open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirimatis

**Kiritimatis** (arba **Kalėdų sala**; ) – Ramiojo vandenyno atolas, Linijinių salų šiaurinėje pusėje, Kiribačio respublikoje. Sala turi didžiausią plotą tarp koralinių atolų: 642 kvadratiniai kilometrai. Tai sudaro 70 % Kiribačio, sudaryto iš 33 atolų, ploto.

Kiritimačio perimetras apie 150 km. Dalis jo lagūnos yra išdžiuvusi. Be pagrindinės salos yra keletas mažesnių. Virėjo sala (*Cook Island*) yra 19 ha ploto ir turi didelę jūros paukščių koloniją. Kitos salos yra Motu Upua (> 19 ha), Ngaontetaake (27 ha) ir Motu Tabu (3.5 ha).

## Istorija
Kiritimatį atrado kapitonas Džeimsas Kukas 1777 m. gruodžio 24 d. *Kiritimati* Gilberto kalboje yra Kalėdų tarimas (Gilberto kalboje *ti* tariama *s*, tad *kee-rees-mass*, ). Gilberto kalba yra vienintelė saloje.

1856 m. JAV pagal Guano salų aktą pasisavino Kiritimatį. Pretenzijos į salą buvo panaikintos JAV ir Kiribačio sutartimi 1979 m. (ratifikuota 1983 m.).

Per Antrąjį pasaulinį karą JAV armijos oro pajėgos atole turėjo oro stebėjimo stotį ir komunikacijų centrą. Juos aptarnavo lauko aerodromas, kuris buvo poilsio ir kuro papildymo bazė lėktuvams, keliaujantiems iš Havajų į pietinę Ramiojo vandenyno dalį. Čia taip pat buvo maža civilinė radio – meteorologinė paieškos stotis.

## Gyventojai
Londonas yra pagrindinis kaimas ir uostas. Banana yra šalia *Cassidy* aerouosto, bet gali būti perkeltas prie Londono apsaugoti grumtinius vandenis nuo užteršimo. Paryžius (*Paris*) yra apleistas kaimas. Daugelis Kiritimačio vietovardžių kilę nuo tėvo *Emmanuel Rougier*, prancūzų kunigo, kuris nuomojosi salą 1917–1939 m. ir pasodino 800 tūkst. kokoso palmių, laikų. Jis gyveno Paryžiaus name (dabar griuvėsiai), kitoje *Burgle* kanalo (pagrindinio kelio į lagūną) pusėje nuo *Londres* (ar Londono, kuris buvo uostas). *La colline de Joe* (Džo kalva) yra aukščiausias atolo taškas (mažiau nei 12 m virš jūros lygio).

Didžioji Britanija čia išbandė savo pirmąją atominę bombą (Operacija imtynės) 1957 m. gegužės mėn., o JAV 1962 m. čia vykdė operaciją „Dominic“. Kai kurie vietovardžiai kilę iš tų laikų (Banana, Pagrindinė Stovykla).

Kiritimatyje yra Japonijos JAXA palydovo stebėjimo stotis ir apleistas aerodromas (Aeon laukas), kuris buvo skirtas dabar atšauktai japonų HOPE-X programai (kosmoso šatlas).

Sala turi apie 5000 gyventojų ir du atstovus Maneaba ni Maungatabu. Linijinių ir Finikso salų ministerija įsikūrusi Londone. Yra dvi naujos vidurinės mokyklos kelyje tarp Tabvakea ir Bananos (katalikų ir protestantų).

Kritulių iškrenta mažai išskyrus el Ninjo metus. Flora ir fauna unikalios, bet sala kenčia nuo reguliarių rimtų sausrų. Dauguma maisto atvežama. Jūrų žuvys svarbi gyventojų raciono dalis, bet dėl smarkios žvejybos sumažėjo stambių plėšrių žuvų populiacija. Sala eksportuoja akvariumo žuvytes, kokoso riešutus ir jūros dumblius. Be to saloj vyksta šioks toks turizmas, dauguma turistų yra žvejai entuziastai.

## Nuorodos
* Įvairios Kiritimačio nuotraukos
Vytautas Šarakauskas

**Vytautas Šarakauskas** (g. 1982 m. vasario 8 d. Vilniuje) – buvęs Lietuvos krepšininkas. 2006 m. žaidėjas dalyvavo NKL Žvaigždžių dienoje žaisdamas Vakarų rinktinėje. 2018 m. birželio 29 d. nusprendė baigti profesionalo karjerą.

## Pasiekimai
* 2010 m. LKF taurės trečios vietos laimėtojas.
* 2013 m. LKL trečios vietos laimėtojas.
* 2014 m., 2016 m. LKL antros vietos laimėtojas
* 2016 m. Karaliaus Mindaugo taurės trečios vietos laimėtojas.

## Nuorodos

* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
*http://www.basketnews.lt/news-52964-sarakauskas-papilde-neptuno-gretas.html#ixzz2DYizM2Fy
Abdal Muminas

**Abdal Muminas** (*‘Abd al-Mu’min*, arab.: عبد المؤمن بن علي, g. 1094 m. Maroko šiaurės vakarų Tagros miestelyje – m. 1163 m.) buvo berberų Zenata genties atstovas ir Almochadų dinastijos įkūrėjas ir nuo 1147 m. Maroko kalifas.

## Istorija
Abdal Muminas gimė Maroko šiaurės vakarų Tagros miestelyje, puodžio šeimoje. Vaikystėje jis mokėsi Korano kaimo mokykloje, o paskui Tlemseno medresėje. Susitikimas su Ibn Tumartu buvo lemtingas Muminui. Įsitraukęs į Tumarto sukurtos sektos veiklą 1125 m. Muminas su jais įsikūrė mažame Tinmalo kaimelyje, Nfiso upės aukštupyje, pietiniame Atlase. 1130 m. buvo pripažintas kaip mahadi ir paveldėjo iš Tumarto kalifo titulą. Prasidėjus pasipriešinimui prieš Almoravidus, Almochadai, vadovaujami Abdal Mumino, po truputį pradėjo plėsti savo valdas. Iš pradžių buvo užimta Maroko Atlaso kalnų provincija, paskui prijungtos Rifo lygumos. 1146 m. žuvus Tašminui ibn Ali, Muminas užėmė Fesą. 1147 m. šturmu buvo užimtas Marakešas ir 1148 m. Maroko užkariavimas buvo baigtas, bet buvo likusios europinės Almoravidų valdomos teritorijos. Faktiškai musulmoniškoji Ispanija jau buvo suskilusi į daugybę emyratų ir buvo atakuojama iš šiaurės krikščionių. Todėl 1150 m. daugelis emyratų atsiuntė savo pasiuntinius pas Abdal Muminą žodžiais pareikšti savo nuolankumą, bet kalifas į Ispaniją neskubėjo. 1151 m. jis užėmė Alžyrą, o iki 1159 m. ir Tunisą.
Visoje užkariautoje teritorijoje nuo Kirenaikos iki Atlanto Abdal Muminas liepė surašyti visas žemes. Iš šios teritorijos buvo išskirta 1/3 dalis, kurią sudarė miestai, upės, ežerai, dykumos ir keliai. Likusioms 2/3 kalifas uždėjo žemės mokesčius – haradžu (kharaj). Buvo nustatyta, kiek grūdais ir pinigais apmokestintas kiekvienas laukas. Tai buvo naujiena Magrebe, kur tokį mokestį mokėjo kitatikiai (visi išskyrus Almochadų sektą).
Baigęs Magrebo užkariavimą Muminas 1161 m. persikėlė per Gibraltarą ir išsilaipino Ispanijoje. Daugelis vietos emyrų jau anksčiau buvo pripažinę Mumino valdžią, bet didžioji dalis Andalūzijos susijungė į nepriklausomą valstybę, kurios priešakyje stojo Sevilijos valdovas, krikščioniškos kilmės ispanas Ibn Mardanišas (Muhammad ibn Mardanis). 1162 m. kalifas atėmė iš jo Granadą ir grįžo į Ribatą rinkti naujos armijos žygiui į šiaurę. Bet šių planų išpildyti nespėjo, – jis mirė 1163 m. gegužės mėn. sulaukęs 69 metų ir buvo palaidotas Sale (priešais Rabatą). Valdžią paveldėjo jo sūnus Jusufas I.

1146 m. Abdal Mumino nurodymu ant Atlanto vandenyno pakrantės, Bu-Regrego (Bou Ragrag) upės žiotyse buvo pastatyta tvirtovė – Ribatas. Čia buvo statomi laivai ir ruošiamasi Ispanijos puolimui.

Abdal Muminas turėjo keturis vizirius:
* Abû Ja`far (1146-1157) (abū ja`far ben `aṭīa (arab.: أبو جعفر بن عطية));
* Abû as-Salâm (1157-1158) (abū as – salām al – kūmī (arab.: عبد السلام الكومي));
* Abû Hafs (1158-1160) (abū ḥafṣ ben `abd al – mū’min (arab.: أبو حفص بن عبد المؤمن));
* Abû al-`Alâ (1160-1163) (abū al-`alā ben jām`i (arab.: أبو العلى بن جامع)).

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' ;
* ''Musulmonų vadovai''.

## Išnašos
Rankinė

**Rankinė** – nestandi „talpyklė“, paprastai pagaminta iš audinio, odos ar kitos lanksčios medžiagos. Rankinė gali turėti vieną ar dvi rankenas, arba išvis jų neturėti. Rankinės gali būti uždaromos užtrauktuku, segtuku arba paprasčiausiai suveriamos. Kartais kelioninės rankinės (dar vadinamos *krepšiu*) gali turėti spyną. Rankinės būna įvairių dydžių, nuo moteriškų rankinukų, kuriose telpa tik maži daiktai ir smulkmenos, iki didelių rankinių.

## Istorija
Lietuviškos rankinės istorijos šaknys – senieji odos amatai, kurie plėtojami nuo pat viduramžių. Jau tada turėjome ne tik knygrišybos, bet ir futliarininkų gildijas, kurios davė pradžią kitų odos dirbinių gamybai.

Tačiau tik dvidešimtojo amžiaus pradžioje rankinė tapo ne vien praktišku daiktu susidėti įvairioms smulkmenoms, bet ir svarbiausiu moters aksesuaru, jos išvaizdos ir net padėties visuomenėje vertinimo kriterijumi. Tuomet ir prasidėjo rankinių mada. Tiesa, jos buvo griežtai diferencijuojamos pagal paskirtį: jei rankinukas – tai mažytis, elegantiškas, o jei didelis krepšys – tai skirtas kelionei.
Tai liudija ir senieji odos dirbiniai, atkeliavę iš Vytauto Didžiojo karo muziejaus. Jie eksponuojami neseniai Vilniuje atidarytoje odos galerijoje „Sirena“. Juodas nedidukas, piniginę primenantis rankinukas iš krokodilo odos apie 1926-uosius metus priklausė Kauno miesto burmistro, vėliau Lietuvos Ministro Pirmininko A. Merkio žmonai M. Merkienei.

## Formos
Populiariausios formos:

* Nešulėlis – rankinė atviru viršumi su dirželiais ar rankenėlėmis;

* Keliautojo krepšys – pusmėnulio formos per petį užmetamas krepšys;

* Sportinis krepšys – ilgas krepšys, viršuje paprastai sutraukiamas raišteliu;

* Dugninė rankinė – rankinė kietu dugnu su atverčiamu viršumi, prisegamu sagtimi ar magnetine sagtele prie rankinės;

* Mova – nedidelė rankinė be rankenos, kurią nešatės sukišusios ranką į vidų;

* Krepšys – rankose nešama didelė rankinė;

* Ilga plona, ovali rankinė trumpa rankena, nešama ant peties ir primenanti ilgą prancūzišką batoną;

* Pranašo rankinė – didelė laisva beformė rankinė ilgomis rankenomis, kurios paprastai dėvimos įstrižai juosmens (pavyzdžiui, pakabinta ant dešinio paties, o kabo ant kairio šono);

* Cigarečių dėžutė – maža, dėžutės formos kieta rankinė;

* Kapšelis – maža minkšta rankinė, primenanti medžiaginį maišelį.
Šlapdriba

**Šlapdriba** – kritulių rūšis, tarpinė tarp sniego ir lietaus. Šlapdribos metu krentančios snaigės yra pusiau ištirpusios, todėl limpa prie paviršių, o nusileidusios ant žemės ar kito paviršiaus dažnai išsyk ištirpsta. Tai vyksta, nes oro temperatūra prie žemės paviršiaus teigiama arba lygi 0&nbsp;°C, tačiau aukštesniuose sluoksniuose ji neigiama, todėl susidaro snaigės.

Lietuvoje šlapdribos dažnos vėlyvą rudenį, žiemos pradžioje, taip pat per žiemos atodrėkius.
Abu Jakubas Jusufas I

**Abu Jakubas Jusufas I** ( *abū ya`qūb yūsuf ben `abd al-mū'min* g. 1138 m. Tinmalas – m. 1184 m. liepos 30 d.) – nuo 1163 m. Almochadų dinastijos Maroko kalifas.

Abu Jakubas Jusufas I-is buvo Abdal Mumino sūnus.

## Istorija
Abu Jakubas Jusufas I-is gimė Tinmalo kaimelyje, Nfiso upės aukštupio slėnyje, aukštajame Atlase. Dar iki tėvo mirties jis buvo vietininkas Sevilijoje. Tapęs vadovu Jusufas dar penkerius metus turėjo slopinti almochadų opoziciją. 1170 m. Jusufas pratęsė tėvo pradėtą kovą su Ibn Mardanišu, kuris palaikomas Aragono, Kastilijos ir Barselonos karalių puldinėjo almochadų teritorijas Ispanijoje. O 1172 m. žuvus Ibn Mardanišui visa musulmoniška Ispanija pripažino almochadų valdžią. Jusufas vedė Ibn Mardanišo dukrą ir apsistojo Sevilijoje. Su krikščionimis Jusufas sudarė septynerių metų taikos sutartį, kurią greitai Leono karalius Alfonsas IX (Alfonso IX of León) sulaužė.

Jusufo valdymo metu imperijoje suklestėjo statybos, vystėsi mokslas, filosofija ir literatūra. Du žymiausi islamo pasaulio filosofai, Ibn Tufeilas (Ibn Tufail) ir Ibn Rušidas/Averoes (Averroes), gyveno prie kalifo rūmų. Ypač sparčiai buvo statoma Sevilija. Čia buvo pastatytos dvi tvirtovės, uostas, tiltai per Guadalkiviro upę, akvedukas ir minaretas, dabar vadinamas *[[Giralda]]*. Pagal tą patį projektą buvo statomi Kutubijos mečetės minaretai Marakeše bei Rabate (dabar Hasano Bokštas).

1184 m. Jusufas pradėjo karą su Portugalija ir liepos 27-28 d. Santaremo apgulties metu buvo sužeistas. Grįžtant atgal į Seviliją liepos 30 d. Abu Jakubas Jusufas I-is prie Evoros mirė. Palaidotas gimtajame Tinmalo kaimelyje šalia Ibn Tumarto.

Abdal Muminas turėjo tris vizirius:
* Abû `Abd Allah (1166-1172) (abū ʿabd allah ben ibrāhīm, أبو عبد الله بن إبراهيم);
* Abû `Amarân (1173-1176) (abū ʿimrān ben `abd al-mūʾmin, أبو عمران بن عبد المؤمن);
* Abû Hafs (1176-1179) (abū ḥafṣ ben ʿabd al-mūʾmin, أبو حفص بن عبد المؤمن).

## Nuorodos
* ''Istorinis žodynas'' ;
* ''Musulmonų vadovai''.

## Išnašos
Kiribačio vėliava

**[[Kiribatis|Kiribačio]] vėliava** – stačiakampė, viršutiniame raudoname fone virš patekančios auksinės saulės auksinis skrendantis paukštis, apatinėje dalyje – mėlynos bangos su trimis horizontaliomis baltomis keteromis.

## Istorija
Vėliava sukurta 1932 m. britų rašytojo Arthur Grimble kaip Gilbeto ir Eliso salų vėliava. Kiribačiui paskelbus nepriklausomybę ši vėliava patvirtinta kaip valstybinė.

## Spalvos
 Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 186; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 206, 17, 38.

 Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

 Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 294; RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 63, 135.

 Pantone spalvų sistemoje: Geltona – Pantone 116; RGB spalvų sistemoje: Geltona – 252, 209, 22.

## Simbolika
Vėliavos viršutinėje dalyje, raudonome fone vaizduojamas skrendantis paukštis – didžioji fregata (gilb. *te eitei*) virš iš vandenyno patekančios saulės. Trys vandenyno bangų juostos simbolizuoja tris salynus, sudarančius šalį. 17 saulės spindulių simbolizuoja Gilberto salyno salas.

## Nuorodos
* vexilla-mundi.com
Kiribačio herbas

**[[Kiribatis|Kiribačio]] herbas** 1937 m. tapo Gilberto ir Eliso salų kolonijos herbu, o 1979 m. su pakeitimais tapo Kiribačio valstybės herbu. Jame vyrauja šalies vėliavos motyvai. Skyde vaizduojama skrendanti didžioji fregata virš iš vandenyno patekančios saulės. Trys vandenyno bangų juostos simbolizuoja tris salynus, sudarančius šalį. 17 saulės spindulių simbolizuoja Gilberto salyno salas. Po skydu yra juosta, kurioje užrašytas užrašas Gilberto kalba: *Te Mauri Te Raoi Ao Te Tabomoa* („Sveikata, Taika ir Klestėjimas“).
Sniego audra

**Sniego audra** – audra su dideliu sniego kiekiu.

Sniegas yra mažesnio tankio negu skystas vanduo. Vandens kiekis, kurio reikia 2 cm lietaus gali pagaminti 20 cm sniego. 5 centimetrai sniego yra pakankamas kiekis, kad sukelti rimtus sunkumus eismui.
 
Didžiulė sniego audra su stipriu vėju vadinama **[[pūga]]**. Didelės sniego audros gali būti gana pavojingos: 15 cm sniego audros gali užpustyti kelius, automobiliai gali užstrigti sniege. Sniego audros siekiančios 30 cm, ypač pietiniuose rajonuose arba ten, kur vyrauja švelnus klimatas, gali įgriauti namų stogus, nutraukti elektros tiekimą. Stovintys mirę medžiai gali  nuvirsti dėl sniego svorio, ypač jei šis yra šlapias ar labai tankus.

Sniego audros yra mažiau pavojingos už ledo audras. Tačiau sniegas gali sukelti kitas nelaimes. Kalnų sniego audros gali sukelti sniego griūtis. Kitas snieguotos žiemos pavojus - pavasariniai potvyniai - kai greitai ištirpsta sniegas dėl staigiai pakitusios temperatūros.
Jared Jordan

**Jared Ahern Jordan** (g. 1984 m. spalio 14 d.) – JAV krepšininkas, žaidžiantis Bonos „Telekom Baskets“ klube.

2007 m. vasarą NBA naujokų biržoje žaidėją 45 šaukimu pasirinko „Los Angeles Clippers“ klubas, tačiau rugsėjo pabaigoje perleido „New York Knicks“ ekipai. Krepšininkas sužaidė tik dvejas ikisezonines rungtynes šioje komandoje ir spalio pabaigoje buvo atleistas. Tų pačių metų gruodį J. A. Jordan tęsti profesionalaus krepšininko karjeros atvyko į Europą, Vilniaus „Lietuvos ryto“ klubą.

2008 m. vasarą J. Jordanas žaidė NBA vasaros lygoje Phoenix „Suns“ komandoje. 2008 m. spalio mėn. J. Jordanas pasirašė sutartį su New Orleans „Hornets“ komanda rungtyniauti jų treniruočių stovykloje, bet jai pasibaigus jo paslaugų buvo atsisakyta.

2008 m. gruodžio 17 d. pasirašė sutartį su NBDL lygos Rio Grande Valley „Vipers“ komanda. 2009 m. NBA vasaros lygoje atstovavo Golden State „Warriors“ klubui.

2009 m. spalio 7 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Bonos „Telekom Baskets“ komanda. 2010 m. rugsėjo 25 d. persikėlė į Graikijos Rodo Koloso „VAP“ komandą. 2011 m. birželio 8 d. sugrįžo į Bonos „Telekom Baskets“ klubą ir pasirašė vienerių metų sutartį.

## Nuorodos

* NBA.com tinklalapio puslapis apie žaidėją
Hadžaro kalnai

**Hadžaro kalnai** ( 'akmens kalnai') – kalnų grandinė šiaurės rytų Omane ir Jungtiniuose Arabų Emyratuose. Jie skiria žemą Omano pajūrio lygumą nuo dykumos plokščiakalnio ir yra 50-100 km nutolę nuo Omano įlankos.

Kalnai prasideda šiaurėje, sudarydami Musandamo pusiasalį. Nuo čia šiaurinis Hadžaras (*Hajar al Gharbi*) eina į pietryčius vis tolyn nuo kranto. Vidurinė Hadžaro kalnų dalis yra Džebel Akdaras (*Jebel Akhdar*), aukščiausia ir atšiauriausia Omano teritorija (čia yra aukščiausias taškas Rytų Arabijoje). Džebel Akbarą ir mažesnę Džebel Naklo (*Jebel Nakhl*) grandinę pietuose riboja žemas Samailo slėnis, kuris šiaurės rytuose veda į Maskatą (*Muscat*). Į rytus nuo Samailo yra Rytinis Hadžaras (*Hajar ash Sharqi*), kuris rytuose priartėja prie žvejų miestelio Suro.

Žemos pajūrio teritorijos į rytus ir šiaurę nuo Hadžaro vadinamos Batina („Pilvu“) regionu. O žemės už kalnų – Dahira („Nugara“).
Grigolas Abašidzė

**Grigolas Abašidzė** (, 1914 m. rugpjūčio 1 d. Čiatura – 1994 m. liepos 29 d. Tbilisis) – gruzinų poetas, rašytojas, vertėjas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1936 m. baigė Tbilisio universitetą. 1967 m. Gruzijos rašytojų sąjungos pirmasis sekretorius. 1979 m. Gruzijos mokslų akademijos narys. 1980–1990 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

## Kūryba
Pirmuosius eilėraščius išspausdino 1934 m. Daugiausiai poezijos parašė Antrojo pasaulinio karo metais, kai išėjo jo eilėraščių rinkiniai „Priešai“ (1941 m.), „Tankų dvikova“ (1941 m.), „Vėliavos“ (1943 m.), poema „Nenugalimasis Kaukazas“ (1943 m.) Poemoje „Georgijus Šeštasis“ (1942 m.) vaizduojama gruzinų tautos kova dėl nepriklausomybės, aukštinamas pilietiškumas, patriotizmas. Patriotinė tema buvo pratęsta ir pokario metais. Už eilėraščių ciklą „Prie pietų sienos“ (1949 m.) ir „Leninas Samgoryje“ (1950 m.) apdovanotas Stalino premija. 1974 m. Socialistinio darbo didvyris.

Parašė istorinius romanus „Lašarela“ (1957 m.), „Ilga naktis“ (1963 m.), „Cotnė“ (1975 m.) apie XIII a. Gruzijos istorines asmenybes. Romane „Kelionė į tris laikus“ (1961 m.) parodytas žmogaus ryšys su gyvenamąja epocha, pabrėžiama jo moralinė pareiga ir atsakomybė.

## Vertėjas
Kartu su R. Margiani 1968 m. į gruzinų kalbą išvertė Kristijono Donelaičio poemą „Metai“. Be to, gruzinų skaitytojus supažindino su tokiais pasaulinio garso rašytojais, kaip Adomas Mickevičius, Šandoras Petefis, Christo Botevas, Pablas Neruda ir kiti.

## Šaltiniai
Iraklis Abašidzė

**Iraklis Abašidzė** (, 1909 m. lapkričio 29 d. Chonis, Kutaisio rajonas – 1992 m. sausio 14 d.) – gruzinų poetas, vertėjas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

1931 m. baigė Tbilisio universiteto filologijos fakultetą. 1934 m. kaip jaunas rašytojas dalyvavo TSRS rašytojų sąjungos pirmajame suvažiavime. Už bereikalingą Lavrentijaus Berijos šlovinimą metus sėdėjo kalėjime. Antrojo pasaulinio karo metais kovojo fronte. Pokario metais Gruzijos rašytojų sąjungos žurnalo „Mnatobi“ vyriausiais redaktorius. 1953–1967 m. Gruzijos rašytojų sąjungos pirmininkas. Nuo 1960 m. Gruzijos mokslų akademijos viceprezidentas. Tais pačiais metais organizavo ekspediciją į Jeruzalės Šv. Kryžiaus vienuolyną, kuriame buvo rasta Šotos Rustavelio freska. 1975–1987 m. „Gruzijos tarybinės enciklopedijos“ vyriausiasis redaktorius. 1978–1986 m. Gruzijos Aukščiausiosios Tarybos pirmininkas.

Nuo 1988 m. priešingai savo politinės poezijos idealams palaikė Gruzijos nepriklausomybės siekį, buvo komandos, kuriai vadovavo Zviadas Gamsachurdija, narys. Iraklio Abašidzės laidotuvės virto antirusiška demonstracija.

## Kūryba

Pirmuosius eilėraščius išspausdino 1928 m. Kūrybai būdinga lyriškumas, romantizmas, giedra nuotaika. Vertingiausia kūrybos dalis – peizažiniai eilėraščiai. Juose aukštino gimtojo krašto gamtos grožį, istorinę praeitį, reiškė patriotinius jausmus. Parašė eilėraščių apie Tbilisį.

Svarbiausi poezijos rinkiniai:
* Palestina, Palestina (1963 m., Gruzijos valstybinė premija, 1972 m.)
* Rustavelio pėdsakais (1972 m., Džavacharlalo Neru premija)
* Artėjimas (1966 m.)

Lietuvių kalba išleistas jo eilėraščių rinkinys „Poezija“ (1966 m.)

## Šaltiniai
Mongolijos Liaudies Respublika

**Mongolijos Liaudies Respublika** – komunistinė respublika Centrinėje Azijoje, egzistavusi tarp 1924 ir 1992 m. Valdoma Mongolijos liaudies revoliucinės partijos narių, išliko lojali Sovietų Sąjungai visą savo gyvavimo istoriją.
Chačaturas Abovianas

**Chačaturas Abovianas** (, 1809 m. spalio 27 d. Kanakeras, dab. Jerevano dalis – 1848 m. po balandžio 14 d.) – armėnų pedagogas, kalbininkas, tautosakininkas, etnografas, rašytojas, romantizmo pradininkas armėnų literatūroje.

## Biografija

Kilęs iš armėnų didikų Abovencų šeimos. 1918–1822 m. m. mokėsi Ečmiadzine, 1824–1826 m. mokėsi Tbilisio armėniškoje Nersisiano seminarijoje. 1830–1836 m. studijavo Dorpato universitete.

1827–1828 m. Sanaino vienuolyno mokytojas, 1829–1830 m. Ečmiadzino katoliko bei sinodo sekretorius ir vertėjas. 1829 m. rugsėjo 29 d. su Dorpato universiteto profesoriaus F. Paroto ekspedicija užkopė į Ararato viršūnę.

Grįžęs iš studijų Dorpate atsisakė dvasinio titulo, nuo 1836 m. dirbo Tbilisio apylinkinės mokyklos inspektoriumi. Tais pačiais metais atidarė ir privačią mokyklą, kurioje pagal eurpietiškos pedagogikos principus rengė mokytojus liaudies mokykloms. Nuo 1843 m. rugpjūčio Jerevano apylinkinės mokyklos inspektorius. Kritikavo armėnų dvasininkų ir inteligentų konservatyvumą, buvo persekiojamas rusų valdininkų. 1848 m. pavasarį paskirtas Tbilisio Nersisiano mokyklos direktoriumi, bet balandžio 14 d. dingo be žinios.

## Veikla

Rinko armėnų, azerų ir kurdų tautosaką, pirmasis Armėnijoje pradėjo moksliniu pagrindu rinkti etnografinę medžiagą. Parašė pedagogikos, istoriografijos veikalų, vadovėlių (tarp jų ir aritmetikos vadovėlis, 1838 m.), armėnų bendrinės kalbos – ašcharabaro gramatiką.

Romanai „Armėnijos žaizdos“ (parašytas 1841 m., išleistas 1858 m., lietuvių kalba – 1950 m. sutrumpintas, 1980 m. visas vertimas) – pirmasis armėnų socialinis istorinis romanas, parašytas ašcharabaru. Jame vaizduojamos Turkijos ir Irano pavergtų armėnų kančios, jų išsivaduojamoji kova 1827–1828 m. , gausu istorinių pasakojimų, papročių ir buities aprašymų, dainų, legendų. Romanui būdingas romantinis patriotinis patosas ir švietėjiškos idėjos, ryškūs charakteriai.

Sukūrė eilėraščių, novelių, pasakėčių, pjesių, kelionių aprašymų, mokslo populiarinimo apybraižų. Išvertė į bendrinę armėnų kalbą Homero, J. V. Getės, F. Šilerio, Ž. Ž. Ruso, I. Krylovo, N. Karamzino kūrinių.

## Atminimas

1937 m. Aboviano gimtajame name atidarytas jo muziejus, kuriame surinkti jo asmeniniai daiktai, ranraščiai, knygos, periodika. Prieš pastatą iškilo paminklas šiam didžiam Armėnijos kultūros veikėjui.

## Šaltiniai

* Abovian G. Khachatur Abovyan: Life and Creation, 1948
Ahasis Aivazianas

**Ahasis Aivazianas** (, 1925 m. rugsėjo 7 d. Abastumanyje, Gruzija – 2007) – armėnų rašytojas, kino scenaristas ir režisierius.

## Biografija

1945 m. baigė Tbilisio meno akademiją, 1945–1948 m. studijavo Jerevano dailės ir teatro institute,  1948–1953 m. studijavo Jerevano kūno kultūros institute.

Nuo 1954 m. Tbilisio sporto laikraščio korespondentas, nuo 1965 m. Jerevano laikraščio „Grakan tert“ korespondentas, 1973–1980 m. žurnalo „Экран“ redaktorius. 1981–1991 m. pagal savo scenarijus statė kino filmus. Nuo 1991 m. laikraščio „Ajutiun“ redaktorius.

## Literatūra
Parašė apsakymų rinkinius „Lietus“ (1959 m.), „Pašlovinimas“ (1973 m.), apysakų rinkinius „Šeimos galva“ (1968 m.), „Sinjoro Martiroso nuotykiai“ (1977 m.), „Trikampis“ (1983 m.), pjesių rinkinį „Diplipito“ (1985 m.), kino scenarijų.

Kūrybai būdinga psichologiškumas, lyrizmas, humoras; yra fantastikos elementų, magiškojo realizmo bruožų.

Lietuvių kalba išleistas apysakų rinkinys „Šeimos galva“ (1977 m.)

## Filmografija
* 1967 m. Trikampis
* 1971 m. Chatabala
* 1972 m. Airik
* 1976 m. Muzika
* 1977 m. Bagdasaras skiriasi su žmona
* 1980 m. Skrydis prasideda žemėje
* 1981 m. Lyriškas žygis
* 1983 m. Užstatytas žibintas
* 1984 m. Atgimimas
* 1987 m. Iliuzija
* 1987 m. Žodis
* 1987 m. Veiksmas
* 1988 m. Slaptasis patarėjas
* 1991 m. Šauksmas tyruose

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija
Kijevo kotletas

**Kijevo kotletas** – mėsinis patiekalas. Susukta vištienos krūtinėlė su žoleliniu sviesto įdaru, paniruota ir gruzdinta aliejuje.

Lietuvoje išgarsėjo ir iki šiol kasdien ruošiamas restorane „Neringa“. 2022 m. kainuoja 14€.

Sovietmečiu buvo standartiniu restoraniniu patiekalu, tad liko plačiai paplitusiu postsovietinėse šalyse.

## Sudėtis
* Vištienos filė;
* Sviestas;
* Maltos petražolės ar kiti žalumynai;
* Kiaušinis;
* Malti džiūvėsiai.

Patiekiamas su duonos riekelėmis, bulvytėmis, daržovėmis.

## Šaltiniai
Hevondas Ališanas

**Hevondas Ališanas** (, tikroji pavardė **Kerobvė Ališanian**, 1820 m. liepos 18 d. Konstantinopolis – 1901 m. lapkričio 22 d. Venecija) – armėnų poetas, filologas, mokslininkas.

## Biografija
Nuo 1838 m. Šv. Mchitaro kongregacijos Venecijoje vienuolis, nuo 1870 m. kongergacijos viršininkas. Dėstė armėnų kolegijose Venecijoje ir Paryžiuje. 1866 m. apdovanotas Prancūzijos Garbės legiono ordinu.

Armėnų nacionaliniam susipratimui pagyvinti pagal Prancūzijos vėliavos pavyzdį sukūrė Armėnijos trispalvę.

## Kūryba
Tyrė armėnų tautosaką, senovės religiją („Senasis tikėjimas“ 1895 m.), parašė istorinės geografijos, etnografijos („Airaratas“, „Sisakanas“, „Sisuanas“), botanikos veikalų. Parengė ir išleido armėnų istorikų darbų. Parašė istorinę kroniką „Kamenecas: Lenkijos ir Rumunijos armėnų kronika“ (1895 m.), kurioje yra žinių ir apie armėnų kolonijas Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje.

Parašė religinių eilėraščių grabaru. Nuo 1847 m. kūrė ašcharabaru. Romantinėje poezijoje (poema „Avarairo lakštingala“ 1847 m.), eilėraščių rinkinyje „Giesmės“ 5 t. 1857–1858 m.), prozos kūriniuose („Armėnų tėvynės atminimai“ 2 t. 1865-1870 m. aukštino senovės Armėniją.

Parašė monografiją apie poetą Nersesą Šnorhali (1873 m.) Į armėnų kalbą išvertė D. Miltono, D. Bairono, F. Šilerio, H. Longfelou kūrinių.

## Šaltiniai
Komptono sklaida

**Komptono sklaida** (arba ***Komptono efektas***) – gama arba rentgeno spindulių energijos sumažėjimas (bangos ilgio padidėjimas), kai spinduliai praeina pro medžiagą. Taip pat egzistuoja atvirkštinė Komptono sklaida, kai gama fotonai įgyja papildomos energijos. Pirmasis Komptono efektą stebėjo Artūras Komptonas 1923 metais ir vėliau šį efektą patvirtino Komptono studentas Y. H. Woo. Už šį atradimą A. Komptonas buvo apdovanotas Nobelio fizikos premija 1927 metais.

Šis efektas yra labai svarbus todėl, kad parodo, jog šviesos neįmanoma aprašyti vien banginėmis savybėmis. Klasikinėje teorijoje naudojama Tomsono sklaida negali paaiškinti bangos ilgio pokyčio. Norint paaiškinti bangos ilgio pokytį, šviesai reikia pritaikyti dalelių savybes. Komptono eksperimentas įtikino fizikus, kad šviesa gali elgtis kaip srautas dalelių, kurių energija yra proporcinga dažniui.

Elektronų ir didelės energijos fotonų sąveikos rezultatas – tamprusis susidūrimas (judesio kiekis nekinta), kai fotonas perduoda dalį savo energijos elektronui ir pakeičia savo skriejimo kryptį.

## Komptono sklaidos formulė

Komptono bangos pokytis aprašomas formule:

: \Delta \lambda = \lambda_k (1-\cos(\theta)) \,

\Delta \lambda \, - bangos ilgio pokytis (\lambda - \lambda ' \,)

\lambda_k=\frac{h}{m_{e}c} \, - Komptono bangos ilgis (~0,024263 Å). Čia h - Planko konstanta, me - elektrono masė, c - šviesos greitis.

\theta \, - atsispindėjusių dalelių kampas

## Atvirkštinis Komptono efektas

**Atvirkštinis Komptono efektas** (energijos padidėjimas, bangos ilgio sumažėjimas) yra svarbus astrofizikai. Yra manoma, kad akrecinis diskas, kuris supa juodąją skylę, skleidžia šiluminį spinduliavimo spektrą. Šio spinduliavimo sukurti mažos energijos fotonai vainike esančių elektronų yra išsklaidomi į didesnės energijos fotonus. Manoma, kad šis efektas yra laipsninės juodųjų skylių rentgeno spektro (energijos 0,2-10 keV srityje) priklausomybės priežastis.

Komptono atvirkštinis efektas taip pat stebimas, kai kosminio fono fotonai praskrieja pro karštas dujas, kuriose skendi galaktikų spiečius. Šie fotonai išsklaidomi į didesnių energijų fotonus šiose dujose. Šis efektas dar pavadintas Siuniajevo ir Zeldovičiaus efektu.

## Pritaikymai
Komptono sklaida daugiausiai pritaikoma radiobiologijoje, nes ši sklaida yra tikimiausia rentgeno spinduliams sąveikaujant su gyvų būtybių atomų branduoliais. Tai pritaikoma radioterapijoje. Medžiagos fizikoje Komptono efektas gali būti panaudotas zonduojant elektronų banginėms funkcijoms. Taip pat Komptono efektas panaudojamas gama daleliu spektroskopijoje.
Nebula premija

**Nebula premija** () – premija, kiekvienais metais skiriama Amerikos mokslinės ir maginės fantastikos rašytojų asociacijos (*SFWA, Science Fiction and Fantasy Writers of America*) už geriausią per paskutinius dvejus metus JAV išleistą fantastinį kūrinį. Apdovanojimas atrodo kaip permatomas blokelis su spiraliniu ūku viduje. Lietuviškai *nebula* reiškia ūką.

Nebula premija pradėta teikti nuo 1965 m. ir pirmasis ja apdovanotas kūrinys buvo Franko Herberto Kopa (*Dune*), kaip *geriausia novelė*.

Apdovanojimai skirstomi į penkias nominacijas:
* Geriausias romanas (40 000 ir didesni kūriniai)
* Geriausia apysaka (17 500 – 40 000 žodžių)
* Trumpa apysaka (7500 – 17 500 žodžių)
* Apsakymas (iki 7500 žodžių)
* Scenarijus (filmui, serialui, radijo spektakliui ir kt.)

Nebula premijas yra gavę tokie rašytojai, kaip Artūras Klarkas (2 kartus), Lois McMaster Bujold (3 kartus), Ursula K. Le Guin (3 k.), Larry Niven, William Gibson, Aizekas Azimovas, Roger Zelazny ir kiti.

Dažnai apdovanojimų ceremonijoje pristatomi ir kiti apdovanojimai už įvairius dalykus, pvz., už gyvenimo pasiekimus fantastikos srityje, už indėlį į fantastiką ir panašiai.

## Nuorodos
* Oficialus puslapis
* Laimėtojų sąrašas
Tiekėjas

**Tiekėjas** (prekių tiekėjas, paslaugų teikėjas) – bet kuris ūkio subjektas (fizinis asmuo, privatusis juridinis asmuo, viešasis juridinis asmuo ar tokių asmenų grupė), galintis pasiūlyti ar siūlantis prekes, paslaugas ar darbus. Ši sąvoka taikoma gamintojams, platintojams, importuotojams, montuotojams, paslaugų organizacijoms ir panašiai.

## Tiekėjų atliekamos užduotys
* derybos ir sutarčių dėl įrenginių, žaliavų, produkcijos ir atsargų pirkimo pramonės įmonėms, komunalinėms įmonėms, valstybiniams padaliniams ir kitoms įstaigoms bei prekių pirkimo perpardavimo tikslams, sudarymas;
* informacijos apie poreikius ir turimas atsargas gavimas ir įsigyjamų prekių kiekybės ir kokybės, kainos, pristatymo terminų ir kitų sutarties sąlygų nustatymas;
* panašių užduočių atlikimas;
* vadovavimas kitiems darbuotojams.

## Tiekėjų pareigos
* tiekėjai užtikrina produktų, procesų ir paslaugų atitiktį.
* tiekėjai deklaruoja, kad produktai, procesai ar paslaugos atitinka dokumentuose, į kuriuos pateiktos nuorodos deklaracijoje, nurodytus reikalavimus.

Tiekėjas privalo nuosekliai vykdyti sutartį, pristatyti prekes į vietą, jas surinkti, išbandyti ir paleisti bei atlikti kitus darbus, numatytus sutartyje ir techninėse specifikacijose, įskaitant prekių defektų šalinimą. Tiekėjas taip pat pasirūpina visa būtina įranga, darbų priežiūra ir darbo jėga, reikalinga sutarties vykdymui.

Tiekėjas turi vykdyti perkančiosios organizacijos teisėtus nurodymus, susijusius su sutarties vykdymu.

Tiekėjas laikosi visų šalyje galiojančių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų ir užtikrina, kad jo darbuotojai, jų pavaldiniai ir vietoje samdomi darbuotojai jų laikytųsi. Tiekėjas garantuoja perkančiajai organizacijai nuostolių atlyginimą, jei tiekėjas, jo darbuotojai ar jų pavaldiniai nesilaikytų minėtųjų įstatymų ir kitų teisės aktų ir dėl to būtų pateikti kokie nors reikalavimai ar pradėti procesiniai veiksmai.

Sutarties vykdymo metu tiekėjo gauta informacija ir dokumentai yra konfidencialūs. Be išankstinio raštiško perkančiosios organizacijos leidimo tiekėjas neskelbia ir neatskleidžia jokių sutarties nuostatų, išskyrus atvejus, kai tai būtina vykdant sutartį.

Jei tiekėjas veikia jungtinės veiklos (partnerystės) pagrindu, partneriai visi kartu ir kiekvienas atskirai yra atsakingi už sutarties nuostatų vykdymą pagal šalies įstatymus ir kitus teisės aktus. Tiekėjas privalo paskirti vieną iš partnerių atstovauti santykiuose su perkančiąja organizacija. Jungtinės veiklos sutartimi nustatytų partnerių keitimas be išankstinio raštiško perkančiosios organizacijos sutikimo yra laikomas sutarties pažeidimu.
Kalio permanganatas

**Kalio permanganatas** () – tamsiai violetinės spalvos kristalai, kurie labai gerai tirpsta šaltame ir šiltame vandenyje. Cheminė formulė – KMnO4. Tai stiprus oksidatorius. Kalio permanganatas (KMnO4) yra skirtas geležies, mangano ir vandenilio sulfido, jodidų oksidavimui vandenyje.

## Formulė
M(KMnO4)= 158 g/mol

Kaitinamas skyla : 2KMnO4 –> K2MnO4 + MnO2 + O2

Reaguoja su druskos rūgštimi : 2KMnO4 + 16HCl -> 2KCl + 2MnCl2 + 8H2O + 5Cl2

## Panaudojimas medicinoje
0,1-0,2 % tirpalu plaunamos kūno ertmės. Pasižymi oksiduojančiomis, dezinfekuojančiomis ir dezodoruojančiomis savybėmis. Tinka dvokiančioms, pūliuojančioms žaizdoms gydyti, abscesams valyti. 2-5 % tirpalai veikia sutraukiančiai ir naudojami nudegusiems, opiniams paviršiams plauti.
Omano vėliava

**[[Omanas|Omano]] vėliava** () – stačiakampė, padalinta į tris vienodo aukščio horizontalias juostas: balta, žalia ir raudona (nuo viršaus), prie flagštoko - vertikali, trečdalio vėliavos ilgio pločio, raudona juosta kurios viršutinėje dalyje baltas  Omano herbas.

## Spalvos
 Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra;  RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

 Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Warm Red;  RGB spalvų sistemoje: Raudona – 249, 63, 38.

 Pantone spalvų sistemoje: Žalia – Pantone 347;  RGB spalvų sistemoje: Žalia – 0, 158, 96.

## Simbolika
Balta spalva reiškia taiką ir klestėjimą, žalia spalva – vaisingumą ir Žaliuosius kalnus, raudona spalva – mūšius prieš užsienio įsibrovėlius. Raudona spalva yra taip pat ankstesnės nacijos vėliavos spalva, kai ji buvo žinoma tiesiog kaip Maskato ir Omano sultonatas.

## Nuorodos
*vexilla-mundi.com
Sausieji kriokliai

**Sausieji kriokliai** () – buvę kriokliai JAV, Vašingtono valstijoje, Didžiajame tarpeklyje. 

Tai 5,63 km pločio ir 121 m aukščio uola, kuria prieš 15 000 metų ritosi vanduo. Skaičiuojama, jog kriokliai buvo 5 kartus didesni pagal plotį lyginant su Niagaros kriokliu, o pratekančio vandens kiekis būtų 10 kartų didesnis už visų Žemės upių vandens kiekį. Kriokliu tekėjo tirpstančių ledynų vanduo. Dabar krioklio papėdėje telkšo ežeras.

## Šaltiniai
Omano herbas

**[[Omanas|Omano]] herbas** () susideda iš chandžaro (*khanjar*) durklo makštyje, kuris yra uždėtas ant dviejų sukryžiuotų kardų. Tai yra tradicinis Omano simbolis. Jis randamas ant daugybės vėliavų, Omano valiutos, Omano karinių oro pajėgų lėktuvų ir kitur.
Nutacija

**Nutacija** – maži, periodiniai precesuojančio kūno sukimosi ašies svyravimai apie jos vidutinę padėtį. Esant nutacijai, besisukanti (precesuojanti) ašis dar nežymiai svyruoja. Šis reiškinys stebimas giroskopo ar planetos judėjime.

Planetų nutacija pasireiškia dėl išorinių jėgų, veikiančių sukimosi ašį, nepastovumo. Nutaciją atrado anglų astronomas James Bradley 1728 metais, tačiau paaiškinta ji buvo tik praėjus 20 metų.

Nutacijos vertės paprastai yra skaidomos į komponentes, lygiagrečią ir statmeną ekliptikai. Lygiagreti ekliptikai komponentė vadinama ilgumos nutacija. Statmenoji komponentė - ekliptikos posvyrio nutacija. Kadangi planetų judėjimas jau yra gerai žinomas, nutacija gali būti tiksliai apskaičiuota.

## Žemės nutacija
Žemės nutaciją daugiausiai lemia Mėnulis ir Saulė. Jie Žemės pusiaujo artimesnę dalį (kadangi Žemė yra paplokščia) traukia didesne jėga, nei priešingą dalį. Dėl šių jėgų skirtumo Žemės pusiaujo plokštuma stengiasi pasisukti ekliptikos plokštumos link. Bet, dėl Žemės sukimosi aplink ašį, taip neatsitinka. Minėtų jėgų skirtumo veikiama Žemės sukimosi ašis išlaiko savo posvyrio į ekliptikos plokštumą kampą, lygų maždaug 66°,5, tačiau brėžia erdvėje kūgio paviršių aplink ekliptikos ašį. Žemės ašies precesijos periodas lygus maždaug 26000 metų. Mėnulio ir Saulės padėtis Žemės pusiaujo plokštumos atžvilgiu nuolatos kinta, todėl kinta ir precesinių jėgų dydis bei kryptis. Šis kitimas sukelia mažus Žemės ašies svyravimus apie vidutinę padėtį, vadinamus nutacija. Ryškiausias yra 9",20 amplitudės ir 18,61 metų periodo svyravimas.

## Nuorodos
* Mokslasplius 
* Encyclopedia Britannica
Skadžitas

**Skadžitas** (, ) – upė JAV ir Kanadoje. Prasideda Kaskadiniuose kalnuose Kanados Britų Kolumbijos valstijoje, netoli Čilivako miesto. Teka į pietvakarius per Skadžito slėnio provincijos parką, toliau kerta Kanados-JAV sieną ir teka per Vašingtono valstiją. Roso ežero nacionalinėje rekreacijos zonoje Skadžitas patvenktas Roso tvenkiniu. Toliau upė pasuka į vakarus, teka pro Rokportą, Sedro Vulėjų. Įteka į Ramiojo vandenyno Pjudžeto įlanką. Pagrindiniai intakai – Saukas ir Beikeris.

## Gyvūnija
Skadžito upė ir jos baseinas išsiskiria laukinės gyvūnijos gausa. Upėje daug įvairių rūšių lašišų ir upėtakių. Upės pakrantėse yra didžausios kontinentinėje JAV baltagalvių erelių žiemavietės. Sausio – vasario mėnesiais jų susirenka iki 800. Upės estuarijoje apsigyvenusios snieginės žąsys, trimitinės gulbės.


Image:Haliaeetus leucocephalus-tree-USFWS.jpg|Baltagalvis erelis
Image:Oncorhynchus nerka 2.jpg|Nerkos
Image:Trout.jpg|Vaivorykštinis upėtakis


## Šaltiniai
Chandžaras

**Chandžaras** () – tradicinis Omano durklas. Jis yra panašus į Jemeno džambiją.

Jis yra vyriškos *pradžios*, vyriškumo ir drąsos simbolis. Nacionalinis drabužis be jo nėra užbaigtas, Omane žmonės nešioja chandžarus švenčių metu. Chandžaras vaizduojamas Omano vėliavoje, kaip Omano herbo dalis. Dėl savo svarbos 2022 m. jis UNESCO pripažintas nematerialiuoju pasaulio paveldu.

Chandžaro geležtė lenkta, dviašmenė. Jį nešioja makštyje, papuoštoje sidabru, ant diržo, kuris panašiai papuoštas sidabriniu filigranu.

## Kitokie chandžarai

Indijos kariniame jūrų laivyne yra korvetas „Khanjar“ (vienas iš „Khukri“ serijos laivų)].

## Nuorodos

* National Dress – Men 
Nuotraukos:
* Omani khanjar
* Oman – Khanjar 2 
* Khanjars
Omano himnas

**Nashid as-Salaam as-Sultani** () yra Omano sultonato himnas. Jis buvo patvirtintas 1970 m. ir redaguotas 1996 m. lapkričio 6 d.

## Žodžiai



## Nuorodos
* Instrumentinė "Nashid as-Salaam as-Sultani" versija (RealAudio)
* Himnuszok - Vokalinė "Nashid as-Salaam as-Sultani" versija
Ballon d'Or

**Ballon d’Or** ()&nbsp;– prizas geriausiam Europos futbolininkui, įsteigtas 1956 metais prancūzų žurnalo „France Football“. Iki 1995 metų prizas Ballon d’Or buvo skiriamas tik futbolininkams, kurie turi kurios nors Europos šalies pilietybę, bet nuo tol pradėtas skirti ir kitų žemynų futbolininkams, žaidžiantiems Europos lygose. 

2010−2015 m. Ballon d’Or apdovanojimas buvo sujungtas su FIFA Pasaulio metų žaidėjo apdovanojimu. Oficialus apdovanojimo pavadinimas Ballon d’Or („Auksinis kamuolys“) išliko.

## Ballon d’Or Laureatai

## Nuorodos

* Ballon d’Or FIFA tinklalapyje
Geriausias Lietuvos futbolininkas

**Geriausias [[Lietuva|Lietuvos]] futbolininkas** – futbolo laureatas, kasmet renkamas nuo 1965 metų. Iki 1990 m. juo tapdavo stipriausio šalies klubo – Vilniaus „Žalgirio“ žaidėjai. Pirmuosius geriausio žaidėjo rinkimus suorganizavo Stasys Paberžis.

## Laureatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Best Lithuanian player (Almis.sritis.lt)
* 
* 
* Geriausias Lietuvoje žaidžiantis futbolininkas
Peter Abrahams

**Piteris Henris Abrahamsas** (, 1919 m. kovo 19 d. Vrededorpas prie Johannesburgo – 2017 m. sausio 18 d.) – Pietų Afrikos Respublikos rašytojas. Rašė anglų kalba.

## Biografija
Gimė vargingame juodaodžių darbininkų rajone, šachtininko šeimoje, tačiau net ir žiauraus apartheido metais sugebėjo baigti pradžios mokyklą. Rašyti pradėjo vaikystėje, tačiau 1940 m. jau išėjus pirmajai poezijos knygai „Juodaodis kalba apie laisvę“ (*A Black Man Speaks of Freedom*) buvo priverstas pabėgti į Angliją. Londone dirbo nešėju geležinkelio stotyje, prekybininku, vairuotoju, jūreiviu. Baigęs kursus dirbo žurnalistu. 1956 m. apsigyveno Jamaikoje.

## Kūryba
Romanuose „Griaustinio taku“ (*The Path of Thunder* 1948 m., lietuvių kalba 1961 m.), „Vainikas Maiklui Udomui“ (*A Wreath for Michael Udomo* 1956 m., liet. 1971 m.), „Jų naktis“ (*A Night of Their Own* 1965 m.) skelbiamos antirasistinės idėjos, vaizduojama Afrikos tautų kova dėl nepriklausomybės. Istoriniame romane „Pašėlęs užkariavimas“ (*Wild Conquest* 1950 m. pasakojama, kaip XIX a. būrai pavergė zulų gentis. Be to, parašė autobiografinių bei dokumentinių publicistinių knygų. Kūrybai būdinga psichologiškumas.

## Bibliografija
* *A black man speaks of freedom* (1940)
* *Dark testament* (1942)
* *Song of the city* (1945)
* *Mine boy* (1946)
* *The path of thunder* (1948)
* *Wild conquest* (1950)
* *Return to Goli* (1953)
* *Tell freedom* (1954)
* *A wreath for Michael Udomo* (1956)
* *A night of their own* (1965)
* *This island now* (1966)
* *A new creation* (1982)
* *A view from Coyaba* (1985)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija PAR literatūros ir meno žurnale
Fiodoras Abramovas

**Fiodoras Abramovas** (, 1920 m. vasario 29 d. Verkolos kaimas, Archangelsko sritis – 1983 m. gegužės 14 d. Leningradas) – rusų rašytojas.

## Biografija
Dalyvavo Antrajame pasauliniame kare, 1948 m. baigė Leningrado universitetą. Apgynęs kandidatinę disertaciją dirbo Leningrado universitete, tarybinės literatūros katedros vedėjas.

Už drąsą karo metais įteiktas 2-ojo laipsnio Tėvynės karo ordinas, apdovanotas medaliais.

## Kūryba
Parašė realistinių romanų trilogiją „Priaslinai“: „Broliai ir seserys“ (*Братья и сестры*, 1958 m., lietuvių kalba 1982 m., „Dvi žiemos ir trys vasaros“ (*Две зимы и три лета*, 1968 m., liet. 1971 m., „Keliai ir kryžkelės“ (*Пути-перепутья* 1973 m., liet. 1983 m., ir trilogijos tęsinį – romaną „Namas“ (*Дом* 1978 m., liet. 1983 m.) 

Apysakos „Pelagėja“ (*Пелагея*, 1969 m., „Mediniai žirgai“ (*Деревянные кони*, 1970 m.), „Alka“ (*Алька*, 1972 m.) į lietuvių kalbą išverstos 1987 m. Apsakymai spausdinti periodikoje. Liko neužbaigtas romanas „Švari knyga“ (*Чистая книга*).

Kūrinių siužetinis pagrindas – Šiaurės Rusijos kaimo kasdienybė, dramatiški žmonių tarpusavio santykiai. Palyginus tikroviškai pavaizdavo kolūkinės sistemos nuskurdintą, tradicinių moralinių vertybių netekusį kaimą, reiškė tikėjimą valstiečio sieloje slypinčiu gėriu.

## Šaltiniai
Soharas

**Soharas** () – Omano miestas, esantis 240 km į šiaurės vakarus nuo Maskato. Batinos regiono centras. 110 tūkst. gyventojų. Soharas senovėje buvo Omano sostinė. Daugelis tiki, kad jame gimė jūreivis Sinbadas. Miestas turi ilgą jūreivystės istoriją. Soharas yra žvejų miestas ir turi žuvies turgų.

Miestas yra prie senovės vario kasyklų ir Džebel Akdaro (*Žalio kalno*), aukščiausio kalno Omane. Jis taip pat gana netoli nuo Ibrio, Naklo, Rustako ir Nizvos.

Soharo industrinė uosto kompanija (The Sohar Industrial Port Company), įkurta 2002 m., valdo Soharo uostą ir yra įsikūrusi į rytus nuo Hormuzo sąsiaurio. Soharo uostas nėra laisvos prekybos zona, priešingai nei Džebel ali laisvos prekybos zona JAE, esanti 250 km į šiaurės vakarus nuo Soharo.

## Nuorodos
* Omano Užsienio reikalų ministerija (anglų kalba)
Geriausias Lietuvoje žaidžiantis futbolininkas

**Geriausias [[Lietuva|Lietuvoje]] žaidžiantis futbolininkas** – futbolo sezono nominacija, įsteigta 1992 metais. Ji skiriama, kasmet išrenkant geriausią Lietuvos klubuose rungtyniaujantį žaidėją. Nuo 2020 m. nominacija vadinama „Geriausias A lygos futbolininkas“.

## Laureatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Best player in Lithuanian championship (Almis.sritis.lt) 
* Geriausias Lietuvos futbolininkas
Česlovas Kasputis

**Česlovas Kasputis** (g. 1952 m. gruodžio 9 d. Lygiuose, Raseinių raj.) – Lietuvos energetikas, AB „Šiaulių energija“ administracijos vadovas ir generalinis direktorius.

## Biografija
1960–1970 m. mokėsi Nemakščių vidurinėje mokykloje. Dalyvavo meno saviveikloje, vaidino mokyklos teatre. 1970–1975 m. Kauno politechnikos institute studijavo pramonės šiluminę energetiką, inžinierius.

1975–1979 m. Rėkyvos Valstybinės Rajoninės elektrinės rajoninės katilinės meistras. 1979–1982 m. Šiaulių Šilumos tinklų katilų ūkio tarnybos viršininkas, 1982–1990 m. – Šiaulių Šilumos tinklų vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas, 1990–1994 m. įmonės vyriausiasis inžinierius, 1994–2001 m. – technikos direktorius, 1996–2001 m. UAB „Šiaulių energija“ direktoriaus pirmasis pavaduotojas. Nuo 2001 m. AB „Šiaulių energija“ administracijos vadovas ir generalinis direktorius.

Vienas iš Šiaulių miesto ir Šiaulių rajono šilumos ūkio modernizavimo programos autorių, vienas iš biokuro panaudojimo šilumai ir elektros energijai gaminti kartu kogeneracijos principu iniciatorių. Jo iniciatyva Šiauliuose 2004 m. vėl buvo pradėta gaminti elektros energija.

Lietuvos šilumos tiekėjų asociacijos narys, Lietuvos šiluminės technikos inžinierių sąjungos narys, Šiaulių pramonininkų asociacijos narys, asociacijos tarybos narys. Lions klubo narys, 2007-2008 m. Šiaulių Lions klubo „Alka“ prezidentas.

Už ilgametį darbą energetikoje apdovanotas Lietuvos Respublikos Seimo padėkos raštu, energetikų garbės ženklu, už aukštą profesionalumą bei ištikimybę profesijai suteiktas profesijos riterio vardas.
Dachilijos muchafaza

**Dachilijos muchafaza** () – muchafaza Omano šiaurės rytuose, Hadžaro kalnuose. Administracinis centras – Nizva. Muchafaza padalinta į 8 vilajatus.

## Vilajatai
* Adamas (*Ādam*)
* Chamra (*al-Ḥamrā*')
* Nizva (*Nizwā*)
* Samailas (*Samā'il*)
* Bahla (*Bahlā*)
* Manachas (*Manaḥ*)
* Izkis (*Izkī*)
* Bidbidas (*Bidbid*)

## Šaltiniai
Dahiros muchafaza

**Dahiros muchafaza** () – muchafaza Omano šiaurės rytuose, Jungtinių Arabų Emyratų pasienyje. Administracinis centras – Ibris. Muchafaza padalinta į 3 vilajatus.

Iki 2006 m. regionui priklausė dar 2 vilajatai (Buraimis ir Mahdadas), kurie atskirti į naują Buraimio muchafazą.

## Vilajatai
* Ibris (*'Ibrī*)
* Jankulas (*Yanqul*)
* Dankas (*Ḍank*)

## Šaltiniai
Šarkijos regionas

**Šarkijos regionas** () – regionas Omano rytuose, prie Arabijos jūros. Administracinis centras – Suras. Regionas padalintas į 11 vilajatų.

## Vilajatai
* Suras
* Ibra
* Mudhaibis
* Kamil Val Vafis
* Džalan Bani Bu Hasanas
* Džalan Bani Bu Ali
* Vadi Bani Chalidas
* Dema Va Tainas
* Bidija
* Kabilas
* Masira
Erikas Adamsonas

**Erikas Adamsonas** (, 1907 m. birželio 22 d. Ryga – 1946 m. vasario 28 d. Ryga) – vienas talentingiausių XX a. latvių rašytojų, anksti miręs nuo tuberkuliozės.

## Biografija
Baigė Rygos pagrindinę mokyklą ir Rygos 1-ąją vidurinę mokyklą. Studijavo Latvijos universitete. Dirbo draugijoje „Žalia varna“, vėliau atsidėjo tik literatūriniam darbui. Antrojo pasaulinio karo metais dirbo knygyne ir miško paruošose. Karo metų nepritekliai paveikė sveikatą. Palaidotas Rygos Rainio kapinėse.

## Kūryba
Pirmąją savo komediją išspausdino dar 1924 m. daugelį kūrinių pasirašinėjo slapyvardžiu *Ēriks Rīga*. Poezijos rinkiniuose „Sidabras ugnyje“ (*Sudrabs ugunī* 1932 m.), „Herbai“ (*Ģerboņi* 1937 m.), „Saulės laikrodis“ (*Saules pulkstenis*, 1941 m.), „Sapnų pypkė“ (*Sapņu pīpe*, išspausdintas Stokholme po autoriaus mirties 1951 m.) pabrėžiamas būties vitališkasis pradas, amžinojo grožio ilgesys, latvių romanso jausmingumas jungiamas su minties ir formos griežtumu, ryški anglų klasikinės poezijos įtaka.

Romane „Ieškantis savo kelio“ (*Sava ceļa gājējs* 1943–1944 m.) vaizduojamas jaunuolio dvasinis brendimas. Be to, parašė pjesių, apsakymų, pasakų. Mokėdamas rusų, vokiečių, anglų, prancūzų kalbas vertė Šarlio Bodlero, Bairono, Henriko Ibseno, Oskaro Vaildo, Radjardo Kiplingo, Alfredo Tenisono ir kitų užsienio autorių kūrybą.

## Šaltiniai
Vustos muchafaza

**Vustos muchafaza** ( 'centrinė') – muchafaza Omano centrinėje dalyje, prie Arabijos jūros ir Saudo Arabijos sienos. Administracinis centras – Haima. Muchafaza padalinta į 4 vilajatus.

## Vilajatai
* Haima (*Haymā*)
* Dukmas (*ad-Duqm*)
* Machūtas (*Maḥūt*)
* Džazeras (*al-Jāzer*)

## Šaltiniai
Batinos muchafaza

**Batinos regionas** () – regionas Omano šiaurės rytuose, prie Omano įlankos. Administracinis centras – Soharas. Regionas padalintas į 12 vilajatų.

## Vilajatai
* Soharas
* Rustakas
* Šinasas
* Liva
* Sahamas
* Chabura
* Suvaikas
* Nachalas
* Vadi Mavilas
* Avabis
* Musana
* Barka
Chasabas

**Chasabas** () – miestas Omane; Musandamo gubernijos centras. Jis šalia Hormuzo sąsiaurio ir apie 60 km nuo Ras Al Kaimos, JAE. Miestas žinomas dėl žvejybos ir kontrabandos mažomis greitomis valtimis iš ir į Iraną.

Chasabas vystomas kaip turizmo centras, turistus labiausiai traukia nardymas. Kalnų safaris taip pat populiarus kaip ir kruizai valtimis po artimus fiordus. Statomas naujas uostas ir dokai.

Chasabo gražūs vandenys traukia Omano ir kitų šalių turistus. Už mažiau nei 50 dolerių galima kelias valandas paplaukioti valtimi, aplankyti keletą mažesnių salų. Priklausomai nuo metų laiko galima pamatyti greta plaukiančius delfinus.

## Galerija

Vaizdas:Khasab1.jpg|Turistas grožisi ramiais Chasabo vandenimis
Vaizdas:Khasab Oman.JPG|Chasabo vandenys


## Nuorodos
* Fryer, James. Džeimso Fraierio straipsnis apie Chasabą
Pypliai (Radviliškis)

**Pypliai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Grinkiškio, 2 km iki Vaitiekūnų. Per kaimą teka Šušvė (Vaitiekūnų tvenkinys), į ją įteka Paupelis. Per kaimą eina kelias .

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *[[Pyplys]]*.

## Gyventojai

## Šaltiniai