open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kazys Alyta

**Kazys Alyta** (1881 m. gruodžio 22 d. Karklupėnai, Kaupiškių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1942 m. liepos 1 d. Jonava) – Lietuvos mėgėjų teatro aktorius, režisierius, dramaturgas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas.

## Biografija
Mokėsi Liepojos gimnazijoje, baigė 6 gimnazijos klases. 1915 m. baigė Peterhofo praporščikų mokyklą, 1925 m. – Aukštuosius karininkų kursus.

1901–1905 m. Rusijos imperijos kariuomenės Kronštato tvirtovės artilerijos fejerverkeris (puskarininkis). 1905 m. paleistas iš tarnybos grįžo į Lietuvą, į Vilnių ir pasinėrė į lietuvių kultūrinį gyvenimą. Greitai tapo vienu aktyviausių Vilniaus lietuvių vaidintojų būrelio „Rūta“ dalyvių. Pagarsėjo kaip žymiausias komiškų vaidmenų atlikėjas. Režisavo spektaklių (Kaminkrėtys ir malūnininkas, 1913 m.) Išvertė A. Fredo komediją „Žvakutė užgeso“, 1914 m. ir T. Brandon. „Karolio teta“, 1923 m. Vilniaus lietuvių artistų bendrovės steigėjas ir vienas žymiausių jos aktorių, nuo 1912 m. jos direktorius.

1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, mobilizuotas tarnavo Kauno tvirtovės artilerijoje. Čia jis 1915 m. vasarą pasiųstas į Peterhofo praporščikų mokyklą, 1915 m. rugsėjo mėn. baigęs mokyklą, paskirtas į 22-ąjį Sibiro pulką jaunesniuoju karininku, vėliau kuopos vadas. 1917–1918 m. 7-ajame Sibiro mirties batalione kariavo vokiečių-austrų fronte. Prasidėjus Rusijos armijoje suirutei, grįžo į tuo metu dar vokiečių okupuotą Lietuvą.

Bolševikams artėjant prie Vilniaus, stojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. 1918–1919 m. tarnavo Vilniaus komendantūroje. 1919 m. mobilizuotas į artilerijos pulką, baterijos vyresnysis karininkas, baterijos vadas, 1920 m. kapitonas, 1924 m. majoras, kurį laiką 2-ojo artilerijos pulko vadas. 1923–1925 m. lankė Aukštuosius karininkų kursus, 1925–1937 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, pulkininkas leitenantas.

Nuo 1935 m. gyveno ūkyje Šveicarijos dvare netoli Jonavos. Vokietijos okupacijos metais Jonavos butų ūkio inspektorius, Jonavos burmistras. Sovietinių partizanų nužudytas.

## Vaidmenys
* Margis – Marcelinas Šikšnys-Šiaulėniškis. Pilėnų kunigaikštis, 1906 m.
* Blinda – Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis. Blinda, 1907 m.
* Mindaugis – Julijus Slovackis. Mindaugis, 1908 m.
* Ivanovas – tragedija Živilė, 1909 m.
* Faibčikas – Keturakis. Amerika pirtyje 1910 m., 1914 m.
* Inteligentas – komedija Inteligentai, 1911 m.
* Kryžiuotis – Liudas Gira. Kerštas, 1911 m.
* Girtuoklis – Iš meilės, 1912 m.
* Valdovas Golius – Genovaitė, 1912 m.
* Kaminkrėtys – Mikas Petrauskas. Kaminkrėtys ir malūnininkas, 1913 m.
* Bulbickis – Mikas Petrauskas. Consilium facultatis 1913–1914 m.
* Ponas – A. Fredas. Žvakutė užgeso, 1914 m.

## Bibliografija
* Ant bedugnės krašto, komedija, 1911 m., išspausdinta 1913 m.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Eugenijus Svetikas

**Eugenijus Svetikas** (g. 1957 m. rugsėjo 25 d. Alytuje) – Lietuvos archeologas, istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1980 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1993 m. birželio 30 d. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Žiedai ir monetos XIV–XVII a. kapuose. Tipologija ir chronologija“, suteiktas humanitarinių mokslų daktaro laipsnis.

1981–1987 m. dirbo Alytaus kraštotyros muziejaus archeologu. 1987–1995 m. Alytaus 1-osios ir 2-osios vidurinių mokyklų istorijos mokytojas. Nuo 1995 m. Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus mokslo darbuotojas. 1999–2003 m. Valstybinės paminklosaugos komisijos narys.

## Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinių tyrimų sritys – christianizacijos reiškiniai Lietuvoje XIV a. pabaigoje – XVII a.: archeologijos duomenų klasifikavimas, analizė ir interpretacija.

Tirti: Bazorų kapinynas, Leipalingio kapinynas, Didžiasalio kapinynas, Taikūnų kapinynas, Alytaus kapinynas, Vinkšninių kapinynas, Alytaus piliakalnis, Dirmiškių piliakalnis, Giluičių piliakalnis ir kiti. Alytaus kapinyne atidengti 1152 kapai ir surinkta keli tūkstančiai radinių. Tai iki šiol didžiausias to laikotarpio kapinynas Lietuvoje. Paskelbė keliasdešimt mokslinių, mokslinių informacinių ir mokslo populiarinimo straipsnių.

## Bibliografija

* Alytaus kapinynas: christianizacijos šaltiniai. Diemedžio leidykla: Vilnius, 2003. 443 p. ISBN 9986-23-112-4
* Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės christianizacija XIV a. pabaigoje – XV a.: archeologiniai radiniai su krikščioniškais simboliais. Diemedžio leidykla: Vilnius, 2009. T. I. – 660 p. : iliustr., žml. (82,5 sp. l.). T. II. – 256 p.: iliustr., žml. (32 sp. l.). ISBN 978-9986-23-156-1.
* Žalgirio epochos lietuvių ir žemaičių karių kapai su ginklais. Vilnius: „Diemedžio“ leidykla, 2011. -236 p.: iliustr., žml. ISBN 978-9986-23-165-3

## Šaltiniai
Alytaus kapinynas

**Alytaus kapinynas** – kapinynas Alytuje, Nemuno dešiniajame krante, aukštoje kalvoje, apie 500 m į šiaurę nuo Alytaus piliakalnio. Didžiausias XIV-XVII a. Lietuvos kapinynas.

## Tyrimai
1984–1986 m. tyrė Alytaus kraštotyros muziejaus archeologai, vadovas Eugenijus Svetikas. Ištirtas 2988 m² plotas, rasti 1152 kapai. Dauguma kapų be įkapių. Surinkti 1762 radiniai: rašymo reikmenys (kauliniai ir žalvariniai stiliai, vaškuotų lentelių liekanos), darbo įrankiai ir buitiniai reikmenys (adatos, antpirščiai, galąstuvai, kirviai, peiliai, skiltuvai, verpstukai, žirklės), papuošalai (antsmilkiniai, auskarai, segės, žiedai). Didelę įkapių dalį sudaro 152 auskarai ir 461 moneta, kaldintos Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, Abiejų Tautų respublikos, Švedijos, Prūsijos ir Vengrijos valdovų. Radinius saugo Alytaus kraštotyros muziejus, osteologinę medžiagą – Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto antropologijos laboratorija.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Alytaus kapinynas: christianizacijos šaltiniai: monografija (sud. Eugenijus Svetikas). – Vilnius: Diemedis, 2003. – 443 p.: iliustr. – ISBN 9986-23-112-4
Alytaus miškas

**Alytaus miškas** – miškas į pietus nuo Alytaus, Nemuno kairiajame krante.

## Geografija
Alytaus miškas priklauso Alytaus miškų urėdijos Alytaus girininkijai. Miško vakarinė dalis vadinama Vidzgiriu, yra Vidzgirio draustinis. 94 % miško yra ekosistemų apsaugos ir rekreaciniai, 6 % – apsauginiai. Paviršius išraižytas Nemuno link ištįsusių stačiašlaičių griovų. Vidzgirio pakraščiu į Nemuną teka Kirmija. Šiaurinėje dalyje yra pakėlus vandens lygį iš pelkės susidaręs Dailidės ežeras. Plotas 940 ha, mišku apaugę 781 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 938 ha.

## Medynai
Augavietės nederlingos normalaus drėgnumo, derlingos ir labai derlingos normalaus drėgnumo ir šlaitinės. Kultūrinės kilmės medynų 5 %, pušynų 31 %, ąžuolynų 25 %, eglynų 21 %, Beržynų 12 %, skroblynų 5 %, liepynų 3 %, juodalksnynų, drebulynų, baltalksnynų, maumedynų, uosynų 3 %. Jaunuolynai sudaro 6 %, pusamžiai medynai 29 %, pribręstantys 16 %, brandūs 49 %. Medynų vidutinis amžius 91 m., bonitetas 1,6, skalsumas 0,65, tūris 261 m /ha. Našiausių medynų tūris -500 m³/ha, maumedynų 700 m³/ha. Kasmet priauga 43 m³/ha.

## Istorija
Vidzgirio vakariniame pakraštyje, prie Kirmijos žiočių, yra Radžiūnų piliakalnis. Antrojo pasaulinio karo metais Alytaus miške nužudyta daugiau, kaip 100 000 karo belaisvių ir civilių gyventojų.

## Šaltiniai
Alytaus kolegija

**Alytaus kolegija** – valstybinė aukštoji mokykla, veikusi Alytuje. Rengė informatikos, inžinerijos, sveikatos, technologijų mokslų, verslo ir viešosios vadybos specialistus. Pagal 2023–2024 metų valstybinių kolegijų tinklo stiprinimo planą, reorganizacijos būdu 2024 m. liepos 1 d. prijungta prie Kauno kolegijos.

## Fakultetai
Alytaus kolegijoje buvo 2 fakultetai:
*Sveikatos mokslų ir inžinerijos fakultetas (Studentų g. 17);
*Informacinių technologijų ir vadybos fakultetas (Ligoninės g. 1c./Seirijų g. 2).

Dirbo 59 dėstytojai, mokėsi iki 850 studentų.

## Istorija
Koleigja buvo įkurta 2000 m. vietoj Alytaus aukštesniosios verslo mokyklos (1960–1972 m. mechanikos technikumas, 1972–1990 m. politechnikumas, 1990–1996 m. aukštesnioji technikos mokykla, 1996–2000 m. aukštesnioji verslo mokykla). Pirmąjį Alytaus kolegijos logotipą sukūrė Vidmantas Gvazdauskas. 2023 m. gruodžio 6 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybė pritarė kolegijos prijungimui prie Kauno kolegijos pagal 2023–2024 metų valstybinių kolegijų tinklo stiprinimo planą. 2024 m. birželio 30 d. Alytaus kolegija buvo išregistruota, o jos turtas, teisės ir pareigos perėjo po reorganizavimo veiklą tęsiančiai Kauno kolegijai.

## Direktoriai
*2000–2006 m. – Vytautas Lubauskas.
*2008–2024 m. – Danutė Remeikienė

## Žymiausi absolventai
*Tautvydas Barštys, verslininkas;
*Ramūnas Bielevičius, politikas;
*Nerijus Cesiulis, politikas;
*Jolanta Galakvoščienė, politikė;
*Laima Žvirblienė, politikė;
* Saulius Kazevičius, sportininkas;
* Nerijus Varnelis, sportininkas.

## FK Alytaus kolegija

Alytaus kolegijai AAFF pirmenybėse atstovavo kolegijos studentų futbolo klubas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Kolegijos svetainė
Antriniaburniai

**Antriniaburnis** (*Deuterostomia*) – gyvūnų anttipis. Tai eumetazojų pokaralystės, Bilateria atšakos subtaksonas. Būdingas bruožas - ankstyvojoje stadijoje blastopora virsta analine anga, o burna susidaro kitoje vietoje (protostomoje). Jei blastopora virsta burna gyvūnas yra pirminiaburnis.

Anttipį sudaro 4 egzistuojantys tipai:
* Chordinių tipas (stuburiniai ir jų giminaičiai)
* Dygiaodžių tipas (jūrų žvaigždės, jūrų ežiai, jūrų agurkai ir kt.)
* Nepilnachordžių tipas (žarnakvapiai ir kt.)
* Ksenoturbelų tipas (2 į kirmėles panašių gyvūnų rūšys)

## Nuorodos
* UCMP-Deuterostomes
Nijseno nykštukė

**Nijseno nykštukė, Nijseno apistograma** (*Apistogramma nijsseni*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Patinų kūnas iki 9 cm ilgio, patelės kiek mažesnės. Daugumai patinų būdingas apvalus uodegos pelekas (kitų rūšių uodegos peleke išsiskiria viršutinės ir apatinės skiautės stipinai). Sutinkamos kelios natūralios spalvinės formos. Paplitusi Peru.  

Akvariumo išplanavimas toks pat, kai ir kitoms nykštukėms, tik ši mažiau reikli vandens sudėčiai. Temperatūra - 24-28 °C, dauginimosi metu kiek aukštesnė. Ši sunkiai veisiama rūšis dauginasi kaip ir kitos *[[Apistogramma]]* genties rūšys. Rekomenduojamas minkštas rūgštus, per durpes filtruojamas vanduo. Mailius išsirita per tris keturias dienas. Bandymais įrodyta, kad 20-23 °C temperatūroje iš visų ikrų išsirita patelės. Kai temperatūra 23,1 °C iš mailiaus ima vystytis patinai. Esant temperatūrai 29,1-32 °C išsirita vien tik patinai. Kietame vandenyje mailiaus išsirita nedaug (apie 16 proc. nuo viso ikrų kiekio), o minkštame - apie 83 proc. Mailius išsirita maždaug po keturių dienų.
Vaclovas Aliulis

**Vaclovas Aliulis** (1921 m. kovo 14 d. Krekštėnuose, Krokialaukio valsčius – 2015 m. gegužės 26 d. Marijampolėje) – Lietuvos kunigas, marijonas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Nuo 1937 m. marijonas. 1940 m. baigė Marijampolės marijonų gimnaziją. 1945 m. baigė Kauno tarpdiecezinę kunigų seminariją ir Teologijos fakultetą, teologijos licenciatas. 1944 m. birželio 11 d. įšventintas kunigu. Nuo 1991 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys.

1945–1948 m. kunigavo Varėnoje I, Marijampolėje, nuo 1948 m. – Vilniaus arkivyskupijos parapijose. 1965–1979 m. Lietuvos vyskupų konferencijos Liturgijos ir bažnytinės muzikos komisijos sekretorius, 1980–1990 m. pirmininkas. 1970–1974 m. Kauno tarpdiecezinės kunigų seminarijos vicerektorius, atleistas sovietinės valdžios nurodymu. 1979–1993 m. kunigavo keliose Vilniaus bažnyčiose. 1980–1989 m. moterų vienuolių teologijos ir katechetikos slaptų kursų vienas vadovų; parengė daugumą vadovėlių. Dėstė slaptoje kunigų seminarijoje, parengusioje apie 20 kunigų Lietuvai ir Ukrainai.

Prasidėjus Atgimimui aktyviai reiškėsi visuomeninėje veikloje, organizavo katalikišką spaudą, rašė teologinius, publicistinius straipsnius. 1988–1991 m. Sąjūdžio Seimo Tarybos narys. 1988–1992 m. vienas katalikų blaivybės sąjūdžio organizatorių, Lietuvos Biblijos draugijos steigėjų, 1992–1995 m. ir nuo 1999 m. jos prezidentas. 1989 m. įkūrė žurnalą „Katalikų pasaulis“, iki 1991 m. jo vyr. redaktorius. 1990–1993 m. leidyklos „Katalikų pasaulis“ direktorius. 1989–1992 m. Lietuvos ateitininkų federacijos dvasios vadas. 1989–1993 m. Lietuvos marijonų viceprovincijolas, 1993–1999 m. marijonų vienuolijos generalinis vikaras, 1993–1996 m. Romos marijonų vienuolyno, nuo 1999 m. Vilniaus marijonų vienuolyno vyresnysis.

## Kūryba
Nuo 1965 m. rūpinosi liturgine leidyba. Parašė pastoracinės teologijos vadovėlį. Parengė Romos katalikų „Apeigyną“ Lietuvos vyskupijoms (2 t. 1966–1967 m.), Katalikų kalendorių – žinyną (1982–1989 m., 1991 m., 1993 m.) Redagavo Romos mišiolo vertimą (8 t. 1982–1994 m., Č. Kavaliausko Naujojo Testamento vertimą (1972 m., 1988 m., su V. Ališausku, A. Kučinskaite), A. Liesio „Psalmyno“ vertimą (1973 m.), N. Skurkio katekizmą „Mūsų tikėjimo šviesa“ (1980 m.) Bendradarbiavo žiniasklaidoje religinio švietimo, moralės ir kt. klausimais.

## Bibliografija
* Palūšės bažnyčia ir parapija, istorinė apybraiža, 1954 m., išl. 1996 m.
* Žvilgsniai ne tik atgal, 1994 m.
* Geroji Atpirkėjo Motina, 2001 m.
* Vieno žąsiaganio istorija. Pasakojimai ir pamąstymai, 2007 m.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Enkampas

**Enkampas** () – viena iš Andoros parapijų, įsikūrusi prie Valyros upės, bei to paties pavadinimo miestas. Parapijoje taip pat yra Vila, El Pas de la Casa, Grau Roig, el Tremat, la Mosquera ir Les Bons gyvenvietės. Parapija yra 1300 metrų aukštyje virš jūros lygio. Aukščiausias taškas, iškilęs 2865 m, yra *Pic dels Pessons* kalnas.

Nuo 1939 m. rugpjūčio 7 d. iki 1981 m. balandžio 9 d., šalia *Engolasters* ežero, veikė Andoros radijo bangų perdavimo bokštas. Stoties antena, kyšanti 1600 m aukštyje, išlikusi iki šių dienų.

## Sportas
* FC Encamp (futbolas)

## Nuorodos
* Parapijos nuotraukų galerija
Cryptoheros

***Cryptoheros*** – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis. Paplitusios Centrinėje Amerikoje.

Dabar gentyje 9 rūšys. Anksčiau kai kurios buvo priskirtos *[[Archocentrus]]* genčiai. Kartais šiai genčiai taip pat buvo priskiriamas zebrinis cichlidas, tačiau dabar jis laikomas *[[Amatitlania]]* genties nariu.

## Rūšys
* *[[Cryptoheros altoflavus]]*
* *[[Cryptoheros chetumalensis]]*
* *[[Cryptoheros cutteri]]*
* *[[Cryptoheros myrnae]]*
* *[[Cryptoheros nanoluteus]]*
* *[[Cryptoheros panamensis]]*
* T-juostis cichlidas, *[[Cryptoheros sajica]]*
* *[[Cryptoheros septemfasciatus]]*
* *[[Cryptoheros spilurus]]*

## Nuorodos
La Masana

**La Masana** () – miestas Andoros šiaurės vakaruose, parapijos centras. Iškilęs 1240 metrų virš jūros lygio. Aplink miestą yra 7 kaimai.

## Sportas
### Futbolas
* Esportiu La Massana
* UE Extremenya
* FS La Massana
Les Eskaldesas

**Les Eskaldesas** – buvęs Andoros miestas, esantis Eskaldeso-Engordanio parapijoje. Buvo antras pagal dydį miestas Andoroje po sostinės.

## Sportas
### Futbolas
* Atlètic CE
* Gimnàstic Valira
* Inter Club d'Escaldes
* SC Escaldes
* CE Jenlai
* Spordany Juvenil
Ordinas (Andora)

**Ordinas** () – miestas Andoros šiaurėje. Mieste yra įsikūręs „Sorteny“ nacionalinis parkas.

## Sportas
### Futbolas
* FC Ordino – futbolo klubas.

## Šaltiniai
T-juostis cichlidas

**T-juostis cichlidas**, sin. *[[Archocentrus sajica]]* () – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Gamtoje yra paplitusios kelios spalvinės formos, kurių raštai priklauso nuo vietovės. Kartais ši rūšis supainiojama su panašia *[[Cryptoheros spilurus]]*. Patinai iki 12 cm, patelės mažesnės. Gina teritoriją, bet dažniausiai pakantesni kitoms žuvims, išskyrus dauginimosi periodą. Paplitęs Kosta Rikoje.

Akvariumas įrengiamas erdvus, gerai apsodintas, su slaptavietėmis, prieglobsčiais ir olomis. Tinka įvairios sudėties vanduo. Temperatūta 22-25 °C. Ikrus deda olose arba atvirose vietose. Patelė prižiūri ikrus ir mailių, kuris išsirita per keletą dienų, o patinas gina teritoriją.

## Nuorodos
* Amerikos ciklidai, nerštas. Foto galerija
Stasys Žižys

**Stasys Žižys-Klajūnas** (1928 m. gruodžio 12 d. Mažeikių kaime, Ukmergės raj. – 2010 m. rugpjūčio 14 d. Anykščiuose) – Lietuvos rezistentas, Vyčio apygardos partizanų ryšininkas, partizanų palaikų perlaidojimo ir partizanų atminimo įamžinimo iniciatorius.

## Biografija
Gimė ūkininkų šeimoje. Taujėnuose baigęs progimnaziją, 1945 m. įstojo į Ukmergės mokytojų seminariją. Besimokydamas užmezgė ryšius su Taujėnų krašto partizanais, įsitraukė į rezistencinę kovą, davė partizano priesaiką.

1949 m. spalio 14 d. buvo areštuotas, po ilgų tardymų apkaltintas sovietinės tėvynės išdavimu, antisovietine agitacija ir dalyvavimu ginkluotame pogrindyje. Iš Ukmergės perkeltas į Lukiškių kalėjimą. 1950 m. pavasarį prasidėjo ilga ir varginanti kelionė į šiaurę – Leningradas, Vologda, Vorkuta. Į Lietuvą grįžo po septynerių metų.

1957 m. vedė iš tremties Irkutsko srityje grįžusią mokytoją Juzę Dirsytę, šeimoje užaugo dukra Dalia.

XX a. devintajame dešimtmetyje aktyviai įsitraukė į Sąjūdžio, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos veiklą. 1989 m. įkūrė Ukmergės mišrų chorą „Tremtinys“.

Inicijavo Ukmergės krašto partizanų perlaidojimus, rūpinosi partizanų atminimo įamžinimu. Jo iniciatyva pastatyti paminklai Taujėnuose, Ukmergės Dukstynos kapinėse, 1996 m. Ukmergėje paminklinis akmuo Vyčio apygardos partizanų vadui Juozui Krikštaponiui. 1998 m. parašė memuarus „Jaunystę atidavėm Tėvynei“.

2008 m. gegužės 10 d. apdovanotas Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžiumi.

Mirė 2010 m. rugpjūčio 14 d., palaidotas Dukstynos kapinėse.

## Literatūra
* Stasys Žižys. Jaunystę atidavėm Tėvynei. – Ukmergė, 1998.
Archocentrus

**Archocentrus** – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis.

Paplitusios Centrinėje Amerikoje. Dabar gentyje yra 3 rūšys, anksčiau buvo septynios, bet kitos iškeltos į kitas gentis – *[[Cryptoheros]]*, *[[Amatitlania]]*.

## Rūšys
* *[[Archocentrus centrarchus]]*
* Vaivorykštinis cichlidas *[[Archocentrus multispinosus]]*
* *[[Archocentrus spinosissimus]]*
Sant Chulija de Lorija

**Sant Chulija de Lorija** () – miestas Andoros pietuose, įsikūręs 908 m aukštyje virš jūros lygio (žemiausia šalies gyvenvietė). Parapijos centras. 1997 m. mieste įkurtas pirmasis šalyje universitetas – Andoros universitetas ().

## Sportas
### Futbolas
* CE Benito
* UE Sant Julià
Žemaičių senovės mėgėjų draugija Alka

**Žemaičių senovės mėgėjų draugija „Alka“** – kraštotyros draugija, 1931–1940 m. veikusi Telšiuose.

## Istorija
Įkurta poeto P. Genio iniciatyva. Vadovavo valdyba – Pranas Genys, Telšių apskrities viršininkas Eugenijus Šalkauskas, M. Bartkus, R. Pukinskis, K. Sideravičius, vėliau dar kun. Antanas Juozapavičius, gyd. Jonas Mikulskis. 1932 m. buvo 26 nariai. 1931 m. prie draugijos skyriaus teisėmis prisijungė *Senovės pažinimo mėgėjų kuopa* su muziejumi, veikusi Mažeikiuose. 1932 m. vasario 16 d. draugija įkūrė Alkos muziejų.

1934–1935 m. kompleksiškai tyrė (vadovas J. Končius) Drobūkščių kaimą (Varnių valsčius). Registravo kultūros paminklus, kolekcininkų rinkinius, rengė dailės parodas. Nuo 1934 m. veikė fotomėgėjų sekcija. Draugiją finansiškai rėmė Žemaitijos savivaldybės ir Švietimo ministerija.

## Šaltiniai
Amatitlania

**Amatitlania** – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis.

Gentyje yra 4 rūšys. Labai artima *[[Archocentrus]]* ir *[[Cryptoheros]]* gentims, pirmajai anksčiau buvo priskirtas zebrinis cichlidas.
 
## Rūšys
* Zebrinis cichlidas *[[Amatitlania nigrofasciata]]*
* Honduro raudontaškis cichlidas *[[Amatitlania siquia]]*
* *[[Amatitlania coatepeque]]*
* *[[Amatitlania kanna]]*
Nefilim

**Nefilim** (arba **The Nefilim**) – solinis anglų gotikinio roko grupės „Fields of the Nephilim“ vokalisto Carl McCoy projektas, sukurtas po grupės iširimo. Be paties McCoy, „Nefilim“ sudarė gitaristas Paul Miles, būgnininkas Simon Rippin ir bosistas Cian Houchin. Grupė išleido vos vieną albumą, pavadintą „Zoon“ (1996).

Projektas pasuko į kur kas sunkesnę muziką, nei „Fields of the Nephilim“. Nors „Nefilim“ skambesyje vis dar galima rasti gotikinio roko elementų, juos nustelbia sunkus death ir thrash metalo skambesys. Carl McCoy teigimu, tai buvo natūralus progresas po atmosferiško, melodingo, kartais net su „Pink Floyd“ kūryba lyginamo, „Fields of the Nephilim“ albumo *Elizium*, įrašyto prieš grupės iširimą.

Po *Zoon* išleidimo iširo ir „Nefilim“. Paul Miles su Simon Rippin vėliau sukūrė grupę „Sensorium“, o Cian Houchin prisijungė prie „Saints of Eden“.

## Diskografija
* *[[Zoon]]* (1996)
* *Penetration* (singlas) (1996)

## Nuorodos
* Oficiali Fields of the Nephilim svetainė
* Neoficialus Nefilim MySpace puslapis
* Ferrum.lt: ''NEFILIM „Zoon“ (1996 m.) – gotika purvinomis panagėmis'' 
* Carl McCoy interviu
Mon idole (filmas)

**Mon idole** ( 'Mano dievaitis') – 2002 m. prancūzų aktoriaus ir režisieriaus Gijomo Kane kriminalinė drama, juodoji komedija.

Filmo premjera įvyko 2002 m. gruodžio 17 d. Prancūzijoje

## Siužetas

Arogantiškas televizijos šou "Žvaigždė" prodiuseris Žan–Lui Brustalis savo jaunus darbuotojus stipriai laiko savo įtakoje. Šou vedėjas Filipas daugelį naujų idėjų „pasisavina“ iš savo asistento Bastjeno, o šis ir ne nemano įsižeisti: jam Brustalis - jo dievaitis, tikros sėkmės televizijoje simbolis. 

Kartą Bastjeno svajonė išsipildė. Bosas pasiūlo jam savaitgalį praleisti jo prabangioje užmiesčio viloje ir kartu padirbėti su Bastjeno naujai sugalvota televizijos projekto koncepcija. Popieriuje viskas atrodo labai paprasta: Bastjenas pats ves naują televizijos laidą ir jam yra pažadėti „aukso kalnai“. Bet iš tikrųjų Brustalis ir jo žmona Klara savaitgaliui paruošė daug staigmenų ir siurprizų…

## Aktoriai
* Fransua Berleanas – Žan–Lui Brustalis
* Gijomas Kane – Bastjenas
* Diana Kriuger – Klara Brustal
* Filipas Lefevre (Philippe Lefebvre) – Filipas
* Danielis Prevo – M. Balbot
* Klotilda Kuro – Fabiana
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Apdovanojimai ir nominacijos
Vaclovas Alksninis

**Vaclovas Alksninis** (1902 m. gruodžio 15 d. Giraitėje, Šventežerio valsčius, Seinų apskritis – 1970 m. sausio 16 d. Niujorkas) – Lietuvos kariuomenės karininkas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija

Sūnus Vytautas Alksninis. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1921 m. baigė Karo mokyklą. 1926–1939 m. Šaulių sąjungos Šakių rinktinės vadas. Vėliau gyveno ir dirbo Vilniuje. 1943 m. vokiečių išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą. Po pusės metų grįžo į Lietuvą. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Miuncheno apylinkės ir apygardos Lietuvių tremtinių bendruomenės valdybos narys. 1946 m. vienas Antibolševikinio tautų bloko steigėjų ir lietuvių atstovas jame. 1949 m. persikėlė į JAV, Niujorką. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos narys, Bendrojo Amerikos lietuvių fondo direktorius. Amerikos lietuvių karių veteranų legiono Dariaus ir Girėno posto vadas, Lietuvių karių veteranų sąjungos Niujorko skyriaus pirmininkas. Bendradarbiavo leidiniuose „Trimitas“, „Vienybė“, „Karys“, „Dirva“, „Darbininkas“.

## Šaltiniai
Vytautas Alksninis

**Vytautas Alksninis** (1930 m. kovo 23 d. Šakiuose – 2023 m. rugsėjo 10 d. Putname, Konektikute, JAV) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, energetikos inžinierius.

## Biografija
Tėvas Vaclovas Alksninis. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV. 1951–1953 m. Korėjos karo dalyvis. 1958–1986 m. Niujorko bendrovės „Ebasco Services“ projektuotojų grupės vadovas. 1964 m. baigė Niujorko koledžą.

1969 m. vienas Niujorko lietuvių „Kultūros židinio“ Brukline steigėjų, 1970–1985 m. jo komiteto pirmininkas. JAV lietuvių bendruomenės tarybos narys, 1985–1991 m. JAV lietuvių bendruomenės Niujorko apygardos, nuo 1997 m. Rytų Konektikuto apylinkės pirmininkas. Vienas Alfredo Seno fondo Lietuvai remti steigėjų.

## Šaltiniai
Alkupio Šventkalnis

**Alkupio Šventkalnis** – kalnas Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Alkupio kaimo. 

## Istorija
XX a. pradžioje Šventkalnį tyrinėjo Liudvikas Kšivickis. Alkupio Šventkalnis 60 x 140 m dydžio ir 10 m aukščio. Vakarinėje papėdėje yra Šventkalnio dauba, pietvakarinėje teka Paros intakas Alkupis. Nuo Šventkalnio pietų kryptimi per buvusias pelkes vedė kūlgrinda. 

Padavimuose pasakojama, kad ant Šventkalnio buvo meldžiamasi, degintos aukos. Prieš Antrąjį pasaulinį karą Šventkalnio rytiniame pakraštyje rasta įvairių archeologinių radinių, žmonių kaulų.

## Šaltiniai
Zebrinis cichlidas

**Zebrinis cichlidas**, sin. *[[Archocentrus nigrofasciatus]]* (, , ) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis. 

Patinų kūnas iki 15 cm ilgio, patelių mažesnis, raštuotas. Pasitako albinosų. Smarkiai gina teritoriją, pakenkia gležniems augalams. Plačiai paplitęs Centrinėje Amerikoje.

Mėgsta erdvų ir gerai įrengtą akvariumą. Akvariumas erdvus, su lengvai ginamomis priedangomis, stipriais ar neskaniais augalais bei apskritais ar plokščiais akmenukais. Tinka įvairios cheminės sudėties vanduo. Temperatūta 20-25 °C. Ikrus deda olose arba atvirose vietose ir juos bei mailių saugo abu tėvai. Mailius išsirita per keletą dienų.

## Nuorodos
* 
*Akvariumas - mano hobi - Archocentrus nigrofasciatus
Alksniakiemio miškas

**Alksniakiemio miškas** – miškas Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, Nemuno kairiajame krante, priešais Birštoną, Nemuno kilpų regioninis parkas.

## Geografija
Alksniakiemio miškas yra valstybinės reikšmės, priklauso Prienų miškų urėdijai. Plotas 492 ha, mišku apaugę 421 ha. Paviršius – pakili, vietomis banguota lyguma, susidariusi vienoje didžiųjų Nemuno kilpų. Pirmasis Lietuvos miškas, kuriame pradėtos įrengti vasarvietės. Netoli yra Birštono turistinė bazė.

## Medynai
Augavietės nederlingos ir derlingos normalaus drėgnumo. Miškas yra II grupės, turi miško parko statusą. Kultūrinės kilmės medynų 19 %, pušynų yra 86 %, eglynų 10 %, juodalksnynų 2 %, Beržynų ir baltalksnynų po 1 %. Jaunuolynai sudaro 22 %, pusamžiai medynai 30 %, pribręstantys 19 %, brandūs 29 %. Medynų vidutinis amžius 88 m., bonitetas 1,1, skalsumas 0,79, vidutinis tūris 339 m³/ha. Našiausių medynų tūris 400 m³/ha. Kasmet priauga 7,3 m³/ha medienos.

Yra derančių mėlynynų, avietynų. Miške yra stirnų, šernų, kiškių, lapių, usūrinių šunų, voverių, kiaunių, užklysta briedžių, tauriųjų elnių.

## Šaltiniai
Kanai

**Kanai** () – miestas pietų Prancūzijoje, 34 km nuo Nicos, prie Viduržemio jūros. Uostas ir kurortas. Išvystytas turizmas. Yra antropologijos muziejus.

## Kultūra
* Kasmet vyksta Kanų kino festivalis, tarptautinis kūrybiškumo festivalis „Kanų liūtai“.
* 1959 ir 1961 metais vyko Eurovizijos dainų konkursas.

## Sportas
* AS Cannes (futbolas)

## Miestai partneriai

## Šaltiniai
Burtono dryžakis

**Burtono dryžakis**, sin. *[[Astatotilapia burtoni]]* (*Haplochromis burtoni*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Patinai iki 12 cm ilgio, bet dažniausiai mažesni, patelės apie 7 cm. Patinai agresyvūs vienas kito atžvilgiu, tačiau pakankamai dideliame akvariume jaunikliai patinai gali būti laikomi kartu. Kelios patelės gali būti laikomos su vienu patinu. Akvariume reikia daugybės vietų slėpimuisi, atviros erdvės plaukiojimui ir smulkiagrūdžio grunto. Augalai turi būti apsaugoti nuo rausiančių patinų. Mėgsta vidutinio kietumo šarmingą vandenį. Temperatūra - 20-25 °C, dauginimosi metu aukštesnė.

Patinai išsirausia dideles duobutes, į kurias vilioja pateles. Išneršusios keletą ikrų patelės surenka juos į burną ir baksnoja į patino analinio peleko gumbelius taip, lyg tai irgi būtų ikrai. Tai skatina pienių išsisksyrimą ir užtikrinamas ikrų apvaisinimas. Mailiui išsiristi gali prireikti daugiau nei savaitės. Po to patelė ima ginti mailių, surinkdama jį į burną gresiant pavojui ir paleisdama jam praėjus.

Paplitęs Tanganikos ežero baseine.
Kazys Almenas (1907)

**Kazys Almenas** (iki 1949 m. *Alminas*, 1907 m. balandžio 1 d. Getaučiai, Platelių valsčius – 1980 m. sausio 27 d. Nebraska, JAV) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, agronomas.

## Biografija
1929 m. Dotnuvoje baigė Žemės ūkio akademiją, 1934 m. Berno universiteto veterinarijos medicinos fakultetą, veterinarijos medicinos daktaras. 1938 m. agronomijos daktaras.

1934–1937 m. mokytojavo Gruzdžių aukštesniojoje gyvulininkystės mokykloje. 1938–1944 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, 1941–1944 m. Zootechnikos katedros vedėjas; 1942 m. profesorius. 1940–1944 m. Gyvulininkystės stoties vedėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946–1949 m. dėstė Pabaltijo universitete Pineberge. 1949 m. išvyko į JAV. Dirbo privačiu veterinarijos gydytoju, ūkininkavo.

Paskelbė darbų iš zoohigienos, zootechnikos, apie gyvulių gydymą. Bendradarbiavo lietuvių spaudoje (slapyvardis Daktaras Liepkalniškis).

## Bibliografija
* Švicų veislės galvijų aklimatizacija Lietuvoje, 1934 m., vokiečių kalba
* Žemaitukų veislės arklių veislinės savybės lyginant su kitų veislių arkliais, 1939 m., vokiečių kalba

## Šaltiniai
Advokatas notaras

**Advokatas notaras**, **notaras advokatas** () – advokatas, galintis veikti ir kaip notaras; teisinė profesija, jungianti 2 teisinių profesijų (veiklos, funkcijų, statuso) elementus.

## Vokietija
Advokatas notaras gali veikti ir kaip advokatas, ir kaip notaras, tačiau vienu metu – tik kaip 1 kurios nors profesijos atstovas. Kiekvienu atveju veikdamas jis turi aiškiai išreikšti, ar jis veiks (veikia) kaip advokatas, ar kaip notaras. Jei jis veikia kaip notaras, jį saisto notaro profesiniai reikalavimai bei taisyklės. Esminė pareiga – nešališkumas. Advokatas, priešingai, yra įpareigotas veikti kaip savo kliento interesų atstovas, juos ginti.

Notaras daugumoje valstybių negali turėti kitokios atlygintinos profesinės veiklos, eiti tam tikrų pareigų (pvz., veikti kaip valdybos, Stebėtojų tarybos narys, įmonės patarėjas). Jei gretutinė veikla tam tikrose valstybėse ir yra leidžiama, jai reikalingas specialus leidimas (išduodamas notarų priežiūros institucijos). Notaras advokatas gali veikti kaip advokatas, patentinis patikėtinis, mokesčių patarėjas, auditorius, laisvai samdomas buhalteris ar sąskaitininkas ir pan. Jis gali būti profesinės bendrijos nariu.

Vokietijoje advokatas notaras gali veikti teismų apygardose, kuriose tokia profesija buvo leidžiama iki 1961 m. balandžio 1 d. Notarai advokatai yra tokiose federalinėse žemėse kaip Brėmenas, Berlynas, Šlėzvigas-Holšteinas, Žemutinė Saksonija, Hesenas, Badeno-Viurtembergo žemės Viurtembergo dalyje, tam tikrose Šiaurės Reino-Vestfalijos dalyse. Notarai advokatai sudaro vad. advokatūrinio notariato dalį.

2008 m. notarų advokatų skaičius Vokietijoje – 6920 (palyginti su 2007 m. skaičius sumažėjo 135). 2008 m. sausio 1 d. buvo iš viso 8513 notarai. Iš jų tik 1593, t. y. tik kas penktas – „paprastas“ notaras (*Nur-Notar*).

Juos vienija Vokietijos advokatų notarų susivienijimas.

### Reikalavimai
Advokatas Vokietijoje, norintis dirbti ir notaru, turi turėti 5 metų profesinę patirtį ir srityje, kurioje jis pageidauja dirbti, – 3 metų nepertraukiamos advokato praktikos pagrindinėse pareigose. Be to reikalinga baigti tam tikrus kursus. Skyrimas notaru vyksta kaip ir paprasto notaro. Tvarką reguliuoja federalinių žemių teisės aktai. Šioje srityje taip pat yra ir konstitucinės doktrinos (VFR Konstitucinio Teismo praktikos).

## Nuorodos
* Vokietijos advokatų notarų rūmų tinklalapis  (vokiečių, anglų, prancūzų k.)
* Vokietijos notarų rūmų informacija apie reikalavimus notarui advokatui  
* „Advokatūrnotariato“ Vokietijoje istorija
Alminas

**Alminas, Almenas, Algminas** () – XIII a. vidurio žemaičių, galbūt Karšuvos žemės, kunigaikštis. Eiliuotojoje Livonijos kronikoje vadinamas šauniu kariu. 

## Biografija
Kai Lietuvos valdovas Mindaugas 1253 m. ir 1257 m. Livonijos ordinui perleido didumą Žemaitijos, Alminas ėmėsi organizuoti tam pasipriešinimą. Žemaičių kunigaikščių taryba 1255 m. jį išrinko savo vadovu, vadovavo Žemaičių žemių konfederacijai. Pagal jo planą žemaičiai ėmė puldinėti Kuršą, kuriame Mindaugas turėjo interesų, siekė priversti kuršius sukilti prieš Livonijos ordiną ir taip įtraukti į karą Mindaugą. Alminas nepritarė Mindaugo krikštui. Planas iš esmės buvo įgyvendintas 1261 m., kai Mindaugas patenkino žemaičių prašymą tapti jo valdiniais ir pradėjo karą su Livonijos ordinu. Istorikės I. Baranauskienės nuomone, Alminas vadovavo žemaičiams Durbės mūšyje.

## Šaltiniai
Birutė Almonaitytė

**Birutė Almonaitytė-Eidukienė** (1934 m. gegužės 10 d. Būbleliuose, Šakių apskritis-2004 m. vasario 5 d.) – Lietuvos dainininkė (mecosopranas).

## Biografija
1963 m. baigė Maskvos konservatorijos V. Roždestvenskajos klasę. 1963–1999 m. Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistė. Surengė solinių koncertų. Gastroliavo Europoje, JAV.

## Vaidmenys
* Amneris, Ulrika, Eboli – Džiuzepė Verdis. Aida, Kaukių balius, Don Karlas
* Buše – Eduardas Balsys. Kelionė į Tilžę
* Karmen – Žoržas Bizė. Karmen
* Mirta – Vytautas Klova. Pilėnai
* Šarlotė – Žiulis Masnė. Verteris
* Olga – Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas

## Literatūra
* Birutė Almonaitytė, parengė J. Bruveris, Vilnius, 1999 m.

## Šaltiniai
Badeno-Viurtembergo notarų akademija

**Badeno-Viurtembergo notarų akademija** () – kandidatų į apskrities notarus švietimo ir parengimo įstaiga Viurtemberge. Po 5 metų studijų be dalykinių žinių bei praktikos ir išlaikius notaro egzaminą, įgyjama teisės tapti apskrities notaru (). Badeno-Viurtembergo notarų akademija taip pat organizuoja kandidatų į notarus atranką.
Notarų akademija taip pat yra atsakinga už notarų federalinės žemės tarnautojų švietimą, rengia seminarus, stažuotes, simpoziumus, konferencijas. Taip pat akademija yra oficialiai įgaliota teikti informaciją tarptautinės privatinės teisės klausimais Badeno-Viurtembergo notariatams ir teismams.

Akademija yra Štutgarte, vad. Justicijos kvartale ().

## Nuorodos

* Oficialus Badeno-Viurtembergo notarų akademijos tinklalapis
Tarptautinio Teisingumo Teismo advokatų sąjunga

**Tarptautinio Teisingumo Teismo advokatų sąjunga** (, **ICB**, , **BPI**) – Tarptautiniame Teisingumo Teisme Hagoje registruotus advokatus vienijanti nevyriausybinė organizacija, asociacija.

## Tikslai
Vienas iš ICB tikslų - garantuoti advokatų Teisingumo Teisme teisinę veiklą, advokatų nepriklausomumą, siekiant užtikrinti liudytojams ir kaltinamiesiems teisę į teisingą teismą. ICB veikia etikos, teisėkūros bei teisinio advokatų švietimo srityse, rengia seminarus, renginius.

ICB sąjunga įsteigta 2002 m. birželio 15 d. konferencijoje Monrealyje (Kanada). Pirmasis visuotinis susirinkimas įvyko 2003 m. kovo 21-22 d Berlyne, kur dalyvavo 400 narių iš 50 valstybių. Nariai yra iš visų žemynų. 4 Tarybos nariai kaip regioniniai koordinatoriai atsakingi už tokias pasaulio dalis kaip Azija, Lotynų Amerika su Karibika, Juodoji Afrika („Subsachara“) ir Arabų pasaulis.

Nuo 2005 m. ICB vadovauja vokietis Eberhard Kempf, vienas ICB steigėjų.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė  (anglų, prancūzų k.)
Gamtos mokslas

**Gamtos mokslas** – natūralistinis visatos, suprantamos kaip paklūstančios natūralaus atsiradimo dėsniams, tyrinėjimas.

Pagal tyrimo objektą ir metodus gamtos mokslai skirstomi į tris dideles grupes:
# fizika, chemija, matematika, informatika (tarp jų kosmologija, astronomija);
# biologija (botanika, zoologija, fiziologija, genetika, ekologija ir kt.), medicinos mokslai (anatomija, histologija, citologija ir kt.) ir geomokslai (geologija, geografija, geodezija, geofizika ir kt.);
# žemės ūkio mokslai (agronomija ir kt.).

## Išnašos
Veronika Alseikienė

**Veronika Alseikienė-Janulaitytė** (1883 m. gegužės 18 d. Malavėnai, Šiaulių apskritis – 1971 m. rugsėjo 26 d. Kaunas) – Lietuvos gydytoja oftalmologė, medicinos mokslų daktarė, Vilniaus krašto visuomenės veikėja.

## Biografija

Jauniausia 13 vaikų šeimoje, kurioje išgyveno broliai Kalikstas, Juozas, Petras, Pranciškus, Jurgis, Augustinas, seserys Ona ir Julija. Vyras Danielius Alseika (susituokė 1910 m.), sūnus Vytautas Kazimieras Alseika, duktė Marija Birutė Alseikaitė-Gimbutienė.

Mokėsi Šiaulių mergaičių gimnazijoje, iš kurios už lietuviškos spaudos platinimą pašalinta. 1902 m. baigė Mintaujos gimnaziją. Studijavo mediciną Berne, Vienoje, Berlyne. 1908 m. daktaro laipsniu baigė Berlyno universitetą, pirmoji lietuvaitė akių gydytoja, gavusi tokį mokslinį laipsnį užsienyje. Darbo vadovas pasiūlė dirbti asistente Berlyno akių klinikoje, bet ji atsisakė.

Nuo 1908 m. dirbo Simbirske, kur atliko trachomos, kataraktos operacijas. 1913–1914 m. su vyru gyveno Vienoje, prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui grįžo į Lietuvą, dirbo Vilniaus Raudonojo Kryžiaus ligoninėje, vėliau Voroneže, kur tuo metu apsistojo nemažai lietuvių pabėgėlių. 1915–1918 m. gydytojavo Minske. Ten su vyru ir A. Krutuliu įkūrė Lietuvių sanitarinės pagalbos draugiją, 1918 m. su jais Vilniuje įsteigė polikliniką, ilgainiui virtusią pirmąja miesto lietuvių ligonine. Iki 1931 m. joje dirbo, Akių ligų skyriaus vedėja. Padarė apie 300 akies kataraktos operacijų. Vilniuje įsteigė mergaičių amatų mokyklą, kartu su kitais – „Kultūros“ draugiją. 1931 m. su vaikais, kad jie galėtų siekti mokslo lietuviškose mokyklose, persikėlė į Kauną, gydytojavo Kaune.

## Šaltiniai
Teismo konsultantas

**Teismo konsultantas** ( 'teismo draugas') – teismo tarnautojas, konsultantas; teisinė pareigybė. Teismo konsultantas apibendrina ir analizuoja teismų praktiką, statistiką, kitus duomenis, atlieka kitą metodologinį darbą.
 
Teismo konsultantui teisinis išsilavinimas neprivalomas, tačiau rekomenduojamas.

## Nuorodos
* Europos Komisijos Europos teismų tinklo tinklalapis
Vytautas Kazimieras Alseika

**Vytautas Kazimieras Alseika** (1912 m. vasario 11 d. Ukmergėje – 2002 m. spalio 18 d. Vilniuje) – žurnalistas, teisininkas, Lietuvos ir JAV visuomenės veikėjas.

## Biografija
Sesuo Marija Alseikaitė-Gimbutienė. 1931–1932 m. savaitinio žurnalo „Kino naujienos“ leidėjas ir redaktorius. 1933–1934 m. laikraščio „Lietuvos aidas“ korespondentas. 1934–1935 m. žurnalo „Kinas“ redaktorius. 1935 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą. 1937–1938 m. Vilniui vaduoti sąjungos sekretorius ir reikalų vedėjas. 1938–1939 m. dirbo Lietuvos pasiuntinybėje Varšuvoje. 1939–1941 m. Eltos Vilniaus skyriaus vedėjas. 1943–1944 m. advokatas.

1944 m. pasitraukė į Austriją. 1946–1948 m. dirbo Jungtinių Tautų paramos pabėgėliams organizacijose Vakarų Vokietijoje. 1949 m. persikėlė į JAV. 1953 m. grįžo į Vokietiją, Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto (VLIK) Vykdomosios tarybos tarnautojas. 1961–1967 m. redagavo VLIK leidinius. 1967 m. atvyko į JAV. 1967–1969 m. dienraščio „Draugas“, 1969–1972 m. VLIK informacinio biuletenio Niujorke redaktorius. Buvo užverbuotas sovietinio saugumo (slapyvardis „Orestas“). 1972 m. grįžo į Lietuvą.

## Bibliografija
* Filmų priežiūra Lietuvoje: diplominis darbas, rašytas pas prof. Vaclovą Biržišką 1937 m. – Kaunas: Varpas, 1938. – 71 p.: lent.
* L. T. M. Čiurlionio ansamblis, 1940–1951. – Cleveland, Ohio, 1955. – 16p.: iliustr.
* Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto 1969 m. seimas. – New York: Eltos leid., 1970. – 40 p.
* Trys dešimtmečiai emigracijoje: nuo Roitlingeno iki Niujorko. – Vilnius: Mintis, 1977. – 319 p.: iliustr.
* Amerika: tikrovė ir mitas. – Vilnius: Mintis, 1983. – 350 p.

## Šaltiniai
Pranas Alšėnas

**Pranas Alšėnas-Ališauskas** (1911 m. rugsėjo 27 d. Vengrava, Ukmergės apskr. – 1986 m. rugsėjo 29 d. Torontas) – Lietuvos ir Kanados žurnalistas, rašytojas.

## Biografija
Kaune baigė aukštesniąją policijos mokyklą. Nuo 1929 m. bendradarbiavo leidiniuose „Rytų Lietuva“, „Lietuvos aidas“, „Ūkininko patarėjas“, „Trimitas“, „Karys“, „Policija“ ir kt. Vokiečių okupacijos metais kalintas už pasipriešinimo spaudos platinimą. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946 m. Bamberge leido biuletenį „Radijo bangomis“. Nuo 1947 m. gyveno Kanadoje. Vienas savaitraščio „Tėviškės žiburiai“ steigėjų ir darbuotojų. Bendradarbiavo periodiniuose leidiniuose „Draugas“, „Nepriklausoma Lietuva“, „Laiškai lietuviams“ ir Kanados laikraščiuose anglų kalba.

## Bibliografija
* Talismanas, novelių rinkinys, 1946 m.
* Maži žodžiai apie didelius dalykus, straipsnių rinkinys, 1960 m.
* Martynas Jankus, monografija, 1967 m.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Sakalininko prikazas

**Sakalininko prikazas** () - prikazas Rusijoje, organizuodavęs medžiokles su plėšriaisiais paukščiais (sakalais, ereliais).

Manoma, kad prikazas atsirado apie 1550 m. kartu su rūmininko *[[sakalininkas|sakalininko]]* pareigybe. XVI a. pradžioje prikazas jau tikrai buvo.

Panaikintas buvo, manoma, Aleksejaus Michailovičiaus laikais, atsiradus Slaptųjų reikalų prikazui, kuris perėmė ir sakalų medžioklių organizavimą.
Topografija

**Topografija** ( – vieta, vietovė + *graphο* – rašau) – geodezijos šaka, taikomasis mokslas, kuriantis Žemės paviršiaus matavimo būdus, jo vaizdavimo topografiniuose žemėlapiuose arba planuose (plokštumoje) metodus. Papildomai naudojami antžeminiai metodai (menzulinė ir fototeodolitinė nuotraukos).

## Istorija
Pirmąjį topografinį Bavarijos žemėlapį masteliu 1:45000 sudarė Filipas Apianas XVI a. viduryje.

Lietuvoje topografiniai darbai pradėti XVI a. per Valakų reformą. 1795–1800 m. parengtas 1:33300 mastelio Suvalkijos žemėlapis. Vadovaujant K. Teneriui, 1816–1820 m. padaryta Lietuvos 1:21000 mastelio topografinė nuotrauka. Topografiniai darbai suaktyvėjo 1924 m., įstojus Lietuvai į Baltijos geodezinę komisiją; jiems vadovavo J. Kriščiūnas ir M. Ratautas. Iki 1940 m. sudaryti 1:100000 ir 1:25000 mastelio Lietuvos žemėlapiai.

## Literatūra
* Lietuvos topografijos istorija
* Kontvainas R. Topografija. Mokymo priemonė geografijos specialybės studentams. V., 2007. 112 p. (14 sp. l).
Algirdas Januševičius

**Algirdas Januševičius** (g. 1961 m. spalio 20 d. Klaipėdoje) – lietuvių trimitininkas, Lietuvos Valstybinio Simfoninio orkestro trimitų grupės koncertmeisteris, ansamblio Sostinės vario kvintetas meno vadovas, aktyviai koncertuojantis Europoje ir už jos ribų.

## Biografija

Algirdas Januševičius gimė Klaipėdoje ir mokėsi Stasio Šimkaus konservatorijoje. Vėliau studijas tęsė Maskvos Piotro Čaikovskio konservatorijoje, kur susipažino su būsima žmona, kompozitore, pedagoge Nailia Galiamova. 1987 metais šeima persikėlė gyventi į Klaipėdą. Algirdas tuomet dirbo Klaipėdos Muzikiniame teatre trimitų grupės koncertmeisteriu. 1993 m. persikėlė į Vilnių ir tapo Lietuvos valstybinio simfoninio orkestro trimitų grupės koncertmeisteriu . 1997 m. įkūrė "Sostinės vario kvintetą" .

Su įvairiais kolektyvais A. Januševičius apkeliavo apie 40 pasaulio šalių, koncertavo žymiausiose Japonijos, Vokietijos, Švedijos, Ispanijos, Italijos, Prancūzijos, Egipto, Taivano ir kitų valstybių salėse, grojo su tokiais dirigentais, kaip Saulius Sondeckis, Christoph Eschenbach, Mstislavas Rostropovičius, Krzysztof Penderecki, Juozas Domarkas, Vladimir Ponkin, Dmitri Liss, Jonas Aleksa. Pastaruoju metu Algirdas pradėjo dažniau koncertuoti kaip solistas.

Abi Januševičių šeimos atžalos seka tėvų muzikų pėdomis. Gintaras yra aktyviai koncertuojantis pianistas, 20-ies metų Donata taip pat skambina fortepijonu, yra respublikinių konkursų laureatė.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus Myspace puslapis
Sakalininkas

**Sakalininkas** - kunigaikščio, karaliaus ar kitokio valdovo dvariškis, vadovaudavęs medžioklėms su sakalais.

Prancūzijos karaliaus dvare nuo 1250 m. egzistavo pareigybė *[[Didysis Prancūzijos sakalininkas]]*.

## Rusija
Rusijoje sakalininkai buvo viena iš senovinių dvariškių pareigybių. Dažnai sakalininkas ir medžioklis būdavo tas pats asmuo.
Dokumentuose yra užuominų, kad sakalininkai jau egzistavo 1503 m., o 1550 m. jie tiesiogiai minimi istoriniuose šaltiniuose.

Dažnai sakalininkais skirdavo negarsios kilmės žinovus, kurie vėliau iškildavo, neretai tapdavo okolničiais ar net bojarinais. Įkūrus Sakalininko prikazą, jam vadovaudavo sakalininkai.

Paskutinis žinomas sakalininkas buvo Gavrila Grigorjevičius Luškinas. Atrodo, kad po 1606 m. šios pareigybės niekas nebeužėmė.
Amerikos lietuvių taryba

**Amerikos lietuvių taryba** (**ALT**, ) – JAV lietuvių politinė organizacija.

## Istorija
Įkurta 1940 m. per Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijos suvažiavimą. Tikslai – vienyti visas Amerikos lietuvių demokratines jėgas, ginti ir saugoti JAV nepriklausomybę, pagrindines žmogaus teises, siekti Lietuvos nepriklausomybės (iki 1990 m.), teikti moralinę ir materialinę pagalbą Lietuvai, skleisti apie ją JAV visuomenei teisingą informaciją.

Amerikos lietuvių taryba palaiko ryšius su JAV valstybinėmis įstaigomis, Atstovų Rūmų ir Senato nariais, padeda naujiems lietuvių emigrantams įsikurti JAV. Tarybos iniciatyva pabėgusiems nuo okupantų lietuviams šelpti 1944 m. buvo įkurtas Bendrasis Amerikos lietuvių fondas (BALF), taryba Niujorke įkūrė ir išlaikė Amerikos lietuvių informacijos centrą. Bendradarbiavo su Vyriausiuoju Lietuvos išlaisvinimo komitetu, jį rėmė.

## Struktūra
Amerikos lietuvių tarybą sudaro:
* Amerikos lietuvių Romos katalikų federacija
* Amerikos lietuvių socialistų sąjunga
* Amerikos lietuvių tautinė sąjunga
* Amerikos lietuvių tautinė sandara
* Susivienijimas lietuvių Amerikoje
* Lietuvių katalikų susivienijimas Amerikoje
* Amerikos lietuvių Romos katalikių moterų sąjunga
* Lietuvos vyčiai
* Lietuvos atgimimo sąjūdis
* Vilniaus krašto sąjunga
* Amerikos lietuvių respublikonų sąjunga
* Amerikos lietuvių demokratų lyga
* Amerikos lietuvių krikščionių demokratų sąjunga

Į Amerikos lietuvių tarybą renkama: po 7 atstovus nuo centralizuotų ideologinių organizacijų, po 3 – nuo kultūros ir labdaros organizacijų, po vieną nuo Amerikos lietuvių tarybos skyrių. Amerikos lietuvių tarybos aukščiausias organas yra kasmetinis suvažiavimas. Jis renka valdybą (po 2 atstovus nuo ideologinių grupių ir po vieną nuo kultūros ir labdaros organizacijų), 4 iždo globėjus. Kas 5 metai Amerikos lietuvių taryba rengia JAV lietuvių kongresus.

Amerikos lietuvių tarybos skyrius sudaro lietuvių centrinių bei vietos organizacijų padaliniai, klubai.

## Veikla
Amerikos lietuvių tarybos pastangomis JAV Kongrese 1953 m. sudarytas Kersteno komitetas, nuo 1951 m. Amerikos balsas pradėjo transliuoti laidas Lietuvai. Amerikos lietuvių tarybos atstovai dalyvavo Europos Saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos konferencijose ir pasitarimuose. Nuo 1961 m. ALT nariai atstovauja lietuviams Jungtiniame Amerikos baltų tautiniame komitete. Amerikos lietuvių tarybos iniciatyva 1990 m. vasario 16 d. JAV prezidentas Džordžas Volkeris Bušas paskelbė atsišaukimą dėl Lietuvos nepriklausomybės dienos. Po 1990 m. Taryba rūpinosi, kad Lietuva būtų priimta į NATO.

## Pirmininkai
* 1940-1965 m. Leonardas Šimutis
* 1965-1967 m. Antanas Rudis
* 1968-1970 m. Eugenijus Algimantas Bartkus
* 1971-1979 m. Kazys Bobelis
* 1979-1984 m. Kazys Šidlauskas
* 1984-1987 m. Teodoras Blinstrubas
* 1987 m. Jonas Valaitis
* 1987-1997 m. Gediminas Lazauskas
* 1997-2000 m. Jonas Račkauskas
* nuo 2000 m. Saulius Kuprys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Amerikos lietuvių tarybos svetainė