open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klovainių dolomito telkinys

**Klovainių dolomito telkinys** – naudingųjų iškasenų – dolomitų telkinys Pakruojo rajono savivaldybės teritorijoje, 1,5 km nuo Klovainių.

## Telkinys
Ištekliai 1990 m. duomenimis 25,8 mln. m³. Kasamas devono sistemos viršutinio skyriaus Stipinų svitos dolomitas. Naudingosios iškasenos klodo storis 1,8–9,0 m (vidutinis storis 6,3 m).

Dolomitas daugiausia naudojamas skaldai gaminti.

## Šaltiniai
Ferrari 125 S

**Ferrari 125 S** (taip pat vadinamas **125 Sport**) – pirmasis automobilis, kurį pagamino Italijos automobilių gamintojas Ferrari. Tuo pačiu jis tapo pirmuoju automobiliu, kuriam vardą suteikė Ferrari kompanija. 125 Sport buvo pristatytas visuomenei 1947 m. gegužės 11 d. Pjačencos lenktynių trasoje.

Ferrari 125 S modelis turėjo 1,5 L V12 variklį. Su juo automobilis išvystydavo 118 AG.

Šis modelis dalyvavo 14 lenktynių 1947 m. ir šešias iš jų laimėjo. Pagrindinėse tų metų Italijos *[[Mille Miglia]]* (1000 mylių) lenktynėse važiavę du lenktynininkai su šiuo automobiliu laimėti nesugebėjo.

## Šaltiniai
Nestrėvantys

**Nestrėvantys** – ežeras pietryčių Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, tuojau į pietryčius nuo Semeliškių miestelio. Ežeras užima 49,5 ha plotą. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,6 km, plotis iki 0,41 km. Altitudė 107,7 m. Telkšo ledyno latake. Krantai pietvakariuose aukšti, sausi, statūs, o kitur – žemi ir pelkėti. Pietryčiuose prieina Barbutiškių miškas, aplink kitas pakrantes plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Semeliškių kaimas.

Ežero rytuose įteka Strėvos upė, ta pati upė išteka iš ežero jo vakaruose. Ežero vanduo neskaidrus. Ežere pagaunama karšių, lynų, lydekų, ešerių. Taip pat ežere yra kuojų, raudžių, plakių, aukšlių, pūgžlių ir kitos žuvies.

## Etimologija

Ežerėvardis *Nestrėvantỹs* (arba *Nestrė́vis*) sudarytas kaip neiginys nuo vandenvardžio *Strėva*. Jei pastarasis kilęs nuo *sravėti, srūti*, tai Nestrėvantys – „nesravantis, netekantis vanduo“.


Nestrevantys.JPG|Strėvos ištakos iš Nestrėvančio ežero
Nestrėvantys ir Semeliškių k.JPG |Ežeras nuo šiaurinio kranto


## Šaltiniai
Kražių kolegijos biblioteka

**Kražių kolegijos biblioteka** – biblioteka, įsteigta 1608 m. jėzuitų misijoje Kražiuose, viena didžiausių Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos bibliotekų.

## Istorija
Biblioteka įsteigta 1608 m. jėzuitų misijoje Kražiuose, nuo 1615 m. veikė jėzuitų rezidencijoje, nuo – 1618 m. Kražių kolegijoje. 1655 m. biblioteką sunaikino į Kražius įsiveržusi Švedijos kariuomenė, bet fondai buvo greitai atkurti. Panaikinus jėzuitų ordiną, 1773–1797 m. biblioteka priklausė Edukacinės komisijos apygardos mokyklai, 1797–1817 m. – Kolainių karmelitų apskrities mokyklai, 1817–1844 m. – Vilniaus universiteto gimnazijai; 1844 m. perkelta į Kauną.

Žemaičių vyskupų ir kitų remiamai bibliotekai išlaikyti bajorai Voderackiai 1679 m. skyrė 1000 auksinų, Švechovskiai, Dausinai ir Danovskiai 1691 m. apie 1 % metinių pajamų nuo 7 valakų žemės. Biblioteką prižiūrėjo kolegijos rektorius, vėliau mokyklos prefektas. Biblioteka rūpinosi Motiejus Kazimieras Sarbievijus, Saliamonas Mozerka Slavočinskis, Dionizas Poška, Simonas Stanevičius, Liudvikas Adomas Jucevičius, Motiejus Valančius (yra išlikusių knygose įrašytų jo pastabų).

## Fondai
Kražių kolegijos bibliotekos fondų pagrindą sudarė Žemaičių vyskupų M. Giedraičio (daugiau, kaip 100 t.), M. Paco (238 t.), klebonų B. Švechovskio, J. Stravinskio, P. Tarvainio, kanauninko J. Gardiškio, pasauliečio A. Korfo dovanotos knygos.

XVIII a. pabaigoje Kražių kolegijos biblioteka buvo padalyta į 35 skyrius, tarp jų – Pamokslų (294 t.), Asketikos (269 t.), Retorikos (147 t.), Poezijos (190 t.), Jėzuitikos (189 t.), Pasaulietinės istorijos (157 t.) ir kt. skyriai, juose daugiausia buvo knygos lotynų kalba.

1817–1844 m. biblioteką papildė Vilniaus universiteto, mokyklos direktoriaus I. Daujoto, globėjo M. Chlevinskio, auklėtinių Z. Nemčevskio, P. Kontrimo ir kitų dovanotos knygos. 1803 m. biblioteka turėjo 3264 t., 1828 m. – 4809 t., 1835 m. – 5327 t., 1840 m. – 5879 tomus. 1803 m. Mažosios Lietuvos ir Žemaitijos skyriuje buvo 16 knygų lietuvių kalba (M. Daukšos Postilė 1599 m., Lenkiškos ir lietuviškos evangelijos 1647 m.), lituanistiniai A. Guaninio, A. Kojalavičiaus-Vijūko, S. Rostovskio veikalai.

XIX a. padaugėjo knygų lenkų, prancūzų ir rusų kalbomis, pradėta komplektuoti gamtos, fizikos ir matematikos veikalus. 1826–1827 m. Fizikos ir matematikos skyriuje buvo 411 t., Moralės ir teisės – 2822 t., Istorijos ir geografijos – 462 t., Literatūros – 773 tomai. Paskutiniaisiais gyvavimo metais bibliotekoje buvo apie 10 000 egzempliorių spaudinių.

## Likvidavimas
1844 m. Kražių gimnaziją ir biblioteką perkėlus į Kauną senosios bibliotekos kolekcijos rinkinys (2800 t.), kaip netinkamas mokyklai, buvo atskirtas ir atiteko Žemaičių kunigų seminarijos bibliotekai, dalį knygų pasiėmė Raseinių stačiatikių dvasininkija, didesniąją inkunabulų dalį – Vilniaus švietimo apygardos globėjas. 1870 m. iš Kauno gimnazijos dalis knygų perduota Vilniaus apskrities (dab. Vilniaus apskrities Adomo Mickevičiaus viešoji biblioteka), Kauno apskrities viešajai (čia saugoma 189 t.) bibliotekoms, vėliau kitos knygos – universitetų bibliotekoms.

## Šaltiniai
Kražantės hidrografinis draustinis

**Kražantės hidrografinis draustinis** – saugoma teritorija Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, draustinis.

Draustinis įsteigtas 1992 m. Plotas 491 ha. Saugomas gilaus slėnio labai vingiuotas Kražantės žemupys. Upėje daug didelių riedulių. Veisiasi upėtakiai. Stačiuose krantuose peri tulžiai, urvinės kregždės. 

## Šaltiniai
Lionhead Studios

**Lionhead Studios** – 1997 m. žaidimų programuotojo Piterio Molino įkurta britų įmonė, kūrusi kompiuterinius žaidimus. Nuo 2006 m. priklausė bendrovei „Microsoft Game Studios“. Žymiausi žaidimai – „Fable“ ir „Black & White“. 2016 m. studija uždaryta.

## Istorija
„Lionhead“ veiklą pradėjo atsiskyrusi nuo buvusios kompiuterinių žaidimų gamintojos „Bullfrog“, kurią taip pat įkūrė P. Molino. Įmonė buvo pavadinta Marko Veblio žiurkėno, kuris mirė praėjus nedaug laiko po to, kai studijai buvo suteiktas šis pavadinimas, atminimui.

2001 m. „Black & Whit“e, dievo žaidimas, apimantis dirbtinio gyvenimo, strateginio ir muštynių žaidimo žanrus, buvo išleistas bendrovės „Electronic Arts“.

2002 m. sausio 22 d. pasirodė „Black and White“ papildymas pavadinimu „Black & White: Creature Isle“.

2004 m. įmonė išleido sėkmingiausią žaidimą – „Fable“. Parduota daugiau nei 2 mln. vienetų. Tuo metu tai buvo perkamiausias Xbox žaidimas.

2005 m. „Lionhead“ išleido „Fable“ papildymą – „“, žaidimus „The Movies“ ir „Black & White 2“.

2006 m. birželio mėn. įmonę įsigijo bendrovė „Microsoft Game Studios“. Taip pat 2006 m. pasirodė kompanijos sukurtas antrasis „Black & White“ papildymas – „Black & White 2: Battle of the Gods“ bei „The Movies“ papildymas – „The Movies: Stunts & Effects“.

2008 m. buvo išleistas „Fable II“. 2010 m. kovo 11 d. duomenimis, „Fable II“ parduota apie 3,5 mln. vnt. ir jis kol kas yra perkamiausias RPG žanro Xbox 360 žaidimas.

2016 m. balandžio 29 d. „Lionhead Studios“ buvo uždaryta. Prabėgus keliems mėnesiams po studijos uždarymo du vieni svarbiausių darbuotojų (Webley ir Gary Carr, „Lionhead“ kūrybos direktorius), įsteigė studiją „Two Point Studios“.

## Žaidimų atšaukimai
„Lionhead“ sulaikė daug kritikos dėl žaidimų išleidimo datų nukėlimų ar visiškų atšaukimų. Viena priežasčių – kūrėjai nepajėgia įgyvendinti ambicijų. Bene daugiausiai laiko sugaištama prie veikėjų dirbtinio intelekto, kas ir įtakoja žaidimų išleidimo nukėlimus. Kita – finansavimo nepakankamumas. Peter Molyneux dažnai pranešdavo kuriamų produktų išleidimo datas dar pačioje pradžioje. Tai sukeldavo fanų nepasitenkinimą ir kitokias problemas. Pvz., „Black & White“ buvo nukeltas net kelis kartus, panašiai įvyko ir su „The Movies“.

## Peter Molyneux kritika
Vieši Peter Molyneux pareiškimai apie jo žaidimus, pvz., „Black and White“ ir „Fable“, kurių kai kurios detalės nebuvo įdėtos į žaidimus arba buvo pakeistos kitomis, susilaukė didelio gerbėjų nepasitenkinimo. Jis pareiškė, kad daugiau nebešnekės apie žaidimo mechaniką, jei to jis negalės parodyti žaidimo video pristatymo metu, ar esamas tam tikras idėjas kaip prototipus ir/ar eksperimentus.

Peter Molyneux pareiškė:

## Žaidimai

### Atšaukti
* *Unity* (GameCube)
* *B.C.* (Xbox)
* *Black & White: Titan* (Xbox, PlayStation 2)
* *Black & White* (PlayStation, Dreamcast)
* *The Movies* (GameCube, Xbox, Playstation 2)

Peter Molyneux taip pat aptarė „Justice and Survivor“ IGN interviu metu. Tačiau, šie projektai taip ir „neišėjo“ už studijos ribų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Lionhead Studios“ oficiali svetainė  (anglų k.)
Išilių kalba

**Išilių kalba** (sav. *Ixil*) – majų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama vakarų Gvatemaloje, Kičės departamente, daugiausia San Chuan Kocalio, Santa Marija Nebacho ir Čachulio savivaldybėse.

Išskiriamos šios tarmės:
* Čachulio [ixj]
* San Chuan Kocalio [ixl]
* Nebacho [ixi]

Raštingumas šia kalba žemas arba vidutinis. Yra išleista gramatika, žodynas, Biblijos dalys.

## Nuorodos
* 
* 
*
Kražių Medžiokalnio botaninis draustinis

**Kražių Medžiokalnio botaninis draustinis** – saugoma teritorija Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, Kražių šiauriniame pakraštyje, draustinis.

Kražių Medžiokalnio botaninis draustinis įsteigtas 1960 m. Plotas 79 ha. Saugomos retos augalų rūšys ir jų bendrijos. Draustinis yra Kražantės upės slėnyje. Gausu orchidinių šeimos augalų, auga raktažolės pelenėlės, pievinės gencijonėlės. Draustinyje gyvena griežlės, peri geltonosios kielės, pieviniai kalviukai.

Draustinyje yra Medžiokalnis, Medžiokalnio miške – Kražių Medžiokalnio šventvietė.

## Šaltiniai
Papildytoji realybė

**Papildytoji realybė** () – pasaulio atvaizdavimas realiu laiku su kompiuterinės grafikos elementais, suteikiančiais papildomos informacijos apie stebimą objektą. Dėvimieji kompiuteriai – viena iš papildytosios realybės priemonių.

## Esmė ir kilmė

Papildytoji realybė yra sumaišytoji realybė (), kuriama naudojant kompiuteriu „papildytus“ suvokiamos realybės elementus. Naudojama vaizdų stebėjimo įranga – internetinė vaizdo kamera, mobiliojo telefono kamera ar kita priemonė. Gautas vaizdas yra apdorojamas, atpažįstami tam tikri objektai, ir tuo metu ant stebimo vaizdo pateikiama papildoma informacija, grafiniai elementai.

## Nuorodos
Google TV

**Google TV** - programinės įrangos platforma. Ji suteikia galimybę prijungti televizorių prie spartaus interneto ryšio ir naudotis vartotojus dominančiu interneto turiniu bei paslaugomis. Tam skirta televizoriuose diegiama „Google Chrome“ interneto naršyklė.

## Šaltiniai
 

## Nuorodos
* Oficiali „Google TV“ tinklavietė (anglų k.)
SS reichsfiureris

**SS reichsfiureris** ( – ‘apsaugos rinktinių reicho vadas’) – specialus SS laipsnis, gyvavęs nuo 1926 iki 1945 metų (1925–1926 m. – SS oberleiteris). Iki 1933 metų tai buvo pareigos, o nuo 1934 metų tapo aukščiausiu SS laipsniu. Ilgiausiai SS reichsfiurerio pareigas ėjo Heinrichas Himleris.

## Atsiradimas
Reichsfiureris SS buvo SS laipsnis ir pareigos vienu metu. Reichsfiurerio pareigos 1926 metais buvo sukurtos Jozefui Berchtoldui. Berchtoldo primtakas, Julijus Šrekas, niekada savęs nevadino reichsfiureriu (pareigos vadinosi *oberleiteris* 'pagrindinis vadovas'), tačiau šios pareigos jam buvo paskirtos atbuline data vėlesniais metais. 1929 metais, Heinrichas Himleris, tapęs SS reichsfiureriu, pradėjo save taip vadinti vietoje savo SS laipsnio. 

1934 metais, po Ilgųjų peilių nakties, Himlerio pareigos tapo oficialios. Nuo to laiko SS reichsfiurerio laipsnis tapo aukščiausiu SS laipsniu ir tapatinamas su generolo feldmaršalo laipsniu vokiečių armijoje.

## SS reichsfiureriai
* Julius Schreck (1925–1926) mirė 1936
* Joseph Berchtold (1926–1927) mirė 1962
* Erhard Heiden (1927–1929) nužudytas 1933
* Heinrich Himmler (1929–1945.04.29) nusižudė 1945
* Karl Hanke (1945.04.29-1945.05.08) nužudytas nelaisvėje 1945
Gioachino Colombo

**Gioachino Colombo** (1903 m. sausio 9 d.–1988 m. balandžio 24 d.) buvo Italijos automobilių variklių dizaineris.

1937 m. italas pagamino Alfa Romeo 158 modeliui variklį ir tokiu būdu patraukė Ferrari vadovo Enzo Ferrari dėmesį. Po II pasaulinio karo Ferrari paprašė suprojektuoti variklį jų pirmajam modeliui Ferrari 125 S.

1950 m. Colombo sugrįžo į Alfa Romeo gretas. Tuo metu jis tapo sėkmingų komandos metų Formulėje 1 (pergales pelnė Nino Farina ir Juan Manuel Fangio) liudininku.

1953 m. Colombo pradėjo dirbti Maserati gamykloje, po dvejų metų – Bugatti, o nuo 1957 iki 1970 m. dirbo MV Agusta motociklų gamykloje.

1988 m. balandžio 24 d. italas mirė Milane.

## Šaltiniai
Vidiškis (reikšmės)

**Vidiškiu** vadinamos gyvenvietės:

* Vidiškės, kaimas Ignalinos rajone;
* Vidiškiai, miestelis Ukmergės rajone;
* Vidiškis, kaimas Utenos rajone.
Bikūnų apylinkė (Anykščiai)

**Bikūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje, netoli Anykščių.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Anykščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. 1954 m. prijungta Anykščių apylinkė ir dalis Stakių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Bikūnų panaikinta prijungiant ją prie Stakių apylinkės ir Storių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Bolševiko“, „Anykščių šilelio“ kolūkiai ir Elmininkų bandymų stotis  || 
|-
| 1959-02-01  || 57,35 || || „Anykščių Šilelio“ kolūkis, „Bolševiko“ kolūkis  || 26 kaimai, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Stakių apylinkė (Anykščiai)

**Stakių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Anykščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Bikūnų apylinkės ir Ramaškonių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. atkurta iš Bikūnų apylinkės ir Ramoškonių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1971 m. kovo 12 d. prijungta prie Anykščių apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 1809 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1791 || || 38 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Vildūnai

**Vildūnai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Deglėnų.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vildūnuose 1907 m. gegužės 4 d. gimė inžinierius mechanikas, vienas akademinio irklavimo pradininkų Lietuvoje Stasys Vasauskas.

## Šaltiniai
Sakapultekų kalba

**Sakapultekų kalba** (sav. *Sakapulteko*) – majų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama vakarų Gvatemaloje, Kičės departamente (daugiausia Sakapulaso savivaldybėje) ir Gvatemalos mieste. Artima kičių kalbai.

Raštingumas šia kalba labai žemas - tik 16%. Yra išverstos Biblijos dalys.

## Nuorodos
*
Šalbalis

**Šalbalis** () – upė Gvatemaloje ir Meksikoje; Lakantuno dešinysis intakas (Usumasintos baseinas). Prasideda Kičės departamente, Kučiumataneso kalnagūbryje. Aukštupyje teka į šiaurę tarpukalnių slėniu (lygiagrečiai su Iškano upe). Toliau pasuka į šiaurės rytus ir vingiuoja tropinėmis džiunglėmis apaugusia lyguma, sudaro meandras (lygumoje upė vadinama **Šaklbaliu** – *Río Xaclbal*). Pačiame žemupyje kerta Gvatemalos-Meksikos sieną ir už kelių kilometrų įteka į Lakantuną.

Prie upės įsikūrę keletas indėnų kaimų.

## Šaltiniai
Nachodka

**Nachodka** – miestas rytų Rusijoje, 169 km į rytus nuo Vladivostoko. Uostas prie Nachodkos įlankos Japonijos jūroje. Geležinkelio stotis „Tichookeanskaja“. Išvystyta laivybos, žvejybos, maisto, medienos pramonė.

Nachodka taip pat yra svarbus prekybos mazgas – čia iš Japonijos į Rusiją importuojamos prekės iš laivų perkraunamos į geležinkelio vagonus, kuriais Transsibiro magistrale gabenamos į centrinius Rusijos regionus.

## Istorija

Nachodkos įlanką 1859 m. birželio 18 d. aptiko laivas „Amerika“, kuriuo plaukė Rytų Sibiro generalgubernatorius N. Muravjov-Amurskij. Jo įsakymu įlankai buvo duotas vardas „Nachodka“, rusų kalboje reiškiantis „radinys“. Gyvenvietė įlankoje įkurta 1941 m., 1950 m. gavo miesto teises.

## Sportas
* FK Okean Nahodka (futbolas)
Kretingos grūdai

**Kretingos grūdai** – grūdų perdirbimo bendrovė Kretingoje, Tiekėjų g. 41. Viena didžiausių pašarų gamybos bendrovių šalyje, 2005 m. užėmė 27% šių produktų rinkos. 

## Veikla

Gamina kombinuotuosius pašarus, lesalus ir baltyminius vitamininius papildus gyvuliams ir paukščiams, ėdalą šunims. Grūdų saugyklos ir birių pašarinių žaliavų muitinės sandėliai talpina apie 100 000 tonų grūdinių kultūrų. Kombinuotų pašarų cecho gamybinis pajėgumas - 50 tonų pašarų per valandą.

Turi atstovybes Maskvoje ir Minske. 2006 m. valdė – 91% bendrovės „Kontvainiai“ (verčiasi kiaulininkyste), 90% „Labtesta“ (pašarų, vandens, teršalų ir kitų tyrimai, įvairios konsultacijos), apie 84% „Raminora“ (ši bendrovė valdo Druskininkų sveikatos ir poilsio centrą „SPA-Vilnius“), 67% „Remtama“ (prekyba žemės ūkio technika ir įranga), 100% „Bridimekso“ kiaulių veislininkystės fermos, 75% Kaliningrado paukščių fabriko, 65% Kaušėnų paukštyno akcijų. 

Pagamino (2005 m.) 96 144 t. produkcijos, pajamos 90,9 mln. Lt, grynasis pelnas 10,5 mln. Lt; dirbo – 130 darbuotojų (2006 m.). 25% produkcijos eksportuoja į Rusiją, Baltarusiją, Ukrainą.  

## Istorija

1945 m. tuometiniame garvežių depo pastate įsteigtas grūdų priėmimo punktas. Grūdų priėmimo patalpas sudarė garvežių depo pastatas ir keletas karo meto medinių barakų. 1957 m. priimtas nutarimas grūdų priėmimo teritorijoje pastatyti kombinuotųjų pašarų gamybos cechą. 1958 m. įkurta Valstybinė grūdų perdirbimo gamykla, 1958 m. liepos 12 d. buvo pagamintos pirmosios tonos kombinuotų pašarų. Ši data laikoma kombinuotų pašarų cecho įkūrimo data. Tuo metu Kretingos grūdų produktų kombinatas buvo antroji įmonė, gaminanti kombinuotus pašarus šalyje. Didėjant kombinuotųjų pašarų rinkai, 1983 m. pradėta statyti naujoji 630 tonų per parą gaminanti kombinuotų pašarų gamykla.

1994 m. tapo akcine bendrove „Kretingos grūdai“.

## Šaltiniai
Kanilija

**Kanilija** () – miestelis Gvatemaloje, Kičės departamento pietryčiuose. Savivaldybės centras. Verčiamasi kukurūzų, bananų, tropinių vaisių auginimu. Veikia plytinė. Su aplinkinėmis gyvenvietėmis Kaniliją jungia tik negrįsti, vietinės reikšmės keliai.

Netoliese, ties Čichocho kaimu yra majų miesto *Los Cerritos* liekanos.
Čičikastenangas

**Santo Tomas Čičikastenangas** () – miestas Gvatemaloje, Kičės departamento pietuose, 140 km į šiaurės vakarus nuo Gvatemalos miesto. Savivaldybės centras. Kerta plentas, einantis nuo pakrantės sričių link Santa Krus del Kičės ir Gvatemalos aukštumų. Dauguma miesto gyventojų – kičiai.

Verčiamasi žemės ūkiu, amatais, prekyba. Prekiaujama daržovėmis, naminiais gyvuliais, paukščiais, rankdarbiais (tekstilės, raižyto medžio dirbiniais, kaukėmis, keramika), kopaliu (smilkalais), kalkėmis (kurui), mačetėmis. Šalia pagrindinės turgavietės stovi ~400 m. senumo Šv. Tomo bažnyčia, pastatyta ant buvusios majų šventyklos pamatų. Joje vykdomos sinkretinės apeigos, kuriose gausu senojo majų tikėjimo elementų (paukščių aukojimas, smilkalų deginimas).

Čičikastenange parašytas kičių epas „Popol Vuh“.


Image:Market-Chichicastenango.jpg|Prekyba
Image:Iglesia de Santo Tomás 2009.JPG|Šv. Tomo bažnyčia
Image:Chichicastenango-008.jpg|Kaukių įvairovė


## Šaltiniai
Kopalis

**Kopalis** – natūrali derva, išgaunama iš kopalio (*Copaifera*) genčiai priklausančių augalų sakų. Kopaliu taip pat vadinama tvirta, skaidri, primenanti gintarą derva, susidariusi iš jau suakmenėjusių sakų.

Kopalis plačiai vartotas ir tebevartojamas Mezoamerikos indėnų ritualuose kaip smilkalai. Pavadinimas nahuatlių kalba *copalli* reiškia smilkalus. Majai kopalį vadina *pom*. Labiau vertinamas yra šviežias, baltos spalvos, minkštas kopalis. Suakmenėjęs, geltonas kopalis yra pigesnis.

Pietų Amerikoje, Afrikoje gaminami panašūs smilkalai iš kopalmedžio (*Hymenaea*) sakų.
Plaja Grandė Iškanas

**Plaja Grandė Iškanas** () – miestelis Gvatemaloje, Kičės departamento šiaurėje, Čišojaus upės kairiajame krante, Aukštutinio Verapaso pasienyje. Iškano savivaldybės centras. Gyventojų dauguma – uspantekai ir kekčiai.

Verčiamasi prekyba, žemės ūkiu. Veikia vietinės reikšmės oro uostas. Į rytus nuo Plaja Grandės telkšo Lačua lagūna. Miesto apylinkėse planuojama įrenti Šalalos užtvanką, dėl kurios būtų užlieta 12 majų kaimų.

## Šaltiniai
Sakualpa

**Sakualpa** () – miestelis Gvatemaloje, Kičės departamento pietuose, į rytus nuo Santa Krus del Kičės. Su aplinkinėmis gyvenvietėmis jungia tik vietinės reikšmės keliai.

## Istorija

Sakualpa įkurta XVI a. Diego de Robledo.
BES salos

**BES salos** (*[[Boneras|*'B**oneras]], [[Sint Eustatijus|Sint **E**ustatijus]], [[Saba|**S**aba]]'', ) arba **Karibų Nyderlandai''' () – Nyderlandų Karalystei priklausančios salos Karibų jūroje. Iki 2010 m. spalio 10 d. priklausė Nyderlandų Antilų autonominiam regionui. Šiuo metu turi specialiųjų Nyderlandų provincijų statusą. 25 699 gyventojai (2017 m.).

## Salos

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Nacionalinio BES salų biuro svetainė
Floresas (Gvatemala)

**Floresas** () – miestas Gvatemalos šiaurėje, saloje, esančioje pietinėje Peten Icos ežero dalyje. Peteno departamento administracinis centras. Su žemynu jungiasi grįsta damba. Naujoji miesto dalis plečiasi žemyne ir yra susiliejusi su Floreso priemiesčiais – Santa Elena ir San Benitu. Santa Elenoje yra Mundo Maya tarptautinis oro uostas, kuriuo atvyksta turistai į Peteno regiono senuosius majų miestus.

## Istorija

Senovėje Peten Icos ežero saloje stovėjo majų (icų) miestas Tajasalis. Jis dar buvo vadinamas Noh Petenu arba Tah Ica. Tai buvo ilgiausiai prieš ispanų konkistadorus atsilaikęs majų miestas. 1541 m. kelionės į Hondūrą metu Tajasalį nesėkmingai bandė užimti Ernanas Kortesas. Jis buvo užimtas tik 1697 m. Dauguma icų pabėgo į džiungles, o buvusio miesto vietoje išaugo Floresas.


Image:Catedral de Flores, Petén, Guatemala.jpg|Katedra
Image:Flores-Guatemala.jpg|Vaizdas nuo ežero
Image:Hotelsflores.JPG|Viešbutis


## Šaltiniai
San Benitas

**San Benitas** ( – „Šv. Benas“) gali reikšti:

* San Benitas – miestas Gvatemaloje;
* San Benitas – savivaldybė Filipinuose, Siargao saloje;
* San Benitas – miestelis JAV, Teksase;
* San Benito apygarda – Kalifornijos teritorija.
Peten Ica

**Peten Ica** () – ežeras šiaurės Gvatemaloje, Peteno departamente, trečias pagal dydį šalyje (po Isabalio ir Atitlano). Driekiasi iš rytų į vakarus 30 km, plotis iki 5 km. Gylis siekia 160 m. Giliausia yra šiaurinė ežero dalis, o pietrytinis galas seklus, jame yra keletas salų. Vienoje iš salų įsikūrusi departamento sostinė Floresas. Seniau ten buvo majų miestas Tajasalis. Pakrantės daugiausia apaugusios džiunglėmis.

Ežere ir jo pakrantėse gyvena virš 100 gyvūnų rūšių: petenijos, Centrinės Amerikos krokodilai, aštriabriauniai krokodilai, įvairūs vandens paukščiai, kabiauodegės beždžionės ir kt.

Peten Icos salose ir pakrantėse yra 27 majų archeologinės vietovės (Tajasalis, Motulas, Išlu ir kt.). Svarbiausi dabartiniai miestai prie ežero: Floresas, San Benitas, Santa Elena, San Andresas, San Chose Arada.

## Šaltiniai
Petešbatunas

**Petešbatunas** () – ežeras šiaurės Gvatemaloje, Peteno departamente, į pietus nuo Sajaščės. Susidaręs Petešbauno upės slėnyje (Pasjono intakas). Krantai žemi, pelkėti, apaugę džiunglėmis.

Ežero apylinkėse atrasta keletas senovės majų miestų: Seibalis, Dos Pilasas, Aguateka, Icanas, Tamarinditas, Punta de Čiminas ir kt.

Pakrantėse gausu vandens paukščių, krokodilų, gyvena vėžliai, įvairios žuvys.

## Šaltiniai
Majų kalnai

**Majų kalnai** () – kalnagūbris Belize ir šiaurės rytų Gvatemaloje, tarp Peteno baseino vakaruose ir Karibų jūros pakrantės žemumos vakaruose. Šiaurėje ir pietuose stačiai leidžiasi į lygumas. Vakaruose palaipsniui pereina į Vakos plynaukštę. Masyvo ilgis 115 km. Aukščiausios viršūnės: Doilz Delaitas (1124 m) ir Viktorijos kalnas (1122 m). Susidarė mezozojaus laikotarpiu. Išplitę karstiniai reiškiniai.

Kalnai pavadinti majų vardu dėl už jų stovėjusių majų miestų. Kalnuose rasti šių majų miestų griuvėsiai: Lubaantunas, Nim Li Punitas, Kahal Pečas. Majų kalnuose Belize įkurta Kokskombo baseino laukinės gamtos draustinis.
Sajaščė

**Sajaščė** () – miestas Gvatemaloje, Peteno departamente, prie Pasjono upės ir jos intako Petešbatuno. Kelias į Floresą. Tiltų nėra, per Pasjono upę kelia keltas.

Į rytus nuo miesto prasideda El Rosarijo nacionalinis parkas. Netoliese yra keletas senovinių majų miestų, iš kurių žymiausi yra Seibalis ir Dos Pilasas.

## Istorija

Sajaščė įkurta 1874 m. kaip medkirčių gyvenvietė. Savivaldybės centru tapo 1929 m.

## Šaltiniai
Floresas (reikšmės)

**Floresas** (nuo  ir  – „gėlės“) gali reikšti:

* Floresas – sala Indonezijoje;
* Floresas – miestas Gvatemaloje;
* Floresas – Buenos Airių (Argentina) kvartalas;
* Floresas – sala Kanadoje, Britų Kolumbijoje;
* Floresas – sala Azorų salyne;
* Floreso departamentas – Urugvajaus teritorija.
San Luisas (Gvatemala)

**San Luisas** () – miestas Gvatemaloje, Peteno departamento pietryčiuose, 35 km į vakarus nuo Belizo sienos. Savivaldybės centras.

Verčiamasi žemės ūkiu, baldų, statybinių medžiagų gamyba, miškų kirtimu.

## Istorija

1675 m. San Luiso apylinkėse pradėjo kurtis dominikonų misijos. 1832 m. įkurta savivaldybė.
Poptunas

**Poptunas** () – miestas Gvatemaloje, Peteno departamento rytuose, netoli nuo Belizo sienos. Savivaldybės centras.

Verčiamasi žemės ūkiu, miškų kirtimu. Apylinkėse yra keletas majų archeologinių vietovių.

Poptune yra specioliojo Gvatemalos karinių pajėgų dalinio Kaibilių bazė.

## Šaltiniai
Melčor de Menkosas

**Melčor de Menkosas** () – miestas Gvatemaloje, Peteno departamento rytuose, Belizo pasienyje, prie Mopano upės, priešais Belizo miestą Benke Vjecho del Karmeną. Savivaldybės centras. Eina kelias tarp Floreso ir Belmopano.

Verčiamasi žemės ūkiu, prekyba.

Iki 1989 m. veikė specioliojo Gvatemalos karinių pajėgų dalinio Kaibilių bazė.

## Šaltiniai
Šrindraditijas

**Šrindraditijas** ( arba Pho Khun Sri Indraditya) g. nežinoma – m. 1279 m.) – Fraruangų dinastijos Sukotajaus karalystės įkūrėjas, pirmasis Siamo karalius.

## Istorija
Pradžioje, busimasis Siamo karalius, tarnavo kaip vasalas Bangjangui (Bang Yang), kurio teritorija tuo metu priklausė vakarinėms Khmerų imperijos žemėms (dabar šiaurės–centrinis Tailandas). Jis buvo žinomas kaip Kunbangklangtao (Khun Bang Klang Thao) „“ arba Hao. Kartu su gubernatoriumi Rada (Rad), armijos vadu Kunfamuengu (Khun Pha Mueang), jis paskelbė nepriklausomybę nuo Ankoro ir atsisakė mokėti duoklę. Galiausiai buvo organizuotas sukilimas. Paskatinti šio pavyzdžio, nepriklausomybę paskelbė Muangfangas (Ban Muang Fang) ir Fajajo.

Malšinti sukilimo buvo pasiustas khmerų armijos generolas Klonlamfongas (Khlon Lamphong). Bet sukilėliams vadovavę Kunbangklangtao ir Kunfamuengas nugalėjo khmerus. Po mūšio abu karvedžiai įžengė į Khmerų imperijos šiaurės sostinę Sukotajų. Turėdamas daug sąjungininkų, Kunbangklangtao privertė khmerų imperatorių suteikti jam karaliaus titulą, bei atiduoti į žmonas savo dukrą Suang. Tapęs Sukotajaus karaliumi, Kunbangklangtao gavo karališką vardą Šrindraditijas (Sri Int’arat’itya) „“, bei suteiktos mistinio legendinio herojaus Fraruango (Phra Ruang) „“ galios. Paskui Fraruango vardas buvo suteikiamas visiems Sukotajaus karaliams, taip atsirado Fraruangų dinastija.

Jo valdymo metais, į šalį sugrįžo daug tajų imigrantų, kurie bėgo iš Junano po chano Chubilajaus įsiveržimo į Nanzhao karalystę 1254 m. Pastovus emigrantų srautas iš šiaurės leido karaliui išlaikyti stiprią armiją ir sėkmingai priešintis khmerų bei kitų kaimynų antpuoliams. Chanui Chubilajui užkariavus pietų Kiniją, kažkuria prasme padėjo išsaugoti nepriklausomą Siamo valstybę.

Šrindraditijo mirė apie 1279 m. Su karaliene Suang (Nang Suang) susilaukė trijų sūnų. Vyriausias sūnus mirė dar jaunystėje. Sostą paveldėjo vidurinysis sūnus karalius Banmuangas, kuris valdė labai neilgai, paskui sostą perėmė jauniausias sūnus Ramkhamhaengas.

## Nuorodos
* Tailando valdovai  

## Išnašos
Chloteras I

**Chloteras I** (vadinamas **Senuoju**, , apie 497 Suasone, Esno departamentas, Pikardija, Prancūzija – 561 m. lapkričio 29 d.) – frankų karalius, vienas iš keturių Chlodvigo sūnų.

## Gyvenimas

Po tėvo mirties 511 m. jam atiteko Suasonas, kurį jis padarė savo sostinė, Laono, Nojono, Kambrės miestai, Maso žemupys. Tačiau jis buvo ambicingas ir norėjo išplėsti savo valdas.

Jis buvo atsakingas už brolio Chlodomiro vaikų nužudymą 524 m. ir po to jam atiteko Turas ir Puatjė. Jis dalyvavo žygiuose į Burgundiją ir po jos žlugimo 534 m. jis gavo Grenoblį ir aplinkimius miestus.

Kai ostgotai perleido Provansą frankams, Chloteras pasiėmė Oranžą, Gapą ir Karpentrą. 531 m. jis žygiavo prieš tiuringus su sūnėnu Teodebertu I ir 542 m. su broliu Childebertu I prieš Ispanijos vizigotus. Po sūnėno Teodebaldo I mirties 555 m. Chloteras pasisavino jo žemes. Po Childeberto mirties jis tapo visų frankų karaliumi.

Chloteras I valdė didžiąją dalį Vokietijos, rengė žygius į Saksoniją ir kurį laikė privertė saksus jam mokėti 500 karvių metinę duoklę. Valdymo pabaigoje kelis kartus sukilo jo sūnus Chramas. Pasekęs Chramą į Bretanę, kur slėpėsi sukilėliai, jis uždarė sūnų su jo žmona ir vaikais į namą ir jį padegė. Apimtas sielvarto jis nuvyko į Turą prie Švento Martyno kapo ir netrukus mirė savo rūmuose Kompjenė.

## Šeima
Chlotero pirmoji santuoka buvo su Gunteuka, Chlodomiro našle, apie 524 m. Jie neturėjo vaikų. Antroji buvo apie 532 m. su Radegunda, Bertarcho, Tiuringijos karaliaus dukra, kurį Chloteras su broliu Teodoriku I. Vėliau ji buvo kanonizuota. Jie irgi neturėjo vaikų. Jo trečioji ir sėkmingiausia santuoka buvo su Ingunda, su kuria susilaukė 5 sūnų ir 2 dukterų:

* Guntaras, mirė prieš tėvą
* Childerikas, mirė prieš tėvą
* Charibertas I, Paryžiaus karalius
* Gontranas I, Burgundijos karalius
* Sigebertas I, Austrazijos karalius
* Chlotsinda, ištekėjo už Alboino, lombardų karaliaus

Kita santuoka buvo su Ingundos seserimi Aregunda, su kuria susilaukė sūnaus Chilperiko I, Suasono karaliaus. Paskutinė žmona buvo Chunsina (arba Chunsinė), su kuria susilaukė sūnaus Chramo. Chloteras galėjo vesti ir išsiskirti su Valdrada.

## Literatūra

* Bernard Bachrach| (1972). *Merovingian Military Organization, 481–751*. Minneapolis: University of Minnesota Press, ISBN 0-81660-621-8.
* Geary, Patrick J. (1988). *Before France and Germany: The Creation and Transformation of the Merovingian World*. Oxford: Oxford University Press, ISBN 0-19504-458-4.
* Edward James (1991). *The Franks*. London: Blackwell, ISBN 0-63114-872-8.
* Charles Oman (1914). *The Dark Ages, 476–918*. London: Rivingtons.
* John Michael Wallace-Hadrill (1962). *The Long-Haired Kings, and Other Studies in Frankish History*. London: Methuen.
* Wood, Ian N. (1994). *The Merovingian Kingdoms, 450–751*. London: Longman, ISBN 0-58221-878-0.
Pabaikalė

**Pabaikalė** () – Rusijos teritorijos dalis Irkutsko srities ir Buriatijos teritorijose, į vakarus ir į rytus nuo Baikalo ežero. Pabaikalei priklauso Primorjės (*Приморский*), Baikalo (*Байкальский*), Chamar Dabano (*Хамар-Дабан*), Ulan Burgasy (*Улан-Бургасы*), Barguzino (*Баргузинский*), Ikatano (*Икатанский*) ir Džidos (*Джидинский*) kalnagūbriai.
Pabaikalės teritorijoje yra Pabaikalės nacionalinis parkas (*Прибайкальский национальный парк*).

## Nuorodos
* Прибайкальская ландшафтная область в книге: *Н.&nbsp;А.&nbsp;Гвоздецкий, Н.&nbsp;И.&nbsp;Михайлов.* Физическая география СССР. М., 1978.
* Прибайкалье  на сайте „Горной энциклопедии“
* Географическое описание Прибайкалья
San Benitas (Gvatemala)

**San Benitas** () – miestas Gvatemalos šiaurėje, Peteno departamente, Peten Icos ežero pietvakarinėje pakrantėje, Floreso priemiestis. Yra regioninė ligoninė, kapinės, turgus, viešbutis. Verčiamasi žemdirbyste, prekyba, turizmu.

Apylinkėse yra mažiau žinomų majų gyvenviečių liekanų (Nooč Nach Kultunichas, Sonohuicas, Kolonija Ica). Greta esančioje Santa Barbaros saloje veikia archeologijos muziejus.

## Istorija

San Benitas pradėjo kurtis nuo 1702 m., savivaldybės centru tapo 1873 m.


Image:Hospital Regional de San Benito, Petén.jpg|Ligoninė
Image:Parque de San Benito.jpg|Parkas, teniso kortai
Image:El Baile del Caballito.jpg|Gatvės šokiai


## Šaltiniai
Tadas Dilys

**Tadas Robertas Dilys** (g. 1968 m. rugsėjo 15 d. Vilniuje) – aktorius, vaikystėje išgarsėjęs keletu ryškių vaidmenų fino filmuose.

## Biografija
1976 m. atliko pagrindinį Kalio Bliumkvisto vaidmenį A. Žebriūno filme „Seklio Kalio nuotykiai“. Filmavosi TSRS Centrinės TV kino almanache „Tas fantastiškas pasaulis“ (1983 m.), R. Banionio režisuotame TV seriale "Šešiolikmečiai" (1986 m.).

1987 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą. Nuo 1994 m. vadovauja UAB „Autarė“, rengiančioje pramonines parodas ir užsiimančioje verslo turizmu.

## Šaltiniai
Kandis (Šri Lanka)

**Kandis** (, , ) – miestas centrinėje Šri Lankoje, į šiaurės rytų nuo Kolombo, prie Mahaveli upės. Centrinės provincijos centras. Plentas ir geležinkelis į Kolombą.

Tekstilės, maisto (arbatos, kavos, prieskonių) pramonė. Apylinkėse auginami kaučiukmedžiai, arbatmedžiai, kavamedžiai, kardamonas. Svarbus amatų centras: apdirbamas dramblio kaulas, medis, brangakmeniai, tradicinė tekstilė. Veikia nacionalinis, archeologijos muziejai. Yra Ceilono universitetas (įkurtas 1942 m.) ir karališkasis botanikos sodas (1821 m., 67 ha) Turizmas.

Kandis yra religinis budizmo centras. Piligrimai lanko XVIII a. pastatytą Budos Danties šventyklą. Vyksta religinės šventės, festivaliai (žymiausias – Esala Perahera). Gausu XII–XIV a., XVIII–XIX a. architektūros paminklų.

## Istorija

1592–1815 m. Kandis buvo Sinhalų valstybės sostinė. 1988 m. miestas paskelbtas pasaulio paveldo objektu.


Image:Kandy lake.jpg|Miesto panorama
Image:Kandy city centre.JPG|Miesto centras
Image:The good luck elephant.jpg|Esala Perahera


## Šaltiniai
Monopolis (Italija)

**Monopolis** () – miestas Italijoje, Apulijos regione, Bario provincijoje. Miestas yra apie 40 km į pietryčius nuo Bario.

## Istorija
Iš pradžių miesto apylinkėse apsigyveno graikai. 545 m. visus jų miestus sunaikino Ostgotai, tad graikai persikėlė į Monopolį ir pavadino jį *vieninteliu miestu*. Vėliau miestas priklausė Bizantijos imperijai, Normanams ir Štaufenams. Monopolis buvo pagrindinių Kryžiaus žygių startų taškas. Po to miestas priklausė Anžu dinastijai.

1484 m. miestas pateko į Venecijos respublikos valdžią ir tapo svarbiu ekonominiu miestu kelyje tarp Bario ir Brindizio. 1545 m. Monopolis tapo laisvu miestu, o 1860 m. tapo suvienytos Italijos dalimi.

## Miestai partneriai
*  Lysas, Šveicarija
*  Lugošas, Rumunija
*  Vliorė, Albanija

## Šaltiniai
Bario provincija

**Bario provincija** () – Apulijos regione pietryčių Italijoje. Provincijos sostinė yra Bario miestas.

Provincija užima 3863 km² plotą, joje gyvena 1,226 mln. gyventojų (2021 m.). Provincija skirstoma į 48 komunas (it. *comuni*).

Provincijoje yra pasaulio paveldo objektas Alberobelo miestelis, pasižymintis tradicine apulietiška architektūra.

## Bario didžiausios savivaldybės

## Šaltiniai
Nijolė Medvedeva

**Nijolė Medvedeva** (**Bluškytė**, g. 1960 m. birželio 20 d. Kelmėje) – Lietuvos ir Tarybų Sąjungos lengvosios atletikos rinktinės narė, kuri specializavosi šuolio į tolį rungtyje. 1992 m. vasaros olimpinėse žaidynėse diskvalifikuota dėl mezokarbo vartojimo ir daugiau į šuolių sportą nebegrįžo.
LLAF viceprezidentė ir generalinė sekretorė.

1987 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, kūno kultūros mokytojos specialybę. Pelniusi tarptautinės klasės sporto meistrės titulą. 1985 m. Pasaulio lengvosios atletikos uždarų patalpų čempionato bronzos medalio laimėtoja. Daugkartinė Lietuvos čempionė. Lietuvos uždarų patalpų šuolių į tolį rekordininkė – 7.01.

## Nuorodos
* Nijolė Medvedeva IAAF svetainėje
* Nijolė Medvedeva sports-reference svetainėje 

## Išnašos
Dambula

**Dambula** (, ) – miestas centrinėje Šri Lankoje, 72 km į šiaurę nuo Kandžio, 19 km į pietvakarius nuo Sigirijos.

Dambula yra svarbus turistinis ir religinis budizmo centras. Miesto apylinkėse yra I m. e. amžiuje kalnų olose įrengtos šventyklos (Dambulos urvo šventykla) bei gulinčio Budos skulptūra (ilgis – 14 m). Šie objektai yra įtraukti į pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Dambulla-buddha.jpg|Gulintis Buda
Image:Dambulla-temple daurat1.jpg|Daurato šventykla
Image:Dambulla 15.jpg|Sienų tapyba


## Šaltiniai
Liberiškio dvaras

**Liberiškio dvaras** – dvaras Liberiškyje, Panevėžio rajono savivaldybės teritorijoje, Naujamiesčio seniūnijoje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Naujamiesčio, dešiniajame Šuojos krante.

## Istorija
Dvaras pirmą kartą paminėtas 1595 m., tuo metu (XVI a. pab.) priklausė A.Abramavičiui.

1790 m. dvarui priklausė 355 dūmai ir 26 100 auksinų metinių pajamų.

Apie 1805 m. dvarą kartu su Naujamiesčio dvarais iš Dominyko Jeronimo Radvilos nusipirko Ignotas Karpis. Karpių giminei dvaras priklausė iki pat 1940 m. 

Išlikę dvaro pastatai statyti XIX a. antroje pusėje – XX a. pradžioje.

1903 m. čia gyveno 126, o 1923 m. – 172 žmonės.

1940 m. dvarui priklausė 397,85 ha žemės. Nacionalizuojant dvarą 1940 m. jame buvo nemažai meno vertybių – daugiau nei 1 tūkst. tomų knygų biblioteka, kurioje buvo ir Lietuvos statutas su XVII a. pabaigos odiniu aptaisu. Dalis vertybių pateko į Šiaulių Aušros muziejų.

Po Antrojo pasaulinio karo dvare įsikūrė Liberiškio tarybinis ūkis.

Dvaras įrašytas į išaiškinamų kultūros paminklų sąrašą (IP 490 At).

1994 m. parengtas individualus apsaugos ir naudojimo reglamentas.

## Parkas
Parkas įkurtas XIX a. Jis – gamtos paminklas. Parke auga 12 vietinių rūšių ir 9 introdukuotos rūšys medžių, 6 vietinės ir 12 svetimžemių krūmų rūšių. Yra du apleisti tvenkiniai.

## Savininkai
* A. Abramavičius, 1595 m.
* Jeronimas Vincentas Radvila
* Dominykas Jeronimas Radvila, nuo 1786 m.
* Ignotas Karpis, nuo 1805 m.
* Eustachijus Karolis Karpis, nuo 1809 m.
* Pranciškus Felicijonas Benediktas Jurgis Karpis, nuo 1848 m.
* Mauricijus Juozapas Pranciškus Steponas Petras Karpis, nuo 1872 m.
* Benediktas Jokūbas Ignacijus Povilas Chrizostomas Petras Karpis ir jo žmona Marijona Joana Karpytė, 1905–1940 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Liberiškio dvaro sodybos fotofiksacija (Lietuvos dvarų duomenų bazė) 
* Liberiškio buv. dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
Anuradhapura

**Anuradhapura** (, ) – miestas šiaurinėje Šri Lankoje, prie Malvatu Ojos upės, 205 km į šiaurę nuo Kolombo. Šiaurės-Vidurio provincijos centras. Yra oro uostas, eina Kolombo-Madurajaus (Indija) geležinkelis.

Apylinkėse auginami ryžiai, riešutmedžiai, kokospalmės. Prekyba, turizmas. Anuradhapura yra budizmo religinis centras.

## Paveldas

Senoji miesto dalis yra UNESCO pasaulio paveldo paminklas. Seniausios Šri Lankos budistų šventyklos: Thuparama (pastatyta 244 m. pr. m. e., daug kartų perstatyta, dabartinį vaizdą įgijo po 1862 m. restauravimo) ir Ruanveli, arba Didžioji stūpa (pastatyta II-I a. pr. m. e., perstatyta XIX a.). Thuparama (platformos skersmuo 50,2 m, kupolo aukštis 19 m) – plytų mūro su balto marmuro apdaila pastatas, apsuptas 4 kolonų eilėmis; kupole yra maža relikvijų kamera. Ruanveli (aukštis be smailės 54,6 m) – kupolo pavidalo pastatas, stovintis ant dvipakopės stačiakampės platformos ir apskrito stilobato; pastatas baigiasi aukso plokštėmis aptaisyta smaile su kalnų krištolu viršuje. Uolose yra iškaltas Isurumunijos vienuolynas su puošniais reljefais (III a. pr. m. e.); prie įėjimo išliko 1600 akmeninių kolonų, skulptūrų (I–VIII a.). Yra miesto sienos (IV a.), vartų, tiltų, vandentiekio (III a. pr. m. e.) liekanų.


Image:Thuparamaya dagaba.jpg|Thuparama
Image:SL Anuradhapura asv2020-01 img22 Isurumuniya Temple.jpg|Isurumunijos vienuolynas 
Image:SL Anuradhapura asv2020-01 img29 Kuttam Pokuna.jpg|Kutum Pokuno baseinas
SL Anuradhapura asv2020-01 img31 Abhayagiriya Stupa.jpg|Abhajagirio stūpa


## Istorija

Anuradhapura V a. pr. m. e. – II a. buvo sinhalų valstybės (Anuradhapuros karalystė) sostinė.

## Sportas
* Solid SC futbolo klubas.
* „Kalėjimo“ stadionas (), kurio talpa 2 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Ceilono maurai

**Ceilono maurai** (*larakalla*), Šri Lankoje vadinami tiesiog **musulmonais** – Pietų Azijos tauta. Gyvena Šri Lankoje. Populiacija – apie 2 mln. žmonių, tai sudaro 8 % Šri Lankos gyventojų. Kalba tamilų ir sinhalų kalbomis. Seniau vartojo arabų ir arvi (arabų-tamilų tarmė) kalbomis. Tikintieji – musulmonai sunitai. Verčiasi prekyba, palūkininkavimu, rečiau žemdirbyste, žvejyba, amatais.

Musulmonai (arabai) į Šri Lanką pradėjo keltis VIII-XII a. Pradžioje tai buvo piligrimai, lankantys Adomo kalną. Vėliau jie pradėjo verstis prekyba. Sinhalų valdovai leido arabams įsikurti, per juos prekiavo su Indijos tautomis. Jie sudarė mišrias šeimas su sinhalais ir tamilais. XVII a. salą valdę portugalai pavadino Šri Lankos musulmonus maurais ir vykdė religinius persekiojimus. Dėl to daug musulmonų iš pakrančių persikėlė gilyn į salą. Šri Lankos pilietinio karo metu dauguma maurų persikėlė į sinhalų žemes.

## Šaltiniai
Sinhalų kalba

**Sinhalų kalba** – indoeuropiečių kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama daugiausia Šri Lankoje. Ja kalba daugiau nei 15 mln. žmonių (daugiausia sinhalai), tai yra viena iš dviejų oficialių Šri Lankos kalbų (greta tamilų). Jai artima Maldyvuose vartojama divehių kalba.

Sinhalų kalba užrašoma sinhalų raštu, išsivysčiusiu iš Brahmi rašto. Seniausi sinhalų rašto paminklai rasti ant VI a. pr. m. e. keramikos, o literatūros darbai randami nuo IX a.

Išskiriamos 4 sinhalų kalbos stadijos:
* Sinhalų prakritas (iki III a.)
* Protosinhalų kalba (III–VII a.)
* Viduramžių sinhalų kalba (VII–XII a.)
* Šiuolaikinė sinhalų kalba (nuo XII a.)
 
Aiškiai išreikšta diglosija (šnekamosios ir oficialios kalbos skirtumas). Gausu žodžių, nepasitaikančių kitose indoeuropiečių kalbose (bet dažnų vedų kalboje), skolinių iš tamilų, anglų kalbų.

## Nuorodos
*
Likėnų lobis

**Likėnų lobis** – XII a. – XIII a. pradžios sidabro dirbinys, rastas 1976 m. netoli Likėnų, dab. Kėdainių rajono savivaldybės teritorijoje.

## Lobis
Melioruojant laukus iškasta 1,68 m ilgio ir apie 2 kg svorio sidabrinė antkaklė, suvyta iš 9 apvalių vielų, masyviais plokšteliniais galais. Antkaklės galų profiliuotos plokštelės (apie 14 cm ilgio ir iki 3,3 cm pločio) puoštos keturiomis stilizuotomis paukščio (manoma, sakalas) figūrėlėmis ir palmės lapeliu. Plokštelių ornamentika rodo lietuvių genčių ryšius su Skandinavijos šalimis ir Šiaurės Rusia. Antkaklę saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Galūnė

**Galūnė** – gyvūnų kūno (liemens, galvos ir pan.) porinės ataugos, paprastai tiesiogiai judinamos raumenų (kartais – hidrauliškai, skysčio slėgio).
Galūnėmis nėra laikomi galva, uodega, lyties organai. Galūnėmis dažnai nelaikomi galvakojų čiuoptuvai, dygiaodžių ambulakrinės kojelės ir spinduliai. Anglų kalboje terminas  'galūnė' kartais reiškia ir galvakojų čiuoptuvą, ir kibias kai kurių beždžionių uodegas.

Galūnes turi žieduotosios kirmėlės, nariuotakojai ir jiems giminingos grupės (lėtūnai, onichoforai), stuburiniai.

Galūnių funkcijos:
* atraminė – ant galūnių stovima (nariuotakojų, sausumos stuburinių kojos),
* judėjimo (lokomocijos) – galūnėmis vaikščiojama, bėgiojama, šokinėjama, laipiojama, šliaužiojama, plaukiojama, skraidoma,
* ėmimo ir manipuliavimo – pvz., galūne (ranka imami objektai, kilnojami, mėtomi ir pan.
* maisto apdorojimo:
** prilaikymas – galūnėmis maistas prilaikomas kol graužiamas (pvz., vėžių žandikojai),
** graužimas – pakitusios galūnės tapusios burnos aparato dalimis (žandais), kuriomis maistas smulkinamas.
** nuodų ir/ar virškinimo sulčių suleidimas – į grobį suleidžiami nuodai (vorų chelicerai).
* jutimo – galūnės naudojamos kaip jutimo organai
** lytėjimo – galūnė yra lytėjimo organas. Pvz., ranka ar vėžio antena apčiuopiami daiktai tamsoje.
** uoslės – nariuotakojų antenos yra uoslės organai
** kitokio jutimo – kai kurie vabzdžiai kojomis jaučia skonį, kojose turi klausos organus.
* atakos ar gynybos – kaip ginklas naudojami nagai, kanopos ir pan.
* rausimo – galūnėmis rausiami urvai, išsikasamas maistas ir pan.
* kvėpavimo – kai kurių vėžiagyvių antenos turi žiaunas.


File:Leg2.jpg|Žmogaus kojos
File:Acridae hind leg.jpg|Skėrio šokamosios kojos
File:Leg of Gryllotalpa.jpg|Kurklio rausiamosios kojos
File:Human Hand.jpg|Žmogaus ranka
File:Homology.jpg|Skraidomosios galūnės
File:Frog žába.gif|Plaukianti rupūžė (*[[Bufo bufo]]*)
File:Ojo compuesto.jpg|Vabzdžio antenos
File:Jumping spider fang 3D.jpg|Voro kojiniai čiuopikliai ir chelicerai.


## Taip pat skaitykite
* Apatinės galūnės
* Viršutinės galūnės
Varpė

**Varpė** – upė Jonavos rajone; Neries kairysis intakas. Prasideda Gaižiūnų miškuose, netoli Gaižiūnų karinio poligono. Teka į šiaurės vakarus miškingomis vietovėmis. Prateka Šveicarijos gyvenvietę. Įteka į Nerį 35,7 km nuo jos žiočių, ties Tartoku.

Intakas – Vėsupė (kairysis).

Šveicarijoje (2,8 km nuo žiočių) Varpės slėnyje įrengtas Šveicarijos tvenkinys (10,8 ha). Gyvenvietės prie Varpės: Bulotai, Kisieliškiai, Dumsiai, Šveicarija, Varpiai, Tartokas.

Upėvardžio kilmė ne visai aiški: gali būti kilęs nuo augalo pavardinimo *varputis, varpis*, iš *verpti*/*verpetas* arba su abstraktesne reikšme „sukti, lenkti“ (plg. ).

## Šaltiniai
Užtvinimas

**Užtvinimas** – upelis Jonavos rajone; Neries kairysis intakas. Prasideda Karmėlavos miške. Teka į šiaurės vakarus, įteka į Nerį 34,7 km nuo jos žiočių, tarp Tartoko ir Stašėnų.

## Šaltiniai
Jasnogurka

**Jasnogurka** – upelis Jonavos rajone; Neries kairysis intakas. Jasnogurkos versmės prasideda apie 2,0 km į pietvakarius nuo Skarbinų kaimo, Karmėlavos miške. Nuo versmių iki 4,1 km sureguliuota. Teka į šiaurės vakarus miškingomis vietovėmis, įteka į Nerį 29,4 km nuo jos žiočių, ties Bagdonava.

Bagdonavoje įrengtas nedidelis tvenkinys.

## Šaltiniai
Žara (upė)

: *Apie gamtos reiškinį žr. [[sutemos]].*

**Žara** – upelis Jonavos rajone; Neries kairysis intakas. Žara dar vadinama Ežerotakiu. Versmės yra Karmėlavos miške, prie kelio Kaunas-Daugpilis. Nuo versmių iki 4,0 km sureguliuota. Teka į pietvakarius miškingomis vietovėmis, ties Išorais sukasi į šiaurės vakarus, Guldynuose įteka į Nerį 23,8 km nuo jos žiočių.

Ties Svilonėliais ir Krėslynais įrengti nedideli tvenkiniai.

Upėvardis kildintinas iš žodžio *žaras* („šaka“).

## Šaltiniai
Ukmergės Švč. Dievo Motinos Užtarėjos sentikių cerkvė

**Ukmergės Švč. Dievo Motinos Užtarėjos sentikių cerkvė** – medinė sentikių cerkvė, esanti Ukmergėje, Paupio gatvėje, šalia Ukmergės piliakalnio ir Ukmergės tilto per Šventosios upę. Pastatyta 1873 metais tikinčiųjų bendruomenės, susibūrusios 1863 m., lėšomis.

Pastatas medinis, stačiakampio plano, gyvenamojo namo formos. Kairiojoje pastato pusėje įrengta patalpa pamaldoms, dešinėje – gyvenamosios šventiko patalpos. 1907 m. pastatytas bokštelis (pradžioje buvo aštuonkampis, kupolo formos – vėliau keturkampis). Vokiečių okupacijos metais (1914 m.) cerkvėje veikė arklidės.

Pastatas yra architektūros paminklas. Yra kilnojamojo turto vertybių.

Yra veikiančios sentikių kapinės.

## Galerija


Ukmergė, sentikių cerkvė.JPG|Nuo Šventosios pusės
2. Ukmergė, sentikių cerkvė.JPG|Įėjimas į cerkvę
2020. Ukmergė, sentikių cerkvė.JPG|Priekis
Ukmergė, sentikių cerkvė, kryžius.JPG|Priekinio bokšto kryžius


## Šaltiniai

## Nuorodos

*Kultūros vertybių registras
Užusalių tvenkinys

**Užusalių tvenkinys** – tvenkinys Jonavos rajone, Užusalių gyvenvietėje. Susidaręs patvenkus Šešuvos upę (Neries baseinas) 11,3 km nuo jos žiočių. Ilgis iš rytų į vakarus 3,5 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 62 m. Krantai daugiausia neaukšti, sausi. Rytinis ir vakarinis krantai apaugę medžiais. Į pietus yra nutįsusi 0,9 km ilgio įlanka į kurią įteka Pravarta; ją skersai kerta kelias . Pietiniame krante šalia užtvankos yra paplūdimys, yra įrengtas vandenlenčių ir vandens sporto pramogų parkas. Vakarinėje pakrantėje įsikūrę Kalnėnų geležinkelio stotis ir Veseluvkos kaimas. Aplink tvenkinį plyti dirbami laukai, vietomis – pievos ir krūmynai.

Debitas:
* Upės: 0,81 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 33,8 m³/s

Užtvanka 305 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1979 m. 2013 m. atlikti tvenkinio išvalymo ir tvarkymo darbai.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Juodmena

**Juodmena** – upelis Jonavos rajone; Varnakos dešinysis intakas (Neries baseinas). Prasideda į šiaurę nuo Rimkų kaimo. Pradžioje teka dirbamais laukais, ten upės vaga sureguliuota. Toliau teka į rytus per Jonavos pakraštį. Įteka į patvenktą Varnaką 2,1 km nuo jos žiočių, į Jonavos II tvenkinį.

Upėvardis kilo nuo spalvos pavadinimo *juodas, juoda*.

## Šaltiniai