open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
FK Kazlų Rūda

**FK Kazlų Rūda** – Lietuvos futbolo klubas iš Kazlų Rūdos

## Istorija
2017 m. įkurtas klubas. Žaidė mažojo futbolo turnyruose.

2018 m. debiutavo MAFF III lygos pirmenybėse.

2019 m. LFF taurės varžybų burtų traukimo metu įvyko kuriozas - organizatoriai supainiojo FK Kazlų Rūdos ir Kazlų Rūdos FK Šilo komandų pavadinimus. Burtai buvo anuliuoti, ir traukti pakartotinai. 

Klubas taip pat dalyvauja MAFF I lygos salės futbolo varžybose.

2020 m. pirmenybės KAFF ir MAFF zonose nevyko dėl kilusios COVID-19 pandemijos.

2021-2022 m. dalyvavo LFF III lygos pirmenybėse kartu su FK Švyturys Marijampolė kaip bendra komanda *FK Kazlų Rūda – Švyturys*

2022 m. ši jungtinė ekipa buvo penkta iš septynių dalyvių Kauno AFF III lygos pirmenybėse.

2023 m. FK Kazlų Rūda žaidė Kauno AFF III lygos varžybose, ir tapo nugalėtojais.

## Klubo simbolika
2021 m. klubas savo simboliu pasirinko vilką - ištikimybės, vienybės ir bendruomeniškumo simbolį.

; Emblemos kaita

Vaizdas:FK Kazlų Rūda logotipas.jpg|iki 2021 m. birželio mėn.
Vaizdas:FKKazluRuda2022.jpg|nuo 2021 m. birželio mėn.


## Sezonai

|}

## Kiti rezultatai
* 2017 m. Marijampolės apskrities 7x7 futbolo pirmenybėse užimta 3 vieta
* 2017 m. MFL Vilkaviškio 7x7 pirmenybėse užimta 5 vieta
* 2017/2018 m. KAFF 9x9 žiemos pirmenybėse užimta 7 vieta
* 2018 m. Marijampolės apskrities 7x7 pirmenybėse užimta 2 vieta
* 2019 m. Kauno apskrities žiemos 7x7 pirmenybėse, reguliariajame etape - 4 vieta, atkrintamajame - 2 vieta.
* 2019 m. KAFF-MAFF III lygos taurė - nugalėtojai
* 2020 m. Marijampolės apskrities žiemos 7x7 pirmenybėse, reguliariajame etape - 1 vieta, atkrintamajame - 4 vieta.
* 2020 m. KAFF ir Hummel taurė - finalininkai

## Sudėtis (2018)
* Deividas Plečkaitis 
* Dominykas Girdvainis 
* Jonas Blažys
* Edvardas Kaptainis
* Domantas Sauka
* Kęstutis Kleiva
* Lukas Karpavičius  
* Tomas Žūkas
* L. Jasinskas
* D. Senkus 
* E. Jokubauskis
* L. Ruseckas
* A. Sidaravičius
* I. Pačėsa
* A. Jakelaitis;

## Salės futbolas
2019-2020 m. MAFF futsal I lygos turnyro finale po baudinių serijos nugalėjo FK Brukliną.

2021-2022 m. MAFF futsal I lygos turnyro reguliariajame etape užėmė I vietą, tačiau atkrintamojo etapo finale pralaimėjo FK Bruklinui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
EL Lada

**EL Lada** – pirmasis rusiškas elektromobilis, kurį gamino Avto VAZ kompanija. Ant Lada Kalina platformos gamintas automobilis pirmą kartą parodytas 2011 m.

Visa gamyba kainavo apie 10 milijonų eurų, o vieno automobilio kaina siekė apie 1,25 mln. Rusijos rublių (apie 30 000 eurų). Nuo 2012 iki 2013 m. buvo pagaminta 100 tokių modelių. Didelė dalis šių automobilių perduota Stavropolio kraštui ir naudojama kaip taksi automobiliai. Pagal susitarimą, pusę išlaidų turėjo padengti krašto valdžia.

2014 m. nuspręsta šiuos automobilius pardavinėti beveik už savikainą ir tik juridiniams asmenims.

EL Lada akumuliatorių užtenka 3000 ciklų. Pilnai įkrautais akumuliatoriais automobilis gali nuvažiuoti apie 140 km. Krovimo laikas – 8 valandos.


Image:El Lada charger on MIAS 2012.JPG
Image:El Lada wagon on MIAS 2012 (second photo).JPG


## Šaltiniai
FM Ateitis

**Vilniaus futbolo mokykla „Ateitis“** (arba ***Vilniaus „Ateitis“, FM „Ateitis“***) – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

2000 m. buvo įkurtas futbolo klubas, 2007 m. klubui suteiktas „Ateities“ pavadinimas. 2013 m. komanda dalyvavo II lygos pirmenybėse ir liko paskutinė – trylikta. 2014 m. keturiolikos komandų pirmenybėse liko priešpaskutiniai, trylikti. 2015 m. devynių komandų pirmenybėse liko paskutiniai, devinti. 2016 m. aštuonių komandų turnyre ir vėl liko paskutiniai, aštunti. Rugsėjo mėnesį pasitraukė iš Antros lygos ir 2017 m. II lygos varžybose nedalyvavo.

2018 m. grįžo į Antros lygos (Pietų zona) pirmenybes. 2019 m. toliau rungtyniavo Antroje lygoje, tarp 13 dalyvių liko septinti. 2020 m. rungtyniavo Antroje lygoje, galutinėje komandų rikuotėje užėmė dešimtą vietą. 2022 m. rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje, užėmė 16-ą vietą tarp 18 komandų.

2023 m. siekė Antros lygos licencijos, bet vėliau prašymą atsiėmė. Kovo mėn. pranešta kad akademija pasirašė bendradarbiavimo sutartį su Portugalijos Benfica klubu, ir nuo rugsėjo 1 d. klubas taps „Benfica – Ateitis FA“.

## Pasiekimai

Futbolo mokykla „Ateitis“ nuo 2009 metų pradėjo rengti pripažinimo sulaukusį turnyrą „Ateitis CUP“, į kurį susirenka iki 3000 jaunųjų futbolininkų iš Ispanijos, Ukrainos, Rusijos, Baltarusijos, Latvijos ir, žinoma, Lietuvos. „Ateitis CUP 2013“ turnyrą įvertino ir miesto savivaldybė, šį reiškinį pripažinusi „svarbiausiu 2013 metų Vilniaus sporto įvykiu“.

2013/2014 metų sezonas buvo geriausias tiek mokyklos istorijoje, tiek tarp visų Lietuvos jaunių ir jaunimo čempionate dalyvavusių komandų. Net trys iš keturių 11×11 komandos iškovojo medalius. 1996/97 metų gimimo karta liko trečia, 1999 m. – taip pat, o 2000 – ųjų karta iškovojo vicečempiono titulą. Matas Gudaitis (2000 m.) ir Matas Radžiukynas (1999 m.) tapo rezultatyviausi savo amžiaus grupių Lietuvos futbolininkai.

2014/15 metų sezone startavo „Elitinė lyga“, kurioje žaidė ir „Ateities U-16“ komanda. Debiutinis sezonas pažymėtas iškovotas sidabriniais apdovanojimais.

## Klubo spalvinė gama

Raudoni šortai, marškinėliai ir kojinės.
2018 metų sezone komanda vilki baltais šortais,  marškinėliais, bei kojinėmis.

## Sezonai

|}

## Aprangų pokyčiai

## Sudėtis (2022)
* ''2022 m. balandžio 28 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos oficiali svetainė
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* lfe.lt (Apie FM Ateitis);
* lietuvosfutbolas.lt (2020 m. Antra lyga)
* lietuvosfutbolas.lt (2021 m. Antra lyga; II etapas)
* FM Ateitis 2018 m. sezonas, Antra lyga
Elon Musk

**Ilonas Maskas** (Elon Musk Reeve; g. 1971 m. birželio 28 d.) – PAR, Kanados ir JAV verslininkas, investuotojas, inžinierius, programuotojas. I. Maskas yra „SpaceX“ įkūrėjas ir vadovas, „Tesla Motors“ vadovas, vienas iš „SolarCity“ įkūrėjų ir prezidentas. 2021 m. duomenimis jo asmeninis turtas buvo įvertintas daugiau nei 300 mlrd. JAV dolerių.

## Biografija

Ilonas Maskas gimė 1971 m. birželio 28 d. Pretorijoje, Transvalyje (Pietų Afrikos Respublika) Maye Musk (Haldeman) modelio iš Saskačevano, Kanados, ir Errol Musk, Pietų Afrikos elektromechanikos inžinieriaus, piloto ir buriuotojo šeimoje. Jis turi jaunesnįjį brolį Kimbal (g. 1972 m.) ir jaunesniąją seserį Tosca (g. 1974 m.).

1988 m. pabėgo iš PAR nenorėdamas tarnauti kariuomenėje ir taip prisidėti prie tuo metu vykdomos apartheido politikos. 1990 m. įstojo į Kvinso universitetą Ontarijuje, Kanadoje. 1992 m. persikelė į JAV universitetą. 1997 m. baigė Pensilvanijos universitetą, Filadelfijoje, Amerikoje, įgijo ekonomikos ir fizikos bakalauro laipsnius. Įstojo į Stanfordo universitetą Kalifornijoje, tačiau netrukus metė, kad galėtų imtis savo idėjų įgyvendinimo.

## Karjera

1995 m. įsteigė „Zip2“ įmonę, kuri kūrė interneto programinę įrangą laikraščiams. 1999 m. parduota bendrovei „Compaq“ už 300 mln. JAV dolerių. 1999 m. įkūrė mokėjimų internetu platformą „X.com“, kuri 2000 m. susijungė su „PayPal“ bendrove. 2002 m. pastarąją bendrovę įsigijo „eBay“ už 1,5 mlrd. JAV dolerių. Tai leido I. Maskui sukaupti kapitalo, naujiems rizikos kapitalo projektams. Tais pačiais metais jis įkūrė „SpaceX“ kosmoso pramonės bendrovę. 2003 m. investavo į „Tesla Motors“ elektromobilių gamintoją bei prisidėjo prie „Tesla Roadster“ konceptinio modelio vystymo. 2006 m. kartu su pusbroliais Peter Rive, Lyndon Rive įsteigė „SolarCity“ saulės energetikos įmonę. 2016 m. įkūrė „Boring Company“ įmonę, plėtojančią greitojo automobilių eismo tunelių statybą.

2022 m. balandžio 25 d. I. Maskas pasiekė susitarimą už 44 mlrd. dolerių įsigyti bendrovę „Twitter“. Po ilgai trukusių derybų, „Twitter“ padavus Maską į teismą dėl įsipareigojimo pirkti nevykdymo, jis galiausiai tų pačių metų spalio 27 d. oficialiai perėmė „Twitter“ kontrolę.

## Pažiūros
I. Maskas viešai skelbė savo susirūpinimą dėl galimo žmonijos išnykimo ir siūlė sprendimus tam išvengti. I. Maskas teigia, kad jo įkurtų įmonių „SolarCity“, „Tesla Motors“ ir „SpaceX“ tikslas yra keisti pasaulį ir žmoniją. Vieni iš jo paties skelbiamų tikslų yra kova su visuotiniu atšilimu per atsinaujinačios energijos gamybą ir vartojimą, taip pat žmonijos išnykimo galimybių mažinimas vykdant Marso kolonizaciją.

Maskas Rusijos–Ukrainos kare pasisako prieš Ukrainos rėmimą ir savo platformoje „X“ (buvęs Twitter) tyčiojasi iš Ukrainos prezidento Volodymyro Zelenskio pagalbos prašymų.

## Šeima
Teigiama, jog turi 14 vaikų.

## Išnašos
Ambrozijus Kazimieras Kosciuška

**Ambrozijus Kazimieras Kosciuška** (g. 1667 m., m. apie 1720 m.) – vienas iš keturių Aleksandro Jano Kosciuškos sūnų, Tado Kosciuškos senelis. Bžesko žemės raštininkas ir Bžesko miesto teisėjas, Sapiegų šalininkas.    

## Nuorodos
* Prawosławne korzenie Kościuszków 
* Siechnowicze Małe (biał.)
Trimakas

* Antanas Trimakas – diplomatas, teisininkas, visuomenės veikėjas;
* Kęstutis Trimakas – kunigas jėzuitas, psichologas, redaktorius.
Perfektas

**Perfektas**, arba **esamasis atliktinis laikas** (iš  'tobulas, atliktas') – graikų, lotynų, sanskrito ir kai kurių kitų kalbų veiksmažodinė forma, pažyminti, kad veiksmas vyko praeityje, o jo rezultatas arba tam tikros bendresnės pasekmės galioja dabartyje (angl. *current relevance*, aktualumo dabarčiai samprata). Indoeuropiečių prokalbėje perfektas reiškė neturinčią aiškios laiko ir veikslo kategorijos iš veiksmo rezultato kilusią būklę. Lietuvių kalboje perfektą atitinka esamasis atliktinis laikas, pavyzdžiui, *esu pirkęs*.

Anglų kalbos sakinyje *John has heard about it* 'Džonas tai yra girdėjęs' perfektas visų pirma perteikia informaciją, kad tam tikru praeities metu Džonas tai išgirdo (*John heard about it*), o kitas svarbus dalykas – kad šis faktas tebėra aktualus kalbant apie Džoną ir šiuo metu.

Skirtingai negu paprastas būtasis laikas (preteritas), perfektas negali būti vartojamas nesvarbiems įvykiams reikšti. Skirtingai negu aoristas, jis negali būti pasitelktas kalbant apie veiksmų seką. Priešingai nei rezultatyvas (*durys yra atidarytos*), perfektas nerodo kokio nors apčiuopiamo rezultato šiuo metu, perfektas gali būti vartojamas tik netiesioginiams, pragmatiniams ir pan. padariniams reikšti (*atrodo, jie yra atidarę duris*).

Perfektas vartojamas daugumoje šiaurės ir pietų Europos kalbų, taip pat daugelyje kitų pasaulio kalbų. Jis dažnai reiškiamas sudėtinėmis (analitinėmis) konstrukcijomis *būti/turėti* + dalyvis (, sen. ru *пришьлъ есть*,  ir pan.). Kone išskirtinai Europos kalboms būdingi perfektai, sudaryti iš posesyvinio veiksmažodžio (turėti) ir dalyvinės veiksmažodžio formos.

Šio termino nereikėtų painioti su *perfektyvu* – įvykio veikslu (pvz., *pirkau* – eigos veikslas, *nupirkau* – įvykio veikslas, *esu pirkęs* – perfektas).

## Šaltiniai
Chotyno mūšis (1673)

**Chotyno mūšis** – mūšis įvykęs 1673 m. lapkričio 11 d., ATR–Turkijos karo (1672–1676) metu. Jungtinė ATR armija, vadovaujama Lenkijos didžiojo etmono Jono Sobieskio sutriuškino turkų armiją, vadovaujamą Huseino Pašos (apie 35 tūkst. žm.), įsitvirtinusią senoje lenkų stovykloje, likusioje nuo pirmojo Chotyno mūšio laikų.

## Prieš mūšį

ATR 30 tūkstančių karių armija, vadovaujama Lenkijos didžiojo etmono Jono Sobieskio apgulė Chotyno tvirtovę 1673 metų lapkričio pradžioje. Tvirtovė buvo gerai paruošta gynybai: įkurta Dniestro vingyje, sustiprinta žemės apkasais, grioviais, pastatyta buvusios lenkų stovyklos vietoje pirmojo Chotyno mūšio metu puse amžiaus anksčiau. Turkų pozicijų atakos prasidėjo lapkričio 10 d., bet tai buvo tik žvalgybiniai manevrai. Pagrindinis mūšis įvyko kitą dieną, kada Jonas Sobieskis sudavė smūgį turkams, išsekintiems nerimo ir nemigos.

## Mūšis
Po to, kai Jono Sobieskio kariai nualino apgultuosius naktinės atakos imitacija, auštant lapkričio 11 d. Jonas Sobieskis asmeniškai vedė karius į ataką per sniego pūgą. Po lenkų ginklų salvės pėstininkai ir dragūnai puolė į turkų stovyklą, numušdami priešą nuo pozicijų ir padarydami apkasuose praėjimus raitelių atakai. Į tranšėjas ir apkasus puolė etmono Stanislovo Jablonovskio husarai. Turkai atsakė raitelių kontrataka, bet nesugebėjo pasipriešinti gerai apginkluotiems husarams, ir kova netrukus įsiplieskė visoje turkų stovykloje ir tvirtovėje. Dėl panikos, apimtos turkų karių, Huseinas Paša davė įsakymą atsitraukti į kitą Dniestro krantą, bet vienintelis tiltas Chotyne buvo sugadintas lenkų artilerijos ugnies ir griuvo nuo bėglių svorio. Tik keliems tūkstančiams turkų iš 35 tūkstančių karių pavyko pabėgti į Podolės Kamenecą. 
 
Turkų armijos likučiai buvo sunaikinti arba paimti į nelaisvę. Lenkų ir lietuvių nuostoliai buvo žymiai mažesni, dėl to, kad galiausiai buvo paimta stipriai sustiprinta Chotyno tvirtovė (pasidavė lapkričio 13 d. su didelėmis maisto ir amunicijos atsargomis).

## Pasekmės
Chotyno mūšis baigėsi lenkų pergale, nors neprivedė prie lūžio kare ar Kameneco paėmimo. Bet pergalė pakėlė etmono Jono Sobieskio prestižą, suteikė jam „Chotyno liūto“ pravardę ir padėjo rinkimuose į ATR karaliaus sostą.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Damian Orłowski — Chocim 1673., seria: «Historyczne bitwy», Bellona, Warszawa 2007, 2008.
Didojai

**Didojai** arba ***cezai*** (sav. *цези, дидо*) – Kaukazo tauta, gyvenanti vakarų Dagestane, taip pat Gruzijoje. Populiacija neaiški (bent 15 000 žm.). Priklauso andijų-cezių tautų grupei, nors seniau būdavo priskiriami avarams. Cezų kalba priklauso šiaurės rytų Kaukazo kalbų šeimai, taip pat vartoja rusų, avarų, gruzinų kalbas. Tikintieji – musulmonai sunitai.

Gyvena daugiausia Dagestano vakaruose, Gruzijos pasienyje esančiame Cuntos rajone (Didoetijoje).

Didojai (kaip *diduri*) minimi tarp Kaukazo tautų Plinijaus Vyresniojo (I a.) ir Klaudijaus Ptolemėjaus (II a.) veikaluose. Iki XI a. vid. didojais vadinosi kaimų bendruomenių sąjungų konfederacija, į kurią pateko įvairios tautos. Nuo XV a. pab. didojų pavadinimas įgijo tautinę reikšmę. XIX a. rusams užėmus Kaukazą, dalyvavo Šamilio vadovaujamame ginkluotame pasipriešinime. 1921 m. didojų žemės prijungtos prie Dagestano ATSR.

Tradiciškai verčiasi nugintine gyvulininkyste (ypač avininkyste), ariamąja žemdirbyste (miežiai, rugiai, kviečiai, avižos, ankštiniai, nuo XIX a. pab. – bulvės, kukurūzai). Tradiciniai amatai: gelumbės gamyba, odų išdirbimas, kalvystė, medžio drožyba. Tarybiniais metais pradėjo plačiau auginti javus, ėmė verstis sodininkyste ir daržininkyste (ypač Kumykų plynaukštėje, į kurią dalis persikėlė).
 
Tradicinė gyvenvietė kupetinė-laiptuotoji, įtvirtinta kariniais bokštais. Būstas stačiakampio plano, dviejų ar trijų aukštų, akmeninis. Apatiniai aukštai – ūkinėms reikmėms, viršutinis – gyvenamasis. Stogai plokšti, žeminiai, paskirų pastatų – dvišlaičiai. Nuo XIX a. įrenginėtos galerijos.

Didojų tradicinė apranga panaši į kitų Dagestano tautų – vyrai vilki marškinius, kelnes, bešmetus, čerkeses, burkas, avikailio kailinius ir papachas, dėvi vilnonę, odinę avalynę, veltinius. Galvas skusdavosi, nešiodavo ūsus, barzdą. Moterys vilki marškinius-palaidines, vilnones ir šilkines skaras, šalius, tokią, kaip ir vyrų, avalynę, sidabrinius papuošalus (žiedus, apyrankes, kabučius, auskarus, antsmilkinius ir kt.).
 
Didojai išlaikę tradicinę tautosaką (patarles, priežodžius, mįsles, pasakas, dainas, raudas, lopšines). Tikima įvairių vietų (miškų, kalnų, upių, šaltinių ir kt.) dvasiomis, išlikę senosios tikybos bruožų, paplitusi magija, tikėjimai, susiję su Baltuoju akmeniu.

## Šaltiniai
Udžaras

**Udžaras** () – miestas vidurio Azerbaidžane. Udžaro rajono administracinis centras. Nutolęs 250 km į pietus nuo Baku. Per miestą eina tarptautinė Baku–Tbilisis geležinkelio linija. 17 100 gyventojų (2013 m. duomenys). Pagrindinė pramonės šaka yra maisto gamyba (konservų fabrikas) bei statybinių medžiagų gamyba (betono fabrikas). Veikia medvilnės fabrikas.

## Istorija
1941 m. suteiktos miesto teisės. 1959 m. surašymo duomenimis, mieste gyveno 7760 žmonių. 1979 m. – 12 090, 1989 m. – 14 273 gyventojai. Iki 1991 m. buvo žinomas kaip *Udžarai*.
Tereko-Sunžos aukštuma

**Tereko-Sunžos aukštuma** () – aukštuma Rusijoje, pietryčių Priekaukazėje, sudaryta iš Tereko ir Sunžos kalnagūbrių. Aukštis iki 926 m. Šiuos kalnagūbrius skiria Alchančurto slėnis. Būdingos stepės, yra naftos telkinių.

## Šaltiniai
Tereko–Kumos žemuma

**Tereko–Kumos žemuma** () – žemuma Rusijoje, rytų Priekaukazėje (daugiausia Dagestane ir Čečėnijoje), Pakaspijo žemumos dalis. Aukštis iki 100 m, o rytinė dalis driekiasi jau žemiau jūros lygio. Žemumą sudaro trys dalys: Pakumės lyguma (šiaurėje, prie Kumos upės), Tereko-Kumos smėlynai (viduryje, Nogajaus stepės dalis) ir Tereko upės delta.

Būdinga pusdykumių augmenija, deltos pažemėjimuose – nendrynai. Naudojama ganykloms.

## Šaltiniai
Tetnuldis

**Tetnuldis** ( – „baltasis kalnas“) – kalnas Kaukaze, Didžiojo Kaukazo kalnuose, Gruzijos šalyje (Aukštutinėje Svanetijoje), Bezengio Sienoje. Aukštis – 4869 m (kitais duomenimis – 4852 m). Sniego riba driekiasi ~3000 m aukštyje. Šlaituose plyti ledynai – Caneras, Adišis ir kt. Bendras apledėjimas – 46 km².

Artimiausia didesnė gyvenvietė – Mestija (už 22 km).

2022 m. spalio 3 d., kopdami į šią viršukalnę, žuvo trys Lietuvos alpinistai.

## Šaltiniai
Naftalanas

**Naftalanas** () – miestas vidurio vakarų Azerbaidžane. Naftalano rajono administracinis centras. Apsuptas Goranbojaus rajono. Netoli Mažojo Kaukazo kalnų. Nutolęs 360 km į vakarus nuo Baku ir 48 km į pietryčius nuo Gendžės. 9737 gyventojai (2015 m. duomenys). Žodis *naftalan* reiškia *naftaliną*, kuris yra išgaunamas mieste.

## Istorija
Dabartinio miesto teritorijoje žmonės gyvena maždaug nuo XII a., ką liudija archeologų rasti radiniai. Viduramžiais pradėtas išgauti naftalinas. 1967 m. suteiktos miesto teisės. 1989 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 7457 žmonės.
Šerūras

**Šerūras** () – miestas Azerbaidžane, Nachičevanės autonominėje respublikoje, 66 km į šiaurės vakarus nuo Nachičevanės. Rajono centras. Mieste yra trys vidurinės mokyklos, kolegija, muzikos mokykla, trys vaikų darželiai, dvi ligoninės, mečetė, keli prekybos centrai, kino teatras, 1981 m. statytas stadionas.

## Istorija

Šerūras paminėtas VII a., kaip dvidešimtas Airarato regionas, priklausęs Senovės Armėnijai.

1897 m. surašymo duomenimis, gyvenvietėje gyveno 867 žmonės, iš kurių 687 buvo musulmonai ir 132 armėnai. 1948 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. 1981 m. suteiktos miesto teisės.

Iki 1964 m. gyvenvietė vadinta ***Norašenu*** (, ), o iki 1991 m. – ***Iljičevsku*** (*Ильичевск*; V. Iličiaus-Lenino garbei).

## Šaltiniai
Tesla Model X

**Tesla Model X** – prabangus padidinto pravažumo elektromobilis, kurį gamina kompanija Tesla Motors. Modelio prototipas buvo pademonstruotas įmonės dizaino studijoje Los Andžele 2012 m. vasario 9 d. JAV aplinkos apsaugos agentūra oficialiai patvirtinto 402–414 km Model X įveikiamą nuotolį. Šis modelis išskirtinis tuo, kad galinės keleivių durelės pasikelia į viršų, o priekinės atsidaro įprastu būdu.

Model X gaminamas ant tos pačios Tesla Model S platformos. Pirmieji Model X perduoti klientams 2015 m. rugsėjį. 2016 m. rugpjūtį modelio pardavimai perkopė 10 000 vienetų. 2016 m. rugsėjį buvo parduota daugiau nei 16 000 Model X.

Didžiausio galingumo P90D modelio versija iki 97 km/val. įsibėgėja per 3,2 s. Pagal šį rodiklį Model X pralenkia daugumą kitų padidinto pravažumo ir sportinių automobilių. Pagal JAV aplinkos apsaugos agentūros specifikacijas, Model X gali nuvažiuoti mažiausiai 402–414 km su pilnai įkrautomis baterijomis. Tačiau pagal europinius matavimus, šis rodiklis siekia apie 500 km. Visų varančiųjų ratų modelis turi du elektrinius variklius. Standartinis toks modelis turi 259 AG (193 kW) galingumo variklius priekyje ir gale.

## Techninės problemos
2016 m. balandžio 11 d. Tesla savo valia atšaukė 2 700 Model X dėl saugumo problemų. Avarijų bandymų metu išaiškėjo, kad trečios eilės kėdės gali atsikabinti ir sužaloti antroje eilėje sėdinčius žmones. Tesla informavo klientus nesinaudoti trečios eilės sėdynėmis, kol kompanija ištaisys technines klaidas.

Keleivių durelės, pasikeliančios į viršų, kartais neatsidaro ar neužsifiksuoja, taip pat buvo pastebėtos problemos su langų atsidarymu. Tesla išsprendė technines klaidas įdiegdama atnaujinimus.

2016 m. birželio 27 d. kompanija pripažino, kad Model X buvo išleistas anksčiau laiko, tinkamai nepatikrinus visų galimų klaidų. 2016 m. spalį visos žinomos techninės klaidos buvo sumažintos 92 procentais.

## Šaltiniai
2017 m. Dakaro ralis

**2017 m. Dakaro ralis** – 39-tas Dakaro ralis, kuris vyko sausio 2–14 d. Pietų Amerikoje – Paragvajuje, Bolivijoje ir Argentinoje. 2017 m. Paragvajus tapo 29-tąja šalimi, kurios teritorijoje vyko Dakaro ralis.

2017 m. Dakaro ralyje startavo 144 motociklai, 87 automobiliai, 50 sunkvežimių ir 37 keturračiai – iš viso 318 transporto priemonių. Dalyvių – 501 iš 60 valstybių.

## Lietuviai ralyje
Lietuvai atstovavo trys ekipažai: Benedikto Vanago ir šturmano iš Lenkijos Sebastiano Rozwadowskio (numeris 326), Antano Juknevičiaus ir šturmano Dariaus Vaičiulio (328) bei Vaidoto Žalos ir šturmano Saulius Jurgelėno (373). Ralyje A. Juknevičius pasiekė geriausią Dakaro ralio rezultatą tarp visų Baltijos šalių ekipažų, užimdamas 21 vietą. Dėl techninių priežasčių B. Vanago ir V. Žalos įgulos lenktynių nebaigė.

## Dalyviai

## Etapai
Oficialus ralio maršrutas:

;Pastabos
* 5 etapas sutrumpintas dėl blogų oro sąlygų (atšauktas antrasis greičio ruožas).
* 6 etapas atšauktas dėl blogų oro sąlygų.
* 7 etapas buvo pakeistas dėl blogų oro sąlygų.
* M: Maratoninis etapas (be techninės pagalbos tarp etapų).
* 8 etapas sutrumpintas dėl blogų oro sąlygų (taip pat atšauktas antrasis greičio ruožas sunkvežimiams).
* 9 etapas atšauktas dėl purvo nuošliaužų.

## Etapų rezultatai
### Motociklai

### Automobiliai

### Keturračiai

### Sunkvežimiai

## Nuorodos
* Oficiali Dakaro ralio svetainė

## Šaltiniai
Tereko kalnagūbris

**Tereko kalnagūbris** (, , ) – kalnagūbris Rusijoje, Priekaukazėje, Tereko-Sunžos aukštumos sistemoje, driekiasi pagal dešinįjį Tereko krantą. Ilgis 165 km, driekiasi nuo Čečėnijos rytuose iki Kabardos-Balkarijos vakaruose. Aukštis siekia 707 m (Tokarevo kalnas Ingušijoje).

Šlaituose plyti velėninės stepės. Yra karštųjų versmių.

## Šaltiniai
1934 m. Latvijos perversmas

**1934 m. Latvijos perversmas**, Latvijoje žinomas kaip **Gegužės 15 d. perversmas** arba **Ulmanio perversmas** – perversmas Latvijoje, įvykęs 1934 m. gegužės 15–16 d., kurio metu valdžią paėmė šalies ministras pirmininkas Karlis Ulmanis. K. Ulmanio valdymas tęsėsi iki pat 1940 m. TSRS okupacijos.

Naktį iš gegužės 15 d. į 16 d. K. Ulmanis su Karo ministro Janio Baluodžio ir sukarintos Aizsargų šaulių organizacijos parama perėmė pagrindinių valstybės ir partijos tarnybų kontrolę, paskelbė karinę padėtį Latvijoje, sustabdė Konstituciją bei paleido visas politines partijas bei Saeimą (parlamentą). Perversmo metu kraujas pralietas nebuvo.

K. Ulmanis tuomet įsteigė vykdomąjį neparlamentinį autoritarinį režimą, likdamas valdyti kaip ministras pirmininkas. Įstatymus toliau leido veikianti vyriausybė. Tuometinis Latvijos Prezidentas Albertas Kviesis, būdamas K. Ulmanio Latvijos valstiečių sąjungos narys, perversmui nesipriešino ir išliko prezidentu iki kadencijos galo 1936 m. balandžio 10 d. Pasibaigus A. Kviesio kadencijai, prezidentu nelegaliai tapo K. Ulmanis. K. Ulmanis oficialiai vadintas Valstybės ir ministrų prezidentu (Valsts un ministru presidents), publikacijose dažnai tituluojamas Tautos vadu (Tautas Vadonis) arba tiesiog Vadu (Vadonis).

K. Ulmanio režimas buvo unikalus tarp to meto Europos diktatorių tuo, kad jis nesukūrė vienos valdančiosios partijos ir nepriėmė naujos konstitucijos. Vietoje to, K. Ulmanis sukūrė valstybės kontroliuojamus Profesijų kambarius, paremtus korporatyvistiniais autoritarinių režimų modeliais (Konstantin Päts Estijoje ir António de Oliveira Salazar Portugalijoje). Režimas buvo daugiausia pagrįstas K. Ulmanio ir J. Baluodžio, kurie laikyti Latvijos įkūrėjais Latvijos nepriklausomybės karo metu bei išvaduotojais nuo daugpartinio chaoso, autoriteto ir asmenybės kultais.

Perversmą atliko kariuomenė bei Aizsargų organizacija, buvusi ištikima K. Ulmaniui. Perversmo metu užimtos svarbiausios vyriausybės įstaigos, ryšių ir transporto infrastruktūra. Daug išrinktų pareigūnų ir politikų (beveik vien tik iš Latvijos socialdemokratų darbininkų partijos, taip pat elementai iš kraštutinės dešinės ir kairės) buvo sulaikyti, taip pat visi perversmui besipriešinę kariuomenės pareigūnai. Tarp sulaikytųjų buvo 2000 socialdemokratų, iš jų dauguma iš paleistos Saeimos, bei įvairių dešiniųjų radikalų organizacijų, tokių kaip Pērkonkrusts, nariai. Iš viso 369 socialdemokratai, 95 Pērkonkrusts nariai, pro-nacistiniai aktyvistai iš baltvokiečių bendruomenės bei keli kitų partijų politikai buvo įkalinti kalėjime Liepojos Karuostos rajone. Po to, kai keliems socialdemokratams, tarp jų Brunui Kalniniui, teismas panaikino kaltinimus, dauguma įkalintųjų buvo paleisti, kai kurie jų emigravo. Nuteistieji dėl išdavikiškų veiksmų įkalinti ilgesniam laikotarpiui. Pērkonkrusts lyderis Gustavs Celmiņš įkaltinas trejiems metams.

## Šaltiniai
Pranciškus Jelskis

**Pranciškus Jelskis** (1738 m. – 1821 m. kovo 23 d.) – LDK valstybinis veikėjas. Gardino iždininkas, po to Gardino pastalininkis (1777), Starodubo pakamaris (1780).

## Biografija
Lietuvos bajorų Jelskių giminės atstovas, herbo „Pelesz“ savininnkas, Vladislovo Jelskio ir Elenos Bžostovskos sūnus.

1778 ir 1780 metų seimuose buvo Lietuvos Disdžiosios Kunigaikštystės iždo komisaru. Buvo Lietuvos tribunolo maršalka. Pasiuntinys į Ketverių metų (1788–1792) seimą.

Kosciuškos sukilimo metu (1794) buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės centrinė deputacijos nariu. 

Vėliau emigravo, grįžo prie Povilo I. 

## Šeima
Santuokoje su Amelija Prozor turėjo sūnus Vladislovą, Liudviką, Mykolą ir Leoną. 

## Literatūra
* Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. У 6 т. Т. 3: Гімназіі — Кадэнцыя / Беларус. Энцыкл.; Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал. рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. — Мн.: БелЭн, 1996. — 527 с.: іл. ISBN 985-11-0041-2.
The Grand Tour

**The Grand Tour** – pramoginė laida apie automobilius, vedama Jeremy Clarkson, Richard Hammond ir James May. Ši trijulė sutiko kurti naująją laidą po to, kai 2015 m. kovą juos atleido iš BBC kanalo laidos „Aukščiausia pavara“.

„The Grand Tour“ rodoma Amazon Video platformoje internetu. Planuojama, kad bus sukurti trys sezonai su 36 serijomis. Po pirmojo 2016 m. lapkričio 16 d. epizodo ši laida tapo labiausiai žiūrima premjera Amazon Video platformoje.

Laida filmuoja kas savaitę vis kitoje pasaulio vietoje, o studiją atstoja didelė palapinė. Amazon vadovas Jeff Bezos apibūdino šios laidos kūrimą kaip „labai, labai, labai brangų“.

Laidoje naudojama bandymų trasa, pavadinta „Eboladrome“, įkurta Viltšyre, pietų Anglijoje. Pasak laidos kūrėjų, trasos pavadinimas duotas nuo Ebolos viruso, mat ji primena jos struktūros formą. Automobilius šioje trasoje pirmame sezone bandė JAV lenktynininkas, buvęs NASCAR dalyvis Mike Skinner, laidoje pavadintas „amerikonu“.

Pirmąjį sezoną sudarė 13 serijų. Jos filmuotos tokiose vietose kaip Los Andželas, Johanesburgas, Vitbis, Roterdamas, Laplandija, Štutgartas, Nešvilis, Loch Nesas ir Dubajus.

Laidos partneriais tapo DHL, akrobatų komanda Breitling Jet Team ir Samsung.

2024 m. rugsėjo 13 d. buvo parodyta paskutinė nufilmuota 46-ta serija. Tai buvo paskutinė laida, kurioje kartu filmavosi J. Clarkson, R. Hammond ir J. May.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Enomoto Takeaki

**Enomotas Takeakis** (; 1836 m. spalio 5 d. − 1908 m. spalio 26 d.) − samurajus ir Tokugavos šiogūnato laivyno admirolas Bakumacu laikotarpiu. Iki pačios Bošino karo pabaigos jis išliko ištikimas Tokugavos šiogūnatui ir kovojo prieš Meidži vyriausybę. Po Meidži restauracijos jis buvo vienas iš Imperatoriškojo Japonijos laivyno įkūrėjų.
Šamanė (serialas)

**„Šamanė“** () – 2015 m. rusiškas detektyvinis serialas. Pasakoja apie merginą, turinčią nuojautą, kuri įsidarbina policijoje ir imasi tirti painiausias bylas.
## Kūrėjai
* Prodiuserė Ada Staviskaja (Ada Staviskaya, Ада Ставиская).
* Režisierė Anna Boguslavskaja (Анна Богуславская).
* Scenaristė Valerija Podorožnova (Валерия Подорожнова).
* Operatorius Aleksandras Ustinovas (Александр Устинов).

## Aktoriai
: *Aktorius – serialo veikėjas.*
* Inna Koliada – šamanė Marina Belozorova. 
* Andrėjus Kozakovas – policijos papulkininkis Vladimiras Borisovičius Uvarovas.
* Andrėjus Perovičius () http://www.kino-teatr.ru/kino/acter/m/ros/1084/works/

## Nuorodos
* http://seasonvar.ru/serial-11771-SHamanka.html 
* http://www.kino-teatr.ru/kino/movie/ros/107848/titr/
* https://my-hit.org/serial/2302/ 
* https://russia.tv/brand/show/brand_id/59661/ 
* http://www.hddom.net/news/shaman_novaja_ugroza/1-0-56
Belvederio dvaro koplyčia

** Belvederio dvaro sodybos koplyčia** – mauzoliejinė koplyčia Belvederio kaime, Seredžiaus seniūnijoje, Jurbarko rajone, apie 1,5 km į vakarus nuo Seredžiaus. Koplyčia stūkso Belvederio dvaro sodybos parko šiauriniame pakraštyje, 200 m nuo dvaro rūmų. Pasiekiama iš kelio  pasukus į .

Koplyčia yra valstybės saugomas architektūrinis ir sakralinis paminklas, 1996 m. įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).

## Istorija

Koplyčia pastatyta XIX a. pabaigoje. Joje buvo laidojama didikų Burbų giminė.

XIX a. IV dešimtmečio pabaigoje Belvederio dvarą nupirko Šiaulių pavieto vaiskis ir Lenkijos dvaro šambelionas Kazimieras Burba. Iš jo šias žemes paveldėjo jo sūnus, Panevėžio bajorų maršalka Kletas Burba. Jam mirus, rezidenciją paveldėjo jo sūnūs Antanas, Andrius bei dukros Michalina ir Marcelina, o dvarą valdė jų motina Teodora Burbienė. Nuo 1891 m. dvaro valdymu rūpinosi Antanas Burba. 1908 m. jam mirus, šių pareigų ėmėsi brolis Andrius Burba. Po jo mirties 1910 m. dvarą pasidalino paveldėtojai Michalina Valevska, Kletijus, Česlovas ir Steponas Puzinai. Sumokėjusi Puzinams kompensacijas, dvaro savininke tapo Michalina Valevska. Po jos mirties 1912 m. Belvederis atiteko jos vyrui, paskutiniam dvaro šeimininkui Jurgiui Valevskiui. Nepriklausomos Lietuvos laikais dvaras buvo išparceliuotas.

## Architektūra

Šalia koplyčios driekiasi 24,8 ha dydžio (kartu su šlaitų želdiniais) parkas. Koplyčia pagrindiniu fasadu atgręžta į pietvakarius, dvaro rūmų pusę. Raudonų molio plytų laiptuotas frontonas papuoštas apskardintais bokšteliais. Virš frontono kyla metalinis kryžius. Virš įėjimo durų įtaisytas pilko akmens Burbų giminės herbas, vaizduojantis skydą ir karūną su pliumažu, apjuostus lotynišku užrašu „*Justitia supremum lex esto*“. Prie įėjimo durų įrengti 2 profiliuotų mozaikinio betono pakopų laipteliai. 

Statinio tūris kompaktinis, simetriško stačiakampio plano, 1 aukšto, su laidojimo rūsiu.  Stogas trišlaitis, dengtas skardos lakštais. 

Fasadai papuošti raudonų profiliuotų plytų pastogės karnizu su arkatūrine frizine juosta, dekoruota stilizuotais augaliniais reljefiniais motyvais. Raudonų plytų piliastrai su stilizuotais profiliuotų plytų kapiteliais ir bazėmis, dekoruoti reljefiniais augaliniais motyvais. Durų ir langų smailiaarkių sąramų profiliuoti tinko apvadai apačioje dekoruoti stilizuotomis reljefinėmis detalėmis. Plytų mūras fragmentiškai ištrupėjęs, trūksta kai kurių dekoro elementų (buvo nuimti ir saugomi Seredžiaus seniūnijoje).

Rūsyje 2 aukštais išdėstytos laidojimo nišos su raudonų plytų mūro skliauteliais. Pagal avarinės būklės likvidavimo projektą rūsys 1992 m. suremontuotas. Pagal atkastus fragmentus atstatyti rūsio laiptai bei durų anga, tvarkyti plytų mūro cilindriniai skliautai. 1992 m. taip pat pagamintos ir įstatytos dvivėrės medinės durys į pačią koplyčią.

## Galerija

 
Belvederio koplyčia.JPG|Koplyčia 2016 m.
Belvederio koplyčia, interjeras.JPG|Interjeras
Belvederio koplyčia. Į rūsį.JPG|Laiptai į rūsį
Belvederio koplyčia, galinė dalis.JPG|Galinė dalis
Belvederio koplyčia, kriptos.JPG|Rūsys su kriptomis


## Šaltiniai
Babekas

**Babekas** () – miestas ir savivaldybė Nachičevanės autonominėje respublikoje, Azerbaidžane. Babeko rajono administracinis centras. 3252 gyventojai (2010 m. duomenys).

Pagrindinės pramonės šakos: vyndarystė, javų ir moliūgų auginimas, daržininkystė, gyvulininkystė.

## Istorija
Iki 1978 m. buvo žinomas kaip Tazakendas (). Pervadintas persų revoliucionieriaus Babako Choramdino garbei.

1897 m. surašymo duomenimis Tazakende gyveno 1871 žmogus, iš kurių 1486 buvo armėnai ir 385 musulmonai. 1979 m. duomenimis, mieste gyveno 1789 gyventojai. 1989 m. – 2302 žmonės.
Beilekanas

**Beilekanas** () – vienas seniausių Azerbaidžano miestų; rajono centras.

## Istorija

Manoma, kad miestą įkūrė Sasanidų imperijos imperatorius Gobadas, ir kad miestas buvo pastatytas iraniečių migracijos metu.

Azerbaidžano TSR laikais buvo žinomas kaip ***Ždanovskas*** (pavadintas Andrejaus Ždanovo garbei). 1989 m. pervadintas į Beilekaną.


Beylagan 2596.jpg
02252 beylaqan.jpg


## Šaltiniai
Tesla Model 3

**Tesla Model 3** – prabangus keturių durų kompaktinis elektromobilis, kurį gamina kompanija Tesla Motors. Jis buvo pademonstruotas 2016 m. kovo 31 d. ir planuojamas pristatyti 2017 m. Kompanija numato, kad elektromobilis galės nuvažiuoti bent 346 km.

Per pristatymo savaitę kompanijos atstovai teigė, kad jie gavo 325 000 Model 3 užsakymų. Automobilis galimai kainuos apie 35 000 $. 2016 m. gegužės 5 d. turės 375 000 užsakymų.

## Šaltiniai
Ringovė (Nemunas)

**Ringovė** – upelis Kauno rajone, priklausantis Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka dešiniajame krante, 175,2 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10011790. Upelio ilgis – 3,2 km, baseino plotas – 3,7 km².

Prasideda ties Saulėtekių kaimu, kur suformuotas tvenkinys. Aukštupyje jos vaga sureguliuota, prateka dirbamais laukais. Vidurupyje vaga natūrali, vingiuota, krantai apaugę krūmais ir medžiais, toliau – mišku. Čia 1988 m. įsteigtas 214,7 ha Ringovės entomologinis draustinis.

Žemupyje prateka pro Ringovės piliakalnį (iš rytų pusės), kerta kelią , už kurio upelio vaga nukreipta į požeminį vamzdį. Juo po dirbamu lauku, ties Ringovės kaimu, pasiekia Nemuną.

Įsikūrusios gyvenvietės: Saulėtekiai, Valmantiškiai, Aukštkalniai, Ringovė.

Upėvardis *Ringóvė* kildinamas nuo žodžių *riñgė* („vingis“), *ringiúoti* („vingiuoti, rangytis“).

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* LR upių klasifikatorius
Bilesuvaras

**Bilesuvaras** () – miestas pietryčių Azerbaidžane, 182 km į pietvakarius nuo Baku. Rajono centras. 21 200 gyventojų (2013 m. duomenys). Mieste veikia medvilnės gamykla.

## Istorija

Pirmą kartą paminėtas XIII a. kaip ***Pilesuvaras***. 1938 m. pervadintas į ***Puškiną*** (A. Puškino garbei). 1966 m. suteiktos miesto teisės. 1991 m. grąžintas ankstesnis miesto pavadinimas.
Šahbuzas

**Šahbuzas** () – miestas ir savivaldybė Nachičevanės autonominėje respublikoje, Azerbaidžane. Šahbuzo rajono administracinis centras. 3127 gyventojai (2008 m. duomenys). Mieste yra autoservisas, vyno bei mineralinių vandenų gamykla.

2007 m. suteiktos miesto teisės, prieš tai buvo miesto tipo gyvenvietė.
Chačmazas

**Chačmazas** () – miestas šiaurės rytų Azerbaidžane. Chačmazo rajono administracinis centras. 41 000 gyventojų (2015 m. duomenys). Per miestą teka Kudialčis. Eina geležinkelio linija Gudermesas–Baku. Miesto ekonomika priklauso nuo žemės ūkio ir turizmo. Veikia konservų farbrikas „Kaukazas“.

## Etimologija

Miesto vardas kildinamas nuo chačmatakų genties.

## Istorija

1898 m. pastatyta geležinkelio stotis. 1938 m. suteiktos miesto teisės.

## Miestų partnerystė
*  Jalta, Ukraina
*  Derbentas, Rusija


022парк.jpg|Miesto parkas
02252станция.jpg|Geležinkelio stotis


## Šaltiniai
Teisinis projektų valdymas

**Teisinis projektų valdymas** pritaiko tradicinius projektų valdymo principus teisinių paslaugų pirkimui ir valdymui, siekiant sukurti visaapimantį valdymo metodą, paskaičiuotą taip, kad patenkintų bei viršytų kliento lūkesčius savo teisininko atžvilgiu. Šie lūkesčiai paprastai apima kaštų kontrolę, terminų laikymąsi, rizikų valdymą ir blaivaus proto išlaikymą .

Sąvoka „teisinis projektų valdymas“ () pirmą kartą buvo apibrėžta JAV 2009-aisiais metais, . Nustatyta, kad projektų valdymo standartų naudojimas atskiria teisinį projektų valdymą nuo tradicinio „bylų valdymo“ () požiūrio .

## Šaltiniai
Vaisupis

**Vaisupis** – upelis Kauno rajone, priklausantis Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka dešiniajame krante, 173,0 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10011820. Upelio ilgis – 1,8 km, baseino plotas – 0,9 km².

Vaisupis teka pietvakarių kryptimi Stanislavo mišku. Vidurupyje, iš vakarų pusės, plyti Stanislavos miško pušies genetinis draustinis. Žemupyje, Ringovės kaime, prateka privačios sodybos teritoriją, kurioje sutvarkytos pakrantės pritaikytos poilsiui. Čia pat kerta plentą  ir natūralia vaga per pievą įteka į Nemuną.

Upėvardis *Vai̇̃supis* kildinamas nuo žodžių *vaisùs* („vaisingas, derlus“), *vei̇̃stis* („gausėti, visti“).

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* LR upių klasifikatorius

## Šaltiniai
Goranbojus

**Goranbojus** () – miestas vakarų Azerbaidžane. Goranbojaus rajono administracinis centras. Verčiamasi vyno gamyba, plėtojama sodininkystė, gyvulininkystė ir bitininkystė. Veikia krašto muziejus.

Goranbojaus savivaldybė sudaryta iš Goranbojaus miesto bei Karasiuleimanli (*Qarasüleymanlı*), Šahmemedli (*Şahməmmədli*), Jerevanli (*Yerevanlı*) ir Šurakendo (*Şurakənd*) kaimų.

## Istorija
1938 m. rugsėjo 8 d. tapo miesto tipo gyvenvietė. 1966 m. suteiktos miesto teisės. Iki 1991 m. buvo žinomas kaip ***Kasum Ismailovas*** (*Qasım İsmayılov*; vadintas pagal tarybinį revoliucionierių Kasumą Ismailovą).

## Šaltiniai
Saatli

**Saatli** () – miestas rytų Azerbaidžane. Saatli rajono administracinis centras. Įsikūręs Arakso dešiniajame krante. 180 km į pietvakarius nuo Baku. 18 610 (2010 m. duomenys). Veikia maisto produktų įmonės, medvilnės fabrikas.

## Istorija
1947 m. rugsėjo 24 d. tapo miesto tipo gyvenvietė. 1971 m. suteiktos miesto teisės.
Lerikas

**Lerikas** () – miestas pietų Azerbaidžane. Leriko rajono administracinis centras. Įsikūręs Talyšo kalnuose. 56 km nuo Lenkoranės. 8000 gyventojų (2013 m. duomenys).

1915 m. gyvenvietėje gyveno 805 žmonės. 1916 m. suteiktos miesto teisės. 1979 m. Lerike gyveno 4503 gyventojai. Pagal 1989 m. surašymo duomenys – 5824 žmonės.
Panemunės koplyčia

**Panemunės koplyčia** – mauzoliejinė koplyčia, esanti Panemunės kaime, paribyje su Naukaimiu (Skirsnemunės sen.), Jurbarko rajone, apie 7 km į šiaurės rytus nuo Skirsnemunės. Koplyčia stūkso už 400 m į vakarus nuo kelio  kelio . Ji užima apaugusį medžiais plotelį, kurį supa atviri dirbami laukai. Čia nėra privažiavimo, 200 m į pietus teka Antvardės upelis.

Atokiai stovinti koplyčia aklinai uždaryta masyviomis geležinėmis durimis ir langinėmis. Aplinka prižiūrėta, neseniai (2016 m. duomenimis) atlikti kai kurie pastato remonto darbai: sumūryti įėjimo laiptai, sutvarkytas akmenų grindinys aplink cokolį.

## Istorija

Tarpukaryje aplinkinės žemės priklausė ponams Jasinskiams. Netoli koplyčios, į vakarų pusę, stovėjo Panemunės dvaras. Koplyčioje buvo rengiamos pamaldos, į kurias eidavo vietos žmonės.

Sovietmečiu koplyčia buvo įtraukta į Respublikinio žemėtvarkos projektavimo instituto parengtą „Lietuvos TSR Jurbarko rajono gamtos, istorijos ir kultūros paminklų katalogą“, turėjo suteiktą saugotino objekto eilės numerį „89sg“, kartografuota 1969-1972 m. laikotarpyje. Trumpame katalogo įraše nurodyta prasta mūrinės Panemunės koplyčios būklė: apleista, išdaužytais langais, išluptomis grindimis. Taip pat nurodyta buvusio Panemunės dvaro (eilės nr. „88sg“) vieta: Antvardės upelio dešinysis krantas, 600 m į vakarus nuo kelio Raseiniai-Šilinė, 600 m į šiaurės vakarus nuo Zosės Vitkauskienės sodybos.

## Architektūra

Koplyčia mūrinė, su laidojimo rūsiu. Tūris kompaktinis, stačiakampio plano, su pusapskrite apside, 1 aukšto.  Stogas dvišlaitis, dengtas skardos lakštais. Priekinio fasado frontone, virš įėjimo durų, sumūrytas reljefinis kryžius. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Panemunės koplyčia: iš tolo gerai matoma, bet sunkiai prieinama (video) *mlaikas.lt* 
*
Louisa May Alcott

**Luiza Mei Olkot** (, 1832 m. lapkričio 29 d. Džermantaune, JAV – 1888 m. kovo 6 d. Bostone, JAV) – amerikiečių rašytoja.

## Biografija
Louisa May Alcott gimė 1832 m. lapkričio 29 d. Džermantauno mieste, prie Filadelfijos. Tėvas, advokatas Amos Bronson Alcott, rūpinosi dukters lavinimu. Namie buvo didelė biblioteka.

Jos kūrybai įtaką darė tuometiniai filosofai transcendentalistai. Ji pažinojo ir dievino Henry David Thoreau. Louisa May kūrybinį kelią pradėjo eilėmis ir sonetais. Spausdindavo juos vietiniame valstijos laikraštyje. Tačiau poezija menkavertė lyginant su proza. Vėliau ji atsidavė tik prozai ir greitai išpopuliarėjo. 

Romanas „Mažosios moterys“ 1868 m. atnešė jai šlovę. 1923 metais jis išverstas ir į lietuvių kalbą. Louisa May Alcott tai rašytoja, apie kurią beveik nėra išlikusių tikslių biografinių žinių. Žinoma tik tiek, kad ji vėliau gyveno Bostone ir Konrade, kur dėstė vaikų prieglaudos namuose. Domėjosi vaikų  bendravimo problemomis. Dirbo vaikų laikraščio redakcijoje, redaguodavo vaikų kūrybą ir rašė pati. Visa jos kūryba skirta vaikams. Mirė 1888 m. kovo 6 d. Bostone.

## Kūryba

* Little Women (1868),
* An Old-Fashioned Girl (1870), 
* Eight Cousins (1875), 
* Little Men (1871), 
* Jack and Jill (1880).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Louisa May Alcott knygos Gutenbergo projekto portale
Asa (upė)

**Asa** (, , , ) – upė Šiaurės Kaukaze; Sunžos dešinysis intakas. Prasideda Gruzijoje, Didžiojo Kaukazo šiauriniuose šlaituose, 1806 m aukštyje, susiliejus Čimgisckalio ir Ciriclovnisckalio upeliams. Pradžioje kalnų tarpekliais teka į šiaurę per Ingušiją (Rusija), vėliau pasuka į rytus, teka lyguma pro Čečėniją. Įteka į Sunžą ties Zakan Jurtu.

Upės vagos plotis lygumoje viršija 60 m.

Pagrindinės gyvenvietės prie Asos: Mužičis, Galaškis, Alchastai, Nesterovskaja (Ingušija), Asinovskaja, Naujasis Šarojus, Zakan Jurtas (Čečėnija).

## Išnašos
Kezenojamas

**Kezenojamas** (, ) – ežeras Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, telkšo ties Čečėnijos ir Dagestano siena. Yra 1854 m aukštyje virš jūros lygio, apsuptas Kaukazo kalnų (Andžio kalnagūbrio). Ežeras nedidelis, jo matmenys 2,7 x 0,735 km, tačiau labai gilus (72 m). Kezenojamą maitina kalnų šaltiniai bei pora didesnių upokšnių – Charsumas bei Kaucha. Priklausomai nuo metų laiko ir tų metų drėgnumo vandens lygis ežere gerokai kinta (svyravimų amplitudė 6–8 m).

Vasarą ežero vanduo sušyla iki 17–18 °C, o žiemą pasidengia 60–80 cm storio ledo sluoksniu.

Kezenojamo pakrantėje iš Čečėnijos pusės įkurtas sportinis–poilsinis kompleksas.
Čegemas

**Čegemas** (rus. ir , ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, Kabardoje-Balkarijoje; Baksano dešinysis intakas (Tereko baseinas). Prasideda respublikos pietuose, Kaukazo aukštikalnėse, susiliejus Bašil Auzu Su ir Gara Auz Su upokšniams, čiurlenantiems iš Kaukazo ledynų.

Teka siauru kalnų tarpekliu (vietomis kanjonu) į šiaurės rytus. Žemupyje išteka į lygumą, kurioje vaga išsiskiria į dvi protakas. Įteka į Baksaną 33 km nuo jo žiočių.

Čegemą maitina ledynų ir sniego tirpsmo vandenys. Smarkiai patvinsta vasarą. Čegemo tarpeklio šlaitais krenta vaizdingi Čegemo kriokliai.

Pagrindinės gyvenvietės prie Čegemo: Aukštutinis Čegemas, Žemutinis Čegemas, Čegemas, Čegemas II.

## Šaltiniai
Urupas (upė)

**Urupas** (, ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Kubanės kairysis intakas. Prasideda Karačiajų Čerkesijos vakaruoe, Kaukazo aukštikalnėse, Urupo kalno pašlaitėse. Aukštupyje teka kalnų tarpekliais, slenkstėta, už Udobnajos išteka į lygumą, teka į šiaurės vakarus per Krasnodaro kraštą. Įteka į Kubanę šalia Armaviro.

Urupo mityba mišri, bet vyrauja lietaus vandenys. Būdingi stiprūs poplūdžiai. Ledo danga nepastovi (nuo gruodžio iki vasario). Upės vandenys naudojami drėkinimui.

Didžiausi intakai: Didysis Teginis, Mažasis Teginis, Dželtmesas (kairieji).

Pagrindinės gyvenvietės prie Urupo: Urupas, Mednogorskis, Pregradnaja (Karačiajų Čerkesija), Udobnaja, Otradnaja, Besskorbnaja, Sovetskaja (Krasnodaro kr.).

## Šaltiniai
Kurdžipsas

**Kurdžipsas** (, ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Belajos kairysis intakas (Kubanės baseinas). Prasideda Adygėjoje, Kaukazo aukštikalnėse, Lagonakio kalnyne, šiauriniuose Ošteno kalno šlaituose. Teka į šiaurę giliu, miškingu slėniu, sudaro tarpeklius. Kurdžipsas teka daugiausia per Adygėją, bet atkarpą prateka per Krasnodaro kraštą. Įteka į Belają 114 km nuo jos žiočių, ties Krasnooktiabrskiu (įpiečiau Maikopo).

Didžiausi intakai: Mezmajus, Morozka, Chokodzė, Pricucha, Lučka.

Pagrindinės gyvenvietės prie Kurdžipso: Mezmajus, Dagestanskaja, Kurdžipskaja, Krasnooktiabrskis (Adygėja).

## Šaltiniai
Pšecha

**Pšecha** (, ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Belajos kairysis intakas (Kubanės baseinas). Prasideda Adygėjoje, Kaukazo aukštikalnėse, tarp Fišto ir Pšecho Su viršukalnių. Teka į šiaurę giliu, miškingu slėniu pradžioje per Adygėją, vėliau – per Krasnodaro kraštą. Įteka į Belają 74 km nuo jos žiočių, Belorečensko apylinkėse.

Didžiausias intakas: Cicė (dešinysis).

Prie Pšechos įsikūręs Apšeronsko miestas.
Farsas (upė)

**Farsas** (, ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Labos kairysis intakas (Kubanės baseinas). Prasideda Adygėjoje, Kaukazo aukštikalnėse, 4 km nuo Pobedos kaimo. Teka į šiaurę giliu, miškingu slėniu daugiausia per Adygėją, tačiau prateka atkarpą per Krasnodaro kraštą. Žemupyje Farsas teka lygumomis. Įteka į Labą 72 km nuo jos žiočių.

Vaga slenkstėta. Vasaromis upė smarkiai ištvinsta.

Didžiausi intakai: Psefiris (dešinysis), Seralis (kairysis).

Prie Farso įsikūrusios didesnės gyvenvietės: Novosvobodnaja, Dondukovskaja, Chakurinochablis (Adygėja), Machoševskaja, Jaroslavskaja (Krasnodaro kr.)

## Šaltiniai
Farsas (reikšmės)

**Farsas** gali reikšti:
* Farsas – istorinis Persijos regionas;
* Farsas – dabartinė Irano provincija;
* Farsas – upė Rusijoje, Adygėjoje;
* Farsas – komedijos žanras.
Čerekas

**Čerekas** (rus. ir , ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, Kabardoje-Balkarijoje; Baksano dešinysis intakas (Tereko baseinas). Prasideda respublikos pietuose, Kaukazo aukštikalnėse, ties Babugento kaimu susiliejus Chulamo Čerekui (46 km) ir Balkarijos Čerekui (54 km, išteka iš Dychsu ledyno).

Teka siaurais kalnų tarpekliais į šiaurės rytus. Žemupyje teka lyguma. Įteka į Baksaną 6 km nuo jo žiočių, netoli Maiskio miesto.

Čereką maitina ledynų ir sniego tirpsmo vandenys. Patvinsta vasarą. Naudota sielių plukdymui.

Didžiausias intakas – Urvanis (kairysis).

Pagrindinės gyvenvietės prie Čereko: Babugentas, Kašchatau, Aušigeras, Pygansu, Senasis Čerekas, Žemutinis Čerekas, Maiskis.

## Šaltiniai
Uruchas

**Uruchas** (, , ) – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Tereko kairysis intakas. Prasideda Šiaurės Osetijos pietvakariuose, išteka iš Mostocetės ledyno, Digoros tarpelyje. Aukštupyje upė vadinama ***Charvesu*** (, ). Teka kalnų tarpekliais į šiaurės rytus per Šiaurės Osetiją (jos vakarinę pusę, vadinamą Digorija). Žemupyje patenka į Kabardą-Balkariją, įteka į Tereką ties Aleksandrovskaja.

Didžiausias intakas – Chaznidonas (kairysis).

Pagrindinė gyvenvietė prie upės – Uruchas (Kabarda-Balkarija).

Upėvardis „Uruchas“ (*Уæрæх*) osetinų kalba reiškia „platusis“. Senesnis upės pavadinimas yra Irefas (*Ирæф*), etimologizuojamas kaip „osetinų vandenys“. Aukštupio pavadinimas „Charvesas“ reiškia „gluosnių [upė]“.

## Šaltiniai
Jonas Mykolas Strutinskis

**Jonas Mykolas Strutinskis** (m. 1746 m.) – Livonijos kaštelionas 1737–1744, Vilkmergės seniūnas 1713–1732, Vilkmergės taurininkas 1697–1701, Vilkmergės stalininkas, Seivejsko seniūnas, ATR diplomatinis atstovas Osmanų imperijoje 1720 metais.

## Literatūra

* Rocznik Służby Zagranicznej Rzeczypospolitej Polskiej według stanu na 1 kwietnia 1938, Warszawa 1938, s. 140.
* Urzędnicy inflanccy XVI–XVIII wieku. Spisy". Oprac. Krzysztof Mikulski i Andrzej Rachuba. Kórnik 1994, s. 275.
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego, T. I, Województwo Wileńskie XIV–XVIII wiek, pod red. A. Rachuby, Warszawa 2004, s. 731.

|-