open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karo taryba

**Karo taryba** – posėdis, šaukiamas karinės vadovybės, skirtas aptarti planams ir priimti galutiniams sprendimams.

Pasak 1911-1915 m. Sankt Peterburge leistos „Karinės enciklopedijos“, karo tarybos turi prasmę keliais atvejais: kai karo taryba šaukiama ne sprendimui priimti, o tik siekiant išsiaiškinti aplinkybes, kai vadas, jau priėmęs sprendimą, dar nori išsiaiškinti, ar gali pasikliauti pavaldiniais, ir kai vadas svyruoja tarp dviejų sprendimų.

## Išnašos
Eidlaukiai

**Eidlaukiai** (, nuo 1938 m. *Holländerei*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 2 km į šiaurę nuo Šilėnų, prie Ežerupės.

## Istorija

Įkurti prieš 1722 m. Iki 1785 m. minimi *Hollendrey* vardu. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 3 ugniakurais, 1821 m. – valstiečių kaimas su 27 gyventojais. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Šilėnų valsčiui. 1857 m. prie kaimo prijungti Pliklaukiai. 1905 m. lietuviai sudarė 76 % kaimo gyventojų. 1928 m. kartu su Pliklaukiais prijungti prie Šilėnų. Tikintieji iki 1793 m. priklausė Viliūnų, vėliau – Šilėnų evangelikų liuteronų parapijai. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kinijos moterų regbio-7 rinktinė

**Kinijos moterų regbio-7 rinktinė** – komanda atstovaujanti Kinijai tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Kinijos regbio asociacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio taurė

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kompjeno paliaubos (1918)

**Kompjeno paliaubos** – Pirmąjį pasaulinį karą užbaigusios paliaubos, sudarytos tarp Sąjungininkų ir Vokietijos imperijos atstovų 1918 m. lapkričio 11 d. prie Kompjeno, geležinkelio vagone, 5:15.

Iš Sąjungininkų pusės jas pasirašė Ferdinandas Fošas ir Roslinas Vemisas, iš Vokietijos imperijos pusės – Matiasas Ercbergeris, Alfredas fon Oberndorfas, Detlofas fon Vinterfeldtas, Ernstas Vanselovas.

## Išnašos
Kompjeno paliaubos (reikšmės)

**Kompjeno paliaubos** gali reikšti:

* Kompjeno paliaubos (1918) – paliaubos, užbaigusios Pirmąjį pasaulinį karą.
* Kompjeno paliaubos (1940) – paliaubos, užbaigusios Mūšį dėl Prancūzijos.
Jerevano šv. Grigaliaus Švietėjo katedra

**Jerevano šv. Grigaliaus Švietėjo katedra** (, *Surb Grigor Lusavorich mayr yekeghetsi*), arba **Jerevano katedra** – Armėnijos apaštalų bažnyčiai priklausanti katedra. Ji stovi Armėnijos sostinės Jerevano centriniame Kentrono rajone ir laikoma vienu didžiausių religinės paskirties pastatų Pietų Kaukaze kartu su Tbilisio Šventosios Trejybės katedra (žinoma kaip Samebos katedra). Didingas statinys pastebimas iš daugelio Jerevano miesto vietų.

Kita armėniška šv. Grigaliaus Švietėjo bažnyčia Jerevano centre jau stovėjo. Sovietinės valdžios sprendimu, 1937 m. ji buvo nugriauta. Bažnyčia ir varpinė gerai derėjo su miesto architektūriniu ansambliu, todėl šios šventyklos sunaikinimas buvo didelė netektis bendrai miesto panoramai. Jos vieta šiuolaikiniame Jerevane yra Amiriano gatvėje, čia pastatyta Egišės Čiarenco vardo mokykla. 

Katedrą statyti buvo nuspręsta katoliko Vazgeno I iniciatyva. Statybos prasidėjo 1997 m., joms gausiai paaukojo užsienio armėnų filantropai. Pašventinta 2001 m. rugsėjo 23 d., minint 1700-ąsias krikščionybės paskelbimo Armėnijos valstybine religija metines. Katedroje yra šv. Grigaliaus Švietėjo relikvijos, kurios buvo atvežtos iš Neapolio (Italija). Netrukus po katedros pašventinimo, antrąją savo vizito Armėnijoje dieną,  čia apsilankė Romos popiežius Jonas Paulius II.

Didžiulė katedra yra kompleksas, susidedantis iš trijų bažnyčių: 1700 vietų pagrindinės bažnyčios su karaliaus šv. Tiridato bei karalienės šv. Ašchenos koplyčiomis (abi po 150 vietų). Šios dvi karališkosios figūros buvo esminiai šv. Grigaliaus pagalbininkai atverčiant Armėniją į krikščionybę. Varpinės bokštas (kurį sudaro daugiau nei 30 arkų) stovi prie katedros įėjimo. Bendras komplekso plotas yra 3 822 m², o katedros aukštis – 54 m. 


Andranik statue and Saint Gregory Cathedral 0812a.jpg|Katedros prieigose – nacionalinio didvyrio Andraniko Ozaniano paminklas
2014 Erywań, Katedra św. Grzegorza Oświeciciela (10).jpg|Katedros kompleksas
Iglesia de San Grigor Lusavorich, Ereván, Armenia, 2016-10-03, DD 05.jpg|Interjeras
Iglesia de San Grigor Lusavorich, Ereván, Armenia, 2016-10-03, DD 06.jpg
Yerevan, Surb Grigor Lusavorich Church3.JPG


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
TJK Legion

**Talino futbolo klubas „Legionas“** (), o trumpai **Tallinna JK Legion** arba **TJK Legion** – Estijos futbolo klubas iš Talino.

## Istorija
Klubas įkurtas 2008 m., kai susijungė Tallinna JK ir SK Legion klubai.

Žaisdavo žemesniuose šalies divizionuose. 2019 tapo Esiliiga nugalėtojais.

Nuo 2020 m. rungtyniavo Meistriliiga, tačiau aukščiausioje šalies lygoje ilgam įsitvirtinti nepavyko.

## Pasiekimai
;  Esiliiga (II pakopa)
*  **Nugalėtojai (1):** 2019 m.

;  Esiliiga B (III pakopa)
*  **Nugalėtojai (1):** 2018 m.

## Sezonai

## Lietuviai
*  Sigitas Olberkis, gynėjas (2021 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Erebunio tvirtovė

**Erebunio tvirtovė** (), arba *Arin Berdo tvirtovė* (, 'Kraujo tvirtovė') – senovės urartų įtvirtintas miestas, kurio liekanos stūkso Jerevane (Armėnija), ant Arin Berdo kalvos.  Išlikę XVIII a. pr. m. e. gynybinių sienų, rūmų su asirišku dekoru, šventyklų, ūkinių pastatų, rūsių grūdams ir vynui laikyti griuvėsiai, dantiraščio įrašų apie tvirtovės, rūmų, šventyklų statybą.  

## Istorija

Erebunis buvo viena iš kelių tvirtovių, pastatytų palei šiaurinę Urartijos sieną, buvo vienas iš svarbiausių didžiosios karalystės politinių, ekonominių ir kultūrinių centrų. Erebunį įkūrė Urartijos karalius Argištis (Menua sūnus) 782 m. pr. m. e. kaip tvirtovę urartams apsaugoti Ararato slėnyje. 

Pats vardas „Jerevanas“ kildinamas iš *Erebuni*, nes Erebunis buvo Jerevano apsuptyje, taip pat dėl ​​kalbinių įrodymų – išvertus iš armėnų kalbos Erebunio ir Jerevano vardus sieja artima semantinė reikšmė – „tėvo rezidencija“. Taigi, Erebunis tapatinamas su Jerevanu, o 782 m. pr. m. e. laikomi Jerevano įkūrimo metais. Po miesto sunykimo tarp IV ir III a. pr. m. e. neišlikę duomenų, kad Jerevano vietoje stovėjo reikšminga gyvenvietė. Miestas vėl pradėtas kurti tik nuo III a. pr. m. e. apie 2 km į šiaurę nuo Erebunio, bet jau vadintas Jerevanu.


Erebuni Walls1.JPG|Išorinė siena
Erebuni110.jpg|Laiptai 
Erebuni museum stone 1291cropped.jpg|Senovinio vandentiekio fragmentai
Erevan - La forteresse d'Erébouni 04.JPG|Sienos puošyba šventykloje
Urartian language stone, Erebuni museum a.jpg|Dantiraštis apie grūdų saugyklos užpildymą


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Erebunio tvirtovė  *armenica.org*
*
Pliklaukiai

**Pliklaukiai** (, nuo 1938 m. *Plickfelde*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Šilėnų, prie Ežerupės.

## Istorija

Įkurti 1686 m. Senesni pavadinimai: Naujininkai (*Naujeninken*, iki 1719 m.), Kruslaukiai (*Kruslaugken*, iki 1746 m.). 1785 m. buvo šatulinių kulmiškių kaimas su 3 ugniakurais, 1823 m. – 3 šatulinių kulmiškių ūkiai su 35 gyventojais. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Šilėnų valsčiui. 1857 m. prijungti prie Eidlaukių kaimo. Tikintieji iki 1793 m. priklausė Viliūnų, vėliau – Šilėnų evangelikų liuteronų parapijai. 1910 m. turėjo 11 gyventojų. Po Antrojo pasaulinio karo kaimas išnyko.

## Šaltiniai
Matenadaranas

**Matenadaranas** (, 'knygų saugykla') – viena seniausių ir didžiausių rankraščių ir archyvinių dokumentų saugyklų pasaulyje, vienas svarbiausių Armėnijos ir Rytų šalių mokslo tiriamųjų centrų, kuris įsikūręs Jerevane.

Matenadaranas (oficialiai – Šv. Mesropo Maštoco senovinių rankraščių institutas) restauruoja, tiria, verčia ir publikuoja rankraščius. 2008 m. duomenimis, jame buvo saugoma daugiau kaip 17 000 armėnų, graikų, lotynų, arabų, persų, sirų, hebrajų, etiopų, hindi, kinų, japonų ir kitų kalbų senovinių rankraščių rinkinių. Turimos kolekcijos apima senovės ir viduramžių kultūrą, literatūrą, vertimus, meno istoriją, muziką ir teatrą, įvairių mokslų kryptis. Turima apie 300 000 archyvinių dokumentų. Veikia atviras lankytojams muziejus, kuris 2018 m. sulaukė 112 000 svečių.

## Istorija

Matenadaranas buvo sukurtas 1920 m. nacionalizavus Ečmiadzino vienuolyno rankraštyną. Šios kolekcijos sukūrimo pradžia siekia V a., yra susijusi su teologu, armėnų raštijos pradininku Mesropu Maštocu (362-440). 1939 m. rankraščiai buvo perkelti iš Ečmiadzino į Jerevaną. Įstaigai, pertvarkytai į mokslinių tyrimų institutą, 1959 m. pastatyti šiuolaikiniai matenadarano rūmai. 1984 m. išleistas pirmasis bendrojo kolekcijos katalogo tomas.

## Galerija

2014 Prowincja Armawir, Wagharszapat, Chrześcijańskie Centrum Edukacyjne (02).jpg|Buvusi rankraščių saugykla Ečmiadzine
Matenadaran (29).JPG|Naujasis pastatas (pastatytas 2011 m.)
Matenadaran 6.jpg|Vienas iš koridorių
Matenadaran exhibition.jpg|Ekspozicija
Geography of Ptolemy, facsimile copy, Matenadaran, Yerevan.jpg|Ptolemėjo geografija (kopija)

 
## Nuorodos

* Matenadaranas, oficiali svetainė (armėnų k.)
*
Armėnijos istorijos muziejus

**Armėnijos istorijos muziejus** () – pagrindinis istorijos muziejus Armėnijoje, įsikūręs Jerevane, turintis archeologijos, numizmatikos, etnografijos, moderniosios istorijos ir restauravimo skyrius. Tame pačiame pastate, be Istorijos muziejaus, veikia ir Nacionalinė galerija. 

Istorijos muziejus buvo įkurtas 1920 m. Turi sukaupęs nacionalinę 400 000 eksponatų kolekciją. Apie 35 % pagrindinės kolekcijos sudaro su archeologija susiję daiktai, kiti 8 % kolekcijos – su etnografija, 45 % kolekcijos – su numizmatika ir 12 % kolekcijos sudaro įvairūs dokumentai. Turi nacionalinio muziejaus statusą ir yra įsikūręs centrinėje Respublikos aikštėje Jerevane. Valstybė finansiškai remia muziejų ir jai priklauso kolekcija bei pastatas. Muziejus vykdo konservavimo ir restauravimo darbus bei skelbia Armėnijos architektūros, archeologijos, etnografijos ir istorijos darbus. Buvo paskelbta leidinių serija apie archeologinius kasinėjimus nuo 1948 m. Muziejus taip pat vykdo švietimo ir mokslo programas, susijusias su Armėnijos istorija ir kultūra.

Muziejus dalyvavo įvairiose tarptautinėse parodose, įskaitant 1968 m. Budapešte, 1970 m. Paryžiuje, 1974 m. Leningrade, 1975 m. Spokane (Vašingtono valstija), 1977 m. Los Andžele, 1979 m. Tartu, 1979 m. Kijeve, 1980 m., Cukuboje (Ibarakio prefektūra) , Venecijoje, 1987 m. „Pavillon des Arts“ Paryžiuje, 1999 m. Luvre Paryžiuje, 2008-2009 m. Niujorke, 2009 m. Salonikuose, 2009 m. Ermitažo muziejuje Sankt Peterburge, 2010 m. Prinstono universiteto (JAV) dailės muziejuje, 2014–2015 m. Metropoliteno muziejuje (Niujorkas). 

## Galerija


Statue of King Gagik I Bagratid (copy) (3).jpg|Karaliaus Gagiko I skulptūra
Wiki loves Yerevan tour (27).jpg|Muziejaus erdvė
Khatchkar in Yerevan 003.jpg|Chačkaras
Sculpture exposée devant le musée d'histoire (Erevan).JPG|Skulptūra
ShoeLikeGoblet.jpg|Urartų epochos eksponatas

 

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Dovydas Sasunietis

**Dovydas Sasunietis** (), **Sasuniečiai**, arba **Sasuno narsuoliai** (, *Sasna tsřer*) – armėnų viduramžių herojinio epo pavadinimas, vienas svarbiausių armėnų tautosakos kūrinių, sukurtas liaudies pasakotojų apie narsuolius karžygius iš senovės armėnų regiono Sasuno. Epas buvo itin paplitęs Vakarų Armėnijoje (dabar – Turkijos teritorija). XIX–XX a. pradžioje buvo užrašyta 160 kūrinio variantų, iš jų paskelbta 70. 

Pirmą kartą epas išspausdintas 1874 m. Konstantinopolyje. Pilniausia publikacija pavadinimu „Dovydas Sasunietis“ išleista 1939 m. Armėnijos sostinėje Jerevane. Epo pagrindu sukurta įvairių kitų literatūros kūrinių (poemų, apysakų ir kt.).

## Siužetas

Herojinį epą sudaro 4 šakos: Sanasaras ir Bahdasaras, Mheras Vyresnysis, Dovydas Sasunietis (populiarausia šaka) ir Mheras Jaunesnysis. Kūrinyje perteikiamos VII–X a. armėnų kovos su arabais, paminėti ir ankstesni – V a. istoriniai įvykiai. Siužete yra mitologinių motyvų, akcentuojama krikščioniška ideologija. Epo herojais pristatomi vienos šeimos keturių kartų stiprūs ir narsūs atstovai. Kartu parodomi ir jų elgesio trūkumai, klaidos, nukrypimai nuo dorovės normų. Už tai jie griežtai baudžiami. Kovojančiam už teisingą reikalą herojui ant peties nusileidžia Kovos kryžius (kovos šūkis: „Duona ir vynas, ir Kryžius ant mano peties!“), bet jam pažeidus moralės principus, Kryžius dingsta, o su juo – ir sėkmė. Populiariausios šakos „Dovydas Sasunietis“ herojus Dovydas yra naivokas, geraširdis ir nedorėlių lengvai apgaunamas. Jam gaila ne tik savųjų, bet ir priešo karių, todėl jų vadui vietoj mūšio siūlo dvikovą.

## Epo skaitymai

2012 m. epo „Sasuno narsuoliai“ arba „Dovydas Sasunietis“ vaidybos tradicija buvo įtraukta į UNESCO nematerialaus pasaulio paveldo sąrašą. Epas pasakojamas lyrišku balsu su tam tikru ritmu, o atskiros jo dalys giedamos. Šie skaitymai vyksta kasmet pirmąjį spalio šeštadienį (Epo dienos šventė kai kuriuose kaimuose), per vestuves, gimtadienius, krikštynas ir svarbiausius nacionalinius kultūros renginius. Paprastai epo pasakotojas sėdi dėvėdamas tautinį kostiumą, jam pritaria duduko, medinio pučiamojo instrumento, melodija. Epo pasakotojais gali būti bet kas, nepriklausomai nuo lyties, amžiaus ar turimos profesijos. Tai perduodama iš kartos į kartą šeimose, labiausiai kaimo bendruomenėse, glaudžiai susijusiose su liaudies kultūra. Šie spektakliai trunka iki dviejų valandų, epas pasakojamas dalimis.


"Sasuntsi Davit" Gallery.jpg|Sieninis Dovydo Sasuniečio reljefas 
The Soviet Union 1968 CPA 3672 stamp (David of Sassoun Monument in Yerevan (Yervand Kochar, 1959) and Ararat Mountains) cancelled.jpg|Pašto ženklas (1959)
The Soviet Union 1990 CPA 6204 stamp (David of Sassoun, Armenian epic poem. Men, arches. M. Abegyan).jpg|Pašto ženklas (1990)
RR3012-0013R USSR-1991-5rubles-CuNi-Monuments DavidOfSassoun-b.jpg|Moneta (1991)
AM 25 dram Ag 1994 David b.png|Moneta (1994)


## Bibliografija

* Nairi Zarianas. *Dovydas Sasunietis*: apysaka armėnų epo motyvais; iš rusų k. vertė J. Žemaitis; iliustr. M. Sosojanas. Vilnius: Vaga, 1972, 239 p. 

## Šaltiniai
Dikiautai

**Dikiautai** (, nuo 1938 m. *Waldried*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 21 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 15 km į pietryčius nuo Lazdynų, Vieškalnių girios pietrytiniame pakraštyje.

## Istorija

Minimi nuo 1660 m. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 5 ugniakurais, 1821 m. – valstiečių kaimas su 29 gyventojais. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Visbarynų valsčiui. Tikintieji iki 1793 m. priklausė Lazdynų, vėliau – Šilėnų evangelikų liuteronų parapijai. Šalia kaimo buvo nedidelė, ~1 km² ploto pelkė – Dikiautų Plynė (). Kaime buvo malūnas, dvaras. Po Antrojo pasaulinio karo kaimas išnyko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dianšanas

**Dianšanas** (tradic. kin. 澱山湖, supapr. kin. 淀山湖, pinyin: *Diànshān Hú*) – natūralaus gėlo vandens ežeras, esantis Čingpu, Šanchajuje, Kinijoje. Telkšo apie 60 km į vakarus nuo miesto centro. Plotas 62 km². Tai pagrindinis miesto geriamojo vandens šaltinis.

Ežeras susidarė iš Taihu ežero, savo ruožtu maitinamo Jangdzės, nuotekinių vandenų. Iš ežero išteka Huangpu upė, geriamuoju vandeniu aprūpinanti visą miestą. Dianšanas visame plote labai seklus, tinkamas laivybai valtimis, laiveliais, kurių didžiausia grimzlė neviršija 1 m. Dėl nedidelio gylio jau nuo imperatorių laikų kėlė problemas vidaus laivybai. Todėl 1190–1194, 1328 ir 1523 m. buvo gilintas. 1949 m. įrengtos trys užtvankos, dar dukart gilintas.

Greta ežero įsikūręs senovinis miestelis ant vandens Džudziadziao, populiari turistų lankoma vieta.

## Sportas
2025 m. ežere vyko 2025 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas.

## Išnašos
Akceleracija

**Akceleracija** () – lytinio brendimo greitėjimas ir ankstyvėjimas, galutinių kūno matmenų (ūgio, masės) didėjimas. 

Pastebėta XIX a. pabaigoje, paspartėjo XX a. Pirmiausia ji prasidėjo ekonomiškai išsivysčiusiuose regionuose – Vakarų Europoje, Skandinavijoje, JAV, Kanadoje, išplito Vidurio ir Rytų Europoje, vėliausiai pasiekė Aziją, kai kurias Afrikos šalis. Iš pradžių labiau paveikė urbanizuotas vietoves, pastaruoju metu akceleracija mieste ir kaime reiškiasi vienodai. Stipriau atsiliepė šiaurinėms populiacijoms.

XIX–XX a. sandūroje lietuvėms pirmosios mėnesinės prasidėdavo vidutiniškai 15,2 metų (gyvenančioms mieste) ir 15,4 metų (gyvenančioms kaime), o 2001 m. – atitinkamai – 13,3 metų ir 13,8 metų. 2010 m. vidutinis menstruacijų pradžios amžius – 13,1., 2015 m. – 12,8. Apie berniukų brendimą duomenų beveik nėra.

Taip pat padidėjo vyrų ūgis Lietuvoje (1875–2001 m.) – 16 cm (dabar vidutinis ūgis brendimo pabaigoje – apie 181 cm); moterų lietuvių padidėjo 13 cm (dabar vidutinis ūgis – apie 168 cm). Naujausi tyrimai atskleidžia, kad sustojo Lietuvos vaikų ūgio akceleracija. Per dešimtmetį iki 1990-ųjų jie paaugo vidutiniškai 2–3 cm. 2010 m. duomenimis, vidutinis vaikų ūgis per dešimtmetį nuo 1990-ųjų padidėjo 1–2 cm.

2010 metais atliktas žvalgomasis tyrimas parodė, kad nutukimo paplitimas kai kuriose amžiaus grupėse per dešimtmetį padidėjo 1–3 proc., antsvorio, t. y. padidėjusio svorio, bet dar ne nutukimo, užfiksuota 5–7 proc. daugiau. 2013–2014 metų tyrimų rezultatai atskleidė, kad nutukimo paplitimas per penkerius metus padidėjo 5–6 proc., o antsvorio – maždaug 10 procentų. Vienas reikšmingesnių mergaičių lytinio brendimo akceleracijos veiksnių.

## Išnašos
Jerevano operos teatras

**Armėnijos nacionalinis akademinis Aleksandro Spendiariano vardo operos ir baleto teatras**, arba **Jerevano operos teatras** – operos ir baleto teatras, įsikūręs Jerevane (Armėnija).

## Istorija

Pirmasis operos teatro pasirodymas įvyko 1930 m. lapkričio 28 d., minint 10-ąsias Sovietų Armėnijos metines. 1933 m. sausio 20 d. buvo oficialiai atidarytas teatro pastatas. Netrukus buvo įkurta baleto trupė.  Pirmasis baleto spektaklis įvyko 1935 m. – pristatytas Piotro Čaikovskio „Gulbių ežeras“.

Remiantis A. Tamaniano projektu ir prižiūrint jo sūnui, 1939 m. teatro salė buvo baigta statyti, o operos  teatras pavadintas kompozitoriaus Aleksandro Spendiariano (1871-1928) vardu. Didelės apimties statybos darbai dar nebuvo baigti iki 1953 m., kol visas pastatas buvo galutinai užbaigtas ir įgavo dabartinę formą.

Teatro atidarymas paskatino kurti naujas nacionalines operas ir baletus. Pirmasis armėnų baletas buvo Aramo Chačaturiano „Laimė“. Remdamasis šiuo baletu kompozitorius netrukus sukūrė „Gajanė“, su kuria koncertavo visame pasaulyje. Daugelis kitų armėnų kompozitorių sukūrė operų ir baletų. Bėgant metams teatre dirbo žymūs menininkai: dainininkai Goharas Gasparianas, Tatevik Sazandarian, Pavelas Lisicianas, Gehamas Grigorianas, Anahit Mechita, dirigentas Konstantinas Saradževas, baleto meistrai Vilenas Galstianas, Rudolfas Charatianas, dailininkai Martirosas Sarianas, Minas Avatesianas.

Nuo 1935 m. Jerevano operos teatre pradėta  rodyti armėnų opera „Anuš“ (aut. Armenas Tigranianas). Tai buvo puikus Armėnijos operos istorijos puslapis. „Anuš“ iki šiol yra teatro repertuare. Vienas iš sopranų, šiuo metu atliekantis šį vaidmenį, – Marija Movsisian.

Nuo atidarymo teatras atliko daugiau nei 200 armėnų, rusų ir Vakarų Europos kompozitorių sukurtų operų ir baletų. Teatro trupė koncertavo daugiau nei 20 šalių, pvz. Rusijoje, Ispanijoje, Libane, JAV, Graikijoje, Vokietijoje. 1956 m. teatras gavo Nacionalinio akademinio operos ir baleto teatro statusą.

Teatre taip pat vyko koncertai, kuriuose dalyvavo atlikėjai Šarlis Aznavuras, Janas Andersonas, Džonas Maklaflinas, grupė „Akvarium“ ir daugelis kitų.
 
## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Hrazdano stadionas

**Hrazdano stadionas** () – įvairios paskirties stadionas, esantis Jerevane, Armėnijoje. Didžiausias ir vienintelis dviejų aukštų stadionas Armėnijoje.

## Istorija

Pastatytas per 11 mėnesių, atidarymas įvyko 1971 m. gegužės 19 d. Sovietmečiu tai buvo vienas talpiausių SSRS stadionų ir vienas iš nedaugelio dviejų aukštų. Šiame stadione vietos klubas Jerevano „Araratas“ pasiekė žymiausias pergales – laimėjo SSRS futbolo čempionatą (1973), SSRS taurę (1973, 1975). SSRS nacionalinė rinktinė stadione surengė tik dvejas rungtynes (abejas 1978) – su Suomija (10:2) ir Graikija (0:2). Vėliau stadione žaidė Armėnijos futbolo čempionato klubai, šalies nacionalinė rinktinė.

2002 m. stadionas buvo restauruotas, restauracija buvo tęsiama 2006–2008 m. Iš pradžių jame tilpo 75 000 žiūrovų, po dalinės rekonstrukcijos liko 69 000 vietų. Po atskirų sėdimų vietų įrengimo stadionas talpina 55 000 žiūrovų. Antras aukštas įrengtas tik virš vakarinių tribūnų, į kylančios  kalvos šlaito pusę. Rytinėje pusėje, žemiau, teka Hrazdano upė. 

## Galerija

Team Ararat 73 sculpture Yerevan - 2.jpg|Skulptūra „Ararato“ klubui
Hrazdan Stadium, Yerevan2018-1.jpg|Hrazdano stadionas
HrazdanArmeniaTurkey.JPG|Armėnija-Turkija (2008)
Hrazdan Stadium, Yerevan, Armenia - panoramio.jpg|Armėnija-Italija (2012)


## Nuorodos

* Apie stadioną ''worldstadiums.com'' svetainėje 
* Europe’s largest football stadiums
Henrich Mchitarjan

**Henrichas Mchitarjanas** (; g. 1989 m. sausio 21 d. Jerevane) – armėnų futbolininkas, saugas. Atstovavo Armėnijos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Pyunik futbolo mokyklos auklėtinis. Žaidė rezervinėje komandoje. 2006 m. debiutavo pagrindinės komandos sudėtyje, kai jam buvo 17 metų.

Su Pyunik 2006, 2007, 2008, 2009 m. sezonuose laimėjo Armėnijos lygą, Armėnijos taurę 2009 m. ir Armėnijos supertaurę 2007 bei 2008 m.

Iš Armėnijos išvyko į Ukrainą, kur atstovavo Donecko „Metalurh“ ir Donecko „Šachtar“.

Nuo 2013 m. atstovavo Borussia Dortmund (Vokietija). 2016 m. persikėlė į Manchester United FC (Anglija).

Nuo 2018 m. priklausė Arsenal FC (Anglija). 2019 m. nuomos pagrindais buvo paskolintas AS Roma klubui (Italija).

Nuo 2020 m. priklausė AS Roma. 2022 m. liepos 2 d. pranešta, kad pasirašyta sutartis su Inter Milan.

## Rrinktinė
2007 m. sausio 14 d. debiutavo Armėnijos rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Panamą. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1.

Ilgametis nacionalinės rinktinės kapitonas. 2022 m. kovo mėn. paskelbė baigiantis karjerą nacionalinėje rinktinėje.

## Pasiekimai
 **[[FA P’yunik Erewan|Pyunik]]**
* Armėnijos aukščiausioji futbolo lyga (4): 2006, 2007, 2008, 2009
* Armėnijos futbolo taurė (1): 2009
* Armėnijos futbolo supertaurė (2): 2007, 2008

 **[[FK Šahtar Donecʹk|Donecko „Šahtar“]]**
* Ukrainos Premjer lyga (3): 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013
* Ukrainos futbolo taurė (3): 2010–2011, 2011–2012, 2012–2013
* Ukrainos futbolo supertaurė (1): 2012

 **[[Borussia Dortmund]]**
* Vokietijos futbolo supertaurė (1): 2014

 **[[Manchester United]]**
* FA Community Shield (1): 2016
* Anglijos futbolo lygos taurė (1): 2016-2017
* UEFA Europos lyga (1): 2016–2017

 **[[AS Roma]]**
* UEFA Konferencijų lyga (1): 2021-2022

 **[[Inter Milan]]**
* Serie A (1): 2023–2024
* Italijos futbolo taurė (1): 2022–2023
* Italijos futbolo supertaurė (2): 2022; 2023
* UEFA Čempionų lyga antroji vieta (2): 2022–2023, 2024–2025
;Asmeniniai
* Armėnijos metų futbolininkas (11): 2009,2011,2012,2013,2014,2015,2016,2017,2019,2020,2023,2024
* Metų futbolininkas Baltijos šalyse ir Nepriklausomų valstybių sandraugoje (2): 2012;2013
* Ukrainos aukščiausioji lyga geriausias žaidėjas (1): 2012–2013
* Ukrainos aukščiausioji lyga rezultatyviausias žaidėjas (1): 2012–2013
* Ukrainos aukščiausioji lyga metų futbolininkas (1): 2012
* Vokietijos Bundeslyga mėnesio žaidėjas (1): Balandis 2016
* Vokietijos Bundeslyga rezultatyvių perdavimų lyderis (1): 2015–2016
* Vokietijos Bundeslyga sezono komanda (1): 2015–2016
* Vokietijos futbolo taurė rezultatyviausias žaidėjas (1): 2015–2016
* Anglijos Premier lyga mėnesio įvartis (1): Gruodis 2016
* Manchester United sezono įvartis (1): 2016–2017 (prieš FC Sunderland, Gruodžio 27 d. 2016)
* UEFA Europos lyga sezono komanda (1): 2016–2017

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* Globalsportsarchive
* Soccerway
* Soccerbase
Areviko nacionalinis parkas

**Areviko nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos sritis pietų Armėnijoje, Siuniko srityje, Megrio kalnagūbrio papėdėje, Megrio, Švanidzoro ir Niuvadžio upių baseinuose. Parkas įsteigtas 2009 m., siekiant išsaugoti pietų Armėnijos ekosistemas ir retų rūšių buveines.

Saugomi plačialapių miškų, pusdykumių, kalnų stepių, retmiškių, alpinių ir subalpinių pievų kraštovaizdžiai, kadagynai. Čia sutinkami leopardai, dėmėtosios hienos, bezoariniai ožiai, muflonai, rudieji lokiai, ūdros, kaspiniai ularai, kaukaziniai tetervinai, stepinės angys ir kitos retos rūšys. Pastebėta ~180 paukščių rūšių (tarp jų – aviėdra, palšasis grifas, maitvanagis, sakalas keleivis, kilnusis erelis, raudongalvė medšarkė).

## Šaltiniai
Hakob Kodžojan

**Hakobas Kodžojanas** (, *Hakob Kojoyan*; 1883 m. gruodžio 13 d. Achalcichėje – 1959 m. balandžio 24 d. Jerevane) – armėnų tapytojas ir grafikas, vienas iš armėnų sovietinio vaizduojamojo meno pradininkų.

## Biografija

H. Kodžojanas gimė 1883 m. juvelyro šeimoje Achalcichės mieste (dab. Gruzija). Vaikystę praleido Vladikaukaze (Šiaurės Osetija). Būdamas 15 metų, jis sukūrė tapybos etiudą „Meistrai juvelyrai“, kuris nulėmė jo karjeros pradžią. Po metų jis tapo graverio Prusovo mokiniu Maskvoje (Rusija). Vėliau studijavo Miunchene (Vokietija), Antono Ažbės studijoje (1903–1905), po jo mirties – Miuncheno dailės akademijoje (1905–1907). 1909 m. grįžo į Vladikaukazą. 1914–1918 m. ėjo karo tarnybą. Nuo 1918 m. gyveno ir dirbo Jerevane. 1924–1937 m. dėstė Jerevano meno ir pramonės technikume, 1945–1955 m. - Jerevano meno ir teatro institute, nuo 1947 m. buvo profesorius.

## Kūryba

H. Kodžojano darbai buvo plataus spektro: tapyba, grafika, taikomoji dailė, teatro kostiumai ir dekoracijos. A. Kodžojanas buvo vienas iš menininkų, kūrusių tradicijas, kurios vis dar plinta ir perimamos kitų menininkų. Jo laki vaizduotė buvo paremta nacionaliniais kultūros ir istorijos šaltiniais, gamta. Šiais laikais, kai spausdintinės knygos pakeitė ranka rašytus foliantus, H. Kodžojanas ėmėsi sunkios misijos – atkurti ir vystyti knygų leidybą. Puikiai pavyko derinti išraiškos priemones, grafines temas ir stilių įvairovę, taip jis tapo šiuolaikinės armėniškos knygų grafikos pradininku. 1934 m. Bulgarijos armėnų lėšomis Jerevane buvo pastatytas trijų aukštų namas-studija, kuriame apsigyveno A. Kodžojano ir skulptoriaus Aros Sarksiano (1902-1969) šeimos. 1973 m. pastatas tapo Nacionalinės dailės galerijos filialu - dviejų pagrindinių Armėnijos vaizduojamojo meno meistrų namu-muziejumi, kuriame pristatomi geriausi jų šeimų padovanoti darbai.

Žymesni H. Kodžojano tapybos, lakštinės ir knygų grafikos darbai: 
* iliustracijos „Armėnijos pasakoms“, 1955; 
* vaizdingi peizažai ir teminės kompozicijos („Gatvė Tabrize“, 1922; „Kalnų peizažai“, 1924; „Menininko kiemas“, 1928; „Komunistų sušaudymas Zangezūre“, 1930; „Dovydo Sasuniečio gimimas“, 1947.; „Garni kaime“, 1957);
* kiti darbai: sukūrė Armėnijos herbą, Armėnijos rublį (su kitais).

## Įvertinimas

* Armėnijos TSR liaudies dailininkas (1935)
* Darbo raudonosios vėliavos ordinai (1939, 1956)

## Nuorodos

* Biografija (rusų k.)
* Kodžojano ir Sarksiano namas-muziejus
Natsumi Tomonaga

**Natsumi Tomonaga** (g. 1991 m. rugpjūčio 22 d. )  – Japonijos šiuolaikinės penkiakovės sportininkė, olimpietė. Azijos čempionatų prizininkė.

## Biografija
2015 m. Azijos čempionate užėmė 5 vietą ir užsitikrino patekimą į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. Tais pačiais metais sportininkė taip pat laimėjo sidabrą pasaulio jaunučių čempionate.

2016 m. vasaros olimpiadoje Tomonaga užėmė 13 vietą. Tais pačiais metais vykusiame Azijos čempionate iškovotas auksas mišrių estafečių rungtyje. 2018 m. Azijos žaidynėse užimta 5-a vieta. 2019 m. laimėjo sidabrą Azijos čempionate ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.

## Nuorodos
* UIPM svetainėje
Jelena Potapenko

**Jelena Potapenko** (g. 1993 m. balandžio 19 d.) – Kazachijos šiuolaikinės penkiakovės sportininkė, olimpietė. Azijos čempionatų prizininkė.

## Biografija
2015 m. – 2016 m. sezono metu surinkti taškai užtikrino sportininkei kelialapį į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkė užėmė 9-ą vietą. 2018 m. Azijos žaidynėse užimta 7-ą vieta.

2019 m. užėmė 12-ą vietą Azijos čempionate ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.

## Nuorodos
* UIPM svetainėje
Šeris ir Huris

**Šeris ir Huris** – dieviškieji jaučiai huritų mitologijoje. Vėliau šios būtybės įtrauktos į hetitų panteoną.

Hetitų mitologijoje Šeris ir Huris laikyti audros dievo jaučiais, traukiančiais jo vežimą. Ikonografijoje vaizduoti drauge su audros dievu. Reljefuose ir antspauduose pastarasis vaizduojamas stovintis ant šių jaučių. Šeris ir Huris minimi sutarčių, priesaikų, maldų tekstuose. Jaučių šiuose tekstuose šaukiamasi kaip tarpininkų – tiek tarp jų viešpačio audros dievo, tiek kitų dievybių. Įsivaizduota, kad šie jaučiai ganosi miestų griuvėsiuose. Viename įraše karalius kreipiasi į audros dievą, prašydamas, jog šis amžiams paverstų sugriautą miestą Šerio ir Hurio ganykla, t. y., kad sugriautas priešo miestas niekad nebebūtų gyvenamas.

Jaučių vardai yra huritiškos kilmės ir reiškia „diena“ bei „naktis“.

## Šaltiniai
Vazgeno Sargsiano respublikinis stadionas

**Vazgeno Sargsiano respublikinis stadionas** (; arba ***Respublikinis stadionas***) – įvairios paskirties universalus stadionas Jerevane (Armėnija). Talpina beveik 15 000 žiūrovų, VIP svečiams skirtos 107 vietos. Visos žiūrovų tribūnos uždengtos stogu. Stadione vyksta daugiausiai futbolo renginiai, čia Armėnijos vyrų futbolo rinktinė ir Aukščiausiosios lygos klubai „Piunik“ bei „Ararat“ rengia namų varžybas. 

## Istorija

Stadionas pastatytas 1933–1935 m. Iš pradžių jis vadinosi „Dinamo“, tačiau tada, šeštojo dešimtmečio pradžioje, kai respubliką pradėjo atstovauti Jerevano „Spartakas“, pakeitęs Jerevano „Dinamo“, stadiono pavadinimas buvo pakeistas į *Hanrapetakan* (Respublikinis). 1999 m. stadionas buvo pavadintas vardu buvusio ministro pirmininko Vazgeno Sargsiano, kuris tais metais žuvo per teroristinį išpuolį Armėnijos parlamente. Anksčiau jis vadovavo armėnų pajėgoms Kalnų Karabacho kare, buvo šalies gynybos ministras.

1995 m. buvo numatyta atlikti kapitalinį stadiono remontą, tačiau darbai buvo atidėti dėl finansinių sunkumų. 1999 m. buvo pradėta didelio masto renovacija su finansine UEFA vykdomojo komiteto parama. Infrastruktūros, sėdynių ir daugelio kitų įrenginių atnaujinimui buvo išleista daugiau nei 3 mln. dolerių. Iki 2000 m. pabaigos stadionas buvo suremontuotas, su visiškai uždengtomis sėdimomis vietomis.

Kita esminė renovacija buvo atlikta 2008 m. Su Izraelio kompanijos „Green Diversified Ltd.“ pagalba stadiono aikštėje buvo visiškai pakeista nauja danga, suremontuotas VIP sektorius, stadione įrengta moderni apsaugos sistema, atitinkanti UEFA standartus. Įrengus naujas VIP vietas, sėdimų vietų skaičius sumažėjo nuo 14 968 iki 14 403.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie stadioną: ''worldstadiums.com'' 
* Apie stadioną: ''weltfussballarchiv.com'' 
* Armėnijos stadionai: ''fussballtempel.net''
Sinopec

**„Sinopec“** – Kinijos naftos ir gamtinių dujų gavybos ir perdirbimo bendrovė. Būstinė įsikūrusi Čaojange, Pekine, Kinijoje. Viena stambiausių naftos produktų gamintojų pasaulyje. Bendrovės akcijomis prekiaujama Honkongo, Šanchajaus, Niujorko biržose.

Gamina benziną, žibalą, dyzeliną, tame tarpe biodyzeliną iš augalinio aliejaus atliekų, lėktuvų degalus, tepalus, sintetines dervas, pluoštus, gumas, etileną, parafiną, asfaltą, chemines trąšas, polimerus, katalizatorius, kitus naftos chemijos produktus, suskystintas dujas, sierą, naftos pramonės įrangą, žvalgo ir išgauna naftą ir gamtines dujas Kinijoje, Afrikos šalyse, Kanadoje, Brazilijoje, teikia žalios naftos ir gamtinių dujų sandėliavimo ir transportavimo vamzdynais, žalios naftos, gamtinių dujų, rafinuotų naftos produktų, naftos chemijos ir kitų cheminių medžiagų importo, eksporto, perdirbimo paslaugas. Bendrovei priklauso didžiausias Kinijoje (daugiau kaip 30 000) degalinių tinklas. Eksploatuoja 30 naftos perdirbimo gamyklų, kurios 2018 m. perdirbo 244 mln. tonų naftos.

## Šaltiniai
Baowu

**„Baowu“** – Kinijos valstybinė geležies ir plieno įmonė. Būstinė įsikūrusi Pudonge, Šanchajuje.

Bendrovė susiformavo 2016 m. **„Baosteel“** prisijungus kitą mažesnę valstybinę įmonę „Wuhan Iron and Steel Corporation“.

„Baowu“ yra antra pagal dydį plieno gamintoja pasaulyje, vertinant pagal neapdoroto plieno produkciją, jos metinės gamybos apimtys sudaro apie 35 mln. tonų (visos Kinijos plieno gamybos apimtys 2015 m. siekė 803,8 mln. tonų). Metinės pajamos apie 21,5 mlrd. JAV dol.

## Šaltiniai
Katolikas

**Katolikas** ( 'visuotinis') – aukščiausias dvasininkų titulas kai kuriose Rytų krikščionybės bažnyčiose – Armėnijos apaštalų bažnyčioje, Gruzijos stačiatikių bažnyčioje, Asirijos Rytų bažnyčioje, Kaukazo Albanijos bažnyčioje (iki 1836 m.) ir Abchazijos katolikate (iki 1795 m.).

Nepaisant to, kad Rytų sirai visada buvo etniniu Persijos bažnyčios pagrindu, senovėje ši bažnyčia išpažino savotišką katalikišką ekleziologiją, kuri dalijo visą pasaulį į dvi dalis (pagal Romos ir Persijos imperijų sieną), o kanonine teritorija laikė visus Rytus. Šis padalijimas atsispindi tiek bažnyčios pavadinime „Rytų bažnyčia“, tiek pirmojo hierarcho titulo pavadinime „Rytų katolikas“, kurį 310 m. priėmė Seleukijos ir Ktesifono vyskupas. Ši doktrina buvo oficialiai patvirtinta Romos-Bizantijos bažnyčios atstovų 410 m. susitikime, sušauktame priimti I Nikėjos susirinkimo nutarimus. Jo metu, Bizantijos ambasadoriui Marutai pritarus, Rytų bažnyčios katolikas buvo pavadintas Visų Rytų vyskupų katoliku ir vadovu. Atitinkamai Romos vyskupai pretendavo į „Vakarų patriarcho“ vardą, kuris ir buvo įtrauktas į jų titulų sąrašą. Tačiau šį atskyrimą panaikino vėlesnė istorija, kai Asirijos Rytų bažnyčia, apėmusi visus Rytus iki pat Japonijos savo vyskupijomis, prarado visas šias teritorijas, vėl apsiribodama tik Mesopotamijos rytų sirų etnosu, o Romos bažnyčia, atvirkščiai, sustiprėjo ir paskleidė savo įtaką visame pasaulyje.

Kai kuriose iš bažnyčių, pavyzdžiui, Gruzijos bažnyčioje, žodžiai „katolikas“ ir „patriarchas“ yra laikomi sinonimais, nusakančiais tą patį aukščiausią hierarchinį titulą. Kitose, pavyzdžiui, Armėnijos bažnyčioje, jie žymi skirtingas sąvokas. Katolikas reiškia aukščiausią dvasinį laipsnį kartu su vyskupo, kunigo, diakono laipsniais, o patriarchas, kaip ir graikų chalkedonitų bažnyčiose, yra hierarchinis titulas, kurį turi arkivyskupas arba katolikas. Taigi, Visų armėnų katolikas yra Armėnijos apaštalų bažnyčios vyriausiasis patriarchas, o šiai bažnyčiai priklausančio Jeruzalės patriarchato vadovas yra arkivyskupas. Bažnyčios dvasinis vadovas reziduoja svarbiausioje Ečmiadzino šventovėje Armėnijoje. Be Jeruzalės, katolikui dar pavaldūs Konstantinopolio bei Kilikijos (Libanas) patriarchatai. 

## Literatūra

* Voicu, S. J. "Catholicós". Dicionário de Patrística e Antiguidades Cristãs. Petrópolis: Vozes, 2002.

## Nuorodos

* Catholicos (''britannica.com'')
* [Catholic Encyclopedia (1913)/Catholicos](https://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Catholicos)
* Popiežiaus ir armėnų katoliko susitikimas (''xxiamzius.lt'') 
*
Vazgenas I

**Vazgenas I** (; tikr. *Levon Karaped Balgian*, *Levon Garabet Baljian*; 1908 m. rugsėjo 20 d. Bukarešte – 1994 m. rugpjūčio 18 d. Jerevane) – Armėnų apaštališkosios bažnyčios (AAB) katolikas nuo 1955 iki 1994 m. Iš viso ištarnavęs 39 metus, jis buvo ketvirtasis katolikas pagal trukmę šiame poste bažnyčios istorijoje.

## Biografija

Balgianas gimė 1908 m. Bukarešte, Rumunijos armėnų batsiuvio ir mokyklos mokytojos šeimoje. Jis mokėsi Odesos armėnų mokykloje, kur jo tėvai buvo evakuoti Pirmojo pasaulinio karo metu. Vėliau mokėsi Bukarešto *Misakyan-Kesimyan* licėjuje, o 1924–1926 m. – Bukarešto aukštesniojoje komercinėje mokykloje. 1929–1943 m. mokytojavo armėnų mokyklose Bukarešte. 1936 m. baigė Bukarešto universiteto Literatūros ir filosofijos fakultetą.

1937–1938 m. gegužės mėn. leido ir redagavo kultūros žurnalą „Erk“. 1937–1942 m. Balgianas, gilindamasis į religiją, susipažino su Armėnijos bažnyčia, jos istorija, tradicijomis, užmezgė asmeninį kontaktą su AAB Rumunijos vyskupijos vadovu, kuris atvedė jį į pastoracinę tarnystę. 1942 m. Atėnuose (tuo metu valdant vokiečių karinei administracijai) AAB Graikijos arkivyskupo buvo įšventintas į dvasininkus.

1943–1944 m. studijavo Bukarešto universiteto Teologijos fakultete. 1943 m. jam suteiktas dvasinis *vardapeto* laipsnis ir Vazgeno vardas. 1947 m. paskirtas AAB Rumunijos vyskupijos vadovu. 1948 m. Ečmiadzine jam suteiktas aukščiausiojo vardapeto laipsnis, 1951 m. – įšventintas į vyskupus. Nuo 1954 m. buvo Ečmiadzino Aukščiausiosios dvasinės tarybos narys, taip pat gavo valdyti AAC Bulgarijos vyskupiją.

1955 m. persikėlė į Armėnijos TSR, buvo išrinktas bažnyčios aukščiausiuoju patriarchu ir katoliku.

1950–1960 m. Vazgenas I apkeliavo daugelį pasaulio armėnų kolonijų. Jo pastangų dėka buvo suformuota didžioji dalis Armėnų apaštališkosios bažnyčios (1966 m.) užsienio diecezijų. Nuo tada jis ėmėsi gaivinti senovės armėnų bažnyčias ir bažnyčios įstaigas, suaktyvino ryšius su Armėnų katalikų bažnyčia. Po II Vatikano susirinkimo stiprėjant krikščionių bažnyčių ryšiams, Vatikane 1970 m. susitiko su popiežiumi Pauliumi VI.

## Nuorodos

* 
* Православная Энциклопедия. Вазген I
* Obituary: Catholicos Vazgen I. *independent.co.uk*
Armėnijos I futbolo lyga

**Armėnijos I futbolo lyga** () – Armėnijos futbolo 2-osios pakopos pirmenybės. Tai žemiausia nacionalinė lyga, kurioje greta kitų komandų varžosi ir dukterinės aukščiausio diviziono komandos. Geriausios komandos patenka į aukščiausiąją šalies lygą (dukterinės patekti negali).

## Istorija

Lyga įkurta 1992 m., pirmais sezonais varžybos dažnai vykdavo dviejose grupėse, kurių nugalėtojai varžydavosi dėl čempionų vardo.

## Čempionai

1992–2025 m. Armėnijos I lygos čempionais yra tapusios 24 komandos, tarp jų sėkmingiausia – „Pyunik“ dublerių ekipa (4 kartai).

|-
| Pyunik-2 Erewan ||  || 2004, 2005, 2006, 2007
|-
| Aragac Gyumri ||  || 1994, 1997⁠
|-
| Sengavit Erewan ||  || 2008, 2011
|-
| Bananc-2 Erewan ||  || 2013–2014, 2016–2017
|-
| Alaskert-2 Erewan ||  || 2014–2015, 2015–2016
|-
| FC Sevan ||  || 2018–2019⁠, 2020–2021
|-
| Araks Ararat ||  || 1992
|-
| Zangezur Goris ||  || 1993
|-
| Lori Vanajor ||  || 1993
|-
| Arabkir Erewan ||  || 1995–1996
|-
| Dvin Artasat ||  || 1996–1997
|-
| Zvartnoc Erewan ||  || 1998
|-
| Dinamo Erewan (1992) ||  || 1999
|-
| Armenikum Erewan ||  || 2000
|-
| Malatia Erewan ||  || 2001
|-
| FA Armavir ||  || 2002
|-
| Kilikia Erewan ||  || 2003
|-
| Impuls Dilijan ||  || 2009
|-
| Ararat Erewan ||  || 2010
|-
| Alaskert Erewan ||  || 2012–2013
|-
| Lernayin Arcax ||  || 2021–2022
|-
| West Armenia Erewan ||  || 2022–2023
|-
| Ganjasar Kapan ||  || 2023–2024
|-
| BKMA Erewan-2 ||  || 2024–2025
|}

## Sezonai

## Nuorodos
* 
* First League archive (Flashscore.com)
* Armenian-soccer.com 
* Армения (Klisf.info)
Dilijan FC

**Diližano „Diližano FC“** – Armėnijos futbolo klubas iš Diližano, Tavušo srityje.

## Istorija
Klubas įkurtas 2018 m. lapkričio mėn. kaip jaunimo komanda. Į klubą investavo britų verslininkas Will Thomson.

2019 m. buvo priimti į Pirma lyga. Gagik Grigoryan tapo komandos treneriu.  2019–2020 m. antroje pakopoje buvo šešiolikti.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Transfermarkt
Ani FC

**Jerevano „Ani futbolo klubas“** () – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.

## Istorija
2019 m. buvo priimti į Pirmą lygą. 2019–2020 m. antroje pakopoje buvo keturiolikti.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
* YouTube
* YouTube
Masis FC

**Masiso futbolo klubas** arba **Masis FC** – Armėnijos futbolo klubas iš Masiso, Ararato srityje.

## Istorija
Klubas įkurtas 2019 m. Klubo vadovu tapo buvęs Armėnijos rinktinės žaidėjas Artur Voskanyan. 

2019 m. buvo priimti į Pirma lyga. Samvel Sargsyan tapo komandos treneriu.

2019–2020 m. antroje pakopoje buvo penkiolikti. Armėnijos futbolo federacija diskvalifikavo šį klubą ir jie nebegalėjo dalyvauti Armėnijos futbolo čempionatuose. Netrukus paslebta apie klubo žlugimą.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
* RSSSF duomenų bazė
Sevan FC

**Sevano „Sevano futbolo klubas“**, trumpai **Sevan FK**, įkurtas kaip **Junior Sevan FC** – Armėnijos futbolo klubas iš Sevano.

## Istorija
### Junior Sevan FC
2018 m. įkurtas kaip *Junior Sevan Football Club*. Tais pačiais metais (2018) buvo priimti į Pirmą lygą. 

Debiutantai užėmė pirmą vietą, tačiau nesugebėjo licencijuotis Premjer lygai, nes neatitiko reikalavimų.
### Sevan FC
2019 m. birželio 25 d. paskelbta, kad klubas keičia pavadinimą ir tapo Sevan FC.

2020 m. rugsėjo mėn. pranešta, kad Edvinas Kloniūnas persikėlė į Armėniją ir atstovaus **Sevan FC**. Su šiuo klubu tapo 2020–2021 m. Armėnijos Pirmos lygos () nugalėtoju.

2021–2022 m. sezone **„Sevano“ klubo** pagrindinė ekipa debiutavo Premjer lygoje.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Lietuviai
*  Edvinas Kloniūnas, saugas (2020–2021)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* Transfermarkt
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
FC Lokomotiv Yerevan

**Jerevano „Lokomotivo futbolo klubas“** arba **Lokomotivo FK**– Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.

## Istorija
2018 m. buvo priimti į Pirma lyga.

2019–2020 m. antroje pakopoje buvo antri.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Transfermarkt
FC West Armenia

**Jerevano „West Armenia futbolo klubas“** arba **West Armenia** – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.

## Istorija
Klubas įkurtas 2019 m., jo įkūrėjas Gevorg Martirosyan. 2019 m. buvo priimti į Pirma lyga. 

Buvęs Armėnijos rinktinės žaidėjas Armen Shahgeldyan tapo komandos treneriu.

2021 m. kovo 31 d. pranešta, kad dėl finansinių nepriteklių klubas traukiasi iš čempionato ir taurės turnyro.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo Pirmoje lygoje ir tapo nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukščiausią lygą.

Nuo 2023–2024 m. sezono rungtyniavo Premjer lygoje. 2024–2025 m. sezone pašalinti iš čempionato.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
FC Van

**„Vano“ futbolo klubas** arba **FC Van**– Armėnijos futbolo klubas iš Čarencavano.

## Istorija
Klubas įkurtas 2019 m. Jo įkūrėjas armėnų-rusų verslininkas Olegas Gukasovas. 

2019 m. buvo priimti į Pirmą lygą. Karen Barseghyan tapo komandos treneriu. 

2020 m. klubas pateko į Armėnijos Aukščiausią lygą. 2020–2021 m. sezone buvo šešti. 2021–2022 m. rungtyniavo Premjer lygoje ir liko aštuntoje vietoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt 
* Globalsportsarchive
Fitoftorozė

**Fitoftorozė** arba **Fitoftora** ( – augalas ir φθαρτικός – naikinantis, griaunantis) – viena kenksmingiausių ir dažniausių pomidorų, bulvių protistinių ligų.

Jos sukėlėjas protistas *Phytophtora infestans* pažeidžia visus antžeminius augalo organus. Ant stiebų ir lapkočių atsiranda pailgų, kartais susiliejančių, o ant lapų – netaisyklingų pilkai rudų dėmių. Kai liga išplinta ant žiedynų, šie pajuoduoja ir nudžiūva.

## Plitimas

Fitoftorozės plitimas ir kenksmingumas priklauso nuo klimato ir oro sąlygų vegetacijos laikotarpiu. Pirmieji jos pasireiškimai ir vėlesni protrūkiai pastebimi, užėjus rūkams, ilgalaikiam lietui, krintant šaltoms ir gausioms rasoms, kai oro drėgnis didesnis nei 75 %, oro temperatūra 14–20 °C dieną, o naktį nukrinta iki 10 °C. Karšti ir sausi orai gali sulaikyti ir net pristabdyti ligos vystymąsi.

Paprastai fitoftorozė iš pradžių pasirodo ant ankstyvųjų bulvių lapų. Paskui, po 10–15 dienų, ji persimeta ant pomidorų, bet būna ir atvirkščiai. Infekcijos šaltinis gali būti peržiemojusios bulvės ir likusios augalinės liekanos, ant kurių lieka micelio arba sporų. Sukėlėjas plinta su lietaus lašais, per orą, prikibdamas prie darbo įrankių, avalynės, drabužių, pirštinių ir t. t.

## Profilaktika
Kad augalas nesirgtų, būtinos kelios sąlygos:

* Sodintini atsparių ligai veislių bulvių gumbai.
* Būtina laikytis sėjomainos – bulves į ankstesnę vietą sodinti ne anksčiau kaip po 3–4 metų.
* Geras priešsėlis bulvėms – ankštiniai (žirniai, lubinai) ir kryžmažiedžiai (rapsai, garstyčios) augalai, valantys dirvą.
* Svarbu sodinti sveikus sudaigintus gumbus tinkamu metu į gerai paruoštą dirvą. Sodinimo gylyje turi būti 8–10 °C temperatūra.
* Aukštai kaupiant augalus patogenai negali pereiti nuo bulvienojų prie gumbų ir išplisti.
* Būtinas apsauginis purškimas 1 % Bordo skysčiu, 0,04 % vario oksichlorido suspensija iki pasirodant pirmiesiems ligos požymiams.
* Svarbu laiku nupjauti bulvienojus (prieš 10–14 dienų) ir išnešti iš sklypo.
* Bulvės kasamos sausu oru ir 3–4 valandas leidžiama joms apdžiūti.
* Nukastas sėklines bulves reikia palaikyti išskaidytoje šviesoje 8–10 parų, kad pažaliuotų, prieš supilant ilgam žiemos sandėliavimui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Visbarynai

**Visbarynai** (, nuo 1938 m. *Grenzhöhe*, nuo 1946 m. ***Livnai***, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Lietuvos pasienyje, 24 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 16 km į rytus nuo Lazdynų, Šešupės kairiajame krante.

## Istorija

Nuo 1517 m. minimas *Dewintin*, *Derwinthin* kaimas – bendru vardu vadinamos atskiros sodybos didelėje miškingoje teritorijoje. Tokių kaimų Vokiečių ordino ir Lietuvos pasienyje, taip vadinamoje Dykroje, buvo ir daugiau, daugiausiai prie upių ar aukštumose. Nusistovėjus taikai tarp abiejų valstybių, buvo vykdoma Dykros kolonizacija – kūrėsi nauji ūkiai, kuriuos dažniausiai vadindavo pagal naujakurių vardą ar pavardę. Ilgainiui šie ūkiai tapdavo kaimais, t. y., senojo, didžiojo kaimo vietoje atsirasdavo keletas kompaktiškų, savarankiškų kaimų, senojo kaimo pavadinimas išnykdavo. Tokiu būdu *Dewintin*, *Derwinthin* kaimo vietoje atsirado Visbarynų, Klišių, Simokų kaimai. Pirmąkart savo vardu Visbarynai minimi nuo 1580 m. 1736 m. kaime gyveno 2 vokiškai ir 10 lietuviškai kalbančių šeimų. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas, pasienio gyvenvietė su 21 ugniakuru, 1823 m. – valstiečių kaimas su 92 gyventojais.

1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Visbarynų valsčiui, buvo valsčiaus centras. Tikintieji iki 1793 m. priklausė Lazdynų, vėliau – Šilėnų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. turėjo 58 gyvenamuosius namus, 419 gyventojų. 111 iš jų buvo lietuviai. Kaime buvo mokykla, paštas, malūnas, gaisrinė, muitinė, veikė perkėla per Šešupę. Kaimo pietiniu pakraščiu tekėjo Alksnupė, vakaruose driekėsi Vieškalnių giria. Po Antrojo pasaulinio karo kaimui kartu su kitais aplinkiniais kaimais suteiktas vienas rusiškas pavadinimas, bet paties kaimo neišliko. Nuo 2008 m. jo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Torpedo Yerevan

**Jerevano „Torpedo“** arba **Torpedo FK** () – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.

## Istorija
2019 m. buvo priimti į Pirma lyga.  

2019–2020 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje (antroje pakopoje), buvo diskvalifikuoti.

## Sezonai

|}
Šaltiniai: 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Transfermarkt
Moračos kalnai

**Moračos kalnai** () – Dinarų kalnyno kalnų grandinė Juodkalnijoje. Kalnai yra į pietus nuo Durmitoro, vakaruose siekia Moračos upę ir už jos esančią Siniajeviną, rytuose atsiremia į Zetos slėnį. Aukščiausia viršukalnė – Kapa Moračka (2226 m).

## Topografija
Kalnynų masyvas yra centrinėje Juodkalnijoje, tęsiasi iš rytų į šiaurės vakarus, nuo Taros kanjono netoli Kolašino iki Vratlo perėjos, kuri skiria juos nuo Siniajevinos. Šiaurinėje dalyje yra Moračos ištakos ir Moračos kanjonas. Pietuose ribojasi su Prekornicos kalnais. Moračos kalnuose yra du dideli ledyniniai ežerai: *Kapetanovo Jezero* („Kapitono ežeras“, 37 m gylio) ir *Brnjicko Jezero*.

Viršukalnės:
* Kapa Moračka (Lastva) – 2226 m;
* Zagradacas – 2217 m;
* Gornji Sto – 2167 m;
* Stožacas – 2141 m;
* Maganikas – 2139 m;
* Stitas – 2132 m;
* Veliki Zebalacas – 2129 m;
* Lijevnas – 2081 m;
* Vojnovacas – 2072 m;
* Tali – 2063 m;
* Ilin Vrhas – 2050 m;
* Lukanje Čelo – 2049 m;
* Veliki Žurimas – 2036 m;
* Budiguzas – 1966 m;
* Mali Žurimas – 1836 m;
* Donje Vucjė – 1506 m.

## Geologija
Kalnai yra sudaryti iš klinčių.

## Nuorodos