open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Armėnija (reikšmės)

**Armėnija** gali reikšti:

* Valstybės:
** Armėnijos Respublika – nepriklausoma valstybė pietų Kaukaze nuo 1991 m.
** Armėnijos TSR (1922–1991) – TSRS respublika
** Armėnijos Demokratinė Respublika – valstybė dabartinės Armėnijos teritorijoje 1918–1920
** Kilikijos Armėnija – valstybė 1198–1375 Kilikijoje
** Armėnijos karalystė (Viduramžiai) – valstybė IX-XI a.
** Armėnijos karalystė – valstybė 190 m. pr. m. e.-387 m.

* Administraciniai vienetai:
** Armėnijos emyratas – Arabų kalifato administracinis vienetas VII-IX a.;
** Armėnijos marzpanatas – Sasanidų imperijos administracinis vienetas III-VII a.;
** Bizantijos Armėnija – Rytų Romos imperijos administraciniai vienetai III-VII a. Jie vadinti Pirmąja, Antrąja, Trečiąja ir Ketvirtąja Armėnija;
** Armėnija (Romos provincija) – Romos imperijos administracinis vienetas II a.
** Armėnijos satrapija – Achemenidų imperijos administracinis vienetas VI-IV a. pr. m. e.

* Regionai:
** Armėnijos kalnynas – geografinis regionas dab. Turkijoje, Armėnijoje, Irake ir Irane;
** Senovės Armėnija – kultūrinis regionas, sutampantis su Armėnijos kalnynu, senovinė civilizacija, klestėjusi iki VII a.;
** Didžioji Armėnija – a.) Senovės Armėnijos dalis, b.) XX a. nacionalistų konstruojamas regionas;
** Mažoji Armėnija – vakarinė Senovės Armėnijos dalis;

## Taip pat
* Armenija - miestas Kolumbijoje
Elymaidė

**Elymaidė**, *Elamaidė* (; ) – pusiau nepriklausoma valstybė, nuo II a. pr. m. e. iki III a. pradžios egzistavusi šiauriau Persų įlankos viršūnės, Zagroso kalnų papėdėse, kur dabar yra Irano Chuzestanas. Ji dažnai buvo Partijos vasalas.

Šaltiniuose rašoma, kad šios šalies gyventojai garsėjo kaip labai geri lankininkai. Dauguma Elymaidės gyventojų, spėjama, buvo palikuonys senovės elamitų, kurie kažkada viešpatavo šiame regione. Elymaidės provincijos buvo *Massabatice* (vėliau *Masabadhan*), *Corbiane* ir *Gabiane*.

Šios valstybės kalba nėra žinoma, nors 250 metų anksčiau nei susidarė Elymaidė, Achemenidų imperijos laikais, čia kalbėjo elamitų kalba. Elymaidė egzistavo iki III a. pradžios, kai ją sunaikino Sasanidų imperija.

## Monetos
Ankstyvosios Elymaidės monetos buvo Seleukidų stiliaus tetradrachmos iš gero sidabro. Vėliau kaldintos nuskurdintos tetradrachmos, kurių stilius buvo vis labiau rytietiškas. Monetos buvo kaldinamos nuo 150 m. pr. m. e. iki valstybės žlugimo 227 m..

## Nuorodos
Persarmėnija

**Persarmėnija**, **Parskahaikas** arba Nor Širakan (, ), **Sigriana** (graikų šaltiniuose) – istorinis Senovės Armėnijos regionas, esantis į vakarus nuo Urmijos ežero, dab. Irano šiaurės vakarinėje dalyje. Šiuo metu regionas priklauso istoriniam Kurdistanui (arba Pietų Azerbaidžanui).

## Geografija
Regionas buvo pietryčiausia Istorinės Armėnijos dalis, pasienyje su Persijos imperija, nuo ko ir kilo jo pavadinimas. Rytuose ribojosi su Urmijos ežeru, kuris skyrė nuo Atropatenos, vakaruose – su Kordžajaku, šiaurėje – su Vaspurakanu. Skirtingai nei kiti Armėnijos regionai, buvę Armėnijos kalnyne, jis buvo sąlyginai lygioje teritorijoje – Urmijos lygumoje.

Ananijus Širakacis savo „Geografijoje“ mini, kad regionas garsėjo laukiniais asilais. Armėnai dalijo šį nachangą į 9 apskritis (gavarus): Aili, Mari, Trapi, Acvers, Yrna, Tambers, Zarehavan, Zaravand ir Her.

## Istorija
I tūkst. pr. m. e. pradžioje regionas buvo vadinamas **Gilzanu**, čia buvo keletas nairių valstyblių. Gali būti, kad regione buvo ir šventasis nairių miestas Mucaciras, dievo Chaldžio garbinimo centras.

VIII a. pr. m. e. regionas prijungtas prie Urartų imperijos ir vėliau dėl jo varžėsi Asirija ir Mana, vėliau jį valdė Medijos ir Achemenidų imperijos.

Ilgainiui čia įsitvirtino armėnai, ir regionas tapo viena iš Armėnijos karalystės provincijų. Dėl ypatingos strateginės padėties ji buvo administruojama specialaus vietininko, tituluojamo *bdešchu*. Armėnai palengva apgyvendino regioną, kuriame buvo žymi asirų populiacija. Čia plito krikščionybė, buvo statomos armėnų bažnyčios. Žymios krikščionių armėnų ir asirų populiacijos regione išliko labai ilgai, čia vis dar ryškus krikščioniškas paveldas.

387 m., po Armėnijos padalinimo, Persarmėnija prijungta prie Sasanidų imperijos. Vėlesniais laikais regionas kolonizuotas kurdų, jis tapo žinomas kaip Bradostas.
Glitter and Doom Live

**Glitter and Doom Live** - gyvai įrašytas dviejų diskų Tomo Vaitso albumas. Dainos buvo įrašytos *Glitter and Doom* koncertinio turo po Ameriką ir Europą metu. UK Albums Chart lentelėje šis albumas pasiekė 76 vietą.

## Dainos
##### Pirmas diskas
# "Lucinda/Ain't Goin' Down" (iš ) 
# "Singapore" (iš Rain Dogs) 
# "Get Behind the Mule" (from "Mule Variations") 	
# "Fannin Street" (iš ) 
# "Dirt in the Ground" (iš Bone Machine) 
# "Such a Scream" (iš Bone Machine) 	
# "Live Circus" (iš Real Gone) 	
# "Goin' Out West" (iš Bone Machine) 	
# "Falling Down" (iš Big Time) 	
# "The Part You Throw Away" (iš Blood Money) 	
# "Trampled Rose" (iš Real Gone)
# "Metropolitan Glide" (iš Real Gone) 	
# "I'll Shoot the Moon" (iš The Black Rider) 	
# "Green Grass" (iš Real Gone) 	
# "Make It Rain" (iš Real Gone) 	
# "Story"   
# "Lucky Day" (iš The Black Rider)

##### Antras diskas
# Tom Tales

## Personalas
* Tom Waits – vokalas, gitara
* Seth Ford-Young – bosinė gitara
* Vincent Henry – mediniai pučiamieji ir lūpinė armonikėlė
* Omar Torrez – guitar, banjo
* Casey Waits – mušamieji
* Sullivan Waits – klarnetas
* Patrick Warren – klavišiniai
Marzbanas

**Marzbanas** (, iš  'siena, riba' +  'sargybinis') – karinis vadas, vadovavęs pasienio provincijai Sasanidų imperijoje nuo III a. iki VII a. Atitiko markgrafą Europoje.

Marzbanu paskirtas žmogus gaudavo valdyti pasienio provinciją ir buvo atsakingas už prekybos maršrutų saugumą, kovą su įsiveržiančiomis klajoklių gentimis (pvz., beduinais, baltaisiais hunais, tiurkais ogūzais), užtikrinti pirmąją gynybos liniją prieš tokius sėslius priešus kaip romėnai ar kušanai.

Sasanidų šachinšachas marzbanus paprastai parinkdavo iš bozorganų – persų kilmingųjų šeimų. Marzbano pareigos paprastai būdavo paveldimos iš tėvo, kaip ir daugelio kitų imperijos administratorių pareigos, todėl jos išlikdavo giminėje ištisomis kartomis.
Vyresnieji marzbanai galėdavo naudoti sidabrinius sostus, o valdantys strategiškai svarbiausias provincijas (pvz., Armėniją) galėdavo naudoti auksinius sostus.

Nėra žinoma, ar veikimo rajonuose buvusios pilys būdavo pavaldžios marzbanams. Pilims vadovaudavo argbadai.

## Marzpanatai
Svarbiausi marzbanų administruojami marzpanatai Sasanidų Persijoje buvo šie:
* Armėnijos marzpanatas;
* Arano marzpanatas;
* Iberijos marzpanatas;
Argbadas

**Argbadas** (iš  'pilis, tvirtovė' +  'sargybinis') – karinis vadas, vadovaujantis piliai ar tvirtovei Sasanidų imperijoje (nuo III a iki VII a.).

Argbado pareigoms skirdavo šachinšachas (Sasanidų imperatorius). Argbadai buvo atsakingi už veiksmų zonos (paprastai tvirtovės, miesto, prekybinio posto) saugumą – gindavo nuo įsiveržiančių klajoklių (beduinų, baltųjų hunų, ogūzų) antpuolių ir sėsliųjų priešų (romėnų, kušanų) atakų.

Argbadus parinkdavo iš bozorganų – persų kilmingųjų, kurie užimdavo pareigas imperijos administracijoje. Argbadų pareigos iš kartos į kartą būdavo perduodamos iš tėvo sūnui, kas buvo būdinga Sasanidų imperijai.
Persų argbadai atitiko viduramžių Europos kaštelionus bei šatelenus.
Vėlaičių senosios kapinės

**Vėlaičių senosios kapinės**, vadinamos *Pilale*, *Vaitkaus Pilale*, *Milžinkapiu*, *Grafo kapu* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - , senas registro kodas - L834) – kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Vėlaičiuose (Kartenos seniūnija), 0,32 km į pietus nuo kelio , Alanto kairiajame krante. 

## Kapinės
Įrengtos slėnio terasos kalvelėje. Ji gamtinės kilmės, ovalo plano, pailga šiaurės - pietų kryptimi, 40 m ilgio, iki 15 m pločio ir 2 m aukščio, apaugusi lapuočiais medžiais. Šiaurinėje dalyje yra apie 5 m ilgio, 3 m pločio ir 0,8 m gylio duobė, kurioje guli stambūs akmenys. Laidojimo žymių nėra. 

Teritorijos plotas – 0,06 ha, perimetras – 112 m.

## Istorija
Kalva vadinama *Pilale, Vaitkaus pilale*. Pasakojama, kad joje senovėje buvo laidojami Vėlaičių pilalės (piliakalnio) gyventojai. Žemės savininkas Vaitkus 1924 m. norėjo ją suarti, tačiau dėl gausybės stambių akmenų to padaryti nepavyko. Panašu, kad kalvoje galėjo būti ankstyvojo ar senojo geležies amžiaus kapai, kuriems būdingos akmenų konstrukcijos.

Rečiau kalva vadinama *Milžinkapiu* ir pasakojama, kad joje senovėje buvę palaidoti milžinai.
 
Kiti kalvelę vadina *Grafo kapu* ir pasakoja, kad čia, po akmenų krūsnimi buvęs palaidotas Kartenos dvarininkas, grafas Pliateris. Tarpukariu kaimo jaunuoliai krūsnį išardė ir bandė atkasti tariamai grafo kape paslėptus lobius, tačiau išskyrus akmenis, nieko nerado. Vėliau į iškastą duobę buvo suversti ir išardytos krūsnies akmenys. 

Dar pasakojama, kad kalvoje buvęs iškastas Kartenos dvaro rūsys, kuriam sugriuvus, sienų akmenys liko gulėti duobėje. 

XVI–XVIII a. joje veikė Vėlaičių kaimo kapinės. 
 
1992 m. kapinės paskelbtos naujai išaiškinamu istorijos ir kultūros paminklu – Vėlaičių senkapiais (kodas IP2460A), o 1997 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (kodas L834), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.   

1974–1976 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1992 ir 1995 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas, 2015 m. – Kultūros paveldo centras.     

### Tyrimai
Kalvą 1958 m. aprašė Vilniaus universiteto studentas Aloyzas Gvidonas Bartkus. 1964 ir 1981 m. žvalgė Ignas Jablonskis, kalvos rytinėje ir vakarinėje papėdėje aptikęs iki 70 cm storio su suodžiais ir angliukais maišytos žemės sluoksnį. 1982 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro archeologinė ekspedicija (vadovas Vilnius Morkūnas), o 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė, 2015 m. – Jolanta Paunksnienė (KPC) ir Julius Kanarskas (SRP direkcija).
 
## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kontinentinė armija

**Amerikos Kontinentinė armija** () buvo armija, kurią kilus JAV nepriklausomybės karui suformavo kolonijos, vėliau tapusios Jungtinėmis Amerikos Valstijomis. Kontinentinė armija sukurta remiantis 1775 metų birželio 14 dieną Kontinentinio Kongreso išleista rezoliucija, jos tikslas – koordinuoti karines Trylikos kolonijų pastangas maište prieš Didžiosios Britanijos valdymą. Kontinentinę armiją papildė vietinės nereguliarios kariuomenės ir kitos pajėgos, kurias ir toliau kontroliavo pavienės valstijos. Nepriklausomybės karo metu vyriausias kontinentinės armijos pajėgų vadas buvo generolas Džordžas Vašingtonas.

Didžioji kontinentinės armijos dalis išformuota 1783 metais, kai Paryžiaus sutartimi buvo užbaigtas karas. Likusioji dalis iš esmės suformavo JAV sausumos pajėgų branduolį.
Šieras

**Šieras** (, ) – upė Liuksemburge, Belgijoje ir Prancūzijoje; Maso dešinysis intakas. Prasideda Liuksemburge, Diferdanžo apylinkėse. Toliau teka pietvakarių, vakarų, vėliau šiaurės vakarų kryptimi per Prancūziją (Mertos ir Mozelio, Mezo, Ardėnų departamentais). Neilgu ruožu sudaro Prancūzijos-Belgijos sieną. Įteka į Masą netoli Sedano.

Pagrindiniai intakai – Loisonas ir Otenas.

Svarbesni miestai prie Šiero (visi Prancūzijoje): Lonvi, Longiujonas, Monmedi, Karinjanas.
Spahbodas

**Spahbodas** (, iš  'armija' +  'šeimininkas') – Sasanidų imperijos karinis laipsnis, reiškęs 'riterių vadą'. Jis toliau buvo naudojamas ir po to, kai musulmonai užkariavo Persiją – tiek vietinių Irano dinastijų, tiek persų kultūros paveiktose šalyse (pvz., Armėnijoje jis tapo sparapeto titulu; Gruzijoje – spaspeto).

## Eran spahbodas
Spahbodas buvo vyresnysis karininkas. O  'Irano spahbodas' reiškė feldmaršalo lygio vadą. Tai buvo aukščiausias *karinis laipsnis*. Jo turėtojas buvo pavaldus tik šachinšachui. Irane *eran spahbodas* būdavo vyriausiasis vadas, karo ministras, pagrindinis derybininkas dėl taikos.

## Spahbodai XX a.
Irane valdant Pahlavių dinastijai kariuomenėje imta naudoti senovės Sasanidų imperijos karinius laipsnius.
Spahbodas Pahlavių kariuomenėje reiškė 'generolas leitenantas'. Už jį aukštesnis laipsnis buvo *artešbodas*, atitinkantis visišką generolą (kitaip generolas pulkininkas).
Hacujumė

**Hacujumė** ( 'pirmasis sapnas') – japoniškas terminas, reiškiantis pirmąjį naujųjų metų sapną. Tradiciškai sapno turinys sapnuojančiajam išpranašauja sekančių metų sėkmę. Japonijoje gruodžio 31 naktį dažniausiai praleidžiama nemiegant, todėl *hatsuyume* dažnai reiškia sausio 1 nakties sapną. Tai paaiškina kodėl sausio 2 (diena po „pirmojo sapno“ nakties) tradiciniame japonų kalendoriuje vadinama *Hatsuyume*.

Yra manoma, kad sapnas, kuriame susapnuojamas Fudži kalnas, sakalas ir baklažanas, atneša didelę sėkmę. Toks įsitikimas atsirado jau ankstyvame Edo periode, tačiau yra įvairių teorijų dėl jo kilmės, bei to, kodėl būtent tokia kombinacija yra laikoma atnešančia laimę. Viena iš teorijų teigia, jog ši kombinacija atneša laimę dėl to, kad Fudži kalnas yra aukščiausiais Japonijos kalnas, sakalas yra protingas ir stiprus paukštis, o žodis baklažanas ( arba *nasubi* 茄子) gali reikšti kažko didelio gavimą (*nasu* 成す). Kita teorija teigia, kad toks derinys atsirado dėl to, kad Fudži kalnas, sakalų dresiravimas ir ankstyvi baklažanai buvo mėgstami siogūno Tokugavos Iejasu.

Vis dėlto, nors šis prietaras Japonijoje puikiai žinomas, dažnai prisimenamas *Iči-Fudži, Ni-Taka, San-Nasubi* (一富士、二鷹、三茄子 – 1. Fudži, 2. Sakalas, 3. Baklažanas) forma, sąrašo tęsinys nėra gerai žinomas. Tęsinys yra toks – *Jon-Sen, Go-Tabako, Roku-Zato* (四扇、五煙草、六座頭 – 4. Vėduoklė, 5. Tabakas, 6. Aklas akupresūrininkas). Šio trejeto kilmė yra prasčiau žinoma ir nėra aišku, ar jie buvo tik pridėti prie originaliųjų trijų, ar visų šešių sąrašas buvo sukurtas vienu metu.

## Taip pat skaitykite
* Naujieji metai Japonijoje
* Naujieji metai
* Ōmisoka – Japonų Naujųjų metų išvakarės
Cliff Burton

**Clifford Lee Burton** (1962 m. vasario 10 d. Castro Slėnyje, Kalifornijoje – 1986 m. rugsėjo 27 d. Švedijoje) – buvęs thrash metal grupės „Metallica“ bosistas, dainų autorius.

Šis bosistas, kitaip nei kiti, bosine gitara naudojo *distortion* efektus, taip pat turėjo savitą grojimo stilių, kuriuo 1982 m. susižavėjo dar neseniai susikūrusi thrash metalo grupė „Metallica“. Cliff’as sutiko gastroliuoti su „Metallica“, o vėliau ir prisijungė prie grupės, bet su viena sąlyga – grupė iš Los Andželo persikels į San Franciską. Kadangi ir kitiems „Metallica“ nariams nepatiko tai, kaip su jais elgėsi Los Andžele, jie persikraustė į San Franciską, kad suvienytų jėgas su C. Burton.

„Metallica“ su Cliff įrašė 3 studijinius albumus: „Kill 'em All“, „Ride The Lightning“ ir „Master of Puppets“. Šis muzikantas taip pat pasižymėjo nesustabdomu galvos kratymu per koncertus.

## Mirtis

Paskutinis bosisto pasirodymas su grupe įvyko 1986 m. rugsėjo 26 d. Stokholme. Kitą dieną po šio koncerto bosistas žuvo autobuso avarijoje.

Jo vietą „Metallica“ grupėje užėmė Jason Newsted.

2006 m. lapkričio 3 d. netoli avarijos vietos buvo atidengtas atminimo paminklas.

2009 m. balandžio 4 d. Cliff pateko į Rokenrolo šlovės muziejų kartu su „Metallica“.

## Diskografija
;Studijiniai albumai:
* *[[Kill 'em All]]* (Liepos 25, 1983)
* *[[Ride the Lightning]]* (Liepos 30, 1984)
* *[[Master of Puppets]]* (Kovo 3, 1986)
;Demonstraciniai albumai
* *[[Metallica demos#Megaforce demo|Megaforce]]* (Sausio 10, 1983)
;Papildomi
* *[[Metal Massacre Vol. II]]* Su grupe „Trauma“

## Šaltiniai
Jonas Raudonis

**Jonas Raudonis** (1899 m. gruodžio 12 d. Liepojoje, Latvija – 1978 m. Vilniuje) – Lietuvos agronomas, IV Seimo narys, visuomenės veikėjas, tremtinys.

## Biografija
Gimė ir užaugo Liepojos darbininkų šeimoje. 1911 m. su tėvais persikėlė į Aleksandriją (dab. Skuodo raj.). Tarnavo pas ūkininkus, nelegaliai mokė bažnytkaimio vaikus skaityti ir rašyti lietuviškai.

Baigęs Dotnuvos vidurinę žemės ir miškų ūkio mokyklą tapo vienu iš 14-kos pirmųjų Lietuvos ūkininkų sąjungos agronomų, aktyviu Žemės ūkio rūmų veikėju. 1924–1936 m. dirbo Kretingos apskrities vyr. agronomu, ūkininkų sąjungos nariams skaitė paskaitas ir teikė konsultacijas žemės ūkio klausimais, steigė Jaunųjų ūkininkų ratelius, kartu su kitais įkūrė Kretingos žiemos žemės ūkio mokyklą ir joje mokytojavo.

1927 m. iš valstybės išsinuomavo, o 1939 m. – nusipirko buvusį grafo A. Tiškevičiaus Žadeikių palivarką su 55 ha žemės, kuriame pavyzdingai ūkininkavo, specializavosi gyvulininkystėje. Jo užauginti galvijai pelnė įvairių žemės ūkio parodų apdovanojimus.

Dalyvavo visuomeniniame gyvenime, buvo Kretingos valsčiaus tarybos ir kontrolės komisijos narys. 1936 m. išrinktas Kretingos apskrities tautos atstovu į IV Seimą.

1941 m. su šeima buvo įrašytas į tremiamų asmenų sąrašus ir iki pat karo slapstėsi. 1945 m. sausio 23 d. paskirtas Kartenos progimnazijos mokytoju-organizatoriumi, bet netrukus buvo suimtas ir kovo 11 d. išvežtas į Belomorkanalo lagerį, Karelija. Paleistas 1946 m. kovo 31 d. grįžo į Žadeikius.

1948 m. gegužės 22 d. su žmona Zofija, dukromis Zofija Vladislava ir Milda Filomena ištremtas į Zaledejevą, Bogučianų rajonas, Krasnojarsko kraštas. 1951 m. kovo mėn. buvo ištremti nepilnamečiai J. Raudonio vaikai Anatolijus ir Natalija bei suaugęs sūnus Jonas, kurie glaudėsi pas gimines Skuodo rajone. Paleistas 1957 m. birželio 17 d. Į Lietuvą grįžo 1958 m. Gyveno Vilniuje. 

Palaidotas Rokantiškių kapinėse.

## Šaltiniai

* Julius Kanarskas. Kretingiškiai paskutiniajame tarpukario Seime. – Kretinga: Švyturys, 1997 m. vasario 15 d., p. 1

## Nuorodos
* RAUDONIS Jonas (1889–1978), Lietuvos Respublikos IV Seimo narys | lrs.lt
Zaueris

**Zaueris** () arba **Siuras** () – upė Belgijoje, Liuksemburge ir Vokietijoje; Mozelio kairysis intakas (Reino baseinas). Prasideda Ardėnų kalnuose, Belgijoje, prie Vo prie Siuro miestelio. Teka į rytus kalvotomis vietovėmis. 13 km ruože sudaro Belgijos-Liuksemburgo sieną, toliau teka per Liuksemburgą. Vėliau pasuka į pietryčius ir paskutinius 50 km sudaro Liuksemburgo-Vokietijos sieną. Įteka į Mozelį ties Vazerbiligu.

Pagrindiniai intakai:
* kairieji – Vilcas, Ouras, Priumas
* dešinieji – Alzetas, Baltasis Erncas, Juodasis Erncas

Liuksemburge Zaueris patvenktas, susidaręs 3,8 km² ploto Aukštutinio Zauerio ežeras.

## Išnašos

## Nuorodos
* naturpark-sure.lu svetainė
Nikolajus Zubovas (1801)

**Nikolajus (Mikalojus) Zubovas** (, 1801 m. rugsėjo 9 d. – 1871 m. kovo 3 d.) – grafas, Rusijos imperijos tikrasis valstybės patarėjas, imperatorius rūmų kamerheris, hofmeisteris, Preobraženskio pulko leibgvardijos poručikas, liberalas.

## Biografija
Vienintelis Lietuvos Zubovų šakos pradininko, Rusijos kariuomenės generolo majoro, grafo Dmitrijaus Zubovo (1764–1836) ir kunigaikštytės Praskovjos Viazemskajos (1772–1835) sūnus.

Pagal Dmitrijaus Zubovo turto dalybų aktą 1839 m. jam atiteko Kretingos dvaras. Nikolajaus Zubovo laikais Kretingos dvare rekonstruotas ūkvedžio namas ir ūkiniai gamybiniai pastatai, apie XIX a. vidurį pastatyti mūriniai, secesinės architektūros rūmai. 1841 m. Pryšmančių kaimo žemėje įkurtas Pryšmančių dvaras, o žemdirbystei netinkama žemė apsodinta spygliuočių mišku. Platono Zubovo garbei Platonavu pavadintas Kretingos kaimo žemių pakraštyje prie Tenžės buvęs Zaštordų palivarkas. Žadeikių kaimo žemėje 1846 m. įkurtas Žadeikių palivarkas.

Žmona – Aleksandra de Moden (1807 m. rugsėjo 8 d. – 1839 m. birželio 28 d.).

Vaikai:

* Aleksandras (1829–1831).
* Nikolajus (1832–1898).
* Jelizaveta (1833 m. gruodžio 31 d. – 1894 m. gegužės 6 d.) Vyras – grafas Teodoras Heidenas (1821–1900).
* Gavrilas (Gabrielius) (1835–1891).
* Aleksandra (1839 m. birželio 29 d. – 1877 m. gruodžio 22 d.). Vyras – generolas Michailas Anenkovas (1835–1899).

## Šaltiniai
* Дворянские роды Российской империи. Т. 1, 1993.
* Julius Kanarskas. Kretingos dvaro savininkai. – Kretinga (Klaipėda: Druka), 2009.
Ūras (upė)

**Ūras** (pranc. ir ) – upė Belgijoje, Liuksemburge ir Vokietijoje; Zauerio kairysis intakas (Reino baseinas). Prasideda rytų Belgijoje, Aukštųjų Fenų aukštumoje, netoli Biulingeno. Teka į pietus kalvotomis vietovėmis, vietomis sudaro Belgijos-Vokietijos sieną. Už Burgo-Reulando teka beveik ištisai Liuksemburgo-Vokietijos siena. Įteka į Zauerį ties Valendorfu.

Didžiausi intakai – Irsenas (kairysis), Ulfas (dešinysis). Ties Viandenu (Liuksemburgas) upė patvenkta.
Alzetas

**Alzetas** (, ) – upė Prancūzijoje ir Liuksemburge; Zauerio dešinysis intakas (Reino baseinas). Prasideda Prancūzijoje, Mertos ir Mozelio departamente, netoli Vijerupto miestelio. Toliau teka per Liuksemburgą, pradžioje į šiaurės rytus, vėliau – į šiaurę. Įteka į Zauerį ties Etelbriuku.

Svarbiausi intakai: Eišas ir Atertas (kairieji).

Prie Alzeto įsikūrę šie Liuksemburgo miestai: Ešas prie Alzeto, Šiflanžas, Betembūras, Liuksemburgas, Meršas, Etelbriukas.

## Išnašos

## Nuorodos
* naturpark-sure.lu svetainė
Klerfas

**Klerfas** (, , ) – upė šiaurės Liuksemburge; Vilco kairysis intakas (Zauerio baseinas). Prasideda aukštumose pačioje šalies šiaurėje, prie Huldanžo. Vingiuoja aukštumomis į pietus. Įteka į Vilcą ties Kautenbachu.

Turi daug trumpų intakų. Prie Klerfo įsikūrę Truavjeržo ir Klervo miestai.

## Išnašos

## Nuorodos
* naturpark-sure.lu svetainė
Vilcas (upė)

**Vilcas** (, ) – upė Belgijoje ir Liuksemburge; Zauerio kairysis intakas (Reino baseinas). Prasideda Belgijoje, Ardėnų kalnuose, susiliejus dviem upokšniams į pietus nuo Bastono. Teka rytų, pietryčių kryptimi per Belgiją, toliau – per Liuksemburgą. Įteka į Zauerį Buršeido komunoje.

Didžiausias intakas – Klerfas (kairysis). Miesteliai prie Vilco: Benonšamas (Belgija), Vilcas, Kautenbachas (Liuksemburgas).

## Išnašos

## Nuorodos
* naturpark-sure.lu svetainė
Real Gone

**Real Gone** - Tomo Vaitso albumas, 2004 metais išleistas ANTI- įrašų kompanijoje. Šis albumas išsiskiria tuo, kad jame yra kelios politinės dainos, nebūdingos Vaitso kūrybai. Taip pat buvo surengtas Real Gone koncertinis turas.

Žurnalas Harp Magazine šį albumą įvertino kaip geriausią 2004 metais. Šveicarijoje ir Jungtinėje Karalystėje Real Gone pagal populiarumą pasiekė 16 vietą, JAV - 28.

## Dainos
# "Top of the Hill" – 4:55 
# "Hoist That Rag" – 4:20 
# "Sins of My Father" – 10:36 
# "Shake It" – 3:52 
# "Don't Go into That Barn" – 5:22 
# "How's It Gonna End" – 4:51 
# "Metropolitan Glide" – 4:13 
# "Dead and Lovely" – 5:40 
# "Circus" – 3:56 
# "Trampled Rose" – 3:58 
# "Green Grass" – 3:13 
# "Baby Gonna Leave Me" – 4:29 
# "Clang Boom Steam" – 0:46 
# "Make It Rain" – 3:39 
# "Day After Tomorrow" – 6:56 
# "Chickaboom" – 1:17

## Personalas
* Brain – mušamieji, plojimai
* Les Claypool – bosinė gitara
* Harry Cody – gitara, bandža
* Mark Howard – varpeliai, plojimai
* Marc Ribot – gitara, bandža
* Larry Taylor – gitara, bosinė gitara
* Casey Waits – būgnai, patefono diskas, mušamieji, plojimai
* Tom Waits – vokalas, gitara, čamberlinas, mušamieji, barškučiai
* Trisha Wilson – plojimai
Treska

**Treska** () – upė vakarų Makedonijoje; Vardaro dešinysis intakas. Prasideda Stogovo kalno rytinėje pašlaitėje, ~2000 m aukštyje. Pradžioje teka į rytus, paskui į šiaurę, vėliau į šiaurės rytus giliu tarpukalnių slėniu. Įteka į Vardarą ties Skopjės priemiesčiu Giorče Petrovu.

Upės vaga dviejose vietose patvenkta: ties Matka (1937 m.) ir ties Koziaku (2004 m.). Miestai prie Treskos: Kičevas, Makedonski Brodas. Upės kanjone yra du XIV a. vienuolynai (Šv. Andriejaus ir Matkos).


Matka Canyon Skopje 1.jpg|Matkos tvenkinys
Treska River 01.jpg|Baidarių trasa
Lake Matka 1.jpg|Matkos ežeras
Alice

**Alice** – Tomo Vaitso albumas, išleistas Epitaph Recors įrašų studijoje (ANTI- padalinyje). Dauguma dainų parašyta pjesei *Alisa* ir remiasi Lewis Carroll ir Alice Liddell, kuriai ir buvo skirta knyga *Alisa stebuklų šalyje*, uždrausta meile. Ši adaptacija buvo režisuota Roberto Vilsono, su kuriuo Vaitsas anksčiau dirbo kuriant pjesę *The Black Rider*.

Metacritic 2002 m. sudarytame albumų trisdešimtuke, Alice užėmė antrą vietą. Šveicarijoje šis albumas užėmė 24 vietą, Jungtinėje Karalystėje - 20, JAV - 33.

## Dainos
# "Alice" – 4:28 
# "Everything You Can Think" – 3:10 
# "Flower's Grave" – 3:28 
# "No One Knows I'm Gone" – 1:42 
# "Kommienezuspadt" – 3:10 
# "Poor Edward" – 3:42 
# "Table Top Joe" – 4:14 
# "Lost in the Harbour" – 3:45 
# "We're All Mad Here" – 2:31 
# "Watch Her Disappear" – 2:33 
# "Reeperbahn" – 4:02 
# "I'm Still Here" – 1:49 
# "Fish & Bird" – 3:59 
# "Barcarolle" – 3:59 
# "Fawn" – 1:43 (Instrumentinis) 

## Personalas
* Tim Allen - gremžtukas
* Ara Anderson - baritoninis ragas, trimitas, prislopintas trimitas
* Myles Boisen - bandža
* Andrew Borger - mušamieji
* Matt Brubeck - violončelė, bosinė gitara
* Bent Clausen - pianinas, šveicariški varpeliai
* Stewart Copeland - būgnai
* Joe Gore - elektrinė gitara
* Dawn Harms - smuikas
* Carla Kihlstedt - smuikas
* Eric Perney - bosinė gitara
* Nik Phelps - trimitas, prancūziškas ragas
* Bebe Risenfors - altas, bosas, klarnetas, mušamieji, marimba, smuikas, bosinis klarnetas
* Gino Robair - mušamieji, būgnai, marimba
* Matthew Sperry - bosas
* Colin Stetson - bosinis klarnetas, saksofonas, baritono saksofonas, klarnetas
* Larry Taylor - bosas, akustinė gitara, elektrinė gitara, mušamieji
* Tom Waits - vokalas, pianinas, vargonai, čamberleno vibrafonas, melotronas, čamberlenas, žaislinis metalofonas, cymbals, smuikas, trepsėjimas.
Warrel Dane

**Warrel Dane** (1961 m. kovo 7 d.   –  2017 m. gruodžio 13 d. ) – amerikiečių muzikantas, Nevermore ir Sanctuary vokalistas.

## Diskografija
### Nevermore
* *[[Nevermore (albumas)|Nevermore]]* (1995)
* *[[In Memory]]* (1996)
* *[[The Politics of Ecstasy]]* (1996)
* *[[Dreaming Neon Black]]* (1998)
* *[[Enemies of Reality]]* (2003)
* *[[This Godless Endeavor]]* (2005)
* *[[The Year of the Voyager]]* (2008)
* *[[Manifesto of Nevermore]]* (2009)
* *[[The Obsidian Conspiracy]]* (2010)

### Sanctuary
* *[[Refuge Denied]]* (1987)
* *[[Into the Mirror Black]]* (1990)

## Nuorodos
* Oficialus MySpace puslapis
Mikniūnai (reikšmės)

**Mikniūnais** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;
* Kėdainių rajone;
* Pakruojo rajone;
* Rokiškio rajone:
** Kamajų seniūnijoje,
** Pandėlio seniūnijoje;
* Varėnos rajone.
Mikniūnai (Anykščiai)

**Mikniūnai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Debeikių, prie Uolintos upelio.

## Istorija

Minimi nuo 1765 m., priklausė didžiajam kunigaikščiui. 1922 m. kaimas išskirstytas vienkiemiais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikniūnai (Kamajai)

**Mikniūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kamajų. Saugomas mitologinis Mikniūnų akmuo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikniūnai (Varėna)

**Mikniūnai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Nedzingės. Keliukai į Nedzingę, Pilvingius, Meškučius. Netoliese teka Vinkšninės upelis. Yra kaimo kryžius, stūkso Mikniūnų (arba Giraitės) piliakalnis su papėdės gyvenviete. Yra kapinės, Godačevskių giminės koplyčia-mauzoliejus.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Mikniū́nas, Michniū́nas*, kuris – iš ,  (krikšto vardo *Michailas* trumpinys).

## Gyventojai


Mikniūnai, kryžius.JPG|Mikniūnų kryžius
2024. Mikniūnų koplyčia.jpg|Godačevskių giminės koplyčia 


## Šaltiniai
Likoma

**Likoma** – Malavio miestas, įsikūręs šalies šiaurinėje dalyje. Likomos salos pagrindinis miestas ir rajono centras.

Miestas labiausiai žinomas dėl Šv. Petro anglikonų katedros. Suseikimas su gyvenviete yra ganėtinai keblus. Miestą galimą pasiekti plaukiant valtimis per Malavio ežerą arba oro keliais.
Varkoliai

**Varkoliai** – buvęs kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kėdainių centro, Smilgos kairiajame krante, persimaišęs su Pasmilgiu. Tuoj į šiaurę prasideda Kėdainių aerodromas.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Pasmilgio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mykoliškės (reikšmės)

**Mykoliškėmis** vadinami kaimai:

* Kaišiadorių rajone;
* Vilniaus rajone:
** Riešės seniūnijoje,
** Rukainių seniūnijoje.
Mykoliškės (Kaišiadorys)

**Mykoliškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Varkalių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mykoliškės (Riešė)

**Mykoliškės** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 18 km nuo Avižienių, 2 km į pietus nuo Pikeliškių, į rytus nuo Raudonosios balos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikoliškis (Anykščiai)

**Mikoliškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km nuo Skiemonių.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Mikoliūnai

**Mikoliūnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kazitiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mykolinė

**Mykolinė** – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Bezdonių. Pietinė kaimo dalis prijungta prie Vilniaus.

2025 m. viensėdis panaikintas, jo teritorija priskirta Miškonių kaimui (3,33 ha), Sakiškių kaimui (1,91 ha) ir Zamečkavo kaimui (85,77 ha).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikoniai

**Mikoniai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Šeduvos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miksodis

**Miksodis** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pavandenės, prie Vėsos upelio ir jos intako Deimanto. Šalia kaimo stūkso Miksodžio piliakalnis (Knabė), toliau pietuose – įspūdingas Sprūdės piliakalnis. Keliukai į Pavandenę, Viekšnalius, Negirbius,

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikšiuliai

**Mikšiuliai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Turgelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikštai

**Mikštai** – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Švenčionių. Stūkso Mikštų piliakalnis.

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

Sunaikintas 2015 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikutiškės

**Mikutiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Nemėžio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikutiškiai

**Mikutiškiai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Alytaus. Netoliese stūkso Mikutiškių piliakalnis, už 1 km į rytus nuo kaimo teka Nemunas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime 1942 m. gruodžio 31 d. gimė žurnalistas, redaktorius, biografas Juozas Stražnickas.

## Šaltiniai
Mikužiai

**Mikužiai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Pėžaičių.

## Istorija

Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikučiai

**Mikučiai** – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Antalieptės. Ribojosi su Berniškių, Purvynės, Jasiūnų ir Lundiškių kaimais.

## Istorija

Kaimas pradedamas minėti nuo 1687 m. Balčių dvaro inventoriuose. Kaimą sunaikino 1970 m. atliekama melioracija.

1919–1950 m. Mikučiai buvo Antalieptės valsčiaus seniūnija. Seniūnais dirbo; 1919–1932 m. Jonas Mieželis iš gretimo Berniškių kaimo, 1932–1944 m. – Antanas Šlepetys iš gretimo Purvynės kaimo, Lietuvos kariuomenės savanoris. 1945–1951 m., Petras Zavetskas, 1951–1954 m. – Bronius Alaunė iš Pašiekštės viensėdžio. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Steponiškių apylinkės.

Nuo 1949 m. kaimo gyventojai buvo prijungti prie Karolio Požėlos kolūkio, vėliau apjungto su Antalieptės žemės ūkio technikumu, o pastarąjį panaikinus, – iki 1990 m. priklausė Padusčio kolūkiui.

1919 m. ginti Lietuvos Nepriklausomybės savanoriais išėjo Norbertas Alaunė ir Petras Ribokas.

|}

## Gyventojai

1866 m. buvo 9 kiemai su 23 gyventojais, 1897 m. buvo 29 gyventojai, 1923 m. buvo 5 sodybos ir 28 gyventojai, 1959 m. – 21 gyventojas.

## Šaltiniai

* Vytautas Indrašius. Antalieptės kraštas, I dalis, 2008, psl. 441–453.
Mikutaičiai (reikšmės)

**Mikutaičiais** vadinami kaimai:

* Jurbarko rajone:
** Mikutaičiai I,
** Mikutaičiai II;
* Šiaulių rajone.
Milastonys

**Milastonys** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Miroslavo. Pro kaimą teka Obelytės upelis. 1 km į vakarus nuo kaimo telkšo Obelija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milašinė

**Milašinė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Mickūnų, miškų apsuptyje, Vilnios hidrografiniame draustinyje. Pietuose siekia Polocko plentą (), prie kurio pastatytas didelis kryžius.

## Istorija
Tarpukariu Milašinė (Milošuvka) buvo užusienis Vilniaus-Trakų apskrities Mickūnų valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milašiai

**Milašiai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, prie Šaminio ežero ir Vėžupio upelio.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *[[Milašius|Milãšius]]*. Nuo 1765 m. minimas kaip Chmelevščizna.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Chmelevščiznos užusienis Daugėliškio valsčiuje ir dvaro valdoje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milauka

**Milauka** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šutų, Gelednios miškuose, prie Meros upelio ir kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milčiškiai

**Milčiškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Balsupių.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mileškūnai

**Mileškūnai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Piniavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mileikiai (Vilnius)

**Mileikiai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Eitminiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miletiškės

**Miletiškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietus nuo Dainavos, Nezdilės dešiniajame krante, šalia Panezdilės tvenkinio. Keliai į Juršiškes, Mantviliškes, Panezdilius.

## Istorija

XIX a. pab. – dvaras ir palivarkas Lydos apskrityje, Rylų valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milgedžiai

**Milgedžiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Suvieko, prie Melnyčėlės upelio ir raistingų miškelių. Šalia – bevardis vandens telkinys. Pro kaimą veda kelias .

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miletonys

**Miletonys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Žilinų.

## Etimologija
Pavadinimas greičiausiai iš Pietų Lietuvoje užrašytos pavardės *Milùtis*.

## Istorija
XIX a. pab. Miletonių okolica pateko į Trakų apskritį.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Myliai II

**Myliai II** – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 12 km nuo Mėžionių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliaučiškė

**Miliaučiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Grybėnų, prie Dysnų ežero. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliešiškiai

**Miliešiškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Vadoklių, išsibarstęs prie vieškelio  ir jo šakos į Alantes. Vakaruose teka Apteka. Pakelėje stovi medinis stogastulpis.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo Miliešiškių dvaras, kurį valdė Maleckai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milioniškė

**Milioniškė** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Perlojos, 5 km į šiaurės rytus nuo Žiūrų, Merkio kairiajame krante, priešais Milioniškę Merkinės seniūnijoje. Pasiekiama keliukais iš Lavyso, Paūlių. Per Merkį yra pėsčiųjų tiltas.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš nepaliudyto asmenvardžio **Milionis* (arba *Mìlis, Mìlius, Miliū́nas*), kuris gali būti arba iš krikšto vardo *Emilijus* slaviškų trumpinių (plg. ), arba iš lietuviškų asmenvardžių su šaknimi *mil-* (*Milvydas, Milgaudas*) trumpinio.

## Istorija

Tarpukariu per Milioniškę ėjo demarkacinė linija, kairiakrantė kaimo pusė priklausė Lenkijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliškiai

:: *Apie kaimą Biržų rajone žr. [[Miliškiai (Biržai)]]*.

**Miliškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Lukšių, prie kelio . Pro kaimą teka Siesartis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliūnai (Alizava)

**Miliūnai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Palėvenėlės, prie kelio , netoli Kupiškio tvenkinio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliūnai (Pandėlys)

**Miliūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Pandėlio, prie kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliūnai (Panemunis)

**Miliūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Suvainiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliūnai (Zarasai)

**Miliūnai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Imbrado. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliūnai I

**Miliūnai I** – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Kelpšiškių.

## Istorija

Kaimas panaikintas 2022 m. sausio 19 d., jo teritorija (77,62 ha) priskirta Bakaleriškių (0,77 ha) ir Bakasiškio (0,12 ha) kaimams, Galilaukio (1,59 ha) ir Giliuškių (0,57 ha) viensėdžiams, Grumbinų II (0,72 ha) kaimui, Janinos (0,47 ha) viensėdžiui, Juozapavos (23,86 ha) ir Milžinų (49,52 ha) kaimams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klounas

**Klounas** arba **juokdarys** – komiškas aktorius, cirko atributas, dažniausiai išsiskiriantis spalvinga apranga ir tipiniu veido makiažu. Šabloniški cirko klounai taip pat dažniausiai avi itin didelio dydžio batus, specialų kamuoliuką, skirtą nosies stilizavimui, bei peruką. Kartais klounai linksmina žmones persirengę komiškomis arba mėgstamomis išjuokti asmenybėmis. Šiaurės Amerikoje paplitę komiški gyvūnų išjodinėtojai – rodeo klounai.

## Taip pat skaitykite
* Velniškas klounas
* Mimas
Thongphapumo nacionalinis parkas

**Thongphapumo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas vakarų Tailande, Kančanaburio provincijoje. Parkas įkurtas 2009 m. gruodžio 23 d.

## Vieta
Parkas užima 1 120,00 km², apima Thongphapumo (Thong Pha Phum) ir Srisavato (Sri Sawat) apylinkių miškus Mianmaro pasienyje, 150 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Kančanaburio.

## Flora ir fauna
Parke gyvena: azijinis dramblys, Indijos muntjakas, baltarankis gibonas, baltaliemenis tapyras ir kt, sutinkama daug paukščių: pilkasis povinis fazanas, didysis kukalis, tamsiakrūtė nendrinukė siuvėja (*Orthotomus atrogularis*), pilkakepuris bulbiulis (*Pycnonotus aurigaster*) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Khaojajo (Khao Yai), Namdipjajo (Nam Dip Yai), Čokradino (Chok Kradin) (), Bitengo (Bi Teng) ir Huajmueango (Huai Mueang) kriokliai.
* Khaonojo (Khao Noi) urvas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Ardalanas

**Ardalanas** () – 1169–1867 m. egzistavusi nepriklausoma ar vasalinė kunigaikštystė dabartinio Irano šiaurės rytuose. Šia valstybę valdžiusi dinastija irgi vadinosi *Ardalan*, kuri skelbėsi kilusi iš medų. Sostinė – Senendedžas (kurdiškai – *Sine* ar *Kursan*). Valstybės gyventojų pagrindą sudarė ardalanų genties kurdai, dabar gyvenantys Senendedže bei jo apylinkėse.

## Istorija
Pagal kurdų istoriką *al-Din Bitlisi* anksčiausias žinomas ardalanų vadas *Bawa Ardalan* buvo kilęs iš Dijarbakyro (dabar Turkija). Jis apsigyveno tarp kurdų goranų ir baigiantis mongolų laikotarpiui užvaldė *Şare Zur* ir tapo absoliučiu jo valdovu. Nežinoma, kada ardalanai įsitvirtino Senendedže, spėjama, kad XIV a. Šiai kunigaikštystei priklausė kurdų goranų gyvenamos *Zardiawa*, *Khanaqin*, *Kirkuk* ir *Kifri* žemės.
Pradžioje kunigaikštystės sostinė buvo *Shahrassur*, vėliau buvo perkelta į Senendedžą ().

Ardalanas buvo visiškai nepriklausomas, kol jo neprisijungė Safavidų imperija. Ardalanas tapo pusiau autonomiška pasienio provincija. Safavidų valdymo laikais ardalanai dalyvavo kovose tarp Irano ir Osmanų imperijos. Kai ardalanams būdavo patogiau, jie pereidavo į osmanų pusę. Ardalanų vadas *Ambez Miran*, palaikęs osmanus kovoje prieš iraniečius, už tai buvo išvytas iš Ardalano ir apsigyveno Sorane.

Ardalanų giminė valdė iki XIX a. vidurio. Kadžarų dinastijos Irano monarchas *Nasser-al-Din Shah* (1848–1896 m.) buvo nutaręs panaikinti Ardalanų galią ir įtaką. Pradžioje jis 1851 m. ėmė kištis į provincijos reikalus. 1867 m. jis nustatė Ardalanui ypatingą pusiau autonomiškos pasienio provincijos statusą. Savo dėdę *Farhad Mirza Mo’tamad-al-Dawla* jis paskyrė provincijos valdytoju, o provincija tapo tiesiog Kurdistano provincija, tuo nutraukdamas Ardalanų dinastijos valdymą.

1941 m. ardalanai dalyvavo pirmajame Antrojo pasaulinio karo laikų kurdų sukilime Irane. Tačiau jie nedalyvavo kuriant Mahabado respubliką, Senendedžas nepriklausė šiai trumpaamžei nepripažintai valstybei.
Miliūniškis

**Miliūniškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Svėdasų. Yra saugoma Mūrinės kalnarūtės augavietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milkūnai (Švenčionys)

**Milkūnai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Svirkų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Užpelkių geležinkelio stotelė

**Užpelkių geležinkelio stotelė** – buvusi stotis Kelmės rajono savivaldybėje, į pietvakarius nuo Užpelkių kaimo.

Buvusi gyvenvietė 2012 m. spalio 3 d. prijungta prie Žilaičių kaimo.

## Istorija

Stotelė atidaryta 1916 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pagirių geležinkelio stotelė

**Pagirių geležinkelio stotelė** – stotis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, Šukiškėse 1 km į šiaurę nuo Pagirių kaimo, prie Vilniaus–Kauno geležinkelio.

Iki 2016 m. spalio 19 d. geležinkelio stotis turėjo atskiros gyvenvietės statusą, bet buvo prijungta prie Šukiškių kaimo.

## Istorija

Stotelė įkurta 1879 m. Iki XXI a. 2-ojo dešimtmečio stotelėje stodavo elektriniai traukiniai Vilnius–Kaunas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milvyda

**Milvyda** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4,5 km į vakarus nuo Krivilių, prie Mikalčiūnų miško ir Šipetos upelio. Rytuose stūkso Kaniavėlės piliakalnis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš seno baltiško asmenvardžio *Mil̃vydas* (*Melvidas, Mélvydas, Mil̃vidas*).

## Istorija

XIX a. pab. dvaras ir palivarkas Lydos apskrityje.

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 16 žmonių, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.

## Šaltiniai
Milvydai (Šalčininkai)

**Milvydai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Šalčininkų, Šalčios pakrantėje, prie sienos su Baltarusija. Nuo 2015 m. kaime veikia kapinės, kuriose laidojami Šalčininkų gyventojai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milvydžiai (Skuodas)

**Milvydžiai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 5 km nuo Ylakių, prie Apšės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milžinai (reikšmės)

**Milžinais** vadinama:

* mitologinės būtybės, pasižyminčios išskirtiniu dydžiu;
* kaimai:
** Kaišiadorių rajone;
** Zarasų rajone.
Milžinai (Kaišiadorys)

**Milžinai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Rumšiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milžinkapis

**Milžinkapis** – negyvenamas viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Skiemonių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Milžinkapis (reikšmės)

**Milžinkapis** gali reikšti:

* kaimas Anykščių rajone;
* Trakinių piliakalnis;
* Šereitlaukio II piliakalnis;
* Čižiūnų senkapis;
* kalva Drevernoje;
* V. Krėvės kūrinys.
Minčiakampis

**Minčiakampis** – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šeimaties.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mineikiškės

**Mineikiškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mukulių. Stūkso Mineikiškių piliakalnis. Per Nikajų nutiestas Mineikiškių kabamasis pėsčiųjų tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mineliškė

**Mineliškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Švenčionių, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo auga Mylių, į rytus – Trakų miškas.

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Minergiai

**Minergiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Šaltenių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mingėliai (Joniškis)

**Mingėliai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Gataučių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Minginčiai

**Minginčiai** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kiaunorių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miniškė

**Miniškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kazitiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Minkeliai

**Minkeliai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Sužionių, į vakarus nuo kelio , Minkelių ežero šiauriniame krante. Toliau vakaruose teka Jusinė, dunkso raistingi miškai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mirabelėlis

**Mirabelėlis** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Skapiškio.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Eugenija Bajorytė (1941–2011), aktorė ir dainininkė.

## Šaltiniai
Mirgeliai

**Mirgeliai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Onuškio. Stūkso Mirgelių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mironiškis

**Mironiškis** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Suvieko, netoli Latvijos sienos.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paprastoji medlieva

**Paprastoji medlieva** (*Amelanchier ovalis*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos augalas. Natūraliai auga pietų, vakarų Europoje, Kaukaze, Artimuosiuose Rytuose.

Tai daugiametis 1-4 m aukščio krūmas. Lapai tamsiai žali, kiaušiniški, dantytais kraštais. Žiedai balti, susitelkę į kekes po 6-12. Žydi gegužės mėnesį. Vaisiai – melsvai juodos, sultingos, saldžios, ovališkos uogos, kurios sunoksta liepos mėnesį. Jos tinkamos valgymui, naudojamos kulinarijoje.

Lietuvoje paprastoji medlieva auginama soduose, skveruose, parkuose.

Augalo lapai, žievė, o ypač vaisiai turi vaistinių savybių. Uogų sultimis gydomi virškinimo sutrikimai, skalaujama ryklė peršalus, sergant dantų uždegimais.

## Etimologija
Žodis *medlievà* (*medleva, mẽdievė*), paimtas iš Žemaitijoje vartoto žodžio šaltekšniui pavadinti, ir reiškia *mẽdės* (t. y., „miško“) *íeva* (nes šaltekšnis giminiškas ievai, panašių juodų nuodingų uogų). Botanikams pritaikant žodį augalui *Amelanchier*, matyt, perinterpretuotas kaip *medaũs íeva*, nes augalas medingas. Šnekamojoje kalboje dar žinoma kaip ***ameliánkis*** (*ameliankė*) – pagal taksoną *Amelanchier*, kuris – iš . Šis žodis prancūzų kalboje minimas nuo XVI a. (dar vartotas aronijai pavadinti) ir kildinamas iš Provanso tarmių *amelanco*, **amélanche*, šis – kaip spėjama, iš galų **aball-inca* (‘obuolėlis’).


Image:Kuhschellenwiese, Lindabrunn 16.JPG|Bendras žydinčio krūmo vaizdas
Image:Amelanchier ovalis 1.jpg|Žiedai
Image:Aronia rotundifolia Atlas Alpenflora.jpg|Požymiai


## Šaltiniai
Kvapioji pelargonija

**Kvapioji pelargonija** (*Pelargonium odoratissimum*) – snaputinių (*Geraniaceae*) šeimos augalas, liaudiškai dar vadinamas **jeronimu**. Kilęs iš Pietų Afrikos.

Stiebas išsišakojęs, lankstus. Lapai giliai ir siaurai skiautėti, padengti plaukeliais. Žiedai smulkūs, rožinės spalvos, žydi nuo gegužės iki spalio mėnesio.

Lietuvoje kvapioji pelargonija auginama kaip kambarinė gėlė. Dauginama auginiais ir sėklomis.

Augalas išsiskiria iš kitų pelargonijų stipriu aromatu. Teigiama, kad jis slopina galvos skausmus, valo orą, gerina miegą, atbaido uodus, muses, kandis. Augalo preparatai stabdo kraujavimą, mažina kraujospūdį, tirpdo druskas iš organizmo. Eterinis aliejus naudojamas aromaterapijoje.
Niumedalio Logenas

**Niumedalio Logenas** () – upė pietryčių Norvegijoje, Vestfolo ir Buskerudo apskrityse. Prasideda Hardanvergidos plokščiakalnyje. Aukštupyje teka į rytus, vėliau pasuka į pietryčius ir teka Numedalio slėniu. Įteka į Skagerako sąsiaurį į rytus nuo Larviko. Ilgis – 356 km, tai viena ilgiausių Norvegijos upių.

Upės slėnyje įrengta hidroelektrinių kaskada. Vaga slenkstėta. Upėje gausu žuvų (lašišos, unguriai, upėtakiai, lydekos ir kt.).

Miestai prie Niumedalio Logeno: Nure og Uvdalas, Rolagas, Flesbergas, Kongsbergas, Lardalas, Larvikas.

## Šaltiniai
Vorma

**Vorma** () – upė pietryčių Norvegijoje; Glomos dešinysis intakas. Išteka iš didžiausio šalies ežero Mjosos pietinio galo. Neretai Vormos ištakomis laikoma į Mjosą įtekanti Gudbransdalslogeno upė. Bendras šių upių ilgis siekia 351 km. Vorma teka į pietryčius. Įteka į Glomą ties Erneso kaimu.

Upė plati, labai vandeninga. Vanduo neužšąla net žiemą (upės pavadinimas reiškia „šilta“). Upėje yra 1 vandens reguliavimo užtvanka. Didžiausia gyvenvietė prie Vormos – Eidsvolis.
Giudbransdalio Logenas

**Giudbransdalio Logenas** () – upė pietryčių Norvegijoje. Išteka iš Lešaskogsvanteto ežero, telkšančio Skandinavijos kalnuose, Oplano apskrityje. Upė teka į pietryčius Giudbransdalio tarpukalnių slėniu. Tarp Ringebu ir Ejero upė smarkiai praplatėja ir sudaro upinį Losnos ežerą. Upė įteka į šiaurinį Mjosos ežero galą ties Lilehameriu. Giudbransdalio Logeno tęsiniu laikoma Vormos upė, iš Mjosos tekanti į Glomą.

Didesni intakai: Gausa, Ota, Vinstra, Šio. Giudbransdalio Logenas tirpstant ledynams pavasarį ir vasarą patvinsta, tačiau paprastai vėliau nei Gloma. Jei šių upių potvyniai sutampa Glomos slėnis būna užtvindomas.

Miestai prie Giudbransdalio Logeno: Leša, Dovrė, Selis, Ringebu, Ejeras, Lilehameris.