Jean-Bédel Bokassa

**Žanas Bedelis Bokasa** (*Jean-Bédel Bokassa*, dar žinomas kaip **Imperatorius Bokasa I**, g. 1921 m. vasario 22 d. – m. 1996 m. lapkričio 3 d.) – Centrinės Afrikos Respublikos diktatorius, pasiskelbęs save imperatoriumi, šalį valdė 1966–1979 m.

Bokasa gimė Bobangio kaime mbakų gentyje kaimo seniūno Mindogon Mgboundoulou šeimoje. Vaikystėje jo tėvas žuvo sukilime prieš prancūzus, o motina nusižudė. Bokasa lankė mokyklą krikščioniškoje misijoje Mbaikyje. Vėliau mokėsi Bangyje, Brazavilyje. 1939 m. įstojo į Prancūzijos armiją. Tarnavo Prancūzijos kolonijose Afrikoje, Indokinijoje; tapo garbės ordino legionieriumi. 1957 m. Bokasai suteiktas leitenanto, o 1961 m. kapitono laipsnis.

1962 m. Bokasa pasitraukė iš prancūzų armijos ir prisijungė prie CAR kariuomenės. Bokasos giminaitis prezidentas David Dacko pavedė šiam suburti naują kariuomenę. 1964 m. tapo pirmuoju generolu. Bokasa pradėjo dalyvauti prezidentinėse ceremonijose, viešai demnstruodavo savo galią.

1964-65 m. CAR išgyveno ekonomikos nuosmukį, todėl kreipėsi pagalbos į komunistinę Kiniją. Bokasa prieštaravo galimam komunizmo įsigalėjimui šalyje. Išaugus konfrontacijai tarp Bokasos ir Dako, prezidentas išsiuntė generolą į Prancūziją. Bokasa, tuo tarpu ruošė pajėgas armijoje būsimam perversmui, tačiau būgštavo, kad prancūzai gali paremti Daką.

1965 m. naujųjų metų išvakarėse Bokasa su bendrininkais suėmė ministrą Izamo bei pasprukti iš šalies bandžiusi prezidentą Dako ir užėmė valdžią. Prancūzijos prezidentas Valéry Giscard d'Estaing užmezgė draugiškus ryšius su Bokasa, kadangi CAR tiekė prancūzams uraną ir deimantus. Bokasos valdymo laikotarpiu įsigalėjo asmenybės kultas – generolas demonstruodavo savo ordinus, bebaimiškumą, vaizdavo save tautos tėvu. Jis uždraudė išmaldos prašymą, poligamiją, kraičio paprotį, moterų genitalijų apipjaustymą. Įvedė viešojo transporto sistemą Bangyje. 1972 m. pasiskelbė save prezidentu iki gyvos galvos. Buvo surengta keletas nesėkmingų pasikėsinimų į Bokasą.

Bokasa siekė Libijos diktatoriaus Muammar al-Gaddafi finansinės paramos. Jis atsivertė į islamą ir pasivadino Salah Eddine Ahmed Bokassa. Tačiau Libijai paramos nesuteikus jis vėl grįžo į kriščionybę, juolab, kad siekė būsimos karūnacijos Bangio katedroje.

1976 m. gruodžio 4 d. Žanas Bokasa valdančiosios MESAN partijos kongrese paskelbė, kad CAR tampa monarchija – Centrinės Afrikos imperija. Save ji pasiskelbė Jo imperatorškąja didenybe Bokasa I. Karūnacijos ceremonijai buvo išleista ~20 mln. dolerių, nors valstybė tebebuvo skurde. Karūnacija buvo boikotuota užsienio šalių vadovų bei pradėtos garsios kalbos apie Bokasos psichikos sutrikimą.

Bokasos valdymas ir toliau išliko diktatorinis. Nepaklūstantiems buvo taikomos žiaurios bausmės, kurių vykdymuose dalyvaudavo ir pats Bokasa. Taip pat, manoma, kad imperatorius užsiėmė kanibalizmu.

1979 m. balandį Bokasos pavedimu nužudyta ~100 mokinių, dalyvavusių proteste prieš reikalavimą nešioti brangias uniformas. Galiausiai, buvęs prezidentas Dako kartu su Prancūzijos armija suorganizavo perversmą. Bokasa pasitraukė į Dramblio Kaulo Krantą, o Dako vėl tapo prezidentu.

Vėliau jis pasitraukė į Prancūziją, kuri suteikė ja prieglobstį, kaip buvusiam užsienio legiono tarnautojui. 1986 m. Bokasa grįžo į CAR ir buvo teisiamas už kanibalizmą, perversmą, žudynes, pinigų iššvaistymą. Pradžioje paskirta mirties bausmė, bet vėliau pakeista į įkalinimą 20 metų. 1993 m. prezidentas André Kolingba paskelbė generalinę amnestiją, tarp jų ir Bokasai.

Bokasa save teigė esąs 13-asis apaštalas ir paslapčiomis susitikinėdavęs su popiežiumi. Prezidentas turėjo 17 žmonų ir ~50 vaikų. Bokasa mirė būdamas 75 metų nuo širdies smūgio Bangyje.

|-