open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalisse

**Jalisse** – Italijos pop duetas, kurį sudaro Alessandra Drusian ir Fabio Ricci. Grupė buvo suformuota, kai jos nariams buvo 14 metų, ir iki šiol jie vis dar tęsia savo kūrybinę veiklą .

1997 metais Jalisse laimėjo Sanremo muzikos festivalį su daina „Fiumi di parole“ ir tapo Italijos atstovais 1997 m. Eurovizijoje. Šiame konkurse duetas užėmė ketvirtą vietą, surinkęs 114 taškų.

2008 metais Jalisse bandė atstovauti San Marinui 2008 m. Eurovizijoje, bet nebuvo atrinkti komisijos.

## Diskografija

### Albumai

* Il cerchio magico del mondo (1997)
* Siedi e ascolta (2006)
* Linguaggio universale (2009)

### Singlai

* Vivo (1995)
* Liberami (1996)
* Fiumi di parole (1997)
* Luce e pane (1999)
* I’ll Fly (2000)
* 6 desiderio (2004)
* Tra rose e cielo (2007)
* Siamo ancora qui (2009)
* Non voglio lavorare (2009)
* No quiero trabajar (2009)
* Ritornerà il futuro (2011)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

|-
Profil (grupė)

**Profil** – prancūzų pop grupė, specialiai sukurta dalyvaujant 1980 m. Eurovizijos dainų konkurse.

Grupę sudarė Martine Havet, Martine Bauer, Francis Rignault, Jean-Claude Corbel ir Jean-Pierre Izbinski.

1980 metais Profil atstovavo savo šaliai Eurovizijos dainų konkurse su daina „Hè Hé M’sieurs dames“ ir užėmė vienuoliktą vietą.

Grupė nustojo egzistavusi po Eurovizijos. Buvusieji grupės nariai tęsė solinę karjerą.

## Nuorodos

* Dainos ''Hè Hé M’sieurs dames'' žodžiai prancūzų ir anglų kalbomis

|-
Auer lazdelė

**Auer lazdelė** – kraujo ląstelėse mikroskopinio tyrimo metu aptinkama adatos arba lazdelės formos struktūra. Ji aptinkama piktybinių kraujo ląstelių – blastų citoplazmoje ir yra svarbus kriterijus nustatant leukemijos diagnozę. Auer lazdelės būdingos mieloblastams, limfatinės kilmės ląstelės jų neturi.

Auer lazdelės būdingos ūminei mielogeninei leukemijai ir kai kurioms mielodisplastinių sindromų formoms. Nors jos taip pavadintos amerikiečių fiziologo John Auer garbei, pirmasis jas 1905 m. aprašė Johns Hopkins ligoninės gydytojas Thomas McCrae. Pats J. Auer savo darbe jas aprašė 1906 m. Tiek McCrae, tiek Auer klaidingai manė, kad ląstelės, kuriose yra šių lazdelių, buvo limfoblastai.

## Šaltiniai
Francesco Zuccarelli

**Frančeskas Dzukarelis** (Cukarelis, it. **Francesco Zuccarelli**, 1702 m. rugpjūčio 15 – 1788 m. gruodžio 30 d.) – italų XVIII a. vėlyvojo baroko, rokoko dailininkas-peizažistas.

## Biografija
Frančeskas Dzukarelis gimė 1702 m. rugpjūčio 15 d. Pitiljane, netoli Florencijos. Mokinosi pas Paolo Anesi, vėliau keliavo į Romą, kur mokėsi pas Giorgio Morandi, Pietro Nelli. Apie 1730 m. apsigyveno Venecijoje, kur po Marco Ricci mirties tapo sekančiu populiariu pastoralinių ir idiliškų peizažų tapytoju. Dzukarelio paveikslų agentu buvo anglas Joseph Smith, kuris išpopuliarino dailininko darbus tarp Anglijos aristokratų. 1752–1761 m. ir 1765–1771 m. Cukarelis sėkmingai dirbo Anglijoje, 1768 m. buvo vienas Karališkosios Britanijos meno akademijos steigėjų. 1772 m. grįžęs į Veneciją buvo išrinktas Venecijos meno akademijos prezidentu, bet greitai iš šio posto pasitraukė. Dar dirbo Bergame, Paryžiuje ir paskutinius metus praleido Florencijoje, kur mirė 1788 m. gruodžio 30 d. Jo kūrybos branduolį sudaro idiliški kaimo peizažai, dažnai su antikinės mitologijos veikėjais. Dzukarelis paliko daug piešinių, kūrė graviūras, gobelenus.

## Darbų galerija

Image:Francesco Zuccarelli - Landscape with Girls at the River - WGA26014.jpg| „Peizažas su moterimis prie upės“ (Venecijos akademijos galerija)
(Venice) Rape of Europa by Francesco Zuccarelli - Gallerie Accademia.jpg| „Europos pagrobimas“ (Venecijos akademijos galerija)
Image:Francesco Zuccarelli - Landscape with a Woman Leading a Cow - WGA26013.jpg| „Peizažas su moterimi, vedančią karvę“ (Ermitažas, Sankt Peterburgas)
Image:Zuccarelli, Francesco - Landscape - Google Art Project.jpg| „Peizažas“ (Dalvičo paveikslų galerija, Londonas)


## Nuorodos

* Francesco Zuccarelli WGA tinklalapyje
* Francesco Zuccarelli Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
* Francesco Zuccarelli J. Paul Getty muziejaus tinklalapyje
Pečo sritis

**Pečo sritis** (; ) – viena iš septynių Kosovo sričių. Administracinis centras – Pečas. Ribojasi su Džiakovicos, Prizreno, Prištinos ir Kosovo Mitrovicos sritimis. Turi pasienio ruožą su Juodkalnija.

## Savivaldybės
* Pečas ()
* Istokas ( arba *Burimi*)
* Klina ( arba *Klinë*)

## Tautinė sudėtis
Visuose Pečo srityse albanai sudaro tautinę daugumą. Žemiau yra pateikiama srities tautinė sudėtis 2011 m. duomenimis.
* albanai: (92,6 %)
* bosniai: (2,8 %)
* čigonai: (3,8 %)
* serbai: (0,35 %)
* kitos tautybės: (0,4 %)
Hailands Rančas

**Hailands Rančas** () – gyvenvietė JAV, centrinėje Kolorado valstijos dalyje. Gyventojų 96 tūkst. (2010 m. duomenys).

## Istorija
Teritorijoje pirmieji apsigyveno indėnų gentys jutai, čejenai ir arapahai. Prancūzų keliautojas René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle pareiškė ši teritorija esą priklausanti Prancūzijai ir 1682 m. prijungė ją prie Luizianos. 1763 m. Luiziana atiteko Ispanijai, 1801 m. sugrąžinta Prancūzijai. 1803 m. teritoriją įsigijo Jungtinės Valstijos. Nuolatiniai gyventojai vietovėje įsikurdino apie 1870 m. XIX a. pab. – XX a. pr. į teritoriją plūdo aukso ieškotojai. Nepaisant to, kad per 19 km į šiaurę įsikūręs Denverio miestas ženkliai augo, Hailands Rančas ilgainiui išliko ūkių ir rančų vietove.
Prizreno sritis

**Prizreno sritis** (; ) – viena iš septynių Kosovo sričių. Administracinis centras – Prizrenas. Ribojasi su Džiakovicos, Pečo, Prištinos, Uroševaco sritimis. Turi pasienio ruožus su Albanija ir Makedonija.

Srityje kalbama albanų, serbų, anglų bei turkų kalbomis.

## Savivaldybės
* Prizrenas
* Dragašas
* Suva Reka
* Mališevas
* Mamuša

## Tautinė sudėtis
Didžiausią tautinę daugumą sudaro albanai. Žemiau yra pateikiama srities tautinė sudėtis 2011 m. duomenimis.

* albanai: (84,4 %)
* bosniai: (6,3 %)
* turkai: (4,3 %)
* čigonai: (1,5 %)
* serbai: (0,07 %)
* kitos tautybės: (3,3 %)
Hajalija

**Hajalija** () – miestas JAV, Floridos valstijos pietuose. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 229 tūkst. gyventojų. Miestas išsidėstęs plačioje prerijoje, tarp Biskeino įlankos ir Evergleidso.

Hajalijoje gyvena daug kubiečių kilmės gyventojų.

## Istorija
Prerijoje gyventa Šiaurės Amerikos indėnų genčių. 1921 m. didžiulėmis vietovės galimybėmis susidomėjo aviacijos pradininkas Glenn Curtis ir galvijų augintojas James H. Bright. Netrukus Hajalijoje pradėta teikti įvairias pramogas nuo sporto (šunų, žirgų lenktynės) iki kino (čia buvo įsikūrusi studija „Miami Movie Studios“). Tačiau dėl 1926 m. praūžusio uragano „Majamis“ daugelis verslų buvo priverstinai uždaryti.

## Šaltiniai
Šebi ergas

**Šebi ergas** () – vienas iš dviejų Maroke esančių Sacharos ergų (smėlynų). Driekiasi 60 km į šiaurę nuo Erfudo, Mekneso-Tafilaleto regione. Ergas nusitęsęs iš šiaurės į pietus 22 km, būdingas plotis 5–10 km. Kopų aukštis siekia 150 m.

Greta Šebi ergo yra Merzugos miestelis, iš kurio vyksta turistinės išvykos kupranugariais į dykumą.
Kenitra

**Kenitra** () – miestas šiaurės vakarų Maroke, Atlanto vandenyno pakrantėje, prie Sebu upės žiočių; Gharbo–Šrardos–Beni Chseno regiono administracinis centras. Transporto mazgas: jūrų uostas (išvežamos žemės ūkio ir mineralinės žaliavos – vaisiai, žuvis, mediena, cinko, švino rūdos), geležinkeliai į Tanžerą, Rabatą. Maisto (miltų, konservų), tekstilės, metalo apdirbimo, chemijos pramonė. Veikia universitetas.

## Istorija

Senovėje dabartinės Kenitros vietoje buvo finikiečių miestas ***Thamusida***. Romėnų laikais jame pastatyta Veneros šventykla. III a. šis miestas išnyko. Vėliau čia stovėjo nedidelė kasba (įtvirtinta gyvenvietė), o dabartinė Kenitra įkurta 1912 m. prancūzų. Jie pastatė fortą, uostą. 1932–1956 m. miestas pagal jo įkūrėją, generolą Hubert Lyautey vadintas ***Port Liote*** (). 1942–1991 m. Kenitroje veikė JAV karinė jūrų bazė.

## Šaltiniai
Ifranas

**Ifranas** (, ) – miestas šiauriniame Maroke, Mekneso-Tafilaleto regione, Viduriniojo Atlaso kalnuose, 1665 m aukštyje. Populiarus slidinėjimo kurortas. Veikia slidinėjimo trasos, yra sanatorijos, poilsio namai, vilos, sodai. Apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais (įsteigtas Ifrano nacionalinis parkas), auga nykstančių Atlaso kedrų giraitės, sutinkamos retos beždžionės – magotai. Veikia Al-Achvaino universitetas (1995 m.).

Ifranas žymus kaip Afrikos šalčio polius – 1935 m. vasario 11 d. čia užfiksuota -24 °C. Įprastai žiemos čia nėra labai šaltos (0–5 °C), bet sniegas iškrenta neretai.

## Istorija

Vietovė nuo XVI–XVII a. gyvenama berberų, tačiau šiuolaikinis Ifranas 1929 m. įkurtas prancūzų. Šis miestas tapo populiarus aukštuomenės kurortas – prancūzų kolonistai čia statėsi vilas, Maroko karališkoji šeima įkūrė rūmus. Aplink Ifraną ėmė augti skurdūs kvartalai, kuriuose apsigyvendavo poilsiautojus aptarnaujantys vietiniai gyventojai. Po Maroko nepriklausomybės Ifranas pertvarkytas.

## Galerija

File:Ifran street.jpg|Miesto gatvė
File:Кэмпинг-шато (6360747219).jpg|Poilsio namai
File:Ifrane(js).jpg|Skulptūros prancūzų parke
Aleksandras Viskovatovas

**Aleksandras Viskovatovas** (; 1804—1858) — Rusijos karo istorikas. Literatūros istoriko Pavelo Viskovatovo tėvas.

## Kūryba
Parašė:
* Краткая история 1-го кадетского корпуса ('Trumpa 1-ojo kadetų korpuso istorija') (СПб., 1832);
* Краткая хроника полков и др. частей русской армии ('Trumpa pulkų ir kitų Rusijos armijos dalių kronika');
* Историческое обозрение лейб-гвардии Измайловского полка, 1730—1850 ('Leibgvardijos Izmailovo pulko istorinė apžvalga, 1730-1850 m.') (СПб.1851);
* Историческое описание одежды и вооружения Российских войск с древнейших времён до 1855 г. ('Rusijos kariuomenės aprangos ir ginkluotės istorinis aprašymas nuo seniausių laikų iki 1855 m.') (СПб., 1841-62)
* Хроника российской Императорской армии ('Rusijos imperatoriškosios armijos kronika') (СПб., 1852).
Trys paskutiniai darbai sudarė virš 50 tomų su daugiau kaip 3 tūkst. piešinių. 

Viskovatovas dalyvavo ir sudarant A. Pliušaro (*Адольф Александрович Плюшар*) „Энциклопедический лексикон“ ('Enciklopedinis leksikonas'), buvo veiklus enciklopedijos „Военный энциклопедический лексикон“ ('Karinis enciklopedinis leksikonas') bei „Военная галерея“ autorius. Daug jo straipsnių skelbti įvairiuose literatūriniuose leidiniuose. Leidinyje „Краткий исторический обзор морских походов русских и мореходства их вообще до исхода XVII столетия“ ('Trumpa rusų jūrų žygių ir visos jų jūreivystės iki XVII a. pabaigos istorinė apžvalga') pateikė Rusijos laivyno istoriją nuo IX a. iki Petro I mirties. 

Ypatinga jo tyrimų forma buvo liudininkų žodinių prisiminimų užrašymas ir publikavimas. Tarp paskelbtų pasakojimų yra kunigaikščio P. Volkonskio pasakojimai.

## Nuorodos

* Висковатов Александр Васильевич // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907
* «Историческое описание одежды и вооружения российских войск» на сайте memorandum.ru
* «Историческое описание одежды и вооружения российских войск» на сайте listat.ru 
* Висковатов Александр Васильевич на сайте knigafund.ru 
* БСЭ Висковатов Александр Васильевич
Amorongas

**Amorongas** – ugnikalnis, esantis Lusono saloje, Pangasinano provincijoje, Filipinuose.

Amorongas – lavos kupolas, kurio aukštis 376 m. Stūkso lygumoje į pietus nuo Siera Madrės kalnagūbrio. Sudarytas iš trachito ir andezito. Ugnikalnio uolienose yra nemažas kiekis niobio. Taip pat vulkaninės kilmės uolienose randama šiek tiek nikelio, chromo, magnio.
 
Amorongas stūkso priešais Batano ugnikalnį. Ugnikalnis patenka į vulkaninę ugnikalnių grandinę, į kurią sudaro Arajatas, Balungao, Kujapo ir kiti ugnikalniai. Amžiaus nustatymui pritaikant kalio-argono metodą nustatyta, kad vulkanas atsirado prieš 1,14 mln. metų.

Ugnikalnyje pastebimas sulfatinis aktyvumas.

## Šaltiniai
Ratilinis kontaktinis lęšis

**Ratilinis kontaktinis lęšis** (), *rainelės didinimo kontaktinis lęšis* () – kosmetinis kontaktinis lęšis, kurio pagrindinė paskirtis sudaryti vaizdą, kad akies rainelė yra didesnė. Tokie kontaktiniai lęšiai madingi Pietų Korėjoje, Japonijoje, Taivane, Kinijoje. Rinkoje jie pasirodė apie 2004 m.

## Sandara
Ratiliniai lęšiai vizualiai padidina akių rainelių skersmenį, suteikia norimą spalvą ir faktūrą.

JAV pardavinėjamų įprastinių kontaktinių lęšių vidutinis skersmuo yra 14–16 mm. Ratilinių kontaktinių lęšių skersmuo panašus, nebūna didesnis kaip 15 mm, kadangi nuolat dėvimi didesnio skersmens lęšiai kenktų akims. Kartais aprašant tokių lęšių skersmenį nurodomas 16 ar 18 mm, tačiau tai tik ratilinio lęšio vizualinio efekto įvertinimas.

Ratiliniai lęšiai nuo paprastų rainelių spalvą keičiančių kontaktinių lęšių skiriasi tuo, kad spalvota yra ne tik rainelę dengianti dalis, bet gerokai platesnis žiedas. Taip sudaromas vaizdas, kad rainelė yra didesnė, o kartu atrodo, kad didesnė visa akis.
Centrinė ratilinio lęšio dalis yra permatoma ir bespalvė, kad lęšius dėvinčiojo rega liktų aiški.

Pirmieji ratiliniai lęšiai, kuriais buvo pradėta prekiauti, buvo metiniai. Jų madai paplitus dabar gaminami viendieniai, dvisavaitiniai, mėnesiniai ratiliniai lęšiai.

## Populiarumas
Ratiliniai lęšiai yra populiarūs paauglių ir jaunimo tarpe. Šiuos lęšius naudoja kaip  madingus aksesuarus, o ne kaip medicinos įtaisus. Pvz., Honkonge tokius lęšius dėvi daug jaunų moterų modelių kaip madingumo žymę.
Azijoje ratilinius lęšius pardavinėja net kai kuriose parduotuvėse. Juos galima pirkti be receptų (0,00 dioptrijų, kitaip *plano*) arba su receptais (karti koreguoja regos aštrumą). Vakarų pasaulyje prekybos ratiliniais lęšiais legalumas priklauso nuo vietos įstatymų. Pvz., JAV šie lęšiai oficialiai laikomi medicinos įtaisais, juos pardavinėti be receptų nelegalu.

## Pavojai
JAV ne kartą buvo iškilęs šių lęšių saugos klausimas. Kai kurios kompanijos prekiauja ratiliniais lęšiais, kurių saugumo nepatvirtino sveikatos priežiūros institucijos.

Daug ratilinių lęšių gaminami Korėjoje, kur jų kokybę prižiūri Korėjos Maisto ir vaistų administracija ().

Manoma, kad vienas svarbesnių ratilinių lęšių keliamų pavojų yra ragenos neovaskuliarizacija.

## Nuorodos
Ragenos neovaskuliarizacija

**Ragenos neovaskuliarizacija** () – nepageidautinas patologiškas kraujagyslių įaugimas iš ragenos limbo () kraujagyslių rezginio į rageną. Jį paprastai sukelia deguonies stygius ragenoje dėl per mažos deguonies difuzijos iš oro.

Neovaskuliarizacija pasireiškia regos pablogėjimu, regimaisiais trikdžiais (dėl mažėjančio ragenos skaidrumo). Apžiūrint akį ragenoje įžiūrimi kraujo indai, kurių ten neturėtų būti, nes normali ragena kraujagyslių neturi, o deguonimi ir maisto medžiagomis aprūpinama iš limbinio kraujagyslių rezginio, esančio riboje tarp rainelės ir ragenos.

## Etiologija
Vienas pagrindinių veiksnių, sukeliančių ragenos neovaskuliarizaciją, yra kontaktinių lęšių dėvėjimas, ypač jei šie pagaminti iš senųjų medžiagų, kurios blokuoja deguonies difuziją, ir dėvimi kiekvieną dieną po labai ilgai. Tokiais atvejais ragenos ląstelėms stinga deguonies ir įsijungia alternatyvus apsirūpinimo deguonimi būdas – į skaidrią rageną ima įaugti kraujo kapiliarai, kurie ima tiekti trūkstamus deguonies kiekius.

Kiti veiksniai – akių traumos ir nudegimai, akių infekcijos, sukeliantys keratitus.

## Apsauga
Šiuolaikiniai kietieji ar minkštieji kontaktiniai lęšiai žymiai geriau praleidžia deguonį, todėl juos naudojant neovaskuliarizacijos tikimybė yra žymiai mažesnė.

## Komplikacijos
Stiprėjanti ragenos neovaskuliarizacija gali gadinti regos aštrumą, todėl kontaktinius lęšius dėvintiems žmonėms rekomenduojamos kasmetinės apžiūros pas akių gydytojus.

Aptikus naujai prasidėjusią neovaskuliarizaciją ją galima sustabdyti ir net grąžinti pirmykštę būseną. Tam reikia kurį laiką nenešioti kontaktinių lęšių ir panaudoti keratoplastinę terapiją. Laiku nesiėmus priemonių neovaskuliarizacijos sukelti pakenkimai tampa nepataisomais.

## Moksliniai tyrimai
Žiurkėse neovaskuliarizaciją pavyko sumažinti rageną paveikus komerciškai platinamais kortikosteroidu triamcinolonu ir antibiotiku doksiciklinu.

Yra duomenų, pagal kuriuos galima spėti, kad angiotenzino II receptorius blokuojantis preparatas *Telmisartan* turėtų stabdyti ragenos neovaskuliarizaciją.

## Nuorodos

* Corneal Neovascularization 
* Oxygen Transmissibility
Kargasokas

**Kargasokas** (; *[[selkupų kalba|selkup.]]* – „Lokio kyšulys“) – kaimas (iki 1992 m. miesto tipo gyvenvietė) Tomsko srityje, administracinis Kargasoko rajono ir Kargasoko kaimo vietovės centras.

2012 m. duomenimis kaime gyveno 7 896 gyventojai.

Kargasokas išsidėstęs kairiajame Obės krante, 460 km keliu nuo Tomsko.

## Istorija

Kargasokas minimas nuo 1640 m. Iš pradžių Kargasokas buvo įsikūręs kairiajame Panigadkos upės krante. Po intensyvaus miškų kirtimo Panigadka nuseko, dideli laivai negalėjo priplaukti prie Kargasoko, todėl žmonės pradėjo kurtis stačiame kairiajame Obės krante, kur 1875 m. atsirado Elovkos kaimas, kuris vėliau pavadintas Pristane, o dar vėliau pervadintas į Naująjį Kargasoką. Tarp Naujojo ir Senojo Kargasoko plytėjo taiga, per kurią vingiavo kaimus jungiantis kelias. 1921 m. birželį buvo įkurta Kargasoko parapija, kuri 1924 m. rugsėjį padidėjo prisijungus Vasiugano ir Timsko gyvenvietėms

## Lankytinos vietos
Šiaurės tautų meno muziejus – Tomsko srities dailės muziejaus filialas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kargasoko kaimo vietovės tinklalapis
* Kargasoko rajono administracijos tinklalapis
* Kargasoko nuotraukos
Chiaroscuro

**Chiaroscuro** (sulietuvintai – šviesotamsa, verčiant pažodžiui iš italų kalbos *chiaro* − „šviesa“, *scuro* − „tamsa“) − vaizduojamųjų menų technika, kai dėka šviesos ir tamsos kontrastų vaizduojamas trimatis objektas. Yra žinoma, kad šviesos ir tamsos efektus naudojo senovės Graikijos ir Romos menininkai. Europietiškajame mene chiaroscuro technikos inovatoriais laikomi Leonardas da Vinčis, Karavadžas bei Rembrantas. Tarp XVII a. baroko menininkų chiaroscuro tapo viena dominuojančių naudojamų technikų, paprastai asocijuojama su gilių šešėlių ir menkos šviesos karavadžistų ir Rembrandto kūryba. Kraštutinis chiaroscuro variantas vadinamas tenebrizmu.

## Išnašos
Tenebrizmas

**Tenebrizmas** (iš italų kalbos *tenebroso* − „tamsus“) − tapybos technika, kai  ypač ryškūs šviesotamsos (chiaroscuro) kontrastai naudojami pabrėžti emocinius, dramatinius, svarbiausius paveikslų elementus. Tenebrizmas paprastai siejamas su XVII a. karavadžistine daile. Vienas amžininkas Karavadžo (1571–1610) dailę apibūdino kaip vaizdą kambaryje, kurio visos sienos dažytos juodai, o šviesa patenka pro vieną langą. 

## Išnašos
Sophie & Magaly

**Sophie & Magaly** – grupė, kurią sudarė dvi seserys iš Prancūzijos Sophie ir Magaly Gilles. 1980 m. jos atstovavo Liuksemburgui Eurovizijoje su daina „Papa Pingouin“. Daina konkurse užėmė 9 vietą su 56 taškais. Šis singlas tapo sėkmingas Prancūzijoje, kur buvo parduota milijonas jo kopijų.

Devintojo dešimtmečio pabaigoje Magaly užsikrėtė ŽIV ir mirė nuo AIDS 1996 metais. Sophie kenčia nuo didelio depresijos sindromo ir dabar gyvena Prancūzijos pietuose.

## Diskografija
* 1980 – Papa Pingouin
* 1980 – Arlequin
* 1980 – Tous les enfants du monde
* 1981 – Les Nanas de Zorro
* 1981 – Poupée qui chante, poupée que pleure
* 1981 – Toi
* 1981 – Tous les enfants chantent Noël

## Nuorodos

* Diskografija svetainėje *encyclopedisque.fr*

|-
Beyoncé (albumas)

**„Beyoncé“** – penktasis atlikėjos Beyonce studijinis albumas išleistas 2013 m. gruodžio 12 d. įrašų kompanijų „Parkwood“ ir „Columbia Records“. Albumas išleistas „iTunes“ internetinėje parduotuvėje kaip „vizualinis albumas“. Albumą „Beyoncé“ sudaro keturiolika dainų bei septyniolika vaizdo klipų, skirtų kiekvienai dainai. Per tris valandas parsisiųsta virš 80 000 albumo kopijų. Per tris dienas JAV buvo parsisiųsta 617 213 skaitmeninių albumo kopijų, tai Knowles penktasis #1 albumas. Tai didžiausi atlikėjos pirmos savaitės pardavimai per solinę karjerą bei aukščiausias moters albumo debiutas per 2013 m. Albumas pateko į Gineso rekordų knygą kaip greičiausiai parduotas albumas skaitmeniniu būdu per iTunes. Muzikos kritikai išliaupsino albumą kaip iki šiol geriausią jos karjeroje bei pavadino vienu geriausiu per 2013 m. Pasaulyje jau parduota virš trijų milijonų albumo kopijų.

2013 m. gruodžio 17 d. buvo išleisti du pirmieji singlai „XO“ ir „Drunk in Love“.

## Dainų sąrašas
*CD*

*DVD*

**Platinum Edition**

*Disc 2*
# „7/11“
# „Flawless“ (Remix) (featuring Nicki Minaj)
# „Drunk in Love“ (Remix) (featuring Jay-Z and Kanye West)
# „Ring Off“
# „Blow“ (Remix) (featuring Pharrell)
# „Standing on the Sun“ (Remix) (featuring Mr. Vegas)

*Beyoncé X10: The Mrs. Carter Show World Tour – Disc 3 (DVD)*
# „Run the World (Girls)“
# „Flawless“
# „Get Me Bodied“
# „Blow“
# „Haunted“
# „Drunk in Love“ (featuring Jay-Z)
# „1+1“
# „Partition“
# „Heaven“
# „XO“

## Topai

## Šaltiniai
Likopenemija

**Likopenemija** () – organizmo pokytis, sukeltas likopeno pertekliaus maiste. Taip gali nutikti valgant pernelyg daug pomidorų, burokėlių, čili pipirų ir panašių vaisių bei uogų. Dėl likopeno pertekliaus kraujyje oda įgauna raudoną atspalvį.

## Šaltiniai
Prištinos sritis

**Prištinos sritis** (; ) – viena iš septynių Kosovo sričių. Administracinis centras – Priština. Šiaurės rytuose turi pasienio ruožą su Serbija.

## Savivaldybės

* Priština
* Glogovacas
* Kosovo Polė
* Liplianas
* Novo Brdas
* Obiličius
* Podujevas
* Gračanica

## Tautinė sudėtis
2011 m. duomenimis, albanai sudarė daugumą Prištinos (97,8 %), Glogovaco (99,9 %), Podujevo (98,9 %), Lipliano (94,6 %), Obiličiaus (92,1 %), Kosovo Polės (86,9 %) ir Novo Brdo (52,4 %) savivaldybėse, tuo tarpu Gračanicoje gyventojų daugumą sudarė serbai (67,5 %).

* albanai: (94,5 %)
* serbai: (2,5 %)
* čigonai: (2 %)
* turkai: (0,5 %)
* bosniai: (0,1 %)
* kitos tautybės: (0,4 %)
Uroševaco sritis

**Uroševaco sritis** (; ) – viena iš septynių Kosovo sričių. Administracinis centras – Uroševacas. Ribojasi su Prizreno sritimi, Prištinos sritimi ir Gnilanės sritimi. Pietryčiuose turi pasieno ruožą su Makedonija.

## Savivaldybės
* Uroševacas
* Štimlė
* Kačanikas
* Štrpcė
* Dženeral Jankovičius

## Tautinė sudėtis
2011 m. duomenimis, Uroševaco (95,9 %), Štimlės (96,8 %), Kačaniko (99,9 %) ir Dženeral Jankovičiaus (99,5 %) savivaldybėse albanai sudarė gyventojų daugumą, tuo tarpu Štrpcės savivaldybėje mišri sudėtis.

* albanai: (95,4 %)
* serbai: (1,7 %)
* čigonai: (2,5 %)
* kitos tautybės: (0,4 %)
Fon Lušano chromatinė skalė

**Fon Lušano chromatinė skalė** () – skalė, naudojama standartizuotam žmogaus odos spalvos nustatymui. Skalė pavadinta pagal jos išradėją Feliksą fon Lušaną (*Felix von Luschan*).

Skalė realizuota kaip 36 matinių stiklo plokštelių rinkinys. Plokštelių spalva lyginama su tiriamo žmogaus odos spalva tokioje kūno vietoje, kur ją mažiausiai veikia saulės spinduliuotė (pvz., pažastyje).
Fon Lušano skalė buvo naudota nustatyti odos spalvai, kuri naudota žmonėms klasifikuoti rasių požiūriu. Tuo ji skiriasi nuo Ficpatriko skalės, kurią 1975 m. ją įvedė Harvardo dermatologas Tomas Ficpatrikas (*Thomas B. Fitzpatrick*) ir kuri skirta klasifikuoti žmones pagal jų odos gebėjimą įdegti.

Fon Lušano skalė buvo plačiai naudota XX a. pirmą pusę antropologiniuose ir antropometriniuose tyrimuose. Ją naudoję tyrėjai ją laikė problemiška dėl prieštaringumo. Dažnai skirtingi tyrėjai, įvertinę to paties asmens odos spalvą, gaudavo skirtingus įvertinimus.

XX a. 6-to dešimtmečio pradžioje fon Lušano skalę praktiškai nustojo naudoti, buvo pereita prie metodų, paremtų atspindžio spektroskopija.

Ši lentelė sieja fon Lušano skalę su Ficpatriko skale, dabar naudojama dermatologijoje.

## Literatūra
* von Luschan F (1897). *Beiträge zur Völkerkunde der Deutschen Schutzgebieten.* Berlin: Deutsche Buchgemeinschaft.
* von Luschan F (1927). *Völker, Rassen, Sprachen : Anthropologische Betrachtungen.* Berlin: Deutsche Buchgemeinschaft.
* Von Luschan’s Chromatic Scale  (at bottom) and other anthropometric instruments at the Natural History Museum of Florence

## Šaltiniai
Rolandas Šaduikis

**Rolandas Šaduikis** (1973 m. rugsėjo 11 d. – 2007 m. spalio 20 d.) – Lietuvos automobilių sporto lenktynininkas, ralio pilotas. 2005 m. suteiktas Lietuvos sporto meistro titulas. Baikerių klubo „Iron X“ įkūrėjas ir buvęs vadovas.

## Biografija
Gimė Panevėžyje. Baigė staliaus profesiją. 

Įkūrė įmonę UAB „Detora“, kurios veikla buvo automobilių ir jų detalių prekyba. Buvo jos direktorius.

Subūrė baikerių grupę ir įkūrė Laisvalaikio sporto klubą „Iron X“, jos prezidentas. 

## Automobilių sportas
1998 m. dalyvavo pirmame savo ralyje „Panevėžio ralis“. Vairavo Volkswagen Golf automobilį. 

Nuo 2004 m. ralyje vairavo Honda Civic automobilį. 

2005 m. Rolandui suteiktas Lietuvos sporto meistro titulas. 

## Mirtis
2007 m. ralio Mega–Kauno ruduo-2007 7-tojo greičio ruožo metu po Rolando padarytos klaidos, jo pilotuojamas automobilis dideliu greičiu kliudė vidinėje posūkio dalyje esantį akmenį. Automobilis daug kartų vertėsi ore ir nuskriejo kelis šimtus metrų į pievą. Pirmieji ekipažui bandė padėti ralio žiūrovai. Jie iš sumaitoto automobilio ištraukė šturmaną Tautvydą Nefą, tačiau Rolando ištraukti jie nesugebėjo. Po daugiau nei 20 minučių atvykę greitosios pagalbos medikai konstatavo Rolando mirtį.

Rolandas važiavo Honda Civic automobiliu, kurio numeris varžybų metu buvo "34".

Rolandas Šaduikis palaidotas Traupio kapinėse.

## Šeima
Žmona - Lina Šaduikienė, duktė Greta Šaduikytė ir sūnus Grantas Šaduikis.

## Šaltiniai
William Dwight Whitney

**Viljamas Dvaitas Vitnis** (,  1827 m. vasario 9 d. –  1894 m. birželio 7 d.) – amerikiečių lingvistas, sanskritologas, leksikografas. „Šimtmečio žodyno“ (*Century Dictionary*) vienas iš autorių, „Atharvavedos“ vertėjas.

Gimė Northamptono miestelyje Masačusetse, žymioje Dwight giminėje. 1845 m. pabaigė Viljamso koledžą Viljamstoune. Keletą metų dirbo Northamptono banke, padėjo savo broliui, geologui Josiah Whitney ekspedicijoje prie Aukštutinio ežero 1849 m. Tuo metu susidomėjo sanskritu ir 1850 m. išvažiavo jo mokytis į Vokietiją. Žiemomis mokėsi Berlyne pas Albrecht Weber, Franz Bopp, o vasaromis Tiubingene pas Rudolf von Roth. Grįžęs į JAV 1854 m. tapo Jeilio universiteto sanskrito profesoriumi, 1869 m. tapo lyginamosios kalbotyros specialistu. Šefildo mokslinėje mokykloje dėstė šiuolaikines kalbas. 1857 m. tapo Amerikos Oriento draugijos (*American Oriental Society*) sekretoriumi, o 1884 m. – prezidentu. 1869 m. tapo Amerikos filologų asociacijos įkūrėju ir vadovu. Mirė 1894 m.

Viljamas Vitnis sudarė sanskrito gramatiką, remdamasis Paninio „Aṣṭādhyāyī“. Iš sanskrito į anglų kalbą išvertė Atharvavedą, Taitiryja Pratišakhją (veikalą apie Vedų fonetiką), parengė sanskrito istoriją. Taip pat rašė veikalus apie kalbotyrą, parengė prancūzų kalbos gramatiką, anglų–vokiečių kalbų žodyną.

## Bibliografija
* *Atharva Veda*, redagavo su Rudolf von Roth (1856–1857 m.)
* *Language and the Study of Language: Twelve Lectures on the Principles of Linguistic Science* (1867 m.)
* *Taittiriya Pratisakhya*, redaguotojas ir vertėjas (1868 m.)
* *On Material and Form in Language* (1872 m.)
* *Oriental and Linguistic Studies – First Series: The Veda, The Avesta, The Science of Language* (1872 m.)
* *Oriental and Linguistic Studies – Second Series: The East and West, Religion and Mythology, Hindu Astronomy* (1874 m.)
* *Darwinism and Language* (1874 m.)
* *The Life and Growth of Language: An Outline of Linguistic Science* (1875 m.)
* *Essentials of English Grammar for the Use of Schools* (1877 m.)
* *Sanskrit Grammar: Including Both the Classical Language, and the Older Dialects, of Veda and Brahmana* (1879 m., II redakcija 1889 m.)
* *Language and its Study: with Special Reference to the Indo-European* (paskaitos) (1880 m.)
* *Logical Consistency in Views of Language* (1880 m.)
* *Mixture in Language* (1881 m.)
* *The Roots, Verb-forms and Primary Derivatives of the Sanskrit Language* (*Sanskrit Grammar* papildymas) (1885 m.)
* *Practical French Grammar* (1887 m.)
* *A Compendious German and English Dictionary* (1887 m.)
* *The Century Dictionary* (redaguotojas) (1889–1891 m.)
* *Introductory French Reader* (1891 m.)
* *Max Müller’s Science of Language* (1893 m.)
* *Atharva Veda Samhita* 3 volumes (vertėjas)
* *The History of Sanskrit Grammar*
* *Manuscript Diary*

## Nuorodos
* Whitney ''Sanskrit Grammar'' – Vikišaltiniuose
* Whitney ''Atharvaveda'', I t.
* Whitney ''Atharvaveda'', II t.
Vandenyno gelmės

**Vandenyno gelmės** arba **vandenyno gelmė** – žemiausias vandenyno sluoksnis, kuris yra žemiau termoklinos ir aukščiau jūros dugno. Į šią vandenyno dalį labai mažai arba iš viso nepatenka jokios šviesos ir čia gyvenantys organizmai gauna sau reikalingas organines medžiagas iš eufotinės zonos.

## Aplinkos ypatybės

### Šviesa

Natūrali šviesa nepasiekia vandenyno gelmių. Kadangi fotosintezė nėra galima be šviesos, čia negyvena augalai. Dėl šios priežasties, čia gyvenantys organizmai turi gauti energijos šaltinių iš kitur.

### Slėgis

Kadangi slėgis, einant į gylį, kas 10 metrų didėja apie 1 atmosferą, slėgis, kurį patiria organizmai yra milžiniškas.

### Druskingumas

Druskingumas yra pastovus per visas vandenyno gelmes. Tiesa, yra šiek tiek mažų druskingumo skirtumų, bet ne ekologiškai reikšmingų, išskyrus Viduržemio ir Raudonąją jūras.

### Temperatūra

Didžiausio temperatūros pokyčio sritis vandenyne yra perėjimo zona tarp vandenų paviršiaus ir vandenyno gelmių.
Ramūnas Čapkauskas

**Ramūnas Čapkauskas** (g. 1977 m. kovo 15 d. Kaune) – Lietuvos žiedinių lenktynių ir ralio pilotas.

2003 m. suteiktas Lietuvos sporto meistro vardas. 2004 m. Latvijos sporto meistro vardas.

Sportinę karjerą pradėjo kartingų sporte būdamas 7-nerių metų. Kartingais Ramūnas lenktyniavo iki 1995 m. Per šį laikotarpį penkis kartus tapo Lietuvos čempionu. Nuo 1995 m. dalyvauja žiedinėse lenktynėse.

Šiuo metu Ramūnas dalyvauja ralio bei ilgų distancijų lenktynėse. Ralyje pilotuoja sportinį automobilį Mitsubishi Lancer Evo IX.

Ramūnas yra tituluočiausias Lietuvos žiedinių lenktynių dalyvis.

2007 m. nugalėjo 1000 kilometrų lenktynėse. 2012 m. pasiekė absoliutų trasos rekordą: 1:17.270 min.

## Pergalės ralyje

:

## Pasiekimai

:

## Automobiliai

File:Ramūnas Čapkauskas BMW 318.jpg|Iki 2007 m. pilotuotas BMW 318
File:Ramūnas Čapkauskas Evo IX.JPG|2007–2012 m. pilotuotas Mitsubishi Lancer Evolution IX
File:Ramūnas Čapkauskas EvoIX.JPG|Nuo 2012 m. pilotuojamas Mitsubishi Lancer Evolution IX


## Šaltiniai
Mitsubishi Lancer Evolution

**Mitsubishi Lancer Evolution**, kartais vadinamas tiesiog **Evo**, yra sportinis automobilis, gaminamas Mitsubishi Motors kompanijos. Iki šios dienos yra išleista dešimt automobilio modifikacijų, kurios yra žymimos romėniškais skaitmenimis. Visi automobiliai yra su 2,0 litrų darbinio tūrio turbininiais varikliais bei visų varančiųjų ratų sistema.
Kalnų rogės Zipfy

**Kalnų rogės Zipfy **() - tvirto plastiko vienvietės kalnų rogės su svirtimi stabilumui ir posūkiams užtikrinti.

## Konstrukcija
Viršutinė Zipfy rogių dalis suprojektuota kaip atrama priekyje ištiestoms kojoms. Kaip ir olimpiniame ledrogių sporte () čiuožėjo kojos yra saugioje "kojos priekyje" () padėtyje. Sparno formos rogių profilis leidžia čiuožėjui faktiškai plaukti bei slysti sniego paviršiumi. Tūrinė Zipfy rogių konstrukcija (oro pagalvės) užtikrina, kad čiuožėjas nešals bei garantuoja patogų čiuožimą net ir lediniu, gumbuotu šlaitu, nes puikiai amortizuoja nelygumus. Rogių apatinėje dalyje yra išilginės kreipiančiosios juostos, neleidžiančios rogėms suktis leidžiantis nuo kalno. Atitinkamai dėl "bėginės" rogių dugno konstrukcijos Zipfy itin manevringas posūkiuose. Maksimali apkrova - 115 kg. 

## Naudojimas ir valdymas
Sukurtos tik leidimuisi nuo kalnų. Tinkamos važiuoti ir snieguota, ir ledo trasa. Valdymui specialių įgūdžių ar papildomo mokymosi nereikia. Skirtos visai šeimai: vaikams, paaugliams ir suaugusiems. Atsisėdus ant neslidžia danga padengtos sėdynės, kojos ištiesiamos pirmyn, rankomis laikomasi už svirties. Kad sulėtinti ar visiškai sustabdyti pakanka nuleisti kojas, o vairuojama palinkstant į vieną, ar kitą šoną. 

## Istorija
Originalių Zipfy kalnų rogių pėdsakai veda į mažą Bavarijos Alpių miestelį, kur 1970 m. buvo suprojektuotos geresniam nusileidimui nuo kalno, nei tam tikslui iki tol naudotas anglių kastuvas (). Pirmasis Zipfy rogių kūrėjas - Johann Uttenthalen. Šiuolaikines Zipfy roges sukūrė kanadiečių kompanija „Great Circle Works“. Nuo 60-ųjų pabaigos, kai pirmą kartą buvo išleistos šios rogės,  tapo tikra sensacija Europoje ir neatsiejama žiemos laisvalaikio ir sporto dalimi. Nuo 2010 metų kasmet Europoje, Kanadoje, Amerikoje bei Japonijoje organizuojami čiuožimo Zipfy kalnų rogėmis čempionatai, varžybos ir renginiai įvairaus amžiaus grupėms. Naujausia Zipfy rogių ekstremalaus sporto kryptis - Heli Zipfy - tai šuoliai į kalnus iš malūnsparnio su Zipfy rogėmis, kaip kad šokama ir su slidėmis.

## Nuorodos
* Zipfy kalnų rogių gamintojo puslapis
Eritrizmas

**Eritrizmas** (), *eritrochroizmas* () – reiškinys, kai gyvūno kailis, plaukai, oda, plunksnos ar kiaušinio lukštas raudonesni nei būdinga tos rūšies atstovams. Eritrizmu pasižymintys individai vadinami *eritristais*.

Eritrizmo priežastys:
* Genetinė mutacija. Eritrizmą gali sukelti mutacijos, sustabdančios normalaus pigmento sintezę ir/ar perteklinę kitų pigmentų sintezę.
* Specifinė maisto sudėtis. Pvz., Niujorke užfiksuotas atvejis, kai bičių eritrizmą sukėlė maitinimasis kokteilinių ir konditerinių vyšnių () sultimis.

## Žiogų eritrizmas
Žinomi žiogų etritrizmo atvejai. Tokios žiogų spalvos gali būti ir maskuotės variantas, kai rūšis gyvena ant raudonlapių augalų.


File:Pink_katydid_Ontario.jpg
File:Pink-orange_katydid,_Florida.jpg
File:Pink katydid New York.jpg


## Taip pat skaitykite
* Albinizmas
* Amelanizmas
* Dischromija
* Leukizmas
* Melanizmas
* Piebaldizmas (keršystė)
* Baltmė ()
* Ksantochromizmas

## Nuorodos

* The Mystery of the Red Bees of Red Hook, New York Times, November 30, 2010
* Rare Pink Katydid Discovered in Northern Illinois , Chicago Tribune Local, August 10, 2011
* Another Nice Example of Erythrism: Grasshopper, August 28, 2009
* Erythrism: Grasshopper in New Zealand, Rod Morris, 2010
* Pink Animal Amazingness , Paula Kashtan, lemondrop.com, December 18, 2008
Serbijos katepanatas

**Serbijos katepanatas** arba **Raso katepanatas** () – Bizantijos administracinis vienetas dabartinės Serbijos ir Bosnijos ir Hercegovinos teritorijose. Egzistavo labai trumpai, 969–976 m. Terminas katepanatas yra kildinamas iš graikiško termino *katepano*, reiškiančio „vadas“.

Katepanatas buvo įkurtas apie 969 m., Bizantijai absorbavus be valdovo likusią Serbijos kunigaikštystę. Tuo metu Serbijos pajūrio sritys į katepanato sudėtį neįėjo, nes ten įsitvirtino Duklia. Katepanato sostinė buvo Senasis Rasas. Vienintelis žinomas Raso katepanas buvo Bizantijos statytinis Jonas.

Po imperatoriaus Jono Cimiskio mirties 976 m. teritorija atiteko Bulgarijai. Bizantijos valdžia čia buvo atkurta 1018 m., įkūrus Sirmijaus temą.
Filipa Azevedo

**Filipa Daniela Azevedo de Magalhães** (g. 1991 m. liepos 31 d.) – portugalų dainininkė. Ji šiuo metu gyvena Jungtinėje Karalystėje, kur mokosi Londono muzikos mokykloje.

Azevedo atstovavo Portugalijai 2010 m. Eurovizijoje su daina „Há dias assim“, kuri konkurso finale užėmė 18 vietą.

## Diskografija

### Albumai
* 2009 – Filipa Azevedo

### Singlai
* 2008 – Só eu sei
* 2009 – Tu és magia, tu és a paz (su Susana Azevedo)
* 2010 – Há dias assim
* 2010 – Num Instante (Somos Uma Voz) (su Nelson Antunes)

## Nuorodos

* Filipa Azevedo — „Há Dias Assim“ (video)

|-
Beni Melalis

**Beni Melalis** (, ) yra miestas Maroke, Tasemito kalno papėdėje; Tadlo–Azilalio regiono sostinė. Mieste gyvena 192 924 gyventojai (2012 m. duomenys).

## Istorija

Miestas pirmą kartą paminėtas 1688 metais, kai mieste buvo pastatyta tvirtovė.

## Sportas
* Raja Beni Mellal – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Beni Melalio miesto stadionas, talpinantis 8 000 žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gračanica (Kosovas)

**Gračanica** (; , *Graçanica*) – miestas ir savivaldybė Prištinos srityje, Kosove. Įsikūręs 10 km į pietus nuo Prištinos. Tai serbų anklavas aplink Gračanicos vienuolyną. 1999 m. Kosovo karas ir jo padariniai Gračanicą iš apsnūdusio kaimo pavertė administraciniu centru, tenkinančiu 75 tūkst. Kosovo serbų, gyvenančių pietuose nuo Ibaro upės, poreikius. Gračanicoje veikia tarptautinių bankų padaliniai, interneto kavinės ir Serbijos vyriausybinių institucijų skyriai, įsikūrę tarp tradicinių sodybų, kas sukelia įspūdį, jog Gračanica yra pusiau urbanistinis centras, įsiterpęs kaimiškoje vietovėje.

2008 m. Kosovo vyriausybės nutarimu įkurta Gračanicos savivaldybė.

## Tautinė sudėtis
2010 m. duomenimis, Gračanicos savivaldybėje gyveno: serbai – 85,7%, albanai – 3,7%, kiti – 10,6%.

## Šaltiniai
Junikas

**Junikas** (; ) – savivaldybė ir miestelis Džiakovicos srityje, vakarų Kosove. Įsikūrusi istorinėje ir geografinėje Metohijos dalyje, tarp Dečanų ir Džiakovicos, netoli pasienio su Albanija. 86,2 km² savivaldybės teritorijoje, 2011 m. duomenimis gyveno 6 078 gyventojai.

Savivaldybės ekonomika priklausoma nuo žemės ūkio.

## Šaltiniai
Serbijos didžioji kunigaikštystė

**Serbijos didžioji kunigaikštystė** () – viduramžių valstybė Balkanuose. Valstybė egzistavo XI–XIII a., iš pradžių kaip Duklios vasalė. Jos centrinis regionas buvo Raška su sostine Rase, todėl valstybė dar vadinama **Raškos valstybe**. Didžiausio išsiplėtimo laiku XII a. II pusėje kontroliavo dabartinės vakarų Serbijos (istoriniai regionai Raška, Šumadija, Podrinjė, Pomoravljė), Juodkalnijos, Kosovo teritorijas, taip pat valdė pietinę Dalmatiją (dab. Kroatijoje) ir Hercegoviną (dab. Bosnijoje ir Hercegovinoje).

## Istorija
Po Serbijos kunigaikštystės kunigaikščio Časlavo mirties apie 960 m. serbų žemes pasikeisdama valdė Bizantijos imperija ir Bulgarija. Istoriniame Duklios regione (dab. Juodkalnija) kilusi Duklios kunigaikštystė XI a. viduryje perėmė hegemoniją serbų teritorijose, tapdama svarbiausia tuometine jų valstybe. Apie 1050 m. jų kunigaikštis Michailas I gavo didžiojo kunigaikščio titulą. Tuo metu jis jau valdė didžiumą serbų žemių.

Kažkuriuo metu tarp 1060–1074 m. Michailas paskyrė vieną savo sūnų, Petrislavą, Raškos (Serbijos) didžiuoju kunigaikščiu, kuris buvo susijęs su tėvu vasaliniais ryšiais. Apie 1091 m. didžiuoju kunigaikščiu tapo Petrislavo sūnus Vukanas, kurio kandidatūrą patvirtino tuometinis Duklios valdovas Konstantinas Bodinas. Kadangi Duklia silpo, Vukanas savarankiškai vykdė karus su Bizantija ir sugebėjo nuo jos apsiginti.

1101 m. mirus Konstantinui, Vukanas ir Serbija tapo visiškai nepriklausoma, o kartu ir stipriausia serbų valstybe. Jo įpėdiniams buvo sudėtinga išlaikyti nepriklausomybę, nes Serbija atsidūrė tarp dviejų tuometinių galybių – Bizantijos pietuose ir Vengrijos karalystės šiaurėje. Urošas I sugebėjo išlikti giminystės ryšių su Vengrijos sostu dėka. Jo įpėdinis Urošas II kovojo su Bizantija, bet galiausiai turėjo duoti jai vasalo priesaiką. Ją turėjo duoti ir įpėdinis Desa.

1166 m. Bizantija pasodino į Serbijos sostą sau palankų Tihomirą, nors Serbijos žemės buvo padalintos tarp jo brolių: Stracimiras valdė Moravos slėnį, Miroslavas – Zahumliją ir Travuniją, o Nemanja gavo žemes Toplicoje ir Rasinoje. Pastarasis, nesutardamas su Tihomiru, pradėjo sukilimą prieš savo brolį, 1166 m. jį nugalėdamas ir tapdamas Serbijos valdovu. Pasinaudodamas Bizantijos nusilpimu, jis nusiaubė šiaurines jos provincijas pasiekdamas net Sofiją. Jam pavyko didele dalimi suvienyti ir centralizuoti serbų žemes.

Tėvo žygius tęsė jo įpėdinis Stefanas II Nemaničius. 1217 m. jis buvo karūnuotas karaliumi, o Serbija tapo karalyste.

## Valdovai
* Petrislavas (1060–1083);
* Vukanas (1083 – 1112/15)
* Urošas I (1112/15 – 1131/1145)
* Urošas II (1145–1155, 1155–1161)
* Belošas Vukanovičius (1161)
* Desa (116162 – 1165)
* Tihomiras (1165–1166)
* Stefanas Nemanja (1166–1196)
* Stefanas Nemaničius (1196–1202; 1204–1217)
* Vukanas Nemaničius (1202–1204)
Amarenos vyšnia

**Amarenos vyšnia** () – itališka vyšnių veislė ir konservuoti jų vaisiai. Amarenos veislės vyšnios auginamos Italijos Bolonijos ir Modenos provincijose. Jų kaulavaisiai nedideli, rūgštūs, tamsios spalvos. Paprastai konservuojami sirupe ir naudojami puošti šokoladiniams desertams. 

Amarenos vyšnių veislę išvedė *Gennaro Fabbri*, gimęs 1869 m. Bolonijoje (Italija). 1905 m. jis ėmė iš vyšnių gaminti komercinę produkciją, pardavinėta su prekės ženklu *Fabri*. *Fabri* kompanija iki šiol tebėra šios šeimos nuosavybė ir gamina įvairius gaminius iš natūralių vyšnių – sirupus, gėrimus, kepinius. 

## Nuorodos
* cherry. In: Kitchen dictionary.
* http://www.aliyaleekong.com/amarena-cherry-dark-chocolate-clafoutis-2/
Maraskos vyšnia

**Maraskos vyšnia**, **Maraska** (;  var. *marasca*) – paprastosios vyšnios () veislė. 

Maraskos vyšnios, auginamos pakrantės Kroatijoje (Dalmatija), žinomos kaip subtilaus gardžio vaisiai. Šios veislės vyšnios geriausiai deri Zadare (Kroatija), bet sėkmingai auginamos ir šiaurės Italijoje, Slovėnijoje, pietų Vengrijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje. Taip pat jos buvo introdukuotos Šiaurės Amerikoje. Amerikos gamybos maraskino vyšnios () paprastai gaminamos iš 'Royal Ann' veislės trešnių.

Veislė pirmą kartą aprašyta Roberto de Visianio (*Roberto de Visiani*) veikale *Flora dalmatica*, 1850.

Maraskos vyšnių vaisiai, lyginant su kitomis vyšniomis bei trešnėmis, yra maži. Tamsią, beveik juodą spalvą suteikia gausūs antocianinai. Dėl aitroko skonio ir posausio minkštimo Maraskos vyšnios gerai tinka vyšnių likerių gamybai. Pagal apibrėžtį tikras maraskino likeris turi būti gaminamas tik iš Maraskos vyšnių.

Iš Maraskos vyšnių gaminamos tikrosios ''maraskino vyšnios.

## Nuorodos
Klokotas

**Klokotas** (; ), oficialiai **Klokot-Vrbovacas** () – miestas ir savivaldybė Gnilanės srityje, pietryčių Kosove. Savivaldybė skirstoma į Klokoto miestą (administracinį centrą) bei į 3 kaimus: Mogilą (; ), Vrbovcą (; ) ir Grnčarą (; ).

Klokoto savivaldybė įkurta 2010 m. sausio 8 d. Prieš tai priklausė Vitinos savivaldybei. Kosovo savivaldybių, įkurtų po 1999 m., Serbijos vyriausybė nepripažįsta ir laiko Klokotą Vitinos savivaldybės dalimi.

## Ekonomika
Savivaldybės ekonomika priklausoma nuo gamtos išteklių (daugiausia nuo mineralinio vandens atsargų), turizmo (du privatūs mineralinių vandenų kurortai), žemės ūkio bei nedidelių prekybos įmonių. Klokote yra karštųjų versmių, kurių temperatūra siekia iki 32° C.

## Tautinė sudėtis
Savivaldybėje mišri tautinė sudėtis. Daugumą sudaro serbai ir albanai. Prieš Kosovo karą Klokote gyveno 1 500 gyventojų. 2011 m. duomenimis, mieste gyveno 1 064 gyventojai, savivaldybės teritorijoje 2 556 žmonės, tuo tarpu prieš karą gyveno 5 000.

* albanai: (53,29%)
* serbai: (40,05%)
* čigonai: (0,35%)
* turkai: (0,04%)
* kitos tautybės: (0,27%)

## Šaltiniai
Serbijos karalystė (viduramžiai)

**Serbijos karalystė** () – viduramžių valstybė, egzistavusi 1217–1345 m. vakarų Balkanuose. Didžiąją dalį istorijos ji kontroliavo dabartinės Serbijos (išskyrus Timoką, Šopluką ir Voivodiną rytuose bei šiaurėje), Juodkalnijos, Kosovo, pietinės Dalmatijos (dab. Kroatijoje) teritorijas, o plėtros laikotarpiu – taip pat šiaurinę Albaniją, Makedoniją.

## Istorija
Serbijos didysis kunigaikštis Stefanas Nemaničius sustiprino savo valstybę, ir pasinaudodamas Romos Popiežiaus interesais plėsti savo įtaką Balkanuose, priėmė iš jo karūną, tapdamas pirmuoju serbų karaliumi. Dėl to jis dar vadinamas „pirmuoju karūnuotuoju“ (*Prvovenčani*). Jo brolis Šventasis Sava tuo metu sugebėjo sustiprinti krikščionybę, ir gauti bažnytinę autonomiją nuo Bizantijos. Be to, jis išleido puikų tiems laikams teisinį sąvadą, kuris tapo pirmąja Serbijos konstitucija.
 
Trys Nemaničiaus sūnūs valdė iš eilės, ir visi jie buvo nuversti vardan kovų dėl valdžios. Valdant trečiajam sūnui, Stefanui Urošui I, Serbija pradėjo ekonominio klestėjimo laikotarpį, o kad užsitikrintų prekybą Adrijos jūrą, kariavo su Ragūzos respublika pajūryje. Taip pat Serbija vykdė karą šiaurėje su Vengrijos karalyste, iš kurios trumpam paveržė Mačvą su pagrindiniu miestu Belgrade. Taika su Vengrija buvo užtvirtinta apvesdinus Urošo I sūnų Dragutiną už Vengrijos princesės Kotrynos.

1276 m. nuvertęs tėvą, Dragutinas tapo karaliumi, tačiau 1282 m. dėl silpnos sveikatos atidavė Serbijos sostą savo broliui Milutinui. Vengrijos karalius davė savo žentui dideles teritorijas Mačvoje, Sirmijoje, kur Dragutinas įkūrė savo atskirą Sirmijos karalystę.

Milutinas valdė kaip gabus valdovas, sugebėjęs sustiprinti valdžią ir praplėsti teritorijas. Jis kovojo trimis skirtingais frontais – su totoriais šiaurėje, Bizantija pietuose ir Bulgarija rytuose. Serbija gavo Braničevo regioną šiaurėje ir šiaurinę Albaniją bei Makedoniją pietuose. Jo laikais sostinė buvo perkelta į naujai prijungtą Skopję, o vėliau – į Prizreną. Jo sūnus Urošas III išplėtė Serbiją iki Nišo rytuose ir toliau konsolidavo valdžią.

Paskutinis Serbijos karalius Stefanas Urošas IV, pasinaudodamas Bizantijos pilietiniu karu (1341–1347), įsiveržė į jos teritoriją ir nukariavo didelę dalį jos teritorijų Balkanuose. Po to, kai jis užėmė Seres, 1346 m. Serbijos patriarchas jį karūnavo Serbų ir graikų imperatoriumi, ir Serbija tapo imperija.

## Valdovai
* Stefanas Nemaničius (1217–1228)
* Stefanas Radoslavas (1228–1233)
* Stefanas Vladislavas (1233–1243)
* Stefanas Urošas I (1243–1276)
* Stefanas Dragutinas (1276–1282)
* Stefanas Urošas II Milutinas (1282–1321)
* Stefanas Urošas III (1321–1331)
* Stefanas Urošas IV Dušanas (1331–1355)
Mamuša

**Mamuša** ( arba *Mamusha*; ) – miestas šiaurinėje Prizreno srityje, pietų Kosove. Nuo 2008 m. savivaldybė. Ribojasi su Džiakovica ir Suva Reka. Pagal plotą, tai mažiausia Kosovo savivaldybė, kurios plotas – 11 km². 2011 m. duomenimis, savivaldybės teritorijoje gyveno 5 507 gyventojai. Vienintelis Kosovo miestas, kurio didžiausią tautinę sudėtį sudaro turkai.

## Miestų partnerystė
*  Prizrenas, Kosovas

## Šaltiniai
Herluf Bidstrup

**Herlufas Bidstrupas** (; 1912 m. rugsėjo 10 d. – 1988 m. gruodžio 26 d.) yra Danijos karikatūristas. Per savo karjerą nupiešė apie 5000 karikatūrų.

Kaip prisiekęs komunistas, Bidstrupas piešė daug karikatūrų apie užsienio politiką, socialines temas, taip pat apie Antrąjį pasaulinį karą. Kai kurie jo darbai pašiepia kasdienybę. Iki šiol yra populiarus Rusijoje.

## Knygos Lietuvoje

* Herlufas Bidstrupas – piešinių ir karikatūrų albumas (sudarytojas J. Bulota), Vilnius: LTSR žurnalistų s-ga, 1974
* Herlufas Bidstrupas – Dėsniai nemėgstantiems skaityti, 4 knyga (serija Merfis kišenėje), 2001, ISBN 9986-9239-7-2
* Herlufas Bidstrupas – Dėsniai nemėgstantiems skaityti, 5 knyga (serija Merfis kišenėje), 2001, ISBN 9986-9239-8-0


Vaizdas:Herlufas Bidstrupas (knyga) 1974 m.jpg|1974 m.
Hantington Bičas

**Hantington Bičas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kalifornijos valstijos pietuose. Įsikūręs Ramiojo vandenyno pakrantėje, į pietryčius nuo Los Andželo (priklauso jo aglomeracijai). 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 189 tūkst. žmonių.

Hantington Bičas garsėja 15,3 km besitęsiančiais smėlėtais paplūdimiais, švelniu klimatu, puikiomis sąlygomis banglenčių sportui ir paplūdimio kultūra. Atslenkančios vandenyno bangos būna sustiprintos natūralaus reiškinio, kurį sukelia bangavimų difrakcija atvirame vandenyne netoli Santa Katalinos salos. Hantington Bičas nuolatos veikiamas Šiaurės Ramiajame vandenyne žiemą susidariusių smarkių bangavimų ir iš Pietų pusrutulio atslenkančių vasaros audrų bei uraganų. Vystoma naftos pramonė, turizmas.

## Istorija
Teritoriją pirmieji apgyvendino indėnų tongva genties žmonės. Pirmasis europietis, įsikūręs šioje teritorijoje, buvo ispanų kareivis Manuel Nieto, kuriam 1784 m. už karinę tarnybą šioje žemėje buvo suteiktas 1200 km² sklypas. Miestas pradėjo kurtis apie 1880 m.

XIX a. pab. teritorijoje savo verslą ėmė plėtoti geležinkelių magnatas Henris E. Hantingtonas (*Henry E. Huntington*), kurio garbei vėliau įkurtas miestelis ir pavadintas. Pradžioje miestelio ekonomika daugiausia rėmėsi žemės ūkiu (auginti salierai, cukriniai runkeliai). Vėliau imta išgauti naftą, atidaryta naftos perdirbimo gamykla. 1909 m. suteiktas miesto statusas.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Hantington Bičas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Andžijas, Japonija
*  Menlis, Australija

## Šaltiniai