Krapės mūšis

**Krapės mūšis** (, ) – 1621 m. lapkričio 28 d. Livonijoje, Krapės (, dab. Krapės kaimškasis rajonas) apylinkėse įvykusios Aleksandro Korvino Gosievskio vadovaujamų Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės karinių pajėgų ir škotų karininko Samuelio Kokburno (Samuel Cockburn) vadovaujamų Švedijos imperijos karinių pajėgų kautynės, nedidelis 1600-1629 m. ATR-Švedijos karo trečiojo etapo (1621–1625 m. kampanijos) mūšis, pasibaigęs LDK pajėgų pergale.

## Mūšio eiga
LDK ir Švedijos pajėgų mūšis prie Krapės buvo nedidelis susirėmimas, įvykęs sekmadienį, laprkčio 28 d. Šis susirėmimas nepriskiriamas pagrindiniams ATR-Švedijos karo mūšiams ir žinomas tik iš A. K. Gosievskio ir jo kompaniono, husarų vado Jano Kunovskio () atsiminimų. Tiek ATR kavalerija – Lietuvos husarai, tiek ir švedų kirasyrų dalinys buvo nedideli – atitinkamai apie 850 ir apie 1000 karių.

ATR pajėgas sudarė: Gosievskio husarų vėiava, leitenanto Borovskio () husarų vėliava, leitenanto () Aukštaitijos husarų vėliava Zakeno () ir Vrangelio () reitarų pulkas, trys kazokų vėliavos, vadovaujamos Pusudzievskio (), Ivanausko (), Goliano (), Kietos () vadovaujamas pėstininkų dalinys, Kristupo Oldakovskio () vadovaujamas Lietuvos Brąstos šauktinių pulkas (apie 60 karių). Užfiktuota, kad pastarąjį dalinį po kautynių sudarė 45 sveiki ir 5 sergantys kariai.

Lietuvos daliniai, žygiuodami iš Kuoknesės pilies, sužinojo apie apie už keleto kilometrų įsikūrusią švedų stovyklą. Gosievskis nusprendė surengti netikėtą antpuolį ir taip sukliudyti švedų žygiui.

Puolimui Gosievskis suformavo nedidelę avangardo grupę, kuriai vadovavo Vladislovas Kžyčvskis (). Grupeės ariergardo funkcijas turėjo atlikti Oldakovskio pėstininkai. Nužygiavusios lygiai 14 km Lietuvos pajėgos pasiekė švedų stovyklą.

Netikėtas antpuolis nepavyko, švedai pastebėjo artėjantį priešą ir paskelbė aliarmą ir spėjo išsirikiuoti į kovinę rikiuotę. Nepaisnat atskleisto plano, ATR avangardas atakavo švedus ir padarė žėnklių nuostolių. Ataką sustabdė organiuota švedų ugnis. Susišaudymo metu žuvo Kžyčevskis, mirtinai buvo sužeistas Vrangelis. Netekusios vadų Gosievskio pajėgos pradėjo trauktis.

Matydamos besitraukiantį priešą švedų pajėgos, vadovaujamos Karolio Filipo () surengė kontrataką. Švedų puolimas nutrūko jiems pasiekus ATR pajėgų rikiuotę. Užsimezgusiame mūšyje švedai turėjo beveik dvigubą kiekybinę persvarą, nes pagrindinės LDK pajėgos dar nebuvo pasiekusios mūšio lauko. Nepaisant nelygių jėgų, kovoje husarų dalinys parodė savo kovinį efektyvumą ir įveikė švedus.

Mūšio pabaigoje kovinį pajėgumą buvo išlaikę tik Vilhelmo de la Buro () vadovaujamas dragūnų dalinys. Matydami, kad Gosievskio daliniai perima mūšio lauko kontrolę, de la Buro dragūnai paliko savo žirgus ir pėsčiomis pasitraukė per užšalusį Luobės ežetrą. Likę švedų kariai pasekė jų pavyzdžiu.

Švedų koviniai nuostoliai mūšyje siekė apie 300 karių, LDK – „keletą tuzinų“. LDK pajėgos užgrobė visas septynias švedų dalinių vėliavas.

## Literatūra

* Krzysztof Oldakowski i stracie ze Szwedami pod Kroppenhof 1621 , (lenkų k)
* Kunowski, Jan, *Ekspedycja Inflantska 1621 Roku, w opracowaniu Wojciecha Walczaka i Karola Łopateckiego*, Białystok 2007, (lenkų k.)
* *Sveriges krig 1611–1632, Bd II „Polska Kriget” Appendix II*, Stockholm 1936, (švedų k.)
* Barkman Bertil C., Lundkvist Sven, *Kungl. Svea Livgardes historia III*:1, Stockholm 1936, (švedų k.)

## Išnašos