open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kavalos nomas

**Kavalos nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Rytų Makedonijos ir Trakijos periferijos dalis. Sostinė – Kavala (63,3 tūkst. gyv.).

## Geografija
Į nomo sudėtį įeina ir Taso (*Θάσος*) sala. Kavalos nomas yra ryčiausias Makedonijos nomas.

Rytuose nomo riba yra Mestos () upė.

Aukščiausias nomo taškas yra 1957 m aukščio Koutra Pangajono kalnuose () nomo vakaruose, antras pagal aukštį (1203 m) – Taso saloje esančiuose kalnuose.

Šiaurinė dalis yra mažai gyvenama.

### Ribos
Su Kavalos nomu ribojasi:
* šiaurėje – Dramos nomas,
* rytuose – Ksantės nomas ir Trakijos įlanka,
* pietuose – Strymono įlanka, už jos – Atono kalnas,
* pietvakariuose – Chalkidikės nomas,
* vakaruose – Serių nomas.

## Savivaldybės

## Buvusios provincijos
Kavalos nome anksčiau buvo šios provincijos:
* *Kavalos provincija* (centras Kavala)
* *Pangajo provincija* (centras *Eleftheroupoli*)
* *Nestos provincija* (centras *Chrysoupoli*)
* *Taso provincija* (centras *Thasos*).
Kriaušaičiai

**Kriaušaičiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šiaudinės, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kriaušiškiai

**Kriaušiškiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Grūžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kryčelės

**Kryčelės** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Šventos, šalia Ilgio ežero ir Gaidupio. Praeina vieškelis .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Kryčelė*. Šis siejamas su gudiška pavarde *Кpычалаў* (<  „rėksnys“).

## Istorija
Švenčionių bažnyčios metrikose Kryčelės minimos 1823 m.

XIX a. pab. – XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje. Tarpukariu priklausė Lenkijai.

Apie 1968 m. buvo Bielionių apylinkėje, kolūkio centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krykliai

**Krykliai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Žvirgždaičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krikonys I

**Krikonys I** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Mielagėnų, prie Birvėtos ir kelio . Yra išlikę Krikonių dvaro pastatų. Netoliese yra Krikonys II ir Krikonių karjeras.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio *Krikónis*, plg. *kri̇̀kas* ʻriksmas; suirutė, sujudimas; triukšmasʼ.

## Istorija
Seniau šioje vietoje buvo Krikonių dvaras ir palivarkas, vadinti **Krikianka**, **Krikiauka**. Pateko į Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčių. Dvaras pradžioje priklausė Lešnevskiams, paskui Zablockiams, Karoliui Kublickiui. Vėliau dvaro valdą pasidalino Soltanai, Benislavskiai, Smokovskiai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Viktoras Maldžiūnas (1917–1997), 1941 metų sukilimo Ignalinos sukilėlių būrio vadas;
* Stanislovas Apyvala (1920–1999), sovietinis partizanas.

## Šaltiniai
Krikonys II

**Krikonys II** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius Mielagėnų, prie Kančioginos upės (kitapus jos – Krikonys I). Šalia eina kelias . Yra kapinės su čia stovinčia koplyčia (1900 m.).

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio **Krikónis*, plg. *kri̇̀kas* ʻriksmas; suirutė, sujudimas; triukšmasʼ.

## Istorija
1830 m. kaime buvo 11 sodybų. Priklausė Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiui. Į šiaurę nuo kaimo buvo Krikonių dvaras, vėliau išdalintas į kelias valdas.

Lenkmečiu veikė lietuviška „Ryto“ draugijos pradžios mokykla, „Kultūros“ draugijos skyrius. Pradinė valdiška mokykla (nuo 1917 m.). Nuo 1941 m. priklausė Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiui, buvo apylinkės centras. Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono Krikonių apylinkės centras, vėliau priklausė Mielagėnų apylinkei. 1959 m. kaimas sudegė. Vėliau buvo atstatytas.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Leopoldas Stanevičius (1936–), poetas, vertėjas;
* Ričardas Tamutis (1927–2015), choreografas;
* 1885–1975 m. čia gyveno žymus dailininkas Vincentas Smakauskas.

## Šaltiniai
Krikščioniškės

**Krikščioniškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Nemenčinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krikštanai

:: *Apie kaimą Joniškio rajone žr. [[Krikštanai (Joniškis)]]*.

**Krikštanai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Daugėlaičių.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kryliai

:: *Apie kaimą Utenos rajone žr. [[Kryliai (Utena)]]*.

**Kryliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kamajų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krioviniai

**Krioviniai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Suvieko, šalia vieškelio .

## Istorija

XX a. pradžioje buvo palivarkas. Sovietmečiu kurį laiką išskaidytas tarp Suvieko (vakarinė dalis) ir Suvieko (rytinė dalis) apylinkių, vėliau liko tik Suvieko apylinkėje – 1986 m. Antazavės rajono Kriovinių vietovė panaikinta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kriugiškis

**Kriugiškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3,5 km nuo Kriaunų, prie Sartų ežero užutėkio Audrakampio, priešais Anapolį.

Esą spėjimų, jog lietuvių poetas, kunigas Antanas Strazdas gimė ir dalį gyvenimo gyveno Kriugiškio kaime.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kriveikiškis

**Kriveikiškis** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Kernavės. Stūkso Kriveikiškio piliakalnis.

## Etimologija

Gali būti, kad XIV a. kaimas priklausė *kriviui* Lizdeikai, pagal kurį galėjo ir būti pavadintas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krivičiai (reikšmės)

**Krivičiais** vadinama slavų genčių grupė – krivičiai. Kitos reikšmės:

## Baltarusija
* Minsko srityje:
** Kryvičai, miestelis Medilo rajone,
** Didieji Kryvičai, kaimas Valažino rajone.

## Lietuva
* Krivičiai, kaimas Molėtų rajone.
Krivičiai

**Krivičiai** arba **kriviai** – rytų slavų genčių grupė, gyvenusi VIII–XII a. dabartinių Rusijos, Baltarusijos ir Latvijos pasienio kraštuose.

Krivičiai įsikūrė ant variagų kelio į Bizantiją ir prekiavo su variagais. Pagrindiniai genties centrai buvo Izborskas, Gnezdovas ir Polockas. Krivičiai įkūrė Polocko kunigaikštystę, kurios įtaka siekė latgalių žemes (jų kunigaikščiai mokėjo Polockui duoklę).

## Nuorodos
Krivičiai (Molėtai)

**Krivičiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skudutiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krisčiškės

**Krisčiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Nemenčinės, šalia kelio . Iš rytų prieina miškelis. Yra autobusų stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krištapiškės

**Krištapiškės** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Lielionių, netoli plento . Stūkso Krištapiškių piliakalnis, telkšo ežeras Lielius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krivonėliai

**Krivonėliai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Žaslių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krivonys (Druskininkai)

**Krivonys** – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Gerdašių, Kapčiamiesčio girioje. Praeina vietinis kelias Gerdašiai–Didžiasalis, atšaka į Sventijanską. Apylinkėse – Baltosios Ančios herpetologinis draustinis.

## Etimologija
Vietovardis kilęs iš asmenvardžio *Krivónis*, kuris – greičiausiai iš žodžio *kri̇̀vis* „kreivas, sukrypęs žmogus ar daiktas; kairys“ (mažesnė tikimybė – nuo *[[krivis]]* „sen. baltų šventikas“).

## Istorija
XIX a. pab. Krivonys priklausė Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčiui: 1827 m. buvo 6 dūmai, ~1880 m. – 9.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kryžbarkas

**Kryžbarkas** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 14 km nuo Naudvario. Telkšo Lukojus (Kryžbarko ežeras).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kryžkelis

**Kryžkelis** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Rukainių. 

## Gyventojai

Kaime 1838 m. buvo suimtas vienas 1831 m. sukilimo vadų Simonas Konarskis (1808–1839).

## Šaltiniai
Kryžkelis (Elektrėnai)

**Kryžkelis** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Kazokiškių. Įsikūręs Neries kairiajame krante, šalia Rugtupio žiočių, Neries regioniniame parke.

## Istorija

Kaimas įkurtas tikriausiai Zabarijos dvaro žemėse.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kryžiauka I

**Kryžiauka I** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kernavės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Križovka

**Križovka** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kimbartiškės. 

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krokininkai

**Krokininkai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Krokialaukio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krokšlės

:: *Apie kaimą Varėnos rajone žr. [[Krokšlės (Varėna)]]*.

**Krokšlės** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 9 km nuo Naujųjų Kietaviškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krokšliai

**Krokšliai** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Jašiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krugeliškė

**Krugeliškė** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Tryškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krukliai

**Krukliai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Panočių, prie Kaniavėlės upelio. Praeina vieškelis .

## Etimologija

Tikėtina, jog vietovardis atsiradęs iš pavardės *Kruklỹs, Krùklis*, kurią bandoma kildinti iš žemaitiškų žodžių *krūklỹs, kriūklỹs* („kas be perstojo dirba; gobšuolis“). Šiuo atveju gal greičiau galėtų būti iš kokio gudiško asmenvardžio, padaryto iš žodžio  („apskritas“).

## Istorija
Krukliai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1672 m. Užėmė 25,25 valako žemių. Per švedų antpuolį sudegintas. 1798 m. buvo 9 kiemai su 60 gyventojų (užrašytos pavardės Ščesnulevičius, Pekorius, Rudzys, Kiesa, Plinka, Valiukevičius, 1850 m. Badarai, Brūzgės, Kavaliauskai, Jazukevičiai, Šablinskai, Vilčinskai, Ruseckai).

1860 m. Kaniavos dvaro valdose pastatyta Kruklių ferma, sudarytas palivarkas (~170 ha). Kaip kompensacija už paimtą žemę, valstiečiams suteiktos Barščių ir Volų apyrubės. 1881 m. vietoje išparceliuotos fermos įkurtas Dalinos kaimas.

XIX a. pab. buvo valstybinis kaimas Lydos apskrityje. Lenkų valdymo laikais kaime veikė lietuviška pradžios mokykla.

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 141 žmogus, iš kurių 132 buvo užrašyti lenkais ir 9 lietuviais.

## Galerija

Krukliai_65241,_Lithuania_-_panoramio.jpg|Kryžius Krukliuose
Krukliai, 1.JPG|Kaimo vaizdas
Krukliai, 3.JPG|Karvių ganykla Krukliuose


## Šaltiniai
Krūminė (Vilnius)

**Krūminė** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Lavoriškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krosnėnai

**Krosnėnai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietryčius nuo Krosnos. Šalia kaimo telkšo Birutos tvenkinys. Rytiniu pakraščiu eina kelias , per kaimą – jo atšaka į Tautrimus.

## Istorija
Istoriniuose šaltiniuose Krosnėnai minimi nuo 1492 m.

Pradžios mokykla įkurta 1949 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Krosnėnuose 1921 m. rugpjūčio 28 d. gimė inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras Vincas Jakubauskas.

## Šaltiniai
Kruciai

**Kruciai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tirkšlių.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Krūminiai (Zarasai)

**Krūminiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Daneikių.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Krūminiuose gimė literatūros tyrinėtojas, filosofas, rašytojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras Leonas Gineitis (1920–2004).

## Šaltiniai
Krunai

**Krunai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Musninkų, pasiekiamas keliuku, atsišakojančiu nuo plento . Iš šiaurės supa miškas.

## Istorija
XX a. pr. Krunų kaimas pateko į Vilniaus apskrities Musninkų valsčių, buvo Mantagališkių dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Krunų sodžius – www.krunai.lt
* Kuriame Krunuose – www.kuriamekrunuose.lt
Juozas Lūža

**Juozas Lūža** (1911 m. spalio 17 d. Kupšiuose, Kretingos r. – 1978 m. balandžio 4 d. Londone, Didžioji Britanija) – agronomas, lietuvių išeivijos spaudos bendradarbis, visuomenės veikėjas

## Biografija
Gimė ir užaugo Kretingos apskrities Kartenos valsčiaus Kupšių kaimo ūkininkų Juozapo ir Karolinos Lūžų šeimoje.

Baigęs Kartenos pradžios mokyklą, mokėsi Kretingos progimnazijoje, Plungės mokytojų seminarijoje. 1936 m. baigė agronomijos studijas Žemės ūkio akademijoje Dotnuvoje.

Dirbo Jaunųjų ūkininkų ratelių instruktoriumi Marijampolės ir Klaipėdos apskrityse. Vėliau buvo paskirtas agronomu į akcinę bendrovę "Lietuvos cukrus", dirbo joje žaliavų skyriaus vedėju.

1944 m. pasitraukė į Vakarus, apsigyveno Anglijoje, dirbo pramonės įmonėse. Vėliau dirbo lietuvių *„Nidos“* knygų klubo spaustuvės linotipininku, redagavo leidžiamas knygas, o 1973 m. pradžioje tapo laikraščio *„Europos lietuvis“* redaktoriumi.

## Visuomeninė veikla
Būdamas studentas, įsijungė į visuomeninių organizacijų ir ūkinių draugijų veiklą, buvo aktyvus ateitininkas.

Laisvu nuo darbo metu rašė ir leido ūkininkams skirtus patarimus apie cukrinių runkelių auginimą, ūkininkavimą, bendradarbiavo spaudoje.

Paitraukęs į Vakarus, aktyviai dalyvavo Didžiosios Britanijos lietuvių organizacijų veikloje, steigė Didžiosios Britanijos lietuvių sąjungos (DBLS) skyrius, jiems vadovavo arba buvo jų valdybų narys, skaitė įvairiuose renginiuose paskaitas. 1957 m. buvo išrinktas *Lietuvių Sodybos* vedėju, kuriuo dirbo keliolika metų. DBLS centro valdybos narys ir LNB direktorius, DBLS Londono centrinio skyriaus narys, *Tautos fondo* atstovybės valdybos narys. *Lietuvių Sodyboje* užveisė vaismedžių sodą, o nederlingą žemę apsodino pušimis.
Nereta (upė)

**Nereta** () – upė šiaurės Lietuvoje, Lietuvos ir Latvijos pasienyje (18 km jos ilgio), Nemunėlio dešinysis intakas.

Nereta išteka iš Kebelių aukštapelkės Juodymų miške (altitudė 93,4 m.) Lietuvos ir Latvijos pasienyje, 2,5 km į šiaurę nuo Čedasų. Teka į vakarus, nuo 3 km, Veinių kaimo šiek tiek į pietvakarius, nuo 5 km į šiaurės vakarus, nuo Neretaslaukių–Suvainiškio beveik į šiaurę, nuo Avotinių kaimo – vakarų kryptimi, ties Vizbuliais vėl suka šiaurėn, nuo Berzkalnių – į vakarus, aplenkia Pandėlio seniūnijos Šatkūnų kaimą ties Ratkūnais ir suka į pietvakarius, Roksalės miške – į vakarus, ties Biržų rajono savivaldybės Papilio seniūnijos Andrišoniais – vėl į šiaurės vakarus ir ties Kalpokais įteka į Nemunėlį (altitudė 69,2 m.) 118,6 km nuo šio žiočių. Toliau jau Nemunėlis teka Lietuvos – Latvijos pasieniu.

Upėvardis kilęs nuo žodžio *nerti* („staiga leistis po vandeniu“).

## Gyvenvietės
Lietuvos krante:
* Rokiškio rajonas: Kebeliai (Rokiškis), Taručiai (Rokiškis), Suvainiškis, Ratkūnai, Šarkiūnai, Šarkiūnėliai;
* Biržų rajonas: Andrišonys, Paneretys, Kalpokai (Biržai).

Latvijos krante:
* Aizkrauklės savivaldybė:
** Neretos valsčius: Stradeniai, Veiniai, Upeniekai, Neretaslaukiai, Avuotiniai, Vizbuliai, Berzkalniai;
** Pilskalnės valsčius: Pilskalnės, Viesjaniai, Kurpniekai, Valteriai, Auliai, Izkalniai.

Miestelis Nereta nuo Neretos upės yra 7 km į šiaurę, prie Susėjos upės.

## Šaltiniai
Dramos nomas

**Dramos nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Rytų Makedonijos ir Trakijos periferijos dalis. Sostinė – Drama (42,5 tūkst. gyv.).

## Geografija
Tai labiausiai šiaurinis Graikijos Makedonijos nomas ir labiausiai vakarinis Rytų Makedonijos ir Trakijos periferijos nomas.

Šiaurės vakarų dalyje yra dalis Slaviankos (kitaip Orvilo) kalno, vakaruose – *Menoikio*, šiaurės rytuose – Falakro kalno.
Ilgiausia nomo upė yra *Mesta*, tekanti šiaurės rytuose. Šiaurinėje dalyje yra unikalus miškingas Karanterės rajonas.

Ariamos žemės yra pietinėje ir vakarų centrinėje nomo dalyse.

### Klimatas
Pietinės nomo dalys pasižymi Viduržemio jūros tipo klimatu. Šiaurinėje dalyje ir kalnuose klimatas labiau žemyninis, žiemos šaltesnės.

### Ribos
Su Dramos nomu ribojasi:
* šiaurėje – Bulgarija,
* rytuose – Ksantės nomas,
* pietuose – Kavalos nomas,
* pietvakariuose ir vakaruose – Serių nomas.

## Savivaldybės
Ibitipanemos kalnagūbris

**Ibitipanemos kalnagūbris** () – neaukštas kalnagūbris vidurio Paragvajuje, Paraguari ir Centriniame departamente. Driekiasi nuo Los Altoso ir Ibikujo kalnagūbrių sandūros iki Paragvajaus upės; Brazilijos plokščiakalnio dalis. Šiaurėje ribojasi su Ipakarajaus ežero žemumomis, rytuose su Ibikujo plynaukšte, pietuose su Ipoa ežero žemumomis ir pelkynėmis, vakaruose su Paragvajaus upe.

Ibitipanemos kalnagūbrio kalvose įsikūrusi Paragvajaus sostinė Asunsjonas. Netoli Aregvos atsiveria aštuonkampių uolienų atodangos (Sero Kojis).
Edmundas Leonavičius

**Edmundas Leonavičius** (g. 1955 m. gruodžio 5 d. Mosėdyje, Skuodo rajonas) – Lietuvos aktorius.

## Biografija
1973-1977 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (Irenos Vaišytės kursas). 1977-1991 m. vaidino Šiaulių dramos teatre. 1991 m. pabaigoje su režisiere ir žmona A.Bagatyryte įkūrė netradicinio teatro studiją „edmundo studija 3“, jos aktorius-vadovas, vaidina monovaidinimuose, kuriuos rodė tarptautiniuose renginiuose Egipte, Baltarusijoje, Danijoje, Olandijoje, Suomijoje, Tunise, Čekijoje, Vokietijoje, Rusijoje, Austrijoje ir kitur.

Stažavosi Senegale. 1999 m. inicijavo pirmą Afrikos Dienos minėjimą Lietuvoje (1999). Su A. Bagatyryte surengė fotoparodų („Senegalietiškos meditacijos“, nacionalinėje UNESCO būstinėje Vilniuje; „Fiksavimai“, Šiaulių P.Višinskio viešojoje bibliotekoje ir kt.).

## Vaidmenys
* Povilas Višinskis – Emilija Liegutė. Povilas ir Marija,
* Povilas Višinskis – Vidmantė Jasukaitytė. Žemaitė,
* Blinkevičius – Juozas Erlickas. Blinkuva,
* Oktavas – Afredas de Miusė. Marianos išdaigos,
* Leonidikas – Mano vargšas Maratas, TV spektaklis.

## Įvertinimas
* 1986, 1990 m. – Augustino Griciaus premija už geriausius sezono vaidmenis.

## Šaltiniai
Kapjata

**Kapjata** (, ) – miestas Paragvajuje, Centriniame departamente, 20 km į pietryčius nuo Asunsjono, Asunsjono aglomeracijoje. Miestas įsikūręs prie kelių Asunsjonas-Enkarnasjonas (Ruta 1) ir Asunsjonas-Koronel Ovjedas (Ruta 2).

Mieste yra XVIII a. pranciškonų bažnyčia su ispanų barokinio meno dirbiniais, Šv. Karaliaus Baltazaro oratorija, Ramón Elías mitologijos muziejus, Aratiri autodromas.

Miesto pavadinimas yra gvaranių kilmės, tačiau dėl jo tikslios reikšmės nesutariama. Sandas *atã* reiškia „kietas, tvirtas“. Vietiniai gyventojai sako, kad pavadinimas kilęs nuo vienos kietos žolės *capi’i* (*capi’i atã*). Pagal kitą versijas miestas pavadintas narsaus kasiko *Capipi* vardu.

## Šaltiniai
Sero Kojis

**Sero Kojis** () – kalva, stūksanti Paragvajuje, Centriniame departamente, netoli Aregvos miesto. Yra Ibitipanemos kalnagūbrio dalis. Aukštis – 200 m. Sudaryta iš taisyklingų aštuonkampių uolienų. Panašių geologinių darinių randama tik Kanadoje ir Pietų Afrikoje.
Leonardas Andriuškevičius

**Leonardas Andriuškevičius** (g. 1941 m. balandžio 6 d. Rinkūnuose, Garliavos valsčius) – Lietuvos aktorius, režisierius, dramaturgas, poetas.

## Biografija
1965-1969 m. studijavo režisūrą Vilniaus kultūros mokykloje. 1970-1976 m. Kauno valstybinio lėlių teatro aktorius. Nuo 1976 m. Šiaulių dramos teatro aktorius. Sukūrė per 60 vaidmenų.

Eilėraščius publikavo Šiaulių miesto laikraščiuose, almanache „Varpai“, rinktinėje „Nupinsiu Lietuvai vainiką“.

## Vaidmenys
* Laurynas – Vidmantė Jasukaitytė. Žemaitė,
* Suslovas – Maksimas Gorkis. Vasarotojai,
* Bosas – Džonas Ernestas Steinbekas. Pelės ir žmonės,
* Ministras – Genadijus Solovskis. Skiriama princesei,
* Marma – Jonas Avyžius. Degimai,
* Smailius – Hermanas Zudermanas. Jonas ir Erdmė, 1992 m.
* Popas, Žydas – Šolom Aleichem. Tevje pienininkas. 1994 m.
* Gydytojas, Kunigas – Saulius Šaltenis, Grigorijus Kanovičius. Katė už durų, 1996 m.

## Bibliografija
* Šviesi akimirka, poezijos knyga. Šiauliai, 1997 m.

## Šaltiniai
Asunsjono metropolinė teritorija

**Asunsjono metropolinė teritorija** () arba **Didysis Asunsjonas** (*Gran Asunción*) – metropolinė teritorija, susidariusi aplink Paragvajaus sostinę Asunsjoną. Driekiasi į šiaurę ir rytus nuo Asunsjono, priklauso Centriniam departamentui. Iš rytų ir pietų riboja Paragvajaus upė.

Užima ~1000 km² teritoriją, čia gyvena 2,089 mln. gyventojų, tai sudaro apie trečdalį viso Paragvajaus gyventojų.

Metropolinę teritoriją sudaro šie miestai:
* Asunsjonas
* San Lorensas
* Fernando de la Mora
* Lambarė
* Lukė
* Mariano Roke Alonsas
* Njembi
* Kapiata
* Vilja Elisa
* San Antonijas
* Limpijas
Serių nomas

**Serių nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Centrinės Makedonijos periferijos dalis. Sostinė – Serės (56,1 tūkst. gyv.).

## Geografija
Šiaurinėje nomo dalyje yra Slaviankos (kitaip Orvilo), rytuose – *Menoikio*, pietryčiuose – Pangajono (), pietvakariuose – *Kerdylio*, vakaruose – *Vertiskos* kalnai, taip pat vakaruose dalis *Krousi*, o šiaurės rytuose – dalis *Kerkini* kalnų.

Pietinėje dalyje yra Strimono upės delta ir Kerkinio tvenkinys.

Nomo plotas sudaro 3% visos Graikijos ploto. 41% nomo ploto yra dirbamos žemės, kurių dauguma yra Strimono upe, tekančia iš Bulgarijos ir įtekančios į Strimono įlanką. Antra pagal dydį upė yra Angitis, tekantis rytinėje nomo dalyje.

### Ribos
Su Serių nomu ribojasi:
* pietvakariuose – Salonikų nomas,
* pietuose – Kilkio nomas ir Strimono įlanka,
* šiaurės vakaruose – Buvusi Jugoslavijos Respublika Makedonija (Strumicos rajonas)
* šiaurėje – Bulgarija,
* šiaurės rytuose – Dramos nomas,
* rytuose – Kavalos nomas.

## Istorija
XX a. Serės nomo teritorija kaip ir likusi Makedonija buvo ginčytina teritorija, dėl kurios konfliktavo Graikija, Bulgarija, Serbija ir Osmanų imperija. Pasibaigus Pirmajam Balkanų karui šią teritoriją iš osmanų atėmė Bulgarija. Antrojo Balkanų karo rezultatas buvo šios teritorijos perdavimas Graikijai. Didžiojo skilimo metu teritoriją užėmė Bulgarija, bet po Pirmojo pasaulinio karo ji vėl atiteko Graikijai.
Antrojo pasaulinio karo metais Bulgarija okupavo nomo teritoriją ir pradėjo bulgarizaciją. 1944 m. teritoriją vėl atsiėmė Graikija.

## Savivaldybės

## Buvusios provincijos
Anksčiau Serės nomą sudarė šio provincijos:
* *Serių provincija* (centras Serės)
* *Visaltijos provincija* (centras Nigrita)
* *Filidos provincija* (centras *Nea Zichni*)
* *Sinticės provincija* (centras *Sidirokastron*)
2010 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas

**2010 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas** – 87-asis Lietuvos lengvosios atletikos organizuotas pajėgiausių šalies sportininkų lengvosios atletikos čempionatas. Varžybos vyko liepos 9 - 10 dienomis S.Dariaus ir S.Girėno stadione, Kaune. Šalies čempionate pasirodė sportininkai, įveikę nustatytus LLAF normatyvus.  Tomis pačiomis dienomis stadione  vykdytos ir Lietuvos jaunimo lengvosios atletikos pirmenybės, bei Lietuvos aklųjų ir silpnaregių bei neįgaliųjų sporto federacijų narių varžybos.

## Normatyvai

## Rezultatai
### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Nuorodos
*LLAF oficiali svetainė
Akarnanija

**Akarnanija** () – istorinė Graikijos sritis pietiniuose Balkanuose, į šiaurę nuo Korinto įlankos. Ji sudaro dalį dabartinio administracinio vieneto – Etolijos ir Akarnanijos nomo.

## Geografija
Akarnanija buvo sritis, prisiglaudusi prie Korinto įlankos (pietuose) ir Jonijos jūros (vakaruose). Rytuose ji siekėsi su Etolija (skyrė Achelojaus upė), o šiaurėje – su Epyru.

Akarnaniją sudarė trys lygiagrečiai einantys geografiniai regionai: uolėtas vakarų krantas, kalnuota zona ir Achelojaus žemumos rytuose.

## Istorija
Akarnanija į Graikijos istoriją įsijungė palyginus vėlai, ir jos dažnesnis minėjimas prasideda tik VII a. pr. m. e. Tuo metu Akarnanijoje jau susiformavo daugybė polių, tarp kurių buvo Alyzėja, Koronta, Limnaja, Medionas, Eniadai, Palaerus, Fitija ir Stratus. VII a. pr. m. e. regione suintensyvėjo graikų kolonizacija, ir Senovės Korintas bei Kefalonija įkūrė kolonijas: Anaktoriumą, Soliumą, Leukų, Astakų ir kt. Gana ankstyvu laikotarpiu Akarnanijos poliai sudarė palaidą konfederaciją su centru Stratuje.

Regionas nevaidino svarbaus vaidmens, lyginant su kitais Graikijos regionais: Atika, Lakonija ar Korintija ir buvo priversti jungtis prie stipresnių konfederacijų. V a. pr. m. e. Atėnai perėmė valdžią Akarnanijos korintietiškose kolonijose, ir Akarnanija prisijungė prie Delo lygos. 390 m. pr. m. e. valdžią čia perėmė Sparta (Peloponeso lyga), o 375 m. pr. m. e. – Antroji Atėnų imperija, vėliau Makedonijos karalystė (Korinto lyga).

III a. pr. m. e. viduryje regioną padalino Epyras ir Etolija (Etolijos lyga). Epyrietiškoji Akarnanija ilgainiui iškovojo nepriklausomybę su sostine Leuku, tačiau kuomet buvo užimta Romos imperijos, integruota į Epyro provinciją.

Vėliau regioną valdė Bizantijos imperija, šiai suirus – Epyro despotatas. XV a. užkariauta Osmanų. 1832 m. Etolijos regionas tapo nepriklausomos Graikijos dalimi.
André Olbrich

**Hans Jürgen Kürsch** (g. 1967 m. gegužės 3 d.) – Vokietijos muzikantas, geriausiai žinomas kaip progresyviojo power metalo muzikos grupės Blind Guardian gitaristas. Kartu su vokalistu Hansi Kürsch jis taip pat yra grupės įkūrėjas ir pagrindinis dainų rašytojas.
Maximiliano Pereira

**Viktoras Maksimiljanas Pereira Paesas** (*Victorio Maximiliano Pereira Páez*; 1984 m. birželio 8 d.) – Urugvajaus futbolininkas, krašto gynėjas.

## Karjera

Karjerą pradėjo Urugvajaus klube Defensor Sporting, nuo 2007 m. rungtyniavo Portugalijoje.

## Rinktinė
Pereira debiutavo Urugvajaus rinktinėje 2005 m. draugiškose varžybose prieš Meksiką.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;
* Copa America: 2011
;Benfica
* Primeira Liga: 2009–2010, 2013–2014, 2014–2015 m.
* Portugalijos futbolo lygos taurė: 2008–2009, 2009–2010, 2010–2011, 2011–2012, 2013–2014, 2014–2015 m.
* Portugalijos futbolo taurė: 2013–2014 m.
* Portugalijos futbolo supertaurė: 2014 m.

;Porto
* Primeira Liga: 2017–2018 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Antroji Atėnų imperija

**Antroji Atėnų imperija**, arba **Antroji Atėnų sąjunga** () – Senovės Graikijos lyga, miestų-valstybių konfederacija, talasokratija, egzistavusi 378–355 m. pr. m. e. daugiausia Egėjo jūros regione, vadovaujant Atėnams.

## Raida
Antroji Atėnų imperija buvo pakartotinas bandymas atkurti seniau (iki 404 m. pr. m. e.) egzistavusią Delo sąjungą. Kuomet prasidėjo neramumai priešiškos Peloponeso lygos viduje, pasireiškę kaip Korinto karas, Atėnai ėmė ieškoti būdų atkurti senąją sąjungą. Jos konsolidaciją dar labiau skatino Spartos agresyvumas, nepopuliarumas, taip pat Achemenidų Persijos grėsmė.

Lygos steigimo dokumente buvo nurodyta, kad jos visi nariai išlaiko autonomiją. Lyginant su Delo sąjungos nuostatais, Atėnų galios buvo stipriai apribotos: jiems nebuvo leidžiama kurti kleruchijų ir laikyti kariuomenės kituose poliuose. Taip pat buvo neprivaloma demokratija.

Lygą sudarė dauguma senųjų Delo sąjungos narių, o 382 m. pr. m. e. į ją įsijungė ir buvę Spartos sąjungininkai Tėbai. Tačiau šis naujas narys pasirodė nepatikimas, nes siekė daugiau savų, nei bendrų lygos interesų. Tėbams stiprėjant, Atėnai net planavo į savo sąjungą įtraukti buvusią priešę Spartą.

371 m. pr. m. e. Tėbai nugalėjo Spartą Leuktros mūšyje, tuo užbaigdami Peloponeso lygos egzistavimą. Tuo pat metu jie pradėjo kurti savąją politiką, vadinamąją Tėbų hegemoniją. Jos metu Atėnų imperija neteko daug buvusių teritorijų, įskaitant Eubojos salą, Bizantijų ir Chalkedoną.

Antroji Atėnų imperija pergyveno Tėbų hegemoniją, tačiau IV a. pr. m. e. viduryje patyrė daug vidinių nesutarimų. Didžiausias jų buvo 357–355 m. pr. m. e. vykęs Sąjungininkų karas, kurio metu sukilo svarbiausios Sąjungos salos ir miestai. Jis pabaigė lygos egzistavimą.

## Organizacija
Lygos valdymo organas buvo dviejų rūmų sinedrionas, kuriame kiekvienas narys turėjo vieną balsą. Jis rinkdavosi Atėnuose. Skirtingai nei Delo sąjungos atveju, čia nebuvo nuolatinių mokesčių. Vietoj to egzistavo parama (*syntaxeis*), renkama iš narių krizių metu.
Reabilitacija

**Reabilitacija** () dažniausiai naudojama kalbant apie ligonio reabilitacija, darbingumo atgavimą, gydymą po avarijų ar traumų.

Tai yra kompleksinis medicininių, socialinių, pedagoginių ir profesinių priemonių naudojimas, siekiant maksimalaus reabilituojamo asmens fizinio, psichologinio bei socialinio savarankiškumo. Lotyniškai rehabilitatio - atgavimas.

Taikoma gydymo priemonė priklauso nuo sutrikimo ir gali būti psichologinio, psichiatrinio, farmakologinio arba fiziologinio tipo. Psichoterapija, kineziterapija, ergoterapija yra kelios iš taikomųjų gydymo priemonių.
Termė

**Termė** (arba ***Terma***) – miestas šiaurės Graikijoje, 5 km į pietryčius nuo Salonikų. Pramonės centras.

## Istorija

Tai senovės Graikijos miestas, įkurtas eretriečių ar korintiečių VII a. pr. m. e. pabaigoje. Miestas buvo įkurtas senojoje Migdonijoje, kuri vėliau tapo senovės Makedonijos dalimi. Miestas buvo Termos įlankos (Egėjo jūros dalis) šiaurrytiniame gale.

Miestas buvo pastatytas tarp uodų knibždančių pelkių, tad miesto vardas kildinamas iš  'maliarinė karštinė'. Manoma, kad vėliau karalius Kasandras Termą pervadino Salonikais.

Tuo metu ankstesniosios Makedonijos sostinės Pelos uostas ėmė uždumblėti, todėl Kasandras pasinaudojo galimybe turėti giliavandenį uostą į šiaurės vakarus nuo Termos.

## Nuorodos
* Herodotus, the Seventh, Eighth, & Ninth Books, with Introduction by Reginald Walter Macan
* The Letters to the Thessalonians by Gene L. Green
* From Mycenae to Constantinople: The Evolution of the Ancient City By Richard Allan Tomlinson
* Hidryma Meletōn Chersonēsou tou Haimou (Thessalonikē, Greece)
* Ancient coinage from Therma
Migdonija

**Migdonija** () – senovinė sritis dabartinės Graikijos teritorijoje, dalis senovinės Trakijos (arba Makedonijos), vėliau užkariauta Makedonijos. Dabar buvusi Migdonijos teritorija įeina į Salonikų nomą.

## Geografija
Migdonija apėmė lygumas apie Termą (Salonikai), Klisalio ir Besikijos slėnius, Aksijo () žiotis ir žemes į rytus iki Volvės ežero. Šiauriau Migdonija ribojosi su kalnuota Krestonija, o piečiau – su Chalkidike. Per Migdoniją tekėjo *Echeidorus*, kurio ištakos buvo Krestonijoje, o žiotys – Termos įlankoje netoli Aksijo pelkių. Manoma, kad *Aulon* ar *Arethusa* perėja buvo Migdonijos riba su Bisaltija.

Migdonija turėjo dvi jūrines pakrantes. Vakarinė jūrinė Migdonijos dalis vadinosi *Amphaxitis*. Šį rajoną pirmas paminėjo Polibijus, kuris visą didelę lygumą prie Termos įlankos suskirstė į Amfaksitį ir Botėją. Amfaksitį trimis šimtais metų vėliau minėjo ir Ptolemėjus. Pastarasis rašė, kad Echiodoro ir Aksijo žiotys yra Amfaksityje, o Salonikai – vienintelis srities miestas (tai atitinka Polibijaus ir Strabono žodžius). Rytinė jūrinė dalis išėjo į Strimonijos įlanką.

## Istorija
Migdonijos sritis gyvenama nuo mezolito laikų (9–7 tūkst.m. pr. m. e.). Pirmieji gyventojai galbūt buvo pelasgai, vėlesni – migdonai, kurie galbūt ir suteikė kraštui pavadinimą. Migdonai galbūt buvo brigų gentis. Kraštą kurį laiką valdė Peonija ir Trakija (ypač edonai).

Nuo VIII a. pr. m. e. Migdonija buvo sparčiai kolonizuojama graikų, kurie čia įkūrė daug miestų–valstybių. Pagrindiniai Migdonijos miestai buvo Terma (Salonikai), Sindas (), Chalastra (), Altas (), Strepsa (), Kisas (), Melisurgis (*Mellisurgis*) ir Herakleustas (*Heracleustes*). Apolonijos () miestą buvo aplankęs apaštalas Paulius. Be to, Ptolemėjus minėjo kelis neaiškius miestus – *Chaetae*, *Moryllus*, *Calindaea*, *Boerus*, *Physca*, *Trepilus*, *Carabia*, *Xylopolis*, *Assorus*, *Lete*, *Phileres*, *Dicaea*, *Aeneia* ir *Arethusa* (rytinėje pakrantėje). V a. pr. m. e. Migdonijos miestai įsijungė į Atėnų vadovaujamą Delo lygą.

IV a. pr. m. e. II pusėje Migdonija, kaip ir kitos vietos graikų kolonijos (Chalkidikė) buvo prijungta prie Makedonijos karalystės ir tapo istorinio Makedonijos regiono dalimi.
Salonikų nomas

**Salonikų nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Centrinės Makedonijos periferijos dalis. Sostinė – Salonikai (364 tūkst. gyv.). Tai antras pagal gyventojų skaičių nomas Graikijoje.

## Geografija
Nomą iš pietvakarių pusės skalauja Termos įlanka (), iš rytų – Strimono įlanka (). Nome yra Koronijos ir Volvės ežerai.
Centrinėje ir šiaurinėje dalyse yra kalnai, dirbamos žemės – vakarinėje ir pietvakarinėje dalyse. Jų mažiau šiaurrytinėje, šiaurinėje dalyse ir Aksijo slėnyje.
Nome yra Chortiačio () kalnas vidurio vakaruose, Vertisko (*Βερτίσκος*) kalnas šiaurėje ir *Kerdylio* kalnai šiaurės rytuose.

### Ribos
Su Salonikų nomu ribojasi:
* pietvakariuose – Imatijos nomas,
* vakaruose – Pelos nomas,
* šiaurėje – Kilkio nomas,
* rytuose – Serių nomas,
* pietuose – Chalkidikės nomas.

## Savivaldybės

## Buvusios provincijos
Anksčiau Salonikų nomą sudarė šios provincijos:
* Salonikų provincija (centras Salonikai)
* Lagkado provincija (centras *Lagkadas*)
2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas

**2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas** – dešimtasis IAAF organizuotas lengvosios atletikos čempionatas, vykęs 2005 m. rugpjūčio 6 - 14 dienomis Helsinkyje, Suomijoje. Tai buvo jau antrasis pasaulio čempionatas įvykęs šiame mieste. Pirmasis 1983 m. varžybos taip pat vyko Helsinkio olimpiniame stadione.

## Lietuva čempionate

Lietuvai kaip nepriklausomai valstybei tai buvo jau septintasis pasaulio čempionatas. Helsinkyje įvykusiose pirmenybėse šaliai atstovavo devyni sportininkai. Virgilijus Alekna iškovojo antrąjį nepriklausomos šalies aukso medalį.

## Rezultatai
### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Nuorodos
*Rezultatai IAAF svetainėje
Oistinsas

**Oistinsas** – miestas Barbadoso pietuose, Kristaus bažnyčios parapijos centras. Oistinsas vadinamas ne miestu, o žvejų kaimeliu ir turistų poilsio vieta.

Vietovės pavadinimas Oistinsas (angl. tariasi *Austin's*) yra duotas nuo pirmojo čia gyvenusio žemvaldžio vardu Austin.

Turistai mėgsta šias vietas, nes visai netoli yra Grantley Adams tarptautinis oro uostas.
Holtaunas

**Holtaunas** – mažas miestas Barbadoso vakaruose, Šv. Jokūbo parapijos centras. Holtaunas tapo pirmąja gyvenviete, kurią įkūrė čia įsikėlę anglų kolonistai 1625 m.

Miesto pavadinimas Holtaunas kildinimas iš jūrininkų žargono *skylė, anga* (angl. *The Hole*), reiškiančio saugią ir patogią vietą prisišvartuoti jūreiviams.

Mieste esanti Šv. Jono parapijos bažnyčia yra seniausia saloje, pastatyta 1628 m.
Batšeba

**Batšeba** – mažas žvejų miestelis Barbadoso rytuose, Šv. Juozapo parapijos centras. Mieste gyvena apie 5 000 gyventojų. Batšeboje yra kelios bažnyčios, iš kurių seniausia yra Šv. Jono anglikonų bažnyčia, pastatyta 1640 m. Miestelio paplūdimys yra populiarus tarp banglenčių mėgėjų – čia kasmet vyksta banglentininkų varžybos.
Spitstaunas

**Spitstaunas** – miestas Barbadoso šiaurėje, Šv. Petro parapijos centras. Tai antras pagal dydį salos miestas, esantis netoli į šiaurę nuo sostinės Bridžtauno.

Spitstaunas buvo įkurtas maždaug 1630 m. ir tuo metu buvo pats populiariausias salos uostas – laivai pakrauti cukrumi ir kitais produktais, gautais saloje, buvo plukdinami į Angliją.

Nuo 2003 m. miestas bendradarbiauja su Anglijos Redingo miestu.
Harisono urvas

**Harisono urvas** – erozijos būdu susidarę klinčių ir stalagmitų dariniai. Urvas yra Barbadose.

Pirmą kartą istoriniuose dokumentuose šis urvas minimas 1791 m., tačiau tyrinėti pradėtas tik 1976 m. speleologų danės  Ole Sørensen ir vietinio Tony Mason.

1981 m. šis urvas buvo atidarytas turistų lankymui ir nuo to laiko tai yra lankomiausia vieta Barbadose.

## Šaltiniai
Kilkio nomas

**Kilkio nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Centrinės Makedonijos periferijos dalis. Sostinė – Kilkis (17,4 tūkst. gyv.).

## Geografija
Į vakarus nuo Kilkio yra Paiko kalnas (1650 m), dalis Kerkinio kalnų (1874 m) šiaurės rytuose ir Krousija (1179 m) rytuose.

Šiaurėje, ant sienos su Makedonija, yra Dojrano ežeras.

### Ribos
Su Kilkio nomu ribojasi:
* rytuose – Serių nomas,
* pietuose – Salonikų nomas,
* vakaruose – Pelos nomas,
* šiaurėje – Buvusi Jugoslavijos Respublika Makedonija (Gevgelijos bendruomenė).

## Istorija
Senovėje dabartinio Kilkio nomo teritorijoje buvo kelios karalystės. Vėliau kraštą užėmė senovės Makedonijos karalystė, kurių valdžia pasibaigė Trečiojo Makedonijos karo metu, kai kraštą užvaldė Romos imperija. 395 m. Romos imperija suskilo, ir kraštas atiteko Rytų Romos imperijai, vėliau – Bizantijos imperijai.
X a. rytinė krašto dalis atiteko Bulgarijai, jame apsigyveno bulgarai. XI a. ta dalis vėl grįžo Bizantijai.

Apie 500 m. kraštą valdė Osmanų imperija.
XIX a. pabaigoje prasidėjo kova dėl Makedonijos, kai dėl šio krašto kovojo Bulgarija ir Graikija. Po Pirmojo Balkanų karo 1912 m. rytinė krašto dalis atiteko Bulgarijai. Po Antrojo Balkanų karo kraštas atiteko Graikijai. Jame apsigyveno daug graikų, pasitraukusių iš:
* Šiaurės Makedonijos (dabartinė Makedonijos respublika), ypač iš Gevgelijos, Bogancio, Dojrano ir Strumicos.,
* Šiaurės Trakijos (dabar Bulgarija). Jie atsikėlė po *Neuilly* sutarties pasirašymo, o bulgarai iš šio krašto išsikėlė į Bulgariją. Kraštas pasidarė beveik grynai graikakalbis.
* Mažosios Azijos. Jie atsikėlė pasibaigus 1919–1922 m. Graikijos–Turkijos karui, kai prasidėjo apsikeitimas gyventojais po Lozanos sutarties pasirašymo.
  
Iki 1939 m. kraštas buvo Salonikų nomo dalis, o 1939 m. buvo suformuotas Kilkio nomas.
Po Antrojo pasaulinio karo ir Graikijos pilietinio karo teko atstatyti daug pastatų. Gyventojų skaičius padidėjo.

## Savivaldybės

## Buvusios provincijos
Anksčiau Kilkio nomą sudarė šios provincijos:
* *Kilkio provincija*
* *Peonijos provincija* (centras *Goumenissa*)

## Nuorodos
Vanda Venckutė

**Vanda Venckutė-Augienė** (1928 m. birželio 17 d. Kačinauskiškės, Šaukėnų valsčius – 2010 m. vasario 8 d. Šiauliai) – Lietuvos aktorė.

## Biografija
Baigė Šaukėnų vidurinę mokyklą. Dirbo Kelmės kultūros namuose meno vadove. Pirmuosius vaidmenis sukūrė mėgėjų spektakliuose Kelmės scenoje. Pakviesta į Šiaulius baigė aktoriaus ir režisieriaus Kazio Juršio vadovaujamą teatro studiją. 1948-1991 m. Šiaulių dramos teatro aktorė, sukūrė apie 100 vaidmenų. Aktorės kelią pradėjo Marikės vaidmeniu „Marčioje“.

## Vaidmenys
* Baiba – Janis Rainis. Pūsk, vėjeli,
* Eugenija – Onorė de Balzakas. Eugenija Grandė,
* Sonia – Antonas Čechovas. Dėdė Vania,
* Vera – Vladimiras Rozovas. Kurtinio lizdas,
* Elzbieta – Frydrichas Šileris. Don Karlas,
* Ela – Henrikas Ibsenas. Gabrielis Borkmanas,
* Bernarda – Frederikas Garsija Lorka. Bernardos Albos namai,
* Agota – Antanas Škėma. Žvakidė

## Įvertinimas
* 1965 m. – Lietuvos nusipelniusi artistė,
* 1976 m. – Augustino Griciaus premija.

## Šaltiniai
Kruniškės

**Kruniškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Poškonių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krunkiškis

**Krunkiškis** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Leliūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kruonis (reikšmės)

**Kruoniu** vadinamos gyvenvietės Kaišiadorių rajone:

* miestelis,
* kaimas,
* viensėdžiai:
** Kruonis I,
** Kruonis II.
Kruopainiai

**Kruopainiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Užvenčio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kruopinė (Molėtai)

**Kruopinė** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Joniškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kruopinė (Pasvalys)

**Kruopinė** – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pušaloto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tatmoko nacionalinis parkas

**Tatmoko nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Fetčabuno provincijoje. Parkas įkurtas 1998 m. spalio 30 d.

## Vieta
Parkas užima 290,00 km² ir yra 15 km į rytus nuo provincijos centro Fetčabuno, Fetčabuno kalnagubrio vakarinėje dalyje.
 

## Flora ir fauna
Tatmoko nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai, lapuočių ir mišrūs miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: kvapioji hopėja (*Hopea odorata*), aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), kietavaisė ksilija (*Xylia xylocarpa*), didysis tikmedis (*Tectona grandis*), tankiažiedis ąžuolūnas (*Lithocarpus densiflorus*), stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), krausva (*Lagerstroemia calyculata*), bei įvairūs bambukai.

Parke gyvena: Indijos muntjakas, ožka (*Capricornis milneedwardsii*), makakos, šernas, ir kt., sutinkama daugiau rūšių paukščių: drongai, lėliai ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Tatmoko (Tat Mok) krioklys ().
* Songnango (Song Nang) krioklys.

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Moliūnų piliakalnis

**Moliūnų (Kriklinių) piliakalnis** – piliakalnis, vadinamas *Perkūnine* (unikalus MC kodas 5438, kultūros vertybės kodas A543P) Pasvalio rajono savivaldybės teritorijoje, miške tarp Moliūnų ir Kriklinių kaimų, Pyvesos dešiniajame krante.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas 2 km į rytus nuo Kriklinių kaimo centro, miške. Iš pietų, vakarų ir šiaurės jį juosia pelkėta žemuma. Aikštelė taisyklinga keturkampė, iš visų pusių apjuosta dvigubu pylimu ir dviem grioviais tarp jų. Vidinis pylimas aikštelės vakariniame gale 26 m, pietiniame – 22 m, rytiniame – 27 m ilgio. Jo aukštis nuo aikštelės 0,8–1,2 m, išorėje – 2–2,2 m. Išorinis pylimas vakariniame ir pietiniame krašte apie 40 m, rytiniame – 30 m, šiauriniame – 45 m ilgio. Jo aukštis nuo griovio 1,5 m, išorėje – iki 5 m.

Taisyklinga, kiek neįprasta forma leidžia spėti, kad tai gali būti XV a. - XVI a. gynybinis įrenginys. Piliakalnio teritorija 0,83 ha, apsauginė zona – 1,3 ha. Iki XVIII a. greta piliakalnio, Lapkalnyje stovėjo ir koplytėlė.

## Šaltiniai
Krupavičiai

**Krupavičiai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 2 km nuo Guostagalio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krupaviesai

**Krupaviesai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kalesninkų.

## Istorija

Pirmą kartą kaimo pavadinimas užrašytas Valkininkų katalikų bažnyčios metrikų knygoje 1673 m. XIX a. buvo okolica Lydos apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krupiškis

**Krupiškis** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Alksniupių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krūzmargis

**Krūzmargis** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Antupių.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kseverava

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Kseverava (Zarasai)]]*.

**Kseverava** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pandėlio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kūbakiai

**Kūbakiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Žemaičių Kalvarijos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kubelciškės

**Kubelciškės** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Šilavoto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kubetkiškiai

**Kubetkiškiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Raseinių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krūveliai

**Krūveliai** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Kazlų Rūdos, kairiajame Jūrės krante. Pro kaimą eina kelias , piečiau – Kauno–Marijampolės geležinkelis, XX a. čia buvo Krūvelių geležinkelio stotelė. Yra kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kubiliai (Kelmė)

**Kubiliai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Pagryžuvio. Prie kaimo stūkso Papušynio piliakalnis, dar vadinamas Kubilių piliakalniu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kubiliškė (Kelmė)

**Kubiliškė** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Naudvario. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kubonys

**Kubonys** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Pabarės, kitapus Maltupio ir Pabarės tvenkinio, pamiškėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kucakiemis

**Kucakiemis** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Nedzingės. Šalia telkšo ežeriukas Sidariškė.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš iš asmenvardžio **Kucas* (plg. lenkiškos pavardės *Kuc, Kuca, Kucz*) ir žodžio *kiẽmas* („kaimas; sodžius“).

## Istorija

XIX a. antroje pusėje buvo Kucakiemio kaimas ir okolica Trakų apskrities Nedzingės valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kūčiai

**Kūčiai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Švenčionių, netoli miško, piečiau Dėmės upelio.

## Etimologija
Pavadinimas siejamas su pavardėmis *Kučis, Kučius*, .

## Istorija
Švenčionių bažnyčios metrikose Kūčiai minimi 1748 m.

XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Švenčionių valsčių. Tarpukariu priklausė Lenkijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kučiškė

**Kučiškė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Bagotosios. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kučiuliškė

**Kučiuliškė** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Krikštonių, Živulčiškės miške, prie Raisto pelkės. Įsteigtas Kučiuliškės herpetologinis draustinis. Pro kaimą eina kelias iš Krikštonių link Vainiūnų–Barzdžiūnų plento.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio **Kučiùlis* (plg. pavardės *Kùčas, Kučỹs, Kuči̇̀nskas, Kučiñskas*).

## Istorija
XIX a. pab. Kučiuliškės palivarkas priklausė Seinų apskrities Kudrėnų valsčiui, Seirijų parapijai. Buvo Kudrėnų dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kubiliškiai

**Kubiliškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kurklių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kučkai

**Kučkai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Raguvos, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo teka Nevėžis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kudelionys

**Kudelionys** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Eišiškių, Versekos dešiniajame krante, netoli plento .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kudlos

**Kudlos** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Pabarės, 3 km į pietus nuo Tetėnų, prie Juodupės. Ateina kelias nuo Tetėnų.

## Istorija

XIX a. pab. šlėktų *[[okolica]]* Lydos apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kudoniai

**Kudoniai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Betygalos, prie kelio  ir Vieviršės upelio ištakų. Veikia Šaltragio žemės ūkio bendrovė, keletas statybinių medžiagų įmonių.

## Istorija

Kudoniai minimi nuo 1593 m. (tada buvo 18 valakų dirbamos žemės). LTSR laikais veikė 30 lovų Betygalos ligoninė ir ambulatorija.

## Gyventojai

; Žymūs žmonės 
* Kudoniuose 1893 m. lapkričio 21 d. gimė Telšių vyskupas, teologijos mokslų daktaras, profesorius, kankinys, spaudos darbuotojas Pranciškus Ramanauskas.

## Šaltiniai
Kudrėnėliai

**Kudrėnėliai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Seirijų, greta kelio . Piečiau Kudrėnėlių telkšo Krašto ežeras. Yra neveikiančios kapinės.

## Etimologija

Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio *Kudrėnė̃lis* (< *Kudrėnas*).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kudrionys

**Kudrionys** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Trakų.

## Istorija

XIX a. buvo Trakų apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kudrionių Giria

**Kudrionių Giria** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Babriškių, Trakų nac. parke.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kūdros

:: *Apie vandens telkinį žr. [[Kūdra]]*.

**Kūdros** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Tubelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kudoriškis

**Kudoriškis** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Skiemonių, prie kelio . Ribojasi su Voversių, Ožionių, Gurapolio kaimais. Priklauso Skiemonių seniūnaitijai (nuo 2009 m.).

## Istorija

Iki 1863 m. Kudoriškis priklausė Skiemonių filijai, 1863–1926 m. – Alantos (Molėtų raj.) parapijai, nuo 1926 m. iki šiol priklauso Skiemonių parapijai. Kapinių nebuvo.

1923 m. viensėdyje buvo 2 sodybos – 21 gyventojas. Tarpukaryje Kudoriškyje didžiausius žemės plotus valdė Eleonora Katinienė ir Adelė Karvelienė – 53,75 ha žemės. Po Antrojo pasaulinio karo iš Kudoriškio buvo ištremti į Sibirą 4 asmenys. 1949 m. viensėdis buvo įjungtas į „Kibirkšties“ kolūkį, vėliau iki 1992 m. priklausė Skiemonių kolūkiui, kol šis iširo.

Kudoriškio kaime prie kelio į Remeikius pastatytas monumentas – metalinis kryžius ant postamento, sumūryto iš lauko akmenų. Jis žymi vietą, kur 1945 m. liepos 12 d.išduoti žuvo penki Kirvio būrio partizanai ir jų vadas Bronius Ilgutis (kiti – Jonas Bobelis, Jonas Drazdūnas, Vytautas Grigas, Antanas Grigas, Jonas Juknevičius).

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Teofilius Matulionis (1873–1962), arkivyskupas, gimęs Kudoriškyje. Gimtinė pažymėta kryžiumi (2000 m.). Paskelbus T. Matulionį palaimintuoju, šis kryžius perkeltas į kitą vietą prie vieškelio, o sodybvietė paženklinta nauja ąžuoline skulptūrine kompozicija su kryžiumi centre (autorius – skulpt. Tauras Česnulevičius, 2017 m.).  Šalia įrengta automobilių stovėjimo aikštelė, informacinis stendas.

## Galerija

Kudoriškis. Vysk. T. Matulionio kryžius.JPG|Kryžius T. Matulioniui
Kudoriškis, kryžius partizanams.JPG|Kryžius Lietuvos partizanams
Kudoriškis, kryžius.JPG|Įrašas ant postamento


## Šaltiniai

*
Kudžionys

:: *Apie kaimą Kėdainių rajone žr. [[Kudžioniai]]*.

**Kudžionys** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Turgelių. 

Netoliese įsikūrę Mažieji Kudžionys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vigantiškiai

**Vigantiškiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gadūnavo, prie kelio . Veikia stambios įmonės: medienos apdirbimo ir biokuro gamybos įmonė UAB „Kietasis biokuras“, UAB „Žemaitijos keliai“ kelių ir tiltų statybos įmonės padalinys, Vigantiškių asfalbetonio bazė, Vigantiškių žvyro karjeras.

## Istorija

Sovietmečiu priklausė Džiugo tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai