open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mosėdžio paminklas žydų bendruomenei

**Paminklinis akmuo Mosėdžio žydų bendruomenei atminti** – paminklas pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Mosėdyje (Mosėdžio seniūnija), 0,13 km į šiaurės rytus nuo Mosėdžio akmenų muziejaus, Bartuvos dešiniajame krante.

## Paminklas
Paminklas pilkšvai rudo Žemaitijos laukų granito. Akmuo plokščias, platus, siaurėja ir apvalėja link viršūnės. Priekinės plokštumos viršuje pritvirtinta granito plokštė su iškalta Dovydo žvaigžde, o ties viduriu horizontaliai ištęsto ovalo pavidalo plokštė su memorialiniu užrašu lietuvių ir hebrajų kalbomis: 

MOSĖDŽIO ŽYDŲ ATMINIMUIIki Antrojo pasaulinio karo ant šio Bartuvos krantogyveno 44 žydų šeimosAbramsonai Bakelorai Balkindai Berkovičiai Birkai BlochaiBraudės Brochai Chaitai Etkindai Faivusai FaktoriaiFišeriai Frumai Gitkindai Hodesai Itmanai KoenaiKanai Kacai Kornai Kravičiai Levensonai LondonaiMausai Mendelsonai Oreliai Peskindai Pralgeveriai PrismanaiPrijai Rubinai Rudichai Sekolektoriai Šafai ŠelefaiŠuvaliai Švarcmanai Veineriai Žabinskiai Zelikmanai ZikaiZivai Zoranai

1941 m. liepos mėn. 154 mosėdiškiai - moterys, vyrai ir vaikai tapo masinių žudynių aukomis

Ginkindų, Kanų, Fromų, Kacų ir Žibinskių palikuonys

לזכור ולא לשכוח יד זיכרון זה הוקם לכבוד יהדי קהילת מוסדיס שמנתה 44 משפחות אשר נטבחו והומתו באכזריות בחודש יולי 1941 יהיה זכרם ברוך לעולם ועד

Priešais paminklą šlaite paklotos 154 numeruotos stačiakampės juodo akmens trinkelės, simbolizuojančiais 154 Mosėdžio miestelio žydus.
Paminklinio akmens aukštis – 190 cm, plotis – 230 cm.

## Istorija
Žydai prekybininkai Mosėdyje pradėjo kurtis XVII a. Pirmieji 3 žydai (2 vyrai ir 1 moteris) paminėti 1662 m. Miesteliui 1702 m. gavus savaitinio turgaus teisę, jame XVIII a. susiformavo žydų bendruomenė. Jos nariai gyveno prie turgavietės ir pagrindinių gatvių, vertėsi prekyba ir amatais, apylinkės kaimuose nuomojo smukles ir malūnus. Prie turgavietės bendruomenė pasistatė sinagogą, atidarė mokyklą, o miestelio ganyklų pakraštyje įsirengė kapines.

1897 m. miestelyje gyveno 363 žydai, sudarę 40 proc. visų gyventojų. XX a. pradžioje ir tarpukariu nemaža jų dalis emigravo į JAV, Palestiną, Pietų Afriką. Prieš Antrąjį pasaulinį karą Mosėdyje gyveno 44 žydų šeimos. Jas sudarė apie 150 žmonių.

Vokietijos–SSRS karo pradžioje miestelį užėmę vokiečiai žydus uždarė į sinagogoje įrengtą getą. Jį likviduojant 1941 m. liepą žydų bendruomenės vyrai buvo nužudyti Skuode, o 125 moterys ir vaikai – Kretingos žydų kapinėse.

Gyvais likusių Ginkindų, Kanų, Fromų, Kacų ir Žabinskių palikuonių iniciatyva Mosėdyje pastatytas paminklinis akmuo, skirtas miestelio žydų bendruomenei atminti.

## Šaltiniai
2018 m. pasaulio treko čempionatas

**2018 m. [[pasaulio treko čempionatas]]** – geriausių pasaulio dviračių treko sportininkų varžybos, vykusios 2018 m. vasario 28 - kovo 4 dienomis Apeldorne, Nyderlanduose.

## Medalių lentelė

## Rezultatai

## Lietuvos dalyvavimas

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Egiptinė mangusta

**Egiptinė mangusta** arba **ichneumonas** (*Herpestes ichneumon*) – mangustinių (*Herpestidae*) šeimos gyvūnas, gyvenantis Šiaurės Afrikoje ir Vidurio Rytuose.

## Fizinės savybės
Egiptinė mangusta yra 48–60 cm ilgio, su 33–54 cm uodega. Svoris – 1,7–4 kg.

Egiptinė mangusta turi liekną kūną, su smailiu snukučiu ir mažomis ausimis. Turi apie 35–40 dantų su didelėmis iltimis, naudojamomis mėsos plėšimui. Kailio spalva svyruoja nuo pilkos iki rausvai rudos spalvos, su rudais arba geltonais dryžiais. Uodegos geltonai–juodai dryžuotos.

Leišmaniozės nešiotojas.

## Gyvenamoji vieta
Egiptinę mangustą galima rasti Egipte, Maroke, Libijoje, Ispanijoje, Portugalijoje, Izraelyje, Palestinoje ir daugelyje Afrikos šalių, į pietus nuo Sacharos, išskyrus Kongo Demokratinę Respubliką ir sausringus Pietų Afrikos regionus.

Europoje randama tik Iberijos pusiasalyje, kur manoma, kad buvo įvesta maurų valdymo metu.

Gyvena miškuose arba savanose, netoli vandens.

## Šaltiniai
Modžiūnų tvenkinys

**Modžiūnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3,5 km į pietvakarius nuo Švenčionių, Modžiūnų kaimo pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Sarios upę (Žeimenos intakas) 31,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis rytų-vakarų-šiaurės rytų kryptimi – 0,58 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 186,3 m. Krantai žemi. Tvenkinį, išskyrus vakarinę pakrantę, supa Kunigiškės miškas. Didžioji tvenkinio dalis patenka į Kunigiškės kraštovaizdžio draustinį. Šiaurvakarine pakrante nutiestas kelias . Šalia užtvankos įrengta poilsiavietė.

## Šaltiniai
Alsėdžių bažnyčios šventoriaus koplyčia

**Alsėdžių bažnyčios šventoriaus koplyčia** – Alsėdžių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčios (Plungės raj.) architektūriniam kompleksui priklausanti koplyčia, stovinti bažnyčios šventoriuje. Be koplyčios, architektūrinį kompleksą sudaro bažnyčia su varpine, šventoriaus tvora su vartais. Koplyčia į LR Kultūros vertybių registrą įtraukta 2003 m. (unik. kodas ).

Koplyčia pastatyta pietvakariniame šventoriaus kampe, Alkos kalnu vadinamos kalvos papėdėje. Ji įrengta, naudojama pamaldoms, susirinkimams.

## Istorija

Nukasus dalį Alkos kalno, 1793 m. pastatyta dabartinė Alsėdžių bažnyčia.

Istoriniuose šaltiniuose ar bažnyčios dokumentuose apie šventoriaus koplyčią yra mažai žinių. Patikimų duomenų apie koplyčios pastatymo laiką ir fundaciją nėra, nežinoma ir jos pradinė paskirtis. Pirmą kartą paminėta 1899 m. vizitacijos akte kaip jau sena koplyčia, apkalta naujomis lentomis, perdengtu stogu. Šis inventorius mini dvi koplyčias, kurių viena neišlikusi, o kita jų yra tapatinama su dabartine, nes nurodoma, kad stovi ant akmeninio pamato, joje trys langai, vienos durys. Interjere pirmą kartą paminimas šv. Jurgio altorius. Žinoma, kad ši koplyčia tikrai stovėjo XIX a. pabaigoje (pagal vizitacijos aktą), ji galėjo būti statyta XVIII a. pab.-XIX a. vid. 1900 m. aprašuose koplyčia vadinama lavonine, taip vadinta ir vėliau. 

## Architektūra

Koplyčia priskirtina vidutinio dydžio šios rūšies Lietuvos statiniams. Koplyčios dydis, planas ir tūris tipiški Žemaitijos koplyčioms. Pastatas vienos patalpos, vientiso tūrio, stačiakampio plano. Visa viršaus (perdengimo ir stogo) konstrukcija remiama vien sienų. Stogas laikomas penkių sijų konstrukcijos, penkiašlaitis. Trisienė apsidė orientuota į pietryčius. 

Pastatas liaudies architektūros, nepaveiktas stilių, formos ir dekoras išskirtinai kuklūs. Jos eksterjero paprastumą pabrėžia lygios sienos, dekoro minimumas, be to, prie pastato nėra pristatytos zakristijos ar portiko. Kryžius akcentuoja visai lygų vakarinį fasadą. Skirtingai nuo kitų panašių koplyčių, šios koplyčios durys įrengtos ne priekiniame, bet šoniniame (šiauriniame) fasade. Vientisą interjero erdvę dabar puošia ornamentinis frizas ir altorius, vėlesnis nei koplyčia.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Alsėdžių bažnyčios šventoriaus koplyčia (''lituanistikadb.lt'')
2018 m. Rusijos prezidento rinkimai

**2018 m. Rusijos prezidento rinkimai** – septintieji Rusijos prezidento rinkimai, vykę 2018 m. kovo 18 d. Juose nugalėjo Vladimiras Putinas, šalies vadovu tapęs ketvirtą kartą.

V. Putinas gavo 76,69 % rinkėjų balsų ir pagerino 2004 m. pasiektą rezultatą.

Antrąją vietą rinkimuose su 11,77 % balsų gavo Pavelas Grudininas, trečias su 5,65 % balsų Vladimiras Žirinovskis.

Rinkimuose nebuvo leista dalyvauti opozicijos atstovui Aleksejui Navalnui dėl anksčiau gautų baudžiamųjų bausmių už korupciją. A. Navalno atstovai, palaikytojai ir tarptautiniai ekspertai teigia, kad šie kaltinimai buvo politiškai motyvuoti.

Rinkimuose pastebėta daug įvairių pažeidimų – buvo nufilmuota daug atvejų, kai rinkėjai ar rinkimų komisijų nariai į balsadėžes meta po kelis ar daugiau balsavimo biuletenių, taip pat pasitaikė daug atvejų, kai oficialiems stebėtojams nebuvo suteiktos galimybės stebėti rinkimų eigą, jie buvo išvaromi iš rinkimų apylinkių.

## Reakcijos
„The Washington Post“ po rinkimų skelbė, kad rinkimuose „buvo daug pranešimų apie biuletenių klastojimą ir vertimą balsuoti“.

Opozicijos aktyvistas Garis Kasparovas teigė, kad „tai nėra rinkimai, o šarada. Vienintelis balsas, kuris yra jiems svarbus, tai balsas už Putiną“.

Rusijoje laikinai gyvenantis buvęs FTB darbuotojas Edvardas Snoudenas rinkimuose matytus pažeidimus vadino šalies gyventojų apgavyste ir jų ateities vagyste.

Su pergale šituose rinkimuose Vladimirą Putiną pasveikino daugelio pasaulio šalių lyderiai, tarp jų: Indijos ministras pirmininkas Narendra Modi, Kinijos prezidentas Xi Jinping, JAV prezidentas Donald Trump, Vokietijos kanclerė Angela Merkel, Prancūzijos prezidentas Emmanuel Macron, Japonijos ministras pirmininkas Shinzō Abe, Turkijos prezidentas Recep Tayyip Erdogan. 

## Rezultatai
Centrinė rinkimų komisija skelbė, kad rinkimuose dalyvavo 67,49 % šalies rinkėjų.

## Šaltiniai
Pabradės tvenkinys

**Pabradės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, Pabradės miesto šiaurvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Dubingos upę (Žeimenos intakas) 1,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis šiaurės rytų-pietvakarių-pietryčių kryptimi – 2,45 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 129 m. Krantai aukšti, beveik ištisai apaugę medžiais. Tvenkinį supa Pabradės miškai. Tvenkinio šiaurinė riba yra ties Trabučių viensėdžiu. Šiauriau esantis 1,26 km ilgio ir 3,6 ha tvenkinio tęsinys nepriskiriamas Pabradės tvenkiniui.

Tvenkinys įrengtas 1929 m. 2003 m. pastatyta 315 kW galios mažoji hidroelektrinė.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Prienų tvenkinys

**Prienų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, 13 km į pietus nuo Pabradės, Prienų kaimo pietinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Baluošos intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,18 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 135,1 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui stovi gyvenvietės ūkiniai pastatai. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias Nr.4421 (Prienai – kelias .

## Šaltiniai
Sarių tvenkinys

**Sarių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į pietvakarius nuo Švenčionių, Sarių kaime. Sudarytas užtvenkus Sarios upę (Žeimenos intakas) 21,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,33 km, plotis – iki 0,05 km. Pietinėje dalyje yra 0,05 ha sala, sujungta tilteliu su vakariniu krantu. Altitudė 170 m. Krantai žemi. Vakarinis krantas apaugęs medžiais. Priešsroviui į šiaurę iškart telkšo Sarių ežeras. Tvenkinio užtvanka eina kelias . Seniau prie užtvankos yra buvęs Sarių vandens malūnas.

## Šaltiniai
Pakretuonio tvenkinys

**Pakretuonio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Kaltanėnų. Sudarytas užtvenkus Kretuonos upelį (Žeimenio ežero intakas) 0,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,36 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 143,4 m. Pietinis krantas aukštas. Tvenkinį supa Pakretuonio miškas. Šalia yra Kretuonėlės viensėdis, jame – buvęs vandens malūnas, kuriame įrengti poilsio namai.

## Šaltiniai
Juozapas Želvys-Želvavičius

**Juozapas Želvys–Želvavičius** (1822 m. balandžio 6 d. Malkarstuose, Viešvėnų vlsč. (dab. Telšių raj.) – 1866 m. kovo 26 d. Saratove) – Romos katalikų kunigas Lietuvoje ir Rusijoje, pedagogas, poetas ir vertėjas.

## Biografija
Gimė ir augo laisvųjų valstiečių šeimoje, mokėsi Platelių parapinėje, vėliau  Telšių bernardinų  mokyklose. 1840 m. pradėjo mokytis Žemaičių vyskupijos seminarijoje, po metų įšventintas subdiakonu ir išsiųstas studijuoti į Sankt Peterburgo dvasinę akademiją. 1846 m. įšventintas diakonu, vėliau ir kunigu. 1847 m. baigė Akademiją teologijos magistro  laipsniu ir buvo paskirtas Žvingių bažnyčios vikaru. Po kelių savaičių perkeltas vikaro pareigomis į Maskvos Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčią, kartu buvo patvirtintas *Pirmojo kadetų korpuso* kapelionu. Maskvoje išspausdino keletą religinių bei grožinių kūrinėlių lietuvių, lenkų ir vokiečių kalbomis, tame tarpe – lenkiškai katalikų Katekizmą, vėliau kun. Juozapo Zenevičiaus išverstą į lietuvių kalbą.

Buvo perkeltas į Saratovą, kur paskirtas 1856 m. įkurtos Tiraspolio vyskupijos kunigų seminarijos pirmuoju rektoriumi. Naujoji švietimo įstaiga turėjo ruošti katalikų dvasininkus pietinei Rusijos imperijos daliai. Tuo metu šiame regione tarp katalikų vyravo vokiečiai. Nepaisant to, dėstyti Seminarijoje buvo nuspręsta lenkų kalba. Mokančių lenkiškai regione buvo nedaug ir studijoms Saratove buvo perkelti jaunuoliai iš lenkiškų ir lietuviškų seminarijų (iš Žemaičių seminarijos atvyko klierikai Jonas Kusas, Juozapas Kruopa, Placidas  Šarkauskas (?), Pranciškus Beišinas ir poeto kun. Antano Baranausko draugas Juozapas Baranauskas). Kiek vėliau Rusijos vokiečių katalikams mieste buvo atidaryta gimnazija, vadinama *Mažąja seminarija*, kurioje buvo mokoma lenkiškai ir tuo pačiu paruošiami būsimieji seminaristai. 

Visi šie Kunigų seminarijos kūrimo rūpesčiai užgriuvo jaunąjį J.Želvį–Želvavičių. Dirbti organizacinį darbą sekėsi, jis buvo pakeltas Saratovo kapitulos kanauninku. Nepaisant pasisekimo tarnyboje, visą laiką veržėsi sugrįžti į gimtinę. Leidimą grįžti ir prelato laipsnį išrūpino vyskupas Motiejus Valančius, bet, besirengdamas kelionei, J.Želvys–Želvavičius netikėtai mirė. 

Literatūrinis palikimas nėra gausus – tai „Gesmės, arba Poezija“ (1858) ir Ivano Krylovo pasakėčių vertimų rinkinys „Pasakos“ (1863). J.Želvio–Želvavičiaus raštų kalba buvo kritikuojama dėl sunkios ir painios eilėdaros. Savo raštuose pirmasis pradėjo naudoti lietuvišką raidę „v" vietoj  lenkiškos „w".

## Šaltiniai
* Lina Bendžiūtė. ''Apie Simoną Daukantą žinome daug, o apie Juozapą Želvavičių?..''
* leva Šenavičienė. ''Juozapo Želvio laiškai Jonui  Krizostomu Gintilai ir  Motiejui Valančiui''
* Тираспольская римско-католическая духовная семинария // lexikon.wolgadeutsche.net
* Тираспольская епархия // lexikon.wolgadeutsche.net
Šventelės tvenkinys

**Šventelės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5,5 km į šiaurę nuo Švenčionėlių. Sudarytas užtvenkus Šventelės-Dėmės upę (Žeimenos intakas) 5,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,49 km, plotis – iki 0,11 km. Yra 0,09 ha sala, sujungta tilteliu su pietiniu krantu. Altitudė 147 m. Pietinis krantas aukštas. Tvenkinį supa Šventelės ir Veikūnų miškai. Rytinis galas užpelkėjęs. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Vitalinos kaimas, nutiestas geležinkelis Vilnius–Turmantas.

2011 m. pastatyta 30 kW galios mažoji hidroelektrinė.

## Šaltiniai
Gražina Gudaitytė-Liautaud

**Gražina Gudaitytė–Liautaud** (1938 m. balandžio 25 d. Žeimelyje) – JAV gyvenanti Lietuvos mecenatė.

## Biografija
Gimė miškininko Jurgio Gudaičio šeimoje. Artėjant Antrojo pasaulinio karo frontui, tėvai su dviem mažametėmis dukromis pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį, o vėliau emigravo į JAV. 

Gražina lankė Čikagos Šventojo Kryžiaus bažnyčios vienuolių mokyklą, po to mokėsi vietinėje amerikiečių mokykloje. Buvo aktyvi skautė – viena iš pirmųjų *Jūros skaučių* tunto narių. Studijavo pedagogiką Ilinojaus universitete Champaigne mieste, *Ginos Gudaitis* vardu 1959 m. dalyvavo grožio konkurse ir laimėjo *Mis Ilinojus* titulą. Dirbo mokytoja, 1962 m. ištekėjo už firmos „Capsonic Inc.“ savininko James P. Liautaud'o. Vėliau Gražina Gudaitytė–Liautaud nutraukė pradėtą pedagoginę veiklą ir tapo namų šeimininke, gimė vaikai: Greg'as, James'as John'as, Robby's, Lara.

## Veikla
G. ir J. P. Liautaud'ų šeima Amerikos lietuvių tarpe pagarsėjo labdaringa veikla – rėmė žurnalo „Laiškai lietuviams“ leidybą, knygų spausdinimą. Sudėtingu Lietuvai laikotarpiu – 1991 metais – Gražina Gudaitytė-Liautaud atvyko į gimtinę ir pradėjo vadovauti vaikų Vilties fondui, kuris vien tik Vilniaus universitetinei vaikų ligoninei skyrė daugiau nei 4 mln. litų. Šiai ligoninei ji papildomai padovanojo per 620 tūkstančius litų. Fondo kvietimu iš JAV vykdavo gydytojai, kurie ne tik operuodavo ligonius, bet ir perduodavo žinias bei patirtį lietuvių kolegoms. Vilties fondas finansavo ir Lietuvos ortopedų, traumatologų ir slaugytojų stažuotes Amerikoje, kaulų ligomis sergantiems vaikams iš Lietuvos buvo suteikta galimybė nemokamai gydytis JAV ligoninėse. Taip pat per Lietuvos našlaičių fondą Gr.Gudaitytė–Liautaud skyrė neįgaliems ir be tėvų likusiems jaunuoliams stipendijas studijuoti šalies aukštosiose mokyklose.

Siekdama įamžinti tėvo atminimą, ji finansiškai parėmė Šiaulių rajono Auksučių kaime 2006 m. atidarytą *Jurgio Gudaičio centrą*. Centro užduotis – žemės ūkio ir miškininkystės moksliniai ir praktiniai tyrimai, jame rengiami pažangaus ūkininkavimo seminarai bei vykdoma kt. veikla, orientuota į verslumo kaime skatinimą. 

## Įvertinimas
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino 3-iojo laipsnio ordinas (1998 m.) 
* Žurnalas „Moteris“ suteikė *Metų Moters titulą* (2002 m.)

## Išnašos

## Šaltiniai
* Virginija Rimkuvienė. ''Metų moteris Gražina Gudaitytė-Liautaud: Žinau ilgaamžės santuokos paslaptį'' // Moteris, 2014/09/08
* *Liautaud Gražina* // Jungtinių Amerikos Valstijų lietuviai, II tomas. - Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas: Vilnius, 2002 psl. 588
Gintautas Želvys

**Gintautas Želvys** (, g. 1944 m. balandžio 21 d.) – Rusijos ir Lietuvos muzikinio teatro pedagogas, režisierius. Sankt Peterburgo N. Rimskio–Korsakovo konservatorijos profesorius, Sankt Peterburgo lietuvių bendruomenės veikėjas. 

## Biografija
Mokėsi Marijampolės 1–joje vidurinėje mokykloje. 1969 m. baigė Kauno Juozo Gruodžio aukštesniąją muzikos mokyklą. Studijavo Leningrado N. Rimskio–Korsakovo konservatorijoje, kur įgijo pianisto ir operos režisieriaus specialybę. Dėstė Lietuvos konservatorijoje, parašė ir apgynė menotyros mokslų disertaciją apie Jurgio Dvariono kūrybą. 1975 m. paskirtas Lietuvos filharmonijos direktoriumi.

Vėliau pervažiavo gyventi į Leningradą, dirbo N. Rimskio–Korsakovo konservatorijos Operinio ruošimo katedroje. Suteiktas docento, po to – profesoriaus vardas. Paskirtas Vokalo ir režisūros fakulteto dekanu, Konservatorijos prorektoriumi. Šios aukštosios mokyklos teatre režisavo operas: Džiakomo Pučinio „Bohema“, Nikolajaus Rimskio–Korsakovo operą „Caro sužadėtinė“, Piotro Čaikovskio „Jolanta“, Irinos Jelčevos „Riki–Tiki–Tavi“. Kauno muzikiniame teatre pastatė Džoakino Rosinio operą „Sevilijos kirpėjas“. 2006 m. suteiktas Rusijos nusipelnusio meno veikėjo vardas. Apdovanotas Kauno miesto „Santakos garbės ženklu“.

Tais pačiais metais išrinktas Sankt Peterburgo lietuvių bendruomenės pirmininku. 2010 m. jo iniciatyva suburtas Sankt Peterburgo estų, latvių ir lietuvių choras *Baltikum*.

## Šaltiniai
*  „Mokyklą prisimenu kaip blogą sapną…“  (Dialogas, 2009, Nr. 46)
* Jurgita Šakienė. ''Kartu su garbės ženklu atiteko atsakomybė''
* Lietuvybės sergėtojas iš Sankt Peterburgo

## Nuorodos
* 20 лет: период распада или полураспада? Литва без СССР (Interviu su Gintautu Želviu)
Juozapas Kiselis

**Juozapas Kiselis**,  (1894 m. liepos 6 d. Lietuvoje – 1951 m. gegužės 30 d. Latvijoje) – Romos katalikų kunigas Latvijoje, pedagogas.

## Biografija
Ilgą laiką tarnavo Latvijos katalikų parapijose. 1926–1928 m. klebonavo Kombulių (prie Kraslavos) Šv.Juozapo, 1928–1940 m. – Borovkos Dievo Motinos ir Kraslavos Šv.Liudviko bažnyčiose. Kraslavoje buvo ir dekanato vadovas, dėstė tikybą šio miesto gimnazijoje. 1940 m. Latvijos švietimo ministras jį paskyrė Rygos lietuvių gimnazijos direktoriumi. 1942–1951 m. kunigavo Preilių Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčioje. Palaidotas Naujosiose kapinėse Preiliuose.

## Šaltiniai
* Jāzeps Kiselis // Latgales dati
* Rīgas lietuvju ģimnazijai jauns direktors // Rīgas vēstnesis (1940.02.15)
Hot Springso nacionalinis parkas

**Hot Springso nacionalinis parkas** () – JAV nacionalinis parkas, esantis Arkanzaso valstijoje. Šis parkas 1932 m. buvo įkurtas Jungtinių Valstijų Kongreso. Tai buvo pirmas kartas, kai federalinė vyriausybė atidavė žemės sklypą, kaip poilsio zoną. Populiarios karštosios versmės, manoma, kad jos turi gydomųjų savybių. Tai mažiausias nacionalinis parkas pagal plotą Jungtinėse Amerikos Valstijose. Įrengta daug pėsčiųjų takų ir kempingų.

Hot Springso nacionaliniame parke kurį laiką treniravosi žaidėjai iš Pagrindinės Beisbolo Lygos, gyveno gangsteriai, tokie kaip Al Kaponė, Auklono parke vyko žirgų lenktynės, čia lankėsi ir 42-asis JAV prezidentas Bilas Klintonas. Nacionaliniu parku buvo paskelbtas 1921 m. kovo 4 d.

Karštosios versmės teka iš Hot Springso kalnų, priklausančių Aučitos kalnų slėniui. Parke karštosios versmės per ilgą laiką nepakito, valdžia sugebėjo išsaugoti neužterštą vandenį, nes jo nepanaudojo viešajam naudojimui. Daugiau nei 200 metų šiose versmėse žmonės gydo reumatą ir kitus negalavimus.

„Bathhouse Row“ zona yra paskirta kaip paminklų rajonas, kuriame yra didžiausia pirčių kolekcija Šiaurės Amerikoje.
Bražuolės I tvenkinys

**Bražuolės I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Trakų. Sudarytas užtvenkus Bražuolės upę (Neries intakas) 25 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,34 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 126,2 m. Krantai daugiausia žemi. Pietinis tvenkinio krantas plačiai užpelkėjęs, apaugęs medžiais ir krūmynais, stūkso Bražuolės piliakalnis. Už 0,24 km į pietus telkšo Bražuolės II tvenkinys. Šalia įsikūręs Bražuolės kaimas.

## Šaltiniai
Kametas

**Kametas** () – viršukalnė Indijoje, Himalajų kalnagūbryje. Aukštis – 7756 m. Išvaizda primena milžinišką piramidę, turinčią dvi smailias viršukalnes.

Pirmieji įkopę žmonės buvo trys anglai Frankas Smitas, Erikas Šiptonas, R.L. Holdsvortas ir vienas nepalietis šerpas. Jie tai padarė 1931 m. birželio 21 d.

Kalnas laikomas pavojingu, 2010 m. lavina pražudė pulkininką C. Poornachandrą ir Mają Maniką Gusainą.

## Šaltiniai
Bražuolės II tvenkinys

**Bražuolės II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Trakų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Bražuolės intakas, Neries baseinas) 0,18 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,38 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 129,7 m. Šiaurinės tvenkinio dalies krantai aukštoki. Pietinis krantas žemas, užpelkėjęs, pietinė ir vakarinė pakrantės apaugę medžiais ir krūmynais. Į šiaurę už 0,24 km telkšo Bražuolės I tvenkinys, į šiaurės vakarus stūkso Bražuolės piliakalnis. Šalia įsikūrę Bražuolės, į pietus – Akmenos kaimai.

## Šaltiniai
Čižiūnų tvenkinys

**Čižiūnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 3 km į šiaurės rytus nuo Aukštadvario, Čižiūnų kaimo pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Mošios upelį (Verknės intakas) 2,1 km nuo jo įtekėjimo į Aukštadvario HE tvenkinį. Tvenkinio beveik apvalus, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 143,5 m. Priešsroviui už 0,14 km į šiaurę telkšo Mošios ežeras. Krantai aukštoki. Pietrytinėje pakrantėje auga miškelis. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Tamašiavos kaimas, Vytauto Didžiojo universiteto Švietimo akademijos mokymo bazė.

## Šaltiniai
Organizacija (reikšmės)

**Organizacija** ( – instrumentas) gali reikšti:

* Organizacija – asmenų grupė, sukurta ar pati susikūrusi kažkokiai bendrai veiklai, darbui ar tikslui.
* Klasifikacija – įvairiarūšių objektų skirstymas pagal bendrus požymius į santykinai savarankiškas klases, kurios viena kitos atžvilgiu užimtų pastovią nuolatinę vietą.
Saksų savanoriai

**Saksų savanoriai** – kariai iš Vokietijos, daugiausia Saksonijos, savu noru dalyvavę Lietuvos nepriklausomybės kovose 1919 m.

## Istorija
1918 m. atkurta nepriklausoma Lietuva savos kariuomenės neturėjo. Pirmaisiais nepriklausomybės mėnesiais vyravo nuomonė, jog šalį apginti nuo bolševikų yra Vokietijos pareiga, be to, kitų šalių agresijos grėsmės buvo nepakankamai rimtai vertinamos. Augustinas Voldemaras pasisakė už elitinės kariuomenės kūrimą, kurioje tarnautų tik seniūnų rekomenduoti asmenys. Gruodį ministras pirmininkas Mykolas Sleževičius paskelbė atsišaukimą į savanorius ir visuotinę mobilizaciją. Per dvi savaites Kaune susirinko 3 000 savanorių, kuriuos dar reikėjo apmokyti ir aprūpinti.

1919 m. pradžioje Berlyne Antanas Smetona ir Martynas Yčas susitarė dėl 100 milijonų Vokietijos markių paramos, kuri turėjo būti skirta kariuomenės steigimui ir išlaikymui. Taip pat buvo bandoma derėtis dėl tiesioginės Vokietijos imperijos kariuomenės paramos vykstančiame Lietuvos–Sovietų Rusijos kare. Pagal Kompjenės paliaubų susitarimus Vokietija turėjo saugoti Lietuvą nuo galimų Sovietų Rusijos puolimų, be to, Vokietija siekė palaikyti savo įtaką regione bei silpninti Rusiją. Iš pradžių savanorių dalinius mėginta organizuoti iš besitraukiančių 10-osios armijos karių, vadovaujamų generolo Erich von Falkenhayn, tačiau kariai buvo pavargę, demoralizuoti ir troško kuo greičiau grįžti į namus. Savanorių paieška tęsėsi Vokietijoje, ypatingai Saksonijoje. Savanoriams buvo mokama 30 markių už mėnesį bei 5 markės už dieną, mažiausia tarnavimo trukmė buvo trys mėnesiai. Pirmieji saksų savanoriai atvyko į Kauną 1919 m. sausio pradžioje, iš kur nemažai jų buvo išsiųsta atgal kaip netinkantys tarnybai. Mėnesio pabaigoje atvykusių savanorių skaičius Lietuvoje jau siekė 4 000. Saksų savanoriai buvo dislokuoti Kaune ir aplink jį: Alytuje, Jonavoje, Kėdainiuose, Baisogaloje. Atvykę kariai nebuvo labai patikimi, kadangi nemažai jų simpatizavo „Spartako sąjungos“ bei tarybinėms idėjoms. Savanoriai kelis kartus mėgino nuversti Lietuvos valdžią.

Iš pradžių kariai organizuoti į 46-tąją saksų savanorių diviziją. Vasario 22 d. leitenantas-generolas Walter von Eberhardt tapo divizijos vadu. Balandžio–gegužės mėnesiais savanorių pajėgos reorganizuotos į Pietų Lietuvos savanorių brigadą, sudėtą iš 18-tojo, 19-tojo, 20-tojo pulkų ir bataliono Raseiniuose. 18-tasis pulkas kovėsi kartu su lietuviais. 19-tasis pulkas saugojo Kauną ir kovos veiksmuose nedalyvavo. 20-tasis pulkas buvo dislokuotas Gardine, vėliau Kėdainiuose. Raseinių batalionas prisijungė prie bermontininkų. Baltijos landesveras, vadovaujamas generolo Rüdiger von der Goltz, nuvertė Latvijos valdžią ir užėmė Rygą. Reaguodama į įvykius Paryžiaus taikos konferencija pareikalavo Vokietijos išvesti savo karius iš Lietuvos ir Latvijos kai tik šių šalių pajėgos bus pajėgios apsiginti pačios. Paskutiniai saksų savanoriai paliko Lietuvą 1919 m. liepos viduryje.

## Atminimas

* Saksų karių ir Pirmojo pėstininkų pulko skveras Alytuje (2019).
* Memorialinis obeliskas saksų savanoriams Ukmergėje (2019).

## Šaltiniai
Mirties slėnio nacionalinis parkas

**Mirties slėnio nacionalinis parkas** () – JAV, Kalifornijos valstijoje esantis nacionalinis parkas. Jis užima teritoriją tarp Didžioji Baseino regiono ir Mohavių dykumos. Šiame parke gausu druskožemių, kopų, bedlendų, slėnių, kanjonų ir kalnų. 91 proc. Mirties slėnio nacionalinio parko teritorijos sudaro tyrlaukiai ir žmogaus nepaliestos žemės. Tai yra sausiausias, karščiausias ir žemiausiai esantis nacionalinis parkas JAV.

Mirties slėnio nacionaliniame parko flora ir fauna prisitaikiusi prie karštų sąlygų. Tarp tokių yra snieginiai avinai, kojotai, Mirties slėnio dantkarpinės žuvys ir kt.

Parko teritorijoje pirmieji gyventojai indėnai apsigyveno apie 7000 m. p. m. e. Europos amerikiečiai ieškodami kelio į aukso kasyklas 1849 m. įstrigę slėnyje davė jam „mirties slėnio“ pavadinimą.

Mirties slėnio slėnis nacionaliniu monumentu paskelbtas 1933 m., nacionaliniu parku tapo 1994 m.

Pats Mirties slėnis yra grabenas, o seniausios uolos susiformavo prieš 1,7 milijardus metų.

2013 m. Mirties slėnio nacionalinis parkas įtrauktas į tamsaus dangaus teritorijų sąrašą. Šios teritorijos yra apsaugotos nuo šviesos taršos ir yra pritaikytos observatorijų veiklai.

1913 m. liepos 10 d. JAV orų tarnyba mirties slėnyje nustatė 56,7 °C temperatūrą ir tai iki šiol yra aukščiausia pasiekta oro temperatūrą JAV. 2012 m. anuliavus iki tol užfiksuotą 57,8 °C rekordą Azizijoje, 1913 m. rezultatas tapo rekordininku visoje Žemėje.

## Galerija

File:Racetrack Playa in Death Valley National Park.jpg
File:Death Valley,19820817,Desert,radiator water tank.jpg
File:BadwaterBasin.JPG
File:Devil's Golf Course in Death Valley NP.jpg


## Šaltiniai
Tiltų tvenkinys

**Tiltų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 10 km į pietus nuo Rūdiškių, Tiltų kaimo šiaurvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Gelužos upę (Merkio intakas) 8,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 1,48 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 134,1 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Tvenkinį supa Tiltų ir Žvingeliškių miškai. Pietrytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1968 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Totoriškių tvenkinys

**Totoriškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 3,5 km į pietus nuo Aukštadvario. Sudarytas užtvenkus Strūzdos upelį (Verknės intakas) 1,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,55 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 114,2 m. Krantai aukšti, šlaitai plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Rytinėje pakrantėje įsikūręs Totoriškių kaimas, šalia užtvankos – Peteriškių kaimas. Žemiau užtvankos prasideda Aukštadvario regioninis parkas. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Vosiliukų malūno tvenkinys

**Vosiliukų malūno tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 7,5 km į šiaurę nuo Lentvario. Sudarytas užtvenkus Moluvėnų upelį (Neries intakas) 1,6 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,97 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 98,7 m. Krantai aukšti. Pietinėje pakrantėje auga Panerių miškas. Kitose pakrantėse įsikūrusi Vosyliukų kolektyvinių sodų bendrijos gyvenvietė.

Tvenkinys įrengtas 1920 m. Prie užtvankos įsikūręs Stirnių malūnas.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
FC Kupiškis

**Kupiškio FC „Kupiškis“** – Lietuvos futbolo klubas iš Kupiškio.

## Istorija

Klubas įregistruotas 2007 m. gruodžio 14 d.

2018 m. sensacija tapo, kad klubas iš niekur siekė dalyvauti Pirmos lygos pirmenybėse. Klubas nesugebėjo gauti Pirmos lygos licencijos, bet žaidė Pirmoje lygoje išimties tvarka.

Pirmoje lygoje klubui sunkiai sekėsi rinkti taškus. Vienintelė įsimintina pergalė buvo pasiekta Klaipėdoje, kur FK Koralas buvo sutriukšinti nepadoriu rezultatu 12-0. Šios rungtynės buvo pavadintos klounada. vėliau sekė net penkių komandos žaidėjų diskvalifikacija. Kaip įtaraiama, rungtynėse su Panevėžiu buvo įtakojamas rezultatas.Su šiais futbolininkais klubas atsisveikino. Sezono pabaigoje buvo patirta eilę pralaimėjimų ir komanda užėmė 13 vietą tarp keturiolikos komandų. (Aplenkė tik iš kovos pasitraukusią FK Koralas ekipą.)

2019 m. nesugebėjo licencijuotis Pirmos lygos pirmenybėms, bet dalyvavo išimties tvarka. Tarp 15 dalyvių liko dešimtoje vietoje, o vienu metu buvo pakilę į šeštą vietą, tačiau jos išlaikyti nepavyko.

2020 m. vasario 11 d. Lietuvos futbolo Drausmės komitetas dėl manipuliavimo rezultatais priėmė sprendimą pašalinti „Kupiškis“ iš I LFF lygos, pritaikyti jam sankcijas bei perkelti jį į žemesnę lygą (Antrą lygą). Nubausti penki ekipos žaidėjai, kuriems buvo skirtas draudimas dalyvauti bet kokioje su futbolu susijusioje veikloje iki 6 (šešių) mėnesių bei piniginės baudos nuo 1000 (vienas tūkstantis) iki 2000 (du tūkstančiai) eurų. Baudas už žaidėjų padarytus pažeidimus gaus ir klubas, kurios sieks nuo 1000 (vienas tūkstantis) iki 2000 (du tūkstančiai) eurų už pažeidimą.

## Pasiekimai
2017 m. gruodžio 9 d. Juodpėnų sporto salėje vykusiame salės futbolo turnyre 5×5 „Kupiškio kalėdos“ tapo nugalėtojais.

## Sezonai

|}

## Sudėtis
* *[[2019]] m. [[birželio 26]] d.* Pilna sudėtis:

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 

## Treneriai
*  Leonardo Iparraguire, 2018 m.
*  Eduards Štrubo, 2019 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvosfutbolas.lt svetainė
Vilniaus dantų technikų mokykla

**Respublikinė Vilniaus dantų technikų mokykla** - mokykla, veikusi nuo 1945 m. gruodžio 29 d. iki 1951 m. rugpjūčio 25 d. Vilniuje. Ji buvo įsteigta Lietuvos TSR Sveikatos apsaugos liaudies komisaro 1945-12-29 įsakymu Nr. 402.
1951-08-23 SAM įsakymu  mokykla nuo 1951-08-25 buvo prijungta prie Kauno medicinos felčerių-akušerių mokyklos.

## Nuorodos
http://www.archyvai.lt/lt/fondai/spec_mokymas/lcva_fr345_pazyma.html
Biskeino nacionalinis parkas

**Biskeino nacionalinis parkas** () – JAV, Floridos valstijoje, į pietus nuo Majamio esantis nacionalinis parkas. Parko teritorija apima Biskeino įlanką ir šalia esančius barjerinius rifus.

95 proc. parko teritorijos sudaro vanduo, čia yra dideli mangrovių miškai.

Biskeino nacionalinis parkas saugo keturias skirtingas ekosistemas: mangrovės pelkes, Biskeino įlankos vandenis, koralinius klintis ir Floridos rifus. Parko teritorijoje gyvena tokie gyvūnai kaip Amerikinis lamantinas, įvairios žuvys, auga jūros žolės, kempinės, koralai ir kt. Nacionalinis parkas apima 200 rūšių žuvų, paukščių, banginių ir koralų. Tarp jų yra 16 gyvūnų, esančių pavojuje, rūšių (tarp jų Bisa ir Žalieji vėžliai), taip pat galima pamatyti nykstančius Misisipės aligatorius ir Amerikinius krokodilus.

Pirmieji gyventojai Biskeino įlankoje apsigyveno apie 10 000 m. prieš vandeniui sudarius pačią įlanką, indėnų genties tekesta gyventojai čia apsigyveno prieš 4 000 m. Pirmieji nuolatiniai dabartiniai gyventojai čia apsigyveno ankstyvajame XIX a.

Nacionaliniu parku teritorija paskelbta 1980 m. birželio 28 d.

## Galerija

File:Biscayne underwater NPS1.jpg
File:Boca Chita Miami skyline NPS1.jpg
File:Columbus Day weekend boaters at Biscayne Bay.jpg
File:Stiltsville.jpg
File:Elkhorn Coral Biscayne NP1.jpg
File:Biscayne American Crocodile NPS1.jpg
File:Green Sea Turtle Biscayne.jpg
File:Consolea corallicola.jpg


## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Keila JK

**Keila JK** – Estijos futbolo klubas iš Keilos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1995 m. Rungtyniavo žemesniuose šalies divizionuose.

## Pasiekimai
* 2017 m. Esiliiga B pirmenybėse iškovota 4 vieta.

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Andoros bendruomenės stadionas

**Andoros bendruomenės stadionas** () – pagrindinis futbolo stadionas Andoros miesto pietvakarinėje dalyje, Andoros kunigaikštystėje. Stadionas priklauso Andoros futbolo federacijai. Namų rungtynes žaidžia įvairūs klubai. Iki 2014 m. čia žaidė šalies nacionalinė rinktinė, vėliau persikėlusi į Andoros nacionalinį stadioną.

Stadiono danga – natūrali veja (žolė). Aplinkui stadioną įrengtas bėgimo takas. Talpina 1300 žiūrovų. Iš pažiūros stadionas atrodo nedidelis, tačiau atitinka UEFA keliamus reikalavimus.

## Istorija

Atidarytas 1990 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie stadioną ''worldstadiums.com''
Aišovalio sporto aikštė

**Aišovalio sporto aikštė** (, pagal rėmėjus *DEVK-Arena*) – futbolo stadionas Sant Chulija de Lorijos apylinkėse, Aišovalio kaime (Andoros valstybėje). Namų rungtynes žaidžia įvairūs Andoros klubai.

## Aprašymas

Stadionas priklauso Andoros futbolo federacijai. Stadiono danga yra natūrali veja (žolė). Aplinkui stadioną yra bėgimo takas.

Talpina 1000 žiūrovų. Visos vietos sėdimos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie stadioną ''worldstadiums.com'' 
* Apie stadioną ''football-stadiums.ru''
Šenandoa nacionalinis parkas

**Šenandoa nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos sritis Jungtinių Amerikos Valstijų rytuose, Virdžinijos valstijoje. Įkurtas 1935 m., nors pirmosios saugomos teritorijos įkurtos dar 1926 m.

Šenandoa nacionalinis parkas apima Apalačų kalnų dalį – Mėlynųjų kalnų šiaurės rytinę pusę. Parkas išsidriekęs sulig kalnais iš pietvakarių į šiaurės rytus. Aukščiausia vieta – Hoksbilio kalnas (1235 m). Manoma, kad parko uolos yra vienos seniausių pasaulyje (>1 mlrd. m. amžiaus). Čia saugomi būdingi Mėlynųjų kalnų kraštovaizdžiai su pušų, ąžuolų ir magnolijų miškais, sabalpalmių giraitėmis. Veisiasi >200 paukščių rūšių, 51 roplių ir varliagyvių rūšis, >30 žuvų rūšių, >50 žinduolių rūšių, tarp kurių – baltauodegiai elniai, juodieji lokiai, lapės, pilkosios voverės, lūšys, skunsai, didieji rudieji šikšniai, laukiniai kalakutai, oposumai, tanagros, kanadinės ūdros ir kt.

Pro Šenandoa nacionalinį parką eina ilgiausias pasaulyje Apalačų pėsčiųjų takas.


Buck Hollow First Light (27100826886).jpg|Saulėtekio spalvos
Dark Hollow Falls (9600026328).jpg|Dark Holou krioklys
White-oak-canyon-waterfalls - Virginia - ForestWander.jpg|Baltųjų Ąžuolų kanjonas
Late Fall Sunstar (22436537419).jpg|Ruduo Šenandoa parke


## Šaltiniai
Gustav Alfred Ring

**Gustavas Alfredas Ringas** (; 1889 m. spalio 21 d. Trumsėje (kitur norodyta Kopenhagoje) – 1958 m. birželio 9 d. Osle) – Norvegijos verslininkas, Lietuvos Respublikos generalinis garbės konsulas Osle.

## Biografija
1909 m. baigęs vidurinę mokyklą, toliau mokėsi vienmetėje karo mokykloje. 1912 m. baigė komercinę gimnaziją, po to siekė ekonominio išsilavinimo JAV ir Kanadoje. Grįžo į Europą ir 1915 m. *Kristianijoje* (tuometinis Oslo pavadinimas) įkūrė savo vardo įmonę, besispecializavusią įrangos parduotuvėms, restoranam ir ofisams tiekime. *Gustav A. Ring System Maskiner A/S* po įkūrėjo mirties perėjo į sūnaus rankas, o 1983 m. buvo parduota firmai *Scanvest*.

1926 m. rugpjūčio mėn. G.A.Ringas buvo paskirtas Lietuvos garbės konsulu Osle. Jis veikė keliomis kryptimis: populiarino Lietuvą gimtojoje šalyje, teikė žinias apie Norvegijos ūkį, ieškojo partnerių lietuvių verslininkams. Kartu konsulas gynė Lietuvos Respublikos interesus Vilniaus ir Klaipėdos kraštų klausimais.

Jo pastangų dėka 1935 m. rugpjūtį Lietuvos eksporto įmonė „Maistas” išsinuomojo, o gruodį nupirko Anglijos *Wm Simons & Co Ltd* firmos statytus refrižeratorius „Rimfrost“ ir „Barfrost“ (nuo 1936 m. „Kretinga“ ir „Utena“). Šie 542 BRT keliamosios galio garlaiviai tapo šalies prekybinio laivyno užuomazga: buvo įdarbinti lietuviai jūreiviai, kroviniai pradėti gabenti savais laivais. 1938 m. vasarą generalinio konsulo pagalba Klaipėdos įmonė „Sandėlis“ Trondheime įsigijo laivą „Augustal“ (1607 BRT). Pavadintas „Panevėžiu“, jis tapo didžiausiu lietuviškų jūrinių laivų tarpe. 
 
G.A.Ringas prisidėjo ir prie kultūrinių ryšių tarp abiejų valstybių stiprinimo: buvo surengta lietuvių liaudies meno paroda, organizuotos Lietuvos–Norvegijos futbolo rinktinių draugiškos rungtynės. Jis buvo aktyvus 1934 m. lapkričio 7 d. įkurtos Norvegijos–Baltijos šalių draugijos () narys, 1936 m. įsteigė sidabrinę *Slidinėjimo taurę*, dėl kurios varžėsi Estijos, Latvijos ir Lietuvos studentai.

1940 m. rugpjūčio 8 d. Lietuvos TSR Užsienio reikalų ministerijos generalinio sekretoriaus Pijaus Glovacko raštu Oslo konsulatas turėjo būti uždarytas, o dokumentacija perduota Sovietinei ambasadai. Tačiau tai neįvyko – Lietuvos Respublikos konsulinė įstaiga dirbo ir Antrojo pasaulinio karo metu, ir po jo. Tuo metu buvo stengiamasi padėti lietuvių pabėgėliams vienu ar kitu būdu atsidūrusiems Norvegijos Karalystėje. Po G.A.Ringo mirties Lietuvos generaliniu garbės konsulu Osle buvo paskirtas Hilmaras Marinius Hansenas.

G.A.Ringas buvo vedęs – žmona Ingrida (1893–1922), sūnus Gustavas Alfredas (jaun.) (1916–1993).

## Išnašos
 

## Šaltiniai
* ''Gustav Alfred Ring'' // Lokalhistoriewiki
* Sandra Grigaravičiūtė. ''Lietuvos konsulatai Norvegijoje 1924-1940 metais''
Veblių tvenkinys

**Veblių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10,5 km į pietryčius nuo Pabradės, Veblių viensėdžio rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus B-2 upelį (Baluošos intakas, Neries upės baseinas) 1,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,18 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 137,3 m. Krantai neaukšti. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Į pietus įsikūręs Andriukėnų kaimas.

## Šaltiniai
IONISx

**IONISx** – masinio švietimo projektas, sukurtas 2013 m. IONIS Education Group CEO Marc Sellam ir Fabrice Bardèche.

„IONISx“ siūlo savo vartotojams šimtus nemokamų kursų iš įvairių disciplinų, sėkmingai baigus kursus gaunamas baigimo sertifikatas.

## Kursai
Svetainė siūlo 6-10 savaičių trukmės nemokamus internetinius kursus, šiose pagrindinėse kategorijose:

## Šaltiniai
2016–2017 m. biatlono pasaulio taurė

**2016–2017 m. biatlono pasaulio taurė** – tarptautinės sezoninės biatlono pasaulio taurės varžybos, susidedančios iš 10 skirtingų etapų. Sezono varžybos prasidėjo 2016 m. lapkričio 27 d. Švedijos Estešundo mieste, ir baigėsi 2017 m. kovo 19 d. Norvegijos mieste Holmenkolene. Čempionų titulus gynė prancūzas Martin Fourcade ir čekė Gabriela Koukalová.

## 2016–2017 m. pasaulio taurės tvarkaraštis

## Vyrai

### Bendra įskaita

 

### Asmeninės 20 km

### Sprintas

### Persekiojmo lenktynės

### Masinio starto lenktynės

### Estafetės

### Komandinė įskaita – Tautų taurė

## Moterys

### Bendra įskaita

 

### Asmeninės 20 km

### Sprintas

### Persekiojmo lenktynės

### Masinio starto lenktynės

### Estafetės

### Komandinė įskaita – Tautų taurė

## Mišrios komandos

### Mišri estafetė

## Medalių lentelė

## Šaltiniai
Antakalnio II tvenkinys

**Antakalnio II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, 8 km į pietryčius nuo Ukmergės. Sudarytas užtvenkus Nasėvelos upelį (Šešuolos intakas, Siesarties baseinas) 6,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 1,43 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 123 m. Krantai daug kur aukštoki. Šiaurinėje pakrantėje auga miškelis. Aplink kitus krantus plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūrę Alionių ir Miliukų kaimai, Mielionių viensėdis.

Tvenkinys įrengtas 1982 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Butiškių tvenkinys

**Butiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, 6 km į pietryčius nuo Želvos. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Sauginių upelio intakas, Širvintos baseinas) 1,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,25 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 157,8 m. Pietinis krantas aukštokas. Rytinėje pakrantėje stūkso Kakariekos miškas. Kitose pakrantėse plyti pievos. Šalia įsikūręs Butiškių kaimas.

## Šaltiniai
Direktorija (reikšmės)

**Direktorija** gali reikšti:

* Direktorija – Prancūzijos Respublikos vykdomosios valdžios aukščiausioji institucija laikotarpiu nuo 1795 m. spalio 26 d. iki 1799 m. lapkričio 9 d.
* Direktorija (informatika)
Uolinių kalnų nacionalinis parkas

**Uolinių kalnų nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos sritis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kolorado valstijoje, apima vidurinę Uolinių kalnų dalį. Nacionalinis parkas įsteigtas 1915 m., o 1976 m. paskelbtas biosferos rezervatu.

Parke saugomi būdingi Uolinių kalnų kraštovaizdžiai ir laukinė gyvūnija. Aukščiausia parko vieta – Longs Piko kalnas (4345 m). Telkšo apie 150 ežerų (Lokių, Birštato, Svajų ir kt.). Parko teritorijoje yra Kolorado upės ištakos. Būdingos alpinės pievos, kalnų tundra, spygliuočių miškai (auga įvairios pušys, kėniai, eglės). Aptikta >700 rūšių aukštesniųjų augalų. Sutinkami įvairūs gyvūnai: vapičiai, juodauodegiai elniai, pumos, kojotai, juodieji lokiai, snieginiai avinai, švilpikai, briedžiai, bebrai, amerikiniai baltieji kiškiai, rudosios lūšys, burundukai, virš 200 paukščių rūšių.

Vystomas turizmas, alpinizmas.


Moraine Park Valley, Rocky Mountain National Park.jpg|Morenų parko slėnis
Rocky Mountain NP - Forest Canyon 17-9-2014 13-53-32.jpg|Reginys į Miškų kanjoną
Flattop Mountain Trail (13907782122).jpg|Uoliniai kalnai ankstyvą pavasarį
Lake Bierstadt Hike 7-24 (32390038436).jpg|Birštato ežeras


## Šaltiniai
Laseno nacionalinis parkas

**Laseno nacionalinis parkas** arba ***Laseno vulkaninis nacionalinis parkas*** () – saugoma gamtos sritis Jungtinių Amerikos Valstijų vakaruose, šiaurės Kalifornijoje, pietinėje Kaskadinių kalnų dalyje, apima Laseno kalną ir jo apylinkes. Įsteigtas 1916 m., nors dar 1907 m. čia įsteigti 2 nacionaliniai monumentai.
 
Parke saugomas veikiantis Laseno ugnikalnis (aukštis 3187 m) ir įvairūs kiti vulkaniniai dariniai: stratovulkanai, vulkaniniai kupolai, pelenų kūgiai, lavos dangos, terminiai vandenys (fumarolės, geizeriai, karštosios versmės). Parke telkšo keletas vaizdingų kalnų ežerų (Mansanitos, Heleno, Kadagių, Smaragdo, Viršukalnės ir kt.), teka sraunios upės (priklauso Sakramento baseinui), šniokščia kriokliai (Mil Kriko ir kt.).

Kraštovaizdžiui būdingi spygliuočių miškai, kuriuose veši geltonosios, Džefrėjaus, saldžiosios pušys, pilkieji kėniai, gausu meškauogių, serbentų, įvairių laukinių gėlių. Aukščiau auga didingieji kėniai, kalvinės ir suktaspyglės pušys, juodosios cūgos. Būdinga įprasta Vakarų pakrantės kalnų gyvūnija: juodieji lokiai, pumos, lapės, juodauodegiai elniai, amerikinės kiaunės, rudosios lūšys, skunkai, kojotai, burundukai ir kt.


Stars and Eiler Fire (14921020285).jpg|Žvaigždėtas dangus virš parko miškų
Chaos Crags (23754811168).jpg|vulkaninis kupolas „Chaoso Atbrailos“
Fishing on Manzanita Lake.jpg|Mansanitos ežeras
Bumpass Hell boardwalk (8553662052).jpg|Fumarolių ir karštųjų versmių sritis


## Šaltiniai
Girlaukių tvenkinys

**Girlaukių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Ukmergės rajone, 13 km į šiaurės rytus nuo Ukmergės. Sudarytas užtvenkus Kirnės upę (Šventosios intakas) 3,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,16 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 96,4 m. Krantai žemi. Rytinis krantas užpelkėjęs, pakrantės apaugę medžiais ir krūmynais. Aplink tvenkinį plyti pievos. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija. Pasroviui į šiaurę už 0,23 km, Girlaukių kaime, telkšo 0,58 ha tvenkinys.

## Šaltiniai
Vojažerių nacionalinis parkas

**Vojažerių nacionalinis parkas** () – JAV, šiaurinės Minesotos dalyje esantis nacionalinis parkas. Ribojasi su Kanados siena. Rytuose driekiasi tyrai. Įsteigtas 1975 m. Parko teritorijoje telkšo keturi dideli ežerai, iš kurių trys kerta Kanados–JAV sieną (Lietaus, Kabetogamos, Namakano, Smėlio Kyšulio). Parke veisiasi vilkai, juodieji lokiai, briedžiai, baltauodegiai elniai, kanadiniai bebrai, lapės, ūdros, ondatros, amerikiniai baltieji kiškai, šeškai. Taip pat baltagalviai jūriniai ereliai, narai, kormoranai, įv. pelėdiniai paukščiai.

Į parko teritoriją paleoindėnai atklydo apie 8000 m. pr. m. e. atsitraukus ledynui. Vėliau pasirodė medžiotojai-rankiotojai, kurie vertėsi žvejyba ir laukinių ryžių rinkimu. 1688 m. pasirodė pirmieji europiečiai, kailių pirkliai. Ties dabartine Kanados–JAV siena tuo metu gyveno kri ir asiniboinai, kurie iki XVIII a. vidurio apleido apylinkes. 1780 m. odžibviai buvo vieninteliai tenykščiai gyventojai. Jie tiekė kanojas, kailius ir maistą europiečiams. XIX pabaigoje–XX a. pradžioje veikę medkirčiai gerokai pakeitė kraštovaizdį. Beveik nebeliko miškams būdingų sakingųjų bei veimutinių pušų ir kitų brandžių medžių. 1893–1898 m. kilo aukso karštinė, tačiau dėl menkų išteklių pastaroji pramonė greitai nunyko.

Parke vystomas vandens turizmas, užsiimama mėgėjiška žūkle. Taip pat pritaikytas žygeiviams, jame yra 80 km takų, įrengta 175 stovyklavietės, žiemą užšalus ledui vystomas žiemos sporto turizmas.

## Galerija

File:Rainy_Lake.jpg
File:Gfp-minnesota-voyaguers-national-park-cruiser-lake.jpg
File:Gfp-minnesota-voyaguers-national-park-hiking-path.jpg


## Šaltiniai
NK Krško

**Krško NK** – Slovėnijos futbolo klubas iš Krško.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1922 m. Atkūrus šalies nepriklausomybę žaidė žemesniuosiuose divizionuose. 

Nuo 2015–2016 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje lygoje, bet ilgam joje įsitvirtinti nepavyko.

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose rungtyniauja žalia apranga. 

## Pasiekimai

## Sezonai

### Slovėnijos varžybos

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive