open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
FC Kolos Kovalivka

**Kovalivkos „Kolos“** – Ukrainos futbolo klubas iš Kovalivkos kaimo, esančio Kijevo srityje.

## Istorija
Klubas įkurtas 2012 m. Žaidė žemesniuose divizionuose, o vėliau tapo profesionaliu klubu ir debiutavo Pirmoje lygoje.

## Sezonai
### Ukrainos varžybos

|}

## Spalvinė gama

## Emblema

Vaizdas:FK_Kolos_Kovalivka.jpg|Senoji emblema
Vaizdas:FCKolos2018.svg|Nuo 2018 m.


## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta apranga. 

## Lietuviai
* Gytis Paulauskas, puolėjas, 2024–

## Taip pat skaitykite
* ŽFK Kolos Kovalivka – apie klubo moterų pagrindinę komandą

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
FK Kramatorsk

**Kramatorsko futbolo klubas** arba trumpai vadinamas **FK Kramatorsk** – Ukrainos futbolo klubas iš Kramatorsko.

Ankstesniais metais žinomas **Kramatorsko „Avanhard“** arba trumpesniu **FK Avanhard** pavadinimu.

## Istorija
Klubas įkurtas 1955 m. Rungtyniavo Pirmoje lygoje.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga

## Emblema

Vaizdas:FC_Avanhard_Kramatorsk.png|Senoji emblema
Vaizdas:FK Kramatorsk logo.png|Dabartinė emblema


## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė] 
* Soccerway (apie klubą)
* Transfermarkt (Pirma lyga)
FK Obolon'

**Kijevo „Obolon-Brovar“** – Ukrainos futbolo klubas iš Kijevo.

## Istorija
### Priešistorė
Egzistavo kitas klubas FK Obolonʹ Kiïv, kuris buvo įkurtas 1992 m. Tuo metu vadinosi pagal pagrindinio rėmėjo pavadinimą. 

2012 m. įsiplieskė konfliktas tarp vieno iš rėmėjų ir klubo vadovybės. Galiausiai komanda buvo išformuota. 

2013 m. vasario 21 d. oficialiai pranešta, kad klubas nebedalyvaus jokiose varžybose.

### Klubo įkūrimas

2013 m. įkurtas naujas klubas "Obolon-Brovar" pavadinimu. 

Debiutavo 2015–2016 m. Pirmoje lygoje.

2020 m. pakito klubo pavadinimas. Nuo tada žinomas **FK „Obolon“** pavadinimu.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo Pirmoje lygoje. Po pirmojo etapo pateko į stipriųjų ekipų grupę. O galutinėje ekipų rikiuotėje buvo antri.

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
*  Kirilas Siličius
*  Oleksijus Ščebetunas

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
Baltabruvė mėlynuodegė

**Baltabruvė mėlynuodegė** (*Tarsiger indicus*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukščių rūšis, priklausanti mėlynuodegių (*Tarsiger*) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami nuo Himalajų iki pietinės Kinijos ir Taivane. Natūrali buveinė spygliuočių miškai.

## Šaltiniai
Paulo Dybala

**Paulas Brunas Esekielis Dibala** (g. 1993 m. lapkričio 15 d.) – Argentinos futbolininkas, ginantis „AS Roma“ klubo garbę. 

## Karjera
2011 m. karjerą pradėjo Argentinos „Instituto Atlético Central Córdoba“ klube. 2012 m. persikėlė žaisti į Italiją – prisijungė prie „US Città di Palermo“. 2013–2014 m. sezone su Palermo klubu tapo Serie B nugalėtoju.

Nuo 2015 m. rungtyniavo „Juventus“ klube. 2016, 2017, 2018 ir 2019 m. tapo Serie A čempionu. Trejus metus iš eilės (2016, 2017 ir 2018) laimėjo Italijos futbolo taurė. 2015 m. „Juventus“ su P. Dibala laimėjo supertaurę. 2017 m. rugpjūčio 9 d. „Juventus“ klubas suteikė P. Dibalai 10-tą marškinėlių numerį.

2022 m. liepos 20 d. argentinietis pasirašė sutartį su Romos klubu.

## Karjera rinktinėje

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Pasiekimai
;Argentina
* Pasaulio futbolo čempionatas: 2022 m.

;Palermo
* Serie B: 2013–14 m.

;Juventus
* Serie A: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20 m.
* Coppa Italia: 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2020–21 m.
* Supercoppa Italiana: 2015, 2018, 2020 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Makiritariai

**Makiritariai** ( – „upės žmonės“, sav. *ye’kuana, dekuana* „kanojų žmonės“, *so’to* „žmonės“) – indėnų tauta, priklausanti karibams, gyvenanti šiaurės Amazonijoje: daugiausia pietų Venesueloje (Bolivaro ir Amazonės valst.), Ventuario, Kauros ir Paragvos aukštupių baseinuose, taip pat pasienio srityse Brazilijoje (Roraima), kur vadinami ***majongongais*** (*maiongong*). Populiacija apie 6500 žmonių. Makiritarių kalba priskiriama karibų kalbų šeimai (pagrindinės tarmės – kunanų, dekuanų, ihiaruanų, maitsių, majongongų). Portugališkai ir ispaniškai kalba nedaugelis. Pagal tikybą – prigimtinės religijos puoselėtojai.

Nors nuo XVIII a. vid. karibai ir europiečiai tarpusavyje kariavo, tačiau iki pat XX a. 5-ojo dešimtmečio europiečiai makiritarių žemių nebuvo pasiekę, tad šie išsaugojo tradicinę kultūrą.

Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (manijokai, kukurūzai, bananai ir kt.), žvejyba, medžiokle, rankiojimu. Nuo XX a. 9-ojo dešimtmečio ėmė plisti gyvulininkystė. Gamina skobtinius luotus, aprūpintus varikliais. Amatai – pynimas, medžio drožyba.

Makiritariai gyvena dideliais (iki 500 žmonių) kaimais. Name gyvena 3–4 didžiosios šeimos, vadovaujamos išrinkto vado ir šamano. Būstai (*ëttë*) apskriti, 15–30 m skersmens, 8–16 m aukščio. Stogas kūgiškas, iš palmių lapų, atraminis stulpas simbolizuoja pasaulio ašį – ant jo viršūnės išraižomas genio – mitologinio dvynio-sutverėjo – paveikslas (dabar kartais pakeičiamas lėktuvu). Sienos pintos, apteptos moliu, išrašytos mitologiniais paveikslais. Namo viduryje – vyrų patalpa, o pasieniuose – skyriai vaikams ir moterims. Vadą ar šamaną laidoja ties kertinio stulpo pamatu, tada namą apleidžia.

Moterys vilki prikyštę (per šventes – puoštą biseriu), vyrai – juostą su plačiu galu priekyje. Kreolinė apranga labiau plinta tarp moterų.

Makiritarių bendruomenės daugiausia endogaminės. Giminės linija matrilinijinė, santuoka – matrilokalinė. Turi mitologinį epą „Vatuna“. Pagrindines šventes – įkurtuves, ūkines ir medžioklės šventes, berniukų ir mergaičių įšventinimus – lydi grojimas ilgomis (1,5 m) fleitomis.


Churuatayekuana.jpg|Makiritarių būstai (La Esmeralda)
Basket with monkey motif, Ye'kuana people - South American objects in the American Museum of Natural History - DSC06065.JPG|Krepšys su beždžionės motyvu
Construcción de Curiara.jpg|Luoto gamyba
Preparación de casabe.jpg|Tapijokos kepimas


## Šaltiniai
Makai (Kolumbija-Brazilija)

**Makai** (*makú, maco* iš arav. „nebyliai“) arba ***nadahupai*** (*Nadahup*) – indėnų tauta (ar tautų grupė), gyvenanti šiaurės vakarų Amazonijoje: Kolumbijoje (Gvavjarės, Vaupeso dep.), Brazilijoje (Amazonės valst.) ir Venesueloje, Negro ir Žapuros tarpupyje, Vaupeso, Papurio ir kitų upių baseinuose. Populiacija apie 3000 žmonių. Vartoja keletą skirtingų makų-puinavių (nadahupų) kalbų, kurios galbūt giminingos tukanų kalboms, plinta ispanų ir portugalų kalbos. Pagal tikybą – prigimtinės religijos puoselėtojai.

Makų gentys:
* nukakai (*Nükâk*; San Chose del Gvavjarės sav., Kolumbija)
* hupdai ir juhupai (*Hupd'äh*; Brazilijos Amazonės valst., Kolumbijos Vaupeso dep.)
* kakvai (*Kakwâ*; Kolumbija)
* nadebai (*Nadëb*; Brazilijos Amazonės valst.)
* davai (*Dâw, Düw*; Brazilijos Amazonės valst.)

Makai laikomi šiaurės vakarų Amazonijos čiabuviais, juos iš dalies išstūmė tukanai. XIX–XX a. vid. nukentėjo nuo kaučiuko surinkėjų, bet išsilaikė izoliuotai. Vėliau į jų žemes ėmė skverbtis gyvulių augintojai, ūkininkai, vėliau – FARC partizanai. Daug makų pražuvo dėl ligų, ginkluotų susidūrimų su atėjūnais.

Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (ypač manijokų auginimu), medžiokle (pasitelkiant lankus su strėlėmis ir pučiamuosius vamzdžius), rankiojimu. Dalį metų praleidžia klajodami.

Gyvena nedidelėmis judriomis bendruomenėmis po 15–35 žmones. Stato didžiuosius namus (malokas), kuriuos galbūt perėmė iš tukanų, arba keletą nedidelių stačiakampio plano namelių be sienų, su dvišlaičiu stogu. Klajodami gyvena paprastose palapinėse.

Makai vaikšto nuogi ar pusnuogiai, vyrai nešioja puoštą genitalijų apdangalą su virvele.

Mitologija tyrinėta nedaug.

## Šaltiniai
Makai

**Makai** (*Macu, Máku, Mácu, Makú, Macú, Mako, Máko, Macó, Makó*) – keleto indėnų tautų Pietų Amerikoje pavadinimas. Daugelis jų taip pavadinti pagal aravakišką egzonimą *ma-aku* („nešnekantys, nebyliai“).

* makai – Paragvajaus indėnai (maskojanai);
* makai – tautų grupė daugiausia Kolumbijoje ir Brazilijoje, vartojanti makų kalbas;
* makai – tauta daugiausia iš šiaurės Brazilijos, Roraimos; kalba išnykusi, neaiškios kilmės;
* makai – tauta daugiausia iš Venesuelos, giminingi piarojams;
Taip pat:
* makai – Afrikos tauta, gyvenanti Kamerūne.
FK Skala (Stryj, 2004)

**Strijaus futbolo klubas „Skala“** – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Strijaus.

## Istorija
Klubas įkurtas 2004 m. iš pradžių dirbo su jaunimu, o vėliau tapo profesionaliu klubu ir debiutavo Pirmoje lygoje.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė tradicine apranga. 
* Svečiuose – vyšninės spalvos marškinėliais, žaliais (arba juodais) šortais ir vyšninėmis kojinėmis.

## Sezonai
:

### Ukrainos varžybos

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Gėlių darželis

**Gėlių darželis** arba ***gėlynas*** – erdvė prie namų, skirta įvairiems dekoratyviems augalams auginti. Paprastai įrengiamas švariajame kieme, prie įėjimo į sodybą ar gyvenamąjį namą; sodybos puošnioji dalis. Tradiciniai gėlių darželiai daug kur būdavo aptveriami tvorele.

Kada Lietuvoje atsirado gėlių darželiai – nežinoma, spėjama, kad XV–XVI a. Kaimų ir miestelių sodybų darželiai atsirado dėl vienuolynų, klebonijų, dvarų gėlynų, kuriuose augintos iš kitų kraštų atvežtos įvairios gėlės, dekoratyvūs, vaistiniai augalai. Darželio paskirtis buvo ne tik puošybinė – juose sodinti vaistiniai, dažinių ar kitokių naudingų savybių turintys augalai. Sodybos darželio prižiūrėjimas buvo daugiausia merginų rūpestis, o pagal darželį būdavo susidaroma nuomonė apie sodybos šeimininkų tvarkingumą. Senuosiuose Lietuvos darželiuose augalų įvairovė nebuvo labai didelė. Daugiausia sodinti atsparūs, žiemą neiššąlantys augalai, kuriems nereikia daug priežiūros. Dėl pastarosios priežasties gerokai mažiau auginta ir vienmečių gėlių.

Skirtingose Lietuvos dalyse darželio gėlės ir žolynai skyrėsi, bet dauguma augalų rūšių būdavo sodinamos visoje šalyje. Gausiausiai auginami daugiamečiai augalai: žalioji rūta, daugiametė saulutė, garbiniuotoji mėta, vaistinis isopas, vaistinis skaistenis, vaistinis smidras, vaistinis putoklis, vaistinis bijūnas („pinavija“), paprastasis diemedis, plunksnalapė rudbekija, trispalvė našlaitė. Iš dvimečių ir daugiamečių augalų auginami: didžioji nasturtė, kvapusis pelėžirnis („žemčiūgas“), balzaminė sprigė, aukštoji piliarožė, flioksas, jurginas. Darželiuose auginami krūmai: paprastoji alyva, darželinis jazminas, įvairūs erškėčiai, putinas, rečiau guobalapė ar baltoji lanksva, šermukšnialapė lanksvūnė, baltauogė meškytė.

Vėliau taip pat pradėtos auginti rožės, įvairūs serenčiai („gvazdikai“), rudgrūdėlės, scylės, snieguolės, šiurpiniai gvazdikai („šiurpės“), pakalnutės, petunijos, fuksijos ir kt. Dabar tradicinius darželius daug kur pakeitė vejos su įvairiai išplanuotais gėlynais, alpinariumai.

## Literatūra
* Gražina Žumbakienė. *Senieji Lietuvos gėlių darželiai*, Rumšiškės: Lietuvos liaudies buities muziejus, 2016.
Nukakai

**Nukakai** (*Nükâk*) – indėnų tauta, vieni iš makų, gyvenantys šiaurės vakarų Amazonijoje: Kolumbijoje, Gvavjarės departamente, San Chose del Gvavjarės savivaldybėje, tarp Gvavjarės ir Iniridos upių. Populiacija – 400–550 žmonių. Vartoja nukakų kalbą, priskiriamą makų-puinavių (nadahupų) kalboms. Pagal tikybą – prigimtinės religijos puoselėtojai.

Tai pusiau klajokliškai gyvenantys medžiotojai-rankiotojai, kurie taip pat užsiima ir lydimine žemdirbyste (augina manijokus, batatus, tarą, jamsus, ananasus, kukurūzus, datulines paprikas ir kt.). Žvejoja šamus, piranijas, cikles, rajas, rankioja palmių, kaktusų, pasiflorų vaisius, vėžlius, vabalus, varles, sraiges, pluoštinius augalus. Gamindavosi peilius iš piranijų dantų, molinius indus, dabar naudoja metalinius.

Iki XX a. vid. gyveno iš esmės atskirtyje nuo pasaulio. Nuo 1965 m. į jų žemes ėmė skverbtis ūkininkai, gyvulių augintojai, vėliau FARC partizanai, kokos prekeiviai. 1988 m. 49 nukakai pasirodė Kalamaro gyvenvietėje, traukdamiesi nuo naujakurių antpuolių. Pasigavę infekcines ligas, nukakai patyrė epidemiją – dėl jos populiacija nuo maždaug 1000 sumažėjo iki 400. 1993 m. Kolumbijos valdžios pastangomis epidemija buvo sustabdyta. Nors nukakams buvo sudaryta rezervacija, ūkininkai slapčia ten sodino kokainmedžių pasėlius, gausiai naudojo chemikalus ir taip toliau kėlė pavojų nukakams. 2006 m. ~80 nukakų atsikraustė į gyvenvietes, kiti liko gyventi klajokliškai džiunglėse.

## Šaltiniai
Makai (Roraima)

**Makai** (*Makú*) – indėnų tauta, gyvenanti Brazilijos šiaurėje (Roraimoje) ir pietų Venesueloje (Amazonės ir Bolivaro valst.). Jų gyvenamoji sritis driekiasi į vakarus nuo Boa Vištos, Urarikueros aukštupio ir Avario žemupio baseinuose. Seniau gyveno San Fernando de Atabapo srityje, tarp Padamo ir Kunukunumos upių. Populiacija nežinoma. Gimtosios kalbos netekę (išnyko ~2000–2002 m.), jos kilmė nežinoma.

Makai – klajokliai medžiotojai-rankiotojai, žvejai.

## Šaltiniai
FK Žemčužyna Odesa

**Odesos futbolo klubas „Žemčužyna“** () – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Odesos.

## Istorija
Klubas įkurtas 2013 m. Žaidė mėgėjų lygoje kelis sezonus, o vėliau tapo profesionaliu klubu. 

Tapo 2016/2017 m. Antros lygos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.

Debiutavo 2017/2018 m. Pirmoje lygoje. Po sezono paskelbta, kad klubas likviduojamas.

## Spalvinė gama

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Аматори, на старт!
* Аматорские имена. ФК Жемчужина (Одесса)
FK Ruch Lʹvìv

**Lvivo „Ruch“** – Ukrainos futbolo klubas iš Lvivo.

## Istorija
Klubas įkurtas 2003 m. Žaidė mėgėjų lygoje, o vėliau tapo profesionaliu klubu. 

2016–2017 m. Antroje lygoje užėmė antrąją vietą ir pateko į Pirmą lygą. Debiutavo Pirmoje lygoje.

2019 m. oficialiai persikėlė į Lvivą.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Makai (Venesuela)

**Makai** (*Máco, Maku*) – indėnų tauta, gyvenanti daugiausia pietų Venesueloje (Amazonės valstijoje): prie Ventuario intakų, Vapučio, Paru, Jurebos ir Maruetos upių. Populiacija – apie 2500 žmonių. Artimi piarojams, laikomi jų pietine dalimi. Makų kalba (*Wirö, Itoto, Wotuja, Jojod*) neaiškios kilmės, ją bandoma jungti į piarojų-salibanų kalbų šeimą; taip pat šneka ispaniškai ir piarojiškai.

## Šaltiniai
MFK Kremin'

**Kremenčiugo „Kremin“** – Ukrainos futbolo klubas iš Kremenčiugo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1959 m. Vėliau (1970 m.) likviduotas. 

1985 m. vėl atkurtas. 1999 m. klubas išformuotas.

2003 m. klubas atkurtas antrą kartą. 

2016–2017 m. Antroje lygoje užėmė trečiąją vietą. Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje.

2022–2023 m. sezone pateko į Pirmą lygą. Po pirmojo etapo pateko į stipriųjų ekipų grupę. O galutinėje ekipų rikiuotėje buvo aštunti.

## Pasiekimai
* s pusfinalis (1996 m.)

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Emblema

Vaizdas:Kremin Kremenčuk emblema 1980s.png| nuo ~1980 m.
Vaizdas:MFC Kremin Kremenchuk.png|nuo 2003 m.
Vaizdas:Kremin Kremenčuk emblema.png|FK Kremin
Vaizdas:Kremin Kremenčuk emblema 2021.png|nuo 2021 m.


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo sveatinė
* SOCCERWAY
FC Balkany

**Zorios „Balkany“** – Ukrainos futbolo klubas iš Zorios – bulgarų kaimo Budžiakos regione, Odesos srityje.

## Istorija
Klubas įkurtas 2007 m. etiniame bulgarų kaime, kuriame gyvena išeivių iš Bulgarijos palikuonys. 

Žaidė mėgėjų lygoje, tapo rajono čempionais, o vėliau siekė profesionaliaus klubo statuso.

2016/2017 m. Antroje lygoje užėmė ketvirtą vietą ir pateko į Pirmą lygą.

Debiutavo 2017/2018 m. Pirmoje lygoje. Joje žaidė kelis sezonus, bet nepavyko įsitvirtinti.

## Spalvinė gama
Mėlyna, balta ir juoda.

## Emblema

Vaizdas:FC_Balkany_Zorya.jpg|Senoji emblema
Vaizdas:FCBalkany2018.svg|2018–2021 m.
Vaizdas:FkBalkany2021.png|Nuo 2021 m.


## Apranga
* Namų aprangos šiuo metu yra mėlynos spalvos. Svečiuose žaidžia juodomis aprangomis.

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo sveatinė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Na'vi kalba

**Na'vi kalba** yra dirbtinė kalba.
## Istorija
Šią kalbą 2005 m. pradėjo kurti JAV lingvistas prof. Polas Fromeris (Paul Frommer) 2009 m. filmui *Avataras*. Pagal filmą, ši kalba vartojama Na'vi genties, kuri gyvena Pandoros (Pandora) planetoje.
Svifto-Tatlio kometa

**Svifto-Tatlio kometa** – periodinė kometa su 133 metų orbitos ciklu. Tai atitinka klasikinį Halio tipo kometos apibrėžimą (20 metų < ciklas < 200 metų). Ji buvo nepriklausomai atrasta 1862 m. liepos 16 d. Liuiso Svifto ir 1862 m. liepos 19 d. Horaso Parnelo Tutlio. Ši kometa tuomet buvo 2-ojo ryškio ir turėjo 30 ° uodegą.

Numatyta, kad kometa vėl sugrįš 2126 m. ir praskries labai arti Žemės. Yra pavojus, kad jei ne pats 8 km skersmens kometoidas, tai bent jo gabalai, pasklidę po orbitą, gali susidurti su Žeme.

Svifto-Tatlio kometa yra pagrindinis Perseidų meteorų lietaus astronominis kūnas.

## Šaltiniai
Perseidai

**Perseidai** – kasmetinis meteorų srautas, kurio radiantas yra Persėjo žvaigždyne, netoli Persėjo γ ir η žvaigždžių . Tai periodinės Svifto-Tatlio kometos paliktos dalelės, per kurių skriejimo trajektoriją reguliariai kartą į metus praskrenda Žemės planeta. Greitai judantys ir dažniausiai ryškūs perseidai dažnai palieka ištęstas linijas – jonizuotų dujų pėdsakus, išliekančias keletą sekundžių po paties meteoro išnykimo.

Perseidai matomi liepos 23 d. – rugpjūčio 20 d., daugiausia – rugpjūčio 12–13 d. Per valandą danguje sužimba 50–100 meteorų.

## Šaltiniai
Calliope

***Calliope***  – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
Gentyje yra 5 rūšys:
* Baltauodegė raudongurklė (*Calliope pectoralis*)
* *[[Calliope tschebaiewi]]*
* Davido lakštingala (*Calliope pectardens*)
* Juodagurklė lakštingala (*Calliope obscura*)
* Sibirinė raudongurklė (*Calliope calliope*)


White tailed rubythroat.jpg|Baltauodegė raudongurklė (*Calliope pectoralis*) 
LusciniaTschebaiewi.jpg| *[[Calliope tschebaiewi]]*
Luscinia calliope 2.jpg| Sibirinė raudongurklė (*Calliope calliope*) (patelė)
Calliope obscura A9 03959-crop.jpg|Juodagurklė lakštingala (*Calliope obscura*)


## Šaltiniai
Mačigengai

**Mačigengai** (*machiguenga*) arba ***macigengai*** (*matsiguenga*) – indėnų tauta, gyvenanti vakarų Amazonijoje, Peru, Urubambos aukštupyje iki pat Madre de Dioso ištakų (Kusko ir Madre de Dioso dep.). Populiacija – apie 13 tūkst. žmonių. Mačigengų kalba priklauso aravakų kalbų šeimai, kampų pošeimiui. Taip pat vartoja ispanų ir kečujų kalbas. Pagal tikybą – Romos katalikai bei prigimtinės religijos puoselėtojai.

Iki ispanų užkariavimo mačigengai gyveno rytinėse Andų pašlaitėse beveik iki pat Maču Pikču apylinkių, patyrė inkų įtaką. Vėliau mačigengus toliau išstūmė į džiungles nuo ispanų besitraukiantys kečujai. Nuo XIX a. užmezgė nuolatinius ryšius su perujiečiais. Didelė dalis mačigengų gyvena prie katalikiškų misijų ir patiria akultūraciją. Mažesnioji dalis gyvena toliau nuo didžiųjų upių ir yra išlaikę tradicinę buitį.

Pagrindinis verslas – kaplinė-lydiminė žemdirbystė (augina manijokus, kukurūzus, bananus, cukranendres, ryžius, batatus, žemės riešutus, pupeles, pipirus ir kt.; t. p. tabaką, medvilnę, kokainmedžius, urlijas (ačiotes), genipas, kavamedžius, kakavmedžius, citrusus), laiko medžioklinius šunis, jūrų kiaulytes, vištas, antis. Medžioklės ir žvejybos reikšmė sumenko (pagrindinis medžiojamas gyvūnas – paka). Amatai – lipdytinė keramika, pynimas (krepšių, kepurių), vytų ir austų krepšių gamyba, druskos gavyba. Dalis dirba samdomus darbus.
 
Mačigengų gyvenvietė padriko išdėstymo, viduryje – bendruomenės namas. Mažųjų šeimų būstas stačiakampis, be sienų, dvišlaičiu stogu, nuožambiu į galinius stulpus. Vilki kušmą – medvilninį audeklą su skyle galvai, susiūtą šonuose. Šventinė kušma puošta geometrine simbolika.

Santuoka matrilokalinė, yra egzogamijos paprotys. Šeima didžioji, sudaryta iš 20–30 žmonių. Apeigoms naudoja kaulines daudytes. Pagrindinis veikėjas mačigengų mitologijoje – Mėnuo. Jis laikomas kultūrinių augalų tėvu.

## Šaltiniai
Sibirinė raudongurklė

* *Luscinia calliope*

**Sibirinė raudongurklė** (*Calliope calliope*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukščių rūšis, priklausanti *[[Calliope]]* genčiai. Tai migruojantys vabzdžiaėdžiai paukščiai, perintys Sibiro mišriuose spygliuočių miškuose. Lizdus suka prie žemės. Žiemą migruoja į Tailandą, Indiją, Indoneziją ir Bangladešą.

## Šaltiniai
Kunotas Vildžiūnas

**Kunotas Vildžiūnas** (g. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas skulptorius. Pagarsėjęs pakabintomis metalo skulptūromis virš Neries po Vilniaus tiltais.

## Kūryba

K. Vildžiūnas – kūrinių ciklo „Vilniaus ženklai“ autorius, papuošęs sostinės tiltus savo kūriniais. Skulptūros yra nerūdijančio plieno, nuo 5 iki 20 m dydžio. Po Žirmūnų tiltu buvo pakabintas „Karališkasis obuolys”, po Žaliuoju tiltu – „Grandinė”, po senuoju Žvėryno tiltu – „Laivas-pusmėnulis”, Baltąjį tiltą pervėrė „Spindulys–Ietis“. Skulptūrų ciklo bendraautorius skulptorius Martynas Lukošius, taip pat prie šio projekto dirbo Rytis Lopas ir Ričardas Orlovas. Nors kūrėjas ir gavo leidimus iš Vidaus vandens kelių direkcijos ir Tiltų ekspertų centro, bet dėl skulptūrų buvo sunerimę  Neries upeiviai ir tiltų projektuotojai teigė, jog motorlaiviams buvo iššūkis saugiai prasilenkti su patiltėje kabančiu objektu, bet vėliau pastebėję, jog skulptūros traukia turistus, kaipmat pramoko meistriškai manevruoti Neryje, o pvz., pasak kelių kritikų ir žmonių save laikančių išsilavinusiais pusantros tonos sveriantis „Karališkasis obuolys” bet kuriam inžineriniam statiniui būtų nemenka estetinė apkrova.

K. Vildžiūno kūrinių yra modernizmo skulptūromis garsėjančiame Jeruzalės skulptūrų sode (Vilnius), Birštono centrinio parko skulptūrų take.

## Įvertinimas

* Sausio 13-osios atminimo medalis, 1996.

## Galerija


Žaliasis tiltas (9651317803).jpg|„Grandinė“
Žvėrynas bridge, Vilnius, April 2015 (03).JPG|„Laivas-pusmėnulis“
Žirmūnai Bridge and metal ball (8178205725).jpg|„Karališkasis obuolys“
White bridge in Vilnius (8175858497).jpg|„Spindulys–Ietis“


## Šaltiniai

## Nuorodos
* ''Facebook'' profilis
Ukrai

**Ukrai** – gyvenvietė pietų Latvijoje, Duobelės savivaldybėje, netoli sienos su Lietuva, 49 km iki Duobelės. Ukrų valsčiaus centras. 107 gyventojai (2021 m.). Gyvenvietė susiformavo buvusioje Ukrų dvaro žemėje.

## Istorija
Nuo 1587 m. iki 1921 m. priklausė Lietuvai. 1921 m. kovo 20 d. sutartimi buvo nustatyta Lietuvos ir Latvijos valstybės siena. Pagal ją Lietuva perdavė Latvijai Ukrus, Bileikius, ruožą tarp Žeimelio ir Mūšos bei Nemunėlio upių (Brunavos vlsč. ir kt.), Skyronis ir Aknystą bei jų apylinkes mainais už Palangos valsčių ir pajūrio ruožą nuo Šventosios iki Palangos.

## Šaltiniai
Čimanai

**Čimanai** (*chimané, tsimané, nawazi-moñtji*) – indėnų tauta, gyvenanti Bolivijoje, rytinėse Andų pašlaitėse, Beni departamente (Rurenabakės, San Borchos, Santa Ana de Jakumos, San Ignasio de Mochoso prov.). Kaip čimanų pogrupis išskiriami ***mosetenai*** (*mosetene, mosetén*), taip pat čurabai. Bendra populiacija – apie 6000 žmonių. Čimanų kalba neaiškios kilmės, ją bandyta sieti su panų, čonų kalbomis. Pagal tikybą – Romos katalikai, dalis prisilaiko tradicinės tikybos.

Neilgai trukus iki ispanų užkariavimo, dalis mosetenų-čimanų buvo pavergti inkų. Ispanų šaltiniuose minimi nuo 1588 m. kaip *amo*. Jiems priklausė druskų telkiniai, varė prekybą tarp Andų ir Amazonijos tautų. Ispanų čimanai užkariauti 1666–1667 m. Smarkiai nukentėjo nuo raupų epidemijos – paskutinė tokia praėjo 1947–1948 m.: tada pražuvo apie 30 % populiacijos.
 
Verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (manijokai, kukurūzai, nuo XVI a. – bananai, nuo XX a. – svogūnai, ryžiai, kavamedžiai), medžiokle, rankiojimu, žvejyba, laiko kiaules ir vištas.

Iki XVII a. gyveno žiedinio plano kaimuose su vyrų namu (laksa) viduryje. Dabar stato stačiakampius, kreolinio pobūdžio namus. Tradicinis čimanų rūbas – apsiaustas kušma (iki XX a. – iš tapos pluošto), vyrų vilkimas su ornamentuota juosta ir krepšeliu. Dabar plinta kreolinė apranga. Maitinasi daugiausia kepta mėsa, kukurūzais, manijokais.
 
Pagrindinis ūkinis ir visuomeninis vienetas – giminingų mažųjų šeimų kuopa. Bent iki XX a. vid. turėjo išlaikę mitologiją. Vyravo mitai apie aukščiausiąją dievybę Dohit ir miškų dvasią Opo.

## Šaltiniai
Geoportal.lt

**Geoportal.lt** – Lietuvos erdvinės informacijos portalas. Tai valstybės informacinė sistema, kurios pagrindinė paskirtis – tvarkyti erdvinių duomenų rinkinių metaduomenis, bei teikti erdvinių duomenų paieškos, peržiūros ir atsisiuntimo paslaugas.

Geoportal.lt pradėjo veikti 2009 metais, o įteisintas kaip valstybės informacinė sistema – 2012 metais. Tarptautinių ekspertų vertinimu, geoportal.lt tuo metu buvo vienas pažangiausių nacionalinių geoportalų Europoje. Geoportal.lt turi naudotojo sąsają lietuvių ir anglų kalba.

Portalo tvarkytoja yra VšĮ Statybos sektoriaus vystymo agentūra. Portalo valdytoja – Lietuvos Respublikos Aplinkos ministerija.

Geoportal.lt išskirtinumas yra galimybė įvairių sričių ir temų erdvinius duomenis peržiūrėti žemėlapyje ir atlikti su jais specifinius veiksmus, tokius kaip atstumų ir plotų matavimai, dalijimasis žemėlapio nuoroda, žemėlapio sluoksnių palyginimas, vaizdo susiejimas su koordinatėmis, reljefo profilio analizė ir kt.

Siekiama, kad geoportal.lt būtų pasiekiami visi vieši erdvinių duomenų rinkiniai, kuriuos yra sukaupusios valstybės institucijos. Dalintis duomenimis geoportal.lt gali ir kiti erdvinių duomenų savininkai, jei tie duomenys yra svarbūs nacionaliniu mastu, patikimi ir tinkamai tvarkomi. 2026 m. pradžioje apie 50 organizacijų per geoportal.lt teikia beveik tris šimtus erdvinių duomenų rinkinių, iš jų daugiau kaip 100 – atvirų.

## Metaduomenys
Geoportal.lt teikiami ir tvarkomi erdvinių duomenų rinkinių metaduomenys. Tai struktūrizuoti dokumentai, kuriuose pateikta svarbiausia informacija apie duomenų rinkinį: duomenų trumpas aprašymas, reikšminiai žodžiai, tema, referencinis mastelis, aktualumo data, atsakingos organizacijos, naudojimo ir platinimo sąlygos ir kt. Susipažinę su metaduomenimis naudotojai gali nuspręsti, kaip ir kokiomis sąlygomis galima naudoti duomenis, kokios yra jų pagrindinės savybės ir ribojimai. 

## Žemėlapių naršyklė
Geoportal.lt žemėlapių naršyklė yra bendro naudojimo aplinka, kurioje geoportal.lt l lankytojai gali ieškoti, peržiūrėti, sudaryti iš duomenų sluoksnių ir vaizdų įvairius žemėlapius bei juos išsaugoti. Išsaugotais žemėlapiais galima dalintis su kitais naudotojais, įterpti juos į kitas interneto svetaines. Žemėlapių naršyklėje pasiekiami įrankiai, leidžiantys palyginti, matuoti ir analizuoti erdvinius duomenis. Naudotojams pasirinkti teikiamo kelios foninio žemėlapio versijos: spalvotas ir šviesiai pilkas georeferencinio pagrindo, ortofotografinis, ortofotografinis su pagrindiniais užrašais.

## Interaktyvios paslaugos
Geoportal.lt teikiamos interaktyvios paslaugos, kurios per dvipusę sąsają su naudotoju leidžia atlikti sudėtingesnius veiksmus, tokius kaip archyvinės kartografinės medžiagos peržiūra arba erdvinių duomenų rinkinių bei išvestinių produktų (prezentacijų, spausdinamų lapų rinkinių) kūrimas.

Geoportal.lt paslaugos yra nemokamos visiems naudotojams.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Facebook profilis
* International Encyclopedia of Geography. Geoportals. 2893
Aleksejus Venediktovas

**Aleksejus Venediktovas** (;  (g. 1955 m. gruodžio 18 d. Maskvoje) – rusų pedagogas, žurnalistas. Buvo radijo stoties „Echo Moskvy“ laidų vedėju ir vadovu.

## Biografija
1978 m. baigė Maskvos pedagoginį universitetą. Dirbo istorijos mokytoju.

### Žiniasklaida
1990 m. įsidarbino radijo stotyje „Echo Moskvy“. 1998 m. tapo jos vadovu. Nuo 2002 m. vadovavo dukterinei radijo stoties televizijai „Echo TV Russia“.

2012 m. protestuodamas prieš holdingo „Gazprom-Media“ planus pakeisti „Echo Moskvy“ tarybą, iš jos pasitraukė. Vėliau teigė, kad radijo stotį nuo uždarymo užtarė Vladimiras Putinas.

Buvo Rusijos Federacijos gynybos ministerijos visuomeninės tarybos nariu, priklausė Maskvos visuomeninei tarybai. 

Radijo stočiai pasakojant apie 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, Rusijos cenzūros agentūra „Roskomnadzor“ uždraudė „Echo Moskvy“.

Netrukus dalį „Echo Moskvy“ komandos ir jos transliacijas perkėlė į Youtube kanalą „Živoi Gvozd“ (liet. „Gyva vinis)“.

## Giminė
Tėvas buvo jūrų karininkas. Senelis Nikolajus Venediktovas tarnavo NKVD, apdovanotas Raudonosios Žvaigždės ordinu.

## Šaltiniai
Liveta Jasiūnaitė

**Liveta Jasiūnaitė** (g. 1994 m. liepos 26 d. Rokiškyje) − Lietuvos ieties metikė, nacionalinė čempionė.

## Biografija

Mokėsi Rokiškio Juozo Tumo-Vaižganto vidurinėje mokykloje. Pakviesta trenerės Teresės Nekrošaitės, 11–je klasėje persikėlė mokytis ir sportuoti į Kauną. Baigusi mokyklą, įstojo į Lietuvos sporto universitetą.

Sportinį kelią pradėjo Rokiškio kūno kultūros ir sporto centre. Pirmoji trenerė – Ina Nagelė.

2019 m. birželio 15 d. Baltijos šalių komandiniame čempionate ietį numetė 63,98 m ir pagerino Lietuvos nacionalinį rekordą.

## Pasiekimai varžybose

## Šaltiniai

## Nuorodos
* L. Jasiūnaitė IAAF svetainėje
Monika Vaiciukevičiūtė

**Monika Vaiciukevičiūtė** (g. 1996 m. balandžio 3 d.) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi sportiniame ėjime.

## Biografija
	
2016 m. Slovakijoje vykusiose varžybose M.Vaiciukevičiūtė pirmą kartą įveikė 20 km ėjimo trasą ir įvykdė olimpinį normatyvą. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio komandiniame sportinio ėjimo čempionate M.Vaiciukevičiūtę aplenkė jos sesuo dvynė Živilė Vaiciukevičiūtė, kuri ir pelnė paskutinį kelialapį į 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių nacionalinę rinktinę. 2017 m. Monika buvo atrinkta į Lietuvos nacionalinę rinktinę atstovauti pasaulio čempionate.

## Pasiekimai

## Nuorodos
* M.Vaiciukevičiūtė IAAF puslapyje
1967 m. Gibraltaro suverenumo referendumas

**1967 m. Gibraltaro suverenumo referendumas** – 1967 m. rugsėjo 10 d. vykęs Gibraltare referendumas, kuriame buvo klausiama, ar šios teritorijos žmonės norėtų būti valdomi Ispanijos, išlaikydami Didžiosios Britanijos pilietybę ir specialų Gibraltaro statusą Ispanijos sudėtyje, ar pripažinti britų suverenitetą su savivaldos institucijomis.

## Istorija
 
Pagal Jungtinių Tautų Generalinės asamblėjos rezoliuciją nr. 2070, patvirtintą 1965 m. gruodžio 16 d., 1966 m. Ispanijos ir Didžiosios Britanijos vyriausybės pradėjo oficialias derybas dėl Gibraltaro statuso. Ispanijos užsienio reikalų ministras Fernando Castiella pateikė britų vyriausybei oficialų pasiūlymą, į kurį buvo įtrauktos 3 sąlygos:
* Utrechto sutarties atšaukimas ir vėlesnis Gibraltaro grąžinimas Ispanijai.
* Didžiojo Britanijos Karališkojo laivyno bazės buvimas Gibraltare, jo naudojimas, priklausomi nuo konkretaus Anglijos-Ispanijos susitarimo.
* Susitarimas dėl Gibraltaro gyventojų teisių, kurias garantuoja Jungtinių Tautų Organizacija, jų pilietybės klausimų, kultūrinių, socialinių ir ekonominių interesų Gibraltare ir kur nors kitur Ispanijoje.

Derybų laikotarpiu buvo tariamasi su F. Franko valdoma Ispanija, kuomet buvo suvaržytos jos piliečių teisės, tuo tarpu Gibraltare žmonėms jų demokratines laisves garantavo britų vyriausybė. Be to, nors ispanų ekonomika ir augo, bet buvo silpnesnė, ir jos paprasti piliečiai pasienyje gyveno gana vargingai.

Tokiu būdu, Gibraltaro žmonėms buvo pasiūlyta perduoti teritorijos valdymą Ispanijai pagal jos vyriausybės pasiūlytas sąlygas arba ir toliau išlaikyti savo ryšius su Didžiąja Britanija ir demokratinėmis vietos institucijomis, Britanijai išsaugant savo dabartines pareigas.

## Rezultatai

Referendume dalyvavo 12 672 registruoti rinkėjai (73,4 proc.), 99,64 proc. iš jų pasisakė už Didžiosios Britanijos suverenitetą Gibraltare. 1969 m. buvo priimta nauja konstitucija. Paskelbta Gibraltaro nacionalinė diena, kuri kasmet nuo 1992 m. švenčiama rugsėjo 10 d., siekiant paminėti Gibraltaro suverenumo referendumą.

1969 m. F. Franko režimas uždarė Ispanijos ir Gibraltaro sieną, nutraukė visus ryšius ir smarkiai apribojo judėjimą. Siena dar nebuvo visiškai atnaujinta iki pat 1985 m. vasario, dešimt metų po F. Franko mirties.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 1967 m. Gibraltaro referendumas (''youtube.com'')
Mochai

**Mochai** () – indėnų tauta, gyvenanti Bolivijoje, Beni departamento pietiniuose rajonuose (Mochoso prov.), prie Mamorės upės. Populiacija – apie 21 tūkst. žmonių. Mochų kalba priklauso aravakų kalbų XVII–XVIII a. buvo Mocho savanos „lingva franka“. Dabar didesnioji dalis šneka ispaniškai. Pagal tikybą – Romos katalikai.

Iki XVI a. įvykusio ispanų užkariavimo mochai buvo vyraujanti Mocho savanos tauta. Sudarė gyvenvietes, kuriose gyvendavo iki 5000 žmonių. Buvo visuomeniniai luomai, vadų hierarchija, šventikų luomas, šventyklos, liturginė sistema. Mochai buvo išvystę drėkinamąją žemdirbystę, kelių statybą, amatus (keramiką, tekstilę ir kt.), galbūt kasdavo brangiuosius metalus. Nuo XVI a. pab. užmezgė ryšius su ispanais. XVII–XVIII a. pab. buv smarkiai paveikti jėzuitų misijų. XIX–XX a. pr. mochai surengė keletą sukilimų, buvo paplitęs mesianizmas. Dabartiniai mochai kultūriškai artimi kreolams (boliviečiams).

## Šaltiniai
Monika Elenska

**Monika Elenska** (g. 1996 m. vasario 17 d.) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi vidutinių nuotolių bėgime.

## Biografija
Studijuoja Lietuvos edukologijos universitete. 2014 m. pelnė savo pirmuosius medalius Lietuvos čempionate - bronzas 400 m ir 800 m bėgimuose. 2015 m. ir 2016 m. Lietuvos 800 m bėgimo čempionė. 2016 m. Lietuvos estafetinio bėgimo čempionė (kartu su COSMA komanda).

## Pasiekimai

## Šaltiniai
Karolina Deliautaitė

**Karolina Deliautaitė** (g. 1995 m. rugpjūčio 9 d.) – Lietuvos sprinterė, trenerė.

## Biografija
Baigė studijas Lietuvos sporto universitete. 2013 m. su Klaipėdos miesto 4x100 m estafetinio bėgimo rinktine laimėjo savo pirmąjį Lietuvos čempionato auksą. 2016 m. pirmą kartą tapo Lietuvos 100 m sprinto čempione. 2017 m. pirma kartą tapo Lietuvos uždarų patalpų čempione 60 m bėgime.

Lengvosios atletikos klubo Balticpower trenerė.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* WA svetainėje
Rungrado gegužės 1-osios stadionas

**Rungrado gegužės 1 stadionas** (kor. *릉라도 5월1일 경기장*) – daugiafunkcinis stadionas Pchenjane, Šiaurės Korėjoje. Tai yra didžiausias stadionas pasaulyje, talpinantis 114 000 žmonių. Stadionas užima 20,7 hektaro plotą.

Stadionas buvo atidarytas 1989 m. gegužės 1 d. Jis pavadintas Rungrado salos, kuri yra Tedongano upėje, vardu bei pažymint Tarptautinės darbo dienos datą.

Stadiono dizainą sudaro 16 arkų, išdėstytų lanku, simbolizuojančių magnolijos formą.

## Šaltiniai
Vytautė Pabiržytė-Budavičienė

**Vytautė Pabiržytė-Budavičienė** (g. 1995 m. sausio 19 d.) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi vidutinių nuotolių bėgime.

## Biografija
2012 m. Pabiržytė laimėjo Lietuvos jaunimo merginų bėgimo taurę. 2017 m. pelnė savo pirmąjį medalį Lietuvos čempionate - sidabras 1500 m bėgime. 

## Pasiekimai

## Šaltiniai
Erika Krūminaitė

**Erika Krūminaitė** (g. 1998 m. balandžio 24 d.) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi sprinto bėgime.

## Biografija
2015 m. pelnė savo pirmąjį Lietuvos čempionatų medalį – sidabras 400 m bėgime.

## Pasiekimai
Need for Speed Payback

**Need for Speed Payback** – lenktynių žanro kompiuterinių žaidimų serijos „Need for Speed“ dalis, sukurta Švedijos kompanijos „Ghost Games“ ir 2017 m. lapkričio 10 d. išleista „Electronic Arts“, nors specialios prieigos dėka, sistemose „EA Access“ ir „Origin Access“ žaidimą galima buvo išbandyti jau lapkričio 2-ąją. Skirta Microsoft Windows, Xbox One bei PlayStation 4 platformoms.

## Apžvalga
Žaidimo „Need for Speed Payback“ veiksmas miestelyje *Fortune Valley*, kuriame sutinkami 3 pagrindiniai žaidimo veikėjai: Džesė, Taileris ir Makas. Šie personažai turės susigrumti su klastingu *The House* pramintu narkotikų karteliu, terorizuojančiu saulėtojo slėnio lankytojus.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Sabališkėnai

**Sabališkėnai** – buvęs kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Alytaus, dabar Genių kaimo dalis. Dabar kaimas įamžintas gatvės pavadinime.

## Istorija

Buvo Sabališkėnų dvaras. XIX a. pabaigoje priklausė Kalvarijos apskričiai, Antnemunio valsčiui. Prieš II pasaulinį karą stovėjo karčiama, prieš ją ėjo pagrindinis kelias. Sovietmečiu kaimo teritorija buvo prijungta prie Genių kaimo, esančio netoliese. Kaimas ribojasi su Sabališkės valstybiniu pedologiniu draustiniu.

## Gyventojai

## Šaltiniai

* http://old.aruodai.lt/paieska/vietove.php?ViId=27757 
* http://www.prodeoetpatria.lt/files/pdf-straipsniai/metr-IV/Kun.%20Jonas%20Reitelaitis%20-%20Kalvarija%20(tęsinys).pdf
NKVD 4-oji šaulių divizija

**NKVD vidaus kariuomenės 4-oji šaulių divizija **, **Vetrovo divizija** –  SSRS NKVD karinis junginys, veikęs TSRS-Vokietijos karo metu ir pokaryje, aktyviai dalyvavęs deportacijose ir kovoje su pasipriešinimu sovietų valdžiai.

## Divizijos istorija

Divizija suformuota 1943 metų rugsėjo 28 d. NKVD įsakymu nr. 001585  Krasnodaro krašte iš NKVD vidaus kariuomenės valdybos Šiaurės Kaukazo karinės apygardos karių. Divizijos štabo dislokacijos vieta - Krasnodaras.

Oficialiomis divizijos funkcijomis buvo Šiaurės Kaukazo, 1-ojo Pabaltijo, 2-ojo Baltarusijos ir 3-ojo Baltarusijos frontų užnugario, karinio ryšio apsauga ir vidaus tvarkos išlaisvintose teritorijose apsauga, kova su priešo diversinėmis žvalgybinėmis grupėmis. Divizija naudota kovai su pasipriešinimu Šiaurės Kaukaze, lenkų pogrindžio organizacijomis Lietuvoje - Armija Krajova ir Nacionalinėmis karinėmis pajėgomis, Lietuvos laisvės kovotojais. 

1944 m. sausio-vasario mėn. veikė Čečėnijoje. Pagrindinės pajėgos buvo dislokuotos Grozne, 137 šaulių pulkas - Sunžoje. 1944 m. vasario 23 - kovo 20 d. vykdė čečėnų ir ingušų deportaciją iš Čečėnų-ingušų ATSR į Kazachstaną. Po deportacijų pabaigos grįžo į dislokacijos vietą Krasnodare.

1944 m. gegužės 12-19 d. 25, 40 ir 290 šaulių pulkai dalyvavo Krymo totorių deportacijoje.

1944 m. rugpjūčio 12 d. divizija gavo nurodymą persibazuoti į Lietuvos teritoriją. Divizijos štabo dislokacijos vieta tapo Vilnius. 1944-1945 m. dalyvavo 1764 operacijose ir turėjo 1413 kovinių susidūrimų su Lietuvos partizanais ir Armija Krajova.

Nuo 1944 m. gruodžio 24 iki 1945 m. sausio 7 d. kartu su 136 NKVD vidaus kariuomenės šaulių pulku ir pasieničių padaliniu dalyvavo Armijos Krajovos dalinio, vadovaujamo "Komaro", sunaikinime Kernavo ežero apylinkėse (Trakų rajone).

Vilniuje divizija liko ir po Antrojo pasaulinio karo pabaigos. Divizijos daliniai aktyviai kovojo su Lietuvos partizaniniu pasipriešinimo judėjimu iki divizijos išformavimo 1951 m. rugpjūčio 12 d.

## Vadai
* Generolas majoras Pavelas Vetrovas (1943.10.10 - 1946)
* Generolas majoras Ivanas Pankinas (1948 — 1950)
* Pulkininkas Ivanas Babincevas (1951 — 1951.08.12)

## Nuorodos
Lust for Life

**Lust for Life** – ketvirtasis studijinis amerikiečių atlikėjos Lana Del Rey albumas, išleistas 2017 m. liepos 21 d. Albumo singlas „Love“ pasiekė antrąją vietą JAV „Billboard“ roko dainų reitinge, o „Lust for Life“ – ketvirtąją. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 107 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas taip pat pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje. 2020 m. duomenimis, JAV parduota per 500 tūkstančių albumo kopijų ir jis tapęs auksiniu.

2018 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas nominuotas geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Zacharijus Niemčevskis

**Zacharijus Niemčevskis** (, slapyvardis Kielius, 1766 m. netoli Žemaičių Naumiesčio, Vainutas, Abiejų Tautų Respublika  – 1820 m. Vilnius, Rusijos imperija) – Vilniaus universiteto taikomosios matematikos profesorius.

## Biografija

Zacharijus Niemčevskis gimė 1766 m. Šilutės raj., netoli Žemaičių Naumiesčio, Vainute. Baigė Kražių gimnaziją. Dirbo kelis metus mokytoju Gardine.

Įstojo į Vilniaus universitetą. Buvo Pranciškaus Norvaišos mokinys. 1794 m. gavo filosofijos mokslų daktaro laipsnį.

1797 m. Zacharijus Niemčevskis paskirtas Vilniaus universiteto taikomosios matematikos viceprofesoriumi.

1802-1807 m. tobulinosi Paryžiuje, Italijoje, Šveicarijoje. Parašė apie Lietuvą ir lietuvių kalbą prancūzų geografo Konrado Malto Bruno knygai du skyrius. Pabrėžė lietuvių kalbos svarbą istorijos mokslui. Vėliau pritarė minčiai leisti lietuvių kalbos vadovėlius gimnazijoms. Zacharijus Niemčevskis mokėjo lietuvių, lenkų, lotynų, prancūzų, italų kalbas.

Grįžęs į Lietuvą Z.Niemčevskis toliau dirbo Vilniaus universitete, kur dėstė matematinę analizę. 1810 m. išrinktas taikomosios matematikos profesorium.

1817 m.-1820 m. Zacharijus Niemčevskis buvo universiteto Matematikos fakulteto dekanu. Matematiką dėstė iki pat mirties. Jo mokiniais buvo Adomas Mickevičius, Tomas Zanas, Ignas Domeika.
Buvo masonų ložės „Uolusis lietuvis” ir Šubravcų draugijos narys.

Savo straipsnius publikavo žurnale „Dziennik wilenski”, parengė prancūzų trijų matematikos vadovėlių vertimus, iš kurių išleistas Silvestro Fransua Lakrua „Integralinio ir diferencinio skaičiavimo pradmenys”.

Zacharijus Niemčevskis mirė 1820 m. gruodžio 10 d. Vilniuje, palaidotas Bernardinų kapinėse. Testamentu paskyrė 5349 rublius Kražių gimnazijos stipendijai įsteigti.

## Nuorodos
Afrikinis alyvmedis

**Afrikinis alyvmedis** (*Olea capensis*) – alyvmedinių (*Oleaceae*) šeimai priklausantis augalas. Jis yra plačiai paplitęs Užsachario Afrikoje, rytuose nuo Somalio, Etiopijos ir Sudano, pietuose iki PAR, vakaruose iki Kamerūno, Siera Leonės ir Gvinėjos įlankos salų, taip pat Madagaskare ir Komoruose.

Afrikinis alyvmedis yra krūmas užaugantis iki 10 m aukščio, kartais siekia 40 m. Žievė šviesiai pilka, augalui senstant tamsėja ir vertikaliai įtrūksta. Lapai nuo ietiškų iki beveik apskritų 3—10 x 1.5—5 cm dydžio. Žiedai balti arba kreminiai, saldžiai kvepiantys, 3—15 cm ilgio. Vaisiai kiaušiniški 2x1 cm, sultingi, purpuriniai.

### Porūšiai

Rūšis suskirstyta į tris porūšius: 
*''Olea capensis'' subsp. ''macrocarpa''
*''Olea capensis'' subsp. ''capensis''
*''Olea capensis'' subsp. ''enervis''

## Šaltiniai
Smėlinė nakviša

**Smėlinė nakviša** (*Oenothera oakesiana*) – nakvišinių (*Onagraceae*) šeimos nakvišų (*Oenothera*) genties augalas.

Augalas – dvimetis. Stiebas su raudonais grubleliais, jo lapai siauri, lancetiški, pilksvai žali, plaukuoti. Žiedynas prieš žydėjimą palinkęs. Taurėlapiai pumpure prasiskėtę, vainiklapiai 12-18 mm ilgio ir tokio pat pločio arba nežymiai siauresni.

Žydi nuo birželio iki rugsėjo mėn. Dėžutės 25-35 mm ilgio, plaukuotos.

Auga smėlynuose. Paplitusi Lenkijoje, Čekijoje, Slovakijoje, Vokietijoje, Danijoje, Olandijoje, Ukrainoje. Lietuvoje reta.

## Galerija

Rosettenartig_wachsende_Pflanze.JPG|Skrotelė
Dünen-Nachtkerze_1.JPG|Žiedai
Verblühte_Dünen-Nachtkerze.JPG|Nužydėjęs augalas


## Literatūra
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, VI tomas, 303 p.
FK Čerkaščyna

**Čerkasų „Čerkaščyna“** – Ukrainos futbolo klubas iš Čerkasų.

## Istorija
Klubas įkurtas 2010 m. Čerkasų gubernatoriaus Serhijaus Tulubo iniciatyva. Jo originalus pavadinimas buvo **"Slavutič"**.

2011 m. dalyvavo mėgėjų lygoje. Vėliau klubas gavo profesionalaus klubo licenciją ir 2011/2012 metų sezone žaidė Antroje lygoje. 

Nuo tada „Dnipri“ sirgaliai klubo vadovybę įtikinėdavo pasikeisti pavadinimą ir būti "Dnipro".

2014 m. liepos mėn. Čerkasų "Slavutič" susijungė su kitu klubu FK Zorâ Bilozirija ir tapo Čerkasų "Slavutič-Zoria" (Slavutych-Zorya Cherkasy). Tačiau greitai buvo pasiduota "Dnipro" sirgalių spaudimui ir įtikinėjimams, o klubas dar kartą pervadintas. Šį kartą tapo **"Čerkaskij Dnipro"**.

2014–2015 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais ir iškopė į Pirmą lygą.

2019 m. dar kartą pakeistas pavadinimas ir vadinamas **FK Čerkaščyna**.

**Pastaba.** Nuo 1955 m. Čerkasuose gyvavo "Dnipro" klubas, kuris bankrutavo 2009 m. Būtent po šio klubo žlugimo įsikūrė "Slavutič". Šie du "Dnipro" neturi nieko bendro. Jų atskira istorija, tačiau sirgaliai išsireikalavo "Dnipro" vardo. Dabar naudojamas "Čerkaskij Dnipro" pavadinimas. Buvo pakeistas "Slavutič" logotipas ir naudojamas "Dnipro" pavadinimas bei logo, kuriame puikuojasi 1955 m. data. tai įneša šiokios tokios paniavos.

## Spalvinė gama
Balta ir mėlyna. Raudona ir mėlyna.

## Emblema

FC_Slavutič_Čerkasy.jpg|"Slavutič" logotipas (nuo 2010 m.)
FC_Čerkaskij_Dnipro.jpg|"Čerkaskij Dnipro" logotipas (nuo 2014 m.)


## Sezonai
### Ukrainos varžybos
; "Slavutič"

|}
; "Čerkaskij Dnipro"

|}
; "Čerkaščina-Akademija"

|}
; "Čerkaščina"

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Nambikvarai

**Nambikvarai** (*nambikwara, nambikuára* – „ilgaausiai“) – indėnų tauta, gyvenanti Brazilijoje, šiaurės Mato Grose, tarp Kamararės ir Buričio upių. Populiacija – apie 1500 žmonių. Vartoja keletą nambikvarų kalbų, kurios neaiškios kilmės, kartais priskiriamos že kalbų šeimai; dalis šneka portugališkai. Pagal tikybą – Romos katalikai; dalis tebepuoselėja prigimtinę tikybą.

Skirstosi į keletą subetnosų: tikruosius nambikvarus, mamaindžius, manairisus, galerus, sararius, sabonesus ir kt.

Verčiasi rankiojimu, medžiokle, žvejyba; liūčių laikotarpiu – kapline-lydimine žemdirbyste (augina kukurūzus, pupeles, kolokazijas, manijokus ir kt.). Dalis verčiasi prekybine žemdirbyste ar prekybiniais amatais (gamina lankus, krepšius pardavimui).
 
Nambikvarų gyvenvietė sudaryta iš vieno ar kelių ovalaus plano bendruomeninių būstų. Iki XIX a. pab. gyvendavo laikinose palapinėse. Tradiciškai rūbų nedevėdavo. Virtuvės pagrindą sudaro kepta mėsa, blyneliai iš manijoko, laukiniai vaisiai.

Sausuoju metų laiku išsiskirsto į nedidelius klajojančius būrelius. Šeima mažoji, tarp vyresnybės paplitusi poligamija. Pripažįstama santuoka tarp pusbrolių ir pusseserių. Išlaikę mitologiją, tikybai būdingas vadinamasis „protėvių kultas“, tikėjimas vietovių dvasiomis. Atliekamos apeigos naudojant šventųjų fleitų muziką. Didžiuma nambikvarų išsaugoję savo kalbą ir tradicijas, nemažai bendruomenių vengia ryšių su šiuolaikine civilizacija.

## Šaltiniai
Aukštoji našlaitė

**Aukštoji našlaitė** (*Viola elatior*) – našlaitinių (*Violaceae*) šeimos našlaičių (*Viola*) genties augalas. Tai labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Biologija

Tai daugiametis 15–30 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas status, kaip ir visas augalas, apaugęs trumpais plaukeliais, tolygiai lapuotas. Lapai 3–7 cm ilgio, lancetiški arba kiaušiniškai lancetiški, pamate nukirsti arba negiliai širdiški; prielapiai labai stambūs, lapiniai, lancetiški, apatinėje dalyje įpjaustytai dantyti, viršutinėje lygiakraščiai. Viršutiniai prielapiai ilgesni už lapkočius, o viduriniai tokio pat ilgio.

Žydi gegužės–liepos mėnesiais. Žiedai stambūs, iki 2 cm ilgio. Vainiklapiai šviesiai mėlyni, su tamsiai mėlynais ruoželiais ir balsvu pamatu. Plinta sėklomis, kurias gali išnešioti ir skruzdėlės. Dėžutė briaunota, smailiaviršūnė, plika.

## Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Skandinavijoje, Atlantinėje, Vidurio ir Rytų Europoje, Vakarų Sibire, Šiaurinėje Azijoje. Lietuvoje labai reta, aptikta Prienų bei Vilniaus apylinkėse.

Auga drėgnuose miškuose bei krūmuose, pamiškėse, upių slėniuose, užliejamose pievose.

## Apsauga
Aukštoji našlaitė įrašyta į saugomų augalų sąrašus 1981 m. Augalas nyksta naikinant buveines – kertant bei sausinant miškus, keičiant upių slėnius.

## Literatūra
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1971, IV tomas, 716–717 p.

## Šaltiniai
2017 m. pasaulio BMX čempionatas

**2017 m. pasaulio BMX čempionatas** – 22-asis geriausių pasaulio BMX dviračių sporto čempionatas, kuris vyko birželio 25 d. – birželio 29 d. JAV mieste Rok Hilyje.

Skirtingai negu 2016 m. čempionato programoje neliko individualių lenktynių laikui.

## Medalininkai
### Suaugusieji

### Jaunimas

## Medalių lentelė

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Rok Hilis

**Rok Hilis** () – miestas JAV, Pietų Karolinos valstijoje. Mieste veikia Winthrop universitetas, vienas vietinio ir vienas tarptautinio susisiekimo oro uostai. Praeityje svarbus tekstilės pramonės centras.

## Istorija
Rok Hilis įkurtas 1852 m.

## Demografija

## Sportas

2017 m. mieste vyko olimpinio BMX dviračių sporto pasaulio čempionatas - 2017 m. pasaulio BMX čempionatas.