open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rafaelis Reinas

**Rafaelis Abramovičius Reinas** (*Rafail Abramovich Rein*, 1880 m. liepos 21 d. Dinaburge – 1963 m. balandžio 11 d. Niujorke) – Rusijos socialdemokratų partijos (menševikų) ir Bundo vadovas.

## Biografija
Gimė 1880 m. liepos 7 d. Daugpilyje.

1901 m. buvo pašalintas iš Rygos politechnikos instituto už dalyvavimą studentų revoliucionierių judėjime, mokslus baigė Lježe.

Nuo 1901 m. Bundo narys, nuo 1904 m. Bundo Centro komiteto narys. 1905 m. dalyvavo revoliucijos įvykiuose Lietuvoje, vėliau išvyko į Petrapilį, buvo išrinktas į Peterburgo tarybą. 1906 m. dalyvavo RSDDP jungtiniame suvažiavime, tapo RSDDP CK nariu. Laikėsi reformistinių pozicijų. Nuo 1907 m. atstovavo RSDDP II Internacionale, buvo jo Biuro narys. 1910 m. buvo suimtas, ištremtas į Vologdos guberniją, bet pabėgo. Išvykęs į Austriją dirbo laikraščių redakcijose.

Po 1917 m. Vasario revoliucijos grįžo į Rusiją, dirbo Bundo CK, dalyvavo menševikų internacionalistų veikloje, buvo išrinktas į Petrogrado tarybą. Pirmajame Rusijos darbininkų ir kareivių deputatų tarybų suvažiavime propagavo nacionalinių kultūrinių autonomijų idėją. Buvo išrinktas Centrinio vykdomojo komiteto nariu, CVK biuro nariu.

Liepos krizės metu paskelbė apie bolševikų rengiamą samokslą.
II RDKDT suvažiavime pasiūlė nutraukti jo darbą, protestuojant prieš bolševikų įvykdytą perversmą. Nuvertus Laikinąją vyriausybę siūlė sudaryti plačią koaliciją ir paskelbti taiką be nugalėtojų ir nugalėtųjų. Atstovavo menševikus trečiojo ir ketvirtojo šaukimo Rusijos CVK. Priešinosi Bresto taikos sudarymui.

1918 m. organizavo fabrikų ir gamyklų įgaliotinių judėjimą izoliuoti bolševikus nuo darbininkų. Liepos 23 d. buvo suimtas, bet tarpininkaujant Vakarų šalių socialdemokratams, po 6 mėn. paleistas. Po XII Bundo konferencijos, nusprendusios susijungti su bolševikais, įkūrė „*Socialdemokratų Bundą*“.

1920 m. emigravo, tapo Dviejų su puse, vėliau Socialistų Darbininkų Internacionalo vienu iš lyderių, Biuro nariu. Ispanijos pilietiniame kare be žinios dingo jo sūnus Michaelis.

Dalyvavo LSDOU konferencijoje 1930 m. gruodžio 15 – 16 d. Berlyne. Nuo 1933 m. padėjo Paryžiuje atsidūrusiems LSDOU vadovams.

1940 m. emigravęs į JAV užsiėmė literatūrine veikla, 1962 m. anglų kalba išleista jo memuarų knyga „*Tarybinė revoliucija 1917–1939 m.*“

## Šaltiniai
Plačialūpis raganosis

**Plačialūpis raganosis**, arba **baltasis raganosis** (*Ceratotherium simum*) – raganosinių (*Rhinocerotidae*) šeimos stambus neporakanopis žinduolis. Jo ilgis 3,7–4 m, uodega 70 cm, masė 2,3 t. Šis raganosis po dramblio yra didžiausias sausumos gyvūnas. Priekinis ragas gali siekti 1,3 m ilgio, o užpakalinis – 40 cm. Jaunikliai sudaro nedideles iki 7 individų bandas, tačiau subrendę patinai linkę laikytis atskirai. Gyvena Vakarų, Rytų ir Pietryčių Afrikoje.

Porūšiai:
* Šiaurinis plačialūpis raganosis (*Ceratotherium simum cottoni*)
* Pietinis plačialūpis raganosis (*Ceratotherium simum simum*)

## Šaltiniai
Windows API

**Windows API** – aplikacijų programavimo sąsaja, Microsoft Windows operacinių sistemų šeimai sukurtas funkcijų ir bibliotekų rinkinys, kuris leidžia aplikacijai (programai) tiesiogiai bendrauti su operacine sistema.

__TOC__

## Pagrindiniai komponentai
* Pagrindiniai servisai (angl. Base services)
Suteikia prieigą prie esminių Windows operacinės sistemos resursų.
* Tinklo servisai (angl. Network services)
Funkcijos bei bibliotekos, leidžiančios naudotis įvairiais interneto resursais. Servisų pavyzdžiai: NetBIOS, Winsock, NetDDE, RPC ir kt.
* Grafinių įtaisų sąsaja (angl. Graphics Device Interface)
Tai funkcijų visuma, suteikianti prieigą prie kompiuterio grafinių įtaisų: monitoriaus, spausdintuvo
* Vartotojo sąsaja (angl. User Interface)
Sukuria vartotojo sąsają su programa. Šiam komponentui priskiriami mygtukai, slinkties juostos ir t. t. Taip pat ši sąsaja apdoroja pelytės bei klaviatūros įvestį.
* Standartinių dialogų biblioteka (angl. Common Dialog Box Library)
Tai jau paruoštų standartinių dialogų visuma, tokių kaip: Open (atidarymo dialogas File->Open), Save (Išsaugojimo File->Save), Find (paieškos Edit->Find).
* Standartinės kontrolės (valdymo elementų) biblioteka (angl. Common Control Library)
Suteikia šiek tiek platesnę prieigą prie programos kontrolės lyginant su vartotojo sąsaja. Šiai bibliotekai priklauso progreso indikatoriai, būsenos juostos, kiti įrankiai, suteikiantys daugiau programos kontrolės. Komponentas aprašytas comctl32.dll.
* Windows aplinka (angl. Windows shell)
Suteikia prieigą prie Windows operacinės sistemos aplinkos. Šis komponentas aprašytas shell32.dll dinaminėje bibliotekoje.

## Versijos

* Win16
Tai pirmoji Windows operacinės šeimos API, sukurta 16 bitų sistemoms. Ji suteikė tik pagrindines funkcijas reikalingas programos sąsajai su operacine sistema.
* Win32
Tai 32 bitų sistemai skirtas funkcijų bei procedūrų rinkinys. Šią sąsaja naudoja modernios Windows operacinės sistemos. 32 bitų API buvo pristatyta su Windows NT versija ir naudojama iki šiol.
* Win32s
Išplėsta Win32 API, reiškia subset (liet. išplėstinis rinkinys).
* Win64
Modernioms sistemoms skirtas rinkinys. Šios sistemos turi palaikyti 64 bitų architektūrą. Ši API yra tik Windows XP ir Windows 2003 sistemose, kurios palaiko 64 bitus.
* WinFX
Pati moderniausia API atmaina, skirta Windows Vista operacinei sistemai.
Rapalo taikos sutartis

**Rapalo taikos sutartis** – viena iš dviejų taikos sutarčių:
* Rapalo taikos sutartis (1920) – pasirašyta 1920 metais tarp Italijos bei Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės;
* Rapalo taikos sutartis (1922) – pasirašyta 1922 metais tarp Vokietijos ir Rusijos.
Rapalo taikos sutartis (1920)

**Rapalo taikos sutartis** – sutartis tarp Italijos ir Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės, sudaryta sprendžiant ginčą dėl kai kurių teritorijų Slovėnijoje ir Kroatijoje. Sutartis pasirašyta 1920 m. lapkričio 12 d. Rapalo miestelyje netoli Genujos.

Įtampa tarp Italijos bei Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės atsirado baigiantis Pirmajam pasauliniam karui, kai iširo Austrijos-Vengrijos imperija, o Italija norėjo išplėsti savo ribas pagal Londono paktą.

Pagal sutartį Zadaras buvo aneksuotas Italijos, Rijeka turėjo tapti nepriklausomu miestu.

Sutartis galiojo iki 1924 m., kai buvo pasirašyta nauja Romos taikos sutartis, pagal kurią Rijeka buvo atiduota Italijai, o Sušakas atiteko Serbų, kroatų ir slovėnų karalystei.

## Literatūra

* "The Treaty of Rapallo: Complete Official Text of the Italo-Jugoslav Pact, for the First Time Presented in English". *Current History*. **13** (2, Part II). Berkeley: University of California Press: 223–226. 1921. ISSN 0011-3530. JSTOR 45325919
Juozas Paplauskas

**Juozas Paplauskas** (1896 m. Janapolio dvare, dab. Alytaus rajonas – 1946 m.) – darbininkas, profsąjungų organizatorius, politinis veikėjas.

## Biografija
 
Prasilavinęs savarankiškai. 1922 m. „Socialdemokrato“ reikalų vedėjas. 1923 m. gruodžio 28 – 29 d. LSDP XI suvažiavime ir 1925 m. XII suvažiavime išrinktas LSDP CK nariu. 1926 m. III Seimo narys. 1926–1927 m. Lietuvos profesinių sąjungų Centro biuro pirmininkas.

Po 1926 m. Krikščionių demokratų organizuoto valstybės perversmo buvo vienas iš pasipriešinimo diktatūrai šalininkų. 1927 m. rugsėjo 9 d. Alytuje plečkaitininkų pučo organizatorius. Nepasisekus sukilimui emigravo į Lenkiją. 1927 m. lapkričio 5 – 6 d. I emigrantų konferencijos Rygoje prezidiumo ir rezoliucijų komisijos narys. 1928 m. rugpjūčio 22 – 23 d. socialdemokratų – politinių emigrantų I konferencijoje Vilniuje ir 1929 m. rugsėjo 7 – 8 d. II konferencijoje išrinktas LSDOU Centro komiteto, (vėliau Vykdomojo komiteto) pirmininku. 1930 m. gruodžio 15 d.–16 d. III konferencijoje liko Vykdomojo komiteto nariu.

1936 m. gegužės 16 d. ir 1937 m. kovo 23 d. lenkų policijos buvo areštuotas, įtarus šnipinėjimu Lietuvos naudai, bet 1938 m. gegužės 23 – 26 d. vykusiame teisme išteisintas. 1940 m. kovo mėn. vėl suimtas Lietuvos policijos, atnaujinus Tauragės ir Alytaus sukilimų bylas. Paleistas 1940 m. birželio mėn. TSRS okupavus Lietuvą.
Amaretas

**Amaretas** (, „truputį kartus“) – migdolų arba abrikosų kauliukų branduolių likeris. Kilęs Saronoje (Italijoje).

Tamsiai rudos spalvos, migdolų aromato alkoholinis gėrimas. Alkoholio tūrinė koncentracija dažniausiai 25 %.

## Gamyba
Gaminamas iš migdolų, abrikosų, vyšnių ar persikų kauliukų branduolių ir vanilės bei kitų aromatinių žolelių, užpilant juos vynuogių sirupu.

Pilstomas į stačiakampius butelius.

## Vartojimas
Amaretas geriamas grynas su ledu arba maišomas su cola, vaisių sultimis. Pilamas į arbatą ir kavą. Įeina į alkoholinių kokteilių sudėtį: tinka maišyti su brendžiu, degtine, viskiu.

Naudojamas konditerijoje kepiniams, ledams ir kitiems desertams gaminti.
Slavonija

**Slavonija** – geografinis ir istorinis regionas rytinėje Kroatijoje ir vakarinėje Serbijoje. Tai derlingas ir miškingas žemumų kraštas, iš šiaurės ribojamas Dravos, iš pietų – Savos upių.

## Geografija

Slavonijos teritorija dalinama į septynias apygardas. Bendras gyventojų skaičius 781 454 (2001 m. duomenys). Didžiausias miestas – Osijekas su 114 616 gyventojais. Kiti didžiausi miestai: Slavonski Brodas, Vinkovcai, Vukovaras, Dakovas, Požega, Virovitica, Nova Gradiška, Slatina, Županija, Našicė, Valpovas, Belišće. Gyventojų daugumą sudaro kroatai.

Nors sritis išsidėsčiusi žemumose, joje nemažai kalvų – Psunis (984 m), Papukas (953 m), Požeška Gora, Ravna gora, Krndija ir Dilis (461 m), kurios supa Požegos slėnį.

Istoriškai Slavonijos ribos kito. Ankstyvaisiais Vengrijos karalystės viduramžiais, Slavonija (ją tada sudarė dabartinės Slavonijos vakarinė dalis, dalis centrinės Kroatijos, įskaitant Zagrebą, ir vakarinė ir šiaurinė dabartinės Bosnijos dalis) buvo šios karalystės vasalė.

## Istorija
Ši sritis priklausė Romos imperijai (Panonijos provincija). VII a. buvo mokama duoklė avarams. Vėliau nuo vengrų šią sritį apgynė karalius Tomislavas I, ir Slavonija įėjo į 925 m. jo įkurtą Kroatijos karalystę. 1027 m. Vengrijos kariuomenė su Stjepan Svetoslavić priešakyje užėmė Slavoniją, buvo įkurtas Slavonijos Banatas, priklausantis Vengrijos karalystei, valdomas Svetoslavičų dinastijos.
Jonas Januškis

**Jonas Januškis** (1900 m. vasario 9 d. Čekuose, Viekšnių valsčius, Mažeikių apskritis – 1963 m. liepos 1 d. Bostone) – Lietuvos redaktorius, ekonomistas, kooperatininkas, žurnalistas, politinis veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Viekšnių keturklasėje mokykloje, nuo 1917 m. – Šiaulių gimnazijoje. 1919–1920 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919–1925 m. Šiaulių bibliotekos vedėjas. 1921 m. baigė Šiaulių gimnaziją ir įstojo į Leipcigo ekonomikos universitetą, kurį baigė 1925 m., įsigydamas ekonomisto specialybę.

1925–1926 m. dirbo Šiaulių kooperatyvų sąjungoje. Bendradarbiavo „Žiežirboje“, „Socialdemokrate“, „Profesinėse žiniose“. 1926 m. – „Darbininkų balso“ redaktorius Šiauliuose. Nuo 1926 m. gegužės 10 d. iki 1926 m. gruodžio 30 d. – III Seimo narys. 1926–1927 m. „Naujosios gadynės“ redaktorius Kaune, Kooperatyvų sąjungos instruktorius, „Socialdemokrato“ redakcinės kolegijos narys. 1927 m. rugsėjo mėn. areštuotas, kalintas Bajorų kalėjime Klaipėdoje, Varnių koncentracijos stovykloje. 1928 m. vasario mėn. paleistas, bet tų pačių metų birželio mėn. vėl suimtas.

1928 m. spalio mėn. paleistas iš kalėjimo emigravo į Latviją, gyveno Lenkijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje. Vilniuje bendradarbiavo plečkaitininkų laikraštyje „Pirmyn“. 1929–1931 m. Rygoje leido „Darbininkų balsą“, 1930–1934 m. Berlyne ir Paryžiuje, padedamas vieno iš Darbininkų Internacionalo vadovų Reino Abramovičiaus, redagavo „Kovą“. 1929 m. – II Lietuvos socialdemokratų organizacijos užsienyje konferencijos Vilniuje dalyvis, 1930 m. – III LSDOU konferencijos Berlyne pirmininkas, organizacijos Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1937–1940 m. „Lietuvos žinių“ korespondentas Paryžiuje. 1941 m. atvyko į JAV, 1942–1943 m. „Naujos Gadynės“ redaktorius. 1945–1953 m. „Keleivio“ redaktorius, vėliau – reikalų vedėjas, redkolegijos narys. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* III Seimo nariai.
Pranas Ancevičius

**Pranas Ancevičius** (slapyv. *F. Rogūza*; 1905 m. vasario 11 d. Laužuose, Raseinių apskritis – 1964 m. balandžio 16 d. Okvilyje, Kanada) – žurnalistas, literatūros kritikas, politinis veikėjas.

## Biografija
Augo neturtingų valstiečių šeimoje. 1922–1927 m. Lietuvos universiteto Humanitarinio fakulteto studentas. 1925 m. įstojo į LSDP, dalyvavo jos veikloje. 1926–1927 m. organizacijos „Žaizdras“ pirmininkas, „Kultūros“ būrelio narys. 1925–1927 m. periodikoje rašė apie lietuvių literatūrą, literatūros visuomeninį vaidmenį. Priklausė socialdemokratų jaunimo sąjungai Žiežirba.

1927 m. rugsėjo 16 d. suimtas kaip Tauragės sukilimo dalyvis, bet, užstojus jo dėstytojui universitete J. Tumui-Vaižgantui, paleistas, rugsėjo 30 d. emigravo į Rygą. Spalio 5–6 d. Rygoje vykusioje socialdemokratų emigrantų konferencijoje jis buvo sekretorius ir rezoliucijos komisijos narys. Vėliau vadovavo vienai Lietuvos socialdemokratų partijos grupei Lenkijoje. Spalio 11 d. – į Lenkijos okupuotą Vilnių. Dalyvavo plečkaitininkų veikloje, redagavo laikraštį „Pirmyn“. 1928 m. išvyko studijuoti į Krokuvą. Rugpjūčio 22 d. LSDOU I konferencijoje skaitė pranešimą „Dėl ko ir už ką kovojama su A. Smetonos diktatūra“. 1929 m. rugsėjo 7–8 d. II LSDOU konferencijoje Vilniuje išrinktas prezidiumo nariu ir LSDOU Vykdomojo komiteto antruoju sekretoriumi. 1930 m. spalio 15–16 d. III LSDOU konferencijoje Berlyne paskirtas sekretoriumi Lenkijai. Baigė Vilniaus universiteto Teisių fakultetą. Po 1938 m. Lenkijos ultimatumo Lietuvai jis buvo ištremtas iš Vilniaus į Varšuvą. 

1939–1940 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ korespondentas Berlyne. 1940 m. dalyvavo Lietuvių aktyvistų fronto steigiamajame susirinkime Berlyne. 1943–1944 m. advokatavo. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją.

1949 m. emigravo į Kanadą. Bendradarbiavo „Naujienose“. Dirbo Kanados lietuvių socialdemokratų sąjungoje. Įstojo į Bendradarbiavimo sandraugos federaciją (Co-operative Commonwealth federation; CCF), demokratinę socialistinę Kanados partiją, ir kaip jos atstovas dalyvavo Kanados parlamento rinkimuose.

1964 m. balandžio 14 d. jis pasitraukė iš gyvenimo.

## Šeima
Vedė mokytoją Pauliną Tamulevičiūtę, 1934 m. liepos 7 d. šeimoje gimė pirmoji dukra - Ingrida, o 1937 m. vasario 11 d. - antroji, Saulė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Garo mašina

**Garo mašina** – energijos rūšies keitimo įtaisas, variklis, vandens garų termo-mechaninę plėtimosi energiją verčiantis mechanine − sukimo momentu.

Garo variklis buvo esminis žingsnis mechanikos istorijoje, nes su jo atsiradimu prasidėjo industrializacijos era. Pirmą mašina, kuri garų kondensacijos metu atsirandančias jėgas paverčia sukamuoju judesiu, „tokiu kad galėtų sukti ratą“, 1705 m. užpatentavo anglas Thomas Newtommen. Ji nebuvo visai tokia pat kaip vėlesnės bet jau turėjo stūmoklius. 

1769 metais anglų inžinierius ir išradėjas Džeimsas Vatas sukonstravo efektyvesnę, į visas vėlesnes panašią garo mašiną. Jis apskaičiavo, kad ta mašina kalnakasybos darbuose pakeičia 12 arklių, taigi jos galia lygi 12 arklio jėgų (dabar sakytume arklio galių). Nuo to laiko technikoje paplito arklio jėgos vienetas, nes nevykusiai buvo išverstas anglų kalbos žodis power (jėga, galia) žodžiu „jėga“. Vėliau Dž. Vatas atliko bandymus, kuriais remdamasis nustatė, kad 75 kg masės krovinį į 1 m aukštį arklys gali pakelti per 1 s. Taip buvo išmatuotas vienos arklio galios didumas. Vatas, be abejo, turėjo labai stiprų arklį, kuris tokią galią demonstruodavo tik gana trumpą laiką. Kiti bandymai parodė, kad daugelio arklių galia yra mažesnė.

## Šaltiniai
Einherijai

**Einherijai** ( 'vieniši kariai') – karių, kurie narsiai kovėsi mūšiuose, sielos skandinavų mitologijoje. Einherijai sudaro Odino armiją, ruošiamą ragnaroko mūšiui. Ragnaroko metu jie kausis su milžinais ir turės didelę įtaką jo baigčiai.

Mirus narsiam kariui valkirijos jį palydėdavo į Valhalą, kuri yra Asgarde. Minima, kad Valhaloje yra 540 durų, iš kurių ragnaroko metu išžygiuos po 800 Odino karių, einherijų. Pagal tai galima spręsti apytikslį einherijų skaičių, kuris būtų apie 432 tūkstančius.

Kiekvieną dieną juos žadina gaidys Gulinkambis, visi žygiuoja į Idavolo lauką, esantį Asgardo širdyje, kur kaunasi vienas su kitu žūtbūtinėje kovoje. Užslinkus sutemoms liekantys tik keli gyvi, visi kiti esą sukapojami į gabalus. Tuomet įvykstantis stebuklas: visi einherijai prisikelia iš numirusių ir keliauja atgal į Valhalą. Valhaloje Adhrimniras, dievų virėjas, jiems kiekvieną dieną paskerdžia ir išverda paršą Sahrimnirą, kuris prisikeliąs kitą dieną. O iš ožkos Heidrun, kuri skabo Igdrasilo lapus, pieno gamina midų. Taip einherijai visą naktį puotaujantys, juos aptarnaujančios valkirijos, kol prisigėrę užminga, tačiau niekada nepatiria neigiamo alkoholio poveikio. Kitą dieną jie keliasi ir vėl keliauja į Idavolą kautis, kol ateis ragnarokas.
Pranas Vikonis

**Pranas Vikonis** (1897 m. sausio 26 d. Girinkoje, Rokiškio raj. – 1959 m. spalio 4 d. Montevidėjuje, Urugvajus) – mokytojas, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas.

## Biografija

1919 m. kovų su bolševikais Rokiškio apskrityje dalyvis. 1920–1925 m. Lietuvos universitete studijavo lietuvių ir latvių kalbas. 1921 m. parašė vadovėlį „Lietuvių kalbos pamokos svetimtaučiams“, 1922 m. koregavo „Lietuvių – rusų kalbų žodynėlį“. 1925 m. redagavo žurnalą „Mokykla ir Gyvenimas“, buvo Lietuvos mokytojų profsąjungos Centro valdybos narys. 1926 m. pradėjo dirbti Raseinių gimnazijos lietuvių kalbos ir literatūros mokytoju.

1926 m. gegužės mėn. nuo LSDP išrinktas III Seimo atstovu, buvo vienas jauniausių jo narių. Po valstybės perversmo grįžo į Raseinius, dirbo mokykloje, buvo išrinktas 1927 m. LSDP Raseinių apskrities vadovu.

1927 m. rugsėjo 9 d. – Raseinių sukilimo organizatorius. Nepasisekus plečkaitininkų pučui emigravo į Latviją. 1927 m. lapkričio 5 – 6 d. dalyvavo LSDOU I konferencijoje Rygoje, leido laikraštį „Laisvas žodis“.

1928 m. išvyko į Urugvajų. Buvo Urugvajaus socialistų partijos narys. 1931–1940 m. redagavo „Naująją bangą“, 1956–1959 m. buvo „Darbo“, „Keleivio“, „Naujienų“ bendradarbis.

## Nuorodos
* III Seimo nariai
Delingas

Skandinavų mitologijoje **Delingas** – aušros dievas. Jo žmona Notė, nakties personifikacija. Natė ir Delingas susilaukė Dagro – dienos personifikacijos. Tėvai Dagrui padovanojo du arklius ir du karo vežimus, kuriuos padėjo aukštai danguje tam, kad Dagras galėtų važinėtis dangumi visą parą. Pirmoji joja Naktis ant arklio Hrimfaksio. Dienos arkliu Skinfaksiu joja Dagras, nuo arklio karčių nušvinta visa žemė ir dangus.
Lyguminis tapyras

**Lyguminis tapyras** (*Tapirus terrestris*) – tapyrinių (*Tapiridae*) šeimos neporakanopis žinduolis. Ilgis 1,7-2 m, masė 225-250 kg. Kailis šiurkštus, ausys su baltais galiukais, karčiai siauri. Būdingiausias požymis – šviesiai ruda spalva ant skruostų, gerklės ir krūtinės. 

Mėgsta buveines prie vandens. Gerai plaukioja, o sprukdamas nuo jaguaro ar pumos paneria į vandenį. Ganosi naktį, minta įvairiomis žolėmis, nendrėmis bei vaisiais. 

Paplitęs Pietų Amerikos šiaurinėje ir centrinėje dalyje.
Baltaliemenis tapyras

**Baltaliemenis tapyras** (*Tapirus indicus*) – tapyrinių (*Tapiridae*) šeimos neporakanopis žinduolis. Kūnas 1,8-2,5 m ilgio ir sveria 250-540 kg. Šis didžiausias tapyras išsiskiria ryškiu dviejų spalvų raštu. Jo kailis juodas su baltu „balnu" ant nugaros ir pasturgalio, kuris padeda suskaidyti kūno kontūrus ūksminguose miškuose. 

Minta minkštomis šakelėmis ir jaunais krūmų bei medelių lapais, ėda ir nukritusius vaisius. 

Gyvena Pietryčių Azijoje: Sumatros saloje bei Malakos pusiasalyje.
Centrinės Amerikos tapyras

**Centrinės Amerikos tapyras** (*Tapirus bairdii*) – tapyrinių (*Tapiridae*) šeimos neporakanopis žinduolis. Gyvūno ilgis apie 2 m, masė – 240-400 kg. Šis didžiausias Amerikos tapyras yra tamsiai rudas, su šviesiais pilkšvai geltonais skruostais bei kaklo priekine dalimi ir baltais krašteliais ausimis. 

Ėda įvairias augalų dalis, nuo pumpurų ir lapų iki nukritusių vaisių. Nėštumas trunka apie 390-400 dienų. Patelė atsiveda 1 jauniklį (labai retai du), kuris sveria 5-8 kg. Bendraudamas su jaunikliais arba vydamas šalin kitus suaugėlius iš savo teritorijos šis tapyras veriamai švilpia. 

Paplitęs nuo Meksikos iki Pietų Amerikos šiaurinės dalies.
Kalninis tapyras

**Kalninis tapyras** (*Tapirus pinchaque*) – tapyrinių (*Tapiridae*) šeimos neporakanopis žinduolis. 
Ilgis apie 1,8 m, sveria iki 150 kg. Plaukuočiausiais iš visų tapyrų; kailis storas, tamsiai rudas ar juodas, apsaugo nuo aukštikalnių šalčių. Skabo įvairius nykštukinius medžius ir krūmus, daugiausia auštant ir temstant. Kaip ir kiti tapyrai, dieną slepiasi tankmėje. Savo išmatomis išplatina augalų sėklas. 

Gyvena Pietų Amerikos šiaurės vakarinėje dalyje.
Jordė

Skandinavų mitologijoje **Jordė** (*Jörð*, „Žemė“) – Žemės personifikacija. Su Odinu susilaukė Toro. Anaro ir Notės dukra. Gali būti, kad tai kitas Odino žmonos Frigės vardas.
Baldras

Skandinavų mitologijoje **Baldras** (**Balderas**, **Balduras**) – džiaugsmo, nekaltumo, jaunystės ir grožio dievas. Dievų Odino ir Frigės sūnus, gražiausias iš visų dievų. Priklauso asų grupės dievams, gyveno Asgarde, buveinė Breidablikas. Žmona deivė Nana, turėjo sūnų teisingumo dievą Forsetį. Baldras turėjo patį didžiausią pasaulio laivą Hrighornį.

Dėl Lokio klastos Baldras mirė nuo savo aklo brolio rankos. Pagal „Vyresniąją“ ir „Jaunesniąją Edas“ Baldras susapnavo savo mirtį, o jo motina Frigė, sužinojusi, kad jos sūnui gresia pavojus, prisaikdino visus pasaulio gyvūnus ir augalus, kad šie nepadarys žalos Baldrui, išskyrus amalą, kurio nepastebėjo ir šis nedavė priesaikos. Dievai stebėdamiesi mėgino įvairius ginklus ir matė, kad jie negali padaryti jokios žalos Baldrui. Tačiau klastingasis dievas Lokis sužinojo, kad su amalo pagalba galima užmušti Baldrą. Žaidimo metu aklam Baldro broliui Hiodui į ranką įdėjo amalą ir šis pats to nenorėdamas nužudė Baldrą. Vėliau Odinas su milžine Rinde susilaukė keršytojo dievo Valio, kuris per vieną dieną užaugo ir užmušė Hiodą. Lokį dievai taip pat nubaudė, jis buvo sukaustytas iki pat ragnaroko.

Baldro mirtis pranašauja ragnaroko, mūšio prieš pasaulio pabaigą, atėjimą. Ragnaroko kovose Baldras nedalyvavo, kadangi buvo miręs. Atgimus pasauliui iš vėlių karalystės Baldras grįš ir susitaikys su Hiodu.
Takako Doi

**Takako Doi** (jap. 土井 たか子 ,*Doi Takako*, 1928 m. lapkričio 30 d. Hyoge, Japonija – 2014 m. rugsėjo 20 d.) – teisininkė, mokslininkė, Japonijos politinė veikėja.

## Biografija

1963 m. baigusi Kioto Došišios universiteto teisės fakultetą dėstė Kansai Gakuin ir Šeivos moterų universitetuose, profesorė.

Nuo 1969 m. Japonijos socialistų partijos (SPD) ir Japonijos parlamento narė. 1983 m. išrinkta Japonijos socialistų partijos Centrinio vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotoja, domėjosi moterų teisėmis. Jai spaudžiant 1985 m. Japonija ratifikavo *Konvenciją dėl bet kokių diskriminacijos prieš moteris formų išvengimo*.

1986–2003 SPD pirmininkė, pirmoji Japonijos istorijoje moteris – partijos lyderė. Jai vadovaujant Japonijos socialistai 1990 m. parlamento rinkimuose gavo rekordinį vietų skaičių – 136. 1991 m. buvo pakeistas ir partijos pavadinimas, prie žodžio socialistų pridėjus ir žodį demokratų.

1991–1996 m. buvo išrinkta parlamento Atstovų rūmų pirmininke. Tačiau 2003 m. ji pralaimėjo parlamento nario rinkimus apygardoje, tiesa, pateko į jį pagal proporcinę sistemą, bet 2005 m. rugsėjo mėn. rinkimai jai nebuvo sėkmingi ir iš politinio šalies gyvenimo ji pasitraukė.

1999–2003 m. buvo Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotoja, 2004 m. išrinkta SI Azijos ir Ramusis Ramiojo vandenyno komiteto pirmininke.

Daugelio teisės teorinių darbų autorė.
Tujinutiniai

**Tujinutiniai** (*Thuidiaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima, kuriai priklauso tankiomis neblizgančiomis vejomis augančios samanos, kurių stiebas šliaužiantis arba kylantis ir 1-3 kartus plunksniškai šakotas.

Lietuvoje auga šios gentys:
* Kėnutė (*Abietinella*), 1 rūšis
* Tujinutė (*Thuidium*), 5 rūšys
Audrius

**Audrius** (**Audrys**) – vyriškas lietuviškas vardas, kilęs iš žodžio audra.

Moteriški vardų variantai: Audra, Audrė.

Vardadieniai sausio 11, sausio 22 d.

## Žmonės
* Audrius Bružas
* Audrius Giržadas
* Audrius Linkus
* Audrius Rakauskas
* Audrius Rudys
* Audrius Siaurusevičius
* Audrys Juozas Bačkis
* Audrys Karalius
Trumpiniai

**Trumpiniai** (*Brachytheciaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima. Stiebas plunksniškai šakotas, šliaužiantis ar kylantis. Lapai įvairios formos, dažnai išilgai raukšlėti su nusmailėjusia arba buka viršūne.

Lietuvoje auga šios gentys:
* Trumpė (*Brachythecium*)
* Ylenė (*Cirriphyllum*)
* Gražiasnapė (*Eurhynchium*)
* Šilksamanė (*Homalothecium*)
* Uodegė (*Isothecium*)
* Gojasamanė (*Pseudoscleropodium*)
* Ežerė (*Rhynchostegium*)
* Veltenė (*Tomenthypnum*)
Nertviniai

**Nertviniai** (*Fontinalaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima, kuriai priklauso stambios vandenyje augančios samanos. Jų stiebas plunksniškas, tiesus, o prie vandenyje esančių įvairių substratų prisitvirtina rizoidais. Lapai ant stiebo išsidėstę trimis ar daugiau eilių.

Lietuvoje auga šios gentys:
* Nardutė (*Dichelyma*)
* Nertvė (*Fontinalis*)
Kašmyras (audinys)

**Kašmyras** – išskirtinis audinys, audžiamas iš kašmyro vilnos.

Vilna gaunama iš Kašmyro ožkų, kurie gyvena Indijoje, Kinijoje Tibete, Irake, Irane ir Mongolijoje, Afganistane. Vilnos plaukas yra cilindro formos ir turi švelnų, šilkinį blizgesį. Kašmyras labai lengvas ir labai šiltas. Prabangiųjų audinių žaliava – minkštas apatinis Kašmyro ožkų plaukas, kuris ne kerpamas kaip avis, bet atsargiai iššukuojamas. Išeiga labai nedidelė: iš ožio pavyksta iššukuoti 150–200 gramų švelnučio plauko, o iš ožkos – vos 100 gramų tinkamos žaliavos. Aukščiausios kokybės kašmyras gaunamas Vidinės Mongolijos regione. Kašmyro audiniai turi specifinį žvilgesį, jie labai minkšti, tačiau tokie pat patvarūs ir malonūs dėvėti kaip ir kiti ploni vilnoniai audiniai.

Kašmyro gaminiai būna trijų pavidalų: puloveris, medžiaga ir šalikas. Puloveris – megztinis dirbinys, medžiaga ir šalikas – audiniai. Suvokti skirtumą nesunku: megztinę medžiagą ar mezginį sudaro tarpusavyje persipynusios kilpos, tuo tarpu audinį – statmenai susipynę išilginiai ir skersiniai siūlai – metmenys ir ataudai. Tačiau ir mezginys, ir audinys gaunamas iš verpalų. Verpalai savo ruožtu gaminami tol tarpusavyje sukant pluošto, šiuo atveju – kašmyro pluošto, plaukelius, kol gaunamas siūlas. Šis procesas vadinamas verpimu ir yra pirmasis žingsnis baigto drabužio link. Ypač vertingiems verpalams naudojamas gražus, ilgas pluoštas, o ne tokie brangūs verpiami iš trumpesnio pluošto.

Vidutiniškos kokybės kašmyro megztinį galima megzti tuoj pat, vos tik suverpus siūlus. Aukštos kokybės gaminiui skirti verpalai prieš tai dar kartą sukami. Tai antrinis sukimas, kai tarpusavyje susukami keli verpalai, lygiai kaip pirmiau tarpusavyje buvo sukami pluošto plaukeliai. Vienam verpalui susukus du siūlus, gaunamas dvišakis kašmyro siūlas, susukus, keturis – keturšakis kašmyro siūlas ir t. t. Suktinio verpalo privalumas tas, kad jis tvirtesnis ir elastingesnis už paprastą siūlą. Šias savybes vėliau perima ir trikotažo gaminys. Megztinis neišsitampo, sumažėja nemalonus gumulėlių susidarymas – vadinamas pumpuravimasis. Mezginys pumpuruojasi trumpesniam pluoštui išsipešus iš verpalo ir susinarpliojus. Kadangi dvišakis ar keturšakis kašmyro siūlas gaminamas iš ypač ilgo ir plono pluošto, tai nutinka ne taip lengvai. Dabar jau galima megzti.

Daugkartinis nuolat kontroliuojamas skalbimas, džiovinimas ir lyginimas padaro kašmyro mezginį minkštutį, gražiai besidėvintį ir ilgaamžį.
Junetiniai

**Junetiniai** (*Climaciaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima. Lengvai atpažįstama pagal būdingą į medį panašią išvaizdą.

## Gentys
Išskiriamos 3 gentys:
* Junetė (*Climacium*)
* *Climatium*
* *Limnohypnum*

Vienintelė šios šeimos rūšis, auganti Lietuvoje – palminė junetė (*Climacium dendroides*).

## Šaltiniai
Patisiniai

**Patisiniai** (*Hypnaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima, kuriai priklauso įvairaus dydžio samanos. Auga patiesalais, kilimais arba vejomis. Stiebas šliaužiantis, kylantos arba status. Dažnai šeima smulkinama į keletą šeimų.

Lietuvoje auga šios gentys:
* Ktenidis (*Ctenidium*)
* Gūžtvė (*Hylocomium*)
* Patisa (*Hypnum*)
* Drikša (*Homomallium*)
* Pilezija (*Pylaisia*)
* Žievenė (*Platygyrium*)
* Šilsamanė (*Pleurozium*)
* Plunksnė (*Ptilium*)
* Kerėža (*Rhytidiadelphus*)
Hipotezė (statistika)

**Statistine hipoteze** statistikoje vadinamas teiginys apie populiacijos skirstinį.
Hipotezė, kuria skirstinys nusakomas vienareikšmiškai, vadinama paprastąja, kitokia – sudėtingąja.

## Klaidos
Sakome, kad padarome **pirmos rūšies klaidą**, jei priimam H1, kai teisinga H0. Pirmos rūšies klaidos tikimybė paprastai žymima α.
Jei priimame H0, kai teisinga H1, padarom **antros rūšies klaidą**. Antros rūšies klaidos tikimybė paprastai žymima β.

## Hipotezės testas
**Hipotezės testu** suprantame sutvarkytą seką (X1, …,XnH0, H1; G), – čia X1, …,Xn yra imtis, H0 ir H1 – hipotezės apie populiacijos skirstinį ir G∈Rn yra Borelio aibė.

Aibė G yra vadinama hipotezės testo kritine sritimi. 

Jei (X1, …,Xn) realizacija yra G elementas, priimame H1, jei ne, primame H0.

Hipotezių testavime paprastai yra fiksuojama viena reikšmė. Pvz., α=0,05. Tada renkamos hipotezės sritys, kurios garantuoja reikšmingumo lygmenį. Tarp galimų sričių ieškomos didžiausios galios kritinės sritys.

## Šaltiniai
Srebrenica

**Srebrenica** – miestas ir savivaldybė rytinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, Serbų respublikoje. Tai mažas kalnų miestelis. Netoli miestelio yra mineralinių vandenų kurortas. Druskos kasyba.

## Istorija

Pagal 1991 metų gyventojų surašymą, Srebrenicos savivaldybėje buvo 37 213 gyventojų: 27 118 (72,9 %) bosnių, 9 381 (25,2 %) serbų, 372 (1 %) jugoslavai, 40 (0,1 %) kroatų ir 302 (0,8 %) kitų tautybių. Pačiame Srebrenicos miestelyje buvo 5 754 gyventojai: 64 % bosnių, 29 % serbų, 5,3 % jugoslavų, 1 % kitų tautybių, 0,7 % kroatų. Prieš 1992 miestelyje buvo metalo apdirbimo fabrikas, netoliese buvo švino, cinko ir aukso kasyklos. *„Srebrenica“* reiškia „sidabro kasykla“.

Bosnijos karo metu miestelis buvo tapęs bosnių enklavu, apsuptu Bosnijos serbų ir *saugia zona*, saugoma JT pajėgų. 1995 liepą Bosnijos serbų armija užgrobė Srebrenicą ir deportavo daugiau nei 20 000 gyventojų. Srebrenicos apylinkėse vyko Srebrenicos žudynės, kurių metų Bosnijos serbų armija išžudė ~8 000 bosnių vyrų ir paauglių (tai didžiausios žudynės Europoje po Antrojo pasaulinio karo).
Srebrenicos žudynės

**Srebrenicos žudynės** vyko 1995 liepą Srebrenicos apylinkėse, Bosnijoje ir Hercegovinoje. Jų metu Serbų respublikos armija (įskaitant specialiąsias pajėgas „Skorpionai“), vadovaujama generolo Ratko Mladičiaus, nužudė daugiau nei 8000  bosnių paauglių ir vyrų. Srebrenicos žudynės laikomos didžiausiomis masinėmis žudynėmis Europoje po Antrojo pasaulinio karo.

Dabar Ratko Mladičius ir kiti serbų pareigūnai dalyvavę žudynėse ieškomi už įvairius karo nusikaltimus, įskaitant genocidą.

## Išnašos
Dobojus

**Dobojus** – miestas Bosnijoje ir Hercegovinoje, prie Bosnos upės. Didesnė miesto dalis priklauso Serbų respublikai, tuo tarpu pietiniai ir rytiniai priemiesčiai – Bosnijos ir Hercegovinos federacijai. Iki Jugoslavijos karų miesto apylinkėse gyveno ~100 000 gyventojų.

## Istorija
Dobojus pirmą kartą paminėtas 1415, nors yra ženklų, jog žmonių čia gyventa dar akmens amžiuje, o romėnai I a. miesto apylinkėse įkūrė karinę stovyklą ir gyvenvietę.

I pasaulinio karo metu Dobojuje buvo didžiausia kalinti serbams skirta Austrijos-Vengrijos koncentracijos stovykla.

## Sportas
* FK Sloga Doboj – futbolo klubas;

## Žymūs žmonės
* Aleksandaras Džiuričius, Singapūro futbolininkas
* Danijel Pranjić, kroatų futbolininkas
NaN

**Neskaičius** ( arba *NaN*) – informatikoje naudojama speciali konstanta, gaunama kuomet atliekamo veiksmo rezultatas matematiškai neapibrėžtas (pavyzdžiui, 1/0). Ji taip pat gaunama jei rezultatas yra iš esmės apibrėžtas (pavyzdžiui, \sqrt[2]{-1}), tačiau konkretus procesorius šio veiksmo atlikti nesugeba (minėtame pavyzdyje reikalingas kompleksinių skaičių palaikymas). 

Neskaičiai ir veiksmų su jais taisyklės įtrauktos į paplitusį IEEE 754 standartą, su jais gali dirbti Intel *87 koprocesorius (kuris vėliau tapo *86 serijos procesorių dalimi). Dėl šių priežasčių neskaičiai galimi daugelyje programavimo kalbų.

## Veiksmai su neskaičiais

Pagrindinės veiksmų su neskaičiais taisyklės yra tokios:
* Bet kokio matematinio veiksmo su neskaičiumi rezultatas yra neskaičius (nepriklausomai nuo kitų operandų). 
* Neskaičius nėra lygus jokiam skaičiui ar neskaičiui.
* Neskaičius nėra lygus ir sau pačiam. Vienas būdų patikrinti, ar negavome neskaičiaus, yra palyginti turimą reikšmę su pačia savimi (*x==x*).

Kai kurios funkcijos kartais gali grąžinti ir kitokią nei neskaičius reikšmę jei ji nuo parametru esančio neskaičiaus nepriklauso. Tokių atvejų pavyzdžiai gali būti kėlimo laipsniu funkcija *pow* (kuomet 1NaN=1) arba C++ funkcija *hypot* (kuomet \sqrt[2]{\infty^2 + NaN^2} = \infty ). 

Naujame IEEE 754r standarte numatytos dvi papildomos taisyklės:
* Funkcija *maxnum*(a, b), grąžinanti didesnį iš dviejų savo parametrų, neskaičių laiko mažesniu už bet kurį kitą skaičių.
* Funkcija *minnum*(a, b), grąžinanti mažesnį iš dvieju savo parametrų, neskaičių laiko **didesniu** už bet kurį kitą skaičių.

Kitaip tariant, jei vienas šių funcijų parametras yra neskaičius, o antras – įprastinis skaičius, visuomet grąžinamas įprastinis skaičius. Šios taisyklės patogios programuojant įvairius statistikos algoritmus.

## IEEE 754 slankaus kablelio neskaičių saugojimo formatas
Slankaus kablelio skaičiai turi normalizuotą trupmeninę ir neneigiamą eksponentinę dalis. Jei eksponentinės dalies visi bitai lygūs vienetui (speciali maksimali galima reikšmė) ir trupmeninė dalis nelygi nuliui, saugoma viso skaičiaus reikšmė laikoma neskaičiumi. Taigi yra ne vienas, bet labai daug (aštuoni milijonai 32 bitų formatui ir 4,5 bilijardo 64 bitų formatui) įvairių galimų neskaičių, kurių kiekvienas atitinka galimą nelygią nuliui trupmeninės dalies reikšmę.

## Šaltiniai
Tuzla

**Tuzla** – miestas Bosnijoje ir Hercegovinoje. Tai trečias pagal dydį, po Sarajevo ir Banja Lukos, šalies miestas. Priklauso Bosnijos ir Hercegovinos federacijai. Tuzla įsikūrusi šiaurės rytinėje Bosnijos dalyje, prie Jalos upės.

## Istorija

Pirmą kartą paminėta 950 m. kaip Vengrijos valdomas regionas. Vėliau buvo vadinama *Soli*, kas bosniškai reiškia „druskos“. Dabartinis pavadinimas turkiškai reiškia „druskų vieta“.

## Sportas

### Futbolas
* FK Sloboda Tuzla
* Zmaj od Bosne Tuzla

## Miestų partnerystė
*  Bolonija, Italija
*  Hoseima, Marokas
*  Delftas, Nyderlandai
*  Somboras, Serbija
*  Osijekas, Kroatija
*  Pėčas, Vengrija
*  Ljobregato l'Hospitaletas, Ispanija
*  Sen Deni, Prancūzija

## Nuotraukos

File:Tuzla center, Bosnia.jpg|Tuzlos senamiestis
File:Tuzla.jpg|Senamiesčio dalis
File:Tuzla_City,_Bosnia.jpg|Pėsčiųjų gatvė
File:Public_fountain,_Tuzla,_Bosnia.jpg|Viešasis fontanas ir miesto mečetė
File:Tuzla Massacre memorial complex.jpg|Paminklas 
File:Tuzla,_portal_Koskipasiny_mesity_z_18._stol_na_krizovatce_si.jpg|Tuzlos arka
Tuzla,_Kapija_place.jpg|Kapija


## Nuorodos
*
Kryžkalnis

**Kryžkalnis** – kaimas Raseinių rajono vakaruose. Išsidėstęs šalia dviejų svarbių kelių sankryžos:
* 
* 
* Link Klaipėdos ir Kauno nuo Kryžkalnio nutiestas Žemaičių plentas, kurį į dvi atkarpas dalija Kryžkalnio viadukas:
** Link Kauno – .
** Link Klaipėdos – .

Nuo Kryžkalnio maždaug vienodai nutolę miestai Kelmė, Šilalė, Raseiniai ir Tauragė (apie 35 km). Kryžkalnis yra maždaug pusiaukelėje tarp Kauno ir Klaipėdos. Yra žvyro telkinys.

## Istorija

1938 m. kaimas įkurtas nutiesus Žemaičių plentą.

1972 m. Kryžkalnyje pastatytas paminklas „Kryžkalnio motina“ sovietinei armijai „išvaduotojai“ (skulpt. Bronius Vyšniauskas, archit. Vytautas Gabriūnas, vitražistas Kazys Morkūnas) – 8 m aukščio bronzinė skulptūra, vaizduojanti lietuvę moterį, laikančią ąžuolo šakelę. Kalva, ant kurios pastatytas monumentas, pavadinta Šlovės kalnu. Skulptūros papėdėje buvo dekoratyvinė granito sienelė su simboliniais pėstininko, jūreivio, lakūno ir partizanės bareljefais. 1990 m. spalį skulptūra demontuota, dabar eksponuojama Grūto parke.

1979 m. prie kelio į Šiaulius pastatyta savita autobusų stotis su maisto prekių parduotuve ir kavine antrajame aukšte. Stotį projektavo architektas Konstantinas Zubovas, žuvęs 1971 m. alpinistų žygyje į kalnus, todėl jo draugai baigė šį projektą ir įgyvendino kaip savotišką paminklą architektui.

2018 m. rudenį ant kalvos šalia buvusio „Kryžkalnio motinos“ paminklo vietos pastatytas memorialas, skirtas Kęstučio apygardos partizanams. Jį sudaro betoninė koplyčia ir blokai su 1137 partizanų vardų ir slapyvardžių įrašais.

2019 m. spalio mėn. prie koplyčios esančiame žemės sklype pradėtas statyti paminklas, skirtas pagerbti visus 20 tūkst. žuvusių Lietuvos partizanų.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Literatūra
* Nuo Kryžkalnio kalvų: atsiminimai / Vladas Valentinavičius. – Vilnius: Sogena, 2010. – 230 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-9916-4-9
Tatarstanas

**Tatarstano Respublika** (, ) arba ***Totorija*** – federacinė respublika vakarų Rusijoje, Pavolgio federalinėje apygardoje, prie Volgos vidurupio. Tai vienas iš labiausiai ekonomiškai išsivysčiusių Rusijos Federacijos regionų. Teritoriškai Respublika išsidėsčiusi vieno didžiausių pramonės regionų centre, 800 km į rytus nuo Maskvos. Dėl istorinių, geografinių, gamtinių ir kitų svarbių faktų Tatarstanas susiformavo kaip stambus mokslinis ir pramoninis centras, turintis pripažinimą ne tik Rusijoje, bet ir už jos ribų.

Respublikos plotas – 67 836,2 km². Sostinė – Kazanė. 2005 m. vasarą paminėtas Kazanės miesto 1000-mečio jubiliejus. Tatarstano Respublikoje gyvena 3 780 000 gyventojų (2002): totorių – 51,3 %, rusų – 41 %, likusios tautybės – 3 %.

Oficialios kalbos – rusų ir totorių.

## Geografija
Kraštas yra Rytų Europos lygumoje, pietryčiuose kyla Bugulmos–Belebėjaus aukštuma, kurioje yra aukščiausia respublikos vieta (343 m). Svarbiausios upės – Volga ir Kama, taip pat prateka Viatkos žemupys, Sviaga, Šešma, Ikas. Volga visa patvenkta – sudarytas Kuibyševo tvenkinys; ant Kamos yra Kamos žemupio tvenkinys.

Būdingos miškastepės, plačialapių medžių miškai. Įsteigtas Kamos žemupio nacionalinis parkas, Volgos–Kamos rezervatas.

Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -13–18 °C, liepos +19–20 °C. Metinis kritulių kiekis – apie 500 mm.

## Miestai
Tatarstano miestai:

* Kazanė – 1,251 mln. gyventojų;
* Naberežnyje Čelnai – 533,9 tūkst.
* Nižnekamskas – 238,8
* Almetjevskas – 157,3
* Zelenodolskas – 99,7
* Bugulma – 83,5
* Jelabuga – 73,9
* Leninogorskas – 61,9
* Čistopolis – 59,8
* Zainskas – 39,9
* Aznakajevas – 34,5
* Nurlatas – 32,3
* Mendelejevskas – 22,3
* Bavlas – 22,1
* Buinskas – 20,6
* Arskas – 20,5
* Agryzas – 19,7
* Kukmoras – 17,8
* Menzelinskas – 17,0
* Mamadyšas – 15,8
* Tetiušai – 11,1
* Laiševas – 8,6
* Bolgaras – 8,3
* Inopolis – 0,4


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tatarstano Respublikos oficiali svetainė  (rusų, anglų ir totorių k.)
* Tatarstanas internete  (rusų, anglų ir totorių k.)
Dvyndantiniai

**Dvyndantiniai** (*Dicranaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima, kuriais priklasuo įvairaus dydžio samanos su rizoidais apaugusiu stiebu.  

Lietuvoje auga šios gentys:
*Raštuotė (*Campylopus*)
*Rausvutė (*Ceratodon*) 
*Uolenė (*Dichodontium*) 
*Dvyndantė (*Dicranum*) 
*Dvyndantėlė (*Dicranella*) 
*Balzganė (*Leucobryum*) 
*Sukutė (*Paraleucobryum*) 
*Tripulė (*Pleuridium*) 
*Skriputė (*Pseudephemerum*) 
*Driušė (*Trematodon*) 

## Klasifikacija
Dvyndantinių šeimos gentys:

**Anisothecium* 
**Aongstroemia* 
**Aongstroemiopsis* 
**Braunfelsia* 
**Brotherobryum* 
**Bryotestua* 
**Camptodontium* 
**Campylopodium* 
**Chorisodontium* 
**Cnestrum* 
**Cryptodicranum* 
**Dicnemon* 
**Dicranella* 
**Dicranoloma* 
**[[Dicranum]]* 
**Diobelonella* 
**Eucamptodon* 
**Eucamptodontopsis* 
**Holomitriopsis* 
**Holomitrium* 
**Hygrodicranum* 
**Leptotrichella* 
**Leucoloma* 
**Macrodictyum* 
**Mesotus* 
**Mitrobryum* 
**Muscoherzogia* 
**Orthodicranum* 
**Paraleucobryum* 
**Parisia* 
**Phantomia* 
**Platyneuron* 
**Pocsiella* 
**Polymerodon* 
**Pseudephemerum* 
**Pseudochorisodontium* 
**Schliephackea* 
**Sclerodontium* 
**Sphaerothecium* 
**Steyermarkiella* 
**Wardia* 
**Werneriobryum* 

## Šaltiniai
Pentlanditas

**Pentlanditas** – sulfidų klasės mineralas, geležies nikelio sulfidas (Fe, Ni)9S8, nikelio rūda. Dažnai šis mineralas būna praturtintas kobaltu.

Mineralo kietumas pagal Moso skalę 3,5–4. Specifinis tankis – 4,6–5,0. Gelsvai bronzinės spalvos.

## Pavadinimas ir atradimas
Pentlanditas yra pavadintas airių mokslininko Joseph Barclay Pentland (1797–1873), pirmojo aprašiusio šį mineralą, garbei.
Baltasis kiškis

**Baltasis kiškis** (*Lepus timidus*) – kiškinių (*Leporidae*) šeimos žinduolis, šiek tiek mažesnis už pilkąjį kiškį.

## Išvaizda
Sveria apie 3,5 kg. Vasarą kailis pilkos spalvos. Šeriasi du kartus per metus. Rudenį, spalio mėn., kailis tampa baltas, o kovo viduryje – kailis keičiamas į vasarinį pilkos spalvos. Žiemą išsišėrę žvėreliai būna visiškai balti, tik su juodais ausų galiukais, nors Lietuvoje pasitaiko ir ne visai baltų individų. Pasitaiko baltųjų ir pilkųjų kiškių hibridų.

Ausys trumpos, palenktos į priekį vos siekia nosį. Užpakalinių kojų letenos plačios, apaugusios plaukais.

## Paplitimas
Išplitęs visuose kraštuose, kurie supa Šiaurės ašigalį, Europoje, Azijoje ir Šiaurės Amerikoje. Šiaurės kraštuose baltasis kiškis gyvena tundroje, miškatundrėje ir taigoje. Lietuvoje – tik miškuose. Mėgstamos vietos – aukštapelkių, miško pakraščių, jaunuolynų plotai.

Per Lietuvą eina baltojo kiškio arealo pietinė riba. Lietuvos miškuose baltųjų kiškių nėra gausu. 1995 metų vasarį, per žvėrių apskaitą, Dubravos miškų urėdijos miškuose suskaičiuoti 44 baltieji kiškiai. Daugiausiai jų – 27 – Dubravos miške, Šilėnų ir Vaišvydavos girininkijose. Iki 2007 m. Lietuvoje aptiktos 449 radavietės, vėliau jų sumažėjo iki 96.Iki 1989 metų baltasis kiškis Lietuvoje dar buvo medžiojamas, dabar įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Biologija
Gyvena didesniuose miškuose, kuriuose yra aukštapelkių, kirtaviečių ir aikščių. Vengia kultūrinio kraštovaizdžio, retai aptinkamas pamiškėse ir atvirose vietose. Kiškiukus veda 2–4 kartus per metus. Vadoje būna 1–5 jaunikliai.

## Mityba
Minta beržų, kadagių, drebulių, gluosnių ir kitų medžių ūgliais bei šakelėmis, žieve, mėlynių ir bruknių stiebais, žole, žiemkenčiais.

## Priešai

Baltieji kiškiai Lietuvos miškuose neturi itin daug priešų, juos puola plėšrieji paukščiai, lapės, kiaunės, lūšys, vilkai ir mangutai. Dažniausiai aukomis tampa jaunikliai arba ligoti, sužeisti žvėreliai.

Baltųjų kiškių populiacijai kenkia ir pelkėtų miško buveinių naikinimas.


Mountain hare - Lepus timidus.jpg|Baltasis kiškis ant sniego
Lepus timidus cropped.jpg|Vasariniu kailiu
Young hare in forest.jpg|Jauniklis
Mountain hare-Lepus timidus.jpg|Škotinis porūšis


## Šaltiniai
* Rašomavičius, V. (red.), 2021. *Lietuvos raudonoji knyga. Gyvūnai, augalai, grybai.* – Vilnius.
Michelle Bachelet

**Mišelė Bašelė** (*Verónica Michelle Bachelet Jeria*, g. 1951 m. rugsėjo 29 d. Santjage) – gydytoja, Čilės politinė veikėja, nuo 2006 m. kovo 11 d. iki 2010 m. kovo 11 d. Čilės prezidentė.

## Biografija

Gimė antropologės Angelos Cheria ir aviacijos generolo Alberto Bašelė, Čilės prezidento Salvadoro Aljendės valdymo metu vadovavusio Maisto departamentui, šeimoje. 1969 m. baigusi Chaviero Kareros mergaičių licėjų, įstojo į Čilės universiteto medicinos fakultetą.

1973 m. rugsėjo 11 d. kariškiams įvykdžius valstybės perversmą Mišelė neteko ir tėvo, ir sužadėtinio Chaimės Lopeso, žuvusių nuo kankinimų A. Pinočeto kalėjimuose. 1975 m. kartu su motina į *Villa Grimaldi* požemius buvo patekusi ir Mišelė. Tačiau jos brolio Alberto dėka jas pavyko išvaduoti.

Jos apsigyveno Rytų Vokietijoje, kur Mišelė Leipcigo Herderio institute studijavo vokiečių kalbą, ir tęsė medicinos studijas Berlyno Humboltų universitete.

1979 m. grįžusi į Čilę 1983 m. ji užbaigė medicinos studijas Čilės universitete.
1983–1986 m. dirbo vaikų ligoninėje ir nevyriausybinėje organizacijoje, padėdama nukankintųjų ir dingusiųjų be žinios vaikams. Ji dalyvavo ir Manuelio *Rodrigeso patriotinio fronto*, siekusio nužudyti Pinočetą, veikloje.

Nuo 1990 m., kai Čilėje vėl nugalėjo demokratija, ji dirbo Sveikatos apsaugos ministerijoje konsultante santykiams su tarptautinėmis sveikatos organizacijomis, 1994–1997 m. – patarėja, kartu studijuodama Nacionalinėje politinių ir strateginių studijų akademijoje ir JAV. 1998 m. sugrįžusi į Čilę buvo paskirta Karo ministerijos patarėja.

## Politinė veikla

1969 m. įstojusi į universitetą ji tapo *Socialistinio jaunimo* organizacijos nare, o 1970 m. – Čilės socialistų partijos (PSC) nare. Nuo 1995 ji PSC Centro komiteto narė, 1998–2000 m. dirbo Politinėje komisijoje.

2000 m. kovo 11 d. prezidento Rikardo Lagoso buvo paskirta Sveikatos apsaugos ministre, o 2002 m. sausio 7 d. tapo Gynybos ministre – pirmąja moterimi šiame poste visos Lotynų Amerikos istorijoje.

2004 m. atsižvelgdama į jos populiarumą visuomenėje, partija ją išrinko kandidate į šalies prezidento postą. Ji susilaukė ir koalicijos, į kurią įeina Čilės krikščionių demokratų partija, Čilės partija už demokratiją ir Čilės radikali socialdemokratinė partija, palaikymo. 2005 m. gruodžio mėnesį vykusiuose rinkimuose gavo 46 % balsų ir pateko į antrąjį turą. 2006 m. sausio 15 d. už ją savo balsus atidavė 53,5 % rinkėjų.
Bosniai

**Bosniai** () – pietų slavų tauta, gyvenanti daugiausia Bosnijoje ir Hercegovinoje bei Serbijos Sandžako regione.

Bosniai kilę iš Bosnijos karalystėje gyvenusių slavų, kurie Osmanų imperijos valdymo laiktotarpiu priėmė islamą (jie save vadino *geraisiais bosniais*, senąja bosnių kalba: „Dobri Bošnjani“). Islamizacija ypač paveikė bosnių kultūrą (gyvenamuosius namus, drabužius, mitybą, papročius).
Čilės radikali socialdemokratinė partija

**Čilės radikali socialdemokratinė partija** (**PRSD**, *Partido Radical Socialdemócrata*) – seniausia Čilės ir visos Lotynų Amerikos politinė partija.

## Istorija

Įkurta 1863 m. kaip *Progresyvių liberalų partija*. XX a. pradžioje joje išsiskyrė liberali ir socialdemokratinė srovės. Pastaroji pasivadino *Radikalų partija*, tačiau į tuomet vyravusią dvipartinę sistemą jai įsibrauti nepavyko, tuo labiau, kad nuolatiniai kariniai perversmai trukdė Čilėje susiformuoti ilgalaikei demokratijai.

1946–1948 m. dalyvavo *Liaudies fronte*, 1969 m. *Liaudies vienybės koalicijoje* ir jos 1970–1973 m. suformuotoje S. Allendės vyriausybėje. Po karinio perversmo uždrausta, jos lyderiai suimti, o 1975 m. ištremti iš šalies. 1983 m. įėjo į Demokratinį aljansą (*Concertacion de Partidos por la Democracia*). 1987 m. legalizavo veiklą šalyje.

Dalyvaudama *Demokratinio aljanso* (*Concertación Democrática*) koalicijoje kartu su Čilės krikščionių demokratų partija, Čilės partija už demokratiją ir Čilės socialistų partija 1990 m. gavo 11,8 %, 1993 m. – 6,7 % balsų – 2 vietos parlamente ir 1 senate, 1997 m. – 3,1 % balsų – 4 vietos parlamente, 2001 m. – 4,1 % balsų – 6 vietos 117 vietų parlamente. 2005 m. gruodžio 11 d. rinkimuose iškovojo 7 vietas žemuosiuose rūmuose ir 1 vietą senate. Koalicija gavo 65 deputatų ir 20 senatorių vietų.

2005–2006 m. prezidento rinkimuose nugalėjo *Concertación Democrática* kandidatė Mišelė Bašelė.

## Ideologija

Nuo 1994 m. vadinasi *Čilės radikali socialdemokratinė partija*. Turi apie 60 000 narių. Ideologinės pozicijos, suformuotos 7 dešimtmetyje, numato evoliucinius kapitalizmo pertvarkymus ir demokratinio socializmo visuomenės kūrimą. 1985 m. suvažiavime priimta „Principų deklaracija“.

SI narė nuo 1951 m.

## Pirmininkai
* 1999 m. – Enrikė Silva Sima,
* 2000 m. – Patricijus Tombolinis,
* 2002 m. – Orlandas Kanturias Zepeda,
* 2005 m. – Chosė Antonijus Gomesas.
* Generalinis sekretorius Rikardas Navarete Betansas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Serafas

**Serafas** (, 'deginti, degti, taurinti'), **serafimas**  (dgs., ) – judaizme ir krikščionybėje aukščiausio laipsnio Dievo meilės dvasinė būtybė. Žydų mitologijoje serafai yra dangiškosios būtybės, krikščioniškoje angelologijoje užimančios aukščiausiąją, o judaizme – penktąją vietą angelų hierarchijoje. 

Šios būtybės turi šešis sparnus – dviem jie dengia savo veidus, dviem – kojas ir dviem jos plasnoja ore. Serafai vaizduojami kaip liepsnojančios būtybės, kurios skraido aplink Dievo sostą kartodami: „Šventas, šventas, šventas yra Galybių Viešpats“ (Iz 6:3).

Minimi Biblijoje Iz 6:1 ir Apr 4:6.

## Šaltiniai