open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pranas Brazinskas

**Pranas Brazinskas** (1924 m. Beižonių kaime, Trakų apskrityje – 2002 m. Vasario 10 d. Santa Monika, JAV) – pirmasis asmuo buvusioje TSRS užgrobęs lėktuvą ir juo pabėgęs į užsienį.

## Biografija
Baigė Beižonių pradinę mokyklą, vėliau – Žiežmarių žemės ūkio mokyklą. Dirbo Vievio vidurinės mokyklos ūkvedžiu, Vievio kooperatyvo ūkinių prekių sandėlio vedėju. 1955 m. už naudojimąsi tarnybinėmis pareigomis (didesnėmis kainomis ir be dokumentų pardavinėjo statybines medžiagas) P. Brazinskas buvo nuteistas. Po amnestijos liko gyventi Uzbekijoje.

1970 m. spalio 15 d. kartu su penkiolikmečiu sūnumi Algirdu užgrobė Aeroflot lėktuvą An-24, skridusį maršrutu Batumis-Suchumis. Lėktuve skrido 46 keleiviai. Nupjautavamzdžiu šautuvu nušovė stiuardesę Nadeždą Kurčenko, sužeidė pilotą, šturmaną bei vieną keleivį ir privertė nutupdyti lėktuvą Turkijos mieste Trabzone.

Turkijos valdžia nepakluso TSRS valdžios reikalavimui ir negrąžino Brazinskų. Turkijos teismas P. Brazinską nuteisė aštuonerius, o Algirdą – dvejus metus kalėti. 1974 m. gegužės 21 d. Turkijos Respublikos 50-mečio proga Brazinskai buvo paleisti iš kalėjimo.

Negavęs JAV politinio pabėgėlio statuso, P. Brazinskas kartu su sūnumi persikėlė į Venesuelą. Skrisdami į Kanadą nelegaliai liko JAV, išeiviams lietuviams reikalaujant jiems leista čia gyventi.

P. Brazinskas su sūnumi persikėlė gyventi į Kalifornijos miestą Santa Moniką, dirbo dažytoju, pasiketė pavardę ir tapo Frenku Vaitu.

2002 m. vasario mėn. P. Brazinską konflikto metu nužudė sūnus Algirdas, už tai buvo nuteistas 20 metų kalėti.

## Nuorodos
* Agnė Fabijonavičiūtė. Lietuvių gyventojų pabėgimai ir mėginimai ištrūkti iš Sovietų Sąjungos
* Pranas Brazinskas: nežinoma gyvenimo pusė
* Kruvina istorija: atpildas, kurio sulaukė pirmieji Sovietų Sąjungoje lėktuvą grobę teroristai Brazinskai

## Šaltiniai
Ženklas Chasano mūšių dalyviui

**Ženklas „Chasano mūšių dalyviui“** () – TSRS apdovanojimas, antkrūtininis atminimo ženklas, kuriuo buvo apdovanoti visi asmenys, dalyvavę Chasano mūšiuose.

Ženklas buvo įsteigtas 1939 m. birželio 5 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo nutarimu „Об увековечении памяти героев Хасана“ ('Apie Chasano didvyrių atminties įamžinimą').

## Apdovanojimo kriterijai
Pagal ženklo „Chasano mūšių dalyviui“ nuostatus ženklu buvo apdovanoti:
* DVRA, Karinio jūrų laivyno ir pasienio kariuomenės kareiviai, vadai ir viršininkai, kurie tiesiogiai dalyvavo Chasano mūšiuose.
* štabų ir užnugario įstaigų kariškiai, taip pat vadų ir viršininkų šeimų nariai, kolūkiečiai, prekybos laivyno darbuotojai ir kiti, buvę kovos veiksmų zonoje ir tiesiogiai dalyvavę 1-osios atskirosios Raudonosios vėliavos armijos kovinių veiksmų palaikyme ar prižiūrėję sužeistuosius laikotarpį nuo 1938 m. liepos 29 iki rugpjūčio 11 d.

## Aprašas
Ženklas yra ovalios formos, reljefiškas. Ženklo centre yra kario su šautuvu, stovinčio Zaoziornojės sopkos viršūnėje prie raudonos vėliavos ir sviedžiančio granatą, figūra. Vėliavos atvaizdas padengtas raudonu emaliu, joje – auksinė penkiakampė žvaigždė. Ženklo apačioje reljefinis užrašas *Хасан* ('Chasanas'), dar žemiau – raudono emalio juosta auksiniu apvadu, su data „6 VIII-1938“. Ženklo šonai įrėminti ornamentais: kairysis – ąžuolo lapais, dešinysis – lauramedžio lapais.

Ženklo aukštis 38 mm, skersmuo – 27 mm. Antroje pusėje įsriegtas strypelis su veržle, kuriais prisegamas prie drabužių.
Ženklas gamintas iš spalvotojo metalo, paauksuotas.

Apdovanotieji šiuo ženklu neturėjo jokių lengvatų ar privilegijų.

## Papildomi faktai
2008 m. vasarą kasinėjant (kariniai archeologiniai tyrimai) buvusios Možaisko fronto linijos (1941 m. ruduo) vietas buvo aptiktas 21 ženklas „Chasano mūšių dalyviui“. Manoma, kad tai vietos, kur kovėsi 32-osios šaulių divizijos daliniai. Šios divizijos kariai kariavo prie Chasano.

## Nuorodos
Akmenos apylinkė

**Akmenos apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Anykščių rajone;
* Nemenčinės rajone;
* Šilalės rajone;
* Troškūnų rajone.
Kontreskarpas

**Kontreskarpas** () – siena ar suformuotas status šlaitas prie gynybinio griovio nuo priešo pusės.
Kontreskarpas labai apsunkina priešo priėjimą prie fosos arba atsitraukimą iš jos, iš kitos pusės, trukdo ginamos tvirtovės įgulos išpuoliams. Jis dažniausiai apmūrytas arba išbetonuotas.

## Nuorodos

* http://www.kaunotvirtove.lt/e107_plugins/glossary/glossaire.php 
* 
* Контрэскарп (rusų k.)
Eskarpas

**Eskarpas** () – fortifikacinio statinio išorinio gynybinio griovio vidinis šlaitas. Eskarpas gali būti įrengtas prie įtvirtinto statinio (pilies, forto ir pan.) sienos arba pylimo, taip pat jis gali tarnauti kaip prieštankinė kliūtis. Eskarpas dažnai sustiprinamas pastatant įtvirtinimą juosiančią mūro ar betono sieną, įrengiant minų lauką, vielų užtvaras ir pan.

## Nuorodos

* http://www.kaunotvirtove.lt/e107_plugins/glossary/glossaire.php 
* http://www.terminai.lt/zodynas/eskarpas 
* Эскарп (rusų k.)
Mendefera

**Mendefera** () – miestas vidurio Eritrėjoje, Eritrėjos kalnyne; Debubo regiono sostinė.

## Istorija

Miestas susikūrė V a. pr. m. e., buvo svarbus Aksumo valstybės centras. Seniau miestas vadintas ***Adi Ugri***. Mieste ir jo apylinkėse rasta senovinių kryžių, romėniškų monetų. Havutli archeologinėje vietovėje rasti priešislaminiai užrašai.
Šventininkų apylinkė (Nemenčinė)

**Šventininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Akuotninkų apylinkės.

## Šaltiniai
Eritrėjos kalnynas

**Eritrėjos kalnynas** – Etiopijos kalnyno dalis, nusidriekusi į šiaurę (Eritrėjos teritoriją). Rytuose stačiais šlaitais leidžiasi link Raudonosios jūros. Aukščiausia viršukalnė – Soira (3018 m). Rytiniai kalnų šlaitai patenka į Raudonosios jūros baseiną, vakariniai – į Nilo baseiną (Barka, Anseba, Tekezė).

Seniau apie trečdalį Eritrėjos kalnyno dengė miškai, bet dabar beveik visi jie iškirsti. Dėl to kalnai smarkiai paveikti erozijos. Auginama kava, verčiamasi gyvulininkyste.
Kazimieras Barauskas

**Kazimieras Barauskas** (1904 m. kovo 28 d. Žudžiuose, Ramygalos valsčiuje – 1972 m. lapkričio 5 d. Čikagoje) – Lietuvos kunigas ir žurnalistas.

## Biografija
Pradinį mokslą įgijo Barklainiuose, Panevėžio gimnazijoje 1918–1922 m. baigė penkias klases. 1925 m. įstojo į Žemaičių kunigų seminariją. 1925–1929 m. lygiagrečiai lankė teologijos paskaitas Lietuvos universitete. Kunigu įšventintas 1929 m. gegužės 25 d. 1930 m. įsigijo bažnytinių teisių licenciato laipsnį.

1930–1931 m. tarnavo Užpaliuose, 1931–1933 m. Anykščiuose. 1933–1934 m. vėl studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1934–1935 m. buvo Pandėlio vikaru. 1935–1938 m. Biržų vikaras ir kapelionas. 1939–1940 m. „Mūsų laikraščio“ redaktorius. 1940 m. pasitraukė į Vakarus: trumpai pagyvenęs Vokietijoje, persikėlė į JAV ir apsigyveno Čikagoje.

Nuo 1927 m. bendradarbiavo „Ryte“, „XX amžiuje“, „Pavasaryje“, „Darbininke“, „Panevėžio balse“, „Mūsų laikraštyje“, „Šaltinyje“, „Moteryje“, „Ateityje“, „Naujojoje vaidilutėje“, „Tiesos kelyje“. Publikacijas pasirašydavo slapyvardžiais: *K. Baras*, *K. Šilinis*, *K. Didžiulis*, *K. Mažylis*, *J. Tyla*, *J. Vaškelis*, *Ašbaras* ir inicialais *K. B*.

## Šaltiniai
Andris Bērziņš (1944)

**Andris Bėrzinis** (, g. 1944 m. gruodžio 10 d. Nytaurėje) – verslininkas ir politikas, Latvijos prezidentas, laimėjęs Latvijos Respubikos prezidento rinkimus, vykusius 2011 m. birželio 2 d.

## Biografija
1958 m. Nytaurėje baigė septynmetę mokyklą, 1962 m. Siguldoje 1-ąją vidurinę mokyklą, 1971 m. Rygos politechnikos institutą ir įgijo radiotechniko specialybę.

1970–1988 m. dirbo įvairiose pareigose gamybiniame susivienijime „Elektrons“, nuėjo kelią nuo inžinieriaus iki direktoriaus. Tuo pat metu studijavo Latvijos universiteto Ekonomikos fakultete, kuriame 1988 m. baigė pramonės planavimą. 1988–1989 m. Latvijos SSR buitinio aptarnavimo ministro pavaduotojas. 1989–1993 m. Valmieros liaudies deputatų tarybos deputatas, taip pat jos Vykdomojo komiteto pirmininkas.

1990–1993 m. Latvijos Aukščiausiosios Tarybos deputatas, 1990 m. gegužės 4 d. balsavo už Latvijos nepriklausomybės deklaraciją. Dalyvavo Latvijos liaudies fronto veikloje – Valmieros rinkimų apygardoje ir ekonomikos komisijoje.

1993–2003 m. „Latvijas Universala banka“ (Unibanka) prezidentas, banko „Skandinaviska Enskilda Bank“, „АО Unibanka“ prezidento patarėjas. Nuo 2006 m. lapkričio mėn. Latvijos prekybos ir pramonės rūmų prezidentas. Dirbo Latvijos komercijos rūmų ir nacionalinės energetikos įmonės „Latvenergo“ valdybose.

## Politika
Į politiką grįžo 2005 m., kai pralaimėjo Rygos mero rinkimus. Jis juose dalyvavo kaip Žaliųjų sąjungos ir Valstiečių partijos sąrašų lyderis. 2010 m. išrinktas į Saeimą kaip Žaliųjų ir valstiečių sąjungos narys.

2011 m. gegužės 23 d. Andris Bėrzinis užregistruotas kaip kandidatas į Latvijos prezidentus. Pirmajame rinkimų ture Bėrzinis gavo 50 balsų „už“ ir 48 balsus „prieš“, Valdis Zatleras – 43 balsus „už“ ir 55 balsus „prieš“ (pagal Latvijos įstatymus nei vienas kandidatas nesurinko reikiamų 50% visų balsų). Pagal šį balsavimą niekas nebuvo išrinktas. Antrajame rinkimų ture, vykusiame tą pačią dieną, Bėrzinis gavo 53 balsus ir laimėjo rinkimus. Andris Bėrzinis Latvijos Respublikos prezidento pareigas ėjo nuo 2011 m. liepos 8 d. iki 2015 m. liepos 8 d.

## Šaltiniai

|-
Pipirų senosios kapinės

**Pipirų senosios kapinės**, vadinamos *Marų kapeliais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 24224; senas vertybės kodas - L557) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Pipiruose (Kūlupėnų seniūnija), 0,88 km į pietvakarius nuo Šukupio upelio, Mestinės miško pakraštyje.

## Vieta
Kapinės įrengtos pakilesnėje vietoje, netaisyklingo stačiakampio plano, nežymiai pailgos rytų – vakarų kryptimi, apaugusios mišku. Laidojimo žymių nėra.

Teritorijos plotas – 0,17 ha. 

## Istorija
Veikė XVIII – XIX a. Jose laidoti Pipirų ir gretimo Aukštkalvių kaimų gyventojai. Nuo seno stovėjo keli aukšti ąžuoliniai kryžiai, kurie XX a. antroje pusėje sunyko.

1997 m. gruodžio 31 d. įrašytos į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. balandžio 29 d. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976.
* Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). - Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983.
* Julius Kanarskas. Pipirų kaimo kapinės (Kūlupėnų apyl., Kretingos r.), 1993. - Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 229
* Valstybės žinios - 1998, vasario 7, Nr. 14
Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas Kaune

**Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas Kaune** – paminklas popiežiui Jonui Pauliui II Santakos parke, šalia Kauno Šv. Jurgio Kankinio bažnyčios. Skirtas paminėti popiežiaus 1993 m. apsilankymą Kaune.

Paminklas atidengtas ir pašventintas 2011 m. birželio 4 d. ant kalnelio, kur popiežius lankėsi 1993 m. Klasikinio bronzinio kūrinio ant postamento autorius – Lenkijos skulptorius, Krokuvos dailės akademijos profesorius Česlavas Dzvigajus ().

## Nuorodos

* http://www.15min.lt/naujiena/miestas/kaunas/kaune-atidengtas-paminklas-popieziui-jonui-pauliui-ii-42-154246
* http://www.lrytas.lt/-13071613731305754972-kaune-atidengiamas-paminklas-popie%C5%BEiui-jonui-pauliui-ii.htm 
* Paminklo popiežiui koncepcijos
* Diskusijos dėl paminklo
Vidaus tarnybos kariuomenė

**Vidaus tarnybos kariuomenė**, *VNUS kariuomenė* () – Tarybų Rusijos kariuomenės rūšis, skirta saugoti valstybės užnugarį ir pavaldi VČK (operatyviniu požiūriu) ir NKVD (pavaldi administraciškai). Egzistavo 1920 m. rugsėjį – 1921 m. sausį. 

## Istorija
VNUS kariuomenė buvo suformuota DGT 1920 m. rugsėjo 1 d. nutarimu bei RRKT 1920 m. rugsėjo 6 d. įsakymu Nr. 1735/328. 

VNUS kariuomenė buvo sudaryta sujungus šiuos dalinius:
* sargybos daliniai (*караульные части*), 
* pafrontės juostos geležinkelių gynybos daliniai,
* geležinkelio ir vandens kelių milicijos daliniai fronte ir užnugario apygardose,
* vidaus apsaugos kariuomenė (VOChR kariuomenė).
Buvo suformuotos divizijos, atskirosios brigados ir atskirieji pulkai. VČK uždavinius vykdžiusių junginių ir dalinių etatai buvo suformuoti pagal VČK kolegijos nuostatus. Likusios VNUS kariuomenės etatai (pulko, bataliono, eskadrono, baterijos ir divizijos bei brigados valdybų) buvo paruošti atsižvelgiant į Raudonosios Armijos atitinkamus etatus. 

1920 m. rugsėjo 11 d. VNUS kariuomenės sektoriai (perimti iš VOChR kariuomenės organizacijos) buvo pervadinti į atitinkamų karinių apygardų, rajonų ar frontų, kuriuose šie sektoriai veikė, vidaus tarnybos kariuomenės vadų štabus. Buvę sektorių viršininkai tapo VNUS kariuomenės vadais tose apygardose ir pan. 
1920 m. lapkričio 1 d. RRKT ir RTFSR NKVD įsakymu vadovauti apygardų VNUS kariuomenei buvo pavesta apygardų kariniams komisarams, kurie kartu buvo pervadinti ir tapo apygardų kariuomenės vadais, o jų padėjėjai tapo apygardų VNUS kariuomenių vadais. 

1921 m. sausio 19 d. VNUS kariuomenė (išskyrus VČK dalinius, geležinkelio ir vandens kelių milicijos dalinius) buvo perduoti iš NKVD Raudonajai Armijai. Tai padaryta dėl DVRA skaičiaus mažinimo ir perorganizavimo. 

1921 m. kovo 4 d. RRKT įsakymu Nr. 517/80 VNUS šaulių divizijos, atskirieji šaulių brigados ir pulkai buvo pervadinti į atitinkamus lauko junginius ir dalinius. Jų etatai pertvarkyti pagal DVRA šaulių divizijų ir brigadų reikalavimus. Naujieji daliniai gavo numerius iš vieningos DVRA numeracijos sistemos.

## Uždaviniai
VNUS kariuomenės uždaviniai:
* egzistuojančios santvarkos apsauga,
* ypatingai svarbių valstybės įstaigų, įmonių, krovinių (žaliavos, maisto ir kt.) pervežimų apsauga,
* ginkluota kova su kontrrevoliucinėmis akcijomis ir banditizmu,
* transporto ir susisiekimo kalių statinių bei karinio turto apsauga ir gynyba,
* ginkluotos jėgos panaudojimas užtikrinant žemės ūkio produkcijos apskaitą, konfiskuojant žemės ūkio produktų perteklių,
* kova su spekuliavimu.
Kartu VNUS kariuomenė buvo veikiančios Raudonosios Armijos rezervas.
Ruginių senosios kapinės

**Ruginių senosios kapinės**, vadinamos *Senkapiais, Marų kapeliais* (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas - 12269; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. IP2416A) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Ruginiuose (Kretingos seniūnija), 0,9 km į šiaurę nuo kelio Kretinga–Salantai ir 0,2 km į vakarus nuo kelio Aukštkalviai–Ruginiai, dešiniajame Skroblupio krante.

## Vieta
Įrengtos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi pailgoje kalvelėje, esančioje į pietryčius nuo Skroblupio ir bevardžio jo intako santakos. Laidojimo žymių nėra, apaugusios mišriu mišku. Didesnė kalvos dalis nukasta, išliko tik pietvakarė dalis.

Teritorijos plotas – 0,06 ha. 

## Istorija
Veikė XVIII – XIX a. Jose laidoti Ruginių kaimo gyventojai. Vadinamos *Senkapiais, Marų kapeliais*. Kapinėse seniau stovėjo keli aukšti ąžuoliniai kryžiai, kurie XX a. pirmoje pusėje sunyko. XX a. 7 dešimtmetyje Kretingos tarybinis ūkis didesniąją kapinių dalį nukasė, kasdamas žvyrą statyboms ir kelių remontui. Žvyrduobėse buvo rasta žmonių kaulų, žalvarinių ir geležinių įkapių. 

1993 m. įrašytos į naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, saugomos kaip į kultūros vertybių registrą įrašytas (registrinis) objektas.

## Šaltiniai

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976.
* Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). - Kaunas: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1983.
* Julius Kanarskas. Ruginių kaimo kapinės (Kūlupėnų apyl., Kretingos r.), 1992. - Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 236
Algirdas Macius

**Algirdas Macius** (g. 1945 m. lapkričio 18 d.) – Kretingos rajono politikas, ilgametis Kūlupėnų apylinkės ir seniūnijos administratorius.

## Biografija
Savivaldybininko ir politiko karjerą pradėjo 1974 m. gegužės 14 d., išrinktas Kūlupėnų apylinkės darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto pirmininku. 1991 m. tapo Kūlupėnų apylinkės viršaičiu, 1995 m. paskirtas Kretingos rajono savivaldybės administracijos Kūlupėnų seniūnijos seniūnu. Nuo 2010 m. lapkričio mėn. – pensininkas.

Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. – Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2010 m. – Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. 

Vyskupo M. Valančiaus gimtinės muziejaus tarybos ir Kūlupėnų bažnyčios statybos komiteto (nuo 2006 m.) narys. Buvęs Kretingos šilumos tinklų valdybos ir Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys.

2009 m. apdovanotas diplomu ir premija už indėlį tvarkant vyskupo Motiejaus Valančiaus gimtinę Nasrėnuose, 2010 m. – Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos padėka už ilgametį darbą bei nuopelnus Lietuvos savivaldai ir atminimo medaliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Algirdas Macius. - Duomenys apie kandidatą. - Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai 1993-03-23
*Algirdas Macius. - Duomenys apie kandidatą. - Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimai 2000 m. kovo 49 d.
*2011 m. vasario 27 d. savivaldybių tarybų rinkimai. - Lietuvos Respublikos vyriausioji rinkimų komisija
Vykintas (vardas)

**Vykintas** – vardas, kilęs nuo žemaičių kunigaikščio Vykinto. Pirmą kartą paminėtas 1219 m. Volynės metraščiuose.

### Vardadieniai
* Vykintas, Vykinta (balandžio 11 d.)
* Vykintė (liepos 31 d.)

### Žymūs žmonės
* Vykintas - žemaičių kunigaikštis;
* Vykintas Vaitkevičius - archeologas;
* Vykintas Bieliauskas - kompozitorius.
Moses Mosop

**Moses Cheruiyot Mosop** (g. 1985 m. liepos 17 d.) – Kenijos ilgų nuotolių bėgikas, pasaulio rekordininkas.

2005 m. pasaulio čempionate pelnė bronzą 10000 m bėgimo rungtyje. 2004 m. vasaros olimpinių žaidynių dalyvis ir spetinos vietos laimėtojas. 2007 m. pasaulio kroso čempionate asmeninėje ilgo kurso trasoje pelnė sidabrą, o 2007 m. ir 2009 m. aukso medalius komandinėse varžybose. 2011 m. Judžine pasiekė pasaulio rekordus 25000 m ir 30000 m bėgimuose.

## Nuorodos

* Moses Mosop IAAF svetainėje
1972 m. žiemos olimpinės žaidynės

**1972 m. žiemos olimpinės žaidynės** arba **XI olimpinės žiemos žaidynės** – vienuoliktosios žiemos olimpinės žaidynės, kurios vyko 1972 m. vasario 3 d. – 13 d. Saporo mieste Japonijoje.

## Miesto rinkimai

## Žymūs faktai
* Japonija ir Ispanija pirmą kartą žiemos olimpinių žaidynių istorijoje iškovojo aukso medalį.
* Tarybų Sąjungos slidininkė Galina Kulakova laimėjo aukso medalius visose trijose slidinėjimo rungtyse.
* Nyderlandų čiuožėjas Ard Schenk pelnė tris aukso medalius greitojo čiuožimo rungtyse.
* Rogučių sporto varžybose pirmą ir kol kas vienintelį kartą užfiksuotos lygiosios.

## Sporto šakos

* Kalnų slidinėjimas
* Biatlonas
* Bobslėjus
* Slidinėjimas
* Dailusis čiuožimas

* Ledo ritulys
* Rogučių sportas
* Šiaurės dvikovė
* Šuoliai su slidėmis
* Greitasis čiuožimas

## Dalyvavusios šalys

## Medalių lentelė

## Išnašos
Ravioliai

**Ravioliai** – koldūnų rūšis, virti tešlos gaminiai su įdaru. Tai klasikinės itališkos virtuvės patiekalas.  

## Gaminimas
Tešlai naudojami miltai, kiaušiniai, druska, muskato riešutas.

Įdarui naudojamas įvairios mėsos faršas, kiaušinis, tarkuoti sūris ir svogūnas, mirkyto pyrago riekelė. Pagardinama druska, pipirais. Įdarui taip pat tinka špinatai arba kitokios daržovės. Raviolių įdaras visada turi būti aštrus.

Užminkyta tešla valandą palaikoma, paskui iškočiojama. Iš gauto lakšto išspaudžiami skrituliukai arba supjaustomi keturkampiai. Ant kiekvieno gabalėlio dedamas įdaras, kraštai sutepami kiaušiniu ir apspaudžiami. Ravioliai verdami pasūdytame vandenyje. Prieš patiekiant, apibarstomi parmezano sūriu ir apipilami pomidorų padažu.

## Taip pat skaitykite
* Virtiniai
* Koldūnai
* Lazanija

## Literatūra
* G. Lindė, H. Knoblochas *Gero apetito* 1977 m.
Salsa (padažas)

**Salsa** () – ispaniškas terminas, nusakantis bet kokį padažą.

Ispanijoje ir Italijoje *Salsa* reiškia bet kokį prie patiekalo derinamą padažą, Amerikoje bei anglų kalboje taip apibūdinamas aštrus padažas.

Kelios salsa rūšys iš daugelio gaminamų Meksikoje:
* **Salsa brava** – vidutiniškai aštrus padažas, dažnai gaminamas su paprika.
* **Salsa cruda** – šviežių produktų padažas, dar žinomas kaip **salsa picada**, **salsa mexicana**, **salsa tresca** – gaminamas iš žalių pomidorų, laimo sulčių, čili pipirų, svogūnų ir kt.
* **Salsa ranchera** – kaimiškas padažas iš pomidorų, įvairių pipirų ir prieskonių. Paprastai patiekiamas karštas.
* **Salsa roja** – raudonasis padažas gaminamas iš keptų pomidorų, čili pipirų, svogūnų, česnakų ir kt.
* **Salsa taquera** – Taco padažas, pagamintas iš dumplainių, čili pipirų.
* **Salsa verde** – žaliasis padažas, Meksikoje gaminamas su dumplainiais, Italijoje – su žolelėmis.

**Salsa di pomodoro** – garsusis itališkas pomidorų padažas gaminamas iš pomidorų, svogūnų, česnako, salierų, morkų, baziliko ir petražolių lapelių. Vietoje baziliko galima naudoti mairūną. Stambiai supjaustytos daržovės troškinamos aliejuje, vėliau beriami miltai, pilamas sultinys. Išviręs padažas pertrinamas ir pagardinamas raudonaisiais pipirais bei druska. Paprastai virti pakanka 30  minučių, tačiau neapoliečiai salsą verda tris valandas ant labai mažos ugnies, taip kad padažas vos vos juda.

## Literatūra
* G. Lindė, H. Knoblochas *Gero apetito* 

## Šaltiniai
Gaspadine.lt
Tintelių III senosios kapinės

**Tintelių III senosios kapinės**, vadinamos *Maro kapeliais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 24226, senas registro kodas - L559) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Tinteliuose (Kūlupėnų seniūnija), 1,3 km į vakarus nuo vyskupo M. Valančiaus gimtinės sodybos.

## Vieta
Įrengtos dirbamų laukų apsuptoje pakilumoje, ovalo plano, apie 13 m skersmens, apjuostos iki 0,5 m aukščio žemių pylimo, kurio išorinėje pusėje yra griovys. Kapinių pakraštyje auga aukšti lapuočiai medžiai, o viduryje stovi koplytstulpis.

Teritorijos plotas – 0,01 ha. 

### Koplytstulpis
Medinis. Stulpas stačiakampio pjūvio, į apačią platėja. Viršuje sumontuota stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio ir šonų koplytėlė su keturšlaičiu stogeliu, virš kurio kyla  bokštelis su kaltiniu, ornamentuotu kryželiu.
 
## Istorija
Kapinės veikė XVII–XIX a. Jose laidoti Tintelių ir Nasrėnų Medsėdžių kaimų gyventojai. Vėliau retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. 1917–1918 m. laidotos dizenterijos ir vidurių šiltinės aukos. Apie 1920 m. apkastos grioviu ir pylimu, palei kurį pasodinti medžiai. Mirusiems atminti pastatytas koplytstulpis, kurį 2006 m. restauravo Alioyzas Pocius. 

1997 m. įrašytos į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L559), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.   

## Šaltiniai
Asteikių senosios kapinės

**Asteikių senosios kapinės**, vadinamos *Markapiais* (saugotinas kultūros paveldo objektas), yra rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kūlupėnuose (Kūlupėnų seniūnija), 0,37 km į rytus nuo kelio , Klevų gatvės kairėje pusėje, Vargučio upelio dešiniajame krante. 

## Kapinės
Įrengtos 0,6 m aukščio kalvelėje. Ovalo plano, pailgos rytų – vakarų kryptimi, 47 m ilgio ir 30 m pločio, apjuostos 0,5–1 m aukščio pylimo, sukrauto iš vidutinio dydžio akmenų. Pietų pusėje pylime paliktas tarpas varteliams. 

Kapinės neveikiančios. Laidojimo žymių nėra. Paviršius nelygus, banguotas, žemėja į kraštus. Viduryje ant betoninio pamato stovi koplytėlė su Švč. Mergelės Marijos skulptūra, o į vakarus nuo jos – monumentalus kryžius. Kapinės apaugusios želdiniais. 

Teritorijos plotas – 0,13 ha, perimetras – 152 m. 

## Istorija
Kapinės veikė XVI–XVIII a. Vadinamos *Markapiais, Kapeliais, Senkapiais*. Pasakojama, kad jose laidoti nuo maro mirę Asteikių gyventojai. Kapinėse stovėjo keli aukšti ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė su šventųjų skulptūrėlėmis. 

Kapines apleidus, XIX a. jos aptvertos akmenų tvora. Iki XX a. pr. jose retsykiais laidoti kaimo savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos.  

Koplytėlė 1947 m. atnaujinta. 1971 m. su joje buvusiomis Marijos Sopulingosios, 2 angelų ir 2 apaštalų skulptūromis paskelbta vietinės reikšmės dailės paminklu (unikalus kodas – ; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. DV1544). Jai sunykus, 2008 m. pastatyta nauja koplytėlė, o šalia jos – monumentalus kryžius. Kapinėse prie koplytėlės per gegužines pamaldas kaimo gyventojai renkasi paminėti mirusiųjų.

1976 m. kapines kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1983 m. – Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, 1996 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas. 1984 ir 2015 m. žvalgė Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).

## Šaltiniai
Dviračių sportas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Dviračių sportas]] [[2012 m. vasaros olimpinės žaidynės|2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse]]** vyks trisdešimtą kartą. Sportininkai varžysis keturių tipų dviračių varžybose: treko, plento, motokroso ir kalnų. Iš viso bus išdalinta aštuoniolika medalių rinkinių (po 9 vyrams ir moterims).

Palyginus su 2008 m. olimpinėmis žaidynėmis, olimpinėje treko programoje buvo daug pakeitimų. Buvo pašalinta vyrų ir moterų individualus persekiojimas bei ir vyrų Madisono rungtis. Komandinis sprintas, komandinis persekiojimas ir keirinas buvo pridėtas prie moterų programos, o omniumas tiek prie vyrų, tiek prie moterų.

## Medaliai

### Medalių lentelė

### Plentas

### Trekas

### Kalnų dviračiai

### BMX

## Dalyvausiančios šalys

## Plento varžybų formatas
Tiek vyrų, tiek moterų plento lenktynėse visi dalyviai pradeda vienu metu. Pirmasis, kirtęs finišo liniją, tampa laimėtoju. Vyrų ir moterų plento lenktynių maršrutas (en).

Asmeninio laiko lenktynėse sportininkai startuoja 90 sekundžių intervalais. Dviratininkas, įveikęs trasą greičiausiai, tampa laimėtoju. Vyrų ir moterų lenktynių laikui maršrutai (en).

## Lietuva

### Kvalifikacija
;BMX

;Kalnų dviračiai

;Plentas

;Trekas

** – Lietuva neturi teisės pelnyti vietos olimpiadoje dėl kvotų Europos šalims.*
''** – 2012 m. pasaulio treko čempionate Lietuvos moterų sprinto komanda užėmė septintą vietą užfiksavusios 33,544 s, bet vėliau teisėjų sprendimu buvo pažemintos į paskutinę vietą ir paskutinis Europos kelialapis atiteko Ukrainai.

## Nuorodos
* Londonas 2012
1976 m. žiemos olimpinės žaidynės

**1976 m. žiemos olimpinės žaidynės** arba **XII olimpinės žiemos žaidynės** – dvyliktosios žiemos olimpinės žaidynės, kurios vyko 1976 m. vasario 4 d. – 15 d. Insbruko mieste Austrijoje.

## Žymūs faktai
* Žaidynių rengimą laimėjo JAV miestas Denveris, bet išrinktas pasitraukė ir teisė suteikta Insbrukui.
* JAV čiuožėjas ant ledo Terry Kubicka savo programoje pademonstravo pavojingą šuolį atgal.
* Tarybų Sąjungos čiuožėja Tatiana Averina pelnė keturis aukso medalius greitojo čiuožimo varžybose.
* Pirmą kartą bobslėjaus ir rogučių sporto varžybos vyko toje pačioje trasoje.
* Žaidynių talismanu tapo sniego senis Tyrolean.
* Andora ir San Marinas pirmą kartą dalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse.

## Sporto šakos
* Kalnų slidinėjimas
* Biatlonas
* Bobslėjus
* Slidinėjimas
* Dailusis čiuožimas
* Ledo ritulys
* Rogučių sportas
* Šiaurės dvikovė
* Šuoliai su slidėmis
* Greitasis čiuožimas

## Medalių lentelė

## Dalyvavusios šalys

## Šaltiniai
2011 m. LLAF taurė

**[[2011]] m. [[LLAF taurė]]** vyko birželio 4 - 5 dienomis Kaune. Klubų varžybose ketvirtą kartą iš eilės nugalėtojų titulą pelnė Vilniaus klubas „Cosma“. Daugiakovių nugalėtojai taip pat pripinti nacionaliniai čempionais.

## Rezultatai
### Vyrai

LG - Lietuvos sezono geriausias rezultatas, ČR - čempionato rekordas.

### Moterys

LG - Lietuvos sezono geriausias rezultatas, ČR - čempionato rekordas.

## Nuorodos
*LLAF
Tajai (reikšmės)

Žodis **tajai** gali reikšti:

* Plačiausia prasme: visos etninės grupės, kalbančios tajų-kadajų kalbomis;
* Tajai () – tautų grupė, kalbanti pietvakarinių tajų kalbomis. Dauguma jų pavadinimų prasideda žodeliu *tai*;
* Tajai () – Tailando tauta, viena iš tajų tautų, kalbanti tajų kalba.
** Šiauriniai tajai – šiaurinė tajų subgrupė, kalbanti šiaurinių tajų kalba;
** Pietiniai tajai – pietinė tajų subgrupė, kalbanti pietinių tajų kalba;
* Tajais taip pat vadinamos kelios oficialios tautinės mažumos Rytų ir Pietryčių Azijoje:
** Dajai () – Kinijos tajai, viena iš 55 tautinių mažumų;
** Tajai (Vietnamas) () – viena iš Vietnamo 54 tautinių mažumų. Tarp jų yra:
*** Baltieji tajai (Tai Don);
*** Juodieji tajai (Tai Dam);
*** Raudonieji tajai (Tai Do);
** Tay (Vietnamas) () – viena iš Vietnamo 54 tautinių mažumų;
Barentu

**Barentu** () – miestas pietvakarių Eritrėjoje, 30 km nuo Etiopijos sienos, į pietus nuo Agordato. Gaš Barkos regiono sostinė. Dauguma miesto ir jo apylinkių gyventojų – kunamai ir narai (nilotų tautos). Verčiamasi žemės ūkiu, prekyba, kalnakasyba, tekstilės pramone.

## Istorija

Barentu smarkiai nukentėjo per Etiopijos-Eritrėjos karą.
Agordatas

**Agordatas** () – miestas vakarų Eritrėjoje, Gaš Barkos regione, prie Barkos upės. Svarbus prekybinis regiono centras. Yra didelė mečetė, turgus, italų ligoninė, keletas kavinių, užeigų.

Seniau miestas buvo svarbus punktas prie Eritrėjos geležinkelio. Dabar per miestą eina svarbus prekybinis kelias tarp Asmaros ir Keselos (Sudane).

## Istorija

Agordatas buvo iki 1996 m. egzistavusios Barkos provincijos sostine.
Best Thing I Never Had

"**Best Thing I Never Had"** – JAV R&B atlikėjos Beyonce antrasis singlas iš ketvirtojo studijinio albumo 4, išleistas 2011 m. birželio 1 d.

## Vaizdo klipas
Vaizdo klipas buvo režisuotas Diane Martel, o buvo nufilmuotas *Westchester County* 2011 m. birželio 15 d. ir *Fort Greene*, Brukline, 2011 m. birželio 16 d. Vaizdo klipas buvo pristatytas 2011 m. liepos 7 d.

## Topai

### Metų pabaigos topas

## Šaltiniai
1+1

"**1+1"**- JAV R&B atlikėjos Beyonce ketvirtąjį studijinį albumą 4 pristatantis kūrinys, išleistas 2011 m. birželio 1 d.
1+1" debiutavo ''Billboard'' Hot 100 topo 57 vietoje, birželio 11, 2011, buvo parsisiųsta virš 57,000 kopijų., taip pat daina debiutavo kanados Hot 100 tope 82 vietoje. Beyonce gyvai šią dainą atliko per *American Idol* finalą, Glastonbury festivalį ir kitur.
*Billboard* dainą įvertino 92 balais iš 100.

## Topai

## Šaltiniai
Asebas

**Asebas** arba **Asabas** () – miestas pietryčių Eritrėjoje, Raudonosios jūros pakrantėje, netoli Džibučio sienos. Pietinės Raudonosios Jūros regiono sostinė. Yra svarbus jūrų uostas, veikia tarptautinis oro uostas. Yra didelė naftos perdirbimo gamykla, pastatyta TSRS pagalba.

## Istorija

Senovėje greta dabartinio Asebo buvo graikų miestas Arsinoja, įkurtas Ptolemėjaus II, o pats Asebas vadintas ***Avalitu***. XIX a. pab. italai užvaldė Asebo uostą, įkurta kuro tiekimo bazė laivams. XX a. Asebas buvo pagrindinis Etiopijos uostas, o Eritrėjai atgavus nepriklausomybę per jį tebekeliavo didžioji dalis Etiopijos produkcijos. Po Etiopijos-Eritrėjos karo prekyba nutrūko.
Kumpuoliškio apylinkė

**Kumpuoliškio apylinkė** (arba ***Kumpoliškio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Aleksandravėlės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Obelių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aleksandravėlės apylinkės.

## Šaltiniai
Teatras (reikšmės)

Žodis ***teatras*** gali reikšti:

* teatras – meno forma, kur aktoriai patys ar panaudodami lėles arba šešėlius vaidina tam tikrus vaidmenis.
** šešėlių teatras – teatro forma, kur aktoriai vaidina panaudodami šešėlius
* teatras – meninė įstaiga, kurianti ir demonstruojanti teatro spektaklius. Pvz.,
** Jaunimo teatras
** Kauno muzikinis teatras
** Lietuvos nacionalinis dramos teatras
** Valstybės teatras

* teatras – specializuotas teatrui skirtas pastatas
* Teatras – Lietuvoje leistas žurnalas
* Teatras – Lietuvoje leistas tęstinis leidinys

Keliažodžiai terminai:
* Kino teatras – kino filmų demonstravimui skirtas pastatas ar įstaiga
* Karo teatras – geografinis regionas, kuriame vyko, vyksta ar gali vykti ginkluotas konfliktas (karo veiksmai).
Muang Phuanas

**Muang Phuanas** () – istorinis regionas Pietryčių Azijoje, dabartinio Laoso šiaurės rytinėje dalyje. Beveik sutampa su Sianghuango provincija. Jo pagrindinis miestas yra Sianghuangas.

## Geografija

Regiono centras yra Sianghuango lyguma. Tai - kalnuotas kraštas, vagojamas siaurų upių slėnių, menkai tinkamas žemdirbystei. Svarbiausia regiono upė yra Nam Ngumas. Regionas rytuose ribojasi su kalnuotomis Vietnamo tajų gyvenamomis teritorijomis (dab. šiaurės vakarų Vietnamas), o vakaruose - su Muang Sua, pietuose pereina į derlingą Khorato plynaukštę (dab. Isanas Tailande). Pagrindinė regiono etninė grupė yra lao giminingi phuanai, kurie davė pavadinimą visam regionui.

## Istorija
Seniausieji šio krašto gyventojai greičiausiai buvo proto-khmerai. Jiems priskiriama garsi archeologinė Akmenų lyguma, kurioje randama daugybė tuščiavidurių akmenų, pagamintų greičiausiai tarp V a. pr. m. e. ir VIII a.

Nuo maždaug VIII a. į regioną iš šiaurės ir rytų (dab. Vietnamo) migravo tajų gentys, kurios čia pastatė Sianghuango miestą. Legenda pasakoja, kad tajų pirmasis valdovas, valdęs jų protėvynėje, atidavė šią teritoriją savo sūnui *Khun Chetcheang*. Tajai išstūmė vietos gyventojus, ir čia susiformavo atskira etninė jų grupė phuanai. 

Apie ankstyvąją regiono istoriją žinoma nedaug. XIII a. jis pateko į politinę Muang Sua valstybės ir lao lun etninės grupės orbitą. 1292-97 m. Muang Sua karaliaus Panya Khamphongo armija nukariavo Muang Phuaną ir tapo jo karaliumi. Juo išbuvo iki 1312 m. Vėliau karalystė atsikūrė ir egzistavo 1369-1478 m. Klestėjimo laikais ji valdė ir gretimą regioną rytuose - Muang Thaengą (dabartiniame Vietname). XV a. karalystę pasidalino Lan Sangas ir Vietnamas.

Netgi ir Lan Sango sudėtyje regionas turėjo nemažą autonomiją, čia išsivystė savitas architektūros stilius. Subyrėjus Lan Sangui, 1707 m. regione atsikūrė Phuano karalystė, kuri (kaip ir kitos lao karalystės) mokėjo duoklę Tailandui. 1787 m. Vietnamo karalius į karalystę įvedė savo armiją ir pavertė ją savo duokline valstybe. Taip Phuanas turėjo mokėti dvigubą duoklę.

1893 m. karalystė priėmė Prancūzijos protekciją ir įjungta į Prancūzijos Indokiniją. 1942 m. įjungta į Laoso karalystę.
Danijos ryšiai

**[[Danija|Danijos]] ryšiai ir komunikacijos**:

**[[Telefonija]]**
*Laidinių telefonų naudotojų: 2,06 mln. (2009 m.)
*Mobiliųjų telefonų naudotojų: 7,4 mln. (2009 m.)

**[[Radijas]]**
*Radijo stotys: 2 AM, 355 FM, 0 trumpųjų bangų (2005 m.)
*Radijo naudotojai: 6,02 mln. (1997 m.)

**[[Televizija]]**
*Televizijos stočių: 42 (1997 m.),
*Televizijos naudotojų: 3,12 mln. (1997 m.)

**[[Internetas]]**
*Interneto kodas: .dk,
*Interneto tiekėjų: 4,145 mln.  (2010 m.),
*Interneto naudotojų: 4,75 mln. (2009 m.)

## Šaltiniai
*CIA Factbook
Danijos transportas

Šis straipsnis skirtas įvairių rūšių **[[Danija|Danijos]] transportui** aprašyti:

**Geležinkeliai**:
* Visi geležinkeliai yra 1 435 mm pločio,
* Iš viso: 2 633 km,
* Elektrifikuoti: 640 km (2008 m.)

Susisiekimas su kitomis valstybėmis:
* Švedija − taip,
* Vokietija − taip.

**Keliai**:

* iš viso: 73 197 km,
* asfaltuoti: 73 197 km,
* žvyrkeliai: 0 km (2008 m.)

**Oro uostai**:

* Iš viso: 92,
* Asfaltuoti: 28,
* Neasfaltuoti: 64 (2010 m.)

**Vamzdynai**:

* Naftotiekiai: ~107 km,
* Dujotiekiai: ~2858 km (2009 m.)

## Nuorodos
* CIA Factbook
Beta dalelė

**Beta (β) dalelė** – greitai skriejantis elektronas arba pozitronas, išspinduliuojamas radioaktyvaus atomo branduolio beta skilimo metu. Jis gali turėti teigiamą – beta plius (β+) – arba neigiamą – beta minus (β−) –  krūvį. Beta dalelės susidaro, kai vienas iš radioktyviojo elemento atomo branduolio neutronų skyla į protoną bei elektroną ir pastarąjį išspinduliuoja.
Beta dalelės skvarbesnės už alfa daleles, dauguma juda beveik šviesos greičiu. Jos gali įveikti odos sluoksnį ir pažeisti audinius, taip pat jos yra pavojingos akims. Daugelį jų galima  sustabdyti arba susilpninti nešiojamais drabužiais, akiniais arba kokia nors kitos medžiagos kelių centimetrų uždanga (pvz., stiklu arba aliuminiu).

## Šaltiniai
Japonijos armijos kariniai laipsniai (1911-1945)

**Japonijos armijos kariniai laipsniai 1911-1945 m.** buvo žymimi skiriamaisiais ženklais - antpečiais (1911-1938 m.) ar apykakliniais antsiuvais (1938-1945 m.).
 



:§ Japonijos maršalai be generolo antsiuvų ar antpečių ant krūtinės segėjo maršalo ženklą.

## Nuorodos
Vytas Miliauskas

**Vytas Miliauskas** (1941 m. rugpjūčio 16 d. – 2022 m. gruodžio 31 d.) – Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis veikėjas.

## Biografija

1959 m. kartu su šeima grįžo į Lietuvą. Giminių remiamas 1962 m. baigė Vilniaus 10-ąją darbo jaunimo vakarinę mokyklą. 1967–1972 m. buvo Vilniaus elektros skaitiklių gamyklos naujųjų tyrimų laboratorijos vedėju. 1972 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1972–1974 m. – „Sigmos“ susivienijimo Automatizacijos priemonių SKTB vadovaujančiu projekto konstruktorius. 1974–1995 m. – Lietuvos mokslų akademijos Puslaidininkių fizikos instituto Konstravimo biuro vedėju. 1994–1996 m. buvo išrinktas Vilniaus politinių kalinių ir tremtinių bendrijos tarybos pirmininku. Nuo 1995 m. buvo nuolat renkamas Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos valdybos pirmininku ir Vilniaus politinių kalinių ir tremtinių bendrijos tarybos nariu. 1996–2000 m. buvo Lietuvos Respublikos pirmojo ir antrojo laipsnio valstybinių pensijų komisijos nariu.

Tėvynės sąjungos narys nuo 1993 m. Jokios kitos partijos nariu nebuvo. 

1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. – Vilniaus miesto savivaldybės narys. 

## Apdovanojimai
* 2007 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis

## Šaltiniai
Bekešas (reikšmės)

Žodis ***bekešas*** gali reikšti:

* bekešas – žieminis viršutinis drabužis. Pavadintas pagal K. Bekešą.
* Bėkėšas – miestas Vengrijoje
* Bėkėšas – medė (administracinis vienetas) Vengrijoje
* Bekešas (*Bekesz*) – lenkiškas herbas

Taip pat:
* Kasparas Bekešas – LDK karinis ir politinis veikėjas
* Bekešo kalnas – kalnas Vilniaus mieste. Pavadintas K. Bekešo garbei.


Vaizdas:Matthisen_Stefan_Czarniecki_01.jpg|Bekešas drabužis
Vaizdas:Békés-Temple.jpg|Bėkėšo miesto bažnyčia
Vaizdas:Kacper Bekiesz.JPG|Kasparas Bekešas
Vaizdas:Bekesh Hill.jpg|Bekešo kalnas Vilniuje
Image:POL COA Bekesz.svg|*Bekesz* herbas
Gabija Jaraminaitė-Ryškuvienė

**Gabija Jaraminaitė** (g. 1972 m. gegužės 5 d. Vilniuje) – lietuvių aktorė, vertėja

## Biografija
1990 m. baigė Vilniaus S. Nėries vidurinę mokyklą, 1994 m. – Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Kino ir teatro fakultetą (kurso vadovai – Irena Bučienė, Eglė  Gabrėnaitė ir Arvydas Dapšys).

2003–2004 m. TV3 laidos „Meile, mano“ vedėja.

Išvertė iš anglų kalbos amerikiečių rašytojos Cecily von Ziegesar knygų seriją jaunimui Liežuvautoja (*Gossip girl*, leidykla „Little, Brown and Company").

## Šeima
Dainininko Vytauto Kernagio dukterėčia. 

Išsiskyrusi. Buvęs vyras  Linas Ryškus  (g. 1970 m.), prodiuseris.

## Vaidmenys teatre
* 1994 – Prosenelė, Mergaitė R. Bredberio „Pienų vynas“, rež. A.Dapšys, E. Gabrėnaitė, Vilniaus mažasis teatras
* 1994 – Irina, A. Čechovo „Trys seserys“, rež. A.Dapšys
* 1994 – Anunciata, J. Švarco „Šešėlis“, rež. Evaldas Jaras, LNDT
* 1996 – Ramona, Dž. Selindžerio „Pasakyk, kad tu mirei“, rež. Romualdas Ramanauskas, Lietuvos rusų dramos teatras
* 1999 – Sofja, D. Fonvizino „Nesubrendėlis“, rež. B.Juchananov, RDT
* 2000 – Mariana, Moljero „Tartiufas“, rež. V. Mirzojev, RDT
* 2000 – Eva Braun, H. Kunčiaus „Domingo de Ramos“, rež. Audrius Nakas
* 2001 – Žiurkė, H. K. Anderseno „Žiemos pasakos“, rež. T. Makaras, RDT
* 2001 – Gydytoja, P. O. Enkvisto „Lūšies valanda“, RDT
* 2009 – Mama, „Ša, kalba mamos", rež. Joana Čižauskaitė ir Aidas Giniotis
* 2010 – Filė, W.Alleno „Nuodėmių miestas", rež. O. Šapošnikov
* 2011 – Marja Lvovna, M. Gorkio „Vasarotojai", rež. A. Giniotis.

## Filmografija
### Filmai

### TV serialai

## Nominacijos geriausios aktorės apdovanojimui
* Sidabrinė gervė 2008, už vaidmenis filmuose „Kolekcionierė“ ir „Nereikalingi žmonės“
* Sidabrinė gervė 2009, už vaidmenį filme „Neskubėk gyventi"
* Sidabrinė gervė 2010, už vaidmenį filme „Jau puiku, tik dar šiek tiek...".

## Šaltiniai
Electronic (grupė)

**Electronic** – alternative dance grupė, susidedanti iš „New Order“ vokalisto bei gitaristo Bernard Sumner ir buvusio „The Smiths“ gitaristo Johnny Marr. Jie sukūrė daugumą savo nuo 1989 iki 1998 metų įrašytų dainų. Prie projekto buvo prisidėję ir Neil Tennant su Chris Lowe iš grupės „Pet Shop Boys“, kurių bendradarbiavimą žymi trys kūriniai, du iš kurių buvo išleisti singlais, tarp jų – didžiausiu grupės hitu tapusi daina „Disappointed“. Taip pat 1995 m. 9 dainose bendradarbiauta su buvusiu grupės „Kraftwerk“ nariu Karl Bartos. Oficialiai grupė nėra išsiskyrusi, o nutraukusi veiklą neapibrėžtam laikotarpiui.

## Diskografija
### Albumai
* 1991 m. - „Electronic“
* 1996 m. - „Raise the Pressure“
* 1999 m. - „Twisted Tenderness“	
* 2006 m. - „Get the Message – The Best of Electronic“

### Singlai
* 1989 m. - „Getting Away with It“
* 1991 m. - „Get the Message“
* 1991 m. - „Tighten Up“ (reklaminis)
* 1991 m. - „Feel Every Beat“
* 1992 m. - „Disappointed“ (panaudota 1992 m. Holivudo kino filme „Cool World“)
* 1996 m. - „Forbidden City“
* 1996 m. - „For You“
* 1997 m. - „Second Nature“
* 1997 m. - „Until the End of Time“ (reklaminis)
* 1999 m. - „Prodigal Son“ (reklaminis)
* 1999 m. - „Vivid“
* 1999 m. - „Make It Happen“ (reklaminis)
* 1999 m. - „Late at Night“

## Nuorodos

* Electronic svetainė 
* Neoficiali grupės svetainė
* „Disappointed“ video
Jelingės runų akmenys

**Jelingės runų akmenys** () yra Danijoje, Jutlandijoje, Jelingės mieste.

Runos − tai senieji skandinavų rašmenys. Tūkstantį metų − nuo maždaug III a. po Kristaus iki XIII a. Skandinavijoje nevartota jokių kitų rašmenų.

Pirmieji runų užrašai datuojami II m. e. a. Paskutinieji − iš XVIII a. Runų periodizacija skirstoma į du etapus: pirmasis − senųjų runų periodas (*äldre runor*) 200−750-ieji metai ir jaunųjų runų, arba kitaip vadinamų trumpašakių runų, periodas (*yngre, kortkvistrunor*) 750−1050-ieji metai.

Kartais akmenis puošia meniški margi paveikslai. Nors spalvas per šimtmečius iš dalies sunaikino vėjas ir krituliai, kai kur dar yra išlikusių jų fragmentų. Tokie neįprasti runų pavyzdžiai yra du akmenys Jelingėje. Mažesnįjį ir senesnįjį iš jų, žmonos *Tyros* garbei, X a. viduryje (apie 955 m.) pastatė Danijos karalius Gormas, Jelingo dinastijos įkūrėjas. Didesnysis priklauso Gormo sūnui Haroldui, Pietų Norvegijos užkariautojui, žinomam kaip Haroldas Mėlyndantis. Akmenyje užfiksuotas liudijimas, kaip Haroldas Danijoje įvedė krikščionybę: sudėtingo runų ornamento viduryje aiškiai matomas Nukryžiuotasis.

1994 m. Jelingės runų akmenys įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos
* Jelingės runų akmenys (danų k.)
Fiunas

**Fiunas** () – sala Baltijos jūroje, tarp Jutlandijos pusiasalio ir Zelandijos salos. Viena didžiausių Danijos salų. Plotas: 2984 km². Gyventojų: 465 241 (2017).

Nuo Jutlandijos pusiasalio skiria Mažasis Beltas, nuo Zelandijos – Didysis Beltas. Kalvota lyguma, didžiausias aukštis – 131 m. Didžiausias miestas – Odensė. Tiltas jungia su Jutlandijos pusiasaliu.

Fiune gimė Hans Christian Andersen ir kompozitorius Carl Nielsen.
## Didžiausi miestai (2017 m.)
*Odense: 176 683
*Svendborgas: 27 281
*Nyborgas: 17 192
*Middelfartas: 15 202
*Fåborgas: 7 097
*Assensas: 6 231
*Kerteminde: 5 903
*Ringe: 5 851
*Bogense: 3 815
## Galerija

Egeskov_Slot_spejling_Edit_2.jpg|Egerskovo pilis
Denmark-odense-hans_christian_andersen-childhood_home.jpg|Hans Christian Andersen gimtinė Odensėje
Denmark-odense_palace.jpg|Odensės rūmai
Denmark-Kerteminde-old_houses.jpg|Kertemindės seni namai
Nyborg-Palace.jpg|Nyborgo pilis
Anne_Hvides_Gaard_Svendborg.jpg|Seniausias Svendborgo gyvenamasis namas, dabar muziejus
Nordenskirker_Assens(01).jpg|Asenso bažnyčia
Den_Gamle_Lilleb%C3%A6ltsbro.JPG|Senasis Mažojo Belto tiltas
Darbo ir gynybos taryba

**Darbininkų ir valstiečių gynybos taryba** (), (nuo 1920 m.) **Darbo ir gynybos taryba** () – ypatingasis Tarybų Rusijos valdžios organas, veikęs pilietinio karo ir užsienio kariuomenių intervencijos (1918-1920 m.) sąlygomis. Buvo svarbiausias to meto karinis ūkinis centras Tarybų Rusijoje. 1920 m. reorganizuotas į *Darbo ir gynybos tarybą*, kuri valdė ekonominių liaudies komisariatų ir kitų žinybų veiklą šalies gynybos srityje. 1937 m. DGT panaikinta, jos funkcijos perduotos Ekonominei tarybai prie LKT. 

## Istorija
Darbininkų ir valstiečių gynybos taryba buvo įkurta 1918 m. lapkričio 30 d. Visos Rusijos CVK nutarimu. Pirmasis tarybos vadovas buvo LKT pirmininkas V. Leninas. 

Tarybos pavadinimų kaita:
* 1918—1920: Darbininkų ir valstiečių gynybos taryba
* 1920—1923: Darbo ir gynybos taryba prie RTFSR Liaudies komisarų tarybos
* 1923—1937: Darbo ir gynybos taryba prie TSRS Liaudies komisarų tarybos

1937 m. balandį Darbo ir gynybos taryba prie TSRS LKT buvo panaikinta. 

## Sudėtis ir funkcijos
Tarybą sudarė aukščiausieji Tarybų Rusijos pareigūnai (skliaustuose nurodyti pirmieji šie pareigūnai, įėję į tarybą):
* Respublikos revoliucinės karo tarybos pirmininkas (Levas Trockis),
* Visos Rusijos Centrinio vykdomojo komiteto pirmininkas (Josifas Stalinas),
* Susisiekimo kelių liaudies komisaras (Vladimiras Nevskis),
* Ypatingosios Raudonosios armijos tiekimo komisijos pirmininkas (Leonidas Krasinas),
* Maisto produktų liaudies komisaro pavaduotojas (Nikolajus Briuchanovas),
Taryba veikdama rėmėsi savo ypatingaisiais įgaliotiniais. 

Veiklos sritys buvo:
* mobilizacija,
* ginkluotė,
* maisto produktų tiekimas,
* operatyvinis vadovavimas Raudonajai armijai.

### Pirmininkai
* 1920—1924 m.: Vladimiras Leninas (*Владимир Ильич Ленин*)
* 1924—1926 m.: Levas Kamenevas (*Лев Борисович Каменев*)
* 1926—1930 m.: Aleksejus Rykovas (*Алексей Иванович Рыков*)
* 1930—1937 m.: Viačeslavas Molotovas (*Вячеслав Михайлович Молотов*)

### Tarybos komitetai ir komisijos
* 1918—1920 m.: Ypatingasis Darbininkų ir valstiečių gynybos tarybos komitetas karinei padėčiai respublikos geležinkeliuose įvesti (*Особый комитет Совета рабоче-крестьянской <обороны> по проведению военного положения на железных дорогах республики; Оском*)
* 1923—1925 m.: Ypatingoji Darbo ir gynybos komiteto komisija prie TSRS Valstybinės plano komisijos trestų įstatų nagrinėjimui (*Особая комиссия Совета Труда и Обороны при Государственной плановой комиссии СССР по рассмотрению уставов трестов*)
* 1918—1922 m.: Materialiųjų išteklių panaudojimo komisija prie Darbo ir gynybos komiteto (*Комиссия использования материальных ресурсов при Совете Труда и Обороны*)
* 19??—19?? m.: Pramoninės ir vartotojų kooperacijos komitetas prie TSRS Darbo ir gynybos tarybos (*Комитет промысловой и потребительской кооперации при Совете Труда и Обороны СССР*)
* 1925—19?? m.: Standartizacijos komitetas prie TSRS Darbo ir gynybos tarybos (*Комитет по стандартизации при Совете Труда и Обороны СССР*)
Mionas

**Mionas** () – sala Baltijos jūros pietvakariuose, prie Zelandijos ir Falsterio salų. Priklauso Danijai. Plotas: 218 km². Gyventojų: 9909 (2010). Paviršius – žemuma. Didžiausias miestas – Stegė.

Rytinėje salos pakrantėje driekiasi Miono skardžiai (pasaulio paveldo objektas).
Limfjordas

**Limfjordas** () − sąsiaurių sistema Danijoje, Jutlandijoje; jungia Šiaurės jūrą ir Kategato sąsiaurį. Ilgis apie 180 km.

Limfjordas atskiria Šiaurės Jutlandijos salą nuo Jutlandijos pusiasalio. Vidutinis gylis 3−5 m, didžiausias gylis − 24 m. Limfjorde yra apie 90 salų. Didžiausios iš jų − Morsas ir Furas. Svarbiausias uostas − Olborgas.

Iki 1825 m. Limfjordas buvo įlanka, tačiau stiprus štormas nuplovė smėlio neriją, skyrusią Limfjordą nuo Šiaurės jūros. Tokiu būdu Šiaurės Jutlandija virto sala, o Limfjordas − sąsiauriu.

## Nuorodos

*Informacija apie Limfjordą (danų k.)