Imbarė

**Imbarė** – kaimas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietus nuo Salantų, Salanto kairiajame krante.

## Etimologija
Kalbininkai vietovardį kildina iš žodžio . Vietovardis rašytiniuose šaltiniuose rašomas , , , , , .

Liaudies etimologija mena, kad kaimui vardą davė legendinė Imbarės pilies valdovo duktė *Imbarė (Inbarė)*. Šiuo vardu ji buvo pavadinta motinai užkeikus ( – *sen. *) dukrą už tai, kad ji pamilusi ir slapta išlaisvinusi pilies bokšte įkalintą riterį kryžiuotį. Žmonės vietą ėmę vadinti gražiosios valdovo dukters vardu – *Imbare* arba *Inbare*.

## Geografija

Kaimas plyti prie Gedgaudų upelio. Ribojasi su Žvainiais, Gedgaudžiais, Gaivališke, Rekete, Skaudaliais ir Barzdžiais. Vakariniu pakraščiu teka Salantas ir jo intakas Pilsupis, pietiniu – kairysis jo intakas Blendžiava, į kurį pietrytiniame pakraštyje įteka Kūlupis. Šiaurinėje dalyje auga *Imbarės biržtvos*, centrinėje – *Biržtvos*, pietrytinėje – *Vaivorinės*, pietvakarinėje – *Ožkinio krūmų* miškai. Per kaimą eina keliai  ir Salantai–Imbarė. Reljefas lygus, vietomis išraižytas upelių slėnių.

## Istorija
Viduramžiais Imbarė priklausė Ceklio žemei. Čia stovėjo Imbarės pilis, pirmąkart paminėta 1253 m.

XV–XVI a. prie Salanto netoli piliakalnio pradėjo kurtis pirmosios kaimo sodybos. Kaimo žemė priklausė Platelių dvarui. Jai administruoti XVI a. piliakalnio priešpilyje buvo pastatyta ankstyvojo Imbarės dvaro sodyba. Iš pradžių kaimas buvo kupetinis, o XVI a. 7–9 deš. žemių rytinėje dalyje suformuotas gatvinis-valakinis kaimas. Į pietus nuo jo, prie Blendžiavos upelio perkelta naujoji dvaro sodyba. XVI–XIX a. priklausė Platelių seniūnijai, buvo vaitijos centras. jame gyveno 30–32 valstiečių šeimos.

1585 ir 1593 m. kaimui priklausė 32 valakai dirbamos žemės. 1750 m. buvo 12, 1821, 1843, 1846, 1861 m. – po 18, 1866 m. – 16 kiemų,

Nuo XVI a. kaime veikė dvejos kapinės: vienos – vakarinėje dalyje, Dvarlaukio kalvoje netoli piliakalnio, kitos – pietrytiniame pakraštyje netoli Kūlupio ir Blendžiavos santakos. Abejos uždarytos 1795 m. , o mirusiuosius pradėta laidoti Salantų parapijos kapinėse Gargždelėje. Dvasiniu kaimo gyvenimu iš pradžių rūpinosi Platelių, o nuo 1630 m. – Salantų bažnyčios kunigai.

XVIII a. pab. – XIX a. I pusėje miškingoje, bendro naudojimo kaimo žemėje susiformavo vienkieminis Imbarės Medsėdžių užusienis, XX a. pr. tapęs savarankišku kaimu. 1870 m. kaime su užusieniu buvo 122 revizinės sielos (prievolininkai valstiečiai) ir 477 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai mokėjo išperkamuosius žemės mokesčius Platelių grafams Šuazeliams-Gufjė. Po baudžiavos panaikinimo Platelių dvarui likusioje kaimo žemėje XIX a. II pusėje buvo įkurtas Naujosios Imbarės dvaras. Prie Blendžiavos upės 1861 m. stovėjo Imbarės dvaro vandens malūnas. XIX–XX a. ūkininkų sodybas puošė ir ūkius nuo nelaimių saugojo monumentalūs kryžiai, koplytėlės ir koplytstulpiai su šventųjų skulptūromis.

1923 m. Imbarės kaime buvo 27, Imbarės Medsėdžiuose – 11, Imbarės dvare – 7, o Naujojoje Imbarėje – 2 ūkiai. Lietuvos žemės reformos metu kaimas buvo išskirstytas į vienkieminius ūkius, prie jo prijungti Imbarės Medsėdžiai, Imbarės dvaras ir dalis Gedgaudžių kaimo žemės. Išparceliuoto Naujosios Imbarės dvaro sodyboje 1920 m. įkurta Imbarės pradinė mokykla, o naujakuriams išdalintoje žemėje atsirado naujas Gaivališkės kaimas. Dalis Naujosios Imbarės dvaro žemės priskirta Žeimiams, o Imbarės dvaro vandens malūnas – Skaudaliams.

Nuo 1919 m. Imbarė buvo seniūnijos, 1940–1941 ir 1944–1954 m. – Imbarės apylinkė s centras. Tarpukariu kaime veikė Jaunųjų ūkininkų ratelis,

II pasaulinio karo metais Sofija ir Pranas Kasperaičiai gelbėjo nuo žudynių Salantų žydus Basę Abelmanaitę ir Rapolą Veržbolauską. Už išgelbėtas gyvybes 1991 m. jiems suteiktas Pasaulio Tautų Teisuolio vardas, o 2002 m. (po mirties) apdovanoti Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiumi.

1949 m. Imbarės ir aplinkinių kaimų ūkininkai buvo suvaryti į kolūkį „Už taiką“, kurio administracija įsikūrė Gargždelėje. XX a. 7-ajame dešimtmetyje kolūkis pavadintas *Imbarės* vardu, o jo administracinis centras perkeltas į Žvainius, kuriuose įsteigti Imbarės kultūros namai, 1961–2009 m. veikė biblioteka. 2002 m. įkurta *Imbariečių draugija* – pirmoji Kretingos rajono savivaldybėje kaimo bendruomenė.

## Gyventojai

* **P. S.** 1923 m. su Imbarės ir Naujosios Imbarės dvarais bei Imbarės Medsėdžių kaimu iš viso istorinėje Imbarės kaimo žemėje buvo 47 ūkiai ir 375 gyventojai.

### Žymūs žmonės
* Feliksas Jurgis Sragys (1860–1951), lietuviškos spaudos platintojas, lingvistas, kunigas
* Marcelis (Marcijonas) Sragys (1868–1941), lietuvybės puoselėtojas, visuomenės veikėjas, 1905 m. įvykių dalyvis, 1917 m. Lietuvių konferencijos dalyvis, savivaldybininkas
* Pranas Tamašauskas (1877–1951), Lietuvos kariuomenės divizijos generolas

## Kultūros paveldas
* Imbarės piliakalnis, vadinamas *Pilale*.
* Imbarės alka.
* Imbarės II alka.
* Imbarės III alka.
* Imbarės (Skaudalių) IV alka.
* Imbarės akmuo su dubenėliu.
* Imbarės akmuo su dubenėliais.
* Imbarės II akmuo su dubenėliais.
* Imbarės akmuo (Laumės kūlis).
* Imbarės akmuo su dubeniu.
* Imbarės II akmuo su dubeniu.
* Kapinynas.
* Imbarės I senosios kapinės.
* Imbarės II senosios kapinės.
* Gedgaudžių senosios kapinės.
* Koplytstulpis su Kristaus karste skulptūrine grupe (autorius – Antanas Retkus, 1833, 1848 m.).

## Literatūra
* Vitalija Valančiūtė. Imbarės žemei – 750 metų. – Švyturys – 2003 m. gegužės 7 d. – Nr. 36. – P. 6, 8
* Orestas Lidžius. Imbariečiai tvarkosi patys, nelaukdami valdžios malonės. – Valstiečių laikraštis – 2007 m. birželio 12. – P. 7, 17
* Julius Kanarskas. Imbarės žemė: žvilgsnis į 755 metų praeitį. – Kretinga: Kretingos muziejus, 2008
* Aistas Mendeika. Imbarės piliakalnyje griežė smuikas… – Švyturys – 2013 m. sausio 26 d. – P. 7, 11

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Kretingos rajono Imbariečių draugija
* Imbarė: Kretingos krašto enciklopedija
* [Irena Šeškevičienė. Išsaugojo unikalią Kristaus kapo kompoziciją. – [Pajūrio naujienos] – 2009 m. spalio 9 d. – Nr. 378]
* [Aurimas Rapalis. Imbariškiai atgaivino istorinę atminti. – [Pajūrio naujienos] – 2013 m. liepos 16 d. – Nr. 759]
* [Irena Šeškevičienė. Ieškojo prasmegusios pilies rakto. – [Pajūrio naujienos] – 2013 m. liepos 19 d. – Nr. 760]