open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Isabelos sala

**Isabelos sala** () – didžiausia sala Ekvadorui priklausančiame Galapagų salyne. Plotas – 4640 km².

Sala vulkaninės kilmės, sudaryta iš 6 ugnikalnių skydų: Alsedo, Sero Asulio, Darvino, Ekvadoro, Siera Negros (1124 m) ir Volfo (1707 m). Visi šie ugnikalniai, išskyrus Ekvadorą, yra aktyvūs. Sala pasižymi gausia ir įdomia gyvūnija, čia aptinkami Galapagų pingvinai, neskraidantieji kormoranai, jūrinės iguanos, padūkėliai, rudieji pelikanai, Galapagų sausumos iguanos, įvairios tanagros, galapaginiai suopiai, galapaginiai karveliai, flamingai ir kt.

Isabeloje gyvena apie 2200 gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Puerto Viljamilis.


Image:Sierra Negra Volcano 2.jpg|Siera Negra
Image:Darwin volcano.jpg|Darvino ugnikalnis
Image:Elizabeth Bay -Isabela Island -birds.jpg|Galapagų pingvinai ir mėlynkojai padūkėliai
N-Gage

**N-Gage** − įmonės „Nokia“ sukurtas mobilusis telefonas, taip pat ir delninė žaidimų konsolė.

„Nokia“ bandė nuvilioti Game Boy Advance žaidėjus, į N-Gage įdiegdama mobiliojo telefono funkcijas. Sumanymas nenusisekė. Iš dalies dėl to, kad mygtukai labiau buvo pritaikyti telefonui ir buvo nepatogūs žaidžiant žaidimus. 

2005 m. „Nokia“ paskelbė, kad N-Gage žaidimų galimybes įdiegs savo sumaniesiems telefonams. N-Gage paslauga leido vartotojams pirkti ir parsisiųsti žaidimus iš oficialios N-Gage svetainės nuo 2008 m. balandžio 3 d., o 2009 m. spalio 30 d. „Nokia“ pranešė, kad nebebus kuriami žaidimai N-Gage konsolei ir kad paslauga nustos galiojusi 2010-ųjų pabaigoje.

Su 3 mln. pardavimų N-Gage yra viena iš nesėkmingiausiai parduotų visų laikų rankinių žaidimų konsolių.

Antrasis N-Gage modelis (N-Gage QD) pasirodė 2004 m. balandžio 14 d.

## Techniniai duomenys

## Žymesni žaidimai

## Šaltiniai

## Nuorodos

*Oficiali Nokia N-Gage svetainė 
*N-Gage  Atviro katalogo projekto svetainėje
Sužeidimo antsiuvas

**Sužeidimo antsiuvas** – TSRS Tarybinės Armijos ir Karinio jūrų laivyno karių, sužeistų Didžiojo Tėvynės karo metu, skiriamasis antkrūtininis ženklas, parodantis, kad karys buvo sužeistas. Ženklas įvestas 1942 m. liepos 14 d.

Antsiuvas buvo stačiakampis, 43 mm ilgio ir 5-6 mm pločio, iš tamsiai raudono (lengvas sužeidimas) ar auksinio (sunkus sužeidimas) šilkinio galiono.

Ženklas būdavo nešiojamas prisiūtas prie dešinės palaidinės ar munduro krūtinės pusės vidurinės sagos lygyje. Jei palaidinė ar munduras turi kišenę – virš dešiniosios kišenės.

Po karo šiuos antsiuvus nešiojo ant bet kurios uniformos formos, dešinėje pusėje, 8-10 mm virš ordinų ir medalių, o jei šių neturėjo – vietoj jų.

## Taip pat skaitykite
* Ženklas „Už sužeidimą“

## Nuorodos
* Знаки ранения // Великая Отечественная война 1941–1945: энциклопедия  / Гл. ред. М.М. Козлов. – М.: Сов. Энциклопедия, 1985. – С. 290. – 832 с.
Mūsų naujienos

**Mūsų naujienos** – *Paprūsės suvalkiečių liberalios krypties [[savaitraštis]]*, ėjęs 1930–1931 m. Kybartuose.

## Istorija
Leido L. Skatikas. Spausdino Perkūno spaustuvė Telšiuose. Išėjo 27 numeriai.

Nagrinėjo Suvalkijos regiono problemas, informavo apie įvykius.

Redagavo Petras Kežinaitis. 

## Šaltiniai
Mūsų nuomonė

**Mūsų nuomonė** – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kėdainių rajono tarybos leidinys, ėjęs nuo 1989 m. kovo 11 d. iki 1996 m.

## Istorija
Spausdino „Raidės“ spaustuvės Kėdainių skyrius. Tiražas 1989 m. – 2800 egz., 1993 m. – 1000 egz., 1995 m. – 500 egz.

## Redaktoriai
* Algirdas Čiurlys – 1989 m.
* Ramutė Viliušytė-Šukienė – 1990–1991 m.
* Albertas Adašiūnas – 1992–1996 m. 

## Šaltiniai
Mūsų pajūris

**Mūsų pajūris** – Lietuvos pajūriui propaguoti skirtas iliustruotas žurnalas, ėjęs 1935 m. birželio mėn. – 1941 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Leido A. Liliūnas, V. Juodis kas dvi savaites. Spausdino spaustuvė „Lituania“ Klaipėdoje, Telšių vyskupijos spaustuvė Telšiuose. Išėjo 5 numeriai.

Rašyta apie Klaipėdos krašto istoriją, pajūrio vietoves, vietos gyventojų papročius, tradicijas, kultūrą, nagrinėtos Klaipėdos krašto ekonominės, politinės problemos.

Bendradarbiavo A. Bendoravičius, R. Kudrickas, A. Gudimaitis, A. Pranskus, J. Staniulis, V. Sužiedėlis, Petras Vaičiūnas ir kiti.

Redagavo E. J. Dubickas, A. Jasiūnas, A. Žiliūnas. 

## Šaltiniai
Volfo ugnikalnis

**Volfo ugnikalnis** () – aukščiausia Galapagų salų (Ekvadoras) viršukalnė, iškilusi Isabelos salos šiaurinėje dalyje. Aukštis – 1707 m. Tai aktyvus skydinis ugnikalnis, susidaręs dėl magminių ertmių Žemės plutoje. Ugnikalnis iškilęs tiesiai ties pusiauju, pasižymi stačiais (35°) šlaitais. Ugnikalnio kalderos matmenys 6 x 7 km, gylis 700 m.

1797 m. aprašytas pirmas žinomas Volfo išsiveržimas. Paskutinis įvyko 2015 m.

Ugnikalnis pavadintas vokiečių geologo Theodor Wolf garbei.

## Nuorodos
* Global Volcanism Program
Mūsų Palanga

**Mūsų Palanga** – *nepriklausomas kurorto [[laikraštis]]*, ėjęs nuo 1994 m. balandžio iki 1995 m. kovo mėn. Palangoje. 

## Istorija
Leido UAB „Mūsų Palanga“ 1 kartą per savaitę. Spausdino „Ryto“ spaustuvė. Tiražas 1000 egz. Išėjo 47 numeriai.

Redaktorės Ilona Raudytė, Z. Semčenkovienė. 

## Šaltiniai
Mūsų parapija

**Mūsų parapija** – Skirsnemunės parapijos ir krikščioniškojo mokslo brolijos laikraštis, leistas 1937–1939 m. Jurbarko valsčiuje.

## Istorija
Leido kun. V. Semenavičius, redagavo kun. J. Kazlauskas. Išėjo 12 numerių.

## Šaltiniai
Mūsų pastogėje

**Mūsų pastogėje** – Kauno valstybinės namų detalių gamyklos kolektyvo mėnraštis, ėjęs 1991–1992 m. Kaune.

## Istorija
Tiražas 1992 m. – 100 egz. Išėjo 12 numerių.

Redaktorė Genovaitė Slaninienė. 

## Šaltiniai
Monas (upė)

**Monas** () – upė, tekanti Togo pietuose. Tai ilgiausia šalies upė, kurios ilgis 467 km, o baseino plotas 20 000 km². Upė prasideda tarp Sokodės miesto ir sienos su Beninu. Upė teka pietų kryptimi. Netoli upės žiočių, išilgai upės eina Benino ir Togo siena. Per didelę druskingų lagūnų ir ežerų sistema ėteka į Benino įlanką.

## Pritaikymas ūkiui
Tik dalyje upės netoli žiočių vyksta laivyba. Upės baseine auginami kukurūzai, dioskorėjos ir manijokai. 160 km nuo žiočių pastatyta Nangbeto hidroelektrinė. Partnerystės dėka, statyba buvo baigta 1987 m. Ji pasirodė ekonomiškai naudinga (žvejyba tvenkinyje, elektros gamyba). Statant užtvanką buvo iškeldinta 7600-10 000 žmonių. Buvo sudarytas projektas ir antrajai užtvankai, bet jis buvo neįgyvendintas.
Mūsų rūpesčiai

**Mūsų rūpesčiai** – *[[laikraštis]] pagyvenusiems žmonėms*, leistas 1989–1995 m. Vilniuje.

## Istorija
Nuo 1989 m. rugsėjo mėn. leistas lietuvių kalba, nuo 1990 m. sausio mėn. ir rusų kalba. Iki 1991 m. Nr. 35 ėjo kaip Lietuvos karo ir darbo veteranų respublikinės tarybos ir Lietuvos invalidų draugijos (arba Lietuvos veteranų respublikinės tarybos) laikraštis. Savaitraštis, nuo 1993 m. – dvisavaitis laikraštis. Nuo 1992 m. rugpjūčio mėn. iki 1993 m. rugpjūčio mėn. nebuvo leidžiamas. Tiražas 1989 m. – 30 000 egz., 1993 m. – 8300 egz., 1995 m. – 1000 egz.

Rašė apie veteranų ir pensininkų gyvenimą, jų požiūrį į Lietuvos ekonomiką, politiką bei kultūrą.

## Redaktoriai
* Algimantas Mykolas Stankevičius – 1989–1992 m.
* Linas Jučas – 1993–1995 m. 

## Šaltiniai
Fernandinos sala

**Fernandinos sala** () – sala Ekvadorui priklausančiame Galapagų salyne, esanti į vakarus nuo Isabelos. Plotas – 642 km².

Sala vulkaninės kilmės, visą ją užima aktyvus La Kumbrės ugnikalnis (aukštis 1476 m). Kalderos plotis 6,5 km, joje nuo 1988 m. telkšo ežerėlis. Paviršius uolingas, augalija skurdi. Fernandinoje lankosi Galapagų pingvinai, neskraidantieji kormoranai, jūrinės iguanos ir kt.

Sala negyvenama.


Image:Fernandina island.jpg|Salos pakrantė
Image:Ecuador-253.jpg|Galapaginis suopis
Image:Marine Iguana, Fernandina, Punta Espinosa.jpg|Jūrinės iguanos
Santjago sala (Galapagai)

**Santjago sala** (), dar vadinama **San Salvadoro** bei **Džeimso sala** – sala Ekvadorui priklausančiame Galapagų salyne, esanti tarp Isabelos ir Santa Kruso salų. Plotas – 585 km².

Sala vulkaninės kilmės, visą ją užima skydinis ugnikalnis (aukštis 907 m). Plyti lavos laukai. Santjage lankosi jūrinės iguanos, tanagros, jūrų liūtai, flamingai, delfinai, kotikai ir kt.

Sala negyvenama.


Image:Santiagofromsea.jpg|Salos pakrantės
Image:Marine Iguana Santiago Puerto Egas2.jpg|Jūrinė iguana
Mūsų sparnai

**Mūsų sparnai** – JAV lietuvių evangelikų reformatų žurnalas, einantis nuo 1950 m. gruodžio Čikagoje.

## Istorija
Steigėjas ir leidėjas Eugenijus Gerulis, Halina Jakubėnaitė-Dilienė, rėmė Mykolas Devenis, Povilas Dilys. Pastaruoju metu leidžia Lietuvių evangelikų reformatų bažnyčios kolegija Čikagoje du kartus per metus. Tiražas 1985 m. – 700 egz.

Redakcijoje dirbo Mykolas Plepys, Hypatija Yčaitė-Petkus, Mykolas Zablockas.

## Redaktoriai
Eugenijus Gerulis, Halina Jakubėnaitė-Dilienė, Jokūbas Kregždė, Petras Bružas. 

## Nuorodos
* „Mūsų Sparnai“ 1951-2003 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

## Šaltiniai
Ganos ryšiai

**Ganos ryšiai ir komunikacijos:**

* **[[Telefonas|Telefonija]]:**
** fiksuoto ryšio: 256 653 (2016 m.)
** mobilaus ryšio: 5,9 mln. (2007 m.)
Šalies kodas – **233**

* **[[Radijas]]:**
** Radijo stotys: AM – 0, FM – 137 ir 2 trumpųjų bangų (2007 m.)
** Radijo vartotojai: 12,8 mln. (2007 m.)

* **[[Televizija]]:**
** Televizijos kanalai: 34 (2016 m.)
** Televizijos vartotojai: 1,7 (1997 m.)

* **[[Internetas]]:**
** Interneto tiekėjai: 29 (2007 m.)
** Interneto vartotojai: 10,1 mln. (2017 m.)
** Internetinis kodas: .gh

## Šaltiniai
Floreanos sala

**Floreanos sala** () – sala Ekvadorui priklausančio Galapagų salyno pietinėje dalyje. Dar vadinta **Santa Marija** bei **Čarlzo sala**. Plotas – 173 km².

Sala vulkaninės kilmės, visą ją užima skydinis ugnikalnis (Pachaso k., aukštis 640 m). Gausu jūrinių paukščių.

Manoma, kad Floreanos sala anksčiausiai apgyvendinta Galapaguose. XVIII a. čia veikė savotiškas paštas, kuriuo naudojosi banginių medžiotojai, piratai. Dabar saloje gyvena ~100 gyventojų, susitelkusių Puerto Velasko Ibaros gyvenvietėje.


Image:Cerro Pajas.JPG|Pachaso kalnas
Image:Floreana5.jpg|Stendas
Image:Floreana1.jpg|Floreanos „paštas“
Bartolomė sala

**Bartolomė sala** () – vulkaninė salelė Ekvadorui priklausančio Galapagų salyno centrinėje dalyje, prie rytinio Santjago salos kranto. Plotas – 1,2 km².

Sala vulkaninės kilmės, visą ją užima užgesęs skydinis ugnikalnis (aukštis 114 m). Į jį lengva užkopti, o nuo viršuje esančios aikštelės atsiveria vazdinga panorama į Santjago ugnikalnių kūgius. Saloje gyvena pingvinai, veisiasi žalieji vėžliai.

Sala negyvenama.
Mūsų sportas

**Mūsų sportas** – Lietuvos sporto laikraštis, ėjęs 1931–1932 m. Kaune.

## Istorija
Leido Lietuvos sporto lyga, nuo 1932 m. spalio – Kūno kultūros rūmai, vasarą – kas savaitę, žiemą – kas dvi savaites. Spausdino kooperatinė Raidės spaustuvė Kaune. Išėjo 78 numeriai.

Rašė apie įvairias sporto šakas, pasakojo apie kitų šalių sportininkų pasiekimus, informavo apie svarbiausias sporto varžybas, pasiektus rezultatus, propagavo naujas sporto šakas.

Bendradarbiavo Konstantinas Avižonis, Kęstutis Bulota, Stepas Garbačiauskas, Ričardas Mironas, J. Misiūnas, Klemensas Prielgauskas, Jonas Vileišis, Vincas Zakarevičius ir kt.

Redagavo redakcinė komisija, atsakingieji redaktoriai Antanas Butavičius, Vladas Kviklys (nuo 1932 m. spalio mėn.). 

## Šaltiniai
Mūsų tiesa

**Mūsų tiesa** – JAV lietuvių socialistų sąjungos dvisavaitis laikraštis, leistas 1919 m. vasario 14-vasario 24 d. Filadelfijoje ir Niujorke. 

Redaktoriai Kazimieras Vidikas, V. Rudaitis. 

## Šaltiniai
Mūsų ūkis

**Mūsų ūkis** – savaitinis laikraščio „Lietuvos aidas“ priedas, leistas 1918 m. Vilniuje.

## Istorija
Spausdino Žaibo spaustuvė Vilniuje. Išėjo 12 numerių.

Rašė žemės ūkio, gyvulininkystės, sodininkystės, prekybos klausimais.

Redagavo J. Šabelis, P. Variakojis. 

## Šaltiniai
Mūsų vėliava

**Mūsų vėliava** – nelegalus LKJS laikraštis, leistas 1927 m. rugpjūčio mėn. – 1930 m. birželio mėn. Kaune. 

## Istorija
Spausdino Spartako spaustuvė Kaune. Tiražas 1500-3000 egz. Išėjo 15 numerių.

Bendradarbiavo E. Cvikas, Juozas Jurginis, Romas Šarmaitis, K. Šimkus, V. Šumauskaitė, Motiejus Šumauskas ir kt. 

## Šaltiniai
Mūsų viltis

**Mūsų viltis** – lietuvių savaitraštis, leistas 1945–1946 m. Vakarų Vokietijoje, Fuldos karo pabėgėlių stovykloje amerikiečių zonoje.

## Istorija
Ėjo kaip kultūros ir informacijos leidinys. Redagavo kun. K. R. Klumbys, Aleksandras Merkelis, Adomas Vilainis-Šidlauskas. Išleisti 27 numeriai po 8-12 p. Savaitraščio redakcija taip pat leido rotatorinį informacinį laikraštis „Tėviškės aidas“ (1946–1947 m.) bei savaitraštį „Pasaulis spaudoje“ (1947 m.) 

## Šaltiniai
Mūsų žemė

**Mūsų žemė** – ūkininkams skirtas laikraštis, ėjęs 1920–1921 m. Kaune lietuvių, lenkų (*„Nasza ziemia“*) ir baltarusių (*„Naša ziamlia“*) kalbomis.

## Istorija
Leido Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos Švietimo komisija. Ėjo 1920 m. du kartus per mėnesį, 1921 m. – mėnesinis. Spausdino Varpo spaustuvė Kaune. Išėjo 16 numerių. Platintas nemokamai.

Rašė žemės reformos, ūkininkavimo, agrotechnikos, gyvulininkystės ir kitais klausimais. Spausdino įvairių žemės ūkio specialistų straipsnius.

Bendradarbiavo Jonas Kriaučiūnas, L. Lingvys, L. Maciejauskas, Klemensas Skabeika, J. Tonkūnas, P. Vitkauskas ir kt. 

## Šaltiniai
Darvino sala

**Darvino sala** () – maža, negyvenama salelė Galapagų salyno šiaurėje (Ekvadoras). Plotas – 1,1 km².

Sala yra užgesusio ugnikalnio liekana, jos aukštis 165 m. Greta stūkso arkos formos uola, vadinama Darvino arka.

Lankymasis saloje apribotas. Joje įsikūrusios jūrinių paukščių kolonijos, o aplinkiniuose vandenyse gausu įvairių žuvų, ryklių, delfinų, jūrinių vėžlių.
Mūsų statybos

**Mūsų statybos** – tresto „Vilniaus statyba“ kolektyvo savaitraštis, leistas 1975–1990 m. Vilniuje.

## Istorija
Leistas lietuvių ir rusų kalba. Tiražas: 1975 m. – po 1800 egz. lietuvių ir rusų k., 1990 m. – po 1500 egz. lietuvių ir rusų k.

## Redaktoriai
* 1975–1981 m. Romas Dikčius
* 1982–1983 m. Juozas Bėrus
* 1984–1989 m. Palmira Kvietkauskienė
* 1990 m. Eugenijus Rutkauskas 

## Šaltiniai
Mo (upė)

**Mo** – upė, tekanti Togo ir Ganos teritorijomis. Upė prasideda Toge ir teka į vakarus, sudarydama trumpą dalį tarptautinės sienos tarp Togo ir Ganos. Upės žiotys Voltos tvenkinyje Ganoje.

## Šaltiniai
Mūsų žinios (Zalcburgas)

**Mūsų žinios** – lietuvių savaitraštis, leistas 1945–1947 m. Zalcburge, Austrijos karo pabėgėlių stovykloje.

## Istorija
Iš pradžių buvo skiriamas Zalcburgo miesto ir apylinkių, nuo 1946 m. – visos Austrijos lietuviams. Laikraštis spausdintas rotatoriumi. Išleisti 52 numeriai nuo 250 iki 400 egz. tiražu.

Leido ir redagavo redakcinė kolegija: J. Akstinas, A. Čeičys, Jonas Daugėla, Česlovas Grincevičius, A. Kučys, Aleksandras Merkelis, Mečislovas Šaltenis, A. Škėrys, Vytautas Antanas Dambrava, J. Senkus. 

## Nuorodos
* „Mūsų žinios“ 1945-1947 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org
## Šaltiniai
Mūsų žinios (Tauragė)

**Mūsų žinios** – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Tauragės rajono tarybos dvisavaitis leidinys, ėjęs 1989–1990 m.

## Istorija
Tiražas 1989 m. – 3700 egz., 1990 m. – 2700 egz. Išėjo 18 numerių.

Redagavo J. Regelskis (1989 m.) V. Venckus (1990 m.). 

## Šaltiniai
Mūsų žodis (Kazlų Rūda)

**Mūsų žodis** – Kazlų Rūdos rajono laikraštis, leistas nuo 1951 m. gegužės 23 d. iki 1962 m. kovo 31 d.

## Istorija
LKP Kazlų Rūdos rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos leidinys, ėjęs du kartus per savaitę. Iki 1961 m. lapkričio 18 d. vadinosi „Stalino keliu“. Tiražas 1951 m. – 1000 egz., 1962 m. – 3500 egz.

Laikraštis uždarytas Kazlų Rūdos rajono teritoriją padalijus Kapsuko, Šakių ir Prienų rajonams. Teritorijoje platinti šių rajonų laikraščiai.

## Redaktoriai
* A. Ramanauskaitė – 1951–1952 m.
* Bronius Braškys – 1953–1954 m.
* V. Šidlauskas – 1954–1957 m.
* A. Matulaitis – 1957–1962 m. 

## Šaltiniai
Mūsų žodis

**Mūsų žodis**:

* Mūsų žodis (reformatai) – Lietuvos evangelikų reformatų žurnalas
* Mūsų žodis (Brazilija) – Brazilijos lietuvių komunistinio pogrindžio laikraštis
* Mūsų žodis (Kazlų Rūda) – Kazlų Rūdos rajono laikraštis
* Mūsų žodis (LASS) – Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjungos žurnalas
* Mūsų žodis (Skuodas) – Skuodo rajono laikraštis
Muzikos lietus

**Muzikos lietus** – nepriklausomas muzikos žurnalas, ėjęs nuo 1995 m. liepos 27 d. iki 1998 m. Kaune.

## Istorija
Iki 1996 m. – savaitraštis. Tiražas 1995 m. – 1000 egz., 1997 m. – 2000 egz.

## Redaktoriai

* Nėrius Pečiūra – 1995–1997 m.
* Rimantas Stakauskas – 1997–1998 m.

## Šaltiniai
Muzikos prospektas

**Muzikos prospektas** – *mėnesinis laikraštis [[muzika|muzikos]] mėgėjams, fanams ir profesionalams*, nuo 1995 m. birželio 7 d. leistas Kaune, Kęstučio g. 79. 

## Istorija
Steigėja ir leidėja UAB „Litart“. Tiražas 1995 m. – 2000 egz., 1997 m. – 500 egz.

Redaktorė V. Kepalė. 

## Šaltiniai
Naminis gydytojas

**Naminis gydytojas** – laikraščio „Ūkininkas“ priedas, ėjęs 1923–1928 m. Kaune.

## Istorija
Leido kooperatinė spaudos bendrovė „Ūkininkas“. Išėjo 35 numeriai. 

## Šaltiniai
Auksūdžio senovės žemdirbystės vieta

**Auksūdžio senovės žemdirbystės vieta**, kitaip – **Auksūdžio pilkapiai** (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas - 5204, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR486) – ankstyvosios žemdirbystės laukai šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Auksūdyje (Darbėnų seniūnija), 0,4 km į rytus nuo kelio Auksūdys-Nausėdai, kairiajame Darbos krante, Pilalės miško vakarinėje dalyje.

Žemdirbystės vietos pietrytiniame pakraštyje yra Auksūdžio senovės gynybinis įtvirtinimas, o 127 m į pietryčius – pagonių alkvietė.

## Vieta
Aukštumos vakariniame pakraštyje ir į Darbos slėnį besileidžiančiame šlaite 6,22 ha plote išliko daugiau kaip 30 akmenų krūsnių. Didesnė dalis koncentruojasi miško pietvakarinėje dalyje, tarp upės slėnio ir senovės gynybinio įtvirtinimo-piliakalnio, vad. Kūlių pilale. Čia jos apima 350 m ilgio ir 160 m pločio, rytų – vakarų kryptimi pailgą plotą, o pavienių krūsnių esama ir senovės įtvirtinimo-piliakalnio aikštelėje.

145 m į šiaurę, arčiau miško šiaurės vakarinio krašto yra kita akmenų krūsnių grupė, apimanti 110 × 130 m dydžio plotą.  

Krūsnys apskritos, 3-5 m skersmens, 30-80 cm aukščio, akmenys į jas sumesti netvarkingai.

Bendras saugomos teritorijos plotas – 6,22 ha. 

## Istorija
Iki XVI a. Valakų reformos abipus Darbos upelio plytėjo ankstyvosios žemdirbystės laukai, kuriuos ženklino akmenų krūsnys, suformuotos renkant akmenis iš ariamos dirvos. Valakų reformos metu jie atsidūrė už valakais išskirstytų ariamos žemės sklypų ir buvo priskirti prie bendro naudojimo žemės – pievų, ganyklų ir miškų. Per 1919 metų Lietuvos žemės reformą bendrosios žemės buvo suskaidytos į vienkieminius sklypus ir išdalintos ūkininkams. Ruošiant žemę arimui ir renkant akmenis naujakurių statyboms, senovės žemdirbystės laukų akmenų krūsnis pradėta ardyti. Nemaža dalis akmenų 1939-1940 m. buvo išvežta Šventosios uosto statybai. 1948 m. buvo dar išlikę apie 300 krūsnių, kurios toliau buvo ardomas kolūkio statyboms.  

Pasakojama, kad XX a. pradžioje rinkdami akmenis žmonės radę žalvarinių segių ir kitų dirbinių.

Akmenų krūsnis tyrinėtojai laikė pilkapiais. Todėl jų ardymą stengtasi sustabdyti, o 1972 m. tariamieji pilkapiai įrašyti į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą kaip respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR486). 

### Tyrimai
Žvalgė: 1948 m. – Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas (Pranas Kulikauskas), 1984 m. – Ignas Jablonskis, 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (Vilnius Morkūnas), 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius, 2002 ir 2003 m. – Vilniaus universitetas ir Kretingos muziejus (Algimantas Merkevičius, Rėda Nemickienė, Julius Kanarskas).

Kartografavo: 1974 m. – Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1992 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas.

## Šaltiniai

*Algimantas Merkevičius, Rėda Nemickienė, Julius Kanarskas. Šiaurės vakarų Lietuvos senųjų laukų žvalgymai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2003 metais. - Vilnius: Diemedžio leidykla, 2005, p. 262

## Nuorodos
*Kultūros vertybių registras: Pilkapiai, vad. Kūlių pilale
*Senovės žemdirbystės vietų archeologiniai žvalgymai 2003 m.
Naglis (žurnalas)

**Naglis** – bulvarinio tipo *erotinio pobūdžio [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]] vyrams ([[Gėjus (seksualinė oriantacija)|gėjams]] ir jų draugams)*, ėjęs nuo 1993 m. kovo mėn. iki 1997 m. Vilniuje.

## Istorija
Steigėjas, leidėjas ir redaktorius Stasys Dimbelis. Iki 1995 m. – laikraštis. Tiražas iki 1000 egz. 

XX a. paskutiniajame dešimtmetyje Lietuvoje buvo leidžiami du LGBT bendruomenei skirti žurnalai – „Naglis“ (1993 m. – 1997 m.) ir „Amsterdamas“ (1994 m. – 1999 m.). Abu žurnalai buvo keliolikos puslapių storio, nespalvoti. Žurnalų tekstai skelbė apie bendruomenei aktualias naujienas iš Lietuvos ir kitų valstybių, informavo apie ŽIV prevenciją ir saugų seksą, atsakinėjo į su homoseksualumu susijusius klausimus, pranešdavo apie renginius, skaitytojams dalino patarimus ir apskritai siekė padėti suvokti save. Buvo publikuojami trumpi grožiniai tekstai, „Naglyje“ – ir erotinės nuotraukos. Daug tekstų buvo verčiama iš angliškų ar rusiškų gėjų bendruomenei skirtų žurnalų. Iš ten dažnai buvo perspausdinamos ir fotografijos. Žurnaluose egzistavo skelbimų rubrika, kur norintys galėjo ieškoti širdies draugų.

## Šaltiniai
Naminukas

**Naminukas** – vaikų žurnalas, leidžiamas nuo 1992 m. balandžio 20 d. Kaune, Gedimino g. 47-137. 

## Istorija
Iš pradžių ėjo kaip žurnalo „Šimtavardis“ priedas vaikams. Steigėjas ir leidėjas Vilius Užtupas, Kauno leidybinė įmonė „Vingis“, nuo 2000 m. – Kauno leidybinė įmonė „Pienių pieva“, nuo 2005 m. – „Ekspress leidyba“. Tiražas 1992 m. – 30 000 egz., 1997 m. – 55 000 egz.

## Redaktoriai
* Dalia Užtupienė – 1992–2000 m. 
* Rima Mažeikytė – 2000-2013 m.
*Lina Blandienė – 2013-2015 m.
*Laura Barzdaitienė – nuo 2015 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
http://www.presa.lt/naminukas
Liucerninė žolblakė

**Liucerninė žolblakė** (*Adelphocoris lineolatus*), (, *Lucerne bug*, *Alfalfa plant bugs*), () – žolblakių šeimos blakių rūšis.

Kūno ilgis - 7-10 mm. Suaugusi blakė yra pilkai žalios, pilkai gelsvos spalvos. Galva išplatėjusi, antenos šiek tiek trumpesnės nei pats kūnas. Priešnugarėlė vienspalvė, su 2-4 tamsiomis dėmėmis. Trikampis skydelis papuoštas dviem išilginėmis rudomis linijomis.
Kiaušinėlis pailgas, baltas (vėliau pagelsta), vienspalvis. Nimfos geltonai žalios spalvos, pilvelis žalias, nors kartais jaunesnio amžiaus nimfų pilvelio viršus gali būti gelstelėjęs ar raustelėjęs. Kūnas apaugęs retais juodais plaukeliais. Antenos pilai rudos. Jaunesnio amžiaus nimfų antenų 4 segmentas yra tamsiai raudonas, arba antenos geltonai žalios su tamsiu 4 segmentu.
Žiemoja kiaušinėliai. Vidutiniškai patelės padeda 80-120 kiaušinėlių, nors kai kurie individai gali padėti iki 300 kiaušinėlių. Kiaušinėliai dedami netvarkinga eilute. Jei oro sąlygos palankios kiaušinėliai subręsta per 8-12 dienų. Dalis kiaušinėlių diapauzės būsenoje išbūna iki sekančio pavasario. 1 nimfos stadija tęsiasi 20-30 dienų, antra - 20-25 dienas.

Žemės ūkio kenkėjas. Kenkia liucernos (*Medicago*), esparceto (*Onobrychis*), rečiau barkūno (*Melilotus*), dobilų (*Trifolium*), lubinų (*Lupinus*) ir kitų pupinių augalų ūgliams, žiedynams. Pažeidžia dar nesusiformavusias ankštis, sėklas. Gali vystytis ir ant nekultūrinių pupinių augalų.

Palearktinė rūšis. Paplitusi Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azijoje, Afganistane, Pakistane, Mongolijoje, Kinijoje, Japonijoje, Šiaurės Amerikoje (įvežta), Rusijoje, Sibiro pietinėje dalyje, Tolimuosiuose Rytuose, Kazachstane. Lietuvoje dažna.
Namų savininkas

**Namų savininkas** – Lietuvos namų savininkų sąjungos savaitraštis, leistas 1937–1940 m. Kaune.

## Istorija
Leido Kauno miesto lietuvių namų savininkų draugija. Išėjo 112 numerių.

Redagavo Rapolas Skipitis. 

## Šaltiniai
Namų prietelis

**Namų prietelis** – laikraščio „Aušra“ priedas, ėjęs 1899 m. Tilžėje. Nurodė esąs „nedėlinis pridėjimas „Aušros“, parnešąs visakeriopus krikščioniškus nusidavimus, aprašymus iš gaspadorystės, giesmeles“.

## Istorija
Laikraščio „Aušra“ priedas, spausdintas gotišku šriftu. Išėjo 25 numeriai. 

Leido ir redagavo Enzys Jagomastas. 

## Šaltiniai
Namų statytojas

**Namų statytojas** – projektavimo ir statybos susivienijimo „Vilnius“ savaitraštis, ėjęs 1987–1989 m. Vilniuje.

## Istorija
Leistas lietuvių ir rusų kalba. Tiražas 1987 m. – po 1000 egz., 1989 m. – po 2000 egz. lietuvių ir rusų k.

Redagavo S. Šlevys. 

## Šaltiniai
Nauja Aušra

**Nauja Aušra** (*Nauja auszra*) – 1892 m. balandžio mėn. Tilžėje išleistas vienas mėnesinio laikraščio numeris. 

## Istorija
Leidėjas ir redaktorius Martynas Jankus. Spausdino M. Jankaus spaustuvė Tilžėje. Šiuo laikraščiu bandyta atgaivinti „Aušros“ leidimą.

Rašyta apie ūkio darbus, paskelbta Maironio, K. Vanagėlio eilių. 

## Šaltiniai
Nauja draugija

**Nauja draugija** – JAV lietuvių *darbininkų reikalams skirtas [[savaitraštis]]*, ėjęs 1898 m. spalio mėn. – 1899 m. gegužės mėn. Baltimorėje. 

## Istorija
Leido „Naujos draugijos“ kooperatyvas. Išėjo 19 numerių.

Bendradarbiavo Vincas Karalius, Justinas Kulikauskas, Jonas Mačys-Kėkštas ir kt.

1898 m. redagavo Antanas Lalis ir Juozas  Laukis (pasirašinėjo D. Bacevičiumi arba D. Keliauninku), 1899 m. – Antanas Lalis. 

## Šaltiniai
Nauja gadynė (JAV)

**Nauja gadynė** – JAV lietuvių savaitraštis, ėjęs nuo 1894 m. sausio mėn. iki 1896 m. birželio. 

## Istorija
Iki 1894 m. rugsėjo mėn. leistas Maunt Karmelyje, iki 1895 m. rugpjūčio mėn. – Šenandoa, vėliau – Skrantone. Pasirodė 89 numeriai. 

Redagavo Stasys Malevskis-Homolickis, Domininkas Keliauninkas (J. Laukis), Kaziūnas, A. Bacevičius, Jonas Šliūpas. 

## Šaltiniai
Auksūdžio akmuo (Laumės lova)

**Auksūdžio akmuo**, vad. **Laumės lova** (valstybės saugomas geologijos paminklas Nr. 13; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR522) – mitologinis akmuo šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,23 km į pietvakarius nuo Auksūdžio kryžkelės, kelio į Prūdgalį kairėje pusėje, dešiniajame Narštupio krante.

## Akmuo
Tai plokščias, netaisyklingos formos, amfibolinis biotitinis granitas (rapakivis). Jis guli ant šono, įdubusiu kraštu, vadinamu *Laumės lova*, atsuktas į rytų pusę. Riedulio aukštis 1,31 m, ilgis – 2,96 m, plotis – 2,66 m, didžiausia horizontali apimtis – 8,27 m.

Teritorijos plotas – 9 m².

## Istorija
Seniau riedulys stūksojo Benaičių kaimo žemių rytų pakraštyje, į vakarus nuo Benaičių alkakalnio, Leiknos lankoje, prie akivaro, vad. *Mergos akimi*, kuriame, esą, uogaudama nuskendusi samdinė merga. Virš žemės kyšojo 2,8, m ilgio, 1,2 m pločio ir 1 m aukščio akmens dalis su įdubusia viršūne.
 
Pasakojama, kad šalia akmens senovėje plytėjo ežeriukas, vėliau pavirtęs šlapia pieva. Jame mėgo maudytis laumės, kurios ilsėdamos ir miegodamos ant akmens išgulėjusios įdubą, gavusią „Laumės lovos“ vardą.

1959 m. riedulį melioratoriai nustūmė prie skaldymui sustumdytų akmenų netoli Benečių sodybos. 1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR522). Apie 1976 m. buvo velkamas į Darbėnų akmenskaldę, tačiau Auksūdyje traktorius sugedo, todėl akmuo buvo išverstas ir paliktas pakelėje.

## Tyrimai
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 2007 m. – Julius Kanarskas.

## Šaltiniai
Nauja gadynė (Kaunas)

**Nauja gadynė** – *Vokiečių kareivių tarybos [[laikraštis]], skirtas [[Lietuva]]i*, ėjęs 1918 m. lapkričio 13 d. – gruodžio 20 d. Kaune.

## Istorija
Leistas vietoje laikraščio Dabartis. Leido A. G. Radkė. Ėjo dukart per savaitę. Išėjo 32 numeriai.

Spausdino vokiečių valdžios įsakymus, nurodymus, reikalavimus, vokiečių karo pranešimus. 

Redagavo V. Kahmenas, C. A. Ozelys, A. G. Radkė. 

## Šaltiniai
Maloniškių Velnio akmuo

**Maloniškių, Auksūdžio akmuo**, vadinamas **Velnio akmeniu** (regioninio reikšmingumo lygmens valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus objekto kodas – ; senasis vertybių registro kodas – M136) – mitologinis akmuo Kretingos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 0,86 km į vakarus-šiaurės vakarus nuo kelių  ir Ežkepiai–Maloniškiai–Pelėkiai kryžkelės, Maloniškių kaimo pietvakarinė dalis, Maloniškių miško vakarinis pakraštys.

## Akmuo
Netaisyklingo ovalo formos, šiek tiek pailgas rytų – vakarų kryptimi, pilkas stambiagrūdis granitas kiek įdubusiu viršumi. Ilgis siekia 3,65 m, plotis – iki 3 m, o aukštis – nuo 20 iki 55 cm nuo dabartinio žemės paviršiaus. 

Pietinės ir rytinės dalies paviršiuje esama įvairaus, nuo 4 x 5 cm iki 23 x 17 cm dydžio bei 1–3 cm gylio natūralių įdubimų, laikomų žmogaus, arklio, kiaulės ar velnio pėdomis.

Akmuo apkerpėjęs ir apsamanojęs, jo pietrytinis galas kiek nuskeltas. Aplinkui auga ąžuolai.

Teritorijos plotas – 98 m², apsaugos nuo fizinio poveikio pozonis – 233 m², vizualinės apsaugos pozonis – 113 000 m².

## Istorija
Guli Ramoniškės vietovėje, kurioje iki Antrojo pasaulinio karo buvusi pieva, naudota ir kaimo gyvuliams ganyti. Dėl savo dydžio riedulys nuo seno traukė vietos gyventojų dėmesį.

Pasakojama, kad prie jo sekmadieniais per sumą pasirodydavo vokietukas-velniukas – jaunikaitis su cilindru ir fraku, su kuriuo žaisdami piemenys pralošdavo pinigus ir net gyvulius. Neapsikęsdami žmonės kreipėsi į Darbėnų bažnyčios kunigą, kuris patarė vokietukui sudrožti šermukšnio lazda. Piemenukams tai padarius, jis su dideliu triukšmu paniro po akmeniu, kuris net suskilo, ir daugiau nebesirodė. Tik kartais per sumą apsilankydavo Maloniškių kaime ir šokinėdamas per tvoras gąsdindavo vaikus.

1999 m. sausio 13 d. registruotas Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro mitologinių vietų sąraše (vertybės kodas M136), 2005 m. balandžio 29 d. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe (unikalus objekto kodas 12775), turinčia mitologinį vertingųjų savybių pobūdį.

Panaikinus 1984 m. Maloniškių kaimą, jo teritorija buvo priskirta Auksūdžiui, todėl į registrą įrašytas riedulys buvo pavadintas Auksūdžio akmeniu. Šiuo metu Auksūdžio teritorija prasideda 10 m į pietus-pietvakarius nuo akmens.

## Tyrimai
1974 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius, 2011 m. – Vykintas Vaitkevičius ir Julius Kanarskas, 2013 m. – Arūnas Strazdas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Auksūdžio (Maloniškių) Velnio akmuo. – Kretingos krašto enciklopedija
* Auksūdžio Velnio akmuo. – Vietos dvasia
Namų savininkų žinios

**Namų savininkų žinios** – namų savininkų laikraštis, leistas 1937–1940 m. Kaune.

## Istorija
Leido S. Staskonis. Spausdino M. Adamkevičiaus spaustuvė Kaune. Išėjo 19 numerių.

Spausdino savivaldybių potvarkius, įstatymus, nutarimus apie namų valdas, skelbė straipsnius namų statybos, projektavimo, eksploatacijos temomis. Bendradarbiavo J. Mickūnas, J. Petrauskas, K. Zubauskas.

Redagavo S. Jankauskas. 

## Šaltiniai
Genujos respublika

**Genujos respublika** (it. *Repubblica di Genova*, ligūrų kalba *Repúbrica de Zêna*) buvo nepriklausoma valstybė Ligūrijoje, Šiaurės Italijoje 1005-1797 m., kol į ją įsiveržė Napoleono armija. Ją pakeitė Ligūrijos respublika, kurią 1805 m. aneksavo Prancūzijos imperija. Respublika buvo trumpam atkurta 1814 m. po Napoleono pralaimėjimo, bet netrukus ji buvo prijungta prie Sardinijos karalystės.

Dabar Genuja yra Ligūrijos, šiaurės vakarų Italijos regiono, sostinė.

## Geografija

Kai Genujos respublika buvo įkurta XI a. pradžioje, ją sudarė miestas ir jo apylinkės. Didėjant prekybai augo respublikos teritorijos. 1015 m. visa Ligūrija priklausė Genujos respublikai. Po Pirmojo kryžiaus žygio 1098 m. Genuja gavo žemių Sirijoje. Daugumą jų atkariavo Saladinas. 1261 m. Izmiras tapo Genujos kolonija. 1255 m. Genuja įkūrė koloniją Kafoje, Kryme. Po kelerių metų Genuja įkūrė Soldajos, Čerko ir Cembalo kolonijas. 1275 m. Bizantijos imperija atidavė Genujai Chijo ir Samo salas. 1316-1332 m. Genuja įkūrė La Tanos ir Samsuno kolonijas Juodojoje jūroje. 1355 m. Genuja gavo Lesbą. XIV a. pabaigoje Genuja įkūrė Samastrį Juodojojo jūroje ir gavo Kiprą. Tuo laikotarpiu Genujai priklausė ketvirtadalis Konstantinopolio ir Trebizondas, Trebizondo imperijos sostinė. Daugumą Genujos teritorijų užėmė Osmanų imperija XV a.

Tuo pačiu metu Genujos respublika  buvo valdoma didžiosios Italijos Karalystės ribose, tačiau tačiau dėl gyvavimo viduramžiais jie neišliko iki šiol.

## Išnašos
Bob Pettit

**Bobas Petitas** (; 1932 m. gruodžio 12 d.) – buvęs profesionalus amerikiečių krepšininkas.

Bobas Petitas gimė 1932 m. gruodžio 12 d. Baton Ruže, Luizianoje. 1950 m. žaidė Baton Ružo vidurinės mokyklos komandoje ir 1950 m. komanda pirmą kartą per 20 m. pateko į valstijos čempionatą. Šis pasiekimas jam padėjo gauti Luizianos valstijos universiteto stipendiją.

1954 m. NBA naujokų biržoje B. Petitą antruoju šaukimu pasirinko Milwaukee „Hawks“ komanda. Nors per pirmuosius metus NBA jis gavo geriausio naujoko apdovanojimą, komanda vis tiek liko paskutinė Vakarų divizione. 1961–1962 m. sezone pasiekė geriausius karjeros rezultatus (31,3 taškai, 18,7 atkovotų kamuolių per rungtynes). Šiame sezone jis taip pat trumpai užėmė vyriausiojo trenerio postą. Per 6 rungtynes jis pasiekė 4 pergales ir 2 pralaimėjimus. 1964–1965 m. sezone patyrė kelio traumą, tačiau sugebėjo pelnyti 22,5 taškus per rungtynes. Po šio sezono nusprendė baigti profesionalo karjerą.

## Apdovanojimai

* 1955 m. išrinktas NBA metų naujoku
* 1956, 1959 m. išrinktas NBA naudingiausiu žaidėju
* 1970 m. NBA 25-mečio Visų laikų komanda
* 1980 m. NBA 35-mečio Visų laikų komanda
* 1996 m. NBA 50-mečio Visų laikų komanda
Nauja gadynė (Bruklinas)

**Naujoji gadynė, Nauja gadynė** – JAV lietuvių darbininkų laikraštis, leistas nuo 1931 m. lapkričio 18 d. iki 1943 m. rugsėjo mėn. Brukline. 

## Istorija
Leido lietuvių darbininkų draugija. 

## Redaktoriai
* Albertas Vabalas-Prūseika – 1931–1936 m. 
* Juozas Stilsonas – 1936–1942 m.
* Jonas Januškis – 1942–1943 m.
* Steponas Strazdas – 1943 m.

## Šaltiniai
Nauja gadynė (Marijampolė)

**Nauja gadynė** – tautinės krypties laikraštis, ėjęs 1941 m. birželio 29 d. – 1941 m. lapkričio mėn. Marijampolėje.

## Istorija
Leido Lietuvos nacionalistų partijos miesto apygarda du kartus per savaitę. Redagavo komisija, Juozas Sodaitis. Išėjo 37 numeriai. 

## Šaltiniai
Nauja gadynė (reikšmės)

**Nauja gadynė** gali reikšti:

* Nauja gadynė (Bruklinas) – JAV lietuvių darbininkų laikraštis, leistas 1931-1943 m. Brukline.
* Nauja gadynė (JAV) – JAV lietuvių savaitraštis, ėjęs 1894-1896 m.;
* Nauja gadynė (Kaunas) – Vokiečių kareivių tarybos laikraštis, ėjęs 1918 m. Kaune;
* Nauja gadynė (Marijampolė) – laikraštis, ėjęs 1941 m. Marijampolėje.
* Naujoji Gadynė – žurnalas, leistas 1906 m. gegužės 3 d. - 1907 m. sausio 10 d. Vilniuje.
* Naujoji gadynė (Filadelfija) – JAV lietuvių žurnalas, ėjęs 1916–1917 m. Filadelfijoje. 
* Naujoji gadynė (Kaunas) – žurnalas, ėjęs 1926-1927 m. Kaune.
Nauja vaga

**Nauja vaga** – Ignalinos rajono laikraštis, einantis nuo 1951 m. gegužės 7 d. Ignalinoje, Ateities g. 17.

## Istorija
1951–1990 m. LKP Ignalinos rajono komiteto ir LDT leidinys, nuo 1990 m. sausio mėn. – Ignalinos rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Nauja vaga“.

1951 m. ėjo vieną-du kartus per savaitę, 1952–1955 m. – du kartus, vėliau – triskart, nuo 1990 m. – du kartus per savaitę. Iki 1963 m. vadinosi „Kelias į komunizmą“. Spausdino Ignalinos spaustuvė. Tiražas 1951 m. – 1000 egz., 1987 m. – 7100 egz., 1997 m. – 3200 egz.

## Redakcija
Redakcijoje dirbo: Juozas Adamkevičius, Vaclovas Armužas, Jonas Baltakis, Alfredas Bumblauskas, Algirdas Čekys, Petras Ivanovas, Kundrotas, Leonas Meilus, V. Navickaitė-Skudutienė, Vytautas Šavelis, Kęstutis Trečiakauskas.

## Redaktoriai
* J. Klapatauskaitė-Aleksiukienė – 1951–1957 m.
* Julijonas Petronis – 1958 m.
* Bronius Genzelis – 1958 m.
* L. Daktaraitytė – 1958–1960 m.
* Jonas Šoliūnas – 1960–1962 m.
* Alfonsas Bartašius – 1962–1969 m.
* K. Jurkevičius – 1969–1982 m.
* Mamertas Krapauskas – 1982–1992 m.
* Laima Miliuvienė – nuo 1992 m. 

## Šaltiniai
Naujas amžius

**Naujas amžius** – mėnesinis laikraštis, ėjęs 1915 m. Rygoje.

## Istorija
Leido ir redagavo J. Butkis. Išėjo 7 numeriai: Nr. 1 ir 2 vadinosi „Mūsų amžius“, Nr. 7 – „Naujas mūsų amžius“.

Spausdino pranešimus apie Pirmojo pasaulinio karo mūšius, skelbė įvairias karo žinias. 

## Šaltiniai
Naujas gyvenimas

**Naujas gyvenimas** – Švenčionėlių rajono laikraštis, leistas nuo 1951 m. balandžio 30 d. iki 1959 m. gruodžio 11 d. Švenčionėliuose.

## Istorija
LKP Švenčionėlių rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos leidinys, ėjęs du kartus per savaitę. Tiražas 1951 m. – 800 egz., 1959 m. – 920 egz. Bendradarbiavo Viktoras Alekna, Vytautas Baltakis

Laikraštis uždarytas Švenčionėlių rajono teritoriją padalijus Švenčionių ir Utenos rajonams. Teritorijoje platinti šių rajonų laikraščiai.

## Redaktoriai
* J. Rutkauskas – 1951–1952 m.
* V. Bukelskis – 1953 m.
* Bronius Murašauskas – 1954–1955 m.
* A. Lilys – 1955–1959 m. 

## Šaltiniai
Nicki Minaj

**Onika Tania Maradž** žinoma kaip **Niki Minaž** (*Nicki Minaj*, g. 1982 m. gruodžio 8 d.) – iš Trinidado ir Tobago kilusi reperė ir dainų autorė.

## Biografija
Niki Minadž gimė Port of Speino priemiestyje trinidadiečių ir indų šeimoje. Būdama penkerių emigravo į Niujorką, Jungtines Amerikos Valstijas. Minadž baigė *LaGuardia* vidurinė mokyklą, kuri specializuojasi muzikos ir vizualinio meno srityje ir yra žymi savo garsiais mokiniais.

Atlikėja savo muzikinė karjerą pradėjo 2004 m. bet didelės sėkmės nesulaukė. Reperė sukūrė kelis įrašus ir pasirodė hiphopo žurnale XXL. 2008 m. Minadž pelnė metų atlikėjos titulą „Underground Music Awards“ apdovanojimuose. 2009 m. atlikėjos įrašus pastebėjo įrašų kompanijos ir pasiūlė jai kontraktą. 2010 m. atlikėja išleido pirmąjį oficialų singlą „Massive Attack“. Minadž antrasis singlas „Your Love“ užėmė pirmąją poziciją JAV repo topuose. 2010 m. lapkričio 19 d. atlikėją išleido savo debiutinį albumą „Pink Friday“. Tais pačiais metais Minaž tapo pirmąja moterimi, kuri pateko į MTV rengiamą karščiausių metų hiphopo atlikėjų dešimtuką ir pasiekė „Billboard Hot 100“ rekordą, kuomet atlikėjos septynios dainos vienu metu pateko į geriausiųjų šimtuką.

## Diskografija

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus puslapis 
*
Paprastasis ricinmedis

**Paprastasis ricinmedis** (*Ricinus communis*) – karpažolinių šeimos (*Euphorbiaceae*) stambus žolinis augalas. Natūraliai auga Viduržemio jūros regiono rytuose, Indijoje, Rytų Afrikoje, tačiau dabar auginamas daugelyje kraštų.

Augalo dydis labai skiriasi priklausomai nuo augimo sąlygų: karšto klimato kraštuose užauga iki 12 m aukščio, vėsesnio klimato – 2-5 m aukščio. Auga labai greitai, tačiau jautrus šalnoms, skersvėjams. Stiebai tiesūs, šakoti, padengti vaškiniu sluoksniu. Lapai dideli, 30-80 cm ilgio, giliai karpyti, laikosi ant 20-60 cm ilgio lapkočių. Spalva – nuo šviesiai žalios iki tamsiai vyšninės. Žiedynas kekės formos, sudarytas iš smulkių bevainikių žiedų: vyriški su kreminės spalvos kuokeliais yra apačioje, moteriški su raudonomis piestelėmis – viršuje. Vėliau susiformuoja raudoni, dygliuoti vaisiai, kurių viduje yra margos, pupeles primenančios sėklos.

Visos augalo dalys labai nuodingos, ypač sėklų apvalkalai. Jose gausu stipraus toksino – ricino. Apsinuodijimo ricinmedžio sėklomis simptomai: pykinimas, pilvo skausmai, vėmimas, vidinis kraujavimas, inkstų veiklos ir cirkuliacinės sistemos sutrikimai. Apsinuodijimas gali baigtis mirtimi. Augalo žiedadulkės turi alerginių savybių.

Iš ricinmedžio sėklų gaminamas ricinų aliejus. Jis naudojamas kaip vidurius laisvinančioji priemonė, preparatas nudegimams, odos pažeidimams gydyti, maisto priedas (E1503), chemijos, naftos pramonėje, biodyzelino gamyboje. Svarbiausi šio aliejaus tiekėjai pasaulyje yra Indija, Kinija, Brazilija, Etiopija, Paragvajus.

Paprastasis ricinmedis dažnai auginamas sodybose kaip dekoratyvinis augalas.


Image:Ricinus communis02.JPG|Žiedynas
File:Ricinus comm seed pods.jpg|Vaisiai
File:Castor beans.jpg|Sėklos
file:Koeh-257.jpg|Požymiai


## Ricinos aliejaus produkcija

## Šaltiniai
Juozapas Paulauskas

**Juozapas Paulauskas** (1860 m., Darbėnų apylinkėje, Telšių aps., Kauno gub. – 1945 m. vasario 13 d., Grūšlaukės k., Darbėnų vls., Kretingos aps.) – Lietuvos liaudies meistras, knygnešys.

## Biografija
Paaugęs tarnavo samdiniu pas ūkininkus, 1881–1886 m. – Rusijos imperijos kariuomenėje. Grįžęs ėmėsi paupario amato, vertėsi smulkiąja prekyba, slapta prekiavo draudžiama lietuviška spauda, kurią su broliu Pranciškumi gabendavo iš Mažosios Lietuvos, komplektavo iliustruotus leidinius. Platino religinio ir pasaulietinio turinio raižinius, pats juos raižė. Mėgo drožinėti, meistrauti. Vedęs apsigyveno Grūšlaukėje, kur pas liaudies meistrą Antaną Klanių-Klanevičių išmoko kryždirbystės paslapčių.

Pagal užsakymus Šiaurės vakarų Lietuvos kaimų pakelėse, kapinaitėse ir sodybose pastatė per 400 ornamentuotų medinių kryžių, koplytstulpių ir koplytėlių. Sukūrė apie 2000 medinių šventųjų skulptūrų, kurias dėjo į pastatytas koplytėles, taip pat pardavinėjo Kretingoje, Skuode, Plungėje, Žemaičių Kalvarijoje, Alsėdžiuose atlaidų, turgų ir mugių metu. Taip pat drožė pasaulietinio turinio skulptūras (velnius, avinėlius ir pan.), tabokines, lazdas, žaislus.

Dalis jo kūrybinio palikimo saugoma Nacionaliniame, Kauno M. K. Čiurlionio dailės, Kretingos muziejuose.

Palaidotas Grūšlaukės kapinėse.

## Šaltiniai
* J. Petrulis, Z. Žemaitytė. Tūkstančio skulptūrų meistras // Kultūros barai – 1966, Nr. 12, p. 21-24
* Kazimieras Paulauskas. Žemaičių krašto dievdirbys // Švyturys (Kretinga) – 1990, gruodžio 23, p. 3
* Danutė Šorienė. Juozą Paulauską prisimenant (1860–1945) // Pajūrio naujienos – 2005, balandžio 8, priedas „Smiltys“, p. 4

## Nuorodos
* Kretingos personalijų žinynas: Paulauskas Juozapas
Nauja lietuviška ceitunga

**Nauja lietuviška ceitunga** (*Nauja lietuwiszka ceitunga, išleidžiama broliams lituwininkams ant naudos ir pasimokinimo*) – laikraštis, ėjęs 1890–1923 m. Tilžėje.

## Istorija
Leido Mikelis Kiošis, ėjo 2-3 kartus per savaitę. Spausdino O. Mauderodės spaustuvė Tilžėje. Leido priedus: „Burtinyčios prie Nr. NLC“, „Kaimynai“, „Laukininkas“, „Numučytojų knygelės“, „Pridėjimas NLC“, „Trumpas Mišios pridėjimas prie NLC“ ir kt.

Informavo apie įvykius Klaipėdos krašte, Vokietijoje, Didžiojoje Lietuvoje, rašė apie Vokietijos ekonominį, politinį gyvenimą, skelbė straipsnius ūkininkavimo, žemdirbystės, prekybos klausimais, propagavo vokišką tvarką ir politiką, spausdino politines karikatūras.

Redagavo Mikelis Kiošis. 

## Šaltiniai
Dan Gosling

**Danielis Goslingas** (; g. 1990 m. vasario 2 d.) – Anglijos futbolininkas, Bournemouth klubo vidurio saugas.

2010 m. liepos 22 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Newcastle United klubu.
2014 m. gegužės 16 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Bournemouth klubu.

## Šaltiniai
Naujas rytas

**Naujas rytas** – Raseinių rajono laikraštis, einantis nuo 1945 m. balandžio 21 d. Raseiniuose, Dominikonų g. 1.

## Istorija
Iki 1950 m. Raseinių apskrities, 1965–1990 m. – LKP Raseinių rajono komiteto ir Liaudies deputatų tarybos leidinys, nuo 1990 m. kovo 1 d. – rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Naujas rytas“.

1945 m. ėjo vienąkart-dukart per savaitę, 1946 m. – savaitraštis, 1947–1951 m. – dukart per savaitę, veliau – triskart, nuo 1992 m. – du kartus per savaitę. Iki 1961 m. vadinosi „Stalinietis“, nuo 1961 m. lapkričio 1 d. – „Raseiniečių žodis“, nuo 1962 m. balandžio 26 d. – „Naujas rytas“. Spausdino Jurbarko spaustuvė. Tiražas 1945 m. – 2500 egz., 1937 m. – 12 300 egz., 1997 m. – 6600 egz., 2010 m. – 3200-3500 egz., 8-12 psl.

Redakcijoje dirbo: V.Barevičius, P. Baužys, D. Katkauskas, D. Klojimienė, Raimundas Mikalčius, Antanas Mikelis, P. Narbutas, Antanas Vytautas Platužas, S. Račas, Stanislava Rapalytė, F. Raudonius, P. Vaičekauskas. 

## Redaktoriai
* A. Gabrėnas, V. Valeika – 1945 m.
* V. Gaidelis – 1946–1947 m.
* Vytautas Miniotas – 1947–1949 m.
* V. Mačiulis – 1949–1950 m.
* A. Stankus – 1950 m.
* J. Lukošius – 1951–1955 m.
* I. Danielius – 1955–1956 m.
* Juozas Kuolelis – 1956–1958 m.
* D. Digrienė – 1958–1961 m.
* A. Petraitis – 1961–1962 m.
* Zenonas Legas – 1962–1966 m.
* V. Saulevičius – 1966–1973 m.
* Stasys Stankus – 1973–2006 m.
* Petras Vaičekauskas – nuo 2006 m.
* Linas Garbenis - 2013 - 2015 m.
* Mindaugas Milinis - nuo 2015 m.
* Stanislava Tijūnaitienė - nuo 2015 m.

## Šaltiniai
Naujas žodis (bendrovė)

**Naujas žodis** – knygų ir laikraščių leidimo bendrovė, veikusi 1927–1934 m. Kaune.

## Istorija
„Naujo žodžio“ bendrovę įsteigė Justas Paleckis, Vytautas Bičiūnas bei „Taikomojo Meno“ bendrovės atstovai: dailininkas Vilius Jomantas ir inžinierius, pašto valdybos viršininkas Adolfas Sruoga. 1929 m. viduryje „Naujas žodžis“ susijungė su pajine „Meno spaudos“ bendrove, ką tik nusipirkusia „Meno“ spaustuvę ir įsigijusią buvusią „Grafikos“ cinkografiją, taip pat įsigijo tuo metu buvusį prie bankroto ribos, B. Dauguviečio redaguotą, „Dienos“ laikraštį. Prieš tai jau buvo panašiomis aplinkybėmis įsigiję humoristinį žurnalą „Vapsva“. Taip gimė pirmas spaudos koncernas Lietuvoje.

„Meno“ spaustuvės vedėjas A. Rutenbergas, slapta paėmęs bylas su „Naujo žodžio“ išpirktais „Meno spaudos“ vekseliais, juos sunaikino, o jokių kitų dokumentų apie išpirkimą nebuvo sudaryta. Ta situacija „Meno“ spaustuvė netruko pasinaudoti – atsisakė buvusios skolos sąskaita toliau spausdinti „Naujo žodžio“ bendrovės leidinius ir tai pirmiausia pajuto žurnalas „Naujas žodis“. „Naujo žodžio“ bendrovei buvo padaryta apie 100000 litų nuostolių.1934 m. bendrovė bankrutavo.

## Veikla
Leido laikraščius: „Dienos naujienos“, „Diena“, žurnalus „Naujas žodis“, „Vapsva“, verstines knygas, daugiausia nuotykių literatūrą. Dalis leidinių buvo spausdinami kaip žurnalo „Naujas žodis“ priedai. 

## Šaltiniai
Antanas Suslavičius

**Antanas Suslavičius** (g. 1948 m. sausio 12 d. Jočiūnuose) – Lietuvos pedagogas.

## Biografija

1955–1957 m. mokėsi Krivliako septynmetėje mokykloje, 1957–1960 m. – Jočiūnų pradinėje mokykloje, 1960–1964 m. – Šilonių aštuonmetėje mokykloje, 1964–1968 m. – Vilniaus pedagoginėje mokykloje, 1969–1975 m. studijavo Vilniaus universiteto Matematikos ir mechanikos fakultete. 1968–1971 m. Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinės mokyklos pradinių klasių mokytojas, nuo 1971 m. – matematikos mokytojas. Nuo 1989 m. – šios mokyklos direktorius.

## Nuorodos