open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilius Šivickas

**Vilius Šivickas** (g. 2005 m. liepos 4 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas. Kitados atstovavo Lietuvos U-17, U-18, U-19 ir U-21 rinktinėms.

## Klubinė karjera
Nuo 2016 m. atstovavo Kelmės SC (Kelmės Sporto centro) komandoms. 2020 m. vasarą persikėlė į NFA Be1. Nuo 2022 m. vasaros atstovavo Be1 pagrindinei komandai Pirmoje lygoje. 2022 m. rugpjūčio 27 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš „Ekraną“. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. NFA Be1 nugalėjo varžovus rezultatu 2–0.

### FK Jonava
2024 m. vasarą persikėlė į „Jonavos“ klubą. 2024 m. rugpjūčio 5 d. debiutavo pagrindinėje komandoje Antros lygos rungtynėse prieš Neptūnas B. „Jonavos“ futbolininkai palaužė varžovus rezultatu 2–0. 2024 m. Antroje lygoje Jonavos komanda iškovojo antrąją vietą. Nuo 2025 m. varžėsi Pirmoje lygoje.

### FA Šiauliai
2025 m. gruodžio 30 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas prisijungė prie FA Šiauliai.

2026 m. kovo 1 d. debiutavo pagrindinėje komandoje TOPLYGA rungtynėse prieš Vilniaus rajono „Transinivest“. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Jonas Usavičius *([[FK Riteriai]])* pelnė įvartį 5 susitikimo minutę, o 45 minutę Lazaras Vukovičius *([[FA Šiauliai]])* išlygino rezultatą (1–1).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;
: Pirmoje lygoje;

## Rinktinės
Atstovavo Lietuvos U-17, U-18, U-19 ir U-21 rinktinėms.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Soborų aikštė (Maskva)

**Soborų aikštė** () – aikštė Maskvos centre, istorinis ir architektūrinis Maskvos kremliaus centras. Aikštės kraštuose yra 3 soborai, cerkvė, varpinė, 2 rūmai, kiti pastatai.

## Istorija

Aikštė susiformavo XIV a., šiose vietose statant įvairias stačiatikių katedras (soborus). Dabartinis išplanavimas sudarytas apie 1600 m. Aikštėje buvo karūnuojami Rusijos carai ir imperatoriai, 2008 m. čia inauguruotas Rusijos prezidentas.

## Šaltiniai
1957 m. Baltijos taurė

**1957 m. Baltijos taurė** – Baltijos taurės futbolo turnyras, vykęs 1957 metais rugsėjo 22–27 d. Lietuvos TSR, Vilniaus mieste. Čempionais tapo latviai. Kai kur tai pripažįstamas kaip B rinktinių turnyras (Lietuvos klubų rinktinė žaidė be meistrų), jis vyko kaip Pabaltijos respublikų spartakiada, kurioje dalyvavo ir Baltarusijos rinktinė.

## Galutinė lentelė

|}

## Rungtynės

----

----

----

----

----

## Šaltiniai
Antanas Stankevičius (1941)

**Antanas Stankevičius** (1941 m. gegužės 28 d. Marijampolėje – 1997 m. vasario 20 d. Vilniuje) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas. Vienas geriausių dešiniojo krašto puolėjų per visą Lietuvos futbolo istoriją, pasižymėjo originalia kamuolio valdymo technika ir greičiu.

## Biografija

Kilęs iš Marijampolės. Pirmasis treneris – Romualdas Naujokaitis. Buvo žemo ūgio (170 cm). 1958 m. rudenį jis per 4 turus (10 dienų) pelnė net 12 įvarčių – tai Lietuvos rekordas. Šie 12 įvarčių įmušti 3 komandoms:
* 1958 m. spalio 23 d. į Šiaulių „Statybininko“ (6–2) vartus 3 įvarčiai,
* 1958 m. spalio 15 d. į Kretingos „Melioratoriaus“ (10–0) vartus 3 įvarčiai,
* 1958 m. lapkričio 1 d. į Klaipėdos „Audros“ (6–3) vartus 6 įvarčiai.

1959 m. tapo vienu rezultatyviausiu Lietuvos pirmenybių žaidėju, nors žaidė tik I rate, per kurį 11 rungtynių įmušė 15 įvarčių. Dėl tokio puikaus žaidimo netrukus jis pakviestas ir žaidė „Spartako“ meistrų komandoje. Vėliau taip pat žaidė CSKA Moskva ir SKA Odessa komandose. 1963 m. tapo Ukrainos čempionu su Lvovo komanda.

Į Lietuvą sugrįžo 1972 m., karjerą baigė Lietuvos komandose.

## Šaltiniai
Mediatizacija

**Mediatizacija** – procesas, kurio metu visuomenė tampa vis labiau priklausoma nuo medijų ir jų logikos, o socialinės institucijos prisitaiko prie medijų veikimo principų. Politikai, nuomonės formuotojai, verslo organizacijos, pilietinės visuomenės organizacijos ir kiti subjektai turi pritaikyti savo komunikacijos metodus taip, kad jie atitiktų medijų poreikius ir pageidavimus. Kiekvienas asmuo ar organizacija, norinti pasiekti platesnę auditoriją, turi pritaikyti savo pranešimus ir bendravimo stilių taip, kad jie taptų patrauklūs medijoms.

Mediatizacijos sąvoka vis dar yra plėtojama, o bendrai priimto šio termino apibrėžimo vis dar nėra, pavyzdžiui, sociologas Ernstas Manheimas mediatizaciją vadino būdu apibūdinti socialinius pokyčius, kuriuos lemia žiniasklaida, o žiniasklaidos tyrinėtojas Kentas Aspas mediatizaciją vertino kaip politikos, žiniasklaidos ir vis didėjančio atotrūkio tarp žiniasklaidos ir vyriausybės kontrolės santykį. Kai kurie teoretikai atmeta tikslius mediatizacijos apibrėžimus ir operacionalizacijas, bijodami, kad jie supaprastintų sąvokos ir su ja susijusių reiškinių sudėtingumą, o kiti teikia pirmenybę aiškiai teorijai, kurią galima patikrinti, patobulinti arba galbūt paneigti.

Šiuolaikiniai teoretikai teigia, kad formuojasi nauja mediatizacijos forma – **gilioji mediatizacija** – stadija, kai skaitmeninės ir algoritminės medijos tampa neatskiriama visų socialinių procesų infrastruktūra.

## Šaltiniai
Aukštaitija (pėstininkų brigada)

**Pėstininkų brigada „Aukštaitija“** – Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų karinis vienetas. Šiuo metu pėstininkų brigadą „Aukštaitija“ sudaro vadovybės štabas ir paramos vienetai, planuojama įtraukti į brigados sudėtį Karaliaus Mindaugo husarų ir Kunigaikščio Vaidoto pėstininkų batalionus.

Brigados štabas dislokuotas Pajuoščio k. Panevėžio rajone.

## Istorija

### Lengvoji pėstininkų brigada „Aukštaitija“
2017 m. kovo 22 d. paskelbta apie trečiosios rezervinės lengvosios pėstininkų brigados „Aukštaitija“ steigimą Sausumos pajėgų struktūroje, remiantis Mokymo ir doktrinų valdybos štabu, Lietuvos karo akademija ir rezervu. Kovinė vėliava brigadai įteikta kovo 23 d. Kazlų Rūdoje.

2023 m. rugsėjo 11 d. įvyko brigados lygio pratybų „Aukštaitijos skydas 2023“ atidarymas. Pratybų metu brigados koviniai elementai buvo formuojami Divizijos generolo Stasio Raštikio Lietuvos kariuomenės mokyklos, Didžiojo Lietuvos etmono Jonušo Radvilos mokomojo pulko, Generolo Adolfo Ramanausko kovinio rengimo centro, Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos, brigados žvalgų kuopos ir rezervo karių pagrindu.

### Pėstininkų brigada „Aukštaitija“
2025 m. birželio 25 d. Lietuvos Respublikos Seimas priėmė principinės kariuomenės struktūros įstatymo pakeitimus. Siekiant formuoti Lietuvos kariuomenės Pirmosios divizijos pajėgumus, nuspręsta reorganizuoti rezervinę lengvąją pėstininkų brigadą į nuolatinę vidutinę pėstininkų brigadą, į jos struktūrą įtraukiant jau egzistuojančius ir formuojant naujus karinius vienetus.

2025 m. gruodžio 5 d. Pajuosčio kaime, Panevėžio rajone, įsteigtas nuolatinės brigados štabo elementas.

## Sudėtis
Planuojama brigados struktūra:

* Štabas ir remiantis padaliniai
* Karaliaus Mindaugo husarų batalionas
* Kunigaikščio Vaidoto pėstininkų batalionas
* Logistikos batalionas

## Šaltiniai
Leonas Uvainis

**Leonas Uvainis** (g. 1755 m. balandžio 5 d. – † 1828 m. kovo 20 d.) buvo lietuvių kalbos tyrinėtojas ir kultūros veikėjas iš Žemygalos (dab. Raseinių rajonas). Jis yra minimas kaip vienas iš ankstyvųjų lietuvių kalbos rašytojų, tyrėjų, rengė etimologinį lietuvių kalbos žodyną, kuris iki šių dienų neišliko.

## Gyvenimas ir veikla

Uvainis gimė 1755 m. balandžio 5 d. Žemygaloje, Nemakščių valsčiuje, Raseinių apskrityje.
Jis mokėsi Kražių mokykloje, o vėliau tobulino išsilavinimą Karaliaučiuje ir Varšuvoje, studijuodamas antikines kalbas ir lituanistiką.

Uvainis mokėjo kelias užsienio kalbas – lotynų, graikų, hebrajų, vokiečių ir prancūzų – ir domėjosi sanskritu bei kitomis kalbomis (italų, ispanų, rusų ir anglų).

Buvo Raseinių „Palemono“ masonų ložės narys. 

Jis raštininkavo Raseinių apskrityje (Raseinių miesto teismo raštininkas) ir buvo aktyvus lietuvių kalbos tyrinėtojas. Minimas jo rengtas etimologinis lietuvių kalbos žodynas, kuris neišliko.

Kurį laiką gyveno Vilniuje, bendravo su profesoriais matematikais Pranciškum Norvaiša ir jo mokiniu Z. Niemčevskiu.

### Kalbinė veikla

Uvainis priklausė XIX a. pradžios kultūriniam ir lituanistiniam judėjimui, kuriame veikė tokios asmenybės kaip Dionizas Poška ir kiti lietuvių kultūros skleidėjai. Buvo sukaupęs didžiulę biblioteką, Homero  „Iliadą“ ir „Odisėją“ mokėjęs atmintinai, vertė A.Popą ir Šekspyrą.

Kai Kazimieras Kontrimas 1822 m. parengė projektą Vilniaus universitete įsteigti lietuvių kalbos katedrą, pasiūlė Leoną Uvainį lietuvių kalbos dėstytoju. Kontrimas tikėjosi, kad Uvainis turės sąlygas užbaigti savo etimologinį žodyną ir savo filologinius rašinius.

Lietuvių kalbos etimologinio žodyno ištraukas L. Uvainis skaitė 1823 m. pas jį atvykusiam Vilniaus universiteto profesoriui I.Loboikai.

Dionizas Poška, laikydamas Viduklės tarmę pavyzdine, siūlė ją tyrinėti Vilniaus universitete, o konsultacijoms steigti komitetą, kurio pirmininku siūlė Gėluvos dvaro savininką, Raseinių mokyklų garbės globėją Mykolą Chlevinskį, o arbitrais - Uvainį, R.Kondratą, Kiprijoną Nezabitauskį arba jo brolį Kajetoną Nezabitauskį-Zabitį.

## Mirtis ir palikimas

L. Uvainis mirė 1828 m. kovo 20 d. Palaidotas Nemakščių kapinėse, Raseinių rajone.
Uvainis minimas Ignaco Chodzkos apysakoje „Žegota Milanovskis iš Milanovo“.
K.Nezabitauskis-Zabitis savo pirmojoje lietuviškoje bibliografijoje Uvainį minėjo 
tarp lietuvių kalbos pusoelėtojų "Taipogi tame palaimintame dėl mokslo laike atsirand daugel garbingų vyrų visose šalyse žemaičių, trokštančių šelpti prigimtą liežuvį ir išliuosuoti aną iš to užmiršimo ir paniekinimo, kuriame lig šiolei buvo, iš kurių skaitliaus žinomi man yra: Dionizas Paškevičė (Dionizas Poška), Leonas Uvainis, Kobeckis (Jonas Kobeckis), Valinavičė (Silvestras Valiūnas) ir daug kitų.."
Uvainio vardinių proga Dionizas Poška parašė eilėraštį „Pas Leona Uwajnia Rasztoriaus Gradiszkoja
Resejniu Pawieta Suda 1825“.

## Šaltiniai
Flioksas

**Flioksas** (*Phlox*) – palemoninių (*Polemoniaceae*) šeimos vienamečių ir daugiamečių augalų gentis. Jos rūšys natūraliai paplitusios Šiaurės Amerikoje ir Sibire.

Augalo stiebas status, kylantis arba šliaužiantis. Lapai ovaliai lancetiški, linijiški arba yliški. Žiedai pavieniai arba susitelkę į žiedynus.

## Rūšys
Žinomos 69 flioksų rūšys. Lietuvoje darželiuose auginamas daugiametis šluotelinis flioksas (*Phlox paniculata*). Lietuviškus pavadinimus taip pat turi šios rūšys, plačiai auginamos kaip gėlės:
* dėmėtasis flioksas (*Phlox maculata*)
* palaipinis flioksas (*Phlox stolonifera*)
* smulkusis flioksas (*Phlox nana*)
* vienametis flioksas (*Phlox drummondii*)
* ylalapis flioksas (*Phlox subulata*)

## Etimologija
Žodis *fliòksas* kilęs iš taksono vardo *Phlox*, kuris sukurtas iš gr.  (‘liepsna’). Pagal ryškiaspalvius žiedus. Taip senovės graikai vadino kažkokį panašų augalą (greičiausiai naktižiedę). Liaudiškas pavadinimas – *karklẽlis* (*karkliùkas, karklùkas, karklùtis*), pagal į karklo panašius lapus.


Flowers of phlox drummondii.jpg|Vienametis flioksas (*Phlox drummondii*)
Phlox subulata IMG 4176 Sammalleimu C.JPG|Ylalapis flioksas (*Phlox subulata*)
Phlox stolonifera Sherwood Purple 10zz.jpg|Palaipinis flioksas (*Phlox stolonifera*)
Phlox sibirica 110834990.jpg|*Phlox sibirica*


## Šaltiniai
1960 m. Baltijos taurė

**1960 m. Baltijos taurė** – Baltijos taurės futbolo turnyras, vykęs 1960 metais liepos 29–31 d. Estijos TSR, Pernu mieste. Čempionais tapo visos 3 dalyvavusios komandos – estai, latviai ir lietuviai, kadangi visos rungtynės baigėsi lygiosiomis. Kai kur tai pripažįstamas kaip B rinktinių turnyras.

## Galutinė lentelė

|}

## Rungtynės

----

----

## Šaltiniai
Klaipėdos FM stadionas

**Klaipėdos futbolo mokyklos stadionas** – dirbtinės dangos stadionas Klaipėdoje, į pietryčius nuo miesto centro, Rumpiškėje. Priklauso Klaipėdos futbolo mokyklai. Yra dušai, rūbinės, švieslentė, didžioji futbolo aikštė turi 500 sėdimųjų vietų žiūrovams. 

## Istorija

Sporto mokykla pastatyta apie 1975 m. Anksčiau buvusi įprasta mokyklų sporto bazė XXI a. pradžioje pasiekė kritinę būklę, pagrindinė aikštė dažnai būdavo užmirkusi, o pastatas neatitiko higienos normų. Dėl to imtasi iniciatyvos stadionų kompleksą Rumpiškėje atnaujinti ir 2019–2021 m. jis buvo modernizuotas. Nugriovus nuo sovietmečio neremontuotą senąjį administracinį pastatą, kuriame kažkada būta ir plaukimo baseino, jo vietoje iškilo naujas statinys su uždaromis sporto salėmis. Nugriovimo metu 2019 m. vasarą buvo apniokotas 1976 m. ant baseino pastato pritvirtintas Algirdo Boso bareljefas „Plaukikas“.

Komplekse įrengti du dirbtinės vejos stadionai, viena natūralios dangos aikštelė apšilimui, vienas iš dirbtinės dangos stadionų pagal matmenis atitinka FIFA standartus. Pagrindinio stadiono tribūnose telpa 908 žiūrovai, dar 248 vietos žiūrovams įrengtos prie kitos dirbtinės dangos aikštės. Įrengti lengvosios atletikos takai, kita sporto infrastruktūra. Iš esmės pasikeitė ir buvęs futbolo mokyklos pastatas, kuriame įrengtos dvi uždaros sporto salės, 10 persirengimo kambarių, trenerių kambariai, kitos reikalingos patalpos. Buvusiame futbolo mokyklos pastate greta sporto įstaigų veikia ir „Atviras jaunimo centras“. 

Projekto „Futbolo mokyklos ir baseino pastato konversija“ vertė – 10,4 mln. mln. eurų, iš jų 1,2 mln. finansuota ES lėšomis, likusi suma – savivaldybės biudžeto lėšos. Darbus atliko AB „Panevėžio statybos trestas“. Stadionas po rekonstrukcijos atidarytas 2021 m. rugsėjo 13 d. Stadioną pašventino Klaipėdos karo įgulos kapelionas Remigijus Monstvilas, iškilmėse dalyvavo Klaipėdos meras Vytautas Grubliauskas, LFF prezidentas Tomas Danilevičius, Klaipėdos FM dalininkas Robertas Poškus ir direktorius Audrius Žuta, FIFA generalinė sekretorė Fatma Samba Diouf Samoura.

## Šaltiniai
Nikita Pavlovskij

**Nikita Pavlovskij** (g. 2006 m. rugpjūčio 30 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas. Atstovavo U-16, U-17, U-18, U-19 ir U-21 rinktinėms.

## Karjera
Kitados rungtyniavo FA Žalgirietis *(Žalgiriečio Futbolo akademija)* jaunių komandose. Nuo 2020 m. atstovavo FK Žalgiris Jaunimo komandoms. 2022 m. lapkričio mėn. debiutavo Žalgiris C Antroje lygoje, o netrukus – Žalgiris B Pirmoje lygoje. 2023 m. vasarą persikėlė į Kiprą, kur priklausė Pafos FC jaunimo komandai. 

### „Be1“ klubas
2025 m. vasarą grįžo į Lietuvą ir atstovavo FK Be1. 2025 m. rugpjūčio 29 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš Kėdainių „Nevėžį“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo 62 minutę. Rungtynės baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

### „Džiugo“ klubas
2026 m. vasario 12 d. oficialiai paskelbta, kad atstovaus Telšių „Džiugui“.

2026 m. kovo 11 d. debiutavo TOPLYGA rungtynėse prieš Vilniaus „Riterius“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo 59 min. vietoje Tomo Stelmoko. „Džiugo“ futbolininkai iškovojo pergalę rezultatu 2–0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;
:  Pirmoje lygoje;
:  Antroje lygoje;

## Pasiekimai, įvertinimai
; TBA

## Rinktinės
Atstovavo Lietuvos U-16, U-17, U-18, U-19 rinktinėms. 2025 m. rudenį pakviestas į Lietuvos U-21 rinktinę. 2025 m. rugsėjo 9 d. debiutavo Lietuvos U-21 rinktinėje Europos vaikinų U21 čempionato atrankos rungtynėse prieš Vengriją. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė po keitimo vietoje Maksim Andrejev. Nikita Pavlovskij pačioje rungtynių pabaigoje (90+2 min.) užsidirbo geltoną kortelę, o netrukus lietuviai išlygino rezultatą. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 1–1.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* [ Globalsportsarchive]
Šeriuotoji šiušelė

***Erigeron strigosus*** – astrinių šeimos žydinčių augalų rūšis, dar žinoma kaip prerinis blusžiedis (angl. *prairie fleabane*), rytinis blusžiedis (angl. *common eastern fleabane*) arba paprastasis blusžiedis (angl. *daisy fleabane*).

## Paplitimas
*Erigeron strigosus* natūraliai paplitęs rytinėje ir centrinėje Šiaurės Amerikoje – nuo Manitobas iki Teksaso ir Aidaho. Rūšis taip pat paplito vakarinėje Šiaurės Amerikoje bei kaip atvežtinis augalas įsitvirtino Europoje ir Kinijoje.

## Aprašymas
*Erigeron strigosus* – vienmečiai arba dvimečiai žoliniai augalai, užaugantys iki 80 cm aukščio. Stiebas šakotas, plaukuotas. Apatiniai lapai elipsiški, su lapkočiais, smulkiai plaukuoti, kelių centimetrų ilgio. Vienas augalas gali turėti iki 200 žiedynų, išsidėsčiusių ant plonų šakojančių ūglių. Kiekvienas žiedynas ne platesnis kaip 1 cm, sudarytas iš 50–100 baltų, rausvų arba mėlynų žiedelių, supančių daugybę geltonų vamzdelinių žiedelių.

## Sistematika
Rūšis turi keturias atmainas:

* *Erigeron strigosus* var. *strigosus* – plačiai paplitusi Šiaurės Amerikoje; introdukuota Kinijoje.
* *Erigeron strigosus* var. *septentrionalis* (Fernald & Wiegand) Fernald – plačiai paplitusi Šiaurės Amerikoje; ir atvežta į Europą.
* *Erigeron strigosus* var. *calcicola* J. R. Allison – auga Alabamos, Džordžijos ir Tenesio valstijose, kalkakmeniniuose pievynuose.
* *Erigeron strigosus* var. *dolomiticola* J. R. Allison – endeminė Bibb apygardos Alabamoje rūšis, auganti dolomitiniuose pievynuose.

## Ekologija
Rūšis auga pažeistose buveinėse: pakelėse, atviruose miškuose ir pievose. Jos arealo dalyje, kur vyrauja aukštažolių prerijos, gaisrai sudaro neatsiejamą ekosistemos dalį. Iš pradžių gaisrai laikinai sumažina *E. strigosus* populiaciją, tačiau praėjus dvejiems ar trejiems metams ji atsinaujina ir išauga.

## Dauginimasis
*Erigeron strigosus* dauginasi tiek lytiškai, tiek nelytiškai. Pietryčių JAV populiacijose pastebėtas mišrus dauginimosi modelis: stambesni, aukštesnės kokybės žiedadulkių grūdeliai būdingi lytiniam dauginimuisi, o smulkesni – apomiktiniu.

## Invazyvumas
Šiaurės Amerikos rytinei ir centrinei daliai būdinga rūšis tapo invazyvi dalyse Azijos ir Europos. Kinijoje ji buvo klaidingai identifikuota kaip *[[Erigeron annuus]]*. Lenkijoje *E. strigosus* plinta kaip įprasta invazinė rūšis ir sudaro hibridinius augalus su *Erigeron annuus*; nustatytos dviejų chromosomų skaičių (triploidinė 3n=27 ir heksaploidinė) formos.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* USDA PLANTS duomenų bazė: ''Erigeron strigosus''
* Flora of North America: ''Erigeron strigosus''
* UC CalPhotos nuotraukų galerija
1570 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas

**1570 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas** – eilinis Abiejų Tautų Respublikos Seimas, sušauktas 1570 m. vasario 8 d. ir susirinkęs 1570 m. balandžio 16 d. Varšuvoje.

Priešseiminiai seimeliai vaivadijose vyko 1570 m. kovo 9–15 d. Generaliniai seimeliai – Kolos ir Prūsijos (Torunėje) įvyko 1570 m. balandžio 3 d.

Seimo maršalka buvo išrinktas Belzo kaštelionas Stanislovas Šafraniecas (). Seimo posėdžiai vyko nuo 1570 m. balandžio 29 d. iki 1570 m. liepos 11 d.

## Išnašos
1582 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas

**1582 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas –** eilinis Abiejų Tautų Respublikos Seimas seimas, sušauktas 1582 m. liepos 16 d. Varšuvoje.

Priešseiminiai seimeliai vaivadijose vyko 1582 m. rugpjūčio 29 d. – rugsėjo 13 d., o generaliniai seimeliai – 1582 m. rugsėjo 18 d.

Seimo maršalka buvo išrinktas Lietuvos didysis raštininkas Leonas Sapiega. Seimo posėdžiai vyko nuo 1582 m. spalio 4 d. iki lapkričio 25 d.

## Išnašos
Jurgis Pakerys

–
**Jurgis Pakerys** (g. 1976 m. balandžio 22 d.) – lietuvių kalbininkas, lituanistas, baltistas, Vilniaus universiteto Baltijos kalbų ir kultūrų instituto Baltistikos katedros profesorius.

## Biografija
1998 m. J. Pakerys baigė Vilniaus universitetą. 2005 m. šiame universitete apgynė disertaciją „XVI a. Mažosios Lietuvos spaudinių mišriųjų ir priesaginių veiksmažodžių daryba“ ir tapo mokslų daktaru. Tais pačiais metais pradėjo dirbti Vilniaus universitete. J. Pakerys dėsto kalbotyros ir kalbų tipologijos įvadą, skaito paskaitas apie Lietuvos kalbų kontaktus ir kontekstus (bakalaurantams) bei apie bendrąją morfologiją, Baltijos jūros regioną kaip lingvistinį arealą (magistrantams). Vadovauja visų studijų pakopų tiriamiesiems darbams. 2005–2010 m. dirbo taip pat ir Lietuvių kalbos institute. Įvairiuose užsienio universitetuose – Latvijos, Frankfurto, Helsinkio, Prinstono ir kituose – J. Pakerys yra skaitęs kviestinių kursų ir paskaitų apie baltų kalbas bei jų reiškinius. Drauge su kitais mokslininkais tarptautinę mokslo bendruomenę supažindina su baltų kalbomis ir jose vykstančiais procesais. Dalyvauja tarptautiniuose mokslo kongresuose ir konferencijose, prisideda prie įvairių mokslo tiriamųjų projektų, kai kuriems jų yra vadovavęs. Tarptautiniu mastu pripažintuose Lietuvos ir užsienio mokslo leidiniuose publikavo daugiau kaip 40 mokslinių straipsnių lietuvių ir anglų kalbomis. Daugumoje jų nagrinėjamos baltų kalbų veiksmažodžio problemos, šiuose tyrimuose telkiamasi ir į dabartinių baltų kalbų, ir į rašytiniuose šaltiniuose paliudytus duomenis. Kita J. Pakerio mokslinių interesų sritis – lietuvių kalbos žodžių daryba.

2025 m. apdovanotas Jono Kazlausko premija.

## Bibliografija
* J. Pakerio bibliografija

## Išnašos
1573 m. Abiejų Tautų Respublikos konvokacinis Seimas

**1573 m. Abiejų Tautų Respublikos konvokacinis Seimas** - pirmasis Abiejų Tautų Respublikos konvokacinis seimas, sušauktas Varšuvoje senatorių universalo pagrindu, paskelbtu 1572 m. lapkričio 1 d. suvažiavime Kaškuose.

Priešseiminiai seimeliai įvyko 1572 m. gruodžio 13 d. Kiekvienas jų turėjo išsiųsti po du pasiuntinius su įgaliojimais derėtis dėl valdovo rinkimų sušaukimo ir jų tvarkos nustatymo. Konvokacinio seimo posėdžiai vyko nuo 1573 m. sausio 6 d. iki sausio 28 d.

Konvokacija virto generaline konfederacija, o tai reiškė, kad sprendimai buvo priimami balsų dauguma. Seime buvo nustatyta valdovo rinkimų data, patvirtinta ir suvienodinta kaptūrinių teismų organizacija bei nustatyti mokesčiai. Taip pat nuspręsta, kad valdovo rinkimuose gali dalyvauti kiekvienas bajoras, tačiau jam nebuvo nustatyta pareiga atvykti į rinkimus.

Siekiant išlaikyti religinę taiką Respublikoje, buvo parengtas Varšuvos konfederacijos aktas. Konvokaciniame seime taip pat nustatytos jo kompetencijos – konvokacinis seimas tapo nauja valstybine institucija, skirta organizacinėms funkcijoms vykdyti tarpuvaldžio laikotarpiu. Visų pirma jis turėjo šaukti priešrinkiminius seimelius ir nustatyti tarpuvaldžio eigą. Taip pat buvo priimta valdovo rinkimų tvarka ir įtvirtintas interrekso institutas, nustatant, kad šias pareigas visada eis primas.

## Išnašos

## Literatūra

* Volumina Legum – Confoederatio Generali Varsaviensis (s. 124-125)
* Volumina Legum – Porządek na Sejmie Walnym, do obierania Króla pana naszego (s. 125-126)
* Volumina Legum – Uniwersał poborowy na Sejmie Walnym pod Warszawą, na elekcję nowego króla, złożonym przez ich M. Pany Rady i Stany Duchowne i Świeckie, i rycerstwo koronne, i Wielkiego Księstwa Litewskiego postanowiony (s. 126-130)
* Volumina Legum – Oznajmienie Króla nowo obranego (s. 130-131)
* Volumina Legum – Wtórne oznajmienie Króla nowo obranego (s. 131-132)
1578 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas

**1578 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas** – eilinis Abiejų Tautų Respublikos seimas, apie kurio sušaukimą 1577 m. lapkričio 9 d. Varšuvoje 1578 m. sausio 14 d. paskelbė Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Steponas Batoras.

Priešseiminiai seimeliai vaivadijose vyko 1577 m. gruodį. Tikrosios seimo diskusijos prasidėjo tik 1578 m. sausio pabaigoje ir baigėsi 1578 m. kovo 8 d.

Seimo metu Brandenburgo-Ansbacho markgrafas Jurgis Frydrichas paskelbė leno priesaiką Lenkijos Karūnai vietoj psichiškai sirgusio Prūsijos kunigaikščio Albrechto Frydricho. Taip pat buvo atnaujinta Pomeranijos kunigaikščių Jono Frydricho ir Ernesto Liudviko iš Bytuvo ir Lemborko leninė priklausomybė.

Seimo posėdžių metu bandyta patvirtinti didelius mokesčius, susijusius su pasirengimu karui su Maskva ir pietrytinių sienų gynyba. Tačiau dėl Krokuvos, Sandomiro ir Sieradzės vaivadijų pasiuntinių pasipriešinimo, kurie argumentavo savo įgaliojimų apribojimais, šis siūlymas buvo atmestas. Po šios sprendimo karalius dėl mokesčių patvirtinimo tiesiogiai kreipėsi į seimelius, ir šie tam pritarė.

1578 m. kovo 3 d. konstitucijoje buvo įvykdyta teismų reforma, įsteigiant Karūnos tribunolą. Taip pat buvo nutarta, kad nobilitacijos ir indigenačių suteikimas bus atliekamas Seime.

## Išnašos

## Literatūra

* Volumina Legum – Konstytucja Sejmu Walnego Warszawskiego Roku Pańskiego 1578 (p. 182-191)
* Volumina Legum – Uniwersał Poborowy Roku Bożego 1578 (p. 191-198)
2026 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas

**2026 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas** – Tarptautinės čiuožimo federacijos organizuotas geriausių pasaulio dailiojo čiuožimo atletų čempionatas, kuris vyko kovo 24 d. – kovo 29 d. Čekijoje.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Kvalifikacija

### Dalyvių skaičius rungtyse
Kiekviena valstybė gali deleguoti po vieną čiuožėją ar porą, jeigu jie įvykdė minimalių technikos taškų reikalavimą. Šalys gali deleguoti daugiau nei vieną atstovą rungtyje, jeigu jie surinko atitinkamą komandinių taškų skaičių 2025 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate.

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Lietuvos komanda
Lietuvai čempionate atstovavo trys sportininkai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Pakerys

;Pakerys
* Antanas Pakerys – kalbininkas;
* Jurgis Pakerys – kalbininkas.
;Pakerienė
* Viktorija Daujotytė-Pakerienė – literatūrologė.

Pavardė kilusi iš Dusetų ir Kupiškio apylinkių. Greičiausiai pravardinės kilmės pavardė, sietina su žodžiu *pakerỹs* „kas gyvena pakeryje“, plg. *pakerỹs* „pakerė; vieta po vandens paplautomis medžio šaknimis; vandens paplautas, nusviręs upės, ežero ar duobės krantas, pakriaušė“.

## Šaltiniai
Nenad Dimitrijević

**Nenadas Dimitrijevičius** (, g. 1998 m. vasario 23 d.) – Šiaurės Makedonijos krepšininkas, rungtyniaujantis įžaidėjo pozicijoje.

Treniravosi Skopjės „Fruktal“ jaunimo mokykloje, vėliau išvyko į Ispaniją, kur treniravosi Badalonos „Joventut“ jaunimo sistemoje. 2016 m. debiutavo pagrindinėje komandoje. Po sėkmingo sezono žaidėjas 2021 m. perėjo į „Valensiją“, su kuria pasiekė Europos taurės pusfinalį. 2022 m. paskolintas Kazanės „UNIKS“. Atstovaudamas šiai komandai, pasiekė 2023–24 m. sezono VTB lygos rezultatyvių perdavimų rekordą (12, prieš Maskvos MBA). 2023 m. liepą nutraukė kontraktą su „Valensija“ ir perėjo pilnai į „UNIKS“. 2023–24 m. sezone su komanda užėmė 2 vietą VTB ir tapo lygos MVP (vid. 19,0 taško, 6,6 rez. perdavimo, 3,6 atkovoto kamuolio, 1,3 perimto kamuolio, 23,9 naudingumo balų). Po 2024–2025 m. sezono, praleisto Milano „Olimpijoje“, Nenadas Dimitrijevičius grįžo į Rusiją ir atstovavo Sankt Peterburgo „Zenit“, bet 2026 m. sausį paskolintas Miuncheno „Bayern“.

Nenadas Dimitrijevičius – vienas pagrindinių Šiaurės Makedonijos krepšinio rinktinės lyderių.

## Pasiekimai
* VTB lyga: 2023 m.
* VTB lygos MVP: 2024 m.
* VTB lygos pusfinalių MVP: 2023 m.
* Italijos krepšinio supertaurė: 2024 m.
* Italijos krepšinio supertaurės MVP: 2024 m.

## Šaltiniai
Misozi Zulu

**Misozi Zulu** (*Chisha Racheal Misozi Zulu*; g. 1994 m. spalio 11 d.) – Zambijos futbolininkė, puolėja. Atstovavo Zambijos nacionalinėje moterų futbolo rinktinėje, olimpietė.

## Biografija
Kitados priklausė National Assembly FC. 2019 m. rungtyniavo Šymkent BIIK-Kazygurt (Kazachstanas). Nuo 2020 m. priklausė Green Buffaloes FC (Zambija). 2021 m. išvyko į Hakkarigücü Spor (Turkija).

### FC Gintra
2026 m. kovo 21 d. oficialiai paskelbta, kad pasirašyta sutartis su FC Gintra, galiosianti iki 2026 m. sezono pabaigos.

2026 m. kovo 22 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš FK Transinvest. Susitikimą pradėjo kaip atsarginė, aikštėje pasirodė 73 minutę po keitimo vietoje Gracie Knutzen. Gintros futbolininkės rezultatu 2–0 palaužė varžoves.

## Pasiekimai
;  **Zambija**
* COSAFA Women's Championship: 2022 m.

## Rinktinės
Atstovavo Zambijos WU17, WU-19, WU-21 rinktinėms. Pakviesta į nacionalinę moterų rinktinę. 2017–2019 m. buvo Zambijos rinktinės kapitone.

Su Zambijos moterų futbolo rinktine varžėsi Afrikos Tautų taurės varžybose ir atstovavo savo šaliai 2024 metų Paryžiaus olimpinėse žaidynėse.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Kauno siaurojo geležinkelio depas

**Kauno siaurojo geležinkelio depas** – buvęs siaurojo geležinkelio depas Kauno mieste, kairiajame Nemuno krante, Žemojoje Fredoje prie Kauno geležinkelio tilto. Priklausė Siaurųjų geležinkelių direkcijai, aptarnavo Kauno siaurąjį geležinkelį. Depe veikė 6500 m² ploto siaurojo geležinkelio centrinės dirbtuvės, kuriose buvo remontuojami ir gaminami riedmenys. Čia buvo garvežių, vagonų, liejyklos, mechanikos, kalvių, dailidžių ir kiti skyriai.

## Istorija

Siaurasis geležinkelis Kaune atsirado XIX a. pabaigoje, kai buvo nutiestas Kauno tvirtovės geležinkelis (750 mm vėžės) kairiajame Nemuno krante, Žemojoje Fredoje. 1896–1897 m. pastatyta Kauno tvirtovės geležinkelio stotis ir vandens bokštas. Apie 1899 m. įrengtas siaurojo geležinkelio depas su dirbtuvėmis keturiems traukiniams.

I pasaulinio karo metais vokiečiai siaurąjį geležinkelį nutiesė ne tik dešiniajame Nemuno krante per visą Kauno miestą nuo Panemunės iki Senamiesčio, bet ir per Aleksoto tiltą iki pat siaurojo geležinkelio depo (dabartine Minkovskių gatve). Šis ruožas žymimas bent iki 1923 m. Po 1920 m. geležinkelis praplėstas – nuo siaurojo geležinkelio depo nutiesta trasa į pietus palei Nemuną pro Jiesios gyvenvietę iki Panemunės tilto, kur buvo prijungta prie jau buvusios linijos, per Aleksoto tiltą ėję bėgiai iki siaurojo geležinkelio depo buvo išardyti. Depe pagamintos pirmosios nepriklausomoje Lietuvoje automotrisės – 1932 m. ir 1934 m., vagonai-šaldytuvai (ledainės). Riedmenys naudoti Šiaulių–Biržų, Panevėžio–Pastovių ir kituose ruožuose. Depas taip pat gamindavo garvežius, žemės ūkio mašinas (pvz., kuliamąsias).

Sovietmečiu depas uždarytas, 1975 m. jau nebežymimas. Buvusioje teritorijoje įsikūrė pramonės įmonės, pastatyti keli daugiaaukščiai namai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Siaurųjų geležinkelių vagonų dirbtuvė (Tarpukaris.autc.lt)
Projektas Sveika, Marija (filmas)

**Projektas „Sveika, Marija“** () – 2026 m. amerikiečių mokslinės fantastikos nuotykių filmas, kurį režisavo Phil Lord ir Christopher Miller. Filmas sukurtas pagal Andy Weir 2021 m. to paties pavadinimo romaną. Vaidina Ryan Gosling, Sandra Hüller, James Ortiz ir Lionel Boyce.

Pasaulinė filmo premjera įvyko 2026 m. kovo 9 d. Londone. Lietuvos kino teatruose pasirodė 2026 m. kovo 20 d. Sulaukė teigiamų kritikų vertinimų bei visame pasaulyje uždirbo 300 mln. JAV dolerių ir tapo antruoju pelningiausiu 2026 m. filmu.

## Siužetas
Filmas pasakoja apie Railandą Greisą – vyrą, kuris pabunda tarpžvaigždiniame kosminiame laive ir niekaip neprisimena, kaip jis ten atsidūrė.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Ryan Gosling – *Dr. Ryland Grace*
* Sandra Hüller – *Eva Stratt*
* James Ortiz – *Rocky*
* Lionel Boyce – *Carl*
* Ken Leung – *Yáo Li-Jie*
* Milana Vayntrub – *Olesya Ilyukhina*
* Priya Kansara – *Mary*
* Liz Kingsman – *Annie Shapiro*
* Mia Soteriou – *Dr. Browne*
* Orion Lee – *Dr. Li*
## Filmo gamyba
2020 m. kovo mėnesį buvo pranešta, kad „Metro-Goldwyn-Mayer“ artėja prie susitarimo dėl Andy Weir romano „Projektas „Sveika, Marija““ ekranizacijos teisių įsigijimo, o Ryan Gosling turėtų ne tik vaidinti filme, bet ir būti jo prodiuseriu. Romano ekranizacijos teisės buvo įsigytos už 3 mln. dolerių. 2020 m. gegužės mėn. filmo režisieriais ir prodiuseriais pasamdyti Phil Lord ir Christopher Miller. Kadangi Lord ir Miller negalėjo patys dirbti prie scenarijaus dėl įsipareigojimų filmui „Žmogus-voras: aplink multivisatą“, kitą mėnesį scenarijų rašyti buvo pasamdytas Drew Goddard (kuris anksčiau dirbo prie A. Weir romano „Marsietis“ ekranizacijos).

2024 m. balandžio mėn. „Amazon MGM Studios“, 2022 m. įsigijusi „Metro-Goldwyn-Mayer“, paskelbė, kad filmas turėtų būti išleistas 2026 m. 2024 m. gegužės mėn. prie filmo aktorių prisijungė Sandra Hüller, o operatoriumi paskirtas Greig Fraser. 2024 m. birželio mėn. prie adaptacijos prisijungė Milana Vayntrub.

Pagrindiniai filmavimo darbai prasidėjo 2024 m. birželio 3 d. Jungtinėje Karalystėje ir baigėsi 2024 m. spalio 26 d.

### Muzika
„San Diego Comic-Con“ renginyje buvo paskelbta, kad filmo muziką kurs Daniel Pemberton. 2026 m. kovo 20 d. skaitmeniniu formatu išleistas filmo muzikos albumas, sudarytas iš 38 dainų. Filme taip pat skamba keturiolika kitų dainų, tarp kurių – Harry Styles daina „Sign of the Times“ ir The Beatles daina „Two of Us“.

## Atsiliepimai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 95% iš 318 kritikų atsiliepimų yra teigiami. „Metacritic“, kuri naudoja svertinį vidurkį, remdamasi 54 kritikais, filmui skyrė 77 balus iš 100 galimų, o tai reiškia, kad filmas sulaukė „daugiausia teigiamų“ vertinimų.
## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
1744 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas

**1744** **m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas** – paprastasis Abiejų Tautų Respublikos Seimas, apie kurio sušaukimą buvo paskelbta 1744 m. liepos 13 dieną Gardine.

Priešseiminiai seimeliai vaivadijose vyko 1744 m. rugpjūčio 24 d., o pakartotiniai seimeliai – rugsėjo 15–16 d. Seimo maršalka buvo išrinktas Lietuvos didžiosios kunigaikštystės iždininkas Tadas Pranciškus Oginskis.

Seimo darbai tęsėsi nuo 1744 m. spalio 5 d. iki lapkričio 19 d.

## Išnašos
1732 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas

**1732 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas** – Abiejų Tautų Respublikos Seimas, nepaprastasis (ekstraordinarinis) seimas, apie kurio sušaukimą buvo paskelbta 1732 m. birželio 18 d. Varšuvoje.

Priešseiminiai seimeliai vaivadijose įvyko 1732 m. rugpjūčio 7 d., o pagrindiniai provinciniai – 1732 m. rugpjūčio 28 d. 

Seimo posėdžiai vyko Varšuvoje nuo 1732 m. rugsėjo 18 d. iki spalio 2 d. Seimą pradėjo Karūnos didysis stovyklininkas Jurgis Martynas Ožarovskis. Seimas nepriėmė konstitucijų, nes prieš maršalkos išrinkimą jį nutraukė Lietuvos opozicija ir Potockiai, veikę už Rusijos ir Prancūzijos pinigus.

## Išnašos
Margarita Panova

**Margarita Panova** (*Margarita Panova*; g. 1998 m. sausio 31 d.) – Moldovos futbolininkė, vartininkė. Kitados atstovavo Moldovos jaunimo rinktinėms, kviesta į nacionalinę rinktinę.

## Karjera
Kitados rungtyniavo gimtinėje (Moldavija). Atstovavo Goliador Chisinau, Noroc, Anenii Noi klubams. 2021 m. persikėlė į „Banat“ klubą (Rumunija). Vėliau rungtyniavo „Heniu Prundu Bârgăului“ (Rumunija), „Ungmennaelagio Einherji“ (Islandija) ir „Manila Digger FC“ (Filipinai).

; FK Transinvest
2025 m. pradžioje atvyko į Lietuvą. Prisijungė prie Vilniaus rajono Transinvest klubo. 2025 m. kovo 23 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. „Transinvest“ futbolininkės palaužė varžoves rezultatu 2–0. 2026 m. sezone liko klube ir tapo „Transinvest“ komandos kapitone.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo moterų A lygoje;

## Pasiekimai
; moterų A lyga
*  **Antroji vieta (1):** 2025 m.

; Asmeniniai įvertinimai
* Geriausia Rumunijos vartininkė: 2021 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Agnė Žėglevičiūtė

**Agnė Žėglevičiūtė** (g. 1994 m. rugsėjo 5 d.) – Lietuvos futbolininkė, gynėja. Kitados atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms, kviečiama į nacionalinę rinktinę.

## Karjera
Iš Kauno kilusi žaidėja sportuoti pradėjo gimtame mieste. Atstovavo „Žaros“ komandai, vėliau FK Kauno Žalgiris, FC Hegelmann ir KRFA moterų komandoms.

; LSU-Žara
2015 m. balandžio 12 d. pelnė du įvarčius moterų A lygos rungtynėse prieš Jonavos KSSC EOS-Aušra ir svariai prisidėjo prie triuškinančios kauniečių pergalės rezultatu 5-0.

; FK Kauno Žalgiris
2017 m. „LSU-Žara“ tapo BC Žalgiris sistemos dalimi, ir pakeitė pavadinimą į FK „Kauno Žalgiris“.

; FC Hegelmann 
2022 m. sausio mėn. oficialiai pranešta, kad buvusi Kauno Žalgirio komanda keičia spalvas, pereina į „Hegellmann“ klubo struktūrą.

; KRFA
2026 m. pradžioje Hegelmann klubas pateikė prašymą dalyvauti moterų A lygoje, tačiau sausio 19 d. prašymą atsiėmė. Kiek vėliau pranešta kad tiek pagrindinė, tiek dublerių moterų komandos išformuojamos. Dauguma žaidėjų perėjo į naujai suformuotą Kauno rajono futbolo akademijos moterų komandą. Agnė Žėglevičiūtė tapo KRFA komandos kapitone.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Rinktinės
Kitados kviesta į WU-17 rinktinę.

Nuo 2020 m. atstovavo nacionalinei rinktinei.

## Pasiekimai
; TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt 
* SOCCERDONNA
* Globalsportsarchive
Apskritalapis smaugikas

**Apskritalapis smaugikas** (*Celastrus orbiculatus*) – smaugikinių šeimos (*Celastraceae*) daugiametis vijoklinis augalas (liana). Kilęs iš Rytų Azijos (Rytų ir Pietų Kinija, Mandžiūrija, Korėja, Japonija, Sachalinas, Amūro sritis). Introdukuotas Šiaurės Amerikos rytuose, daugiausia Vidurio ir Rytų Europoje, Vietname, Naujojoje Zelandijoje).

Vieni stiebai driekiasi pažeme, kiti vijokliniai, sukasi apie atramas ir pasiekia 5–10, kartais 15–20 m aukštį. Jauni ūgliai gelsvai žali, senų stiebų žievė pilkšvai ruda. Lapai apskriti, atvirkščiai kiaušiniški, kartais beveik apskriti, ~2–10 cm ilgio ir 3–7 cm pločio. Žiedai smulkūs, balkšvi arba žalsvi, susitelkę žiedynuose, augančiuose iš lapų pažastų. Dvinamis arba vienanamis augalas, žiedai retai dvilyčiai. Žydi nuo gegužės pabaigos iki birželio vidurio. Vaisius – rutuliška 8–10 mm skersmens dėžutė, kuri įgija ryškiai geltoną spalvą. Sėklos su ryškiai oranžiniu apysėkliu. Rudenį apskritalapio smaugiko lapai ryškiai nugelsta. Visos augalo dalys nuodingos.

Apskritalapis smaugikas Nyderlandų želdynuose pradėtas auginti 1860 m., vėliau paplito, vietomis tapo invazine rūšimi. Lietuvoje XX a. pab. paplito Palangos oro uosto prieigose. 2023 m. šalyje buvo gana reti, bet vietomis sutinkami spygliuočių ir mišriuosiuose miškuose, pamiškėse, krūmynuose, sausuose šlaituose, po elektros perdavimo linijomis, pievose, pakelėse. Dauginasi sėklomis (jas platina paukščiai), šaknų atžalomis, lengvai įsišaknijančiais ūgliais. Apskritalapis smaugikas nudžiovina medžius, ant kurių vyniojasi, o apatiniai stiebai sudaro tankius sąžalynus, kurie nustelbia žolinius augalus, krūmus.


Oriental bittersweet.jpg|Smaugikas, „smaugiantis“ medį
Celastrus orbiculatus in Poland.jpg|Tankus smaugikų sąžalynas Lenkijoje
Celastrus orbiculatus 5487341.jpg|Vaisiai
Celastrus orbiculatus - Flickr - aspidoscelis (1).jpg|Žiedai
Celastrus-orbiculatus, cultivated.jpg|Nugeltę lapai


## Šaltiniai
1969 m. Baltijos taurė

**1969 m. Baltijos taurė** – Baltijos taurės futbolo turnyras, vykęs 1969 metais rugsėjo 12–14 d. Estijos TSR, Talino mieste. Čempionais tapo estai. Kai kur tai pripažįstamas kaip B rinktinių turnyras.

## Galutinė lentelė

|}

## Rungtynės

----

----

## Šaltiniai
Taikomoji kalbotyra

**Taikomoji kalbotyra** – tarpdalykinis, apimantis daugelį disciplinų mokslas, nagrinėjantis kalbą ir kaip ji siejasi su visuomene, kultūra ir psichologija.

## Istorija
Atskira mokslo šaka tapo XX a. viduryje Jungtinėje Karalystėje ir Amerikoje. Pirmiesiems tyrėjams (P. Korderiui, Dž. Trimui, K. Bramfitui, H. Vidausonui) labiausiai rūpėjo svetimų kalbų mokymasis ir išmokimo klausimai.

Lietuvoje taikomoji kalbotyra pradėta vystyti 1990 m., kai buvo įkurta Vilniaus universiteto Lituanistinių studijų katedra. Iš Lietuvos tyrėjų paminėtini J. Pribušauskaitė, M. Ramonienė, L. Vilkienė, I. Dabašinskienė, R. Marcinkevičienė, L. Kalėdienė (iki 2006 m. Grumadienė), A. Lichačiova ir kiti.

## Integruotos mokslo šakos
Taikomoji kalbotyra aprėpia bendrąją kalbotyrą, sociologiją, psichologiją, pedagogiką, antropologiją, kultūrologiją, literatūrologiją, informacijos teoriją ir kitas mokslo šakas.

## Tikslai ir specifika
Ši kalbotyros kryptis siekia išvystyti teorinius kalbos ir kalbos vartosenos specifinius modelius. Teoriniai modeliai pasitelkiami praktiniams kalbos uždaviniams spręsti, sakykime, kalbų mokymo programoms sudaryti, kalbos terapijai, teismo ekspertizei, kalbų politikai.

Teorinė kalbotyra į kalbą žvelgia kaip į apibendrintą, idealizuotą, autonomišką ženklų sistemą, o taikomoji kalbotyra – kaip į kalbinę elgseną, kodą, vartojamą visuomenės sąveikai tikrame gyvenime.

## Tyrimų sritys
* Kalbų mokymas ir mokymasis
* Vertimas
* Kalbų politika ir vadyba
* Psicholingvistika
* Sociolingvistika
* Etnolingvistika
* Ekolingvistika
* Teismo lingvistika
* Gestotyra
* Dalykinė kalba
* Kalbinis kraštovaizdis
* Klaidų analizė
* Testavimas
* kt.

## Išnašos
Yarmanya United FC

**Yarmanya United Football Club**, o trumpiau **„Yarmanya United“** () – Mianmaro futbolo klubas iš  Molamjaino miesto, Monų valstijoje.

## Istorija
Klubas įkurtas 2024 m. 2024–2025 m. sezone varžėsi Antroje lygoje.

Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Myanmar National League.

## Pasiekimai
;  **Antra lyga (II):**
*  **Nugalėtojai (0):**
*  Trečioji vieta (1): 2024 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Sudėtis
Atnaujinta: 2026 m. kovo 25 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Hermanarikas

**Hermanarikas** (lot. Hermanaricus; got. Airmanareiks „galingasis valdovas“; vid.vok.aukšt. Ermenrich; mirė 376 m.) ostgotų karalius, kuris prieš hunų invaziją valdė nemažą dalį Oiumo (derlingų žemių dalis, maždaug dabartinės Ukrainos teritorijoje), tuo metu gotų apgyvendintą Skitijos dalį. Jis minimas dviejuose romėnų šaltiniuose: tuolaikiniuose Ammianus Marcellinus raštuose ir VI a. istoriko Jordano Getikoje. Jis taip pat pasirodo išgalvotu pavidalu vėlesnėse germanų herojinėse legendose. Pasak Ammiano, Hermanarikas buvo „karingiausias karalius“, kuris galiausiai nusižudė susidūręs su alanų ir hunų, kurie įsiveržė į jo teritoriją 370 m., agresija. Ammianas sako, kad jis „valdė didžiulius ir derlingus regionus“ ir kad po Hermanariko mirties naujuoju karaliumi buvo išrinktas kažkoks Vitimiris.
Jordanas Getikoje apibūdina jį kaip „gotikinį Aleksandrą (Makedonietį) “, kuris „valdė visas Skitijos ir Germanijos tautas kaip savo“. Jordanas teigė, kad karalius nužudė jauną moterį vardu Sunilda (Svanhildr) arkliais kaip bausmę už vyro išdavystę. Po to du jos broliai Sarus ir Ammius sunkiai sužeidė Hermanariką, atimdami iš jo galimybę apginti savo karalystę nuo hunų antpuolių. Šios legendos variacijos padarė didelę įtaką viduramžių germanų literatūrai, įskaitant anglų ir skandinavų. Jordanas teigia, kad jis sėkmingai valdė gotus iki savo mirties, sulaukęs 110 metų.

Edvardas Gibbonas (XVIII a. britų istorikas) cituoja Ammiano ir Jordano versiją kaip istorinę ir praneša, kad Hermanarikas per savo valdymą apie 30 metų, nuo 337 iki 367 m., paeiliui užkariavo vakarų gotus, herulius, venedus ir estijus (aesti), įkurdamas karalystę, kuri driekėsi nuo Baltijos iki Juodosios jūros ir mirė nuo žaizdos, kurią padarė moters, kurią jis žiauriai nužudė už vyro maištą, broliai, po to jo įpėdiniu tapo jo giminaitis Vitimiris.
Gerulių piliakalnis

**Gerulių piliakalniu** vadinami du gretimi piliakalniai Alytaus ir Prienų rajonų sandūroje:
* pietvakarinis Alytaus rajone,
* šiaurės rytinis Prienų rajone.
Suktalapė elodėja

**Suktalapė elodėja** (*Elodea nuttallii*) – vandenplūkinių šeimos (*Hydrocharitaceae*) žolinių vandens augalų rūšis. Natūraliai paplitusi Šiaurės Amerikos vidutinių platumų klimato juostoje, introdukuota daug kur Europoje, vietomis Kinijoje, Filipinuose, Japonijoje.

Suktalapė elodėja – daugiametis, vandenyje paniręs augalas. Stiebas paprastai iki 30 cm ilgio, kartais pasiekia 100 cm. Jis šakotas, lankstus, apaugęs menturiais susitelkusiais lapais. Lapai linijiški, ties viduriu persisukę, menturiuose auga po 3–4, rečiau po 5. Nuo kanadinės elodėjos skiriasi tuo, kad lapai siauresni ir sukti. Žiedai nedideli, balti ar vos rausvi, laikosi ant ilgų žiedkočių. Augalas dvinamis, tačiau dauginasi daugiausia vegetatyviškai. Europoje būdingi vienos lyties (moteriški) individai. Sėklos pailgos, minkštos, apaugusios plaukeliais.

Suktalapė elodėja auga kanaluose, lėtai tekančiuose vandens telkiniuose. Dažnai sudaro tankius sąžalynus, kurie mažina pratakumą, o didelis biomasės kiekis trukdo prasiskverbti šviesai į gilesnius sluoksnius, pūdamas mažina deguonį ir neigiamai paveikia kitus vandens telkinio organizmus. Auginama akvariumuose.

Suktalapė elodėja Europoje savaime plisti pradėjo XX a. antroje pusėje ir tapo invazine rūšimi. Daug kur pakeičia kitą invazinę rūšį – kanadinę elodėją. Lietuvoje 2020–2021 m. aptikta prie Nemuno, auganti užutakiuose ir priekrantėje ant smėlingo dumblo.


ElodeaNuttallii.jpg|Stiebai
Elodea nuttallii sl11.jpg|Stiebas su būdingais suktais lapais
Elodea nuttallii-female flower.jpg|Moteriškas žiedas
Unterwasser.jpg|Suktalapių elodėjų prižėlęs vanduo (Vokietija)


## Šaltiniai
Hipoderminės adatos modelis

**Hipoderminės adatos modelis** – modelis, pagal kurį informacijos srautas iš žiniasklaidos šaltinio į gavėją laikomas tiesioginiu ir sukeliančiu akimirksnines reakcijas auditorijoje. Tokia vienpusės komunikacijos forma vaizduoja auditoriją kaip pasyvią ir bejėgią susidūrus su stipriu komunikaciniu stimulu.

Pagal šį modelį, žiniasklaidos poveikis yra greitas ir vienakryptis. Istoriškai modelis siejamas su propagandos tyrimais po Pirmojo pasaulinio karo.

Pagal šį modelį, komunikacija primena adatą, prieš kurią žiūrovas yra bejėgis: ši „adata“, skriejanti nuo perduodamo pranešimo į žmogaus smegenis, akimirksniu „įžiebia“ adresatą tarsi „elektros lemputę“ ir daro tiesioginį poveikį jo idėjoms, jausmams, žinioms ar motyvacijai.

Pagrindinius modelio principus galima išdėstyti taip:

# Kadangi socialiniai ryšiai neturi įtakos žmonių veiksmams ir jie vadovaujasi vienodais „instinktais“, žmonės žiniasklaidos pranešimus suvokia panašiai.
# Žiniasklaidos pranešimas tiesiogiai „įšvirkščiamas“ į visuomenės „kraujotaką“, tarsi skystis iš švirkšto.
# Žiniasklaidos pranešimai rengiami strategiškai, siekiant gauti tam tikras pageidaujamas reakcijas.
# Žiniasklaidos pranešimų poveikis yra momentinis ir galingas, galintis sukelti reikšmingus žmonių elgesio pokyčius.
# Taigi visuomenė negali išvengti žiniasklaidos įtakos.

Tyrėjai pažymi, kad pagal hipoderminės adatos modelį, racionalus protas yra tik iliuzija, nes žmogaus protas nesugeba atsispirti galingiems, tikslingiems pranešimams.

## Šaltiniai
Vingrė

**Vingrė**, arba **Vingrys**, anksčiau **Vingurys** – Vilniuje tekėjęs upelis, Vilnios kairysis intakas. Pažymėtas beveik visuose senuosiuose Vilniaus miesto planuose (1648 m. F. Getkanto, 1793 m. J. G. M. Fiurstenhofo, 1808 m. Vilniaus plane). Šiuolaikinių mokslininkų nuomone, prasidėjo Neries upės ketvirtosios viršsalpinės terasos šaltiniuotame šlaite, 117 m aukštyje, teritorijoje tarp dabartinių Mindaugo ir Vingrių gatvių. Tekėjo aiškia raguva šiaurės, šiaurės rytų kryptimi dabartinių Pylimo, Liejyklos ir L. Stuokos-Gucevičiaus gatvių vietomis iki Katedros aikštės; čia, ties Katedros varpine, įsiliejo į Žemutinę pilį juosusią Vilnios kairiąją šaką. Upelio ilgis šia trasa buvo daugiau kaip 1 km, vidutinis nuolydis – 24 m/km. Į Vingrę per gynybinį griovį palei miesto sieną buvo nukreipti ir pertekliniai vandenys nuo Liepkalnio aukštumų, tekėję dabartinių Bazilijonų ir Pylimo gatvių trasa. Istorikas Adolfas Šapoka šią trasą laiko Vingrės dalimi ir upelio pradžią nurodo buvus prie Aušros vartų.

Vietos, kuriomis tekėjo Vingrė, buvo šlapios ir šaltiniuotos. Šaltinių vanduo naudotas miesto vandentiekiui, o pats upelis – miesto gynybinių įtvirtinimų sustiprinimui. Upelis ilgainiui užterštas, virto Vilniaus atliekų surinkimo vieta. Nuo XVIII a. vadintas **Kačerga**. Nunykus Vilnios kairiajai šakai, Vingrė „pailgėjo” – tekėjo jos vaga į Nerį. Pablogėjus sanitarinėms sąlygoms iki XIX a. pabaigos upelis kanalizuotas. Pasakojama, kad tylią naktį, kai mieste nėra triukšmo, iš Gedimino prospekto einant per Katedros aikštę, prieš katedros varpinę galima aiškiai girdėti apačia čiurlenant vandenį.

Upėvardžio kilmė sietina su žodžiu *vingrus* – „vingiuotas, išsisukiojęs”. Dar spėjama, kad Rytų Aukštaitijoje *vingris* anksčiau galėjęs reikšti „šaltinį”.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Aldona Baubinienė, Gediminas Vaitkevičius, Regina Morkūnaitė, Artūras Bautrėnas. ''Hidrografiniai Vilniaus apylinkių ypatumai ir jų įtaka miesto vystymuisi''. Geografijos metraštis 54, 2021 m. ISSN 2335-8610. Nuoroda tikrinta 2026-03-26.