open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oldham Athletic AFC

**Oldham Athletic AFC** – Anglijos futbolo klubas iš Oldamo.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
*  Lee Erwin, puolėjas (2016–2017 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Royal Engineers AFC

**Royal Engineers AFC** – Anglijos futbolo klubas, įkurtas 1863 m. Čatame. Atstovavo karališkosios armijos futbolui.

## Pasiekimai

## Nuorodos
*
Rituliškiai

**Rituliškiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 5 km į pietryčius nuo Žaiginio. Kaimas užsodintas mišku. Pro kaimą teka Luknės upelis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Clapham Rovers FC

**Clapham Rovers FC** – buvęs Anglijos futbolo klubas, įkurtas 1869 m. Klapame (pietų Londonas) ir gyvavęs iki XX a. pradžios.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Blackburn Olympic FC

**Blackburn Olympic FC** – buvęs Anglijos futbolo klubas, įkurtas 1877 m. Blakberne ir gyvavęs apie 10 metų.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Queen's Park FC

**Glazgo „Queen's Park“** – Škotijos futbolo klubas iš Glazgo. Seniausias Škotijoje, priklausantis „Club of Pioneers“ organizacijai. Yra dalyvavęs ne tik Škotijos, bet ir Anglijos futbolo varžybose.

## Istorija
Klubas įkurtas 1867 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia  

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Barnsley FC

**Barnsley FC** – Anglijos futbolo klubas iš Barnslio.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1887 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
*  Tomas Kalinauskas, puolėjas, nuo 2021 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Luton Town FC

**Lutono „Town“** – Anglijos futbolo klubas iš Lutono.

## Istorija

1885 m. įkurtas klubas, kai Lutone susijungė *Luton Wanderers* ir *Luton Excelsior*.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* oficiali klubo svetainė
Brighton & Hove Albion FC

**Braitono „Albion“** – Anglijos futbolo klubas iš Braitono. 

## Istorija
Klubo komanda 1979–1983 m. (4 sezonus) žaidė Premjer lygoje, bet joje nepavyko įsitvirtinti. 

2016–2017 m. sezone antros pakopos pirmenybėse užėmė antrą vietą ir pateko į Premjer lygą po ilgos pertaukos.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Sudėtis
*Atnaujinta 2023 m. sausio 14 d.*

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Rotherham United FC

**Rotherham United FC** – Anglijos futbolo klubas iš Roderamo.

## Istorija

Klubas įkurtas 1925 m. Roderame susijungus *Rotherham County* ir *Rotherham Town*.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Nuorodos
* oficiali klubo svetainė
Corinthian FC

**Corinthian FC** – buvęs Anglijos futbolo klubas, iš Londono.

## Istorija

įkurtas 1882 m. Londone. 1939 m. susijungė su Casuals FC ir suksikūrė naujas Corinthian-Casuals FC.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Išnašos
Swindon Town FC

**Svindono „Town“** – Anglijos futbolo klubas iš Svindono. 

## Istorija

1894 m. tapo profesionaliu klubu. 2019–2020 m. sezone rungtyniavo Anglijos Antrojoje futbolo lygoje.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali klubo svetainė
Litvinai

**Etnosai:**
* Litvinai - iš lenkų kalbos kilęs, viena iš baltų kalbų kalbančių lietuvių tautovardis.
* Litvinai - XVI-XVIII a. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės visi gyventojai, bet šį pavadinimą daugiausiai naudojo (ir naudoja) rytų slavų etninės grupės.

**Geografinės vietovės:**
* Litvinai - kaimas Raseinių rajono savivaldybėje.
* Litvinai - kaimas Skuodo rajono savivaldybėje.

## Šaltiniai
Abdoulaye Wade

**Abdoulaye Wade** (g. 1926 m. gegužės 29 d.) – Senegalo politikas, trečiasis Senegalo prezidentas, ėjęs šias pareigas 2000–2012 m. A. Wade taip pat yra dominuojančios Senegalo Demokratų partijos sekretorius nuo pat partijos įsikūrimo 1974 m. prezidento rinkimuose jis dalyvavo 4 kartus nuo 1978 m.

Wade gimė Kebemero mieste, Lugos regione 1926 m., nors kai kurie šaltiniai tvirtina, kad jis gimė keleriais metais anksčiau. Jis studijavo teisę Prancūzijos Kondorket licėjuje. Taip pat turi du daktaro laipsnius teisės ir ekonomikos srityse. Senegalo Dakaro universitete jis mokėsi teisės ir ekonomikos.

## Politinė veikla
Afrikos sąjungos viršūnių susirinkime 1974 m. A. Wade susitarė su tuometiniu prezidentu Leopoldu Sedar Senghoru dėl naujos partijos steigimo. Senegalo Demokratų partija buvo įkurta tų pačių metų liepos 31 d. Pagal galiojančius įstatymus šalyje galėjo būti tik trys partijos su skirtingomis ideologijomis. A. Wade’o partija pasirinko liberalizmą.

Pirmą kartą prezidento rinkimuose A. Wade’as dalyvavo 1978 m. vasarį, surinkdamas 17,38 % balsų, pralaimėdamas L. S. Senghorui. Tais pačiais metais jis buvo išrinktas į Nacionalinę Asamblėją, kurioje dirbo iki 1980 m. Dar kartą jis dalyvavo prezidento rinkimuose 1983 m. ir 1988 m., kaskart užimdamas antrą vietą, šiuos kartus likdamas už Senghoro pasekėjo Abdou Dioufo nugaros. Per 1988 m. rinkimus Wade’as buvo suimtas už protestus prieš rinkimų rezultatus. Tada jis išvyko į Prancūziją ir ten gyveno iki 1990 m.

1993 m. vasarį prezidento rinkimuose A. Wade’as vėl buvo antras, su 32 % balsų, likdamas už A. Dioufo, surinkusio 58 %. Po 1993 m. gegužės mėn. viceprezidento Babacaro Seye nužudymo, A. Wade’as kartu su kitais partijos lyderiais buvo apklausiami policijoje. Spalio 1 d. Wade’as, jo žmona ir du partijos nariai buvo apkaltinti bendradarbiavimu žmogžudystėje, tačiau jie nebuvo suimti. Per 1994 m. riaušes Wade’as buvo suimtas ir apkaltintas darantis grėsmę valstybei. Dalyvavimo žmogžudystėje kaltinimai buvo panaikinti tų pačių metų gegužės mėn., o Wade’as su savo bendražygiais pradėjo bado streiką. Iš kalėjimo jie buvo paleisti liepos 4 d., o visi kaltinimai panaikinti rugpjūčio 30 d.

Wade’as porą metų praleido Prancūzijoje, o į Senegalą sugrįžo 1999 m. spalio 27 d. Pirmajame 2000 m. prezidento rinkimų ture jis surinko 31 %, o jo priešininkas nesugebėjo surinkti daugumos, tad buvo surengtas antras turas. Šiame ture Wade’a palaikė dauguma partijų, tad jis surinkęs 58,49 % balsų tapo Senegalo prezidentu. Eiti šias pareigas jis pradėjo balandžio 1 d., o premjeru paskyrė Moustapha Niasse.

2001 m. buvo priimta naujoji konstitucija, kuri sumažino prezidentavimo terminą nuo 7 iki 5 metų. 2006 m. balandžio 13 Wade’as pranešė, kad nauji rinkimai įvyks 2007 m. vasario 25 d.
Senegalo himnas

**[[Senegalas|Senegalo]] himnas** (*prancūziškai "Pincez tous vos koras, frappez les balafons"*) sukurtas 1960 m. Žodžiai parašyti Leopoldo Sedaro Senghoro, o muzika - Herberto Pepperio, kuris taip pat parašė Centrinės Afrikos Respublikos himną.

Kora (arfos tipas) ir balafonas (medinis ksilofonas) yra nacionaliniai Senegalo muzikos instrumentai.

## Himno žodžiai prancūzų ir lietuvių kalbomis

## Melodija
* Melodija, mid. formatu
Mesjė 58

**Mesjė 58** (dar žymima **NGC 4579**) – skersinė spiralinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi 62 milijonus šviesmečių, regimasis ryškis – 9,8.

Šią galaktiką 1779 m. aptiko astronomas Charles Messier. Mesjė 58 – viena iš keturių į Mesjė katalogą įtrauktų skersinių spiralinių galaktikų, be to, tai tolimiausias į Mesjė katalogą įtrauktas objektas.

Nepaisant ryškumo, Mesjė 58 galaktikos branduolys, palyginus su kitomis spiralinėmis galaktikomis, yra gana blyškus. Branduolyje vyksta aktyvi žvaigždėdara, jame glūdi supermasyvi juodoji bedugnė, apytikriai 70 mln. kartų masyvesnė už Saulę.

Nuo šviesaus galaktikos branduolio driekiasi ilgos vijos. Dėl vandenilio stokos žvaigždėdara čia labai menka. Tvirtinama, kad taip galėjo nutikti dėl gravitacinės sąveikos su kaimyninėmis Mergelės galaktikų spiečiaus galaktikomis.

2021 m. duomenimis, Mesjė 58 galaktikoje aptiktos dvi supernovos: viena 1988 m., kita – 1989 m.

Teigiama, kad palankiausias metas stebėti šią galaktiką yra gegužės mėnesį. Ją geriausia stebėti 8 colių ar didesniu teleskopu, tačiau giedromis naktimis galima įžiūrėti ir pro didelius žiūronus. Pro nedidelius teleskopus tesimato galaktikos branduolys.

## Išnašos
Ektoderma

**Ektoderma** – embriono išorinis gemalinis sluoksnis. Iš ektodermos susiformuoja oda ir jos dariniai, centrinė nervų sistema, priekinė ir užpakalinė žarnos.
Mesjė 59

**Mesjė 59** – elipsinė galaktika Mergelės žvaigždyne. Atstumas nuo Žemės – apie 60 milijonų šviesmečių. Objektas dar žymimas NGC 4621 numeriu. Jo regimasis ryškis – 9,8.

Tai viena didžiausių elipsinių galaktikų, įeinančių į Mergelės galaktikų spiečių. Visgi M59 galaktikos masė gerokai mažesnė, nei kitų šio spiečiaus galaktikų, be to, ši galaktika ne tokia šviesi.

Galaktikos centre esama supermasyvios juodosios bedugnės, kurios masė 270 mln. kartų didesnė nei Saulės. M59 galaktikoje yra vidinis žvaigždžių diskas, taip pat apie 2200 kamuolinių spiečių. Centrinis galaktikos regionas (vidiniai 200 šviesmečių) sukasi priešinga kryptimi, nei likusi galaktikos dalis.

M59 galima aptikti Mergelės žvaigždyne, greta M58 ir M60 objektų. Galaktika geriausiai matoma gegužės mėnesį. Nors pro nedidelius teleskopus galima įžiūrėti elipsoidinį galaktikos pavidalą ir šviesų centrą, detalesnis vaizdas sunkiai įžiūrimas ir didesniais teleskopais.

Mesjė 59 ir gretimą M60 galaktiką 1779 m. aptiko vokiečių astronomas Johann Gottfried Koehler, tuo metu stebėjęs Bodės kometą. Tą pačią kometą stebėjo ir Charles Messier, jis aptiko M59, M60 bei kaimyninę M58 galaktiką. Šiuos objektus Charles Messier įtraukė į savo katalogą.

## Išnašos
Kolda

**Kolda** () – miestas pietų Senegale, Koldos regiono sostinė. 62 tūkst. gyventojų. Pro miestą teka Kasamanso upė.
Mesjė 60

**Mesjė 60** – elipsinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos nuo mūsų yra 60 milijonų šviesmečių. Objektas dar žymimas NGC 4649 numeriu. Galaktikos regimasis ryškis – 8,8. Absoliutiniu ryškiu tai palyginus labai šviesi galaktika. Ji turi arti esančią mažiau ryškią kaimynę, NGC 4647. Hablo teleskopas rado įrodymų jog centre turėtų būti masyvus maždaug dviejų milijonų Saulės masių objektas.

## Istorija
Mesjė 60 1779 m. atrado  Johann Gottfried Koehler, nors Barnabus Oriani ją nepriklausomai aptiko vos diena vėliau, o Charles Messier irgi nepriklausomai aptiko dar po keleto dienų.

## Supernova
Šioje galaktikoje aptikta supernova SN 2004W.

## Šaltiniai
Mesjė 61

**Mesjė 61**, **NGC 4303** – spiralinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Nuo Žemės ši galaktika nutolusi 55 milijonus šviesmečių. Jo regimasis ryškis – 10,2. Tai viena didžiausių Mergelės galaktikų spiečiaus galaktikų, jos skersmuo siekia ~100 000 šviesmečių.

Objektas atrastas 1779 m. gegužės 5 d. Jį atrado italų astronomas Barnaba Oriani. Tą pačią naktį objektą pastebėjo ir Charles Messier, tačiau palaikė jį kometa.

Galaktikos gilumoje aptiktas Rentgeno spindulių šaltinis. Iš to astronomai sprendžia, kad galaktikos centre gali būti supermasyvi juodoji bedugnė. 

2020 m. duomenimis, šioje galaktikoje užfiksuotos aštuonios supernovos – daugiau nei bet kurioje kitoje Mesjė katalogo galaktikoje. Paskutinė iš jų – SN 2020jfo – aptikta 2020 m. gegužės 6 d.

Galaktika matoma vidutinio dydžio teleskopu, ją lengviausia stebėti gegužės mėnesį.

## Išnašos
Apsiuvos

**Apsiuvos** (*Trichoptera*) – smulkių, į kandis panašių vabzdžių būrys. Apsiuvos artimos drugiams. Turi dvi poras plaukeliais padengtų sparnų. Apsiuvų lervos vandeninės, vystosi įvairiuose vandens telkiniuose, bet dažniausiai indikuoja švarų vandenį. Lervos dažniausiai slepiasi nameliuose, kuriuos nešiojasi su savimi. Apsiuvų metamorfozė pilna – yra lėliukės stadija. Iš lėliukių išsiritę suaugėliai trumpaamžiai, nesimaitina.

## Įvairių apsiuvų lervos savo nameliuose


Image:Limnephilus.flavicornis.larva.jpg
Image:Caddisfly-larva.jpg|
Image:Lepidostoma.hirtum.larva.jpg
Juodosios akies galaktika

**Juodosios akies galaktika** (**Mesjė 64**) – spiralinė galaktika, esanti Berenikės Garbanų žvaigždyne. Atstumas nuo mūsų iki šios galaktikos yra 17 milijonų šviesmečių. Objektas dar žymimas *Mesjė* NGC 4826 numeriu. Jos regimasis ryškis – 9,0.

Tamsūs debesys aplink M64 centrą, pelnę galaktikai Juodosios Akies vardą, iš tiesų yra labai dideli, šviesai nepralaidūs dulkių debesys, kuriuose vyksta aktyvi žvaigždėdara. Stebėjimai rodo, kad M64 sudaro dvi aplink centrą besisukančios žvaigždžių sistemos. Viena iš jų yra viduje apimanti 3 tūkstančių šviesmečių skersmens plotą, o kita išorėje, nusidriekusi apie 40 tūkstančių šviesmečių ir besisukanti į skirtingą pusę.
Mesjė 65

**Mesjė 65** (dar žymima **NGC 3623**) – spiralinė galaktika, esanti Liūto žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra ~35 milijonai šviesmečių. Objekto regimasis ryškis yra 10,3. Galaktiką supa dulkių juosta.

Charles Messier Mesjė 65 ir kaimyninę M66 galaktiką aptiko 1780 m. kovo 1 d. naktį. Šios galaktikos priklauso vadinamajam Liūto tripletui, į kurį dar įeina NGC 3628 galaktika. Liūto tripletui priklausančios galaktikos gravitaciškai veikia viena kitą.

2013 m. šioje galaktikoje buvo užfiksuota supernova.

Mesjė 65 galaktika matoma nedideliu teleskopu, teigiama, kad ją geriausia stebėti balandžio mėnesį.

## Išnašos
Mesjė 66

**Mesjė 66** (dar žymima **NGC 3627**) – spiralinė galaktika, esanti Liūto žvaigždyne. Nuo Žemės ji yra nutolusi 35 milijonus šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 8,9.

Šią spiralinę galaktiką 1780 m. atrado Charles Messier, drauge su ja jis aptiko ir kaimyninę M65 galaktiką. Abi galaktikos priklauso vadinamajam Liūto tripletui (trečiąją galaktiką – NGC 3628 – 1784 m. atrado William Herschel). Liūto tripletui priklausančios galaktikos gravitaciškai veikia viena kitą. Gali būti, kad būtent dėl kitų dviejų galaktikų gravitacinio poveikio Mesjė 66 vijos yra asimetriškos, o branduolys – truputį nutolęs nuo jos centro.

Teigiama, kad Mesjė 66 geriausia stebėti balandžio mėnesį, ją galima aptikti nedideliu teleskopu.

## Išnašos
Mesjė 67

**Mesjė 67** – padrikasis spiečius, esantis Vėžio žvaigždyne. Atstumas iki šio spiečiaus yra 2700 šviesmečių. Objektas dar žymimas *Mesjė* NGC 2682 numeriu. Jo regimasis ryškis – 6,1.

Tai pats seniausias spiečius visama Mesjė kataloge, ir apskirtai vienas seniausių žinomų padrikųjų spiečių. Jo amžius apie 4 milijardai metų, sulyginamas (bet vis dar jaunesnis) nei Saulės sistemos amžius. Seniausias žinomas Paukščių tako spiečius (NGC 188) yra apie 7 milijardų metų amžiaus. Dažniausiai padrikieji spiečiai suyra daug anksčiau. Dėl panašios cheminės sudėties ir amžiaus, spiečius tinka Saulės tipo žvaigždžių evoliucijai nagrinėti. Jame yra apie 100 į Saulę panašių žvaigždžių. Jame taip pat yra apie 200 baltųjų nykštukių 11 didelių K spektrinės klasės milžinių. Yra ir keletas mėlynųjų atsilikėlių.

Patį spiečių atrado Johann Gottfried Koehler maždaug 1779 m, tačiau pro jo teleskopą paskiros žvaigždės greičiausiai nebuvo matyti. Žvaigždes pirmasis įžiūrėjo Charles Messier 1780 m. Nepriklausomai atradęs spiečių, C.Messier įtraukė jį į savo katalogą.

## Šaltiniai
Mesjė 63

**Mesjė 63** (arba **NGC 5055**) – spiralinė galaktika, esanti Skalikų žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra 3,7 milijono šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 8,6.

## Istorija
Galaktiką atrado 1779 m. Pierre Méchain. Tai buvo pirmasis šio astronomo atrastas „tolimojo dangaus“ objektas. Charles Messier, jo kolega, tą pačią dieną įtraukė galaktiką į savo katalogą. Tai viena iš galaktikų, anksti pripažintų spiralinėmis.  Lord Rosse ją paminėjo tarp keturiolikos 1850 m. atrastų „spiralinių ūkų“.

## Šaltiniai
Mesjė 62

**Mesjė 62** (dar žymimas **NGC 6266**) – kamuolinis spiečius, esantis Gyvatės žvaigždyne. Atstumas iki šio spiečiaus yra 22500 šviesmečių. Jo regimasis ryškis yra 6,5. William Herschel rašė, jog tai vienas pačių netaisyklingiausių jam žinomų kamuolinių spiečių. Greičiausiai todėl, jog yra arti galaktikos centro ir todėl deformuojamas potvyninių jėgų. Spiečius užima maždaug tokį pat dangaus plotą kaip pusė Mėnulio pilnaties.

Spiečiuje gausu rentgeno spindulius spinduliuojančių dvinarių žvaigždžių. Tokios poros susiformuoja arti prasilenkiant įprastinėms žvaigždėms. Matyt, šio spiečiaus istorijoje tokie prasilenkimai buvo dažni.

## Istorija
Charles Messier atrado šį spiečių 1771 m. birželio 7 dieną, bet tikslią jo padėtį nustatė tik liepos 4 d. Antraip jis būtų tapęs Mesjė 49 ar Mesjė 50. Žvaigždes pirmasis įžiūrėjo William Herschel, kuris pavadino spiečių „miniatiūriniu M3“.

## Šaltiniai
Mesjė 68

**Mesjė 68** – kamuolinis spiečius, esantis Hidros žvaigždyne. Atstumas iki šio spiečiaus yra 33 300 šviesmečių. Objektas dar žymimas *Mesjė* NGC 4590 numeriu. Jo regimasis ryškis yra 7,8 nors daug ankstesnių katalogų nurodo jį blyškesnį (apie 9) nes būdamas labiau pietinio pusrutulio objektu jis buvo dažniau stebimas iš šiaurinio.

Spiečiaus žvaigždės pasklidę apie 106 šm skersmens tūryje. Yra apie 250 milžinių. Pro paprastus teleskopus spiečius atrodo apvalus, nors kai kurie stebėtojai sako jog mato jį eliptišką. Spiečius artėja į mus 112 km/s greičiu.

## Istorija
Spiečių atrado Charles Messier, 1780 m. Dėl klaidos atradimas kurį laiką buvo priskiriamas Pierre Méchain. Žvaigždes pirmasis įžiūrėjo William Herschel 1786 m.

## Stebėjimai
Iš šiaurės pusrutulio spiečių stebėti gana sunku, nes jis per žemai virš horizonto. Tačiau M68 įžiūrimas pro žiūronus (kaip miglota dėmė). Ryškiausios žvaigždės matomos pro 10 cm teleskopą.

## Šaltiniai
Mesjė 69

**Mesjė 69** (dar žymimas **NGC 6637**) – kamuolinis spiečius, esantis Šaulio žvaigždyne. Nuo Žemės jis yra nutolęs 29 700 šviesmečių. Spiečiaus regimasis ryškis – 8,3.

Tai vienas iš daugiausiai sunkiųjų elementų (sunkesnių nei vandenilis ir helis) turinčių kamuolinių spiečių. Šio spiečiaus žvaigždėse yra daugiau nei dešimt kartų daugiau geležies nei žvaigždėse, esančiose kituose tokio pat amžiaus kamuoliniuose spiečiuose.

Mesjė 69 kamuolinį spiečių aptiko Charles Messier 1780 m.

Šis kamuolinis spiečius matomas pro žiūronus, jį lengviausia aptikti rugpjūčio mėnesį.

## Išnašos
Mesjė 70

**Mesjė 70** (**M70**, **NGC 6681**) – kamuolinis spiečius, esantis Šaulio žvaigždyne. Atstumas iki šio spiečiaus yra 30 000 šviesmečių (kitais duomenimis – 29 300). Jo regimasis ryškis – 9,1, o regimasis skersmuo – 8,0 arkminutės.

Mesjė 70 spiečių 1780 m. rugpjūčio 31 d. atrado Charles Messier. Atskiras šio spiečiaus žvaigždes pirmasis stebėjo William Herschel.

Mesjė 70 skersmuo siekia apytikriai 68 šviesmečius. Šiame spiečiuje aptiktos dvi kintamosios žvaigždės. Spiečius tolsta nuo Žemės 200 km/s greičiu.

Šio spiečiaus branduolys pasižymi itin dideliu tankiu (įvykęs branduolio kolapsas).

Mesjė 70 spiečius matomas nedideliu teleskopu. Teigiama, kad palankiausias metas jį stebėti yra rugpjūčio mėnesį.

## Šaltiniai
Mesjė 71

**Mesjė 71** (dar žymimas **NGC 6838**) – kamuolinis spiečius, esantis Strėlės žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs apie 13 000 šviesmečių. Jo regimasis ryškis – 6,1.

Šį spiečių 1746 m. atrado šveicarų astronomas Jean-Philippe Loys de Chéseaux. Ilgą laiką būta abejonių dėl to, kokio tipo šis spiečius. Mesjė 71 buvo klasifikuojamas tiek kaip neįprastai tankus padrikasis spiečius, tiek kaip neįprastai padrikas kamuolinis spiečius.

Atsižvelgiant į tai, kad žvaigždžių koncentracija šio spiečiaus centre, panašu, nėra didelė bei į tai, kokie elementai sudaro šio spiečiaus žvaigždes, sprendžiama, kad šio spiečiaus žvaigždės yra jaunesnės, nei didžiumoje kamuolinių spiečių. Dėl to Mesjė 71 iš pradžių laikytas padrikuoju spiečiumi. XX a. aštuntajame dešimtmetyje astronomai tyrinėjo ryšį tarp šio spiečiaus žvaigždžių ryškumo ir temperatūros. Betyrinėdami spiečiaus žvaigždes, jie aptiko kamuoliniams spiečiams specifinį bruožą. Mesjė 71 buvo klasifikuotas kaip jaunas, padrikos koncentracijos kamuolinis spiečius (vienas mažiausių tokio tipo spiečių).

Šis spiečius matomas pro žiūronus (atrodo kaip blyški šviesos dėmė), jį geriausia stebėti rugsėjo mėnesį.

## Išnašos
Mesjė 72

**Mesjė 72** (**NGC 6981**) – kamuolinis spiečius, esantis Vandenio žvaigždyne. Spiečius yra nutolęs nuo Žemės 55 400 šviesmečių, jo regimasis ryškis – 9,3.

1780 m. rugpjūčio 29–30 d. naktį šį spiečių atrado Pierre Méchain. Tų pačių metų spalio 4 ir 5 d. šio objekto danguje ieškojo Charles Messier. Spiečių jis įtraukė į savo katalogą.

Šis spiečius yra gana toli nuo galaktikos centro, tai vienas tolimesnių į Mesjė katalogą įtrauktų kamuolinių spiečių. Mesjė 72 tankis nėra didelis (už jį mažesnio tankio yra tik 5 į Mesjė katalogą įtraukti kamuoliniai spiečiai – Mesjė 55, Mesjė 71, Mesjė 56, Mesjė 68 bei Mesjė 107). Skersmuo siekia ~106 šviesmečius.

Mesjė 72 spiečiuje aptiktos 49 kintamosios žvaigždės (didžiuma jų – *RR Lyrae*). Mesjė 72 artėja link Žemės 255 km/s greičiu.

Spiečius yra netoliese Mesjė 73 (keturių žvaigždžių grupės), pačiame vakariniame Vandenio žvaigždyno pakraštyje.

Žvelgiant pro 4 colių teleskopą, matyti tik spiečiaus branduolys, kuris atrodo kaip blyški šviesos dėmė. Mėgėjiškais teleskopais įžiūrėti paskiras šio spiečiaus žvaigždes sunku.

## Išnašos
Mesjė 73

**Mesjė 73**(M73, NGC 6994) – žvaigždžių grupė, esanti Vandenio žvaigždyne. M73 yra viena iš geriausiai žinomų ir atidžiausiai mokslininkų ištirta žvaigždžių grupių danguje.
Matamas

**Matamas** (, ) – miestas šiaurės rytų Senegale, šalia Senegalo upės. Tai yra Matamo regiono sostinė. 17,3 tūkst. gyventojų.

Iš šio miesto yra kilę futbolininkas Mamadou Niang ir rašytojas Cheikh Hamidou Kane.
Mesjė 74

**Mesjė 74** – plokštuma į mus atsisukusi spiralinė galaktika, esanti Žuvų žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra 35 milijonai šviesmečių. Objektas dar žymimas *Mesjė* NGC 628 numeriu. Jo regimasis ryškis – 9,4. Galaktika panašaus dydžio, kaip mūsų Paukščių takas.

2002 m. galaktikoje sprogo itin galinga supernova („hipernova“), kokias sukelia tik labai didelės (ne mažiau kai 40 ) žvaigždės.

## Istorija
Galaktiką 1780 m. atrado Pierre Méchain, nors Charles Messier padėjo nustatyti koordinates ir įtraukė į katalogą. Tai viena iš galaktikų, anksti pripažintų spiralinėmis. Lord Rosse ją paminėjo tarp keturiolikos 1850 m. atrastų „spiralinių ūkų“.

## Stebėjimai
Tai gana neryškus ir todėl vienas sunkesnių stebėti Mesjė objektų. Mėgėjui reikia labai gerų sąlygų pamatyti ką nors daugiau nei branduolį. Bet esant šioms sąlygoms, plačios spiralinės rankovės matyti jau pro 4 colių teleskopą. 

## Šaltiniai
Luga (Senegalas)

**Luga** () – miestas, esantis šiaurės vakarų Senegale, Lugos regiono sostinė. Miesto plotas yra 18 km², jame gyvena 82 884 gyventojai (2007 m.).

## Istorija

Etniniu požiūriu regionas apgyvendintas volofų ir pularų. 

Regiono ekonomika remiasi natūriniu žemės ūkiu, derliaus pardavimu, prekyba gyvuliais ir medžių kirtimu.

## Sportas
* Louga BC – krepšinio klubas;

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kačiūnų piliakalnis

**Kačiūnų piliakalnis** (A922KP) – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Kačiūnų kaimo (Kuktiškių seniūnija) rytiniame pakraštyje, į šiaurės vakarus nuo Krašuonos ir Kerėplinės upelio santakos.

## Piliakalnis

Kačiūnų piliakalnis – į pelkę įsiterpusios kalvos pietryčių galas, kalvos dalis tęsiasi į šiaurę vakarus. Iš kitų pusių piliakalnį juosia pelkėtas Krašuonos upelio slėnis. Piliakalnio šlaitai nuo slėnio pusės statūs, 10–12 m aukščio, iš šiaurės vakarų pusės nuožulnūs, 2, 5 m aukščio. Viršūnės aikštelė ovali, 60x35 m dydžio. Jos šiaurės vakarų pakraštyje išliko suardyto pylimo liekanų, už jo, manoma, buvo griovys ir antras pylimas. Aikštelė ilgą laiką buvo ariama, kultūrinis sluoksnis ir įtvirtinimai suardyti. Piliakalnio pietvakarinėje ir pietryčių papėdėje buvo senovės gyvenvietė. Išliko 0, 6 m storio kultūrinis sluoksnis.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1972 m. atliko Utenos kraštotyros muziejus ir 1973 m. Lietuvos istorijos institutas. Rasta lipdytos brūkšniuotu ir lygiu paviršiumi keramikos. Kačiūnų piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga-I tūkstantmečio m.e. pirmąja puse. Radinius saugo Utenos krašto muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kačiūnų piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mesjė 75

**Mesjė 75** – kamuolinis spiečius, esantis Šaulio žvaigždyne. Atstumas iki šio spiečiaus yra 58000 šviesmečių. Objektas dar žymimas *Mesjė* NGC 6864 numeriu. Jo regimasis ryškis – 9,5.
Mažasis Hantelio ūkas

**Mažasis Hantelio ūkas** (**M76**, **Mesjė 76**) – planetiškasis ūkas, esantis Persėjo žvaigždyne. Atstumas iki šio ūko yra 2500 šviesmečių. Objektas dar žymimas  NGC 650 ir NGC 651 numeriais. Jo regimasis ryškis yra 12.

Tai vienas iš keturių planetiškųjų ūkų, įtrauktų į Mesjė katalogą. Šį ūką 1780 m. aptiko astronomas Pierre Méchain.

Jei pakankamai tamsu, Mažojo Hantelio ūką įmanoma įžvelgti pro žiūronus, tačiau dėl blyškumo ir nedidelio dydžio jį stebėti gana sudėtinga. Norint įžiūrėti dvilypę šio ūko struktūrą, reikalingas 8 colių ar didesnis teleskopas.

## Išnašos
Mesjė 77

**Mesjė 77** (arba **M77**, **NGC 1068**) – spiralinė galaktika, esanti Banginio žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra 45 milijonai šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 9,6.

Šią galaktiką 1780 m. atrado prancūzų astronomas Pierre Méchain (įvardijo ūku).

Tai viena didžiausių į Mesjė katalogą įtrauktų galaktikų. Mesjė 77 klasifikuojama kaip Seiferto galaktika: šiai galaktikai būdingas ypač aktyvus branduolys, kurį regimosios šviesos ruože temdo dujos ir dulkės.

Mesjė 77 galaktika pakankamai ryški, kad ją būtų galima įžiūrėti pro nedidelį teleskopą. Teigiama, kad palankiausios sąlygos ją stebėti yra gruodžio mėnesį.

## Išnašos
Trasa Yas Island

**Trasa Yas Island** (, ) – Formulės 1 trasa, esanti Abu Dabyje, Yas saloje, kurioje 2009 m. lapkričio 1 d. buvo surengtos pirmosios Abu Dabio Grand Prix Formulės 1 lenktynės.

Trasa turi FIA 1 laipsnio kategoriją.

Šioje trasoje, be Formulės 1, vyksta GP2, GP3, drago ir kitos lenktynės. Trasos komplekse yra vandens ir pramogų parkų, gyvenamųjų namų, viešbučių ir paplūdimys.

2010 m. šalia trasos atidarytas pramogų parkas „Ferrari World“, priklausantis Scuderia Ferrari komandai.

Trasos statistika:

* Sėdimų vietų skaičius – 50 000
* Plotas – 161,9 ha
* Ilgis – 5,554 km
* Posūkių skaičius – 21

## Lenktynių laimėtojai

## Nuorodos
* Oficialus trasos tinklalapis

## Šaltiniai
Mesjė 78

**Mesjė 78** – atspindžio ūkas, esantis Oriono žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolęs apie 1600 šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 8.

Mesjė 78 išsiskiria kometą primenančiu pavidalu.

Šį ūką 1780 m. atrado Pjeras Mešenas.

## Išnašos
Mesjė 79

**Mesjė 79**, **M79**, **NGC 1904** – kamuolinis spiečius, esantis Kiškio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs 41 000 šviesmečių, o nuo galaktikos centro – 60 000 šm. Objekto regimasis ryškis – 8.

Skirtingai nuo didžiumos Paukščių Tako kamuolinių spiečių, kurie išsidėstę apie galaktikos branduolį ir matomi Šaulio žvaigždyne, Mesjė 79 matomas priešingoje dangaus pusėje. Be to, Mesjė 79 yra vienas iš dviejų į Mesjė katalogą įtrauktų kamuolinių spiečių, kosminiu mastu palyginti netolimoje praeityje į Paukščių Taką galbūt patekusių iš kaimyninių galaktikų. Mesjė 79 galėjo būti perimtas iš Didžiojo Šuns nykštukinės galaktikos.

Mesjė 79 spiečiuje esama apie 150 000 žvaigždžių, išsidėsčiusių 118 šviesmečių skersmens erdvės ruože. Spiečiuje gausu senų raudonų žvaigždžių, tačiau stebėjimai Hablo kosminiu teleskopu atskleidė, jog esama ir vadinamųjų mėlynųjų atsilikėlių – neįprastai jaunų žvaigždžių.

Teigiama, kad palankiausios sąlygos stebėti Mesjė 79 spiečių yra sausio mėnesį. Pro žiūronus galima įžvelgti tankų šio spiečiaus branduolį, o norint įžiūrėti paskiras žvaigždes ir spiečiaus pakraščius reikalingas bent vidutinio dydžio teleskopas.

Šį kosminį objektą 1780 m. atrado Pierre Méchain. Informuotas apie atradimą, Charles Messier objektą įtraukė į savo katalogą. Praėjus apytikriai 4 metams, William Herschel pirmasis įžiūrėjo paskiras spiečiaus žvaigždes ir apibūdino objektą kaip „kamuolinį žvaigždžių spiečių“.

## Išnašos
Mesjė 80

**Mesjė 80** (**M80**, **NGC 6093**) – kamuolinis spiečius, esantis Skorpiono žvaigždyne. Nuo Žemės jis nutolęs 28 000 šviesmečių (kitais duomenimis – 30 600), objekto regimasis ryškis – 7,9. Mesjė 80 skersmuo – ~95 šviesmečiai.

Teigiama, kad Mesjė 80 – vienas tankiausių iš ~150 Paukščių Tako galaktikoje aptiktų kamuolinių spiečių. Šiame spiečiuje esama šimtų tūkstančių žvaigždžių, jos laikosi drauge, gravitaciškai veikdamos viena kitą.

Mesjė 80 spiečių 1781 m. sausio 4 d. atrado Charles Messier.

1860 m. šiame spiečiuje buvo užfiksuota nova. Hablo kosminiu teleskopu atlikus stebėjimus ultravioletinių spindulių ruože, aptikta karšta ir blyški baltosios nykštukės, sukėlusios šią novą, liekana.

Hablo teleskopu buvo stebimas ir šio spiečiaus branduolys. Stebėjimai parodė, kad čia gausu vadinamųjų mėlynųjų atsilikėlių. Tai žvaigždės, kurios atrodo neįprastai jaunos ir yra masyvesnės už kitas kamuolinio spiečiaus žvaigždes. Šių žvaigždžių Mesjė 80 spiečiuje esama daugiau nei dukart daugiau nei kituose Hablo kosminiu teleskopu tirtuose kamuoliniuose spiečiuose.

Mesjė 80 spiečius matomas nedideliu teleskopu. Kaip tvirtinama, jį aptikti lengviausia liepos mėnesį.

## Išnašos
Tripsai

**Tripsai** (*Thysanoptera*) – smulkių vabzdžių šeriuotais sparnais būrys. Šiuo metu aprašyta maždaug 5000 rūšių.

Didelė dalis tripsų minta augalais ir laikomi kenkėjais. Maitindamiesi jie praduria augalo ląsteles ir išsiurbia jų turinį. Tripsai platina augalų ligas.

Dalis tripsų minta kitais vabzdžiais ir erkėmis ir laikomi naudingais. Dar kiti minta grybais ir žiedadulkėmis. Tripsai prastai skraido, bet gali būti toli nunešti vėjo.

Kūnas 0,5-5 mm ilgio, verpstiškas, gležnas. Sparnai plėviški, siauri, tiesūs, jų yra 4. Kojos bėgiojamosios. Tripsams būdinga pilna metamorfozė. Inkstiškos formos kiaušinėliai sudedami arba ant augalo paviršiaus, arba į plyšelius, kuriuos augalo paviršiuje kiaušdėčiu prapjauna patelė. Lervos išsirita maždaug per tris dienas. Suaugėliai lytinę brandą pasiekia per 1–4 dienas po išsiritimo iš lėliukės.

## Rūšys
Lietuvoje dažnos rūšys:
* Šiltadaržinis tripsas (*Heliothrips haemorrhoidalis*)
* Tabakinis tripsas (*Thrips tabaci*)
* Ruginis tripsas (*Limothrips denticornis*)
* Avižinis tripsas (*Stenothrips graminum*)
* Kvietinis tripsas (*Haplothrips tritici*)
* Dantytkojis tripsas (*Odonthothrips loti*)
* Žirninis tripsas (*Kakothrips robustus*)

## Šaltiniai
Kalniškių piliakalnis (Šaukėnai)

**Kalniškių, Spakainasties piliakalnis su gyvenviete**, dar vadinamas *Biržės kalnu, Biržės pilimi* – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Kalniškių kaimo (Šaukėnų seniūnija), Ventos kairiojo kranto kyšulyje. Pasiekiamas plentu  nuo sankryžos Ramučiuose pavažiavus 1,3 km Kuršėnų kryptimi, kaimo šiaurinėje dalyje esančiu asfaltuotu keliu pavažiavus į kairę vakarų kryptimi 400 m, toliau į dešinę šiaurės kryptimi 100 m ir gale vėl į kairę vakarų kryptimi 50 m, yra kairėje.

## Piliakalnis
Piliakalnį iš pietryčių ir šiaurės juosia Ventos slėnis ir daubos. Šlaitai statūs, 11 m aukščio. Aikštelė ovali, 23x19 m dydžio. Jos vakarinį kraštą juosia 4 m aukščio, 24 m pločio pylimas, už kurio yra 40 m ilgio, 7 m pločio ir 3 m gylio griovys. Aikštelės rytiniame pakraštyje yra 1,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas, aikštelės šiaurinio krašto pylimas suardytas.

Į pietryčius nuo piliakalnio yra 6 ha ploto I tūkstantmečio antrosios pusės gyvenvietė, tyrinėta 1998 m. Joje rastas iki 1 m storio kultūrinis sluoksnis su gyvulių kaulais, lygia keramika, akmeninis trintuvas.

## Tyrimai
Tirtas 1998 m., rastas apie 1 m storio kultūrinis sluoksnis, gyvulių kaulų liekanų, lipdytos lygiu paviršiumi keramikos, akmeninis trintuvas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

Vaizdas:Kalniškiųpiliakalnispietūs4.JPG|Piliakalnis iš pietų
Vaizdas:Kalniškiųpiliakalnisrytai1.JPG|Piliakalnis iš rytų
Vaizdas:Kalniškiųpiliakalnisvakarai.JPG|Piliakalnis iš vakarų
Vaizdas:Kalniškiųpiliakalnis3.JPG|Piliakalnio aikštelė


## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 28-29.
* Bronius Dakanis. Kelmės rajono paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990. p.&nbsp;186.
* Liudvikas Kšivickis. Žemaičių senovė. Kaunas, Marijampolė, 1928. p.&nbsp;17, 59
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899. c. 71
* Povilas Višinskis. Keli žodžiai apie kelis piliakalnius // Raštai. Vilnius, 1964. p.&nbsp;400 (Nr. 4).

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mesjė 81

**Mesjė 81** (arba **M81**, **NGC 3031**) – spiralinė galaktika, esanti Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra 11,6 mln. šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 6,9.

Šią galaktiką 1774 m. atrado vokiečių astronomas Johann Elert Bode. Tai viena ryškiausių galaktikų nakties danguje.

Žvaigždės Mesjė 81 spiralinėse vijose jaunos, susiformavusios per pastaruosius keletą mln. metų. Tai karštos melsvos žvaigždės. Visgi esama ir senesnės žvaigždžių populiacijos (žvaigždėdaros procesai prasidėjo prieš maždaug 600 mln. metų). Centriniame telkinyje (žymiai didesnis už Paukščių Tako centrinį telkinį) žvaigždės rausvos ir gerokai senesnės. Mesjė 81 galaktikos centre glūdi juodoji bedugnė, kurios masė siekia 70 mln. Saulės masių (~15 kartų masyvesnė už juodąją bedugnę, esančią Paukščių Tako galaktikos centre).

Teigiama, kad palankiausias metas stebėti šią galaktiką yra balandžio mėnesį. Pro žiūronus Mesjė 81 atrodo kaip blyškus šviesos ruožas, o pro nedidelį teleskopą galima įžiūrėti šios galaktikos branduolį.

## Išnašos
Mesjė 82

**Mesjė 82** (**NGC 3034**, taip pat vadinama *Cigaro galaktika*) – skersinė spiralinė galaktika, esanti Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. 

Nuo Žemės nutolusi 12 milijonų šviesmečių, jos regimasis ryškis – 8,4. Mesjė 82 kartu su kaimynine Mesjė 81 galaktika, 1774 m. atrado vokiečių astronomas Johanas Elertas Bodė.

Ši galaktika yra ir radijo bangų šaltinis. Joje matomi milžiniški vandenilio dujų srautai (čiurkšlės statmenos galaktikos plokštumai), kurių judėjimo greitis siekia 1000 km/s. Stebima intensyvi emisija radiodiapazone. Iki 1960 m. buvo manoma, kad prieš 1,5 milijono metų šios galaktikos branduolyje įvyko milžiniškas sprogimas. M 82 yra geriausiai žinomas galaktikos su tokiomis čiurkšlėmis pavyzdys.

Didesnės skiriamosios gebos stebėjimai atskleidė daugybę supernovų liekanų galaktikos centrinėje dalyje. Dabar manoma, kad M 82 čiurkšles sukuria gausus masyvių žvaigždžių formavimasis ir dėl jų evoliucijos vykstantys supernovų sprogimai. Tokios čiurkšlės iš galaktikų yra vadinamos galaktiniais vėjais.

Mesjė 82 galaktika ryškiai spindi infraraudonųjų bangų ilgiuose ir išsiskiria žvaigždžių formavimosi aktyvumu. Mesjė 82 galaktikos patiriama gravitacinė sąveiką su gretimai esančia Mesjė 81 galaktika, sukelia nepaprastai greitą žvaigždžių formavimasi - žvaigždžių blykstes. Aplink galaktikos centrą jaunos žvaigždės gimsta 10 kartų greičiau nei visoje mūsų Paukščio tako galaktikoje. Šių naujai gimusių žvaigždžių spinduliavimas ir energinės dalelės įsiskverbia į aplinkines dujas, o susidaręs galaktikos vėjas suspaudžia pakankamai dujų, kad susiformuotų milijonai dar naujų žvaigždžių. Šiuo metu esantis spartus naujų žvaigždžių formavimosi tempas šioje galaktikoje ateityje galiausiai apsiribos. Kai žvaigždžių formavimasis taps pernelyg intensyvus - ir tokiu atveju bus sunaudotos arba sunaikintos reikalingos medžiagos daugiau naujų žvaigždžių susidarymui, tad tikriausiai po kelių dešimčių milijonų metų šioje galaktikoje intensyvios žvaigždžių blykstės nurims.

## Šaltiniai

## Literatūra
* M. Beazley. Mokslas ir visata. vyr. enciklopedijų redakcija, Vilnius, 1989 m.

## Nuorodos
* M82 – sprogstanti ar aktyvios žvaigždėdaros galaktika  (anglų kalba)
Mesjė 83

**Mesjė 83** (**NGC 5236**) – spiralinė galaktika, esanti Hidros žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra 15 milijonų šviesmečių, jos regimasis ryškis – 7,5.

Šią galaktiką 1752 m. vasario 23 d. aptiko prancūzų astronomas Nicolas Louis de Lacaille, stebėjimus atlikęs Gerosios Vilties kyšulyje. Tai pirmoji atrasta Vietinei galaktikų grupei nepriklausanti galaktika. Charles Messier šią galaktiką į savo katalogą įtraukė 1781 m. vasario 17 d.

Mesjė 83 galaktikoje užfiksuota keletas supernovų, kaip antai: 1923A, 1945B, 1950B, 1957D, 1983N.

Mesjė 83 – viena ryškiausių spiralinių galaktikų, be to, tai piečiausia galaktika, priklausanti Mesjė katalogui. Mesjė 83 matoma pro žiūronus, teigiama, kad palankiausias metas ją stebėti yra gegužės mėnesį.

## Išnašos
Kalnočių piliakalnis

**Kalnočių piliakalnis** – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Kalnočių kaimo (Obelių seniūnija).

## Piliakalnis

Piliakalnį iš trijų pusių juosia gilus buvusio upelio slėnis, šiaurės rytų pusėje yra laukai. Į slėnį besileidžiantys šlaitai statūs, iki 28 m aukščio, šiaurės rytų šlaitas nuolaidus, 2 m aukščio. Piliakalnio aikštelė ovali, apie 50 m ilgio ir apie 25 m pločio. Ilgą laiką ji buvo ariama.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1948 m. atliko Rokiškio krašto muziejus, 1949 ir 1972 m. Lietuvos istorijos institutas, 1977 ir 1985 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai.

1948 m. rastas 0,2-0,4 m storio kultūrinis sluoksnis, jame – įtveriamųjų ir pentinių akmeninių kirvių, akmeninių buožių dalių, lipdytos brūkšniuotu paviršiumi keramikos. Vėlesnių kasinėjimų metu aikštelėje rasta akmeninių kirvukų, kaulinių adiklių, molinių verpstukų. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e.-I tūkstantmečio m. e. pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 37000 m².

Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus, Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Rokiškio krašto muziejus.

## Nuotraukos


Vaizdas:Kalnociai informacine lenta.JPG ‎ | Kalnočių piliakalnio informacinė lenta
Vaizdas:Kalnociu piliakalnis.JPG ‎ |Kalnočių piliakalnis
Kalnociu piliakalnis2.JPG
Vaizdas:Kalnociu piliakalnis is siaures vakaru puses1.jpg |Kalnočių piliakalnis iš šiaurės vakarų pusės
Vaizdas:Kalnociu piliakalnio lenta.JPG|Kalnočių piliakalnio informacinė lenta
Vaizdas:Kalnociu piliakalnis is siaures vakaru puses.jpg | Kalnočių piliakalnis iš šiaurės vakarų pusės
Vaizdas:Kalnociu piliakalnis is pietryciu.jpg  | Kalnočių piliakalnis iš pietryčių pusės
Vaizdas:Kalnociu piliakalnis is pietvakariu nuo kelio.jpg ‎  | Kalnočių piliakalnis iš pietvakarių pusės nuo kelio
Vaizdas:Kalnociu piliakalnis is siaures vakaru.jpg | Kalnočių piliakalnis iš šiaurės vakarų pusės


## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.&nbsp;169

## Nuorodos
* Kalnočių piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mesjė 84

**Mesjė 84** – lęšinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Galaktika nuo Žemės nutolusi 60 milijonų šviesmečių. Objektą atrado Charles Messier 1781 m. Tai viena iš daugiau nei 1000 galaktikų, įeinančių į Mergelės galaktikų spiečių. Objektas dar yra žymimas NGC 4374 numeriu. Jo regimasis ryškis – 10,1.

Kaip parodė ankstesni Mesjė 84 stebėjimai Hablo teleskopu, atlikti naudojant spektrografą, galaktikos centre gali būti supermasyvi juodoji bedugnė.

Šioje galaktikoje užfiksuotos dvi supernovos – viena 1957 m., o kita – 1991 m.

Mesjė 84 galaktika matoma vidutinio dydžio teleskopu, lengviausiai aptinkama gegužės mėnesį.

## Išnašos
Varėnos miškų urėdija

**Varėnos miškų urėdija** − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą. **Varėnos miškų urėdija nustojo egzistuoti 2018 m. Nuo 2018 m. egzistuoja Valstybinių miškų urėdijos Varėnos regioninis padalinys.**

Varėnos miškų urėdija įkurta 1939 m., Lietuvai atgavus Vilniaus kraštą. Po 1944 m. urėdijai buvo priskirtas 47 065 ha miškų plotas, suskirstytas į 5 girininkijas. 1945 m. vietoje urėdijos buvo organizuotas Varėnos miško pramonės ūkis, o 1947 m. − Varėnos miškų ūkis, kurio plotas buvo 102 774 ha ir jis buvo suskirstytas į 7 girininkijas. Jam priklausė ir dabartinių Druskininkų miškų urėdijos bei Dzūkijos nacionalinio parko miškų plotai. 1973 m. buvo įkurtas Varėnos miško įmonių gamybinis susivienijimas: Varėnos miško pramonės ūkis tapo pagrindine įmone, o *Druskininkų*, *Marcinkonių* ir *Valkininkų* miškų ūkiai − filialais (1978 m. prijungtas Alytaus miškų ūkis). 1990 m. susivienijimas panaikintas ir atkurta Varėnos miškų urėdija.

Varėnos miškų urėdijos teritorija yra 60 176 ha ploto, iš jų valstybinių miškų − 21 754 ha. Varėnos miškų urėdijos teritorija 15 km ribojasi su Čepkelių valstybiniu rezervatu.

Varėnos miškų urėdas − Pranas Celevičius.

Varėnos miškų urėdijoje yra įkurtos šios saugomos teritorijos:
* Povilnio rezervatas
* Ūlos kraštovaizdžio draustinis
* Akmens geologinis draustinis
* Ilgininkų telmologinis draustinis
* Katros botaninis−zoologinis draustinis
* Pelesos botaninis−zoologinis draustinis
* Glėbo hidrografinis draustinis
* Merkio ichtiologinis draustinis

Varėnos miškų urėdijos miškai suskirstyti į 11 girininkijų.

## Girininkijos

|-
| Dainavos || Varėnos seniūnija || Varėna
|-
| Dubičių || Kaniavos seniūnija || Dubičiai
|-
| Glūko || Varėnos seniūnija || Senoji Varėna
|-
| Kaniavos || Kaniavos seniūnija || Paąžuolė
|-
| Marcinkonių || Marcinkonių seniūnija || Marcinkonys
|-
| Matuizų || Varėnos seniūnija || Varėna
|-
| Merkio || Varėnos seniūnija || Senoji Varėna
|-
| Perlojos || Varėnos seniūnija || Perloja
|-
| Puvočių || Marcinkonių seniūnija || Puvočiai
|-
| Rudnios || Kaniavos seniūnija || Rudnia
|-
| Zervynų || Varėnos seniūnija || Varėna
|}

## Nuorodos
* Varėnos miškų urėdijos tinklalapis
Mesjė 85

**Mesjė 85** (arba **M85**, **NGC 4382**) – elipsinė arba lęšinė galaktika, esanti Berenikės Garbanų žvaigždyne. Galaktika nuo Žemės nutolusi už 60 milijonų šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 9,2.

Šią galaktiką 1781 m. atrado Pierre Méchain, Charles Messier kolega.

Mesjė 85 priklauso Mergelės galaktikų spiečiui. Ji sąveikauja su dviem kaimyninėmis galaktikomis – spiraline NGC 4394 bei elipsine MCG 3-32-38.

Prieš 4–7 mlrd. metų Mesjė 85 veikiausiai susijungė su kita galaktika. Mesjė 85 galaktikoje esama apytikriai 400 mlrd. žvaigždžių, didžiuma jų – labai senos, tačiau centrinėje galaktikos srityje žvaigždės gan jaunos – jų amžius mažesnis nei 3 mlrd. metų. Manoma, kad jos susiformavo per vėlyvą žvaigždėdaros procesų suintensyvėjimą. Mesjė 85 galaktikos branduolyje gali glūdėti supermasyvi juodoji bedugnė. 2006 m. į šiaurės rytus nuo galaktikos centro buvo užfiksuota supernova.

Teigiama, kad palankiausias metas stebėti šią galaktiką yra gegužės mėnesį. Mesjė 85 galaktika yra ganėtinai blyški, pro žiūronus ar nedidelį teleskopą ją aptikti sunku. Pro 8 colių apertūros teleskopą Mesjė 85 galaktika atrodo kaip blyškus, pailgas šviesos ruožas.

## Išnašos
Mesjė 86

**Mesjė 86**, **NGC 4406** – elipsinė arba lęšinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Galaktika nuo Žemės nutolusi apie 52 milijonų šviesmečių, jos regimasis ryškis – 9,2.

Šį kosminį objektą 1781 m. atrado Charles Messier.

Mesjė 86 priklauso Mergelės galaktikų spiečiui (viena ryškiausių jo narių). Galaktikoje esama apytikriai 3800 kamuolinių spiečių. Skirtingai nuo didžiumos kitų Mergelės galaktikų spiečiui priklausančių galaktikų, Mesjė 86 artėja prie Paukščių Tako (greičiausiai iš visų į Mesjė katalogą įtrauktų galaktikų).

Teigiama, kad palankiausias metas stebėti Mesjė 86 galaktiką yra gegužę. Ši galaktika matoma pro žiūronus arba nedidelius teleskopus. Regėjimo lauke greta Mesjė 86 neretai matoma Mesjė 84, o pro 8 colių ir didesnius teleskopus matyti dar keletas blyškesnių galaktikų.

## Išnašos
Fryzai (arkliai)

**Fryzai** – arklių veislė, išvesta XVIII a. Fryzijos provincijoje (Nyderlandai).

Šios veislės žirgai yra 155-175 cm aukščio, visuomet būna juodi, jokios kitos spalvos neleistinos, nebent nedidelės baltos žvaigždutės ant kaktos. Jų karčiai ir uodega beveik visuomet būna truputį banguoti, taip pat jie turi šepetukus (plaukai esantys ant kojų prie kanopų). Fryzai yra naudojami kaip kinkomieji ar jojamieji arkliai. 

Labai paplitę Europoje. Ypač mėgiami turizmo srityje, o varžybose tempia tradicinius fryzų vežimaičius.

## Nuorodos
* Fryzų veislės arkliai
Kubos revoliucija

**Kubos revoliucija** – 1959 m. sausio 1 d. Liepos 26-osios judėjimo, vadovaujamo Fidelio Kastro įvykdytas perversmas, nuverčiant diktatorių Fulgencio Batista. Po revoliucijos Kuba pasuko marksistinio socializmo keliu.

Revoliucijos ištakos prasidėjo 1953 m. kai apie 100 menkai ginkluotų partizanų atakavo Monkados kareivines. Dauguma partizanų žuvo, o Fidelis bei Raulis Kastrai buvo sučiupti. Nors jie buvo nuteisti 15 m. kalėjimui, vėliau per politinių kalinių amnestiją išlaisvinti. Vėliau Kastrai išvyko į Meksiką, kur sutiko Če Gevarą ir ėmė ruoštis naujam puolimui.

1956 m. nedidele jachta *[[Granma]]* 82 revoliucionieriai pasiekė rytinius Kubos krantus ir išsilaipinę patraukė į Siera Maestros kalnus. Po susirėmimų su armija dauguma partizanų žuvo, teliko nedidelė grupė žmonių, tarp kurių Fidel Castro, Raul Castro, Che Guevara, Camilo Cienfuegos, Juan José Pàjaro. Nepaisant to šalyje ėmė veikti vis daugiau revoliucinių grupių. Studentai, valstiečiai, darbininkai masiškai jungėsi prie revoliucionierių. 1958 m. vasarą vyko intensyvūs mūšiai Siera Maestroje, revoliucinės pajėgos perėmė iniciatyvą. Kastro vyrai pasigrobė daug ginklų ir pradėjo žygį į vakarus, laimėdami prieš Batistos armiją. Rudenį buvo užimti Orjenteso ir Las Viljaso miestai, o 1959 m. sausio 1 d. Fidelio Kastro pajėgos užėmė Santjagą, tuo pat metu Če Gevara užėmė Santa Klarą. Susitikusios Če Gevaros ir Sjenfuegoso pajėgos patraukė į Havaną. Batista paspruko iš Kubos, o revoliucionieriai sostinėje džiaugsmingai sutikti liaudies.
Mesjė 87

**Mesjė 87** (**M87**, **NGC 4486**) – elipsinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Galaktika nuo Žemės nutolusi apie 54 milijonus šviesmečių, jos regimasis ryškis – 9,6.

Šioje galaktikoje esama keleto trilijonų žvaigždžių, apie 15 000 kamuolinių spiečių, o jos centre glūdi juodoji bedugnė (Paukščių Take žvaigždžių ir jų spiečių esama gerokai mažiau – keletas šimtų milijardų žvaigždžių ir apie 150 kamuolinių spiečių). Mesjė 87 priklauso kaimyniniam Mergelės galaktikų spiečiui, į kurį iš viso įeina apytikriai 2000 galaktikų. Mesjė 87 yra šio spiečiaus centre. Manoma, kad kai kuriuos kamuolinius spiečius galaktika galėjo perimti iš gretimų nykštukinių galaktikų (jose tokių spiečių neaptikta).

Galaktikos centre glūdinti juodoji bedugnė yra pirmoji nufotografuota. Jos nuotrauka 2019 m. balandžio 10 d. padaryta Įvykių horizonto teleskopo tinklu. Šios juodosios bedugnės masė yra apie 7 milijardus kartų didesnė už Saulės masę.

Mesjė 87 nuotraukose matoma mėlyna čiurkšlė (driekiasi nuo galaktikos centro), taip pat daugybė kamuolinių spiečių.

Šią galaktiką 1781 m. aptiko Charles Messier.

Mesjė 87 matoma nedideliu teleskopu. Teigiama, kad palankiausias metas ją stebėti yra gegužės mėnesį.

## Išnašos
Mesjė 88

**Mesjė 88** (*M88* arba *NGC 4501*) – spiralinė galaktika, esanti Berenikės Garbanose. Galaktika nuo Saulės nutolusi 47 milijonus šviesmečių bei toliau tolsta 2000 km/s greičiu.

1781 m. ją atrado Čarlzas Mesjė.

## Savybės

M88 yra vienas iš penkiolikos objektų, kurie priklauso Mergelės galaktikų spiečiui. Jo galaktikos numeris Mergelės galaktikų spiečiaus kataloge yra 1401 iš 2096 galaktikų. M88 gali skrieti itin eliptiška orbita, kuri neša ją į spiečiaus centrą, kuriame yra milžiniška elipsinė galaktika M87. Šiuo metu ji yra 0,3-0,48 milijonus parsekų nutolusi nuo centro ir priartės arčiausiai prie centro per artimiausius 200–300 milijonų metų. M88 judėjimas per tarpgalaktinę Mergelės galaktikų spiečiaus terpę sukuria slėgį (), kuris išardo tolimąjį neutralaus vandenilio regioną. Šis išardymas taip pat buvo aptiktas palei vakarus ki galaktikos krašto.

1999 m. galaktikoje buvo aptikta supernova.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Messier 88 wikisky.org puslapyje
Mesjė 89

**Mesjė 89** (dar žymima **NGC 4552**) – elipsinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Galaktika nuo Žemės nutolusi už maždaug 50 milijonų šviesmečių, jos regimasis ryškis – 9,8.

Tai viena iš aštuonių Mergelės galaktikų spiečiui priklausančių galaktikų, kurias 1781 m. atrado prancūzų astronomas Charles Messier (į savo katalogą įtraukė 1781 m. kovo 18 d.). Ši elipsinė galaktika yra beveik apskritos formos.

Mesjė 89 galaktikoje esama maždaug 100 milijardų žvaigždžių ir daugiau nei 2000 kamuolinių spiečių. Tai pirmoji atrasta galaktika, kurią gaubia plačiai nusidriekęs apvalkalas; Mesjė 89 galaktiką supanti šviesi sritis yra didesnė, nei kitų elipsinių galaktikų (apvalkalas nuo galaktikos nusidriekęs daugiau nei 150 000 šviesmečių). Veikiausiai taip yra dėl to, kad šioje galaktikoje esama daug žvaigždžių ir kamuolinių spiečių. Mesjė 89 centre glūdi supermasyvi juodoji bedugnė. Paskaičiuota, kad jos masė maždaug milijardą kartų didesnė nei Saulės.

Pro 8 colių ar didesnius teleskopus ši galaktika atrodo kaip blyškus šviesos kamuolys. Teigiama, kad palankiausias metas ją stebėti yra gegužės mėnesį.

## Išnašos