open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vėjas, siūbuojantis miežius

**Vėjas, siūbuojantis miežius** – 2006 m. airių režisieriaus Keno Loačio filmas pelnęs Auksinę palmės šakelę Kanų kino festivalije. Filmas pasakoja apie Airijos nepriklausomybės karą (1919–21 m.) ir po to vykusį Airijos pilietinį karą (1922–23 m.).
 
Filmo premjera įvyko 2006 m. gegužės 18 d. Kanų kino festivalyje.
 
## Siužetas

D. Britanijos vyriausybė aršiai kovoja prieš Airijos Respublikos susiformavimą ir specialiai įkuria du smurtiniais veiksmais pagarsėjusius būrius - Britanijos Juoduosius ir Ruduosius (po Didžiojo karo demobilizuoti britų kariai), kurie privalo padėti Karališkajai Airijos policijai malšinti šalyje prasidėjusius maištus. Savo ruožtu šalies nepriklausomybės siekiantys airiai smogia žiauriais išpuoliais ir pradeda sparčiai kurti Airių respublikinę armiją (IRA), kuri vėliau transformuojama į liūdnai pagarsėjusią teroristinę organizaciją.

## Aktoriai
* Kilianas Merfis – Damienas O'Donovanas
* Pedreikas Delenis (Padraic Delaney) – Tedis O'Donovanas
* Orla Fidžerald (Orla Fitzgerald) – Sinead
* Laiemas Kaningemas – Danas
* Viljemas Runė (William Ruane) – Džionas Goganas
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus filmo puslapis (Anglų kalba)
* Apdovanojimai ir nominacijos (Anglų kalba)
Ulteo

**Ulteo** – Linux platinamasis paketas, kurį kuria Guel Duval (Mandrake Linux ir MandrakeSoft įkūrėjas). Išėjęs iš MandrakeSoft, Guel Duval pradėjo kurti Ulteo. Ulteo sukurtas Debian ir Ubuntu bazės pagrindu, su daugybe G. Duval patobulinimų.

Sudėtis:
* Ulteo panel "MyDigitalLife" - tai valdymo skydas leidžianti tvarkyti savo skaitmeninį gyvenimą
* Automatiniai atnaujinimai
* Globali Ulteo autorizacija
* Sinchronizacija realiu laiku su Ulteo Online Desktop
* Greitai įdiegiama bei paprastai naudojama

Ulteo A.S. beta turi daugybę priedų, tarp kurių yra Firefox 2.0 ir OpenOffice.org 2.3
Hang

**„Hang“** – iš Šveicarijos kilęs melodinis idiofonų grupės instrumentas. Gaminamas kompanijos PANArt – dviejų asmenų – Felix Rohner ir Sabina Schärer. „Hang“ sukurtas po 25 metų mokslinio tyrimo, nagrinėjant tokius instrumentus kaip gongas, gamelanas, gatamas ir kt. Skambinti „Hang“ galima įvairiai: mušant per paviršių pirštų galais, nykščiais, delnais arba maišant visus tris būdus. Ant „Hang“ esantys įdubimai atitinka skirtingas natas.

Kadangi „Hang“ gaminamas tik nuo 2000 m. ir tik vienos kompanijos Berne, šį instrumentą įsigyti labai sunku. „Hang“ kūrėjai eksperimentuoja su instrumento galimybėmis, todėl yra išleistos 5 skirtingos generacijos.

## Nuorodos
* PANArt Hang Booklet 2008
* Hang Library
* The extraordinary sound of the hang Andrew Morrison un Thomas D. Rossing, Physics Today, Marts 2009
Iidzuka

**Iidzuka** () – miestas, įsikūręs prie Honamio ir Ongos upių santakų, centrinėje Fukuokos prefektūros dalyje, Japonijoje. 131,4 tūkst. gyventojų (2008 m.)

Miestas įkurtas 1932 m. sausio 20 d. 2006 m. prie miesto prijungtos Kaho apskrities gyvenvietės.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – kosmėja, medis – kamparinis cinamonas.

## Miestai partneriai

*  Sianas, Kinijos LR

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (japonų k.)
FC Yverdon-Sport

**Yverdon-Sport Football Club** – Šveicarijos futbolo klubas iš Iverdono.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1948 m. liepos 1 d. Kitados rungtyniavo aukščiausiame šalies divizione.

Didžiausias klubo pasiekimas, tai 2001 m. pasiektas Šveicarijos futbolo taurės finalas. Jame buvo pralaimėta Servette FC rezultatu 0-3.

Buvo iškritę ir žaidė trečioje pakopoje. Nuo 2021–2022 m. sezono žaidė Challenge league (II). 2022–2023 m. sezone tapo Challenge League nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies futbolo lygą.

Nuo 2023–2024 m. sezono rungtyniavo Superlygoje. debiutantai iškovojo devintąją vietą. 2024–2025 m. sezone tarp dvylikos Superlygos komandų liko paskutiniai ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Challenge League (II).

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Emblema
Yverdon Sport.png|Senoji emblema
FC Yverdon-Sport.png|Dabartinė emblema


## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose rungtyniauja balta apranga, su žalios spalvos žymenimis. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavo nacionalinei rinktinei
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Aleksandras Kristupas Chodkevičius

**Aleksandras Kristupas Chodkevičius** (, , 1615 m. – 1676 m. spalio 1 d.) – Kristupo sūnus, rusėnų kilmės LDK didikų Chodkevičių giminės Supraslio šakos atstovas, grafas, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės kunigas, Vilniaus kanauninkas, Vendeno vyskupas.

## Biografija

Gimė Kristupo Chodkevičiaus ir Elžbietos Kiškaitės Chodkevičienės šeimoje. Baigęs dvasinius mokslus, 1634 m. įšventintas kunigu ir liepos 2 d. paskirtas Vilniaus kanauninku. Gardino, Ramygalos, Pabaisko ir Anykščių parapijų bei Šv. Kazimiero koplyčios Vilniaus arkikatedroje bazilikoje klebonas. 1648 m. kapitulos deleguotas pasirašė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Jono Kazimiero elekcijos aktą. 

1651 m. įšventintas Vendeno vyskupu, tačiau dėl karo pareigų nevykdė, o 1660 m. Olivos taikos sutartimi vyskupijos teritorija atiteko Švedijos karalystei. Rusijos imperijos karų su Abiejų Tautų Respublikos metu (1655–1661 m.) buvo pasitraukęs iš Vilniaus. Grįžęs 1661 m. laikinai valdė Vilniaus vyskupiją. Dėl beneficijų ir bažnyčios turtų, dvarų Salake, Zarasuose, Slanime, Brastoje ir kt. valdymo tvarkos konfliktavo su kapitula.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Genealogia dynastyczna
Lietuvos Respublikos krašto apsaugos ministerija

**Lietuvos Respublikos krašto apsaugos ministerija** – Lietuvos vyriausybės institucija (ministerija), atsakinga už krašto apsaugos sistemos ir kariuomenės plėtrą, krašto apsaugos sistemos parengimą Lietuvos ir bendrai NATO valstybių gynybai, kitų NATO uždavinių, Europos Sąjungos bendrosios gynybos politikos ir kitų tarptautinių įsipareigojimų vykdymą. 

Vadovauja ministro pirmininko teikimu prezidento skiriamas krašto apsaugos ministras.

## Istorija
1990 m. įsteigtas Krašto apsaugos departamentas, pradėjęs Lietuvos kariuomenės ir krašto apsaugos sistemos atkūrimą. 1991 m. spalio 10 d. Atkuriamasis Seimas paskyrė pirmąjį krašto apsaugos ministrą. Po 6 dienų, įvykdęs užduotį, Krašto apsaugos departamentas buvo likviduotas. 1992 m. vasario 3 d. patvirtinta pirmoji ministerijos struktūra. 1993 m. suformuota Lietuvos kariuomenės struktūra ir įsteigta Kariuomenės vado institucija.

1996 m. rugpjūčio 22 d., siekiant efektyvinti valdymą, suteikti atskirų kariuomenės rūšių vadams didesnius įgaliojimus, Krašto apsaugos ministerija, Kariuomenės vadovybė ir Generalinis štabas sujungti į vieną instituciją – **Krašto apsaugos ministeriją**. Pertvarkant krašto apsaugos sistemos valdymą pasinaudota Nyderlandų, Jungtinė Karalystės, Vokietijos, Kanados, Prancūzijos, Lenkijos patirtimi.

1994 m. Lietuva pareiškė norą tapti NATO nare. Iki pat įstojimo krašto apsaugos sistema buvo pertvarkyta pagal NATO standartus. 2004 m. kovo 29 d. Lietuva tapo šio aljanso nare.

## Pavaldžios įstaigos
Pavaldžios krašto apsaugos ministerijai įstaigos:
* Antrasis operatyvinių tarnybų departamentas
* KAM bendrųjų reikalų departamentas
* Centralizuota finansų ir turto tarnyba
* Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademija
* Gynybos resursų agentūra
* Infrastruktūros valdymo agentūra
* Kertinis valstybės telekomunikacijų centras
* Mobilizacijos ir pilietinio pasipriešinimo departamentas
* Nacionalinis kibernetinio saugumo centras
* Nacionalinis koordinavimo centras
* Vytauto Didžiojo karo muziejus

## Ministrai

### Dabartinė vadovybė

Nuo 2025 m. lapkričio 11 d. krašto apsaugos ministerijai vadovauja Robertas Kaunas. Jo komandą sudaro:

### Ministrai

* 
* 
* 
* 
* 

Šie ministrai vadovavo krašto apsaugos ministerijai:

## Literatūra
* Lietuvos krašto apsaugos ministrai ir kariuomenės vadai (atsakingasis redaktorius ir sudarytojas Gintautas Surgailis). – V.: LR krašto apsaugos ministerija, 2008. – 2 t. – ISBN 978-9986-738-97-8

## Šaltiniai
Grigalius Chodkevičius

**Grigalius Chodkevičius** (Katkevičius, Katkus, , apie 1505 m. – 1572 m. lapkričio 9 d.) – Lietuvos didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų, grafų Chodkevičių giminės. Tėvas Aleksandras Chodkevičius, motina Vasilisa Jaroslavovna Golovčinska. Chodkevičių giminės Supraslio šakos pradininkas.
## Šeima
Žmona Kotryna Višniovecka, vaikai:
* Andrius Chodkevičius (1549–1575 m.), Mogiliovo seniūnas.
* Aleksandras Chodkevičius, Gardino ir Mogiliovo seniūnas.
* Aleksandra Chodkevičiūtė, jos vyras Romanas Sanguška, dukterys Fedia Sanguškaitė, Aleksandra Sanguškaitė.
* Ona Chodkevičiūtė, jos vyras Povilas Sapiega, vaikai Elžbieta Sapiegaitė, Jonas Petras Sapiega, Sofija Sapiegaitė.
* Sofija, jos vyras Oršos seniūnas ir Smolensko vaivada Filonas Kmita (1530–1587).

Jaunystėje gyveno Prūsijos kunigaikščio Albrechto Brandenburgiečio rūmuose Karaliaučiaus pilyje, buvo veikiamas reformacijos.

## Valstybės tarnyba

1544–1559 m. Lietuvos pakamaris, 1546–1551 m. Kauno, 1563–1569 m. Gardino, 1564–1569 m. Mogiliavo seniūnas, 1546–1549 m. Vilkijos, 1551–1563 m. Karmėlavos ir 1551–1555 m. Rumšiškių valdytojas arba laikytojas. 1559–1564 m. Trakų kaštelionas, 1564–1572 m. Vilniaus kaštelionas, 1561–1566 m. Lietuvos lauko etmonas, nuo 1566 Lietuvos didysis etmonas.

## Darbai

1558 m. Podolėje sumušė Krymo totorius, 1564 m. su Mikalojumi Radvila Ruduoju Ulos mūšyje – rusų kariuomenę, 1567 m. Lyvžemyje – švedus. Gindamas LDK savarankiškumą priešinosi 1569 m. unijai su Lenkija. Savo Zabludovo dvare prie Balstogės globojo iš Rusijos 1566 m. pabėgusius spaustuvininkus I. Fiodorovą ir P. Mstislavecą, 1568 m. įsteigė jiems slavišką spaustuvę. 1567 m. pastatydino cerkvę su prieglauda.

## Genealogija




## Šaltiniai

## Nuorodos
* Genealogija

|-
FC Fribourg

**Fribūro FC** – Šveicarijos futbolo klubas iš Fribūro.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1900 m.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Globalsportsarchive
Pakruojo Meresta

**Pakruojo „Meresta“** – stipriausias Pakruojo krepšinio klubas, dalyvaujantis RKL. Sporto klubas įkurtas 1993 m. spalio 4 d. Klubo veikla nėra vien krepšinis, taip pat apima kitus sportus: kalnų turizmą, dviračių sportą. Generalinis klubo rėmėjas AB „Meresta“, remiantis komandą nuo įkūrimo pradžios.

## Istorija
Nuo 1988 metų iki 1995 metų krepšinio komanda „Meresta“ dalyvavo LKF turnyruose. Nuo 1999 metų iki 2002 metų žaidė LKBL (dabar RKL), kur geriausias pasiektas rezultatas buvo antroji vieta. Nuo 2002 metų iki 2005 metų komanda žaidė LKAL (dabartinė NKL nuo 2005), ten taip pat geriausias rezultatas iškovota antroji vieta. 2007 metais NKL iškovota trečioji vieta, 2009 metais klubas tapo NKL vicečempionais. 2013 metais „Merestos“ krepšinio komanda baigė savo veiklą.

## Klubo pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Klubo NKL svetainė
Konrado guotenė

**Konrado guotenė** () – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guotenių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Atviros, žolėtos vietos, pamiškės, parkai, pakelės.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė ir kotas oranžiškai geltoni, lakšteliai geltoni.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–7 cm skersmens, bukai kūgiška, paviršius lygus, glitus, oranžiškai geltonas, sena išblunka iki pilkai rusvos spalvos. Lakšteliai geltoni, pakraštėliai šviesesni, stori, reti, priaugtiniai. Kotas 6–7×0,5–1 cm, vienodo storio, gelsvai oranžinis, pamatinėje dalyje šviesesnės spalvos. Trama plona, geltona, koto trama balta, įpjauta nejuoduoja, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 8–12 (15)×6–9 (11) μm.

**Būdingi požymiai:** sporos didelės, plačiai elipsiškos.

Auga pavieniui ar po kelis vaisiakūnius miškuose, pamiškėse – atvirose, žolėtose vietose. Mitybinė vertė nežinoma. Reta.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 98 psl.
Kūginė guotenė

**Kūginė guotenė** () – guoteninių (*Hygrophoraceae*) šeimos, guotenių (*Hygrophorus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pamiškės, pakelės, drėgnos, žolėtos, atviros vietos.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė ir kotas sendami ir džiūdami juoduoja.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 2–6 cm skersmens, kartais didesnė, kūgio formos, oranžiškai raudona, rausvai geltona, kartais išblunka iki geltonos, žalsvai geltonos spalvos. Lakšteliai priaugtiniai, platūs, gelsvi. Kotas 5–10×0,5–1,5 cm, vienodo storio, suktas, plaušuotas, žalsvai geltonas, senas - juosvai dėmėtas arba visai juodas. Trama gelsva, įpjauta ar perlaužta pajuoduoja, be ypatingo kvapo, švelnaus skonio. Sporos 7–12×6–8 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai oranžiškai raudoni, žalsvai geltoni, juoduojantys.

Auga apšviestose vietose, tarp žolių, pavieniui ar grupelėmis. Silpnai nuodinga. Dažna.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 100 psl.
## Nuorodos
* Kūginės guotenės nuotraukos
Aleksandras Chodkevičius (1475)

**Aleksandras Chodkevičius** (Katkevičius, Katkus, balt. *Аляксандар Хадкевіч*, , apie 1475 m. – 1549 m. gegužės 28 d.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų, grafų Chodkevičių giminės, giminės pradininko Chodkos vaikaitis. Tėvas Kijevo vaivada Jonas (Ivanas) Chodkevičius, motina Jaunutė Agnetė Bielskytė. 
## Šeima
Žmona Vasilisa Jaroslavovna Golovčinska, vaikai:
* Ivanas Chodkevičius, mirė apie 1549 m.
* Jeronimas Chodkevičius, Bychovo šakos pradininkas, Vilniaus kaštelionas, Žemaičių seniūnas
* Grigalius Chodkevičius, Berastavicos šakos pradininkas, Vilniaus kaštelionas, Lietuvos didysis etmonas
* Jurgis Chodkevičius, Supraslio šakos pradininkas, Trakų kaštelionas
* Aleksandra (Olena) Chodkevičiūtė, Povilo Ivanovičiaus Sapiegos žmona
* Sofija Chodkevičiūtė, Stanislovo Kęsgailos, vėliau – Jeronimo Koryckio žmona

1497–1501 m. Gardino pilininkas, 1506–1549 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio maršalka. 1518–1547 m. Astrynos į vakarų nuo Lydos, 1522–1549 m. Vilkijos, 1529–1547 m. Bresto, 1530–1547 m. Knišino prie Balstogės seniūnas. 1544–1547 m. Naugarduko vaivada.

## Darbai

Brastos bažnytinės unijos šalininkas. Įgijo žemės valdų: Bychovą Baltarusijoje), Berastavicą, Dailides, Muišę, Supraslį Lenkijoje netoli Balstogės ir kitas. 1498 m. iš Ukrainos pasikvietė stačiatikių vienuolių. Jiems 1500 m. pastatydino Supraslio stačiatikių vienuolyną. Po Lietuvos didžiojo kunigaikščio Aleksandro mirties 1506 m. parėmė Žygimanto Senojo kandidatūrą ir lydėjo jį į Krokuvą vainikuotis Lenkijos karaliumi. Buvo įtariamas ryšiais su 1508 m. maišto prieš Žygimantą Senąjį organizatoriumi kunigaikščiu Mykolu Glinskiu ir 1509–1511 m. su Albertu Goštautu kalintas. 1525 m. Žygimantas Senasis jam padovanojo Zabluduvo dvarą prie Balstogės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Genealogija

|-
Christopher Lee

**Kristoferis Frenkas Karandinis Li** (*Christopher Frank Carandini Lee*, 1922 m. gegužės 27 d. Londone – 2015 m. birželio 7 d.) – Jungtinės Karalystės aktorius, muzikos atlikėjas, Saturno apdovanojimo laureatas.

Paprastai vaidina piktadario, valdovo vaidmenis, tokius kaip grafą Drakulą, grafą Duku Žvaigždžių karuose, burtininką Sarumaną Žiedų valdove.

## Dalinė filmografija
* *[[Žvaigždžių Karai Epizodas II: Klonų Ataka]]* – grafas Dooku (2008 m.)
* *[[Auksinis kompasas (filmas)|Auksinis kompasas]]* – pirmasis aukšč. teisėjas (2007 m.)
* *Nuotakos lavonas* – pastorius Galswells (2005 m.)
* *[[Čarlis ir šokolado fabrikas]]* – Dr. Vonka (2005 m.)
* *[[Žvaigždžių Karai Epizodas III: Sitų Kerštas]]* – grafas Dooku (2005 m.)
* *[[Kraujo upės 2: apokalipsės angelai]]* – Heinrich von Garten (2004 m.)
* *[[Žiedų Valdovas: Karaliaus sugrįžimas (2003 filmas)|Žiedų Valdovas: Karaliaus sugrįžimas]]* – Sarumanas (2003 m.)
* *[[Žiedų Valdovas: Dvi Tvirtovės]]* – Sarumanas (2002 m.)
* *[[Žvaigždžių Karai Epizodas II: Klonų Ataka]]* – grafas Dooku (2002 m.)
* *[[Žiedų Valdovas: Žiedo brolija (2001 filmas)|Žiedų Valdovas: Žiedo brolija]]* – Sarumanas (2001 m.)
* *Sleepy Hollow* – Burgomaster (1999 m.)
* *Džina* – Muhammad Ali Jinnah (1998 m.)
* *Policijos akademija 7. Misija Maskvoje* – Alexandrei Nikolaivich Rakov (1994 m.)
* *Jaunojo Indianos Džonso kronikos* – Ottokar Graf Czerin (1992 m.)
* *[[Gremlinai 2. Nauja karta]]* – daktaras Catheter (1990 m.)
* *Lobių sala* – Blind Pew (1990 m.)
* *Mio, mano Mio* – Kato (1987 m.)
* *1941* – Wolfgang von Kleinschmidt (1979 m.)
* *[[Žmogus su auksiniu pistoletu]]* – Francisco Scaramanga (1974 m.)
* *Trys muškietininkai* – Rošeforas (1973 m.)
* *Drakula AD 1972* – grafas Drakula (1972 m.)
* *[[Cuadecuc, vampyras]]* (1971 m.)
* *[[Grafas Drakula (filmas)|Grafas Drakula]]* – grafas Drakula (1970 m.)
* *Paragauk Drakulos kraujo* – grafas Drakula (1970 m.)
* *Asmeninis Šerloko Holmso gyvenimas* – Maikroftas Holmsas (1970 m.)
* *Drakulos siaubai* – grafas Drakula (1970 m.)
* *[[Kruvinas teisėjas]]* – Džordžas Džefris (1969 m.)
* *[[Judžina]]* – Dolmansas (1969 m.)
* *Drakula prisikelia iš kapo* – grafas Drakula (1968 m.)
* *Rasputinas* – pamišęs vienuolis – Rasputinas (1966 m.)
* *Drakula* – tamsos princas – grafas Drakula (1966 m.)
* *Baimės skonis* – daktaras Pierre Gerrard (1961 m.)
* *Mirties miestas* – prof. Alan Driscoll (1960 m.)
* *Mumija* – mumija Charisas (1959 m.)
* *Baskervilių šuo* – seras Henry (1959 m.)
* *Drakula* – grafas Drakula (1958 m.)
* *Frankenšteino prakeikimas* – Padaras (1957 m.)
* *La Platos mūšis* – Manolo (1956 m.)
* *Mulen Ružas* – Georges Seurat (1952 m.)

## Diskografija

* *Christopher Lee Sings Devils, Rogues & Other Villains* (1998 m.)
* *Revelation* (2006 m.)
* *Charlemagne: By the Sword and the Cross* (2010 m.)
* *Charlemagne: The Omens of Death* (2012 m.)
* *Metal Knight* (2014 m.)

## Nuorodos
* 
* imdb profilis
Jeronimas Chodkevičius

**Jeronimas Chodkevičius** (Katkevičius, Katkus, , apie 1510 m. Vilniuje – 1561 m.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų, grafų Chodkevičių giminės. Tėvas Aleksandras Chodkevičius, motina Vasilisa Jaroslavovna Golovčinska (m. 1552 m.). Chodkevičių giminės Bychovo šakos pradininkas. Broliai Grigalius Chodkevičius ir Jurgis Chodkevičius. 
## Šeima
Žmona Ona Šemetaitė (m. po 1563 m.), Žemaitijos kašteliono Melchioro Stanislovo Šemetos duktė, vaikai:
* Jonas Chodkevičius (1537–1579 m.), Žemaičių seniūnas, Lietuvos didysis maršalka, Livonijos valdytojas
* Kristina Chodkevičiūtė (1541 – po 1588 m.), Vitebsko vaivados Stanislovo Paco žmona
* Barbora Chodkevičiūtė (? – 1596 m.), LDK pataurininkio, Palenkės vaivados Mikalojaus Kiškos, vėliau – Stanislovo Charlenskio žmona
* Halška Chodkevičiūtė, Minsko kašteliono, kunigaikščio Š. Holovčynskio žmona
* ? Chodkevičiūtė, kunigaikščio Jaroslavo Holovčynskio žmona
* Ona Chodkevičiūtė (1547 m. – ?), Lietuvos pataurininkio Jono Lesniovskio žmona
* Sofija Chodkevičiūtė (1549 m. – ?), karališkojo rūmininko, po to graikų apeigų bažnyčios Polocko arkivyskupo Glebo Korsako žmona
* Konstancija Chodkevičiūtė (XVI a.), Samuelio Valavičiaus žmona

## Valstybės tarnyba

Nuo 1538 m. Ašmenos, nuo 1550 m. Šklovo (Mogiliavo sritis), Muišės (Bresto sritis) ir Vilkijos seniūnas, nuo 1542 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio rūmų taurininkas. 1544–1559 m. Trakų kaštelionas, 1559–1561 m. Vilniaus kaštelionas, 1545–1561 m. Žemaitijos seniūnas.

## Darbai

Su Žygimanto Augusto diplomatine misija 1555 m. lankėsi pas popiežių Paulių IV ir Šventosios Romos imperijos imperatorių Karolį V. Iš šio sau ir giminei gavo Bychovo (Bychavo), Mušės ir Šklovo grafų titulus ir herbą. Livonijos karo 1560 m. mūšyje prie Cėsių (Latvija) jo vadovaujama Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenė nuo pilies nubloškė 50 000 karių Rusijos kariuomenę. 1553 m. iš katalikybės perėjo į evangelikų liuteronų tikėjimą.

## Šaltiniai

## Genealogija




|-
Kokkai

}}|}}}
|-
| style="text-align: center;" colspan="2" |

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|}

**Japonijos parlamentas** () – Japonijos įstatymų leidžiamasis organas, susidedantis iš dvejų rūmų: žemesniųjų, vadinamų Atstovų rūmais (*Shūgiin*), ir aukštesniųjų, vadinamų Patarėjų rūmais (*Sangiin*). Abeji rūmai tiesiogiai išrenkami *paraleliniu balsavimo būdu*. Be teisės leisti naujus įstatymus, Japonijos parlamentas yra atsakingas už premjero išrinkimą. Japonijos parlamentas pirmąkart sušauktas 1889 m., kaip Imperatoriškasis parlamentas. Pagal dabartinę Japonijos konstituciją tai aukščiausias valstybinės galios organas. Japonijos parlamento pastatas įsikūręs Nagatoje, Čijodoje, Tokijuje.

## Rinkimai

Atstovų rūmai turi 480 parlamentarų, kurie renkami ketverių metų laikotarpiui: 300 vienmandatėse apylinkėse ir 180 pagal proporcinio atstovavimo sistemą vienuolikoje regionų. Kiekvienas rinkėjas turi du balsus, kurių vieną atiduoda už savo apylinkės kandidatą, o antrą – už regione kandidatuojančios partijos kandidatų sąrašą.

242 Patarėjų rūmų nariai renkami šešerių metų laikotarpiui: 146 daugiamandatėse apylinkėse (prefektūrose) ir 96 pagal proporcinio atstovavimo sistemą visos valstybės mastu. Rinkimai vyksta kas trejus metus ir jų metu pakeičiama pusė Patarėjų rūmų narių.

## Sudėtis

Tiek Atstovų rūmuose, tiek ir Patarėjų rūmuose daugumą turi Liberalų demokratų partijos ir Komeito koalicija.

## Taip pat skaitykite
* Parlamentinė sistema
* Bikameralizmas

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Patarėjų rūmų svetainė
* Oficiali Atstovų rūmų svetainė
Valparaisas

**Valparaisas** ( 'rojaus slėnis') – miestas centrinėje Čilėje, 140 km į vakarus nuo Santjago; vienas pagrindinių šalies uostamiesčių ir kultūrinių centrų. Valparaiso regiono sostinė. 252,8 tūkst. gyventojų (2017 m.); aglomeracijoje (su Vinja del Maru, Konkonu ir kt.) – 892,1 tūkst. Nors Čilės sostinė yra Santjagas, Valparaise yra šalies Nacionalinis kongresas. Valparaiso uoste eksportuojama Čilės vyno, vario, vaisių produkcija, vystoma žvejyba. Mašinų ir elektronikos, chemijos, tekstilės, maisto pramonė. Yra 4 dideli universitetai.

## Kultūra

2003 m. miestas paskelbtas Čilės kultūros sostine. Valparaiso senamiestis pasižymi unikalia architektūra ir 2003 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Mieste kūrėsi imigrantai iš įvairių Europos šalių bei klestėjo kultūrinis gyvenimas ir tai atsispidi miesto architektūroje. Pastatai išsidėstę amfiteatriškai kalno pašlaitėje, akmenimis grįstos gatvės sudaro labirintus, gausu įvairių bažnyčių. Į aukštutinę miesto dalį patekti padeda funikulierių linijos.

## Istorija

Prieš kolonizaciją dabartinio miesto vietoje gyveno indėnai čangosai. 1536 m. vietovę pasiekė ispanų keliautojai, o Juan de Saavedra įkūrė *Nuestra señora de las Mercedes de Puerto Claro de Valparaíso* gyvenvietę, kurią pavadino pagal savo gimtojo miestelio Valparaiso Ispanijoje vardą. Miestas pradėjo augti tik Čilei atgavus nepriklausomybę ir čia įkūrus karinio laivyno bazę. Valparaisas tapo svarbia krovininių laivų, keliaujančių pro Magelano sąsiaurį, atsargų papildymo vieta. Ypač daug laivų pro Valparaisą vykdavo Kalifornijos aukso karštligės metu. Mieste pradėjo kurtis imigrantai iš Italijos, Vokietijos, Anglijos, Prancūzijos, Šveicarijos. Imigrantai pradėjo steigti mokyklas, vystyti meną ir prisidėjo prie kultūrinio Valparaiso suklestėjimo. 1914 m. atidarius Panamos kanalą miesto reikšmė sumenko ir uostas persiorganizavo prie Čilės produkcijos eksportavimo ir didesnių nei „Panamax“ klasės laivų aptarnavimo.

## Žymūs gyventojai
* Augusto Pinochet – Čilės diktatorius
* Salvador Allende – Čilės prezidentas
* Sergio Badilla Castillo – Čilės poetas
* Chris Watson – Australijos premjeras
* Rubén Darío – Nikaragvos poetas
* Pablo Neruda – Čilės poetas
Jonas Ivanas Chodkevičius

**Jonas Chodkevičius** (Katkevičius, Katkus, , apie 1420 m. – 1485 m.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos bajorų Chodkevičių giminės. Giminės pradininko Chodkos sūnus, brolis Povilas Chodka. Orientuodamasis į Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero politiką ir stengdamasis nebloginti santykių su gudais ir lietuvių diduomene iškilo į didikus.
## Šeima
Vedęs Gediminaičio Jono Bielskio dukterį Jaunutę Agnietę Bielskytę susigiminiavo su kunigaikščiais Alšėniškiais ir Bielskiais. Sūnus Aleksandras Chodkevičius, dukros – Agripina Chodkevičiūtė-Zaslavskienė ir Jakumilė Chodkevičiūtė (mirė turkų nelaisvėje).

## Darbai

Sutelkė savanorius ir etmono pareigose talkino Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Kazimierui per 1458 m. ir 1466 m. karus su kryžiuočiais Choinicės ir 1474 m. – su vengrais, nors Lietuvos Ponų taryba šiems karams nepritarė. Dėl to Kazimiero remiamas iš didžiojo kunigaikščio maršalkos ir Lydos vietininko (1470–1477 m.) pareigų iškilo į Kijevo vaivadas (1480–1482 m.). 1476 m. minimas kaip Vitebsko vietininkas, 1478 m. – Lucko seniūnas. Bendruose Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Lenkijos ponų suvažiavimuose reikalavo, kad lenkai grąžintų Lietuvai Podolę. Laiškuose popiežiams Mikalojui V (1453 m.) ir Sikstui IV (1476 m.) siūlė sujungti LDK Stačiatikių ir Katalikų bažnyčias. 1482 m. pateko į Krymo totorių nelaisvę, iš jos negrįžo.
## Nuorodos

|-

## Šaltiniai
Cecil Rhodes

**Sesilis Rodsas** (, arba *Sesilis Rodesas*; 1853 m. liepos 5 d. Anglija, Didžioji Britanija – 1902 m. kovo 26 d. Pietų Afrikos Respublika) – anglų ekonomistas, kasybos magnatas ir kolonizatorius. Rodezijos kolonijos įkūrėjas ir valdytojas.

Savo testamente išsakė mintis, išreiškiančias britų kolonijinės politikos esmę: „Po to, kai aš perskaičiau kitų kraštų istoriją, pamačiau, kad išsiplėtimas reiškia viską. O kadangi paviršius yra ribotas, mūsų - britų - didysis uždavinys yra imti jo tiek daug, kiek ir kur tik galima“.
Idžuvas

**Idžuvas** – apygarda Nauru salos šiaurės rytuose. Plotas – 1,1 km², 180 gyventojų. Ribojasi su Anabaru šiaurėje ir su Anibaru pietuose. Egzistuoja dvi gyvenvietės: Idžuvo kaimas ir Ganokoro.
Šalmabudiniai

**Šalmabudiniai** (*Mycenaceae*) – agarikiečių (*Agaricales*) eilės grybų šeima.

Lietuvoje auga šios eilės grybų gentys:
* Dantūnis (*Lentinus*)
* Kelmutis (*Armillaria*)
* Kreivabudė (*Pleurotus*)
* Mažasporė (*Baeospora*)
* Sausabudė (*Xeromphalina*)
* Skiautenėlis (*Panellus*)
* Skiautenis (*Panus*)
* Šalmabudė (*Mycena*)
* Šalmenė (*Hemimycena*)
* Šalmutėlis (*Mycenella*)
* Ugniabudė (*Flammulina*)

## Lietuvos raudonosios knygos šalmabudiniai
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie grybai:
* Kvapusis skiautenis (*Panus suavissimus*)
Robertas Adolfas Chodasevičius

**Robertas Adolfas Chodasevičius** (, 1832 m. vasario 29 d. Vilnius – 1896 m. rugpjūčio 17 d. Buenos Airės) – karo inžinierius, topografas, pulkininkas.

## Biografija
Kilęs iš sulenkėjusių Lietuvos bajorų. 1852 m. Sankt Peterburge baigė Karo inžinerijos akademiją. Tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, per 1853–1856 m. Krymo karą dalyvavo Sevastopolio gynime. 1855 m. perėjo į Didžiosios Britanijos ir jos sąjungininkų pusę, vadovavo Turkijos topografijos tarnybai. Per 1863–1865 m. JAV pilietinį karą buvo šiauriečių kariuomenės vyriausiojo vado Uliso Granto padėjėjas. Po karo trumpai dirbo anglių kasyklų inžinieriumi. 1865 m. atvyko į Argentiną, dalyvavo Argentinos ir Paragvajaus kare, Argentinos karo inžinierių viršininkas. Nubraižė pirmąjį strateginį šalies upių planą. Nuo 1887 m. dirbo Generalinio štabo Topografijos skyriuje. Skraidė paties sukonstruotais lengvesniais už orą skraidymo aparatais (pirmasis skrydis 1867 m.). Apie 1890 m. Buenos Airėse įkūrė Lenkų demokratų draugiją.

## Šaltiniai
E-pay

**„E-pay“** () – elektroninių sąskaitų, ataskaitų ir apmokėjimo sistema internete. Dokumentai pateikiami „Adobe Portable Document Format“ (PDF) forma, todėl juos galima išsaugoti kompiuteryje, atsispausdinti ir pan. Taip pat egzistuoja apmokėjimo už paslaugas per šią sistemą galimybė. Turėdamas vieną asmeninę el. dokumentų saugojimo dėžutę „E-pay” sistemoje, vartotojas gali gauti įvairių paslaugų teikėjų sąskaitas ir jas apmokėti. Kiekvieną kartą, kai dokumentai patalpinami kliento „E-pay“ dėžutėje, jis gauna pranešimą į registracijos metu nurodytą elektroninį paštą. Jei klientas pasirenka elektroninių sąskaitų gavimą su apmokėjimo toje pačioje sistemoje galimybe, sistema siunčia atitinkamam bankui nurodymą sąskaitoje esančią sumą pervesti iš kliento sąskaitos banke į paslaugos tiekėjo sąskaitą.

El. dokumentų pateikimu per „E-pay“ naudojasi bankai, telekomunikacijų, draudimo, lizingo, komunalines paslaugas teikiančios įmonės ir daug kitų. Kiekvienam vartotojui suteikiamas unikalus prisijungimo vardas (vartotojo ID) ir slaptažodis, kurį jis gali keisti priklausomai nuo poreikių. Sistema veikia savarankiškai, bet gali būti integruojama paslaugos teikėjo interneto tinklalapyje.

**„M-pay“** sistema – tai SMS žinučių pagalba veikianti sistema, kuri priima, apdoroja ir perduoda paslaugų vartotojo sutikimą apmokėti jam pateiktas paslaugų teikėjų sąskaitas. Vartotojas į mobilųjį telefoną gauna žinutę, kurioje nurodytas sąskaitos siuntėjas, suma, apmokėjimo terminas ir apmokėjimo patvirtinimo kodas, kurį reikia išsiųsti operacijai skirtu numeriu. Toliau vartotojas gauna žinutę, kad sutikimas apmokėti yra priimtas ir galiausiai dar vieną pranešimą apie apmokėtą sąskaitą. Ši paslauga vartotojui nieko nekainuoja, kaip ir „E-pay“ sistema gaunami dokumentai.

Visą procesą – el. sąskaitų pateikimą užsakovo klientams, atsiskaitymų informacijos administravimą ir detalios ataskaitos apie atsiskaitymus pateikimą užsakovui – valdo UAB „Itella Information“.

## Nuorodos
* E-pay sistema
* M-pay sistema
Kelminė laibabudė

**Kelminė laibabudė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, laibabudžių (*Omphalina*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Papuvusi lapuočių ar spygliuočių mediena.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė nešvariai pilkai ruda, išblunkanti.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 1,5–3 cm skersmens, įdubusi, plaušuota, žvynuota, širkšti, senų paviršius lygus, pilkai, tamsiai pilkai rudas, pakraščiai vagoti. Lakšteliai šviesiai pilkai rudi, priaugtiniai, pusiau nuaugtiniai. Kotas 3–4×0,2–0,5 cm, į pamatą storėjantis, kepurėlės spalvos, ties pamatu - baltai pūkuotas. Trama plona, pilkšva, nekarti, bekvapė. Sporos 6–9,5×0,2–0,5 μm.

**Būdingi požymiai:** dygsta pavieniui ar po kelis vaisiakūnius ant papuvusių kelmų, spygliuočių ir lapuočių medžių stobrių.

Labai reta. **Nevalgoma**.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 101 psl.
Gelsvoji laibabudė

**Gelsvoji laibabudė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, laibabudžių (*Omphalina*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Pelkėtose vietose ant durpių kupstelių su negyvomis samanomis.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai gležni, kepurėlė gofruotai vagota.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 1–3 cm skersmens, įdubusi, taurelės formos, blyškiai geltona, žalsvai kreminė, pakraščiai skaiuterėtai vagoti, gofruoti. Lakšteliai resvi, balsvi, balsvai gelsvi, nuaugtiniai. Kotas iki 2 cm ilgio, centrinis, kepurėlės spalvos, pamatinėje dalyje šviesesnės spalvos. Trama labai plona, gelsva, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 6–9×6–7 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai pilkšvai, rusvai geltonos spalvos, auga tik pelkėtose vietose.

Dygsta pavieniui, pelkėtuose miškuose, pelkėse, ant durpingos žemės, kartais ant sutręšusios medienos. Dažna. **Nevalgoma**.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 102 psl.
Dirvoninė laibabudė

**Dirvoninė laibabudė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, laibabudžių (*Omphalina*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Smėlėtos, žolėtos dirvos, pakelės, paupiai, miško aikštelės.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai drėgno smėlio spalvos, kepurėlė įdubusi, lakšteliai reti.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 1–2 (3) cm skersmens, įdubusi, lygiu paviršiumi, pakraščiai vagoti, šviesiai rausvai rudi, rausvos, žmogaus odos spalvos. Lakšteliai resvi, kepurėlės spalvos, aiškiai nuaugtiniai. Kotas centrinis, 1–3,5×0,1–0,3 cm, pamatinėje dalyje kartais sustorėjęs, kepurėlės arba šiek tiek sviesesnės spalvos. Trama plona, rusva, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 6,5–9 (10)×4,5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** auga smėlėtose vietose: dirvonuose, skveruose, parkuose.

Auga pavieniui ar grupelėmis, daugiau rudenį. Labai dažna. **Nevalgoma**.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 103 psl.
Laibūnėlė

**Laibūnėlė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga šios rūšys:
* Juosvanugarė laibūnėlė (*Rickenella setipes*)
* Oranžinė laibūnėlė (*Rickenella fibula*)
Karinė taktika

**Karinė taktika** yra karinių pajėgų organizavimo ir valdymo mokslas ir menas, siekiant laimėti mūšį.

**Taktinės vietovės savybės** – vietovės savybės, svarbios kariniams veiksmams toje vietovėje.

Paprastai taktikos požiūriu išskiriamos penkios tokios savybės:
* Vietovės pravažumas – vietovės tinkamumas pravažiuoti kovos mašinomis ir karinėmis transporto priemonėmis, taip pat tinkamumas vietove eiti pėsčiomis, slidėmis ir panašiais būdais.
* Apšaudomumas – vietovės tinkamumas apšaudyti įvairiais ginklų tipais.
* Maskuojamumas – vietovės tinkamumas gyvajai jėgai, įtvirtinimams bei kovos mašinoms ir kitai karinei technikai paslėpti
* Gynybinės savybės (apginamumas) – tinkamumas gintis. Tai tinkamas reljefas, gruntas, gruntinių vandenų lygis, tinkami įtvirtinimams statyti, tinkamumas minų laukams įrengti ir kt.
* Apžvalgumas – kaip gerai vietovėje galima stebėti priešininko veiksmus.
Laibabudė

**Laibabudė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga šios rūšys:
* Dirvoninė laibabudė (*Omphalina pyxidata*)
* Gelsvoji laibabudė (*Omphalina umbellifera*)
* Kelminė laibabudė (*Omphalina epichysium*)
Oranžinė laibūnėlė

**Oranžinė laibūnėlė** () – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, laibūnėlių (*Rickenella*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Miškai, ypač spygliuočių, parkai, tarp samanų, žolių.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Sporos mažos, neamiloidinės.

Vaisiakūniai smulkūčiai, mažyčiai. Kepurėlė 0,5–1,5 cm skersmens, gaubtai paplokščia, įdubusi, paviršius lygus, geltonai oranžinis, išblunkantis iki gelsvos, pakraščiai vagoti. Lakšteliai rusvi, geltoni, nuaugtiniai. Kotas 3–6 (8)×0,10,2 cm, kepurėlės spalvos. Trama blyški. Sporos 4–5,5×2–2,5 μm.

**Būdingi požymiai:** oranžiniai mažyčiai vaisiakūniai.

Auga pavieniui ar grupėmis, tik miškuose. Labai dažna. Saprotrofas. Labai panaši į juosvanugarę laibūnėlę. **Nevalgoma**.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 104 psl.

## Nuorodos

* Oranžinės laibūnėlės nuotraukos
Taurelinė juosvabudė

**Taurelinė juosvabudė** (*Pseudoclitocybe cyathiformis*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, juosvabudžių (*Pseudoclitocybe*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Tarp žolių, miškai, parkai, paupiai, paežerės.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė ir kotas juodai rudos spalvos.

Vaisiakūniai tauriabudžių tipo, vidutinio dydžio. Kepurėlė iki 8 cm skersmens, taurelės formos, giliai įdubusi, blizganti, juosva, juodai ruda. Lakšteliai pilkai rusvi, tankūs, toli nuaugtiniai. Kotas 5–10 cm ilgio ir iki 1 cm storio, kepurėlės spalvos. Trama plona, tampri, pilkai rusva, švelnaus skonio. Sporos 7–10×5–6,5 μm.

**Būdingi požymiai:** lakšteliai nuaugtiniai, sporos didelės, plačiai elipsiškos, amiloidinės.

Auga po kelis ir daugiau vaisiakūnių, tarp žolių. Valgoma, bet menkavertė. Reta.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 105 psl.

## Nuorodos
* Taurelinės juosvabudės nuotraukos
Vinja del Maras

**Vinja del Maras** (, 'jūros vynuogynas') – miestas centrinėje Čilėje, Valparaiso regione, Valparaiso aglomeracijoje, prie Ramiojo vandenyno. Vinja del Maras – turistinis ir pramoginis Čilės centras. Miestas pasižymi kokybiškais smėlio paplūdimiais (*Reñaca, Las Salinas, Miramar*). Čia gausu kazino, lošimų namų, naktinių klubų, sporto centrų, parkų, poilsio namų; vyksta kasmetinis tarptautinis Vinja del Maro muzikos festivalis. Yra Adolfo Ibáñez, Vinja del Maro universitetai, kai kurie Valparaiso universitetų fakultetai.

## Istorija

Vinja del Maras vystėsi kaip Valparaiso dalis, tačiau 1878 m. inauguruotas kaip naujas miestas. 1873 m. įkurtas cukraus fabrikas ir 1917 m. karinio laivyno personalo gyvenvietė prisidėjo prie spartaus miesto augimo. XX a. pirmoje pusėje pradėjo steigtis viešbučiai, kazino, vasaros rezidencijos ir Vinja del Maras tapo turistiniu centru.

## Sportas

Mieste 1962 m. vyko VII pasaulio futbolo čempionatas.

## Šaltiniai
A Posteriori

**A Posteriori** – šeštasis studijinis muzikinio projekto Enigma albumas, išleistas 2006 m. 2007 m. nominuotas Grammy apdovanojimui geriausio New Age albumo kategorijoje.

A Posteriori gerokai skiriasi nuo pirmųjų „Enigmos“ albumų, todėl gerbėjų buvo sutiktas nevienareikšmiai. Šiame albume nenaudojamos nei grigališkos giesmės, nei sjakuchati garsai, būdingi senajai Enigmos kūrybai, daugiau elektronikos, naujų instrumentų garsų. Dainų pavadinimai ir tekstai susiję su kosmine tematika (Paukščių Takas, Andromedos galaktika, Mėnulis, Ijo).

## Kūriniai
# „Eppur Si Muove“ – 3:41
# „Feel Me Heaven“ – 4:50
# „Dreaming of Andromeda“ – 4:26
# „Dancing with Mephisto“ – 4:25
# „Northern Lights“ – 3:34
# „Invisible Love“ – 4:55
# „Message from IO“ – 3:09
# „Hello and Welcome“ (nauja versija) – 5:09
# „20.000 Miles over the Sea“ – 4:22
# „Sitting on the Moon“ – 4:21
# „The Alchemist“ – 4:41
# „Goodbye Milky Way“ – 5:58
Kalifornijos pusiasalis

**Kalifornijos pusiasalis, Žemutinės Kalifornijos pusiasalis** () – ilgas pusiasalis šiaurės vakarų Meksikoje, skiria Ramųjį vandenyną ir Kalifornijos įlanką. Driekiasi 1250 km šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, nuo Meksikalio iki Kabo San Lukaso. Plotis 50-250 km. Krantai smarkiai raižyti, gausu įlankų ir salelių. Sudaro Žemutinės Kalifornijos ir Pietų Žemutinės Kalfornijos valstijos.

Rytinėje dalyje iškilę vulkaniniai ir kristaliniai masyvai, siekiantys 3096 m aukštį (Pikačo del Diablo k.); vakaruose leidžiasi į 1000–1500 m aukščio plokščiakalnį, bei žemumas. Būdingos dykumos ir subtropiniai krūmynai.

## Šaltiniai
American Express

**American Express** yra amerikiečių tarptautinė finansų bendrovė, teikianti patį plačiausią finansinių produktų spektrą, tarp jų ir mokėjimo korteles bei jų aptarnavimo tinklą. Kompanija įsikūrusi Niujorke. 

## Istorija
„American Express“ buvo įkurta 1850 m. Niujorke. Kompanija iš pradžių užsiėmė siuntinių gabenimu, siūlydama paslaugas, alternatyvias paštui, bet dirbo nepalyginamai greičiau ir efektyviau nei tradicinis paštas. Dėl šios priežasties didžioji dalis „American Express“ klientų buvo bankai.

Plėsdama savo veiklą,  1882 m. „American Express“ pradėjo siūlyti įvairias finansines paslaugas – pinigų pervedimą bei čekius. 1895 m. Paryžiuje buvo atidaryta pirmoji kompanijos atstovybė Europoje. Vėliau atidarytos atstovybės dar dešimtyje Europos šalių. Nuo 1905 m. kompanija pradėjo valiutos keitimo operacijas JAV teritorijoje.

Pirmo Pasaulinio karo sukelta masinė žmonių migracija lėmė poreikį teikti paslaugas, susijusias su kelionėmis. 1915 m. „American Express“ oficialiai pradėjo teikti kompleksines kelionių paslaugas keliautojams – bilietus, kelionių čekius, viešbučių rezervavimą. 1922 m. „American Express“ organizavo pirmąjį keturių savaičių kruizą aplink pasaulį ir buvo pripažinta liukso klasės kelionių operatoriumi. Tarpukario metais „American Express“ sutelkė savo veiklą į kelionių organizavimą, o finansines paslaugas klientams teikė kaip papildomas galimybes. Bet didžiulė žmonių migracija reikalavo stiprinti piniginių pervedimų sritį ir buvo pasirašytos sutartys dėl atlyginimų išmokėjimo JAV kariams, tarnaujantiems Europoje.  

1950 m. „American Express“ turėjo 173 atstovybėse visame pasaulyje dirbo 5500 darbuotojų, teikiančių aukščiausio lygio pinigų pervedimo bei paslaugas kelionių metų. 

1958 m. „American Express“ išleido pirmąją mokėjimo kortelę.  Per penkerius metus buvo išduota daugiau nei 1 mln. kortelių, kuriomis buvo galima atsiskaityti daugiau nei 85 000 vietų JAV ir kitose pasaulio šalyse. 1966 m. svarbiausiems ir lojaliausiems klientams buvo pasiūlyta *„The American Express Gold Card“* kortelė.

Siekdama kuo geriau patenkinti klientų poreikius bei teikti išskirtines paslaugas, 1983 m. „American Express“ išleido *„The Platinum Card“* kortelę.

1997 m. „American Express“ dar labiau išplėtė savo veiklą, įsteigdama tarptautinio tinklo struktūrinį padalinį - „Global Network Services“ (GNS), kuris bendradarbiauja su geriausiais bankais ir finansinėmis institucijomis visame pasaulyje, suteikdamas jiems teisę išleisti „American Express“ mokėjimo korteles. Dabar GNS sistemos tinkle dirba 86 partneriai iš 96 pasaulio šalių.

1998 m. kompanija klientams pasiūlė *„Blue from American Express“* – naują mokėjimo kortelę plačiajai klientų auditorijai. Kortelė išsiskyrė ne tik dizainu, bet ir siūlomų paslaugų gausa bei naujausiomis technologijomis. 2000 m. buvo išleista *„American Express Centurion“* – išskirtinio dizaino kortelė, suteikianti daugybę papildomų privilegijų siauram išskirtinių klientų ratui. 

## Išnašos

## Nuorodos
* „American Express“ Lietuva 
* Oficiali kompanijos svetainė (anglų k.)
Jonas Chodzinskis

**Jonas Chodzinskis** (, apie 1600 m. kovo mėn. Mazovijoje – 1660 m. balandžio 22 d. Pašiaušėje, dab. Kelmės rajonas) – SJ, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės filosofas, poetas, rašytojas, pedagogas.

## Biografija
Nuo 1621 m. jėzuitas. 1624-1626 m. Braunsbergo kolegijoje (dab. Branevas) studijavo filosofiją, 1629-1633 m. Vilniaus akademijoje teologiją. 1639 m. laisvųjų menų ir filosofijos magistras, 1645 m. teologijos daktaras.

1638 m. ir 1642-1643 m. Vilniaus universitete dėstė poetiką, retoriką, etiką, 1640-1641 m. fiziką, 1641–1642 m. metafiziką, 1643-1645 m. hebrajų kalbą, 1643-1646 m. poleminę teologiją. 1642-1644 m. Vilniaus akademijos spaustuvės prefektas. 1652 m. dėstė Polocko, 1653-1654 m. Naugarduko jėzuitų kolegijose. Per Abiejų Tautų Respublikos karus su Rusija ir Švedija emigravo į Gdanską. Grįžęs 1658–1659 m. dėstė Kražių, 1659–1660 m. Pašiaušės jėzuitų kolegijose.

## Kūryba
Laikomas vienu iš žymiausių M. K. Sarbievijaus mokinių. Eiliavo lotynų ir lenkų kalbomis. Sukūrė pasveikinimą „Vestuvių dovana“ (*Donum nuptiale*, 1639 m.), eiliuotą sveikinimą valdovui Vladislovui Vazai ir jo žmonai „Lukiškių floros grožis“ (*Florae Ludsciane amoenitas*), kuriame įdėtas ir dvieilis lietuvių kalba „Džiaugias žiedeliai“. Spėjama, kad buvo kelių satyrų lotynų kalba autorius, tarp jų antiprotestantiškų eilių „Vilniaus saksoniško Sinodo pranešimas ir maldavimas ponui Martynui Liuteriui“ (*Relacya a oraz Supplika Zboru Wileńskiego Saskiego do Hern Martyna Lutra*, 1623 m.), Tribunolo metai (*Rok Trybunalski*, 1625 m.), Pasveikinimas pirmojo atvažiavimo iš Karaliaučiaus proga (*Witanie na pierwszy wjazd z Królewca*, 1642 m.). satyra „Etmonas Jonušas Radvila verčia kryžius“ XVII a., (rankraštis).

Siūlė reformuoti Abiejų Tautų Respublikos mokesčių paskirstymą, įstatymus, kariuomenę, lengvinti valstiečių padėtį („Vieno lenkų dvasininko apmąstymai. Už ką Dievas Lenkų Karūną baudžia ir kaip tolesnės bausmės išvengti galėtumėme“, , 1657 m., išsp. 1976 m., su vertimu į lietuvių kalbą). Parašė Vilniaus universiteto vykusių teologijos disputų konspektą „Apie teisę ir teisingumą“ ( 1647 m.). apie 8 proginės poezijos (iš jų eilėraštį, satyros, publicistinius ir poleminius kūrinius.

## Šaltiniai
Nagatačijas

**Nagatačijas** () – mikrorajonas Tokijuje, Japonijoje, Čijodos seniūnijoje. Čia įsikūręs Japonijos parlamentas ir ministro pirmininko rezidencija (Kantei). Japonijos Aukščiausiasis Teismas įsikūręs kaimyniniame Hajabusačijuje.

## Vietos Nagatačijuje

* Japonijos kabineto biuras
* Jordanijos, Libano ir Meksikos ambasados.
* Hijės šventykla
* Kantei
* Japonijos parlamento pastatas
* Japonijos parlamento biblioteka
* Oficialios Tarybų ir Astovų rūmų pirmininkų rezidencijos
* Sannō Pāku Tawā
* Hibijos aukštesnioji mokykla
Jonas Boreika Chodzka

**Jonas Boreika Chodzka** (, slapyvardis Jonas iš Svisločės, Vaižgantas,  1777 m. birželio 24 d. Kryvičai, dab. Medilo rajonas – 1851 m. lapkričio 10 d. Minskas) – Lietuvos rašytojas. Rašė lenkų kalba.

## Biografija
Dirbo Vileikos, Ašmenos, Minsko teismuose. 1812 m. Lietuvos laikinosios vyriausybės komisijos narys. Nuo 1822 m. Lietuvos mokyklų vizitatorius. Masonas, Vilniuje 1816 m. su kitais atgaivino ložę „Uolusis lietuvis“, 1818 m. įkūrė ložę „Sokrato mokykla“. Priklausė Šubravcų draugijai. Dalyvavo slaptos „Patriotų draugijos“ (Varšuva) veikloje. 1826-1829 m. rusų valdžios kalintas Sankt Peterburge, 1830-1834 m. gyveno tremtyje Permėje.

Sūnūs - poetai Aleksandras Boreika Chodzka, Mykolas Chodzka, topografas Juozapas Chodzka.

Išgarsėjo 1821 m. išėjusia didaktine apysaka „Kromininkas Jonas iš Svisločės“ (*Pan Jan ze Świsłoczy, kramarz wędrujący*), kurioje keliaujančio senuko lūpomis doros ir išminties buvo mokomi paprasti sodiečiai. Apysaką vertė Juozapas Rupeika (1789–1854 m.), išleista 1823 m., Kajetonas Aleknavičius (1804–1874 m.), 1860 m. išleido Mikalojus Akelaitis. „Jonas iš Svisločės“ turėjo įtakos lietuvių didaktinės prozos raidai.

Populiari ir kita jo apysaka „Ponia kaštelionienė ir jos kaimynės“ (*Pani Kasztelanowa i jej sąsiedztwo*). Parašė eiliuotą patriotinės tematikos komediją „Išlaisvinta Lietuva“ (*Litwa oswobodzona*, išleista ir pastatyta 1812 m. Minske), tragediją „Boleslovas Kreivaburnis“ (*Boleslaw Krzywousty*, past. 1812 m. Vilniuje), išleido buitinių komedijų, vaizdelių ir apysakaičių rinkinį „Įvairūs raštai“, 12 t. 1837-1842 m.).

## Šaltiniai
Ametistinė lakabudė

**Ametistinė lakabudė** (*Laccaria amethystina*) – baltikinių (*Tricholomataceae*) šeimos, lakabudžių (*Laccaria*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Lapuočių, spygliuočių miškai, parkai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Sporos dygliuotos (dygliai iki 2 μm ilgio), apvalios.

Vaisiakūniai smulkūs, nedideli. Kepurėlė užauga iki 5–6 cm skersmens, dažniausiai 3–4 cm. Paplokščiai išgaubta, matinė, smulkiai žvyneliuota, pilkai mėlyna, violetinio atspalvio. Lakšteliai stori, reti, violetiniai, mėlynai violetiniai, priaugtiniai ar pusiau nuaugtiniai. Kotas iki 10 cm ilgio ir 1 cm storio, kepurėlės spalvos, ties pamatu viletiškai plaušuotas. Trama blyškiai violetinė, plona, grybų kvapo ir skonio. Sporos 8,5–9,5×9,5–8,5 μm.

**Būdingi požymiai:** pilkai mėlyni, violetinio atspalvio grybai.

Auga grupelėmis, kartais po keliasdešimt vaisiakūnių, mėgsta samanotas, žolėtas vietas. Valgoma. Nedažna.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 109 psl.

## Nuorodos
* Ametistinės lakabudės nuotraukos
Okinotorišima

**Okinotorišima**, **Okinotorio sala** () – atolas, 534 km į pietvakarius nutolęs nuo Oki Daito, 567 km į vakarus nuo Pietų Ivo Džimos ir 1740 km į pietus nuo Tokijo, Japonijos. Anksčiau buvo vadinta **Parace Vela** (ispanų ir portugalų kalbomis tai reiškia „panaši į burę“). Salos dažnai laikomos piečiausiomis Japonijoje.

Administraciškai sala laikoma Ogasavaros dalimi. Neturi gyventojų.

## Taip pat skaitykite

* Senkaku salos
* Liankūro uolos
* Kurilų salos
* Kurilų salų konfliktas

## Išnašos