open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Boldenonas

**Boldenonas** – veterinarinėms paskirtims sukurtas anabolinis steroidas, kuris sportininkų naudojamas kaip dopingas.

Dažniausiai naudojamas arkliams gydyti.

## Dopingas
Boldenonas kaip anabolinis steroidas spartina anabolinius procesus todėl sportininkų naudojamas kaip dopingas.

1993 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionato metu Štutgarte paimtas Romo Ubarto dopingo mėginys buvo teigiamas. Nustatyta jog spotininkas naudojo boldenoną. R. Ubartas diskvalifikuotas 4 metams. Tai pirmasis šio preparato dopingo skandalas Lietuvoje.

## Šaltiniai
Smėlyninė angis

**Smėlyninė angis** (*Echis carinatus*) – angių (*Viperidae*) šeimos gyvačių rūšis, priklausanti smėlyninių angių (*Echis*) genčiai. Paplitusi Viduriniuosiuose Rytuose ir Centrinėje bei Pietų Azijoje. Nuodinga ir laikoma viena iš pavojingiausių gyvačių pasaulyje, nes kasmet užfiksuojama daug jos įkandimų ir su tuo susijusių mirčių.

Smėlyninė angis gyvena smėlėtose vietose, tarp akmenų, krūmynuose. Aktyviausia naktį, ypač po lietaus. Dienos metu slepiasi tarp akmenų, nuvirtusių medžių, žemėje esančiuose urvuose arba įsikasa į smėlį. Kartais aptinkama įšliaužusi į medį arba krūmą.

Ilgis svyruoja nuo 38 iki 80 cm. Galva su apvaliu priekiu. Būdingas margas, pilkų, juodų ir rausvų atspalvių turintis raštas. Šliaužioja greitai, dažniausiai vingiuodama į šonus. Minta graužikais, driežais, varlėmis, nariuotakojais (skorpionais, šimtakojais). Jauniklius veda kiaušgyvavedystės būdu.

## Galerija


Vaizdas:Echis carinatus sal (edit).jpg|Smėlyninė angis.
Vaizdas:Echis carinatus head sal.jpg|Angies galva.
Vaizdas:1977. Эфа песчаная.jpg|Angiai skirtas TSRS pašto ženklas.


## Šaltiniai
Čapelka

**Čapelka** () – upė rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje. Dešinysis Kžnos upės intakas. Upės ištakos yra šalia Kodenio upės. Upė teka per Kožanuvkos, Lebiedzevo, Koroščino ir Stažinkos kaimus.
Elektrinė migracija

**Elektrinė migracija** vyksta esant elektriniam laukui, kai nuolatinės srovės tankis >106 A/m². Šiomis sąlygomis laidininko medžiaga pernešama nuo neigiamo poliaus prie teigiamo. Kuo didesnis elektrinės migracijos efektas, tuo labiau plonėja laidininkas (neigiamo kontakto srityje), tuo didesnis srovės tankis, tuo aukštesnė temperatūra, kuri dar labiau didina elektrinės migracijos intensyvumą.

Elektrinės migracijos mažinimo būdai:
* naudoti metalus (auksą, molibdeną), turinčius mažą elektrinės migracijos greitį;
* aliuminį legiruoti metalais (variu, magniu, chromu ir kt.), mažinančiais elektrinę migraciją;
* aliuminį legiruoti siliciu;
* naudoti monokristalines arba amorfines laidininko plėveles;
* optimizuoti technologinius režimus, siekiant gauti stambiagrūdę aliuminio struktūrą;
* mažinti srovės tankį (2]], Al2O3, stiklu), kurios apsunkina „kauburėlių“, „ūselių“ susidarymą;
* kontroliuoti laidininkų storį, ypač kai paviršiaus reljefas laiptuotas.
Terespolio stačiatikių dekanatas

**Terespolio stačiatikių dekanatas** () – vienas iš penkių Liublino-Chelmo stačiatikių vyskupijos dekanatų. Dekanatas ribojasi su Palenkės Bialos ir Chelmo dekanatais bei Baltarusija. Dekanato centras yra Terespolio mieste.

## Parapijos

Dekanate yra 11 parapijų:

* Dobratičės Šv. Aukščiausiojo Kryžiaus parapija;
* Holešuvo Šv. Arkangelo Mykolo parapija;
* Januvkos Šv. Dimitrijaus parapija;
* Kobilanų Rūpestingosios Dievo Motinos parapija;
* Kodenio Šv. Arkangelo Mykolo parapija;
* Kopituvo Šv. Jono Teologo parapija;
* Kostomlotų Šv. Serafimo iš Sarovo parapija;
* Miendzilešo Šv. Onos parapija;
* Slavatičės Rūpestingosios Dievo Motinos parapija;
* Terespolio Šv. Apaštalo Jono Teologo parapija;
* Zablocių Šv. Mikalojaus parapija.

## Taip pat skaitykite

* Terespolio katalikų dekanatas.
Rusijos Federacijos taryba

**Rusijos Federacijos taryba** () – Rusijos parlamento aukštieji rūmai (vad. senatas). Valstybės Dūma ir Federacijos taryba sudaro Rusijos Federacijos Federalinį susirinkimą.

Nuo 2002 m. Rusijos Federacijos taryba priimta į Europos senatų asociaciją (*Association of European Senates*)

## Sudėtis
Federacijos tarybą sudaro po du atstovus nuo kiekvieno federacijos subjekto (sričių, autonominių respublikų, apygardų ir kitų darinių). Vieną atstovą skiria federacijos subjekto įstatymų leidžiamoji valdžia, antrąjį – vykdomoji valdžia.

## Įgaliojimai

Rusijos Federacijos Konstitucija numato, kad Rusijos Federacijos taryba:
* tvirtina pakeitimus tarp federacijos subjektų sienų
* patvirtina Rusijos prezidento įsaką dėl ypatingosios padėties įvedimo
* leidžia panaudoti Rusijos ginkluotąsias pajėgas už Rusijos teritorijos ribų
* skelbia Rusijos prezidento rinkimus
* dviem trečdaliams Tarybos narių pritarus, turi teisę nušalinti nuo pareigų Rusijos prezidentą apkaltos būdu po to, kai Valstybės Dūma priima tokį sprendimą
* Prezidento teikimu skiria Konstitucinio, Aukščiausiojo, Aukščiausiojo Arbitražo teismo teisėjus, Generalinį prokurorą
* skiria ir atleidžia Audito rūmų pirmininką ir pusę rūmų auditorių.

Visi įstatymai, kuriuos priima Valstybės Dūma, turi gauti Federacijos tarybos pritarimą.

## Federacijos tarybos sudėties formavimas
Dviejų rūmų parlamentas Rusijoje atsirado 1993 m. priėmus naująją Konstituciją. Tuomet Federacijos tarybos nariai buvo išrinkti tiesioginiuose rinkimuose dvejiems metams.

1996 m. sausio mėn. – 2000 m. rugpjūčio mėn. Federacijos tarybos nariais pagal užimamas pareigas tapdavo federacijos subjektų vadovai (respublikų prezidentai, sričių gubernatoriai) bei vietinių parlamentų vadovai.

Nuo 2000 m. Tarybos nariai dirba nuolat, vieną atstovą skiria gubernatorius, kitą – regiono įstatymų leidžiamasis organas.

## Rusijos Federacijos tarybos vadovai
* Vladimiras Šumeika (1994–1996 m.)
* Jegoras Strojevas (1996–2001 m.)
* Sergejus Mironovas (2001–2011 m.)
* Valentina Matvijenko (nuo 2011 m. rugsėjo mėn.).

## Nuorodos
* Federacijos taryba. Nesibaigianti aukštųjų rūmų refoma  (straipnis rusų klb.)
* Rusijos Federacijos tarybos tinklalapis
Dvokiančioji šalmabudė

**Dvokiančioji šalmabudė ** (*Mycena pura*) – šalmabudinių šeimai priklausantis nuodingas grybas. Dar kartais vadinama ***Dvokiančiuoju šlamučiu***.

## Išvaizda

Kepurėlė (2–6 cm skersmens) iš pradžių pusiau iškili, vėliau beveik horizontali, su plačiu gūbreliu per vidurį. Kepurėlė yra violetinės spalvos. Kraštuose matyti būdingos plačios vagelės. Kotas plonas cilindriškas, kietas, kepurėlės spalvos, padengtas daugybės išilginių juosvai violetinių plaušelių. Lakšteliai reti platūs, sujungti plonyčiais lakšteliukais. Trama vandeninga, kepurėlės trama balta, koto violetinė, turi stiprų ridikų skonį ir kvapą.

Apsinuodijimo pavojus: Dvokiančiosios šalmabudės tramoje yra nedidelis kiekis muskarino; jis nėra labai pavojingas grybas, tačiau silpnesnės sveikatos žmonės turėtų šio grybo vengti. Apsinuodijimo atveju, sutrinka virškinimas.

Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo rausvos iki violetinės, tačiau pasitaiko egzempliorių su balkšva ir riešutų spalvos kepurėle. Pastarųjų kotas visada violetinis. Lakšteliai balsvi ir šviesiai rausvi arba šviesiai violetiniai.

## Augavietė

Dvokiančioji šalmabudė yra išties dažnai sutinkamas grybas, auga pavieniui arba grupėmis lapuočių ir spygliuočių miškuose.

Sezonas: liepa–spalis

Panašios rūšys: dėl būdingos kepurėlės spalvos ir gilių vagelių kraštuose, Dvokiančiosios šalmabudės beveik neįmanoma supainioti su jokiu kitu grybu.

## Galerija

Mycena pura 11.jpg
Mycena pura 3.jpg
Mycena pura 33.jpg
Mycena pura JPG2.jpg


## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (86 psl.) ISBN 9955-573-65-1

## Nuorodos

* Grybų katalogas
Stimuliantas

**Stimuliantas** – psichotropikas, kuris sukelia laikiną psichologinių ar fiziologinių savybių pagerinimą. Stimuliantai yra priešingo veikimo medikamentai negu depresantai.

Stimuliantai veikia preferinę nervų sistemą ir centrinę nervų sistemą. Stimuliatorių dažniausi poveikiai yra didesnis budrumas, ištvermė, produktyvumas, motyvacija, sumažėjasio maisto ir miego poreikio suvokimas, padidėję spaudimas ir širdies plakimo greitis. Stimuliatoriai veikia ir žmogaus nuotaikas.

Dažnai stimuliantai yra narkotinės medžiagos prie kurių priprantama ir išsivystoma priklausomybė.

Stimuliantai draudžiami sporto varžybose.
Dehidrochlormetiltestosteronas

**Dehidrochlormetiltestosteronas** – anabolinis steroidas.

Dehidrochlormetiltestosteroną sukūrė ir platino Rytų Vokietijos kompanija Jenapharm. Medikamentas užpatentuotas 1961 m. Nuo 1965 m. produktas pradėtas tiekti klinikiniam vartojimui.

## Dopingas
Dehidrochlormetiltestosteronas laikomas dopingu ir draudžiamas sportinėje veikloje.

2012 m. Europos sunkiosios atletikos čempionate sunkiaatletis Aurimas Didžbalis su 395 kg rezultatu pelnė sidabro medalį, bet tų pačių metų birželio mėnesį patvirtinta, kad A. Didžbalis čempionato metu vartojo dehidrochlormetiltestosteroną ir todėl jo rezultatas anuliuotas bei sportininkas prarado teisę dalyvauti 2012 m. olimpinėse žaidynėse Londone..

## Šaltiniai
Laisvamanis (laikraštis)

**Laisvamanis** – Laisvamanių etinės kultūros draugijos dvisavaitinis laikraštis, ėjęs 1933 m. balandžio 1 d. – gruodžio 6 d. Redaktorius Vladas Peldžius.

## Šaltiniai
Kžna

**Kžna** arba **Kšna** (, ) – upė rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Kairysis Vakarinio Bugo upės intakas. Upės ilgis 120 km. Upės ištakos yra Šiaurinės Kžnos ir Pietinės Kžnos upių santakoje. Upės žiotys Vakarinio Bugo upėje šalia Neplės kaimo. Upė teka per Pietinės Palenkės žemumą. Kairieji upės intakai yra *Kžimoša*, Piščanka, Zlota Kživula ir Klukuvka. Dešinieji intakai yra *Dziegciarka*, Rutka, Zielava ir Čapelka. Upė teka per Lukuvo, Palenkės Bialos ir Palenkės Mendzyžeco miestus. Upė sujungta su Vepšo upe Vepšo-Kžnos kanalu.

## Galerija


Vaizdas:Biala-Podlaska-bridge-Solidarnosci-street.jpg|Tiltas per upę Palenkės Bialos mieste
Vaizdas:Miedzyrzec-Podlaski-Krzna-most.jpg|Tiltas per upę Palenkės Mendzyžeco mieste
Vaizdas:Miedzyrzec-Podlaski-Krzna-zachod-slonca.jpg|Upė šalia Palenkės Mendzyžeco miesto
Vaizdas:Międzyrzec podlaski rz krzna.jpg|Palenkės Mendzyžeco mieste
Vaizdas:Biala-Podlaska-most-Lomaska.jpg|Palenkės Bialos mieste
Vaizdas:Krzna-jaz-001.jpg|Užtvanka
Vaizdas:BP-Krzna-rozlewisko-2.jpg|Patvinusi upė
Vaizdas:Krzna river.JPG
Kukurikų-Kazlovičų pasienio punktas

**Kukurikų-Kazlovičų pasienio punktas** () – Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos kelių transporto pasienio punktas, šalia Kukurikų kaimo, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje iš Lenkijos pusės ir šalia Kazlovičų kaimo, Kleinikų apylinkėje, Bresto rajone, Bresto srityje iš Baltarusijos pusės. Pasienio punktas atidarytas 1984 metais. Pasienio punktas dirba visą parą, ištisus metus.
Bromantanas

**Bromantanas** – XX amžiaus 9-ąjme dešimtmetyje Rusijoje sukurtas stimuliantas.

## 1996 m. Atlantos žaidynių skandalas
1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dėl bromantano vartojimo buvo pašalinta Lietuvos dviratininkė Rita Razmaitė ir dar aštuoni posovietinių valstybių sportininkai.

Į mezokarbą panašus preparatas tada dar nebuvo įtrauktas į neleistinų medžiagų sąrašą, tačiau tarp uždraustų buvo kai kurių kitų beveik identiškos sudėties ir tuo pačiu poveikiu išsiskyrusių vaistų, todėl Tarptautinis olimpinis komitetas dėl bromantano vartojimo diskvalifikavo devynis sportininkus. Jų ginti ėmėsi Rusijos sporto vadovai, pasinaudoję juridinėmis spragomis ir pasiekę, kad visi bylos veikėjai būtų reabilituoti.

## Šaltiniai
Sergejus Šoigu

**Sergejus Kužugetovičius Šoigu** (,  g. 1955 m. gegužės 21 d. Tuvoje) – Rusijos politikas, valstybės veikėjas, Rusijos gynybos ministras (2012-2024 m.). Armijos generolas (2003 m.). Rusijos Federacijos Didvyris (1999 m.). Partijos Vieningoji Rusija tarybos narys, Rusijos Federacijos saugumo tarybos narys (nuo 1996 m.).

## Biografija
1977 m. Krasnojarsko politechnikos institute įgijęs inžinieriaus-statybininko specialybę, dirbo statybos įmonėse. 1985–1988 m. vadovavo statybos trestui Abakane, vėliau buvo TSKP funkcionierius.

1990–1991 m. buvo RSFSR architektūros ir statybos reikalų komiteto pirmininko pavaduotojas. 1991 m. pradėjo kurti Rusijos nepaprastųjų situacijų ir gelbėjimo sistemą: buvo Rusijos gelbėtojų korpuso vadovas, vėliau – Valstybinio nepaprastųjų situacijų, civilinės gynybos ir stichinių nelaimių pasekmių likvidavimo komiteto pirmininkas, 1994–2012 m. – Rusijos Federacijos nepaprastųjų situacijų ministras (2000 m. sausio-gegužės mėn. kartu buvo ir vicepremjeras).

2012 m. gegužės 11 d. išrinktas Maskvos srities gubernatoriumi. 2012 m. lapkričio mėn. paskirtas Rusijos Federacijos gynybos ministru, šiame poste dirbęs iki 2024 m. gegužės mėn.

S.Šoigu vienintelis ministras, dirbęs visose Rusijos vyriausybėse.

2024 m. gegužės 12 d. Sergejus Šoigu neteko Gynybos ministerijos vadovo posto, o jį pakeis buvęs pirmasis ministro pirmininko pavaduotojas Andrejus Belousovas. Saugumo tarybos sekretoriaus poste Šoigu pakeis Nikolajų Patruševą.

## Nuorodos
* Naujas rusų gelbėtojas - str. lrytas.lt

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Psichoaktyviosios medžiagos

**Psichoaktyviosios medžiagos** – medžiagos arba jų mišiniai, darantys įtaką centrinės nervų sistemos veiklai ir sukeliantys psichinės būklės pokyčių. Vartojamos atsipalaidavimui, ritualuose (enteogenai) ir medicinoje.

Psichiatrijoje taikomi preparatai, reguliuojantys sutrikusią medžiagų apykaitą galvos smegenyse ir skiriami psichikos sutrikimams gydyti, vadinami psichotropiniais vaistais.

* Terminas **psichotropinės medžiagos** ( – 'keičiantis') plačiąja prasme reiškia tą patį, ką ir terminas „psichoaktyviosios medžiagos“ (kuriuo vadinami tiek psichotropiniai vaistai, tiek ir narkotinės medžiagos, pavyzdžiui, psichikos stimuliatoriai, haliucinogenai, opioidai).

Narkotinių medžiagų tarptautinės kontrolės kontekse terminas „psichotropinė medžiaga“ taikomas 1971 m. Tarptautinėje psichotropinių medžiagų konvencijoje išvardintiems preparatams.

* **Neurotropinės medžiagos**  – didelė vaistinių preparatų grupė, daranti kokybinį poveikį centrinei ir periferinei nervų sistemoms. Neurotropinės medžiagos gali slopinti arba stimuliuoti nervinio susijaudinimo perdavimą, pamažinti arba padidinti periferinių nervinių galūnių jautrumą, daryti įtaką įvairiems sinapsių receptoriams.

## Klasifikacija

### Rekreacinės medžiagos
Dauguma psichoaktyviųjų medžiagų vartojamos dėl jų poveikio nuotaikai ir pojūčiams, taip pat ir tos medžiagos, kurios dažnai vartojamos medicinoje, pavyzdžiui, psichiatrijoje. Psichoaktyviosioms medžiagoms priskiriami, pavyzdžiui, kofeinas, alkoholis, kokainas, LSD, nikotinas ir narkotinės kanapės.
* alkoholis;
* opioidai (pvz.: heroinas, kodeinas, morfijus);
* kanabinoidai (pvz.: marihuana, hašišas, kanapės);
* kokainas ir kokos preparatai;
* stimuliantai (pvz.: amfetaminas, kofeinas, efedrinas)
* haliucinogenai (pvz.: ketaminas, meskalinas, ekstazis, LSD);
* tabakas;
* lakiosios medžiagos (pvz.: acetonas, klijai, tirpikliai).

### Psichotropiniai vaistai
Psichiatrijoje psichikos sutrikimams gydyti vartojami tokie vaistai:
* Antidepresantai;
* Trankviliantai (raminamieji ir migdomieji vaistai);
* Antipsichoziniai vaistai (slopina psichozę);
* Nuotaikų stabilizatoriai (lygina nuotaikas, jų svyravimus);
* Nootropai (gerina atmintį, dėmesio sukaupimą).
Tas pats psichotropinis vaistas gali turėti keleriopą poveikį.

## Išnašos
Terespolio–Bresto kelių pasienio punktas

**Terespolio-Bresto kelių pasienio punktas** () - Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos kelių transporto pasienio punktas, šalia Terespolio miesto, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje iš Lenkijos pusės ir šalia Bresto miesto, Bresto srityje iš Baltarusijos pusės. Pasienio punktas atidarytas 1972 metais. Pasienio punktas dirba visą parą, ištisus metus. Taip pat netoli šio pasienio punkto yra Terespolio-Bresto geležinkelio pasienio punktas.
Terespolio–Bresto geležinkelio pasienio punktas

**Terespolio–Bresto geležinkelio pasienio punktas** () – Baltarusijos–Lenkijos valstybinės sienos geležinkelio transporto pasienio punktas, šalia Terespolio miesto, Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje iš Lenkijos pusės ir šalia Bresto miesto iš Baltarusijos pusės. Labiausiai į pietus nutolęs Lenkijos–Baltarusijos pasienio geležinkelio punktas. Netoli šio pasienio punkto yra Terespolio–Bresto kelių pasienio punktas. Siena eina per Vakarinio Bugo upę.

## Šaltiniai
Terespolio geležinkelio stotis

**Terespolio geležinkelio stotis** () – geležinkelio stotis Terespolio mieste, rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Bialos apskrityje. Geležinkelio mazgas pasienyje su Baltarusija.

## Istorija

Stotis atidaryta 1871 m.


Odprawa-graniczna-Poloneza-Terespol-5V2008.jpg
WK15 Terespol (5) Lichen99.jpg
Terespol.JPG
Wjazd-na-stacje-Terespol-5V2008.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie stotį (lenk.)
* Stoties nuotrauka padaryta 1939-1945 m.
* Nuotrauka 1941 m.
Skarbelis

**Skarbelis** – ežeras Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurės rytinėje dalyje, 0,5 km į rytus nuo Antavilio ežero, Antavilių miškuose. Priklauso Neries baseinui. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,26 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 131,8 m. Krantai žemi, pietinis aukštesnis, daugiausia apaugę eglynais ir pušynais. Skarbelį prateka A-2 upelis iš Balžio ežero į Antavilio upelį. Šiaurinėje pakrantėje yra paplūdimys. Kiek atokiau į šiaurę įsikūrusi sodų bendrija.

Ežerėvardis galimai kilęs nuo slavizmo *skarbas* („turtas, lobis, brangenybė“).

## Šaltiniai
Malaševičės geležinkelio stotis

**Malaševičės geležinkelio stotis** () – geležinkelio stotis Malaševičės kaime, rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje, Terespolio valsčiuje. Stotis priklauso Varšuva-Terespolis geležinkelio linijai. Iki Malaševiče Poludniovės geležinkelio stoties yra 1,6 km.

## Nuorodos
* Aprašymas apie stotį (lenk.).
Karaso departamentas

**Karaso departamentas** () – departamentas vakarų Nikaragvoje (vienas mažiausių šalyje), Ramiojo vandenyno pakrantėje. Administracinis centras – Chinotepė.

## Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, tačiau Karase, priešingai nei kituose vakarų Nikaragvos departamentuose, ugnikalnių nėra. Vandenyno pakrantėse plyti vaizdingi paplūdimiai.

## Administracinis suskirstymas

Karaso departamentas administraciškai padalintas į 8 savivaldybes:
* Diriamba
* Doloresas
* El Rosarijas
* Chinotepė
* La Konkista
* La Pas de Orientė
* San Markosas
* Santa Teresa

## Šaltiniai
Terespolio Švč. Trejybės parapija

**Terespolio Švč. Trejybės parapija** () – parapija, įkurta 1607 metais. 1888 m. carinės valdžios įsakymu panaikinta, 1905 m. atkurta. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Terespolio dekanatui. 1863 m. pastatyta dabartinė mūrinė parapijos bažnyčia, 1981-2001 m. buvo rekonstruojama. 

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.) ;
* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Re (nata)

**Re** arba **D** – viršutinis vedamasis pastoviosios solfedžio gamos laipsnis, esanti vienu tonu aukščiau natos do.

Pirmosios oktavos re mokslinis žymėjimas yra D4, o dažnis – apytiksliai 293,665 Hz.

## Žymėjimas oktavose

## Grafinis atvaizdavimas
Kobilani Tovarovė-Terespolis geležinkelio linija

**Kobilani Tovarovė-Terespolis geležinkelio linija** () – geležinkelio linija rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje, Terespolio valsčiuje. Linija jungia Terespolio ir Kobilani Tovarovės geležinkelio stotis. Linija pradėta tiesti po Antrojo pasaulinio karo ir užbaigta 1949 m. Šioje linijoje naudojama plačioji 1520 mm vėžė, kuri buvo nutiesta tam, kad tarybiniais metais dėl skirtingų Lenkijos ir Tarybų Sąjungos geležinkelio vėžių būtų galima gabenti krovinius prekiniais vagonais.

## Stotys ir stotelės

* Kobilani Tovarovė geležinkelio stotis;
* Kobilanų geležinkelio stotis;
* Terespolio geležinkelio stotis;
* Terespolio-Bresto geležinkelio pasienio punktas.

## Literatūra

* Zbigniew Tucholski: Polskie Koleje Państwowe jako środek transportu wojsk Układu Warszawskiego. Warszawa: Instytut Historii PAN, 2009. ISBN 978-83-7545-035-4.
Malaševičės Šv. Kotrynos Aleksandrietės parapija

**Malaševičės Šv. Kotrynos Aleksandrietės parapija** () – parapija, įkurta 1986 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Terespolio dekanatui. 1987-1991 m. pastatyta dabartinė mūrinė parapijos bažnyčia. 

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Terespolio Šv. Apaštalo Jono Teologo cerkvė

**Terespolio Šv. Apaštalo Jono Teologo cerkvė** () – cerkvė, esanti Terespolio mieste. Cerkvė priklauso Terespolio Šv. Apaštalo Jono Teologo parapijai. Cerkvė pastatyta 1745 m. baroko architektūros stiliumi, vėliau po rekonstrukcijos įgavo neoklasicizmo elementų. Nuo cerkvės pastatymo priklausė unitams, nuo 1875 m. stačiatikiams. 1926–1941 m. priklausė neounitams. Po karo dalis parapijiečių buvo ištremti į vakarų Lenkiją, 1948 m. cerkvė vėl pradėjo veikti. 1958 m. balandžio 4 d. cerkvė buvo įtraukta į Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Cerkiew prawosławna p.w. św. Jana Teologa (k. XVIII) Terespol 03 JoannaPyka.JPG
Vaizdas:Cerkiew prawosławna p.w. św. Jana Teologa (XVIIIw.) - Terespol ul. Cerkiewna 2 powiat bialski woj. lubelskie ArPiCh A-77.JPG
Vaizdas:Dzwonnica cerkwi prawosławnej p.w. św. Jana Teologa (XVIIIw.) - Terespol ul. Cerkiewna 2 powiat bialski woj. lubelskie ArPiCh A-77.JPG
Vaizdas:Terespol-cerkiew-01.jpg


## Nuorodos

* Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Terespolio Dievo Prisikėlimo koplyčia

**Terespolio Dievo Prisikėlimo koplyčia** () – stačiatikių koplyčia, esanti Terespolio mieste. Koplyčia priklauso Terespolio Šv. Apaštalo Jono Teologo parapijai. Medinė koplyčia pastatyta 1892 metais. 2008 m. birželio 30 d. cerkvė buvo įtraukta į Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Kaplica cmentarna drewniana prawosławna (1892r.) - Terespol ul. Wojska Polskiego powiat bialski woj. lubelskie ArPiCh A-866.JPG
Vaizdas:Cmentarz cerkwi prawosławnej p.w. św. Jana Teologa (XVIIIw.) - Terespol ul. Wojska Polskiego powiat bialski woj. lubelskie ArPiCh A-77.JPG


## Nuorodos

* Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.);
* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Kobilanų Rūpestingosios Dievo Motinos cerkvė

**Kobilanų Rūpestingosios Dievo Motinos cerkvė** () – cerkvė, esanti Kobilanų kaime. Cerkvė priklauso Kobilanų Rūpestingosios Dievo Motinos parapijai. Pirmoji cerkvė kaime pastatyta 1519 m., nuo 1620 m. iki 1875 m. priklausė unitams, o nuo 1875 m. stačiatikiams. Dabartinė cerkvė pastatyta 1890 m. pagal architekto *Viktoro Sičugovo* projektą. 1997 m. lapkričio 18 d. cerkvė buvo įtraukta į Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Nuorodos

* Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Terespolio žydų kapinės

**Terespolio žydų kapinės** () – žydų kapinės Terespolio mieste, *ul. Czerwonego Krzyża* gatvėje, priešais katalikų kapines. Kapinės yra aptvertos, tačiau paminklų nėra išlikę.


Vaizdas:Cmentarz żydowski w Terespolu.JPG


## Literatūra

* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990, s. 58.
 
## Nuorodos

* 
* Aprašymas apie kapines II (lenk.);
* Aprašymas apie kapines III (lenk.) .
Terespolio miesto herbas

**Terespolio miesto herbas** () – Terespolio miesto herbas, kuris oficialiai pradėtas naudoti nuo 2003 m. liepos 31 dienos. Raudonos užsklandos herbe tarp dviejų pusmėnulių vaizduojamas sidabrinis kardas su auksine rankena. Herbe naudojamas buvusių miesto valdytojų *Sluškų* giminės herbo Ostojos motyvas.


Vaizdas:Ostoja herb.svg|Ostojos herbas


## Šaltiniai

* Aprašymas apie herbą (lenk.).
Terespolio mūšis

**Terespolio mūšis** arba **Bresto mūšis** () - 1794 m. sukilimo (Kosciuškos sukilimo) metu 1794 m. rugsėjo 19 d. įvykęs mūšis tarp Terespolio ir Lietuvos Brastos (Brest Litovsko, Bresto) miestų tarp sukilėlių ir Rusijos imperijos kariuomenės. Rusų kariuomenei vadovavo Aleksandras Suvorovas, o sukilėliams - Karolis Sierakauskas.

Prieš 1794 m. rugsėjo 19 d. sukilėliai Bresto pietvakariuose įsirengė įtvirtinimus. Mūšis prasidėjo anksti ryte ir truko apie šešias valandas, mūšio metu kareiviai dažnai kovojo šaltaisiais ginklais vienas prieš vieną. Mūšio metu žuvo apie 1000 rusų kareivių ir apie 5000 sukilėlių. Apie 550 sukilėlių buvo paimti į nelaisvę. Po mūšio sukilėlių vadas Karolis Sierakauskas pasitraukė į Sedlcas.     

Mūšio pralaimėjimas stipriai paveikė sukilėlių moralę, sukilimo vadas Tadas Kosciuška nuvyko į Sedlcas, kur bandė pakelti sukilėlių moralę teigdamas, kad rusai laimėjo tik dėl didesnio karių skaičiaus, o ne dėl sukilėlių kaltės. Kosciuška kai kuriems sukilimo vadams įteikė auksinius žiedus su užrašu *Tėvynė jos gynėjui*.    

## Nuorodos

* Aprašymas apie mūšį I (rus.);
* Aprašymas apie mūšį II (rus.).

## Literatūra

* K. Sokoł, A. Sosna, Stulecie w kamieniu i metalu. Rosyjskie pomniki w Polsce w latach 1815-1915, MID "Synergia", Moskwa 2005, ISBN 5-94238-010-4, ss.54-55
* Andrzej Grabski, Jan Wimmer i inni, Zarys dziejów wojskowości polskiej do roku 1864. Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej. Warszawa 1966.
* Andrzej Zahorski, Wypisy źródłowe do historii polskiej sztuki wojennej. Polska sztuka wojenna w okresie powstania kościuszkowskiego, Zeszyt dziesiąty, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1960.
* Bolesław Twardowski: Wojsko Polskie Kościuszki w roku 1794. Poznań: Księgarnia Katolicka, 1894.
* Mała Encyklopedia Wojskowa, 1967, Wydanie I
Dobratičė

**Dobratičė** () – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į šiaurę nuo Kodenio, apie 35 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 112 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Apie 1900 m. kaime pastatyta Dobratičės Šv. Aukščiausiojo Kryžiaus cerkvė. Kaime įsikūrusi Dobratičės Šv. Aukščiausiojo Kryžiaus parapija.


Vaizdas:Dobratycze cerkiew2.jpg
Do mažorinė gama

**Do [[mažorinė gama]]** (arba **C dur**) – susideda iš natų do, re, mi, fa, sol, la ir si. Ši gama neturi prieraktinių ženklų (nei bemolių, nei diezų). Jos paralelinė gama yra la minorinė (arba a-moll), o bendravardė gama – do minorinė (c-moll).

C dur prieraktiniai ženklai yra dažniausiai naudojami prieraktiniai ženklai. Daugumos transponuojamųjų instrumentų melodijos užrašomos C dur tonacijoje; pavyzdžiui, klarnetas B (si bemol) grodamas si bemol mažorinę gama notuojamas lyg grotų C dur. Baltieji pianino klavišai atitinka C dur gamos laipsnius. Tarp varinių pučiamųjų instrumentų populiariausias trimitas yra trimitas C tonacijoje, kontrabosinė tūba – taip pat. Kai arfa suderinta groti C dur, visi jos pedalai būna vidurinėje pozicijoje.

Manoma, kad C dur yra lengviausia tonacija, kadangi ji neturi nei bemolių, nei diezų, o pradedančiųjų fortepijono mokinių pirmieji kūriniai dažniausiai būna šioje tonacijoje; pirmoji gama ir pirmasis arpedžo būna C dur tonacijoje. Tačiau, atvirkščiai nustatytai tvarkai, lenkų kompozitorius Frederikas Šopenas laikė šią gamą sunkiausia groti lygiai ir savo mokiniams ją duodavo paskutinę. Jo nuomone, si mažorinė gama yra lengviausia gama groti pianinu, nes juodų ir baltų klavišų pozicijos labiausiai atitinka natūralias pirštų pozicijas, todėl būtent šią gamą savo mokiniams Šopenas duodavo pirmąją. Do mažorinėje gamoje nėra juodų klavišų, todėl  ji neatitinka natūralių pirštų pozicijų.
Titanoboa cerrejonensis

***Titanoboa cerrejonensis*** – išnykusi gyvačių rūšis, priklausanti ***Titanoboa*** genčiai, gyvenusi maždaug prieš 60-58 milijonus metų, paleoceno laikotarpiu, kuris truko 10 milijonų metų iš karto po dinozaurų išnykimo. Vienintelė žinoma rūšis yra *Titanoboa cerrejonensis* – didžiausia, ilgiausia ir sunkiausia žinoma gyvatė, kuri išstūmė prieš tai buvusią rekordininkę – *[[Gigantophis garstini]]*.

## Dydis

Lygindami fosilijų dydžius ir formas su dabartinėmis gyvatėmis, tyrėjai nustatė, kad *Titanoboa cerrejonensis* galėjo siekti iki 12 – 15 metrų ilgio, sverti apie 1135 kilogramus ir būti apie 1 metro skersmens storiausioje kūno dalyje. Ilgiausia dabar gyvenančia gyvate laikomas tinklinis pitonas, kuris gali pasiekti iki 8,7 metrų ilgio.

## Paplitimas
2009 metais 28 *Titanoboa cerrejonensis* fosilijos buvo surastos *Cerrejón* anglies kasyklose Gvachiros departamente Kolumbijoje. Iki šių atradimų keletas fosilijų buvo surastos Pietų Amerikos tropikuose. Gyvatė buvo atrasta tarptautinės mokslininkų komandos, kuriai vadovavo paleontologas *Jonathan Bloch* iš Floridos universiteto ir paleobotanikas *Carlos Jaramillo* iš Panamos *Smithsonian* tropinių tyrimų instituto.

## Klimatas
Kadangi gyvatės yra šaltakraujai gyvūnai, atradimas leidžia manyti, kad tų laikų tropikai buvo šiltesni nei anksčiau manyta. Vidutinė jų temperatūra turėjo būti apie 30 °C. Šiltesnis Žemės klimatas *Titanoboa cerrejonensis* gyvavimo metu leido joms pasiekti didesnį nei šiuolaikinių gyvačių dydį. Šiandien didžiausi šaltakraujai gyvūnai randami tropikuose, kur yra karščiausia, mažesni gyvena toliau nuo pusiaujo.

## Masinėje kultūroje
2011 metais *Charlie Brinson* ir jo komanda sukūrė 10 metrų ilgo elektromechaninį robotizuotą *Titanoboa* modelį. Taip pat yra planų jį pailginti iki 15 metrų ilgio.

Natūralaus dydžio, 15 metrų ilgio ir 1100 kilogramų, *Titanoboa* modelis buvo pristatytas Niujorko centrinėje stotyje 2012 metų kovo 22 dieną. Jis reklamavo *Smithsonian* kanalo laidą – „Titanoboa: Monster Snake“, kuri buvo parodyta 2012 metų balandžio 1 dieną. Replika dabar eksponuojama *Smithsonian* gamtos istorijos muziejuje Vašingtone.

## Šaltiniai
Kostomlotai (Liublino vaivadija)

**Kostomlotai** (, ) – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas įsikūręs kairiojoje Vakarinio Bugo upės kranto pusėje. 

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1412 m., kai LDK kunigaikštis Vytautas Didysis padovanojo šias žemes Augustiniečių ordinui. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XVI a. Augustiniečiai pardavė kaimą Sapiegoms. 1627 m. įkurta Kostomlotų Šv. Nikitos parapija. 1919-1943 m. kaimas buvo Kostomlotų valsčiaus centras. 2003 m. įkurta Kostomlotų Šv. Serafimo iš Sarovo parapija.
Asklepijo lazda

**Asklepijo lazda** (lot. *Aesculapius caducifer*) – simbolinė lazda su aplink ja apsivijusia gyvate arba žalčiu. Graikų mitologijoje su šia lazda vaizduojamas medicinos ir gydymo dievas Asklepijas. Šiuo metu – tai plačiai naudojamas medicinos simbolis, dažnai painiojamas su dievo Hermio lazda, kaducėjumi.

## Graikų mitologija
Graikų mitologijoje Asklepijo atributai – lazda ir gyvatė, buvo dažnai vaizduojami atskirai, tačiau vėliau sujungti į vieną simbolį.

Gyvatės reikšmė aiškinama įvairiai: gyvatės išsinėrimas iš odos gali simbolizuoti atsinaujinimą; kiti aiškino, kad gyvatė suvienija dvejopą daktaro darbo pobūdį, kuris visą laiką susiduria su gyvenimu ir mirtimi, liga ir sveikata. Gyvatės dvilypumą taip pat atspindi vaistų naudojimas, kurie gali padėti sergančiam asmeniui, tačiau gali ir jam pakenkti – būtent todėl senojoje graikų kalboje žodis *pharmakon* reiškė „vaistus“, „narkotikus“ ir „nuodus“. Be to, Senovės Graikijoje buvo manoma, kad iš gyvačių gaunami produktai – gyvačių aliejus bei nuodai, gali būti naudingi. Tuometiniai gydytojai pastebėjo, kad, gyvačių nuodams patekus į kraują, žmogus gali mirti, tačiau organizmas gali įsisavinti nuodus. Todėl kartais šiais nuodais buvo gydomi ligoniai.

Taip pat įvairiai aiškinama lazdos reikšmė. Pagal vienus, lazda, kaip ir gyvatė, yra prisikėlimo ir gydymo simbolis, kiti ją sieja su keliaujančių žmonių, taip pat ir gydytojų, simboliu.

Kaip bebūtų aiškinama, šie du Asklepijo simboliai buvo sujungti į vieną – apie lazdą apsivyniojusią gyvatę. Manoma, kad aplink lazdą apsivyniojusi tam tikra gyvačių rūšis – *Elaphe longissima*, Asklepijo žaltys.

### Teorijos
Kai kurie mokslininkai mano, kad toks Asklepijo lazdos vaizdavimas yra susijęs su tradiciniu drakunkuliozės gydymo būdu – kai rišta, apvaliųjų kirmėlių tipo kirmėlė, yra labai lėtai vyniojama ant lazdelės ir tokiu būdu traukiama iš žaizdos.

Dar kiti teigia, kad Asklepijo lazda susijusi su Biblijoje, Skaičių knygoje (Sk 21:6-9) minėtu variniu žalčiu apsivijusiu lazdą:

## Dabartinis naudojimas
Šiuo metu daug organizacijų, susijusių su medicina ir gydymu, naudoja Asklepijo lazdą kaip savo skiriamąjį ženklą, jį taip pat galima pamatyti ant daugelio vaistinių, medicinos bibliotekų, leidyklų logotipų. Tyrimo JAV metu nustatyta, kad apie 62 proc. profesionalių su medicina susijusių organizacijų naudoja Asklepijo lazdą. Simbolis taip pat paplitęs heraldikoje.

Asklepijo lazdą naudoja ir Lietuvos medicinos įstaigos. Pavyzdžiui, greitosios pagalbos simbolį Gyvenimo žvaigždę – šešiakampę mėlyną žvaigždę su Asklepijo lazda galima pamatyt ant šalies greitosios pagalbos automobilių.


File:Star of life2.svg|Gyvenimo žvaigždė
File:Flag of WHO.svg|Pasaulio sveikatos organizacijos vėliava
File:US-NationalLibraryOfMedicine-Seal.png|JAV Medicinos bibliotekos herbas
File:Vetlogo.svg|Veterinarijoje naudojamas logotipas
File:Wappen Bad Salzschlirf.svg|Bad Salzschlirf savivaldybės Vokietijoje herbas


## Šaltiniai
Laisvės kelias (Panevėžys)

**Laisvės kelias** – nelegalus hektografuotas laikraštis, ėjęs nuo 1915 m. spalio iki 1918 m. birželio Panevėžyje.

## Istorija

1915–1916 m. ėjo pavadinimu „Liuosas kelias“. Ragino priešintis vokiečiams. Išėjo 22 numeriai. Leido Antanas Liaudanskas, Vincas Palukaitis, Juozas Indriūnas, Vincas Jonuška.

## Redaktoriai

* Gabrielė Petkevičaitė-Bitė – 1915–1916 m.

## Šaltiniai
Zablociai (Kodenio valsčius)

**Zablociai** () – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Kodenio, apie 37 km į pietryčius nuo Palenkės Bialos ir apie 96 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Kaime įsikūrusi Zablocių Šv. Mikalojaus parapija

## Istorija

Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1809-1054 m. kaimas buvo Zablocių valsčiaus centras. 1904-1907 m. pastatyta Zablocių Šv. Mikalojaus cerkvė. 1934 m. kaime pastatyta mokykla.


Vaizdas:Cerkiew w Zablociu 321.jpg|Kaimo cerkvė
Laisvoji mintis (Kaunas)

**Laisvoji mintis** – Laisvamanių etinės kultūros draugijos laikraštis, ėjęs 1933 m. lapkričio 26 d. – 1941 m. Kaune.

## Istorija

Pakeitė anksčiau leistą „Laisvamanį“. Ėjo nereguliariai (kas savaitę, kas mėnesį, kas dvi savaites).

Redagavo Andrius Rondamanskis, Vladas Peldžius, Jonas Šliūpas ir Jonas Kairiūkštis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Периодическая печать СССР 1917-1949. Том 1. Библиографический указатель. Издательство: М:, Всесоюзной книжной палаты . Год: 1958. / Стр. 87
Ankstyvoji dirvabudė

**Ankstyvoji dirvabudė ** (*Agrocybe praecox*) – kiškiabudinių šeimai priklausantis valgomas grybas, turintis vidutiniškas maistines savybes. Lietuvoje dažna.

## Išvaizda

Kepurėlė (3–6 cm skersmens), jaunų vaisiakūnių plona, nemėsinga, iš pradžių pusiau apvali, vėliau paplokščia, su plačiu gūbreliu. Luobelė lygi blizganti,gelsva, balta, baltintos kavos spalvos, lygi arba smulkiai plaušuota, kraštai su apvalkalo liekanomis.Lakšteliai pilkšvi, senų grybų rausvi, violetiškai rusvi, tankūs, iki 1 cm pločio, priaugtiniai. Kotas 4–6 cm (kartais 5 – 10 cm)ilgio, 0,5 – 1 cm storio, labai laibas cilindriškas, iš pradžių pilnaviduris, vėliau tuščiaviduris, ties pagrindu nežymiai storėjantis. Odiškas, balsvos spalvos, paprastai greit nukrintantis rinkis juosia viršutinę koto dalį; aukščiau rinkio kotas baltas, žemiau jo pilkai rusvas, su apnašu, pagrindas su vegetatyvinės grybienos gijelėmis. Kepurėlės trama balta, minkšta plaušinga, miltų kvapo ir kartoko skonio, o  koto trama gelsva, sultinga, kartoko skonio. Sporos pilkai rusvos 9-13x5-6 μm. 

Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo balsvos iki geltonos iki ochros geltonumo. Lakšteliai ilgai būna balsvi, rausvai rudi.

## Augavietė

Šis grybas dažnai sutinkamas lapuočių ir mišriuosiuose miškuose, parkuose, soduose, žolėtose vietose, pavieniui arba grupelėmis.

Sezonas: gegužė–birželis

Panašios rūšys: Kietoji dirvabudė (*Agrocybe dura*)

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (128 psl.) ISBN 9955-573-65-1

## Nuorodos

*  Apie Lietuvoje augančius grybus
Zablocių Šv. Mikalojaus parapija

**Zablocių Šv. Mikalojaus parapija** () – viena iš Terespolio stačiatikių dekanato parapijų Zablocių kaime, Lenkijoje. Pirmoji cerkvė kaime pastatyta 1580 metais. Iki 1915 m. parapijai priklausė apie 7000 žmonių ir tai buvo trečia pagal tikinčiųjų skaičių parapija vyskupijoje. 1954 m. parapija atkurta. Parapijai priklauso 1904–1907 m. pastatyta Zablocių Šv. Mikalojaus cerkvė.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .

## Literatūra

* Kalendarz prawosławny na 2009 rok, Wydanie Warszawskiej Metropolii Prawosławnej, ISSN 1425–2171
Pusgaubtė dirvabudė

** Pusgaubtė dirvabudė** (*Agrocybe semiorbicularis*) – kiškiabudinių šeimai priklausantis nevalgomas grybas.

## Išvaizda

Kepurėlė (1–3 cm skersmens) plona, nemėsinga, iš pradžių pusiau apvali, vėliau paplokščiai iškili, ochros geltonumo. Luobelė drėgnu oru šiek tiek lipni. Kotas 2–4 cm ilgio, labai plonas, palyginti tamprus ir plaušingas, vėliau tuščiaviduris,. Lakšteliai platūs ir labai tankūs. Trama aitraus miltų kvapo.

Sinonimai: *Agaricus semiorbicularis, Agrocybe pediades*

Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo ochros geltonumo iki šviesiai rudos. Kotas gelsvas arba šviesiai gelsvas, šiek tiek blizga. Senesnių grybų lakšteliai nusidažo rūdžių arba cinamono spalva.

## Augavietė

Šis grybas labai paplitęs Lietuvoje, auga ant žolėtų miško aikštelių, pievose bei ganyklose.

Sezonas: gegužė–rugsėjis

Panašios rūšys: šį grybą galima supainioti su ***Agrocybe splendida ***.

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (128 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Kopituvo Šv. Jono Teologo parapija

**Kopituvo Šv. Jono Teologo parapija** () – viena iš Terespolio stačiatikių dekanato parapijų, Kopituvo kaime. Parapija įkurta XVI a., 1619–1875 m. priklausė unitams, 1875–1915 m. stačiatikiams. 1920 m. atkurta, 1947 m. panaikinta, 1957 m. vėl atkurta. Parapijai priklauso Kopituvo Šv. Jono Teologo cerkvė.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).

## Literatūra

* Kalendarz prawosławny na 2009 rok, Wydanie Warszawskiej Metropolii Prawosławnej, ISSN 1425–2171
Kostomlotų Šv. Nikitos parapija

**Kostomlotų Šv. Nikitos parapija** () – parapija, įkurta 1627 metais Kostomlotų kaime. 1631 m. pastatyta Kostomlotų Šv. Nikitos cerkvė. Nuo parapijos įkūrimo iki 1875 m. priklausė unitams, 1875-1915 m. stačiatikiams. 1927 m. parapija tapo pavaldi neounitams. 

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.) ;
* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Kopituvo Šv. Jono Teologo cerkvė

**Kopituvo Šv. Jono Teologo cerkvė** () – cerkvė, esanti Kopituvo kaime. Cerkvė priklauso Kopituvo Šv. Jono Teologo parapijai. Cerkvė 1935 m. įkurta buvusiame gyvenamajame name. 1996–1998 m. cerkvė rekonstruota.

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Maisto papildas

**Maisto papildas** – preparatas, skirtas padidinti gaunamų maisto medžiagų kiekiui organizme.

## Skirstymas
Maisto papildai pagal grupes:
* akims
* antioksidantai
* širdžiai
* imunitetui stiprinti
* kaulams
* nervų sistemai ir atminčiai
* sąnariams
* odai, plaukams, nagams
* tonizuojantys
* atskiroms lytims
* lieknėjimui
* sportui

## Pagrindinės maisto papildų rūšys, naudojamos sporte
* Proteinas
* Amino rūgštys
* Kreatinas
* Glutaminas
* Žuvų taukai
Paprastoji kaisaka

**Paprastoji kaisaka** (*Bothrops atrox*) – angių (*Viperidae*) šeimos nuodingų gyvačių rūšis, gyvenanti Centrinėje ir Pietų Amerikoje.

Paprastoji kaisaka yra labiausiai paplitusi ir stambiausia tarp duobagalvių angių (*Crotalinae*) – jos ilgis paprastai siekia iki 2 m, tačiau pasitaiko ir iki 2,5 m. Tvirtas lieknas liemuo yra pilko ar rudo atspalvio su matomu didelių rombų, apibrėžtų juoda juosta, piešiniu. Išsiskiria būdinga geltona dėme pasmakrėje, dėl ko ji yra praminta „geltonąja barzda“ (*barba amarilla*). Nors šiai gyvatei būdingas antžeminis naktinis gyvenimo būdas, tačiau ji puikiai plaukioja bei laipioja medžiais, esant reikalui medžioja ir dieną, yra lengvai suerzinamos. Minta smulkiais žinduoliais ir paukščiais, taip pat varlėmis ir driežais. Stambesnei aukai suleidusi nuodus, ją paleidžia ir seka jos pėdsakais, kol suranda nugaišusią.

Dauginimosi būdas – gyvavedystė. Veisiasi visus metus, nėštumo laikotarpiu pastoviai siekia išlįsti į saulės atokaitą, kad išlaikytų savo kūno ir embrionų pastovią temperatūrą. Atsiveda apie 60 jauniklių, kurie būna iki 30 cm ilgio, ryškesnių atspalvių nei suaugusios gyvatės.

Žinoma, jog šios gyvatės užsimaskavusios gali nejudėdamos ilgai tūnoti, siekdamos sumedžioti graužikų kavos ir bananų plantacijose, todėl jose dirbantys žmonės yra dažnai įgeliami. Nuodų poveikis yra stiprus ir greitas, hemotoksiškas, sužeistajam pirmąją pagalbą būtina suteikti iš karto. Būdingi simptomai: pykinimas, sąmonės aptemimas, paralyžius. Nuodingosios medžiagos naudojamos medicinos laboratorijose: iš gyvatės nuodų išskirtu batroksobinu matuojamas fibrinogeno lygis ir kraujo krešėjimo savybės.

## Nuorodos

* Paprastoji kaisaka
Kostomlotų Šv. Nikitos cerkvė

**Kostomlotų Šv. Nikitos cerkvė** () – medinė neounitų cerkvė, esanti Kostomlotų kaime. Cerkvė priklauso Kostomlotų Šv. Nikitos parapijai. Cerkvė buvo pastatyta 1631 m. ir iki 1875 m. priklausė unitams. 1875–1927 m. priklausė stačiatikiams. 1927 m. cerkvę perėmė neounitai. 1953 m. cerkvė buvo restauruota. 1966 m. kovo 22 d. cerkvė buvo įtraukta į Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
 

Vaizdas:Cerkiew pw. Swietego Nikity Meczennika w Kostomlotach B.jpg
Vaizdas:Nicephorus church in Kostomłoty, Poland.jpg
Vaizdas:Kościół unicki p.w. św. Nicefora (1852r.) (drugi budynek) - Kostomłoty gmina Kodeń powiat bialski woj. lubelskie ArPiCh A-17.JPG
Vaizdas:Cerkiew unicka, ob. kościół rzym.-kat. par. p.w. św. Nicefora (drewn., XVIIXVIII, 1852) Kostomłoty 09 JoannaPyka.JPG


## Nuorodos

* Aprašymas apie bažnyčią (lenk.) ;
* Liublino vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).
Metilheksanaminas

**Metilheksanaminas** – aminas stimuliantas, kurio formulė CH3CH2CH(CH3)CH2CH(CH3)NH2. Naudojamas kaip maisto papildas, bet draudžiamas dopingo tarnybų.

## Istorija
1944 m. JAV farmacijos kompanija „Eli Lilly and Company“ pristatė metilheksanamino preparatą iš pradžių tikėdamiesi jį pritaikyti nosies gleivinės gydimui. Metilheksanaminas buvo užpatentuotas kaip nosies purškalų ir servetėlių preparatas.

2006 m. JAV chemikas Patrick Arnold metilheksanaminą rinkai pristatė kaip maisto papildą, nors dėl saugumo yra abejojama.

## Dopingas
2010 m. pabaigoje Lietuvos krepšininko Dainiaus Šalengos dopingo mėginyje rasta metilheksanamino. Jo buvo D. Šalengos vartotuose maisto papilduose. Tarptautinės krepšinio federacijos drausmės komisija diskvalifikavo D. Šalengą šešiems mėnesiams. 2011 m. pabaigoje metilheksanamino buvo rasta ir Lietuvos krepšininko Tomo Nagio mėginyje. Graikijos sporto teismas jam skyrė trijų mėnesių diskvalifikaciją.

## Šaltiniai
Antioksidantas

**Antioksidantas** – maisto priedai, kurie pailgina maisto produktų vartojimo laiką, apsaugodamos nuo oksidacijos. Antioksidantai taip pat pagerina maisto produktų skonį ir išvaizdą. Jie įsiterpia į autooksidacines reakcijas, sudaro patvarius junginius su maisto medžiagomis ir neleidžia toliau oksiduotis maisto produktui.

## Rūšys
Antioksidantai būna natūralūs arba sintetiniai.

Natūralūs antioksidantai gaminami iš sojos, žaliosios ir juodosios arbatos, kavos, raudonojo vyno, erškėtrožės, šalavijo, citrusinių vaisių, svogūnų, alyvuogių ir kitų. Jų funkciją atlieka vitaminai C, E, karotinas.
Mažorinė dermė

**Mažorinė dermė** (arba **mažorinė gama**, trumpiau – **mažoras** arba **dur**) – viena iš diatoninių dermių. Ją sudaro septynios skirtingos natos (laipsniai) ir aštuntoji, kuri yra tokia pati kaip ir pirma, tik oktava aukščiau. Paprasčiausia parašyti do mažorinę gamą. Ši gama yra vienintelė mažorinė gama, neturinti prieraktinių ženklų ir pianinu ją galima pagroti vien baltais klavišais:

 

## Struktūra
Mažorinė gama yra sudaryta iš dviejų tetrachordų, atskirtų tonu. Jos sandara yra d2 d2 m2 d2 d2 d2 m2. Kiekvienas tetrachordas susideda iš dviejų tonų ir pustonio.

### Gamos laispnių pavadinimai
* I – Tonika
* II – Viršutinis vedamasis laipsnis
* III – Mediantė
* IV – Subdominantė
* V – Dominantė
* VI – Submediantė
* VII – Apatinis vedamasis laipsnis
* VIII – Tonika (arba oktava)

### [[Kvintų ratas]]

Skaičiai rato centre nurodo bemolių ir diezų skaičių prieraktyje. Diezai eina pagal laikrodžio rodyklę, bemoliai – prieš (pradedant C dur, kuri neturi prieraktinių ženklų).
Sunny Leone

**Sani Leone** (, tikrasis vardas – *Karenjit Kaur Vohra*; 1981 m. gegužės 13 d. Sarnija, Kanada) – indų kilmės kanadiečių pornografijos aktorė, buvęs žurnalų „Penthouse“ ir „Hustler“ modelis.

## Biografija
Gimė Sarnijoje, Ontarijo provincijoje, Kanadoje, Indijos išeivių šeimoje. Tėvas – kilęs iš Tibeto, gyveno Delyje. Mama (mirusi 2008 m.) kilusi iš Nachano, Himačal Pradešo valstijos Indijoje. Sani buvo labai aktyvus vaikas: žaidė kiemo ledo ritulį su berniukais, kaimynystėje čiuožinėjo pačiūžomis ant ežero. Pražaidusi visą dieną sniege, vakarais, prie židinio mėgdavo gerti karštą šokoladą.

Nors šeima Sani auklėjo pagal sikhizmo tradicijas, tėvai ją leido į katalikiškąją mokyklą, valstybinę mokyklą laikydami nesaugia. Čia, sulaukusi 11 metų gavo pirmąjį bučinį. S. Leoni žodžiais, nekaltybę prarado būdama 16 metų, su krepšinio komandos žaidėju jau kitoje mokykloje, o būdama 18 m. atrado savyje biseksualumą.

Suėjus 13 metų, su šeima persikraustė į JAV: iš pradžių į Fort Gratiotą (Mičiganas), o vėliau į Leik Forestą (Kalifornija). 1999 m. baigė mokyklą, stojo į medicinos seserų kursus.

Prieš atsidurdama pornografijos versle, dirbo vokiečių kepykloje, „Jiffy Lube“ automobilių dirbtuvių tinkle, mokesčių ir pensijų tarnybose.

Medicinos sesers-pediatrės specialybės kurso draugė, šokanti naktiniame klube, supažindino Sani su agentu Džonu Stivensu, kuris ją pristatė „Penthouse“ fotografui Džėjui Alenui. Nuotraukos buvo publikuojamos 2001 m. kovo mėn. žurnale, o Sani išrinkta mėnesio mergina (). Čia ji pirmą kartą vadinta vardu, kuriuo tapo žinoma. *Sunny*, jos žodžiais, ją vadino visada, *Leone* pasiūlė „Penthouse“ įkūrėjas Bobas Gučione. Iškart po to sekė fotosesijos žurnalams „Hustler“, „Cheri“, „Mystique Magazine“ ir daugeliui kitų leidinių, bei tinklalapiams. Sani nusifotografavo kartu su tokiomis pornografijos žvaigždėmis kaip Adriana Seidž, Džena Džeimeson, Dželena Džensen, Aria Džiovani.

2001 m. jos nuotraukos atsirado žurnaluose „Penthouse“ ir „Hustler“,2003 m. buvo išrinkta „Penthouse“ „metų mergina“. Tais pačiais metais Sani pasirašė trejų metų kontraktą su kompanija „Vivid Entertainment“, užsiimančia pornografinių filmų kūrimu. S. Leone nustatė sąlyga, kad filmuosis tik lesbietiškose scenose.

Paskutiniai du, kontrakto su „Vivid“, filmai buvo „It’s Sunny in Brazil“, kuris buvo nufilmuotas Brazilijoje ir „The Sunny Experiment“ kartu su Bri Lyn. Šie filmai buvo išleisti atitinkamai 2007 m. spalį ir gruodį. 2007 m. ji pratęsė kontraktą, sutikusi filmuotis su savo vyru Metu Eriksonu.

2004 m. atliko kamėjos vaidmenį komedijoje „Mano kaimynė porno žvaigždė“.

2012 m. duomenimis Sani Leone nusifilmavo 41, o surežisavo 42 pornografinius filmus.

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* IMDb profilis