Idealusis matas

**Idealusis matas** – tai taisyklingasis matas, kai  matuojančios pusės figūros, įskaitant karalių ir pėstininkus, kontroliuoja, o kiekviena besiginančios pusės figūra blokuoja laukelius šalia atakuojamo karaliaus.

Tai matas, kurį skelbiant, dalyvauja visos baltųjų ir juodųjų figūros.

Idealusis matas dažniausiai sutinkamas šachmatų kompozicijose.  

Praktinėse šachmatų partijose pasitaiko retai, išskyrus pabaigas, kai lieka mažai figūrų. 

Karaliaus ir  bokšto prieš vienišą karalių elementarieji matai visada yra idealūs, tačiau tik dalis matų su kitomis figūromis: karaliaus su valdove, ar dviem rikiais, žirgu ir rikiu  prieš vienišą karalių yra idealieji, o likę - tik taupieji. 

Idealusis matas sutinkamas: pasakiškuose,
atvirkščio mato,
sutarto mato, trijų bei dviejų ėjimų tiesioginiuose uždaviniuose 
ir šachmatų etiuduose. 

## Istorija
Kuriame šachmatų plėtros laikotarpyje idealusis matas atsirado, sudėtinga įvardyti, nes jis kartais buvo  tapatinamas su taisyklinguoju matu, sutinkamas tuose pačiuose šaltiniuose, kaip ir taisyklingasis matas. Italijoje esančiuose nacionalinės bibliotekos Florencijoje rankraščiuose  *Bonus Civis* ir *Civis Bonius* randama idealaus mato pavyzdžių. Jų yra ispano  Lucenos knygoje, Ph. Stamos kūryboje.  

1873 m. **Anonimas** paskelbė sutarto mato uždavinį, kurio sprendinys baigėsi idealiuoju matu. Tokių pabaigų randama: V. Šinkmano, M. Neimano, J. Perio, H. Fosbergo, P. Knysto, F. Hansono ir kitų šachmatų kompozitorių kūriniuose. 

XX a. antrojoje pusėje susidomėjimas idealiuoju matu dėka amerikiečių  šachmatų kompozitoriaus Eugenijaus Alberto (gim. 1930 m. Eugene Albert) išaugo. 1963 m. žurnale *Feenschach –Aufsatz* buvo paskelbtas jo straipsnis su 102 jo originaliais idealaus mato šachmatų 
uždaviniais. Jame jis pristatė  dar griežtesnę idealaus mato taupumo koncepciją. E. Alberto darbas *Ideal –Mate chess problems* pasirodė 1966 m. Jame buvo patalpintos 556 sutarto mato kompozicijos su idealiuoju matu. 

1983 m. E. Albertas pradėjo leisti žurnalą *Ideal-Mate Review*, skirtą uždaviniams su idealaus mato pozicijomis. Jis taip pat rinko visus uždavinius, kurie baigdavosi idealiu matu. Jo kolekcija sparčiai didėjo ir 2000 m. sudarė apie 20000 uždavinių.  

1999 m. išleidžia pirmąjį idealaus mato enciklopedijos tomą – *Ideal Mate Enciclopedia*. Jis skirtas vieno sprendinio kompozicijoms su idealiais matais. 2000 m. pasirodė E. Alberto enciklopedijos antrasis tomas. Jame patalpintos kompozicijos, turinčios du ir daugiau sprendinių.  Abiejuose leidiniuose visos kompozicijose įgyvendintos idėjos užbaigiamos idealaus mato pozicijomis.

## Uždavinių pavyzdžiai

Australijos šachmatų kompozitoriaus ** Luiso A. Goldsmito** (* Louis A. Goldsmith*; 1846 – 1911 m.) trijų ėjimų miniatiūra baigiasi idealiuoju matu, kuriame dalyvauja visos figūros.

Idealus matas neretai sutinkamas ir atvirkščio mato uždaviniuose. 
Vokiečių šachmatų kompozitoriaus **Rolfo Richterio** (*Rolf Richter*; 1941-1988) atvirkščiojo mato uždavinys baigiasi idealiuoju matu, nes  besiginančiosios pusės (baltųjų) visos figūros blokuoja pasitraukimo laukelius šalia savo karaliaus, o matuojančios pusės (juodųjų) visos figūros dalyvauja, matuojant baltųjų karalių.

Urugvajaus šachmatų kompozitoriaus **Pedro Santošo Isaino**  (*Pedro Santos Isaín*; 1902-1970)  6-ių ėjimų serijiniame sutarto mato uždavinyje laikomasi idealaus mato nuostatų: skelbiant matą varžovo karaliui  dalyvauja,  visos matuojančiosios pusės figūros, o besiginančios  pusės  -  blokuoja šalia savo karaliaus esančius laukelius.
{|

|width="33%" |

|width="33%" |

## Šaltiniai

## Nuorodos

Idealiojo mato šachmatų uždaviniai

Mečislovas Rimkus. Idealiųjų matų idilija