open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Atominis bunkeris

**Muziejus „Atominis bunkeris“** – civilinės saugos muziejus, įsikūręs sovietiniame bunkeryje Kaune, Vilijampolės mikrorajone, Raudondvario pl. 164A (kieme). Čia eksponuojami išskirtiniai technikos eksponatai iš abiejų pasaulinių karų, tarpukario, Šaltojo karo ir dabartinių laikų. Pagrindinė muziejaus idėja – žmonijos apsaugos istorija. Čia yra sukaupta pati įvairiausia apsisaugojimo technika. Eksponatai gauti iš privačių kolekcijų, kai ką padovanojo pavieniai entuziastai. Prie ekspozicijos kūrimo prisidėjo Lietuvos kariuomenės vadai, atsargos karininkai. Idėjos autorius – verslininkas Julius Urbaitis.

Atominis bunkeris įkurtas 6 m gylyje po žeme – sovietmečio civilinės saugos įtvirtintoje slėptuvėje, skirtoje karo, stichinių nelaimių atveju žmonėms apsaugoti. Slėptuvė priklausė Kauno „Aido“ gamyklai. Čia įrengtos tinkamos inžinerinės sistemos (vėdinimo, šildymo, vandens ir elektros tiekimo, nuotekų šalinimo, ryšių), panaudoti svarbūs įtvirtinimo konstrukciniai sprendiniai, nuo kurių priklauso statinio apsauginės savybės. Pagal reikalavimus įrengtų slėptuvių Lietuvoje yra išlikę labai mažai, jos statytos dar sovietiniais laikais. 

„Atominis bunkeris“ su didžiausia dujokaukių ir uždaro ciklo kvėpavimo aparatų kolekcija Baltijos šalyse  atidarytas 2014 m. vasario 6 d. – pagerbiant tą pačią dieną, 1861 m., gimusį dujokaukės su angliniu filtru išradėją Nikolajų Zelinskį ().

## Ekspozicija
Bunkeryje, be dujokaukių,  yra saugoma didelė kolekcija apsauginių drabužių nuo cheminio ginklo, autonominių elektros generatorių, medicinos instrumentų, radijo imtuvų, siųstuvų, pelengatorių, telefonų, komutatorių, slaptų įrašinėjimo prietaisų, kurie buvo naudojami GRU, KGB, Specnaz ir kitų įslaptintų tarnybų, naudojusių grifą „slaptai“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Muziejaus „Atominis bunkeris“ svetainė
* „Atominis bunkeris“ Kaune
Kaišiadorių technologijų ir verslo mokykla

**Kaišiadorių technologijų ir verslo mokykla** – valstybinė mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą, įsikūrusi Girelės g. 57, Kaišiadoryse. Mokyklos tipas – profesinė mokykla, įstaigos kodas – 190804361.

Mokykloje rengiami: apdailininkai, sekretoriai, virėjai, konditeriai, apskaitininkai, staliai, elektromechanikai, technikos šaltkalviai remontininkai, padavėjai-barmenai, žemės ūkio gamybos verslo darbuotojai.

## Istorija

1976 m. įsteigta Kaišiadorių 23-ioji kaimo profesinė technikos mokykla (dir. Aloyzas Rimvydas Šidiškis). 1979 m. mokėsi rekordinis moksleivių skaičius – 802, priimta apie 300 naujų moksleivių. 1983–1984 m. dirbo rekordinis mokytojų skaičius – 64. Pradėtos naujo mokyklos komplekso statybos.

1990–1991 m. mokykla pavadinta Žemės ūkio mokykla, sumažėjo moksleivių skaičius, smarkiai pakito mokytojų sudėtis. 1992 m. mokyklos direktoriumi tapo Kęstutis Jakelis. 1994 m. mokykloje mokėsi rekordiškai mažiausias moksleivių skaičius – 268. 1995 m. direktoriumi paskirtas Teodoras Kazakevičius. Įsteigtos naujos suvirinimo, stalystės dirbtuvės. Pradėti rengti įvairūs kursai suaugusiems: vairavimo, siuvimo, suvirinimo. 1996 m. įkurta gyvulininkystės ferma, atnaujinta dirbtuvių statyba, įsigyta siuvimo mašinų, suvirinimo, melžimo aparatų, žemės ūkio technikos. 1997 m. įkurtos kalvė, naujos siuvimo dirbtuvės, statybos pagrindų kabinetas, mokomoji svetainė. 1998 m. įkurta kompiuterių klasė.

2000 m. mokyklos valdymą perėmė Švietimo ir mokslo ministerija. 2012 m. mokinių skaičius buvo 380–400 mokinių, nors aplinkinėse bendro lavinimo mokyklose mokinių žymiai mažėjo.

Per 36 darbo metus mokykla išleido 5255 mokinius su diplomais:
elektromonterių – 1355; sodininkų daržininkų – 506; galvijininkystės operatorių – 473; paukštynų operatorių – 452; traktorininkų – 620; šaltkalvių – remontininkų – 320; kiaulienos gamybos operatorių – 148; namų ūkio ekonomių – 177; šaltkalvių santechnikų – 124; ūkininkų – 175; gėlininkų dekoratorių -74; pašarų ruošimo operatorių – 33; namų ūkio meistrų – 129; suvirintojų – 37, statybininkų – 242, virėjų – 108, konditerių -94, biuro komersantų – 72, padavėjų – barmenų – 33; kaimo turizmo darbuotojų 8; stalių -10; siuvėjų – 16; stalių -10; apskaitininkų – kasininkų -53; sekretorių 32.

## Direktoriai
* Kęstutis Jakelis
* Aloyzas Rimvydas Šidiškis
* Teodoras Kazakevičius

## Dėstytojai
* Vytautas Čėsna, Kaišiadorių politikas
* Zita Marijona Juodeikienė, agronomė, Kaišiadorių politikė
* Regina Girčienė-Sabokonytė, muzikos pedagogė, chorvedė

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė 
* Informacija apie mokyklą (''aikos.smm.lt'')
Koledžas

**Koledžas** () – švietimo institucija arba jos dalis. Žodžio **koledžas** naudojimas skiriasi anglakalbėse šalyse. Koledžas gali būti diplomą teikianti aukštojo mokslo institucija, dalis universiteto, pvz.: Kembridžo, Oksfordo, arba institucija suteikianti profesinį išsilavinimą.

Jungtinėse Amerikos Valstijose „koledžu“ dažniausiai yra vadinama universiteto dalis. JAV žodžiai „universitetas“ ir „koledžas“ turi tą pačią prasmę, visgi Airijoje, Didžiojoje Britanijoje, Naujojoje Zelandijoje, Australijoje, Kanadoje ir buvusiose bei esamosiose Tautų Sandraugos šalyse „koledžas“ gali reikšti pagrindinę ar vidurinę mokyklas, profesines mokyklas arba administracines universitetų dalis.

## Kilmė
Senovės Romoje *collegium* buvo vadinami klubai, draugijos, grupės žmonių gyvenančios kartu ir besilaikančios tam tikrų taisyklių (con- = „kartu“ + leg- = „įstatymas“ ar lego = „pasirenku“).
Ungenio rajonas

**Ungenio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Ungenis. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 117 200 gyventojų.

## Geografija
Ungenio rajonas šiaurėje ribojasi su Feleščiu ir Sindžerėju, rytuose su Teleneščiu ir Kelerašiu, pietryčiuose su Nisporeniu bei vakaruose turi 80 km pasienio ruožą su Rumunija. Aukščiausias taškas, siekiantis 408 m, yra *Veverița* kalva. Rajonas yra Pruto upės baseine. Pagrindinis intakas – *Vilia*.

## Tautinė sudėtis
Alytaus profesinio rengimo centras

**Alytaus profesinio rengimo centras, Alytaus PRC** – valstybinė mokymo įstaiga,  teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą, įsikūrusi Putinų g. 40, Alytuje. Mokyklos tipas - profesinė mokykla, įstaigos kodas – 300039337, mokomoji kalba - lietuvių.

Alytaus PRC skyriai:
* Pramonės ir prekybos skyrius, Putinų g. 40, Alytus
* Statybos technologijų ir verslo skyrius, A. Jonyno g. 12, Alytus
* Paslaugų verslo skyrius, A. Sakalausko g. 10, Alytus
* Mykolo Krupavičiaus žemės ūkio ir verslo skyrius, Klevų g. 10, Balbieriškis (Prienų raj.)

## Istorija

Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministro įsakymu Nr.ISAK-437 „*Dėl kai kurių Alytaus mieste esančių profesinių mokyklų reorganizavimo*“ nuo 2004 m. liepos 1 d. į Alytaus profesinio rengimo centrą sujungtos:
* Alytaus pramonės ir prekybos mokykla
* Alytaus siuvėjų mokykla
* Alytaus statybininkų mokykla 
Centro direktoriumi konkurso tvarka paskirtas Vytautas Zubras.

## Profesijos
1 ir 2 gimnazijos klasei modulinės profesinio mokymo programos:

* Picų gaminimas

3 ir 4 gimnazijos klasei  modulinės profesinio mokymo programos:

* Mobiliųjų ir stacionariųjų robotų valdymas
* Plaukų puoselėjimo procedūros 
* TR1 kategorijos traktorių vairavimas

profesinio mokymo programos:

* Apdailininko
* Automatinių sistemų mechatroniko
* Baldžiaus
* Biuro administratoriaus
* kirpėjo
* kompiuterių tinklo derintojo
* padavėjo ir barmeno
* suvirintojo
* Transporto priemonių remontininko
* Virėjo
* Vizualinės reklamos gamintojo
* Elektros įrangos surinkėjo
* Motorinių transporto priemonių kroviniams vežti vairuotojo
* Siuvėjo
* Dažytojo-tinkuotojo padėjėjo
* Elektriko
* Ikimokyklinio ugdymo pedagogo padėjėjo
* Kosmetiko
* Konditerio
* Paramediko
* Masažuotojo
* Metalo apdirbimo staklių operatoriaus
* Socialinio darbuotojo padėjėjo
* Transporto priemonių elektroniko
* Atsinaujinančios energetikos įrangos montuotojo
* Dekoratyvinio želdinimo ir aplinkos tvarkymo verslo darbuotojo
* Fasadų šiltintojo, apdailos ir pastolių montuotojo
* Slaugytojo padėjėjo
* Šildymo, vėdinimo, oro kondicionavimo sistemų montuotojo
* Žemės ūkio gamybos verslo darbuotojo 

## Direktoriai
* Vytautas Zubras

## Dėstytojai
* Algirdas Jonas Giraitis, inžinierius, Prienų politikas
* Romas Apanavičius, inžinierius, Lazdijų politikas

## Auklėtiniai
* Alvydas Baležentis, Lietuvos politikas
* Andrius Bautronis, Raseinių meras

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Informacija apie mokyklą (''aikos.smm.lt'')
Karaulio kunigaikštystė

**Karaulio kunigaikštystė** – vietinė kunigaikštystė Britų Indijoje, buvusi 100 km į pietvakarius nuo Agros. Pagrindinis kaimas Karaulio teritorijoje yra *Mandrayal* (kitaip dar *Mandrail*). Šis kaimas garsus tuo, kad jame buvo pirmoji tvirtovė, kurią 1327 m. užkariavo radža Arjunas Deo. 

## Istorija

Pagal legendą Karaulio kunigaikštystę, kurią valdė Džadaunų klanas iš Čandravanšių (Mėnulio dinastijos) radžputų, apie 995 m. įkūrė radžputas radža *Bijai Pal* iš *Yadu* genties. 

1348 m. Karaulį įkūrė *Arjun Deo*. 1817 m. Karaulis pasirašė Taikos sutartį su Rytų Indijos kompanija bei britų vyriausybe ir tapo sąjungine valstybe. Šis statusas išliko iki Indijos nepriklausomybės paskelbimo 1947 m. 

Valstybės plotas buvo 3178 km². 1901 m. valstybė turėjo 156 786 gyventojus, o Karaulio miestas – 23 482 gyventojus. Sora buvo pagrindinė maistinė žemės ūkio kultūra. Dar XX a. pradžioje valstybėje nebuvo nors kiek didesnės pramonės, tik mažos audimo, audinių dažymo, medžio tekinimo ir akmens raižymo įmonės. Dauguma prekių, taip pat druska, cukrus, medvilnė, buivolai ir jautukai buvo importuojami. Pagrindinis eksportas buvo ryžiai ir ožkos. 

1947 m. Indijai gavus nepriklausomybę kunigaikštystė, valdyta maharadžos Ganešo Pal Deo, 1949 m. balandžio 7 d. prisijungė prie Indijos dominijos. Karaulis vėliaus susijungė su Indijos Sąjunga ir tapo Radžastano valstijos dalimi. 

Amero radža Puranmalas 1534 m. kovėsi Mandrailo mūšyje už mogolus. 

## Nuorodos
Kauno maisto pramonės ir prekybos mokymo centras

**Kauno maisto pramonės ir prekybos mokymo centras** – valstybinė mokymo įstaiga, įsikūrusi Taikos pr. 133, Kaune. Mokyklos kodas – 190804742, teisinė forma – viešoji įstaiga, steigėjas – Švietimo ir mokslo ministerija. Tai pirminio ir tęstinio profesinio mokymo įstaiga, turinti sektorinius praktinio mokymo centrus. Centre yra technologinės gimnazijos skyrius, kuriame 11–12 klasių mokiniai siekia brandos atestato.

Mokymo centro skyriai įsikūrę Kauno mieste:
* Maisto technologijų skyrius, Taikos pr. 133 (pagrindinė buveinė)
* Viešbučių, prekybos ir paslaugų verslo skyrius, Vilniaus g. 42
* Suaugusių profesinio mokymo skyrius, Vilniaus g. 42
* Gimnazijos skyrius, Taikos pr. 133

## Istorija

Kauno maisto pramonės ir prekybos mokymo centras savo veiklą pradėjo 2011 m., prie Kauno maisto pramonės mokyklos prijungus Kauno prekybos ir verslo mokyklą. 2012 tapo viešąja įstaiga. 2012 m. liepos mėn. prijungtas VšĮ Dainavos darbo rinkos mokymo centras.

2012 m. mokėsi 961 mokinys, iš jų 633 – profesinio mokymo
programose, 328 – vidurinio ugdymo programoje (gimnazijos), 25 mokytojai ir 46 profesijos mokytojai.

## Specialybės

Baigusieji 8 klases gali įgyti pagrindinį išsilavinimą bei susipažinnti su specialybėmis.

Baigusius arba nebaigusius pagrindinę mokyklą, ne jaunesnius kaip 14 m. pagal spec. ugdymo programą centras kviečia įsigyti konditerio specialybę (3 m.).

Baigusieji 10 klasių gali mokytis (gimnazijos skyrius – 3 m.) šių specialybių:
: virėjo, konditerio, padavėjo ir barmeno, maisto pramonės darbuotojo, smulkaus verslo paslaugų teikėjo, prekybos įmonių vadybininko padėjėjo, viešbučio darbuotojo.

Baigusieji 12 klasių gali mokytis šių specialybių:
: konditerio (1 m.), mėsos perdirbėjo (1 m.), smulkaus verslo paslaugų teikėjo (1,5 m.), padavėjo ir barmeno (1,5 m.), viešbučio darbuotojo (1,5 m.), prekybos įmonių vadybininko padėjėjo (2 m.), maisto produktų gamybos darbuotojo (2 m.), virėjo (2 m.).

Suaugusių profesinio mokymo skyriuje galima įgyti mėsos perdirbėjo, duonos kepėjo, kasininko-pardavėjo kvalifikaciją.

## Direktoriai
* Alvydas Pranas Grevas, 2011 - 2020 m.
*Tomas Sabaliauskas, 2020 - 2021 m.
*Sonata Andriuškevičienė, nuo 2021 m.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė
* Informacija apie mokyklą (''aikos.smm.lt'') 
* LR įmonės: Kauno maisto pramonės ir prekybos mokymo centras
Šventybė

**Šventybė** () – fundamentinė religijotyros kategorija, kuria apibūdinami religiniai išgyvenimai. Laikoma, kad būtent šventybės jausmas yra esminis religijoje, o vėliau jis gali būti įformintas, kaip tikėjimas dievais, dvasiomis, galiomis ar kitomis apibrėžtimis. Būtent pasaulio skirstymas į „šventą“ ir „profanišką“ yra pagrindinis religijos požymis.

Šventybės () sąvoką religijotyroje įtvirtino Rudolfas Otas. Pasak jo, šventybė yra neapibrėžtina ir iracionali, jos suvokimas yra vidinis, neverbalizuojamas ir kylantis iš numinozinių potyrių: *tremendum* (atstumiantys, bauginantys), *fascinans* (traukiantys, žavintys), *mysterium* (paslaptingi). Šventybė neredukuojama ir nepaaiškinama; ją tegalima sužadinti, bet ne išmokti. Ji yra tas elementas, kuris sieja pačias įvairiausias pasaulio religines tradicijas (nuo gamtiškųjų tautų tikėjimo, fetišizmo iki dzenbudizmo ar įvairių mistinių praktikų).

Pasak Mirčios Eliadės, šventybė žmogui pasireiškia per įvairius supančio pasaulio materialius objektus kaip hierofanijos. Jos yra lyg dirgikliai, sukeliantys šventybės jauseną, numinozinius potyrius. Šventybė apibrėžia absoliučią realybę ir taip įgalina orientuotis aplinkoje. Šventybės ir profanybės skirtis taip pat reiškiasi laike – yra kasdienybė ir yra „šventasis laikas“ (šventė). Šventybės pasireiškimo formos ir objektai laike ir erdvėje ženkliai kinta – pavyzdžiui, senovėje šventu laikytas akmuo ar medis dabar nebėra laikomas šventu.

Šventybė ženkliai pasireiškia estetikoje, kadangi menas susikūrė iš esmės kaip religinė forma, religinis veiksmas lygus estetiniam veiksmui. Šventybės potyriais pripildyti buvę šokiai (pvz., indėnų šokiai, dervišų šokiai), dramos, ritualai. Kalba taip pat yra viena iš šventybės raiškos sričių – iki pat šių laikų religijose dažnai tebenaudojamos mirusios kalbos, kurių naudojamas grindžiamas jų šventybe (pvz., sanskritas, gezas, lotynų, koptų, Avestos, hebrajų ir kt. kalbos). Čia svarbiau ne pati tekstualinė kalbos dalis, o jos ritmika, keliamas jausmas. Todėl nuo šventybės neatsiejama poezija bei daina, kuri taip pat turi užkalbėjimo, maldos elementą.

## Šaltiniai
* Beresnevičius, Gintaras, 1997, *Religijotyros įvadas*, Vilnius: Aidai

## Išnašos
Kauno mechanikos mokykla

**Kauno mechanikos mokykla** – valstybinė profesinio mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą, įsikūrusi Taikos pr. 129, Kaune. Mokyklos kodas – 111961649, teisinė forma – viešoji įstaiga, steigėjas – LR Švietimo ir mokslo ministerija, UAB koncernas „Achemos grupė“.

2013 m. rugsėjo 1 d. duomenimis mokykloje mokėsi 501 mokinys, dirbo 78 darbuotojai: iš jų – 49 pedagogai (1 mokytojas – ekspertas, 8 mokytojai – metodininkai, 29 mokytojai – vyresnieji).

## Istorija

Kauno mechanikos mokykla įkurta 1998 m. sausio 1 d., sujungus Kauno politechnikos ir Kauno metalo apdirbimo mokyklas.

Pavadinimų kaita:
# 40–oji miesto profesinė technikos mokykla, 1967 m.
# 40–oji vidurinė profesinė technikos mokykla, 1984 m.
# Kauno 10–oji profesinė technikos mokykla, 1988 m.
# Kauno 3 politechnikos mokykla, 1990 m.
# Kauno politechnikos mokykla, 1997 m.
# Kauno mechanikos mokykla, 1998 m.
# VšĮ Kauno mechanikos mokykla, 2006 m.

## Mokymo programos
* Automobilių elektromechaniko mokymo programa (po 10 klasių)
* Automobilių elektromechaniko mokymo programa (po 12 klasių) 
* Automobilių kėbulų remontininko mokymo programa (po 10 klasių) 
* Automobilių kėbulų remontininko mokymo programa (po 12 klasių) 
* Elektros įrenginių elektromechaniko mokymo programa (po 10 klasių) 
* Lėktuvų remontininko mokymo programa (po 12 klasių) 
* Pramonės įrengimų remontininko mokymo programa (po 10 klasių) 

## Direktoriai
* Paulius Čepas

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė 
* Informacija apie mokyklą (''aikos.smm.lt'')
Teleneštis

**Teleneštis** () – miestas Moldovoje. Teleneščio rajono administracinis centras. Nutolęs 91 km į šiaurę nuo Kišiniovo. Administruoja tris kaimus: *Mihălaşa*, *Mihălaşa Nouă* ir *Izvoraş*. 2012 m. duomenimis, mieste gyveno 8 100 gyventojų.
Tainanas

**Tainanas** ( ar 台南; pe̍h-ōe-jī: *Tâi-lâm*) – miestas pietų Taivane. Tai seniausias šalies miestas, turintis išskirtojo miesto statusą. Vakaruose ir pietuose jis ribojasi su Taivano sąsiauriu.

Yra jūrų ir oro uostai. Per Tainaną eina geležinkelis Taičungas–Gaosiongas ir automobilių magistralė. Vystoma chemijos, maisto (vaisių perdirbimo), tekstilės, popieriaus pramonė, tradiciniai amatai.

Dėl audringos istorijos ir praeityje dažnų atstatymų Tainanas vadinamas „Fenikso miestu“. Tainanas vienas seniausių Taivano miestų, manoma, kad nuo senojo Tainano pavadinimo Tajouano (大員) kilo valstybės pavadinimas. Tai viena iš Taivano kultūrinių sostinių, kurią garsina vietinė virtuvė ir daoizmo apeigos. Mieste yra pirmoji šalyje konfucionizmo šventykla-mokykla (pastatyta 1665 m.), kinų fortas „Amžina Tvirtovė“ (pastatytas 1876 m.), Rytų ir Pietų vartų griuvėsiai, kiti istoriniai paminklai. Tainane yra daugiau daoistų ir budistų šventyklų nei kitame Taivano mieste.

## Istorija
Olandams valdant Taivaną, Tainaną, kaip Zelandijos tvirtovę, įkūrė Olandų Rytų Indijos bendrovė. Kosingai išvijus olandus 1661 m., miestas tapo Tungningo karalystės sostine iki 1683 m., o vėliau Čingų dinastijos Taivano prefektūros sostine. 1887 m. prefektūros sostinė perkelta į Taipėjų. 

## Administracinis suskirstymas
: *Taip pat skaitykite – [[Taivano administracinis suskirstymas]]*.

Tainanas yra padalintas į 37 rajonus (區) (2010 m. duom.)

Rajonai:

## Galerija

Vaizdas:Anping Fort.jpg|Anpingo tvirtovė (anksčiau Zelandijos tvirtovė)
Vaizdas:Statue of Koxinga.jpg|Košingos statula Košingos šventykloje
Vaizdas:Tainan Butokuden.JPG|Tainano Butokudenas (kovos menų salė)
Vaizdas:Sihcao Green Tunnel of Mangroves.JPG|Taidziango nacionalinis parkas
File:Temple of Confucius.jpg|Taivano Konfucijaus šventykla
File:國立台灣文學館.JPG|Taivano literatūros nacionalinis muziejus
File:台南市議會.JPG|Tainano rotušė


## Išnašos
Kauno informacinių technologijų mokykla

**Kauno informacinių technologijų mokykla** (iki 2014 m. **Kauno ryšininkų mokykla**) – valstybinė profesinio mokymo įstaiga Kaune, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą. Mokykla įsikūrusi dviejuose pastatuose Laisvės al. 33 (administracija) ir Kęstučio g. 53. (gimnazijos ir profesijos skyriai). Mokyklos kodas – 290972940, teisinė forma – viešoji įstaiga, steigėjas – LR Švietimo ir mokslo ministerija.

## Veikla

Kauno informacinių technologijų mokykla – pirmoji profesinė mokykla Lietuvoje, orientuota į informacines technologijas. Mokykloje mokosi daugiau kaip 500 mokinių, dirba apie 40 pedagoginių darbuotojų. Jie mokosi kompiuterio ir organizacinės technikos operatoriaus, multimedijos paslaugų teikėjo, kompiuterių tinklų derintojo, žiniatinklio programuotojo, mobiliosios elektronikos taisytojo, apskaitininko ir kasininko, bankinių operacijų tvarkytojo, sekretoriaus specialybių. Taip pat vykdomas suaugusiųjų mokymas pagal formaliojo ir neformaliojo profesinio mokymo programas.

Mokykloje veikia gimnazijos ir profesinio mokymo skyriai. Moksleiviams siūloma rinktis 1 iš 13 mokymo programų. Asociacijos INFOBALT ir partnerių įsteigta Akademija.IT, skirta norintiems mokytis programavimo. Pageidaujantys savo žinias gali gilinti CISCO kompiuterių tinklų akademijoje arba pirmojoje Rytų Europoje įsteigtoje RedHat (Linux) akademijoje. 

## Istorija

1945 m. Kaune padėjo veikti **Kinomechanikų mokykla**. Tuomet joje mokėsi 18 mokinių. 1959 m. mokykla reorganizuota į **technikos mokyklą Nr. 4**. 1963 m. ji pavadinta **23-ąja profesine technikos mokykla**.

1984 m. mokykloje pradėta rengti ryšių ir taupomųjų kasų darbuotojus. 1988 m. mokykla pavadinta **6-ąja profesine technikos mokykla**.

1990–2014 m. mokykla buvo vadinama **Kauno ryšininkų mokykla**. Nuo 2014 m. mokykla buvo pertvarkyta į viešąją įstaigą ir pavadinta **Kauno informacinių technologijų mokykla**.

Mokyklos pastatas Kęstučio g. 53 vertingas architektūriniu požiūriu. Suprojektuotas architekto Edmundo Fryko, baigtas statyti 1930 m. Pirmame aukšte buvo įsikūrusios parduotuvės, per tris aukštus ( II,III,IV ) įrengta 12 butų. Tarpukaryje šiame name gyveno solistė Vladislava Grigaitienė ir Borisas Dauguvietis.

Pastatas Laisvės al. 33 2-jų aukštų, su fontanu vidiniame kiemelyje. Pastatytas 1935 m. Jame buvo įsikūrusi žydų kepyklėlė ir krautuvė, įrengti butai. 1945 m. įsikūrus kinomechanikų mokyklai palaipsniui patalpos buvo pritaikytos mokyklai.

## Direktoriai
* F. Aleksejev (1945.11– 1947.02)
* V. Kiselev (1947.02–1947.05)
* J. Petrauskas (1947.05–1948.04)
* M. Cibulskis (1948.08–1950.07)
* A. Indriūnas (1951.01–1958.12)
* A. Butėnas (1959.01–1961.09)
* A. Zaicev (1961.11–1965.12)
* J.Grigas (1965.12–1975.03)
* E. Žiromskas (1975.04–1986.08)
* K. Balčius (1986.08–1990.09)
* Juozapas Dambrauskas (1990.09–)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali mokyklos svetainė
Teleneščio rajonas

**Teleneščio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Teleneštis. Rajone taip pat yra 23 kaimai bei 30 komunų. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 73 900 gyventojų.

## Geografija
Teleneščio rajonas šiaurėje ribojasi su Rezina, pietryčiuose su Orhėju, pietuose su Kelerašiu ir Ungeniu bei šiaurės vakaruose su Sindžerėju.

Rajonas yra Dniestro upės baseine. Taip pat teka Reutas (286 km) bei jo intakai: *Ciuluicul Mare* ir *Ciuluc de Mijloc*. Dauguma ežerų dirbtinės kilmės.

## Tautinė sudėtis
Ekocidas

**Ekocidas** () – bet kokia ekstensyvi žala, padaryta natūraliam gamtovaizdžiui arba jo sunaikinimą ir ekosistemų ardymą arba praradimą, kai iškyla grėsmė jų gyventojų išlikimui. Ekocido padarytą žalą tiesiogiai ar netiesiogiai sukelia gyvi organizmai. Tiesioginis ekocidas yra rūšių naikinimas, kuris suardo ekosistemos(-ų) struktūrą ir funkcijas.

Ekocidas taip pat gali būti taršos rezultatas, kai aukštos koncentracijos pesticidų naudojimas, masiškai sunaikiną vietinę augmeniją. Vienas pirmųjų ekocido termino panaudojimas buvo susijęs su žala aplinkai padaryta Vietnamo karo metu, kai buvo plačiai paplitęs defoliantų naudojimas.

Terminas ekocidas dažniausiai vartojamas kalbant apie destruktyvų žmonijos poveikį savo pačių natūraliai aplinkai. Mes patys vykdome ekocidą neracionaliai išnaudodami planetos išteklius.

## Tarptautinis nusikaltimas

Paskelbti ekocidą tarptautiniu nusikaltimu yra svarstoma jau kelis dešimtmečius. Nuo 1970 m. valdžios, verslo ir bendruomenių parama įforminti ekocidą kaip penktąjį tarptautinį nusikaltimą taikai ir pozicionuoti jį greta genocido nusikaltimų vis auga. Siūloma parengti Tarptautinio Baudžiamojo Teismo Romos Statuto pataisą, kuri būtų ir Žemės Įstatymo ar Žemės Jurisprudencijos pagrindas.

Paskelbti ekocidą tarptautiniu nusikaltimu siūloma siekiant apsaugoti žmogaus teises, kraštovaizdį ir biologinę įvairovę ir užkirsti kelią klimato kaitos procesams. Tačiau ekocido oponentai tikina, kad toks įstatymas nusikaltėliais pavers visą žmonių rasę.
Džadaunai

**Džadaunai** () – radžputų Čandravanšių (Jaduvanšių pošakės) klanas (gotra), kurio nariai gyvena Šiaurės Indijoje ir Pakistane. 

## Kilmė
Tradiciškai teigiama, kad Džadaunai kilę iš hinduistų mitologinio veikėjo Jadu (*Yadu*). Kaip Jadu palikuonys priskiriami radžputų Čandravanšių (Mėnulio dinastijos) šakai. 

## Nuorodos
Lietuva 1992 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

**[[Lietuva]]i [[1992 m. žiemos olimpinės žaidynės|1992 m. žiemos olimpinėse žaidynėse]]** atstovavo 6 sportininkai. Šalis kaip nepriklausoma valstybė olimpiadoje dalyvavo pirmą kartą nuo 1928 m. pasirodymo.

## [[Biatlonas]]

;Vyrai

;Moterys

1Už šūvį pro šalį pridedamas 150 m baudos ratas. 
21 minutė už šūvį pro šalį.

## Lygumų slidinėjimas

;Vyrai

1 Startas atidėtas pagal 10 km rezultatus. 
C = klasikinis stilius, F = laisvas stilius

;Moterys

2 Startas atidėtas pagal 5 km rezultatus. 
C = klasikinis stilius, F = laisvas stilius

## Dailusis čiuožimas

;Šokiai ant ledo

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialios olimpinės ataskaitos 
* Oficialūs rezultatai pagal sports-reference.com
Kauno statybininkų rengimo centras

**Kauno statybininkų rengimo centras** – valstybinė profesinio mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą, įsikūrusi V. Krėvės pr. 114, Kaune. Mokyklos kodas – 190972416, teisinė forma – biudžetinė įstaiga, steigėjas – LR Švietimo ir mokslo ministerija.

Kauno statybininkų rengimo centre yra penki skyriai:  gimnazijos, transporto, metalo, medienos apdirbimo ir statybos, smulkiojo verslo organizavimo. Du Centro padaliniai įsikūrę Taikos pr. 127, Kaune: medienos apdirbimo ir statybos skyrius ir smulkiojo verslo organizavimo skyrius. 

Šiuo metu yra ruošiami apdailininkai (statybininkai), staliai, baldžiai, pastatų šiltintojai, automobilių mechanikai, santechnikai, suvirintojai, kompiuterinės įrangos derintojai, logistai ekspeditoriai, informacinių technologijų sistemų pardavėjai, smulkaus verslo organizatoriai, smulkiojo verslo paslaugų teikėjai. 

## Istorija

Kauno statybininkų rengimo centras įkurtas 1991 m. sujungus tris profesines mokyklas. Tai buvusios 36-oji, 49-oji bei 19-oji profesinės technikos mokyklos. Pagal rengiamų specialybių specifiką buvo sudaryti 4 skyriai: Transporto, Metalo, Bendrastatybinis (nuo 2004 m. – Medienos apdirbimo ir statybos), Mechanizacijos (nuo 2006 m. – Smulkaus verslo organizavimo).

## Direktoriai
* Stanislovas Janukaitis, nuo 1991 m.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Oficiali svetainė 
* Informacija apie mokyklą (''aikos.smm.lt'')
Čiuožimas ant ledo

**Čiuožimas ant ledo** – judėjimas ledu su pačiūžomis. Tai daroma dėl įvairių priežasčių – laisvalaikiu, sportiniu principu, keliaujant ir treniruojantis. Čiuožimas ledu galimas specialiai paruoštomis trasomis lauke ar viduje ir natūraliai susidariusiomis sąlygomis (sušąlusiu vandeniu, ežerais ar upėmis).

Oksfordo universiteto tyrimas parodė, jog pirmieji čiuožimai ledu vyko Suomijoje daugiau nei prieš 3000 metų. Pirmosios pačiūžos buvo nusmailinti kaulai, prikabinti prie kojų. Pirmosios pačiūžos su pridėtais ašmenimis buvo išrastos Nyderlanduose XIII–XIV amžiuje.

Vėliau čiuožimas ledu populiarėjo ir tapo ne tik laisvalaikio ar kelionių priemone, bet ir sporto šaka. 1772 m. Londone buvo išleista mokomoji dailiojo čiuožimo knyga. Joje aprašomos pirmosios čiuožimo formos. Knyga išskirtinai rašyta tik vyrams, nes moterys čiuožimu neužsiiminėjo XVIII a.

Tarptautinė čiuožimo sąjunga buvo įkurta 1892 m. Nyderlanduose ir yra laikoma viena seniausių pasaulio sporto organizacijų. 1896 m. buvo surengtos pirmosios oficialios dailiojo čiuožimo varžybos Sankt Peterburge. Pirmuoju pasaulio čempionu tapo vokietis Gilbert Fuchs.

Čiuožiant ant ledo vyksta įvairių sporto šakų varžybos, pvz. ledo ritulys, ringetė, greitasis čiuožimas, dailusis čiuožimas ir kt.; Nyderlanduose populiarus Vienuolikos miestų turas – čiuožimo ultramaratonas.

## Šaltiniai
Čandravanšiai

**Čandravanšiai** (*Chandravanshi*), *Mėnulio dinastija* () – pagal hinduistų mitologiją vienas iš 4 pagrindinių kšatrijų varnos valdančiųjų namų. Ši legendinė dinastija kildinama iš Mėnulio dievo Čandros (kitaip dar Soma).

Kitos legendinės dinastijos yra *Saulės dinastija* (Sūrjavanšiai), *Ugnies dinastija* (Agnivanšiai, kildinami iš ugnies dievo Agnio) ir *Nagų dinastija* (Nagavanšiai, kildinami iš nagų).

Legendinė Mėnulio dinastijos sostinė buvo *[[Pratisthana]]*, kurią, atseit, įkūrė Ila.

## Čandravanšių pošakiai
Čandravanšių dinastijoje skiriami pošakiai – Bharatavanšiai, Jaduvanšiai, Puruvanšiai, Kuruvanšiai, Pandavanšiai ir kiti. Pošakiai pavadinti pagal garsius pradininkus. Įvairiais istoriniais laikotarpiais daug Pietų Azijos bendruomenių per šiuos ar kitus pošakius kildino save iš Čandros.

Radžputų klanai bhačiai, džadedžai (*Jadeja*), čarakai (*Charak*), čudasamai (*Chudasama*), čandelai ir džadaunai skelbiasi esantys čandravansiai.

## Nuorodos
2012 m. jaunimo žiemos olimpinės žaidynės

**I jaunimo žiemos olimpinės žaidynės** vyko 2012 m. sausio 13-22 dienomis Insbruke Austrijoje. Tai buvo antrosios jaunimo olimpinės žaidynės po 2010 m. jaunimo vasaros olimpinių žaidynių.

## Miesto atranka
Olimpinių žaidynių šeimininkės atranka įvyko 2008 m. gruodžio 12 d.

## Dalyvaujančios šalys

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Kalendorius




## Medalių lentelė



## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Bhačiai

**Bhačiai** () – gudžarų, radžputų ir džatų klanas, kurio nariai gyvena Pietų Azijoje.

## Nuorodos
Beigangas

**Beigangas** (; pe̍h-ōe-jī: *Pak-káng-tìn*) – miestas Taivano vakaruose, Junlino apskrityje. Gyventojų 43 tūkst. (2010 m. duomenys). Svarbus kultūrinis centras. Rytuose ir pietuose miestas ribojasi su Beigango upe. Beigangas buvo vienas iš seniausių Taivano uostų, bet dėl nusekusio Beigango upės vandens lygio komercinė laivyba nebevykdoma.

Mieste veikia Kinijos medicinos universiteto padalinys Taivane. Vyksta Beigango tarptautinis muzikos festivalis.

## Lankytinos vietos
* Čaotiano šventykla (北港朝天宮), kurią kiekvienais metais aplanko per 1 mln. piligrimų
* Deivės Madzu statula virš Čaotiano šventyklos kultūros salės
* Beigango turistų tiltas, jungiantis Junlino ir Dziaji apskritis, kurias skiria Beiganto upė

## Šaltiniai
Čudasamai

**Čudasamai** () – radžputų klanas, gyvenantis Gudžarato valstijoje (Indija). 

Indijos antropologinė tarnyba () remdamasi šaltiniais teigia, kad čudasamai yra „atšaka samų genties, kuri galbūt yra tiurkų kilmės ir į Indija atkeliavo VII-VIII a., jie aptinkami *Kachchh*, *Junagadh* ir *Jamnagar* rajonuose“ Teigiama, kad čudasamai pradžioje buvo abhirų klanas iš Sindo.

*Harald Tambs-Lyche* mano, kad yra mitais pagrįstų įrodymų, jog Džunagadhe (Gudžarato Sauraštros rajonas) egzistavo Čudasamų karalystė. Tradiciškai teigiama, kad dinastija buvo įkurta 875 m. e. m., o apie 1030 m. ją parėmė žemės ūkiu užsiimanti ahirų bendruomenė, kad būtų atstatyta karalystė galia po to, kai šią buvo užkariavęs Gudžarato karalius. 

Čudasamus kartais vadina *Ahirani Ranis*. *Tambs-Lyche* teigia, kad „Čudasamų valstybė, atrodo, buvo nedidelio karališko klano, kurį vėliau priskyrė radžputams, ir ahirų genties sąjunga“. 
Paskutinį čudasamų karalių *Mandulak Chudasama* 1470 m. Gudžarato sultonas Mahmudas Begada prievarta atvertė į islamą, o jo valdas prisijungė.  Begada jau anksčiau kelis kartus buvo puolęs čudasamų valstybę, kuri vadinosi *Girnaras*.

## Nuorodos
Benjamin Britten

**Baronas Edvardas Bendžaminas Britenas** (; 1913 m. lapkričio 13 d. – 1976 m. gruodžio 4 d.) buvo britų klasikinės muzikos kompozitorius, pianistas bei dirigentas. Jis buvo centrinė dvidešimtojo amžiaus britiškos muzikos figūra, kūrusi operas, įvairią vokalinę muziką, orkestrinius ir kamerinius kūrinius. Jo žinomiausi darbai yra „Peter Grimes“ (1945), „War Requiem“ (1962) ir orkestrinis parodomasis kūrinys „The Young Person's Guide to the Orchestra“ (1945).

Britenas gimė Safolke, dantisto šeimoje ir nuo pat ankstyvų dienų rodė susidomėjimą muzika. Jis studijavo Karališkajame muzikos koledže Londone ir privačiai su kompozitoriumi Frank Bridge. Britenas debiutavo viešai su savo *a cappella* kūriniu chorui „A Boy Was Born“ 1934 metais. Po „Peter Grimes“ premjeros 1945 metais, Britenas buvo žinomas tarptautiniu mastu. Per kitus 28 metus, kompozitorius sukūrė per 14 operų ir įsitvirtino kaip vienas iš pagrindinių dvidešimtojo amžiaus operų kūrėjų.

Britenas kūrė nuo orkestrinės iki chorinės, vokalinės solo, kamerinės, instrumentinės ir filmų muzikos. Jis labai domėjosi kūryba vaikams ir neprofesionaliems atlikėjams, pvz.: opera „Noye’s Fludde“, „Missa Brevis“ ir dainų kolekcija „Friday Afternoons“. Britenas dažnai kurdavo specifiniam atlikėjui. Jo dažniausia ir svarbiausia mūza buvo profesinis partneris, tenoras Peter Pears; kiti: Kathleen Ferrier, Jennifer Vyvyan, Janet Baker, Dennis Brain, Julian Bream, Dietrich Fischer-Dieskau ir Mstislavas Rostropovičius. Britenas buvo puikus pianistas ir dirigentas, atlikęs daugybę savo darbų koncertuose ir įrašų studijose. Jis taip pat atliko ir įrašinėjo kitų kompozitorių darbus: Bacho „Brandenburgo koncertus“, Mocarto simfonijas ir Šuberto bei Šumano dainų ciklus.
Salou

**Salou** () – pajūrio miestas Ispanijoje, Katalonijoje, Taragonos provincijoje, apie 10 km nuo provincijos administracinio centro Taragonos ir Reuso.

Miesto ekonomikos pagrindas yra turizmas.

## Istorija

Šioje vietoje buvusiu uostu naudojosi jau senovės graikai (kurie jį vadino *Salauris*) ir romėnai. Vėliau Salou į istoriją pateko 1229 m., kai iš Salou uosto užkariauti Balearų ir įkurti Maljorkos karalystės išplaukė Aragono karaliaus Jokūbo I laivynas. 1286 m. Aragono karalius Alfonsas III iš Salou išplaukė užkariauti paskutinės maurų teritorijos Balearų salose – Menorkos. Vėliau Salou tapo piratų priebėga. Po to ši vieta buvo laikoma nesaugia, todėl 1530 m. Taragonos arkivyskupas nusprendė čia pastatyti gynybinį bokštą, dabar vadinamą *Torre Vella*. Naujas raidos etapas prasidėjo 1865 m. Salou atidarius geležinkelį, o po dar šimto metų prasidėjo turizmo bumas, atnešęs miestui klestėjimą. 1989 m. Ispanijos aukščiausiojo teismo sprendimu Salou buvo atskirta nuo Vila-sekos savivaldybės.

## Įžymybės

Salou dėl išplėtoto turizmo yra Kosta Dorados centras bei populiari poilsio vieta. Mieste yra keli akvaparkai ir pramogų parkai, tarp jų PortAventura ir akvaparkas Costa Caribe. PortAventura yra augantis Kosta Dorados pramogų parkas su milžiniškais amerikietiškais kalneliais *Dragon Khan*. Kas vakarą ten iššaunami fejerverkai. Naujausias parko papildymas -patys greičiausi amerikietiški kalneliai Europoje *Furius Baco*. 2012 m. gegužę atidarytas atrakcionas „Šambala“ – aukščiausi Europos kalneliai, kurių didžiausias nusileidimas yra 78 m.

Mieste yra keturi dideli pliažai. Ilgiausias jų yra 1,2 km ilgio *Platja de Llevant* („rytinis pliažas“). Taip pat yra daugybė nedidelių tarp uolų pasislėpusių pliažų.

## Nuorodos
JAV olimpinėse žaidynėse

**[[JAV]]** dalyvavo visose **[[olimpinės žaidynės|olimpinėse žaidynėse]]**, išskyrus 1980 m., kurias boikotuotavo.

JAV sportininkai iš viso laimėjo 2400 medalių vasaros olimpinėse žaidynėse ir 253 – žiemos olimpinėse žaidynėse. 31 % medalių laimėta lengvosios atletikos, 20 % – plaukime.

Pirmuoju JAV čempionu tapo Tom Burke, nugalėjęs 100 ir 400 m bėgimuose. Amerikietis plaukikas Michael Phelps yra pats sėkmingiausias sportininkas pasaulio istorijoje, laimėjęs 22 olimpinius medalius (iš jų 18 auksinių).

JAV yra laimėjusi daugiausiai medalių vasaros olimpiadose ir yra antra pagal medalius žiemos olimpiadose (yra lenkiama tik Norvegijos).

## Rengtos olimpinės žaidynės
JAV rengė vasaros ir žiemos olimpiadas 1932 m. Iš viso JAV buvo surengtos 8 olimpiados.

## Medalių lentelės

### Medaliai vasaros žaidynėse

### Medaliai žiemos žaidynėse

## Šaltiniai
Kęstutis Keblys (1976)

**Kęstutis Keblys** (g. 1976 m. kovo 2 d. Anykščiuose) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas, buvęs Lietuvos rinktinės treneris, Lietuvos irklavimo federacijos (LIF) vyr. treneris. Kauno irklavimo mokyklos auklėtinis. 

Kęstutis Keblys dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atėnuose, kur pasirodė akademinio irklavimo 2000 m rungtyje, dviviečių valčių klasėje,  ir pasiekė rezultatą 6:24.56 (užėmė 14 vietą).

Kiti pasiekimai:
* 2001 m. Pasaulio irklavimo čempionatas: 8 vieta (tren. V. Butkus)
* 2002 m. Pasaulio irklavimo čempionatas: 10 vieta (tren. V. Butkus)
* 2003 m. Pasaulio irklavimo čempionatas: 11 vieta (tren. V. Butkus)
* 2006 m. Pasaulio irklavimo čempionatas: 12 vieta (tren. V. Butkus)
* 2007 m. Pasaulio irklavimo čempionatas: 17 vieta (tren. A. Arelis)
* 2007 m. Pasaulio taurės I etapas: 16 vieta (tren. A. Arelis)
* 2007 m. Pasaulio taurės III etapas: 9 vieta (tren. A. Arelis)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kęstutis Keblys (''sports-reference.com'') 
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Taraklijos rajonas

**Taraklijos rajonas** () – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies pietuose. Administracinis centras – Taraklija. 1 022 km² teritorijoje, 2012 m. sausio 1 d. surašymo duomenimis, gyveno 44 100 gyventojų, iš kurių 65,6 % sudarė etniniai bulgarai. Tai mažiausias šalies rajonas pagal gyventojų skaičių.

## Geografija
Taraklijos rajonas pietuose ir vakaruose ribojasi su Kahuliu, šiaurėje su Gagaūzija bei rytuose turi pasienio ruožą su Ukraina.

## Tautinė sudėtis
Keušenio rajonas

**Keušenio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Keušenis. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 92 000 gyventojų.

Apskritis pirmą kartą paminėta 1455 m. 2003 m. tapo Moldovos administraciniu vienetu.

## Geografija
Keušenio rajonas šiaurėje ribojasi su Jaloveniu ir Naujųjų Anėnų rajonu, rytuose su Slabodzėja, pietvakariuose su Štefan Vodės rajonu, pietuose turi pasienio ruožą su Ukraina bei vakaruose su Čimišlija. Rajono reljefas plokščias. Aukščiausia vieta siekia 220–230 metrus.

Rajonas yra Dniestro upės baseine. Taip pat teka Botna (dešinysis Dniestro intakas). Dauguma ežerų yra dirbtinės kilmės.

## Tautinė sudėtis
Junlino apskritis

**Junlino apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Hûn-lîm-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 13-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies vakaruose, prie Taivano sąsiaurio. Rytuose ribojasi su Nantou apskritimi, pietuose su Dziaji apskritimi, šiaurėje nuo Džanghua apskrities Junliną skiria Žošuji upė. Didžiausias miestas ir administracinis centras – Douliu.

Junlinas yra viena iš skurdžiausių apskričių šalies vakarinėje pakrantėje, taigi emigracija yra opi problema.

## Geografija
90% Junlino apskrities teritorijos patenka į Čianano lygumą, derlingą lygumų kraštą, kuriame apstu vandens telkinių. Palei rytines apskrities ribas driekiasi kalvos, o pietryčiuose apskritį supa Ališano kalnai. Junlino apskritis yra vienintelė šalyje, kuri nesiriboja nei su jokia vieno iš Taivano išskirtųjų miestų teritorija.

## Ekonomika
Daugiausiai verčiamasi žemdirbyste (auginami didieji citrinmedžiai, kininiai kopūstai, papajos, melionai), žvejyba gėluose vandenyse, nors Junline taip pat yra pramoninių parkų. Kadangi Junline gausu vandens telkinių, yra galimybė įrengti hidroelektrines.

## Administracinis suskirstymas
Junlino apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Douliu

5 miesto tipo gyvenvietes
* Beigangas
* Dounanas
* Huvėjus
* Tuku
* Siluo

14 kaimo tipo gyvenviečių
* Baodžongas
* Citongas
* Dapi
* Dongši
* Erlunas
* Gukengas
* Kouhu
* Linnėjus
* Lunbėjus
* Mailiao
* Šuilinas
* Sihu
* Taisi
* Juančangas

## Kultūra
* Beigango tarptautinis muzikos festivalis
Bharatai

**Bharatai** () – arijų gentis, minima Rigvedoje, ypač 3-oje mandaloje, priskiriamoje bharatų išminčiui Višvamitrai. „Upės himne“ (RV 3.33) aprašyta kaip visa bharatų gentis keliasi per upę. Žodis *Bharatá* taip pat naudojamas kaip dievų Agnio ir Rudros vardas.

7-oje mandaloje (7.18 ir kt.) minima, kad bharatai dalyvauja „Dešimties karalių mūšyje“, kur jie kaunasi už nugalėtojus. Dėl bharatų vado Sudaso pergalės mūšyje bharatai galėjo apsigyventi Kurukšetros krašte. Jie, atrodo, sėkmingai dalyvavo ankstyvosiose kovose dėl valdžios tarp įvairių arijų ir dasų (nearijų) genčių, nes povedinėje sanskrito epinėje tradicijoje („Mahabharata“) aprašytas imperatorius Bharata, senovinis visos Indijos užkariautojas, o jo gentis ir karalystė vadinama *Bhārata*. Vėliau bharatai tapo puru genties sąjungininkais, su šia gentimi po to susiliejo ir sudarė kuru gentį.

Indijos respublika save oficialiai vadina *Bhārata*.

## Nuorodos
Samai

:: *Apie buvusį kaimą Marijampolės savivaldybėje žr. [[Samai (Marijampolė)]]*.

**Samai** (; ; ) – radžputų klanas, gyvenantis Pakistano Sindo, Beludžistano ir Pandžabo provincijose bei Indijos Radžasthano valstijoje. 

Pakistano samai kalba sindų, beludžių ir saraikių kalbomis. 

### Gudžarato samai
Gudžarato samai skirstomi į keturias šakas:
* *Gha Samma* – gyvena Banio (*Banni*) regione,
* *Saheb Samma* – gyvena kitose Kačo (*Kutch*) vietovėse, dar vadinami *Sama Hindu rajput*,
* čudasamai (*Chudasama*) – tebėra hinduistai, gyvena Džunagadho rajone,
* *Dangar Samma* – gyvena Ahmadabade. 
Jų papročiai panašūs į kitų maldharių bendruomenių iš Banio regiono papročius. Sauraštros rajone jie sudaro svarbią Sindo musulmonų dalį. 

Tokios musulmonų gentys kaip halaipotrai (*Halaypotra*), hingorai (*Hingora*), hingordžai (*Hingorja*), mutvai (*Mutwa*), nodai (*Node*) ir tebai bei otai (*Otha*) sakosi esantys kilę iš samų.

## Valstybės
Sarvaijai, Čudasamų dinastijos šaka, valdė vietinę kunigaikštystę Džesarą. 

## Nuorodos
2014 m. žiemos olimpinių žaidynių medalių lentelė

**[[2014 m. žiemos olimpinės žaidynės|2014 m. žiemos olimpinių žaidynių]] medalių lentelė**. Ji sudaryta pagal nacionalinių olimpinių komitetų medalius, pirmenybę teikiant aukso medaliams.



* Olimpines žaidynes rengianti valstybė
Kijevo mūšis (1941 m.)

**Pirmasis Kijevo mūšis** vyko 1941 m. rugpjūčio 23 d. – rugsėjo 26 d., vykęs mūšis, kova dėl Kijevo miesto kontrolės, jis vyko vykdant nacių planą Barbarosa. 

Sovietų Sąjungos istorijoje šis mūšis vadinamas **Kijevo gynybos operacija** ().
Nantou apskritis

**Nantou apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Lâm-tâu-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 2-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies centrinėje dalyje ir vienintelė neturi priėjimo prie jūros. Vakaruose ribojasi su Junlino ir Džanghua apskritimis, pietuose su Dziaji apskritimi ir Gaosiongu, rytuose su Hualiano apskritimi ir šiaurėje su Taidžongu. Administracinis centras – Nantou.

## Geografija
Apskrities teritorija kalnuota, didžiojoje dalyje driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbris. Kalvos ir lygumos sudaro tik nedidelę teritorijos dalį vakaruose. Pietuose yra Jušano nacionalinis parkas, kuriame stūkso aukščiausia Taivano ir Rytų Azijos viršukalnė Jušanas, kita taip pat žymi viršukalnė yra Hehuanšanas. Apskrityje telkšo Zijuetano ežeras, kuris yra populiarus turistinis objektas.

## Ekonomika
Daugiausia verčiamasi žemdirbyste, renkami arbatos lapeliai. Nantou gaminama Dongdingo arbata yra viena iš žymiausių ir aukščiausios kokybės ulongo arbatų Taivane.

## Administracinis suskirstymas
Nantou apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Nantou

4 miesto tipo gyvenvietes
* Caotunas
* Dzidzi
* Puli
* Džušanas

8 kaimo tipo gyvenviečių
* Guosingas
* Lugu
* Mingdzianas
* Ženajus
* Šuili
* Sinji
* Juči
* Džongliao
Dragonfly (grupė)

**„Dragonfly“** – kroatų poproko grupė, atstovavusi Kroatijai 2007 m. Eurovizijos konkurse.

Grupė susikūrė 1997 m. Zagrebe. Grupės nariai – Drago Vidakovic, Branko Kuznar, Branko Badanjak ir Iva Gluhak. Jų debiutinis albumas buvo išleistas 2004 m.

2007 m. grupė su garsiu roko muzikantu Dado Topić buvo pasirinkti atstovauti savo šaliai 2007 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Helsinkyje (Suomijoje). Su daina „Vjerujem u ljubav“ pusfinalyje užėmė 16 vietą ir nepateko į finalą.

## Diskografija
* *Hypo Summer Tour* (2004)

## Nuorodos
* Dragonfly su Dado Topic – „Vjerujem U Ljubav“ (video)

|-
Hualiano apskritis

**Hualiano apskritis** (; pe̍h-ōe-jī: *Hoa-liân-kōan*) – viena iš Taivano apskričių. Tai 1-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies rytinėje dalyje. Vakaruose ribojasi su Nantou apskritimi ir Taidžongu, šiaurėje su Jilano apskritimi, pietuose su Taidongo apskritimi, pietvakariuose su Gaosiongu, rytuose apskrities krantus skalauja Ramusis vandenynas. Administracinis centras – Hualianas.

## Geografija
Apskrities teritorija kalvota, didžiojoje dalyje driekiasi Žongjango kalnagūbris, kuris besitęsdamas iš vakarų, šiaurės rytuose smenga į Filipinų jūrą. Ten pat plyti Livu upės išgriaužtas Taroko tarpeklis, vienas iš nuostabiausių Taivano gamtinių traukos objektų. Tarpeklis įeina į Taroko nacionalinio parko, apimančio bemaž visą šiaurinę apskrities dalį, teritoriją. Kitą didelę apskrities dalį rytuose dengia Haiano kalnagūbris, ties kuriuo į Ramųjį vandenyną įteka Hualiano upė.

Apskrities centras Hualias išsidėstęs siauroje pakrantės lygumoje, pietuose Huantungo grabenas miestą skiria nuo vidurio kalnagūbrio, kurio viršukalnės iškyla į daugiau kaip 1600 m aukštį virš jūros lygio. Pietvakariuose dalis Jušano nacionalinio parko įsiterpia į apskrities teritoriją. Ten, pasienyje su Nantou apskritimi, stūkso Siuguluanšanas (3805 m), aukščiausias kalnas Hualiano apskrityje. Jo šlaituose išteka Siuguluanas, ilgiausia upė apskrityje.

## Gyventojai
Apskrities teritorijoje gyvena šios Taivano aborigenų gentys: amiai, atajalai, bununai, trukai, sakizajai ir kavalanai. Bendrai paėmus, jie sudaro vieną ketvirtadalį apskrities gyventojų. Hakų tautos žmonės sudaro apie 30 % visų gyventojų.

## Administracinis suskirstymas
Hualiano apskritis yra padalinta į:

1 miestą
* Hualianas

2 miesto tipo gyvenvietes
* Fenglinas
* Juli

10 kaimo tipo gyvenviečių
* Fengbinas
* Fuli
* Guangfu
* Jianas
* Žuisujus
* Šoufengas
* Vanrongas
* Sinčengas
* Siulinas
* Džuosi
Einaras Šiaudvytis

**Einaras Šiaudvytis** (g. 1977 m. lapkričio 1 d. Stoniškiuose, Šilutės raj.) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas. Klaipėdos irklavimo centro auklėtinis.

Nuo 15 metų persikėlė gyventi į Klaipėdą, kur ėmė lankyti irklavimo treniruotes. Kurį laiką irklavo vienvietę valtį, vėliau persėdo į dvivietę. 1999 m. buvo išrinktas geriausiu Klaipėdos sportininku. 2006 m. baigė Klaipėdos kolegiją. 1997-2001 m. Klaipėdos miesto sporto centro, 1999-2007 m. LOSC sportininkas, Lietuvos nacionalinės rinktinės narys. Irklavo porines vienvietę, dvivietę ir keturvietę, pavienes dvivietę ir aštuonvietę. 20 kartų Lietuvos irklavimo čempionas.

E. Šiaudvytis dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atėnuose. Teisę dalyvauti olimpiadoje iškovojo Milane 2003 m. vykusiame pasaulio irklavimo čempionatate. Tai buvo ir atrankinės varžybos, suteikiančios geriausiai pasirodžiusiems valtims teisę dalyvauti Atėnų olimpiadoje. Lietuvos rinktinės sudėtyje E. Šiaudvytis (tren. Liudvikas Mileška) plaukė porinėje dvivietėje su Kęstučiu Kebliu. 

Atėnuose akademinio irklavimo 2000 m rungtyje dviviečių valčių klasėje pasiekė rezultatą 6:24.56 (užėmė 14 vietą).

Kiti pasiekimai:
:Irkluodamas porinę dvivietę tapo Baltijos šalių čempionu (2001 m.), pasaulio čempionatuose užėmė 8 vietą (2001 m., Liucerna, Šveicarija), 10 vietą (2002 m., Sevilija, Italija), 11 vietą (2003 m., Milanas, Italija; visus kartus su K. Kebliu), 18 vietą (2005 m., Gifu, Japonija; su S. Klerausku).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Einaras Šiaudvytis (''sports-reference.com'') 
* Einaras Šiaudvytis Lietuvos sporto enciklopedijoje
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai
Kriulenio rajonas

**Kriulenio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Kriulenis. Taip pat yra 18 kaimų bei 24-ios komunos. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 73 300 gyventojų.

## Geografija
Kriulenio rajonas šiaurėje ribojasi su Orhėju, rytuose su Dubosaru, pietuose su Naujųjų Anėnų rajonu, vakaruose su Kišiniovo savivaldybe ir Strešeniu. Aukščiausias rajono taškas siekia 265 metrus.

Rajonas yra Dniestro upės, kuri teka rajono vakaruose, baseine. Pagrindiniai intakai: Reutas (286 km) ir Bikas (155 km).

## Tautinė sudėtis
Violeta Bernotaitė

**Violeta Bernotaitė** (g. 1965 m. balandžio 4 d. Viekšniuose, Mažeikių raj.) – Lietuvos olimpietė, irkluotoja, akademinio irklavimo rinktinės narė 1992 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. 

2007 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją. Pirmasis treneris A. Palaima. SSRS irklavimo čempionė (1989 m.), čempionatų bronzos (aštuonvietė 1986 m.) ir 2 kartus sidabro medalių laimėtoja (pavienė keturvietė su vairininku 1988 m., aštuonvietė 1989 m.). 1991 m. Pabaltijo pavienės dvivietės ir keturvietės be vairininko, aštuonvietės irklavimo čempionė. Daugkartinė Lietuvos irklavimo čempionė. 

Kiti sporto pasiekimai:
* Pasaulio čempionatų pavienių dvivietės be vairininko 8 vieta (1994 m. JAV), keturvietės be vairininko 10 vieta (1996 m. Didžioji Britanija)
* XXV olimpinių žaidynių (1992 m. Barselona, Ispanija) dvivietės be vairininkės 10 vietos laimėtoja (su Violeta Lastakauskaite, 2000 m, tarp 13 įgulų).

## Nuorodos

* Violeta Bernotaitė (''sports-reference.com'') 
* Violeta Bernotaitė ''Lietuvos sporto enciklopedijoje''
* Lietuvos irkluotojai olimpiečiai