Žievės tekstilė

**Žievės tekstilė**, **žievės audinys** – tekstilė, gaminama iš medžio žievės, dažniausiai iš apatinio žievės sluoksnio (karnienos). Kaip ir oda bei kailis, medžio žievės tekstilė yra seniausia žmonijai žinoma tekstilės forma, naudota iki atrandant audimą.

## Įvairovė

Žievės tekstilė kadaise buvo paplitusi didelėje Azijos, Afrikos, Amerikos ir Okeanijos dalyje. Šiuo metu tradicija išlikusi tik nedidelėse bendruomenėse. 

Tropikų šalyse ji gaunama plakant elastingą tam tinkančių medžių žievę specialiais įrankiais, taip ją suminkštinanti ir suploninant, po to ištempus džiovinant. Dažniausiai tam tinka šilkmedinių šeimos medžiai. Afrikoje ši tradicija buvo paplitusi Kongo džiunglėse, Ruandoje, Tanzanijoje, Ugandoje, Malavyje, Zambijoje. Taip pat tarp ašančių Vakarų Afrikoje. Dauguma šių tradicijų yra nunykusios, tačiau jas išsaugojo Kongo mbučiai ir Ugandos tautos.

Pietryčių Azijoje buvo gaminama įvairi žievės tekstilė, priklausomai nuo tautos. Iki mūsų dienų tradiciją išlaikė centriniame Sulavesyje, kur gaminama balta žievės tekstilė, marginama ryškiomis spalvomis ir simboliais, tokiais kaip ragai, gėlių žiedai, saulutės. Ypač populiarios vyriškos skarelės *siga* ir moteriškos palaidinės *halili*.

Okeanijoje kaip pagrindinė tekstilė ilgą laiką buvo naudojamas popiermedžio (*Broussonetia papyrifera*) pluoštas, vadinamas tapa. Tokia tekstilė išplito Melanezijoje, Polinezijoje. Šiuo metu yra pamirštas daugelyje vietų, tačiau vis dar gaminamas ir naudojamas Fidžyje, Tongoje ir kitose šalyse.

Žievė tekstilei panaudojama ne tik plakant. Iš medžio karnienos gali būti verpiami ir siūlai, kurie gali būti pinami, mezgami arba audžiami. Tokių siūlų gaminių pavyzdys yra papuasų krepšiai nokenai.

Siūlų gaminimas iš karnienos ypač paplito šaltesnio klimato šalyse, kur nebuvo tinkamų medžių su minkšta žieve. Šiaurės vakarų kranto indėnai gamindavo siūlus iš didžiosios tujos ar nutkinio geltkiparisio. Nisgaa iš tokių siūlų ausdavo puikius čilkato audinius. Ainu šiaurinėje Japonijoje ausdavo atušus (アットゥシ *attush*). Dažniausiai buvo naudojama guobos (*ulmus laciniata*) arba liepos (*tilia japonica*) karniena, kuri buvo verdama, o paskui verpiama į siūlus (*ohyo*). Gauti siūlai austi į audinius.

Šiaurinėse šalyse medžio žievė buvo naudojama ir apavui gaminti. Atapaskai šiaurinėje Amerikoje avalynę gamindavo iš beržo tošies. Šiaurės rytų Europos miškuose finai, baltai ir slavai iš karnienos gamino vyžas.

Woman's_ceremonial_overskirt,_Bushong_people,_20th_century,_raffia_palm_fiber_&_bark_cloth,_HMA.JPG|Bušongų ževės tekstilė (Kongas)
COLLECTIE_TROPENMUSEUM_Jak_van_geklopte_boombast_beschilderd_met_mensfiguren_TMnr_1772-1131.jpg|Kalimantano žievės tekstilė
COLLECTIE TROPENMUSEUM Boombastkleding met geometrische motieven TMnr 5713-13.jpg|Sulavesio žievės tekstilė
Masi_(barkcloth)_from_Fiji,_Honolulu_Museum_of_Art.JPG|Fidžio tapa (*masi*)
MET_DT7698.jpg|Ainu atušas


## Ugandoje

Ugandoje žievės tekstilė vadinami **lubugo** ir jos gamyba vis dar išlieka svarbia tradicija. Ji UNESCO 2005 m. buvo paskelbta kaip nematerialusis pasaulio paveldas.

Žievės tekstilė gaminama įvairių Ugandos tautų, tačiau populiariausia tarp bagandų. Čia tuo užsiima Ngongės klanas, kuriam vadovauja *kaboggoza*, vyriausiasis amatininkas. Klanas tiekia audinius Bugandos karaliams.

Tekstiei naudojama fikuso rūšis (*Ficus natalensis*), čia vadinamas *mutuba*. Medžio žievė lupama drėgnuoju sezonu. Kiekvienas medis naudojamas tik kartą per metus, ir nuluptos odos vietos aprišamos banaų lapais, kad medis užgytų. Dar šlapia žievė minkštinama verdant ir ilgai plakama specialiais įrankiais, kol gaunama elastingas ir plonas audinys. Kartais jo dydis gali išaugti dešimteriopai. Gauta tekstilė džiovinamas ištempta, ir tuo metu išgaunama specifinė ruda spalva. Tekstilė yra vilkima kaip toga, surišta. Karaliams skirta tekstilė dažoma baltai ir juodai. 

Tokie rūbai vilkimi ceremonijų metu. Tačiau audinius galima naudoti užuolaidoms, uodų tinkleliams, skrybėlėms gaminti. Kadaise labai populiarus audinys pradėtas vis mažiau naudoti nuo XIX a., atsiradus pigesnėms ir paprastesnėms medžiagoms. Tačiau jis ir toliau išlieka ir gaminamas kaip svarbi bagandų, batorų ir kitų tautų tapatybės forma.

Back cloth preparation from a fig tree in Uganda 03.jpg|Žievės lupimas
3rd_generation_of_Batooro.JPG|Batorai su žievės tekstilės rūbais
Back cloth bags for ladies.jpg|Rankinės iš medžio tekstilės
Back cloth preparation from a fig tree in Uganda 07.jpg|Skrybėlės iš žievės tekstilės
Muganda.JPG|Žmogus su žievės rūbais
The security guard in a barkcloth outfit.jpg|Prabangūs medžio žievės rūbai
Tooro back cloth.JPG|Batorė mergina su žievės rūbais


## Susijusios pasaulio paveldo tradicijos
* Nokenas, tradicinis pintas Papua krepšys (2012, , reikalingas apsaugos)
* ʻIe samoa plonasis demblys ir jo kultūrinė vertė (2019, )
* Pynimo tradicijos Lenkijoje (2025, )

## Išnašos