Bialoveža

**Bialovežà**  () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bialovežos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 21 km į rytus nuo Hainuvkos ir apie 66 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įsikūręs Belovežo girioje, Bielsko lygumoje, šalia Narevkos upės. Tai viena iš mažiausiai apgyvendintų vietovių visoje Lenkijoje, bet kiekvienais metais į kaimą vidutiniškai atvyksta apie 100,000 turistų, kurie lankosi Belovežo girioje. Šalia kaimo yra Bialoviežos-Piererovo pasienio punktas.

## Istorija

Pirmieji gyventojai šioje vietovėje apsigyveno dar akmens amžiuje. Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1795 m. buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Bresto vaivadijos valdose. Apie 1426 m. šioje vietovėje, šalia *Lutovnios* upelio buvo pastatyti mediniai rūmai, kuriuose medžioklės metu apsistodavo karaliaus Jogaila, vėliau ir karaliai Žygimantas Augustas ir Steponas Batoras. Rūmai buvo nudažyti balta spalva ir tapo būsimo kaimo ir girios pavadinimo pretekstu, nes išvertus iš lenkų kalbos *Białowieża* reiškia *Baltas bokštas*. Vėliau rūmai priklausė Vazų dinastijai. Nuo 1538 m. pagal Žygimanto Senojo įsakymą girioje buvo apribota medžioklė. 1658 m. rūmai sudegė. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1639 m., kai šioje vietovėje karalius Vladislovas Vaza įkūrė karališkąjį palivarką. Vėliau palivarkas atiteko karaliui Augustui III. 1775 m. kaime buvo 20 namų.

1795-1796 m. priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796-1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. priklausė Gardino gubernijai. Apie 1800 m. įkurta Bialoviežos Šv. Mykolo parapija. 1831 m. sukilimo ir 1863 m. sukilimo  metais šalia kaimo esančiose giriose slapstėsi daugybė sukilėlių. Po sukilimo į miestą buvo atkeldinta nemažai rusų tautybės žmonių. XIX a. pabaigoje Bialoveža minima kaip kaimas Pružanų apskrityje. 1873 m. pastatyta Bialoviežos Šv. Kirilo ir Metodijaus cerkvė. 1889-1894 m. pastatyti Bialoviežos rūmai. 1894-1897 m. pastatyta Bialoviežos Šv. Mykolo cerkvė. 1897 m. atidaryta Białowieża Pałac geležinkelio stotis. 1903 m. atidaryta Białowieża Towarowa geležinkelio stotis. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Per I pasaulinį karą beveik visi rusų tautybės žmonės grįžo atgal į Rusijos imperiją. Karo metu vokiečiai nutiesė Leśna Puszczy Białowieskiej-Hajnówka geležinkelio liniją, kuri jungė kaimą su Hainuvkos miestu. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1926 m. įkurta Bialoviežos Šv. Teresos Jėzaus Kūdikėlio parapija. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto sričiai. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo Reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Galerija

Bialowiezadom.jpg|Senasis paštas
Białowieża-kościół.katolicki.jpg|Šv. Teresos Jėzaus Kūdikėlio bažnyčia
Cierkiew prawosławna w Białowieży 01.jpg|Šv. Mykolo cerkvė
Bialowieza towarowa 2 beentree.jpg|Białowieża Towarowa geležinkelio stotis
BialowiezaDG.JPG|Medžiotojų rūmai
Bialowieza Palac-070724.jpg|Białowieża Pałac geležinkelio stotis
Bialowieza-wzgorze1820.jpg|Kaimo rūmai 1821 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimo nuotraukos
* Kaimo žydų istorija (lenk.) 
* Beloveo girios tinklalapis (angl.) 
* Belovežo girios tinklalapis (lenk.)