open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Puolimas

**Puolimas** – karyboje karinių veiksmų rūšis, skirta priešui sunaikinti arba nugalėti. Puolimas taip pat gali pasiekti papildomus tikslus, pavyzdžiui, užimti teritoriją, gauti žvalgybinės informacijos, suvaržyti priešo veiksmus, neleisti jam pasinaudoti vienokiais ar kitokiais resursais.

## Išnašos
Dangus (reikšmės)

**Dangus** reikšmės:

## [[Astronomija]]
* Dangaus mechanika – astronomijos mokslo dalis.
* Dangaus pusiaujas – astronomijos sąvoka.
* Dangaus sfera – įsivaizduojama sfera, supanti astronominį kūną.
* Nakties dangus – dangus, matomas nakties metu, nusileidus saulei.

## [[Buitis]]
* Dangus (krosnis) – krosnies vidinės ertmės viršus.

## [[Kultūra]]
* Filmai:
** Dangaus karalystė (filmas) – istorinis filmas apie kryžiaus žygius.
** Perskeltas dangus – 1974 m. Lietuvos kino studijoje pagal Vytauto Bubnio romaną „Po vasaros dangum“ sukurtas meninis filmas.
** Vanilinis dangus () – 2001 m. JAV psichologinis trileris.

* Literatūra:
** Dangus neturi išrinktųjų () – Ericho Marijos Remarko 1975 m. išleistas romanas.

* Muzika:
** Dangus (įrašų kompanija) – Lietuvos muzikos įrašų kompanija.

* Televizija:
** Dangus 2 – Tango TV rodomas muzikinis realybės šou.

## [[Meteorologija]]
* Dangus (dangaus skliautas) – virš Žemės ar kitos planetos regima skliauto pavidalo erdvė, apačioje apribota horizontu.

## [[Tikėjimas]]

* Mitologija:
** Asgardas (sen. islandų k. *Ásgarðr* arba *Godheimas*) – skandinavų mitologijoje dievų asų **dangaus buveinė**.
** Dausos – lietuvių mitologijoje pomirtinio gyvenimo **vieta danguje**.
** Dia (**„šviesus dangus“**) graikų mitologijoje – nimfa, lapitų karaliaus Peiritojo motina.
** Dievas (mitologija) – latvių, lietuvių, prūsų mitologijoje **sudievintas dangus**, dangaus dievas.
** Djausas (sanskrite – द्यौ, dyau, **„giedras dangus“**, „diena“) – hinduizmo mitologijoje dangaus dievas, įasmeninantis dausas.
** Eteris (*Aiteras*) – graikų mitologijoje **„viršutinis dangus“**, skaidriausias ir tyriausias dangaus sluoksnis, Dzeuso buveinė.
** Horas – (graik. *Horos*) – egiptiečių mitologijoje Saulės dievas sakalo galva. Reiškia „aukštis“, **„dangus“**.
** Pomirtinis pasaulis – kai kuriuose tikėjimuose **dangus mirusiesiems**.
** Rakis (*Raki*, *Rangi*) – maorių mitologijoje **dangus**.
** Tengri – senovės pagonių – tengristų **sudievintas dangus**, dangaus dievas.
** Uranas (graikiškai *Ouranos* – dangus) – graikų mitologijoje **dangaus personifikacija**.
* Religija:
** Dangus (religija) – krikščionių religijoje dievo, angelų ir šventųjų buveinė aukštybėse.
** Rojus – pomirtinė vieta, kurioje mirusių krikščionių sielos praleis savo amžinąjį gyvenimą Dievo palaimoje.
Dangus

**Dangus** – virš Žemės matoma skliauto pavidalo erdvė, atmosferos ar išorinės erdvės dalis, apačioje apribota horizonto. Ji padalintas į sritis, vadinamas žvaigždynais.

Astronomijoje dangus yra vadinamas dangaus sfera.

Žemėje dieną dangus be debesų atrodo žydras dėl saulės šviesos sklaidymosi atmosferoje. Visiškai apsiniaukusią dieną dangus tampa įvairaus pilkumo – nuo balkšvo iki tamsaus mėlynai pilko. Naktinis dangus giedru oru atrodo kaip juodas žvaigždėtas skliautas, o stipriai apsiniaukus, gali būti visiškai nematomas.

Dangus skliaute giedrą dieną matoma kaip lanku juda Saulė, skraido įvairūs objektai (paukščiai, vabzdžiai, lėktuvai, aitvarai ir pan.). Giedrą naktį galima stebėti kaip juda Mėnulis, regimos planetos ir sukasi pats žvaigždėtas dangus.

Danguje dažnai matomi meteorologiniai reiškiniai: debesys, vaivorykštė, šiaurės pašvaistės, žaibai, krituliai.

Virš miestų ir apgyvendintų teritorijų dangus yra apšviečiamas iš apačios. Tai vadinamoji šviesinė tarša, kuri yra itin gerai matoma esant žemam debesuotumui. Šis šviesos reiškinys trukdo teleskopais stebėti žvaigždes ir kitus dangaus kūnus.

Žodis *dangus* kilęs nuo *dengti* – tradicinėje indoeuropiečių pasaulėžiūroje dangus įsivaizduotas kaip akmeninis skliautas, kuriuo rieda Saulės vežimas. Giedro dangaus švytėjimas indoeuropiečių vadintas šaknies **dei-* vediniais, iš kurių kilę lietuvių žodžiai *dievas, diena*. Plg. senovės indų dievybę Djausą (*Dyaus*), kuris reiškė tiek dangų, tiek dienos šviesą, tiek dievą.
## Dangaus mėlynumas

Giedras dangus Saulės šviesoje matomas mėlynas dėl šviesos išsklaidymo atmosferoje. Regimoji Saulės šviesa, skrosdama atmosferą, sąveikauja su deguonies ir azoto molekulėmis, kurios yra mažesnės nei regimosios šviesos bangų ilgis, todėl jos efektyviau išsklaido trumpesnes bangas, o ilgesnės lengviau jas praeina. Tokiu būdu violetinės, mėlynos ir žalios spalvos bangos lengviau išsklaidomos, o raudonos, geltonos ir oranžinės − sunkiau. Mėlynos spalvos bangos išsklaidomos 16 kartų efektyviau nei raudonos, todėl jos ateina į žmogaus akies tinklainę iš įvairių pusių, tačiau geltonos, oranžinės ir raudonos spalvos spinduliai matomi einantys iš Saulės. Kitų dalelių buvimas atmosferoje kitaip išsklaido šviesą, todėl esant smulkiems vandens lašeliams matomi debesys ir rūkas, dėl aerozolių lašelių smogas yra rudos spalvos. Vandenynų ir jūrų vanduo atspindi atmosferoje išsklaidytą šviesą, kuri dažniausiai būna mėlyna, tačiau prie krantų esant daug paviršiuje plūduriuojančių suspenduotų nuosėdų ir organinių dalelių atspindėtos šviesos bangos pailgėja į žalios spalvos spektro dalį.

## Išnašos
F

**F** ir **f** – šeštoji lotynų abėcėlės ir dešimtoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *ef*.

## Kodai

## Simboliai

Image:ICS Foxtrot.svg|Signalinės vėliavėlės simbolis
Image:Semaphore Foxtrot.svg|Semaforinės vėliavėlės simbolis
Image:Sign language F.svg|Gestas
Image:Braille F6.svg|Brailio rašte
Tulis (Prancūzija)

**Tulis** () – miestas Lotaringijoje (šiaurės rytų Prancūzija), Mozelio kairiajame krante, prie Reino Marnos kanalo, 19 km į vakarus nuo Nansi. 15,7 tūkst. gyventojų (2018). Gaminamas porcelianas. Stovi atnaujinta Šv. Stepono katedra (XIII a.), taip pat *Saint-Genoult* katedra (XIII–XIV a.). Miestą supa pylimas, kariniai įtvirtinimai.

## Istorija

Senovėje miestas vadinosi *Tullum*, priklausė Belgijos konfederacijai, svarbą įgijo valdą romėnams. IV a. įvesta krikščionybė, iki X a. Tulio vyskupai buvo savarankiški grafai. 1545 m. perėjo Prancūzijos globon. XVIII a. pabaigoje neteko vyskupijos teisių, tačiau įgijo karinę svarbą kaip garnizono miestas. Miesto įtvirtinimus 1700 m. suprojektavo karo inžinierius Sébastien Le Prestre de Vauban, jie buvo sustiprinti po prancūzų-prūsų karo 1870 m.

## [[Miestų partnerystė|Miestai partneriai]]
*  Hamas, Vokietija (1987)

## Šaltiniai
1990–1991 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 1990-1991 m.** – 20-asis UEFA taurės turnyras (33-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 1990 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, finale nugalėjęs  klubą. Tai buvo antrasis iš eilės taurės finalas, kuriame žaidė tik Italijos klubai. Turnyre vėl dalyvavo Anglijos futbolo klubas (po 5 metų diskvalifikacijos dėl Heizelio tragedijos).

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
*
Antena

**Antena:**

* Antena (biologija) – ant gyvūno galvos esantis ilgas, plonas darinys, kuriuo liečiant gaunama informacija;
* Antena (radijas) – įtaisas radijo bangoms spinduliuoti arba priimti.

.
1994–1995 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 1994-1995 m.** – 24-asis UEFA taurės turnyras (37-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 1994 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, finale nugalėjęs  klubą. Turnyras buvo praplėstas (daugiau nei 64 klubai), jame pradėjo dalyvauti ir silpnesniųjų federacijų čempionai, nepatekę į Čempionų lygą (kaip kad lietuvių klubas ).

## Atrankos etapas (1/64 finalo)

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
*
Naugarduko vaivadija (1507–1795)

**Naugarduko vaivadija** (, , ) – nuo 1507 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, o 1569–1795 m. ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas. Sostinė Naugardukas, plotas 33 200 km².

## Istorija

Vaivadija įsteigta 1507 m. sausį pertvarkius LDK administracinį padalijimą vietoje Naugarduko vietininkystės. Ji suformuota iš Vilniaus ir Trakų vaivadijų dalių. Naugarduko ir Slonimo ekonomijos priklausė Lietuvos Didžiojo kunigaikščio stalo valdoms.

1793 m. vaivadija neteko didžiosios dalies savo rytinių teritorijų, kurios perėjo Rusijos imperijai. Galutinai vaivadija panaikinta 1795 m., kuomet jos teritorijos prijungtos prie Slanimo gubernijos.

## Administracinis suskirstymas

Naugarduko vaivadijai priklausė 4 apskritys:
* Naugarduko apskritis,
* Slanimo apskritis,
* Slucko kunigaikštystė,
* Valkavisko apskritis.

## Valdymas

Naugarduko vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo Naugarduko vaivada ir Naugarduko kaštelionas. Kiekvieno pavieto seimelis rinkdavo po du atstovus į Abiejų Tautų Respublikos Seimą ir du deputatus į Lietuvos Tribunolą.

Miesto seniūnus turėjo Naugardukas, Slonimas ir Volkovyskas.

### Vaivada

Pirmuoju Naugarduko vaivada 1507 m. tapo Jonas Glinskis.

Naugarduko vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos, jeigu nebūdavo priešininkų nušalinamas. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje ir vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.

Vaivada buvo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Ponų tarybos narys, o nuo 1569 m. Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Naugarduko vaivada turėjo trečią pagal rangą aukščiausią pasauliečių poziciją.

Naugarduko vaivados rūbai buvo raudonas kantušas ir juodas žiponas.

## Šaltiniai
1996–1997 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 1996-1997 m.** – 26-asis UEFA taurės turnyras (39-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 1996 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, finale nugalėjęs  klubą. Kadangi turnyre leista dalyvauti silpniausių federacijų ne tik čempionams, bet ir vicečempionams (arba bronzos laimėtojams, jeigu kažkuris iš pirmųjų dviejų klubų žaidžia je), dėl klubų skaičiaus padidėjimo įvestas dar vienas atrankos etapas. Iš Intertoto taurės į turnyrą pateko ,  ir  klubai.

## Pirmasis atrankos etapas (1/128 finalo)

## Antrasis atrankos etapas (1/64 finalo)

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
* 
*
Subkultūra

**Subkultūra** – kultūros dalis, daugiau ar mažiau integruota į ją, nors aiškiai iš jos išsiskirianti tam tikrais bruožais. Būdinga tam tikrai grupei žmonių, kurią vienija bendra pasaulėžiūra, pomėgiai, socialinė padėtis bei kiti ypatumai. Subkultūrų skiriamieji bruožai gali būti estetiniai, religiniai, politiniai, seksualiniai ar jų derinys. Subkultūrų tyrimas dažnai susijęs su simbolizmo, atsispindinčio aprangoje, muzikoje, kalboje ir kituose stebimuose subkultūros narių elgesio elementuose. Gali turėti formalių (kaip draugijos, klubai, asociacijos ir kt.) ar neformalių (kaip gatvės gaujos ir pan.) struktūrų. Subkultūra, save priešpastatanti bendrajai kultūrai, vadinama *[[kontrakultūra]]*.

Subkultūros nariais tampama perimant subkultūros bruožus iš bendraamžių, tėvų, knygų, televizijos, interneto, ypač įžymybių. Subkultūrai būdingi kultūriniai bruožai padeda jos nariams atpažinti vienas kitą, išskirti save iš bendrosios kultūros, atskirti nuo kitų subkultūrų, kelti statusą savo subkultūros viduje. Subkultūros kultūrinė informacija ir vertybės kartais vadinami *subkultūriniu kapitalu* arba *simboliniu kapitalu*.

Subkultūros gali formuotis tam tikroje sąveikaujančių žmonių, susietų amžiaus grupės, rasės, tautybės, klasės, lyties pagrindu, visumoje. Subkultūra gali formuotis natūraliai, kaupiantis kultūriniams skirtumams, kol skirtumai pasidaro tokie ryškūs, kad subkultūros nariai ima jaustis skirtingais (kultūrinė divergencija). Priešingas variantas – vienas žmogus ar nedidelė grupė suformuoja tam tikrą elgesio, aprangos, tikėjimų ir kitokių kultūrinių elementų visumą, kurią pateikia ir išplatina visuomenėje, verbuodamas subkultūros narius.

Subkultūrų pavyzdžiai: bohemiečiai, gotai, hakeriai, hipiai, hipsteriai, pankai, skustagalviai, LGBT, nudistai.

## Šaltiniai
1997–1998 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 1997-1998 m.** – 27-asis UEFA taurės turnyras (40-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 1997 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, 1998 m. gegužės 6 d. finale nugalėjęs  klubą. Nuo šiol turnyro finale žaidžiamos vienerios rungtynės neutralioje aikštėje (o ne dvejos abiejų komandų namų aikštėse, kaip anksčiau).

## Pirmasis atrankos etapas (1/128 finalo)

## Antrasis atrankos etapas (1/64 finalo)

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
* 
*
1999–2000 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 1999-2000 m.** – 29-asis UEFA taurės turnyras (42-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 1999 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, 2000 m. gegužės 17 d. finale nugalėjęs  klubą. Pasikeitė turnyro formatas (dėl Čempionų lygos pokyčių), į jį patenka ir kai kurie nesėkmingai žaidžiantys Čempionų lygos klubai, be to, jame ėmė žaisti ir taurių laimėtojai.

## Atrankos etapas (1/128 finalo)

## 1/64 finalo

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
*
Įgula

Žodis **įgula** turi dvi reikšmes:

* Įgula – tvirtovę, fortifikacijos statinį (fortą, bastioną ir t. t.), įtvirtintą rajoną ginantys kareiviai, kariuomenės daliniai. Dar vadinama *garnizonu* (neteiktinas terminas);
* Įgula (dar vadinama *ekipažu*) – transporto priemonės ar kovos mašinos personalas. Pvz., laivo įgula.
Įgula (fortifikacija)

**Įgula** – tvirtovę, fortifikacijos statinį (fortą, bastioną ir t. t.), įtvirtintą rajoną, kartais ir neįtvirtintą miestą ar gyvenvietę ginantys kariai, kariuomenės daliniai.

Įgula taip pat vadinami ir mieste nuolat ar laikinai dislokuoti kariniai daliniai, karinės mokyklos. Kai mieste stovi ne vienas, o keli daliniai, mieste paskiriamas įgulos vadas, organizuojama įgulos tarnyba.

Seniau taip pat vartotas terminas *garnizonas* ( < *garnir* 'ginkluoti', plg. ).

## Įgulos tarnyba
Įgulos tarnyba palaiko karių drausmę mieste, garantuoja kasdienį kariuomenės gyvenimą ir kovinį rengimą, organizuoja karinių vienetų išvykimą pagal kovos pavojaus signalą. Įgulos tarnybą valdo komendantūra.

## Šaltiniai
Įgula (mašinos)

**Įgula**, **ekipažas** – transporto priemonės ar kovos mašinos personalas.

Pirmosios tokios įgulos atsirado laivuose (žr. laivo įgula). Tai buvo laivą valdantys, prižiūrintys ir ginantys žmonės. Pasirodžius orlaiviams (dirižabliams, lėktuvams), juos valdantys žmonės irgi imti vadinti *įgulomis*. Po to terminu *įgula* imta vadinti visų kovos mašinų (tankų, šarvuočių, savaeigių pabūklų ir kt.), sudėtingų transporto priemonių (pvz., kosminių laivų), ekipažus.

Įgula vadinami ir žmonės, valdantys ir prižiūrintys sportinius automobilius, irklines valtis, jachtas, gliserius, lėktuvus, ledroges.

## Taip pat skaitykite
* tanko įgula
* laivo įgula
Laura Bush

**Laura Lane Welch Bush** (*Laura Lein Velš Buš*, g. 1946 m. lapkričio 4 d.) – 43-ojo JAV prezidento Džordžo Bušo žmona.

Laura Buš gimė Midlende (Teksasas). 1977 m. ištekėjo už Dž. Bušo. Turi du vaikus – Barbara ir Jenna.
2000–2001 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 2000-2001 m.** – 30-asis UEFA taurės turnyras (43-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 2000 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, 2001 m. gegužės 16 d. finale po auksinio įvarčio nugalėjęs turnyro debiutantą  klubą.

## Atrankos etapas (1/128 finalo)

## 1/64 finalo

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
*
Goidelų kalbos

**Goidelų kalbos** – kalbos išsivysčiusios iš senosios airių kalbos, tai yra airių, škotų gėlų ir menksiečių kalbos. Iki 16-17 amžiaus šios trys tautos naudojosi ta pačia literatūrine kalba, bet neabejojama, kad tarminiai skirtumai tarp jų siekia 11-12 amžių. Tipologiniais sumetimais sakoma, kad menksiečių ir škotų kalbos yra tarpusavyje artimesnės nei jiedvi abi airių kalbai.

## Nuorodos
*
Aktobės sritis

**Aktiobės sritis** (, ) – sritis vakarų Kazachstane, kurioje gyvena apie 678900 gyventojų. Srities administracinis centras yra Aktiobė. Srities plotas yra 300600 km² ir pagal plotą Kazachstane nusileidžia tik Karagandos sričiai.

Aktiobės sritis ribojasi su Rusija šiaurėje ir Uzbekistanu pietuose. Taip pat Kazachstane su V. Kazachstano, Atyrau, Mangystau, Kustanajaus, Karagandos, Kyzylordos sritimis.

## Geografija

Centrinę srities dalį užima Mugodžarų masyvas, iškylantis iki 657 m aukščio. Pietryčiuose plyti dykynės – Didieji ir Mažieji Barsukai, Paaralės Karakumai. Upės nevandeningos, daugelis (ypač pietinės dalies) sausrų metų išdžiūva; svarbiausios – Emba, Turgajus, Irgizas, Uilas, Ilekas, Temiras, Sagizas, Orė. Nemažai ežerų, kurių dauguma druskingi. Didžiausias ežeras yra Šalkartenizas srities rytuose. Gan svarbi yra Urkašo-Žarsoro ežerų sistema. Taip pat srities pietryčiuose telkšo Aralo jūra. Būdingi juodžemiai ir kaštonžemiai su druskožemių plotais. Plyti stepės, pietuose – pusdykumės ir dykumos.

Klimatas ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio temperatūra -16 °C, liepos temperatūra +23 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 120–300 mm.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis (2010 m.): 78,28 % – kazachai, 12,6 % – rusai, 4,73 % – ukrainiečiai, 1,34 % – totoriai, 0,93 % – vokiečiai.

Miestai:

* Aktobė
* Alga
* Žemas
* Kandyagašas
* Temiras
* Chromtau
* Šalkaras
* Emba

## Nuorodos

* Oficiali svetainė (kazachų ir rusų kalbomis)
Mangystau sritis

**Mangystau sritis** (, ) – sritis pietvakarių Kazachstane, Mangyšlako pusiasalyje. Srities administracinis centras yra Aktau. Srityje 2009 metų duomenimis gyveno 416 500 žmonių. Mangystau plotas – 165600 km².

Iki 1990 m. vadinosi ***Mangyšlako sritimi***.

Sritis ribojasi su Atyrau sritimi šiaurėje, Aktiobės sritimi rytuose, bei pietryčiuose su Uzbekistanu ir Turkmėnstanu pietuose. Srities vakarinė dalį skalauja Kaspija.

## Geografija
Vakarinė teritorijos dalis yra Pakaspijo žemumoje, kurioje yra gilios įdubos (Karagijė ir kt.). Ryškiai į Kaspiją išsikiša Mangyšlako pusiasalis, kurio centrinę dalį užima Mangyšlako plynaukštė. Rytinėje pusėje plyti Ustiurto plynaukštė. Pastovių paviršinių vandenų nėra. Driekiasi kiečių ir druskių dykumos, vietomis veši krūmokšniai.

Klimatas ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -3 °C, liepos mėnesio +26 °C. Per metus vidutiniškai iškrenta iki 150 mm kritulių.

## Gyventojai
Tautinė sudėtis (2010 m.): 86,51 % – kazachai, 8,55 % – rusai, 1 % – azerbaidžaniečiai, 0,74 % – ukrainiečiai, 0,55 % – lezginai, 0,49 % – totoriai.

Miestai:
* Aktau
* Žanaozenas
* Fort Ševčenka

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Nansi

**Nansi** () – miestas šiaurės rytų Prancūzijoje, istorinė Lotaringijos sostinė, o dabar Mertos ir Mozelio departamento adm. centras. Teka upė Merta, vystoma elektrotechnikos, transporto mašinų pramonė, avalynės, siuvimo, lengvoji, porceliano ir stiklo pramonė. Priemiesčiuose išgaunama geležies rūda, veikia metalurgijos gamyklos.

## Istorija

XI a. gyvenvietę įkūrė Lotaringijos kunigaikštis Gerardas. Nuo XIII a. iki 1766 m. čia buvo įkurdinta Lotaringijos hercogų rezidencija, vėliau Nansi įėjo Prancūzijos sudėtin. Miestas glaudžiai susijęs su Lietuvos–Lenkijos valstybės valdovu Stanislovu Leščinskiu. Versalyje išleidus dukterį už Prancūzijos karaliaus Liudviko XV, jam 1735 m. buvo suteikti Lotaringijos ir Baro hercogų titulai. Po to St. Leščinskis su žmona Katerina Opalinska apsigyveno Nansi, jis čia įkūrė Stanislovo akademiją ir įsteigė miesto biblioteką, pastatė rotušę.

Miestą garsina Notre Dame de Bonsecours bažnyčia, funduota buv. mūsų valstybės valdovo. Tai turėjo būti ir Leščinskių šeimos laidojimo koplyčia, kadangi jis, būdamas svetimšaliu, negalėjo ilsėtis šalia Lotaringijos valdovų. Ant šios bažnyčios fasado išliko ATR herbas; antkapius, dar Leščinskiams gyviems esant, sukūrė Nikolas Sebastjanas ir Klodas Lui Vasė: valdovė Katerina pavaizduota atsiklaupusi prie angelo, kuris ragina sugrįžti į Dangų, o jos sutuoktinį apverkia *Gailestingumas* ir *Lotaringija*.

Prie Leščinskių kapų lankydavosi į Prancūziją pasitraukę 1831 m. sukilimo dalyviai lenkai ir lietuviai, jų pastangomis abiejų valdovų karstai buvo laivu išplukdyti į Sankt Peterburgą. Rusijos caras neleido karstų gabenti į Krokuvą ir juos teko patalpinti Sankt Peterburgo Šv. Kotrynos bažnyčioje. Tik 1922 m., sutinkamai su pasirašyta Rygos sutartimi, Lečinskių palaikai buvo perlaidoti tėvynėje.

2012 m., apjungus Nansi ir Meco aukštąsias mokyklas, įkurtas Lotaringijos universitetas. Lankytojus kviečia hercogų rūmai–muziejus, botanikos sodas ir 1703–1742 m. iškilusi katedra, pranciškonų bažnyčia (XV a.; su XIV–XVI a. laidotais Lotaringijos hercogų palaikais). 1936 m. atidarytas dailės menų muziejus su secesiniais *Nansi mokyklos stiliaus* stiklo eksponatais.

## Sportas

### Futbolas
* AS Nancy Lorraine
* FC Nancy

### Krepšinis
* Nansi SLUC

## Išnašos

## Nuorodos
* Miesto internetinė svetainė (fr)
* Turizmas mieste // www.nancy-tourisme.fr (en)
Akolis

*Šis straipsnis yra apie ežerą Kazachstane, norėdami sužinoti žodžio reikšmes žiūrėkite [[Akolis (reikšmės)|Akolis]]*

**Akolis** () – ežeras Kazachstane, Aktiobės srityje. Ežero plotas – apie 100 km².

## Pavadinimo kilmė

Kazachstane Akolis neretas ežerų pavadinimas. Pavadinimas *Akolis* išvertus iš kazachų kalbos reiškia *Baltasis ežeras* (*ak* – baltas *kol* – ežeras).

## Nuorodos
* Akolio profilis
* Akolio žemėlapis
Britų kalbos

**Britų kalbos** – keltų kalbos, atsiradusios Britanijoje britų prokalbei suskilus po anglosaksų įsiveržimo. Spėjama, kad visoje Britanijoje pirmais mūsų eros amžiais buvo kalbama gana vienalyte kalba, kurią net bandoma tapatinti su galų kalba, tačiau, po britų sutriuškinimo Deorhamo mūšyje 577 metais, jų teritorija buvo suskaldyta. Vakaruose palaipsniui susiformavo valų kalba, o pietvakariuose kornų kalba, iš kurios ilgainiui išsiskyrė ir bretonų kalba. Kornų kalba turi 80 % bendrų žodžių su bretonų kalba ir 75 % - su valų kalba.

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
2004–2005 m. UEFA taurė

**UEFA taurė 2004-2005 m.** – 34-asis UEFA taurės turnyras (47-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 2004 m. vasarą. Taurę laimėjo  klubas, 2005 m. gegužės 18 d. finale nugalėjęs  klubą. Iš esmės pasikeitė turnyro formatas: įvestas papildomas atrankos etapas, o antrajame pagrindinių varžybų etape klubai suskirstyti į 8 grupes po 5 klubus. Paskesni etapai nepakito.

## Pirmasis atrankos etapas (1/256 finalo)

## Antrasis atrankos etapas (1/128 finalo)

## 1/64 finalo

## Grupių turnyras (1/32 finalo)
**[[UEFA taurė 2004-2005 m.|2004-2005 m. UEFA taurės]] grupių turnyre** dalyvavo 40 komandų, suskirstytų į 8 grupes. Klubai grupėse žaidė po vienerias rungtynes tarpusavyje – dvejas namų aikštėje, dvejas svečiuose. Į tolesnį etapą pateko pirmąsias tris vietas užėmusios komandos. Etapas tolygus 1/32 finalo, kaip grupių etapas surengtas pirmą kartą taurės istorijoje.

### A grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 7 tšk.
# ***' – 7 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 4 tšk.
#  – 3 tšk.

=== B grupė ===


Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 6 tšk.
# ***' – 6 tšk.
#  – 4 tšk.
#  – 4 tšk.

### C grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 7 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 0 tšk.

=== D grupė ===


Galutinė lentelė:
# ***' – 10 tšk.
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 3 tšk.
#  – 0 tšk.

### E grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 8 tšk.
# ***' – 5 tšk.
#  – 3 tšk.
#  – 1 tšk.

=== F grupė ===


Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 7 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 6 tšk.
#  – 0 tšk.

### G grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 4 tšk.
#  – 0 tšk.

=== H grupė ===


Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 7 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 0 tšk.

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA informacija
* RSSSF duomenys
* 
*
Leonas Konstantinas Radvila

**Leonas Konstantinas Radvila** (, 1880 m. rugsėjo 6 d. Ermenonvilyje– 1927 m. kovo 2 d. Monte Karle) – Prancūzijos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos Šidlavos šakos, tėvas Konstantinas Vincentas Radvila, motina Luiza Antuanetė Blank , pirmojo Monte Karlo kazino įkūrėjo duktė. Sesuo Liudvika Radvilaitė (1877–1942 m.)
## Šeima
Pirmoji žmona Renata iš Habsburgų giminės, su kuria išskyrė karas. Antroji žmona – pusseserė, Dominyko Marijos Radvilos (1852–1938 m.) ir Dolores de Agramonte duktė Dolores Konstancija Radvilaitė (1886–1966 m.) Vaikų nesusilaukė. Leonui mirus, Dolores ištekėjo už dailininko Mogenso Tvedės ().

Leonas Radvila paveldėjo Ermenonvilio dvarą netoli Paryžiaus, kurį jo tėvai įsigijo 1880 m. Ermenonvilio dvaras buvo žymus tuo, kad jame paskutinius savo gyvenimo mėnesius praleido ir mirė žymusis filosofas Jean-Jacques Rousseau (1712-1778). 1914 m. Leonas Radvila buvo išrinktas Ermenonvilio meru. Merijos aikštėje jam vėliau buvo pastatytas paminklas. Turtingo senelio ir turtingų tėvų vaikui nieko netrūko, tačiau įgimta ekstravagancija ir nuotykių paieškos jį nuvedė į Prancūzijos armiją. Savo narsa jis pasižymėjo Didžiajame kare. 1918 m. kartu su bendraminčiais jis įkūrė Prancūzijos-Lenkijos karinę misiją, pradėjusią verbuoti užsienyje gyvenančius lenkus tarnauti atkuriamos Lenkijos valstybės kariuomenėje. 

Po karo kunigaikštis sukosi Paryžiaus aristokratijos sluoksniuose, bendravo su menininkais, poetais, rašytojais. Vienas geriausių jo draugų buvo rašytojas Marselis Prustas. 1927 m. Monte Karle Leonas Radvila buvo nužudytas. Po jo mirties Ermenonvilio dvarą perėmė jo giminaičiai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Keltiberai

**Keltiberai** – vėlyvosios Lateno kultūros keltų gentys, gyvenusios Romos imperijos laikais Ispanijos pusiasalyje, daugiausia dabartinės Ispanijos centrinėje dalyje šiaurinėje Portugalijoje Romos respublikos ir imperijos laikais. Ši tauta atsirado, kai keltai migravo iš Galijos (dabar Prancūzija) ir susimaišė su vietiniais iberais. Kad dvi tautos susimaišė, galima spręsti iš gališkų vardų keltiberų aukštuomenėje.

Keltiberų kalba paliudyta nuo I a. pr. m. e. Taip pat Ispanijos pusiasalyje prieš romėnų laikus buvo kalbama kitomis, tikriausiai keltų kalbomis, pvz., luzitanų. Iš luzitanų kilo Luzitanijos, Romos provincijos, buvusios dabartinės Portugalijos ir Ekstramaduros teritorijose, pavadinimas.

Keltiberų kalba yra žinoma iš kelių trumpų užrašų, tačiau galima teigti, kad ši kalba skyrėsi nuo šiaurinių galų kalbos. Protokeltų *ku atitinka *q*, kaip airių kalboje, o ne *p* kaip galų kalboje.
Bonas (Prancūzija)

**Bonas** () – miestas Burgundijoje (Prancūzija), prie *Bouzaise* upės, į pietvakarius nuo Dižono. 21,9 tūkst. gyventojų (1999). Miestas išlaikęs XIII–XVI a. struktūrą, t. y. yra tarsi apsuptas sienų. Išlikę du pilies bokštai, prieglauda *Hôtel-Dieu* (pastatyta 1443 m. kaip ligoninė vargšams, vėliau tapo svarbiu vyndarystės centru), yra Burgundijos vynų muziejus. Didžioji dalis miesto ekonomikos yra susijusi su vyndaryste; be to, išvystyta plastmasės, elektronikos, medicininės įrangos pramonė.

Bono vardu yra vadinamas vienas burgundiškų vynų, taip pat klinčių atodangos prie miesto.

## Istorija

Miestas klestėjo romėnų laikais kaip žemdirbystės ir galvijų auginimo bei vyndarystės centras. III–IV a. pastatyti įtvirtinimai ginantis nuo germanų. 1227 m. čia susirinko pirmasis Burgundijos parlamentas (*Jours Généraux*), čia rezidavo Burgundijos kunigaikščiai. 1478 m. miestą užėmė prancūzai. Vėliau mieste klestėjo audimo ir odos gaminių amatai.
Kataro transportas

**Kataro [[transportas|transporto]]** sistema, sparčiai augant gyventojų skaičiui Katare, nuolat vystoma.

## Keliai

2000 m. šalyje buvo 101 700 lengvųjų mašinų ir 71 000 komercinio transporto.

2002 m. Katare buvo 1230 km kelių, iš kurių 1107 km grįsti.

## Geležinkelių transportas
Katare geležinkelių nėra.

2008 metų Rugpjūtį Qatari Diar Real Estate Investment paskyrė Vokietijos įmonę Deutsche Bahn suplanuoti geležinkelio tinklą Katare.

## Vamzdynai
Žaliavinės naftos 235 km; gamtinių dujų 400 km.

## Jūrų transportas
Kataras turi du modernius jūrų uostus Dohoje ir Umm Sa’id mieste, kur yra vienas iš tanklaivių aptarnavimo uostų.

## Oro transportas
2007 m. šalyje buvo 5 oro uostai, iš kurių 3 buvo su išgrįstais takais. Tarptautinis Dohos oro uostas yra aptarnaujamas 20 oro linijų.

2001 m. 1 134 600 keleivių buvo pasinaudoję oro linijų paslaugomis.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Kataras

## Nuorodos
* Faktai apie Kataro transporto sistemą
Alksnupis

**Alksnupis** – kairysis Šešuvies intakas, įteka į ją 14 km iki jos žiočių, prie Milaičių kaimo. Išteka iš Sakalinės miško 44 kvartalo, teka šiaurės vakarų kryptimi.

Upėvardis kilo nuo medžio pavadinimo *[[alksnis]]*.

## Šaltiniai
Vilhelmas Povilas Radvila

**Vilhelmas Povilas Radvila** (, 1797 m. kovo 19 d. Berlyne – 1870 m. rugpjūčio 5 d. Varšuvoje) – didikas, Prūsijos valstybės ir karinis veikėjas, generolas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos Šidlavos šakos, tėvas Antanas Henrikas Radvila, motina Frederika Darata Liudvika iš Hohencolernų giminės. Brolis Boguslavas Frederikas Radvila, sesuo Elzė Radvilaitė.
### Šeima
Pirmoji žmona – pusseserė Elena Radvilaitė, Liudviko Mikalojaus Radvilos, Mykolo Jeronimo Radvilos sūnaus, duktė.

Antroji žmona – kunigaikštytė Matilda Clary et Aldringen, vyresnioji brolio Boguslavo Radvilos žmonos Leontinos sesuo. Sūnus Antanas Vilhelmas Radvila tapo praktiškai viso turto paveldėtoju.

Sūnus **Jonušas Frydrichas Radvila** (1843–1925 m.) buvo vedęs Mariją Mostovską, bet vaikų neturėjo.

**Vilhelmas Adomas Radvila** (1845–1911 m.) vedė Kotryną iš Rževuskių giminės ir su ja turėjo keturis vaikus. Dukters Liudvikos (g. 1876 m.) vyras buvo Lotaras Bliucheris fon Valštatas, Vandos (1877–1968 m.) – jo brolis Gebhardas Bliucheris fon Valštatas, Gabrielė (1878–1968 m.) liko netekėjusi, o sūnus Mikalojus Radvila (1880–1914 m.), nors ir vedė Mariją Magdaleną Zavišaitę, bet vaikų nepalikęs žuvo kare.

Dukterys **Liudvika** (1838–1876), **Leontina** (1839–1857) ir **Eliza** (1840–1869) liko netekejusios, duktė **Elžbieta** mirė vaikystėje, **Eufemija** (1850–1907) ištekėjo už Mykolo Ržyščevskio, o **Matilda** (mirė 1896 m.) ištekėjo už Hugo Vindišgreco.

### Asmenybė
Pasižymėjo vokišku soldafoniškumu. Šeimoje buvo griežta patriarchalinė tvarka, kalbama tik vokiškai. Nors apie lenkišką kilmę buvo užsimenama, tačiau nė karto nebuvo Lenkijoje, nesilankė net ten esančiuose savo dvaruose.

Broliui vedus žmonos seserį, abi šeimos gyveno kartu tėvo rūmuose Berlyne, kartu augino vaikus, kurių turėjo po devynis, kartu sprendė visus šeimyninius reikalus, įskaitant ir turtą.

### Dvarai
Kol broliai buvo gyvi, šeimoje buvo sutarta, kad visas turtas valdomas ir pajamomis dalijamasi bendrai. tačiau ne visi turtai jiems rūpėjo. Olykos pilis per jų valdymo metus pavirto griuvėsiais be stogo ir langų. Ne gersnė buvo ir Nesvyžiaus pilies būklė, kurios dalis buvo išnuomota, bet neprižiūrima.

Savo testamentuose abu broliai (Boguslavas mirė 1873 m.) nurodė, kad turtas negali būti dalijamas, dėl to vaikams kilo daug sunkumų. Neturėdami kitos galimybės, jie tėvo rūmus atidavė valstybei.

## Valstybės tarnyba
Prūsijos kariuomenėje tarnybą pradėjo jaunystėje, tapo Prūsijos karaliaus adjutantu, jam suteiktas generolo laipsnis, o tai garantavo geras pajamas. Nuo 1847 m. Prūsijos Ponų rūmų narys. 1848 m. balsavo prieš Poznanės Didžiosios kunigaikštystės įtraukimą į Vokiečių sąjungą. Nuo 1860 m. vadovavo Prūsijos inženeriniam korpusui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Altupis

**Altupis** – dešinysis Agluonos įtekančios į Agluoną intakas. Teka pietryčių kryptimi.

Upėvardis greičiausiai yra šaknies *al-*, siejamos su *alėjimu* („tekėti, srūti“), vedinys.

## Šaltiniai
Ančia (Šešuvis)

**Ančia** – Šešuvies dešinysis intakas, įteka į ją 46 km nuo jos žiočių. Išteka iš Klibalių kaimo apylinkėse esančių pelkių, 6 km į vakarus nuo Kražių. Teka į pietus per Kelmės, Šilalės ir Tauragės rajonus. Vidutinis nuolydis 191&nbsp;cm/km. Debitas ties Pužais 98,6 – didžiausias, minimalus – 0,02 m³/sek. Truputį aukščiau Skaudvilės užtvenkta – tvenkinio plotas 12,5 ha.

Žymesni tiltai: Karšuvos tiltas, Skaudvilės tiltas, Batakių geležinkelio tiltas, Žemaičių plento Ančios tiltas.

Intakai:
* dešinieji: Ringė, Skliaustis, Klutupis, Pela, Inkstilas, Ūkis (Ančia);
* kairieji: Plūsčia, Suvirkštė, Šnipšdauba, Lydekų ravas.

## Istorija
Ančia yra istorinė upė, ji ne kartą paminėta 1384–1402 m. sudarytuose Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą pranešimuose. Upė buvo natūralus lietuvių gynybos barjeras prieš kryžiuočių puldinėjimus. Santakų kaimas, ties kuriuo Ančia įteka į Šešuvį, irgi istorinis, šioje vietoje kryžiuočiai turėjo savo stebėjimo ir orientacijos punktą, nes daugelyje jų pranešimų Santakai nurodyti kaip tolimesnio kelio išeities bazė.

Upėvardis sietas su gelmia, dubia vieta (plg. *už-antis*,  „latakas, įduba“), tačiau galimai tiesiog kilęs nuo paukščio pavadinimo *[[antiniai|antis]]*.

## Šaltiniai
Kruopos

**Kruopos** – maisto produktas, išlukštenti sveiki, kartais poliruoti, ar smulkinti grūdai ar kitokios panašios sėklos. Kruopos gaminamos iš vadinamų kruopinių kultūrų (soros, grikiai, ryžiai, kukurūzai, miežiai, avižos, kviečiai, žirniai, lęšiai).

Kruopų gamybą sudaro šie etapai – grūdų priemaišų pašalinimas, nevalgomų luobelių pašalinimas, jie gali būti poliruojami (švelniai aptrinami velenais arba diskais), šlifuojami (nutrinant viršutinius grūdo sluoksnius, gemalus). Gaminant kai kurias kruopas grūdai smulkinami iki tam tikro dydžio.

## Naudojimas
Kruopos ilgai išlaikomos, tad tinka ilgam saugojimui. Iš jų daugiausia verda košes, sriubas, kartais įmaišo į kepinius. Prieš naudojant kruopas paprastai išmirko, kadangi jos sausos ir kietos.

## Kruopų rūšys
Lietuvoje vartojamos:
* avižinės kruopos
* grikių kruopos
* sorų kruopos
* ryžių kruopos
* kvietinės kruopos – šlifuoti kietieji kviečiai
* miežinės kruopos – suskaldyti lukštenti miežių grūdai
* perlinės kruopos – kruopos iš nulukštentų nesmulkintų šlifuotų miežių grūdų.
* manų kruopos – kviečius į grūdus malant atrinktos 1-1,5 mm skersmens endospermo dalelės

## Nuorodos
* Kuo vertingos kruopos
Aukštupis

**Aukštupis** – dešinysis Ežeruonos intakas. Prasideda 2,5 km į vakarus nuo Aukštupių. Teka rytų kryptimi.

## Etimologija

Upėvardžio kilmė – „aukšta upė“.

## Šaltiniai
Tyrelupis

**Tyrelupis** – kairysis Ežeruonos intakas, įteka į ją apie 2 km į šiaurės vakarus nuo Aukštupių, 19,6 km nuo jos žiočių. Teka Dabrupinės mišku pietų kryptimi.

Upėvardis kilo nuo žodžio *tyras, tyrelis* („klampynė, pelkė su mažais medeliais“).

## Šaltiniai
Aušbruva

**Aušbruva** – kairysis Jūros intakas, įteka į ją 79,4 km nuo jos žiočių – į Balskų tvenkinį. Dalis upės teka Tauragės–Šilalės rajonų riba.

Upėvardžio pirminė lytis, matyt, **Aušr-bruva*. Pirmasis sandas reikštų *aušra, aušrus*, o *bruva, bruvas* galbūt reiškia gymį, kilmę (plg., *juodbruvas* „tamsaus gymio, brunetas“).

## Šaltiniai
Dubultai

**Dubultai** (latv. *Dubulti*) – Jūrmalos miesto dalis. Šioje vietoje Lielupė formuoja staigų lanką, priartėdama iki Rygos įlankos maždaug 300 metrų atstumu. Beveik tokiu pačiu atstumu nuo jūros yra ir Dubultų geležinkelio stotis. Atstumas nuo Dubultų stoties iki Rygos centro yra apie 20 kilometrų. Todėl Dubultai yra viena iš mėgiamiausių rygiečių ir užsienio turistų vasaros poilsio vietų.

## Istorija

Pirmą kartą paminėti XVIII a., čia buvo žvejų gyvenvietė. Po 1812 m. karo Dubultai tapo viena iš pirmųjų poilsio vietų Jūrmaloje. Nuo 1814 m. čia lankėsi poilsiaujantys didikai. Dar 1820 m. ar net anksčiau žvejų nameliuose vasaros metu pradėjo apsistoti kelios rygiečių šeimos. Paprasti nameliai pamažu buvo perstatyti ir augant poilsiautojų skaičių buvo pastatyti nauji vasarnamiai.

Tarp Dubultų ir Majuorų yra Latvijos prezidento rezidencija, o netoli nuo jos – Aspazijos namas, kur ji praleido paskutinius savo gyvenimo metus. Prieš Dubultų geležinkelio stotį yra 1907–1909 m. jugendstiliaus liuteronų bažnyčia. Šioje Jūrmalos dalyje yra ir Janio Rainio Rašytojų kūrybos ir poilsio namai įkurti 1946 m.

1950 m. Dubultuose buvo atidaryta pirmoji Latvijoje elektrifikuota geležinkelio linija Ryga-Dubultai.

## Pavadinimo kilmė

Viena iš Dubultų pavadinimo kilmės versijų teigia, kad netolimoje apylinkėje gyveno valstietis Dubelts, nuo kurio vardo ir kilo Dubultų pavadinimas. Tačiau įtikimiausia versija atrodo, kad jau minėtas žvejų kaimas vadinosi Dublių kaimu (*Dubleziem*). Vėliau jį įvairiai linksniuojant - *Dubble*, *Dubbel*, *Dubbeln*, galiausiai prieita prie Dubultų.

## Nuorodos
* Dubultai Vietas.lv svetainėje
* Jūrmalos miesto taryba
Girupis

**Girupis** – kairysis Irtuonos intakas, įteka į ją 5,4 km nuo žiočių.

Upėvardis sudėtas iš dėmenų *girios upė*.

## Šaltiniai
Lipnioji skujagalvė

**Lipnioji skujagalvė** (*Pholiota adiposa*) – skujagalvių (*Pholiota*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, retai dideli. Kepurėlė 5-8 (10-15) cm skersmens, užaugusi paplokščia, su buku gūbreliu arba be jo, gleivėta, geltonai ruda, žvynuota. Lakšteliai šviesiai geltoni, seni- žalsvai rudi, tankūs, priaugtiniai. Kotas 5-8 (10)x0,5-1,5 cm, į pamatą storėjantis, gleivėtas, žvynuotas. Trama gelsvai ruda, minkšta, nekarti, be ypatingo kvapo. Sporos 5-6,5x3,5 μm.

**Būdingi požymiai**: labai panaši į auksaviršę skujagalvę, bet šios vaisiakūniai ne gleivėti, sporos didesnės (8-10x5-6 μm).

Auga pavieniui, grupelėmis, vasarą, rudenį, ant lapuočių, dažniausiai drebulių, juodalksnių, kelmų, kamienų, stuobrių. Mitybinė vertė nežinoma. Retesnė nei auksaviršė.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 245
Auksaviršė skujagalvė

**Auksaviršė skujagalvė** (*Pholiota aurivella*) – skujagalvių (*Pholiota*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, retai dideli. Kepurėlė 5-10(13) cm skersmens, retai didesnė, mėsinga, geltona, rusvai geltona, lipni, apšepusi rusvais, prigludusiais žvyneliais. Lakšteliai kreminiai, vėliau - gelsvai rudi. Kotas 4-8(10)x0,5-2(3) cm, kietas, sumedėjęs, lygus arba pašiurpęs, su voratinkliška apvalkalo žieviška liekana. Sporos 8-10x5-6 μm.

**Būdingi požymiai**: geltoname fone rudai žvynuota, gliti kepurėlė, trama nekarti, gelsva.

Auga grupelėmis, parkuose, miškuose, pakelėse, skveruose ant lapuočių, net soduose ant obelų pažeistose medžių vietose. Valgoma, menkavertė. Dažna.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 244
Stanislovas Vilhelmas Radvila

**Stanislovas Vilhelmas Radvila** (, 1880 m. vasario 6 d. Berlyne – 1920 m. balandžio 28 d. prie Malino, Ukraina) – Lenkijos didikas, valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos Šidlavos šakos, tėvas Antanas Vilhelmas Radvila, motina grafaitė Marija de Kastelane. Brolis Jurgis Frydrichas Radvila. 
## Šeima
Žmona Dolores Radvilaitė, kunigaikščio Dominyko Marijos Ignoto Radvilos (1852−1938) ir Dolores Marijos Pranciškos de Argamonte (1854−1920) duktė. Duktė Ona (1907–1995 m.) ištekėjo už kunigaikščio Gilles de Maillé de la Tour Landry.

Paveldėjo iš Klecko dvaro atskirtą Davidgrodą. Jaunystėje tarnavo Prūsijos kariuomenėje leitenantu, vėliau tapo Rusijos kariuomenės karininku, dalyvavo 1905 m. kare su Japonija, o 1919 m. perėjo į Lenkijos kariuomenę. Buvo tapęs Juzefo Pilsudskio adjutantu, tačiau pasiprašė į frontą ir, sunkiai sužeistas kovose Ukrainoje prie Malino, mirė. Jo dvarą paveldėjo brolio sūnus.

Už nuopelnus apdovanotas ordinu Virtuti Militari.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Jurgis Frydrichas Radvila

**Jurgis Frydrichas Radvila** (, 1860 m. Berlyne – 1914 m.) – Lietuvos ir Lenkijos didikas, valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės antrosios Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Antanas Vilhelmas Radvila, motina grafaitė Marija de Kastelane. Brolis Stanislovas Vilhelmas Radvila.

Žmona *Marija Rožė* (1863–1941 m.) iš Bielaja Cerkov Branickių giminės buvo labai turtinga nuotaka ir gera šeimininkė. Jiems pavyko atgaivinti ir atstatyti daugelį giminės valdų, tačiau pernelyg įtemptas darbas Jurgį Frydrichą susargdino, o vėliau jį ištiko paralyžius, todėl visas ūkis gulė ant kunigaikštienės pečių. Bet ji ne tik suspėdavo, bet ir pagarsėjo draugiškumu bei plačiais ryšiais. Jos rūmų Paryžiuje ir Romoje salonų durys buvo atviros Europos šalių valdančiųjų atstovams, aristokratijai, diplomatams, politikams, intelektualams, menininkams.

Po vyro mirties gyveno daugiausia Nesvyžiuje arba savo sodyboje Lipkuose, Ukrainoje. Netgi revoliucija Rusijoje ir dalies pajamų netekimas nepakeitė jos gyvenimo būdo. Tik kai pajuto senkant santaupoms, nusprendė parduoti kai kurias valdas Ukrainoje ir grįžti į Nesvyžių. Tačiau ir į Nesvyžių su tarybinių karių tankais atėjo 1939 m. Rusai ją suėmė ir rengėsi ištremti ir tik Italijos karaliaus įsikišimas leido jai išvykti į Romą, kur ji netrukus mirė.

Vyriausia duktė *Rožė Radvilaitė* (1884–1949 m.) ištekėjo už kunigaikščio Liudviko Čartoryskio.

Sūnus *Antanas Albertas Radvila* (Aba) (1885–1935 m.), XVI Nesvyžiaus valdytojas, XIV Klecko valdytojas, vedė Doroty Parker-Deacon ir nors vėliau išsiskyrė, santuokoje 1917 m. gimusi duktė Elžbieta Marija ištekėjo už Vytauto Tado Čartoryskio, o šiam mirus – už Jano Bonč Tomaševskio.

Sūnus *Karolis Mikalojus Radvila* (1886–1968 m.), II Davidgrodo valdytojas, vedė Dominyko Marijos Radvilos iš Nesvyžiaus dukterį Izabelę Radvilaitę. Jų duktė Izabelė ištekėjo už Edmundo Ferdinando Radvilos.

Sūnus *Leonas Vladislovas Radvila* (1888–1959 m.), XVII Nesvyžiaus valdytojas ir XV Klecko valdytojas, vedė Olgą Simolin-Vetberg. Jų sūnus Antanas Jurgis (1912–1967 m.) vedęs nebuvo. Sūnus Jurgis Mikalojus (g.1921 m.) vedė Elianą Šalandon (), o jų duktė Diana Marija (g.1953 m.) ištekėjo už Liudviko Sviatopulko Červertynskio.

Duktė *Teresė Radvilaitė* (1899–1975 m.) ištekėjo už Huberto Liubomirskio.

Duktė *Elžbieta Radvilaitė* (g. 1894 m.) buvo ištekėjusi už Alberto Tiškevičiaus, šiam mirus ištekėjo už Vlodzimiežo Žeromskio.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Žandaras

Žodis **žandaras** turi šias reikšmes:

* žandaras – sunkusis kavaleristas, tarnavęs 1445 m. įsteigtuose Prancūzijos karalių leib-gvardijos kuopose ar panašiuose kitų valstybių daliniuose;
* žandaras – karinės policijos, atliekančios civilinės policijos vaidmenį kai kuriose šalyse (pvz., Prancūzijoje) narys;
* žandaras – Rusijos Atskirojo žandarų korpuso narys.


Image:1518 Altdorfer Sieg Karls des Grossen ueber die Awaren anagoria (cropped).JPG|XVI a. pradžios Prancūzijos žandarai.
Antanas Vilhelmas Radvila

**Antanas Vilhelmas Radvila** (, 1833 m. kovo 31 d. Cieplicoje prie Elblongo – 1904 m. gruodžio 16 d. Berlyne) – didikas, Prūsijos ir Vokietijos valstybės ir karinis veikėjas, generolas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos Šidlavos šakos, tėvas Vilhelmas Povilas Radvila, motina Matilda Clary et Aldringen. Broliai Jonušas Frydrichas Radvila (1843–1925 m.), Vilhelmas Adomas Radvila (1845–1911 m.)
### Šeima
Žmona Marija de Kastelane () (1840 vasario 19 − 1915 liepos 10), Enriko de Kastelano (1814−1847) ir Paulinos de Taleiran (1820−1890) duktė. Su ja turėjo keturis vaikus. Duktė Elžbieta (1861–1950 m.) ištekėjo už kunigaikščio Romano Potockio. Dukters Helenos (1874–1968 m.) vyras buvo Mikalojus Potockis.

Sūnūs Jurgis Frydrichas Radvila ir Stanislovas Vilhelmas Radvila.

Atgaivino šeimoje supratimą apie giminės lenkišką praeitį, dukteris ištekino už lenkų aristokratų, o sūnūs vedė lenkaites, Stanislovas netgi Dolores Radvilaitę ir tarnavo Lenkijos kariuomenėje.

### Dvarai
XIV Nesvyžiaus valdytojas, XII Klecko valdytojas. Kartu su broliais ir pusbroliais, Boguslavo Frederiko Radvilos vaikais, pasidalijo senelio Vilhelmo Povilo Radvilos paliktus turtus, tačiau į giminės globą susigrąžino Klecką, kurį paliko bevaikis dėdė Leonas Radvila. Neturėdami, kaip apeiti tėvo ir jo brolio Boguslavo priesaką, senelio Berlyno rūmus paliko valstybei, juose įsikūrė Reicho kanceliarija.

## Valstybės tarnyba
Visą gyvenimą tarnavo Prūsijos kariuomenėje, generolas, Prūsijos karaliaus, vėliau Vokietijos imperatorių adjutantas. Jo tiesioginiais viršininkais buvo Vilhelmas I, Frydrichas III ir Vilhelmas II.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Archangelskas

**Archangelskas** () – miestas Rusijoje, prie Š. Dvinos žiočių, atsiverančių į Baltąją jūrą, už 1133 km į šiaurę nuo Maskvos; srities centras. 351 488 gyventojų (2017).

## Istorija

XII a. čia stovėjo Mykolo arkangelo vienuolynas. 1573 m. Ivanas Rūstusis siekdamas jūrų prekybos su Anglija čia įkūrė medinę tvirtovę, o miestas pavadintas *Новый Холмогорский*. 1574 m. gavo miesto teises. Iki 1613 m. buvo žinomas kaip ***Novocholmogorai*** (), po to *Архангельский*, o ilgainiui ir *Архангельск*. Tai pirmasis uostas Rusijoje, jame buvo nemažai užsieniečių. 1667 m. miestas beveik visas sudegė, bet buvo atstatytas. Petras I čia pastatė laivų statyklą, įsteigė admiralitetą. 1708 m. įkurta Archangelsko gubernija. Nors po 1722 m. didelė dalis prekybos su Europa perėjo link Nevos, tačiau Archangelskas išliko kaip svarbus laivų statybos, prekybos žuvimi ir mediena centras. XVIII a. antroje pusėje vėl ėmė augti. 1762 m. jam suteiktos tokios pačios prekybos teisės kaip ir Peterburgui prie Nevos.

XIX amžiuje iš Archangelsko vykdavo daug jūrų tyrinėtojų ekspedicijų. 1918 m. pirmoje pusėje mieste veikė vienas pirmųjų Sovietų Rusijoje lagerių, vėliau Archangelsko apylinkėse jų įsteigta daug. Pilietinio karo metu buvo išsilaipinusios Antantės pajėgos, 1918–1919 m. Antantės kariuomenės bazė. 1929–1936 m. krašto, nuo 1936 m. srities centras. Per Antrąjį pasaulinį karą svarbus karinis uostas. Po karo Archangelske buvo du kalėjimai ir kalinių persiuntimo punktas.

## Ekonomika

Archangelskas – pirmasis Rusijos jūrų ir upių uostas, geležinkelio mazgas, yra oro uostas. Išvystyta chemijos, medienos, mašinų, laivybos, statybinių medžiagų, lengvoji, maisto pramonė, medžio apdirbimo įrangos gamyba. Apdirbami deimantai. Perdirbami jūrų dumbliai. Dailieji amatai: medžio, kaulo drožinėjimas.

## Kultūra, švietimas

Archangelske yra valstybinė medicinos akademija, technikos universitetas, Šiaurės vadybos akademija, M. Lomonosovo universitetas. Veikia dramos, lėlių, jaunimo teatrai, cirkas, filharmonija, muziejai (kraštotyros, jūrų, dailės menų). Švč. Trejybės cerkvė (1745 m.), paminklai M. Lomonosovui ir Petrui I, admiraliteto pastatas (1820 m.) ir kapinės, kuriose palaidoti žymūs rusų jūrininkai.

## Gyventojai
### Lietuviai

Per Pirmąjį pasaulinį karą Archangelske buvo lietuvių karo pabėgėlių. Veikė Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti skyrius. 1941 m. Archangelsko kalėjime buvo 11 politinių kalinių iš Lietuvos. 1946 m. vasario mėn. į Archangelską atvežta apie 30 lietuvių jaunuolių, kurie kalinti nepilnamečių kolonijoje kartu su 1200 kriminalinių nusikaltėlių. Jie dirbo gamykloje „Konvejer“, liejo minas. 1948 m. kai kurie buvo išvežti į tolimas Baltosios jūros salas plukdyti rąstų.

Archangelske gimė ir koncertinę veiklą pradėjo garsus Lietuvos džiazo muzikantas Vladimiras Tarasovas.

### Žymūs žmonės
* Albertas Surkovas (1848–1917), verslininkas, mecenatas.

## Šaltiniai