open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Foldit

**Foldit** − baltymų lankstymo () kompiuterinis žaidimas. Jis sukurtas Baker’io laboratorijos mokslininkų , ir skirtas baltymų mažiausios energijos būsenos paieškoms. Žaidėjas sprendžia galvosūkį − ieško kuo kompaktiškesnės baltymo erdvinės formos, už tai gauna taškus ir konkuruoja su kitais žaidėjais internete. Žaidimas naudojasi žmogaus sugebėjimu apsimokyti ir kūrybiškai mąstyti − savybėmis, kurių neturi net galingiausi superkompiuteriai, dėl to žmonių rezultatai yra vaisingi mokslui . Baltymų lankstymu ir erdvinės struktūros numatymu daugiausiai užsiiminėja bioinformatikos mokslininkai, kurdami paieškos algoritmus, naudodami superkompiuterius ir savanorių kompiuterių tinklą paskirstytiesiems skaičiavimams.

Žaidimas tinka naudotis mokyklose, mokantis molekulių sandaros. Galimos anglų, rusų ir prancūzų kalbų versijos.

## Susiję
* Bioinformatika
** Homologinis modeliavimas
** Paskirstytasis skaičiavimas
** Folding@home
* Baltymai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Foldit: Biology for gamers – by Nature Video (2010-08-04) Youtube
Komsomolskas prie Amūro

**Komsomolskas prie Amūro** () – miestas rytų Rusijoje, Chabarovsko krašte, nusidriekęs 20 km išilgai kairiojo Amūro kranto, ties jo sankirta su Baikalo–Amūro magistrale. Yra upių ir oro uostai, plentas į Chabarovską. Laivų statyba, lėktuvų, mašinų gamyba, naftos perdirbimas (naftotiekis iš Sachalino), juodosios metalurgijos, medienos, baldų, statybinių medžiagų, maisto (pieno, mėsos, miltų), tekstilės pramonė. Vyrauja daugiaaukščiai namai, plačios gatvės su medžiais pakraščiuose. Keli mokslo institutai, krašto ir meno muziejai, dramos teatras. Netoli miesto yra Komsomolsko rezervatas.

## Istorija

1860 m. miesto vietoje buvo rusų gyvenvietė Permskojė (*Пермское*) ir nanajų Dzemgi (*Дземги*). 1932 m. staigiai imtas statyti naujas miestas, darbuose, pagal oficialiąją versiją, dalyvavo daug komjaunuolių (). Anot A. Solženicyno, Komsomolskas buvo pastatytas Gulago kalinių rankomis .

## Šaltiniai
Koroliovas

**Koroliovas** (*Королёв*) – miestas vakarų Rusijoje, 19 km į šiaurės rytus nuo Maskvos. Turi mokslo miesto statusą, laikomas Rusijos „kosmine sostine“. Kosminių tyrimų, raketų gamybos ir pilotuojamų kosminių laivų centras. Išvystyta trikotažo, chemijos pramonė. Yra M. Cvetajevos muziejus.

## Istorija

Nuo XIX a. pradžios minimas Podlipkų (*Подлипки*) kaimas. Po revoliucijos čia imta statyti artilerijos gamykla, kuri 1922 m. pavadinta M. Kalinino vardu, kuris aktyviai dalyvavo ją statant. 1928 m. gyvenvietė pavadinta ***Kalininskiu*** (*Калининский*), o 1938 m. jai suteiktas miesto statusas ir vardas ***Kaliningradas*** (*Калининград*). 1960 m. į miesto sudėtį įtraukta Kostino gyvenvietė, 1963 m. – Pervomaiskis, Telkstilščikai, Bolševas. 1996 m. pavadintas Koroliovu kosmonautikos pradininko S. Koroliovo garbei.

## Šaltiniai
Kovrovas

**Kovrovas** () – miestas vakarų Rusijoje, Vladimiro srityje, prie Kliazmos upės. Išvystyta mašinų, tekstilės, statybų pramonė, gaminami motociklai, yra „ZID“ karinė gamykla.

## Istorija

Nuo XII a. minimas kaimas Jelifanovka (*Елифановка*), vėliau tapęs Roždestvenskoje (*Рождественское*). XVI a. pavadintas Kovrovu (*Коврово*) pagal kunigaikščių Kovrovų, kuriems priklausė, pavardę. 1778 m. gavo miesto teises ir vardą Kovrovas (*Ковров*). 1863 m. nutiesus geležinkelį ėmė sparčiai vystytis pramonė.

## Sportas

* Motobolo klubas „Kovrovec“ – viena geriausių Rusijoje, nacionalinės rinktinės pagrindas.

## Žymūs žmonės

Kovrove gyveno ginklų konstruktorius Vasilijus Degtiariovas.

## Šaltiniai
Mytiščiai

**Mytiščiai** – miestas vakrų Rusijoje, 19 km į šiaurės vakarus nuo Maskvos, prie Jauzos upės. Mytiščių miesto apygardos centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta elektromechanikos, tekstilės, chemijos pramonė, yra Mytiščių mašinų gamykla.

## Etimologija

Mytiščiai kilę nuo  („muitas“). Apie XIV a. šiose vietose buvo imamas kelio mokestis.

## Istorija

Minimi nuo 1460 m. Ilgai buvo kaimas, miesto teisės suteiktos 1925 m.

## Miestų partnerystė

## Šaltiniai
Muromas

**Muromas** – miestas vakarų Rusijoje, prie Okos upės, 137 km į pietryčius nuo Vladimiro; rajono centras. Geležinkelio mazgas, uostas. Veikia Muromo šilumvežių gamykla, išvystyta mašinų, medienos, maisto, lengvoji, statybų pramonė. Daug architektūros paminklų.

## Istorija

VI–VII a. čia gyveno muromai. Miestas minimas nuo 862 m. XII a. pradžioje buvo nepriklausomos Muromo kunigaikštystės sostinė.

## Sportas
* FK Muromas (futbolo klubas);
* V. Losevo vardo stadionas (), kurio talpa 2 100 ži9rovų.

## Miestų partnerystė
*  Mostas, Čekija
*  Babruiskas, Baltarusija

## Žymūs žmonės

Iš miesto yra kilęs fotografas Sergejus Prokudinas-Gorskis (1863) ir televizijos tėvas Vladimiras Zvorikinas (1888).

## Šaltiniai
Neftekamskas

**Neftekamskas** (, ) – miestas vakarinėje Rusijoje, prie Uralo kalnų, 8 km nuo Kamos upės ir 250 km į šiaurės vakarus nuo Ufos. Geležinkelio stotis, oro uostas. Išvystyta naftos, medienos, automobilų, geležies, maisto pramonė. Yra kraštotyros muziejus.

## Istorija

1956 m. prie *Касево* aptikta nafta. 1957 m. ją pradėjus išgauti įkurta darbininkų gyvenvietė, kuriai 1963 m. suteiktos miesto teisės.
Nevinomyskas

**Nevinomyskas** – miestas pietų Rusijoje, abipus Kubanės ties Didžiojo Zelenčiuko žiotimis, 62 km į pietus nuo Stavropolio. Geležinkelio mazgas. Išvystyta chemijos, elektrotechnikos, vilnos, maisto pramonė. Yra kraštotyros muziejus.

## Istorija

1778 m. įkurtas redutas *Невинномысский*, buvęs prie kyšulio (), kuris susiformavo ties *Невинка* upe – legendos byloja, kad šioje upėje būdavo skandinamos nekaltos moterys ir vaikai ( – „nekaltas“). 1825 m. prie reduto įkurta stanica *Невиномысская*. 1939 m. suteiktos miesto teisės ir dabartinis vardas.
Kirtimų apylinkė

**Kirtimų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Naujosios Vilnios, vėliau – Vilniaus rajone;
* Vilniaus mieste.
Nižnekamskas

**Nižnekamskas** arba **Tuben Kama** – miestas vakarų Rusijoje, Tatarstane kairiajame Kamos krante, 237 km į rytus nuo Kazanės; rajono centras. Upių uostas. Išvystyta chemijos, gumos, maisto, lengvoji pramonė.

## Istorija

Įsikūrė 1961 m. statant chemijos kombinatą, 1966 m. gavo miesto teises.

## Sportas
* Neftechimik Nižnekamsk futbolo klubas;
* Neftechimiko stadionas, kurio talpa 3 200 žiūrovų.
* Ledo ritulio komanda HC Neftechimik Nižnekamsk
* SCC Arena (ledo arena), kurios talpa 5 500 žiūrovų.

## Nuorodos
* Miesto svetainė 
* loveopium.ru
* Нижнекамск в энциклопедии «Мой город» (rusų k.)
Karšio stepė

**Karšio stepė** () – stepė Uzbekijoje, į vakarus nuo Zeravšano ir Gisaro kalnagūbrių. Ilgis ir plotis ~120 km. Kalvota lyguma. Žemėja iš rytų į vakarus (nuo 500 iki 200 m).

Vyrauja žemyninis klimatas: kritulių 200–400 mm per metus. Per stepę teka Kaškadarja, iškastas 165 km ilgio kanalas. Pusdykumių augalija.

Dalis drėkinama, auginami javai ir medvilnė. Oazėje įsikūręs Karšio miestas.

## Šaltiniai
Kuznecko Leninskas

**Kuznecko Leninskas** – miestas rytų Rusijoje, 96 km į pietus nuo Kemerovo, prie Inios upės. Akmens anglies gavyba, mašinų, elektrotechnikos, statybų, lengvoji, maisto pramonė. Kraštotyros muziejus.

## Istorija

1883 m. pradėta išgauti anglis.
Noginskas

**Noginskas** – miestas vakarų Rusijoje, prie Kliazmos upės, 68 km į rytus nuo Maskvos; rajono centras. Geležinkelio stotis. Yra XIX as. soboras, sentikių cerkvė, daug istorinių pastatų. Išvystyta chemijos, gumos, popieriaus pramonė.

## Istorija
Minimas nuo 1389 m. kaip *Рогожи*. 1781 m. suteiktos miesto teisės ir vardas *Богородск*, pakeistas 1930 m. į *Ногинск* bolševiko V. Nogino garbei.

1924 m. Noginske pastatytas pirmasis paminklas V. Leninui.

## Sportas
* FK Znamia Noginsk (Futbolo klubas);
* „Automobininko“ stadionas (Stadion-Avtomobilist), kurio talpa 2 tūkst. žiūrovų.
Novočeboksarskas

**Novočeboksarskas** (, ) – miestas vakarų Rusijoje, Čiuvašijoje, prie Volgos, 20 km nuo Čeboksarų. Išvystyta statybų, medvilnės pramonė, yra Čeboksarų tvenkinys (prie jo vandens jėgainė). Upių uostas. Chemijos, statybinių medžiagų, tekstilės (medvilnės, trikotažo), siuvimo, maisto pramonė. Dailės muziejus.

2010 m. 54 % miesto gyventojų buvo čiuvašai, 31 % – rusai, 6 % – totoriai, 3 % – mordviai, 3 % – mariai, 1 % – ukrainiečiai, 1 % – baltarusiai.

## Istorija

Įkurtas 1960 m., statant Čeboksarų hidroelektrinę, nuo 1965 m. miestas.

## Šaltiniai
Theravada

**Theravada** (Pali: थेरवाद *theravāda*, Sanskritu: स्थविरवाद *sthaviravāda*); pažodžiui: „senolių mokymas“ arba „senovinis mokymas“. Theravada yra pati seniausia išlikusi budizmo filosofinė mokykla. Ji atsirado Indijoje. Ši mokykla yra ganėtinai konservatyvi ir apskritai ji yra pati artimiausia ankstyvajam budizmui. 

Theravados pakraipa daugelį amžių buvo pagrindinė Šri Lankos religija  bei kitų žemyninių Pietryčių Azijos šalių, kaip antai Kambodžos, Laoso, Mianmaro ir Tailando. Šią budizmo kryptį taip pat išpažįsta ir kai kurios etninės grupės Pietvakarių Kinijoje, Vietname, Bangladeše, Malaizijoje bei Indonezijoje. Pastaruoju metu Theravados pakraipa įgauna populiarumo Singapūre, Indijoje ir Vakaruose. Šiuo metu Theravados krypties pasekėjų pasaulyje yra virš 100 milijonų.

## Išnašos
Šiaulių miesto savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Šiaulių miesto savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Šiaulių miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis Tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 5 d. Savivaldybės meru 22 balsais išrinktas Justinas Sartauskas, jo siūlymu mero pavaduotojomis paskirtos Daiva Matonienė (už 17 balsų) ir Danguolė Martinkienė (už 17 balsų), administracijos direktoriumi – Vladas Damulevičius. Gegužės 13 d. administracijos direktoriaus pavaduotojais paskirti Vaclovas Vingras ir Viktoras Strups.

## Šaltiniai
Novočerkaskas

**Novočerkaskas** () – miestas pietų Rusijoje, Rostovo srityje, dešiniajame Aksajaus krante ties Tulovo žiotimis, 40 km į šiaurės rytus nuo Rostovo prie Dono. Geležinkelio stotis, susisiekimo mazgas. Išvystyta elektros energetika (Novočerkasko šiluminė elektrinė), mašinų, chemijos, statybų, maisto pramonė. Pietų Rusijos valstybinis technikos universitetas, daug institutų, dramos teatras, Dono kazokų muziejus.

Dangun Ėmimo soboras yra trečioji pagal dydį šventykla visoje Rusijoje (pastatytas 1805 m.), atamanų rūmai (1863 m.), Šv. arkangelo Mykolo cerkvė (1870 m.), dvasinė seminarija (1883 m.), Aleksandro Neviškio cerkvė (1891–1996 m.).

Apylinkėse yra karinis poligonas.

2020 m. 95,4 % gyventojų buvo rusai, 0,8 % – armėnai, 0,5 % – ukrainiečiai.

## Istorija
Įkurtas 1805 m. kaip miestas ***Naujasis Čerkaskas***. XX a. pradžioje atidaryta daug aukštųjų mokyklų. Iki 1920 m. buvo Dono kazokų sostinė; 1918–1920 m. – baltagvardiečių pasipriešinimo bolševikams vienas centrų.

1962 m. mieste įvyko didelio masto vietos gyventojų protestai, kurie buvo žiauriai jėgos struktūrų numalšinti.

## Šaltiniai
Kovo pirmosios judėjimas

**Kovo pirmosios judėjimas** () buvo didelio masto rezistencinis korėjiečių judėjimas, nukreiptas prieš Japonijos okupaciją ir reikalaujantis Korėjos nepriklausomybės. Jo pavadinimas kilo iš 1919 m. kovo 1 dienos įvykio, kai nacionalistų iniciatyva buvo paskelbta Korėjos nepriklausomybės deklaracija. 

Nuo 1949 m. kovo 1-oji Pietų Korėjoje švenčiama kaip Nepriklausomybės diena.

## Priežastys
Po to, kai 1910 m. rugpjūčio 29 d. Korėjos imperija oficialiai tapo Japonijos imperijos dalimi, šalyje buvo įsteigta autoritarinė centralizuota valdžios struktūra, su generalinio gubernatoriaus institucija viršuje. Korėjos gyventojai oficialiai tapo Japonijos piliečiais, tačiau neturėjo jokių politinių teisių nei savo šalyje, nei Japonijoje. Tai ir kiti okupacijos padariniai sukėlė nemažą gyventojų nepasitenkinimą.

## Eiga
Rezistencinis judėjimas vyko nuo pat pirmųjų okupacijos dienų. Politinio ir intelektualinio elito pasipriešinimas buvo gan greitai numalšintas ir perėjo į pogrindį, tačiau kurį laiką vyko Korėjos armijos kareivių partizaninis karas. Bėgant laikui pogrindinis nacionalistų judėjimas stiprėjo ir 1919 m. kovo 1 d. buvo surengtos pirmosios didesnės demonstracijos. Jas paskatino tų pačių metų sausį Paryžiaus taikos konferencijoje Woodrow Wilson paskelbti Keturiolika punktų, kuriais palaikoma tautų apsisprendimo teisė. Tuo buvo nuspręsta pasinaudoti kaip proga atkreipti tarptautinės bendruomenės dėmesį į Korėjos siekį tapti nepriklausoma valstybe.

Tos dienos 14 val. 33 Korėjos nacionalistai susirinko prie Tėhoagoan () restorano Seule ir perskaitė nepriklausomybės deklaraciją, paruoštą istoriko Čoi Namson () ir poeto Han Jungun (). Judėjimo lyderiai dokumentą pasirašė ir kopiją išsiuntė generalgubernatoriui. Po to jie paskambino į policiją, informavo apie savo veiksmus ir vėliau buvo suimti.

Tuo pačiu metu didelė žmonių minia susirinko Tapgol parke (), kad išgirstų kaip deklaracija perskaitoma viešai. Susibūrimas vėliau peraugo į procesiją, kurią bandė sustabdyti japonų policija. Vieši deklaracijos paskelbimai buvo surengti ir kitose Korėjos vietose, sutraukė daug žmonių, tačiau buvo numalšinti policijos, kai kuriais atvejais panaudojant brutalius metodus. 

Visoje šalyje kovo 1-osios judėjime dalyvavo apie 2 mln. žmonių, įvyko daugiau nei 1500 demonstracijų. Tuometiniais Japonijos duomenimis, 46 948 žmonės buvo areštuoti, 7509 žuvo, 15961 buvo sužeisti.

Iš užsienyje gyvenančių korėjiečių sudaryta delegacija dalyvavo ir Paryžiaus taikos konferencijoje, tačiau JAV ir Japonija neleido jai perskaityti savo pranešimo.

## Poveikis
Kovo 1-osios judėjimas pakeitė Japonijos imperinę politiką Korėjai palankia kryptimi. Šalyje buvo suteikta dalinė spaudos laisvė, išplėstos moterų teisės, leidžiama kultūrinė veikla, ir kita.

Judėjimas taip pat buvo viena iš pagrindinių priežasčių, paskatinusių Kinijoje gyvenančius politinius aktyvistus 1919 m. balandžio 13 d. Šanchajuje įkurti Laikinąją Korėjos Respublikos vyriausybę.

## Išnašos
Novokuibyševskas

**Novokuibyševskas** () – miestas vakarų Rusijoje, Samaros srityje, 6 km nuo Volgos, 20 km į pietvakarius nuo Samaros. Išvystyta naftos, vaistų, statybų, trikotažo pramonė. Miesto istorijos muziejus.

## Istorija

XVIII a. dabartinio miesto vietoje buvo ***Lipiagų*** kaimai *Русские Липяги*, *Мордовские Липяги* ir *Чувашские Липяги*. 1946 m. pradėta statyti naftos perdirbimo gamykla ir įkurta darbininkų gyvenvietė pavadinta *Новокуйбышевский* (pagal greta esantį Samaros miestą, tuomet vadintą Kuibyševo vardu). 1952 m. suteiktos miesto teisės ir dabartinis vardas.

## Šaltiniai
Maitrėja

**Maitrėja** (; ) – būsimasis Buda budizmo  eschatologijoje. Budizmo religijos požiūriu, tai bodhisatva, kuris apsireikš žemėje, pasieks nušvitimą ir mokys dharmos. Budizmo rankraščiai byloja, jog Maitrėja bus Budos Šakjamunio įpėdinis. Tokios pranašystės užuominų randama visų budistinių srovių, (theravada, mahajana, vadžrajana) kanoninėje literatūroje. Ši pranašystė, kaip pareiškimas apie įvykį, įvyksiantį tuomet, kai dharmos mokymas bus užmirštas yra priimtina daugeliui budistų.


KushanMaitreya.JPG|II a. statula iš Gandharos
Sitting Maitreya-AO 2910-IMG 8485-black.jpg|III a. statula iš Gandharos
Maitreya Buddha the next Buddha.jpg|Maitrėja Tiksės vienuolyne, Ladake


## Išnašos
Novomoskovskas (Rusija)

**Novomoskovskas** () – miestas vakarų Rusijoje, Tulos srityje, prie Dono upės, 230 km į pietus nuo Maskvos. Mašinų gamyba, chemijos (mineralinių trąšų, skalbiklių), statybinių medžiagų (gipso gaminių), maisto (mėsos, pieno) pramonė. Prie miesto kasamos rusvosios anglys, gipsas. Veikia Rusijos chemijos ir technikos universiteto filialas, istorijos muziejus, dramos teatras.

Netoli nuo Novomoskovsko, Gremečevo gyvenvietėje, yra karstinių urvų.

## Istorija
XVIII a. priklausė kunigaikščiams Bobrinskiams. Iki 1934 m. vadinosi **Bobrikai** (*Бобрики*), 1934–1961 m. – **Stalinogorskas** (*Сталиногорск*).

## Sportas
* FK Khimik-Arsenal (futbolo klubas);
* „Chemiko“ stadionas, kurio talpa 5,2 tūkst. žiūrovų

## Miestų partnerystė

*  Babruiskas, Baltarusija
*  Kušadasis, Turkija
*  Prievidza, Slovakija

## Šaltiniai
Novotroickas

**Novotroickas** () – miestas vakarų Rusijoje, Orenburgo srityje, Pietų Uralo Guberlino kalnuose, prie Uralo upės, greta Orsko, pasienyje su Kazachija. Geležinkelio stotis prie linijos Orskas–Orenburgas. Pietų Uralo juodosios metalurgijos centras. Išvystyta metalurgijos, chromo, statybų pramonė. Veikia Maskvos technikos, Orenburgo universitetų filialai, istorijos ir kraštotyros muziejus.

## Istorija
Novotroickas įkurtas 1920 m., o 1945 m. suteiktos miesto teisės.

## Sportas
* FK Nosta (futbolo klubas);
* „Metalurgo“ stadionas, kurio talpa 6 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Odincovas

**Odincovas** – miestas vakarų Rusijoje, į vakarus nuo Maskvos. Odincovo miesto apygardos centras.Geležinkelio stotis. Išvystyta statybų, chemijos pramonė.

## Istorija

Miesto teisės nuo 1957 m.
Gašper Vidmar

**Gašperas Vidmaras** (g. 1987 m. rugsėjo 14 d.) – Slovėnijos krepšininkas.

2007 m. liepos 21 d. pasirašė sutartį su Turkijos Stambulo "Fenerbahçe" klubu.

## Pasiekimai

* 2017 m. Europos čempionas

## Šaltiniai
Kaganas (miestas)

**Kaganas** − miestas vidurio Uzbekistane, Bucharos vilajete, Zeravšano upės slėnyje, apie 10 km į pietryčius nuo Bucharos. Rajono centras. Svarbus transporto mazgas: geležinkeliai į Samarkandą, Bucharą, Turkmėnbašį, Dušanbę, plentai į Bucharą, Kyzyltepą, Nukusą, Karšį.

Tekstilės (medvilnės valymo), maisto (aliejaus), statybinių medžiagų gamybos pramonė. Apylinkėse išgaunamos gamtinės dujos. Netoli Kagano yra Bahaudino Nakšbando mauzoliejus.

## Istorija

Gyvenvietė susikūrė XIX a. pabaigoje pastačius geležinkelio stotį. Iki 1935 m. vadinta ***Naująja Buchara***. Miesto teisės suteiktos 1929 m.

## Šaltiniai
Oktiabrskis

:: *Apie gyvenvietę Baltarusijoje žr. [[Akciabrskis]]*.

**Oktiabrskis** () – miestas, Baškirijoje, vakarų Rusijoje, prie Iko upės.

## Gyventojai

## Galerija

Октябрьский мечеть2.JPG|Zaitovo mečetė
ЦерковьОкт11.JPG|Spalio bažnyčia
Akmenės rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Akmenės rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Akmenės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Išsikėlusių kandidatų nebuvo.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru 23 balsais išrinktas Vitalijus Mitrofanovas. Mero pavaduotoja paskirta Julija Juškienė, administracijos direktoriumi – Apolinaras Nicius.

## Šaltiniai
Obninskas

**Obninskas** – miestas vakarų Rusijoje, Vidurio Rusijos aukštumoje prie Protvos upės, 68 km į šiaurės rytus nuo Kalugos. Geležinkelio stotis. Išvystyta maisto, statybų pramonė. Yra humanitarinis universitetas, mokslinių tyrimų centras. Kraštotyros muziejus.

## Istorija

Įkurtas 1946 m., miesto teisės nuo 1956 m. 1954 m. atidaryta pirmoji pasaulyje atominė jėgainė, 2002 m. uždaryta.

## Sportas
* SK Kvant (futbolo klubas);
* „Darbo“ stadionas (Stadion-Trud), kurio talpa 4 tūkst. žiūrovų.

## Miestų partnerystė
Pervouralskas

**Pervouralskas** – miestas vakarų Rusijoje, 45 km į vakarus nuo Jekaterinburgo, prie Čiusovajos upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta metalo, statybų, chemijos pramonė, apylinkėse išgaunami geležies rūda, klintis, dolomitas.

Už 5 km į rytus nuo miesto yra menama riba tarp Europos ir Azijos (nustatyta 1829 m. vokiečių), šioje vietoje 1837 m. pastatytas obeliskas.

## Istorija

Įkurtas 1732 m. Miesto teisės nuo 1933 m.
Kungradas

**Kungradas** () – miestas vakarų Uzbekistane, Karakalpakijos Respublikoje, Amudarjos deltoje, į šiaurės vakarus nuo Nukuso. Rajono centras. Per miestą eina Turkmenabato-Makato geležinkelis bei Nukuso-Muinako kelias. Veikia oro uostas. Už 8 km į vakarus nuo Kungrado prasideda praktiškai negyvenama Ustiurto plynaukštė.

Tekstilės (medvilnės apdirbimo), maisto (pieno), chemijos pramonė. Svarbus dujų paskirstymo centras: per miestą eina dujotiekiai iš Azijos į Europą, veikia Bucharos-Uralo ir Vidurinės Azijos-Centro dujotiekių kompresorių stotys.

## Istorija

Kungradas nuo seno priklausė Chorezmo valstybei. Miesto teisės suteiktos 1962 m. Iki 1969 m. vadinosi ***Železnodorožnu*** (*Железнодорожный*).

## Šaltiniai
Piatigorskas

**Piatigorskas** – miestas pietų Rusijoje, Stavropolio aukštumoje, kairiajame Podkumoko krante. Susisiekimo mazgas. Valstybinės svarbos balneologinis ir purvo kurortas, seniausias šiaurės Kaukaze. Išvystyta mašinų, metalo, chemijos, maisto, lengvoji pramonė. Veikia lingvistikos institutas, farmacijos akademija, keli institutai, muzikinės komedijos teatras, kraštotyros muziejus, M. Lermontovo (čia praleido paskutinius savo gyvenimo metus) muziejus-draustinis.

## Istorija
Įkurtas 1780 m. 1803 m. įkurtas kurortas *Горячие Воды*, kuriam 1830 m. suteiktas miesto statusas ir dabartinis vardas (nuo  – „penki kalnai“, pagal Beštau kalno greta miesto vardo reikšmę vietinių kalba). 1920 m. įkurtas balneologijos institutas.

## Sportas
* FK Mašuk-KMV (futbolo klubas);
* Centrinis stadionas, kurio talpa 10,2 tūkst. žiūrovų.
Orskas

**Orskas** – miestas vakarų Rusijoje, prie Uralo upės ties Orės žiotimis. Geležinkelio mazgas. Išvystyta nikelio, mašinų, traktorių, metalurgijos, naftos, maisto pramonė. Yra pedagogikos institutas, teatras, kraštotyros muziejus.

## Istorija

Įkurtas 1735 m. kaip ***[[Orenburgas|Orenburgo]]*** tvirtovė, 1739 m. pervadinta ***Orsku***. Nuo 1865 m. miestas.
Prokopjevskas

**Prokopjevskas** – miestas vidurio Rusijoje, prie Abos upės, 269 km į pietryčius nuo Kemerovo; rajono centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta angliakasybos, mašinų, gumos, lengvoji, porceliano, maisto, statybų pramonė. Yra dramos teatras, kraštotyros muziejus, 9 km nuo miesto įsikūręs purvo kurortas.

## Istorija

Įkurtas 1918 m. kaip *Прокопьевский* sujungus kaimus *Монастырное* ir *Прокопьевское*. 1931 m. suteiktos miesto teisės ir dabartinis vardas.
Terminatorius (filmas)

**Terminatorius** () – režisieriaus James Cameron pastatytas 1984 metų mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Arnold Schwarzenegger, Michael Biehn ir Linda Hamilton. Filmas prodiusuotas „Hemdale Film Corporation“ ir platintas „Orion Pictures“. Filmuotas Los Andžele. A.Schwarcenegger vaidina kiborgą Terminatorių, kuris siunčiamas iš 2029 metų atgal į 1984 metus, kad nužudytų Sarą Konor (vaidina Linda Hamilton). Michael Biehn personažas – Kailas Rysas, ateities kareivis, atsiųstas apginti Saros.

Filmas netikėtai tapo komerciškai labai sėkmingas – surinko per 78 mln. JAV dolerių bei sulaukė palankių kritikų vertinimų. „Terminatorius“ pirmavo pagal surenkamas pajamas Amerikoje pirmas dvi rodymo savaites.

## Išnašos
Termezas

**Termezas** (, ) − miestas pietų Uzbekistane, dešiniajame Amudarjos krante (prie jos intako Surchandajos žiočių), Afganistano pasienyje. Surchandarjos vilajeto centras. Geležinkeliai ir keliai į Dušanbę, Kuliobą, Karšį. Per Amudarją į Afganistaną nutiestas Draugystės tiltas, kuriuo eina kelias ir geležinkelis į Mazari Šarifą. Yra karinis aerodromas. Upių uostas.

Medvilnės valymas, mėsos, pieno pramonė. Veikia pedagoginis institutas, teatras, krašto muziejus.

## Istorija
Kada įkurtas Termezas (senasis miestas buvo nutolęs kelis kilometrus į rytus nuo dabartinio) nėra žinoma. Dabartinis pavadinimas atėjo iš sogdų kalbos pavadinimo *Tarmiδ*, šis savo ruožtu iš senovės iranėnų *tara-maiθa-*, kuris reiškia „perėjimo vieta“, mat ties Termezu buvo svarbi persikėlimo per Amudarją vieta.

Jau VI a. pr. m. e. Achemenidai jį laikė senu miestu. 327 m. pr. m. e. miestą užkariavo Aleksandras Makedonietis ir pavadino ***Aleksandrija***. Graikų-baktrų karalystės laikais buvo vadinamas ***Demetriu***, o Kušano imperijos laikais − ***Talimiu*** arba ***Tamiu***. Tuo metu čia plito budizmas. V−VI a. miestą valdė Heftalitai, vėliau Sasanidai. VII a. susikūrė vietinė Termezšachų dinastija. 705 m. Termezą užėmė arabai. IX−XII a. Termezas buvo svarbiu prekybos, amatų, mokslo, kultūros centru, miestą supo 10 km ilgio siena su 9 vartais. Miesto klestėjimas baigėsi 1220 m. kai jį sugriovė mongolų ordos.

Miestas atstatytas XIII a. pab. dešiniajame Surchandarjos krante, tačiau palaipsniui buvo apleistas. XVIII a. aplink senojo miesto griuvėsius tebuvo keletas kišlakų. 1893 m. teritorija atiteko Rusijos imperijai ir ši ėmėsi statyti uostą ir karinę bazę. 1928 m. Patagisaro kišlakui suteiktas senovinio Termezo miesto vardas, o 1929 m. − miesto statusas. Tarybiniais metais išvystyta pramonė. TSRS-Afganistano karo metu Termezas buvo strateginis karinis postas armijos perkėlimui į Afganistaną.

## Sportas
* FK Surxon futbolo klubas,
* „Alamyšo“ stadionas, kurio talpa 6 tūkst. žiūrovų.

## Paveldas

Termezas turi turtingą architektūrinį paveldą: I−III a. budistų šventykla oloje, XI−XV a. sufijaus Chakimo at Termizio mauzoliejus, XI−XVII a. Sultono Saodato mauzoliejų kompleksas, IX−X a. Kyrkyzo rūmai, XVI a. Kokildoro mauzoliejaus chanaka ir kt. 20 km į vakarus nuo miesto Amudarjoje yra Aral Paigambaro salos draustinis. Už 60 km nuo Termezo yra turtinga architektūra pasižymintis Šerabado miestas.

## Šaltiniai
Anykščių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Anykščių rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Anykščių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Koaliciją sudarė Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų, Lietuvos socialdemokratų partijos bei Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos atstovai. Savivaldybės meru 20 balsų išrinktas Sigutis Obelevičius. Mero pavaduotoju 19 balsų paskirtas Donatas Krikštaponis, savivaldybės administracijos direktoriumi 24 balsais – Vilius Juodelis.

## Šaltiniai
Šahrisabzas

**Šahrisabzas** (,  − „žaliasis miestas“) − miestas pietų Uzbekistane, Kaškadarjos vilajete, Kitabo-Šahrisabzo oazėje, 80 km į pietus nuo Samarkando. Pro miestą eina Termezo−Samarkando plentas.

Medvilnės valymas, konservų, vynuogininkystės gamyklos. Tradiciniai amatai.

## Paveldas

Miestas pasižymi gausiu architektūros paveldu: mongolų valdovo Timūro rūmai (pastatyti 1385 m., išlikusi tik 65 m aukščio įėjimo vartų arka), Dorut Tilavato memorialinis kompleksas, kurį sudaro šeicho Šamsad Dino Kuljalo al Kešio mauzoliejus (jame palaidotas ir Timūro tėvas Amiras Turagajus), Gumbazi Seidano mauzoliejus, Kok Gumbazo mečetė (pastatyta 1437 m. Ulugbego). Į rytus nuo mečetės yra Hazrati Imamo mauzoliejų kompleksas, kur palaidotas vyriausiasis Timūro sūnus Džehangyras. Taip pat rastas požeminis rūsys, kuriame turėjusi būti Timūro kapavietė, tačiau emyras palaidotas Samarkande. Šahrisabze taip pat yra senovinės pirtys, XVIII a. turgus.

2000 m. Šahrisabzas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Galerija

Image:Kok-Gumbaz.JPG|Kok Gumbazo mečetė
Image:Aq-Saray Shahrisabz 2.JPG|Aksarajaus rūmų liekanos
Image:Dorussiadat.JPG|Dorusiadato (Hazrati Imamo) mauzoliejus
Image:Shakhrisabz Market.jpg|Turgus


## Istorija

Senovėje miestas buvo žinomas kaip **Kešas** ir buvo Sogdo (Achamenidų imperijos provincijos) sostinė. Miestas taip pat siejamas su šaltiniuose minima **Nautaka** ir galimai yra vienas seniausių Vidurinės Azijos miestų. Būtent Nautakoje Aleksandro Makedoniečio generolas Ptolemėjas sulaikė ir nužudė paskutinį Achamenidų sosto įpėdinį Besą. VII a. miestą užkariavo arabai.

Nuo XIV a. miestas jau vadintas Šahrisabzu. 1336 m. Chodža Ilgaro kaime šalia Šahrisabzo gimė Timūras − Timūridų dinastijos pradininkas. Pradžioje Šahrisabzas buvo jo pagrindinis miestas, bet vėliau sostinė perkelta į Samarkandą. XVI a. miestą nusiaubė Bucharos emyras Abdulachanas II. Miestas ilgą laiką priklausė Bucharai, kol 1870 m. užimtas rusų.

## Šaltiniai
Anatols Dinbergs

**Anatols Dinbergs** (1911 m. kovo 3 d. – 1993 m. lapkričio 9 d.) – vienas žymiausių Latvijos diplomatų. Latviją okupavus Sovietų Sąjungai pasitraukė į JAV. Ten užėmė aukštas pareigas – buvo Latvijos patikėtinis, okupacijos metais atstovavo jai užsienio politikoje. Dirbo šalies ambasadoriumi Jungtinėms Tautoms, o vėliau JAV.

Gimė Rygoje. Baigė Rygos I valstybinę gimnaziją. Tėvas geležinkelininkas, IV Saeimos deputatas. 1914–1918 m. kartu su šeima gyveno Vitebske, į kurį pabėgo iš Latvijos.

1937 m. Latvijos universiteto Teisės ir ekonomikos fakultete įgijo magistro laipsnį. 1953 m. Džordžtauno universitete apgynė disertaciją ir tapo politikos mokslų daktaru.

Savo karjerą pradėjo 1932 m. užsienio reikalų ministerijoje. Okupavus Latviją į tėvynę nebegrįžo. 1970–1991 m. buvo aukščiausias diplomatijos vadovas užsienyje.

Latvijai atgavus nepriklausomybę, 1991 m. dirbo šalies ambasadoriumi Jungtinėms Tautoms, o 1991–1992 m. Jungtinėse Amerikos Valstijose. Nuo 1992 m. gruodžio dirbo ambasadoriaus patarėju. 1993 m. Latvijos Respublikos Ministrų tarybos apdovanotas Garbės raštu.
Seniūnas (Lenkija)

Sąvoka **Seniūnas** (, ) ir jo veiklos per daug šimtmečių dažnai keisdavosi.
# Pirmaisiais viduramžių šimtmečiais tai buvo slavų tautų teritorinės ir gentinės bendruomenės vadas.
# Nuo XIV a. iki ATR padalijimų tai buvo valdytojo statusas Lenkijos karalystėje ir Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje. Kuris turėjo keletą reikšmių:
#* generalinis seniūnas buvo karaliaus vietininkas tokiose teritorijose kaip: Rusia, Podolė, Didžiojoje Lenkijoje, Žemaitija (Žemaičių seniūnas buvo vienintelis ATR Senato pareigūnas kuris turėjo lygias teises kaip ir žemių vaivados, o senato suvažiavimuose sėdėdavo tarp Lenčicos vaivados ir Bžeskokujavscio vaivados.
#* miesto seniūnas prižiūrėjo valdomų žemių iždą, mokesčių tvarką, žemių apsaugą, teismus, jis vadovaudavo miesto teismui ir paskirdavo mirties bausmes. 
#* činšo žemių seniūnas buvo karališkųjų žemių nuomininkas.
# Tarp 1918-1939 m. ir 1944-1950 m. seniūnas buvo vadinamas apskričių vaivada.
# Šiais laikais seniūnas yra renkamas apskričių tarybose, vadovauja apskričiai ir yra apskrities valdybos pirmininkas. Seniūnas yra taip pat šių pareigūnų ar institucijų vadovas:
#* pavieto sekretoriaus, kuris yra paskirtas apskričių tarybos, kad vykdytų visas savo pareigas apskrities seniūnijoje
#* apskrities iždininko, kuris yra paskirtas apskrities tarybos, kad prižiūrėtų apskrities iždą
#* apskrities vadovybės
#* apskrities institucijų
#* apskrities administarcijos darbuotojų

## Apskrities administarcijos ir seniūno pareigos po apskričių reformos [[1999]] m.
* Apskrities administracija rūpinasi:
** apskrities švietimo institucijomis
** Sveikatos priežiūros institucijomis
** apskrities transportu
** apskrities vieškeliais
** geodezija
** agrarine teise
** aplinkos apsauga
** viešaja tvarka ir visuomenės apsauga
** nedarbu
** apskrities gynyba
** leidimais dirbti užsienio piliečiams
** stichinių nelaimių padarinių tvarkymu
** transporto priemonių registracija ir vairuotojų pažymėjimų išdavimu

## Miestas nepriklausantis apskričiai
Yra tokių apskričių, kuriose centriniai miestai nepriklauso apskričiai, tokiu atveju apskrities administracija neturi jokių teisių veikti šiuose miestuose. Apskrities priimtus įstatymus susijusius su miestu svarsto miesto administracija. Miesto administracijai atstovauja miesto prezidentas.

## Kitos žodžio reikšmės
* Žmogus kuris rūpinasi šventinėmis apeigomis, pvz., vestuvės ar derliaus šventė
* Vyresnysis vadovas aukštosiose mokyklose 

## Taip pat skaitykite
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Paseniūnis
* Seniūnas (reikšmės)

## Šaltiniai
* http://valkiria.net/index.php?type=special&area=1&p=articles&id=11251 
* http://bip.nik.gov.pl/pl/bip/wyniki_kontroli_wstep/inform2006/2005168
Miolbis

**Miolbis** () – miestas pietryčių Švedijoje, Esterjotlando provincijoje.

## Gyventojai
2005 metais mieste gyveno 11 927 žmonės.

## Istorija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Officialus savivaldybės tinklalapis
Salavatas

**Salavatas** – miestas vakarų Rusijoje, Pietų Uralo vakariniame pakraštyje, Belajos upės slėnyje, 165 km į pietus nuo Ufos. Geležinkelio stotis. Išvystyta naftos, chemijos, trąšų, stiklo pramonė. Yra dramos teatras.

## Istorija

Įkurtas 1948 m. kaip darbininkų, stačiusių naftos ir chemijos gamyklas, gyvenvietė. 1954 m. suteiktos miesto teisės.

### Pavadinimo kilmė

Miestas pavadintas pagerbiant baškirų poetą Salavatą Julajevą (1752–1800), kuris dalyvavo valstiečių kovose 1773–1775 m.
Sarapulas

**Sarapulas** – miestas vakarų Rusijoje, prie Kamos upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta mašinų, elektros, lengvoji, maisto, medienos pramonė. Yra teatras.

## Istorija

Žinomas nuo XVI a. 1780 m. gavo miesto teises.
## Gyventojai
Senasis Oskolas

**Senasis Oskolas** – miestas vakarų Rusijoje, Vidurio Rusijos aukštumos pietinėje dalyje, prie Oskolo upės, 186 km į šiaurės rytus nuo Belgorodo. Rajono centras. Susisiekimo mazgas. Išvystyta geležies, juodosios metalurgijos, cemento, statybų, baldų, maisto pramonė. Yra kraštotyros muziejus.

## Istorija

Miestą įkurė Rusijos caras Fiodoras I 1593 m. kaip ***Oskolo*** tvirtovė pietiniame Rusijos carystės pakraštyje. 1655 m. miestą *Царев-Алексеев* pervadinus Naujuoju Oskolu, buvęs Oskolas pavadintas ***Senuoju Oskolu***. 1897 m. nutiestas geležinkelis. Antrojo pasaulinio karo metu buvo okupuotas vokiečių (1942–1943 m.)
Majorianas

**Julijus Valerijus Majorianas** (apie 420 m. – 461 m. rugpjūčio 7 d.) buvo Vakarų Romos imperatorius nuo 457 m. iki savo mirties.

## Valdymas

Majorianas buvo generolas ir tapo imperatoriumi nuvertęs Avitą. Jo valdymo metu buvo dėtos didelės pastangos atgauti prarastas Romos provincijas, ypač Galiją, Ispaniją ir Afriką. Be to buvo bandoma reformuoti imperijos administraciją, kad ji būtų efektyvesnė ir teisingesnė. Tačiau šiems bandymams užkirto kelią išdavystės. Kai kurie kareiviai prarado laivyną, kurį Majorianas surinko iš vandalų Afrikai atgauti, o generolas Ricimeras jį nuvertė ir nužudė, kai dėl reformų jis tapo nepopuliarus senatorių tarpe.

Majorianas buvo paskutinis imperatorius, bandęs atkurti Romos imperiją savo jėgomis. Jo įpėdiniai buvo barbarų generolų marionetės ir Rytų Romos imperijos statytiniai.
Serpuchovas

**Serpuchovas** – miestas vakarų Rusijoje, pietinėje Okos-Maskvos lygumos dalyje, prie Naros upės žiočių, 99 km į pietus nuo Maskvos. Rajono centras. Uostas prie Okos, geležinkelio stotis.

Išvystyta mašinų, metalo, tekstilės, statybų, maisto pramonė. Yra karo institutas, Švč. Trejybės soboras, 2 vienuolynų ansambliai.

## Istorija

Minimas nuo 1328 m. kaip *Серпохов*. 1341–1456 m. kunigaikštystės centras. 1556 m. pastatytas akmeninis kremlius. Nuo XVI a. nusistovėjo *Серпухов* pavadinimas. XVI–XVII a. didelis prekybos ir amatų centras, XVIII a. – tekstilės pramonės centras. 1781 m. gavo miesto teises.
Rubcovskas

**Rubcovskas** – miestas rytų Rusijoje, miškastepėse, prie Alėjaus upės, 281 km į pietvakarius nuo Barnaulo. Rajono centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta mašinų, statybų, maisto, lengvoji pramonė, avininkystė. Yra dramos teatras, kraštotyros muziejus, medinė Šv. arkangelo Mykolo cerkvė.

Už 40 km į šiaurės vakarus nuo miesto yra Lebežjės kurortas, kur gydoma druskomis ir kumysu.

## Istorija

Įkurtas 1886 m. kaip Rubcovo kaimas. 1915 m. nutiestas geležinkelis Novonikolajevskas–Semipalatinskas. 1927 m. suteiktos miesto teisės.

## Šaltiniai
Sergijev Posadas

**Sergijev Posadas** – miestas vakarų Rusijoje, 71 km į šiaurės rytus nuo Maskvos, pietinėje Smolensko-Maskvos aukštumos pašlaitėje. Rajono centras, įeina į Rusijos Aukso žiedą. Geležinkelio stotis. Veikia vandens jėgainė, išvystyta optikos, mašinų, elektromechanikos, chemijos, plytų, trikotažo, gelžbetonio, žaislų pramonė.

Mieste labai daug istorijos ir architektūros paminklų, yra žaidimų muziejus (nuo 1918 m.).

## Istorija

Įkurtas 1742 m. kaip *Сергиевский (Сергиев) Посад*. Miesto istorija glaudžiai susijusi su Švč. Trejybės-Sergijaus vienuolynu, įkurtu dar XIV a. 1919 m. suteiktos miesto teisės ir ***Sergijevo*** (*Сергиев*) vardas. 1919—1929 m. buvo apskrities centras. Nuo 1929 m. rajono centras. 1930 m. pervadintas revoliucionieriaus V. Zagorskio garbei ***Zagorsku*** (*Загорск*), bet 1991 m. sugrąžintas istorinis Sergijev Posado (*Сергиев Посад*) vardas.
Syzranė

**Syzranė** – miestas vakarų Rusijoje, dešiniajame Volgos krante ties Syzranės upės žiotimis, 137 km į vakarus nuo Samaros. Rajono centras. Uostas, geležinkelio mazgas, eina kelias Maskva–Samara. Išvystyta naftos, chemijos, mašinų, lengvoji, baldų, maisto pramonė. Karo aviacijos institutas, dramos teatras, kraštotyros muziejus, XVII a. kremlius ir vyrų vienuolynas, daug kitų architektūros paminklų.

## Istorija

Senoji Syzranė minima nuo IV a. pr. m. e., naujoji – nuo 1683 m. 1796 m. suteiktos miesto teisės. 1874 m. nutiestas geležinkelis. XX a. pradžioje pastatytas vandens jėgainė.
Sterlitamakas

**Sterlitamakas** – miestas vakarų Rusijoje, vakarinėje Pietų Uralo pašlaitėje, 130 km į pietus nuo Ufos, kairiajame Belajos krante. Rajono centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta chemijos, naftos, mašinų, metalo, lengvoji pramonė, gaminami bititinkystės įrankiai. Yra pedagogikos institutas, dramos teatras, istorijos muziejus.

## Istorija
Įkurtas 1766 m. kaip *Стерлитамакский Ям* pašto stotis. 1781 m. gavo miesto teises. 1919–1922 m. buvo Baškirijos ATSR sostinė.

## Tautinė sudėtis
# Baškirai – 15,8%
# Totoriai – 23,9%
# Rusai – 49,5%

## Šaltiniai
Šachtos

**Šachtos** – miestas pietų Rusijoje, 75 km į šiaurės rytus nuo Rostovo prie Dono. Susisiekimo mazgas. Išvystyta akmens anglies, mašinų, metalo, statybų, lengvoji, maisto pramonė. Dramos teatras, kraštotyros muziejus.

## Istorija

Įkurta XVIII a. kaip Dono kazokų gyvenvietė. Netoliese imta kasti akmens anglis. XIX a. viduryje tai buvo stanica *Грушевская* (pagal Gruševkos upę), 1867 m. gavusi miesto teises ir vardą *Горное Грушевское*. 1881 m. pervadinta į *Александровск-Грушевский*, 1920 m. į *Шахты*. II pasaulinio karo metu miestas okupuotas nacių, kurie traukdamiesi pramonės objektus ir visuomeninius pastatus susprogdino.
Ščiolkovas

**Ščiolkovas** – miestas vakarų Rusijoje, į šiaurės rytus nuo Maskvos, prie Kliazmos upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta chemijos pramonė, yra biokombinatas. Ščiolkovo miesto apygardos centras.

## Istorija

Žinomas nuo XVI a., miesto teisės nuo 1925 m.
Taganrogas

**Taganrogas** – miestas pietų Rusijoje, prie Azovo jūros, 67 km į vakarus nuo Rostovo prie Dono. Jūrų uostas, geležinkelio stotis. Išvystyta mašinų, chemijos, juodosios metalurgijos, lengvoji, maisto pramonė. Yra radiotechnikos universitetas, keli institutas, dramos teatras, dailės galerija, keli muziejai (tarp jų A. Čechovo, gimusio Taganroge). Prie miesto yra kurortas.

## Istorija
Įkurtas 1698 m. kaip tvirtovė ir uostas *Троицкая крепость*. Nuo XVIII a. nusistovėjo *Таганрог* vardas, buvo karinė jūrų bazė. 1775 m. miesto teisės. 1869 m. nutiestas geležinkelis.

## Sportas
* FK Forte (futbolo klubas);

## Šaltiniai
Tambovas

**Tambovas** () – miestas vakarų Rusijoje, Okos-Dono lygumos viduryje, prie Cnos upės ties Studeneco žiotimis, 480 km į pietryčius nuo Maskvos. Srities centras. Susisiekimo mazgas, oro uostas. Išvystyta chemijos, elektrotechnikos, lengvoji, maisto, statybų pramonė.

Veikia keli mokslo institutai, valstybinis universitetas, keli institutai, dramos ir lėlių teatrai, filharmonija, kraštotyros ir istorijos muziejai, paveikslų galerija. Daug architektūros paminklų.

## Istorija

Įkurtas 1636 m. kaip tvirtovė. XVIII a. viduryje tapo žemės ūkio centru. 1937 m. tapo srities centru.

## Sportas
### Futbolas
* Tambovo futbolo klubas.
* „Spartak“ futbolo stadionas.
* „Lokomotiv“ futbolo stadionas.
Severodvinskas

**Severodvinskas** – miestas šiaurės vakarų Rusijoje, prie Baltosios jūros, ties Šiaurės Dvinos žiotimis. Geležinkelio stotis. Išvystyta medienos, maisto pramonė, gaminami atominiai laivai. Veikia laivų remonto centras Zviozdočka. Yra teatras.

## Istorija
Įkurtas XX a. 1-ojoje pusėje prie laivų gamyklos kaip ***Sudostrojus*** ( – „laivų statyba“). 1938 m. suteiktos miesto teisės ir ***Molotovsko*** vardas (V. Molotovo garbei). 1957 m. pervadintas ***Severodvinsku*** ( – Šiaurės Dvina, pro miestą tekanti upė).

## Miestų partnerystė
*  Tiraspolis, Moldavija 
*  Brianskas, Rusija 
*  Mozyrius, Baltarusija 
*  Sumai, Ukraina 
*  Portsmutas, JAV
Severskas

**Severskas** – uždaras miestas rytų Rusijoje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Tomsko, Tomės upės dešiniajame krante. Išvystyta chemijos pramonė. Yra technologijos akademija.  

## Istorija

Įkurtas 1949 m. kaip *Пятый Почтовый*, 1954 m. pervadintas *Томск-7*, kai buvo pastatyta chemijos gamykla, kurioje plėtota atominė pramonė. 1992 m. pavadintas **Seversku**. 1956 m. suteiktos miesto teisės.
Ust Ilimskas

**Ust Ilimskas** – miestas rytų Rusijoje, prie Angaros upės, 700 km į šiaurę nuo Irkutsko. Rajono centras. Oro uostas, upių uostas, ties miestu suformuotas Ust Ilimsko tvenkinys ir pastatyta vandens jėgainė. Išvystyta medienos, statybų, energetikos pramonė.

## Istorija

Įkurtas 1966 m. kaip vandens jėgainės darbininkų gyvenvietė. 1973 m. suteiktos miesto teisės.

## Išnašos
Namangano vilajetas

**Namangano vilajetas** (), kitaip *Namangano sritis* − Uzbekijos vilajetas, esantis šalies rytuose.

Vilajeto centras − Namanganas (410 000 gyv. 2007 m.). Vilajeto plotas − 7 900 km², gyventojų skaičius − 1,862 mln. (2005 m. sausio 1 d.). 62 % gyventojų yra kaimo gyventojai.

Namangano sritis Uzbekijos TSR buvo įkurta 1941 m. kovo 6 d., o 1960 m. sausio 25 d. sritis buvo panaikinta, 1967 m. gruodžio 18 d. − atkurta. Vėliau Namangano sritis imta vadinti *vilajetu*.

## Geografija
Vilajeto klimatas yra žemyninis, vasaros sausos, o žiemos švelnios.

Namangano vilajetas yra Ferganos slėnio šiaurės vakaruose, dešiniajame Syrdarjos upės krante.

### Ribos
Su Namangano vilajetu ribojasi:
* šiaurėje ir rytuose − Kirgizijos Džalal Abado sritis,
* pietryčiuose − Andižano vilajetas,
* pietuose − Ferganos vilajetas,
* pietryčiuose − Tadžikijos Sugdo provincija su sostine Chudžandu,
* vakaruose − Taškento vilajetas (jungia kelias per Kamčiko perėją).

### Administracinis suskirstymas
Vilajeto centras − Namangano miestas. Vilajete yra viso 8 miestai (Namanganas, Kasansajus, Papas, Turakurganas, Učkurganas, Čartakas, Čiustas ir Hakulabadas), 12 miesto tipo gyvenviečių ir apie 100 kaimų.

Namangano vilajetas suskirstytas į 11 kaimiškųjų rajonų tumanų (numeris lentelėje rodo rajono numerį žemėlapyje):



! Rajonas
! Nr.
! Centras
! Centropavadinimasuzbekiškai
|-----
| Čartako (*Chortoq*)
| 1
| Čartakas
| *Chortoq*
|-----
| Čusto (*Chust*)
| 2
| Čustas
| *Chust*
|-----
| Jangikurgano (*Yangiqo‘rg‘on*)
| 11
| Jangikurganas
| *Yangiqo‘rg‘on*
|-----
| Kasansajaus (*Kosonsoy*)
| 3
| Kasansajus
| *Kosonsoy`*
|-----
| Mingbulako (*Mingbuloq*)
| 4
| Džumašujus
| *Jomashoʻy*
|-----
| Namangano (*Namangan*)
| 5
| Tašbulakas
| *Toshbuloq*
|-----
| Naryno (*Tomdi*)
| 6
| Hakulabadas
| *Haqqulobod*
|-----
| Papo (*Pop*)
| 7
| Papas
| *Pop*
|-----
| Turakurgano (*Toʻraqoʻrgʻon*)
| 8
| Turakurganas
| *Toʻraqoʻrgʻon*
|-----
| Učkurgano (*Uchqo’rg’on*)
| 9
| Učkurganas
| *Uchqo’rg’on*
|-----
| Uičio (*Uychi*)
| 10
| Uičis
| *Uychi*
|}
* 

Papo rajone yra Tadžikijos anklavas Sarvakas.

## Ekonomika
Vilajeto iškasenos yra nafta, gamtinės dujos, auksas, švinas, varis, kvarcas ir stibis.

Vilajete išvystyta šilkininkystė, avalynės pramonė, medvilnės apdorojimas, tekstilės pramonė. Yra automobilių remonto įmonė, chemijos gamyklų ir elektromechaninių įmonių. Turakurgane yra džiovintų vaisių fabrikas.
Pagrindinės žemės ūkio produkcija − vynas, medvilnė, vaisiai, šilko žaliava. Vilnai auginamos angorinės ožkos.

Čiuste yra fabrikas, gaminantis tradicinius nacionalinius uzbekiškus peilius.

## Transportas
Kelių ilgis vilajete:
* geležinkelių − apie 140 km,
* automobilių kelių − 11,8 tūkst. km (iš jų asfaltuotų − apie 4 tūkst.)
Į Taškentą važiuojama per Kamčiko perėją.

## Šaltiniai
Usurijskas

**Usurijskas** – miestas rytų Rusijoje, 112 km į šiaurę nuo Vladivostoko. Rajono centras. Geležinkelio mazgas. Išvystyta maisto, mašinų, baldų pramonė, išgaunama akmens anglis, mineraliniai vandenys.

## Istorija

Įkurtas 1866 m., 1898 m. gavo miesto teises. Iki 1926 m. vadinosi *Никольск*, iki 1935 m. *Никольск Уссурийский*, iki 1957 m. *Ворошилов*.
Krylatskojė

**Krylatskojė** – Maskvos rajonas, esantis dešiniajame Maskvos-upės krante tarp Kuncevo, Chorošiovo-Mniovnikų, Strogino ir Filiovskio parko. Rajone vyksta parasparnininkų, motociklininkų, auto sportininkų, slidininkų varžybos. Pagrindinės gatvės: Krylatskaja, Krylatskije cholmy, Osennij bulvar, Osenniaja. Yra metro stotis „Krylatskojė“.

## Istorija
Pavadinimas yra kilęs iš buvusios Kryleckojės gyvenvietės vardo, pirmą kartą paminėto Maskvos kunigaikščio Vasilijaus I Dimitraičio 1417 m. antrajame dvasiniame rašte, kuriuo Maskvos kunigaikštis perdavė gyvenvietę savo žmonai Sofijai Vytautaitei.

XVI a. pab. – XVII a. pr. Krylatskoję valdė bojarai Romanovai. 1862–1877 m. čia buvo pastatyta Dievo Motinos Gimimo cerkvė.

Dabartinis rajonas atsirado Tatarovo kaimo ir Krylatskojės gyvenvietės vietoje, kurie nuo 1960 m. rajonas įėjo į Maskvos sudėtį.

## Dabartis
Krylatskojė yra vienas švariausių Maskvos rajonų. Čia gyvena žinomi valstybės veikėjai, politikai, aktoriai, menininkai, poetai ir rašytojai. Bendras gyventojų skaičius – 62,1 tūkst.

## Gamta
5 unikalūs gamtos paminklai, išsidėstę 300 ha plote, tarp kurių gamtinis parkas „Moskvoreckij“: Serebrianovorsko urėdija, Krylatskije kalvos, Tatarovskaja salpa ir kt. Yra šaltinis, tačiau vanduo neatitinka sanitarinių normų.

## Sportas

* olimpinė dviračių trasa
* dviračių takas
* irklavimo kanalas
* Olimpinis sporto kompleksas
* golfo klubas
* kalnų slidinėjimo trasa
* fitneso klubai Master-gym ir La Collina
* jogos centras
* atvira kino čiuožykla
* Ledo rūmai
* stalo teniso centras

## Lankytinos vietos
Nuo apžvalgos aikštelės prie cerkvės atsiveria panoraminis vaizdas į Maskvos centrą ir šiaurės vakarus.
Ignalinos rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.

**[[Ignalinos rajono savivaldybės taryba]]** – Lietuvos Respublikos Ignalinos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.

## Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų: 

## Tarybos nariai

### Tarybos nariai, kurių įgaliojimai nutrūko prieš terminą

## Veikla
Pirmasis posėdis įvyko 2011 m. balandžio 6 d. Ignalinos rajono savivaldybės meru 20 balsų šeštąjį kartą išrinktas Bronis Ropė, mero pavaduotoju Henrikas Šiaudinis. Savivaldybės administracijos direktoriumi paskirtas nuo 2001 m. gruodžio mėn. šias pareigas ėjęs Rimantas Mačys.

## Šaltiniai