Focke-Wulf Fw 61

**Focke-Wulf Fw 61** – pirmasis sėkmingas, praktiškas ir visiškai valdomas sraigtasparnis. Orlaivis sukurtas Vokietijoje ir pirmą kartą sėkmingai išbandytas 1936 m. Jis taip pat vadintas Fa 61, pagal 1937 m. jo kūrėjo Heinricho Focke įkurtos naujos įmonės „Focke-Achgelis“ santrumpą. Serijiniu būdu negamintas, liko eksperimentiniu orlaiviu.

## Konstrukcija ir gamyba
Profesorius Henrichas Focke, toliau vystydamas savo sukrtą malūnsparnį Fw 186 ir stebėdamas pagal licenciją gamintus autožirus Cierva C.19 ir Cierva C.30, padarė išvadą, kad autožirams kylančius apribojimus įmanoma įveikti tik orlaiviu su varomuoju rotoriumi – sraigtasparniu. Jis ir inžinierius Gerdas Achgelis šio sraigtasparnio projektą pradėjo kurti 1932 m. 1934 m. sukurtas laisvai skraidantis modelis su mažu dvitakčiu varikliu suteikė didelių vilčių. Šiandien jis eksponuojamas Vokietijos aviacijos muziejuje Miunchene.

1935 m. vasario 9 d. Focke gavo užsakymą sukurti prototipą, pavadintą Fw 61; pats Focke jį vadino F 61. 1935 m. gruodžio 19 d. RLM technikos biuro atstovas Rolufas Luchtas užsakė antrą orlaivį. Konstrukcija buvo paremta patikrintu mokomuoju lėktuvu Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz.

Orlaivio pavarą sudarė vienas radialinis variklis, sukęs du horizontalius sraigtus, sumontuotus ant plieninių sijų abiejose fiuzeliažo pusėse. Sukimo momnetas buvo perduodamas naudojant iš „Cierva Autogiro Company“ įsigytą rotorinę technologiją. Kiekvieną keliantįjį sraigtą sudarė trys lanksčios ir siaurėjančios mentės, varomos vieno variklio per pavaras ir velenus. Išilginis ir kryptinis valdymas buvo pasiekiamas naudojant ciklinį žingsnį ir taip sukuriamą asimetrinę rotoriaus keliamąją galią. Priešpriešinė rotorių sukimosi kryptis panaikino sukimo momento problemą, kaip anksčiau buvo įrodęs ir ir Louis Bréguet. Mažas horizontalaus propeleris, tiesiogiai varomas variklio, buvo reikalingas tik varikliui aušinti skrendant mažo greičio ar kabėjimo režimu – jis beveik nekūrė atgal nukreiptos traukos.

Buvo pagaminti tik du šio tipo orlaiviai. Pirmasis prototipas (V1), gavęs registracijos nurmerį D-EBVU pirmą kartą pakilo 1936 m. birželio 26 d., jį pilotavo Evaldas Rohlfsas. 1937 m. pradžioje buvo baigtas ir pirmąkart pakilo antrasis prototipas (V2, reg. Nr. D-EKRA). 1937 m. gegužės 10 d. juo atliktas pirmasis autorotacinis nusileidimas išjungus variklį.

„Focke-Achgelis“ pradėjo kurti dvivietę sportinę Fw 61 versiją, gavusią indeksą Fa 224, kuri būtų naudojusi variklį *[[Argus As 10|Argus As 10C]]* ir turėjusi geresnes charakteristikas. Tačiau prasidėjus Antrajam pasauliniam karui projektas liko brėžiniuose.

## Eksploatacijos istorija

1938 m. vasarį Fw 61 Berlyno sporto arenoje „Deutschlandhalle“ demonstravo pilotė Hana Reitsch. Vėliau aparatu pasiekti keli aukščio, greičio ir skrydžio trukmės rekordai. 1938 m. birželį pasiektas sraigtasparnių skrydžio aukščio rekordas (3427 m.), kuriuo buvo pagerintas ankstesnis neoficialus rekordas, pasiektas SSRS naudojant CAGI 1-EA (605 m, 1932 m.), taip pat nustatytas horizontalaus skrydžio nuotolio rekordas – 230 km.

Nei vienas iš dviejų aparatų neišliko. Maketas eksponuojamas sraigtasparnių muziejuje () Biukeburge.

## Techninės charakteristikos (Fw 61)
Duomenys pagal: Aircraft of the Third Reich

* **[[Įgula (mašinos)|Įgula]]:** 1
* **Ilgis:** 7,3 m (tik fiuzeliažas)
* **Aukštis:** 2,65 m
* **[[Tuščios transporto priemonės svoris|Tuščias svoris]]:** 800 kg
* **[[Maksimalus kilimo svoris|Didžiausias kilimo svoris]]:** 950 kg
* **Variklis:** 1 × 7 cilindrų oru aušinamas radialinis variklis *[[Siemens-Halske Sh 14|Bramo Sh.14A]]* , išvystantis 119 kW (160 AG)
* **Pagrindinių rotorių skersmuo:** 2 × 7 m
* **Pagrindinių rotorių plotas:** 76,97 m²

### Skrydžio duomenys
* **[[V greičiai|Maksimalus greitis]]:** 112 km/h
* **Kreiserinis greitis:** 90 km/h
* **Skrydžio nuotolis:** 230 km
* '''Skrydžio lubos''' (dinaminės lubos)**:** 3427 m
* **Kopimo greitis:** 3,50 m/s

## Taip pat skaityti
* **Susiję projektai:**
** Focke-Achgelis Fa 223
* **Panašios paskirties orlaiviai:**
** Flettner Fl 265
** Flettner Fl 282
** Gyroplane Laboratoire
** Sikorsky R-4

## Literatūra
* Coates, Steve and Jean-Christophe Carbonel. *Helicopters of the Third Reich*. Crowborough, UK: Classic Publications Ltd., 2002. ISBN 1-903223-24-5.
* Green, William. *Aircraft of the Third Reich, Vol.1*. London: Aerospace Publishing Limited, (First ed.) 2010. ISBN 978-1-900732-06-2.
* Nowarra, Heinz J. *German Helicopters, 1928–1945*. Atglen, Pennsylvania: Schiffer Publishing, 1990. ISBN 0-88740-289-5.
* Ruffin, Steven A. Aviation’s Most Wanted: The Top 10 book of Winged Wonders, Lucky Landings and Other Aerial Oddities. Washington D.C.: Potomac Books, 2005. ISBN 1-57488-674-6.
* Smith, J. Richard. *Focke-Wulf, an Aircraft Album*. London: Ian Allan Ltd., 1973. ISBN 0-7110-0425-0.
* Smith, J. Richard and Anthony Kay. *German Aircraft of the Second World War*. London: Putnam & Company Ltd., 1972 (3rd edition 1978). ISBN 0-370-00024-2.
* Witkowski, Ryszard. *Rotorcraft of the Third Reich*. Redbourn, UK: Mushroom Model Publications, 2007. ISBN 978-83-89450-43-2.

## Išnašos