open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Algimantas Macijauskas (1958, tautodailininkas)

**Algimantas Macijauskas** (g. 1958 m. gegužės 10 d. Tauragėje) – lietuvių audėjas, tautodailininkas.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1996 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2006 m.  Audžia audinius tautiniams rūbams siūti, juostas, kaklajuostes, knygų žymeklius, takelius, staltieses ir kt. Respublikinių ir tarptautinių parodų dalyvis.

Kūrinius eksponavo:
* 1993 m. pavasarinėje parodoje "Marginiuose";
* 1994 m. kalėdinėje parodoje;
* 1995 m. "Marginiuose";
* 2000 m. personalinėje parodoje "Marginiuose";
* 2000 m. parodoje "Liepoja - Klaipėda".

Sutuoktinė Audronė taip pat tautodailininkė.

## Nuorodos
* Algimantas ir Audronė Macijauskai. Virtuali Klaipėdos krašto dailės galerija.

## Išnašos
Dubesario tvenkinys

**Dubesario tvenkinys** () – tvenkinys Moldavijoje, sufotmuotas 1954–1955 m. užtvekus Dniestrą ir pastačius Dubesario hidroelektrinę. Tvenkinys telkšo Dniestro atkarpoje tarp Kamenkos ir Dubesario. Telkinio plotas – 67,5 km², ilgis pagal Dniestro vagą – apie 128 km, vidutinis plotis – 528 m, vidutinis gylis – 7,2 m, didžiausias – 19 m. Tvenkinio tūris pastaraisiais metais, dėl uždumblėjimo, sumažėjo nuo 0,485 iki 0,266 km³. Šlaitai aukšti, statūs, vietomis susidarę skardžiai. Tvenkinio vandens lygio svyravimo amplitudė – 3,8 m, priklausanti nuo paros ir savaitės nuotėkių. Telkinio dėka galima drėkinti ir laistyti 40 tūkst. ha žemės plotus esančius greta tvenkinio. Šalia tvenkinio įsikūrę Rybnicos ir Rezinos miestai. Gojansko užutėkio (Dubesario tvenkinio atšaka) krantuose yra „Jagorlyko“ draustinis, įkurtas 1988 metais. Jo teritorijoje kalkingi šlaitai su unikalia augalija ir gyvūnija.

## Nuorodos
* Dubesario tvenkinio nuotraukos
Svaliovas

**Svaliovas** – miestelis pačiuose Švedijos pietuose, Skonėje, Skonės lene, į rytus nuo Landskrūnos. Netoli Svaliovo yra Knudstupborgo pilis (joje gimė žymus astronomas Tychas Brahė). Į šiaurę prasideda Sioderasenso nacionalinis parkas.

## Miestų partnerystė

Miestai, su kuriais Svaliovas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
*  Kėdainiai
*  Lobezas

## Šaltiniai
Zemerda

**Zemerda** () – miestas vidurio Vokietijoje, Tiuringijoje, į šiaurę nuo Erfurto, prie Unstruto upės (Zalės intakas). Savivaldybės centras. 20,7 tūkst. gyventojų. Veikia Fujitsu Siemens Computers gamykla.

## Istorija

Zemerdos apylinkėse rasti 4000 m. senumo kapinynai. Rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 876 m. Kada tapo miestu tiksliai nežinoma, bet 1395 m. minima, kad Zemerda turėjo sieną su 6 bokštais. Trisdešimtmečio karo metu miestas atsidūrė karo sūkuryje, buvo smarkiai nuniokotas. 1840 m. mieste pradėjo veikti ginklų gamykla. 1944 m. Zemerdoje įkurtas Biuchenvaldo koncentracijos stovyklos padalinys.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Zemerda yra užmezgusi partnerystės ryšius:
*  Kėdainiai
*  Bėblingenas
Henrika Marcinkevičienė-Koryznaitė

**Henrika Marcinkevičienė-Koryznaitė** (g. 1933 m. kovo 29 d.) – lietuvių audėja, tekstilininkė, tautodailininkė, pedagogė.

## Biografija
Biržų „Aušros" vidurinės mokyklos technologijų mokytoja ekspertė.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1995 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2008 m. Parodose dalyvauja nuo 1963 m.

2009 m. apdovanota LR Švietimo ministro padėkos raštu.

## Nuorodos
* Atidaryta biržiečių tautodailininkų paroda. Selonija 
* <

## Išnašos
Brodnica

:: *Apie Baltarusijos miestelį žr. [[Brodnica (Ivanava)]]*.

**Brodnica** () – miestas šiaurinėje Lenkijoje, Kujavijos Pamario vaivadijoje, į šiaurės rytus nuo Torūnės. Pavieto centras. 28,6 tūkst. gyventojų. Į šiaurę nuo miesto gausu miškų ir ežerų, ten įsteigtas Brodnicos kraštovaizdžio parkas. Per miestą eina Torūnės-Ostrudos kelias.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta vokiečių 1262 m. ir pavadinta Strazburgu. Miesto statusą gavo 1298 m. Nuo 1466 m. buvo Lenkijos karalystės, o nuo 1569 m. – Abiejų Tautų Respublikos sudėtyje. Prūsijos karalystei atiteko 1772 m. po pirmojo bendros Lenkijos ir Lietuvos valstybės padalijimo. 1920 m. atiteko Lenkijai. 1939–1945 m. miestą užėmė nacistinė Vokietija. Nuo 1945 m. vėl Lenkijos dalis.

## Sportas
* Sparta Brodnica – futbolas

## Miestų partnerystė

Miestai, su kuriais Brodnica yra užmezgusi partnerystės ryšius:
*  Kėdainiai
*  Strazburgas
*  Briorupas
*  Kristinehamnas

## Galerija


Brodnica, Pałac Anny Wazówny.JPG|Rūmai
Brodnica, Brama Chełmińska.jpg|Chełmno vartai
Brodnica, Poland - panoramio (4).jpg|Brodnicos pilies bokštas
Brodnica, Wieża Mazurska.JPG|Mozūrijos bokštas
Brodnica, Duży Rynek (cropped).JPG|Didžioji rinka
Brodnica. ... Duży Rynek z widokiem w kierunku ratusza - panoramio.jpg|Didžioji rinka
Kościół Niepokalanego Poczęcia Najświętszej Maryi Panny w Brodnicy.jpg|Vienuolynas
Galeria Brodnica.JPG|Prekybos centras
Kościół farny w Brodnicy 2.jpg|Parapijos bažnyčia
Brodnica kosciol Matki Boskiej Krolowej Polski (02).jpg|Buvusi evangelikų bažnyčia


## Susiję straipsniai
* Druvinčia – upė 

## Šaltiniai
Valerija Rudžinskienė

**Valerija Rudžinskienė-Zaleskytė** (g. 1926 m. gegužės 13 d. Telšių raj.) – lietuvių audėja, tautodailininkė.

## Biografija
Valerija yra rašytojo Leono Zaleckio sesuo.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1981 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2006 m. Parodose dalyvauja nuo 1978 m.

## Kūryba
Audžia tautinius rūbus, kilimus, gobelenus ir kitus audinius, pina juostas.

Dalyvavo 38 grupinėse ir surengė 22 personalines parodas Panevėžyje, Kėdainiuose, Anykščiuose, Plungėje, Naujamiestyje.

Dalyvavo parodose Rusijoje (Sankt-Peterburge, Maskvoje), Suomijoje.

Jos darbų yra Anglijoje, Australijoje, JAV, Vokietijoje, Suomijoje, Šveicarijoje.

## Nuorodos
* V. Rudžinskienė-Zaleskytė.

## Išnašos
Gidigičio tvenkinys

**Gidigičio tvenkinys** () (arba ***Kišiniovo marios***, *Marea Chișinăului*) – tvenkinys susidaręs patvenkus Biką, 12 km nuo Kišiniovo, Strešenio rajone, Moldavijoje.

Tvenkinio plotas – 880 ha, plotis 940 m, ilgis – 8,5 km. Vidutinis gylis 5 m, gylis ties užtvanka – 9,9 m. Tvenkinio tūris 0,04 km³. 75 dienas per metus telkinys būna pasidengęs ledu, kurio storis – 15-30 cm.

Užtvanka supilta iš grunto, su betonine vandens pralaida esančia dugne. Vanduo naudojamas drėkinimui ir sanitarinių sąlygų užtikrinimui Biko vagoje.

Šalia tvenkinio veisiasi vandens paukščiai: pilkasis garnys, baubliai, antys, laukiai ir kiti. Tvenkinyje veisiasi karosai, karpiai, raudės, karšiai, kuojos, starkiai, aukšlės, lydekos, ešeriai.

Iki Gidigičio tvenkinio kursuoja autobusas iš Kišiniovo centrinės autobusų stoties ir priemiestinis traukinys Kišiniovas-Ungenai.

Užtvanka pastatyta 1963 m. Semtintajame dešimtmetyje tvenkinio krante buvo įrengta poilsio zona užimanti 1000 ha plotą, iš kurio 124 ha sudarė žalieji plotai. Čia buvo rengimos sąjunginės ir tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo, akademinio irklavimo ir kitų sporto šakų varžybos.
Irena Ona Vilienė

**Irena Ona Vilienė** (g. 1941 m. rugsėjo 11 d. Nociagalos k., Panevėžio raj.) – lietuvių audėja, tautodailininkė.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1970 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2005 m. Respublikinių audėjų kūrybinių seminarų dalyvė, respublikinių ir tarptautinių parodų dalyvė.

Jos kūrinių turi įsigijęs Lietuvos nacionalinis muziejus bei Panevėžio kraštotyros muziejus.

## Nuorodos
* Senoviniai amatai priminė šimtmečių istoriją. Lietuvos rytas. 
* Kupiškio etnografijos muziejaus projektas „Audimo raštuose atgyja praeitis“. Lietuvos muziejai

## Išnašos
Vytautas Skuodis (1928)

**Vytautas Jonas Skuodis** (1928 m. lapkričio 25 d. Alinavoje, Panevėžio raj. – 2011 m. birželio 21 d. Kaune) – Lietuvos mokslininkas, ornitologas, muziejininkas.

## Biografija
1947 m. baigė Ukmergės 1-ąją berniukų gimnaziją, tais pačiais metais įstojo į Vilniaus pedagoginį institutą, bet po 2-jų kursų perėjo į VU Gamtos fakultetą, kurį baigė 1952 m. įgydamas biologo-zoologo specialybę.

1950 m. pradėjo dirbti LMA Biologijos institute laborantu. 1951–1974 m. Kauno zoologijos muziejaus direktorius. 1974 m. paskirtas LMA Zoologijos ir parazitologijos instituto Ornitologijos laboratorijos inžinieriumi, tais pat metais paskirtas šios laboratorijos vadovu, kuriuo buvo iki 1976 m. Nuo 1977 m. vadovavo šios laboratorijos Paukščių sezoninių migracijų tyrimo grupei. 1983–1985 m. laboratorijos vyr. inžinierius. Iki 1988 m. instituto neetatinis mokslinis bendradarbis.

Tyrinėjo Lietuvos paukščius, jų migraciją. Ornitologiniais klausimais paskelbė apie 20 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Naudingų paukščių apsauga, 1954 m.
* Paukščių migracija: pagal žiedavimo Lietuvoje 1929–1959 m. duomenis, 1965 m., kartu su A.Vaitkevičiumi
* Žuvinto rezervatas, 1968 m., rusų kalba
* Miško paukščių ir žvėrių biologija ir medžioklės ūkio pagrindai, 1971 m.
* Tadas Ivanauskas, 1976 m.
* Floros ir faunos apsaugos problemos, 1981 m.
* Sezoninių paukščių migracijos tyrimas, modeliavimas ir prognozė, 1987 m., rusų kalba
* Paukščių žiedavimas Lietuvoje 1960–1974 m., 1989 m., kartu su A. Kupryte

## Šaltiniai
* Tamara Arnastauskienė, Algimantas Jakimavičius. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. – Vilnius: Ekologijos institutas, 1997. – ISBN 9986-443-11-3
Gvidas Vilys

**Gvidas Vilys** (g. 1971 m. birželio 17 d. Panevėžyje) – lietuvių audėjas, tautodailininkas, humanitarinių mokslų (menotyra, muzikologija) daktaras.

## Biografija
Šiaulių universiteto menų fakulteto muzikos teorijos ir pedagogikos katedros lektorius, Kauno technologijos universiteto Panevėžio instituto vadybos ir administravimo fakulteto vadybos mokslų katedros lektorius, Panevėžio miesto savivaldybės administracijos kultūros ir meno skyriaus vyriausias specialistas.

Nuo 2010 m. vasario mėn. Kultūros centro Panevėžio bendruomenių rūmų direktorius.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1988 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m. Respublikinių ir tarptautinių kūrybinių seminarų, parodų dalyvis.

Jo kūrinių yra įsigijęs Lietuvos nacionalinis muziejus bei Panevėžio kraštotyros muziejus.

## Išnašos
Titas Bikinas

**Titas Bikinas** (1948 m. balandžio 11 d. Vainiškyje, Panevėžio rajonas – 2013 m. gruodžio 2 d.) – Lietuvos kalvis, juvelyras, tautodailininkas.

## Biografija
Iki 1974 m. dirbo Panevėžio suvenyrų gamybos įmonėje „Tulpė“. Pradžioje buvo metalistas išpildytojas, vėliau pradėjo dirbti šios įmonės kūrybinėje grupėje. Už papuošalų gamybą ne kartą buvo apdovanotas premijomis, o 1972 m. suteikta I-a dailininko-etalonų kūrėjo kategorija.

1974–1989 m. Plungės liaudies kūrybos gaminių įmonės „Minija“ etalonų kūrėjas.

Nuo 1970 m. Lietuvos tautodailininkų sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos, nuo 2007 m. Lietuvos kalvių sąjungos narys. Respublikinių ir tarptautinių tautodailės parodų dalyvis. Kūrė įvairius medžio, kalvystės ir juvelyrikos darbus. Už savo kūrybą yra pelnęs įvairių apdovanojimų. 2005 m. suteiktas meno kūrėjo statusas.

## Šaltiniai
Active Vilnius arena

**„Active Vilnius“ arena** – Vilniaus krepšinio arena, esanti prie Twinsbet arenos. Skirta Vilniaus „Ryto“ treniruotėms ir rungtynėms LKL. Rungtyniauja ir Vilniaus „Perlo“ komanda. Yra rėmėjų ložė, vietos žurnalistams ir sostinės ekipos bei varžovų sirgaliams.

## Istorija
Pastatyta per metus už ~8 mln. litų.

2014 m. atnaujinta, sėdimų vietų skaičius padidintas nuo 1700 iki 2500.

### Pavadinimai
2005–2018 m. rugpjūčio vadinosi „Lietuvos ryto“ vardu. Dėl pasikeitusių „Ryto“ klubo savininkų, arena, kaip ir komanda, pervadinta į „Ryto“ areną. Nuo 2019 m. rugsėjo 12 d. arenai suteiktas „Jeep“ vardas.

Nuo 2024 m. spalio 22 d. arenai suteiktas „Active Vilnius“ vardas.

## Renginiai
2010 m. liepos 22 – rugpjūčio 1 d. vyko dalis Europos jaunių iki 18 m. krepšinio čempionato rungtynių.

Organizuojami ir kiti sporto renginiai, anksčiau buvo filmuojama TV laida „Drąsūs. Stiprūs. Vikrūs“.

## Galerija

Lietuvos Rytas arena.jpg|2007 m.
Lietuvos ryto arenos tribunos.JPG|Tribūnos (prieš rekonstrukciją)
Lietuvos ryto arenos aikste.JPG|Aikštė (prieš rekonstrukciją)
Lietuvos ryto arena aikste.JPG|Aikštė nuo tribūnų (prieš rekonstrukciją)


## Šaltiniai
Kazimieras Vytautas Budraitis

**Kazimieras Vytautas Budraitis** (g. 1942 m. sausio 10 d. Palangoje) – lietuvių juvelyras, pynėjas, tautodailininkas.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1970 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m. Kūrinius eksponavo respublikinėse ir tarptautinėse tautodailės parodose. Sukūrė daug originalių gintaro papuošalų, didelę kolekciją pintų gaminių (vazos, pintinės, šviestuvai, krepšeliai).

Jo darbų turi Palangos gintaro muziejus.

## Nuorodos
* Gintaro apdirbimo meistrai (profesionalūs menininkai, tautodailininkai), kurių darbų yra Lietuvos dailės muziejaus gintaro rinkinyje. Palangos gintaro muziejus .

## Išnašos
Botna

**Botna** () – Moldovos upė tekanti per nepripažintą Padniestrę, dešinysis Dniestro intakas. Į Dniestrą įteka tarp Mereneštų ir Kickanų (Padniestrė) kaimų.

## Hidrochemija
Botna prateka dviem skirtingomis fizikinėmis-geografinėmis sritimis – Kodrais ir Dniestro žemupio lyguma, todėl upės vanduo nėra vienodas pagal cheminę sudėtį, mineralizaciją ir kietį.

Priklausomai nuo tėkmės maitinimo tipo, susidariusio Korduose, upės dalyje esančioje tarp ištakų ir Rezenų kaimo, vanduo priskiriamas hidrokarbonatinei klasei: kalcio, kalio-magnio, magnio ar magnio-natrio grupės. Šių vandenų mineralizacija tik retsykiais viršija 1000&nbsp;mg/l, vidutinė mineralizacija – 760&nbsp;mg/l.

Ties Kaušanų miestu Botnos vanduo priskiriamas natrio-sulfatinei klasei, bendra druskos jonų koncentracija vidutiniškai išauga iki 1975&nbsp;mg/l, o vandens kietis – iki 13,4&nbsp;mmol/l.

## Šaltiniai
Balaneštų kalnas

**Balaneštai** () – aukščiausias Moldavijos taškas, stūksantis Nisporenio rajone. Kalno aukštis 430 m. Šalia kalno yra Balaneštų kaimas.

## Išnašos
Bikas

**Bikas** () – Moldavijos upė, dešinysis Dniestro intakas.

Šalia Biko upės išsidėsčiusi Moldavijos sostinė – Kišiniovas. Aukštupyje upė teka Kodrų aukštuma, išgraužusi gilius tarpeklius. Sausais metais upė nuo kelių savaičių iki 2-4 mėnesių būna išsausėjusi, sudarydama ežerėlių grandinę. Vidutinis upės debitas 1 m³/s, potvynių metu – 220 m³/s.
The Inner Circle

**The Inner Circle** – penktasis Švedijos progresyviojo power metalo muzikos grupės Evergrey studijinis albumas. Tai yra koncepcinis kūrinys, apimantis religijų, sektų bei vaikų išnaudojimo temas.

## Dainų sąrašas
# "A Touch of Blessing" – 05:50 (muzika ir žodžiai – Englund)
# "Ambassador" – 04:29 (muzika – Englund/Ekdahl, žodžiai – Englund)
# "In the Wake of the Weary" – 04:44 (muzika – Danhage, žodžiai – Englund)
# "Harmless Wishes" – 04:18 (muzika – Englund/Danhage/Zander, žodžiai – Englund)
# "Waking Up Blind" – 04:23 (muzika ir žodžiai – Englund)
# "More Than Ever" – 04:13 (muzika – Danhage, žodžiai – Englund)
# "The Essence of Conviction" – 06:07 (muzika – Englund/Danhage/Ekdahl, žodžiai – Englund)
# "Where All Good Sleep" – 04:37 (muzika – Englund/Zander, žodžiai – Englund)
# "Faith Restored" – 03:54 (muzika ir žodžiai – Englund)
# "When the Walls Go Down" – 05:42 (muzika – Englund/Zander/Danhage/Ekdahl)

## Personalas
### Grupė
* Tom S. Englund – vokalas, gitara
* Henrik Danhage – elektrinė gitara
* Michael Håkansson – bosinė gitara
* Rickard Zander – klavišiniai
* Jonas Ekdahl – mušamieji

### Kviestiniai muzikantai
* Carina Englund – vokalas
* Geteborgo simfoninis orkestras – styginių kvartetas
David James

**Deividas Džeimsas** (; g. 1970 m. rugpjūčio 1 d.) – Anglijos futbolininkas (vartininkas), žaidžiantis Bristol City klube ir Anglijos futbolo rinktinėje. Su rinktine žaidė 2004-ųjų Europos futbolo čempionate, kur buvo pagrindinis vartininkas, taip pat 2010-ųjų pasaulio futbolo čempionate, kur buvo pakviestas kaip atsarginis vartininkas, tačiau po grubios Robert Green klaidos mače su JAV rinktine, Džeimsas tapo pagrindiniu vartininku.

Pagal sužaistas rungtynes yra Anglijos Premier Lygos rekordininkas.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Juozas Šeikus

**Juozas Šeikus** (1862 m. rugsėjo 21 d. Griovadvaryje, Dusetų valsčius, Zarasų apsk. – 1934 m. sausio 2 d. Pajevinėje) – Lietuvos knygnešys.

## Biografija
Būdamas 16 metų ir pramokęs šiek tiek skaityti, mokėsi batų siuvimo amato. Siūdamas kaimuose batus pradėjo domėtis lietuviška literatūra ir ją skaityti. Čia kilo mintis, kaip galima būtų gauti daugiau literatūros. Jam pasisekė susipažinti su lietuviškos literatūros platintoju Juozu Baranausku iš Armališkių kaimo (Užpalių valsčius).

Paskatintas draugų ir lietuviškos spaudos platintojų, nuo 1892 m. pas Petrą Urbutį Raseinių apskrityje gautas lietuviškas knygas bei literatūrą gabeno ir platino Zarasų apskrityje – Dusetų, Antazavės, Antalieptės, Salako ir Zarasų valsčiuose, Rokiškio apskrityje – Obelių, Kamajų, Jūžintų kaimuose. Knygas slėpdavo pas Vasilių Rusakevičių Padusčio kaime, Tamošių Vitą Kuitenių kaime, Augustą Šlapšį Drusanų kaime, Ciprą Kvedarą Šalinėnų kaime, Liudviką Gladkauską Jauneikių kaime, Joną Jukną ir Kazį Urbanėlį Naršėnų kaime. Knygnešystės darbą dirbo ir lietuvišką literatūrą platino iki spaudos draudimo pabaigos 1904 m.

1907 m. vedė Barborą Liesytę, augino tris sūnus: Juozą, Joną ir Antaną bei dukrą Stefaniją. Palaidotas Antalieptės kapinėse.
Jalpugas (upė)

**Jalpugas** (, ) – upė pietų Moldavijoje ir Ukrainos Odesos srityje. Prasideda kalvotoje Besarabijos aukštumoje. Teka į pietus, žemupyje prateka Juodosios jūros žemuma. Įteka į Jalpugo ežerą netoli Bolgrado miesto.

Svarbiausias intakas – Lunga (kairysis). Prie Jalpugo įsikūrusi Gagaūzijos sostinė Komratas.
Kogylnykas

**Kogylnykas** (, ) arba **Kundukas** (*Кундук*, *Kunduk*) – upė Moldovoje ir Ukrainoje (Odesos srityje). Prasideda Kodruose, Nisporenio rajone. Teka į pietryčius Juodosios jūros žemuma. Įteka į Juodosios jūros Sasyko limaną.

Didžiausias intakas – Čaga (kairysis). Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Pavasarį patvinsta, vasarą – smarkiai nusenka. Karštais metais vaga vietomis išdžiūsta.

Ties Kogylnyko ištakomis stovi 1678 m. įkurtas vienuolynas. Miestai prie upės: Hynčeštis, Čimišlija, Basarabiaska (Moldova), Arcizas, Tatarbunarai (Ukraina).
Rusvoji hopėja

**Rusvoji hopėja** (*Hopea pierrei*) – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos lapuotis, kietmedžio rūšių augalas, paplitęs Kambodžoje, Indonezijoje, Laose, Malaizijoje, Tailande ir Vietname.
Kodrai

**Kodrai** () – aukštuma Moldavijoje, esanti tarp Reuto ir Pruto upių. Kodrais taip pat vadinamas miškas, augantis šioje aukštumoje.

Aukštis – iki 430 m, ilgis – 100 km. Kodrai sudaryti iš jūrinių ir žemyninių mioceno nuogulų – molių, mergelių, klinčių, smėlių, smiltainių ir kvarteto liosų. Reljefas sudėtingas, kalvotas, erozonis, paviršius išraižytas giliais upių slėniais, raguvomis, griovomis. Susidarę nuošliaužos ir karstai.

Korduose auga daugiau nei 1000 rūšių augalų. Aukštikalnė apaugusi miškais (bukais, ąžuolais, skroblais ir kt.). Natūrali augmenija, palyginus su kitomis Moldavijos sritimis, yra žymiai geriau išsilaikiusi. Sutinkama ir pievų augmenija. Aukštumos papėdėje yra laukų ir vynuogynų. Kodrai yra gana vaizdingi, supanti aplinka primena priekalnių reljefą. Dėl to XIX a. pabaigoje, Vasilijus Dokučajevas, lankydamasis Besarabijoje, Kodrus pavadino „Besarabijos Šveicarija“.

Kodruose galima išskirti du gamtinius rajonus:
* Šiaurinis, su aukštesniu reljefu ir drėgnesniu klimatu. Čia auga vidurio Europos tipo plačialapiai miškai. Išlikę nedideli bukų miškai. Pievų augmeniją sudaro daugiausiai įvairiažoliai varpiniai augalai.
* Pietinis rajonas yra 300–390 m aukštyje virš jūros lygio. Centrinėje ir pietinėje šio rajono dalyse auga pūkuotasis ąžuolas ir kitos rūšys. Pietiniai Kodrai – mažiau išsivysčiusi Moldavijos dalis, kurioje žemės ūkio paskirties žemė sudaro 53,5 %, ariama – 29 % teritorijos.

Kodruose įsteigtas Kodrų draustinis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  «Moldavijos Kodrai»  atliekama Nadeždos Čepragi
Within the Realm of a Dying Sun

**Within the Realm of a Dying Sun** („Mirštančios Saulės karalystėje“) – trečiasis studijinis Australijos darkwave/ethereal kolektyvo Dead Can Dance albumas. Išleistas 1987 m.

Brendano Perio teigimu, pagrindinis albumo motyvas – mirtis.

Albumo viršelio iliustracija – Paryžiaus Per Lašezo kapinių nuotrauka. Instrumentinė albumo dalis įrašyta violončele, altu, smuiku, obojumi. Albume nemažai rytietiškų muzikos motyvų, ypač kūrinyje *Cantara*.

## Kūriniai
# „Anywhere Out of the World“ – 5:08
# „Windfall“ – 3:30
# „In the Wake of Adversity“ – 4:14
# „Xavier“ – 6:16
# „Dawn of the Iconoclast“ – 2:06
# „Cantara“ – 5:58
# „Summoning of the Muse“ – 4:55
# „Persephone (The Gathering of Flowers)“ – 6:36

## Šaltiniai
Albertas Bukauskas

**Albertas Bukauskas** (g. 1959 m. gruodžio 18 d. Tryškių m., Telšių raj.) – lietuvių juvelyras, tautodailininkas.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1992 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA)  narys nuo 2005  m. Yra dalyvavęs respublikinėse ir tarptautinėse tautodailės parodose. 2008 m. A. Bukauskas surengė autorinę juvelyrikos parodą Palangos salone „Mostas".

Alberto sukurtas milžiniškas velykinis kiaušinis dekoruotas gintarais 2010 metų Velykų savaitgalį puošė Palangos Basanavičiaus gatvę. Po šventės šis velykinis margutis buvo atiduotas į Palangos gintaro muziejų.

## Nuorodos
* Apyvartą Palangos verslininkai tikisi padidinti organizuodami šventes. Lietuvos rytas. 
* Palangos pakrantėje išbers 50 kg gintaro. 15 min.

## Išnašos
Alfredas Algirdas Jonušas

**Alfredas Algirdas Jonušas** (g. 1940 m. birželio 23 d. Telšiuose) – lietuvių juvelyras, tautodailininkas, kraštotyrininkas.

## Biografija
1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Dirbo Telšių taikomosios dailės technikumo mokomosiose dirbtuvėse, Kauno ir Klaipėdos kombinatuose „Dailė“. Nuo 1999 m. – Žemaičių muziejaus „Alka“ vyr. mokslinis bendradarbis.

1992-1993 m. dirbo juvelyru sidabro galerijoje Kautokeme (Norvegija).

2005 m. išrinktas Telšių miesto Garbės piliečiu.

Yra įkūręs žemaitišką-japonišką sodybą-muziejų.

Apdovanotas ordino "Už nuopelnus Lietuvai" sidabro medaliu.

## Kūryba

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1970 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA)  narys nuo 2005  m. Aktyvus respublikinių ir tarptautinių parodų dalyvis. Surengė virš 17 autorinių kūrybos parodų Lietuvoje ir užsienyje.

Jo darbai buvo eksponuoti JAV, Latvijoje, Norvegijoje, Belgijoje, Prancūzijoje, Bangladeše, Vokietijoje. Menininko darbai padovanoti Romos Popiežiui Jonui Pauliui II, Prezidentui Algirdui Brazauskui, Graikijos premjero žmonai. Virš 50 autoriaus sukurtų juvelyrikos dirbinių įsigijo Lietuvos Gintaro muziejus.

1995-1996 m. jo darbų paroda surengta Colombus miesto (JAV) „Juodojo arklio“ galerijoje.

1998 m. dalyvavo Vašingtone vykusiame SMITHSONIAN festivalyje. Jo sukurti Baltųjų rūmų bei Kongreso (Kapitolijaus) gintaro bareljefai buvo perduoti saugoti į Baltuosius rūmus.

1998 m. Jonušo iš gintaro, sidabro ir stiklo sukurtas papuošalas buvo nupirktas aukcione, kuri vyko tarptautinėje gintaro papuošalų parodoje Vokietijoje, Ribnitz Damgarten muziejuje. 

## Nuorodos
* Alfredas Jonušas. Biografija 
* Alfredas Jonušas. Palangos gitaro muziejaus svetainėje. 
* Alfredas Jonušas. Žemaitijos kultūros, meno, mokslo ir visuomenės veikėjų bazėje.

## Išnašos
Vytaras Kateiva

**Vytaras Kateiva** (g. 1963 m. gegužės 16 d. Naujojoje Akmenėje) – lietuvių juvelyras, tautodailininkas.

## Biografija
Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m. Yra darbus eksponavęs respublikinėse ir tarptautinėse parodose.

## Nuorodos
* Tautodailės dirbinių mugės dalyvių sąrašas
* Galerija „Kauno langas“. Dailė 
* Dailininkų sąjungos galerija 
* Parodos. Septynios meno dienos. 

## Išnašos
Cosmas Damian Asam

**Kosmas Damianas Asamas** (; 1686 m. rugsėjo 28 d. – 1739 m. gegužės 10 d.) – vienas žymiausių vokiečių vėlyvojo baroko tapytojų ir architektų.

Jis daugiausiai dirbo su savo brolių Egid Quirin Asam, kuris buvo tinkuotojas ir skulptorius. Asamas buvo vienas pagrindinių pietų Vokietijos meistrų baroko ir rokoko laikais.

## Darbai

Image:Mannheim Schlosskirche Decke.JPG
Image:Altenmarkt - Hochaltar 2 Altarbild.jpg
Image:Weingarten Basilica-Conversion of Longinus.jpg
Image:Friedberg Herrgottsruh 10.jpg


## Nuorodos
* Kosmo Damiano Asamo darbai (vokiečių k.)
Čaga

**Čaga** (, ) – upė Moldavijoje ir Ukrainoje (Odesos srityje), kairysis Kogilniko intakas, priklausantis Juododios jūros baseinui. Upės ilgis – 120 km, baseino plotas – 1270 km². Plotis aukštupyje – 6–8 m, žemupyje – 20–30 m. Slėnis platus, išraižytas daubų ir raguvų.

Upės vanduo naudojamas drėkinimui.

## Šaltiniai
Moldavijos transportas

1995 m. pagrindinė transporto rūšis Moldavijoje buvo geležinkelis (visas ilgis 1138 km) ir greitkeliai (12730 km) iš viso, įskaitant (10973 km) asfaltuotą kelią). Pagrindiniai geležinkelio mazgai – Kišiniovas, Benderai, Ungenis, Oknita, Belcai ir Basarabiaska. Pagrindiniai užsieniniai geležinkeliai jungia respublikos tinklą su Odesa Ukrainoje prie Juodosios jūros ir su Rumunijos miestais Jasais ir Galaciu; jie taip pat veda į Ukrainos šiaurę. Greitkeliai jungia pagrindinius Moldavijos miestus ir yra pagrindinis keliavimo būdas per šalį, tačiau keliai yra prastos kokybės: apie 20 % Moldavijos kelių yra kritinės būklės. Pagrindinis šalies oro uostas yra Kišiniove.

Laivininkystė galima Pruto ir Dniestro upių žemupiuose, tačiau vandens transportas turi nedidelę reikšmę šalies transporto sistemoje. 1990 metais iš viso 317 mln. tonkilometrų buvo krovinių buvo pergabenta šalies vidaus vandenyse, geležinkeliais 15 007 mln. tonkilometrų ir keliais 1673 mln. tonkilometrų.

Remiantis pasaulio ekonomistų forumu, nepaisant daugybės tarptautinės paramos iš ES, Pasaulio banko ir kitų vakarų rėmėjų, Moldavija turi antrą pagal prastumą kelių kokybę pasaulyje po Čado Afrikoje. Viena tokios prastos statistikos priežasčių yra didelė politikų korupcija.

## Geležinkeliai

*iš viso:*
1138 km
Visas *Calea Ferată* geležinkelio tinklas nėra elektrifikuotas. Traukinių infrastruktūra yra prastos būklės, nes jie buvo pastatyti dar Tarybų Sąjungoje. Vidutinis keleivinių komercinių traukinių greitis yra 35-40 km/h (įskaitant sustojimus).

Tačiau daugiausia investuota buvo naujų geležinkelių, jungiančių Kišiniovą ir pietinę Moldaviją, statyboms nuo 2003 m.

Tarptautiniai keleiviniai traukiniai važiuoja į Bukareštą, Kijevą, Minską, Sankt Peterburgą ir Maskvą.

## Greitkeliai
*iš viso:*
12 730 km
*asfaltuota:*
10 973 km
*neasfaltuota:*
1757 km (2003 m.)

## Vandens keliai
424 km (Dniestro upe) (2005 m.). Kai kurios dalys yra Padniestrės valdžioje.

## Dujotiekiai
Gamtinės dujos 606 km (2006 m.)

## Uostai
Moldavija turi mažą naftos terminalą Dunojuje, esantį Džiurdžiuleštyje, suderintą su jūriniais laivais. Uostas buvo atidarytas 2006 m.

## Jūrinis prekybos laivynas
iš viso:
7 laivai
pagal tipą:
krovininiai 7
užsieniui priklausantys:
3 (Ukraina 3) (2006)

## Oro uostai

12 (2006 apsk.). Vienas komercinių skrydžių oro uostas (Kišiniovas) turi skrydžius į maždaug 20 vietų ir skraidino 688 000 keleivių 2007 m.

### Oro uostai su asfaltuotu pakilimo taku
*iš viso:*
7
*daugiau 3047 m*
1
*nuo 2438 m iki 3047 m*
2
*nuo 1524 m iki 2437 m*
2
*mažiau nei 914 m*
1 (2006 apsk.)

### Oro uostai su neasfaltuotais pakilimo takais
*iš viso:*
6
*nuo 914 m iki 1523 m*
3
*mažiau nei 914 m*
3 (2006 apsk.)

## Taip pat skaitykite
* Moldavija

## Šaltiniai
Moldavijos karinės oro pajėgos

**Moldavijos karinės oro pajėgos**, *Moldavijos KOP* – Moldavijos ginkluotųjų pajėgų dalis, suformuota 1991 m. rugpjūčio mėn. Moldavijai tapus nepriklausoma valstybe.

## Struktūra
1994 m. Moldavijos KOP tarnavo 1300 žmonių. KOP sudarė naikintuvų pulkas (31 MiG-29), sraigtasparnių eskadrilė (8 Mi-8) ir priešlėktuvinių raketų brigada (25 SA-3 ir SA-5 Gammon zenitinių raketų leidimo įrenginiai). KOP turėjo ir 5 transportinius lėktuvus (jų tarpe – Antonov An-72).

2002 m. KOP tarnavo 1400 žmonių.

2007 m. Moldavijos KOP buvo sumažintos iki 1040 žmonių. KOP sudarė sraigtasparnių eskadrilė ir raketų batalionas. Ginkluotėje buvo 6 MiG-29 naikintuvai (patobulinti Ukrainoje, besibazuojantys *Mărculeşti* karinėje oro bazėje), 8 Mi-8 sraigtasparniai, 5 transportiniai lėktuvai, 12 SA-3 priešlėktuvinių raketų leistuvų.

## KOP ginkluotė

! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Lėktuvas
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Kilmė
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Tipas
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Versija
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Kiekis
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Pastabos
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | **Naikintuvai**
|-----
| MiG-29
| 
| fronto naikintuvas
|
| 6
|naudojami
|-----
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | **Transportiniai ir ryšių lėktuvai**
|-----
| Antonov An-2
| 
| transportinis
| An-2
| 2
|naudojami
|-----
| Antonov An-26
| 
| transportinis
| An-26
| 1
|naudojamas
|-----
| Antonov An-72
| 
| transportinis
| An-72
| 2
|naudojami
|-----
| PZL-104 Wilga
| 
| ryšių
| PZL-104
| 6
|
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | **Sraigtasparniai**
|-----
| Mil Mi-8
| 
| transportinis sraigtasparnis
| Mi-8MTV-1Mi-8PS
|51
|naudojami
|-
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Raketų žemė-oras leidimo įrenginiai
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Kilmė
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Tipas
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Versijos
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Kiekis
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Pastabos
|-----
| SA-3 Goa (S-125 Neva/Pechora)
| 
| raketų žemė–oras leistuvas
| SA-3
|12
|naudojami
|-----
|}

### Moldavijos Mig-29 likimas

1997 m. spalio mėn. JAV iš Moldavijos nupirko:
* 14 MiG-29, kurie buvo aprūpinti aktyviais trikdžių įrenginiais ir galėjo naudoti branduolinius ginklus,
* 6 MiG-29A,
* 1 MiG-29B.
* visas Moldavijos KOP turėtas Mig-29 lėktuvų dalis.
* 500 MiG-29 skirtų raketų oras-oras.

Visi MiG-29 per dvi savaitės transportiniais lėktuvais C-17 Globemaster III buvo pervežti iš Moldavijos į Nacionalinį Aviacijos žvalgybos centrą () *Wright-Patterson* karinėje oro bazėje () netoli Deitono Ohajo valstijoje.

1998 m. pabaigoje Moldavija Eritrėjai pardavė 10 MiG-29. Spaudoje buvo spėliojama, kad parduoti lėktuvai skraidymui nebetiko.

## Nuorodos
Kazu

**Kazoo** – membranofoninis 10-12 cm ilgio, afroamerikietiškas liaudies muzikos instrumentas.

Instrumentas gali būti medinis, kaulinis, degto molio, žalvarinis, metalinis ir net sidabrinis ar auksinis. Instrumento priešistorė susijusi su mūsų eros pradžia, kai panašių instrumentų liekanos randamos tyrinėjant Afrikos, Azijos ir net Europos kalnuotąsias vietas.

## Grojimas

Norint išgauti garsą, reikia niūniuoti (dainuoti) į kazoo.

## Istorija
Šis instrumentas buvo naudojamas šimtus metų Afrikoje, užmaskuoti savo balso tembrą ar pamėgdžioti gyvūnus, dažnai įvairiose ceremonijose. XIV a. Prancūzijos ir Anglijos dvaruose, kazoo grojo greta profesionalių muzikos instrumentų rūmų orkestruose. Kazoo naudojo karalių juokdariai. XVIII a. Kazoo pateko net į klasikinę muziką. Kaip individualus instrumentas JAV pradėtas gaminti ir naudoti 1840 metais, Džordžijos valstijoje. JAV pirmąjį kartą kazoo studijoje įrašytas 1920 metais Original Dixieland Jass band programoje. Apie 30 XX amžiaus metus, patobulintas kazoo buvo pavadintas Bazooko ir naudojamas Old Time orkestruose. Tai mažo trimito formos kazoo. 1945 m. išrastas Shampokazoo. Forma liko senoji, bet triūbelė – rezonatorius pridėtas prie membranos.
  

## Profesionalus grojimas
Kazoo savo muzikoje naudojo Frank Zappa, Eric Clapton, „The Kinks“, „Pink Floyd“, „Mungo Jerry“. Country muzikoje labiausiai išpopuliarino George Mc Anthony ir Roy Acuff. 

## Kita informacija
* Bluegrass

## Šaltiniai
* Country saloon apie kazoo Lietuvoje
Kasparas Davidas Frydrichas

**Kasparas Davidas Frydrichas** (; 1774 m. rugsėjo 5 d. – 1840 m. gegužės 7 d.) – vienas žymiausių vokiečių ankstyvojo romantizmo, kurį kartu su Philipp Otto Runge labai paveikė, tapytojų ir iliustratorių.

## Darbai

Vaizdas:Caspar David Friedrich 018.jpg|Moteris lange
Vaizdas:Caspar David Friedrich - Der Sommer (Landschaft mit Liebespaar).jpg|Vasara
Vaizdas:Caspar David Friedrich - Der Mönch am Meer.jpg|Vienuolis prie jūros


## Nuorodos
*
Jevgenijus Kupreščenko

**Jevgenijus Kupreščenko** (g. 1962 m. balandžio 9 d. Šiauliuose) – lietuvių juvelyras, tautodailininkas.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1999 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2008 m. Parodose dalyvauja nuo 1998 m.

## Nuorodos
* Lietuvos prabavimo rūmai 

## Išnašos
Jonas Stromilas

**Jonas Stromilas**:

* Jonas Stromilas (1945) – lietuvių juvelyras, auksakalys, tautodailininkas
* Jonas Stromilas (1974) – lietuvių juvelyras, tautodailininkas
Jonas Stromilas (1974)

**Jonas Stromilas** (g. 1974 m. vasario 27 d.) – lietuvių juvelyras, tautodailininkas.

## Biografija
Firmos „Auksinis velniukas“ darbuotojas.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1997 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m. Respublikinių ir tarptautinių konkursų bei parodų dalyvis.

## Nuorodos
* Apie firmą „Auksinis velniukas“

## Išnašos
Khunkhango nacionalinis parkas

**Khunkhango nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1997 m. balandžio 29 d.

## Vieta
Parkas užima 240,00 km² plotą ir apima Amfoemaečaemoo (Amphoe Mae Chaem) ir Samoengo (Samoeng) apylinkėse.

## Flora ir fauna
Khunkhango nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Visžalis miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), indiškasis lapainis, michelija (Michelia floribunda), baltasis svimburis (Schima wallichii), (Anneslea fragrans), kvapioji hopėja (Hopea odorata), (Bischofia javanica), plaukuotasis viršūklis (Terminalia chebula), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus). Parke gyvena: Indijos muntjakas, šernas, dygliatriušis, ausytasis skujuotis (Manis pentadactyla), gibonas, ožka (Capricornis milneedwardsii) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Huaitato (Huai Tat) ir Huaimaenapoeo (Huai Mae Na Poe)kriokliai.
* Thamluangmaesabo (Tham Luang Mae Sab) urvas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Ričardas Patapavičius

**Ričardas Patapavičius** (g. 1955 m. sausio 21 d. Kaune) – Lietuvos mokslininkas, ornitologas, Lietuvos paukščių žiedavimo centro vadovas nuo 1978 m., Lietuvos ornitologų draugijos tarybos narys.

## Biografija
1973 m. baigė Kauno 21-ąją vidurinę mokyklą, 1978 m. – VU Gamtos mokslų fakultetą, kur įgijo biologo-zoologo specialybę. 1981–1989 m. parašė 10 informacinių knygelių – „Žiedavimas Lietuvoje 1979“, „Žiedavimas Lietuvoje 1980“ ir t. t. (iki 1988 m.). Paskelbė 20 mokslinių, apie 150 mokslo populiarinimo ir informacinių straipsnių.

## Šaltiniai
* Tamara Arnastauskienė, Algimantas Jakimavičius. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. – Vilnius: Ekologijos institutas, 1997. – ISBN 9986-443-11-3.
Gediminas Grina

**Gediminas Grina** (g. 1965 m. gegužės 5 d. Anykščiuose) – buvęs Valstybės saugumo departamento (VSD) generalinis direktorius, saugumo generolas. Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas.

## Biografija

1972–1983 m. baigė Anykščių Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. Mokykliniais metais mokėsi Anykščių vaikų muzikos mokykloje, baigė fortepijono klasę.

1983–1990 m. studijavo Vilniaus universitete. 1990 m. Fizikos fakultete įgijo fiziko-inžinieriaus specialybę. 1990–1992 m. dirbo institute „Venta“ inžinieriumi-technologu.

Nuo 1992 m. motorizuotosios pėstininkų brigados „Geležinis vilkas“ ryšių būrio vadas, 1993–1995 m. – ryšių tarnybos viršininko pavaduotojas, 1995–1998 m. – viršininkas. 1999–2001 m. Krašto apsaugos ministerijos (KAM) Gynybos štabo ryšių infrastruktūrinių sistemų planavimo skyriaus viršininkas.

Nuo 1993 m. vyresnysis leitenantas, nuo 1997 m. kapitonas, nuo 1999 m. majoras.

2001–2004 m. gynybos atašė ambasadoje JAV ir Kanadoje. 2004–2005 m. KAM Antrojo operatyvinių tarnybų departamento (AOTD) gynybos atašė ir tarptautinio bendradarbiavimo skyriaus viršininkas. 2005–2010 m. AOTD direktoriaus pavaduotojas žvalgybai.

2010–2015 m. VSD generalinis direktorius, Tada jam buvo suteiktas saugumo generolo laipsnis.

Žmona Edita. Duktė Gabrielė.

## Šaltiniai

|-
Danutė Tikužienė

**Danutė Tikužienė** (g. 1956 m. spalio 6 d. Eidžiotų k., Telšių raj.) – lietuvių juvelyrė, tautodailininkė.

## Biografija
Baigė Telšių dailės technikumą. Baigusi darbo Klaipėdos dailės kombinate. Kombinatui bankrutavus, užsiima į tautodailę.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1995 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2008 m. Parodose dalyvauja nuo 1999 m.

## Nuorodos
* Danutė Tikužienė. Virtuali Klaipėdos krašto dailės galerija.

## Išnašos
Vytautas Jarutis

**Vytautas Jarutis** (1936 m. spalio 16 d. Žagarėje, Šiaulių apskrityje – 2017 m. rugsėjo 27 d.) – lietuvių kalvis, tautodailininkas.

## Biografija
Vytautas gimė 1936 metais Žagarėje, Joniškio rajone. Bet jo tėvai greit persikėlė į Žemaitiją, ten ir užaugo. Mokėsi pradinėje Užvenčio mokykloje. Jos nebaigė. Tėvas slapstėsi nuo sovietų, bet 1946 m. buvo sugautas ir ištremtas į lagerį.

1955 m. Vytautas tarnavo sovietinėje kariuomenėje. Pradžioje Vilniuje, vėliau Latvijoje. Čia įsigijo staliaus dailidės specialybę. 1960 m. sukūrė šeimą. Dirbo Zoknių kariniame aerodrome staliumi modelistu.

## Kūryba

Nuo 1967 m. dalyvauja visose Lietuvoje organizuojamose krašto, respublikinėse bei užsienio parodose.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1968 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m.

2005 m. Vytautui suteiktas Meno kūrėjo statusas. Nuo 2006 m. Asociacijos Lietuvos kalvių sąjunga Garbės narys. 2007 m. Tarptautinio kalvystės plenero „Keturi vėjai“ dalyvis.

Kūrinius eksponavo JAV, Italijoje, Skandinavijos šalyse, Čekijoje, Vengrijoje, Bulgarijoje. Kūrinių įsigijo Lietuvos nacionalinis dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus, nacionalinis M. K. Čiurlionio dailės muziejus, Šiaulių „Aušros" muziejus, Alytaus kraštotyros muziejus.

Jaručio kūryba plati: medžio dirbiniai, juvelyrika, kalvystės darbai: žvakidės, stovai gėlėms, žibintai, šviestuvai, grotelės, įrankiai židiniui, prizai, memorialiniai paminklai ir jų viršūnės – kryžiai ir saulutės, dekoratyvinės skulptūros.

## Apdovanojimai
* 1976 m. kultūros ministerijos I laipsnio premijos laureatas;
* 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinių premijų laureatas;
* 1986 m. Lietuvos kalvių kalvis;
* 1987 m. sąjunginės parodos Maskvoje laureatas;
* 1994 m. Alytaus miesto kultūros premijos laureatas;
* 2006 m. Asociacijos Lietuvos kalvių sąjunga Garbės narys.

## Nuorodos
* Vytauto Jaručio kryždirba .
* Vytautas Jaruti. Lietuvos kalvių sąjunga.
* Kalvių kalvis 
* Kalvystė ir juvelyrika

## Išnašos
Jonas Stromilas (1945)

**Jonas Stromilas** (g. 1945 m. balandžio 29 d.) – lietuvių juvelyras, auksakalys, tautodailininkas.

## Biografija
Įkurtos firmos „Auksinis velniukas“ vadovas.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1969 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m. Kūrybinių konkursų, parodų dalyvis.

## Nuorodos
* Apie firmą „Auksinis velniukas“
* Lietuvos auksarankiai pagamino unikalų „BMW 327/200“ kabrioletą

## Išnašos
Moldavijos sausumos pajėgos

**Moldavijos sausumos pajėgos** - sausumoje veikti skirta Moldavijos ginkluotųjų pajėgų dalis, suformuota 1991 m. rugpjūčio mėn. Moldavijai tapus nepriklausoma valstybe.

## Istorija
1994 m. pradžioje Moldavijos sausumos pajėgas sudarė 9800 žmonių, kuriuos jungė:
* 3 motorizuotų šaulių brigados,
* 1 artilerijos brigada,
* 1 1 žvalgybos ir šturmo batalionas.
Ginkluotėje turėjo 77 šarvuotuosius transporterius, 67 kitus šarvuočius, 18 122 mm ir 53 152 mm velkamuosius pabūklus, 9 120 mm savaeigius minosvaidžius-patrankas 2S9 Nona, 70 PTVR leistuvų AT-4 Spigot, 19 AT-5 Spandrel ir 27 AT-6 Spiral, 1 73 mm beatošliaužę patranką SPG-9, 45 100 mm prieštankines patrankas MT-12, 30 23 mm ZU-23 ir 12 57 mm automatinių zenitinių patrankų S-60.
Moldavija  gavo dalį ginklų iš buvusios TSRS atsargų, laikytų jos teritorijoje. Nežinomą kiekį ginklų gavo iš Rumunijos, ypač mūšių su Padniestrės respublika metu.  

2007 m. Moldavijos sausumos pajėgos buvo jau sumažintos iki 5710 žmonių (trys motorizuotų šaulių, viena artilerijos brigados, atskirieji specialiosios paskirties ir inžinerinis batalionai, atskirasis gvardijos dalinys. 
Ginkluotė buvo 44 pėstininkų kovos mašinos BMD-1, 266 šarvuotieji transporteriai (jų tarpe 91 TAB-71), 227 artilerijos pabūklai.

## Dabartinė Moldavijos sausumos pajėgų sandara
* 1-oji pėstininkų brigada „Moldova“, bazė Belcis
* 2-oji pėstininkų brigada „Stefan Cel Mare“, bazė Kišiniovas
* 3-oji pėstininkų brigada „Dacia“, bazė - Kahulas
* Artilerijos brigada „Prut“, bazė - Ungenai
* Atskirasis inžinerijos batalionas „Codru“ 
* Atskirasis radijo ryšių pulkas „Basarabia“ 
* Atskirasis specialios paskirties batalionas „Fulger“, bazė - Kišiniovas

## Nuorodos
Vytautas Kryževičius

**Vytautas Kryževičius** (g. 1944 m. spalio 13 d. Panevėžyje) – lietuvių kalvis, tautodailininkas.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narys nuo 1975 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2006 m. Parodose dalyvauja nuo 1974 m.

Dalyvavo kuriant memorialą masinių žudynių vietai atminti Panevėžio Staniūnų miškelyje (1979), „Raganų kalną", Juodkrantėje (1980–1981) ir daugelyje kitų kūrybinių seminarų.

Už kūrybinius pasiekimus apdovanotas Pirmąja Kultūros ministerijos premija ir Pirmojo laipsnio diplomu (1986).

## Nuorodos
* Kryževičius kala kryžius .

## Išnašos
Hadžideras

**Hadžideras** (; ) – Ukrainos (Odesos sritis) ir Moldavijos upė.

Upė išteka Moldavijoje Podolės aukštumoje ties Štefan Vodos miestu, teka Odesos srities Dniestro Belgorodo (), Saratos () ir Tatarbunarų () rajonų tertitorija. Įteka į Hadžidero limaną.
Upės ilgis – 94 km. Baseino plotas – 894&nbsp;km²
Į Hadžiderą įteka 57 upeliai, kurių bendras ilgis 348 km. Stambiausias intakas – Kaplanė (). Ties Kaplanės įtekėjimo į Hadžiderą vieta, ties Uspenovkos kaimu, yra nedidelis tvenkinys.

## Pavadinimas
Pavadinimas *Hadžideras* 1877 m. buvo užrašytas kaip .
*Hadji Der* reiškia 'Chadžijaus slėnis', kur:
* *Hadji* 'chadžijus, žmogus, atlikęs chadžą' iš  'chadžas, kelionė į Meką';
* *Der* 'slėnis' iš  'slėnis'.

## Nuorodos
Santa Marija (ugnikalnis)

**Santa Marija**, arba **Šventosios Marijos ugnikalnis** (, ) – aktyvus ugnikalnis vakarų Gvatemaloje, Čiapaso Siera Madrės kalnuose, netoli Kecaltenango miesto. Aukštis 3772 m.

Santa Marijos ugnikalnis yra Ramiojo vandenyno Ugnies žiede, susidaręs Kokosų ir Karibų plokščių sandūroje. Manoma, kad ugnikalnis aktyvus jau 30 tūkst. metų. Per tą laiką jis sudarė aukštą kūgį, virš aplinkinės plynaukštės iškylantį 1400 m. Kūgio tūris 10 km³, sudarytas iš bazalto ir andezito.

## 1902 m. išsiveržimas

Pirmas šaltiniuose užfiksuotas Santa Marijos įsiveržimas įvyko 1902 m. Iki tol bent 500 m. (galbūt kelis tūkst. metų) jis buvo snaudžiantis. 1902 m. sausį prasidėjo seisminis aktyvumas, balandį įvyko smarkus žemės drebėjimas. Išsiveržimas prasidėjo spalio 24 d. Per kelias dienas Santa Marija išliejo 5,5 km³ magmos. Tai buvo vienas galingiausių XX a. ugnikalnių išsiveržimų ir galia nusileido tik 1991 m. Pinatubo išsiveržimui. Pemzos gabalai krito 273 000 km² plote, o vulkaninės dalelės pasiekė San Franciską (už 4000 km). Išsiveržimas paliko 1 km skersmens ir 300 m gylio kraterį.

Kadangi ugnikalnis tūkstantmečiais buvo neaktyvus, gyventojai nesuprato seisminio aktyvumo, kaip būsimo išsiveržimo ženklų. Pačio išsiveržimo metu žuvo bent 500 žmonių, dar daugiau mirė po dėl nelaimės kilusio maliarijos protrūkio.

## Santjagitas
Po 1902 m. išsiveržimo ugnikalnis 20 metų snaudė. 1922 m. naujai susidariusiame krateryje prasidėjo vulkaninis aktyvumas, magma išmušė vulkaninį kupolą, vadintą Santjagitu (*Santiaguito*). Dabar Santjagito kūgis pasiekė 2500 m aukštį ir yra 1 km³ tūrio. Šis kūgis yra aktyvus. Nors dauguma Santjagito išsiveržimų buvo gan ramūs, tačiau 1929 m. išsiveržimo metu dalis kupolo sugriuvo ir sukėlė piroklastų srautą, dėl kurio žuvo ~5000 žmonių.

Lietinguoju metu nuo Santa Marijos šlaitų neretai leidžiasi smarkūs laharai. Jie jau du kartus sugriovė El Palmaro miestelį. Ugnikalnio lavoje gausu silicio, todėl ji slenka lėtai ir daug žalos nepadaro. Yra tikimybė, kad gali sugriūti pagrindinis Santa Marijos krateris ir sukelti milžinišką nuošliaužą.

## Išnašos

## Nuorodos
* Smithsonian Institution informacija
Komorų salos

**Komorų salos** (; ) – vulkaninis salynas Indijos vandenyne, netoli pietrytinių Afrikos krantų. Komorų salyną sudaro 5 salos – Grand Komoras, Mohelis, Anžuanas, Majotas bei Pamanzi, bei dar keletas mažesnių salelių. Dauguma salyno priklauso Komorų valstybei, o Majotas – Prancūzijai. Plotas 2236 km². Aukščiausia vieta – Kartalos ugnikalnis (2361 m). Gyventojų skaičius – 984 tūkst.

## Istorija

Pirmieji gyventojai į salas atsikraustė VI amžiuje. Nuo tada salose apsigyveno skirtingų tautybių bei rasių žmonės (arabai, portugalai ar indai). Islamo religija salose išplito X amžiuje. Nuo 1884 metų sala priklausė Prancūzijos kolonijinei sistemai. 1974 metais įvyko referendumas dėl salų nepriklausomybės. 2009 m. šalia salyno sudužo lėktuvas, kuriame skrido 153 keleiviai, visi, išskyrus vieną, žuvo.

## Klimatas
Salose vyrauja tropinis klimatas, pasižymintis sausomis bei karštomis vasaromis. Vidutinė metų temperatūra yra 26 °C, o vandens temperatūra siekia vidutiniškai 25 °C.
Abložynė

**Abložynė** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Grinkiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Abramaučizna

:: *Apie ežerą sk. [[Abramaučizna (ežeras)]]*

**Abramaučizna** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Giedraičių. 

## Istorija

Kaimas minimas 1780 m. Giedraičių bažnyčios mirusiųjų metrikų knygoje. 1838 m. minimas palivarkas, 1843 m. – vienkiemis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Abrieskai

**Abrieskai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šiaulėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Abromiškis (Anykščiai)

**Abromiškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šeimyniškių. Prie Šventosios atsiveria Abromiškio atodanga.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Santa Marija

**Santa Marija** (,  – „Šv. Marija“) gali reikšti:

* Santa Marija – vienas iš 3 laivų, kurie išplaukė į 1492 m. Kolumbo kelionę į Ameriką;
* Santa Marija – ugnikalnis Gvatemaloje;
* El Puerto de Santa Marija – miestas Ispanijoje, Andalūzijoje;
* Santa Marija – miestelis Žaliajame Kyšulyje;
* Santa Marija de Njeva – miestas Peru, Amazonės departamente;
* Santa Marija la Antigva del Darjenas – buvusi ispanų kolonija Centrinėje Amerikoje;
* Santa Marija la Majoras – jėzuitų redukcija Argentinoje;
* Santa Marija – miestas Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje;
* Santa Marija – miestelis Paragvajuje, Misionese;
* Santa Marija – miestelis Portugalijoje, Algarvėje;
* Santa Marija de Gija de Gran Kanarija – miestelis Ispanijoje, Kanaruose;
* Santa Marijos sala – sala Azoruose (Portugalija).
Kičių kalba

**Kičių kalba** (sav. *Qatzijob’al*) – majų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų kičių, gyvenančių Gvatemalos aukštumose. Kalbančiųjų skaičius – apie 1 mln. žmonių (kitais duomenimis – nuo 800 tūkst. iki 2 mln.). Kičių kalba yra antra pagal populiarumą Gvatemalos kalba, po ispanų. Tiesa, dauguma kičių kalba ir ispaniškai.

Kičių kalba turi daug skirtingų tarmių, kurios kartais laikomos atskiromis kalbomis. Labiausiai paplitusi ir kaip bendrinė vartojama kičių vidurio tarmė. Kitos tarmės: vakarų vidurio, San Andreso, Chojabacho, rytų, Kuneno ir Nahuala. Pastaroji tarmė išskirtinė, nes yra išsaugojusi daug majų prokalbės bruožų, pvz., ilgųjų ir trumpųjų balsių skyrimą. Senovinė kičių kalbos forma, vartota apie XVI a. vadinama klasikine kičių kalba. Ja parašytas žymiausias majų kodeksas *[[Popol Vuh]]*.

Kičių kalba naudoja lotynišką raidyną, tačiau užrašymo formos skiriasi: konkistos laikotarpiu vartota tėvo Chimeneso ortografija (ja parašytas *Popol Vuh*), kuri rėmėsi ispanų kalbos ortografija. Vėliau Gvatemalos majų kalbų akademija patvirtino naują ortografiją, labiau atitinkančią tarimą.

Sintaksės schema – tarinys-papildinys-veiksnys, nors žodžių tvarkos kaitaliojimas pasitaiko neretai.

## Nuorodos
*
Abručiovka

**Abručiovka** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Šimonių. Teka Vėdrupys.

## Gyventojai

## Šaltiniai