open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pabiržulio archeologinis draustinis

**Pabiržulio archeologinis draustinis** – saugoma gamtos teritorija Telšių rajone,Varnių seniūnijoje, Pabiržulio, Karkliškių, Daktariškės kaimuose. Vienas iš Varnių regioninio parko draustinių.

Teritorija užima 11,23 km² plotą. Jos pietinė dalis plyti tarp Stervo ir Biržulio ežerų, iki Biržulio sąsmaukos tilto pietryčiuose, vidurinė – abipus Virvytė upės slėnio, šiaurinė – driekiasi iki Janapolės, aplink Degėsių pelkę, iki kelio  rytuose.
 
Draustinis įsteigtas Vyriausybės 1996 m. balandžio 11 d. nutarimu Nr. 443. Skirtas išsaugoti Pabiržulio akmens amžiaus stovyklaviečių kompleksą.

Viso Pabiržulio archeologinio draustinio teritorijoje aptikta apie 50 archeologijos paminklų. Šioje palyginti nedidelėje teritorijoje galima atsekti vėlyvojo paleolito kultūrų, Kundos, Narvos, virvelinės keramikos kultūrų vystymosi pėdsakus, baltų susidarymą. Paminėtinos senovinės Daktariškės, Biržulio stovyklavietės, Duonkalnis, Širmės kalnas ir kiti draustinio objektai.

Senovės gyvenvietės:
* Janapolės senovės gyvenvietė, vad. Širmės kalnu ()
* Janapolės senovės gyvenvietė II ()
* Kalniškių senovės gyvenvietė ()
* Kalniškių senovės gyvenvietė II ()
* Pabiržulio kalnas, vad. Alkos kalnu ()
* Žvejeliškės senovės gyvenvietė III ()
* Žvejeliškės senovės gyvenvietė II ()
* Žvejeliškės senovės gyvenvietė ()
* Daktariškės senovės gyvenvietė ()
* Daktariškės senovės gyvenvietė II ()
* Kalniškių senovės gyvenvietė III ()
* Pabiržulio senovės gyvenvietė III ()
* Pabiržulio senovės gyvenvietė () 
* Pabiržulio senovės gyvenvietė II ()
* Karkliškių senovės gyvenvietė II ()
* Karkliškių senovės gyvenvietė III, vad. Dreniais (
* Karkliškių senovės gyvenvietė, vad. Biržulio sąsmauka ()
* Karkliškių senovės gyvenvietė IV, vad. Spigino ragu ()
* Karkliškių senovės gyvenvietė V, vad. Spiginu ()
* Karkliškių senovės gyvenvietė VI, vad. Ožnugariu ()
* Karkliškių senovės gyvenvietė VII, vad. Biržulio Sąsmauka ()

## Šaltiniai
2024–2025 m. Rwanda Premier League

**2024–2025 m. [[Rwanda Premier League]]** – aukščiausioji Ruandos futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2024 m. rugpjūčio mėn., o baigėsi 2025 m. gegužės mėn.

## Galutinė lentelė
; 2024–2025 m. Rwanda Premier League 
* APR klubas tapo čempionais.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Vilkmergėlės gatvės sinagoga

**Vilkmergėlės gatvės sinagoga** – buvusi sinagoga Ukmergėje, stovinti senamiesčio pašonėje, Ukmergėlės pakrantėje. Maldos namų pastatas nuo 1996 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Istorija

XVIII a. pabaigoje Ukmergė buvo tapusi tikru štetlu, kurio apie pusę visų miesto gyventojų sudarė žydai. XIX a. pabaigoje Ukmergėje gyveno apie 10 tūkst. žydų. Ukmergės žydams nebeišsitenkant Didžiojoje sinagogoje ne tik fiziškai, bet ir idėjiškai, dalis bendruomenės narių nusprendė atsiskirti ir įkurti dar vienus žydų maldos namus, dar kitaip vadintus „Korah kloizu“, „Egipto maldos namais“. 1889 m. žydams leista Ukmergėje pasistatyti mūrinius maldos namus tuometinėje Egipto gatvėje (dabar – Vilkmergėlės). Sovietmečiu ir atkūrus nepriklausomybę, pastatas pritaikytas gamybai – jame veikė sagų fabrikas, vėliau stalių dirbtuvės.

Po Antrojo pasaulinio karo pritaikant gamybai, sinagoga iš dalies rekonstruota, sunaikintas jos interjeras. Pastatas vieno aukšto, su pastoge, artimos kvadratui formos, sunkių proporcijų. Stogas dengtas skardos lakštais. Tinkuoto plytų mūro sienos minimaliai suskaidytos langais. Sienų plokštumas pastogėje užbaigia karnizas, kampai akcentuoti pilkomis mentėmis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Ukmergės žydų bendruomenė
* Ukmergė senose fotografijose. Sinagoga, Vilkmergėlės g. 13 *facebook.com*
Ne Dža 2

**Ne Dža 2** () – 2025 m. kinų animacinis nuotykių filmas, kurio scenarijaus autorius ir režisierius – Jiaozi. Tai tiesioginis filmo „Ne Dža“ (2019 m.) tęsinys, pagrįstas kinų mitologija ir kinų rašytojo Xu Zhonglin XVI a. romanu „Dievų investitūra“ (封神演義 = *Fengshen Yanyi*).

Kinijos kino teatruose pasirodė 2025 m. sausio 29 d. ir sulaukė teigiamų kritikų vertinimų už animaciją, veiksmo scenas, pasaulio kūrimą ir emocinį pagrindą. Sulaukė didžiulio komercinio pasisekimo – surinko daugiau nei 2,2 milijardo JAV dolerių pajamų. Taip tapo pelningiausiu animaciniu filmu, pelningiausiu ne anglų kalba sukurtu filmu ir pirmuoju animaciniu filmu istorijoje, kurio pajamos viršijo 2 milijardų JAV dolerių ribą. Jis taip pat yra pelningiausias 2025 m. filmas ir penktas pelningiausias filmas per visą kino istoriją.

## Vaidmenys

: *Aktorius – veikėjas*

* Lü Yanting – *Nezha*
* Han Mo – *Ao Bing*
* Lü Qi  – *Yin*
* Zhang Jiaming  – *Taiyi Zhenren*
* Wang Deshun – *[[Šoušingas|Wuliang]]*
* Li Nan – *Ao Guang*
* Zhou Yongxi – *Ao Run*
* Yang Wei – *Shen Gongbao*

## Atsiliepimai
Recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“ 96% iš 25 kritikų atsiliepimų yra teigiami. „Metacritic“, kuri naudoja svertinį vidurkį, remdamasi 7 kritikais, filmui skyrė 63 balus iš 100 galimų, o tai reiškia, kad vertinimai yra „iš esmės palankūs“.

## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Oskaras Pleikys

**Oskaras Pleikys** (g. 2001 m. kovo 20 d.) – Lietuvos krepšininkas, žaidžiantis LKL besivaržančioje Šiaulių „Šiauliai“ komandoje.

## Karjera
Karjerą pradėjo NKL, rungtyniavo Vilniaus „Perlo“, Tauragės ir Gargždų komandose. 2021 m. lapkritį prisijungė prie gimtojo miesto „Neptūno“ komandos. Rungtyniavo Klaipėdos „Neptūno“ dublerių komandoje ir tapo 2021–2022 m. NKL sezono labiausiai patobulėjusiu žaidėju bei buvo išrinktas į lygos geriausių žaidėjų simbolinį penketuką.

2023 m. liepos 31 d. pasirašė ilgalaikę sutartį su Vilniaus „Rytu“. 2025 m. kovo 20 d. buvo paskolintas Jonavos „CBet“ komandai iki sezono pabaigos.

2025 m. liepos 7 d. prisijungė prie Šiaulių „Šiauliai“ komandos.

## Statistika

### LKL

|-
| style="text-align:left;"|2021–2022
| style="text-align:left;"|„Neptūnas“
| 6 || 0 || 08:12 || **62,5%** || **50%** || 50% || 2,5 || 0,33 || 0,8 || 0,2 || 0 || 3,17 || 3,83
|-
| style="text-align:left;"|2022–2023
| style="text-align:left;"|„Neptūnas“
| **34** || **8** || 17:25 || 61,7% || 17,6% || 67,7% || 4,29 || 1,09 || 0,9 || **0,4**|| 0 || 7,21 || 9,12
|-
| style="text-align:left;"|2023–2024
| style="text-align:left;"|„Rytas“
| 26 || 3 || 09:34 || 43,5% || 23,8% || **83,7%** || 1,54 || 0,58 || 0,9 || 0,1 || 0 || 3,5 || 2,54
|-
| style="text-align:left;" rowspan=2|2024–2025
| style="text-align:left;"|„Rytas“
| 18 || 1 || 09:51 || 45,9% || 10% || 65% || 2,33 || 0,67 || 0,6 || 0,2 || 0 || 2,78 || 3,22
|-
| style="text-align:left;"|„CBet“
| 24 || 5 || **20:14** || 58,2% || 38,5% || 63% || **4,75** || **1,38** || **1,3** || 0,3 || **0,1** || **10,25** || **11,29**
|}

## Išnašos
Danutė Kiseliova

**Danutė Kiseliova-Šovaitė** (g. 1955 m. sausio 20 d.) – Lietuvos pedagogė, matematikė.

## Biografija
1977 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. 1978–1984 m. su vyru Arkadijumi Kiseliovu gyveno Alžyre. 1981–1986 m. Šiauliuose dirbo vaikų darželių auklėtoja, 1986–2002 m. pradinių klasių mokytoja; mokytoja ekspertė (1994 m.). 1977–1978 ir 2002–2009 m. dirbo Šiaulių universitete. Nuo 2002 m. – socialinių mokslų daktarė, nuo 2009 m. – docentė.

## Veikla
Danutė Kiseliova daugiausia dirbo matematikos mokymo ikimokyklinėse įstaigose ir pradinėse klasėse srityje. Su A. Kiseliovu ir kitais autoriais parašė 10 matematikos vadovėlių komplektų pradinėms mokykloms ir vaikų darželiams, parengė testų rinkinių ir pratybų sąsiuvinių, mokomųjų plakatų.

## Bibliografija
* *Kombinatorikos pradmenys* (1993 m., su A. Kiseliovu)
* *Atsitiktiniai dydžiai ir jų įvertinimas* (1994 m., su A. Kiseliovu ir T. Tamošiūnu)
* *Matematinių gebėjimų diagnostika* (2004 m., 2 dalys, su A. Kiseliovu)
* *Tekstinių uždavinių didaktika* (2005 m., su V. Drozdu ir A. Kiseliovu)
* *Matematikos didaktika* (2008 m., su A. Kiseliovu)

## Šaltiniai
Pleikys

* Oskaras Pleikys – krepšininkas;
* Rimantas Pleikys – politikas, žurnalistas.

Pavardė paplitusi Klaipėdos krašte, Plungės, Kretingos rajonuose. Greičiausiai pravardinės kilmės, plg.  „išplikusi vieta galvoje, plikė“,  „plikė, plikis“.

## Šaltiniai
Diogo Jota

**Diogas Žota** (pilnai **Diogas Žozė Teišeira da Silva**, ; 1996 m. gruodžio 4 – 2025 m. liepos 3 d.) – Portugalijos futbolininkas, žaidęs puolėjo arba krašto puolėjo pozicijoje. Buvo žinomas dėl savo savybių: atakos užbaigimo, greičio, gebėjimo varytis kamuolį ir darbštumo.

2025 m. liepos 3 d. sprogus automobilio padangai, nesuvaldė transporto priemonės, nuvažiavo nuo kelio ir apvirto. Po avarijos automobilis užsidegė ir tragedijos metu žuvo Diogas Žota bei kartu važiavęs jo brolis Andrė. Nelaimė įvyko Sernadiljoje, Ispanijoje. Tyrėjai nustatė, kad už vairo buvo Diogas Žota, o avarijos priežastimi tapo viršytas greitis ir sprogusi padanga.

## Karjera
Karjerą pradėjo „Paços de Ferreira“ klube. 2016 m. kovo 14 d. pasirašė sutartį su „La Liga“ klubu „Atlético Madrid“. 2016 m. rugpjūčio 26 d. paskelbta, kad nuomos pagrindais buvo skolinamas FC Porto klubui (Portugalija). 2017 m. liepos 25 d. paskelbta, kad futbolininkas perleistas Wolverhampton Wanderers (Anglija).

Nuo 2018 m. priklausė Wolverhampton Wanderers. 2020 m. persikėlė į Liverpool FC (Anglija). 2020 m. rugsėjo 19 d. sudaryta ilgalaikė sutartis.

## Rinktinės
Atstovavo Portugalijos U-19, U-21 ir U-23 jaunimo rinktinėms. 2019 m. lapkričio 14 d. debiutavo nacionalinėje komandoje rungtynėse prieš Lietuvą. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė 83 minutę vietoje Cristiano Ronaldo. Portugalai sutriuškino lietuvius rezultatu 6-0.

2020 m. rugsėjo 5 d. pelnė pirmąjį savo įvartį atstovaudamas rinktinei rungtynėse prieš Kroatiją. Po Diogu Žotos smūgio rezultatas tapo 2-0, o susitikimas baigėsi portugalų pergale 4-1.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Soccerway
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Jean-Michel Huon de Kermadec

**Žanas Mišelis Hjuonas de Kermadekas** (, 1748 m. rugsėjo 12 d. – 1793 m. gegužės 6 d.) – prancūzų jūrų karininkas ir tyrinėtojas, dalyvavęs Ramiojo vandenyno ekspedicijose, siekiant surasti dingusią Žano Fransua de Laperūzo ekspediciją.

## Gyvenimas
Žanas Mišelis Hjuonas de Kermadekas gimė 1748 m. rugsėjo 12 d. Prancūzijoje, Boharse, netoli Bresto, senos bretonų bajorų šeimos nario Žano Gijomo Hjuono de Kermadeko (*Jean-Guillaume Huon de Kermadec*) ir jo žmonos Anos diu Meskam (*Anne du Mescam*) šeimoje. Šeima puoselėjo ilgą jūrinės tarnybos tradiciją – jo tėvas, senelis, brolis Žanas Mari ir dėdė Fransua Pjeras taip pat buvo jūrų karininkai.

### Karjera
Kermadekas dalyvavo Amerikos nepriklausomybės kare, kovėsi 1778 m. Ušanto mūšyje, o 1779 m. tarnavo laive *Diadème* per Grenados užėmimą ir Savanos apgultį.

1781 m. jis buvo apdovanotas Šventojo Liudviko ordino riterio titulu.

1785 m. Kermadekas dalyvavo kelionėje į Kiniją laivu *Résolution*, kur buvo antrasis vadas po d’Entrkasto. 1789 m. jis jau vadovavo laivui *Rhône*, o tais pačiais metais tapo Karinės jūrų akademijos nariu. 1790–1791 m. buvo laivo *Patriote* kapitonas – vieno iš d’Entrkasto vadovaujamos eskadros laivų.

1791 m. rugsėjį Kermadekas buvo paskirtas laivo *Espérance* kapitonu d’Entrecasteaux vadovaujamoje ekspedicijoje, kurios tikslas buvo surasti dingusius Žano Fransua de Laperūzo laivus. Jis prižiūrėjo pasirengimo darbus ir pasiruošimą dviem ekspedicijos laivams – savo vadovaujamam *[[Espérance]]* ir d’Entrecasteaux vadovaujamam *[[Recherche]]*.

1791 m. rugsėjo 29 d., prieš ekspedicijos išvykimą iš Bresto, Kermadekas buvo paaukštintas kapitonu. Ekspedicija tyrinėjo Tasmaniją, Naująją Kaledoniją, Naująją Gvinėją ir Santa Kruso salas, tačiau Laperūzo ekspedicijos pėdsakų nerado. 1793 m. sausį ekspedicija sugrįžo į Tasmaniją, vėliau plaukė į Tongą ir Naująją Kaledoniją, kur Kermadekas 1793 m. gegužės 6 d. Baladės vietovėje mirė nuo tuberkuliozės. Jo palaikai buvo slapta palaidoti netoliese esančioje Pudiujė salelėje, siekiant apsaugoti juos nuo vietinių gyventojų.

## Palikimas
Jo garbei pavadintos Naujajai Zelandijai priklausančios Kermadeko salos. Jo vardas taip pat suteiktas Kermadeko loviui (*Kermadec Trench*), Kermandžio gyvenvietei ir upeliui Tasmanijoje, taip pat Hjuonvilio miestui, Hjuono slėniui, Hjuono upei Tasmanijoje, Hjuono pusiasaliui ir Hjuono įlankai Papua Naujojoje Gvinėjoje.

Kai kurie augalai taip pat pavadinti jo garbei, tarp jų – kermadekija (*Kermadecia*), auganti Naujojoje Kaledonijoje ir Kermadeko salų medis *[[Metrosideros kermadecensis]]*.

## Šaltiniai
Agro-Sport

**Agro-Sport Clube de Monte Café** arba **Agro-Sport Monte Café**, o trumpai vadinamas **Agro-Sport** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Monte Café. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1990 m. 2012 m. sezone San Tomės salos lygoje tarp dešimties komandų liko devintoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2013 m. sezono varžėsi San Tomės salos Antrame divizione (II). 2015 m. sezone tapo šio diviziono nugalėtojais ir pateko į pajėgiausią San Tomės salos divizioną.

Nuo 2016 m. sezono rungtyniavo San Tomės aukščiausioje futbolo lygoje. Debiutantai iškovojo aštuntąją vietą. 2019 m. sezone tapo San Tomės salos lygos nugalėtojais. Dėl čempionų titulo kovojo prieš Sport Operário e Benfica (). Pirmosiose rungtynėse palaužė varžovus rezultatu 4-1 Operários. Atsakomosios rungtynės baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0). „Agro-Sport“ pirmą kartą per klubo gyvavimo istoriją tapo čempionais.     

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės aukščiausioje futbolo lygoje, kur tapo nugalėtojais. Dėl šalies čempionų vardo kovojo prieš Prinsipės lygos nugalėtojus Porto Real. 2024 m. spalio 19 d. minimalia persvara 1-0 nugalėjo „Agro-Sport“ futbolininkai. 2024 m. spalio 23 d. atsakomosios rungtynės baigėsi „Agro-Sport“ pergale rezultatu 2-1. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 3-1 reiškė, kad „Agro–Sport“ klubas antrą kartą per savo gyvavimo istoriją tapo čempionais.

## Pasiekimai
;  **[[Campeonato Nacional]]:**
*  **Čempionai (2):** 2019, 2024 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Bobó Rompão, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
6 de Setembro

**Desportivo Militar 6 de Setembro**, o trumpai vadinamas **6 de Setembro** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš San Tomės.

## Istorija
Kitados rungtyniavo San Tomės stipriausiame divizione. 1988 m. sezone pirmą kartą klubo istorijoje tapo šalies čempionais. 2012 m. sezone liko dešimtoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2013 m. sezono varžėsi Antrame divizione (II). 2017 m. sezone iškovojo antrą vietą. Nuo 2018 m. vėl rungtyniavo pajėgiausioje lygoje. 

2021–2022 m. sezone San Tomės salos lygoje buvo stipriausi ir dėl čempionų titulo kovojo prieš Operários. 2022 m. liepos 22 d. rungtynės baigėsi lygiosiomis 1-1. 2022 m. liepos 31 d. atsakomosiose rungtynėse rezultatu 2-1 nugalėjo varžovai. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 3-2 reiškė, kad čempionų titulą iškovojo Operários. 

2023 m. sezone San Tomės lygoje vėl buvo pirmi ir dėl čempionų titulo kovojo prieš Operários. 2023 m. spalio 28 d. rungtynės baigėsi lygiosiomis 1-1. 2023 m. lapkričio 4 d. įvyko atsakomasis susitikimas. po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus 1-1. Baudinių serijos metu tikslesni buvo „6 de Setembro“ ir tapo šalies čempionais.  

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės lygoje, kur iškovojo trečiąją vietą

## Pasiekimai
;  **[[Campeonato Nacional]]:**
*  **Čempionai (2):** 1988, 2023 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Gilberto d'Almeida, gynėjas;
*  Tinho, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Kiseliovas

;Kiseliovas
* Arkadijus Kiseliovas – pedagogas, matematikas;
* Sergejus Kiseliovas – rusų archeologas;
* Valerijus Kiseliovas – futbolininkas, futbolo teisėjas;
;Kiseliova
* Aleksandra Kiseliova – Rusijos šokėja, aktorė;
* Danutė Kiseliova – pedagogė, matematikė.

;Taip pat
* Kiseliovas – buvęs kaimas Rusijoje (Permės kr.).

Slaviška pavardė, kilusi iš , . Pavardė pravardinės kilmės arba kilusi iš ikikrikščioniško vardo. Kisielius rytų slavų laikytas pagarboje. XVI–XVII a. atsirado netgi kisieliaus gamintojų (kiselnikų) profesija, o jų gyvenvietės vadintos Kiselnikų slabadomis. Kiselnikai dažnai pravardžiuoti žodžiu *kisel*, kuris galėjęs įsitvirtinti kaip pavardė. Kita vertus, pavardė galėjusi išsirutulioti ir iš veiksmažodžio *киселить* („meilikauti, saldžiažodžiauti, tirpti iš meilumo“) – taip gal vadintas „meilus, saldžialiežuvis“ žmogus.

## Šaltiniai
Zoja Sīle

**Zoja Sylė** (, g. 1950 m. lapkričio 15 d. Dundaga, Latvijos TSR) – lyvių kultūros darbuotoja, lyvių kalbos puoselėtoja ir palaikytoja, lyvių kalbos specialistė.

## Biografija
Gimė Dundagos ligoninėje ir pirmuosius trejus savo gyvenimo metus praleido Saunage, iš kurio Niglinių sodybos kilusi jos motina. Z. Sylės senelis save laikė lyviu, vaikystėje teko girdėti lyvių kalbą.

Baigė Latvijos universiteto Filologijos fakultetą. Dar bestudijuodama įsitraukė į Rygos lyvių ansamblį „Līvlist“, jame darbavosi daugiau kaip 50 metų, ėjo ir ansamblio vadovės pareigas bei mokė lyvių kalbos. 1991 m. įkurta valstybės saugoma kultūrinė-istorinė teritorija Lyvių pakrantė, Z. Sylės vyras Edgaras Sylis buvo paskirtas dirbti jos direktoriumi, tad juodu paliko Rygą ir išsikėlė į Lielirbę, bet, kai Lyvių pakrantės programa buvo sustabdyta, Sylių šeima grįžo Rygon.

Nuo 1992 m. Z. Sylė mokė lyvių kalbos Ventspilyje, Kolkoje, Mazirbėje ir kitose vietovėse. Ji yra viena iš tų, kurie įgyvendino idėją rengti lyvių vaikų ir jaunuolių vasaros stovyklas Mazirbėje. Daug metų tyrė lyvių tautinio kostiumo istoriją ir šia tema publikavo keletą leidinių. Beveik 10 metų dirbo Latvijos etnografiniame buities muziejuje po atviru dangumi, kur buvo lyvių sodybos šeimininkė.

Lyvių kultūros tema Z. Sylė yra parašiusi straipsnių įvairiems laikraščiams, pavyzdžiui, 1982 m. laikraštyje „Padomju Students“ („Tarybinis studentas“) išspausdintas Z. Sylės straipsnis „Kā domājat jūs“ („Kaip manote jūs“), o didžiausias Z. Sylės parašytas straipsnis 2005 m. publikuotas laikraštyje „Latvijas Vēstnesis“ („Latvijos šauklys“) pavadinimu „Lībiešu gadagrāmatas odziņas“ („Lyvių metraščio uogelės“).
Lyvių kalbos mokytoja Z. Sylė parengė įvairiapusių lyvių kalbos mokymo leidinių, tarp jų spalvingais ir tiksliais Kuršo pirštinių raštais papildytą sąsiuvinį „Sonād ja kērad“ („Žodžiai ir raštai“). 2005 m. išleista knyga „Lībiešu valodas ābece“ („Lyvių kalbos abėcėlė“), skirta mokytis lyvių vaikų bei jaunuolių stovyklose. Joje supažindinama ne tik su pagrindine leksika, bet ir su ansamblio „Līvlist“ istorija. Z. Sylė prisidėjo ir prie keleto informacinių leidinių bei knygų publikavimo. 2022 m. išleistoje „Pajūrio kalbos pasakojimų abėcėlėje“ („Jūrmalas valodas stāstu ābece“) Z. Sylė kiekvienai abėcėlės raidei sukūrė po originalų pasakojimą lyvių kalba.

Z. Sylė yra lankiusi Pėterio Dambergo pamokas, bendravusi su iškiliais lyvių kultūros veikėjais Oskaru Staltu, Paulyne Kliavinia, Elfryda Žagare, Tenu Karma ir kitais.

2022 m. ceremonijoje „Latvijos pasididžiavimas“ nominacijoje „Kraštietis“ Z. Sylė gavo apdovanojimą „Auksinė obelis“, kuris jai paskirtas už lyvių kultūros saugojimą ir puoselėjimą.

## Išnašos
Inter Bom-Bom

**Futebol Clube Inter de Bom-Bom** arba **FC Inter Bom-Bom**, o trumpai vadinamas tiesiog **Inter Bom-Bom** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Bonbono.

## Istorija
1972 m. įkurtas futbolo klubas. Kitados varžėsi San Tomės pajėgiausiame futbolo divizione. 2009–2010 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2011 m. sezono žaidė Antrame divizione (II). 2015 m. sezone iškovojo trečiąją vietą ir pateko į stipriausią lygą. Nuo 2016 m. sezono vėl rungtyniavo San Tomės aukščiausioje lygoje. 2018 m. sezone liko dvyliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2019 m. sezono varžėsi Antrame divizione (II). 2021–2022 m. sezone iškovojo antrąją vietą ir pateko į stipriausią lygą.

Nuo 2023 m. sezono vėl rungtyniavo San Tomės aukščiausioje lygoje, kur iškovojo trečiąją vietą. 2024 m. sezone – antrąją vietą.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Ivonaldo Viegas, gynėjas;
*  Maquiadei Pereira, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
UDRA

**União Desportiva Rei Amador**, o trumpai vadinamas tiesiog **UDRA** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš São João dos Angolares. 

## Istorija

2014, 2017, 2018 m. tapo šalies čempionais.

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės čempionate, kur iškovojo ketvirtąją vietą

## Pasiekimai
;  **[[Campeonato Nacional]]:**
*  **Čempionai (3):** 2014, 2017, 2018 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Dilson, gynėjas;
*  Ivonaldo Viegas, gynėjas;
*  Maquiadei Pereira, gynėjas;
*  Francisco do Nascimento, atraminis saugas;
*  Joazhifel Soares, atraminis saugas;
*  Jokceleny Fernandes, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Sporting Clube da Praia Cruz

**Sporting Clube da Praia Cruz**, o trumpai vadinamas **Sporting Praia Cruz** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš San Tomės. 

## Istorija

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės čempionate, kur iškovojo šešąją vietą

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Ivonaldo Viegas, gynėjas;
*  Primo, vartininkas;
*  Tinho, saugas;
*  Juary Cardoso, saugas;
*  Joazhifel Soares, atraminis saugas;
*  Dola, saugas;
*  Capito, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
FC Aliança Nacional

: nemaišyti su Aliança Atlética Futebol Clube (Brazilija) 2008 m.

**Futebol Club Aliança Nacional de Pantufo** arba **FC Aliança Nacional de Pantufo**, o trumpai vadinamas **Aliança Nacional** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Pantufo.

## Istorija
2009–2010 m. sezone liko devintoje vietoje San Tomės lygoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2011 m. sezoną praleido Antrame divizione (II). Nuo 2012 m. sezone vėl rungtyniavo stipriausiame San Tomės salos divizione. 2016 m. sezone iškovojo trečiąją vietą.

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės čempionate, kur iškovojo septintąją vietą

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Trauré Vera Cruz Martins, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Jonavos geležinkelio viadukas

**Jonavos geležinkelio viadukas** – Jonavoje, Vilniaus–Klaipėdos geležinkelio
linijoje stovintis viadukas, nutiestas įkalnėje iš Neries slėnio virš J. Basanavičiaus gatvės, kelio  tęsinyje į kelią . Gatvė po viaduku įrengta iškasoje. Už 0,56 km į pietryčius stovi geležinkelio tiltas per Nerį.

## Istorija

Jonavos gyventojų skaičiaus augimą ir prekybos vystymąsi skatino 1835–1836 m. nutiestas Peterburgo-Varšuvos traktas. 1871 m. Jonavą pasiekė Romnų-Liepojos geležinkelis.​ 

1916 m. nutiestas Jonavos–Ukmergės siaurasis geležinkelis, naudotas keleivių ir krovinių vežimui. Po viaduku ėjo geležinkelio bėgiai ir vieškelis į Ukmergės pusę. 

Po Antrojo pasaulinio karo, prasidėjus visuotiniam siaurukų likvidavimui ir platinant kelią Ukmergė–Jonava, 1958 m. Jonavoje siaurasis geležinkelis sunaikintas, o vėžės išardytos. Palyginti siauros angos viadukas ilgai toks išliko ir sovietiniais metais. Dar 1967 m. Lietuvos TSR Ministrų Tarybos nutarimu, atsižvelgiant į jonaviškių pretenzijas, Automobilių transporto ir Plentų ministerija buvo įpareigota atlikti kelio Jonava–Ukmergė viaduko, esančio po geležinkelio linija Jonavos mieste, rekonstravimą, kad būtų galimas eismas 2 kryptimis. 1975 m. duomenimis, ne tik nepradėti darbai, bet ir nebuvo ruošiami projektai.

Šiuolaikinis viadukas gelžbetoninis, sijinis, keturių tarpatramių, apie 60 m ilgio. Dėžinio skerspjūvio sijos atremtos į tarpines rėmines atramas ir užpiltinius ramtus. Patiltėje išsitenka keturių eismo juostų gatvė su skiriamąja juosta. Viadukas pagal plotį pritaikytas dviems plačiosioms vėžėms. Kaip ir gretimas geležinkelio tiltas, viadukas sudarytas iš dviejų atskirų tiltų, iš kurių tik vienas yra eksploatuojamas. Naudojama viaduko dalis yra užmiesčio pusėje, kur ant skaldos balasto pakloti vieno kelio bėgiai.

## Galerija


Jonava railway viaduct 4.JPG|Miesto reginys nuo viaduko
Jonava railway viaduct.JPG|Keturių tarpatramių statinys
Jonava railway viaduct9.JPG|Patiltė: dėžinio skerspjūvio sijos
Jonava railway viaduct10.JPG|Perdanga iš 2 dalių, atskiriems keliams
Jonava railway viaduct7.JPG|Nutiesta viena geležinkelio vėžė


## Literatūra

* 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Geležinkelio viadukas J. Basanavičiaus gatvėje. 1933 m. *facebook.com* (nuotrauka)
* Darius Klibavičius. Jonavos tiltai. Jonavos rajono laikraštis „Naujienos“. – 2000 m. liepos 11 d., p. 4 
* Tilto, kelyje Vilnius-Klaipėda 95+185 km​, remonto techninio darbo projekto parengimo ir projekto vykdymo priežiūros paslaugos 2024, *eviesiejipirkimai.lt*
Trindade FC

**Trindade Futebol Clube** arba **Trindade FC**, o trumpai vadinamas tiesiog **Trindade** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Trindadės.

## Istorija
Nuo 2016 m. rungtyniavo San Tomės salos pajėgiausioje lygoje. 2018 m. sezone iškovojo trečiąją vietą.

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės salos lygoje, kur iškovojo devintąją vietą

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Gilmar Lima Sacramento Eusébio, vartininkas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Bairros Unidos FC

**Bairros Unidos Futebol Clube**, o trumpai vadinamas **Bairros Unidos** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Kaišaun Grandės. Dar žinomas kaip **Caixão Grande**.

## Istorija

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės čempionate, kur liko vienuoliktoje vietoje tarp dvylikos dalyvių.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Anastácio, vartininkas;
*  Maquiadei Pereira, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Daniel Alemão

**Danielis Alemaunas** (*Daniel Alemão* arba *Daniel Henrique Parreiras Aleixo*; g. 1999 m. balandžio 4 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, vidurio gynėjas.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo Esporte Clube Noroeste. Nuo 2018 m. priklausė SU 1º Dezembro klubui (Portugalija). Iš pradžių žaidė jaunimo komandoje, o nuo 2018 m. vasaros nuomos pagrindais paskolintas ACDR Coutada. Vėlesniais metais žaidė įvairiuose Portugalijos klubuose. 2024 m. persikėlė į Benfica Macau (Makao), o 2024 m. vasarą į Dynamic Herb Cebu (Filipinai). Nuo 2025 m. sausio mėn. atstovavo Singapūro „Hougang United“ klubui.

### DFK „Dainava“
2025 m. vasarą tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus Alytaus „Dainavai“.

2025 m. liepos 14 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje, 15 min. užsidirbo geltoną kortelę, o 22 min. buvo pakeistas. Alytiškiai namų aikštėje patyrė triuškinantį pralaimėjimą rezultatu 0-3.

2025 m. rugsėjo 12 d. pelnė savo pirmąjį įvartį A lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynės baigėsi lygiosiomis (1-1). 76 minutę pasižymėjo Daniel Alemão (*[[DFK Dainava]]*), o Oleksandras Kurcevas (*[[FC Džiugas]]*) išlygino rezultatą (1-1).

Klubas iškrito iš A lygos, žaidėjo kontraktas pratęstas nebuvo.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive klubo
Manyumow Achol

**Manjumou Ačolas** (*Manyumow Achol*; g. 2000 m. gruodžio 20 d.) – dvigubą Naujosios Zelandijos ir Pietų Sudano pilietybę turintis futbolininkas, atraminis saugas.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Žaidė „Auda“ klube (Latvija), Naujosios Zelandijos klubuose, Prancūzijoje. Sofijos „Septemvri“ (Bulgarija).

### DFK „Dainava“
2025 m. vasarą tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus Alytaus „Dainavai“.

2025 m. liepos 14 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje, 54 min. užsidirbo geltoną kortelę, o 78 min. buvo pakeistas. Alytiškiai namų aikštėje patyrė triuškinantį pralaimėjimą rezultatu 0-3.

2025 m. rugpjūčio 3 d. pelnė savo pirmąjį įvartį A lygos rungtynėse prieš Marijampolės „Sūduvą“. Futbolininkas susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Antrojo kėlinio pradžioje po M. Ačolo tikslaus smūgio alytiškiai pirmavo 1-0, o rungtynės baigėsi rezultatyviomis lygiosiomis 2-2.

Klubas iškrito iš A lygos, žaidėjo kontraktas pratęstas nebuvo.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; TBA

## Rinktinės
2020 m. lapkričio 12 d. debiutavo nacionalinėje komandoje rungtynėse prieš Ugandą. Varžovai palaužė Pietų Sudaną minimalia persvara 1-0.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive klubo
Palmar Lusitano Ginásio Clube de São Tomé

**Palmar Lusitano Ginásio Clube de São Tomé**, o trumpai vadinamas **Palmar Lusitano** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Agva Porkos.

Ankstesniais metais vadinosi **Grupo Desportivo de Palmar de Água Porca**.

## Istorija
1981 m. gegužės 1 d. įkurtas klubas.

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės čempionate, kur liko paskutinėje vietoje tarp dvylikos dalyvių ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  , gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Álvaro de Saavedra

**Alvaras de Saavedra Seronas** (*Álvaro de Saavedra Cerón*) – XVI a. pr. ispanų keliautojas, Ramiojo vandenyno tyrinėtojas.

Apie gimimo vietą ir ankstyvąjį gyvenimą nežinoma. Buvo Hernano Korteso giminaitis, po Tenočtitlano užkariavimo įsikūrė Meksikoje. 1526 m. karalius Karolis V Hernanui Kortesui nurodė paruošti ekspediciją, kuri praplauktų Ramųjį vandenyną. 1527 m. spalio 31 d. ekspedicija, vadovaujama Alvaro de Saavedros išplaukė iš Sihuatanecho uosto (Gereras). Po 1170 lygų du ekspedicijos laivai – *Espiritu Santo* ir *Santiago* – po staigaus škvalo pasimetė. Gruodžio 29 d. likęs laivas *La Florida* sėkmingai pasiekė Maršalo salas (Utiriko-Tokės atolų grupę, po keleto dienų – Rongelapo-Ailinginaės atolus). Atrastas salas ispanai pavadino Karalių salomis. 1528 m. vasario 2 d. Alvaro de Saavedros ekspedicija pasiekė Filipinus ir išsilaipino mažoje saloje prie šiaurinių Mindanao krantų. Kovo 30 d. pasiekė Tidorės salą Molukuose.

Tidorėje Alvaras de Saavedra rado ankstesnės Garsijos Chofrės de Loaisos ekspedicijos likučius ir padėjo jiems pasipriešinti portugalų antpuoliui. 1528 m. birželį, Alvaras de Saavedra, sutvarkęs laivą, prisikrovęs prieskonių išplaukė iš Tidorės. Ekspedicija patraukė nauju keliu, atrado Aukso salas (dab. Shauteno salos) ir Painę (dab. Japenas), tada patraukė šiaurine Naujosios Gvinėjos pakrante, atrado Didžiąsias Urajaus salas (dab. Admiraliteto salos). Tada pasukę į šiaurę atrado Nomojo salas (Karolinų salyne) ir pasatų buvo nublokšti atgal į Molukus.

Po to, kai 1529 m. balandžio 22 d. Molukai atiteko Portugalijai, Alvaras de Saavedra vėl išplaukė iš Tidorės Naujosios Ispanijos link. Karolinų salyne ekspedicija atrado Ponpėjos, Anto salas, vėliau Udželangą (pavadino Los Pintadosu) ir Enevetaką (Los Chardinesą). Išplaukus į atvirą vandenyną, Alvaras de Saavedra mirė. Ekspedicijai ėmė vadovauti Pedras de Lasas. Laivas dažnai patekdavo į štilius, įgula kentė badą. Po Pedro de Laso mirties jūreiviai nesugebėjo pagauti vakarinių vėjų, todėl pasuko atgal į Molukus, kol gruodžio 8 d. pasiekė Halmaherą. Ispanų įgulą suėmė portugalai ir įkalino. Galop 1534 m. likę 8 ekspedicijos nariai grįžo į Ispaniją.

Nors ekspedicija buvo nesėkminga, ir Alvarui de Saavedrai bei jo įgulai nepavyko rasti laivybinio kelio iš Rytų Indijų į Naująją Ispaniją, jūrininkai ištyrinėjo didelę dalį Ramiojo vandenyno. Spekuliuojama, kad klaidžiojanti ekspedicija po Saavedros mirties (arba anksčiau nublokšti laivai *Espiritu Santo* ir *Santiago* dar iki Džeimso Kuko galėjo atrasti Havajų salas.

## Šaltiniai
George Vancouver

**Džordžas Vankuveris** (*George Vancouver*, 1757 m. birželio 22 d. – 1798 m. gegužės 10 d.) – Jungtinės Karalystės jūrininkas, keliautojas. Tyrinėjo šiaurės rytines Ramiojo vandenyno pakrantes.

Gimė olandų kilmės šeimoje (pavardė kildinama iš *Van Coeverden*, kuri suteikta pagal Kuvordeno miestą). Džordžas Vankuveris būdamas 13 metų įstojo į Karališkąjį laivyną. Dalyvavo 1772–1775 ir 1776–1780 m. Džeimso Kuko kelionėse. Devynerius metus atitarnavęs Vest Indijoje, Džordžas Vankuveris pavestas vadovauti ekspedicijai šiaurės vakarinėmis Šiaurės Amerikos pakrantėmis.

1791 m. balandžio 1 d. laivais *HMS Discovery* ir *HMS Chatham* Džordžo Vankuverio ekspedicija išplaukė iš Anglijos, apiplaukė Gerosios Vilties kyšulį ir pasiekė Australiją, kur ištyrinėjo pietvakarines pakrantes. Toliau kelionė tęsėsi Ramiuoju vandenynu, sustojant Taityje ir Havajuose. 1792 m. balandžio 17 d. Džordžas Vankuveris pasiekė Šiaurės Amerikos pakrantes. Jis išsamiai ištyrinėjo ir pažymėjo Vankuverio salos krantus, Pjudžeto įlanką, Džordžijos sąsiaurį, daugybę smulkių šio regiono salų ir užutėkių. Vasaros pabaigoje Vankuveris apsistojo poste prie Nutkos įlankos, kur tuo metu buvo įsikūrę ispanai (Ispanija buvo sutarusi atiduoti fortą britams).

Kitų metų balandį Džordžas Vankuveris pratęsė pakrantės tyrimus – nuplaukė į šiaurę iki 56°44′ šiaurės platumos ir į pietus žemiau San Luis Obispo. 1794 m. ištyrinėjo Aliaskos pakrantes, Kuko įlanką, darsyk praplaukė pakrantėmis šiauriau San Fransisko įlankos. Apiplaukęs Horno kyšulį, 1795 m. spalio 20 d. Džordžas Vankuveris grįžo Anglijon. Jo tyrimai įrodė, kad Ramusis vandenynas nesusisiekia su Hadsono įlanka.

Grįžęs į Angliją Džordžas Vankuveris įsivėlė į teismus su buvusiais įgulos nariais, ypač Tomu Pitu, kurį palaikė jo pusbrolis, Britanijos ministras pirmininkas Viljamas Pitas jaunesnysis. Būdamas 40-ies, Džordžas Vankuveris mirė.

Džordžo Vankuverio garbei pavadinta Vankuverio sala, Vankuverio miestas Kanadoje, Vankuverio miestas JAV, Vankuverio pusiasalis Vakarų Australijoje, Vankuverio kalnas Aliaskoje ir Kanadoje, Vankuverio kalnas N. Zelandijoje ir kt.

## Bibliografija
* „Discovery kelionė į šiaurės Ramųjį vandenyną ir aplink pasaulį 1790–95 metais“ (*Voyage of Discovery to the North Pacific Ocean and Round the World…1790–95*; išleista po mirties 1798 m., su atlasu)

## Šaltiniai
Porkjupainas (reikšmės)

**[[Porkjupainas]]** – upė Kanadoje ir JAV.

**Porkjupainas** dar gali reikšti:

* Gyvenvietės:
** Pietų Dakotoje;
** Šiaurės Dakotoje.
Cândido Rondon

**Kandidas Marianas da Silva Rondonas** (*Cândido Mariano da Silva Rondon*, 1865 m. gegužės 5 d. – 1958 m. sausio 19 d.) – Brazilijos keliautojas, karininkas, indėnų teisių gynėjas.

Gimė Mato Grose, pusiau europietiškos, pusiau indėniškos kilmės šeimoje. 16 metų baigė mokyklą, vėliau pats du metus mokytojavo. Įsijungęs į Brazilijos kariuomenę studijavo matematiką ir gamtos mokslus karo akademijoje. Kaip karo inžinierius, Kandidas Rondonas vystė telegrafo linijų plėtrą atokiuose Brazilijos regionuose. Tiesdamas telegrafo linijas atokiuose Amazonijos regionuose, Kandidas Rondonas dažnai susidurdavo su vietinėmis indėnų tautomis, su kuriomis bandė užmegzti taikius ryšius. Vykdydamas darbus tyrinėjo mažai tirtas Brazilijos vietas, 1909 m. išplaukiojo Madeiros baseiną. Dėl savo ekspedicijų ir darbų netruko išgarsėti Brazilijoje.

1913–1914 m. Kandidas Rondonas ir buvęs JAV prezidentas Teodoras Ruzveltas surengė ekspediciją į atokų Amazonijos kraštą ištyrinėti Abejonių upę (dabar Ruzvelto upė).

Kandidas Rondonas buvo Ogiusto Komto pozityvizmo idėjų šalininkas ir uolus Brazilijos pozityvistų bažnyčios narys. 1910–1930 m. jis vadovavo Indėnų apsaugos tarnybai, kurios tikslas buvo užmegzti taikius santykius su čiabuviais ir saugoti juos nuo naujakurių išpuolių.

Kandido Rondono garbei pavadinta 1982 m. įsteigta Rondonijos valstija, keletas Brazilijos miestų (Rondonopolis, Rondonas, Marešal Rondonas, Marešal Kandido Rondonas), įvairūs muziejai, oro uostai, universitetai, gyvūnų rūšys (*Hypostomus rondoni, Mico rondoni, Ctenomys rondoni, Rondonops*).

## Šaltiniai
Edgars Sīlis

**Edgaras Sylis** (, 1949 m. gruodžio 27 d. – 2017 m. liepos 2 d.) – lyvių kultūros darbuotojas ir visuomenės veikėjas, kraštotyrininkas, Lyvių pakrantės direktorius.

## Biografija
Pagal specialybę E. Sylis buvo ekonomistas. Latvijai 1990 m. atkūrus nepriklausomybę aktyviai įsitraukė į lyvių teisių gynimą, siekė, kad lyviai įgytų Latvijos senųjų vietinių gyventojų statusą ir būtų deramai rūpinamasi jų kalba, galiausiai tai buvo įtvirtinta 1991 m. Latvijos Respublikos įstatyme „Dėl Latvijos nacionalinių ir etninių grupių laisvo vystymosi ir teisių į kultūrinę autonomiją“.

E. Sylis buvo vienas iš 1991 m. vasario 4 d. įkurtos valstybės saugomos kultūrinės-istorinės teritorijos Lyvių pakrantės organizatorių ir daugiau kaip 10 m. jos direktorius. Tuo laikotarpiu nuveikta didelių kultūros ir mokslo darbų: pirmaisiais veiklos metais buvo surinkti ir į topografinius žemėlapius įtraukti visi toje teritorijoje sutinkami vietovardžiai, ištirti reikšmingiausi liaudies architektūros objektai ir įvertinta jų būklė, Mazirbėje suorganizuotos dvi lyvių kultūros ir jų kultūrinio-istorinio regiono tyrimams skirtos tarptautinės konferencijos (1992 ir 1994 m.), 1992 m. vėl pradėtas spausdinti mėnraštis „Līvli“ (E. Sylis buvo atsakingas už jo leidybą), leisti „Lyvių metraščiai“, organizuoti ir finansuoti lyvių kalbos užsiėmimai Mazirbėje, Kolkoje ir Ventspilyje, taip pat finansuotos (daug metų ir organizuotos) kasmetinės lyvių vaikų stovyklos Mazirbėje.

E. Sylio vadovavimo laikotarpiu finansiškai remiant Lyvių pakrantei atlikti archeologiniai kasinėjimai, visoje pakrantės teritorijoje ir artimiausiose jos apylinkėse nustatyti archeologiniai objektai, etnografai tyrė pakrantės kaimus. E. Sylis buvo aktyviai įsitraukęs į darbo grupę, kūrusią valstybinę ilgalaikę tikslinę programą „Lyviai Latvijoje“.

E. Sylis buvo entuziastingas kraštotyrininkas ir publicistas, rinko medžiagą apie senųjų bei naujųjų laikų įvykius, kaupė lyvių kultūros ir istorijos liudijimus. Dalis surinktos medžiagos apibendrinta straipsnyje „Kelionė per laiką, erdvę ir supratimus apie Kuršo lyvius“ („Ceļojums laikā, telpā un priekšstatos par Kurzemes lībiešiem“), kuris išspausdintas 2008 m. „Lyvių metraštyje“.

Edgaras Sylis palaidotas Puzės kapinėse.

## Išnašos
Henry Bonello

**Henris Bonelas** (*Henry Bonello*; g. 1988 m. spalio 13 d.) – Maltos futbolininkas, vartininkas. Atstovavo Maltos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Karjerą pradėjo Sliema Wanderers klube, kuriam priklausė nuo 2006 m. 2009–2010 m. sezone nuomos pagrindais perleistas Vittoriosa Stars. 2014–2015 m. atstovavo Hibernians. 2015 m. persikėlė į Valletta. 2017 m. rungtyniavo Birkirkara. Netrukus sugrįžo į Valletta.

2021 m. liepos mėn. pasirašė sutartį su Hamrūno „Spartans“. 2025–2026 m. UEFA Čempionų lygos atrankos pirmojo etapo burtai lėmė, kad varžovais tapo FK Žalgiris. 2025 m. liepos 9 d. išvykoje (FK „Žalgiris“ namų stadionas, Vilnius) pralaimėjo „Žalgirio“ klubui rezultatu 0-2. Lietuvos čempionams įvarčius pelnė Liviu Antal ir Kassim Hadji. Maltos rinktinei ir Hamrūno „Spartans“ atstovaujantis vartininkas praleido du įvarčius.

## Pasiekimai

## Rinktinė
Nuo 2012 m. atstovavo Maltos nacionalinei rinktinei. 2012 m. vasario 29 d. debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Lichtenšteiną. Maltiečiai palaužė varžovus minimalia persvara (2-1).

2025 m. birželio 7 d. žaidė prieš Lietuvos rinktinę. susitikimas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Desportivo de Oque d'El Rei

**Clube Desportivo Oque d’El Rei**, o trumpai vadinamas **Oque d’El Rei** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Oke d’El Rėjaus.

## Istorija
Nuo 2009–2010 m. sezono rungtyniavo San Tomės pajėgiausioje lygoje. 2014 m. sezone liko dešimtoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2015 m. sezono varžėsi Antrame divizione (II).

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės salos antroje pakopoje, tapo lygos nugalėtojais ir pateko į aukštesnį divizioną. Nuo 2025 m. sezono varžėsi pajėgiausioje lygoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Nilson Taty, vartininkas;
*  Osvaldo Eduardo, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
UDESCAI

**União Desportiva Sardinha e Caça de Água Izé**, o trumpai vadinamas **UDESCAI ** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Akva Izės.

## Istorija
Kitados rungtyniavo San Tomės pajėgiausioje futbolo lygoje. 2013 m. sezone liko devintoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2016 m. sezone Antrame divizione iškovojo antrąją vietą ir pateko į stipriausią divizioną. 2017 m. sezone liko dvyliktoje vietoje aukščiausioje San Tomės lygoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2024 m. sezone rungtyniavo San Tomės čempionate antroje pakopoje, kur liko antroje vietoje ir pateko į aukštesnį divizioną. Nuo 2025 m. sezono varžėsi pajėgiausioje lygoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  , gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Futebol Clube Porto Real

**Futebol Clube Porto Real**, o trumpai vadinamas **Porto Real** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Porto Realo.

## Istorija

2024 m. sezone rungtyniavo Prinsipės salos čempionate, kur tapo lygos nugalėtojais ir pateko į finalines rungtynes dėl šalies čempionų titulo. Varžovai – Agro-Sport – iškovojo pergalę ir tapo čempionais.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Gilson Espírito Santo, gynėjas;
*  Tinho, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Puzė

**Puzė** (, ) – kaimas Puzės valsčiuje, Ventspilio savivaldybėje, Kurše, Latvijoje. Išsidėstęs valsčiaus pietvakariuose už 6,4 km nuo valsčiaus centro Blazmos, už 28 km nuo savivalsybės centro Ventspilio ir už 155 km nuo Rygos. Dabartinė gyvenvietė susidarė prie buvusio Puzės dvaro *(Pussen)* centro, vieno iš istorinių valsčiaus centrų. Puzės bažnyčia ir pastoriaus dvaro kompleksas yra valstybinės reikšmės architektūros paminklai, netolimi Lejaskruogo senkapiai – archeologijos paminklas.

## Istorija
Puzė (*Pussen*) pirmą kartą paminėta 1230 m. Kalavijuočių ordino sutartyje su kuršiais. 1253 m. padalijus Vanemos žemes ji atiteko Kuršo vyskupui. 1579 m. paskutinysis Kuršo ir Saremos vyskupas Magnusas Puzę atidavė kaip leną Kandavos pilies valdytojui Emerichui fon Mirbachui. Sprendžiant iš 1582–1583 m. Kuršo vyskupijos duoklių knygos, Puzės kraštui priklausė 7 gyvenvietės: Amelių, Viecyšių, Dandzyšių, Puzės, Muodės ir Sirgumų kaimai su 55 valstiečių ūkiais ir 16 smulkiųjų ūkių.

Pasibaigus Livonijos karui Puzė priklausė Piltenės sričiai. 1641 m. Johanas Evaldas Mirbachas nuo Puzės atskyrė Puzeniekų dvarą ir jį atidavė savo broliui Emerichui (III) Mirbachui, vėliau tapusiam Embutės pilies savininku. XVIII a. susiformavo Viecyšių (*Wezitten*), Dandzytės (*Danswitten*) ir Muodės (*Mohden*) palivarkai, o Ameliai (*Ammeln*) priklausė Puzeniekų, Rapatai (*Rapaden, Rapatzeem*) – Ugalės, Sirgumai (*Sirgum*) – Piltenės dvarui.

Piltenės sritį okupavus Rusijos imperijai, 1797 m. gyventojų revizijos metu buvo užregistruotas Puzės dvaras, 3 palivarkai, girininkija (*Wildnis Bereiterei Neuhoff*), 3 smuklės (Baznyckruogas, Buntės smuklė, Ezerkruogas), 36 valstiečių ūkiai, 3 eigulių namai, 5 trobelninkų (*Budeneke*) namai ir buvęs Krišinių ūkis (*gewesene Kriching / Krisching Gesinde*). Paminėta ir plytų stoginė. Valtiečių ūkiai buvo pasidalyti tarp Puzės dvaro ir palivarkų taip, kad Puzės dvarui ir Muodės palivarkui atiteko po 10 ūkių, Dandzyšių ir Viecyšių palivarkams – 8 ūkiai. Mirbachų giminei Puzė priklausė iki 1814 m.

## Išnašos
Clube Desportivo 1º de Maio

**Clube Desportivo 1º de Maio**, o trumpai vadinamas **CD 1º de Maio** – San Tomės ir Prinsipės futbolo klubas iš Santo Antonijaus.

## Istorija
1982 m. gegužės 1 d. įkurtas klubas. Varžėsi pajėgiausiame šalies futbolo divizione.

2024 m. sezone rungtyniavo Prinsipės salos čempionate, liko antroje vietoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai.

## Spalvinė gama

## Garsesni futbolininkai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  , gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Lankstas

**Lankstas**, arba **šarnyras** (, 'vyris') – konstrukcijos ar mechanizmo, sudaryto iš dviejų grandžių (elementų, dalių), judamoji jungtis, leidžianti vienai iš jų suktis, pasisukti ar svyruoti kitos atžvilgiu. Judamosios dviejų grandžių jungtys naudojamos mašinų ir prietaisų svirtiniuose mechanizmuose, langų, durų ir kitose judančiose viena kitos atžvilgiu konstrukcijose. Kai kuriuose mechanizmuose lankstai dengiami gaubtais, saugančiais nuo  užteršimo.

## Lankstų tipai

Cilindinis lankstas sudaro sukamąją kinematinę porą, kurios grandys viena kitos atžvilgiu sukasi apie bendrą ašį. Paprasčiausias cilindrinis lankstas sutinkamas stūmoklio ir švaistiklio jungtyje: pirštas, nejudamai sujungtas su viena grandimi, ir besisukiojanti įvorė, sujungta su kita grandimi. Dažnai naudojamas cilindrinis lankstas, kurio nejudamoji grandis yra guolis. 

Rutulinis (sferinis) lankstas sudaro erdvinę kinematinę porą, kuri leidžia jungiamiesiems elementams pasisukti apie trimatės erdvės x, y, z ašis. Tokie yra sukurti automobilio vairo pavaros lankstai. 

Universalusis lankstas sudaromas jungiant du susikertančius velenus. Jungtyje kampas tarp jų gali kisti. Vietoj rutulinio lanksto naudojamas universalusis lankstas, sudarytas iš dviejų cilindrinių lankstų. 

Dvigubasis lankstas naudojamas, esant tarp velenų dideliam kampui. Tai jungtis iš trijų grandžių, kurių bendra sukimosi ašis gali būti laisva ir standžiai sujungta su bet kuria grandimi. 

## Šaltiniai
Universalus gynėjas

**Universalus gynėjas** (angl. *Combo guard*) – krepšininkas, kuris turi įgūdžių ir savybių, leidžiančių žaisti tiek įžaidėjo (PG), tiek atakuojančio gynėjo (SG) pozicijose tiek puolime, tiek gynyboje.

Universalus gynėjas dažnai yra aukštesnis už vidutinį įžaidėją, tačiau pasižymi taikliu metimu ir gebėjimu pelnyti taškus panašiai kaip atakuojantis gynėjas.

Universalūs gynėjai sujungia įžaidėjo kamuolio valdymo ir žaidimo organizavimo su atakuojančio gynėjo metimų taiklumu bei agresyvumu. Jie prisitaiko prie komandos poreikių, žaidžia tiek kamuolį valdantį vaidmenį, tiek kaip rezultatyvūs metikai.

## Geriausi NBA universalūs gynėjai
2021 m. tinklalapis Fadeaway World sudarė geriausių visų laikų NBA universalų gynėjų (*combo guards*) sąrašą. Žemiau pateikiami žymiausi žaidėjai, pasižymėję gebėjimu rungtyniauti tiek įžaidėjo, tiek atakuojančio gynėjo pozicijose:

*  Russell Westbrook  
*  Dwyane Wade  
*  Allen Iverson  
*  James Harden  
*  Oscar Robertson  
*  Jerry West  
*  LeBron James  
*  Stephen Curry  
*  Kobe Bryant  
*  Michael Jordan  

## Nuorodos