open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gintaras Balčiūnas

**Gintaras Balčiūnas** (g. 1964 m. balandžio 2 d.) – teisininkas, verslo teisės advokatas, buvęs politikas, Lietuvos teisingumo ministras.

## Biografija

1989 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete Gintaras Balčiūnas baigė vienpakopes (vientisąsias) teisės studijas, jam buvo suteiktas teisininko kvalifikacinis laipsnis.

Gintaras Balčiūnas buvo prokuratūros tarnautojas, Panevėžio miesto tarybos teisės patarėjas (1990–1993 m.), Panevėžio privatizacijos komisijos pirmininkas (1992–1993 m.), vėliau – advokatų kontoros teisininkas, advokatas, teisingumo viceministras (1998–1999 m.).

Nuo 1998 m. MRU TF dėstytojas. Šiuo metu Gintaras Balčiūnas yra advokatų kontoros ,,Balčiūnas ir Grajauskas" partneris. Gintaras Balčiūnas buvo vienas verslo teisės advokatų kontoros *Jurevičius, Balčiūnas ir Bartkus* steigėjų bei vadovų. Teisingumo ministras 9 ir 10-ame Vyriausybės kabinetuose (nuo 1999 m. birželio iki 2000 m. spalio).

Įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių turto arešto tvarką, nuostatoms išnagrinėti ir reikiamų teisės aktų (jų pakeitimų) projektams parengti darbo grupės vadovas nuo 1998 m. lapkričio 16 d.

## Šaltiniai

|-
Teisės filosofija

**Teisės filosofija** – socialinės filosofijos sritis, teorinis teisės mokslas. Tiria teisę, jos prasmę, kilmę, teisingumą, teisės normas, jų kilmę, santykį su kitomis normomis, teisės reikšmę, svarbą.

Teisės filosofija apima tokius pošakius kaip teisės ontologija, teisės etika, teisės hermeneutika, teisės fenomenologija ir kitas.

## Lietuvoje
Lietuvos aukštosiose mokyklose dėstomas kursas Teisės filosofija tiek teisės, tiek ir kitų sričių studentams. MRU TF veikia Teisės filosofijos katedra (vedėjas – profesorius Alfonsas Vaišvila).

## Literatūra
* Hegelis G.W. F. Teisės filosofijos apmatai. Vilnius: Mintis, 2000.
* Vaišvila A. Teisinės valstybės koncepcija Lietuvoje. Vilnius, 2000.
* Vaišvila A. Teisės teorija. Vilnius: Justitia, 2000.
Nabil El Zhar

**Nabilas El Zaras** (; g. 1986 m. rugpjūčio 27 d., Alese) – buvęs Maroko futbolininkas, atstovavęs šalies nacionalinei rinktinei.

## Karjera
2006 m. rugsėjo 28 d. debiutavo Liverpulio rezervinėje komandoje prieš Sunderland. 

2006 m. spalio 3 d. pasirašė sutartį ir debiutavo rezervinėje komandoje, oficialiose rungtynėse prieš Newcastle. 2006 m. spalio 10 d. pelnė pirmą įvartį, vienuolikos metrų baudiniu, prieš Evertoną. Anglijos lygos taurėje pelnė įvartį prieš Cardiff City FC.

2010 m. rugpjūčio 31 d. iki 2010–2011 m. sezono pabaigos buvo išnuomotas PAÓK FC klubui (Graikija). 

2011 m. rugpjūčio 19 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Levante UD klubu.

## Rinktinės
Gimė Prancūzijoje, bet pasirinko atstovauti Maroko jaunimo, o vėliau ir nacionalinei rinktinei. 

2005 m. žaidė FIFA pasaulio jaunimo čempionate, kuriame Marokas pasiekė pusfinalį, bet pralaimėjo Brazilijai ir užėmė ketvirtą vietą. 

2008 m. kovo 26 d. El Zhar įmušė išvykoje Belgijos rinktinei, o rungtynės baigėsi 4-1, Maroko naudai.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Sniego riba

**Sniego riba** – linija, aukščiau kurios arba nuo kurios poliaus link sniego ir ledo danga išsilaiko visus metus. Jos aukštis priklauso nuo temperatūros ir atmosferos drėgmės.

Sniego riba leidžiasi krentant temperatūrai ir didėjant kritulių kiekiui. Ji taip pat yra žemesnė arčiau jūros, dėl vėsesnių vasarų jūrinio klimato zonose.

Prie pusiaujo jos aukštis – ~4,5 km. Kyla artėjant link atogrąžų. Tibeto plynaukštėje – iki 5,7 km, Anduose – iki 6,5 km. Artėjant link polių nusileidžia iki jūros lygio.

## Taip pat skaitykite
* Medžių riba

## Išnašos
Ojatė

**Ojatė** () – upė Rusijoje Leningrado ir Vologdos srityse. Kairysis Svirės intakas. Prasideds Vologdos srityje, Vepsų aukštumoje, Čaimo ežere ().

Intakai – Tukša, Šokša, Šapša (dešinieji), Tikša ir kt.

## Šaltiniai
Mindaugas Maksimaitis

**Mindaugas Maksimaitis** (g. 1933 m. birželio 13 d. Kėdainiuose) – teisininkas, teisės istorikas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius.

## Biografija
1943 m. baigė pradinę mokyklą, toliau mokėsi Panevėžio berniukų gimnazijoje 1-4 klasėse, 1951 m. baigė studijas Panevėžio mokytojų seminarijoje, 1956 m. – teisę Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją. VU dirbo pedagoginį ir mokslinį darbą, buvo VU Teisės fakulteto Teisės teorijos ir teisės istorijos katedros profesorius, dėstė kursą Užsienio teisės istorija.

Nuo 1997 m. Lietuvos teisės universiteto (vėliau – MRU) Konstitucinės teisės katedros profesorius, nuo 2000 m. vasario mėn. iki 2002 m. LTU Teisės istorijos katedros vedėjas.

Paskelbė įvairių mokslo darbų teisės istorijos ir konstitucinės teisės klausimais. Teisininko Mykolo Romerio biografas.

## Publikacijos
Monografijos:
* Lietuvos teisės šaltiniai 1918–1940 metais. Vilnius: Justitia, 2001, 200 p.
* Lietuvos valstybės konstitucijų istorija (XX a. pirmoji pusė). Vilnius: Justitia, 2005, 392 p.
* Valstybės taryba Lietuvos teisinėje sistemoje (1928–1940). Vilnius: Justitia, 2006, 181 p.
* Mykolas Römeris – Lietuvos sūnus. Vilnius: MRU, 2006, 317 p.

Vadovėliai:
* Užsienio teisės istorija. Vilnius: Justitia, 2002, 443 p.
* Lietuvos teisės istorija. Vilnius: Justitia, 2002, 538 p. (bendraautoris).
* Lietuvos konstitucinė teisė. Vilnius: LTU, 2001, 779 p. (bendraautoris).

Biografinė medžiaga (leidinyje *[[Perestrojka]]*), Mykolo Römerio darbai:
* „Lietuvos sovietizacija 1940–1941: Istorinė sovietizacijos apžvalga ir konstitucinis jos įvertinimas“, 1989.
* „Lietuvos konstitucinės teisės paskaitos“ (antroji dalis), 1990.
* M. Römeris. Monografija „Unitarinė valstybė ir valstybiniai junginiai“.

## Apdovanojimai
* Profesoriaus Mykolo Romerio premija, 2005 m.
* Lietuvos mokslo premija, Humanitarinių ir socialinių mokslų sekcijoje, Fundamentiniai ir taikomieji mokslinių tyrimų darbų srityje už darbų ciklą „Lietuvos konstitucionalizmo istorijos studijos (1998–2006 m.)“ (paskyrė Lietuvos mokslo premijų komisija, nominavo Mykolo Romerio universiteto senatas), 2007 m.

## Šaltiniai
* MRU Teisės f. inf.  (fotonuotrauka)
* MRU inf., Doc  (Autobiografija)
Francisco Hernández de Córdoba (Jukatanas)

**Fransiskas Hernandesas de Kordoba** (*Francisco Hernández de Córdoba*; m. 1517 m.) – ispanų konkistadoras, Jukatano pusiasalio atradėjas.

Pradžioje atvykęs iš Ispanijos gyveno Kuboje, spėjama, kad dalyvavo jos užkariavime. 1517 m. gavęs Kubos gubernatoriaus Diego Velázquez de Cuéllar leidimą, Kordoba su trijų laivų flotile patraukė į vakarus ieškoti naujų žemių. Netrukus pasiekė pietinius Meksikos krantus, kur pirmąkart susidūrė su išsivysčiusia indėnų kultūra – majais. Ties Čampotono miestu įsivėlė į mūšį su indėnais, kuriame žuvo dauguma ekspedicijos narių, pats Kordoba buvo sužeistas ir po kelių dienų mirė.
Francisco Hernández de Córdoba

**Francisco Hernández de Córdoba** – du ispanų konkistadorai:
* Francisco Hernández de Córdoba (m. 1517 m.) – Jukatano atradėjas;
* Francisco Hernández de Córdoba (m. 1526 m.) – Nikaragvos įkūrėjas.
Paša (upė)

**Paša** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje; kairysis Svirės intakas. Išteka iš Pašos ežero (). Įteka į Svirę 8 km nuo žiočių.

Didžiausias intakas – Kapša (dešinys).
Tichvinka

**Tichvinka** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje, dešinysis Sjasės intakas.

Upė įeina į Tichvinkos vandens kelią. Upėje daug slenksčių ir seklumų, todėl vaga tiesinta, buvo įrengti šliuzai (1890 m. sistemoje jų buvo 62). Dabar daugelis jų apleisti ir nebeveikia.

Prie upės išsidėstęs Tichvino miestas.

## Išnašos
Zviadas Gamsachurdija

**Zviadas Gamsachurdija** (; 1939 m. kovo 31 d. – 1993 m. gruodžio 31 d.) – gruzinų politikas, disidentas, mokslininkas ir rašytojas. Tapo pirmuoju demokratiškai išrinktu Gruzijos respublikos prezidentu (1991–1992), po Tarybų Sąjungos griūties.

Zviadas Gamsachurdia gimė Gruzijos sostinėje Tbilisyje 1939 m., įžymioje Gruzijos inteligentų šeimoje. Jo tėvas, akademikas Konstantinas Gamsachurdija (1893–1975), buvo vienas iš garsiausių Gruzijos XX a. rašytojų. Įtakotas tėvo veiklos ir idėjų, Zviadas pasirinko filologo kelią ir pradėjo profesinę vertėjo bei literatūros kritiko karjerą. Zviado Gamsachurdijos disidentinė veikla buvo paremta žmogaus teisių gynimu ir demonstracijomis, dėl to jis patyrė tarybinių saugumo struktūrų represijas ir buvo kalinamas bei ideologiškai „gydomas“ psichiatrinėse klinikose.

Neaiškiomis aplinkybėmis mirė prieš 1994 m. Naujuosius metus.
Sestra

**Sestra** (, , ) – upė Rusijoje, Sankt Peterburge ir Leningrado srityje.

Iš pradžių tekėjo tiesiai į Suomijos įlanką. XVIII a pradžioj pastatyta užtvanka ginklų gamyklai Sestrorecke. Vandens perteklius iš jos kanalu teka į Suomijos įlanką. Plotis – 10–20 m. Gylis prie žiočių pasiekia 2 m.

Upe nuo 1323 m. ėjo siena tarp Švedijos ir Naugardo (Orechovsko taikos sutartis). Tarp Suomijos didžiosios kunigaikštystės ir Rusijos 1812–1917 m. Tarp Suomijos ir Rusijos 1917–1940 m. ir 1941–1944 m.

## Šaltiniai
Antonov An-12

**Antonov An-12** (NATO kodinis pavadinimas: *Cub*) – XX a. šeštame dešimtmetyje Antonovo konstruktorių biuro sukurtas Sovietų Sąjungoje gamintas vidutinių distancijų transportinis lėktuvas. Šis lėktuvas buvo sukurtas An-10 pagrindu.

1957 m. An-12 pakilo pirmajam skrydžiui, o nuo 1958 m. viso buvo pagaminti 1248 šio modelio lėktuvai.

An-12 – vienas masiškiausiai gamintų Sovietų Sąjungos transportinių lėktuvų, naudotas ir tebenaudojamas krovinių pervežimams civilinėje bei karinėje aviacijoje.

1974–2006 m. dar nelicencijuotų 650 šio lėktuvo kopijų buvo pagaminta Kinijos Liaudies Respublikoje, kur šis lėktuvas gavo Shaanxi Y-8 pavadinimą.

Lėktuvas naudotas karinėse oro pajėgose Afganistane, Angoloje, Bangladeše, Bulgarijoje, Kinijos Liaudies Respublikoje, Egipte, Etiopijoje, Gvinėjoje, Indijoje, Irake, Jugoslavijoje, Lenkijoje, Madagaskare, Sirijoje, TSRS.

## Techninės charakteristikos

## Nuorodos

* An-12 nuotraukos
* An-12 nuotraukos
Bizonas (reikšmės)

Žodis **bizonas** reiškia:

* bizonas – dykaragių šeimos žinduolis, artimas stumbrui;
* „Bizon“ – rusiškas pistoletas kulkosvaidis;
* „Bison“ – Kanados ratinis šarvuotasis transporteris („Mowag Piranha“ šarvuočių šeima), gaminamas pagal Šveicarijos lizenziją;
* „Bison“ – NATO kodas, kuriuo vadina TSRS strateginį keturių variklių bombonešį „Miasiščev M-4 Molot“;
* „Avro Bison“ – D. Britanijos žvalgybinis lėktuvas, naudotas 1922–1929 m.;
* Bison – trys miestai JAV (Pietų Dakota, Kanzasas, Oklahoma).
Tosna

**Tosna** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje. Kairysis Nevos intakas. Įteka į Nevą 44 km nuo žiočių. Plotis iki 30 m. Vidutinis nuolydis – 0,36 m/km. Krantai miškingi, pelkėti.

Skardingi Tosnos ir Sablinkos krantai, kriokliai ir kiti gamtiniai bei istoriniai objektai saugomi kaip *Sablinkos gamtos paminklas*.

Didžiausias intakas – Sablinka.

Miestai – Tosnas, Nikolskojė, Otradnojė.
Jevgenij Machovenko

**Jevgenij Machovenko** (g. 1971 m. birželio 4 d. Vilniuje) – teisininkas, teisėtyrininkas, Lietuvos teisės istorikas, Vilniaus universiteto (VU) profesorius, VU Teisės fakulteto (TF) Teisės istorijos instituto dėstytojas.

## Išsilavinimas
VU Teisės fakultete baigė vienpakopes teisės studijas, jam suteiktas teisininko kvalifikacinis laipsnis. Baigė doktorantūros studijas. 1998 m. spalio 19 d. apgynė disertaciją „Nelietuviškų žemių teisinė padėtis Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje“, socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.

## Mokslinė, pedagoginė veikla
Po studijų liko dėstyti Fakultete. Buvo VU TF Teisės teorijos ir teisės istorijos katedros asistentas, vyresnysis asistentas, docentas. Nuo 2010 m. profesorius.

2009 m. gegužės 12 d. atliko habilitacijos procedūrą tema „XII-XX a. Lietuvos teisinės teorijos sistemos istorija" (socialinių mokslų sritis, teisės kryptis 01S).

Mokslinių interesų sritys – Lietuvos teisės istorija, teisės teorija. Savo darbuose atskleidžia LDK teisę, atsižvelgdamas į jos evoliuciją per 500 metų, užpildo vienas didžiausių Lietuvos istorinės teisės literatūros spragų.

Teisės mokslo leidinio „Teisė" redaktorių kolegijos narys, atsakomasis sekretorius.

Moka ukrainiečių, rusų, lietuvių, lenkų, baltarusių, lotynų kalbas.

## Bibliografija
* Nelietuviškų žemių teisinė padėtis LDK (XIV–XVIII a.), monografija. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 1998, 218 p;
* LDK teisės šaltiniai. Vilnius, 2000;
* Teisingumo vykdymas Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje: diskusiniai klausimai (mokomoji priemonė). Vilniaus universitetas. – Vilnius: Justitia, 2007. – 110 p;
* Vilniaus universiteto Teisės fakultetas 1641–2007 metais / Jevgenij Machovenko, Mindaugas Maksimaitis. – Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2008.

## Šaltiniai
Giurza (pistoletas)

**Savitaisis Serdiukovo pistoletas** (SPS, SR1, Giurza, Vektor) – galingas rusiškas pistoletas.

Pistoletas pravardžiuojamas pagal gyvatę *giurzą* (*Macrovipera lebetina*) iš didžiųjų angių genties.

## Istorija
Kompleksas (pistoletas ir šovinys) sukonstruotas pagal Rusijos armijos reikalavimus – užsakytas galingas ginklas, kuris pataikytų virš 50 m. Tam sukurtas specialus naujas 9×21 mm šarvamušis šovinys SP-10, kurio kulkos turi plieninę šerdį. Kulkos turi kauti žmones, dėvinčius šarvines liemenes arba besislepiančius automobiliuose. Pistoletas 100 m atstumu beveik garantuotai tikimybe pramuša „sluoksniuotį“ iš 30 kevlaro sluoksnių ir <2,4 mm titano plokštę.

Paskutinio XX a. dešimtmečio viduryje Rusijos armija nutarė, kad jai reikia pistoleto, naudojančio 9×19 mm šovinius, tad „Giurza“ jai pasirodė netinkama. Bet pistoletu susidomėjo spectarnybos, 1996 m. jį ginkluotėn priėmė FSB ir FSO.

2003 m. patobulintą pistoletą Rusijos vyriausybė priėmė kariuomenės ginkluotėn ir policinėms operacijoms.

## Sandara
Viršutinė rėmo dalis plieninė, rankena ir lankelis – plastmasiniai. Vamzdžio gaubtas – plieninis. Saugikliai du, automatiniai (nuleistuko, rankenos). Rankenos saugiklis klavišo formos, jis išsijungia delnu suėmus rankeną. Antrasis saugiklis yra mažas svertelis ant nuleistuko ir išsijungia pradėjus spausti nuleistuką.

Dėtuvės plieninės, vidinės, dvieilės, jose šachmatine tvarka telpa po 18 šovinių.

## Paskirtis
* Naikinti gyvąją jėgą, apsaugotą šarvinėmis liemenėmis (I/II/III klasių)
* Pažeisti techniką, pvz. autotransportą, radiolokacinių sistemų kabinas ir antenas, raketų korpusus ir t. t.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* PK Giurza  (lietuviškai)
* Rusijos spec. tarnybų kumštis – „Giurza“
* Serdyukov SPS / Gyurza / Vector SR-1 (Russia) 
* Self – loading Pistol „Giurza“
Ižora

**Ižora** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje ir Sankt Peterburge; kairysis Nevos intakas. Prasideda Ižoros aukštumoje, 93 m virš jūros lygio. Vidutinis nuolydis – 1,05 m.

Didžiausias miestas prie Ižoros – Kolpinas.

## Šaltiniai
Pentax K10D

**Pentax K10D** yra 10,2 megapikselių skaitmeninis - veidrodinis fotoaparatas, pagamintas 2006 metų pabaigoje. Jis buvo sukurtas bendradarbiaujant Japonijos firmai "Pentax" bei Korėjos "Samsung".

Apie Pentax K10D buvo paskelbta 2006 metais rugsėjo 13 d., o prekyboje pasirodė tu pačių metų lapkričio viduryje.

## Ypatybės
* Tipas: skaitmeninis - veidrodinis
* Efektyvūs taškai: 10,2 milijonai
* Maksimali rezoliucija: 3872x2592
* Fotografijos formatas: 3:2
* Sensoriaus dydis: APS-C (23,5x15,7 mm)
* Sensoriaus tipas: CCD
* ISO jautrumas: Automatinis (reguliuojamas), 100, 200, 400, 800, 1600
* Stabilizacija: yra
* Fokusavimas: automatinis, rankinis
* Integruota blykstė: yra
* Išorinės blykstės palaikymas: yra
* Išlaikymas: 30-1/4000 sek
* Ekspozicijos kompensavimas: ±3 EV, 1/3 arba 1/2 žingsniais
* Diafragmos prioritetas: yra
* Išlaikymo prioritetas: yra
* Svoris: 710 g.
* Plotis: 141.5 mm
* Aukštis: 101 mm
* Storis: 70 mm

## Nuorodos
* Pentax K10D aprašymas 
* Išsami ''Digital Photography Review'' apžvalga
* Išsami ''Imaging Resource'' apžvalga
* Išsami ''DCRP Review'' apžvalga 
* Išsami ''Neocamera'' apžvalga
* Išsami ''Cameralabs'' apžvalga
* Lietuviškas Pentax Klubas
Muzika, suradusi mus (filmas)

**Muzika, suradusi mus** () – 2007 m. Oskarui nominuota režisieriaus Kristeno Šeridano drama apie talentingą vienuolikmetį muzikantą.

Filmo premjera įvyko 2007 m. spalio 6 d. JAV HATCHfest kino festivalyje (HATCHfest Film Festival).
 
## Siužetas

Jaunas charizmatiškas airių gitaristas Luisas ir kilminga amerikietė violončelistė Laila pamilo vienas kitą. Po stebuklingos nakties Niujorke, aplinkybės susiklostė taip, kad teko išsiskirti. Gimęs jų sūnus Evanas, nelaimingų aplinkybių dėka atsidūrė vaikų namuose. Sulaukęs vienuolikos metų Evanas pabėga iš vaikų namų ieškoti tėvų ir pradeda groti Niujorko gatvėse. Vienintelę galimybę surasti tėvus jis laiko savo muziką. Jaunas muzikantas tiki, kad jei jis gros, jo muziką galės atpažinti tėvai ir taip berniukas suras juos. Vaiko talentu pasinaudoja kaubojiškais rūbais pasipuošęs keistuolis Maksvelas, suteikęs Evanui Augusto Rašo sceninį pseudonimą…

## Aktoriai
* Fredis Haimoras – Evanas Tailoras – „Augustas Rašas“
* Keri Rasel – Laila Novaček
* Džonatanas Reiz Mejersas – Luisas Konelis
* Robinas Viljamsas – gatvės muzikantų suteneris Maksvelas
* Terensas Hovardas – socialinis darbuotojas Ričardas
* Viljamas Sedleris – Lailos tėvas
* Kaki Kingas – grojant gitara „Augusto Rašo“ rankos 
ir kt.

## Nuorodos
*Oficiali filmo svetainė
*Apdovanojimai
Laipsnis

**Laipsnis** gali reikšti:

* Karinis laipsnis;
* Mokslo laipsnis;
* Akademinis laipsnis.

* Oksidacijos laipsnis;
* Jonizacijos laipsnis.

* Laipsnis (kampas) – kampo matavimo vienetas;
* Laipsnis (temperatūra) – temperatūros matavimo vienetas;
* Laipsnis (matematinė operacija) – kėlimo laipsniu operacija (priešinga šaknies traukimo operacijai);
* Polinomo laipsnis – polinomo laipsnis.
* Laipsnis (gramatika) – gramatinė kategorija.
Bobras (Baltarusijos upė)

**Bobras** () – upė Baltarusijoje, Mogiliovo ir Minsko srityse. Kairysis Berezinos intakas. Krantai pelkėti. Pavasarinių potvynių metu prateka iki 540 m³/s.

Miestai – Bobras, Krupkis.

## Išnašos
Hiperbolė

**Hiperbolė** gali reikšti:

* matematinę kreivę – hiperbolė (matematika);
* Stilistinę priemonę, kai perdedama siekiant didesnio įspūdžio – hiperbolė;
* Lietuvos roko grupės pavadinimą − „Hiperbolė“.
Ochta

**Ochta** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje ir Sankt Peterburge. Didžiausias dešinysis Nevos intakas.

Prasideda Lembolovo aukštumoje, 130 m virš jūros lygio. Įteka į Nevą 12,5 nuo žiočių. 9 km nuo žiočių patvenkta. Plotis iki 50 m. Gylis – 0,5-5,5 m.

Intakai – Lubia, Žernovka, Okervilis (35,5 % baseino).

## Šaltiniai
Hematokritas

**Hematokritas** (iš  'kraujas' +  'teisėjas') - kraujo požymis, kraujo ląstelių kiekis kraujyje, išreikštas tūrio procentais. Terminas sukurtas 1903 m.

Hematokritas yra viena iš pagrindinių kraujo savybių, kartu su kraujo ląstelių (eritrocitų, leukocitų, trombocitų) skaičiumi kubiniame milimetre kraujo, hemoglobino koncentracija, eritrocitų nusėdimo greičiu naudojama diagnostikoje.

Vyrų hematokritas paprastai būna 46 %, o moterų - 38 %. Žinduoliuose hematokritas nepriklauso nuo gyvūno kūno masės.
Saulės vainikas

**Saulės vainikas** – išoriniai Saulės atmosferos sluoksniai, esantys virš chromosferos. Vainikas driekiasi labai toli, greičiausiai iki Saulės sistemos ribų. Vainiko temperatūra siekia milijoną laipsnių kelvinų. Iki šiol nėra aiškus tokio jos įkaitinimo mechanizmas.

Kadangi vainiko ryškis daug mažesnis už Saulės disko ryškį, vainiką efektyviausiai galima stebėti visiško Saulės užtemimo metu.
Bizon

**Bizon**, *PP-19 Bizon* (, ПП-19) – rusiškas pistoletas-kulkosvaidis, sukurtas automato AK-74 pagrindu.

Sukurtas 1993 m. panaudojant AK automato uoksą. Ginklas sukurtas Rusijos Vidaus reikalų minsterijos, FSB ir kitų spectarnybų užsakymu. Ginklą konstravo Viktoras Kalašnikovas (garsiojo Michailo Kalašnikovo sūnus).

## Konstrukcija
Vamzdis turi kompaktišką liepsnos slopintuvą su dviem plačiomis stačiakampėmis išpjovomis.

PP-19 naudoja cilindrinę povamzdinę dėtuvę, į kurią telpa 64 9 mm šoviniai arba 45 7,62 mm šoviniai. 9x18 mm šovinių pripildyta dėtuvė sveria 1,04 kg. Po vamzdžiu įtaisyta dėtuvė kartu veikia kaip atrama rankai. Ginklas su tokia dėtuve labiau kompaktiškas, jį lengviau paslėpti.

7,62 mm šovinius naudojantys „Bizon“ gali naudoti ir 35 šovinių talpos ragelius (manoma, kad tai PPŠ-41 ir PPS-43 dėtuvės).

## Panaudojimas

Poligoniniai bandymai parodė, kad PP-19 yra patikimas ir tinka naudoti labai nepalankiose sąlygose.

Bizon skirtas naudoti anti-teroristinėse ir policinėse operacijose, artimose kautynėse.

## Bizon-2 variantai
* Bizon-2 – 9x18 mm PM ar 9x18 mm PMM šoviniai
* Bizon-2-01 – 9x19 mm Parabellum šoviniai
* Bizon-2-02 – 9x17 mm Short šoviniai
* Bizon-2-03 – su integraliu duslintuvu, 9x18 mm šoviniai
* Bizon-2-04 – savitaisis, 9x18 mm PM šoviniai
* Bizon-2-05 – savitaisis, 9x19 mm šoviniai
* Bizon-2-06 – savitaisis, 9x17 mm šoviniai
* Bizon-2-07 – 7,62x25 mm TT šoviniai

## Nuorodos

* PP-19 Bizon (Bison) submachine gun (Russia) 
* The Bizon submachine guns  (informacija gamintojo tinklalapyje)
Scott Carson

**Scott Paul Carson** (g. 1985 m. rugsėjo 3 d. Whitehavene, Kumbrijos grafystėje) yra anglų vartininkas, žaidžiantis Anglijoje, Manchester City komandoje.

## Karjera

Pradėjo savo karjerą vietinėje Cleator Moor Celtic komandoje. Yra žaidęs Workington Reds (non-league) FA jaunimo taurėje. 2004 m. sausį debiutavo Leeds United pakeisdamas Paul Robinson prieš Middlesbrough. Prieš tai žaidė Leeds United akademijoje. Carsonas pasirašė keturių su puse metų sutartį su Liverpulio komanda. 2005 m. kovo 5 d. debiutavo prieš Newcastle United. 2004 m. balandžio 4 d. debiutavo UEFA čempionų lygoje prieš Juventus. 2006 m. kovą buvo paskolintas Sheffield Wednesday. 2006–2007 sezone buvo skolinamas Charlton Athletic. 2007 m. rugpjūčio 10 d. už £2 milijonus buvo skolinamas Aston Villai. 2008 m. liepos 18 d. West Bromwich Albion klubas pasirašė £3,25 milijonų vienerių metų sutartį su galimybe ją pratęsti.

2011 m. liepos 1 d. persikėlė į Turkiją, Bursaspor komandą.

Carsonas 2003 m. spalį buvo pakviestas į Anglijos U-21. Debiutavo aštuoniolikos, laimėjus 3-2 prieš Nyderlandų U-21, 2004 m. vasarį. Po metų 2005 m. gegužę buvo pakviestas į Anglijos rinktinę prieš JAV ir Kolumbiją. Taip pat yra žaidęs Anglijos B rinktinėje prieš Baltarusiją.

## Pasiekimai

**Liverpool FC**
* 2004–2005 UEFA čempionų lyga
* 2005–2006 Europos Supertaurė
**Asmeniniai**
* 2006–2007 Charlton metų žaidėjas

## Šaltiniai
Inaris (ežeras)

**Inaris** (, ) – trečias pagal dydį Suomijos ežeras. Išsidėstęs Suomijos šiaurėje, už poliarinio rato. Ilgis – 80 km, plotis – 50 km. Aukštis virš jūros lygio – 118,7 m. Užšalęs nuo lapkričio iki liepos. Driekiasi tarp Skandinavijos kalnų rytinių pašlaičių ir Manselkės aukštumos.

Ant Paatsjokio pastatyta Kaitakoskio HE reguliuoja ežero aukštį. Ežere daugiau nei 3000 salų. Garsiausios iš jų – Hautumasaris („Kapinių sala“), kurioje buvo samių kapinės, ir Ukonkivis („Ukko akmuo“), senojo tikėjimo aukojimų vieta. Vienoje iš salų yra Korkeos‑Mauros ledo urvas.

Į Inarį įteka Ivalo, Vasko upės, išteka Paatsjokis (į Barenco jūrą).

Prie ežero išsidėstęs Inario miestas.

## Šaltiniai
Snoudonija

**Snoudonija** (, ) – gamtinis regionas ir nacionalinis parkas šiaurės vakarų Velse, Kambrijos kalnuose. Tai antras pagal dydį Jungtinės Karalystės parkas, kurio plotas 2170 km². Tai laukinė teritorija, kurioje gyvena tik 26 tūkst. gyventojų, iš kurių 62 % kalba valų kalba.

Vienas pagrindinių parko objektų – kalnai ir slėniai. Čia stūkso aukščiausias Velse Snoudono kalnas (1085 m). Kiti žymesni kalnai ir masyvai: *Mynydd Mawr, Moel Hebog, Nantlle Ridge, Glyderau, Carneddau*. Snoudonijoje taip pat gausu gilių tarpukalnių ežerų (*Llyn Cowlyd, Llyn Eigiau*, Lydau ežeras, Padarno ežeras ir kt.), ąžuolų, spygliuočių miškų, pelkių. Auga retos augalų rūšys (*Lloydia serotina, Hieracium snowdoniense, Rhododendron ponticum*).

Į Snoudono kalną nutiestas siaurasis geležinkelis.

## Galerija

Vaizdas:Snowdon massif.jpg|Snoudonas
Vaizdas:View from Gwydir Forest.jpg|Snoudonijos ežerai ir miškai
Vaizdas:Nwales.tryfan.750pix.jpg|Trifano kalnas
Vaizdas:Krioklys Snoudonijos parke.jpg|Krioklys Snoudonijos parke
Aura (upė)

**Aura** (, ) – upė pietvakarių Suomijoje. Prasideda netoli *Oripää* miesto, teka pro *Pöytyä*, *Aura* ir *Lieto*, įteka į jūrą Turku mieste.

Upėje 11 slenksčių. Aplink upę vyrauja dirbami laukai, todėl vandens lygis smarkiai svyruoja. Pavasarinio potvynio metu debitas gali siekti 300 m³/s. Sausą vasarą vanduo paskutinių slenksčių nepasiekia.
Paatsjokis

**Paatsjokis** (, , ) – upė Suomijoje, Norvegijoje ir Rusijos Murmansko srityje. Išteka iš Inario ežero, 118 m virš jūros lygio. Įteka į Barenco jūros Variagų įlanką. Prie žiočių išsidėstęs Kirkenės miestelis.

Upe eina didžioji dalis sienos tarp Rusijos ir Norvegijos. Aplink upę įsteigtas tarptautinis gamtos draustinis *Pasvik*. Ant upės pastatyta hidroelektrinių kaskada.

Didžiausias intakas – Nautsijokis.
Bhaktivedanta Svamis Prabhupada

**A. Č. Bhaktivedanta Svamis Prabhupada** (, 1896 m. rugsėjo 1 d. – 1977 m. lapkričio 14 d., tėvų duotas vardas **Abhajus Čaranas De**, įšventinimo vardas **Abhajus Čaranaravinda**) – reikšminga asmenybė hinduizme XX amžiuje, Gaudija vaišnavų tradicijos dvasinis mokytojas, Tarptautinės Krišnos Sąmonės bendrijos įkūrėjas.

Gimė 1896 metais Kalkutoje kilmingoje  ir religingoje šeimoje; tėvas Gauras Mohanas Dė ir motina Radžani De. Tėvas užsiėmė drabužių prekyba.

1916 metais įstojo į Škotų bažnyčios koledžą (*Scottish Churches College*) Kalkutoje, kurio diplomo vėliau atsisakė, atsiliepdamas į Mahatmos Gandžio raginimą mesti mokslus britų mokymo įstaigose. Dirbo farmacijoje. 1932 tapo įtakingo gaudyja vaišnavų guru Bhaktisiddhanto Sarasvatės (1874–1936 m.) formaliu mokiniu. Pirmo susitikimo metu Bhaktisiddhanta Sarasvatė nurodė jam pamokslauti Šri Čaitanjos Mahaprabhu misiją angliškai kalbančiose šalyse; tą nurodymą pakartojo 1936 m. laiške prieš mirtį.

1928 metais Abhajus Čaranas prisidėjo prie gaudyja mathos padalinio Alahabade įkūrimo. Šios organizacijos tikslas buvo vaišnavizmo skleidimas Indijoje ir už jos ribų, platinant religinę literatūrą. . 1950 m., palikęs šeimą, Prabhupada apsigyveno Vrindavane. 1959 m. įšventintas atsiskyrėliu (sanjasinu).

1965 m. išvyko į JAV, norėdamas įvykdyti savo mokytojo priesaką skleisti vaišnavų mokymą visame pasaulyje. Pradėjo rengti viešas mantros „Hare Krišna“ giedojimo apeigas (sankyrtanas) ir skaityti paskaitas. Apsigyvenęs Niujorke 1966 m. įsteigė Tarptautinę Krišnos Sąmonės organizaciją (). Įsteigęs šventyklas Niujorke ir San Fransiske, Prabhupada ėmė keliauti po JAV ir Kanadą populiarindamas savo judėjimą, platindamas knygas ir skaitydamas paskaitas.

Prabhupada parašė daugiau kaip 60 veikalų, iš kurių žymiausi – „Bhagavadgytos“ ir „Bhagavata puranos“ vertimai ir komentarai.

ISKCON nariai teigia, kad Prabhupada ir po mirties tebėra visų, kas išpažįsta jo mokymą, guru ir kad organizacijai vadovaujantys dvasininkai (ritvikai) naujus atsidavusiuosius įšventina jo vardu (pats įšventino apie 5000 mokinių). Tituluojamas Krišnos malonės įsikūnijimu (Krišnakripamūrčiu), jo skulptūros ir atvaizdai yra visose ISKCON šventyklose.

## Bibliografija

#### Lietuviškai

**Bhagavad-gita, Kokia Ji Yra*, 1983 m.,

* *Šrì Iśopanìśada*, 1989 m.,
* *Anapus laiko ir erdvės*, 1991 m.,
* *Kṛṣṇa. Aukščiausiasis Dievo Asmuo* 2 t., 1992 m.,
* *Pamokymų nektaras*, 1992 m.,
* *Yogos tobulybė*, 1997 m.,
* *Akistata su mirtimi*, 1998 m.

## Išnašos
Snoudonas

**Snoudonas** (, ) – viršukalnė Jungtinėje Karalystėje, aukščiausia Velse. Aukštis 1085 m. Kalnas iškilęs Kambrijos kalnuose, Snoudonijos nacionaliniame parke. Snoudono viršūnę pastoviai dengia debesų migla.

Pirmas žinomas įkopimas į Snoudoną įvyko 1639 m. atliktas botaniko Thomas Johnson. Dabar tai populiarus turistinis objektas, į kurį kopia tiek turistai, tiek praktikuojasi profesionalūs uolų laipiotojai ir alpinistai. Į kalną yra nutiestas siaurasis geležinkelis.

## Šaltiniai
Tenojokis

**Tenojokis** arba **Tanaelvas** (, , , ) – upė Laplandijoje, Norvegijos Finmarko apygardoje ir Suomijos Laplandijos provincijoje.

256 km upė sudaro Suomijos–Norvegijos sieną. Įteka į Barenco jūros Tanos fjordą. Aukštis virš jūros lygio – 500 m.

Intakai – Utsjokis, Karasjoka.

Gyvenvietės – Tana.
Vytautas Raudeliūnas

**Vytautas Raudeliūnas** (1930 m. vasario 2 d. Padaliuose, Žaslių valsčius – 2002 m. gegužės 4 d.) – Lietuvos teisės istorikas, pedagogas, vienas iš Lietuvos tautininkų sąjungos atkūrėjų.

## Biografija
Gimė pasiturinčių valstiečių Anastazijos ir Andriaus Raudeliūnų šeimoje Paparčių parapijoje, kurioje Raudeliūnai turėjo 45 ha žemės. Vytautas buvo penktasis vaikas šeimoje, turėjo 3 brolius ir 3 seseris.

1939 m. pradėjo lankyti Padalių pradinę mokyklą. Ją baigęs įstojo į Kaišiadorių gimnaziją; 1 metus mokėsi Čiobiškio, dvejus – Žaslių progimnazijose. Irkutske baigė Kūno kultūros technikumą, dirbo Irkutsko srities Čeremchovo mieste mokytoju. 1954–1958 m. gyveno Kazachijos sostinėje Almatoje, studijavo Kūno kultūros institute, baigęs – Kazachijos universiteto Teisės fakultete. Studijų metais pasižymėjo lengvosios atletikos srityje.

1958 m. sugrįžo į Lietuvą. Vilniaus universitete studijavo teisę, dirbo universiteto treneriu dėstytoju, dalyvavo studentų konferencijose užsienyje. Baigęs studijas 1 metus dirbo LSSR mokslų akademijos Ekonomikos instituto Teisės sektoriaus jaunesniuoju mokslo darbuotoju, Vilniaus universiteto Baudžiamosios teisės katedros vyresniuoju laborantu (1965–1977 m.), LSSR Kultūros ministerijos Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos vyresniuoju mokslo darbuotoju (1967–1968 m.), Kultūros, filosofijos ir meno institute, buvusiame Lietuvos filosofijos ir sociologijos institute (1971–2002 m.).

Mokėjo rusų, ukrainiečių, baltarusių, senąją slavų, lenkų, lotynų, čekų. Tyrė, atkūrinėjo sudilusių nuo laiko šaltinių tekstus, iš Lietuvos, Lenkijos, Baltarusijos, Ukrainos archyvų XV ir vėlesniųjų amžių rinko Lietuvos valstybės teisinius dokumentus, jų fragmentus, savo lėšomis darė jų kopijas, mikrofilmus, šimtus puslapių perrašinėjo ranka (ir taip padarė juos prieinamus Lietuvoje), kaupė asmeninėje bibliotekoje, skelbė mokslo straipsniuose.

Pirmieji mokslo darbai pasirodė 1963 metais. 1966 m. Lietuvos, Baltarusijos, Ukrainos, Rusijos mokslo spaudoje paskelbta serija straipsnių, skirtų reikšmingiausio Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teisės paminklo – Antrojo Lietuvos Statuto – 400 metų jubiliejui. Nuo to laiko pradedama sisteminga senųjų teisės ir istorijos šaltinių paieška, jų šifravimas ir skelbimas. Parengta šimtai pozicijų Lietuvoje bei Lenkijoje leidžiamiems enciklopediniams ir kitokiems moksliniams informaciniams leidiniams, paskelbta dešimtys straipsnių Lietuvos ir užsienio spaudoje.

Palaidotas Paparčių parapijos kapinaitėse šalia savo tėvų.

## Literatūra
* Kaišiadorių krašto žmonės: 100 biografijų (sud. Jonas Laurinavičius). – Kaišiadorys, 2002. – 256 p.: iliustr. – ISBN 9986-646-20-0
* Wisner H. In memoriam / Kwartalnik historyczny, 2002, Nr 4.
* In memoriam Vytautui Raudeliūnui / Žagarės dvaro teismo knygos (1670–1751). Parengė V. Raudeliūnas, A. Baliulis, R. Firkovičius. Vilnius, 2003, p. 7–8 (Lietuvos teisės paminklai, IV).
* Raudeliūnas Vytautas / Visuotinė lietuvių enciklopedija, Vilnius, 2011, t. 19, p. 588

## Nuorodos
* Kaišiadorių muziejus
Vytautas Andriulis

**Vytautas Andriulis** (tikroji pavardė **Judickas**, 1937 m. balandžio 24 d. Gūruose, Raseinių valsčius – 2017 m. vasario 9 d. Vilniuje) – Lietuvos teisės istorikas, socialinių mokslų daktaras, Mykolo Romerio universiteto Teisės istorijos katedros profesorius.

## Biografija
1963 m. baigė teisės studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete, suteiktas teisininko kvalifikacinis laipsnis. 1975 m. apgynė disertaciją, teisės mokslų kandidatas.

1973–1979 m. dirbo mokslinį darbą Filosofijos, sociologijos ir teisės institute, 1980–1989 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto dėstytojas. 1990–1991 m. Lietuvos Respublikos Teisingumo ministerijos Įstatymų departamento direktoriaus pavaduotojas, 1991–1993 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės patarėjas teisės klausimais, 1994–1999 m. Teisės instituto vyresnysis mokslinis darbuotojas, direktoriaus pavaduotojas, 1995–1999 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo biuletenio „Teismų praktika“ vyr. redaktorius. Nuo 1998 m. Lietuvos teisės universiteto (dab. Mykolo Romerio universitetas) dėstytojas, nuo 1998 m. docentas, nuo 2007 m. universiteto Etikos priežiūros komisijos pirmininkas. 1999–2003 m. Lietuvos Respublikos Vyriausiosios tarnybinės etikos komisijos pirmininkas, vėliau narys.

Parašė daugiau, kaip 70 moksl. straipsnių, monografijoje atskleidė Trečiojo Lietuvos Statuto šeimos teisę, jos genezę trimis aspektais – santuokos teisinis reguliavimas, tėvų ir vaikų tarpusavio santykiai ir globos teisiniai pagrindai.

## Bibliografija
* Nusikaltimų prevencijos patirtis Lietuvoje 1918–1940 m.: Antologinė apžvalga. Vilnius: Justitia, 2000. – 286 p.
* V. Andriulis, M. Maksimaitis, V. Pakalniškis, J. S. Pečkaitis, A. Šenavičius. Lietuvos teisės istorija. Vilnius: Justitia, 2002. – 541 p.
* Lietuvos statutų (1529, 1566, 1588) šeimos teisė. Monografija. Vilnius: Teisinės informacijos centras, 2002. – p. 191.

## Šaltiniai
Skomerio sala

**Skomerio sala** (, ) – nedidelė sala prie pietvakarių Velse, 1 km nuo Pembrukšyro krantų. Plotas 2,92 km². Matmenys 2,4 km šiaurės – pietų kryptimi, 3,2 km rytų – vakarų kryptimi. Buvo gyvenama nuo senovės (išlikę akmenų ratai, litai, senovinių namų liekanos) iki 1958 m.

Skomerio sala paskelbta nacionaliniu gamtos draustiniu. Čia saugomos jūrinių paukščių (audronašų, narūnėlių, alkų, kormoranų, tripirščių kirų, mormonų, jūrinių šarkų) perimvietės, pilkųjų ruonių gulyklos. Pakrantėse lankosi jūrų kiaulės. Saloje didelė laukinių gėlių įvairovė.
Tana

**Tana** gali reikšti:

* Tana – ežeras Etiopijoje;
* Tana – upė Kenijoje;
* Tana – upė Skandinavijoje;
* Tana – upė Čilėje;
* Tana – Vanuatu sala;
* Tana – Norvegijos savivaldybė;
* Tana – divehi kalbos rašto sistema;
Torniojokis

**Torniojokis** arba **Turneelvenas** (, ) − upė Švedijoje ir Suomijoje. Prasideda Švedijoje, Turnetresko ežere, prie Norvegijos sienos. Teka į pietryčius, už Pajalos pasuka į pietus, sudaro Švedijos − Suomijos sieną.

Prie Junosuando, nuo Torniojokio atsišakoja *Tärendö* upė pasiimanti 56 % vandens. Tai viena iš keturių bifurkacijų baseine. Prie Karungio miesto atsišakoja Liakanjokis.

Didžiausi intakai − Muonionjokis, Lainijas. Miestai prie Torniojokio − Haparanda, Tornijas, Pajala, Kolaris.
Elektroninis originalas

**Elektroninis originalas** arba **skaitmeniniu parašu pasirašytas elektroninis dokumentas** yra loginė duomenų struktūra, apimanti bet kokius duomenis ir juos pasirašiusių esybių skaitmeninius parašus.
Paprastai tai yra failas-konteineris (pvz., ZIP tipo failas arba XML tipo failas), savyje talpinantis duomenis ir jų parašus.

Lietuvos Respublikos Archyvų departamentas rengia rekomendacijas pasirašytų elektroninių dokumentų specifikacijoms. Šios rekomendacijos padės pasiekti minimalų įvairių gamintojų programinės įrangos suderinamumą, išvengiant įvairių formatų „karo“. Lietuvoje elektroniniams parašams saugoti rekomenduojami XAdES tipo elektroninio parašo formatai (ETSI TS 101 903).

Paprastai elektroniniai originalai saugomi skaitmeninėse laikmenose, pritaikytose kompiuteriniam naudojimui, tačiau toks dokumentų saugojimo būdas yra problema, jei elektroninio originalo gavėjas neturi priemonių tokiems originalams išsaugoti (pvz., įmonė neturi elektroninės dokumentų valdymo sistemos (EDVS)).

Tokiems atvejams išspręsti egzistuoja teorinė galimybė panaudoti popierių kaip skaitmeninės informacijos laikmeną. Tam panaudojami QR kodai ar panašios informacijos užkodavimo technikos, leidžiančios popieriuje išsaugoti pakankamai didelius informacijos kiekius. Jei vėliau tokio ant popieriaus atspausdinto elektroninio originalo turėtojas sugalvoja pakeisti informacijos nešėją – užtenka tokį „dokumentą" nuskenuoti ir jis specialios programos pagalba konvertuojamas į skaitmeninį pavidalą.
Jonė Deveikė

**Jonė Deveikė-Deveikytė-Navakienė** (1907 m. vasario 20 d. Raguvoje – 1965 m. vasario 26 d. Paryžiuje) – Lietuvos teisės istorikė.

## Biografija

Tėvai mokė namuose. Karo metais Irkutske pradėjo lankyti gimnaziją. 1919 m. grįžusi iš Rusijos, gyveno pas tėvus (Deveikių name), lankė Ukmergės gimnaziją, kurią baigusi 1924 m. įstojo į Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą. Nuo 1928 m. lygiagrečiai studijavo Teisių fakulteto Teisių skyriuje. 1932 m. baigė abu fakultetus. Humanitarinių mokslų fakultete parašė diplominį darbą iš visuotinės istorijos (vadovas prof. Levas Karsavinas) – „Napoleono imperijos atsiradimas“, Teisių fakultete – iš Lietuvos teisės istorijos („Kauno miestas ir jo savivalda XVII amžiuje“).

1932 m. rudenį išvyko į Paryžių, kur lankė *École des Chartes*. Užsienio reikalų ministerijos archyve rinko medžiagą tema „Lietuvos santykiai su Habsburgais ir Prancūzija, Sobieskiui viešpataujant (XVII a.)“. Po metų grįžo į Lietuvą, ištekėjo už tuometinio Klaipėdos krašto gubernatoriaus (1933–1935) Jono Navako, kuriam Prancūzijoje buvo suteiktas teisių daktaro laipsnis.

Prahos profesoriaus I. Lappo patariama ir prižiūrima pradėjo domėtis Lietuvos konstitucine teise, tyrė bajorų privilegijas ir kitus aktus. I. Lappo patariama, nusprendė siekti daktaro laipsnio Paryžiuje, todėl 1938 m. kovo mėnesį įsirašė į Teisės fakultetą. 1938 m. profesoriui M. Olivier-Martin Paryžiuje įteikė darbą disertacijai „Didžiosios Lietuvos Kunigaikštystės konstitucija“. Dėl II pasaulinio karo laikinai sustabdė mokslinius tyrimus.

1941 m. rudenį ėmė dėstyti Lietuvos istoriją Kauno mokytojų seminarijoje (iki 1944 m. birželio mėn.), Kaune užsiėmė advokatės praktika.

Gavusi Paryžiaus *Centre National de la Recherche Scientifique* mokslinio bendradarbio (*chercheur*) stipendiją, 1953–1959 m. tyrė trijų leidimų (1529, 1566 ir 1588 m.) Lietuvos Statutus, vertė, aiškino 1649 metų sąvadą.

## Šaltiniai
* „Aidai“ (biografija)
Antifiltracinė diafragma

**Antifiltracinė diafragma** () – sienos ar sienutės pavidalo įtaisas vandens sunkimuisi per užtvanką ar panašų geotechninį įrenginį mažinti.

Antifiltracinės diafragmos naudojamos skirtingose vietose:
* užtvankose - tai plonasienė gelžbetoninė ar įlaidinių polių siena gruntinių medžiagų užtvankos skersinio pjūvio centrinėje dalyje
* krantuose - plonasienė gelžbetoninė ar įlaidinių polių siena, įleista į kranto gruntą
* vamzdinėse vandens pralaidose - gelžbetoninė sienelė aplink pralaidos vamzdyną

## Literatūra
* Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2005 m. gruodžio 21 d. įsakymas Nr. D1-627 „Dėl Statybos techninio reglamento STR 2.05.17:2005 „Gruntinių medžiagų užtvankos“ patvirtinimo“ (Žin., 2006, Nr. 19-664)
Nikon

**Nikon**, arba **Nikon Corporation** – daugiašalė įmonė, įsteigta Tokijuje, Japonija. Specializuojasi optikoje ir vaizdo gavime. Gamina fotoaparatus, žiūronus, mikroskopus, matavimo instrumentus.

## Istorija
„Nikon“ įkurta 1917 m. liepos 25 d. kaip *Nippon Kōgaku Kōgyō*, susijungus trims optikos gamintojams. Per Antrąjį pasaulinį karą kompanija užaugo iki 19 gamyklų ir 23 000 tarnautojų, tiekdama įrangą Japonijos kariuomenei. Šiandien, „Nikon“ grupės kompanijas sudaro beveik 17 000 tarnautojų visame pasaulyje. 2006 m. sausį „Nikon“ paskelbė nutraukianti juostinių fotoaparatų gamybą ir visą dėmesį sutelkianti skaitmeninių fotoaparatų gamybai.

## Fotoaparatai

### Juostiniai automatinio fokusavimo

* Nikon F100
* Nikon F3AF
* Nikon F4
* Nikon F401
* Nikon F401S
* Nikon F401X
* Nikon F5
* Nikon F50
* Nikon F501
* Nikon F55
* Nikon F6
* Nikon F60
* Nikon F601
* Nikon F65
* Nikon F70
* Nikon F75
* Nikon F80
* Nikon F801
* Nikon F801S
* Nikon F90
* Nikon F90x

### Skaitmeniniai kompaktiniai
Coolpix serijos aparatai

### Skaitmeniniai veidrodiniai

* Nikon D3300, 2014 m.
* Nikon D5500, 2014 m.
* Nikon D7100, 2013 m.
* Nikon D5300, 2013 m.
* Nikon D5200, 2012 m.
* Nikon D3200, 2012 m.
* Nikon D3000, 2009 m.
* Nikon D300s, 2009 m.
* Nikon D5000, 2009 m.
* Nikon D3x, 2008 m.
* Nikon D90, 2008 m.
* Nikon D700, 2008 m.
* Nikon D60, 2008 m.
* Nikon D300, 2007 m.
* Nikon D3, 2007 m.
* Nikon D40x, 2007 m.
* Nikon D40, 2006 m.
* Nikon D2Xs, 2006 m.
* Nikon D80, 2006 m.
* Nikon D200, 2005 m.
* Nikon D2Hs, 2005 m.
* Nikon D70s, 2005 m.
* Nikon D50, 2005 m.
* Nikon D70, 2004 m.
* Nikon D2X, 2004 m.
* Nikon D2H, 2003 m.
* Nikon D100, 2002 m.
* Nikon D1H, 2001 m.
* Nikon D1X, 2001 m.
* Nikon D1, 1999 m.

## Nuorodos
* „Nikon“ įmonės Lietuvoje tinklalapis
Hėlšteinas

**Hėlšteinas** () – savivaldybė Bezelio srityje (šiaurės vakarų Šveicarija). 2 277 gyventojų (2005 m. gruodis).

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Charlotte Perrelli

**Charlotte Perrelli** (g. 1974m. spalio 7 d. Hovmantorpe, Švedijoje) – Švedijos atlikėja ir laidų vedėja, 1999 m. laimėjusi Eurovizijos dainų konkursą su daina *„Take Me To Your Heaven“*. Charlotte yra viena populiariausių Švedijos atlikėjų.

Stokholme atlikėja ištekėjo už italų restauratoriaus Nicola Ingrosso, o po kurio laiko šeima nusprendė pasikeisti pavardę į Perrelli. Vėliau jie susilaukė dviejų sūnų.

## Biografija

Trylikos metų Charlotte pradėjo dainuoti vietinėje Hovmantorpo šokių grupėje. Pasibaigus mokslams ji persikėlė į Vekšę. 1994 m. Perrelli pradėjo dainuoti šokių grupėje Anders Engbergs, o 1997 m. ji perėjo į grupę Wizex. Vėliau atlikėja pradėjo savo solinę karjerą.

1999 m. Charlotte buvo išrinkta atstovauti Švedijai Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Jeruzalėje. Daina *„Take Me To Your Heaven“* užėmė 1-ąją vietą.

2003 m. atlikėja vedė *„Melodifestivalen“* konkursą kartu su Mark Levenhood ir Lena Philipsson. 2004 m. ji vėl vedė tą patį konkursą, o netrukus Švedijos televizija TV4 pakvietė ją vesti vieną muzikinę laidą.

2008 m. Charlotte vėl bandė sėkmę Eurovizijos dainų konkurse Belgrade, Serbijoje su daina *„Hero“*. Tuomet ji, peržengusi pusfinalio barjerą, finale užėmė 18-ą vietą.

## Diskografija

### Albumai

### Singlai

## Nuorodos

* Oficialus Charlotte Perrelli puslapis
Tachiridų dinastija

**Tahiridai** () – musulmonų valdovų dinastija, 821–873 m. valdžiusi Chorasaną ir Transoksianą. Jų sostinė buvo Nišapūras.

## Istorija
Dinastijos pradininkas – buvęs Abasidų generolas, Tachiras ibn Huseinas. Už savo nuopelnus iš Abasidų jis gavo didžiules teritorijas Rytų Persijoje. Iš pradžių buvę Abasidų vietininkais, Tachiridai pamažu plėtė savo teritorijas ir įgijo *de facto* nepriklausomybę, nors nominaliai priklausė Kalifatui. Tai buvo pirmoji Persijos dinastija po šalies islamizavimo.

Vėliau Tachiridai buvo nuversti kitos dinastijos – Safaridų.
## Tachiridai

## Nuorodos
Akis (filmas)

**Akis** () – 2008 m. drama su Džesika Alba. Tai 2002 m. Honkongo–Singapūro–Tailando kino studijų sukurto filmo, pagal Jo Jo Yuet-chun Hui knygą 	
*Gin gwai* (Akis), atnaujinimas.

Filmo premjera įvyko 2008 m. vasario 1 d. JAV ir Kanadoje.
 
## Siužetas

Akla Los Andželo smuikininkė Sidni Vels po tragiškai nelaimingo nutikimo vaikystėje nieko nemato, bet fenomenaliai valdo muzikinį instrumentą ir atlieka neįtikėtinus reveransus scenoje. Mergina daugybę metų laukia regėjimo atstatymo operacijos, todėl be jokios baimės ryžtasi abiejų akių ragenos operacijai. Oftalmologas Paulas ir rūpestingoji sesuo Helena padeda talentingai muzikantei iš naujo pažvelgti į spalvotą ir paslapčių kupiną gyvenimą.

Tačiau neįtikėtina laimė tęsiasi vos kelias dienas, kol Sidni vis dažniau mato keistą nepažįstamą veidą veidrodyje. Šešėliais apgaubti siaubingi košmarai naktį persekioja jos sąmonę. Ji dar nesugeba suvokti, ar tai operacijos pasekmės, ar vaizduotės padariniai, ar realūs vaizdai. Bet jos pasikeitęs elgesys neduoda ramybės šeimos nariams ir gydytojams, kurie pradeda nerimauti dėl Sidni psichinės būklės. Tačiau mergina įsitikina, kad nežinomas akių donoras prieš savo mirtį atvėrė duris į mistinį pasaulį, kurį dabar gali matyti tik ji viena. Sindi trokšta išsiaiškinti tiesą apie akis padovanojusio žmogaus likimą… 

## Aktoriai
* Džesika Alba – Sidni Eliston
* Parker Pouzi – Sidni sesuo Helena
* Aleksandro Nivolas – gydytojas Paulas
* Kloja Moretc – Alicija
* Rade Šerbedžija – Simonas
* Reičela Tikotin (Rachel Ticotin) – Roza
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
*Oficiali filmo svetainė
Bujidų dinastija

**Bujidai** () – iš Tabaristano (Dailamo) kilusi musulmonų valdovų dinastija (dinastijos), X–XI a. valdžiusi vakarinę Didžiojo Irano dalį. Ši dinastija nesukūrė vieningos imperijos, skirtingai nei dauguma kitų Persijos dinastijų, bet suvienijo įvairias žemes į vieningą vienos giminės valdomą konfederaciją. Dėl savo kilmės jie dar vadinami dailamidais.

Didžiausio išsiplėtimo laikais jie valdė Farso, Džibalo, Irako, Kermano, Chuzestano regionus.

## Istorija
Dinastijos pradininkas buvo Ali ben Būja, kilęs iš Tabaristano (Dailamo). Jo protėviai buvo zoroastristai, kildinę save iš Sasanidų šacho Bahramo V. Jis pats kartu su jaunesniaisiais broliais atsivertė į islamo šiizmo atšaką. Ankstyvuoju gyvenimo laikotarpiu jie gyveno Zijaridų valstybėje ir turėjo valdą prie Karadžo. Tačiau kuomet jie pradėjo kelti grėsmę tuometiniam Zijaridų valdovui Mardavidžui, šis planavo nužudyti Ali. Išgirdę apie tai, broliai kartu su 400 karių armija pabėgo į Farso regioną.

Broliai Bujidai įsitvirtino byrančio Abasidų Kalifato teritorijose ir pirmiausia nukariavo Farsą, įsitvirtindami regiono sostinėje Širaze. Tuo metu čia bandė įsitvirtinti ir Zijaridai, tačiau 935 m. nužudžius Mardavidžą, Zijaridų valstybėje prasidėjo anarchija, kuria pasinaudojo Bujidai. Broliai greitai nukariavo teritorijas nuo Persijos įlankos iki Kaspijos jūros, o 945 m. paėmė Bagdadą ir pavertė Abasidų kalifą savo vasalu. Nukariautas teritorijas jie padalino į tris dalis. Taip čia sukurta trijų valstybių konfederacija. Ali pasiliko valdyti Farsą ir titulavosi *Imād al-Dawla* ("Valstybės pagrindas"), Ahmadas gavo Chuzestaną ir Iraką ir titulavosi *Mu'izz ad-Dawla* ("Valstybės stiprintojas"), o Hasanas gavo Džibalio regioną ir titulavosi *Rukn al-Dawla* ("Valstybės stulpas").

Iki 983 m. Bujidai plėtė savo teritorijas, sukurdami didelę konfederaciją. Bujidai propagavo šiizmą ir buvo persų kultūros gaivintojai vakarų Persijoje. Jie naudojo seną Sasanidų valdovų titulą šachinšachas. Tačiau 983 m. mirus Adud al-Dawla, dalyje valdų ėmė formuotis nepriklausomi emyratai su centrais Kermane, Hamadane, Isfahane, Basroje, Ahvaze, Amolyje.

Vėliau Bujidai skirtingose vietose buvo nuversti kitų dinastijų – Gaznevidų ir Seldžiukų. Paskutinis Bujidų valdovas buvo 1055 m. nuverstas Bagdade.

## Atskiri Emyratai

Bujidų konfederaciją sudarė šios dinastijos atšakų valdytos valstybės. Jų valdovai titulavosi emyrais arba valiais.
* Farso dailamidai (934–1062) su sostine Širaze – vėliau užkariauti kurdų;
** Kermano dailamidai (934–1048) - vėliau užkariauti Seldžiukų Kermano sultonato;
* Džibalo dailamidai (935–1029) su sostine Rajuje – vėliau užkariauti Gaznevidų;
** Isfahano dailamidai (977–983) - iš čia kilo Kakujidai;
** Chamadano dailamidai (997–1028) – vėliau užkariauti Kakujidų;
** Amolio dailamidai (984–995)
* Irako dailamidai (945–1055) su sostine Bagdade – vėliau užkariauti Seldžiukų.
** Basros dailamidai (983–1025)
** Achvazo dailamidai (983–1025)

## Valdovai

## Išnašos
XIII Europos futbolo čempionato komandų sudėtys

**[[Euro 2008|XIII Europos futbolo čempionato]]** vykstančio Šveicarijoje ir Austrijoje, komandų sudėtis. Kiekvienai komandai atstovauja po 23 žaidėjus.

## A grupė

### 
Treneris: Karel Brückner

### 
Treneris:  Luiz Felipe Scolari

### 
Treneris: Köbi Kuhn

### 
Treneris: Fatih Terim

## B grupė
### 
Treneris: Josef Hickersberger

### 
Treneris: Slaven Bilić

### 
Treneris: Joachim Löw

### 
Treneris:  Leo Beenhakker

## C grupė
### 
Treneris: Raymond Domenech

### 
Treneris: Roberto Donadoni

### 
Treneris: Marco van Basten

### 
Treneris: Victor Piţurcă

## D grupė
### 
Treneris:  Otto Rehhagel

### 
Treneris:  Guus Hiddink

### 
Treneris: Luis Aragonés

### 
Treneris: Lars Lagerbäck

## Išnašos

## Nuorodos
* Euro 2008 oficiali svetainė
La Malinche

**La Malinche** (taip pat žinoma kaip *Malintzin* ir krikščionišku vardu *Dona Marina*, g. 1496 arba 1505 m. – m. 1529 m., kai kurie šaltiniai nurodo 1550 m.) – vietinė nahuatlių kilmės moteris iš Meksikos įlankos pakrantės, kuri lydėjo Hernano Korteso eskpediciją ir suvaidino svarbų vaidmenį Meksikos užkariavime.

La Malinche vertėjavo ir patarinėjo Kortesui, veikė kaip tarpininkė tarp jo ir indėnų tautų. Ji taip pat pagimdė Kortesui vaiką, kuris, kaip manoma, galėjo būti vienas pirmųjų metisų (europiečių ir vietinių Amerikos gyventojų palikuonys).

Šiais laikais, La Malinche Meksikoje laikoma galinga ir ikoniška asmenybe, tačiau dažnai susilaukia prieštaringų vertinimų dėl savo tautos išdavystės ispanų užkariautojams. La Malinche simbolizuoja naujakurių meksikiečių motiną.