27 cm. Slėgis į gruntą - 0,049 MPa. 

Šarvų storis:

## Nuorodos
* Czołgiem! 
* CZK - LT-40 :: Československo
Kitaip mes supyksim!

**Kitaip mes supyksim!** ()  – 1974 metais sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Terensas Hilas ir Badas Spenceris.

## Pagrindiniai aktoriai
 

: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Kidas
* Bud Spencer – Benas
* John Sharp – bosas
* Manuel De Blas – Paganinis
* Ada Pometti

## Santrauka

Du draugai ir konkurentai Benas ir Kidas dalyvauja ralio lenktynėse, kuriose pagrindinis prizas – raudonas bagis. Kadangi jie finišuoja vienu metu, prizas atitenka abiem. Nežinodami kaip jį pasidalinti, jie nutaria surengti alaus ir dešrelių varžybas, kurių laimėtojui atiteks mašina.

Vykstant varžyboms, barą užpuola ir sugriauna gauja gangsterių, kurių bosas nori šioje vietoje nupirkti žemę ir pastatyti dangoraižį. Užpuolimo metu gangsteriai sudegina ir laimėtąjį bagį, todėl bičiuliai patraukia pas jų bosą ir pareikalauja atlyginti nuostolius – nupirkti tokią pat mašiną.

Gangsteriai to daryti neketina ir pasiunčia prieš juodu gaują motociklininkų, tačiau Kidas ir Benas juos išvaiko. Tada bosas nusamdo garsų žudiką Paganinį, tačiau ir jis pasirodo besantis bejėgis įvykdyti užduotį.

Galiausiai jie užpuola Beno dirbtuves ir sumuša jo seną pagalbininką. 

Tada Kidas su Benu galutinai supyksta...

## Apdovanojimai
Filmas 1975 metais laimėjo po vieną Golden Screen ir „Bambi“ apdovanojimus.
Olimpija (Epyro princesė)

**Olimpija** ( 375 − 316 m. pr. m. e.) − Epyro princesė, Makedonijos karaliaus Pilypo II žmona ir Aleksandro Makedoniečio motina. Olimpijos motina kildinta tiesiogiai iš Achilo.

Po sūnaus mirties, Olimpija ėmė valdyti Makedonijoje savo anūko Aleksandro IV vardu. Tačiau jau po metų ji buvo nuversta nuo valdžios diadochu Kasandru ir nužudyta.

## Biografija
Olimpija buvo karaliaus Neoptolemo I duktė, kuris kildino save iš Achilo giminės. Gimus Olimpijai, jai buvo duotas Poliksenos vardas, jaunystėje ji buvo vadinama Mirtala, o po vestuvių su Pilypu II buvo vadinama Olimpija − sportinių žaidynių garbei. Gyvenimo pabaigoje ji vėl pasikeitė vardą − į Stratoniku.

Pasak Plutarcho, Pilypas II ir Olimpija pirmą kartą susitiko Samotrakės saloje, kur abu buvo šventinami į misterijas. Vėliau jiems gimė sūnus Aleksandras ir duktė Kleopatra. Gyvavo legenda, kad Aleksandro tėvas buvo ne Pilypas II, o Dzeusas, kuris paėmė Olimpiją griaustinio metu. Pats Aleksandras palaikė šią legendą politiniais sumetimais, tačiau savo tėvu laikė būtent Pilypą II.

Aleksandrui išeidavus į žygį, Olimpija pastoviai jam rašydavo laiškus ir juodindavo Aleksandro aplinkos žmones. Tačiau Aleksandras Makedonietis neleido kištis motinai į valstybės reikalus.

## Nuorodos
* Olimpija – Epyro princesė  (anglų k.)
ATALANTA

**ATALANTA** – Europos Sąjungos (toliau – ES) karinė operacija, pradėta 2008 m. pabaigoje reaguojant į ypač išaugusį piratavimų skaičių prie Somalio krantų.

Operacijoje dalyvaujantys karo laivai Adeno įlankoje ir Somalio vandenyse eskortuoja Pasaulio maisto programos laivus, gabenančius paramą Somalio gyventojams, atgraso ir sulaiko piratus, ginkluotus plėšikus, operacijos rajone, vykdo žvejybos stebėseną, kita.

Operacijoje dalyvauja 23 ES ir 3 ES nepriklausančios valstybės narės, skiriančios iki 2 tūkst. karių.

Pradėjus operaciją ATALANTA pastebimai sumažėjo sėkmingai įvykdytų piratų antpuolių, ypač nuo 2011 m. rudens, kai kovai su piratais buvo pasitelktos autonominės laivų apsaugos grupės, pažymima Krašto apsaugos ministerijos pranešime. 2012 m. įvyko 36 su piratavimu susiję incidentai, tuo tarpu 2011 m. – 176. Nuo operacijos pradžios buvo apsaugoti daugiau nei 200 laivų, 150 piratų perduota atsakingoms teisinėms institucijoms.

## Lietuvos indėlis
Nuo 2011 m. pradžios vienas Lietuvos karinių jūrų pajėgų štabo karininkas tarnauja operacinėje ATALANTA vadavietėje Nortvude (Jungtinė karalystė), o nuo 2013 m. rugpjūčio Lietuva taip pat skirs vieną karininką Nyderlandų vadovaujamame štabo laive.

2013 m. balandžio 23 d. Seimas pratęsė mandatą Lietuvos dalyvavimui operacijoje ATALANTA iki 2015 m. pabaigos, kasmet skiriant iki 30 karių ir civilių.

Lietuvos kariai nuo šių metų antrojo pusmečio nuo piratų išpuolių saugos Pasaulio maisto programos laivą, kuris gabena humanitarinę pagalbą Afrikos šalių gyventojams. Tokiu būdu Lietuva įsitrauks į antipiratavimo operaciją ATALANTA prie Somalio krantų. Operacijoje dalyvaus Autonominė laivo apsaugos grupė.

Laivo apsaugos grupę sudarys 16 karių, kurių dauguma yra iš Lietuvos didžiojo kunigaikščio Algirdo mechanizuotojo pėstininkų bataliono. Iki metų pabaigos operacijoje dalyvausiančiai grupei vadovaus bataliono karininkas kapitonas Aivaras Pliatkus. Laivo apsaugos funkciją Lietuvos kariai perims iš šiuo metu ją vykdančių Suomijos karių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  Forces of Operation Atalanta
Žmogus iš Rytų

**Žmogus iš Rytų** ()  – 1972 metais sukurtas komiškas vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Terensas Hilas.

## Pagrindiniai aktoriai
 
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – seras Tomas Fitzpatrikas Filipas Muras 
* Dominic Barto – Beždžionė
* Gregory Walcott – Jautis 
* Harry Carey Jr. – Pamokslininkas Džo
* Yanti Somer – Kandida Olsen
* Riccardo Pizzutti – Mortonas 
* Enzo Fiermonte – Frenkas Olsenas

## Santrauka

Po tėvo, buvusio plėšiko pravarde Anglas, mirties, jo sūnus Tomas atvyksta iš Europos į Laukinius Vakarus, kur paveldėjo nedidelę rančą. Čia jis susitinka tris buvusius tėvo bendrininkus – Jautį, Beždžionę ir Pamokslininką Džo – kuriems perduoda tėvo laišką. Šiame jis prašo savo draugų padėti sūnui tapti tikru vyru.

Vis dėlto tai padaryti nėra lengva – Tomas nenori mokytis šaudyti, mušasi pagal džentelmeniškas taisykles, nepriima jam mestų iššūkių šaudytis, maudosi vonioje, kas rytą daro mankštą ir važinėja po prerijas dviračiu.

Vos Tomui atvykus, vietinis turtuolis Frenkas Olsenas pasisiūlo nupirkti jo rančą, bet Tomas nesutinka. Jis susipažįsta su jo dukra Kandidą ir ją įsimyli, tačiau mergina jau pažadėta tėvo parankiniui Mortonui, kuris nenusiteikęs terliotis su konkurentu. Nors tėvo draugai visada šalia, jie neskuba gelbėti Tomo, kad šis išmoktų ir pats už save pakovoti.

Nors ir nenoromis, Tomas supranta, kad, norėdamas būti drauge su Kandida, jis turės tapti tokiu vyru, kaip ir jo tėvo bendrai.
Lietuvos prokuratūros pastatas

**Lietuvos prokuratūros pastatas** – pastatas Žirmūnuose, Vilniuje. Projekto autorius – Kęstutis Lupeikis.

## Istorija
1999 m. Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra nusprendė statyti naują pastatą. 2000 m. Vilniaus miesto savivaldybė statiniui skyrė sklypą tarp Šeimyniškių ir Rinktinės gatvių.

Statytas 2006–2008 m. Iš pradžių į statinį ketinta perkelti Lietuvos Respublikos generalinę, Vilniaus apygardos, Vilniaus miesto ir Vilniaus rajono prokuratūras.

Po statybų į pastatą perkeltos Lietuvos Respublikos generalinė ir Vilniaus apygardos prokuratūros.

## Šaltiniai
Eritrėjos jūros periplas

**Eritrėjos jūros periplas** (, ) – senovės graikų ir romėnų periplas (jūrinių kelionių žurnalas), aprašęs laivybą Eritrėjos (t. y., 'raudonojoje') jūroje. Į Eritrėjos jūros sąvoką antikos keliautojai įtraukė dabartinę Raudonąją, Arabų jūras ir Persijos įlanką. Dokumentas datuojamas tarp I ir III a. m. e. (greičiausiai I a. vid.). Nors periplo autorius nežinomas, jis buvo labai gerai susipažinęs su Indijos vandenyno geografija ir pateikė itin tikslius aprašymus.

Periplą sudaro 66 dalys, tačiau dauguma jų trumpos, maždaug pastraipos ilgumo. Aprašomi uostai, plaukimo būdai tarp jų, prekės, randamos tam tikruose uostuose. Rašoma, kad pirmasis jūrų kelią iš Raudonosios jūros į Indiją I a. pr. m. e. atradęs graikų keliautojas Hipalas. Periplo originalas nėra išlikęs, tačiau yra X a. bizantiškas jo rankraštis. Ten Eritrėjos jūros periplas priskiriamas Arianui, tačiau greičiausiai tik dėl to, kad šiam autoriui priklauso greta pateiktas Euksino jūros periplas. Periplą išgarsino 1533 m. Hieronimo Frobeno leidimas. X a. rankraštis rastas XVII a.

Iš periplo galima spręsti, kad antikos jūrininkai nuolat lankėsi Arabijos pusiasalio bei vakarų Indostano uostuose. Rašoma, kad Barigaza (dab. Bharučas, Gudžaratas) buvo labai svarbus indų-romėnų prekybos uostas. Kiti minimi indų uostai yra Muziris (šalia dab. Kočio), Naura (Kanuras), Tindis, Korkajus, Barbarikonas (dab. Karačis), Sopatma ir kt. Taip pat minimi žemyninės Indijos miestai – Bucefalo Aleksandrija, Udžainas, Minagara, Argaru (Uraijuras). Iš Indijos buvo gabenami prieskoniai, drabužiai, geležis, agatas, karneolas. Iš persų uostų minimi Oraea (dab. Ormara, Beludžistanas), Omana, Čaraks Spasinu, Apologas. Persų kraštai buvo datulių, vyno, aukso prekybos sritis. Svarbiausi minimi Arabijos uostai buvo Asichas, Moscha, Kana, Eudaimon Arabija (dab. Adenas), Muza. Iš ten buvo gabenamas vynas, ladanas, javai. Gausiai aprašyti rytinės Afrikos pakrantės uostai: Arsinas, Mioshormas (Taau), Berenikė – Egipte; Adulis, Avalitas (Zeila), Malao (dab. Berbera), Mundas, Mosilumas – Etiopijoje ir Somalyje. Šie kraštai laikyti vergų, dramblio kaulo, cinamono, prieskonių šaltiniu. Minimi ir giliau žemyne esantys Aksumo, Meroė miestai.

Remiantis Eritrėjos jūros periplu galima spręsti, kad antikos keliautojai žinojo beveik apie visą rytinę Afrikos pakrantę. Hafuno kyšulyje minimas Oponės uostas, Azanijoje (dab. Kenija) – Sarapionas ir Nikonas. Dar toliau pietuose minimas Raptos uostamiestis, kuris siejamas su dabartine Tanga, Dar es Salamu ar Panganiu. Nors toliau į pietus graikai nebuvo ištyrinėję, jie žinojo, kad ten Eritrėjos jūra jungiasi su Vakarų jūra.

Graikai kažkiek žinojo ir apie žemes į rytus nuo Gangos žiočių. Chrisu įvardinta Pietryčių Azija, kuri buvo vėžlių kiaukutų šaltinis. Minima, kad toli už kalnų, pasaulio pakraštyje yra Tyso kraštas (t. y., Kinija) su Tynų miestu, iš kur šilkas per Baktriją patenka į Barigazą. Dar toliau yra šalti, todėl sunkiai pasiekiami kraštai.

## Nuorodos
* Teksto vertimas
Barsakelmesas

**Barsakelmesas** () – buvusi Aralo jūros sala Kazachstane, Kyzylordos srityje. Yra 180 km į pietvakarius nuo Aralo miesto. Apie 1960 m. sala buvo 23 km ilgio ir 7 km pločio, buvo 133 km² ploto. Vėliau salos plotas sparčiai didėjo, apie 1990 m. ji virto pusiasaliu (2000 m. jo matmenys buvo 40 x 16 km). 2009 m. išdžiuvus Didžiojo Aralo rytinei daliai, pusiasalis išnyko, liko tik paaukštėjimas.

Sala žemuminė, kalvota, aukštis iki 113 m (Čiaikos k.). Paviršius sudarytas iš oligoceninio gipsiško molio, klinties ir mergelio. Vyrauja molio dykumos (takyrai), yra druskožemių. Klimatas labai žemyninis, sausas. Per metus iškrenta ~128 mm kritulių, vidutinė liepos temperatūra +26 °C, sausio -13 °C. Teritorija įeina į Barsakelmeso draustinį.

Pavadinimas kazachų kalba reiškia „nueisi – negrįši“. TSRS laikais čia buvo bakteriologinių ginklų bandymų poligonas. Vietovė pagarsėjo legendomis apie čia besilankančius NSO (jas inspiravo Sergejaus Lukjanenko kūryba).

## Šaltiniai
Hanonas Jūrininkas

**Hanonas Jūrininkas** arbas **Hanonas II Kartaginietis** (, ) – buvo, kaip spėjama, V a. pr. m. e. pūnų (finikiečių) jūrininkas. Jis nominaliai buvo Kartaginos karalius tarp 480 ir 440 m. pr. m. e., tačiau kadangi miestas buvo praktiškai valdomas kaip respublika, jis turėjo mažai įtakos. Hanonas Jūrininkas geriausiai žinomas dėl savo kelionės Afrikos pakrantėmis (galimai apiplaukęs visą žemyną).

Tuo laikotarpiu finikiečiai buvo įvaldę prekybą ne tik visoje Viduržemio jūroje, tačiau išplaukę ir už „Heraklio stulpų“ (Gibraltaro sąsiaurio) bei įkūrę prekybinių kolonijų Magribe (pvz., Mogadoras). Hanonas Jūrininkas su 60-ies galerų ekspedicija leidosi tolyn į pietus Afrikos pakrantėmis, su tikslu įsteigti naujų kolonijų.

Kelionės šaltiniu laikomas Hanono periplas – graikiškas vertimas, kuris, kaip teigiama, padarytas iš lentelės, kabėjusios Baal Hamono šventykloje Kartaginoje. Šiuo šaltiniu rėmėsi Plinijus Vyresnysis ir Arianas. Jokių konkrečių duomenų apraše nėra pateikiama, todėl neaišku, kiek toli kartaginiečiai buvo nuplaukę – istorikai siūlo įvairias versijas – nuo Senegalo iki pat Kamerūno (minimas aukštas kalnas, galbūt, Kamerūno ugnikalnis). Rašoma, kad keliautojai bandė pagauti juodaodžius, bet vyrų nepagavo. Užtat pagavo tris moteris, bet šios buvo tokios aršios, kad buvo nužudytos. Graikiškame vertime jos įvardintos *gorillae*, todėl XIX a. pagal šį pavadinimą europiečiai pavadino gorilas.

Herodotas mini, kad VI a. pr. m. e., Egipto faraono Necho II nurodymu, finikiečiai apiplaukė visą Afriką – nuo Raudonosios jūros iki Gibraltaro sąsiaurio.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Hano Jūrininko periplas
Kutbas ud Dinas Aibekas

**Kutbas ud Dinas Aibekas** (; m. 1210 m.) – tiurkų karvedys, pirmasis Delio sultonas.

Gimė Afganistane, tiurkų šeimoje. Greičiausiai kilęs iš Aibako miesto. Jaunystėje buvo paimtas į karius-vergus (guliamus). Jį nusipirko Nišapūro kadis, leido Aibekui gauti išsilavinimą, išmokti karybos meno. Savininkui mirus, Kutbą ud Diną nusipirko garsus Guridų karvedys Muhamadas Guri.

Kutbas ud Dinas Aibekas pasižymėjo Guri mūšiuose šiaurės Indijoje, tapo generolu, užėmė Adžmerą, 1193 m. – Delį. Muhamadas Guri Aibeką laikė savo patikimiausiu generolu, jį paskyrė vadovauti žygiams Indijoje. Kutbas ud Dinas Aibekas toliau rengė karines kampanijas į Bengaliją, Biharą, Gudžaratą.

1206 m. Lahore Muhamadas Guri Aibeką paskyrė savo vietininku Indijoje, jam tada suteikė Kutbo ud Dino („tikėjimo ašies“) vardą. Tais pačiais metais Guri mirė, nepalikęs sūnų, todėl Kutbas ud Dinas Aibekas pasiskelbė valstybės sosto perėmėju. Tačiau šiaurines Guridų valdas užėmė Čingischanas, o dalyje kitų valdų įsivyravo vietiniai generolai. Kutbas ud Dinas įkūrė Delio sultonatą ir davė pradžią Mamliukų dinastijai. Valstybės sostinę perkėlė iš Lahoro į Delį, vykdė islamizaciją Indijoje, pradėjo Kutbo minareto statybas, jo valdymo metu plito persų kalba.

Sultonas mirė 1210 m., Lahore žaisdamas polą. Ten ir buvo palaidotas. Jo sūnus Aramšachas tapo valdovu, bet jau po metų jį pakeitė Aibeko vergas Iltumišas.
BEAM robotika

**BEAM robotika** – robotikos kryptis, kurioje dažniau naudojamos paprastos analoginės schemos, o ne mikroprocesoriai. Pavadinimas "BEAM" – trumpinys žodžių, nusakančių pagrindinius šios krypties principus:  Biology (biologija), Electronics (elektronika), Aesthetics (estetika), Mechanics (mechanika).
* Biologija. BEAM robotai sukurti kopijuojant gyvus organizmus. Taip jie sugeba geriau prisitaikyti prie aplinkos.
* Elektronika naudojama BEAM robotams valdyti. Viena iš svarbiausių BEAM robotų ypatybių – elektronikos juose naudojama minimaliai.
* Estetika. Remiantis principu, jog forma dera su funkcija, skiriama nemažai dėmesio BEAM robotų išvaizdai. Jei konstrukcija atrodo tvarkinga, tikėtina, kad ji taip pat ir veiks.
* Mechanika. Naudojant išradingus mechaninius sprendimus, galima sumažinti roboto sudėtingumą ir paprastą robotą paversti funkcionaliu ir universaliu.

## Šaltiniai
* Apie BEAM robotus lietuviškai
Nėrimas

**Nėrimas** – rankdarbių rūšis, kai audinys yra kuriamas iš verpalų, siūlų ar kitos medžiagos gijų naudojant vąšelį. Vąšeliai gali būti pagaminti iš įvairių medžiagų: metalo, medžio arba plastiko. Neriant siūlas yra ne tik traukiamas per sudaromas kilpas, bet ir papildomai vyniojamas ant vąšelio.

## Tipai
Galima kurti plokščius ir apskritus nėrinius.
* *Plokščias* gaunamas tuomet, kai išnėrus į vieną pusę apsisukama ir grįžtama atgal.
* Neriant *apskritąjį* nėrinį, paskutinė pynelės kilpa sujungiama su pirmąją ir visą laiką neriama iš kairės į dešinę.

## Raštai
* *Tankūs šilti* dažniausiai naudojama drabužiams nerti. Raštai tankūs, be skylučių.
* *Reti dekoratyviniai* labai tinka papuošimo elementams. Raštų pagrindas – derinant stulpelius ar pyneles gaunami tinkleliai. Galima pradėti nerti ne tik nuo pagrindinės pynelės, bet ir nuo centro.
Joseph Klausner

**Jozefas Klausneris** () (1874 m. rugpjūčio 20 d. Valkininkuose, Rusijos imperija - 1958 m. spalio 27 d. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės istorikas, filologas, politikas, kandidatas į prezidentus pirmuosiuose Izraelio prezidento rinkimuose, Hebrajų enciklopedijos redaktorius.

## Biografija

Gimė 1874 m. rugpjūčio 20 d. Valkininkuose. XX a. pradžioje kartu su šeima išvyko gyventi į Odesą, kur mokėsi žydų mokykloje bei dalyvavo įvairiose mokslo, literatūros ir sionizmo visuomeninėse organizacijose. 1912 m. pirmą kartą nuvyko į Palestiną, į kurią persikėlė gyventi 1919 metais. 1925 m. tapo Jeruzalės universiteto Hebrajų literatūros profesoriumi. Gyvendamas Jeruzalėje aktyviai dalyvavo sionistiniame judėjime. 1949 m. kandidatavo į prezidentus pirmuosiuose Izraelio prezidento rinkimuose, tačiau pralaimėjo būsimam prezidentui Chaim Weizmann, balsais 83 prieš 15. Už savo nuopelnus žydų literatūrai buvo apdovanotas įvairiais apdovanojimais. Mirė 1958 m. spalio 27 d. Jeruzalėje.
   
## Darbai

* *Geschichte der neuhebräischer Literatur* (Neohebrajų literatūros istorija). Berlynas, Jüdischer Verlag, 1921 m.;
* *Yeshu ha-Notzri. Zemano, hayav, ve-torato* (Jėzus iš Nazareto: jo gyvenimas, laikmetis ir mokymas). Jeruzalė, Shtibel, 1922 m.;
* *Mi-Yeshu ʻad Paulus* (Nuo Jėzaus iki Pauliaus). Tel Avivas, Masadah, 1939 m.;
* *Menahem Ussishkin, his life and work* (Menahem Ussishkin, jo gyvenimas ir darbai). Londonas, The Joint Zionist Publication, 1940 m.;
* Ha-Raʻyon ha-meshiḥi be-Yiśraʼel: Me-reshito ṿe-ʻad ḥatimat-ha-Mishnah (Mesijiškoji idėja Izraelyje: nuo pradžios iki Mišnos atsiradimo). Tel Avivas, Masadah, 1950 m.


Vaizdas:First Committee of the Hebrew Language, Jerusalem 1912.jpg|Pirmasis hebrajų kalbos komitetas Jeruzalėje, 1912 m.
Vaizdas:Joseph Klausner.jpg


## Nuorodos

* Biografija;
* Profesoriaus darbai (ang.) ;
* Into the fray: Joseph Klausner's approach to Judaism and Christianity in the Greco-Roman world (ang.) .

## Literatūra

* Shindler, Colin, The Triumph of Military Zionism: Nationalism and the Origins of the Israeli Right, pp. 96–97, (2006), I B Tauris & Co Ltd., ISBN 978-1-84511-030-7
* Mattar, Philip, The Mufti of Jerusalem: Al-Hajj Amin Al-Husayni and the Palestinian National Movement. Columbia University Press. ISBN 0-231-06463-2, (1988), p. 48.
Antanas Pavilonis

**Antanas Pavilonis** (1847 m. Elmininkuose - 1918 m. lapkričio 24 d. Joniškyje) – kunigas prelatas. 

Parengė ir **Rymo Žemaičio** slapyvardžiu išleido poleminę brošiūrą „Kalba dviejų žmogų Kazimiero ir Antano apie Katalikų Bažnyczios pamatą“ (1891 m., kitas leidimas – 1894 m.). Bendradarbiavo laikraščiuose „Wienybė Lietuwninku“ (nuo 1886 m.), „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“ (1891–1896 m.), „Lietuvos apžvalga“ (nuo 1901 m.), publikacijas pasirašinėjo **Žemaičio**, **Rymo Žemaičio**, **Kunigo** ir kitais slapyvardžiais. Daug jo straipsnių, literatūrinių bandymų ir pamokslų išliko rankraščiuose, išbarstytuose po įvairius archyvus.

A. Pavilonis sukaupė apie 500 knygų asmeninę biblioteką, kurią po jo mirties perėmė sūnėnas kunigas Stanislovas Pavilonis. Šioje bibliotekoje buvo saugomas po Antano Baranausko mirties A. Paviloniui perduotas Šventojo Rašto Senojo testamento vertimas.

Palaidotas Joniškio bažnyčios šventoriuje. Kapą ženklina paminklas su kryžiumi.

## Šaltiniai
Muhamadas Guri

**Muhamadas Guri**, pilnas vardas **Šahabas ud Dinas Muhamadas Guri** (; g. 1150 m. – m. 1206 m. kovo 15 d.) – Guridų dinastijos sultonas, išplėtęs savo valstybės valdas į šiaurės Indiją ir padėjęs pagrindus Indijos islamizacijai.

Gimė kaip Muizas ud Dinas Muhamadas Bin Samas. Jo tėvas buvo vietinis Goro krašto valdytojas. Tuo metu Afganistane vyko nuožmios kovos tarp Guridų, Gaznevidų ir iš šiaurės besiveržusių seldžiukų. 1173 m. Muhamado brolis Gijasas ad Dinas Guri tapo Guridų sultonu. Jam pavyko įtvirtinti Guridų valdžią Afganistane, o Muhamadas Guri tuomet pradėjo savo žygius į Indiją. Susivienijęs su Gaznevidų priešais hindais, jis užkariavo daugelį Gaznevidų valdytų kraštų. 1175 m. jis užėmė Multaną, 1178 m. nesėkmingai bandė užimti Gudžaratą, 1186 m. užėmė Lahorą, įkūrė tvirtovę Sialkote.

1191 m. Muhamadas Guri per Chaibero perėją įsiveržė į Pandžabą, kur Taraino mūšiuose nugalėjo Čauhanų valdovą Prithviradžą. 1193 m. Kutbas ud Dinas Aibekas užkariavo Adžmerą. Muhamadas Guri palaužė radžputų pasipriešinimą ir užėmė Radžasthaną. Muhamadas paskyrė Aibaką savo pavaldiniu Indijoje, o pats grįžo į Gaznį, kur bandė atremti antpuolius iš Irano pusės. Jo armijos tuo tarpu siaubė visą šiaurės Indiją iki pat Bengalijos.

1202 m. mirus broliui, Muhamadas Guri tapo Guridų sultonu. 1204 m. nugalėjo Chorezmšachus, o generolas Iktijaras Udinas Muhamadas bin Bachtijaras Childžis užkariavo Senų valstybę Bengalijoje.

1206 m. sultonas buvo nužudytas Damiako karavansarajuje prie Sahavos. Teigiama, kad jį nužudė hindai khokharai. Muhamadas Guri sūnų neturėjo, tačiau už juos laikė savo tiurkų vergus, kuriuos skirdavo į svarbius postus. Vienas jų, Kutbas ud Dinas Aibekas, tapo sosto paveldėtoju, tačiau kiti tiurkų generolai taip pat pasidalino Guridų valstybę.
Mahmudas Gaznavietis

**Mahmudas Gaznavietis** (), pilnas vardas **Jaminas ad Davla Abul Kasimas Mahmudas Ibn Sebiukteginas** (*Yamīn ad-Dawlah Abul-Qāṣim Maḥmūd Ibn Sebüktegīn*; g. 971 m. spalio 2 d. – m. 1030 m. balandžio 30 d.) – tiurkų-persų kilmės karvedys, Gaznevidų valstybės įkūrėjas, sultonas (pirmasis valdovas, naudojęs šį titulą).

Gimė Chorasano regione, vergų pirklio Sabuktigino šeimoje. Nuo 994 m. dalyvavo grobiamuosiuose žygiuose drauge su tėvu. 998 m. Mahmudas nugalėjo brolį Ismailą kovoje dėl Gaznevidų sosto. Užkariavo Kandaharą ir Bostą. Nuo 1001 m. Mahmudas Gaznavietis pradėjo grobiamuosius žygius į Indiją. Jis užemė Pešavarą, Sistane nugalėjo paskutinį Safaridų emyrą Khalafą I. Vėliau prasidėjo nuolatiniai Gaznevidų antpuoliai į Indiją (jų buvo 17): jis persekiojo Fatimidus, nugalėjo Kabulo šachus, įveikė radžputų sąjungą, palaužė Nagarkoto, Thanesaro, Kanaudžo, Gvalijoro, Udžaino valstybes.

Mahmudo armija plėšė ir griovė hindų šventyklas, rūmus, grobė turtus ir derlių. 1027 m. surengė grobiamąjį žygį į Bujidų valdomą Persiją. Po plėšimų armija atsitraukdavo ir nesistengdavo įsitvirtinti. Mahmudas skelbė džihadą nemusulmoniškoms religijoms, nuožmiai griovė jų šventyklas bei naikino tikinčiuosius, todėl laikomas ikonoklastu.

Mahmudas Gaznavietis mirė 1030 m. ir buvo palaidotas mauzoliejuje Gaznio mieste. Netrukus po jo mirties jo valstybę užėmė seldžiukai.

Mahmudo laikais Gaznevidų įtakos sfera driekėsi nuo Kurdistano iki Jamunos, nuo Samarkando iki Gudžarato. Dėl gausių grobių suklestėjo Gaznio miestas, tapęs kultūros, literatūros centru. Mahmudo laikais jame kūrė garsus persų poetas Firdousi. Mahmudo žygiuose dalyvavęs Al Birūnis parašė garsų veikalą apie Indiją *Tarikh Al-Hind*. Nuo Mahmudo laikų prasidėjo musulmonų invazija į šiaurės Indiją.

## Nuorodos
* UCLA apie mahmudą iš Gaznio
Libano muchafazos

**[[Libanas]]** yra suskirstytas į devynias **[[muchafaza]]s** (), išvardintas su sostine skliaustuose:

Muchafazos yra padalytos į rajonus, o šie savo ruožtu suskirstyti į savivaldybes.

## Šaltiniai
Libano rajonai

Libano muchafazos yra suskirstytos į 25 rajonus (). Kiekvieno rajono sostinė nurodyta skliaustuose.

**[[Beiruto muchafaza]]**
* Beirutas

**[[Kalnų Libano muchafaza]]**
* Babda (Babda)
* Alejus (Alejus)
* Matnas (Žeidehas)
* Keservanas (Džunija)
* Šufas (Beit ed Dinas)
* Džbeilas (Biblas)

**[[Šiaurės Libano muchafaza]]**
* Tripolis (Tripolis)
* Akaras (Halba)
* Zakarta (Edenas)
* Bešaris (Bešaris)
* Batrounas (Batrunas)
* Koura (Amionas)
* Minijė-Danijė (Minijė)

**[[Bekos muchafaza]]**
* Balbekas (Baalbekas)
* Hermelis (Hermelis)
* Zahlė (Zahlė)
* Rašaja (Rašaja)
* Vakarų Beka (Sakbinė)

**[[Pietų Libano muchafaza]]**
* Sidonas (Sidonas)
* Džezinas (Džezinas)
* Tyras (Tyras)

**[[Nabatijos muchafaza]]**
* Nabatija (Nabatija)
* Marejonas (Marejonas)
* Hasbaja (Hasbaja)
* Bint Džbeilas (Bint Džbeilas)

Toliau rajonai yra dalinami į savivaldybes.
Beiruto muchafaza

**Beiruto muchafaza** () – vienintelė Libano muchafaza, sudaryta iš vieno rajono ir vieno miesto – Beiruto, kuris yra jos bei Libano sostinė.

Beiruto plotas yra 19,8 km² (neįskaičiuojant priemiesčių). Ši vietovė pasižymi didžiausiu religijų įvairumu Vidurio Rytuose. Beirute ir jo priemiesčiuose gyvena maždaug 3 mln. žmonių. 50% iš jų yra krikščionys (šiaurėje ir rytuose), 25% šiitai (pietuose) bei 25% sunitai (Beiruto centrinėje bei vakarinėje dalyse).

## Šaltiniai
Pilypas II (Makedonija)

**Pilypas II** (; 382 m. pr. m. e. – 336 m. pr. m. e. Verginoje, Makedonijoje) – Makedonijos valdovas nuo 359 m. pr. m. e. iki 336 m. pr. m. e. Jis buvo Aleksandro Makedoniečio ir Pilypo III tėvas. Makedonijos valdovu jis tapo 359 m. pr. m. e., būdamas 24 metų.

## Užkariavimai
Jis plėtė Makedonijos teritoriją visomis kryptimis. Vakaruose Pilypas II pasiekė Adrijos jūrą. Rytuose 357 m. pr. m. e. iš Atėnų jis atėmė Amfipolį, o kartu ir Pangajano aukso kasyklas šiaurinėje Egėjo jūros pakrantėje. Pilypas II nukariavo Trakiją, visą šiaurinę Egėjo jūros pakrantę ir, užėmęs dalį teritorijos, kur yra dabartinė Bulgarija, pasiekė Juodąją jūrą.

352 m. pr. m. e. pietuose Pilypas II užėmė Tesaliją ir tapo graikų valstybių Delfų tarybos nariu. Plėsti Makedonijos teritoriją jam priešinosi Atėnai ir Tėbai, tačiau paskutiniame 338 m. pr. m. e. įvykusiame mūšyje Chaironėjoje graikų pasipriešinimas buvo galutinai sužlugdytas. Graikija tapo Makedonijos dalimi. 337 m. pr. m. e. Pilypas II paskelbė keršto karą Persijai už tai, jog ji 480 m. pr. m. e. nusiaubė Graikiją, tačiau kitais metais, karui dar neprasidėjus, Pilypas II buvo nužudytas.

Iš literatūros šaltinių žinoma, kad Pilypas II neteko akies per Metonos, esančios Makedonijoje, apsiaustį, prieš kelerius metus iki mirties.

## Šaltiniai
Kalnų Libano muchafaza

**Kalnų Libanas** () – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Babda. Didžioji dalis gyventojų yra krikščionys (Graikijos stačiatikiai) bei musulmonai.

Nepaisant pavadinimo, patys Libano kalnai yra Šiaurės Libano muchafazoje, o ne šioje.

2017 m. iš Kalnų Libano muchafazos dalies sudaryta Keservano-Džebeilio muchafaza.

## Rajonai
Muchafaza suskirstyta į 4 rajonus:
* Babda (Babda)
* Alejus (Alejus)
* Matnas (Žeidehas)
* Čufas (Beit ed Dinas)

## Šaltiniai
Xi Jinping

**Si Dzinpingas** (; g. 1953 m. birželio 15 d.) – dabartinis Kinijos Liaudies Respublikos komunistų partijos generalinis sekretorius (2012 m. lapkričio 15 d.) ir šalies prezidentas (nuo 2013 m. kovo 14 d.) Prieš tai buvo Fudziano provincijos gubernatorius (1999–2002 m.) ir Džedziango komunistų partijos skyriaus vadovas (2002–2007 m.).

## Biografija

Si Dzinpingas gimė 1953 m. birželio 15 d. Pekine. Jo tėvas, Xi Zhongxun (1913–2002), buvo komunistų revoliucinierius. 1966 m. gegužės mėn. Si Dzinpingas negalėjo pabaigti vidurinio išsilavinimo, nes prasidėjo kultūrinė revoliucija ir visi moksleiviai turėjo kritikuoti savo mokytojus. Kai Si sukako 15 metų, jo tėvas buvo įkalintas. Be tėvo apsaugos jis išvyko dirbti į Šaansi. Nuo 1975 iki 1979 metų, Si studijavo cheminę inžineriją prestižiniame Pekino Cinghua universitete. Nuo 1998 iki 2002 metų, jis studijavo marksistinę filosofiją ir ideologinį švietimą Cinghua universiteto Humanitarinių ir socialinių mokslų mokykloje, kur gavo teisės  mokslų daktaro  laipsnį.

1974 m. Si Dzinpingas tapo Kinijos komunistų partijos nariu. Si per savo politinę karjerą tarnavo keturiose provincijose: Šaansi (kultūrinės revoliucijos metu, 1969-1975), Hebėjuje (1982-1985), Fudziane (1985-2002), Džedziange (2002-2007). 2007 m. kovo mėn. Si  buvo perkeltas į Šanchajų užimti partijos Šanchajaus skyriaus vadovo postą. Si perkėlimas į vieną iš svarbiausių regioninių postų Kinijoje buvo akivaizdus pasitikėjimo iš centrinės valdžios ženklas. 2007 m. spalio mėn. 17-o partijos suvažiavimo metu Si buvo paskirtas vienu iš devynių Politbiuro nuolatinio komiteto nariu. 2008 m. kovo mėn. Si buvo išrinktas Kinijos Liaudies Respublikos vicepremjeru.

2012 m. lapkričio 15 d. Si Dzinpingas buvo išrinktas Kinijos komunistų partijos generaliniu sekretoriumi ir Centrinės karo komisijos pirmininku. Jis tapo svarbiausiu Kinijos Liaudies Respublikos lyderiu.

Si Dzinpingas skelbia pasisakąs už tolimesnes rinkos ekonomikos reformas, atvirą valdymą, žmonių gerovės didinimą, kovą su korupcija.

2017 m. spalio 24 d. Kinijos komunistų partija balsavo už prezidento Si Dzinpingo vardo ir ideologijos įtraukimą į partijos konstituciją.

## Šaltiniai
Šiaurės Libano muchafaza

**Šiaurės Libano muchafaza** () – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Tripolis.

## Rajonai
Šiaurės Libano muchafaza suskirstyta į atskirus rajonus (; ):
* Akaras
* Tripolis
* Zakarta
* Bsaris
* Batrunas
* Koura
* Miniyeh-Dannijechas

## Religijos
Didžiąją dalį gyventojų sudaro sunitai (53,04 %). Po to seka krikščionys (44,68 %) ir galiausiai šiitai (2,27 %).

## Šaltiniai
Bekos muchafaza

**Bekos muchafaza** () – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Zahlė.

## Geografija
Bekos muchafaza yra tarp vakarinių ir rytinių Libano kalnų. Pro ją teka dvi upės: Litanio ir Oronto.

Visus metus temperatūra svyruoja tarp -10 °C – 35 °C, žiemą būdingi stiprūs lietūs ir pūgos.

Pagrindinis turistų tikslas yra šios gyvenvietės: Zahlė, Baalbekas, Mačgara, Niha, Anjaras, Kab Elias, Kfar Zabadas, Karaon Damas, Chtaura ir Furzulas. Bekos muchafaza yra ant senovinio maršruto tarp Libano, Sirijos ir likusio Arabų pasaulio. Muchafaza garsėja vyno industrija, vasaros festivaliais ir unikalia virtuve.

## Religijos
Didžiąją dalį gyventojų sudaro šiitai (51,04 %), krikščionys (33,16 %) ir galiausiai sunitai (12,27 %).

## Šaltiniai
Nabatijos muchafaza

**Nabatijos muchafaza** () – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Nabatija.

## Rajonai
Muchafaza yra suskirstyta į keturis rajonus (; ):
* Nabatija
* Marejonas
* Hasbaja
* Blint Jeilas

## Religijos
Didžioji dalis gyventojų yra musulmonai šiitai (68,69 %), toliau seka krikščionys (16,35 %) ir galiausiai sunitai (11,21 %).

## Šaltiniai
Janina Buzūnaitė-Žukaitienė

**Janina Buzūnaitė-Žukaitienė** (g. 1955 m. liepos 17 d. Dauguose) – Lietuvos dailininkė, poetė, skulptorė ir papuošalų kūrėja. Menininkės kūryboje dominuoja abstrakti tematika, o daugelyje paveikslų vyrauja ekspresionizmas. Nuo 2000 m. yra Kanados menininkų federacijos narė.

## Biografija
Gimė 1955 m. liepos 17 d. Dauguose. Baigė bibliotekininkystę Kapsuko kultūros mokykloje. 1978 m. pradėjo dirbti *Medvilnės* kultūros namuose Alytuje, kur dirbdama tuo pačiu metu rašė įvairias poemas, kurios buvo spausdinamos įvairiuose laikraščiuose bei skaitomos įvairiuose renginiuose. Nuo 1999 m. menininkė surengė apie 30 individualių ekspozicijų Alytuje, Druskininkuose, Kaune ir Vilniuje. 

Žymiausi darbai yra paveikslų ciklai „Kaktusai“, „Žuvys“, „Aš myliu arklius“, „Laikas“, „Svajonių laivas“, „Pasivaikščiojimo linksmybės“, „Pasigailėkit manęs“, „Vilties skrydis“ ir „Kita diena ir kitas gyvenimas“. Lietuvos dailės kritikai teigė, kad dailininkės darbai yra panašaus braižo kaip ir JAV dailininkės Georgia O'Keeffe darbai. Dailės kritikas Romualdas Alekna pastebėjo, kad dailininkės paveiksluose niekada nėra pasikartojančių motyvų. Menininkės darbai saugomi: Lietuvos, Latvijos ir Rusijos (Maskvoje) galerijose bei privačiose kolekcijose įvairiose pasaulio šalyse.

## Nuorodos
* Biografija;
* Verslininkė daug laiko skiria tapybai ;
Hefestionas

**Hefestionas** (; 356 m. pr. m. e. – 324 m. pr. m. e.) – Makedonijos didikas, Aleksandro Didžiojo armijos generolas. Buvo artimiausias Aleksandro draugas, asmens sargybinis (somatofilaksas), neretai įvardijamas kaip jo meilužis.

Dalyvavo visuose Aleksandro žygiuose, netikėtai mirė Ekbatanoje. Hefestiono mirtis itin sukrėtė Aleksandrą.
Pietų Libano muchafaza

**Pietų Libano muchafaza** () – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinės Sidonas. Pietų Libano muchafaza apima 930 km² plotą.

Žiemą temperatūra gali nukristi iki 4 °C, aukštesnėse vietovėse gausūs krituliai. Vasarą pakrantėse temperatūra siekia 30 °C. Per Pietų Libano muchafazą teka kelios upės: Litanis, Zahranis, Nakura, Avalis, Kasmijė ir Hasbanis. Ši vieta garsėja bananų ir citrusinių vaisių ūkiais.

## Religijos
Didžiąją dalį gyventojų dalį sudaro musulmonai (76 %), toliau seka krikščionys (23,88 %).

## Šaltiniai
Carlo Buonaparte

**Karolis Bonapartas** (; 1746 m. kovo 27 ar 29 d. – mirė 1785 m. vasario 24 d.) – Korsikos teisininkas ir politikas, Napoleono Bonaparto, Prancūzijos imperatoriaus ir žymaus karvedžio, tėvas. Trumpai buvo revoliucionieriaus Pasquale Paoli asmeniniu padėjėju. Vėliau – Korsikos atstovas Liudviko XVI teisme.

## Vaikai
# Napoleonas Bonapartas (1764/1765 – 1765 rugpjūčio 17)
# Marija Ana Bonapart ( 1767 sausio 3 – 1768 sausio 1)
# Joseph Bonaparte (1768 sausio 7 – 1844 liepos 28)
# **[[Napoleonas I]] (1769 rugpjūčio 15 – 1821 gegužės 5)**
# Marija Ana Bonapart (1771 liepos 14 – 1771 lapkričio 23)
# Liusjenas Bionapartas (1775 gegužės 21 – 1840 birželio 29)
# Eliza Bonapart (1777 sausio 13 – 1820 rugpjūčio 7)
# Lui Bonapart (1778 rugsėjo 2 – 1844 liepos 25)
# Polna Bonapart (1780 spalio 20 – 1825 birželio 9)
# Karolina Bonapart (1782 kovo 24 – 1839 gegužės 18)
# Žeromas Bonapartas (1784 lapkričio 15 – 1860 birželio 24)

## Nuorodos
Babda

**Babda** () – Babdos rajono ir Kalnų Libano muchafazos sostinė, esanti vakarų Libane.

Babdoje taip pat yra Babdos rūmai – Libano prezidento rezidecija.
Tripolis (Libanas)

**Tripolis** (, ) – didžiausias miestas šiaurės Libane ir antras pagal dydį visoje šalyje. Esantis 85 km atstumu nuo šalies sostinės Beiruto, šis miestas yra Šiaurės Libano muchafazos ir Tripolio rajono sostinė. Tripolis ribojasi su Viduržemio jūra ir yra labiausiai į rytus nutolęs uostas Libane. Tripoliui priklauso keturios nedidelės salos, kurios yra vienintelės apgyvendintos salos visame Libane. Didžiausia iš jų – Palmių Sala, 1992 m. buvo įtraukta į UNESCO saugomų objektų sąrašą dėl unikalios medžių ekosistemos, žaliųjų jūros vėžlių ir egzotiškų paukščių.


image:OldTripoli.jpg|Tripolio senamiestis
File:TripoliLebGreatMosqueMinaret.jpg|Mansurio didžiosios mečetės minaretas
File:TripoliLebEast.jpg|Rytų Tripolis
File:TripoliLebCitadel4.jpg|Tripolio citadelė


## Šaltiniai
Sudano demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Sudanas|Sudano]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 34 847 910 (2013 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 41,4 % (7 336 924 vyrai ir 7 104 702 moterys)
* *15–24 m.:* 20 % (3 596 729 vyrai ir 3 376 682 moterys)
* *25–54 m.:* 31,4 % (5 316 659 vyrai ir 5 639 494 moterys)
* *55–64 m.:* 3,8 % (711 596 vyrai ir 620 962 moterys)
* *65 m. ir vyresni:* 3,3 % (629 312 vyrų ir 513 850 moterų) (2013 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 18,7 m.
* *vyrų:* 18,5 m.
* *moterų:* 19 m. (2012 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,88 % (2012 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 31,7 gimimų/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 8,3 mirčių/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** –4,52 migrantų/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 40 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 3,7 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
* *gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *jaunesniems nei 15 metų:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *15–64 metų:* 1 vyras vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 1,24 vyro vienai moteriai
* *visai populiacijai:* 1,02 vyro vienai moteriai (2011 apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
* *bendra:* 55,6 mirčių/1000 gimimų
* *vyrų:* 61,2 mirčių/1000 gimimų
* *moterų:* 49,7 mirčių/1000 gimimų (2012 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 62,57 m.
* *vyrų:* 60,58 m.
* *moterų:* 64,67 m. (2012 apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
* *paplitimas tarp suaugusiųjų:* 1,1 %
* *bendras skaičius:* 260 000
* *mirčių skaičius:* 12 000 (2009 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 61,1 %
* *vyrų:* 71,8 %
* *moterų:* 50,5 % (2003 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *musulmonai sunitai*
* *labai maža krikščionių dalis*

**[[Kalba|Kalbų]] vartojimas:**
* *arabų kalba*
* *anglų kalba*
* *mažuma kitų*

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *arabai sudaniečiai*
* *furai*
* *bedžai*
* *nubai*
* *falatai*

## Šaltiniai

* Sudanas CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
Zahlė

**Zahlė** arba ***Zachla*** () – Libano miestas, Bekos muchafazos sostinė ir jos didžiausias miestas. Turėdamas maždaug 50 000 gyventojų, Zahlė yra trečias pagal dydį miestas Libane, po Beiruto ir Tripolio. Miestas yra 55 km atstumu nuo sostinės, šalia Beiruto-Damaskuso kelio, Libano klanų ir Bekos plynaukštės sandūroje, 1 000 m aukštyje. Zahlė žinoma kaip „Bekos nuotaka” ir „Džordžo kaimynas” dėl geografinės padėties ir patrauklumo bei vyno ir poezijos. Taip pat miestas žymus savo regione dėl patrauklaus klimato, nesuskaičiuojamų paupio restoranų ir kokybiško arako. Gyventojai daugiausia graikų katalikai ir vadinami *zahlaviais*.

## Pavadinimo kilmė
Pavadinimas *Zahlė* kilo iš arabiško veiksmažodžio زحلة *zahhala*, kuris reiškė *čiuožti*, *išstumti*. Atsitiktinės nuošliaužos, kurios susidarė aplink miestą esančiuose iškirstuose miškuose ir yra šio pavadinimo kilmė.

## Religija
Didžiąją dalį gyventojų sudaro graikų katalikai (65 %), toliau seka maronitai (15 %) ir graikų stačiatikiai (10 %). Likusius 10 % sudaro įvairios mažumos.

## Šaltiniai