open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Čiuberkis

**Jonas Čiuberkis** (1914 m. sausio 20 d. Rygoje – 1994 m. spalio 21 d. Klyvlende, JAV) – Lietuvos teisininkas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisę. Iki 1940 m. Vidaus reikalų ministerijos kanceliarijos viršininkas. 1940–1941 m. gyveno Vokietijoje, Lietuvių aktyvistų fronto veikėjas. 1941–1943 m. Vilniaus miesto savivaldybės sekretorius. 1943 m. vokiečiai jį areštavo ir iki karo pabaigos kalino Štuthofo stovykloje. Vėliau išvažiavo į JAV.

Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos aidas“, „Jaunoji karta“, „Policija“ ir kt. 1938–1939 m. redagavo žurnalą „Akademikas“. Rašinius spausdino Vokietijoje leistuose laikraščiuose „Mintis“, „Lietuvis“, „Mūsų kelias“. 1962–1968 m. laikraščio „Dirva“ vyriausias redaktorius. 

## Šaltiniai
Ariogalos dvaras

**Ariogalos (Čėkuvos) dvaras** – dvaras Raseinių rajone šalia Ariogalos miestelio.

## Istorija

Vytauto laikais Ariogala buvo Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio dvaru. Rašytiniuose šaltiniuose dvaras vadintas Čechavos, Čehuvos, Čehovo, Čėchavos ir Čekavos vardais.

Nuo XVII amžiaus vidurio iki 1692 balandžio 23 d. dvarą valdė Blinstrubai iš Tautvilo. Paskutinis dvaro valdytojas, Samuelis Steponas Blinstrubas iš Tautvilo, mirdamas jaunas ir neturėdamas palikuonių, prieš pat mirtį 1692 m. balandžio 23 dieną, dvarą, už 1000 zlotų įkeičia bajorui Pranciškui Liaudanskiui, palikdamas teisę, dėdei, karališkam sekretoriui Vladislovui Blinstrubui dvarą atpirkti (šaltinis: *Samuelio Stepono Blinstrubo testamentas LVIA F284 ap.1 b. 73*). Pastarasis tą ir padarė, tačiau iškart, 1693.12.01, dvarą pardavė, jau už 3000 zlotų, tiems patiems Liaudanskiams.
Bajorai Pranciškus ir Konstancija Liaudanskiai, po Samuelio Stepono Blinstrubo mirties, atsidėkodami, dvarą pradėjo vadinti Čėkuvos-Blinstrubiškių vardu (*LVIA F284-1-84*), tačiau vėlesni savininkai naudojo tik Čėkuvos pavadininimą.

XVIII a. pabaigoje dvarą valdė Šemetos (). Tačiau 1863 m. sukilime dalyvavo du Šemetų sūnūs, jie buvo suimti, o dvaras sekvestruotas.

Naująją dvaro savininke 1868 m. tapo Lidija Miler, po jos mirties 1902 metais dvarą kartu su Daugėliškių ir Gaiželės palivarkais paveldėjo A. Mileris, kuris neva gyvenęs Prancūzijoje, o vienas iš dvaro valdytojų buvęs Belazaras. Kai kurių šaltinių teigimu vėliau dvaras priklausęs Morkui.

1940-1951 m. dvare įkurta vidurinė mokykla, o 1963 m. rekonstravus įsteigta Ariogalos tuberkuliozinė ligoninė.

Atkūrus nepriklausomybę dalis dvaro sodybos grąžinta broliams Morkiams, tačiau šie ją pardavė UAB „Hillcrest“ (įgaliotas asmuo Stasys Bružas). 

2012 m. dvarą įsigijo ir jį apleido, neprižiūrėjo Airijos pilietis. 

2020 m. duomenimis, dvaras buvo avarinės būklės: langų ir durų angos atviros, ardomos sienų plytos, įgriuvęs stogas, nyko fasado dekoro elementai. Kultūros paveldo departamentas vertino žalą dėl dvaro nepriežiūros. Buvo rengiamas suniokoto kultūros paveldo objekto aktas, siekiant atlyginti padarytą žalą.


Ariogala, Čekuvos dvaras. Fasadas.JPG|Fasado detalės
Ariogala, Čekuvos dvaras, alėja.JPG|Alėja į dvarą
Čekuvos dvaro svirnas.JPG|Svirnas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Ariogalos, Čekuvos dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras) 
* Ariogala. Nauji atradimai (miestai.net)
* Miesto Vitrina # 38 - Čekuvos dvaras
* Čekuvos dvarą lydinti juoda skraistė
Nerijus Sasnauskas

**Nerijus Sasnauskas** (g. 1980 m. balandžio 21 d. Panevėžyje) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

## Biografija

Žaidė Kauno „Inkaro“, Kauno „Jėgerių“, Panevėžio „Ekrano“, Vilniaus „Geležinio vilko“, Vilniaus „Vėtros“ klubų komandose. Su „Ekranu“ laimėjo Lietuvos čempionatą.

## Nuorodos
* Footballdatabase.eu
Tadas Kauneckas

**Tadas Kauneckas** (g. 1986 m. kovo 31 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

## Pasiekimai
* A lygos čempionas: 2012 m.

## Nuorodos
* Transfermarkt.co.uk
Daumantas Čibas

**Daumantas Čibas** (1907 m. rugsėjo 20 d. Ančiškiai, Vabalninko valsčius – 1982 m. gegužės 15 d. Vista, JAV) – Lietuvos kraštotyrininkas, fotografas, žurnalistas, pedagogas, tautodailininkas.

## Biografija
1930–1935 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo psichologiją ir pedagogiką.

Daug keliavo po Lietuvą, spaudoje skelbė nuotraukas ir straipsnius kraštotyros temomis. Buvo surinkęs įvairių senienų, kurių dalį perdavė Pedagoginiam muziejui Kaune. Priklausė Lietuvos fotomėgėjų sąjungai. 1937–1940 m. redagavo žurnalus „Motina ir vaikas“ bei „Vyturys“, 1934 m. ir 1939 m. – tęstinį leidinį „Aklųjų dalia“, bendradarbiavo žurnale „Žiburėlis“.

Po karo gyvendamas JAV, surinko daug fotonuotraukų apie Lietuvą ir lietuvių bendruomenę. Bendradarbiavo žurnale „Lietuvių dienos“ ir kt. Savo sodybą Vistoje buvo pavertęs savotišku muziejumi, išpuošęs kryžiais ir kt. drožiniais. 

## Šaltiniai
Vaineikių Šlaveitos kūlis

**Vaineikių akmuo**, vadinamas *Šlaveitos kūliu* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 5210, senas registro kodas – M151, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR492) – mitologinis akmuo centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Vaineikiuose (Darbėnų seniūnija), 0,82 km į šiaurės vakarus nuo kelio Darbėnai–Vaineikiai, Šlaveitos kairiajame krante.

## Apibūdinimas
Guli kaimo žemių šiaurės vakariniame pakraštyje, 8 m į rytus nuo Šlaveitos upės kanalo, ąžuolyno vakariniame krašte.

Akmuo – pilkšvas stambiagrūdis granitas, netaisyklingos formos, pailgas šiaurės – pietų kryptimi, 3,7 m ilgio, 3,2 m pločio, 1,45–1,6 m aukščio. Šiauriniame pakraštyje yra 55×45 cm dydžio, 6-13 cm gylio dubens pavidalo įduba, link kurios nuo akmens pietinės pusės iškalti 75–90 cm ilgio grioveliai.

Teritorijos plotas – 100 m².

## Istorija
Senieji gyventojai akmenį gerbė, laikė nepaprastu. Pasakojama, kad jis guli pagoniškos šventyklos vietoje. Šalia esantis miškelis vadinamas *Gojumi*.

1935 m. žvalgė Kretingos muziejus, 1973–1974 m. – Ignas Jablonskis, 1985 m. – Julius Kanarskas, 1993 m. – Vykintas Vaitkevičius.
 
1972–1986 m. respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR492), 1994 m. – naujai išaiškinamas istorijos ir kultūros paminklas. 2000 m. įrašytas į kultūros vertybių registro mitologinių vietų sąrašą (M151), 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Kretingos krašto enciklopedija: Vaineikių Šlaveitos kūlis
Juozas Čyžius

**Juozas Čyžius** (1907 m. kovo 23 d., senuoju stiliumi kovo 10 d. Eigelonyse, Butrimonių valsčius, Alytaus apskritis – 1971 m. kovo 2 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, dramaturgas.

## Biografija
Savamokslis. 1935 m. dalyvavo Suvalkijos valstiečių streike, buvo kalinamas. 1940–1941 m. dirbo Alytaus apskrities mokesčių inspektoriumi. Nacių okupacijos metais prisidėjo prie pogrindinės spaudos leidimo. 1946–1948 m. dirbo Istorijos institute.

Spaudoje, daugiausia „Kuntaplyje“, pradėjo bendradarbiauti 1937 m. Nuo 1938 m. dirbo laikraščio „Lietuvos žinios“, nuo 1940 m. laikraščių „Tiesa“, „Tarybų Lietuva“ redakcijoje. Nuo 1948 m. dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje. Parašė pjesių, paskelbė apsakymų, apybraižų, feljetonų. 

## Bibliografija
* *Nesavas žmogus*, pjesė, 1947 m.
* *Amatais šarvuoti vyrai*, pjesė, 1949 m.
* *Pašviesėjusios naktys*, pjesė, 1950 m.
* *Išlaisvinta jaunystė*, pjesė, 1951 m.
* *Versmė*, pjesė, past. 1957 m.
* *Viesulai arimuose*, romanas, 1965 m.
* *Žvėrių darbymetis*, pasakos vaikams, 1965 m.

## Šaltiniai
Vytautas Česnulis

**Vytautas Valentinas Česnulis** (1936 m.  vasario 14 d. Moliadugnyje, Varėnos valsčiuje – 2022 m. balandžio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, istorikas.

## Biografija
1946 m. baigė pradinę mokyklą gimtajame sodžiuje, 1954 m. – Varėnos vidurinę mokyklą, 1959 m. – Vilniaus universitete – žurnalistikos specialybę.

Nuo 1959 m. žurnalo „Komunistas“ vyr. literatūrinis darbuotojas. 1964–1968 m. žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ visuomeninių mokslų skyriaus vedėjas, 1968–1972 m. – Pataisos darbų įstaigų valdybos daugiatiražio laikraščio „Gyvenimas – mokykla“ redaktorius, vyresnysis instruktorius lektorius. 1972 m. perėjo dirbti į Valstybinį televizijos ir radijo komitetą, nuo 1985 m. – Lietuvos radijo Informacijos redakcijos redaktorius. Pagrindinės temos – kultūra, mokslo istorija, kraštotyra, tarptautinė politika. 

2001 m. išėjęs į pensiją parengė ir atskiromis knygomis išleido kraštotyros ir istorijos darbų. Archyvinių dokumentų analize pagrįstus jo rašinius spausdino laikraštyje „Voruta“.

Nuo 1967 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

## Įvertinimas

* Stanislovo Rapolionio premija (2018)

## Bibliografija
* Iš Varėnos II parapijos ir Vilniaus arkivyskupijos istorijos: prisiminimai. – Vilnius: Rotas, 2006 m.
* Senoji Perlojos bažnyčia, 2006 m.
* Moliadugnis ir jo apylinkės, I leidimas – 2007 m., II leid. – Vilnius: Rotas, 2008 m. ISBN 978-9955-832-16-4
* Varėnos krašto šauliai 1919–1940. – Vilnius: Lietuvos krašto apsaugos ministerija: Lietuvos šaulių sąjunga, Arx Baltica, 2008 m. ISBN 978-9955-39-013-8
* Perlojos bažnyčios. – Vilnius: Rotas, 2008 m. ISBN 978-9955-832-22-5
* Poringė apie Mergežerio sodžių – 2011 m.
* Varėnai 150 metų – 2012 m.

## Šaltiniai
Medgrinda

**Medgrinda**  – tai slaptas medžio rąstais klotas kelias per pelkę žemiau jos paviršiaus, sudėtinė piliakalnių gynybinių įrenginių dalis. Medgrindos turėjo svarbią karinę reikšmę, jos buvo įrengiamos palaikyti nuolatinius ryšius tarp piliakalnių. 

Medgrindų yra išlikę įvairiose Lietuvos vietovėse:
* Valstybiniame Kernavės kultūriniame rezervate
* Varnių regioniniame parke (Kūjainiuose)
* Vilniaus Sereikiškių parke (prie Žemutinės pilies) 

## Taip pat skaitykite

* Kūlgrinda

## Šaltiniai

* Čelkis T. Keliais po viduramžių Lietuvą. I: XIII–XV amžiaus pirmosios pusės sausumos kelių samprata“, Lituanistica, 2013, t. 59, Nr. 2 (92), 61–76.

## Nuorodos

* Medgrindos 
* Apie medgrindą (rusų k.)
Donatas Čepukas

**Donatas Čepukas** (1933 m. kovo 5 d. Antažiegėje, Dusetų valsčius, Zarasų apskritis – 2016 m. rugsėjo 25 d.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, publicistas.

## Biografija
1956 m. baigė Dusetų darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1962–1965 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje.

1950–1962 m. įvairių valstybinių įstaigų tarnautojas. Nuo 1962 m. Utenos rajono laikraščio „Lenino keliu“ (nuo 1989 m. – „Utenis“) redakcijos darbuotojas, redaktoriaus pavaduotojas, skyriaus vedėjas, nuo 1992 m. laikraščio „Utenis“ vyriausias redaktorius, UAB „Utenio redakcija“ direktorius. Parašė ir išspausdino keliolika tūkstančių straipsnių kultūros, visuomeninio gyvenimo, žemės ūkio temomis.  Lietuvos Respublikos prezidentą V. Adamkų lydėjo jo vizitų į užsienio šalis metu, išleido šių kelionių apybraižas.

## Bibliografija
* *Gyvenimas Dievui ir Lietuvai*: daktaras prelatas Juozas Prunskis švenčia 65 metų kunigystės ir 90 metų amžiaus jubiliejų, bendraautoris, 1997 m.
* *Žiniuonės kalendorius*, sudarytojas, 1997 m.
* *Anykščiai, Ignalina, Molėtai, Utena, Zarasai*, sudarytojas, (1995–1996 m.)
* *Europa – nebaigtas reikalas*, 2006 m.
* *Suartėjimai*, Valstybės žinios, 2008 m.
* *Be užmaršties*, Petro ofsetas, 2008 m.
* *Juodi paukščiai skrido įstrižai*, Petro ofsetas, 2008 m.
* *Palikimas*, Petro ofsetas, 2008 m.
* *Norėjo ją mylėti*, novelė, Petro ofsetas, 2008 m.
* *Šimtmečių sąsajos*, Baltijos kopija, 2009 m.

## Įvertinimas
* Dusetų krašto garbės pilietis.

## Šaltiniai
Valentina Čeplevičiūtė

**Valentina Čeplevičiūtė** (g. 1954 m. rugpjūčio 17 d. Vilkaviškyje) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1972 m. baigė Vilkaviškio S. Nėries vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę. 1982–1984 m. mokėsi Maskvos aukštosios komjaunimo mokyklos žurnalistikos skyriuje.

1973–1982 m. Vilkaviškio rajono laikraščio „Pergalė“ redakcijos korespondentė, atsakingoji sekretorė. 1984–1989 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijos korespondentė. Nuo 1989 m. dienraščio „Respublika“ spec. korespondentė. Daugiausia rašė politikos, ekonomikos, socialinėmis temomis.  2002–2007 m. dienraščio „Lietuvos žinios“ vyriausioji redaktorė, vėliau žurnalo „Veidas“ korespondentė.

## Šaltiniai
Bronius Čekanauskas

**Bronislovas** (**Bronius**) **Čekanauskas** (g. 1951 m. liepos 27 d. Kaune) – Lietuvos sporto žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1969 m. baigė Kauno 6-ąją vidurinę mokyklą.

1974 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1972–1984 m. laikraščio „Tiesa“ redakcijos korespondentas, sporto skyriaus vedėjas. 1984–1990 m. laikraščio „Sovetskij sport“ korespondentas Lietuvai. 1989–1990 m. leidinio „Krepšinio apžvalga“ redakcinės kolegijos narys. 1991–1993 m. žurnalo „Karys“ vyriausiasis redaktorius. 1994–1998 m. laikraščio „Lietuvos sportas“ vyriausiasis redaktorius. 1998–1999 m. žurnalo „Sporto veidas“ vyr. redaktorius, 1999–2000 m. žurnalo „Sportas ir automobiliai“ vyr. redaktorius. 2000–2014 m. Lietuvos tautinio olimpinio komiteto spaudos atstovas. 2003 m. - 2020 m. leido ir redagavo LTOK žurnalą „Olimpinė panorama“. Daugiausia rašo sporto, teisės klausimais, spausdina humoristinius kūrinius. Dirbo Atlantos, Sidnėjaus, Atėnų, Pekino, Londono vasaros ir Solt Leik Sičio, Turino, Vankuverio žiemos olimpinėse žaidynėse, Singapūro ir Nandzingo vasaros jaunimo olimpinėse žaidynėse, šešiuose Europos jaunimo vasaros olimpiniuose festivaliuose, dešimtyje Europos ir pasaulio vyrų bei moterų krepšinio čempionatų ir t. t.

Nuo 1976 m. Lietuvos sporto žurnalistų federacijos narys, 1978–1986 m. federacijos generalinis sekretorius.

## Bibliografija

* Ant imtynių kilimo. – Vilnius: Mintis, 1983. – 62 p.: iliustr.
* Nusikaltimų pėdsakais / Arnoldas Čaikovskis, Bronius Čekanauskas. – Vilnius: Mintis, 1988. – 174 p. – ISBN 5-417-00085-X
* Krepšinio aistrų sūkury / Sergejus Jovaiša (liter. bendrautorius). – Vilnius: Vyturys, 1989. – 154 p.: iliustr. – ISBN 5-7900-0317-6
* Jaska, Fedia ir Edziūnė: humoreskos / dail. Žygimantas Zakšeckis. – Vilnius: Spauda, 1992. – 47 p.: iliustr.
* *The Lithuanian national team at the XIX Olimpic Winter Games in Salt Lake, 2002* / Bronius Čekanauskas, Petras Statuta. – Vilnius, 2002. – 24 p.: iliustr. – ISBN 9986-535-35-2
* Žiemos žaidynės pavasarėjančiame Turine / tekstų autoriai Bronius Čekanauskas, Paulius Jurkevičius; fotogr. Alfredas Pliadis. – Vilnius: Lietuvos tautinis olimpinis komitetas, 2006. – 63 p.: iliustr. – ISBN 9986-535-47-6
* Ją vadino Trakų Karaliene: trisdešimt penkeri Irenos Misiūnienės metai Trakų pilies muziejuje / Bronius Čekanauskas, Jonas Misiūnas. – Vilnius: Gairės, 2009. – 131 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-759-35-5


## Šaltiniai
Arnoldas Čaikovskis

**Arnoldas Čaikovskis** (1936 m. liepos 7 d. Klaipėdoje – 2010 m. rugsėjo 4 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1962–1965 m. laikraščio „Panevėžio tiesa“ korektorius, literatūrinis darbuotojas. 1964 m. baigė Vilniaus kultūros-švietimo technikumą, įgydamas bibliotekininko specialybę. 1965–1968 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ literatūrinis darbuotojas. 1969–1972 m. žurnalo „Moksleivis“ redaktorius. 1972–1976 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ skyriaus vedėjas, redakcinės kolegijos narys. 1976–1992 m. dienraščio „Tiesa“ literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas, redakcinės kolegijos narys. 1990–1991 m. dalyvavo atkuriant žurnalą „Karys“, jo redaktoriaus pavaduotojas, žurnalo tarybos narys. 1992 m. žurnalo „Aljansas“ atsakingasis sekretorius, skyriaus redaktorius. 1996–1999 m. savaitraščio „Mano verslas“ korespondentas. Vėliau žinybinio leidinio „Pilys“ redaktorius.

Daugiausia rašė turizmo, teisėtvarkos ir teisėsaugos bei karybos temomis. Sukūrė satyrinių kūrinių. Parašė scenarijų dokumentiniam filmui „Pusiaukelė“ (1984 m.). Nuo 1963 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys, kontrolės komisijos pirmininkas, Senjorų klubo pirmininko pavaduotojas, Žurnalistų sąjungos Tarybos narys. Palaidotas Kairėnų kapinėse.

## Bibliografija

* Mokomės ginti gyvenimą: apybraižos. – Vilnius: Mintis, 1973. – 83 p.: iliustr.
* Žygdarbis: apybraižos. – Vilnius: Mintis, 1974. – 23 p.
* Kareiviško pašto balandžiai: publicistika. – Kaunas: Šviesa, 1985. – 168 p.: iliustr.
* Nusikaltimų pėdsakais / Arnoldas Čaikovskis, Bronius Čekanauskas. – Vilnius: Mintis, 1988. – 174 p. – ISBN 5-417-00085-X
* Vilniaus pilys: fotografijų albumas (sudarytojas). – Vilnius: VĮ „Vilniaus pilių direkcija“. – 20 p.: iliustr.
* Kas pyksta, tam ragai dygsta: humoras ir satyra. – Vilnius: V. Užtupo leidykla, 1999. – 95 p.: iliustr. – ISBN 9986-425-52-2
* Buriuotojo svajonių paukštė: kaip lietuvis Bronislovas Rožinskas su lenkais perplaukė Atlantą / Arnoldas Čaikovskis; sud. Gediminas Pilaitis, Vidmantas Matutis. – Šiauliai: Titnagas, 2013. – 292 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-613-60-2


## Įvertinimas
* 1986 m. Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija
* 2014 m. Mato Šalčiaus premija (po mirties) 

## Šaltiniai
Miorė ir Rumsdalis

**Miorė ir Rumsdalis** – apskritis šiaurinėje Vakarų Norvegijos dalyje. Ji ribojasi su Pietų Triondelagu, Oplandu, Sogne ir Fjurdane. Apskrities centras yra Moldė, didžiausias miestas Olesiundas.

## Geografija

Tradiciškai apskritis dalinama į tris dalis iš šiaurės į pietus: Nordmiorę, Romsdalį ir Sunmiorę. Nors šios dalys neturi savo valdžio, o oro, jūros ir kelių transportas jas jungia į visumą, jos skiriasi. Istoriškai glaudesni ryšiai yra tarp Nordmiorės ir Pietų Triondelago į šiaurę, Romsdalio ir Oplando į rytus, o Sunmiorės su Sogne ir Fjurdane pietuose, nei tarp atskirų sričių. Šių trijų sričių tarminiai skirtumai tą įrodo. Apskritis turi daug apgyvendintų salų, o ją vagoja gilūs fiordai. Todėl apskritis labai priklauso nuo keltų transporto, o jos pagrindinė keltų kompanija MRF egzistuoja nuo 1921 m.

Miorė ir Rumsdalis turi šešias gyvenvietes su miesto statusu. Trys didžiausios gyvenvietės buvo miestai prieš 1993 m., kai savivaldybėms buvo leista tapti miestais, padidinant jų skaičių. Apskrityje yra daug kitokių tipų gyvenviečių. 2009 m. sausio 1 d. 166374 žmonės (66,8 procentai) gyveno miestuose. Didžiausias gyventojų tankumas pakrantėje, kur prie vandens yra visi miestai.

## Savivaldybės

Miorė ir Rumsdalis turi 26 savivaldybes:
* Kristiansiundas (adm. centras Kristiansiundas)
* Moldė (Moldė) 
* Olesundas (Olesundas)
* Vaniulvenas (Fiskobiugdas) 
* Sandė (Larsnesas) 
* Heriojus (Fosnavogas) 
* Ulsteinas (Ulsteinvikas)
* Hareidas (Hareidas)
* Ersta (Ersta)
* Stranda (Stranda)
* Siukiulvenas (Eurė) 
* Sula (Langevogas)
* Giskė (Valderhaugstrandas)
* Vestnesas (Vestnesas)
* Rauma (Ondalsnesas)
* Eukra (Falkhiuta)
* Averiojus (Briuhagenas)
* Jemnesas (Batnfjordsiora) 
* Tingvolas (Tingvolvogenas)
* Sundalis (Sundalsiora)
* Surnadalis (Skėjus)
* Smiola (Hopenas)
* Eurė (Eurė)
* Volda (Volda)
* Fjordas (Stordalis)
* Hiustadvika (Elnesvogenas)

## Galerija


Image:Nordmore.png|Nordmorė
Image:Aksla aalesund MH5Y3793.jpg|Olesiundas
Image:Kysten av Romsdal og Nordmøre 8.01767E 63.02936N.png|Regionas iš palydovo


## Šaltiniai
Vaineikių Pilalė

**Vaineikių mitologinė vieta**, vadinama *Pilale, Papilale, Žuvėdų pilale* – mitologinė vieta centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Vaineikiuose (Darbėnų seniūnija), 0,32 km į šiaurės rytus nuo kelio Darbėnai–Vaineikiai, 0,2 km į vakarus nuo kelio Vaineikiai–Grūšlaukė, Akmenos kairiajame krante.

## Apibūdinimas
Tai pusovalio plano aukštumos kraštas, kurį iš rytų, šiaurės ir vakarų pusių juosia Akmenos vingis. Igis rytų - vakarų kryptimi 75 m, plotis šiaurės - pietų kryptimi – 50 m. Šlaitai statūs, 5–6 m aukščio. Piliakalniams būdingų gynybinių įtvirtinimų (pylimo, griovio) nėra. 

Teritorijos plotas – 0,15 ha.

## Istorija
Vieta vadinama *Pilale, Papilale, Žuvėdų pilale*. Jos rytinėje dalyje seniau buvo 8×5 m dydžio šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi pailga pakiluma, kurioje aptikta akmenų vainikų. Vieta apnaikinta XX a. antroje pusėje ariant ir melioruojant laukus. Pasakojama, kad dirbant žemę buvo rasta žalvarinių ir geležinių dirbinių.  

1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1966 m. – Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas (tyrimų vadovas Adolfas Tautavičius), 1994 m. – Aurelijus Škimelis (Kultūros paveldo centras). 1977 m. tyrinėjo Ignas Jablonskis.

Kultūrinio sluoksnio, gynybinių įtvirtinimų pėdsakų ar laidojimo žymių nerasta. 1966 m. konstatuota „atrodo, kad aukštumos krašte buvęs piliakalnis, kurį jau XIX a. nunešė upė“. 
 
### Padavimai
1) Šioje vietoje senovėje švedai įsirengė požeminius gyvenamuosius rūsius, į kuriuos patekdavo pro varinius vartus, įrengtus aukštumos šlaite. Kai lietuviai švedus sumušė, juos palaidojo Akmenos ir Šlaveitos santakoje esančiuose Švedų kapeliuose; 

2) Rūsiuose ir šiandien tebėra kelios aukso skrynios, kurios retsykiais iškyla iš požemių į paviršių; 

3) Seniau šioje vietoje iš žemės iškildavusi raudona ugnis, t. y. degdavę pinigai. Ne vienas drąsuolis ėjo slapta ieškoti užburtų turtų, bet nei vienam to padaryti nepavyko; 

4) Pilalėje senovėje stovėjusi Vaineikių valdovo pilis. Jam žuvus, pilis sunyko, o valdovas buvo palaidotas prie Vinkšnupio supiltame pilkapyje.

## Šaltiniai

* Vaineikių papilalė. - Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. - F. 4, b. 8. - L. 208–211, 216 
*Aurelijus Škimelis. Neaiškių archeologijos objektų ir paminklų žvalgymas Kretingos r. 1994 metais. - Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1994 ir 1995 metais. - Vilnius, 1996. - P. 310–311>
Antanas Čalnaris

**Antanas Čalnaris** (1935 m. rugsėjo 21 d. Lygumuose, Šiaulių apskritis – 2008 m. birželio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos prozininkas, publicistas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1956 m. baigė Lygumų vidurinę mokyklą. Nuo 1957 m. Joniškėlio rajono laikraščio „Komunizmo pergalė“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, Pakruojo rajono laikraščio „Žvaigždė“, Joniškio–Pakruojo laikraščio „Tarybinis balsas“, Pakruojo rajono laikraščio „Auksinė varpa“, Radviliškio rajono laikraščio „Komunizmo aušra“, Trakų rajono laikraščio „Spartuolis“, laikraščių „Komjaunimo tiesa“, „Literatūra ir menas“, 1978–1983 m. „Valstiečių laikraštis“, 1983–1992 m. Automobilių transporto ir plentų ministerijos laikraščio „Automobilininkas“ redakcijų darbuotojas. Nuo 1992 m. – „Valstiečių laikraščio“ redakcijos Publicistikos skyriaus darbuotojas. Daugiausia rašė apie kaimą, kaimo žmones.

Pirmą apsakymą paskelbė 1959 m. Nuo 1987 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. 

## Bibliografija
* *Tas vienas vakaras*: apsakymai. – Vilnius: Vaga, 1962.
* *Gluosnių žemė*: novelės. – Vilnius: Vaga, 1986.
* *Senų pasimatymų laimė*: apsakymai. – Vilnius: Valstiečių laikraštis, 1995.
* *Gulėjimas kryžium*: publicistika. – Vilnius: Asveja, 1999.
* *Užmerktos sodybų akys*: publicistika. – Vilnius: Asveja, 2001.

## Įvertinimas
* 1960 m. „Komjaunimo tiesos“ premija už apybraižą „Kodėl neskęsta laivai“.
* 1963 m. 1965 m., 1967 m. „Švyturio“ premijos už apybraižas.
* 1979 m. „Tiesos“ premija už apsakymą „Neramios viltys“.
* 1980 m. „Tiesos“ premija už apsakymą „Brakonierių priešas“.
* 1983 m. „Tiesos“ premija už apsakymą „Takas per Sietuvą“.
* 1987 m. Žemaitės literatūrinė premija už rinkinį „Gluosnių žemė“ ir apsakymą „Šeštadienių naktys žemuogių miške“.
* 1989 m. „Valstiečių laikraščio“ premija už ištrauką iš knygos Kolūkio varpas.

## Šaltiniai
Žemėtvarka

**Žemėtvarka** – žemės, kaip gamtinės aplinkos pagrindo, žmogaus gamybinės veiklos bazės ir gamybos priemonės, tvarkymo darbai. Apima žemės naudmenų geobotaninį, agroekonominį, dirvožemių tyrimą, kartografavimą, apskaitą, žemėnaudų ir kitų žemės naudojimo objektų išplanavimą, projektų ženklinimą vietoje, žemės naudojimo kontrolę. Žemėtvarkos darbų kryptį ir turinį lemia politinės, socialinės ir ekonominės sąlygos, žemės naudojimo formos ir gamybos būdas. 
## Lietuvoje

Lietuvoje pirmieji sudėtingesni žemėtvarkos darbai pradėti XVI a. vid., darant Valakų reformą. Buvo atskiriama kunigaikščio žemė nuo bajorų žemės, nustatomi ir išmatuojami valstiečių naudojami plotai, planuojami kaimai, keliai. Tada buvo pakeista žemės apskaita ir prievolių nustatymo tvarka, diegiama trilaukė ūkininkavimo sistema.
Emilijus Zubas

**Emilijus Zubas** (g. 1990 m. liepos 10 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

## Žaidėjo karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Panevėžio „Ekrane“. Klubui atstovavo 2008–2012 m.

2013 m. sausio mėn. persikėlė į Latviją. Atstovavo Daugavos klubui, tačiau nuomos pagrindais buvo skolinamas GKS Bełchatów (Lenkija), AEK Larnaca (Graikija), Viborg FF (Danija), ir vėl grįžo į GKS Bełchatów (Lenkija).

Keletą sezonų pralaido Izraelyje.
Bnei Yehuda Tel Aviv FC ekipos vartus aukščiausioje šalies lygoje gynė daugiau nei šimtą kartų.

2021 m. gruodžio pradžioje pasirašė 1,5 metų kontraktą su Portugalijos FC Arouca klubu.

2022 m. gruodžio mėn. pranešta, kad žaidėjas paliko Arouca klubą ir tapo laisvuoju agentu.

2023 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas keliasi į Izraelį ir atstovaus Hapoel Tel Aviv FC.

2024 m. balandžio pabaigoje treniruotės metu vartininkas gavo kelio traumą. Atlikus tyrimus išaiškėjo, kad plyšo priekiniai kryžminiai raiščiai ir meniskas. Dėl traumos atlikta operacija, po kurios numatyta reabilitacija buvo apie 8 mėnesius. 2025 m. balandžio mėn. futbolininkas pranešė kad dėl šios traumos baigia futbolininko karjerą.

## Laimėjimai
; su FK Ekranas
* A lyga: 2010, 2011, 2012 m.
* Lietuvos futbolo taurė: 2010, 2011 m.

; su Bnei Yehuda Tel Aviv FC
* Izraelio futbolo taurė: 2017, 2019 m.

## Rinktinės
Lietuvos rinktinėje debiutavo draugiškose varžybose prieš Albaniją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* 90minut.pl
Karolis Urbaitis

**Karolis Urbaitis** (g. 1990 m. gruodžio 12 d. Gargžduose) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis krašto gynėjo pozicijoje.

2009 m. pakviestas į Lietuvos U-21 rinktinę Karolis Urbaitis jai atstovavo du ciklus.

## Biografija

Nuo 2007 m.  iki 2011 žaidė Gargždų „Bangoje“. 2009 m. debiutavo U-21 rinktinėje. 2011 m. gruodžio viduryje pasirašė kontraktą su Vilniaus "Žalgiriu". 2013 m. tarpsezonyje sugrįžo į Gargždų "Bangą".

2020 m. sausio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta ir toliau atstovaus Gargždų „Bangos“ klubui.

2021 m. rugpjūčio 28 d. prieš „Nevėžio“ klubą pelnė pirmą rungtynių įvartį (1:0). Galutinis rezultatas 3:0.

2022 m. kovo mėn. pranešta, kad žaidėjas paliko klubą.

## Statistika
; A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;
: Pirmos lygos ekipa;

## Pasiekimai
;su VMFD Žalgiris
* 2011–2012 m. LFF taurės laimėtojas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* soccerway.com
* Futbolinis.lt
Arnas Ribokas

**Arnas Ribokas** (g. 1993 m. sausio 14 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Rungtyniavo Ekrano jaunimo ekipose. Nuo 2010 m. pagrindinėje ekipoje. 2012 m. tapo šalies čempionu.

2014 m. atstovavo kroatų NK Inter Zaprešić, o vasarą sugrįžo į Lietuvą ir žaidė Klaipėdos Granite.

Nuo 2015 m. rungtyniavo FK Panevėžys.

## Pasiekimai
; su FK Ekranas
* 2012 m. A lygos laimėtojas

## Nuorodos
* Footballdatabase.eu
Žilvinas Banys

**Žilvinas Banys** (g. 1986 m. vasario 25 d. Kelmėje) – Lietuvos futbolininkas, saugas; futbolo treneris.

## Futbolininko karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Kauno „Jėgeriuose“. Vėliau rungtyniavo Kėdainių „Nevėžyje“.

Nuo 2007 m. rungtyniavo Ekrano klube. 2011 m. atstovavo „Kruojos“ klubui.

2012–2013 m. rungtyniavo Gargždų „Bangoje“.

2014–2015 m. atstovavo Utenos Uteniui.

2015 m. žaidė kazlarūdiškių „Šile“.

2016–2018 m. atstovavo „Panevėžio“ klubui. 2018 m. žaidė 23 rungtynėse ir pasižymėjo 2 įvarčiais.

Nuo 2023 m. rungtyniavo Biržų „Širvėnoje“ (Trečia lyga, Panevėžio zona). Netrukus tapo žaidžiančiuoju treneriu.

## Trenerio karjera

2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.

2024 m. tapo FK Širvėna treneriu.

## Laimėjimai
; su FK Ekranas
* A lyga: 2010 m.
* LFF taurė: 2008, 2010 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt
Tadas Markevičius

**Tadas Markevičius** (g. 1985 m. balandžio 10 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera

Karjeros pradžioje atstovavo Pasvalio klubui, o vėliau perėjo į Pakruojo „Kruoją“. Nuo 2008 m. atstovavo „Ekrano“ klubui. Su panevėžiečiais tapo daugkartiniu šalies čempionu. 2014 m. rungtyniavo Latvijoje, kur žaidė „Daugavoje“. 2015 m. atstovavo Kėdainių „Nevėžiui“, o vėliau „Panevėžio“ klubui.

Baigęs profesionalo karjerą rungtyniavo mėgėjų ekipose. Nuo 2023 m. atstovavo „Širvėnos“ klubui (Trečia lyga, Panevėžio zona).

## Pasiekimai
* A lygos čempionas: 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 m.
* LFF taurė: 2010, 2011 m.
* LFF supertaurė: 2005 m.

## Nuorodos
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
Mokslų akademijos kalnagūbris

**Mokslų akademijos kalnagūbris** () – kalnagūbris Tadžikistane, vakarinėje Pamyro kalnų dalyje. Nusidriekęs per 110 km. Jame yra aukščiausia Pamyro viršukalnė – Ismailo Samani viršukalnė (7495 m, seniau Komunizmo viršukalnė).

Sudarytas iš nuosėdinių ir metamorfinių uolienų, granito. Būdingas alpinis reljefas. Ledynai dengia ~660 km² (Jazgulemo, Garmo ir kt.).

Kalnagūbris atrastas Nikolajaus Korženevskio 1927 m., pavadintas TSRS Mokslų akademijos garbei.

## Šaltiniai
Bulgarijos futbolas 1950 m.

**[[Bulgarija|Bulgarijos]] futbolo varžybos [[1950]] m.**
*  prasidėjo 1950 m. pavasarį, baigėsi 1950 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 1950 m. pavasarį, finalas įvyko 1950 m. rudenį.

## 1950 m. A grupė
* **A grupė** – aukščiausioji futbolo lyga.

### Galutinė lentelė

|}

## 1950 m. [[Bulgarijos futbolo taurė]]
* **[[Bulgarijos futbolo taurė|Raudonosios Armijos taurė]]** – pagrindinis futbolo turnyras Bulgarijoje, vykstantis atkrintamųjų varžybų principu.

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

; Papildomos finalo rungtynės:

| Levski Sofia || CDNA Sofia || 1-0
|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: Čempionų sąrašas
: RSSSF Istorija
: Bulagrijos futbolo taurės turnyrai
* Foot.dk archyvas 
* bulgarian-football.com
Akašis

**Akašis** () – miestas Japonijoje, Honšiū salos pietinėje dalyje, prie Vidinės Japonijos jūros, Hiogo prefektūroje. Žvejybinis jūrų uostas. Chemijos, maisto, medvilnės pramonės, sunkiųjų ir žemės ūkio mašinų gamyba. Pajūrio kurortas.

Netoli miesto yra 1619 m. pastatyta Akašio pilis.

## Šaltiniai
Bulgarijos futbolas 1980–1981 m.

**[[Bulgarija|Bulgarijos]] futbolo varžybos [[1980]]–[[1981]] m.**
*  prasidėjo 1980 m. rudenį, baigėsi 1981 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1980 m. rudenį, finalas įvyko 1981 m. pavasarį.

## 1980–1981 m. A grupė
* **A grupė** – aukščiausioji futbolo lyga.

### Galutinė lentelė

|}

## 1980–1981 m. [[Bulgarijos futbolo taurė]]
* **[[Bulgarijos futbolo taurė|Raudonosios Armijos taurė]]** – pagrindinis futbolo turnyras Bulgarijoje, vykstantis atkrintamųjų varžybų principu.

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Bulgarijos taurė

Turnyras rengtas kaip antrinės svarbos taurė, kadangi nugalėtojas į UEFA taurių laimėtojų taurės turnyrą nepateko (priešingai nei pagrindinio – Raudonosios Armijos taurės turnyro – laimėtojas).

Finalinė grupė:
# CSKA Sofia (6)
# Slavia Sofia (3)
# Trakia Plovdiv (2)
# Levski Sofia (1)

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: Čempionų sąrašas
: RSSSF Istorija
: Bulagrijos futbolo taurės turnyrai
* Foot.dk archyvas
Domas Cesevičius

**Domas Cesevičius** (1902 m. lapkričio 12 d. Dapšionyse, Smilgių valsčius, Panevėžio apskritis – 1986 m. kovo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, publicistas, žurnalistas, redaktorius, politinis veikėjas.

## Biografija
1924–1927 m. studijavo Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete, 1928–1932 m. – Kelno universitete ekonominius ir socialinius mokslus. 1933 m. ekonomikos mokslų daktaras.

Nuo 1933 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas. 1933–1934 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ ekonomikos skyriaus redaktorius, nuo 1939 m. lapkričio – vyriausias redaktorius. Bendradarbiavo leidiniuose „Vairas“, „Ekonomika“, „Lietuvis“. 1939 m. žurnalo „Vairas“ redakcinės kolegijos pirmininkas. 1939 m. gruodžio 2 d. – 1940 m. birželio 19 d. Lietuvių tautininkų sąjungos centro valdybos pirmininkas. Po karo dėstė Vilniaus universitete, 1950 m. suimtas ir ištremtas į Sibirą. 1954 m. sugrįžęs dirbo ekonomistu. 

## Bibliografija
* *Visuomeniškumo argumentas mūsų laikų ūkio santvarkoje*, Kaunas, 1936 m.
* *Lietuvos ekonominė politika [[1918]]–[[1940]] metais*, parašė apie 1965 m., išleista 1995 m. Vilniuje.

## Literatūra
* Vincentas Lukoševičius, Mečislovas Treinys.* Domas Cesevičius*, Vilnius, 1998 m.

## Šaltiniai
Bulgarijos futbolas 1984–1985 m.

**[[Bulgarija|Bulgarijos]] futbolo varžybos [[1984]]–[[1985]] m.**
*  prasidėjo 1984 m. rudenį, baigėsi 1985 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1984 m. rudenį, finalas įvyko 1985 m. pavasarį.

## 1984–1985 m. A grupė
* **A grupė** – aukščiausioji futbolo lyga.

### Galutinė lentelė

|}

## 1984–1985 m. [[Bulgarijos futbolo taurė]]
* **[[Bulgarijos futbolo taurė|Raudonosios Armijos taurė]]** – pagrindinis futbolo turnyras Bulgarijoje.
* Turnyras vyko neįprastai taurei sistema. 

**Finalai:**
* dėl 1-osios vietos: CSKA Sofia – Levski Sofia 2:1
* dėl 3-osios vietos: Trakia Plovdiv – Lokomotiv Plovdiv 2:1

## 1984–1985 m. Raudonosios Armijos taurė
* Turnyras rengtas kaip antrinės svarbos taurė.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: Čempionų sąrašas
: RSSSF Istorija
: Bulagrijos futbolo taurės turnyrai
* Foot.dk archyvas
Rimantas Cemnolonskis

**Rimantas Juozapas Cemnolonskis** (1933 m. lapkričio 24 d. Onuškyje, Juodupės valsčius, Rokiškio apskritis – 2007 m. gruodžio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, publicistas, redaktorius.

## Biografija
1952 m. baigė Panevėžio 1–ąją berniukų gimnaziją, 1956 m. – Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute – anglų kalbos specialybę.

1956–1959 m. mokytojavo Kaišiadoryse ir Rumšiškėse. 1960–1970 m. laikraščio „Tarybinis mokytojas“ skyriaus vedėjas, 1970–1974 m. – leidinio „Tarybų darbas“ redaktorius. 1974–1978 m. žurnalo „Komunistas“ Ekonomikos skyriaus literatūrinis darbuotojas, 1978–1982 m. ėjo Ekonomikos skyriaus vedėjo pareigas, 1982–1990 m. – šio skyriaus vedėjas.

1990 m. savaitraščio „Kaimo statybininkas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1990–1992 m. savaitraščio „Bičiulystė“ apžvalgininkas, 1992 m. – Lietuvos informacijos instituto Ekonominės reformos skyriaus redaktorius, žurnalo „Sveikata“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1992–1996 m. laikraščio „Geležinkelininkas“ korespondentas. Nuo 1996 m. savaitraščio „Bičiulystė“ apžvalgininkas.

Rašė švietimo, sveikatos, kitomis socialinėmis, ekonomikos ir mokslo temomis. 

## Bibliografija
* Kryptis – efektyvumas, su J. Klebanovu, 1982 m.

## Įvertinimas
* 1984 m. – Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija už publicistiką ekonomikos temomis.

## Šaltiniai
Venantas Butkus

**Venantas Butkus** (g. 1936 m. balandžio 1 d. Sedoje, Mažeikių apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, buriuotojas, jūreivystės istorikas.

## Biografija
1964 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistikos specialybę.

Darbą spaudoje pradėjo 1957 m. Sedos rajono laikraščio „Raudonoji žvaigždė“ redakcijoje. 1964–1970 m. laikraščio „Lietuvos žvejys“ redaktoriaus pavaduotojas bei redaktorius, 1970–1988 m. laikraščio „Sovetskaja Litva“ korespondentas Klaipėdos zonai, 1989–1990 m. – žurnalo „Pasaulis“ skyriaus vedėjas, laikraščių „Vakarinis Kaunas“ ir „Kauno kraštas“ redaktoriaus pavaduotojas, 1991–1996 m. dienraščio „Diena“ Kauno skyriaus vedėjas. Rašė Lietuvos jūreivystės istorijos, žvejybos ir laivybos klausimais.

1990 m. įkūrė žurnalistų buriuotojų klubą „Marinus“, jo prezidentas.

## Bibliografija
Išleido informacinių knygų apie Klaipėdą lietuvių, rusų, vokiečių ir anglų kalbomis, 1972 m., 1975 m., 1980 m.

* *Gero vėjo!*: Lietuvos buriavimo istorijos puslapiai. 2002 m.
* Burėse – Baltijos vėjas. Buriuotojo užrašai. 2015 m.
* Jūreivystės avantiūrų pėdsakais. Marinistinės miniatiūros. 2016 m.

## Apdovanojimai
* 2016 m. Mato Šalčiaus premija
* Nusipelniusio  Lietuvos buriuotojo garbės ženklas. 2016 m.

## Šaltiniai
Paulius Janušauskas

**Paulius Janušauskas** (g. 1989 m. vasario 28 d.) – buvęs profesionalus Lietuvos futbolininkas, saugo. Daugkartinis Lietuvos čempionas.

## Klubinė karjera
### FK Ekranas
Karjerą pradėjo Panevėžio „Ekrane“ (2007–2009), su kuriuo dukart tapo Lietuvos čempionu. 
### FK Šiauliai
Nuo 2010 m. žaidė FK Šiauliai klube. 
### FK Žalgiris
2012 m. perėjo į Vilniaus „Žalgirį“. 
### FK Sūduva
2017 m. atstovaudamas „Sūduvos“ klubui tapo šalies čempionu.
### FK Panevėžys
2017 m. gruodžio pradžioje pasirašė trejų metų sutartį su Panevėžio klubu. 
#### 2018 m. sezonas
2018 m. su FK Panevėžys tapo Pirmos lygos nugalėtoju. Sužaidė Pirmoje lygoje 25 rungtynes ir pasižymėjo 12 įvarčių.
#### 2019 m. sezonas
2019 m. FK Panevėžys debiutavo A lygoje, o Paulius Janušauskas buvo šios ekipos kapitonas ir vienas iš lyderių. A lygoje sužaidė 30 rungtynių ir jose pasižymėjo penkiais įvarčiais.

#### 2020 m. sezonas
2020 m. karjerą tęsė FK Panevėžys. A lygoje sužaidė 14 rungtynių ir pasižymėjo įvarčiu. (Dėl pandemijos sezone sužaista vos 20 rungtynių.)

#### 2021 m. sezonas
2021 m. sezoną praleido dėl traumos. Antroje sezono pusėje žaisdavo Pirmoje lygoje atstovaudamas Panevėžys B ekipai.
 
2021 m. lapkričio pabaigoje pranešta, kad P. Janušauskas baigia futbolininko karjerą, ir sieka UEFA A trenerio licencijos. 

Atsisveikinimo rungtynėmis tapo jo pasirodymas 2021 m. lapkričio 28 d. prieš Kauno rajono „Hegelmann Litauen“ futbolo klubą. Šiose rungtynėse jau trečią susitikimo minutę pasižymėjo pelnydamas įvartį. 17 min. buvo pakeistas.

## Statistika
; A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;
: Pirmos lygos ekipa;

## Karjera rinktinėse
2009 m. debiutavo Lietuvos jaunių U-21 rinktinėje.

## Trenerio bei politiko karjera
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją. 2024 m. rugsėjo mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.

Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą dirbo Panevėžio Futbolo Akademijos techniniu direktoriumi, o 2023 m. gruodžio mėn. tapo Panevėžio miesto tarybos nariu.

## Pasiekimai

* A lygos laimėtojas: 2009 m., 2010, 2013, 2014, 2015, 2017 m. 
* LFF taurės laimėtojas: 2012–2013 m., 2013–2014 m., 2020 m.
* LFF Supertaurės laimėtojas: 2013 m.

; **su [[FK Panevėžys]]**
* LFF taurės laimėtojas: 2020.
* LFF Supertaurės laimėtojas: 2021 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Footballdatabase.eu
* Transfermarkt
Christas Stoičkovas

**Christas Stoičkovas** (; g. 1966 m. vasario 8 d. Plovdive) – Bulgarijos futbolininkas, puolėjas, vienas žymiausių šalies istorijoje.

## Biografija

Profesionalo karjerą pradėjo 1984 m. CSKA Sofia komandoje, 1990 m. persikėlė į FC Barcelona, kur iškovojo daugiausia titulų, tarp jų ir UEFA čempionų taurę. 1994 m. su šalies rinktine pasaulio pirmenybėse iškovojo 4-ąją vietą, įmušė 6 įvarčius ir kartu su O. Salenka tapo rezultatyviausiu čempionato žaidėju. 

Nuo 2004 m. dirbo treneriu.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Dainius Saulėnas

**Dainius Saulėnas** (g. 1979 m. kovo 13 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas.

## Pasiekimai
* A lygos čempionas: 1999, 2005, 2008, 2009 m.
* LFF taurės laimėtojas: 1997, 2003 m.

## Nuorodos
* 90minut.pl
Povilas Šarūnas

**Povilas Šarūnas** (g. 1985 m. lapkričio 14 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

## Biografija

Nuo 2003 m. žaidė vakarų Lietuvos komandose (GMT-83 Gargždai, Atlantas Klaipėda, FK Šilutė, FC Klaipėda). 2009 m. su Panevėžio „Ekranu“ laimėjo Lietuvos pirmenybes. 2004–2005 m. žaidė Lietuvos U-21 rinktinėje. 2011 m. perėjo į Levadia Tallinn klubą.

## Nuorodos
* Footballdatabase.eu
* Transfermarkt.co.uk
Yamoudou Camara

**Jamudu Kamara** (g. 1987 m. rugpjūčio 12 d. Sevre) – Prancūzijos futbolininkas, gynėjas.

## Biografija

Kelerius metus pažaidęs Prancūzijoje, 

2010 m. rungtyniavo Panevėžio „Ekrane“.

2011 m. išvyko į Rumuniją. Atstovavo

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Transfermarkt
EuroBasket 2011 F grupė

**EuroBasket 2011 F grupė** buvo viena iš dviejų antrojo 2011 m. Europos krepšinio čempionato etapo grupių. Šios grupės rungtynės vykso rugsėjo 7-11 dienomis Vilniaus Siemens arenoje. Į šią grupę pateko po tris geriausias pirmo etapo C ir D grupių komandas. Keturios pirmos komandos pateko į finalinį čempionato etapą.

## Komandų lentelė




## Rugsėjo 8 d. rungtynės
### Gruzija - Makedonija

### Suomija - Rusija

### Slovėnija - Graikija

## Rugsėjo 10 d. rungtynės
### Gruzija - Suomija

### Makedonija - Slovėnija

### Graikija - Rusija

## Rugsėjo 12 d. rungtynės
### Slovėnija - Suomija

### Graikija - Gruzija

### Rusija - Makedonija
Gvidas Juška

**Gvidas [[Juška]]**:

* Gvidas Juška (1982) – futbolininkas;
* Gvidas Juška (1991) – futbolininkas.
Gvidas Juška (1982)

**Gvidas Juška** (g. 1982 m. rugpjūčio 17 d. Telšiuose) – futbolo treneris, buvęs Lietuvos futbolininkas, žaidęs puolėjo pozicijoje.

2024 m. tapo FK Šilutė žaidžiančiu treneriu.

2026 m. kovą išrinktas Klaipėdos apskrities futbolo federacijos valdybos narius.

## Laimėjimai
* A Lyga: 2006 m.
* LFF taurė: 2000 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Worldfootball.net
* Transfermarkt.co.uk
Aula

**Aula** ()  – Senovės graikų gyvenamojo namo atviras vidinis kiemas, atrijaus atitikmuo. Didesniuose namuose, rūmuose aula buvo centrinėje pastato dalyje, apsupta kolonada. Senovės Romoje aula –  priėmimų salė valdovo rūmuose.

Ilgainiui aula imta vadinti dideles mokymo įstaigų (universitetų, kolegijų) iškilmių, susirinkimų, aktų sales. Lietuvoje aulas turi daugelis aukštųjų mokyklų. 

## Šaltiniai
FK Dorostol 2003 Silistra

**Silistros „Dorostol“** – Bulgarijos futbolo klubas iš Silistros.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Darbo rūmai

**Darbo rūmai** – rūmai Kauno naujamiestyje, Vytauto pr. 79. Rūmuose šiuo metu įsikūrę Kauno kultūros centras, veikia daug meno mėgėjų kolektyvų bei studijų.

## Istorija
Pagal 1935 m. priimtą įstatymą, vietoj 1934 m. uždarytų profsąjungų, buvo įsteigti Darbo rūmai – tautininkų valdžios kuriamos korporacinės sistemos dalis. Darbo rūmai rūpinosi darbininkų švietimu, profesiniu lavinimu, kultūra, tačiau veiklą turėjo derinti su Vidaus reikalų ministerijos Vyriausiąja darbo ir socialinės apsaugos inspekcija. Jau nuo 1936 m. Darbo rūmai įsteigė progimnaziją suaugusiems darbininkams, 14 kultūros klubų, tarp kurių buvo Juozo Miltinio teatro trupė, chorai, šokių būreliai, vokaliniai ir styginiai ansambliai, leido laikraštį Darbas, teikė darbininkams teisinę pagalbą.

Organizacijos veiklai buvo reikalingos naujos patalpos, todėl Vytauto ir Kęstučio g. sankryžoje nuspręsta pastatyti naujus rūmus, kurie baigti 1939 m. Rūmus suprojektavo inžinierius architektas Adolfas Lukošaitis ir inžinierius A. Novickis. Antrojo pasaulinio karo metais rūmuose veikė nacistinės Vokietijos gestapas. 1946 m. rūmai pavadinti Profsąjungų kultūros rūmais. Juose buvo atnaujinta kultūrinė, šviečiamoji, edukacinė ir informacinė veikla. Nuo 1993 m. rūmuose veikiantis kultūros centras „Tautos namai“ telkia liaudies ir sportinių šokių kolektyvus, chorus, yra kalendorinių ir valstybinių, miesto švenčių organizatorius.

Kauno kultūros centras, anksčiau buvęs „Tautos Namais“, restruktūrizuojamas į visiškai naują, šiuolaikišką ir modernų daugiafunkcinį kultūros centrą (KKC). KKC atnaujinamas ne tik rekonstruojant ir pertvarkant pastatą funkciniais, architektūriniais, interjero bei eksterjero aspektais, bet ir iš esmės atnaujinant įstaigos veiklų struktūrą, viešinimą bei kitas sritis. Čia nebelieka senųjų tradicijų ir šiuolaikinio meno atskirties – jie tampa vienas kitą papildančiu veiksniu, kuriančiu šviežią požiūrį į Kauno kultūrą.

## Rūmai
Rūmai susideda iš dviejų keturaukščių korpusų. Rūmų išorė griežta ir santūri, dominuoja funkcionalizmo architektūra. Interjere išliko įvairiakraštės teracos grindys, profiliuoti lubų apvadai. Gražiausias rūmuose – centrinis vestibiulis su plačiais laiptais bei spalvotu vitražu. Pagrindinis portalas – iš Kęstučio g.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* https://kaunokulturoscentras.lt/
NK Lučko

**Zagrebo „Lučko“** – Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo miesto vakarinio priemiesčio Lučko.

## Istorija

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Hordalandas

**Hordalandas** – buvusi apskritis Norvegijoje, kuri ribojosi su Sogne ir Fjurdane, Biuskeriudu, Telemarku ir Rugalandu. Hordalandas buvo trečia pagal gyventojų skaičių apskritis po Akešhiuso ir Oslo. Apskrities centras buvo Bergenas.

Iki 1972 m. Bergenas sudarė atskirą apskritį.

2020 m. Hordalandas bei Sognė ir Fjurdanė sujungta į Vestlando apskritį.

## Istorija

Hordalandas egzistuoja daugiau nei tūkstantį metų. Nuo VII a. čia buvo daug mažų karalysčių, o nuo 900 m. sritis žinoma kaip *Hordafylke*. XVI a. Norvegija buvo padalintą į 4 lenus. Bergenhuso leną, kurio centras Bergenas, sudarė beveik visa šiaurės ir vakarų Norvegija. 1662 m. lenus pakeitė amtai. Bergenhuso amtą sudarė Sognė ir Fjurdanė, Sunnmiorė, Trumsas ir Nordlandas. 1763 m. šis amtas buvo padalintas į šiaurinį ir pietinį. Pietinis Bergenhusas buvo pervadintas Hordalando apygarda 1919 m.

Bergenas buvo miestas-apygarda 1831–1972 m. Oirstado savivaldybė buvo prijungta prie Bergeno 1915 m. Prie Bergeno 1972 m. buvo prijungtos dar 4 savivaldybės. Tuo metu Bergenas tapo Hordalando apskrities dalimi.

## Regionai partneriai
Hordalando apskritis turi 4 oficialius regionus partnerius:
*  Žemutinė Normandija, Prancūzija
*  Kardifas, Velsas, Didžioji Britanija
*  Kaunas, Lietuva
*  Orknio salos, Škotija, Didžioji Britanija
Čirpanas

**Čirpanas** – miestas pietinėje Bulgarijoje, prie Tekirskos upės; savivaldybės centras. Išvystyta vyndarystė, maisto pramonė. Yra muziejus, dailės galerija, pirmasis Europoje Šv. Atanaso vienuolynas.

## Sportas
* FK Čirpan (futbolas)
* N. Spassov, D. Geraads, L. Hristova, G.N. Markov, G. Merceron, T. Tzankov, K. Stoyanov, M. Böhme, A. Dimitrova. «A hominid tooth from Bulgaria: The last pre-human hominid of continental Europe»  (Azmaka)
Silistra

**Silistra** – miestas šiaurės rytų Bulgarijoje, Dobrudžos regione, Padunojės žemumoje. Upių uostas Dunojaus pietinėje pakrantėje. Srities centras.

Šiaurės rytų Bulgarijos pramonės, susisiekimo ir švietimo centras. Viduramžių ir osmanų tvirtovių bei bazilikos liekanos, istorijos muziejus, meno galerija.

## Istorija

Romėnų laikais čia buvo *Durostorum* tvirtovė.

## Sportas
* FK Dorostol 2003 Silistra (futbolas)
Deividas Padaigis

**Deividas Padaigis** (g. 1986 m. vasario 2 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

## Biografija
### Klubai
Karjerą pradėjo Panevėžio „Ekrane“, su kuriuo dukart laimėjo Lietuvos čempionatą. 

2013 m. žaidė Alytaus „Dainavoje“. Vienose rungtynėse, kurios įvyko 2013 m. spalio 8 d., Deividas Padaigis smogė su komandos draugui Titui Vitukynui. Už rungtynių metu įvykusį incidentą rungtynių teisėjas abiems futbolininkams parodė po raudoną kortelę. Dėl to Deividui Padaigiui teko palikti Alytaus klubą. Alytaus klubui buvo skirta 3 tūkst. litų bauda.

Persikėlė į Gargždus. 2019 m. buvo FK Banga Gargždai kapitonas. 2020 m. pratęsė su šia ekipa sutartį.  Po 2021 m. sezono baigė profesionalaus futbolininko karjerą. 

Toliau žaidė futbolą mėgėjų lygmenyje, nuo 2024 m. atstovavo FK Šilutės klubą.

## Statistika
; A lygos ir Pirmos lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;
: Pirmos lygos ekipa;

## Rinktinės karjera
2007 m. debiutavo U-21 jaunių rinktinėje. Viso sužaidė 3 rungtynes.

## Pasiekimai
* A lygos laimėtojas: 2008, 2009 m.
* LFF Supertaurė: 2005 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* FK Banga (fkbanga.lt)
* Footballdatabase.eu
* Soccerway.com
* Transfermarkt.de
Kerdžalai

**Kerdžalai** () – miestas pietų Bulgarijoje, abipus Ardos upės, rytinėje Rodopų kalnų pašlaitėje. Srities centras. Išvystyta metalurgija, mašinų pramonė, prie miesto yra dvi užtvankos. Svarbus tabako auginimo ir apdirbimo centras.

## Sportas
* PFK Arda – profesionalus futbolo klubas; rungtyniavęs stipriausiame šalies futbolo divizione;
* Ardos stadionas

## Šaltiniai
Radnevas

**Radnevas** – miestas pietryčių Bulgarijoje; savivaldybės centras. Veikia Maricos Iztoko šiluminių jėgainių kompleksas (vienas didžiausių Europoje, 3 lignito jėgainės), teatras, muziejus, Šv. Ivano cerkvė.

## Žymūs žmonės
* Geo Milevas (1895–1925), poetas

## Sportas
* PFK Minʹor Radnevo (futbolas)