open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raktai į Talsą

**Raktai į Talsą** () – 1997 m. JAV sukurtas trileris pagal to paties pavadinimo Brian Fair Berkley romaną.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Eric Stroltz – Richteris
* James Spader – Ronis Stoveris
* Deborah Kara Unger – Vikė Stover
* Michael Rooker – Keitas 
* Joanna Going – Čerė
* James Coburn – Harmonas Šo
* Cameron Diaz – Trudė

## Turinys

Richteris – motinos išlaikomas nevykėlis, kuris gyvena išlaikomas turtingos motinos ir dirba laikraštyje, iš kurio jį vis grasina išmesti dėl nesugebėjimo atlikti pavestas užduotis. Jis taip pat skolingas Roniui Stoveriui, narkotikų prekeiviui, vedusiam Vikę – gražią moterį, kurią su Richteriu anksčiau siejo romantiški santykiai. 

Roniui nusprendus imtis šantažo prieš vietinio turtuolio Harmono Šo  sūnų Bedfordą, į reikalą įpainiojamas ir Richteris: pas jį apsigyvena striptizo šokėja Čerė, Bedfordo įvykdytos žmogžudystės liudininkė. Jiedu suartėja, tačiau Richteris vis dar myli Vikę. Tarp jų vėl atsikuria buvęs ryšys, tačiau tuomet juos užklumpa Vikės brolis Keitas, kuris juodu nufotografuoja ir pagrasina atiduoti juostelę Roniui.
Pauls Mandelštams

**Paulas Mandelštamas** (1870 m. rugsėjo 6 d. Žagarėje – 1941 m. Rygoje) – Lietuvos žydų kilmės Latvijos inžinierius ir architektas.

## Biografija

Gimė Žagarės rabino šeimoje. Mokėsi Rygos miesto gimnazijoje. 1891–1892 m. studijavo inžineriją Rygos technikos universitete, o 1892–1898 m. architektūrą. 1901–1902 m. dirbo Rygos tramvajaus projektavimo darbuose, 1903–1904 m. Rygos vandentiekio tinklų projektavime. 1915 m. nuo karo pasitraukė į Maskvą. 1918 m. grįžo į Rygą, dirbo architektu. Per savo gyvenimą suprojektavo daugiau kaip 70 pastatų Rygos mieste. Mirė 1941 m. Rygos gete.

## Darbai

### [[Eklektika (architektūra)|Eklektika]]
* Gyvenamasis namas Stulpų (*Stabu*) g. 30 (1899)
* Tramvajų depas Frydricho g. 2 (1900)
* Žydų mokykla Abrenės g. 2 (1904)

### [[Secesinė architektūra|Моdernas]]
* Gyvenamasis namas Kalvių (*Kalēju*) g. 23 (1903)
* Gyvenamasis namas Marstalių g. 28 (1906)
* Knygynas Akaso g. 5/7 (1911)
* Gyvenamasis namas Šaltinių (*Avotu*) g. 8 (1926)

### [[Neoklasika]]
* Koplytėlė senosiose Rygos žydų kapinėse (1903)
* Zeilen Šul sinagoga (1906)
* Parduotuvė Kalvių g. 5 (1926)
* Bankas Katedros aikštėje (1926)

### [[Funkcionalizmas]]
* Gyvenamasis namas ir parduotuvė Elizabetės g. 51 (1928)
* Gyvenamasis namas Miško (*Meža*) pr. 40 (1930)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija (lat.)
* Biografija (rus.)

## Literatūra

* J. Krastiņš, „Pauls Mandelštams“, Ryga 1997
* Jānis Lejnieks, „Arhitekta Paula Mandelštama trešais stils“, Ryga: „Zinātne“, 2025. ISBN 978-9934-599-70-5
* Smirin G., „Outstanding Jewish personalities in Latvia“, Ryga 2003
* Крастиньш Я. А., „Стиль модерн в архитектуре Риги“, Ryga 1998
Rveru

**Rveru** () arba **Rugveras** (*Rugwero*) – ežeras Afrikoje, Burundžio ir Ruandos teritorijose. Telkšo 1350 m aukštyje virš jūros lygio, ilgis siekia 18 km, plotis iki 14,5 km. Rveru užima ~100 km² plotą, iš kurio 80 % yra Burundžio teritorijoje. Į ežerą suteka Kvisigu ir Nzovės upės, išteka Kageros intakas Njabarongas.

Pakrantės pelkėtos, tuoj į šiaurę nuo ežero plyti Rugvero–Mugeseros pelkynė. Netoli telkšo Kanzigirio ežeras.

## Šaltiniai
* R. H. Hughes, J. S. Hughes: A Directory of African Wetlands. UNEP 1992; ISBN 2-88032-949-3
Malagarasis

**Malagarasis** () – upė Burundyje ir vakarų Tanzanijoje. Tai antra pagal ilgį Tanzanijos upė ir didžiausią baseiną turinti Tanganikos ežero baseino upė. Prasideda kalnuotose vietovėse ties Tanzanijos–Burundžio siena, ja teka pirmuosius 80 km. Po santakos su Lumpungu, pasuka į pietryčius ir teka Tanzanijos teritorija (Kigomos regionu). Teka savanomis, žemupyje pasuka į vakarus. Įteka į Tanganiką 40 km į pietus nuo Kigomos.

Svarbiausi intakai: Mojovosis, Ugala, Gombė, Ručugis, Lumpungu, Nguja.

Upė smarkiai patvinsta liūčių laikotarpiu, o sausrų metu nusenka. Žemupyje prateka Mojovosio šlapynių sritį (Ramsar objektas).

Malagarasiu eina istorinė riba tarp vinzų ir njamvezių genčių žemių.
Kirundi

**Kirundi** arba ***rundi*** – bantų kalbų grupei (Nigerio-Kongo kalbų šeima) priklausanti kalba, vartojama daugiausia Burundyje. Taip pat ja šnekama aplinkinėse teritorijose Ugandoje, Tanzanijoje, Kongo DR. Kirundi sudaro dialektinį kontinuumą su Ruandoje vartojama kinjaruanda kalba (šis bendras darinys vadinamas ruanda-rundi). Šią kalbą vartoja net keletas regiono tautų – hutai, tutsiai, hemai, tva. Kirundi yra labai artima ha tautos, gyvenančios Tanzanijoje, vartojamai ha kalbai.

Kirundi šneka iš esmės visi Burundžio gyventojai (8,8 mln. žmonių). Kalba užrašoma lotynišku raštu, dėstoma pradinėse ir vidurinėse mokyklose, ja yra parašyta literatūros kūrinių, leidžiami laikraščiai, transliuojamos radijo programos.

Kalba toninė (aukštas ir žemas), pasireiškia priebalsių harmonija. Būtent tonais kirundi labiausiai skiriasi nuo kinjaruandos.

## Nuorodos
*
Valstybės saugumo seržantas

**Valstybės saugumo seržantas** () – specialusis jaunesniojo vadovaujančio personalo laipsnis TSRS Vidaus reikalų liaudies komisariato Valstybės saugumo vyriausiosios valdyboje (NKVD VSVV; *ГУГБ НКВД СССР*) ir Valstybės saugumo liaudies komisariate (NKGB), įvestas 1935 m. spalio 7 d. TSRS CVK ir LKT nutarimu.

Žemesnio specialiojo laipsnio valstybės saugumo sistemoje nebuvo. Sekantis vyresnis laipsnis buvo valstybės saugumo jaunesnysis leitenantas.

Valstybės saugumo seržanto laipsnis atitiko armijos ir laivyno leitenanto laipsnį. Skiriamieji ženklai – du emaliniai kvadratai apykaklės antsiuvuose.
Numinoziškumas

**Numinoziškumas** (, iš  – 'dievo valia, dievo linksnis') – religijotyros teorijoje taip įvardijama šventybės potyrių visuma. Šį terminą įvedė ir juo religijos esmę pagrindė vokiečių religijotyrininkas Rudolfas Otas.

Pasak Oto, numinoziniai potyriai yra iracionalūs, neįžodinami ir sukelia šventybės arba kitokybės jausmą, kuris yra religijos pagrindas. Šie potyriai yra tik religinės prigimties ir nepaaiškinami. Numinozinių potyrių pagrindas – *mysterium tremendum* („šiurpinantis slėpinys“). Tai kraupumo, nejaukumo jausmas prieš Kitokybę, kuri yra slėpininga ir nepažintina. Vėliau žmogaus sąmonė šią jauseną įvardina ir įsivaizduoja kaip dievybes, demonus, fantastines būtybes (vaiduoklius). Nors šio *tremendum* išraiškos akivaizdžiausios gamtoje gyvenančių tautų tikėjimuose, tačiau įvairiomis formomis pasireiškia ir pasaulinėse religijose (pvz., Dievo rūstis (*dies irae*) judaizme ir krikščionybėje). Pasak Oto, *tremendum* yra kupinas didybės, galybės (*majestas*), prieš kurią žmogus pasijunta niekybe, ši jausena žmoguje iššaukia nuolankumo pojūtį. Į numinozinius potyrius patenka ir energija, valia, judėjimas, mitrumas, kylantis iš Kitokybės suvokimo. Kitas neatsiejamas numinozinių potyrių elementas esti žavesys (*fascinans*) – nors Kitokybė gąsdina, šiurpina ir verčia jausti savo niekybę, ji tuo pačiu žavi, masina, vilioja. Žmogus, kuris virpa priešais dievybę, kartu kreipiasi į ją ir trokšta priartėti prie jos. Religiniame potyryje iš pat pradžių glūdi ir siaubas, ir potraukis; pastarąją aplinkybę liudija visoms religijoms būdingi ritualai ir liturginiai veiksmai, modeliuojantys žmogaus ir dievybės suartėjimą.

Išvardinti numinoziniai potyriai dažnai gali pasireikšti ir atskirai – pvz., tik kaip *fascinans* arba kaip *mysterium*. Tačiau keičiasi ne patys potyriai, o žmogus žengia nuo vieno potyrio prie kito.

Nors *numinosum* racionaliai žodžiais nėra apibūdinamas, jis pasireiškia kaip šventybė – šventinė nuotaika, šventybės pilni gestai, balso tonas, mimika parodo žmogų jaučiant numinoziškumą. Mene numinoziškumas pasireiškia estetiniu prakilnumu, didybe.

Numinoziškumą aptarė ir Karlas Gustavas Jungas. Jis antrindamas Otui teigė, kad ne žmogus kuria *numinosum*, o pats tampa jo auka, jo užvaldytas, tai tuo pat objekto savybė ir potyris.

## Šaltiniai
* Beresnevičius, Gintaras, 1997, *Religijotyros įvadas*, Vilnius: Aidai
Vaclovas Šiugždinis

**Vaclovas Šiugždinis** (1911 m. rugpjūčio 29 d. –1988 m. lapkričio 22 d.) – Lietuvos vertėjas, poetas, pedagogas.

## Biografija
Pirmojo pasaulinio karo metais su tėvais gyveno Rusijoje, Tombovo mieste. 1921 m., grįžęs į Lietuvą, mokėsi Vyturėlio pradinėje mokykloje. Dirbdamas „Spindulio“ spaustuvėje baigė gimnaziją, 1932 m. įstojo į Vytauto Didžiojo universitetą, kur Humanitarinių mokslų fakultete studijavo romanistiką. Pradėjo literatūrinę veiklą: rašė eilėraščius, trumpus apsakymus, vertė iš rusų, lenkų kalbų. 1938–1939 m. stažavosi Nansi ir Bezansono (Prancūzija) universitetuose, įgijo teisę mokyti prancūzų kalbos ir literatūros. Gavęs diplomą, suteikiantį teisę dėstyti prancūzų kalbą ir literatūrą, 1939–1971 m. mokytojavo Kauno, Jonavos, Aukštadvario mokyklose, dėstė finansiniame technikume, mokytojų seminarijoje, direktoriavo Kauno jėzuitų gimnazijoje. Nuo 1944 m. dirbo grožinės ir pedagoginės literatūros leidyklose. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Kūryba
Išvertė 20 grožinės literatūros knygų (pasirašydamas savo pavarde ir slapyvardžiais), 10 pedagoginės literatūros knygų, suredagavo apie 40 vertimų. Nuo 1970 m. V. Šiugždinis pradėjo spausdinti vertimus periodinėje spaudoje: „Nemune“, „Pergalėje“, „Literatūroje ir mene“, „Švyturyje“, skaitė verstinę poeziją televizijos ir radijo laidose, rengė autorinius vakarus įvairiuose Lietuvos miestuose.

1936 m. išleido pirmąją savo poezijos knygą „Amžini stabai". Po mirties, 1998 m., išleista antroji knyga „Stabai sudužo". Yra likę nepublikuotų V. Šiugždinio kūrybos rankraščių. V.Šiugždinio poezijoje dominuoja intelektualinės emocijos, religiniai išgyvenimai, susirūpinimas dėl krikščioniškų vertybių nykimo. 

2014 m. Kaune, ant Laisvės alėjoje 101 stovinčio pastato atidengta V. Šiugždinio atminimo lenta (aut. skulptorius Danielius Sodeika). Šiame name jis su  šeima gyveno 1942–1980 m.

## Bibliografija
* „Amžini stabai". Kaunas: Sakalas, 1936
* „Stabai sudužo". Kaunas: Gabija, 1998 ISBN 9986-517-87-7

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Prisimenant vertėją ir poetą Vaclovą Šiugždinį
* Prancūzų institute – paroda apie vertėją ir poetą Vaclovą Šiugždinį
* Vaclovui Šiugždiniui – 100
Virtuvės vokiečių kalba

**Virtuvės vokiečių kalba**, ***Kiuchendoič*** (, ) – pidžino kalba, naudojama įvairiuose Namibijos rajonuose, kilusi iš standartinės vokiečių ir vietinių kalbų mišinio.  *Kiuchendoič* šiuo metu yra nykstanti kalba. Ja kalba apie 15 000 žmonių.

## Istorija

Virtuvės vokiečių kalba daugiausiai kalbėjo afrikiečiai tarnai, dirbę savo šeimininkams kolonizatoriams tais laikais, kai Namibija buvo žinoma kaip Vokietijos Pietvakarių Afrika (), buvusi Vokietijos imperijos kolonija 1884–1915 m. Kolonizatorių tarnų kalbos pavadinimas siejamas su vokišku *Küche*, reiškiančiu *virtuvė*. Paprastai šie afrikiečiai nemokėjo standartinės vokiečių kalbos.

XX a. pradžioje buvo priimta programa, pagal kurią buvo siekiama literatūrinės vokiečių kalbos pagrindu sukurti dirbtinę kalbą, kurią būtų paprasta išmokti ir naudoti kolonizuotų šalių gyventojams. 1916 m. tokią kalbą propagavo Emilis Švereris, pavadinęs ją kolonijine vokiečių kalba (). Tuo tarpu Adalbertas Baumanas iškėlė idėją sukurti pasaulio vokiečių kalbą () kaip tarpnacionalinio bendravimo kalbą.

Kalbos pavyzdžiai:

*Kiuchendoič* kalbos vartotojai šiuo metu kalba vokiečių, afrikanų ar anglų kalbomis.

## Literatūra

* Susanne Mühleisen. Emil Schwörers Kolonial-Deutsch (1916). Sprachliche und historische Anmerkungen zu einem „geplanten Pidgin“ im kolonialen Deutsch Südwest Afrika. – Derlin, 2005.

## Šaltiniai
Ledų rago įlanka

**Ledų rago įlanka** – dirbtinė įlanka Kuršių Nerijoje į Kuršių marias, ties Klaipėda. Dabartinis įlankos dugno gylis svyruoja nuo 0,5 iki 2,8 metro.

## Istorija
1860 ir 1939 m. žemėlapiuose šio vietovardžio nėra, tačiau *Leda Rags* mini A. Becenbergeris 1889 m. išleistoje knygoje „Kuršių nerija ir jos gyventojai“ („Die Kurische Nehrung und ihre Bewohner“).

Sovietmečiu čia skandinti laivai, todėl vieta ilgainiui vadinta *Laivų kapinėmis*. Laivų kapinyno įlanka buvo suformuota Kuršių nerijoje iškasus didelį kiekį grunto statant žvejybos uostą.

Iš pradžių įlanka naudota deratizacijai – graužikams laivuose naikinti. Kiek vėliau ten pradėti švartuoti nurašyti laivai. Iš pradžių tai buvo mediniai žvejų botai, vėliau, modernizavus laivyną, šioje vietoje statyti nurašyti metaliniai laivai. Laikui bėgant nuo stovinčių kapinyne laivų buvo nuardoma dalis denio, laivai nyko ir smigo į dugną bei buvo užnešami smėliu. Ant liekanų viršaus buvo užkeliami kitų nebenaudojamų laivų korpusai.

260 metrų ilgio ir apie 50 metrų pločio įlankoje buvo susikaupusios ir netvarkingai išsimėčiusios bei užneštos smėliu laivų liekanos.

Šioje vietoje laivai laidoti maždaug nuo 1952 iki 1970 metų.

Pagal 2006 m. parengtą projektą „Kuršių marių akvatorijos prie Ledų rago išvalymas“ Klaipėdos miesto savivaldybės administracija padedant ES skirtomis lėšomis iki 2014 m. vasario mėn. sutvarkė laivų kapines.

## Šaltiniai
Rezina

**Rezina** – miestas Moldovoje. Rezinos rajono administracinis centras. Į miesto teritoriją įeina 3 kaimai: *Boşerniţa*, *Ciorna* ir *Stohnaia*.

## Geografija
Miestas įsikūręs šalies šiaurės rytuose. Dešiniajame Dniestro upės krante. Nutolęs 98 km nuo Kišiniovo bei 3 km nuo Ribnicos geležinkelio stoties. Per miestą nutiesta Orhėjus–Ribnica automagistralė.
Kirtimų geležinkelio stotis

**Kirtimų geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis Vilniaus miesto pietinėje dalyje Kirtimuose, prie Vilniaus–Lydos geležinkelio. Aptarnaujami pietiniai Vilniaus pramonės rajonai, Vilniaus tarptautinis oro uostas. Stoja keleiviniai traukiniai Vilnius–Jašiūnai. Keturiais bėgių ruožais nuolat juda sąstatai. Pro čia tranzitu vyksta traukiniai iš Baltarusijos, kurie trumpam stabteli patikrinti stabdžių.

Kirtimų–Vilniaus tarpstotyje yra draudžiamas prekinių traukinių eismas, kadangi bėgiais labai greitai leidžiamasi į Vilniaus pusę žemyn. Saugumo sumetimais šiuo tarpstočiu dabar leidžiama važiuoti tik santykinai lengviems keleiviniams traukiniams. Visi kroviniai į stotį yra atvežami ir išvežami pro Valčiūnus ir Vaidotus.

## Istorija

Stotis atidaryta 1884 m., kai buvo atidarytas Vilniaus–Lydos geležinkelis. 1945 m. nuo Kirtimų stoties nuvažiavęs traukinys sukėlė geležinkelio katastrofą.

Iki Vilniaus–Stasylų maršruto panaikinimo 2015 m. stotyje stodavo priemiestiniai keleiviniai traukiniai į Stasylų stotį. Apie 2020 m. keleivinių traukinių eismas atnaujintas, tačiau nebe iki Stasylų, bet iki Jašiūnų.

## Šaltiniai
Sindžerėjaus rajonas

**Sindžerėjaus rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies šiaurinėje dalyje. Administracinis centras – Sindžerėjus. Kitas svarbus miestas – Biruinca. Taip pat yra 44 kaimai bei 24-ios komunos. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 93 200 gyventojų.

Nuo 1944 m. iki 1991 m. vadintas *Lazovskio rajonu*.

## Geografija
Sindžerėjaus rajonas šiaurėje ribojasi su Drokija, rytuose su Floreščiu, pietvakariuose su Ungeniu, pietuose su Teleneščiu, vakaruose su Feleščiu bei šiaurės vakaruose su Belcio savivaldybe. Didžiausias aukštis svyruoja nuo 190 iki 240 metrų.

Rajonas yra Dniestro upės baseine. Taip pat teka Dniestro dešinysis intakas Reutas (286 km), ir jo intakai: Solonecas, *Ciulcul de Mijloc*, Kubolta (102 km). Dauguma ežerų yra gamtinės kilmės.

## Tautinė sudėtis
Biruinca

**Biruinca** () – miestas Sindžerėjaus rajone, Moldovoje. Dešiniajame Reuto upės krante. Nutolęs 134 km į šiaurę nuo Kišiniovo bei 15 km į rytus nuo Belcio. 2013 m. sausio 1 d. surašymo duomenimis, mieste gyveno 4 100 gyventojų.

## Šaltiniai
Valstybės saugumo majoras

**Valstybės saugumo majoras** () – specialusis aukščiausiojo vadovaujančio personalo laipsnis TSRS Vidaus reikalų liaudies komisariato Valstybės saugumo vyriausiosios valdyboje (NKVD VSVV; *ГУГБ НКВД СССР*) ir Valstybės saugumo liaudies komisariate (NKGB), įvestas 1935 m. spalio 7 d. TSRS CVK ir LKT nutarimu.

Iki 1943 m. žemesnis specialusis laipsnis valstybės saugumo sistemoje buvo valstybės saugumo kapitonas, o sekantis vyresnis laipsnis buvo valstybės saugumo vyresnysis majoras.
Valstybės saugumo kapitono laipsnis atitiko armijos kombrigo (vėliau – pulkininkas) ir laivyno pirmo rango kapitono laipsnį. Skiriamieji ženklai – vienas emalinis rombas apykaklės antsiuvuose ir auksinė siuvinėta žvaigždė ant rankovės.

1943 m. vasario 9 d. TSRS AT Prezidiumo įsaku „Apie NKVD organų ir milicijos vadovaujančio personalo laipsnius“ (*О званиях начальствующего состава органов НКВД и милиции*) NKVD sistemoje buvo įvesta nauja laipsnių sistema, analogiška kariuomenės laipsniams, ir nauji skiriamieji ženklai antpečiai. Pagal šį įsaką asmenys, iki šiol turėję specialųjį laipsnį *valstybės saugumo majoras* gavo specialųjį laipsnį *valstybės saugumo pulkininkas* ir atitinkamus antpečius. O asmenims, turėjusiems specialųjį laipsnį *valstybės saugumo vyresnysis leitenantas*, buvo suteiktis specialusis laipsnis *valstybės saugumo majoras*.

Šį sistema buvo atšaukta TSRS AT Prezidiumo 1945 m. liepos 6 d. įsaku, pagal kurį asmenims, turėjusiems NKVD ir NKGB specialiuosius laipsnius, buvo suteikti kariniai laipsniai.

Vienintelė moteris, kuria buvo suteiktas valstybės saugumo majoro laipsnis buvo Aleksandra Andrejeva-Gorbunova (*Александра Азарьевна Андреева-Горбунова*; 1887–1951 m.), vienintelė užėmusi aukštas pareigas NKVD sistemoje.

## Nuorodos
Pragaro vartai (krateris)

:: *Apie siaurą sraunią Freizerio upės protaką Freizerio kanjone – *'Pragaro vartai**.''


**Pragaro vartai''' ( – „vartai“) – nuolat degantis dujų krateris, kuris yra 90 km į šiaurę nuo Jerbento gyvenvietės (Turkmėnija), ties Darvaza. Krateris yra Karakumų dykumoje.

Krateris yra 60 m skersmens ir apie 20 m gylio.

## Istorija
1971 m. tarybiniai mokslininkai atrado požemines dujų sankaupas. Darant bandomąjį gręžinį visa gręžimo įranga nugarmėjo į atsiradusią ertmę. Žmonės nenukentėjo. Sklindant nuodingoms dujoms, siekiant apsaugoti aplink gyvenančius žmones ir gyvulius, nuspręsta dujas padegti. Tikėtasi, kad jos sudegs per kelias dienas, bet liepsna plaikstosi jau 40 metų. Vietiniai gyventojai šią vietą praminė pragaro vartais.

2004 m. šalia esanti gyvenvietė Dervaza iškeldinta.

## Šaltiniai
Sorokos rajonas

**Sorokos rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies šiaurės rytuose. Administracinis centras – Soroka. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 100 100 gyventojų.

## Geografija
Sorokos rajonas šiaurėje turi pasienio ruožą su Ukraina, vakaruose ribojasi su Dondušeniu ir Drokija bei pietuose su Floreščiu.

Aukščiausias taškas, siekiantis 347 m, yra *Vadenio* kalva. *Visokos* kalva siekia 330 metrų. Rajone teka Dniestro upė. Rudi kaime pastatytas obeliskas, žymintis vienintelį Moldovoje UNESCO paveldo objektą – Struvės geodezinio lanko punktą.

## Tautinė sudėtis
Strešenio rajonas

**Strešenio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Strešenis. Kitas svarbus miestas – Bukovecas. Taip pat yra 12 kaimų ir 25-ios komunos. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 91 500 gyventojų.

## Geografija

Strešenio rajonas šiaurės vararuose ribojasi su Kelerašiu, šiaurės rytuose su Orhėju, rytuose su Kriuleniu, pietuose su Kišiniovo savivaldybe, Jaloveniu ir Hinčeščiu bei vakaruose su Nisporeniu.

Rajonas yra Dniestro upės baseine. Pagrindiniai intakai, tekantys rajone: Ičelas (102 km) ir Bikas (152 km). Dauguma ežerų yra gamtinės kilmės. Didžiausias – Gidigičio tvenkinys. Moldavijos plynaukštėje esantis Strešenio rajono reljefas yra kalvotas.

## Tautinė sudėtis

## Galerija

Căpriana monastery in Moldova.jpg|Kaprijano vienuolynas
Landscape near Lozova 02.jpg|Kodrų kraštovaizdis
Ghidighici 01.jpg|Gidigičio tvenkinys
Bukovecas

**Bukovecas** (, ) – miestas Strešenio rajone, Moldovoje. Į miesto teritoriją įeina Rasveto kaimas (). Nutolęs 26 km į šiaurę nuo Kišiniovo. 2012 m. duomenimis, mieste gyveno 1 700 gyventojų.

## Istorija
Miestas įkurtas 1420 m. balandžio 25 d. Miesto statusas suteiktas 1952 m.

## Šaltiniai
Listas

**Listas** () – miestelis šiaurės Vokietijoje, Šlėzvigo-Holšteino žemėje. Ji įsikūrusi Ziulto saloje, kuri yra viena iš Šiaurės Fryzų salų. Listas yra labiausiai į šiaurę nutolęs Vokietijos miestas-bendruomenė.

Listas yra ypatingas tuo, kad tai yra labiausiai į šiaurę nutolusi vokiškai kalbanti bendruomenė Europoje, o labiausiai į pietus nutolusi (1005 km) vokiškai kalbanti bendruomenė yra Cermatas, Šveicarijoje.
Phoebus Levene

**Foebusas Levinas** (1869 m. vasario 25 d. Žagarėje, Rusijos imperija – 1940 m. rugsėjo 6 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV biochemikas, kuris tyrinėjo nukleino rūgštis. Jis ištyrė, kad žmogaus DNR savo sudėtyje turi adenino, guanino, timino, citozino, deoksiribozės ir fosfatų.

## Biografija

Gimė 1869 m. vasario 25 d. Žagarėje, kaip *Fishel Aaronovich Levin*. Vaikystėje gyveno Sankt Peterburge. 1891 m. baigė Sankt Peterburgo medicinos akademiją. 1893 m. kartu su šeima emigravo į JAV. Atvykęs į Niujorką pradėjo studijuoti Kolumbijos universitete, kur laisvalaikiu vykdė biocheminius tyrinėjimus. 1896 m. paskirtas dirbti į Niujorko patologinių ligų institutą. 1905 m. paskirtas Rokfelerio medicinos tyrimų instituto biochemijos laboratorijos vadovu. Dirbdamas laboratorijoje tyrinėjo žmogaus DNR, atrado daug naujų savybių. Išleido apie 700 mokslinių straipsnių. Jo darbų pagrindu buvo vykdomi tolesni DNR tyrimai. Mirė 1940 m. rugsėjo 6 d. Niujorke.


Vaizdas:Tetranucleotide.png|1910 m. Levino sudaryta tetranukleotido molekulinė diagrama


## Nuorodos
* Biografija (ang.)
* Biografija (rus.) 
* Some general considerations on the methods of investigating autoxic diseases
* The Structure of Nucleic Acids and Many Other Natural Products: Phoebus Aaron Levene

## Literatūra

* R. S. Tipson:Phoebus Aaron Theodor Levene, 1869-1940 1957 in Advances in Carbohydrate Chemistry Band 12, S 1–12.
Ponašemu kalba

**Ponašemu kalba** () – maišyta kalba, kurios pagrindas – vokiečių ir žemutinių sorbų kalbos. Nykstanti, kalbančiųjų likę apie 500 žmonių. Kalbama Vokietijoje.

Leksika maišyta, gramatika daugiausiai sorbiška. Ši kalba vartota iki XX a. vidurio, pirmiausia – Šprėvaldo (*Spreewald*, Brandenburgo žemė) kaimuose, kur kartu gyveno sorbai ir vokiečiai. Miestuose ši kalba vartota retai, kadangi turėjo „kaimiečių“ kalbos įvaizdį. XXI a. beveik nebekalbama, nes žemutinių sorbų kalbą išstumia bendrinė vokiečių kalba.

## Kalbos pavyzdys

Vaikiškas eilėraštukas, 1890 m. užrašytas Šprėvalde:

## Literatūra

* Der Niedersorben Wendisch – Domowina-Verlag ISBN 3-7420-1886-8
* Serbska Pratyja 2008

## Šaltiniai
Užmirštos ir pamišusios

**Užmirštos ir pamišusios** () – 2001 m. pagal rašytojos Susan Swan romaną „The Wives of Bath“ sukurta drama apie merginų internatą. Tai istorija merginos, kuri, atvyksi į naują mokslo įstaigą, tapo dviejų kambario draugių meilės  ir tragedijos istorijos liudininke.

Filmas debiutavo „Sundance“ kino festivalyje 2001 m.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Piper Perabo – Paulina „Polė“ Oster
* Jessica Paré – Viktorija „Tori“ Moler
* Mischa Barton – Merė „Pelytė“ Bedford
* Jackie Burroughs – Fei Von, internato direktorė
* Emily VanCamp – Elison Moler, Viktorijos sesuo
* Graham Greene – Džo Mendesas, sodininkas
* Mimi Kuzyk – Eleonora Banet, mokytoja
* Luke Kirby – Džeikas Holanderis

## Turinys

Praėjus 3 metams po motinos mirties, Merė atvyksta mokytis į merginų internatą. Apgyvendinta kartu su Pole ir Tore, ji netrukus su jomis susidraugauja ir tampa vis stiprėjančių jausmų tarp dviejų merginų liudininke. Polė su Tore nesislapsto nuo jos, tačiau viskas pasikeičia, kai merginas užklumpa Torės sesuo Elison. Polei nesvarbi aplinkinių nuomonė ir ji pasiryžusi atvirai prisipažinti apie savo jausmus, tačiau Torė, norėdama išvengti apkalbų, ima pasakoti per prievartą tapusi aistros objektu ir nutraukia tarpusavio santykius. Gandai netrunka pasklisti, o Torė, vis labiau saugodama savo reputaciją ir norėdama visiems įrodyti nesanti homoseksuali, pradeda susitikinėti su netoliese esančios mokyklos auklėtiniu Džeiku. Polę visi atstumia, ją palaiko tik Merė, tačiau bet kokie bandymai taikytis su Tore yra nesėkmingi.

Jausdamasi vieniša, Polė ima ieškoti savo motinos, tačiau gautas atsakymas, kad ši ja nesidomi, galutinai sugniuždo merginą. Netekusi savo meilės bei visų atstumta, ji ryžtasi savižudybei...
Tobulas jausmas

**Tobulas jausmas** () – 2011 m. „Sundance“ kino festivalyje debiutavusi fantastinė drama, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Ewan McGregor ir Eva Green.

## Pagrindiniai aktoriai

: *Aktorius – vaidmuo*
*Ewan McGregor – Maiklas
* Eva Green – Siuzana
* Connie Nielsen – Dženė
* Denis Lawson – restorano vadovas
* Stephen Dillane – Styvenas
* Ewen Bremner - Džeimsas

## Turinys

Maiklas ir Siuzana susipažino kaip tik tuo metu, kai pasaulyje ėmė siausti nežinoma epidemija: žmonės vienas po kito pradanda gebėjimą skirti kvapus. Siuzana – epidemiologė – kartu su kolegomis mėgina išspręsti iškilusį galvosūkį, tuo tarpu restorano virtuvės šefas Maiklas dirba greta jos namų ir jiedu kartais mato vienas kitą. Po vienos nakties nuotykio jie, Siuzanos iniciatyva, išsisikiria, tačiau Maiklas ir toliau atkakliai siekia užkariauti jos širdį.

Kai žmonės ima apsiprasti praradę gebėjimą užuosti, netrukus jie netenka ir gebėjimo pajusti skonį. Į Maiklo restoraną niekas nebeužsuka ir jie ima gaminti paprastą maistą pagal valdžios užsakymą tiekiamą ligoninėms. Greta šių nelaimių Maiklas ir Siuzana, tarsi atsiriboję nuo visko, kas vyksta aplinkui, vis daugiau praleidžia laiko kartu.

Dar po kurio laiko žmonės ima netekti klausos ir šis praradimas lydimas įnirčio bei pykčio priepuolių. Maiklas iškoneveikia Siuzaną ir ši nuo pabėga. Netrukus atsitokėjęs jis ima gailėtis savo poelgio ir, pats nieko nebegirdintis, ima jai skambinti, Siuzana nenori su juo bendrauti, o vėliau pati netenka klausos. Atgailaujantis Maiklas nuolat žvalgosi į jos buto langus, tačiau Siuzana išvažiuoja pas seserį.

Ketvirtoji epidemijos banga atima iš žmonių gebėjimą matyti. Suprasdami, kad turi mažai laiko, Maiklas ir Siuzana skuba vienas kito ieškoti ir spėja susitikti prieš pat jų akis užtraukiant tamsai...

## Apdovanojimai
* Škotijos BAFTA nominacijos – geriausias Škotijos filmas ir geriausias režisierius 
* Bratislava International Film Festival – geriausias filmas (publikos balsavimas)
* Edinburgh International Film Festival – geriausias filmas
Hehuanšanas

**Hehuanšanas** (; pe̍h-ōe-jī: *Ha̍p-hoan-soaⁿ*) – kalnas vidurio Taivane. Aukštis siekia 3417 m virš jūros lygio. Viršukalnė stūkso pasienyje tarp Nantou ir Hualiano apskričių, Taroko nacionalinio parko teritorijoje. Tai Žongjango kalnagūbrio dalis.

Žiemą gan dažnai kalno viršūnę dengia sniegas. Nuo Puli iki Vulingo (3275 m) balnakalnio, esančio tarp pagrindinės ir rytinės Hehuanšano viršūnių, eina apie 35 km kelias, todėl tai yra aukščiausias transporto priemonėmis pasiekiamas taškas Taivano saloje. Seniau čia buvo įrengtas slidininkų keltuvas, kurio dalis įrangos yra išlikę. Nuo kelio link pagrindinės kalno viršūnės eina apie 1 km ilgio kalnų perėja. Viršūnėje stovi meteorologinė stotis.


Vaizdas:Hehuanshan East and Main Peak.jpg|Hehuanšano rytinė ir pagrindinė viršūnės saulėlydį, žvelgiant nuo šiaurinės viršūnės
Vaizdas:Rhododendron rubropilosum Hayata in Hehuan Mount DSC 2480-2.jpg


## Išnašos
Puli

**Puli** (; pe̍h-ōe-jī: *Po·-lí tìn*) – miestas vidurio Taivane, Nantou apskrityje, vakarinėje Žongjango kalnagūbrio dalyje Tai Taivano geografinis centras. Gyventojų 86 tūkst. (2007 m. duomenys).

Veikia valstybinė alaus darykla, popieriaus fabrikas, vystomas ekoturizmas. Eina apie 35 km ilgio kelias iki Vulingo kalno (3275 m), esančio prie pat Hehuanšano. Tai aukščiausias transporto priemonėmis pasiekiamas taškas Taivano saloje. Apie 20 km į pietus nuo Puli telkšo Zijuetano ežeras.

## Istorija
Miestą 1999 m. sukrėtė Dzidzi žemės drebėjimas.
Zijuetanas

**Zijuetanas** (; pe̍h-ōe-jī: *Ji̍t-goa̍t-thâm*) – didžiausias vandens telkinys Taivane. Populiarus turistinis objektas. Ežeras telkšo 748 m aukštyje virš jūros lygio, Nantou apskrityje. Ežero teritorija yra tao, vienos iš Taivano aborigenų genčių, gyvenamoji vieta. Ežeras supa nedidelę Lalu salą. Rytinė ežero pusė savo forma primena saulę, vakarinė – mėnulį, todėl telkinys vadinamas *Saulės ir Mėnulio ežeru*.

Prie ežero yra keletas religinių pastatų: Ci En pagoda (慈恩塔), Ven Vu (文武廟), Dziandzingo, Sjuentdzango (玄奘寺) ir Sjuanguango šventyklos. Pastatyta keletas hidroelektrinių.

## Legenda
Pasak legendos, tao medžiotojai atrado Saulės ir Mėnulio ežerą aplinkiniais kalnais vydamiesi baltąjį elnią. Elnias galiausiai juos nuvedė prie ežero, kuris jiems pasirodė ne tik gražus, bet ir kupinas žuvų. Šiandien apie legendą byloja Lalu saloje pastatyta marmurinė statula.

## Galerija

Vaizdas:Kandance2005 sun moon lake.jpg|Ežero pakrantė
Vaizdas:Wen Wu Temple 01.jpg|Ven Vu šventykla
Vaizdas:Ci En Pagoda 02.jpg|Ci En pagoda
Vaizdas:Xuanzang Temple 02.jpg|Sjuentdzango šventykla
Vaizdas:Xuanguang Temple 01.jpg|Sjuanguango šventykla
Vaizdas:Sun Moon Lake Ropeway 05.jpg|Keltuvai


## Išnašos
Fudzianas (Taivanas)

**Fudziano provincija** arba **Fukiano provincija** () – viena iš dviejų Taivano (Kinijos Respublikos, KR) provincijų. Teritorija apima Dzinmeno ir Macu salas, išsidėsčiusias į pietryčius nuo Kinijos Liaudies Respublikos (KLR) krantų. Administracinis centras – Dzinčengas.

Seniau ši provincija buvo to paties pavadinimo provincijos žemyninėje Kinijoje dalis. Po Kinijos pilietinio karo, vykusio 1949 m., provincija buvo padalinta į dvi dalis, kurias atitinkamai administruoja KR ir KLR.

## Administracinis suskirstymas
* Dzinmeno apskritis
** Dzinmenas, Mažasis Dzinmenas, Vučiu salos (Dačiu, Siaočiu), Dongdingas, Dadanas, Erdanas
* Liandziango apskritis
** Macu salos (Nanganas, Beigangas, Dzuguangas, Dongjinas, Liangas, Gaodengas)

Kartu sudėjus, šių salų plotas siekia 182,66 km², gyventojų 71 000 (2001 m. duom.)

KLR šias salas taip pat laiko savo dalimi.
Sindianas (upė)

**Sindianas** () – upė šiaurės Taivane; Tamsujaus intakas.

Sindianas išteka 700 m aukštyje, Jingdzi kalnagūbryje. Teka 82 km Sinbėjaus ir Taipėjaus teritorijomis. Feicujaus užtvanka upės vagą nuo Taipėjaus nukreipia į pietryčius.

Upės vanduo yra vienas pagrindinių Taipėjaus miesto geriamojo vandens šaltinių. Skaičiuojama, kad Taipėjaus gyventojai 97,5 % geriamojo vandens gauna iš šios upės. Pirmasis tiltas per upę pastatytas 1937 m. ir sujungė Džonghė su Sindiano rajonu. Šiandieną per upę nutiesti 22 tiltai.

Sindiano upė smarkiai užteršta tiek nuo žaliavų nuotekų, tiek nuo nelegalios pramoninės veiklos.

Intakai: Beiši, Nanši.

## Šaltiniai
Cerma

**Сerma** (, , ) – Šveicarijos miestelis vakarinėje šalies dalyje, Valė kantone. Ypatingas tuo, kad tai yra labiausiai į pietus nutolusi vokiškai kalbanti bendruomenė Europoje, o labiausiai į šiaurę nutolusi (1005 km) vokiškai kalbanti bendruomenė yra Listas Vokietijoje.

## Šaltiniai
Nanganas

**Nanganas** () – gyvenvietė Taivanui priklausančiose Macu salose. Liandziango apskrities administracinis centras. Gyventojų 37 tūkst. (2013 m. duomenys).

Seniau dar vadinta Nangantangu (南竿塘; *Nàng-găng-dòng*) arba Šanggantangu (上竿塘) bei Macu sala (馬祖島; *Mā-cū-dō̤*). Yra oro uostas. Aukščiausias vieta – Juntajaus kalnas (雲台山; 248 m).

## Administracinis suskirstymas
Nanganas administruoja 10 didesnių kaimų:

* Čingšujus (清水村)
* Dziašou (介壽村)
* Dzinša (津沙聚落)
* Džuluo (清水村)
* Fusingas (復興村)
* Fuao (福澳村)
* Madzu (馬祖村)
* Meiši (梅石村)
* Ženajus (仁愛村)
* Sivėjus (四維村)

Dar yra mažesni Fureno (夫人村) ir Ketiao (科蹄澳) kaimeliai.


Vaizdas:Fuxing Village.jpg|Fusingo kaimas
Vaizdas:Ren'ai Village.jpg|Renajaus kaimas
Dzinmenas

**Dzinmenas** arba **Kinmenas** () – nedidelis salynas, administruojamas Taivano (Kinijos Respublika, KR). Administraciškai šis salynas laikomas **Dzinmeno apskritimi** () ir priklauso Fudziano provincijai. Į salyną pretenzijas reiškia Kinijos Liaudies Respublika (KLR) ir priskiria jį savo Fudziano provincijos Čiuandžou prefektūrai. Salynas yra apie 2 km atstumu nuo Siameno.

Salynui priklausančios salos: Didysis Dzinmenas, Mažasis Dzinmenas, Vučiu salos (Dačiu, Siaočiu), Dongdingas, Dadanas, Erdanas.

Bendras salyno plotas yra 153,056 km², jame gyvena 84 570 žmonių (2008 m. duom.). Administracinis centras – Dzinčengas. Plėtojamas turizmas. Dauguma apskrities gyventojų kalba Hokiano dialektu.

## Istorija
Priešingai nei su Taivano sala ar Penghu salomis, Kinijos vyriausybė niekada neperleido Dzinmeno į Japonijos rankas. Salynas sudarė tiek KLR, tiek KR Fudziano provincijos dalį. Visgi Japonija užgrobė Dzinmeną Antrojo Kinijos-Japonijos karo (1937–1945 m.) metu.

Seniau ilgą laiką Dzinmenas buvo karinė teritorija. XX a. pab. teritorija perleista civilinės vyriausybės valdžion, buvo leista judėti po salą.

## Administracinis suskirstymas
Dzinmenas padalintas į:

3 miesto tipo gyvenvietes
* Dzinčengas
* Dzinhu
* Dzinša

3 kaimo tipo gyvenvietes:
* Dziningas
* Liaju
* Vučiu


Vaizdas:Jiangong Island - DSCF9484.JPG|Dziangongo sala su paminklu Dženg Čengongui Dzinmeno uoste
Vaizdas:Kinmen Qing Military Governor Office - courtyard - DSCF9427.JPG|Čingų dinastijos laikų karo gubernatoriaus įstaiga
Vaizdas:Muofan Street.JPG|Gatvė Dzinčenge


## Šaltiniai
Ziltas

**Ziltas** (, fryz. *Söl*) – Vokietijos (Šlėzvigo-Holšteino žemė) kurortinė sala, esanti Šiaurės jūroje, Šiaurės Fryzų sala. Šiauriausias Vokietijos taškas.

2021 m. pab. gyveno 13741 gyventojas.

Sala garsėja savo ištaigingais kurortais (Vesterlandas, Kampenas, Veningštetas), prašmatniais restoranais (3 įvertinti Michelin žvaigždėmis), aukštomis kainomis, nudistų paplūdimiais ir unikalia architektūra. Yra Listo bendruomenė, labiausiai į šiaurę nutolusi vokiečiakalbių bendruomenė Europoje. Piečiausia vokiečiakalbių bendruomenė (už 1005 km) yra Cermatas, Šveicarijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Salos seniūnijos svetainė
Martins Dukurs

**Martins Dukurs** (g. 1984 m. kovo 31 d. Rygoje) – Latvijos skeletonininkas. Europos ir pasaulio čempionas, olimpinis medalininkas.

## Biografija
1998 m. Dukurs pradėjo sportinę karjerą. 2004–05 m. pasaulio taurės įskaitoje sportininkas liko 19-oje vietoje. Po metų sportininkas pasaulio taurės įskaitoje liko 20-as, bet pateko į 2006 m. žiemos olimpines žaidynes. Olimpiadoje Dukurs užėmė aukštą 7-ą vietą. 2009–10 m. pasaulio taurės sezone Dukurs laimėjo ketverias varžybas iš aštuonių ir pirmą kartą nugalėjo. 2010 m. pirmą kartą sportininkas tapo Europos čempionu, o vėliau šį titulą apgynė dar 4 kartus iš eilės. 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Dukurs pelnė sidabro medalį ir tapo pirmuoju šalies skeletonininku, pelniusiu olimpinį medalį. 2011 m. ir 2012 m. Dukurs pelnė pasaulio čempiono titulus. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Dukurs pakartojo savo olimpinį rekordą ir pelnė antrą sidabro medalį.

## Nuorodos
* Dukurs FIBT profilis
Elizabeth Yarnold

**Elizabeth Yarnold** (g. 1988 m. spalio 31 d. Sevenokse) – Jungtinės Karalystės skeletonininkė. Olimpinė čempionė.

## Biografija
E. Yarnold sportinę karjerą pradėjo kaip septynkovininkė. 2008 m. jai pasiūlyta dalyvauti skeletono varžybose pagal Jungtinės Karalystės *Girls4Gold* talentų paieškos schemą. Nuo 2010 m. E. Yarnold priklauso nacionalinei komandai. 2010–11 m. pasaulio taurės įskaitoje sportininkė liko vos 35-a, o 2013–14 m. pasaulio taurėje jau buvo čempione. 2012 m. pasaulio čempionato bronzos medalininkė. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse E. Yarnold laimėjo visus keturis nusileidimus ir tapo olimpine čempione. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange ji iškovojo antrąjį olimpinį aukso medalį. 

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Taivanas (provincija)

**Taivano provincija** ( arba 台灣省; pinyin: *Táiwān Shěng*) – viena iš dviejų Taivano (Kinijos Respublikos, KR) provincijų. Apima apytiksliai 73 % visos valstybės teritorijos ir turi 40 % visų gyventojų.

Geografiškai provincija apima didžiąją dalį Taivano salos, taip pat beveik visas aplinkines salas, kurių didžiausios yra Penghu salynas, Liu Dao, Liučiu ir Lanju. Į provincijos teritorijos sudėtį nepatenka išskirtieji miestai Gaosiongas, Sinbėjus, Taidžongas, Tainanas, Taipėjus ir Taojuanas, taip pat esantys pagrindinėje Taivano saloje. Provincija taip pat neapima Dzinmeno ir Macu salų (Liandziangas), išsidėsčiusių palei pietrytinius žemyninės Kinijos krantus, nes šios priklauso Fudziano provincijai.

Taivano provincijoje įsikūrusios šalies valdžios institucijos. Kinijos Liaudies Respublika (KLR) Taivaną laiko nebeegzistuojančios Kinijos Respublikos (KR) „įpėdine“ ir tvirtina pati esanti vienintele teisėta Kinijos vyriausybe bei Taivaną laiko savo 23-ia provincija, nors KLR niekada nekontroliavo Taivano ar jo valdomų teritorijų. Kinijos Respublika nesutinka su tokiu statusu, teigdama, kad ji vis dar teisėtai egzistuoja ir kad KLR jos valdžios nepaveldėjo.

## Administracinis suskirstymas

Provincija padalinta į:

11 apskričių
* Dziaji apskritis
* Džanghua apskritis
* Hualiano apskritis
* Jilano apskritis
* Junlino apskritis
* Miaoli apskritis
* Nantou apskritis
* Penghu apskritis
* Pingdongo apskritis
* Sindžu apskritis
* Taidongo apskritis

3 miestus
* Dziaji
* Dzilongas
* Sindžu
Dzinčengas

**Dzinčengas** (; pe̍h-ōe-jī: *Kim-siâⁿ-tìn*) – miesto tipo gyvenvietė Taivanui priklausančios Dzinmeno salos pietvakariuose. Dzinmeno apskrities administracinis centras. Gyventojų 37 tūkst. (2013 m. duomenys). Dzinčengas taip pat administruoja Dongdingo (東碇) salą, kuri nutolusi 26 km pietų–pietvakarių kryptimi.

## Istorija
1949–1956 m. buvo Kinijos Respublikos Fudziano provincijos administracinis centras. Nuo 1956 iki 1996 m. provincijos valdžia buvo įsikūrusi į Sindiane, Sinbėjuje, Taivano provincijoje. 1996 m. valdžia sugrąžinta į Dzinčengą.
Petu kalba

**Petu kalba** () – maišyta kalba, susidariusi su vokiečių aukštaičių, vokiečių žemaičių, danų ir pietų jutlandų kalbų elementais. Pastaroji yra stipriai įtakota vokiečių žemaičių kalbos ir laikoma danų kalbos tarme.

Petu buvo kalbama Flensburge, Vokietijos–Danijos pasienyje. Šios kalbos žodynas įtakotas vokiečių aukštaičių kalbos su kai kuriais danų kalbos akcentais, leksika ir gramatika paremtos danų ir vokiečių žemaičių kalbų. Petu išsivystė XIX a. ir dar buvo gyva 1950-aisiais metais. Šiuo metu ji yra ant išnykimo ribos.

Petu vardas kilęs nuo metinio bilieto plaukti keltais Flensburgo fjorde prancūziškos kilmės pavadinimo *partout* (). Petu kalbą žinojo dažniausiai pagyvenusios moterys, kurios susitikdavusios iškylų laivuose ir fjordo pakrančių kavinėse.

## Kalbos pavyzdžiai

## Nuorodos

* Petu kalba 
* Petu kalba Flensburge
* Kelionės Flensburge 

## Literatūra

* Karl Nielsen Bock, 1933. "Niederdeutsch auf dänischem Substrat. " Studien zur Dialektgeographie Südostschleswigs. Copenhagen and Marburg.
Šoldeneščio rajonas

**Šoldeneščio rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies šiaurės rytuose. Administracinis centras – Šoldeneštis. Taip pat yra 10 kaimų ir 22-i komunos. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 43 000 gyventojų.

## Geografija
Šoldeneščio rajonas šiaurėje ir vakaruose ribojasi su Floreščiu, šiaurės rytuose su Kamenka, rytuose su Ribnica bei pietuose su Teleneščiu ir Rezina.

Rajonas yra Dniestro upės baseine. Aukščiausias taškas, siekiantis 338 m, yra *Zahornos* kalva.

## Tautinė sudėtis
Jakob Dinesohn

**Jakovas Dinesonas** (1836 m. Žagarėje, Rusijos imperija – 1919 m. rugpjūčio 29 d. Varšuvoje, Antroji Lenkijos Respublika) – Lietuvos žydų kilmės rašytojas, pedagogas.

## Biografija

Gimė 1836 m. Žagarėje. Jaunystėje mokėsi pas savo dėdę Mogiliave. Baigęs mokslus rašė straipsnius į vietos laikraščius hebrajų kalba, o vėliau pradėjo rašyti jidiš kalba ir tapo vienu iš populiariausių rašytojų rašiusiu jidiš kalba XIX a. pabaigoje. Tuo pačiu metu dirbo privačiu mokytoju turtingų žmonių namuose. Pirmąjį romaną parašė 1876 m., tačiau jis buvo uždraustas cenzūros. Jo romanams būdinga gėrio ir blogio kova, kurioje visada laimi teisingumas. Taip pat į hebrajų kalbą išvertė žydų istoriją, Egipto, Babilono, Indijos ir Kinijos istorijas. 1885 m. apsigyveno Varšuvoje, kur atidarė parduotuvę. Nuo 1915 m. nustojo rašyti ir pasišventė socialiniam darbui. Mirė 1919 m. rugpjūčio 29 d. Varšuvoje.

## Darbai

* *Haneowim wehaneimim* (1877)
* *Ewen Negef* (1890)
* *Herschele* (1891)
* *Josele* (1899)
* *Alter* (1903)
* *Kindersche Neschomes* (1904)


Vaizdas:Dinezon, Peretz and Sholem Aleichem.jpg|Dinesonas, Perezas ir Aleichemas
Vaizdas:Dinezon with Vilna Jewish Theater actors.jpg|Dinesonas su Vilniaus žydų teatro aktoriais


## Nuorodos
* Biografija (ang.)

## Literatūra

* Reisen, Lexikon fun der jidischer literatur, B. I, 2 Aufl., Wilno, 1926, SS. 699–710.
* Litwakow M., In Umru, B. II, M., 1926, SS. 29–33.
Štefan Vodės rajonas

**Štefan Vodės rajonas** – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies pietryčiuose. Administracinis centras – Štefan Vodė. Taip pat yra 3 kaimai bei 22-i komunos. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 71 500 gyventojų.

## Geografija
Štefan Vodės rajonas šiaurės vakaruose ribojasi su Keušeniu, šiaurės rytuose su Slabodzėja bei pietuose ir rytuose turi pasienio ruožą su Ukraina. Rajono reljefas daugiausiai plokščias. Altitudė svyruoja Žemutinėje Nistro lygumoje nuo 2–5 m iki 210–230 m vakarinėje rajono dalyje.

Štefan Vodės rajonas yra Dniestro upės baseine.

## Tautinė sudėtis
Teksaso vokiečių kalba

**Teksaso vokiečių kalba** () – nykstanti vokiečių kalbos tarmė, vokiečių aukštaičių ar vokiečių žemaičių tarmių pagrindu paremta kalba, vartojama vokiečių kilmės amerikiečių, gyvenančių Teksaso (JAV) valstijos centriniame kalnų rajone (). Gilespio apskrityje vokiečių imigrantų palikuonys, kurie į Teksasą atvyko XIX a., vis dar tebekalba Teksaso vokiečių kalba. Valstijoje yra apie 82 000 kalbančiųjų vokiškai.

## Istorija

Vokiečių imigrantai Teksase apsigyveno XIX a. viduryje, įkūrė tokius miestus, kaip *New Braunfels, Fredericksburg, Boerne, Schulenburg, Weimar, Walburg, Comfort*. Daugelis vokiečių čia tebekalbėjo vokiškai savo namuose ir bendruomenėse. Ilgainiui jie perėjo prie anglų kalbos, vis mažiau jų perdavė gimtosios vokiečių kalbos žinias palikuonims.

Teksaso vokiečių kalba – anglų kalbos ir XIX a. vokiečių kalbos mišinys. Šios kalbos žodyne yra iki 6 procentų angliškų žodžių. Šią kalbą supranta kiekvienas bendrinės vokiečių kalbos naudotojas, nors joje įprasta vartoti amerikietiškus, nevokiškus matavimo vienetus ir teisinius terminus. Trūkstami vokiški žodžiai buvo sukurti arba angliški žodžiai buvo suvokietinti. Kai kuriais atvejais šie žodžiai šiuo metu egzistuoja ir bendrinėje vokiečių kalboje, tačiau gali turėti kitas reikšmes.

## Kalbos pavyzdžiai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Teksaso vokiečių kalbos projektas 
* Nykstanti Teksaso vokiečių kalba
Andris Šics

**Andris Šicas** (g. 1985 m. gegužės 12 d. Siguldoje) – Latvijos rogučių sportininkas. Olimpinis medalininkas. Rungtyniauja kartu su broliu Juriu Šicu.

## Biografija
Sportuoja nuo 1995 m., nacionalinėje komandoje nuo 2003 m.

2006 m. Andris su broliu pelnė savo pirmąjį tarptautinį medalį – bronzą mišrios komandos estafetės rungtyje Europos čempionate. 2008 m. ir 2010 m. šioje rungtyje kartu su Latvijos rinktine tapo Europos čempionais. Brolių olimpinis debiutas įvyko 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuriose sportininkai užėmė aukštą 7-ą vietą. 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse broliai Šicai pelnė sidabro medalius. Po metų vykusiame pasaulio čempionate sportininkai pelnė savo pirmąjį bronzos medalį, kuris buvo laimėtas dvejetų varžybose, o ne mišrios komandos estafetės rungtyje. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Andris ir Juris pelnė du bronzos medalius.

## Nuorodos
* FIL profilis
Elīza Cauce

**Elīza Tīruma** (g. 1990 m. rugpjūčio 21 d. Siguldoje) – Latvijos rogučių sportininkė. Olimpinė medalininkė. Pirmoji Latvijos moteris, kuri pelnė medalį žiemos olimpiadoje.

## Biografija
Sportuoja nuo 2006 m., nacionalinėje komandoje nuo 2006 m.

2013 m. pasaulio čempionate su Latvijos rinktine pelnė bronzos medalius mišrios estafetės rungtyje.. Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Tīruma individualioje rungtyje užėmė 12-ą vietą, o mišrioje estafetėje su Latvijos rinktine pelnė bronzos medalius ir tapo pirmąją moterimi šalyje, kuri pelnė medalį žiemos olimpinėse žaidynėse.

## Nuorodos
* FIL profilis
Carina Vogt

**Carina Vogt** (g. 1992 m. vasario 5 d. Švabijos Gmiunde) – Vokietijos šuolininkė su slidėmis. Pirmoji olimpinė čempionė moteris šuoliuose su slidėmis.

## Biografija
2007 m. pasaulio jaunimo čempionate Vogt liko ketvirta, 2010 m. buvo penkta, 2011 m. – vienuolikta, 2012 m. pelnė bronzos medalį. 2012 m. Vogt debiutavo pasaulio taurėje. 2013 m. pasaulio čempionate asmeninėje rungtyje sportininkė liko penkta, o mišrios komandos įskaitoje pelnė bronzos medalį. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse pirmą kartą šuoliuose su slidėmis leista varžytis ir moterims. Vogt vienintelėje vidutinio kalno rungtyje po pirmojo etapo iškarto pakilo į pirmąją vietą (103 m, 126,8 taškai), bet finaliniame etape ji liko penkta (97,5 m, 120,6 taškai), bet vis dėl to susumavus abu šuolius Vogt paskelbta nugalėtoja.

## Nuorodos
* FIS profilis
Šoldeneštis

**Šoldeneštis** () – miestas Moldovoje. Šoldeneščio rajono administracinis centras. Sovietmečiu buvo žinomas kaip *Chernenko*. 2002 m. buvo suteiktas miesto statusas. 2013 m. duomenimis, mieste gyveno 7 500 gyventojų.

## Geografija
Miestas įsikūręs šalies šiaurės rytuose. Abipus *Čiornos* upės. Nutolęs 81 km į šiaurę nuo Kišiniovo.

## Šaltiniai
Mārtiņš Rubenis

**Mārtiņš Rubenis** (g. 1978 m. rugsėjo 26 d. Rygoje) – Latvijos rogučių sportininkas. Olimpinis medalininkas. Pirmasis nepriklausomos Latvijos medalininkas žiemos olimpiadoje.

## Biografija
Sportuoja nuo 1989 m., nacionalinėje komandoje nuo 1998 m.

1998 m. Rubenis tapo pasaulio jaunimo čempionu. Tais pačiais metais sportininkas pirmą kartą dalyvavo 1998 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuriose užėmė 14-ą vietą. 2002 m. žiemos olimpinėse žaidynėse trasoje patyrė avariją ir galutinės vietos neužfiksavo. 2003 m. pasaulio čempionate pelnė sidabro medalį vienetų varžybose, o po metų dar ir bronzą toje pačioje rungtyje. 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse iškovojo bronzą ir tapo pirmuoju Latvijos medalininku žiemos olimpinėse žaidynėse. 2008 m. ir 2010 m. mišrios komandos estafetės rungtyje kartu su Latvijos rinktine tapo Europos čempionu. 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse liko 11-as. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse pelnė bronzą mišrios estafetės rungtyje. 

## Nuorodos
* FIL profilis
Greitai paruošiami makaronai

**Greitai paruošiami makaronai** – sausi arba apvirti makaronai, paprastai parduodami pakeliuose kartu su kvapiųjų medžiagų milteliais, prieskonių aliejumi.

Sausi makaronai paprastai valgomi prieš tai juos išvirus ar užplikius verdančiu vandeniu, o apvirtus makaronus galima pasišildyti arba valgyti tiesiai iš pakelio. Makaronai paruošiami per 1–2 min. verdant arba per 3–4 min. plikant karštu vandeniu. Pagrindiniai sausų makaronų ingredientai yra kvietiniai miltai, palmių aliejus ir druska. Kvapiųjų medžiagų miltelių sudėtį paprastai sudaro mononatrio glutamatas, pagardai ir kartais cukrus.

Greitai paruošiamus makaronus išrado taivaniečių-japonų verslininkas Momofuku Ando, Japonijos maisto bendrovės „Nissin Foods“ įkūrėjas. Prekyboje šie makaronai pasirodė 1958 m., su *Chikin Ramen* prekiniu ženklu. 1971 m. „Nissin“ pristatė *Cup Noodles*, sausus makaronus, parduodamus polistirolo puodeliuose.

Populiarus valgis tiek rytų, tiek vakarų kultūrose. Greitai paruošiami makaronai dažnai sulaukia kritikos ir laikomi nesveiku maistu.

## Išnašos
Mylėti Anabelę

**Mylėti Anabelę** () – 2006 m. JAV sukurta drama apie internate besimokančios merginos aistrą savo mokytojai.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Erin Kelly – Anabelė Tilman
* Diane Gaidry – Simona Bredli
* Laura Breckenridge – Kolins
* Michelle Horn – Kristen
* Gustine Fudickar – Ket
* Ilene Graff – motina Imakulata
* Wendy – senatorė Tilman

## Turinys

Senatoriaus duktė Anabelė, jau pašalinta iš dviejų mokyklų, atsiunčiama mokytis į griežta tvarka garsėjančią katalikišką mokslo įstaigą. Kadangi mergina linkusi maištauti ir čia, valdytoja motina Imakulata paskiria poezijos mokytoją Simoną Bredli prižiūrėti Anabelę. 

Pamažu Simona ir Anabelė randa bendrą kalbą ir mokinė ima jausti vis stiprėjančią trauką savo mokytojai. Ši, jau išgyvenusi nelaimingą meilę moteriai, iš paskutiniųjų stengiasi atsitolinti nuo Anabelės, tačiau galiausiai pasiduoda aistrai, tik jų paslaptis netrunka išaiškėti...