open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirumpė

**Kirumpė** () – kaimas pietryčių Estijoje, Veru apskrities Veru kaimiškojoje savivaldybėje.

## Kirumpės pilis

XIII a. II-oje pusėje ant neaukštos ovalo formos kalvos prie Vehandu upės Dorpato (Tartu) vyskupas pastatė pilį. Pilis kontroliavo svarbų prekybos kelią Tartu-Pskovas ir persikėlimą per upę. Rašytiniuose šaltiniuose pilis pirmą kartą paminėta 1322 m. pranešime apie tai, jog pilį ir apylinkes apiplėšė LDK valdovas Gediminas. Vėliau pilis buvo atstatyta ir plečiama kelis kartus. Vėliausio atnaujinimo metu (apie 1500 m.) pilyje buvo įrengta koplyčia, apvalus bokštas ir išplėsti įtvirtinimai. 

Pilies planas stačiakampis, ji buvusi 42 × 45 m dydžio. Pilies pagrindą sudarė 14 × 10 m ploto storasienis bokštas šiaurės rytiniame pilies kampe. XV a. antrojoje pusėje rekonstravus pilį bokštas buvo pastatytas ir pietvakariniame kampe. Patekti į pilį buvo galima iš vakarų per bastionu apsaugotą trapecijos formos priešpilį. Šalia pilies buvo įsikūrusi amatininkų ir pirklių gyvenvietė.

Livonijos karo metu 1558 m. pilį užėmė, sudegino ir apgriovė Rusijos kariuomenė, tačiau yra pranešimų, kad 1627 m. ji vėl buvo naudojama. Pilis galutiniai buvo sugriauta ir greta esanti gyvenvietė sudeginta 1656 m., Rusijos–Švedijos karo metu.

Panašu, kad XVII a. pabaigoje pilis sunyko ir vėliau buvo naudojama kaip statybinių medžiagų šaltinis statyboms netoliese 1784 m. įkurtame Veru mieste. Šiandien yra išlikę tik keleto statinių griuvėsiai.

Šiuo metu išlikę yra tik pilies ir bokšto akmens ir plytų mūro likučiai. 

### Galerija

Vaizdas:Kirumpää piiskopilinnus 1.jpg|Kirumpää pilies griuvėsiai
Vaizdas:Kirumpää plan XVII century.jpeg|Kirumpää pilies planas, XVII a.
Vaizdas:BM09012Am.jpg|Kirumpės pilies ir apylinkių 1801 m. gegužės 20 d planas, sudarytas Eduard Körber.


## Šaltiniai

* *Baltisches historisches Ortslexikon.* Teil 1: *Estland (einschließlich Nordlivland).* Begonnen von Hans Feldmann. Herausgegeben von Heinz von zur Mühlen. Bearbeitet von Gertrud Westermann. Böhlau, Köln/Wien 1985 (= *Quellen und Studien zur baltischen Geschichte.* Band 8/1), , S. 231.
* Ruins of Kirumpää Castle, Visit Estonia: https://www.visitestonia.com/en/ruins-of-kirumpaa-castle 
* Pilies apylinkių žemėlapis Švedijos karališkajame archyve: https://archive.today/20121128193307/http://62.20.57.210/kra/bilder/0406/28/020/001.jpg

## Nuorodos
Pětš Janaš

**Pėčas Janašas**, arba **Klausas-Pėtras Janašas** (, , 1933 m. lapkričio 19 d. Kotbusas, Vokietija – 2021 m. vasario 18 d.) – žemutinių sorbų pedagogas, vertėjas, visuomenininkas, žemutinių sorbų kalbos vadovėlių ir žodynų sudarytojas. Jakubo Čišinskio premijos laureatas.

## Biografija
Gimė 1933 m. lapkričio 19 d. žemutinių sorbų šeimoje Kotbuse. 1952 m. Baucene baigė Sorbų gimnaziją. Leipcigo universitete studijavo germanistiką ir sorbistiką. Nuo 1956 m. dėstė žemutinių sorbų Burgo komunoje, kur 1958 m. išleido savo pirmąjį vadovėlį. Vėliau dirbo Aukštojoje politechnikos mokykloje Burgo komunoje ir Aukštojoje sorbų mokykloje Kotbuse. Nuo 1973 m. dirbo Sorbų pedagogikos draugijoje. Nuo 1979 m. buvo Žemutinių sorbų kalbos komisijos narys, ši komisija įėjo į Sorbų kalbos komisijos prie Sorbų tautotyros instituto sudėtį.

Po 1991 m. su M. Birtler reformavo sorbų švietimą ir ORB kanale organizavo TV transliacijas sorbų kalbomis. 1992 m. įsteigė žemutinių sorbų organizaciją „Źěłanišćo za serbske kubłańske wuwijanje Chóśebuz“.

2005 m. buvo apdovanotas Jakubo Čišinskio premija „už jo reikšmingą indėlį į žemutinių sorbų kalbos išsaugojimą“. 2012 m. lapkričio 24 d. buvo apdovanotas Kotbuso miesto atminimo medaliu.

## Bibliografija
* Moja prědna serbska knigła. Domowina, Budyšyn, 1960
* Wjasole wuknjomy. Wucbnica za 2. lětnik za serbsku wucbu na wušych šulach z dolnoserbskeju wucbu. Domowina, Budyšyn, 1966
* Naša serbšćina: zakładny kurs dolnoserbšćiny za pśigotowańske rědownje Serbskeje rozšyrjoneje wušeje šule. Ludowe nakładnistwo Domowina, Budyšyn, 1976
* Niedersorbische Grammatik. Domowina-Verlag, Bautzen, 1976
* Niedersorbische Grammatik für den Gebrauch der Sorbischen Oberschule. 2., durchgesehene Auflage. Domowina-Verlag, Bautzen, 1984
* Wörterbuch Deutsch-Niedersorbisch. Němsko-dolnoserbski słownik. Domowina-Verlag, Bautzen, 1990
* Spěwaj, grajkaj, powědaj! Wučbnica dolnoserbšćiny za wukubłanje źěśownicow. Ludowe nakładnistwo Domowina, Budyšyn 1990

; Vertimai
* Antoine de Saint-Exupéry: Ten mały princ. Edition Tintenfass, Neckarsteinach 2010, ISBN 978-3-937467-72-6
* Wilhelm Busch: Maks a Moric. Edition Tintenfass, Neckarsteinach 2014, ISBN 978-3-943052-68-8
* Wilhelm Busch: Das Bad am Samstagabend. So kupać ma, hdyž wječor je a sobota. Se kupaś ma, gaž wjacor jo a sobota. Dreisprachige Ausgabe: Obersorbisch, Deutsch, Wendisch (Niedersorbisch). Edition Tintenfass, Neckarsteinach 2015, ISBN 978-3-943052-95-4

## Išnašos
Kepler-1053 b

**Kepler-1053 b** (dar žymima **KOI-2013 b**, **KOI-2013.01**, **KIC 4056616 b**, **Gaia DR2 2052973309272223232 b**) – egzoplaneta, skriejanti apie K spektrinės klasės žvaigždę Kepler-1053, esančią Lyros žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 492,8 šviesmečio (151,1 parseko).

Kepler-1053 b – Žemės tipo planeta, jos dydis artimas Žemės dydžiui. Planetos masė siekia 0,904 Žemės masės, o spindulys – 0,98 Žemės spindulio. Apie Kepler-1053 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per maždaug 2,41 paros. Kepler-1053 b skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į šios sistemos gyvybės zoną.

Kepler-1053 b aptikta „Kepler“ kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Tai vienintelė Kepler-1053 sistemoje atrasta planeta (2020 m. duomenimis).

## Šaltiniai
Graikijos futbolas 2020–2021 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2019 m. rugsėjo 11 d., baigėsi 2020 m. gegužės 16 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, finalas įvyko 2021 m. gegužės 23 d.

## 2020–2021 m. [[Graikijos Superlyga]]
* **[[Graikijos Superlyga|Graikijos Superlyga]]** – aukščiausia futbolo lyga.

### I etapas

### Galutinė lentelė
; Stipriųjų grupė

; Silpnųjų grupė

## 2020–2021 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.
* Į finalą pateko Olympiacos ir PAOK.
* Finalo rungtynės įvyko 2021 m. gegužės 22 d.

#### Finalo rungtynės
----

* **[[PAOK FC|PAOK]] nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
-------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* Superlygos oficiali svetainė
* RSSSF duomenų bazė
* Soccerway duomenų bazė
* Flashscore duomenų bazė
* Transfermarkt duomenų bazė
Mato Kosyk

**Matas Kosykas** (, , 1853 m. birželio 18 d. Verbenas, Vokietija – 1940 m. lapkričio 11 d. Oklahoma, JAV) – žemutinių sorbų poetas ir žurnalistas, liuteronų kunigas. Jis ir poetė Mina Vitkoic laikomi žemutinių sorbų poezijos klasikais.

## Biografija
Gimė 1853 m. valstiečių šeimoje. Baigęs vidurinę mokyklą pradėjo mokytis gimnazijoje, bet 1873 m. buvo priverstas ją palikti, kad galėtų dirbti Leipcigo geležinkelyje. Tuo metu sukūrė pirmuosius eilėraščius. 1877 m. grįžo į Verbeną ir jame užsiėmė literatūrine veikla, bendradarbiavo su įvairiais periodiniais sorbų spaudos leidiniais.

1880 m. buvo vienas iš žemutinių sorbų kultūrinės-šviečiamosios organizacijos „Maśica Serbska“ steigėjų. Tais pačiais metais tapo laikraščio žemutinių sorbų kalba „Bramborske Nowiny“ redaktoriumi. Laikraščių redaktoriaus darbas jam nedavė pakankamai pajamų pragyventi, todėl 1883 m. jis emigravo į Ameriką, kur planavo stoti į liuteronų seminariją.

Amerikoje, Springfilde pradėjo studijuoti liuteronų teologiją, vėliau mokslus tęsė Čikagoje. Baigus studijas buvo paskirtas liuteronų kunigu į Velsburgo parapiją. Po kurio laiko grįžo į tėvynę vienoje iš vietinių parapijų dirbti liuteronų kunigu ir tarp sorbų užsiimti visuomenine veikla. Vietinė liuteronų bažnyčia nepripažino jo amerikietiško teologinio išsilavinimo, ir jis buvo priverstas vėl vykti į Ameriką.

Nuo 1882 m. aktyviai susirašinėjo su sorbų visuomenės veikėjais Vokietijoje, jų paskatintas vėl užsiėmė literatūrine veikla. Iki 1913 m. dirbo liuteronų kunigu vokiškai kalbančiose Amerikos parapijose. 1913 m. Oklahomoje nusipirko ūkį, jame dirbo iki savo mirties 1940 m.

## Bibliografija
* 1880 – *Serbska swajźba w Błotach*
* 1881 – *Pśerada markgroby Gera*
* 1882 – *Branibora pad*
* 1893 – *Zběrka dolnoserbskich pěsnjow*
* 1929–1930 – *Pěsni*
* 2012 m. Vokietijoje buvo baigti leisti aštuoni M. Kosyko kūrybos tomai.

## Įamžinimas
* Verbene M. Kosyko vardu pavadinta vidurinė mokykla;
* Verbene M. Kosykui pastatytas paminklas (atidengtas 2003 m.)

## Išnašos

## Literatūra
* Гугнин А. А., Введение в историю серболужицкой словесности и литературы от истоков до наших дней, Российская академия наук, Институт славяноведения и балканистики, научный центр славяно-германских отношений, М., 1997, стр. 114—115, 133, 138, 144—145, 162, 164, ISBN 5-7576-0063-2
* Roland Marti (Hrsg.): Mato Kosyk 1853—1940. Materialije prědneje Kosykoweje Konference. Wjerbno/Werben 15.-18.6.2003 (= Schriften des Sorbischen Instituts, Band 40). Domowina, Budyšin 2004, ISBN 3-7420-1986-4a
* Česko-lužicke styky v 1.polovině 19. století//  Česko-lužický věstník, 2007, стр. 55
Albanijos futbolas 2020–2021 m.

**[[Albanijos futbolas]] [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. lapkričio 4 d., baigėsi 2021 m. gegužės 26 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. lapkričio 1 d., finalas įvyko 2021 m. gegužės 31 d.

## Čempionatas

Pirmenybės vadinosi aukščiausiąja kategorija (), joje dalyvavo 10 komandų:
* Du klubai perkelti iš 2019–2020 m. Kategoria e Parë: Apolonia ir Kastrioti.
* Flamurtari ir Luftëtari pažeminti į Kategoria e Parë po nevykusio 2019–2020 m. sezono aukščiausioje šalies lygoje.

Čempionais tapo Teuta Durres. Galutinė lentelė:

|- style="background:#99CBFF;"
|**1.**||align="left"| **[[KF Teuta Durrës|KF Teuta]]**
|**66**||36||17||15||4||42||16||+26|| **Pateko į [[UEFA čempionų lyga 2021–2022 m.|UEFA čempionų lyga 2021–2022 m.]]**
|- style="background:#FFFFBB;"
|**2.**|| style="text-align:left;"|**[[KF Vllaznia Shkodër|KF Vllaznia]]**
|**66**||36||19||9||8||44||22||+22||rowspan=3| **Pateko į [[UEFA Europos konferencijų lyga 2021–2022 m.|2021/22 m. Konferencijų lygą]]**
|- style="background:#FFFFBB;"
|**3.**|| style="text-align:left;"|**[[KF Partizani Tirana]]**
|**65**||36||17||14||5||53||23||+30
|- style="background:#FFFFBB;"
|**4.**|| style="text-align:left;"|**[[KF Laçi]]**
|**61**||36||16||13||7||41||26||+15
|-
||||||||||||
|- 
|**5.**|| style="text-align:left;"|**[[KF Tirana]]**
|**58**||36||15||13||8||41||26||+15
|- 
|**6.**|| style="text-align:left;"|**[[FK Kukësi]]**
|**45**||36||13||6||17||47||48||-1
|- 
|**7.**|| style="text-align:left;"|**[[KF Skënderbeu Korçë|KF Skënderbeu]]**
|**37**||36||9||10||17||34||55||-21
|-
||||||||||||
|- style="background:#FFE2E2;"
|**8.**|| style="text-align:left;"|**[[KS Kastrioti]]**
|**35**||36||8||11||17||26||44||-18||  **Pereinamosios rungtynės**
|- style="background:#FFCCCC;"
|**9.**|| style="text-align:left;" |**[[KF Bylis]]**
|**31**||36||7||10||19||28||51||-23||rowspan=2|  **Iškrito į žemesnį divizioną**
|- style="background:#FFCCCC;"
|**10.**|| style="text-align:left;" |**[[KF Apolonia Fier|KF Apolonia]]**
|**21**||36||4||9||23||22||67||-45
|}

Pereinamosiose rungtynėse 8-ąją vietą aukščiausioje lygoje užėmusi komanda žaidė su I kategorijos atstovais. „Kastrioti“ nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir išsaugojo vietą Superlygoje.

## Taurės
### Nacionalinė taurė

Albanijos futbolo taurė () buvo svarbiausias atkrintamųjų varžybų turnyras šalyje. „Vllaznia“ nugalėjo varžovus rezultatu 1-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę. Lemiamos sezono kovos:

----

----

----
----

----

### Supertaurė

Dėl Albanijos futbolo supertaurės trofėjaus varžėsi praėjusio sezono čempionai ir taurės laimėtojai. Nugalėjo Teuta Durres.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Albania 2020/21 (Rsssf.org)
* SuperLiga pagal FLASHSCORE
* Taurės turnyro pagal FLASHSCORE
* Albania 2021-30 (Claudionicoletti.eu)
* Soccerway.com
Ricinas

**Ricinas** – augalinių baltymų nuodas (fitotoksinas).

## Savybės
Ricinas yra ypač toksiškas, ypatingai aerozolio pavidalu: žmonėms vidutinė mirtina dozė yra 0,3 mg/kg. Ricino toksiškumas yra: 0,00015 mg/kg (baltoms pelėms), 0,02 mg/kg (žiurkėms), 0,2 mg/kg (jūrų kiaulytėms).

Tai bekvapiai milteliai, lengvai tirpūs vandenyje. Ricinas neprasiskverbia per odą. Paprastai apsinuodijama per kraują, nurijus. Prasiskverbimas per plaučius šiek tiek blogesnis (toks metodas ne visada veiksmingas).

## Biochemija
Ricino toksiškumo mechanizmas apima baltymų sintezės slopinimą ribosomose.

### Struktūra
Ricino molekulė yra globulinis glikozilintas heterodimeras, kurio masė yra 60–65 kDa. Grandinių A ir B masės yra maždaug vienodos: atitinkamai 32 ir 34 kDa.

## Gamyba

Ricinas gaunamas perdirbant paprastojo ricinmedžio (*Ricinus communis*) augalo vaisių.

## Panaudojimas

### Medicinoje
Skirtingai nei ricinos aliejus, rafinuotas ricinas medicinoje nenaudojamas, nors ir buvo sukurti būdai, kaip jį naudoti gydant vėžį ir skiepijant.

### Kaip cheminis ginklas
Yra žinoma, kad ricinas yra 6 tūkstančius kartų toksiškesnis už kalio cianidą. Kadangi užmušti suaugusį žmogų pakanka nedidelės smeigtuko galvutės dydžio dozės, ricino naudojimą kaip masinio naikinimo ginklą nuo Pirmojo pasaulinio karo tyrė įvairių šalių karinės tarnybos, tačiau dėl daugybės trūkumų ši medžiaga nebuvo priimta.

Tačiau slaptosios tarnybos vartojo riciną. Vienas garsiausių incidentų, susijusių su ricinu, buvo bulgarų disidento Georgio Markovo nužudymas, kuris 1978 m. rugsėjo 7 d. apnuodytas dūriu iš specialiai sukurto skėčio. Remiantis kitais šaltiniais, žudiko ginklas buvo pneumatinis ginklas, paleidęs mikrokapsulę, užpildytą ricinu ir užmaskuotą kaip skėtis. G. Markovui paskirta dozė buvo ne didesnė kaip 0,45 miligramo (450 μg).

Aleksandras Solženicynas teigė, kad KGB bandė jį apnuodyti ricinu, tačiau kiti šaltiniai šios informacijos nepatvirtino.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Paprastojo ricinmedžio pupelės tyrimai (Purdue universitetas)
Kosovo futbolas 2020–2021 m.

**[[Kosovas|Kosovo]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. rugsėjo 18 d., baigėsi 2021 m. gegužės 23 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, finalas įvyko 2021 m. gegužės 12 d.

## 2020–2021 m. Kosovo Superliga
* **Kosovo Superliga** – aukščiausia futbolo lyga. 

### Galutinė lentelė

* Llapi į Europos turnyrą pateko, nes tapo šalies taurės turnyro nugalėtojais.

## 2020–2021 m. [[Kosovo futbolo taurė]] ''(Kupa e Kosovës)''
### Finalo rungtynės
----

* **Finale [[KF Llapi|Llapi]] nugalėjo varžovus tik baudinių serijos metu ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* 2020–2021 m. RSSSF svetainėje
* SuperLiga Soccerway svetainėje
* SuperLiga Flashscore svetainėje
Juodkalnijos futbolas 2020–2021 m.

**[[Juodkalnija|Juodkalnijos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 15 d., o baigėsi 2021 m. gegužės 25 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, o finalas įvyko 2021 m. gegužės 30 d.

## 2020–2021 m. [[Juodkalnijos pirmoji lyga|Pirma lyga]]
* **[[Juodkalnijos pirmoji lyga|Pirma lyga]]** () – aukščiausioji futbolo lyga.
* 15–asis futbolo čempionatas šalyje, atkūrus šalies Nepriklausomybę.
* Dalyvavo 10 komandų. Budućnost gynė čempionų titulą.

### Galutinė lentelė
* FK Budućnost Podgorica tapo čempionais. Šaltinis: 

* FK Zeta turėjo dviejų taškų nuobaudą.

## 2020–2021 m. Antra lyga
* **Antra lyga** – antros pakopos futbolo pirmenybės šalyje.
* Nugalėtojai gauna teisę pereiti į Pirmą lygą, o dvi komandos savo vertę turi įrodinėti pereinamosiose rungtynėse.
* FK Mornar tapo pirmenybių nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.


## 2020–2021 m. [[Juodkalnijos futbolo taurė]]
* **[[Juodkalnijos futbolo taurė]]** – pagrindinis atkrintamųjų varžybų futbolo turnyras Juodkalnijoje. Vyksta nuo 2006 metų.
* 15–asis taurės turnyras, atkūrus šalies Nepriklausomybę.

#### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Budućnost Podgorica|Podgoricos „Budućnost“]] nugalėjo varžovus 3-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Taurės turnyro rezultatai SOCCERWAY
Kepler-1169 b

**Kepler-1169 b** (dar žymima **KOI-2273 b**, **KOI-2273.01**, **KIC 9717943 b**, **Gaia DR2 2080098840942920704 b**) – egzoplaneta, skriejanti apie F spektrinės klasės žvaigždę Kepler-1169, esančią Gulbės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 1704,6 šviesmečio (522,6 parseko).

Kepler-1169 b yra uolėta Žemės tipo planeta. Jos masė siekia 0,779 Žemės masės, o spindulys – 0,94 Žemės spindulio. Apie Kepler-1169 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~6,11 paros. Tai reiškia, jog Kepler-1169 b skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į šios sistemos gyvybės zoną.

Kepler-1169 b atrasta „Kepler“ kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Tai vienintelė Kepler-1169 sistemoje aptikta planeta (2020 m. duomenimis).

## Šaltiniai
Serbijos futbolas 2020–2021 m.

**[[Serbija|Serbijos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. liepos 31 d., baigėsi 2021 m. gegužę.
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį., finalas įvyko 2021 m. gegužės 25 d.

## 2020–2021 m. SuperLiga
* **SuperLiga** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 20 ekipų. 
* Nė viena komanda neiškrito, o prisijungė net keturios ekipos iš Pirmos lygos.

Pokyčiai:

### 2020–2021 m. Serbijos SuperLiga
* Čempionų titulą gynė FK Raudonoji Žvaigždė. Šaltiniai: RSSSF duomeų bazė.

## 2020–2021 m. [[Serbijos futbolo taurė]] ''(Kup Srbije)''
* **[[Serbijos futbolo sistema|Serbijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Serbijoje.
### Finalo rungtynės
* Į finalą pateko FK Crvena Zvezda ir Partizan.
----

----

* **[[FK Crvena Zvezda]] nugalėjo varžovus tik baudinių serijos metu ir iškovojo taurę.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* RSSSF Taurės turnyrai
* SuperLiga flashscore 
* Taurės rezultatai flashscore
* SOCCERWAY: 2020/21 m. SuperLiga
* SOCCERWAY: 2020/21 m. Pirma lyga
Bosnijos ir Hercegovinos futbolas 2020–2021 m.

**[[Bosnija ir Hercegovina|Bosnijos ir Hercegovinos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 1 d., baigėsi 2021 m. gegužės 30 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, finalas įvyko 2021 m. gegužės 26 d.

## 2020–2021 m. [[Premijer liga]]
* **[[Premijer liga]]** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 12 komandų.

Pokyčiai:

### Dalyviai:

### Galutinė lentelė
*  **[[FK Borac Banja Luka|FK Borac]]** tapo čempionais. tai antrasis čempionų titulas per šio klubo gyvavimo istoriją.

* Tarpusavio rungtynėse pelnyti taškai: Široki Brijeg 6, Zrinjski Mostar 3.
* **[[FK Mladost Doboj Kakanj|FK Mladost]]** nebuvo suteikta Premijer lygos licencija. FK Radnik išsaugojo vietą elito divizione.

## 2020–2021 m. [[Bosnijos ir Hercegovinos futbolo taurė]]
* **[[Bosnijos ir Hercegovinos futbolo taurė]]** – pagrindinis centralizuotas Bosnijos ir Hercegovinos futbolo taurės turnyras.
* Finalo rungtynės buvo sužaistos 2021 m. gegužės 26 d.
* 🏆 Taurę iškovojo **[[FK Sarajevo|Sarajevo]]**.
### Finalo rungtynės
----

* 🏆 **[[FK Sarajevo|Sarajevo]] ekipa varžovus palaužė tik baudinių serijos metu ir iškovojo taurę.**
-------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* Flashscore – taurės turnyro rezultatai
* Premijer lyga padal Soccerway
* bosnių Pirma lyga pagal Soccerway
* RS Pirma lyga pagal Soccerway
* Taurės turnyras pagal Soccerway
*  Premijer Ženka liga pagal Soccerway
Šiaurės Makedonijos futbolas 2020–2021 m.

**[[Makedonija|Makedonijos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 8 d., o baigėsi 2021 m. gegužę.
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, finalas įvyko 2021 m. gegužės 19 d.

## 2020–2021 m. [[Makedonijos pirmoji lyga|Pirma lyga (1 MFL)]]
* **Pirma lyga** arba **1. MFL** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 12 ekipų. Dviem komandomis daugiau, nei ankstesnį sezoną.
* Belasica ir Pelister perkelti iš Antros lygos.

### Galutinė komandų rikiuotė
* KF Shkëndija tapo šalies čempionais.

* 🏆 FK Sileks pateko į Konferencijų lygos atrankas, kadangi tapo Taurės turnyro laimėtojais, tačiau pralaimėjo Pereinamąsias rungtynes ir iškrito į Antrą lygą.

### Pereinamosios rungtynės
* dėl išlikimo kovojo KF Renova ir Antros lygos, Vakarų zonos antros vietos laimėtojai FK Ohrid.(EN)

----

* **[[KF Renova|Renova]] varžovus palaužė tik baudinių serijos metu ir išsaugojo vietą Pirmoje lygoje.**
----
* Dėl išlikimo kovojo FK Sileks ir Antros lygos, Rytų zonos antros vietos laimėtojai GFK Tikveš.

* **[[GFK Tikveš|Tikveš]] nugalėjo varžovus rezultatu 1:0 ir pateko į Pirmą lygą.**
* Sileks prarado vietą Pirmoje lygoje ir iškrito į Antrą lygą.
----------------------------------

## 2020–2021 m. [[Šiaurės Makedonijos futbolo taurė]]
* **[[Šiaurės Makedonijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo klubų taurės turnyras Makedonijoje.
* Turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, o finalas įvyko 2021 m. gegužės 19 d.
### Finalo rungtynės
----

* **[[FK Sileks|Sileks]] palaužė varžovus tik baudinių serijos metu ir iškovojo taurę.**
-------------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Federacijos svetainė
* RSSSF duomenų bazė
* FLASHSCORE 2020–2021 m.
; SOCCERWAY
* Pirma lyga
* Antra lyga, Rytų zona
* Antra lyga, Vakarų zona
* Taurės turnyras (2020/21 m.)
* Taurės turnyro finalas 2021-05-19
1993 m. Rusijos konstitucinė krizė

**1993 m. Rusijos konstitucinė krizė** – politinė konfrontacija tarp Rusijos prezidento Boriso Jelcino ir Rusijos parlamento, pasibaigusi karinės jėgos panaudojimu, parlamento paleidimu bei leidžiamosios valdžios reforma.

Kylant įtampai tarp prezidento ir parlamento, 1993 m. rugsėjo 21 d. B. Jelcinas paskelbė paleidžiąs parlamentą, nors šios teisės prezidentui nesuteikė konstitucija. Atsakydamas į tai parlamentas paleidimą paskelbė neturinčiu galios, surengė apkaltą B. Jelcinui ir jį iš posto pašalino, pavesdamas prezidento pareigas laikinai eiti viceprezidentui Aleksandrui Ruckojui. B. Jelcino įsakymu spalio 4 d. kariuomenė apšaudė ir šturmavo Baltuosius rūmus ir suėmė pasipriešinimo lyderius, tuo pabaigdama konfliktą. Susirėmimuose žuvo 187 žmonės.

## Pastabos
Flygelio kyšulys

**Flygelio kyšulys** () – kyšulys Rusijoje, Prano Juozapo Žemėje, Rudolfo salos šiaurės rytuose. Laikomas toliausiai į šiaurę nutolusia Rusijos ir Eurazijos sausumos vieta (tačiau faktiškai toliausiai šiaurėje yra bevardis Rudolfo salos šiaurinis krantas).

Kyšulys atrastas 1874 m. balandžio 12 d. Julijaus Pajero ir Karlo Veiprechto ekspedicijos ir pavadintas austrų katrografo Augusto fon Flygelio (*August von Fligely*) garbei. 2003 m. kyšulyje pastatytas maumedinis kryžius.

## Šaltiniai
Kartenalės tvenkinys

**Kartenalės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 6 km į pietvakarius nuo Kartenos. Sudarytas užtvenkus Kartenalės I upelį (Kartenalės II intakas, Minijos upės baseinas) 3,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,17 km, plotis – iki 0,12 km. Yra 2 a salelė. Altitudė 53,7 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais ir krūmais, vietomis pelkėti. Pietinėje ir šiaurinėje pakrantėse plyti dirbami laukai. Netoliese įsikūręs Budrių kaimas. Žemiau užtvankos prasideda Kartenalės entomologinis draustinis.

## Šaltiniai
Algirdas Zabulionis

**Algirdas Zabulionis** (1954 m. gruodžio 4 d. Kaune – 2020 m. rugsėjo 21 d. Vilniuje) – lietuvių matematikas.

## Biografija
1977 m. baigė Vilniaus universitetą. 1992–1997 m. Matematikos metodikos katedros vedėjas, 2001–2004 m. Švietimo politikos centro vadovas. Nuo 1991 m. docentas. 1997–2001 m. Nacionalinio egzaminų centro direktorius. Nuo 2004 m. Didžiosios Britanijos švietimo konsultacinės bendrovės *Anglia Assessment Ltd.* vyriausiasis konsultantas (vykdo švietimo sistemos reformų projektus Mongolijoje, Indijoje, Gruzijoje, Moldovoje, Serbijoje ir kitose šalyse). Stažavo Tventės (Nyderlandai, 1995 m.), Oslo (1996 m.) universitetuose.

## Mokslinė veikla
A. Zabulionio svarbiausios sritys buvo matematika ir jos mokymo metodika, testavimas, egzaminavimas. Paskelbė daugiau kaip 30 mokslinių straipsnių. Jis nuo pat nepriklausomybės pradžios kūrė Lietuvos švietimo sistemą, savo ekspertine patirtimi dalijosi su įvairiomis institucijomis iš keliasdešimties skirtingų šalių, inicijavo tarptautinių mokinių pasiekimų tyrimų vykdymą Lietuvoje, kūrė brandos egzaminų sistemą, kuri egzistuoja iki šiol. Vadovaudamas Nacionaliniam egzaminų centrui sukūrė esminius išorinio mokinių pasiekimų vertinimo principus, įgyvendino kitų šalių inovacijas, sutelkė šalies aukštųjų mokyklų ir bendrojo ugdymo įstaigų ekspertus.

## Šaltiniai
Kurušas (Dagestanas)

**Kurušas** (, ) – kaimas (aūlas) Rusijoje, Dagestano Respublikoje, Dokuzparo rajone, Usuchčajaus slėnyje (Samuro baseinas), Šalbuzdago kalno papėdėje. Kurušas yra toliausiai į pietus nutolusi Rusijos gyvenvietė, be to, tai aukščiausiai esanti Rusijos ir Europos (jos ribą vedant Didžiuoju Kaukazu) gyvenamoji vieta.

Gyventojai – lezginai.

## Istorija
1920 m. Kurušo aūle įsteigta dvimetė mokykla, nuo 1930 m. – septynmetė. 1931 m. įkurtas kolūkis. 1952 m. didelė dalis Kurušo gyventojų ištremta į vidurio Dagestaną (Chasavjurto rajone įkurtas Kurušo kaimas).

## Šaltiniai
Kurušas (reikšmės)

**Kurušas** gali reikšti:
* kurušas – Osmanų imperijos valiuta;
* Kurušas – kaimas Dagestane; piečiausia Rusijos gyvenvietė;
* Kurušas – kaimas Dagestane, Chasavjurto rajone.
Ust Cilma

**Ust Cilma** (, ) – stambus kaimas Rusijoje, Komių Respublikoje, 425 km į šiaurės rytus nuo Syktyvkaro, Pečioros dešiniajame krante, priešais Cilmos ir Pižmos žiotis. Rajono centras. Yra oro uostas, keltas, kelias į Irajolį (artimiausia geležinkelio stotis). Miškų ir medienos pramonė. Yra Šv. Nikolajaus Stebukladario pravoslavų vienatikių ir Šv. Nikolajaus Stebukladario pomorų sentikių cerkvės, kultūros namai.

Ust Cilma kai kuriuose šaltiniuose laikoma šalčiausia Europos vieta (absoliutus minimumas -70 °C).

## Istorija
1542 m. Naugardo pomorui Ivaškai Lastkai caro suteikta teisė naudotis žemėmis prie Pečioros. Taip įkurta viena seniausių rusų gyvenviečių šiaurėje. Pradžioje buvo sidabro ir vario gavybos centras. 1899 m. tapo Pečioros apskrities centru, 1929 m. – rajono centru.

Ust Cilma garsėjo bylinų pasakojimo tradicijoms (1901 m. jas užrašinėjo etnografas N. Onučkovas), „kalnų“ giedojimu per Petrines.

## Šaltiniai
Jonas Kadžionis

**Jonas Kadžionis**  (slapyv. **Bėda**; g. 1928 m. sausio 29 d. Piktagalio k., Kavarsko vls. (dab. Anykščių raj.)) – partizaninio judėjimo dalyvis, politinis kalinys, visuomenininkas. 1990 m. atkurto Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio Algimanto apygardos partizanų vadas, dimisijos kapitonas, partizaninės kovos atminimo paminklų iniciatorius ir įgyvendintojas.

## Biografija
 
J. Kadžionis gimė žemdirbių ūkininkų Alekso ir Petronėlės Kadžionių šeimoje, turėjusioje 6 ha žemės ir 4 ha miško, auginusioje 11 vaikų.
1936–1940 m. mokėsi Pienionių pradžios mokykloje, kur baigė keturis skyrius. Gyveno ir dirbo pas tėvus ūkyje.

1948 m. pavasarį buvo ištremti jo šeimos nariai: motina, seserys, brolis (į Lietuvą visi grįžo 1958 m.). Vengdamas tarnybos sovietinėje kariuomenėje, J. Kadžionis 1948 m. gegužę išėjo partizanauti. Jis buvo Algimanto apygardos Šarūno rinktinės Butageidžio kuopos Alekso Velanio‑Tigro būrio partizanu. 1948 m. rudenį rinktinės vado nurodymu išvyko gyventi į Panevėžį, kur legalizavosi ir slapta vykdė partizanų nurodymus. 1949 m. pavasarį iškilo pavojus būti suimtam, todėl gegužę vėl išėjo pas partizanus. Rugpjūčio 17 d. dalyvavo Piktagalio kautynėse. 1949 m. lapkritį žuvus Algimanto apygardos vadams ir suėmus Butageidžio kuopos vadą A. Velanį‑Tigrą, perėmė šios kuopos vado pareigas. Tuo metu aktyvi partizaninė veikla šiose apylinkėse nutrūko.

1949–1953 m. J. Kadžionis-Bėda buvo Laisvės rajono kovotojas, vienas iš trijų paskutinių šio rajono partizanų. Gyveno slapstydamasis miško bunkeriuose Kavarsko, Dabužių, Traupio apylinkėse. 

Partizanavo kartu su žmona Monika Gedžiūnaite‑Kadžioniene (slapyv. Sesutė). 1953 m. gegužės 22 d. abu suimti, kalinti Vilniuje. Buvo nuteisti 25 m. kalėti lageryje ir 5 m. tremties. Atsisakęs prašyti malonės, J. Kadžionis iškalėjo Rusijoje visą jam skirtą 25 metų bausmės laiką. 1954–1958 m. kalėjo Kamyšlage (Omsko sritis), 1958–1961 m. – Oziorlage (Taišetas), 1961–1972 m. – Dubrovlage (Mordovija). Nuo 1972 m. buvo ištremtas į Permės sritį. Dirbo lentpjūvėse, statybose.

1978 m. buvo paleistas grįžti į Lietuvą. Apsigyveno pas žmoną Pajūrio miestelyje (Šilalės raj.), kur dirbo bažnyčios valytoju. Sovietinio saugumo persekiojamas slapstėsi. 1983 m. buvo apkaltintas veltėdžiavimu ir ištremtas į Kaliningrado sritį. 1989 m. paleistas grįžti į Lietuvą, apsigyveno Skaudvilėje, vėliau Adakavo, Bebrūnų (Kavarsko sen.) kaimuose, Anykščiuose.

2009 m. vasarą įgyvendino seną sumanymą: surado ir atkūrė savo buvusio bunkerio vietą Dabužių miške (Kavarsko sen.).

## Apdovanojimai

* Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro kryžius (1998), 
* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis (2000)
* Lietuvos nepriklausomybės medalis (2000)
* Laisvės premija (2018, su kitais)

## Bibliografija

2020 m. išleista J. Kadžionio-Bėdos prisiminimų knyga „Per skausmo pelkes“.

## Nuorodos

* Jonas Kadžionis *anykstenai.lt*
* Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras. Jonas Kadžionis
*
Kepler-1047 c

**Kepler-1047 c** (dar žymima **KOI-2004 c**, **KOI-2004.02**, **KIC 12154526 c**, **Gaia DR2 2133309160710350336 c**) – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę Kepler-1047, esančią Gulbės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 2665,4 šviesmečio (817,2 parseko).

Kepler-1047 c yra uolėta Žemės tipo planeta. Jos masė siekia 0,937 Žemės masės, o spindulys – 0,99 Žemės spindulio. Apie Kepler-1047 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~3,19 paros. Tai reiškia, jog Kepler-1047 c skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į šios sistemos gyvybės zoną.

Kepler-1047 c atrasta „Kepler“ kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Be Kepler-1047 c, šioje sistemoje dar aptikta Kepler-1047 b planeta.

## Šaltiniai
Fundación CB Granada

**Granados „Fundación CB“** – Ispanijos krepšinio klubas iš Granados, dar žinomas kaip „Covirán Granada“. Žaidžia LEB lygoje.
Aukščiausias pasiekimas joje – 8-oji vieta.

## Istorija
„Fundación CBG“ įkurtas 2006 m. Pradžioje klubo branduolį sudarė jaunimas, klubas priklausė stambesnei krepšinio klubo „CB Granada“ organizacijai. Tačiau šiam iširus 2012 m. buvo nutarta formuoti suaugusiųjų komandą ir pakeisti „CB Granada“ aukščiausiojo lygio krepšinyje. Pirmajame sezone klubui buvo leista varžytis Liga EBA.

Praėjus dvejiems metams, 2015 m., „Covirán Granada“ pateko į paskutinį Liga EBA etapą ir finišavo Albasetėje vykusių varžybų grupės viršūnėje, tokiu būdu automatiškai įgydama teisę varžytis trečioje pagal pajėgumą Ispanijos krepšinio lygoje LEB Plata.

2017 m. sausio 21 d. „Covirán Granada“ iškovojo pirmąjį titulą LEB Plata taurės varžybose 80–74 nugalėjusi „HLA Lucentum“, tačiau nesugebėjo pakilti į LEB Oro lygą po to, kai pusfinalyje nusileido „Sammic ISB“ ekipai.

2018 m. sausio 28 d. ekipa dar kartą iškovojo LEB Plata taurę, po pratesimo 71–63 įveikusi „Fundación Globalcaja La Roda“, bei pakilo į LEB Oro lygą laimėjusi ir LEB Plata lygos reguliarųjų sezoną.

2022 m. gegužo 12 d. Coviran Granados pakilo į ACB lygą laimėjusi ir LEB Oro lygos reguliarųjų sezoną.

## Pavadinimų kaita

* 2012–2013 m. Granados „Tourapp Fundación CBG“
* 2013– m. Granados „Covirán“

## Sezonai

## Išnašos

## Nuorodos

* LEB Oro lygos puslapis
Rudolfo sala

**Rudolfo sala** () arba ***Rudolfo Žemė*** – sala Rusijoje (Archangelsko sritis), Barenco jūroje, Prano Juozapo Žemės salyno vidurinėje dalyje. Plotas ~297 km². Krantai statūs. Sala susidariusi iš smiltainio ir bazalto, beveik visa dengiama ledynų. Aukštis iki 461 m. Saloje yra šiauriausia Rytų pusrutulio ir Eurazijos sausumos vieta – Flygelio kyšulys, nuo Šiaurės ašigalio nutolęs ~900 km.

Nuo 1936 m. salos vakaruose veikė poliarinė stotis.

1873 m. šią salą, kaip ir kitas Prano Juozapo Žemės salas, atrado Julijaus Pajero ekspedicija ir pavadino Austrijos erchercogo Rudolfo (1858–1889 m.) vardu. 1914 m. saloje palaidotas Arkties tyrinėtojas Georgijus Sedovas.


Rudolf Island, Russia, Sentinel-2 satellite imagery, 6-SEP- 2017.jpg|Salos palydovinė nuotrauka
Teplitz-Bucht 2 2012-08-10.jpg|Teplicų įlanka ir poliarinės stoties įrenginiai
Льды у острова Рудольфа.jpg|Ledai prie salos
Rudolf Island.PNG|Rudolfo salos padėtis


## Šaltiniai
Ratmanovo sala

**Ratmanovo sala** (, , ) – sala Beringo sąsiauryje, Diomido salų grupėje, priklauso Rusijai, Čiukčių autonominei apygardai, Čiukčių rajonui. Tai toliausiai į rytus nutolusi Rusijos sausumos vieta. Nedideliu sąsiauriu Ratmanovo sala atskirta nuo JAV priklausančios Kruzenšterno salos. Tarp salų eina ne tik valstybinė JAV–Rusijos siena, bet ir tarptautinė datos keitimosi linija.

Salos plotas – 29 km², ilgis 8,7 km, plotis iki 4,7 km. Paviršius kalnuotas, iškyla iki 505 m (Kryšos („Stogo“) kalnas). Krantai statūs, skardingi.

Ratmanovo saloje veikia poliarinė stotis, pasieniečių postas.

1655 m. salą pasiekė Semiono Dežniovo ekspedicija. 1728 m. salą pasiekė Vitus Beringas ir pavadino Didžiuoju Diomidu. 1816 m. Diomido salas pasiekė Otas fon Kocebus. Dėl įsivėlusios kartografinės klaidos Didžiajam Diomidui prigijo Ratmanovo salos pavadinimas (pagal jūrininką Makarą Ratmanovą). Iki XX a. vid. saloje buvo Imakliko kaimas (XVIII a. jame gyveno ~400 gyventojų – daugiausia eskimų). Nors 1867 m. Diomido salas padalino JAV–Rusijos siena, rusai Ratmanovo salos beveik nekontroliavo, iki 1925 m. čia veikė nelegali JAV faktorija, o pasienio postas įsteigtas tik 1941 m. Tarpukariu daugelis vietos gyventojų emigravo į Kruzenšteino salą, o 1948 m. likę ~30 gyventojų perkelti į žemyną (Naukano kaimą Čiukotkoje). 2005 m. ant Kryšos kalno pastatytas 7 m aukščio kryžius.

## Šaltiniai
Hymanso projektai

**Hymanso projektai** – du 1921 m. Belgijos užsienio reikalų ministro Paulo Hymanso pateikti pasiūlymai Lenkijos ir Lietuvos nesutarimus išspręsti sukuriant šių valstybių federaciją.

## Priešistorė

1918 m. atsikūrus Lenkijos ir Lietuvos valstybėms, Lenkijos vyriausybė pastarajai siūlė sudaryti bendrą valstybę, tačiau Lietuvos vyriausybė pasiūlymui nepritarė. Lenkijai siekiant Lietuvą prisijungti jėga kilo Lenkijos–Lietuvos karas. Karui pasibaigus Suvalkų sutartimi pietryčių Lietuvos žemės su Vilniumi pripažintos Lietuvai, tačiau Lenkija sutarties nesilaikė ir jos kariuomenė, inscenizavusi maištą Vilniaus kraštą užėmė. Žlugus tarpvalstybinėms deryboms situaciją normalizuoti apsiėmė Tautų Sąjunga.

## Projektai

### Pirmasis projektas
Pirmasis federacijos projektas numatė itin glaudų Lenkijos ir Lietuvos ryšį, pasireiškiantį per bendradarbiavimą karinėje ir ekonomikos sferose. Pagal projektą Lietuva turėjo būti padalinta į Vilniaus ir Kauno kantonus, kuriose lygios teisės numatytos lietuvių ir lenkų kalboms. Pagal projektą numatytas didelis Lenkijos vaidmuo siūlomoje federacijoje, kėlęs pavojų Lietuvos nepriklausomybei. Pasiūlymas Lietuvoje nepatiko nė vienai politinei partijai, išskyrus socialdemokratų mažumą.

### Antrasis projektas
Lietuvos vyriausybei projektą atmetus P. Hymansas pasiūlė antrą variantą. Pagal šį projektą Vilniaus kraštas autonominėmis teisėmis turėjo būti įtrauktas į Lietuvos valstybę, o federacijos tarp valstybių sąlygos turėjo būti mažiau griežtos. Į šį projektą Lietuvoje palankiai žiūrėjo valstiečiai liaudininkai manydami, kad derybų su Tautų Sąjunga keliu Lietuva gali palankiomis sąlygomis atgauti Vilniaus kraštą. Pasiūlymui pritarė valstiečiai liaudininkai ministras pirmininkas Kazys Grinius ir partijos lyderis Mykolas Sleževičius. Griežtai prieš projektus nusiteikusi buvo Tautos pažangos partija, 1921 m. lapkritį prie jos prisijungė ir Seime daugumą turėjusi Lietuvos krikščionių demokratų partija. Kitos partijos vieningos pozicijos neturėjo.

Vyriausybė parodydama palankumą projektui siekė išlaikyti vakarų valstybių paramą. Todėl apeidama Seimą ji ruošėsi sulaukusi grįžtančio K. Griniaus išsiųsti teigiamą atsakymą. Žiniai apie tokį vyriausybės sprendimą patekus į viešumą, buvo pasikėsinta į Lietuvos delegacijos Tautų Sąjungoje vadovą Ernestą Galvanauską. Pasikėsinimas projektui pritarusiųjų entuziazmą nuslopino. Seime įvykusiame balsavime antrasis projektas buvo atmestas.

## Šaltiniai
Kražių šv. Roko koplyčia

**Kražių šv. Roko koplyčia** – koplyčia, esanti Kražių miestelyje Kelmės rajone, kartu su Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia sudaranti ansamblį – architektūros paminklą. Ji stovi bažnyčios šventoriuje, pastatyta XIX a. pirmoje pusėje. Rengiami kasmetiniai Šv. Roko atlaidai, kurie vyksta pirmą sekmadienį po Žolinės.

1997 m. koplyčia buvo įrašyta į LR Kultūros paveldo registrą. Koplyčia restauruota: sutvarkyti fasadai, visi dekoro elementai, atkurtas frontonas.

## Istorija

1639 m. Kražiuose įsikūrė vienuolės benediktinės. Joms dovanotame žemės sklype buvo pastatyti vienuolynas ir bažnyčia. Pirmieji vienuolyno pastatai buvo mediniai. Jiems pasenus, 1757–1763 m. buvo statoma mūrinė bažnyčia. Iki šių laikų iš viso vienuolyno ansamblio išlikusi tik mūrinė bažnyčia, šventoriaus tvora ir prie bažnyčios, iš dešinės, stovinti šv. Roko koplyčia.

1713 m. į Kražius atsikėlė vienuoliai rokitai. 1743 m. jie čia įsteigė globos namus psichiniams ligoniams. Reikia manyti, jų dėka Kražiuose išpopuliarėjo ir šv. Roko kultas, užgimė ligonių globėjo šv. Roko atlaidai – seniausia ir giliausias tradicijas turinti Kražių parapijos šventė. Šv. Roką parapijoje ypač imta garbinti po 1709 m. badmečio ir 1710–1711 m. daug gyvybių nusinešusios maro epidemijos. Iš lūpų į lūpas sklido pasakojimai, kaip šv. Rokas išgirdo nelaimėlių maldas ir nutolino nelaimes bei išgydė beviltiškus ligonius. Iki šiol atlaidai švenčiami išlikusioje vienuolių benediktinių vienuolyno 1832 m. statytoje šv. Roko koplyčioje bei pačioje bažnyčioje. Šv. Rokas pagerbiamas dar per Kražių skerdynes giedota giesme „Šventas Rokas“.

Šv. Roko koplyčia kartu yra ir Žemaitijos didikų Kšonstauskių giminės mauzoliejus. Jie buvo Batakių dvaro savininkai. Juozapas Kšonstauskis buvo Žemaičių kunigaikštystės pastalininkas. Koplyčios rūsio kriptoje ilsisi šių Žemaitijos bajorų, dosniai aukojusių benediktinių vienuolynui, palaikai.

## Architektūra

Koplyčia sumūryta iš skaldyto akmens, su skaldos intarpais, turi gotikos ir klasicizmo formų. Yra vieno aukšto, vienos patalpos. Viduje įrengti laiptai į laidojimo rūsį. Koplyčios statinys stačiakampio plano, užsibaigia apside. Pagrindinis fasadas imituoja plokščiąjį portiką. Pusapskričio frontono centre įtaisyta lenta su lotynišku įrašu apie pastatymo ir renovacijos metus: „*D.O.M. / CAPELLA SANCTI ROCHI / A.D. MDCCCXXXII / ÆDIFICATA / ANNO DOMINI MMI / RENOVATA*“.

## Taip pat skaitykite
* Ylakių šv. Roko išpažinėjo koplyčia
* Šv. Roko bažnyčios Lietuvoje

## Galerija

Interjeras, Kražiai, Šv. Roko koplyčia.JPG|Renovuotos koplyčios interjeras
Kražių Šv. Roko koplyčia. Vidus.JPG|Kampe, prie durų – nusileidimas į laidojimo rūsį 
Kražių Šv. Roko koplyčios rūsys.JPG|Tuščias rūsys po koplyčia
Kražių šventoriaus koplyčia.JPG|Lenta su lotynišku įrašu koplyčios frontone


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kražių Motiejaus Kazimiero Sarbievijaus kultūros centras. Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
* Šiaulių vyskupija. Šv. Roko atlaidai Kražiuose
* Kražių parapijos šv. Roko atlaidai
Kražių kapinių koplyčia

**Kražių kapinių koplyčia** – koplyčia, esanti Kražių miestelio (Kelmės raj.) senamiesčio šiaurrytiniame pakraštyje, senųjų parapijos kapinių kalnelyje. Pasiekiama iš miestelio centro pervažiavus Kražantės tiltą, Kapų gatvele iš dešinės apsukus aplink Vytauto kalną (ant jo stovi buvusios Šv. Mykolo arkangelo bažnyčios mūrinė varpinė). Koplyčioje yra altorius, laikomos ir šv. Mišios, šarvojami kražiškiai. Po koplyčia yra laidojimo rūsiai.

## Istorija

Esamų senųjų kapinių teritorijoje Kražių klebonas Domininkas Mankauskas 1758 m. pastatė medinę bažnytėlę ir namus, į kuriuos pakvietė apsigyventi iš Vilniaus tris vienuoles marijavites. Mirus vienuolyno globėjui D. Mankauskui, vienuolyno namai sunyko.

Parapijos kapinėse 1857 m. klebonas V. Butavičius pastatė mūrinę koplyčią su rūsiais. Ją dar statomą aplankė vyskupas Motiejus Valančius. Tai buvęs dvarininkų Šiukštų ir Pšeciševskių mauzoliejus, kurio kriptose ilsėjosi jų palaikai.

Sovietmečiu koplyčia stūksojo neprižiūrima, nebuvo remontuojama, sunyko stogas, lubos bei medinės grindys, o palaidotųjų karstai buvo išplėšti ir išniekinti. Išliko tik balto marmuro plokštės su palaidotųjų pavardėmis.

1991 m. Kražių klebono Stasio Anužio ir Kražių kolūkio pirmininko Stepono Šepučio iniciatyva koplyčia buvo iš dalies atstatyta iš tuometinių K. Požėlos, P. Cvirkos ir Kražių kolūkių suaukotų lėšų. 2006-2007 m. Kražių bendruomenės, seniūnijos rūpesčiu iš surinktų bendruomenės lėšų ir prisidėjus Kelmės rajono savivaldybei atliktas esamos koplyčios atnaujinimas. 

## Architektūra

Koplyčia stūkso kapinių aukščiausioje vietoje, priekiu orientuota į pagrindinius kapinių vartus. Ji yra stačiakampio plano, su pusapskrite apside. Stogo kryžius įtaisytas ant galinio kraigo, ties apside. Sienos sumūrytos iš didelių akmenų, su įterptais skaldytais akmenukais. Koplyčioje pakabinta informacinė lenta su jos istorija, atstatymo rėmėjų vardais. Buvęs įėjimas į laidojimo rūsį po pastatu užklotas grindimis (nuo įėjimo durų – kairiajame kampe).

## Galerija


Kražiai, kapinių koplyčia Galinė dalis.JPG|Galinė dalis
Interjeras. Kražiai, kapinių koplyčia.JPG|Koplyčios interjeras. Vaizdas į altorių
Kražiai, kapinių koplyčia. Vidus.JPG|Koplyčios vidus dekoruotas dažyta ornamentika

Kražių kapinių koplyčia. Istorija.JPG|Įrėminta koplyčios istorija


## Šaltiniai
Krymas (reikšmės)

**Krymas** gali reikšti:

**Krymo pusiasalyje:**
* Krymas – pusiasalis Europos žemyne ir istorinis regionas;
* Krymo chanatas – istorinė Krymo totorių valstybė egzistavusi 1441–1783 m.;
* Krymo liaudies respublika – trumpalaikė Krymo totorių valstybė nepriklausoma pasiskelbusi 1917 m. lapkrityje;
* Krymo Autonominė Tarybų Socialistinė Respublika – sudaryta iš dalies buvusios Rusijos imperijos Tauridės gubernijos ir kaip Rusijos TFSR dalis egzistavo 1921–1946 m. ir Ukrainoje 1991–1992 m.;
* Krymo generalinė apygarda – Antrojo pasaulinio karo metais buvo Ukrainos reichskomisariato administracinis-teritorinis vienetas;
* Krymo sritis – Rusijos TFSR 1946–1954 m. ir Ukrainos TSR 1954–1991 m. administracinis vienetas;
* Krymo autonominė respublika – Ukrainos administracinis vienetas;
* Krymo federalinė apygarda – nuo 2014 m. kovo 21 d. iki 2016 m. liepos 28 d. Krymo pusiasalyje egzistavusi kaip Rusijos Federacijos federalinė apygarda;
* Krymo Respublika – trumpai egzistavusi nepriklausomybę pasiskelbusi respublika, vėliau po referendumo 2014 m. prisijungusi prie Rusijos ir tapusi vienu iš 85 Rusijos Federacijos subjektų;

**Už Krymo pusiasalio ribų:**
* Krymas – kaimas Kėdainių rajone;
Specialiosios skolinimosi teisės

**Specialiosios skolinimosi teisės** arba **SDR** – piniginis vienetas, kurio vertė yra nustatyta Tarptautinio valiutos fondo (TVF). Tai negrynųjų pinigų forma kaip įrašai banko sąskaitose. Banknotai neleidžiami.

Šiuo metu 1 SDR dydis yra 1,24 Eur. Tarptautinis kodas pagal ISO 4217 – **XDR**.

Krepšelio vertės peržiūrimos kas penkeri metai.

Šią mokėjimo priemonę TVF sukūrė 1969 m. kaip priedą prie esamų valstybių narių aktyvų. Pagrindinis tikslas: įveikti Trifino paradoksą Bretton Woods pinigų sistemoje – prieštaravimą tarp tarptautinio ir nacionalinių valiutų naudojimo pobūdžio.

Atsižvelgdama į Pasaulinės ekonomikos krizės vystymąsi, 2009 m. kovo mėn. Kinija pasiūlė SDR pagrindu sukurti naują pasaulio atsargų valiutą, kuri galėtų pakeisti JAV dolerį. Planuojta išplėsti bazinės valiutos krepšelį. Ateityje tai galėtų sukurti naują pasaulinę valiutą grynųjų pinigų apyvartoje, kaip vienu metu po Ekiu atsirado Euras.

SDR palūkanų norma yra tikslinama kas savaitę. Pagrįsta trumpalaikių paskolų palūkanų normų vidurkiu SDR krepšelio pinigų rinkose.

## Žiūrėti dar
* Tarptautinis doleris
* Ekiu

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialis USD dienos SDR palyginimas
Sergejus Kundikas

**Sergejus Kundikas** (*Sergey Kundik*; g. 1995 m. liepos 10 d.) – futbolininkas kilęs iš Rusijos, tačiau nuo devynerių metų gyvenęs Portugalijoje ir turintis šios šalies pilietybę. Rungtyniauja atakuojančio saugo pozicijose.

Rusijos sporto žurnalistai skelbė, kad žaidėju domėjosi net Real Madrid.

## Karjera
Žaidė „Porto“ vaikų ir jaunimo komandose. 

Po sezoną praleido portugalų „Boavista“, škotų „Rangers“ ir portugalų „Braga“ jaunimo komandose.

Rungtyniavo Portugalijos trečios lygos, Kipro Pirmo ir Antro diviziono klubuose.

Trejus metus praleido Graikijoje. Atstovavo žemesnių lygų “Panegialios”, “APS Zakynthos” ir “GAS Ialysos” ekipoms.

2020 m. rugsėjo 24 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FK Banga Gargždai. 2020 m. rugsėjo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* alyga.lt svetainė
FK Čita

**Čitos futbolo klubas**, o trumpai **FK „Čita“** () – Rusijos futbolo klubas iš Čitos. Dar žinomas **„Lokomotyvo“** (1985–2005) pavadinimu.

## Istorija
Klubas įkurtas 1974 m. Dalyvaudavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. 

Savo laiku žaidė Pirmoje šalies futbolo lygoje, o pastruoju metu kovojo Antrame divizione, Rytų zonoje.

## Pasiekimai
;Antrasis divizionas (Rytai)
* Nugalėtojai: 2016–2017 m.

## Sezonai
; Pastarieji metai

|}
Šaltiniai:

### [[Antrasis divizionas (Nacionalinė futbolo lyga)|Antrasis divizionas]]

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė] 
* Gerbėjų svetainė  *(rusų k.)*
* Transfermarkt (apie klubą)
FK Zenit Irkutsk

**Irkutsko „Zenito“ futbolo klubas**, o trumpai **Irkutsko „Zenitas“** bei **FK „Zenitas“** () – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Irkutske. Dar žinomas **„Zenito-Rekordo“** (2010–2013) pavadinimu.

## Istorija
Klubas įkurtas 2003 m. Dalyvaudavo mėgėjų pirmenybėse. 

Pastruoju metu kovojo Antrame divizione, Rytų zonoje.

## Pasiekimai
;Antrasis divizionas (Rytai)
* Trečioji vieta: 2018/19 m.

## Sezonai
; Pastarieji metai

|}
Šaltiniai:

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
FK Dinamo Barnaul

**„Dinamo-Barnaulas“ futbolo klubas** () – Rusijos futbolo klubas iš Barnaulo. Dar žinomas **„Tempo“** (1960–1969) pavadinimu.

## Istorija
Klubas įkurtas 1957 m. Dalyvaudavo mėgėjų pirmenybėse. Vėliau klubas tapo profesionaliu. Rungtyniavo PFL (III pakopa). 

2020–2021 m. sezone rungtyniavo Antrojo diviziono (III pakopa) 4-oje zonoje, kurioje užėmė septintą vietą. 
Sekančiame sezone liko dvylikti.

## Pasiekimai
;Antrasis divizionas (Rytai)
* Antroji vieta: 2016–2017 m.

## Sezonai
; Pastarieji metai

|}
Šaltiniai:

### [[Antrasis divizionas (Nacionalinė futbolo lyga)|Antrasis divizionas]]

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė *(rusų k.)* 
* ''transfermarkt.ru''  (apie klubą)
Rūdaičių (Šoblinko) tvenkinys

**Rūdaičių (Šoblinko) tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Kretingos, Rūdaičių gyvenvietės pietinėje dalyje. Sudarytas Žibos upelio slėnyje (Darbos intakas) 10 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,32 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 11,5 m. Krantai žemi. Kranto linija vingiuota, iš šiaurės yra įsiterpęs medžiais apaugęs pusiasalis. Pakrantėse daugiausia plyti dirbami laukai. Tvenkinys nenutekantis.

## Šaltiniai
Kepler-1047 b

**Kepler-1047 b** (dar žymima **KOI-2004 b**, **KOI-2004.01**, **KIC 12154526 b**, **Gaia DR2 2133309160710350336 b**) – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę Kepler-1047, esančią Gulbės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 2665,4 šviesmečio (817,2 parseko).

Kepler-1047 b yra vadinamoji superžemė; jos masė siekia 5,02 Žemės masės, o spindulys – 2,09 Žemės spindulio. Apie Kepler-1047 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~56,19 paros. Tai reiškia, jog Kepler-1047 b skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į šios sistemos gyvybės zoną.

Kepler-1047 b atrasta „Kepler“ kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Be Kepler-1047 b, šioje sistemoje dar aptikta Kepler-1047 c planeta.

## Šaltiniai