Erlėnai

**Erlėnai** – kaimas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurę nuo Salantų, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Kaimas patenka į Salantų regioninio parko teritoriją, geologinis draustinis, jame yra  Erlėnų tvenkinys. Veikia Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešosios bibliotekos Erlėnų filialas (nuo 1961 m.), bendruomenės centras *Erlėnai (pirmininkė Sima Striukienė*). Erlėnuose dominuoja galvijininkystė. Ja užsiima per 10 ūkininkų, kurie laiko nuo 20 iki 300 galvijų. Stambiausias yra Romaldo ir Jurgio Karazinų pienininkystės ūkis.Taip pat yra Audronės ir Vaidžio Skersių šilauogių ūkis. Yra keletas verslų: Akmens gaminių ir paminklų gamyba verčiasi UAB Varta (vadovas Viktoras Budrys) bei UAB Salantų granitas, yra Vaidžio Skersio automobilių servisas, užuolaidų, žaliuzių, roletų gamybos įmonė UAB Svidana. MB „Vandens lašai“ užsiima vejos, uogynų, sodų, stadionų laistymo ir rūko sistemų projektavimu bei įrengimu. 

## Etimologija

Pavadinimą davė per kaimą tekanti Erla – Bartuvos kairysis intakas. Vietovardis rašomas , , , .

## Geografija

Rytiniu pakraščiu teka Salantas, per vidurį – Erla. Į ją įteka Pagilbrastis, ant kurio įrengtas Erlėnų tvenkinys. Kaimą kertą kelias , į kurį centre įsilieja kelias . Vakariniu pakraščiu praeina kelias . Erlėnai ribojasi su Kadagynais, Kalniškiais, Nerėpais ir Šaučikiais, patenka į Salantų regioninį parką ir Erlos geomorfologinį draustinį.

## Istorija

Apylinkėse gyvenama nuo I tūkstantmečio. Kitapus Salanto stūkso Laivių piliakalnis (kartais priskiriamas Erlėnams), o į pietvakarius nuo kaimo yra Alkos alkakalnis. Senieji Erlėnų gyventojai buvo žemdirbiai. Jų pastangas įdirbti akmeningas žemes mena prie kelio Skuodas–Salantai miškelyje išlikę akmenų pylimai ir krūsnys, ženklinantys senųjų žemdirbystės laukų, naudotų iki Valakų reformos, liekanas.

Kaimas pradėjo kurtis XV a. II pusėje, pirmąkart paminėtas 1511 m. Po Valakų reformos XVI a. II pusėje suformuotas gatvinis kaimas, kurio planinė struktūra, nežymiai apardyta Lietuvos žemės reformos, išliko iki mūsų dienų. 1568 m. jis ribojosi su Salantais, Pesčiais, Juodupėnais, Šaučikiais, Nerėpais, Baidotaičiais ir Laivaičiais. XVIII a. kaimas priklausė Vilniaus trinitorių vienuolynui, o dvasiniais gyventojų reikalais nuo 1630 m. rūpinosi Salantų parapijos kunigai.

1750 m. buvo 37 kiemai, 1846 m. – 29 dūmai, 1866 m. – 28 katalikų sodybos. Panaikinus baudžiavą, 1870 m. 253 kaimo valstiečiai už gautą žemę atlikinėjo atodirbio prievolę grafo Juozapo Tiškevičiaus Grūšlaukės dvare. Įkūrus 1861 m. luominę valstiečių savivaldą, kaimas sudarė Erlėnų seniūniją, kuri priklausė Grūšlaukės, o nuo XIX a. 9 dešimtmečio – Salantų valsčiui. XIX a. II pusėje kaimo žemių pietvakariniame pakraštyje susiformavo Alkos vienkiemis, kuris XX a. pr. tapo savarankišku kaimu.

1923 m. buvo 47 ūkiai. Tarpukariu gatvinis kaimas išskaidytas į vienkiminius ūkius.

1944–1959 m. Erlėnų apylinkės centras, nuo 1949 m. Alkos kolūkio centrinė gyvenvietė. 1961 m. atidaryta biblioteka, 1964 m. iš Šaučikių atkelta pradinė mokykla, veikusi iki 1994 m. 1973–1994 m. veikė kultūros namai, 1988–1991 m. vaikų lopšelis-darželis.

Kaimas garsėja etninės kultūros paveldo gausa. Jame išliko 1834 m. statybos etnoarchitektūrinė sodyba, o Antano Stropaus sodyba perkelta į Lietuvos etnografijos muziejų Rumšiškėse. Kaime tebestovi daugiau kaip 12 XIX–XX a. memorialinių statinių (koplytėlės, kryžiai), menančių Lietuvos kryždirbystės tradicijas.

2011 m. liepos 16 d. paminėtas Erlėnų vardo pirmojo paminėjimo 500 metų jubiliejus, kuriam atminti atidengtas paminklinis akmuo.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Senieji žemdirbystės laukai (I tūkstantmetis – XVI a.).
* Pirmosios senosios kaimo kapinės, vadinamos Maro kapeliais (XVI–XIX a.).
* Antrosios senosios kaimo kapinės (XV–XIX a.).
* Etnoarchitektūrinė sodyba: namas (1834 m.), buv. svirnas (XIX a. pab.; XX a. pritaikytas tvartui).
* Koplytėlė, Stropų sodybvietė (statyta apie 1910 m.; 1958 m. atnaujino Antanas Stropus).
* Koplytėlė su ornamentuotu kryželiu ir Jono Nepomuko skulptūra, V. ir J. Benečių sodyba (1859 m.; statė Kubiliai; atnaujinta 1966 m.).
* Koplytėlė su ornamentuotu kryželiu ir Marijos Žmonijos globėjos paveikslu prie Salantų ir Beržų g. sankryžos (1936 m. statė Einikis; 1950 m. remontavo Dominykas Zabitis).
* Koplytėlė medyje su Rūpintojėlio skulptūra, V. Anužienės sodyba (1999 m.; fundatorė Veronika Anužienė, meistras Juozas Kubilius).
* Kapinių koplytėlė (statyta 1894 m.; atnaujinta XX a. viduryje; 2006 m. remontavo Adelė Žeimienė ir Adolbertas Beniušis).
* Betoninė pakelės koplytėlė (XX a. I pusė).
* Mūrinė senosios kryžkelės koplytėlė (1934 m., neogotikinė; statė Kotryna Anužytė).
* Kryžius su 2 koplytėlėmis ir Nukryžiuotojo skulptūra, J. Anužio sodyba (XX a.; statė Jonas Anužis).
* Monumentalus kryžius, ornamentuotas (1936 m.; statė Kazys Stropus; meistras Juozapas Paulauskas).
* Monumentalus kryžius, ornamentuotas, Č. Donėlienės sodyba.
* Monumentalus kryžius, Čiunkų sodybvietė (XX a. I pusėje statė Venckai, XX a. pab. atnaujino Kostas Čiunka).
* Monumentalus kryžius, G. Ramonienės sodyba (XX a. I pusėje statė Nerėpų ūkininkai Juozapas ir Monika Beniušiai; 1994 m. į Erlėnus perkėlė Genovaitė Ramonienė).

## Galerija

Vaizdas:ErlenaiPLU.jpg|Namas iš Erlėnų muziejuje Rumšiškėse
Vaizdas:Erlenai kapines 20100423.JPG|Erlėnų senosios kapinės
Vaizdas:Erlenai zemdirbystes vieta 20100423.JPG|Senųjų žemdirbystės laukų vieta
Vaizdas:Erlenai koplytele2 20100423.JPG|Koplytėlė prie buv. Stropų sodybos. 1958 m. statė Antanas Stropus
Vaizdas:Erlenai koplytele3 20100423.JPG|Koplytėlė prie Benečių sodybos. 1859 m. statė Kubiliai; 1966 m. atnaujinta
Vaizdas:Erlenai koplytele4 20100423.JPG|Koplytėlė prie Salantų g. ir Beržų g. sankryžos. Statyta 1936 m.
Vaizdas:Erlenai koplytele5 20100423.JPG|Koplytėlė kaimo kapinėse. Statyta 1894 m.
Vaizdas:Erlenai koplytele7 20100423.JPG|Betoninė koplytėlė. Statyta XX a. I pusėje
Vaizdas:Erlenai koplytele6 2004.JPG|Neogotikinė koplytėlė. Statė 1934 m. Kotryna Anužytė
Vaizdas:Erlenai kryzius 2004.JPG|Ornamentuotas kryžius. 1930 m. pastatė Kazys Stropus. Autorius Juozapas Paulauskas
Vaizdas:Koplytėlės prie Salantų g. ir Beržų g. sankryžos nuotrauka.jpg|Koplytėlė prie Salantų ir Beržų g. sankryžos.


## Literatūra
* Julius Kanarskas. Seniausiems Salantų krašto kaimams Erlėnams, Laiviams, Nasrėnams ir Reketei 500 metų. – Kretinga: Kretingos muziejus, 2011. – P. 4–5

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Erlėnai: Kretingos krašto enciklopedija
* Aldona Beržanskienė. Erlėnų ir aplinkinių kaimų etnokultūros lobynas.- Erlėnai, 2006
* [Audronė Puišienė. – Ūkininkams – apie faktorius, nulemenčius pieno priemilžius. – [Pajūrio naujienos] – 2006, gruodžio 15 (apie ūkininkus R. ir R. Karazinus)]
* [Audronė Puišienė. Mokėsi tvarkyti mėšlą ir nuotekas. – [Pajūrio naujienos] – 2007, kovo 16 (apie R. ir R. Karazinų pieno ūkį)]
* [Dovilė Simaitytė. Erlėnų tvenkinyje išgaišo žuvys. – [Pajūrio naujienos] – 2009, spalio 20]
* [Irena Šeškevičienė. Erlėnuose – akmenuotos žemės ir gausios karvių bandos. – [Pajūrio naujienos] – 2010, rugsėjo 17]