open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plunksnočiai

**Plunksnočiai** – buvęs kaimas Rokiškio rajone. Sudarė du palivarkai šalia Plunksnočių miškų, į šiaurės vakarus nuo Mitragalio.

## Istorija

1944 m. gegužę kaimą sudegino vokiečiai.

1949 m. lapkričio 14 d., Plunksnočių miške, Rokiškio rajone, infiltruoto agento išduoti nuo rusų kareivių ir vietinių stribų granatų žuvo poetė Diana Glemžaitė-Bulovienė ir penki žiobiškėnai partizanai: Juozas Bulovas-Iksas, Nežinomasis-Dianos vyras, Antanas Bulovas- Budrys, Petras Indriuškevičius-Dainius, Jonas Katelė-Pukas ir Kazys Kirstukas-Mukas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ažumiškis

**Ažumiškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4,5 km į pietvakarius nuo Panemunėlio GS, greta Šetekšnos ir plento . Pastatytas paminklas 1947 m. partizaninių kovų aukoms.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mockaičiai (Skuodas)

**Mockaičiai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Barstyčių, prie Barstyčių tvenkinio. Praeina kelias . Stūkso akmuo Pikčiaus kūlis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mačiūkiai (Skuodas)

**Mačiūkiai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Šliktinės. Tai šiaurės vakarinė Mačiūkių kaimo dalis. Stūkso Mačiūkių akmuo su „laumės pėda“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sėjamoji pipirnė

**Sėjamoji pipirnė** (*Lepidium sativum*) - bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos vienmečių augalų rūšis. Kilusi iš Irano, o kaip prieskonis plačiai auginama Kaukaze, Vidurinėje Azijoje, Tolimuosiuose Rytuose.

Lapai plunksniškai karpyti arba skiautėti. Žiedai maži, balti arba rožiniai, susitelkę kekėse. Sėklos mažos, truputį suplotos, gelsvai rudos, beveik lygiu paviršiumi.

Sėjamoji pipirnė nereikli dirvai. Sėti galima labai anksti pavasarį, o norint nuolat turėti šviežių augalėlių - kas 2-3 savaitės. Pipirnėse yra daug kalcio, fosforo, jodo, geležies, B grupės ir C vitaminų, karotino. Sėjamosios pipirnės aštroko skonio ir palyginti stipraus kvapo, valgomos labiau kaip prieskonis su kitais salotiniais augalais, dedama į mišraines su daržovėmis. Liaudies medicinoje sėjamoji pipirnė vertinama kaip priemonė nuo skorbuto, karštinės, vartojama „kraujui valyti“.
Rudžiai (Rokiškis)

**Rudžiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurę nuo Kamajų, prie Luolio upelio. Stūkso akmuo Velnio pirtis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tumasonys (Rokiškis)

**Tumasonys** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1,4 km į šiaurės rytus nuo kelio  (ties Gediškiais), 1,5 km nuo Latvijos sienos. Stūkso Tumasonių akmuo su „Dievo pėda“.

Kaime yra nedidelė magnetinė anomalija, kurią sukelia geležingų uolienų telkinys Žemės plutoje. Anomaliją 1936 m. atrado Kauno universiteto profesorius Kazys Sleževičius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tauzai

**Tauzai** – kaimas pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, abipus kelio , kairiajame Bartuvos krante.

## Istorija

XVI a. II pusėje valakų reformos metu įkurtas gatvinis kaimas. Visi pastatai buvo mediniai, tašytų rąstų sienomis, aukštais šlaitiniais stogais, dengtais ilginiais šiaudais, vėliau – skiedromis. Gyvenamųjų namų (trobų) viduje buvusi priemenė su dideliu butelio formos kaminu trobos centre. Gyvenamoji trobos pusė būdavo rytinėje, o ūkinė – vakarinėje dalyje.

XX a. pradžioje kaime buvo apie 10, o 1923 m. – 22 sodybos, išsimėčiusios abipus gatvės. Lietuvos žemės reformos metu jos išskirstytos į vienkieminius ūkius. Senoje vietoje likusios sodybos išlaikė gatvinio kaimo planinę struktūrą ir senuosius, XVIII–XIX a. statinius. 1971 m. gatvinio kaimo dalis su K. Galdiko, S. Galdikienės, J. Serapino, J. Kažio, O. Paulauskienės etninės architektūros sodybomis buvo įrašyta į vietinės reikšmės architektūros paminklų sąrašą.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Tauzų kapinynas, vad. Papilale (I tūkstantmetis);
* Tauzų senosios kapinės, vad. Pilale, Maro kapinaitėmis (XVI–XIX a.);
* Etnoarchitektūrinė sodyba (namas – 1731 m.; svirnas – 1740 m.)
* Koplytėlė su Švč. Mergelės Marijos ir 2 angelų skulptūromis (XIX a. pab.);
* Koplytstulpis su Švč. Mergelės Marijos ir Šv. Florijono skulptūromis (1825 m.).

## Šaltiniai
Pelenės urvas

**Pelenės urvas** – gipsinis urvas Černivcių srityje, Ukrainoje. Praėjimų ilgis apie 90 km. Įėjimas į urvą yra Moldavijoje, bet didžioji urvo dalis yra Ukrainos teritorijoje. Vėliau įėjimas buvo iškirstas ir Ukrainoje. Dalis urvo yra užtvindyta (šiaurinė ir rytinė dalys).

Pretenduoja į trečią vietą pasaulyje, pagal karstinio urvo ilgį. Iki XX a. buvo užtvindytas vandeniu. Pelenės urvas buvo vienas iš pretendentų renkant Septynis Ukrainos gamtos stebuklus.
Klaišiai (reikšmės)

**Klaišiais** vadinami kaimai:

* Akmenės rajone;
* Skuodo rajone;
* Telšių rajone;
* Baltarusijoje, Varanavo rajone.
Klaišiai (Skuodas)

**Klaišiai** – kaimas šiaurinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Skuodo, Apšės kairiajame krante, šalia sienos su Latvija. Keliai į Aleksandriją, Kivylius, Narvydžius. Iš vakarų prieina Klaišių miškas. Rastas Klaišių (Truikinų) kapinynas (IX–XII a.).

## Etimologija

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio *Klaišys* daugiskaitinės formos.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Šiaulių apskrities Skuodo valsčių, čia 33 dešimtines valdė Kalendos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žmogaus teisių stebėjimo institutas

**Žmogaus teisių stebėjimo institutas** (**ŽTSI**) – nevyriausybinė organizacija, dirbanti žmogaus teisių srityje Lietuvoje. Institutas buvo įkurtas 2003 m., siekiant skatinti atviros, demokratinės visuomenės vystymą(si) Lietuvoje.

## Misija, tikslai
Žmogaus teisių stebėjimo instituto misija – ugdyti atvirą demokratinę visuomenę, įtvirtinant žmogaus teises ir laisves.

Instituto tikslai:
* Vystyti Lietuvos pilietinės visuomenės gebėjimus stebėti ir veikti valstybinę žmogaus teisių politiką bei praktiką;
* Skatinti žmones naudotis žmogaus teisėmis ir, esant reikalui, padėti jas apginti;
* Vystyti žmogaus teisėms pagarbią kultūrą Lietuvoje, keliant į viešumą žmogaus teisių pažeidimo atvejus, jų priežastis ir pasekmes, skatinant viešas diskusijas bei dialogą tarp piliečių ir valstybės institucijų su žmogaus teisių užtikrinimu susijusiais klausimais, motyvuojant valstybės institucijas ir pareigūnus efektyviai tobulinti teisės aktus, programas bei paslaugas, orientuotas į žmogaus orumo bei žmogaus teisių apsaugos įtvirtinimą, raginant valdžios institucijas atsiskaityti visuomenei dėl politikos ir praktikos, liečiančios žmogaus teisių apsaugą.

## Funkcijos
Institutas vykdo kasdienę valstybės institucijų ir teismų darbo stebėseną, viešai reaguoja į padarytus ar potencialius žmogaus teisių pažeidimus, atlieka tyrimus, ruošia išvadas ir rekomendacijas, inicijuoja strategines bylas teismuose, organizuoja kampanijas ir renginius, kurių tikslas – didinti visuomenės narių sąmoningumą ir žinias žmogaus teisių srityje.

Prioritetinės veiklos sritys – kova su rasizmu, antisemitizmu, ksenofobija, homofobija, netolerancija bei diskriminacija, teisė į privataus gyvenimo gerbimą, apimant asmens duomenų apsaugą bei privatumo apsaugą elektroninėje erdvėje, teisė į teisingą teismą, įskaitant teisminės valdžios organizavimą bei funkcionavimą, asmenų, esančių uždarose institucijose, teisės, visų pirma, psichikos sveikatos institucijų pacientų bei vaikų namuose ar specializuotose ugdymo įstaigose gyvenančių asmenų.

2009 m. pradėta geros valios žmogaus teisių ambasadorių programa, į veiklą įtraukianti žinomus žmones iš meno, politikos, verslo bei pramogų pasaulio. Pirmąja geros valios žmogaus teisių ambasadore tapo laidų vedėja, keramikė, dailininkė Nomeda Marčėnaitė. 2010 m. gruodžio mėn. nauju ambasadoriumi paskelbtas Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro operos solistas, Lietuvos muzikos ir teatro akademijos profesorius Vytautas Juozapaitis.

Nuo 2012 metų vykdo tuometinės ŽTSI Programų direktorės Dovilės Šakalienės Norvegijos Užsienio reikalų ministerijos kvietimu parengtą pilietinės visuomenės paramos programą  (NVO Programa ), finansuojamą 2009–2014 m. finansinio laikotarpio Europos Ekonominės Erdvės finansinio mechanizmo.

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Žmogaus teisių stebėjimo instituto tinklalapis
Plačialapė pipirnė

**Plačialapė pipirnė** (*Lepidium latifolium*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimai priklausančių daugiamečių augalų rūšis. Paplitusi Pietų ir Centrinėje Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azijoje iki Himalajų; introdukuota JAV ir Meksikoje. Lietuvoje auginama retai.

Tai 1 m aukščio žolinis augalas, jo šaknys storos, šakotos. Stiebas stačias, tvirtas, šakotas, plikas ir gausiai lapuotas. Lapai stori, ištisiniai, dantyti. Auga druskinguose dirvožemiuose. Valgoma jauna žolė ir lapai.

## Šaltiniai
Lietuvos futbolas 1993 m.

**Lietuvos futbolo varžybos 1993 m.** – futbolo varžybos, vykusios Lietuvoje 1993 metais.

## Lygos

Pagrindinės pirmenybės organizuotos vieningoje lygoje.

## Taurės

## Tarptautinė arena
### UEFA klubiniai turnyrai

UEFA taurių turnyruoje žaidė 2 Lietuvos klubai:
* Panevėžio „Ekranas“ (Čempionų lyga);
* Vilniaus „Žalgiris“ (Taurių taurė).

### Rinktinė

Lietuvos vyrų futbolo rinktinė sužaidė 12 rungtynių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuania 1992/93 (Rsssf.org)
Donatas Juodelė

**Donatas Juodelė** (g. 1958 m. gruodžio 18 d.) – Lietuvos pedagogas, Jonavos politinis veikėjas.

## Biografija
1987–1990 m. Jonavos 6-osios vidurinės mokyklos direktorius, nuo 1995 m. iki 1997 m. Jonavos rajono savivaldybės mero pavaduotojas, nuo 1998 m. Kauno rajono savivaldybės sekretorius, nuo 2000 m. Utenos Dauniškio vidurinės mokyklos, nuo 2003 m. gimnazijos direktorius bei Utenos specialaus ugdymo centro dėstytojas.

1994 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, iki 2000 m. Jonavos skyriaus pirmininkas. Nuo 2001 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai, nuo 2008 m. Tėvynės sąjungos - Lietuvos krikščionys demokratai Utenos skyriaus narys. 1995–1997 m. ir 1997–2000 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys.

Vedęs; žmona Lida, dukros Indrė ir Donata.

## Šaltiniai
Synevyro ežeras

**Synevyro ežeras** () – didžiausias ežeras Ukrainos Karpatuose. Plotas apie 7 ha.

Synevyras yra 989 m virš jūros lygio. Vidutinis ežero gylis 10-12 m, o didžiausias gylis 24 metrai. Ežeras susiformavo paskutinio ledynmečio metu. 1989 m. ežerą supančioje teritorijoje įkurtas Synevyro nacionalinis parkas. Netoli nuo ežero, prie Juodosios upės, įkurtas muziejus.

## Literatūra
* В. Л. Кандель, Л. Д. Годованный. Советское Закарпатье: Путеводитель-справочник. Ужгород: Карпати,1983

## Nuorodos
* Synevyras – pavadinimo kilmė
KamAZ-4911

**KamAZ-4911 Extreme** – rusiškas sportinis sunkvežimis gaminamas Kamos automobilių gamykloje. Lenktyniauja raliuose „Šilko kelias“ ir „Dakaro ralis“.

## Techniniai duomenys
* Ratų formulė – 4×4
* Svorio parametrai
** Sukomplektuoto sunkvežimio masė – 7250 kg
** Pilna masė – 12 000 kg
* Variklis
** Modelis – JaMZ-7E846 (
** Tipas – dyzelinis su turbo įputimu
** Galia – 538 kW (730 AG)
** Cilindrų skaičius ir išdėstymas – 8, V formos
** Darbinis tūris – 17,24 l
* Pavarų dėžė
** Tipas – 16 pavarų mechaninė
* Kabina
** Tipas – įrengta virš variklio
* Ratai ir padangos
** Ratų tipas – diskiniai
** Padangų tipas – pripučiamos su reguliuojamu spaudimu
** Padangų dydis – 225/85 R21
* Bendros charakteristikos
** Didžiausias greitis – 215 km/h
** Maksimali galima sunkvežimio įveikimo įkalnė – ne mažiau 36 %
** Išorinis posūkio spindulys – 11,3 m
** Kuro sąnaudos – 30 l/100 km (pilnai pakrautam sunkvežimiui važiuojant 60 km/h greičiu)
Uoginė skydblakė

** Uoginė skydblakė** (*Dolycoris baccarum*) – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių rūšis.

Kūno ilgis 9,5 – 13 mm. Antenos juodos su baltais, gelsvais skersiniais dryžiais. Antsparniai rudai, geltonai, raudonai rudi, trikampis skydelis dažniausiai žaliai geltonas su šviesia viršūnėle. Pilvelio kraštai (*connexivum*) juodai baltai dryžuoti. Kūno pačia gelsva, balsva. Visas kūnas apaugęs ilgais plaukeliais ir padengtas juodais taškučiais. Prieš žiemojimą visas kūnas patamsėja, pasidaro pilkai rudas. Patinai ir patelės yra labai panašūs.

Lervos taip pat apaugusios tankiais šviesiais plaukeliais, galva ir krūtinė (pirmose dviejose stadijose) juoda, vėliau pašviesėja, pasidaro gelsvai ruda su tamsiomis dėmėmis. Pilvelis geltonas su paraudusiais segmentų pakraščiais. Lervos gausiai randamos ant dygiųjų slyvų (*Prunus spinosa*) ir kitų vaismedžių. Lervos randamos liepos – rugsėjo mėnesiais (ankstyviausia rasta gegužės 5d.).

Tiek suaugėliai, tiek lervos yra polifagai – gali maitintis įvairiais augalais: sausmedinių (*Caprifoliaceae*) šeimos augalais, uogomis, varpiniais augalais, daržo augalais. Tolimuosiuose Rytuose laikomas sojos, rugių, javų ir dobilų kenkėju. Šios blakės praduria gležnus lapelius, vaisius, augalų kotelius ir siurbia sultis.

Gyvena pievose, miško proskynose, krūmynuose, daržuose, kai kada medžiuose.

Paplitimas: Transpalearktika, Europa, Azija. Viena dažniausiai sutinkamų skydblakių Lietuvoje.

Natūralūs entomofagai (priešai): tachinos (*Cylindromyia auriceps*) parazituoja kiaušinėlius.
Liya Kebede

**Liya Kebede** (g. 1978 m. sausio 3 d. Adis Abeboje) – Etiopijos modelis.

Kebede dukart pateko ant Vouge viršelio ir, pasak Forbes, yra vienuolikta tarp labiausiai apmokamų modelių pasaulyje.

Kebede taip pat nusifilmavo dviejuose filmuose: The Good Shepherd ir Lord of War.

2009 m. sausio 9 d. pateko į populiariausių modelių dešimtuką sudarytą models.com.

## Biografija
Kebede gimė ir augo Adis Abeboje. *Lycee Guebre Mariam* mokykloje ją pastebėjo filmų prodiuseriai ir pasiūlė prancūzų modelių agentūroms. Baigusi studijas išvyko dirbti į Paryžių. Po kelių sėkmingų pasirodymų Paryžiuje Kebede susilaukė susidomėjimo dėl savo išskirtinės eisenos ir išvyko dirbti į Niujorką.

## Modelio karjera

Pirmasis didelis Kebede darbas buvo kuomet Tom Ford pasiūlė nusifotografuot Gucci rudens/žiemos 2000 metų katalogui. Vėliau Kebede tapo finalininke Mis Pasaulis supermodelių konkurse ir gavo pasiūlimų dirbti Niujorke, Milane, Londone ir Prayžiuje.

Kebede nusifotografavo ant JAV, Italijos, Japonijos, Prancūzijos ir Ispanijos Vouge, V, Flair, i-D ir Time's Style & Design viršelių.
Taip pat dirbo su Gap, Yves Saint-Laurent, Victoria's Secret, Emanuel Ungaro, Tommy Hilfiger, Revlon, Dolce & Gabbana, Escada ir Louis Vuitton.

2003 m. Kebede tapo nauju Estée Lauder kosmetikos reklamos veidu už 3 milijonų JAV dolerių kontraktą.

## Aktorės karjera
**Lord of War* (2005)
**The Good Shepherd* (2006)
**Desert Flower* (2009)
**[[Juodasis auksas (2011 filmas)|Juodasis auksas]]* (2011);
**Sur la Piste du Marsupilami* (2012)
**[[Geriausias pasiūlymas (filmas)|Geriausias pasiūlymas]]* (2013)
**Samba* (2014)

## Nuorodos
* Oficialus
KamAZ-4308

**KamAZ-4308** – rusiškas vidutinio tonažo sunkvežimis, nuo 2007 m. gaminamas Kamos automobilių gamykloje.

## Techniniai duomenys
* Ratų formulė – 4×2
* Svorio parametrai
** Sukomplektuoto sunkvežimio masė – 5850 kg
** Keliamoji galia – 5500 kg
** Pilna masė – 11 500 kg
* Variklis
** Modelis – Cummins B5.9 180 CIV-0 0 (Euro-2)
** Tipas – dyzelinis su turbo įputimu
** Galia – 131 kW (178 AG)
** Cilindrų skaičius ir išdėstymas – 6, eile
** Darbinis tūris – 5,9 l
* Pavarų dėžė
** Tipas – 5 pavarų mechaninė
** Pasirinktinai – 6 pavarų automatinė Allison Transmission 3000
* Kabina
** Tipas – įrengta virš variklio su aukštu stogu
** Įranga – be miegamosios vietos
* Ratai ir padangos
** Ratų tipas – diskiniai
** Padangų tipas – pripučiamos
** Padangų dydis – 245/70 R19,5
* Bendros charakteristikos
** Didžiausias greitis – 105 km/h
** Maksimali galima sunkvežimio įveikimo įkalnė – ne mažiau 25 %
** Išorinis posūkio spindulys – 8,5 m
** Kuro sąnaudos – 14 l/100 km

## Nuorodos

* Straipsnis žurnale „Za ruliom“
Mykolas Jankauskas

**Mykolas Jankauskas** (1905 m. rugpjūčio 9 d. Šniūruose, Pušaloto valsčius – 1999 m. kovo 9 d. Kaune) – Lietuvos miškininkas, habilituotas biologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1928 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. biologijos mokslų daktaras. 1994 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos garbės daktaras

1929–1942 m. dirbo Miškų departamente. 1945–1949 m. Vilniaus universiteto Miškų ūkio fakulteto Miškų ūkio ekonomikos ir organizacijos katedros vedėjas. 1946–1949 m. dar ir Lietuvos miškotvarkos kontoros vyr. inžinierius. 1949–1952 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakulteto dekanas. 1950–1989 m. dirbo Miškų institute; 1950–1976 m. Miškų ūkio ekonomikos ir organizacijos skyriaus vedėjas. Nuo 1972 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – miškotvarka ir miško taksacija.

## Bibliografija
* Miško taksacija, vadovėlis, 1951 m.
* Maumedžiai Lietuvos TSR miškuose ir parkuose ir jiems auginti perspektyvos, 1954 m.
* Miškų ūkio organizavimas kolūkiuose, 1959 m.
* Lietuvos TSR miškai, su kitais, 1962 m.
* Lietuvos TSR miškų ūkis, su kitais, 1968 m.
* Dendrologija, su kitais, 1963 m., 2 leid. 1973 m.
* Gamtos apsauga, su kitais, 1976 m.

## Įvertinimas
* 1997 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Platonas Jankauskas

**Platonas Jankauskas** (, 1860 m. spalio 31 d. Minskas – 1941 m. lapkričio 27 d. Daniliškis, Krekenavos valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technikos mokslų daktaras.

## Biografija
1883 m. baigė Sankt Peterburgo universitetą, 1886 m. – Sankt Peterburgo kelių inžinierių institutą. 1893 m. technikos mokslų daktaras

1889–1921 m. Sankt Peterburgo kelių inžinierių instituto dėstytojas, 1902–1918 m. – Hidraulikos laboratorijos vedėjas, nuo 1902 m. profesorius. 1921 m. grįžęs į Lietuvą dėstė Aukštuosiuose kursuose, 1922–1934 m. – Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 m. – Lietuvos universitetas), Teorinės ir taikomosios mechanikos katedros vedėjas; nuo 1934 m. – profesorius emeritas.

XX a. pradžioje įsigijo Daniliškio dvarą. Palaidotas Daniliškyje, Platono Jankausko kapo koplyčioje.

## Mokslinė veikla
1888 m. sukūrė statinių smėlinių pagrindų eksperimentinio tyrimo metodą (Prancūzų akademijos aukso medalis). Tyrė hidraulines turbinas ir išcentrinius siurblius.

## Bibliografija
* Turbinų teorijos klausimu, 1904, rusų k.
* Kinematika ir dinamikos pagrindai, 1926 m.
* Pritaikomoji mechanika, 2 d. 1926–1930 m.
* Teoretinės mechanikos kursas, 1928–1934 m.

## Šaltiniai
Hot Potatoes

**Hot Potatoes** (liet. 'karštos bulvės') - kompiuterinių programų rinkinys, sudarytas iš 5 programų, kurios sukuria interaktyvius pratimus (testus), skirtus naudoti žiniatinklyje (*World Wide Web*). Skirta mokomajai medžiagai kurti.

Į rinkinį įeina šios programos:
* *JCloze* - užduotims su praleistų žodžių įrašymu kurti
* *JCross* - kryžiažodžiams sudarinėti
* *JMatch* - užduotims, kur reikia išdėlioti atitikmenų poras, kurti
* *JMix* - užduotims, kur reikia nustatyti žodžių eiliškumą sakinyje, kurti
* *JQuiz* - klausimynams kurti. Jame gali būti naudojami klausimai su pasirenkamais atsakymais (1 teisingu atsakymu arba keliais teisingais atsakymais), klausimai su atvirais atsakymais, kuriuos reikia įrašyti pačiam.
Šeštoji programa, kuri vadinasi *The Masher* (liet. 'grūstukas') visus pratimus sujungia į vieną vienetą.

*Hot Potatoes* nėra nemokama programa (*freeware*), tačiau ją nemokamai gali naudoti pelno nesiekiantys vartotojai, taip pat vartotojai dirbantys švietime, kurie parengtą medžiagą skelbia žiniatinklyje. Kiti vartotojai turi pirkti licencijas.

Programų rinkinį *Hot Potatoes* sukūrė Viktorijos Universiteto (Kanada) Humanitarinių mokslų Skaičiavimo ir medijų centras (*Humanities Computing and Media Centre*). Komercinio panaudojimo aspektus tvarko kompanija *Half-Baked Software Inc.*

## Nuorodos
* Programos (Nuorodos į lietuviškus *Hot Potatoes* aprašymus)
* Hot Potatoes Home Page  (Oficiali *Hot Potatoes* svetainė)
Pranas Jankauskas (1945)

**Pranas Jankauskas** (g. 1945 m. sausio 29 d. Ančėnai prie Alantos) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1962 m. baigė Alantos vidurinę mokyklą. 1965 m. baigė Daugpilio aviacijos radiotechnikos priešlėktuvinės gynybos mokyklą, 1976 m. – V. Kuibyševo inžinerinę akademiją Maskvoje, karo inžinierius elektromechanikas. 1982 m. technikos mokslų kandidatas.

1965–1972 m. Karelijoje ir Archangelske tarnavo aviacijos specialistu priešlėktuviniuose daliniuose. 1976-1978 m. Kaliningrado aukštojoje inžinerinėje mokyklos mokslinis bendradarbis, 1982-1992 m. vyr. dėstytojas, Elektromechanikos ir automatikos katedros vedėjas, nuo 1985 m. docentas.

Nuo 1992 m. Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos mokyklos (nuo 1994 m. Lietuvos karo akademija) dėstytojas, nuo 1993 m. – Kovos technikos katedros vedėjas, nuo 1994 m. – viršininko pavaduotojas studijoms, nuo 1995 m. – prorektorius studijoms, nuo 1999 m. – akademijos viršininko pavaduotojas kariniam rengimui, nuo 2000 m. – mokslui ir studijoms. 1994 m. pulkininkas

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų kryptis – magnetinė hidrodinamika, magnetinių laukų modeliavimas. Parašė daugiau kaip 70 mokslo darbų, vadovėlių, mokymo priemonių. 37 išradimų autorius.

## Įvertinimas
* Trečiojo laipsnio Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino medalis
* Krašto apsaugos ministerijos ženklas – už nuopelnus krašto apsaugai
* Kariuomenės vado ženklas – už nuopelnus krašto apsaugai

## Šaltiniai
Rimantas Jankauskas

**Rimantas Jankauskas** (g. 1958 m. rugpjūčio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos antropologas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. 1988 m. medicinos mokslų kandidatas.

Nuo 1982 m. Vilniaus universiteto dėstytojas; nuo 1994 m. docentas. Nuo 2003 m. dar dirba M. Romerio universiteto Teismo medicinos institute.

Nuo 1988 m. Europos antropologijos asociacijos narys, 1993–1996 m. viceprezidentas. Nuo 2001 m. Lietuvos morfologų draugijos pirmininkas.

2015–2020 m. ėjo Vilniaus universiteto mokslo prorektoriaus ir Vilniaus universiteto vicerektoriaus pareigas.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritys – bioarcheologija, paleopatologija, paleodemografija, istorinė antropologija, teismo antropologija. Tiria Lietuvos partizanų kapavietes, Napoleono karių masines kapavietes, palaidojimus bažnyčių kriptose, dalyvavo ekshumuojant, tiriant ir identifikuojant istorinių asmenybių (1989–1990 m. K. Piatso), KGB aukų Vilniaus Tuskulėnų kapavietėse palaikus. Stažavosi Šegedo (Vengrija), Getingeno, Hebrajų (Jeruzalė) universitetuose.

Tarptautinėje spaudoje paskelbė apie 60 mokslinių straipsnių, metodinių mokymo priemonių.

## Bibliografija
* Antropologijos pagrindai teisininkams, vadovėlis, su R. Povilaičiu, 1995 m.
* Lietuva iki Mindaugo, su kitais, 2003 m.

## Šaltiniai
Rimvidas Jankauskas

**Rimvidas Jankauskas** (slapyvardis *Kampas* 1957 m. gruodžio 7 d. Klaipėda – 1993 m. spalio 7 d. Klaipėda) – Lietuvos tapytojas.

## Biografija
1987 m. baigė Lietuvos dailės institutą. Nuo 1989 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) Kauno dailės instituto dėstytojas. Nuo 1991 m. Grupuotės „Angis“ narys.

Palaidotas Joniškės kapinėse.

## Kūryba
Nutapė didelio formato paveikslų, kuriems būdinga spontaniška motyvo fiksacija ir nevaržoma ekspresyvi raiška, ryškių spalvų sąskambiai, simboliškumas. Tapyba artima abstrakčiojo ekspresionizmo stilistikai. Žymiausi vėlyvieji paveikslai – „Good bye/Sinagoga“ 1991 m., „Apleista sinagoga“, „Nukryžiuota obelis“, „Juoda saulė“, „Be pavadinimo/Samurajus“, visi 1993 m.) Dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje, surengė individualių parodų (1988 m., 1991 m., 1993 m. Kaunas, 1993 m. Frankfurtas prie Maino). Kūrinių turi Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus.

## Literatūra
* Rimvidas Jankauskas (Kampas) I sud. R. Andriušytė, K. Grigaliūnas, R. Penkauskas Kaunas 1994 m.

## Šaltiniai
Warhammer: The Game of Fantasy Battles

**Warhammer: The Game of Fantasy Battles** (anksčiau vadinosi **Warhammer Fantasy Battle**, neformaliai – **Warhammer FB**, **WHFB** ar **WFB**) – strateginis stalo minatiūrų žaidimas, leidžiamas įmonės Games Workshop. Tai pirmasis Warhammer fantasy pasaulio žaidimas. Pirmą sykį išleistas 1983 m., nuo to laiko taisyklės ir armijų aprašymai vis tobulinami. Šiuo metu galioja aštuntasis taisyklių leidimas.

Warhammer Fantasy žaidime galima rinktis vieną iš penkiolikos frakcijų. Kiekviena jų turi savo stiprybes ir savo trūkumus. Pavyzdžiui, miško elfai turi geriausius žaidime lankininkus, tačiau jų šarvai labai prasti. Tuo tarpu Bretonnia turi vieną geriausių kavalerijų, bet labai silpnus pėstininkus.

## Hobis

Warhammer hobis turi kelis aspektus: miniatiūrų kolekcionavimą, modeliavimą ir dažymą bei patį strateginį žaidimą. Kadangi visos miniatiūros parduodamos nedažytos ir, dažniausiai, kaip atskirų detalių rinkinys, svarbi hobio dalis yra jų surinkimas, modifikavimas bei dažymas. Tai leidžia kiekvienam žaidėjui susikurti unikalios išvaizdos armiją. Žaidimas vyksta tiesiai ant stalo (paprastai maždaug 120 x 180 cm išmatavimų), kuris imituoja konkretų mūšio lauką: mišką, kalnų perėją, kaimą ar panašiai. Šių maketų gamyba taip pat yra svarbi hobio dalis.

## Frakcijos

Warhammer Fantasy Battle žaidime egzistuoja šios frakcijos:

* Chaoso žvėrys (*Beasts of Chaos*)
* Chaoso kariai (*Warriors of Chaos*)
* Chaoso demonai (*Daemons of Chaos*)
* Tamsieji elfai (*Dark Elves*)
* Aukštieji elfai (*High Elves*)
* Miško elfai (*Wood Elves*)
* Dvorfai (*Dwarves*)
* Imperija (*The Empire*, žmonių imperija)
* Bretonija (*Bretonnia*, kita feodalinė žmonių valstybė)
* Driežažmogiai (*Lizardmen*, Centrinės Amerikos tematikos driežažmogių rasė)
* Ogrų karalystės (*Ogre Kingdoms*)
* Orkai ir goblinai (*Orcs and Goblins*)
* Skavenai (*Skaven*, žiurkžmogių rasė)
* Kriptų karaliai (*Tomb Kings*, egiptietiškos tematikos nemirėlių rasė)
* Vampyrų grafystės (*Vampire Counts*, nemirėlių armijos kurioms vadovauja vampyrai)

## Kita

Warhammer Fantasy pasaulyje vėliau buvo sukurta daug kitų žaidimų. Pirmasis tokių – Blood Bowl, tam tikra žiauri regbio (ar amerikietiško futbolo) atmaina. Taip pat egzistuoja ir šiame pasaulyje vykstantis vaidmenų žaidimas pavadinimu Warhammer Fantasy Roleplay bei strateginis jūrų žaidimas Man O'War. Iš viso sukurti keturi kompiuteriniai žaidimai, kurių paskutinis – Warhammer Online: Age of Reckoning (MMORPG).

Warhammer Fantasy Battle pagrindu sukurtas ir panašus žaidimas tolimame ateities pasaulyje – Rogue Trader, vėliau išsivystęs į Warhammer 40 000.

## Nuorodos ir šaltiniai

* Oficialus Games Workshop puslapis
Stasys Jankauskas

**Stasys Jankauskas** (1899 m. sausio 25 d. Dvarviečiuose, Užvenčio valsčius – 1997 m. vasario 6 d. Klyvlende, palaidotas Čikagoje, JAV) – Lietuvos veterinarijos gydytojas.

## Biografija
1927 m. baigė Miuncheno universitetą. 1928–1933 m. Lietuvos žemės ūkio ministerijos veterinarijos departamento inspektorius, 1933–1944 m. su 1940–1941 m. pertrauka departamento direktorius. Jo rūpesčiu įkurta Lietuvos veterinarijos akademija (LVA). 1936–1938 m. LVA tarybos pirmininkas, 1938–1940 m. pirmasis rektorius. 1941 m. LVA garbės daktaras.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV. Ten iki 1969 m. dirbo mėsos veterinarijos kontrolės inspektoriumi. Paskelbė mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Veterinarinė medicina nepriklausomoje Lietuvoje, 1973 m.

## Įvertinimas
* 1929 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1938 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
EBC

**ETV** (**Etiopijos televizija**) – Etiopijos vyriausybei priklausantis televizijos kanalas. Tai vienintelis televizijos kanalas Etiopijoje, nes vyriausybė uždraudė privačias žiniasklaidos įmones. Kanalas transliuoja sporto varžybas, muzikinius renginius, žinias ir kitas pramogas amharų, tigrinjų, oromų ir anglų kalbomis.

Etiopijos televizija įkurta Adis Abeboje 1964 m. bendradarbiaujant su Didžiosios Britanijos firma Thomson. Spalvota televizija pradėta transliuoti 1982 m. Etiopijos darbininkų partijos įkūrimo proga.

ETV transliuoja tokias laidas kaip *Etiopijos dievaitis*, šokių konkursus, UEFA rungtynes. Kanalui priklauso 4 palydovinės stotys.
Peleninė šviesa

**Peleninė šviesa** – silpnas tamsiosios mėnulio pusės švytėjimas dėl žemės albedo. Ji yra ~5000 kartų silpnesnė, nei tiesiogiai nuo saulės atsispindėjusi šviesa. Geriausiai matoma giedru oru ryto arba vakaro aušros spinduliuose kelias dienas prieš jungtį arba po jos.

Leonardo da Vinci dar 1500-aisiais metais suprato, kad ir Mėnulis ir Žemė atspindi saulės šviesą, o Mėnulyje dar matoma Žemės atspindėta Saulės šviesa. Todėl peleninė šviesa yra dar vadinama *Da Vinci švytėjimu*.

Peleninė šviesa yra naudojama nustatant Žemės albedą, kuris kinta, priklausomai nuo debesuotumo ir aerozolių kiekio atmosferoje.

Mėnulio peleninės šviesos matavimas yra svarbus metodas, nustatant aerozolių kiekį Žemės atmosferoje. Kuo intensyvesnė yra peleninė šviesa, tuo didesnis yra aerozolių kiekis atmosferoje.
Steponas Jankauskas

**Steponas Jankauskas** (1898 m. balandžio 18 d. Klyšiuose, Akmenės valsčius – 1984 m. balandžio 3 d. Vilniuje) – Lietuvos zoologas hidrobiologas, gamtos mokslų daktaras.

## Biografija
1910–1915 m. mokėsi Liepojos gimnazijoje. 1918 m. Charkove baigė ten evakuotą Kauno gimnaziją. 1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo mokytoju. 1919 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1923–1934 m. dirbo Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 m. Lietuvos universitetas), 1934 m. jį baigė ir 1935–1940 dėstė. 1924 m. tobulinosi Berlyno ir Karaliaučiaus universitetuose. 1937–1938 m. specializavosi Brno universitete. 1938 m. gamtos mokslų daktaras.

1941–1978 m. Vilniaus universiteto (VU) dėstytojas, 1945–1956 m. Bestuburių zoologijos, 1956–1978 m. Zoologijos katedros vedėjas. 1945–1963 m. VU mokslo reikalų prorektorius, 1968–1970 m. VU Gamtos fakulteto dekanas. Nuo 1945 m. profesorius, 1978–1984 m. profesorius konsultantas.

## Mokslinė veikla
Stebėjo ir žiedavo Lietuvos paukščius, dalyvavo kuriant Kauno zoologijos muziejų. Paskelbė veikalą „Medžiaga Lietuvos kladocerų faunai pažinti“ (1936 m., lietuvių, vokiečių k.), darbų apie gėlųjų vandenų vėžiagyvių fauną, dvisparnių (uodų trūklių) biologiją.

## Įvertinimas
* 1958 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas

## Šaltiniai
Tadas Rimas Jankauskas

**Tadas Rimas Jankauskas** (g. 1938 m. kovo 4 d. Kaune – 2005 m. rugsėjo 23 d. žuvo Kuršių mariose) – Lietuvos geologas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1941 m. su šeima ištremtas į Sibirą (Tomsko sritis). 1961 m. Tomsko politechnikos institute baigė kalnų inžinerijos – geologijos studijas. 1982 m. geologijos ir mineralogijos mokslų daktaras.

1961–1969 m. Tomsko politechnikos instituto dėstytojas. 1970–1975 m. ir 1977–2002 m. dirbo Geologijos institute Vilniuje. 1975–1977 m. Sirijos naftos bendrovės vyr. inžinierius; tyrė paleozojaus augalines mikrofosilijas iš giliųjų žvalgybinių gręžinių kernų, 1977 m. sudarė Sirijos paleozojaus stratigrafinę schemą. Nuo 1994 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1994 m. profesorius. Nuo 1996 m. Lietuvos stratigrafijos komisijos pirmininkas.

## Mokslinė veikla
Tyrė viršutinio proterozojaus ir kambro augalines mikrofosilijas ir jų stratigrafinę reikšmę. Uralo kalnų ir Timano kalvagūbrio regionuose atrado iki 1,6 mlrd. metų amžiaus prekambro mikroorganizmų, pirmasis įrodė, kad prekambrą galima skirstyti ir koreliuoti remiantis mikrofosilijomis. Pasiūlė mezoproterozojaus ir neoproterozojaus biostratigrafinio skirstymo schemą. Pirmasis panaudojo mikrofosilijas (akritarchus) Lietuvos kambro sistemos biostratigrafiniam skirstymui, sukūrė Lietuvos kambro biostratigrafinę ir chronostratigrafinę schemas, kompleksiškai panaudodamas paleontologinius, litologinius ir geofizinius duomenis sudarė išsamią Lietuvos kambro koreliacijos schemą, patobulino vietinę stratigrafinę schemą.

## Bibliografija
* Krasnojarsko kalvagūbrio (Rytų Sajanai) apatinio kambro pterociatidai, 1969 m.
* Sibiro apatinio kambro kribriciatai, 1972 m., rusų k.
* Rytų Europos platformos vakarinės dalies viršutinio prekambro ir kambro nuogulų paleontologija, monografija, su kitais, 1979 m., rusų k.; 1982 m., anglų k.
* Rifėjaus stratotipas. Paleontologija. Paleomagnetizmas, monografija, su kitais, 1982 m., rusų k.
* Rytų Europos platformos vakarinės dalies viršutinio proterozojaus paleogeografija ir litologija, monografija, su kitais, 1980 m., rusų k.; 1983 m., anglų k.
* Vendo sistema, monografija, su kitais, 1985 m., rusų k.
* TSRS prekambro mikrofosilijos, monografija, su kitais, 1989 m., rusų k.
* Lietuvos geologija, monografija, su kitais, 1994 m.
* Lietuvos stratigrafijos vadovas, monografija, su kitais, 2002 m.
* Lietuvos kambro stratigrafija, monografija, (*Cambrian stratigraphy of Lithuania*) 2002 m.
* Lietuvos vendas, monografija, su V. Sakalausku ir S. Šliaupa, 2002 m.

## Šaltiniai
Vladas Jankauskas (1923)

**Vladas Jankauskas** (1923 m. kovo 1 d. Kaunas – 1983 m. vasario 4 d. Kaunas) – Lietuvos dailininkas.

## Biografija
1950 m. baigė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą, mokytojas Stasys Ušinskas. 1952–1955 m. dirbo dailininku Kauno siuvimo fabrike „Dobilas“, 1955–1958 m. Grožinės literatūros leidykloje Kaune, 1959–1983 m. „Dailės“ kombinate Kaune ir Vilniuje.

## Kūryba
Sukūrė vitražų („Poilsis“, Kauno radijo gamykla, „Žemaitija“, Mažeikių kompresorių gamykla, abu 1971 m., Panevėžio raj. civilinės metrikacijos skyriuje, 1977 m.; visi su V. Baniu), sienų tapybos („Neringa ir Naglis“, Vilniaus „Neringos“ kavinė, su V. Povilaičiu, 1958–1959 m., „Saulė – gyvybės šaltinis“, Kauno agrochemijos laboratorija, 1977 m., kompozicija Kauno kavinėje „Olimpija“, su A. Jankauskiene, 1978 m., grafikos kūrinių, metalo dirbinių. Kūriniams būdingas konstruktyvumas, dekoratyvumas, raiškus kontūrinis piešinys. Nuo 1953 m. dalyvavo parodose; individuali paroda surengta Kaune 1984 m.

## Šaltiniai
Zigmantas Jankauskas

**Zigmantas Jankauskas** (1937 m. gegužės 13 d. Kaune - 2025 m. balandžio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1987 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.

1961–1963 m. dirbo Elektrėnų valstybinėje rajoninėje elektrinėje, 1963–1971 m. Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1971 m. Kauno politechnikos instituto Vilniaus fakulteto (dab. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, 1989–1997 m. Elektrotechnikos katedros vedėjas. Nuo 1989 m. profesorius.

Mokslinių tyrimų sritys: teorinė elektronika, elektrodinamika, kvantinė elektronika, elektrotechnika.

## Šaltiniai
Konstancija Jankauskienė

**Konstancija Jankauskienė** (1942 m. liepos 18 d. Žiogaičiuose, Akmenės valsčiuje – 2023 m. spalio 27 d. Kaune) – Lietuvos gydytoja.

## Biografija
1968 m. baigė Kauno medicinos institutą. 2003 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė. 1973–1975 m. dirbo Kauno akademinėse klinikose, nuo 1975 m. dirba Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologijos institute. Nuo 2002 m. profesorė.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritis – širdies vainikinių kraujagyslių aterosklerozinių pokyčių morfometrinis tyrimas. 1975–2005 m. dalyvavo kuriant sergančiųjų išemine širdies liga duomenų banką. 1993–1996 m. dalyvavo Pasaulinės sveikatos organizacijos koordinuojamame sveikų miestų projekte.

## Bibliografija
* Burnos patologinė fiziologija, vadovėlis, su kitais, 2001 m.

## Šaltiniai
Gvaikurų kalbos

**Gvaikurų kalbos**, dar vadinamos **gvaikuranų kalbomis, vaikuranų kalbomis** – Pietų Amerikos indėnų kalbų šeima, kurios kalbomis kalba gvaikurų gentys. Vartojamos Argentinoje, Paragvajuje, Brazilijoje (Pietų Mato Grose), rytų Bolivijoje. Kalbančiųjų skaičius ~60 tūkst. (2000 m.).

Gvaikurų kalbos dažnai jungiamos į hipotetinę matakų-gvaikurų grupę.

## Skirstymas
 
Gvaikurų kalbos skirstomos į 3 atšakas ir 7 kalbas. Kiekviena kalba turi daug tarmių.

* Gvaikurų atšaka
** kadivėjų (mbaja) [kbc]
* Pietų atšaka
** pilagų [plg]
** tobų [tob]
** mokovių [moc]
** abiponų *(†)* [axb]
* Rytų atšaka
** gvačių *(†)*
** pajagvų *(†)*

Abiponų kalba ir rytų atšakos kalbos mirusios. Gausiausia yra tobų kalba, kurią vartoja ~40 tūkst. žmonių.

## Fonetika

Gvaikurų kalboms būdingas paprastas vokalizmas (4-6 balsiai), daug uvuliarinių (q, G), palatalinių priebalsių, glotalinių priebalsių. Abiponų kalba išsiskiria itin dažna priebalsių samplaika (ypač žodžių pradžiose ir pabaigose), tobų ir kitose kalbose tai pasitaiko rečiau, skiemenys pakankamai atviri.

## Morfologija

Gvaikurų kalbos agliutinacinės – naujos žodžio reikšmės sudaromos pridedant priešdėlius ir priesagas. Daiktavardžiai kaitomi giminėmis, priklausomybės ryšiais. Veiksmažodžiai – laikais, asmenimis, skaičiais. Kaduvėjų kalboje yra leksiškai ir gramatiškai atskira vyrų kalba ir moterių bei vaikų kalba.

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Vidmantas Jankauskas (1950)

**Vidmantas Jankauskas** (g. 1950 m. liepos 23 d. Janonyse, Anykščių raj.) – Lietuvos matematikas, energetikos ekonomistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1973 m. baigė Vilniaus universitetą. 1994 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

1973–1997 m. dirbo Fizikinių ir techninių energetikos problemų institute (nuo 1992 m. Lietuvos energetikos institutas), 1994–2004 m. Vilniaus universiteto Kauno humanitarinio fakulteto dėstytojas. Nuo 1998 m. profesorius. 1997–2007 m. Valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos pirmininkas. 2008 m. Lietuvos ir Lenkijos įmonės „LitPol Link“ valdybos pirmininkas. Nuo 2008 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto profesorius, Regioninio energetikos politikos tyrimų centro prie Korvinus Universiteto (Budapeštas) vyr. mokslinis darbuotojas.

## Mokslinė veikla
Parengė energijos poreikių prognozavimo metodikų, taip pat su kitais – pirmąją nacionalinę eneregtikos strategiją (1993), nacionalines energijos efektyvumo didinimo pirmąją (1992 m.) ir antrąją (1996 m.) programas, 1995–1996 m. elektros energetikos plėtros ir energetikos planavimo ekstremaliomis sąlygomis programas. Parašė energetikos sektoriaus reguliavimo bei aplinkosaugos darbų.

## Bibliografija
* Aplinkos ekonomika, su kitais, 2003 m.
* R. Čiegis, V. Jankauskas, D. Štreimikienė. Darnus energetikos vystymasis. V., Vilniaus universiteto leidykla, 2007. 
* V. Jankauskas. Energetikos ekonomika. V.: Technika, 2008. 

## Šaltiniai
Kiauliena

**Kiauliena** – kiaulės (*Sus domestica*) mėsa. Kiauliena yra viena iš labiausiai naudojamų mėsos rūšių pasaulyje, o prijaukintų kiaulių egzistavimo įrodymai siekia 5000 m. pr. m. e.

Kiauliena valgoma įvairiai paruošta: virta, kepta, rūkyta, sūdyta. Iš kiaulienos gaminamos dešros, karbonadai bei daug kitų mėsiškų maisto patiekalų.

Islamo ir judaizmo religijos kiaulieną valgyti draudžia.

## Istorija

Manoma, kad naminės kiaulės atsirado maždaug 5000 m. pr. m. e. Kinijoje arba Artimuosiuose Rytuose iš prijaukintų laukinių šernų. Jų prisitaikymas prie įvairių sąlygų ir buvimas visaėdžiais leido šiuos gyvūnus prijaukinti daug lengviau ir anksčiau, nei daugumą kitų (pvz., galvijus). Kiaulės daugiausiai būdavo naudojamos maistui, bet naudodavo ir jų odą (batams, skydams, diržams ir kt.), kaulus (ginklų gamybai). Taip pat kiaulės dėl geros savo uoslės naudojamos triufelių paieškai. Kadangi paprastai ėda žmonių atliekas, tam tikra prasme padėdavo palaikyti gyvenvietes švaresnėmis.

Iki XX a. kiauliena Europoje ir Šiaurės Amerikoje tradiciškai būdavo rudens valgis. Pavasarį ir vasarą paršiukai, kaip ir dauguma kitų naminių maistui auginamų gyvūnų, augdavo ir penėdavosi, o rudenį būdavo skerdžiami. Dėl šios priežasties daug kur su kiauliena (bei kita naminių gyvūnų mėsa, ypač žąsiena) būdavo valgomi ir obuoliai, taip pat renkami vasaros pabaigoje ir rudenį. Nuo XX a., kiaules pradėjus auginti masiškai ir pasikeitus jų auginimo būdams, kiauliena tapo prieinama ištisus metus.

## Vartojimas
Kiauliena yra viena iš labiausiai naudojamų mėsos rūšių pasaulyje, iš jos vidutiniškai gaunama apie 38 % per dieną iš mėsos gaunamų baltymų. Tačiau kiaulienos vartojimas skirtingose vietose labai skiriasi, labiausiai ji valgoma vakarietiškoje civilizacijoje, o islamiškose šalyse draudžiama visai.

2006 m. kiaulienos visame pasaulyje buvo suvartota beveik šimtas milijonų tonų.

Dėl didėjančios urbanizacijos kiaulienos vartojimas ypač sparčiai auga Kinijoje, kur nuo 2002 m. iki 2006 m. padidėjo 20 %. Kiauliena yra populiarus ingredientas kinų virtuvėje.

## Produkcija

## Nuorodos ir šaltiniai
Gvaikurai

**Gvaikurai** (arba *gvaikūrai*) – pampidų–patagonų kilmės indėnų genčių grupė, gyvenanti Pietų Amerikos lygumose, Gran Čake (Argentinoje, Paragvajuje, Bolivijoje, Brazilijoje). Sudaro šios gentys: mokoviai, tobai, pilagai, kaduvėjai bei jau išnykusios gentys abiponai, mbajai, gvačai, agvilotai, karaimai ir pajagvai.

Pavadinimas gvajkurai kilo iš gvaranių kalbos ir reiškia barbarus, laukinius. Pradžioje šis įžeidžiantis terminas buvo taikomas pagrindiniams gvaranių priešams mbajams, bet vėliau pradėtas taikyti visoms gvaikurų kalbomis kalbančioms gentims.

Atvykus kolonizatoriams į Pietų Ameriką gvaikurai buvo užėmę žemes į vakarus nuo Paragvajaus upės, Bermecho ir Pilkomajo tarpupyje ir mažiau paplitę atokiau nuo upių esančiose vietose. Dabar susitelkę tarp Korumbos (Pietų Mato Grosas) šiaurėje per Šiaurinį Čaką iki Santa Fė pietuose. Rytinė riba eina Paragvajaus upe, o vakaruose siekia Tarichos departamentą. Kadangi kolonizaciniu laikotarpiu dalis genčių prisijaukino arklius, gvaikurų gyvenamas arealas išsiplėtė.

Gvaikurai aukšti ir tvirto sudėjimo, kojos stiprios, pečiai platūs. Geri medžiotojai ir gerybių rinkėjai.

XVIII a. vid. gvajkurų žemėse jėzuitai pradėjo steigti misijas (San Chavjeras, Konsepsjonas, San Fernandas, San Ignasijo de Ledesma, San Chuan de Nepomukenas, Rosario de Timbas, San Pedras), bet tai sekėsi daryti sunkiau nei gvaranių žemėse. Išvarius jėzuitus iš Amerikos dalį misijų perėmė pranciškonai.
 

## Skirstymas
::: ** ''Mbajai–gvaikurai'' **:

1) **[[Gvačai]]**

2) **[[Mbajai]]**, tarp jų:
: XVIII a.
* Kadigegodai (arba kaduvėjai):
** Kadigegodai (kaduvėjai),
** Apakačodegodegiai (Apakačodegvo),
** Ličagotegodai,
* Gotokogegodegiai,
* Ejibogodegiai,
* Getiadegodiai,
* Bentuebėjai.

: XIX–XX a.
* Kaduvėjai.

3) **Gvaikurai**:
* Gvaikurai,
* Gvaikurutai.
* Gvatatasai,
* Japiruesai,
* Naperusai,
* Komokajai,
* Tapajaesai(?)

::: ** ''Pakrantės grupė'' **:

4) **[[Pajagvai]]**:
* Sarigai,
* Agasai.

5) **Konjamekai**,

6) **Mepenai**:
* Jaaukanigai.

7) **Ingatusai**,

8) **Beajesai**,

9) **Beresai**,

10) **Tendeaesai**.
 
::: ** ''Pietų grupė'' **:

a) centrinis pogrupis:

11) **[[Tobai]]**:
: XVI–XVII a.
* Komekekai,
* Nogogajesai,
* Natikai,
* Mogosmai,
* Čirokinai,
* Tapikosikai,
* Dapikosikai.

: XIX–XX a.
* Tarolekai (Bolivijos tobai),
* Vakarų tobai,
* Njačilamolnekai (Sombrero Negro tobai),
* Rytų tobai:
** Takisčekai,
** Laaganjasikai,
** Šivlikai,
** Tagnjilekai,
** Dapigenlekai (Dapikosikai),
** Olecheganalai,
** Iolopiai.

12) **[[Pilagai]]**,

13) **[[Agilotai]]**,

14) **Karaimai**.

b) pietų pogrupis :

15) **[[Mokoviai]]**:

: XVII–XVIII a.
* Mohojai,
* Agilotai,
* Palomai:
** Labradiljosai.
* Kopognai,
* Pelonesai,

XVIII–XIX-XX a.
* Chogongaekai,
* Sanchavjerinai,
* Sampedrinai,
* Kalčinerai,
* Kapiljerosai,
* Noenagasekai,
* Isčipileekai.

16) **[[Abiponai]]**:

: XVII a.
* Čaguahasagesai,
* Estojubekai.

: XVIII–XIX a.
* Rukahesai arba Riikahai,
* Naketagesai,
* Akagitagauehekai

## Nuorodos
* Gvajkurų aprašymas ir skirstymas
Ramunėlė Jankevičienė

**Ramunėlė Jankevičienė** (g. 1933 m. birželio 19 d. Kaune) – Lietuvos botanikė, biomedicinos mokslų daktarė; biologijos mokslų kandidatas. 1968 m.

## Biografija
Vyras Karolis Jankevičius. 1956 m. baigė Leningrado universitetą. 1957–1959 m. dirbo Biologijos institute, 1959–1992 m. Botanikos institute.

Mokslinių tyrimų sritys – Lietuvos flora, Lietuvos botanikos istorija, augalų apsauga, sistematika.

## Bibliografija
* Lietuvos TSR flora, su kitais, t. 2-6 1961-1980 m.
* Lietuvos TSR nacionalinis parkas, su kitais, 1981 m.
* Lietuvos TSR augalijos apsaugos pagrindai, su kitais, 1986 m., rusų k.
* Rūšies integracijos sistema, su kitais, 1986 m., rusų k.
* Baltijos šalių flora, su kitais, 3 t. 1993-2003 m., anglų ir rusų k.
* Vasarą žydintys augalai, 1988 m.
* Rudenį žydintys augalai, su Ž. Lazdauskaite, 1991 m.
* Botanikos vardų žodynas, 1998 m.

## Įvertinimas
* 1965 m. LTSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Karolis Jankevičius

**Karolis Jankevičius** (1924 m. lapkričio 22 d. Šiauliuose – 2010 m. spalio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos botanikas, mikrobiologas, gamtosaugininkas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1945–1950 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Gamtos mokslų fakultete. 1950–1953 m. VU dėstytojas. 1953–1959 m. Biologijos instituto, 1959–1981 m. Botanikos instituto direktorius. 1957–1961 m. dar ir pirmasis žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ vyr. redaktorius. 1960–1982 m. pirmasis atkurtos Lietuvos gamtos apsaugos draugijos pirmininkas. 1964 m. biologijos mokslų kandidatas. 1981–1991 m. Botanikos instituto Hidrobotanikos laboratorijos vadovas; 1990 m. profesorius. Nuo 1997 m. VšĮ „Grunto valymo technologijos“ konsultantas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios kryptys: aplinkos apsauga, gėlųjų vandenų ir grunto mikrobiologija, Lietuvos gamtos apsaugos istorija. 15 patentų, 16 išradimų autorius.

## Bibliografija

* Biologijos mokslo pasiekimai tarybų Lietuvoje: medžiaga lektoriui / Karolis Jankevičius, Julius Kazlauskas. – Vilnius: Žinija, 1967. – 16 p.
* Šiaurinės Kuršių marių dalies planktoninių organizmų vystymosi fiziologiniai-biocheminiai pagrindai (su kitais), 1978 m., rusų k.
* *Влияние термического режима водохранилища – охладителя Литовской ГРЭС на его гидробионты* (su kitais). – Vilnius: Mokslas, 1981. – 167 p.
* Organizmo ir jo virškinamojo trakto mikrofloros obligatinė simbiozė (su kitais), 1989 m., rusų k.
* Aplinkos apsaugos terminų žodynas / sud. Vytautas Raškauskas, Karolis Jankevičius, Petras Zajančkauskas. – Vilnius: LRAM, 2000. – 518 p. – ISBN 9986-566-94-0
* Lietuvos aplinkosaugos raida / Karolis Jankevičius, Juozas Stasinas. – Vilnius: ABO, 2000. – 319 p.: iliustr. – ISBN 9986-427-16-9
* Aplinkos biologinis valymas / Karolis Jankevičius, Rapolas Liužinas. – Vilnius: Apyaušris, 2003. – 343 p.: iliustr. – ISBN 9955-609-00-1
* Gamtos riterio lobiai: atsiminimų knyga apie gamtosaugininką Viktorą Bergą / Karolis Jankevičius, Juozas Stasinas. – Vilnius: ABO, 2007. – 231 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-427-20-9
* Ekologijos terminų aiškinamasis žodynas: lietuvių-anglų-vokiečių-rusų kalbomis / Algimantas Paulauskas, Karolis Jankevičius, Rapolas Liužinas, Vytautas Raškauskas, Petras Zajančkauskas. – Vilnius: Grunto valdymo technologijos, 2008. – 503 p. – ISBN 978-609-95044-0-7


## Įvertinimas
* 1976 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)
* 1980 m. LSSR nusipelnęs gamtos apsaugos darbuotojas

## Šaltiniai

## Literatūra
* Profesorius Karolis Jankevičius / sud. Rapolas Liužinas, Ieva Paunksnytė. – Vilnius: Apyaušris, 2011. – 111 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-609-60-5
KamAZ-43118

**KamAZ-43118** – bortinis vilkikas gaminamas Kamos automobilių gamykloje (KamAZ) Tatarstane (Rusija).

## Techniniai duomenys
* Ratų formulė – 6x6
* Svorio parametrai
** Sukomplektuoto vilkiko masė, kg – 10400
** Keliamoji galia, kg – 10000
** Pilna masė, kg – 20700
* Variklis
** Modelis – KAMAZ 740.30-260 (Euro-2)
** Tipas – dyzelinis su turboįputimu
** Galia kW(a.j.) – 191(260)
** Cilindrų skaičius ir išdėstymas – 8, V-formos
** Darbinis tūris, l – 10,85
* Pavarų dėžė
** Tipas – mechaninė
** Pavarų skaičius – 10
* Kabina
** Tipas – įrengta virš variklio
** Įranga – su miegamąja vieta
* Ratai ir padangos
** Ratų tipas – diskiniai
** Padangų tipas – pneumatinės
** Padangų dydis – 425/85 R21 (1260x425-533R)
* Platforma
** Platforma bortinė, su metaliniais atlošiamais bortais
** Vidiniai išmatavimai, mm – 6100х2320
** Bortų aukštis, mm – 500
* Bendros charakteristikos
** Didžiausias greitis, km/h – 90
** Maksimali galima sunkvežimio įveikimo įkalnė, % ne mažiau, – 31
** Posūkio spindulys, m – 11,5

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Lietuvos futbolas 1994 m.

**Lietuvos futbolo varžybos 1994 m.** – futbolo varžybos, vykusios Lietuvoje 1994 metais.

## Lygos

Pagrindinės pirmenybės organizuotos vieningoje lygoje.

## Taurės

## Tarptautinė arena
### UEFA klubiniai turnyrai

UEFA taurių turnyruose dalyvavo 2 Lietuvos komandos:
* Vilniaus „Žalgiris“ (Taurių taurė);
* Mažeikių ROMAR (UEFA taurė).

### Rinktinė

Lietuvos vyrų futbolo rinktinė sužaidė 8 rungtynes. Rinktinė debiutavo Europos futbolo čempionato atrankos turnyre.

## Moterys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuania 1993/94 (Rsssf.org)
Vyžuona

**Vyžuona** vadinami geografiniai objektai Aukštaitijoje:

* ežeras Rokiškio rajone;
* upė Utenos rajone;
* upė Rokiškio rajone;
* kaimas Rokiškio rajone.
Vyžuona (Rokiškis)

**Vyžuona** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio, prie Vyžuonos ežero ir Vyžuonos upės ištakų. Praeina kelias , aplink – miškai. Stovi paminklinis akmuo 1943 m. spalio 13 d. vokiečių sudegintiems Miliūnų, Šlapekių ir Lauciūnų kaimams.

## Gyventojai

## Šaltiniai