open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žydrė

žr. tekstą

**Žydrė** (*Muscari*) – smidrinių (*Asparagaceae*) augalų gentis. Genties pavadinimas nuo lotynų kalbos žodžio *muscus* – muskusas. Tai žemos ar vidutinio dydžio svogūninės žolės, turinčios belapį žiedstiebį. Lapai pamatiniai, lancetiški. Žiedai maži, kvapūs, sukrauti kekėse. Žydi balandžio – birželio mėn. 

Gentyje yra apie 50 rūšių, paplitusių Vidurio Europoje, Viduržemio pajūrio šalyse, Kaukaze, Vidurinėje Azijoje, Šiaurės Afrikoje, Irane. Lietuvoje darželiuose kaip dekoratyviniai augalai auginama:
*Kuoduotoji žydrė (*Muscari comosum*). Auginama darželiuose. Dekoratyvinis augalas.
*Kekinė žydrė (*Muscari racemosum*). Lapai linijiški, žemyn išsilenkę. Dekoratyvinis augalas. Auginama darželiuose.
*Smulkiažiedė žydrė (*Muscari botryoides*). Lapai linijiški, iki 8 mm pločio, statūs. Auginamas kaip dekoratyvinis augalas darželiuose.
*Plačialapė žydrė (*Muscari latifolium*). Auga soduose, sodybų gėlynuose. Lapai su trumpais plaukeliais.
*Armėninė žydrė (*Muscari armeniacum*). Gana dažnai auginama sodybų gėlynuose, kapinėse.
Sunizmas

**Sunitai** – ortodoksinės islamo religinės krypties (**Suni islamo**, **سُنِّيّ** – *sunnīy*) pasekėjai. Sunitai religinio mokymo šaltiniu laiko ne tik Koraną, bet ir Suną.

Sunitų įstatymas yra Koranas ir Mahometo pavyzdys, tai gausiausia islamo kryptis.

Vyrauja Arabijos pusiasalyje, Artimuosiuose rytuose, Šiaurės Afrikoje, Vidurinėje Azijoje, Turkijoje, Pakistane, Bangladeše, Indonezijoje ir Malaizijoje, nemažos grupės gyvena Irake, Azerbaidžane, Rusijoje, Afganistane.

## Istorija
Islamo pasaulyje politiniai nesutarimai dažnai virsdavo religiniais nesutarimais – pats pirmas toks nesutarimas kilo 30 metų po Mahometo mirties, kai musulmonai pradėjo pilietinį karą, po kurio atsirado keturios islamo šakos, iš kurių dvi buvo panašios į šių dienų sunizmą. Viena iš pagrindinių pirmojo pilietinio karo priežasčių buvo ta, kad sukilėliai Irake ir Egipte atsisakė pripažinti trečiojo kalifo ir jo gubernatorių valdžią. Dabartiniai musulmonų religiniai nesutarimai tarp sunitų ir šiitų tebevyksta Irake.

## Taip pat skaitykite
* Šiizmas
* Ibadizmas
* Vahabitai - musulmonų sunitų sekta.
Šiizmas

**Šiizmas** ( – ‘pasekėjai’) – šiitų islamo kryptis. Šios religinės krypties pasekėjai – šiitai, laikantys kalifo Ali palikuonis teisėtais musulmonų dvasios vadovais. Tai antra pagal dydį islamo šaka, kuriai priklauso apie 15 % musulmonų. Irane – 89 %, Azerbaidžane – 85 %, Bahreine 70 % ir Irake – 62 % sudaro daugumą. Didžiausia Libano religinė grupė taip pat yra šiitai (36 %). Didelę dalį gyventojų šiitai sudaro Jemene (49 %), Kuveite (30 %), Pakistane (15–20 %), Sirijoje (15–20 %), Jungtiniuose Arabų Emyratuose (16 %), Saudo Arabijoje (10–15 %), Afganistane (13 %), Tadžikijoje (5 %), Omane ir Brunėjuje. Mažesnės šiitų grupės gyvena kitose Persijos įlankos regiono šalyse, Arabijos pusiasalyje ir Afrikos šalyse.

Pagrindinės kryptys – dvylikos imamų, ismailitai, zeiditai. Mažesnės, labiau nutolusios nuo tradicinio islamo – alavitai, aleviai, drūzai. Alavitų denominacija turi valstybinį statusą Sirijoje, zeiditai vyrauja Jemene.

## Dvylika imamų
Didžioji dauguma šiitų tiki, kad po pranašo Mahometo valdė dvylika jo teisėtų įpėdinių imamų.

## Šiitų politinio aktyvumo šimtmetis
* 1918–1921 m. Irako šiitai suvaidino pagrindinį vaidmenį sukilime prieš britų okupaciją.
* 1968 m. pasaulietinė Baath partija paėmė valdžią Irake ir šiitų aktyvistai buvo priversti pasitraukti į pogrindį.
* 1979 m. Irano revoliucija šiitų musulmonų dvasininkus paskyrė į atsakingus postus. Naujasis režimas įpareigojo paremti islamistų judėjimą kitur.
* 1982 m. Libane, remiant Iranui ir Sirijai, buvo sukurta politiškai galinga Hezbollah (Dievo partija), siekianti valdyti Libaną.
* 1991 m. Šiitai siekė valdžios Irake, bet diktatoriaus Sadamo Huseino armija žiauriai susidorojo, nužudė tūkstančius žmonių.
* 2005 m. rinkimuose į Irako parlamentą (Nacionalinę asamblėją) šiitai gavo daugumą balsų, o sunitai boikotavo šiuos rinkimus.

## Taip pat skaitykite
* Sunizmas
* Ibadizmas
* Asasinai – karinga šiitų sekta.
Miltagrybis

**Miltagrybis** (*Clitopilus*) – papėdgrybių (*Basidiomycetes*) klasės, gijabudinių (*Entolomataceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga:
* Miltagrybis vyšninis (*Clitopilus prunulus*)

## Rūšys

* *Clitopilus acerbus*
* *Clitopilus albovelutinus*
* *Clitopilus alutaceus*
* *Clitopilus amarellus*
* *Clitopilus angustisporus*
* *Clitopilus ardosiacus*
* *Clitopilus aureicystidiatus*
* *Clitopilus australis*
* *Clitopilus azalearum*
* *Clitopilus balearicus*
* *Clitopilus brunneus*
* *Clitopilus brunnescens*
* *Clitopilus byssisedoides*
* *Clitopilus caelatoideus*
* *Clitopilus carlottae*
* *Clitopilus cedretorum*
* *Clitopilus claudopus*
* *Clitopilus collybioides*
* *Clitopilus conchatus*
* *Clitopilus conicus*
* *Clitopilus crepidotoides*
* *Clitopilus crystallinus*
* *Clitopilus cupressicola*
* *Clitopilus cyathiformis*
* *Clitopilus densifolius*
* *Clitopilus dingleyae*
* *Clitopilus eccentricus*
* *Clitopilus fibulata*
* *Clitopilus finnmarchiae*
* *Clitopilus fuligineus*
* *Clitopilus fuscofarinaceus*
* *Clitopilus galerinoides*
* *Clitopilus geminus*
* *Clitopilus gibbosus*
* *Clitopilus griseolus*
* *Clitopilus griseosporus*
* *Clitopilus hawaiiensis*
* *Clitopilus heterosporus*
* *Clitopilus himantiigenus*
* *Clitopilus hispanicus*
* *Clitopilus hondensis*
* *Clitopilus horakii*
* *Clitopilus hygrophoroides*
* *Clitopilus ilicicola*
* *Clitopilus incarnatus*
* *Clitopilus iti*
* *Clitopilus lactariiformis*
* *Clitopilus laetus*
* *Clitopilus lateralipes*
* *Clitopilus lateritius*
* *Clitopilus luteocinnamomeus*
* *Clitopilus lutetianus*
* *Clitopilus mairei*
* *Clitopilus maleolens*
* *Clitopilus marasmioides*
* *Clitopilus melleus*
* *Clitopilus melleopallens*
* *Clitopilus mordax*
* *Clitopilus multilamellatus*
* *Clitopilus muritai*
* *Clitopilus mustellinus*
* *Clitopilus mycenoides*
* *Clitopilus naucoria*
* *Clitopilus nitellinus*
* *Clitopilus nitellinoides*
* *Clitopilus nuciolens*
* *Clitopilus obscurus*
* *Clitopilus obtusatulus*
* *Clitopilus ochraceopallidus*
* *Clitopilus pallens*
* *Clitopilus pallidogriseus*
* *Clitopilus parilis*
* *Clitopilus paurii*
* *Clitopilus peculiaris*
* *Clitopilus pegleri*
* *Clitopilus perplexus*
* *Clitopilus perstriatus*
* *Clitopilus piperatus*
* *Clitopilus pleurogenus*
* *Clitopilus porcelanicus*
* *Clitopilus praesidentialis*
* *Clitopilus priscuus*
* Miltagrybis vyšninis (*Clitopilus prunulus*)
* *Clitopilus pseudonitellinus*
* *Clitopilus pseudopiperitus*
* *Clitopilus pulchrispermus*
* *Clitopilus radicatus*
* *Clitopilus reticulatus*
* *Clitopilus rhizogenus*
* *Clitopilus russularia*
* *Clitopilus semiarboricola*
* *Clitopilus stanglianus*
* *Clitopilus stipitatus*
* *Clitopilus subcaespitosus*
* *Clitopilus tasmanicus*
* *Clitopilus tergipes*
* *Clitopilus testaceus*
* *Clitopilus tillii*
* *Clitopilus umbrosus*
* *Clitopilus variisporus*
* *Clitopilus vernalis*
* *Clitopilus verrucosus*
* *Clitopilus villosus*
Cezis

**Cezis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Cs**, eilės numeris 55.

Tai IA grupės cheminis metalas. Atominis skaičius 55, atominė masė 132,9054. Oksidacijos laipsnis junginiuose +1. Gamtoje yra vienas stabilus izotopas, 133Cs. Minkštas sidabriškai baltas metalas. Lydymosi temperatūra 28,45&nbsp;°C, virimo 708&nbsp;°C, tankis 1900 kg/m³. Labai aktyvus ore, savaime užsiliepsnoja. Su vandeniu reaguodamas sprogsta. Aukštesnėje negu 300&nbsp;°C temperatūroje redukuodamas silicį, ardo stiklą. Su gyvsidabriu, sidabru, stibiu, bismutu, šarminiais ir šarminiais žemės metalais sudaro lydinius. Jo lydiniai vartojami vakuuminėse lempose kaip geterai, radioterapijoje (organizmą veikia jo skleidžiami spinduliai). Cezis ir stroncis yra pačios kenksmingiausios atliekos, susidarančios gaminant atominę energiją.

Jį 1860 metais atrado R. Bunzenas ir G. Kirchhofas (Vokietija).

## Pavadinimo kilmė

Elemento pavadinimą lėmė tai, kad cezio spektras pasižymi dviem mėlynomis linijomis ( – pilkai melsvas). Pagal spektro spalvą taip pat pavadintas rubidis.

## Savybės

### Fizikinės savybės

Cezis yra labai minkštas, plastiškas, blyškus metalas. Jo lydymosi temperatūra yra 28,4 °C, t. y., jis yra skystas beveik kambario temperatūroje. Taip pat cezis turi gana mažą virimo temperatūrą 641 °C. Jo junginiai dega mėlyna arba violetine spalva.
Generolo Bernardo O'Higinso bazė

**Generolo Bernardo O’Higinso bazė** () – Čilės mokslinė-karinė bazė šalia Antarktidos pusiasalio (čiliečiai tą teritoriją vadina O’Higinso žeme) esančioje Isabelės Rikelmės salelėje. Yra aerodromas, mokykla. Administraciškai bazės gyvenvietė vadinama ***Puerto Kovadonga*** (*Puerto Covadonga*) ir laikoma Antarktidos komunos sostine (Čilės Antarktidos provincijos pretenzijų teritorijoje). Bazė pavadinta Čilės nacionalinio didvyrio Bernardo O’Higinso garbei.

Bazė įkurta 1948 m., vykdant Antrąją Čilės ekspediciją, prezidento Gabrielio Gonsaleso Videlos įsaku. 1991 m. bazėje Vokietija pastatė savo antarktinį radijo bangų imtuvą.

Per žiemą Puerto Kovadongoje lieka apie 20 gyventojų (daugiausia karinis personalas), vasarą atvyksta mokslininkų personalas ir būna apie 50–60 gyventojų.

## Šaltiniai
Šalpusnis

**Šalpusnis** (*Tussilago*) – astriečių (*Asterales*) eilės astrinių (*Asteraceae*) šeimos daugiamečių augalų gentis.

Pavadinimas kilęs iš lotynų kalbos žodžio *tussis* – kosulys ir *agere* – judintis.

Vienintelė Lietuvoje auganti rūšis:
* Ankstyvasis šalpusnis (*Tussilago farfara*)

Šalpusnis - vaistinis augalas. Jo lapai vartojami kaip vaistas nuo kosulio.
Citrinukas

**Citrinukas** (*Gonepteryx rhamni*) – baltukų (*Pieridae*) šeimos drugys. Patinas geltonas, patelė šviesiai gelsva. Kiekvieno sparno viduryje yra oranžinė dėmelė. Vikšrai gyvena ant šaltekšnių. Drugys aptinkamas pamiškėse, miško aikštelėse, pievose. Pradeda skraidyti anksti pavasarį, balandžio mėn. Lietuvoje dažna rūšis. Paplitusi Europoje, Šiaurės Afrikoje, Azijoje iki Japonijos.


(MHNT) Gonepteryx rhamni - Préserville France - male dorsal.jpg|*Gonepteryx rhamni* ♂ 
(MHNT) Gonepteryx rhamni - Préserville France - male ventral.jpg|*Gonepteryx rhamni* ♂  △
(MHNT) Gonepteryx rhamni - Foret de Bouconne France - female dorsal.jpg|*Gonepteryx rhamni* ♀
(MHNT) Gonepteryx rhamni - Foret de Bouconne France - female ventral.jpg |*Gonepteryx rhamni* ♀ △
Aerostatas

**Aerostatas** – lengvesnis už orą skraidymo aparatas, pakilimui naudojantis Archimedo dėsnį. Būna dviejų rūšių aerostatai: nevaldomieji (dažniausiai – įvairūs karšto oro ar lengvesnių už orą dujų balionai) ir valdomieji (dažniausiai – dirižabliai).

Pirmąjį aerostatą, keliamą įkaitinto oro, 1783 m. suprojektavo ir pagamino broliai E. ir F. Mongolfjė (Prancūzija). Pirmąjį valdomą aerostatą 1852 m. išbandė taip pat prancūzas A. Žifaras.

## Terminologija

Terminas **aerostatas** naudojamas apibūdinti bet kokį orlaivį, kuris išsilaiko aukštyje pirmiausiai naudodamasis aerostatiniu plūdrumu.

Lietuviškoje literatūroje gana ilgai vietoje termino „aerostatas“ buvo vartojamas terminas orlaivis (dabar vartojamas platesne reikšme), nes aerostato skridimo principas labai primena laivo plūdrumą: panašiai, kaip laivas dėl mažo tankio išstumiamas iš vandens, taip ir aerostatas išstumiamas iš apatinių atmosferos sluoksnių.

JAV Vyriausybės atskaitomybės tarnyba terminą „aerostatas“ vartoja kita reikšme, kad atskirtų statiškai pririštą balioną nuo laisvai skraidančio orlaivio.

## Tipai

### Oro balionai

Oro balionas yra aerostatas, kuris neturi varomosios jėgos ir būna pririštas prie ilgos virvės arba laisvai dreifuoja su vėju. Šie balionai naudojami meteorologijai ir sportui.

## Keliamosios dujos
Tam, kad aerostatas kiltų į orą, keliamosios dujos turi būti lengvesnės (mažesnio tankio) už aplinkinį orą. Karšo oro balionas yra atviras apačioje, tai leidžia karštam orui patekti į baliono vidų, o dujų balionas yra uždaras, ir tai neleidžia keliamosioms dujoms ištrūkti. Dažniausiai naudojamos keliamosios dujos yra vandenilis, anglies dujos ir helis.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Skraiduolis.lt straipsnis „Pirmieji aerostatai Vilniuje“ (archyvuota: https://web.archive.org/web/20090216235717/http://lizdas.lt/aviacija/lietuva/first_aerost.htm)
Pantoteno rūgštis

**Pantoteno rūgštis**, B grupės vitaminas. Dipeptidas. Susideda iš aminorūgšties beta – alanino ir dioksimetilsviesto rūgšties. Randama visuose organizmuose.

## Šaltiniai
Daugiausia pantoteno rūgšties yra mielėse, kiaušinio trynyje, galvijų kepenyse, žemės riešutų sėklose.

## Savybės
Pantoteno rūgštis tirpsta vandenyje, yra antioksidantas.

### Poveikis
Svarbi baltymų, angliavandenių, riebalų apykaitai (skaidymui). Taip pat reikalinga sveikų plaukų augimui.

### Poreikis
Žmogaus organizmui per parą reikia 5–10 mg pantoteno rūgšties.

### Trūkumas
Trūkumas pasireiškia labai retai, yra šiek tiek dažnesnis senstant. Dėl pantoteno rūgšties stokos organizme prasideda dermatitas, blunka vilnos, plunksnos, slenka plaukai, sutrinka kai kurių organų funkcijos, antikūnių sintezė.

### Perteklius
Simptomai nežinomi
Malūnsparnis

**Malūnsparnis** (arba *autožyras*) – panašus į lėktuvą rotorinis skraidymo aparatas, turintis besisukantį sraigtą. Malūnsparnis ir sraigtasparnis yra skirtingi orlaiviai, nes *malūnsparnio* viršutinis sraigtas, skirtingai nei sraigtasparnio, nėra varomas variklio, jį įsuka judantis priešpriešinio oro srautas. Malūnsparniui stumiamąją jėgą suteikia orlaivio gale arba priekyje esantis, variklio varomas propeleris. Malūnsparniui pakilti reikia daug trumpesnio tako negu lėktuvui, o nutūpti gali beveik vertikaliai.

1923 m. pirmąjį *malūnsparnį* sukūrė ispanas Juan de la Cierva. Iki sraigtasparnių sukūrimo malūnsparniai buvo gana paplitusi skraidymo aparatų rūšis, nes galėjo kilti nuo labai trumpų pakilimo takų, o leistis – beveik vertikaliai.


VPM M-16 engine and rotor.JPG|Autožyro viršutinis rotorius, varomasis rotorius ir *Subaru* variklis, sumontuoti ant VPM M-16 autožyro.


## Šaltiniai
Kalėdos

**Kalėdos** arba **šventos Kalėdos** – senas šaknis turinti žiemos saulėgrįžos, saulės sugrįžimo šventė.

Saulės sugrįžimo šventės sparčiai formavosi atsiradus žemdirbystei ir gyvulininkystei. Saulės sugrįžtant būdavo pradedama laukti lapkričio gale, o gruodžio pabaigoje, Saulei „apsigręžus“ – t. y. įvykus solsticijai, atliekamos apeigos, trukdavusios porą savaičių. Laukimo laiką krikščionybė sutapatino su adventu. Gruodžio 25 d. nuo seno laikyta saulės atgimimo diena. Mitros garbinimas buvo išpopuliarėjęs Romos imperijoje. Buvo siejamas su graikų Heliju bei romėnų Sol Invictus. Romėnų kalendoriuje „354 m. chronografas“ užsimenama, kad gruodžio 25 d. švenčiama „nenugalimojo“ gimimo šventė (N·INVICTI·CM·XXX). Nuo XII a., o ypač XVIII–XIX a. paplito teorija, kad Kalėdos švenčiamos gruodžio 25 d. todėl, kad tą dieną romėnai šventė *Natalis Invicti* šventę. Europoje, paplitus krikščionybei, senosios tradicijos susipynė su naujomis, Kalėdas imta minėti kaip Jėzaus gimimo šventę. Manoma, dėl spaudimo iš pagonių dalyvauti tradicinėse saulės sugrįžimo apeigose (gruodžio 25 d. pagal Grigaliaus ir sausio 6 d. pagal Julijaus kalendorius).

Kristaus gimimo istorija daugiausia remiasi Mato ir Luko evangelijomis. Pagal šias evangelijas Kristų pagimdė mergelė Marija Betliejuje, kur ji su savo vyru Juozapu buvo laikinai apsistoję. Pasekėjų manymu, Kristaus gimimas – tai išsipildžiusios judaizmo pranašystės apie mesiją (pranašą). Dabar laikoma, kad Jėzus gimė gruodžio 25 dieną, nors dėl tikslios gimimo datos nėra vieningos nuomonės. Kai kurie į ją žiūri kaip į simbolinę Kristaus Šviesos atėjimo šventę.

Dabar Kalėdos švenčiamos beveik visame pasaulyje, dažnai suliejant vietines ir jau globaliosios kultūros dalimi tapusias tradicijas. Šiuolaikiniame pasaulyje Kalėdos tapo ekonomiškai itin svarbia švente, susieta su dovanų pirkimu ir dovanojimu, Kalėdų Seneliu, Kalėdų eglutėmis ir pan. Eglės puošimas Kalėdoms pradėtas XVI a. viduryje Vokietijoje. XIX a. iš čia jis paplito Lenkijoje, Rusijoje, pasiekė ir Lietuvą. Ji daugelio tautų yra laikoma gyvybės ir atsinaujinimo jėgos įsikūnijimu, kaip amžinai žaliuojantis medis.

## Etimologija
Šventės pavadinimas *Kalė̃dos* kilęs nuo žodžio *kalėdà* „Kalėdų dovana, išmalda, duoklė kunigui“. Tai skolinys iš slavų kalbų – , , , , ,  „Kalėdos, kalėdojimas, kalėdinis dainavimas“ 
Vaizdas:Eglute.jpg||Eglutės papuošalas
Vaizdas:ArbolNavidadKedainiai01.JPG|Kalėdinė eglutė Kėdainiuose
Vaizdas:Christmas train in Vilnius (2014).jpg|Kalėdinis traukinukas Vilniuje 2014 m.


## Šaltiniai

## Literatūra
* Pranė Dundulienė. „Lietuvių šventės: tradicijos, papročiai, apeigos“
* Pranė Dundulienė. „Lietuvos etnologija“
Romos Katalikų Bažnyčia

**Katalikų Bažnyčia** (), dar vadinama **Romos Katalikų Bažnyčia** () – pagal tikinčiųjų skaičių yra didžiausia krikščionių bažnyčia pasaulyje. 2024 m. Katalikų Bažnyčiai priklausė 1,28 mlrd. žmonių (katalikų). Tai didžiausia pasaulio vieningą organizaciją turinti religija. Bažnyčiai vadovauja popiežius, t. y. Romos vyskupas (nuo 2025 m. – Leonas XIV). Katalikų bažnyčia taip pat apima 23 unitų arba Rytų apeigų bažnyčias.

Romos Katalikų Bažnyčia apibrėžia save taip: „Katalikų Bažnyčia, kuriai vadovauja Petro įpėdinis“ – t. y. popiežius – „ir komunijoje su juo esantys vyskupai.“  Bažnyčia moko, kad ji yra įkurta Jėzaus Kristaus žmonijos išgelbėjimui.

## Istorija
Žodis *katalikas* kilęs iš graikų kalbos būdvardžio *καθολικός*, *katholikos*, iš frazės „kath' holou“, sudarytos iš kata „apie“ + holos „visuma“ kilmininko, pažodžiui *apie visumą*, laisvai verčiant „universalus“. Bažnyčios naudojančios šį žodį savo pavadinime tuo tiesiogiai nurodo, kad pretenduoja būti viena, visuotine Kristaus įkurta Bažnyčia.

Katalikų Bažnyčia nuolat vadina save šiuo vardu, mažiausiai nuo II amžiaus pradžios, kai sąvoka *Katalikų Bažnyčia* pradedama minėti Šv. Ignacijaus iš Antiochijos raštuose.

Maždaug apie 100 m. kaip miesto ir apylinkių krikščionių bendruomenės vadovai iškilo dabartiniai Bažnyčios hierarchai – vyskupai. Per pirmuosius tris amžius susiformavo bažnytinės provincijos. Bažnytinė provincija apima keletą vyskupijų ir jai vadovauja metropolitas arba arkivyskupas. Katalikų bažnyčioje metropolitai savo reikšmę prarado ir liko tik kaip formalus titulas. Iki 451 m. išsiskyrė penki „svarbūs“ metropolitai, kurie tapo patriarchais (Romos, Konstantinopolio, Aleksandrijos, Antiochijos ir Jeruzalės).

## Šaltiniai
Deguonis

**Deguonis** – cheminis elementas, dažnas ne tik Žemėje, bet ir visoje Visatoje. Skystas ir kietas molekulinis deguonis (O2) yra šviesiai žydros spalvos, skystas ar kietas ozonas (O3) yra sodresnės mėlynos spalvos. Ozono sluoksnis Žemės atmosferoje saugo planetos paviršių nuo radiacijos. Ozonas susidaro iš deguonies (O2) veikiant saulės spinduliams ar elektros iškrovai. Jis oksiduoja beveik visus metalus ir daugumą kitų elementų.

Egzistuoja dar viena deguonies alotropinė atmaina - O8. Šis junginys raudonos spalvos. O8 gaunamas kambario temperatūroje presuojant paprastą deguonį (O2) su G10 jėgos presu.

Gamtoje yra randami trys deguonies izotopai: 16O (99,759 %), 17O (0,037 %) ir 18O (0,204 %).

## Etimologija

Lietuvišką atitikmenį terminui *oxygenium* sugalvojo Jonas Jablonskis, motyvuodamas tuo, kad esminė šio elemento savybė yra dalyvavimas degimo reakcijoje. Kiti tuo metu siūlyti terminai akcentavo tai, kad deguonis įeina į rūgščių sudėtį, todėl buvo siūlomi variantai *rūgštygamis, rūgštadaris* (su rūgštimi siejamas pavadinimas daugelyje Europos kalbų:  ← *sauer*;  ← *oxys*;  ← *kislyj* ir kt.).

## Istorija

Deguonį 1769 m. išskyrė ir aprašė švedų mokslininkas K. Šelė ir nepriklausomai nuo jo 1774 m. anglų mokslininkas Dž. Pristlis. Prancūzų mokslininkas A. Lavuazjė nustatė, kad degimas – tai medžiagų jungimosi su deguonimi reakcija. Buvo manoma, kad deguonis yra būtina visų rūgščių sudedamoji dalis, todėl šis elementas buvo pavadintas *oxygenium* (lot.) – „sudarančiu rūgštį“.

## Panaudojimas
* Medicinoje
* Sprogstamųjų medžiagų gamyboje
* Metalų suvirinime ir pjaustyme
* Metalurgijoje
* Aviacijoje
* Medžiagų deginimui

## Biologinė reikšmė
O2 – vienas iš augalų atliekamos fotosintezės produktų, kuris yra būtinas aerobinių organizmų gyvybinei veiklai. Iš O2 susidaro gyvybę nuo kenksmingų saulės UV spindulių saugantis O3 sluoksnis.

### Fotosintezė ir kvėpavimas

Gamtoje laisvasis deguonis susidaro fotolizės reakcijos metu dėl fotosintezės.

### Kiekis kūne
Laisvojo deguonies dalinis slėgis stuburinių organizmų kūnuose yra didžiausias kvėpavimo sistemoje ir mažėja einant per arterinę sistemą, periferinius audinius ir venines sistemas. Dalinis slėgis yra toks slėgis, kurį deguonis galėtų turėti, jeigu užimtų tūrį.

## Šaltiniai
Spungė

**Spungė** (*Aglais io*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Išskleisti sparnai 50-60 mm dydžio. Kiekvienas sparnas yra su stambia akine dėme. Viršutinė sparno pusė vyšninės spalvos, apatinė – juodai ruda. Skraido liepos – rugsėjo mėn., peržiemoję kovo – gegužės mėn. prie sodybų, pamiškėse, pievose.

Vikšrai juodi, su baltais taškeliais, geltonomis kojomis ir šakotais spygliais. Gyvena ant dilgėlių. Spungė paplitusi Europoje ir Azijoje, Lietuvoje visur gausus drugys.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš žodžio *spungė̃* (‘taškas, dėmelė’). Mokslininkų suteiktas pagal ryškias dėmes ant šio drugelio sparnų.

## Šaltiniai
Realaus laiko operacinė sistema

**Realaus laiko OS**, **RTOS** – operacinės sistemos, garantuojančios programoms minimalų uždelsimą, kuris gali trukti tarp momento, kai tam tikras prietaisas sugeneravo valdantį signalą iki tol, kol programa gaus valdymą. Taip pat garantuojamas ir tam tikrų resursų (pvz., procesoriaus laiko) rezervas. *Realaus laiko OS* naudojamos tais atvejais, kai reikia užtikrinti efektyvų darbą su išoriniais įvykiais, pvz., valdant šviesoforus, lėktuvus, laivus, stakles, robotus ir pan.

Sistemose, dirbančiose realiame laike, skaičiavimų teisingumą sąlygoja ne tik loginis tų skaičiavimų teisingumas, bet ir laikas, per kurį skaičiavimai buvo įvykdyti. Pvz., akivaizdu, kad jei lėktuvą valdanti programa suveiks per vėlai, gali kilti katastrofa. Todėl sistema turi būti prognozuojama ne tik loginiu, bet ir laiko požiūriu (turi būti galimybė iš anksto apskaičiuoti vykdomų užduočių laiką). Laiko prognozė vykdoma, remiantis uždaviniui sunaudotų procesoriaus ciklų skaičiumi (įvykdytų procesoriaus operacijų skaičiumi).

Sistemos, dirbančios realiame laike, turi specifines savybes – jų darbas visada turi būti prognozuojamas (esant tam tikroms sąlygoms, turi būti galimybė pilnai apskaičiuoti procesoriaus ciklų skaičių, kuris gali būti sunaudotas, perduodant valdymą programai), taip pat – turi būti rezervuojamas pakankamas kiekis resursų, kad valdymą perėmusi programa galėtų atlikti reikalingus veiksmus. Galima tarti, kad OS gali dirbti realiame laike, jei ji atitinka šiuos reikalavimus:
* OS darbas turi būti multiprograminis, kad vienu metu veiktų kelios programos, kurių veikimas turi būti pilnai kontroliuojamas OS.
* OS turi valdyti procesų prioritetus.
* OS turi palaikyti prognozuojamus procesų komunikacijos metodus.

Be to, *realaus laiko OS* veikimas turi būti prognozuojamas, kitaip tariant, turi būti žinomi pertraukimų lygiai, sistemos funkcijų charakteristikos ir laikai:
* Maksimalūs uždelsimų laikai, tarp įrenginio sugeneruoto pertraukimo ir valdymo perdavimo tvarkyklei.
* Maksimalūs laikai, kuriuos tvarkyklė sunaudos pertraukimui apdirbti bei pertraukimo prioritetai.
* Bendras pertraukimo uždelsimas (laikas praėjęs nuo pertraukimo pradžios iki vykdymo perdavimo programai).

Dėl šių reikalavimų realiu laiku negali dirbti kai kurios operacinės sistemos, pagrįstos pranešimų eile, pvz., MacOS (iki 9-os versijos imtinai), Microsoft Windows (išskyrus Windows CE) ir pan. Dėl sudėtingumo *realaus laiko OS* sukūrimas kainuoja žymiai brangiau, nei kitų sistemų, dėl laiko apskaitos bei resursų rezervavimo faktinis našumas dažniausiai būna mažesnis, nei kitų panašių sistemų. Tarp populiariausių *realaus laiko OS* labiau žinomos Lynx OS, VxWorks ir QNX. Realiu laiku dirbti sugeba daugelis UNIX versijų bei kai kurios Linux sistemos.
Viena iš tokių Linux distribucijų, Ubuntu Studio su realaus laiko branduoliu, http://ubuntustudio.org/
Joseph Fourier

**Jean Baptiste Joseph Fourier** (**Žanas Batistas Žozefas Furjė**; 1768 m. kovo 21 d. – 1830 m. gegužės 16 d.) – prancūzų matematikas bei fizikas, labiausiai žinomas už Furjė eilučių tyrimus ir pritaikymą. Taip pat jo vardu yra pavadintos Furjė transformacijos.

Gimė Osero mieste Prancūzijoje, siuvėjo sūnus. Mokėsi pas benediktinus, lydėjo Napoleoną Egipto ekspedicijoje, vėliau paskirtas Žemutinio Egipto gubernatoriumi.

Furjė veikalas „Analizinė šilumos teorija“ (*Théorie analytique de la chaleur*, 1822 m.) davė pradžią trigonometrinių eilučių teorijos raidai ir kai kurių bendrų matematinės analizės problemų tyrimams.

## Šaltiniai
Kilnioji vaiva

**Kilnioji vaiva** (*Apatura iris*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Labai gražus ir retas Lietuvos drugys. Gyvena senuose lapuočių ir mišriuose miškuose. Karštomis dienomis tūpia ant miško keliukų ir siurbia vandenį. Vikšrai žali su smulkiais geltonais gumburėliais, o galva su dviem žydrais ragiukais. Mitybinis augalas – blindė.

Kilnioji vaiva paplitusi Vidurio Europoje, randama ir Azijoje. Lietuvoje gyvena ir kita rūšis – puošnioji vaiva (*Apatura ilia*). Šios rūšys morfologiškai labai panašios, atskirti galima pagal dantuką, esantį užpakalinių sparnų skersinės baltos juostos išorėje. Šį dantuką kilnioji vaiva turi, o puošnioji – ne.
Usninukas

**Usninukas** (*Vanessa cardui*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Drugys į Lietuvą atskrenda iš Pietų Europos birželio mėn. Jie yra šviesiai gelsvos spalvos, bet Lietuvoje gimę antrosios kartos drugiai yra tamsesnės geltonos spalvos. Nuo liepos pabaigos iki rugsėjo pabaigos traukia atgal į pietus. Žiemoja šiaurės Afrikoje. Maitinasi usnių, ežeinių nektaru.

Vikšrai pilkai juosvi, su dėmėmis ir taškais bei geltonomis juostomis. Jie gyvena dagių ir usnių susuktuose lapuose. Lėliukė pilkai ruda.
Samizdatas

**Samizdatas** (arba ***savilaida***; , iš  „pats“ +  „leidykla“) – neoficialus, dažnai ir nelegalus knygų, žurnalų ir kitokių leidinių spausdinimas ar dauginimas Tarybų Sąjungoje ir kitose „realaus socializmo“ šalyse. Kartu taip vadinti ir taip išleisti leidiniai. *Samizdato* leidinių pobūdis buvo labai įvairus – nuo apolitiškos kūrybos iki antitarybinės propagandos, nuo nemokamai platinamų lapelių iki komercinių knygų. Samizdato pagalba rašytojai, poetai ir publicistai galėjo reikšti kritiškus ir nuo socialistinio realizmo nukrypstančius tekstus, nes jų nekontroliavo valstybinės institucijos.

## Etimologija

Terminą *samizdat* sugalvojo N. Gloskovas, jaunosios kartos poetas. Jo moderni poezija nebuvo viešai spausdinama. Jis pats mašinėle spausdindavo kūrinius ir dalindavo savo draugams. Ant vieno tokio savo kūrinio parašyta „pats save išleidžia“. Pirminis principas – „pats platinu, pats išduodu“. Pirmą kartą periodiniuose pogrindžio leidiniuose lietuviškas terminas „savilaida“ paminėtas 1975 m. rudenį.

## Istorija

Pradžioje didelė dalis *samizdato* leidinių būdavo spausdinama rašomosiomis mašinėlėmis, kartais – perrašoma ranka. Spausdinimo mašinos buvo naudojamos rečiau. Atsiradus kopijavimo aparatams, dauguma *samizdato* spaudos buvo gaminama kserografijos būdu.

*Samizdato* būdu buvo išleista nemažai šiuo metu visame pasaulyje garsių grožinės literatūros kūrinių, tarp jų Michailo Bulgakovo „Meistras ir Margarita“, Venedikto Jerofejevo „Maskva - Petuškai“.

## Šaltiniai
Sąjūdžio žinios

**Sajūdžio žinios** – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio (LPS) informacijos agentūros biuletenis, pradėtas leisti 1988 m. birželio 13 d. Vilniuje. Dažnai įvardijamas kaip vienas svarbiausių LPS leidinių kartu su kitu laikraščiu „Atgimimas“ ir televizijos laida „Atgimimo banga“.

## Istorija
1988 m. ėjo kaip Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo Tarybos, 1989 m. – Lietuvos Respublikos Sąjūdžio Seimo tarybos leidinys. Leistas nereguliariai – 1988 m. išėjo 60 numerių, 1989 m. – 27, 1992 m. – 4, 1993 m. – 17. Tiražas 1992 m. – 1000–2000 egz., 1993 m. – 2000-4000 egz.

Pirmasis „Sąjūdžio žinių“, tuomet pavadintų „Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio informaciniu pranešimu“, numeris buvo išleistas praėjus dešimt dienų po pirmojo LPS susirinkimo, išrinkus iniciatyvinę grupę ir patvirtinus jos programą. Pirmasis redaktorius buvo filosofas Arvydas Juozaitis, redaktoriaus pavaduotojas buvo architektas Artūras A. Skučas. Iš pradžių leidinys buvo biuletenio formato, jis buvo leidžiamas bei platinamas nelegaliai, kartais − perrašant ranka, vadinamuoju samizdato būdu. Vėliau leidinys perėmė įprasto laikraščio formatą ir buvo pirmasis Lietuvoje, kuris iš samizdato tapo tradiciniu laikraščiu.

„Sąjūdžio žinios“ buvo kuriamos ir spausdinamos primityviais asmeniniais kompiuteriais ir rašomosiomis mašinėlėmis. Tiesa, kompiuterių tuo metu buvo mažai, o su jais elgtis mokėjo taip pat ne kiekvienas, tad laikraščio bendradarbiai laukdavo savo eilės bei dirbdavo naktimis.

## Įtaka
„Sąjūdžio žinios“, bent jau kol pradėjo eiti „Atgimimas“, buvo vienintelis informacijos apie LPS veiklą šaltinis, nes oficiali to meto spauda („Tiesa“, „Komjaunimo tiesa“) apie šį judėjimą nerašė. Todėl, nors ir platinamas nelegaliai, šis biuletenis buvo itin populiarus. Dėl šio išskirtinumo leidinys dažnai buvo nekvestionuojamas, t. y., informacija, pateikta „Sąjūdžio žiniose“, buvo besąlygiškai laikoma tikra.

## Bandymai atgaivinti leidinį
Minint 20-asias LPS metines, kai kurie Sąjūdžio veikėjai prabilo apie galimybę atnaujinti „Sąjūdžio žinių“ leidybą. Jų teigimu, „Sąjūdžio žinios“ galėtų sudaryti alternatyvą korumpuotai ir subjektyviai šiandienos žiniasklaidai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* El. biblioteka
Botas

**Botas** gali reikšti:

* Botas (laivas) – nedidelis laivas (valtis);
* Botas (apavas) – tam tikras kojos apavas;
* Botas (programa) – programa (robotas).
Botas (programa)

**Botas** (santrumpa nuo žodžio *robotas*) – kompiuterio programa, automatizuotai atliekanti tam tikrus veiksmus, kuriuos galėtų atlikti su kompiuteriu dirbantis žmogus.

Dažniau naudojami botai:
* Dirbtinio intelekto – imituojantys žmogų botai, su kuriais galima kalbėtis. Pirmas iš tokių botų – Eliza (botas).
* IRC botai – specifiniai botai, reguliuojantys IRC pokalbius.
* Beždžionės – kompiuterio programų testavimo botai, imituojantys neapgalvotai dirbantį programų naudotoją.
* Paieškos botai (, *spider*) – Interneto botai, ieškantys informacijos žiniatinklyje ir pan.
* Brukalo botai – reklamas siuntinėjantys botai.
Baltagurklis strazdas

**Baltagurklis strazdas** (*Turdus torquatus*) – strazdinių (*Turdidae*) šeimos žvirblinis paukštis.

## Išvaizda
Baltagurklis strazdas didesnis už varnėną. Nuo juodojo strazdo skiriasi balta dėme pagurklyje, o jauniklių sparnai šviesesni. Patino viršutinė kūno dalis matinės juodos spalvos, ties sparnais plunksnų pakraščiai balti. Apatinė kūno pusė juoda, pagurklyje pusmėnulio formos balta dėmė. Snapas rudas. Jaunikliai pilkai rusvi, sparnai šviesūs, pagurklyje dėmės nėra.

Į Lietuvą užklysta baltagurklio strazdo porūšis *Turdus torquatus torquatus*.

## Paplitimas
Paplitęs vakarų Eurazijos kalnuotuose rajonuose. Gyvena Skandinavijos, Balkanų, Kolos, Pirėnų pusiasaliuose, Alpėse, Karpatuose, Kaukazo, Irano kalnuose, Kopetdage (kalnagūbris Turkmėnijos ir Irano pasienyje). Žiemoja Europos pietvakariuose.

## Migracija
Per rudenines migracijas į Lietuvą užklysta pavienių paukščių.

## Biologija
Aptinkamas atvirame landšafte su žemais krūmais, berželiais ir kitais medžiais. Perėjimo laikotarpiu dažniausiai pastebimas miško viršutinėje ir subalpinėje juostose, nors kai kurios poros pakyla iki amžinojo sniego ribos. Taip pat peri pelkėse, kalvotose vietovėse.

Judrus, nebaikštus paukštis. Paprastai laikosi ant žemės. Straksi dideliais šuoliais kaip ir kiti strazdai. Tada girdėti jų čeksėjimas „tak, tak, tak" ar „trek, ček, ček", aštresnis nei juodojo strazdo. Giesmė panaši į strazdo giesmininko.

## Šaltiniai
Furjė eilutė

Matematikoje **Furjė eilutė** – periodinis funkcijos vaizdavimas kaip tokio pavidalo periodinių funkcijų suma;

: x\mapsto e^{inx}=\cos(nx)+i\sin(nx),

kurios yra *e**i x* harmonikos. Pagal Eulerio formulę, eilutė gali būti atitinkamai išreikšta trigonomentinėmis (sin, cos) funkcijomis.

Šios eilutės pavadintos prancūzų matematiko Žano Baptisto Furjė vardu. Furjė pirmasis sistemingai tyrė begalines eilutes, prieš tai tirtas Eulerio, Dalambero ir Danielio Bernulio. Furjė šias eilutes panaudojo šilumos lygties sprendime, kurio pirmuosius rezultatus paskelbė 1807 ir 1811, o 1822 metais išleido *Théorie analytique de la chaleur*. Vėliau Furjė rezultatus patikslino ir formalizavo Dirichlė ir Rymanas.

## Furjė eilučių apibrėžimas
Tarkime, jog *f*(*x*), kompleksinių reikšmių realiųjų argumentų funkcija, yra periodinė su 2π periodu, taip pat jos absoliučios reikšmės kvadrato integralas intervale nuo 0 iki 2π yra baigtinis. Apsibrėžiame

: F_n =\frac{1}{2\pi}\int_{-\pi}^\pi f(x)\,e^{-inx}\,dx=\frac{1}{2\pi}\int_{-\pi}^\pi f(x)(\cos(nx)-i\sin(nx))\,dx.

Tada *f*(*x*) vaizduojamas Furjė eilute:

: f(x) = \sum_{n=-\infty}^{\infty} F_n \,e^{inx}.

Specialiu atveju, kai *f*(*x*) reikšmės yra realieji skaičiai, galima keisti

: e^{inx}=\cos(nx)+i\sin(nx) \,\!

ekvivalenčiu *f*(*x*) vaizdavimu kaip begalinę tiesinę funkcijų \cos(nx) \,\! ir \sin(nx) \,\! kombinaciją:

: f(x) = \frac{1}{2}a_0 + \sum_{n=1}^\infty\left[a_n\cos(nx)+b_n\sin(nx)\right], kur

: a_0 = \frac{1}{\pi}\int_{-\pi}^\pi f(x)dx

: a_n = \frac{1}{\pi}\int_{-\pi}^\pi f(x)\cos(nx)\,dx

: b_n = \frac{1}{\pi}\int_{-\pi}^\pi f(x)\sin(nx)\,dx

kas atitinka F_n = (a_n - i b_n) / 2 \,\! ir F_n = F_{-n}^*.

## Taikymas

Furjė eilutės gali būti naudojamos aprašyti bet kokios formos realių šaltinių determinuotus virpesius, kadangi jie tenkina Dirichlė sąlygas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Diskrečioji Furjė transformacija
* Tolydžioji Furjė transformacija
* Furjė eilučių ir Furjė integralo '''laboratorinis''' naudojant MathCad , R. Vilkas
Karcinoma

**Karcinoma** – vėžio rūšis, epitelinio audinio piktybinis navikas, dažniausia piktybinių navikų rūšis. Dažniau pasitaiko tarp vyresnio amžiaus žmonių.

Rūšys:
* Plokščialąstė karcinoma – susidaro iš dengiamojo epitelio. Dažniausiai pažeidžia odą, plaučius, gerklas, gimdos kaklelį.
* Adenokarcinoma – iš liaukinio epitelio. Dažniausiai susidaro skrandžio, žarnų, gimdos gleivinėje.
* Smulkialąstė (anaplastine) – nediferencijuota. Dažniausiai plaučiuose, skrandyje.

### Klasifikavimas pagal ICD-O
(8010-8790) Epiteliniai
* (8010-8040) Epithelio neoplazma 
* (8050-8080) Plokščiųjų ląstelių neoplazma
** () Plokščiųjų ląstelių karcinoma
* (8090-8110) Bazalinių ląstelių neoplazma
** () Bazalinių ląstelių karcinoma
* (8120-8130) Transitinių ląstelių papilomos ir karcinomos
* (8140-8380) Adenominė ir Adenokarcinominė liauka
** () Adenoma
** () Adenokarcinoma
** () Linitis plastica
** () Insulinoma
** () Glukagonoma
** () Gastrinoma
** () Vipoma
** () Cholangiokarcinoma
** () Hepatocellular karcinoma
** () Adenoidinė cistinė karcinoma
** () Karcinoidinis auglys Vermiform appendikse
** () Prolaktinoma
** () Oncocytoma
** () Hurthle ląstelių adenoma
** () Inkstų ląstelių karcinoma
** () Grawitz auglys
** () Daugybinė endokrininė adenoma
** () Endometrioidinė adenoma
* (8390-8420) Adnexalinė ir odos appendažo Neoplasma
* (8430-8439) Mukoepidermoidinė Neoplasma
* (8440-8490) Cystinė, Mucininnė ir Serumo Neoplasma
** () Cystadenoma
** () Pseudomyxoma peritonei
* (8500-8540) Duktalinė, Lobularinė ir Renalmedullarinė Neoplasma
* (8550-8559) Acinar ląstelių Neoplasma
* (8560-8580) Kompleksinė epitelinė neoplazma
** () Warthin auglys
** () Thymoma
* (8590-8670) Specializuotos gonadinės neoplazmos
** () Lytinio audinio-stromos auglys
** () Thecoma
** () Granulosa ląstelių auglys
** () Arrhenoblastoma
** () Sertoli-Leydig ląstelių auglys
* (8680-8710) Paraganglioma ir Glomus auglys
** () Paraganglioma
** () Pheochromocytoma
** () Glomus auglys
* (8720-8790) Nevusai ir Melanomos
** () Melanocitinis nevusas
** () Piktybinė melanoma
** () Melanoma
** () Nodularinė melanoma
** () Dysplastinis nevusas
** () Lentigo piktybinė melanoma
** () Paviršiumi plintanti melanoma
** () Akralinė lentiginous melanoma, piktybinė

Gydoma operacija, radioterapija, antinavikiniais vaistais.
Gauruotoji unkarija

**Gauruotoji unkarija** dar žinoma kaip **vilkakora** (*Uncaria tomentosa*) – raudinių (*Rubiaceae*) šeimos, *Uncaria* genties žieduotoji liana, kuri auga drėgnuose Centrinės ir Pietų Amerikos miškuose: Gvatemaloje, Peru ir Venesueloje. Indėnai vadina ją *vilcacora*, ispanai – „katės nagu“ (*uña de gato*).

## Naudojimas liaudies medicinoje

*Uncaria* šeimai priklauso daugiau nei 34 rūšių augalai, kurių cheminė sudėtis labai skirtinga. Alkaloidų aptinkama nuo 0,03 iki 3,0 proc. Vaistinių medžiagų (triterpenų, indolinių alkaloidų ir raugų) kiekis priklauso nuo temperatūros ir kitų išorės veiksnių.

Lianos žievę indėnų gydytojai vartoja jau ne vieną šimtą metų. Spėjama, kad *Uncaria tomentosa* galima gydyti onkologinius susirgimus, ir alternatyvios medicinos mėgėjai ją laiko ypatinga priešvėžine priemone, priskirdami klasikinei onkologinių ligų terapijai.

Yra atlikta nemažai cheminės sudėties tyrimų (greta kitų ir Rusijos Medicinos Mokslų Akdemijos Maskvos N. N. Blochino Onkologijos Centre), rodančių kad lianoje esančios medžiagos turi medicinos požiūriu vertingų savybių. Alkaloidai gali padidinti fagocitų skaičių nuo 10 iki 20 proc., o glikozidai stabdo įvairių virusų dauginimąsi. Kai kurios *Uncaria tomentosa* sudėtyje esančios medžiagos neleidžia ląstelėms piktybėti, kitos stabdo jų nekontroliuojamą dauginimąsi.

Tačiau gauti rezultatai nėra pakankami įrodyti, kad *Uncaria tomentosa* preparatais galima gydyti onkologines ligas. Taip pat rekomenduojama vilkakoros vengti žmonėms, kuriems atlikta transplantacija ar išsivystę autoimuniniai sutrikimai, nes vaistažolė stimuliuoja imuninę sistemą. Vilkakoros ekstrakto negalima vartoti kartu su antihipertenziniais vaistais.

Europoje jokie iš *Uncaria tomentosa* pagaminti medikamentai nėra įregistruoti. Jungtinių Amerikos Valstijų ir Kanados vaistų rinkose yra daugiau nei 50 įvairių šio augalo preparatų, tačiau jie vadinami maisto papildais. Lianoje yra nuodingų alkaloidų, todėl jos dalys negali būti vartojamos kaip maistas.
Venediktas Jerofejevas

**Venediktas Vasilijevičius Jerofejevas** (; „Веничка“; 1938 m. spalio 24 d. – 1990 m. gegužės 11 d.) – rusų rašytojas.

## Biografija
Gimė 1938 m. Kolos pusiasalyje. Tėvas tremtinys, kalėjo lageriuose iki Stalino mirties. Mokyklą baigė aukso medaliu. Mokėsi Maskvos Universiteto (įstojo 1955 metais, buvo išmestas 1957-aisiais) ir Vladimiro pedagoginio instituto filologijos (nuo 1961 m.) fakultetuose. Dirbo stiklo taros supirkėju, kūriku, sargu, kelių darbininku, ryšių linijos montuotoju.

## Kūryba

Prozą rašė nuo 1950 m., yra kūrinių „Psichopato užrašai“, „Geroji žinia“, „Vasilijus Rozanovas ekscentriko akimis“, „Maskva - Petuškai“ autorius. Apysaka (kai kas vadina epu) „Maskva – Petuškai“ – įžymiausias jo kūrinys, išleistas rusų, anglų, prancūzų, italų, lietuvių ir kitomis kalbomis. Autoriaus tėvynėje iki perestroikos leistas tik samizdatu.

Mirė 1990 m. gegužės 11 d. Maskvoje nuo gerklės vėžio.

## Šaltiniai
Valgomieji grybai

**Valgomieji grybai** – grybai, tinkami vartoti maistui. Maistine verte jie artimi mėsai, todėl kai kuriose šalyse vadinami „augaline mėsa“. Grybuose nėra chlorofilo, jie negali neorganinių rūgščių paversti organinėmis, kaip augalai. Vykstant medžiagų apytakos procesams pagamina šlapalą, o jų glikogenas yra krakmolo tipo. Tai būdinga tik gyvūnams ar kitiems gyviesiems organizmams.

Lietuvoje auga apie 350 rūšių valgomųjų grybų. Iš jų apie 100 rūšių yra gero ar priimtino skonio, tačiau intensyviai renkama apie 20 rūšių.

## Maistinė vertė
Grybuose yra baltymų ir aminorūgščių. Mineralinių medžiagų kiekiu dažnai prilygsta vaisiams ar daržovėms, o fosforo, kalcio ir kalio kiekiu – mėsai.
Daugiausiai maistingųjų medžiagų yra grybo kepurėlėje, mažiau – kote.
Šviežiuose grybuose vanduo sudaro apie 84–95 % masės, 4–6 % – prastai ar visiškai neįsisavinami junginiai (pvz., chitinas), tad švieži grybai mažai kaloringi, džiovinti – žymiai kaloringesni (pvz., baravykai apie du kartus kaloringesni už žuvį, maistingesni už kiaušinius, dešrą, jų sultinys triskart kaloringesnis už mėsos sultinį).

Senuose grybuose atsiranda maistui netinkamų ar net nuodingų medžiagų: aminų, amidų, šlapalo ir kt. Dėl to maistui rekomenduojama naudoti tik jaunus grybus.

## Nuorodos

* Grybų katalogas
Lygutė

**Lygutė** (*Lullula arborea*) – vieversinių (*Alaudidae*) šeimos žvirblinis paukštis.

## Paplitimas
Lygutė paplitusi nuo Atlanto vandenyno iki Volgos, šiaurėje arealas siekia Suomiją, pietuose tęsiasi iki Irano, Irako, taip pat gyvena Šiaurės Afrikos kalnuose. Lietuvoje lygutė dažnesnė pietinėje dalyje, tačiau šių paukščių mažėja.

## Išvaizda
Skiriamasis požymis – virš akių balsvas antakis. Patino ir patelės virštutinė pusė rusva, su tamsiomis išilginėmis dėmelėmis. Kūno apačia šviesi, pagurklis ir krūtinė išmarginti smulkiomis dėmėmis.

## Elgsena

Gieda malonia trėle „li-li-li liu-liu-liu". Gyvena pamiškėse, kirtavietėse. Mėgsta sausas vietas. Lizdą suka iš sausų žolių stiebelių, šaknelių, smulkių varpinių augalų. Balandžio mėn. deda 3-5 kiaušinius, kurie pilkai balti ir su tamsiomis smulkiomis dėmelėmis. Peri 13-15 dienų, o po 12-13 dienų jaunikliai lizdą palieka.

## Mityba
Suaugėliai jauniklius maitina tik gyvūniniu maistu – įvairiais vabzdžiais ir voragyviais. Patys suaugėliai taip pat lesa žolinių augalų sėklas, žolių daigelius.
Paprastasis kuoduotasis vieversys

**Kuoduotasis vieversys** (*Galerida cristata*) – vieversinių (*Alaudidae*) šeimos žvirblinis paukštis. 

## Išvaizda
Kuoduotasis vieversys yra maždaug dirvinio vieversio dydžio. Patino ir patelės kūno viršutinė pusė pilkšvai rusva, su išilginėmis plačiomis tamsiomis dėmėmis. Ant galvos aukštas, smailus kuodukas. Vairuojamosios plunksnos rusvos. Kūno apatinė pusė balsva, krūtinė dėmėta. Snapas ir kojos blyškiai rudi. Rainelė ruda. Jaunikliai margi, rusvai pilki, nugara išmarginta baltomis ir juodomis dėmėmis. Išsirita apaugę ilgais, balsvai rusvais pūkais. Žiotys geltonos, su oranžiniu atspalviu.

## Paplitimas
Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki šiaurės rytų kinijos, Korėjos pusiasalio, Geltonosios jūros. Šiaurėje arealas siekia pietinę Švediją, Suomių įlanką, Volgos vidurupį, šiaurinę Aralo jūros pakrantę, Balchašą, Zaisano dubumą, Mongolijos Altajų, pietuose tęsiasi iki vidurinės Kinijos, Indostano pusiasalio, šiaurinės Arabijos jūros pakrantės, Viduržemio jūros pakrančių. Gyvena Šiaurės Afrikoje, Viduržemio jūros salose.

Iki XX a. vidurio Lietuvoje kuoduotieji vieversiai buvo gana plačiai paplitę, bet vėliau jų drastiškai sumažėjo. Spėjama, kad šiuo metu šalyje peri iki 10 porų.

## Biologija

Anksčiau gyveno tik pietinių kraštų stepėse, vėliau, arealui pasistūmus į šiaurę, užėmė gana savotišką biotopą. Veisimosi periodu mėgsta iš dalies urbanizuotą kraštovaizdį.

Laikosi atviruose plotuose: ant vejų, kelių sankryžose. Žiemą galima pamatyti miestuose, miesteliuose prie kelių, takų, žmonių dažnai lankomose vietose. Aktyvus tik šviesiuoju paros metu, nėra geras skrajūnas, todėl didesniąją laiko dalį bėgioja žeme. Mėgsta tupėti ant akmenų, stulpų bei tvorų, kartais ant daugiaaukščių pastatų stogų.

Sėslus paukštis. Manoma, kad poros stabilios išlieka net žiemą. Nevengia žmogaus. Giesmė maloni, tylesnė ir įmantresnė nei dirvinio vieversio. Gieda tupėdamas ant žemės, rečiau skrisdamas.

## Dauginimasis
Lizdą suka abu porelės nariai iš žolių stiebelių ir lapelių. Gūžtą iškloja smulkesne žole, kartais plaukais. Dėtyje būna maždaug 5 pilkšvi, rudo atspalvio kiaušiniai su įvairių spalvų dėmelėmis. Peri apie 12 dienų. Jaunikliai lizdą palieka 10 dienų amžiaus.

## Mityba
Minta įvairiu maistu: vabzdžiais, žolių sėklomis ir žaliosiomis dalimis. Mėgsta lankytis sąvartynuose.

## Šaltiniai

## Literatūra
* *Lietuvos fauna: paukščiai, 2 knyga.* Sud. V. Logmanas. – Vilnius: Mokslas, 1991.
Vėžys (reikšmės)

Žodis **vėžys** gali reikšti:
* upinis vėžys – bestuburis gyvūnas, priklausantį nariuotakojų tipui;
* vėžys (liga) – gyvūnų (ir žmogaus) ligų, sukeltų besikaupiančių mutacijų, grupė;
* vėžys (augalų liga) – parazitinių grybų, bakterijų ir kt. patogenų sukeliama augalų liga, kai susidaro augliai, žaizdos.
* Vėžys (astronomija) – žvaigždynas
* Vėžys – vienas iš Zodiako ženklų.
Metastazė

**Metastazė** (gr. **μετάσταση**, kur *μετα~* „kisti“ ir *στάση*, stáse – ligos, pavyzdžiui vėžio, (patologinio prado) plitimas iš vieno organo į kitus, negretimus, ir dėl to susidaręs antrinis patologinis židinys. Vėžio ląstelių buvimas vietiniuose limfmazgiuose nelaikomas metastaze.

Vėžio ląstelės gali atsiskirti nuo pirminio auglio ir per limfinę ir kraujo sistemas persikelti į sveikus audinius bet kurioje kūno vietoje. Nepiktybiniai augliai vystosi lokalizuotai, tuo tarpu piktybiniai augliai gali išplisti. Metastazės yra pagrindinė grėsmė gyvybei sergant vėžiu.

Metastazės dažniau pasitaiko vėlyvosiose vėžio stadijose. Karcinomos dažniau plinta kraujotaka, o sarkomos – limfine sistema. Dažniausios metastazių atsiradimo vietos – antinksčiai, kepenys, smegenys ir kaulai.

Vėžiui išplitus ir susidarius naujam augliui, šis vadinamas antriniu arba metastaziniu augliu. Šio auglio ląstelės yra to paties tipo kaip pirminio auglio, taigi jei krūties vėžys išplinta į plaučius, antrinis auglys plaučiuose yra sudarytas iš pakitusių krūtų ląstelių, o ne plaučių ląstelių.

## Šaltiniai
Nušalimas

**Nušalimas** () – audinių pakenkimas žema temperatūra, kuri sukelia kraujagyslių spazmus. Dėl nušalimo pakinta kraujagyslių sienelės ir sutrinka audinių mityba, vystosi nekrozė.

## Rizikos faktoriai
Daug greičiau nušąla žmogus, jei jis serga širdies kraujagyslių ligomis, diabetu, vartoja tam tikrus vaistus, pvz.: beta blokatorius, vilki plonus drabužius, yra pavargęs, išsekęs, neblaivus ar apsvaigęs.

Dažniausiai nušąlamos kojos, rankos, ausys, nosis ir skruostai. Pirmiausiai ima šalti galūnės: rankų ir kojų pirštai, nes yra toli nuo organizmo šilumos centro, todėl blogiau nei kiti organai aprūpinami krauju.

Siekiant išvengti nušalimo, rekomenduojama šaltyje avėti šiltą neankštą avalynę, vilkėti šiltus drabužius, stengtis kuo mažiau būti lauke.

## Nušalimo laipsniai
Skiriami keturi nušalimo laipsniai, kuriuos galima nustatyti tik nukentėjusįjį atšildžius, kai kada tik praėjus keletui dienų:
* **Pirmojo laipsnio nušalimas** () – nušalusi oda pabalusi, nejautri, o sušildyta pasidaro melsva su tamsiai raudonu atspalviu, patinsta, niežti. Kai pasveikstama, nušalimo vieta lieka jautri šalčiui. Uždegimas praeina per kelias dienas.
* **Antrojo laipsnio nušalimas** () – pasireiškia paviršinių odos sluoksnių nekroze, nušalus ant odos atsiranda gelsvo arba balto skysčio prisipildžiusios pūslės. Nukentėjusiam pakyla temperatūra, krečia šaltis, skauda. Pagijus lieka nejautrumas ir nemalonus maudžiantis skausmas.
* **Trečiojo laipsnio nušalimas** () – dėl stipriai sutrikusios kraujotakos vystosi visų odos sluoksnių nekrozė. Susidaro tamsiai rudos, raudono skysčio pūslės. Labai stipriai skauda. Pažeidimo gylis išryškėja ne iš karto, o po kelių dienų. Atsiranda šlapuojanti gangrena ir atsiskiria negyvi audiniai.
* **Ketvirtojo laipsnio nušalimas** () – nekrozuoja kaulai ir minkštieji audiniai. Nušalusios kūno dalies atšildyti nepavyksta, ji lieka nejautri. Nekrozės riba išryškėja po 10–14 dienų. Pažeista vieta mumifikuoja.

## Išnašos

## Nuorodos
* '''Kauno Medicinos Universitetas''': pirmosios medicinos pagalbos instrukcijos
* '''Kauno Medicinos Universitetas''': pirmoji pagalba nušalus
Šunvotė

**Šunvotė** () – ūminis pūlingas plauko maišelio ir riebalų liaukos uždegimas. Dažniausiai būna nuolat drabužių trinamose vietose, ypač ant dilbio, plaštakos viršaus, sėdmenų, vidinio šlaunies paviršiaus, pasitaiko ir ant veido. Sukelia auksinis stafilokokas. Centre, aplink plauką atsiranda balta dėmelė – šunvotės geluonis. Infekcija per kraujagysles gali patekti į smegenų dangalus ir sukelti pūlingą meningitą.

Šunvotės atsiranda nemėgstantiems švaros asmenims, taip pat nusilpusiems, sergantiems cukralige ar avitaminoze.

## Išnašos
Piktvotė

**Piktvotė** () – kelių plauko maišelių ir jų riebalinių liaukų bei aplinkinių audinių uždegimas, kurį paprastai sukelia stafilokokai.

Susiformuoja susiliejus keletui šunvočių, gali būti bet kurioje odos vietoje, kur auga plaukai, dažniausiai tose vietose, kur storesnė oda (pvz., ant sprando, nugaros, šlaunų). Serga nusilpę, išsekę, pagyvenę asmenys, taip pat būna sergantiems sunkiomis ligomis (paprastai cukriniu diabetu, imunodeficitu).

## Išnašos