open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Streptococcus pneumoniae

***Streptococcus pneumoniae*** – streptokokų (*Streptococcus*) genties bakterijų rūšis. Dar vadinama pneumokokais.

Tai gram-teigiamos bakterijos, svarbus žmogaus patogenas.

## Sukeliamos ligos
Kaip pagrindinė plaučių uždegimo priežastis šios bakterijos buvo identifikuotos XIX a. pabaigoje. Neskaitant pavadinimą atitinkančių ligų, jos gali sukelti ir kitas, įskaitant ūmų sinusitą, meningitą, osteomielitą, septinį artritą, endokarditą ir kt.

Bakterijos gali būti sveikų žmonių nosiaryklėje (apie 5-10 % visų suaugusiųjų, 20-40 % vaikų), ypatingai aplinkose, kur žmonės praleidžia daug laiko arti vienas kito (gydymo palatose, kareivinėse). Bakterijos prikimba prie nosiaryklės ląstelių, infekcija atsiranda tik tada, kai bakterijos pernešamos į tam tikrus nosiaryklės regionus (pvz., sinusus). Plaučių uždegimas prasideda, jei bakterijos patenka į plaučius ir nėra sunaikinamos. Dėl savo polisacharidinės kapsulės bakterijos atsparios fagocitozei, ir jeigu organizme nėra atitinkamų antikūnių, alveolių makrofagai negali pilnai jų sunaikinti, dėl ko infekcija gali išplisti per kraują.

*S. pneumoniae* sukeliamos ligos gydomos antibiotikais, profilaktikai naudojamos vakcinos.
Lemar

**Lemar** (tikras vardas Lemar Obika; g. 1978 m. balandžio 4 d. Totenhame, Anglija) – britų R&B atlikėjas išgarsėjęs po pasirodymo TV laidoje „Šlovės akademija“ (*Fame Academy*). Jis yra vienas iš britų atlikėjų išgarsėjusių per realybės šou.

## Muzikinė karjera
Lemar’o antrasis singlas *Dance With You* pasiekė nr. 2 Jungtinės Karalystės perkamiausių singlų tope 2003 m. pradžioje. O debiutinis albumas *Dedicated* buvo išleistas besibaigiant 2003 m. palydimas dvigubu singlu sudarytu iš dainų *50/50* ir *Another Day*, kuris taip pat susilaukė pasisekimo JK. Vėliau Lemar’as laimėjo Britų apdovanojimą už geriausią *Urban Act* (juodaodžių muzika) 2004 m. ceremonijoje. Toliau sekė atlikėjo pirmasis koncertinis turas po britų salyną.

2006 m. vasario mėn. Britų apdovanojimuose Lemar laimėjo antrąją statulėlę už geriausią *Urban* pasirodymą.

2006 m. rugsėjo 4 d. Lemar’as sugrįžo su aštuntuoju singlu *It's Not That Easy*, kuris tapo šeštuoju atlikėjo Top 10-uko hitu JK. Savaite vėliau pasirodęs albumas *The Truth About Love* debiutavo 3-oje vietoje ir tapo sėkmingiausiu Lemar’o albumu (*Time To Grow* (#8), *Dedicated* (16).

## Diskografija

### Albumai

### Singlai

## Nuorodos
* Lemar'o oficialus puslapis
* Lemar'o fanų puslapis 
* BBC Top of The Pops interviu 
* Lemar'o dainų tekstai
The Truth About Love

**The Truth About Love** yra trečiasis britų R&B atlikėjo Lemar albumas, išleistas 2006 m. rugsėjo 11 d. ir palydėtas singlų *It's Not That Easy* ir *Someone Should Tell You* išleidimais. Albumas Jungtinėje Karalystėje pasiekė 3 vietą ir tapo sėkmingiausiu Lemar albumu karjeroje.

## Dainų sąrašas
Golvėjaus grafystė

**Golvėjaus grafystė** (, ) – grafystė vakarinėje Airijos salos dalyje, Konachto provincijoje. Pavadinimas nuo grafystės sostinės miesto – Golvėjaus (į grafystės sudėtį nepatenka). Grafystėje daug airių kalba šnekančių žmonių.

Teritorijoje yra Konemaros teritorija, išsiskirianti savo gamta, dviem kalnų grandinėmis (Dvylikos kalnų grandinė ir Maumturko kalnai) ir nacionaliniu Konemaros parku. Taip pat yra Koribo ežeras – didžiausias ežeras Airijos Respublikoje. Teka Koribo upė. Pakrantėje yra didelė Golvėjaus įlanka, vienintelis Airijos fjordas – Kilario krantinė. Golvėjaus grafystė administruoja turistų pamėgtas Arano salas.

Istoriškai Golvėjaus grafystė apgyvendinta jau apie 7000 metų.

Teritorijoje daug miestelių ir kaimų, tokių kaip Linaunas ir kiti.

Golvėjuje pastatyta daug vienuolynų.

## Šaltiniai
Pelkinė vingiorykštė

**Pelkinė vingiorykštė** (*Filipendula ulmaria*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, vingiorykščių (*Filipendula*) genties augalas.

Daugiametis, 60–150 cm žolinis augalas. Stiebas stačias, paprastas arba šakotas, briaunotas, plikas, gausiai lapuotas. Lapai pertrauktai plunksniški, viršutinis su 3–5 skiltimis. Žiedynas – tanki, iki 20 cm ilgio viršūninė šluotelė. Žiedai balti arba neryškiai rožiniai, kvapnūs. Vaisius – sudėtinis lukštavaisis; vaisiukai 5–9, pliki, susisukę spirališkai.

Žydi birželio – liepos mėn.

Auga pelkėse, šlapiose pievose, vandens telkinių pakrantėse, drėgnuose miškuose, kirtimuose.

Vaistams vartojami žiedai.

Žaliavoje yra rauginių medžiagų, vanilino, terpenų, salicilo rūgšties, eterinio aliejaus, 300 mg% askorbino rūgšties, glikozido spireino, dažinių, mineralinių medžiagų.

Žolės nuoviru gydomos votys bei kitos odos ligos.


Image:Filipendula ulmaria 04 ies.jpg|Žiedynas
Image:Filipendula ulmaria 08 ies.jpg|Lapas
Image:Filipendula ulmaria 12 ies.jpg|Vaisiai
Pandora (palydovas)

**Pandora** (arba ***Saturnas XVII***) – vienas iš Saturno palydovų. Iš karto po atradimo vadintas **S/1980 S 26**.
 
Pandoros orbita atrodo chaotiška dėl rezonanso su Prometėjumi. Didžiausi orbitos pakitimai vyksta kas 6,2 metus, kai Pandoros perihelis atsiduria ties Prometėjaus afeliu ir palydovai suartėja iki 1400 km. Pandora taip pat turi 3:2 judėjimo rezonansą su Mimu.

Pavadintas senovės graikų mitologinės moters vardu. Pandorą iš molio nulipdė Hefaistas. Pandora atidarė jai dievų dovanotą indą, iš kurio po pasaulį pasklido nelaimės ir nedorybės. Epimetėjo žmona.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Jonavos Raimundo Samulevičiaus progimnazija

**Raimundo Samulevičiaus progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jonavoje, Chemikų g. 140, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190303343. Steigėjas Jonavos rajono savivaldybės taryba.

## Istorija
1987 m. pradėta statyti Jonavos 6-oji vidurinė mokykla. 1988 m. rugsėjo 1 d. ji atvėrė duris 727 mokiniams. Mokytojų kolektyvą sudarė 44 pedagogai, jų amžiaus vidurkis – 35 metai. 1990 m. pavasarį mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą. Dvyliktą klasę baigė 12 mokinių. Pirmos laidos auklėtoja buvo biologijos mokytoja Žiedrūna Jurgutienė.

1997 m. rugsėjo 3 d. mokyklai suteiktas kraštiečio dramaturgo Raimundo Samulevičiaus (1937–1981) vardas. Tais pačiais metais įkurtas mokyklos muziejus. 2001 m. mokyklą baigė paskutinė – dvylikta abiturientų laida (47 abiturientai).

Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo pagrindinė. 2001 m. mokykla įtraukta į UNESCO asocijuotų mokyklų tinklą. 2001 m. mokykla įtraukta į sveikatą stiprinančių mokyklų tinklą. Nuo 2001 m. mokykla dalyvauja Mokyklų tobulinimo programoje.

2002 m. mokykla paskelbta sportiškiausia Lietuvos mokykla tarp pagrindinių mokyklų. 2004–2005 m. mokykloje mokėsi 1036 1-10 klasių mokiniai, dirbo 74 pedagogai.

Mokyklos herbo autorė – moksleivė Vida Pranevičiūtė.

2011 m. renovuotas mokyklos stadionas.

## Direktoriai

* 1987 m. Donatas Juodelė
* 1990 m. Robertas Mikulėnas
* nuo 2004 m. Artūras Jagelavičius (g. 1960), technikos disciplinų (darbų) mokytojas

## Mokytojai
* Aldona Gailienė, direktoriaus pavaduotoja ugdymui
* Vaiva Pilipavičienė, direktoriaus pavaduotoja ugdymui
* Lina Korsakienė, direktoriaus pavaduotoja ugdymui

## Mokiniai
* Raimondas Burkovskis (g. 1973) - inžinierius transportininkas, technikos mokslų daktaras
* Vilius Dranseika (g. 1981) - VU Filosofijos dėstytojas
* Edita Januškevičienė (g. 1975) - scenografė, Jonavos meno mokyklos dailės mokytoja
* Mindaugas Sinkevičius (g. 1984) - politikas, Lietuvos ūkio ministras, Jonavos meras

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Time To Grow

**Time To Grow** yra antrasis solinis britų R&B atlikėjo Lemar albumas išleistas 2004 m. Jungtinėje Karalystėje jis pasiekė nr. 6 perkamiausių albumų tope.

## Dainų sąrašas
Lifis

**Lifis** (, ) – upė rytų Airijoje, Viklou, Kildario ir Dublino grafystėse. Prasideda netoli Kipuro vietovės Viklou kalnuose, teka į šiaurės rytus. Įteka į Airijos jūros Dublino įlanką Dubline. Lifis užtvenktas trimis hidroelektrinėmis: Paulafokos, Golden Folso ir Lekslipo.

Anksčiau intensyviai naudota prekybinei laivybai, tačiau šiuo metu nuolat upe plaukioja tik turistams skirti laivai.

## Šaltiniai
Donegolo grafystė

**Donegolo grafystė** (; ) – šiaurės vakarinė Airijos grafystė Alsterio regione. Pavadinta nuo Donegolo miesto, nors grafystės centras – Lifordas, o didžiausias miestas – Leterkenis.

Grafystėje vyrauja žemi kalnai, daugybė ežerų (didžiausias – Svilio ežeras). Aukščiausia vieta 751 m. Garsios Slyvio lygos uolos – antros pagal aukštį Europoje. Grafystėje ir šiauriausias Airijos salos taškas Malino kyšulys (). Prateka Ernas, įtekantis į Donegolo įlanką. Įkurtas Glenvego nacionalinis parkas.

Tai viena iš labiausiai izoliuotų ir angliškų Airijos Respublikos grafysčių.

## Šaltiniai
Sejanec Golubki

**Sejanec Golubki** (rus. *Сеянец Голубки*) – labai ankstyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai vidutinio augumo, truputį išsiskleidę, tankūs. Uogos gana stambios (0,8-1 g), rūgštokos. Uogose yra 145-63 mg/ proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgio, tankios. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 2-3 kg uogų. Palyginti atsparūs miltligei, kiek mažiau – deguliams ir serbentinei erkutei. Lietuvos sortimente nuo 1985 metų.
Mary McAleese

**Merė Makelis** (, ; **tikr**. air. *Máire Páidrigin Ní Lionnacháin*, ; g. 1951 birželio 21 d. Belfaste, Šiaurės Airijoje, JK) – aštuntoji Airijos prezidentė (1997–2011 m.).

Pirmą kartą išrinkta 1997 m., o kitai septynerių metų kadencijai perrinkta 2004 m. Prieš tapdama prezidente dirbo advokate, žurnaliste ir dėstytoja. Žurnalo „Forbes“ pripažinta penkiasdešimt penkta įtakingiausių pasaulio moterų sąraše. Nuo 2005 m. lapkričio 19 d. buvo ilgiausiai valstybei vadovaujanti moteris pasaulyje.

2007 m. gegužės mėn. M. McAleese su valstybiniu vizitu lankėsi Lietuvoje.

## Nuorodos
* Oficiali M. Makelis biografija (airių ir anglų kalbomis).

## Šaltiniai

|-
Joniniai

**Joniniai** – labai ankstyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai augūs, vidutiniškai išsiskleidę. Uogos stambios (1,2 g, saldžiarūgštės, tinka gabenti. Uogose yra 208,4 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgumo. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 0,9-1,05 kg uogų. Palankiais serbentams derėti metais derlius būna iki 5 kg iš krūmo. Miltligė, deguliai, serbentinė erkutė pažeidžia nestipriai, šviesmargė – vidutiniškai. Lietuvos sortimente nuo 1994 metų.
Slaigo grafystė

**Slaigo grafystė** (, ) – Airijos grafystė Konachte. *Sligeach* reiškia „vieta gausi kriauklių“. Grafystės centras Slaigas. Teritorijoje yra Benbalbinas, Gilo ežeras. Tarp įžymybių taip pat yra Karoumoras (*Carrowmore*) – senovinės megalitinės kapinės. Krantą skalauja Donegalo įlanka.

Slaigo grafystėje vaikystę praleido garsus airių rašytojas, Nobelio premijos laureatas – Viljamas Batleris Jeitsas (William Butler Yeats).

## Šaltiniai
Maserati

**Maserati** – Italijos sportinių ir lenktyninių automobilių gamintojas, įkurtas 1914 m. gruodžio 1 d. Bolonijoje. Kompanijos būstinė įsikūrusi Modenoje. Maserati logotipe vaizduojamas kovos trišakis. Dažnai Maserati konkuruoja su tokiomis kompanijomis kaip Mercedes Benz, Jaguar, Aston Martin, Audi ar BMW.

## Istorija
1929 metais broliai Maserati šiaurės Italijos mieste Modenoje sukonstravo du bandomuosius automobilius Diatto firmai. Po metų jie nusprendžia įkurti savo firmą ir gaminti sportinius automobilius, pažymėtus jų pavarde. Taip buvo pradėti gaminti aukštos klasės Maserati sportiniai automobiliai mažomis serijomis. Automobilius puošė galingojo jūrų valdovo Neptūno ženklas. Firmą išgarsino 1939 metais pagamintas dvivietis sportinis modelis Zagato. Tačiau 1975 metais akcininkai nusprendžia sustabdyti nepelningą firmos veiklą. Bankrutavusią gamyklą nupirko firma De Tomaso ir atnaujino gamybą. O 1993 metais Italijos automobilių koncernas FIAT nupirko visas Maserati firmos akcijas. Taip Maserati tapo mažuoju Ferrari „broliu“  (Ferrari priklauso FIAT koncernui nuo 1988 m.).  Maserati koziris prieš Ferrari – tai, kad jie kainuoja žymiai pigiau, o jų pagaminama keturis kartus mažiau. Todėl Maseratti pelnytai vadinami išskirtiniais ir retais automobiliais.

Nuo 2002 m. Maserati įžengė į JAV rinką, kuri greitai tapo pagrindine įmonės rinka. Taip pat Maserati pradėjo dalyvauti lenktynėse. 

2016 m. kompanija pardavė daugiausiai automobilių per savo istoriją – 42 100 vnt.

## Dabartiniai ir būsimi modeliai

## Maserati Formulėje 1

Maserati kaip konstruktorius dalyvavo Formulėje 1 nuo pirmojo 1950 m. sezono iki 1960 m. Per šiuos metus šioje ekipoje lenktyniavo tokie pilotai kaip penkis kartus pasaulio čempionas Juan Manuel Fangio (su šia ekipa čempionu tapęs 1954 m. ir 1957 m.), Alberto Ascari, Stirling Mossas bei pirmoji moteris Formulėje 1 Maria Teresa de Filippis. 

Per 73 dalyvautus GP ekipa surinko 9 pergales, 9 taškus, pasiekė 17 greičiausių ratų ir 37 kartus buvo ant podiumo.

## Nuorodos
*Maserati tinklalapis 

## Šaltiniai
Roskomono grafystė

**Roskomono grafystė** (, ) – centrinė Airijos grafystė, Konachte. Sostinė Roskomonas. Roskomono grafystė labai susieta su Airijos mitologija. Manoma, kad čia gimė karalienė Maeve. Pažymėtini du ežerai: Ri ežeras ir Aleno ežeras.

## Šaltiniai
Boinė

**Boinė** (, ) – upė Airijoje, Lensteryje, Kildero ir Mido grafystėse. Prasideda netoli Kerburio gyvenvietės. Teka į šiaurės rytus, įteka į Airijos jūrą ties Droeda.

Upės pakrantėse yra daug istorinių ir mitinių vietų: senovinis Trimo miestas, Navanas, Trimo pilis, Taros kalva, Bru na Boinas, Melifonto abatija, viduramžių Droedos miestas.

Upėje gaudomi upėtakiai, lašišos.
Mėjo grafystė

**Mėjo grafystė** ( – „kukmedžių lyguma“; ) – grafystė šiaurės Airijoje, Konachtas. Kaslbaras ir Balina yra labiausiai apgyvendinti grafystės miestai.

Aukščiausias taškas – Milris (814 m). Prateka žuvinga Mojaus upė. Yra Masko ežeras. Savo gamta garsus Balikrojaus nacionalinis parkas. Pakrantė siekia vienintelį Airijos fjordą – Kilarnio Krantinę. Airijos didžiausia sala – Akailo sala priklauso būtent Mėjo grafystei.

## Šaltiniai
Kastyčiai

**Kastyčiai** – labai ankstyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai stipraus augimo, stambūs, glausti. Uogos smulkios (0,7 g), saldžiarūgštės, be aromato. Uogose yra 122,3 g/proc. vitamino C. Vaisinės kekutės vidutinio ilgumo arba trumpos. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 2-3 kg uogų. Miltligė, deguliai, serbentinė erkutė pažeidžia mažai. Krūmai pradeda anksti derėti, išverminga žiemą. Lietuvos sortimente nuo 1991 metų.
Leitrimo grafystė

**Leitrimo grafystė** (, ) – grafystė Airijos šiaurėje, Konachte. Įkurta apie 1565 metus. Per 1840–1845 m. bulvių marą išmirė apie 155 tūkstančių airių. Dabartiniais laikais tai mažiausiai gyventojų turinti ir rečiausiai apgyvendinta grafystė. Leitrimas turi siaurą pakrantės ruoželį su Donegalo įlanka (Atlanto vandenynas). Jame teka Šanonas yra Aleno ežeras.

## Šaltiniai
Klero grafystė

**Klero grafystė** (; ) – grafystė vakarų Airijoje, Mansterio provincijoje. Sostinės miestas – Enisas. Prateka ilgiausia Airijos upė – Šanonas, yra Dergo ežeras. Garsūs gamtiniai objektai – Mohero uolos (Bureno dalis), pakrantę skalauja Golvėjaus įlanka.

## Šaltiniai
Tipererio grafystė

**Tipererio grafystė** (; ) – grafystė pietų Airijoje, Mansterio provincijoje. Grafystė įkurta XIII amžiuje. Suskirstyta į Šiaurės ir Pietų dalis. Tipereris garsus arklių veisimu, dominuoja žemės ūkis.

## Šaltiniai
Liūtas Mockūnas

**Liūtas Mockūnas** (1934 m. rugsėjo 30 d. Kaune – 2007 m. vasario 13 d. Čikagoje) – inžinierius, žurnalistas, publicistas, Santaros-Šviesos federacijos narys, „Akiračių“ redaktorius.

## Biografija

Gimė karo lakūno šeimoje. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją. Mokėsi Kempteno lietuvių gimnazijoje. 1949 m. persikėlė gyventi į JAV. 1959 m. baigė Drexelio technologijos universitetą Filadelfijoje, 1959–1986 m. Čikagoje dirbo inžinieriumi konsultantu (akmens anglių transporto specialistu) jėgainių projektavimo firmose.

Gyvendamas Čikagoje vakarais lankė literatūros paskaitas, nors formalaus mokslinio laipsnio ir nesiekė. Aktyviai dalyvavo lietuvių išeivių kultūrinėje veikloje, bendradarbiavo periodinėje spaudoje – „Margutyje“, „Metmenyse“, „Akiračiuose“, nuo 1969 m. – „Akiračių“ redkolegijos narys. „Santaros-Šviesos“ gretose dalyvavo „Veidu į Lietuvą“ programoje, gabeno išeivijos knygas ir periodiką okupuotos Lietuvos šviesuomenei.

2005 m. grįžo gyventi į Lietuvą, aktyviai įsijungė į kultūrinę veiklą, padėjo perkeliant iš JAV „Akiračių“ mėnraščio leidybą. Dalyvavo įvairiuose Lietuvoje vykstančiuose renginiuose, rašė istorijos, kultūros, literatūros klausimais. Dalyvavo IV Pasaulio lietuvių sporto žaidynėse (spec. slalomo varžybose senjorų klasėje laimėjo bronzos medalį).

Nuolat oponuodamas visoms valdžioms ir visuomeninėms struktūroms, publicistikoje nevengė aštresnių pasisakymų ir dažnai laikydavosi visuomenėje nepopuliarių pozicijų. Talkino istorikams, abejojantiems 1941 m. Birželio sukilimo reikšme ir Lietuvių fronto nuopelnais laikinojoje vyriausybėje.

Mirė Čikagoje, kur buvo trumpam nuvykęs tvarkyti asmeninių reikalų. 2007 m. kovo 18 d. urna su palaikais palaidota Petrašiūnų kapinėse.

## Kūryba

Paskelbė straipsnių apie moderniąją lietuvių literatūrą, rašė recenzijas ir literatūros kritikos straipsnius. Ilgainiui jo publicistinis dėmesys krypo nuo literatūros į naujųjų laikų Lietuvos istoriją.

Žymiausias kūrinys – knyga apie rezistentą Joną Deksnį „Pavargęs herojus“ (1997 m.) sulaukė plataus dėmesio ir kontroversijos. Jos herojus buvo žmogus, kuris savo jaunystės metus paskyrė Lietuvos laisvės kovai, o įkliuvęs į sovietų saugumo rankas praleido senatvės metus kaip dvigubas agentas ir KGB bendradarbis. Tai buvo žmogus, kurį Algirdas Julius Greimas pavadino pavargusiu herojumi. Pavargęs herojus knygoje yra tas, kuris išdavė jaunystės idealus.

Redagavo ir sudarė Rimvydo Šilbajorio kritikos rinktinę „Žodžiai ir prasmė“ (1982 m.), Antano Škėmos „Raštų“ III tomą (1985 m.), išeivių kritikos antologiją „Egzodo literatūros atšvaitai“ (1989 m.), istoriko V. Trumpos veikalą „Lietuva XIX amžiuje“ (1989 m.), straipsnių rinkinį „Pokalbių akiračiai“ (1991 m.).

## Nuorodos

* Knygos „Pavargęs herojus“ recenzija
Ministerija

**Ministerija** – ministro vadovaujama valstybės įstaiga, paprastai skirta bendram administracijos šakos valdymui. Ministerijos turi biurokratinę struktūrą.

Ministerijų skaičius skirtingose valstybėse skiriasi. Brokhauzo ir Jefrono enciklopedinis žodynas teigia, kad visose valstybėse būna vidaus reikalų ministerija, užsienio reikalų ministerija, karo ministerija (gali būti skiriama sausumos pajėgoms ir karo laivynui), teisingumo ministerija bei finansų ministerija. Be to, dažna švietimo ministerija.

Kai kuriose valstybėse naudojami kitokie pavadinimai. Pavyzdžiui, JAV, Šveicarijoje ir Filipinuose ministerijos vadinamos departamentais, TSRS iki 1946 m. – liaudies komisariatais, Honkonge – biurais.

## Taip pat skaitykite
* Lietuvos Respublikos Vyriausybė

## Išnašos

## Nuorodos
Varnas

**Varnas** gali reikšti:
* Kranklys – paukštis
* Varna (luomas)
* Varnas (simbolis)
* Varnas (žvaigždynas)

## Pavardės

;Varnas
* Adomas Varnas – dailininkas tapytojas, grafikas;
* Darius Varnas – politinis bei visuomenės veikėjas;
* Egidijus Varnas – futbolininkas;
* Gintaras Varnas – aktorius;
* Jonas Varnas (1876) – politinis bei visuomenės veikėjas;
* Jonas Varnas (1936) – dailininkas karikatūristas, grafikas;
* Martynas Varnas – krepšininkas;
* Robertas Varnas – choro dirigentas, pedagogas;
* Saulius Varnas – teatro aktorius, režisierius.

;Varnienė
* Rita Varnienė – šachmatininkė;

;Varnaitė
* Diana Varnaitė – paveldosaugininkė, istorikė;
* Regina Varnaitė – aktorė.

Pavardė dažna visoje Lietuvoje, ypač, Aukštaitijoje (Siesikai, Utena, Ramygala, Debeikiai, Panevėžys), Tauragėje, Kaune. Kilusi iš paukščio pavadinimo *[[kranklys|varnas]]*.

## Šaltiniai
Pratkūnai

**Pratkūnai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Salako, Pratkūnų aukštumoje (Aukštaičių aukštumos dalis), šalia kelio . Vakaruose įkurtas Pratkūnų geomorfologinis draustinis, stūkso Mėmiakalnis (Pratkūnų kalnas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lapeliškiai

**Lapeliškiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Turmanto, greta kelio . Gamtos paminklas – mitologinis Lapeliškių akmuo.

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lupenka

**Lupenka** – kaimas Zarasų rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 8 km į pietryčius nuo Zarasų, šalia kelių  ir  išsišakojimo. Aplink kaimą telkšo ežerai Ramis, Ramaičiukas, Ilgis. Yra Lupenkos pagrindinė mokykla. Išlikusios kapinaitės (jose yra Nežinomo Karžygio kapas, spėjama, žuvusio 1920 m.).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bedlam Ballroom

***Bedlam Ballroom*** – grupės Squirrel Nut Zippers albumas, išleistas 2000 metais.

## Dainos
# Bedbugs (Mathus) – 3:12
# Baby Wants a Diamond Ring (Mathus) – 3:25
# Do What – 2:42
# Bent Out of Shape – 2:47
# Stop Drop and Roll – 2:58
# Hush (Mathus) – 4:12
# It All Depends – 3:47
# Bedlam Ballroom (Guess) – 2:15
# Just This Side of Blue – 3:08
# Don't Fix It – 3:33
# Missing Link – 3:21
# Bedlam Reprise :21
# Do It This Way – 2:33
Squirrel Nut Zippers

**Squirrel Nut Zippers** – grupė, atliekanti muziką džiazo stiliumi iš Amerikos, Šiaurės Karolinos. Grupė susikūrė 1993 metais. 

## Grupės pavadinimo kilmė
Pasak grupės lyderio Jimbo Mathus, grupės pavadinimas kilo iš vieno komiško tarpukario laikų nutikimo, įvykusio Kembridže, Masačiūsetso valst., JAV, galiojant sausajam įstatymui. Pasak legendos, vienas ponas, išgėręs per daug nelegalaus alkoholinio gėrimo pavadinimu "Nut Zipper", įsilipo į medį ir atsisakė išlipti net ir įkalbinėjamas vietinių teisėsaugos atstovų. Kitą dieną spaudoje šis ponas buvo pavadintas "Squirrel Nut Zipper", (liet. voverė - nut zipper'io mėgėja). Giliu grupės lyderio įsitikinimu, šis pavadinimas puikiai dera jojo grupei.

## Albumai
* „Roasted Right“ (EP), (1993)
* „The Inevitable“ (1995)
* „Hot“ (1996)
* „Sold Out“ (1997)
* „Perennial Favorites“ (1998)
* „Christmas Caravan“ (1998)
* „Bedlam Ballroom“ (2000)
* „The Best of Squirrel Nut Zippers as Chronicled by Shorty Brown“ (2002)

## Nuorodos

*
Limeriko grafystė

**Limeriko grafystė** (, reiškia plokščia vietovė, angl. County Limerick) – centrinė Airijos grafystė, Mansteryje. Sostinės miestas Limerikas. Svarbiausias uostas – Foinas. Kiti paminėtini miesteliai – Krumas, Kilfainanas. Pagrindiniai keliavimo būdai – autobusu ir traukiniu. Grafystė garsėja savo regbio pasiekimais.

Keltų apgyvendinta jau daugiau nei 5000 metų, prie Guro ežero iškasama archeologinių radinių. Krikščionybė skleidžiama Airijoje nuo V amžiaus, todėl pastatyta daug vienuolynų ir bažinyčių.

Grafystės populiacija paveikta bulvių maro ir migracijos.

Nors airiškas pavadinimas sako, kad tai lygumų kraštas, jame yra ir aukščiausių Airijos salos Galti kalnų dalis. Kiti Mulagareirko kalnai yra perpus žemesni. Be šių kalnų Limeriko kraštovaizdį nusako, tai, kad jame yra dalis Auksinio slėnio. Prateka ilgiausia Airijos upė Šanonas.

## Šaltiniai
Beloruskaja sladkaja

**Beloruskaja sladkaja** (*Белоруская Сладкая*) – ankstyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai labai augūs, truputį išsiskleidę. Uogos stambios (1,1 g, saldžiarūgštės. Uogose yra 135–156 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgio ir ilgos. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 3–5 kg uogų. Miltligė, deguliai, serbentinė erkutė pažeidžia nestipriai. Lietuvos sortimente nuo 1984 metų.
Brödtorp

**Brödtorp** – ankstyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai žemi, labai išsiskleidę, platūs. Uogos gana stambios (0,9–1,0 g, saldžiarūgštės, silpno aromato. Uogose yra 157,9 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgio. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 2–3 kg uogų. Miltligė pažeidžia stipriai, deguliai – silpnai, serbentinė erkutė vidutiniškai. Lietuvos sortimente nuo 1984 metų.
Kerio grafystė

**Kerio grafystė** (, ) – pietvakarinė Airijos grafsytė, Mansteryje. Sostinė – Tralis. Kerio grafystė yra viena iš labiausiai lankomų Airijos vietų. Čia yra garsus savo gamta Kilarnio nacionalinis parkas. Vakariausią Airijos salos ir grafystės tašką – Dinglo pusiasalį (kaip ir visą Kerio pakrantę) skalauja Atlanto vandenynas. Iš kito pusiasalio – Iveraho prasideda turistų mėgiamas Kerio žiedas, pilnas gamtinių ir kultūrinių įdomybių. Pro Kerį prateka Blekvoteris, šiaurinėje dalyje – Šanonas, tyvuliuoja turistų pamėgtas Kilarnio ežeras. Kerio grafystė – kalnuota, joje du kalnai yra aukščiausių Airijos kalnų trejete, tai *[[Macgillycuddy's Reeks]]* kalnyne esantis, Karauntuhilas ir Brendono kalnas. Netoli Iveraho pusiasalio yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktos Skeligo salos.

Kerio grafystė yra mažiausiai paliesta anglizacijos, todėl čia galima rasti ir kalbančių ar net dainuojančių airių kalba.

## Šaltiniai
Korko grafystė

**Korko grafystė** (, ) – pietvakarinė Airijos grafystė, Mansteryje. Grafystės sostinė yra Korkas (į sudėtį nepatenka), kitas žinomas miestas – Kobas, paskutinė stotelė Titanikui prieš plaukiant į Atlanto vandenyną. Grafystėje teka Blekvoteris. Šioje grafystėje dar yra vietų kur kalbama airių kalba.

## Šaltiniai
Voterfordo grafystė

**Voterfordo grafystė** (, ) – pietinė Airijos grafystė, Mansteryje. Sostinė – Voterfordas. Pro Voterfordo grafystę teka Blekvoteris. Pakrantę skalauja Keltų jūra. Klimatas šilčiausias Airijoje.

## Šaltiniai
Dinglio pusiasalis

**Dinglo pusiasalis** (, ) – pusiasalis pietvakarių Airijoje, Kerio grafystėje, išsikišęs į Atlanto vandenyną. Pietuose ribojamas Dinglo įlankos, šiaurėje Tralio ir Brendono įlankų. Pusiasalyje yra vakariausias Airijos taškas. Pusiasalis pavadintas jame esančio senovinio Dinglo miesto vardu. Dinglo pusiasalyje išlikę daug senovinių pastatų: VI-VIII a. Gallarus oratorija, keltiški akmenys ir šventyklos. Pusiasaliu driekiasi Macgillycuddy's Reeks kalnų grandinė, iškylanti į 952 m aukščio Brendono kalną. Pusiasalis užsibaigia Blasketo salų grandine.
Kilkenio grafystė

**Kilkenio grafystė** (, ) – grafystė pietinėje Airijoje, Lensteryje. Pavadintas nuo grafystės sostinės Kilkenio. Grafystė įkurta XIII amžiuje. Prateka vadinamosios „Trys seserys“ – Barou, Noras, Suiras. Yra garsi visoje Airijoje žolės riedulio komanda.

## Šaltiniai
Dinglis

**Dinglis** – nedidelis miestas pietvakarių Airijoje, 80 km į šiaurės vakarus nuo Kilarnio, Dinglo pusiasalyje. Verčiamasi turizmu, žvejyba, žemės ūkiu.
Islandijos transportas

**[[Islandija|Islandijos]] transportas** sudarytas iš automobilių, autobusų, laivų ir aviacijos. Geležinkelio linijų Islandijoje nėra.

Organizuotas kelių tiesimas prasidėjo apie 1900–1910 metus ir ypatingai prasiplėtė nuo 1980. Šalyje buvo pritaikytas autobusų, varomų metanu ir vandeniliu, transportas.

Tarpmiestiniai ir tarpvalstybiniai pervežimai paprastai atliekami oro arba jūros transportu. Nacionalinė avia kompanija, Icelandair, yra vienas didžiausių šalies darbdavių. 2002 metais oro transportu pervežta 1,9 mln. keleivių. Tarptautiniai oro uostai – Keblavike (1,2 mln. keleivių, 2002 m.) ir Reikjavike.

2003 buvo įregistruoti 42 prekybiniai laivai; prekybos laivyno tonažas – 14 851 bruto tona. Svarbiausi šalies uostai yra Akureyri, Grundartangi, Reikjaviko, Keblaviko miestuose ir kitur.

Automobilių kelių yra 13 034 km, iš jų 4 617 km su kieta danga (2005 m.). 2004 m. buvo 166 869 lengvieji automobiliai (574 automobiliai 1000 gyventojų), 1709 autobusai, 21 235 krovininiai automobiliai.
Tirono grafystė

**Tirono grafystė** (, ) – vakarinė Šiaurės Airijos grafystė, Alsteryje. Grafystė turtinga savo naudingaisiais ištekliais.
Didysis Blasketas

**Didysis Blasketas** (, ) – didžiausia Blasketo salų grupės sala Airijoje, Kerio grafystėje. Nuo Airijos salos nutolusi 2 km. Ilgis ~6 km, aukštis iki 292 m (Krogmoro k.). Iki 1953 m. sala buvo apgyvendinta tik airiakalbių gyventojų. Turizmas.
Iverago pusiasalis

**Iverago pusiasalis** (, ) – pusiasalis pietvakarių Airijoje, Kerio grafystėje, išsikišęs į Atlanto vandenyną tarp Dinglo įlankos ir Kenmaro upės estuarijos. Pusiasalį užima Macgillycuddy's Reeks kalnai, su aukščiausia Airijoje Karauntuhilo viršukalne. Didžiausias Iverago pusiasalio miestas – Kilorglinas. Pusiasalio pakraščiais driekiasi turistinis Kerio žiedas. Pusiasalis užsibaigia Valentijos ir Skeligo salomis.
Valentija

**Valentija** (, ) – sala pietvakarių Airijoje, Kerio grafystėje, šalia Iverago pusiasalio. Su Airijos sala jungiasi Portmadžio tiltu. Valentijos salos ilgis 11 km, plotis 3 km. ~650 gyventojų. Didžiausia gyvenvietė – Naitstaunas. Valentijoje 1857 m. buvo įkurtas pirmojo transatlantinio telegrafo kabelio rytinis terminalas.
Egidė

**Egidė** (**Aigida**, **Egida**, **Aegis** – ) graikų mitologijoje – Dzeuso ir Atėnės atributas, pagal Homerą Dzeusui padarytas Hefaisto skydas. Skydas buvo išpuoštas auksu, o centre gorgonės Medūzos galva. Dzeuso skydu naudodavosi jo vaikai Atėnė ir retkarčiais Apolonas.

* Pagal Iliadoje Dzeusas pasiuntė Apoloną atgaivinti Hektorą, Apolono, laikančio Egidę, padedami achajai buvo nustumti prie savo laivų.
* Pasak vėlesnių mitų Egidė – Dzeusą išmaitinusios ožkos kailis, kurį kovodamas su titanais Dzeusas užtempė ant skydo ir pritaisė Medūzos galvą.
* Pagal Diodorą Egidė buvo iš žemės gimusi, ugnimi kvėpavusi pabaisą, siautėjusi Frigijoje, Indijoje, Libijoje ir Egipte. Ją užmušė Atėnė, o iš jos kailio pasidarė skydą.

## Šaltiniai
* Aleksandra Veličkienė „Antikos mitologijos žinynas“ Kaunas „Šviesa“, 1995
Darglas

**Darglas** (, ) – upė rytų Airijoje, Viklou grafystėje. Prasideda Viklou kalnuose, teka į rytus. Įteka į Airijos jūrą ties Brėjumi. Darglo upėje yra aukščiausias Britų salose Pauerskourto krioklys (109 m).

## Šaltiniai
Pauerskourto krioklys

**Pauerskourto krioklys** () – krioklys rytų Airijoje, Viklou grafystėje, Viklou kalnuose, Darglo upėje, šalia Iniskerio miesto. Aukštis 190 m (aukščiausias Airijoje). Krioklys yra 250 m aukštyje, sudarytas iš 1 šuolio. 687-as pagal aukštį pasaulyje.
Blasketo salos

**Blasketo salos** (, ) – salų grupė pietvakarių Airijoje, Kerio grafystėje, prie Dinglo pusiasalio kranto. Iki 1953 m. salose gyveno vien tik airiškai kalbantys gyventojai. 

Blasketo salas sudaro 6 pagrindinės salos:
* Didysis Blasketas
* Beginišas
* Inišnabro
* Inišvikilanas
* Iništuskertas 
* Tiragto sala
Brendono kalnas

**Brendono kalnas** (, ) – viršukalnė pietvakarių Airijoje, Kerio grafystėje, Dinglo pusiasalyje. Aukštis 953 m. Papėdėje įsikūręs nedidelis Brendono miestelis.

## Išnašos
Avoka

**Avoka** (, ) – upė rytų Airijoje, Viklou grafystėje. Susidaro susiliejus Avonbego ir Avonmoro upėms, prasidedančioms Viklou kalnuose. Teka į pietryčius kalnų slėniu. Ties Arklou įteka į Airijos jūrą. Sudaro estuariją. Avokos slėnyje yra nemažas vario telkinys.

## Šaltiniai
Geta

**Publijus Septimijus Geta** (; 189 m. kovo 7 d. – 211 m. gruodis) buvo Romos imperatorius, kartu su tėvu Septimijum Severu ir vyresniuoju broliu Karakala valdęs nuo 209 m. iki mirties.

## Gyvenimas

Geta buvo jaunesnysis Septimijaus Severo sūnus, kurio jis susilaukė su antrąja žmona Julija Domna. Jis gimė Romoje, kai tėvas buvo gubernatorius valdant imperatoriui Komodui.

Geta visada buvo antrasis po savo brolio Julijaus, įpėdinio, žinomo kaip Karakala. Tikriausiai dėl to jų santykiai buvo nedraugiški nuo mažų dienų. Nuolatiniai barniai reikalavo motinos įsikišimo. Norėdamas nuraminti jaunesnįjį sūnų, Septimijus Severas 209 m. jam suteikė augusto titulą. Per kovas su britonais imperijos propaganda skelbė apie laimingą šeimą, besidalijančią valdžios našta. Karakala buvo antrasis pagal rangą, Julija Domna – patikima patarėja, o Getai buvo patikėtos administracinės ir biurokratinės pareigos. Iš tikrųjų konkurencija ir antipatija tarp brolių nė kiek nesumažėjo.

Kai Septimijus Severas mirė Jorke 211 m. pradžioje, Geta ir Karakala kartu buvo paskelbti imperatoriais ir grįžo į Romą. Karakala greitai nužudė savo brolį ir prakeikė jo atminimą ir liepė ištrinti visus įrašus apie jo egzistavimą. Tapęs vienvaldžiu imperatoriumi, ėmėsi naikinti savo politinius priešus, apkaltinęs juos su velioniu Geta rengus sąmokslą. To meto šaltiniai nurodo, kad buvo nužudyti ar ištremti apie 20 tūkst. abiejų lyčių žmonių.
Vitalijus Vaikšnoras

**Vitalijus Vaikšnoras** (tikroji pavardė – **Kostrubin**, g. 1961 m. balandžio 23 d. Sovetske, Kaliningrado sritis, Rusija) – Lietuvos karininkas, generolas majoras.

## Biografija
1967–1978 m. mokėsi rusakalbėje Vilniaus 10-ojoje vidurinėje mokykloje. 1978–1982 m. studijavo Vilniaus aukštojoje priešlėktuvinės gynybos vadų radioelektronikos mokykloje.

Iki 1991 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1992–1994 m. LR KAM Jungtinio štabo karininkas, kariuomenės Ginkluotųjų pajėgų štabo (nuo 1994 m. Generalinio štabo) Operatyvinės valdybos Planavimo poskyrio viršininkas. 1995–1996 m. studijavo JAV kariuomenės vadovybės ir Generalinio štabo koledže.

1996–2000 m. LR KAM Gynybos štabo Operacijų planavimo skyriaus, valdybos viršininkas, 2000 m. štabo viršininko pavaduotojas planavimui ir operacijoms. 2000 m. motorizuotosios pėstininkų brigados „Geležinis Vilkas“ vado pavaduotojas – štabo viršininkas, 2001–2003 m. vadas. 2003–2008 m. KAM Gynybos štabo viršininkas. 2004–2005 m. studijavo NATO Gynybos koledže Romoje.

2008–2012 m. LR karinis atstovas prie NATO ir Europos Sąjungos, 2010–2011 m. ir NATO karinio komiteto dekanas. 2012 m. Lietuvos krašto apsaugos ministro patarėjas. 2012–2016 m. Baltijos gynybos koledžo komendantas. 2016–2017 m. Lietuvos kariuomenės Jungtinio štabo, 2018–2019 m. Gynybos štabo viršininkas. 2019 m. gegužės 7 d., sukakus nustatytam amžiui, išleistas į atsargą.

## Laipsniai
Sovietinė armija:
* 1982 m. leitenantas
* 1984 m. vyresnysis leitenantas
* 1987 m. kapitonas
* 1990 m. majoras
Lietuvos kariuomenė:
* 1992 m. majoras
* 1995 m. pulkininkas leitenantas
* 2001 m. pulkininkas 
* 2005 m. brigados generolas 
* 2007 m. generolas majoras 

## Įvertinimas
* 2006 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius 
* 2011 m. Prancūzijos ordino „Už nuopelnus“ Karininko kryžius

## Šaltiniai
Andrius Baranauskas

**Andrius Kazys Baranauskas** (g. 1947 m. vasario 4 d. Liūlinėje, Švenčionių rajonas) – Lietuvos komjaunimo, partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1953–1964 m. mokėsi Švenčionėlių vidurinėje mokykloje. 1964–1965 m. Grybų ir Vaiškūnų pradinių mokyklų mokytojas. 1965–1966 m. LLKJS Švenčionių rajono komiteto darbuotojas. 1966–1970 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultete, inžinierius miškininkas. 1971 m. sausio mėn. gavęs diplomą paskirtas Miškų ūkio fakulteto Miškotvarkos katedros jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu. 1971–1972 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1972–1974 m. LLKJS Švenčionių rajono komiteto II, vėliau I sekretorius. 1974 m. sukūrė šeimą ir persikėlė gyventi į Uteną. 1974–1981 m. LKP Utenos rajono komiteto Pramonės-transporto skyriaus vedėjas, sekretorius. 1981–1989 m. LKP Raseinių rajono komiteto I sekretorius. 1984–1986 m. mokėsi Visuomeninių mokslų akademijoje prie SSKP CK, tęsė studijas ir 1989 m. baigė aspirantūrą.

1990–1998 m. UAB „Sandrava“ ir „Litmos“ direktorius. 1998–2003 m. Raseinių medienos perdirbimo įmonės UAB „Litlotas“ direktorius. 2003–2004 m. Lietuvos verslo darbdavių konfederacijos atstovas Vyriausybėje ir Seime. 2004–2008 m. LR Seimo narys.

2003 m. Darbo partijos, nuo 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos narys.

Žmona Stefanija, sūnūs Andrius ir Donatas.

## Šaltiniai
Sleinis

**Sleinis** () – upė pietryčių Airijoje, Viklou, Karlou ir Veksfordo grafystėse. Prasideda Viklou kalnuose. Teka į pietryčius, įteka į Šv. Jurgio sąsiaurio Veksfordo įlanką ties Veksfordu. Suformuoja plačią estuariją. Prie Sleinio įsikūrę Stratfordo, Baltinglaso, Tulou, Bankoldo, Iniskorčio ir Veksfordo miestai.
Rimantas Bašys

**Rimantas Bašys** (1951 m. vasario 7 d. Rudiškiuose, Joniškio rajonas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1968 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą, 1968–1970 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Radioelektronikos fakultete, 1970–1972 m. tarnavo tarybinėje armijoje Kamčiatkoje (Rusija), 1972–1976 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Šiaulių fakulteto vakariniame skyriuje ir įgijo radiotechnikos inžinieriaus specialybę.

1972–1974 m. Šiaulių oro uosto bazės darbininkas. 1974–1978 m. Šiaulių televizorių gamyklos inžinierius, 1978–1982 m. gamyklos garantinio remonto dirbtuvių viršininkas, 1982–1988 m. gamyklos techninio prekybinio centro viršininkas, 1988–1994 m. gamyklos techninio prekybinio centro viršininkas – direktoriaus pavaduotojas. 1995–2004 m. uždarosios akcinės bendrovės „Gegė“ generalinis direktorius. 2004–2008 m. Seimo narys. UAB „Šiaulių Garbaris“ direktorius.

Darbo partijos narys. Nuo 2011 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.

Šiaulių miesto veteranų sporto klubo prezidentas, Šiaulių miesto Lieporių bendruomenės tarybos narys. Šiaulių Rotary klubo „Saulė“ tarybos narys.

Žmona Birutė, dukros Kristina, Jovita, Rimantė.

## Šaltiniai
Rima Baškienė

**Rima Baškienė** (1960 m. spalio 25 d. Kentriuose, Kelmės raj.) – inžinierė, Lietuvos politikė.

## Biografija
Nuo 1974 m. gyvena Kuršėnuose. 1978 m. baigė Kuršėnų pirmąjąją vidurinę mokyklą. 1978–1983 m. studijavo KPI, įgijo inžinierės technologės specialybę.

1983 –1994 m. Plungės „Linų audiniai" fabrike inžinierė technologė. 1984 –1985 m. Šiaulių rajono vykdomojo komiteto ekonomistė. 1985–1996 m. Žemės ūkio darbuotojų profsąjungos Šiaulių rajono komiteto instruktorė. 1997–2000 m. Seimo nario Ramūno Karbauskio padėjėja. 

2000–2004 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narė, Šiaulių rajono savivaldybės mero pavaduotoja. Nuo 2004 m. Seimo narė. 2016–2020 m. Seimo pirmininko pirmoji pavaduotoja.

1996–2021 m. Lietuvos valstiečių partijos, vėliau – Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narė, LVŽS pirmininko pavaduotoja. Nuo 2022 m. Demokratų sąjungos „Vardan Lietuvos“ pirmininko pavaduotoja.

Šiaulių rajono moterų organizacijos „Atgaiva“ narė.

Šiaulių regiono poezijos ir menų kūrėjų asociacijos „Menų šaltinis“ narė.

2006 m. apdovanota Baltijos asamblėjos medaliu už nuopelnus stiprinant Baltijos šalių vienybę.

2020 m. apdovanota ženklu „Gerumo žvaigždė“ už didelį indelį kuriant ir plėtojant socialinės apsaugos ir darbo sistemą.

Vyras Raimondas Baškys. Sūnūs Laurynas ir Rokas.

## Nuorodos

* Lietuvos Respublikos Seimo narė Rima Baškienė
* 2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai
* Oficialus Rimos Baškienės tinklalapis
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Violeta Boreikienė

**Violeta Boreikienė** (g. 1960 m. vasario 29 d. Tauragėje) – Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

1978 m. baigė Tauragės raj. Skaudvilės vidurinę mokyklą, mokėsi Tauragės muzikos mokykloje ir baigė smuiko klasę. 1978–1982 m. studijavo Vilniaus valstybiniame universitete ir įgijo pramoninių prekių mokslo ir prekybos organizavimo specialybę. 1994–1999 m. Vytauto Didžiojo universiteto Ekonomikos ir vadybos fakultete įgijo verslo ir vadybos magistrės kvalifikaciją.

1982 m. Kauno PC  „Merkurijus“ prekių žinovė, 1982–1984 m. vedėjos pavaduotoja, 1984–1987 m. vedėja. 1987–1992 m. įmonės „Maistprekyba“ vyr. ekonomistė, vyr. inspektorė. 1992–1996 m. prekybos įmonės „Vitebskas“ administracijos direktorės pavaduotoja, direktorė, direktorių valdybos pirmininkė. 2000 m. VĮ  „Tarptautinis komunikacijos centras“ direktorė.

2000–2004 m. LR Seimo nario Kęstučio Glavecko padėjėja-sekretorė. 2004–2008 m. LR Seimo narė. 

2002–2004 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė, Savivaldos ir ekonomikos komiteto pirmininkė, strateginio planavimo komisijos narė.

2009–2010 m. koncerno „Achemos grupė“ holdingo „Balturas“ direktorė plėtrai, generalinė direktorė. 2011–2012 m. koncerno „Achemos grupė“ rinkodaros departamento direktoriaus pavaduotoja. 2013–2014 m. Biomasės gamintojų ir vartotojų asociacijos prezidentė.

2014–2019 m. Kauno rajono savivaldybės mero patarėja. Nuo 2019 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narė, LSDP frakcijos seniūnė.

1999–2003 m. Centro sąjungos narė, šios sąjungos Kauno skyriaus Valdybos ir Tarybos narė, skyriaus pirmininko pavaduotoja. LCS susijungus su LLP - 2003–2005 m. Liberalų ir centro sąjungos narė, 2006 m. Liberalų sąjūdžio narė. Nuo 2007 m. LSDP narė.

2002–2004 m. Kauno Dainavos poliklinikos stebėtojų tarybos pirmininkė. 2002–2003 m. politikių klubo „Milda“ viceprezidentė, prezidentė. Įvairių labdaros ir paramos renginių organizatorė ir rėmėja.
Pasaulio parlamentarų organizacijos "HABITAT", analizuojančios klimato kaitos problemas, narė.

Vyras Romualdas Boreika - teisininkas, vaikai Lina, Vaida, Rytis.

2012 m. Vyriausioji rinkimų komisija vykdė tyrimą dėl galimo Socialdemokratų partijos kandidatės V. Boreikienės Kauno Dainavos rinkimų apygardoje Politinių partijų ir politinių kampanijų finansavimo ir finansavimo kontrolės įstatymo pažeidimo.

2012 m. gruodžio 31 d. Kauno apygardos prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriuje buvo nutrauktas ikiteisminis tyrimas dėl Boreikų šeimos veiklos įsigyjant ir parduodant turtą. Tyrimas buvo pradėtas gavus ministro pirmininko Andriaus Kubiliaus pranešimą apie galimai padarytas R. Boreikos, ilgamečio FNTT vadovo, nusikalstamas veikas.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

## Išnašos
Saulius Bucevičius

**Saulius Bucevičius** (g. 1967 m. spalio 10 d. Pavandenėje, Kelmės raj.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1975–1979 m. mokėsi Naujosios Akmenės 2-ojoje vidurinėje mokykloje, 1979–1981 m. – Naujosios Akmenės 3-ojoje vidurinėje mokykloje. 1981–1982 m. mokėsi ir sportavo (baidarių irklavimas) Trakų internatinėje sporto mokykloje. 1986 m. baigė Naujosios Akmenės 3-iąją vidurinę mokyklą.

1986–1988 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1988–1989 m. Naujosios Akmenės individualios įmonės „Birutė“ padavėjas, 1989–1995 m. visuomeninio maitinimo įmonės kavinės „Luokavėlė“ barmenas. 1995 m. įsteigė S. Bucevičiaus individualią įmonę „Hemiris“, 1998 m. įmonė reorganizuota į uždarąją akcinę bendrovę, iki 2004 m. jos direktorius. 2000 m. įkūrė įmonę Baltarusijoje, Molodečno mieste.

2004–2016 m. in nuo 2024 m. Seimo narys. 2016–2017 m. UAB „ABL“ direktorius. 2017–2019 m. UAB „Telšių autobusų parkas“ direktorius. 2023–2024 m. UAB „DU BU“ direktorius.

2019–2023 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2021 m. Seimo narių Vigilijaus Juknos ir Artūro Skardžiaus padėjėjas ir patarėjas.

2003–2016 m. ir 2019–2024 m. Darbo partijos narys, Akmenės rajono skyriaus pirmininkas. 2016–2019 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Nuo 2024 m. politinės partijos „Nemuno aušra“ narys.

Išsituokęs, turi dukrą Enriką, sūnų Pijų.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

## Išnašos
Valentinas Bukauskas

**Valentinas Bukauskas** (g. 1962 m. lapkričio 25 d. Sukančiuose, Telšių rajonas) – Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, LR Seimo narys.

## Biografija
1981 m. baigė Telšių rajono Tryškių vidurinę mokyklą. 1981–1983 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. 1988 m. baigė Šiaulių K. Didžiulio politechnikumą ir įgijo techniko – elektriko specialybę. 2005 m. Vakarų Lietuvos verslo kolegijoje baigė ekonomiką (išlyginamosios studijos).

1983–1989 m. Klaipėdos elektros tinklų elektrikas. 1989–1997 m. individualios įmonės „Telšių aeroklubas“ direktorius. 1997–2003 m. uždarosios akcinės bendrovės „Džiugas“ direktorius. 2003–2004 m. uždarosios akcinės bendrovės „Šiaulių skalbykla“ direktorius.

2000–2004 m., 2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. Telšių rajono savivaldybės valdybos narys, Verslo, ekonomikos ir finansų komiteto pirmininkas.

Nuo 2004 m. Seimo narys. 2004–2006 m. ir 2012–2016 m. Darbo partijos seniūno pirmasis pavaduotojas, 2006 m. balandžio – lapkričio mėn. Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto pirmininkas, vėliau pirmininko pavaduotojas.

1998 m. Naujosios Sąjungos narys, 2002 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, 2004–2024 m. Darbo partijos narys, šios partijos Telšių rajono skyriaus pirmininkas.

Nuo 2000 m. Telšių miesto Ateities vidurinės mokyklos tarybos narys, Telšių aeroklubo tarybos narys, tarptautinio Lions klubo narys.

Žmona Alina, sūnūs Simas ir Paulius.

## Šaltiniai
Šūras

**Šūras** () – upė Airijoje, Tiperario, Kilkenio ir Voterfordo grafystėse. Prasideda *Borrisnoe* kalnuose Tiperario šiaurėje, susiliejus Taro ir Aherlou upėms. Pradžioje teka į pietus ir pietvakarius, žemiau Kehiro pasuka į pietvakarius. Įteka į Keltų jūrą ties Voterfordu, sudaro ilgą estuariją kuri susilieja su Barou upės estuarija. Prie Šūro įsikūrę Trulo, Holikroso, Kehiro, Klonmelio, Kariko prie Šūro ir Voterfordo miestai.
Ofalio grafystė

**Ofalio grafystė** (, ) – pietinė Airijos grafystė, Lensteryje. Įkurta 1556 metais, atskėlus nuo Uifalnio karalystės (*Uí Failghe*). Pietinėje dalyje yra Slieve Bloom kalnai. Šiaurvakarine dalimi prateka Šanonas. Likusios žemės pelkės, pažymėtina Aleno pelkė (). Stovi garsi Biro pilis.

## Šaltiniai
Gintautas Bužinskas

**Gintautas Bužinskas** (g. 1960 m. kovo 22 d. Kaltanėnuose, Švenčionių raj.) – teisininkas, Utenos kolegijos profesorius, buvęs Lietuvos teisingumo ministras.

## Biografija
1978 m. baigė Vilniaus 31-ąją vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, 1984 m. įstojo į Maskvos M. Lomonosovo universiteto Teisės fakulteto aspirantūrą ir 1988 m. apgynė disertaciją „Civiliniai procesiniai terminai“.

Nuo 1989 iki 1990 m. stažavosi Heidelbergo universiteto Teisės fakultete (Vokietija). Nuo 1992 m. liepos mėn. iki rugpjūčio mėn. stažavosi Londono „Norton Rose“ advokatų firmoje (Jungtinė Karalystė). 1993 m. vasario – birželio mėn. kaip programos „Jaunieji Vidurio ir Rytų Europos šalių diplomatai“ baigė Vokietijos užsienio reikalų ministerijos Diplomatinės akademijos kursą.

Nuo 1983 iki 1984 m. VU Teisės fakulteto Civilinės teisės ir civilinio proceso teisės katedros asistentas, nuo 1988 iki 1989 m. VU TF Civilinės teisės ir civilinio proceso teisės katedros vyr. asistentas, nuo 1990 iki 1993 m. LR užsienio reikalų ministerijos Tarptautinių organizacijų skyriaus vedėjas, pasikeitus ministerijos vadovybei nutraukė diplomatinę karjerą.

Nuo 1993 iki 1994 m. užsienio kapitalo įmonės UAB „Natufarm“ direktorius. Nuo 1994 m. VU Teisės fakulteto Darbo teisės katedros vyr. asistentas, nuo 1995 m. VU docentas; nuo 1997 iki 2004 m. Vilniaus universiteto Teisės fakulteto prodekanas.

2004 m. Seimo narys, išrinktas pagal Darbo partijos sąrašą. 2004–2006 m. Tryliktosios vyriausybės teisingumo ministras, nuo 2006 m. VU Teisės fakulteto dėstytojas, nuo 2008 m. kovo 18 d. iki 2013 m. Utenos kolegijos direktorius 5 metų kadencijai.

Nuo 2013 m. Utenos kolegijos direktorius 5 metų kadencijai (iki 2018).  Nuo 2011 - Utenos kolegijos Verslo ir technologijų fakulteto Teisės katedros profesorius, nuo 2021 m. - docentas.

2016 m. rugsėjo 29 d. išrinktas Lietuvos kolegijų direktorių konferencijos (LKDK) prezidentu.

Vadovėlio "Civilinis procesas (schemų rinkinys)" (1990), mokymo priemonės "Darbo teisė" (2000), monografijos "Teismingumas tarptautiniame civiliniame procese" (2007), vadovėlio "Darbo teisė" (2008) bendraautoris, monografijos "Darbo ginčai: teorija ir praktika" autorius (2010), knygos ,,Utenos kolegija. Laikmečio žingsniai"  (2014) bendraautoris. Paskelbė daugiau nei 25  mokslinius straipsnius Lietuvoje ir užsienyje.

Vedęs. Žmona Zita, Vilniaus gimdymo namų akušerė. Sūnūs Simonas (g. 1984 m.), Benas (g. 1998 m.), Adomas (g. 2001 m.), Pijus (g. 2011 m.)

## Šaltiniai

|-