open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Drūlėnų pilkapis

**Drūlėnų pilkapis** – IV–V a. pilkapis Drūlėnų kaime (Kupiškio sen., Kupiškio r.)

## Istorija
Archeologiniai tyrinėjimai inicijuoti 1980 metais, Drūlėnų pilkapiui atsidūrus Kupiškio tvenkinio statybų teritorijoje (tyrimų vadovas Stasys Juodelis).

Pilkapio skersmuo buvęs 12 m., o dėl nelygios vietovės aukštis svyravo nuo 70 iki 110 cm. Pilkapio vietoje yra likę didelių vainiko akmenų, kuris dėtas iš kelių eilių vainikų. Tyrimų metu atidengti griautinių kapų pėdsakai su įkapėmis. Dėl nemažo pilkapio skersmens, tyrinėjimai vyko ketvirčiais. Pirmajame ketvirtyje rastas siauraašmenis pentinis kirvis (21 cm ilgio), įmovinis ietigalis, geležinis peilis (18 cm).

Antrajame ketvirtyje aptiktas ypač turtingas moters kapas: rastos dvi žalvarinės antkaklės kūginiais galais (3 pav.), dvi juostinės ornamentuotos apyrankės su kaulų dalimis. Trečiajame ir ketvirtajame ketvirtyje jokių radinių ar palaidojimo žymių nerasta.

## Paminklo apsauga
1977 m. įtrauktas į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą, 2003 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 13016 ), 2002 m. nustatyta pilkapio teritorija ir vizualinės apsaugos zona. 2005 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymu pripažintas saugomu valstybės.

## Lokalizacija
Drūlėnų pilkapis yra 1,9 km ŠR nuo Kupiškio-Alizavos ir Vabalninko kelių kryžkelės ir 0,2 km į PR nuo Kupiškio-Alizavos kelio, Kupiškio tvenkinio šlaito kampe, kurį iš P pusės juosia griova, iš Š ir ŠV pusės – laukai, iš R – Kupiškio marios. Pilkapio vietoje žemės paviršius nežymiai žemėja P-PR kryptimi.

## Pasakojimai, padavimai
Vietos žmonės pilkapį vadino *vainikėliu*, kartais *vaidinuokla*. Seniau buvo pasakojama, kad prie pilkapio gyvenusi ragana Barbora ir pilkapis būdavo vadinamas *Barborytas vainikėliu*. „Žmonas sakydavo, kad tinoi naktim vaidindavos. Kai pro šol kas vālai vakari važiuodavo, tai prė tai vietai nei iš šio, nei iš to arklys sustoja, ir nei krust. Rogyk kiek nori, nei iš vietos. Kartais vežimi atsirosdavo koks ponoitys basėdžiūs, arklys nėjuda tol, kol tas ponoitys gaidžiui sugėdojus iš vežimo neprapuola“ *(tekstas užrašytas kupiškėnų tarme).*

## Šaltiniai

* S. Juodelis, Drūlėnų pilkapio kasinėjimų ataskaita1980 m.. KPC archyvas. F9, ap1, s. v. 45. Kultūros paveldo centras, Kultūros vertybės pagrindinis dosjė, 2002 m.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas“*, P.336., Vilnius, 2013.
* Vidmantas Jankauskas, Kupiškėnų enciklopedija, I t., Vilnius, 2013, , 342 psl.

## Išnašos
Abakų Švč. Mergelės Marijos Gimimo koplyčia

**Abakų koplyčia**, taip pat **Kartenos (Abakų) Lurdo koplyčia** – koplyčia, esanti Kretingos rajone, Abakų kaime (Kartenos sen.),  0,5 km į pietvakarius nuo Kartenos piliakalnio, į pietvakarius nuo Minijos ir Kūlupio santakos, 0,7 km į šiaurę nuo kelio . Šiame kelyje pastatytos lankomų objektų nuorodos į piliakalnį ir Lurdo grotą. Tai tautos kultūros paveldo objektai, priklausantys Salantų regioninio parko teritorijai, lankomi ir tikinčiųjų, ir turistų.  Šalia įrengta aikštelė atvykstantiems lankytojams su automobiliais, pastatytas informacinis stendas.

 

**Abakų Švč. Mergelės Marijos gimimo koplyčia** priklauso Kartenos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai. Į koplyčią ir prie Lurdo triskart per metus renkasi žmonės bendrai maldai: žiemą, per gegužines pamaldas ir rugpjūtį per Žolinę. 

## Istorija

1922 m. koplyčią ir akmeninę Lurdo grotą šalia stebuklais garsėjančio šaltinio pastatė kaimo vienišius Kazimieras Navirauskas, kai jam net triskart prisisapnavo Dievo Motina ir Kristus.

Sovietmečiu valdžia siekė įvairiais būdais įtikinti abakiškius, kad jie atsisakytų tikėjimo, nelankytų kaime esančio Lurdo. 1949 m. du ginkluoti milicininkai išdaužė koplyčios langus, o įsiveržę į vidų apgadino angelų skulptūras. Kolūkių laikais šventa vieta buvo aptverta spygliuota viela, koplyčia naudota grūdams sandėliuoti.
 
XX a. 9-jo dešimtmečio pradžioje koplyčią remontavo parapijos klebonas Jonas Jesinevičius, vėliau – kunigas Petras Merliūnas, kuris vertingesnius paveikslus perkėlė į bažnyčią. Koplyčioje kabojo ir medinė Nukryžiuotojo skulptūra, kuri 1922 m. buvo atkelta iš Budrių bažnyčios. Ji polichromuota, nežinomo XIX a. Budrių apylinkių liaudies meistro darbo, 100 cm aukščio, pritvirtinta prie medinio kryžiaus. Buvo vietinės reikšmės dailės paminklas (DV-4159). 

Kartenos bendruomenės narių iniciatyva, 2005 m. koplyčia buvo restauruota. Meistras Arvydas Klovas su pagalbininkais atliko kapitalinį pastato remontą. Buvo įrengtas pėsčiųjų takas nuo Minijos slėnio papėdės per mišku apaugusią kalvą, koplyčios link. Papėdėje išdrožti simboliniai vartai, pastatyti koplytstulpiai. Abakų koplyčia buvo apkalta lentomis, uždengtas skiedrų stogas. Ji papuošta kraštietės dailininkės Reginos Songailaitės-Balčikonienės nutapytais angelų paveikslais, stovi XVIII a. pabaigoje darytas meniškas vėlyvojo baroko altorius, parvežtas iš senosios Budrių bažnyčios.

## Šaltiniai
HD 104985 b

**HD 104985 b** – egzoplaneta, skriejanti apie G9 III spektrinės klasės žvaigždę HD 104985. Nuo Saulės sistemos nutolusi 329 šviesmečius.

HD 104985 b yra dujinė milžinė. Planeta yra 8,3 karto masyvesnė už Jupiterį (už Žemę – 2638 kartus), o jos spindulys – apytikriai 1,12 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 199,5 paros, jos orbitos spindulys – 0,95 av, o ekscentricitetas – 0,09.

Apie HD 104985 b atradimą pranešta 2003 m. Planeta aptikta Okajamos astrofizikos observatorijoje (Japonija), taikant radialinių greičių metodą. HD 104985 b yra vienintelė HD 104985 sistemoje aptikta planeta.

## Šaltiniai
Liliuokalani

**Liliuokalani** (, gim. ***Lydia Liliʻu Loloku Walania Kamakaʻeha***; 1838 m. rugsėjo 2 d. – 1917 m. lapkričio 11 d.) – Havajų karalystės valdančioji karalienė ir paskutinė šalies monarchė, valdžiusi šalį nuo 1891 m. sausio 29 d. iki monarchijos nuvertimo 1893 m. sausio 17 d.

Liliuokalani gimė 1838 m. rugsėjo 2 d. Honolulu mieste, tėvams Analea Keohokālole ir Caesar Kapaʻakea. Ją įsivaikino vadas Abner Pākī su žmona Laura Kōnia, kur ji augo su jų dukra Bernice Pauahi Bishop. Kartu su broliais ir pusbroliais ji buvo karaliaus paskelbta kaip viena iš galimų būsimųjų kandidačių į šalies sostą. Jos broliui David Kalākaua tapus karaliumi, ji bei broliai gavo vakarietiško stiliaus titulus – tapo princais ir princesėmis. Kai 1877 m. mirė jos jaunesnysis brolis Leleiohoku II, ji buvo paskelbta sosto įpėdine.

1891 m. sausio 29 d., praėjus devynioms dienoms po šalį valdžiusio jos brolio mirties, oficialiai tapo karaliene ir pirmąja ir vienintele Havajų karalystės moterimi monarche. Valdymo metais ji bandė įvesti naują šalies konstituciją, turėjusią atkurti tiek monarchijos galias, tiek ir suteikti visuotinę balsavimo teisę. Išsigandę jos siekių panaikinti senąją „Durtuvų“ konstituciją, proamerikietiškai nusiteikę asmenys išprovokavo perversmą.

Po šio įvykio buvo sukurta Havajų respublika, nors pagrindiniu tikslu buvo salyno JAV aneksija. Po nesėkmingo sukilimo, siekusio atstatyti monarchiją, šalies valdžia paskelbė buvusiai karalienei namų areštą. 1895 m. sausio 24 d. ji buvo priversta oficialiai atsisakyti sosto. Nors buvo bandymų monarchiją atstatyti ir pasipriešinti būsimajai aneksijai, Ispanijos–JAV karo metu Havajai tapo Jungtinių Valstijų teritorija.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Yudai Koike

**Judajus Koikė** (*Yudai Koike*; g. 1995 m. lapkričio 5 d.) – futbolininkas kilęs iš Japonijos, krašto saugas. 

## Karjera
* 2018: Alytaus DFK „Dainava“ (Pirma lyga)
* 2018–2019: FC „Kupiškis“ (Pirma lyga)
* 2020–: Telšių „Džiugas“ (Pirma lyga, A lyga)
### DFK Dainava
2018 m. I lygos sezoną pradėjo Alytaus „Dainavos“ ekipoje, o vasaros pertraukos metu perėjo į „Kupiškio“ klubą. 

### FC Kupiškis
2018 m. antroje pusėje žaidė Kupiškio ekipoje.

2019 m. sezone ir toliau atstovavo FC Kupiškis. Pirmoje lygoje per sezoną sužaidė 24 rungtynes ir pasižymėjo 7 įvarčiais.

### FC Džiugas
2020 m. sausio 28 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FC Džiugas Telšiai. 

2021 m. gegužės 27 d. rungtynėse prieš FK Sūduva pasižymėjo solidžiu žaidimu ir buvo išrinktas į simbolinę XVI (16) turo rinktinę. Telšiškiai 2:1 palaužė čempionato lyderius.

2023 m. sausio mėn. tapo aišku, kad pratęsta sutartis su „Džiugo“ klubu.

### Vėlesnė karjera
2023 m. rungtyniavo Dinamo Samarqand (Uzbekistanas).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* SOCCERWAY
* livescore.in/ru
* fcdziugas.lt
* Globalsportsarchive
Jozef Kuqi

**Jozefas Kučis** (*Jozef Kuqi*; g. 2000 m. sausio 5 d.) – futbolininkas, kilęs iš Kroatijos, rungtyniaujantis centro saugo pozicijose.

## Karjera
Saugas yra Rijekos „HNK Rijeka“ (Kroatija) klubo sistemos auklėtinis. Žaidė Slovėnijoje, kur buvo paskolintas Liublijanos „Olimpija“ klubui.

2019 m. vasarą dalyvavo „Manchester City“ akademijos peržiūroje.

2020 m. vasario 12 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FC Džiugas Telšiai. O vasario 21 d. oficiali svetainė paskelbė, kad šio žaidėjo komandoje nebus.

Vėlesniais metais spėjo parungtyniauti Medjimurje, NK Omladinac, NK Opatija, KF Dukagjini ir vėl Medjimurje.

2023 m. perėjo į NK Sesvete (Kroatija).

## Rinktinės
Žaidėjas yra atstovavęs Kroatijos U-15 rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
Valeri Kuridze

**Valerijus Kuridzė** (*Valeri Kuridze*; g. 1995 m. rugsėjo 11 d.) – futbolininkas kilęs iš Gruzijos, rungtyniaujantis centro puolėjo pozicijose.

## Karjera

Rungtyniavo „C.A. Paris“ ir „Viry-Chatillon“ komandose (Prancūzijoje) bei „Nove Zamky“, „Moldava“, „Rimavska Sobota“ ekipose (Slovakijoje)

2019 m. liepos 29 d. pranešta, kad sutartis buvo pasirašyta su FC Džiugas Telšiai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt 
* lietuvosfutbolas.lt
Castlebar Celtic (moterys)

**Castlebar Celtic moterų komanda** – buvusi Airijos moterų futbolo komanda iš Kaslbaro (Mėjo grafystėje). Rungtyniavo Nacionalinėje moterų lygoje (). 

Namų rungtynes žaidė „Celtic Park“ stadione (air. Páirc na gCeilteach), talpinančiame 1,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija

Klubas įkurtas 1924 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.

### Castlebar Celtic WFC
Moterų komanda buvo suformuota 2011 m. ir kovojo aukščiausioje lygoje. 2015–2016 m. turėjo problemų ir nebesurinkdavo komandos. Galiausiai, pasitraukė iš pirmenybių.

## Sezonai

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
Duobulis (Pala)

**Duobulis** – upelis Rietavo savivaldybėje; Palos dešinysis intakas (Minijos baseinas). Išteka šalia Pupžiubių kaimo. Teka į vakarus daugiausia per Kentrakalnio mišką. Į Palą įteka 3,3 km nuo jos žiočių, netoli Užduobulio.

Intakas – Gedika (dešinysis).

Vaga vietomis ištiesinta. Prie Duobulio įsikūrę: Pupžiubiai, Plauskiniai, Kentrakalnis, Laurynaičiai, Užduobulis.

Pavadinimas kilęs nuo žodžio *duobė*.

## Šaltiniai
Kartenos kapinių koplyčia

**Kartenos kapinių koplyčia** – koplyčia, esanti Kretingos rajone, 15 km į rytus nuo Kretingos, Kartenos civilinėse kapinėse, kurios yra į pietvakarius nuo miestelio centro, priešingoje plento  pusėje, netoli Kartenos karjero tvenkinio. Patenka į Kartenos parapijos teritoriją. Pietvakariniame kapinių kampe, už 100 m, pastatyta memorialinė Kartenos koplyčia bolševizmo aukoms.

Medinė, su laidojimo rūsiu kapinių koplyčia stūkso antkapinių paminklų ir kryžių apsuptyje. Ši koplyčia – Žemaitijoje  paplitusio ištęsto aštuonkampio plano pastato pavyzdys. Jos viename trisieniame gale įrengtas įėjimas, kitame – presbiterija, kurios gale, už altoriaus, yra atitverta zakristija. Tokių koplyčių priekyje išsiskiria puošnios durys. 

## Istorija

Kapinės įrengtos apie 1795 m. Kartenoje buvo įsitvirtinę dvarininkai Nagurskiai. 1814 m. iš jų dvarą nupirko Kurše gyvenę grafai Pliateriai. Buvusioje Kartenos (Sendvario) dvarvietėje šiuo metu įsikūręs Gintarų kaimas (priešingoje nuo kapinių Kartenos pusėje). 

Koplyčia pastatyta 1846 m. Kartenos (Sendvario) dvarininkų Pliaterių ir parapijiečių lėšomis. Koplyčioje įrengtame rūsyje buvo palaidotas grafas Adomas Pliateris. Pastarojo palaikai Pirmojo pasaulinio karo metais buvo išniekinti (išmesti) vokiečių kareivių. Tarpukaryje, apie 1927–1932 m., Kartenos parapijos klebono Antano Žebrausko rūpesčiu, koplyčia buvo remontuojama.

## Šaltiniai
Tintelių koplyčia

**Tintelių koplyčia** – koplyčia, esanti Kretingos rajone, Kūlupėnų seniūnijoje, Tintelių kaime, 2 km į šiaurę nuo Kūlupėnų, pakelėje prie plento , ties posūkiu į Tintelius, senųjų kapinių, vadinamųjų švedkapių sklype. Koplyčia yra Žemaičių kraštui būdingas sakralinės architektūros statinys. Tinteliai priklauso Kūlupėnų Šv. Motiejaus parapijai.

Senąsias nebeveikiančias kapines žymi stambių lauko riedulių eilės. Koplyčia stovi sklypo šiaurės rytų dalyje, aukštų lapuočių medžių paunksmėje. Koplyčia vienkamarė, sumūryta iš lauko riedulių, aptverta medine tvora. Ji keturkampė, stačiakampio plano (3,0x3,9 m dydžio), su trišlaičiu apskardintu stogu. Ant stogo kraigo įtaisytas medinis kryžius. Priekiniame fasade, aukšto, baltai nutinkuoto trikampio frontono skyde įrengta erdvi, arkinė niša, kurioje pastatyta žmogaus ūgio skulptūra „Kristus nešantis kryžių“ (registrinis paveldo objektas). Virš durų, tarp dviejų medinių statramsčių, įtvirtinta rausvo akmens plokštė (neįskaitomas įrašas). Viduje ant postamento pastatyta medinė polichrominė Šv. Mergelės Marijos skulptūra. 

## Istorija

Pasak senųjų gyventojų, kapinės čia atsiradusios jose laidojant švedų karius, žuvusius XVII-XVIII a. kovose su LDK kariuomene. Vėliau čia įsikūrė Tintelių dvaras. Koplyčia pastatyta XVIII a. pab. – XIX a. pr., manoma, Terespolio (Tintelių) dvaro savininkų bajorų Stančikų lėšomis. 

1988 m. koplyčia buvo remontuojama.

## Šaltiniai
Vailuku

**Vailuku** (hav., ) – miestas JAV, Havajų valstijoje. Miestas yra Maui saloje, vakarinėje jos dalyje. Tai svarbus turistinis centras. Yra tarptautinis oro uostas. Havajiečių kalba *Wailuku* reiškia „sunaikinti vandenį“. Havajų dievas *Kāne* yra laikomas gynėju ir teikėju. Jis susijęs su *wai* (gėlu vandeniu), taip pat su debesimis, lietumi, upeliais ir šaltiniais.

## Istorija
Vietovė žinoma nuo 1790 m., kai karalius Kamehameha I šiose vietose iškovojo pergalę Kepanivajaus mūšyje, įvykusiame Iao slėnyje. Kamehameha Didysis nugalėjo Kalanikūpule ir Maui armiją. Pasakojama, kad mūšis buvo toks kruvinas, kad negyvi kūnai užkirto kelią ʻĪao upeliui, o mūšio vieta buvo pavadinta Kepaniwai („vandenų užtvanka“).

Vėlesniais metais čia įsikūrė krikščioniška misija ir europiečių kilmės plantatoriai, kurie vadovavosi savo religiniais įsitikinimais, vakarietiškais bendravimo įgūdžiais, naudojo padargus bei modernius ūkininkavimo metodus. Cukraus įmonė (priklausanti C. Brewer & Co.) ir kiti plantatoriai užsiėmė cukranendrių auginimu ir malimu. Cukraus pramonė suklestėjo. Atvyko daug migrantų iš Kinijos, Japonijos, Korėjos, Filipinų, Europos, Amerikos. Mieste buvo pastatyti namai, mokyklos, bažnyčios, šventyklos, parduotuvės, bankai ir bendruomenės pastatai, siekiant patenkinti miestelėnų poreikius.

2010 m. čia būta 15,3 tūkst. gyventojų.

## Sportas
* Na Koa Ikaika Maui (profesionalus krepšinio klubas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* mauiinformationguide.com
* KSBE
* DB_CITY
Kataloniškasis pasaulio žemėlapis

**Kataloniškasis pasaulio žemėlapis** () – 1375 m. sukurtas pasaulio atlasas.

Šį žemėlapį Aragono, Valensijos, Sardinijos ir Korsikos karalysčių karaliaus Chuano I užsakymu 1375 m. Maljorkos Palmoje sukūrė žydų kartografas Abraomas Kreskvas su sūnumi Jehuda.

Žemėlapis padovanotas Prancūzijos karaliui Karoliui V Išmintingajam, nuo senų laikų (1380 m.) saugomas Paryžiuje, Nacionalinėje Prancūzijos bibliotekoje.

Iš pradžių atlasą sudarė šeši pergamento lakštai (kiekvienas maždaug 64,5 x 50 cm), sulankstyti vertikaliai, dažyti įvairiomis spalvomis, įskaitant auksą ir sidabrą, kurie vėliau buvo perpjauti per pusę ir ištempti ant medinių stovų.

## Aprašymas

Pirmuosiuose lapuose išdėstyti su kosmografija, astronomija ir astrologija susiję klausimai. Tekstus lydi iliustracijos. Tekstuose ir iliustracijose pabrėžiama sferinė Žemės forma. Aprašymuose taip pat pateikta informacija jūreiviams apie potvynius ir kaip nustatyti laiką naktį.

Keturi likę lapai sudaro tikrąjį pasaulio žemėlapį, Jeruzalė pažymėta netoli pasaulio centro. Dviejuose lapuose pavaizduoti Rytai, likusiuose lapuose – Europa ir Šiaurės Afrika. Žemėlapio dydis yra apie 1,3 kvadratinių metrų. Krikščioniškieji miestai nurodyti su kryžiumi vėliavose, kiti miestai – su kupolu. Ties miestais pavaizduotos vėliavos tų valdovų, kuriems miestai priklauso.

Banguotos mėlynos vertikalios linijos atlase simbolizuoja vandenynus. Svarbių uostų vietovardžiai surašyti raudona spalva, kiti pažymėti juodai. Iliustracijos ir didžioji teksto dalis yra išdėstytos žemėlapio pakraščiuose. Tai rodo, kad žemėlapis buvo skaitomas, pastačius jį (ištempus) ir einant aplink.

Žemėlapyje panaudota informacija apie užjūrio šalis iš Marko Polo knygos „Pasaulio įdomybių knyga” ir anglų keliautojo Džono Mandevilio knygos „Sero Džono Mandevilio kelionės ir žygiai”. Žemėlapyje identifikuota nemažai Indijos ir Kinijos miestų.

Pagal arabų tradiciją Šiaurė vaizduojama atlaso apačioje.

## Lietuva Kataloniškajame žemėlapyje

Kadangi Kreskvo žemėlapis sudarytas, žvelgiant nuo Viduržemio jūros taško, Baltijos jūra ir jos pakrančių teritorija pavaizduota kaip tolimas, retai gyvenamas regionas. Lietuva pavadinta *Litefanie paganis*, t. y. „Pagonių Lietuva”. Žemėlapyje pažymėta Klaipėda ir pavaizduotas Nemunas.

## 1375 m. Abraomo Kreskvo kataloniškasis žemėlapis (3-6 lapų motažas)

## Išnašos
HD 108874 b

**HD 108874 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 108874. Nuo Saulės sistemos nutolusi 223 šviesmečius. Be HD 108874 b, šioje sistemoje dar atrasta HD 108874 c planeta. Gali būti, kad su pastarąja planeta HD 108874 b sudaro 4:1 orbitinį rezonansą.

HD 108874 b yra dujinė milžinė. Jos masė siekia 1,36 Jupiterio masės (432 kartus masyvesnė už Žemę), o spindulys apytikriai 1,21 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 394,5 paros, jos orbitos spindulys – 1,04 av, o ekscentricitetas – 0,13. HD 108874 b pusiausvyros temperatūra – 257 K. Jei ši planeta turi palydovų, juose turėtų būti gausu anglies (skirtingai nuo Saulės sistemos dangaus kūnų, kuriuose gausu silikatų).

Apie HD 108874 b atradimą pranešta 2002 m. Planetą atrado JAV mokslininkų komanda, vadovaujama Paul Butler, Geoffrey Marcy, Steven Vogt ir Debra Fischer. Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje 1999–2002 m. iš viso buvo atlikta 20 radialinių greičių stebėjimų. Remiantis gautais duomenimis ir buvo atrasta ši egzoplaneta.

## Šaltiniai
Shamrock Rovers Ladies FC

**Shamrock Rovers moterų komanda** – Airijos moterų futbolo komanda iš Dublino. Rungtyniavo Nacionalinėje moterų lygoje (). 

Namų rungtynes žaidė „Roadstone Sports Ground“ stadione. Arba AUL stadione, talpinančiame 2 tūkst. žiūrovų.

## Istorija

Klubas įkurtas 1899 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.

### Shamrock Rovers Ladies WFC
Moterų komanda buvo suformuota 1996 m. ir kovojo aukščiausioje lygoje. Galiausiai, pasitraukė iš pirmenybių.

2022 m. lapkričio mėn. pasirodė pranešimai, kad klubas vėl ruošiasi turėti moterų ekipą aukščiausioje lygoje. Netrukus pradėta burti komandą ir vyko pasiruošimas sezonui.

## Sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

; Aprangos gamintojai
*  Macron (metai nežinomi);

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
UCD Waves

**UDC Waves moterų futbolo komanda** – buvusi Airijos moterų futbolo komanda iš Dan Lerė-Ratdauno. Kitados rungtyniavo Nacionalinėje moterų lygoje ().

## Istorija
### UCD Waves
Nuo 2014–2015 m. sezono Dún Laoghaire–Rathdown Waves bendradarbiavo su UDC futbolo klubu. Buvo subūrę bendrą komandą, kuri vadinosi UDC Waves. 

Pirmais sezonais naujadaras kovojo dėl apdovanojimų, tačiau vėliau nebepateko tarp stipriausių komandų. Po 2018 m. sezono partnerystė nutrūko.

### [[DLR Waves]]
Nuo 2019 m. sezono dalyvauja aukščiausioje šalies lygoje **[[Dún Laoghaire–Rathdown Waves]]**, o trumpiau **[[DLR Waves]]** pavadinimu.

## UEFA moterų čempionų lyga
Žaidė UEFA moterų čempionų lygos kvalifikacinėse rungtynėse.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidė „Jackson Park“ stadione.

## Sezonai

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
Bukantės Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia

**Bukantės Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia** – koplyčia, stovinti Plungės rajone, Šateikių seniūnijoje, Vydeikių kaime, 9 km į šiaurės vakarus nuo Plungės, netoli kelio  (200 m į šiaurės rytus), ant ten esančio alkakalnio. Nuo plento prie alkakalnio veda keliukas per paplentės sodybos kiemą (ties autobusų stotele). 

Manoma, kad į šią koplyčią, pastatytą apie 1860–1863 m,, dažnai atbėgdavo ir Julija Beniuševičiūtė – būsimoji rašytoja Žemaitė (1845–1921). Jos memorialinė sodyba-muziejus, buvusi Bukantės dvaro sodyba,  yra už 1 km į šiaurės rytus (tiesiai). Iš plento į Žemaitės sodybą veda lankytino objekto rodyklės žvyrkeliu apie 3 km.

Bukantės koplyčia nuo 1992 m. įtraukta į LR Kultūros vertybių registrą.
Koplyčią aptarnauja Šateikių Šv. evangelisto Morkaus parapija.

## Istorija

Manoma, kad koplyčia apie 1863 m. buvo pastatyta dvarininko Antano Andriejausko lėšomis jo tėvo Juozo Andriejausko žemėje. Antanas šioje koplyčioje ir buvo palaidotas. 1865 m. ji buvo įtraukta į uždaromų bažnyčių ir koplyčių sąrašą, tačiau tikinčiųjų nebuvo užmiršta, žmonės čia rinkdavosi giedoti gegužinių pamaldų bei melsdavosi per „Kryžiaunas“ dienas.

1966–1970 m. koplyčia buvo atnaujinta: tvarkytas stogas, pakeistos kai kurios vidaus lentos, restauruoti langai, durys, fasado stulpai. Bokštelio varpo formos šalmas buvo pakeistas į smailę. Po 1970-ųjų metų Bukantės koplyčioje buvo įkurtas muziejus, kuriame buvo laikomi įvairūs etnografiniai daiktai.

2012 m. pavasarį koplyčioje buvo vykdomi tvarkybos darbai pagal senųjų amatų programą. Žemaitijos meistrai restauravo koplyčios sienas, langus, fasadą, kryžių bei perklojo skiedromis stogą. Taip pat teko valyti ir impregnuoti puvinio pažeistą apatinį rastų vainiką. Darbų metu kilnojamame altorėlyje buvo rastas užantspauduotas relikvijorius, o jame dviejų šventųjų – Simplicijaus ir Marino – relikvijos. Ant relikvijoriaus buvo padėtas Motiejaus Valančiaus antspaudas. Suremontuotą koplyčią 2012 m. birželio 2-ąją  pašventino vyskupas Genadijus Linas Vodopjanovas.

Žemaičių dailės muziejus kartu su Šateikių bažnyčios klebonu Gediminu Norvilu 2015 m. gegužę pasitiko, pakviesdami parapijiečius į gegužines pamaldas Bukantės koplyčioje, pasiūlydami gegužinių giesmių programą.

## Architektūra

Koplyčios pastatas stačiakampio formos plano su trisiene apside, kompaktiško tūrio, vieno aukšto. Koplyčios stogas daugiašlaitis. Įdėti dideli stačiakampiai, skaidyti į šešias dalis, langai, apjuosti gana plačiais apvadais. Apsidės sienose dar yra apskriti keturių dalių langai. Pamatai – akmenų mūro, netinkuoti, sienos sudėtos iš pušies rąstų, užkamšytos samanomis. Išorės sienos apkaltos medinėmis lentelėmis. Koplyčia gana erdvi. Virš įėjimo įrengtas siauras vargonų choras, prilaikomas stačiakampių kolonų. Grindys, sienos ir lubos iškaltos lentomis.

## Šaltiniai
Lihuė

**Lihuė** (hav., ) – miestas JAV, Havajų valstijoje. Miestas yra Kauai saloje, pietrytinėje jos dalyje. Tai svarbus turistinis centras. Yra tarptautinis oro uostas, o taip pat veikia svarbiausias Kauai salos uostas. Havajiečių kalba *Līhuʻe* reiškia „šaltą vėsą“.

## Istorija
Senovėje Lihuė buvo nedidelis kaimas. Lihue yra buvusiame Punos regione, pietrytinėje salos pakrantėje. Karališkasis gubernatorius Kaikioeva 1837 m. oficialiai paskelbė jį savo buveine. Atsiradus cukraus pramonei ir pastačius didelį cukraus fabriką, Lihuė tapo centriniu salos miestu. William Harrison Rice 1856 m. sukūrė pirmąją laistymo sistemą.

Plantacijos savininkas Paulius Isenbergas padėjo vokiečiams emigruoti į Lihuę nuo 1881 m. Netrukus (1883 m.) buvo įkurta pirmoji liuteronų bažnyčia Havajuose. Iki 1930 m. George’as Nortonas Wilcoxas tapo vienu didžiausių cukranendrių plantacijų savininku, įsigijęs *[[Grove Farm]]* iš Hermano A. Vaidemano.

Vilkoksų šeimos namai, Kilohana, buvo paversti restoranais ir dovanų parduotuvėmis. Siaurukas turistinis geležinkelis su senoviniais dyzeliniais lokomotyvais iš „Whitworth“ ir „General Electric“ siūlo ekskursijas po plantacijas. Taip pat siūlomos ekskursijos žirgais. Lihuė mieste taip pat yra Kauai muziejus, kuriame eksponuojama Kauai istorija..

2010 m. čia būta 6,4 tūkst. gyventojų. Beveik pusė gyventojų buvo azijiečių kilmės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaua’i Museum (official web site) (anglų k.)
Gibraltaro Premier divizionas

**Gibraltaro Premier divizionas** ()– buvusi aukščiausia Gibraltaro futbolo lyga. Komandos, užėmusios tris aukščiausiais vietas, iškovodavo teisę atstovauti šalį UEFA čempionų lygoje ir UEFA turnyruose.

## Istorija

Pirmieji čempionatai šalyje vyko nuo 1892 m., o vėliau buvo suformuota Gibraltaro futbolo asociacija ir prasidėjo turnyras („Premier“ diviziono pirmtakas). Tuo metu vadinosi Merchants Cup (). Nuo pat lygos susikūrimo futbolas buvo žaidžiamas beveik kiekvieną sezoną, kartu su Gibraltaro antruoju divizionu (įkurtu 1909 m.). Vyko ir Gibraltaro futbolo taurės varžybos (Uolos taurė).

2018 m. Gibraltaro FA paskelbė lygos pakeitimus, įvedant atlyginimų viršutines ribas (bus įvestos vyresniesiems lygos nuo 2019 m.) ir 3 jaunų žaidėjų, išugdytų šalies viduje kvotą, rungtynių metu. Tokiu būdu siekiama skatinti vietos žaidėjų tobulėimą ir perėjimą į vyrų futbolą. 2019 m. Premier divizionas buvo sujungtas su II divizionu, taip sudarant Gibraltaro nacionalinę lygą.

## Čempionai
* žr. Gibraltaro nacionalinė lyga

## Nuorodos
* Gibraltar – List of Champions (Rsssf.org)
2019 m. Women's National League

**[[2019]] m. [[Women's National League]]** – aukščiausiasis moterų Airijos futbolo lygos divizionas.

## [[Women's National League]]
* Women's National League prasidėjo 2019 m. pavasarį, o baigėsi 2019 m. rudenį.
* 2019 m. **[[Women's National League]]** kovojo aštuonios ekipos.

### Galutinė lentelė
* Peamount United komanda tapo čempionėmis.
Šaltiniai: soccerway.com; ir extratime.ie;

## 2019 m. Futbolo taurė ''(2019 FAI Women's Cup)''
* 2019 m. lapkričio 3 d. įvykusiame finale susitiko Peamount United ir Wexford Youths.
### Finalo rungtynės
----

* Wexford Youths nugalėjo tik po baudinių serijos ir iškovojo taurę.
-----------------------------------------

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Soccerway WNL
* Taurės finalo rungtynės
Kazachstano vyrų vandensvydžio rinktinė

**Kazachstano vyrų vandensvydžio rinktinė** – nacionalinė komanda, kuri atstovauja Kazachstaną oficialiose vandensvydžio varžybose.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Dirnupis

**Dirnupis** – upė Žemaitijoje, Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, Žemaičių aukštumoje; Babrungo dešinysis intakas (Minijos baseinas). Prasideda šalia Žvirblaičių kaimo. Teka į pietus, žemupyje – į pietryčius. Įteka į Babrungą 29,2 km nuo jo žiočių, prie Nugarių. Prie santakos stūkso Nugarių piliakalnis.

Vaga daugiausia ištiesinta.

Prie upelio įsikūrę Žvirblaičiai, Bereniai, Ruolaičiai, Nugariai.

Upėvardis *Dir̃nupis* kildinamas iš asmenvardžio su sandu *dirn-* (pvz., *Dirneikis, Dirniauskas*), nors Ivanas Duridanovas bandė sieti su dakų upėvardžiu *Dierna*,  'mažas ežerėlis',  'plyšys, skylė žemėje, urvas'.

## Šaltiniai
2020 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas

**2020 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas** – Tarptautinė rogučių sporto federacijos organizuojamas geriausių pasaulio rogučių sporto atletų čempionatas, kuris vyko vasario 14 d. – vasario 16 d. Rusijos mieste Sočyje.

## Medalininkai

## Medalių lentelė

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ingridos Kristensen Krantas

**Ingridos Kristensen Krantas** () yra Rytų Antarktidoje; Princesės Elžbietos Žemės
dalis tarp 72 ir 81° r. ilg. Jame yra Vestfoldo oazė (plotas 700 km²), kurioje 1957 m. įkurta Deiviso stotis
(Australija).

Ingridos Christensen Krantą 1930–1931 m. atrado jungtinė Didžiosios Britanijos, Australijos ir Naujosios Zelandijos ekspedicija. Krantą taip 1935 m. pavadino laivo *Tórshavn* kapitonas Klarijus Mikelsenas. Jis pavadinimą suteikė pagal norvegų Antarktidos tyrinėtoją Ingridą Kristensen, kurios vyras Larsas Kristensenas buvo laivo savininkas.

## Šaltiniai
Inhulecis (Kryvyj Rihas)

**Inhulecis** () – buvęs miestas pietų Ukrainoje, Dniepropetrovsko srityje, prie Inhulecio upės. Nuo 2002 m. prijungtas prie Kryvyj Riho, nuo kurio centro nutolęs per keletą kilometrų į pietus. Veikia uolienų sodrinimo kombinatas, betono, mielių gamyklos, duonos kepykla.

## Istorija
XIX a. apylinkėse pradėtas kasti kvarcinis smėlis, skalūnai, vėliau – geležies rūda. 1922 m. oficialiai įkurta kalnakasių gyvenvietė Inhulecis. 1956 m. suteiktas miesto statusas. 2002 m. prijungtas prie Kryvyj Riho.

## Šaltiniai
HD 169830 c

**HD 169830 c** – egzoplaneta, skriejanti apie F spektrinės klasės žvaigždę HD 169830. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 119,4 šviesmečio.

HD 169830 c yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 4,04 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,16 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę HD 169830 c apskrieja per 5,8 metų, jos orbitos didysis pusašis yra 3,6 av, o ekscentricitetas – 0,33. Apie HD 169830 c atradimą pranešta 2003 m. Planeta atrasta La Siljos observatorijoje (Čilė), taikant radialinių greičių metodą.

Be HD 169830 c, HD 169830 sistemoje dar aptikta HD 169830 b planeta (taip pat dujinė milžinė).

## Šaltiniai
Israel Kamakawiwoʻole

**Izraelis Kamakavivoolė** (*Israel Kamakawiwoʻole*, 1959 m. gegužės 20 d. Honolulu, JAV – 1997 m. birželio 26 d. Honolulu, JAV) – havajiečių dainininkas, išgarsėjęs savo dainomis, atliekamomis pritariant ukulelei. Kūriniuose derindavo tradicinę havajietišką muziką su šiuolaikine, įkomponuodavo regio ir džiazo muzikos elementų. Populiariausiu kūriniu laikomas „Somewhere Over the Rainbow“ ir „What a Wonderful World“ derinys, išleistas 1990 m., o tarptautiniu hitu tapęs 1993 m.

Visą gyvenimą kentęs nuo nutukimo, Izraelis Kamakavivoolė mirė nuo jo sukeltų komplikacijų būdamas 38 metų.

## Diskografija
* *Ka ʻAnoʻi* (1990)
* *Facing Future* (1993)
* *E Ala E* (1995)
* *N Dis Life* (1996)
* *Iz in Concert: The Man and His Music* (1998)
* *Alone in IZ World* (2001)
* *Wonderful World* (2007)
* *Somewhere Over the Rainbow: The Best of Israel Kamakawiwo’ole* (2010)

## Nuorodos
* Kūrinys „Somewhere over the Rainbow“
* Pasirodymo 1996 m. įrašas

## Šaltiniai
Jekaterina Katnikova

**Jekaterina Katnikova** (g. 1994 m. kovo 22 d. Čusovojuje)  – rusų rogučių sporto atstovė. Daugkartinė pasaulio čempionė.

## Biografija
2015 m. Katnikova tapo pasaulio jaunimo iki 23 m. amžiaus čempione. 2020 m. pasaulio rogučių sporto čempionate Katnikova pelnė auksą vienetų ir sprinto rungtyse.

## Nuorodos
* Katnikova ILF svetaineje
HD 216770 b

**HD 216770 b** – egzoplaneta, skriejanti apie K spektrinės klasės žvaigždę HD 216770. Nuo Saulės sistemos nutolusi 123,9 šviesmečio (38 parsekus).

HD 216770 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,65 Jupiterio masės (207 kartus masyvesnė už Žemę), o spindulys – apytikriai 1,26 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 118,5 paros, jos didysis pusašis – 0,46 av, o ekscentricitetas – 0,37. Skirtingai nuo Saulės sistemos dujinių milžinių, šios egzoplanetos orbita yra labai ekscentriška. HD 216770 b pusiausvyros temperatūra – 338 K.

Apie HD 216770 b atradimą pranešta 2003 m. Planeta aptikta La Siljos observatorijoje (Čilė), taikant radialinių greičių metodą. HD 216770 b yra vienintelė HD 216770 sistemoje atrasta planeta.

## Šaltiniai
2020 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas

**2020 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas** – Tarptautinės bobslėjaus ir skeletono federacijos organizuojamas geriausių pasaulio skeletono ir ledrogių sporto atletų čempionatas, kuris vyko vasario 21 d. – kovo 1 d. Vokietijos mieste Altenberge.

## Medalininkai
### Bobslėjus

### Skeletonas

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Imatra (krioklys)

**Imatra** () – krioklys pietryčių Suomijoje, Vuoksos upėje, Imatros mieste. Susidaręs 7 km nuo Vuoksos ištakos iš Saimos ežero, toje vietoje, kur vanduo prasimuša pro Salpauselkės gūbrį. Susideda iš daugelio 23–50 m pločio slenksčių (pakopų); bendras aukštis 18,4 metro. Krioklys tęsiasi per 1,5 km. Vidutinis debitas 475–620 m³/s.

XX a. 3-ajame dešimtmetyje ant krioklio įrengta Imatros hidroelektrinė (galia 155 MW). Dabar Imatros krioklys atsikuria tik tada, kai atveriami hidroelektrinės šliuzai (vasaros pavakarėmis ir per Kalėdas). Šis įvykis pritraukia daug turistų.


AT1897 FINLAND pg181 BELOW IMATRA.jpg|Imatros slenksčiai 1897 m.
Vuoksi06.jpg|Vuoksos vaga, kai šliuzai uždaryti
Imatrankoski September 20th 2012.jpg|Krioklys, atidarius šliuzus
Imatra Rapids River Vuoksi2.jpg|Imatros HE


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Imatros krioklio paleidimas
Altenbergas (Saksonija)

**Altenbergas** () – miestas Vokietijos rytuose, Saksonijos žemėje. 2019 m. mieste gyveno 7 934 gyventojai.

## Sportas

Altenbergas žinomas dėl savo žiemos sporto infrastruktūros ir renginių. Altenbergo ledo trasoje du kartus vyko pasaulio rogučių sporto čempionatas ir šešis kartus pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (vokiečių k.)
Altenbergo ledo trasa

**Altenbergo ledo trasa** () – ledo trasa Altenberge, Saksonijoje, Vokietijoje. 

## Charakteristika

## Istorija
Rytų Vokietijai laimėjus šešis olimpinius medalius rogučių sporte priimtas sprendimas pastatyti pirmąją dirbtinę trasą šalyje. 1981 m. pradėti trasos statybos darbai. 1983 m. trasos statybos darbai pabaigti, bet trasos testavimas buvo nesėkmingas. Priimtas sprendimas perstatyti 11 ir 12 posūkius. 1986 m. trasa oficialiai atidaryta.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
M6 (Juodkalnija)

Juodkalnijos **magistralinis kelias M6** (; (anksčiau R-5 ir M-8 bei R-4 dalys) – kelias Juodkalnijoje.

Dabartinio M6 kelio atkarpa nuo Serbijos sienos iki Plevlios anksčiau buvo Jugoslavijos M8 magistralės, kuri ėjo nuo Bosnijos, per Juodkalniją į Serbiją dalimi. Prie Serbijos sienos M6 magistralinis kelias pereina į Serbijos M8 magistralę.
HD 169830 b

**HD 169830 b** – egzoplaneta, skriejanti apie F spektrinės klasės žvaigždę HD 169830. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 119,4 šviesmečio.

HD 169830 b yra dujinė milžinė. Jos masė siekia 2,88 Jupiterio masės (915 kartų masyvesnė už Žemę), o spindulys – apytikriai 1,18 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 225,6 paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,81 av, o ekscentricitetas – 0,31. Apie HD 169830 b atradimą pranešta 2000 m. Planeta aptikta La Siljos observatorijoje (Čilė), taikant radialinių greičių metodą.

Be HD 169830 b, HD 169830 sistemoje dar atrasta HD 169830 c planeta (taip pat dujinė milžinė).

## Šaltiniai
Girbučių pilkapis

**Girbučių pilkapis (vad. Kapmilžiu, Takmilžiu)** – nenustatyto amžiaus pilkapis Girbučių kaime (Alizavos sen., Kupiškio r.)

## Istorija

Girbučių pilkapis buvo žvalgytas 1969 m. gegužės 23–birželio 13 d. archeologų Adolfo Tautavičiaus ir Vytauto Daugudžio, Biržų, Pasvalio, Kupiškio, Panevėžio rajonų žvalgomosios archeologinės ekspedicijos metu, kurios tikslas buvo surinkti duomenis apie minėtų rajonų piliakalnius, pilkapius ir istorinius-apeiginius akmenis. Pilkapis yra apie 14 m skersmens ir 1,5 m aukščio arimų apardyta kalvelė, kurios dalis nukasta karo metu įsirengiant slėptuves. Minimi 2 akmenų vainikai, kurių akmenys nurinkti.

## Paminklo apsauga
1973 m. įrašytas į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą. 1997 m. KVAD (Kultūros vertybių apsaugos departamento) direktoriaus įsakymu įrašytas į Kultūros vertybių registrą (Unikalus kodas 6278). 2005 m. paskelbtas valstybės saugomu.

## Lokalizacija
Alizavos sen., Lėvens pakrantėje, Kupiškio marių Š pakrantėje, į Š nuo Girbučių k., 40 m. į vakarus už paskutinės sodybos.

## Pasakojimai, padavimai
Pasakojama, kad kadaise rasta labai didelių žmonių kaulų.

## Šaltiniai
Gyvakarų kapinynas

**Gyvakarų kapinynas** – III tūkst. pr. m. e. pabaigos – II tūkst. pr. m. e. antros pusės kapinynas Gyvakaruose (Alizavos sen., Kupiškio r.)

## Istorija
2000 m. gegužės mėn. kasant žvyrą buvo aptiktas griautinis žmogaus kapas su akmeniniu kirviu ir smeigtukas (perlūžęs į dvi dalis, bendras ilgis 12,3 cm). Rugsėjo mėn. rasti kaulai perduoti VU Medicinos fakulteto Anatomijos, histologijos ir antropologijos katedrai, tyrimams. Konstatavus, kad karjere galbūt rastas neolito laikotarpio kapas, buvo organizuota archeologinė ekspedicija išsamesniems tyrimams.  Tyrimų vadovas Povilas Tebelškis, dalyviai Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus bendradarbiai, akmens amžiaus specialistai dr. Tomas Astrauskas ir Džiugas Brazaitis. Tyrimų metu buvo ištirtas 50 m². plotas (2 perkasos).

Pirmoje perkasoje buvo surinktas nemažas kiekis smulkių kaulų, tarp jų ir dantų. Taip pat rasti dar du dirbiniai: titnaginis įtveriamasis kirvukas keturkampe pentimi ir titnaginė skeltė-peilis. Antroje perkasoje kapų ir radinių nerasta.

Unikaliausiu radiniu P. Tebelškis įvardina rastą smeigtuką, pasak jo, tai pirmasis tokio tipo smeigtukas rastas Lietuvos teritorijoje. Artimiausios teritorijos, kuriose buvo rasti panašūs smeigtukai, tai Karaliaučiaus sritis ir Lenkija. Specialiai šiems dirbiniams išnagrinėti skirtame straipsnyje teigiama, kad kapus, kuriuose randama tokių smeigtukų, reikia sieti su Jamnos kultūra. (šią kultūrą archeologė Marija Gimbutienė vadina Kurganų kultūra, kurios sąvoką įvedė 1956 m.) palikimu ir galima datuoti maždaug III tūkst. pr. m. e. antra puse.

Antropologinių tyrimų metu iš surinktų kaulų fragmentų nustatytą, jog kaulai yra vieno asmens, vyro, 45–55 m. amžiaus, apie 174 cm ūgio (ūgis rekonstruotas pagal dešiniojo šlaunikaulio ilgį), vidutinio ar plataus veido dolichokranas. Tokio tipo skeletas būdingas Lietuvos virvelinės keramikos ir laivinių kovos kirvių kultūros žmonėms.

Papildomus žvalgomuosius archeologinius tyrimus 2015 m. atliko archeologas Mantas Daubaras. Jų metu buvo ištirtas 15 m². plotas ir surasta 11 lipdytinės priešistorinių laikų keramikos bei 3 gyvūnų kaulų fragmentų. Šie radiniai nuolatiniam saugojimui atiduoti į Lietuvos Nacionalinį muziejų.

## Lokalizacija
Gyvakarų kapinynas yra Alizavos sen., kairiojo Žvikės upelio kranto žvyruotoje aukštumoje, karjero teritorijoje (oficialiai žvyro karjeras yra privačios nuosavybės sklype adresu Rudikų g. 5, Gyvakarų k.).

## Šaltiniai

* Povilas Tebelškis, 2000 m., Vilnius, „Spėjamo Gyvakarų kapinyno (Kupiškio r.) 2000 m. archeologijos žvalgomųjų tyrimų ataskaita“, KPC archyvas, f. 39, Ap. Nr. 1, S. v. Nr. 726.
* Mantas Daubaras, 2016 m., Vilnius, „Gyvakarų akmens amžiaus kapo radimvietės aplinkos Gyvakarų k., Kupiškio r. sav., 2015 m. žvalgomųjų archeologinių tyrimų ataskaita“.
Ilčiūnų pilkapis

**Ilčiūnų pilkapynas (vad. Milžinų kapais)** – I tūkst. pilkapis, esantis Ilčiūnuose (Subačiaus sen., Kupiškio r.).

## Istorija
Pilkapis nuo seno vadinamas „Milžinkapiais“. Šiuo metu išlikę du 7–9 m skersmens pilkapiai su akmenų vainikais, vienas nuo kito nutolę per 35–40 m., šalia 1944 m. iškastų apkasų šarvuočiams. Žvalgyti 1969 ir 1980 m., bet detalesnių tyrimų neatlikta.

## Paminklo apsauga
1973 m. įrašytas į Lietuvos kultūros paminklų sąrašą. 1992 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. 1998 m. LR Vyriausybės nutarimu paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. LR kultūros ministro įsakymu įtrauktas į valstybės saugomų objektų sąrašą.

## Lokalizacija
Pilkapis yra Subačiaus girininkijos 20 kvartalo PR dalyje, 0,45 km į ŠR nuo kelio Ilčiūnai–Subačius kelio (Nr.1203), Ilčiūnų km.

## Pasakojimai, padavimai
Valstybės archeologijos komisijos duomenimis 1923 m. Vladas Šinkūnas ardamas žemę rado titnaginį peilį, 1935 m. surasdavę žmonių didelių kaulų ir kaukolių, o pilkapiai buvo kasinėjami medžioklės tikslais, kadangi juose rasdavo lapių ir barsukų, vėliau pilkapis saugotas vietos eigulio.

## Išnašos

## Šaltiniai

* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Ilčiūnų km., Subačiaus vals., Panevėžio aps., byla: 22, psl.: 326.
* A. Tautavičius, V. Daugutis, 1969 m. gegužės 23-birželio 13 d. dirbusios žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, Vilnius, 1969.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas“,* P.336., Vilnius, 2013.
Jutkonių senkapis

**Jutkonių senkapis** – nenustatyto amžiaus senkapis, esantis Jutkonyse (Kupiškio sen., Kupiškio r.).

## Istorija
Pagal Valstybinės archeologijos komisijos duomenis, XIX a. pabaigoje buvo keli ardomi pilkapiai, kuriuose rasdavo žmonių kaulų, geležinių kirvių, ietigalių, akmens grupių. Šiuo metu pilkapis suartas, pėdsakų nelikę. 1969 m. žvalgomąją ekspediciją vykdė archeologai Adolfas Tautavičius ir Vytautas Daugudis.

## Lokalizacija
Pilkapis buvo kairiajame Lėvens krante, netoli jo ir Mituvos santakos, Jutkonių kaimo šiaurinėje dalyje, Kupiškio sen., Kupiškio r.

## Padavimai, pasakojimai
*(Kalba netaisyta)* „Kaimiečiai pasakoja, kad iš tų milžinkapių naktimis išjoja keturi kareiviai, švedai ar vokiečiai, ir joja Lėvenin arklių girdyti. Bejodami seniau išmindžioję vasarojų, ir pagirdę, grįždavę į kalną.  Jiems kalnan sugrįžus, išeidavęs vienas kareivis ir stovėdavęs ant kalno. Paklaustas ko jis čionai veikia, atsakydavęs: „Sergstu savo brolius“. Pasakoja taip pat, kad tame kalne vaidinąsi. Pradėję tą kalną arti, o taip pat ir dabar, kaimiečiai rasdavę jame senovinių, rodos, žalvarinių ginklų ir žmonių kaulų.“

## Šaltiniai

* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Jutkonių km., Kupiškio vals., Panevėžio aps., byla: 22, psl.: 122–132-133.
* A. Tautavičius, V. Daugutis, 1969 m. gegužės 23-birželio 13 d. dirbusios žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, Vilnius, 1969.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas“,* P.336., Vilnius, 2013.
Kuosėnų senkapis

**Kuosėnų senkapis** – senkapis, esantis Kuosėnų kaime (Kupiškio sen., Kupiškio r.). Datuojamas XVII a. antrąja puse.

## Istorija
1936 m. lapkričio 9 d. žemės savininkė Petronėlė Mažeikaitė, kurios teritorijoje buvo senkapis ir buvo randami žmonių kaulai, pasirašė pasižadėjimą senkapį saugoti ir prižiūrėti.

1977 m. Kuosėnų senkapyje atlikti archeologiniai tyrinėjimai (tyrimų vadovas Stasys Juodelis). Jų metu nustatyta, kad senkapis suardytas, perkasų vietose buvo randama pavienių žmonių kaulų su įkapėmis – monetomis (1666 metų Jono Kazimiero lietuviški šilingai), žalvarinių dirbinių pėdsakų.

## Lokalizacija
Senkapis yra į pietus nuo Kupiškis-Skapiškis kelio Nr. 2411, 20 m. į pietus nuo Mirabelio įtvirtinimų, Kuosėnų kaime.

## Šaltiniai

* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Kuosėnų km., Kupiškio vals., Panevėžio aps., byla: 22, psl.: 160–165.
* Stasys Juodelis, Kuosėnų senkapio, Kupiškio r., 1977 metų kasinėjimų ataskaita, Rokiškis, 1977.
Nodiejiškių pilkapis

**Nodiejiškių pilkapis** – senkapis, esantis Nodiejiškiuose, Alizavos seniūnijoje, Kupiškio r. Datuojamas II–V a.

## Istorija
Archeologas Fiodoras Pokrovskis mini, jog XIX a. pabaigoje, apie 1870 metus, vieną pilkapį kasinėjo kaimo žmonės. Jame rado žmonių kaulų, apyrankę, ietigalį, kirvį. Valstietis Petras Vedluga kaimo laukuose rado bronzinį kirvelį, kuri pardavė grafui Tiškevičiui Astrave prie Biržų. 1936 m. dar buvo išlikęs vienas pilkapis, tačiau XX a. 7-metį pilkapio akmenys pašalinti, o sampilai išlyginti traktoriais dirbant laukus ir šiuo metu sunaikinti. 1969 m. žvalgomąją ekspediciją vykdė archeologai Adolfas Tautavičius ir Vytautas Daugudis.

## Lokalizacija
Pilkapis yra 1 km į PV nuo Bakšėnų piliakalnio, Pyvesos dešiniajame krante, dešinėje kelio Kupiškis–Vabalninkas pusėje, 0,3 km į R nuo jo buvę keli pilkapiai su akmenų vainikais, Alizavos sen., Kupiškio r.

## Šaltiniai

* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Nodiejiškių km., Vabalninko vals., Biržų aps., byla: 6, psl.185.
* A. Tautavičius, V. Daugutis, 1969 m. gegužės 23-birželio 13 d. dirbusios žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, Vilnius, 1969.
* Vykintas Vaitkevičius, Daiva Vaitkevičienė, Lietuva. 101 legendinė vieta, Vilnius: Alma Littera, 2011.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas“*, P.336., Vilnius, 2013.
Girsteikių pilkapis

**Girsteikių pilkapis** – XV–XVI a. pilkapis Girsteikių kaime (Alizavos sen., Kupiškio r.)

## Istorija
Pilkapius jau XIX a. pabaigoje mini archeologas Fiodoras Pokrovskis, kad kaimo laukuose esama 3 pilkapių apie 1 metro aukščio, su akmenų vainikais. Tuo pačiu metu juos kasinėjo vietos gyventojai, radę žmonių kaulų. 1935 m. Valstybinės Archeologijos komisija atkreipė dėmesį, jog Girsteikių kaimo žemėje yra senkapis  iš kurio kasamas žvyras ir randama žmonių kaulų, medžio anglių. Vietos gyventoją Povilą Povilauską, tų pačių metų lapkričio 13 d. pasirašytu pasižadėjimu įpareigojo vertingą objektą saugoti. 1963 m. buvo likęs tik vieno maždaug 8–9 m skersmens pilkapio liekanos. Į muziejų pateko žalvarinė apyrankė bei XV–XVI a. būdingas antsmilkinio žiedas su 3 pakabučiais.  

## Lokalizacija
Pyvesos dešiniajame krante, 200 m. nuo upės, Girsteikių kaimo R dalyje, Alizavos sen.

## Pasakojimai, padavimai
Pilkapį Petras Tarasenka vadino „milžinkapiais“.

## Šaltiniai

* A. Tautavičius, V. Daugutis, 1969 m. gegužės 23-birželio 13 d. dirbusios žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita, Vilnius, 1969.
* Valstybinės archeologijos komisijos medžiaga, Girsteikių km., Vabalninko vals., Biržų apskr., byla 6, psl. 143–155.
* Andra Simniškytė *„Geležies amžius Sėloje. Sėlos archeologijos sąvadas“,* P.336., Vilnius, 2013.
Hapoel Iksal FC

**Iksalo „Hapoel Iksal“** – Izraelio futbolo klubas iš Iksalo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1971 m. Ilgą laiką žaidė regioninėse pirmenybėse. 

2017/18 m. sezone tapo Liga Alef (trečioji pakopa) nugalėtojais. 

2018/19 m. debiutavo Liga Leumit (antroji pakopa), tačiau joje tarp 16 dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Apranga
* Namuose žaidžia raudona balta apranga. 

## Pasiekimai
* Liga Alef (D3):
: Nugalėtojai: 2017/18

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Noriūnų senkapis

**Noriūnų senkapis** – XVI a. II p. – XVII a. senkapis, esantis Noriūnuose (Noriūnų sen., Kupiškio r.)

## Istorija
Žvalgomieji archeologiniai tyrinėjimai vykdyti 1993 m., (darbų vadovas Povilas Tebelškis). Tyrimų metu iškastos 4 perkasos, kurių bendras plotas 25 m². Atidengti 9 kapai: 5 moterų, 2 vyrų, 2 kapai suardyti. Mirusieji laidoti eilėmis, kai kurie skobtiniuose karstuose. Rasta 20 radinių – 14 monetų (ankstyviausia 1509 m. Lenkijos pusgrašis, vėlyviausia 1628 m. Gustavo II Adolfo Rygos šilingas), 2 kriauniniai peiliai (neišliko), amuletas (neišliko).

Įdomesnis radinys – amuletas, buvo padarytas iš žalvarinės skardos korpuso, į kurį įstatytas nedidelis dantis. Lino Daugnoros nuomone, tai gali būti jauno vilko ar lapės dantis, tačiau dėl blogo danties stovo, tiksliau nenustatyta. Ant žmonių kaulų likusios žalios dėmės rodo, jog yra buvę žalvariniai papuošalai, tačiau neišlikę.

## Paminklo apsauga
1995 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 16120 ), 2005 m. LR kultūros ministro įsakymu pripažintas valstybės saugomu.

## Lokalizacija
Noriūnų senkapiai yra 250 m. į V nuo Panevėžio-Kupiškio kelio Nr. 122, 130 m. į R nuo Lėvens kairiojo kranto, 70 m. į P nuo Palėvenės-Noriūnų kelio, Noriūnų dvaro sodybos teritorijoje.  

## Šaltiniai
* Povilas Tebelškis, Noriūnų senkapių (Kupiškio r.) žvalgomųjų archeologinių tyrimų, vykdytų 1993 metais atskaita, KPC archyvas, Vilnius 1994, P.25.

## Išnašos