Nubijos paminklai

**Nubijos paminklai nuo Abu Simbelio iki Filų** () – pasaulio paveldo paminklas pietiniame Egipte, į sąrašą įtrauktas 1979 m. Jis yra Nilo upės slėnyje ir apima Senovės Egipto paminklus, išsimėčiusius Žemutinėje Nubijoje (Asuano muchafaza).

## Aprašymas

Nubijos paminklai išsidėstę ilgame Nilo vagos ruože, kuris iš viso apima 374,48 ha. Ši teritorija pasižymi ypač didele senovinių radinių gausa, kurie atspindi laikotarpius nuo Vidurinės karalystės iki viduramžių koptų ir islamiškojo laikotarpio.

Nuo Senosios Egipto karalystės laikų Asuano miestas šiauriau pirmojo Nilo slenksčio buvo pasienio miestas, už kurio prasidėjo Žemutinė Nubija. Tai buvo svarbus aukso ir kitų išteklių turintis regionas, todėl Egiptas pastoviai siekė jį užvaldyti. Čia dažnai vykdavo prekybinės ir karinės misijos. Tuo metu čia rezidavę Egipto vietininkai laidodavosi Kubet el-Hava vietovės kapinėse.

Viduriniosios karalystės laikais Žemutinė Nubija buvo užimta Egipto. Tai dar kartą Egiptas padarė II tūkst. pr. m. e. antrojoje pusėje, Naujosios karalystės laikais. Ilgainiui Žemutinė Nubija buvo kolonizuota, čia paplito Egipto kultūra. Tuo metu čia pastatytos kelios garsios šventyklos, tarp jų – Abu Simbelis, Amada, Vadi Sebua, Kalabša ir kt.

Per vėlesnius laikotarpius regioną valdė Kušo karalystė, Asirų, Achemenidų, Ptolemėjų, galiausiai romėnų imperijos. Tuo metu čia suklėstėjo Filai – Izidės šventykla. Romos imperijos įtakoje pirmaisiais mūsų eros amžiais į Žemutinę Nubiją iš Egipto prasiskverbė krikščionybė, o nuo XI a. – islamas.

## Gelbėjimo kampanija

1952 m. Egipte pradėjus planuoti Asuano užtvanką, buvo projektuojamas milžiniškas Nasero ežeras, užtvindysiantis didelę dalį Žemutinės Nubijos. Dėl to iškilo grėsmė paskandinti bent 22 labai vertingus archeologinius paminklus, tarp kurių buvo Abu Simbeilio, Filų, Amados, Dero, Kalabšos, Vadi Sebuos ir kitos šventyklos.

1954 m. pasaulio archeologai susibūrė, siekdami išgelbėti šiuos paminklus. Dirbdami kartu su UNESCO ir Egipto vyriausybe, jie sukūrė ambicingą planą perkelti pavojuje esančias vertybes į saugesnes vietas. Prie **Tarptautinės kampanijos išgelbėti Nubijos paminklus** () prisidėjo nemažai UNESCO valstybių narių, kurios parėmė finansiškai ir ekspertais. Projektui vadovavo Egipto kultūros ministras Tharwat Okasha, prancūzų egiptologė Christiane Desroches Noblecourt ir UNESCO generalinio direktoriaus pavaduotojas Rene Maheu.

Kampanijos metu išgelbėtos 22 senovinės šventyklos ir jose rasti artefaktai. Iškastosios vertybės buvo perkeltos į specialiai tam tikslui sukurtą Nubijos muziejų Asuane. Tuo tarpu pastatai ir skulptūros išmontuoti ir perkelti į saugesnes vietas. 12 šventyklų buvo sukeltos į 5 naujai sukurtas vietas Žemutinėje Nubijoje (Abu Simbelis, Agilkijos sala, Naujoji Amada, Naujoji Kalabša ir Naujoji Vadi es-Sebua). Kitos šventyklos perkeltos į muziejus, tarp kurių yra Nubijos muziejus, Sudano Nacionalinis muziejus (Chartumas), Metropolitano muziejus (Niujorkas), Karališkasis senienų muziejus (Leidenas), Turino Egipto muziejus, Berlyno Egipto muziejus.

Kampanija, vykusi tarp 1960 ir 1980 m., laikoma didžiausia kada nors įvykusia archeologine gelbėjimo misija.

## Sąrašas
Iš visų gausių Nubijos paminklų į pasaulio paveldo sąrašą įtraukti 10, kurie atspindi skirtingus Žemutinės Nubijos raidos laikotarpius. Penki iš jų yra perkelti į naujas vietas gelbėjimo kampanijos metu. Tarp paminklų yra senovinės Egipto šventyklos, kapavietės, gyvenvietės ir krikščioniškas vienuolynas.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Senovės Tėbai ir jų nekropolis (1979)
* : Memfis ir jo nekropolis – piramidžių laukai nuo Gizos iki Dahšūro (1979)
* : Džebel Barkalis ir Napatos regiono vietovės (2003)
* : Merojės salos archeologinės vietovės (2011)

## Išnašos