open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
John Dalton

**Džonas Daltonas** (; 1766 m. rugsėjo 6 d. Iglsfildas, Kambrija, Anglija – 1844 m. liepos 27 d. Mančesteris, Anglija) – žymus anglų chemikas, meteorologas ir fizikas. Labiausiai išgarsėjo išvystydamas atomo teoriją ir nustatęs regėjimo sutrikimą, kuriam būdingas spalvų neskyrimas (arba sutrikęs skyrimas). Jo garbei toks sutrikimas vadinamas daltonizmu (manoma, kad nežymų sutrikimą turėjo ir pats Dž. Daltonas). Atomo masės vienetas pavadintas daltonu, dujų dalinio slėgio dėsnis - Daltono dėsniu.

Buvo nevedęs, turėjo tik kelis artimus draugus.

## Daltono atominė teorija

Daltono atominę teoriją apibendrina šie teiginiai:

# Kiekvienas elementas yra sudarytas iš mažų dalelių – atomų.
# Atomai yra nematomi, jų negalima sukurti ar sunaikinti.
# Visi kiekvieno to paties elemento atomai yra vienodi visais atžvilgiais.
# Vieno elemento atomai skiriasi nuo kito elemento atomų.
# Vieno elemento atomai gali jungtis su kitų elementų atomais, dažniausiai santykiais, kurie yra maži natūriniai skaičiai, taip susidaro cheminiai junginiai.

## Literatūra

*
Talvaras

**Talvaras** (; devanagari तलवार) – viduramžių Indijai būdingas kardas, žinomas nuo XIII a. Panašus į persų šamširą bei turkų kiličą. Talvaro geležtė būna platesnė nei paminėtų kardų. Būdinga rankenos forma parodyta nuotraukoje.

Pasirodė XII a. ar kiek vėliau. Populiariausias buvo Šiaurės Indijoje Didžiųjų Mogolų laikais. Naudotas iki XIX a. Buvo mėgstamas radžputų ginklas.

## Konstrukcija
Geležtė mažai ar vidutiniškai lenkta, vidutinio pločio, iki 100 cm ilgio.

Būdingas efesas:
* rankena tiesi, su stormeniu viduryje
* buoželė – centru pritvirtintas diskas, šiek tiek palinkęs, su kupolišku iškilumu
* skersinis – tiesus, trumpas, su praplatėjusiais galais.
* dažnai turi S pavidalo lankelį, kartais – D pavidalo.

Nešiojamas ant juosmens ar perpetės.

## Kita
Talvaro variantas yra XIX a. Afganistane gamintas *pulvaras*.

Viena iš Indijos karinio jūrų laivyno raketų fregatų pavadintas „Talwar“


Image:PB210833.JPG|Talvaras ir jo makštis
Image:Indian tulwar sword.jpg|Talvaras.


## Nuorodos


Nuotraukos:
* Talvarai ir jų makštys
* Talvaras
Cheneral San Martino partidas

**Cheneral San Martino partidas** () – partidas Buenos Airių provincijoje, į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių miesto. Įeina į Didžiųjų Buenos Airių aglomeraciją. Administracinis centras – San Martinas.

## Miestai

Sudaro šie miestai ir gyvenvietės:
* Bario Parke Cheneral San Martinas
* Bilingharstas
* **[[San Martinas (Buenos Airės)|Siudad del Libertador Cheneral Chosė de San Martinas]]**
* Siudad Chardin El Libertadoras
* Vilja Ajakučas
* Vilja Balesteris
* Vilja Bernardo Monteagudas
* Vilja Čakabukas
* Vilja Koronel Chose M. Sapiola
* Vilja Cheneral Antonio Ch. de Sukrė
* Vilja Cheneral Euchenio Nekočea
* Vilja Cheneral Chose Tomas Gidas
* Vilja Cheneral Chuan G. Las Erasas
* Vilja Godoi Krusas
* Vilja Granaderos de San Martinas
* Vilja Gregoria Matorasas
* Vilja Chose Leon Suaresas
* Vilja Chuan Martin de Puejredonas
* Vilja Libertadas
* Vilja Linčas
* Vilja Maipu
* Vilja Maria Irene de los Remedios de Eskalada
* Vilja Markes Alechandro Maria de Aguadas
* Vilja Parke Presidente Figeroa Alkorta
* Vilja Parke San Lorensas
* Vilja San Andresas
* Vilja Japeju

## Šaltiniai
San Martinas (Buenos Airės)

**Siudad del Libertador Cheneral Don Chose de San Martinas** (), arba tiesiog **San Martinas** (*San Martín*) – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. Partido administracinis centras. 28,3 tūkst. gyventojų (2001 m.).

Vystoma pramonė. Veikia Cheneral San Martino valstybinis universitetas, keletas muziejų.

XIX a. pirmoje pusėje San Martino teritorijoje buvo vystomas žemės ūkis, vėliau čia kėlėsi imigrantai. Veikė kalėjimas. 1856 m. San Martinas įkurtas oficiaiai ir pavadintas nacionalio didvyrio Chosė de San Martino garbei. 1864 m. įkurtas partidas.

Iš San Martino yra kilęs argentniečių rašytojas José Hernández, lenktynininkas Oscar Alfredo Gálvez, golfo žaidėjas Roberto De Vicenzo.

San Martinas bendradarbiauja su Lietuvos miestu Alytumi.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Digama

**Digama** (**Ϝ, ϝ «Ͷ, ͷ»**) – senovėje naudota graikų abėcėlės raidė. Abėcėlėje buvo tarp epsilon ir dzetos. Išsivystė iš finikiečių vavo. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra *δίγαμμα*, lotynų kalboje – *digamma*.
Palangos piliakalnis

**Palangos piliakalnis** – piliakalnis (A392K1P), vadinamas Birutės kalnas, senovinė gyvenvietė (A392K2P) ir piliakalnis, vadinamas Naglio kalnas (AR-19) Palangos savivaldybės teritorijoje, prie Baltijos jūros. 

## Piliakalnis
**[[Birutės kalnas]]** – vienas žymiausių ir plačiausiai tyrinėtų IX a.-XV a. Lietuvos pajūrio archeologinių paminklų. Manoma, kad tai buvo dangaus šviesuliams stebėti skirtų stulpų ir kartu šventyklos vieta. Su šiuo laikotarpiu siejama ir vietos religinės reikšmės kilmė, kuri vietos gyventojų tarpe buvo gyva iki pat XX a. Legendinė tradicija kalną sieja su šventosios ugnies kurstytoja, vėliau kunigaikštiene Birute.Onos Jogailaitės įsakymu 1506 m. Birutės kalno viršūnėje buvo pastatyta katalikų koplyčia. Tuo būdu vietos gyventojus norėta atpratinti nuo prisiminimų, susijusių su Birutės vardu iš pagoniškų laikų. Medinei koplyčiai supuvus, 1753 m. perkelta kita iš Šventosios uosto. Ji XVIII a. pabaigoje Vilniaus vyskupo Masalskio įsakymu buvo nugriauta. 1869 m. architekto K. Majerio projektu Palangos klebonas K. Steponavičius pastatė čia naują, mūro koplyčią. Vėliau kun. J. Šarkauskis kalną sutvarkė ir apsodino. 1896 m. šiauriniame Birutės kalno šone įrengta Lurdo grota su Dievo motinos statula.

**[[Naglio kalnas]]** – spėjamas 1425 m. minimas piliakalnis, kurį norėjo gauti kryžiuočiai ir jame statytis pilį. Tačiau kalnas ilgą laiką, iki apželdinant kopas, buvo pustomas vėjo, todėl piliakalnio požymių jame nepastebėta.

Dar viena galima Palangos piliakalnio vieta - dabar apleistas, sąvartynu paverstas pušimis apaugęs kalniukas 65 m į pietus nuo dabartinės Ronžės vagos, jos posūkio į šiaurę ir 35 m nuo Basanavičiaus g. Jo aikštelėje buvusi įrengta pavėsinė. Iki susiformuojant dabartiniam kopagūbriui šis kalniukas buvo prie jūros kranto ir galėjo būti naudojamas gynybai nuo pakrantės plėšikų.

## Tyrimai
Palangos piliakalnius 1928 m. aprašė Petras Tarasenka. Žvalgomuosius archeologinius tyrimus atliko Lietuvos istorijos institutas. Birutės kalną 1997 m. tyrė Vladas Žulkus. 

Birutės kalno šiaurės vakarų papėdėje rasta senovės gyvenvietė. Birutės kalne 1997 m. rasti 4 kapai. Kapai 1 ir 2 datuojami XVIII a.–XIX a., kapas 3 pagal rastus papuošalus datuojamas XVII a. antrąja puse – pabaiga, kapas 4 – suardytas.

## Palangos archeologinės vietos
* Būtingės senovės gyvenvietė - A388P, AR-1516;
* Palangos kapinynas - A389P, AR-14;
* Palangos kapinynas II - A390P, AR-18;
* Palangos kapinynas III, vadinamas Žemaičių kalneliu - A391P;
* Palangos senojo miesto vieta - A393P;
* Palangos senovės gyvenvietė, vadinama Žemaičių kalneliu - A394P;
* Palangos senovės gyvenvietė II - A395P;
* Palangos senovės gyvenvietė III - A396P;
* Palangos kapinynas - AR-20;
* Palangos senovės gyvenvietė I - AV-2025;
* Palangos senovės gyvenvietė - AV-2026;
* Šventosios akmens amžiaus stovykla - AR-22.

## Šaltiniai

* Kultūros paminklų enciklopedija. V. 1998.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kopa (raidė)

**Kopa** (**Ϙ, ϙ «Ϟ, ϟ»**) – senovėje naudota graikų abėcėlės raidė. Abėcėlėje buvo tarp pi ir ro. Išsivystė iš finikiečių kofo. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra *κόππα*, lotynų kalboje – *qoppa*.
Sampi

**Sampi** (**Ͳ, ͳ «Ϡ, ϡ»**) – senovėje naudota graikų abėcėlės raidė. Abėcėlėje buvo paskutinė (po omegos). Išsivystė iš finikiečių cadė. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra *σαμπῖ*, lotynų kalboje – *sampi*.
Eta (reikšmės)

Žodis **eta** gali reikšti:

* *[[Eta (raidė)|Eta]]* **(Η, η)** – graikų abėcėlės raidė;
* *[[Eta (simbolis)|Eta]]* **(@)** – tipografinis simbolis.
Kapa (reikšmės)

Žodis **kapa** gali reikšti:

* kapa – daiktų skaičiavimo matas (60 vienetų)
* kapa – graikų abėcėlės raidė
* kapa – havajietiškas audeklas
* kapa () – katalikų dvasininkų drabužis
Kretingos apskritis

**Kretingos apskritis** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurės vakaruose. Centras – Kretinga.

## Istorija

1915 m. rugsėjo 23 d. Kretingos apskritį () sudarė vokiečių okupacinė valdžia iš dalies Telšių apskrities. 1915–1918 m. ji priklausė Oberosto Lietuvos sričiai. Atkurta 1919 m. nepriklausomoje Lietuvoje. Vėl užėjus vokiečiams, 1941–1944 m. priklausė Ostlando Lietuvos generalinės srities Šiaulių krašto apygardai.

Išliko ir užėjus sovietams. 1947 m. Gargždų, Endriejavo ir Veiviržėnų valsčiai perduoti Klaipėdos apskričiai, Kulių ir Platelių valsčiai – Plungės apskričiai. 1950 m. birželio 20 d. apskritis pertvarkyta į Kretingos rajoną (29 apylinkės), dalis teritorijos perduota Plungės (1 apylinkė), Salantų (17 apylinkių), Skuodo rajonams (19 apylinkių).

|-
| 1917 m. || 1605 || 46 031 || ||
|-
| 1919 m. || || || 14 valsčių: Darbėnų valsčius, Endriejavo valsčius, Gargždų valsčius, Grūšlaukės valsčius, Kartenos valsčius, Kretingos valsčius, Kulių valsčius, Lenkimų valsčius, Mosėdžio valsčius, Palangos valsčius, Platelių valsčius, Salantų valsčius, Skuodo valsčius, Veiviržėnų valsčius ||
|-
| 1923-09  || 2579 || 93 875 || 12 valsčių: Darbėnų valsčius, Endriejavo valsčius, Gargždų valsčius, Kartenos valsčius, Kretingos valsčius, Kulių valsčius, Mosėdžio valsčius, Palangos valsčius, Platelių valsčius, Salantų valsčius, Skuodo valsčius, Veiviržėnų valsčius || 536 gyvenvietės: 10 miestelių, 443 kaimai, 12 bažnytkaimių, 58 dvarai ir palivarkai, 12 vienkiemių, 1 kita gyvenvietė
|-
| 1930 m. || 2630 || || ||
|-
| 1932 m. || 2273 || 99 787 || 12 valsčių ir 99 seniūnijos  || 1 miestas: Kretinga
|-
| 1938 m. || 2635 || 114 892 || || 2 miestai: Kretinga, Palanga
|-
| 1940 m. || || || 12 valsčių: Andriejavo valsčius, Darbėnų valsčius, Gargždų valsčius, Kartenos valsčius, Kretingos valsčius, Kulių valsčius, Mosėdžio valsčius, Palangos valsčius, Platelių valsčius, Salantų valsčius, Skuodo valsčius, Veviržėnų valsčius || 2 miestai
|-
| 1942 m. || || 104 500 || ||
|-
| 1949-01-01  || 1648 || || 8 valsčiai ir 67 apylinkės  || 3 miestai: Kretinga, Palanga, Skuodas
|-
| 1950-01-19 || || || 66 apylinkės  ||
|}

## Valsčiai

Kretingos apskrities valsčiai 1919–1950 m.:

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 93 875 žmonės:

* Lietuviai – 90,15% (84624);
* Žydai – 6,2% (5816);
* Latviai – 2,42% (2275);
* Vokiečiai – 0,51% (479);
* Rusai – 0,29% (270);
* Lenkai – 0,13% (121);
* Baltarusiai – 0,12% (109);
* Kiti – 0,19% (181).

## Žemėlapiai

Kreis Russisch-Krottingen 1918.jpg | Apskritis 1918 m. Oberosto žemėlapyje
LithuaniaCounties1918-1940.png | Apskritis tarpukario žemėlapyje


## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai
San (raidė)

**San** (**Ϻ, ϻ**) – senovėje naudota graikų abėcėlės raidė. Abėcėlėje buvo tarp pi ir kopos. Išsivystė iš finikiečių šyno. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra *ϻαν*, lotynų kalboje – *san*.
Ritmenbliuzas

**Ritmenbliuzas****** (kitaip *R&B* arba *RnB*) - populiariosios muzikos žanras, kuriame jaučiama džiazo, gospelo muzikos ir bliuzo įtaka. Ritmenbliuzą pirmieji atliko afroamerikiečių dainininkai. Dabar paplitęs pasauliniu mastu tarp įvairių kultūrų. 

Kaip ir daugelis muzikos žanrų, ritmenbliuzas skirstomas į tam tikrus stilius. Geriausiai ir plačiausiai žinomi – *Soul, Funk, Disco, Contemporary R&B* (dabartinis R&B). Kai kurie dar skirstomi į porūšius (pavyzdžiui, *soul* skirstomas pagal jo muzikines šaknis ir išskirtinius požymius – *Latin Soul, Philly Soul, Country Soul, Neo-Soul, Blue-Eyed Soul*; *funk* ir *disco* stiliai taip pat jų turi, tik mažiau). 

Ritmenbliuzo muzika atsirado šeštojo dešimtmečio pabaigoje, kai evoliucionavosi iš bliuzo, ir iškart padėjo pamatus rokenrolui. R&B perėmė nemažai bliuzo savybių, tačiau pamažu įgavo savitą braižą. 

Septintojo dešimtmečio R&B scenoje dominavo tokie vokalistai kaip *Ray Charles*  ir *Ruth Brown*, ir tokios grupės kaip *the Drifters* ir *the Coasters*. Tuomet, septintojo dešimtmečio antroje pusėje, ritmenbliuzas persikūnijo į *soul* muziką, kuri atsilaisvino nuo vyravusių R&B ritmų. Muzikantai pastūmėjo šią muziką įvairiomis kryptimis – skirtingos Amerikos sritys kūrė skirtingas *soul* rūšis. Tokiuose centruose kaip Niujorkas, Filadelfija ar Čikaga *R&B* muzika buvo sukoncentruota ties balso savybėmis. Detroite, „Motown“ muzikos kompanijos dėka, *R&B* įgavo populiariosios muzikos skambesį, kurį padėjo sukurti *gospel* ir *rock & roll* stiliai. Tuo tarpu pietuose ritmenbliuzas buvo itin stiprus ir sunkus. 

Sėkmingai susiklosčiusios aplinkybės pakėlė ritmenbliuzą į muzikos topų viršūnes septintajame dešimtmetyje. Tuo metu *James Brown* ir *Sly & Family Stone* inicijavo *funk* gimimą; *Kenny Gamble* ir *Leon Huff* inicijavo *Philly Soul* stiliaus atsiradimą su *the O‘Jays* ir *Harold Melvin & the Blue Notes*; šokių aikštelėms pritaikytas ritmenbliuzas tapo masiniu reiškiniu, atošė *disco* banga. 

Per 80-uosius ir 90-uosius, esant repo muzikos pakilimui, *R&B* pradėjo taikyti stilistinius *Hip Hop* kultūros elementus, to dėka, tūkstantmečio pabaigoje, šimtai atlikėjų savo kūryboje tiek repuodavo, tiek dainuodavo.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Gilliland, John (1969). "Show 1" (audio). *Pop Chronicles*. University of North Texas Libraries.
* Palmer, Robert (September 19, 1995). *Rock & Roll: An Unruly History*. Harmony. ISBN 978-0-517-70050-1.
Vilius Pėteraitis

**Vilius Pėteraitis** (1914 m. spalio 18 d. Vaidauguose, dab. Rimkai, Klaipėdos apskr. – 2008 m. kovo 5 d. Monrealyje, Kanada) – lietuvių kalbininkas, lingvistas, žodynininkas, Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas.

## Biografija

1935 m. baigė Klaipėdos Vytauto Didžiojo gimnaziją. 1935–1937 m. mokėsi Vytauto Didžiojo universitete Kaune. 1937 m. studijavo anglistiką Sautamptono universitete. 1938 m. Upsaloje studijavo švedų kalbą.

Nuo 1942 m. Vilniaus pedagoginio instituto Germanistikos skyriaus vadovas, ėjo profesoriaus pareigas. 1945–1949 m. Augsburgo lietuvių gimnazijos mokytojas. Nuo 1949 m. iki mirties gyveno Monrealyje.

Nuo 1954 m. dalyvavo Mažosios Lietuvos pasipriešinimo sąjūdžio veikloje. 1985–1992 m. Mažosios Lietuvos fondo vicepirmininkas. 1992–1998 m. Mažosios Lietuvos fondo pirmininkas. 1995 m. Klaipėdos universiteto garbės daktaras. 2002 m. birželio 14 d. LR Prezidento dekretu Nr. 1806 už nuopelnus Lietuvai apdovanotas LDK Gedimino ordino Karininko kryžiumi.

Organizavo Mažosios Lietuvos enciklopedijos išleidimą Lietuvoje – pirmasis jos tomas atspausdintas 2000 m. Jame yra net 633 Viliaus Pėteraičio parašyti straipsniai. Antrajame tome 338 straipsniai, trečiajame – 256 straipsniai.

## Bibliografija

* Lietuviškai angliškas žodynas (*Lithuanian-English Dictionary*). Lietuviškos knygos klubas, Ch. 1960.
* *Lithuanian-English Dictionary*. Lietuviškai angliškas žodynas su tartimi. P. Shalom, NY. 1967.
* Mažoji Lietuva ir Tvanksta prabaltų ir pralietuvių laikais. Mokslo ir enciklopedijų leidykla, V. 1992.
* Mažosios Lietuvos ir Tvankstos vietovardžiai: jų kilmė ir reikšmė. Vilnius: Mažosios Lietuvos fondas. Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 1997.

## Išnašos

## Nuorodos
* Apdovanotų asmenų duomenų bazė
Kordiljeros administracinis regionas

**Kordiljeros administracinis regionas** () – teritorija, esanti Filipinų šiaurėje, Lusono saloje. Tai vienintelis šalies regionas, neturintis priėjimo prie jūros. Administracinis centras – Bagijas.

Regionas įsikūręs Centrinės Kordiljeros kalnuose. Yra Banavės ryžių terasos – UNESCO pasaulio paveldo objektas.

## Gyventojai
Kordiljeros regione įsikūrę daug čiabuvių tautų: itnegai, isnagai, itaviai, ibalojai, kankanėjai, ifugao, kalingai, bontokai. Taip pat gyvena ilokanai. Ilokanų kalba yra regiono *[[lingua franca]]*.

## Suskirstymas
Kordiljeros administracinį regioną sudaro 6 provincijos:
* Abros provincija
* Bengė provincija
* Ifugao provincija
* Kalingos provincija
* Kalnų provincija
* Apajao provincija

## Didžiausi miestai
* Bagijas – 366,4 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* La Trinidadas – 127,8
* Tabukas – 27,7
* Bangedas – 27,1

## Šaltiniai
Kagajano Slėnis

**Kagajano Slėnis** () arba **II regionas** – teritorija, esanti Filipinų šiaurėje, Lusono salos šiaurės rytiniame pakraštyje. Taip pat apima Babujano ir Bataneso salas. Administracinis centras – Tuguegarao.

Regionas pavadintas pagal per jį tekančią Kagajano upę, kurios slėnyje susitelkę dauguma gyventojų.

## Gyventojai
Gyventojai daugiausia ilokanai, taip pat gyvena ibanagai, ivatanai.

## Suskirstymas
Ilokoso regioną sudaro 5 provincijos:
* Bataneso provincija
* Kagajano provincija
* Isabelos provincija
* Nueva Viskajos provincija
* Kirino provincija

## Didžiausi miestai
* Tugegarao – 136,3 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Santjagas – 120,9
* Kavajanas – 56,6
* Ilaganas – 42,5
* Bajombongas – 35,1
* Aparis – 28,4
* Solanas – 28,0

## Šaltiniai
Ilokoso regionas

**Ilokoso regionas** () arba **I regionas** – teritorija, esanti Filipinų šiaurėje, Lusono salos šiaurės vakariniame pakraštyje. Administracinis centras – San Fernandas.

## Tautinė sudėtis
* ilokanai – 58,3 % (2020 m.)
* pangasinanai – 29,7 %
* tagalai – 4,1 %
* kiti (itnegai, kankanėjai, ibalojai, isnagai ir kt.)

## Suskirstymas
Ilokoso regioną sudaro 4 provincijos:
* Šiaurės Ilokoso provincija
* Pietų Ilokoso provincija
* La Uniono provincija
* Pangasinano provincija

## Didžiausi miestai
* Dagupanas – 174,3 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Mangaldanas – 113,2
* Urdaneta – 112,2
* San Fernandas – 100,4
* Santa Barbara – 67,5
* Kalasiao – 66,6
* Lingajenas – 65,1
* Laoagas – 59,2
* San Karlosas – 58,0
* Manaoagas – 54,2
* Viganas – 49,9

## Šaltiniai
Vatikano II susirinkimas

**Vatikano II susirinkimas** – paskutinis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, vykęs Vatikane 1962–1965 m. (ankstesnis – Vatikano I susirinkimas 1869–1870 m.). 1962 m. spalį jį atidarė popiežius Jonas XXIII, o uždarė popiežius Paulius VI. Dalyvavo būsimieji popiežiai Jonas Paulius I ir Jonas Paulius II, tuo metu turėdami vyskupų rangą. Kaip teologinis konsultantas dalyvavo 35 metų kunigas Joseph Ratzinger – būsimasis popiežius Benediktas XVI.

## Svarstyti klausimai
* Liturgijos peržiūrėjimas – dalykas, tiesiogiai paliečiantis kiekvieno kataliko gyvenimą. *Sacrosanctum Concilium* – viena iš Susirinkimo paskelbtų konstitucijų – iškėlė orientyrą liturgijos reformai: „Kiekvienas tikintysis turi būti vedamas į pilnatviškai sąmoningą ir aktyvų dalyvavimą liturgijos šventime. Šitoks krikščionių dalyvavimas […] yra jų teisė ir pareiga, kylanti iš to, ką reiškia Krikštas“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* II Vatikano Susirinkimo dokumentų sąvadas lietuvių kalba
* Šv. Pijaus X kunigų brolijos, kuri kritikuoja Vatikano II susirinkimą ir jo pasekmes, išleisti du straipsniai (I, II) apie šį susirinkimą, kurie yra dalis „Katalikų katekizmo apie Bažnyčios krizę“ (2010 m.).
Akacija (simbolis)

**Akacijos** motyvas įvairiuose kontekstuose įgija simbolinę arba alegorinę reikšmę. Ji gali skirtis priklausomai nuo konkrečiame kontekste pripažįstamos priešistorės, žodžio etimologijos ir kt.

## Senajame Testamente
Šiuolaikiniuose Biblijos vertimuose hebraiškas žodis *šitah* (dgs. *šitim*) verčiamas kaip "akacija". Taigi lietuviškuose vertimuose - K. Burbulio (visa Biblija) ir A. Rubšio (Senasis Testamentas) – skaitome, kad Dievo nurodymu izraelitai naudoja akacijos medieną įrengdami Padangtę (Iš 26:16, 26, 32, 37), jos aukurą (27:1), kartis aukurui nešti (27:6), Sandoros skrynią (Iš 25:10 ir Įst 10:3). Pranašo Izaijo knygoje (Iz 41:19) Dievas žada apželdinti dykumą; tarp kitų augalų minima *šitah*-akacija, ir tai vienintelis atvejis Tanache, kai šis žodis panaudojamas vienaskaita. Toroje minimos ir vietovės, į kurių vardus įeina šis žodis: Abel Šitimai (Sk 33:49) ir Šitimai (Sk 25:1, Joz 3:1, Mch 6:5); manoma, kad tai ta pati vietovė.
Šv. Jeronimo lotyniškoje Vulgatoje žodis *šitim* tik transkribuojamas (Iš 25:9-10 skaitome *facietis […] arcam de lignis setim*), o vns. *šitah* parinktas atitikmuo *spina* - "erškėtis". Graikiškoje tradicinėje Septuagintoje *šitim* verčiama kaip "negendamas medis", o *šitah* - kaip bukas (bukmedis). Klasikiniame angliškame vertime - "Karaliaus Jokūbo versijoje" - abiejose vietose tik transkribuojama. Taigi biblinio medžio *šitah* tapatinimas su kuria nors akacijos rūšimi yra gana naujas. Tačiau internetinė Katalikiškoji Enciklopedija teiginį, kad *šitah* yra akacija, pristato kaip faktą ir nurodo šias akacijos rūšis: *acacia seyal* ir *acacia tortilis*. Kiti šaltiniai prideda dar šias rūšis, augančias Sinajaus dykumoje ir Jordano slėnyje: *acacia albida* ir *acacia iraqensis*.

## Masonų tradicijoje ir apeigose
Masonų legenda pasakoja, kad nužudę Jeruzalės šventyklos statytoją Hiramą, išdavikai paslėpė jo kūną ir įsmeigė į išpurentą žemę akacijos šakelę.
Antanas Šurna

**Antanas Šurna** (1940 m. kovo 27 d. Kaune – 2014 m. gegužės 19 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorius. Įvardijamas vienu ryškiausių savo kartos teatralų.

## Biografija

1963–1964 m. vaidino Kauno dramos teatre, 1964–1965 m. Šiaulių dramos teatre.

1965 m. tapo Jaunimo teatro aktoriumi. 1992–1997 m. Jaunimo teatro vadovas.

## Filmografija

* Rimša jaunystėje – Vienos dienos kronika (1963, rež. Vytautas Žalakevičius)
* Sekretorius – Niekas nenorėjo mirti (1963, rež. Vytautas Žalakevičius)
* Einas – Ave, Vita (1969, rež. Almantas Grikevičius)
* „Vienuolis“ – Vyrų vasara (1970, rež. Marijonas Giedrys)
* Giedraitis – Žaizdos žemės mūsų (1971, rež. M. Giedrys)
* Mantas (tėvas ir sūnus) – Herkus Mantas (1972, rež. M. Giedrys)
* Steponas Kreivėnas – Perskeltas dangus (1974, rež. M. Giedrys)
* Milijonierius Harvišas – Smokas ir Mažylis (1975, rež. Raimondas Vabalas)
* Mykolas, plėšikų vadas – Atpildo diena (1975, rež. Algimantas Puipa, Stasys Motiejūnas)
* Marius Nemunis („Raudonasis Marius“) – Sodybų tuštėjimo metas (1976, rež. Almantas Grikevičius)
* Kaminskas – Riešutų duona (1977, rež. Arūnas Žebriūnas)
* Marius – Dulkės saulėje (1977, rež. M. Giedrys)
* Dikas Deneveras – Nebūsiu gangsteris, brangioji (1978, rež. A. Puipa)
* Čibiras – Sužeista tyla (1979, rež. Algimantas Kundelis)
* Leonas Ulba – Mažos mūsų nuodėmės (1979, rež. Henrikas Šablevičius)
* Janulis – Rungtynės nuo 9 iki 9 (1980, rež. Raimondas Vabalas)
* Žandaras – Kelionė į rojų (1980, rež. Arūnas Žebriūnas)
* Komisaras – Berniūkščiai (1982, rež. Saulius Vosylius)
* Tėvas – Moteris ir keturi jos vyrai (1983, rež. Algimantas Puipa)
* Margevičius – Čia mūsų namai (1984, LRT, rež. S. Vosylius)
* Benjaminas Kordušas – Benjaminas Kordušas (1986, LRT, rež. Vidmantas Bačiulis)
* Liudas Skirmonis – Chameleonas (1989, rež. S. Vosylius)
* Plėšikas Gontas – Žalčio žvilgsnis (1990, rež. Gytis Lukšas)
* Žvejybos prievaizdas Griunbaumas – Elzė iš Gilijos (1999, rež. A. Puipa)
* Likimo valsas (serialas, 2001, rež. Maris Martinsons)
* Profesorius – Pilotas (2008, rež. S. Vosylius)
* Antanas Šeputis – serialas Giminės (1993–1997), Atžalos (1998–2000), Giminės ir... (2001), Giminės. Po dvidešimt metų (2011), Giminės. Gyvenimas tęsiasi (2015) (rež. S. Vosylius)
* Rotmistras Snegiriovas – Tadas Blinda. Pradžia (2011, rež. Donatas Ulvydas)

## Įvertinimas
* 1973 m. LSSR valstybinė premija
* 1975 m. LTSR nusipelnęs artistas
* 2000 m. Gedimino 5 laipsnio ordinas
* 2012 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

## Šaltiniai
Šušas

**Šušas** () – miestas vakarų Irane, Chuzestano provincijoje, apie 150 km nuo Tigro upės. 65,0 tūkst. gyventojų (2005 m.).

## Istorija
Tai vienas seniausių pasaulio miestų, manoma, įkurtas dar 7000 ar 4200 m. pr. m. e. Senovėje miestas buvo žinomas kaip ***[[Sūzai]]*** ir garsėjo kaip Persijos imperijos sostinė.
Centrinis Lusonas

**Centrinis Lusonas** () arba **III regionas** – teritorija, esanti Filipinų šiaurėje, Lusono salos centrinėje dalyje. Administracinis centras – San Fernandas.

## Suskirstymas
Centrinio Lusono regioną sudaro 7 provincijos:
* Auroros provincija
* Bataano provincija
* Bulakano provincija
* Nueva Esichos provincija
* Pampangos provincija
* Tarlako provincija
* Sambaleso provincija

## Gyventojai
Regione vyraujančios tautos yra tagalai, kapampanganai, pangasinanai, ilokanai, sambalai, bukalotai.

## Didžiausi miestai

* San Chose del Montė – 634,6 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Anchelesas – 462,9
* San Fernandas – 354,6
* Santa Marija – 289,8
* Mabalakatas – 287,9
* Tarlakas – 271,4
* Olongapas – 260,3
* Marilao – 254,4
* Malolosas – 254,0
* Meikavajanas – 225,6
* Kabanatuanas – 225,2
* Balivagas – 168,5
* Pandis – 155,1
* Bokavė – 141,4
* Lubao – 135,8
* Marivelesas – 130,8
* Plaridelis – 114,4
* Gigintas – 113,4
* Pulilanas – 108,8
* Subikas – 107,3
* Norsagarajus – 104,7
* Kapasas – 104,7
* Hagonujus – 102,5
* Apalitas – 102,3
* Floridablanka – 102,0

## Šaltiniai
Kalabarsonas

**Kalabarsonas** oficialiai ***CALABARZON*** () arba **IV-A regionas** – teritorija, esanti Filipinų šiaurėje, Lusono salos centrinėje dalyje. Administracinis centras – Kalamba.

Regionas sudarytas 2002 m., padalinus Pietų Tagalogo regioną. Regiono pavadinimas sudarytas iš provincijų santrumpų: **Ca**vite, **La**guna, **Ba**tangas, **R**izal, Que**zon**.

## Geografija
Kalabarsonas užima vidurio pietinę Lusono dalį su Tajabaso sąsmauka, jungiančia su Bikolio pusiasaliu. Taip pat regionui priklauso Poliljo, Alabato, Patnanungano, Džomaligo, Kagbaletės, Balesino, Tinglojaus, Korechidoro ir keletas kitų mažesnių salų. Regiono teritorijoje telkšo Taalio ežeras su ugnikalniu jo viduryje ir Bajaus lagūna su Talimo sala.

## Gyventojai
Regione daugiausia vartojama tagalų kalba, taip pat vietomis išlikę negritų, vartojančių savo gimtąsias kalbas (hatangkajų, umirai dumagetų, Alabato agtų ir kt.). 89,1 % yra Romos katalikai, 3,06 % – Kristaus Bažnyčios sekėjai, 0,66 % – Filipinų Nepriklausomos Bažnyčios nariai, 0,5 % – musulmonai.

Didelė dalis regiono gyventojų gyvena Manilos aglomeracijoje ir jos prieigose.

## Suskirstymas
Kalabarsono regioną sudaro 5 provincijos:
* Kavitės provincija
* Lagūnos provincija
* Batangaso provincija
* Risalio provincija
* Kesono provincija

## Didžiausi miestai

* Antipolas – 879,3 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Dasmarinjasas – 703,1
* Bakooras – 664,6
* Kalamba – 532,4
* Imusas – 496,7
* Cheneral Triasas – 450,5
* Rodrigesas – 424,8
* Santa Rosa – 414,8
* Binjanas – 407,4
* Taitajus – 386,4
* Kainta – 376,9
* Kabujao – 351,7
* Lipa – 347,0
* San Pedras – 326,0
* Tansa – 312,1
* Binangonanas – 286,2
* Batangasas – 275,6
* San Mateo – 267,6
* Lusena – 261,5
* Silangas – 247,1
* San Pablas – 244,5
* Trese Martiresas – 210,5
* Santo Tomasas – 189,6
* Cheneral Mariano Alvaresas – 172,4
* Tanauanas – 162,8
* Naikas – 145,5
* Angonas – 130,4
* Santa Krusas – 116,7
* Los Banjosas – 114,6
* Rosarijas – 110,8
* Kavitas – 107,5
* Karmona – 106,2
* Kavitė – 100,6

## Šaltiniai
Gražina Kernagienė

**Gražina Virginija Blynaitė-Kernagienė** (1918 m. balandžio 8 d. Odesoje – 2013 m. balandžio 25 d. Vilniuje) – lietuvių teatro aktorė. Palaidota Antakalnio kapinėse.

## Biografija
1935–1940 m. studijavo teisę Vytauto Didžiojo universitete. 1935–1937 m. lankė Pirmąją Kauno dramos studiją. 1937–1940 m. Valstybės teatro, 1940–1984 m. (su pertraukomis) Vilniaus valstybinio teatro aktorė.

Vyras Aleksandras Kernagis, sūnus Vytautas Kernagis. Brolis Zenonas Blynas.

## Svarbesni vaidmenys teatre
* 1938 m. Auklė Mamė, Harieta Bičer-Stou, „Dėdės Tomo lūšnelė“;
* 1940 m. Jo, Hermanas Hejermansas, „Viltis“;
* 1943 m. Ana Marija, Maksas Drejeris, „Septyniolikmečiai“;
* 1944 m. Maniška, Ričardas Bilingeris, „Gigantas“;
* 1949 m., 1970 m. Ožka, Samuilas Maršakas, „Katės namai“;
* 1949 m. Beatričė Rasponi, Karlas Goldonis, „Dviejų ponų tarnas“;
* 1962 m. Doli Hama, Tenesis Viljamsas, „Orfėjas nusileidžia į pragarą“;
* 1980 m. Barbelė, Kazys Saja, „Ubagų sala“;
* 1982 m. Šližienė, Antanas Vienuolis, „Paskenduolė“.

## Filmografija
* 1958 Kai susilieja upės, rež. Borisas Šreiberis, Balys Bratkauskas;
* 1959 Julius Janonis, rež. Balys Bratkauskas, Vytautas Dabašinskas;
* 1972 Herkus Mantas, rež. Marijonas Giedrys;
* 1990 Vaikai iš "Amerikos" viešbučio, rež. Raimundas Banionis;
* 1997 Namai (A Casa), rež. Šarūnas Bartas.

## Šaltiniai
Pragarai

**Pragarai** arba **limbas** – mirusiųjų buveinė, į kurią, kaip tikima katalikybėje, po mirties buvo nužengęs Jėzus Kristus, kad išlaisvintų anksčiau už jį mirusius teisiuosius. Be to, pagal tradicinę sampratą, pragarai – vieta, kur po mirties patenka nepakrikštytų kūdikių sielos ir kur jie leidžia amžinybę, nepatirdami bendrystės su Dievu.

Pastaruoju metu Katalikų Bažnyčia atsisako limbo doktrinos ir teigia, kad esama pagrindo manyti, kad mirę nekrikštyti kūdikiai eina į dangų.

## Išnašos
Anestetikas

**Anestetikas** ( 'nejautrus') – vaistas, slopinantis jutimus, bei sukeliantis anesteziją. 

Bendrieji anestetikai stipriai slopina centrinę nervų sistemą, nuo šių vaistų poveikio jutimai laikinai išnyksta kartu su sąmone, sumažėja raumenų tonusas. Vaistai vartojami narkozei sukelti. 

Inhaliaciniai bendrieji anestetikai – tai dujos ar lakūs skysčiai, kurių duodama įkvėpti. Intraveniniai bendrieji anestetikai narkozę sukelia, kai būna sušvirkšti į veną. Vietiniai anestetikai apmarina audinius tam tikroje kūno vietoje. Jie silpnina ląstelių membranų laidumą natrio ir kalio jonams.
Vaidaugai

**Vaidaugai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Alytaus, prie kelio . Šiauriau kaimo teka dešinysis Nemuno intakas Medukštėlė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mimaropa

**Mimaropa**, oficialiai **MIMAROPA** (), **Pietvakarių Tagalogo regionas** arba **IV-B regionas** – teritorija, esanti Filipinų vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Kalapanas.

Regionas įkurtas 2002 m., padalinus Pietų Tagalogo regioną. Regiono pavadinimas sudarytas iš provincijų santrumpų: **Mi**ndoro, **Ma**rinduque, **Ro**mblon, **Pa**lawan.

## Geografija
Mimaropos regionas apima vakarines Filipinų salas – Palavaną, Mindorą, Marindukę, Sibujaną, Rombloną, Tablasą, Lubangą, Busuangą, Kulioną, Balabaką, Kujo salas, Kagajansiljo salas ir daug kitų salų bei rifų. Salos kalnuotos (iki 2586 m, Halkono kalnas), daugiausia miškingos ir retai gyvenamos. Yra daug saugomų teritorijų (tarp jų – Puerto Prinsesos požeminės upės nacionalinis parkas, Tubatahos rifų gamtinis parkas – pasaulio paveldo objektai).

## Suskirstymas
Mimaropos regioną sudaro 5 provincijos:
* Marindukės provincija
* Palavano provincija
* Rytų Mindoro provincija
* Vakarų Mindoro provincija
* Romblono provincija

## Didžiausi miestai
* Puerto Prinsesa – 217,0 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Kalapanas – 73,1
* San Chosė – 62,4
* Pinamalajanas – 39,2
* Nara – 30,6
* Mamburao – 30,1

## Šaltiniai
Bikolio regionas

**Bikolio regionas** (, ) arba **V regionas** – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje. Apima Lusono salos pietrytinę dalį (Bikolio pusiasalį) ir aplinkines salas. Administracinis centras – Legaspis.

## Geografija
Regionas apima pietrytinį Lusono salos galą, vadinamą Bikolio pusiasaliu. Taip pat į jo sudėtį patenka aplinkinės salos – Katanduanesas, Masbatė, Tikao, Buriasas, Kagrarajus, Batanas, Rapu Rapu ir kt. Gausu ugnikalnių (Majonas, Bulusanas, Pokdolis, Masaraga, Malinao it kt.).

## Suskirstymas
Bikolio regioną sudaro 6 provincijos:
* Albajaus provincija
* Šiaurės Kamarineso provincija
* Pietų Kamarineso provincija
* Katanduaneso provincija
* Masbatės provincija
* Sorsogono provincija

## Didžiausi miestai

* Naga – 199,2 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Legaspis – 171,5
* Daetas – 105,4
* Tabakas – 97,1
* Sorsogonas – 87,9
* Daraga – 83,6
* Pilis – 72,3
* Iriga – 63,1
* Masbatė – 59,3
* Bulanas – 44,9
* Kalabanga – 43,6
* Virakas – 40,4

## Šaltiniai
Manilos metropolija

**Manilos metropolija** () arba **Nacionalinė sostinės teritorija** – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje, Lusono saloje. Apima labai tankiai apgyvendintą Manilos aglomeraciją, essančią tarp Manilos įlankos ir Bajaus lagūnos.

## Didžiausi miestai
* Keson Sitis – 2,960 mln. gyv. (2020 m.)
* Manila – 1,846
* Kalookanas – 1,661
* Tagigas – 0,886
* Pasigas – 0,803
* Valensuela – 0,714
* Paranjakė – 0,689
* Makatis – 0,629
* Las Pinjasas – 0,606
* Muntinlupa – 0,543
* Marikina – 0,456
* Pasajus – 0,440
* Mandalujongas – 0,425
* Malabonas – 0,380
* Navotasas – 0,247
* San Chuan del Montė – 0,126

## Šaltiniai
Danielius Pivoriūnas

**Danielius Pivoriūnas** (g. 1965 m. liepos 24 d.) – gamtos mokslų daktaras.

## Biografija
1988 m. baigęs Lietuvos Žemės ūkio akademiją (universitetą) dirbo Marijampolėje. Nuo 1989 m. tęsė savo darbinę ir mokslinę veiklą Lietuvos Mokslų Akademijos Botanikos institute, kuriame 1994 m. apgynė gamtos mokslų daktaro disertaciją. Pagal mokslinių mainų programas stažavosi Jungtinėje Karalystėje, JAV Kornelio universitete, Žemės ūkio departamente pagal „Fulbraito programą“, Danijoje, Italijoje. Valstybės valdymo ir įstatymo leidybos klausimais stažavosi Jungtinėse Amerikos Valstijose, Italijoje, Vokietijoje, Jungtinėje Karalystėje.

1995–2003 m. Lietuvos Respublikos Aplinkos ministerijos vyriausiasis specialistas, skyriaus vedėjas, Departamento direktoriaus pavaduotojas. Parengė ir dalyvavo rengiant daugiau kaip dešimt Lietuvos Respublikos įstatymų, politikos gairių bei nacionalinių aplinkosaugos programų. Parengė Lietuvos Respublikos Pajūrio juostos įstatymą bei jo įgyvendinimo priemones. Nuo 2001 m. FAO ekspertas. Nuo 2004 m. Europos Sąjungos Mokslinių tyrimų ir plėtros Direktorato projektų vertinimo ekspertas. 2003–2007 m. Europos Saugumo ir Bendradarbiavimo Organizacijos misijų Bosnijoje ir Herzegovinoje bei Turkmėnistane, patarėjas ekonomikai ir aplinkosaugai bei programos vadovas. Lietuvos Kraštovaizdžio ekologų draugijos prezidentas ir įkūrėjas. Danielius Pivoriūnas nuo 2008 m. iki savo mirties dirbo – Vašingtone. Mirė 2012 m. lapkričio 30 d. staiga sustojus širdžiai.

Paskelbė daugiau kaip 30 mokslinių straipsnių, redagavo per 12 mokslinių publikacijų bei straipsnių.

Užsienio kalbos: anglų, rusų, italų – laisvai, ispanų, serbų – vidutiniškai.

## Išnašos
Arbitražas (teisė)

**Arbitražas** – alternatyvus ginčų sprendimo būdas, kai fiziniai ar juridiniai asmenys, remdamiesi savo susitarimu, tarpusavio ginčui spręsti kreipiasi ne į valstybės teismą, o į jų susitarimu pasirinktą trečiąjį asmenį ar asmenis.

Skirtingai nuo teismų, arbitražas yra lankstesnis – šalys gali susitarti dėl kalbos ir vietos, arbitrų skaičiaus bei jų skyrimo tvarkos, ginčams spręsti taikytinos teisės.

Arbitražo sprendimai pripažįstami ir gali būti vykdomi daugiau nei 130 pasaulio valstybių – Niujorko 1958 m. konvencijos „Dėl užsienio arbitražo sprendimų pripažinimo ir vykdymo" dalyvių teritorijoje. Kasmet valstybių dalyvių skaičius didėja.

## Arbitražo teismai
Arbitražą vykdo arbitrai. Juos vienija arbitražo teismai (nuolatinės arbitražo institucijos). Lietuvoje veikia Vilniaus komercinio arbitražo teismas, įkurtas 2003 spalio 27 d. (kai reorganizuoti ir sujungti Arbitražo teismas prie Asociacijos „Tarptautiniai prekybos rūmai Lietuva" ir Vilniaus tarptautinis komercinis arbitražas). 

Vilniaus tarptautinis ir nacionalinis komercinis arbitražas, įkurtas 2003 m. balandžio 17 d., išregistruotas 2020 m. rugsėjo mėn. 21 d. Išregistravimo priežastis - likviduotas bankrutavus.

Lietuvos arbitražo teismas, įkurtas 2010 m. sausio 19 d., išregistruotas 2021 m. rugsėjo mėn. 22 d. Išregistravimo priežastis - likviduotas bankrutavus.

## Nuorodos
* Vilniaus komercinio arbitražo teismas (lietuvių, anglų, rusų k.)
* Vilniaus tarptautinis ir nacionalinis komercinis arbitražas
* Lietuvos arbitražo teismas
Vakvako medis

**Vakvakas**, **vakvako medis** – legendinis medis su zoomorfiniais vaisiais - gyvūnais, žmonėmis ar (ypač) žmonių galvomis, suaugusiomis su koteliu. Spėjama, pasiekė Europą per fantastinius arabų kelionių aprašymus. Prigijo daugiausiai kaip knygų iliuminacijų ir bažnyčių puošybos detalė .

## Išnašos
Vakarų Visajai

**Vakarų Visajai** () arba **Regionas VI** – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje, Visajų salyno vakaruose. Apima Panajaus ir Gimaraso salas bei keletą smulkių salelių (Kalują, Semirarą ir kt.). Administracinis centras ir didžiausias miestas – Iloilas.

2015 m. iš dalies Vakarų Visajų regiono sudarytas Negroso salos regionas. 2017–2024 m. šis teritorinis pokytis buvo atšauktas, bet 2024 m. Negroso salos regionas sudarytas iš naujo.

## Suskirstymas
Vakarų Visajų regioną sudaro 5 provincijos:
* Aklano provincija
* Antikės provincija
* Kapiso provincija
* Gimaraso provincija
* Iloilo provincija

## Didžiausi miestai
* Iloilas – 457,6 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Rochasas – 152,7
* Kalibas – 89,1
* Pavija – 70,3
* Otonas – 49,2
* San Chosė – 46,1
* Manok Manokas – 30,7
* Numansija – 30,6

## Šaltiniai
Fakultetas

**Fakultetas** (gali būti vadinamas ir **mokykla**, **institutu**, **centru**, **akademija**) – universiteto padalinys, sudarantis kaip ir atskirą aukštąją mokyklą, kur dėstoma nustatyti mokslai.

## Istorija

Tradiciniais fakultetais laikomi teologijos, filosofijos, teisės ir medicinos fakultetai. Tai kilę iš viduramžių universitetų, kai buvo reikalingi trijų rūšių profesionalai – kunigai, teisininkai ir gydytojai – ruošiami, atitinkamai, teologijos, teisės ir medicinos fakultetų. Tuo tarpu filosofijos fakultetas, kuriame buvo dėstomi septyni laisvieji menai, buvo skirtas bendram paruošimui studijoms kituose fakultetuose.

Renesanso laikotarpiu filosofijos fakultete imta dėstyti klasikinės literatūros. Vėliau dalis jo funkcijų (paruošimas tolesnėms studijoms) perėjo vidurinėms mokykloms, ir filosofijos fakultetas tapo lygiaverčiu kitiems, likdamas nespecializuotu. Dar vėliau jis buvo padalintas į du skyrius (pavyzdžiui, Rusijos imperijoje tai padaryta 1804 ir 1835 m. statutais), vėliau – ir į du fakultetus (pavyzdžiui, Rusijos imperijoje – į istorijos-filologijos () ir fizikos–matematikos (), Prancūzijoje – į humanitarinių mokslų () ir mokslų ()). Toks skaidymas tęsėsi ir toliau.

## Nauda

Manoma, kad skirtingų fakultetų buvimas viename universitete padeda mokytis vieniems iš kitų, dalintis idėjomis. Studentai gali klausyti paskaitų ir svetimuose fakultetuose. Be to, tai leidžia bendrai naudoti brangią įrangą, bibliotekas.

## Išnašos
Centriniai Visajai

**Centriniai Visajai** (, ) arba **Regionas VII** – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje, Visajų salyne. Administracinis centras – Sebu.

Regioną sudaro dvi didelės salos – Sebu ir Boholis. Taip pat sudaro daug mažų salų (Maktanas, Panglao, Lapinigas, Bantajanas, Olangas, Kamoteso salos).

Regionas sudarytas 1972 m. Nuo 2015 m. Rytų Negroso provincija priskirta naujai sudarytam Negroso salos regionui. 2017–2024 m. keitimas atšauktas, nuo 2024 m. vėl įgalintas, nuo Centrinių Visajų atskyrus ir Sikichoro provinciją.

## Suskirstymas
Centrinių Visajų regioną sudaro 2 provincijos:
* Boholio provincija
* Sebu provincija

## Didžiausi miestai
* Sebu – 890,4 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Lapu Lapu – 458,0
* Mandavė – 364,1
* Talisajus – 254,2
* Liloanas – 141,2
* Minglanilja – 135,0
* Konsalasjonas – 128,8
* Danao – 110,0
* Tagbilaranas – 102,8
* Naga – 86,2
* Karkaras – 79,2
* Toledas – 69,0
* Kordoba – 68,9
* Balambanas – 53,7
* Bogas – 46,7
* San Fernandas – 43,7
* Kompostela – 38,0

## Šaltiniai
Aitrusis šilokas

**Aitrusis šilokas** (*Sedum acre*) – storlapinių (*Crassulaceae*) šeimos, šilokų (*Sedum*) genties augalas.

Daugiametis, 5-15 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas gulsčias arba kylantis, prie pamato įsišaknyjantis. Lapai sultingi, 2-5 mm ilgio, 2-2,5 mm pločio. Žiedai skėtiškose kekėse. Vainiklapiai geltoni. Sėklos smulkios, ovalios, šviesiai rudos.

Žydi birželio – liepos mėn. Sėklos subręsta liepos – rugpjūčio mėn.

Auga sausose smėlėtose, žvyringose vietose.

Vaistinei žaliavai vartojama žolė. Ji pjaunama šilokams žydint. Žolėje yra apie 0,2 % alkaloidų, rauginių medžiagų, glikozidų, askorbino rūgšties (lapuose iki 360 mg%, žieduose – 560 mg%), rutino, gleivių, organinių rūgščių, mineralinių medžiagų.

Šiloko šviežiomis sultimis išoriškai gydomos žaizdos, nudegimai, slopinamas niežulys.

Augalas **[[nuodingieji augalai|nuodingas]]**, dekoratyvus.

;Porūšiai
* *Sedum acre* subsp. *acre*
* *Sedum acre* subsp. *majus* (Mast.) R.T.Clausen 1975

;Sinonimai

* *Sedum sexangulare* var. *acre* (L.) F. & P., 1898
* *Sedum drucei* Graebn.	
* *Sedum elrodii* M.E.Jones
* *Sedum glaciale* Clarion ex DC.
* *Sedum krajinae* Domin
* *Sedum minimum* Nieuwl.	
* *Sedum neglectum* Ten.	
* *Sedum procumbens* Schrank	
* *Sedum robustum* (Velen.) Domin 
* *Sedum wettsteinii* Freyn	
* *Sedum zlatiborense* Domin

## Šaltiniai
FK Vindava

**„Vindavos“ futbolo klubas**, dar vadintas **Ventspilio „Vindava“**, bei **„Vindava“** – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Ventspilio. 

## Istorija
Klubas įkurtas 2007 m. kovo 30 d. 

Padavė parašką ir dalyvavo 2007 m. Pirmoje lygoje. Debiutantai tapo 2007 m. Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į 2008 m. Virsliga (aukščiausią lygą).

2008 m. sezone žaidė Latvijos aukščiausioje lygoje. 2008 m. pirmame etape žaidė visos dešimt ekipų, o vėliau kovas tęsė dviejose grupėse: geriausiųjų šešetukas kovojo dėl apdovanojimų, o likusios keturios kovojo dėl išlikimo. FK Vindava po pirmojo etapo buvo septinta ir kovojo dėl išlikimo. galutinėje komandų rikiuotėje liko aštuntoje vietoje ir išvengė kritimo iš lygos, bet po sezono dėl finansinių sunkumų iš Virsliga čempionato pasitraukė.

2009 m. sausio 12 d. paskelbta, kad komanda išformuojama. Klubo vadovybė vylėsi dirbti su vaikais, tačiau 2010 m. kovo 10 d. klubas galutinai likviduotas ir nutraukė bet kokią veiklą.

## Pasiekimai
; Pirma lyga (D2)
:Nugalėtojai: 2007 m.

## Statistika

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Apranga
* Namuose rungtyniavo geltona juoda apranga. 
* Išvykose rungtyniavo juoda geltona apranga. 

## Spalvinė gama

## Lietuviai
*  Valerijus Mižigurskis, puolėjas, 2008 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
Stronger (Kanye West daina)

**Stronger** – Grammy apdovanotas JAV Hip-Hop atlikėjo Kanye West antrasis singlas iš albumo Graduation. Daina buvo išleista internetu 2007 m. liepos 31 d. Dainos aranžuotės motyvai ir vietomis vokalas paimti iš prancūzų grupės Daft Punk dainos *Harder, Better, Faster, Stronger*. Daina pasiekė *Billboard Hot 100* viršūnę, tačiau ten išliko tik savaitei.

## Vaizdo klipas
Klipo filmavimas Japonijoje užtruko 9 dienas. Jame taip pat nusifilmavo amerikiečių R&B atlikėja Cassie. Klipas buvo pristatytas 2007 m. birželio 19 d., o ekranuose pirmąkart pasirodė birželio 26 d. Westas klipe dėvi *Alain Mikli* pagamintus akinius.

## Pozicijos
Rytų Visajai

**Rytų Visajai** (, , ) arba **Regionas VIII** – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje, Visajų salyne. Administracinis centras – Taklobanas.

Regioną sudaro Leitės, Samaro, Bilirano salos bei įvairios smulkesnės salos (Panaonas, Limasava, Homonhonas, Maripipis, Tagapulanas, Almagras, Daramas, Kapulis, San Visentės salos ir kt.).

Pagrindinės regione vartojamos kalbos – varajų, sebuanų, baibajų, abaknonų.

## Suskirstymas
Rytų Visajų regioną sudaro 6 provincijos:
* Bilirano provincija
* Rytų Samaro provincija
* Leitės provincija
* Šiaurės Samaro provincija
* Vakarų Samaro provincija
* Pietų Leitės provincija

## Didžiausi miestai
* Taklobanas – 251,8 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Ormokas – 105,6
* Katbaloganas – 74,6
* Kalbajogas – 69,2
* Katarmanas – 59,7
* Palas – 46,2
* Baibajus – 39,6
* Navalis – 33,0
* Maasinas – 32,2
* Isabelė – 31,8

## Šaltiniai
Biržų sutartis

**Biržų sutartis** – 1701 m. vasario 26 d. arba kovo 9 d., Rusijos ir Saksonijos sutartis, sudaryta Biržų pilyje per Šiaurės karą.

## Sutarties esmė
Pasirašė Rusijos caras Petras I ir Saksonijos kurfiurstas Augustas II, kuris kartu buvo ir Abiejų Tautų Respublikos valdovas. Susitarta toliau kariauti su Švedija Saksonijos ir Rusijos kariuomenių jėgomis, nes karas antišvediškai koalicijai iki tol buvo nesėkmingas. Po pergalės buvusi Livonijos dalis, Vidžemė ir Estija turėjo atitekti Augustui II kaip Saksonijos kurfiurstui, Ingrija, Karelija ir Narva - Rusijai.

Augustas II tikėjosi, kad užvaldęs Livoniją įgis Abiejų Tautų Respublikoje neribotą valdžią ir sosto paveldėjimo teisę. Biržų derybose dalyvavo su Sapiegomis kovojančių Lietuvos bajorų atstovas Grigalius Antanas Oginskis. Jis ir Petras I susitarė, kad Rusija būsianti palanki antisapieginei Lietuvos bajorijai.

Pagal sutartį Petras I prižadėjo duoti Augustui II 200 000 rublių ir nuo 15-20 000 kariuomenės su reikalingu apginklavimu ir kovo mėnesį jis išsiuntė sutartus pinigus, ginklus ir 19 pulkų pėstininkų, vadovaujamų feldmaršalo A. Šteinau ().

## Pabaiga
Karolis XII apie monarchų susitikimą žinojo. Norėdamas sužinoti, ką Augustui II ir Petras I nutars, karalius nusiuntę į Biržus šnipą, vieną savo karininką, kilusį iš Škotijos. Po monarchų išvykimo, švedai užėmė Biržus.

Biržų sutartis neteko reikšmės, kai 1701 m. liepos 19 d. švedai netoli Rygos sumušė sąjungininkus ir neva Sapiegų pakviesti įsiveržė į Lietuvą, vėliau į Lenkiją ir Saksoniją bei privertė Augustą II su Švedijos karaliumi Karoliu XII 1706 m. pasirašyti Altranštadto sutartį ir atsisakyti Abiejų Tautų Respublikos sosto.

## Šaltiniai
Zamboangos pusiasalis

**Zamboangos pusiasalis** (, , ) arba **Regionas IX** – teritorija, esanti Filipinų pietinėje dalyje, Mindanao salos vakaruose. Apima Zamboangos pusiasalį. Administracinis centras – Pagadianas.

## Geografija
Ilgas, pusapvalis pusiasalis išsišauna iš vakarinės Mindanao dalies į Sulu jūrą; apiriboja iš šiaurės Moro įlanką. Šiaurinėje dalyje aukštumos stačiais šlaitais leidžiasi link jūros, paviršių vagoja Lubungano, Dipologo ir Kipito upės. Šiaurinė pusė derlinga, tankiai gyvenama, patręšta vulkaninių pelenų, nusėdusių iš Ampiro ir Malindango ugnikalnių. Į pietinę dalį giliai įsirėžia Sibugėjaus ir Dumankilaso įlankos. Pietine pusiasalio puse teka Subuko, Pangasinano ir Sioko upės, jų deltose veši mangrovių miškai. Šioje pusėję gyventojai susitelkę aplink Zamboangos miestą, Sibugėjaus ir Baganiano pusiasaliuose, įlankų pakrantėse.

Zamboangos pusiasalio regionas be pusiasalio apima dar keletą gretimų salų (Olutanga, Sakolis, Santa Kruso salos ir kt.) bei Basilano salos šiaurinę dalį.

## Ekonomika
Verčiamasi žemės ūkiu (auginami ryžiai, cukranendrės, kukurūzai, tabakas, manilinės kanapės, vaisiai, daržovės), pietinėje dalyje kertami miškai, auginami kaučiukmedžiai. Žvejyba. Prie Malangaso kasama geležies rūda, akmens anglys.

## Gyventojai
Zamboangos mieste ir apylinkėse gyvena zamboangiečiai, vartojantys kreolinę čavakano kalbą. Likusioje pusiasalio dalyje daugiausia gyvena sebuanai. Taip pat yra musulmonų – magindanajų, maranajų, iranunų, tausugų ir kt., tačiau jie čia, priešingai nei kitur Mindanao, sudaro nedidelę mažumą. Be to, yra čiabuvių subanonų.

## Suskirstymas
Zamboangos pusiasalio regioną sudaro 3 provincijos:
* Šiaurės Zamboangos provincija
* Pietų Zamboangos provincija
* Zamboangos Sibugajaus provincija

## Didžiausi miestai
* Zamboanga – 689,8 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Pagadianas – 163,9
* Dipologas – 121,8
* Isabela – 74,4
* Ipilis – 58,8
* Molavė – 29,9
* Sindanganas – 24,1

## Šaltiniai
Ozmos projektas

**Ozmos projektas** – pirmasis eksperimentas, vykdytas 1960 m., bandant aptikti nežemiškų civilizacijų siunčiamas radijo bangas. Buvo tikimasi pagauti radijo bangas iš Saulei artimų žvaigždžių – Banginio Tau ir Eridano Epsilon. Tačiau paieškos buvo bevaisės, jokių dirbtinių radijo signalų neaptikta.
Projektą organizavo F. Dreikas JAV.

## Išnašos
SETI@home

**SETI@home** – projektas, skirtas Visatai analizuoti ieškant nežemiškos gyvybės požymių. Projektas vykdomas interneto vartotojų namų kompiuteriais, jo pagrindinė savininkė yra Mokslinės erdvės laboratorija, įsikūrusi Berklio universitete, JAV. Pasaulyje prie SETI@home projekto yra prisijungę apie 4 milijonai namų vartotojų.

## Radijo bangų analizavimas

Duomenys radijo bangomis perduodami iš Aresibo observatorijos radioteleskopo. Tuomet nufiltruojami ir iš labai plataus radijo dažnių spektro atrenkami tik svarbiausi dažniai. Signalo pluoštas padalinamas į smulkius gabalėlius (~300kb), kuriuos vėliau analizuoja namų vartotojų kompiuteriai. PIII 500MHz tipo kompiuteris vieną gabalėlį analizuoja apie 11–12 valandų.

Kompiuteris, išanalizavęs radijo bangų pluoštelius, į Berklio universitetą klasifikuoti siunčia Gauso pulsus, spyglius, pulsus ir triadas.

## Nuorodos
* Projekto tinklalapis
LSD (reikšmės)

Santrumpa **LSD** reiškia:

* LSD – psichotropinė medžiaga lizergo rūgšties dietilamidas;
* LSD – Lietuvos standartizacijos departamentas;
* LSD – Lietuvos sodininkų draugija.