open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nijolė Sabulytė

**Nijolė Emilija Sabulytė** (1943 m. lapkričio 2 d. Vilniuje – 2025 m. gruodžio 28 d.) – Lietuvos teatro aktorė.

## Biografija
1966 m. baigė LTSR valstybinę konservatoriją ir nuo to laiko dirbo aktore Klaipėdos dramos teatre. N. Sabulytė buvo ištekėjusi už aktoriaus Ričardo Poškaus. Vėliau aktorės vyras buvo gydytojas Laimutis Vaclovas Uksas. 

## Kūryba
Sukūrė įsimintinų charakterinių vaidmenų: Dorina Moljero „Tartiufe“, Cica M. Mitrovičiaus „Apiplėšime vidurnaktį“, Daiva Kazio Sajos „Abstinente“, Mira A. Nikolajo „Vyras ir žmona“, karalienė Sofija (Balio Sruogos „Milžino paunksmė“), Marcė (Žemaitės „Petras Kurmelis“), Vasilisa Karpovna (Maksimo Gorkio „Dugne“), Kristina (J. O`Nylo „Elektrai skirta gedėti“), karalienė Elžbieta (Frydricho Šilerio „Marija Stiuart”), Kristina („Elektrai skirta gedėti“).

Naujausi N. Sabulytės vaidmenys teatre: ponia Sotanvil komedijoje „Ožys“ (pagal Moljerą, rež. Aidas Giniotis), Marijona (Igno Šeiniaus „Kuprelis“, rež. Kęstutis Macijauskas), Pamela (R. Kūnio „Viešbučio kambarys Nr. 13“, rež. Alvydas Vizgirda), Kukienė (Vinco Krėvės „Raganius“, rež. K. Macijauskas), Agnė (M. Carr „Mėja“, rež. Gytis Padegimas), Bela (P. Gladilin „Iš miglos išniro angelas“, rež. Ramutis Rimeikis), Ema (Mate Matišičiaus „Moteris be kūno“, rež. Ramunė Kudzmanaitė).

N. Sabulytė žinoma kaip poezijos skaitovė. Vaidino Lietuvos kino studijos meniniame filme „Mažos mūsų nuodėmės“ (1979 m., rež. Henrikas Šablevičius).

2013 m. kovo 27 d. už nuopelnus teatro menui apdovanota „Padėkos kauke“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Iš Klaipėdos teatralų kūrybos vakarų ciklo „Vieninteliai ir nepakartojami“
* Šimtas aštuoniolika Nijolės Sabulytės likimų, 2003-11-14
* Klaipėdos dramos teatras
Audronė Morkūnienė

**Audronė Morkūnienė** (g. 1959 m.) – politinė veikėja, buvusi LR socialinės apsaugos ir darbo viceministrė.

## Biografija
Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete baigė ekonomiką.

Ministro Pirmininko patarėja socialinės politikos klausimais. LR socialinės apsaugos ir darbo viceministre antrą kartą tapo nuo 2009 m. iki 2011 m. vasario 1 d. Poste pakeitė Audrius Bitinas.

Ištekėjusi, turi du sūnus.

## Šaltiniai
Janina Mateikienė

**Janina Mecelicaitė-Mateikienė** (g. 1953 m. rugsėjo 20 d. Narvydžiuose, Daugailių apylinkė, Utenos rajonas) – Lietuvos radijo žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1977 m. baigė Vilniaus universitetą.

Nuo 1977 m. Lietuvos radijo pramonės skyriaus, informacijos redakcijos korespondente. Redagavo ir rengė informacines laidas „Dienos signalai“, „Sveiki gyvi“, „Dienos žinios“, „Vakaro žinios“ ir kt. 

Lietuvos žurnalistų sąjungos narė.

## Įvertinimas
* 2008 m. Sausio 13-osios atminimo medalis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos radijo korespondentės Janinos Mecelicaitės – Mateikienės įrašai padaryti 1991 m. sausio 13 naktį
Skirma Kondratas

**Skirmantė Makaitytė-Kondratienė** (*Skirma Anna Kondratas*, g. 1944 m. sausio 26 d. Vilkaviškyje) – Lietuvos sociologė, politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1949 m. su tėvais atvyko į Ameriką. Mokėsi Bostono Šv. Petro lietuvių parapijos pradžios mokykloje, *Norwood High School* gimnazijoje (Masačusetsas). Dalyvavo skautų, „Santaros-Šviesos“ Bostono skyriaus veikloje. 1965 m. Harvardo universiteto (JAV) Radcliffe koledže baigė istoriją. 1965–1966 m. stažavo Poznanės universitete (Lenkija). 1966–1967 m. lankė Kolumbijos universiteto Tarptautinių santykių mokyklą. 1969 m. Bostono universitete įgijo istorijos magistro laipsnį. Dirbo vertėja Lietuvių enciklopedijos leidykloje, mokytojavo Bostono lituanistinėje mokykloje. 1981 m. Džordžo Meisono universitete (*George Mason University*, Virdžinija) baigė verslo administravimo magistro studijas.

1981–1984 m. ekonomikos ir ekonominės politikos analitikė JAV respublikonų partijos nacionaliniame komitete. Ėjo aukštas pareigas prezidentų Ronaldo Reigano bei Džordžo Bušo (vyresniojo) vyriausybių administracijose: 1989–1992 m. dirbo JAV Žemės ūkio departamente – JAV federalinių mitybos programų (*USDA Food and Nutrition Service*) vadovė, JAV Būsto ir urbanistikos departamento (*US Department of Housing and Urban Development*) viceministrė. 1992–1995 m. Hudsono instituto vyresnioji mokslinė bendradarbė, vadovavo socialinės rūpybos projektui. Iki 1999 m. Vašingtono urbanistikos instituto vyresnioji bendradarbė.

1996 m. jai grąžinta Lietuvos pilietybė. Nuo 1999 m. sausio mėn. prezidento Valdo Adamkaus patarėja socialinių reformų klausimais. 2009–2010 m. ministro pirmininko Andriaus Kubiliaus patarėja socialinės politikos klausimais. 2010–2011 m. Socialinės apsaugos ir darbo viceministrė. Kuravo bendruomenių, šeimos, vaikų ir jaunimo, piniginės paramos, socialinių paslaugų, socialinės integracijos, lygių galimybių sritis (poste ją pakeitė Dalius Bitaitis). Nuo 2011 m. kovo mėnesio *Heifer International* fondo (JAV labdaros fondo Arkanzaso valstijoje) valdybos narė, atsakinga už Rytų ir Vidurio Europos regioną. Pilietinės visuomenės instituto „Lietuva be atskirties ir skurdo“ projekto vadovė, Nacionalinio skurdo mažinimo organizacijų tinklo valdybos pirmininkė.

Paskelbė straipsnių valstybės socialinės ir ekonominės politikos klausimais.

Ištekėjusi, turi du vaikus.

## Šaltiniai
Dalius Bitaitis

**Dalius Bitaitis** (g. 1964 m. spalio 1 d.) – politinis veikėjas, LR socialinės apsaugos ir darbo viceministras.

## Biografija
1982-1988 m. Vilniaus pedagoginiame institute įgijo matematikos mokytojo kvalifikaciją, 1997-1999 m. VU – socialinio darbuotojo kvalifikaciją, 2001 m. VU socialinio darbo magistras.

1988-1992 m. UAB „Jaunimo įdarbinimo centro „Svaja“ direktorius; UAB „Delta“, direktorius, UAB „Jolita“, direktorius; 1992–1997 m. SP UAB „Bursa“ direktoriaus pavaduotojas. 1997–1999 m. SP UAB „Stabuva“ direktorius, 1999–2002 m. Vilniaus apskrities viršininko administracijos Socialinių reikalų, švietimo ir kultūros departamento Socialinių reikalų skyriaus vedėjas, 2004–2008 m. Tarptautinės teisės ir verslo kolegijos Verslo vadybos katedros dėstytojas (antraeilės pareigos), 2004–2006 m. Mykolo Riomerio universiteto Socialinio darbo katedros dėstytojas-asistentas (antraeilės pareigos). Nuo 2002–2011 m. Vilniaus specialiųjų globos namų „Tremtinių namai“ direktorius.

2000 m. Jungtinių Tautų Vystymo programa „Žmogaus socialinės raidos“ kursas. 2006–2008 m. Socialinio darbo patirties sklaida Europos Sąjungos valstybėse: Olandija, Portugalija, Ispanija, Italija – seminarų organizatorius, pranešėjas. 2006 m. Tarptautinės konferencijos (7 šalys) „Žmogaus  gyvenimo  kokybė  stacionarioje  globoje“ organizatorius, vedėjas (Vilnius)

2007 m. Globos įstaigų vadovų pirmojo Pasaulinio kongreso Berlyne dalyvis. 2008 m. Tarptautinės gerosios patirties sklaidos dienos Lietuvoje globos įstaigų vadovams (5 šalys) organizatorius. Baigiamosios konferencijos „Teisinė socialinės globos bazė. Finansavimo mechanizmai“ LR Seime organizatorius, vedėjas.

Nuo 2011 m. vasario 1 d. LR SADM viceministras. Kuruojamos sritys: bendruomenių, šeimos, vaikų ir jaunimo, piniginės paramos, socialinių paslaugų, socialinės integracijos, lygių galimybių, Europos Sąjungos paramos lėšų administravimo, kiek tai susiję su šiomis sritimis.

Vedęs, 2 vaikai..

## Šaltiniai
Vladas Mažonas

**Vladas Mažonas-Mažonavičius** (1881 m. birželio 24 d. Telšiuose – 1945 m. sausio 21 d. Sibire) – Lietuvos kunigas, Dievo tarnas, marijonas, žurnalistas, pedagogas.

## Biografija
Mokėsi Peterburgo kunigų seminarijoje, kartu dėstė lietuvių kalbą lietuvių klierikams. 1922–1924 m. Šiaulių gimnazijos kapelionas ir mokytojas, vėliau Marijampolės marijonų gimnazijos mokytojas. 1929–1930 m. redagavo ir leido skautų laikraštėlį „Budėk“. 1927−1932 m. Marijampolėje leisto „Šaltinio“ redaktorius. Bendradarbiavo leidiniuose „Šaltinis“, „Skautų aidas“, „Lietuvos mokykla“, „XX amžius“, „Kas girdėt?“, „Tiesos kelias“.

1941 m. birželio 14 d. NKVD suėmė Dievo tarną V. Mažoną. Jis buvo sovietų deportuotas į Rešiotų stoties 7-ąją stovyklą Sibire, ten tardytas, kankintas, o tai pakirto jo sveikatą. 1942 m. balandžio 21 d. jam siūlyta skirti mirties bausmę, tačiau nuosprendžio V. Mažonas nesulaukė, 1944 m. vasario mėn. buvo išsiųstas į Maskvą tolesniems tardymams, bet iš karto buvo paguldytas į Butyrkų kalėjimo ligoninę Maskvoje. Ten 1945 m. sausio 21 d. mirė, būdamas ištikimas iki galo.

## Beatifikacijos byla
2021 m. vasario 9 d. Marijonų kongregacijos, bendradarbiaujant Varšuvos arkivyskupijai, pradėta penkių marijonų kanonizavimo byla pavadinta „Dievo tarno Fabiano Abrantowicziaus ir keturių bendražygių“ vardu. Jų tarpe ir kun. Vladas Mažonas. Visi jie buvo tikėjimo kankiniai, kentėjo ir mirė nuo komunistinio sovietinio režimo rankos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos vaikų šventumo garsas (sventumogarsas.lt) / Kun. Vladas Mažonas MIC
Audra Mikalauskaitė

**Audra Mikalauskaitė** (g. 1960 m. sausio 9 d. Vilniuje) – politinė veikėja, LR socialinės apsaugos ir darbo viceministrė.

## Išsilavinimas
1978 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą, 1987 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakultete įgijo gydytojos pediatrės specialybę.
1993 m. Kauno medicinos akademijoje baigė vaikų neurologijos rezidentūrą ir įgijo vaikų neurologės specialybę. 2000 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete baigė podiplomines studijas, vadybos magistrė.

## Stažuotės
1995–1997 m. Tarptautinės stažuotės sveikatos priežiūros administravimo klausimais Nyderlanduose (Utrechto universitetas), Šveicarijoje, Danijoje. 1997 m. Tarptautinė vasaros stovykla socialinės politikos klausimais. 2000 m. stažuotė nepilnamečių justicijos klausimais (Austrija).

## Veikla
1993–1997 m. Vilniaus miesto Antakalnio poliklinikos, Kauno Medicinos universiteto klinikos (KMUK), Vilniaus universiteto Vaikų ligoninės „Vaiko raidos centro“ vaikų neurologė-konsultantė. 1994–1997 m. Sveikatos apsaugos ministerijoje Motinos ir vaiko sveikatos skyriuje dirbo konsultanto pareigose – vaikų pirminė sveikatos priežiūra, vaikų ankstyvoji korekcija ir reabilitacija, vaikų oftalmologija, vaikų psichiatrija, vaikų neurologija, vaikų otorinolaringologija. Nuo 1997 m. iki 2009 m. Socialinės apsaugos ir darbo ministerijoje Šeimos, vaikų ir jaunimo socialinės politikos skyriaus (dabar – Vaikų ir jaunimo skyrius) vedėja, vėliau – Šeimos, vaikų ir jaunimo departamento (dabar – Piniginės paramos, vaikų ir jaunimo departamentas) direktoriaus pavaduotoja.

Nuo 2009 m. rugpjūčio mėn. LR socialinės apsaugos ir darbo viceministrė. Kuruojamos sritys: darbo santykių, darbo apmokėjimo, darbuotojų saugos ir sveikatos, darbo rinkos ir užimtumo, žmogiškųjų išteklių plėtros ir profesinio mokymo, Europos Sąjungos paramos lėšų administravimo, kiek tai susiję su šiomis sritimis.

Nuo 2001 m. iki 2009 m. Baltijos jūros valstybių tarybos (BJVT) darbo grupės vaikų klausimais narė. 2001–2003 m. ekspertė Europos Tarybos darbo grupėse vaikų teisių apsaugos ir šeimos politikos klausimais.

Netekėjusi.

## Šaltiniai
Juozas Mažeikis

**Juozas Mažeikis** (g. 1950 m. sausio 24 d. Rokiškyje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Biografija
1973 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

1969–1972 m. dirbo laikraštyje „Tarybinis studentas“, 1973–1982 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ redakcijos skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1982–1985 m. – Lietuvos televizijos informacijos redakcijos, rengusios „Panoramą“, „Žinias“, „Savaitės panoramą“, „Keliai. Mašinos. Žmonės“ ir kitas laidas, vyriausiasis redaktorius. 1985–1989 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas, 1989–1993 m. dienraščio „Echo Litvy“ atsakingasis sekretorius. 1993–1995 m. savaitraščio „Vilniaus tribūna“ vyriausiasis redaktorius. 1995–2001 m. savaitraščio „Autoekspresas“ vyriausiasis redaktorius. Daugiausia rašė ir rašo sporto, televizijos ir radijo, automobilizmo temomis.  Vėliau leidinių „Lietuvos rytas“, „Keturi ratai“, „15min“ žurnalistas.

Verčia grožinę literatūrą, detektyvus.

## Bibliografija
* Nemuno žiedas: Kačerginės Nemuno žiedas: 1961–2006 metų įvykių ir lenktynių jame kronika, sudarytojas, – K.: Nemuno žiedas, 2006 m. ISBN 9955-638-60-5

## Šaltiniai
Džuba

**Džuba** (arab. جوبا‎) – Pietų Sudano sostinė ir didžiausias miestas, prie Baltojo Nilo upės. Gyvena apie 250 000 gyventojų (2008 metų duomenys). Yra pagrindinis šalies oro uostas.

## Istorija

XIX a. turkai Džubos apylinkėse įkūrė Gondokoro prekyvietę. 

1922 m. graikų atvykėliai įkūrė miestą prie Baltojo Nilo. 

1947 m. įvyko Džubos konferencija, kuria buvo suvienytas šiaurės ir pietų Sudanas. 

Nuo 2011 m. liepos 9 d. – Pietų Sudano sostinė.

## Sportas
* Atlabara FC – futbolo klubas;
* Jamus FC – futbolo klubas;
* Kator FC – futbolo klubas;
* Malakia FC – futbolo klubas;
* Džubos miesto stadionas (). Vos pastatytas talpino 7 tūkt., o po renovacijos – 12 tūkst. žiūrovų.
* Cobra Sport – krepšinio klubas;

## Išnašos

## Nuorodos
Wikimapia – miesto žemėlapis
Žalčio karūna

**Žalčio karūna** – 1986 m. Lietuvos televizijoje sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 2 val. 18 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Eugenijus Ignatavičius
* Režisierius – Bronius Talačka
* Antrasis režisierius – Viktoras Snarskis
* Kompozitorius – Algimantas Apanavičius
 

## Vaidina
* Valentinas Masalskis – *Konstantinas*
* Rimantas Teresas – *Kaziukas*
* Rimanta Krilavičiūtė – *Sofija*
* Valentinas Klimas
* Aurimas Babkauskas
* Sigitas Jakubauskas – *Sasnauskas*
* Gerardas Žalėnas – *Bronislavos sūnus*.

## Siužetas

Filmas nagrinėja dailininko ir kompozitoriaus M.K.Čiurlionio gyvenimą ir kūrybą. Jame istoriškai tiksliai neatkuriamas jo gyvenimas, tačiau tarsi sustabdytos svarbiausios biografijos akimirkos, esminiai lūžiai ir atskleidžiamos menininko kūrybos paslaptys. Filmas – tarsi variacija menininko genialumo bei kūrybos temomis.

## Šaltiniai
Žudiškių apylinkė

**Žudiškių apylinkė** (arba ***Žodiškių apylinkė, Žodiškės apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Riešės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilniaus rajonui. 1954 m. prijungta Skauduliškių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Žudiškių apylinkė prijungta prie Bukiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Kirovo vardo kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,2 || || Kirovo vardo kolūkis  || 23 kaimai, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Trilaukio apylinkė

**Trilaukio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pajevonio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kybartų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pajevonio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Trilaukio apylinkė prijungta prie Pajevonio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || V. Mickevičiaus-Kapsuko vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 47,11 || || V. Mickevičiaus-Kapsuko vardo kolūkis, „Komjaunuolio“ kolūkis, „Širvintos“ kolūkis  || 13 kaimų
|}

## Šaltiniai
Kirtimų apylinkė (Naujoji Vilnia)

**Kirtimų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mickūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. 1954 m. prijungta Puntūzų apylinkė ir dalis Lavoriškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kirtimų apylinkė prijungta prie Lavoriškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 45,3 || || „Pergalės“ kolūkis  || 12 kaimų, 10 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Piliakalnio apylinkė (Vilnius)

**Piliakalnio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Melėnų apylinkės, dalis Ažulaukės apylinkės ir dalis Dailidėnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Piliakalnio apylinkė prijungta prie Nemenčinės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis ir Anovilio tarybinio ūkio Verisovkos skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 42,42 || || Stalino vardo kolūkis  || 10 kaimų, 17 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Kenos apylinkė

:: *Apie apylinkę prie Šumsko žr. [[Kenos I apylinkė]]*.

**Kenos apylinkė** (1950–1954 m. ***Kenos II apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudaminos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. Kenos II apylinkė performuota į Kenos apylinkę, prie kurios prijungta Arklėnų apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Kenos apylinkė prijungta prie Rukainių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Draugystės“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,9 || || „Draugystės“ kolūkis, A. Mickevičiaus vardo kolūkis  || 13 kaimų, 5 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Čekoniškių apylinkė

**Čekoniškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Šilėnų apylinkės ir Papiškių I apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Sudervės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Kalinino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 41 || || Kalinino vardo kolūkis  || 14 kaimų, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Kiviškių apylinkė

**Kiviškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Tabaro apylinkės, dalies Juozapavos apylinkės ir dalies Stelmužės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Imbrado apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Bolševiko“ ir „Ąžuolo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 54,1 || || „Bolševiko“ kolūkis  || 11 kaimų, 44 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Zatokų apylinkė

**Zatokų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Smalvų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Zarasų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Smalvų apylinkės, dalis Turmanto apylinkės ir dalis Stačiūnų apylinkės, o dalis Zatokų apylinkės prijungta prie Bernotiškių apylinkės. 1962 m. prijungta didžioji dalis Turmanto apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Zatokų apylinkė prijungta prie Kimbartiškės apylinkės ir Smalvų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Garbingo darbo“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 38,6 || || „Garbingo darbo“ kolūkis  || 4 kaimai, 40 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Bernotiškių apylinkė

**Bernotiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Smėlynės apylinkė, dalies Pakalniškių apylinkės, dalies Lupenkos apylinkės ir dalies Zatokų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Kavoliškių apylinkės ir Magučių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonojo Spalio“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 35 || || „Raudonojo Spalio“ kolūkis, Puškino vardo kolūkis  || 34 kaimai, 28 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Kopūstinės apylinkė

**Kopūstinės apylinkė** (arba ***Kapūstinės apylinkė, Kapūstynės apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Bachmatų apylinkės, dalies Berčiūnų apylinkės, dalies Grybiškių apylinkės ir dalies Pakalniškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Magučių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Čapajevo vardo kolūkis ir Zarasų girininkija  || 
|-
| 1959-02-01  || 78,4 || || Čiapajevo vardo kolūkis  || 50 kaimų, 4 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Pavydinės apylinkė

**Pavydinės apylinkė** (arba ***Pavidinės apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Raudinės apylinkės, dalies Stelmužės apylinkės, dalies Imbrado apylinkės ir dalies Grybinės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Suvieko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Žemaitės vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 39 || || J. Žemaitės vardo kolūkis, „Už taiką“ kolūkis  || 32 kaimai, 13 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Biliūniškių apylinkė

**Biliūniškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Papilės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kuršėnų rajonui. 1954 m. prijungta Mickiškės apylinkė. 1962 m. kovo 22 d. Biliūniškių apylinkė prijungta prie Urbonaičių apylinkės ir Tryškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pavasario“ ir „Ventos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 60,8 || || Ventos tarybinis ūkis  || 4 kaimai
|}

## Šaltiniai
Salininkų apylinkė

**Salininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudaminos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilniaus rajonui. 1954 m. prijungtos Juodšilių apylinkė ir Panerių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Salininkų apylinkė prijungta prie Juodšilių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Auroros“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 37,8 || || Baltosios Vokės tarybinio ūkio Salininkų skyrius  || 1 miestelis, 21 kaimas, 2 glžk. stotys
|}

## Šaltiniai
Kaimynų apylinkė (Širvintos)

**Kaimynų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Musninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Širvintų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Vileikiškių apylinkės, dalis Meilūnų apylinkės ir dalis Musninkų apylinkės, o dalis Kaimynų apylinkės prijungta prie Kielių apylinkės. 1962 m. birželio 9 d. Kaimynų apylinkė prijungta prie Jauniūnų apylinkės, Kernavės apylinkės ir Musninkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vienybės“, „Pavasario“ kolūkiai ir Bartkuškių tarybinio ūkio centras  || 
|-
| 1959-02-01  || 51,3 || || „Vienybės“ kolūkis, „Pavasario“ kolūkis, Bartkuškio tarybinis ūkis  || 26 kaimai, 5 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Evaldas Matviekas

**Evaldas Matviekas** (1939 m. balandžio 19 d. Vileišiuose, Žeimelio valsčius, Šiaulių apskritis – 2007 m. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Biografija
1957–1961 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką.

1960–1969 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijoje žemės ūkio ir kultūros skyrių korespondentas, 1969–1986 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1987–1988 m. – žurnalo „Litva literaturnaja“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1989–2003 m. – žurnalo „Vilnius“ vyriausiasis redaktorius. Daugiausia rašė kultūros klausimais. Iš latvių kalbos išvertė keletą knygų.

## Šaltiniai
Liaudėnų apylinkė

**Liaudėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Stačiūnų apylinkės. 1962 m. birželio 9 d. prijungta prie Kimbartiškės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Komjaunimo 30-mečio“ kolūkis ir Dūkšto tarybinio ūkio Stačiūnų skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 31,4 || || Kimbartiškio tarybinis ūkis  || 8 kaimai, 26 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Tilžės apylinkė

**Tilžės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Smalvų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Zarasų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Stačiūnų apylinkės ir dalis Turmanto apylinkės. 1962 m. birželio 9 d. Tilžės apylinkė prijungta prie Kimbartiškės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 67,5 || || „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 27 kaimai, 14 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Vytautas Matulevičius

**Vytautas Antanas Matulevičius** (g. 1952 m. liepos 31 d. Šilavote, Prienų rajonas) – Lietuvos televizijos žurnalistas, publicistas, visuomenės bei politinis veikėjas.

## Biografija
Brolis Algimantas Matulevičius (1948–2024). Su šeima gyveno Vilniaus rajone, kur tėvas dirbo zootechniku. 1959–1967 m. mokėsi Laurų aštuonmetėje mokykloje, 1967–1970 m. Vilniaus 22-ojoje vidurinėje mokykloje. 1970–1975 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete studijavo žurnalistikos specialybę.

1975–1978 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijos korespondentas, atsakingasis sekretorius. 1978 m. pasiųstas į Maskvą įgyti kitų redakcijų darbo patirties: 1978–1984 m. Maskvos komjaunimo centro komiteto leidžiamo leidinio „Jaunimo spauda“ (), 1984–1986 m. literatūrinio žurnalo „Tautų draugystė“ (rus. *Дружба народов*) atsakingasis sekretorius. 1986–1989 m. studijavo Visuomeninių mokslų akademijos prie TSKP CK socialistinės kultūros katedros aspirantūroje, 1989 m. apgynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją „Meninis vaizdas ir tikrovė“.

Norėdamas grįžti į Lietuvą, 1989 m. rudenį pradėjo dirbti laikraščio „Tiesa“ (rus. *Правда*) korespondentu Lietuvoje. 1990 m. balandžio mėn. dienraštyje „Respublika“ paskelbė viešą pareiškimą laikraščio „Pravda“ vyr. redaktoriui dėl priešiško Lietuvos laisvėjimo procesų vertinimo laikraštyje, atsisakė bendradarbiauti šiame leidinyje.

1990–1997 m. dirbo Lietuvos televizijoje, debiutavo laidoje „Veidrodis“. 1991 m. rusų desantininkams užgrobus Lietuvos televiziją, dalyvavo atkuriant televizijos programas kaip žurnalistas ir kaip Visuomeninių laidų redakcijos vyriausiasis redaktorius. Tuo metu iš Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos pastate įrengtos laikinos studijos pradėtos transliuoti publicistinės laidos, tarp kurių ir jo rengiamas „Krantas“, iš pradžių ėjęs kas savaitę, vėliau – kas dvi savaitės. 1992–1997 m. šią laidą transliavo Lietuvos televizija, 1997–2001 m. – Baltijos TV. 1997–2002 m. UAB „Baltijos televizija“ laidų vedėjas. 2002 m. BTV transliuota „Vytauto Matulevičiaus laida“.

Kandidatavo 2002 m. LR prezidento rinkimuose. 2002–2004 ir 2005–2006 m. individualios įmonės „Krantas“ direktorius. 2004–2005 m. UAB „Lietuvos ryto“ televizija“ žurnalistas. 2006–2011 m. ir nuo 2016 m. viešosios įstaigos „Krantas“ direktorius. 2011–2012 m. Europos parlamento nario Rolando Pakso padėjėjas. 2012–2016 m. LR Seimo narys, išrinktas pagal partijos „Drąsos kelias“ sąrašą.

## Filmografija
* *Visi prieš vieną*, publicistinis, apie nušalintojo prezidento Rolando Pakso apkaltą, 2006 m.
* ''Pilotas'', vaidybinis, scenaristas, režisierius Saulius Vosylius, 2008 m.

## Bibliografija
* Būti ar – nebūti. – Vilnius, 2002. – 116 p. – ISBN 9955-507-51-9

## Įvertinimas
* 1996 m. Vito Lingio premija
* 1996 m. Vinco Kudirkos premija
* 1997 m. Demokratinės spaudos fondo konkurso „Spauda stabdo korupciją“ premija
* 2000 m. televizijos laidų konkurso „Ad Rem“ nugalėtojas
* Projekto „Kas yra kas Lietuvoje“ dalyvių du kartus išrinktas Lietuvos metų žmogumi ir geriausiu šalies žurnalistu

## Šaltiniai
Jokūbaičių apylinkė

**Jokūbaičių apylinkė** (arba ***Jokubaičių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Jurbarko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Paantvardžio apylinkės. 1962 m. rugsėjo 26 d. Jokūbaičių apylinkė prijungta prie Girdžių apylinkės ir Skirsnemunės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Lenino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 32,7 || || „Lenino keliu“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis  || 9 kaimai
|}

## Šaltiniai
Kalnijų apylinkė

**Kalnijų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Sedos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Sedos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pabradumės apylinkės. 1962 m. spalio 17 d. Kalnijų apylinkė prijungta prie Užežerės apylinkės (didžioji dalis) ir Renavo apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || S. Nėries vardo ir „Vienybės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 47,54 || || S. Nėries vardo kolūkis  || 10 kaimų
|}

## Šaltiniai
Buknaičių apylinkė

**Buknaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mažeikių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Mažeikių rajonui. 1954 m. prijungta Knabikų apylinkė. 1962 m. spalio 17 d. Buknaičių apylinkė prijungta prie Leckavos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pažangos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 33,3 || || „Pažangos“ kolūkis  || 2 kaimai
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Algis Julius Matulevičius

**Algis Julius Matulevičius** (1934 m. rugsėjo 20 d. Kaune – 2014 m. vasario 4 d. Vilniuje) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistas, redaktorius, sporto komentatorius.

## Biografija
1954 m. baigė Kauno 9-ąją vidurinę mokyklą, 1963 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete – žurnalistikos specialybę.

1959–1985 m. Valstybinio radijo ir televizijos komiteto korespondentas, vyr. redaktorius, komentatorius. 1985–1990 m. Respublikinio spaudos platinimo susivienijimo „Lietuvos sąjunginė spauda“ (nuo 1989 m. „Lietuvos spauda“) Vilniaus m. agentūros viršininko pavaduotojas, viršininkas. 1990–1998 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ reporteris.

1968 m. iš Meksiko televizijos komunikacijos centro vedė pirmąją Lietuvos radijo istorijoje tarpžemyninę spaudos konferenciją Meksikas-Vilnius apie Lietuvos sportininkų dalyvavimą XIX vasaros olimpinėse žaidynėse. Parašė scenarijų dokumentinei kino apybraižai „Moteriški žaidimai“.

1995–1997 m. ir 2005–2007 m. Lietuvos šachmatų federacijos viceprezidentas.

Palaidotas Karveliškių kapinėse.

## Filmografija
* *Olimpiada 68*, dokumentinis
* *Dvidešimtųjų eskizai*, dokumentinis
* *Monrealis 76*, dokumentinis

## Įvertinimas
* 1991 m. Lietuvos sporto žurnalistų konkurso „Auksinė plunksna“
* 2004 m. III laipsnio medalis „Už nuopelnus Vilniaus sportui“ (70-ųjų gimimo metų proga)
* 2004 m. KKSD aukso medalis „Už nuopelnus Lietuvos sportui“
* 2004 m. LTOK Olimpinė žvaigždė
* 2011 m. Aleksandro Krukausko premija (už gyvenimą, pašvęstą sporto žurnalistikai), Lietuvos sporto žurnalistų federacija

## Šaltiniai
Kazimieras Aloyzas Matulaitis

**Kazimieras Aloyzas Matulaitis** (1894 m. spalio 19 d. Bitikai, Sasnavos valsčius, Marijampolės apskritis – 1976 m. lapkričio 17 d. Londonas) – Lietuvos kunigas, marijonas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Baigė Seinų kunigų seminariją. 1920-1923 m. Fribūro universitete (Šveicarija) studijavo filosofiją, istoriją ir pedagogiką, filosofijos daktaras.

1941-1946 m. Londono Šv. Kazimiero parapijos kunigas.

Spaudoje pradėjo bendradarbiauti 1912 m. 1924 m. ir 1926-1927 m. Čikagoje dienraščio Draugas vyriausias redaktorius, 1927-1931 m. – administratorius, 1932-1933 m. Marijampolėje – žurnalo „Šaltinis“ redaktorius.  1947 m. Čikagoje įsteigė Lietuviškos knygos klubą.

## Bibliografija
* *Londono lietuviai*, monografija 1939 m.
* *Arkiv. [[Jurgis Matulaitis|Jurgio Matulaičio]] užrašai*, 1953 m.

## Šaltiniai
Bronislavas Juozaitis

**Bronislavas (Bronius) Juozaitis** (g. 1935 m. gegužės 8 d. Kručuose, Tytuvėnų valsčius) – Lietuvos gydytojas dermatovenerologas, medicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1954 m. baigė Tytuvėnų vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą. 1960 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1974 m. apsigynė medicinos mokslų kandidato disertaciją (dabar medicinos mokslų daktaro).

Nuo 1960 m. Šilutės rajono centrinės ligoninės gydytojas dermatovenerologas, vyr. gydytojo pavaduotojas, Raudonojo Kryžiaus draugijos dvimečių medicinos seserų kursų vadovas. 1967 m. Kurortų valdymo tarybos pavedimu įkūrė Druskininkuose gydomosios kosmetikos kabinetą. Nuo 1967 m. Druskininkų Balneofizioterapijos gydyklų gydomosios kosmetikos kabineto vedėjas. Nuo 2000 m. Druskininkų „EDBAZ“ grožio salono „GODA“ gydytojas dermatologas-kosmetologas. Nuo 2015 m. gydytojas dermatologas-konsultantas.

Mokslinių tyrimų sritis – lėtinių dermatozių patogenezė ir sanatorinio-kurortinio gydymo efektyvumas.


Vaizdas:B. Juozaitis,B. Sidaravičius ir I.I.Potockij.JPG
Vaizdas:Bronislavas Juozaitis su mažaja paciente.jpg
Vaizdas:Dr.Bronislavas Juozaitis.jpg
Vaizdas:B. Juozaitis ir A.Martinkus.jpg
Vaizdas:Dr.Bronius Juozaitis.jpg
Vaizdas:Dr.Bronius Juozaitis su dukromis Elona ir Aida Druskininkuose2015m.jpg
Rama Ratčatiratas

**Rama Ratčatiratas** ( g. 1356 m. – m. ?) – paskutinis Utongų dinastijos Ajutajos karalystės karalius, karaliaus Ramesuano sūnus.

Karalius Rama Ratčatiratas (Aphantom, Ram Raja) sostą paveldėjo po savo tėvo Ramesuano mirties. Jis valdė keturiolika metų ir per tą laiką beveik nieko nėra žinomą apie jo valdymą.

1408 m. karalius susipyko su savo pagrindiniu ministru ir įsakė jį areštuoti. Ministrui pavyko pabėgti į Sufanburį ir paprašė miesto gubernatoriaus, princo Nakonino, kuris buvo karaliaus Boromaračatirato I sūnėnas, pagalbos. Princas su armija įžygiavo į Ajatają, suėmė karalių Rama Ratčatiratą ir privertė jį atsisakyti sosto.

Karalius Rama Ratčatiratas buvo nuverstas 1409 m. Sostą užėmė princas Nakoninas, pasivadinęs karaliumi Intaraču. Rama Ratčatiratui buvo leista ramiai gyventi iki mirties.

## Išnašos

## Nuorodos
* Karalius Ramesuanas  
* Ajutajos karalystės istorija
Griežpelkių apylinkė

**Griežpelkių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Piktupėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. prijungta Lauksargių apylinkė ir dalis Kreivėnų apylinkės, o dalis Griežpelkių apylinkės prijungta prie Vėlaičių apylinkės. 1961 m. kovo 28 d. perkėlus apylinkės centrą, Griežpelkių apylinkė performuota į Lauksargių apylinkę.

|-
| 1954-05-25  || || || Dzeržinskio vardo, „Švyturio“ kolūkiai ir Lauksargio tarybinis ūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 54,4 || || Lauksargių tarybinis ūkis  || 13 kaimų, 2 glžk. stotys
|}

## Šaltiniai
Jaunius Matonis

**Jaunius Matonis** (g. 1967 m. spalio 7 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius, laidų vedėjas.

## Biografija
1985 m. baigė Vilniaus 47-ąją vidurinę mokyklą, 1993 m. – Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą.

1988–1995 m. Lietuvos televizijos Vaikų ir jaunimo, Pramogų redakcijos, kūrybinio susivienijimo „KS1“ bendradarbis. 1995–1998 m. ir 2001–2022 m. LNK televizijos Žinių tarnybos kriminalinių naujienų redaktorius, kriminalinės tematikos laidų vedėjas. 1998–2001 m. BTV laidos „Kruvinoji banga“ vedėjas.

Nuo 2022 m. dirba naujienų portale „Delfi“, kriminalinių naujienų skyriuje. 

## Šaltiniai
Muniškių apylinkė

**Muniškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Babtų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilijampolės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Gailiušių apylinkės ir dalis Ražių apylinkės. 1961 m. liepos 25 d. Muniškių apylinkė prijungta prie Babtų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios pašvaistės“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 31,6 || || „Raudonosios pašvaistės“ kolūkis  || 6 kaimai
|}

## Šaltiniai
Ringaudų apylinkė

**Ringaudų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Garliavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Panemunės rajonui. 1954 m. prijungtos Karkiškių apylinkė, Digrių apylinkė ir Kampiškių I apylinkė. 1961 m. liepos 25 d. Ringaudų apylinkė prijungta prie Virbališkių apylinkės, Girininkų apylinkės ir Jurginiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Lenino keliu“ kolūkis ir Žemės Ūkio Akademijos Noreikiškių mokomasis ūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 44,57 || || „Lenino keliu“ kolūkis  || 16 kaimų
|}

## Šaltiniai
Ofšorinis bankas

**Ofšorinis bankas** – bankas, įkurtas šalyje su mažesniais mokesčiais ir mažiau griežta kontrole, pavyzdžiui, Šveicarijoje ar Kanarų salose. Ofšorinės operacijos leidžia įmonėms pasiekti tarptautines kapitalo rinkas su minimaliais mokesčiais ir valstybinių įstaigų priežiūra. Žemiau išvardintos šalys suteikia pilną bankinių paslaugų spektrą su visišku anonimiškumu.
## Ofšorinės bankinkystės centrų sąrašas

* Antigva ir Barbuda
* Bahamos
* Barbadosas
* Belizas
* Bermudai
* Britanijos Virdžinijos salos
* Dominika
* Gana
* Honkongas
* Kaimanų salos
* Kipras
* Kuko salos
* Labuan, Malaizija
* Lichtenšteinas
* Liuksemburgas
* Makao
* Malta
* Mauricijus
* Meno sala
* Monakas
* Montseratas
* Naujoji Zelandija
* Nauru
* Normandijos salos
* Panama
* Seišeliai
* Sent Kitsas ir Nevis
* Singapūras
* Šveicarija
* Terkso ir Kaikoso salos
Dviračių turizmas

**Dviračių turizmas** – viena populiariausių sportinio turizmo šakų, nuo 1980 m. ypač plėtojama Vidurio Europoje. Lietuvoje dviračių turizmas nėra išplėtotas pakankamai, daugiau specialių trasų tik pajūryje ir apie didžiuosius miestus.

## Europoje

EuroVelo – Europos dviračių takų tinklas, kurį plėtoja Europos dviratininkų federacija (, ECF). Tinklas skirtas dviračių turizmui ir apima dvylika ilgų dviračių trasų, kertančių visą Europą. Bendras planuojamas jo maršrutų ilgis – 63 505 km, iš jo trečdalis – specialūs dviračių takai. EuroVelo yra dalis pasaulinio Žaliųjų kelių () tinklo, kurio pavyzdys – JAV Rytų pakrantės žaliasis kelias (*East Coast Greenway*).

## Lietuvoje

Į EuroVelo tinklą integruotos arba tiesiamos specialios dviračių trasos:
* **EV10** *[[Neringos dviračių takas]]*: Nida – Smiltynė
* **EV10** *[[Gintarinis pajūris]]*: Klaipėda – Latvijos siena
* *[[‎Pamario dviračių trasa]]*: Klaipėda – Rusnė
* **EV11** *[[Rytų Lietuvos trasa]]*: Lazdijai – Druskininkai – Vilnius – Ignalina – Zarasai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Virtualus dviračių informacijos centras Dviratis.lt 
* Svetainė velo - city.lt
Aleksandras Matonis

**Aleksandras Matonis** (g. 1971 m. birželio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius, diplomatas.

## Biografija
1989 m. baigė Vilniaus 45-ąją vidurinę mokyklą, 1994 m. – Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą. 1993 m. stažavo JAV pagal Informacijos agentūros programą „Televizija Amerikoje“.

1991–1992 m. dirbo Lietuvos radijo Jaunimo redakcijoje, 1992–1993 m. Valstybinių ekonominių laidų direkcijoje „TV26“, 1993–1997 m. Lietuvos televizijos (LRT) „Panoramos“ redakcijoje, Užsienio skyriuje. 1997–2007 m. informacijos agentūros „BNS“ vyresnysis redaktorius, Užsienio informacijos skyriaus vedėjas. 2007–2008 m. Lietuvos diplomatinės atstovybės Afganistane vadovas. Nuo 2008 m. spalio mėn. Lietuvos notarų rūmų atstovas ryšiams su visuomene. 2015–2018 m. LRT laidos „Karinės paslaptys“, 2019–2024 m. laidos „Mūšio laukas“ žurnalistas, redaktorius.

## Kūryba
1997 m. JAV sukūrė 4 dalių mokslo populiarinimo filmą apie internetą ir modernias telekomunikacijas „Apybraižos apie netolimą ateitį“ (JAV Valstybės departamento Informacinės agentūros ir Lietuvos televizijos koprodukcija). 2013 m. prodiuserių įmonėje „Baltic Productions“ režisavo 74 min. istorijos populiarinimo dokumentinį filmą „1410. Žinomas nežinomas Žalgiris“ (scenarijaus bendraautoriai Aleksandras Matonis ir Valdas Rakutis).

## Biliografija
* Gabrieliaus kariai: Lietuvos specialiųjų operacijų pajėgų ir „Aitvaro“ istorija. – Vilnius: Versus aureus, 2014. – 239 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-34-456-8

## Šaltiniai
Sėlės apylinkė

**Sėlės apylinkė** (arba ***Sėlos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tauragnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Meldutiškio apylinkės ir dalis Vyžių apylinkės, o dalis Sėlės apylinkės prijungta prie Tauragnų apylinkės. 1961 m. liepos 25 d. visa Sėlės apylinkė prijungta prie Tauragnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Sėlos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 24,11 || || „Sėlos“ kolūkis  || 11 kaimų, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Vilūnaičių apylinkė

**Vilūnaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lygumų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pakruojo rajonui. 1954 m. prijungta dalis Joniškaičių apylinkės ir dalis Telišionių apylinkės. 1961 m. gruodžio 28 d. Vilūnaičių apylinkė prijungta prie Mažeikonių apylinkės ir Lygumų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Černiachovskio vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 72,7 || || Černiachovskio vardo kolūkis  || 11 kaimų, 3 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Tulpiniai

**Tulpiniai** – viena žiauriausių Lietuvoje nusikalstamų grupuočių. Veikė Panevėžyje. Nusikaltimai išaiškinti tik kai po Kiesų ir Galmino nužudymo tyrimui ėmė vadovauti pareigūnai iš Vilniaus. Gaujos vadeivos – Virginijus Baltušis, Algimantas Vertelka ir Audrius Andrušaitis – nuteisti laisvės atėmimo bausmėmis iki gyvos galvos. V. Baltušis dalyvavo nužudant 22 žmones, A. Vertelka – 11, A. Andrušaitis – 20 žmonių. Prie 12 nužudymų prisidėjo Dainius Skačkauskas (2 metų laisvės apribojimo bausmė). Atskleisti „tulpinių“ nusikaltimus padėjo parodymai. Darius Blinkevičius nuteistas 8 metus laisvės atėmimo (prokurorai siūlė įkalinti 16 metų).

Paskutinės bylos medžiaga surašyta 62 tomuose, o nuosprendis – 296 puslapiuose. Teismas apklausė per 150 liudytojų ir 40 nukentėjusiųjų. Iš penkių teisiamųjų kaltę pripažino tik vienintelis Dainius Skačkauskas. Teismas taip pat rėmėsi gaujos vadeivos V. Baltušio prisipažinimais, kuriuos jis davė ikiteisminio tyrimo metu. 

## Kiesaus nužudymas
2000 m. liepos 6 d. rytą AB „Mažeikių nafta“ vadovas Gedeminas Kiesus (1955-2000) iš Mažeikių išvažiavo į Vilnių pasitikti iš D. Britanijos grįžtančio sūnaus Valdo. Į sostinę vyko ir ilgametis Kiesaus vairuotojas Alfonsas Galminas. Vakare, grįžtant namo link Mažeikių autostradoje Vilnius–Panevėžys, visureigį, kuriame keliavo 3 asmenys, sustabdė policijos pareigūnais persirengę Panevėžio nusikalstamosios grupuotės „Tulpiniai“ nariai. Jie būsimas aukas nuvežė į Panevėžio rajone esančią sodybą. Ten grasinimais išreikalavo bankų sąskaitų kortelių ir jų kodų. Vėliau buvo pasmaugtas vairuotojas A. Galminas, Gedeminas ir Valdas Kiesai – nušauti. Jų kūnai be galvų buvo užkasti po žeme. Tuo tarpu pinigai išimti Rygos ir Varšuvos bankomatuose. Buvo tikimasi gauti milijoninį pelną, tačiau kiekvienam nusikaltėliui teko tik po 9 000 litų.

Naftininko Gedemino Kiesaus, jo sūnaus Valdo, vairuotojo ir asmens sargybinio Alfonso Galmino pagrobimas ir nužudymas visuomenėje sukėlė didžiulį rezonansą. Iki šiol netikima, kad milijonierių G. Kiesų „tulpiniai“ nužudė tik dėl pinigų. 

## Šaltiniai
Meilūnų apylinkė

**Meilūnų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Biržų rajone;
* Širvintų rajone;
* Ukmergės rajone;
* Vabalninko rajone.
Radiocentras

**Radiocentras** – radijo stotis Lietuvoje. Transliuojama iš Vilniaus Spaudos rūmų nuo 1991 m. sausio 31 d. Transliuoja radiją FM dažniais visoje Lietuvoje ir internete. Grojama įvairi pop muzika.

## Transliavimas
Naujai įkurta radijo stotis buvo transliuojama Lietuvos nacionalinio radijo II programos kanalais. 1991 m. rudenį pradėta transliuoti UTB ir FM siųstuvais, o nuo 1992 m. transliuojama visą parą. Radijo stoties galima klausytis visoje Lietuvos teritorijoje. Internetu transliuojama nuo 2002 m.

## Laidos
Darbo dienomis:
* „Geras rytas” (ved. Simas Stankus) (06:30-10:00)
* „Radiocentras su Egle” (ved. Eglė Kernagytė - Dambrauskė) (10:00-13:00)
* „Radiocentras su Vaida” (ved. Vaida Zakarkienė) (13:00-16:00)
* „Radiocentras su Vitalijumi” (ved. Vitalijus Zuikauskas) (16:00-19:00)

Šeštadieniais:
* „Radiocentro Savaitgalis“ (ved. Vaida Zakarkienė) (09:00-13:00)
* „RC TOP 15” (ved. Paulina Skrabytė) (13:00-14:00)
* „Radiocentro Savaitgalis“ (ved. Vaida Zakarkienė) (14:00-15:00)

Sekmadieniais:
* „Radiocentro Savaitgalis“ (ved. Vitalijus Zuikauskas) (09:00-15:00)
* „RC TOP 15” (kartojama) (17:00-18:00)

## Laidų vedėjai
* Simas Stankus (laida „Geras rytas")
* Eglė Kernagytė - Dambrauskė (laida „Radiocentras su Egle“)
* Vitalijus Zuikauskas (laida „Radiocentras su Vitalijumi“)
* Vaida Zakarkienė (laida „Radiocentras su Vaida“)
* Paulina Skrabytė (laida „RC TOP 15“)

## Žinių tarnyba
* Emilis Lingė
* Irena Maksimova
* Kęstutis Ibianskas
* Evelina Želvytė

## Dažniai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kazlų apylinkė

**Kazlų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Kazlų Rūdos apylinkės ir Jūrės apylinkės. 1961 m. gruodžio 28 d. Kazlų apylinkė prijungta prie Višakio Rūdos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Jūros“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 73 || || „Jūros“ kolūkis  || 13 kaimų, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Tvaskučių apylinkė

**Tvaskučių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Švėkšnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. 1954 m. prijungta Budvyčių apylinkė ir dalis Vilkėno apylinkės. 1960 m. vasario 16 d. Tvaskučių apylinkė prijungta prie Inkaklių apylinkės (didžioji dalis) ir Stemplių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonojo Spalio“ ir „Švyturio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 71,04 || || „Raudonojo Spalio“ kolūkis, „Švyturio“ kolūkis  || 30 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Bronislovas Matelis

**Bronislovas Matelis** (g. 1961 m. rugsėjo 3 d. Panevėžyje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, Panevėžio politinis veikėjas.

## Biografija
1983 m. baigė Panevėžio hidromelioracijos technikumą, 1995 m. – Vilniaus universiteto Žurnalistikos institutą, įgydamas spaudos žurnalisto specialybę. 2012 m. baigė VU verslo vadybos magistrantūros studijas (organizacijų valdymas). 

Spaudoje bendradarbiauti pradėjo 1984 m. Straipsnius skelbė žurnale „Švyturys“, laikraštyje „Panevėžio tiesa“, savaitraštyje „Panevėžio savaitė“. 1989–1990 m. Panevėžio Sąjūdžio laikraščio „Laisvas žodis“ korespondentas, rengė ir vedė „Sąjūdžio žinių“ laidas per Panevėžio miesto laidinį radiją. 1990–1991 m. – Panevėžio miesto tarybos atstovas informacijai. 1992 m. padėjo steigti nepriklausomą laikraštį „Aukštaitijos rytas“, jo redaktoriaus pavaduotojas. 1992–1994 m. laikraščio „Panevėžio rytas“ korespondentas. 1994–1997 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ korespondentas Panevėžyje. 1997–2000 m. dienraščio „Panevėžio balsas“, 2000–2016 m. „Panevėžio rytas“ vyriausiasis redaktorius ir leidėjas. Naujienų portalo lrytas.lt apžvalgininkas. Daugiausia rašo apie kriminalinius ir ekonominius nusikaltimus, pramonės, politikos, sporto temomis. 

1990–1995 m. Panevėžio miesto tarybos narys. Nuo 2016 m. iki 2024 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys.

2020 metais išleido knygą "Išgyvenimo dienoraštis". Ji skirta Lietuvos alpinistams, patekusiems į sudėtingas situacijas kalnuose, kuomet vieni  žūsta, o kiti sugrįžta patyrę sunkias traumas.

Panevėžio badmintono klubo narys, alpinistas.

## Šaltiniai
Aukštadvario apylinkė (Pandėlys)

**Aukštadvario apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Panemunio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. prijungta Medikių apylinkė, dalis Suvainiškio apylinkės ir dalis Naujasodės apylinkės, o dalis Aukštadvario apylinkės prijungta prie Panemunio apylinkės. 1960 m. gegužės 19 d. Aukštadvario apylinkė prijungta prie Panemunio apylinkės, Suvainiškio apylinkės ir Kvetkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Medikių“, „Aukštakalnio“ ir „Gegužės 9-osios“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,09 || || „Aukštakalnio“ kolūkis, „Medikių“ kolūkis, „Gegužės Devintosios“ kolūkis  || 16 kaimų, 9 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Gačkiškių apylinkė

**Gačkiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Joniškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pabradės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Alkūnų apylinkės, o dalis Gačkiškių apylinkės prijungta prie Gaižiūnų apylinkės ir Joniškio apylinkės. 1960 m. gegužės 19 d. visa Gačkiškių apylinkė prijungta prie Joniškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || K. Požėlos vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 33 || || K. Požėlos vardo kolūkis  || , 21 vienkiemis
|}

## Šaltiniai