open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
PhpMyAdmin

**phpMyAdmin** – valdymo įrankis, parašytas PHP kalba, skirtas administruoti MySQL duomenų bazes naudojantis naršykle. Šiuo metu jis gali kurti ir šalinti duomenų bazes, manipuliuoti lentelėmis bei įrašais (kurti, šalinti, keisti lenteles bei įrašus, tvarkyti ryšius), vykdyti SQL sakinius, valdyti vartotojus ir jų teises.

## Istorija
1998 metais MySQL sąsają PHP kalba pradėjo kurti Tobias Ratschiller, tuo metu buvęs IT konsultantas ir kompanijos Maguma  įkurėjas. Nuo 2000 metų jis nebedirbo prie projekto, bet phpMyAdmin jau buvo tapęs vienas populiariausių PHP įrankių ir MySQL administravimo priemonių su didele vartotojų ir plėtotojų bendruomene.

2001 metais trys programuotojai – Olivier Müller, Marc Delisle ir Loïc Chapeaux – užregistravo *The phpMyAdmin* projektą SourceForge svetainėje.

### Versijų raida

* 0.9.0 (1998 m. rugsėjo 9): pirmasis leidimas.
* 1.0.1 (1998 m. spalio 26)
* 1.2.0 (1998 m. lapkričio 29)
* 1.3.1 (1998 m. sausio 27): pirmoji daugiakalbė versija.
* 2.1.0 (2000 m. birželio 8): paskutinis originalaus kūrėjo leidimas (Tobias Ratschiller).
* 2.2.0 (2001 m. rugpjūčio 31): pirmoji stabili *The phpMyAdmin Project* versija.
* 2.3.0 (2001 m. lapkričio 8): duomenų bazių ir lentelių vaizdavimas buvo išskirti į mažesnias dalis.
* 2.5.0 (2003 m. lapkričio 5): MIME paremtos transformacijų sistemos pristatymas.
* 2.6.0 (2004 m. rugsėjo 27): patobulintas simbolių ir MySQL 4.1 palaikymas.
* 2.7.0 (2005 m. gruodžio 4): patobulintos įkėlimo galimybės, supaprastinta konfigūracija, naudotojo sąsajos patvarkymas ir daugiau.
* 2.8.0 (2006 m. kovo 6): suderinamumo pataisymai, duomenų bazių slėpimas, konfigūruojami atminties limitai, tinklalapiu paremtas diegimas.
* 2.9.0 (2003 m. rugsėjo 20)
* 2.10.0 (2007 m. vasario 27): „GUI for relations“ vadinamas „Dizaineris“
* 2.11.0 (2007 m. rugpjūčio 22) : Palaiko VIEWS kūrimą iš užklausos rezultatų, trigger'ių valdymas, procedūros ir funkcijos. Patobulintas interfeisas serveriams kurie turi didelį kiekį duombazių/lentelių. Paskutinis leidimas kuris palaiko PHP 4.
* 3.0.0 (2008 m. rugsėjo 27): Reikalauja PHP 5.2 ir MySQL 5+. Palaiko EVENT ir TRIGGER.
* 3.1.0 (2008 m. lapkričio 28): Naujas diegimo mechanizmas, BLOBstreaming palaikymas ir Swekey geležies identifikavimas

## Dabartinė padėtis
Programinė įranga, kuri yra išversta į 54 pasaulio kalbas, yra vis dar tobulinama *The phpMyAdmin Project* projekto autorių Olivier Müller, Marc Delisle, Alexander M. Turek, Michal Čihař ir Garvin Hicking.

### Naujausia versija
* **Stabili**: 3.2.0
* **Kuriama**: N/A

## Panašūs produktai
Kitas panašus valdymo įrankis phpPgAdmin suteikia panašų funkcionalumą PostgreSQL duomenų bazių valdymo sistemai. Šis projektas pradėtas kaip phpMyAdmin atšaka, bet dabar yra visiškai atskira programa.

## Nuorodos
* The phpMyAdmin Project
Karackiai

**Karackiai** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 4 km į pietus nuo Magūnų, 0,28 km į vakarus nuo Neries upės, Buivydžių hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,67 km, plotis – iki 0,37 km. Altitudė 122 m. Krantai aukšti, tik šiaurvakarinis krantas žemas. Ežerą supa Bareišiūnų miškas. Pietuose išteka upeliukas link Karaičio ežero (Neries upės baseinas).

## Šaltiniai
Karaitis

**Karaitis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 5,5 km į pietus nuo Magūnų, Buivydžių hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,32 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 114,9 m. Krantai žemi, pelkėti. Pakrantės kalvotos, miškingos – ežerą supa Bareišiūnų miškas. Rytuose į teka upelis iš Karackių ežero, vakaruose išteka upelis link netoliese telkšančio Kario ežero (Neries upės baseinas).

## Šaltiniai
Klorinda

**Klorinda** () – miestas Argentinos šiaurėje, Formosos provincijoje, prie Pilkomajo upės, priešais Paragvajaus sostinę Asunsjoną. 5 km nuo miesto yra Tarptautinis *San Ignacio de Loyola* tiltas per Pilkomają. Pilkomajo departamento centras.

Gyvenvietė įkurta 1899 m. kaip karinis fortas prie Pilkomajo ir Paragvajaus santakos. Netrukus į miestą atvyko daug imigrantų iš kitų Argentinos vietų, Europos bei Paragvajaus. Miesto apylinkėse auginama medvilnė ir bananai. Į vakarus nuo miesto yra Pilkomajo nacionalinis parkas. *Qomp-Toba* indėnų kultūros muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trumpa informacija apie miestą 
* Klorinda
Pilkomajas

**Pilkomajas** (, ) arba **Aragvajus** () – upė Pietų Amerikoje; Paragvajaus dešinysis intakas.

Prasideda Bolivijoje (Oruro departamentas), Andų kalnuose (Centrinė Kordiljera), Čiurokho Pampos regione, pietryčius nuo Poopo ežero. Aukštupyje vinguriuoja tarp rytinių Centrinės Andų Kordiljeros kalnagūbrių per Čukisakos ir Potosi departamentus. Toliau teka į rytus ir pietryčius per Gran Čaką, pradžioje per Bolivijos Tarichos departamentą, o toliau sudaro sieną tarp Argentinos ir Paragvajaus. Žemupyje smarkiai vingiuoja, keičia vagą, skaidosi į protakas (viena jų – Monte Lindas tampa savrankiška upe ir teka į Paragvajaus upę). Pilkomajas įteka į Paragvajų tarp Klorindos ir Asunsjono.

Didžiausias intakas – Pilaja (dešinysis).

Upės pakrantės pelkėtos, vagoje gausu seklumų, salų. Patvinsta sausį–balandį, nusenka birželį–rugpjūtį. Pilkomajas neša daug nešmenų iš Gran Čako. Tik 3–4 % nuotėkio pasiekia Paragvajų, nes dauguma vandens išgaruoja. Aukštupyje patvenkta. Žemupys laivuojamas nedideliais laivais. Iki XX a. Pilkomajas buvo svarbi susisiekimo arterija, jungusi atokius centrinės Bolivijos rajonus su Paranos pakrantės miestais. XX a. pab. upė smarkiai užteršta nuotėkomis iš kasyklų.

Argentinoje patenka į Pilkomajo nacionalinio parko teritoriją, Paragvajuje – į Tinfukės nacionalinį parką. Upės baseinas gyvenamas retai – didesnės gyvenvietės prie upės Vilja Montesas (Bolivija), Poso Hondas (Paragvajus), Klorinda (Argentina). Prie upės gyvena indėnai tobai, vičai, čulupiai.

## Etimologija
Upės pavadinimas kilęs iš  'paukštis' +  'upė'. Pavadinimas *Araguay* gvaranių kalba reiškia 'papūgų upė' ( 'papūga' +  'vandens').


Rio Pilcomayo en el Aguarague.jpg|Pilkomajo aukštupys Bolivijoje
Río Pilcomayo visto desde el Puente Internacional San Ignacio de Loyola- a la izquierda, Puerto Falcón (Presidente Hayes, Paraguay); a la derecha, Clorinda (Formosa, Argentina).jpg|Pilkomajas netoli žiočių (šalia Klorindos)
Atardecer Río Pilcomayo - Tarija, Gran Chaco, Villamontes.jpg|Pilkomajo vidurupio protakos
Bridge-777433.jpg|Sukrės tiltas per Pilkomajo aukštupį Bolivijoje
Antiguo curso del Rio Pilcomayo zona de La Verde - General Diaz Chaco Paraguay.png|Pilkomajo senvagė Cheneral Diaso (Paragvajus) apylinkėse


## Šaltiniai
Krakinis

**Krakinis** tai:

* Krakinis – ežeras Alytaus rajone;
* du ežerai Ignalinos rajone:
** Krakinis – ežeras Ignalinos seniūnijoje;
** Krakinis – ežeras Ignalinos seniūnijoje, Girminių kaime;
* Krakinis – ežeras Lazdijų rajone;
* Krakinis – ežeras Molėtų rajone;
* du ežerai Švenčionių rajone:
** Krakinis – ežeras Magūnų seniūnijoje;
** Krakinis – ežeras Pabradės seniūnijoje;
* Krakinis – ežeras Trakų rajone;
* Krakinis - ežeras Vilniaus rajone
Raukovė

**Raukovė** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, apie 4 km į pietus nuo Buivydžių. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,45 km, plotis  - 0,45 km - iš ežero šiaurinės dalies į vakarus yra nutįsusi ilga įlanka. Altitudė 180,3 m. Krantai aukšti, apaugę mišku (Dembinos miškas), tik vakarinis ežero galas žemas ir pelkėtas. Šalia įsikūręs Paežerių viensėdis. Ežeras nenutekantis, priklauso Manierkos baseinui (Neries intakas).

## Šaltiniai
Lynas

Žodis **lynas** reiškia:

* lynas – stipri stora virvė, gali būti plieninė, kanapinė ar iš kitokios medžiagos.
* lynas (*Tinca*) – karpžuvių (*Cypriniformes*) būrio žuvų gentis, kurioje yra viena paprastųjų lynų (*Tinca tinca*) rūšis;
* Lynas – ežeras Varėnos rajone;
* Lynas – ežeras Vilniaus rajone;
Lynas (Vilniaus r.)

**Lynas** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, apie 4,5 km į pietus nuo Buivydžių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius - 0,56 km, plotis - iki 0,16 km. Altitudė 179,9 m. Pietinis ir šiaurrytinis krantai aukšti. Ežerą supa Dembinos miškas. Į rytus įsikūręs Papilių viensėdis. Ežeras nenutekantis, priklauso Manierkos upelio baseinui (Neries intakas).

## Šaltiniai
Animizmas

**Animizmu** ( – siela) bendrai vadinamos rašto neturinčių kultūrų religinės sistemos, pagal kurias materialūs kūnai, augalai, gyvūnai, daiktai ir kiti dalykai turi sielas, savo dvasias. Animizmas dažnai sutinkamas kartu su šamanizmu, nors jo bruožų galima rasti beveik visose pasaulio religijose. 

Animizmo sąvoką įvedė britų antropologas Seras Edward Burnett Tylor (1832–1917), įtraukdamas ją į savo siūlomą religijos teoriją, paskelbtą 1871 m. išleistoje knygoje *Primitive Culture*. Animizmas reiškė „tikėjimą dvasiomis“. Ši Tylor sąvoka vėliau buvo stipriai kritikuojama. 

Šiais laikais animistai sudaro gyventojų dalį tokiose šalyse kaip Zambija, Kongo Demokratinė Respublika, Indija, Gabonas, Bisau Gvinėja, Indonezija, Japonija, Laosas, Mianmaras, Papua Naujoji Gvinėja, Peru, Filipinai, Kanada, Rusija, Švedija, Tailandas, Rytų Timoras ir JAV.

Animistai pabrėžia savo pagarbą gyvųjų organizmų ir dvasių bendrijos įvairovei, su kuria žmonės dalijasi pasauliu (kosmosu). Daugelis animistų tiki, kad gamtoje ir tam tikrose vietovėse yra dvasios, ir kad šios dvasios kartais gali turėti tokią pat galią kaip ir žemesniosios dievybės. Politeistai tiki, kad yra daugybė dievų ir deivių, kurie apima visas gamtos dvasias, kurios yra įsikūnijusios šventuose šuliniuose, kalnuose ir šaltiniuose. Nors dalis šios dvasių įvairovės gali būti suskirstyta į tam tikras kategorijas ir yra tarpusavyje panašios, jos gali būti laikomos atskirais individais. Kita vertus, Wicca tikėjimo pasekėjai naudoja sąvoką animizmas siedami ją su idėja, kad Deivė Motina ir Raguotasis Dievas susideda iš visko, kas egzistuoja. Šis panteizmas, kai Dievas yra tapatinamas su egzistencija, skiriasi nuo animizmo, nes individualių būtybių ar objektų vertė suprantama tik kaip platesnės realybės ar dieviškumo dalis. Tuo tarpu animistai būtybes gerbia kaip pačias savaime – dėl to, kad jos turi sielą ar yra asmenybės.
Baltoji snieguolė

**Baltoji snieguolė** (*Galanthus nivalis*) – amarilinių (*Amaryllidaceae*) šeimos anksti pavasarį pražystanti darželio gėlė. Snieguolė yra kilusi iš pietinės Europos dalies (Viduržemio jūros regiono, Balkanų), bet natūralizuota praktiškai visoje Europoje.

Daugiametis, 8-20 cm aukščio augalas. Svogūnas 1 cm skersmens, su rudais lukštais; kasmet išaugina po vieną pridėtinį svogūną. Lapai linijiški, trumpesni už stiebą. Stiebas cilindriškas. Žiedai varpiški. Apdulkina vabzdžiai.

Dekoratyvinis augalas, vertinamas kaip pirmas pavasario žiedas. Turi gydomųjų savybių.


Vaizdas:Snieguole resize.jpg
Vaizdas:Snieguole2 resize.jpg
vaizdas:Galanthus nivalis close-up aka.jpg
Vaizdas:Snieguole, 2007-03-08.jpg
Paežerių ežeras (Vilniaus r., Lavoriškių sen.)

**Paežerių ežeras** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, Lavoriškių seniūnijoje, apie 10 km į šiaurės rytus nuo Lavoriškių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,23 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 182,1 m. Krantai žemi, pelkėti, tik pietvakarinis krantas aukštokas. Į rytus plyti ~ 7 ha dydžio pelkė. Ežerą supa Dembinos miškas, tik vakarinėje pakrantėje įsikūręs Paežerių viensėdis. Ežeras nenutekantis, priklauso Manierkos upelio baseinui (Neries intakas).

## Šaltiniai
Paragvajus (upė)

**Paragvajus** (, , ) – upė Pietų Amerikoje; Paranos dešinysis intakas.

Prasideda Brazilijos Mato Groso valstijoje, Brazilijos plokščiakalnyje (Mato Groso plynaukštėje), į pietus nuo Diamantino, į šiaurės vakarus nuo Kujabos. Teka į pietvakarius, o nuo Kasereso miesto į pietus. Vietomis teka Bolivijos pasieniu. Prateka Pantanalio pelkynus, už Korumbos teka Brazilijos–Paragvajaus siena. Toliau kerta Gran Čako lygumas, o žemupyje pasiekia tropinius miškus. Nuo santakos su Pilkomaju teka Argentinos–Paragvajaus siena. Įteka į Paraną ties Paso de la Patrija, netoli Korjenteso.

Didžiausi intakai:
* kairieji: Kujaba/San Lorensas, Takvari, Miranda, Apa, Akidabanas, Ipanė, Chechui Gvasu, Brankas, Tebikvari;
* dešinieji: Žauru, Bamburalis, Monte Lindas, Konfusas, Pilkomajas, Bermechas.

Paragvajus – svarbi laivybinė arterija. Laivuojamas nuo Korumbos, upei nusekus – nuo Konsepsjono. Jūrų laivai pasiekia Asunsjoną. Upės vaga vingiuota, daug upinių salų (pvz., Serito ties santaka su Parana), seklumų. Vidurupio vagos plotis 350–600 m, žemupio – iki 1,5 km, gylis 10–20 metrų. Vandeningiausias sausį–vasarį (plačiai išsilieja), sekliausias rugpjūtį (kai kurie intakai išdžiūsta). Vidutinis debitas prie Asunsjono 3000 m³/s, prie žiočių 4700 m³/s. Vagos nuolydis mažas (nuo 150 iki 60 m), vaga labai vingiuota, salpoje gausu ežerų. Upės baseinas retai gyvenamas, gana laukinis (daugiausia auginami galvijai).

Upėje užfiksuota >238 žuvų rūšių. Vandens rūgštingumas – 6,9–7,7 pH, geležingumas – 0,56–1,30 mg/l, konduktyvumas – 111,4 μS/cm, drumstumas – 31,9 APHA.

Prie upės (daugiausia aukštupyje ir vidurupyje) įsteigta nacionalinių parkų ir indėnų teritorijų.

Didžiausi miestai prie Paragvajaus upės: Kaseresas, Korumba (Brazilija), Puerto Suaresas (Bolivija), Bahija Negra, Fuerte Olimpas, Konsepsjonas, Asunsjonas, Pilaras (Paragvajus), Formosa (Argentina).

## Etimologija
Yra kelios upės pavadinimo kilmės versijos. Gvaranių kalboje žodis *para* reiškia „didelė upė, jūra“, *gua* rodo priklausomybę, *y* – „vanduo, vandens telkinys“. Iš šių žodžių sudaromos šios kombinacijos: „Vanduo priklausantis jūrai“ (Atlanto vandenynui), „Vanduo priklausantis didelei upei“ (Paranai), „Vanduo ateinantis iš didelio vandens“ (Pantanalio). Taip pat vienas iš galimų variantų, jog pavadinimas Paragvajus kilo nuo Čako indėnų pajagvų genties, dominavusios upėje su savo kanojomis, vardo (*Payaguá-y* gvaranių kalba reiškia „pajagvų upė“).


Paraguayrivermap.png|Paragvajus Paranos baseino žemėlapyje
Rio Paraguai passando por Cáceres3.jpg|Paragvajus ties Kaseresu (Brazilija)
Sunset over the river Paraguay at Concepción.jpg|Ties Konsepsjonu (Paragvajus)
Puente Remanso at sunset 259.jpg|Remanso tiltas per Paragvajaus upę Asunsjono apylinkėse
Lugar Inundado - vista desde el Puente Remanso - panoramio.jpg|Paragvajaus potvynio užlieti plotai Asunsjono apylinkėse


## Šaltiniai
Lyginiai ir nelyginiai skaičiai

**Lyginiai skaičiai** (arba **poriniai skaičiai**) – sveikieji skaičiai, kurie be liekanos dalinasi iš 2. Šių skaičių gale visada būna šie skaitmenys: 0 , 2, 4, 6, 8. 
Pvz.: 10, 22, 578, -6, -6540 yra lyginiai skaičiai. Pasak formalaus apibrėžimo, lyginis skaičius yra sveikas skaičius n, kuris yra užrašomas forma n = 2 \cdot k. Lyginių skaičių aibė gali būti žymima 2Z = {..., −6, −4, −2, 0, 2, 4, 6, ...}.

**Nelyginiai skaičiai** (arba **neporiniai skaičiai**) – visi sveikieji skaičiai, kurie nesidalija iš 2 (arba, kitaip tariant, dalinasi su liekana). Šių skaičių gale visada būna skaitmenys: 1 , 3, 5, 7, 9. Pvz.: 1, 3, 25, 549; -1, -13, -90645 yra nelyginiai skaičiai. Pasak formalaus apibrėžimo, nelyginis skaičius yra sveikas skaičius n, kuris yra užrašomas forma n = 2 \cdot k + 1. Lyginių skaičių aibė gali būti žymima 2Z + 1= {..., −5, −3, −1, 1, 3, 5, ...}.

Lyginiais arba nelyginiais gali būti tik sveikieji skaičiai. Racionalieji skaičiai, kaip \tfrac{1}{4}, (- 0,2), bei iracionalieji skaičiai, kaip π, \scriptstyle\sqrt{2}, yra nei lyginiai, nei nelyginiai.

Dvejetainėje skaičiavimo sistemoje visi lyginiai skaičiai baigiasi nuliu, o nelyginiai - vienetu. Taip pat yra visose skaičiavimo sistemose, kurių pagrindas yra lyginis skaičius: jei paskutinis skaitmuo lyginis, tai lyginis ir skaičius. Skaičiavimo sistemose, kurių pagrindas yra nelyginis skaičius, skaičiai yra lyginiai tada ir tik tada, kai visų jų skaitmenų suma yra lyginė.

## Aritmetiniai veiksmai
** Sudėtis ir atimtis **
*lyginis ± lyginis = lyginis
*lyginis ± nelyginis = nelyginis
*nelyginis ± nelyginis = lyginis.

** Sandauga **
* lyginis \cdot lyginis = lyginis;
* lyginis \cdot nelyginis = lyginis;
* nelyginis \cdot nelyginis = nelyginis;

** Dalyba **

Vieną sveikąjį skaičių dalijant iš kito sveikojo skaičiaus ne visada gaunami sveikieji skaičiai. Pavyzdžiui, 1 padalinus iš 8 gaunama \tfrac{1}{8} - nei lyginį, nei nelyginį skaičių. Bet kai padalijus du sveikus skaičius gaunamas sveikas skaičius, jis būna lyginis tada ir tik tada, kai dalijamasis skaičius dalijasi iš 2 daugiau kartų negu daliklis. Pvz.: 
*24 be liekanos iš dviejų dalinasi 3 kartus, o 6 - vieną kartą, todėl atlikę veiksmą 24 \div 6 gauname lyginį skaičių (4).
*Ir 36, ir 12 iš dviejų be liekanos dalinasi vieną kartą, todėl atlikę veiksmą 36 \div 12 gauname nelyginį skaičių (3).
*Ir 63 ir 9 nei karto nesidalina iš dviejų, todėl atlikę veiksmą 63 \div 9 gauname nelyginį skaičių (7).

## Išnašos
Mamutas

* *Archidiskodon* Pohling, 1888
* *Mammonteus*
* *Parelephas* Osborn, 1924

* † *[[Mammuthus africanavus]]*
* † *[[Mammuthus columbi]]*
* † *[[Mammuthus creticus]]*
* † *[[Mammuthus exilis]]*
* † *[[Mammuthus lamarmorai]]*
* † *[[Mammuthus meridionalis]]*
* † *[[Mammuthus primigenius]]*
* † *[[Mammuthus rumanus]]*
* † *[[Mammuthus subplanifrons]]*
* † *[[Mammuthus trogontherii]]* 

**Mamutas** (*Mammuthus*) – straublinių (*Proboscidea*) būrio, dramblinių (*Elephantidae*) šeimos išnykusi žinduolių gentis.

Vėlyvojo paleolito žmonės medžiojo mamutus, maitinosi jų mėsa, odą ir kaulus naudojo kaip statybinę medžiagą, gamino darbo įrankius, šildydavosi kūrendami riebalus.

## Evoliucijos istorija

Pirmasis mamutų genties atstovas – Pietų Afrikos mamutas (*Mammuthus subplanifrons*) pasirodė maždaug prieš 5 milijonus metų plioceno epochoje. Jie gyveno Pietų ir Rytų Afrikoje. Šios rūšies mamutų protėviai pamažu plito šiaurės kryptimi apgyvendindami naujus regionus, bei laiko ir evoliucijos tėkmėje virsdami į atskiras rūšis. Kuomet jau buvo išplitę beveik visoje Eurazijoje, Šiaurės Amerikos žemyne išplito mažiausiai prieš 600 tūkstančius metų. Paskutinė mamutų genties rūšis vilnoninis mamutas (*Mammuthus primigenius*) ėmė vystytis iš stepinio mamuto (*Mammuthus trogontherii*) maždaug prieš 800 tūkstančių metų Rytų Azijoje, ir kaip atskira rūšis galutinai susiformavo maždaug prieš 400 tūkstančius metų. Paskutiniai vilnoniniai mamutai dar buvo išlikę Rusijos tolimos šiaurės Vrangelio saloje Holoceno epochoje prieš 3700–4000 metų, kuomet Senovės Egipte dar buvo statoma Cheopso piramidė. Jų populiacijos išnykimo priežastis – įvaisa.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* youtube.com / The last of the mammoths. Natural History Museum | 29 Aug 2014
* youtube.com / Should Scientists Bring Back Mammoths?, Channel 4 Documentary | 8 Sep 2019
* discovermagazine.com / Can We Bring Back Mammoths From Extinction? Probably Not — Here’s Why. By Riley Black | March 9, 2020
Skaičiaus kubas

**Skaičiaus kubas** () – trijų lygių dauginamųjų sandauga. Tai skaičiaus kėlimo trečiuoju laipsniu operacijos rezultatas (reikšmė), pavyzdžiui:
: a^3=a \cdot a \cdot a
: 2^3=2 \cdot 2 \cdot 2=8

Pavadinimas greičiausiai kilęs nuo to, jog operacijos reikšmė lygi kubo, kurio kraštinė lygi a, tūriui.

## Savybės
* Turint seką iš eilės einančių vieno, dviejų, trijų, keturių, penkių, … nelyginių natūraliųjų skaičių blokų didėjančia tvarka, skaičiaus kubas gali būti generuojamas naudojant sumavimą:
\underbrace{1}_{1}\ \underbrace{3\ 5}_{8}\ \underbrace{7\ 9\ 11}_{27}\ \underbrace{13\ 15\ 17\ 19}_{64}\ \underbrace{21\ 23\ 25\ 27\ 29}_{125}\ \ldots

* Pirmų n skaičiaus kubų sumą yra lygi n-tojo trikampiojo skaičiaus kvadratui:
*: \sum_{i=1}^n i^3 = 1^3 + 2^3 + \ldots + n^3 = \left(\frac{n(n+1)}{2}\right)^2

## Šaltiniai
Bildiškės ežeras

**Bildiškės ežeras** tai:

* Bildiškės ežeras – ežeras Varėnos rajone;
* Bildiškės ežeras – ežeras Vilniaus rajone.
Bildiškės ežeras (Vilniaus r.)

**Bildiškės ežeras** arba **Bildiškis** – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, apie 5 km į šiaurės rytus nuo Lavoriškių, Baravykinės kraštovaizdžio draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,52 km, plotis – iki 0,31 km. Altitudė 196,2 m. Krantai aukšti, apaugę medžiais – ežerą supa Pukštėnų miškas. Šiaurėje išteka upelis link Nedzviadkos upės (Vilnios intakas).

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Aleksandriškės viensėdis.

## Šaltiniai
7 m.

**7** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai
### Gimtadieniai

## Nuorodos
Tele2

**Tele2** – telekomunikacijų bendrovė, Lietuvoje teikianti mobiliojo ir fiksuotojo ryšio, duomenų perdavimo, išmaniosios televizijos ir turinio paslaugas. Bendrovei taip pat priklauso išankstinio mokėjimo paslauga „Pildyk“.

Operatoriaus paslaugomis šalyje naudojasi 1,9 mln. vartotojų. „Tele2“ užima didžiausią Lietuvos elektroninių ryšių rinkos dalį (46,4 proc.).

Priklauso Švedijos koncernui „Tele2“.

## Istorija
1993 m. įkūrus UAB „Levi&Kuto“ pradėjo veikti Lietuvoje. 

1999 m. įsigijo Švedijos telekomunikacinių paslaugų koncernas „NetCom“. 1999 m. gruodžio viduryje paleistas trečiasis Lietuvoje mobiliojo ryšio tinklas „Tele2“.

2000 m. sausį įmonė pervadinta į UAB „Tele2“. Tų pačių metų gegužės 23 d. „Tele2“ klientams pasiūlė pirmąją savo komercinę paslaugą (išankstinio mokėjimo kortelę) „X-GSM“ (vėliau „Pildyk“).

2003 m. liepos 4 d. „Tele2“  pralenkusi operatorių „Bitė“, tapo antru pagal dydį mobiliojo ryšio operatoriumi Lietuvoje.

2004 m. vasario 23 d. „Tele2“ pradėjo fiksuoto ryšio paslaugų tiekimą.

2006 m. gruodžio 10 d. „Tele2“  pradėjo teikti 3G ryšio paslaugas.

2013 m. kovo mėn.pradėjo teikti LTE ryšio paslaugas.

2015 m. vasarį „Tele2“ pradėjo naudoti 4G (LTE) ryšį M2M () paslaugų teikimui. Tų pačių metų birželio mėnesį bendrovė pirmoji pasiūlė 4G internetą visose Baltijos šalyse. Metų gale operatoriaus klientai galėjo naudotis sparčiausiu Baltijos šalyse 4G++ mobiliuoju internetu.

2016-ųjų sausį ilgametis įmonės Lietuvoje vadovas Petras Masiulis buvo paskirtas „Tele2“ generaliniu direktoriumi Baltijos šalims. Bendrovė pirma tarp operatorių Lietuvoje gavo e-pinigų licenciją. Birželio mėnesį bendradarbiaudami su IBM pirmieji pasaulyje išbandė automatinę daiktų interneto technologiją (). Rugpjūtį operatorius pristatė pirmąjį visiškai neribotą mobilųjį internetą namams, kuris vėliau pavadintas „Tele2 Laisvas internetas“. Kartu su technologijų milžine „Nokia“ pirmieji Baltijos šalyse 5G ryšio technologiją.

## Tele2 Europoje
Švedijos koncernas „Tele2“ savo paslaugas teikia daugiau nei 9 milijonams klientų 4 Europos valstybėse. 

AB „Tele2“ telekomunikacinių ryšių veiklą pradėjo praėjusio amžiaus aštunto dešimtmečio pabaigoje, kai Švedijos kompanija „Investment AB Kinnevik“ ėmė investuoti į telekomunikacijų sektorių. 

Bendrovė anksčiau paslaugas teikė Austrijoje, Kroatijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Kazachstane, Nyderlanduose, Norvegijoje, Rusijoje. Pastaraisiais metais „Tele2“ nusprendė savo dėmesį ir investicijas skirti Švedijos ir Baltijos šalių rinkoms. 

Šiuo metu „Tele2“ yra vienas didžiausių operatorių, veikiantis Švedijoje, Lietuvoje, Estijoje ir Latvijoje. Taip pat telekomunikacijų įmonei priklauso 25 proc. „T-Mobile“ akcijų Nyderlanduose.

## Šaltiniai
Piroksenas

**Piroksenas** – silikatų klasės mineralas. Cheminė formulė XY(Si, Al)2O6 (X reiškia kalcį, natrį, geležį+2, magnį ir rečiau cinko, magnio ar ličio jonus, Y – mažesnio dydžio jonai, tokie kaip chromas, aliuminis, geležis+3, magnis, manganas, skandis, titanas ar vanadis, o kartais ir geležies+2).

Piroksenų pavadinimas kilo nuo graikiškų žodžių „ugnis“ ir „keistas“, reiškiančius keistus kristalus, įsiterpusius vulkaninėje lavoje.

Piroksenai svarbi uolienas formuojančių silikatinių mineralų grupė, randama magminėse ir metamorfinėse uolienose. Jų forma sudaryta iš silikatinio tetraedro ir kristalizuojasi monoklyninėje ir ortorombinėje sistemoje.

Olivinas ir piroksenas yra pagrindiniai mineralai sudarantys viršutinę Žemės mantijos dalį.
Plūgas

**Plūgas** – geležinis padargas žemei arti.

## Istorija
Istorikai mano, kad plūgas išsivystė iš pavažinio arklo pirmaisiais mūsų eros amžiais Vidurio, Pietų ir Pietryių Europoje. Į Lietuvą, kaip ir į kitus Rytų Europos kraštus, kur ilgus amžius buvo ariama žagre, plūgas buvo atgabentas iš Vakarų Europos XVIII a. pabaigoje, kai buvo sukonstruotas ir patobulintas jo geležinis korpusas. Nuo XIX a. pradžios Lietuvos dvarininkai ėmė racionalesnės žemdirbystės, stengėsi trilaukę žemdirbystę pakeisti daugialauke. Daugiau buvo sėjama pašarinių žolių ir sodinama šakniavaisių. Tačiau žagre buvo sunku išplėšti dobilienas, o šakniavaisiams reikėjo giliau suarti žemę. Todėl tuo laiku Lietuvos dvaruose pradėta arti iš užsienio atvežtais geležiniais plūgais.

Valstiečių ūkiuose plūgai labai pamažu pradėjo plisti XIX a. anrojoje pusėje, o sparčiau – paskutiniajame to amžiaus ketvirtyje. Pirmieji plūgai buvo dirbami namie iš medžio, ketaus ir geležies (metalines dalis valstiečiai pirkdavosi). Tokių plūgų rodikliai ir rankenos buvo medinės, kelmas ir balnas – ketiniai, noragai geležiniai.

Plieninį plūgą 1837 m. išrado Ilinojaus kalvis Johnas Deer'as (1804–1886).

## Klasifikacija
Traktoriniai plūgai skirstomi:
* pagal paskirtį į:
** bendruosius
** specialiuosius
*** krūmų-pelkių
*** sodų
*** miškų
*** plantažinius
* pagal korpusų skaičių į:
** vieno,
** dviejų,
** trijų,
** t. t.
* pagal sujungimą su traktoriumi į:
** pakabinamuosius
** pusiau pakabinamuosius
** prikabinamuosius

* verčiamus
* hidrifikuotus

## Darbinės dalys

Verstuvinio plūgo darbinės dalys yra:
* korpusas
** noragas
** verstuvas
** pavaža
** stovas
* priešplūgis
* peilis
* armens gilintuvas (*naudojamas rečiau*)

## Agrotechnikos reikalavimai
Arimo gylis ir vagos plotis turi būti vienodas. Suartas dirvos paviršius turi būti lygus.

## Šaltiniai
Korjenteso provincija

**Korjenteso provincija** (, ) – provincija šiaurės rytų Argentinoje, vadinamojoje „Mesopotamijoje“. Rytuose ribojasi su Brazilija, pietryčiuose – su Urugvajumi, pietuose – su Entre Rioso prov., vakaruose – su Čako prov., šiaurėje – su Paragvajumi, šiaurės rytuose – su Misjoneso provincija. Sostinė – Korjentesas.

## Geografija
Visas paviršius – lygumos, daugelyje vietų supelkėjusios (Iberos pelkynai). Pietuose – subtropinės stepės, centrinėje dalyje – miškai ir krūmynai, pelkių augalija, šiaurėje – sezoniškai drėgni tropiniai miškai.

Klimatas subtropinis; šiltas ir drėgnas. Pietinėje dalyje klimatas labiau kontinentinis. Vidutinė metinė oro temperatūra Korjenteso mieste 20&nbsp;°C. Per metus iškrenta apie 1200 mm kritulių.

Upių tinklas tankus. Vakariniu ir šiauriniu provincijos pakraščiu teka Parana, rytiniu – Urugvajus. Daug kitų mažesnių upių: Korjentesas, Agvapėjus, Santa Lusija, Mirinjajus, Gvaigviraro. Gausu ežerų: Iberos, Lunos, Galarsos, Fernandeso, Medinos ir kt. Šiauriniame pakraštyje yra Jasireta Apipės užtvanka ant Paranos upės. Yra Iberos pelkynų gamtos rezervatas ir Mburukujos nacionalinis parkas.

## Ekonomika
Svarbiausia provincijos ūkio šaka – žemės ūkis. Auginami citrusai, tabakas, ryžiai, matės žolė (*yerba mate*), arbata, medvilnė. Miškininkystė (daugiausia kertami pušų ir eukaliptų miškai). Gyvulininkystė (daugiausia jaučių auginimas). Tekstilės, tabako, maisto, medžio apdirbimo pramonė. Energiją tiekia Jasiretos hidroelektrinė.

## Gyventojai
Korjenteso provincijoje gyvena 2,5 % Argentinos gyventojų. Didelė dalis – indėnai (ypač gvaraniai); yra nemažai išeivių iš Europos, Afrikos. Tankiausiai gyvenamas rytinis ir vakarinis pakraščiai, ypač provincijos šiaurės vakarai. Centriniai rajonai apgyvendinti retai.

Didžiausi miestai (2010 m.):
* Korjentesas (346,3 tūkst. gyventojų)
* Goja (71,6)
* Paso de los Libresas (43,2)
* Kurusu Kvatija (34,4)
* Mersedesas (33,5)
* Valentin Virasoras (30,6)
* Belja Vista (29,0)
* Monte Kaserosas (23,4)
* Santo Tomė (23,2)
* Itusaingo (19,5)
* Eskina (19,0)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Provincijos istorija
* Informacija apie provinciją 
* Provincijos žemėlapis
* Turistinis puslapis
Ledonešis

**Ledonešis** – ledo (lyčių ar ledlaukių) judėjimas upėse, ežeruose ar jūrose pasroviui ar pavėjui. Ledonešis yra sezoninis reiškinys. Vidutinėse platumose dažniausiai vyksta pavasarį, žiemą, rečiau rudenį. Arčiau ašigalių pastebimas kartą per metus – vasarą. Stiprūs ledonešiai, pavasariniai ir vasariniai arčiau ašigalių, vyksta dėl pakilusio vandens lygio upėse ar ežeruose (padidėja vandens tėkmės greitis) ir dėl įšilusio vandens. Ledonešio metu gali atsirasti ledo sangrūdų, dėl kurių pradeda sparčiai kilti vandens lygis. Ledo sangrūdos atsiranda ties seklumomis, upės vingiais. Dėl ledo sangrūdų upė ištvinsta.

## Lietuvoje

Lietuvoje ledonešis anksčiausiai (lapkritį) stebimas šalies šiaurės rytuose. Gruodžio pradžioje paprastai prasideda šiaurės ir vidurio Lietuvoje, pajūryje. Žemaitijoje būna gruodžio viduryje. Nedidelėse upėse (pvz., Jiesioje, Dotnuvėlėje, Pilvėje ir kitose, kurių baseinas 100–300 km²) ledonešių rudenį nebūna. Vakarų Lietuvoje rudens ledonešis trunka 10-35 d., likusioje šalyje – 2-10 d. Ledonešis vyksta ir žiemos atodrėkių metu.

Smarkiausias ledonešis būna pavasarį. Kovo pirmoje pusėje prasideda pietų ir vakarų Lietuvoje, šiaurėje ir rytuose tęsiasi iki kovo pabaigos. Mažose upėse trunka 2-5 d., didesnėse – 2-15 d. Trukmė labai priklauso nuo oro sąlygų – staiga atšilus upės ledus gali išnešti per 2-3 dienas, o pavasariui vėluojant – per 40-60 dienų.

## Šaltiniai
Kiršai

:: *Apie kaimą Keturvalakių seniūnijoje žr. [[Kiršai (Keturvalakiai)]]*.

**Kiršai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus ir šiaurę nuo Alvito, prie Širvintos ir Alvito ežero.

## Istorija

II pasaulinio karo metu ties kaimu vyko aršūs mūšiai. Sovietmečiu kaimas priklausė S. Nėries kolūkiui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kiršuose gimė poetai Salomėja Nėris (1904–1945) ir Kazys Bradūnas (1917–2009). Iš S. Nėries tėvų sodybos išlikęs tik mūriniai tvartai. Jos vietą žymi paminklinis akmuo.

## Galerija

Kiršai, 2.JPG|Kaimo sodyba
Kiršai, 3.JPG|Sodyba, stovinti buvusios Salomėjos Nėries gimtosios sodybos vietoje
Kiršai, kryžius.JPG|Kaimo kryžius
Kiršai, Bradūno sodybvietė.JPG|Atkurta Kazio Bradūno sodybvietė


## Šaltiniai

## Nuorodos
* *Lietuvos apgyventos vietos*: pirmojo visuotinojo Lietuvos gyventojų 1923 m. surašymo duomenys. Kaunas 1925, 458 pusl.
* Marijampolės apskrities kaimo vietovės ir jų gyventojai (2001). Vilnius 2003, 77 pusl. *6.15 MB*
Latežeris (Druskininkai)

**Latežeris** – gatvinis kaimas Druskininkų savivaldybėje, 9 km į rytus nuo Druskininkų, šiauriniame Latežerio ežero krante, Dainavos girios (Kermušijos, Latežerio, Naujasodžio miškų) apsuptyje. Per kaimą teka Nemuno intakas Ratnyčėlė, eina kelias .

Yra Kauno medicinos universiteto poilsiavietė, kaimo turizmo sodyba „Latkrantė“. Veikia girininkija. Saugomas Latežerio ąžuolas.

## Architektūra

Latežeris yra architektūros paminklas, gatvinis kaimas, savaimingai susiklostęs XIX a. viduryje. Būdingos dvipusės, netaisyklingo plano sodybos su 4–7 pastatais. Palei šiek tiek vingiuotą pagrindinę gatvę šonu į ją stovi viengalės arba dvigalės pirkios, netoli jų – svirnai, prie gatvės arba sklypų gilumoje – tvartai ir kluonai. Išliko vertingų XIX a. viduryje- XX a. pirmosios pusės apvalių arba tašytų rąstų pastatų (dvigalių ir viengalių pirkių, svirnų, kluonų, tvartų).XIX a. pab. – XX a. pr. pirkios iš tašytų rąstų, apkaltų lentomis, svirnai su keturstulpiais galiniais priesvirniais arba užlomis, pastatyti ant kertinių akmenų arba stulpelių. Kluonai nedideli, dvišlaičiais gegninės konstrukcijos stogais, su šoninėmis durimis.

## Istorija

Kaimas išsivystė iš dviejų sodybų, 1812–1814 m. įkurtų buvusiame valdiškame miške. Pirmą kartą paminėtas 1820 m. 1861–1868 m. ir 1921 m. (pagal J. Maliukevičiaus sudarytą planą) nustatytos kaimo ribos. XX a. pr. minimas kaip apyrubė Gardino apskrities Sabalėnų valsčiuje.

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 75 žmonės, iš kurių visi užsirašė lietuviais. Tarybiniais metais Latežeris priklausė Ratnyčios apylinkei.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės:
Iš Latežerio kaimo yra kilęs klebonas Klemensas Maliukevičius (1876–1934 m.).

## Galerija

Latežeris, ženklas.JPG|Latežeris. Įvažiavimas nuo Druskininkų
Latežeris_66443,_Lithuania_-_panoramio_(6).jpg|Kalva su koplytstulpiais
Latežeris001.JPG|Latežeris, kelias iš Druskininkų
Latežeris 66443, Lithuania - panoramio (1).jpg|Medinių skulptūrų parkas


## Šaltiniai
Šakių ežerėlis

**Šakių ežerėlis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Pajevonio. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,21 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 155,5 m. Pietinis krantas žemas, kiti krantai aukštesni. Apylinkės kalvotos. Pietinėje pakrantėje stūkso Kylininkų miškas. Į rytus įsikūręs Šakių kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias . Ežeras nenutekantis, priklauso Smailiūčio upelio baseinui (Jevonio upės baseinas).

## Šaltiniai
Ežerėlis (reikšmės)

**Ežerėlis** tai:

* Ežerėlis – miestas Kauno rajone;
* Ežerėlis − upė, Novos kairysis intakas;
* ežerai:
** Ežerėlis – ežeras Alytaus rajone;
** Ežerėlis – ežeras Anykščių rajone;
** Ežerėlis – ežeras Ignalinos rajone;
** Ežerėlis – ežeras Jonavos rajone;
** du ežerai Lazdijų rajone:
*** Ežerėlis – ežeras Kapčiamiesčio seniūnijoje, šalia Mikališkės kaimo;
*** Ežerėlis – ežeras Kapčiamiesčio seniūnijoje, šalia Stalų kaimo;
** Ežerėlis – ežeras Skapiškio seniūnijoje, Kupiškio rajone;
** Ežerėlis – ežeras Trakų rajone;
** du ežerai Vilkaviškio rajone:
*** Ežerėlis – ežeras Vištyčio seniūnijoje, šalia Girėnų kaimo;
*** Ežerėlis – ežeras Vištyčio seniūnijoje, šalia Meiliūnų kaimo.
Dainava

**Dainava** vadinama:

* Dainava (baltų žemė) – jotvingių tautos žemė;
* Kauno miesto dalis ir seniūnija;
* Alytaus miesto dalis;
* gyvenvietės:
** Elektrėnų savivaldybėje;
** Kaišiadorių rajone;
** Šalčininkų rajone:
*** Dainavos seniūnijoje,
*** Gerviškių seniūnijoje,
*** Jašiūnų seniūnijoje;
** Ukmergės rajone;
** Varėnos rajone;
** Vilniaus rajone;
** Baltarusijoje:
*** Varanavo rajone, Bastūnų apylinkėje;
*** Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje;
*** Vijos rajone, Geranainių apylinkėje;
*** Lydos rajone, Ditvos apylinkėje (I);
*** Lydos rajone, Ditvos apylinkėje (II);
*** Valažino rajone, Ivenčiaus apylinkėje;
*** Valažino rajone, Valažino apylinkėje;
*** Puchavičų rajone;
* geležinkelio stotis Peršėkininkuose, Alytaus rajonas;
* FK Dainava Alytus – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Alytaus;
* DFK Dainava – futbolo klubas;
* Dainava (ansamblis) – Alytaus liaudies meno studija;
* Dainava (trauktinė) – alkoholinis gėrimas;
* Dainava () – lietuvių jaunimo stovykla Mančesteryje, Mičigano valsijoje, JAV.
Ežerėlis (Vilkaviškio r., Vištyčio sen., Girėnų km.)

**Ežerėlis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, Vištyčio seniūnijoje, šalia Girėnų kaimo, apie 8 km į šiaurę nuo Vištyčio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurę – 0,13 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 179 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmais. Pietinėje pakrantėje auga miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Lieponos baseinui.

## Šaltiniai
Ežerėlis (Vilkaviškio r., Vištyčio sen., Meiliūnų km.)

**Ežerėlis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, Vištyčio seniūnijoje, šalia Meiliūnų kaimo, apie 6 km į šiaurę nuo Vištyčio. Ežerėlis ovalo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,08 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 183,9 m. Krantai žemi. Ežerą supa miškelis iš visų pusių. Šiaurėje išteka upeliukas (Vydupio baseinas). Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Baltežeris

**Baltežeris** tai:

* du ežerai Telšių rajone:
** Baltežeris – ežeras Luokės seniūnijoje;
** Baltežeris – ežeras Ryškėnų seniūnijoje;
* Baltežeris – ežeras Vilkaviškio rajone.
Šklėriai (Varėna)

**Šklėriai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km nuo sienos su Baltarusija, 15 km į pietvakarius nuo Marcinkonių ir 20 km į rytus nuo Druskininkų. Per kaimą eina kelias  bei atšaka . Šklėrius supa Dainavos giria (Šklėrių, Dubo, Golios miškai), pietuose plyti pelkėtos vietovės. Kaimas labai plačiai išsibarstęs po miškus. Yra veikiančios Šklėrių kapinės.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš žodžio *šklė̃rius* (← , ) „stiklius, stiklintojas“.

## Istorija

XIX a. Šklėriai pateko į Trakų apskrities Merkinės valsčių. XIX a. antroje pusėje buvo 106 gyventojai (100 katalikų ir 6 žydai).

## Gyventojai

## Galerija

Šklėriai002.JPG|Šklėrių kaimo sodyba
Šklėrių sodyba.JPG|Sodyba prie kelio į Kabelius
Šklėriai 65281, Lithuania - panoramio (1).jpg|Kaimo gatvelė
Šklėriai, kryžius.JPG|Kryžius


## Šaltiniai
Baltežeris (Vilkaviškio r.)

**Baltežeris** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 4 km į šiaurę nuo Vištyčio. Ežerėlis beveik apvalus, 35 m skersmens, baigiantis užakti, telkšantis ~ 2 ha dydžio pelkėje. Altitudė 208,2 m. Aplinkui stūkso Drausgirio miškas. Patenka į Vištyčio regioninį parką. Ežeras nenutekantis, priklauso Vydupio upelio baseinui.

## Šaltiniai
Sūrinis

**Sūrinis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 4 km į rytus nuo Vištyčio ir apie 0,3 km į pietus nuo kelio . Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,24 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 212,5 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę mišku. Vakaruose per pelkę išteka upeliukas link Sūrinio upelio (Grybingirio intakas, Vištyčio ežero baseinas). Netoliese įsikūręs Vištyčio Lauko I kaimas.

## Šaltiniai
Beržinis (Vilkaviškio r., Vištyčio sen.)

**Beržinis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, Vištyčio seniūnijoje, apie 5,5 km į rytus nuo Vištyčio, Vištytgirio miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,39 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 229 m. Krantai žemi, į šiaurės vakarus ir vakarus plyti Beržinio balos pelkė. Ežeras nenutekantis, priklauso Skardupio baseinui.

## Šaltiniai
Būdežeris

**Būdežeris** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 6 km į pietryčius nuo Vištyčio, Būdbalės pelkėje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,11 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 229,8 m. Krantai žemi. Ežerą supa Vištytgirio miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Vištyčio ežero baseinui.

## Šaltiniai
Dūlėjimas

**Dūlėjimas** – geologinis procesas, kurio metu uolienos, gruntai ar mineralai yra veikiami fizinių, cheminių ar biologinių veiksnių. Dūlėjimo produktai, susimaišę su organinėmis medžiagomis, sudaro dirvožemį.

## Cheminis dūlėjimas

### Dekarbonatizacija
Dekarbonatizacijos procesas vyksta uolienose, kuriose yra kalcio karbonato, pavyzdžiui, klintyje ar kreidoje. Be to, būtinas lietaus vanduo, praturtintas anglies dioksidu ar organine rūgštimi. Šis silpnai rūgštus skystis reaguoja su kalcio karbonatu ir sudaro kalcio bikarbonatą.
:: CO2 + H2O ⇌ H2CO3
:: H2CO3 + CaCO3 ⇌ Ca(HCO3)2

### Hidratacija
Tai procesas kai mineralai absorbuoja vandenį ir išsiplečia ar net pasikeičia. Pavyzdžiui, anhidritas absorbavęs dvi vandens molekules virsta gipsu
: CaSO4 + 2H2O → CaSO4·2H2O

Kai kurios uolienos, absorbuodamos vandenį, padidėja iki 16 kartų (pavyzdžiui, molio skalūnas, kuriame yra montmorilonito ar bentonito).

### Hidrolizė
Hidrolizė vyksta uolienose, kuriose yra tokių mineralų kaip piroksenas, amfibolai ar feldšpatai. Šie mineralai skyla, paveikti rūgštingo vandens ir suformuoja naujus mineralus – kaolinitą ir kvarcą, o ištirpusius vandenyje jonus nusineša vandens srautas.

### Oksidacija
Deguoninėje aplinkoje dažnai pasitaiko oksidaciniai procesai. Šio proceso pavyzdys galėtų būti dvivalentės geležies mineralų virtimas trivalentės geležies mineralais (limonitu, getitu ar hematitu).

### Rūgštys
Sieros ar azoto junginiai, ištirpę lietaus vandenyje, suformuoja rūgščius lietus. Taip pat mikroorganizmai ir augalai dirvožemyje gamina įvairias organines rūgštis. Rūgštus lietus ar dirvožemio organinės rūgštys yra chemiškai aktyvios ir gali suardyti uolienas.

## Mechaninis dūlėjimas
Mechaninio dūlėjimo pagrindinė savybė yra ta, kad jam vykstant, nesikeičia uolienos cheminė sudėtis. Uoliena tik smulkėja ir trupa. Dažniausiai mechaninį dūlėjimą sukelia temperatūros svyravimai. Tai labiausiai pastebima dykumose. Dėl nevienodo šiluminio plėtimosi koeficiento vieni mineralai plečiasi labiau, kiti mažiau. Taip pat mineralų plėtimuisi įtakos turi ir jų spalva – tamsesni mineralai plečiasi labiau negu šviesesni. Dėl šios priežasties mineralai plečiasi nevienodai, todėl atsiranda jėgos, dėl kurių mineralai ima dūlėti. Prie uolienų dūlėjimo prisideda ir vanduo. Jam patekus į uolienų plyšius ir užšalus jo tūris padidėja 9 %. Dėl tokio tūrio pakitimo padidėja ir vandens slėgis į plyšio sieneles. Jis gali siekti net 200 MN/m². Cheminis ir mechaninis dūlėjimas dažnai vyksta tuo pat metu. Todėl kartais sunku nustatyti proceso pobūdį.

Mechaninis dūlėjimas gali vykti dėl:
* Terminio plėtimosi
* Peršalimo
* Slėgio kritimo
* Druskų kristalų augimo
* Organizmų veiklos
Dotamų ežeras

**Dotamų ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 4 km į pietryčius nuo Gražiškių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,85 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 176,1 m. Krantai aukšti. Aplinkui plyti kalvotos pievos ir dirbami laukai. Per ežerą prateka Dotamo upelis (Širvintos intakas).

Prie ežero įsikūrę Rūkštėnų ir Grajauskų kaimai. ~ 2000 metus ežeras buvo patvenktas ir jo plotas padidėjo kiek daugiau nei dvigubai.

## Šaltiniai
Ūdrinis

**Ūdrinis** – mažytis ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 6 km į pietryčius nuo Vištyčio, prie rytinio Pavištyčio kaimo pakraščio. Apskritimo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,1 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 213,2 m. Krantai apaugę krūmais, pelkėti. Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse auga miškeliai. Šiaurine pakrante eina kelias . Ežeras nenutekantis, priklauso Strepetinės upelio baseinui (Vištyčio ežero intakas).

Ežerėvardis kilęs nuo gyvūno pavadinimo *[[ūdra|ū́dra]]*.

## Šaltiniai
Karoliniškių seniūnija

**Karoliniškių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus miesto savivaldybės vakaruose, ties Karoliniškėmis.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi dešiniajame Neries krante, ji užima 400 ha plotą. Pietryčiuose per Neries upę ribojasi su Vilkpėdės seniūnija, rytuose su Žvėryno seniūnija, šiaurės rytuose su Šeškinės seniūnija, šiaurėje su Viršuliškių seniūnija, rytuose su Pilaitės seniūnija, pietuose su Lazdynų seniūnija. Seniūnijoje yra Karoliniškių miškas, kuriame įkūrtas Karoliniškių kraštovaizdžio draustinis. Pagrindinės gatvės – Pilaitės prospektas, Laisvės prospektas, T. Narbuto gatvė.


Karo by Augustas Didzgalvis.jpg | Karoliniškių mikrorajono reginys
View in Karolinishkes district.jpg | Vilniaus televizijos bokštas


## Istorija

|-
| 2001-04  || || 31 175 ||
|-
| 2011 m.  || || 27 270 ||
|-
| 2021 m.  || || 24 751 ||
|}

## Seniūnai
* Violeta Gedminaitė
* Tomas Lilas, 2022 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Karoliniškių seniūnijos gatvės (Vilnius21.lt)
* Seniūnijos žemėlapis 
* Karoliniškių žinios internete
Beržinis (Vilkaviškio r., Gražiškių sen.)

**Beržinis** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, Gražiškių seniūnijoje, apie 5 km į pietus nuo Gražiškių, 2 km nuo Lenkijos sienos. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,88 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 230,3 m. Krantai sausi, aukšti, tik šiaurės vakarinis žemas. Krantai ištisai apaugę siauru medžių ruožu. Ežero dubuo rininės kilmės. Ežeras pasiekęs subrendimo stadiją. Pietryčiuose išteka upelis link Vygrio ežero.

Prie Beržinio esantys kaimai: Tupikai, Aštriakalnis, Vygreliai. Pietinėje pakrantėje yra įkurta poilsiavietė. Pietrytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Armudiškių ežeras

**Armudiškių ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 5 km į pietvakarius nuo Gražiškių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,53 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 229,1 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti žemesni. Krantai daugiausia apaugę medžiais, pietinėje pakrantėje auga miškelis. Aplinkui plyti retais krūmais ir medžiais apaugusios pievos. Ežerą prateka Triduonių upelis (Prūdų upelio intakas, Šešupės baseinas).

## Šaltiniai
Būdviečių ežeras

**Būdviečių ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Akmenynų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,38 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 187,1 m. Šiaurinis ir pietinis krantai žemi, pelkėti, rytinis ir vakarinis – aukštoki. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Ežerą iš pietų į šiaurę prateka Rausvė (Šešupės intakas). Netoliese įsikūrę Būdviečių ir Aleksandravo kaimai.

## Šaltiniai
Ambraziškių ežeras

**Ambraziškių ežeras** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono pietvakariuose, Giedraičių seniūnijoje, apie 8 km į šiaurę nuo Giedraičių. Ilgis pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi 1,29 km, plotis iki 0,28 km. Altitudė 177,1 m. Giliausia vieta 7 m. Ežeras rininės kilmės. Krantai aukšti, statūs. Šiaurrytinė pakrantė apaugusi Sadauskų mišku, kitose pakrantėse plyti pievos, vietomis dirbami laukai. Pietuose du upeliai įteka, o šiaurėje G-1 išteka į Grabuosto ežerą. Ežeras priklauso Šventosios baseinui.

Pietinėje ežero pakrantėje įsikūrusi Ambraziškių gyvenvietė, buvusio Ambraziškių dvaro sodyba, šiaurinėje – Sadauskų kaimas. Veikia kaimo turizmo sodyba. Pietine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Anaičių ežeras

**Anaičių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Palangos savivaldybėje, apie 5,5 km į pietus nuo Palangos miesto centro. Krantai žemi, pelkėti, ežerą supa beveik 5 ha dydžio pelkė. Iš vakarų prieina Nemirsetos miškas, rytinėje pakrantėje plyti pievos ir dirbami laukai, įsikūrusi Palangos miesto dalis Anaičiai. Ežeras nenutekantis, priklauso Rąžės upės intako Žiogupio baseinui.

## Šaltiniai
Antapusnės ežeras

**Antapusnės ežeras** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono pietvakariuose, apie 6,5 km į šiaurę nuo Giedraičių, 2,5 km į pietvakarius nuo Ambraziškių. Ilgis pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi 1,12 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 156,9 m. Giliausia vieta siekia 5,5 m. Kranto linija gan vingiuota. Pietinis ir šiaurrytinis krantai aukšti, kiti – žemesni, vietomis pelkėti. Šiaurinė pakrantė apaugusi miškeliais, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos, pelkės. Į ežerą suteka 4 upeliai, o šiaurėje išteka Pusnė (Širvintos baseinas).

Prie Antapusnės ežero įsikūrę kaimai: Antapusnė, Paežeriai. Veikia kaimo turizmo sodyba.

## Šaltiniai
Apaščios ežeras

**Apaščios ežeras** (arba **Karosinis**) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 11,5 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Salagalio pelkės rytinėje dalyje, Notigalės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,26 km, plotis – 0,19 km. Altitudė 92,9 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję. Aplinkui stūkso Salagalio miškas. Rytuose išteka upelis (Nemunėlio intakas). Į pietus įsikūręs Salagalio kaimas.

## Šaltiniai
Apeikiškio ežeras

**Apeikiškio ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajono rytuose, apie 7,5 km į pietryčius nuo Obelių. Ežero forma ovali. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,56 km, plotis 0,37 km. Altitudė 117,9 m. Rytiniai, šiauriniai ir vakariniai krantai statoki, pietinis pelkėtas (Guotinės pelkė), apaugęs mišku. Iš šiaurės į pietus prateka Kriaunos upės intakas Apeikės upelis (Šventosios baseinas). Į šiaurės vakarus už 0,21 km telkšo Apeikiškio tvenkinys.

Prie ežero yra Apeikiškio kaimas.

## Šaltiniai
Aradninkų ežeras

**Aradninkų ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio, Veisiejo ežero pusiasalyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,15 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 111,2 m. Rytinis krantas aukštas, vakarinis ir šiaurinis krantai žemi ir pelkėti. Pietinė ir rytinė pakrantės apaugę mišku (Šulnelių miškas). Šiaurėje išteka upeliukas link Veisiejo ežero (Baltosios Ančios baseinas). Šalia įsikūręs Aradninkų kaimas.

## Šaltiniai
Aukštakalnių ežeras

**Aukštakalnių ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 4,5 km į šiaurės rytus nuo Kamajų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,83 km, plotis – iki 0,43 km. Altitudė 135 m. Ežeras pailgas, nenutekamas, priklauso Jaros-Šetekšnos upės intako Luolio baseinui. Krantai sausi. Aplink ežerą plyti dirbami laukai ir pievos.

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Aukštakalnių kaimas, į šiaurę – Varlių kaimas.

## Šaltiniai
Ausieniškių ežeras

**Ausieniškių ežeras** arba **Aliosa** – ežeras vidurio Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Vievio, į pietvakarius nuo Vilniaus-Kauno geležinkelio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,61 km, didžiausias plotis 0,48 km. Altitudė 110,8 m. Gylis siekia 8 m. Ežeras pasiekęs subrendimo stadiją. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Iš vakarų į rytus ežerą prateka Neries intakas Aliosa.

Prie ežero įsikūręs Ausieniškių kaimas. Vakarinėje pakrantėje yra Vievio paukštyno pastatų kompleksas, pietvakarinėje – buvusio Ausieniškių dvaro sodyba ir parkas.

## Šaltiniai