Sangrąžinis įvardis

**Sangrąžinis įvardis** – įvardis, nurodantis santykį su pačiu savimi, pažymintis, kad asmuo kreipia veiksmą į save kaip ir į bet kurį kitą aplinkos daiktą.

## Lietuvių kalba
Lietuvių kalboje sangrąžinis įvardis yra *savęs*, jis glaudžiai susijęs su asmeniniais įvardžiais. Šis įvardis vartojamas su visais asmeniniais, rodo grįžtamąjį ryšį ir išreiškia į save nukreiptą veiksmą. Asmuo tarsi susidvejina – jis ir veikėjas, ir veikiamasis dalykas: *<u>Aš</u> netausoju <u>savęs</u>*. *<u>Tu</u> netausoji <u>savęs</u>*. *<u>Jis</u> netausoja <u>savęs</u>*. *<u>Mes</u> netausojame <u>savęs</u>*. *<u>Jūs</u> netausojate <u>savęs</u>*. *<u>Jie</u> netausoja <u>savęs</u>*.

Įvardis *savęs* neturi vardininko, nes niekada nenurodo sakinio veikėjo (nevartojamas kaip veiksnys), tačiau šiaip jis yra linksniuojamas ir valdomas žodis, einantis papildiniu: *<u>Aš</u> pataikauju <u>sau</u>. <u>Aš</u> užmiršau <u>save</u>. <u>Tu</u> nesidžiauk per daug <u>savimi</u>*. Tokiu principu sangrąžinis įvardis linksniuojamas su visais vienaskaitos, dviskaitos ir daugiskaitos asmeniniais įvardžiais bei kitaip reiškiamais veiksniais (*<u>Broliai</u> gerbė <u>save</u>. <u>Nukentėjusysis</u> gailėjosi <u>savęs</u>. <u>Mylėti</u> kitus ir <u>save</u> gera*.) Sangrąžinis įvardis neturi dviskaitos ir daugiskaitos, jo formos kilusios iš vienaskaitos (plg. asmeninio įvardžio *tu* linksniavimą). Kaip ir kiti įvardžiai, sangrąžinis neturi šauksmininko.

Formų sistema tokia: kilmininkas – *savę̃s*, naudininkas – *sáu*, galininkas – *savè*, įnagininkas – *savimì*, vietininkas – *savyjè*. 

Lietuvių kalbos sangrąžos dalelytė *si* (*praũsia-si*) yra kilusi iš bekirtės sangrąžinio įvardžio *savęs* naudininko formos **sei*: **sei* > **sie* > *si*.

## Rusų kalba
Rusų kalboje sangrąžinis įvardis yra *себя* (sebia) 'savęs'. Jis vartojamas taip pat, kaip ir lietuvių kalbos sangrąžinis įvardis *savęs*. Rusų kalbos sangrąžinis įvardis linksniuojamas tokiu būdu: kilmininkas – *себя́* (sebiá), naudininkas – *себе́* (sebé), galininkas – *себя́* (sebiá), įnagininkas – *собо́й, собо́ю* (sobói, sobóju), prielinksninis linksnis – *себе́* (sebé).

Iš sangrąžinio įvardžio *себя* kilusi rusų kalbos sangrąžos dalelytė *-ся* (-sia).

## Anglų kalba
Anglų kalboje sangrąžinis įvardis yra *self*, kuris gali būti verčiamas kaip 'pats'. Anglų kalboje kiekvienas asmeninis įvardis turi atskirą sangrąžinę formą, sudarytą iš to įvardžio ir sangrąžinio *-self*, tad vartojama sangrąžinių įvardžių vienaskaita ir daugiskaita:
* vns. I a. *I – myself*
* vns. II a. *thou – thyself/thyselves* (pasen.)
* vns. III a., vyr. g. *he – himself*
* vns. III a., mot. g. *she – herself*
* vns. III a., bev. g. *it – itself*
* dgs. I a. *we – ourselves*
* dgs. II a. *you – yourself/yourselves*
* dgs. III a. *they – themself/themselves*
* nežymimasis *one – oneself*
Taigi, vartojant sangrąžinius įvardžius, anglų kalboje veiksnys ir sangrąžinis įvardis vienas kitą pakartoja: *I love myself* 'aš myliu save', pažodžiui 'aš myliu mane patį'; *Thou lovest thyself* (pasenusi forma) 'tu myli save', pažodžiui 'tu myli tave patį'; *He loves himself* 'jis myli save', pažodžiui 'jis myli jį patį', *John loves himself* 'Džonas myli save', pažodžiui 'Džonas myli jį patį'; *We love ourselves* 'mes mylime save', pažodžiui 'mes mylime mus pačius'; *You love yourselves* 'jūs mylite save', pažodžiui 'jūs mylite jus pačius'; *They love themselves* 'jie myli save', pažodžiui 'jie myli juos pačius'; *One loves oneself* '(kažkas) myli save', pažodžiui 'kažkas myli kažką patį'.

Pažymėtina, kad anglų kalboje sangrąžiniai įvardžiai vartojami ir tada, kai lietuvių kalboje būtų pasitelkiami sangrąžiniai veiksmažodžiai: *Be careful with that knife. You might cut <u>yourself</u>.* 'Būk atsargus su šiuo peiliu. Gali įsipjauti.', pažodžiui 'tu gali įpjauti tau pačiam'.

## Išnašos