open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Centrinis profsąjungų stadionas

**Centrinis profsąjungų stadionas** yra įvairios paskirties stadionas Voroneže, Rusijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Pastatytas 1927 m. Talpina 31 743 žiūrovus. Namų rungtynes žaidžia FK Fakel Voronež ir *FC FSA Voronezh* futbolo klubai.

2010 m. stadione vyko draugiškos rungtynės tarp Rusijos ir Belgijos rinktinių. Svečiai rungtynes laimėjo rezultatu 0–2.

## Nuorodos

* Stadiono svetainė
Sulčis Iglesjentės provincija

**Sulčis Iglesjentės provincija**, iki 2016 m. **Karbonijos-Iglezijo provincija** (, ) – Italijos provincija Sardinijoje, kuriai priklauso istorinis Sulčis Iglesjentės regionas pietvakarių Sardinijoje.

Didžiausios provincijos savivaldybės yra abi sostinės: Karbonija (29 764 žm. 2010 m.) ir Iglezijas (27 438 žm. 2011 m.). Kita svarbi savivaldybė yra Sant Antiokas (11 630 žm. 2010 m.), esantis to paties pavadinimo saloje.

Iki 2016 m. egzistavo kaip Karbonijos-Iglezijo provincija, tada įjungta į Pietų Sardinijos provinciją, bet 2025 m. atkurta kaip Sulčis Iglesjentės provincija.

## Šaltiniai
Evan Turner

**Evanas Terneris** (, g. 1988 m. spalio 27 d.) – buvęs JAV krepšininkas ir treneris. Žaidė įžaidėjo, atakuojančio gynėjo ar lengvojo krašto puolėjo pozicijose.

2010 m. NBA naujokų biržoje E. Terneris buvo pašauktas pirmajame rate, antruoju šaukimu Filadelfijos „76ers“ komandos. 2014 m. vasario 20 d. jį išmainė į Indianos „Pacers“ komandą. 2014 m. liepos 21 d. pasirašė sutartį su Bostono „Celtics“. 2016 m. liepos 7 d. Terneris pasirašė 4 metų 70 mln. JAV dolerių vertės sutartį su Portlando „Trail Blazers“ ekipa. 2019 m. birželio 24 d. buvo iškeistas į Atlantos „Hawks“ klubą mainais į Kent Bazemore.

2020 m. lapkričio 30 d. žaidėjas paskelbė apie krepšininko karjeros baigimą.
## Išnašos
Biodrai

**Biodrai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Chimik stadionas

**Khimik stadionas** yra įvairios paskirties stadionas Kemerove, Rusijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo ir bandžio varžyboms. Stadionas pastatytas 1947 m., talpina 32 000 žiūrovų. Jame namų varžybas žaidžia HC Kuzbaso (*XK Кузбасс*) klubas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stadiono nuotrauka
Boravskiai (Jedvabno valsčius)

**Boravskiai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Jedvabno, apie 26 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 58 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1426 m. gruodžio 8 d. Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis suteikė aplinkines žemes broliams *Dobislavui, Stanislavui ir Mikalojui* iš Boravskių Avisos kaimo.

## Literatūra

* Seweryn Uruski „Rodzina herbarz szlachty polskiej” Warszawa 1931 rok
* Czesław Brodzicki „Początki osadnictwa Wizny i ziemi wiskiej na tle wydarzeń historycznych w tym regionie Polski (do 1529 roku)” Warszawa 1994 rok
Laukupėnai (Černiachovas)

**Laukupėnai** (, nuo 1938 m. birželio 2 d. *Erlenhagen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Černiachovas***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Prigorodnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas, nuo 1874 m. Puodžiūnų valsčiaus kaimas. Priklausė Pilupėnų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Pokryškino apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Jakas (upė)

**Jakas** () – upė Peru ir Brazilijoje; vienas pagrindinių Puruso intakų (Amazonės baseinas). Prasideda Peru, Madre de Dioso departamente, netoli Čandleso ištakų. Teka į šiaurės rytus, Brazilijoje teka Akrės valstijos teritorija. Įteka į Purusą ties Boka do Jaku.

Didžiausi intakai: Makaua, Kaetė (abu dešinieji).

Upė teka pro Mamoadatės indėnų teritoriją, bei keletą gyvenviečių (Amapa, Kuritiba, San Pedro do Isas, San Žozė ir Sena Madureira).

## Šaltiniai
Ži Parana (upė)

**Ži Parana** () arba **Mašadas** (*Rio Machado*) – upė vakarų Brazilijoje, Rondonijoje; Madeiros dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Šapada dos Paresiso kalnuose, valstijos pietryčiuose, į šiaurę nuo Viljenos, netoli Ruzvelto upės ištakų. Teka šiaurės vakarų, šiaurės kryptimi netoli rytinės Rondonijos ribos. Vidurupyje gausu slenksčių, rėvų. Įteka į Madeirą (jos protaką Kalamą) netoli Tabažaros.

Didžiausi intakai: Komemorasanas, Apedija, Uruapa, Žaru, Mašadinjas, Pretas (visi kairieji).

Dėl slenksčių Ži Parana laivuojama tik atskiruose ruožuose. Ištvinsta gruodžio–gegužės laikotarpiu. Svarbiausios gyvenvietės prie upės – Pimenta Buenas, Kakoalas, Ži Parana. Žemupio baseinas retai gyvenamas – ten sudaryta Igarape Lurdeso indėnų teritorija, Žaru biologinis rezervatas.

## Šaltiniai
Corina Casanova

**Korina Kazanova** (g. 1956 m. sausio 4 d. Ilanze, Graubiundene, Šveicarija) – šveicarų teisininkė, tarnautoja, Šveicarijos konfederacijos kanclerė.

## Biografija
1977 m. baigė abitūrą ir iki 1982 m. studijavo teisę Fribūro universitete, teisės licenciatas. 

Nuo 1984 m. advokatė Graubiundeno kantone. Po to dvejus metus dirbo buvusio Šveicarijos Aukščiausiojo Teismo pirmininko Giusep Nay advokato kontoroje. Dirbo  teisininke viešajame valdyme. Nuo 2002 m. Bundesrato paskirta Šveicarijos užsienio reikalų ministerijos generalinio sekretoriaus pavaduotoja. 2005 m. rugpjūtį Korina buvo išrinkta į vicekanclerės postą Šveicarijos Federalinėje Asamblėjoje. 2007 m. gruodį, šioje Asamblėjoje ji tapo kanclere.

Kazanova yra Krikščionių Demokratų partijos narė. 

Kalba šešiomis kalbomis: retoromanų, vokiečių, prancūzų, italų, anglų ir ispanų.
Ži Parana

**Ži-Parana** () – miestas šiaurės vakarų Brazilijoje, Rondonijos valstijoje, 373 km nuo Porto Veljo, prie Ži-Paranos upės ir jos intako Urupos. Tai antras pagal dydį valstijos miestas. Yra oro uostas, kerta Kujabos–Porto Veljo plentas. Medienos apdirbimo, maisto (ypač pieno) pramonė. Miškų kirtimas. Gyvulininkystės regiono prekybinis centras. Veikia kelių universitetų filialai.

## Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis nuo 1968 m. Ji vadinta *Vila Urupá, Presidente Penna* ir *Vila de Rondônia*. Ži-Parana oficialiai įkurta 1977 m., suteiktas dabartinis pavadinimas.
Rio Grandė (Brazilija)

**Rio Grandė** () – miestas Brazilijos pietuose, Pietų Rio Grandėje, tarp Patoso, Mirino lagūnų ir Atlanto vandenyno. San Gonsalo kanalu atskirta nuo Pelotaso. Yra svarbus jūrų uostas, taip pat oro uostas, geležinkelis į Santa Mariją. Naftos perdirbimo, chemijos, maisto pramonė. Turizmas (ilgiausias pasaulyje Kazino paplūdimys, 254 km). Veikia universitetas, okeanografijos, Antarkties, ekologinis muziejai.

## Istorija

1737 m. dabartinio miesto vietoje pastatytas Rio Grandės Jėzaus, Marijos ir Jono fortas (*Forte Jesus, Maria, José de Rio Grande*), kuriuo portugalai siekė įtvirtinti pietines kolonijos ribas. 1763–1767 m. fortą buvo užėmę ispanai. Palaipsniui aplink susidarė Rio Grandės gyvenvietė, 1835 m. gavo miesto statusą.

## Šaltiniai
Urugvajana

**Urugvajana** () – miestas pietų Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje, 650 km į pietvakarius nuo Porto Alegrės, Argentinos pasienyje, Urugvajaus upės kairiajame krante, priešais Argentinos miestą Paso de los Libresą. Yra oro uostas, svarbus Getúlio Vargas-Agustín Pedro Justo tiltas per Urugvajaus upę, upių uostas, geležinkelio stotis. Naftos perdirbimo pramonė. Žemės ūkio (ryžių auginimas) ir gyvulininkystės regiono prekybinis centras.

## Istorija

Urugvajana įkurta 1843 m. Trigubo Aljanso karo metu Urugvajana buvo toliausiai į pietus užimta paragvajiečių teritorija. XIX a. pab. miestas suklestėjo kaip svarbus vidinis uostas.
Čandlesas

**Čandlesas** () – upė Peru ir Brazilijoje; Puruso dešinysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Peru, Madre de Dioso departamente, netoli Jako ištakų. Teka į šiaurės rytus, Brazilijoje teka Akrės valstijos teritorija. Įteka į Purusą ties Tera Nova.

Upė teka pro Aukštutinio Puruso indėnų teritoriją, per Manoel Urbano ir Santa Roza do Puruso savivaldybes. Baseinas gyvenamas labai retai.

Čandlesas pavadintas XIX a. Puruso aukštupio regioną tyrinėjusio anglų keliautojo Viljamo Čandleso garbei.

## Šaltiniai
Jean-Éric Vergne

**Jean-Éric Vergne** (g. 1990 m. balandžio 25 d.) – Prancūzijos autosporto lenktynininkas, nuo 2014 m. sezono dalyvaujantis Formulės E čempionate. Jis tapo šio čempionato nugalėtoju 2017-2018 m. sezone. Po metų jis tapo antrą kartą šio čempionato laimėtoju.

## Karjera
2007 m. jis debiutavo Prancūzijos „FRenault Campus“ čempionate ir iš karto tapo čempionu.

Vėliau dvejus metus dalyvavo Formulės Renault serijos varžybose, kuriose 2009 m. galutinėje įskaitoje liko antras.

2010 m. debiutavo Didžiosios Britanijos Formulės 3 čempionate ir vėl pirmais metais tapo čempionu, per 30 lenktynių pelnęs 13 pergalių.

2011 m. sezonui trijose lenktynėse prancūzas buvo Scuderia Toro Rosso ekipos lenktynininkas bandytojas. Po šio sezono vykusiuose jaunųjų lenktynininkų bandymuose visas tris dienas prancūzas buvo greičiausias su Red Bull Racing automobiliu.

2011 m. gruodžio mėnesį italų ekipa oficialiai paskelbė, kad Vergne naujame sezone taps jų komandos nuolatiniu lenktynininku.

2012 m. debiutavo Formulės 1 čempionate su Scuderia Toro Rosso ekipa. Formulėje 1 prancūzas praleido 3 sezonus, per kuriuos pelnė 51 tašką.

## Nuorodos
* Oficiali lenktynininko svetainė 

## Išnašos
Olinda

**Olinda** () – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Pernambuko valstijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, tarp Resifės (pietuose) ir Paulistos (šiaurėje). Chemijos, odos ir avalynės pramonė. Turizmas, jūrinis kurortas. Veikia kosmologijos, šiuolaikinio meno, sakraliojo meno, lėlių muziejai.

## Paveldas

Olinda – vienas geriausiai kolonijinį (XVI–XVII a.) architektūros paveldą išsaugojusių Brazilijos miestų. Svarbiausi objektai: Olindos katedra, Šv. Bento vienuolynas ir bažnyčia, Šv. Pranciškaus konventas, švyturys, būdingi to meto gyvenamieji namai, gatvių išplanavimas ir kt.

## Istorija

Olinda yra vienas seniausių Brazilijos miestų, įkurtas Duartės Koeljo 1535 m. Pradžioje tai buvo cukraus gamybos centras, 1537 m. gavo miestelio statusą. XVI a. Olinda tapo vyskupijos centru ir Pernambuko kapitonijos sostine, bet miestą nusiaubė olandai. 1640 m. miestas vėl grįžo portugalų valdon.

1982 m. Olindos senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
 

Image:Sé de Olinda 01.jpg|Katedra
Image:Rua Prudente de Morais Olinda.jpg|Senamiesčio gatvelė
Image:Farol de Olinda.jpg|Švyturys
Image:Orla-de Olinda-Pe.jpg|Krantinė


## Šaltiniai
Bronaki Pietrašė

**Bronaki Pietrašė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Bžostovas

**Bžostovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Jedvabno, apie 30 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 53 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Kira

**Kira** – nacionalinis Butano moterų kostiumas. Tai apranga iki pat žemės, siuvama iš trijų drobių, kurios sudaro didelį stačiakampį. Jį paprastai, tam tikru būdu apsuka apie kūną ir užtvirtina dekoratyviais elementais, dažniausiai sidabrine sage. Po kira paprastai dėvima palaidinė su ilgomis rankovėmis, o ant viršaus vilkimas trumpas švarkelis – *tego*.

Kira būtina vilkėti oficialiose institucijose, mokyklose, universitetuose ir dzonguose.

## Šaltiniai
Kubos krokodilas

**Kubos krokodilas** (*Crocodylus rhombifer*) – krokodilų būrio atstovas, gyvenantis Sapatos pelkėje ir Chuventudo saloje (Kuba).

## Išvaizda, gyvenimo būdas
Užauga iki 2,4 metrų ilgio. Gyvena gėlo vandens telkiniuose – pelkėse, upėse. Retkarčiais išplaukią į sūrų vandenį.

Minta įvairiasi smulkiais žinduoliais, žuvimi, vėžliais. Jauni krokodiliukai gaudo įvairius gėlavandenius nariuotakojus ir smulkesnias žuvis.

## Nykimas
Beveik išnykusi rūšis, gyvena tik dviejose vietose – Sapatos pelkėje ir Chuventudo saloje.

1996 m. IUCN Kubos krokodilą priskyrė Grėsmingai nykstantančių rūšių kategorijai.

## Šaltiniai
Novinos (Lomža)

**Novinai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Olševo Gura

**Olševo Gura** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Pirmą kartą kaimas paminėtas 1436 metais. Nuo X a. iki XIV a. ši vietovė buvo pasienis tarp jotvingių ir mazovijos. Iki 1914 m. ant šalia kaimo esančio pilies kalno buvo išlikę jotvingių įtvirtinimų griuvėsiai. Ant šio kalno išlikę keli šventieji jotvingių akmenys.
Orlikovas

**Orlikovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime yra I pasaulinio karo vokiečių kareivių kapinės.

## Istorija
1443 m. Mazovijos kunigaikštis Vladislavas I Plockietis suteikė 20 valakų žemės šiose apylinkėse broliams *Jonui ir Petrui* šalia *Orlikovo* upelio. 

## Literatūra

* Czesław Brodzicki „Początki osadnictwa Wizny i ziemi wiskiej na tle wydarzeń historycznych w tym regionie Polski (do 1529 roku)” Warszawa 1994 rok
* Franciszek Czaykowski „Regestr Diesezjów czyli właściciele ziemscy w Koronie 1783 – 1784” z przypisami i wstępem Krzysztofa Chłapowskiego i Sławomira Górzyckiego Warszawa 2006 rok
Ekologiškoji ekonomika

**Ekologiškoji ekonomika** – tokia ekonomika, kurioje žmonių gyvenimo gerovė ir socialinė lygybė kuriama ženkliai sumažinant žalingą poveikį aplinkai. Ekologiška ekonomika pasižymi mažu šiltnamio dujų išmetimu į aplinką, aukštu resursų panaudojimo efektyvumu ir socialine integracija.

**Ekologiškosios ekonomikos iniciatyva** yra Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programos 2008 m. paskelbtas veiksmų planas, kuriuo siekiama tirti ir skatinti politinius pokyčius, vedančius link ekologiškos ekonomikos. Jis apima ekologiškos ekonomikos ataskaitų rengimą, konsultacijų valstybėms teikimą, nevyriausybinių organizacijų, verslo, mokslo institucijų ir kitų Jungtinių Tautų padalinių bendradarbiavimo skatinimą.

Šiuo metu ekologiškosios ekonomikos (angl. G*reen economy*) terminas plačiai naudojamas Jungtinių Tautų veikloje, ypač susijusioje su aplinkos apsauga ir darniaja plėtra.

## Požymiai

Ekologiškoje ekonomikoje gerovės augimą siekiama suderinti su darniu aplinkos resursų panaudojimu. Joje pajamų augimas ir darbo vietos yra kuriamos investuojant į šiltnamio dujų išmetimų bei taršos mažinimą, energijos ir resursų panaudojimo efektyvumą, biologinės įvairovės ir ekosistemų paslaugų išaugojimą. Prie tokių investicijų pereinama kuriant jas palaikančią valstybinę politiką, palaipsniui nukreipiančią kapitalo srautus iš aplinkai žalingų veiklos sričių į ją tausojančias.

## Ekologiška ekonomika ir darnusis vystymasis

Ekologiškoje ekonomikoje siekiama suderinti ekonominę, socialinę ir ekologinę darniojo vystymosi sampratą. Tai daroma akcentuojant ne tik tai, kad ateities kartoms turėtų būti užtikrintas toks pats pajamų kiekis, kokį turi dabartiniai gyventojai, bet ir tai, kad ekonominė gerovė būtų kuriama išlaikant socialinį teisingumą bei išsaugant nepažeistą aplinką.

## Nuorodos

* Ekologiškosios ekonomikos ataskaita , 2011

## Susiję straipsniai

* Darnusis vystymasis

## Išnašos
Jungtinių Tautų Miškų forumas

**Jungtinių Tautų Miškų forumas** – tarptautinis politikos forumas, kuriame dalyvauja Jungtinių Tautų valstybės narės. Jį 2000 m. spalį įsteigė Jungtinių Tautų Ekonominė ir socialinė taryba su tikslu populiarinti darnų visų tipų miškų panaudojimą ir apsaugą, paremtą Rio deklaracija, Miškininkystės principais ir Darbotvarke 21.

Forumo dalyviai renkasi į kas dvejus metus vykstančias sesijas (iki 2009 m. – į kasmetines). Septintosios metu (2007 m. balandžio 28 d.) buvo susitarta dėl teisiškai neįpareigojančių darnios miškų priežiūros priemonių, kurios, kaip tikimąsi, padės vystyti tolimesnį tarptautinį bendradarbiavimą dėl miškų išsaugojimo.

## Istorija

1992 metais vykusio Žemės susitikimo metu buvo priimti Miškininkystės principai bei Darbotvarkė 21 su 11 skyriumi apie kovą su miškų nykimu. Tai paskatino Jungtines Tautas po konferencijos įsteigti šią sritį toliau nagrinėjančią Tarpvyriausybinę miškų ekspertų grupę, veikusią 1995-1997 metais, bei po jos sekusį Tarpvyriausybinį miškų forumą, gyvavusį 1997-2000 metais. Šios dvi institucijos išnagrinėjo platų miškininkystės problemų sąrašą ir pateikė daugiau nei 270 pasiūlymų dėl darnaus miškų panaudojimo.

Miškų forumas buvo įsteigtas 2000-aisiais, siekiant pratęsti ankstesnių grupių veiklą.

## Tikslai

Oficialūs forumo siekiai yra sustabdyti miškų plotų mažėjimą pasaulyje, įgyvendinant darnias miško resursų panaudojimo priemones; didinti saugomų miškų plotus; ieškoti finansinės paramos miškų apsaugai.

## Funkcijos

Pagrindinės forumo funkcijos yra populiarinti darnų miškų naudojimą; sutelkti valstybes ir tarptautines organizacijas deryboms dėl miškų problemų; sekti su miškų apsauga susijusių tikslų įgyvendinimą; padėti valstybėms įgyvendinti miškus saugančias vidaus politikos priemones.

## Bendradarbiavimo dėl miškų partnerystė

2001 metų balandį Miškų forumas kartu su 13 kitų tarptautinių organizacijų pasirašė Bendradarbiavimo dėl miškų partnerystės susitarimą, kuriuo siekiama bendromis jėgomis įgyvendinti Miškų forumo tikslus. Partnerystei priklauso:

* Tarptautinis miškininkystės tyrimų centras
* Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija
* Tarptautinė tropinės medienos organizacija
* Tarptautinė miškų tyrimų organizacijų sąjunga
* Pasaulio miškininkystės centras
* Pasaulio Bankas
* Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija
* Jungtinių Tautų Vystymo programa
* Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programa
* Biologinės įvairovės konvencijos sekretoriatas
* Pasaulio aplinkos fondo sekretoriatas
* Konvencijos dėl kovos su dykumėjimu sekretoriatas
* Bendrosios klimato kaitos konvencijos sekretoriatas

## Nuorodos
* Oficialus puslapis

## Išnašos
Pilupėnai

**Pilupėnai** (, nuo 1938 m. birželio 2 d. *Schloßbach*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Nevskojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, 13 km į rytus nuo Stalupėnų ir 7 km į šiaurės vakarus nuo Vištyčio, Pilupės ir Duobupės santakoje, prie kelio Stalupėnai–Žydkiemis, 2 km į vakarus nuo sienos su Lietuva. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Prigorodnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Etimologija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Prie Pilupės ir Rūdupio santakos stovėjo sūduvių Galkiemių piliakalnis. Nuo jo ir kildinamas vietovardis. XVI a. viduryje minimas kaimas *Pillupen*.

## Istorija

1557 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, 1609 m. įkurta parapija. XX a. pradžioje veikė žirgynas. Sovietmečiu kaimas suniokotas, bažnyčia paversta sandėliu.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas. 1937 m. prijungti Akmenynai. Pilupėnų valsčiaus ir parapijos centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Pokryškino apylinkės kaimas.

|}

## Parapija

Pirmoji Pilupėnų bažnyčia pastatyta 1557 m., o 1778 m. ant jos pamatų pastatyta nauja liuteronų bažnyčia. Joje pastoriavo:

* Mikalojus Blotnas, 1557–1587
* Michael Sappuhn, 1595–1622
* Heinrich Sperber, bis 1655
* Johann Bartholdi, 1655–1674
* Johann Poll, 1675–1681
* Christoph Poll, 1681–1692
* Johann Friedrich Bartenwerfer, 1686–1701
* Friedrich Reinh. Rosochatius, 1694–1695
* Daniel Kewenick, ab 1695
* Johann Schumacher, bis 1710
* Christoph Perkuhn, 1701–1710
* Heinrich Günther Plewe, 1710–1727
* Georg Jacob Großjohann, 1727–1743
* Martin Jagodzinski, 1743–1769
* Friedrich Miachel Naugart, 1769–1793
* Johann Friedrich Pöppel, 1794–1809
* Carl Gottlieb Bauer, 1810–1817
* Georg Samuel Fritz, 1817–1819
* Karl Fleischmann, 1820–1844
* Leopold Otto Loebel, 1844
* Ludwig Johann Johannson, 1844–1850
* Carl Eduard O. Strohmann, 1858–1883
* Otto Friedrich Moritz Lehmann,1883–1898
* Paul August Ludwig Schultze, 1898–1928
* Paul Melzer, 1930–1945


## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Rostkai (Lomžos apskritis)

**Rostkai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Sestžankai

**Sestžankai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Jedvabno, apie 27 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 56 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimą apie 1472 m. įkūrė *Jonas Sestžankas* iš Ravskių vaivadijos.
Charles Pic

**Charles Pic** (g. 1990 m. vasario 15 d.) – autosporto lenktynininkas iš Prancūzijos. 

## Biografija
Savo karjerą prancūzas pradėjo kartingų čempionate. Jis laimėjo daugelyje lenktynių ir smulkiuose čempionatuose ir dalyvavo Europos ICA Junior čempionate.

2006 m. Pic lenktyniavo Formula Renault Campus čempionate ir galutinėje įskaitoje liko trečias.

Vėliau dar kartą trečią vietą jis pelnė Eurocup Formula Renault 2.0 ir Formula Renault 3.5 Series čempionatuose.

2010 ir 2011 m. prancūzas lenktyniavo GP 2 serijoje, kurioje pasiekė tris pergales.

Po 2011 m. Formulės 1 sezono vykusiuose jaunųjų lenktynininkų bandymuose Pic atstovavo Marussia F1 Team ekipai. Vėliau buvo patvirtinta, kad jis taps nuolatiniu šios komandos lenktynininku 2012 m. sezonui. Jo patarėju taps buvęs Formulės 1 lenktynininkas prancūzas Olivier Panis.

## Nuorodos
* Oficiali lenktynininko svetainė 

## Išnašos
Slavskė

**Slavskė** (, ) – Vakarų Ukrainos Lvovo srities miesto tipo gyvenvietė, įsikūrusi 600 m aukštyje virš jūros lygio Karpatų kalnuose, 130 km į pietvakarius nuo srities centro Lvovo, šalia rajono centro Skolės. Gyvenvietė yra šalia Opiro ir Slavskės upių santakos. Praeinantis geležinkelis sujungia su pasienio srities centru Užgorodu bei Slovakija ir Vengrija. Gyvena apie 6440 žmonių. Žinoma kaip viena iš didesnių Ukrainos kalnų slidinėjimo centrų. 

## Kalnų slidinėjimas

 
Slidinėjimo kurortu Slavkė tapo dar XIX a., kai ji buvo Galicijos dalimi. Ypač pagyvėjo gyvenimas 1878 m. atidarius geležinkelio liniją „Stryjus – Mukačevė“, austrams pastačius viešbučių priimti turistus. Po 1918 m. čia pradėti statyti pirmieji kalnų keltuvai, tramplinai. Tarybiniais metais Slavskė buvo vienu pagrindinių TSRS nacionalinių rinktinių pasiruošimo centrų. Pastaruoju metu Slavskė pagal aptarnavimo kokybę, nepaisant paslaugų gausos, su Europos slidinėjimo kurortais nekonkuruoja.

Gyvenvietė įsikūrusi žemai slėnyje, ją supa 1200-1400 m aukščio kalnai. Didelė gyventojų dalis užimta turistų aptarnavimo sferoje. Į Trostiano kalno viršūnę veda apskritus metus veikiantis lynų kelias. Pagrindinės slidinėjimo trasos:
* *Trostianas*: Ukrainoje pripažinta, pakankamai stačiais šlaitais trasa 1235 m aukštyje tarp patyrusių slidininkų.
* *Politech, FMI* – žinomos kaip nedidelio nuolydžio trasos.
* *Grabovec* – šalia Graboveco kaimo; trasos pradžia labiau tinkama nepatyrusiems.
* *Varšuva* – nuošaliau nuo gyvenviečių, su greitaeigiais keltuvais.
* *Zachar Berkut* – ilga trasa su krėsliniais keltuvais, įrengta už 7 km nuo geležinkelio stoties.

## Nuorodos
* Slavskės kurortas
* Slidinėjimo svetainė 
* Trostiano kalnas 
* Didysis žiemos Karpatų trejetas
Kvartu Sant'Elena

**Kvartu Sant’Elena** (, ) – miestas Italijoje, Sardinijoje, Kaljario provincijoje. Tai trečias pagal dydį Sardinijos miestas su 71775 gyventojais (2011 m.).

## Istorija

Miesto pavadinimas kilęs nuo atstumo iki Kaljario *Quartum miles* (lot. „Keturios mylios“) ir Šv. Elenos, Konstantino I motinos.

Finikiečių laikotarpio radinių buvo rasta Cepola, Geremeas, Is Mortorius ir Separassiu vietovėse. Romėniškų objektų aptikta prie Sant’Andrea villa, S. Martino kapuose ir keliuose Simbirizzi kapuose.

IV a. Sardinija buvo padalinta į 4 judikatus. Kvartu Sant’Elena, kuriai priklausė 14 vilų, atsidūrė Kaljario judikate. 1066 m. miestas atiteko Kaljario vyskupui, o po to teisėjui Torgotorijui II Kaljariečiui. Valdant Aragonui Kvartu Sant’Elena patyrė badą, marą, maliariją, saracėnų išpuolius ir nuosmūkį kaip visa Sardinija.

1793 m. miesto pakrantėje išlipo prancūzų kariai, norėję užimti salą, bet Antonio Pisanu vadovaujami miestiečiai po kruvino mūšio juos išvijo.

Feodalizmas panaikintas 1836 m. valdant baronui Pes di Vilamarinai. 1956 m. Italijos prezidentas Giovanni Gronchi Kvartu Sant’Elenai suteikė miesto statusą.

## Galerija


Image:Chiesa Sant'Agata.jpg|Šv. Agatos bažnyčia
Image:Chiesa Sant'Andrea Quartu.jpg|Šv. Andriaus bažnyčia
Image:Chiesa San Benedetto.jpg|Šv. Benedeto bažnyčia
Didysis plūdvoris

**Didysis plūdvoris** (*Dolomedes plantarius*) – guolininkų šeimos voras.

## Išvaizda, biologija
Patelė iki 2 cm, patinėlis – 1,0-1,6 cm. Labai panašus į juostuotąjį plūdvorį (*Dolomedes fimbriatus*), bet šviesesnis ir su neryškiom juostomis. Patelės epigyna centrinėje dalyje be šviesių plaukelių. Vorų kūnas rudas, su šilkiniu blizgesiu ir keletu mažų baltų taškelių.

Pusiau vandens voras, gyvena vandens telkinių pakrantėse, pelkėtose pievose ir užpelkėjusiuose miškuose. Vikriai bėgioja vandens paviršiumi, esant pavojui, paneria. Gaudo įvairius, į vandenį įkritusius nariuotakojus.

Kiaušinėlių kokonas rudas, jame būna iki 350 kiaušinių. Iš pradžių patelė kokoną nešiojasi su savim, prieš išsiritant jaunikliams, gerokai padidėjusį kokoną patelė prikabina prie augalų ir aprezga voratinkliu. Išsiritę voriukai pirmą savaitę dar laikosi kartu, sudarydami purų kamuolį. Lytiškai subręsta antraisiais metais.

## Paplitimas, gausumas
Aptiktas daugumoje Europos šalių, tačiau, nepaisant plataus paplitimo, labai sunku įvertinti rūšies gausumą dėl dažno maišymo su juostuotuoju plūdvoriu. Žinoma, kad populiacijos mažėja dėl buveinių nykimo. Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija (IUCN) didįjį plūdvorį priskyrė pažeidžiamų kategorijai.

Lietuvoje būdavo taip pat retas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą, tačiau 2019 metais buvo iš jos išbrauktas.

## Šaltiniai
Jonas Liutauras Chreptavičius

**Jonas Liutauras Chreptavičius** (, , ?-1513) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybės veikėjas, Lietuvos dvaro paiždininkis.

## Biografija

Buvo vedęs Jedvygą Alšėniškę (, tikriausiai Aleksandro Alšėniškio dukrą), susilaukė vaikų – Kazimiero, Onos ir Sofijos.

## Valstybės tarnyba

1482–1493 buvo Lietuvos dvaro paiždininkis, šiose pareigose 1493 m. Aleksandro pasiųstas į Maskvą užbaigti derybų su Ivanu III dėl vedybų su jo dukra Elena ().

1499 m. kaip Naugarduko maršalka pasirašė po Krokuvos-Vilniaus unija, kurią 1501 m. pakeitė Melniko aktas.

1489-1493 Utenos dvaro vietininkas, nuo 1492 m. Slonimo vietininkas, nuo 1512 m. Drogičino vietininkas, nuo 1513 m. Kobrinsko vietininkas.

1498-1500 m. - Naugarduko vaivada. 

|-
Boguškai (Lomžos apskritis)

**Boguškai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Viznos, apie 20 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 57 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Karbonija

**Karbonija** () – miestas Italijoje, Sardinijoje; Sulčis Iglesjentės provincijos centras.

## Istorija

Miestas oficialiai inauguruotas 1938 m. gruodžio 18 d. Benito Mussolini įsakė pastatyti miestą ir dalyvavo ceremonijoje. Karbonijoje buvo apgyvendinti greta esančių anglies kasyklų darbuotojai. Miesto pavadinimas itališkai reiškia anglį.

Kadangi kasyklos užsidarė XX a. aštuntame dešimtmetyje, smarkiai išaugo nedarbas. Dabar dauguma gyventojų dirba sunkiojoje pramonėje ir transporto sektoriuje.
Medijo Kampidano provincija

**Medijo Kampidano provincija** () – Italijos provincija pietvakarių Sardinijoje. Administraciniai centrai – Sanluris ir Vilačidras.

Ji buvo sukurta 2005 m. atskyrus 28 savivaldybes nuo Kaljario provincijos. 2016 m. vėl prie jos prijungta, o 2025 m. atkurta.

Didžiausios savivaldybės:

## Šaltiniai
Enciūnai

**Enciūnai** (, nuo 1938 m. birželio 2 d. *Rodebach*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Čkalovas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietrytinėje dalyje, Nesterovo rajone, 12 km į pietvakarius nuo Stalupėnų ir 1 km į pietus nuo Trakėnų, kairiajame Rūdupio krante. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Iliušino kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Iki 1659 m. kaimas vadintas *Didžiaisiais Rudupėnais*. 1608 m. įkurta parapija, 1890 m. pastatyta nauja bažnyčia, išlikusi sovietmečiu.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas, nuo 1874 m. valsčiaus centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Čkalovo apylinkės (*Чкаловский cовет*) centras.

|}

## Bažnyčia

Iki 1608 m. priklausė Pilupėnų parapijai. 1612 m. pastatyta liuteronų bažnyčia, kurioje kunigavo:

* Christoph Sappuhn, 1612–1657
* George Steinfeldt, 1656–1673
* George Petri, 1673–1688
* Johann Heinrich Arnoldi, 1685–1690
* Nicolaus Voglerus
* Johann Wilhelm Vorhoff, 1692–1709
* Johann Behrend, 1709–1711
* Daniel Reinhold Engellen, 1711–1725
* George Adam Meisner, 1725–1769
* Otto Thierbach, 1767–1804
* Johann Simon Kanning, 1804–1816
* Friedrich Wilhelm Rauschning, 1817–1856
* Johann Theodor Bernhard Gamradt, 1856–1872
* Karl Wilhelm Salomon, 1873–1885
* Karl Alexander Tiedtke, 1895–1911
* Max Dörr, 1911–1945


## Gyventojai

## Apylinkė

Apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Jančevas (Viznos valsčius)

**Jančevas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Šalia kaimo teka Lojeveko upė.
Nuoro provincija

**Nuoro provincija** () – viena iš Italijos provincijų, esanti Sardinijoje. Sostinė – Nuoras.

Provincijoje yra 74 savivaldybės. Didžiausios 2020 m. yra Nuoras (34 712), Siniskola (11 438), Tortolis (10 800), Makomeras (9 734) ir Dorgalis (8 436).

Provincija įkurta 1927 m. 2005 m. Nuoro provincija sumažėjo Sardinijoje sukūrus 4 naujas provincijas.

Provincijos kraštovaizdis vienas mažiausiai paliestų žmogaus ir gražiausių pasaulyje. Dženardžentu nacionalinis parkas yra Nuoro provincijoje.

Nuoro provincija yra vienas rečiausiai apgyvendintų regionų Europoje. Tačiau ji žinoma dėl ilgaamžių žmonių.

2016 m. Oljastros provincija buvo prijungta prie Nuoro provincijos po 2012 m. Sardinijos referendumo.

## Išnašos
Podkosačė

**Podkosačė** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Viznos, apie 14 km į rytus nuo Lomžos ir apie 60 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Sasario metropolinė provincija

**Sasario metropolinė provincija** () – Italijos provincija Sardinijoje. Provincijos sostinė – Sasaris.

2016 m. prie Sasario provincijos prijungta Olbijos-Tempijaus provincija, o 2025 m. jos vietoje atkurta Šiaurės Galuros-Rytų Sardinijos provincija, o Sasario provincijai suteiktas metropolinio miesto pavadinimas.

Provincijoje yra 66 savivaldybės. Didžiausios iš jų yra Sasaris (120 729 gyv. 2001 m.), Algeras (38 404), Porto Toresas (21 064), Sorsas (12 842), Ozieris (11 334), Itiris (9 000) ir Senoris (7 300).

## Išnašos
Vizna

**Vizna** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Pavadinimo kilmė

Manoma kad kaimo pavadinimas yra kilęs nuo prūsų kalbos žodžio *wizene* kas reiškia *rozmarinas* arba nuo vokiečių kalbos žodžio *wiese* kas reiškia *pieva*.

## Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XI a. šioje vietovėje buvo pastatyta tvirtovė ir įkurta gyvenvietė. Tvirtovės paskirtis buvo gintis nuo jotvingių puldinėjimų. Kurį laiką šią tvirtovę buvo užėmęs Lietuvos didysis kunigaikštis Vytenis. 1296 m. atstatyta kryžiuočių ordino sugriauta tvirtovė. Apie 1340 m. gyvenvietę valdė Mazovijos kunigaikštis Zemovitas IV. 1379 m. susiformavo Viznos žemės, kurios ribojosi su Prūsija ir Lietuvos Didžiaja kunigaikštyste. 1390 m. įkurta Viznos Šv. Jono Krikštytojo parapija. Gyvenvietėje yra apsilankiusios Ona Jogailaitė ir Bona Sforza. 1435–1870 m. buvo svarbi Mazovijos gyvenvietė, bet iškilus Lomžos miestui gyvenvietės svarba sumenko. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. 1860 m. kaime gyveno 2573 gyventojai. XIX a. įkurtos Viznos žydų kapinės. Tarpukariu kaime gyveno apie 3,300 gyventojų. 1939 m. rugsėjo 7-10 dienomis vyko Viznos mūšis kai Lenkijos kariuomenė gynėsi nuo Trečiojo Reicho kariuomenės. Lenkams vadovavo kapitonas Władysław Raginis. 1955 m. įkurtas *KS Skra Wizna* futbolo klubas.

## Paminklai

* *Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia* pastatyta apie 1500 m., 1944 m. sugriauta, atstatyta 1950–1959 m.;
* 1650 m. bažnyčios varpinė;
* 1889 m. koplyčia;
* XIX a. katalikų kapinės;
* 1929 m. koplyčia.

## Nuotraukos


Vaizdas:Podlaskie - Wizna - Wizna - Park - SSE - v-NW.jpg|Kaimo parkas
Vaizdas:Podlaskie - Wizna - Wizna - Raginisa 12 - Szkoła - prawo.jpg|Kaimo mokykla
Vaizdas:POL Wizna main square.jpg|Kaimo pagrindinė aikštė
Vaizdas:WiznaJewishStreet.jpg|Žydų gatvė
Vaizdas:Podlaskie - Wizna - Wizna - Mickiewicza × Raginisa × JPII - v-WNW.jpg|Kaimo gatvė
Vaizdas:Podlaskie - Wizna - Wizna - Park - Pomnik Obrońców - Mickiewicza front; prawo.jpg|Paminklas Viznos gynybos aukoms atminti
Vaizdas:Podlaskie - Wizna - Wizna - Cmentarna - Cmentarz - Kaplica - Front; lewo.jpg|1929 m. kapinių koplyčia
Vaizdas:Podlaskie - Wizna - Wizna - Jana Pawła II - Kaplica - Front;lewo - v-ESE.jpg|1889 m. koplyčia


## Nuorodos

* KS Skra Wizna futbolo klubo tinklalapis (lenk.) ;
* [Aprašymas apie kaimą [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XIII (Warmbrun – Worowo) z 1893 r. (lenk.)];
* [Aprašymas apie Viznos kraštą [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom VI (Malczyce – Netreba) z 1885 r (lenk.)].
Zanklevas

**Zanklevas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Viznos, apie 24 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 54 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Meribelis

**Meribelis** () – Prancūzijos kalnų slidinėjimo kurortas Trijų Slėnių komplekse. Mirabelis įsikūręs 1400 m aukštyje virš jūros lygio Alpių kalnuose Savojos departamente, netoli *[[Mutjė]]* miestelio. Mirabelį sudaro trys gretimi kaimai *Les Allues* komunoje: *Méribel Centre, Méribel-Mottaret* ir *Méribel Village*. Yra apie 150 km ilgio kalnų nusileidimo trasų, kelios trasos skirtos specialiai snieglentininkams. Meribelis tituluojamas Trijų Slėnių regiono širdimi ir patenka į geriausių pasaulio kalnų kurortų sąrašo viršūnę.

## Kalnų slidinėjimas

Mirabelyje pirmas keltuvas įrengtas 1938 m. Dalis Albervilio 1992 m. žiemos olimpinių žaidynių rungčių (ledo ritulys ir moterų kalnų slidinėjimas) vyko vasario 8 – 23 d. Mirabelyje. Kurortą sudarantys kaimai yra išsidėstę keliuose lygiuose: *Méribel-Mottaret* – 1750 m aukštyje link *Allues* slėnio, *Méribel Village* – 1400 m aukštyje prie kelio į Kurševelį. 1717 m aukštyje įsikūręs nedidelis vietinis oro uostas. Mirabelis pasižymi išvystyta infrastruktūra, siūlomi skirtingo sudėtingumo slidinėjimo maršrutai. Pagrindiniai duomenys:
* Slidinėjimo zonos aukštis – nuo 1450 iki 2952 m,
* Aukščių skirtumas – 1502 m,
* Trasų kiekis – 76, tame skaičiuje:
** trasų skaičius pradedantiesiems – 8 ,
** trasų skaičius pažengusiems – 36 ,
** trasų skaičius patyrusiems – 23,
** sudėtingų trasų skaičius – 9,
* Keltuvų skaičius: 53,
* Keltuvų našumas – 75 565 žm./val.,
  
## Nuorodos

* Meribelio tinklalapis
* Trijų Slėnių tinklalapis
Trakėnai (Jasnaja Poliana)

**Trakėnai** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Jasnaja Poliana***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, 10 km į pietvakarius nuo Stalupėnų, dešiniajame Rudupės krante. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Iliušino kaimo gyvenvietės kaimas. Buvusiame dvare veikia vidurinė mokykla.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Atsirado padalijus Rudupėnų kaimą – 1557 m. minimi *Trackischken, Trackischkeinen*, 1785 m. – *Trackehmen*.

Nuo 1732 m. Trakėnų žirgyno, kurį įsteigė karalius Frydrichas Vilhelmas I, žirgų veisimo centras. 1932 m. minint 200-ąsias metines parke prie dvaro atidengtas paminklas žirgui, po II pasaulinio karo perkeltas į Timiriazevo žemės ūkio akademiją Maskvoje.

1900 m. aplinkiniai kaimai – Bajorgaliai (1895 m. 151 gyventojas), Birkenvaldė (66 gyv.), Burgsdorfshofas (68 gyv.), Dačkiemis (194 gyv.), Gurdžiai (171 gyv.), Kalpakinas (188 gyv.) ir Taukiniškės (130 gyv.) sujungti į Trakėnų dvaro apskritį. 1900 m. joje buvo 1691 gyventojai. Kaimas priklausė Enciūnų parapijai.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas, Trakėnų dvaro centras. Nuo 1929 m. rugsėjo 30 d. savivaldybės centras. Priklausė Enciūnų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono (), vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Čkalovo apylinkės kaimas.

|}

### Žymūs žmonės
* Karlas Vilhelmas Amonas (1777–1842), žirgininkas ir rašytojas.
* Georgas Gotlybas Amonas (1780–1839), žirgininkas ir rašytojas.
* Valteris Funkas (1890–1960), žurnalistas, ministras, Reicho banko prezidentas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Oristano provincija

**Oristano provincija** () – Italijos provincija Sardinijoje. Provincijos sostinė – Oristanas.

Provincijoje yra 87 savivaldybės. Didžiausios iš jų:

## Šaltiniai
La Tania

**La Tania** () – vienas jauniausių Prancūzijos kalnų slidinėjimo kurortų Trijų Slėnių komplekse. La Tanios kurortas įsikūręs 1400 m aukštyje virš jūros lygio Alpių kalnuose Savojos departamente. Nuo La Tanios iki Liono yra 190 km, iki Ženevos – 130 km, Šamberi – 90 km. Kaimas yra netoli *[[Mutjė]]* miesto. Įsikūręs tarp Kurševelio (2 km) bei Meribelio (5 km) kurortų, su kurių slidinėjimo trasomis susisiekiama lynų keliais.

## Kalnų slidinėjimas

La Tania išaugo dviejų kaimų *La Tagna* ir *Formier* vietoje. Kurortas oficialiai atidarytas 1990 m. La Tanioje gyveno dalis Albervilio 1992 m. žiemos olimpinių žaidynių dalyvių. La Tania pasižymi išvystyta infrastruktūra, siūlomi skirtingo sudėtingumo slidinėjimo maršrutai. Pagrindiniai duomenys:
* Slidinėjimo zonos aukštis – nuo 1400 iki 2738 m,
* Aukščių skirtumas – 1338 m,
* Trasų kiekis – 8, tame skaičiuje:
** trasų skaičius pradedantiesiems – 1 ,
** trasų skaičius pažengusiems – 3 ,
** trasų skaičius patyrusiems – 3,
** sudėtingų trasų skaičius – 1,
* Keltuvų skaičius: 6.

## Nuorodos

* La Tanios tinklalapis
* Turizmas La Tanioje 
* Trijų Slėnių tinklalapis
Budi Mikolaika

**Budi Mikolaika** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Dobžijalovas

**Dobžijalovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į šiaurės rytus nuo Piontnicos, apie 16 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 68 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1425 m. kaime įkurta Šv. Stanislavo parapija. 1856-1860 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. 1886 m. pastatyta klebonija.
Drozdovas

**Drozdovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietryčius nuo Piontnicos, apie 7 km į rytus nuo Lomžos ir apie 67 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime esančiuose *Lutoslavskių* rūmuose įsikūrusi Lomžos Narevo upės slėnio kraštovaizdžio parko administracija. Šalia kaimo teka Narvevo upė. 1919-1954 m. kaimo pavadinimu vadintas Drozdovo valsčius.


Vaizdas:Drozdowo starorzecze Narwica.JPG|Narevo upė prie kaimo


## Nuorodos

* Drozdovo muziejaus tinklalapis (lenk.);
* Kaimo tinklalapis (lenk.).
Paulista

**Paulista** () – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Pernambuke, Atlanto vandenyno pakrantėje, 17 km į šiaurę nuo Resifės. Tekstilės pramonė, svarbus turistinis centras. Yra 4 paplūdimiai, veikia vandens pramogų parkas.

## Istorija

Paulista įkurta 1689 m. iš San Paulo kilusio bandeiranto. Miesto statusas suteiktas 1935 m.
Galuros Šiaurės Rytų Sardinijos provincija

**Galuros Šiaurės Rytų Sardinijos provincija** (*provincia della Gallura Nord-Est Sardegna*), iki 2016 m. **Olbijos-Tempijaus provincija** () – Italijos provincija Sardinijoje.

Provincijai priklauso istorinis Galuros regionas, šiaurės rytų Sardinijos pakrantė („Costa Smeralda“) ir La Madalenos sala. Didžiausios savivaldybės yra Olbija (45 366 gyv. 2001 m.), Tempio Pausanija (13 992), Arzačena (12 080) ir La Madalena (11 369). Mažesnės savivaldybės yra Luras, Kalangianas, Santa Teresa Galura, Budosò, Budonis, Oschiris, Palau, Berchida ir San Teodoras.

Viduramžiais provincijos teritorijoje buvo Galuros judikatas.

Be italų kalbos provincijoje vartojama galuriečių kalba, kuri yra korsikiečių kalbos dialektas.

Iki 2016 m. vadinta Olbijos-Tempijaus provincija. Tada sujungta su Sasario provincija, o 2025 m. atkurta kaip Galuros Šiaurės Rytų Sardinijos provincija.

## Šaltiniai
Olšinai

**Olšinai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Piontnicos, apie 13 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 63 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Lojeveko upė.

## Istorija
Kaimas įkurtas apie 1414-1425 metus. Kaimo valdytojas buvo *Petras Šorcas* iš *Obrembo*. 1435 m. minimas kaip Drozdovo parapijos kaimas. 1952 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. 1978 m. įkurta parapija. 1990 m. pastatyta nauja bažnyčia.
San Kristovanas

**San Kristovanas** () – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Seržipėje, 26 km į vakarus nuo Arakažu. Verčiamasi cukranendrių auginimu, žvejyba, gyvulininkyste, turizmu.

San Kristovanas žymus savo kolonijiniu architektūriniu paveldu. Jis susikoncentravęs aplink Šv. Pranciškaus aikštę – Šv. Pranciškaus konventas (1659 m.), bažnyčia (1627 m.), karmelitų vienuolynas (1699 m.), savivaldybės rūmai, XVIII–XIX a. gyvenamieji pastatai.

## Istorija

San Kristovanas įkurtas 1590 m. ir yra ketvirtas seniausias miestas Brazilijoje. 1637 m. miestą užėmė ir nusiaubė olandai. 1645 m. atstatyta portugalų valdžia. XVIII a. miestas perstatytas. 1820 m. nuo Bahijos atskirta Seržipės valstija, o San Kristovanas tapo jos sostine. Tačiau cukraus pramonininkai siekė, kad sostinė būtų perkelta į geresnį uostą ir prekybines galimybes turintį miestą, todėl 1855 m. Seržipės sostine tapo Arakažu.

2010 m. San Krisitovano senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Piontnica

**Piontnica** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Lomžos ir apie 73 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

## Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. XIV a. kaime pastatyta medinė bažnyčia. 1407 m. įkurta Piontnicos Viešpaties Atsivertimo parapija. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. XIX a. buvo pastatyti Lomžos tvirtovės sistemai priklausantys Piontnicos fortai. Po II pasaulinio karo šiose vietovėse vyko didelis partizaninis pasipriešinimas prieš komunistinę valdžią.

## Galerija

Vaizdas:Piątnica 33Pułk.jpg|Paminklas 1939 m. žuvusiems Lenkijos kareiviams
Vaizdas:Piątnica fort.jpg|Piontnicos fortas


## Šaltiniai
Piontnica Vlošcianska

**Piontnica Vlošcianska** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 1 km į rytus nuo Piontnicos, apie 3 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 71 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra pietinėje Piontnicos gyvenvietės dalyje. Nuo 1863 m. sukilimo šioje vietovėje gyveno maži ir vidutiniai ūkininkai.
Rakovo Boginiai

**Rakovo Boginiai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Oljastros provincija

**Oljastros provincija** () – Italijos provincija Sardinijoje. Oljastros provincija yra labiausiai kalnuota Sardinijoje. Tai taip pat mažiausia provincija pagal gyventojų skaičių su 58 tūkst. gyventojų. Administraciniai centrai – Lanusėjis ir Tortoli.

Provincija užima tokią pat teritoriją, kaip anksčiau užėmė Aguljastros judikatas. Įkurta 2001 m. iš Nuoro provincijos dalies. 2016 m. prijungta prie naujos Pietų Sardinijos provincijos, bet 2025 m. atkurta.

Didžiausios savivaldybės yra:

## Šaltiniai
Vila Velja

**Vila Velja** () – miestas pietryčių Brazilijoje, Espirito Sante, Atlanto vandenyno pakrantėje, tuoj į šiaurę nuo Vitorijos. Tai didžiausias ir seniausias valstijos miestas. Yra tiltas į Vitoriją, uostas. Maisto (ypač šokolado) pramonė. Turizmas. Veikia Homero Massena, geležinkelių muziejai, teatras. Yra XIX a. švyturys, Penjos konventas (1558 m.), Rožinio Mergelės bažnyčia (1573 m.).

Vila Veljos savivaldybė užima 210,2 km², 2022 m. joje gyveno 467 722 gyventojai.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1535 m. ir pavadinta *Vila do Espírito Santo*. Iki 1549 m. buvo Espirito Santo kapitonijos sostine, kol ši perkelta į Vitoriją.

## Šaltiniai
Kaukaja

**Kaukaja** () – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Searoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, Fortalezos aglomeracijoje. Veikia keletas pramonės įmonių. Žemės ūkio (medvilnė, bananai, cukranendrės, anakardžiai, manijokai) ir gyvulininkystės regiono prekybinis centras. Turizmas. Miestas turi keletą paplūdimių, yra botanikos sodas, XVIII a. savivaldybės rūmai, indėnų tapebų kultūros centras.

Kaukajos savivaldybė užima 1223 km², 2022 m. joje gyveno 355 679 gyventojų. Kitos didesnės gyvenvietės: Sitios Novosas, Katuana.

## Istorija

Miesto pavadinimas kilo iš tupių kalbos ir reiškia „degantis miškas“ arba „degantis anakardis“. Kaukaja įkurta 1759 m. vietoje buvusių jėzuitų misijų.

## Šaltiniai
Bienduška

**Bienduška** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Zbuinos, apie 28 km į vakarus nuo Lomžos ir apie 100 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Šaltiniai