open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1666 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas (II)

**1666 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas (II)** – 1666 m. pabaigoje vykęs eilinis Abiejų Tautų Respublikos Seimas. Seimas sušauktas 1666 m. rugpjūčio 31 d., posėdžiai vyko Varšuvoje. Tai buvo antrasis 1666 m. vykęs Seimas, pirmasis vyko nuo 1666 m. kovo 17 d. iki gegužės 4 d.

Išankstiniai seimeliai vaivadijose įvyko: Dobžyno – rugsėjo 24 d., o Kujavijos ir Višenės – 1666 m. rugsėjo 28 d.

Seimo maršalka buvo išrinktas Livų seniūnas Martynas Oborskis. Posėdžiai tęsėsi nuo 1666 m. lapkričio 9 d. iki gruodžio 23 d. Seimą nutraukė Teodoras Lukomskis.

Seimas buvo sušauktas siekiant patvirtinti, be kita ko, Lėgonicos sutartį, sudarytą 1666 m. liepos 31 d. po skaudaus karaliaus kariuomenės pralaimėjimo Mątvų mūšyje prieš Lubomirskio rokošinininkus. Karalius atsisakė planų dėl ''vivente rege'' rinkimų, suteikė amnestiją ir įsipareigojo sumokėti neišmokėtą algą sukilusiems kareiviams, o Jurgis Sebastijonas Liubomirskis, atsiprašęs karaliaus, išvyko į užsienį. Seimas turėjo užtikrinti valstybės pacifikaciją. Po audringų posėdžių Seimas buvo nutrauktas Teodoro Lukomskio.

## Išnašos
Čašnikų mūšis (1664)

**Čašnikų mūšis** – Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos carystės 1654–1667 m. karo mūšis, įvykęs 1664 m. spalio 5 d. (rugsėjo 25 d. pagal tuo metu Rusijos carystėje naudotą Julijaus kalendorių) prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Vitebsko vaivadijos Čašnikų miestelio (dab. Baltarusijos Vitebsko sritis).

Mūšio išvakarėse Rusijos kariuomenės Naugardo pulke, patyrusiame pralaimėjimą mūšyje prie Vitebsko, buvo atlikta reorganizacija. Jo ilgametis vadas Ivanas Chovanskis buvo pakeistas okolničiumi Petru Dolgorukovu. Naugardo pulko daliniai buvo sustiprinti arba pakeisti patikimesniais ir kovingesniais reitarais bei iš Maskvos atsiųstais „rinktiniais kareiviais“.

Pertvarkyta kariuomenė pajudėjo iš Vitebsko Polocko link. Artilerija buvo transportuojama upe.

Maskvėnų vadas Dolgorukovas, sužinojęs, kad netoli Čašnikų yra ATR pajėgos, vadovaujamos pulkininkų Samuelio Lukomskio ir Karolio Lisovskio, nusprendė ją atakuoti visomis turėtomis pajėgomis.

Pirmieji atakavo reitarų pulkai, vadovaujami Ivano Poluektovo ir Jakovo Odobrino. Reitarai visiškai sutriuškino ATR pajėgas. Mūšyje žuvo pulkininkas Lisovskis, o Lukomskis buvo paimtas į nelaisvę.

Po Čašnikų mūšio Dolgorukovas pradėjo Dysnos apgultį, tačiau dėl kunigaikščio Danilos Barjatinskio būrio nesėkmės pasitraukė į Polocką, o iš ten – į žiemojimo vietas Didžiuosiuose Lukuose.

## Išnašos
Palčinsko sutartis

**Palčinsko sutartis** () – 1665 m. lapkritį Liubomirskio rokošo metu sudarytas susitarimas tarp Jurgio Sebastijono Liubomirskio ir karaliaus pajėgų.

Ši sutartis neužbaigė didiko maišto. Ji buvo laikoma tarsi paliaubomis, per kurias karalius laukė prancūzų pinigų, o Liubomirskis – bajorijos paramos.

## Šaltiniai
Kapilja del Senjoras

**Kapilja del Senjoras** ( 'Viešpaties koplyčia') – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 82 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių, 24 km į pietus nuo Saratės. Eksaltasion de la Kruso partido centras. Geležinkelio stotis. Yra Švč. Kryžiaus Išaukštinimo katalikų bažnyčia, spaudos muziejus.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1730 m., kai čia savo ūkį įkūrė Fransiskas Kaskas de Mendosa. Jis pastatydino šeimos koplyčią, nuo kurios ir atsirado vietos pavadinimas. 1760 m. suteiktas kaimo statusas. 1865 m. tapo partido centru.

1820 m. prie pietinio miesto pakraščio įvyko Kanjada de la Kruso mūšis tarp Santa Fė provincijos unionistų ir Buenos Airių provincijos direktorijos.

## Šaltiniai
San Andres de Chilesas

**San Andres de Chilesas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 108 km į vakarus nuo Buenos Airių, prie Chileso upelio. Partido centras. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 7]]* (Buenos Airės–Valparaisas). Taip pat keliai į Mersedesą, San Antonio de Areką. Popieriaus, maisto (daugiausia mėsos) pramonė, žemės ūkis. Yra šv. Apaštalo Andriaus bažnyčia.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis aplink 1806 m. kunigo Visentės Pinjero įkurtą šv. Apaštalo Andriaus oratoriją. 1830 m. tapo parapijos centru, o 1832 m. San Andres de Chilesas tapo partido centru. Gyvenvietės augimą paspartino 1889 m. atitiestas geležinkelis. Miesto statusas suteiktas 1937 m.

## Šaltiniai
M1 muzikos apdovanojimai

**M1 muzikos apdovanojimai** – nuo 2025 m. rengiami radijo stoties M1 apdovanojimai. Juos sugalvojo prodiuserinės kompanijos ELITAZ vadovas Gediminas Jaunius kartu su 15min grupės vadovu Tomu Balžeku.

## Apdovanojimai

### 2025 metai
Balsavimas už geriausius – vyko iki 2025 m. lapkričio 21 dienos internetu, balsuoti buvo galima 1 kartą per dieną. Apdovanojimai įvyko gruodžio 3 d., juos vedė Rolandas Mackevičius, bei mėlynojo kilimo transliacijos vedėjai – Gustas Ramonas ir Joris Bačiulis iš M1 Jaunimo tarnybos.

: *nugalėtojai pažymėti paryškinant*

#### Metų dainininkė arba dainininkas
* Adomas Vyšniauskas
* Free Finga
* **[[Jessica Shy]]**
* OG Version
* Vaidas Baumila
* Rokas Yan

#### Metų grupė
* G&G Sindikatas
* Katarsis
* Lilas ir Innomine
* Sisters on Wire
* Solo Ansamblis
* **[[Žemaitukai (grupė)|Žemaitukai]]**

#### Metų hitas
* **[[Adomas Vyšniauskas]] „Jeigu Žinai Ko Tu Nori“**
* GJan „Kaip Man Atmylėt Tave“
* Jessica Shy „Vis Vien“
* Norbertas „Sapnas“
* Rūta MUR x Leon Somov „Saugok širdį“
* Katarsis „Tavo akys“

#### Metų koncertas
* Donatas Montvydas Kalnų parke
* GJan Žalgirio arenoje
* **[[Jessica Shy]] Kalnų parke**
* Lilas ir Innomine Vingio parke
* Žemaitukai Žalgirio arenoje
* Rokas Yan Dainų slėnyje

#### Metų bendras darbas
* Jovani x senjasa „Šokame kartu“
* **[[Justinas Jarutis]] ir [[Rokas Yan]] „Skambinau bažnyčiai“**
* Rūta MUR x Leon Somov „Saugok širdį“
* Saulius Prūsaitis ir Iglė „Ką man daryt“
* Ten Walls feat. GØYA „Around You“
* Lilas ir Innomine feat. Evgenya Redko „Savęs per daug“

#### Metų proveržis
* Adomas Vyšniauskas
* AISTÈ
* Katarsis
* Paulina Paukštaitytė
* **[[Žemaitukai (grupė)|Žemaitukai]]**
* Adrina

#### Metų albumas
* Ba. „TURTAS“
* Gabrielė Vilkickytė „Mažas rūpintojėlis“
* **[[Jessica Shy]] „Žvėris“**
* Rokas Yan „Širdis“
* Solo Ansamblis „Scenos“
* Lilas ir Innomine „AKNB“

#### Metų nostalgija
* Atlanta „Man patinka taip gyvent“
* Delfinai ir Edilija „Saulė 2024“
* Katarsis „Balta meilė“
* **Sauben, [[Hiperbolė (roko grupė)|Hiperbolė]] „Laužai“**
* Sauben, Jonis „Ant tėvo dalgio ašmenų“
* Delfinai ir Keitė „Žemyn“

#### Metų „prašau nebegrokit“
Daina, kuri grojama tiek daug, bet ausys jau šaukia – laikas pertraukai.

Adomas Vyšniauskas „Jeigu Žinai Ko Tu Nori

#### Metų kitaip
* Furytto
* jautì
* **[[Katarsis (grupė)|Katarsis]]**
* Monika Pundziūtė
* punktò

#### Visos Lietuvos muzika
Speciali radijo stoties „Lietus“ nominacija grupei ar dainininkams, tapusiems neatsiejama visos Lietuvos muzikos ar net gyvenimo dalimi.

Steponas Januška

#### Už garsą pasaulyje
Speciali radijo stoties M1 nominacija už muziką be sienų.

Mikalojus Konstantinas Čiurlionis

#### Metų muzikos prodiuseris
Speciali asociacijos AGATA nominacija tikram alchemikui, kurio studijoje gimsta muzikinis auksas.

Karolis Labanauskas ir Linas Strockis

## Šaltiniai
Vladislav Kondratovič

**Vladislavas Kondratovičius** (; g. 1972 m. vasario 25 d. Nemėžyje, Vilniaus raj.) – lenkų kilmės Lietuvos verslo vadybininkas, politinis veikėjas, Lietuvos socialdemokratų partijos narys, nuo 2024 m. gruodžio 12 d. – Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministras. 2013–2014 ir 2019–2020 m. buvo Lietuvos susisiekimo viceministras.

## Biografija
Baigė vidurinę mokyklą Nemėžyje. 1997–2002 m. studijavo verslo administravimo ir vadybą Vilniaus Gedimino technikos universiteto Verslo vadybos fakultete.

Nuo 1990-ųjų jis ėjo įvairias pareigas privačiose įmonėse, tarp jų – „Virtuvės pasaulis“ (1998–1999) ir „Vokė-3“ (1999–2001, baldai virtuvėms ir voniai pagal užsakymą) prezidento. Nuo 2001 iki 2006 m. jis buvo „East Trading Company“ logistikos direktorius ir vadybininkas, vėliau – „Buteka“ pardavimų vadybininkas ir „Elektromarkt“ projektų vadybininkas. 2006 m. jis tapo sporto ir turizmo asociacijos „Optimalietis“ prezidentu.

Nuo 2007 iki 2013 m. dirbo Vilniaus rajono savivaldybėje, kur ėjo investicijų skyriaus vadovo (iki 2011 m.) ir administracijos direktoriaus pavaduotojo pareigas, tuo pačiu metu įstojo į Lietuvos lenkų rinkimų akcija-Krikščioniškų šeimų sąjungą – partiją, atstovaujančią Lietuvos tautinėms mažumoms. 2008 m. parlamento rinkimuose kandidatavo pagal partijos sąrašą, tačiau partija neperžengė minimalaus penkių procentų barjero. 2011 m. savivaldybių rinkimuose buvo išrinktas į Vilniaus rajono savivaldybės tarybą, tačiau atsisakė mandato ir vietoj to užėmė rajono administracijos direktoriaus pavaduotojo pareigas.

2019 metais gavo kelių inžinerijos magistro laipsnį Vilniaus Gedimino technikos universitete.

2024 m. gruodžio mėn. užėmė vidaus reikalų ministro pareigas Gintauto Palucko vyriausybėje, savo pirmame interviu prisistatydamas kaip „politikas, turintis nuosaikias pažiūras“.

Kalba lietuvių, rusų, lenkų ir anglų kalbomis.

## Šaltiniai

|-
Navaras

**Navaras** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 125 km į pietvakarius nuo Buenos Airių, prie Navaro lagūnos. Partido centras. Keliai į Mersedesą, Cheneral Las Herasą, Lobosą. Verčiamasi žemdirbyste, gyvulininkyste. Yra muziejus *La Protegida*, šv. Lorenco Kankinio bažnyčia. Likusios dvi nebeveikiančios geležinkelio stotys.

## Istorija
1767 m. įkurtas San Lorenso de Navaro karinis postas (pavadintas vieno iš XVI a. ispanų kolonizatorių Migelio de Navaro garbei). 1782 m. pradėjo steigtis gyvenvietė. Partido centras nuo 1798 m. Prie miesto 1828 m. įvyko Navaro mūšis tarp unitaristų ir federalistų.

## Šaltiniai
San Antonio de Arekas

**San Antonio de Arekas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 113 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių, prie Areko upės. Partido centras. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 8]]* (Buenos Airės–Vilja Mersedesas). Taip pat keliai į Baraderą, San Andres de Chilesą. Gyvulininkystė ir maisto (daugiausia mėsos) pramonė, plėtojami amatai. Turizmas. San Antonio de Areke veikia 2 valstybiniai ir 6 privatūs muziejai, vyksta Tradicijų šventė (gaučų pasirodymas, tradiciniai šokiai, muzika, amatai). Yra Šv. Antano Paduviečio bažnyčia, geležinkelio stotis (paveldo objektas).

## Istorija
XVII a. prie Areko upės, indėnų kerandijų žemėse ėmė kurtis jėzuitai. Palaipsniui ėmė kurtis žemvaldžiai, San Antonio de Arekas oficialiai įsteigtas 1730 m., kai pastatyta koplyčia. Gyvenvietė pradėjo augti XIX a., plūstelėjus imigrantams. Mieste vaikystę praleido rašytojas Rikardas Guiraldesas. Nuo 1939 m. mieste pradėta švęsti seniausia Argentinoje Tradicijų šventė.


Iglesia San Antonio de Padua, San Antonio de Areco. 02.jpg|Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
Museumguirald.jpg|Guiraldeso gaučų kultūros muziejus
San Antonio de Areco-Fiesta de la Tradición 13.jpg|Tradicijų dienos gaučų procesija


## Šaltiniai
San Migel del Montė

**San Migel del Montė** () arba tiesiog **Montė** – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 107 km į pietus nuo Buenos Airių. Partido centras. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 3]]* ir Buenos Airių–Bahija Blankos geležinkelis. Taip pat keliai į Lobosą, Cheneral Belgraną. Mieste telkšo Montės lagūna, piečiau – Las Perdiseso, El Seko ir kitos lagūnos bei šlapynės. Žemės ūkio regiono centras. Yra Šv. Mykolo Arkangelo bažnyčia (kultūrinis paminklas), miesto muziejus, Chuano Manuelio de Rosaso ranča.

## Istorija
Gyvenvietė išaugo apie XVIII a. vid. įkurtą gynybinį postą nuo indėnų antpuolių. Pradžioje postas vadintas *San Miguel del Monte Gárgano* pagal šv. Mykolą ir Gargano kalną Italijoje, kur esą pasirodęs šv. Mykolas, padėdamas žmonėms, kovojusiems prieš barbarų antpuolį. 1778 ir 1823 m. postą nusiaubė indėnai. 1779 m. pastatyta koplyčia. Nuo 1864 m. – partido centras.


Estatua de Raúl Videla Dorna en Monte.jpg|Raulio Videlos Dornos paminklas
Rancho de Juan Manuel de Rosas, San Miguel del Monte 01.jpg|De Rosaso ranča
Municipalidad de San Miguel del Monte.jpg|Savivaldybė
Laguna de Monte en San Miguel del Monte.jpg|Montės lagūna


## Šaltiniai
2026 m. LFF supertaurė

**2026 m. LFF supertaurė** (dėl rėmimo sutarčių ***LFF supertaurė kurią remia TOPsport***) – LFF supertaurės rungtynės, pirmosios oficialios 2026 m. futbolo sezono rungtynės. Dėl supertaurės kovojo 2025 m. A lygos čempionai FK Kauno Žalgiris ir LFF taurės laimėtojai FK Panevėžys. Vasario 4 d. paskelbta kad rungtynės vyks vasario 16 d. Marijampolės futbolo arenos manieže.

## Komandos

FK Panevėžys yra iškovojęs supertaurę dukart – 2021 ir 2024 m. FK Kauno Žalgiris kovojo dėl supertaurės vieną kartą 2023 m. Tąkart supertaurės iškovoti nepavyko.

## Rungtynės

## Šaltiniai
Rančosas

**Rančosas** ( – 'rančos') – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 120 km į pietus nuo Buenos Airių. Cheneral Paso partido centras. Keliai į Brandseną, Cheneral Belgraną, Časkomusą. Mieste yra nedidelė lagūna. Žemės ūkio regiono centras. Yra istorijos muziejus (nuo 1964 m.), tvirtovės kopija, Švč. Pilaro Dievo Motinos bažnyčia.

## Istorija
Gyvenvietė išaugo aplink 1781 m. pastatytą fortą *Nuestra Señora del Pilar de los Ranchos* – vieną iš gynybinės linijos prieš pampų indėnų antpuolius segmentų. Partido centras nuo 1821 m.

1891–1972 m. miestas oficialiai vadintas **Cheneral Pasu** (*General Paz*), bet dėl dėl Rančoso geležinkelio stoties (veikė iki 2005 m.) šnekamojoje kalboje tebegyvavo senasis pavadinimas. 1972 m. jis oficialiai su grąžintas.

## Šaltiniai
Dzikuvo konfederacija

**Dzikuvo konfederacija** () – Abiejų Tautų Respublikos generalinė konfederacija, sudaryta karo dėl ATR sosto paveldėjimo (1733–1735 m.) metu. Konfederacija įkurta išrinktojo karaliaus Stanislovo Leščinskio kvietimu. Apie jos įkūrimą paskelbta 1734 m. lapkričio 5 d. Dzikuve prie Tarnobžego (dab. Tarnobžego miesto dalis).

Generaliniu konfederacijos maršalka tapo Jaslo seniūnas Adomas Tarlo. Konfederacijos kariuomenei vadovavo regimentarijus Juozapas Potockis.

Susidūręs su jungtine saksų ir rusų kariuomenių intervencija Augusto III naudai, karalius Stanislovas Leščinskis pasitraukė į Karaliaučių. Dzikuvo konfederacijos būstinė buvo perkelta iš Dzikuvo į Sandomiro Baranuvą (), Kolbušovą () ir Jaroslavą.

## Istorinės aplinkybės
1732 m. sudaryta Rusijos, Prūsijos ir Austrijos pasirašyta Levenvaldo (Trijų juodų erelių, arba Berlyno) sutartis numatė jų bendradarbiavimą siekiant primesti Abiejų Tautų Respublikai jų remiamą kandidatą į ATR sostą. Po šią sutartį formavusios saksų–prancūzų sąjungos išsklaidymo ir antisaksiškai nusiteikusios Prūsijos neutralizavimo šalys nusprendė remti Saksonijos elektoriaus Frydricho Augusto III, Augusto II sūnaus, kandidatūrą.

1733 m. rugsėjo 12 d. Varšuvoje vykusiame Seime 13,5 tūkst. bajorų Stanislavą Leščinskį išrinko Abiejų Tautų Respublikos karaliumi. Konfederacija buvo sudaryta siekiant ginti Stanislovo Leščinskio teises į ATR sostą nuo rusų ir saksų intervencijos bei siekiant išprovokuoti Europos valstybių įsikišimą jo naudai.

Dzikovo konfederacija laikoma pirmuoju sukilimu prieš užsienio valstybių kišimąsi į ATR vidaus reikalus. 1733 metais Rusijos kariuomenė įžengė į ATR, kad primestų jai valdovą, į kurį palankiai žiūrėjo Rusijos imperatorė Jekaterina II ir Austrijos imperatorius Karolis VI, ir kad valdyti negalėtų ATR piliečių išrinktas asmuo. Į tokią situaciją reaguota sukilimu.

Siekdami paramos konfederatai vykdė aktyvią diplomatinę veiklą, siųsdami pasiuntinius į Švediją, Prancūziją, Osmanų imperiją ir Romą. Konfederatai taip pat nesėkmingai kreipėsi paramos į čekų ir vengrų tautas bei Silezijos gyventojus. Konfederacijos kariuomenė mėgino prasiveržti per Didžiąją Lenkiją, kad smogtų Saksonijai, tačiau daugelyje mūšių buvo saksų ir rusų sumušta.

Dzikuvo konfederatų ginkluoto pasipriešinimo židiniai išliko iki 1736 m. Kurpių krašte (Lenkijos Mazovijoje) ir Podolėje.

Dzikuvo konfederacija beveik neišlikusi bendroje istorinėje atmintyje, tačiau ji buvo svarbus įkvėpimo šaltinis Baro konfederacijai, susiformavusiai maždaug po 30 metų.

## Išnašos
Magdalena (Argentina)

**Magdalena** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 49 km į pietryčius nuo La Platos miesto, netoli La Platos estuarijos pietinio kranto. Partido centras. Keliai į La Platą, Časkomusą. Yra Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia (1860 m., čia meldžiamasi Švč. Jėzaus Gailestingumo paveikslui, nupieštam pagal Faustinos Kovalskos stebuklingu laikomą paveikslą; Magdalenai popiežius Jonas Paulius II suteikė „Gailestingumo miesto“ titulą), teatras. Šalia yra karinė bazė ir poligonas. La Platos pakrantės apylinkėse paskelbtos Pietinės Pakrantės biosferos poligonu. Gretima Atalajos gyvenvietė – kurortas.

## Istorija
Magdalenos kraštas (*pago*) minimas jau XVIII a. *Santa María Magdalena* kraštas sudarytas 1780 m. Partido centras nuo 1864 m.

## Šaltiniai
Vidavos mūšis (1735)

**Vidavos mūšis (1735)** () – 1735 m. vasario 20 d. prie Vidavos (Lenkijos karalystė, Abiejų Tautų Respublika, dab. Lenkijos Respublika) vykęs Lenkijos karalystės (Abiejų Tautų Respublika) ir Saksonijos kunigaikštystės karinių pajėgų mūšis.

Mūšis buvo 1733–1735 m. karo dėl ATR sosto paveldėjimo dalis, vienas iš Dzikuvo konfederacijos kautynių. Mūšis įvyko karaliui Stanislovui Leščinskiui ištikimoms Abiejų Tautų Respublikos pajėgoms mėginant įsiveržti į Saksonijos elektorato žemes. Adamo Tarlo vadovaujamai kariuomenei žygiuojant Saksonijos link, jos priešakinė sargyba, vadovaujama Lenkijos kariuomenėje tarnavusio švedo generolo Šteinslichto, prie Vidavos miesto susidūrė su didele saksų kolona (150 vežimų), saugoma kirasyrų pulko.

Įsiplieskė trijų valandų mūšis, kurio metu saksai buvo visiškai sutriuškinti. Tik pavieniams likučiams pavyko išsigelbėti bėgant Vartos miesto link (mūšio lauke liko net apie 400 žuvusių saksų). Lenkai paėmė ir belaisvių, tarp jų – saksams vadovavusį generolą leitenantą Georgą Vilhelmą fon Birkholcą ir kelis kitus karininkus, taip pat užėmė vežimus, kuriuose buvo daug turto (įskaitant 100 tūkstančių talerių grynaisiais ir 300 tūkstančių talerių vertės brangenybių).

Tai buvo vienas reikšmingesnių Dzikuvo konfederatų laimėjimų prieš saksus ir rusus 1733–1735 m. kare.

## Literatūra

* „Continuation de l’histoire universelle“, Tom 4, Amsterdam & Lipsk, 1750
* „Korespondencja Józefa Andrzeja Załuskiego, 1724–1736“, Zakład Narodowy im. Ossolińskich, Wrocław-Warszawa-Kraków 1967

## Išnašos
Tyrese Proctor

**Tairysas Darnelas Proktoras** (, g. ) – Australijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Klivlando „Cavaliers“ komandoje. Žaidė universitetinį krepšinį Diuko „Blue Devils“ komandoje.

## Karjera universitete
2022 m. balandžio mėn. Proktoras įsipareigojo atstovauti Diuko universitetą („Blue Devils“ sudėtyje). 2022–2023 m. sezono metu, būdamas pirmakursis, vidutiniškai pelnė po 9,4 taško ir atliko po 3,3 rezultatyvaus perdavimo per rungtynes, pataikydamas 38,1 % metimų. Taip pat buvo įtrauktas į ACC simbolinę pirmakursių komandą.

2025 m. balandžio mėn. paskelbė, jog dalyvaus 2025 m. NBA naujokų biržoje.

## Profesionali karjera
### Klivlando „Cavaliers“ (2025–dabar)
2025 m. NBA naujokų biržoje jį 49-uoju šaukimu pasirinko Klivlando „Cavaliers“. 2025 m. liepos 1 d. su Klivlandu sudarė ketverių metų 8,69 mln. dolerių vertės sutartį. Pagal sutarties sąlygas pirmieji dveji metai visiškai garantuoti, tretieji metai iš dalies garantuoti, o ketvirtieji metai priklauso nuo komandos pasirinkimo teisės.

2025 m. lapkričio 7 d. Proktoras pelnė 17 taškų, o „Cavaliers“ komanda laimėjo 148:115 prieš Vašingtono „Wizards“ ekipą.
## Statistika

### Universitetas

|-
| style="text-align:left;"| 2022–23
| style="text-align:left;"| Diukas
| 36 || 34 || 29.4 || .381 || .320 || **.871** || **3.1** || 3.3 || .6 || **.1** || 9.4
|-
| style="text-align:left;"| 2023–24
| style="text-align:left;"| Diukas
| 32 || 25 || **30.4** || .423 || .352 || .755 || 3.0 || **3.7** || .7 || **.1** || 10.5
|-
| style="text-align:left;"| 2024–25
| style="text-align:left;"| Diukas
| **38** || **38** || 29.9 || **.452** || **.405** || .680 || 3.0 || 2.2 || **.8** || **.1** || **12.4**
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"| Karjera
| 106 || 97 || 29.9 || .421 || .365 || .768 || 3.0 || 3.0 || .7 || .1 || 10.8

## Išnašos

## Nuorodos
* Tyrese Proctor profilis „Basketball Reference“ 
* Tyrese Proctor NCAA profilis „Sports Reference“ 
* Tyrese Proctor profilis „NBA.com“
* Tyrese Proctor profilis „Proballers“
* Tyrese Proctor profilis „RealGM“
Veronika (Argentina)

**Veronika** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 75 km į pietryčius nuo La Platos miesto, netoli La Platos estuarijos pietinio kranto. Punta Indijo partido centras. Yra nebeveikianti geležinkelio linija į La Platą. Netoliese – Punta Indijo karinių oro pajėgų bazė (nuo 1925 m.). Yra Švč. Lurdo Dievo Motinos bažnyčia. Daugiausia plėtojamas žemės ūkis (gyvulininkystė).

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1914 m. Martino Tornkvisto (*Martín Tornquist*) žemėse ir pavadinta žemvaldžio žmonos Veronikos garbei. Nuo 1994 m. – partido centras (iš Magdalenos partido dalies sudarius Punta Indijo partidą).

## Šaltiniai
Veronika (reikšmės)

**Veronika** gali reikšti:
* Veronika – moteriškas vardas;
* veronika – augalas;
* Šv. Veronika – I a. krikščionių šventoji;
* Veronika – miestas Argentinoje;
* Veronika – kalnas Peru;
* „Veronika“ – 2017 m. ispanų siaubo filmas.
Enrique Granados

**Enrikė Granadosas** (; 1867 m. liepos 27 d. Lerida, Ispanija – 1916 m. kovo 24 d. prie Lamanšo sąsiaurio) – vienas žymiausių ispanų kompozitorių ir pianistų. Labiausiai išgarsėjo savo fortepijonine muzika, kurioje naudojo daug ispanų kultūros motyvų. Įkvėpimo daugiausiai sėmėsi iš F. Šopeno ir E. Grygo kūrybos.

## Galerija

E. Granados LCCN2014700575.jpg|1910 m.
Enrique Granados 1914 (2).jpg|Prie fortepijono 1914 m.


## Šaltiniai
Kastytis Žuromskas

**Kastytis Žuromskas** (g. 1991 m. gegužės 10 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas ir valstybės veikėjas, nuo 2025 m. rugsėjo 25 d. – Lietuvos Respublikos aplinkos ministras.

## Biografija
K. Žuromskas gimė 1991 m. gegužės 10 d. Vilniuje.

Baigęs vidurinę mokyklą, įstojo į Vilniaus Gedimino technikos universitetą, kurį baigė 2015 m. ir įgijo aplinkos apsaugos inžinieriaus specialybę.

Baigęs mokslus dirbo nekilnojamojo turto agentu, taip pat turėjo savo verslą. 2023 m. įstojo į politinę partiją „Nemuno aušra“, kurios sąraše 2024 m. nesėkmingai kandidatavo į Seimą per eilinius parlamento rinkimus.

2025 m. sausio mėn. jis buvo paskirtas aplinkos viceministru.

2025 m. rugsėjo 25 d. Žuromskas tapo aplinkos ministru Ingos Ruginienės vyriausybėje.

## Šaltiniai

|-
Pooideae

***Pooideae*** – didžiausias miglinių (*Poaceae*) šeimos pošeimis, turintis apie 4000 rūšių, priklausančių 200 genčių. Į šį pošeimį įeina javai, tokie kaip kviečiai, miežiai, avižos, rugiai, taip pat daugelis vejų ir ganyklų žolių. Jos dažnai vadinamos vėsiojo sezono žolėmis, nes paplitę vidutinio klimato zonose. Visi šio pošeimio augalai priklauso C<sub>3</sub> fotosintezės tipui.

## Evoliucija
*Pooideae* pošeimio augalai pradėjo įvairėti vėlyvajame eocene, o jų išplitimas buvo ypač intensyvus oligoceno ir mioceno epochų metu.

## Taksonomija
*Pooideae* pošeimis suskirtstytas į 15 tribų.

* ***Ampelodesmeae*** Tutin
** *[[Ampelodesmos]]* Link, 1827
* ***Brachyelytreae*** Ohwi 1941
** *[[Brachyelytrum]]* P.Beauv.
* ***[[Brachypodieae]]*** Harz 1880
** Strugė (*Brachypodium*) P.Beauv. 1812
* ***[[Bromeae]]*** Dumort. 1824
** Dirsė (*Bromus*) Scop.
* ***Brylkinieae*** Tateoka 1960
** ***Brylkinia*** F.Schmidt
*** *[[Brylkinia caudata]]* (Munro ex A.Gray) F.Schmidt
* *[[Diarrheneae]]* C.S. Campb. 1985
* *[[Duthieeae]]* Röser & Jul.Schneider 2011
* *[[Hordeeae]]* Martinov 1820
* ***Littledaleeae*** Soreng & J.I. Davis 2015
** *[[Littledalea]]* Hemsl.
* ***Lygeeae*** J.Presl
** **Gervenis** (*Lygeum*) Loefl. ex L.
*** Baltasis gervenis (*Lygeum spartum*) Loefl. ex L.
* *[[Meliceae]]* Link ex Endl. 1830
* ***[[Nardeae]]*** W. D. J. Koch
** **[[Briedgaurė]]** (*Nardus*) L.
*** Stačioji briedgaurė (*Nardus stricta*) L.
* ***Phaenospermateae*** Renvoize & Clayton 1985
** ***Phaenosperma*** Munro ex Benth.
*** *[[Phaenosperma globosum]]* Munro ex Benth.
* *[[Poeae]]* R.Br. 1814
* *[[Stipeae]]* Dumort.

## Šaltiniai
Krakių šv. Kotrynos bažnyčia

**Krakių šv. Kotrynos bažnyčia** – 1692–1863 m. stovėjusi bažnyčia Krakėse, šalia kurios veikė ir Krakių šv. Kotrynos vienuolynas.

## Istorija

1645 m. Krakėse įsteigtas Krakių šv. Kotrynos vienuolynas. Vienuolės kotrynietės iš pradžių įsikūrė klebonijoje. Panašiu metu pastatyta ir pirmoji – medinė bažnyčia, pastatyta Žemaičių vyskupo Jurgio Tiškevičiaus rūpesčiu ir lėšomis. 1652 m. vienuolynui dovanoti Aleknaičių ir Šukaičių (dabar Zvėgiai) kaimai. 1657 m. vyskupas Petras Parčevskis paskyrė 2 valakus žemės. 1668 m. vyskupas Kazimieras Pacas vienuolynui dovanojo malūną, davė medžiagos ir pinigų bažnyčios statybai.

1692 m. pastatytas vienuolynas, o prie jo – šv. Kotrynos bažnyčia. Vienuolynas tikriausiai sudegė, kadangi 1722 m. pastatytas kitas. Per 1863 m. miestelio gaisrą sudegė ir bažnyčia, ir vienuolynas. Sudegus bažnyčiai, pamaldos buvo laikomos vienuolyno koplyčioje.

## Šaltiniai
Kotrynietės

**Kotrynietės** (arba ***Šventosios mergelės ir kankinės Kotrynos seserų kongregacija***; , sutrumpintai *CSC*) – Romos katalikių vienuolių religinis ordinas, pavadintas šv. Kotrynos Aleksandrietės garbei. Centras – Roma. 2005 m. pasaulyje buvo apie 700 kotryniečių, kurios veikia 12 šalių (Baltarusijoje, Benine, Brazilijoje, Filipinuose, Haityje, Italijoje, Kamerūne, Lenkijoje, Lietuvoje, Rusijoje, Toge, Vokietijoje).

Tai popiežiaus teisių ordinas, kurio regulą 1602 m. patvirtino popiežius Klemensas VIII. Šūkis – „Kaip Dievas nori“. Slaugo ligonius, dirba mokyklose, rūpinasi vargšais ir našlaičiais, bažnyčių reikalais.

## Istorija

Kongregaciją 1571 m. per maro epidemiją Braunsberge (dabar Branevas, Lenkija) įkūrė palaimintoji Regina Protmann (1552–1613). Pirmieji vienuolynai įkurti Varmijos vyskupijoje. Regulą 1602 m. kovo 12 d. patvirtino popiežius Klemensas VIII.

## Lietuvoje

Lietuvoje 1645 m. įkurtas Krakių šv. Kotrynos vienuolynas, pastatyta Krakių šv. Kotrynos bažnyčia.

1933 m. įsteigta Lietuvos provincija. Tarpukariu kotryniečių vienuolynai veikė Krakėse (nuo 1926 m. nepilnamečių mergaičių nusikaltėlių mokykloje, nuo 1927 m. pradžios mokykloje), Žeimiuose (apie 1918–1926 m.), Strėvininkuose (nuo 1925 m. dirbo Šv. Vincento Pauliečio draugijos invalidų prieglaudoje), Kelmėje (1925–1937 m.), Ukmergėje (nuo 1926 m. vaikų darželyje ir senelių prieglaudoje), Šilutėje (apie 1928–1932 m.), Kaune (nuo 1932 m. zitiečių bendrabutyje, ligoninėje), Karmėlavoje (nuo 1932 m. žemės ūkio mokykloje), Kražiuose (1935–1937 m. vaikų darželyje), Papilėje (nuo 1936 m.), Švėkšnoje (nuo 1937 m.), Kulautuvoje (nuo 1938 m. vaikų darželyje), Birštone (nuo 1938 m. kunigų sanatorijoje), Radviliškyje (nuo 1939 m.). Sovietmečiu veikė slaptai – katekizavo vaikus šeimose, kasmet paruošdamos po kelis šimtus Pirmajai Komunijai ir Sutvirtinimo sakramentui, jaunimui organizuodavo 3 dienų rekolekcijas, konferencijas, išvykas į įvairias šventoves, rašomąja mašinėle perrašinėdavo dvasinio turinio knygas, jas platindavo, dirbo prie bažnyčių.

Šiuo metu gyvena mažose kontempliatyviose-apaštalinėse bendruomenėse, kurios veikia Kaune ir Panevėžyje. Veikia Krakių šv. Kotrynos vienuolynas Kėdainių rajone.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos kotrynietės
Ignas Hofmanas

**Ignas Hofmanas** (g. 1984 m. vasario 4 d. Šiaulėnuose, Radviliškio raj., Lietuvos TSR, TSRS) – Lietuvos politikas ir valstybės veikėjas, nuo 2024 m. rugsėjo 25 d. iki 2025 m. rugpjūčio 4 d. – Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministras.

## Biografija
I. Hofmanas gimė 1984 m. vasario 4 d. Šiaulėnų miestelyje.

2002 m. baigė vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno technologijos universitetą, kurį baigė 2008 m., įgijęs taikomosios fizikos bakalauro ir termoinžinerijos magistro laipsnius. 2014 m. I. Hofmanas apgynė daktaro disertaciją termoinžinerijos srityje ir įgijo technikos mokslų daktaro laipsnį.

Nuo 2009 m. rugsėjo iki gruodžio mėn. jis dirbo laborantu Vytauto Didžiojo universiteto Žemės ūkio akademijoje, o baigęs studijas pradėjo ūkininkauti.

2024 m. gruodžio 12 d. buvo paskirtas žemės ūkio ministru G. Palucko ministrų kabinete. Po ministrų kabineto atsistatydinimo 2025 m. rugpjūčio 4 d. ėmėsi eiti departamento vadovo pareigas iki naujos vyriausybės paskyrimo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Agriculture Minister Ignas Hofmanas begins work - Archyworldys
* Minister Ignas Hofmans visit to Alytus District

|-
Jacques Offenbach

**Žakas Ofenbachas** (*Jacques Offenbach*; 1819 m. birželio 20 d. – 1880 m. spalio 5 d.) – prancūzų klasikinės operetės pradininkas ir žymiausias kūrėjas.

Šmaikščiose, lengvo turinio operetėse kompozitorius satyriškai vaizdavo tokius kompozitorius kaip R. Wagner bei hedonistinę II Prancūzijos imperijos Paryžiaus dvasią, pasitelkdamas savo aistrą šokiams ir negailestingai nuvainikuodamas privilegijuotuosius.

## Išnašos
Karol Szymanowski

**Karolis Šymanovskis** (*Karol Szymanowski*, 1882 m. spalio 3 d. – 1937 m. kovo 29 d.) – lenkų kompozitorius, pianistas, pedagogas, muzikos kritikas, visuomenės veikėjas. Vienas žymiausių XX a. pirmos pusės lenkų kompozitorių.

## Biografija
Didžiąją ankstyvojo gyvenimo dalį praleido Ukrainoje, tačiau 1905–1908 m. gyveno Berlyne, kur parašė pirmąją simfoniją. Per revoliuciją jo namai Rusijoje buvo sunaikinti, ir 1920 m. jis persikėlė į Varšuvą, kur tapo konservatorijos (vėliau – akademijos) rektoriumi. Kompozitorius mirė nuo tuberkuliozės.

## Kūryba
Jo fortepijoninę muziką populiarino tokie lenkų pianistai kaip Arturas Rubinšteinas, o dviejų koncertų smuikui premjeras atliko lenkų smuikininkas Pavelas Kochanskis. Puikiai vertinama ir jo *Stabat Mater* (1925–1926 m.). Kūrybai būdinga žanrų ir formų įvairovė, dauguma kūrinių susiję su literatūriniais tekstais, programiniai, naudojama lenkų liaudies melodijų citatos, muzikos modeliai, ritmo formulės.

## Šaltiniai
Samborombono įlanka

**Samborombono įlanka** () – Atlanto vandenyno įlanka prie Argentinos (Buenos Airių provincijos) krantų, ties La Platos žiotimis. Prasideda 95 km į pietryčius nuo La Platos miesto, driekiasi 135 km – nuo Piedraso („akmenų“) kyšulio šiaurėje iki Šv. Antano kyšulio pietuose. Gali būti laikoma tiek La Platos dalimi, tiek atskira vandenyno įlanka.

Į įlanką įteka Samborombono ir Salado upės, įvairūs sausinamieji kanalai. Krantai žemi, pelkėti, juose veisiasi daug krabų. Įsteigti: Kampos del Tuju nacionalinis parkas, Pietinės Pakrantės biosferos rezervatas ir kt. saugomos teritorijos.

Greičiausiai pavadinimą įlankai suteikė Fernando Magelano ekspedicijos dalyviai. Jį įkvėpti galėjusi tuo metu populiari legenda apie Šv. Brendono (*San Borondón*) salą. Tiesa, pavadinimas pirmąsyk pažymėtas XVIII a. prancūzų žemėlapiuose (*R. de St. Brandan* – Samborombono upė).

## Šaltiniai
Juras Taminskas

**Juras Taminskas** (g. 1986 m.) – Lietuvos politikas, teisininkas, susisiekimo ministras (nuo 2025 m.).

## Biografija
Studijavo teisę Vilniaus universitete, įgijo magistro laipsnį.

Baigęs studijas, J. Taminskas dirbo Seimo kontrolieriaus patarėju, vyriausiuoju Seimo kontrolierių įstaigos Žmogaus teisių biuro specialistu, paskui šio biuro patarėju. Po to buvo Seimo Valstybės valdymo ir savivaldybių komiteto biuro patarėjas, Lietuvos savivaldybių asociacijoje patarinėjo teisės klausimais.

Baigiantis 2024 m. suformavus Gintauto Palucko ministrų kabinetą, tapo susisiekimo viceministru. Iš posto pasitraukus premjerui G. Paluckui, naujajame Ingos Ruginienės ministrų kabinete J. Taminskui atiteko susisiekimo ministro portfelis.

Nurodo mokantis anglų, prancūzų ir rusų kalbas.

## Šaltiniai

|-
Kapitan Sarmjentas

**Kapitan Sarmjentas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 130 km į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. Partido centras. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 8]]*. Yra muziejus, Švč. Pilaro Dievo Motinos koplyčia.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1884 m., tiesiant geležinkelį. Pavadinta pagal Kapitan Sarmjento stotį, kuriai vardas suteiktas pagal Domingą Fidelį Sarmjentą – Domingo Faustino Sarmjento įsūnį, 1866 m. žuvusį per Trigubo Aljanso karą. Nuo 1961 m. – partido centras.

Kapitan Sarmjentas pagarsėjo kai 1997 m. šio miesto mokiniai sukūrė Buenos Airių provincijos vėliavos dizainą, kuri vėliau konkurse išrinktas ir patvirtintas oficialiai.

## Šaltiniai
Erling Haaland

**Erlingas Holandas** (*Erling Haaland*; g. 2000 m. liepos 21 d.) – Norvegijos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera

### Klubinė karjera
Nuo vaikystės (penkerių metų) priklausė Bryne FK (Norvegija). Šiame klube pradėjo profesionalo karjerą. 

2017 m. vasario 1 d. pranešta, kad pasirašyta sutartis su Molde FK. Futbolininkui tuo metu buvo šeiolioka metų.

2018 m. rugpjūčio 18 d. oficialiai paskelbta, kad Red Bull Salzburg pasirašė penkerių metų trukmės sutartį, įsigaliojusią 2019 m. sausio 1 d.

2020 m. pasirašyta ketverių su puse metų sutartis su Borussia Dortmund (Vokietija). Sandorio vertė siekė 20 milijonų eurų.

2022 m. liepos 1 d. oficialiai paskelbta, kad pasirašyta sutartis su Manchester City (Anglija). Sandorio vertė siekė šešiasdešimt milijonų eurų.

### Karjera rinktinėse
Kitados atstovavo Norvegijos jaunių, jaunimo rinktinėms. Kviestas į U-15, U-16, U-17, U-18, U-18, U-19, U-20 ir U-21 rinktines. 

2019 m. rugsėjo 5 d. debiutavo nacionalinėje komandoje rungtynėse prieš Maltą. Norvegai nugalėjo varžovus rezultatu 2–0.

2020 m. rugsėjo 5 d. pelnė savo pirmąjį įvartį atstovaudamas Norvegijos rinktinei rungtynėse prieš Austriją. Varžovai palaužė norvegus rezultatu 2–1.

2025 m. rugsėjo 5 d. Pasaulio taurės atrankos rungtynėse prieš Moldaviją pelnė net penkis įvarčius. Norvegai sutriuškino varžovus rezultatu 11–1.

Atrankoje į 2026 m. Pasaulio taurę futbolininkas pelnė net šešiolika įvarčių ir tapo rezultatyviausiu turnyro žaidėju.

## Laimėjimai
;  **Red Bull Salzburg**
* Bundesliga: 2018–2019 m.
* Austrijos futbolo taurė: 2018–2019 m.

;  su **Borussia Dortmund**
* DFB-Pokal: 2020–2021 m.

;  **Manchester City**
* Premier League: 2022–2023, 2023–2024 m.
* FA Cup: 2022–2023 m.
* FA Community Shield: 2024 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2022–2023 m.
* UEFA Super taurė: 2023 m.

; Asmeniniai įvertinimai
*

## Išnašos

## Nuorodos
* Premier League svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Miikka Muurinen

**Mika Murinenas** (, g. 2007 m. kovo 4 d.) – Suomijos krepšininkas.

## Profesionali karjera

### Belgrado „Partizan“ (2025–2026 m.)
2025 m. rugsėjo 26 d. pasirašė trijų metų sutartį su Belgrado „Partizan“ komanda. Spalio 6 d. debiutavo Adrijos krepšinio lygos rungtynėse prieš Novo Mesto „Krka“ ekipą. Rungtynėse pelnė 7 taškus, atkovojo 2 kamuolius bei blokavo vieną metimą.

2026 m. vasario 24 d. paliko Belgrado klubą.

## Nacionalinė rinktinė
Atstovavo Suomijos jaunimo rinktinei 2023 m. Europos jaunimo iki 16 metų krepšinio čempionate, kuriame vidutiniškai pelnė po 16,9 taško per rungtynes.

Suomijos vyrų krepšinio rinktinėje debiutavo 2024 m. birželio 25 d. draugiškose rungtynėse prieš Naujosios Zelandijos rinktinę.

Rinktinei atstovavo 2025 m. Europos krepšinio čempionate, būdamas jauniausiu turnyro žaidėju. Suomijos vyrų krepšinio rinktinė iškovojo rekordinę ketvirtą vietą, o Murinenas buvo išrinktas turnyro kylančia žvaigžde. Čempionate vidutiniškai pelnė po 6,6 taško, atkovojo po 1,9 kamuolio per rungtynes.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Asmeninis gyvenimas
Murineno abu tėvai krepšininkai. Tėvas Kimo Murinenas atstovavo Suomijos vyrų krepšinio rinktinei 153 oficialiose varžybose. Motina Jenni Laaksonen žaidė koledžo krepšinį Šiaurės Karolinos universitete bei atstovavo Suomijos moterų krepšinio rinktinei.

## Išnašos
Karmen de Arekas

**Karmen de Arekas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, beveik 140 km į vakarus nuo Buenos Airių, prie Areko upės. Partido centras. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 7]]*, taip pat keliai į Aresifesą, Čivilkojų. Gyvulininkystė, mėsos pramonė. Yra Švč. Karmelio Dievo Motinos bažnyčia, Šv. Kryžiaus Pauliaus vienuolynas, istorijos muziejus.

## Istorija
1780 m. įkurtas San Klaudio Areko fortas gynybinėje linijoje nuo indėnų antpuolių. 1812 m. sudarytas Karmen de Areko partidas, o 1857 m. gyvenvietė irgi pavadinta Karmen de Areku. 1906–1907 m. nutiestas geležinkelis ir pastatyta stotis.

## Šaltiniai
Polocko mūšis (1633)

**Polocko mūšis** () – 1633 m. birželio 3 d. įvykęs Rusijos carystės karinių pajėgų išpuolis prieš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Polocko miestą – vienas iš 1632–1634 m. ATR–Rusijos karo (Smolensko karo) epizodų. Nedidelis rusų karinis dalinys, sudarytas iš bajorų, šaulių ir kazokų dalinių, dislokuotų Didžiosiose Lukose ir neseniai užimtame Nevelyje, vykdydama „mažąjį karą“, surengė plėšikavimo reidą į Polocką.

## Operacijos eiga
Priešakinis rusų dalinys, vadovaujamas prie rusų prisijungusio neveliečio Grigorijaus Radeckio, 1633 m. birželio 3 d. nepastebėtas pasiekė Polocko tvirtovės medinę sieną ir išsprogdino joje plyšį. Į pralaužą įsiveržė penkiasdešimties šaulių būrys. Nužudę sargybinius, įsibrovėliai atidarė vartus pagrindinėms caro pajėgoms. Mūšio dalyvių teigimu:„Didžiąją tvirtovę birželio 3 dieną paėmė ir sudegino, sušaudė tiek lenkų, tiek lietuvių žmones, paėmė kalinius… Tvirtovę, jos kiemus, parduotuves, svečių kiemus ir už Polotos esančius rajonus sudegino ir sunaikino be likučio, daug lietuvių žmonių paskendo Dvinos (Dauguvos) upėje, o kiti pabėgo į mažąjį miestą ir užsirakino jame.“Maskvos kariuomenė įsiveržė į miestą dėka neveliečio burmistro Grigorijaus Radeckio, kuris, kaip nevlietis, mokėjo baltarusių kalbą (paties Radeckio naudotas terminas – „lietuvių“), ir, kalbėdamas šia kalba, apgavo sargybinius, kurie, matyt, palaikė jį „savu“, po ko jis nužudė sargybinius ir atidarė vartus.

Šios sėkmės įkvėpti rusų kariai bandė šturmuoti ir Aukštutinę tvirtovę, tačiau ginkluotų jos gynėjų šūviai padarė žymią žalą negausiems užpuolikams. Nepaisant to, Polocko vaivados pavaduotojas Janas Lisovskis pranešė, kad „aukštutinė tvirtovė vos išsilaikė“. Savo ruožtu lietuvių kontrataka buvo atremta, jie nustumti atgal į tvirtovę.

Blokavę LDK pajėgas tvirtovėje, rusų daliniai nusiaubė ir sudegino Polocko apylinkes, nužudė arba paėmė į nelaisvę, pasak Lisovskio, „liantvaitą, burmistrą ir daug gerų kolegų“. Dalimi turtingo grobio tapo ir lietuvių artilerija.

### Rezultatai
Po trijų dienų miesto deginimo ir apylinkių siaubimo rusai su į nelaisvę paimtais žmonėmis ir vėliavomis grįžo į Didžiuosius Lukus. Polocko žygio herojus Grigorijus Radeckis Maskvoje buvo apdovanotas 40 sabalų kailių, sidabriniu samteliu ir 10 aršinų kamkos (damasto).

## Literatūra
Малов А. В. Начальный период Смоленской войны на направлении Луки Великие — Невель — Полоцк (до 3 июня 1633 г.) // Памяти Лукичева. Сборник статей по истории и источниковедению. М., 2006. p. 124–172.

## Išnašos
Suipača

**Suipača** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 120 km į vakarus nuo Buenos Airių, 25 km nuo Mersedeso. Partido centras. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 5]]* ir Buenos Airių–Santa Rosos geležinkelis. Verčiamasi žemdirbyste, gyvulininkyste. Yra Švč. Rožinio Dievo Motinos bažnyčia.

## Istorija
XVIII a. pab. – XIX a. pr. apylinkėse pradėti statyti gynybiniai fortai prieš indėnų antpuolius, pradėjo kurtis naujakuriai. Suipačos gyvenvietė įkurta 1875 m., nuo 1879 m. – partido centras. Miesto statusas suteiktas 1973 m.

Vietovė pavadinta pagal Suipačos miestelį Bolivijoje, prie kurio 1810 m. La Platos provincijos sumušė Ispanijos imperijos pajėgas.

## Šaltiniai
Roke Peresas

**Roke Peresas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 135 km į pietvakarius nuo Buenos Airių, 30 km nuo Loboso, Salado dešiniajame krante. Partido centras. Praeina plentas Lobosas–San Karlos de Bolivaras, geležinkelis į Olavariją (nebeveikiantis). Plėtojama gyvulininkystė (ypač kiaulių auginimas), mėsos pramonė. Yra Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia.

## Istorija
1884 m., tiesiant Generolo Rokos geležinkelį, įkurta Roke Pereso stotis (pavadinta advokato, kovojusio prieš geltonąjį drugį, Chosė Rokės Pereso garbei), apie kurią ėmė steigtis gyvenvietė. Partido centras nuo 1913 m.

## Šaltiniai
Cheneral Belgranas

**Cheneral Belgranas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 130 km į pietus nuo Buenos Airių, 50 km į pietvakarius nuo Časkomuso, Salado dešiniajame krante. Partido centras. Keliai į Brandseną, San Migel del Montę, Kasteljį, Ajakučą. Likusi nebeveikianti geležinkelio linija. Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste. Yra Švč. Luchano Dievo Motinos bažnyčia, krašto istorijos muziejus, esatansija-muziejus.

## Istorija
1871 m. įkurta Salado geležinkelio stotis ir gyvenvietė. Nuo 1891 m. partido centras, pavadintas generolo Manuelio Belgrano garbei.

## Šaltiniai
Tartu sutartis (1564)

**Tartu (Dorpato) surtartis** – 1564 m. gegužės mėn. Dorpate (Taline) sudarytas Rusijos carystės ir Švedijos karalystės susitarimas, vienas mėginimų užbaigti Livonijos karą.

Sutartimi Rusijos caras Ivanas IV Rūstusis sutiko su tuo, kad Revelis (Talinas) ir kai kurios Livonijos pilys liktų valdomos Švedijos. Mainais Švedijos karalius Erikas XIV sutiko su tuo kad Rusijos kontrolėn pereis likusi Livonijos dalis.

Derybų rezultate Rusija ir Švedija susitarė dėl septynių metų trukmės paliaubų. Paliaubos truko iki 1570 m. vasaros. Jų pabaigos priežastimi tapo 1569 m. Ivano Rūsčiojo pradėti reikšti reikalavimai perduoti jam Revelį, Suomijos sidabro kasyklas, taip pat sumokėti 10 000 talerių kompensaciją, pareikalavus suteiktas 200 reitarų karių dalinys ir perduota 1568 m. nuversto ir 1569 m. mirusio Eriko XIV našlė Kotryna Jogailaitė, kurią jis ketino vesti ir taip pareikšti teises į Lietuvos sostą.

## Išnašos
Alsėdžių dekanatas

**Alsėdžių dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Alsėdžiai.

## Istorija

Įkurtas 1740 m. kaip vienas iš 10 dekanatų, priklausiusių Žemaičių vyskupijai. 1755 m. dekanatui priklausė Alsėdžių bažnyčia, Eigirdžių bažnyčia, Kantaučių bažnyčia, Nevarėnų bažnyčia, Pikelių bažnyčia, Platelių bažnyčia, Sedos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, Telšių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, Tirkšlių bažnyčia, Žemaičių Kalvarijos bažnyčia, Žemalės bažnyčia, Židikų bažnyčia.

1830 m. Alsėdžių dekanatui () priklausė 11 parapijų – Alsėdžių (Alsėdžių bažnyčia, Lieplaukės filija, Kęstaičių špitolė), Gadūnavo (Gadūnavo bažnyčia), Gintališkės (Gintališkės bažnyčia, Notėnų filija), Kalvarijos (Žemaičių Kalvarijos bažnyčia, Jagminpolio, Gegrėnų filijos), Kantaučių (Kantaučių bažnyčia, Žlibinų filija), Pikelių (Pikelių bažnyčia, Židikų, Ukrinų filijos), Platelių (Platelių bažnyčia, Beržoro filija, Šateikių altarija), Sedos (Sedos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, Renavo koplyčia), Telšių (Telšių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, Telšių šv. Antano Paduviečio bažnyčia, Viešvėnų, Eigirdžių, Nevarėnų filijos), Tirkšlių (Tirkšlių bažnyčia, Pievėnų filija), Žemalės (Žemalės bažnyčia).

1926 m. dekanatas atiteko Telšių vyskupijai, 1958 m. panaikintas per dekanatų reformą.

## Šaltiniai
Régionale 1 Réunion

**Régionale 1 Réunion** – Reunjono aukščiausia futbolo lyga. Lyga buvo įkurta 1950 m. 

## Formatas
Prasideda rudenį ir baigiasi kitų metų pavasarį. Daugiausiai taškų surinkusi komanda tampa čempione.

Rungtyniaujama vientisoje lygoje, nors kitados būta padalinimo į grupes.

## Dalyviai
Dalyvauja keturiolika klubų.
### 2025 m. sezonas
* AS Excelsior
* Saint-Denis
* Saint-Pauloise
* La Tamponnaise
* JS Saint-Pierroise
* SS Jeanne d'Arc
* AF Saint-Louis
* ACF Piton Saint-Leu n.
* Jeunesse sportive sainte-rosienne football
* Association sportive saint-louisienne
* Trois-Bassins Football Club
* Entente Sportive Dominicaine
* Association sportive Les Marsouins de Saint-Leu
* FC Rivière des Galets

## Lygos čempionai

## Taip pat skaitykite
* Antrasis divizionas 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* SOCCERWAY
* RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
Rietavo dekanatas

**Rietavo dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Rietavas.

## Istorija

Įkurtas 1636 m. kaip vienas iš 6 dekanatų, priklausiusių Žemaičių vyskupijai. Jis išliko ir po 1740 m. dekanatų reformos. 1755 m. dekanatui priklausė Gardamo bažnyčia, Gargždų bažnyčia, Kulių bažnyčia, Kvėdarnos bažnyčia, Plungės bažnyčia, Rietavo bažnyčia, Švėkšnos bažnyčia, Vainuto bažnyčia, Veiviržėnų bažnyčia, Žvingių bažnyčia.

1830 m. Rietavo dekanatui () priklausė 12 parapijų – Endriejavo (Endriejavo bažnyčia), Gargždų (Gargždų bažnyčia, Vėžaičių filija), Kulių (Kulių bažnyčia), Kvėdarnos (Kvėdarnos bažnyčia, Judrėnų, Pajūrio filijos), Naumiesčio (Žemaičių Naumiesčio bažnyčia, Degučių ir Gardamo filijos), Plungės (Plungės bažnyčia), Rietavo (Rietavo bažnyčia), Švėkšnos (Švėkšnos bažnyčia), Tenenių (Tenenių bažnyčia), Vainuto (Vainuto bažnyčia, Sartininkų filija), Veiviržėnų (Veiviržėnų bažnyčia), Žvingių (Žvingių bažnyčia, Didkiemio, Žygaičių filijos).

1926 m. dekanatas atiteko Telšių vyskupijai, 1958 m. panaikintas per dekanatų reformą.

## Šaltiniai
Saint-Pauloise FC

**Saint-Pauloise Football Club** arba **Saint-Pauloise FC** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Sen Polio. Namų rungtynes žaidė Stade Paul-Julius-Bénard, talpinančiame 8 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2000 m. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 2011 m. sezone pirmą kartą klubo istorijoje tapo šalies čempionais.

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (2):** 2011, 2014 m. 
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (2):** 2010, 2012 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  Mathieu Pélops, vartininkas;
*  Nicolas Mithra, gynėjas;
*  Alexis Siala-Chamba, saugas;
; Užsieniečiai
*  Ashley Nazira, puolėjas;
*  Rojo Andriamanjato, saugas;
*  Bourahim Jaotombo, saugas;
*  Tsiry Randriantsiferana, saugas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt 
* Globalsportsarchive
Upynos bažnyčia

**Upynos bažnyčia** vadinamos dvi Lietuvos bažnyčios:
* Upynos Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia Šilalės rajone;
* Upynos šv. Jono Labdario bažnyčia Telšių rajone.
Varnių dekanatas

**Varnių dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Varniai.

## Istorija

Įkurtas 1740 m. kaip vienas iš 10 dekanatų, priklausiusių Žemaičių vyskupijai. 1755 m. dekanatui priklausė Batakių šv. Onos bažnyčia, Gaurės bažnyčia, Kaltinėnų bažnyčia, Kražių bažnyčia, Laukuvos bažnyčia, Luokės bažnyčia, Nemakščių bažnyčia, Pajūrio bažnyčia, Pavandenės bažnyčia, Šilalės bažnyčia, Tauragės Švč. Trejybės bažnyčia, Tverų bažnyčia, Upynos šv. Jono Labdario bažnyčia, Užvenčio bažnyčia, Varnių bažnyčia, Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia.

1830 m. Varnių dekanatui () priklausė 9 parapijos – Janapolės (Janapolės bažnyčia), Kolainių (Kolainių bažnyčia), Laukuvos (Laukuvos bažnyčia, Požerės koplyčia), Luokės (Luokės bažnyčia, Kaunatavos, Ubiškės, Upynos filijos), Pavandenės (Pavandenės bažnyčia), Tverų (Tverų bažnyčia), Užvenčio (Užvenčio bažnyčia), Varnių (Varnių šv. Aleksandro bažnyčia), Žarėnų (Žarėnų šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia, Medingėnų, Lauko Sodos filijos).

1926 m. dekanatas atiteko Telšių vyskupijai, 1958 m. panaikintas per dekanatų reformą.

## Šaltiniai
JS Saint-Pierroise

**Jeunesse sportive saint-pierroise** arba **JS Saint-Pierroise** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Sen-Pjere (). Namų rungtynes žaidė Stade Michel-Volnay, talpinančiame 8 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1950 m. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje. Daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai. 1956 m. sezone pirmą kartą klubo istorijoje tapo šalies čempionais.

2025 m. sezone iki paskutiniojo turo „Saint-Denis“ pirmavo čempionate, tačiau paskutinėse rungtynėse išvykoje pralaimėjo varžovams minimalia persvara 0–1 ir liko antroje vietoje. JS Saint-Pierroise rezultatu 2–0 palaužė FC Rivière des Galets ir tapo čempionais 22 kartą klubo istorijoje.

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (22):** 1956, 1957, 1959, 1960, 1961, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 1978, 1989, 1990, 1993, 1994, 2008, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2025 m. 
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (13):** 1959, 1962, 1971, 1980, 1984, 1989, 1992, 1993, 1994, 2018, 2019, 2022, 2023 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  
*  
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive