open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Justas Lasickas

**Justas Lasickas** (g. 1997 m. spalio 6 d.) – Lietuvos futbolininkas, krašto saugas.

## Karjera
Debiutavo Vilniaus „Žalgirio“ pagrindinėje komandoje septyniolikos metų, tačiau iki 2016 m. sezono daugiausiai atstovavo antrajai klubo komandai. 2016 m. pelnė pirmąjį įvartį A lygoje į Kauno „Žalgirio“ vartus. Tais pačiais metais debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 rinktinėje Baltijos taurės turnyre.

2018 m. rugpjūčio 21 d. pasirašė trejų metų sutartį, su galimybe ją pratęsti dar sezonui, su Balstogės “Jagiellonia” klubu.

### [[FK Voždovac]]
Persikėlė į Serbiją 2019 m. Žaidė FK Voždovac klube.

2019 m. lapkričio 10 d. pelnė debiutinį įvartį rungtynėse prieš TSC Bačka Topola. Šiose rungtynėse pasirodė startinėje sudėtyje ir 4 min. pelnė įvartį.

2020 m. rugpjūčio 16 d. prieš FK Rad pasižymėjo įvarčiu. Pasirodė po keitimo 43 min., o antojo kėlinio pradžioje (49 min.) pelnė įvartį.

2020 m. spalio 3 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Mačva Šabac. Šioje rungtynėse lietuvis pasirodė po keitimo 54 min. ir netrukus (64 min.) pasižymėjo įvarčiu.

Serbijos klube sužaidė 90 rungtynių Superlygoje, per kurias pasižymėjo pelnydamas 6 įvarčius.

### [[NK Olimpija Ljubljana|Liublianos „Olimpija“]]
2022 m. gegužę pranešta, kad žaidėjas keliasi į Slovėniją. Pasirašyta dvejų metų sutartis su Ljublianos „Olimpija“ klubu.

2022 m. liepos 24 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš NK Tabor Sežana. Lietuvis pasirodė startinėje sudėtyje ir žaidė visas rungtynes. Liublianos „Olimpija“ išvykoje nugalėjo varžovus rezultatu 1:0 ir įsirašė pirmą pergalę.

2024 m. sausio mėn. pranešta, kad pratęsta sutartis. 

2025 m. birželį tapo žinoma, kad futbolininkas paliko Slovėnijos klubą. Klube praleido tris sezonus: du kartus tapo Slovėnijos čempionu, kartą iškovojo Slovėnijos taurę. Iš viso sužaidė 107 rungtynes, pasižymėjo 5 įvarčiais ir 6 rezultatyviais perdavimais.

### HNK Rijeka
2025 m. birželio mėn. pasirašė trejų metų trukmės sutartį su HNK Rijeka (Kroatija).

## Pasiekimai
; su FK Žalgiris
*  **[[A lyga|A lygos]] čempionas (2)**: 2015, 2016 m.
*  **[[Lietuvos futbolo taurė|LFF taurės]] laimėtojas (2)**: 2014–2015, 2015–2016 m.
*  **[[LFF Supertaurė|LFF Supertaurės]] laimėtojas (1)**: 2016 m. 

; su NK Olimpija Ljubljana
*  **[[Prva slovenska nogometna liga|Slovėnijos]] čempionas (1)**: 2023, 2025 m.
*  **[[Slovėnijos futbolo taurė|Slovėnijos taurės]] laimėtojas (1)**: 2022–2023 m.
: Olimpija Ljubljana finalo rungtynėse nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę. Pagrindinis laikas baigėsi nulinėmis lygiosiomis. Pratęsimo metu Justas Lasickas pelnė pirmąjį rungtynių įvartį. Varžovai (Nemanja Mitrović) išlygino rezultatą, o Timis Elšnikas paskutinėmis rungtynių minutėmis pelnė 11 metrų baudinį.

; Asmeniniai
: 2023 m. geriausias Lietuvos futbolininkas;

## Rinktinės
Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei rinktinei.

* 2021 m. rugsėjo 9 d. rungtynėse prieš Bulgariją pasižymėjo pelnydamas įvartį ir lietuviai pirmavo 1:0.
* 2021 m. lapkričio 16 d. draugiškose rungtynėse prieš Kuveitą pasižymėjo pelnydamas įvartį.

### Įvarčiai

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
Pryšmančių kapinynas

Žinomi **Pryšmančių kapinynai**:

* Pryšmančių I kapinynas;
* Pryšmančių II kapinynas;
* Pryšmančių III kapinynas.
Rick Astley

**Richard Paul Astley** (g. 1966 m. vasario 6 d.) – britų atlikėjas, dainų autorius, muzikantas ir radijo laidų vedėjas. Išgarsėjo 1987 m., singlui „Never Gonna Give You Up“ pasiekus pirmąją vietą dvidešimt penkių šalių topuose. 1993 m., pardavęs daugiau nei 40 milijonų įrašų visame pasaulyje, Astley nusprendė baigti muzikinę karjerą, tačiau į sceną vėl grįžo 2000 m. Ypač išgarsėjo 2007 m., kai „Never Gonna Give You Up“ tapo interneto fenomenu. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs devynis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Are We There Yet?“, išleistas 2023 m. spalį.

## Diskografija
* *Whenever You Need Somebody* (1987)
* *Hold Me in Your Arms* (1988)
* *Free* (1991)
* *Body & Soul* (1993)
* *Keep It Turned On* (2001)
* *Portrait* (2005)
* *[[50 (albumas)|50]]* (2016)
* *Beautiful Life* (2018)
* *Are We There Yet?* (2023)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Stanislavas Janas Konecpolskis

**Stanislavas Janas Konecpolskis** (apie 1643–1682) – ATR valsybinis ir karinis veikėjas, Tarnovo ir Jaroslavo grafas, stambus Lenkijos magnatas, Karūnos didysis stovyklininkas (1676–1679), Podolės vaivada (1679–1682), Krokuvos kaštelionas (1682), Dolynos ir Belzo seniūnas.

## Biografija
Žymios magnatų Konecpolskių giminės atstovas, herbo „Pobog“ savininkas. Sandomiro vaivados Aleksandro Konecpolskio (1629–1659) ir Joanos Barboros Zamoiskos (1626–1653) sūnus, Karūnos didžiojo etmono Stanislavo Konecpolskio (1591–1646) ir Karūnos didžiojo kanclerio Tomo Zamoiskio (1594–1638) anūkas.

Jurgio Sebastijono Liubomirskio (1665–1666) rokošo metu Stanislavas Janas Konecpolskis išsaugojo ištikimybę Lenkijos karaliui Jonui Kazimierui Vazai. 1667 metais dalyvavo ATR kare prieš Ukrainos kazokus ir Krymo totorius. Kovose su Petro Dorošenko kazokų būriais vadovavo 600 raitelių būriui ir dengė Lenkijos armijos pagrindines pajėgas vadovaujamas Jono Sobieskio. Gynė Ternopolį nuo totorių, o vėliau sumušė totorių „čambulą“ netoli Kopyčincų. 1671 metais dalyvavo Lenkijos armijos žygyje į Braclavą, 1673 metais paėmė Jazlovecą, kurį prieš tai užėmė turkai-osmanai. Po to vadovaujant Karūnos lauko etmonui, kunigaikščiui Dimitrijui Višnioveckiui dalyvavo Chotyno mūšyje.

1676 metais Stanislavas Janas Konecpolskis gavo Karūnos didžiojo stovyklininko pareigybę. 1679 metais buvo paskirtas Podolės vaivada, o 1682 metais gavo Krokuvos kašteiono titulą – pačią aukščiausią pareigybę Karūnos senate.

## Šeima
1667 metais vedė Eugeniją Kateriną Višniovecką (m. po 1681), Karūnos didžiojo etmono Dimitrijaus Jurgio Višnioveckio (1631–1682) dukterį nuo pirmos santuokos su Mariana Zamoiska (m. 1668), nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.

## Nuorodos

|-
Grandininis pjūklas

**Grandininis pjūklas **– nešiojamas motorinis pjūklas, dažniausiai naudojamas kirsti ir genėti medžiams. Grandininiai pjūklai varomi kintamos elektros srovės elektros varikliais arba benzininiais dvitakčiais (kartais keturtakčiais) varikliais. Pjaunant grandininiu pjūklu, variklis suka grandinę su aštriais dantukais aplink pjovimo juostą. Sukantis grandinei, jos dalys sutepamos specialia alyva. Norint, kad grandinė tinkamai pjautų, ją reikia reguliariai galąsti, naudojantis apvalia dilde.

Elektra varomi pjūklai dažniausiai naudojami medienai pjauti, statybų darbams atlikti, o mobilesni benzininiai – miško ūkio poreikiams. Šiandien vietoje grandininių pjūklų vis dažniau pasitelkiamos miško ruošos mašinos. Tačiau grandininiai pjūklai vis dar dažnai naudojami atliekant retinimo darbus.

## Istorija
1926 m. vokiečių kompanija „Stihl“ pagamino pirmąjį grandininį pjūklą, kurio patentas priklausė šveicarų inžinieriui Andreas Stihliui (1896–1973). 1929 m. vokiečių kompanija „Festo“ – pirmąjį nešiojamą grandininį pjūklą. Labiausiai išpopuliarėjo XX a. 6-ojo dešimtmečio pabaigoje, nes iki tol dėl didelių gabaritų, gremėzdiškumo (dažnai juos turėjo laikyti du žmonės) nebuvo itin patogūs.

XX a. 7-ojo dešimtmečio pradžioje grandininiai pjūklai daugiausia buvo naudojami miškui kirsti ir rąstams pjauti, o genėjimo darbai buvo atliekami kirviu. Laikui bėgant, grandininiai pjūklai darėsi mažesni ir lengvesni, tada juos imta naudoti ir genėjimui. 9-ajame dešimtmetyje ėmė sparčiai populiarėti specialios miško ruošos mašinos, išstumdamos grandininius pjūklus. Šiandien dauguma miško ruošos darbų atliekama būtent šiomis mašinomis, o pjūklai pasitelkiami tik kaip papildomas įrankis. Vis dėlto poreikis grandininiams pjūklams išlieka – ūkininkai, sodininkai, dailidės naudoja juos smulkiems darbams, kuriems atlikti nereikia miško ruošos mašinų.


Chainsaw_blade.jpg|Pjūklo ašmenys
Old_chainsaws.jpg|Senovinis grandininis pjūklas
Husqvarna_motorsagar.jpg|„Husqvarna“ firmos pjūklas


## Šaltiniai
Juozapas Klemensas Čartoriskis

Kunigaikštis **Juozapas Klemensas Čartoriskis** (1740–1810 m. kovo 17 d. Varšuvoje) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos aristokratas, politikas ir diplomatas, Lietuvos didysis raktininkas ir Lietuvos didysis stalininkas (1764–1795), Voluinės raktininkas (nuo 1772 m.), Lucko ir Radošicko vaitas ir seniūnas.

## Biografija

Magnatų Čartoriskių giminės atstovas, herbo „Pogonia“ savininkas. Karūnos didžiojo medžioklio ir Lucko seniūno, kunigaikščio Stanislovo Kostkos Čartoriskio (m. 1766) ir Anos Rybinskos (m. 1778) vyresnysis sūnus. Paskutini Čartoriskių giminės Korecjko linijos vyriškos giminės atstovas.

1764 metais kunigaikštis Juozapas Klemensas Čartoriskis pasirašė Stanislovo Augusto Poniatovskio elekciją. Tais pačiais 1764 metais tapo Lietuvos raktininku ir stalininku. 1765 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi, o 1767 metais gavo Baltojo erelio ordiną.

1772 metais Juozapas Klemensas Čartoriskis tapo Voluinės raktininku, taip pat Lucko ir Radošicko vaitu ir seniūnu.

1789–1790 metais – Lenkijos pasiuntinys Berlyne, pasisakė už sąjungos sudarymą tarp ATR ir Prūsijos.

Iš naujo pastatė Korecko pilį, kuri tapo jo pastovia rezidencija.

1788 metais kunigaikštis Juozapas Klemensas Čartoriskis buvo išrinktas pasiuntiniu nuo Voluinės vaivadijos į Ketverių metų seimą (1788–1792). 1792 metais kunigaikštis Rusijos pasiuntinio Jakovo Siverso buvo įtrauktas į Lenkijos pasiuntinių ir senatorių sąrašą, pasisakiusi7 prieš naują 1791 m. gegužės 3 d. ATR konstituciją. Tai pačiais 1792 metais prisijungė prie Targovicos konfederacijos Lenkijoje.

## Šeima
1778 metų lapkričio 5 d. vedė Doroteją Barborą Jablonovską (1760–1844), Poznanės vaivados ir Krokuvos kašteliono Antano Barnabo Jablonovskio (1732–1799) ir Anos Sanguškaitės-Kovelskos (1739–1766). Vaikai:

* Marija Antonina Čartoriska (g. 1777), grafo Jano Aloyzo Potockio (1776–1855) žmona nuo 1796 metų.
* Klementina Marija Tereza Čartoriska (1780–1852), kunigaikščio Eustachijaus Erazmo Sanguškos (1768–1844) žmona nuo 1798 metų
* Tereza Čartoriska (1785–1868), kunigaikščio Henriko Liudviko Liubomirskio (1777–1850) žmona nuo 1807 metų
* Žozefina Marija Čartoriska (1787–1862), grafo Alfredo Vaitiekaus Potockio (1785–1862) žmona nuo 1814 metų
* Celestina Čartoriska (1790–1850), Stanislovo Ržiševskio (1780–1857) žmona nuo 1812 metų

## Literatūra
* Historia Dyplomacji Polskiej, tom II 1572–1795 pod red. Zbigniewa Wójcika, PWN Warszawa 1982, s. 653–659.
Vladimír Weiss

**Vladimiras Vaisas** (g. 1989 m. lapkričio 30 d.) – Slovakijos futbolininkas, saugas.

## Karjera

Gimė Bratislavoje. Futbolininko karjerą pradėjo FK Inter Bratislava jaunimo ekipose. 

Persikėlė į Angliją ir žaidė Mancherter City akademijos ir rezervo ekipose. Pagrindinės komandos sudėtyje sužaidė tik kartą. Buvo skolinamas Bolton Wanderers FC, Rangers FC ir RCD Espanyol klubams. 

Vėlesniais metais rungtyniavo Delfino Pescara 1936, Olympiakós SFP, Lekhwiya SC klubuose.

## Tarptautinė karjera
2007 m. buvo pakviestas atstovauti Slovakijos U-19 rinktinei. 2008 m. debiutavo jaunimo iki 21 metų rinktinėje. Nuo 2009 m. žaidžia Slovakijos rinktinėje. Pagrindinės komandos sudėtyje debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Islandiją. Buvo vienas iš 23 rinktinės žaidėjų, atstovavusių Slovakijai 2010 m. pasaulio čempionate. Iš ketverių rungtynių žaidė tik trijose. Viso sužaidė 270 minučių.

Euro 2016 m. čempionato Slovakijos pirmose rungtynėse prieš Rusiją pelnė pirmąjį įvartį. Rungtynės baigėsi 2–1 slovakų naudai.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* Globalsportsarchive
50 (albumas)

**50** – septintasis studijinis britų atlikėjo Rick Astley albumas, išleistas 2016 m. birželio 10 d. Tai – pirmasis atlikėjo albumas per daugiau nei dešimt metų, nuo 2005 m. išleisto „Portrait“. Per pirmąją pardavimų savaitę Jungtinėje Karalystėje buvo parduota per 23 tūkstančius albumo kopijų ir jis debiutavo pirmoje albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Astley albumu nuo 1987 m. išleisto „Whenever You Need Somebody“, pasiekusiu reitingo viršūnę. 2018 m. birželio mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota virš 307 tūkstančių albumo kopijų ir jis tapęs platininiu.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Perkūno ąžuolas

**Perkūno ąžuolas** – seniausias Plungės dvaro sodybos parko ąžuolas, augantis centrinėje parko dalyje šalia Oginskių rūmų. 1960 m. paskelbtas gamtos paminklu, o 1987 m. – respublikinės reikšmės gamtos paminklu. Medis viršijęs gamtinę brandą, yra rezignacijos fazėje. Kamiene yra žaibo žymės.

Manoma, kad pagonybės laikais parko vietoje buvęs šventasis miškas. Pasak senųjų Plungės gyventojų atsiminimų, Marija Skuževska, kunigaikščio Mykolo Oginskio žmona, po Perkūno ąžuolu rengusi spektaklius vaikams ir jaunimui, o už ąžuolo, Babrungo slėnyje, stovėjęs saulės laikrodis.
Vaizdas:Perkūno ąžuolas.jpg|**Perkūno ąžuolas**
Vaizdas:Perkūno ąžuolas (2).jpg|**Perkūno ąžuolas**
Vaizdas:Perkūno ąžuolas (3).jpg|**Perkūno ąžuolas**


## Duomenys
* Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur)
* Kamieno apimtis 0,9 m aukštyje – 4,86 m
* Aukštis – 26 m
* Lajos skersmuo – apie 25 m
*Lapuotumas – apie 60 %

## Legendos
Su šiuo ąžuolu siejamos kelios legendos. Viena yra apie vaidilutės Galindos meilę mylimajam, išjojusiam ginti tėvynės nuo kryžiuočių ir negrįžusiam. Galinda vis raudodavusi, o vieną kartą vaidilutei verkiant po plačiašakiu ąžuolu, į jį trenkė Perkūnas. Nuo to laiko žmonės vadiną medį Perkūno ąžuolu.

Kita legenda pasakoja, kad šventoji ugnis po žemaičių krikšto buvusi užgesinta ir supykęs Perkūnas trenkęs į medį; dėl to žmonės jį pavadinę dievo vardu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Perkūno ąžuolas internetinėje svetainėje ''plungėsparkas.lt''
Operacija Osen

**Operacija „Osen“** (, ) – Lietuvos TSR 1951 m. rudenį įvykdyta trėmimo operacija, per kurią į atokius TSRS rajonus ištremtos  ().

## Pasiruošimas
Okupacinė sovietų valdžia, siekdama greičiau pabaigti priverstinę kolektyvizaciją LTSR, 1951 m. rudenį pradėjo organizuoti kolektyvizacijai nepasiduodančių ūkininkų trėmimo operaciją. 1951 m. rugsėjo 5 d. TSRS Ministrų Taryba priėmė nutarimą „Dėl buožių su šeimomis iškeldinimo iš Lietuvos teritorijos“. Potvarkį pasirašė TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas Josifas Stalinas ir Ministrų Tarybos reikalų valdytojas Michailas Pomaznevas. Potvarkiu nutarta „visiems laikams iškeldinti į Krasnojarsko kraštą ir Tomsko sritį apie 4000 priešiškai prieš kolūkius veikiančių buožių su šeimomis“. Rugsėjo 6 d. įvyko LTSR MGB vadovybės posėdis ir instruktažas. Tremiamųjų sąrašus pavesta sudaryti vietinei administracijai ir partijos komitetams. Iki rugsėjo 28 d. MGB sričių valdybos parengė sąrašus, kuriuose 4215 šeimų () surašyti kaip buožės, nors į kolūkius įstoję buvo daugiau nei pusė jų. Sudaryti pagrindiniai (4007 ūkininkai su šeimomis) ir rezerviniai (998 ūkininkai su šeimomis) tremiamųjų sąrašai. Sąrašus patvirtino LTSR Ministrų Taryba. Rugsėjo 29 d. LKP(b) CK sekretorius Antanas Sniečkus pasirašė nutarimą „Dėl buožių ir jų šeimų iškeldinimo iš Lietuvos SSR teritorijos“: „iškeldinti už Lietuvos SSRS ribų maždaug 4000 buožių su šeimomis, kenkiančių kolūkiams“. MGB pavesta atlikti trėmimų operaciją, sričių komitetų sekretorius – Daniilą Šupikovą, Eduardą Ozarskį, Kazimierą Liaudį ir Motiejų Šumauską – organizuoti propagandinę kampaniją.

Kadangi nuo sąrašų patvirtinimo rugsėjo 29 d. iki trėmimo pradžios spalio 2 d. tepraėjo kelios dienos trėmimai pradėti nesudarius formalių trėmimo bylų. Trėmimo bylos sudarytos jau po ištrėmimo.

## Trėmimai
Deportacija 1951 m. rudenį vyko keliais etapais:

Operacijai vadovavo LTSR valstybės saugumo ministras Piotras Kapralovas ir TSRS MGB įgaliotinis Jakovas Jedunovas. Vykdė 3818 MGB pareigūnų, 11270 MGB vidaus kariuomenės kariškių, stribų, milicininkų ir 8000 sovietų partinių aktyvistų. Vykdytojai buvo suskirstyti į per 3000 operatyvinių grupių (MGB operatyvinis darbuotojas, du stribai, du MGB kariai ir partiniai aktyvistai), tiesiogiai vykdžiusių trėmimus. Operatyvinė grupė buvo atsakinga už 1-3 šeimų trėmimą: pakelti šeimą (trėmimai vyko naktį), surašyti asmenis, patikrinti jų duomenis, neleisti pabėgti, pristatyti į geležinkelio stotyse įrengtus surinkimo taškus ir perduoti ešelono viršininkui, atsakingam už tremiamųjų pristatymą į paskirties vietą. Partiniai aktyvistai likdavo ūkiuose ir surašinėjo ištremtųjų paliktą turtą, kuris tapdavo kolūkine nuosavybe.

## Šaltiniai
Gotardo bazės tunelis

**Gotardo bazės tunelis** (, , ) – 2016 m. birželio 1 d. atidarytas traukinių tunelis Alpėse Šveicarijoje. Visu pajėgumu tunelis pradėjo veikti 2016 m. gruodį. Šis tunelis yra didžiausias ir giliausias transporto tunelis pasaulyje. Jis yra 57,09 km ilgio.

Pagrindinė tunelio paskirtis yra palengvinti transporto srautų judėjimą per Alpes, ypatingai Roterdamo-Bazelio-Genujos koridoriumi, taip pat perkelti krovinių judėjimą iš sunkvežimių į traukinius.

Šio tunelio statyba dar 1992 m. buvo patvirtinta Šveicarijos gyventojų referendume, o statybos pradėtos 1996 m. Pradinis biudžetas siekė 10,3 milijardus JAV dolerių, tačiau bendras biudžetas pakilo iki 12 milijardų JAV dolerių. Statybų metu žuvo 9 darbuotojai.

Tunelis turėtų sutrumpinti keleiviams kelionę tarp Ciuricho ir Milano nuo daugiau nei 4 valandų iki 3 h 17 min. Taip pat buvo skaičiuojama, kad jis praplės Šveicarijos šiaurės-pietų krypties krovinių srauto traukiniais pralaidumą nuo 22 mln. tonų iki 44 mln. tonų per metus. Tačiau skaičiuojama, kad per pirmąjį pusmetį nuo tunelio atidarymo per dieną tuneliu pravažiuodavo 67 000 tonų krovinių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Rudi Vata

**Rudi Vata** (g. 1970 m. vasario 13 d.) – buvęs Albanijos futbolininkas, rungtyniavęs Albanijos rinktinėje.

## Karjera
Nuo 1988 m. žaidė Albanijoje. Priklausė Vllaznia Shkodër, o nuo 1990 m. Dinamo Tiranë. 

Vėliau rungtyniavo užsienio klubuose: Le Mans (Prancūzija), Tours (Prancūzija). 1992 m. trumpam gįžo į gimtinę, žaidė Dinamo Tiranë.

1992–1996 m. priklausė Celtic (Škotija), 1996 m. persikėlė į Apóllōn Lemesós (Kipras). Nuo 1998 m. rungtyniavo Energie Cottbus. 2002 m. trumpam persikėlė į Rot Weiss Ahlen, o netrukus grįžo į Albaniją ir žaidė Tirana. 2023 m. sezoną praleido Yokohama FC (Japonija), o 2004 m. persikėlė į St. Johnstone (Škotija).

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–2001 m. 1990 m. gegužės 30 d. debiutavo rungtynėse prieš Islandiją.

1992 m. birželio 3 d. žaidė prieš Lietuvos rinktinę.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Globalsportsarchive
* fussballdaten.de
* RSSSF duomenų bazė
Dragiša Binić

**Dragiša Binić** (g. 1961 m. spalio 21 d.) – buvęs Serbijos futbolininkas, rungtyniavęs Jugoslavijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1991 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Rade Bogdanović

**Rade Bogdanović** (g. 1970 m. gegužės 21 d.) – buvęs Serbijos futbolininkas, rungtyniavęs Serbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1997 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Referendumas dėl Jungtinės Karalystės narystės Europos Sąjungoje

**Referendumas dėl Jungtinės Karalystės narystės Europos Sąjungoje** vyko 2016 m. birželio 23 d.

Referendumo rengimo idėja buvo patvirtinta Konservatorių partijos įsipareigojimu ir patvirtinta Jungtinės Karalystės Parlamento. Tai buvo jau antrasis tokio pobūdžio referendumas JK istorijoje – 1975 m. 67 % rinkėjų pritarė likimui ES sudėtyje.

Referendumo dalyviams buvo užduotas vienas klausimas: „Ar Jungtinė Karalystė turi likti Europos Sąjungos sudėtyje, ar pasitraukti iš jos?“

Referendumas nusprendė, kad Jungtinė Karalystė išstoja iš Europos Sąjungos. Iš viso referendume dalyvavo 46 501 241 asmuo (72,21 %). Iš jų 51,89 % pasisakė už šalies pasitraukimą iš ES, 48,11 % – prieš. Po tokių rezultatų apie savo pasitraukimą iš pareigų pranešė JK ministras pirmininkas David Cameron.

## Šaltiniai
Ranko Despotović

**Ranko Despotović** (g. 1983 m. sausio 21 d.) – Serbijos futbolininkas, rungtyniavęs Serbijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2007–2011 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jaschos Heifetzo konkursas

**Tarptautinis [[Jascha Heifetzas|Jaschos Heifetzo]] konkursas** – jaunųjų smuikininkų konkursas Lietuvoje. Pirmasis tarptautinis Jaschos Heifetzo jaunųjų smuikininkų konkursas buvo surengtas 2001 metais , minint 100-ąsias smuikininko gimimo metines. Konkursą organizavo Lietuvos kultūros fondas drauge su Lietuvos muzikos ir teatro akademija.
Šiuo metu konkursą organizuoja VšĮ Natų knygynas drauge su Lietuvos muzikos ir teatro akademija. Konkurso pagrindiniai rėmėjai: Lietuvos kultūros taryba ir Lietuvos kultūros ministerija. Konkursas rengiamas kas ketverius metus. Artimiausiais konkursas vyks 2017 m. vasario 13–19 dienomis Vilniuje. Konkurso prizinis fondas – 18500 €. Konkurso atrankinį turą perėjusius dalyvius vertins tarptautinė vertinimo komisija. Komisijos pirmininkas – Gidonas Kremeris.

## Nuorodos
* Daugiau informacijos apie konkursą oficialioje svetainėje 

## Šaltiniai
Jonas Mikalojus Rudamina-Dusetiškis

**Jonas Mikalojus Rudamina-Dusetiškis** (; 1615 m. – 1651 m. lapkričio 8 d.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, valstybės veikėjas.

## Biografija
Gimė Smolensko kašteliono Petro Rudaminos-Dusetiškio šeimoje. Studijavo Vilniaus universitete, nuo 1635 m. – Krokuvos universitete. 1636 m. tapo Bolonijos universiteto studentu.  

1633 m. Vilniuje buvo išspausdintas vienas pirmųjų Lietuvoje gamtamokslinis leidinys . (Pilnas lietuviškas pavadinimas: *Garsiausios matematikos, optikos, geometrijos ir sferinės astronomijos teoremos bei problemos, Jėzaus draugijos Vilniaus akademijoje Jono Rudaminos-Dusetiškio, Lietuvos bajoro, fizikos ir matematikos studento, viešai skaitytos ir pateiktos 1633 metais Akademijos spaustuvėje*). Tikėtina, kad knygą parašė keli mokslininkai, o Jonas Rudamina-Dusetiškis finansavo jos leidimą ir, pagal tuo metu paplitusią praktiką, buvo įrašytas jos autoriumi.

Valdė Musninkų, Lučajaus, Kamojo, Griškovčiznos ir kitus dvarus. 1639 m. paskirtas Breslaujos vėliavininku, du kartus buvo renkamas deputatu į Lietuvos Vyriausiąjį tribunolą (1640 m. ir 1645 m.). Nuo 1649 m. Breslaujos maršalka ir Usviatų seniūnas. Su husaru pulku dalyvavo 1651 m. žygyje prieš kazokus. Kelyje į Žlobiną susirgo karštine, mirė namuose. Spėjama, kad palaidotas Kamojo bažnyčioje.

## Šaltiniai
* Libertas Klimka. ''Reikšmingas Lietuvos mokslo kūrinys'' // Mokslas Ir Gyvenimas, 1998 m. Nr. 7 

## Literatūra
* Пазднякоў В. Рудаміны // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 514. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)
Samuelis Jeronimas Kocielas

**Samuelis Jeronimas Kocielas** (m. 1685 m.) – Ašmenos maršalka 1679-1685, Ašmenos pakamaris 1666-1679, Starodubo vaiskis 1652-1658, LDK iždo raštininkas 1649-1666.

Buvo pasiuntiniu nuo Ašmenos pavieto, Vilniaus vaivadijos į 1672 metų seimą.
1674 metais buvo Jono Sobieskio elektorius nuo Ašmenos pavieto. 

## Išnašos

## Literatūra
* Suffragia Woiewodztw, y Ziem Koronnych, y Wielkiego Xięstwá Litewskiego, zgodnie na Naiaśnieyszego Jana Trzeciego Obránego Krola Polskiego, Wielkiego Xiążęćiá Litewskiego, Ruskiego, Pruskiego, Mázowieckiego, Zmudzkiego, Inflantskiego, Smolenskiego, Kijowskiego, Wołhynskiego, Podolskiego, Podláskiego, y Czerniechowskiego Dáne między Wárszawą á Wolą / Dnia Dwudziestego pierwszego Máiá / Roku 1674, [b.n.s.]
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego, t. 1, Województwo wileńskie XIV-XVIII wiek, pod redakcją Andrzeja Rachuby, Warszawa 2004, s. 239,  669.

## Nuorodos
Juno

**Juno** (**JUpiter Near-polar Orbiter**) – NASA kosminis zondas, kurio pagrindinis tikslas ištirti Jupiterio sudėtį, gravitacinį lauką ir magnetosferą. Zondas buvo paleistas 2011 m. rugpjūčio 5 d. iš Kanaveralo kyšulio. Jupiterį Juno pasiekė 2016 m. liepos 4 d.

Pasiekęs Jupiterio orbitą, zondas tirs planetos paviršiaus sandarą, gravitacinius ir magnetinius laukus bei magnetosferą. Tai bus antrasis NASA erdvėlaivis, pasiekęs Jupiterį – 1995–2003 m. čia veikė Galileo.

Juno erdvėlaivis varomas Saulės modulių energija.

Juno vardas duotas nuo Romėnų mitologijos Jupiterio žmonos Junonos.

## Laiko įvykiai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Misijos svetainė
Juozapas Klonovskis

**Juozapas Klonovskis** (m. prieš 1653 m. gegužės 6 d.) – Bresto vaivada 1652 metais, Vitebsko kaštelionas 1647 metais, Polocko pakamaris 1643 metais, Lietuvos iždo raštininkas 1640 metais, Polocko stalininkas 1618 metais. 

Buvo Vladislovo Vazos elektorius nuo Polocko vaivadijos 1632 metais. Jono Kazimiero Vazos elektorius 1648 metais nuo Polocko vaivadijos.

## Literatūra

* Herbarz polski, t. X, Warszawa 1907, s. 144-145.
* Suffragia Woiewodztw y Ziem Koronnych, y W. X. Litewskiego, Zgodnie ná Naiásnieyssego Władisława Zygmunta ... roku 1632 [b.n.s.].
* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy". Oprac. Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba. Kórnik 1994, s. 215.

|-
Elektrinė orpūtė

**Elektrinė orpūtė **– įrankis, naudojamas karšto oro srovei pūsti. Savo forma primena plaukų džiovintuvą, tačiau ja išgaunama aukštesnės temperatūros oro srovė. Dažnai naudojama fizikos, medžiagų mokslo, chemijos, inžinerijos ir kitokio pobūdžio laboratorijose ir dirbtuvėse.

Elektrinė orpūtė naudojama dažams džiovinti ir nuimti, plastikui lankstyti ir suvirinti, klijams suminkštinti, nuo šilumos susitraukiančiai plėvelei įšildyti, užšalusiems vamzdžiams atitirpdyti, komponentams nuo plokščių išlituoti (elektronikoje). Pučiamo oro temperatūra dažniausiai siekia nuo 100 iki 550 °C, galingesniais modeliais galima išgauti ir apie 760 °C temperatūrą. Jei oro srove norima pašalinti švino turinčių dažų sluoksnį, saugi yra tik apie 315–404 °C temperatūra, kadangi 538 °C išsiskiria nuodingi švino garai.

Į kai kurio tipo elektrines orpūtes montuojama speciali atrama tam, kad jas būtų galima pastatyti ant darbastalio, taip atlaisvinant vieną besinaudojančiojo įrankiu ranką. Oro srovei maišyti gali būti naudojami įvairūs pūstukai – tai priklauso nuo darbo tikslo. Jais galima nukreipti oro srovę į tam tikrą paviršių ar atitirpdyti vamzdžius neįkaitinant už jų esančios sienos.
Stanislavas Danilovičius

**Stanislavas Danilovičius** (1611–1636) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos magnatas, Korsuno ir Čyhyryno seniūnas.

## Biografija
Lenkijos-Ukrainos bajorų Danilovičių giminės atstovas, herbo „Sas“ savininkas. Rusios vaivados Ivano Danilovičiaus (1570–1628) sūnus nuo antros santuokos su Sofija Žolkievska (apie 1590–1634).

Išsilavinimą gavo Europos universitetuose. 1631 metais Stanislavas Danilovičius seimo posėdyje iš pykčio seniūnui A. Kalinovskiui nukirto tris pirštus dešinėje rankoje. Už tai mršalkų teismas jam uždėjo baniciją (garbės netektis).

Pastoviai kovojo su Krymo totoriais, dalyvavo atremiant totorių atakas Ukrainos žemėse. 1632 metais Stanislavas Danilovičius su savo dvaro pulku dalyvavo Smolensko kare su Rusijos valstybe (1632–1634). Už nuopelnus ATR-Rusijos kare Stanislavui Danilovičiui banicija buvo panaikinta. Karo pabaigoje gyveno Korsune. 1636 metais pardavė Zvenigorodo miestelį Podolės vaivadai Martynui Kazanovskiui.

Buvo vedęs Marianą Semaško, gavęs kraitį Chopkovo kaimą ir dalį Koblino valdų, Voluinės vaivadijoje (2507 dūmų).

1636 metais Stanislavas Danilovičius Korsune apgyvendino savo gvardiją kazokų namuose, kas iššaukė įtampą mieste. Žygio prieš totorius stepėje metu S. Danilovičius pateko į nelaisvę murzai Kantemirui. Kantemiro sūnūs užmušė Danilovičių, atkeršydami už Kanteniro vieno iš sūnų žuvusio netoli Burštino. S. Daniovičiaus kūnas buvo pristatytas į Žovkvą ir ten palaidotas Šv. Lauryno bažnyčioje.

## Nuorodos
* *Несецький К.* Корона польська… : Львів, 1738.Т.2.-761с. с.15-16
Oto Chodeckis

**Oto Chodeckis** (**Oto iš Chodšo**) (; 1467–1534 m. kovo 12 d., Komarno (dabar Goroksko rajono, Lvovo apskrities, Ukrainos)) – Lenkijos karalystės valstybinis ir diplomatinis veikėjas, karaliaus rūmoninkas, Lvovo kaštelionas (nuo 1505), Podolės vaivada (1509–1515), Rusios vaivada (1515–1527), Sandomiro vaivada (nuo 1527), Krokuvos vaivada (nuo 1533), Haličo, Lvovo, Liubačiuvo, Kolomijos, Sniatino, Višensko, Kalušos, Rogatino, Tlumako seniūnas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Chodeckių giminės atstovas, herbo „Ogonczyk“ savininkas. Tėvas – Podolės (1462–1465) ir Rusios vaivada (1466–1474) Stanislovas Chodeckis (m. 1474), motina – Barbora Pilecka (m. po 1508), Krokuvos vaivados ir kašteliono Jano Pileckio (m. 1476) duktė. Vyresnysis brolis – Karūnos lauko etmonas 1492–1499 ir 1501–1505 m, Karūnos didysis maršalka, Lvovo kaštelionas Stanislavas (m. 1529)

Lopušno mūšio dalyvis 1512 tarp Lenkijos ir LDK karių vadovaujamų etmonų Mikalojaus Kameneckio ir Konstantino Ostrogiškio iš vienos pusės ir Krymo chanato totorių.

1519 metais išsiųstas pasiuntiniu į Moldavijos kunigaikštystę. 1521 metais – seimo Piotrkuve teismo teisėjas.

1524 metais dalyvavo Lvovo gynyboje turkų-totorių karių apgulties metu.

1531 metais vadovaujant Karūnos didžiąjem etmonui Janui Amor Tarnovskiui dalyvavo žygyje į Pokutją užsibaigiusiu Obertino mūšiu su Moldavijos kunigaikštystės kariais ir tos vietovės prijungimo prie Lenkijos karalystės. 

Palaidotas Rogatina, Ukrainoje.

## Nuorodos

## Išnašos

|-
Lietuvos lenkų mokslininkų draugija

**Lietuvos lenkų mokslininkų draugija** (LLMD) () – visuomeninė organizacija, vienijanti Lietuvos lenkų mokslininkus. Draugija įsteigta 1989 m. siekiant patenkinti bendrus poreikius ir tikslus, plėtoti mokslą ir meną bei kelti jaunimo išsilavinimo lygį. 2016 m. LLMD priklausė 63 nariai, kurie yra įvairių sričių mokslo daktarai.

Draugijos iniciatyva 2007 m. įkurtas Balstogės universiteto Vilniaus Ekonomikos-informatikos fakultetas.

## Nuorodos

*
Diskinis pjūklas

**Diskinis pjūklas** – įvairioms medžiagoms pjauti skirtas elektrinis įrankis, turintis keičiamą pjovimo diską. Gali būti stacionarūs ir nešiojami diskiniai pjūklai.  
 
Rankiniai diskiniai pjūklai yra kompaktiški ir mobilūs, gali būti pagaminti darbui tiek dešine, tiek ir kaire ranka. Juose montuojami elektros varikliai su laidiniu maitinimu arba veikiantys su akumuliatoriais. Atliekami skersiniai, išilginius bei įstriži pjūviai.

## Diskinio pjūklo savybės

Su šiais įrankiais, parinkus teisingą diską, galima pjauti medį, akmenį, betoną, plieną bei kitas medžiagas. Grūdinto plieno diskas gali pjauti visų tipų medieną, deimantinis diskas skirtas kietoms medžiagoms, tokioms kaip keraminės plytelės, pjauti. Pjūklo diskas gali būti pakreipiamas iki 45–50 laipsnių nuo vertikalės, siekiant gauti reikiamą pjovimo nuožulnumo kampą. Optimaliam prisitaikymui prie pjaunamos medžiagos storio įrengtas pjūvio gylio reguliatorius. Priklausomai nuo disko diametro, šis gylis siekia 50–60 mm. Įgilinamaisiais diskiniais pjūklais  galima pradėti pjauti ne tik nuo medžiagos krašto, bet ir pageidaujamu gyliu bet kuriame taške. Kreipiančioji liniuotė ir pjovimo linijos skydelis leidžia tiksliai sekti pažymėtą liniją. Skečiamas peilis apsaugo nuo pjūklo disko užstrigimų. Dulkių nusiurbimo įtaisas skirtas prijungti prie dulkių siurblio užtikrinti švarią darbo vietą. 


DeWalt circular saw.jpg|Akumuliatorinis pjūklas
Cirkelzaag (Circular saw).jpg|Pjūklo gaubte įrengtas dulkių nusiurbimo įtaisas
0x-tauchkreis-3.jpg|Įgilinamasis diskinis pjūklas 
Black & Decker miter saw.jpg|Švytuoklės principu veikianti medienos pjaustyklė
Scie circulaire stationnaire.jpg|Stacionarus pjūklas


## Šaltiniai

## Nuorodos

*  Diskinis pjūklas: kaip pasirinkti tinkamiausią (''delfi.lt/daraupats'') 
* Diskinio pjūklo pirkimo vadovas (''auksarankiams.lt'')
Jamie Vardy

**Džeimis Ričardas Vardis** (g. 1987 m. sausio 11 d.) – Anglijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Premier League klube Leicester City FC bei Anglijos rinktinėje.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo 2002 m. Sheffield Wednesday FC akademijoje. 2003–2007 m. žaidė Stocksbridge Park Steels FC jaunimo komandoje. Pagrindinėje sudėtyje debiutavo 2007 m., joje praleido 3 sezonus. 2010 m. persikėlė į Northern Premier League klubą FC Halifax Town. Pirmajame sezone pelnė 26 įvarčius bei laimėjo *„Player’s Player of the Year“* apdovanojimą. 2011 m. rugpjūčio mėn. tapo Conference National klubo Fleetwood Town FC žaidėju. Tame sezone klubas laimėjo diviziją, Vardy pelnė 31 įvartį bei laimėjo komandos metų žaidėjo apdovanojimą.

2012 m. gegužės mėn. pasirašė trejų metų sutartį su Football League Championship klubu Leicester City FC. Naujajam klubui 2014 m. padėjo laimėti čempionatą. 2015–2016 m. Premier League sezone 11 rungtynių iš eilės mušdavo įvarčius. Pagerino Ruud van Nistelrooy ankstesnį rekordą. Buvo nominuotas Premier League metu žaidėju bei Futbolo rašytojų asociacijos metų žaidėju ().

## Rinktinė
Anglijos rinktinėje debiutavo 2015 m. birželio mėn. Buvo pakviestas atstovauti rinktinei UEFA Euro 2016 m. čempionate.

Ir kartu su Anglijos vyrų futbolo rinktinė dalyvavo 2018 FIFA pasaulio čempionate.

## Laimėjimai

* Premier League: 2016 m.
* FA taurė: 2021 m.
* Premier League rezultatyviausias žaidėjas: 2020 m.
* FA Bendruomenės skydas: 2021

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Medienos pjaustyklė

**Medienos pjaustyklė**, taip pat *skersapjūklis, skersinio pjovimo staklės, skersavimo ir suleidimo pjūklas* – elektrinis medienos apdirbimo įrankis, diskinis pjūklas su nuleidžiamu bei vartomu pjovimo disku. Skirtas tiksliam ruošinių pjaustymui įvairiausiais kampais vertikalioje ir horizontalioje plokštumoje. Tai kompaktiškas ir lengvas pjūklas, tinkantis mobiliam naudojimui.

## Apibūdinimas

Paprasčiausia pjaustyklė, veikianti švytuoklės principu, yra įtaisyta ant horizontalaus pagrindo su pasukamuoju ratu. Šio rato galinėje dalyje (priešingoje pusėje nuo įrankį valdančio operatoriaus) prie šarnyro su spyruokle įtaisytas posūkio mechanizmas („švytuoklė“), ant kurio tvirtinamas diskinis pjūklas. Ruošinys pjovimui stumiamas įrėmus jį į kreipiančiąją, pritvirtintą prie pjaustyklės pagrindo, o pjovimo kampas jos atžvilgiu parenkamas sukiojant pasukamąjį ratą aplink vertikalią ašį. Fiksuojamos pasukamo disko padėtys leidžia pjaustyti norimais kampais. Atlikdamas pjūvį operatorius nuspaudžia rankeną su pjūklu žemyn į prispaustą ruošinį. Pjovimo diskas nekliudomai nuleidžiamas į pasukamojo rato plyšį. Pjūklas juda tik aukštyn ir žemyn.

Kombinuotoje pjaustyklėje kampiniai pjūviai atliekami dviejose plokštumose, todėl joje yra įrengtas papildomas šarnyras, leidžiantis sukioti pjūklą ir horizontalios ašies atžvilgiu. Paprastai toks posūkis galimas į vieną pusę, nes priešingoje pusėje įrengtas elektros variklis trukdo atlikti tokį veiksmą. Naudojami 190–355 mm skersmens pjovimo diskai. Toks įrankis riboja pjaunamo gaminio plotį, todėl sudėtingesniuose modeliuose pjūklas ne tik nuspaudžiamas žemyn, paverčiamas, bet dar ir paslenkamas horizontalioje plokštumoje išilgai kreipiančiųjų.

Šiuolaikiniai pjūklai turi lazerinius žymeklius, leidžiančius tiksliai pjauti nuosklembas, juose įrengtas dulkių nusiurbimas.


Verstekzaag.jpg|Rankinė pjaustyklė
US Navy 070410-N-9456F-002 Builder Constructionman Jeremy Edwards of Corpus Christi, Texas, saws a two-by-four for a Modular Protected Billeting (MPB) facility.jpg|Darbas su pjaustykle
MiterSaw.jpg|Vartomas pjūklas
Black & Decker miter saw.jpg|Vertikaliai judantis pjūklas
US Navy 030120-N-3005P-003 Builder 3rd Class Jeff Tjader from Erie, Pa., attached to Amphibious Construction Battalion One (ACB-1) saws lumber used for tent decking.jpg|Slankusis pjūklas, stumdomas išilgai horizontalių kreipiančiųjų


## Nuorodos

* Pjaustyklės pasirinkimas ir naudojimas (''finehomebuilding.com'')
Lê Công Vinh

**Le Kong Vinis** (g. 1985 m. gruodžio 10 d.) – Vietnamo futbolininkas, rungtyniavęs Vietnamo rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2004–2016 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Frode Johnsen

**Frode Johnsen** (g. 1974 m. kovo 17 d.) – buvęs Norvegijos futbolininkas, rungtyniavęs Norvegijos rinktinėje.

## Karjera

Nacionalinėje komandoje žaidė 2000–2013 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jaunpilis

**Jaunpilis** () – kaimas vidurio Latvijoje, Tukumo savivaldybėje, Jaunpilio valsčiaus administracinis centras. 797 gyventojai (2021 m.).

Kaimas įsikūręs apibus Bikstupės, prie kelio P104 Tukumas–Aucė–Lietuvos pasienis (Vytiniai). Išaugo aplink maždaug XIV a. antrojoje pusėje pastatytą Jaunpilio pilį. 1932 m. vienintelė Tukumo apskrityje gavo tankiai gyvenamos vietovės statusą. 2009–2021 m. buvo Jaunpilio savivaldybės administracinis centras.

Kaime yra valsčiaus ir kitos administracinės institucijos, vidurinė mokykla, biblioteka, pieninė, liuteronų bažnyčia, parduotuvės, vaistinė, viešbutis.

## Galerija

Vaizdas:Jaunpilio liuteronų bažnyčia.jpg|Jaunpilio liuteronų bažnyčia
Vaizdas:Jaunpilio vandens malūnas.jpg|Jaunpilio vandens malūnas


## Šaltiniai
Smardė

**Smardė** () – kaimas vidurio Latvijoje, Tukumo savivaldybėje, Smardės valsčiuje. Valsčiaus centras.

Gyvenvietė pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1253 m. Joje veikia Smardės geležinkelio stotelė, įsikūrusi geležinkelio linijoje Ryga–Tukumas. 

Kaimas išsidėstęs abipus geležinkelio. Šiaurinėje dalyje didžioji dalis namų yra individualūs. Taip pat šioje pusėje stovi senas pradinės mokyklos pastatas, atidarytas 1924 m. Nuo 2014 m. – gyvenamasis namas. Netoli stoties yra bendras kapas, kuriame palaidoti per Pirmąjį pasaulinį karą žuvę 38 latvių kareiviai. 1936 m. birželio 21 d. kapinėse atidarytas paminklas.

Pietinėje dalyje taip pat vyrauja individualūs namai, tačiau yra 5 daugiabučiai, pastatyti sovietų laikais. Čia stovi nauja Smardės pradinė mokykla, atidaryta 1975 m. Šalia yra sporto stadionas, vaikų darželis. Apie puskilometrį piečiau stovi Smardės valsčiaus tarybos pastatas. Jame įsikūręs pašto skyrus, yra biblioteka, bendrosios praktikos gydytojas. Kaime yra keturios parduotuvės ir degalinė.

## Šaltiniai
Roger Machado Marques

**Roger Machado Marques** (g. 1975 m. balandžio 25 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje. Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą, ėmėsi trenerio veiklos.

## Karjera

; Trenerio karjera

2021 m. sudarė sutartį su Fluminense.

2022 m. tapo vyr. treneriu Grêmio FBPA.

2024 m. dirbo vyr. treneriu Esporte Clube Juventude.

Nuo  SC Internacional vyr. treneris.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 2001 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Daningo-Kriugerio efektas

**Daningo-Kriugerio efektas** – reiškinys, kai žemesnių gabumų žmonės nesugeba suvokti savo gebėjimų ribotumo. Dėl to nekvalifikuoti žmonės yra labiau linkę pervertinti savo gebėjimus nei kvalifikuoti. Be to, kvalifikuoti žmonės, lygindami save su kitais, yra linkę nuvertinti savo aukštus gebėjimus, dėl to imama manyti, kad užduotys, nesudėtingos kvalifikuotiems žmonėms, turėtų būti nesudėtingos ir kitiems. 

Mokslininkai David Dunning ir Justin Kruger (Kornelio universitetas, JAV) padarė išvadą, kad „nekvalifikuoti žmonės yra klaidingos nuomonės apie save, o kvalifikuoti – apie kitus.“

Spėlionių apie šio efekto egzistavimą būta ir anksčiau, tačiau pirmieji jį 1999 m. patvirtino J. Kruger ir D. Dunning, Kornelio universitete atlikę keletą eksperimentų, siekdami įrodyti šios hipotezės mokslinį pagrįstumą.

## Susiję straipsniai
*Didybės manija
*Narcisizmas
*Puikybė

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
* 
*
Janas Potockis

**Janas Potockis** () (1555  – 1611 m. balandžio 22 d.) – Lenkijos karo vadas, Braclavo vaivada Letičyvo seniūnas, kalvinistas. 

## Biografija

Nuo 1592 metų  – „Podolės žemių generolas“ nuo 1594 metų, Braclavo vaivada nuo 1608 metų. 

Vedė Elžbietą Kamenecką iki 1593 metų.

Zebžydovskio rokošo metu ryžtingai palaikė karalių Žygimantą III. Dalyvavo Guzovo mūšyje. 

Kartu su savo broliu Steponu, Jeremijaus Mogilos žentu, įvykdė sėkmingą žygį į Moldaviją prieš valachus tikslu užtvirtinti valdžią savo giminaičiui Konstantinui Mogilai. 

ХVІ amžiaus pabaigoje, Panovcų pastatė akmeninę pilį, kuri užėmė dalį aukšto iškyšulio, plaunamo iš trijų pusių Smotryčiaus upės ir apsuptas giliais grioviais. Persekiojimo prieš reformaciją Vakarų Europoje laikais, Janas Potockis davė prieglaudą pilyje protestantų kalvinistų bažnyčiai. Kalvinistai išplėtė pilyje aktyvią veiklą – atidarė mokyklas, akademijas, įkūrė tipografiją ir pastatė bažnyčią. Panoveco tipografijoje leido knygas, nukreiptas prieš popiežių. Panoveco kalvinistų akademijoje ir mokykloje prie jos dėstė akademijos rektorius Pankratijus Belceris, Janas Mosas, filosofijos magistras Janas Zigrovskis, žymus savo literatūriniais darbais, išleistus Panoveco tipografijoje.

Dalyvavo Smolensko apgultyje, kurio metu 1611 metų balandžio 22 d. mirė. Jano Potockio kūnas buvo palaidotas Panovcų kaime, bažnyčios kriptoje.  .

Po Jano Ptockio mirties, jo broliai, užkietėję katalikai, įsakė išvyti protestantuas iš Panoveco pilies. Po išvijomo, bažnyčią pavertė į romos-katalikų koplyčią. Kartu su bažnyčia buvo uždarytos visos kitos kalvinistų įstaigos.

## Šeima
* Žmona – Elžbieta Kamenecka (?  – po 1612)
* Tėvas – Mikalojus Potockis (1517  – 1572 gegužės 2)  – Kameneco seniūnas. 
* Motina – Ana Čerminska (1525–1579)
* Broliai – Steponas, Jokūbas, Andžejus.

## Išnašos

## Literatūra
* Потоцкие // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.).  – СПб., 1890–1907.
## Nuorodos

|-
Blontai

**Blontai** () – kaimas rytų Latvijoje, Ludzos savivaldybėje, Blontų valsčiuje. Valsčiaus administracinis centras. Kaimas įsikūręs į rytus nuo plento P49 Karsava–Ludza–Ezerniekai.

1945 m. Mėrdzenės valsčiuje buvo įsteigta Blontų kaimo taryba. 1954 m. prie Blontų kaimo prijungtas likviduotas Deglevos kaimas (), o 1979 m. dalis Blontų teritorijos buvo prijungta prie Goliševos ir Zvirgzdenės kaimų. 2009–2021 m. Blontai buvo Ciblos savivaldybės administracinis centras.

Kaime yra valsčiaus valdybos pastatas, vaikų darželis, biblioteka, bendruomenės centras.

## Šaltiniai
Kazimieras Baranovičius

**Kazimieras Baranovičius** (m. prieš 1757 metus) – Lietuvos didysis sargybinis 1735-1762, Kaniavo seniūnas. 

## Literatūra
* Uchwała Rady Generalnej Konfederacji, 1735, s. 24.
* Urzędnicy centralni i dostojnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy. Oprac. Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba. Kórnik 1994, s. 199.
Stanislavas Lanckoronskis

**Stanislavas Lanckoronskis** (; 1590–1657 m. sausio 19 d. Lvovas) – Karūnos lauko etmonas nuo 1654 iki 1657. Skalsko seniūnas, Haličo, nuo 1646 – Kameneco kaštelionas, nuo 1650 – Braclavo vaivada, nuo 1652 Rusios vaivada. Vienas iš stambiausių savo laiko karo vadų.

## Biografija
Podolės vėliavininko Jano Lanckoronskio (m. po 1615) ir Barboros Kalinovskos vyresnysis sūnus.

Stanislavas Lanckoronskis gimė 1590 metais. Jaunystėje tarnavo Karūnos didžiojo etmono Stanislavo Konecpolskio armijoje. Buvo renkamas pasiuntiniu į seimus nuo Rusios ir Sandomiro vaivadijos. Dalyvavo daugelyje mūšių su Krymo totoriais, dalinai 1626 m. Martinovo mūšyje. Po to dalyvavo Lenkijos-Švedijos kare Pamaryje (1626–1629 m.). Sumušė Krymo totorius Belzo mūšyje.

1630 metais Stanislavas Lanckoronskis pastatė Jagelnico pilį Jagelnicos kaime, Čiortkovskio rajone, Ternopolio apskrityje.

Kaip Karūnos etmonas dalyvavo Chmelnickio sukilime, dalyvavo keliuose stambiuose mūšiuose. Sėkmingai gynė nuo kazokų Podolės Kamenecą. 1649 m. seime buvo išrinktas vienu iš trijų Karūnos regimentų ir Kameneco kaštelionu. Tais pačiais 1649 metais Stanislavas Lanckoronskis dalyvavo Zbaražo gynyboje, apgulto kazokų-totorių karių. 1649 m. buvo paskirtas Braclavo vaivada ir Stpnicko seniūnu. 1651 m. metais dalyvavo Berestečko mūšyje.

Nuo 1652 metų – Rusios vaivada (administraciniu centru tos vaivadijos buvo Lvovo miestas). 1653 m. Stanislavas Lanckoronskis dalyvavo naujoje karinėje kampanijoje Ukrainoje, kurios metu lenkijos armija buvo buvo apsupta kazokų-totorių karių netoli Žvaneco. Sekančiais 1654 m. buvo paskirtas Karūnos lauko etmonu.

1655 metų sausį Karūnos lauko etmonas Stanislavas Lanckoronskis vadovavo Lenkijos armijos daliai ir išsiskyrė Droži-pole mūšyje su kazokų-rusų kariais vadovaujamo Ukrainos etmono Bogdano Chmelnickio ir bajoro Vasilijaus Šeremetjevo. Tais pačiais 1655 metais kariavo su švedais Švedų tvano metu, 1655 metų rugsėjį buvo švedų sumuštas Voiničiaus mūšyje. Mūšio metu Stanislavas Lanckoronskis vos nežuvo ir buvo išgelbėtas dviejų bajorų. Po to po Lenkijos karaliaus Jono kazimiero uišvažiavimo iš Krokuvos į Suileziją buvo priverstas pereiti į Švedijos karaliaus Karolio X Gustavo pusę. 1655 m. gruodį Stanislavas Lanckoronskis kartu su Karūnos didžiuoju etmonu Stanislavu Potockiu dalyvavo Tišveco konfederacijos organizavime prieėš Švediją. 1656 m. vadovavo Lenkijos armijos daliai kare prieš švedus.

Mirė 1657 metų sausį, palaidotas Lvove.

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs Aną Sininską, Liublino kašteliono Zbignevo Sieninskio ir Elžbietos Tarnovskos dukterį. Vaikai:

* Jeronimas (m. 1697) – Podolės pakamaris (1658), karaliaus rotmistras ir Skalsko seniūnas 
* Preslavas (m. 1697) – Černigovo kaštelionas (1689), Skalsko seniūnas 
* Pranciškus Stanislavas (m. 1699)
* Janas – Lvovo kanauninkas, Kameneco scholastikas  
* Zbignevas – Skalsko seniūnas (1648)
* Mikalojus (m. 1647)
* Martynas 
* Joana – Andžejaus Zavadzkio žmona. 

## Nuorodos
* Генеалогия Лянцкоронских 

## Išnašos

|-
Julio César Baldivieso

**Julio César Baldivieso** (g. 1971 m. gruodžio 2 d.) – buvęs Bolivijos futbolininkas, rungtyniavęs Bolivijos rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė
1991–2005 m. atstovavo Bolivijos nacionalinei rinktinei. Debiutavo 1991 m.

Atstovaudamas nacionalinei rinktinei sužaidė 85 rungtynes ir pelnė penkiolika įvarčių.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ilianas Stojanovas

**Ilianas Stojanovas** (*Илиан Стоянов*; g. 1977 m. sausio 20 d.) – buvęs Bulgarijos futbolininkas, rungtyniavęs Bulgarijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1998–2010 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Mirko Hrgović

**Mirko Hrgovičius** (g. 1979 m. vasario 5 d.) – buvęs Bosnijos ir Hercegovinos futbolininkas, rungtyniavęs Bosnijos ir Hercegovinos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2003–2009 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Aaron Ramsey

**Aronas Džeimsas Remzis** (*Aaron James Ramsey*, g. 1990 m. gruodžio 26 d.) – Velso futbolininkas, saugas. Atstovavo Velso rinktinei.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Cardiff City FC jaunimo komandoje. Pagrindinės komandos sudėtyje debiutavo 2007 m. balandžio 28 d., paskutinę žaidimo minutę pakeitęs Paul Parry. Tapo jauniausiu klubo žaidėju, kada nors atstovavusiu Kardifo klubui. Iš viso žaidė 22 rungtynėse, įskaitant ir 2008 m. FA Taurės finalą.

2008 m. persikėlė į Londono Arsenal klubą. 2013–14 m. sezone buvo vienas pagrindinių komandos žaidėjų, pelnė 16 įvarčių bei padėjo laimėti 2014 m. FA Taurės finalą prieš Hull City AFC.

Velso rinktinėje debiutavo būdamas 17-os, 2008 m. lapkričio 19 d. išvykos rungtynėse prieš Daniją, kurios buvo laimėtos 1–0.

2019 m. vasario 11 d. pasirašė ketverių metų trukmės sutartį su Juventus FC klubu, į kurį perėjo 2019 m. liepos 1 d.

2022 m. rugpjūčio 1 d. pasirašė sutartį su OGC Nice (Prancūzija). 2022 m. rugpjūčio 7 d. įmušė išlyginamąjį įvartį prieš „Tulūzą“. Šis susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1. 2023 m. liepos 15 d. sutartis su OGC Nice buvo nutraukta bendru sutarimu.

Nuo 2023 m. liepos 15 d. priklausė Cardiff City.

## Rinktinės
Kitados atstovavo Velso jaunimo rinktinėms, o 2008 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje.

Atstovavo Didžiosios Britanijos futbolo rinktinei 2012 m. olimpinėse žaidynėse.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Richart Báez

**Richart Báez** (g. 1973 m. liepos 31 d.) – buvęs Paragvajaus futbolininkas, rungtyniavęs Paragvajaus rinktinėje.

## Karjera

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2002 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Saul Martínez

**Saul Martínez** (g. 1976 m. sausio 29 d.) – buvęs Hondūro futbolininkas, rungtyniavęs Hondūro rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2009 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Davit Mujiri

**Davit Mujiri** (g. 1978 m. sausio 2 d.) – buvęs Gruzijos futbolininkas, rungtyniavęs Gruzijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2003–2008 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*