Latvijos lietuviai

**Latvijos lietuviai** – lietuviai, laikinai ar nuolat gyvenantys Latvijoje.

## Istorija

Pirmieji lietuviai dab. Latvijos teritorijoje įsikūrė VII–XII a. XIII a. Latgalos pietuose jie buvo pasistatę Naujinio pilį prie dab. Daugpilio. Šiauriausia lietuvių sala Latgaloje buvo 9 lietuvių kaimai Ciskodo parapijoje. XIX a. Latvijoje apsigyveno iš buv. Abiejų Tautų Respublikos teritorijos pasitraukusių 1830–1831 m. ir 1863–1864 m. sukilimų dalyvių, vėliau ir paleistų iš Sibiro tremties, t. p. už draudžiamosios lietuvių spaudos platinimą, tautinę veiklą žandarų persekiojamų ir gaudomų lietuvių.

XIX a. pabaigoje–XX a. pradžioje plėtojantis pramonei padidėjo lietuvių imigracija. Ieškoti darbo ir mokytis lietuviai vyko į Rygą, Liepoją, Bauskę, Mintaują, Ventspilį, kt. miestus, t. p. Pietų Latvijos kaimus. XIX a. pabaigoje lietuviai Indricoje, Gauruose nusipirko ir pasidalijo J. Platerio dvarus, įkūrė savo gyvenviečių. Nemažai lietuvių dirbo Rygos geležinkelio vagonų gamykloje, gumos fabrike „Provodnik“, lentpjūvėse, linų verpyklose, alaus daryklose, baldų dirbtuvėse, tramvajų depe, prie geležinkelių, uostuose ir kitur.

1918 m. susikūrus nepriklausomoms Lietuvos ir Latvijos valstybėms, dalis lietuvių grįžo į Lietuvą. Po 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo Lietuvoje į Latviją atvyko politinių emigrantų komunistų, kairiųjų liaudininkų ir socialdemokratų.

Po 1934 m. perversmo Latvijoje lietuviai buvo iškeldinti iš Alūkstos apskrities pasienio vietovių, jiems uždrausta ten pirkti žemės; imta latvinti lietuviškus vietovardžius. Per Antrąjį pasaulinį karą dalis Latvijos lietuvių buvo pasitraukę į SSRS, dalis lietuvių veikėjų emigravo.

Norėdami būti arčiau Lietuvos, Latvijoje – Daugpilyje, Jelgavoje, Rygoje, jų apylinkėse ir kitur XX a. šeštame–septintame dešimtmetyje apsigyveno daugelis buv. lietuvių politinių kalinių ir tremtinių, negavusių Lietuvos sovietinių institucijų leidimo grįžti į Lietuvą.

## Organizacijos
Nuo XIX a. pabaigos iki 1940 m. veikė lietuvių savišalpos, labdaros, kultūros ir kt. organizacijų, 1930 m. jos susibūrė į Latvijos lietuvių sąjungą.

Kai kurie lietuvių darbininkai priklausė Latvijos socialdemokratų organizacijoms. XX a. pradžioje veikė Lietuvos socialdemokratų partijos organizacija; ji 1907 m. gegužės mėn. prisijungė prie Latvijos socialdemokratų partijos. 1909–1915 m. veikė Latvijos lietuvių socialdemokratų organizacija „Lietuvių kultūros centras“, kuris 1910 m. turėjo apie 120 narių, 1919 m. veiklą plėtojo Latvijos socialdemokratijos (nuo 1919 m. kovo mėn. Latvijos komunistų partija) lietuvių sekcija; ji 1919 m. sausio–gegužės mėn. leido laikraštį „Darbininkų kova“.

**Latvijos lietuvių organizacijos XIX a. pabaigoje–XX a. ketvirtame dešimtmetyje**

1991 m. gegužės 4 d. Latvijai atkūrus nepriklausomybę veiklą pradėjo Latvijos lietuvių bendruomenė, atnaujino Latvijos lietuvių sąjunga. 1988–1995 m. Latvijos lietuviai aktyviai dalyvavo Latvijos Tautos fronto veikloje.

## Švietimas
Nuo 1907 m. Latvijoje veikė nemažai lietuviškų mokyklų. 1933–1934 m. lietuviškos 4 klasių mokyklos veikė Rygoje (2 mokyklos), Aknystoje, Eglainėje, Indricoje, Gryvoje, Miciūniškyje, Neretose, 6 klasių mokyklos Rygoje (2 mokyklos), Liepojoje, Jelgavoje, Subatėje. 1938 m. veikė 18 lietuviškų pradžios mokyklų. Lietuvių mokyklas 1933 m. lankė 975 vaikai, 1938 m. – 980, 1939 m. – 700. 1924–1948 m. Rygoje veikė lietuvių realinė gimnazija. XX a. trečiame–ketvirtame dešimtmetyje Aucės, Baltmuižės, Kalkuonės, Medumo, Skyronių, Ukrų, Vytinės latvių mokyklose buvo lietuvių kalbos pamokų. Rygoje veikė 2 lietuvių vaikų darželiai. Po Antrojo pasaulinio karo visos mokyklos buvo uždarytos.

XX a. dešimtame dešimtmetyje Latvijos lietuvių bendruomenės iniciatyva įsteigta lituanistinių (sekmadieninių) mokyklų: Daugpilyje (veikė 1994–2000 m.), Jūrmaloje (1994–2005 m.), Jelgavoje (1989 m.), Kegume (1999–2004 m.), Liepojoje (1989 m., atkurta 1998 m., veikė iki 2002 m.), Valmieroje (1998 m.), Duobelėje (2000–2006 m.), Aknystoje (2004 m.), jose dirbo 16 mokytojų. XXI a. pradžioje sumažėjus mokinių, dalis mokyklų uždaryta. Lietuvių kalbos fakultatyvai veikia Daugpilyje, Aknystoje, lietuviškos 1–9 klasės, įkurtos Liepojos lietuvių kultūros draugijos „Rūta“, iki 2002 m. veikė Liepojos latvių 8 vidurinėje mokykloje.

Pirma lietuvių klasė latvių 85 vidurinėje mokykloje Rygoje buvo įkurta 1991 m., nuo 1995 m. veikia Rygos lietuvių kultūros ir švietimo centro iniciatyva įsteigta Rygos lietuvių vidurinė mokykla (1995–2000 m. pagrindinė mokykla, 1–10 klasės, nuo 2003 m. – 1–12 klasės). Mokyklas vadovėliais aprūpina Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija bei Tautinių mažumų ir išeivijos departamentas prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės. Daugpilio vaikų darželyje iki 2005 m. veikė lietuvių kalbos fakultatyvas. 1998 m. įvyko III Latvijos lituanistinių mokyklų mokytojų seminaras Valmieroje.

## Kultūra
Latvijos lietuvių jungtinis folkloro ansamblis (7 draugijų folkloro ansambliai) 1994, 1998, 2003 m. dalyvavo pasaulio lietuvių dainų šventėse. Latvijos lietuviai dalyvauja tradiciniuose Latvijos tautinių mažumų festivaliuose Rygoje „Latvijos vainikas“ ir lietuvių, latvių, lyvių, estų kultūros šventėje „Baltijos pynė“. Įvairiuose renginiuose dalyvauja 1998 m. įkurtas Latvijos lietuvių vaikų folkloro jungtinis ansamblis.

Latvijos lietuvių jungtinė sportininkų komanda dalyvavo IV–VII Pasaulio lietuvių sporto žaidynėse.

## Spauda
1881 m. Mintaujoje (Jelgavoje) buvo rengiamasi leisti savaitraštį „Lietuvos žinios“, 1883 m. Rygoje – žurnalą „Aušrinė“, Liepojoje – savaitraštį „Žemaitiškas laikraštis“, bet Rusijos valdžia nedavė leidimo. Tik panaikinus lietuvių spaudos draudimą, 1906 m. Rygoje L. Jakavičius išleido pirmąjį lietuvių periodinį leidinį – satyros ir humoro žurnalą „Juokdarys“, kuris ėjo iki 1907 m.

**Latvijoje leisti lietuvių periodiniai leidiniai**

## Lietuviai Latvijoje
Nemažai lietuvių mokėsi Jelgavos, Liepojos, Rygos gimnazijose; vien Jelgavoje mokėsi daug būsimų lietuvių kultūros ir visuomenės veikėjų – Petras Avižonis, Kipras Bielinis, Vytautas Didžiulis, Petras Kalpokas, Vladas Mironas, Vladas Požėla, Mykolas Sleževičius, Antanas Smetona, Jonas Šliūpas ir Rokas Šliūpas, Justinas Vienožinskis ir kiti.

**Latvijos miestų gyventojai lietuviai 1897–2000 m.**

## Šaltiniai

## Literatūra
* J. Budzinauskienė. Latvijos lietuvių bendruomenė. – Vilnius, 2001.
* Lietuvių kalbos paribio šnektos: fonologija (sud. Kazimieras Garšva). – Vilnius: Lietuvių kalbos instituto leidykla, 2005. – 391 p.: iliustr. – ISBN 9955-704-02-0
* Pietryčių Latvijos lietuviai: tapatumo išraiška, etninės ir kultūrinės orientacijos: monografija (sud. Irena Regina Merkienė, Rasa Paukštytė-Šaknienė, Vida Savoniakaitė, Žilvytis Bernardas Šaknys). – Vilnius: Versus aureus, 2005. – 286 p.: iliustr. – ISBN 9955-601-89-2