open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oplankio ežeras

**Oplankio ežeras** arba ***Malūnežeris*** – ežeras vakarų Lietuvoje, jo šiauriniu krantu nuvesta Pagėgių savivaldybės ir Tauragės rajono riba, telkšo apie 5 km į šiaurę nuo Vilkyškių, 0,5 km į vakarus nuo Jūros upės. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,41 km, plotis iki 0,33 km. Altitudė 15 m. Krantai miškingi (Barziūnų miškas), pelkėti – ypač užpelkėjęs pietinis krantas.

Pro Oplankį prateka Jūros intakas Barzupė. Manoma, kad Oplankio ežeras yra vienas seniausių Žemaitijos tvenkinių, I–II a. (?) sudarytas termokarstinio ežerėlio vietoje, Barzupės ir kito upelio santakoje. Rytiniame krante išlikęs senovinis Oplankio malūnas.

Netoli ežero yra įsikūrę Oplankio ir Barzūnų kaimai. Į vakarus stūkso Gilandžių piliakalnis. Rytine pakrante eina kelias Nr.4532 (Griežpelkiai I – Vilkyškiai).

Ežere galima sugauti lydekų, ešerių, kuojų, raudžių, karosų, aukšlių.

## Šaltiniai
Italijos himnas

**Il Canto degli Italiani** (Italų daina) arba **Inno di Mameli** (Mamelio himnas) – valstybinis Italijos Respublikos himnas. Žodžiai parašyti 1847 m. Genujoje dvidešimtmečio studento ir patrioto Goffredo Mameli. Muzikos autorius Michele Novaro. 1861 m. tapo Savojos karališkųjų rūmų himnu ir naudotas, kaip valstybinis himnas. 1922–1943 m. (fašistų valdymo laikotarpiu) pakeistas į Giovinezza. 1946 m. spalio 12 d. Italijai tapus respublika vėl imta naudoti *Il Canto degli Italiani*, tačiau įstatymiškai patvirtinta tik 2005 m. lapkričio 17 d. Paprastai grojamas pirmas posmas (2 kartus) ir priedainis. Kartais grojama ir įžanga.

## Eilės
:Fratelli d'Italia,
:l'Italia s'è desta,
:dell'elmo di Scipio
:s'è cinta la testa.
:Dov'è la Vittoria?
:Le porga la chioma,
:ché schiava di Roma
:Iddio la creò.

::*CORO:*
::Stringiamci a coorte,
::siam pronti alla morte.
::Siam pronti alla morte,
::l'Italia chiamò.
::Stringiamci a coorte,
::siam pronti alla morte.
::Siam pronti alla morte,
::l'Italia chiamò!

:Noi fummo da secoli
:calpesti, derisi,
:perché non siam popolo,
:perché siam divisi.
:Raccolgaci un'unica
:bandiera, una speme:
:di fonderci insieme
:già l'ora suonò.

::*CORO*

:Uniamoci, amiamoci,
:l'unione e l'amore
:rivelano ai popoli
:le vie del Signore.
:Giuriamo far libero
:il suolo natio:
:uniti, per Dio,
:chi vincer ci può?

::*CORO*

:Dall'Alpi a Sicilia
:Dovunque è Legnano,
:Ogn'uom di Ferruccio
:Ha il core, ha la mano,
:I bimbi d'Italia
:Si chiaman Balilla,
:Il suon d'ogni squilla
:I Vespri suonò.

::*CORO*

:Son giunchi che piegano
:Le spade vendute:
:Già l'Aquila d'Austria
:Le penne ha perdute.
:Il sangue d'Italia,
:Il sangue Polacco,
:Bevé, col cosacco,
:Ma il cor le bruciò.

::*CORO*

## Nuorodos
* Himno tekstas, lietuviškas vertimas su prasmių paaiškinimais bei vokalinė versija - tinklalapis Himnai.lt

## Melodijos
* [Instrumentinė versija (su įžanga)](http://www.navyband.navy.mil/anthems/ANTHEMS/Italy%20(long).mp3) 
* [Instrumentinė versija (sutrumpinta)](http://www.navyband.navy.mil/anthems/ANTHEMS/Italy%20(short).mp3) 
* Vokalinė versija 

## Žodžiai
* Himno žodžiai ir vertimas į lietuvių kalbą
Antakalnio seniūnija

**Antakalnio seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus miesto savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo miesto centro, ties Antakalniu. Veikia 29 švietimo įstaigos – universitetai, kolegijos, vidurinės ir pagrindinės mokyklos, vaikų lopšeliai-darželiai ir specialiosios paskirties ugdymo įstaigos, 24 gydymo įstaigos – ligoninės, klinikos, poliklinikos ir kita, taip pat policijos komisariatas, gaisrinė, 1 pašto skyrius, įsikūrusios užsienio šalių ambasados ir konsulatai, kolektyviniai sodai. Seniūnijos teritorijoje yra 64 gatvės. Viena iš pagrindinių – centrinė Antakalnio gatvė, kurioje yra įsikūrę dauguma prekybinės ir komercinės paskirties objektų. Antakalnio seniūniją su Žirmūnų seniūnija jungia 2 tiltai (Žirmūnų tiltas ir Valakampių tiltas) per upę Neris. Taip pat paklausios patalpos, esančios prie srautai. Nors Antakalnis yra Vilniaus miesto pakraštyje, per jį nutiesti 4 troleibusų (2, 4, 10, 14 ir 19) ir 20 autobusų (4G, 5G, 15, 17, 18, 27, 34, 37, 38, 39, 50, 114, 115,148, 154, 158, 163, 171, 172, 174) maršrutų, užtikrinantys labai gerą susisiekimą viešuoju transportu.

## Geografija

Seniūnija užima 7720 ha plotą, tai antroji pagal plotą Vilniaus seniūnija, užimanti 19,3 proc. visos Vilniaus miesto savivaldybės teritorijos. Seniūnija antra ir pagal gyventojų mažiausią 557 žm./km² tankumą ir ketvirta pagal gyventojų skaičių.

Antakalnio seniūnija apima šias miesto dalis:
* Aukštagiris, Aukštieji Karačiūnai, Antakalnis, Antaviliai, Baniškės, Didieji Pupojai, Dvarčionys, Galgiai, Gvazdikai, Kalnai, Kairėnai, Liepynė, Mažieji Pupojai, Meiriškės, Mileišiškės, Pečiukai, Pylimėliai, Sapieginė, Saulėtekis, Smėlynė, Šilas, Šilėnai, Turniškės, Vaguva, Valakampiai, Veržuva (Aukštoji Veržuva, Žemoji Veržuva) , Vinciūniškės, Vismalai, Vismaliukai, Vyriai, Žemieji Karačiūnai.

Yra dalis Pavilnių regioninio parko, Šveicarijos miško parkas, Vilniaus universiteto botanikos sodas, Aukštagirio geomorfologinis draustinis, Dvarčionių geomorfologinis draustinis, Iškartų kraštovaizdžio draustinis. Antakalnio seniūnija prasideda nuo Jono Pauliaus II aikštės (Olandų gatvėje) ir Šv. Petro ir Povilo bažnyčios ir tęsiasi iki Vilniaus miesto ribos Nemenčinės link. Seniūnija ribojasi su Verkių seniūnija, Žirmūnų seniūnija, Senamiesčio seniūnija, Rasų seniūnija ir Naujosios Vilnios seniūnija. Seniūnija yra kairiajame Neries krante.


Antakalnis hills.jpg | Antakalnio kalvos
Antavilių pensionatas.JPG | Antavilių pensionatas


## Istorija

2006 m. seniūnijos administracija veikė adresu Šilo g. 13.

|-
| 2001-04  || || 39 697 ||
|-
| 2011 m.  || || 38 940 ||
|-
| 2021 m.  || 77 || 39 257 ||
|}

## Seniūnai
* Gintautas Jakimavičius, 1994–1997 m.
* Algimantas Vaitkus, 2000–2008 m.
* Taurintas Rudys, 2008–2009 m.
* Algimantas Vaitkus, 2009–2019 m.
* Taurintas Rudys, 2019–2021 m.
* Mantas Ilgūnas, 2021–2024 m.
* Taurintas Rudys, nuo 2024 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* vilnius.lt / Antakalnio seniūnija
* vilnijosvartai.lt / Antakalnio seniūnija / Antakalnis
* vilnius21.lt / Antakalnio seniūnijos gatvės
* Antakalnio bendruomenė
Turniškės

**Turniškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti 8 km į šiaurės rytus nuo miesto centro, kairiajame Neries krante, priešais Turniškes Verkių seniūnijoje. Turniškes supa Valakampių miškas. Neries pakrantėje trykšta šaltinis, kurio vanduo vietinių gyventojų laikomas gydančiu. Turniškes aptarnauja 15 nr. autobusas.

Turniškių apylinkėse rasta mezolito stovyklos liekanų, o Neryje, ties Turniškėmis − raginis kirvis (laikomas Lietuvos nacionaliniame muziejuje, Vilniuje).

## Etimologija

Vietovardis kilęs galimai iš asmenvardžio arba suteiktas pagal Turniškės upelį.

## Istorija

Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose Turniškės paminėtos 1780 m.

XX a. pr. dabartines Turniškes sudarė kelios gyvenvietės – Kontrverkiai (*Контрверки*), Rulekiškės (*Рулякишки*) ir Piliakalniai (*Пилякольня*). 1905 m. Mickūnų valsčiaus Kontrverkių užusienyje gyveno 9, dviejuose Rulekiškių užusieniuose – 20, Piliakalnio užusienyje – 26 gyventojai.

1938 m. pradėta statyti Turniškių hidroelektrinė. Nuo Antakalnio iki statomos užtvankos atitiestas siaurasis geležinkelis bei elektros linija, kelio atšaka nuo Nemenčinės plento. Antrojo pasaulinio karo metu užtvanka susprogdinta. Administraciniuose hidroelektrinės pastatuose vėliau įrengtos Lietuvos Respublikos Prezidento bei Premjero rezidencijos.

1959 m. Turniškėse gyveno 223 gyventojai. 1969 m. Turniškės prijungtos prie Vilniaus miesto. Dabar Turniškėse įsikūręs prabangių namų rajonas, yra prezidentų, ambasadorių rezidencijos.

## Šaltiniai

*
Rusijos himnas

**Rusijos Federacijos valstybinis himnas** () buvo sukurtas 2000 m. Rusijos prezidento Vladimiro Putino nurodymu. Jis pakeitė iki tol oficialiai buvusį, bet neprigijusį Michailo Glinkos „Patriotinę daną“ (). Himno melodija, sukurta 1949 m. Aleksandro Aleksandrovo yra tokia pati kaip ir Tarybų Sąjungos himno. Žodžių autorius Sergejus Michalkovas. Dažniausiai grojamas tik pirmas posmas ir priedainis.

## Istorija
Pirmąjį Rusijos himną „Rusų malda“ patvirtino imperatorius Aleksandras I 1816 m. Žodžių autorius – poetas Vasilijus Žukovskis. Himno melodija buvo tokia pati kaip ir Didžiosios Britanijos himno. Melodija buvo tokia pati Prūsijos ir Austrijos himnuose. 1833 m. imperatorius Nikolajus I įsakė kompozitoriui Aleksejui Lvovui sukurti naujo himno melodją. Teksto autorius dar kartą buvo V. Žukovskis. Naujas himnas „Dieve, apsaugok carą“ buvo šalies himnas iki 1917 m. Po Vasario revoliucijos  buvo įvestas naujas himnas – „Darbininkų Marselietė“. Po Spalio revoliucijos iki 1944 m. Sovietų Rusijos ir Sovietų Sąjungos himnas buvo tarptautinis proletariato himnas „Internacionalas“. 1944 – 1991 buvo naudotas Tarybų Sąjungos himnas. 1990 Rusijos TFSR Auksčiausioji Taryba savo teritorijoje įvedė oficialų himną – M. Glinkos „Patriotinė daina“, kuri iki 2000 m. be žodžių buvo nepriklausomos Rusjos Federacijos himnas.

## Tekstas

## Nuorodos

* Vokalinis įrašas, kitas vertimas į lietuvių kalbą – Tinklalapis himnai.lt
* Vokalinis atlikimas
Alytus (Marso krateris)

**Alytus** (oficialus kraterio pavadinimas – **Alitus**) – 50 km skersmens krateris, esantis Marso planetoje, į šiaurę nuo Argyro žemumoje, išsidėstęs 35.20° platumos 38.20° ilgumos.

Pavadintas pagal Alytaus miestą, vardą 1979 m. kovo 19 d. suteikė Tarptautinė astronomų sąjunga. Kraterį pavadinti Alytaus vardu pasiūlė astronomas, geochemijos analitikas, kosmoso misijos „Mars-6“ vadovas Mihail Marov (g. 1933 m.) iš Rusijos, prieš tai laišku kreipęsis į savo kolegą iš JAV, „Apollo“ ir kitų misijų komandų dalyvį Harold Masursky (1922-1990). Tais pačiais metais metais mažesniems Marso krateriams buvo suteikti tokių didžiųjų pasaulio didmiesčių, kaip Amsterdamas (Olandija), Bordo (Prancūzija), Kanberos (Australija) ar kt. pavadinimai.

Mokslininkų teigimu, Alytaus kraterio ovalas susiformavo apytiksliai prieš 4 milijardus metų, į Marsą atsimušus asteroidams ar jų grupei.

## Šaltiniai
Joniškės ežeras

**Joniškės ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 4,5 km į šiaurės rytus nuo Saugų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,36 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 22,3 m. Krantai žemi, užpelkėję iš visų pusių. Kranto linija labai vingiuota. Ežeras nenutekantis, priklauso Veiviržo intako Ašvos baseinui. Šiaurėje atiteka upeliukas iš toje pačioje pelkėje esančio 0,34 ha ežerėlio. Ežerą supa Joniškio miškas. Į rytus ir šiaurės rytus nuo ežero miške telkšo dar keletas smulkių ežeriukų.

## Šaltiniai
Antakalnis (Rumšiškės)

**Antakalnis** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Kaišiadorių, šiek tiek į šiaurę nuo automagistralės . Seniūnaitijos centras. Veikia Antakalnio pagrindinė mokykla, biblioteka, medienos perdirbimo įmonė.

## Geografija

Kaime išteka Praviena, į rytus nuo kaimo teka dešinysis Strėvos intakas Lijonas. Stovi gamtos paminklai – Dešimtkamienė liepa, Antakalnio pušis. Kaime prasideda kelias .

## Istorija

Pirmą kartą gyvenvietė minima 1744 m. Žiežmarių parapijos kaimų sąraše.

1944 m. beveik visas kaimas sudegė, po karo atstatytas. Nuo 1965 m. tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1938 m. atidaryta pradinė mokykla, nuo 1953 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1990 m. pagrindinė mokykla. 1951 m. įsteigta biblioteka.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antakalnis (Pabaiskas)

**Antakalnis** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km į pietvakarius nuo Pabaisko. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-20030), medicinos punktas, nuo 1910 m. veikia pradžios mokykla (1953–1992 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė), biblioteka.

## Istorija

1949–1993 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antakalnis III

**Antakalnis III** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Ukmergės. Seniūnaitijos centras. Veikia „Šilo“ vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka.

## Istorija

Kaimas iki 1940 m. priklausė grafo Krasausko dvarui. 1951 m. įsteigta biblioteka, pradžios mokykla, 1959 m. – kultūros namai. 1968–2021 m. kaime veikė Pivonijos bendruomenės medicinos punktas.

1950–1993 m. Pivonijos tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Malūno tvenkinys

**Malūno tvenkinys** (anksčiau **Trinyčių ežeras**) – tvenkinys vakarų Lietuvoje, Klaipėdos mieste. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius - 0,92 km, plotis - iki 0,1 km. Altitudė 4,7 m. Krantai neaukšti, sausi, apaugę medžiais. Tvenkinys nenutekantis, priklauso Danės upės baseinui.

Vis dar neaišku, ar šis vandens telkinys yra gamtinės kilmės. Nuo XVI a. dokumentuose vadintas *Malūno tvenkiniu*. Minima, kad čia buvo Dangės upės atšaka, o, pastačius užtvanką, susidarė tvenkinys. *Trinyčių tvenkiniu* vietinių žmonių imtas vadinti dėl greta veikusio „Trinyčių“ verpimo fabriko. Priešais tvenkinį, Bangų g. ir Gluosnių skersgatvio kampe, yra senasis malūno pastatas.

Ežere yra ir žuvų - daugiausia tai įprastos tvenkinių žuvys: karosai, kuojos, ešeriai, lydekos.

Anuomet, prieš kelis šimtus metų prie upės žiočių plytėjo pelkynai, tvenkinys buvo maurais apaugęs, vanduo buvo sudusęs, atsidavė užsistovėjusiu dumblu. Tačiau tvenkinio niekas nevalė. Prie tokio vandens parko buvo neįmanoma įrengti, todėl pagalbos teko prašyti SDAALR Vilniaus povandeninių techninių darbų klubo specialistų, kurie virš vandeniu papilnėjusio tvenkinio sumontavo nedidelę 80 m³/h galingumo žemsiurbę. O kai ežeras buvo išvalytas ir paruoštas visuomeniniam naudojimui A. Inkratienė ir inžinierius V. Toleikis paruošė perspektyvinius poilsio zonos planus. Taip atsirado „Trinyčių“ parkas.

## Išnašos
Palau himnas

**Belau rekid** (Mūsų Palau) – Palau valstybinis himnas. Oficialiai naudojamas nuo 1980 m. Muzikos autorius *Ymesei O. Ezekiel*, žodžiai parašyti kolektyviškai. Dažniausiai grojamas tik pirmas posmas.

## Žodžiai

**Belau kalba**:


Belau loba klisiich er a kelulul,
El dimia ngarngii ra rechuodelmei
Meng mengel uoluu er a chimol beluu,
El ngar cheungel a rirch lomke sang.

Bo dole ketek a kerruul er a belluad,
Lolab a blakelreng ma duchelreng.
Belau a chotil a klengar re kid,
Mebo dorurtabedul msa klisichel.

Bod kai ue reke dchim lokiu a reng,
E dongedmokel ra dimla koted.
Lomcheliu a rengrdel ma klebkellel,
Lokiu a budch ma beltikelreng.

Dios mo mek ngel tengat ra Be lumam,
El dimla dikesam ra rechuodelmei,
Beskemam a klisicham ma llemeltam,
Lorrurt a klungiolam elmo ch'rechar.


## Nuorodos
*
Papelkys

**Papelkys** – ežeras vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, apie 10 km į pietryčius nuo Vėžaičių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,47 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 76,9 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję. Kranto linija labai vingiuota, iš vakarų įsiterpia didelis pelkėtas pusiasalis. Pietinėje dalyje yra 2 salos (0,16 ha ir 0,04 ha). Ežerą supa miškas, tik vakarinėje pakrantėje plyti pievos ir dirbami laukai, įsikūręs Brožių kaimas. Pietuose išteka upelis link Veiviržo upės intako Graužupio.

Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis.

## Šaltiniai
Plocis

**Plocis**, **Placis** arba **Plazė** – ežeras vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, apie 8 km į vakarus nuo Kretingalės, 0,4 km į rytus nuo Baltijos jūros. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,44 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 7,3 m. Ežeras nenutekantis, liekaninės kilmės. Krantai žemi, vakarinis ir pietinis užpelkėję. Šiaurinė ir pietinė pakrantės apaugę pelkėtu mišku.

Ežeras patenka į Plazės gamtinį rezervatą. Prie ežero draudžiama lankytis, tik pakrantėje įrengtas paukščių stebėjimo namelis. Seniau iki ežero buvo galima patekti tik pėsčiomis arba dviračiu asfaltuotu taku, jungiančiu Karklę ir Nemirsetą. Vėliau prie pat rytinio ežero kranto iškilo abejotino teisėtumo sodyba, jos savininkams leistas automobilių eismas taku.

## Etimologija
Ežeras šaltiniuose minimas vėlai, vokiškai užrašytas kaip *Plotsee*. Lietuvintas labai įvairiai – *Plažė, Plazė, Plačias, Plocė, Pluokis*. Pavadinimas kilęs arba iš kuršininkų atnešto ar nuo seno čia išlikusio žodžio *plācis* ‚mentikaulis, medinė girnų dalis‘ (
Vaizdas:Plocis 2.jpeg|Pietinis krantas
Vaizdas:Plocis 3.jpeg|Šiaurinis krantas


## Šaltiniai
Apuolė

**Apuolė** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 11 km į pietryčius nuo Skuodo ir 3 km į vakarus nuo Kaukolikų, Luobos ir Brukio upelių santakoje, Apuolės kraštovaizdžio draustinyje. Seniūnaitijos centras. Kaime yra Apuolės piliakalnis, Apuolės kapinynas ir Apuolės akmuo su dubenėliais. Nuo 2004 m. rugpjūčio priešpaskutinį savaitgalį vyksta festivalis „Apuolė 854“.

## Istorija

Apuolė yra pirmoji rašytiniuose šaltiniuose paminėta Lietuvos vietovė. Tai buvo senovės kuršių žemių sostinė, ji minima vikingų sagose ir vėlesnėse kronikose. 

Manoma, kad IX a. pradžioje šios vietovės mokėjo duoklę švedams, tačiau apie amžiaus vidurį nuvertė švedų valdžią. 853–854 m.(greičiausiai - 854 m. vasarą) Švedijos karalius (jarlas) Olafas su didele kariuomene puolė kuršių miestą, šaltiniuose vadinamą ''Apulia'', kurį gynė apie 15 000 karių (skaičiai laikomi perdėtais) iš 5 sričių. Devintąją apgulties dieną prasidėjo derybos, apuoliečiai sidabru sumokėjo išpirką, davė 30 įkaitų ir vėl pripažino švedų valdžią, kuri laikėsi iki 862 m. kuršių sukilimo.

XIII a. pradžioje Apuolė neteko gynybinės reikšmės, įėjo į kuršių Ceklio žemę. Minima 1253 m. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo kuršių žemių dalybų akte. XVI a. raštuose minima Apuolės vaitystė, priklausiusi Grūstės valsčiui. Apuolėje būta bajorų sodybų.

|}

### Kronika

IX a. Bremeno-Hamburgo arkivyskupas Rimbertas (m. 888 m.) darbe „Šv. Anscharijaus gyvenimas“ (*Vita Sancti Anscharii*) aprašė plėšikiškus danų ir švedų karo žygius į Apuolę, kur buvo gerai įtvirtinta pilis, atpasakojo jų kovas ir derybas su žemaičių kaimynais kuršiais, kurie taip pat buvo drąsūs savo žemių gynėjai. Jis pateikia ilgą vikingų karų su kuršiais aprašymą, kuriame teigiama, kad kuršių gentis kadaise priklausiusi švedų valdžiai, bet sukilo ir užsimanė tapti nepriklausomi. Tai žinodami, danai 853 metais, kai vyskupas jau buvo nuvykęs į Švediją, surinko daugybę laivų ir nuvyko į kuršių tėvynę, norėdami jų turtus išplėšti ir kuršius sau pavergti. Danai buvo sumušti. Dar po metų švedai užpuolė Apuolę (*Apulia*). Apsuptą pilį 8 dienas gynė net 15 tūkst. karių.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Istorija ir žemėlapiai 
* Apuolės karybos ir amatų festivalis
Kaukolikai

**Kaukolikai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, prie kelio Barstyčiai–Skuodas, 12 kilometrų į pietryčius nuo Skuodo, Apuolės kraštovaizdžio draustinis. Pro Kaukolikus teka Luoba ir jos kairysis intakas Šata. Per Luobą nutiestas Knežės tiltas. Stovi Kaukolikų Šv. Ansgaro koplyčia.

## Etimologija

Vietos gyventojai pasakoja legendą kad karų su švedais metu, kai buvo puolama Apuolės pilis, žuvo labai daug žmonių. Žuvusiųjų kūnų buvo tiek daug, kad jų niekas nelaidojo. Ilgą laiką dar visur voliojosi žuvusiųjų kaulai ir kaukolės. Nuo to ir kilęs kaimo pavadinimas Kaukolikai. Kiti pasakoja, kad daug žmonių išmirę ne karo, o maro metu.

## Istorija

Netoli Kaukolikų, į šiaurę nuo Apuolės piliakalnio, yra senkapiai, kuriuose rasta X a. – XIV a. kapų.

1902–2007 m. veikė Kaukolikų mokykla. 1950–1993 m. buvo Apuolės kolūkio centrinė gyvenvietė. 1957 m. įkurta biblioteka, medicinos punktas. Buvusiuose kultūros namuose įrengta Šv. Ansgaro koplyčia.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Vilija Pilibaitytė (Mia), dainininkė, dainų autorė ir laidų vedėja.

## Šaltiniai
Kašučių ežeras

**Kašučių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Kretingos rajone, apie 4 km į pietryčius nuo Darbėnų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,51 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 32,1 m. Ežere yra kūlgrinda. Pietinis ir šiaurvakarinis krantai užpelkėję. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Barkelių miškas, aplink kitas pakrantes plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Barkelių kaimas, yra Kašučių (Dubašių) kapinynas, į pietus – Kašučių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Akmenos upės baseinui.

## Šaltiniai
Antanašė

**Antanašė** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Obelių, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, išlikęs Antanašės dvaras. Į pietus nuo kaimo telkšo Našys, vakariau kaimo teka Kriaunos upelis, stovi Obelių tiltas. Už Kriaunos plyti Obelių ežeras.

## Etimologija

Antanašė – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Našio ežero vardo.

## Istorija

Anksčiau buvo Antanašės dvaras. 1941 m. rugpjūtį naciai kaime sušaudė 1160 žmonių. Sovietinės okupacijos metais buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1962 m. kaime įsteigta biblioteka.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Ignas Lapienis (1891–1960), rašytojas
* Tadeusz Romer (1894–1978), diplomatas, politikas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesteliai.lt
Svijanės ežeras

**Svijanės ežeras** (anksčiau **Mumlaukis** arba **Mulaukis**) – ežeras vakarų Lietuvoje, Klaipėdos miesto šiaurinėje dalyje, į vakarus nuo kelio . Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 15,3 m. Krantai žemi, apaugę medžiais. Iš vakarų ir pietų prieina Klaipėdos miškas, į rytus yra Klaipėdos miesto dalis Liepoja. Ežeras nenutekantis, priklauso Danės upės baseinui.

Prie ežero veikia kavinė.

## Šaltiniai
Drūkčių ežeras

**Drūkčių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 7 km į šiaurės rytus nuo Žlibinų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,31 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 165,5 m. Šiaurinis ir pietinis krantai užpelkėję, vietomis apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Pietuose išteka upelis (Storės intakas, Lušinės baseinas). Šalia įsikūręs Drūkčių kaimas. Į rytus prasideda Vilkaičių geomorfologinis draustinis.

## Šaltiniai
Goja

**Goja** () – miestas šiaurės rytų Argentinoje, Korjenteso provincijoje, Paranos kairiajame krante, priešais Rekonkistą. Gojos departamento centras.

## Istorija
Gyvenvietė kūrėsi XVIII a. kaip prekybinis centras prie Paranos upės. Manoma, kad pavadinimas kilo nuo žinomo miesto gyventojo Bernardo Oliveros žmonos *Gregoria („Goya“) Morales* vardo. Oficiali Gojos įkūrimo data laikoma 1807 m. Miesto statusą gavo 1852 m.

## Šventės ir lankytinos vietos
* karnavalai (vasario mėn.),
* *Surubí* šventė (*Fiesta Nacional del Surubí*) balandžio mėn. Ši šventė sutraukia surubių (šamažuvių rūšis) žvejus iš visos šalies,
* žemdirbių šventė (rugsėjo mėn.),
* architektūros paminklai,
* 1861 m. statyta *Nuestra Señora del Rosario* katedra,
* *Italia, San Martín, Mitre* aikštės su paminklais,
* Miesto muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmas Gojoje 
* Surubí šventės svetainė
Rotalis

**Rotalis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,37 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 137,2 m. Krantai žemi, užpelkėję, pakrantės kalvotos, apaugę medžiais ir krūmynais. Vakaruose išteka upelis link Babrungo upės intako Uošnos. Šalia įsikūręs Šlečkų kaimas.

Vandenvardis *Rotãlis* (*Rotalė*) siejamas su žodžiais *roti* („spėti, suskubti“),  („sutvarkyti, valyti pievą“).

## Šaltiniai
Luoka

**Luoka** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežeras netaisyklingo trikampio pavidalo, jo ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,8 km, o plotis 0,65 km. Altitudė 141,1 m. Telkšo termokarstinės kilmės duburyje. Krantai daugiausia žemi ir pelkėti, apaugę medžiais, vakarinis ir šiaurės rytinis krantai statesni. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Rukundžių miškas. Ežero dugnas padengtas molingu sapropeliu. Į Luokos ežerą šiaurėje įteka Šaltupis, pietuose išteka Luokupis (Uošnos intakas, Babrungo baseinas).

Greta ežero įsikūrę Paluokės ir Šlečkų kaimai.

Vandenvardis *Luokà* kildinamas iš žodžių *luokas* („liūnas“), *luoknas* („lūgnas, vandens užliejama vieta“).

## Šaltiniai
Endriuškaičių ežeras

**Endriuškaičių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 144,8 m. Rytinis krantas aukštas, kiti – žemi, užpelkėję. Aplinkui stūkso Plokštinės miškas. Į pietvakarius plyti pelkės – Endriuškaičių tyrai. Šiaurėje išteka upelis į už 0,2 km tekančią Uošną (Babrungo upės intakas). Į pietus įsikūręs Endriuškaičių kaimas.

## Šaltiniai
Burgalis

**Burgalis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,49 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 145,2 m. Krantai žemi, aplinkui plyti Paburgio pelkė, auga Paburgio miškas. Ežerą iš vakarų į rytus prateka Uošnos upė (Babrungo intakas). Šalia įsikūręs Paburgės kaimas.

## Šaltiniai
Burgis

**Burgis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,71 km, plotis – iki 0,38 km. Altitudė 145,3 m. Krantai žemi, aplinkui plyti Paburgio pelkė ir auga Paburgio miškas. Per ežerą iš rytų į pietus prateka Uošnos upė (Babrungo intakas). Pasroviui į pietus už 0,55 km telkšo Burgalio ežeras. Šalia įsikūręs Paburgės kaimas.

Vandenvardis kilęs iš žodžio *burgė* („klampynė, purvynė, bala“).

## Šaltiniai
Skyplaičių ežeras

**Skyplaičių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,44 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 146,2 m. Rytinis krantas žemas, užpelkėjęs, pietinis aukštas. Ežerą beveik iš visų pusių supa Rukundžių miškas. Šiaurėje išteka upeliukas link Uošnos upės. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Skyplaičių kaimas.

## Šaltiniai
Iešnalis

**Iešnalis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, 7 km į pietryčius nuo Platelių, Žemaitijos nacionaliniame parke. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 0,6 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 147,6 m. Ežero dubuo termokarstinės kilmės. Krantai neaukšti, iš šiaurės ir rytų ežerą supa Plokštinės miškas. Pietuose išteka Babrungo intakas Iešnalis.

Pietvakariniame Iešnalio krante įsikūręs Endriuškaičių kaimas, kaimo turizmo sodyba. Ežeras įeina į Plokštinės gamtinį rezervatą. Pietine pakrante eina kelias .

Vandenvardį *Iešnãlis* bandoma sieti šaknimi *jies-* / *ais-*, kuri toliau siejama arba su judėjimą reiškiančiais žodžiais (*eiti* ir t. t.), arba su *aisus* („gėlas, skaudus“).

## Šaltiniai
Remtis

**Remtis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Plungės. Ežero ilgis rytų–vakarų kryptimi 0,94 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 112,8 m. Telkšo rinoje. Krantai daugiausia žemi ir pelkėti, šiaurinis – status ir aukštas, pietvakarinis – lėkštesnis. Apyežerė apaugusi krūmynais. Visos pakrantės užžėlusios, priėjimas blogas, pelkėtas. Remtis – sparčiai užželiantis ežeras, vanduo drumstas, padengtas vandens augmenija. Iš rytų į vakarus ežerą prateka Minijos intakas Mišupė (Mišės ežeran).

Remtyje sugaunama karšių, yra lydekų, lynų, ešerių, karosų. Apyežerėse gyvena vandens paukščiai (antys, garniai, kormoranai, gulbės), gervės, bebrai.

Remčio apylinkėse yra šie kaimai: Vydeikiai, Surbliai, Jodėnai.

Vandenvardis *Remtis* (*Remtė*) siejamas su žodžiu *ramti* („rimti“), t. p.  („raminti, malšinti“).

## Šaltiniai
Šarnelės ežeras

**Šarnelės ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Žemaičių Kalvarijos, prie Šarnelės kaimo. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,28 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 123,6 m. Yra 2 priekrantinės salos – šiaurės vakarinėje dalyje 0,81 ha ir pietvakarėje dalyje 0,09 ha. Pietinė ir vakarinė pakrantės apaugę medžiais, šiaurinėje pakrantėje plyti pievos. Pietryčiuose išteka upelis link Šarnelės upelio (Varduvos intakas). Pietine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Gegrėnų ežeras

**Gegrėnų ežeras** (arba **Gegrėnų ežeris**) – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 6 km į pietvakarius nuo Žemaičių Kalvarijos, Gegrėnų kaimo pietinėje dalyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 149,7 m. Pietrytinis krantas aukštas, apaugęs miškeliu. Aplink ežerą plyti pievos ir dirbami laukai. Vakaruose išteka upelis link Margupio upelio (Varduvos intakas).

## Šaltiniai
Bunny Tsukino

**Banė** **Tsukino** (*Usagi Tsukino*) – pagrindinė anime ir mangos „Sailor Moon“ veikėja. Banė yra legendinė kovotoja Mėnulio Jūreivė *(Sailor Moon)*. Ateityje jinai tampa Mėnulio Princesė Ramybė *(Princess Serenity)* ir vėliau Naujoji Karalienė Ramybė *(Neo Queen Serenity)*.

Angliškas vardas: Serena "Bunny" Tsukino 

Gimtadienis: Birželio 30-toji (Vėžys)

Amžius: 14-16 m.

## Sailor Moon galios
Sailor Moon moka šias atakas:
# Moon Prism Power, Make Up – pasiverčia į Mėnulio Jūreive. (SM Classic)
# Moon Tiara Action – sunaikina pabaisas su savo diademu. (SM classic)
# Moon Power – pasiverčia kuo tik nori stebuklingo Tušinuko pagalba. (SM Classic, SM R)
# Moon Crystal Power, Make Up – virsta Mėnulio Jūreivė Mėnulio Kristalo segės pagalba. (SM R)
# Moon Cosmic Power, Make Up – pasiverčia į Mėnulio Jūreive. (SM S)
# Crisis, Make Up – virsta Super Mėnulio Jūreivė Šventosios Gralios pagalba. (SM Super)
# Moon Crisis, Make Up – virsta Super Mėnulio Jūreivė segės pagalba (transformuojasi visada kartu su Čibiusa). (SM SuperS)
# Moon Twilight Flash – atverčia pabaisas į žmones.
# Moon Eternal, Make Up –  pasiverčia į Amžinaja Mėnulio Jūreive. (SM Stars)
Gelindėnai

**Gelindėnai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Grumblių, istorinėje Ceklio žemėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Santo Tomė (Korjentesas)

**Santo Tomė** () – miestas Argentinoje, Korjenteso provincijoje, Brazilijos pasienyje, Urugvajaus dešiniajame krante, priešais San Boržą (sujungtas tiltu). Departamento centras.

Miestas iškilęs virš šalia esančių pelkynų. Įkurtas 1632 m. jėzuitų misionierių, gvaranių gyvenamose teritorijose. Seniau turėjo net kelias pavadinimo formas: *Santo Tomás, Santo Tomás Apóstol, Santo Thomé*. 1817 m. kentėjo nuo portugalų antpuolių. Mieste vyksta liaudies folkloro šventė, karnavalas. Santo Tomė – populiari poilsio vieta. Miesto istorijos muziejus *Pablo Argilaga*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.liveargentina.com puslapis apie Santo Tomę 
* Miesto svetainė
Tatamiškiai

**Tatamiškiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, Nemuno deltos regioniniame parke, 9 km į pietvakarius nuo Šilutės, tarp Rusnės ir Leitės upių, prie Medžioklės pelkės. Ties kaimu kertasi keliai  ir ; per pavasario potvynius užliejamos pievos, keliai. Kaimas priskirtas pasienio ruožui. Tatamiškiai ribojasi su Sausgalvių ir Paleičių kaimais.

Tatamiškiuose yra evangelikų liuteronų senosios kapinės (1997 m. įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą).

Iki II pasaulinio karo Tatamiškiai priklausė Šakūnėlių valsčiui, Rusnės parapijai; karo metu buvo valsčiaus centras. Sovietmečiu priklausė Jonaičių apylinkei, nuo 1997 m. – Šilutės seniūnijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

* Šilutės kraštas. Enciklopedinis žodynas. Šilutė. 2000.
* Nemuno deltos regioninio parko žemėlapis 
* Rusnės parapija ir gyventojų skaičius (1905)
* Šilutės apskritis ir kaimų sąrašai (1910 m. , 1925 m.)
* XIX a. pirmos pusės Tatamiškių kaimo gyventojų genealogija
Ešerinis

**Ešerinis** tai vienas populiariausių vandenvardžių Lietuvoje. Šiuo vardu vadinami:

* ežerai:
** Ešerinis – ežeras Anykščių rajone;
** Ešerinis – ežeras Elektrėnų savivaldybėje;
** keturi ežerai Ignalinos rajone;
*** Ešerinis – trijų ežerų grupė Ignalinos seniūnijoje:
**** Ešerinis (Ignalinos sen., šiaurinis) – į pietus nuo Laumiakio ežero;
**** Ešerinis (Ignalinos sen., pietinis) – į pietus nuo Laumiakio ežero;
**** Ešerinis (Ignalinos sen., Dringis-Asalnai) – tarp Dringio ir Asalnų ežerų;
*** Ešerinis – ežeras Linkmenų seniūnijoje;
** Ešerinis – ežeras Kupiškio rajone;
** Septyni ežerai Molėtų rajone;
*** Ešerinis – ežeras Dubingių seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Čiulėnų seniūnijoje, šalia Budriškių kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Čiulėnų seniūnijoje, Kėvelių kaimo teritorijoje;
*** Ešerinis – ežeras Čiulėnų seniūnijoje, šalia Poviliškio kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Inturkės seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Suginčių seniūnijoje, šalia Dotėnių kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Suginčių seniūnijoje, šalia Montviliškio kaimo;
** Ešerinis – ežeras Plungės rajone;
** septyni ežerai Švenčionių rajone;
** Ešerinis – ežeras Labanoro seniūnijoje, šalia Pakerotės kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Labanoro seniūnijoje, šalia Serdeliškio kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Labanoro seniūnijoje, šalia Stirnelės kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Labanoro seniūnijoje, šalia Vilkasalės kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Pabradės seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Švenčionėlių seniūnijoje, šalia Kampuotėlės kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Švenčionėlių seniūnijoje, šalia Kumelynės kaimo;
** trys ežerai Trakų rajone;
*** Ešerinis – ežeras Onuškio seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Rūdiškių seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Trakų seniūnijoje;
** penki ežerai Varėnos rajone;
*** Ešerinis – ežeras Kaniavos seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Merkinės seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Varėnos seniūnijoje, šalia Andriūnų kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Varėnos seniūnijoje, šalia Glūko kaimo;
*** Ešerinis – ežeras Varėnos seniūnijoje, šalia Perlojos kaimo;
** du ežerai Zarasų rajone;
*** Ešerinis – ežeras Salako seniūnijoje;
*** Ešerinis – ežeras Zarasų seniūnijoje;
** Ašarėlis arba Ešerinis – ežeras Druskininkų savivaldybėje.

* upelis:
** Ešerinis – dešinysis Šetekšnos intakas.

Lenkijoje:
* Ešerinis – ežeras Seinų valsčiuje, tarmiškai vadinamas *Ašariniu* ().
Ešerinis (Plungės r.)

**Ešerinis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 6 km į pietvakarius nuo Žemaičių Kalvarijos. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,24 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 176,8 m. Krantai neaukšti, sausi, ištisai apaugę medžiais – ežerą supa Skirpsčių miškas. Atokiau į rytus įsikūręs Skirpsčių, į šiaurę – Krapštikių kaimai. Ežeras nenutekantis, priklauso Varduvos upės intako Pagardenio baseinui.

## Šaltiniai
Maudutis

**Maudutis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 8,5 km į pietvakarius nuo Žemaičių Kalvarijos. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,46 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 153,6 m. Šiaurvakarinis ežero krantas užpelkėjęs, šiaurinis – aukštas. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Pietryčiuose išteka upelis link Juodupio (Platelių ežero intakas). Šalia įsikūręs Virkšų kaimas, kaimo turizmo sodyba.

Vandenvardis kilęs iš žodžio *maudas* („meldas“).

## Šaltiniai
Lestis

**Lestis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 5,5 km į šiaurę nuo Platelių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,15 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 148,5 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Į rytus stūkso Pamedžių miškas. Aplinkui plyti kalvotos pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Salanto upės intako Notės baseinui.

## Etimologija

Vandenvardį *Lẽstis* bandoma sieti su žodžiais *lestė*,  („upinė plekšnė“).

## Šaltiniai
Pakastuvos ežeras

**Pakastuvos ežeras** arba **Pakastuvos prūdas** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 3,5 km į šiaurės rytus nuo Platelių, Pakastuvos pelkėje. Ežero ilgis iš pietų į šiaurės rytus – 0,4 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 148,7 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – aplinkui plyti ~ 30 ha Pakastuvos pelkė. Iš šiaurės į pietus prateka per ežerą Salupio upelis (Platelių ežero intakas). Šalia įsikūręs Paežerės Rūdaičių kaimas. Pietine pakrante eina kelias . Ežeras su pelke įeina į Pakastuvos telmologinį draustinį.

## Šaltiniai
Beržoras

**Béržoras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, apie 2 km į pietus nuo Platelių, Žemaitijos nacionaliniame parke, Minijos baseinas.

Ežero plotas 52 ha, ilgis iš vakarų į rytus 1,1 km, plotis siekia 0,75 km. Giliausia vieta – 6,3 m, vidutinis gylis 4,6 m. Paviršiaus altitudė 148,2 m. Ežero dubuo susidarė išgulėjus ledo luistui. Forma netaisyklinga. Krantai daugiausia aukšti, tik vakarinis žemas. Iš pietų, pietvakarių supa Beržoro miškas, kitur – dirbami laukai. Yra 2 salos (0,2 ha ir 0,1 ha). Beržoro ežero sala – valstybės saugomas hidrografinis gamtos paveldo objektas.

Baseino plotas 2,4 km². Per Beržorą į Platelių ežerą prateka Beržuoja. Ežero pratakumas 36 % per metus.

Šiauriniame ežero krante yra Beržoro kaimas, garsėjantis Kalvarijų koplyčiomis. Šiaurės vakarinėje pakrantėje įsikūrusios Platelių parapijos Beržoro kapinės su jose stovinčiomis paminklinėmis Šv. Stanislovo bažnyčia ir kapinių koplyčia. Šiaurine ir rytine pakrantėmis eina kelias .

Pavadinimas kilęs nuo žodžio *[[beržas]]*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Beržoro Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia
Žiedelis

: *Žiedeliu dar vadinamas [[Kaukinės ežeras (Žiedelis)|Kaukinės ežeras]] Kaišiadorių raj.*

**Žiedelis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 3 km į pietus nuo Platelių, tarp Ilgio ežero vakaruose ir Platelių ežero rytuose. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietryčius – 0,67 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 148,1 m. Rytinis krantas žemas, užpelkėjęs, kiti krantai aukštesni, apaugę mišku (Beržoro miškas). Rytuose išteka upelis link Akležerio ežero. Šalia įsikūręs Laumalenkų kaimas, kaimo turizmo sodybos.

## Šaltiniai
Saušilio ežerėlis

**Saušilio ežerėlis** arba **Linmarkis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 10 km į pietryčius nuo Žlibinų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,2 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 168,7 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais. Rytuose išteka upelis link Lendrupio (Minijos intakas). Pietiniu krantu eina riba su Telšių rajonu, į pietus stūkso Ariškės miškas. Šalia įsikūręs Saušilio kaimas. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Babrungėnai

**Babrungėnai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Babrungo, prie kelio į Platelius, Žemaitijos nacionaliniame parke. Seniūnaitijos centras. Yra Leonardo Černiausko meno galerija. Išlikęs vandens malūnas (architektūros paminklas).

## Etimologija

Kaimo vardas yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Babrungo upelio (dešinysis Minijos intakas).

## Istorija

Babrungėnai minimi 1253 m., priklausė Ceklio žemei. Yra XI a.-XIII a. kapinynas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Reiskių ežeras

**Reiskių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Kulių. Telkšo vidury Reiskių tyro, Reiskių tyro telmologiniame draustinyje. Netaisyklingo pavidalo. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,34 km, plotis iki 0,2 km. Altitudė 84,3 m. Krantai žemi, užpelkėję. Pietinė pakrantė apaugusi krūmynais. Ežeras nenutekantis, priklauso  Kartenalės II intako Tyrupio baseinui. 

## Šaltiniai
Mišė

**Mišė** – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 5,5 km į pietryčius nuo Šateikių. Ilgis vakarų – rytų kryptimi 0,94 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 97,6 m. Telkšo rinos dalyje. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 2,35 km. Krantai šiaurėje ir vakaruose aukšti, kitur žemi, vietomis pelkėti, pietuose su terasomis, daug kur apaugę medžiais ir krūmynais. Rytuose plyti ~ 11 ha Mišės pelkė. Ežeru iš rytų į vakarus prateka Minijos intakas Mišupė.

Šalia ežero įsikūrę Vydeikiai, į vakarus – Mišėnai.

Vandenvardis *Mi̇̀šė* greičiausiai asmenvardinis (iš pavardžių *Mišas, Mišeikis*).

## Šaltiniai
Paso de los Libresas

**Paso de los Libresas** ( arba tiesiog *Libres*) – miestas Argentinoje, Korjenteso provincijos pietryčiuose, dešiniajame Urugvajaus krante, priešais Brazilijos miestą Urugvajaną (sujungtas tiltu). Netoli miesto yra oro uostas. Departamento centras.

## Istorija
Gyvenvietę 1843 m. rugsėjo 12 d. įkūrė generolas *Joaquín Madariaga*. Čia vyko įnirtingi susirėmimai su Brazilijos armija. Pavadinimas *Paso de los Libres* ispanų k. reiškia „laisvųjų perėja“. Šis pavadinimas suteiktas, kadangi čia įsikūrė 108 žmonės, pabėgę iš nelaisvės Brazilijoje.

## Pramogos
Mieste vyksta kasmetinis *libreños* ir dar daug kitų karnavalų. Paso de los Librese galima išvysti puikios architektūros bažnyčių, apsilankyti kazino, naktiniuose klubuose, muziejuose, iškylauti gamtoje, žvejoti, ilsėtis prie upės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmas mieste ir jo apylinkėse 
* Libres svetainė 
* Miesto istorija
Indianos Pacers

**Indianos „Pacers“** () – NBA Rytų konferencijos Vidurio pogrupio krepšinio komanda iš Indianapolio, Indianos.

## Istorija

1967 m. šeši investuotojai nusipirko vietą American Basketball Association (ABA) lygoje. Indianos „Pacers“ buvo viena iš keturių komandų kurios 1967 m. susijungė į NBA lygą.

## Sezonai

### Žaidėjai

### Šlovės muziejaus nariai
Reggie Miller

### Įamžinti marškinėliai
*Indiana Pacers* klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:
* 30 George McGinnis, P, 1971-75 & 1980-82
* 31 Reggie Miller, AG, 1987-2005
* 34 Mel Daniels, CP, 1968-74
* 35 Roger Brown, P, 1967-74
* 529 Bobby Leonard, vyr. treneris, 1968-80 (numeris reiškia pergalių skaičių)

## Nuorodos
* Oficiali Indiana Pacers svetainė
Pasaulinė sveikatos diena

**Pasaulinė sveikatos diena** yra švenčiama kasmet balandžio 7 d. Šią šventę inicijuoja PSO nuo 1950 metų. 

Diena švenčiama siekiant supažindinti visuomenę apie tam tikras su sveikata susijusias temas, kiekvienais metais temos būna skirtingos. Pavyzdžiui, 2006 m. tema buvo „Stiprinkime sveikatą kartu“ (*Working together for health*), o 2020 m. – „Slaugytojos ir akušerės padeda mums gyventi laimingesniame ir sveikesniame pasaulyje. Sustokime akimirkai ištarti joms ačiū“.

Lietuvoje ši diena – atmintina diena, organizuojami renginiai ir parodos.

## Taip pat skaitykite
*Pasaulinė psichikos sveikatos diena

## Šaltiniai
Dusai

**Dusai** – kaimas Akmenės rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Papilės. Kadaise priklausė istorinei Keklio žemei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gandinga

**Gandinga** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Varkalių, prie kelio , dešiniajame Minijos krante (kur į ją įteka Babrungas). Seniūnaitijos centras. Dešiniajame Babrungos krante stūkso Gandingos piliakalnis, šalia kurio yra dar dvi kalvos (Pilikės). Gandingos vandens jėgainė yra Noriškiuose. Įkurtas Gandingos kraštovaizdžio istorinis draustinis.

## Etimologija

Pavadinimas tikriausiai kuršiškas, sprendžiant iš archaiškos priesagos *-ng-*.

Iš senų žmonių pasakojimų matyti, kad kadaise būta didelio tvirtovės miesto Gongingo, kuris buvęs sudegintas per Lenkijos-Švedijos karą.

## Istorija

Žinoma nuo viduramžių, XI–XII a. buvo viena svarbiausių Ceklio gyvenviečių. Vėliau Gandinga tapo žemaičių gynybiniu centru kovose su kryžiuočiais. Per XIII–XIV a. kovas su Vokiečiu ordinu kraštas ištuštėjo, vėl kolonizuoti pradėtas po Melno taikos 1422 m., čia pasienio giriose su Livonijos ordinu susikūrė Gandingos ir Platelių valsčiai. XVI a. Žygimanto Senojo valsčius jau buvo gana tankiai apgyvendintas. 1529–1567 m. Gandinga buvo neprivilegijuotų miestų sąraše (mokesčius mokėjo tokio dydžio, kaip ir Telšiai ar Vilkmergė). XVI a. 2-ojoje pusėje Gandingos svarba sumažėjo ir ją nustelbė Plungė. 1667 m. minimas Gandingos pavietas, kuriame buvo 20 bajorų dūmų.

Sovietmečiu priklausė kolūkiui „Socialistiniu keliu“.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gyvendamas Plungėje, Gandingoje lankytis mėgo Čiurlionis su savo žmona.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Istorija
Gėsalai

**Gėsalai** – kaimas šiaurės rytinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Ylakių, pasienyje su Latvija. Seniūnaitijos centras. Stovi Veitelių paminklas partizanams (atminimo ženklas Gėsalų partizanams, žuvusiems 1946 m.; pastatytas 2008 m.). Pro Gėsalus teka Apšės aukštupys Vereta ir jos intakai Spiginas bei Kaltis. Prie kaimo yra Gėsalų kraštovaizdžio draustinis.

## Istorija

Viduramžiais Gėsalai priklausė istorinei Ceklio žemei. Į vakarus 2 km nuo kaimo yra Veitelių piliakalnis, už jo – Kivylių piliakalnis, 4 km į šiaurės vakarus – Aizvikių piliakalnis, prie jo Straujeniekų piliakalnis, į rytus – Girdenių piliakalnis.

Gėsalai minimi 1523 m. Nuo 1572 m. kaimą ir gretimus kaimus valdė Chodkevičiai, vėliau – Sapiegos. 1951–1962 m. Gėsalų apylinkės centras, 1950–1992 m. „Pabaltijo“ kolūkio centrinė gyvenvietė.  Nuo 1992 m. veikia Gėsalų žemės ūkio bendrovė, vadovas Edvardas Karečka.

1919 m. įsteigta Gėsalų pradinė mokykla. Neoficialiai Gėsalų vaikus pradėta mokinti 1917 m. rudenį. Kitais metais stambieji ūkininkai, bijodami, kad mokykla nebūtų įkurta be jų, suvedė savo vaikus į ūkininko Domo Girdenio namus, kur juos mokė Magdalena Stonkutė. Kreipęsi į tuometės Mažeikių apskrities viršininką, gyventojai pasiekė, kad dar po metų mokykla būtų atidaryta oficialiai. Taip išnuomotose patalpose, išardžius sieną ir du kambarius sujungus į vieną, mokslus pradėjo 18 mokinių. Nuo 1951 m. aštuonmetė, devynmetė, nuo 2000 m. Gėsalų pagrindinė mokykla, nuo 2005 m. Ylakių gimnazijos Gėsalų pradinio ugdymo skyrius. 2010 m. likviduota.

1948 m. įkurta biblioteka. Pokariu kaime veikė Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Alkos rinktinės Ylakių būrio partizanai, kuriuos persekiojo Ylakių enkavedistai ir stribai. 1946 m. gegužės 21 d. Gėsaluose žuvo partizanas Edvardas Bičkus (g. 1910 m. Kervių k.), ryšininkas Pranas Narvilas (g. 1930 m.), kaimo gyventojai Julija Verkilaitė-Kubilienė ir Rapalis, spalio 5 d. – partizanai Juozas Mickus (g. 1912 m., gyv. Ylakaičių k.), Antanas Gūžė (g. 1913 m., gyv. Viršilų k.), Edvardas Reimontas (g. 1914 m. Viršilų k.).

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Bronius Baipšys, Skuodo rajono politinis ir visuomenės veikėjas
* Stasys Jonauskas, poetas, žurnalistas, redaktorius
* Edvardas Karečka, Skuodo savivaldybės narys, ūkininkas.

## Šaltiniai
Lekemė

**Lekemė** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Plungės. Stūkso Lekemės piliakalnis.

## Istorija

Žinoma nuo viduramžių (priklausė Keklio žemei). Pirmą kartą paminėta 1253 m. balandžio 4 d. Kuršo vyskupo ir Livonijos ordino Kuršo dalybų aktuose.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Luoba

**Luoba** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Grūstės, netoli Luobos upės. Eina kelias . Rusų sentikių apgyvendintas kaimas, išlikusi Luobos sentikių cerkvė, kapinės.

## Istorija

Priklausė istorinei Keklio žemei. *Lobe* paminėta 1253 m. Kuršo žemės pietinių sričių dalybose. Į pietus nuo kaimo išteka Luobos upė. Yra kaimo turizmo sodyba „Luobos vienkiemis“.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Ventės ragas

**Ventės ragas** – pusiasalis prie Kuršių marių, visai netoli Nemuno upės žiočių, į pietus nuo Ventės gyvenvietės. Labiausiai žinomas dėl jame įkurtos praskrendančių paukščių žiedavimo stoties. Jo ilgis siekia 5,5 km, plotis – 2,2 km. Priešingame marių krante yra Preila.

## Istorija
1360 m. kryžiuočiai čia pastatė Vindenburgo pilį ir bažnyčią, kurias vėliau sugriovė marių bangos. Pilies akmenys buvo panaudoti mūrinės bažnyčios statybai. Apie 1700 m. sugriuvo ir naujoji mūrinė Ventės bažnyčia. 1705 m. jos griuvėsiai buvo pervežti į Kintus ir panaudoti Kintų bažnyčios statybai. Čia stovi seniausias iš septynių Lietuvoje esančių švyturių (pastatytas 1863 m.).

1929 m. Ventės rage profesorius Tadas Ivanauskas įkūrė paukščių žiedavimo stotį, kuri veikia iki šiol. Čia yra pagrindinis Lietuvoje paukščių migracijos kelias, vedantis į Europos pietus, atogrąžas ir net pietinę Afriką.

1975–1986 m. rekonstruotas Ventės rago smaigalys. Jo krantai buvo sutvirtinti ir paaukštinti, išgrįsti akmenimis. Pastatytas 250 m molas, kuris baigiantis žiemai atlieka ir ledlaužio funkcijas. Šie darbai padėjo sustabdyti Ventės rago pusiasalio nykimo procesą.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Ventės rago ornitologinė stotis (sud. Vytautas Jusys, Leonas Jezerskas). – Kaunas: Lututė, 2007. – 116 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-692-73-7
Varleistis

**Varleistis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Rietavo savivaldybėje, apie 1,5 km į šiaurės rytus nuo Tverų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,32 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 154,4 m. Kranto linija labai vingiuota. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui plyti kalvotos pievos. Rytuose išteka Aitralės upelis (Aitros intakas).

Šalia įsikūręs Lopaičių kaimas. Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Ruškis

**Ruškis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Rietavo savivaldybėje, apie 3 km į šiaurės rytus nuo Tverų, Lopaičių miške. Ežeras telkšo 186,6 m virš Baltijos jūros lygio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,38 km, plotis – iki 0,16 km. Vakarinis ir šiaurinis krantai aukšti. Rytuose išteka upeliukas link Aitralės upelio (Aitros intakas).

Ruškio ežeras yra Ruškio kraštovaizdžio draustinio teritorijoje. Prie pietrytinio ežero kranto yra įrengta poilsiavietė.


Vaizdas:Ruskis1, 2007-06-12.jpg|Lieptas į ežerą
Ruskis, 2007-06-12.jpg
Vaizdas:Ruskis2. 2007-06-12.jpg|„Senoji miško dvasia“, medinė skulptūra ežero pakrantėje
Vaizdas:Ruskis3.2007-06-12.jpg|Ežero Vandenis arba Undinas (žmogus žuvies uodega)
Ruškis ežeras001.jpg|Ruškis iš viršaus


## Šaltiniai