open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Simonas Rozenbaumas

**Simonas Rozenbaumas** (taip pat Šimšonas, Simanas, Simas; 1859 m. rugpjūčio 3 d. Pinskas, Rusijos imperija – 1934 m. gruodžio 6 d. Tel Avivas, Palestinos mandatas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Pagrindinį išsilavinimą įgijo žydų mokyklose. 1883 m. Černivcuose (dab. Ukraina) išlaikė brandos egzaminus ir tais pačiais metais įstojo į Novorosijsko universiteto teisės fakultetą, kurį baigė 1887 m.

Dirbo prisiekusiojo advokato padėjėju, advokatu Minske. 1902 m. Minsko sionistų suvažiavimo delegatas, 1906 m. išrinktas Rusijos sionistų organizacijos pirmininku.

1907 m. I Rusijos imperijos Valstybės Dūmos deputatas nuo Minsko gubernijos. 1915–1919 m. Vilniuje vadovavo žydų sionistų organizacijai.

Nuo 1918 m. gruodžio 11 d. Lietuvos Valstybės Tarybos narys. 1919–1924 m. Lietuvos žydų tarybos pirmininkas. 1919 m. pirmosios Lietuvos Vyriausybės užsienio reikalų viceministras, 1919 m. Lietuvos delegacijos sudėtyje dalyvavo Paryžiaus taikos konferencijoje.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė žydų frakcijai. 1920 m. nusipelnė dalyvaudamas derybose dėl Lietuvos-Tarybų Rusijos taikos sutarties. 1923 m. birželio 5 d. – 1925 m. vasario 20 d. Antrojo Seimo atstovas. 1923 m. birželio 29 d. – 1924 m. vasario 12 d. IX E. Galvanausko ministrų kabinete ministras be portfelio žydų reikalams.

1924 m. išvyko į Palestiną. Nuo 1927 m. – Lietuvos garbės konsulas, nuo 1929 m. – generalinis konsulas Tel Avive.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Rozenbaumas Š., Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 48.
* Rozenbaumas Simanas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1961, t. 26, p. 29.
* Bendikaitė E., Rozenbaumas Simonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 318–320.
* Bendikaitė E., Rozenbaumas Simonas, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 451–452.
* Bendikaitė E., One Man’s Struggle: The Politics of Shimshon Rosenbaum (1859–1934). 13 Simon Dubnow Institute Yearbook | Jahrbuch des Simon-Dubnow-Instituts 87–109 (2014).
* Bendikaitė E., Simono Rozenbaumo politinis ir teisinis palikimas, Vilnius 2022, ISBN 978-609-8314-21-2.
* Šarūnas Liekis, „A State within a State? Jewish autonomy in Lithuania 1918–1925“, Vilnius 2003, ISBN 9955-9613-5-X, p. 190.
Kelno apylinkės teismas

**Kelno apylinkės teismas** () – pirmosios instancijos teismas vakarų Vokietijoje, Kelne (Šiaurės Reinas-Vestfalija), trečias pagal dydį apylinkės teismas Vokietijoje (pirmas – Miuncheno, antras – Hamburgo apylinkės teismas). Teritorija: Kelno miestas.
Veiklos teritorija – 405 km², 995 000 gyventojų.

## Apeliacinė instancija
Aukščiau esantys teismai:
* Kelno žemės teismas (*Landgericht Köln*)
* Kelno aukštesnysis žemės teismas (*Oberlandesgericht Köln*).

## Nuorodos
* Teismo tinklavietė (vokiečių k.)
Ciklamatas

**Ciklamatas** **E952** – dirbtinis saldiklis. 

Susintetintas 1937 metais. Paros norma - apie 7 mg/1 kūno kg.

## Maisto priedas
Dirbtinis saldiklis - Europos Sąjungos E numerių sąraše esantis **E952**.

Ciklamatas 30 kartų saldesnis už cukrų, patvarus aukštoje temperatūroje. Saldaus skonio, be kartumo prieskonio. Dažnai naudojamas maisto produktų, gerimų, vaistinių preparatų saldinimui.
 
## Saugos klausimai
Leidžiamas daugiau kaip 55 šalių, įskaitant ir Europos Sąjungą. 1969 m. buvo uždraustas vartoti JAV.

Šiuo metu vieningos nuomonės apie ciklamatų toksiškumą nėra. Dalis mokslinių tyrimų rodo, kad šios medžiagos yra mutageniškos, pažeidžia chromosomas bei sukelia teratogeninius efektus. Nustatyta, kad ciklamatai gali prasiskverbti per placentos sienelę ir pažeisti embriono medžiagų apykaitą, dėl to jis nerekomenduotinas nėščioms moterims ir vaikams.
Citrozė

**Citrozė** (arba **neohesperidinas DC** – NHDC) – natūralus saldiklis. Gaunamas iš kai kurių citrusinių vaisių luobelių.

## Maisto priedas
Citrozė 1800–2000 kartų saldesnė už cukrų. Šalutinio poveikio taip pat nepastebėta.
Portobelas

**Portobelas** () – miestas centrinėje Panamoje, Kolono provincijoje, Karibų jūros pakrantėje, prie Portovelo upės žiočių. Kelias į Koloną, nedidelis uostas. Verčiamasi turizmu.

Portobelas žymus savo kolonijinių laikų įtvirtinimais, 1980 m. įtrauktais į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Mieste ir jo apylinkėse yra Santjago de la Glorijos, San Cheronimo, San Fernando, San Fernandino tvirtovių liekanos. Taip pat yra to meto Dieviškojo Šv. Jono bažnyčia, Šv. Pilypo bažnyčia, mersediečių ordino konventas, muitinė ir kiti XVII – XIX a. pastatai.

## Istorija

1502 m. Portobelo įlanką atrado Kristupas Kolumbas. 1597 m. Fransiskas Velardė i Merkadas įkūrė uostą, kurį pavadino San Felipe de Portobelu. XVI–XVIII a. jis buvo vienas svarbiausių Naujosios Granados uostų. Per jį gabentas auksas iš Peru: laivais buvo gabenamas iki Panamos uosto, toliau sausumos keliu iki Portobelo, o iš čia – laivais į Ispaniją. Mieste vykdavo didelės mugės. 

Nors Portobelo uostas buvo gerai įtvirtintas, gausūs tauriųjų metalų lobiai itin viliojo piratus. 1592 m. čia žuvo garsus anglų piratas Frensis Dreikas. Tačiau 1601 m. miestą apiplėšė Viljamas Parkeris, o 1688 m. – Henris Morganas. Paskutinį kartą Portobelas nusiaubtas 1739 m. Nuo to laiko uosto reikšmė sumenko, dalis krovinių buvo gabenama pro Filipinus.


Image:Fuerte San Jeronimo en Portobelo vista general.jpg|San Cheronimo tvirtovė
Image:Portobelo Ruins and bay.jpg|Santjago baterija
Image:Iglesia San Juan de Dios en Portobelo.jpg|Šv. Jono bažnyčia
Piotras Vrangelis

**Piotras Vrangelis** (; 1878 m. rugpjūčio 27 d. Mukulių dvare (Zarasų rajonas) – 1928 m. balandžio 22 d. Briuselyje) – baronas, Rusijos generolas majoras, baltagvardiečių generolas leitenantas.

## Biografija

Kilęs iš Vrangelių giminės - Tollsburg-Elistfer – senos danų kilmės didikų giminės, kurios genealogija siekia XIII a.
1901 metais baigė Sankt Peterburgo Kalnų institutą. Tais pačiais metais įstojo į kariuomenę, tarnavo kazokų daliniuose. 1904 m. dalyvavo savanoriu Rusijos-Japonijos kare. Pasižymėjo Pirmojo pasaulinio karo mūšiuose. Po Spalio perversmo išvyko į Krymą. Nuo 1919 m. sausio – Pietų Rusijos ginkluotųjų pajėgų savanorių armijos vadas. Su A. Denikinu išvijo Raudonąją armiją iš Šiaurės Kaukazo, užėmė Caricyną. 1920 m. P. Vrangelio kariuomenė buvo išstumta iš užimtų teritorijų. 1920 m. lapkričio 14 d. su kariuomenės likučiais persikėlė į Turkiją. Vėliau apsigyveno Belgijoje. 1924 m. rugsėjo 1 d. įkūrė Rusų visuotinę karių sąjungą. Mirė Briuselyje. Buvo palaidotas Briuselyje. Vėliau Vrangelio pelenai buvo perkelti į Belgradą, kur 1929 m. spalio 6 d. jis buvo iškilmingai perlaidotas Serbijos sostinės Rusijos Šventosios Trejybės bažnyčioje.

## Išnašos
Mikas Rožanskas

**Mikas Rožanskas** (1887 m. rugsėjo 14 d. Debeikiai, Utenos apskritis, Rusijos imperija – 1943 m. kovo 25 d. Rešiotų lageris) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Baigė mokytojo mokslus, tačiau mokytojo darbo nedirbo. Ūkininkavo Šiaulių apskrityje.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos darbo federacijos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. Pasibaigus seimo kadencijai grįžo į savo ūkį.

1941 m. gegužės 15 d. suimtas ir kaip aktyvus visuomenės veikėjas bei stambus ūkininkas (turėjo 46 ha) žemės, ištremtas į Sibirą.

## Literatūra
* Ružanskis Mikas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 50.
* Gaigalaitė A., Rožanskas Mykolas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 321–322.

## Šaltiniai
Kazys Sidabras

**Kazys (Kazimieras) Sidabras** (1884 m. Platelių valsčius, Kretingos apskritis, Rusijos imperija – po 1941 m.) – Lietuvos mokytojas, ūkininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1908 m. Platelių „Saulės“ pradžios mokyklos mokytojas. 1919 m. pirmasis Kretingos apskrities valdybos pirmininkas.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos (LVS) frakcijai, įėjusiai į
Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.

Ūkininkavo prie Žemaičių Kalvarijos, turėjo 50 ha žemės. 1941 m. ištremtas į Sibirą.

## Literatūra
* Sidabras Kazys, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 52.
* Lietuvos gyventojų genocidas, t. 1: 1939–1941, Vilnius, 1999, p. 736.
* Selenis V., Sidabras Kazys, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 328.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SIDABRAS Kazys (1886–1974), Steigiamojo Seimo narys | lrs.lt
Antanas Simanauskas

**Antanas Simanauskas** (1889 m. gegužės 20 d. Paežerių valsčius, Vilkaviškio apskritis, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi savarankiškai. Vertėsi račiaus amatu. Nuo 1907 m. dalyvavo krikščionių demokratų veikloje.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas Vilkaviškio rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos darbo federacijos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. Pasibaigus kadencijai, grįžo į savo ūkį Suvalkijoje.

## Literatūra
* Simanauskas Antanas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 50.
* Simanauskas Antanas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1962, t. 27, p. 451–452.
* Gaigalaitė A., Simanauskas Antanas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 329–330.

## Šaltiniai
Juozas Skyrius

**Juozas Skyrius** (1897 m. Santakai, Batakių valsčius, Tauragės apskritis, Rusijos imperija – 1986 m. Lietuva) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Iki 1920 m. spalio 1 d. ūkininkavo. Vėliau tarnavo Lietuvos kariuomenėje.

1922 m. kovo 21 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas. Priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.

Po 1926 m. ūkininkavo savo ūkyje Batakių apylinkėse. 1941 m. birželio 14 d. suimtas ir ištremtas į Komijos ATSR. 1960 m. paleistas į Lietuvą.

## Literatūra
* Skyrius Juozas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 52.
* Lietuvos gyventojų genocidas, t. 1: 1939–1941, Vilnius, 1999, p. 745.
* Bukaitė V., Skyrius Juozas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 335.
* Bukaitė V., Skyrius Juozas, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 466–467.

## Šaltiniai
Panamos provincija

**Panamos provincija** () – provincija, esanti Panamos centrinėje ir rytinėje dalyje, Ramiojo vandenyno pakrantėje. Administracinis centras – šalies sostinė Panama.

1996 m. nuo provincijos atskirta Madugandi komarka. 2014 m. iš vakarinės provincijos dalies sudaryta Vakarų Panamos provincija.

## Geografija

Panamos provincija išsidėsčiusi pagal Ramiojo vandenyno krantą, į rytus Panamos kanalo žiočių. Būdingos žemumos, o šiauriniu pakraščiu driekiasi San Blaso Kordiljera – joje yra aukščiausia provincijos vieta Sero Chefė (1007 m). Teritoriją tankiai raižo upės – Čiagresas, Čepas (Bajanas), Kaimitas ir kt., šiaurėje telkšo dideli tvenkiniai – Gatuno ežeras, Alachuelos ežeras, Bajano ežeras. Provincijai priklauso daug salų Panamos įlankoje – Perlų salos (didžiausios – Rėjaus sala, Kontadora), Taboga, Otokė, Taborsiljas ir kt.

Didžiąją dalį Panamos provincijos dengia džiunglės. Įsteigti Čiagreso, Altos de Kampanos, Kamino de Kruseso nacionaliniai parkai.

## Administracinis suskirstymas
 
Provincija padalinta į 6 apygardas (skliaustuose – administracinis centras):

* Balboa apygarda (San Migelis)
* Čepo apygarda (Čepas)
* Čimano apygarda (Čimanas)
* Panamos apygarda (Panama)
* San Migelito apygarda (San Migelitas)
* Tabogos apygarda (Taboga)


Image:Arco chato panama.jpg|Senoji Panama
Image:Ciudad de Panama.jpg|Dabartinis Panamos miestas
Municipio de San Miguelito.jpg|San Migelito savivaldybė
file:El morro.JPG|Tabogos salos pakrantė


## Šaltiniai
Maksas Soloveičikas

**Maksas Soloveičikas** (1883 m. rugpjūčio 10 d. Kaunas, Rusijos imperija – 1957 m. Tel Avivas, Izraelis) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

Mokėsi Kaune, studijavo Peterburge (Rusija), Vokietijoje ir Ženevoje (Šveicarija). Domėjosi Izraelio istorija, keliavo po Palestiną, Artimuosius Rytus. Ženevos universitete apgynė filosofijos daktaro disertaciją.

Nuo 1904 m. gyveno Peterburge. Sionistų spaudos „Jevreiskaja Žizn“ ir „Rassviet“ steigėjas bei redaktorius. Taip pat skaitė paskaitas Peterburgo liaudies universitete iš žydų istorijos ir Biblistikos.

Po Pirmojo pasaulinio karo grįžo į Lietuvą. 1918 m. lapkričio mėn. pirmosios Kauno miesto valdybos prezidiumo narys. 1919 m. Paryžiaus taikos konferencijos dalyvis. Atstovavo Lietuvos žydus bei aktyviai dirbo agituodamas už Lietuvos pripažinimą.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas VI (Utenos) rinkimų apygardoje. Priklausė žydų frakcijai.

1919 m. balandžio 12 d. – 1923 m. vasario 22 d. Lietuvos Vyriausybių ministras be portfelio žydų reikalams.

1923 m. iš Lietuvos išvyko, gyveno Berlyne, Hitleriui atėjus į valdžią, nuo 1933 m. gyveno Palestinoje, iki 1941 m. Žydų banko direktorius.

## Literatūra
* Soloveičikas Maksas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 54.
* Soloveičikas Maksas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1963, t. 28, p. 290–291.
* Bendikaitė E., Soloveičikas Maksas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 335.
* Šarūnas Liekis, „A State within a State? Jewish autonomy in Lithuania 1918–1925“, Vilnius 2003, ISBN 9955-9613-5-X, p. XII

## Šaltiniai
Nina Dobrev

**Nina Konstantinova Dobreva** (; g. 1989 m. sausio 9 d. Sofijoje, Bulgarijoje) – bulgarų kilmės kanadiečių aktorė.

## Biografija

Mama dailininkė. Tėvas visą gyvenimą dirbo kompiuterių meistru. Brolis inžinerius.

Ninai esant vos dvejų metų, šeima persikraustė į Kanadą, kur pasikeitė savo pavardę į Dobrev. Vaikystėje Nina lankė šokių ir gimnastikos būrelius, aktorinio meno pamokas teatre ir dainavo chore. Kaip gimnastė pasiekė reikšmingų rezultatų, keliavo po Europą.

Mergina per savo gyvenimą baigė kelias mokyklas (*J. B. Tyrrell Sr. Public School* ir *Wexford Collegiate School for the Arts*). Jaunoji aktorė gavo kvietimą mokytis *Dean Armstrong Acting* mokykloje. Besimokydama vienoje garsiausių vaidybos mokyklų, buvo greitai pastebėta įvairiausių Toronto agentų ir tapo reklamos modeliu.

Nina Dobrev laisvai kalba prancūziškai, angliškai ir bulgariškai.

## Aktorinė karjera

Nepastovus darbas modelių agentūroje Niną nukreipė į radijo laidų vedėjos darbą.
2006 m. Nina gavo savo pirmąjį svarbų vaidmenį „Away from Her“ kino juostoje. Aktorei teko atlikti jaunos merginos vaidmenį.
2007 m. mergina atliko vaidmenis net penkiuose įvairių žanrų filmuose: „How She Move“, „The Poet“, „Too Young to Marry“, „Fugitive Pieces“ ir „My Daughter's Secret“. Deja, visi filmai nesulaukė pasisekimo.
Po kurio laiko, Nina gavo vieną iš savo garsesnių vaidmenų – jaunos mamos vaidmenų seriale „“. Iki to laiko Nina Dobrev buvo išbandžiusi save daugiau nei dešimtyje įvairių kino juostų.
Didžiausio populiarumo aktorė sulaukė suvaidinusi pagrindinį moters vaidmenį „The Vampire Diaries“ televizijos seriale. Seriale Nina atliko du vaidmenis: „geruolės“ Elenos Gilbert ir ekscentriškos vampyrės Katherine Pearce.

Nina Dobrev taip pat suvaidino erotiniame trileryje „Chloe“.

## Asmeninis gyvenimas
2007 m. Nina Dobrev artimai draugavo su savo kolega Daniel Clark iš serialo „“. Kitas vaikinas – Ian Somerhalder, kolega iš The Vampire Diaries. 2017 m. Nina Dobrev pradėjo draugauti su aktoriumi Glen Powell.

2009 m. rugpjūčio 22 d. Nina Dobrev kartu su Kayla Ewell, Candice Accola, Sara Canning ir Tyler Shields buvo sulaikyti už viešosios tvarkos pažeidimą. Kaltinimai greitai buvo panaikinti.

## Filmografija

## Šaltiniai
Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademija

**Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademija** (VDU MA) – VDU struktūrinis padalinys, turintis fakulteto statusą. Įsikūrusi Kaune, V. Čepinskio g. 5, šalia – Aleksoto apžvalgos aikštelė. Dekanas – doc. dr. Saulius Gerulis.

## Istorija

Profesionalų muzikų rengimo ištakos Kaune – kompozitoriaus ir vargonininko Juozo Naujalio 1919 m. įkurta privati muzikos mokykla, kuri 1920 m. paskelbta valstybine. Po 1927 m. mokyklai vadovauti ėmė iš studijų Leipcige grįžęs kompozitorius Juozas Gruodis. Jo ir kitų to meto intelektualų dėka 1933 m. muzikos mokykla tapo aukštąja – Kauno konservatorija. Visą nepriklausomos tarpukario Lietuvos gyvavimo laikotarpį konservatorijoje, sekant geriausiomis Varšuvos, Prahos, Leipcigo, Paryžiaus, Peterburgo, Maskvos aukštųjų muzikos mokyklų tradicijomis, parengti menininkai formavo ne tik laikinosios sostinės, bet ir visos šalies kultūrą, kūrė ir turtino Lietuvos muzikinio gyvenimo istoriją.

1949 m., centralizuojant muzikinį švietimą, Kauno ir Vilniaus konservatorijos buvo sujungtos – muzikos studijos imtos vykdyti tik sostinėje.

1989 m., prabėgus 40-čiai metų, į Kauną buvo grąžintas aukštasis muzikinis lavinimas – įsteigtas tuometinės Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija, nuo 2004 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) Kauno fakultetas.

Nuo 2011 m. LMTA Kauno fakultetas tapo sudėtine Vytauto Didžiojo universiteto dalimi – VDU Muzikos akademija.

## Struktūra
Mokslo ir studijų padaliniai:
* Dainavimo katedra (vedėjas prof. Tomas Ladiga)
* Džiazo katedra (vedėja Justė Sakalytė)
* Fortepijono katedra (vedėjas doc. Donaldas Račys)
** Bendrojo fortepijono ir vargonų skyrius (vedėja doc. Rimantas Karaška)
* Muzikos teorijos ir pedagogikos katedra
** Muzikos pedagogikos skyrius (vedėjas doc. Artūras Dambrauskas)
** Muzikos teorijos skyrius (vedėjas Sigitas Mickis)
* Instrumentinės muzikos katedra 
** Akordeono skyrius (vedėjas prof. Kazys Stonkus)
** Pučiamųjų instrumentų skyrius (vedėjas doc. Vidmantas Kijauskas)
** Styginių instrumentų skyrius (vedėjas prof. Raimondas Butvila)

## Nuorodos

* Oficialus VDU Muzikos akademijos tinklalapis
Emilija Spudaitė-Gvildienė

**Emilija Spudaitė-Gvildienė** (1887 m. rugsėjo 13 d. Topeliškės, Klovainių valsčius, Šiaulių apskritis, Rusijos imperija – 1965 m. liepos 2 d. Kaunas) – Lietuvos pedagogė, politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1902 m. baigė Rygos miesto mokyklą, 1908 m. – Rygos Krotovos gimnaziją. 1909 m. pabaigoje persikėlė į Lietuvą, mokytojavo Žemaičių Kalvarijoje, Degučiuose.

Pirmojo pasaulinio karo metais išvyko į Maskvą, 1915–1917 m. Maskvos lietuvių mokyklos mokytoja.

1918 m. grįžo į Lietuvą. Mokytojavo Pakruojo dviklasėje mokykloje, Šeduvos „Saulės“ progimnazijoje. Moterų draugijos Pakruojyje ir Šeduvoje kūrėja.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovė, išrinkta V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovė.

1927–1928 m. – Lietuvos katalikių moterų draugijos centro valdybos pirmininkė. Ketvirtajame dešimtmetyje mokytojavo Balbieriškio, Kalvių, Kauno mokyklose.

## Šaltiniai
Alfredas Račkauskas

**Alfredas Račkauskas** (g. 1953 m. sausio 18 d. Salantuose, Kretingos rajonas) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1970 m. baigė Salantų vidurinę mokyklą. 1970–1975 m. studijavo Vilniaus universiteto Matematikos fakultete. 1981 m. Vilniaus universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar daktaro) disertaciją „Konvergavimas į stabilius dėsnius Banacho ervėse“. 1995 m. – matematikos habilituoto daktaro disertaciją „Banacho erdvių centrinė ribinė teorema. Aproksimacijos tikslumas“. 1996 m. suteiktas profesoriaus vardas.

## Mokslinė veikla
1975 m. pradėjo dirbti Vilniaus universiteto Matematikos fakulteto Tikimybių teorijos ir skaičių teorijos katedroje. A. Račkausko mokslo darbo kryptys – ribinės teoremos Banacho atsitiktinių elementų erdvėse, ekonometrija, neparametrinė analizė. 

Nuo 1995 m. dirba ir Matematikos ir informatikos institute. Dabar A. Račkauskas – Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakulteto Ekonometrinės analizės katedros vedėjas, Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos instituto Atsitiktinių procesų skyriaus vyriausiasis mokslo darbuotojas. 

## Publikacijos
Monografija "Aproksimavimo teorija centrinėje ribinėje reoremoje. Tyrimai Banacho erdvėje" (su V. Paulausku, rusų k. 1987 m.; anglų k. 1989 m.).

Vadovėlis "Funkcinė analizė" (su V. Paulausku, 2 dalys, 2007 m.)

Publikavo daugiau nei 80 mokslinių straipsnių.

## Įvertinimas
* 1998 m. Lietuvos mokslo premija, kartu – Vidmantas Kastytis Bentkus ir Vygantas Paulauskas.

## Išnašos
Matthias Erzberger

**Matthias Erzberger** (1875 m. rugsėjo 20 d. Butenhauzene, Viurtembergo karalystėje – 1921 m. rugpjūčio 26 d.) buvo publicistas ir Centro partijos politikas Vokietijos imperijoje ir Veimaro respublikoje.

1918 m. M.Erzberger kaip Vokietijos vyriausybės įgaliotinis pasirašė Kompjeno paliaubų sutartį. 1921 m. M. Erzberger nužudė du buvę armijos karininkai, kurie jį dėl paliaubų sudarymo apkaltino išdavyste.
Antanas Šnielevskis

**Antanas Šnielevskis** (, 1885 m. birželio 4 d. Kaunas – (?)) – Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

Darbininkas. 1899 m. baigė Kauno miesto mokyklą. Nuo 1900 m. dirbto Šmidto fabrike šaltkalviu. 1906-1910 m. ir 1914-1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Grįžęs į savo kraštą vėl stojo prie savo darbo.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, priklausė Lenkų frakcijai.

## Šaltiniai
Padubysio apylinkė (Kelmė)

**Padubysio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kelmės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kelmės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Grimzių apylinkės ir Kukečių apylinkės.

## Šaltiniai
Leipalingio dvaras

**Leipalingio dvaras** – dvaras Druskininkų savivaldybėje, Leipalingio miestelyje. Išlikusi oficina. 

Kiekvienais metais (2025 m. buvo šeštąjį kartą) dvare vyksta dvaro festivalis, o nuo 2022 m. organizuojama edukacinė programa „Keturios seserys periferijos dvare“.

## Istorija
Dvaras paminėtas 1503 m. balandžio 7 d., kai jį Aleksandras dovanojo Jonui Teodorui Pliuškovui, pabėgusiam iš Maskvos kunigaikščio Ivano III užimtos Smolensko žemės. Vėliau, dvarui likus be šeimininko, 1508 m. birželio 28 d. Žygimantas Senasis jį padovanojo Jonui Sapiegai. Sapiegos 1520 m. čia pastatė cerkvę. Valdant Jono sūnui Povilui Sapiegai, dvare kilo didelis gaisras, sudegė cerkvė ir daugelis dvaro pastatų. Vėliau, giminei priėmus katalikybę, Mikalojus Sapiega fundavo bažnyčios statybą  bei atstatė dvarą. Per ATR-Rusijos karą (1654-1667) dvaras sudegintas. Sapiegos dvarą valdė iki 1742 m.

Vėliau dvaras priklausė Masalskiams, nuo XVIII a. pabaigos - Pliateriams, o XVIII a. pab. - XIX a. pr. Leipalingis priklausė Kruševskių giminei. Jie pastatė išlikusius dvaro rūmus, prie dvaro veikė geležies liejykla. XIX a. pab. - XX a. pr. dvarą nusipirko Peterburgo pirklys, inžinierius Petras Balinskis. Jis labai puoselėjo tiek dvarą, tiek patį miestelį. Kasė kanalus, puoselėjo parką, buvo iškastas Simoniškės ežerėlis, padaryti prabangūs tilteliai, altanos. Paskutinis dvaro savininkas Košica dvarą pralošė Monte Karlo kazino, kur ir nusišovė.

Po 1923 m. dvaras išparceliuotas. 1923 m. dvare įkurta Leipalingio progimnazija, su pertraukomis veikusi iki 2004 m.

2021 m. pabaigoje kapitališkai suremontuotos Leipalingio dvaro antros dalies patalpos. Pastate įrengta Leipalingio laisvalaikio salė, darbo kabinetai, grimerinė, 20 vietų konferencijų salė, antrame aukšte – 150 vietų koncertų salė.

## Galerija

Leipalingio dvaro rumai 2015 (2).JPG|Dvaro rūmų pagrindinio korpuso fasado vaizdas nuo parko pusės
Leipalingio dvaro rumai 2015 (3).JPG|Bendras dvaro rūmų vaizdas iš šiaurės vakarų pusės
Leipalingis, spirito varykla.jpg|Spirito varykla
Leipalingis, kumetynas.jpg|Kumetynas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Leipalingio dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
* Leipalingio dvaras (archyvai.lt) 
* Leipalingio dvaras (miestai.net)
* Leipalingio dvaras (Lietuvos dvarų duomenų bazė) 
* Leipalingio dvaras (Lietuvos dvarai)
Salomėja Stakauskaitė

**Salomėja Stakauskaitė** (1890 m. gegužės 20 d. Užliaušiai, Krekenavos valsčius, Rusijos imperija – 1971 m. rugsėjo 26 d. Panevėžys) – Lietuvos pedagogė, politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
Broliai kunigai Juozapas Stakauskas ir Pranciškus Stakauskas, sesuo Ona Stakauskaitė-Račiūnienė, kompozitoriaus Antano Račiūno motina. 1902-1909 m. mokėsi Liepojos gimnazijoje, baigusi gyveno pas brolį, Panevėžio kleboną Juozą Stakauską. Slapta dirbo pedagoginį darbą. Broliui įkūrus Panevėžio „Saulės“ seminarijėlę, joje mokytojavo ir vadovavo. 1911-1912 m. studijavo Varšuvos aukštuosiuose moterų kursuose, lankė pedagogikos ir gamtos mokslų paskaitas. Baigusi kursus kurį laiką pati dėstė privačiuose mokytojų kursuose ir ūkio mokykloje Lenkijoje. Buvo kviečiama vadovauti „Saulės“ draugijos mokytojų kursams Kaune, tačiau dėl kilusio karo šių pareigų neužėmė. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Panevėžyje, suorganizavo mokytojų kursus. 1918 m. brolis Pranciškus pakvietė vadovauti jo įsteigtai „Saulės“ draugijos Jurbarko progimnazijai.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovė, išrinkta III (Raseinių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.

Kadencijai pasibaigus dirbo pedagoginį darbą Krekenavoje, Šėtoje. Po Antrojo pasaulinio karo dirbo Panevėžio I vidurinės mokyklos mokytoja, bibliotekos vedėja.

## Literatūra
* Stakauskaitė Salomėja, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 54.
* Stakauskaitė Salomėja, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1963, t. 28, p. 409.
* Blažytė-Baužienė D., Stakauskaitė Salomėja, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 349–350.

## Šaltiniai
Zigmas Starkus

**Zigmas Pranas Starkus** (1892 m. spalio 12 d. Rudamina, Seinų apskritis, Rusijos imperija – 1944 m. lapkričio 12 d. Sibiras. Kitais duomenimis – sušaudytas 1942 m. rugpjūčio 25 d. Sverdlovske, Rusija) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Rudaminos pradžios mokykloje, 1912 m. baigė Marijampolės gimnaziją, 1917 m. – Maskvos universiteto Gamtos fakultetą.

Studijų metais įsitraukė į ateitininkų veiklą. Po karo grįžęs į Lietuvą aktyviai dalyvavo valstybės kūrimo procese. 1918–1920 m. vidaus reikalų viceministras.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos darbo federacijos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. Steigiamajam Seimui referavo Lietuvos valstybės konstitucijos projektą. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas. 1922–1924 m. Žemės reformos valdybos pirmininkas. 1924 m. liepos 8 d. – 1925 m. sausio 27 d. X Antano Tumėno ministrų kabinete vidaus reikalų ministras. 1925 m. spalio 2 d. – 1926 m. gegužės 2 d. Valstybės kontrolierius. 1936 m. – Lietuvos banko valdybos direktorius, vėliau – banko valdytojo pavaduotojas.

1923–1936 m. dienraščio Rytas atsakingasis redaktorius.

1941 m. birželio 14 d. suimtas ir ištremtas į Sibirą, mirė nuo bado. Kitais duomenimis – sušaudytas 1942 m. rugpjūčio 25 d. Sverdlovske, Rusija

## Literatūra
* Starkus Zigmas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 56;
* Starkus Zigmas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1963, t. 28, p. 456;
* Lietuvos gyventojų genocidas, t. 1: 1939–1941, Vilnius, 1992, p. 766;
* Veilentienė A., Starkus Zigmas Pranas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 351–353;
* Veilentienė A., Starkus Zigmas Pranas, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 476–480.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* STARKUS Zigmas Pranas (1892–1942), Lietuvos Steigiamojo Seimo, I–III Seimo narys | lrs.lt
Soloveičikas

**Soloveičikas** ( - lakštingala) − lietuviška rusiškos kilmės vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Soloveičikienė (ištekėjusi moteris) ir Soloveičikaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Deividas Soloveičikas (g. 1979 m.) - teisininkas, verslo teisės advokatas, tinklo „MAQS Law Firm“ Vilniaus biuro vadovas, VU lektorius;
* Maksas Soloveičikas (1883–1957) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Kontautas

;Kontautas
* Gediminas Kontautas – futbolininkas;
* Kajus Kontautas – futbolininkas;
* *Kontautas Kazys*, tikras vardas Kazimieras Kontrimas – Lietuvos partizanas, karininkas;
;Kontautaitė
* Irena Nakienė-Kontautaitė – choro dirigentė ir pedagogė.

## Etimologija

Pavardė paplitusi Žemaitijoje (Papilė, Alsėdžiai, Telšiai, Varniai, Nevarėnai, Plungė, Laukuva ir kt.), žemaitiška pavardės *Kantautas* forma. Kamienas *kan(t)-, kin(t)-, kęs(t)-* sietinas su , o *taut-* – su ,  „kraštas“.

## Šaltiniai
Sipavičius

Pavardė sietina su , .

* Egidijus Sipavičius – estrados dainininkas
* Hilarijus Sipavičius – karininkas, inžinierius, mechanikas
* Rimantas Sipavičius – teisininkas, politikas
* Vladas Fedotas-Sipavičius – aktorius, režisierius, baleto šokėjas

## Šaltiniai
Kairevičius

**Kairevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kairevičienė (ištekėjusi moteris) ir Kairevičiūtė (mergautinė pavardė).

Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Audrius Kairevičius, verslo teisės advokatas
* Jonas Kairevičius (g. 1940 m.), advokatas, Lietuvos evangelikų liuteronų ir Sąjūdžio veikėjas
Matelis

* Arūnas Matelis – kino režisierius, prodiuseris
* Bronislovas Matelis – žurnalistas, redaktorius, politikas
* Kęstutis Matelis – humoristas
* Saulius Matelis – politikas
Danutė Milašienė

**Danutė Milašienė** (g. 1950 m. Pakruojyje) – teisininkė, Apeliacinio teismo teisėja.

## Biografija
1968 m. baigė Šiaulių 7-ąją vidurinę mokyklą.
1974 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1974 m. gamybinio susivienijimo „Vilma“ pretenzijonistė, nuo 1976 m. LR Socialinio aprūpinimo ministerijos vyr. revizorė, nuo 1980 m. Prekybinių įrengimų ir inventorizacijos bazės juriskonsultė, nuo 1987 m. Vilniaus miesto Spalio revoliucijos prokuratūros prokuroro padėjėja, nuo 1990 m. Vilniaus miesto prokuratūros Bendrosios kompetencijos skyriaus prokurorė, nuo 1992 m. Vilniaus miesto 2-ojo apylinkės teismo, nuo 1996 m. spalio Lietuvos apeliacinio teismo teisėja.

Moka lietuvių, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Nijolė Piškinaitė

**Nijolė Piškinaitė** (g. 1954 m. Širvintose) – teisininkė, Apeliacinio teismo teisėja, buvusi tardytoja, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo teisėja.

## Biografija
1972 m. baigė Širvintų vidurinę mokyklą.
1978 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1978 m. rugpjūčio Ukmergės rajono Tardymo poskyrio prie PK (anksčiau – VRS) tardytoja, vyr. tardytoja, Tardymo poskyrio viršininkė, nuo 1993 m. lapkričio iki 1999 m. balandžio mėn. Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo, nuo 1999 m. gegužės iki 2000 m. gruodžio mėn. Aukštesniojo administracinio teismo, nuo 2001 m. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo, nuo 2007 m. liepos Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėja.

Moka vokiečių, lenkų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Audronė Jarackaitė

**Audronė Jarackaitė** (g. 1954 m. Utena) – teisininkė, teisėja, buvusi Lietuvos TSR Aukščiausiojo Teismo teisėja, Joniškio rajono liaudies teismo pirmininkė.

## Biografija
1972 m. baigė Utenos 2-ąją vidurinę mokyklą.
1979 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1979 m. liepos Molėtų rajono liaudies teismo stažuotoja, nuo 1980 m. gegužės Biržų rajono liaudies teismo teisėja, nuo 1981 m. balandžio Mažeikių, Joniškio, Kauno rajono liaudies teismų teisėja (Joniškio rajono liaudies teismo pirmininkė), nuo 1988 m. gruodžio Lietuvos Aukščiausiojo Teismo, nuo 1995 m. Lietuvos apeliacinio teismo teisėja.

Moka anglų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Antanas Staugaitis

**Antanas Staugaitis** (1876 m. vasario 8 d. Tupikai, Žvirgždaičių valsčius, Šakių apskritis, Rusijos imperija – 1954 m. gegužė Marijampolė. Palaidotas senosiose miesto kapinėse.) – Lietuvos knygnešys, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Brolis Justinas Staugaitis. Mokėsi gimtajame kaime, buvo pasirinkęs siuvėjo amatą, 4 metus mokėsi Varšuvos amatų mokykloje. Jaunystėje draugavo su Vincu Kudirka. Grįžęs į Lietuvą gyveno Marijampolėje, platino lietuvišką spaudą, dalyvavo lietuviškų draugijų „Žiburys“, „Žagrė“, „Blaivybė“, „Gabija“ veikloje. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje bendradarbiavo lietuvių leidiniuose „Šaltinis“, „Tėvynės sargas“, „Ūkininkas“, „Vilniaus žinios“, „Viltis“, „Žiburys“. 1909 m. Marijampolėje įsteigė Krikščionių darbininkų draugiją, tapo jos centro komiteto pirmininku.

1917 m. – Vilniaus konferencijos dalyvis. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.

1922–1931 m. ir 1941–1944 m. Marijampolės miesto burmistras.

## Literatūra
* Staugaitis Antanas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 56.
* Staugaitis Antanas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1963, t. 28, p. 474.
* Tamošaitis M., Staugaitis Antanas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 354–355.
* Tamošaitis M., Staugaitis Antanas, Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas, sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis, Vilnius, 2007, p. 480.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* STAUGAITIS Antanas (1876–1954), Lietuvos Respublikos Seimo narys | lrs.lt
Marytė Mitkuvienė

**Marytė Mitkuvienė** (g. 1949 m. Naujalaukyje, Trakų rajonas) – teisininkė, Apeliacinio teismo teisėja, buvusi LR ūkinio teismo pirmininkė.

## Biografija
1975 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1975 m. įmonės "Lelija" juriskonsultė, Juridinio skyriaus viršininkė, nuo 1984 m. Valstybinio arbitražo valstybinė arbitrė, vyr. valstybinė arbitrė, nuo 1994 m. iki 1998 m. LR ūkinio teismo teisėja, teismo pirmininkė, nuo 1998 m. iki 2003 m. Vilniaus apygardos teismo, nuo 2004 m. liepos Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėja.

Moka anglų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Violeta Ražinskaitė

**Violeta Ražinskaitė** (g. 1953 m. Vilnius) – teisininkė, teisėja, buvusi Teisingumo ministerijos tarnautoja.

## Biografija
1972 m. baigė Vilniaus 21-ąją vidurinę mokyklą.
1977 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1977 m. rugpjūčio mėn. Vilniaus valstybinės notarinės kontoros valstybinė notarė, nuo 1982 m. birželio Plungės rajono liaudies teismo teisėja, nuo 1987 m. birželio iki 1990 m. birželio LR teisingumo ministerijos Teismų departamento Metodinio skyriaus vyr. konsultantė, nuo 1992 m. vasario iki 1992 m. rugsėjo LR TM Teismų skyriaus viršininkė, nuo 1993 m. birželio LR TM Teismų departamento direktoriaus pavaduotoja, nuo 1995 m. birželio Lietuvos apeliacinio teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėja.

Moka anglų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Regina Gaudutienė

**Regina Gaudutienė** (g. 1952 m. Kėdainiai) – teisininkė, teisėja, buvusi prokurorė.

## Biografija
1969 m. baigė Kėdainių 1-ąją vidurinę mokyklą.
1974 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1974 m. rugpjūčio Jurbarko rajono prokuroro padėjėja, Vilniaus miesto Lenino rajono prokuroro padėjėja, Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros Baudžiamųjų bylų skyriaus prokurorė, šio skyriaus viršininko pavaduotoja, LR generalinės prokuratūros Valstybinio kaltinimo skyriaus vyriausiojo prokuroro pavaduotoja, nuo 1995 m. Vilniaus apygardos teismo, nuo 1996 m. spalio Lietuvos apeliacinio teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėja.

Moka anglų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Elena Vainienė

**Elena Vainienė**:

*Elena Vainienė (1921-2003), Lenkijos lietuvių mokytoja
*Elena Vainienė (1953), teisėja, buvusi prokurorė.
Elena Vainienė (1953)

**Elena Vainienė** (g. 1953 m. vasario 23 d. Šiauliai) – teisininkė, Apeliacinio teismo teisėja, buvusi prokurorė.

## Biografija
1971 m. baigė Šiaulių 7-ąją vidurinę mokyklą.
1977 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1978 m. rugpjūčio Mažeikių rajono prokuratūros stažuotoja, nuo 1978 m. birželio prokuroro padėjėja, nuo 1980 m. rugpjūčio Panevėžio miesto prokuratūros prokuroro padėjėja, nuo 1986 m. rugsėjo prokuroro vyr. padėjėja, nuo 1990 m. balandžio Panevėžio apygardos prokuratūros prokuroro vyr. padėjėja, prokurorė-kaltintoja, Kaltinimo skyriaus vyr. prokurorė.

Nuo 1994 m. gegužės Panevėžio miesto apylinkės teismo, nuo 1995 m. Panevėžio apygardos teismo, nuo 1998 m. rugpjūčio iki 1999 m. spalio Vilniaus apygardos teismo, nuo 1999 m. lapkričio Lietuvos apeliacinio teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėja.

Moka anglų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Aloyzas Kruopys

**Aloyzas Kruopys** (g. 1963 m. Nerimdaičiai, Telšių rajonas) – teisininkas, Apeliacinio teismo teisėjas, buvęs Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo teisėjas.

## Biografija
1978 m. baigė Telšių rajono Nerimdaičių aštuonmetę mokyklą, 1981 m. – Telšių 5-ąją vidurinę mokyklą. 1986 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete – teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1986 m. rugsėjo iki 1990 m. birželio Jurbarko rajono Juodaičių kolūkio tarpūkinis juriskonsultas, nuo 1990 m. liepos iki 1994 m. gruodžio Šilutės rajono apylinkės teismo, nuo 1995 m. Klaipėdos apygardos teismo, nuo 2002 m. rugsėjo iki 2003 m. gruodžio mėn. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo, nuo 2004 m. Lietuvos apeliacinio teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjas.

Moka vokiečių,, rusų kalbas.

## Šaltiniai
San Blaso Kordiljera

**San Blaso Kordiljera** () – kalnų grandinė šiaurės rytų Panamoje, driekiasi per Panamos provinciją ir Kuna Jalos komarką (sudaro gamtinę ribą tarp jų).

Kalnagūbris driekiasi šalia Karibų jūros ir nepasiekia didelių aukščių. Aukščiausias taškas – Sero Karti kalnas (748 m). Kalnuose prasideda Bajano, Karti Grandės, Kanjitos, Diablo ir kitos upės. Rytuose San Blaso Kordiljera pereina į Darjeno aukštumą.
Alė Bukavinienė

**Alė Bukavinienė** (g. 1959 m. Alytuje) – teisininkė, Apeliacinio teismo teisėja, buvusi Alytaus rajono apylinkės teismo pirmininkė.

## Biografija
1977 m. baigė Alytaus 2-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete – teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1984 m. iki 1987 m. įmonės „Alytaus chemija“ juristė, nuo 1987 m. iki 1992 m. Kelmės rajono teismo teisėja, šio teismo pirmininkė, nuo 1992 m. iki 1997 m. Alytaus rajono apylinkės teismo, nuo 1997 m. Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėja.

Moka lietuvių, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Pranas Šalčius

**Pranas Šalčius** (1885 m. rugpjūčio 28 d. Čiudiškiai, Klebiškio valsčius, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1945 m. KGB sušaudytas Pravieniškėse (Prienai)) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą vertėsi siuvėjo amatu Prienuose. Karo metais liko Lietuvoje. Kuriantis Lietuvos valstybei, 1918 m. platino laikraščius, rėmė visuomenės organizacinį darbą. Priklausė Prienų miesto katalikiškoms organizacijoms.

1918 m. gruodžio mėn. išrinktas į Prienų miesto valdybą, kurioje dirbo iki rinkimų į Steigiamąjį Seimą.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.

Bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje „Viltis“, „Vienybė“, „Šaltinis“, „Pavasaris“, „Darbininkas“.

## Šaltiniai
Teismo posėdžių sekretorius

**Teismo posėdžių sekretorius** – teismo proceso posėdžių sekretorius.
Jo funkcijos yra organizuoti teismo posėdį, fiksuoti jo eigą protokole, atlikti reikalingus paklausimus, sutvarkyti bylą teismo posėdžiui pasibaigus, išsiųsti procesinius dokumentus ir pan., vykdo kitas teismo procesinių dokumentų valdymo funkcijas, taip pat atlikti kitą darbą, susijusį su raštinei priskirtų funkcijų vykdymu.

## Lietuva

Teismo posėdžių sekretorius Lietuvoje jis yra karjeros valstybės tarnautojas (Pareigybės lygis – B, kategorija – 4),
pavaldus teismo pirmininkui, teisėjui bei raštinės vedėjai.

### Reikalavimai
Valstybės tarnautojas, einantis šias pareigas, turi atitikti šiuos specialiuosius reikalavimus:
* turėti aukštąjį neuniversitetinį išsilavinimą arba aukštesnįjį išsilavinimą, arba iki 1995 metų įgytą specialųjį vidurinį išsilavinimą;
* gerai išmanyti Lietuvos Respublikos teisės aktus, reglamentuojančius teismo posėdžio eigą, protokolo turinį, jo surašymo tvarką, dokumentų rengimo principus;
* gebėti valdyti, kaupti, sisteminti, apibendrinti informaciją, rengti išvadas;
* sklandžiai dėstyti mintis raštu ir žodžiu, įskaitomai rašyti;
* mokėti dirbti su informacine sistema LITEKO ir Microsoft Office programiniu paketu;
* mokėti naudotis garso ir vaizdo įrašymo aparatūra.

### Funkcijos
Valstybės tarnautojo pareigybei priskiriamos funkcijos:
* išrašyti teismo šaukimus ir pranešimus proceso dalyviams, reikalavimus įstaigoms, atsakingoms už suimtų nuteistųjų laikymą bei pristatymą į teismą, užklausimus ir kitus raštus, susijusius su nagrinėjama byla;
* siųsti byloje dalyvaujantiems asmenims procesinių dokumentų kopijas įstatymų nustatyta tvarka ir terminais;
* tikrinti teismo šaukimų ir procesinių dokumentų proceso dalyviams įteikimą, informuoti teisėją apie grąžintus ir proceso dalyviams neįteiktus šaukimus ir procesinius dokumentus;
* prieš teismo posėdį tikrinti, kas iš šauktųjų asmenų atvyko, nustatyti jų tapatybę bei patikrinti įgaliojimus, rūpintis, kad prieš posėdį ir po jo pertraukos teismo nurodytu laiku visi proceso dalyviai teismo salėje užimtų jiems skirtas vietas, apie baigtą pasiruošimą informuoti teisėją;
* rašyti posėdžio protokolus ir įstatymo nustatytais terminais teikti teisėjui pasirašyti;
* tvarkyti bylas: į jas įsiūti dokumentus apie teismo šaukimų įteikimą, teismo priimtus dokumentus ir rašytinius įrodymus, posėdžio protokolą, proceso dalyvių pasižadėjimus, teismo nutartis, sprendimą, nuosprendį, numeruoti bylos lapus, surašyti į bylą įsiūtų dokumentų apyrašą;
* nustatyta tvarka tvarkyti bylų, paskirtų nagrinėti teismo posėdyje, apskaitos žurnalą;
* vykdyti šiai pareigybei pavestas funkcijas, susijusias su LITEKO informacine sistema, pagal teismo pirmininko patvirtintą tvarką;
* vykdyti kitus teismo pirmininko, teisėjo, raštinės vedėjo su teismo veikla susijusius pavedimus, kad būtų pasiekti teismo strateginiai tikslai.

## Šaltiniai
Aleksiejus Šimanas

**Aleksiejus (Aleksas) Šimanas** (g. 1906 m. sausio 1 d. Kaune) – Lietuvos sportininkas ir sporto darbuotojas.

## Biografija

Aleksandro Šimano, žinomo Lietuvos komunistų partijos veikėjo, brolis. 1930-47 m. daugkartinis šalies bėgimo, čiuožimo ir slidinėjimo čempionas. Atstovavo LGSF (Lietuvos gimnastikos sporto federacijos) Kauno klubą. 1939 m. stažavosi Suomijos Vierumäki lengvosios atletikos mokykloje. Tais pačiais metais Lahtyje įvykusiose varžybose jis pasiekė Lietuvos 5000 m bėgimo rekordą – 15:18,2 min, o 1940 m. varžybose Maskvoje – 1500 m bėgimo rekordą – 4:02,6 s (ankstesnis priklausė taip pat A. Šimanui: – 4:04,8 s ir buvo pasiektas Kaune, per Pirmąją Lietuvos tautinę olimpiadą 1938 m.). Aleksiejus Šimanas buvo ir šalies 3000 m bėgimo rekordininkas – 8:53,6 s (1935 m., Helsinkis, Baltijos šalių pirmenybės).

1931 m. pirmajame Lietuvos greitojo čiuožimo čempionate Šimanas laimėjo penkis sidabro medalius, nusileidęs visose rungtyse tik Kęstučiui Bulotai

1940-41 m. ir 1944-47 m. buvo Lietuvos TSR Kūno kultūros ir sporto komiteto pirmininku. LTSR nusipelnęs kūno kultūros ir sporto darbuotojas. Vienas iš „Žalgirio“ sporto draugijos organizatorių. Sporto fotografas.

## Išnašos

## Šaltiniai
* Halė, kurioje žaidė Lubinas ir Sabonis, 1939–1989 (sud. Vidas Mačiulis, Vytautas Gudelis). – Kaunas: Respublikinis sporto kombinatas, 1989.
* TLE. IV t. Vilnius, 1988, 200 p.
Anglijos himnas

**Anglijos himnas** yra toks pats kaip ir Jungtinės Karalystės himnas. Ne kartą siūlyta Anglijai turėti atskirą himną, tačiau šie pasiūlymai neįgyvendinti. Kitos pagrindinės Jungtinės Karalystės dalys turi savus himnus.

## Nuorodos

Himno tekstas, lietuviškas vertimas ir vokalinis įrašas - tinklalapis Himnai.lt
Mykolas Ruzgys

**Mykolas Ruzgys** (1915 m. sausio 15 d., Čikaga, JAV – 1986 m. gruodžio 15 d.?) – Lietuvos krepšininkas, Europos čempionas. Ūgis – 188 cm.

## Biografija
Augo JAV, nuo 1934 metų kultivavo krepšinį. Apie 1938 m. apsigyveno Kaune, tapo Centrinės jaunalietuvių sporto organizacijos nariu ir žaidė krepšinį. Buvo pakviestas į Lietuvos vyrų krepšinio rinktinę dalyvauti III Europos krepšinio pirmenybėse ir tapo čempionu. Šiose varžybose pasižymėjo taiklumu – buvo penktas pagal rezultatyvumą pirmenybių krepšininkas. Apie 1940 m. grįžo į JAV, kur ir gyveno iki mirties. I pasaulio krepšinio čempionate Argentinoje trenriravo Ispanijos rinktinę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vidas Mačiulis, Vytautas Gudelis. Halė, kurioje žaidė Lubinas ir Sabonis. 1939–1989. – Respublikinis sporto kombinatas, Kaunas, 1989
Pranas Šaulys

**Pranas Šaulys** (g. 1888 m. – m. (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1920 m. gegužės 15 d. – 1920 m. spalio 20 d. Steigiamojo Seimo atstovas. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. Steigiamojo Seimo nario mandato atsisakė.

## Literatūra
* Selenis V., Šaulys Pranas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 373

## Šaltiniai