open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kulikauskas

; Kulikauskas
* Andrius Kulikauskas (g. 1951) – kompozitorius, poetas, aranžuotojas;
* Andrius Kulikauskas (g. 1964) – rašytojas ir poetas;
* Justinas Kulikauskas – visuomenės veikėjas, knygnešys;
* Edmundas Kulikauskas – visuomenės veikėjas;
* Leonardas Kulikauskas – inžinierius mechanikas, metalotyrininkas, technologijos mokslų daktaras;
* Paulius Kulikauskas – architektas, urbanistas, diplomatas;
* Pranas Kulikauskas – archeologas;
* Romualdas Kulikauskas – violončelininkas, pedagogas;
;Kulikauskienė
* Milda Mildažytė (*Kulikauskienė*) – dailininkė, muziejininkė;
* Regina Volkaitė-Kulikauskienė – archeologė;
* Vida Kulikauskienė – etnologė;
;Kulikauskaitė
* Dalia (Morgana) Kulikauskaitė (dab. Morgana Danielė) – politikė.

Pavardė labai dažna, paplitusi visoje Lietuvoje. Kildinama iš slaviškų pavardžių , , , kurios kildinamos iš  ('sėjikas, tilvikas').

## Šaltiniai
Grand Theft Auto II

**Grand Theft Auto II** – antrasis „GTA“ serijos žaidimas, pirmosios dalies tęsinys.

## Apžvalga

Žaidimo veiksmas vyksta 2013 m., išgalvotame mieste Anywhere City ('Miestas bet kur'). Šį miestą sudaro trys rajonai: The Downtown Area, kuriame yra kazino, daug institutų ir universitetų; The Residential District, kuriame yra klubai ir kalėjimas; The Industrial District, kuriame yra šventykla, uostas ir mėsos kombinatas. Pagrindinis žaidimo veikėjas yra Claude Speed, jis atvyko į Anywhere City dirbti miesto gaujoms ir iš jų užsidirbti pinigų. „Grand Theft Auto II“ žaidime atsirado daugiau automobilių, ginklų ir labai pasikeitė grafika, aplinka. Dirbtinis intelektas irgi pasikeitė: žmonės dabar mušasi tarpusavyje; vogia automobilius; daugiau kalba.

## Gaujos

„Grand Theft Auto II“ žaidime pirmą kartą atsirado gaujos, iš jų gaunama užduočių, kurias įvykdžius jūs gaunate pinigų ir pagarbą nuo gaujos. Anywhere City yra 7 aktyvios gaujos:
* Hare Krišna – Užsiiminėja vagystėmis ir naikinimu.
* Kaimiečiai – Užsiiminėja naminukės gaminimu ir pardavinėjimu.
* SRS mokslininkai – Užsiiminėja galingų ginklų gaminimu.
* Rusų mafija – Užsiiminėja žmogžudystėmis, ginklų pardavinėjimu.
* Zaibatsu Korporacija – Užsiiminėja narkotikų pardavinėjimu, žmogžudystėmis, korupcija.
* Yakuzos mafija – Užsiiminėja narkotikų gaminimu.
* Bepročiai – Užsiiminėja puldinėjimais, vagystėmis.

## Ginklai

„Grand Theft Auto II“ atsirado nauji ginklai – elektro šokeris , granatos,  Molotovo kokteiliai.

## Garso takelis

„Grand Theft Auto II“ yra 12 radijo stočių: Head Radio, KREZ FM, KGBH FM, Osmosis Radio, Lithium FM, Futuro FM, Rockstar Radio, Lo-Fi FM, Tsunami FM, Rebel Radio, Heavenly Radio, Brothers FM.

## Nuorodos

* http://www.rockstargames.com/classics/  – oficiali žaidimo svetainė 
* http://www.grandtheftauto.lt  – Grand Theft Auto Lietuvoje (LT)
* GTAClassics.com  – kita žaidimo svetainė
Skaitmeninis parašas

**Skaitmeninis parašas** arba **elektroninis parašas** - kodas, paprastai susiejamas su prasmine informacija ir leidžiantis tą informaciją autentifikuoti, t. y. susieti ją su skaitmeninę tapatybę turinčiu asmeniu arba įrenginiu.

Iš esmės skaitmeninis parašas elektroninėje erdvėje atlieka tą pačią funkciją, kaip ir paprastas parašas įprastame pasaulyje.

Lietuvoje galiojantis Elektroninio parašo įstatymas (2018 m. jį pakeitė Lietuvos Respublikos elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų įstatymas) įteisina saugaus skaitmeninio parašo panaudojimą ir tokie parašai įgauna tokią pačią teisinę galią kaip ir parašai rašytiniuose dokumentuose. Saugus skaitmeninis parašas yra asimetrinio rakto kriptografijos priemonėmis (SMART kortelėmis, mobiliojo elektroninio parašo SIM kortelėmis, specialiais USB raktais) sukuriamas kodas, kuris leidžia vienareikšmiškai autentifikuoti dokumentą ir pasirašantįjį asmenį, nustatyti, ar pasirašyta informacija nebuvo pakeista po pasirašymo. Saugus skaitmeninis parašas turi būti sukuriamas saugiomis fizinėmis priemonėmis, turinčiomis saugumo atitikties atestaciją.

Skaitmeninis parašas dažniausiai realizuojamas asimetrinės kriptografijos pagalba ir jo panaudojimas paremtas viešojo rakto kriptografija, kas leidžia:
* identifikuoti pasirašiusįjį (kas pasirašė?)
* užtikrinti, kad informacija nebuvo pakeista po pasirašymo (kas pasirašyta?)

Skaitmeniniai parašai dažniausiai panaudojami:
* autentifikuojant „dokumentus“ (pvz., pasirašomos elektroninio pašto žinutės, failai, duomenys ir pan.)
* autentifikuojant įrenginius ir/arba informacinių sistemų vartotojus (pasirašoma informacija, neturinti aiškios prasmės pasirašančiajam)
* užkoduojant slaptą informaciją tam tikram tos informacijos gavėjui (prasminė informacija pasirašoma informacijos gavėjo viešuoju raktu)

Saugaus skaitmeninio parašo paplitimo kliūtys:
* vartotojas turi būti pakankamai stipriai motyvuotas įsigyti saugaus elektroninio parašo priemonę,
* vartotojas turi nuolat su savimi nešiotis pasirašymo priemonę - dažnai tai yra nepatogu,
* vartotojas turi įdiegti savo kompiuteryje specialią įrangą (priedus ir programas)
* vartotojas turi mokėti ta įranga pasinaudoti
* dažnai saugaus elektroninio parašo įranga yra brangi, brangu ją išlaikyti.

## Šaltiniai
Konbaunai

**Konbaunai** () arba **Alaunpajai** – Mianmaro karalių dinastija, valdžiusi 1752–1885 m.

## Istorija
Pradininkas Alaunpaja suvienijo Mianmarą. Valdant Bodopajai valstybė suklestėjo. 1769 m. Sinbiušinas nugalėjo kelis kartus didesnę Kinijos armiją. Mindonas bandė moderninti šalį ir naudodamasis Didžiosios Britanijos bei Prancūzijos prieštaravimais išsaugoti šalies nepriklausomybę. 1824–1826 m. – I Britų ir Mianmaro karas: britai aneksuoja Arakano (dab. Rachinų valstija), Asamo, Manipuro ir Tenaserimo (dab. Tanintairio provincija) kraštus. 1852–1855 m. – II Britų ir Mianmaro karas: britai okupuoja pietinę Mianmaro dalį, kurią pavadina Žemaja Birma. 1885 m. – III Britų ir Mianmaro karas: britai okupuoja Pagano kraštą (Aukštoji Birma). 1886 m. britų aneksuotas Mianmaras tampa Birma – Britų Indijos dalimi. Britams okupavus šalį – dinastija žlugo.

## Konbaunai

## Konbaunų sostinės

* Šuebas – 1758-1765 m.;
* Inva – 1765-1783 m. ir 1823-1841 m.;
* Amarapura – 1783–1823 m. ir 1841-1860 m.;
* Mandalajus – 1860–1885 m.

## Šaltiniai
TrES-4 b

**TrES-4 b** – egzoplaneta, priskiriama karštųjų Jupiterių klasei. Ji yra Heraklio žvaigždyne, nuo Saulės sistemos nutolusi apie 1708 šviesmečius. TrES-4 planeta skrieja apie žvaigždę GSC 02620-00648, kurios amžius yra toks, kaip Saulės, tačiau ji yra už Saulę masyvesnė submilžinė.

## Atradimas
Planetą atrado tarptautinė mokslininkų grupė. Atradimas padarytas automatinių teleskopų tinklu *TrES* (angl. *Trans-Atlantic Exoplanet Survey*), todėl naujai atrastoji planeta buvo pavadinta TrES-4. Planeta atrasta Lovelo observatorijoje (Arizona, JAV).

## Planetos charakteristikos
Planetos masė siekia 0,78 Jupiterio masės, o spindulys – 1,61 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę apskrieja per 3,6 paros, jos orbitos spindulys – 0,05084 av. Paskaičiuota, kad planetos paviršiaus temperatūra siekia apie 1782 K. Visgi vien tai nepaaiškina, kodėl planetos tankis toks mažas. Neįprastą planetos dydį bandoma aiškinti tuo, kad ji skrieja labai arti savo žvaigždės (ji 3–4 kartus šviesesnė už Saulę), arba planetos vidine šiluma.

## Išnašos
Alexander Fleming

**Aleksandras Flemingas** ( 1881 m. rugpjūčio 6 d. Lochfildas, Škotija – 1955 m. kovo 11 d. Londonas, Anglija) – britų biologas ir farmakologas, išgarsėjęs kaip penicilino atradėjas (1928 m.), už tai 1945 m. buvo apdovanotas Nobelio fiziologijos ir medicinos premija. 

## Biografija
1944 m. už savo mokslinius pasiekimus įšventintas į riterius.

Buvo du kartus vedęs. Pirmoji žmona buvo Sarah Marion McElroy, su kuria susilaukė sūnaus. Po jos mirties 1945 m. Alexander Fleming vedė Dr. Amalia Koutsouris.

Alexander Fleming palaidotas šv. Pauliaus katedroje.

## Šaltiniai
Anžu namai

**Anžu namai** – kelių Europos valdovų dinastijų bendras pavadinimas.

## Istorija
Kilusi iš istorinės Anžu provincijos (Prancūzija) Angevinų grafų dinastijos, nuo 1300 m. kunigaikščiai. Giminės pradininkas Fulkas I Anžu (apie 886–942 m.), 930 m. gavęs valdyti Anžu. Anžu namus sudaro trys garsiausios dinastijos:

*  Plantagenetai, arba pirmoji Angevinų dinastija, 1154–1399 m. Anglijos karalystės valdovai. Dinastijos pradininkas Fulko (1092–1143 m.) sūnus iš pirmosios santuokos Žofrua Gražusis, tėvui išvykus į Rytus likęs valdyti Anžu ir vedęs Anglijos karaliaus Henriko I dukterį Matildą.
Iš šios dinastijos kilo:
** Lankasterių dinastija:
** Jorkų dinastija;
** Tiudorų dinastija.

*  Anžu Kapetai, arba antroji Angevinų dinastija. Anžu Kapetų valdytos karalystės:
** 1131-1186 m. Jeruzalės karalystė;
** 1268-1282 m. Sicilijos karalystė:
** 1282-1435 m. Neapolio karalystė;
** 1308-1395 m. Vengrijos karalystė:
** 1370-1399 m. Lenkijos karalystė.

Jeruzalės karaliais Anžu tapo grafui Fulkui (1092–1143 m.) vedus Balduino II dukterį karalienę Melisendą. Anžu dinastijos Neapolio atšaka prasidėjo, kai Kapetų dinastijos Prancūzijos karaliaus Liudviko VIII sūnus, Anžu, Meno ir Provanso grafas Karolis II, popiežiaus Klemenso IV remiamas užėmė Sicilijos karalystę. Jai suskilus Anžu liko Neapolio karaliais.

Nutrūkus Arpadų vyriškajai linijai, po 7 m. trukusio karo Vengrijos sostą užėmė iš Anžu dinastijos Neapolio atšakos kilęs Karolis Robertas, Stepono V proanūkis. Sudarius asmeninę uniją Vengrijos Anžu dinastijos karalius Liudvikas I, paskutiniojo Piasto Kazimiero I sesers sūnus, tapo Lenkijos karaliumi. Jo duktė karalienė Jadvyga ištekėjo už Lietuvos didžiojo kunigaikščio Jogailos.

*  Valua Anžu dinastija, arba trečioji Angevinų dinastija, kurios pradininkas Liudvikas I Neapolietis. Jos atstovai valdė Prancūzijos ir Italijos dalis.

## Literatūra
* Jean Favier, Les Plantagenêts. Origine et destin d’un empire, éd. Fayard, Paris, 2004.

## Šaltiniai
Astra

**Astra** gali reikšti:
* Astra – Tarybų Sąjungos dirižablis.
* Astras – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.
Grūzdas

**Grūzdu** vadinami grybai:

* juodasis grūzdas;
* piengrybis grūzdas.

## Žodžio kilmė
Žodžio etimologija nėra aiški. Jis gali kilti nuo būdvardžio *gruzdus* – „trapus“. Taip pat gali būti, kad jis slaviškos kilmės ir reiškia „kartokas“, arba auga ant iškilumų ( – „krūva“).
Ternis

**Ternis** () – miestas pietų Umbrijoje (vidurio Italija), 100 km į šiaurę nuo Romos. Tai provincijos centras. 112 253 gyventojų (2009 m.). Mieste yra geležinkelis, universitetas, katedra (XVII a.), romėnų amfiteatras, Šv. Angelo vartai, keleri rūmai, rotušė.

## Istorija

Miestą tikriausiai įkūrė umbrai VII a. pr. m. e. Romėnai užėmė Trenį III a. pr. m. e. ir greitai miestas tapo svarbia municipija Via Flaminia kelyje. Miesto romėniškas vardas buvo *Interamna* ir reiškė "tarp dviejų upių". Romos imperijos laikais miestą papuošė akvedukai, sienos, amfiteatrai, šventyklos ir tiltai.

Po lombardų 755 m. užkariavimo Ternis prarado bet kokią svarbą ir tapo antraeiliu Spoleto kunigaikštystės miestu. 1174 m. jį nusiaubė Frydricho I Barbarosos generolas archivyskupas Kristianas Maincietis. Kitame šimtmetyje tai buvo viena iš mėgstamiausių Pranciškus Asyžietis meldimosi vietų.

XIV a. miestas paskelbė konstituciją, o 1353 m. padidino sienas. Tuo metu Ternyje vyko grumtynės tarp imperatoriaus ir popiežiaus šalininkų, o po to tarp *Nobili* ir *Banderari* partijų. Vėliau miestas prijungtas prie popiežiaus valstybės. 1580 m. atidarytos geležies, kasamos Monteleonėje di Spoleto, dirbinių dirbtuvės. XVII a. miestas nusmuko dėl maro ir bado.

XIX a., pasinaudojant pramonės revoliucija ir vandens šaltiniais Ternyje buvo pastatyta plieno lejykla, ginklų, džiuto ir vilnos fabrikai. 1927 m. miestas tapo provincijos sostine. Dėl strateginių fabrikų per Antrą Pasaulinį karą Sąjungininkai miestą bombardavo 108 kartus.

## Sportas
* Ternana Calcio – futbolo klubas;
* Ternana Women – moterų futbolo komanda;
* *Stadio Libero Liberati* – stadionas, talpinantis 22 tūkst. žiūriovų;
* *Stadio Moreno Gubbiotti*  – stadionas, talpinantis 800 žiūriovų;

## Įžymūs vietiniai
* Romos imperatorius Klaudijus Tacitas
* Šventasis Valentinas
* Francesco Angeloni
* Anastasio De Filis
* Giulio Briccialdi
* Alessandro Casagrande
* Libero Liberati
* Mario Umberto Borzacchini
* Orneore Metelli
* Aurelio De Felice
* Cesare Bazzani
* Virgilio Alterocca
* Alessandro Conti.

## Miestų partnerystė
*  Kartachena, Ispanija
*  Saint-Ouen, Prancūzija 
*  Praha, Čekija
*   Dunauivarošas, Vengrija
Trentas (Italija)

**Trentas** (, ) – miestas šiaurės Italijoje, Trentino-Alto Adidžės regiono sostinė ir Trento provincijos centras. Tai svarbiausias regiono politinis, ekonominis, mokslinis ir švietimo centras. Čia XVI a. įvyko Tridento susirinkimas.

Trente gyvena 116,6 tūkst. gyventojų (2011). Išvystyta elektronikos, metalurgijos, mašinų, chemijos, stiklos pramonė, netoli miesto ant Adidžės upės yra vandens jėgainė.

Išvystytas turizmas, svarbus kalnų kurortas. Mieste yra katedra, miesto bokštas (*Torre Civica*), keletas muziejų.

## Architektūra
Miesto senamiestyje išlikę XII-XIII a. Pretoriaus rūmai, XIII a. *Buonconsiglio *pilis ir Šv. Vigilijaus katedra, miesto sienos dalys. Renesansiniuose *Palazzo Geremia* ir *Palazzo delle Albere* rūmuose įsikūrę, atitinkamai, merija ir Šiuolaikinio meno muziejus. 1768 m. pastatytas Neptūno fontanas, 1936 m. racionalistinė centrinė geležinkelio stotis.

## Sportas
* Trento Aquila Basket (krepšinis)

## Galerija

Image:Trento Duomo.jpg|Trento katedra
Image:Piazza Duomo Trento Italy.JPG|Katedros aikštė
Image:Trento-fountain of Neptune and Torre Civica from southwest.jpg|Neptūno fontanas
Image:Trento-university-science-faculty-2010.jpg|Trento universitetas, Mokslo fakultetas 
Image:Castello Buonconsiglio Back Trento Italy.JPG|*Castello del Buonconsiglio*


## Šaltiniai
Gydano pusiasalis

**Gydano pusiasalis** () – pusiasalis Rusijoje, šiaurės vakarų Sibire, Vakarų Sibiro lygumoje. Išsikišęs į Karos jūrą; iš vakarų riboja Obės ir Tazo užutėkiai, iš rytų – Jenisėjaus įlanka. Ilgis ~400 km, plotis taip pat ~400 km. Aukštis iki 200 m.

Vyrauja samanų ir krūmų tundra, pietuose pereinanti į miškatundrę. Daug upių, ežerų, pelkių. Elnininkystė, medžioklė, žvejyba. Yra gamtinių dujų telkinių.

Vietovardis kildinamas iš Gydos upės, kurios pavadinimas nencų kalba (*ңэде'(н)*) reiškia „prieglobstis, pasalos vieta“.

## Šaltiniai
Vičenca

**Vičenca** – miestas Veneto regione (šiaurės rytų Italija), 60 km į vakarus nuo Venecijos; provincijos centras. Išvystyta metalurgija, mašinų, chemijos, gumos, tekstilės, siuvimo pramonė. 2017 m. būta 111 tūkst. gyventojų.

Mieste yra romėnų teatro, tilto ir akveduko liekanos, gotikinė Šv. Lauryno bažnyčia, Paladijo bazilika, XVI a. rūmai (*Tiene* ir *[[Chiericati rūmai|Chiericati]]*), Olimpiko teatras (XVI a.).

## Kultūra
Vičencos miestas yra įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijaus Veneto vilos“, dalis.


Villa Rotonda side.jpg|Vila Rotonda
Basilica Palladiana (Vicenza) - facade on Piazza dei signori.jpg|Paladijaus bazilika


## Sportas
* LR Vicenza Virtus (futbolo klubas);
* Vicenza Calcio (futbolas);
* Stadio Romeo Menti, futbolo stadionas, kurio talpa 12 tūkst. žiūrovų.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Antoni Gaudí statiniai Barselonoje (1984)
* : Architekto Viktoro Hortos didieji miesto namai (Briuselis) (2000)
* : Havras, Augusto Pereto perstatytas miestas (2005)
* : Jožės Plečniko kūriniai Liublianoje – į žmogų orientuoti miestovaizdžiai (2021)

## Išnašos

## Nuorodos
*Komunos svetainė
* LR Vicenza Virtus Klubo svetainė
* LR Vicenza Virtus foot.dk
Anžu

**Anžu** ( – istorinė sritis Prancūzijos Šiaurės vakaruose. Beveik sutampa su Meno ir Luaros departamentu. Didžiausias miestas – Anžeras.

## Istorija

Pirmojo tūkstantmečio pradžioje srityje gyveno galų gentis andegavai. Teritoriją valdė Romos imperija, vėliau Suasono domenas, Frankų valstybė (Neustrija), Frankų imperija.

Nuo 870 m., kai Orleano ir Anžero žemes pradėjo valdyti vikontas Ingelgeras, Anžu tapo grafyste. Iš Anžu grafų giminės prasidėjo trys garsios Europos dinastijos, vadinamos Anžu namais: Anglijos Plantagenetai, Anžu dinastija ir Valua Anžu dinastija. 1154 m. Anžu grafas tapo Anglijos karaliumi Henriku II, o Anžu – Anglijos valda. Vedybinių ryšių dėka Plantagenetai sukūrė milžinišką dinastinę Anžu imperiją, kuri valdė Angliją ir visą vakarinę Prancūziją.

1204 m. Pilypas II Augustas prijungė Anžu prie Prancūzijos. 1297–1328 m. ir nuo 1360 m. – Anžu kunigaikštystė. 1480 m. Liudvikas XI, išmirus tiesioginiams kunigaikštystės paveldėtojams, Anžu prijungė prie karaliaus domeno ir tapo viena iš Prancūzijos provincijų. Ja išbuvo iki 1790 m.


## Taip pat žr.
* Monsoro
* Monsoro pilis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Anžu kunigaikščių kronika prancūzų kalba
Cušima (Aičis)

**Cušima** () – miestas Aičio prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 65,6 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1947 m. kovo 1 d.

Kasmet, liepos mėnesį, mieste vyksta Tenno Matsuri festivalis.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – visterija, medis – japoninė pušis, paukštis – didysis baltasis garnys.

## Nuorodos
* Oficiali Cušimos svetainė (japonų k.)
Kamakura

**Kamakura** () – miestas Japonijoje, Honšiu salos pietryčiuose, Kanagavos prefektūroje. Čia gyvena apie 173,6 tūkst. gyventojų. Mašinų ir įrengimų gamybos pramonė, kino industrija. Plėtojami tradiciniai amatai, suvenyrų gamyba. Turizmas. Veikia nacionalinių vertybių muziejus.

Miestas kartais laikomas *[[de facto]]* buvusia Japonijos sostine, kadangi čia Kamakuros laikotarpiu buvo įsikūrę regentas ir šiogūnatas. Mieste yra XIII a. didžiulė Budos skulptūra, VIII–XIII a. budistinės šventyklos ir vienuolynai.

## Istorija

Iš trijų pusių apsupta kalnais, turinti kranto liniją su Sagamio įlanka, Kamakura yra natūrali tvirtovė. Heian laikotarpiu, tai buvo svarbiausias miestas Kanto regione.

Miesto statusas Kamakurai suteiktas 1939 m. lapkričio 3 d.

## Simboliai
Oficiali miesto gėlė – gencijonas, medis – *Prunus jamasakura*

## Nuorodos
* 
* Oficiali svetainė (japonų k.)
* Oficiali svetainė
Anžu dinastija

**Anžu dinastija**, arba **Anžu Kapetai** – antroji Angevinų dinastija.

## Istorija
Anžu dinastijos pradininkas Anžu grafas Fulkas V Jeruzalietis (1092–1143 m.) vedęs Jeruzalės karaliaus Balduino II dukterį karalienę Melisendą ir tapęs Jeruzalės karaliumi. Jo sūnus Žofrua Gražusis, likęs Anžu, pradėjo Anglijos Plantagenetų dinastiją.

**Anžu Kapetų valdytos karalystės:**
* 1131–1186 m. Jeruzalės karalystė;
* 1268–1282 m. Sicilijos karalystė;
* 1282–1435 m. Neapolio karalystė;
* 1308–1395 m. Vengrijos karalystė;
* 1370–1399 m. Lenkijos karalystė.

Anžu dinastijos Neapolio atšaka prasidėjo, kai Kapetų dinastijos Prancūzijos karaliaus Liudviko VIII sūnus, Anžu, Meno ir Provanso grafas Karolis II, popiežiaus Klemenso IV remiamas užėmė Sicilijos karalystę. Jai suskilus Anžu liko Neapolio karaliais.

Nutrūkus Arpadų vyriškajai linijai, po 7 m. trukusio karo Vengrijos sostą užėmė iš Anžu dinastijos Neapolio atšakos kilęs Karolis Robertas, Stepono V proanūkis. Sudarius asmeninę uniją Vengrijos Anžu dinastijos karalius Liudvikas I, paskutiniojo Piasto Kazimiero I sesers sūnus, tapo Lenkijos karaliumi. Jo duktė karalienė Jadvyga ištekėjo už Lietuvos didžiojo kunigaikščio Jogailos.

Dinastijos vyriškoji linija pasibaigė 1414 m. mirus Vladislovui Neapoliečiui, o dinastija – 1435 m. mirus jo seseriai Joanai II.

## Anžu dinastija

## Šaltiniai
FK Pārdaugava

**FK Pārdaugava** – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Rygos.

## Istorija

## Pasiekimai

* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Lietuviai
* Algimantas Briaunys, 1991
* Kęstutis Ruzgys, puolėjas 1991

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF (Čempionai ir sezonai)
* RSSSf (Taurių laimėtojai)
Lenkijos karalius

**Lenkijos karalius** () – Lenkijos teritorijoje susiformavusių valstybinių vienetų 1025–1320 m. ir suvienytos Lenkijos karalystės 1320–1795 m. valdovo monarcho titulas. 1815 m. sukurtos Rusijos imperijai pavaldžios Lenkijos karalystės valdovas buvo Rusijos caras.

## Istorija
IX a.-X a. vyslėnai, lenčėnai, polianai, slenžėnai, mazoviai, pamarėnai jau buvo sukūrę stiprius politinius ir teritorinius junginius. Vyslėnų, kaip ir slenžėnų valstybės organizacija, kurios centras buvo apie Krokuvą, pateko į čekų Pršemislų dinastijos įtaką, o polianai, kurių centras kūrėsi apie Gniezną, pajungdami kitas gentis, X a. sukūrė valstybę, siejamą su Piastų dinastija. Pirmasis istorinis šios valstybės valdovas – kunigaikštis Meška (*Mieszko*) I (valdė iki 992 m.) 966 m. buvo čekų pakrikštytas su dvaru ir laikomas pirmuoju krikščionišku Lenkijos valdovu.

Po krikšto Meškos I valstybės padėtis sustiprėjo. Karo žygiais, diplomatija ir vedybomis jis prisijungė Vidurio ir Vakarų Pamarį, apsigynė nuo Šventosios Romos imperijos, apie 990 m. iš Čekijos atkariavo Sileziją ir Mažąją Lenkiją. Jo valdymo pabaigoje Lenkijos bažnyčia tapo tiesiogiai pavaldi popiežiui. Boleslovas I Narsusis (valdė 992–1025 m.) toliau konsolidavo valstybę, plėtė jos teritoriją, sustiprino bažnytinę organizaciją ir 1025 m. buvo karūnuotas. Karai su Šventosios Romos imperija baigėsi 1018 m. pasirašyta Bauceno taika. Po jo mirties prasidėjo valstybės vidaus irimas ir kaimynų antpuoliai.

Kazimieras I Atnaujintojas (valdė 1034–1058 m.) susigrąžino prarastą teritoriją, sustiprino centrinę valdžią. Boleslovas II Drąsusis (valdė 1058–1079 m.) sugrąžino Lenkijai suverenios karalystės statusą. Boleslovas III Kreivaburnis 1138 m. testamentu padalijo valstybę keturiems sūnums, išlaikydamas vyriausiojo kunigaikščio instituciją – principatą. Tačiau tai davė pradžią 150 metų trukusiam Lenkijos politiniam susiskaldymui. Tik 1241 m. Legnicos mūšyje žuvus Henrikui II Pamaldžiajam atsisakyta principato. Lenkiją vėl suvienijo Kujavijos, Lenčycos ir Sieradzo kunigaikštis Vladislovas I Lokietka. 1320 m. jis ištekino dukterį Elžbietą už Vengrijos karaliaus Karolio Roberto, 1325 su Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino dukterimi Aldona apvesdino sūnų Kazimierą, kuris stiprino valstybę, kuriam laikui nutraukė karus su Čekija ir Vokiečių ordinu.

Pagal 1339 m. ir 1355 m. sutartis sosto paveldėtoju tapo Vengrijos karalius Liudvikas I Didysis, kurio duktė Jadvyga 1385 m. ištekėjo už Lietuvos didžiojo kunigaikščio Jogailos ir nuo tada abi valstybes valdė vienas valdovas. Nuo 1573 m. karalius tapo renkamas, atsisakyta dinastijų. Tik 1795 m. įvykęs Trečiasis Abiejų Tautų Respublikos padalijimas nutraukė šią sąjungą, o ir pačios valstybės egzistavimą.

## Lenkijos valdovai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Titles of the kings of Poland based on contemporary documents
Micpe Ramonas

**Micpe Ramonas** (, 'Ramono stebykla') – gyvenvietė pietų Izraelyje, Negevo dykumoje, ant šiaurinio Ramono kraterio (*Makhtesh Ramon*) krašto, 800 m virš jūros lygio.
 
Micpe Ramonas įkurtas 1951 m., kaip darbininkų, statančių kelią į Eilatą, stovykla. 2007 m. duomenimis mieste gyveno 5500 gyventojų. Šalia Micpe Ramono yra daug Izraelio armijos bazių (daugiau kaip 10 000 kareivių). Taip pat netoli miesto yra įsikūrusi *Wise* astronomijos observatorija. Pastaruoju metu Micpe Ramonas tampa dykumos turizmo Negeve centru.

Dėl dykuminio klimato mieste būna labai karštos vasaros bei šaltos žiemos.

## Šaltiniai
Masės centras

**Masės centras** – sutelktų jėgų centrinis taškas, per kurį eina kūno dalių sunkio jėgų atstojamoji.

Masės centras yra naudingas atskaitos taškas mechanikos skaičiavimuose, kurie apima mases, pasiskirsčiusias erdvėje. Sąvoką svorio centras (masės centras) pirmasis pavartojo Archimedas, jis teigė, jog tai taškas, už kurio pakabintas kūnas yra pusiausviras.

## Apibrėžimas

### Dalelių sistema

Kai sistema yra sudaryta iš dalelių ri (*i* = 1, …, *n*), kiekviena turi masę mi, kuri yra erdvėje su koordinatėmis **r***i*, (*i* = 1, …, *n*), centro koordinatės **R** tenkina sąlygą
:  \sum_{i=1}^n m_i(\mathbf{r}_i - \mathbf{R}) = 0.
Išsprendus lygtį **R** atžvilgiu gauname formulę
: \mathbf{R} = \frac{1}{M} \sum_{i=1}^n m_i \mathbf{r}_i,
kur M yra visų dalelių masių suma.

## Šaltiniai
Didysis binokuliarinis teleskopas

**Didysis binokuliarinis teleskopas** – teleskopas ant Graham kalno Arizonos valstijoje, JAV. Statyba buvo pradėta nuo 2002 m. 2003 m. buvo pastatytas pirmasis veidrodis 8,5 m skersmens. Tačiau tik 2008 m. abiejų veidrodžių sistema yra galutinai surinkta ir suderinta.

## Charakteristikos
Teleskopo abu veidrodžiai yra nutolę vienas nuo kito per 14,4 m, tačiau ši sistema veikia kaip vienas didelis atstojamasis veidrodis. Pasak projektuotojų, dirbdami 2 veidrodžiai, kartu atstos vieną 11,2 m. skersmens teleskopą, o panaudojant sudėtingą interferometrinę sistemą – prilygs vienam gigantiškam 22,8 m. teleskopui.
Teleskopas LBT yra skirtas pačių tolimiausių visatos kampelių tyrimui, nes jo suminis skvarbumas lenks ir viršys visų ligšiolinių teleskopų skvarbą.

## Taip pat skaitykite
* La Siljos observatorija
* Europos Didysis teleskopas

## Šaltiniai
Arpadas

: *Šis straipsnis – apie vengrų valdovą. Apie senovinį miestą Sirijoje žiūrėkite [[Arpadas (Sirija)]]*

**Arpadas** (, apie 845 m. – 907 m.) – vengrų didysis kunigaikštis 889–907 m.

## Biografija
Arpadų dinastijos pradininkas. Vengrų vaivados Almašio sūnus. Sūnūs Tarkošas, Jelegas, Jutoška ir Žoltas (Zoltanas).

889 m. išrinktas Dono žemupyje gyvenusių vengrų genčių vadu. Apie 896 m. pečenegų spaudžiamos jo vadovaujamos gentys persikėlė per Karpatų kalnus ir išplito Padunojėje.

906 m. vengrai užpuolė ir sužlugdė Moravijos didžiąją valstybę. 907 m. jie sumušė Rytų Frankų karalystės karaliaus Arnulfo kariuomenę, užėmė Dunojaus vidurupio lygumą, kurioje pradėjo kurtis Vengrijos karalystė.

|-

## Šaltiniai
Vestfalijos taika

**Vestfalijos taika**, serija sutarčių, per 1648 metus sudarytų tarp Trisdešimties metų kare (1618–1648 m.) kariavusių valstybių Miunsteryje ir Osnabriuke (tarp Ispanijos ir Nyderlandų, tarp Šventosios Romos imperijos ir Prancūzijos, tarp Šventosios Romos imperijos ir Švedijos) ir vainikuotų galutine 1648 m. spalio 24 d. sutartimi.

Pagal Vestfalijos taikos sąlygas:
* Prancūzija ir Švedija gavo palyginti reikšmingų teritorinių laimėjimų;
* Konfesinėje srityje buvo patvirtintos Augsburgo religinės taikos nuostatos: iki 1624 m. sekuliarizuotose žemėse turėjo išlikti *status quo*;
* Pfalcui buvo grąžintas 1623 m. atimtas kurfiurstystės statusas, bet kurfiurstystė liko ir Bavarija (1623 m. sausį imperatorius nuvainikavo Reino pfalcgrafą Friedrichą, kadangi Pfalcas kovojo prieš imperijos kariuomenę, o jo kurfiurstystę perdavė Bavarijos valdovui Maksimilijonui I); Habsburgai laimėjo pasiekę, kad kurfiurstų kolegiją sudarytų trys evangelikai ir penki katalikai, bet imperatorius turėjo pripažinti galimybę politiniams imperijos vienetams (kurių buvo apie 360) vienytis į bet kokias sąjungas, net prieš patį imperatorių. Tuo būdu imperijoje pradėjo silpnėti Habsburgų hegemonija, o centralistines tendencijas galutinai nugalėjo „kunigaikščių laisvė“. Habsburgų (kurie tradiciškai paveldėdavo Austrijos erchercogo, Bohemijos ir Vengrijos karaliaus titulus) įtaką imperijoje po Trisdešimties metų karo vis labiau varžė Bavarijos Wittelsbachai, 1583–1761 m. valdę ir Kelno arkivyskupiją bei tapę ištikimais prancūzų sąjungininkais, ir naujai iškilę Brandenburgo Hohenzollernai;
* Šveicarijos konfederacija ir Jungtinės Nyderlandų provincijos *de jure* gavo nepriklausomybę nuo imperijos.

Lyginant Trisdešimties metų karo dalyvių ikikarinę padėtį ir tikslus su kare pasiektais rezultatais, prie karo laimėtojų neabejotinai tektų priskirti Prancūziją, kuri gavo daug svarbių teritorijų ir padėjo pagrindus hegemonijos Europoje pretenzijoms. Pagal Vestfalijos taiką Prancūzija užvaldė Elzasą (išskyrus imperijos miestus), nors smulkūs Elzaso kunigaikščiai vis dar liko imperijos nariais. Tai leido Prancūzijai per juos daryti įtaką vidiniams imperijos reikalams, kai jie būdavo svarstomi reichstaguose.
Prancūzijos baudžiamasis ordonansas

**Baudžiamasis ordonansas** () - *[[Saint-Germain-en-Laye]]* mieste priimtas Prancūzijos baudžiamasis teisynas. Priėmė Parlamentas Paryžiuje 1670 m. rugpjūčio 26 d. Ordonansas įsigaliojo nuo 1671 m. sausio 1 d.
Ordonanso priėmimo laikotarpiu valdė Liudvikas XIV. Baudžiamasis ordonansas yra vienas pirmųjų Prancūzijos baudžiamosios teisenos aktų. Galiojo iki 1791 m., kai buvo priimtas Nusikaltimų ir bausmių kodeksas (*Code des délits et des peines*).

## Nuorodos
* 1670 m. Baudžiamojo ordonanso tekstas
Tarptautinės baudžiamosios teisės sąvadas

**Tarptautinės baudžiamosios teisės sąvadas** (, *VStGB* – humanitarinės teisės baudžiamasis kodeksas) – Vokietijos baudžiamasis sąvadas, įtvirtinantis bausmes už baudžiamąsias veikas tarptautinės humanitarinės teisės srityje. Kodeksas paskelbtas 2002 m. birželio 26 d., įsigaliojo 2002 m. birželio 30 d.

## Turinys
Sąvade įtvirtintos sudėtys šių nusikaltimų rūšių:
* Genocidas, § 6 VStGB
* Nusikaltimai žmonijai, § 7 VStGB
* Karo nusikaltimai, §§ 8-12 VStGB.

## Nuorodos
* Baudžiamojo sąvado tekstas
Bambergo Konstitucija

**Bambergo Konstitucija** () – 1919 m. priimta pirmoji demokratinė Konstitucija Bavarijoje.

## Istorija
Po pirmųjų laisvų, lygių, tiesioginių rinkimų su slaptu balsavimu Bavarijoje 1919 m. sausio 12 d., kurių metu dalyvavo ir moterys, ministro pirmininko Kurt Eisner vadovaujama darbo grupė parengė Konstitucijos projektą. Patvirtinta 1919 m. rugpjūčio 12 d.

## Nuorodos
* Bambergo Konstitucijos istorija
Aršakidų dinastija

**Aršakidų dinastija**, **Aršakidai** – Partų karalystės valdovų dinastija, valdžiusi 250 m. pr. m. e. – 224 m. e. m. Šios dinastijos atšaka Aršakuni I–V a. valdė Armėnijos karalystę. Jų sukurta imperija dar vadinama **Partų imperija**. Imperijos kultūrinis ir politinis centras koncentravosi istoriniame Partos regione, bet klestėjimo laikotarpiu ji suvienijo beveik visus Senovės Irano regionus.

## Istorija
Karalystė kilo iš istorinio Partos regiono ir iš klajoklių parnų giminės į pietryčius nuo Kaspijos jūros (dab. pietų Turkmėnija ir šiaurės rytų Iranas). Patys Aršakidai, siekdami įteisinti savo valdžią buvusiose Achemenidų valdose, kildino save iš Artakserso II. Pradininkas Aršakas I.

Jai atsirasti prielaidos susidarė silpstant kraštą valdžiusiai Seleukidų imperijai. Apie 250 pr. m. e. Aršakas I užėmė Seleukidų satrapiją Partėją. Kai kurie mokslininkai Aršaką I tapatina su jo broliu Tiridatu I (apie 230–227 pr. m. e.). Tiridatas I galutinai išsilaisvino iš Seleukidų valdžios, tačiau ankstyvuoju formavimosi laikotarpiu karalystė turėjo kitą svarbų priešą rytuose – Graikų-Baktrų karalystę, kuri buvo įgijusi hegemoniją parnų gyvenamame regione.

Iš pradžių nedidelė karalystė ypač sustiprėjo valdant Mitridatui Didžiajam (171–138 m. pr. m. e.), kol galiausiai suvienijo ir užvaldė visą Irano plokščiakalnį, ir su pertraukomis kontroliavo Mesopotamiją nuo apie 150 m. pr. m. e. iki 224 m. Tai buvo trečioji vietinė senovės Irano dinastija (po Medijos ir Achemenidų dinastijų). Partai (daugiausia dėl sunkiosios kavalerijos sukūrimo) buvo didžiausias Romos imperijos priešas rytuose ir apribojo jos plėtrą iki Kapadokijos (rytų Anatolijos).

Galingiausi valdovai buvo Mitridatas II ir Fraatas III. Aršakidai ir jų vasalinės karalystės kontroliavo beveik visus prekybinius kelius tarp Azijos ir Romos imperijos. Galios viršūnėje partų įtaka siekė Ubarą Arabijoje, smilkalų kelių sankryžą, kur rasta partams būdingos keramikos (bet, atrodo, kad kai kurie senovės istorikai pervertino ankstyvosios Partų imperijos galią).

Partų galia rėmėsi partizanine raitų klajoklių taktika ir organizaciniais gabumais, reikalingais valdyti didelę imperiją, bet tuo jie niekada neprilygo prieš juos ir po jų egzistavusioms Persijos imperijoms. Atrodo, vasalinės karalystės sudarė didžiają imperijos dalį, o heleniniai miestai džiaugėsi autonomija.

Apie 224 m. imperija ėmė irti, ir paskutinį karalių nugalėjo buvęs vasalas, įkūręs Sasanidų imperiją. Aršakidai žlugo Artabanui V 224 m. e. m. pralaimėjus sukilusiems Sasanidams.

## Partų Aršakidai

## Kitos Aršakidų linijos
Be pagrindinės Aršakidų dinastijos, kuri valdė Partų imperiją, jos atšakos įsitvirtino vasalinėse Partų provincijose Pietų Kaukaze. Visos linijos sudarė giminyste paremtą pan-Aršakidų federaciją. Tarp šalutinių linijų buvo:

* Aršakuni – Armėnijos karalystės Aršakidai;
* Albanijos Aršakidai;
* Aršakunianai – Iberijos Aršakidai.

## Šaltiniai
Ramono krateris

**Ramono krateris** arba **Makhtesh Ramon** () yra įspūdingas geologinis darinys Negevo dykumoje, pietų Izraelyje. Ramono krateris unikalus tuo, jog yra ne meteoroido suformuotas smūginis krateris, o didžiausia pasaulyje erozinė kara. Krateris yra ~40 km ilgio ir ~2-10 km pločio, forma primenantis ištemptą širdį. 

Ant šiaurinio kraterio krašto išsidėstęs mažas Mitzpe Ramon miestelis. Ramono krateris įėina į didžiausio Izraelio nacionalinio parko - **Ramono gamtos rezervato** sudėtį.


Image:Makhtesh Ramon - Israel.png
Image:Makhtesh Ramon7.jpg
Image:Strata Colors in Makhtesh Ramon.jpg|
Image:Israel-2013-Aerial 02-Negev-Makhtesh Ramon.jpg|
File:Quarry in Makhtesh Ramon bw (50771).jpg|
Image:Ramon canyon (29).jpg
Image:Ramon canyon (11).jpg
Image:Ramon canyon (1).jpg
Tatba

**Tatba** ( 'vagis'; *татьба* 'vagystė, grobimas') – nusikalstamas ko nors pagrobimas, atėmimas prievarta, neturintis plėšimo sudėties požymių senovės Rusios teisėje. Nusikaltimo sudėtis baudžiamųjų veikų asmens nuosavybės apsaugos srityje.

Tatba buvo vadinama veiksmai, kai siekiant naudos sau buvo pagrobiama nuosavybė. Kariniai artikulai *tatba* pakeitė *vagystės* terminu, nusikaltimo sudėtį įvardijant žodžiais „pavogs" (), tačiau bendrosios kompetencijos teismų praktikoje sekta 1649 m. Soboro teisyno terminologija, daikto pagrobimui naudojant sąvoką *tatba*, o terminas „(pa)grobimas" (*[[кража]]*) reiškė nusikaltimo veiksmų pobūdį, bet ne atskirą nusikaltimų rūšį. Tik 1781 m. įsaku *tatba* buvo išstumta iš teisinės terminologijos, ją pakeitė *vagystė*, *(pa)grobimas* (*воровство-кража*; XVI, 485).

## Šaltiniai
Matiškių piliakalnis

**Matiškių piliakalnis** yra Tauragės rajone, Mažonų seniūnijoje, Matiškių kaimo pietuose, Jūros upės dešiniajame krante, prie Pylindaubio žiočių į ją. 

Piliakalnio aikštelė trikampė ištįsusi šiaurės-pietų kryptimi 20 metrų ilgio ir 14 m pločio šiauriniame gale. Aikštelėje supilta pylimas: 23 m ilgio 2,5 m aukščio ir 18 m pločio. Pylimo išorinis šlaitas (4,5 m aukščio) leidžiasi į 32 m ilgio, 10 m pločio ir 1,7 gylio griovį. Į šiaurę nuo piliakalnio yra 1,2 ha ploto papėdės gyvenvietė.

Šio piliakalnio vietoje iki XV a. stovėjo medinė pilis, kurią paskutinį kartą sutvirtino žemaičių didžiūnas Mažonas 1311 m. - 1314 m.
Vaizdas:MatiškiųPiliakalnis.JPG|Piliakalnio vaizdas iš pietvakarių
Vaizdas:Piliakalnis.Matiškiai.JPG|Piliakalnio rytinė pusė


## Nuorodos
* Matiškių piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ibuprofenas

**Ibuprofenas**, o pagal IUPAC **(''RS'')-2-[4-(2-metillpropil)fenil]propano rūgštis** – NSAID klasės vaistas. naudojamas karščiavimo arba skausmo malšinimui. Pagal poveikį primena aspiriną, tik veikia staigiau ir trumpiau.

## Istorija
Atrastas 1961 m. Atradėjas Stewart Adams ir jo kolegos John Nicholson ir Colin Burrows. Dr. Adams, varginamas pagirių, gan rizikingai išbandė naujai tiriamą, nežinomą medžiagą tiesiog ant savęs ir taip labai paspartino tyrimų eigą.

## Dozė
Paprastai naudojamas gana dideliais kiekiais, 1,2 g yra priimta maksimali dar saugi dienos dozė.

## Veikimo principas
Manoma, kad jis veikia inhibuodamas fermentą ciklooksigenazę (COX-1 ir COX-2) ir taip sustabdydamas prostaglandinų natūralią sintezę organizme.

## Stereochemija
Tradiciškai vaistas pardavinėjamas kaip dviejų erdvinių 3D formų mišinys vienodu santykiu (racematas), nes toks mišinys gaunamas paprasčiausiu ir pigiausiu cheminės sintezės keliu.
Vėliau eksprementai parodė, kad tik erdvinė *(S) – (+) – ibuprofeno* forma veikia. Todėl atrodė logiška gana sudėtingu ir brangiu keliu mėginti išskirti tik tokią formą ir pardavinėti tik ją taip sumažinant bereikalingai suvartojamų cheminių medžiagų kiekį. 
Dar vėlesni tyrimai atrado fermentą izomerazę (*2-arylpropionyl-CoA epimerase*) kuris kitą *R* formą verčia į veiklią *S* formą ir todėl išskyrimas ir tik vienos *S* formos vartojimas tampa beprasmis. Paskutiniu metu vėl pardavinėjamas ibuprofeno racematas.

## Išnašos
Asenai

**Asenai** () – Bulgarijos carų dinastija, valdžiusi 1187–1280 m.

## Istorija
Kilusi iš Tyrnovo didikų giminės. Pradininkas Ivanas Asenas I – vienas 1185-1187 m. sukilimo prieš Bizantiją vadovų, vadinamosios antrosios Bulgarijos valstybės įkūrėjų. Valdant Kalojanui Bulgariją 1202 m. pripažino Bizantija. Valdant Ivanui Asenui II Bulgarija suklestėjo. Vėliau šalyje didėjo feodalinis susiskaldymas, centrinė valdžia nusilpo. Ivanui Asenui III pabėgus į Bizantiją dinastija baigėsi.

## Asenai

## Šaltiniai

## Literatūra
* Bănescu, Nicolae, "O problemă de istorie medievală: crearea şi caracterul celui de al Doilea Imperiu Bulgar (1185)", Analele Academiei Române. Memoriile Secţiunii Istorice, 3rd series, 25 (1943): 543–590
* Vasary, Istvan (2005) "Cumans and Tatars", Cambridge University Press: pp. 34-42
* Stephenson, Paul (2000) "Byzantium's Balkan Frontier - A Political Study of the Northern Balkans, 900–1204" pp. 289–300

## Nuorodos
* Asenų dinastijos genealogijs
Rusijos Federacijos miestų statybos kodeksas

**Miestų statybos kodeksas** () - kodifikuotas Rusijos Federacijos (RF) įstatymas, priimtas 2004 m., reguliuojantis teisinius santykius miestų statybos srityje.

## Struktūra
Miestų statybos kodeksas sudarytas iš šių dalių:
* Bendrosios nuostatos
* Rusijos Federacijos valstybinės valdžios organų, RF subjektų, vietos savivaldos organų įgaliojimai miestų statybos veiklos srityje
* Teritorinis planavimas
* Miestų statybos zonavimas
* Teritorijų planai
* Architektūrinis - statybos projektavimas, statyba, kapitalinės statybos objektų rekonstrukcija
* Miesto statybos veiklos aprūpinimas informacija
* Atsakomybė už miestų statybos veiklos teisės aktų pažeidimus
* Miestų statybos veiklos įgyvendinimo ypatumai RF subjektuose - federalinės reikšmės miestuose Maskva ir Sankt Peterburgas.

## Nuorodos
* Rusijos miestų statybos kodekso tekstas
Gizarma

**Gizarma** (; ) – ilgakotis ginklas su kabliu, paplitęs Europoje 1000–1400 m. Sukurtas ant ieties koto įtaisius kablišką genėjimo peilį (t. y., kablio įgaubtoji pusė su ašmenimis). Naudotas raiteliams nuo arklio numesti, arklių kojoms pakirsti, tačiau netiko atakuoti stovinčius priešininkus. Todėl kabliškas peilis buvo papildytas priekin nukreiptu smaigaliu. Dėl tokios kombinuotos galvos sandaros (duriamasis smaigalys + kablys su ašmenimis) gizarma dažnai priskiriama alebardoms, kurios laikomos klasikiniais ginklais su kombinuotomis galvomis (kirviška dalis + ietiškas smaigalys + kablys).

Ginklakaliai įvertino gizarmos kablio patogumą kovojant su kavalerija, todėl tokius kabliškus spyglius ėmė naudoti ir kituose ilgakočiuose ginkluose. Taip atsirado *gizarmiški [[bilas|bilai]]*, *gizarmiški [[fošaras|fošarai]]*, *gizarmiški [[gleivas|gleivai]]*. Gizarmiški gleivai buvo labai paplitę, juos dažnai vadino tiesiog *gizarmomis*.

## Nuorodos
* Gizarma su papildomu šoniniu spygliu
Teisės politika

**Teisės politika** – socialinės politikos dalis, kurią apima teisėkūra, teisės normų priėmimas, rengimas, svarstymas dalyvaujant įvairiems socialiniams sluoksniams, politikos subjektams. Pagrindinė teisės politikos sritis – įstatymų leidyba. Aukščiausios galios teisės aktų priėmimas demokratinėse valstybėse yra patikėtas atstovaujamosios institucijoms. Teisės politiką įgyvendina vykdomosios valdžios institucijos – Teisingumo ministerija, jai pavaldžios įstaigos ir struktūros. Už teisėsaugos politikos įgyvendinimą valstybėje atsakingu paskiriamas atitinkamas Vyriausybės narys (teisingumo ministras).

## Rūšys

Pagal sritis gali būti išskiriamos šios teisės politikos kryptys – baudžiamoji politika, teisėsaugos politika, teisinio švietimo politika ir kt.

## Lietuvos teisės politika
Lietuvos teisės politiką įgyvendina LR teisingumo ministerija (vadovauja ministras). Formuoja LR Seimas. Jame veikia LRS Teisės ir teisėtvarkos komitetas.
Jom Kipuras

**Jom Kipuras** (, šnek. *יום כיפור = Jom Kipur*) – didžiausia žydų religinė šventė. Tai kasmetinė atpirkimo diena, vykstanti *tišrej* mėnesio 10 d. (tarp rugsėjo 14 d. ir spalio 14 d. pagal Grigaliaus kalendorių). Ji skirta tautinei ir asmeninėms išpažintims, apsivalymui nuo nuodėmių.

Jom Kipuro ceremonijos metu buvo renkamas atpirkimo ožys, simbolizuojantis tautos nuodėmes, kurios turėjo būti išgabentos į dykumą.

Jom Kipuro metu negalima:
*valgyti ir gerti
*praustis ir skalbti
*teptis kvapiosiomis medžiagomis ir aliejais
*turėti lytinių santykių
*nešioti odinių batų

Apie Jom Kipuro baigtį praneša šofaras. Per Yom kippur reikia rinkti Zdaka.

## Šaltiniai
Fošaras

**Fošaras** () – ilgakotis ginklas, kurio galva yra jataganiškai išlenktos geležtės (ašmenys įgaubtame krašte) formos. Kotas apie 2 m ilgio. Fošaru būdavo atakuojama pjaunančiais smūgiais. Tačiau kirstynėse tokių atakų nepakakdavo, todėl vėliau fošarų galvas dažnai papildė priekin nukreiptu smaigaliu, o nugarėlę – kabliu. Fošarai, kurių nugarėlės turėjo priekin užlenktą ilgą spyglį vadino *šakišku fošaru* (). Tokius ginklus neretai painioja su gizarmomis ar gizarmiškais bilais.

Naudotas Europoje XI–XIV a. Lietuvoje panašus ginklas buvo valstiečių sukilėlių naudoti kovos dalgiai (paprasti dalgiai su ištiesintomis galvomis), tačiau tokių dalgių ašmenys plonesni, o galva – lengvesnė.

## Ilgakočių ginklų palyginimas
* Gleivas – galva geležtės formos, ašmenys išgaubtame krašte.
* Fošaras – galva geležtės formos, ašmenys įgaubtame krašte.
* Gizarma – galva turi kablį (neretai su ašmenimis), dažniausiai – ir priekin nukreiptą spyglį (be ašmenų).

## Nuorodos
* Italian fauchard
iliustracijos:
* Paprastos fošarų galvos (piešinys)
Ašikagos klanas

**Ašikagos klanas** arba **Ašikagos dinastija** () – viduramžiais Japonijos valdovų šiogūnų II dinastija, valdžiusi 1338-1573 m.

## Istorija

Pradininkas Ašikaga Takaudži. Žymiausias – Ašikaga Jošimicu, kuriam valdant pietinės dinastijos imperatorius 1392 m. abdikavo palikdamas sostą šiaurės dinastijos imperatoriui ir šiogūnas ėmė valdyti visą šalį.

Ašikagų valdžia, išskyrus pirmųjų trijų, buvo nestipri, ją silpnino daimių (kunigaikštysčių) separatizmas. Valdant Jošimasai 1467 m. prasidėjo kova dėl įpėdinystės teisių, peraugusi į šimtmečiui šalį suskaldžiusi karą. Nuo 1490 m. už Ašikagas valdė Hosokavų (1490-1558), Mijoši (1558-1565), Macunagų (1565-1568) šeimos.

Nuo 1378 m. Ašikagų rezidencija buvo Kioto miesto Muromači rajone, Muromači laikotarpiu išaugo prekyba su Kinija, suklestėjo kultūra, sustiprėjo dzenbudizmo įtaka. Paskutinį Ašikagų siogūną 1573 m. nuvertė karvedys Oda Nobunaga.

Ašikagos

## Šaltiniai
Aštuonmetė mokykla

**Aštuonmetė mokykla** – bendrojo lavinimo vidurinės mokyklos pakopa, veikusi Lietuvoje, kaip ir visoje TSRS 1958–1986 m. vietoje septynmetės mokyklos.

## Istorija

Lietuvoje 1959–1960 m. veikė 38 aštuonmetės mokyklos su 6900 moksleivių. 1962–1963 m. aštuonmečių mokyklų buvo daugiausia – 920, iš jų 848 kaime, jose mokėsi 133 000 moksleivių, 1965–1966 mokslo metais buvo daugiausia aštuonmečių mokyklų moksleivių – 139 800. 1986–1987 m. veikė 614 aštuonmečių mokyklų, iš jų 580 kaime, jose mokėsi 58 900 moksleivių. 1987 m. reorganizuotos į devynmetes mokyklas.

## Mokymo turinys

Aštuonmetis išsilavinimas buvo privalomas, jį įgydavo ir vidurinėse mokyklose. Mokymo programą sudarė gimtoji, rusų kalba, užsienio kalbos, matematika, istorija, geografija, fizika, chemija, piešimas, braižyba, muzika, fizinis lavinimas, darbai. Mokymas ir auklėjimas buvo ideologizuoti.

Mokėsi 7–15 m. vaikai. Moksleiviai, gavę aštuonmetės mokyklos baigimo pažymėjimą, toliau galėjo dirbti ir kartu mokytis vakarinėje arba neakivaizdinėje bendrojo lavinimo vidurinėje mokykloje arba mokytis bendrojo lavinimo vidurinėje, profesinėje technikos mokyklose, stoti į specialiąsias mokyklas (technikumus).

## Šaltiniai
Panzerkampfwagen II

**Panzerkampfwagen II** (sutrumpintai PzKpfw II) – Vokietijos lengvasis tankas, naudotas Antrajame pasauliniame kare.

PzKpfw II buvo sukurtas kaip PzKpfw I analogas su 20 mm kalibro prieštankine patranka KwK 30 L/55 (modifikacijos Ausf. A-f) ir KwK 38 L/55 (modifikacijos Ausf. J-L). Tankas taip pat turėjo kulkosvaidį 7,92 mm Maschinengewehr 34 gynybai nuo pėstininkų. Gamyba pradėta 1935 m. Tankas išbandytas Ispanijos pilietiniame kare. Iš pradžių naudotas kaip pagrindinis Vokietijos kovinis tankas, vėliau naudotas žvalgybai. 1943 m. gamyba nutraukta, bet važiuoklė naudota kitoms karinėms mašinoms.
Virtualus dedikuotas serveris

**Virtualus dedikuotas serveris** (**VDS**) – tai toks serverio tipas, kai fizinis serveris „padalinamas“ į kelis virtualius serverius. Kiekvienam virtualiam serveriui priskiriama (rezervuojama) dalis fizinio serverio resursų: atminties, diskinės talpos, procesoriaus laiko ir pan. Kiekvienas virtualus dedikuotas serveris gali dirbti nepriklausomai nuo kitų tame pačiame fiziniame serveryje esančių virtualių serverių: vykdyti skirtingas operacines sistemas, teikti skirtingas paslaugas () ir pan.

Virtualių dedikuotų serverių paslauga nuo tinklalapių hostingo skiriasi daugiausiai tuo, jog pastaruoju atveju viename serveryje tuos pačius resursus naudoja šimtai skirtingų tinklalapių ir vienam jų netikėtai sulaukus didelio vartotojų antplūdžio yra stipriai paveikiamas kitų tinklalapių pasiekiamumas. Tuo tarpu atskirti ir rezervuoti procesoriaus, disko ir atminties resursai virtualiuose dedikuotuose serveriuose leidžia išvengti panašių atvejų.

Galimybė kurti virtualius dedikuotus serverius atsirado sukūrus virtualizacijos technologiją.
Explorer 1

**Explorer 1** – pirmasis amerikiečių dirbtinis žemės palydovas, kurį 1958 m. sausio 31 d. paleido Vernerio fon Brauno komanda. Išbuvo orbitoje 111 dienų. Atrado Van Aleno radiacijos juostą.
Explorer 2

**Explorer 2** – palydovas paleistas praėjus kelioms savaitėms po Explorer 1. Paleidimo metu Jupiter-C raketa sugedo ir palydovas sudužo nespėjęs net pakilti. Pradėta gaminti beveik tiksli jo kopija Explorer 3.
Duomenų centras

**Duomenų centras** – specialiai pastatytas arba pritaikytas pastatas arba grupė pastatų arba specialiai įrengta patalpa, skirta serverių ir susijusios įrangos (telekomunikacijų, duomenų archyvavimo) talpinimui. IT sistemų svarba šiuolaikinio verslo tęstinumui, reikalauja padidinto patikimumo pastato infrastruktūros. Paprastai duomenų centrai yra aprūpinti dubliuotais ir/arba atsarginiais elektros energijos šaltiniais, ypač sparčiais duomenų perdavimo kanalais, klimato kontrolės įrenginiais (oro kondicionieriais, drėgmės reguliatoriais), bei apsaugos priemonėmis (priešgaisrinės, vaizdo stebėjimo sistemos, fizine apsauga).

Duomenų centruose talpinami serveriai skirti elektroninio pašto, tinklalapių, skirtų serverių ir kitoms hostingo paslaugoms teikti. Duomenų centrų paslaugomis taip pat naudojasi ir stambesnės privačios įmonės, finansinės bei valstybinės institucijos, t. y. organizacijos, kurioms svarbus duomenų saugumas ir/arba nepertraukiamas informacinių sistemų veikimas. Ypač didelius poreikius turinčios organizacijos gali turėti nuosavus duomenų centrus (pvz., Google).

Duomenų centrų paslaugas Lietuvoje teikia daugelis centrų.