open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paviršinė struktūra

**Paviršinė struktūra** – iš karto pastebima sakinio forma. „Struktūra“ čia paprastai reiškia atskiras sakinio dalis rodantį išsidėstymą ir jų tarpusavio ryšius. „Paviršinė struktūra“ – generatyvinės gramatikos terminas, apibūdinantis žodžių ir sakinio elementų seką, kuri fonetiškai realizuojama tariant. Paviršinė struktūra priešinama su gilumine struktūra, priklausančia abstrankčiajam lygmeniui, kuris prieinamas tik per teorinę analizę, sistemiškai aiškinančią paviršinio lygmens pokyčius. Klasikinis pavyzdys yra veikiamosios ir neveikiamosios rūšies skirtumas: jos pasižymi skirtingomis paviršinėmis formomis, o jų giluminė struktūra atspindi bendrus bruožus, matomus iš jų reikšmių panašumo.

Iš esmės galima sakyti, kad iki 10-ojo dešimtmečio vidurio terminas „paviršinė struktūra“ generatyvinėje gramatikoje reiškė kalbinės išraiškos sintaksinį darinį. Šį terminą generatyvinės transformacinės gramatikos kontekste 6-ojo dešimtmečio pabaigoje įvedė Noamas Chomskis. Terminas reiškia gerai sudaryto sakinio struktūras, kurios gali būti išvestos iš giluminės struktūros, t. y. iš abstrakčių sintaksinių bazinių komponentų ir jiems galiojančių transformavimo taisyklių.

## Nuo giluminės prie paviršinės struktūros
Pagrindinė generatyvinės transformacinės gramatikos idėja ta, kad sakinio reprezentantai skaidomi į sudedamąsias dalis (sakinio dalis, žodžių junginius, žodžius, skiemenis) ir generuojami remiantis bendrosiomis taisyklėmis. Vadinamosios sudedamųjų dalių analizės ir sudarymo taisyklių taikymas veda prie hierarchinės  – giluminės – struktūros. Pirmojo lygio sukūrimas vadinamas bazine generacija.

Viena giluminė struktūra gali būti išreikšta skirtingomis paviršinėmis struktūromis. Pavyzdžiui, tas pats veiksmas gali būti išreikštas tiek veikiamąja, tiek neveikiamąja rūšimi. A. Šulcas pateikia pavyzdį: *Direktorius priėmė sprendimą* ir *Sprendimas buvo priimtas direktoriaus*. K. Polianskis savo ruožtu sugretina du iš esmės to paties turinio sakinius: *Visi piktinasi jo elgesiu* ir *Visi piktinasi tuo, kaip jis elgiasi*.

Priklausomai nuo kalbos ir teorinio konteksto, giluminei struktūrai gali būti taikomos tolesnės metataisyklės, vadinamosios transformacijos. Dažniausiai pakeičiama hierarchinė arba linijinė sudedamųjų dalių seka, pašalinami atskiri elementai ir pridedami nauji (pavyzdžiui, jungtukai, galūnės). Galutinis šių taisyklių taikymo produktas vadinamas paviršine struktūra, kelias nuo giluminės iki paviršinės struktūros vadinamas vedyba.

Pabrėžtina, kad paviršinės struktūros sudarymas generatyvinės gramatikos prasme nėra pragmatiško, kasdienio kalbos kūrimo iliustracija, o veikiau idealizuotas abstrakčių sakinio komponentų hierarchinės tvarkos atvaizdavimas. N. Chomskio modelis „lingvistiniuose karuose“ sukėlė ginčų ir keletą kartų buvo keičiamas.

## Išnašos
Šiliniškių kraštovaizdžio draustinis

**Šiliniškių kraštovaizdžio draustinis** – saugoma gamtos teritorija rytų Lietuvoje, Ignalinos ir Utenos rajonuose, Aukštaitijos nacionalinio parko vakarinėje dalyje, tarp Kirdeikių, Ginučių ir Antalksnės. Apima Pakasą, Ūkoją, Alksną, Asalnykštį, Almają, Linkmeną, Asėką ir mažesnius ežerus bei jų apylinkes; iš visų pusių supa Salų kultūrinį draustinį. Saugomas vienas raiškiausių Lietuvoje ežeringų dubaklonių kompleksų, tarpežerinis Šiliniškių gūbrys – siaura tarp dviejų ežerų virtinių įsiterpusi stačiašlaičių kalvų keterų grandinė, Ginučių ąžuolynas, kitos gamtinės ir archeologinės vertybės.

Viena lankomiausių nacionalinio parko dalių. Draustinyje stūkso valstybės saugomas gamtos paminklas Ladakalnis, Ginučių, Papiliakalnės, Puziniškio piliakalniai, auga Puziniškio ąžuolas, trykšta Palmajės šaltinis, stovi Šiliniškių apžvalgos bokštas. Į draustinio teritoriją patenka Šiliniškių, Palmajės, Gineitiškio, Paukojės, Papiliakalnės, Kimbariškės, Salų (dalis) ir Puziniškio kaimai, Kirdeikių bažnyčia.

Teritorija saugoma nuo 1960 m., įkūrus Ignalinos kraštovaizdžio draustinį. 1974 m. jo pagrindu įkurtas Lietuvos TSR nacionalinis parkas (dabar Aukštaitijos nacionalinis parkas), jame nustatytos draustinių zonos. Šilininkų miške galiojo geomorfologinio draustinio režimas. Dabartinis draustinis įteisintas 1994 m. 2012 m. baigta tvarkyti Ladakalnio ir Papiliakalnės piliakalnio aplinka – atnaujintos arba naujai įrengtos automobilių stovėjimo aikštelės, įrengti nauji takai ir laiptai, atlikti kraštovaizdžio kirtimai. 2021 m. įrengtas 16 km ilgio Šiliniškių gūbrio pažintinis takas, jungiantis Ladakalnį su Bitininkystės muziejumi.

## Šaltiniai
Federalizmas

**Federalizmas** – politinis judėjimas, kuriuo siekiama organizuoti valstybę į federaciją, t. y., valstybės valdymo formą, kai bendras valdymo lygmuo (centrinė arba federalinė vyriausybė) derinamas su regioniniu valdymo vienetų (pvz., provincijų, valstijų, kantonų, teritorijų ir kt.) lygmeniu, o valdymo įgaliojimai paskirstomi tarp šių dviejų valdymo lygmenų. Judėjimas stengiasi suvienyti valstybes į federaciją arba unitarinę valstybę paversti federacine valstybe.

Kalvinistų politinis filosofas Johanas Altuzijus ir Monteskjė laikomi šiuolaikinio federalizmo tėvais. Altuzijus 1603 m. pirmą kartą aprašė šios politinės filosofijos pagrindus veikale *Politica Methodice Digesta, Atque Exemplis Sacris et Profanis Illustrata*. 1748 m. Monteskjė savo traktate „Teisės dvasia“ pastebėjo įvairių federalistinio valdymo pavyzdžių: korporacijų visuomenėse, kaimus jungiančiuose poliuose ir pačiuose miestuose, sudarančiuose konfederacijas. Naujaisiais laikais federalizmą pirmoji įdiegė Senosios Šveicarijos konfederacijos valstybių sąjunga. Federalizmą taikė Abiejų Tautų Respublika nuo pat Liublino unijos.

Federalizmas skiriasi nuo konfederalizmo, kur centrinė valdžia yra pavaldi regioninėms valstijoms ar kitiems teritoriniams vienetams ir pasižymi regioniniu valdymo galių atskyrimu. Federalizmas taip pat skiriasi nuo unitarinės valstybės, kai regioninis lygmuo yra pavaldus centrinei (federalinei) valdžiai, net ir perdavus įgaliojimus, ir pasižymi regioniniu valdymo galių atskyrimu (pvz., Jungtinėje Karalystėje). 

Federalizmą moderniaisiais laikais taiko šios valstybės: Argentina, Australija, Austrija, Belgija, Bosnija ir Hercegovina, Brazilija, Kanada, Etiopija, Indija, Irakas, JAV, Jungtiniai Arabų Emyratai, Malaizija, Meksika, Mikronezija, Nepalas, Nigerija, Pakistanas, Pietų Sudanas, Rusija, Somalis, Sudanas, Šveicarija, Venesuela ir Vokietija.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
*
Duburys

**Duburys** – uždaras, paprastai pailgas paviršiaus pažemėjimas; neigiamų reljefo formų tipas. Būna tektoninės, ledyninės, vulkaninės (pvz., kalderos), karstinės, erozinės, defliacinės ir kt. kilmės. Gali būti plokščiadugnis, įgaubtas ir kitokios formos.

Nemaža dalis dubumomis įvardijamų didelių vandenyno ir jūros dugno pažemėjimų taip pat priskiriama duburiams.

## Išnašos
Tuskulėnų šv. Teresės koplyčia

**Tuskulėnų šv. Teresės koplyčia** (dar vadinama *koplytėle*) – koplyčia, stovinti Vilniaus mieste, Žirmūnuose, buvusiame Tuskulėnų dvare. Tituluota Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės vardu.

Priklauso Tuskulėnų dvaro sodybos ir SSRS okupacinio režimo aukų memorialo kompleksui. 2019 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą.
 
1930–1931 m. Tuskulėnų dvaro teritorijoje šalia Baltojo dvarelio Franciškas Valickis pastatydino Šv. Teresės koplyčią, skirtą savo tėvų atminimui. Gavus arkivyskupo Romualdo Jalbžykovskio leidimą, 1931 m. rugsėjo 17 d. ji oficialiai pašventinta ir iškilmingai atidaryta. Į altorių buvo įmūrytas dokumentas su įrašu: „1930 07 28, pirmadienį, pradėta statyti Šv. Teresės koplyčia. Brangiausiųjų tėvų Jano, Danieliaus sūnaus, ir Helenos, Vincento iš Chrozonovickių, Valickių atminimui.“ Šių žmonių palaikai ilsisi Saulės kapinėse Antakalnyje.

Šv. Teresės koplyčią aptarnavo Šv. Rapolo bažnyčios kunigas. Savininko valia, pamaldos buvo rengiamos ne tik šeimai. Sekmadieniais į jas rinkdavosi ir netoliese gyvenantys parapijiečiai. Prie koplyčios pagrindinių durų buvo pastatyti du akmenys su senųjų runų ženklais.

## Architektūra

Koplyčios projektą sukūrė inžinierius Franciškas Valickis. Statybų konsultantas ir interjero autorius buvo vilnietis skulptorius Petras Hermanovičius (1881–1939). Pastatas klasikinio stiliaus, darnių proporcijų ir kompaktiško tūrio, išskirtinis savo konstrukcija – pastatytas iš monolitinio gelžbetonio su puošybos elementais. Trišlaitis stogas dengtas keraminėmis čerpėmis, virš jo iškyla nedidelė varpinė su paauksuotu tuščiaviduriu, lakštinės skardos kryžiumi. Stogas iš priekio paremtas dviem masyviomis, į viršų siaurėjančiomis kolonomis. Įstatytos metalinės ažūrinės durys.

2005-2008 m. koplyčia restauruota pagal architektės Astos Meškauskienės projektą. Viduje įrengtas betoninis altorius. Ant šoninių sienų įtaisytos dvi architektūrinės-skulptūrinės kompozicijos su sparnuotomis angelų galvutėmis. Kadaise virš altoriaus kabojo dailininko Marijono Kulešo aliejumi tapytas apvalus šv. Teresės paveikslas, kabėjo gražus šešiabriaunis šviestuvas.

## Šaltiniai
Generatyvinė gramatika

**Generatyvinė gramatika** ( 'kuriantis, gaminantis') – gramatinę kalbos sandarą kaip taisyklių visumą modeliuojanti gramatikos teorija. Vadovaujantis šiomis taisyklėmis iš kalbėtojo įsisąmonintų bazinių (giluminių) struktūrų generuojama visa gramatinių konstrukcijų (paviršinių struktūrų) įvairovė. Taisyklės reikalingos tam, kad per matematinę logiką būtų formalizuotas žmogui įgimtas gebėjimas kurti, suprasti ir vartoti kalbos struktūras.

Generatyvinė gramatika atsirado XX a. viduryje, jos autorius – JAV kalbininkas N. Chomskis. Jis skyrė šiuos gramatinės sandaros komponentus: bazinę (giluminę) struktūrą (aiškinamą semantiškai ir siejamą su leksikonu), transformacijų mechanizmą, leidžiantį bazinės struktūros pagrindu sudaryti sakinių gramatines formas, ir fonologines taisykles, įgalinančias gramatines formas paversti konkrečiais kurios nors kalbos sakiniais.

XX a. pabaigoje standartinė generatyvinės gramatikos teorija buvo labai pakeista: bazinės struktūros vaidmuo buvo išplėstas siaurinant transformacijų mechanizmą, semantinius principus imta taikyti ne tik bazinei, bet ir paviršinei struktūrai. Sudaryti nauji generatyvinės gramatikos modeliai – valdymo ir siejimo, taip pat minimalistinė teorija. Generatyvinė gramatika davė pradžią generatyvinei semantikai, šios šalininkai (Dž. Leikofas, Dž. R. Rosas, Dž. D. Makoulis) stengiasi gramatines struktūras išvesti iš semantinio (reikšmės) lygmens. Generatyvinė gramatika paskatino ir daugelį kitų dabartinių gramatikos mokyklų atsiradimą. Lietuvių kalbai generatyvinės gramatikos principus taikė M. Kenstovičius, L. Valeika ir kiti kalbininkai.

## Išnašos
Kalamiano salos

**Kalamiano salos** () – salų grupė Filipinų vakaruose, tarp Mindoro (šiaurės rytuose) ir Palavano (pietvakariuose) salų. Sudaro Busuangos, Kuliono, Korono salos bei ~95 smulkios salos, salelės ir uolos. Plotas – 1753 km².

Didžiosios salos ganėtinai kalnuotos ir tankiai apgyvendintos. Verčiamasi smulkiąja žemdirbyste, žvejyba. Korono sala gardėja kregždžių lizdų rankiojimu. Turizmas (povandeninis nardymas, Kalavito saloje yra parkas-safaris).

2010 m. Kalamiano salose gyveno >83 tūkst. gyventojų. Salos priklauso Mimaropos regiono Palavano provincijai. Pagrindinė gyvenvietė – Koronas (Busuangoje, priešais Korono salą).


Calamian_Islands,_PH,_Sentnel-2.jpg|Palydovinė nuotrauka
View_on_the_half_way_to_Kayangan_Lake_-_panoramio.jpg|Korono sala
Cambaya Beach, Busuanga.jpg|Busuangos salos pakrantė
Coron, Palawan 2.jpg|Korono salos krantai


## Šaltiniai
Kulionas

**Kulionas** () – sala vakarų Filipinuose, Kalamiano salų grupėje į šiaurės rytus nuo Palavano. Plotas – 389 km².

Salos kranto linija labai raižyta, aplink gausu mažų salelių. Paviršius kalvotas, iškyla iki 468 m (Oltaloro kalnas salos pietuose).

Verčiamasi ryžių, kokospalmių auginimu. 1906 m. Kulione įsteigta raupsuotųjų kolonija.

2020 m. saloje gyveno ~23 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Kulionas. Sala patenka į Mimaropos regiono Palavano provinciją.


Municipality of Culion outlook from local hillside.jpg|Kuliono miestelis
Culion fishing village.jpg|Žvejų kaimas
La Imaculada Concepcion Church in Culion, Palawan.jpg|Švč. Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
Culion_Island,_PH,_Sentinel-2.jpg|Palydovinė salos nuotrauka


## Šaltiniai
Balabakas

**Balabakas** () – sala pačiuose Filipinų vakaruose (toliausiai į vakarus nutolusi vieta) 30 km į pietvakarius nuo pietinio Palavano salos galo, ~60 km į šiaurę nuo Borneo salos (skiria Balabako sąsiauris). Plotas – 318,8 km².

Paviršius kalnuotas, iškyla iki 569 m. Šiaurės vakarinė pakrantė pelkėta. Iš vakarų salą juosia koralų rifai. Balabakas garsėja čia randamomis retomis moliusko *[[Conus gloriamaris]]* („jūrų šlovės“) kriauklėmis.

2010 m. saloje gyveno 35 tūkst. gyventojų. Gyvena daugiausia musulmonai molbogai. Jie nedidelėmis motorinėmis valtimis pasiekia Sabaho valstijos pakrantes. Verčiamasi kokospalmių auginimu. Pagrindinė gyvenvietė – Balabakas. Sala patenka į Mimaropos regiono Palavano provinciją.


File:Balabac Island, PH, Sentinel-2.jpg|Palydovinė salos nuotrauka
Cabo Melville Lighthouse 1892.JPG|Melvilio kyšulio švyturys
Balabac.jpg|Salos ir apylinkių žemėlapis


## Šaltiniai
Kabadi

**Kabadi** () – iš Pietų Azijos kilęs tradicinis komandinis sportas. Ypač populiarus Indijoje, Pakistane, Bangladeše, Irane ir kitose kaimyninėse šalyse. Kabadi šaknys siekia senovės laikus, kai žaidimas buvo naudojamas kaip fizinio pasirengimo forma kariams.

## Taisyklės
Kabadi yra komandinė sporto šaka, kurioje dvi komandos paeiliui siunčia savo atstovą į priešininkų pusę. Atstovas turi paliesti kuo daugiau varžovų ir grįžti į savo pusę, kol nesibaigė jo laikas.

Žaidimas vyksta stačiakampėje aikštėje, kuri yra padalyta į dvi dalis. Kiekvienoje komandoje žaidžia septyni pagrindiniai žaidėjai, o likusieji yra atsarginiai. Kai atstovas kerta centrinę liniją ir įsiveržia į priešininkų teritoriją, jis turi nuolat kartoti žodį „kabadi“ be pertraukos, kad įrodytų, jog jis nekvėpuoja įkvėpdamas oro. Jei jis sustoja arba įkvepia, jis praranda savo ėjimą ir tašką gauna varžovų komanda.

Kabadi reikalauja ne tik fizinės jėgos ir ištvermės, bet ir strategijos. Žaidėjai turi numatyti priešininkų veiksmus, koordinuoti savo judesius ir bendradarbiauti komandoje, kad sėkmingai gintųsi ir atakuotų.

## Istorija
Senovėje kabadi buvo naudojamas kaip pratybos kariams, siekiant pagerinti jų judrumą, greitį ir strateginį mąstymą.

Modernus kabadi pradėjo formuotis XX a. pradžioje, kai Indijoje buvo sukurtos standartizuotos taisyklės. 1950-aisiais kabadi tapo oficialia Indijos sporto šaka, o 1990 m. jis buvo įtrauktas į Azijos žaidynes.

Lietuvoje kabadi dar nėra plačiai žinomas, tačiau pastaraisiais metais sporto entuziastai pradėjo domėtis šiuo žaidimu ir organizuoti pirmuosius renginius. Pirmieji kabadi žaidimo pristatymai įvyko per tarptautinius sporto festivalius ir kultūrinius renginius, kuriuose dalyvavo Pietų Azijos bendruomenės atstovai, gyvenantys Lietuvoje.

## Paplitimas
Nuo 1990 m. kabadi yra oficialus sportas Azijos žaidynėse. Be to, egzistuoja profesionalios lygos, tokios kaip Indijos *Pro Kabaddi League*, kurioje dalyvauja aukščiausio lygio žaidėjai iš viso pasaulio. Šis turnyras pritraukia milijonus žiūrovų ir yra transliuojamas per įvairias televizijos ir internetines platformas.

Europoje kabadi taip pat pradeda populiarėti, ypač Jungtinėje Karalystėje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Vengrijoje ir Lenkijoje. 2025 m. Jungtinė Kralystė tapo pirmąja Europos valstybe, kurioje vyko 2025 m. pasaulio kabadi taurė.

## Šaltiniai
Leliūnų šventoriaus koplyčia

**Leliūnų šventoriaus koplyčia** – koplyčia, esanti Leliūnų miestelyje, Utenos rajone. Ji stovi Leliūnų šv. Juozapo bažnyčios šventoriaus tolimajame kampe, bažnyčiai iš kairės, į pietus nuo jos apsidės. Iškilių statinių architektūra panašios stilistikos. 

Dabartinę Leliūnų mūrinę bažnyčią suprojektavo inž. Nikolajus Andrejevas (pagal kitą versiją Pakalnių dvaro savininkas Antanas Kulieša). 1905 m. ji pastatyta. Bažnyčios, koplyčios ir iš senos medinės bažnyčios liekanų pastatyto svirno salės darbams vadovavo kunigas Antanas Masaitis. Šventoriuje iškilo 8 X 6 m dydžio, 5,5 m aukščio raudonų plytų mūro koplyčia. Šventoriaus dalis aplink koplyčią aptverta geležinių strypų tvorele su plytų mūro stulpais ant aukšto akmenų pamato. Po statiniu įrengtas rūsys.

Šventoriaus koplyčia ilgą laiką buvo naudojama kaip ūkinis pastatas, o nuo 2021 m. tapo edukacijoms ir parodoms naujai pritaikyta vieta. 1921 m. birželio 26 d. įvyko pirmoji Leliūnų koplyčios istorijoje surengta paroda. Mintis atverti koplyčią edukacijoms kilo Leliūnų parapijos aktyvistams. Sutvarkyta rūsio dalis, vertingos senienos perneštos į Parapijos namų ekspoziciją. Sumanymui įgyvendinti buvo renkamos aukotojų lėšos, dalį remonto darbų atliko Utenos RPMC apdailininkų kurso mokiniai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Leliūnų šv. Juozapo parapija *paneveziovyskupija.lt*
* Leliūnų koplyčia *utenainfo.lt*
Ryhan Stewart

**Rajanas Stjūartas** (, g. 2000 m. vasario 15 d.) – Singapūro futbolininkas, gynėjas. Turi dvigubą Singapūro ir Velso pilietybę. Atstovavo Singapūro nacionalinei rinktinei.

## Biografija
Kitados priklausė Warriors, Home United, Tampines Rovers jaunimo komandoms. Karjerą pradėjo Singapūre. 2018 m. priklausė Tampines Rovers. 2019 m. persikėlė į Warriors. 2020–2022 m. atstovavo Young Lions. 

2022–2023 m. rungtyniavo Chiangmai (Tailandas). 2023–2024 m. žaidė BG Pathum United klube (Tailandas).

2024 m. rugsėjo mėn. prisijungė prie Albirex Niigata Singapore. 2025 m. vasario 9 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį Singapore Premier League rungtynėse prieš Geylang International. Varžovai pirmavo (1-0), o Ryhan Stewart išlygino rezultatą. Susitikimas baigėsi lygiosiomis (1-1).

2025 m. kovo mėn. persikėlė į Lietuvą. 2025 m. kovo 22 d. tapo žinoma, kad atstovaus „Riterių“ klubui. 2025 m. balandžio 5 d. oficialiai debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Panevėžys. Futbolininkas susitikimą pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo 65 min. vietoje Andriaus Kaulinio. Riteriai palaužė panevėžiečius rezultatu 3-1.

2025 m. birželio 19 d. pelnė savo pirmąjį įvartį A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai. Pačioje antrojo kėlinio pradžioje (48 min.) pelnytas įvartis lėmė Vilniaus „Riterių“ pergalę prieš šiauliečius minimaliu skirtumu 1-0.

2025 m. birželio 22 d. tapo žinoma, kad futbolininkas paliko „Riterių“ klubą ir karjerą tęs „Kanchanaburi Power“ (Tailandas). 2025 m. rugsėjo 15 d. debiutavo Thai League 1 rungtynėse prieš Ratchaburi. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje ir žaidė iki finalinio švilpuko. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 1–1.

## Statistika

## Pasiekimai

## Rinktinė
2022 m. birželio 14 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje rungtynėse prieš Mianmarą. Singapūras nugalėjo varžovus rezultatu 6-2.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* 
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Romblonas

**Romblonas** () – sala Filipinuose, Visajų salyne, Sibujano jūroje, tarp San Bernardino sąsiaurio rytuose ir Verdės salos sąsiaurio vakaruose. Plotas – 83 km².

Sala gana žema (aukščiausia vieta 444 m, Lagtingo kalnas) ir derlinga. Auginami pluoštiniai bananai, ryžiai, kokospalmės, skaldomas marmuras.

2020 m. Romblono saloje gyveno ~40 tūkst. gyventojų. Sala kartu su aplinkinėmis salomis (Sibujanu, Tablasu, Bantonu, Simara, Konsepsjonu ir kt.) sudaro Romblono provinciją Mimaropos regione. Salos šiaurės vakaruose, prie užutėkio įsikūręs Romblono miestas – svarbus regioninis uostas.


Romblon Island from air (Romblon; 04-22-2024).jpg|Palydovinė salos nuotrauka
St. Joseph Cathedral 16.JPG|Šv. Juozapo katedra Romblono mieste 
Romblon island 040col.jpg|Salos reginys


## Šaltiniai
Marindukė

**Marindukė** () – sala Filipinuose, Sibujano jūroje, juosiama Lusono iš šiaurės ir rytų; į vakarus nuo Marindukės yra Mindoras, į pietus – Romblono salos. Plotas – apie 950 km².

Sala ovali, daugiausia kalvota. Aukštis iki 1167 m (Malindigo ugnikalnis salos pietuose). Yra karstinių urvų. Klimatas atogrąžų musoninis, per metus vidutiniškai iškrenta virš 2000 mm kritulių.

2020 m. Marindukėje gyveno beveik 240 tūkst. gyventojų. Saloje vartojama tagalų kalba. Verčiamasi kokospalmių, ryžių auginimu, gyvulininkyste (galvijų), žvejyba, kasamos geležies, vario rūdos. Pagrindinis miestas – Boakas. Kitos didesnės gyvenvietės – Santa Krusas, Buenavista, Gasanas, Torichosas. Kasmet per Didžiąją savaitę vyksta spalvinga morionų šventė.

Marindukės sala su keliomis gretimomis salelėmis (Santa Krusu, Manivaja, Mompongu, Gasparu, Melčioru, Baltasaru) sudaro Marindukės provinciją Mimaropos regione.


Marinduque 2.JPG|Salos aerofotonuotrauka
Morionan in Naujan (2).jpg|Morionų šventės dalyviai
Malindigsun2.jpg|Malindigo ugnikalnis tolumoje
Ancestral Houses in Mogpog, Marinduque.jpg|Mogpogo architektūra


## Šaltiniai
Tubatahos rifų gamtinis parkas

**Tubatahos rifų gamtinis parkas** (, ) – saugoma gamtos teritorija vakarų Filipinuose, Sulu jūros viduryje, apima pietinį ir šiaurinį Tubatahos rifus bei Džesės Bizlei rifą, esančius 130 km į pietvakarius nuo Kagajansiljo salos, 150 km į pietryčius nuo Palavano. Įsteigtas 1988 m. kaip jūrinis nacionalinis parkas, 1993 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, 1999 m. – į Ramsaro konvencijos saugomų šlapynių sąrašą, 2006 m. praplėstas ir paskelbtas gamtiniu parku.

Teritorijoje saugoma žmogaus mažai paveikta koralų rifų ekosistema, pasižyminti didele biologine įvairove. Čia rastos 359 koralų rūšys (80 % visų Filipinų koralų rūšių), ~600 žuvų rūšių, 7 jūržolių rūšys, 13 ryklių, 2 jūrinių vėžlių rūšys. Rifai užima centrinę vietą vadinamajame „koraliniame trikampyje“, apimančiame Pietryčių Azijos ir Melanezijos salas. Čia rastos retos koralų rūšys *Acropora abrolhosensis* ir *Acropora aculeus*, kurios yra svarbios buveinės kitoms jūrinės gyvūnijos rūšims. Gyvena gausi rifinių ryklių populiacija, retos banguotosios lūpažuvės (*Cheilinus undulatus*), didieji gruperiai (*Epinephelus lanceolatus*). Rifo salelėse peri endeminis juodųjų nodžių porūšis *A. m. worcesteri*, retos Kalėdų salos fregatos (*Fregata andrewsi*), veisiasi bisos. Greta rifų, saugoma teritorija apima ir atviros jūros plotus, siekiančius 760 m gylį.

Objektui pavojų kelia neteisėtas kriauklių rinkimas, invazinės rūšys.


Mama Ranger.jpg|Sargybinio postas
Coral reef in Tubbataha Natural Park.jpg|Koralų rifai
Anous stolidus by Gregg Yan 01.jpg|Juodieji nodžiai
Tubbataha Shark.jpg|Rifinis ryklys
Battery of Barracuda taken in Tubbataha.png|Barakudų pulkas


## Šaltiniai
Racing United FC

:: Nemaišyti su kitais klubais, naudojančiais žymenis Racing arba United.

**Racing United Football Club**, o trumpiau vadinamas **Racing United** – Jamaikos futbolo klubas, įsikūręs Portmore.

## Istorija

2023–2024 m. sezone žaidė JFF Championship (II apkopa). Pateko į finalinį etapą, pusfinalyje nugalėjo Reno futbolininkus bendru dviejų rungtynių rezultatu 2-1, o 2024 m. birželio 23 d. finalo rungtynėse rezultatu 1-2 nusileido Chapelton Maroons. Abu finalininkai pateko į stipriausią šalies futbolo divizioną.

## Pasiekimai
;  **[[Jamaica Premier League]]**
*  **Čempionai (0)**: 

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja geltona mėlyna apranga.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Jamaikos nacionalinei rinktinei
*  
*  

## Treneriai
*  Byjeon Thomas;

## Išnašos

## Nuorodos
* ****
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Neapmokestinamas pajamų dydis

**Neapmokestinamasis pajamų dydis**, kuris trumpinamas kaip NPD – tai suma, kuria darbo užmokestis nėra apmokestinamas gyventojų pajamų mokesčiu (GPM). Šis dydis priklauso nuo darbo užmokesčio dydžio bei asmens neįgalumo lygio (jei tokio esama).

## Lietuvoje
Neapmokestinamasis pajamų dydis (toliau – NPD) taikomas tik su darbo santykiais arba jų esmę atitinkančiais santykiais susijusioms pajamoms.

**NPD, taikomi 2025 m.**

# Gyventojams, kurių su darbo santykiais ar jų esmę atitinkančiais santykiais susijusios pajamos (toliau – su darbo santykiais susijusios pajamos) per mėnesį neviršija minimaliosios mėnesinės algos (toliau – MMA)*,* galiojusios 2025 m. mokestinio laikotarpio sausio 1 dieną, vieno dydžio (1 038 Eur), taikomas mėnesio NPD – **747** Eur.
# Gyventojams, kurių su darbo santykiais susijusios pajamos per mėnesį yra didesnės nei 1 MMA, tačiau neviršija 2 387,27 Eur sumos, taikytinas mėnesio NPD apskaičiuojamas pagal formulę:

**Mėnesio NPD** = 747 – 0,49 × (gyventojo mėnesio su darbo santykiais susijusios pajamos –1 038 Eur (MMA, galiojančios 2025-01-01, 1 dydis)).

# Gyventojams, kurių su darbo santykiais susijusios pajamos per mėnesį yra didesnės nei 2 387,29 Eur suma, taikytinas mėnesio NPD apskaičiuojamas pagal formulę:

**Mėnesio NPD** = 400 – 0,18 × (gyventojo mėnesio su darbo santykiais susijusios pajamos – 642 Eur).

# Gyventojams, kuriems nustatytas 0–25 procentų dalyvumo lygis (iki 2023 m. gruodžio 31 d. nustatytas 0–25 procentų darbingumo lygis ar didelių specialiųjų poreikių lygis) arba asmenims, kuriems teisės aktų nustatyta tvarka yra nustatytas sunkus neįgalumo lygis, taikomas mėnesio NPD – **1 127** Eur.
# Gyventojams, kuriems nustatytas 30–55 procentų dalyvumo lygis (iki 2023 m. gruodžio 31 d. nustatytas 30–55 procentų darbingumo lygis arba vidutinių ar nedidelių specialiųjų poreikių lygis), arba asmenims, kuriems teisės aktų nustatyta tvarka yra nustatytas vidutinis ar lengvas neįgalumo lygis, taikomas mėnesio NPD – **1057** Eur.
# Metinis **8 964 Eur** NPD taikomas gyventojams, kurių metinės pajamos (GMP) neviršija 12 MMA (12 456 Eur) sumos.
# Gyventojams, kurių metinės pajamos (GMP) yra didesnės nei 12 MMA (12 456Eur), bet neviršija 28 647,48 Eur sumos, metinis NPD apskaičiuojamas pagal formulę:

**Metinis NPD** = 8 964 – 0,49× (GMP – 12 456 Eur (12 MMA dydžių)).

# Gyventojams, kurių metinės pajamos yra didesnės nei 28 647,48 Eur, metinis NPD apskaičiuojamas pagal formulę:

**Metinis NPD** = 4 800 – 0,18 × (GMP – 7 704 Eur (12 x 642)).
Kaan Kairinen

**Kanas Kairinenas** (*Kaan Kairinen*; g. 1998 m. gruodžio 22 d.) – Suomijos futbolininkas, saugas. Atstovavo šalies jaunimo ir nacionalinei rinktinėms.

## Karjera
Nuo 2014 m. žaidė Inter Turku klube (Suomija). 2014 m. spalio 25 d. debiutavo Veikkausliiga rungtynėse prieš FF Jaro. Namuose žaidusi „Inter“ komanda minimaliu rezultatu 0-1 nusileido varžovams.

Nuo 2016 m. priklausė FC Midtjylland (Danija), tačiau nuomos pagrindais buvo skolinamas kitiems klubams. 2017 m. buvo perleistas Skive IK (Danija), 2018 m. – Turku „Inter“ (Suomija), 2019 m. – Helsinkio HJK (Suomija). 2020 m. – Lillestrøm (Norvegija).

2021 m. tapo pilnateisiu Lillestrøm klubo nariu. Pasirašyta ketverių metų trukmės sutartis.

2022 m. gruodžio 20 d. paskelbta, kad futbolininkas persikėlė į Prahos „Sparta“ (Čekija).

## Rinktinės
Kitados buvo kviečiamas į Suomijos U-17, U-19 ir U-21 jaunimo rinktines. 

2019 m. sausio 18 d. debiutavo Suomijos nacionalinėje komandoje draugiškose rungtynėse prieš Švediją. Suomiai nugalėjo varžovus minimaliu rezultatu 1-0.

2025 m. kovo 25 d. pelnė savo pirmąjį įvartį rungtynėse prieš Lietuvą, kuomet susitikimas baigėsi lygiosiomis 2-2. Po Kairineno tikslaus smūgio suomiai išsiveržė į priekį (1-0). Po Joel Pohjanpalo realizuoto 11 metrų baudinio suomiai pirmavo (2-0), tačiau nesugebėjo išlaikyti turėtos persvaros.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Rochasas

**Rochasas** () – miestas vidurio Filipinuose, Vakarų Visajuose, Panajaus salos šiaurėje, prie Džintatolo sąsiaurio ir Panajaus upės žiočių; Kapiso provincijos centras. Prekybos (išvežama kopra, žuvų konservai) ir žvejybos uostas. Geležinkelis ir plentas į Iloilą, yra oro uostas. Maisto (žuvų konservų, krevečių, cukraus, ryžių) pramonė, suvenyrų gamyba. Turizmas. Rochaso apylinkėse auginami ryžiai, kokospalmės, bananai, cukranendrės, kanapės, tabakas, veisiami naminiai paukščiai.

Veikia Kapiso universitetas (nuo 1981 m.), Šv. Pijaus X kunigų seminarija (įkurta 1957 m.), prekybos ir verslo, nacionalinė, slaugos aukštosios mokyklos. Vyksta kasmetinis padėkos miesto globėjai festivalis *Sinadya Sa Halaran*. Yra Švč. Nekaltojo Prasidėjimo katedra.

Pagrindinė mieste vartojama kalba – kapisnonų. Taip pat vartojamos hilgainonų, anglų, tagalų kalbos.

## Istorija
1569 m. ispanai Panajaus upės žiotyse įsteigė koloniją. Gyvenvietė vadinta Kapisu (). XVIII a. vid. miestas išaugo, dažnai kentėjo nuo morų antpuolių. 1950 m. Kapisas pervadintas į Rochasą prezidento Manuelio Rochaso garbei.

2013 m. Rochasą nuniokojo taifūnas „Haijanas“.

## Šaltiniai
Didžiosios Lenkijos sukilimas

Lenkijos istorijoje 5 sukilimai vadinami **Didžiosios Lenkijos sukilimu**: 
* Didžiosios Lenkijos sukilimas (1794) – 1794 m. Kosciuškos sukilimo dalis.
* Didžiosios Lenkijos sukilimas (1806) – 1806 m. Ketvirtosios koalicijos karo dalis.
* Didžiosios Lenkijos sukilimas (1846) – planuotas sukilimas 1846 m.
* Didžiosios Lenkijos sukilimas (1848) – sukilimas, prasidėjęs per Tautų pavasarį.
* Didžiosios Lenkijos sukilimas (1918–1919) – 1918–1919 m. kovos už Lenkijos nepriklausomybę.
Šv. Juozapo mokykla

**Šv. Juozapo mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Jeruzalės g. 21, vykdanti ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 302627435. Steigėjai: Šv. Juozapo šeimų asociacija ir Eucharistinio Jėzaus seserų kongregacija. Mokykla priklauso Lietuvos katalikiškojo ugdymo asociacijai. Ugdymas yra mokamas. 

Skyriai:

* Jeruzalės skyrius: Vilnius, Jeruzalės g. 21. 
* Pašilaičių skyrius (nuo 2019 m.): Vilnius, Medeinos g. 14.

## Ugdymo planavimas

Mokyklos veikla grindžiama katalikiškojo ugdymo sistemos samprata. Ugdymo planai (pagal amžiaus ir klasių grupes):
* Ikimokyklinis (2-5 m.), priešmokyklinis (5-6 m.), pradinis (1-4 kl.), pagrindinis (5-IIG kl.), vidurinis (IIIG-IVG kl.)
* Ugdymas karjerai
* Neformalusis ugdymas
* Įtraukusis ugdymas
* Socialinė veikla

## Istorija

Šv. Juozapo mokykla savo veiklą pradėjo 2011 m. rugsėjo 1 d. Tą dieną į mokyklą atėjo 16 pirmos klasės mokinių. Nuo 2019 m. rugsėjo 1 d. teikiamas ikimokyklinis
ir priešmokyklinis ugdymas.

2023 m. rugsėjo 1 d. mokykloje mokėsi 570 ugdytinių nuo 2 metų amžiaus iki I abiturientų laidos, tame skaičiuje mokėsi 63 gimnazistai. Mokykloje dirbo 113 darbuotojų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Joel Pohjanpalo

**Joelis Pohjanpalo** (*Joel Pohjanpalo*; g. 1994 m. rugsėjo 13 d.) – Suomijos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo šalies jaunimo ir nacionalinei rinktinėms.

## Karjera
Profesionalą karjerą pradėjo 2010 m. Klubi 04 (Suomija). Nuo 2011 m. priklausė HJK (Suomija). Nuomos pagrindais buvo perleistas VfR Aalen (Vokietija), o vėliau - Fortuna Düsseldorf (Vokietija).

2016 m. persikėlė į Lėverkuzeno „Bayer“ (Vokietija). 2020 m. nuomos pagrindais buvo perleistas Hamburger SV (Vokietija). Vėliau skolintas 1. FC Union Berlin (Vokietija). O 2021–2022 m. perleistas Rizės „Çaykur“ (Turkija).

2022 m. rugpjūčio 19 d. pasirašė trejų metų trukmės sutartį su Venezia (Italija). Pasirašyta trejų metų trukmės sutartis.

2025 m. vasario 3 d. persikėlė į Palermo klubą (Italija). Sutartis turėtų galioti iki 2029 m. birželio mėnesio. 2025 m. vasario 16 d. pelnė pirmąjį savo įvartį Serie B rungtynėse prieš Mantova. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 2-2. 2025 m. balandžio 6 d. pelnė net tris įvarčius Serie B rungtynėse prieš Sassuolo ir svariai prisidėjo prie Palermo klubo pergalės rezultatu 5-3.

## Rinktinės
Kitados buvo kviečiamas į Suomijos U-15, U-16, U-17, U-19 ir U-21 jaunimo rinktines.

2012 m. lapkričio 14 d. debiutavo Suomijos nacionalinėje komandoje rungtynėse prieš Kiprą. Suomiai sutriuškino varžovus rezultatu 3-0.

2014 m. gegužės 29 d. žaidė Baltijos taurės turnyro pusfinalio rungtynėse prieš Lietuvą. Lietuviai nugalėjo suomius minimaliu rezultatu 1-0 ir pateko į finalą.

2025 m. kovo 25 d. pelnė savo pirmąjį įvartį rungtynėse prieš Lietuvą, kuomet susitikimas baigėsi lygiosiomis 2-2. Po Kaan Kairinen įvarčio ir Joelio Pohjanpalo realizuoto 11 metrų baudinio suomiai pirmavo (2-0), tačiau nesugebėjo išlaikyti turėtos persvaros.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Karksi mūšis

**Karksi mūšis** ( arba *slaget vid Karkus*, ) – 1600 m. spalio 29 d. įvykęs Abiejų Tautų Respublikos ir Švedijos karalystės karinių pajėgų susidūrimas, vienas 1600-1629 m. ATR-Švedijos karo mūšių

Mūšyje Vendeno vaivados Jurgeno Farensbacho vadovaujamos 1200 karių pajėgos, sudarytos iš samdinių totorių ir bendros ATR kariuomenės, sumušė 1500 karių dydžio švedų pajėgas, kurioms vadovavo Švedijos karaliaus Karolio IX sūnus Karlas Karlsonas Gyllenhielmas.

## Priešistorė
Spalio 17 d. užėmęs Pernu švedų karalius Karolis IX nusprendė pulti ATR kontroliuotą Viljandžio pilį. Dalis Abiejų Tautų Respublikos pajėgų haidukų dalinių prisijungė prie Švedijos pajėgų. Operacijos planas pirmu etapu numatė užimti pakeliui buvusią Karksi pilį. Ji priklausė Vendeno vaivadai Jurgiui Farensbachui (). Pilies puolimui Karolis IX skyrė apie 1500 karių pajėgas, kurioms vadovavo jo nesantuokinis sūnus Karlas Gyllenhielmas (). Šios pajėgos judėjo kaip pagrindinių švedų pajėgų avangardas. Švedų planas buvo naktį pasiekti pilį naudojantis į nelaisvę paimtu Farensbacho pasiuntiniu ir apgaulės būdu tamsoje įsiveržti į įtvirtinimus. Taip švedai būtų užsitikrinę saugų kelia į Viljandį. Tačiau pasiuntiniui pavyko pabėgti iš švedų nelaisvės ir Karksi įgulai pranešti apie švedų ketinimus.

## Mūšio eiga
Spalio 28 d. Švedijos kariuomenė pasiekė Karksi pilį. Nepavykus užklupti gynėjų nepasirengusių Karlas Gyllenhielmas pareikalavo, kad pilies komendantas Vilhelmas Dükeriltas pasiduotų. Gyllenhielmas teigė, kad pagrindinė Švedijos kariuomenė, vadovaujama karaliaus Karolio IX, seka iš jam paskos. Komendantas Dukeriltas pasiduoti atsisakė. Pilyje buvusios Farensbacho vadovaujamos pajėgos atrėmė šturmo mėginimą, po ko Gyllenhielmas pasirengė apsiausčiai ir Karksi dvare įkūrė savo stovyklą.

Spalio 29 dienos rytą Farensbacho vadovaujamos apie 1,2 tūkst. raitelių ATR pajėgos surengė netikėtą puolimą prieš Švedijos stovyklą. Užklupti netikėtai švedai nesugebėjo išsirikiuoti į kovinę rikiuotę, patyrė didelių nuostolių (lenkiškuose šaltiniuose nurodoma 750 žuvusių, t. y. pusė visų pajėgų) ir buvo priversti trauktis. Švedai nebuvo visiškai sumušti ir atsitraukė iki pagrindinių Karolio IX pajėgų.

## Literatūra

* Herbst, S. Wojna inflancka 1600–1602 / Stanisław Herbst. – Zabrze: Wydaw. Inforteditions, 2006. – 253 p. – p. 45—47. – ISBN 83-89943-14-X
* Hendrik Sepp "Rootsi-Poola sõda Liivimaal 1600. a. ja 1601. a. alul. I osa. " Ajalooline Ajakiri nr. 1/1932. – Tartu: [s.n.], 1932. – 35, [1] lk. с.
* Swedish wars 1600–1609: 1601 Spring Summer Campaign [Archyvuota 2017 m. liepos 29 d., Wayback Machine.], Polish Renaissance Warfare.

## Išnašos
Bražuolės geležinkelio tiltas

**Bražuolės geležinkelio tiltas** – geležinkelio tiltas per Bražuolės upelį Elektrėnų savivaldybėje, Vievio seniūnijoje, Dumbliko kaime. Dvikelis tiltas stovi Vilniaus–Kauno geležinkelio linijoje tarp Vievio (4,5 km) ir Baltamiškio stočių (0,3 km). Tiltas nutolęs 0,6 km į šiaurę nuo magistralės .

Po tiltu per Bražuolę abiem krantais praeina gruntinis kelias. Tiltas vieno tarpatramio. 2014 m. duomenimis, patiltėje per upelį buvo permestas pėsčiųjų lieptas. Viena dalis tilto perdangos sudėta iš gelžbetoninių sijų, kita (liepto pusėje) – iš plieninių sijų, sustiprintų skersiniais ryšiais. 

## Istorija

Tiltas išgarsėjo 1994 m. lapkričio 6 d. per Bražuolės diversiją, kai buvo apgriautas įvykusio sprogimo. Tuomet nugriuvo dalis laikančios konstrukcijos, deformavosi vieno kelio vėžė. Tiltas atstatytas per porą savaičių. Pažeistoje kelio pusėje suremontuota atrama, pakelta ir atversta sprogdinta gelžbetoninė sija. Paleidus bandomąjį geležinkelio sąstatą, jokių įtrūkimų sijoje bei naujai išbetonuotoje atramos dalyje nepastebėta. Remonto metu vyko traukinių eismas su greičio apribojimais sveikuoju keliu. Per parą važiavo iki šimto sąstatų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kariai taiso tiltą per Bružolos (Bražuolės?) upę. "Karys" 1928 m. Nr.48 *e-kinas.lt*
* Geležinkelių tiltai ir viadukai Lietuvoje *miestai.net*
Provo United SC

: Nemaišyti su kitais klubais, pavadinimuose turinčiais žymenis Provo arba United.

**Provo United Sports Club**, o trumpai žinomas kaip **Provo United** – Terkso ir Kaikoso futbolo klubas; nacionalinės futbolo lygos dalyvis. 

## Istorija
2024 m. įkurtas sporto klubas. Nuo 2024–2025 m. rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.

## Laimėjimai
;  **[[Provo Premier League]]:**
:  **Čempionai (0)**: 
;  **Terkso ir Kaikoso futbolo taurė: **
:  **Nugalėtojai (0)**: 

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.
* Klubo spalvinė gama – .

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai atstovavę Terkso ir Kaikoso nacionalinei rinktinei
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* [ facebook paskyra]
* [ SOCCERWAY]
* [ FLASHSCORE]
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Yaracuyanos FC

**Yaracuyanos Fútbol Club**, o trumpiau vadinamas **Yaracuyanos FC** – Venesuelos futbolo klubas iš San Felipės. Namų rungtynes žaidė Estadio Florentino Oropezos vardo stadione (), talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 2006 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2025 m. sezone Primera División liko keturioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2026 m. sezono varžėsi Segunda División (II).

## Laimėjimai
*  **[[Primera División (Venesuela)|Primera División]] (0):**
*  **[[Venesuelos futbolo taurė|Venesuelos futbolo taurė]] (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Venesuelos nacionalinei rinktinei
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Anzoátegui FC

: nemaišyti su Deportivo Anzoátegui SC, Anzoátegui FC (1966–1974) ir kitais klubais, vartojančiais žymenį Anzoátegui.

**Anzoátegui Fútbol Club**, o trumpiau vadinamas **Anzoátegui FC** – Venesuelos futbolo klubas iš Puerto la Kruso. Namų rungtynes žaidžia Estadio Olímpico General José Antonio Anzoátegui, talpinančiame 37,4 tūkst. žiūrovų

## Istorija
Įkurtas 2021 m. gruodžio 21 d. kaip **Academia Anzoátegui Fútbol Club**. Nuo 2022 m. sezono žaidė Segunda División (II pakopa).

Nuo 2024 m. žinomi kaip **Anzoátegui Fútbol Club**. 2024 m. sezone Antrame divizione buvo antri ir pateko į stipriausią divizioną.

Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje – Primera División.

## Laimėjimai
*  **[[Primera División (Venesuela)|Primera División]] (0):**
*  **[[Venesuelos futbolo taurė|Venesuelos futbolo taurė]] (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangos gamintojai
*  Kappa (metai nežinomi);

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Venesuelos nacionalinei rinktinei
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Palemono piliakalnis

**Palemono piliakalnis**, arba **Neveronių piliakalnis** – piliakalnis Kaune, Palemone, tarp Kauno marių šiaurinės pakrantės ir magistralės , netoli nuo Neveronių apžvalgos ir poilsio aikštelės paribyje su Neveronių kaimu, 0,7 km į šiaurės rytus nuo Krunos tilto. 

2024 m. Palemono piliakalnis įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Datuojamas I tūkstantmečiu. Archeologinis ir kraštovaizdžio paminklas.

## Istorija

Neveronių piliakalnį fotografavo kraštotyrininkas Balys Buračas (1897–1972), apibūdinęs: „Pievoje už žvyrkelio, matoma neaukšta, netaisyklingos trapecijos formos kalva. Už jos, kairėje pusėje, matyti Kauno marios“.

2022 m. pranešimą apie Palemono piliakalnį Kultūros paveldo departamentui pateikė archeologas Egidijus Šatavičius. 2023 m. ūkinės veiklos pažeistas objektas pripažintas kaip atitinkantis atrankos ir vertinimo kriterijus, jam suteikiant teisinę apsaugą. 

## Piliakalnio charakteristika

Piliakalnis stūkso Nemuno dešiniajame krante, erozinio kyšulio kalvoje, atitrūkusioje nuo Nemuno aukštutinių terasų. Kalva aukštais ir stačiais šlaitais. Šlaitas šiaurės vakarų pusėje siekia iki 22 m, pietryčių pusėje – iki 16 m aukštį. Priešingose pusėse šlaitai nuožulnūs, žemi, iki 10 m aukščio. Iš pietryčių ir šiaurės rytų piliakalnis apribotas gilios ir plačios raguvos, kurią šiaurės rytuose nuo Nemuno viršutinės terasos skiria plati, plokščiadugnė įduba. Piliakalnio teritorija sužalota ūkinės veiklos, visa apaugusi lapuočių mišku.

Piliakalnio aikštelė ovalo formos, lygiu paviršiumi, kiek iškilesne centrine dalimi, nežymiai aukštėjanti pietvakarių kryptimi, orientuota šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi. Aikštelė iki 28 m ilgio, iki 19-23 m pločio pietvakarių gale ir iki 18 m pločio šiaurės rytų gale. Aikštelė apaugusi mišku bei menkaverčiais krūmais. 

Išskiriami du pylimai. Pirmasis pylimas išsidėstęs aikštelės šiaurės rytų pakraštyje, iki 0,4 m aukščio ir iki 6 m pločio. Antrasis pylimas supiltas į šiaurės rytus nuo pirmojo griovio, jis iki 6 m pločio ir iki 0,5 m aukščio. Dėl iškasinėtų duobių pirmajame pylime išlikusios tik jo liekanos. Pirmasis ir antrasis grioviai yra iki 7 m pločio ir iki 0,6 m gylio. 

Aikštelės pakraščiuose pastebimas neintensyvus, iki 0,1–0,2 m storio, šiek tiek anglingas, pilkos spalvos kultūrinis sluoksnis su degusių riedulių atplaišomis ir lipdytinių molinių indų šukių trupiniais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
Žarniškių piliakalnis

**Žarniškių piliakalnis** – piliakalnis prie Latvijos ir Lietuvos valstybinės sienos, Zarasų rajono savivaldybėje, 1,5 km į rytus nuo Smėlynės pasienio posto, Žarniškių kaime. Piliakalnį nuo Medumo valsčiaus skiria Laukesos upė.

2025 m. Žarniškių piliakalnis įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Datuojamas I tūkstantmečiu. Archeologinis ir kraštovaizdžio paminklas.

2019 m. Žarmiškių piliakalnį surado D. Stončius.

## Piliakalnio charakteristika

Žarniškių piliakalnis – aukštumos kyšulys Laukesos upės dešiniajame krante ir nuo jo vakarų bei šiaurės vakarų šlaitų besitęsiantys, palaipsniui link upės žemėjantys, maždaug 40 m ir 100 m ilgio atragiai. Dalis kyšulio nuplauta Laukesos upės, teritorija apaugusi lapuočiais medžiais. Šiaurės rytų šlaite, maždaug 2 m žemiau aikštelės, terasoje pastatytas Lietuvos pasienio stulpas Nr. 1486. Stačiausi ir aukščiausi piliakalnio šlaitai yra iki 15 m aukščio, leidžiasi į upę.

Aikštelė pailga, orientuota pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi, lygi ir siaura, iki 14 m ilgio bei iki 4 m pločio. Pašlaitėse suformuoti iki 7 m pločio bei iki 1 m aukščio pylimai, kurių dalis nuplauti Laukesos upės, kiek nuskleisti.

## Šaltiniai

 
## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
Racing Club de Montevideo

**Racing Club de Montevideo**, o trumpai vadinamas **Racing Club** – Urugvajaus futbolo klubas iš šalies sostinės Montevidėjo.

## Istorija
Įkurtas 1919 m. balandžio 6 d. Eilę metų rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje – Primera División. Būta iškritimų į žemesnį divizioną. 2019 m. sezone Primera División liko tryliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2020 m. sezono žaidė Antrame divizione (II). 2022 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į stipriausią lygą. Nuo 2023 m. vėl rungtyniavo Primera División.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Urugvajus)|Primera División]]**
*  **Čempionai (0):**

;  Segunda División:
*  **Nugalėtojai (6):** 1955, 1958, 1974, 1989, 2008, 2022 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Urugvajaus nacionalinei rinktinei
*  Fernando Kanapkis, gynėjas;
*  Walter López, saugas;
; Užsieniečiai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Peter von Colomb

**Frydrichas Augustas Pėteris fon Kolombas** (,  – ) – prūsų generolas.

Labiausiai žinomas kaip generolas, padėjęs numalšinti 1848 m. Didžiosios Lenkijos sukilimą Prūsijoje.

## Biografija
Gimė Auriche, Rytų Fryzijoje, aukšto rango Prūsijos valstybės tarnautojo Pjero Kolombo (*Pierre Colomb*, 1719–1797) šeimoje. Brolis Liudvigas Kristofas Kolombas (*Ludwig Christoph Colomb*, 1768–1831) buvo Breslau prūsų prezidentas, o sesuo Amalija (*Amalie*, 1772–1850) 1795 m. ištekėjo už garsaus prūsų generolo feldmaršalo Gebhardo Lėberechto fon Bliucherio.

1792 m. Kolombas įstojo į Zieteno husarų pulką Berlyne, o 1797 m. tapo antruoju leitenantu. 1806 m. dalyvavo Napoleono karuose vadovaujant Bliucheriui Tiuringijoje ir ginant Liubeką. 1811 m. paaukštintas į rotmistrus. 1813 m. gegužės 20 d. vadovavo 90 savanorių būriui, kuris netoli Cvikau perėmė 20 prancūzų patrankų ir paėmė 400 belaisvių. Netoli mūšio vietos iki šiol stovi paminklas.

1815 m. tapo pulkininku leitenantu ir 8-ojo husarų pulko vadu, o 1818 m. jam buvo suteiktas pulkininko laipsnis. 1823 m. spalio 20 d. įstojo į Prūsijos karo departamentą ir tapo 12-osios kavalerijos brigados Nysoje vadu, dabar – generolu majoru. 1838 m. Kolumbas paskirtas Kelno karo komendantu, 1839 m. – generolu leitenantu, 1841 m. – Berlyno karo komendantu ir Prūsijos žandarų vadu. 1843 m. tapo V armijos korpuso generolu Poznanėje. 

Pėteris fon Kolombas vadovavo Prūsijos pajėgoms per Poznanės didžiojoje kunigaikštystėje vykusį 1848 m. Didžiosios Lenkijos sukilimą ir padėjo su juo susidoroti, o 1849 m. liepos 7 d. buvo išleistas į pensiją ir paaukštintas į kavalerijos generolus. Jo vardu buvo pavadintas „Kolombo bastionas“, Poznanės tvirtovės dalis.  

Mirė 1854 m. lapkričio 12 d. Karaliaučiuje, kur gyveno išėjęs į pensiją.  

## Apdovanojimai
* Raudonojo erelio ordinas, I laipsnis (Prūsija)
* Geležinis kryžius, I laipsnis (Prūsija)
* Geležinis kryžius, II laipsnis (Prūsija)
* Karinės tarnybos ženklas (Prūsija)
* Šv. Jurgio ordinas, I laipsnis (Rusijos imperija)
* Šv. Anos ordinas, I laipsnis (Rusijos imperija)
* Šv. Stanislovo ordinas, I laipsnis (Rusijos imperija)
## Išnašos

## Šaltiniai

* Kurt von Priesdorff: *Soldatisches Führertum.* Band 5, Hanseatische Verlagsanstalt Hamburg, o.&nbsp;O. [Hamburg], o.&nbsp;J. [1938], S. 117–121, Nr. 1451.
* *Gothaisches Genealogisches Taschenbuch der Briefadeligen Häuser. 1907.* Erster Jahrgang, Justus Perthes, Gotha 1906, S. 111 f, Digitalisat
* Richard von Meerheimb: Colomb, Friedrich August von. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 4, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, S. 422 f.
Kučys

;Kučys
* Armandas Kučys – futbolininkas;
* Aurimas Kučys – futbolininkas.

Pavardė paplitusi Anykščių–Panevėžio apylinkėse. Kildinama iš pavardžių , .

## Šaltiniai
Ruzgis

;Ruzgis, Ruzgys
* Juozas Ruzgis – poetas, pedagogas;
* Gytis Ruzgys – irkluotojas;
* Kęstutis Ruzgys – futbolininkas;
* Manfredas Ruzgis – futbolininkas;
* Mykolas Ruzgys – JAV lietuvių krepšininkas;
* Vydmantas Ruzgys – choro dirigentas ir pedagogas.

Pavardė paplitusi keliuose arealuose (Ylakiai, Kaltinėnai, Papilė, Giedraičiai, Kazlų Rūda, Kaunas ir kt.). Siejama su žodžiais *ruzgùs* „kas nuolat ruzga, niurna“, *rùzgis* „kas ruzga, murma; kas storas, nutukęs“, *ruzgė́ti* „murmėti, piktai kalbėti; krutėti, judėti“.

## Šaltiniai
Lasickas

;Lasickas, Lasickis
* Jonas Lasickis – lenkų kalvinistas, istorikas, etnografas;
* Justas Lasickas – futbolininkas;
;Lasickienė
* Marija Lasickienė (Kučina) – Rusijos lengvaatletė.

Pavardė užfiksuota apie Butrimonis, Vandžiogalą, Imbradą. Kilusi iš slaviškų pavardžių , , . Toliau siejama su ,  „briedis“.

## Šaltiniai
Upstas

;Upstas
* Andrius Upstas – futbolininkas;
* Klaudijus Upstas – futbolininkas.

Reta pavardė, užrašyta Klaipėdoje ir Kaune. Galimai kilusi iš vokiškos pavardės .

## Šaltiniai
CS Miramar Misiones

**Club Sportivo Miramar Misiones**, o trumpai vadinamas **CS Miramar Misiones** – Urugvajaus futbolo klubas iš šalies sostinės Montevidėjo. 

Namų rungtynes žaidė Parque Luis Méndez Piana stadione, talpinančiame 5,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 1980 m. birželio 25 d. 2023 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į stipriausią divizioną.

Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Urugvajus)|Primera División]]**
*  **Čempionai (0):**

;  Segunda División:
*  **Nugalėtojai (2):** 1986, 2023 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Išvykose rungtyniavo atsargine apranga

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Urugvajaus nacionalinei rinktinei
*  Álvaro Pereira, gynėjas;
; Užsieniečiai
*  Brayan Hurtado, saugas, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive