open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anglijos futbolas 2005–2006 m.

**[[Anglijos futbolas]] [[2005]]–[[2006]] m.**
*  prasidėjo 2005 m. rugpjūčio 13 d., baigėsi 2006 m. gegužės 7 d.
* s pirmasis etapas prasidėjo 2005 m. lapkričio 4 d., finalas įvyko 2006 m. gegužės 13 d.
* s turnyras prasidėjo 2005 m. rugpjūčio 22 d., finalas įvyko 2006 m. vasario 26 d.

## Čempionatas

Anglijos premjer lyga () buvo aukščiausioji futbolo lyga, pirmenybėse dalyvavo 20 komandų. Čempionais tapo Chelsea FC. Galutinė lentelė:

|- 
!style="background:yellow;"|1
|'''Chelsea'''||38||29||4||5||72||22||50||**91**||
|-
!style="background:white;"|2
|'''Manchester United'''||38||25||8||5||72||34||38||**83**||
|-
!style="background:white;"|3
|'''Liverpool'''||38||25||7||6||58||29||29||**82**||
|-
!style="background:white;"|4
|'''Arsenal'''||38||20||7||11||68||31||37||**67**||
|-
!style="background:white;"|5
|'''Tottenham Hotspur'''||38||18||11||9||53||38||15||**65**||
|-
!style="background:white;"|6
|'''Blackburn Rovers'''||38||19||6||13||51||43||8||**63**||
|-
!style="background:white;"|7
|'''Newcastle United'''||38||17||7||14||47||42||5||**58**||
|-
!style="background:white;"|8
|'''Bolton Wanderers'''||38||15||11||12||49||41||8||**56**||
|-
!style="background:white;"|9
|'''West Ham United'''||38||16||7||15||53||55||-2||**55**||
|-
!style="background:white;"|10
|'''Wigan Athletic'''||38||15||6||17||45||52||-7||**51**||
|-
!style="background:white;"|11
|'''Everton'''||38||14||8||16||34||49||-15||**50**||
|-
!style="background:white;"|12
|'''Fulham'''||38||14||6||18||48||58||-10||**48**||
|-
!style="background:white;"|13
|'''Charlton Athletic'''||38||13||8||17||45||55||-10||**47**||
|-
!style="background:white;"|14
|'''Middlesbrough'''||38||12||9||17||48||59||-11||**45**||
|-
!style="background:white;"|15
|'''Manchester City'''||38||13||4||21||43||49||-6||**43**||
|-
!style="background:white;"|16
|'''Aston Villa'''||38||10||12||16||45||56||-11||**42**||
|-
!style="background:white;"|17
|'''Portsmouth'''||38||10||8||20||38||62||-24||**38**||
|-
!style="background:red;"|18
|'''Birmingham City'''||38||8||10||20||29||53||-24||**34**||
|-
!style="background:red;"|19
|'''West Bromwich Albion'''||38||7||9||22||31||58||-27||**30**||
|-
!style="background:red;"|20
|'''Sunderland'''||38||3||6||29||26||69||-43||**15**||
|}

## Taurės
### Nacionalinė taurė

Anglijos futbolo taurė () buvo pagrindinis šalies futbolo turnyras, jį organizavo Anglijos Futbolo Asociacija. Liverpool FC tapo nugalėtojais ir iškovojo taurę. Lemiamos sezono kovos:

----

----

----
----

----

### Lygos taurė

Anglijos futbolo lygos taurė () buvo klubų varžybos, kuriose varžėsi tik pajėgiausių lygų profesionalūs klubai. Nugalėtojais tapo Manchester United. Lemiamos sezono kovos:

----

----

----
----

----

### Supertaurė

Anglijos futbolo supertaurė () buvo trofėjus, dėl kurio varžėsi buvusio sezono Premier lygos nugalėtojai ir FA taurės laimėtojai. Trofėjų iškovojo Chelsea FC.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* England 2001-10 (Claudionicoletti.eu)
* England 2005/06 (Rsssf.org)
* Foot.dk archyvas (arch.)
* SOCCERWAY
Arvydas Karaška

**Arvydas Kazimieras Karaška** (1943 m. kovo 11 d. Kėdainiuose – 2023 m. lapkričio 7 d. Vilniuje) – lietuvių muzikologas, enciklopedininkas.

## Biografija
1969 m. baigė Lietuvos konservatorijos V. Venckaus klasę, 1966–1976 m. su pertraukomis studijavo kompoziciją J. Juzeliūno klasėje). 1976–2002 m. vadovavo folkloro ansamblių „Ratilio“, „Dijuta“ instrumentinėms grupėms, Skriaudžių „Kanklėms“ ir kitiems ansambliams. Nuo 1996 m. kūrybinės grupės „Atgimstantys varpai“ kampanologas.

Lietuvoje ir užsienyje paskelbė menotyros, muzikinės instrumentologijos studijų (leidinyje Naujasis Grove'o muzikos instrumentų žodynas (, 1984 m.), skaitė pranešimus tarptautinėse konferencijose, parengė radijo ir televizijos laidų. Išplėtė lietuvių liaudies muzikos instrumentų sistematiką. Rekonstravo reliktinių muzikos instrumentų Europos muziejams (Paryžiaus Žmogaus muziejus ir kt.), ansambliams. Sudarė ir parengė eilėraščių, novelečių rinkinių (Birutė Vapšienė. Vyšnios snieguotos, Ramutė Astrauskienė. Žydinti obelis, abu 2003 m.). Sukūrė muzikos ir grafikos kūrinių, apipavidalino knygų ir kitų leidinių. Rašė straipsnius Muzikos enciklopedijai, Visuotinei lietuvių enciklopedijai.

## Bibliografija
* Naujosios respublikos. Lietuva (), Norvegija, 1995 m.
* Panevėžio krašto asmenvardiniai knygos ženklai 1860–1998, 1998 m.
* Baltijos valstybės (), vienas autorių, 1991 m.
* Kazimieras Čiplys-Vijūnas. Vaidinimai tik sodžiui, su Joana Čiplyte, 1997 m.
* Asmeninė biblioteka – tautos istorinės atminties dalis, vienas autorių, 1998 m.
* Panevėžio apskirties institucinės bibliotekos, vienas autorių, 2000 m.

## Šaltiniai
Nemrut Dagas

**Nemrut Dagas** ( arba *Nemrut Dağı*, , ) – 2134 m aukščio kalnas pietrytinėje Turkijos dalyje, 50 km į šiaurės rytus nuo Adijamano provincijos centro Adijamano. Kalno viršūnėje yra Komagenos karaliaus Antiocho I Teoso iš Komagenos mauzoliejus, pastatytas 62 m. pr. m. e. Šis archeologijos paminklas 1987 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Karaliaus Antiocho I mauzoliejus buvo papuoštas 8–9 m aukščio akmeninėmis skulptūromis: Antiocho I, liūtų, erelių, bei graikų, armėnų ir persų Dievų atvaizdais: Heraklio–Vachagno, Dzeuso–Aramazdo arba Ahūra Mazdos, Tichės ir Apolono–Mitros.

Anksčiau šios skulptūros buvo tvarkingai pastatytos aplink mauzoliejų. Dabar skulptūrų galvos mėtosi dideliame plote ir daugelio veidai (ypač nosys) yra subjauroti. Manoma, kad tai religijų kaitos pasekmės. Taip pat sugriauta ir visur mėtosi mauzoliejaus bareljefinio frizo akmeninės plytos.

Visos mauzoliejaus liekanos išmėtytos ant 50 m aukščio ir 150 m skersmens pilkapio. Vakarinėje terasos dalyje esančioje plokštėje su liūto atvaizdų yra pavaizduota žvaigždžių, bei Jupiterio ir Marso planetų padėtis 62 m. pr. m. e. liepos 7 d. Spėjama, kad tai mauzoliejaus statybų pradžios data. Rytinė terasos dalis yra geriausiai išsilaikiusi.

Šį kapą 1881 m. surado vokiečių kelių inžinierius Karlas Sesteras (). Nuo tada čia pastoviai vyko archeologiniai tyrinėjimai. 1989 m. Nemrut Dagas ir jo apylinkės paskelbtos nacionaliniu parku.

## Nuorodos
* Nemrut Dago nacionalinis parkas
* Foto galerija 
* Nemrut Dagas 
* Kelionių vadovas 
* Mount Nemrut 
* Turkijos kultūros ir turizmo ministerija
Knituoja

**Knituoja** – upė vakarų Žemaitijoje, Kelmės rajone; Ventos dešinysis intakas. Prasideda Adošiškės miške, į pietus nuo Vaiguvos. Teka į šiaurę, vaga vingiuota. Įteka į Ventą 322 km nuo jos žiočių, šalia Čekaičių kaimo.

Intakai – Trumpė, Luokupis (dešinieji). Vidutinis nuolydis 208&nbsp;cm/km. Upė patvenkta Šarkių (8 ha) ir Bagužių (7 ha) tvenkiniais. Prie Knituojos esantys kaimai: Adošiškė, Pikeliai, Liupšiai, Pelėdkojai.

## Šaltiniai
Viktorija Karatajūtė-Šarauskienė

**Viktorija Karatajūtė-Šarauskienė** (1948 m. gruodžio 12 d. Vilniuje – 2007 m. gruodžio 3 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė keramikė.

## Biografija
1966–1971 m. studijavo Vilniaus dailės institute ir įgijo dailininkės keramikės specialybę. 1971–1996 m. Vilniaus „Dailės“ kombinato dailininkė. Nuo 1975 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.

## Kūryba
Sukūrė dekoratyvinių plokščių, horeljefų (Antokolskio g. Vilniuje namų interjerui ir eksterjerui, 1995–1996 m., visi su broliu dizaineriu Romu Karatajumi), dekoratyvinių kompozicijų („Pasveikinimas“, 1974 m.; „Nuotaikos“, 1980 m.; „Šventiška dekoracija“, 1983 m.; „Drugelių šventė“ 1998 m.), instaliacijų („Pavasaris“, 2002 m.).

Kūriniai konceptualūs, asociatyvūs, poetiški, šviesių spalvų, dažni gamtos motyvai perteikia nuotaiką. Molis ir porcelianas kompozicijose derinamas su įvairiomis medžiagomis. Nuo 1972 m. dalyvavo parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje ir Kaune 1986 m., su tėvu Vladu Karatajumi, Vilniuje 1994 m., 1998 m. Dalyvavo tarptautiniuose keramikos simpoziumuose Lietuvoje ir užsienyje. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, privatūs asmenys Lietuvoje ir užsienyje.

## Šaltiniai
Vladas Karatajus

**Vladas** (**Vladimiras**) **Karatajus** (1925 m. liepos 28 d. Vilkaviškyje – 2014 m. balandžio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos tapytojas.

## Biografija
Gimė 1925 m. Vilkaviškyje. Baigęs pradinę mokyklą ir šešias Lazdijų bei Ukmergės gimnazijų klases, įstojo į Ukmergės mokytojų serminariją. 1946-1952 m. studijavo Lietuvos Valstybiniame dailės institute (dėstytojai Vytautas Mackevičius, Algirdas Petrulis). 1952-1992 m. institute dėstė tapybą ir kompoziciją.1965 m. suteiktas docento vardas. 1968-1979 m. VDI Tapybos katedros vedėjas. 1975 m. suteiktas profesoriaus vardas.

Palaidotas Rokantiškių kapinėse.

## Kūryba
Dailininkas surengė apie 100 grupinių ir personalinių parodų Lietuvoje ir užsienyje. Jo darbai įvertinti daugeliu premijų ir apdovanojimų. Menininko kūrinių įsigiję Lietuvos ir užsienio muziejai, privatūs kolekcininkai.

Kūrybos žanrai - portretas, peizažas, natiurmortas. Kūrybai būdingas lyrizmas, raiškūs psichologiniai charakteriai, tvirta kompozicija, apibendrintos formos, sodrių, kontrastingų spalvų koloritas, ekspresyvus platus potėpis. V. Karatajus - tapytojas, įtvirtinęs lietuvių tapyboje savitą koloristinį psichologinio portreto tipą. 1967 m. parašė ir išleido vadovėlį „Tapybos technika“.

Nutapė žymių Lietuvos žmonių, menininkų, amžininkų ir artimųjų portretus (dailininkas Antanas Gudaitis, 1958 m.; vitražistas Kazys Morkūnas, 1967 m.; skulptorius Konstantinas Bogdanas, 1970 m.; kompozitorius Jonas Švedas, 1970 m.; „Dukters portretas“, 1971 m.;  skulptorius Gediminas Jokūbonis, 1982 m.; „Sūnaus portretas“, 1982 m.; prof. Henrikas Zabulis, 1983 m.; akademikas Zigmas Zinkevičius, 1988 m. ir kt.), grupinius portretus („Menotyrininkai Veronika ir Stasys Budriai“, 1965 m.; „Architektai broliai Nasvyčiai“, 1976 m.), temines kompozicijas (Žmonės ir žemė", 1975 m.; „Makedonija“, 1977 m.), peizažus („Lietingą dieną“, 1979 m.; „Degėsių kelias II“, 1985 m.; „Žiema“, 2007 m. ir kt.), natiurmortus („Saulagėlės“, 1998 m.; „Baltos gėlės mėl. vazelėje“  2000 m.; „Tulpės“, 2006 ir kt.).

## Bibliografija
* Tapybos technika. – Vilnius: Vaizdas, 1967. – 64 p.: iliustr.
* Vladas Karatajus. Šiuolaikiniai lietuvių dailininkai. – Vilnius: Vaga, 1973.: iliustr.
* Vladas Karatajus. Albumas (rusų k.). - Maskva: Sovetskij chudožnik, 1986.  – 94 p.: iliustr.
* Vladas Karatajus. Tapyba: reprodukcijų albumas. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005. – 207 p.: iliustr. – ISBN 5-420-01556-0

## Įvertinimas
* 1972 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1976 m. LSSR valstybinė premija
* 1985 m. LSSR liaudies dailininkas

## Nuorodos
* Tinklapis skirtas V.Karatajui https://www.karatajus.lt/
* Dokumentinis filmas „Dailininkas Vladas Karatajus" iš ciklo "Menininkų portretai" 2012 m**.** Autoriai Juozas Matonis ir Vytautas Damaševičius https://www.youtube.com/watch?v=_tvNLmQAV8k
Valentina Karatajūtė-Talimaa

**Valentina Karatajūtė-Talimaa** (1930 m. gruodžio 7 d. Lazdijuose – 2022 m. rugpjūčio 2 d.) – Lietuvos geologė, paleontologė, habilituota fizinių mokslų daktarė.

## Biografija
Brolis Vladas Karatajus.

Baigė Ukmergės mergaičių gimnaziją. 1954 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultetą. 1958 m. biologijos mokslų kandidatė. 1976 m. Maskvos universitete apsigynė disertaciją, geologijos ir mineralogijos mokslų daktarė.

Nuo 1957 m. Geologijos ir geografijos instituto (1963–2002 m. Geologijos institutas) mokslo darbuotoja, 1964–1965 m. Paleontologijos sektoriaus vadovė. 2002 m. stuburinių paleontologijos draugijos (JAV) garbės narė.

## Mokslinė veikla
Svarbiausios tyrimų sritys: Eurazijos šiaurės dalies silūro ir devono sistemų šarvuotųjų žuvų (*Antiarchi*), ankstyvųjų primityvių bežandžių (telodontai) ir seniausių kremzlinių (*[[Chondrichthyes]]*) žuvų radiniai, jų pasiskirstymas. Aprašė ir apibūdino 100 naujų rūšių. Dalyvauja UNESCO kuruojamuose projektuose. Dalyvavo geologinėse (stratigrafijos ir paleontologijos) ekspedicijose į Špicbergeną, Šiaurės Žemę, Taimyrą, šiaurės Uralą, šiaurės Kazachiją, Tuvą, Podolę, Baltijos kraštus ir kitur. Pagrindė silūro ir devono sistemų ribą ir patikslino stratigrafiją. 150 straipsnių, knygų autorė ir bendraautorė.

## Bibliografija
* TSRS ir Špicbergeno silūro ir devono telodontai: monografija, 1978 m., rusų k.
* Šiuolaikinė paleontologija, viena autorių, 1988 m., rusų k.
* šiaurės Žemės archipelago silūro ir devono stratigrafija, viena autorių, 1990 m., rusų k.
* Bežandžiai ir senosios žuvys. Telodonti, viena autorių, 2004 m., rusų k.

## Įvertinimas
* 1983 m. SSRS gelmių garbės žvalgė
* 2004 m. Lietuvos geologų sąjungos garbės narė 

## Šaltiniai
Stasys Karazija

**Stasys Karazija** (g. 1930 m. gruodžio 14 d. Terpeikiuose, Subačiaus valsčius) – Lietuvos miškininkas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1949 m. baigė Kupiškio gimnaziją, 1954 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultetą, miškų ūkio inžinierius. 1954–1956 m. Rokiškio miškų ūkio Šimonių girininkas, 1957–1960 m. Šakių miškų ūkio vyr. miškininkas.

Nuo 1960 m. Lietuvos miškų instituto (LMI) darbuotojas, 1973–1989 m. Miško dirvožemių ir miško tipologijos skyriaus vedėjas. 1980 m. biologijos mokslų daktaras. 1989–1992 m. LMI direktoriaus pavaduotojas. 1992–1994 m. LMI Tipologijos skyriaus vedėjas, 1994–1997 m. instituto direktorius, nuo 1993 m. profesorius. Nuo 1994 m. mokslinio žurnalo „Miškininkystė“ vyr. redaktorius. Nuo 1996 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas. 1997–1999 m. LMI vyr. mokslinis bendradarbis. 1999–2008 m. LMI Senato pirmininkas.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritys – miškotyra, geobotanika, aplinkotyra.

## Bibliografija
* Lietuvos miškų augalai, su kitais, 1977 m.
* Miškininkystė, su kitais, 1979 m.
* Lietuvos miškų tipai, 1988 m.
* Miškai ir saugomos teritorijos, 1994 m.
* Lietuvos ąžuolynai: išsaugojimo ir atkūrimo problemos, su kitais, 1997 m.
* Ekologinis miškų vaidmuo Lietuvoje, su kitais, 2000 m.

## Šaltiniai
Anglijos futbolas 2007–2008 m.

**[[Anglijos futbolas]] [[2007]]–[[2008]] m.**
*  prasidėjo 2007 m. rugpjūčio 11 d., baigėsi 2008 m. gegužės 11 d.
* s turnyras prasidėjo 2007 m. lapkričio 9 d., finalas įvyko 2008 m. gegužės 17 d.
* s turnyras prasidėjo 2007 m. rugpjūčio 13 d., finalas įvyko 2008 m. vasario 24 d.

## Čempionatas

Anglijos premjer lyga () buvo aukščiausioji futbolo lyga, pirmenybėse dalyvavo 20 komandų. Čempionais tapo Manchester United. Galutinė lentelė:

|-
!style="background:blue;"|1
|'''Manchester United'''||38||27||6||5||80||22||58||**87**||
|-
!style="background:blue;"|2
|'''Chelsea'''||38||25||10||3||65||26||39||**85**||
|-
!style="background:cyan;"|3
|'''Arsenal'''||38||24||11||3||74||31||43||**83**||
|-
!style="background:cyan;"|4
|'''Liverpool'''||38||21||13||4||67||28||39||**76**||
|-
!style="background:brown;"|5
|'''Everton'''||38||19||8||11||55||33||22||**65**||
|-
!style="background:white;"|6
|'''Aston Villa'''||38||16||12||10||71||51||20||**60**||
|-
!style="background:white;"|7
|'''Blackburn Rovers'''||38||15||13||10||50||48||2||**58**||
|-
!style="background:white;"|8
|'''Portsmouth'''||38||16||9||13||48||40||8||**57**||
|-
!style="background:white;"|9
|'''Manchester City'''||38||15||10||13||45||53||-8||**55**||
|-
!style="background:white;"|10
|'''West Ham United'''||38||13||10||15||42||50||-8||**49**||
|-
!style="background:white;"|11
|'''Tottenham Hotspur'''||38||11||13||14||66||61||5||**46**||
|-
!style="background:white;"|12
|'''Newcastle United'''||38||11||10||17||45||65||-20||**43**||
|-
!style="background:white;"|13
|'''Middlesbrough'''||38||10||12||16||43||53||-10||**42**||
|-
!style="background:white;"|14
|'''Wigan Athletic'''||38||10||10||18||34||51||-17||**40**||
|-
!style="background:white;"|15
|'''Sunderland'''||38||11||6||21||36||59||-23||**39**||
|-
!style="background:white;"|16
|'''Bolton Wanderers'''||38||9||10||19||36||54||-18||**37**||
|-
!style="background:white;"|17
|'''Fulham'''||38||8||12||18||38||60||-22||**36**||
|-
!style="background:red;"|18
|'''Reading'''||38||10||6||22||41||66||-25||**36**||
|-
!style="background:red;"|19
|'''Birmingham City'''||38||8||11||19||46||62||-16||**35**||
|-
!style="background:red;"|20
|'''Derby County'''||38||1||8||29||20||89||-69||**11**||
|}

## Taurės
### Nacionalinė taurė

Anglijos futbolo taurė () buvo pagrindinis šalies futbolo turnyras, jį organizavo Anglijos Futbolo Asociacija. Portsmouth FC tapo nugalėtojais ir iškovojo taurę. Lemiamos sezono kovos:

----

----

----
----

----

### Lygos taurė

Anglijos futbolo lygos taurė () buvo klubų varžybos, kuriose varžėsi tik pajėgiausių lygų profesionalūs klubai. Nugalėtojais tapo Tottenham Hotspur. Lemiamos sezono kovos:

----

----

----
----

----

### Supertaurė

Anglijos futbolo supertaurė () buvo trofėjus, dėl kurio varžėsi buvusio sezono Premier lygos nugalėtojai ir FA taurės laimėtojai. Trofėjų iškovojo Manchester United.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* England 2001-10 (Claudionicoletti.eu)
* England 2007/08 (Rsssf.org)
* Foot.dk archyvas (arch.)
* SOCCERWAY
Jonas Karbauskas

**Jonas Karbauskas** (1866 m. gruodžio 10 d. Greičiūnai, Pakruojo valsčius – 1929 m. rugpjūčio 23 d. Panevėžys) – Lietuvos kunigas, visuomenės veikėjas, publicistas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas.

## Biografija
1885–1889 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje, buvo slaptos klierikų Lietuvos mylėtojų draugijos vienas steigėjų, jos pirmininkas. Bendradarbiavo leidiniuose „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“, „Tėvynės Sargas“, „Nedėldienio skaitymas“ ir kituose. Nuo 1889 m. vikaras Šiauliuose, Pašvitinyje, Truskavoje, Vadaktėliuose, Kupreliškyje, Salose, Dambavoje, Viešvėnuose. Skatino parapijiečių tautinį susipratimą, steigė ir rūpinosi slaptomis lietuvių mokyklomis, bendradarbiavo su knygnešiais. Su kunigu P. Urbonavičiumi 1890 m. išleido knygą „Evangelijos ant nedėldieniu ir visu švenčiu ištisu metu“. 1905 m. Didžiojo Vilniaus seimo dalyvis. Nuo 1920 m. Panevėžio klebonas. 1921 m. kartu su G. Petkevičaite-Bite įkūrė Kalinių globos draugiją, 1920 m. – Panevėžio ūkininkų smulkaus kredito banką, steigė šaulių liaudies universitetą, dalyvavo draugijos Panevėžio kraštui tirti veikloje.

## Šaltiniai
Karbių kapinynas

**Karbių kapinynas** – prūsų kapinynas prie Karbių kaimo (, buv. Šventapilės apskritis, nuo 1947 m. , Kaliningrado sr.). 

## Tyrimai
1495 m. minima *Carben* vietovė. XVIII a. pr. kaimo laukuose rasta archeologinių radinių. 1898 m. kapinyną tyrinėjo Emilis Holakas, 1907 m. ir 1914 m. Adalbertas Becenbergeris. Paskelbti trijų kapų tyrinėjimų duomenys. Kapai iš viršaus buvo uždengti akmenų grindinėliais. Mirusieji laidoti sudeginti didelėse urnose su įkapėmis arba be jų. Viename kape rasta pjautuvo ir žirklių liekanų, peilis ir drožtuvas. Atsitiktinai iš suardytų kapų surinktos kelios segės, emalio karolis ir Romos moneta. Pirmajame kape šalia mirusiojo buvo palaidotas žirgas, rasta jo griaučių liekanų. Kapinynas datuojamas IV a. – V amžiumi. Radinius saugojo Karaliaučiaus muziejus „Prussia“. 1937 m. pavasarį kapinynas suardytas.

## Šaltiniai
Karcanų spaustuvė

**Karcanų spaustuvė** – spaustuvė ir leidykla, veikusi Vilniuje 1580–1620 m.

## Istorija
Spaustuvę įkūrė Jonas Karcanas (m. apie 1611 m.), į Vilnių atsikėlęs iš Losko, kur 1576–1580 m. spausdino Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės arijonų protektoriaus J. Kiškos dvare. Spaustuvės leidiniai išsiskyrė šriftų derinimu, geru meniniu apipavidalinimu. Tai viena pirmųjų Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės spaudos įmonių, veikusių komercijos pagrindais, ji nesilaikė griežtos konfesinės priklausomybės. Po tėvo mirties spaustuvę paveldėjo sūnus Juozapas (m. 1620 m.) ir žentas P. B. Kmita, 1612 m. išsikėlęs į Liubčią, prie Naugarduko.

## Leidyba
Iš viso 1580–1620 m. išleista apie 150 knygų lotynų ir lenkų kalbomis, tarp jų M. Čechovico, J. Radvano (be kitų, epas „Radviliada“), P. Skargos, A. Volano tekstai, Cicerono, Heliodoro, J. Lipsijaus, Erazmo Roterdamiečio knygų vertimai, pirmasis Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės giesmynas su gaidomis. Išleido pirmuosius Lietuvos Didžiosios kunigaikštystėje savarankiškai spausdintus kalendorius.

## Bibliografija
* Emanuelis Alvaras. Trys knygos apie gramatikos mokymą vadovėlis (originalas – *Manoel Alvarez. De institutione grammatica libri tres… Lisbonae, 1572*), 1592 m.
* Jokūbas Gretseris. Graikų kalbos mokymas (originalas – *Jacob Gretser. Institutiones linguae Graecae… Ingolstat, 1593*), 1604 m.
* Kalendorius 1606 Viešpaties metams (*Kalendarz na rok Panski 1606*), 1605 m.
* Kalendorius 1607 Viešpaties metams (*Kalendarz na rok Panski 1607*) 1606 m.

## Šaltiniai
Elzbieta Kardelienė

**Elzbieta Kardelienė-Raciborskaitė** (1900 m. lapkričio 17 d. Piatigorskas – 1999 m. gegužės 7 d. Monrealis, palaidota Vilniuje) – Lietuvos dainininkė (lyrinis koloratūrinis sopranas).

## Biografija
Vyras Jonas Kardelis. 1923-1930 m. mokėsi dainavimo pas V. Grigaitienę Kauno muzikos mokykloje, kompozicijos pas J. Gruodį. 1932-1934 m. stažavo Romos Šv. Cecilijos akademijoje pas E. Gibodo.

1930 m. debiutavo Valstybės teatre (Violeta, Džiuzepė Verdis. Traviata), jame dainavo iki 1944 m. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, viena Detmoldo Lietuvių tremtinių operos organizatorių ir solisčių. 1948 m. apsigyveno Kanadoje. Koncertavo Monrealyje, Toronte, Hamiltone, Vinipege, Čikagoje, Klyvlende, Bostone, Ročesteryje, Niujorke. 1949 m. Monrealyje įsteigė muzikos studiją (dainavimas, fortepijonas, muzikos teorija). Iš viso 22 operose dainavo apie 600 spektaklių.

## Svarbiausi vaidmenys
* Džuljeta – Šarlis Guno. Romeo ir Džuljeta
* Džilda – Džiuzepė Verdis. Rigoletas
* Lakmė – Leo Delibas. Lakmė
* Siuzana – Volfgangas Amadėjus Mocartas. Figaro vedybos
* Rozina – Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas

## Šaltiniai
Jadvyga Kardelytė

**Jadvyga Kardelytė** (g. 1929 m. vasario 17 d. Linkmenyse) – Lietuvos kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1953 m. baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. filologijos mokslų kandidatė.

1956–1962 m. ir 1975–1994 m. Vilniaus universiteto dėstytoja. 1962–1975 m. dirbo leidykloje „Mintis“, 1975–1990 m. leidykloje „Mokslas“. Tyrinėja tarmes. Išvertė grožinės literatūros kūrinių.

## Bibliografija
* Gervėčių tarmė, 1975 m.
* Rusų-lietuvių kalbų žodynas, 4 t. 1982-1985 m., viena autorių
* Sisteminis lietuvių-rusų kalbų žodynas mokyklai, su kitais, 2004 m.

## Įvertinimas
* 1987 m. LTSR valstybinė premija, su kitais

## Šaltiniai
Kvanza (upė)

**Kvanza** () – upė centrinėje Angoloje. Prasideda Šeldo kalnuose. Pradžioje teka į šiaurę giliu slėniu, sudaro slenksčius ir krioklius. Toliau pasuka į vakarus ir žemupyje teka pajūrio žemuma. Įteka į Atlanto vandenyną ~60 km į pietus nuo Luandos.

Metinis upės nuotekis 30 km³. Vidurupyje patvenkta Kambambės hidroelektrinės užtvanka. Kvanza laivuojama 258 km nuo žiočių.

## Šaltiniai
Babrukiškės

**Babrukiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Dūkštų. Išlikę buvusio Babrukiškių dvaro sodybos fragmentai ir senosios kapinaitės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas

**TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas** () – aukščiausias valstybinis postas Tarybų Sąjungoje 1936–1989 m.

## Funkcijos

Šios pareigos įvestos priėmus 1936 m. TSRS Konstituciją, panaikinus TSRS Centrinio Vykdomojo komiteto pirmininko pareigas. Vakaruose ir TSRS šias pareigas einantis žmogus vadintas „tarybinės valstybės vadovu“ (o užsienyje dažnai ir „prezidentu“), nors oficialiai kolektyviniu šalies vadovu buvo laikomas visas TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas.
Prezidiumo pirmininkas pasirašinėjo prezidiumo įsakus (kartu su Prezidiumo sekretoriumi), dėl paskyrimo į pareigas, apdovanojimo ordinais ir medaliais, priimdavo pasiuntinių skiriamuosius raštus ir kt.

Prezidiumo pirmininkas taip pat vadovavo malonės komisijai.

Faktiškai nei Prezidiumas, nei jo Pirmininkas neturėjo tokios realios valdžios, kaip TSKP CK Generalinis sekretorius ir net TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas. Ypač tai pasireiškė J. Stalino valdymo laikotarpiu, kai nei M. Kalinino, nei N. Šverniko nebuvo galima laikyti figūromis, bent kiek įtakojančiomis realią politiką. Naujoje 1977 m. Konstitucijoje atsirado 6 straipsnis apie vadovaujamą komunistų partijos vaidmenį, kas paskatino partijos Generalinio sekretoriaus ir Prezidiumo pirmininko pareigų sujungimą.

1989 m., priėmus Konstitucijos pataisas, Prezidiumas ir jo Pirmininko pareigos panaikinti. Vietoje to įvestos TSRS Aukščiausiosios Tarybos pirmininko – įstatymų leidžiamosios valdžios vadovo – pareigos. Jas užėmė M. Gorbačiovas. 1990 m. M. Gorbačiovas tapo TSRS vadovu – Prezidentu.

## TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo Pirmininkai
* Michailas Kalininas (1938–1946)
* Nikolajus Švernikas (1946–1953)
* Klimentas Vorošilovas (1953–1960)
* Leonidas Brežnevas (1960–1964)
* Anastasas Mikojanas (1964–1965)
* Nikolajus Podgornas (1965–1977)
* Leonidas Brežnevas (1977–1982)
* Jurijus Andropovas (1983–1984)
* Konstantinas Černenka (1984–1985)
* Andrejus Gromyka (1985–1988)
* Michailas Gorbačiovas (1988–1989)

## Išnašos
Primera División (Bolivija)

**Primera División** ('Pirmasis divizionas') – aukščiausia Bolivijos futbolo lyga. Įkurta 1977 m. Joje iš pradžių žaidė šešiolika klubų, padalintų į dvi grupes. Dėl ekonominių sunkumų aštuntajame XX a. dešimtmetyje žaidė keturiolika klubų, o nuo 1991 m. žaidė tik dvylika.

Mėgėjų lyga pradėta žaisti 1914 m. La Pase. LPFA (*Asociacion de Futbol de La Paz* 'La Paso futbolo asociacija') buvo pirmosios asocijuotos futbolo varžybos šalyje.

1925 m. buvo įkurta Bolivijos futbolo federacija, kuri nevykdė jokių nacionalinių varžybų iki 1960 m. Sukūrus aukščiausią lygą (*Liga de Fútbol Profesional Boliviano*), atsirado trys subjektai: FBF, kurios tikslas buvo apriboti Bolivijos tarptautinį sportą; LBFB, kuri padėjo pamatus pirmojo diviziono varžybų organizavimui; LPFA, kuri, kartu su kitomis regioninėmis asociacijomis, pradėjo organizuoti antrojo ir žemesniojo diviziono ir lygų varžybas. 2005 m. buvo adaptuotas FIFA kalendorius, o tai reiškė, kad sezonas bus žaidžiamas nuo rugpjūčio iki birželio mėn., vietoje ankstesnio vasario–gruodžio mėn. kalendoriaus.

Iki 2017 m. vadinosi *** Liga de Fútbol Profesional Boliviano*** ('Bolivijos profesionali futbolo lyga').

## Dalyviai
; 2025 m. dalyviai
:  Club ABB  *(Campeón de la Copa Simón Bolívar 2024)*
:  CDT Real Oruro (Club Deportivo Totora Real Oruro) *(Ganador de la promoción)*

; 2023 m. sezono dalyviai
:  Libertad Gran Mamoré Fútbol Club 
:  CD Vaca Díez

; 2022 m. sezono dalyviai

## Nugalėtojai
 

## Taip pat skaitykite
* Bolivijos nacionalinė rinktinė
* Copa Simón Bolívar – antra pakopa

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF laimėtojų sąrašas
* RSSSF daugiausia įvarčių pelnę futbolininkai
Magdalena Karčiauskienė

**Magdalena Karčiauskienė-Martinaitytė** (1919 m. spalio 12 d. Senojoje Rūdoje, Gudelių valsčiuje – 2011 m. Vilniuje) – Lietuvos pedagogė, habilituota socialinių mokslų daktarė.

## Biografija
1940 m. baigė Marijampolės mokytojų seminariją, 1946–1950 m. ir 1971–1981 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute. 1986 m. pedagogikos mokslų daktarė.

1940–1941 m. mokytojavo Jankų, 1941–1946 m. Amalviškių (Marijampolės apskr.) pradžios mokyklose, 1946–1948 m. Vilniaus 10-ųjų vaikų namų mokymo dalies vedėja. 1948–1963 m. Vilniaus pedagoginio instituto, 1993–1994 m. Vilniaus pedagoginio universiteto), 1964–1993 m. ir Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1988 m. profesorė. Parengė metodinių mokymo priemonių, vadovėlių. Sudarė K. Ušinskio (1987 m.), J. H. Pestalocio (1989 m.), S. Šalkauskio (1991 m.) pedagoginius raštus.

Palaidota Karveliškių kapinėse.

## Bibliografija
* Mokykla ir pedagoginė mintis Lietuvoje XIX a. II pusėje, 1983 m.
* Pradinio mokymo patirtis Lietuvoje (1918–1940 m.), 1990 m., 2 leid. 2000 m.
* Pradinio skaitymo patirtis Lietuvoje XX a., 1997 m.
* Lietuvos mokyklos ir pedagoginės minties istorijos bruožai, su kitais, 1983 m.
* Pradinio švietimo raida Lietuvoje XIX a. antrojoje pusėje – XX a. pradžioje, 1989 m.
* Lietuvos pedagogikos istorijos chrestomatija, su K. Pečkumi, 1996 m.
* Lietuvos mokykla ir pedagoginė mintis: XIX a. antroji pusė – XX a. pradžia, Kaunas, Šviesa, 2000 m. ISBN 5-430-03384-7

## Šaltiniai
Evangelikai

**Evangelikai** – daugelis protestantų Bažnyčių, religinių bendruomenių. Evangelikai vadovaujasi M. Liuterio, J. Kalvino, U. Cvinglio ir kitų protestantizmo kūrėjų koncepcijomis, tikėjimo pagrindu laiko evangelijas. Pats terminas „evangelikai“ priskiriamas Liuteriui. Šiuo terminu norėta išreikšti reformacijos dvasią – grįžimą prie evangeliškos gyvensenos.

Evangelikų liuteronų, arba Augsburgo, konfesinė Bažnyčia, buvo suformuota liuteronybės pagrindu atsiradusios reformacijos srovės. Evangelikai reformatai susiformavo kalvinizmo pagrindu.

1817 m. Frydricho Vilhelmo III iniciatyva Prūsijoje buvo sudaryta administracinė evangelikų liuteronų ir reformatų unija, kurią priėmė ir kai kurios kitos vokiečių valstybės. Liuteronai suskilo, mėginant suvienyti liturgiją. 1841 m. Prūsijoje senliuteroniai sukūrė evangelikų liuteronų Bažnyčią, kuri nepripažino unijos.

Evangelikams taip pat priskiriami baptistai, metodistai, sekmininkai.

Pabaltijo šalyse labiausiai paplitę evangelikai liuteronai bei evangelikai reformatai. Taip pat esama baptistų ir sekmininkų bendruomenių.

## Šaltiniai
Lina Braknytė

**Lina Braknytė** (g. 1952 m. lapkričio 19 d. Vilniuje) – lietuvių aktorė.

Pirmas vaidmuo kine – Vika Arūno Žebriūno filme „Paskutinė atostogų diena“ (1964).

Po dvejų metų Aleksejus Batalovas iš kelių šimtų pretendenčių ją išsirinko Suok vaidmeniui filme „Trys dručkiai“. Žiūrovams įsiminė ir pagrindinis jaunos aktorės vaidmuo filme „Dubravka“, Respublikiniame kino festivalyje 1967 m. gavęs geriausio moters vaidmens prizą. Linos Braknytės vaidyba išsiskyrė nuoširdumu ir tiesumu.

Baigusi mokyklą Lina norėjo stoti į Maskvos kinematografijos institutą VGIK (*ВГИК*), bet nestojo. Baigė bibliotekininkystės studijas Vilniaus Universiteto Istorijos fakultete. Kine daugiau nevaidino.

Vyras – fotografas ir leidėjas Raimondas Paknys. Duktė Vika.

## Filmografija

! Metai
! Filmo pavadinimas
! Kino studija
! Vaidmuo
|-----
| 1964
| Paskutinė atostogų diena (TSRS ekranuose filmas vadinosi "Девочка и Эхо" (*Mergaitė ir aidas*))
| Lietuvos kino studija
| Vika
|-
| 1965
| Du (*Двое*)
| Rīgas Kinostudija
| ?
|-
| 1966
| Тrys dručkiai (*Три толстяка*)
| Lenfilm
| Suok
|-----
| 1967
| Dubravka (*Дубравка*)
| Odesos kino studija
| Dubravka
|-
| 1971
| Mūsų vilčių jūra (*Море нашей надежды*)
| Odesos kino studija
| Tania
|-
| 1972
| Paskutinis fortas (*Последний форт*)
| Moldova-film
| Kristin
|}

## Nuorodos
* http://teramult.org.ua/mult/1965_su_film_devochka.i.eho/  – filmo „Paskutinė atostogų diena“ ištrauka.
* Lina Braknytė duomenų bazėje *Internet Movie Database*
* неполная и неточная биография Лины Бракните 
* Почему Кукла Суок так и не стала актрисой  (Kodėl Lėlė Suok taip ir netapo aktore) interviu su Lina Braknyte (1998 m.)
* Саид Шах М. (2009) Лина Бракните: Взрослая кукла наследника Тутти «Экспресс газета», 2009, № 18 (743), сс. 21-23
Evaldas Mikaliūnas

**Evaldas Mikaliūnas** (1960 m. rugpjūčio 22 d. Kaune – 2009 m. balandžio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos lėlių teatro aktorius, vaikystėje kino aktorius.

## Biografija
1978 m. įstojo ir 1982 m. baigė LTSR valstybinės konservatorijos dramos aktoriaus specialybės studijas Henriko Vancevičiaus ir Rimo Tumino kurse. Nuo 1984 m. birželio mėn. dirbo teatre „Lėlė“, sukūrė vaidmenis daugiau kaip trisdešimtyje šio teatro spektaklių.

## Filmografija

* 1966 m. – Mažasis princas – berniukas
* 1970 m. – Geležinių durų paslaptis – Tolikas
* 1970 m. – Pusvalandis stebuklų – Fedia
* 1973 m. – Buvo tikras trimitininkas – Kotia-Čekanas
* 1974 m. – Užslaptintas miestas – Petia.

## Nuorodos
* http://teramult.org.ua/mult/1999_lt_film_malenkij.princ.1966/  – ištraukos iš kino filmo "Mažasis princas"
* http://www.lrytas.lt/-12402317291238256825-sulauk%C4%99s-48-met%C5%B3-mir%C4%97-kino-ir-teatro-aktorius-e-mikali%C5%ABnas.htm  – in memoriam E. Mikaliūnui.
Kariauna

**Kariauna** – nedidelė reguliari profesionalių raitųjų karių kariuomenė, savotiška genties vado, vėliau kunigaikščio asmens gvardija. Lietuvoje atsirado karinės demokratijos laikotarpio pabaigoje, formuojantis ankstyvojo feodalizmo struktūroms, ir iš pradžių gyvavo kaip menkai organizuota „vienkartinė“ protokariauna, kurios nariai ar bent jau jų dauguma gyveno savo ūkiuose ir buvo ekonomiškai nepriklausomi nuo kariaunos vado.

## Istorija
Senovės germanų kariauna žinoma nuo I a. pr. m. e. Iš pradžių buvo laikina, nuo I a. kariauna sudarė kariuomenės branduolį. Kariauną išlaikydavo vadas, o ši jį gindavo. Kariaunos nariai, praturtėję per karo žygius, ilgainiui virto karine aristokratine genties aukštuomene. Germanams IV a. – VI a. įsiveržus į Romos imperiją kariauninkai įsigijo daug žemių ir virto feodalais.

Rusioje kariauna (družina) atsirado VIII-IX a. Vad. „vyresniąją kariauną“ sudarė žymesnieji kariauninkai, kurie kartu buvo ir kunigaikščio patarėjai. Plėtojantis feodalinei žemėvaldai, dauguma jų tapo stambiaisiais žemvaldžiais (bojarinais). Rusijoje kunigaikščių kariaunos gyvavo iki XVI a., t. y. iki dalinių kunigaikštysčių panaikinimo.

## Lietuvių kariauna
Lietuvių kariauna pirmą kartą paminėta Henriko Latvio kronikoje (minimi – 1085 – 1227 m. įvykiai) aprašant lietuvių kunigaikščio Žvelgaičio 1205 m. žygį į vokiečių užvaldytą Livoniją, kai jis pasiekė estų žemes, ir Dangeručio (m. 1213 m.) įtaką Jersikai bei visos Latgalos, taip pat Naugarduko žemės puldinėjimus.

Kariaunos nariai buvo vadinami draugais, palydovais. Kariaunų vadais kunigaikščiai rinkdavo vienos ar kelių žemių kariauninkus: vokiečių ir rusų istorijos šaltiniuose minimos XIII a. pirmoji dešimtmečio lietuvių kariaunos, turinčios kelis tūkstančius kariauninkų. Per 1218–1219 m. žygį į Estijos vakarinę dalį dalyvavo iki 2000 vyrų. Susikūrus Lietuvos valstybei kariaunos sudarė kariuomenės smogiamąją jėgą, mokančią kovoti raitųjų rikiuotėje. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, kaip ir kitų Europos šalių, kariauninkų palikuoniai sudarė žymią tarnybiniai bajorai|tarnybininkų dalį. Kariauninkų (kariaunos narių arba su žirgais susijusių bernelių) motyvas lietuvių tautosakoje išliko iš XII a. – XIV a. 

XII ar XIII a. atskirų kariaunų pagrindu susikūrė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenė.

## Šaltiniai
Jonas Karys-Kareckas

**Jonas Karys-Kareckas** (1903 m. kovo 4 d. Skėriuose, Žaslių valsčius – 1984 m. kovo 26 d. Bridžporte, JAV) – Lietuvos ir JAV lietuvių visuomenės veikėjas, ekonomistas, žurnalistas, numizmatas.

## Biografija
1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, 1919–1920 m. dalyvavo Lietuvos nepriklausomybės kovose, buvo sužeistas. Po karo bendradarbiavo nepriklausomos Lietuvos spaudoje. 1930–1935 m. dirbo Finansų ministerijoje. 1936–1939 m. Kauno monetų kalyklos vedėjas.

1939–1940 m. Vilniaus miesto savivaldybės direktorius. Prekybos mokykloje Vilniuje dėstė politinę ekonomiją ir pinigų teoriją. 1939 m. baigė ekonomiką Vytauto Didžiojo universitete.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, Rozenheimo (Bavarija) lietuvių bendruomenės vicepirmininkas, Lietuvos Raudonojo Kryžiaus pirmininkas, Jungtinių Tautų pagalbos ir atkūrimo administracijos (UNRRA) pareigūnas. 1948 m. atvyko į JAV. Vienas Bridžporto lietuvių bendruomenės apylinkės steigėjų. Nuo 1954 m. bendradarbiavo Lietuvių enciklopedijoje. Parašė atsiminimų.

## Bibliografija
* Nepriklausomos Lietuvos pinigai, 1953 m.
* Senovės lietuvių pinigai, 1959 m.
* Numizmatika, enciklopedinis žodynas, 1970 m.

## Įvertinimas
* 1960 m. „Aidų“ mokslo premija

## Šaltiniai
Gediminas Karka

**Gediminas Karka** (1922 m. lapkričio 26 d. Panevėžyje – 1991 m. gegužės 7 d. ten pat) – Lietuvos aktorius, teatro režisierius.

## Biografija
Tėvas Mykolas Karka, žmona Eugenija Šulgaitė, sūnus – Andrius Karka, duktė Kristina Karkaitė-Mazūrienė. Nuo 1941 m. lankė Panevėžio dramos teatro vaidybos studiją, vadovas Juozas Miltinis, nuo 1941 m. šio teatro aktorius. Sukūrė 120 vaidmenų teatre, 30 vaidmenų kine, Panevėžio dramos teatre režisavo spektaklių.

Palaidotas Panevėžio Kristaus Karaliaus Katedros kapinėse.

## Vaidmenys teatre
* Šapiuzas – Emilis Zola. Raburdeno paveldėtojai, 1953 m.
* Figaras, 1957 m., Bartolas, 1971 m. – Pjeras Ogiustenas Bomaršė. Sevilijos kirpėjas
* Šabelskis – Antonas Čechovas. Ivanovas, 1960 m.
* Ernestis, Biokmanas – Frydrichas Diurenmatas. Fizikai, 1967 m., Frankas V, 1969 m.
* Čmutinas – Aleksandras Galinas. Retro, 1982 m.
* Multukas – Aleksejus Dudarevas. Vakaras, 1984 m.

## Vaidmenys kine
* Jokūbas. Žingsniai naktį, 1962 m., rež. Raimondas Vabalas
* Pulkininkas Dilgė. Marš, marš, tra-ta-ta!, 1964 m., rež. Raimondas Vabalas
* Dėdė Bartkus. Surask mane, 1967 m., rež. Algirdas Araminas
* Klasės auklėtojas. Kai aš mažas buvau, 1968 m., rež. Algirdas Araminas
* Karininkas. Jausmai, 1968 m., rež. Algirdas Dausa, Almantas Grikevičius
* Jurgaitis. Birželis, vasaros pradžia, 1969 m., rež. Raimondas Vabalas
* Gydytojas. Ave, Vita, 1969 m., rež. Almantas Grikevičius
* „Dėdė“. Vyrų vasara, 1970 m., rež. Marijonas Giedrys
* Tėvas. Maža išpažintis, 1971 m., pagal V. Bubnį, rež. Algirdas Araminas
* Ekonomas. Akmuo ant akmens, 1971 m., rež. Raimondas Vabalas
* Alepsis. Herkus Mantas, 1972 m., rež. Marijonas Giedrys
* Kolūkio pirmininkas. Laimingas laimės neradęs, 1973 m., rež. Algirdas Araminas
* Mikchelis Raunas. Išlipti į krantą, 1973 m., rež. Kalju Kijskas
* Sadūto tūto, 1974 m., rež. Almantas Grikevičius
* Kaminskas. Nerami rudens diena, 1975 m., rež. Algimantas Kundelis
* Krupjė. Smokas ir Mažylis, 1975 m., rež. Raimondas Vabalas
* Mokytojas Gentvainis. Pasigailėk mūsų, 1978 m., rež. Algirdas Araminas
* Mitkus. Rungtynės nuo 9 iki 9, 1980 m., rež. Raimondas Vabalas
* Janos senelis. Andrius, 1980 m., rež. Algirdas Araminas
* Kazimieras. Skrydis per Atlantą, 1983 m., rež. Raimondas Vabalas
* Vokiečių kareivis. Neapykantos pamokos, 1983 m., rež. Antanas Maciulevičius
* Čia mūsų namai, 1984 m., rež. Saulius Vosylius, LRT
* Kanauninkas. Devyni nuopolio ratai, 1984 m., rež. Bronius Talačka, LRT
* Zolys. Petras Kurmelis, 1986 m., rež. Juozas Sabolius, LRT
* Šešiolikmečiai, 1987 m., rež. Raimundas Banionis, LKS
* Parodų rūmai, 1987 m., rež. Marijonas Giedrys ir Andrius Šiuša
* Sargas. Neatmenu tavo veido, 1988 m., rež. Raimundas Banionis
* Gervinas. Vilius Karalius, 1988, rež. Vidmantas Bačiulis, LTV
* Jokimas. Atleisk mums, Viešpatie!, 1989 m., rež. Bronius Morkevičius
* Juozapas. Žalčio žvilgsnis, 1990 m., pagal S. T. Kondrotą, rež. Gytis Lukšas
* Tėvukas. Vaikai iš "Amerikos" viešbučio, 1990 m., rež. Raimundas Banionis
* Išakėtas krantas, 1992 m., rež. Tomas Donela.

## Pastatymai
* Gunaras Priedė. Pirmasis Viki balius, 1961 m.
* Otaras Joselianis. Kol vežimas neapvirto, 1973 m.

## Šaltiniai
Kvirila

**Kvirila** () – upė vakarų Gruzijoje; Rionio kairysis intakas. Prasideda Pietų Osetijoje, Kaukaze, Račos kalnagūbryje. Teka į pietvakarius, iki santakos su Dzirula – tarpekliu, toliau – plačiu slėniu. Žemupyje pasuka į šiaurės vakarus, įteka į Rionį piečiau Kutaisio.

Prie Kvirilos esantys miestai: Sačcherė, Čiatura, Zestafonis.

## Šaltiniai
Kristina Karkaitė-Mazūrienė

**Kristina Karkaitė-Mazūrienė** (g. 1948 m. sausio 27 d. Panevėžyje) – Lietuvos keramikė.

## Biografija
Tėvai Eugenija Šulgaitė ir Gediminas Karka,  dvynys brolis Andrius Karka, vyras Petras Mazūras. 1972 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1973–1975 m. dirbo M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje-internate Vilniuje, 1992--2012 m. dėstė Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės institute (nuo 2002 m. Kaunos dailės fakultetas).

## Kūryba
Sukūrė raiškių dekoratyvinių indų („Kavos servizas“ 1982 m., „Vaza su kopėčiomis“ 1986 m.), objektų („Objektas“ 1979 m., 1992 m. „Šilkverpiai“ 1985 m., „Kaip nori“ 2001 m.), instaliacijų („Susisiekiantys“ 1997 m.), akcijų („Dėlionė“ 2004 m.). Kūriniuose savitai interpretuojama senovės kultūrų dailė, jiems būdingos originalios formos, preciziškas dekoras, ankstyvuoju laikotarpiu dažnai taikė tekstūravimą. Nuo 1972 dalyvauja parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje 2000 m., 2004 m. Dalyvavo keramikos simpoziumuose Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje, Vokietijoje, JAV, Airijoje. Pelnė įvairių apdovanojimų (Jaunųjų dailininkų taikomosios dailės trienalės Rygoje Didysis prizas 1980 m.). Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Kemė (upė)

**Kemė** (), **Kemijokis** () – upė šiaurės vakarų Rusijoje, šiaurės Karelijoje. Prasideda Žemutinio Kuito ežere. Teka į rytus, aukštupyje kerta ežerų grandinę. Tarp Hapjarvio ir Juljarvio ežerų vadinama Ešanjokiu. Įteka dvejomis atšakomis į Baltosios jūros Vakarų Soloveckaja Salmos įlanką. Upės plotis žiotyse iki 200 m, gylis iki 3 m.

Pagrindiniai intakai: Čirka Kemė, Ochta (dešinieji), Kepa, Šomba (kairieji).

Upė slenkstėta, naudojama vandens turizmui. Įrengta hidroelektrinių kaskada. Netoli upės žiočių įsikūręs Kemės miestas.

## Šaltiniai
Agnija Ditkovskytė

**Agnija (Agnė) Ditkovskytė** (g. 1988 m. gegužės 11 d. Vilniuje) – lietuvių kilmės Rusijos aktorė.

## Biografija
Gimė lietuvių aktoriaus bei režisieriaus Olego Ditkovskio ir rusų aktorės Tatjanos Liutajevos šeimoje.

2004 m. su mama ir jaunesniuoju broliu Dominyku Ramanausku išsikraustė į Maskvą. Baigė lietuvišką Maskvos J. Baltrušaičio vidurinę mokyklą, įstojo į Rusijos kinematografijos institutą. Po pirmo kurso mokslus metė.

## Filmografija
* 2006 m. Nastia. Karštis (*Жара*), rež. Rezo Gigeneišvili
* 2006 m. Lukrecija. Meilės ženklai (*Знаки любви*), rež. Vladimiras Mirzojevas
* 2006 m. Galia. Ivanas Poduškinas. Paieškos džentelmenas (*Иван Подушкин. Джентльмен сыска*) (serialas), rež. Andrejus Marmontovas
* 2006 m. Gerda. Mirtis pagal testamentą (*Смерть по завещанию*), rež. Sergejus Bystrickis
* 2008 m. Maša. Rudens valsas (*Осенний вальс*), rež. Olegas Filipenka
* 2008 m. Marina. Alpinistas, rež. Aleksandras Kirijenka
* 2008 m. Veronika. Angelo sparnai (*Крылья ангела*), rež. Miroslavas Maličius
* 2008 m. Magnatai. Būti drauge (*Воротилы. Быть вместе*) (serialas), rež. Dmitrijus Čerkasovas
* 2009 m. Bela. Atmetimas (*Отторжение*), rež. Vladimiras Lertas
* 2009 m. Kira. Dvi istorijos apie meilę (*Две истории о любви*), rež. Miroslavas Maličius
* 2009 m. Lena. Žaidime (*На игре*), rež. Pavelas Sanajevas
* 2010 m. Nataša Robertson. Robinzonas (*Робинзон*)(serialas), rež. Sergejus Bobrovas
* 2010 m. Lena. Aukštesnis lygis (*Новый уровень*), rež. Pavelas Sanajevas
* 2011 m. Kristina. Tadas Blinda. Pradžia, rež. Donatas Ulvydas
* 2011 m. Olga Beglova. Tiktai tu (*Только ты*) (serialas)
* 2011 m. Marina Mnišek. Borisas Godunovas (*Борис Годунов*)
* 2011 m. Natali. Žaislų pardavėjas (*Продавец игрушек*)
* 2012 m. Nastusia, ragana. Baubas:Sugrįžimas (*Вий:Возвращение*), rež. Olegas Stepčenka

## Nuorodos
*
Ahabas

**Ahabas** ( – „Tėvo brolis“; apie 874–853 m. pr. m. e.) – septintasis Izraelio karalius, valdęs iš sostinės Samarijos. Biblijoje, Karalių knygose, rašoma, jog tris kartus puolė Siriją. Per trečią karą joje žuvo. Ahabo valdymas buvo sėkmingas, tačiau Senajame Testamente jis laikomas nedoru karaliumi, užrūstinusiu Dievą labiau nei ankstesni valdovai. 

Ahabas vedė Jezabelę, Sidono karaliaus dukterį, ir pradėjo garbinti Baalą (Melkartą), jos tautos dievą. Dėl šios priežasties Ahabas ne kartą susipyko su pranašu Eliju. Ant Karmelio kalno jis stebėjo, kaip Elijas rungiasi su Baalo pranašais ir matė, jog Elijas kovą laimėjo – iš dangaus kritusi ugnis sudegino jo atnašą. Pranašas Elijas pasmerkė Ahabą, kai šis norėjo pasisavinti nužudytojo Naboto vynuogyną.

Ahabas žuvo Ramotgileado mūšyje, kas, anot Biblijos, buvo Dievo bausmė už nuodėmes.

## Šaltiniai
Romanas Karkauskas

**Romanas Karkauskas** (g. 1944 m. rugsėjo 11 d. Kaltinėnuose) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1972 m. technikos mokslų kandidatas, habilitacija 2004 m.

Nuo 1971 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 2004 m. profesorius. Stažavo 1975 m. Lenkijos mokslų akademijos Mechanikos institute, 1989 m. Maskvos inžineriniame statybos ir Centriniame statybinių konstrukcijų tyrimo institute.

Mokslinių darbų svarbiausia sritis – tamprių plastiškųjų konstrukcijų analizė ir optimizacija taikant matematinio programavimo metodus.

## Bibliografija
* Tamprių plastiškųjų sistemų optimizacijos teorija ir metodai, su A. Čyru ir A. Borkausku, 1974 m., rusų. k.
* Statybinė mechanika. Programos ir uždavinių sprendimas ESM, su kitais, 1990 m., rusų k.
* Statybinės mechanikos uždavinių sprendimas kompiuteriais, su kitais, 1995 m.
* Tamprių plastiškųjų sistemų teorija ir metodai (Theory and methods of optimization of rigidplastic systems, su A. Čyru ir A. Borkowskiu, 2004 m.

## Įvertinimas
* 1993 m. Lietuvos mokslo premija, su kitais

## Šaltiniai
Kemė

**Kemė** (, ) – miestas Rusijoje, šiaurės rytų Karelijoje, prie Baltosios jūros, kairiajame Kemės upės krante. Rajono centras. 13,5 tūkst. gyventojų (2008 m.). Geležinkelio stotis prie Murmansko-Petrozavodsko geležinkelio. Medienos apdirbimo pramonė, yra hidroelektrinė.

## Istorija

Kemė įkurta XIV a. Miesto teises įgijo 1785 m. Yra XVIII a. medinis Uspenskio soboras.

## Šaltiniai
Mamertas Karklelis

**Mamertas Karklelis** (1931 m. balandžio 15 d. Karklinėje, Kliukščionių valsčius – 1999 m. birželio 22 d. Kaune) – Lietuvos aktorius, teatro režisierius.

## Biografija
Baigė Švenčionių gimnaziją, įstojo į Vilniaus universiteto Fizikos-matematikos fakultetą, bet 1953 m. baigė LSSR dramos teatro studiją, 1963 m. režisūrą A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje.

1953–1958 m. Šiaulių dramos teatro aktorius, 1964–1972 m. vyr. režisierius. 1972–1973 m. Kauno dramos teatro, 1973–1983 m. Lietuvos radijo ir televizijos, 1983–1985 m. Klaipėdos dramos teatro režisierius. Pastatė daug lietuvių autorių kūrinių, sukūrė televizijos spektaklių.

## Pastatymai
* Vincas Krėvė. Žentas, 1964 m.
* Parduotos vasaros, 1965 m., pagal Juozą Baltušį
* Šarūnas, 1966 m., pagal V. Krėvę
* Kazys Inčiūra. Eglė žalčių karalienė, 1967 m.
* Vytautas Rimkevičius. Girių kirtėjai, 1969 m.
* Balys Sruoga. Dobilėlis penkialapis, 1972 m.
* Metai, 1978 m., pagal Kristijoną Donelaitį

**Televizijoje**
* Frank Kruk, 1974 m., pagal Petrą Cvirką
* V. Krėvė. Žentas, 1976 m., Raganius, 1979 m., pagal V. Krėvę
* Augustinas Gricius. Palanga, 1981 m.
* Atžalynas 1982 m., pagal Kazį Binkį

## Vaidmenys kine
* Rungtynės nuo 9 iki 9, 1980 m., rež. Raimondas Vabalas
* Milicijos kapitonas – Ties riba, 1972 m., rež. Raimondas Vabalas
* Aleksas – Laiptai į dangų, 1966 m., rež. Raimondas Vabalas

## Šaltiniai
Mandaros kalnai

**Mandaros kalnai** yra vulkaninės kilmės kalnai, siekiantys apie 200 kilometrų ilgį (išilgai šiaurinę dalį Kamerūno - Nigerijos sieną, nuo Benuė upės pietuose iki Marua šiaurėje). Aukščiausia gyvenama vieta - 1224 m aukštyje. Toji dalis tankiai gyvenama ir ten kalbama Čado kalbomis.

Aukščiausias taškas - 1494 m, Upajo viršūnė.

Mandaros kalnuose gyvena Mofu etninė grupė.
Bileamas

**Bileamas** arba **Balaamas** – Skaičių knygoje minimas pranašas iš Mesopotamijos, Moabo karaliaus Balako pakviestas prakeikti po dykumą klajojančių izraelitų. Jie buvo ką tik sumušę amoritus, tad Balakas baiminosi, kad tas pats gali ištikti jo kraštą. Iš pradžių Bileamas eiti pas karalių atsisakė, tačiau kviečiamas antrą kartą sutiko. Kelyje Dievo angelas sustabdė Bileamo asilę ir įspėjo pranašą kalbėti tik tai, ką liepia Dievas. Todėl Bileamas, užuot izraelitus prakeikęs, triskart palaimino.

Kad gautų Balako pažadėtą atlyginimą, jis vėliau bandė įstumti izraelitus į nuodėmę, skatindamas garbinti Baalą. Už tai izraelitai, užpuolę midjaniečius, Bileamą nužudė.

## Šaltiniai
Keretės ežeras

**Keretės ežeras, Keretė** (), **Keretjervis** () – ežeras Rusijoje, šiaurės Karelijoje. Plotas 223 km², su salomis – 298 km². Kranto linija labai raižyta, gausu įlankų, salų (~140, didžiausia – Vičanų), pusiasalių. Ilgis 44 km, plotis 19 km. Gylis iki 5 m. Vasarą vietomis užauga augmenija. Užšąla lapkritį, atitirpsta gegužę.

Įteka Kerževos, Narvos, Nolios upės, išteka Keretės upė į Baltąją jūrą. Žvejyba.

## Šaltiniai