open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ulbroka

**Ulbroka** () – Rygos (Latvijoje) priemiestis. Šis priemiestis yra Rygos pietrytinėje dalyje. Nuo 2005 iki 2021 m. buvo Stuopinių savivaldybės, nuo 2021 m. – Ruopažių savivaldybės centras. Įsikūręs kelių Ryga–Ėrgliai (P4) ir Ryga–Uogrė (P5) kryžkelėje. 3102 gyventojai (2021 m.). Yra tvenkinys.

## Šaltiniai
Miškinukai

**Miškinukai** (*Pantheidae*) – drugių (*Lepidoptera*) šeima. Skraido birželio – liepos mėn. pušynuose, eglynuose, pamiškėse, kirtimuose.

Lietuvoje aptinkamos šios rūšys:
* Lazdyninis miškinukas (*Colocasia coryli*)
* Juodmargis miškinukas (*Panthea coenobita*)
* Puošnusis miškinukas (*Trichosea ludifica*). Lietuvoje ieškotina rūšis.

## Nuorodos
* Pantheidae (genčių sąrašas)
* Pantheidae (nuotraukos) 
* Pantheidae
Glenas

**Glenas** () – miestas Rytų Timore, 58 km į pietvakarius nuo Dilio. Ermeros apskrities administracinis centras. Apie 8 tūkst. gyventojų.

1999 m. miestas buvo nusiaubtas riaušių, vykusių referendumo dėl nepriklausomybės metu.
Pante Makasaras

**Pante Makasaras** (, tet. *Pante Makasar*) – miestas Rytų Timore, Savu jūros pakrantėje, Okusio eksklave (administracinis centras), 281 km į pietvakarius nuo Dilio. 35 tūkst. gyventojų.

Miesto pavadinimas verčiamas „Makasaro paplūdimys“. Dar iki portugalų kolonizavimo buvo svarbus prekybinis centras. Čia portugalai įkūrė savo kolonijos – Portugalų Timoro sostinę. 1767 m. sostinė perkelta į Dilį, nes Pante Makasarą atakavo olandai. Per 1999 m. susirėmimus su Indonezijos armija, miestas buvo beveik visiškai sugriautas. Su pagrindine šalies dalimi jungia keltai, plaukiantys į Dilį.

## Nuorodos
* Informacija apie miestą
Lietuviškoji enciklopedija

**Lietuviškoji enciklopedija** – pirmoji lietuviška enciklopedija, pradėta kurti XX a. antrajame dešimtmetyje. Leista „Spaudos Fondo“, bendradarbiaujant su Lietuvių katalikų mokslo akademija. Vyriausiasis redaktorius Vaclovas Biržiška.

Iki 1944 m. išleista 9 su puse šios enciklopedijos tomų (iki J raidės). Nors leista kaip visuotinė enciklopedija, labai daug vietos skirta lituanistikai.

Lietuviškoji enciklopedija pasitarnavo kaip Bostono enciklopedijos pirmtakė.

## Išleisti tomai
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Albertas Krauleidis

**Albertas Krauleidis** (g. 1958 m. vasario 18 d. Šiupariuose, Klaipėdos raj.) – inžinierius, Lietuvos ir Plungės rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1982 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.

1994 m. žemės ūkio bendrovės „Degučiai“ vadovas. 1998 m. AB „Hidroprojektas“ inžinierius – žemėtvarkininkas. 2001 m. Telšių apskrities viršininko administracijos viršininko pavaduotojas. 2005–2011 m. ir 2014–2017 m. Plungės rajono savivaldybės administracijos direktorius.

1995–2000 m. 2001–2003 m. (LDDP sąraše), 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011–2014 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys.

1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Plungės rajono skyriaus narys, 2003–2017 m. skyriaus pirmininkas.

Sutuoktinė Regina, vaikai Ernesta, Justinas..

## Šaltiniai
Bronius Pauža

**Bronius Pauža** (g. 1941 m. liepos 20 d. Žaliablėkių kaime, Šakių rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldos politikas, LR Seimo narys.

## Biografija

1958 m. baigė Šakių rajono Griškabūdžio vidurinę mokyklą. Šakių rajono J. Janonio kolūkio sąskaitininkas, klubo skaityklos vedėjas, bibliotekos vedėjas (1958–1960 m.).

1960–1965 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultete studijavo agronomiją, įgijo mokslinio agronomo specialybę.

1965–1968 m. Šiaulių rajono Kuršėnų tarybinio ūkio vyriausiasis agronomas, Šiaulių rajono kolūkio „Didysis spalis“ pirmininkas (1968–1973 m.), TSKP narys.

Nuo 2003 m. – Darbo partijos narys. 2003–2004 m. Vilniaus miesto valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos viršininko pavaduotojas. 2004–2012 m. ir 2017–2020 m. Seimo narys.

Vedęs; žmona Marija, pensininkė. Sūnūs Danas (teisininkas, verslininkas), Kastytis (gydytojas chirurgas).

## Nuorodos
* VRK informacija .
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai - Lietuvos socialdemokratų partija - Iškelti kandidatai
Savu jūra

**Savu jūra** – nedidelė tarpsalinė jūra, priklausanti Ramiajam vandenynui.

Pavadinta pagal Indonezijai priklausančią Savu salą. Pietuose ribojasi su Savu ir Rai Jua salomis, pietryčiuose – su Timoru ir Rote, šiaurėje ir šiaurės rytuose – su Floresu ir Aloro salynu, bei pietvakariuose – su Sumbos sala. Sąsiauriais jungiasi su Bandos, Floreso ir Timoro jūromis.

Plotas 104 tūkst. km². Gylis iki 3475 m. Rytų – vakarų kryptimi nusidriekusi 600 km, pietų – šiaurės kryptimi – 200 km. Vandens paviršiaus temperatūra: rugpjūtį – 26&nbsp;°C, vasarį – 28&nbsp;°C. Druskingumas 34‰. Svarbiausias pakrantės miestas – Kupangas (Timore).

## Šaltiniai
Kaimynai (serialas)

**Kaimynai** – lietuviškas humoro serialas.

Serialo pakartojimo ar tęsinio nebus, visos originalios vaizdo kasetės su beveik 200 serijų sudegė per gaisrą. Išliko tik Youtube įkelti megėjiški TV transliacijos įrašai.

## Aktoriai ir veikėjai
* Artūras Orlauskas – vaistininkas Liudvikas
* Hana Šumilaitė – vaistininko žmona Lili
* Vaida Stanevičiūtė – vaistininkų duktė Inga
* Ramūnas Šimukauskas – ugniagesys Tomas
* Kęstutis Povilaitis – policininkas Viktoras
* Algimantas Slėnys – kaimynas Vytas
* Birutė Prekevičiūtė-Meškauskienė – vaistininko asistentė Ramunė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Serialo aprašymas
Namų ūkio enciklopedija

**Namų ūkio enciklopedija**&nbsp;– enciklopedinis leidinys lietuvių kalba apie namų ūkį, įvairias veiklos rūšis bei formas, maisto gaminimą, apie lietuvių valgius ir gėrimus, laisvalaikį, sporto šakas. Atskiruose skyreliuose pateikiama teisinė informacija, svarbi buitiniame gyvenime; yra pirmosios med. pagalbos pradmenys.

Namų ūkio enciklopedija buvo išleista du kartus&nbsp;– 1987 ir 1990 m. Leidykla&nbsp;– Vyriausioji enciklopedijų redakcija.

## Literatūra
1. Namų ūkio enciklopedija. Vyriausioji enciklopedijų redakcija, Vilnius, 1987.

2. Namų ūkio enciklopedija. Vyriausioji enciklopedijų redakcija, Vilnius, 1990.

## Taip pat skaitykite
* Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas
Bentski šou

**„Bentski šou“** – lietuviško humoro televizijos laida, buvusi populiari XX a. paskutinio dešimtmečio pradžioje. Laidos metu buvo vaizduojamos komiškos situacijos, atvaizduojančios aktualias to meto problemas ir situacijas humoristiniame kontekste.

Buveinės adresas: S. Daukanto g. 28A, Kaunas.

## Laidos rubrikos

### „Tynta“

Viena iš labiausiai išpopuliarėjusių sudėtinių laidos dalių buvo „tautinis“ šokis „Tynta“. Jo autoriai – laidos „Bentski šou“ kūrėjai ir aktoriai kauniečiai Ričardas Rickevičius, Aušrys Kriščiūnas ir Andrius Rožickas.

Laidos intarpais su armonika muzikantas dainuodavo: „*…Bentski šou, Bentski šou – visi žiūri Bentski šou…*“.

### Kalbos pirtelė

Kita laidos rubrika – „Kalbos pirtelė“. Jos metu būdavo kalbinamas kokios nors profesijos (taksistas, statybininkas) ar socialinio sluoksnio („sportininkas“ boksininkas) atstovas, kuris į žurnalisto klausimus interviu metu atsakydavo savo žargonu, persmelktu rusicizmu. Juos vaidino Ričardas Zabulionis. Rubrikos intarpais lituanistas Vilius Kaminskas „versdavo“ kalbą, jos prasmę perteikdamas taisyklinga normine lietuvių kalba.

## Kūrėjai

* Andrius Rožickas, TV laidų ir renginių vedėjas, reklamų kūrėjas, režisierius, šoumenas, humoristas, vaikų popoperos „Pasakų medis“ libreto autorius. 2003  m. jis buvo patekęs į žiniasklaidos akiratį su projektu „Meškiukai“. Šis projektas gyvavo labai trumpai – taip ir likę paslaptimi muzikantai išleido albumą „Pliaže“ ir dingo.
* Boleslovas Grina, operatorius
* Henrikas Jovaiša, montažo ražisierius
* Artūras Orlauskas-Zakarauskas, laidos bendraautoris
* Alfonsas Pauzaras (a.a.), operatorius
* Jūratė Rekevičiūtė, laidos dailininkė 
* Ričardas Rickevičius, režisierius, scenaristas

;
;Vaidino

*Andrius Rožickas
*Raimondas Jurgaitis (*Raimucka*)
* Audrius Kalvėnas (mirė 2022 m. balandžio 25 d.), įkūnijo dainininko Masėno personažą
* Vilius Kaminskas (g. 1958), kalbininkas
* Aušrys Kriščiūnas (mirė 2024 m. birželio 28 d.) (*Tynta*) 
* Artūras Orlauskas (*Zakarauskas*)
* Algis Ramanauskas (*Greitai*, *Bronius)*
* Rimas Šapauskas (*Česlovas*)
*Hana Šumilaitė (*Ponia Hana*)
*Jonas Vanorius (Muzikantas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bentski šou socialiniame tinkle („Facebook“)
Remigijus Ačas

**Remigijus Ačas** (g. 1962 m. gruodžio 27 d. Rietave) – Lietuvos inžinierius, teisininkas, Raseinių rajono savivaldybės politikas. Krepšininko Jono Valančiūno uošvis.

## Biografija
### Išsilavinimas
1981 m. baigė Kėdainių 4-ąją vidurinę mokyklą. 1981–1986 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Mechanizacijos fakultete ir įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. 2006 m. baigė studijas Mykolo Romerio universiteto Strateginio valdymo ir politikos fakultete, teisės ir valdymo magistras.

### Karjera
1986–1987 m. Lančiūnavos (Kėdainių raj.) tarybinio ūkio technikumo inžinierius. 1987–1989 m. Nemakščių (Raseinių raj.) tarybinio ūkio vyriausiasis inžinierius mechanikas. 1989–1991 m. Raseinių remonto ir techninio aptarnavimo įmonės skyriaus viršininkas. 1991–1993 m. Raseinių valstybinės tiekimo įmonės direktoriaus pavaduotojas. 1993–1995 m. AB „Cerara“ rinkotyros direktorius. 1995–1997 m. Lietuvos ir Rusijos UAB „Agrorema“ direktorius. 1997–2002 m. Lietuvos ir Vengrijos UAB „Vianrė“ direktorius. 2001–2002 m. Lietuvos verslo darbdavių konfederacijos Raseinių skyriaus pirmininkas.

2003 m. prezidento Rolando Pakso patarėjas nacionalinio saugumo klausimais, patarėjų grupės vadovas.

2004–2011 m. Seimo narys, Seimo frakcijos „Tvarka ir teisingumas“ seniūno pavaduotojas, 2005–2006 m. Audito komiteto pirmininko pavaduotojas. 2011–2012 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys, meras.

2016–2018 m. Raseinių rajono savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2019 m. UAB „Saulės kopos“ direktorius.

### Partijos
2000–2002 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, sąjungos Raseinių skyriaus pirmininkas. 2002–2003 m. Liberalų demokratų partijos (LDP) pirmininko pavaduotojas, 2003–2004 m. atsakingasis sekretorius. Nuo 2003 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys, pirmininko pavaduotojas.

## Kita veikla
Išgarsėjo per nušalinto prezidento Rolando Pakso apkaltos procedūrą. Konstitucinis Teismas nagrinėjo R. Ačo ir Evaldo Vaitkaus neteisėtus pavedimus Specialiųjų tyrimų tarnybai surinkti informaciją apie 44 asmenų privatų gyvenimą. 2003 m. spalį Ačo pavardė buvo minima VSD pažymoje dėl valstybinės įmonės „Alita“ privatizavimo, „nacionalinio saugumo klausimais Remigijaus Ačo vardu ir jam žinant, „už atitinkamą atlygį“ buvo sudaromos išskirtinės sąlygų privačių struktūrų verslui, siekiama įtakoti privatizavimo konkursus, tarp jų ir bendrovės „Alita“ privatizavimo konkursą…“.

2004 m. kovą iškelta baudžiamoji byla dėl šmeižto, kai jis „paskambino į tiesioginį eterį ir pareiškė, kad Antikorupcijos komisijos pirmininkė Nijolė Steiblienė iš bendrovės „VP Market“ vadovų reikalavo kyšio.“ R. Ačas teisme prisipažino padaręs nusikalstamą veiką ir atsiprašė parlamentarės. Tuomet teismas nusprendė teisiamąjį atleisti nuo baudžiamosios atsakomybės ir baudžiamąją bylą nutraukti.

2023 m. kovą R. Ačas nuteistas už pasikėsinimą tenkinti lytinę aistrą su nepilnamečiu 17 metų amžiaus vyriškos lyties asmeniu. Dviejų instancijų teismai konstatavo, kad Ačas, žinodamas apie nukentėjusiojo sunkią finansinę padėtį, siekė už atlygį su nukentėjusiuoju tenkinti lytinę aistrą.

## Šaltiniai
Lietuvos žuvys

Frazė **Lietuvos žuvys** gali reikšti:

1. Žinyną, žr. Lietuvos žuvys

2. Lietuvoje gyvenančių žuvų rūšis, žr. Lietuvos žuvys
Tatamailau

**Tatamailau** arba **Ramelau kalnas** (tet. *Foho Tatamailau*; ) – aukščiausias Rytų Timoro ir Timoro salos kalnas. Vulkaninės kilmės. Aukštis 2963 m. Yra 70 km į pietus nuo šalies sostinės Dilio, Ainaro apskrityje, netoli Maubisės miesto.

Portugalų valdymo metu kalnas vadintas *Pico do Ramelau*, pagal aplink esančius Ramelau kalnus.

Pasiekiamas per dvi su puse valandos nuo Hatu-Builiko kalno (1950 m). Pakilimas status, pirmus 2,5 km galima įveikti ir džipu. Nuo 1997 m. ant viršūnės stovi šv. Marijos skulptūra, atvežta iš Italijos. 2700 m aukštyje yra vieta skirta mišioms po atviru dangumi. Pastačius Marijos skulptūrą ji buvo paskelbta Rytų Timoro globėja.

Vietinių gyventojų laikomas protėvių buveine, išvertus iš mambajų kalbos reiškia „visų protėvis“.

## Šaltiniai
Raudonuogis šeivamedis

**Raudonuogis šeivamedis** (*Sambucus racemosa*) – šeivamedžio genties augalas.

Iki 6 m aukščio vasaržalis krūmas. Lapai plunksniški suskaldyti. Žiedai gelsvi, kekėse (pav.) – pasirodo lapams skleidžant, nuo balandžio pabaigos. Vaisiai – raudonos uogos noksta liepos men. Auga mišriuose miškuose, upelių krantuose, retai auginamas parkuose. Vaistingas augalas; kartais uogos vartojamos mitybai. Kai kurie paukščiai, ypač vištiniai, minta jo uogomis.

Literatūroje paprastai laikomas introdukuotu Lietuvoje, tačiau tai nėra visai tikra. Diskusijoje kartais teigiama, esą raudonuogis šeivamedis agresyvus, naikintinas krūmas.
Lietuvos fauna. Paukščiai

**Lietuvos fauna. Paukščiai** – enciklopedinis ornitologinis leidinys lietuvių kalba.

Pirmasis tomas išleistas 1990 m.; antrasis – 1991 m.

Autoriai: Vytautas Logminas, Antanas Aleknonis, Petras Kurlavičius, Gediminas Gražulevičius, Algirdas Navasaitis, Ričardas Patapavičius, Raimondas Idzelis, Vytautas Jusys, Liutauras Raudonikis, Rimantas R. Budrys, Algimantas Petraitis, Algirdas Pukas, Mečislovas Žalakevičius, Eugenijus Drobelis, Selemonas Paltanavičius, Rimvydas Juškaitis, Stasys Sinkevičius, Ramūnas Grigonis, Arvydas Liutkus, Gintautas Margis, Donatas Mažiulis, Arūnas Pranaitis, Vytautas Nedzinskas, Mečius Valius, Bronius Šablevičius, Nikolajus Vitkauskas, Pranas Mierauskas, Algimantas Mačikūnas, Elvyra Kalindrienė, Vitas Sinkevičius, Jurgis Stašaitis.

Knygoje išsamiai pristatomos visos Lietuvoje sutinkamos paukščių rūšys, pateikiama detalios išvaizdos, elgesio charakteristikos, stebėjimai, paplitimo arealai. Pateiktos pieštinės iliustracijos, nuotraukos. Pateiktos trumpos paukščių būrių ir šeimų apžvalgos.

Pirmajame tome aprašyta Lietuvos ornitologijos istorija, paukščių fiziologija bei 173 rūšys, priklausančios narinių, kraginių, irklakojinių, gandrinių, flaminginių, žąsinių, plėšriųjų, vištinių, gervinių, sėjikinių, karvelinių, gegutinių ir pelėdinių paukščių būriams.

Antrajame tome aprašytos 125 rūšys, priklausančios žvirblinių, lėlinių, čiurlinių, žalvarninių, geninių paukščių būriams.

## Literatūra
Autorių kolektyvas. Lietuvos fauna. Paukščiai. Vilnius, 1988.
* ISBN 5-420-00422-4
Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras

**Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras** (**MELC**) – Lietuvos enciklopedinių žinynų ir kitų leidinių leidybos bendrovė Vilniuje. 
MELC yra valstybinė mokslo leidybos įstaiga, įsteigta Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos. 

## Istorija
2010 m. sausio 1 d. Centras organizuotas iš Mokslo ir enciklopedijų leidybos instituto (MELI), o šis – iš Mokslo ir enciklopedijų leidyklos, įsteigtos iš dviejų 1992 m. sujungtų leidyklų – Mokslo leidyklos ir Valstybinės enciklopedijų leidyklos.

## Veikla

MELC (anksčiau MELI) rengia ir leidžia:
* Visuotinę lietuvių enciklopediją (22 tomai)
* šakines enciklopedijas (Mažosios Lietuvos, muzikos, technikos, žemės ūkio)
* žurnalą „Gimtoji kalba“
* knygų seriją moksleiviams „Lietuva“
* esperantininkų literatūrą

Kiti MELC rengiami leidiniai:
* visuomenės, gamtos ir technikos mokslų monografijos
* filologiniai ir terminų žodynai
* aukštųjų mokyklų vadovėliai
* užsienio autorių moksliniai veikalai
* mokslo populiarinamosios knygos
* elektroniniai žodynai

## Nuorodos
* MELC tinklalapis
Karčioji putokšlė

**Karčioji putokšlė** (*Polygala amarella*) – putokšlinių (*Polygalaceae*) šeimos augalas. Aukštis 5-15 cm. Stiebas nuo pat pamato šakotas, pamate yra gausi lapų skrotelė. Žiedynas kekės pavidalo. Apyžiedis mėlynas. Žydi gegužės – rugpjūčio mėn.

Augalas turi saponinų, todėl vartojamas liaudies medicinoje nuo skrandžio veiklos sutrikimo, galvos skaudėjimo, taip pat kaip atsikosijimą lengvinanti priemonė sergant bronchitu.

Lietuvoje dažna. Auga pievose, miško aikštelėse, pamiškėse, ganyklose.
Kipišas

**Kipišas** (kartais **Kipishas**, **Ramūnas Balčiūnas**, **Alberto Macho**; tikras vardas **Roman Nyeyelov**; 1979 m. – 2016 m. vasario 12 d.) – Lietuvos hip-hopo, regio muzikos atlikėjas, išgarsėjęs dalyvaudamas dueto „Kastaneda“ muzikinėje veikloje nuo 2002 m.

## Asmeninis gyvenimas

Gimė ukrainiečio ir lietuvės šeimoje. Išsiskyrus tėvams, kurį laiką gyveno pas tėvą Ukrainoje. Turėjo grafikos dizainerio išsilavinimą, buvo baigęs virėjų kursus. Buvo 2 kartus vedęs. Su antrąja žmona Lina augino dvi dukteris. Mirė nuo infarkto.

## Muzikinė biografija
 

Kipišas – Lietuvos „reggae“ bei „hip-hop“ muzikos atlikėjas, karjerą pradėjo 1996-1998 m. išleisdamas du albumus Maskvoje, o nuo 2000 m. dainavo Vilniaus „reggae“ grupėje "Green Sun Club". 2002 m. atlikėją pastebėjo įrašų kompanija „Koja records“, kurios iniciatyva prasidėjo dviejų atskirų atlikėjų Luko ir Kipišo dueto „Kastaneda“ veikla. Kipišui dalyvaujant buvo išleisti keturi albumai („Nesiparink“, „Merginos“, „Mūsų fiestos“, „Viskas, ko reikia“). 2004 m. buvo išleistas jo solinis albumas "Lyriškas gangsteris", kurio titulinei dainai buvo nufilmuotas vaizdo klipas, o 2005 m. - „Green Sun Club“ albumas „Nebo Jamaiki“. 2006 m. Kipišas atsiskyrė nuo projekto „Kastaneda“ ir tęsė muzikinę karjerą kaip solo atlikėjas. Tais pačiais metais pavasarį buvo išleistas dar vienas solinis Kipišo albumas pavadinimu "Formatai – neformatai".

Kipišo kūryboje dominavo „reggae“, „r`n`b“ ir „hip-hop“ stiliaus kūriniai, taip pat šmaikštūs ir lyriški dainų žodžiai. Atlikėjas aktyviai koncertavo su skirtingomis programomis, dažnai kūrinius atlikdavo „gyvai“, viena iš jo koncertinių programų truko apie pusantros valandos ir buvo skirta klubams ir vakarėliams.

Kipišas kartais kūrė tekstus ir kitiems atlikėjams, pavyzdžiui: Mios dainoje „Mintys apie tave“, Atlantos dainose „Nieko geriau nėra“ bei „Tik vakare“.

## Diskografija

### Albumai
* Lyriškas gangsteris, 2004 m. balandžio 5 d.
* Formatai – neformatai, 2006 m. kovo 31 d.

### Radijo singlai
* „Daktaras Vasara“, 2003 m.
* „Lyriškas gangsteris“, 2004 m.
* „Pinigai“ (su Jurga Dingau ir Willux), 2004 m.
* „Vaikystės draugai“, 2006 m.
* „Formatai – neformatai“, 2006 m.

## Šaltiniai
Juozas Palionis

**Juozas Palionis** (1950 m. gruodžio 1 d. Šaltinėnuose, Prienų rajonas – 2011 m. spalio 17 d. Lepelionyse, Prienų rajonas) – inžinierius hidrotechnikas, Lietuvos ir Prienų rajono politinis veikėjas.

## Biografija
1966 m. Prienų melioracijos statybos valdybos sezoniniais darbininkas. 1969 m. baigė Birštono vidurinę mokyklą, 1974 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas.

1974–1975 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Melioracijos katedros dėstytojas. 1975 m. Raseinių Melioracijos statybos montavimo valdybos darbų vykdytojas. 1976–1986 m. LSSR Melioracijos ir vandens ūkio ministerijos kolegijos sekretorius, ministro padėjėjas, Techninio skyriaus viršininko pavaduotojas, viršininkas. 1986–1990 m. LKP CK Žemės ūkio ir maisto pramonės skyriaus instruktorius.

1990–1993 m. Gamybinio susivienijimo „Pienocentras“ Maisto pramonės departamento tiekimo tarnybos vyr. specialistas, vadovas. 1993–1998 m. LR Vyriausybės ministro pirmininko padėjėjas. 1998–2000 m. UAB „Ginvesta“ ir „Šilutės melioracija“, UAB „Konsolė“ Vilniaus filialo direktorius.

Nuo 1986 m. SSKP narys, 1998–2004 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, nuo 2004 m. balandžio mėn. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, nuo 2005 m. Prienų rajono skyriaus pirmininkas.

2003 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos narys. 2000 m. (Naujoji sąjunga), 2004 m. (LSDP) ir 2008 m. (LSDP) išrinktas Seimo nariu. 2003–2004 m. Seimo ir JAV lietuvių bendruomenės komisijos pirmininkas.

2011 m. spalio 17 d. žuvo Prienų rajone, kelio Vilnius-Prienai-Marijampolė 65-ame kilometre, jo vairuojamam automobiliui susidūrus su sunkvežimiu.

Palaidotas Nemajūnų kapinėse.

## Bibliografija
* Lūkesčių lietus (dail. Ieva Bunokaitė). - Vilnius: Trys žvaigždutės, 2004. - 96 p.: iliustr. - ISBN 9955-454-88-1
* Žmonės ir darbai: Prienų krašto šviesuoliai. - Vilnius: Trys žvaigždutės, 2007. - 464 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-641-63-6
* Gili žodžių versmė: Birštono ir Prienų krašto poetų kūryba (panaudoti Astridos Žilinskaitės ofortai). - Vilnius: Trys žvaigždutės, 2007. - 159 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-641-46-9
* Artimi toliai: Birštono ir Prienų krašto poetų eilėraščiai. - Vilnius: Trys žvaigždutės, 2008. - 224 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-641-69-8
* Pėdos tėviškės žemėje: Juozas Palionis – Lietuvos Respublikos Seimo narys 2000-2004, 2004-2008 metais. - Vilnius: Trys žvaigždutės, 2008. - 96 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-641-79-7
* Pasidalinkime mintimis: aforizmai, eilėraščiai, epigramos. – Vilnius: Trys žvaigždutės, 2011. – 112 p. – ISBN 978-609-431-016-4

## Šaltiniai
Plaukuotasis gyslotis

**Plaukuotasis gyslotis** (*Plantago media*) – gyslotinių (*Plantaginaceae*) šeimos augalas.

Nuo Antikos laikų šiam augalui priskiriamos gydomosios ir magiškos savybės.

Daugiametis. Lapai elipsiški, trumpakočiai arba beveik bekočiai, abipus plaukuoti. Varpos pailgai cilindriškos, tankios. Kuokeliai violetiniai.
Žydi nuo gegužės mėn. iki rudens.
Auga sausuose pievose, miškų aikštelėse, pagrioviuose.

Vaistinei žaliavai vartojami gysločių lapai, kurie pjaunami augalams žydint, ir subrendusios sėklos.

Lapuose yra apie 5 % gleivių, iki 10 % rauginių medžiagų, iki 38 mg% (žaliuose) askorbino rūgšties, 72 mg% karotino, vitamino K, glikozido aukubino, alkaloidų, karčiųjų medžiagų, gintaro, oksalo, citrinos, cholinės rūgščių, mineralinių medžiagų. Sėklose – iki 15 % riebalų, apie 10 % gleivių, saponinų.

Šviežių lapų sultys vartojamos nuo gastrito.
Antulis Mobis

**Antulis Mobis** () – išgalvotas personažas iš Volto Disnėjaus komiksų. Jį sukūrė rašytojas Vikas Lokmanas (angl. *Vic Lockman*) ir iliustratorius Tonis Stroblas (1967 metais). Jis pirmą kartą pasirodė *Donald Duck* #112 numeryje, kur išgelbėja Donaldą beskęstantį jūroje, su sąlyga, jog Donaldas sutiks su Mobio pasiūlymu dirbti pas jį padėjėju.

Mobis turi greitą būdą ir gali būti kartais labai storžieviškas, nerodo jokios sąžinės graužaties, kai taip elgiasi.
Gintališkė

**Gintališkė** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, prie kelio Plateliai–Salantai, 6 km į vakarus nuo Platelių. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-90413). Pro kaimą prateka Salantas ir jo intakas Kūlupis.

## Istorija

Į vakarus nuo kaimo yra I tūkstantmečio – XIV a. Gintališkės piliakalnis. Gintališkės dvaras, kurį valdė Gorskiai, žinomas nuo XV a. pradžios. Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1730 m. 1778 m. pastatyta Gintališkės Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia, 1850 m. varpinė prie jos.

Gintališkės apylinkėse 1831 m. vasario mėn. susidarė ginkluotų valstiečių būrys, kuriam vadovavo baudžiauninkas Juozas Giedrimas ir bajoras Simonas Borisevičius. Netikėtai užpulti Rusijos imperijos kariuomenės Telšių įgulos ir policijos sukilėliai buvo priversti trauktis į Prūsiją. Gintališkės dvaro baudžiauninkai Senato nutarimu 1859 m. kovo mėn. turėjo išsikelti iš dvaro ir įsirašyti į miestiečių luomą; nutarimas įvykdytas jėga.

1861–1915 m. kaime buvo Gintališkės valsčiaus centras. Gintališkėje draudžiamąją lietuvių spaudą platino P. Razmus, S. Rojus. Po II pasaulinio karo) Gintališkės apylinkėse veikė Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinės Lietuvos partizanai. Sovietmečiu kurį laiką buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

Nuo XIX a. pradžios veikė parapinė mokykla; 1853 m. joje buvo 59 mokiniai. Mokykla uždaryta po 1863 m. sukilimo. 1865 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla; 1950–1999 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, 1999–2000 m. pagrindinė, nuo 2000 m. vėl pradžios mokykla.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Donatas Butkus (1936–2025), geofizikas.

## Šaltiniai

* 
*
Pušyninė gelteklė

**Pušyninė gelteklė** (*Scorzonera humilis*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos, gelteklių (*Scorzonera*) genties augalas. 

Lietuvoje gana dažna. Vartojama kaip vaistažolė.
Pakutuvėnai

**Pakutuvėnai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, netoli Šateikių, kairiajame Minijos krante. Yra Šv. Antano Paduviečio bažnyčia (nuo 1943 m.), stūkso Pakutuvėnų piliakalnis.

## Gyventojai

## Šv. Antano Paduviečio bažnyčia

Stovi kairiajame Minijos krante. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1941–1943 m., Plungės klebono Povilo Pukio lėšomis. Bažnyčia turi klasicistinių bruožų, stačiakampio plano, su bokštu ir bokšteliu. Šią bažnyčią prižiūri broliai pranciškonai. Nuo 1995 m. čia veikia reabilitacinė žmonių, turinčių priklausomybių, bendruomenė.

## Kultūros paveldas
* Paminklas partizanams ir jų rėmėjams (pastatytas 2016 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Pakutuvėnų svetainė
* Kaimo istorija
Tetumų kalba

**Tetumų kalba** arba ***tetunų kalba*** (*Lia-Tetun*) – austroneziečių kalba, vartojama daugiausia Rytų Timore. Tai kreolų kalba sudaryta daugiausia iš kitų austroneziečių, portugalų, malajiečių ir indoneziečių kalbų žodžių.

Tetumų kalba susiformavo XVI a. po portugalų kolonizacijos. Išskiriami trys dialektai: Dilio tetumų (Dilio apylinkėse), *Tetun-Terik* (provincijoje), *Tetun-Belu* (Vakarų Timore). Tetumų kalba Rytų Timore turi valstybinės kalbos statusą, tačiau daugiau naudojama kaip liaudies kalba nei kaip oficiali dokumentų kalba.

## Gramatika
Tetumų kalboje nėra giminių bei veiksmažodžio asmenuočių. Taip pat kalba neturi artikelių.

## Svarbiausios frazės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Rytų Timoro lingvistikos institutas 
* Gramatika
Pasruojė

**Pasruojė** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Žemaičių Kalvarijos, prie kelio Telšiai–Skuodas, prie Sruojos upės. Yra alkakalnis – Panų kalnas (Mergakalnis), koplyčia.

## Istorija

1950–1995 m. Pasruojės žuvininkystės ūkio gyvenvietė.

## Alkakalnis

1982 m. balandžio 2-3 d. naktį buvo žiauriai nusiaubtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklas – Alkakalnis, kitaip vadinamas Panų kalnu (Nr. 1195). Apie šį įvykį rašė Lietuvos Katalikų Bažnyčios Kronika.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pasruojėje 1884 m. rugpjūčio 17 d. gimė politikas, žurnalistas, teisininkas, pedagogas, visuomenės veikėjas Liudas Noreika.

## Šaltiniai
Vaičaičiai

**Vaičaičiai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Pašilės, kairiajame Luobos krante. Yra Vaičaičių Šv. Onos bažnyčia, saugoma kapinių koplyčia.

## Gyventojai

### Antraštinis tekstas
Vaičaičiuose gimė tautodailininkas Kazimieras Krapauskas.

## Galerija

Vaičaičiai, žemaitiška rodyklė.JPG|Rodyklė į Vaičaičius „Vaičiulena“ prie kelio 
Vaičaičiai, ženklas.JPG|miniatiūra|Kaimo riboženklis
Vaičaičiai, bažnyčia 2.JPG|miniatiūra|Vaičaičių bažnyčia
Vaičaičiai, alėja.JPG|miniatiūra|Alėja prie klebonijos


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Pašilė (Skuodas)

**Pašilė** – kaimas rytiniame Skuodo rajono savivaldybės pakraštyje, 6 km į pietryčius nuo Ylakių, prie kelio į Sedą. Seniūnaitijos centras. Iki 2012 m. veikė pagrindinė mokykla, yra paštas (LT-98005), dvi parduotuvės, biblioteka (nuo 1951 m.), rytuose yra karjeras. Yra Pašilės Šv. Kazimiero koplyčia. Pašilės pakraštyje yra privatus Romo Daujoto muziejus.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
Bronius Jonušas (1899–1976), kapelmeisteris, orkestrų ir chorų dirigentas (pastatytas atminimo stogastulpis, aut. Kazimieras Krapauskas).

## Kultūros paveldas
* Pašilės senosios kapinės, vadinamos *Maro kapeliais* (XVI a. – XX a. pr.)

## Galerija

Pašilė, moliūgų laukas.JPG|miniatiūra|Moliūgų laukas spalio mėn.
Pašilė, adm. pastatas.jpg|Apleistas valdžios pastatas
Pašilė Skuodo raj.JPG|Senasis ženklas prie įvažiavimo


## Šaltiniai
Brožiai

:: *Apie buvusį kaimą Pagėgių savivaldybėje žr. [[Bruožiai (Pagėgiai)]]*.

**Brožiai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, šalia kelio iš Vėžaičių (8 km) į Veiviržėnus (6 km). Seniūnaitijos centras. Yra Brožių pagrindinė mokykla, Brožių kapinių koplyčia, senosios kapinaitės, pakelės koplytėlė. Į rytus nuo kaimo plyti pelkė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Abakai

**Abakai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 2 km į pietvakarius nuo Kartenos, kairiajame Minijos krante, ties santaka su Kūlupiu ir Žvirgždų upeliu. Stovi Abakų koplyčia su lurdo grota.

## Etimologija

Iš kur kilo kaimo pavadinimas, sunku pasakyti. Seniau *abaku* buvo vadinamas skaičiavimo įtaisas, laikomas skaitytuvų prototipu.

Manoma, kad kaimo pavadinimas yra asmenvardinės kilmės ir kilo nuo pirmojo šių žemių naujakurio Abako vardo.

## Istorija

Kaimo žemės apgyvendintos I tūkst. antroje pusėje. Apie tai liudija į rytus nuo kaimo prie Minijos stūksantis Kartenos piliakalnis, kartais priskiriamas Abakų kaimui. Manoma, kad pilies gyventojų kulto vieta veikė Minijos ir Kūlupio santakos kyšulyje, prie Abakų Lurdo.

Abakų kaimas susiformavo po valakų reformos, XVI a. antrojoje pusėje. Tai buvo tipiškas gatvinis rėžinis kaimas, kuris iš pradžių priklausė Kartenos dvaro Gudeliškės palivarkui, o 1634 m. buvo užrašytas Kartenos klebonijai. Kaimas turėjo savo kapines, kuriose iki XVIII a. pabaigos buvo laidojami abakiškiai.

1842 m. rusų valdžia kaimo žemes atėmė iš bažnyčios ir priskyrė valstybiniam Kartenos dvarui. 1846 m. Abakuose buvo 18 valstiečių sodybų, o 1849 m. Kartenos dvarui priklausė 99 baudžiauninkai. Įkūrus Kartenos valsčių, kaimas buvo priskirtas Budrių seniūnijai. 1870 m. atodirbio prievolę valstybiniame Kartenos dvare atlikinėjo 17 kaimo valstiečių.

Tarpukariu Abakai tebepriklausė Budrių seniūnijai. Prasidėjus žemės reformai, 1922 m. kaimas išskaidytas į vienkiemius. 1923 m. jame buvo 37 ūkiai.

Pokario metais iš Abakų į Sibirą buvo ištremti 29 žmonės – Igno Anužio, Vlado Jasinsko, Klemenso Jonkaus, Bonifaco Kupšio, Jono Miklovo, Antano Šapkaus, Antano Žilinsko šeimos ir Katryna Slušnienė, o rezistencinio judėjimo dalyvis Ignas Miklovas 1947–1958 m. kalėjo Džezkazgano (Kazachija) lageryje.

2002 m. sausio 1 d. Abakų kaime buvo 13 ūkių. Didžiausią ūkį valdė Vynantas Samulionis, gyvenantis Kartenoje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
: Gimė
* Ignas Miklovas (1911–2004), Kardo rinktinės Buganto kuopos partizanas, politinis kalinys ir tremtinys.
* **Elzbieta Mockutė-Šulc** (1914–?), misionieriaus, kunigo saleziečio Hermano Šulco motina.
* Vladas Slušnys (1926–1948), Kardo rinktinės Buganto kuopos Jūreivio būrio vadas.
* **Jonas Paksas** (1880–1950), Lietuvos Respublikos Prezidento Rolando Pakso senelis.
* **Feliksas Paksas**, Lietuvos Respublikos Prezidento Rolando Pakso tėvas.

## Kultūros paveldas
* Abakų koplyčia
* Abakų Lurdas
* Abakų senosios kapinės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga 
* Abakų k. senosios kapinės. Kultūros vertybių registras
*
Šatraminiai

**Šatraminiai** – kaimas pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Šauklių ir 4 km į pietvakarius nuo Mosėdžio, Erlos kairiajame krante. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Kaimas suformuotas Vykdant XVI a. Valakų reformą. Pirmąkart paminėtas 1646 m. Pavadinimas rašomas , , , , . XVII–XIX a. priklausė Salantų dvarui. Dvasiniais kaimo reikalais rūpinosi Mosėdžio bažnyčios kunigai.

1846 m. buvo 38 dūmai, 1923 m. – 53 ūkiai.

TSRS laikais buvo „Aušros“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Šatraminių I senosios kapinės (XVI–XX a. pr.)
* Šatraminių II senosios kapinės (XVI–XIX a.)
* Šatraminių III senosios kapinės (XVI–XIX a.)
* Šatraminių IV senosios kapinės (XVII–XIX a.)
* Etnoarchitektūrinė sodyba (XIX a. pab.). Stovi kaimo vakariniame gale, susideda aplinkui kiemą XIX a. pab. pastatytų namo ir svirno bei XX a. statytų tvartų su garažu. Namas (troba) medinis, vienaukštis, stačiakampio plano, dvigalis, su kaminine (virene) ties viduriu, statytas 1884 m. Svirnas (klėtis) medinis, vienaukštis, stačiakampio plano, šešių kamarų, su pusvalminiu čiukuriniu stogu. Teritorijos plotas – 0,3 ha. Tradicinė šiaurės vakarų Žemaitijos valstiečių sodyba.
* Koplytėlė prie medžio su Rūpintojėlio skulptūra (XX a. I p.; autorius nenustatytas). Medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė. Priekyje įrengtas langelis. Stogelis dvišlaitis. Registrinė Rūpintojėlio skulptūra neišliko, vietoje jos įdėta Pieta.
* Šatraminių koplyčia (XVIII a.). Medinė, vienaukštė. Joje kiekvieną gegužės mėnesį giedamas „Majus“, du kartus metuose laikomos Šv. Mišios, yra susituokusios dvi jaunavedžių poros.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [[Vakarų ekspresas] – 2007 m. lapkričio 7 d.]
* Šatraminiai: Skuodo krašto enciklopedija
* Šatraminių miškas: Skuodo krašto enciklopedija
* Šatraminių kaimo bendruomenė: Skuodo krašto enciklopedija
Ersla

**Ersla** – kaimas centrinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 4 km piečiau Apuolės, kairiajame Šatos ir jos intako Erslos krante. Seniūnaitijos centras.

## Etimologija

Kaimas pavadintas pro jį tekančio Erslos upelio vardu (vandenvardinis vietovardis).

## Istorija

XIX a. kaime pastatyta Erslos Šv. Aloyzo koplyčia, priklausanti Mosėdžio parapijai.

1948 m. liepos 12 d. MGB Mažeikių apskrities skyriaus stribai ir MGB vidaus kariuomenės 32-ojo šaulių pulko kareiviai kaime apsupo Alkos rinktinės partizanų grupę. Mūšio metu žuvo Alkos rinktinės vado pavaduotojas Pranas Liutikas-*Bizūnas*, jo brolis Adolfas Liutikas-*Plienas*, partizanai Silvestras Skurvydas-*Žvaigždė*, Stanislovas Zadauskas-*Perkūnas* ir grupės vadas Ignas Kaupas-*Žaibas*.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Erslos Šv. Aloyzo koplyčia (XIX a.; atnaujinta XX a. vid.);
* Senovės gynybinis įtvirtinimas (I tūkstantmetis);
* Akmuo su plokščiadugniu dubeniu (I tūkstantmetis–II tūkstantmečio I pusė);
* Koplytėlė su Marijos ir Jono Nepomuko skulptūromis (XIX a. pab. – XX a. pr.);
* Paveikslas „Nukryžiuotasis“, Erslos koplyčioje (XIX a.).

## Galerija
 
Ersla. Atnaujinta sodyba.JPG|Atnaujinta sena sodyba (išlikęs kertinis akmuo)
Ersla, sodybos.JPG |Gatvė Ersloje su ūkininko sodyba
Ersla (upė), brasta Ersloje.JPG|Brasta per Erslos upelį
Ersla, kapeliai.JPG|Kapeliai su Šv. Aloyzo koplyčia


## Šaltiniai
Bandos jūra

**Bandos jūra** – tarpsalinė Ramiojo vandenyno jūra Indonezijoje. Jūrą supa Didžiosios Sundos salos vakaruose ir Mažosios Sundos salos pietuose, Molukų salos šiaurėje ir rytuose. Šiaurėje pereina į Molukų jūrą, rytuose į Arafuros jūrą, pietuose į Timoro jūrą, pietvakariuose į Floreso jūrą, vakaruose į Javos jūrą. Dėl daugybės pakrančių uolų sunkiai laivuojama.

Plotas 714 tūkst. km². Iš rytų į vakarus nusidriekusi apie 1200 km, iš pietų į šiaurę – apie 600 km. Gylis iki 7440 m. Vidutinė metinė vandens paviršiaus temperatūra 27&nbsp;°C. Druskingumas iki 34,5‰. Svarbiausias uostas – Ambonas (Ambono s.).

## Šaltiniai
Graužai

**Graužais** (arba ***Graužiais, Griaužais***) vadinami kaimai:

* Griaužai Jurbarko rajone;
* Graužai Kaišiadorių rajone;
* Kėdainių rajone:
** Graužiai Gudžiūnų seniūnijoje,
** Josvainių seniūnijoje:
*** Graužiai šalia Kunionių,
*** Graužiai šalia Vainikų;
* Graužai Kelmės rajone;
* Graužai Lazdijų rajone;
* Griaužai Panevėžio rajone;
* Raseinių rajone:
** Griaužai Nemakščių seniūnijoje,
** Graužai Pagojukų seniūnijoje;
* Griaužai Šilalės rajone;
* Graužiai Širvintų rajone;
* Griaužai Tauragės rajone;
* Graužai Telšių rajone.
Žako sala

**Žako sala** – maža Mažųjų Sundos salų grupės sala. Ji išsidėsčiusi priešais toliausiai į rytus nutolusį Timoro salos tašką *Kap Cutcha*. Geografinės koordinatės: 8° 27' pietų platumos ir 127° 20' rytų ilgumos. Žako sala priklauso Rytų Timoro Lautein apskričiai. Nuo pagrindinės salos atskirtas siauru sąsiauriu, kuriuo gali praplaukti tik maži laivai. Salos plotas yra apie 10 km², aukščiausia vieta apie 100 m virš jūros lygio.

Žako sala yra negyvenama ir patekimas į ją uždraustas. Pajūrį supa gražūs smėlio paplūdimiai. Tarp vietinių paukščių priskiriami karvelinių šeimos *Macropygia magna* ir švilpikinių *Pachycephala orpheus*.
Didžiosios Sundos salos

**Didžiosios Sundos salos** – salų grupė vakarinėje Malajų salyno dalyje. Pagrindinės grupės salos: Borneo (Kalimantanas Indonezijos pietuose), Java, Sulavesis ir Sumatra. Kartu su Mažosiomis Sundos salomis sudaro Sundos salų grupę.

## Administracinis suskirstymas
Salos padalintos tarp Indonezijos, Brunėjaus ir Malaizijos.
Rinkliava

**Rinkliava** – mokestis renkamas už tam tikrus atliktus ar norimus atlikti veiksmus.

Kitose kalbose, kaip rusų kalba žodžiu rinkliava (пошлина) apibūdinamas ir muito mokestis.

Lietuvoje yra valstybinės ir vietinės rinkliavos.

Rinkliavos renkamos už leidimus verstis ūkine veiklą, atlikti kokius tai vienkartinius veiksmus, sakykim kaip įregistruoti privalomą registruoti turtą, gauti pažymą, naudotis keliais, tiltais ir kitus leidimus.

Rinkliavos mokestis nustatomas konkrečia pinigų suma priklausomai nuo norimos verstis ūkine veikla srities, nuo per tiltą ar kelią norima važiuoti transporto priemonės tipo, taip pat norimo nuvažiuoti kelio ilgio, pažymos rūšies. Leidimas verstis norima ūkine veikla išperkamas už tam tikrą laikotarpį.

Kai kuriems mokesčių mokėtojams rinkliavos mažinamos, tai pensinio amžiaus, neįgaliesiems asmenims. Taip pat gali būti rinkliavos mažinamos specifiniam transportui: neįgaliųjų, specialiosios paskirties (policijos, greitosios pagalbos ir kt.).
Pelno mokestis

**Pelno mokestis** (*įmonių pelno mokestis*) – mokestis, renkamas nuo juridinių asmenų pelno. Pelno mokestis apskaičiuojamas nuo juridinių asmenų pajamų atėmus išlaidas, amortizaciją ir kartais investicijas į gamybą, mokslinius tyrimus, labdarai skiriamas sumas. Lietuvoje nuo skirtų labdarai iki 2 % pelno, mokesčio mokėti nereikia.

## Tarifai Lietuvoje
Nuo 2010 metų bazinis pelno mokesčio tarifas mažinamas nuo 20 iki 15 proc., o mažoms įmonėms (kuriose dirba ne daugiau 10 žmonių ir mokestinio laikotarpio pajamos neviršija 500 tūkstančių litų) pelno mokesčio tarifą - mažinamas iki 13 proc.

## Šaltiniai
Inventorizacija

::*Apie XVI–XIX a. dvarų istorinius dokumentus žr. [[Inventoriai]] *.

**Inventorizacija**  (, 'sąrašas, aprašas') – materialinių ir nematerialinių vertybių faktinis sutikrinimas su apskaitos duomenimis arba tokių vertybių sąrašo sudarymas.

Inventorizacija yra seniausias apskaitos elementas. Žmogus visados buvo linkęs perskaičiuoti savo turimą turtą ir tokiu pagrindu planuoti savo tolimesnius veiksmus. Inventorius – tam tikros paskirties (gamybinės, ūkinės, karinės ir kt.) daiktų, reikmenų visuma. Gali būti taip apibūdinamas ir visas įmonės, įstaigos ar organizacijos turimas kilnojamasis turtas. Priemonės, reikmenys inventorizuojami – sudaromas inventorinis objektų sąrašas. Detaliame inventoriaus apraše pateikiama materialių daiktų charakteristika, jiems suteikiant inventorinį numerį, nurodant pavadinimą, būklę, saugojimo vietą.

Lietuvoje valstybinėms įstaigoms yra nurodyta inventorizuoti savo turimą turtą, išskyrus pinigines lėšas kasoje ir griežtos atskaitomybės blankus, periodiškai kiekvienais metais ir nustatytu laikotarpiu. Pinigines lėšas kasoje ir griežtos atskaitomybės blankus tikrina kiekvieną mėnesį. Inventorizacijai atlikti sudaroma komisija, kuri dažniausiai inventorizacijai atlikti gauna materialiai atsakingam asmeniui priskirto turto aprašą. Pagal jį sutikrina pas materialiai atsakingą asmenį turimą turtą. Kitu atveju inventorizacinė komisija surašo pas materialiai atsakingą asmenį turimą turtą ir jį sutikrina su apskaitoje turimu materialiai atsakingam asmeniui priskirto turto aprašu.

Lietuvoje inventorizacija privaloma visoms įmonėms. Kai kurios įmonės inventorizacijas atlieka pačios, kitos samdosi išorines kompanijas.

Inventorizacija atliekama po stichinių nelaimių, perduodant materialines vertybes kitam materialiai atsakingam asmeniui, vagystės, piktnaudžiavimo atvejais, atliekant auditą, teismo reikalavimu ir kitais atvejais, kai reikia sutikrinti turimą turtą su apskaitos duomenimis.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Rasa Kanapickienė, Kristina Rudžionienė, Borisas Jefimovas. Įmonių apskaita. 10.2 Inventorizacija ir jos rezultatų apskaita *knf.vu.lt*, 2006 m., p. 139-141
Glock 17

**Glock 17** – pistoletas, gaminamas bendrovės „Glock“.

## Savybės
Populiariausias *Glock* pistoletas.

Pasižymi lengvumu (su 17 šovinių sveria panašiai kaip Makarovas su 8 šoviniais), patvarumu, saugumu, unikalia *Safe Action* gaiduko sistema: užtaisytas pistoletas lieka tik pusiau užvestoje padėtyje, spaudžiant nuleistuką – jis pabaigiamas užvesti kol atliekamas šūvis, panašiai kaip revolveryje, todėl ginklas niekada neišaus sutrenktas.

Konstrukcijoje naudojami patvarūs plastikai.

Pistoletai turi dvigubo veikimo sistemą, jų vamzdžiai heksagonaliniai. 6-ios dešininės graižtvos (susuktas šešiakampis). Vamzdžio metalas įanglintas. Dėl tokio apdirbimo ir graižtvų konstrukcijos, jo resursas net iki 100 tūkst. šūvių. Heksagonas, skirtingai nuo standartinio frezavimo graižtvų, beveik nestabdo kulkos. Tokie vamzdžiai pasižymi nebloga kaunamąja galia.

Galima prijungti prožektorių ar lazerinį taikiklį. Vamzdžiai bei dėtuvės suderinamos su kitais, analogiško kalibro Glock pistoletais.

Ginklas išpopuliarėjo dėl konstrukcijos: patikimumo (retai užsikerta, šaudo po vandeniu), palyginus nedidelio svorio (plastikai), galios ir kompaktiškumo (talpumas, taiklumas, svoris ir dydis) bei patogumo (jokių aštresnių išorės detalių, saugiklio, gaiduko, nekliūna už rūbų ir t. t.)

Standartinis Lietuvos policijos ginklas. Priskiriamas B kategorijai, populiarus savigynos ir sportiniais tikslais. 2023 m. kainuoja, priklausomai nuo varianto, ~700€.

## Standartinis komplektas
# Nešiojimo dėžutė – 1
# Pistoletas – 1
# Dėtuvės – 2
# Užtaisymo slinktukas () – 1
# Grūstuvas – 1
# Apvalus šepetėlis – 1

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Gamintojo svetainė: 5 kartos variantas su išsamiom specifikacijom
* Lietuviškas vadovėlis (2009)
Hebrajų kalba

**Hebrajų kalba** – semitų kalba, kuria pasaulyje kalba daugiau nei 7 milijonai žmonių, daugiausia Izraelyje, taip pat pasaulio žydų bendruomenėse. Viena iš dviejų Izraelio valstybinių kalbų.

Hebrajų kalbos paskaitos skaitomos Vilniuje ir Kaune: Vilniaus universitete, Vytauto Didžiojo universitete, Sochnute.

## Gramatika

Hebrajų kalba iš dalies analitinė, joje naudininkas, įnagininkas ir galininkas išreiškiami naudojant prielinksnines dalelytes, o ne linksnius. Tačiau kaitymas yra svarbus sudarant veiksmažodžius ir daiktavardžius.

## Raštas

Moderni hebrajų kalba rašoma iš dešinės į kairę, naudojant hebrajų alfabetą.

## Nuorodos

* 
* 
* Hebrajų kalba 
* Įvairūs ivrito studijų resursai 
* Иврит через мозг – Ivrito studijų online vadovėlis (rusų k.)

## Žodynai
*  Palm Hebrajų kalbos žodynai 
* Basic Hebrew – Ivrit 
* Online rusų-ivrito ir ivrito-rusų k. žodynas

* Zuckermann, Ghil'ad, 2003. ''Language Contact and Lexical Enrichment in Israeli Hebrew''. Palgrave Macmillan. (ISBN 9781403917232 / ISBN 9781403938695)
Sundos salos

**Sundos salos** (, ) – grupė salų vakarinėje Malajų salyno dalyje. Jos grupuojamos į dvi dalis:
* Didžiosios Sundos salos
** Borneo
** Java
** Sulavesis
** Sumatra
* Mažosios Sundos salos (iš vakarų į rytus)
** Balis
** Lombokas
** Sumbava
** Sumba
** Floresas
** Timoras
** Aloro salos
** Barato Dajaus salos
** Tanimbaro salos

Salos padalintos tarp Brunėjaus, Rytų Timoro, Indonezijos ir Malaizijos. Bendras plotas – 1,4 mln. km². Būdingas kalnuotas paviršius, gausu veikiančių ugnikalnių. Paviršių dengia drėgnieji tropiniai ir musoniniai miškai, savanos.

## Šaltiniai
Mažosios Sundos salos

**Mažosios Sundos salos** (arba *Nusa Tenggara*) – salų grupė Malajų salyno vidurio pietuose. Kartu su Didžiosiomis Sundos salomis sudaro Sundos salų grupę.

## Administracinis suskirstymas
Salos padalintos į Balio, Vakarų Mažųjų Sundos Salų, Rytų Mažųjų Sundos Salų provincijas Indonezijoje bei nepriklausomą Rytų Timorą.

## Dalinis salų sąrašas
* Aloro salos
* Atauro sala
* Balis
* Floresas
* Komodo sala
* Lombokas
* Savu sala
* Sumba
* Sumbava
* Timoras
* Jako sala

## Nuorodos
Mažųjų Sundos salų kelionių gidas
Prauliai

**Prauliai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Šilų, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Šalia eina senas geležinkelis į Rizgonių žvyro karjerą. Skulptūrų parkas, Samulevičių memorialinė sodyba.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

1939–1941 m. Prauliuose gyveno garsus Lietuvos dailininkas Antanas Samuolis (1899–1942) ir jo brolio šeima. Čia jis nutapė teminių kompozicijų, portretų, natiurmortų. Didelę dalį gyvenimo Prauliuose praleido liaudies menininkė Stasė Samulevičienė (1906–1988) ir jos sūnus rašytojas, dramaturgas Raimundas Samulevičius (1937–1981). Prauliuose jis sukūrė pirmąsias pjeses.

## Galerija

Prauliai, kapinės.JPG|Senosios kapinės
Prauliai.jpg|Įvažiavimas
Prauliai, sodyba.JPG|Sodyba laukuose
Samulevičių sodyba.JPG|Samulevičių sodyba


## Šaltiniai
Milagainiai

**Milagainiai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Panoterių. Seniūnaitijos centras. Ties kaimu kertasi keliai  ir .

Veikia kaimo bendruomenė. Gamtos paminklas – Žvėgždos kriaušė. Išlikusi Milagainių dvaro sodyba.

## Gyventojai

## Galerija

Milagainiai.jpg|Riboženklis
2019. Milagainiai.JPG|Į kaimą nutiestas asfaltas
Milagainiai, tuščias pastatas.JPG|Užkaltas pastatas (buvusi kolūkio kontora)


## Šaltiniai
Markutiškiai

**Markutiškiai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Šilų, netoli kelio . Seniūnaitijos centras. Markutiškių dvaras – kultūros paminklas, šiuo metu beveik sunykęs. Dar yra išlikęs Markutiškių dvaro parkas – vienas vertingiausių Jonavos rajone.

Rytiniu kaimo pakraščiu prateka Lokys, eina Jonavos–Rizgonių geležinkelis. Šalia yra Markutiškių smėlio karjeras.

## Istorija

Minimi nuo 1744 m.

|}

## Gyventojai

## Galerija

2. Markutiškiai.JPG|miniatiūra|Gyvenvietė
Markutiškiai, kryžius.JPG|Kryžius, 1990.VI.2
Markutiškiai, alėja.JPG|Viena iš alėjų parke


## Šaltiniai
Išorai

**Išorai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, šalia kelio , 10 km į pietvakarius nuo Jonavos. Išorų seniūnaitija. Yra biblioteka.

## Istorija

Kaimas minimas 1744 m. Apie 1895 m. kaime apsigyveno sentikiai. Iki tol sentikiai priklausė Rimkų bendruomenei. 1905 m. jie pastatė cerkvę. 1937 m. parapijoje buvo 386 tikintieji. II pasaulinio karo metu kaimas buvo strategiškai svarbioje vietoje, todėl nemažai namų sudegė, 1944 m. sprogmenų apgadinta cerkvė. Ją sovietų valdžia uždarė. 1958–1963 m. Svilonių apylinkės centras, 1950–1992 m. Kalnėnų tarybinio ūkio pagalbinė gyvenvietė. 1993 m. įkurta pradžios mokykla, biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Išorų sentikiai
Aklasis Ežeras

**Aklasis Ežeras** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Jonavos, prie kelio . Praeina pramoninis Jonavos–Rizgonių geležinkelis, stovi geležinkelio viadukas. Seniūnaitijos centras.

## Etimologija

Aklasis Ežeras yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo šalia esančio užakusio ežero.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kalnėnai (Jonava)

**Kalnėnai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Išorų, pakeliui į Užusalius. Netoliese eina geležinkelis, yra geležinkelio stoties gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Luocikiai

**Locikai** (), taip pat **Luočiai** (*Loči*), **Lačiai** (*Lāči*) – gyvenvietė pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, už 12 km į šiaurės rytus nuo Daugpilio miesto, Naujinio valsčiuje. Kaimas yra prie plento į Rėzeknę ir Daugpilio šiaurinės apylankos sankryžos bei Daugpilio oro uosto. 1066 gyventojai (2021 m.). Veikia Lačių pagrindinė mokykla, Naujinio kultūros centras.

Dabartinė gyvenvietė – buvęs sovietų armijos karinis miestelis, pastatytas šalia 1947–1948 m. įrengto oro uosto.

## Šaltiniai
Mimaliai

**Mimaliai** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Žeimių, prie kelio . Šalimais vakaruose teka Garanklė, o rytuose dunkso Žeimių miškas.

## Istorija

LTSR laikais prie Mimalių prijungtas Šukių kaimas ir dalis Mikšiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krauja

**Krauja** – gyvenvietė pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Daugpilio miesto, Dauguvos dešiniajame krante. 873 gyventojai (2021 m.). Per kaimą eina plentas ir geležinkelis į Polocką.

## Šaltiniai
Naujasodis (Žeimiai)

**Naujasodis** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Žeimių, pakeliui į Vandžiogalą. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai