open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Senzo Meyiwa

**Senzo Robert Meyiwa** (1987 m. rugsėjo 24 d. – 2014 m. spalio 26 d.) – futbolininkas, buvęs Pietų Afrikos Respublikos rinktinės ir Orlando Pirates klubo vartininkas.

## Biografija

2005 m. vartininkas tapo pagrindinės Orlando Pirates komandos nariu, o vėliau tapo jos kapitonu.

2014 m. spalio 26 d. Vosloro mieste užpuolus futbolininko merginos namus buvo nušautas trijų užpuolikų. Šalies prezidentas Jacob Zuma pareiškė oficialią užuojautą ir paragino rasti žaidėjo žudikus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
ICY

**„ICY“** – Islandijos vokalinis trio, kurį sudarė Pálmi Gunnarsson, Helga Möller ir Eiríkur Hauksson. Grupė buvo sukurta specialiai 1986 m. „Eurovizijos“ dainų konkursui. Jame „ICY“ su daina „Gleðibankinn“ () surinko 19 taškų ir užėmė 16 vietą tarp 20 dalyvių.

Nepaisant to, kad grupė buvo suburta tik vienam pasirodymui, buvę trio nariai vėliau sėkmingai tęsė solines karjeras. Vienas iš trio narių Eiríkur Hauksson vėliau (nors ir ne itin sėkmingai) dalyvavo „Eurovizijos“ konkurse: 1991 metais kaip grupės Just 4 Fun narys ir 2007 m. kaip solistas. Kitiems nariams patekti į konkursą mažiau pasisekė – Helga ir Pálmi kelis kartus dalyvavo Islandijos nacionaliniame atrankos konkurse į „Euroviziją“, tačiau nesėkmingai.

## Nuorodos
* Daina ''Gleðibankinn''

|-
Krokuvos Stanislavo Stašico kalnakasybos ir metalurgijos akademija

**Krokuvos Stanislavo Stašico kalnakasybos ir metalurgijos akademija** – valstybinė aukštoji mokykla Krokuvoje, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 6 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 353 (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* 2013 m. reitingą).

Pirmosios mintys apie kalnakasybos inžinierius ruošiančią aukštąją mokyklą atsirado 1912 m., tačiau jas įgyvendinti pavyko tik atkūrus Lenkijos nepriklausomybę. Oficialiai akademija buvo įsteigta 1919 m. balandžio 8 d., tų pačių metų spalį pradėjusi savo pirmuosius mokslo metus. II pasaulinio karo metu universiteto pastatą užėmė Generalgubernijos valdžia, net 22 profesoriai ir docentai, Sonderaktion Krakau akcijos metu, buvo išvežti į Zachzenhauzeno koncentracijos stovyklą. Aukštoji mokykla nusileido į pogrindį. Karui pasibaigus, kurį laiką Kalnakasybos akademija buvo vienintele technikos aukštąja mokykla Lenkijoje, padėjusi atsirasti kitiems technikos universitetams. Dabartinis pavadinimas pradėtas naudoti nuo 1947 m.

## Fakultetai
* Kalnakasybos ir geoinžinerijos fakultetas
* Metalo inžinerijos ir pramonės informatikos fakultetas
* Elektrotechnikos, automatikos, informatikos ir biomedicinos informatikos fakultetas
* Informatikos, elektronikos ir telekomunikacijų fakultetas
* Mechaninės inžinerijos ir robotikos fakultetas
* Geologijos, geofizikos ir aplinkos apsaugos fakultetas
* Kalnų geodezijos ir aplinkos inžinerijos fakultetas
* Medžiagų inžinerijos ir keramikos fakultetas
* Metalurgijos fakultetas
* Spalvotų metalų fakultetas
* Gręžinių, naftos ir dujų fakultetas
* Verslo vadybos fakultetas
* Fizikos ir taikomosios informatikos fakultetas
* Taikomosios matematikos fakultetas
* Humanitarinis fakultetas

## Rektoriai


Vaizdas:Agh cracow ceramics faculty.JPG|Medžiagų inžinerijos ir keramikos fakultetas
Vaizdas:Budynek Biblioteki Glownej AGH w Krakowie.JPG|Universiteto biblioteka
Vaizdas:Krakow AGH D-17.jpg|Informatikos, elektronikos ir telekomunikacijų fakultetas
Vaizdas:AGH - Pomniki gornikow i hutnikow.jpg|Kalnakasių ir metalurgų paminklas
Vaizdas:Dom Studencki Kapitol.png|Studentų bendrabutis „Kapitol“


## Šaltiniai
Bolechivas

**Bolechivas** () – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, Karpatų papėdėje, prie Sukilės upės. Stotis prie Lvovo–Černivcių geležinkelio, taip pat praeina plentas. Baldų, maisto pramonė. Yra 1863 m. statyta rotušė, buvusi sinagoga, Šv. Paraskevės (1891 m.) unitų bažnyčia, Šv. Onos, Šv. moterų, miros nešėjų, cerkvės, Šv. Marijos Išaukštinimo katalikų bažnyčia, XIX a. druskos virykla, gyvenamieji pastatai.

## Istorija

Bolechivas šaltiniuose minimas nuo 1371 m. Čia 1546 m. pastatyta pirmoji druskos virykla. 1603 m. suteikta Magdeburgo teisė, miestas tapo svarbia Lenkijos tvirtove. 1772 m. atiteko Austrijai, jo reikšmė sumenko.


File:Town hall, Bolekhiv (1).jpg|Rotušė
Bolekhiv Greek Catholic church-02.jpg|Šv. Paraskevos bažnyčia
File:Bolekhiv Saline Main building-05.jpg|Druskos viryklos liekanos
File:Болехів. синагога.jpg|Buvusi sinagoga


## Šaltiniai
Reino Hesenas

**Reino Hesenas** () – dalis buvusios Heseno liaudies valstybės (o dar anksčiau Heseno didžiosios hercogystės, esanti į vakarus nuo Reino, dabar dalis Reino krašto-Pfalco. Tai kalvotos žemės, kurias daugiausia užima vynuogynai, todėl jas dažnai vadina „Tūkstančio kalvų kraštu“.

Didžiausi miestai yra Maincas, Vormsas, Bingenas prie Reino, Alcėjus, *Nieder-Olm* ir Ingelheimas prie Reino. Daug gyventojų važinėja dirbti į Maincą, Visbadeną, Frankfurtą prie Maino.

## Istorija
Iki 1792 m. užimant revoliucinės Prancūzijos kariuomenei dabartinis Reino Hesenas buvo mišinys iš valdų, kurių valdytojai buvo katalikų Mainco kurfiurstystė, Vormso kurfiurstystė ir protestantų Pfalco kurfiurstystė. 

1814-1815 m. Vienos kongrese Heseno didysis hercogas Liudvikas I turėjo atiduoti savo Vestfalijos žemes, bet mainais gavo Reino Heseno žemes kairiajame Reino krante. Ta proga jis patikslino savo titulą ir ėmė vadintis Heseno ir Reino didžiuoju hercogu.

## Vynuogininkystė

Reino Hesenas yra didžiausias iš 13 regionų, gaminančių vokiškus vynus. Už Vokietijos ribų jis labiausiai žinomas kaip kraštas, kur gaminamas vynas *[[Liebfraumilch]]*. Daugelis krašto vynų gaminami iš baltųjų vynuogių atmainų, tokių kaip „Riesling“, „Silvaner“, „Müller-Thurgau“, „Kerner“ ir „Scheurebe“. Geriausia žinomas baltojo vyno rajonas yra Reino Terasa ties Openheimu ir Nyršteinu. Auginamos ir kelios raudonosios vynuogių atmainos, ypač apie Ingelheimą ir Gunderheimu, tai „Pinot noir“, „Blauer Portugieser“, „Dornfelder“ ir neseniai imtos auginti „Regent“.

## Nuorodos
Samoa, džiunglių karalienė

**Samoa, džiunglių karalienė** () – 1968 m. Italijoje sukurtas nuotykių filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Roger Browne – Klintas Lomas
*Edwige Fenech – Samoa
* Ivy Holzer – Nensė Vait
* Femi Benussi – Žasmin
* Ivano Staccioli – Moro
* Andrea Aureli – Švarcas 

## Turinys

Nuotykių ieškotojas Klintas lydi per Borneo džiungles grupę geologų, ieškančių deimantų kasyklos. Vidury laukinių miškų jie sutinka jauną moterį, vardu Samoa. Geologams radus deimantus, paaiškėja, kad šie akmenys yra šventi vietiniams čiabuviams ir šie juos saugo. Samoa, įsimylėjusi Klintą, padeda jiems pasprukti su deimantais, tačiau grupė, persekiojama čiabuvių, pradeda dėl grobio kovoti tarpusavyje...
Liebfraumilch

**Liebfraumilch** () – pussaldžio baltojo vokiško vyno stilius. Ši vynas gaminamas, daugiausia eksportui, vyno regionuose Reino Hesene, Pfalce, Reingau, ir Nahės vyno regionuose. 

## Pavadinimas
Vokiečių kalboje žodis *Liebfraumilch* (daugiausia naudojamas eksportuojamų vynų etiketėse) kilęs iš . O šį pavadinimą gavo vynai, nuo XVIII a. gaminti Vormso „Liebfrauenkirche“ vynuogynuose, prie taip pat pavadintos bažnyčios. Bažnyčios pavadinimas *Liebfrauenkirche* reiškia 'Mielosios damos (t. y., Mergelės Marijos) bažnyčia'. Vyno pavadinimas neretai neteisingai verčiamas kaip „Mylimos moters pienas“, nors tikrasis pavadinimas būtų „Dievo motinos pienas“. 

## Kokybė
Etiketės su užrašais *Liebfraumilch* paprastai naudojamos vynams iš daugelio Vokietijos vyno regionų. Išimtis yra tik Mozelio regionas. Labai panašių savybių vynas, bet pagamintas iš aukštesnės kokybės vynuogių, gali būti pažymėtas kaip *[[Spätlese]]* ar *[[Auslese]]*. JAV ir D. Britanijoje pardavinėjamas vynas *[[Blue Nun]]*, nors yra *Liebfraumilch* stiliaus, šiuo pavadinimu nebevadinamas.  

Nors pavadinimas *Liebfraumilch* dar asocijuojasi su žemos kokybės vynais, 1971 m. Vokietijos Vyno įstatymas reikalauja, kad taip pavadinti vynai turi būti kokybės lygio *Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete* (QbA; 3-ias lygis iš 4) ir jie turi būti gaminti Reino Heseno, Pfalco, Nahės ar Reingau vyno regionuose. Vynuogėse mažiausiai 70% uogų turi būti „Riesling“, „Silvaner“ ar „Müller-Thurgau“. Be to, vyne turi būti 18-40g/l likusių cukrų.

## Nuorodos
The Crimson Idol

***„The Crimson Idol“*** – penktasis studijinis JAV heavy metal grupės W.A.S.P. albumas, išleistas po 3 metų pertraukos kompanijos „Capitol Records“. Tai koncepcinis darbas, kuriame pasakojama apie išgalvotos roko žvaigždės Jonathano Steelo išpopuliarėjimą ir nuopuolį.

Albumas buvo sugalvotas kaip grupės lyderio Blackie Lawlesso solo projektas, tačiau įrašų kompanija ir gerbėjai privertė jį šios minties atsisakyti.

## Dainos
### 1992 m. versija

### 1998 m. versijos papildomos dainos

## Singlai
* Chainsaw Charlie (Murders in the New Morgue)“
* „I Am One“
* „The Idol“
* „Hold On to My Heart“

## Atlikėjai
* Blackie Lawless – vokalas, gitara, klavišiniai, bosinė gitara, aranžuotės
* Bob Kulick - gitara
* Frankie Banali – mušamieji
* Stet Howland – mušamieji

## Šaltiniai
Still Not Black Enough

***„Still Not Black Enough“*** – šeštasis studijinis JAV heavy metal grupės W.A.S.P. albumas. 1995 m. birželį jis buvo išleistas Japonijoje, o JAV – tik 1996 m. rugpjūtį. Kaip ir ankstesnis darbas „The Crimson Idol“, albumas turėjo būti Blackie Lawlesso solo projektas, tačiau vėliau nuspręsta pasinaudoti grupės vardu. 

## Dainos
### 1995 m. versija

### JAV išleistos versijos dainos
# „Still Not Black Enough“ – 4:02
# „Skinwalker“ – 3:59
# „Black Forever“ – 3:17
# „Scared to Death“ – 5:03
# „Goodbye America“ – 4:47
# „Somebody to Love“ – 2:50
# „Keep on Holding“ – 4:04
# „Rock and Roll to Death“ – 3:45
# „I Can‘t“ – 3:07
# „No Way Out of Here“ – 3:39
# „One Tribe“ – 4:59
# „Tie Your Mother Down“ (Queen daina) – 3:39
# „Whole Lotta Rosie“ (AC/DC daina) – 3:59

### Japonijoje išleistos versijos dainos
# „Still Not Black Enough“  – 4:02
# „Somebody to Love“ – 2:50
# „Black Forever“  – 3:17
# „Scared to Death“  – 5:02
# „Goodbye America“ – 4:46
# „Tie Your Mother Down“ – 3:39
# „Keep Holding On“ – 4:04
# „Rock and Roll to Death“ – 3:44
# „Breathe“ – 3:44
# „I Can't“ – 3:07
# „No Way Out of Here“ – 3:39

## Singlai
* „Black Forever“
* „Goodbye America“

## Atlikėjai
* Blackie Lawless – vokalas, ritmo ir akustinė gitara, klavišiniai, bosinė gitara, sitaras
* Frankie Banali – mušamieji

## Šaltiniai
Jahn Teigen

**Jahn Teigen** (1949 m. rugsėjo 27 d. Tionsberge, Norvegijoje – 2020 m. vasario 24 d. Istade, Švedijoje) – Norvegijos dainininkas.

Jo muzikinė karjera prasidėjo dar septintajame dešimtmetyje, tačiau žinomas tapo 8 deš. kaip grupės „Popol Vuh“ vokalistas, su kuria išleido tris sėkmingus albumus. Jahn taip pat buvo humoristinio trio „Prima Vera“ narys, grupė yra išleidusi septynis albumus.

1978 metais Jahn po pergalės *Melodi Grand Prix* pirmą kartą dalyvavo Eurovizijoje. Tačiau tarptautiniame konkurse pasirodęs su daina „Mil etter mil“ atlikėjas užėmė paskutinę vietą, nesurinkęs nei vieno taško. „Mil etter mil“ buvo pirmasis kūrinys, kuris iš kitų šalių negavo nei vieno taško pagal naują taškų sistemą, kuri galioja nuo 1975 metų iki šiol. Nepaisant tarptautinės nesėkmės, daina tapo didžiuliu hitu Norvegijoje. Šalies topuose kūrinys 4 mėnesius išbuvo pirmoje vietoje, tapo vienu iš 10 geriausiai parduodamų singlų šalyje. Per 30 metų trunkančią dainininko karjerą, tai iki šiol jo didžiausias hitas.

Po ketverių metų Jahn grįžo į Euroviziją. 1982 m. Eurovizijoje duetu su Anita Skorgan atliko dainą „Adieu“, kuri užėmė 12 vietą. Po metų jis trečią kartą dalyvavo tarptautiniame 1983 m. Eurovizijos dainų konkurse, šį kartą kaip solistas. Jame atlikęs kūrinį „Do re mi“, liko 9 vietoje. Atlikėjas 14 kartų dalyvavo Norvegijos atrankoje *Melodi Grand Prix*: 1974, 1975, 1976, 1978, 1980, 1982, 1983, 1988, 1989, 1990, 1993, 1994, 1996 ir 2005 m.

Jahn per savo karjerą buvo išleidęs 17 albumų.

## Nuorodos

* Tinklalapis

|-
Borisas Eliaševičius

**Borisas Eliaševičius** (1881 m. kovo 26 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1971 m. sausio 9 d. Eupatorijoje, Ukrainos TSR) – Lietuvos karaimų dvasininkas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1881 m. kovo 26 d. Panevėžyje. 1892 m. su tėvais išvyko į Maskvą. 1895 m. išvyko mokytis į Eupatorijos karaimų dvasininkų mokyklą. 1903 m. baigęs karinę tarnybą Rusijos imperijos kariuomenėje, pradėjo dirbti mokytoju. 1907–1914 m. buvo Simferopolio karaimų dvasininkas. Vėliau tapo Eupatorijos kenesos dvasininku, įkūrė pirmąjį chorą. 1919–1924 m. laikydavo pamaldas visame Kryme ir Odesoje. 1929 m. dėl sovietų valdžios trukdymo užsiimti religine veikla persikraustė į Maskvą, dirbo įvairius darbus. Po II pasaulinio karo grįžo į Krymą, 1946–1958 m. dirbo Eupatorijos kenesoje. Mirė 1971 m. sausio 9 d. Eupatorijoje.

## Literatūra

* Б. С. Ельяшевич. Караимский биографический словарь (с конца VIII в. до 1960 г.). Часть I. // Караимы. 2-e издание. – М.: РАН, 1993.
* Известия караимского Духовного Правления. – 1917. – № 4. – 5 августа.
Anita Skorgan

**Anita Skorgan** (g. 1958 m. lapkričio 13 d. Geteborge, Švedija) – Norvegijos dainininkė, dainų autorė.

Tris kartus atstovavo Norvegijai „Eurovizijos“ konkurse: du kartus kaip solo atlikėja ir vieną kartą su Jahn Teigen. 1977 m. „Eurovizijoje“, vykusioje Londone, Anita atliko dainą „Casanova“, kuri užėmė 14 vietą (surinko 18 taškų). Po dvejų metų, Jeruzalėje vykusiame renginyje, atlikėjai labiau pasisekė – su kūriniu „Oliver“ užėmė 11 vietą, surinkusi 57 taškus. 1982 metais Anita grįžo į „Euroviziją“. Jame su Jahn Teigen atliko dainą „Adieu“, su kuria duetas užėmė 12 vietą.

Atlikėja 7 kartus dalyvavo *Melodi Grand Prix* konkurse (Norvegijos „Eurovizijos“ atranka) nuo 1976 iki 1985 m. 2001 m. pasirodė populiarioje Norvegijos televizijos laidoje „Den store klassefesten“. 2004 m. įkūrė grupę „Queen Bees“.

## Diskografija

### Albumai
* 1975: *Til en venn*
* 1976: *Du er nær meg*
* 1976: *Tänk på mej*
* 1977: *Young Girl*
* 1978: *Anita Skorgan*
* 1979: *Ingen vei tilbake*
* 1979: *Krama dej*
* 1980: *De fineste*
* 1981: *Pastell*
* 1983: *Cheek to Cheek* (su Jahn Teigen)
* 1985: *Karma*
* 1986: *White Magic*
* 1990: *Basic*
* 1994: *Julenatt*
* 2001: *Gull*
* 2008: *Julenatt*
* 2009: *Hele veien – 47 utvalgte sanger*
* 2011: *På gyllen grunn*
* 2013: *La høsten være som den er*

### EP
* 1973: *Fire klassiske pianostykker*
* 1973: *Aufschwung op. 12 nr. 2*

### Singlai
* 1977: *Casanova*
* 1979: *Oliver*
* 1982: *Adieu* (su Jahn Teigen)
* 1983: *Friendly* (su Jahn Teigen)
* 2009: *I denne julenatt*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Vroclavo technikos universitetas

**Vroclavo technikos universitetas** () – valstybinė aukštoji mokykla Vroclave, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 5 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 575 (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* 2013 m. reitingą).

Karališkoji aukštoji technikos mokykla Vroclave pradėjo veikti 1910 m., 1918 m. pakeitusi pavadinimą į Aukštąją technikos mokyklą. Iki 1945 m. studijos nenutrūkstamai vyko vokiečių kalba. Pasibaigus II pasauliniam karui tais pačiais metais buvusioje vokiečių *Technische Hochschule* patalpose įsikūrė Vroclavo technikos universitetas. Prie aukštosios mokyklos kūrimo labiausiai prisidėjo mokslininkai iš buvusiųjų Lvovo universitetų.

## Fakultetai
* Architektūros fakultetas
* Sausumos ir jūros statybos fakultetas
* Chemijos fakultetas
* Elektronikos fakultetas
* Elektros fakultetas
* Geoinžinerijos, kalnakasybos ir geologijos fakultetas
* Aplinkos inžinerijos fakultetas
* Informatikos ir vadybos fakultetas
* Mechanikos ir energetikos fakultetas
* Mechanikos fakultetas
* Fundamentinių technologinių problemų fakultetas
* Mikroschemų elektronikos ir fotonikos fakultetas

## Rektoriai


Vaizdas:Main Building of Faculty of Architecture of Politechnika Wrocławska (Poland, February 2013).jpg|Architektūros fakultetas
Vaizdas:Wrocław, Politechnika Wrocławska budynek A-2 Wydział Chemiczny - fotopolska.eu (100533).jpg|Chemijos fakultetas
Vaizdas:2148viki Politechnika Wrocławska ul. Wybrzeże Wyspiańskiego. Foto Barbara Maliszewska.jpg|Universiteto bendrųjų studijų centras
Vaizdas:Wroclaw University of Technology D20 Building.JPG|Vienas iš universiteto pastatų (D20)


## Šaltiniai
Seweryn Ludkiewicz

**Severin Ludkievič** (1882 m. sausio 20 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1964 m. kovo 31 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – agronomas, Lenkijos žemės ūkio ministras 1932-1933 metais. Brolis Zdzisław Ludkiewicz taip pat buvo politikas ir agronomas.

## Biografija

Gimė 1882 m. sausio 20 d. Panevėžyje. Mokyklą baigė Liepojoje. Studijavo agronomiją Lvove, Krokuvoje, Paryžiuje ir Sankt Peterburge. 1909-1912 m. buvo įkūręs privačią mokyklą Telšiuose. Nuo 1915 m. dirbo sekretoriumi Vilniaus žemės ūkio rūmuose, redagavo savaitraštį *Tygodnika rolniczego*. Nuo 1918 m. gruodžio dėstė Varšuvos aukštojoje žemės ūkio mokykloje, 1925-1926 m. buvo rektorius. Nuo 1932 m. kovo 23 d. iki 1933 m. gegužės 9 d. buvo žemės ūkio ministru. Mirė 1964 m. kovo 31 d. Varšuvoje. 

## Literatūra

* Kto był kim w II Rzeczypospolitej, pod red. prof. Jacka. M. Majchrowskiego, Warszawa 1994, wyd I
Bologojė

**Bologojė** () – miestas Rusijoje, Tverės srityje, prie Bologojės ežero, 164 km į šiaurės vakarus nuo Tverės; rajono centras. Labai didelis geležinkelių mazgas: Bologojė yra maždaug Sankt Peterburgo–Maskvos linijos pusiaukelėje, taip pat atsišakoja linijos į Pskovą, Didžiuosius Lukus, Rybinską. Veikia armatūros, baldų, siuvimo, pieno, duonos gamybos bendrovės, aptarnaujama geležinkelių infrastruktūra.

## Istorija

Bologojė gyvenvietė ir ežeras rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1495 m. Suklestėjo, kai 1851 m. atitiesta geležinkelio linija iš Maskvos. 1917 m. tapo miestu. Antrojo pasaulinio karo metais Bologojė smarkiai subombarduota.


File:Bologoe asv2018-08 img30.jpg|Paminklas tarybiniams kariams
File:Bologoe asv2018-08 img21.jpg|Geležinkelio stotis


## Šaltiniai
Sibiras (plentas)

**Plentas „Sibiras“** (), *federalinis automobilių kelias P255/M53* – federalinės reikšmės kelias Rusijoje, pietiniame Sibire. Jungia Novosibirską su Irkutsku ir yra Azijos trasos AH6 (Baltarusijos siena–Pusanas) dalimi. Tai yra rytinė „Irtyšiaus plento“ (M51) pratąsa, o už Irkutsko M53 kelią tęsia „Baikalo plentas“ (M55). Beveik visa trasa eina senuoju Sibiro traktu.

Kelias prasideda Novosibirske, ties išsukimu į Tomską. Atsišakojus atšakai į Tomską, plentas eina iki Kemerovo. Šis ruožas tarp Novosibirsko ir Kemerovo driekiasi lygumomis, kelias asfaltuotas, jį pravažiuoti nesudėtinga. Nuo Kemerovo iki Marijinsko kelias vingiuoja serpantinu pro taigą, bet toliau išsilygina. Atkarpa Marijinskas–Ačinskas gana ramus ir nesunkiai įveikiamas. Tarp Ačinsko ir Krasnojarsko kelias platėja, pildosi eismu. Krasnojarske į pietus atsišakoja „Jenisiejaus plentas“ (M54). Sudėtingiausia plento dalis driekiasi tarp Krasnojarsko ir Irkutsko. Čia kelias eina kalnuotomis vietovėmis, retai gyvenama taiga, gausu pavojingų posūkių, nuokalnių, vietomis yra ruožų be asfalto dangos.

Kelias kerta šias reikšmingas upes: Tomę, Kiją, Čulymą, Didįjį Kemčiugą, Jenisiejų, Kaną, Poimą, Biriusą, Udą, Iją, Oką, Belają, Kitojų, Irkutą.

Miestai prie kelio: Novosibirskas, Bolotnojė (Novosibirsko sr.), Jurga, Kemerovas, Beriozovskis, Marijinskas (Kemerovo sr.), Bogotolas, Ačinskas, Krasnojarskas, Ujaras, Kanskas, Ilanskis (Krasnojarsko kr.), Taišetas, Alzamajus, Nižneudinskas, Tulunas, Zima, Čeremchovas, Usoljė Sibirskojė, Angarskas, Irkutskas (Irkutsko sr.).


File:Федеральная трасса "Байкал", район Тайшета.jpg|Gruntkelis Taišeto rajone
File:Novosibirskaya-oblast'.jpg|Įvažiavimas į Novosibirsko sritį
File:Achinsk city sign at R255 highway (SN851216).jpg|Ačinsko apylinkės
Aras (Vokietijos upė)

**Aras** () – Vokietijos upė, kairysis Reino intakas. 

Išteka maždaug 470 m virš jūros lygio aukštyje, Blankenheime (Aifelio kalnuose). Išteka Netoli Blankheimo pilies iš namo rūsio. Už 18 km jis kerta ribą tarp Šiaurės Reino-Vestfalijos ir Reino krašto-Pfalso ir toliau teka pastarajame. 

Aras teko Aro slėniu (), prateka *Schuld*, Altenaro ir Bad Nojenaro miestais. Tarp Remageno ir Zincigo (piečiau Bonos), maždaug 50 m aukštyje virš jūros lygio, įteka į Reiną. Upės ilgis yra apytiksliai 89 km, iš jų 68 km Reino krašte-Pfalce. Žemupyje Aro nuolydis yra 0,4%, o aukštupyje – 0,4-0,8%.
Aras ir jo intakai yra pagrindinė nuotėkio sistema rytiniame Aifelyje. Baseino plotas yra apie 900 km². 

Pavienės gyvenvietės Aro slėnyje jau buvo vėlyvaisiais Romos laikais, tai rodo romėnų vila netoli Arveilerio. Dėl sąlyginės izoliacijos Aro aukštupis ir vidurupis buvo retai apgyvendintos. 
Tai pasikeitė XIX a. viduryje. Aro slėnyje augo gyvenvietės, buvo tiesiami keliai, plėtėsi žemės ūkio plotai, buvo sutvirtinti Aro krantai. 

Aro slėnis tapo Aro vyno regionu, kuris, nors ir mažas, garsus savo raudonais vynais, gaminamais iš „Pinot noir“ vynuogių.


Ahr-Radweg.jpg|Aras
Ahr Bad-Bodendorf.JPG|Aras ties Bad-Bodendorfu
Ahr von Brücke.jpg|Aras
Ahr, Mündung.jpg|Aro žiotys į Reiną
Ahrmündung 1.jpg|Aro žiotys
Bolotnojė

**Bolotnojė** () – miestas Rusijoje, Novosibirsko srityje, 126 km į šiaurės rytus nuo Novosibirsko; rajono centras. Stotis prie Transsibiro geležinkelio, praeina plentas „Sibiras“. Maisto, siuvimo, statybinių medžiagų gamybos pramonė, geležinkelių aptarnavimas.

## Istorija

Bolotnojė įkurta 1805 m. kaip stotis (jamas) prie Sibiro trakto. Miesto statusas suteiktas 1943 m.

## Šaltiniai
Åse Kleveland

**Åse Kleveland** (g. 1949 m. kovo 18 d. Stokholme) – Norvegijos dainininkė ir politikė.

Gimė Švedijos sostinėje Stokholme. Nuo 1957 m. gyvena Norvegijoje, kur dirbo radijuje ir televizijoje.

1966 metais Åse po pergalės *Melodi Grand Prix* konkurse, išrinkta atstovauti Norvegijai 1966 m. Eurovizijoje. Jame pasirodžiusi su daina „Intet er nytt under solen“ (), atlikėja užėmė trečią vietą. Tai geriausias šalies rezultatas iki pergalės 1985 m. konkurse. Kūrinį parašė 1964 metais Eurovizijoje dalyvavęs Norvegijos atstovas Arne Bendiksen.

1986 m. Åse vedė Norvegijoje rengtą Eurovizijos dainų konkursą. 1990–1996 metais A. Kleveland ėjo Norvegijos kultūros ministrės pareigas.

## Diskografija
* *Åse* (1965)
* *Åse Kleveland 2* (1967)
* *Vær velkommen* (1974)
* *Midt på natta* (1976)

## Nuorodos

* Daina ''Intet er nytt under solen''

|-
Prievadas

Informatikoje **prievadas** – aparatinė sąsaja, skirta duomenims arba komandoms persiųsti tarp kompiuterio ir jo išorinių įtaisų (pvz., į spausdintuvą, iš skenerio), į kitą kompiuterį, tinklą arba iš kito kompiuterio, tinklo ir pan.

Fiziniu požiūriu, tai specializuotas tam tikros įrangos lizdas, prie kurio prijungiami kištukai ir laidai. Elektroniniu požiūriu – tai elektrinė grandinė arba magistralė, kuria sklinda signalai tarp sujungtų įrenginių.

Asmeniniai kompiuteriai paprastai turi nuosekliuosius ir lygiagrečiuosius prievadus.

Prievadai taip pat gali būti loginio lygio (kartais vartojamas terminas *loginis prievadas*), pvz., serveriuose per tinklo prievadą per tą pačią fizinę jungtį patenkantys duomenys toliau paskirstomi į prievadus pagal prievadų numerius, ateinančius kartu su duomenų srautu.

Fizinių prievadų skirstymas:
* vidiniai, skirti prijungti vidaus įtaisus, pvz., diskinius kaupiklius, operatyvios atminties modulius arba plėtotes plokštes prie pagrindinės plokštės.
* išoriniai, skirti prijungti išorinius įtaisus, pvz., prie nešiojamojo kompiuterio per kabelį prijungti monitorių.

## Prievadų pavyzdžiai

**Lygiagretieji prievadai**

Vaizdas:Parallel computer printer port.jpg|Spausdintuvo prievadas
Vaizdas:Centronics-36F.jpg|Centronics 36
Vaizdas:DB-25.svg|DB-25

**Nuoseklieji prievadai**

Vaizdas:Serial port.jpg|DB-9 (RS-232).
Vaizdas:DE9 Diagram.svg|DE9

**PS/2**

Vaizdas:Ps-2-ports.jpg|Spalvų kodai
Vaizdas:Ps2.jpg|Kabelis
Vaizdas:MiniDIN-6 Connector Pinout.svg

**VGA**

Vaizdas:VGA port.jpg|VGA jungtis
Vaizdas:Vga-cable.jpg|VGA kištukas
Vaizdas:DE15 Connector Pinout.svg

**VGI/DVI**
Vaizdas:DVI D.jpg|DVI jungtis
Vaizdas:Dvi-cable.jpg|DVI kištukas
Vaizdas:DVI Diagram.svg

**[[SCSI]]**

Vaizdas:Scsi-1 gehaeuse.jpg
Vaizdas:SCSI 25-50.jpg

**[[USB]]**

Vaizdas:USB Connector.jpg
Vaizdas:USB TypeA Plug.JPG
Vaizdas:USB 2.0 connectors.svg

**FireWire**

Vaizdas:FireWire gniazdo.jpg
Vaizdas:FireWire cables.jpg
Vaizdas:FireWire-46 Diagram.svg

**DisplayPort**

Vaizdas:Displayport-cable.jpg|DisplayPort kištukas
Vaizdas:Mini DisplayPort on Apple MacBook.jpg|Mini DisplayPort
Vaizdas:Display Port.png

**[[HDMI]]**

Vaizdas:HDMI connector-female PNr°0057.jpg
Vaizdas:HDMI connector-male 2 sharp PNr°0059.jpg
**[[SATA]]**

Vaizdas:SATA ports.jpg|SATA prievadai
Vaizdas:SATA2 und eSATA-Stecker.jpg|SATA2/eSATA kištukai
Vaizdas:Connector esata IMGP6050 wp.jpg|eSATA jungtys

**Garso**

Vaizdas:Soundkarte-Klinke-Standard-Interface.jpg|3,5 mm garso jungtys

**[[Ethernet]]**

Vaizdas:Soekris 4801 NanoBSD NTP server (2).jpg
Vaizdas:Ethernet RJ45 connector p1160054.jpg


## Šaltiniai
Ačiū... močiute

**Ačiū... močiute** () – 1968 m. itališka erotinė komedija.

## Siužetas

Inžinierius Pino, gyvenantis Pizoje, gauna telegramą, iš kurios sužino, kad jo tėvas, prieš daug metų emigravęs į Venesuelą, mirė, ir kad šio žmona atvyksta, kad susipažintų su giminaičiais. Kadangi visi tikisi, kad tai bus pagyvenusi įnoringa dama, jos sutikti į oro uostą nusiunčiamas jauniausias sūnus Karleto. Tačiau oro uoste jo laukia staigmena – senelė Marijana pasirodo esanti jauna patraukli moteris, kuri netrunka apsukti galvą ne tik Karleto, bet ir šio vyresniajam broliui bei tėvui...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Edwige Fenech – Marijana 
* Valerio Fioravanti – Karleto
* Enrico Simonetti – Pino
* Valeria Fabrizi – Čelestė 

## Šaltiniai
Kill Fuck Die

***„Kill Fuck Die“*** – septintasis studijinis JAV heavy metal grupės W.A.S.P. albumas. Nuo ankstesnių grupės darbų jis skyrėsi niūrumu ir didesne agresija. Įrašinėjant šį darbą, prie grupės vėl prisijungė vienas jos įkūrėjų Chris Holmes. 

## Dainos
Visų dainų autoriai yra Blackie Lawless ir Chris Holmes.

# „Kill. Fuck. Die“  – 4:20
# „Take the Addiction“ – 3:41
# „My Tortured Eyes“  – 4:03
# „Killhead“  – 4:07
# „Kill Your Pretty Face“ – 5:49
# „Fetus“ – 1:23
# „Little Death“ – 4:12
# „U“ – 5:10
# „Wicked Love“ – 4:36
# „The Horror“ – 8:26

## Singlai
* „Kill.Fuck.Die.“

## Atlikėjai
* Blackie Lawless – vokalas, gitara
* Chris Holmes – gitara
* Mike Duda – bosinė gitara
* Stet Howland – mušamieji

## Šaltiniai
Dominykas Mikalojaitis Pacas

**Dominykas Mikalojaitis Pacas** (?–1578 m.) – LDK valstybinis veikėjas, didikas, Lietuvos Brastos pakamaris (1568–1571 m.), Smolensko kaštelionas (1572–1578 m.).

## Biografija
Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, herbo „Gozdava“ savininkas. Palenkės vaivados Mikalojaus Jurgaičio Paco ir Aleksandros Alšėniškės trečiasis sūnus. Broliai – Vitebsko vaivada Stanislovas Pacas, Kyjivo vyskupas ir Smolensko kaštelionas Mikalojus Pacas ir Vilniaus kaštelionas Povilas Pacas.

Išpažino kalvinizmą. Nuo 1568 metų Dominykas Pacas minimas kaip Lietuvos Brastos pakamaris, 1572 metais iš valdovo gavo Smolensko kašteliono pareigybę. Šias pareigas ėjo iki mirties 1578 m. gruodžio 13 d.

1569 metais Dominykas Pacas dalyvavo pasirašant Liublino uniją tarp Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. Valdė valdas Lietuvos Brastos paviete (1900 valstiečių dūmų (ūkių)).

## Šeima ir vaikai

Buvo vedęs Oną Loskaitę, Lietuvos Brastos vaiskio Andriaus Borisovičiaus Loskio ir Leono Pociejaus našlės dukterį. Nuo Dominyko Paco atsirado Pacų giminės Bresto linija. Vaikai:

* Jonas Pacas (m. 1610), Lietuvos didysis taurininkas (1581), Vilniaus tijūnas (1589), Minsko vaivada (1600–1610), Kamenecko laikytojas;
* Mikalojus Dominykas Pacas (m. 1595), Lietuvos Brastos pakamaris (1579)

## Genealogija

## Išnašos
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy, tom IV: Ziemia smoleńska i województwo smoleńskie. XIV-XVIII wiek. Pod redakcją Andrzeja Rachuby / opr. Lulewicz H., Rachuba A., Romaniuk P. P. / Wydawnictwo DiG, Warszawa 2003
* Urzędnicy centralni i dostojnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy. Tom XI. Pod redakcją Antoniego Gąsiorowskiego, opr. Lulewicz H. i Rachuba A. / Biblioteka Kórnicka, Kórnik, 1994
## Nuorodos

|-
Bržeclavas

**Bržeclavas** (, , ) – miestas Pietų Moravijos krašte, Čekijoje. Bržeclavo rajono administracinis centras. 24 941 gyventojas (2016 m. duomenys). Nutolęs 50 km į pietryčius nuo Brno bei 10 km į šiaurės vakarus nuo pasienio su Slovakija. Įsikūręs prie pasienio su Žemutinės Austrijos žeme, prie Dijės upės.

## Istorija
Miesto teritorijoje buvo aptikta keletas priešistorinių gyvenviečių. Žinomiausia ir svarbiausia iš jų – *Pohansko*, esanti į pietryčius nuo miesto. X a. buvo apleista. Dabar tai archeologinė kapavietė.

XI a. pastatyta Bržeclavo pilis. Vėliau buvo perstatyta renesanso stiliumi. XIX a. tapo apleista. Gyvenvietė šalia pilies buvo sunaikinta XV a. Perstatyta arčiau pilies, kuri dabar yra miestelio centras.

Gyventojų skaičius žymiai išaugo po 1839 m., geležinkeliu sujungus Vieną su Brno. 1872 m. Bržeclavui suteiktas miesto statusas.

## Galerija

Břeclav Castle.JPG|Bržeclavo pilis
Břeclav, Synagogue.JPG|Buvusi sinagoga
2007-05 Břeclav 15.jpg|Traukinių stotis
Andrius Stanislovas Sapiega

**Andrius Stanislovas Sapiega** (1592 m. – 1646 m. kovo 25 d.) – LDK valstybinis veikėjas, Trakų (1641–1644 m.) ir Vilniaus kaštelionas (1644–1646 m.), Usviato (1612–1623 m.) ir Valkavisko seniūnas (1645–1646 m.).

## Biografija
Lietuvos magnatų Sapiegų giminės, Čereisko-Ružano linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas, vyresnysis Usviato seniūno Jono Petro Sapiegos (1569–1611) ir Sofijos Veicher sūnus. Jaunesnieji broliai – Jonas, Florianas, ir Povilas Jonas Sapiega.

1612 metais po savo tėno mirties Andrius Stanislovas Sapiega gavo valdyti Uaviato seniūniją. 1612–1615 metais – karaliaus Žygimanto III Vazos dvariškis. 1618 ir 1620 metais buvo renkamas pasiuntiniu į seimus. 1621 metais dalyvavo turkų-totorių armijos sutriuškinime Chotyno mūšyje. 1622 metais dalyvavo kovose su švedais Lifliandijoje, 1623 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1626 metais vadovaujant savo įgulai atvyko į Karališką Prūsiją, kur dalyvavo kare su Švedija (1626–1628).

1633–1634 metais Andrius Stanislovas Sapiega dalyvavo Smolensko kampanijoje naujo Lenkijos karaliaus Vladislovo IV Vazos. 

Dėl konflikto su savo tėvais pakankamai vėlai pradėjo gauti valstybines pareigybes, buvo renkamas pasiuntiniu į seimus ir Lietuvos tribunolo deputatu. 1641 metais gavo Trakų kašteliono pareigybę, o 1644 metais tapo Vilniaus kaštelionu.

1646 metų kovo 25 d. Andrius Stanislovas Sapiega mirė, buvo palaidotas Bernardinų bažnyčioje, Gardine.

## Šeima

1622 metais vedė Aną Geidenštein (m. po 1671 m.), su ja susilaukė sūnaus ir dukters:

* Leonas Kazimieras Sapiega (m. 1640);
* Izabelė Katerina Sapiegaitė (m. po 1683 m.), nuo 1645 metų Lietuvos didžiojo pataurininkio ir Klecko ordinato, kunigaikščio Mykolo Karolio Radvilos (m. 1656) žmona.

## Literatūra
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.

## Nuorodos
* Magnatų Sapiegų genealogija

|-
Gailiūnų pilkapynas

**Gailiūnų pilkapynas** – senovinė laidojimo vieta Druskininkų savivaldybėje, prie Gailiūnų, kairiajame Nemuno krante, prie Snaigupėlės upelio žiočių, apie 500 m į dešinę nuo kelio .

Pilkapiuose palaidoti žmonės, gyvenę IV–II tūkst. pr. m. e. Yra 7 pilkapiai – 3 dideli, 4 maži. Anksčiau pilkapiai buvo pliki, neapaugę krūmais. Didžiausią žmonės praminė „Ožkų bažnyčia“, nes ant jo ožkos mėgusios laipioti. Didžiausias jis dėl to, kad jame palaidota daugiausia žmonių, kartu ir vadovas. Vieno didelio pilkapio dalį nuplovė Nemunas per 1958 m. potvynį.

## Nuorodos
* Aruodai.lt
Hodonynas

**Hodonynas** (; ) – miestas Pietų Moravijos krašte, Čekijoje. Hodonyno rajono administracinis centras. Įsikūręs ant Moravos upės. 24 796 gyventojai (2016 m. duomenys).

Pirmą kartą paminėtas 1046 m. 1228 m. tapo miesteliu. 1850 m. gimė pirmasis Čekoslovakijos prezidentas Tomáš Garrigue Masaryk.

## Miestų partnerystė
*  Katolika, Italija
*  Jaslas, Lenkija

## Galerija

Hodonin kostel sv Vavrince.jpg|Miesto panorama
Hodonín-13.08.2010 - (4).JPG|Bažnyčia
Bagrato katedra

**Bagrato Dievo Motinos Ėmimo į Dangų katedra** () – XI a. Gruzijos krikščionių stačiatikių katedra, pastatyta Kutaisyje. Ilgus metus buvusi griuvėsiuose, 2012 m. atstatyta ir yra svarbiausias religinis Kutaisio centras.

Katedrą XI a. pr. ant Ukimeriono kalvos pastatydintino Gruzijos karalius Bagratas III. Dėl to katedra imta vadinti Bagrato katedra. 1692 m. į Imeretijos karalystę įsiveržę Osmanai katedrą suniokojo. beveik 300 metų tokia prabuvusi, 1952 m. pradėta taisyti.

1994 m. kartu su Gelačio vienuolynu įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Bagrato katedra 2001 m. grąžinta Gruzijos stačiatikių bažnyčiai. 2010 m. UNESCO katedrą įtraukė į objektų pavojuje sąrašą ir priešinosi vykdomam šventovės atstatymui. Gruzija nepaisė UNESCO nurodymų ir 2012 m. katedrą atstatė. Dabar čia pamaldos vyksta ne nuolatos, tačiau statinys yra svarbus Kutaisio dvasinis ir turistinis objektas.

2017 m. katedra išbraukta iš UNESCO pasaulio paveldo sąrašo dėl atliktų rekonstrukcijos darbų, o Gelačio vienuolyną nutarta palikti šiame sąraše. 

File:Bagrati Cathedral, Kutaisi, Georgia.jpg|Katedra iki atstatymo
File:Bagrati afternoon (11286866564).jpg|Po atstatymo
File:Bagrati Cathedral Kutaisi (12622580603).jpg|Detalė
File:Bagrati Cathedral Kutaisi (12622965564).jpg|Varpinė


## Šaltiniai
Šat Gombudžo mečetė

**Šat Gombudžo mečetė** ( = „Šešiasdešimties kupolų mečetė“) arba ***Bagerhato mečetė*** – masyvi XV a. vid. mečetė Bangladeše, Khulnos srityje, šalia Bagerhato miesto.

XV a. vid. musulmonai, užkariaudami Bengaliją, nesvetingose Sundarbanų mangrovėse įkūrė Bagerhato miestą. Su juo buvo susijęs sufijus Chanas Džahanas Ali. Mieste pastatyta daug mečečių, iš kurių svarbiausia tapo Šat Gombudžo mečetė. Ji statyta tarp 1442 ir 1459 m.

Mečetę sudaro neįprastai storos sienos (1,8 m), Tuglakų stiliumi suręstos iš plytų. Ilgis 48 m, plotis 33 m, ties statinio kampais stūkso bokšteliai su kupolais. Mečetės stogą sudaro 77 žemi kupolai, kuriuos remia tankus kolonų ir arkų tinklas.

Neteisingas pavadinimas, matyt, kilęs iš to, kad laikui bėgant buvo sumaišytos 60 mečetės kolonų su 77 kupolais.

1985 m. Šat Gombudžo mečetė kartu su kitais senojo Bagerhato statiniais įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


File:Shat-Gambuj-Mashjid.jpg|Kampinis bokštas
File:Shat Gombuj Mosque 0012.JPG|Vartai
File:Shat Gombuj Mosque 0005.JPG|Arkada
Fannina Borisovna Halle

**Fanina Borisovna Rubinštein-Hale** (1881 m. spalio 26 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1963 m. gruodžio 14 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės istorikė, menotyrininkė.

## Biografija

Gimė 1881 m. spalio 26 d. Panevėžyje. Berlyne studijavo filosofiją ir germanistiką. 1907 m. ištekėjo ir tapo Austrijos-Vengrijos piliete. Nuo 1914 m. Vienos universitete rašė disertaciją apie senovines Rusijos ikonas. 1922 m. išleido pirmąjį leidinį vokiečių kalba apie rusiškas ikonas. 1930 m. išleido knygą apie moterų vaidmenį TSRS. 1940 m. emigravo į JAV, įsidarbino Jeilio universitete. 1946 m. parašė knygą apie Kaukazo žydų gyvenimą, bendradarbiavo rengiant visuotinę žydų enciklopediją. Mirė 1963 m. gruodžio 14 d. Niujorke.

## Darbai

* Fannina W. Halle. Die Bauplastik von Wladimir-Ssusdal. Berlin /Wasmuth/, 1929. Fol. Mit Titelbild, 1 Karte, 69 meist ganzseitigen fotografischen Tafelabb. u. 13 Abb. im Text. 84 S.
* Fannina W. Halle. Alt-Russische Kunst. Eine Einführung. (= Orbis Pictus, Weltkunst-Bücherei, Bd. 2). Berlin, E. Wasmuth, o. J. (1922). Mit 48 Tafeln. 26 S; Fannina W. Halle. Arte Russa Antica la Civilta Artistica – Vol. V. Roma: Edizioni Di – Valori Plastici, N.D.; Dr. Fannina W. Halle. L’Art de la Vieille Russie. Trad. de Maurice Bloch. Collection «Documents d’Art». Paris 1922. 24 стр., 48 илл.
* Fannina W. Halle. Ikonen aus dem ehemaligen Museum Kaiser Alexander III in St. Petersburg: Privatdruck für die Freunde des Verlages E.A. Seemann. Leipzig 1924, ill.
* Fannina W. Halle. Die Frau in Sowjet-Russland. Berlin/Wien/Leipzig 1932; Fannina W Halle. De vrouw uit het Sowjet-oosten. Arnhem. Van Loghum Slaterus. 1937;
* Fannina W. Halle. Frauen des Ostens. Vom Matriarchat bis zu den Fliegerinnen von Baku. Zürich, Europa, 1938;
* Fannina W. Halle. Frauenemanzipation, Bericht aus den Anfängen des revolutionären Russland, 1932 (Neuauflage Westberlin 1973)
* Fannina W. Halle. Free Women of Russia // Woman’s Home Companion 70 (February, 1943), 30-31.

## Nuorodos
* Biografija (rus.)
Ilja Ašarovičius

**Ilja Ašarovičius** (1879 m. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1938 m. lapkričio 29 d. Minske, Baltarusijos TSR) – Lietuvos žydų kilmės redaktorius, istorikas, politikas.

## Biografija

Gimė 1879 m. Panevėžyje. Nuo 1904 m. iki 1919 m. priklausė Bundo žydų partijai. Nuo 1921 m. Minske redagavo laikraščius *Štern* ir *Veker*. Baltarusijos TSR nacionalinės politikos komisijos narys, istorikų valdybos narys. Tyrinėjo žydų politinę veiklą iki Rusijos revoliucijos. 1937 m. spalio 29 m. suimtas ir 1938 m. lapkričio 29 d. Minske sušaudytas, 1957 m. reabilituotas.

## Literatūra

* Билявичюс Э. Человек удивительной судьбы // Коммунист (Вильнюс). 1966, № 12;
* Маракоў Л. У. Рэпрэсаваныя літаратары, навукоўцы, работнікі асветы, грамадскія і культурныя дзеячы Беларусі, 1794–1991. Энц. даведнік. У 10 т. – Т. 1. – Мн:, 2003. ISBN 985-6374-04-9
Baranivka

**Baranivka** (; ) – miestas Žytomyro srityje, Ukrainoje. 11 978 gyventojų (2012 m. duomenys).

Pirmą kartą paminėtas 1565 m. 1593 ir 1618 m. nuniokotas totorių. Nuo 1923 m. rajono centras. 1938 m. tapo miesto tipo gyvenvietė. 2001 m. suteiktos miesto teisės.

## Šaltiniai
Izaak Dembo

**Izakas Dembo** (1863 m. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1889 m. Ciuriche, Šveicarija) – Lietuvos žydų kilmės revoliucionierius.

## Biografija

Gimė 1863 m. Panevėžyje. Jaunystėje dirbo vaistininku, priklausė slaptai *Liaudies valios* organizacijai, dalyvavo nesėkmingame pasikėsinime į Aleksandrą III. Po pasikėsinimo slapstėsi, nuo 1884 m. dalyvavo slaptoje revoliucinėje veikloje Vilniuje. 1889 m. Ciuriche organizavo pasikėsinimą į Vilhelmą II, bet per bandymus su sprogmenimis stipriai susižeidė ir mirė ligoninėje.

## Nuorodos

* Biografija (rus.)
Altenaras

**Altenaras** () – kaimas ir savivaldybė Arveilerio rajone (Reino kraštas-Pfalcas, Vokietija), ant Aro upės kranto, Aifelio kalnuose. Maždaug 10 km į vakarus nuo Bad-Nojenaro miesto.

Altenaras yra Altenaro jungtinės bendruomenės () centras.


Wyck Altenahr 1.jpg|*Harmen Jan van der Wijck* (1769-1847) paveikslas „Blick auf Burg Are und Altenahr“ (1820 m.)
Altenahr 1900.jpg|Altenaro nuotrauka atviruke (apie 1900 m.)
Postcard of Altenahr published in or before 1905.jpg|Altenaras atviruke (~1905 m.)
Burg Are qtl1.jpg|Aro pilies griuvėsiai
Burg Kreuzberg von Südosten, 2009.jpg|*Kreuzberg* pilis
233Altenahr8946.JPG|Katalikų bažnyčia Altenare
Altenahr, Burg Are, von Tunnelstraße aus (4).jpg|Altenaro lenta ir Aro pilis ant kalno
Altenahr katholisches Pfarrhaus420.JPG|Altenaro katalikų parapijos pastatas
Altenahr Bahnhof 2093.JPG|Altenaro geležinkelio stotis


## Nuorodos
Fokker 100

**Fokker 100** – Nyderlandų kompanijos „Fokker" gamintas siaurafiuzeliažis, dvimotoris regioninės ir verslo klasės lėktuvas. Lėktuvas gamintas nuo 1986 iki 1997 m. Iš viso buvo pagaminti 283 tokie lėktuvai.

2019 m. visame pasaulyje 42 aviakompanijos naudojo 129 „Fokker 100" lėktuvus. Tai buvo didžiausias Fokker įmonės lėktuvas iki jos bankroto 1996 m.

Šie lėktuvai talpina iki 122 keleivių. „Fokker 100" pasiekia maksimalų 845 km/val greitį ir gali nuskristi iki 3170 km nuotolį.

## Išnašos
Nikolajus Kacenelenbogenas

**Nikolajus Kacenelenbogenas** (1879 m. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1943 m. Leningrade, TSRS) – Lietuvos žydų kilmės architektas, inžinierius.

## Biografija

Gimė 1879 m. Panevėžyje. 1904 m. baigė Sankt Peterburgo valstybinį architektūros universitetą. 1922 m. buvo vienas iš Sankt Peterburgo architektų sąjungos steigėjų. Projektavo gyvenamuosius namus, kultūros namus, teatrus Leningrade, Leningrado srityje, Novgorodo srityje, Samaroje.

## Literatūra

* Зодчие Санкт-Петербурга. XIX – начало XX века / сост. В. Г. Исаченко; ред. Ю. Артемьева, С. Прохватилова. – СПб.: Лениздат, 1998. – 1070 с. – ISBN 5-289-01586-8.
* Зодчие Санкт-Петербурга. XX век / сост. В. Г. Исаченко; ред. Ю. Артемьева, С. Прохватилова. – СПб.: Лениздат, 2000. – 720 с. – ISBN 5-289-01928-6. Стр. 661
* Никитенко, Г. Ю., Соболь, В. Д. Василеостровский район. Энциклопедия улиц Санкт-Петербурга (Справочное издание). – СПб.: Белое и черное, 2002. – 534, илл с. – ISBN 5-89771-030-9.

## Nuorodos
* Biografija (rus.)
Preah Vihėjos šventykla

**Preah Vihėjos šventykla** () – senovinė hinduistų šventykla šiaurės Kambodžoje, Preah Vihėjos provincijoje, Dangreko kalnuose. Pastatyta XI–XII a., Khmerų imperijos klestėjimo laikotarpiu, pasižymi architektūrinių stilių įvairove, neįprastu išplanavimu. Šventyklos pavadinimas kilo vietinėmis kalbomis pakeitus sanskrito žodžius *prāsād vihāra*, reiškiančius „šventa šventykla“.

Šventykla, skirta dievui Šivai, pradėta statyti IX a. pr., tačiau iki šių dienų išliko tik dalys iš X a. pr., kuomet netoliese klestėjo Koh Kero miestas. Didžiausios statybos vyko valdant Surjavarmanui I (1002–1050 m.) bei Surjavarmanui II (1113–1150 m.). Vėliau nuslopus hinduizmui, Preah Vihėja buvo perimta budistų.

Šventyklos kompleksas išsidriekęs per 800 m šiaurės pietų kryptimi, sudarytas iš laiptų, kylančių į ant gūbrio viršūnės (525 m aukštyje) pastatytą šventovę. Tokia sandara simboliškai perteikia šventąjį Meru kalną. Prie įėjimo į šventyklą stūkso 5 gopuros (bokštai), kurios užstoja vaizdą gilyn į šventyklą. Praėjus du kiemus patenkama į patį šventyklos vidų.

Dėl Preah Vihėjos šventyklos vyksta nuožmūs ginčai tarp Kambodžos ir Tailando, kadangi šventykla stovi tiesiai ant tarpvalstybinės sienos. Ši šventykla buvo vėliausiai užimta Raudonųjų khmerų vieta. Vėliau čia vis kildavo ginkluoti susirėmimai, kurie kartais vyksta ir iki šių dienų. Tą dar paaštrino tai, kad 2008 m. Preah Vihėjos šventykla įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Gdansko technikos universitetas

**Gdansko technikos universitetas** () – valstybinė aukštoji mokykla Gdanske, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 24 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 1198 (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* 2013 m. reitingą).

Tai seniausias technikos universitetas Lenkijoje. Karališkoji aukštoji technikos mokykla su vokiečių dėstomąja kalba Gdanske pradėjo veikti 1904 m., 1918 m. pakeitusi pavadinimą į Gdansko aukštąją technikos mokyklą, 1921 m. į Laisvojo Gdansko miesto aukštąją technikos mokyklą. II pasaulinio karo metu jos pavadinimas buvo pakeistas į Gdansko Reicho aukštąją mokyklą, tuo metu joje studijavo žymiai mažesnis studentų skaičius. 1945 m. sausį mokslas buvo sustabdytas, knygos, įranga ir darbuotojai buvo evakuoti, o pastatas – skubiai reorganizuotas į 3 tūkst. vietų ligoninę. Pasibaigus karui 1945 m. gegužės 24 d. buvusioje vokiečių *Technische Hochschule* patalpose įsikūrė Gdansko technikos universitetas. Paskaitos pradėjo vykti lenkų kalba.

## Fakultetai
* Architektūros fakultetas
* Chemijos fakultetas
* Elektronikos, telekomunikacijos ir informatikos fakultetas
* Elektrotechnikos ir automatikos fakultetas
* Techninės fizikos ir taikomosios matematikos fakultetas
* Sausumos ir aplinkos inžinerijos fakultetas
* Mechanikos fakultetas
* Vandenynų inžinerijos ir laivų statybos fakultetas
* Ekonomikos ir verslo vadybos fakultetas

## Rektoriai


Vaizdas:Auditorium Novum.jpg|Auditorium Novum
Vaizdas:Centrum nanotechnologii.jpg|Nanotechnologijos centras
Vaizdas:CHEMIA 1.jpg|Chemijos fakultetas
Vaizdas:Gdańsk ulica Własna Strzecha 18A (PG Wydział Elektrotechniki i Automatyki).JPG|Elektrotechnikos ir automatikos fakultetas
Vaizdas:Politech gda eti.tif|Elektronikos, telekomunikacijos ir informatikos fakultetas


## Šaltiniai
Marija Dilon

**Marija Dilon** (1858 m. spalio 27 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1932 m. spalio 14 d. Leningrade, TSRS) – Lietuvos žydų kilmės skulptorė, laikoma pirmąja profesionalia Rusijos imperijos skulptore.

## Biografija

Gimė 1858 m. spalio 27 d. Panevėžyje. Vaikystėje su tėvais išvyko gyventi į Sankt Peterburgą. 1879-1888 m. mokėsi dailės mokykloje. Baigusi mokslus kasmet su savo darbais dalyvavo įvairiose parodose. Daugiausiai kurdavo elegantiškas nuogų moterų skulptūras. Sukūrė paminklą Nikolajui Lobačevskiui Kazanėje, carui Aleksandrui II Černigove. Ištekėjo už dailininko Teodor Buchholz (1857-1942). Mirė 1932 m. spalio 14 d. Leningrade.

## Nuorodos

* Biografija (rus.) 

## Literatūra
* Диллон, Мария Львовна // Еврейская энциклопедия Брокгауза и Ефрона. – СПб., 1906–1913.
* Диллон, Мария Львовна // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). – СПб., 1890–1907.
Balzako nusidėjėlės

**Balzako nusidėjėlės** () – 1969 m. Vakarų Vokietijoje sukurta erotinė komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sieghard Rupp – Georgas
* Michaela May – Anetė
* Angelica Ott – Sofi
* Edwige Fenech – Felicija  
* Caterina Alt – Arabela
Jungtinė bendruomenė

**Jungtinė bendruomenė** ( 'jungtinė bendruomenė', dgs. *Verbandsgemeinden*) – Vokietijos administracinis vienetas dviejose dabartinės Vokietijos žemėse, Reino krašte-Pfalce ir Saksonijoje-Anhalte.

## Reino kraštas-Pfalcas
Šioje Vokietijos žemėje yra 163 jungtinės bendruomenės, sugrupuotos į 24 rajonus (). Smulkesni vienetai yra  ('vietinės bendruomenės'), kurių yra beveik 2 200.

Daugelis jungtinių bendruomenių buvo įkurtos 1969 m. Iki tol šio lygio administraciniai vienetai buvo amtai ()
Daug municipalinių savivaldybių grupės funkcijų yra sujungtos ir administruojamos centralizuotai kartu iš didesnio ar labiau centrinio miesto ar municipaliteto. Atskiri municipalitetai (vietinės bendruomenės, ) tebeturi ribotą vietinę autonomiją.

## Saksonija-Anhaltas
11 Saksonijos-Anhalto rajonų yra padalinti į *[[Municipalinė asociacija|municipalines asociacijas]]* (), o nuo 2009 m. liepos 1 d. – į *jungtines bendruomenes* (). Po 2010 m. sausio valdžios reformos Saksonijoje-Anhalte yra 18 jungtinių bendruomenių.

## Taip pat skaitykite
Kitose Vokietijos žemėse yra panašūs administraciniai vienetai:
* amtai ()
* sudurtinės bendruomenės ()
* municipalinės asociacijos ()
Ingibjörg Stefánsdóttir

**Ingibjörg Stefánsdóttir**, taip pat žinoma kaip **Inga** (g. 1972 m. rugpjūčio 31 d. Reikjavike) – Islandijos dainininkė ir aktorė.

## Biografija

Ingibjörg dainuoti pradėjo nuo dvylikos metų. Operos solistės karjerą pradėjo 1992 metais, tuo pat metu buvo dueto „Peace of Cake“ narė. 1993 metais atlikėja tapo nacionalinės atrankos *Söngvakeppni Sjónvarpsins 1993* į 1993 m. „Euroviziją“ nugalėtoja. Tarptautiniame konkurse pasirodžiusi su kūriniu „Þá veistu svarið“ (), atlikėja užėmė 13 vietą su 42 taškais.

Gimtojoje šalyje Inga gerai žinoma kaip kino aktorė. Jame pirmą kartą pasirodė 1992 m. istoriniame filme „Veggfóður: Erótísk ástarsaga“, atlikusi epizodinį vaidmenį. Vėliau Inga filmavosi vietiniuose filmuose ir televizijos serialuose. Filme „Maður eins og ég“ Inga atliko vieną pagrindinių vaidmenų.

## Nuorodos
* Ingibjörg Stefánsdóttir svetainėje Internet Movie Database

|-
Baluosys

**Baluosys** – ežeras Trakų rajone, kartais laikomas Vilkokšnio ežero rytine dalimi (šis ežeras įdomus tuo, kad atskiros jo vietos turi skirtingus pavadinimus, rytinę dalį vietiniai vadina *Baluosiu*). Telkšo Aukštadvario regioniname parke, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Grendavės. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 1,17 km, plotis – iki 0,5 km. Altitudė 125,1 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti krantai žemi, rytinis ir pietinis – pelkėti. Šiaurinė ir pietinė pakrantės miškingos, kitose pakrantėse plyti pievos. Baluosį ir Vilkokšnio ežerą jungia maždaug 250 m ilgio ir 5–6 m pločio sąsiauris (Galarknės upelis). Ežerą iš šiaurės rytų į pietvakarius prateka Verknės aukštupys Galarknės upelis. Prie ežero įsikūrę Panošiškių, Žuklijų, Antakalnio ir Žydkaimio kaimai.

Ši dalis yra dideliu iš šiaurės į ežerą įsiterpusiu pusiasaliu, susidariusiu užpelkėjus seklumai, atskirta nuo likusio ežero ploto. Nusileidus vieškeliu nuo kalno, skersai eina betoninis vamzdis, kuriuo į Baluosį įteka Verknės upė. Čia gali būti įdomu pavasarį, kai dar nesuaugę švendrai, pradėti žygį baidarėmis.

## Nuorodos
* Apie ežerą trakai.lt svetainėje 

## Šaltiniai