open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vaškivciai

**Vaškivciai** () – miestas Ukrainoje, Černivcių srityje, 37 km į vakarus nuo Černivcių, prie Čeremošo upės. Geležinkelio stotis, praeina Černivcių–Vyžnycios kelias. Maisto (spirito, konservų) pramonė. Yra XIX a. Šv. Nikolajaus cerkvė ir Šv. Mergelės Marijos Ėmimo Dangun bažnyčia. Apylinkėse yra Šv. Onos kalnų moterų vienuolynas.

## Istorija

Vaškivciai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1431 m.

## Šaltiniai
Pranciškus Šatkus

**Pranciškus (Pranas) Šatkus** (1901 m. gruodžio 17 d. Melagiškės k., Batakių vls., Raseinių aps., Kauno gub., Rusijos imperija – 1986 m. Salantuose, Kretingos r.) – Lietuvos katalikų bažnyčios kunigas, politinis kalinys, tremtinys, disidentas.

## Biografija
Baigęs Kauno dvasinę seminariją, 1931 m. gegužės 30 d. buvo įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Rietavo bažnyčią. 1931–1932 m. dirbo vikaru Šilutėje, 1932–1933 m. – Kartenoje, 1933 m. – Tirkšliuose, 1933–1935 m. – Luokėje. 1935 m. paskirtas Degučių parapijos, 1936 m. – Pajūrio, 1938 m. – Didkiemio, 1941 m. – Stulgių, 1943 m. – Kaunatavos parapijos klebonu.
 
1945 m. birželio 9 d. enkavedistų Kaunatavoje suimtas, kalintas Telšiuose, nuo 1945 m. lapkričio 22 d. – Šiauliuose. LSSR NKVD kariuomenės karinio tribunolo 1946 m. liepos 31 d. nuteistas 10 metų lagerio ir 5 metams tremties, 1946 m. rugpjūčio 31 d. išvežtas į Ustvymlagą, Komija, Rusijos TFSR. Paleistas 1954 m. rugsėjo 22 d. 

Grįžęs į Lietuvą, buvo paskirtas Salantų bažnyčios altarista. Nuo 1956 m. dirbo Vaičaičių, nuo 1959 m. – Ylakių, nuo 1961 m. – Darbėnų, nuo 1963 m. – Salantų, nuo 1973 m. – Šateikių parapijos klebonu. 1982 m. vėl tapo Salantų bažnyčios altarista. Klebonaudamas Salantuose naujai išdažė bažnyčią. 

Dalyvavo disidentinėje veikloje: pasirašė Telšių vyskupijos kunigų protesto pareiškimus SSKP generaliniams sekretoriams Leonidui Brežnevui ir Jurijui Andropovui. 

Mirė Salantuose, palaidotas bažnyčios šventoriuje.

## Literatūra
* Kunigų kapai Gargždelėje ir jų tekstai. – Salantų bažnyčia: istorija, meno vertybės ir žmonės. – Žemaičių praeitis. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2011. – T. 13. – P. 472
* Paulius Vaniuchinas. Iš Salantų bažnyčios praeities. III dalis. – Nuo Skilandžių iki Salantų... Salantai. Gimtojo miesto praeitis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* salantiškis.lt
* SSRS okupacinės valdžios represuotų, sunaikintų Telšių vyskupijos dvasininkų žinynas
Raimonds Vējonis

**Raimondas Vėjuonis** (; g. 1966 m. birželio 15 d.) – politikas, 9-asis Latvijos prezidentas (2015–2019 m.), Latvijos krašto apsaugos ministras (2014–2015 m.).

## Biografija

Raimonds Vējonis gimė 1966 m. Pskovo srityje. Jo tėvas latvis, motina – rusė. Jie susipažino jam tarnaujant tarybinėje armijoje. Raimonds užaugo Sarkanių valsčiuje, mokėsi gretimame Maduonos mieste. Vējonis susidomėjo gamtos apsauga, nes jo senelis apako nuo chemikalų, naudojamų kolūkiuose.

Jis baigė Latvijos universiteto biologijos fakultetą 1989 m. ir gavo magistro diplomą 1995 m. Studijuodamas jis dirbo biologijos mokytoju Maduonoje. 1989–1996 m. Raimonds Vējonis buvo Maduonos regiono aplinkos apsaugos tarybos direktoriaus pavaduotojas. Jis buvo Maduonos municipaliteto narys 1990–1993 m.

Raimonds Vējonis buvo Rygos metropolijos regiono aplinkos apsaugos tarybos direktorius 1996–2002 m. Tuo metu jis buvo Skultės uosto tarybos narys ir valstybės atstovas Getliņi Eko atliekų tvarkymo įmonėje.

2002 m. jis tapo Aplinkos apsaugos ir regionų plėtros ministru.

2015 m. birželio 3 d. Saeima išrinko jį Latvijos prezidentu. Balsavo už 55 iš šimto narių. Po pergalės jis pažadėjo užtikrinti nacionalinį saugumą dėl įvykių Ukrainoje ir rūpintis aplinkos apsauga. Jis tapo pirmuoju ES valstybės vadovu, priklausančiu Žaliųjų partijai.

## Asmeninis gyvenimas

Raimonds Vējonis yra vedęs, turi du vaikus ir yra pagonis.

2016 m. sausio 18 d. jis atsidūrė ligoninėje. Jam buvo atlikta atvira širdies operacija, nes jo širdies vožtuvą pažeidė sepsis ir jis buvo pakeistas dirbtiniu.

## Išnašos

|-
Top Sensation

**Top Sensation** – 1969 m. Italijoje sukurtas trileris.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Edwige Fenech – Ula
* Rosalba Neri – Paola
* Eva Thulin – Beba 
* Maud Belleroche – Madi
* Maurizio Bonuglia – Aldo
* Rugerro Miti – Tonis
* Salvatore Puntillo – Andro 

## Turinys

Pasiturinti naftos magnatė Madi ieško būdų kaip savo sūnų, turintį piromanijos polinkių, paversti „tikru vyru“. Ji suorganizuoja pasiplaukiojimą jachta, į kurią be judviejų dar pakviečia godžią ir nuolatos sekso ištroškusią porą bei brangiai apmokamą prostitutę Ulą. Nepaisant visų pastangų, tai niekaip nepaveikia jaunuolio, kol jachta stabteli vienoje iš Viduržemio jūros salų. Keliautojai susipažįsta su dailia mergina Beba ir jos kvailoku vyru, kuriuos pakviečia į savo jachtą. Netikėtai jaunuolis pradeda rodyti įkyrų dėmesį Bebai, paskui įvyksta žmogžudystė...
Island (grupė)

**„Island“** buvo Kipro devinto dešimtmečio muzikos grupė.

Grupę „Island“ sudarė Alexia Vassiliou, Areti Kassapi, Haralbidou, Aristos Moskovakis, Roger Lee ir Doros Georgiadis. 1981 metais kolektyvas atstovavo Kiprui 1981 m. „Eurovizijos“ konkurse Dubline, kur su daina „Monika“ užėmė 6 vietą. Dainą graikų kalba sukūrė grupės narys D. Georgiadis. Šiame konkurse šalis dalyvavo pirmą kartą.

Grupės narė Alexia Vassiliou kaip solistė „Eurovizijoje“ dalyvavo 1987 metais, su daina „Aspro-mavro“ užėmusi septintą vietą. Aristos Moskovakis taip pat sukūrė Kipro atstovų dainas 1988 ir 1993 m. konkursui, tačiau 1998-ųjų kūrinys buvo diskvalifikuotas. Doros Georgiadis yra 1979 m. „Eurovizijoje“ dalyvavusios Graikijos atstovės Elpidos kūrinio „Sokrati“ autorius.

## Nuorodos
* Daina ''Monika''

|-
The Living (filmas)

**The Living** – 2014 m. JAV sukurta drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Fran Kranz – Tedis
* Jocelin Donahue – Molė
* Kenny Wormald – Gordonas
* Chris Mulkey – Hovardas
* Joelle Carter – Andžela 
* Erin Cummings – Doris 

## Turinys

Kartą Tedis girtas pakėlė ranką prieš savo žmoną Molę. Ši pabėgo iš namų pas motiną Andželą, tačiau vėliau grįžo, nors ir neatleido vyrui už skriaudą. Andžela, pykstanti ant Tedo, pradeda priekaištauti sūnui, kad šis nesugeba apginti sesers ir šis nusprendžia nusamdyti buvusį  kalinį, jog šis nužudytų Tedą...
Sudie ir amen

**Sudie ir amen** () – 1977 m. režisieriaus Damiano Damiani sukurtas politinis trileris.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tony Musante – Džonas Donahju
* Claudia Cardinale – Aliki
* John Forsythe – ambasadorius
* John Steiner – Donaldas Greisonas
* Fabrizio Jovine – inspektorius Moreno
* Wolfgango Soldati – Haris Lambertas

## Turinys

Tuo metu, kai grupė Amerikos agentų Romoje ruošia valstybinį perversmą vienoje iš [[Afrika|Afrikos[[ valstybių, mieste paslaptingas šaulys nužudo du žmones ir pasislepia viešbutyje, paimdamas du įkaitus. Policija apsupa pastatą ir netrukus išsiaiškina, kad šaulys – vienas iš JAV ambasados darbuotojų, tačiau jo motyvai atrodo visiškai nesuprantami...
Mergelės kūnas (filmas)

**Mergelės kūnas** () – 1979 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Lilli Carati – Tereza
* Enrico Maria Salerno – profesorius Ulderiko
* Marisa Belli – Čečina
* Elsa Vazzoler – Katerin
* Nino Bignamini – Erminijo
* Renzo Montagnani – Paskalis
* Giuliana Calandra – Laura

## Turinys

Kartą profesorius Ulderiko išvydo gatvėje gražuolę Terezą ir nebegalėjo jos išmesti iš galvos. Nusamdęs ją tarnaite, profesorius pradeda mokyti gundymo meno, kad vėliau pats galėtų pasinaudoti jo vaisiais, tačiau Tereza ir jos draugė Čečina turi kitą planą kaip panaudoti naujus įgūdžius...
Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija

**Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija** (**LKŠF**) – Lietuvos korespondencinių šachmatų sporto organizacija, vienijanti korespondencinių šachmatų profesionalus ir mėgėjus. Organizuojamos varžybos: Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas,  Lietuvos korespondencinių šachmatų komandinis čempionatas,  memorialinis turnyras „Emilis Šlekys Memorial“, „Robertas Sutkus Memorial“. 

Tarptautinės korespondencinių šachmatų federacijos narė.

## Istorija
1991 metais Vytautas Sutkus įkūrė Lietuvos korespondencinių šachmatų federaciją Lietuvos šachmatų federacijos sudėtyje. 

1995 m. buvo įkurta, o 1996 metų vasario 1 dieną Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijoje įregistruota savarankiška Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija (LKŠF).

## Prezidiumas
*Alfonsas Kupšys – LKŠF Prezidentas
*Kęstutis Mužas – LKŠF Viceprezidentas
*Virginijus Dambrauskas – LKŠF Viceprezidentas
*Aleksandras Jegorovas – LKŠF Viceprezidentas
*Marijonas Ročius –  Lietuvos delegatas ICCF 
*Vytautas Andriulaitis – Revizorius 
*Dmitrijus Chocenka – generalinis sekretorius

## Asmeniniai Europos čempionatai

## Pašto săchmatų didmeistriai

* 1979 - Donatas Lapienis (1936-2014)
* 1991 - Boris Rumiancevas (1936-2017)
* 1992 - Robertas Sutkus (1953-2008)
* 1995 - Valentinas Normantas (1941)
* 2001 - Vytautas Andriulaitis (1956)
* 2010 - Virginijus Grabliauskas (1972)
* 2010 - Gintautas Petraitis (1944)
* 2010 - Pavel Rubinas (1942)
* 2011 - Alfonsas Kupšys (1951)
* 2018 - Virginijus Dambrauskas (1962)
* 2018 - Vitalijus Novikovas (1958)
* 2023 - Alfredas Samerdokas

## Nuorodos
* Federacijos puslapis
* Senoji federacijos svetainė (arhyvuota)
Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija

**Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija** (**TKŠF**; , ICCF) – sporto organizacija, vienijanti korespondencinių šachmatų įvairias nacionalines. Jame, be kitų varžybų, vyksta pasaulio čempionatai, Pasaulio korespondencinių šachmatų olimpiada, ICCF taurės. Lietva ICCF atstovauja Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija.

## Pradžia
Pirmieji dokumentuoti korespondencini ų šachmatų žaidimų įrodymai datuojami XIX amžiaus pradžioje. Buvo įprasta, kad skirtingų miestų ar šalių šachmatų klubai metė vienas kitam iššūkį dėl garbės ar pinigų.

Nuo 1840 m. šis metodas išpopuliarėjo, kai buvo sukurti pašto ženklai. Anksčiau telegrafas buvo naudojamas pakeisti pasiuntinius. Tobulėjant technologijoms, atsirado faksas ir el pašta ir šivo metu serverį.

## Istorija
1928 metų rugpjūčio 15 diena buvo įkurta pirmoji Tarptautinė korespondencinių šachmatų sąjunga (, ICSB). Steigimo iniciatorius – vokietis Erich Otto Freienhagen. Būstinė – Berlynas (Vokietija). Dėl vadovų skirtumų grupė (Rudolf Duhrssen, Kurt Laue, Hans von Massow-Vokietija-, Johan Keemink, Nyderlandai) atsistatydino. Vėliau jie susitiks
Berlyne ir įkūrė IFSB (Internationaler Fernschachbund) (1928 m. gruodžio 2 d.)

1945 m. įsteigta Tarptautinė korespondencinių šachmatų asociacija (, ICCA). Karo pabaigoje Erik Larsson (Švedija), Baruch Wood (Anglija) ir Jan Zaagman (Nyderlandai) Londone (gruodžio 2d.). Larssono atsistatydinimas ir vėlesnė Wood liga privertė asociaciją žlugti 1950 m.

1951 metais įkurta dabartinė Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija. Larssonas sušaukia įvairių šalių delegatu kongresą į Londoną, kad įkurtų naują instituciją (kovo 26 d.).

## Prezidentai

* 1951-1953: **Jean Louis Ormond**  (1894-1986)
* 1953-1959: **Anders Elgesem**  (1888-1968)
* 1960-1987:**Hans Werner von Massow**  (1912–1988)
* 1988-1996:**Henk Mostert**  (1925–2002)
* 1997-2003:**Alan Borwell**  (1937)
* 2003-2004:**Josef Mrkvicka**  (1951)
* 2005-2009:**Mohamed Samraoui**  (1953)
* 2009-........**Eric Ruch**  (1961)

## Pasaulio korespondencini ų šachmatų čempionai

## Moterų pasaulio korespondencini ų šachmatų čempionės

## ICCF pasaulio taurė

Šiame turnyre gali dalyvauti visi pasaulio šachmatininkai nepriklausomai nuo amžiaus ar lyties.

## ICCF Veteranų pasaulio taurė

Skirta šachmatininkams nuo 60 metų, neskiriant lyties ir gyvenamosios vietos.  Jis suskirstytas į tris etapus: parengiamąjį, pusfinalį ir finalą.

## Nuorodos
* Federacijos puslapis

## Išnašos
Virginijus Grabliauskas

**Virginijus Grabliauskas** (g. 1972 m. birželio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkas, 
tarptautinis meistras (nuo 1994 m.), Lietuvos šachmatų čempionas (1997 m.), korespondencinių šachmatų tarptautinis didmeistris (nuo 2010 m.), Europos komandinių korespondencinių šachmatų vicečempionas, 10-ies Lietuvos komandinių čempionatų laimėtojas (1992, 1993, 1995, 1997, 2005-2009 m.).

## Biografija
Baigė Vilniaus 44-ąją vidurinę mokyklą.  1995 m. baigė studijas Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete. 

1994-2004 m. „ZPR International Inc.“ atstovybės analitikas-asistentas, 2004-2007 m. investicinių bendrovių valdymo įmonės „Investicijų portfelių valdymas“ finansų analitikas.
Nuo 2008 m. VšĮ „Nacionalinė šachmatų lyga“ direktorius. 

Pirmasis treneris - Juozas Butkus. 2000 m. pradėjo žaisti korespondenciniais šachmatais. Sėkmingai atstovavo Lietuvai Europos čempionatuose.  2007 m. vyresnysis korespondencinių šachmatų meistras. Nuo 2009 m. Irano nacionalinės jaunių šachmatų rinktinės treneris.  2010 m. ICCF kongresas Turkijoje suteikė korespondencinių šachmatų didmeistrio titulą.

1999-2000 m. organizavo Tarptautinės korespondencinių šachmatų federacijos (ICCF) kongresą Deitona Biče, Florida (JAV). 
2002-2008 m. Lietuvos korespondencinių šachmatų federacijos (LKŠF) sekretorius. Nuo 2004 m. LKŠF atstovas ICCF serveryje (LKŠF organizuojamų turnyrų organizatorius ir turnyrų direktorius).  
2005 m. Lietuvos šachmatų klubų lygos (LŠKL) bendrasteigėjas. Nuo 2003 m. Vilniaus šachmatų ir bridžo klubo „NSEL30“ sekretorius.

## Pasiekimai
* 1991 m. Europos jaunimo šachmatų čempionatas, Olborgas (Danija): 	4,5 tšk., 	17 vieta 	tarp 36 dalyvių
* 2002-2006 m. XIV Pasaulio korespondencinių šachmatų olimpiada (I olimpiada elektroniniu paštu), 2 vieta.
* 1999-2004 m. V Europos komandinis korespondencinių šachmatų čempionatas, 2 vieta.
* VI Europos komandinis korespondencinių šachmatų čempionatas, 2 vieta.

## Šaltiniai
Vytautas Zigmas Vaitonis

**Vytautas Zigmas Vaitonis** (1942 m. rugsėjo 10 d. Raseiniuose – 2020 m. gruodžio 30 d.) – Lietuvos šachmatininkas, Tarptautinis korespondencinių šachmatų meistras, 5-ojo Europos komandinių korespondencinių šachmatų vicečempionas, dukart (10-ojo ir 16-ojo) Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionas, daugkartinis Klaipėdos šachmatų pirmenybių dalyvis ir prizininkas, čempionas (1981 m.).

## Biografija
1965 metais baigė Charkovo komunalinės statybos inžinierių instituto Statybos ekonomikos fakultetą. Klaipėdos statybos treste Planavimo skyriaus viršininkas. Vėliau dirbo pedagogu.

Šachmatais žaisti pradėjo 1976 m. Du kartus tapo nugalėtoju Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatuose. V Europos šachmatų komandiniame čempionate įvykdė Tarptautinio korespondencinių šachmatų meistro    normą.
Jis daug žaidė ne tik individualiose, bet ir įvairiose komandinėse korespondencinių šachmatų varžybose.

Palaidotas Palangos miesto civilinėse kapinėse.

## Pasiekimai
* Aukščiausias ICCF reitingas korespondenciniais šachmatais  2486 buvo  pasiektas 1996 m.
* X Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas (1979–1981 m.), 13½ taškų iš 17 (1 vieta)
* XVI Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas (1993–1994 m.), 11 taškų iš 14 (1 vieta)
* XVII Lietuvos korespondencinių šachmatų komandinis čempionatas, su komanda „ŠVYTURYS“ antroje lentoje
* V Europos šachmatų komandinis čempionatas (Lietuvos komandos sudėtyje):
** Atrankinės varžybos: trečia grupė 12 lenta (1994–2000 m.m.) – 6½ taško iš 9 (2-3 vietos)
** Finalas: 9 lenta (1999–2003 m.m.) – 6½ taško iš 10 (2 vieta)

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
* Vytauto Vaitonio partijos 2012 m. Europos senjorų čempionate
* Vytauto Vaitonio šachmatų partijos
Sedos giria

**Sedos giria** – miškas šiaurės Lietuvoje, Mažeikių rajone, 3 km į šiaurę nuo Sedos. Priklauso Mažeikių miškų urėdijai, Renavo girininkijai. Apima 22,6 km² plotą.

Paviršius lygus, vietomis banguotas. Būdingi jauriniai ir velėniniai jauriniai silpnai nujaurėję, velėniniai jauriniai glėjiški priesmėliai ir priemoliai. Miškas priklauso Ventos intako Šerkšnės baseinui – teka Šarkupis, Varlupis, Šaka, Žemalupis. Upelių vagos ištiesintos.

Medynai:

* eglynai: 35 %
* beržynai: 30 %
* pušynai: 23 %
* drebulynai: 8 %
* baltalksnynai: 2 %
* juodalksnynai: 1 %
* uosynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 35 % medynų, pusamžiai medžiai 47 %, pribręstantys 12 %, brandūs 6 %.

Sedos girioje gyvena briedžiai, stirnos, šernai, elniai, vilkai, kiškiai, usūriniai šunys, lapės, voverės, kiaunės, jerubės, slankos, bebrai, ondatros.

Greta girios įsikūrę: Pašerkšnė, Rupėkiai, Mažaičiai, Žemalė.

## Šaltiniai
Saut Bendas

**Saut Bendas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Indianos valstijos šiaurėje, prie Sent Džozefo upės. Apygardos centras. Yra tarptautinis oro uostas, plentų, geležinkelių mazgas. Maisto, elektronikos, metalo apdirbimo pramonė. Veikia Notre Dame universitetas. Meno, „Studebaker“ muziejai, teatras.

## Istorija

Vietovėje nuo seno gyveno indėnai (majamiai, vėliau – potavatomiai). Baltieji pradėjo keltis nuo 1820 m., įkurta prekybos stotis. Saut Bendas oficialiai įkurtas 1865 m. Nuo XIX a. pab. tapo svarbiu ekonomikos ir švietimo centru.

Nuo XX a. pr. į Saut Bendą kėlėsi lietuviai. Veikė darbininkų draugija, socialistų kuopa.

## Šaltiniai
Tarptautinis meistras

**Tarptautinis meistras** (sutr. **TM**; , **IM**) – šachmatų kvalifikacinis sporto vardas (titulas), suteikiamas stipriems žaidėjams. Viena pakopa aukštesnis už FIDE meistro, bet žemesnis už didmeistrio (DM) vardą. Tarptautinio meistro vardą suteikia FIDE už rezultatus varžybose. Tarptautiniai meistrai paprastai turi Elo reitingą tarp 2400 ir 2500. Rečiau būna žaidėjų, kurie dar netapo didmeistriais, bet turi Elo reitingą, didesnį kaip 2500.

2010 metais FIDE reitingo sąraše 3036 žaidėjai turėjo TM titulą.

## Platesnis vartojimas

Atskiras tarptautinio meistro titulas suteikiamas ir   korespondencinių šachmatų žaidėjams, šachmatų kompozicijų kūrėjams bei sprendėjams,  o taip pat, ir šaškių žaidėjams.

Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija suteikia tarptautinio korespondencinių šachmatų meistro titulą.

WFCC  nuo 2010 m. - atskirus  šachmatų kompozicijų sprendimo ir kompozicijų kūrybos tarptautinio meistro titulus. Iki tol juos suteikdavo FIDE. 

Tarptautinė šaškių federacija (FMDJ), šaškininkams, taip pat, suteikia  tarptautinio meistro titulą.

## Lietuvos tarptautiniai meistrai
Lietuvos šachmatininkai, kuriems buvo suteiktas tarptautinio meistro ar didmeistrio vardas (chronologine tvarka pagal vardo įgijimo metus; DM – didmeistris):
* 1950 m. Vladas Mikėnas (1910–1992)
*1952 m. Povilas Vaitonis (1911–1983)
* 1983 m. Algimantas Butnorius (1946-2017)
* 1984 m. Viktor Gavrikov (g. 1957 m.)
* 1987 m. Eduardas Rozentalis (g. 1963 m.), DM
*1987 m. Vitalijus Majorovas (1961-1997)
*1988 m. Gintautas Piešina (1952-2014)
* 1989 m. Vidmantas Mališauskas (g. 1963 m.), DM
* 1990 m. Aloyzas Kveinys (g. 1962 m.), DM
* ~1991 m. Algirdas Bandza (g. 1957 m.)
* 1992 m. Darius Zagorskis (g. 1969 m.), DM
* 1992 m. Antanas Zapolskis (g. 1962 m.)
* 1993 m. Darius Ruželė (g. 1968 m.), DM
* ~1993 m. Virginijus Dambrauskas (g. 1962 m.)
* 1994 m. Virginijus Grabliauskas (g. 1972 m.)
* 1994 m. Šarūnas Šulskis (g. 1972 m.), DM
* 1995 m. Kęstutis Kaunas (g. 1942 m.)
* 1997 m. Aidas Labuckas (1968–2013)
* 1998 m. Vaidas Sakalauskas (g. 1971 m.)
* 1999 m. Vytautas Šlapikas (g. 1973 m.)
* 2000 m. Gediminas Šarakauskas (g. 1977 m.)
* 2001 m. Viktorija Čmilytė (g. 1983 m.), DM
* 2006 m. Dagnė Čiukšytė (g. 1977 m.)
* 2008 m. Mindaugas Beinoras (g. 1987 m.)
* 2008 m. Vytautas Vaznonis (g. 1986 m.)
* 2009 m. Kęstutis Labeckas (g. 1988 m.)
* 2009 m. Emilis Pileckis (g. 1990 m.)
* 2013 m. Tomas Laurušas (g. 1996 m.)
* 2013 m. Matas Narmontas (g. 1991 m.)
* 2014 m. Deimantė Daulytė (g. 1989 m.)
* 2015 m. Titas Stremavičius (g. 1998 m.), DM
*2017 m. Paulius Pultinevičius (g. 2001 m.), DM

## Šaltiniai
Seiliūnų kapinynas

**Seiliūnų kapinynas** – senovinė laidojimo vieta, rasta Lazdijų rajone, prie Seiliūnų kaimo. Kapinynas rastas 1957 m., kasant žvyro karjerą.

Rasta žmonių griaučių ir IV–V a. daiktų liekanų – ietigalis, skydo liekanos, žiediniai antsmilkiniai, žalvariniai cilindrėliai, rankogalinės apyrankės, antkaklės šaukštiniais galais. Vėliau rastos dar kelios apyrankės, akmenų vainiko liekanos.

Seiliūnų pilkapyną kasinėjo Lietuvos istorijos instituto archeologai, vadovaujami Prano Kulikauksko. Dalis radinių saugoma Nacionaliniame muziejuje.

## Šaltiniai
Korespondenciniai šachmatai

**Korespondenciniai šachmatai** – šachmatai, žaidžiami susirašinėjant (naudojama korespondencija), nematant varžovo, ėjimus vienas kitam perduodant per atstumą.  Anksčiau toks žaidimo būdas brangiai kainuodavo, nes ėjimus reikėdavo siųsti vokais paštu, dalį turnyro sužaisti net registruotu paštu.  Dabar viskas kompiuterizuota, žaidžiama per atskirą serverį. Ėjimai varžovui siunčiami elektroniniu būdu (naudojamas, pvz., elektroninis paštas).

Tarptautiniu mastu veikia Tarptautinė korespondencinių šachmatų federacija. Lietuvoje korespondencinių šachmatų sportininkus vienija Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija. 

## Šaltiniai
Krausliukas

**Krausliukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, Lentvario seniūnijoje, 2,5 km į vakarus nuo Grigiškių, 3 km į šiaurę nuo Lentvario. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,48 km, plotis iki 0,13 km. Altitudė 109,9 m. Vakarinis krantas žemas, rytinis – aukštas. Krantai pelkėti, apaugę nendrėmis, krūmokšniais. Upokšniais jungiasi su Didžiulio ir Dėdeliškių ežerais.

Aplink Krausliuką įsikūręs Dėdeliškių kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias Nr. 4731 (Grigiškės – Dėdeliškės – Rykantai).

Manoma, kad pirminis ežerėvardis galėjęs būti **Kraušliukas*. Šis galimai kilęs nuo *kraukšlė* („sausledis, duonos pluta, žiauberė“), *kraukšlas* („sušalęs grumstas, gruodas“).

## Šaltiniai
Ireen Sheer

**Ireen Sheer** (g. 1949 m. vasario 25 d. Bazildone, Anglijoje) – Vokietijos ir Anglijos popmuzikos dainininkė.

## Biografija
Ireen Sheer buvo atrasta septinto dešimtmečio pradžioje per vietinį talentų šou. Karjeros pradžioje buvo įvairių popmuzikos grupių narė, o nuo 8-ojo dešimtmečio pradžios pradėjo solinę karjerą Vokietijoje. Ten ji išgarsėjo 1973-aisiais, kur jos daina „Goodbye Mama“ sulaukė didelės sėkmės.

1974 metais atlikėja atstovavo Liuksemburgui dainų konkurse 1974 m. „Eurovizija“, kur su kūriniu „Bye Bye I Love You“ () užėmė ketvirtą vietą. Į konkursą ji sugrįžo 1978 metais – šį kartą kaip Vokietijos atstovė. Tais metais Ireen dainai „Feuer“ () komisija skyrė 84 taškus ir užėmė 6 vietą. Trečiąjį kartą atlikėja „Eurovizijoje“ dalyvavo 1985 metais. Ten ji pasirodė kartu su Franck Olivier, Diane Solomon, Chris ir Malcolm Roberts. Kolektyvas atliko Ralph Siegel ir Bernd Meinunger sukurtą dainą „Children, Kinder, Enfants“ (). 37 taškai leido pakilti iki 13 vietos ir aplenkti šešis konkurentus.

2002 metais su Bernhard Brink „Countdown Grand Prix“ konkurse su kūriniu „Es ist niemals zu spät“ užėmė septintą vietą.

## Diskografija
* 1972: *Keine liebt dich so wie ich*
* 1974: *Nur noch einen Tanz*
* 1979: *Ireen Sheer*
* 1989: *Star Portrait*
* 1991: *Ireen Sheer*
* 1993: *Das gewisse Etwas*
* 1995: *Liebe Macht Stark*
* 1995: *Tanz mit mir*
* 1996: *Star Collection*
* 1997: *Ich vermisse dich*
* 1998: *Zwei Herzen, Ein Gedanke*
* 1998: *Weil Du mein Leben bist*
* 2000: *Ein Kuß von dir*
* 2001: *Zeitlos*
* 2002: *Es ist niemals zu spät*
* 2003: *Lieben heißt leben*
* 2004: *Land der Liebe*
* 2005: *Frauen ab 40 sind der Hit*
* 2005: *Bin wieder verliebt*
* 2007: *Mein Weg zu dir*
* 2008: *Frei*
* 2009: *Weihnachten*
* 2010: *Männer *
* 2012: *Heller Als Die Sterne*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė – ireensheer.eu 

|-
Rymano paviršius

**Rymano paviršius** – kompleksinio kintamojo funkcijos geometrinis atvaizdavimas, kurio metu daugiareikšmės funkcijos vaizduojamos kaip vienareikšmės, tik keliose atskirose plokštumose (daugialapės funkcijos). 

Tos plokštumos susijungia tam tikruose išsišakojimo taškuose (kreivėse), skirtingos funkcijos gali turėti daugiau šakojimosi taškų ir daugiau ar sudėtingiau sujungtų Rymano lapų. Pirmasis jas nagrinėjo Rymanas, kurio vardu ir pavadinti šie dariniai. 

Lokaliai tie paviršiai yra tik lopinėliai, tačiau globaliai jie gali atrodyti kaip sudėtingos daugialapės struktūros, torai, sferos. Vienas tokių paviršių yra vadinamoji Rymano sfera. Tai yra stereografinis visos kompleksinės plokštumos atvaizdavimas (projekcija) į sferą.

Kitų gerai žinomų funkcijų Rymano paviršių vizualizacija:

Vaizdas:Riemann surface arcsin.svg|*f*(*z*) = arcsin *z*
Vaizdas:Riemann surface log.svg|*f*(*z*) = log *z*
Vaizdas:Riemann surface sqrt.svg|*f*(*z*) = *z*1/2
Vaizdas:Riemann surface cube root.svg|*f*(*z*) = *z*1/3
Vaizdas:Riemann surface 4th root.svg|*f*(*z*) = *z*1/4


## Šaltiniai
Liam Fray

**Liam James Fray** (g. 1985 m. gegužės 15 d. Midltone, Didžiajame Mančesteryje) – britų indie roko grupės „Courteeners“ įkūrėjas, vokalistas, gitaristas ir visų jos dainų autorius, paraleliai rengiantis ir solinius akustinius koncertus. 

## Biografija

Gimęs Midltone, Didžiajame Mančesteryje mokytojų šeimoje, Fray lankė mokyklą kartu su 3 kitais būsimos grupės „Courteeners“ nariais, kuriuos pažįsta nuo 10-ies metų. Turi vyresnę seserį Laurą.

Pirma studijavo ekonomiką, vėliau – kūrybinį rašymą Salfordo universitete. Antraisiais studijų metais, kai „Courteeners“ išgarsėjo, paliko universitetą.

## Muzikinė karjera

Įkurti savo grupę įkvėpė tokie Mančesterio kolektyvai kaip „The Smiths“ ar „Oasis“. „Noel Gallagher įkvėptas aš, vienuolikmetis, pirmąkart paėmiau gitarą, bandydamas išmokti groti „Wonderwall“,“ teigia Fray. 

Visą grupės dainų muziką ir tekstus kuria pats Liamas, teigdamas, kad jos yra absoliučiai autobiografinės. Buvęs „The Smiths“ gitaristas Johnny Marr kartą pavadino Liamą „nepakankamai įvertintu dainų žodžių kūrėju“.

Sukūrė būsimas „Courteeners“ dainas „Not Nineteen Forever“ ir „Cavorting“ studijų laikotarpiu, bedirbdamas Mančesterio „Fred Perry“ drabužių parduotuvėje, ir reguliariai pasirodydavo vietiniuose klubuose su akustine programa. Nuo 2005-ųjų visus metus koncertavo vienas, o 2006-ųjų vasarą subūrė grupę ir apie Kalėdas ėmė rengti pasirodymus kaip „The Courteeners“.

Su „Courteeners“ išleido 4 studijinius albumus. Visi jie pateko į Jungtinės Karalystės albumų Top 10; „St. Jude“ ir „Falcon“ pasiekė auksinių statusus. Aukščiausią poziciją topuose grupei pelnė naujausias jos albumas „Concrete Love“ (2014), debiutavęs 3 vietoje. 

2015 m. birželio 5 d. Mančesterio Hytono parke įvyko didžiausias ligšiolinis „Courteeners“ karjeros koncertas. Į jį visi 25 tūkst. bilietų buvo parduoti per 40 min.

Fray taip pat rengia akustinius solinius koncertus, grodamas grupės dainas. Vien 2013 m. jis surengė 2 pilnai išparduotus turus po Jungtinę Karalystę.

2 kartus pasirodė ant muzikinio žurnalo „NME“ viršelio (su savo grupe ir atskirai). Taip pat sukūrė debiutinio „Courteeners“ albumo „St. Jude“ viršelį, kuriam nutapė Audrey Hepburn portretą. 

Mėgstamiausios grupės ir atlikėjai – „The Beatles“, „The Smiths“, „Oasis“, Stephen Fretwell, „Elbow“, „The National“ ir „Yeah Yeah Yeahs“.

Groja „Epiphone Riviera“ elektrine gitara (pagrindinė „St. Jude“ albumo eroje), „Gretsch White Falcon Double Cutaway“ elektrine gitara (debiutavo „Falcon“ eroje; pagrindinė „ANNA“ ir „Concrete Love“ erose), „Gibson Hummingbird“ akustine gitara ir kt.

## Diskografija
Taip pat žiūrėti: *[[Courteeners diskografija]]*

### Studijiniai albumai
* 2008: St. Jude
* 2010: Falcon
* 2013: ANNA
* 2014: Concrete Love

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali „Courteeners“ svetainė
* Liam Fray music.lt profilis
* Oficialus „Courteeners“ Youtube vaizdo klipų kanalas
Azija (Romos provincija)

**Azija** buvo Romos provincija Mažojoje Azijoje. Ji maždaug atitiko dabartinės Turkijos vakarinę dalį. Provincija kontroliavo istorinius Mysijos, Troados, Eolidės, Lidijos, Jonijos,Karijos ir Frygijos regionus.

Nuo IV a. buvo Bizantijos imperijos provincija, bet užėmė mažesnes sritis.

## Raida

Prieš įsigalint romėnams, šias žemes kontroliavo Seleukidų imperija. 190 m. pr. m. e. Magnezijos mūšyje Seleukidų valdovas Antiochas III Didysis pralaimėjo Romos imperijai. 188 m. pr. m. e. Apamėjos sutartimi milžiniškos žemės atiduotos Romai, o ši jas valdyti perdavė savo klientei Pergamo karalystei. 133 m. pr. m. e. Pergamo karalius Atalas III mirė, palikdamas karalystę Romai. Taip teritorija suformuota kaip Romos imperijos provincija.

Nors iki tol Roma buvo linkusi tvarkyti reikalus Mažojoje Azijoje netiesiogiai, o naudodamasi savo klientais, pirmoji įkurta provincija privertė juos kurti tam tikrą tiesioginio valdymo sistemą. Iš gyventojų pradėti rinkti mokesčiai, tačiau armija čia nebuvo įvesta.

88 m. pr. m. e. Ponto karalystės valdovas Mitridatas VI sukilo prieš Romą ir nukariavo didžiąją dalį Azijos. Prieš jį pasiųstas karvedys Lucius Cornelius Sulla susigrąžino Aziją ir susitiprino čia romėnų valdžią. Provincija padalinta į 11 administracinių vienetų su centriniais miestais. Svarbiausi miestai buvo Efesas, Pergamas ir Smirna, kurie kovojo dėl hegemonijos visoje provincijoje, tačiau dažniausiai jos centru buvo laikomas Efesas.

Pirmaisiais mūsų eros metais provincija gavo prokonsulinės provincijos statusą, ji klestėjo, čia dygo nauji miestai, statomos romėnų šventyklos. Tačiau III a. provincija patyrė epidemijas, karių savivalę ir gotų invazijas, kas labai susilpnino saugumo jausmą.

Po III a. pabaigos Diokletiano administracinių reformų Azijos provincija stipriai sumažinta, jai paliekant tik centrines dalis su stipriausiais miestais. Nuo jos atskirtos naujos provincijos: Helespontas, Lidija, Karija, Pirmoji Frygija, Antroji Frygija ir Salos. Visos jos priklausė Azijos diecezijai.

VI a. epidemijos dar kartą sukrėtė provinciją, o po jos dauguma miestų sunyko, virto kaimais. VII a. Bizantijos imperijos administracinės reformos metu provincija buvo sujungta kartu su aplinkinėmis provincijomis ir suformuota Anatolijos tema.
Biedronka

**Biedronka** () – Lenkijos prekybos tinklas, kurio pagrindinė akcininkė yra bendrovė *Jeronimo Martins Polska* (JMP).

## Istorija
Pirmąją „Biedronka“ parduotuvę įkūrė verslininkas Mariusz Świtalski, Elektromisu savininkas. 1997 m. Jeronimo Martins nupirko iš Elektromisu 210 parduotuvių ir nuo to laiko šis tinklas sparčiai plečiasi (2010 m. kovo mėn. atidaryta 500 šio tinklo parduotuvių, 2012 m. atidaryta dar 500). Iki 2002 m. bendrovė taip pat buvo Jumbo ir Cash & Carry Eurocash prekybos centrų savininkė, bet dėl problemų visai grupei tinklas buvo parduotas.
## Logotipas
Sausių pilkapynas

**Sausių pilkapynas** (taip pat ***Maišinės pilkapynas, Bevandeniškių pilkapynas, Kapčiai***) – pilkapių sankaupa Lietuvoje, Trakų rajone, Lentvario seniūnijoje, į šiaurę nuo Kariotiškių, tarp Sausių ir Maišinės kaimų, prie greitkelio , Lentvario girininkijos 64-ame kvartale. Valstybinės reikšmės archeologinis paminklas. Per pilkapyno teritoriją teka Maišinės upelis.

Pilkapyną sudaro virš 100 smėlio sampilų: nuo 6-8 m iki 10-12 m skersmens ir 0,3-1,5 m aukščio, dauguma žemo suploto pusrutulio pavidalo, paplokščiu viršumi, išsidėstę iki 30 m atstumu, o kai kurie vienas šalia kito; pilkapiai sulėkštėję, apardyti ariant, iškasinėti duobėmis, yra juosiamų akmenų vainikais arba nurinkus akmenis – grioviais. Juose rasta VIII–X a. degintinių kapų.

Be to, 0,2 km į pietvakarius nuo Sausių pilkapyno yra ***Sausių*** arba ***Bevandeniškių pilkapynas II***. Jis yra 0,55 km į šiaurės vakarus nuo Bevandeniškių geležinkelio stoties, 250 m į pietvakarius nuo Vilniaus–Kauno geležinkelio, miške, kalvos viršuje. Juos 1950 m. žvalgė Adolfo Tautavičiaus archeologinė ekspedicija.
 
Sausių pilkapyną 1934 ir 1937 m. tyrė Helenos Cehak-Holubovičovos vadovaujami Vilniaus universiteto archeologai, 1955 m. pilkapyną kasinėjo Trakų istorijos muziejaus archeologai, vadovaujami Natalijos Kovriginaitės, o 1964 m. – Lietuvos istorijos instituto archeologai, vadovaujami Onos Kuncienės. Radiniai saugomi Lietuvos nacionaliniame muziejuje ir Trakų istorijos muziejuje.

## Šaltiniai
Azijos diecezija

**Azijos diecezija** () – Senovės Romos administracinis vienetas (diecezija) dabartinės vakarų Turkijos teritorijoje.

Diecezija buvo įkurta III a. pabaigos – IV a. pradžios reformų metu, ir tapo viena iš 15 imperijos diecezijų. IV a. viduryje įsteigus dar stambesnius teritorinius vienetus – pretorines prefektūras, ji priskirta Rytų prefektūrai.

Diecezijai priklausė 11 provincijų: Azija, Helespontas, Salos, Lidija, Frygija I, Frygija II, Karija, Likija, Pisidija, Pamfilija ir Likaonija.

VII a. Bizantijos imperijoje vykdant administracinę reformą, dauguma diecezijos teritorijų įtrauktos į Anatolijos temą.
Sausašilio–Tumiškės miškai

**Sausašilio-Tumiškės miškai** – miškai šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų, Ignalinos rajonuose ir Visagino savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Dūkšto, aplink Visaginą, tarp Drūkšių, Luodžio ir Samavo ežerų. Priklauso Zarasų miškų urėdijai (Tumiškės, Smalvų girininkijoms) ir Ignalinos miškų urėdijai (Dūkšto, Gaidės girininkijoms). Apima 127 km² plotą.

Miškų masyvą sudaro 11 miškų: Tumiškės, Sausašilio, Gintėnų, Sedulos, Gaidės, Gailiutiškės, Karačiūnos, Magūnų, Salų ir kt. Paviršius kalvotas, daubotas. Būdingi dirvožemiai – jauriniai silpnai sujaurėję, velėniniai jauriniai smėliai bei priesmėliai ir žemapelkiniai durpžemiai. Gausu ežerų (52): Šventas, Visaginas, Smalvas, Smalvykštis, Asavas, Dūkštas, Luodykštis, Kampinis ir kt. Šiaurės rytuose yra pelkių, iš kurių didžiausia – Smalvykščio. Mišku teka Šventoji, taip pat teka Drūkšių ežero baseinui priklausantys upeliai (Gulbinė, Smalva, Karačiunka).

Medynai:
* pušynai: 78 %
* beržynai: 15 %
* eglynai: 6 %
* juodalksnynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 31 % medynų, pusamžiai medžiai 58 %, pribręstantys 7 %, brandūs 4 %.

Sausašilio-Tumiškės miškuose gyvena briedžiai, stirnos, šernai, elniai, vilkai, kiškiai, usūriniai šunys, lapės, voverės, kiaunės, barsukai, ūdros, bebrai, ondatros, yra įvairių plėšriųjų, vandens ir pelkių paukščių. Auga retos augalų rūšys, gausu uogų, grybų, vaistinių augalų. Vakarinė miško pusė saugoma Gražutės regioniniame parke (Smalvo-Smalvykščio, Gražutės draustiniai), rytuose yra Visagino botaninis draustinis.

Miškuose yra 8 pilkapiai, prie Smalvykščio stūkso Vitkūnų piliakalnis. Masyvą kerta Vilniaus–Daugpilio geležinkelis, plentai , . Miške įsikūrusios gyvenvietės: Visaginas, Žagarinė, Marceliškis, Drobiškės, Tumiškė, Kaziūriškės, Girutiškė II, Taboras, Ramybė, Karačiūna, Paberžuonė, Ąžuolynė, Platumos, Lapušiškė, Makaravas, Skryteliai ir kt.

## Šaltiniai
Saulutė (puošyba)

**Saulutė** – puošybinė detalė, būdinga tradicinei lietuvių sakraliajai architektūrai. Saulutės yra dažna kryžių koplytstulpių puošybinė dalis, saulutėmis puošiami bažnyčių, koplyčių, kitų šventviečių stogai, vartai, interjeras.

Saulutes sudaro plokščios geležies kryžmos, kurias centre jungia skritulys arba žiedas („Saulės diskas“), tiesa, kartais būna širdelės arba lapo pavidalo. Nuo centro driekiasi tiesūs ir banguoti „spinduliai“, perkryžos, mėnulio delčios ragai ir kt. Spinduliai dažnai primena žalčiukus, ornamentuoti geometriniais, augaliniais, kosminiais puošybiniais motyvais. Saulučių konstrukcija ir ornamentika sukuria grakštų siluetą, įvairiopą ažūrą.

Saulutes Lietuvoje kalė (nuo XVIII a.) tiek miestų cechų kalviai, tiek (XIX–XX a. pr.) kaimų, ypač Žemaitijos, liaudies meistrai.


Sodyba Kleboniskese2.jpg|Koplytstulpio saulutė (Kleboniškiai)
Seda.Baznycios kryzius su data, 2006-09-02.jpg|Sedos bažnyčios bokšto saulutė
Lithuania2.JPG|Įvairios saulutės


## Šaltiniai
Saulės dukrytės

**Saulės dukrytės** () – latvių mitologinės būtybės – dieviškosios Saulės dukterys. Apie jas daugiausia žinoma iš mitologinių dainų. Saulės dukrytės apibūdinamos kaip puošnios mergelės – pasidabinusios aukso, šilko, sidabro rūbais, aukso žiedais ir vainikais. Jos Saulės dvare verpia šilko siūlus, audžia aukso staklėmis, grėbia sidabro grėbliais. Žinoma mitologema apie Saulės dukrytes ir Dievo sūnelius: jie dirba, žaidžia drauge, bet Dievo sūneliai dažnai sulaužo Saulės dukryčių aukso žiedus, nuima vainikus. Jos dalyvauja dangiškose vestuvėse (joms peršasi ar tai Dievo sūneliai, ar Auseklis, ar Mėnulis).

Saulės dukrytės gretinamos su lietuvių Aušrine ir kitų indoeuropiečių aušros dievybėmis (graikų Eos, romėnų Aurora, senovės arijų Ušase ir kt.).

## Šaltiniai
Kapadokijos karalystė

**Kapadokijos karalystė**, dar žinoma kaip **Ariaratidų karalystė** – helenistinė valstybė, egzistavusi Mažojoje Azijoje (dab. rytų Turkijos teritorijoje), istoriniame Kapadokijos regione.

## Raida
IV a. pr. m. e. Kapadokija buvo valdoma kaip Achemenidų imperijos Kapadokijos satrapija. Paskutinis jos satrapas buvo Ariaratas I. Satrapiją nukariavus Aleksandrui Makedoniečiui, Ariaratui 331 m. pr. m. e. pavyko paskelbti nepriklausomybę ir tituluotis pirmuoju Kapadokijos karaliumi. 323 m. pr. m. e., diadochams dalijantis valdžią, teisę į Kapadokiją gavo Aleksandro karvedys Perdikas. Tačiau kadangi Ariaratas atsisakė paklusti, Perdikas jį užpuolė, nukryžiavo ir jėga pasodino savo vietininką Eumeną.

Ariarato sūnėnas Ariaratas II Armėnijoje išlaukė Eumeno mirties ir su Armėnijos karaliaus Ardoato pagalba atsiėmė Kapadokijos sostą. Tiesa, jis buvo priverstas pripažinti Seleukidų siuzerenitetą. Tačiau jo įpėdinis Ariamnas jau valdė nepriklausomai, o Ariaratas III vėl titulavosi karaliumi.

Valdant Ariaratui IV, Kapadokija užmezgė draugiškus ryšius su kaimynine Pergamo karalyste, o per šią – su Romos Respublika. Didžiausio suklestėjimo karalystė pasiekė valdant karaliui Ariaratui V, kuris tęsė draugišką politiką su Pergamu ir Roma, garsėjo kaip filosofas ir menų globėjas.

Jam mirus įpėdiniu liko mažametis sūnus, kuo pasinaudojo aplinkinių karalysčių valdovai. Pirmiausia Kapadokiją užpuolė Ponto karalystė, o po karaliaus mirties – Bitinijos karalystė. Bitinijos karalius Nikomedas III vedė karaliaus našlę, kad paimtų sostą, tačiau jį išvijo Ponto karalius Mitridatas VI. Šis kėlė valstybėje suirutę, keletą kartų sodindamas sau palankius mažamečius valdovus.

Tam tikrą stabilumą šalyje įnešė Roma, kuri 95 m. pr. m. e. į sostą pasodino Ariobarzaną I. Galutinis Ponto pralaimėjimas 63 m. pr. m. e. vėl sustiprino Kapadokijos pozicijas ir net išplėtė jos žemes Ponto sąskaita. Tačiau Roma nuolat kišosi į valstybės vidaus reikalus, galutinai paverdama ją protektoratu.

Kuomet Marko Antonijaus įsakymu buvo nužudytas Kapadokijos karalius Ariaratas X, 36 m. pr. m. e. į sostą buvo pasodintas Antonijaus kurtizanės sūnus Archelajas. Tuo metu augo Romos imteresai regione ir buvo ieškoma preteksto panaikinti šią tolimą rytų karalystę. Kuomet Archelajas, pakviestas į Romą ir sulaikytas ten, mirė, Kapadokija paversta Kapadokijos provincija.

## Dinastija

* Ariaratas I, 331–322 pr. m. e.
* Ariaratas II, 301–280 pr. m. e.
* Ariamnas II, 280–230 pr. m. e.
* Ariaratas III, 255–220 pr. m. e.
* Ariaratas IV Euzebas, 220–163 pr. m. e.
* Ariaratas V Euzebas Filopatoras, 163–130 pr. m. e.
* Orofernas, 157 pr. m. e.
* Ariaratas VI Epifanas Filopatoras, 130–116 pr. m. e.
* Ariaratas VII Filometoras, 116–101 pr. m. e.
* Ariaratas VIII, 101–96 pr. m. e.
* Ariaratas IX, c. 95 pr. m. e.
* Ariobarzanas I Filoromėjas, 95–~63 pr. m. e.
* Ariobarzanas II Filopatoras, ~63–51 pr. m. e.
* Ariobarzanas III Euzebas Filoromėjas, 51–42 pr. m. e.
* Ariaratas X Euzebas Filadelfas, 42–36 pr. m. e.
* Archelajas, 36 m. pr. m. e.–17 m. e. m.
Antipatridų dinastija

**Antipatridai** – trumpalaikė helenistinė dinastija ir jos sukurta valstybė, atsiradusi padalinus Aleksandro Didžiojo užkariautas žemes. Antipatridų centras buvo Makedonija, bet tam tikru laiku ji valdė ir visą Heladą (dab. Graikija).

## Raida

Aleksandras per trumpą laiką užkariavo Achemenidų imperiją, bet mirė jaunas, nepalikęs suaugusio įpėdinio. Imperiją pradėjo valdyti regentas Perdikas, o Aleksandro generolai Babilono padalinimo metu 323 m. pr. m. e. pasidalino imperiją. Vienas karvedžių, Antipatras, gavo valdyti vakariausias imperijos teritorijas, kur buvo Makedonija ir Graikija. Jam šios sritys buvo patvirtintos ir Triparadiso padalinimu (321 m. pr. m. e.).

319 m. pr. m. e. po Antipatro mirties jo valstybę paveldėjo sūnus Kasandras, kuris turėjo nuolat dėl valdžios kovoti su kitu generolu – Antigonu. 301 m. pr. m. e. Ipso mūšyje jam pavyko išlaikyti pozicijas Balkanuose. Tačiau netrukus po jo mirties, teisėtas Makedonijos įpėdinis Filipas IV mirė, o jo broliai Aleksandras ir Antipatras pradėjo tarpusavio rietenas. Tuo pasinaudojo Antigono sūnus Demetrijus I, kuris nugalėjo abu brolius ir perėmė Makedoniją ir Graikiją į savo valdžią.

## Karaliai
* Antipatras (323–319 pr. m. e.)
* Kasandras (319–297 pr. m. e.)
* Filipas IV (297 pr. m. e.)
* Aleksandras V (297–294 pr. m. e.)
* Antipatras II (296–294 pr. m. e.)
* Antipatras Etesijas (279 pr. m. e.)
Matty Healy

**Matty Healy** (g. 1989 m. balandžio 8 d. Londone) – Didžiosios Britanijos atlikėjas, dainų autorius, prodiuseris, grupės The 1975 narys/lyderis. Išgarsėjo 2013 m. su D. Britanijoje hitu tapusia daina „Chocolate“. Tais pat metais su grupe išleido savo debiutinį albumą „The 1975“.

## Biografija
Matthew Healy gimė žinomų aktorių Denisės Welch ir Timo Healy šeimoje, turi jaunesnį brolį Louisą. Jis augo Niukastle, Nortumberlande, o dešimties jo šeima išsikraustė į Maklsfieldą. Šešiolikos jis nusprendė netęsti mokslų koledže ir dirbo smulkius darbus kavinėse.

## Karjera

### 2001: Grupės formavimasis
2001 m. Healy savo mokykloje sutiko savo būsimuosius grupės narius Adamą Hanną, Džordžą Danielį ir Rosą Makdonaldą. Vietinės savivaldos darbuotojas rengė koncertus paaugliams, tad Hannas įkalbino Healy ir Makdonaldą įkurti grupę. Vėliau į grupę buvo priimtas Džordžas Danielis ir grupė pradėjo savo kūrybinį procesą. Grupės pavadinimai buvo įvairūs – TALKHOUSE!, Drive Like I Do, The Big Sleep, The Slowdown, kol galiausiai įsitvirtino The 1975 vardas.

### 2012: „Facedown“, „Sex“, „Music For Cars“ ir „IV EP“
2012 m. grupė išleido savo pirmąjį muzikinį kūrinį – trumpąjį albumą (EP) „Facedown“. Albumas sulaukė netikėtos sėkmės, o pagrindinis singlas buvo grojamas BBC radijuje.

Vėliau 2012 . grupė išleido antrąjį EP „Sex“. Po šio EP grupė paskelbė savo turą. Nuo šio turo The 1975 keliavo ir koncertavo įvairiose šalyse iki pat 2015 metų ir taip gavo sunkiausiai dirbančios grupės titulą.

2013 m. grupė išleido trečią EP „Music For Cars“, kurio pagrindinis singlas „Chocolate“ sulaukė didelio pasisekimo.

2013 m. buvo išleistas paskutinis The 1975 EP „IV EP“.

The 1975 sąmoningai iškart neleido pilno albumo LP, bet pilnai siekė atskleisti savo grupės būdą leisdami trumpuosius albumus, kurie leidžia pamatyti grupės visapusiškumą.

### 2013–2014: „The 1975“
2013 m. rugsėjo 2 d. The 1975 išleido savo debiutinį albumą „The 1975“, kurį prodiusavo jie patys ir Maikas Crossey, kuris prodiusavo albumus „Arctic Monkeys“. Grupė susidūrė su sėkmė- jų koncertų bilietai būdavo išparduodami dar prieš debiutinį albumą, o vos šiam išėjus internete jau pradėjo veikti vadinamieji skalperiai, superkantys bilietus ir vėliau juos pardavinėjantys kelis kart brangiau. Grupė buvo kviečiama į garsiausius pasaulio festivalius, tokius kaip Coachella, Glastonbury, T In The Park ir t. t.

### 2014 – dabartis: Medicine, antrasis albumas
2014 m. spalio 31 d. grupė paviešino dainą Medicine, parašytą filmo „Drive“ garso takelio naujai versijai.

2015 m. birželio 1 d. grupė paskelbė apie savo atgimimą, nespalvotos estetikos atsisakymą ir paskelbė naujas Britanijos turo datas.

## Asmeninis gyvenimas
Healy yra aktyviai prieš religiją pasisakantis ateistas ir humanistas, palaiko Britų Humanistų Asociaciją.

2013 m. filmuojant singlo „Chocolate“ klipą jis susipažino su modeliu Gemma Janes, su kuria pradėjo draugauti. Santykiai nutrūko 2014 m. vasarą, spėjama dėl Healy apgaudinėjimo su amerikiete dainininke Halsey.
Satkūnų miškai

**Satkūnų miškai** – miškai šiaurės Lietuvoje, Joniškio rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Joniškio. Priklauso Joniškio miškų urėdijai (Satkūnų girininkijai). Apima 13,2 km² plotą.

Masyvą sudaro Satkūnų ir Saugėlaukio miškai. Būdingas lygus paviršius. Dirvožemiai velėniniai glėjiški ir velėniniai karbonatiniai sujaurėję priemoliai. Vakariniu pakraščiu prateka Sidabra, rytiniu – Audruvė (Lielupės baseinas).

Medynai:
* uosynai: 25 %
* beržynai: 23 %
* baltalksnynai: 22 %
* drebulynai: 15 %
* eglynai: 13 %
* pušynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 19 % medynų, pusamžiai medžiai 41 %, pribręstantys 18 %, brandūs 22 %.

Satkūnų miškuose gyvena briedžiai, stirnos, šernai, elniai, kiškiai, usūriniai šunys, lapės, voverės, kiaunės.

Netoli miškų įsikūrę Satkūnai, Bariūnai, Saugėlaukis, Skilvioniai.

## Šaltiniai
Kaufland

**„Kaufland“** – maisto produktų mažmeninės prekybos tinklas, priklausantis „Schwarz Beteiligungs GmbH“ kompanijai, kuri kartu su „Lidl“ ir „Handelshof“ yra „Schwartz-Gruppe“ grupės dalis.

Centrinė bendrovės būstinė yra Nekarzulme. Kitos būstinės yra Heilbrone ir Veinsberge (IT būstinė).

„Kaufland“ savo pirmąją parduotuvę atidarė 1984 m. Nekarzulme, greitai plėtėsi ir tapo vienu didžiausių tinklų tuometinėje Vakarų Vokietijoje. Šiuo metu koncernui priklauso 1270 parduotuvių, iš jų 660 Vokietijoje. Kitos parduotuvės yra Vidurio ir Rytų Europos šalyse – Čekijoje, Lenkijoje, Kroatijoje, Bulgarijoje, Slovakijoje, Rumunijoje ir Moldovoje. Parduotuvių plotas siekia nuo 2 200 iki 15 000 m². Kai kurios parduotuvės Vokietijoje dirba pailgintą laiką ir yra atidarytos nuo pirmadienio iki šeštadienio nuo 6 iki 22 val. ar 24 val., kai kurios net iki 2 val. nakties.

## Istorija

„Kaufland“ tinklo istorija prasidėjo, kai 1930 m. Joseph Schwarz tapo vienu iš komanditinės bendrovės „Südfrüchte Großhandlung Lidl & Co“ Heilbrone savininkų. Firma buvo pervadinta į „Lidl & Schwarz KG“. Įmonė ėmė sparčiai plėstis ir tapo maisto produktų didmenininku.

Antrojo pasaulinio karo metu 1944 m. įmonė buvo sunaikinta, tačiau per vėlesnius 10 metų atkurta. 1954 m. įmonė Heilbrone vėl įsteigė savo būstinę ir buvo priimta į „A & O Handelskette“ tinklą. Su kompanija „Handels- und Fruchthof Heilbronn GmbH“ buvo atidarytas pirmasis regioninis prekių sandėlis šiaurės Viurtemberge. 1964 m. kompanija išsiplėtė ir atidarė mėsos prekybos padalinį. 1968 m. pirma „Handelshof“ išparduotuvė buvo atidaryta Baknange. Po Joseph Schwarz mirties 1977 metais jo sūnus Dieter Schwarz perėmė kompanijos valdymą. 1984 m. atidarytas pirmasis „Kaufland“ prekybos centras Nekarzulme, mieste, kuriame nuo 1972 metų yra kompanijos būstinė.

Po Vokietijos susivienijimo „Kaufland“ tinklas išplėtė savo veiklą į Rytų Vokietiją ir ten atidarė daugybę parduotuvių. Pirmoji „Kaufland“ tinklo parduotuvė Rytų Vokietijoje buvo atidaryta 1990 metais Meisene, pirmasis „Kaufmarkt SB Warenhaus“ buvo atidarytas Zviske 1994 metais. Pirmasis „Kaufland“ prekybos centras už Vokietijos ribų buvo atidarytas Čekijoje, Kladne. Vėliau „Kaufland“ atidarė savo parduotuves Slovakijoje (nuo 2000 m.), Kroatijoje (nuo 2001 m.), Lenkijoje (nuo 2001 m.), Rumunijoje (nuo 2005 m.) ir Bulgarijoje (nuo 2006 m.).

2006–2007 m. „Kaufland“ toliau atidarinėjo parduotuves Vokietijoje, be to periminėjo ir konkurentų filialus. 2007 m. kompanija pranešė, jog „Kaufland“ tinkle vien Vokietijoje dirba 73 tūkst. darbuotojų.

2009 m. gruodį „Kaufland“ pranešė, jog į naujai statomą mėsos apdirbimo cechą Heiligenštate (Tiuringija) iki 2013 m. investuos 85 milijonus eurų ir įdarbins apie 400 vietinių darbuotojų, kurie pristatys 45 tūkstančius tonų mėsos į 600 „Kaufland“ parduotuvių.

2010 m. sausio 1 d. „Kaufland“ grupė įsigijo visas penkias „Schleckerland“ vaistines Ehingene, Geislingene, Tempėje, Noi Ulme ir Švabijos Gmiunde ir visoms išskyrus Noi Ulmo vaistinėms buvo suteiktas „Kaufland“ prekės ženklas. Vaistinė Noi Ulme buvo uždaryta, kadangi „Kaufland“ ten jau vykdė veiklą.

## Veikla

## Šaltiniai
Kaimo kunigo dienoraštis

**Kaimo kunigo dienoraštis** () – 1951 m. Prancūzijoje sukurta drama pagal to paties pavadinimo Georges Bernanos romaną. Filmas nominuotas BAFTA bei pelnė kelis apdovanojimus Venecijos kino festivalyje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Claude Laydu – kunigas
* Jean Riveyre – grafas
* Adrien Borel – Torcio kunigas
* Rachel Berendt – grafienė
* Nicole Maurey – mis Liusė
* Nicole Ladmiral – Šantalė 

## Turinys

Į nedidelį Prancūzijos miestelį atvyksta naujas kunigas (jo vardas filme nėra minimas). Jis jaunas, tik ką baigęs seminariją, be to, turi sveikatos problemų, dėl ko labai mažai valgo. Atvykėlis nuo pat pradžių nekelia didelio pasitikėjimo parapijiečiams, kurie nelinkę keisti savo papročių ir prietarų, tačiau nepaisant to, jis stengiasi bet kokiomis priemonėmis vykdyti savo misiją ir atvesti žmones į tikėjimo kelią... 

## Apdovanojimai
* BAFTA (nominacija) – geriausias užsienio aktorius (C. Laydu)
* Venecijos kino festivalis – geriausias režisierius (R. Bresson)
* Venecijos kino festivalis – geriausias kinematografija
* Venecijos kino festivalis – Italijos kino kritikų apdovanojimas
* Venecijos kino festivalis (nominacija) – Auksinis liūtas (R. Bresson)