open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alfredas Antanas Jakučiūnas

**Alfredas Antanas Jakučiūnas** (1938 m. sausio 1 d. Kaune – 2019 m. balandžio 9 d. ten pat) – Lietuvos architektas.

## Biografija
1955–1961 m. studijavo Kauno politechnikos institute, įgijo inžinieriaus architekto specialybę. 1961–1962 m. Vilniaus miestų statybos projektavimo instituto architektas. 1962–1973 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo architektas, grupės vadovas. 1973–1991 m. Paminklų konservavimo instituto Kauno skyriaus projektų vyr. architektas, skyriaus architektas. 1991–2004 m. Kauno miesto savivaldybės Urbanistikos ir architektūros skyriaus vedėjo pavaduotojas paminklotvarkai, Urbanistikos skyriaus Paminklotvarkos poskyrio vyriausiasis specialistas. Kultūros paveldo ekspertas. 2005–2010 m. Vilniaus dailės akademijos Kauno fakulteto Architektūros katedros dėstytojas.

Dainavo Kauno „Pramprojekto“ vyrų chore „Perkūnas“, priklausė choro tarybai. Lietuvos architektų sąjungos Kauno skyriaus narys.

## Svarbiausi projektai
* Plungės bendrasis (buv. generalinis) planas, 1964 m.
* Kauno kavinės „Trys mergelės“ interjeras, su žmona, 1965–1967 m.
* LSSR Ministrų tarybos vasarnamis Palangoje, 1967 m.
* Vasarnamis Palangoje, 1968 m.
* Gyvenamieji namai Kaune, 1970–1975 m.
* Kauno senamiesčio regeneracija, bendraautoris archit. Vytautas Jurkštas, 1973–1977 m.
* Administracinis pastatas Donelaičio g. (dab. VDU), 1973–1980 m.
* Raudondvario dvaras, bendraautorė archit. V. Švėgždiene, 1975 m.
* Pažaislio vienuolyno architektūrinio ansamblio I eilės restauracija, bendraautorės architektės L. Krivickienė, Stefanija Čerškutė, 1975–1980 m.
* Pastato Rotušės aikštėje 28 restauracija ir pritaikymas Medicinos ir farmacijos istorijos muziejui, bendraautorės archit. Liuda Marija Perevičienė, G. Jarmalienė, 1980–1987 m.
* Šv. Gertrūdos bažnyčios restauracija, su architektėmis Irma Grigaitiene ir Irena Vaškeliene, 1990 m.


Raudondvaris palace.jpg|Raudondvario dvaras
Kaunas Klosterkirche Pazaislis 1.JPG|Pažaislio vienuolynas
In Kaunas 7.JPG|Medicinos ir farmacijos istorijos muziejus
Kaunas- pedestrian street - panoramio.jpg|Vilniaus gatvė Kaune
Gertrude's in Kaunas.jpg|Šv. Gertrūdos bažnyčia


## Įvertinimas
* 1988 m. TSRS Ministrų tarybos premija už Vilniaus gatvės Kaune pertvarkymą į pėsčiųjų gatvę
* 2003 m. Architektūros riterio ordinas

## Šaltiniai
Abė

**Abė** arba **Abhe Badas** – druskingas ežeras Etiopijoje ir Džibutyje. Yra Afarų įduboje, vienas iš šešių grandinę sudarančių ežerų. Abės ežere užsibaigia Avašo upė. Prie šiaurės vakarinio kranto iškilęs Dama Alio ugnikalnis. Ežero pakrantėse iškilę 50 metrų aukščio klintiniai kaminai, iš kurių rūksta dūmai dėl vulkanizmo. Ežere lankosi gausios flamingų kolonijos.

## Šaltiniai
Salota

**Salota** (*Lactuca*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Šiai genčiai priklauso apie 100 rūšių, paplitusių visame pasaulyje, ypač vidutinėse platumose. Geriausiai žinomas genties atstovas – kaip daržovė auginama sėjamoji salota (*Lactuca sativa*).

Lietuvoje auga arba yra auginamos 3 rūšys:

* Kompasinė salota (*Lactuca serriola*)
* Sėjamoji salota (*Lactuca sativa*)
* Totorinė salota (*Lactuca tatarica*)

Kitos rūšys:

* Nuodingoji salota (*Lactuca virosa*)

## Ekologija
Salotos yra kai kurių drugių (*Lepidoptera*) rūšių lervų maisto šaltinis.
Antanas Janauskas

**Antanas Janauskas** (1937 m. birželio 20 d. Preidžiuose, Panevėžio-Velžio valsčius – 2016 m. kovo 9 d.) – Lietuvos animacinių filmų režisierius, dailininkas, scenaristas.

## Biografija
1965 m. baigė Telšių taikomosios dailės technikumą. 1965–1971 m. ir 1985–1991 m. Lietuvos kino studijos dailininkas, režisierius. 1973–1981 m. Paminklų konservavimo instituto operatorius. 1991 m. Vilniuje įkūrė animacinių filmų studiją „AJ“.

1970 m. sukūrė pirmąjį Lietuvos kino studijos animacinį filmą „Iniciatyva“, kurio temą inspiravo Prahos pavasario įvykiai. Filmai universalios tematikos, optimistiški, paradoksalūs. Sukūrė mokomųjų animacinių filmų, animacinių intarpų vaidybiniuose ir dokumentiniuose filmuose.

## Filmai
* Atspaudas, 1986 m.
* Užkrečiantis pavyzdys, 1987 m.
* Palankios aplinkybės, 1989 m.
* Kėdė, 1995 m.
* Ovacijos, 1998 m.
* Telegastrovizija, 2000 m., Vilniaus animacinių filmų „Mio“ diplomas
* Trumpas sujungimas, 2003 m., „Arsenals“ kino festivalio Rygoje diplomas, Bruklino kino festivalio prizas 2005 m.
* Užsisek saugos diržą!, 1996 m.
* Perėja, 1998 m.

## Šaltiniai
Abidžata

**Abidžata** – ežeras centrinėje Etiopijoje, Oromijos regione, į pietus nuo Adis Abebos. Įeina į Abidžatos-Šalos nacionalinį parką. Ilgis 17 km, plotis 15 km. Telkšo Etiopijos kalnyne, 1573 m aukštyje virš jūros lygio. Šiaurės rytiniame krante yra terminės versmės.
Trečiokas

Žodis **trečiokas** reiškia:

* trečiokas – trijų grašių moneta
* trečiokas – trečios klasės mokinys

* Emilis Jokūbas Trečiokas – žurnalistas, politikas
* Jonas Trečiokas – pedagogas, politikas
* Kęstutis Trečiokas – politikas
* Vytautas Trečiokas – inžinierius architektas
Sausgyslė

**Sausgyslė** – tvirtas skaidulinio jungiamojo audinio raištis, jungiantis raumenis prie kaulų.

Sausgyslės panašios į raiščius, kurie jungia kaulus tarpusavyje. Sausgyslės sudarytos iš lygiagrečių kolageno skaidulų, kurios tarpusavyje sujungtos kitais baltymais.

Įprastai manoma, kad sausgyslių vienintelė funkcija – jungti raumenis prie kaulų. Tačiau geriau ištyrus sausgysles ir jų elastines savybes, nustatyta, kad jos gali funkcionuoti kaip spyruoklės. Dėl to jos gali moduliuoti jėgas judėjimo metu ir priduoti papildomo stabilumo, neatlikdamos jokio aktyvaus darbo.

## Šaltiniai
Vaclovas Janavičius

**Vaclovas Janavičius** (1887 m. gruodžio 3 d. Šventežeris – 1952 m. kovo 9 d. Adelaidė) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija
1911 m. baigė artilerijos mokslus Vladimiro karo mokykloje Sankt Peterburge. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, du kartus sužeistas, papulkininkis.

1921 m. grįžo į Lietuvą. 1922 m. liepos mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę – Karo mokyklos būrio vadas, dėstė artilerijos kursą. 1922–1924 m. Artilerijos poligono viršininkas, 1924–1927 m. Artilerijos valdybos viršininko padėjėjas (pavaduotojas), 1925 m. pulkininkas. 1927–1932 m. Aukštųjų karininkų kursų lektorius. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą slapstėsi.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. išvyko į Australiją.

## Įvertinimas
* 1916 m. Rusijos šv. Onos 4 laipsnio ordinas
* 1916 m. Rusijos šv. Onos 3 laipsnio ordinas
* 1916 m. Rusijos šv. Stanislovo 3 laipsnio ordinas
* 1916 m. Rusijos šv. Jurgio 4 laipsnio ordinas
* 1917 m. Rusijos šv. Onos 2 laipsnio ordinas
* 1917 m. Rusijos šv. Stanislovo 2 laipsnio ordinas
* 1920 m. RFTSR Raudonosios vėliavos ordinas
* 1928 m. Nepriklausomybės medalis
* 1932 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1938 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Avasa (ežeras)

**Avasa** – nenuotakus ežeras Etiopijoje, Oromijos regione, Didžiajame rifto slėnyje. Ilgis 16 km, plotis 9 km. Iškilęs 1680 m aukštyje virš jūros lygio. Prie rytinio kranto įsikūręs Avasos miestas.
Avasa

**Avasa** () – miestas centro pietinėje Etiopijoje, prie Avasos ežero kranto, 1708 m aukštyje. Sidamų regiono centras. 162,2 tūkst. gyventojų (2008 m.). Yra oro uostas, universitetas, svarbus turgus. Verčiamasi žvejyba, žemės ūkiu.

## Sportas
* Hawassa City SC – futbolo klubas;
* Sidama Coffee SC – futbolo klubas;

## Išnašos
David Yates

**David Yates** (g. 1963 m. lapkričio 30 d. St Helens, Mersisaide, Anglija) – anglų kino ir televizijos režisierius, BAFTA ir Emmy apdovanojimų laimėtojas, geriausiai žinomas už savo darbą apie naujausius Hario Poterio filmus.

## Filmografija
* 2001: The Way we live now (TV serija)
* 2003: State of Play (TV serija)
* 2004: Sex Traffic
* 2005: The Girl in the Café
* 2007: Harry Potter and the Order of the Phoenix
* 2009: Harry Potter and the Half-Blood Prince
* 2010: Harry Potter and the Deathly Hallows

## Nuorodos
*
KamAZ-65116

**KamAZ-65116** – vilkikas gaminamas Kamos automobilių gamykloje (KamAZ) Tatarstane (Rusija).

## Techniniai duomenys
* Ratų formulė – 6x4
* Svorio parametrai
** Sukomplektuoto sunkvežimio masė, kg – 7700
** Puspriekabės pilna masė, kg – 30000
** Vilkiko pilna masė, kg – 37850
* Variklis
** Modelis – KAMAZ 740.51-260 (Euro-2)
** Tipas – dyzelinis su turboįputimu
** Galia kW(a.j.) – 191(260)
** Cilindrų skaičius ir išdėstymas – 8, V-formos
** Darbinis tūris, l – 10,85
* Pavarų dėžė
** Tipas – mechaninė
** Pavarų skaičius – 10
* Kabina
** Tipas – įrengta virš variklio
** Įranga – su miegamąja vieta
* Ratai ir padangos
** Ratų tipas – diskiniai
** Padangų tipas – pneumatinės, kamerinės arba bekamerinės
** Padangų dydis – 11.00 R20 (300 R508) arba 11.00 R22,5 (bekamerinės)
* Bendros charakteristikos
** Didžiausias greitis, km/h – 90
** Maksimali galima sunkvežimio įveikimo įkalnė, % ne mažiau, – 18
** Posūkio spindulys, m – 10,7.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
GINAF

**GINAF** (**GINAF Trucks Nederland BV**) – Nyderlandų sunkvežimių gamintojas. Per metus įmonė pagamina apie 250 sunkvežimių savo gamykloje Venendalyje.

## Istorija
Įmonės šaknys prasidėjo 1933 m., kai Evert van Ginkelis pradėjo automobilių prekybą perdarydamas A-Ford modelius į žemės arimo traktorius. Kiek vėliau jo sūnūs Adrie ir Wulfert Ginkeliai 1948 m. įkūrė tikrą įmonę ir plėtojo tėvo verslą. Po to pamažu kompanija pradėjo specializuotis tik ties sunkvežimių gamyba ir pardavimu. Nuo 1967 m. įmonė pradėjo naudoti GINAF pavadinimą. Kompanija glaudžiai bendradarbiavo su DAF, dažnai naudodama šios kompanijos detales.

2011 m. įmonei buvo paskelbtas bankrotas, o jos valdymą perėmė Kinijos bendrovė „China Hi-Tech Group Corporation“.

## Dakaro ralis
GINAF kompanija gamina savo sunkvežimius ir Dakaro ralio lenktynėms. 2007 m. ralyje įmonės naudojami sunkvežimiai laimėjo 4 ralio etapus. 2009 m. Dakaro ralyje GINAF nugalėjo taip pat 4-iuose etapuose, o galutinėje įskaitoje olando Gerard De Rooy ekipažas užėmė 3-iąją vietą, nusileidęs dviem KAMAZ ekipažams.

## Nuorodos
* Oficiali GINAF svetainė 

## Šaltiniai
Vytautas Steponas Janavičius

**Vytautas Steponas Janavičius** (1924 m. sausio 19 d. Kaunas – 1995 m. liepos 27 d. Sidnėjus, palaidotas Aleksandrijoje, prie Šiaulių) – Lietuvos rašytojas.

## Biografija
Kilęs iš dvarininkų Janavičių giminės. Senelis Vincas Janavičius – Vladimiro Zubovo ūkio administratorius, vienas iš Markso ir Engelso „Kapitalo“ leidimo lenkų kalba finansuotojų, nuo 1911 m. Aleksandrijos dvaro savininkas. Tėvas – inžinierius Vytautas Janavičius. TSRS okupavus Lietuvą dvaras buvo konfiskuotas, šeima iškeldinta.

1941 m. birželio 20 d. Kaune suimtas ir išvežtas į Lukiškių kalėjimą, po kelių dienų vežtas į Rusiją, bet geležinkelį subombardavus paleistas. 1941–1943 m. Vilniaus universitete studijavo mediciną. 1943–1945 m. tarnavo vokiečių karinėse oro pajėgose. 1946–1949 m. Freiburgo universitete studijavo ekonomiką. 1950 m. išvyko į Australiją. Dirbo dažytoju.

## Kūryba
Romane „Pakeliui į Atėnus“ panaudodamas graikų mitologijos motyvus heroizmui suteikė šiuolaikinio žmogaus intelektinės refleksijos bruožų. Filosofinę ir dorinę problematiką plėtojo apsakyme „Laukas sūnui“ (1970 m.), pjesėje „Aukso puodas“ (išsp. 2004 m.) Romane Nevykėlio užrašai pavaizdavo Antrojo pasaulinio karo metų įvykius Lietuvoje. Parašė prustiško stiliaus autobiografinį romaną „Vaikystė“ („Literatūros lankai“, 1952 m., Nr.1, 1953 m., Nr.2, Jono Staniškio slapyvardžiu; nebaigtas), eilėraščių anglų kalba. Kūrybai būdingas modernus meninis pasakojimas, savitas lietuvių literatūroje psichoanalizės ir mito suaktualinimas. Tk 

## Bibliografija
* Pakeliui į Atėnus, 1962 m., 2 leid. Vilnius, 1992 m.
* Kelionė į mėnulį (*Journey to the Moon*) 1971 m.
* Nevykėlio užrašai, 1975 m.
* Raštai, Vilnius, 2004 m.

## Šaltiniai
Krekingas

**Krekingas** – procesas, kurio metu sudėtingos organinės molekulės (paprastai ilgos grandinės angliavandeniliai, dažniausiai alkanai) yra suskaldomos į trumpesnės grandinės ir paprastesnes molekules (pvz., mažesnės molekulinės masės angliavandeniliai) nutraukiant viengubus C-C ryšius. Krekingo produktus lemia temperatūra, kurioje vyksta reakcija, ir katalizatoriai. Krekingas, dažnai dar vadinamas *pirolize*, yra ilgos grandinės alkano skilimas į trumpesnės grandinės ir praktiškai naudingesnius alkanus ir alkenus.

## Metodai
Yra du labiausiai paplitę krekingo metodai: terminis ir katalizinis krekingas.

**Terminis krekingas** – toks krekingo metodas, kai aukštoje temperatūroje ir dideliame slėgyje suteikiama pakankamai energijos skilti C-C ryšiui. Temperatūra paprastai siekia net 500–700&nbsp;°C. C-C ryšiui (tarp dviejų anglies atomų) skylant jo du elektronai atitenka po vieną dviem skirtingiems radikalams.

**Katalizinis krekingas** – toks krekingas, kuris vyksta žemesnėje temperatūroje (400–500&nbsp;°C) ir nelabai dideliame slėgyje. Katalizatoriai padeda suirti C-H ryšiams. C-H ryšio abu elektronai atitenka vandenilio atomui, kuris virsta hidrido jonu, o likusi anglis įgyja teigiamą krūvį. Toks karbokatijonas gali suskilti į mažesnės molekulinės masės alkenus ir alkanus arba dėl didelio reaktingumo sureaguoti su kitomis alkanų molekulėmis ir taip sudaryti šakotos grandinės alkanus, kurių oktaninis skaičius yra didesnis, nei tiesios grandinės alkanų, ir tai pagerina benzino kokybę. Katalizinis krekingas yra pranašesnis už terminį krekingą, nes jo metu ne tik sutrumpėja alkanų molekulės, bet ir sudaromi šakotieji alkanai, kurie naudingesni kuro pramonėje.
Regina Jamontaitė

**Regina Jamontaitė-Raudonikienė** (*Jomantaitė*, 1923 m. sausio 1 d. Kaunas – 1998 m. vasario 15 d. Didžiasalis) – Lietuvos baleto artistė.

## Biografija
1938–1941 m. mokėsi Valstybės teatro (1940–1941 m. Valstybinis dramos, operos ir baleto teatras) Kaune baleto studijoje, mokytojai Bronius Kelbauskas, Jadvyga Jovaišaitė ir Fiodoras Lopuchovas. 1942–1944 m. Vilniaus operos, 1944–1966 m. Lietuvos operos ir baleto teatro baleto solistė.

## Svarbiausi vaidmenys
* Ūkininko duktė – Rikardas Drigo. Užburtoji fleita 1944 m.
* Džiaugsmo fėja, Briliantas – Piotras Čaikovskis. Miegančioji gražuolė 1946 m.
* Elena – Julius Juzeliūnas. Ant manų kranto 1953 m
* Gatvės šokėja – Liudvikas Minkus. Don Kichotas 1954 m.
* Čigonė – Juozas Pakalnis. Sužadėtinė 1955 m.
* Anitra – Peras Giuntas 1956 m., muzika – Edvardas Grygas
* Skirmutė – Juozas Indra. Audronė 1957 m.
* Ispanė – Bolero 1959 m., muzika – Morisas Ravelis
* Leo Delibas. Kopelija
* Aleksandras Glazunovas. Raimonda
* Aleksandras Kreinas. Laurensija

**Operose:**
* Aleksandras Borodinas. Kunigaikštis Igoris
* Šarlis Guno. Faustas
* Aleksandras Rubinšteinas. Demonas
* Džiuzepė Verdis. Traviata

## Šaltiniai
Ramutė Janavičiūtė-Kantoravičienė

**Ramutė Janavičiūtė-Kantoravičienė** (1929 m. rugsėjo 9 d. Kaune – 2013 m. liepos 12 d. Vilniuje) – Lietuvos baleto artistė, pedagogė.

## Biografija
1938–1944 m. mokėsi Valstybės teatro Kaune (1941–1944 m. Kauno didysis teatras) baleto studijoje, mokytojai Marija Juozapaitytė, Bronius Kelbauskas, Fiodoras Lopuchovas. 1956–1957 m. stažavo Didžiajame teatre Maskvoje, mokytojai Marina Semionova ir Jelizaveta Gerdt. 1971–1973 m. mokėsi Maskvos choreografijos mokyklos pedagoginiuose kursuose.

1947–1971 m. Lietuvos operos ir baleto teatras baleto solistė. Parengė koncertinių numerių. Gastroliavo Lenkijoje, Vokietijoje, buv. TSRS. 1973–2002 m. dėstė klasikinį šokį Čiurlionio menų mokykloje. Žymesnė mokinė – Viltis Algutytė.

## Svarbiausi vaidmenys
* Onė – Julius Juzeliūnas. Ant marių kranto, 1954 m.
* Raimonda – Aleksandras Glazunovas. Raimonda, 1954 m.
* Aurora, Odeta–Odilija – Piotras Čaikovskis Miegančioji gražuolė 1956 m., Gulbių ežeras 1958 m.
* Skirmutė – Juozas Indra. Audronė, 1957 m., TSRS teatrų festivalio Maskvoje laureatė
* Solveiga – Peras Giuntas, muzika – Edvardas Grygas, 1957 m.
* Ana – Žydrasis Dunojus, muzika – Johanas Štrausas, 1958 m.
* Drebulytė – Eduardas Balsys. Eglė žalčių karalienė, 1960 m.
* Silvija – Leo Delibas. Silvija, 1961 m.
* Laimutė – Lin Auster. Šiaurės sapnas, 1961 m.
* Smeraldina – M. Čiulaki. Tariamasis sužadėtinis, 1962 m.
* Giulnara – Adolfas Adamas. Korsaras, 1965 m.
* Driadžių valdovė – Liudvikas Minkus. Don Kichotas, 1970 m.

## Šaltiniai
Therion

**Therion** – Švedijos metalo grupė 1987 m. įkurta Christofer Johnsson. Grupės pavadinimas Therion kilęs iš grupės Celtic Frost albumo *To Mega Therion*. Pats žodis yra iš Naujojo Testamento ir reiškia Žvėrį (Šėtoną).

Grupė savo karjerą pradėjo grodama death metalą. Po 1993 m. Therion pradėjo stilių keisti daugiau link doom metalo ir eksperimentuoti metalo muziką maišydama su džiazu, industrine muzika, religinėmis giesmėmis. 1996 m. grupė su albumu *[[Theli]]* perėjo prie simfoninio metalo stiliaus ir yra laikomi vieni šio stiliaus pradininkų ir populiarintojų. Pradėti naudoti gyvi simfoniniai orkestrai, klavišiniai instrumentai, moteriški vokalai.

Therion kūriniams būdinga mitologinė, okultinė, maginė tematika. Daugelio grupės kūrinių autorius yra Thomas Karlsson – magų ordino Dragon Rouge vienas kūrėjų.

Prie Therion dainų kūrybos yra prisidėję daug įvairių atlikėjų, kadangi grupės sudėtis dažnai kinta, be to, grupė kviečia daug kviestinių atlikėjų.

## Diskografija
* *Of Darkness…* (1991 m.)
* *Beyond Sanctorum* (1992 m.)
* *Symphony Masses: Ho Drakon Ho Megas* (1993 m.)
* *Lepaca Kliffoth* (1995 m.)
* *Theli* (1996 m.)
* *A’arab Zaraq – Lucid Dreaming* (1997 m.)
* *Vovin* (1998 m.)
* *Crowning of Atlantis* (1999 m.)
* *Deggial* (2000 m.)
* *Secret of the Runes* (2001 m.)
* *Sirius B* (2004 m.)
* *Lemuria* (2004 m.)
* *Gothic Kabbalah* (2007 m.)
* *Sitra Ahra* (2010 m.)
* *Les Fleurs du Mal* (2012 m.)
* *Beloved Antichrist* (2018 m.)
* *Leviathan* (2021 m.)
* *Leviathan II* (2022 m.)
* *Leviathan III* (2023 m.)

## Nuorodos ir šaltiniai

* Oficiali svetainė 

### Išnašos
Edvardas Jančevskis

**Edvardas Jančevskis** (, 1846 m. gruodžio 14 d. Blinstrubiškiai, Raseinių apskr. – 1918 m. liepos 17 d. Krokuva) – Lietuvos ir Lenkijos botanikas.

## Biografija
1868 m. baigė Peterburgo universitetą. 1869-1872 m. tobulinosi Halės universitete. Nuo 1873 m. dėstė Krokuvos universitete, 1901-1902 m. universiteto rektorius, 1902-1903 m. prorektorius. Nuo 1875 m. profesorius. 1876 m. Krokuvos mokslų akademijos narys.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys: augalų anatomija, fiziologija, sistematika, mikologija ir sodininkystė. Tyrė Žemaitijos grybus ir žiedinius augalus, šių surinko daugiau kaip 600 rūšių bei formų. Tyrė obelų, kriaušių, slyvų, serbentų veisles. Nustatė Raseinių apylinkėse auginamų serbentų kilmę. Knygoje „Pomologo užrašai: Tyrimų duomenys iš Blinstrubiškių sodo Žemaitijoje“ aprašė 14 kriaušių, 8 obelų ir 12 slyvų veislių.

## Bibliografija
* Le parasitisme du Nostoc Lichenoides, 1872
* Recherches sur les Porphyria, 1872
* O rurkach sitkowych w korzeniach, 1874
* Poszukiwania nad wzrostem wierzchołkowym korzeni roślin okrytoziarnowych, 1874
* Rozwój pączka u skrzypów, 1876
* Zapiski pomologiczne: Wyniki doświadczeń z sadu Blinstrubiskiego na Żmujdzi, 1879
* Zawilec. Anemone. Studyum morfologiczne, 1892-1896 4 części
* Trzy metody hodowli drzew owocowych, 1896
* Głownie zbożowe na Żmujdzi, 1897
* Species generis ribes, 1905-1906 3 części
* Monographie des groseilliers Ribes L., 1907

## Šaltiniai
Vytautas Jančys

**Vytautas Jančys** (1922 m. gruodžio 20 d. Kaune – 1990 m. gruodžio 1 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos kompozitorius, smuikininkas.

## Biografija
1938–1943 m. studijavo Kauno konservatorijos Vlado Motiekaičio smuiko klasėje, 1946–1949 m. Štutgarto aukštojoje muzikos mokykloje, kompozicijos klasėje. 1941–1944 m. Kauno radiofono orkestro ir Valstybės teatro smuikininkas.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1948 m. čia vadovavo chorui „Sietynas“, dėstė muziką lietuvių gimnazijoje. Nuo 1949 m. gyveno JAV, griežė smuiku Bostono „Civic“ simfoniniame orkestre, studijavo matematiką, techniką ir komerciją. 1958 m. Čikagoje įkūrė orkestrą, vėliau griežė altu lietuvių styginių kvartete.

## Kūryba
Kūriniai: operetė „Žiedai iš anapus“, mišios, 3 simfonijos, kiti simfoniniai kūriniai, koncertas smuikui, 3 styginių kvartetai, 3 sonatos fortepijonui, pramoginė ir sceninė muzika, giesmės, dainos; harmonizavo lietuvių liaudies dainų.

## Šaltiniai
Stanislovas Jančiukas

**Stanislovas Jančiukas** (1937 m. lapkričio 5 d. Seirijuose, Alytaus apskrityje – 2006 m. spalio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas odininkas.

## Biografija
1969 m. baigė Estijos dailės institutą Taline. 1969–1994 m. dirbo dailininku „Dailės“ kombinate Vilniuje.

## Kūryba
Sukūrė albumų, dienoraščių, užrašų knygelių, galanterinių dirbinių etalonų serijinei gamybai, garbės, atsiliepimų knygų, sveikinimo aplankų ir kita. Kūriniams būdinga subtili formų modeliuotė, figūrinių, archit. motyvų ir šrifto darna. Nuo 1970 m. dalyvavo parodose, individuali paroda surengta Vilniuje 1997 m.

Svarbiausi kūriniai: atsiliepimų knygos ir ekspoziciniai žemėlapiai Trakų kraštotyros muziejui, 1973–1975 m., albumas, 1976 m., pano ir svečių knygos laivui „Lietuva“, 1979 m., garbės ir svečių knygos Vilniaus universitetui, 1979 m., užrašų knygelės su inicialais, 1986 m., fotografijų dėžutės, 1988 m., svečių knygos J. Basanavičiaus muziejui Ožkabaliuose, 2002 m.

## Šaltiniai
FIFA U-17 pasaulio taurė

**FIFA U-17 pasaulio taurė** – jaunių (iki 17 metų) pasaulio futbolo čempionatas, vykstantis kas dveji metai. Turnyrą organizuoja FIFA. Pradžioje vadinosi *FIFA U-16 pasaulio čempionatu*, vėliau pavadinimas buvo pakeistas į *FIFA U-17 pasaulio čempionatą*, o nuo 2007 m. įgavo dabartinį pavadinimą.
Pirmasis turnyras buvo surengtas 1985 m., jame žaidė futbolininkai, kurių amžius neviršijo 16 metų. 1991 m. amžiaus riba buvo pakelta iki 17 m.
Keturis kartus – daugiausiai – yra laimėjusi Nigerijos rinktinė. Tris sykius laimėjo Brazilijos rinktinė, dukart – Ganos rinktinė.

## Kvalifikacija

Turnyrą organizuojanti šalis patenka automatiškai. Likusias komandas kvalifikuoja šešios regioninės konfederacijos. Nuo 1985 m. visos Europos rinktinės bei Bolivijos rinktinė dalyvauja FIFA kvietimu.

## Rezultatai

### Santrauka

* **Legenda**:
** ** – po pratesimo*

## Nuorodos

* FIFA U-17 svetainė internete
Aloyzas Jančoras

**Aloyzas Jančoras** (g. 1944 m. sausio 3 d. Mozūriškėse, Veiverių valsčius) – Lietuvos kino operatorius, režisierius.

## Biografija
1962 m. baigė Prienų vidurinę mokyklą. 1964–1967 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1967–1969 m. operatoriaus asistentas Lietuvos kino studijoje. 1969–1973 m. studijavo Kinematografijos institute Maskvoje. 1973–1993 m. Lietuvos kino studijos operatorius, režisierius. 1997 m. įsteigė VšĮ „A. Jančoro videoantologija“, vadovauja jai, kuria dokumentinius filmus apie svarbius Lietuvos kultūrinio gyvenimo įvykius ir asmenybes.

Nufilmavo apie 20 teminių kino žurnalų, apie 40 dokumentinių, vaidybinių kino ir TV filmų. Būdingi tapybiški, ekspresyvūs kadrai, filmo atmosferos, ritmo jutimas.

## Filmografija
**Dokumentiniai filmai**
* Paskutinė vienkiemio vasara, 1971 m., su Robertu Verba
* Tarybų Lietuva, 1972 m., su kitais, rež. Robertas Verba
* Maestro jaunesnysis, 1973 m., rež. Robertas Verba
* Mes vyrai, mama, 1974 m., rež. Z. Putilovas
* Darbštuolis, 1974 m., rež. Laima Pangonytė
* Viršūnėje, kaip ir kelio pradžioje, 1974 m., su Nota Liubošicu
* Pasaulį vaizduojuos kaip didelę simfoniją… Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, 1975 m., su Donatu Pečiūra, rež. Robertas Verba
* Maratonas balne, 1973 m., rež. Rimtautas Šilinis, Viktoras Starošas
* Savojo Aš beieškant, 1977 m., rež. Rimtautas Šilinis
* Noktiurnas išmetamajam vamzdžiui, 1977 m., rež. Rimtautas Šilinis
* Medis turi šaknis, 1978 m.
* Ne vien sau, 1979 m.
* Dovanėlė, 1980 m., rež. E. Zubavičius
* Dienos, metai, visas gyvenimas, 1982 m., rež. Vidmantas Bačiulis
* Sprendžia komunistai, 1983 m., rež. Rimantas Gruodis
* Raštą audžia istorija, 1983 m., rež. A. Tumas
* Saulė ir oras, 1984 m.
* Angkoras – SOS džiunglėse, 1987 m., rež. Viktoras Starošas
* Lietuvos prisikėlimas, 2000 m., rež. Arūnas Žebriūnas
* Akligatvis, 2009 m.
* Mocarto obuoliai, 2011 m.

**Vaidybiniai filmai**
* Markizas ir piemenaitė, 1978 m., rež. Algirdas Dausa
* Sužeista tyla, 1979 m., rež. Algimantas Kundelis
* Arkliavagio duktė, 1981 m., rež. Algimantas Puipa
* Visi prieš vieną, 1986 m., rež. Artūras Pozdniakovas
* Gyvenimas po klevu, 1988 m., rež. Kazimieras Musnickas
* Marius, 6 serijos, 1990–1992 m., 1-2 serijos, rež. Jonas Pakulis, 3-6 serijos, rež. A. Jančoras ir J. Pakulis
* Intrigos (4 serijos), 1991 m.
* Aš nežinau, kas aš esu, TV vaidybinis filmas, 4 serijos, 1995 m., režisierius, operatorius

## Šaltiniai
Jonas Janickis

**Jonas Janickis** (1906 m. rugpjūčio 3 d. Kaune – 1998 m. birželio 18 d. Kaune) – Lietuvos chemikas neorganikas, fizikochemikas, elektrochemikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, chemijos vadovėlių autorius.

## Biografija
Pradinį išsilavinimą įgijo Riazanėje (Rusija). Nuo 1919 m. mokėsi Kauno realinėje vokiečių gimnazijoje. 1926–1930 m. studijavo Dresdeno aukštojoje technikos mokykloje, įgijo inžinieriaus chemiko kvalifikaciją. 1931–1932 m. tęsė studijas Dresdeno aukštosios technikos mokyklos doktorantūroje, apgynė disertaciją „Selenitinės rūgšties natrio ir kalio druskos“.

1933–1950 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete. 1940–1941 m. ir 1944–1950 m. Technologijos fakulteto Fizikinės chemijos katedros vedėjas; 1941 m. profesorius. 1949 m. chemijos mokslų daktaras. Nuo 1951 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas, 1951–1977 m. Fizikinės chemijos katedros vedėjas, 1977–1998 m. profesorius konsultantas. Neorganinių medžiagų ir cheminių trąšų specialybės inžinierių rengimo iniciatorius ir vadovas.

Nuo 1956 m. LSSR mokslų akademijos tikrasis narys. R. Bunseno ir M. Faradėjaus mokslinių draugijų narys. Nuo 1994 m. Džordžo Sorošo fondo profesorius-emeritas.

Nuo 1997 m. KTU Cheminės technologijos fakultete organizuojami akademiko Jono Janickio chemijos konkursai.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritys: sieros, seleno ir halogenų junginių neorganinė, fizikinė ir analizinė chemija, druskų ir vandens sistemų pusiausvyra, mangano ir seleno junginių elektrochemija, antikorozinės dangos.

## Bibliografija
* Įvadas į fizinę ir koloidų chemiją: vadovėlis universitetui. – Kaunas, 1947. – 206 p.
* Fizinė chemija: vadovėlis. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1963. – 411 p.: iliustr.
* Fizikinė chemija: vadovėlis. – 2-asis leidimas. – Vilnius: Mokslas, 1987. – 452 p.
* Atsiminimai apie Kauno universiteto – Kauno politechnikos instituto Fizikinės chemijos katedrą (1926–1986). – Kaunas: Technologija, 1997. – 132 p.: iliustr. – ISBN 9986-13-588-5

## Įvertinimas
* 1947 m. Garbės ženklo ordinas
* 1961 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas
* 1968 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

## Šaltiniai

## Literatūra
* Akademikas Jonas Janickis: monografija / Vitalijus Janickis, Birutė Railienė. – Kaunas: Technologija, 2006. – 237 p.: iliustr. – ISBN 9955-25-104-2
* Konferencijos „Chemija ir cheminė technologija“, skirtos akademiko Jono Janickio 100-osioms gimimo metinėms, sekcijos „Neorganinių junginių chemija ir technologija“ pranešimų medžiaga / Saulius Kitrys, Nijolė Dukštienė, Rasa Paleckienė. – Kaunas: Technologija, 2006. – 107 p.: iliustr. – ISBN 9955-25-043-7
Feliksas Janevičius

**Feliksas Janevičius** (, , 1762 m. Vilnius – 1848 m. gegužės 21 d. Edinburgas) – lietuvių kilmės smuikininkas, dirigentas, kompozitorius.

## Biografija
Nuo 1777 m. karališkosios kapelos smuikininkas Varšuvoje. Nuo 1785 m. gyveno Vienoje, manoma, pas J. Haidną mokėsi kompozicijos, vėliau Florencijoje, Turine, koncertavo Paryžiuje. Nuo 1792 m. gyveno Anglijoje, koncertavo kaip smuikininkas ir dirigentas. 1813 m. vienas filharmonijos draugijos Londone steigėjų. Nuo 1815 m. gyveno Edinburge. Koncertavo iki 1831 m.

## Kūryba
Sukūrė 5 koncertus smuikui ir orkestrui, trio ir divertismentų styginiams instrumentams, sonatą ir pjesių fortepijonui, dainų, tarp jų:
* Demo mūšis, arba Laisvės gimimo diena (*The Battle of Deme I The Birthday of Freedom*), 1805 m.
* Kovos daina (*Song of Battle*), 1805 m.

Kūriniuose (melodijoje, ritmikoje) ryškūs lenkų muzikos bruožai.

## Literatūra
* J. Berwaldt. Feliks Janiewicz, Kraków, 1966.

## Šaltiniai
Ričardas Janilionis

**Ričardas Janilionis** (g. 1956 m. lapkričio 24 d. Kupiškyje) – Lietuvos gydytojas chirurgas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1974 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą, 1980 m. – Vilniaus universitetą. 2002 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

1980–2013 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Centro filialo gydytojas. 1991–2002 m. Vilniaus universiteto Torakalinės chirurgijos klinikos vadovas, 2002–2007 m. Pulmonologijos ir radiologijos klinikos Krūtinės chirurgijos centro vadovas; nuo 2003 m. profesorius. Nuo 2007 m. Krūtinės ligų, alergologijos ir radiologijos klinikos vadovas.

Nuo 2004 m. Lietuvos krūtinės ir širdies chirurgų draugijos prezidentas, Lietuvos gydytojų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – kvėpavimo takų chirurgija. Stažavo Vokietijoje, Švedijoje, Norvegijoje, JAV.

## Šaltiniai
Rytų Sudano kalbos

**Rytų Sudano kalbos** – kalbų pošeimė, savo ruožtu priskiriama didesnei Nilo-Sacharos kalbų šeimai, paplitusi rytų Afrikoje (Sudane, Etiopijoje, Ugandoje, Kenijoje). Didžiausia šios pošeimės grupė yra nilotinės kalbos, o didžiausia kalbinė įvairovė yra Kordofano regione, kuris laikomas visos kalbų pošeimės protėvyne. Tik viena kalba iki XX a. turėjo savo raštą ir civilizaciją - senovės nubų kalba. Kai kurie mokslininkai šiai pošeimei linkę priskirti merojitų kalbą, kuria buvo šnekama Kušo karalystėje.

## Klasifikacija
Daugiausia klasifikacijoje yra nuveikęs M. L. Benderis. Jis siūlo skirstyti visas kalbas į dvi dideles grupes, pagal tai, ar jų asmeniniame įvardyje "aš" yra priebalsis "k" (*astabora* kalbos) ar "n" (*kir - abajaus* kalbos). Iš viso jis išskiria 9 kalbines grupes:

* Astabora kalbos:
** Nubų kalbos (990 tūkst., kalbama Nubijoje, priklauso mirusi senovės nubų kalba ir kelios šiuolaikinės kalbos)
** Nara kalba (80 tūkst., kalbama vakarų Eritrėjoje)
** Nyima kalbos (83 tūkst., kalbama Kordofane, priklauso 2 kalbos)
** Tamaninės kalbos (214 tūkst., kalbama Sudano ir Čado pasienyje, priklauso 3 kalbos)
* Kir - abajaus kalbos:
** Surminės kalbos (348 tūkst., kalbama pietvakarių Etiopijoje)
** Rytų Džebelio kalbos (70 tūkst., kalbama Sudano Mėlynojo Nilo valstijoje, priklauso 4 kalbos)
** Teimeininės kalbos (20 tūkst., kalbama Kordofane, priklauso 3 kalbos)
** Dadžiu kalbos (kalbama Darfure ir vakarų Sudane)
** Nilotinės kalbos (23,7 mln., kalbama Ugandoje, pietų Sudane, Kenijoje, priklauso maždaug 45 kalbos)

Eretas (2001) pasiūlė į šią pošeimę įtraukti Kuliakų kalbas ir izoliuotą Berta kalbą.

## Bibliografija
* Bender, M. Lionel. 2000. "Nilo-Saharan". In Bernd Heine and Derek Nurse, eds., *African Languages: An Introduction.* Cambridge University Press.
* Bender, M. Lionel. 1981. "Some Nilo-Saharan isoglosses". ed. Thilo Schadeberg, M. L. Bender, *Nilo-Saharan: Proceedings of the First Nilo-Saharan Linguistics Colloquium, Leiden, Sept. 8-10, 1980.* Dordrecht: Foris Publications.
* Ehret, Christopher. 2001. *A historical - comparative reconstruction of Nilo-Saharan.* Köln: Rudiger Köppe.

## Nuorodos
* 
*
Óscar Pereiro

**Óscar Pereiro Sio** (g. 1977 m. rugpjūčio 3 d.) – profesionalus ispanų plento dviratininkas, geriausiai žinomas kaip 2006 m. Tour de France laimėtojas po Floyd’o Lance’o diskvalifikavimo dėl dopingo.

Pereiro atstovauja Caisse d’Epargne komandai. Per savo karjerą jis atstovavo Porta da Ravessa (2000–2001) ir Phonak Hearing Systems (2002–2005) komandoms.
Vilhelmas Janiselis

**Vilhelmas Janiselis** (1913 m. kovo 13 d. Dagilynė, Krinčino valsčius – 2007 m. balandžio 7 d. Pasvalys) – Lietuvos tautodailininkas, fotografas.

## Biografija
Iki tremties ūkininkavo, turėjo lentpjūvę Geivitonyse (Pasvalio valsčius). 1936 m. vedė Matildą Narbutaitę. Jiems gimė vaikai Algirdas, Jonas, Aldona ir Emilija. 1949 m. kovo 27 d. šeima ištremta į Sibirą: Ziminskij rajoną, Ikonikų kaimą, Kaganovičiaus kolūkį (Krasnojarsko kr.), į Lietuvą grįžo 1958 m. gyveno Žadeikiuose.

Fotoaparatą į Sibirą nusivežė paslėpęs duonos kepale. Fotografavo rentgeno juostoje tremtinių ir vietinių gyventojų gyvenimą. Fotografijoms daryti naudojo savo pasidarytą didintuvą. Grįžęs į Lietuvą pradėjo tapyti. Surengė apie 70 individualių tapybos ir fotografijos parodų Lietuvoje, Švedijoje, JAV. 1998 m. fotografijų paroda surengta Seime.

Nuo 1975 m. Lietuvos liaudies meno draugijos narys. 1984 m. suteiktas meno saviveiklos žymūno vardas. 1988 m. suteiktas tautodailininko vardas.

## Bibliografija
* Sibiras 1949-58: Iš tremtinio dienoraščio, fotoalbumas, Chicago, Galerija, 2000 m. ISBN 978-1-886060-19-7

## Šaltiniai
Warhammer

**Warhammer** (liet. čekanas) dar gali reikšti:

* Warhammer Fantasy Battles – Games Workshop leidžiamas strateginis maginės fantastikos žanro stalo žaidimas;
** Warhammer Online: Age of Reckoning – pagal jį sukurtas MMORPG žaidimas;
** Warhammer Fantasy Roleplay – tame pačiame pasaulyje vykstantis vaidmenų žaidimas;
* Warhammer 40 000 – taip pat Games Workshop leidžiamas mokslinės fantastikos žanro su fantasy elementais strateginis stalo žaidimas;
** Warhammer 40 000: Dawn of War – pagal jį sukurtas kompiuterinis RTS žaidimas;
** Warhammer 40,000: Dawn of War II – realaus laiko strategijos - taktikos kompiuterinis žaidimas
** Warhammer 40,000: Dark Millenium - šiuo metu kuriamas MMORPG, vyksiantis Warhammer 40 000 pasaulyje.
Jūratė Jankauskaitė

**Jūratė Jankauskaitė-Stonkienė** (g. 1936 m. spalio 19 d. Kaune) – Lietuvos teatro aktorė.

## Biografija
1959 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1959–1963 m. Kapsuko dramos teatro, nuo 1963 m. Klaipėdos dramos teatro aktorė. Sukūrė apie 130 vaidmenų. Vaidino pirmajame lietuviškame meniniame filme „Ignotas grįžo namo“ (1957 m.), filme „Mažos mūsų nuodėmės“, (1979 m., rež. Henrikas Šablevičius).

Duktė Rasa Paukštytė. 

## Svarbesni vaidmenys
* Nora – Henrikas Ibsenas. Nora, 1959 m.
* Lida – Ivanas Kočerga. Laiko meistrai, 1967 m.
* Galia – Edvardas Radzinskis. Monologas apie vedybas, 1973 m.
* Nastia – Maksimas Gorkis. Dugne, 1978 m.
* Marnate – Sename dvare, pagal Šatrijos Raganą, 1983 m.
* Milė – Atolas Fugardas. Čia gyvena žmonės, 1987 m.
* Helena – Tenesis Viljamsas. Gražus sekmadienis piknikui, 1988 m.
* Kyverienė – Trys mylimos, pagal Žemaitę, 1993 m.
* Fani Elis – Džeimsas Kromvelis. Premjera, 1996 m.
* Megė Foulen – Martinas McDonagh. Lineino grožio karalienė, 2001 m.
* Lenė – Tea Dorn. MarLenė, 2003 m.

## Šaltiniai
Donatas Jankauskas (1968)

**Donatas Jankauskas** (g. 1968 m. spalio 7 d. Sedoje) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
1994 m. baigė Vilniaus dailės akademiją, G. Jokūbonio mokinys. Nuo 1994 m. dirba Šiuolaikinio meno centre Vilniuje. Nuo 1997 m. grupuotės „DDD“ narys.

## Kūryba
Kuria skulptūras („Mamutas“ 1994 m., „Vaikų literatūra suaugusiems“ 1997 m., „Pergalė“ 2004 m.), videomeną („Dvasia Kevale“ 2001 m.), instaliacijas („Miško muzika“ 1999 m.), lėles teatrui, rengia menines akcijas („DDD Dirbtuvė“ 1998 m.), gatvės meno festivalius Telšiuose („Gatvės meno projektas“ 1997 m., „Skelbimai“ 1998 m., „Apie kultūrą“ 1999 m., „Ženklai mieste“ 2000 m.) Kūrybai būdinga ironija.

Parodose dalyvauja nuo 1990 Individualios parodos surengtos 1994 m. ir 1999 m. Vilniuje, kolektyvinės 1997 m. kelte Helsinkis-Stokholmas, 2004 m. Haga ir kt.).

## Šaltiniai
Feliksas Jankauskas

**Feliksas Jankauskas** (g. 1957 m. sausio 15 d. Pagėgiai, Šilutės raj.) – Lietuvos savigynos ir dziudo imtynininkas.

## Biografija
1980 m. baigęs Lietuvos kūno kultūros institutą dirba treneriu Kaune.

## Sportiniai pasiekimai
* 1977-1979 m., 1981-1987 m., 1990 m. – 11 kartų Lietuvos savigynos imtynių čempionas
* 1979–1981 m., 1985 m. – 4 kartus Lietuvos dziudo pusvidutinio svorio čempionas
* 1980 m. – TSRS savigynos imtynių čempionas
* 1981 m., 1983 m. – TSRS savigynos imtynių čempionate iškovojo antrą
* 1984 m. – TSRS taurės savigynos imtynių varžybos – pirma vieta
* 1983 m. – pasaulio taurės savigynos imtynių varžybos – pirma vieta
* 1991 m. – Europos savigynos imtynių čempionas

## Šaltiniai
Algimantas Jankauskas

**Algimantas Jankauskas** (g. 1959 m. liepos 24 d. Papilyje, Biržų raj.) – Lietuvos politologas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1994 m. socialinių mokslų daktaras.

Nuo 1989 m. dirba Vilniaus universitete, nuo 1993 m. Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas, nuo 1996 m. instituto direktoriaus pavaduotojas; 1996 m. docentas. 1991 m. stažavo Oslo, 1994 m. – Briuselio laisvajame, 1995 m. – Hulio universitete.

1995–2001 m. Lietuvos politologų asociacijos atsakingasis sekretorius, 2001–2003 m. prezidentas. Europos politikos mokslo asociacijos narys. Žurnalų „Lithuanian Foreign Policy Review“, „Lithuanian Political Science Yearbook“ redaktorius, žurnalo „Politologija“ redkolegijos narys.

Mokslinių tyrimų sritis – demokratizacijos procesai Vidurio ir Rytų Europos šalyse.

## Bibliografija
* Lietuvos politinės partijos ir partinė sistema, su kitais, 2 d. 1997 m.
* Lietuva po Seimo rinkimų 2000, sudarytojas ir redaktorius, 2001 m.
* Politinė kultūra ir visuomenės kaita, sudarytojas ir redaktorius, 2002 m.

## Šaltiniai
Benediktas Jankauskas

**Benediktas Jankauskas** (g. 1941 m. kovo 20 d. Plokščiuose, Platelių valsčius) – Lietuvos agrochemikas, dirvožemininkas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1955–1958 m. mokėsi Plungės, 1958–1959 m. Kulių vidurinėje mokykloje. 1959–1964 m. studijavo Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos-geografijos fakultete. 1964–1967 m. dirbo Žemdirbystės instituto Samališkės bandymų stotyje, 1967–1975 m. Vėžaičių filiale. 1972 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

Nuo 1975 m. dirbo Kaltinėnų bandymų stotyje, 1975–1979 m. stoties ir jos eksperimentinio ūkio direktorius. 1979–1988 m. Žemdirbystės instituto Vėžaičių filialo Kalvų žemdirbystės sektoriaus vedėjas. 1988–2000 m. Kaltinėnų bandymų stoties direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, 2000–2002 m. vyr. mokslo darbuotojas, 2002–2009 m. direktorius. 1995 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. Vienas Žemaitijos kolegijos Rietave steigėjų. Plungiškių draugijos narys. Nuo 2009 m. - pensininkas; studijuoja senovės Žemaitijos (kartu ir Lietuvos) istoriją, domisi lokaliąja giminės istorija.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptys: agrochemija, dirvotyra, Žemaitijos kalvotų dirvų apsauga nuo erozijos, aplinkos apsauga, augalų fiziologija,senovės istoria. Paskelbė 161 mokslinį straipsnį mokslo darbuose ir tarptautinuose moksliniuose žurnaluose; 58 - moksliniuose-gamybiniuose žurnaluose. Mokslinių publikacijų cituojamumo indeksas I-index – 11 (2021 m.).

## Bibliografija
* Vandens erozija ir kovos su ja priemonės, 1979 m.
* Agrochemiko žinynas (su kitais). Mokslas, 1984. 206 p.
* Tręšimas ir aplinkos tarša. Vilnius, 1989. 86 p.
* Dirvų apsauga nuo erozijos. Vilnius, 1990 85 p.
* Dirvožemių erozija ir priešerozinės agropriemonės. Dotnuva-Akademija, 1994. 116 p. 
* Dirvožemio erozija, 1996 m. Margi raštai, 1996. 168p.
* Antieroziniai tyrimai Lietuvoje ir COST veikla. Akademija, 2008. 48 p.
* Labženčių giminė Trumpoji versija, Plungė, 2013. 195 p.
* Žemaičių Jankauskų ir Labženčių giminės, Leidykla "Lututė", 2015. 376 p.
* Dainioujemuojė senuovės ėstuorėjė Āistiu: Žemaitėjės ėr Lietovuos. Kaunas, 2016. 76 p. 
* Istorijos fragmentai Aisčiai pervadinti Baltais Publikacijos. Kaunas, 2017. 299 p. 
* Slaptoji Lietuvos istorija Nutylėti pasakojimai apie aisčius, pervadintus baltais. „Obuolys“, 2018, 286 p. 
* Giesmė Aisčiams Eiliuota istorijos santrauka. Kaunas, 2020. 124 p.
* Baltais pervadintų AISČIŲ istorijos fragmentai žodynėlio forma. Kaunas, 2022. 638 p.
* (Ne) Populiarioji Žemaitijos ir Lietuvos senovės istorija. Kaunas, 2024. 386 p.
* Nuslėptoji senovės Žemaitijos istorija. "Obuolys", 2024. 400 p.

## Įvertinimas
* 1997 m. Valdo Adamkaus premija

## Šaltiniai
Jonas Petras Jankauskas

**Jonas Petras Jankauskas** (g. 1938 m. birželio 22 d. Anykščiuose) – Lietuvos irkluotojas, irklavimo teisėjas, treneris, pedagogas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1961 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1993 m. habilituotas socialinių mokslų daktaras.

Nuo 1972 m. dėsto Vilniaus universitete, nuo 1994 m. profesorius. Nuo 2000 m. Vilniaus universiteto Sveikatos ir sporto centro direktorius.

## Sportiniai pasiekimai
* 1961 m. Lietuvos irklavimo čempionas (dvivietė valtis)

Nuo 1973 m. Tarptautinės irklavimo federacijos teisėjas. 1977–1989 m. Lietuvos irklavimo federacijos pirmininko pavaduotojas ir trenerių tarybos pirmininkas. Teisėjavo olimpinėse žaidynėse, Europos ir pasaulio čempionatuose. Parašė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Specialiųjų medicininių grupių studentų fizinis lavinimas, I kursui 1982 m., II kursui 1983 m.
* Gydomoji kūno kultūra, 1990 m.
* Sportininkų jėgas grąžinančios priemonės ir medikamentai, 1996 m.
* Sergančiųjų regos ligomis gydomoji kūno kultūra, 1998 m.

## Šaltiniai
Pemza

**Pemza** – poringas vulkaninis stiklas, uoliena, susidaranti, kai rūgšti ar vidutiniškai rūgšti lava staigiai kietėja išskirdama dujas. Spalva skiriasi priklausomai nuo geležies kiekio ir būna balta, melsva iki rudos ar net juodos. Uolienos poringumas – iki 0,6. Kietumas pagal Moso skalę apie 6, tankis – 2-2,5 kg/m³.

Neskęsta vandenyje.

Pemza naudojama betono užpildams. Geras abrazyvas.

Iš pemzos daromi filtrai, katalizatoriai ir kt.
Jonas VIII Paleologas

**Jonas VIII Paleologas** (gr: Ίωάννης Η' Παλαιολόγος, Iōannēs VIII Palaiologos, 1392 m. gruodžio 18 d. – 1448 m. spalio 31 d., Konstantinopolis) – Bizantijos imperatorius nuo 1425 iki 1448 m.

## Biografija

Jonas VIII yra vyriausias Manuelio II Paleologo ir Elenos Dragaš, Serbijos princo Konstantino Dragašo dukters, sūnus. Jis kartu su tėvu buvo imperatoriumi prieš 1416 m., o vieninteliu imperatoriumi nuo 1425 m.

## Valdymas

1422 m. birželį jis rūpinosi Konstantinopolio gynyba užpuolus Muradui II, bet turėjo susitaikyti su Tesalonikų praradimu, kuriuos jo brolis Andronikas perdavė Venecijai 1423 m. Kad gautų apsaugą nuo turkų, Jonas VIII aplankė popiežių Eugenijų IV ir sutiko su Katalikų ir Stačiatikių bažnyčių sąjunga. Šią sąjungą patvirtino Florencijos susirinkimas 1439 m., kuriame Jonas VIII dalyvavo kartu su 700 žmonių svita, kurioje buvo patriarchas Juozapas II ir Jurgis Gemistas Pletonas, tarp Italijos akademikų įtakingas neoplatonizmo filosofas. Sąjunga žlugo dėl pasipriešinimo Konstantinopolyje, bet dėl protingo elgesio su Osmanų imperija jis sugebėjo išlaikyti miestą.

Jonas VIII įpėdiniu paskyrė savo brolį Konstantiną XI, kuris buvo regentu 1437–1439 m. Nepaisant jaunesniojo sūnaus Demetrijaus Paleologo machinacijų, jo motina Elena užtikrino, kad 1448 m. Konstantinas taptų imperatoriumi.

## Santuokos

Jonas VIII buvo vedęs tris kartus. Pirmoji santuoka buvo su Ana Maskviete, Maskvos Didžiojo kunigaikščio Vasilijaus I (1389–1425 m.) ir Sofijos Vytautaitės dukra, 1414 m. Ji mirė 1417 m. rugpjūtį nuo maro. Antrąją santuoką organizavo jo tėvas Manuelis II ir popiežius Martynas V su Sofija Montferrat 1421 m. Trečiąją santuoką organizavo būsimas kardinolas Besarionas su Marija iš Trapezundo. Ji mirė 1439 m. žiemą irgi nuo maro. Nė vienoje santuokoje Jonas VIII nesusilaukė palikuonių.
E20

**Europos greitkelis E20** – Tarptautinio E-kelių tinklo dalis. Eina rytų-vakarų kryptimi per Airiją ,Jungtinę Karalystę, Daniją, Švediją, Estiją ir Rusiją. Kelio ilgis − 1880 km.

## Maršrutas

*: Šanonas, Limerikas, Dublinas
Keltas
*: Liverpulis, Mančesteris, Bradfordas, Lydsas, Kingstonas prie Hulo
Be kelto
*: Esbjergas, Koldingas, Midelfartas, Niuborgas, Korsoras, Kogė, Kopenhaga
Tiltas
*: Malmė, Helsingborgas, Halmstadas, Geteborgas, Alingsadas, Erebras, Arboga, Eskilstuna, Sedertaljė, Stokholmas.
Keltas
* Estija: Talinas, Narva
Valstybės siena
*: Sankt Peterburgas
Vičai

**Vičai**, dar vadinami **matakais** (neaiškios kilmės įžeidžiantis pavadinimas) – Pietų Amerikos indėnų genčių grupė, gyvenanti Gran Čiako regione, Bolivijoje ir Argentinoje. Pagrindinės bendruomenės įsikūrusios Čiako, Formosos ir Saltos provincijose bei prie Pilkomajo upės Tarichos departamente. Vičų populiaciją sudaro apie 40 tūkst. žmonių. Kalba gvajakurų šeimai priklausančia vičų kalba.

Vičai iki kolonizacijos gyveno klajokliškai Gran Čiako miškuose. XVI–XVIII a. pranciškonai ir jėzuitai bandė vičų žemėse steigti misijas, tačiau tik nedaugelis jų tapo sėkmingomis. Apie vičų gyvenimą rašė pranciškonas tėvas Alejandro Corrado: pasak jo, vičai vertėsi žvejyba, medžiokle, rankiojimu (algarobo, gledičijų vaisių, taip pat vabzdžių). Tikėjo animistine religija (gerąja dvasia, blogąja dvasia, reinkarnacija), vičų šamanas specialiomis apeigomis gydydavo žmones.

XX a. didelė dalis vičų tapo krikščioniškų misijų nariais.

Ir dabartiniais laikais dauguma vičų gyvena bendruomenėmis, kurias sudaro vienas ar daugiau klanų. Giminė priklauso moteriškajam klanui (po vedybų vyras kraustosi į žmonos kaimą). Kartais giminiuojasi su tobais, tapietais. Stato nedidelius namus iš purvo, dengtus lapais ir šakomis. Verčiasi žvejyba Bermecho, Pilkomajo baseinuose, augina moliūgus, arbūzus, ankštinius, kukurūzus. Medžioja elnius, šarvuočius, iguanas, pekarius, triušius. Renka medų ir vaisius. Audimui naudoja bromelijų pluoštą.

## Šaltiniai
Juozas Šliažas

**Juozas Šliažas** (1925 m. birželio 13 d. Rimšiuose, Papilės valsčius – 2009 m. sausio 10 d. ) – Lietuvos inžinierius elektrikas, lengvaatletis, sporto darbuotojas.

## Biografija
1939 m. baigė Papilės pradinę mokyklą, mokėsi Šiaulių amatų mokykloje, Vilniaus politechnikume. 1944–1945 m. Vilniaus mobiliojoje elektros stotyje elektrotechnikas. 1946 m. įstojo į Kauno valstybinį universitetą ir po reorganizacijos 1951 m. baigė Politechnikos institutą, įgijo elektros stočių ir sistemų inžinieriaus kvalifikaciją.

1951–1964 m. Petrašiūnų elektrinės inžinierius, vėliau – turbinų cecho viršininkas. 1964–1980 m. dirbo Kauno Spalio 50-mečio dirbtinio pluošto gamykloje, nuo 1970 m. vyriausiasis specialistas. 1971 m. neatsitraukdamas nuo gamybos, apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją.

Nuo 1980 m. dėstė Lietuvos kūno kultūros institute: 1980–1986 m. lengvosios atletikos katedros vedėjas, 1986 m. profesorius. 1982 m. technikos mokslų daktaras. Pagrindinės mokslinių darbų kryptys – mažų ir didelių elektros parametrų matavimo prietaisai, jų įdiegimas gamyboje, cheminių siūlų-polimero struktūros tyrimai. 4 išradimai (iki 1986 m.).

1992–2002 m. dėstė Lenkijoje, dirbo Ščecino universiteto Kūno kultūros institute profesoriaus, nuo 1996 m. tituluoto profesoriaus ir lengvosios atletikos katedros vedėjo pareigose. 2002–2005 m. Lietuvos kūno kultūros akademijos lengvosios atletikos katedros profesorius.

## Sportinė veikla
1942 m. Vilniuje įgijo buriuotojo kvalifikaciją. 1947 m. įkūrė Kauno jachtklubą ir 1948 m. (padedant kitiems) paruošė pirmuosius 36 kvalifikuotus buriuotojus. 1948 ir 1949 m. žaidė ledo rutulį ASK (Akademinio sporto klubo), 1950 m. – „Kauno audinių“ komandoje. 1951 m. baigė lengvosios atletikos trenerių-instruktorių kursus. 1956, 1963, 1964, 1969 m. SSRS lengvosios atletikos treneris. 1967–1970 m. LSSR lengvosios atletikos federacijos pirmininkas. 1952–1992 m. auklėtiniai apie 90 kartų tapo Lietuvos čempionais.

Buvo Lietuvos „Sporto“ ėjimo taurės varžybų steigėjas, Lietuvos olimpinės akademijos įkūrimo iniciatorius (kartu su Janiu Grinbergu), Lietuvos studentų sporto asociacijos atkūrėjas (padedant Č. Garbaliauskui). Rūpinosi Lietuvos lengvosios atletikos bazių statyba. 1988 m. dalyvavo Lietuvos tautinio olimpinio komiteto atkūrime, buvo išrinktas į pirmos kadencijos LTOK Vykdomąjį komitetą.

## Įvertinimas
* 1963 m. SSRS nusipelnęs treneris
* 1979 m. LSSR valstybinė premija (už mokslinių tyrimo darbų ciklą 1968–1978 m.)

## Šaltiniai
KamAZ-65225

**KamAZ-65225** – vilkikas gaminamas Kamos automobilių gamykloje (KamAZ).

## Techniniai duomenys
* Ratų formulė – 6x6
* Svorio parametrai
** Sukomplektuoto sunkvežimio masė, kg – 8850
** Puspriekabės pilna masė, kg – 23000
** Vilkiko pilna masė, kg – 32000
* Variklis
** Modelis – KAMAZ 740.50-360 (Euro-2)
** Tipas – dyzelinis su turboįputimu, su įpučiamo oro atšaldymu
** Galia kW(a.j.) – 265(360)
** Cilindrų skaičius ir išdėstymas – 8, V-formos
** Darbinis tūris, l – 11,76
* Pavarų dėžė
** Tipas – mechaninė
** Pavarų skaičius – 16
* Kabina
** Tipas – įrengta virš variklio
** Įranga – su miegamąja vieta
* Ratai ir padangos
** Ratų tipas – diskiniai
** Padangų tipas – pneumatinės, kamerinės
** Padangų dydis – 12.00 R20 (320 R508)
* Bendros charakteristikos
** Didžiausias greitis, km/h – 80
** Posūkio spindulys, m – 11,5

## Nuorodos

* Oficiali svetainė