open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Manuela Arcuri

**Manuela Arkuri** (, g. 1977 m. sausio 8 d. Ananjis) – italų modelis, aktorė, laidų bei renginių vedėja. 

## Biografija
Būdama 14 metų tapo profesionaliu modeliu, demonstravo madas, taip pat fotografavosi foto sesijose įvairiems žurnalams. 

Baigusi mokyklą, įstojo į Dramos mokslų akademiją Romoje. Karjera kine prasidėjo 1995 m. antro plano vaidmenimis įvairiose komedijose. Tuo metu ji ir toliau dirbo modeliu, o režisierių buvo vertinama kaip gražuolė, kuri gali labiau patraukti vyrų auditoriją. Prie to ženkliai prisidėjo jos erotinės fotosesijos tokiems žurnalams kaip „Max“, „Playboy“ ir „Maxim“. Nuotraukas taip pat spausdino žurnalo „Penthouse“ Nyderlandų leidimas, o ji kartu su fotografu laimėjo bylą dėl nelegaliai išspausdintų juos nuotraukų žurnale „Boss“.

Manuela atliko keletą vaidmenų ispanų kino filmuose, o 2000-ųjų pradžioje visą dėmesį sutelkė į televiziją, kur vienas žymesnių jos vaidmenų buvo kriminalinis serialas „Carabinieri“ (2002–03).

## Kita
2002 m. liepos mėn. Porto Cesareo krantinėje buvo pastatyta Manuelą Arkuri vaizduojanti 175 cm statula. Ji sukėlė nemažai diskusijų ir 2010 m. savivaldybė ją pašalino. Po metų naujai išrinkta savivaldybės administracija nusprendė statulą pastatyti jos ankstesnėje vietoje. 

## Asmeninis gyvenimas
Manuela turi 2 brolius, vienas kurių Sergio Arcuri taip pat yra aktorius ir kartu su seserimi vaidino keletoje serialų. 

Italijoje nuolat sklido kalbos apie jos romanus su žymiais sportininkais: futbolininkais Francesco Totti, Francesco Coco, olimpinių čempionu fechtuotoju Aldo Montano. Taip pat sklido kalbos apie dalyvavimą tuometinio ministro pirmininko Silvio Berlusconi organizuojamuose vakarėliuose, tačiau tai nebuvo įrodyta.

2010 m. ji susižadėjo su Giovanni di Francesco, su kuriuo 2014 m. susilaukė sūnaus.

Manuela turi juodą karate diržą.

## Filmografija
### Kinas
* Diario di un vizio (1993)
* L'ultimo concerto (1995)
* I laureati (1995)
* I buchi neri (1995)
* Viaggi di nozze (1995)
* Gratta e vinci (1996)
* Uomini senza donne (1996)
* A spasso nel tempo (1996)
* Cuori perduti (1997)
* Finalmente soli (1997)
* Bagnomaria (1999)
* Voglio stare sotto al letto (1999)
* Teste di cocco (2000)
* A ruota libera (2000)
* Juana la Loca (2001)
* La notte delle streghe (2003)
* Non si ruba a casa dei ladri (2016)

### Televizija
* Disokkupati (1997, serialas)
* Anni '60 (1999, serialas)
* Pepe Carvalho (1999)
* Carabinieri (2002-2003, serialas)
* Con le unghie e con i denti (2004)
* Madame (2004)
* Imperia, la grande cortigiana (2005)
* Carabinieri - Sotto copertura (2005, mini serialas)
* Regina dei fiori (2005)
* L'onore e il rispetto (2006)
* Donne sbagliate (2007)
* Io non dimentico (2008)
* Mogli a pezzi (2008, serialas)
* So che ritornerai (2009)
* Caterina e le sue figlie 3 (2010, serialas)
* Il peccato e la vergogna (2010-2014, mini serialas)
* Sangue caldo (2011, mini serialas)
* Pupetta - Il coraggio e la passione (2013)
* Il bello delle donne... alcuni anni dopo (2017)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Stefania Orlando

**Stefanija Orlando** (, g. 1966 m. gruodžio 23 d. Roma) – italų TV laidų vedėja, aktorė ir dainininkė.

Italijoje žinoma kaip antro plano TV laidų dalyvė (angl. *Showgirl*), karjerą pardėjusi kanalo Mediaset viktorinoje „Si o No?“, o labiausiai išpopuliarėjusi RAI 2 kanalo programoje „I fatti vostri“ (1997–2003).

Yra atilkusi keletą vaidmenų kine ir televizijoje, taip pat išleidusi dainų albumą „Su e giu“ (2009) bei keletą atskirų dainų.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* IMDb profilis
Sarah Maestri

**Sara Majestri** (, g. 1979 m. gruodžio 21 d.) – italų aktorė, laidų vedėja ir dainininkė.

## Biografija
Sara aktorystės mokėsi „Teatro blu“ Romoje (1996 m.) ir „Quelli di Grock“ Milane (1999 m.) mokyklose. Tuo pačiu lankė įvairius seminarus (dainavimo, pantomimos, mimikos), įgijo darželio auklėtojos specialybę. 

1997 m. debiutavo teatre, vėliau nusifilmavo keliose reklamose. 1999 m. ji pasirodė TV seriale „Vivere“, o 2002–04 m. filmavosi muilo operoje „CentoVetrine“. 2001 m. Sara atliko pirmą vaidmenį kine – Pupi Avanti juostoje „I cavalieri che fecero l‘impresa“.

2008 m. ji kurį laiką vedė radijo laidas stotyje „Radio 2“. 2009 m. buvo išleista jos autobiografinė knyga „La bambina dei fiori di carta“, sulaukusi populiarumo ir pakartotinių leidimų. 2013 m. jos siužetas panaudotas teatro spektakliui. Pastaruoju metu dirba televizijos kanalų Cielo ir Italia 2 futbolo transliacijų metu (pati Sara yra AC Milan ir Varezės klubų gerbėja). 

2017 m. Sara režisavo trumpo metražo filmą „Il mondo fuori da qua“, pasakojantį apie našlaičiais tapusius vaikus po Černobylio avarijos. Filmas buvo kuriamas Baltarusijoje. 

Nuo 2019 m. ji yra labdaros fondo „Cariplo“ komisijos narė.

## Filmografija

## Apdovanojimai
* Primavera del Cinema Italiano festivalis – AGIS apdovanojimas (2008)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Džefas (filmas)

**Džefas** () – 1969 m. sukurtas kriminalinis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Alain Delon. Filmą finansavo „Warner-Seven Arts“.

## Siužetas

Po sėkmingo apiplėšimo gaujos vadas Džefas pasprunka su grobiu, palikdamas buvusius kompanionus be nieko. Šie neketina nuleisti rankų ir tikisi, kad buvusi Džefo meilužė Eva žino daugiau ir galiausiai nuves juos prie tikslo. Vienintelis iš gaujos narių, Loranas, nusprendžia neprisijungti: jis padeda Evai pabėgti nuo gaujos ir kartu su ja leidžiasi ieškoti Džefo.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Alain Delon – Loranas
* Mireille Darc – Eva
* Georges Rouquier – Džefas
* Gabriel Jabbour
* Nathalie Nerval
* Robert Lombard

## Šaltiniai
Joely Fisher

**Joely Fisher** (g. 1967 m. spalio 29 d. Berbankas) – amerikiečių aktorė ir dainininkė.

Jos tėvas Eddie Fisher buvo dainininkas, o motina Connie Stevens – aktorė. 

Kine debiutavo 1987 m., komedijoje „Pretty Smart“. Karjeros proveržiu tapo vienas pagrindinių vaidmenų TV seriale „Ellen“, kuris buvo kuriamas 1994–98 m. dažniausiai vaidina televizijoje. Kitas ryškus jos vaidmuo – TV situacijų komedijoje „‘Til Death“ (2006–10).

## Dalinė filmografija
* Pretty Smart (1987)
* Kaukė (1994)
* Ellen (1994–98)
* ‚Til Death (2006–10)

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Auksinis gaublys (1992)
* Auksinis gaublys (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (1998)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Federica Moro

**Federika Moro** (g. 1965 m. vasario 20 d.) – italų modelis ir aktorė.

1982 m. ji laimėjo Sanreme vykusį grožio konkursą Mis Italija, po metų pateko tarp 15 finalininkių konkurse Mis Visata.

9-e praėjusio amžiaus dešimtmetyje gana aktyviai vaidino kine, vaizdo reklamose, vėliau tapo TV laidų vedėja. 

## Vaidmenys kine
* Segni particolari: bellissimo (1983)
* College (1984)
* Joan Lui - Ma un giorno nel paese arrivo io di lunedì (1985)
* Yuppies - I giovani di successo (1986)
* Yuppies 2 (1986)
* La partita (1988)
* Ultimo respiro (1992)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Graziella Galvani

**Graciela Galvani** (, 1931 m. birželio 27 d. Milane, Italijoje – 2022 m. rugpjūčio 25 d. Baton Ruže, Luizianoje, JAV) – italų aktorė.

## Filmografija
* Souvenir d'Italie (1957)
* Kapo (1959)
* Fantasmi a Roma (1961)
* Cronache del '22 (1961)
* Le italiane e l'amore (1961)
* Frenesia dell'estate (1964)
* El diablo también llora (1965)
* Pierrot le fou (1965)
* Nick Carter et le trèfle rouge (1965)
* Camille 2000 (1969)
* Senza sapere niente di lei (1969)
* Lettera aperta a un giornale della sera (1970)
* Karvė Fiorina (1972)
* Gundytojos (1973)
* I miracoli accadono ancora (1974)
* Dėdė Adolfas, pravarde Fiureris (1978)
* La terrazza (1980)
* Šventojo Lauryno naktis (1982)
* Una notte di pioggia (1984)
* Tre colonne in cronaca (1990)
* Swing Troubadour (1991)
* Coitado do Jorge (1993)
* Favola contaminata (1995)
* Gialloparma (1999)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Tarnaitė (2016 filmas)

**Tarnaitė** (, ) – 2016 m. Pietų Korėjoje sukurtas erotinis psichologinis trileris pagal Sarah Waters romaną „Fingersmith“. Demonstruotas Kanų kino festivalio programoje.

## Siužetas

Filmą sudaro 3 tarpusavyje susiję epizodai.

1 dalis.

XX a. pradžia, Korėją valdo japonai. Mergina vardu Ok Ču įsidarbina tarnaite pas turtingą japonę Hideko. Iš tiesų mergina yra vagilė vardu Suk Hi, susidėjusi su apsimetėliu grafu Fudzivara, kuris ketina suvilioti Hideko, ją vesti ir vėliau užvaldyti jos šeimos turtus. Suk Hi užduotis – padėti Hideko įsimylėti Fudzivarą, tačiau betarnaudama pas savo ponią, mergina ją įsimyli ir pradeda pavydėti. Jos suartėja, tačiau Hideko priima Fudzivaros pasiūlymą išvykti į Japoniją, tik su sąlyga, kad kartu vyks ir jos tarnaitė.

Japonijoje Fudzivara ir Hideko susituokia. Tuomet Fudzivara nuveža savo žmoną į beprotnamį, tačiau jame Hideko vardu palieka sukrėstą ir išduotą Suk Hi.

2 dalis.

Pradžioje pasakojama Hideko vaikystė ir jos pažintis su Fudzivara (pastarasis padėdavo jos patėviui Kodzuki padirbinėti senovines knygas). Jos motiną, mėginusią pabėgti nuo despoto vyro nužudė pats Kodzuki ir mergina gyvena nuolatinėje baimėje. Fudzivara pasiūlo jai pabėgimo planą: rasti jauną ir kvailą tarnaitę, kurią vėliau būtų galima uždaryti į beprotnamį, o jie pasidalytų palikimą. Namuose atsiranda Suk Hi, kurią Hideko išmoko skaityti. Galiausiai, supratusi, kad mergina ja iš tiesų rūpinasi, Hideko papasakoją dalį jos ir Fudzivaros plano. Abi merginos iš Kodzuki namų pabėga kartu.

3 dalis.

Po to, kai Suk Hi atsidūrė beprotnamyje, Fudzivara siūlo Hideko kartu vykti į Vladivostoką ir iš tiesų susituokti. Jie ketina vykti traukiniu, tačiau tuo metu Suk Hi pabėga ir juos suranda. Hideko apsvaigina Fudzivarą vynu su opiumu, pakeičia bilietus iki Šanchajaus ir išvyksta su Suk Hi. Tuo metu Fudzivarą sučiumpa Kodzuki žmonės, šis jį kankina savo namo rūsyje, tačiau vėliau abu miršta nuo apnuodytų cigarečių, kurias turėjo Fudzivara.

## Pagrindiniai apdovanojimai
* BAFTA – geriausias filmas užsienio kalba
* Saturno apdovanojimas – geriausias užsienio filmas
* Azijos filmų apdovanojimas – geriausia antrojo plano aktorė (So-Ri Moon), geriausias debiutas (Tae-ri Kim), geriausi kostiumai
* Kanų kino festivalis (nominacija) – Auksinė palmės šakelė
* Kartagenos filmų festivalis (nominacija) – geriausias filmas
* Empire apdovanojimas (nominacija) – geriausias užsienio filmas
* Premio Guarani – geriausias užsienio filmas
* Satelito apdovanojimas (nominacija) – geriausias filmas
Viso filmas pelnė 65 apdovanojimus ir 104 nominacijas.

## Išnašos
Juodas šydas Lizai

**Juodas šydas Lizai** () – 1968 m. sukurtas giallo filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* John Mills – inspektorius Bulonas
* Luciana Paluzzi – Liza
* Robert Hoffmann – Maksas Lindtas
* Renate Kasche – Mariana
* Carlo Hintermann
* Tullio Altamura
* Paola Natale

## Turinys

Inspektorius Bulonas gyvena su gerokai jaunesne žmona, kurią pats kažkada išgelbėjo nuo įkalinimo. Dėl amžiaus skirtumo ir žmonos draugų, jį vis labiau kankina pavydas. Galiausiai įsitikinęs, kad žmona jam neištikima, Bulonas vieną suimtąjį, kuriam gresia ilgi metai kalėjime, mainais už laisvę pasiūlo nužudyti Lizą. Maksas Lindtas sutinka. Jis suipažįsta su Liza ir tampa šios meilužiu. Bulonas, matydamas kad planas nepavyko, o jis pats atsidūrė Makso rankose, nusprendžia pats imtis darbo – nužudyti žudiką, o vėliau ir savo žmoną.
Vengrijos futbolas 2020–2021 m.

**[[Vengrija|Vengrijos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. rugpjūčio 14 d., o baigėsi 2021 m. gegužės 8 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. rudenį, finalas įvyko 2021 m. gegužės 3 d.;

## [[Vengrijos futbolo čempionatas|Nemzeti Bajnokság I]]
* **[[Vengrijos futbolo čempionatas|Nemzeti Bajnokság I]]** – aukščiausioji futbolo lyga.
* 2020–2021 m. dalyvavo 12 ekipų.
* Ferencvárosi TC tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

* 🏆 Újpest klubas kaip Vengrijos futbolo taurės laimėtojai, pateko į Europos turnyrą.

## [[Vengrijos futbolo čempionatas|Nemzeti Bajnokság II]]
* **[[Vengrijos futbolo čempionatas|Nemzeti Bajnokság II]]** – antros pakopos, pusiau profesionali futbolo lyga.
* Dalyvavo 20 komandų.
* Naujokai: 
: Pécsi MFC, Debreceni EAC, Szentlőrinci SE (kurie pakilo iš žemesniojo diviziono) 
: Kaposvári bei Debreceni VSC (krituoliai iš Aukščiausios lygos).

### Galutinė ekipų rikiuotė
* Dvi geriausios komandos pateko į aukščiausią divizioną.

## 2020–2021 m. [[Vengrijos futbolo taurė]] ''(2020–21 Magyar Kupa)''
* **[[Vengrijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Vengrijoje, vykstantis nuo 1909 metų.

### Finalo rungtynės
----

* **[[Újpest FC|Újpest]] nugalėjo finale 1:0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF: 2020–2021 m.
: RSSSF: čempionatai
: RSSSF: Vengrijos futbolo taurės turnyrai
* SOCCERWAY: 2020–2021 m.
Debreceni EAC

**Debreceno futbolo klubas EAC** () arba trumpai **DEAC** – Vengrijos futbolo klubas iš Debreceno. 

Namų rungtynes žaidžia DAEC stadione, talpinančiame 3 200 žiūrovų. Ekipa žaidžia juodai baltomis aprangomis. 

**DEAC** turi ne tik futbolo, bet ir tinklinio komandas.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1919 m., kai buvo įkurtas  Debreceni Egyetemi Athletikai Club.

2019/20 m. sezone buvo pirmi Trečiame divizione (Rytų zonoje) ir pateko į Antrą divizioną.

## Pasiekimai
* **Trečiasis divizionas (NBIII)**, Rytai
: Nugalėtojai: 2019/20

## Sezonai

|}
* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Szentlőrinci SE

**Szentlőrinci Sportegyesület** () arba trumpai **Szentlőrinci SE** – Vengrijos futbolo klubas iš Sentlerinco.

Namų rungtynes Trečioje lygoje žaidė „Szentlőrinci sportpálya“ stadione, talpinančiame 1 020 žiūrovų, tačiau Antroje lygoje rungtyniavo licencijuotame Kozármislenyi miesto stadione, talpinančiame 2 500 žiūrovų. Ekipa žaidžia raudonomis aprangomis.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1912 m., kai buvo įkurtas Szentlőrinci Vasutas SE.

2019–2020 m. sezone buvo antri Trečiame divizione (Rytų zonoje) ir pateko į Antrą divizioną.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo antrojoje Nacionalinėje lygoje. Liko septynioliktoje vietoje ir dėl išlikimo žaidė pereinamąsias rungtynes. Pirmosios baigėsi be įvarčių, nulinėmis lygiosiomis. Atsakomosiose rezultatu 2-1 nugalėjo varžovai, kurie ir pateko į Antrą lygą.

## Pasiekimai
* **Trečiasis divizionas (NBIII)**, Centras
: Nugalėtojai: 2005–2006, 2007–2008, 2008–2009, 2018–2019 m.

## Sezonai

|}
* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Girmuonio tvenkinys

**Girmuonio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Išlaužo. Sudarytas užtvenkus Girmens upelį (Jiesios intakas) 2,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,17 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 53,8 m. Krantai žemi, šiaurės rytuose pelkėti. Aplinkui plyti pievos, o į šiaurės vakarus čia pat už pylimo telkšo žuvininkystės ūkio tvenkinys (jungiasi kanalu). Šalia įsikūręs Girininkų kaimas.

## Šaltiniai
Praėjusios dienos

**Praėjusios dienos** () – 2009 m. sukurta drama, kurios veiksmas pasakoja apie britų futbolo chuliganus, palaikančius klubą Tranmere Rovers F.C. Filmas sukurtas pagal to paties pavadinimo knygą, išleistą 1998 m.

Filme skamba populiarių 8-o dešimtmečio britų grupių The Cure, Joy Division, Ultravox, OMD kūriniai.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Nicky Bell – Kartis 
* Liam Boyle – Elvis
* Oliver Lee – Mažylis 
* Lee Battle – Bilis
* Sean Ward - Robis
* Holliday Grainger – Molė 
* Stephen Graham – Džonas Gudenas
* Lianne Sorsa
* Rebecca Atkinson

## Turinys

Filmo veiksmas vyksta Liverpulio priemiestyje 1979 m. Mirus motinai, 19-metis Polas Kartis visais būdais stengiasi prisijungti prie The Pack – futbolo klubą „Tranmere Rovers“ palaikančiios chuliganų grupuotės, kuriai vadovauja buvęs kariškis Džonas Gudenas. Jo draugas Elvis pažįsta keletą gaujos narių, kuriuos Polas šiek tiek idealizuoja, ir bando jį įkalbėti laikytis atokiau nuo gaujos. Vis tik Polas nenusileidžia, kol galiausiai Gudenas suteikia jam šansą įrodyti savo vertę. Išvykos į kitus miestus, muštynės su varžovus palaikančiais priešininkais, narkotikai – po kurio laiko futbolo chuligano romantika Polui pradeda atrodyti nebe tokia patraukli, tuo labiau, kad ir Elvis vis labiau tolsta nuo grupuotės, o vienas jos narių nuolat su juo konfliktuoja. Kai nužudomas Gudenas, Polas galutinai supranta, kad ir jam atėjo laikas pasitraukti.

## Apdovanojimai
* Fringe Report apdovanojimas
Kalifornija (1993 filmas)

**Kalifornija** () – 1993 m. JAV sukurtas „kelio filmas“.

## Siužetas

Brajanas – rašytojas, kuriantis romanus apie žudikus maniakus, kartu su žmona Kere keliauja į Kaliforniją, pakeliui lankydamas vietas, kuriose maniakai buvo įvykdę savo nusikaltimus. Pakeliui jis susipažįsta su Erliu ir jo drauge Adele, kuriuos sutinka pavežėti. Pradžioje Erlis atrodo įdomus pašnekovas, galintis suteikti naujų įdėjų Brajano knygai, tačiau nevaldomi įsiūčio priepuoliai gasdina Kerę. Pora neįtaria, kad jų pakeleivis yra tikras žudikas – maniakas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Brad Pitt – Erlis Greisas
* Juliette Lewis – Adelė Korners
* David Duchovny – Brajanas
* Michelle Forbes – Kerė
* Mars Callahan
* Brett Rice
* Loanne Bishop

## Apdovanojimai
* Saturno apdovanojimas (nominacija) – geriausias siaubo filmas, geriausias scenarijus, geriausia aktorė (M. Forbes)
* Deauville filmų festivalis (nominacija) -kritikų apdovanojimas (D. Sena)
* Monrealio filmų festivalis – geriausia kinematografija
* Salonikų filmų festivalis – geriausias scenarijus

## Šaltiniai
Apskritis (Vokietija)

**Apskritis** (, Šiaurės Reine-Vestfalijoje ir Šlezvige-Holšteine), arba **žemės apskritis** (, visose kitose Vokietijos žemėse) – į komunas () dalijamas administracinio-teritorinio suskirstymo vienetas.
## Valdymas
Atstovaujamosios apskričių institucijos – gyventojų renkami apskričių parlamentai, arba kreistagai (*Kreistag*), jie sudaryti iš apskrities parlamento deputatų (*Kreistagsabgeordnete* – Žemutinėje Saksonijoje, Brandenburge, Hesene ir Šlezvige-Holšteine), apskrities parlamento narių (*Kreistagsmitglieder* – Meklenburge-Pomeranijoje, Šiaurės Reine-Vestfalijoje, Reino krašte-Pfalce, Saro krašte ir Tiuringijoje) arba apskrities tarybų (*Kreisrat* – Badene-Viurtemberge, Bavarijoje ir Saksonijoje), neprofesionaliųjų narių (*Ehrenamtliche Mitglieder* – Saksonijoje-Anhalte). Brandenburge, Hesene, Žemutinėje Saksonijoje ir Saksonijoje-Anhalte apskrities parlamentas savo posėdžiams renka apskrities parlamento pirmininką (*Vorsitzender des Kreistages*), Meklenburge-Pomeranijoje ir Šlezvige-Holšteine – apskrities parlamento prezidentą (*Kreistagspräsident*). Kitose žemėse apskrities parlamento posėdžiams vadovauja apskrities administratoriai (*Landrat*).

Vykdomosios apskrities valdžios institucijos – apskričių komitetai (*Kreisausschuss*), sudaryti iš apskrities tarybos (*Landrat*) ir apskrities komiteto narių. Reino krašte-Pfalce taip pat turimos apskrities valdybos (*Kreisvorstand*), sudarytos iš apskrities tarybos ir aldermanų (*Beigeordneter*). Badene-Viurtemberge, Bavarijoje, Brandenburge, Žemutinėje Saksonijoje, Reino krašte-Pfalce, Saksonijoje, Saksonijoje-Anhalte ir Tiuringijoje apskrities tarybos įeina ir į apskrities parlamentą.
## Istorija
XIX a. pradžioje Heinrichas Frydrichas Šteinas kaimiškuose regionuose bandė įvesti savivaldos modelį. Jo sumanymai buvo įgyvendinti tik devintajame dešimtmetyje, kai Prūsijos Vestfalijos (1886) ir Reino (1887) provincijos buvo sudalytos apskritimis.

Pirmojo pasaulinio karo pradžioje Vokietijos teritorijoje buvo apie 1000 apskričių. Jų plotas buvo sudaromas taip, kad apskrities vadovas, arklių kinkiniu vykdamas į tolimiausiąjį savo apskrities miestą, galėtų tą pačią dieną grįžti, ir, be to, jam turėjo likti pakankamai laiko savo tarnybos pareigoms atlikti.
Graužės V tvenkinys

**Graužės V tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, Noreikiškių gyvenvietės vakarinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Vėžpievio intakas, Nemuno baseinas) 0,04 km nuo jo įtekėjimo į Graužės IV tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,13 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 64 m. Krantai aukštoki, ištisai apaugę medžiais. Aplinkui plyti pievos. Priešsroviui iškart telkšo Graužės VI tvenkinys. 

## Šaltiniai
Sentlerincas

**Sentlerincas** () − miestas Vengrijos pietuose, netoli nuo valstybinės sienos su Kroatija; Baranios medėje. Mieste yra kunigaikščių Esterhazių rūmai, kurie yra turistų traukos centras. Gyventojai verčiasi prekyba, amatais, žemės ūkiu, vyndaryste ir teikia turizmo paslaugas.

## Istorija
XVIII a. viduryje čia buvo įkurtas kunigaikščio Miklošo Esterhazio dvarų administracinis centras. 1696–1717 m. pastatyti baroko stiliaus rūmai, kurie vėliau kelis kartus buvo išplėsti. Katalikų klebonija ir baroko stiliaus bažnyčia buvo baigta statyti apie 1718 m. – netrukus po rūmų. 

XVIII a. pastatytas Koncz-Brantner namas Munkácsy Mihály gatvėje – buvusi Esterhazių šeimos dvaro valdytojo rezidencija. Šiandien čia yra didelė, viešai prieinama privati ​​kolekcija. Be to, mieste yra naujas, didelis kraštotyros muziejus su archeologijos, vietinės istorijos ir etnologijos ekspozicijomis.

## Renginiai
Kiekvienais metais rugpjūčio 10 d. mieste prasideda Parapijos mugė. „Laurentijaus dienose“ yra daugybė kultūrinių renginių ir gatvės pokylis. Taip pat vyksta įprasta žemės ūkio mugė „Ūkininkų diena“ („Gazdanapok“). Mugė yra pagrindinis Baranios apskrities žemės ūkio renginys.

## Miestų partnerystė
*  Urbachas (Vokietija)

## Sportas
### Futbolas
* Szentlőrinci SE (futbolo klubas). 
* „Szentlőrinci sportpálya“ stadionas, kurio talpa 1 020 žiūrovai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali miesto svetainė (vengrų k.)
Budafokas

**Budafokas** () − Budapešto miesto dalis Budos pietvakarinėje dalyje, šalia Dunojaus, Budafoko-Tetenio rajone; prijungta prie Budapešto 1950 m. Anksčiau gyvenvietė vadinta *Promontor* pagal lotynišką *Promontorium* („iškyšulys“), nuo 1886 m. pavadinimas pakeistas vengrišku *Budafok* („Budos iškyšulys“). Budafokas garsėjo vyndarystės tradicijomis, dėl vyno rūsių, dar buvo vadinamas „rūsių miestu“. Šie požeminiai rūsiai yra turistų traukos centras. 

## Istorija
Istoriškai Budafokas buvo puiki vietovė vyno gamybai. Budafoke augo svarbiausi Vidurio Vengrijos vynuogynai. 1880 m., didėjant komercinei vyno gamybai, vyno gamybos ir išpilstymo pramonės sąjunga sukūrė rūsių tinklą, įduobtą iš kalkakmenio po Budafoku. Rūsių sistema, kurios ilgis 25 kilometrai, yra didžiausia visoje Europoje, išlikusi iki šiol ir tebenaudojama, su šimtametėmis statinėmis, tarp kurių – ir antra pagal dydį statinė Vengrijoje. Pagrindinė istorinė vynininkystės vieta Budafoke yra „József Törley & Co“ vyno rūsiai, kuriuos vis dar galima aplankyti. Kiti ten vis dar veikiantys vyno gamintojai yra „Hungarovin Rt“, „Promontorvin Rt“ ir „Budafokvin Kft“. 

1899 m. Budafoką elektrifikavo Tiszántúli Áramszolgáltató Rt. (Rytų-Vengrijos elektros tiekimo įmonė).

## Miestų partnerystė
*  Kristianstadas (Švedija)

## Sportas
### Futbolas
* Budafoki MTE (futbolo klubas).  
* „Promontor utcai Stadion“ stadionas, kurio talpa 4 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

File:Town Hall (Budafok) 05.JPG|Rotušė
File:Budafok Housing Estate.JPG|Daugiabučiai pastatai Budafoke
File:Budafok, a kálvária légi felvételen.jpg|Budafoko kalvarijos
Budapest22.jpg|Budafoko katalikų bažnyčia


## Šaltiniai
NK Junak Sinj

**Sinio futbolo klubas „Junak“**, o trumpai **Sinio „Junak“** bei **NK Junak Sinj** – Kroatijos futbolo klubas iš Sinio. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1916 m. 2020–2021 m. sezone žaidė Antroje lygoje (II), tačiau liko septyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2021–2022 m. sezono varžėsi trečios pakopos pirmenybėse.

## Pasiekimai
* Trečia lyga (3. HNL), Pietų zona: 
: Nugalėtojai: 2019–20

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Soccerway
* Transfermarkt
NK Opatija

**„Opatijos“ futbolo klubas** (), o trumpai **NK „Opatija“** – Kroatijos futbolo klubas iš Opatijos. 

Klubo spalvos balta ir juoda. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1911 m.

Nuo 2020 m. rungtyniavo Antrame divizione. (Iki tol žaidė trečios pakopos pirmenybėse.)

2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje. Liko paskutiniai, užėmę šešioliktą vietą. Po sezono perkelti į žemesnį divizioną.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Opatijos stadione, kuris talpina 2 tūkst. žiūrovų.

## Pasiekimai
;  **Trečia lyga (3. HNL), Vakarų zona:** 
* **Nugalėtojai (3x)**: 2001–2002, 2013–2014, 2019–2020 m.

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Margupio tvenkinys

**Margupio tvenkinys** - tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 4 km į šiaurę nuo Karmėlavos, Tauralaukio kolektyvinių sodų bendrijos gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus Margupio upelį (Neries intakas) 3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius - 0,15 km, plotis - iki 0,04 km. Altitudė 61,7 m. Krantai aukšti, beveik ištisai apaugę medžiais. Aplinkui stūkso miškas. 

Įeina į Lapių geomorfologinį draustinį.

## Šaltiniai
Ardilava

**Ardilava** (, ) – kaimas Baltarusijoje, Minsko srityje, Maladečinos rajone, Ardilavos kaimiškojoje apylinkėje, 18 km į pietvakarius nuo Maladečinos, šalia Maladečinos–Lydos geležinkelio. 473 gyv. (2010 m.). Stovi cerkvė.

## Istorija
1443 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, 1752 m. perstatyta. ~1866 m. bažnyčia iš katalikų atimta, perduota stačiatikiams. 1923 m. pastatyta nauja, Šv. Onos bažnyčia, uždaryta sovietų valdžios 1950 m.

1721 m. vietovė priklausė LDK didžiajam iždininkui Mykolui Kazimierui Kocielui, XIX a. – kunigaikščiui Tadui Puzinui. XIX a. antroje pusėje Ardilavos dvare gyveno kunigaikštienė Gabrielė Giunterytė-Puzinienė, rašiusi lenkų kalba apysakas, dramas ir eilėraščius. Pagal Lietuvos ir Sovietų Rusijos 1920 m. taikos sutartį Ardilava priskirta Lietuvai. 1920–1939 m. priklausė Lenkijai; iki 1927 m. buvo Valažino, 1927–1939 m. Maladečinos apskrityje. 1939 m. užimta Sovietų Sąjungos, prijungta prie Baltarusijos TSR. 1951 m. šalia Ardilavos įkurta Berezinskojės gyvenvietė, apylinkėse eksploatuotos durpės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ardilavos bažnyčios steigėjų raštas Vilniaus vyskupui Albertui Taborui , Pergamentų skaitmeninių vaizdų archyvas. Nuoroda tikrinta 2021-06-02.
Ramanas Halovčanka

**Ramanas Aliaksandravičius Halovčanka** *arba* **Romanas Aleksandrovičius Golovčenka** (, , g. 1973 m. rugpjūčio 10 d., Žodzina, Baltarusija) – baltarusių politikas, nuo 2020 m. birželio 4 d. iki 2025 m. kovo 10 d. ėjęs Baltarusijos ministro pirmininko pareigas.

## Biografija
R. Golovčenka gimė 1973 m. rugpjūčio 10 d., Žodzinoje, Baltarusijoje. Tėvas dirbo inžinieriumi Minsko traktorių gamykloje. Būdamas dešimties kartu su tėvais persikėlė į Minską, kur baigė aukštąją mokyklą. Golovčenka baigė Maskvos valstybinį tarptautinių santykių institutą 1996 m. 2018 m. tapo Baltarusijos ambasadoriumi Katare, Kuveite ir Saudo Arabijoje. Likus dviems mėnesiams iki 2020 m. Baltarusijos prezidento rinkimų, A. Lukašenkos buvo paskirtas Baltarusijos ministru pirmininku. Iš pareigų atsistatydino 2020 m. rugpjūčio 17 d. vykstančių protestų metu, vis dėlto po dviejų dienų vėl buvo paskirtas naujos vyriausybės ministru pirmininku.

## Šaltiniai

|-
Traktaro stadionas

**„Traktaro“ stadionas** (; iki 1976 m. ***„Raudonosios vėliavos“ stadionas***) – daugiafunkcis stadionas Minske, Baltarusijoje.

## Istorija

Stadionas pastatytas XX a. 6-ajame dešimtmetyje, jam suteiktas „Raudonosios vėliavos“ pavadinimas (, ). 1976 m. susietas su Minsko traktorių gamykla ir pervadintas į„Traktaro“ vardu. Sovietmečiu stadioną nuomojo Minsko „Traktar“ futbolo klubas. 1976 m. stadionas buvo renovuotas, 1978–1980 m. laikinai tapo Minsko „Dinamo“ klubo namų stadionu.

2011 m. stadione vyko Baltarusijos futbolo taurės finalas, kurį laimėjo FC Gomel klubas. XIX a. 1 deš. pabaigoje rusų kilmės Lietuvos verslininkas Vladimiras Romanovas norėjo šį stadioną modernizuoti ir netoliese įkurti pramogų centrą. Vis dėlto šie planai nebuvo įgyvendinti. Nuo 2013 m. stadionas vėl tapo Minsko „Dinamo“ klubo namų stadionu.

Stadione vyksta ir Europos lygos atrankos kovos.

## Šaltiniai
NK Croatia Zmijavci

**Zmijavcų futbolo klubas „Croatia“**, o trumpai **NK Croatia Zmijavci** – Kroatijos futbolo klubas iš Zmijavcų. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1974 m.

Nuo 2020 m. rungtyniavo Antroje lygoje. (Iki tol žaidė trečios pakopos pirmenybėse.)

2021–2022 m. sezone runtgyniavo Antroje lygoje. Užėmė tryliktą vietą. Po sezono turėjo būti perkelti į žemesnį divizioną. Inter Zaprešić paskelbė apie bankrotą, o NK Croatia Zmijavci išsaugojo vietą lygoje.

### Pirma lyga (II pakopa)
Nuo 2022–2023 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Buvo įvykdyta lygų reorganizacija ir Pirmoji lyga tapo SuperSport lyga, o Antroji tapo Pirmąja.

## Pasiekimai
* Trečia lyga (3. HNL), Pietų zona: 
: Nugalėtojai: 2017–2018 m.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta raudona apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* YouTube platforma
* Globalsportsarchive
Šprė-Neisės apskritis

**Šprė-Neisės apskritis** (, ) – apskritis Vokietijoje. Apskrities centras – Forsto miestas. Šprė-Neisė įeina į Brandenburgo žemę. Plotas – 1647,8 km². 113 720 gyventojų (2019). Gyventojų tankumas – 69 žm./km².
Oficialusis apskrities kodas – 12 0 71.

Apskritis suskirstyta į 30 komunų (2010 m.).

## Miestai ir komunos
# Šprembergas (24 449)
# Forstas (20 688)
# Gubenas (19 412)
# Kolkvicas (9585)
# Drebkau (5933)
# Noihauzenas (5252)
# Šenkendiobernas (3986)
# Velcovas (3847)
;Burgo (Šprėvaldas) valdyba
# Burgas (4431)
# Verbenas (1771)
# Disenas-Štryzovas (1032)
# Šmogrovas-Fėrovas (876)
# Bryzenas (817)
# Gūrovas (561)
;Dioberno-Lando valdyba
# Diobernas (3629)
# Felikszė (2203)
# Neisė-Malksetalis (1797)
# Vyzengrundas (1541)
# Černicas (1400)
# Didysis Šaksdorfas-Zimersdorfas (1098)
# Hornovas-Vadelsdorfas (608)
# Jėmlicas-Mažasis Diubenas (484)
;Peico valdyba
# Peicas (4614)
# Jėnšvaldė (1761)
# Turnovas-Preilakas (1209)
# Teichlandas (1177)
# Drachhauzenas (834)
# Taueris (756)
# Heinersbriukas (633)
# Drėnovas (582)
*([[2010]] m. [[rugsėjo 30]] d. duomenys)*

## Nuorodos
* www.landkreis-spree-neisse.de Oficialus puslapis
Kurapatai

**Kurapatai** () - miškinga vietovė Baltarusijoje, Minsko pietrytiniame pakraštyje prie Minsko žiedinio automobilių kelio. Garsėja kaip Stalino epochos masinių sušaudymų 1937–1941 m. vieta. 

## Aukos

Tikslus aukų skaičius nėra aiškus, nes NKVD archyvai Baltarusijoje nėra paprastai pasiekiami. Įvairių šaltinių duomenimis, Kurapatuose žuvo mažiausiai 30 000 žmonių (Baltarusijos SSR generalinio prokuroro Georgijaus Tarnavskio duomenimis), iki 100 000 žmonių (pagal „Baltarusijos“ žinyną), 102 000–250 000 žmonių (pagal Zenono Pozniako straipsnį „Litaratura i mastactva“ laikraštyje), 250 000 žmonių (pasak lenkų istoriko ir Vroclavo universiteto profesoriaus Zdzisław Julian Winnicki), ir daugiau (pagal britų istoriką Norman Davies).

## Istorija

Apie Kurapatus sužinota 1988 m. birželį, kai istorikas, būsimasis Baltarusijos nacionalinio fronto lyderis Zenonas Pozniakas ir archeologas Jevgenijus Šmygaliovas paskelbė straipsnį „Kurapatai: mirties kelias“, kuriame pirmą kartą buvo paminėti stalinistinio Didžiojo valymo įvykiai. Kurapatų istoriją atkurti padėjo ir buvusių NKVD narių prisipažinimai, ir gretimų kaimų gyventojų liudijimai. Ši istorija susilaukė didelio atgarsio ne tik Baltarusijoje, bet ir visoje Sovietų Sąjungoje. Sovietų slaptosios policijos NKVD vykdytų žudynių vietoje greitai iškilo spontaniškas memorialinis kompleksas. Nuo pat pradžių oficiali valdžia akivaizdžių faktų nenorėjo pripažinti, o visuomenei buvo aiškinama, kad sušaudymus vykdė naciai per Antrąjį Pasaulinį karą, nors patikimų įrodymų niekad nebuvo pateikta. A. Lukašenkai tapus prezidentu, buvo vykdomi tyrimai ir patikrinimai, tačiau jų rezultatai nebuvo pilnai išviešinti.

2001-2002 m. rekonstruojant Minsko aplinkkelį, komplekso egzistavimui iškilo grėsmė. Tai iššaukė aktyvius visuomenės protestus,  aktyvistų susidūrimus su milicija. Tuomet pavyko apginti Kurapatus, vieta buvo išsaugota ir paskelbta išskirtine zona.

2004 m. masinė kapavietė įtraukta į Baltarusijos kultūros paveldo registrą.

## Šaltiniai
Lugal-kisalsis

**Lugal-kisalsis** arba **Lugaltarsis** (, *lugal-kisal-si*, taip pat , *lugal-tar-si*, *lugal-sila-si*) – Uruko ir Ūro karalius, gyvenęs XXV a. pr. m. e. pab.; sostą, pasak to meto įrašų, paveldėjo iš tėvo Lugal-kiniše-dudu. Šumero karalių sąraše toks valdovas nėra minimas, tačiau kai kuriuose sąrašo variantuose minimas jo tėvas. Viename Lugal-kisalsiui priskiriamame įraše šis valdovas save įvardija taip: „Lugalkisalsis, Lugalkigenedudu pirmagimis sūnus, Uruko ir Ūro karalius“.

Lugal-kisalsio sūnus – Lubarasis, anūkas – Silim-Utu. Išlikę keliolika įrašų, kuriuose minimas Lugal-kisalsis.

## Įrašai ir atvaizdai
Kai kuriuose Lugal-kisalsį mininčiuose įrašuose šis valdovas įvardijamas ir „Kišo karaliumi (lugaliu)“:

Aptikta molinė vinis su Lugal-kisalsio atvaizdu (yra valdovą identifikuojantis įrašas), taip pat rasta keletas panašių statulėlių, tačiau ant jų nėra jokių įrašų. Ant molinės vinies įrašyta:

Luvro muziejuje saugoma Lugal-kisalsio anūko statula, ant jos įrašyta: „Satamas, Lu-Baros sūnus, Lugal-kisal-si, Uruko karaliaus, sūnus,  Girim-simo, Uruko princo, tarnas.“


File:Detail, limestone foundation peg of Lugal-kisal-si, from Uruk, Iraq. C. 2380 BCE. Pergamon Museum.jpg|Molinė vinis su Lugal-kisalsio atvaizdu. Ant jos esama įrašo apie deivei Namu pastatytą šventyklą.
Male bust Louvre AO10921.jpg|Adabe aptiktas vyro biustas iš kalkakmenio, galbūt vaizduojantis Uruko karalių Lugal-kisal-si (ankstyvasis dinastinis periodas).
File:Limestone statue of Satam, Early Dynastic Period III, c. 2400 BC.jpg|Statula, vaizduojanti Satamą, Lugal-kisal-si anūką (Luvras).
File:Lugal-kisal-si fragment.jpg|thumb|Vazos fragmentas, ant kurio įrašytas vardas „Lugal-kisal-(si)“: *{d}en-lil / lugal kur-kur-ra / lugal-kisal-si / [dumu]-sag#* () „Enliliui, visų žemių karaliui, [paskyrė] Lugalkisalsis, &#91;Lugalkigenedudu, Uruko ir Ūro karaliaus], pirmagimis sūnus".
File:BM 91013 Tablet dedicated by Lugal-tarsi.jpg|thumb|Apžadinė lentelė, kurioje įrašyta, kad Lugal-kisalsis dievams An ir Inanai pastatydino šventyklos komplekso sieną. Britų muziejus, BM 91013.



## Šaltiniai
Bryzenas (Šprėvaldas)

**Bryzenas**, arba **Briazyna** (, ) – komuna Vokietijoje, Brandenburgo žemėje.

Įeina į Šprė-Neisės apskrities sudėtį. Bryzenas priklauso Burgo valdybai. Šios komunos plotas – 9,04 km². Oficialusis kodas – *12 0 71 028*.

## Gyventojai
Bryzene gyvena 771 žmogus (2019 m. gruodžio 31 d. duomenys).

Įeina į kultūrinę-teritorinę, autonominę Sorbų gyvenamąją sritį, joje galioja Saksonijos ir Brandenburgo teisiniai aktai, kuriais siekiama išsaugoti sorbų kalbas ir kultūrą.Be vokiečių kalbos, oficiali kalba yra taip pat ir žemutinių sorbų.

## Išnašos
Disenas-Štryzovas

**Disenas-Štryzovas**, arba **Dešnas** (, ) – komuna Vokietijoje, Brandenburgo žemėje.

Disenas-Štryzovas yra Šprė-Neisės apskrityje, priklauso Burgo valdybai. Plotas – 19,72 km². Oficialusis kodas – *12 0 71 041*.

Komuna dalijama į 2 kaimo apylinkes.

## Gyventojai
Disene-Štryzove gyvena 980 žmonių (2019 m. gruodžio 31 d. duomenys).

Komuna įeina į Sorbų gyvenamąją sritį – kultūrinę-teritorinę autonomiją. Laikantis Saksonijos ir Brandenburgo įstatymų, šioje srityje saugomos sorbų kalbos ir kultūra, todėl Disene-Štryzove oficiali kalba yra ne tik vokiečių, bet ir žemutinių sorbų.

## Išnašos
Maladečinos rajonas

**Maladečinos rajonas** () – Baltarusijos administracinis teritorinis vienetas Minsko srities šiaurės vakaruose. Rajono centras – Maladečina.

## Istorija

Įkurtas 1940 m. sausio 15 d. Priklausė Vileikos sričiai (1944 m. pervadinta Maladečinos sritimi), nuo 1960 m. – Minsko srities sudėtyje. 1960 m. prie rajono prijungtos 6 kaimo apylinkės ir Radaškonių miesto tipo gyvenvietė iš likviduoto Radaškonių rajono, 1962 m. – 14 kaimo apylinkių ir Valažino miestas iš likviduoto Valažino rajono (1965 m. Valažino rajonas atkurtas).

## Geografija

Rajonas užima 1 392 km² plotą, iš jų 733 km² – žemės ūkio naudmenos, 454 km² – miškai. Pietinėje rajono dalyje tęsiasi Ašmenos ir Minsko aukštumos, šiaurinėje dalyje plyti smėlėta Neries aukštupio lyguma. Didžiausios upės – Neris (Vilija), Uša ir Beržūna. Rajono ribose yra Vilijos–Minsko vandens sistemos dalis.

Rajoną vakarų–rytų kryptimi kerta Vilniaus–Minsko, šiaurės–pietų kryptimi – Polocko–Lydos geležinkeliai. Plentai jungia Maladečiną su Vilniumi, Minsku, Vileika ir Valažinu.

## Gyventojai

2009 m. surašymo duomenimis rajone gyveno 138 375 gyventojai. Iš jų 90,0 % buvo baltarusių, 6,8 % – rusų, 1,1 % – ukrainiečių, 0,6 % – lenkų, 1,5 % – kitų tautybių. Lietuviais užsirašė 67 arba 0,05 % gyventojų.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Maladečina, miesto tipo gyvenvietė – Radaškonys. Didžiausios gyvenvietės (2020 m.):
* Maladečina – 91 900;
* Čysčius – 6 149;
* Radaškonys – 6 100;
* Krasnojė – 3 151;
* Aliachnovičiai – 1 863;
* Berezinskojė – 1 477;
* Turec Bajarai – 1 468;
* Nasilava – 1 362;
* Lebedžiai – 1 151;
* Čiurliai – 1 058;
* Palačionys – 854.

## Administracinis suskirstymas

Rajoną sudaro Maladečinos miestas, Radaškonių miesto tipo gyvenvietė ir 12 kaimiškųjų apylinkių:
* Aliachnovičių;
* Ardilavos;
* Chažovos;
* Ciurlių;
* Čysčiaus.
* Haradoko;
* Krasnajės;
* Lebedžių;
* Markavos;
* Minsučių;
* Palačionių;
* Radaškonių;

## Šaltiniai

* ''Молодечненский район'' , Minsko srities vykdomasis komitetas. Nuoroda tikrinta 2020-09-07.
Bresto regioninis sporto kompleksas

**Bresto regioninis sporto kompleksas** () – daugiafunkcis stadionas Breste, Baltarusijoje. Daugiausia naudojamas futbolo rungtynėms, čia namų rungtynes žaidžia klubas FK Dynama-Brest.

## Istorija

Stadionas buvo pastatytas 1937 m. ir pavadintas **„Spartako“** stadionu. 1972 m. jis pervadintas į **„Dinamo“** stadioną, o 1996 m. kompleksas buvo renovuotas.

Kitas miesto „Dinamo“ stadionas buvo pastatytas 1989 m., kuriame rungtyniavo rezervinė klubo FK Dynama-Brest komanda.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* OSK oficiali svetainė 
* Dynama-Brest futbolo klubo oficiali svetainė
Nemuno stadionas

**„Nemuno“ stadionas** (; 1962–1994 m. ***„Raudonosios vėliavos“ stadionas***) – daugiafunkcis stadionas Gardine, Baltarusijoje. Daugiausia naudojamas futbolo rungtynėms, čia namų rungtynes žaidžia klubas FK Nioman Hrodna.

## Istorija

15 000 vietų stadionas buvo pastatytas 1962 m. ir pavadintas „Raudonosios vėliavos“ () vardu. 1994 m. pervadintas „Nemuno“ vardu. 2002–2008 m. stadionas buvo renovuojamas, sėdimų vietų skaičius sumažintas iki 8 500. 2009 m. vienerias namų rungtynes čia žaidė Baltarusijos vyrų futbolo rinktinė.

## Šaltiniai
Vitebsko centrinis sporto kompleksas

**Vitebsko centrinis sporto kompleksas** (, iki 2003 m. ***„Dinamo“ stadionas***) – daugiafunkcis stadionas Vitebske, Baltarusijoje. Daugiausia naudojamas futbolo rungtynėms ir jame namų rungtynes žaidžia klubas FK Vitebsk. Stadiono teritorijoje yra viešbutis. Talpina per 8000 žiūrovų.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1933–1941 m. ir pavadintas „Dinamo“ vardu. 1950 m. atstatytas po II pasauliniame kare patirtų sugadinimų. 1980–1986 m. rekonstruotas. 1998–2003 m. stadionas buvo renovuotas ir pervadintas Vitebsko centriniu sporto kompleksu.

## Šaltiniai
M9 (Baltarusija)

**Magistralinis kelias M9**, taip pat **Minsko žiedinis automobilių kelias**, **MKAD** (, МКАД) – žiedinis kelias aplink Minską, praeinantis maždaug palei administracinę miesto ribą. Aplinkkelis turi tris juostas kiekviena kryptimi. Maršruto ilgis – 56,2 km. Greitis kelyje nustatytas 90 km/h, projektinis greitis – 120 km/h.

Santrumpa „MKAD“ sutampa su panašaus Maskvos žiedinio kelio trumpuoju pavadinimu.

## Istorija

Kelias buvo tiesiamas 1956–1963 m. Pradžioje jis turėjo tik po vieną eismo juostą kiekviena kryptimi, o važiuojamosios dalies plotis siekė 7,5 m. Kita rekonstrukcija prasidėjo 1980 m. Nutiesti 26,8 km su keturiomis juostomis, o likusi 29,4 km atkarpa turėjo dvi juostas. 

Po rekonstrukcijos, baigtos 2002 m., MKAD priartėjo prie automagistralės standartų, nes buvo panaikinti šviesoforai, posūkiai į kairę vieno lygio sankryžose, visame ruože įrengtas trasos apšvietimas. Kelio pralaidumas - 85 000 transporto priemonių per parą. Kelias buvo suprojektuotas 120 km/h greičiui, tačiau jis apribotas iki 90 km/h. Tai padaryta dėl dažnų nelaimingų atsitikimų, kuomet pėstieji pereina MKAD nenumatytose vietose, nepaisant to, kad abiejose kelio pusėse įrengti apsauginiai barjerai, yra apie 50 pėsčiųjų perėjų.

## Nuorodos

* Карта Минской кольцевой автодороги (MKAD žemėlapis)
Spartako stadionas (Mogiliavas)

**Spartako stadionas** () – futbolo stadionas Mogiliave, Baltarusijoje. Čia namų rungtynes žaidė klubas FK Dnepr Mogilëv  (iki 2019 m.), 2019 m. FK Dniapro. Stadiono talpa – 7350 žiūrovų. Anksčiau stadionas buvo naudojamas Baltarusijos moterų futbolo rinktinės rungtynėms.

## Istorija

Stadionas buvo pastatytas 1956 m., imtas eksploatuoti 1957 m. gegužės 15 d. Nuo 1960 m. tapo vietos klubo „Himik“ (nuo 1974 m. – „Dnepr“) namų stadionu.

## Šaltiniai
Gomelio centrinis stadionas

**Gomelio centrinis stadionas** () – futbolo stadionas Gomelyje, Baltarusijoje. Jame namų rungtynes žaidžia klubas FK Gomelʹ. Stadiono talpa 14,3 tūkst. žiūrovų. Vienerias rungtynes stadione yra sužaidusi Baltarusijos vyrų futbolo rinktinė.

## Istorija

Stadionas buvo pastatytas toje pačioje vietoje, kur stovėjo senasis Gomelio stadionas, pastatytas XX a. ketvirtame dešimtmetyje. 1999 m. senasis stadionas nugriautas, o naujasis atidarytas 2004 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie stadioną  *worldstadiums.com*
Baltarusijos moterų futbolo rinktinė

**Baltarusijos moterų futbolo rinktinė** – nacionalinė šalies moterų rinktinė,  Baltarusijai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Baltarusijos futbolo federacija.

## Sudėtis
Rinktinės sudėtis 2019 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
FK Ašmiany-BDUFK

**Ašmenos futbolo klubas „Ašmiany-BDUFK“**, o trumpai **Ašmenos „Ašmiany-BDUFK“** bei **FK „Ašmiany-BDUFK“** – Baltarusijos futbolo klubas iš Ašmenos.

## Istorija
Klubas įkurtas 2007 m., tuo metu vadinosi FK „Ašmena“. 

2016 m. sezone žaidė Pirmoje lygoje, bet liko 14 vietoje ir iškrito į Antrą lygą. 

2020 m. sezone vėl buvo Pirmoje lygoje. Užėmė dešimtą vietą.

2021 m. klubas nedalyvavo jokiose varžybose.

### Pavadinimų kaita
* 2007–2013: FK „Ašmena“ ();
* 2014: FK „Fakelas“ ();
* 2015–2016: FK „Ašmena“ ();
* nuo 2016: FK „Ašmena-BDUFK“ ().

## Pasiekimai
* **Antra lyga (D3)**
: Antroji vieta: 2019 m.
: Trečioji vieta: 2017 m.

## Sezonai

|}Šaltinis:

## Apranga
;Sportinių aprangų gamos pokyčiai:
* Namuose žaidžia mėlynomis aprangomis.

## Emblema

Vaizdas:FK Ašmena.gif|FK Ašmena
Vaizdas:FK Ašmena-BDUFK.png| Nuo 2019 m.


## Išnašos

## Nuorodos
* by.tribuna.com  Klubo profilis
* Transfermarkt Klubo profilis
* SOCCERWAY Klubo profilis
FK Arsenal Dziaržynsk

**Dziaržynsko futbolo klubas „Arsenalas“**, o trumpai **Dziaržynsko „Arsenalas“** bei **FK „Arsenalas“** – Baltarusijos futbolo klubas iš Dziaržynsko. Angliškuose šaltiniuose kartais rašoma tiesiog **Dzerzhinsk**.

## Istorija
Klubas įkurtas 2019 m., tais pačiais metais pateko į Antrą lygą ir joje tapo nugalėtojais. 

2020 m. debiutavo Pirmoje lygoje.

2021 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į aukščiausią lygą.

## Stadionas
Miesto stadionas, kurio talpa 1 000 žiūrovų, yra klubo namų arena.

## Apranga
;Sportinių aprangų gamos pokyčiai:
* Namuose žaidžia raudonomis aprangomis. 

## Emblema

Vaizdas:FK Arsenal Dziaržynsk.png|Emblema


## Pasiekimai
* **Pirma lyga (D2)**
: Nugalėtojai: 2021 m.
* **Antra lyga (D3)**
: Nugalėtojai: 2019 m.

## Sezonai

|}Šaltinis:

## Garsesni žaidėjai
*  Jurijus Mamajevas (2019–2021)

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra 
* YouTube platforma
* teams.by Klubo profilis
* Transfermarkt Klubo profilis
* SOCCERWAY Klubo profilis
Drachhauzenas

**Drachhauzenas**, arba **Hochoza** (, ) – komuna Vokietijoje, Brandenburgo žemėje.

Įeina į Šprė-Neisės apskritį, prilauso Peico valdybai. Drachhauzeno plotas – 38,37 km². Oficialusis kodas – *12 0 71 052*.

## Gyventojai
Drachhauzene gyvena 786 žmonės (2019 m. gruodžio 31 d. duomenys).

Priklauso Sorbų gyvenamajai sričiai – kultūrinei-teritorinei autonomijai. Saksonijos ir Brandenburgo teisiniuose aktuose numatyta saugoti sorbų kalbas ir kultūrą, tad Drachhauzene greta vokiečių kalbos oficiali yra taip pat ir žemutinių sorbų kalba.
## Išnašos
Drėnovas (Vokietija)

**Drėnovas** (, ) – komuna Vokietijoje, Brandenburgo žemėje.

Priklauso Šprė-Neisės apskričiai, Peico valdybai. Plotas – 10,95 km². Oficialusis kodas – *12 0 71 060*.

## Gyventojai
Drėnove gyvena 505 žmonės (2019 m. gruodžio 31 d. duomenys).

Komuna įeina į Sorbų gyvenamosios srities sudėtį. Pagal Saksonijos ir Branderburgo įstatytmus, Sorbų gyvenamojoje srityje saugomos sorbų kalbos ir kultūra. Greta vokiečių kalbos oficiali kalba Drėnove yra taip pat ir žemutinių sorbų.
## Išnašos
Sabackinė

**Sabackinė** (; oficialiai ***Peršamajskas***, , ) – agromiestelis Baltarusijoje, Gardino srityje, 32 km į šiaurę nuo Ščiutino, 6 km nuo sienos su Lietuva. Sabackinės apylinkės centras. Yra Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia (1918 m.), XIX a. vidurio cerkvė, paminklas žuvusiems per II pasaulinį karą.

## Istorija

LDK laikais Sabackinėje stovėjo dvaras (šaltiniuose minimas nuo 1540 m.), prie jo įsikūrė miestelis. 1676 m. karalius Jonas SobieskisSabackinei suteikė Magdeburgo teises. Jas 1755 m. patvirtino Augustas III. Kaimas garsėjo stebuklingu Švč. Marijos paveikslu. 1705 m. prie šio paveikslo meldėsi karalius Stanislovas Leščinskis ir paaukojo sidabrinę širdį.

XIX a. antroje pusėje Sabackinėje veikė pradžios mokykla, 1886 m. joje buvo 41 mokinys. Kaimas buvo Pokrovų valsčiaus ir seniūnijos centras.

XX a. tarpukariu priklausė Lenkijai, buvo valsčiaus centras Lydos apskrityje. 1921 m. gyveno 276 gyventojai. 1939 m. Sabackinė tapo Baltarusijos dalimi, apylinkės centru. 1954 m. pervadinta į Peršamaiskają (*Першамайская*), 2011 m. – į Peršamaiską.

## Šaltiniai
Stanislovo akademija (Nansi)

**Stanislovo akademija** () – Prancūzijos Lotaringijos regiono Nansi mieste veikianti mokslų akademija. 2020 m. jos prezidente išrinkta Fransin Rouz (). 

## Istorija

Iš gimtosios valstybės pasitraukęs buvęs Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Stanislovas Leščinskis dar gyvendamas Luaros slėnio Šamboro pilyje telkė apie save mokslo žmones. Tapęs Lotaringijos hercogu ir atsikraustęs į Nansi, jis nusprendė įkurti mokslo reikmėms skirtą biblioteką (1750 m. gruodžio 28 d. buvo patvirtinti nuostatai, o 1751 m. gegužės 8 d. priimtas  pirmas lankytojas). Bibliotekos darbuotojai nebuvo eiliniai tarnautojai: jie tapo atsakingais už fondų komplektavimą ir privalėjo kas ketvirtadienį rinktis į reikalų aptarimus, į kuriuos imta kviesti ir žymius mokslininkus. Susiformavusią nedidelę bendruomenę pradėta vadinti *Karališkąja mokslo ir grožinės literatūros draugija Nansi mieste*. 

Prancūzų revoliucijos metu draugija buvo uždaryta, bet jos nariai užsimezgusius tarpusavio ryšius tebepuoselėjo. 1802 m. gautas leidimas vėl veikti *Mokslo, literatūros ir meno draugijos* vardu. Po to pavadinimai kelis kartus keitėsi, kol nuo 1852 m. prigijo iki dabar naudojamas vardas: *Stanislovo akademija*. 1864 m. birželio 21 d. pripažintas visuomenei naudingos organizacijos statusas.

Pirmojo pasaulinio karo metais akademijos posėdžiai vykdavo griaudžiant pabūklams. Per Antrąjį pasaulinį karą akademikai nusprendė, kad laisva mokslinė veikla tokiu metu yra neįmanoma ir nebesirinkdavo. 1945 m. *Stanislovo akademija* buvo atkurta ir išrinkti nauji nariai. 

Jos nariais yra buvę žinomi mokslininkai: Henri Poincaré, Charles de Montesquieu, Ferdinand Foch, Otto von Habsburg ir kt. Dabartiniais laikais metinio susirinkimo metu apdovanojamos Lotaringijos mokslui, švietimui ir menui nusipelniusios asmenybės.

## Išnašos

## Šaltiniai
* Historique // www.academie-stanislas.org
* Académie de Stanislas // sur le site du Comité des travaux historiques et scientifiques (CTHS)
* Mémoires de l’académie de Stanislas de 1853 à 1931 numérisées par la BNF, sur Gallica // gallica.bnf.fr

## Nuorodos
* Akademijos internetinė svetainė (fr)