open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Čavino kultūra

**Čavino kultūra** () – Peru archeologinė kultūra, viena iš ikiinikinio laikotarpio indėnų kultūrų. Pavadinta nuo senovės miesto Čavin de Uantaro (*Chavín de Huantar*), kuris buvo svarbus religinis ir politinis centras, 1985 m. paskelbtas Pasaulio paveldo paminklu, griuvėsių.  

## Arealas
Čavino kultūra 900-200 m. pr. m. e. laikotarpiu klestėjo Ramiojo vandenyno pakrantėje ir Andų priekalnėse, maždaug nuo Kachamarkos šiaurėje iki Pakačamako pietuose. Savo klestėjimo laikotarpiu Čavino įtakos sfera driekėsi šiaurėje iki dabartinės Ekvadoro sienos, pietuose – iki Naskos. Vienas iš svarbiausių kultūrinių centrų buvo Čavin de Uantaro miestas. 

## Kultūra
Išliko terasų, aikščių, akmeninių pastatų (3 aukštų Kastiljo šventykla), akmeninių skulptūrų (kolona su reljefinėmis žvėrių galvomis), raižytų akmeninių plokščių. Svarbiausi pastatai – masyvūs šventovių kompleksai, statyti iš tašytų stačiakampių akmens luitų, sujungti galerijomis, sienos puoštos bareljefais. Skiriamas Čavino menas, jo stiliaus pagrindiniai motyvai – žmonių, gyvūnų ir kiti atvaizdai, susipynę su fantastinėmis būtybėmis. Ankstyvuoju Čavino laikotarpiu įsigalėjo žemdirbystė, vėliau suklestėjo audimas, puodininkystė, akmentašystė, metalų gamyba ir liejimas, susiliejo lokalinės kultūros, susiformavo bendra religija. Rasta gausiai dirbinių su žvėrių atvaizdais, manoma, susijusių su religinėmis apeigomis. Čavino gyventojai gamino kokybiškus tekstilės gaminius, mokėjo lydyti metalus, buvo gabūs keramikai ir statybininkai. Augino lamas, vertėsi žemės ūkiu. Rašto neturėjo. Dauguma Čavino kultūros radinių rasta Uantaro griuvėsiuose. Čavino kultūrai buvo būdingas jaguaro kultas. Žyniai vaidino labai svarbų vaidmenį valstybės gyvenime.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Peru archeologija 
* Čavino kultūra. Peru Cultural
Aurora Australis

: *Apie pašvaistę žiūrėkite: [[poliarinė pašvaistė]].*

**Aurora Australis** – Australijos ledlaužis, vadovaujamas Australijos Antarktikos Divizijos (AAD). Skirtas tyrinėjimams, atsargų pristatymui į Antarktidą. Veikia nuo 1989 m. rugsėjo mėn. Žiemas praleidžia Hobarto uoste.

Laivas turi sraigtasparnių platformą ir gali gabenti arba 3 Aérospatiale Squirrel arba 2 Sikorsky S-76. 

## Šaltiniai
Naskos kultūra

**Naskos kultūra** () – senovės Peru kultūra, gyvavusi Naskos regione, tarp 300 m. pr. m. e. ir 800 m. Naskos kultūra labiausiai garsėja sukūrusi mįslingus Naskos geoglifus ir dykumoje įrengusi iki šių dienų išlikusią irigacinę sistemą. Naskos kultūrą priimta laikyti Parakaso kultūros tęsiniu. Naskos sostinė buvo Kauačio miestas.

Naskos žmonės buvo puikūs keramikai – rasta daug išlikusių naskiečių keramikinių dirbinių: žmonių, augalų, gyvūnų, dievybių statulėlių. Žmonių statulėlės neretai vaizduojamos su nukirstomis priešų galvomis apie juosmenį. Naskos gyventojai mokėjo ir tekstilės amatą. 

Netoli dabartinio Naskos miesto yra vadinamas Čaučiljos kapynas, kuriame išlikusios senųjų naskiečių mumijos. Dėl itin sauso oro mumijos gerai išsilaikiusios, taip pat kapyne rasta gerų tekstilės ir keramikos pavyzdžių.

Sudėtinga irigacine akvedukų ir kanalų sistema vanduo iš kalnų pasiekdavo pakrantę. Drėkinamose žemėse buvo auginami kukurūzai, pupelės, moliūgai, juka, žemės riešutai, čili pipirai, guavos, medvilnė. 

Naskos kultūrą mitais ir mįslėmis apipynė jų gigantiški Naskos piešiniai, kurių tiksli paskirtis neaiški. Neretai teigiama, kad tai buvę aerodromai ir ženklai kosmoso keliautojams. Netgi manoma, kad Naskos gyventojai mokėję sukonstruoti skraidymo aparatus, o piešiniais naudojosi kaip orientyrais skraidant. Nors labiausia tikėtina, kad geoglifų paskirtis buvo nustatyti Saulės padėtį, ar atlikti kitiems gamtiniams stebėjimams.
Naska

**Naska** () reiškia:
* Naska – miestas Peru;
* Naskos kultūra – ikikolumbinio laikotarpio indėnų kultūra;
* Naskos provincija – Ikos regiono (Peru) provincija;
* Naskos plokštė – tektoninė plokštė;
* Naskos piešiniai – Naskos kultūros piešiniai Chumanos pampoje.
Perspektyva

**Perspektyva** ( <  – kiaurai matau) – trimačių kūnų vaizdavimo plokštumoje būdas, kuriuo sukuriama realių erdvių santykių ir apimčių iliuzija. Perspektyva pagrįsta optiniu reiškiniu – tariamu figūrų bei daiktų mažėjimu ir jų lygiagrečių linijų susikirtimu horizonte, kūnams tolstant nuo žiūrovo akies.

## Perspektyvos piešimas
Piešiant perspektyvinį vaizdą, pasirenkamas žiūros taškas ir projekcijos plokštuma, vadinama fonu. Žiūrėjimo taškas projekciniais spinduliais sujungiamas su objekto, esančio už fono, taškais – taip sukuriama vadinamoji projekcijos piramidė. Linijomis sujungus projekcijos spindulių ir fono sankirtos taškus, gaunamas kontūrinis objekto piešinys.

## Perspektyvos rūšys
* frontalioji – fonas lygiagretus su vaizduojamojo stačiakampio gretasienio objekto šonu
* šoninė – fonas nėra lygiagretus ne su vienu objekto šonu
* įstrižoji – žiūrėjimo taškas yra už vaizdo ribų
* žemutinė arba „varlės žvilgsnio“ – žiūrėjimo taškas fono apačioje
* akių lygio – žiūrėjimo taškas yra fono viduryje
* aukštutinė – žiūrėjimo taškas yra fono viršuje
* topovaizdas arba „paukščio skrydžio“ – žiūrėjimo taškas yra pačiame aukščiausiame fono taške

Taip pat gali būti ne tik **geometrinė** perspektyva, bet ir **atvirkštinė**, **erdvinė** ir **spalvinė** perspektyvos.
Ford Elite

**Ford Elite** buvo vidutinės klasės asmeninės prabangos automobilis, kurį tarp 1974 ir 1976 metų Šiaurės Amerikos rinkai gamino Ford Motor Company. Elite buvo gaminama Ford Torino pagrindu. Automobilis buvo 2-durų ir konkuravo su Chevrolet Monte Carlo, bei Chrysler Cordoba automobiliais. Automobilio konkurentu taip pat buvo Mercury Cougar XR-7.

1974 metais Elite pasirodė kaip Ford Torino submodelis. Atskiru modeliu automobilis tapo 1975 metais ir buvo gaminamas iki 1976 metų. Visus trejus gamybos metus Elite buvo sėkmingai parduodamas.
Vytautas Bogušis

**Vytautas Bogušis** (g. 1959 m. sausio 2 d. Puvočiuose, Varėnos rajone) – Lietuvos pasipriešinimo tarybiniam okupaciniam režimui ir politinis veikėjas.

## Biografija

1976 m. dėl religinių ir tautinių įsitikinimų pašalintas iš vidurinės mokyklos. 1977–1979 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1983–1991 m. Vilniaus valstybinio jaunimo teatro inžinierius. 2001–2003 m. Lietuvos radijo ir televizijos komisijos narys, deleguotas LR Prezidento.

### Disidentinė veikla

1979 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė 45 pabaltijiečių memorandumą. 1979–1988 m. aktyvus Lietuvos laisvės lygos narys. Nuo 1980 m. Lietuvos Helsinkio grupės narys. Su kitais leido pogrindžio spaudą „Laisvės šauklys“, „Vytis“, Tarptautinės žmogaus teisių asociacijos ir Helsinkio grupės leidinio „Krikščionis demokratas“ redaktorius. Bendradarbiavo nelegalioje lietuvių spaudoje – „Lietuvos katalikų bažnyčios kronika“, „Aušra“, „Dievas ir Tėvynė“, Rusijos disidentų pogrindžio spaudoje, teikė informaciją radijo stotims „Vatikano radijas“, „Amerikos balsas“, „Laisvoji Europa“, „Svoboda“. Su kitais pasirašė viešų kreipimųsi į TSRS valdžią ir tarptautines organizacijas dėl piliečių teisių pažeidimų Tarybų sąjungoje, dėl draudimo vokiečiams ir žydams grįžti į tėvynę, dėl Andrejaus Sacharovo, Sergejaus Kovaliovo, Piotro Grigorenkos suėmimo. Vienas iš 1987 m. rugpjūčio 23 d., 1988 m. vasario 16 d. ir 1988 m. rugsėjo 28 d. antitarybinių mitingų Vilniuje organizatorių.

### Politinė veikla

1989 m. vasario 10 d. Lietuvos krikščionių demokratų partijos atkūrimo iniciatorius, vienas iš Ateitininkų federacijos atkūrėjų. 2000–2003 m. Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos pirmininkas. 2003–2013 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos (LiCS) narys, partijos pirmininko pavaduotojas.

1990–1995 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos deputatas, 1990–1992 m. Vilniaus miesto tarybos pirmininko pavaduotojas. 2003–2004 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, kolegijos narys, Socialinių reikalų komiteto pirmininkas.

1992–1996 m. Seimo narys, išrinktas pagal jungtinį Lietuvos krikščionių demokratų, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos, Lietuvos demokratų partijos sąrašą. 1996–2000 m. Seimo narys, išrinktas pagal Lietuvos krikščionių demokratų partijos sąrašą, dirbo Valstybės valdymo ir savivaldybių komitete. 2004–2008 m. Seimo ir 2008–2012 m. Seimo narys, išrinktas pagal LiCS sąrašą. 2007 m. sausio mėn. – 2013 m. liepos mėn. LiCS frakcijos seniūnas.

1998 m. apdovanotas Vyčio kryžiaus 4 laipsnio ordinu ir Ukrainos 2 laipsnio ordinu „Už nuopelnus“, 2000 m. – Lietuvos nepriklausomybės medaliu.

Žmona Virginija – redakcijos vedėja Mokslo ir enciklopedijų leidybos institute. Sūnūs Vytautas Kristijonas ir Daumantas Mikalojus, dukra Elena.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Nukleoidas

**Nukleoidas** – prokariotų ląstelės citoplazmoje esantis regionas, kuriame yra genetinė informacija. Nukleoido DNR išsidėsčiusi netvarkingomis spiralėmis ir jos gali būti daug kopijų. Skirtingai nei eukariotinėse ląstelėse, kur DNR yra sienelės ribojamo branduolio chromosomose, nukleoidas nėra atskirtas nuo citoplazmos jokiu apvalkalu.

Tyrimai rodo, kad didžiausią nukleoido dalį sudaro DNR (apie 60 %), taip pat yra šiek tiek RNR (apie 30 %) ir baltymų (apie 10 %). Manoma, kad pastarosios medžiagos yra *[[iRNR|informacinė RNR]]* ir *[[transkripcijos faktorius|transkripcijos faktoriai]]*, reguliuojantys bakterijų genomą. Nukleoido susipynusią struktūrą (kurios realus ilgis daug didesnis už pačią ląstelę) palaiko vadinamieji *nukleoido baltymai*, kurie skiriasi nuo panašias funkcijas eukariotų ląstelėse atliekančių histonų.

Taip pat skaitykite Bakterijos sandara.
Karpentarijos įlanka

**Karpentarijos įlanka** () – didelė negili įlanka, apsupta Australijos iš trijų pusių, o iš šiaurės besiliečianti su Arafuros jūra. Įlanka, palyginus, jauna, susiformavusi per paskutinį ledynmetį. Plotas 328 tūkst. km². Gylis iki 71 m. Įlankoje yra Velslio salos ir Grut Ailando sala.

Įlankos pakrantės nuolaidžios. Vakaruose ribojasi su Arnhemo Žeme, rytuose su Keip Jorko pusiasaliu. Pietuose yra Kvinslandas, ši jo dalis dar vadinama „Įlankos kraštu“ arba „Įlanka“ ()

Klimatas labai karštas ir drėgnas. Yra du sezonai. Sausasis sezonas tęsiasi nuo balandžio iki lapkričio, vyrauja sausi vakarų vėjai. Drėgnasis sezonas – nuo gruodžio iki gegužės. Šiuo laikotarpiu daug lyja, žemumos užsemiamos.

## Atradimas ir tyrinėjimai

Pirmas žinomas europietis aplankęs šią įlanką buvo 1606 m. tai padaręs Viljamas Jansonas. Jo draugas Janas Karstensonas aplankė įlanką 1623 m. ir pavadino ją dabartiniu vardu, pagerbiant Pieter de Carpentier'į. 1644 m. įlanką tyrinėjo Abelis Tasmanas. Regionas vėliau ištirtas Matthew Flinders’o kelionėje 1802 ir 1803 m.

Pirmas žeme keliavęs buvo prūsas Ludwig Leichhardt’as, keliavęs 1844 ir 1845 m.

## Didžiosios įlankos upės

* Roperio upė
* Viltono upė
* Kokso upė
* Kalverto upė
* Leichhardto upė
* MakArturo upė
* Flinderso upė
* Normano upė
* Smitburno upė
* Aliso upė
* Staateno upė
* Venloko upė
* Arčerio upė

## Šaltiniai
Jonas Čekuolis

**Jonas Čekuolis** (g. 1970 m. rugsėjo 25 d. Vilniuje) – Lietuvos politinis veikėjas.

## Biografija
1988 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą (dab. Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazija). 1992 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, įgijo istoriko specialybę. 1992 m. studijavo politikos mokslus Orhaus universitete Danijoje.

1993–1999 m. radijo stoties „Radiocentras“ žurnalistas, 1996–1997 m. dar ir Lietuvos televizijos sporto komentatorius, dirbo Atlantos olimpinėse žaidynėse. 1997–1998 m. vedė Baltijos televizijos politinių debatų laidą „Ringas“, 1998–1999 m. Baltijos televizijos žinių redaktorius. 1999 m. birželio-lapkričio mėn. ministro pirmininko Rolando Pakso atstovas spaudai. 1999–2000 m. konsultacinės įmonės „Baltijos viešųjų ryšių grupė“ direktorius.

2000–2008 m. Seimo narys, nuo 2006 m. spalio 17 d. Liberalų ir centro frakcijos seniūno pavaduotojas.

2000–2001 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2009 m. gyvena ir dirba Azerbaidžane, Dvynių programos projekto „Parama Azerbaidžano Respublikos Parlamentui (Milli Mejlis)“ vykdantysis patarėjas.

1990 m. vienas iš Lietuvos liberalų sąjungos steigėjų, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys. 1994 m. Lietuvos liberalaus jaunimo organizacijos pirmininkas, vėliau šios organizacijos narys.

## Šaltiniai
Rytų Korėjos kalnai

**Rytų Korėjos kalnai** () – kalnų grandinė besitęsianti nuo Šiaurės iki Pietų Korėjos. Jie driekiasi Korėjos pusiasalio rytiniu kraštu, besiliečiančiu su Japonų jūra (Rytų jūra). Hvangjongo kalnas (1268 m) vienas iš šiauriausių taškų, Pusano miestas piečiausias taškas. Kalnų grandinės ilgis ~600 km, vidutinis aukštis 1000 metrų.

Aukštesnės viršūnės – Kimgango kalnas – 1638 m, Seorako kalnas 1708 m, Odaės kalnas – 1563 m. rytiniai šlaitai statūs, vakarinis šlaitas nuolaidesnis. Svarbiausios upės Han upė ir Nakdongo upė abi prasideda šiame kalnyne.

Ekonomiškai Rytų Korėjos kalnai yra labai svarbūs – juose kasama geležis, anglis, volframas, klintis. Kalno šlaitai apaugę plačialapių ir spygliuočių miškais.
Didysis Vandenskyros kalnagūbris

**Didysis Vandenskyros kalnagūbris** (), kitaip žinomas kaip **Rytinės Aukštumos** – Australijos didžiausias ir svarbiausias kalnynas, besitęsiantis daugiau nei 3500 km nuo Kvynslendo šiaurės rytuose ir visa rytine pakrante pro Naująjį Pietų Velsą, Viktoriją, tada pasuka į vakarus susiliedamas su Grampiano kalnais vakarinėje Viktorijos dalyje.

## Istorija
Kalnagūbris buvo vietinų aborigenų (tokių kaip kulinų) namai. Vienas iš pirmųjų tyrinėtojų, kirtusių kalnus buvo Gregoris Blaxland'as, kiti buvo australų tyrinėtojai – Allanas Cunningham'as, Johnas Oxley, Hamilton'as Hume ir Charles Sturt'as

Nuo 1820 m. derlingiausi slėniai ištyrinėti, kai kurie apgyvendinti – Džipslando ir Riverinos regionai pietuose, Liverpulio lygumų ir Darlingo žemumų šiaurėje.

## Požymiai
Visi aukščiausi Australijos (kaip žemyno – salose yra aukštesnių kalnų) kalnai (Kosciuškos kalnas 2228 m) yra šioje grandinėje. Aukščiausia vietovė dar žinoma kaip Australijos Alpės.

Kalnyno centras „nusėtas“ daugybe aukštų viršūnių, apsuptų mažesniais kalnais, atšakom, kanijonais, tarpekliais ir lygumomis. Didžiausios lygumos – Aukštoji lyguma pietrytinėje Australijos dalyje, Centrinė aukštuma ir Bogongo Aukštoji lyguma Viktorijoje. Plokščiakalniai – Athertono plokščiakalnis, Šiaurinis plokčiakalnis, Kanberos vyno regionas ir Pietinis plokščiakalnis.

Žydrieji kalnai, Bundža kalnai, Liverpulio grandinė, Makpersono grandinė ir Munbi grandinė yra mažesnės kalnagūbrio atšakos.

Dėl kalnagūbrio amžiaus ir erozijos veikimo jo šlaitai nėra statūs.
Kvynslandas

**Kvynslandas** (, QLD) – valstija šiaurės rytų Australijoje. Pietuose ribojasi su Naujuoju Pietų Velsu, vakaruose – su Šiaurine teritorija, pietvakariuose – su Pietų Australija. Rytinė pakrantė skalaujama Koralų jūros, kurioje palei krantą driekiasi Didysis barjerinis rifas. Šiaurės vakaruose siekia Karpentarijos įlanką. Administracinis centras – Brisbenas.

Rytine valstijos dalimi driekiasi Didysis Vandenskyros kalnagūbris. Aukščiausia jo dalis pietuose. Šiaurės link kalnai palaipsniui mažėja. Pietinė Kvynslando dalis – Didysis Artezinis baseinas, pačiuose pietvakariuose pereinantis į Simpsono dykumą. Šiaurinė Kvynslando dalis yra Keip Jorko pusiasalyje, besibaigiančiame šiauriausiu Australijos Jorko kyšuliu. Centrinius Kvynslando rajonus užima dykynės ir savanos, pakrantėje – subekvatoriniai miškai. Valstijai priklauso Freizerio sala.

Didžiausi miestai:
* Brisbenas – 958,5 tūkst. gyv.
* Gold Koustas – 679,1
* Taunsvilis – 181,7
* Kernsas – 152,7
* Tuvumba – 119,1
* Makajus – 82,3

## Šaltiniai
Australijos Alpės

**Australijos Alpės** () – aukščiausia Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio dalis, taip pat aukščiausia Australijos žemyno vieta, išsidėsčiusi pietiniame Naujajame Pietų Velse ir rytinėje Viktorijos dalyje tarp 35° ir 37° pietų platumos. Alpėse beveik visos viršūnės viršija 2000 metrų ribą, o žiemos sezonu vienintelė vieta Australijoje pasidengianti sniegu. Aukščiausia Alpių viršunė yra Kosciuškos kalnas (2228 m).

Ilgis apie 450 km, plotis iki 150 km. Australijos Alpės susidariusios iš paleozojaus kvarcito, skalūno ir klinčių, suskaidytų granito intruzijomis. Gilūs upių tarpekliai, karstinės reljefo formos. 5–6 mėnesius per metus Australijos Alpes dengia sniegas.

Snieguotieji kalnai esantys Naujajame Pietų Velse yra Australijos Alpių dalis.

Iš Australijos Alpių prasidėda Murėjus ir keletas mažesnių upių.

## Ekologija
Iki 1500 m auga eukaliptų miškai, aukščiau – eukaliptų krūmai ir alpinės pievos.

Australijos Alpės yra svarbios apsirūpinimui vandeniu ir reakreacijai. Čia įsikūrę keletas nacionalinių parkų, kurios valdo Naujojo Pietų Velso, Viktorijos, Australijos Sostinės Teritorijos vyriausybės.

Alpės taip pat turi keletą slidinėjimo kurortų.

## Alpinės trobelės
Australijos Alpėse yra 120 aktyvių trobelių, prižiūrimų savanorių, jos išlikusios nuo galvijų piemenų ar tyrinėtojų.

## Šaltiniai
Džim Džimo krioklys

**Džim Džimo krioklys** () – krioklys Kakadu nacionaliniam parke, Šiaurinėje teritorijoje, Australijoje. Jo aukštis apie 200 metrų, krioklio vidutinis plotis 24 metrai.

## Šaltiniai
Tasmano jūra

**Tasmano jūra** () – pakraštinė jūra tarp Australijos ir Naujosios Zelandijos, skersai jos ilgis apie 2000 km. Tai pietvakarinė Ramiojo Vandenyno dalis. Jūra pavadinta garsaus olandų jūreivio Abelio Tasmano garbei, kuris pirmas ją pasiekė. Vėliau ši jūra apie 1770 m. tyrinėta anglų keliautojo Džeimso Kuko.

Tasmano jūros plotas apie 3336 tūkst. km². Gylis iki 6015 m. Vandens paviršiaus temperatūra vasarį svyruoja nuo 27&nbsp;°C šiaurėje iki 14-15&nbsp;°C pietuose, rugpjūtį šiaurėje temperatūra siekia 23&nbsp;°C, pietuose 9-11&nbsp;°C. Jūros druskingumas siekia 35,0-35,5‰. Potvynio aukštis iki 5,3 m.

Tasmano jūra, Tarptautinės hidrografinės organizacijos teigimu, apima vandenis esančius į rytus Naujosios Pietų Velso, Viktorijos ir Tasmanijos teritorijų. Šiaurinė Kvynslando valstija ribojasi su Koralų jūra, o riba tarp Naujojo Pietų Velso ir Kvynslando laikoma ir šių dviejų jūrų riba.

Svarbiausi uostai: Sidnėjus, Brisbenas, Niukaslas (Australija), Oklendas, Naujasis Plymutas (Naujoji Zelandija).

Tasmano jūroje yra keletas vidutinio dydžio salų nutolusių nuo Australijos ir Naujosios Zelandijos:
* Lordo Hau sala ir jos šalutinės salelės
* Beilo piramidė
* Norfolko sala esanti ant ribos su Koralų jūra.

Šios salos yra Australijos įtakos sferoje.
Šiaurės teritorija

**Šiaurės teritorija** (, NT) – federacinė Australijos teritorija šalies šiaurinėje dalyje. Pietuose ribojasi su Pietų Australija, rytuose – su Kvinslandu, vakaruose – su Vakarų Australija. Šiaurėje siekia Arafuros jūrą ir Karpentarijos įlanką, o pačiuose šiaurės vakaruose – Timoro jūros Juozapo Bonaparto įlanką. Administracinis centras – Darvinas.

Pietinėje teritorijos dalyje vyrauja dykumos (Simpsono, Gibsono) su iškilusiais kalnų masyvais (Makdonelio, Masgreivo kalnagūbriai) ir uolų regionais (Kata Tjuta, Uluru). Centrinėje dalyje būdinga lygi Barklio plynaukštė, o jūrų pakrantėje – žemumos, apaugusios drėgnaisiais miškais. Miškai saugomi Kakadu nacionaliniame parke. Pačioje Šiaurinės teritorijos šiaurėje – kalnuotas Arnhemo Žemės regionas. Upės daugiausiai trumpos, prisipildančios vandens tik po liūčių (krykai). Didžiausios: Finkas, Viktorija, Aligatorių upė.

## Didžiausi miestai
* Darvinas – 111,3 tūkst. gyv.
* Palmerstonas – 33,6
* Alis Springsas – 26,5

## Šaltiniai
Kritulių intercepcija

**Kritulių intercepcija** – atmosferos moksluose bei hidrologijoje naudojama sąvoka, reiškianti tą dalį kritulių, kurie nepasiekia grunto, o sulaikomi augalų lapų bei šakų.

Šis procesas vyksta medžių lapijoje ir miškų žemės paviršiuje susikaupusiose augalų liekanose (nukritusiuose lapuose, šakelėse, kamienų dalyse). Kadangi vėliau ši vandens dalis išgaruoja evapotranspiracijos procesuose, į nuotėkio baseinus ji nepatenka, išskyrus sniegą, kuris dažniausiai nukrenta nuo medžių dėl vėjo ar tirpdamas, arba gali būti pernešamas vėjo į kitą regioną. Spygliuočių intercepcija didesnė nei gaubtasėklių augalų. Spygliai sudaro didesnį paviršiaus plotą vandens lašams prikibti, be to, jie visžaliai (žaliuoja ištisus metus).

Kiekvieno miško intercepcijos apimtys priklauso nuo jo augalijos tipo, pavyzdžiui, paprastojo klevo arba mažalapės liepos, itercepcijos apimtys vidutinio klimato sąlygomis – maždaug 38 % bendro kritulių kiekio.

## Šaltiniai
Makdonelio kalnai

**Makdonelio kalnai**, arba **Makdonelio kalnagūbriai** () – kalnų grandinė centrinėje Australijoje, Šiaurės teritorijos pietinėje dalyje, ties Pietų atogrąža. Du beveik lygiagretūs pliki kalnagūbriai driekiasi apie 380 km iš rytų į vakarus abipus Alis Springso. Iškilę virš plokščiakalnio, esančio apie 600 m virš jūros lygio, didžiausias aukštis siekia 1531 m (Zilio kalnas, aukščiausias Šiaurės teritorijoje). Kalnus kerta Stiuarto plentas ir Adelaidės–Darvino geležinkelis.

Susidarę prekambrinėje plokštėje iš gneisų, migmatitų, kvarcitų, smiltainių. Pietuose ribojasi su Amadėjaus tektoniniu lūžiu. Kalnuose prasideda laikinos Finko, Todo ir Gausos (*Plenty*) upės, vietomis susiformavę vaizdingi tarpekliai su gausia augalija. Klimatas žemyninis, kritulių iškrinta apie 200 mm per metus. Vyrauja pusdykumės, šlaituose auga dygliuotos akacijos, upių slėniuose – eukaliptų giraitės, Finko ir jos intako Palmerio paupiais – reliktinių palmių *Livistona mariae* sąžalynai. Kalnų gamta saugoma Vakarų Makdonelio nacionaliniame parke.

Kalnus Pietų Australijos gubernatoriaus Ričardo Makdonelio garbei pavadino juos 1860 m. tyrinėjęs škotų keliautojas Džonas Makdualis Stiuartas. 1872 m. per juos nutiesta Adelaidės–Darvino telegrafo linija.

## Šaltiniai
Pietų Australija

**Pietų Australija** (, SA) – valstija pietinėje Australijos dalyje. Vakaruose ribojasi su Vakarų Australija, šiaurėje – su Šiaurine teritorija, šiaurės rytuose – su Kvinslandu, rytuose – su Naujuoju Pietų Velsu, pietryčiuose – su Viktorija. Pietinė valstijos dalis skalaujama Didžiosios Australijos įlankos. Administracinis centras – Adelaidė.

Valstijos šiaurinę dalį užima Eiro ežero įduba. Į šiaurę nuo jos prasideda Simpsono dykuma. Šiaurės vakarinėje Pietų Australijos dalyje vyrauja dykumos (Didžioji Viktorijos dykuma) su iškilusiais kalnų masyvais (Masgreivo kalnagūbris, aukštis iki 1435 m). Palei Didžiąją Australijos įlanką driekiasi plokščia, retai gyvenama Nalarboro lyguma. Pietvakariuose iškilęs nedidelis Flinderso kalnagūbris, ties Adelaide besileidžiantis į Murėjaus žemupio lygumas. Be Eiro ežero, valstijoje yra dar keletas nemažų ežerų: Gerdnerio ežeras, Torenso ežeras, Fromo ežeras. Pietų Australijai priklauso Kengūrų sala.

## Didžiausi miestai
* Adelaidė – 1124,3 tūkst. gyv.
* Maunt Gambyras – 29,6
* Vajala – 21,7
* Port Piris – 14,1
* Port Ogasta – 13,7
Didieji Burbiškiai

**Didieji Burbiškiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 1 km į pietus nuo Pavandenės, Varnių regioninio parko pakraštyje. Kaime stūkso piliakalnis – Moteraitis (218 m aukščio).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mingaila

**Mingaila** vadinama:

* LDK didikas Mykolas Mingaila;
* Viduramžiais vadintas kaimas, dabartinės Dieveniškės.
Mokas (reikšmės)

Žodis *mokas* gali reikšti:
* riedulius, senovės lietuvių apeiginius ir mitologinius akmenis:
** Akmuo Mokas – akmuo Šalčininkų rajone (į vakarus nuo Dieveniškių, Švedų miške);
** Akmenys Mokas ir Moko sūnus – rieduliai Ukmergės rajone;
** Akmenys Mukolas ir Mukoliukas – rieduliai Panevėžio rajone;
** Akmenys Mokas ir Mokiukas – rieduliai Utenos rajone;
** Moko akmuo – riedulys Jonavos rajone;
** Dieveniškių Mokas – akmuo Šalčininkų rajone (į šiaurės rytus nuo Dieveniškių, prie Šaltinių kaimo);
* Mokas – Armėnijos karalystės provincija prie Vano ežero.
Žaltynai

**Žaltynai** – kaimas Šakių rajono savivaldybės vakaruose, 1 km į pietryčius nuo Panovių, pasienyje su Rusija, Šešupės dešiniajame krante. Yra Panovių pagrindinė mokykla. Į šiaurę, už Novos upelio yra Panovių kaimas. Greta kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Diktarai

**Diktarai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybės pietryčiuose, 4 km į pietvakarius nuo Leliūnų, prie kelio . Aptiktas kapinynas, kuriame rasti V–VI a. (13 kapų) ir XIV–XVI a. kapai (88 kapai).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tabaras

**Tabaras** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Zarasų, prie sienos su Latvija. Pietuose ir vakaruose plyti miškas, kuriame yra I pasaulinio karo vokiečių karių kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Taboras

**Taboru** vadinama:

* čigonų gyvenvietė; – Vilniuje: Vilniaus taboras;

* kaimai:
** Ignalinos rajone;
** Ukmergės rajone;
** Zarasų rajone (Tabaras);
* miestas Čekijoje.
Dirmiškės

**Dirmiškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybės pietuose, 7 km į pietryčius nuo Miroslavo. Rytuose ir pietuose plyti Dirmiškių miškas, kuriame auga aukščiausia Lietuvoje eglė. Yra Dirmiškių piliakalnis (Strumpakalnis), aptiktas III–IV a. pilkapynas (Švedkapiai).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Švedkapiai

**Švedkapiais** vadinami kai kurie Lietuvos kapinynai ir pilkapynai:

* Alytaus rajone;
* Šilutės rajone;
* Ukmergės rajone;
* Kėdainių rajone.
Rėzeknės apskritis

**Rėzeknės apskritis** (, ) – buvęs administracinis vienetas Rusijos imperijos Vitebsko gubernijoje, vėliau – Latvijos Latgaloje.

## Istorija

Apskritis sudaryta 1773 m. Nuo 1802 m. priklausė Vitebsko gubernijai.

XX a. tarpukariu plotas buvo 4253,1 km². Apskrityje buvo 1 miestas ir 19 valsčių. Ji ribojosi su Abrenės apskritimi, Ludzos apskritimi, Maduonos apskritimi ir Daugpilio apskritimi ir kelis kilometrus su Rusija. Stambesnį miestai ir gyvenvietės: Rėzeknė, Varaklianai, Vilianai, Barkava, Malta, Atašienė, Bikava ir Sakstagalas.

## Suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo 18 valsčių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai
Aukštoji Freda

**Aukštoji Freda** – Kauno miesto dalis kairiajame Nemuno krante, į rytus nuo Aleksoto, aukštutinėje terasoje. Pagrindinė gatvė – Europos prospektas. Aukštojoje Fredoje yra Kauno botanikos sodas (įkurtas 1923 m.) su prieškariu statytų namų kvartalu, Aukštosios Fredos dvaro sodybos ir parko ansamblis, Kauno Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė (pastatyta 1891 m.), senosios Fredos kapinės, Kauno aviacijos gamykla „Helisota“, jos aerodromas ir rusų kariškių pastatyti daugiaaukščiai, Aleksoto stiklo fabrikas, naujų pastatų Fredos miestelis. Visa Freda įeina į Kauno tvirtovės centrinio įtvirtinimo zoną, čia išlikę to meto komendantūros pastatai, gyvenamieji ir ūkiniai pastatai.

## Istorija

Iki XVII a. 2-osios pusės vietovė priklausė LDK kancleriui K. Z. Pacui, kuris vėliau ją padovanojo italų architektui L. Fredui. Vėliau ji atiteko Godlevskiams, kurie čia XVIII a. pabaigoje pastatė Fredos dvaro rūmus ir užveisė parką. Po ATR padalijimo 1795 m. Fredos žemės atiteko Prūsijos karalystės žinion. 1880 m. įsteigtos senosios Fredos kapinės. XIX a. pabaigoje Freda minima kaip dvaras, kaimas ir palivarkas Marijampolės apskrities Fredos valsčiuje.

1888 m. carinė valdžia Kauno tvirtovės reikmėms įsigijo visą Aukštąją ir dalį Žemosios Fredos, bajorui S. Govronskiui kompensuojant pinigais. 1891 m. artilerijos kieme pastatyta Kauno šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvė. 1919 m. gegužę buvo įsteigtos Karo aviacijos dirbtuvės smulkiems lėktuvų ir jų variklių remontams atlikti, vėliau čia pradėti gaminti lietuviškos konstrukcijos lėktuvai. 1923 m. įkurtas Kauno botanikos sodas. 

1919 m. dėl nepriklausomybės kovų Lietuvoje pradėjo veikti ypatingieji valstybės apsaugos įstatymai, leidę karo komendantams asmenis, įtariamus valstybei pavojinga veikla, sulaikyti ar laikyti namų arešte. 1920 m. pabaigoje buvo sulaikyti ir į Aukštosios Fredos belaisvių internavimo punktą išgabenti įtartini asmenys. Vyriausybės sprendimu šis punktas buvo paverstas koncentracijos stovykla. 1921 m. pradžioje šioje koncentracijos stovykloje daugiausia laikyti lenkų karo belaisviai, Lietuvos komunistai, internuoti Rusijos piliečiai ir įvairūs įtartini asmenys. 1922 m. balandžio mėnesį, sumažėjus karo belaisvių, stovykloje liko kalėti 154 asmenys. Stovykloje daugiausiai kalėjo komunistai ir mažo masto nusikaltėliai. 1922 m. gruodžio mėnesį koncentracijos stovykla buvo perkelta į V Kauno fortą.

1925–1935 m. dvare veikė Fredos aukštesnioji sodininkystės ir daržininkystės mokykla, kurią baigė 199 mokiniai, 74 iš jų įgijo sodininkystės techniko kvalifikaciją.

1951 m. įkurta biblioteka. Apie 1970 m. Aukštojoje Fredoje įsteigta Kauno aviacijos gamykla (dabartinė „Helisota“), kuri buvo viena iš nedaugelio TSRS gamyklų, remontuojančių sraigtasparnius.

2003 m. pradėtas statyti naujų daugiabučių „Fredos miestelis“ (architektai Algimantas Kančas, Lina Kazakevičiūtė, Laimis Savickas, Marijus Preisas).

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* 
* 
* Iš Fredos istorijos 
* Fredos dvaras ir apylinkės: istorija ir nuotraukos
Deintrio nacionalinis parkas

**Deintrio nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija šiauriniame Kvinslande, Australijoje, 1502 km į šiaurės vakarus nuo Brisbeino ir 100 km į šiaurės vakarus nuo Kernso. Įkurtas 1988 metais, tais pačiais metais jis įtrauktas į pasaulio paveldo sąrašą (priklauso Drėgnųjų Kvinslando tropikų teritorijai). Parkas sudarytas iš dviejų sektorių, tarp kurių yra žemės ūkio rajonas ir miestai – Mosmanas ir Deintrio Vilidžas. *Tribulation* iškyšulys taip pat yra šiame parke.

Didžioji parko dalis – drėgnieji atogrąžų miškai. Spėjama, kad šie miškai egzistuoja jau daugiau kaip 110 milijonų metų, jei taip, tai bene seniausi drėgnieji atogrąžų miškai pasaulyje. Populiarusis Mosmano tarpeklis yra parko pietinėje dalyje.

Parke taip pat yra šokinėjančių akmenų paplūdimys.
Talsų apskritis

**Talsų apskritis** () – tarpukaryje buvęs administracinis vienetas Latvijos, Kuržemėje. Plotas 2175,1 km² . Iki 1925 m. apskritis buvo 3213,5 km² dydžio, bet apie trečdalis Talsų apskrities teritorijos buvo prijungta prie Tukumo apskrities. Apskritis turėjo 65 km ilgio jūros pakrantę. Talsų apskrityje buvo 4 miestai ir 18 valsčių. Ji ribojosi su Ventspilio apskritimi, Tukumo apskritimi ir Kuldygos apskritimi. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Talsai, Valdemarpilis, Sabilė, Kandava, Upesgryva, Mėrsragas ir Ruoja.

## Nuorodos
* Talsų apskr. Rusijos imperijoje
Australija (žemynas)

**Australija** – mažiausias pasaulio žemynas, esantis Pietų pusrutulyje. Australijos žemyne įsikūrusi vienintelė valstybė – Australijos Sandrauga.

## Apibūdinimas
Australija sudaro tik 5 procentus pasaulio sausumos ploto (149 450 000 km²), ir nors tai mažiausias žemyninis sausumos masyvas, Australija yra didžiausia pasaulyje sala.

Per pleistoceno ledynmetį jūros lygis buvo žemesnis nei dabar, todėl šios sausumos dalys sudarė vientisą sausumos plotą. Per paskutiniuosius 10 tūkst. metų, kylant jūros lygiui ir žemumas užliejus vandeniui, sausuma pasidalijo į kelias dalis. Šis darinys neretai vadinamas Sahulu, Australinėja, Meganezija. Todėl Australijos žemynu geologiškai dažnai laikoma ne tik Australija, bet ir gretimos salos - Tasmanija, Naujoji Gvinėja, Seramas, Timoras ir kitos dar mažesnės salos, esančios ant to paties kontinentinio šelfo, kurių bendras plotas 8 560 000 km² su 39 mln. gyventojų (2019). 

Naujoji Zelandija nėra ant to paties šelfo, tad nepriklauso Australijos žemynui, ir priskiriama prie Okeanijos.

## Geografija
Australiją iš šiaurės supa Timoro ir Arafuros jūros, iš rytų – Koralų ir Tasmano jūros, iš pietų ir vakarų – Indijos vandenynas. Palei šiaurės rytinę pakrantę driekiasi Didysis barjerinis rifas. Žemyno rytinėje dalyje iškilęs Didysis Vandenskyros kalnagūbris, kurio aukščiausia vieta yra Kosciuškos kalnas (2230 m). Net 2/3 Australijos užima pusdykumės ir dykumos (Didžioji Viktorijos dykuma, Didžioji Smėlio dykuma, Simpsono dykuma ir kt.).

Žemynas driekiasi apie 3138 km iš šiaurės į pietus ir apie 3983 km iš vakarų į rytus.

## Geologija
Dauguma uolienų, sudarančių Australijos žemyno reljefo pagrindą, susiformavo prekambro ir paleozojaus erose maždaug prieš 4,6 mlrd. - 252 mln. metų, tačiau ir visų kitų žemynų uolienų branduolių amžius yra maždaug vienodas.

## Žmonės
Mažiausiai prieš 60 000 metų prieš tai, kai Europos tyrinėtojai išplaukė į Dydžiojo vandenyno pietinę dalį, iš Azijos į Australiją atvyko pirmieji aborigenai, o prieš 20 000 metų jie jau buvo išplitę po visą žemyną, įskaitant ir Tasmanijos salą. Kai 1788 m. Didžiosios Britanijos karališkojo laivyno kapitonas Artūras Filipas (*Arthur Phillip*) su pirmuoju laivynu atvyko į Botanikos įlanką, tuo metu žemyne galėjo gyventi nuo 250 000 iki 500 000 aborigenų, nors kitais paskaičiavimais manoma jų buvo gerokai daugiau.

Pagal žmonių skaičių, didžiausias Australijos miestas Sidnėjus, kuriame 2021 m. birželyje gyveno 5,259 mln. žmonių.

## Taip pat skaitykite
* Zelandija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* britannica.com / Is Australia an Island?; By John M. Cunningham | Encyclopædia Britannica
* vle.lt / Australija | *[[Visuotinė lietuvių enciklopedija]]*
Tukumo apskritis

**Tukumo apskritis** () – tarpukaryje buvęs administracinis vienetas Latvijos Žiemgaloje. Plotas 2544 km². Apskrityje buvo 1 miestas ir 25 valsčiai. Ji ribojosi su Talsų apskritimi, Jelgavos apskritimi, Rygos apskritimi ir Kuldygos apskritimi. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Tukumas, Jaunpilis, Smardė ir Vanė.
Vilija Aleknaitė-Abramikienė

**Vilija Aleknaitė-Abramikienė** (g. 1957 m. gegužės 4 d. Tauragėje) – muzikė, Lietuvos politinė veikėja.

## Biografija

Mokyklą lankyti pradėjo Naujojoje Akmenėje, vėliau su tėvais persikėlė į Gargždus, nuo 1968 m. gyvena Vilniuje.

1975 m. baigė M. K. Čiurlionio vidurinę meno mokyklą, 1980 m. su pagyrimu baigė Lietuvos konservatoriją ir dirbo joje koncertmeistere, Bendrojo fortepijono katedros dėstytoja, gilino žinias neakivaizdinėje aspirantūroje. Mykolo Romerio universiteto magistrantūroje studijuoja teisę ir valdymą.

Paauglystės metais nuolatinė muzikinių televizijos laidų vaikams ir jaunimui dalyvė, vėliau pati rengė ir vedė TV laidas, publikavo straipsnius Lietuvos periodinėje ir mokslinėje spaudoje. 1990–1992 m. savaitraščio „Šiaurės Atėnai“ bendradarbė, radijo „Laisvoji Europa“ politikos korespondentė.

1992–2000 m., 2004–2016 m. ir nuo 2019 m. Seimo narė. 2001–2004 m. Tautinių mažumų ir išeivijos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Rytų Lietuvos programos poskyrio vedėja. 2016–2019 m. Seimo nario Lauryno Kasčiūno padejėja.

Nuo 1988 m. birželio 3 d. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio narė. 1991 m. sausio mėnesį, po sovietų kariuomenės agresijos prieš Lietuvos Respubliką, kartu su grupe intelektualų įsteigė Piliečių chartiją, tapo šios organizacijos tarybos nare, nuo 1992 m. kovo mėnesio Piliečių chartijos atstovė Sąjūdžio Seimo taryboje. 1993 m. viena iš Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) steigėjų, šios partijos Tarybos narė, Moterų konservatorių bendruomenės pirmininkė.

Vilniaus moterų klubo „Zonta“, remiančio lietuviškas mokyklas Pietryčių Lietuvoje, narė – steigėja, tarptautinės federacijos „Už gyvybę“ narė, Katalikų tėvų asociacijos valdybos narė.

Ištekėjusi. Vyras Kęstutis, architektas; Sūnūs Vytautas, teisininkas, Mykolo Romerio universiteto teisės magistras; Žygimantas, Vilniaus Jėzuitų gimnazijos moksleivis.

## Nuorodos
* Tinklalapis Seime
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

## Išnašos
Cheminė medžiaga

**Cheminė medžiaga** – chemijoje vadinama bet kokia medžiaga, turinti tik jai būdingą cheminę sudėtį, natūralus arba pagamintas cheminis elementas ar jų junginys. Lietuvių kalboje terminas „cheminė medžiaga“ dažnai naudojama vien turint omeny chemikalus. Ta pačia prasme kaip cheminė medžiaga, naudojamas pavadinimas „medžiaga“.

Cheminių medžiagų pavyzdžiai: vanduo, druska, cukrus, deguonis, gyvsidabris.

Dauguma cheminių medžiagų turi tris agregatines būsenas: kietą, skystą ir dujinę, ir pereina iš vienos būsenos į kitą, atitinkamai kintant temperatūrai ar slėgiui.

Skiriamos dvi pagrindinės cheminių medžiagų grupės – cheminiai elementai ir cheminiai junginiai. Cheminiai elementai yra medžiagos, kurios negali būti suskaidomos arba transformuojamos įprastais cheminiais procesais. Cheminiai junginiai – medžiagos, sudarytos iš kelių ar daugiau cheminių elementų, susietų tarpusavyje cheminiais ryšiais.

Cheminių medžiagų nereikėtų painioti su mišiniais, kuriuos sudaro kelios ar daugiau sumaišytų cheminių medžiagų. Tačiau dažnai medžiagos egzistuoja mišiniuose, pvz., dirvožemis, sviestas, mediena.
Džarvio įlankos teritorija

**Džarvio įlankos teritorija** () – Australijos Sandraugos teritorija. Yra šalies pietryčiuose. 1915 m. sandraugos vyriausybės nupirkta iš Naujojo Pietų Velso, kad sostinė Kanbera turėtų priėjimą prie jūros. Iki 1989 m. tai buvo Australijos sostinės teritorijos dalis, tačiau vėliaus atskirta ir valdoma Teritorijų ministerijos. Džarvio įlankos teritorija tebenaudojama kaip Kanberos uostas.

Teritorijoje yra dvi gyvenvietės: Džarvis Bėjus ir Vrek Bėjus. Iš viso Džarvio įlankos teritorijoje gyvena 611 gyventojų (2001 m.): tai daugiausia Australijos Karališkojo Laivyno personalas ir Australijos aborigenai.

Teritorijoje įkurtas Booderee nacionalinis parkas.
Valkos apskritis

**Valkos apskritis** () – tarpukaryje buvęs administracinis vienetas Latvijos Vidžemėje. Plotas 4782 km². Apskrityje buvo 3 miestai, 3 miesteliai ir 40 valsčių. Ji ribojosi su Abrenės apskritimi, Maduonos apskritimi, Cėsių apskritimi ir Valmieros apskritimi bei su Estija. 1925 m. po administracinių pertvarkų dalį Valkos apskrities įtraukė į naujai suformuotą Maduonos apskritį. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Valka, Smiltenė, Alūksnė, Apė, Strenčiai ir Lejasciemas.
Rygos apskritis

**Rygos apskritis** () – tarpukario Latvijos administracinis vienetas Vidžemėje. Plotas 6463,8 km² (neskaitant Rygos miesto). Ji ribojosi su Valmieros, Cėsių, Maduonos, Vidžemėje, Tukumo, Jelgavos, Bauskės ir Jekabpilio ir Daugpilio apskritimi. Apskrityje 1927 m. buvo 3 miestai, 4 miesteliai ir 58 valsčiai. Stambesnimiestai ir gyvenvietės: Ryga], Jūrmala, Sigulda, Uogrė, Pliavinios, Lielvardė, Kegumas, Balduonė, Saulkrastai, Uolainė, Salaspilis, Ikškilė, Vangažiai, Aizkrauklė, Lygatnė ir Baluožiai. Po 1925 m. administracinio padalijimo pakeitimų Rygos apskritis buvo didžiausia pagal plotą Latvijoje.
Valmieros apskritis

**Valmieros apskritis** () – tarpukaryje buvęs administracinis vienetas Latvijoje. Plotas 4624,2 km². Ji ribojosi su Valkos apskritimi, Cėsių apskritimi ir Rygos apskritimi bei su Estija. 1925 m. nuo Valmieros apskrities buvo atskirtas Straupės kraštas ir prijungtas prie Cėsių apskrities. Apskrityje 1927 m. buvo 4 miestai ir 2 miesteliai, keli miesteliai be savivaldos ir 52 valsčiai. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Valmiera, Rūjiena, Matyšiai, Naukšėnai, Mazsalaca, Staicelė, Aluoja, Ainažiai, Salacgryva ir Limbažiai.
Audronius Ažubalis

**Audronius Ažubalis** (g. 1958 m. sausio 17 d. Vilniuje) – žurnalistas, Lietuvos politinis veikėjas, buvęs LR užsienio reikalų ministras.

## Biografija

1976 m. baigė Vilniaus A. Vienuolio vidurinę mokyklą, įstojo į Vilniaus valstybinio universiteto (VVU) Istorijos fakultetą studijuoti žurnalistikos, bet už ryšius su Lietuvos Helsinkio grupės nariais 1977 m. pašalintas. 1977–1979 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1982 m. buvo leista tęsti žurnalistikos studijas VVU neakivaizdiniu būdu, žurnalisto diplomą gavo 1989 m. 1990 m. studijavo politiką ir ekonomiką *World Press* instituto Makalesterio koledže (St. Paulas, JAV).

1979–1988 m. Lietuvos valstybinio leidyklų, poligrafijos ir knygų prekybos komiteto, Lietuvos mokslinio metodinio kultūros centro, Lietuvos valstybinio televizijos ir radijo komiteto, Lietuvos respublikinės kino filmų nuomojimo kontoros darbuotojas. 1989–1990 m. – Lietuvos Sąjūdžio savaitraščio „Atgimimas“ korespondentas. 1990–1992 m. – Aukščiausiosios Tarybos–Atkuriamojo Seimo Pirmininko atstovas spaudai.

1993 m. įkūrė pirmąją Lietuvoje ryšių su visuomene kompaniją „Multum creditum“ ir jai vadovavo iki 1996 m. lapkričio mėn.

1996–2000 m. ir nuo 2004 m. Seimo narys. 2001–2004 m. viešosios įstaigos „Vertimo, dokumentacijos ir informacijos centras“ prie Vyriausybės kanceliarijos generalinis direktorius.

nuo 2010 m. iki 2012 m. spalio LR URM ministras. LR Prezidentė Dalia Grybauskaitė, atsižvelgdama į ministro pirmininko Andriaus Kubiliaus teikimą, Audronių Ažubalį užsienio reikalų ministru paskyrė 2010 m. sausio 29 dienos dekretu (2010 m. sausio 26 d. Prezidentė iš pareigų atleido atsistatydinimo prašymą įteikusį ministrą Vygaudą Ušacką; LR URM vadovės pareigas laikinai ėjo Rasa Juknevičienė).

Nuo 1998 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

## Apdovanojimai

1998–2000 m. Lietuvos ir Didžiosios Britanijos asociacijos „British chamber of Commerce“ prezidentas. Nuo 2001 m. Nacionalinės žurnalų leidėjų asociacijos prezidentas. 1999 m. apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu, 2003 m. – Lietuvos Respublikos pakvietimo į NATO atminimo ženklu, 2007 m. – Ukrainos 3-iojo laipsnio ordinu „Už nuopelnus“.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos

|-
Ventspilio apskritis

**Ventspilio apskritis** () – tarpukaryje buvęs administracinis vienetas Latvijos Kuržemėje. Plotas 3238,4 km². Apskrityje buvo 2 miestai ir 14 valsčių. Ji ribojosi su Aizputės apskitimi, Talsų apskritimi ir Kuldygos apskritimi. Apskritis turėjo 157 km ilgio jūros pakrantę. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Ventspilis, Piltenė, Ėduolė, Kolka, Dundaga, Mazirbė ir Ugalė.
Latvijos saugomos teritorijos

Latvijoje yra 4 nacionaliniai parkai, 4 rezervatai ir 1 biosferos rezervatas.

## Nacionaliniai parkai

Latvijoje yra keturi nacionaliniai parkai. Jie užima apie 3,2 % Latvijos teritorijos. Seniausias, bet mažiausias (163 km²) nacionalinis parkas Latvijos teritorijoje yra Slyterės nacionalinis parkas. Jis buvo įkurtas 1921 m., kaip gamtos rezervatas. Antras (596 km²) pagal dydį ir naujausias (įkurtas 2007 m.) Latvijoje esantis Raznos nacionalinis parkas. Trečias pagal dydį yra Kemerių nacionalinis parkas (406 km²), įsteigtas 1997 m. Didžiausias Latvijos nacionalinis parkas yra Gaujos nacionalinis parkas. Jis užima apie 917 km² plotą ir buvo įsteigtas 1973 m. Latvijos narystės Tarybų Sąjungoje metu.

## Draustiniai

Latvijoje yra 4 rezervatai. Jie užima apie 0,4 % Latvijos teritorijos. Taip pat yra 1 biosferos rezervatas. Pastarasis užima 6 % Latvijos ploto.

## Gamtos parkai
Latvija turi 42 gamtos parkus, iš kurių lankomiausi yra Dauguvos kilpų, Tėrvetės ir Engurės ežero gamtos parkai.

## Šaltiniai
Ryan Gosling

**Rajanas Tomas Goslingas** (, g. 1980 m. lapkričio 12 d.) – kanadiečių kino aktorius. Jis yra pelnęs įvairių apdovanojimų, įskaitant „Auksinio gaublio“ apdovanojimą, dvi „Oskaro“, BAFTA ir „Grammy“ nominacijas.

## Biografija
R. Goslingas gimė 1980 m. lapkričio 12 d. Šv. Juozapo ligoninėje – Londone, Ontarijuje. Pradėjo šou karjerą dainuodamas kartu su savo seserimi Mandi, vietinio pobūdžio talentų konkursuose. Vaikystėje Goslingas privertė savo motiną rimtai sunerimti ir pradėti juo labiau rūpintis, po to kai mokykloje pradėjo įsivelti į muštynes. Pirmą kartą profesionaliai vaidino šeštajame ir septintajame „Peliuko Mikio klubo“ sezonuose. Jis buvo išrinktas dalyvauti šioje laidoje iš tūkstančių norinčių. 1993 m. daugumą laiko praleido šalia Britney Spears, Christina Aguilera, JC Chasez, Justin Timberlake, su kuriais jis gyveno, kol filmavosi laidoje.

## Karjera
Goslingas niekada neturėjo profesionalių aktorystės pamokų. Jis tapo labiau žinomas po tokių vaidmenų televizijos serialuose, kaip: „Jaunasis Heraklis“ ir „Breaker High“. Pirmąjį pagrindinį vaidmenį jis atliko filme „Fanatikas“, už kurį sulaukė kritikų pripažinimo. Filmas laimėjo Sandanso kino festivalio didįjį žiuri prizą.

2004 m. plačiau išgarsėjo suvaidinęs romantiniame filme „Užrašų knygelė“. Nuo 2005 m. iki 2007 m. buvo užmezgęs romantiškus santykius su filmo aktore Rachel McAdams. Už vaidmenį 2006 m. filme „Pusė Nelsono“ Goslingas buvo nominuotas „Oskarui“ kaip geriausias aktorius.

2011 m. Goslingas suvaidino kriminaliniame veiksmo filme „Važiuok“, kuris sulaukė plataus kritikų pripažinimo ir buvo laikomas vienu geriausių metų filmų. Filmas buvo sėkmingas ir visame pasaulyje uždirbo 81 milijoną JAV dolerių, o jo gamybos biudžetas siekė 15 milijonų JAV dolerių.

2013–2014 m. vaidino įvairiuose filmuose, kurie kritikų buvo vertinami nevienareikšmiškai.

2015 m. Goslingas suvaidino obligacijų pardavėją filme „Didžioji skola“, kuris 88-ojoje „Oskarų“ teikimo ceremonijoje buvo nominuotas geriausio filmo kategorijoje. 2016 m. laimėjo „Auksinio gaublio“ apdovanojimą už geriausią komedijos/miuziklo aktorių ir gavo antrąją „Oskaro“ nominaciją geriausio aktoriaus kategorijoje už vaidmenį filme „Kalifornijos svajos“.

2023 m. jis kartu su Margot Robbie vaidino Greta Gerwig komedijoje „Barbė“. Už vaidmenį buvo nominuotas „Auksiniam gaubliui" ir Kino kritikų pasirinkimo apdovanojimui.

## Filmografija

### Filmai

### Televizija

## Laimėjimai ir nominacijos

### [[Oskaras|„Oskarų“ apdovanojimai]]

### [[Britų akademijos apdovanojimas|BAFTA kino apdovanojimai]]

### [[Auksinis gaublys|„Auksinio gaublio“ apdovanojimai]]

### [[Ekrano aktorių gildijos apdovanojimas|Ekrano aktorių gildijos apdovanojimai]]

## Išnašos
Kemerių nacionalinis parkas

**Kemerių nacionalinis parkas** – trečias pagal dydį Latvijos nacionalinis parkas, įkurtas 1997 m. Parkas yra Žiemgaloje ir dalis Vidžemės teritorijoje – Jūrmalos teritorijos vakarinėje dalyje, Jelgavos savivaldybės Valgundės valsčiuje, Marupės savivaldybės Salos valsčiuje ir Tukumo savivaldybės Džūkstės, Engurės, Lapmežciemo, Slampės ir Smardės valsčiuose. Kemerių nacionalinis parkas užima 40 692 ha sausumos ploto bei 2100 ha teritorijos Rygos įlankoje.

1957 m. buvo įkurtas Kemerių rezervatas, kuris po poros metų nustojo egzistuoti. Vėliau šioje teritorijoje buvo įvairūs draustiniai, kol 1997 m. buvo įkurtas nacionalinis parkas. Parko teritorijoje svarbus yra mineralinių vandenų ir gydomojo purvo formavimosi procesas, jame pasitaiko tokių nuosėdinių uolienų, kaip gipsas, dolomitas, dolomitinis mergelis. Kemerių nacionalinio parko teritorijoje yra lagūnos tipo ežerai Dūnieris, Kanieris, Sluokos ežeras ir Valgumo ežeras. Iš pelkių didžiausios yra Kemerių raistas ir Raganų pelkė.

Kemerių raiste įrengti du lentiniai pažintiniai takai (1,7 km ir 3,7 km ilgio).

## Nuorodos
* Kemerių nacionalinis parkas 

## Šaltiniai
Mercury Cougar

**Mercury Cougar** buvo automobilis, kurį gamino Mercury. Iš pradžių automobilis buvo gaminamas Ford Mustang, vėliau Ford Thunderbird, o paskutinė versija Ford Contour pagrindu. Cougar visais metais buvo svarbi Mercury įvaizdžio dalis.
Raznos nacionalinis parkas

**Raznos nacionalinis parkas** (iki 2007 m. *Raznos gamtos parkas*) – antras pagal dydį iš keturių Latvijos nacionalinių parkų. Parkas yra Latgaloje, Rėzeknės savivaldybėje, dalis – Kraslavos ir Ludzos savivaldybėse. Parkas užima 59 615 ha dydžio teritoriją, yra Raznos ežero apylinkėse, Latgalos aukštumos centrinėje dalyje.

## Nuorodos
* Raznos nacionalinis parkas
Toreso sąsiauris

**Toreso sąsiauris** () – sąsiauris tarp Australijos (Jorko kyšulio) ir Naujosios Gvinėjos. Jungia Ramiojo vandenyno Koralų jūrą ir Indijos vandenyno Arafuros jūrą. Ilgis 74 km. Plotis 150-240 km, gylis farvateryje 7,4 m. Sąsiauryje daug salų, uolų, rifų, apsunkinančių laivybą.

Sąsiauris atrastas portugalų jūrininko Luis Vaez de Torres 1605 m., keliavusio iš Peru. Sąsiauris pavadintas keliautojo garbei.

## Taip pat skaitykite

* Toreso sąsiaurio salų gyventojai
Bornas: sunaikinta tapatybė

**Bornas: sunaikinta tapatybė** () – 2002 m. amerikiečių trileris apie CŽV agentą. Jame pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Matt Damon.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Matt Damon – Jason Bourne
* Franka Potente – Marie Helena Kreutz
* Chris Cooper – Alexander Conklin
* Clive Owen – Profesorius
* Brian Cox – Ward Abbott
* Adewale Akinnuoye-Agbaje – Nykwana Wombosi
* Gabriel Mann – Danny Zorn
* Walton Goggins – Tyrėjas
* Josh Hamilton – Tyrėjas
* Julia Stiles – Nicky
* Orso Maria Guerrini – Giancarlo
* Tim Dutton – Eamon
* Denis Braccini – Picot
* Nicky Naude – Castel
* David Selburg – Maršalas

Filmas pasakoja apie super agentą, kurio tikslas žudyti taikinius. Tačiau vienas agentas patiria amneziją ir supranta, kad tai, ką darė, buvo neteisinga.
Slyterės nacionalinis parkas

**Slyterės nacionalinis parkas** – mažiausias iš keturių Latvijos nacionalinių parkų, įkurtas 1999 m. Slyterės gamtos rezervato pagrindu. Slyterės nacionalinis parkas yra Talsų savivaldybės šiaurėje, Dundagos ir Kolkos valsčių teritorijoje. Parkas užima 16 360 ha sausumos ploto, taip pat 10 130 ha Baltijos jūros ploto. Parko žymiausia vieta – Šlyterės Mėlynieji kalnai.

Per parko teritoriją kerta Baltijos paukščių migracijos kelias, todėl tai viena geriausių vietų paukščiams stebėti Latvijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Slyterės nacionalinis parkas