open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jiesios I geležinkelio tiltas

**Jiesios I geležinkelio tiltas** – Kauno–Kybartų geležinkelio linijos tiltas per Jiesios upę Kauno rajone, Garliavos apylinkių seniūnijoje, Rinkūnų kaime, 0,2 km į šiaurę (link Kauno) nuo Garliavos geležinkelio stotelės. Patenka į Jiesios kraštovaizdžio draustinio teritoriją.

 
## Istorija

XIX a. viduryje tiesiant Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį, nuo Lentvario pro Kauną nutiesta atšaka į Kybartus. Jiesios slėnyje per gretimas upės kilpas pastatyti keturi geležinkelio tiltai. Reguliarus eismas visoje trasoje prasidėjo 1862 m. pavasarį.

Tiesiant vienkelį Rail Baltica ruožą, apie 2014 m. geležinkelio tiltas rekonstruotas. 

Projektuojant Via Baltica naują dvikelio ruožą, 2024 m. duomenimis, prie esamo tilto per Jiesią buvo numatoma pastatyti kitą geležinkelio tiltą..

## Rekonstrukcija

Per rekonstrukciją vieno tarpatramio tiltas buvo perstatytas, išplatintas. Šalia dvikelio su rusiškos vėžės bėgiais paklotas trečias kelias su viena europine vėže. Bėgiai su pabėgiais nutiesti ant perdangos plokščių įrengto skaldos balasto. Tilte tarp senosios ir naujosios dalių paliktas technologinis tarpas, pridengtas metalinių grotelių segmentais. 

Siaura, dviejų vėžių perdanga išplatinta. Ji sudaryta iš metalinių dvitėjinio profilio sijų, sutvirtintų skersiniais ryšiais. Senųjų ramtų tašyto akmens mūrai iš dalies nuardyti, išplatinti, ant jų įrengtos naujos sijų atrėmimo aikštelės. Šalia krantuose pristatytų gelžbetoninių atramų fragmentiškai išliko akmens mūro konstrukcijos. Atramas patiltėje papildo įtaisyti metaliniai apeigos tilteliai.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Tiltai per Jiesią
*
2024–2025 m. Bangladesh Premier League

**2024–2025 m. [[Bangladesh Premier League]]** – aukščiausioji Bangladešo futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2024 m. lapkričio 29 d., o baigėsi 2025 m. gegužės 29 d. 

Bashundhara Kings futbolininkai gynė čempionų titulą.

## Pokyčiai
Varžėsi 10 komandų; 8 senbuvės bei du nauji klubai: Fortis ir Uttara.

* tiek Sheikh Russel (2024 m. rugpjūčio 18 d.), tiek Sheikh Jamal (2024 m. rugpjūčio 22 d.) pasitraukė dėl finansinių priežasčių; 
* abu klubai buvo glaudžiai susiję su šeicho Hasinos šeima, kuris atsistatydino iš ministro pirmininko pareigų po masinių protestų;

## Turnyrinė padėtis
; 2024–2025 m. Bangladesh Premier League galutinė komandų rikiuotė

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Pajiesio tiltas (Prienai)

**Pajiesio tiltas Prienų rajone** – kelių transporto tiltas per Jiesios upę kelyje , Veiverių seniūnijoje, paribyje tarp Šiūrupio, Pajiesio ir Degimų kaimų. Tiltas stovi už 8,5 km į pietryčius nuo Veiverių Klebiškio kryptimi, prie žvyrkelių kryžkelės, aplinkui plyti lygus agrarinis kraštovaizdis.

Šiuolaikinis gelžbetoninis tiltas per Jiesią pastatytas 1966 m. Jo ilgis 26 m. Tiltas trijų tarpatramių, kurių kiekvienas po 8,5 m ilgio. Skersiniame pjūvyje perdanga sudėta iš šešių sijų su karkasine armatūra. Sijos - stačiakampio profilio. su praplatėjimu viršuje (be viršutinės plokštės). Krantinės atramos įrengtos ant polių, užpiltinės, apsaugotos sutvirtintais žemių kūgiais. Sijas laikančios tarpinės atramos - monolitiniai sieniniai taurai su kintamo skerspjūvio galvenomis, pastatyti ant polinių pamatų. Ant tilto paklota asfaltbetonio danga. Vienos eismo juostos važiuojamoji dalis apribota metaliniais vamzdiniais atitvarais nuo šalitilčių.  Kraštuose pastatyti metaliniai turėklai.

2019 m. buvo parengti dokumentai tilto rekonstrukcijai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Tiltai per Jiesią
2024–2025 m. Hong Kong Premier League

**2024–2025 m. [[Hong Kong Premier League]]** – aukščiausioji Honkongo futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2024 m. rugpjūčio 30 d., o baigėsi 2025 m. gegužės 25 d.
## Pokyčiai
Varžėsi 9 komandos; 8 senbuvės bei naujas klubas: Kowloon City District SA (tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais).

## Turnyrinė padėtis
; 2024–2025 m. galutinė komandų rikiuotė
* Tai Po futbolininkai tapo čempionais.

* Eastern pateko į AFC Champions League Two (nuo grupių etapo) kaip 2024–2025 m. Hong Kong FA Cup laimėtojai.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
2023–2024 m. Hong Kong Premier League

**2023–2024 m. [[Hong Kong Premier League]]** – aukščiausioji Honkongo futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2023 m. rugpjūčio 19 d., o baigėsi 2024 m. gegužės 26 d. Pradėta naudoti VAR sistema.

## Pokyčiai
Varžėsi 11 komandų; 8 senbuvės bei naujas klubas: North District FC (Pirmojo diviziono trečioji vieta).

## Turnyrinė padėtis
; 2023–2024 m. galutinė komandų rikiuotė
* Lee Man FC futbolininkai tapo čempionais.

* [*] Golik North District pervadinti ir tapo Crownity North District
* [*] Eastern pateko į AFC Champions League Two (nuo grupių etapo) kaip 2023–2024 m. Hong Kong FA Cup laimėtojai.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Blue chip

**Blue chip** () – akcijos, kurios daugelio laikomos patikimomis, stabiliomis ir tinkamomis ilgalaikėms investicijoms.

## Kilmė
Terminas *blue chip* kilęs iš pokerio žaidimo: standartiniuose žetonų rinkiniuose mėlynieji žetonai turi didžiausią vertę. Jungtinėse Valstijose šis terminas kaip daiktavardis ir būdvardis pradėtas vartoti atitinkamai nuo 1873 m., o 1920–aisiais jis prigijo finansiniame kontekste. Tuomet atsirado frazė *blue–chip stock*. Pasak „Dow Jones“ korporacijos istorijų, terminą išpopuliarino vienas ankstyvųjų bendrovės darbuotojų: pastebėjęs brangius akcijų sandorius, jis pažadėjo apie juos parašyti kaip apie *blue–chip stocks*. Nuo to laiko ši sąvoka pirmiausia vartota apibūdinti aukštos vertės akcijas.

## Lietuva
Lietuvoje šis terminas vartojamas apibūdinti didesnės kapitalizacijos, likvidesnėms ir patikimiausioms rinkos akcijoms. Dažniausiai tai vertybiniai popieriai, įtraukti į pagrindinius „Nasdaq Vilnius“ prekybos sąrašus ar regioninius indeksus. „Nasdaq Vilnius“ – vienintelė reguliuojama antrinė vertybinių popierių rinka Lietuvoje, veikianti nuo 1993 m. Regioninis indeksas OMX Baltic 10 apima dešimt didžiausių strateginių Baltijos šalių bendrovių, tarp jų – „Ignitis grupę“ ir „Telia Lietuva“, kurioms būdingas didesnis rinkos kapitalas ir reikšmingumas.

Bendrovės, įtrauktos į „Nasdaq OMX Baltic“ pagrindinį sąrašą, turi atitikti griežtesnius kriterijus, pavyzdžiui, bent trejų metų veiklos istoriją, aukštą rinkos kapitalizaciją ir reikšmingą laisvą akcijų apyvartos lygį. Dėl šių savybių jos laikomos stabiliausiomis rinkoje ir atitinka *blue chip* sampratą. Remiantis 2024 m. vertingiausių Lietuvos įmonių sąrašu, tarp vietos „blue chip“ atstovų dažnai minimos „Ignitis grupė“, „Telia Lietuva“ ir kitos įmonės.

OMXVGI indeksas (*[[OMX Vilnius]] All–Share Gross Index*) apima visas Vilniaus biržoje kotiruojamas akcijas, tačiau sąvoka *blue chip* Lietuvoje dažniau siejama su OMX Baltic 10 ir „Nasdaq Baltic“ pagrindiniu sąrašu, o ne su visu OMXVGI indeksu.

## Taip pat skaitykite
* DAX
* FTSE 100
* Nasdaq Vilnius

## Šaltiniai
Malut United FC

**„Malut United Football Club“**, o trumpiau **„Malut United“** () – Indonezijos futbolo klubas iš Ternatės miesto (Šiaurės Molukai). Namų rungtynes žaidė „Gelora Kie Raha“ stadione, talpinančiame 15 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2023 m. gegužės 28 d. 2023–2024 m. debiutavo Liga 2, kur iškovojo trečiąją vietą ir pateko į pajėgiausią šalies futbolo divizioną. Nuo 2024–2025 m. sezono rungtyniavo Liga 1. Debiutantai iškovojo trečiąją vietą.

## Pasiekimai
;  **Liga 1**
*  Trečioji vieta (1): 2024–2025 m.
;  **Liga 2**
*  Trečioji vieta (1): 2023–2024 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Sudėtis
:: Atnaujinta 

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei Indonezijos komandai
*  Wahyu Prasetyo, gynėjas;
*  Yance Sayuri, gynėjas;
*  Manahati Lestusen, atraminis saugas;
*  Ilham Armaiyin, saugas, puolėjas;
*  Yakob Sayuri, saugas, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  Sony Nordé, puolėjas;
*  Wbeymar, atraminis saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Persijap Jepara

**„Persijap Jepara“** () – Indonezijos futbolo klubas iš Džeparos miesto (Centrinė Java). Namų rungtynes žaidė „Gelora Bumi Kartini“ stadione, talpinančiame 8,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1954 m. balandžio 11 d. Kitados varžėsi žemesniuose divizionuose. 2001 m. sezoną praleido tuometinėje stipriausioje lygoje – Premier Division, tačiau Rytų zonoje liko dvylikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2005 m. sezono vėl rungtyniavo Premier Division (I). 2014 m. sezone Superlygoje (I) Vakarų zonoje liko vienuolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. 2018 ir 2019 m. sezonus praleido Trečioje lygoje (III). 

Nuo 2020 m. žaidė Antroje lygoje (II). Dėl pandemijos grėsmių futbolo renginiai buvo nutraukti, nebevyko pirmenybės. 2024–2025 m. sezone Liga 2 iškovojo trečiąją vietą, tapo atkrintamųjų rungtynių nugalėtojais ir pateko į pajėgiausią šalies futbolo divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono rungtyniavo Superlygoje.

## Pasiekimai
;  **[[Super League (Indonezija)|Super League]] / Liga 1:** 
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečioji vieta (0):** 
;  **[[Championship (Indonezija)|Championship]] / Liga 2:**
*  Trečioji vieta (1): 2024–2025 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Sudėtis
:: Atnaujinta 

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei Indonezijos komandai
*  Gunawan Dwi Cahyo, gynėjas;
*  Agung Supriyanto, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  Kervens Belfort, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
PSIM Yogyakarta

**„PSIM Yogyakarta“** () – Indonezijos futbolo klubas iš Džogjakarta miesto (Džokjakartos autonominis regionas). 

Namų rungtynes žaidė „Sultan Agung“ stadione (Bantulas), talpinančiame 30 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Kitados varžėsi tuometiniame stipriausiame šalies divizione – Premier Division. Ilgam jame neįsitvirtindavo ir iškrisdavo į Pirmąjį divizioną (II). 

2024–2025 m. sezone tapo Antros lygos (Liga 2) nugalėtojais ir pateko į pajėgiausią šalies futbolo divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono rungtyniavo Superlygoje.

## Pasiekimai

;  **[[Super League (Indonezija)|Super League]] / Liga 1:** 
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečioji vieta (0):** 

;  **[[Championship (Indonezija)|Championship]] / Liga 2:**
*  **Nugalėtojai (1):** 2005, 2024–2025 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Sudėtis
; Pagrindinės komandos futbolininkai
* Atnaujinta 

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei Indonezijos komandai
*  Wahyu Tri Nugroho, vartininkas;
*  Purwaka Yudhi Pratomo, gynėjas;
*  Hariono, atraminis saugas;
*  Witan Sulaeman, saugas (2019 m.);
; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
ISO 3166-2:AD

**ISO 3166-2:AD** – Andoros įrašas ISO 3166-2 sąraše, kuris yra Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) skelbiamo ISO 3166 standarto dalis. Ši standarto dalis apibrėžia kodus, suteikiamus pagrindiniams administraciniams vienetams (pvz., provincijoms ar valstijoms).

ISO 3166-2 kodai Andoroje žymi 7 parapijas.

Kiekvienas kodas sudarytas iš dviejų dalių, atskirtų brūkšneliu:
* pirmoji dalis – , tai Andoros ISO 3166-1 alfa-2 kodas;
* antroji dalis – du skaitmenys, žymintys parapijas:
** 02–06 – parapijos, įsteigtos iki 1978 m., išskyrus Andorą la Velją;
** 07–08 – Andoros la Veljos ir Eskaldeso–Engordanio parapijos (pastaroji 1978 m. atskirta nuo Andoros la Veljos).

## Kodai

Parapijų pavadinimai lentelėje pateikiami lietuvių kalba pagal ISO 3166-2 standarte nurodytas oficialias formas.

## Šaltiniai
Maisto rūsys

**Maisto rūsys** – atskiras lauko statinys, dažniausiai visiškai ar iš dalies po žeme, skirtas maisto produktams laikyti. Liaudiškai dažnai vadinamas *sklepu*. Maisto rūsiuose dažniausiai laikomos daržovės, uogienės, grybai ir alkoholiniai gėrimai. Maisto rūsys skiriasi nuo žeminės, kuri yra gyvenama patalpa, ir ledainės, kuri yra nuolatos papildoma ledais ar sniegu. 

## Paplitimas
Maisto rūsiai buvo paplitę visame pasaulyje, jų populiarumas pradėjo mažėti nuo XX a. septintojo dešimtmečio, kai žmonių namuose pradėjo populiarėti šaldytuvai. Elistono miestelio Kanadoje maisto rūsių tankis didžiausias pasaulyje. 

## Bruožai
Tipinis maisto rūsys yra pailga patalpa, apie 10 m², kuri yra visiškai ar iš dalies užkasta po žeme, su vėdinimo šachta ar kaminu. Maisto rūsiai tolygiau palaiko temperatūrą ir apsaugo maistą nuo per žemų temperatūrų žiemos mėnesiais ir per aukštų temperatūrų vasaros mėnesiais.

## Šaltiniai
Andrejs Štālers

**Andrejus Štaleris** (, 1866 m. – 1943 m.) – pirmasis lyvių mėnraščio „Līvli“ redaktorius, lyvių kalbos pateikėjas.

## Biografija
Gimė Kolkos kaime Vecvagarų sodybos šeimininkų lyvių Andrejo ir Katrynos Štalerių šeimoje. Jaunystėje dirbo carinėje Rusijoje, Mandžiūrijoje, kur įrenginėjant telegrafo linijas ėjo darbų vadovo pareigas. Tituluotas kolegijos patarėju ir rusų valdininkijos elito kavalieriumi, gavęs keletą aukštų apdovanojimų ir gerą pensiją 1905 m. grįžo gimtinėn. 1906 m. vedė baltvokietę dvarininkaitę Emiliją Demer (*Emilia Demmer*) ir išvyko gyventi į Rygą. Sutuoktiniams gimė trys sūnūs. 1918 m. Latvijai tapus nepriklausoma valstybe jis neteko savo didelės Rusijos mokamos pensijos ir iš Rygos išsikėlė į Jelgavą, kur maždaug iki 1935 m. dirbo telegrafo ryšių viršininku. Kad galėtų vaikams užtikrinti gerą išsilavinimą, 1930 m. A. Štaleris buvo priverstas parduoti savo tėvų namus Kolkoje.

A. Štaleris pasižymėjo geru kalbų mokėjimu: puikiai kalbėjo lyviškai, mokėjo latvių, rusų, vokiečių kalbas, suprato estiškai bei suomiškai. Jis buvo lyvių kalbos pavyzdžių pateikėjas suomių kalbininkui E. N. Setelei, 1888 m. dalyvavusiam ekspedicijoje į lyvių žemes. Tarpukariu, nepriklausomoje Latvijoje, A. Štaleris buvo pirmasis lyvių mėnraščio „Līvli“ redaktorius (1931–1933). Jis reikšmingai pagelbėjo suomių kalbininkui L. Ketunenui, kai šis sudarinėjo lyvių kalbos žodyną („Livisches Wörterbuch mit grammatischer Einleitung“, Helsinki, 1938).

Kadangi buvo vedęs vokietę, prasidėjus baltvokiečių repatriacijai 1939 m. su žmona ir sūnumis išvyko į Vokietiją. Andrejus Štaleris 1943 m. mirė Žemutinėje Saksonijoje, Valsrodės mieste. Ten ir palaidotas.

## Išnašos
Kuširo apskritis

**Kuširo apskritis** () – apskritis Kuširo subprefektūroje, Hokaido saloje, Japonijoje. Vienintelė gyvenvietė – Kuširas. Apskrityje gyvena 18 124 žmonės, o jos plotas – 71,9 km² (pagal 2025 m. duomenis).

## Istorija
Apskritis oficialiai įkurta 1869 m.

1922 m. vakarinė Kuširo dalis tapo atskiru miestu ir paliko apskritį, o rytinė dalis liko ir tebėra vienintelė gyvenvietė Kuširo apskrityje.
## Geografija

### Miesteliai
* Kuširas
## Išnašos

## Šaltiniai
* 角川日本地名大辞典 1 北海道
Ch-45 (raketa)

**Ch-45 „Molnija“** () – XX a. septintame dešimtmetyje Sovietų Sąjungoje kurta hipergarsinė valdoma priešlaivinė „oras-žemė“ klasės aviacinė raketa.

Ch-45 buvo numatoma apginkluoti lygiagrečiai kurtus viršgarsinius raketnešius Suchoj T-4, Miasyščev M-18 / M-20, A. Tuplevo biure kurtą „Samoliot 70“, vėliau tapusį Tu-160.

Kūrimo darbai pradėti 1968 m. Raketa buvo kuriama 155-ajame atskirajame konstruktorių biure (mašinų konstravimo biuras „Raduga“). Konstruktoriai – Aleksandras Berezniakas, Grigorijus Samochvalovas ir Vitalijus Larionovas. Konstrukcijoje plačiai naudoti titano lydiniai (valdymo paviršiai), taip pat stikloplastikas (du aerodinaminio gaubto sluoksniai).

1970 m. buvo pateiktas eskizinis projektas. Tais pačias metais dokumentacija buvo perduota į Dubno mašinų statybos gamyklą, kur buvo pradėta pirmųjų egzempliorių gamyba. Projektas buvo nutrauktas nutraukus T-4 kūrimą, o Tu-160 nusprendus apginkluoti aštuoniomis mažesnio kalibro raketomis.

## Pagrindiniai techniniai duomenys

* Ilgis: 9-9 – 10,8 m.
* Sparnų (stabilzatorių) mojis: 2,0 m.
* Skrydžio nuotolis: iki 600 km
* Skrydžio greitis: iki 7000 km/h
* Startinė masė: 4500 -5000 kg
* Kovinė galvutė: kumuliatyvinė-fugasinė (priešlaiviniame variante), termobranduolinė (kūrimo pradžioje planuotas užtaisas)
* Kovinės galvutės masė: 500–1000 kg
* Skrydžio aukštis: 20 000 m
* Taikymo sistema: inercinė, valdoma radijo signalu, giroinercinė valdymo sistema „Vichr'“ () ir + aktyvi nusitaikymo galvutė „Garpun“ ()
* Taikinio fiksavimo atstumas: 90 km

## Išnašos
Miano Danilo van den Bos

**Mianas Danilas van den Bosas** (*Miano Danilo van den Bos*; g. 2003 m. kovo 31 d.) – Nyderlanduose gimęs Tanzanijos futbolininkas, gynėjas, galintis žaisti atraminio saugo pozicijoje. 

Rungtyniavo Lietuvoje, priklausė „Panevėžio“ klubui. Turi dvigubą Nyderlandų ir Tanzanijos pilietybę.

## Karjera
Gimė ir augo Eindhoveno mieste (Nyderlandai). Jaunystėje tobulėjo „Eindhoven“ klubo sistemoje. Vėliau rungtyniavo „Villena“ (Ispanija) ir Erebru „Syrianska“ (Švedija). 2025 m. pirmoje pusėje priklausė „Eindhoven“ klubui.

### „Panevėžio“ klubas
2025 m. vasarą prisijungė prie „Panevėžio“ klubo.

2025 m. liepos 22 d. oficialiai debiutavo Panevėžys B komandoje Pirmos lygos rungtynėse prieš Tauragės „Taurą“. Varžovai nugalėjo panevėžiečius rezultatu 2-0.

2025 m. rugpjūčio 13 d. debiutavo pagrindinėje „Panevėžio“ klubo komandoje 2025 m. LFF taurės turnyro ketvirtfinalyje prieš FK Jonava. Panevėžiečiai nugalėjo varžovus rezultatu 4-1 ir pateko į turnyro pusfinalį. Futbolininkas susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė rungtynių pabaigoje (80 min.) ir žaidė iki finalinio švilpuko.

2025 m. rugpjūčio 20 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Banga. Susitikimą pradėjo kaip atsarginis, o aikštėje pasirodė rungtynių pabaigoje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Panevėžiečiai nugalėjo varžovus minimalia persvara 1-0.

2026 m. sausio 11 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas lieka klube.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;
:  varžėsi Pirmoje lygje;

## Pasiekimai
;  su FK Panevėžys
* **[[LFF taurė]]s laimėtojas:** 2025 m.

## Rinktinės
2023 m. gruodžio 27 d. debiutavo nacionalinėje Tanzanijos rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Zanzibarą. Susitikimas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Jakovlev Jak-35

**Jak-35** () – XX a. šeštojo dešimtmečio pabaigoje – septintojo pradžioje Sovietų Sąjungoje nesėkmingai kurtas viršgarsinis bombonešis-raketnešis. Projektas buvo nutrauktas techninės dokumentacijos rengimo stadijoje.

Orlaivis buvo projektuojamas A. Jakovlevo konstruktorių biure (115-asis atskirasis konstruktorių biuras, rus. ''ОКБ-115'') pagal SSRS Aviacijos pramonės ministerijos užsakymą sukurti viršgarsinį bombonešį-raketnešį. Konkurse taip pat dalyvavo A. Tupolevo vadovaujamas 156-asis atskirasis konstruktorių biuras (), pateikęs projektą 135 () (Tu-135) ir P. Suchojaus vadovaujamas 51-asis atskirasis konstruktorių biuras ((), pateikęs modelį Т-4.

Jak-35 buvo projektuojamas kaip beuodegis orlaivis su trikampiu sparnu. Variklius buvo numatyta montuoti po sparnais. Vietoje aviacijoje tuo metu plačiai naudoto duraliuminio buvo planuojama naudoti karščiui atsparų plieną.

Projektas nebuvo realizuotas, o 1961 m. SSRS aviacijos pramonės ministerijos mokslinės-techninės tarybos sprendimu jis buvo nutrauktas, prioritetu pasirinkus P. Suchojaus konstruktorių biuro kurtą modelį T-4. Pastarasis modelis, nors ir buvo išbandytas, į karinę tarnybą nebuvo priimtas ir serijiniu būdu negamintas.

## Numanomi techniniai duomenys

; Techniniai duomenys

* **[[Įgula (mašinos)|Įgula]]**: 2 pilotai
* **Ilgis**:
* **Aukštis**:
* **[[Sparno mojis]]**:
* **[[Tuščios transporto priemonės svoris|Tuščio svoris]]**: 15 000 kg
* '''Maksimalus kilimo svoris''': 90 000 kg
* **Jėgainė**: 4 turboreaktyviniai varikliai RD-36-41
* **Trauka**: 4 × 158 kN

; Skrydžio duomenys

* **[[V greičiai|Kreiserinis greitis]]**: 3000—3200 km/h
* **Skrydžio nuotolis**: 7 200 km

; Ginkluotė

* **Pakabos taškai**: 2
* **Valdomos raketos**: Ch-45

## Išnašos
Bukiškio pagrindinė mokykla

**Bukiškio pagrindinė mokykla** – bendrojo lavinimo mokykla Bukiškio gyvenvietėje (Vilniaus rajono savivaldybė), Mokyklos g. 1, buvusioje Bukiškio žemės ūkio mokykloje. Įstaigos kodas 306139262. Priklauso Avižienių ir Karvio ikimokyklinio ugdymo skyriai.

## Istorija
1944 m. Radviloms, vėliau generolui Božeranui priklausiusio Bukiškio dvaro pagrindiniame pastate buvo įkurta Bukiškio žemės ūkio mokykla – viena iš 5 žemės ūkio mokyklų Lietuvoje. 1977 m. įvykdoma mokyklos reorganizacija – įsteigta vidurinė kaimo profesinė mokykla.

2012 m. rugsėjo 1 d. jos patalpose atidarytas Riešės gimnazijos Bukiškio priešmokyklinio ugdymo skyrius, 2013 m. rugsėjo 1 d. reorganizuotas į pradinio ugdymo skyrių, kuriame vykdomos ikimokyklinio ugdymo, priešmokyklinio ir pradinio ugdymo programos. 2017 m. jis reorganizuotas į skyrių, kuriame jau vykdomas ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio ir pagrindinio ugdymo pirmos dalies programos.

2022 m. rugsėjo 1 d. Bukiškio progimnazija atskirta nuo Riešės gimnazijos ir tapo savarankiška ugdymo įstaiga. Mokykla sparčiai plečiasi.

2025 m. rugsėjo 1 d. Bukiškio progimnazija tapo Bukiškio pagrindine mokykla

## Direktoriai
* Gitana Notrimaitė-Muzikevičienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Giedrius Didjurgis

**Giedrius Didjurgis** (g. 1970 m. gruodžio 11 d.) – Lietuvos politikas, teisininkas.
Nuo 2025 m. vasario užima Klaipėdos miesto savivaldybės vicemero pareigas Klaipėdos miesto mero Arvydo Vaitkaus administracijoje.

## Patirtis
1995 m. Mykolo Romerio universitete baigė teisės studijas.

1995–1999 m. dirbo tardytoju Kauno apskrities vyriausiajame policijos komisariate. 1999–2000 m. užėmė teisininko pareigas Hermio banke.   2023 m. įsidarbino teisininku bendrovėje „Infobeta“.

2024 m. liepą Vyriausiajai rinkimų komisijai pateiktuose duomenyse G. Didjurgis nenurodė jokios profesinės patirties 2001–2022 m. laikotarpiu. Nurodyta, kad G. Didjurgis užsiėmė nemokamu žmonių konsultavimu teisiniais klausimais, dalyvavo sodų bendrijos veikloje ir jos įvairių klausimų sprendimuose.

2025 m. vasario 19 d. savivaldybės tarybos posėdyje G. Didjurgis, atsakydamas į tarybos narių klausimus, patikslino, kad 2000 m. išvyko į JAV. Gyvendamas JAV, užsiėmė logistikos verslu.

## Politinė karjera
2024 m. tapo politinės partijos „Nemuno aušra“ nariu.

2025 m. sausį žiniasklaidoje pasirodė pranešimų, kad preliminariais duomenimis į Klaipėdos miesto savivaldybės vicemero pareigas kandidatu iškeltas teisininkas Giedrius Didjurgis („Nemuno aušra“). 2025 m. vasario 19 d. Klaipėdos miesto taryba išrinko G. Didjurgį vicemeru, atsakingu už kultūros sritį uostamiestyje. Už G. Didjurgį balsavo 17 politikų, susilaikė 10. Prieš G. Didjurgio kandidatūrą balsavo trys Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos atstovai, tuo metu priklausę miesto valdančiajai koalicijai.

Šiame vicemero poste G. Didjurgis pakeitė ankstesnę bendrapartietę Liną Šukytę-Korsakę, pasitraukusią iš vicemerės pareigų po jos išrinkimo į 2024–2028 m. Seimą.

## Šaltiniai
2024–2025 m. BRI Liga 1

**2024–2025 m. [[Indonezijos Liga 1]]** – aukščiausioji Indonezijos futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2024 m. rugpjūčio 9 d., o baigėsi 2025 m. gegužės 24 d.

Dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **2024–2025 m. [[Bank Rakyat Indonesia|BRI]] Liga 1**. Šis sezonas tapo pirmuoju Indonezijoje, kai buvo pradėta naudoti VAR sistema.

## Pokyčiai
Varžėsi 18 komandų; 15 senbuvių bei trys nauji klubai: PSBS Biak, Semen Padang FC ir Malut United FC.

## Turnyrinė padėtis
; 2024–2025 m. Liga 1 galutinė komandų rikiuotė
* Persib Bandung tapo šalies čempionais.

* PSS Sleman klubui skirta 3 taškų nuobauda už rungtynių rezultatų įtakojimą;

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
2023–2024 m. BRI Liga 1

**2023–2024 m. [[Indonezijos Liga 1]]** – aukščiausioji Indonezijos futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2023 m. liepos 1 d., o baigėsi 2024 m. balandžio 30 d. Keturios geriausiosios komandos pateko į finalinį etapą. 2024 m. gegužės 31 d. paaiškėjo naujieji šalies čempionai.

Dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **2023–2024 m. [[Bank Rakyat Indonesia|BRI]] Liga 1**. 

## Pokyčiai
Varžėsi 18 komandų. Po praėjusio sezono nė viena komanda neiškrito į žemesnįjį divizioną; nebuvo naujokų.

## Turnyrinė padėtis
; 2024–2025 m. Liga 1 komandų rikiuotė
* Persib Bandung tapo šalies čempionais.

* [*] Bhayangkara FC pervadintas ir tapo Bhayangkara Presisi Indonesia FC arba Bhayangkara Presisi Lampung FC;

### Pusfinaliai
; santrauka

|}
;Rungtynės
----

----

; Madura United nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 4-2 ir pateko į finalą.
----

----

; Persib nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 4-1 ir pateko į finalą.
----

### Rungtynės dėl trečiosios vietos
; Ataskaita

|}
; Rungtynės
----

----

; Borneo futbolininkai nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 4-2 ir iškovojo trečiąją vietą.
----

### Finalo rungtynės
; Ataskaita

|}
; Rungtynės
----

----

; Persib futbolininkai nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 6-1 ir iškovojo čempionų titulą.
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Asivisuitas-Nipisatas

**Asivisuitas-Nipisatas**  () – UNESCO pasaulio paveldo objektas Grenlandijoje, į sąrašą įtrauktas 2018 m.

Objektas yra vakarinėje Grenlandijoje, Kekatos savivaldybėje, iš karto į šiaurę nuo Poliaračio. Jis apima 235 km ilgio ir apie 20 km pločio arktinio klimato teritoriją, kuri tęsiasi nuo Nipisato salos vakaruose iki ledo skydo rytuose. Ryčiausia jo vietovė yra Asivisuitas. Šioje milžiniškoje 4178 km2 teritorijoje išsimėtę skirtingus archeologinius laikotarpius atspindinčios gyvenviečių liekanos liudija daugiau nei 4 tūkst. metų Grenlandijos gyventojų (paleoeskimų ir grenlandų) raidą.

Regioną vagoja daug upių ir fjordų, gausu kalnų. Ypač gerai žinomos ir ištyrinėtos yra septynios vietovės, kurios sudaro pasaulio paveldo objektą.

## Raida ir svarbiausios vietovės
Regionas buvo apgyvendintas III tūkst. pr. m. e., ir jo pakrantėje klestėjo Sakako kultūra. Svarbiausias jos palikimas yra Nipisato saloje, kur archeologinių kasinėjimų metu buvo rasta apie tūkstantis dirbinių ir 70 tūkst. kaulų. Sakako žmonės čia gyveno iki VIII a. pr. m. e.

Vėliau regiono gyventojai sukūrė Dorseto kultūrą. Jie keliavo po visą kraštą ir paliko nemažai chalcedono ir kaulų nuotrupų, kurios liudija juos gyvenus iki pat ledo skydo.

Apie XIII a. vidurį į regioną iš šiaurės atkeliavo Tulės kultūros nešėjai, dabartinių grenlandų protėviai (inuitai). Jie pranoko senuosius gyventojus savo technologijomis: jūros medžioklėje naudojo šunis ir kajakus, taikė sezonines migracijas. 

Žiemą jie medžiodavo jūroje ir tam turėdavo pastovias akmenines stovyklas netoli jūros. Tokių žiemos stovyklų pavyzdžiai yra **Innap Nuua** ir  **Arajutsisut**, atspindintys XVII-XVIII a. grenlandų gyvenimą. Jose randami didžiuliai gyvenamieji namai, kapinės. Namai paprastai būdavo 8-10 m ilgio ir 4-5 m pločio, juose gyvendavo iki 30 žmonių. Kiekviena šeima glaudėsi atskiroje sekcijoje, kurias tarpusavyje skyrė odos pertvaros.

Vasarą inuitai keldavosi į laikinas vasaros stovyklas netoli ledo skydo. Čia jie medžiodavo šiaurinius elnius. Tokių stovyklų pavyzdžiai yra **Aasivissuit** ir **Itinnerup Tupersuai**, iliustruojančios grenlandų gyvenimą XV-XIX a. Asivisuite yra 22 palapinių vietos, mėsos sandėliai. Čia randami harpūnai, kirviai, ulo (gremžtukai) ir kiti įrankiai.

XVIII a. regione pasirodė danai, kurie čia bandė kurti koloniją. XIX a. čia išdygo kelios danų gyvenvietės, kurių gyventojai užsiėmė žvejyba ir prekyba su grenlandais. Vienas tokių pavyzdžių yra **Saqqarliit**, įkurtas 1851 m. ir apleistas 1961. Jame išlikę koplyčios ir gyvenamųjų pastatų, kapinių liekanos. Kita danų gyvenvietė, Sarfanguitas buvo įkurta 1843 m., ir yra vienintelė iki dabar gyvenama vietovė. 2020 m. čia gyveno 96 žmonės.


Ikertooq-fjord-mouth.jpg|Ikertoko fjordo žiotys
Itinneq River valley in summer 2010 (1).JPG|Itineko upės slėnis
Itinneq River (6).JPG|Itinekas
Maligiaq_fjord_in_summer_2010_(1).JPG|Maligiako fjordas
Sarfannguit village.jpg|Sarfanguito kaimelis


## Išnašos
2021–2022 m. BRI Liga 1

**2021–2022 m. [[Indonezijos Liga 1]]** – aukščiausioji Indonezijos futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2021 m. rugpjūčio 27 d., baigėsi 2022 m. kovo 31 d.

Dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **2022–2023 m. [[Bank Rakyat Indonesia|BRI]] Liga 1**. 

## 2021–2022 m. [[Indonezijos Liga 1|Liga 1]]
* **[[Indonezijos Liga 1|Liga 1]] arba Pirma lyga** – aukščiausioji futbolo lyga šalyje. Dalyvavo 18 komandų. 

### Galutinė lentelė
; 2021–2022 m. Liga 1 galutinė komandų rikiuotė
* 2021–2022 m. sezone čempionais tapo Bali United.

* [*] Persikabo 1973 naudojo TIRA-Persikabo pavadinimą;
* Persipura klubui skirta trijų taškų nuobauda;

## Šaltiniai
 

## Nuorodos
* RSSF duomenų bazė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Didriķis Volganskis

**Didrikis Volganskis-Valgama** (, , taip pat , , 1884 m. rugsėjo 29 d. – 1968 m. rugpjūčio 12 d.) – aktyvus lyvių visuomenininkas, lyvių patriotas, žvejys, medžio apdirbėjas, valčių statytojas. Sūnus – pastorius Edgaras Valgama.

## Biografija
Gimė ir visą gyvenimą nugyveno Košrage. Laisvai kalbėjo lyviškai, estiškai ir latviškai.

1923 m. įkūrė Dundagos pajūrio žvejybos bendrovę „Kala“ („Žuvis“), kurion įstojo 80 Košrago, Pitrago ir Saunago žvejų; pirmuoju bendrovės pirmininku išrinktas D. Volganskis. 1929 m. pagal D. Volganskio projektą jo vadovaujami žvejai Košrage pastatė molą ir grotus, kuriais buvo galima lengviau nutempti į krantą ir nuleisti į vandenį valtis. Valčių statymo patirtimi D. Volganskis dalijosi mėnraštyje „Zvejniecības Vēstnesis“ („Žvejybos šauklys“).

3-iame ir 4-ame dešimtmečiuose taip pat ir lyvių kultūriniame gyvenime D. Volganskiui teko svarbus vaidmuo. Jis parašė Lyvių sąjungos įstatus, dalyvavo jos įkūrime ir buvo pirmasis jos sekretorius, o 1933–1936 m. – Lyvių sąjungos pirmininkas. Prisidėjo prie lyvių vėliavos sukūrimo, ji buvo pašventinta 1923 m. lapkričio 18 d. D. Volganskis įnešė žymų indėlį 1933 m. kuriant lyvių vyrišką tautinį kostiumą. 1933 ir 1934 m. vasaromis jis Mazirbėje suorganizavo šventes ir pasirūpino saremiečių bei kitų svečių dalyvavimu, o 1935 m. liepą surengė lyvių dainininkų ir aktyvistų viešnagę į Saremą.

Ypač pažymėtinas D. Volganskio indėlis į Lyvių tautos namų statybų rengimą. Jis ne tik rašė spaudoje ir organizavo talkas, bet ir įsitraukė į lėšų paieškas bei išmaniai tvarkė ūkinius reikalus. D. Volganskis aktyviai bendradarbiavo mėnraštyje „Līvli“ („Lyvis“). Jame buvo spausdinami D. Volganskio pasakojimai apie žvejų gyvenimą, Lyvių sąjungos veiklą, įvairias šventes ir kt. Jis kūrė taip pat ir eilėraščius, keletas jų publikuota lyvių poezijos rinkinyje „Ma akūb sīnda vizzõ, tūrska!“ („Aš pagausiu tave, menke!“, 1998) ir yra tapę dainų tekstais.

Mirė 1968 m. Košrage. Palaidotas Pitrago kapinėse.

## Išnašos
Vilniaus–Neries elektros jungtis

**Vilniaus-Neries elektros jungtis** – aukštosios įtampos elektros perdavimo linija, sujungusi Neries transformatorių pastotę Nemenčinėje su Vilniaus regiono elektros tinklu, ir kartu su esamomis linijomis „Vilnius–Molodečnas“, „Lietuvos elektrinė–Vilnius“ ir „Lietuvos elektrinė–Neris“ sudariusi elektros perdavimo žiedą aplink Vilnių. Įrengta kaip svarbi sinchronizacijos su kontinentinės Europos tinklu dalis.

## Istorija
Teritorijų planavimas baigtas 2023 m., projektavimas ir rangos darbai prasidėjo 2023 m., o pastolių pamatų montavimas – 2024 m.

Linijos statybos užbaigtos ir ji pradėjo veikti 2025 m. Projektavimu ir rangos darbais rūpinosi įmonė „Žilinskis ir Co“; bendra projekto vertė – apie 55 mln. eurų.

Darbų metu buvo nutiesta 58 km ilgio nauja linija nuo Vilniaus rajone, Nemenčinės seniūnijoje esančios Neries transformatorių pastotės iki Marijampolio seniūnijos, kur susijungia su esama oro linija Vilnius-Molodečnas. Nuo šio taško buvo rekonstruojama 23 km esamos linijos atkarpa iki Vilniaus transformatorių pastotės Panerių seniūnijoje.

## Šaltiniai
Pagramančio tiltas

**Pagramančio tiltas** – tiltas, nutiestas per Akmeną (Jūros kairįjį intaką) Pagramančio miestelyje, Tauragės rajono savivaldybėje. Tiltas stovi pagrindinėje J. Mažeikos gatvėje, kelio  kryptyje. Kelių eismui skirtas tiltas patenka į pėsčiųjų maršrutą  „Per kabančius tiltus”, kurie vaizduojami Pagramančio regioninio parko emblemoje. Aukštupyje stūkso Pagramančio piliakalnis, Pagramančio atodanga.

Pagramančio tiltas stovi upės slėnyje, prie jo veda aukšti pylimai. Arkinis tiltas pastatytas 1960 m. Išlaikęs dalį originalių konstrukcijų. Statinys yra vieno tarpatramio, kurio ilgis – 36,63 m. Plieninę perdangą laiko lanko pavidalo santvaros, iškylančios virš kelio. Laikančią konstrukciją sudaro dvi kniedytos santvaros su vertikaliomis templėmis, kryžminiu tinkleliu ir sudėtingu sijynu. Ties santvarų apatiniais mazgais, prie apatinės juostos prijungtos 0,82 m aukščio skersinės sijos, kurios kniedėmis sujungtos su santvarų vertikaliais elementais. Tiltą laikantys ramtai – gelžbetoninės masyvios, atviro tipo atramos.

Tiltas palyginti siauras, prieigose pastatyti eismo pirmumo kelio ženklai. Yra šalitilčiai pėstiesiems abiejuose tilto kraštuose, atskirti arkų konstrukcijų ir metalinių atitvarų. Ėjimo takuose paklotos išilginės lentos. Turėklai – su metalinėmis ažūrinėmis tvorelėmis. Šlaitų kūgiai sutvirtinti betoninėmis plytelėmis, įrengti laiptai.

Per parą Pagramančio tiltu vidutiniškai pravažiuoja 2630 automobilių. 2023 m. duomenimis, tvarkytino tilto remontui buvo planuojama skelbti projektavimo paslaugų viešąjį pirkimą, jis prioritetinėje eilėje – 50-tas.

## Šaltiniai
Nipisatas

**Nipisatas** () – nedidelė šiuo metu negyvenama Grenlandijos salelė, esanti Kekatos savivaldybėje. Jos pavadinimas grenlandų kalba reiškia „jūrų gegužė“, ir taip pavadinta dėl salos formos, primenančios šią žuvį. 

Sala yra reikšminga Grenlandijos archeologinė vietovė, įtraukta į pasaulio paveldo sąrašą kaip dalis objekto ''Aasivissuit – Nipisat''. Inuitų medžioklės plotai tarp ledo ir jūros.  

## Geografija
Salelė yra viena iš daugelio salų ir šcherų išsimėčiusių Ikertoko fjordo žiotyse, ties Dorseto sąsiauriu. Į rytus nuo jos yra didesnė Sarfanguito sala. Pietuose ją skalauja Ikertokas, o šiaurėje Amerlokas. Artimiausia gyvenvietė yra Sisimiutas, esantis 20 km į šiaurę.

1,3 km² ploto salelė yra ~2 km ilgio ir ~0,5 km. pločio. Jos viduriu eina įduba vadinama *Naqinnersuaq*. Vyrauja žolinė augmenija.

## Archeologija ir istorija
Nedidelė salelė skalaujama Dorseto sąsiaurio ir dviejų fiordų nuo senovės buvo labai patogi žvejybai. Todėl III tūkst. pr. m. e. pabaigoje ją apgyvendino Sakako kultūros nešėjai paleoeskimai. Čia įsikūrė jų vasaros stovykla, kuri buvo naudojama daugiau nei tūkstantį metų. Stovykla yra apie 50 m nuo kranto, tačiau dėl jūros lygio svyravimų tuo metu ji buvo salelės pakrantėje.

Nipisato stovyklą 1989 m. atrado tuometinis Sisimiuto muziejaus direktorius Finn Kramer, ir nuo tada keturias vasaras vyko archeologiniai kasinėjimai. Jų metu buvo nustatyta stovyklos chronologija, rasta daug artefaktų. Tarp jų apie tūkstantis akmeninių įrankių, kurie turi sąsajų su kitomis Sakako kultūros vietovėmis. Ypač gausūs kaulų, ragų ir dantų radiniai, kurie leidžia identifikuoti to meto gyventojų mitybą ir gana tiksliai datuoti. Tarp rastų kaulų yra įvairūs paukščiai, žuvys, jūros žinduoliai (ruoniai, jūrų vėpliai, banginiai) ir sausumos žinduoliai (šiaurės elnias, poliarinė lapė ir kt.). Daug radinių eksponuojami Sisimiuto muziejuje.

Greičiausiai apie VIII a. pr. m. e. paleoeskimų stovykla buvo apleista. Po to joje nerandama nei Dorseto, nei Tulės kultūrų palikimo. 

Tik po beveik 2000 metų tarpo čia ėmė kurtis danai, kurie XVIII a. pradėjo Grenlandijos kolonizaciją. 1724 m. Nipisato salelėje buvo įkurta antroji Grenlandijoje Danijos gyvenvietė: **Nipisato kolonija**. Ją inicijavo danų misionierius Hansas Egedė. Čia pastatytos prekybos ir banginių medžioklės stotys. Jau kitais metais gyvenvietę sunaikino pro šalį plaukę olandų banginių medžiotojai, kurie norėjo išvengti danų konkurencijos šiaurinėse jūrose.

1729 m. karaliaus Frederiko IV įsakymų kolonija atkurta. Čia pastatyta ir tvirtovė, turėjusi ginti kolonistus nuo olandų. Tačiau jau 1731 m. kitas karalius Kristijonas VI panaikino koloniją. Netrukus ją dar kartą sudegino olandai. Tiesa, iš danų kolonijos išliko gyvenamųjų pastatų, tarybos namo, forto griuvėsiai ir sandėlys, vadinamas *Illorsualik*. Nuo tada sala nebegyvenama.

## Išnašos
Maxmilián Pirner

**Maksimilianas Pirneris** (*Maxmilián Pirner*, 1854 m. vasario 13 d. – 1924 m. balandžio 2 d.) – Čekijos dailininkas. Priklausė Vienos sekcesijai, siejamas su Maneso menininkų rateliu.

Gimė Sušicėje. 1872–1874 m. studijavo Prahos dailės akademijoje, 1875–1879 m. – Vienos dailės akademijoje. Iki 1887 m. gyveno Vienoje, vėliau persikėlė į Prahą, kur tapo Prahos dailės akademijos dėstytoju (profesorius nuo 1896 m.).

Maksimilianas Pirneris tapė mitologinės-mistinės tematikos paveikslus antikinės mitologijos, makabriškumo motyvais, dažniausiai vaizduodavo moteris. Taip pat gamino vitražus, medalius. Tapyboje vertintas kaip sinusoidinės linijos meistras.

## Maksimiliano Pirnerio darbai


Hekate.jpg|Hekatė
Maxmilian Pirner - potok (1903).jpg|Versmė
Max Pirner - Somnambulant - O 13893 - National Gallery Prague.jpg|Nakviša
Maxmilián Pirner - Pohřeb víly (1888).jpg|Fėjos šarvojimas
Max Pirner, Homo homini lupus (1901), akvarel 960 x 474 mm, sbírka kresby Národní galerie v Praze.jpg|*Homo homini lupus*
Pirner Maxmilian - Alegorie.jpg|Alegorija
Maxmilian Pirner - medusa.JPG|Medūza
Max Pirner - Death - O 4731 - National Gallery Prague.jpg|Mirtis


## Šaltiniai
Kros Felis

**Kros Felis** () – aukščiausias Peninų kalnas ir aukščiausias taškas Anglijoje už Ežerų krašto ribų. Jis yra Šiaurės Peninų išskirtinio natūralaus grožio teritorijoje, Kambrijos grafystėje.

Viršūnė, siekianti 893 m, yra akmenuota plynaukštė, priklausanti 12,5 km ilgio keterai, kurioje taip pat yra Litl Dun Felis (842 m) ir Greit Dun Felis (848 m). Keteros vakariniai šlaitai stačiai leidžiasi į Ideno slėnį, o rytiniai nuolaidžiau pereina į Taino ir Tiso slėnius.

Viršūnę žymi kryžiaus formos akmeninė pastogė. Giedrą dieną iš čia matyti Ideno slėnis, Ežerų krašto kalnai, Solvėjaus fjordas ir Pietinės Škotijos aukštumos. Kalnas garsėja tankiu rūku, stipriais vėjais ir būdingu švilpimu, kurį sukelia vadinamasis Helmo vėjas.

Senovėje kalnas vadintas Piktųjų kalnu () ir buvo laikomas dvasių buveine. Pasak vietos padavimų, jį pašventinęs Šv. Augustinas Kenterberietis suteikė krikščionišką pavadinimą – Kros Felis (*Cross Fell*, „Kryžiaus kalnas“).

Maždaug 1,2 km į šiaurę nuo viršūnės stovi Grego trobelė () – aukščiausiai esantis kalnų namelis Anglijoje (700 m). Jį prižiūri Kalnų trobelių asociacija.

## Geografija

Aukštutinę Kros Felio ir gretimų kalvų dalį sudaro molio skalūno, smiltainio ir aleurito sluoksniai, o žemumose vyrauja karbono periodo klintys. Atspariose uolienose susiformavo statūs skardžiai, pietiniuose ir vakariniuose šlaituose gausu akmenų griūčių uolienų sankaupų. Reljefas išlaikęs ryškių paskutinio apledėjimo pėdsakų; paviršių dengia plonas dirvožemio sluoksnis ir rūgštus durpynas.

Kros Felis kartu su Greit Dun Feliu ir Litl Dun Feliu sudaro daugiau kaip 800 m aukščio masyvą, kuriame sniegas išsilaiko ilgiau nei daugelyje kitų Anglijos vietovių – kartais iki liepos. Metinis kritulių kiekis siekia apie 2800 mm. Viršūnę dengia silicinė alpinė ir borealinė pieva – augalija, būdinga Škotijos ir Skandinavijos aukštumoms; čia yra piečiausia jos paplitimo riba. Kalnas įtrauktas į saugomų teritorijų sąrašą.

Kros Felis yra ryškus kraštovaizdžio akcentas, matomas nuo A66 magistralės tarp Penrito ir Steinmoro, iš daugelio Ežerų krašto ir Šiaurės Anglijos aukštumų. Esant itin geram matomumui, jis pastebimas net iš Karned Levelino viršūnės Velse, už 198 km.

## Pastabos

## Šaltiniai
Persiraja Banda Aceh

**„Persiraja Banda Aceh“**, o trumpiau **„Persiraja“** () – Indonezijos futbolo klubas iš Banda Ačeho miesto (Ačehas).

Namų rungtynes žaidžia „Harapan Bangsa“ stadione arba H. Dimurthala stadione (), dar žinomame kaip Lampineung Stadium.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1957 m. liepos 28 d. Nuo 1994–1995 m. sezono rungtyniavo tuometinėje stipriausioje šalies futbolo lygoje – Premier Divisiona (I). Nuo 2002 m. sezono varžėsi Pirmame divizione (II). Kelis kartus buvo patekė į pajėgiausią divizioną, bet jame neįsitvirtinadavo. 2019 m. sezone Antroje lygoje (Liga 2) iškovojo trečiąją vietą ir buvo perkelti į stipriausią divizioną.

2020 m. sezonas dėl pandemijos grėsmių buvo nutrauktas po kelių turų. 2021–202 m. sezone tarp aštuoniolikos komandų liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2022–2023 m. sezono žaidė tuometinėje Antroje lygoje (Liga 2). Nuo 2025–2026 m. sezono varžėsi Championship (II).

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Sudėtis
; Pagrindinės komandos futbolininkai
* 

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei Indonezijos komandai
*  Muhammad Roby, gynėjas (2021–2022 m.);
*  Dedi Hartono, puolėjas (2021–2022 m.);
*  Miftahul Hamdi, saugas, puolėjas (2013–2014 m.);
; Užsieniečiai
*  Jabar Sharza, saugas (2021–2022 m.);
*  Murilo de Almeida, puolėjas (2011–2012 m.);
*  Steven Mennoh, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Pagramančio tiltas (reikšmės)

**Pagramančio tiltas ** – panašiu vardu vadinami keli tiltai, stovintys Tauragės rajono savivaldybėje, Pagramančio miestelyje, nutiesti per Akmeną arba jos intaką Gramančią. 2023 m. duomenimis, buvo 4 pėsčiųjų tiltai (lieptai) su kabamojo tilto konstrukcijomis, įtraukti į Pagramančio regioninio parko turistinį maršrutą. Tiltų išsidėstymas šiaurės–pietų kryptimi:
# Pėsčiųjų tiltas per Akmeną ties Piliakalnio g. 48
# Pėsčiųjų tiltas per Gramančios upelį
# Pėsčiųjų tiltas per Akmeną  Gramančios  g. ašyje
# Pagramančio tiltas per Akmeną J. Mažeikos g. (kelio tiltas)
# Pėsčiųjų tiltas per Akmeną  ties Pagramančio bažnyčia

## Šaltiniai
Sakako kultūra

**Sakako kultūra** () – archeologinė kultūra klestėjusi vakarinėje Grenlandijos pakrantėje III-II tūkst. pr. m. e. Ji 1955 m. pavadinta pagal Sakako gyvenvietę, šalia kurios rasta daug šios kultūros artefaktų.

Ji priskiriama paleoeskimams ir Arkties mikrolitų tradicijai. Tuo pačiu metu egzistavusios paleoeskimų kultūros buvo Pre-Dorseto kultūra (šiaurės Kanadoje) ir Independenso kultūra (šiaurės Grenlandijoje).

## Raida
Sakako kultūros nešėjai buvo pirmieji gyventojai vakarinėje Grenlandijoje. Genetiniai tyrimai parodė tamprius ryšius tarp Sakako kultūros nešėjų ir čiukčių bei koriakų gyvenančių šiaurės rytų Sibire. Manoma, kad III tūkst. pr. m. e. įvyko žmonių migracija iš Azijos per Beringo sąsiaurį, dabartinės Kanados teritoriją, kuri pasiekė vakarinę Grenlandiją. Tiesa, nėra aišku, ar Grenlandiją jie pasiekė ledo keliais, ar laivais.

Beveik visos Sakako kultūros vietovės yra pakrantėse. Svarbiausios tarp jų yra Sermermiutas, Kekertakas (*Qeqertaq*), Kajaa (*Qajaa*), Sakakas, Itinera ir Nipisatas. Didžiausia archeologinių radinių koncentracija yra Disko įlankoje. Tiesa, radinių aptinkama ir pietinėje Grenlandijoje, rytinėse Grenlandijos pakrantėse ir net Elsmyre (Kanadai priklausanti sala šiaurėje).

Kultūra nunyko apie IX a. pr. m. e. Spėjamos priežastys yra atšalęs klimatas, kuris privertė juos taikytis prie naujų sąlygų. Sakako kultūrą vakarų Grenlandijoje pakeitė Dorseto kultūra.

## Bruožai

Sakako kultūros žmonės klajojo mažomis grupelėmis, gyveno laikinuose pastatuose, statytuose iš akmens ir durpių, arba odinėse palapinėse. Būdingi akmenų ratai yra palapinių pamatai. Kapaviečių beveik neaptinkama.

Stovyklavietėse randama daug dirbinių iš akmens ir kaulo: vėplio ilčių, elnio ragų ar paukščių kaulų. Būdingi žuvų kabliukai iš steatito, aliejinės lempos.

Maistą gaudavo medžiodami jūros gyvūnus, paukščius, šiaurinius elnius. Stovyklavietėse rečiau aptinkama poliarinės lapės, lokio, kiškio kaulų. Manoma, kad jie galėjo turėti prijaukintus šunis (bet nėra įrodymų, kad jie naudoti kinkiniui), statė kajakus ir umiakus.

National_Museum_of_Ethnology,_Osaka_-_Soapstone_lamp_-_Inuit_people_in_Canada_-_Made_before_1954.jpg|Aliejinė lempa
Archéo harpoon Saqqaq 3.jpg|Žeberklas
Artefact saqqaquien baie Disko 2.jpg|Dirbiniai
Qajaa_site_Saqqaq_archeology.png|Kajaa archeologinė vietovė

## Šaltiniai
Mažonų tiltas

**Mažonų tiltas**, taip pat **Šunijos tiltas** – tiltas per Šuniją, stovintis Tauragės rajono savivaldybėje, kelyje  tarp Mažonų ir Antšunijų kaimų, 5 km į šiaurę nuo Tauragės. 2025 m. statinys rekonstruotas.

## 1962 m. tilto charakteristika

Gelžbetoninis tiltas per Šuniją pastatytas 1962 m. Jo projektas neišlikęs. Numanomos projektinės apkrovos taikytos pagal sovietmečiu galiojusius norminius dokumentus (N-30, NK-80). 

Pagal 2019 m. statinio apžiūros aktą, pateikti tilto būklės duomenys. Bendras tilto ilgis – 51,20 m. Statinio konstrukcijos – surenkamo gelžbetonio, tilto tipas – trijų tarpatramių, sijinė karpyta perdanga ant gelžbetoninių atramų. Ramtai įrengti poliniai, vienaeiliai, su monolitiniais rygeliais. Manoma, kad yra įrengtos pereinamosios plokštės (galimai 1,5 m ilgio), netenkinančios galiojančių konstrukcinių reikalavimų. Perdangos bendras plotis 8,30 m, važiuojamosios dalies plotis 7,0 m. Perdangą sudaro 6 vnt. surenkamų 14 m (kraštinių) ir 22 m (vidurinių) ilgio gelžbetoninių sijų. Techniniai praėjimai ant tilto apie 0,45 m pločio. Tilto atitvarai metaliniai, 70 cm aukščio. Šalitilčiuose įrengti metaliniai turėklai iš profilių.

Pastaraisiais metais nustatyta, kad tilto būklė labai bloga. Dėl sunkiasvorių transporto priemonių eismo po važiuojamąja dalimi sutrūko skersinės diafragmos sijos, dėl to kilo pavojus eismui. 2023 m. lapkritį AB „Kelių priežiūra“ atliko skersinių diafragmų stiprinimo darbus, kurie leido laikinai eksploatuoti tiltą. Praėjimai dėl prastos būklės iš abiejų tilto galų buvo užtverti, uždrausta eiti pėstiesiems. Ant tilto ir prietilčiuose įvertinta bloga deformacinių siūlių būklė.

## Rekonstrukcija

2024–2025 m. vyko tilto rekonstrukcija. 2024 m. birželį šalia rekonstruojamo tilto įrengtas laikinasis tiltas. Jis buvo vienos eismo juostos, iki 40 t keliamosios galios, 3,25 m pločio. Pagal projektą numatyta nuardyti esamas pakloto, perdangos, kraštinių atramų (paliekant polius) ir tarpinių atramų (tik viršutinę rygelio dalį) konstrukcijas. Tarpinių atramų rostverkai sustiprinimui suprojektuoti papildomi poliai, atramų apibetonavimas ir naujo rygelio įrengiamas. Kraštinėms naujoms atramoms suplanuoti papildomi poliai. Nauja perdanga – iš surenkamų gelžbetoninių sijų. 

Sutartį dėl tilto per Šuniją rekonstrukcijos AB „Via Lietuva“ pasirašė 2024 m. sausį. Pagal ją 3 mln. eurų vertės projektui įgyvendinti skirtas 15 mėnesių terminas, todėl vėliausiai tilto ir kelio remonto užbaigimas buvo numatytas 2025 m. rudenį. 2024 m. spalį Tauragės rajono savivaldybė išplatino AB „Via Lietuva“ pranešimą, kad rekonstruojant tiltą buvo planuota sutvarkyti esamas tarpines atramas, tačiau pradėjus darbus paaiškėjo, jog jos nebetinkamos naudoti. Priimtas sprendimas atramas pilnai išardyti ir vietoje jų įrengti naujas.

2025 m. spalį paskelbta apie rekonstrukcijos darbų, kainavusių apie 3 mln. eurų, pabaigą. Rekonstruoto tilto ilgis – 56,5 m, plotis – 12 m. Važiuojamojoje dalyje nutiestos dvi eismo juostos, kiekviena po 3,5 m pločio. Tilto aukštis nuo važiuojamosios dalies iki upės siekia 10 m. Nutiestas šalitiltis, skirtas pėstiesiems ir dviratininkams bei pritaikytas ir žmonėms su negalia.

## Šaltiniai