open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šarka (reikšmės)

**Šarka**:

* Šarka – varninių (*Corvidae*) šeimos paukštis

## Pavardė
* Arūnas Šarka – verslo teisės advokatas
Dubna

**Dubna** arba **Dubnas** gali reikšti:

## Baltarusija
* Dubnas, agromiestelis Gardino srities Mastų rajone;
* Dubnas, kaimas Mogiliavo srities Slauharado rajone.

## Latvija
* Dubna, Dauguvos intakas.

## Lenkija
* Dubnas, kaimas Palenkės vaivadijoje.

## Rusija
* Dubna, Volgos intakas;
* Dubna, miestas Maskvos srityje.
Mažoji Liachovo sala

**Mažoji Liachovo sala** (, ) – sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, antra pagal dydį Liachovo salų grupėje. Yra į šiaurės vakarus nuo Didžiosios Liachovo salos, nuo kurios atskirta Eterkano sąsiauriu. Šiaurėje Sanikovo sąsiauriu atskirta nuo Kotelno salos. Plotas 1325 km².

Sudaryta iš juros ir kreidos periodų turbidito. Yra moliuskų fosilijų. Salą dengia samanų ir kerpių tundra.

Salą 1712 m. atrado ir ištyrinėjo kazokai Jakovas Permiakovas ir Merkurijus Vaginas.

## Šaltiniai
Stolbovojaus sala

**Stolbovojaus sala** (, ) – siaura sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Liachovo salų grupėje. Yra 184 km nuo Sibiro krantų, 100 km į pietvakarius nuo Kotelno salos. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 47 km, plotis iki 10 km. Plotas 170 km².

Šiaurinėje salos dalyje yra nuo jūros nerija atskirtas ežeras. Salos aukštis iki 222 m. Pakrantėse būdingi 15-70 m aukščio klifai. Didžiąją metų dalį apledėjusi. Būdinga kerpių ir samanų tundra.
Jungtinių Valstijų vidaus reikalų departamentas

**Jungtinių Valstijų vidaus reikalų departamentas** (, *DOI*) – JAV vykdomosios valdžios institucija – federalinė ministerija (departamentas), atsakinga už didžiąją dalį federalinės žemės (pavyzdžiui, nacionalinius parkus), naudingųjų iškasenų, taip pat kai kurias su indėnais susijusias programas.

## Vadovybė
Departamentui vadovauja Vidaus reikalų sekretorius (*Secretary of the Interior*):
* Nuo 2009 m. sausio – Ken Salazar (g. 1955).

Vidaus reikalų sekretoriaus pavaduotojai:
* David J. Hayes.

## Nuorodos
* Oficiali JAV vidaus reikalų departamento tinklavietė (anglų k.)
Liubercai

**Liubercai** () – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, administracinis Liubercų rajono centras. Miesto statusą gavo 1923 m. Stambus pramonės centras – mašinų gamyba, metalo apdirbimas, statybinių medžiagų, medienos ir maisto perdirbimo. Maskvos aglomeracijos dalis.
Mausono jūra

**Mausono jūra** – Pietų vandenyno pakraštinė jūra, esanti prie rytinio Antarktidos kranto. Kranto linijos ilgis – virš 800 km. Plotas – 333 tūkst. km². Didžiausias gylis prie kontinentinio šelfo, šiek tiek daugiau nei 1000 m. Didžiąją metų dalį padengta dreifuojančiais ledais.
Vytautas Žalys

**Vytautas Žalys** (g. 1956 m. rugpjūčio 3 d. Tytuvėnuose, Kelmės raj.) – lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas.

Tėvas: Alfonsas Žalys.

## Biografija
1974 m. baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1985–1988 m. studijavo Lietuvos Mokslų akademijos Istorijos instituto aspirantūroje.

1992–1993 m. buvo Lietuvos istorijos instituto direktoriaus pavaduotojas. 1993 m. perėjo į diplomatinę tarnybą, iki 1995 m. buvo Lietuvos ambasados JAV 1-asis sekretorius, 1995–1997 m. – ambasados patarėjas.

1997–1999 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Užsienio politikos planavimo skyriaus I sekretoriumi, redagavo žurnalą „Lithuanian Foreign Policy Review“, dėstė Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute.

1999–2001 m. buvo URM Azijos, Afrikos ir Okeanijos šalių skyriaus vedėju. 2001–2005 m. Lietuvos generalinis konsulas Kaliningrade. 2005–2006 m. URM Rytų Europos ir Vidurinės Azijos departamento direktorius.

2006–2009 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Moldovos Respublikoje. Grįžęs į Lietuvą dirbo URM Administracinio departamento ambasadoriumi ypatingiems pavedimams.

2012 m. liepos 17 d. paskirtas Lietuvos ambasadoriumi Kanadoje. Šiose pareigose dirbo iki 2016 m. liepos 14 d. Nuo 2016 m. vasaros URM Spaudos ir informacijos departamento ambasadorius ypatingiems pavedimams.

## Apdovanojimai
* 2003 – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius
* 2009 – Moldovos „Garbės ordinas“..

## Papildoma informacija
* Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotąsis ambasadorius  (2012 m.).
* Knygų „Ringen um Identität“ (1993), „Irklais per Baltijos jūrą“ (2000), „Lietuvos diplomatijos istorija“ (I t., 2007, II tomo I ir II dalys 2012) autorius, „Lithuania in European Politics“ (1997, 1998) bendraautoris; "Lietuvos diplomatija XX a." (1999) vienas iš sudarytojų.
* Pirmą kartą pasaulio jūreivystės istorijoje kartu su A. Skurvydu ir V. Germanavičiumi irkline kanoja perplaukė Baltijos jūrą maršrutu Palanga–Kalmaras (1999)..

## Nuorodos
* V.Žalys:„Buvau, esu ir liksiu klaipėdietis“

## Šaltiniai

|-

|-
Dmitrijaus Laptevo sąsiauris

**Dmitrijaus Laptevo sąsiauris** () – sąsiauris Arktyje, skiriantis Naujojo Sibiro salas (Did. Liachovo salą) nuo Azijos žemyno (Jakutijos krantų). Jungia Laptevų jūrą (vakaruose) su Rytų Sibiro jūra (rytuose).

Ilgis 115 km, plotis 50-61 km. Gylis 11-16 m. Krantai žemi. Didžiąją metų dalį sąsiaurį kausto ledas. Pakrantėse į paviršių išeina iškastinis ledas. Pietinis (žemyninis) sąsiaurio krantas vadinamas Ojogos Jaro krantu.

Sąsiauris pavadintas 1740 m. jį atradusio jūrininko Dmitrijaus Laptevo garbei.

## Šaltiniai
Sanikovo sąsiauris

**Sanikovo sąsiauris** () – sąsiauris Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Rusijoje. Skiria Kotelno salą (šiaurėje) ir Mažąją Liachovo salą (pietuose). Jungia Laptevų jūrą (vakaruose) su Rytų Sibiro jūra (rytuose). Ilgis 238 km, plotis iki 55 km. Gylis iki 24 m. Ledai sąsiauryje laikosi ištisus metus.

Sąsiauris pavadintas rusų keliautojo Jakovo Sanikovo garbei.

## Šaltiniai
Volma

:: *Apie bažnytkaimį Baltarusijoje žr. [[Volma (Dziaržynskas)]]*.

**Volma** () – upė Baltarusijoje, Minkso srityje, dešinysis Svisločiaus intakas. Prasideda Minsko rajone, teka Smolevičių, Červenės ir Puchovicos rajonais.

Slėnis trapecinis, 0,4–0,6 km pločio, vietomis virš 3 km. Aukštupyje keturiose vietose patvenkta.

## Etimologija

Vladimiras Toporovas manė, kad vandenvardis yra baltiškas, susijęs su prūsišku žodžiu *Wolmen*.

## Šaltiniai
Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras

**Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras** - 2000 metų Lietuvos Respublikos civilinio kodekso - pagrindinio Lietuvos privatinės teisės šaltinio - komentaras. Tikslas - pateikti mokslinę teorinę kiekvieno Civilinio kodekso straipsnio analizę, jame vartojamų teisės terminų ar tam tikrų žodžių tikrosios prasmės ir reikšmės aiškinimą, atskleisti konkrečių Kodekso straipsnių ar jo struktūrinių dalių tarpusavio santykį. Komentaras taip pat parengtas siekiant išvengti įgyvendinant civilinės teisės normas galinčių atsirasti neaiškumų, dviprasmybių, neteisingo Kodekso nuostatų interpretavimo. Civilinio kodekso komentaras yra Lietuvos teisės doktrinos dalis ir vienas iš Lietuvos civilinės teisės šaltinių.

Išleido leidykla „Justitia“.

## Autoriai
*Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras. Pirmoji knyga. Bendrosios nuostatos: Valentinas Mikelėnas, Alfonsas Vileita, Algirdas Taminskas.
*Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras. Antroji knyga. Asmenys: Valentinas Mikelėnas, Gintautas Bartkus, Vytautas Mizaras, Šarūnas Keserauskas.
*Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras. Trečioji knyga. Šeimos teisė: Valentinas Mikelėnas, Šarūnas Keserauskas, Zita Smirnovienė ir kt.
*Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras. Ketvirtoji knyga.Daiktinė teisė. XI skyrius Hipoteka: Andrius Smaliukas, Renata Juzikienė, Vaida Jankauskienė, Agnė Jonaitytė, Marius Stračkaitis, Eglė Čaplinskienė;
*LR civilinio kodekso komentaras. Penktoji knyga. Paveldėjimo teisė: Alfonsas Vileita;                              
*LR civilinio kodekso komentaras. Šeštoji knyga. Prievolių teisė. I tomas: Valentinas Mikelėnas.
Fadejevo sala

**Fadejevo sala** (, ) – sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Anžu salų grupėje. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Šiaurės vakaruose Anžu Strėlės pusiasaliu jungiasi su Bungės Žeme. Kartais laikoma Kotelno salos dalimi.

Plotas 5300 km². Paviršiaus aukštis iki 65 m. Krantai aukšti. Saloje gausu upių. Pietinėje pakrantėje gausu suneštinės medienos. Būdinga kerpių ir samanų tundra.

Fadejevo saloje yra mamutų ir gauruotųjų raganosių kaulų. Rasta jukagyrų gyvenvietės ženklų. Manoma, kad čia jie galėję slėptis nuo rusų užneštų raupų.

Salą 1805 m. atrado Jakovas Sanikovas.

## Šaltiniai
Palandt

**Palandt** - Vokietijos civilinio kodekso (BGB) komentaras. Pavadintas Otto Palandt (1877-1951) vardu. Daugumoje Vokietijos federalinių žemių leidžiamas naudoti 2-ojo teisės valstybinio egzamino metu. 

## Istorija
1938 m. išleistas pirmą kartą.

Nuo 1949 m. kasmet aktualizuojamas. Leidžia *[[Verlag C. H. Beck]]* (leidykla). 

## Turinys
69 leidimas (*69. Auflage*):
* Bürgerliches Gesetzbuch (BGB)
* Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (EGBGB) [Auszug]
* Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz (AGG) [Auszug]
* Wohn- und Betreuungsvertragsgesetz (WBVG)
* BGB-Informationspflichten-Verordnung (BGB-InfoV)
* Unterlassungsklagengesetz (UKlaG)
* Produkthaftungsgesetz (ProdHaftG)
* Erbbaurechtsgesetz (ErbbauRG)
* Wohnungseigentumsgesetz (WEG)
* Versorgungsausgleichsgesetz (VersAusglG) 
* Lebenspartnerschaftsgesetz (LPartG)
* Gewaltschutzgesetz (GewSchG) [Auszug]

## Autoriai

Dabartiniai komentatoriai:
* Peter Bassenge (seit 35. Aufl.)
* Prof. Dr. Gerd Brudermüller  (seit 59. Aufl.)
* Uwe Diederichsen (seit 33. Aufl.)
* Wolfgang Edenhofer (seit 41. Aufl.)
* Jürgen Ellenberger (seit 67. Aufl.)
* Christian Grüneberg (seit 65. Aufl.)
* Hartwig Sprau  (seit 57. Aufl.)
* Karsten Thorn (seit 68. Aufl.)
* Walter Weidenkaff  (seit 60. Aufl.)

Buvę autoriai:
* Otto Palandt (1.–10. Aufl.)
* Kurt Bunge (1. und 2. Aufl.)
* Bernhard Danckelmann  (1.–36. Aufl.)
* Max Degenhart (27.–34. Aufl.)
* Johannes Friesecke (1.–6. Aufl.)
* Hans Gramm (7.–27. Aufl.)
* Helmut Heinrichs (28.-68. Aufl.)
* Andreas Heldrich (33.- 67. Aufl.)
* Fritz Henke (1.–6. Aufl.)
* Ulrich Hoche (1., 2., 5.–26. Aufl.)
* Theodor Keidel (20.–42. Aufl.)
* Wolfgang Lauterbach (1.–32. Aufl.)
* Hans Putzo (28.–65. Aufl.)
* Eberhard Pinzger (1.–6. Aufl.)
* Heinz Radtke (1.–6. Aufl.)
* Ludwig Rechenmacher (7.–19. Aufl.)
* Claus Seibert (1.–6. Aufl.)
* Heinz Thomas (28.–62. Aufl.)

## Literatūra
* Palandt, Otto: *Bürgerliches Gesetzbuch*. C. H. Beck, 1. Aufl., 1938.
* Palandt, Otto: *Bürgerliches Gesetzbuch*. C. H. Beck, 7. Aufl., 1949.
* Palandt, Otto: *Bürgerliches Gesetzbuch*. C. H. Beck, 75. Aufl., 2016. ISBN 978-3-406-68000-7 

## Nuorodos
* Palandt tinklavietė
Pramezys

**Pramezys** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje. Dvaro liekanos.

## Istorija

1861 m. Pramezio dvaras priklausė Narbutams.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Žygintas Pečiulis (1955–2021), žurnalistas, habilituotas daktaras, Vilniaus universiteto Žurnalistikos instituto dėstytojas, profesorius, buvęs LRT Tarybos pirmininkas.

## Šaltiniai
Irmingerio jūra

**Irmingerio jūra** () – jūra Atlanto vandenyno šiaurės vakaruose, tarp pietinio Grenlandijos galo ir *Reykjanes* povandeninio kalnagūbrio, kuris yra dalis Vidurio Atlanto kalnagūbrio ir eina nuo pietinio Islandijos galo. Šiaurėje Danų sąsiauriu susisiekia su Grenlandijos jūra.

Arktikoje prasidedanti srovė prateka Irmingerio jūra ir įsilieja į Šiaurės Atlanto vandenis, sudarydama tankesnio vandens sluoksnį, kuris tampa povandenine srove, tekančia link pusiaujo. Vakarinėje jūros dalyje teka stipri siaura Rytų Grenlandijos srovė, nešanti šaltus mažai sūrius vandenis iš Arkties vandenyno į Atlantą.

Jūra pavadinta danų hidrografo Karlo Irmingerio (*Carl L. Irminger*; 1802–1888 m.) garbei.

## Išnašos
Bungės Žemė

**Bungės Žemė** (, ) – smėlinga sausumos teritorija (nerija, baras) Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Anžu salų grupėje. Įsiterpusi tarp Kotelno salos ir Fadejevo salos. Dažnai laikoma Kotelno salos dalimi, su kuria tiesiogiai susijungia. Nuo Fadejevo salos skiria Gedenštromo įlanka, o jungia siaura Anžu Strėlė. Pietuose Sanikovo sąsiauriu atskirta nuo Mažosios Liachovo salos. Plotas – ~6200 km².

Paviršiaus aukštis iki 58 m. Būdinga neaukšta, smėlinga aukštuma su iškilusiais bulganjachais. Didžiausias ežeras – Evsekiu Kiuelis.

Šiaurinėje pakrantėje įrengta poliarinė stotis – Bungės Žemė. Teritorija pavadinta rusų zoologo Aleksandro Bungės garbei.

## Šaltiniai
Lietuvos Respublikos darbo kodekso komentaras

**Lietuvos Respublikos darbo kodekso komentaras** – Lietuvos Respublikos darbo kodekso – pagrindinio Lietuvos darbo teisės šaltinio – komentaras. Parengtas turint tikslą, kad įgyvendinant darbo teisės normas būtų išvengta neaiškumų, dviprasmybių, Kodekso nuostatų neteisingo aiškinimo. Darbo kodekso komentaras yra Lietuvos teisės doktrinos dalis ir vienas iš Lietuvos darbo teisės šaltinių.

Išleido leidykla „Justitia“.

## Tomai
* I tomas: I dalis. Bendrosios nuostatos, II dalis. Kolektyviniai darbo santykiai, 2003 m.
* II tomas: III dalis. Individualūs darbo santykiai, 2004 m.

## Autoriai
Mokslinį praktinį Darbo kodekso komentarą parengė autorių kolektyvas, kurio daugumą sudaro Vilniaus universiteto Teisės fakulteto Darbo teisės katedros nariai – mokslininkai ir praktikai, rengę Kodekso projektą:
* I tomo autoriai – prof. Ipolitas Nekrošius, doc. Viktoras Tiažkijus, Paulius Koverovas, prof. Genovaitė Dambrauskienė, doc. Daiva Petrylaitė
* II tomo autoriai – prof. I. Nekrošius, doc. Gintautas Bužinskas, doc. Tomas Davulis, P. Grėbliauskas, P. Koverovas, J. Maculevičius, V. Nekrašas, V. Vėgelis.

## Šaltiniai
Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso komentaras

**Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso komentaras** – Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso – pagrindinio Lietuvos civilinio proceso teisės šaltinio – komentaras. Parengtas turint tikslą, kad įgyvendinant darbo teisės normas būtų išvengta neaiškumų, dviprasmybių, Kodekso nuostatų neteisingo aiškinimo. Civilinio proceso kodekso komentaras yra Lietuvos teisės doktrinos dalis ir vienas iš Lietuvos civilinio proceso teisės šaltinių.

Išleido leidykla „Justitia“.

## Tomai

* I tomas: I dalis. Bendrosios nuostatos, 2004 m.
* I tomas: II dalis. Procesas pirmosios instancijos teisme; III dalis. Teismų sprendimų ir nutarčių teisėtumo ir pagrįstumo kontrolės formos bei nagrinėjimo ypatumai, 2005 m.

## Autoriai
Komentarą parengė autorių kolektyvas. Jo dalį sudaro Vilniaus universiteto Teisės fakulteto nariai – mokslininkai ir praktikai (LAT ir Lietuvos apeliacinio teismo teisėjai), rengę Kodekso projektą:
* I tomo autoriai – Artūras Driukas, Egidijus Laužikas, Valentinas Mikelėnas, Vytautas Nekrošius ir Virgilijus Valančius
* II tomo autoriai – Vytautas Nekrošius, Egidijus Laužikas, Konstantinas Ramelis, Virgilijus Valančius, Artūras Driukas ir Česlovas Jokūbauskas

## Šaltiniai
Hebridų jūra

**Hebridų jūra** () – Šiaurės Atlanto dalis ties Vakarinės Škotijos krantais, skiria Škotijos pagrindinę dalį ir šiaurines Vidinių Hebridų salas rytuose nuo pietinių Išorinių Hebridų salų vakaruose. Šiaurėje Hebridų jūra jungiasi su Minčo sąsiauriu.

Hebridų jūra yra dalis vidinių Škotijos Vakarinės pakrantės jūrų, tai apibrėžė Tarptautinė Hidrografijos organizacija ().

* Plotas: 47 000 km²
* Vidutinis gylis: 64 m
* Didžiausias gylis: 137 m

## Nuorodos
Naujojo Sibiro sala

**Naujojo Sibiro sala** (, ) – sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Anžu salų grupėje. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Skalaujama Rytų Sibiro jūros. Vakaruose nuo Fadejevo salos atskirta 32 km pločio Blagoveščensko sąsiauriu. Pietuose skalauja Sanikovo sąsiauris.

Plotas 6200 km². Paviršiaus aukštis iki 76 m. Vyrauja lygumų reljefas, daug kriolitinių darinių. Amžinojo įšalo gylis iki 25 m. Daugybė upių, pelkių, termokarstinių ežerų.

Sala atrasta 1806 m. rusų poliarinių pirklių. 1886 m. tyrinėta Eduardo Tolio.

## Šaltiniai
Škotijos Vakarinės pakrantės vidinės jūros

**Škotijos Vakarinės pakrantės vidinės jūros** () – jūros regionas palei Vakarinės Škotijos krantus, apibrėžtas Tarptautinės hidrografijos organizacijos (*International Hydrographic Organization; IHO*). Šias jūras sudaro grupė vandens telkinių tarp Škotijos salos dalies ir Išorinių Hebridų salų bei Airijos salos. Plotas 43 940 km².

Vidines jūras sudaro šie telkiniai:
* Minčas ir Mažasis Minčas (*Minch and Little Minch*)
* Hariso sąsiauris (*Sound of Harris*)
* Vidinis sąsiauris (*Inner Sound*)
* Hebridų jūra (*Sea of the Hebrides*)
* Lorno užutėkis (*Firth of Lorn*)
* Juros sąsiauris (*Sound of Jura*)
* Klaido užutėkis (*Firth of Clyde*)
* Belfasto įlanka (*Belfast Lough*)
* Šiaurės kanalas (*North Channel*)

## Šaltiniai
Mikaičių apylinkė

**Mikaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Girkalnio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. panaikinta prijungiant prie Griaužų apylinkės ir Juodkėnų apylinkės.

## Vadovai
* P. Ramanauskas, pirmininkas iki 1949 m.

## Šaltiniai
Įstatymo komentaras

**Įstatymo komentaras** - norminio teisės akto rašytinis komentaras. Papildomas, tačiau neprivalomas teisės šaltinis. Komentarai paaiškina konkrečias nuostatas. Dažnai atsižvelgia į teismų praktiką, mokslinę literatūrą, kitus šaltinius. Autoriai - paprastai teisės mokslininkai, taip pat praktikai - teisėjai, advokatai, notarai, iš dalies ir valstybės tarnautojai. Autoritetingų teisės ekspertų komentarais remiamasi teisės taikymo veikloje. Taip pat teisėkūroje.

## Lietuvos įstatymų komentarai
*Lietuvos Respublikos Konstitucijos komentaras, Teisės institutas, Karolio Jovaišo Personalinė įmonė
*Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaras, prof. Valentinas Mikelėnas ir kiti autoriai, „Justitia“
*Lietuvos Respublikos darbo kodekso komentaras, „Justitia“
*Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso komentaras, „Justitia“
*Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso komentaras, Teisinės informacijos centras (TIC)
*Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso komentaras, TIC
*Lietuvos Respublikos statybos įstatymo komentaras, prof. Sigitas Mitkus, „Eugrimas“
*Lietuvos Respublikos pridėtinės vertės mokesčio įstatymo komentaras, Valstybinė mokesčių inspekcija (VMI)
*Lietuvos Respublikos gyventojų pajamų mokesčio įstatymo komentaras, VMI
*Lietuvos Respublikos pelno mokesčio įstatymo komentaras, VMI
*Lietuvos Respublikos mokesčių administravimo įstatymo komentaras, VMI
*Lietuvos Respublikos autorių teisių ir gretutinių teisių įstatymo komentaras, Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla
*Lietuvos Respublikos valstybės tarnybos įstatymo komentaras, Rasa Budbergytė, A. Šakočius, D. Žilinskas; Lietuvos viešojo administravimo institutas 

## Vokietijos įstatymų komentarai
*Vokietijos Konstitucijos (GG) komentaras, įvairūs autorių kolektyvai bei leidimai
*Palandt, Vokietijos civilinio kodekso (BGB) komentaras
*kt.
Belkovo sala

**Belkovo sala** (, ) – sala Arktyje, Naujojo Sibiro salose, Anžu salų grupėje. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Yra Laptevų jūroje, į vakarus nuo Kotelno salos.

Plotas 500 km². Paviršiaus aukštis iki 120 m. Vyrauja lygumų reljefas, krantai aukšti, vietomis skardingi. Būdinga samanų ir kerpių tundra. Gausios jūrinių paukščių kolonijos, vėplių gulyklos. Yra baltųjų lokių.

Salą 1808 m. atrado rusų poliarinių pirklių ekspedicija, vadovaujama N. Belkovo, kurio vardu sala ir pavadinta.
Vandelio jūra

**Vandelio jūra**, *Makinlio jūra* () – Atlanto vandenyno sritis, besidriekianti nuo Grenlandijos šiaurės vakaruose iki Svalbardo.

Šis arktinis rajonas yra tarp 82° šiaurės platumos ir 21° vakarų ilgumos. Jūros toliau šiaurėje ir šiaurės vakaruose būna užšąlusios ištisus metus. Į vakarus nuo Moriso Džezupo kyšulio yra Linkolno jūra.

## Išnašos
Visajų jūra

**Visajų jūra** () – jūra Filipinų salyne, apsupta Visajų salų. Rytuose jūrą riboja Rytiniai Visajai (Leitė), vakaruose – Vakariniai Visajai (Panajus), pietuose – Centriniai Visajai (Sebu ir Negrosas), šiaurėje – Masbatė.

Visajų jūra Chintotolo sąsiauriu jungiasi su Sibujano jūra šiaurės vakaruose, su Samaro jūra šiaurės rytuose, su Kamoteso jūra pietryčiuose, pietuose Tanjono sąsiauriu su Boholio jūra ir Gimaraso sąsiauriu ir Panajaus įlanka su Sulu jūra. Didžiausia jūros sala yra Bantajanas ().

## ''Google Maps'' vaizdai
* Visajų jūros vieta Filipinų salose (žemėlapis)
* Visajų jūra (Reljefinis vaizdas)
Ščiutino rajonas

**Ščiutino rajonas** (, ) – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje, Lietuvos pasienyje. Centras – Ščiutinas.

## Istorija

Rajonas sukurtas 1940 m. Baranovičių srityje. Nuo 1944 m. – Gardino srities dalis.

## Geografija
Ščiutino rajonas – antras pagal dydį šalyje. Šiaurėje plyti Lydos plynaukštė, pietuose – Nemuno aukštupio žemuma.

Pietiniu rajono pakraščiu teka Nemunas, o per rajoną – jo intakai (Lebeda, Turia, Katra su Niaviša). Šiaurinėje dalyje telkšo Beržto, Ilgio (Dougajės), Zubraukos ežerai. Šiaurinėje dalyje, Lietuvos pasienyje plytintys miškai paskelbti Katros draustiniu.

## Administracinis suskirstymas

2025 m. Ščiutino rajoną sudarė šios kaimiškosios apylinkės:

* Arlios
* Astrynos
* Dambravos
* Kamenkos
* Liadsko
* Mažeikavos
* Peršamaisko
* Ražankos
* Ščiutino
* Vosyliškių
* Žaludko

## Gyventojai

2009 m. surašymo duomenimis 46,3 % gyventojų sudarė lenkai, 44,9 % – baltarusiai, 6,4 % – rusai, 1,3 % – ukrainiečiai. 2009 m. surašymo duomenimis, 19 300 žmonės gyveno miestuose ir miesteliuose (38,6 %).

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Ščiutinas, miesto tipo gyvenvietės – Žaludkas ir Astryna.

Didžiausios gyvenvietės (2019 m.):
* Ščiutinas – 15,9 tūkst.
* Astryna – 1,7
* Vosyliškės – 1,5
* Ražanka – 1,3
* Žaludkas – 1,0
* Topyliškės – 0,6
* Dambrava – 0,5
* Didžioji Mažeikava – 0,5
* Kamenka – 0,4
* Liaščanka – 0,4
* Halavičpolė – 0,4

## Šaltiniai
Sanikovo žemė

**Sanikovo žemė** – mitinė sala Arkties vandenyne. Mitas apie Sanikovo žemę paplito XIX a. Rusijoje. Jo pagrindu tapo rusų keliautojo Jakovo Sanikovo, 1809–1810 m. kartografavusio Naujojo Sibiro salas, pasakojimas apie regėtą salą šiauriau Kotelno salos. Jo teigimu, tai buvusi plati žemė su aukštais kalnais. 1886 m. regioną tyrinėjęs Eduardas Tolas taip pat minėjo regėjęs salą į šiaurę nuo Kotelno. Tačiau tais pačiais metais ten plaukęs Fritjofas Nansenas jokių arktinio žemyno kontūrų nepastebėjo. 1901 m. Tolis su laivu „Zaria“ surengė ekspediciją su tikslu atrasti Sanikovo žemę, tačiau toliau į šiaurę praplaukti negalėjo dėl pako sangrūdų, pats keliautojas mirė.

1937 m. tarybinis ledlaužis „Sadko“ savo dreifo metu praplaukė pro teritorijas, kuriose, kaip manyta turėjusi būti Sanikovo žemė, bet nieko ten nerado. Akademiko Vladimiro Obručevo prašymu į tą patį regioną pasiųsta arktinė aviacija. Buvo patvirtinta, kad Sanikovo žemė tėra mitas.

Tikėtina, kad tai, ką Sanikovas ir Tolas palaikė žeme, buvo nykstanti sala: bent keletas Arkties salų netolimos istorijos bėgyje išnyko ištirpus įšalui.

1926 m. Vladimiras Obručevas parašė fantastinį romaną „Sanikovo žemė“. Vaizduojama, kad ten įsikūrę Arkties gyventojai onkilonai, išstumti kitų Sibiro tautų. Ten taip pat gyveną mamutai ir neandertaliečiai. Šilumą salai teikia veikiantis ugnikalnis. 1973 m. pagal knygą pastatytas filmas.
Lietuvos Respublikos Konstitucijos komentaras

**Lietuvos Respublikos Konstitucijos komentaras** (**LRK komentaras**) - Lietuvos Respublikos Konstitucijos - pagrindinio Lietuvos įstatymo - komentaras. 

Parengtas kaip teisės mokslo tyrimas. Tikslas – atskleisti Konstitucijos nuostatų, kuriose įtvirtintos žmogaus teisės ir pagrindinės laisvės turinį ir šių nuostatų sąsajas su tarptautiniais žmogaus teisių dokumentais. Siekta išnagrinėti konstitucinių nuostatų gynimo ir saugos garantijas bei jų įgyvendinimo mechanizmą: teisinę sistemą, taip pat aptarti, kokiomis aplinkybėmis, kieno interesais ir kokių tikslų siekiant šios teisės bei laisvės gali būti apribotos.

Atliekant darbą buvo atsižvelgta į tai, kad konstitucinės nuostatos yra lakoniškos, išreikštos universalia teisine kalba, bet nesukonkretintos, todėl Konstitucijos, kaip vientiso akto, tiesioginis taikymas, gali turėti neigiamų padarinių dėl skirtingo jų interpretavimo, subjektyvizmo ir kolizijų. Todėl rengiant komentarą buvo aptarti klausimai, susiję su konstitucinės teisės doktrinos plėtojimu. Konstitucinės nuostatos komentare analizuojamos remiantis tarptautinės teisės dokumentais ir Lietuvos nacionaliniais įstatymais, LR Konstitucinio Teismo nutarimais ir sprendimais bei teismų praktika civilinėse, administracinėse ir baudžiamosiose bylose. 

2002 metais baigė rengti ir išleido Teisės institutas (TU) ir Karolio Jovaišo Personalinė įmonė. Iš pradžių LRK komentaro ištraukos buvo spausdinamos TI leidžiamame teisės mokslo žurnale „Teisės problemos“.

## Autoriai
Komentarą parengė VU Teisės fakulteto, Teisės instituto mokslininkai, taip pat praktikai. Tai Genovaitė Dambrauskienė, Tomas Davulis, Egidijus Jarašiūnas, Karolis Jovaišas, A. Klimas, Antanas Marcijonas, Bronius Sudavičius, Dalia Mikulėnienė, J. Sinkevičiūtė, Augustinas Normantas, Ipolitas Nekrošius, Vytautas Nekrošius, Gina Marija Pajuodienė, Vladas Pavilonis, P. Pumpa, Jonas Prapiestis, Alfonsas Vaišvila, Juozas Žilys.

Atsakingasis redaktorius TI vyr. mokslo darbuotojas Karolis Jovaišas. 

## Dalys
Konstitucijos komentaro (1 dalies) ištakos – tai 1999 m. žurnalo „Teisės problemos“ 1-2 (dvigubame) numeryje publikuotas LR Konstitucijos II skirsnio „Žmogus ir valstybė“ komentaro žurnalinis variantas. Be šio skirsnio, LR Konstitucijos komentaro 1 dalyje aptarti taip pat Konstitucijos preambulė ir šie skirsniai: I – „Lietuvos valstybė“, III – „Visuomenė ir valstybė“, IV – „Tautos ūkis ir darbas“. 

LR Konstitucijos komentaro 2 dalyje buvo aptarti tokie Konstitucijos skirsniai: V – „Seimas“, VI – „Respublikos Prezidentas“, VII – „Lietuvos Respublikos Vyriausybė“.

Bibliografija:
*1 dalis: Lietuvos Respublikos Konstitucijos komentaras / [ats. redaktorius Karolis Jovaišas]. - Vilnius: Teisės institutas: K. Jovaišo personalinė įmonė, 2000
*2 dalis: Lietuvos Respublikos Konstitucijos komentaras / [ats. redaktorius Karolis Jovaišas]. - Vilnius : K. Jovaišo personalinė įmonė: Teisės institutas, 2002.

## Šaltiniai
Žvirbliškės (Inturkė)

**Žvirbliškės** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Inturkės. 

## Istorija

1900 m. kaimas minimas Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilkaraisčiai (Joniškis)

**Vilkaraisčiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Joniškio. 

## Istorija

Kaimas užrašytas 1852 m. Joniškio bažnyčios knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ščiurys (Inturkė)

**Ščiurys** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Inturkės. Įsikūręs siaurame pusiasalyje tarp Baltųjų ir Juodųjų Lakajų ežerų, Labanoro girioje.

## Istorija

1901 m. vienkiemis minimas Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nijolė Žambaitė

**Nijolė Žambaitė** (g. 1954 m. kovo 30 d. Kaune) – lietuvių ekonomistė, diplomatė. Socialinių mokslų daktarė. Turi Nepaprastojo pasiuntinio ir įgaliotojo ministro diplomatinį rangą.

## Biografija
1972 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. Vilniaus universitete įgijo ekonominės kibernetikos specialybę. 1982–1985 m. mokėsi Lietuvos Mokslų akademijos Ekonomikos instituto aspirantūroje.

1977–1979 m. buvo Ekonomikos instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė, 1979–1981 m. – Centrinio ekonomikos-matematikos instituto Maskvoje stažuotoja-tyrinėtoja. 1985–1992 m. – Ekonomikos instituto mokslinė bendradarbė, Aukščiausios Tarybos Ekonomikos komisijos patarėja.

1993–1994 m. buvo Tarptautinio Valiutos fondo atstovybės Lietuvoje patarėja, 1994-1998 m. – Lietuvos ambasados Didžiojoje Britanijoje ekonomikos patarėja, laikinoji reikalų patikėtinė.

1998–1999 m. – Užsienio reikalų ministerijos patarėja, Baltijos jūros valstybių tarybos ekonominės darbo grupės pirmininkė.

1999–2003 m. buvo Lietuvos ambasados JAV ministrė patarėja, 2003–2004 m. – URM Ekonomikos departamento patarėja strateginių ūkio šakų klausimais. 2004–2005 m. buvo Prezidento patarėja, 2005–2006 m. – URM ambasadorė ypatingiems pavedimams, laikinai ėjo Ekonominio saugumo politikos departamento direktorės pareigas.

2006 - 2011 m. – Lietuvos ambasadorė Belgijoje, (2007 - 2011 m. – kartu ir ambasadorė Liuksemburgui).

Šiuo metu - ambasadorė ypatingiems pavedimams Lietuvos URM Europos reikalų departamente.

## Papildoma informacija
* Apdovanota Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi
* Paskelbė daugiau nei 50 mokslo tiriamųjų darbų, mokslinių straipsnių, knygos „Rinkos ekonomika ir valstybės reguliavimas“ (1989 m.) bendraautorė
* 1990 m. buvo viena iš Laisvosios rinkos instituto steigėjų..

## Šaltiniai

|-
Sibujano jūra

**Sibujano jūra** (, ) – maža tarpsalinė jūra Filipinų salyne, skirianti Visajų salas nuo šiaurinės Filipinų salos Lusono.

Pietuose jūra ribojasi su Panajo sala, vakaruose – su Mindoru, rytuose su Masbate, šiaurėje – su Marinduke ir su Lusono salos Bikolio pusiasaliu.

Sibujano jūra vakaruose Tablaso sąsiauriu jungiasi su Sulu jūra, šiaurės vakaruose per Verdės salos sąsiaurį – su Pietų Kinijos jūra, pietryčiuose per Džintotolo sąsiaurį – su Visajų jūra. Sibujano jūroje yra Romblono salos.

Jūros gylis iki 1700 m. Centrinėje jūros dalyje yra Sibujano sala. Jūros rajone klimatas tropinis, iškrinta iki 3000 mm kritulių per metus. Dažni taifūnai. Jūros vandens temperatūra 23–28&nbsp;°C, druskingumas – 32,0–32,5 ‰. Potvynių aukštis viršija 2 m.

1944 m. spalio 24 d. Sibujano jūroje įvyko mūšis tarp JAV ir Japonijos karinių laivynų, kuris vadinamas Sibujano jūros mūšiu.

## Šaltiniai

## Google Maps vaizdai
* Sibujano jūros vieta Filipinų salyne {reljefinis vaizdas)
* Sibujano jūra (žemėlapis)
Malinaučizna I

**Malinaučizna I** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Inturkės. 

## Istorija

1904 m. Inturkės parapijos juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje – *Iš vien. Malinavos*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai II

**Miškiniai II** (anksčiau tiesiog ***Miškiniai***) – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Giedraičių.

## Istorija

1838 m. Giedraičių bažnyčios *Status animarum* knygoje minimas Miškinių vienkiemis. 1903 m. Inturkės parapijos juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje – Miškinių palivarkas Giedraičių parapijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Trandiškės

**Trandiškės** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Inturkės.

## Istorija

1554 m. Vilniaus tijūnystės Nemenčinės dvaro inventoriuje minimas Trandiškių kaimas, o 1903 m. Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje – Trandiškių palivarkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Traniškiai

**Traniškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ūtos.

## Istorija

1906 m. Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje minimas Tranų kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kertadalė

**Kertadalė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Joniškio. 

## Istorija

1906 m. kaimas minimas Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bijūnai (Molėtai)

**Bijūnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje. Vakaruose telkšo ežeras Krakavas.

## Istorija

1906 m. Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje minimas Bijūnų palivarkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaikštėnai

**Vaikštėnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Inturkės.

## Istorija

1693 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Raupiškis

**Raupiškis** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Luokesos. Įsikūręs prie plento , prie šiaurinių Ilgio ir Ežerės ežerų krantų. Rytuose dunkso Raupiškio miškas.

## Istorija

1694 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1698 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje minimas Andrius Dušyčius iš Raupiškio: XVII a. pabaigoje – XVIII a. pradžioje jis buvo Molėtų dvaro prefektas. 1748 m. minimas Raupiškio dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaivadiškės (Molėtai)

**Vaivadiškės** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 16 km nuo Mindūnų. 

## Istorija

1683 m. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje minimas kaimas, 1694 m. – Vaivadiškių dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Užusienis (Molėtai)

**Užusienis** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Suginčių. 

## Istorija

1694 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Gyveno Mykolas Gaižutis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gustavo Adolfo jūra

**Gustavo Adolfo jūra**, *Princo Gustavo Adolfo jūra* (, ) – maža tarpsalinė jūra Kanados Arktiniame salyne, Arkties vandenyno dalis. Ji yra Kanados Kvikiktaluko regiono (, ) dalis.

Jūra buvo pavadinta princo Gustavo Adolfo, kuris vėliau tapo Švedijos karaliumi Gustavu VI Adolfu (1882–1973), garbei.

Jūros ribos:
* Vakaruose – Bordeno (, ) ir Makenzio Kingo (, ) salos,
* rytuose – Elefo Ringnio sala (, ),
* pietuose – *Lougheed* sala (, ),
* šiaurėje Gustavo Adolfo jūra atsiveria į Arkties vandenyną, o pietuose – į Byamo Martino (*Byam Martin Channel*) ir Maklyno (, ) sąsiaurius.

## ''Google Maps'' vaizdai
* Gustavo Adolfo jūros vieta Kanados Arktiniame salyna (žemėlapis)
* Gustavo Adolfo jūra (reljefinis vaizdas)
Mirtojos jūra

**Mirtojos jūra** (; ) – pietvakarinė dabartinės Egėjo jūros dalis nuo Kikladų iki Peloponeso, piečiau Eubojos, Atikos ir Argolidės.

Dabartinėje geografijoje Mirtojos jūros sąvoka nevartojama.

## Pavadinimas
Jūros pavadinimą aiškina kelios versijos:
* Paprastai teigiama, kad jūra buvo pavadinta pagal graikų mitų veikėją, Hermio sūnų Mirtilą, buvusį Enomajo važnyčiotoją, kurį Pelopsas nuskandino jūroje.
* Pagal kitą aiškinimą jūra pavadinta moters *Myrto* () vardu.
* Trečia versija teigia, kad jūra pavadinta pagal mažą salą *Myrtus*.

## Jūros vieta

Mirtojos jūrą minėjo Horacijaus, Strabonas ir Plinijus Vyresnysis.
* Strabonas: jūra driekiasi nuo *Sounion* rago () pietinėje Atikos pakrantėje iki Korinto ir Sarono įlankos.
* Plinijus Vyresnysis: jūra prasideda ties Megaros įlanka ir skalauja Atikos pakrantes.

## Nuorodos
Polistė

**Polistė** () – upė Rusijoje, Pskovo ir Novgorodo srityse; kairysis Lovatės intakas.

Išteka iš Polisto ežero Pskovo srities rytuose, teka į šiaurės rytus. Pirmuosius kilometrus vingiuoja pelkėtoje vietovėje. Plotis – 10–20 m. Vidurupyje, ~80 km iki santakos su Belka ir Sneža, tėkmės pobūdis keičiasi. Krantai aukštesni, apaugę mišku. Srovė pagreitėja, atsiranda slenksčių. Žemupyje tėkmė sulėtėja, krantų nebedengia miškai, plotis – 30–40 m. Įteka į Lovatę keletą kilometrų aukščiau žiočių.

Didžiausi intakai – Belka, Sneža (kairieji), Porusia (dešinysis).

Didžiausias miestas – Staraja Rusa (prie santakos su Porusia).
Kapša

**Kapša** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje, dešinysis Pašos intakas. Teka Lodeinoje Polės ir Tichvino rajonais. Prasideda Kapšos ežere, rytiniame Leningrado srities pakraštyje, teka į vakarus, ties Ust-Sara () pasuka į pietus.

Plotis aukštupyje – 10–15 m, žemiau – iki 50 m. Upė slenkstėta, tėkmė greita. Dugną dengia smėlis, žvirgždas. Krantai kalvoti, apaugę mišku. Vietomis – užliejamos pievos.

## Šaltiniai
Medila

**Medila** () – upė Baltarusijoje, Minsko ir Vitebsko srityse, dešinysis Birvėtos intakas. Plotis – 10–15 m aukštupyje, žemiau iki 20 m. Salpa – 100–200 m, slėnis – iki 400 m.

Prie upės įsikūrę Pastovys. Didžiausias intakas – Lučaika.
FK Liepājas Metalurgs-2

**Liepojos „Metalurgs-2“**' – Latvijos futbolo klubas iš Liepojos, nuo 1996 m. Metalurgs Liepaja klubo dukterinė komanda.

## Istorija

## Pasiekimai

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
Samaro jūra

**Samaro jūra** () – maža jūra Filipinų salyne, tarp Rytų Visajaus ir Lusono.

Rytinis jūros kraštas yra Samaro sala, pietinis – Leitė, vakarinis – Masbatė, šiaurinis – Lusonas.
Šiaurėje jūra per San Bernardino sąsiaurį jungiasi su Filipinų jūra, pietryčiuose – per San Chuaniko sąsiaurį su Leitės įlanka, pietvakariuose – su Visajų jūra, šiaurės vakaruose – per Masbatės ir Tikao sąsiaurius su Sibujano jūra.
Jūroje yra Bilirano sala.

## Google Maps vaizdai
* Samaro jūra (žemėlapis)
Kamoteso jūra

**Kamoteso jūra** () – maža tarpsalinė jūra Filipinų salyne tarp Rytų Visajo ir Centrinio Visajo.

Šiaurėje ir rytuose nuo jūros yra Leitės sala, pietuose – Boholis, vakaruose – Sebu.
Šiaurės vakaruose Kamoteso jūra jungiasi su Visajų jūra, pietuose Kanigao sąsiauriu () ir Sebu sąsiauriu – su Boholio jūra.

Kamoteso jūroje yra Kamoteso salos (jūros centre) ir Maktano sala (prie pat Sebu salos).

Didžiausias gylis – 323 m. Klimatas tropinis, musoninis. Birželio–spalio mėnesiais dažni taifūnai. Vandens temperatūra žiemą 24–27°С, vasarą 28–29°С. Druskingumas apie 34,5 promilės. Potvynių aukštis – 1–2 m.

## Miestai ir uostai
Didžiausi Kamoteso jūros regiono miestai yra Ormokas () ir Baibajus Leitės provincijoje ir Sebu miestas Sebu saloje.

Kamoteso jūros uostai:
* Boholio sala – Talibonas ()
* Leitės sala – Palomponas () ir San Isidras ()
* Sebu sala – Sebu.

## ''Google Maps'' vaizdai
* Kamoteso jūros vieta Filipinuose (žemėlapis)
* Kamoteso jūra (žemėlapis)
* Kamoteso jūra (reljefinis vaizdas)
FK Jaunība Daugavpils

**Daugpilio „Ķīmiķis“** – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Daugpilio.

## Istorija

## Pasiekimai
* Latvijos TSR čempionas (1978, 1980 m.)
* Latvijos TSR taurės laimėtojas (1976, 1979 m.)

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
FK Kvadrāts Rīga

**Rygos „Kvadrāts“** – Latvijos futbolo klubas iš Rygos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1983 m.

1995 m. komanda išformuota.

## Pasiekimai

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
Lokomotīve Daugavpils

**Daugpilio „Lokomotīve“** – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Daugpilio.

## Istorija
1994 m. įkurtas klubas. 1996 m. debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutantai užėmė septintą vietą.

1998 m. liko aštuntoje vietoje iš devynių dalyvių. 1997 m. pabaigoje komanda išformuota, o klubas likviduotas.

## Pasiekimai

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
Cna

**Cna** – upės Rusijoje ir Baltarusijoje.

Rusijoje
* Cna – Mokšos intakas
* Cna – Okos intakas
* Cna – Mstino intakas

Baltarusijoje
* Cna – Nemuno intakas
* Cna – Pripetės intakas
* Cna – Svisločiaus intakas
FK Venta Kuldīga

**Kuldygos „Venta“** – buvęs Latvijos futbolo klubas, įkurtas Ventpilyje, po 2004 m. sezono perkeltas į Kuldygą. O 2005 metais nustojo vykdyti veiklą.

## Istorija
1997–2002 m. buvo prisijungęs prie FK Ventspils klubo.

2005 m. bankrutavo, prijungtas prie Skonto Riga komandos. 

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose žaidžia balta žalia apranga. 

## Pasiekimai
* Latvijos TSR čempionas (1969 m.)
* Latvijos TSR taurės laimėtojas (1967 m.)

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
Valmiera FC

**Valmieros FK** – Latvijos futbolo klubas iš Valmieros.

## Istorija
Valmieroje būta klubo, kuris vadinosi FK „Gauja“. Klubas iširo po 2003 m. sezono.

### Valmieras FK įkūrimas: [[1996]] m.
1996 m. vasario 29 d. įkurtas Valmieras FK (Valmieras futbola klubs).

2017 m. klubas licencijavosi Pirmai lygai.

2018 m. **Valmiera Glass ViA** žaidė Virsliga.

2020 m. vasario 14 d. pranešta, kad pakito klubo pavadinimas ir nuo šiol bus **Valmiera FC** ().

2022 m. sezone tapo Latvijos čempionais ir pateko į UEFA Čempionų lygos turnyro atranką.

2025 m. nesugebėjo licencijuotis Latvijos čempionatui ir prarado vieta Virsliga. Žaidė Antroje lygoje. 

## Pasirodymai Europos lygose
2021–2022 m. Europos konferencijų lygoje šio klubo varžovais pirmame atrankos etape buvo FK Sūduva.

2021 m. liepos 8 d. 2021/22 m. Konferencijų lygos pirmojo etapo rungtynėse Marijampolėje prieš FK Sūduva latviai patyrė pralaimėjimą rezultatu 1:2. Atsakomosios rungtynės tarp „Sūduvos“ ir „Valmieros“ buvo sužaistos liepos 15 d. Rygos „Daugavos“ stadione. Šiame susitikime įvarčių pelnyta nebuvo Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo marijampoliečių naudai, tad jie ir pateko į antrą etapą, o latvių klubas iškrito iš tolimesnės kovos.

*Atnaujinta: 2021 m. [[liepos 16]] d.*

## Emblema

Vaizdas:Fk valmiera.gif|Valmieras FK logo
Vaizdas:Valmiera GLASS VIA logo.png|GLASS VIA logo
Vaizdas:Valmiera FC logo.png|Valmiera FC logo
Valmiera FC logo 2022.png|2022 m. emblema


## Spalvinė gama
Juoda ir žalia tradicinės klubo spalvos.

## Apranga
;Sportinių aprangų gamos pokyčiai:
* Namuose žaidžia juodos spalvos aprangomis. 

## Pasiekimai

* Latvijos TSR čempionas (1990 m.)

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
FK Zibens/Zemessardze

**Alūkstos „Zibens/Zemessardze“** – Latvijos futbolo klubas iš Alūkstos.

## Istorija
Klubas žinomas nuo 1998 m. ir tuomet debiutavo Antroje lygoje.

### Pirma lyga
1999 m. pateko į Pirmą lygą. 1999 m. užėmė trečią vietą.

2000 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir sportiniu principu pateko į Virsliga.

### [[Virsliga]]
2001 m. pateko į aukščiausią šalies lygą. Šiame sezone ekipa pelė vienuolika įvarčių, prasileido ė savus vartus 118. 

2001 m. birželio 17 d. žaidė svečiuose prieš Dinaburg FC ir pralaimėjo varžovams triuškinančiu rezultatu 1:11.

2001 m. liepos 28 d. namuose net 0:9 pralaimėjo Skonto FC.

2001 m. rugsėjo 30 d. ir vėl namų aikštėje pralaimėjo Skonto FC. Šį kartą rezultatas buvo tragiškas – 0:11.

Virsliga čempionate iškovojo vieną pergalę ir kartą sužaidė lygiosiomis. Iškovojo vos keturis taškus ir po sezono iškrito į Pirmą lygą.

### Pirma lyga
Nuo 2002 m. žaidė Pirmoje lygoje.

2006–2007 m. buvo Dinaburg FC klubo dukterinė komanda.

2009 m. klubas nebedalyvavo jokiose pirmenybėse.

## Pasiekimai

## Logotipas

Vaizdas:FK Zibens Zemessardze.jpg|FK ZIBENS
Vaizdas:Zibens Zemessardze logo.png|FK ZIBENS


## Spalvinė gama

## Statistika

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Stadionas
* Antros ir Pirmos lygos čempionatuose namų arena buvo Alūkstės miesto stadionas.
* Virsliga čempionato namų rungtynes žaidė „Statybininko“ stadione (), Daugavpilyje.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
* Globalsportsarchive
Augšdaugavas NSS

**Augšdaugavas NSS**, o ankstesniais metais žinomas kaip **Alūkstos FK** – Latvijos futbolo klubas iš Alūkstos.

## Istorija

; Pirma lyga (nuo 2025 m.)
2025 m. klubas licencijavosi Pirmai lygai (II pakopa). 2025 m. sezoną pradėjo nesėkmingai ir buvo vieni prasčiausių Pirmoje lygoje (.

## Pasiekimai

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* LFF oficiali svetainė
Stiklo lenkimas

**Stiklo lenkimas** – procesas, kurio metu pakaitintas stiklas suminkštėja ir formuojamas lenkimu. Taip iš plokščio stiklo lakšto suformuojamas arkos pavidalo stiklas arba lankstomi stikliniai vamzdeliai (pvz., gaminant stiklinę laboratorinę įrangą – indus). Stiklas lengvai lankstomas naudojant stiklo pūtimo techniką. 

Stiklas yra kietas ir trapus, bet atliekant tam tikrus veiksmus įmanoma stiklą galima lenkti ar kitaip formuoti.

## Stiklo lakštų lenkimas
Norint lenkti stiklas yra kaitinamas (temperatūra pakeliama iki 600-800 °C) kol suminkštėja. Lenkimui naudojamos specialios formos ar grūdinimo krosnys, turinčios lenkimo galimybę. Suminkštintas stiklas yra sulenkiamas ir aušinamas. Staigiai aušinamas stiklas užsigrūdina. 

Po grūdinimo stiklas sustiprėja 5-6 kartus, o dūžio atveju subyra į mažus, neaštrius fragmentus. Galima sulenkti 6-19 mm storio stiklus. Maksimalūs lenkiamo plokščio stiklo matmenys 3600×2440 mm (lenkiamos kraštinės matmuo), mažiausi – 450×800 mm (lenkiamos kraštinės matmuo), minimalus lenkimo spindulys – 1200 mm, didžiausias arkos aukštis 570 mm.
Viešoji advokatų kontora

**Viešoji advokatų kontora** – advokatų kontora, teikianti (valstybinę) teisinę pagalbą ir paramą socialiai remtiniems asmenims. Paprastai ne tik konsultacijas, pagalbą bylose (paprastai baudžiamosiose; civilinėse bylose – rečiau). Viešosios advokatų kontoros uždavinys – teikti valstybės garantuojamą teisinę pagalbą ikiteisminio tyrimo įstaigose ir institucijose bei teismuose.

## Istorija
Viešosios advokatų kontoros – Lietuvos teisinės pagalbos sistemos dalis. Įsteigtos vykdant teisinės pagalbos sistemos reformą. Veikia keliuose (ateityje planuojama, kad veiktų visuose) didžiuosiuose Lietuvos miestuose. Įsteigtos, siekiant, kad valstybė prisiimtų didžiausią atsakomybę ir naštą, kad „apgintų silpniausiųjų visuomenės atstovų teises“.
Lietuvoje finansinės galimybės vis dar neleidžia plėsti nemokamos teisinės paramos teikimo ir padaryti ją prieinamą visiems pageidaujantiems.

2000 m. balandžio mėn. įsteigta pirmoji viešoji advokatų kontora (Šiauliuose). Šiaulių viešoji advokatų kontora pagerino teisinės pagalbos teikimą baudžiamosiose bylose pagal paskyrimą. Žinant advokatų budėjimo grafikus galima planuoti baudžiamojo proceso veiksmų atlikimą ikiteisminio tyrimo įstaigose ar teisme.

2002 m. balandžio mėn. – Vilniaus viešoji advokatų kontora (antroji Lietuvoje). Joje teikiama valstybės garantuojama teisinė pagalba baudžiamosiose bylose pagal paskyrimą. Šią kontorą įsteigė LR teisingumo ministerija, Atviros Lietuvos fondas ir Lietuvos advokatų taryba. Tokios dvi kontoros kol kas vienintelės ir Lietuvoje, ir visame Centrinės bei Rytų Europos regione.

Viešosios advokatų kontoros darbas organizuojamas komandinio darbo principais. Užtikrinamas veiksmingas tarpusavio darbų koordinavimas. Naudojamos modernios informacinės technologijos, įskaitant advokato darbo laiko bei bylų registracijos informacinę sistemą.

2005 m. numatyta įsteigti viešąsias advokatų kontoras dar keliuose miestuose, vienas iš jų – Klaipėda. Didinti viešųjų advokatų kontorų skaičių Lietuvoje nuspręsta susipažinus su ekspertų, įvertinusių tokių įstaigų veiklą Vilniuje ir Šiauliuose, išvadomis. Ekspertų komisijos raštuose teigiama, kad advokatų kontoros abiejuose didmiesčiuose pagerino teisinės pagalbos teikimą, bei padeda kitoms teisinėms institucijoms atlikti savo pareigas nevilkinant baudžiamojo proceso.

## Šaltiniai
Gundars Daudze

**Gundaras Daudzė** (, g. 1965 m. gegužės 9 d. Rygoje) – Latvijos politikas, gydytojas, 2007-2010 m. 9-osios Saeimos pirmininkas.

## Šaltiniai