open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Drahlė

**Drahlė** () – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Sokulkos ir 40 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimo apylinkėse yra kelios žvyro kasyklos.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1679 m. karalius Jonas Sobieskis suteikė šias žemes totoriams. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.


Vaizdas:Kapliczka Drahle.jpg|Kaimo pakelės koplyčia
Vaizdas:Drahle-pola.jpg|Kaimo apylinkės žiemos metu
Vaizdas:Drahle-zaklad gorniczy.jpg|Žvyro kasykla
Vaizdas:Panorama miejscowości Drahle.jpg|Drahlės kaimas
Dvožiskas (Sokulkos valsčius)

**Dvožiskas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į pietvakarius nuo Sokulkos ir 27 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Sokoldos upė.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.


Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Dworzysk - SW - pano.jpg
Geniušė

**Geniušė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Sokulkos ir 34 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Geniušės geležinkelio stotelė.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Pavadinimo kilmė

Iki 1980 m. kaimas buvo vadinamas *Gieniusze*, kuris kilęs nuo jotvingių kalbos žodžio *gienius*, kas reiškia *gynėjas*.

## Šaltiniai
Krušinianų musulmonų kapinės

**Krušinianų musulmonų kapinės** () – musulmonų kapinės Lenkijos Krušinianų kaime. Kapinės įkurtos XVII a. antroje pusėje. Seniausias antkapis yra 1704 m., daugiausiai yra XIX a. antkapių.

## Nuorodos

* Aprašymas apie kapines (lenk.) .
Araukanijos ir Patagonijos karalystė

**Araukanijos ir Patagonijos karalystė** () – nepripažinta valstybė, XIX a. įkurta Pietų Amerikoje prancūzų teisininko Oreli Antuano de Tunano.

Ši valstybė pretendavo į *Wallmapu* (mapučių kraštą): nuo Bio Bijaus upės šiaurėje iki Relonkavi užutėkio pietuose (pagal 1641 m. ispanų ir mapučių sutartį) bei į visą rytų Patagoniją. Nebuvo pripažinta jokios valstybės.

## Istorija

Oreli Antuanas de Tunanas 1858 m. atvyko į Kokimbą, vėliau gyveno Santjage, Valparaise, nukeliavo į pietus iki Valdivijos. Ten susipažino su vienu mapučių vadu (lonku) Kilapanu. Tunanas palaikė mapučių pasipriešinimą Arauko kare ir iškėlė idėją apie mapučių valstybės įkūrimą. Prancūzas buvo indėnų gerbiamas, jis galėjo laisvai lankytis mapučių žemėse, kas baltiesiems buvo draudžiama. 1860 m. lapkričio 17 d. Tunanas įkūrė Araukanijos karalystę ir pasiskelbė jos karaliumi Oreli Antuanu I. Netrukus jis paskelbė konstituciją ir pranešė apie žemių aneksiją nuo pat Bio Bijaus šiaurėje iki Magelano sąsiaurio pietuose.

Tunanas išvyko į Valparaisą, kur Čilės prezidentui Manueliui Montui paskelbė žinią apie karalystės įkūrimą. Čilė atsisakė valstybę pripažinti. Prancūzas grįžo į Araukaniją. Naujas Čilės prezidentas Chosė Choakinas Peresas įsakė suimti Tunė už liaudies kurstymą prieš Čilę. 1862 m. Tunė buvo suimtas ir uždarytas į Los Ancheleso psichiatrinę ligoninę. Vėliau Prancūzijos konsulo pagalba iš ten išvaduotas ir išsiųstas į Prancūziją.

Europoje Tunanas sugebėjo gauti finansavimą ir 1869 m. vėl išvyko į Čilę. Tačiau per tą laiką Čilė jau buvo okupavusi daugelį mapučių žemių. Tunanas mirė 1878 m. neturėdamas palikuonių, tad monarcho titulas atiteko jo draugui Giustavui Ašilui la Viardei. Šis kreipėsi pagalbos į JAV prezidentą Gruverį Klyvlendą, bet jos nesulaukė. Nuo to laiko Paryžiuje įkurta niekieno nepripažinta vyriausybė tremtyje, kuri dabar užsiima tik pašto ženklų, monetų ir didikų titulų prekyba.

## Valdovai

Monarchų linija nėra dinastinė. Po Ašilio I mirties karaliumi tapo jo sūnus Antuanas. Tačiau šis greitai mirė, tad po mirties karalystės taryba karaliumi paskyrė Žoržą Senešalį. Šis titulo atsisakė, tada karalienė paskelbta Antuano duktė Laura Teresa. Spekuliuojama, kad dabartinis karalius šį titulą tiesiog nusipirko.
Kundzinas

**Kundzinas** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Sokulkos ir 46 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Kundzino geležinkelio stotelė.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1562 m. karalius Žygimantas Augustas kaime įsteigė medinę bažnyčią, kuri buvo perstatyta į mūrinę 1856 metais. Kaimo apylinkėse medžiodavo Steponas Batoras, kuris dar prieš savo mirtį sirgdamas medžiojo šiose apylinkėse 1586 m. ir vėliau mirė 1586 m. gruodžio 12 d. Gardino mieste. 1593 m. sausio 13 d. įkurta Kundzino Švč. Mergelės Marijos parapija. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Janovščyzna

**Janovščyzna** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 8 km į pietvakarius nuo Sokulkos ir 32 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

XIX a. buvo kaimas, Sokulkos apskrities Kamionkos valsčiaus centras. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Galerija

Podlaskie - Sokółka - Janowszczyzna - Kościół św. Rocha 20110918 01.JPG|Šv. Roko bažnyčia
Podlaskie - Sokółka - Janowszczyzna - Szkoła 20110918 01.JPG|Kaimo mokykla 
Podlaskie - Sokółka - Janowszczyzna - W - Droga - v-NE.jpg
Podlaskie - Sokółka - Janowszczyzna - W - Droga - v-NE.jpg


## Šaltiniai
Lebedzinas (Sokulkos apskritis)

**Lebedzinas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
1894 m. kaime pastatytas medinis dvaras, kuris iki II pasaulinio karo priklausė *Helenai Oettinger*. Po karo dvare įkurta mokykla. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.


Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Lebiedzin - E - Droga - Krzyż - v-ESE.jpg
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Lebiedzin - NW - Droga - Widok - v-SE.jpg
Lipina (Palenkės vaivadija)

**Lipina** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietvakarius nuo Sokulkos ir 29 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Tai viena iš didesnių gyvenviečių visame valsčiuje.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įkurtas XVIII a. antroje pusėje Stanislovo Augusto Poniatovskio karūnavimo laikais. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1996 m. spalio 26 d. įkurta Lipinos Šv. Roko parapija.


Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Lipina 89 - Kościół MB i św. Rocha 20110918 01.JPG
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Lipina - Droga 20110918 02.JPG
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Lipina - Droga 20110918 01.JPG
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Lipina - C E - droga - v-E.JPG


## Šaltiniai
Nomikai

**Nomikai** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į rytus nuo Sokulkos ir 49 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra apie 800 m. nuo Lenkijos ir Gudijos valstybinės sienos.

## Istorija
1939-1941 m. ir 1944-1946 m. kaimas priklausė Baltarusijos TSR, Gardino rajonui. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Nova Rozedranka

**Nova Rozedranka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Netoli kaimo 1947 m. įrengta Varšuvos-Sankt Peterburgo geležinkelio linijoje esanti Rozedrankos geležinkelio stotelė.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.


Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Nowa Rozedranka - NW - Droga - v-ESE.jpg
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Nowa Rozedranka - SSE - Droga - v-ESE.jpg
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Nowa Rozedranka - Przystanek kolejowy Rozedranka - Peron - v-NE.jpg
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Nowa Rozedranka - Przystanek kolejowy Rozedranka - Peron - Widok - v-SW.jpg
Teisingas reikalas

**Teisingas reikalas** () - dešiniųjų centro politinė partija Rusijoje, įkurta 2008 m. lapkričio 16 d., sujungus 3 liberalizmo ideologiją propagavusias partijas:
* Pilietinė jėga (*Гражданская сила*)
* Rusijos demokratų partija (*Демократическая партия России, ДПР*)
* Dešiniųjų jėgų sąjunga (*Союз правых сил, СПС*)

Oficialiai įregistruota 2009 m. vasario 11 d. Partijos devizas - "Laisvė, nuosavybė, tvarka!", oficialios spalvos - mėlyna, raudona. Kritikai tvirtina, kad šią politinę jėgą faktiškai kuruoja Prezidento administracija. Artimiausiuose Rusijos vadovo rinkimuose 2012 m. partija ruošiasi palaikyti Dmitrijų Medvedevą. 2011 m. birželio 25 d. partijai ėmė vadovauti verslininkas milijardierius Michailas Prochorovas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* http://twitter.com/#!/pravoedelo
* Apie Teisingo reikalo partiją
30 St Mary Axe

**30 St Mary Axe** (anksčiau **[[Swiss Re]] Building**, dar žinomas neformaliu **The Gherkin** pavadinimu)  – komercinės paskirties dangoraižis Londono finansų centre. Pradėtas statyti 2001 m., pabaigtas 2003 m. gruodį, duris atvėrė 2004 m. balandį. Užsakovas – antra pagal dydį pasaulyje draudimo bendrovė „Swiss Re“. Šis statinys tapo Sičio simboliu. Dangoraižį suprojektavo architektas Norman Foster. 

## Konstrukcija
Pastato formos, primenančios agurką arba cigarą. Jis ypatingas savo konstrukcinėmis bei techninėmis ypatybėmis. Dangoraižis pastatytas naudojant įstrižą tinklinį konstrukcijos metodą, jo atraminį karkasą sudaro plieno vamzdžiai, sujungti į daugybę trikampių. Pastato pirmojo aukšto skersmuo yra 49 metrai, su kiekvienu aukštu jis vis didėja, kol pasiekia 57 m, tuomet ima siaurėti ir viršuje sudaro tik 26 m. Viršutiniame – 39-ajame aukšte įrengtas prabangus restoranas. Tai aukščiausiai esantis Londono restoranas (165 m aukštyje). Viso pastato aukštis – 180 m. Dangoraižio fasadą sudaro dvigubas stiklinis apvalkalas su šviesos šachtomis (kas leidžia optimaliai išnaudoti natūralią šviesą ir ventiliaciją).

## Galerija


File:30 St Mary Axe from Leadenhall Street.jpg|
File:30 St Mary Axe.jpg|
File:Top floor The Gherkin.jpg|



## Šaltiniai
Teisinga Rusija

**Teisinga Rusija** () – Rusijos kairiųjų centro politinė partija, išpažįstanti socialdemokratijos ideologiją, įkurta 2006 m. spalio 28 d., suvienijus įvairiu metu kelias partijas:
* „Tėvynė“ (*Родина*)
* Rusijos gyvenimo partija (*Российская партия Жизни*)
* Rusijos pensininkų partija (*Российская партия пенсионеров*)
* Rusijos ekologinė partija „Žalieji“ (*Российская экологическая партия «Зеленые»*)
* Rusijos socialistinė vieningoji partija (*СЕПР-Социалистическая единая партия России*)

Partija turi savo frakciją (28 vietos iš 450) Valstybinėje Dūmoje, kurios vadovas – Sergejus Mironovas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie partiją
* Apie partijų vienijimąsi
Rytų Gėlės viešbutis

**Rytų Gėlės viešbutis** – prašmatnus gėlės pavidalo viešbučio sumanymas, kuris turėjo būti įgyvendintas Kišo saloje, Persijos Įlankoje. Šio dangoraižio dizainas turėjo apjungti Persijos ir šiuolaikinę architektūrą. Buvo numatyta, jog „Rytų Gėlės” dangoraižio aukštis sieks 200 m. Šis viešbutis turėjo pasipuošti septyniomis žvaigždutėmis. Tai būtų antras toks prabangus viešbutis pasaulyje. Kitas septynių žvaigždučių viešbutis yra tik Dubajuje – „Arabijos Burė”. Buvo numatyta, jog viso šio sumanymo kaina bus 1.7 mlrd eurų, tačiau dėl pašlijusios ekonominės padieties projekto įgyvendinimas buvo nutrauktas.

## Nuorodos
* Rytų Gėlės svetainė
Berenikė IV

**Berenikė IV Epifanėja** (gr.: Βερενίκη, 77 m. pr. m. e. – 55 m. pr. m. e.) – graikų princesė, priklausiusi Ptolemėjų dinastijai. Ji buvo Ptolemėjo XII ir tikriausiai Kleopatros V dukra. Jos seserys buvo Kleopatra VII (Julijaus Cezario ir Marko Antonijaus meilužė), Arsinė IV, o broliai – Ptolemėjas XIII, Ptolemėjas XIV. Berenikė mėgo madas, vakarėlius ir brangenybes. Ji buvo gan tingi ir baili. Ypač bijojo valstiečių, vergų ir kitų žemesnės klasės atstovų. Ji kalbėjo tik gimtąja kalba, buvo blogai išsiauklėjusi, ignoravo valstiečius ir buvo bloga lyderė. Tačiau ji mylėjo draugus ir šeimą, buvo labai graži.

58 m. pr. m. e. Ptolemėjas XII su Kleopatra VII pabėgo į Romą ieškoti pagalbos prieš Kleopatrą VI, vyresnę Berenikės seserį, kuri tapo per daug galinga. Po Kleopatros VI mirties 57 m. pr. m. e. (ji tikriausiai buvo nunuodyta Berenikės naudai) 20 metų Berenikė tapo vienvalde Egipto valdovė ir visiškai nebijojo tėvo ir sesers sugrįžimo.

Egiptiečiai tikėjosi, kad ji ves ir valdys su vyru, bet Berenikė to nenorėjo. Jos konsulai ją privertė vesti Seleuką VII, bet Berenikė įsakė jį pasmaugti ir toliau valdė viena. Egiptiečiai bijojo, kad Ptolemėjų dinastija išnyks dėl valdovės kvailystės, o dėl jos pomėgio prabangai didėjo valstybės išlaidos. Vėliau ji ištekėjo už Achelajaus, bet jis nevaldė kartu. Pompėjus buvo paskyręs Achelajų šventiku Kapadokijoje, o jis pats tvirtino, kad yra Mitridato VI sūnus. Tačiau žmonės kalbėjo, kad jo tėvas buvo Mitridato VI generolas Achelajus, kuris per karą dezertyravo pas romėnus.

Berenikės valdymas baigėsi 55 m. pr. m. e., kai Ptolemėjas XII grįžo į sostą padedamas Aulo Gabinijaus vadovaujamų romėnų. Berenikei buvo įvykdyta mirties bausmė, o Achelajus, kuris, pasak Stabono, buvo Gabinijaus draugas, žuvo mūšyje su romėnais.

## Pirminiai šaltiniai
* Strabonas 12.3.34 ir 17.1.11
* Plutarchas *Antonijus* 3.2 – 3.6
* Kasijus Dionas 39.12 – 39.14, 39.55 – 39.58
Andrés Guardado

**Andresas Gvardadas** (*José Andrés Guardado Hernández*; g. 1986 m. rugsėjo 28 d.) – Meksikos futbolininkas, krašto saugas. Kitados atstovavo Meksikos rinktinei.

## Karjera
Karjerą padėjo „Club Atlas“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Po sėkmingo sezono 2007 m. nupirktas klubo „Deportivo La Coruña“ už 7 mln. eurų (tuo metu tai buvo brangiausias visų laikų Meksikos futbolininkas).

Nuo 2024 m. rungtyniavo Club León (Meksika). 2024 m. sausio 18 d. klubas paskelbė apie pasiektą susitarimą su Gvardado.

## Rinktinė
2005 m. debiutavo Meksikos rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Vengriją.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;Deportivo
* Segunda División: 2011–12 m.
* UEFA Intertoto taurė: 2008 m.
;PSV
* Eredivisie: 2014–15, 2015–16 m.
* Nyderlandų futbolo supertaurė: 2015, 2016 m.
;
* CONCACAF Aukso taurė: 2011, 2015, 2019 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Podjanovščizna

**Podjanovščizna** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Pablo Barrera

**Pablas Barera** (*Pablo Edson Barrera Acosta*; g. 1987 m. birželio 21 d.) – Meksikos futbolininkas, krašto saugas. Atstovavo Meksikos rinktinei.

## Karjera
Karjerą padėjo „Pumas UNAM“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi.

2010 m. buvo nupirktas „West Ham United“ klubo. Sudaryta ketverių metų trukmės sutartis į vertinta 4 mln. svarų.

2011 m. rugpjūčio pabaigoje išnuomotas Ispanijos Real Zaragoza klubui iki sezono pabaigos.

## Rinktinė
2007 m. debiutavo Meksikos rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Gvatemalą.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai

* Primera División (Meksika) (1): Clausura 2009
* CONCACAF Aukso taurė (2): 2009, 2011 m.
* Meksikos futbolo taurė (1): Clausura 2013

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Krokuvos zlotas

**Krokuvos zlotas** - Laisvojo Krokuvos miesto piniginis vienetas, naudotas 1835-1847 m. Krokuvos zlotas buvo sudarytas iš 30 skatikių.

1846 m. Krokuva buvo Austrijos aneksuota, ir Krokuvos zlotas buvo pakeistas Austrijos guldenu (1 Austrijos guldenas = 4 Krokuvos zlotas ir 12 skatikių).

## Nuorodos
* Tadeusz Kałkowski: *Tysiąc lat monety polskiej*, Wydawnictwo Literackie, Kraków 1974,
* Czesław Kamiński, Edmund Kopicki: *Katalog monet polskich 1764-1864*, KAW, Warszawa 1977,
* Chester Krause, Clifford Mishler: *Standard Catalog of World Coins, 19th Century Edition, 1801-1900*, Iola 1997, ISBN 0-87341-427-6
Podkantoruvka

**Podkantoruvka** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.


Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Podkantorówka - N - Leśnictwo Bogusze - Front - v-N.jpg
Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Podkantorówka - S - Droga - v-N.jpg
Smolanka

**Smolanka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Sokulkos ir 32 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Skirmišeriai

**Skirmišeriai** () – pėstininkai ar kavaleristai, kurie būdami netoliese priešo apšaudo jį trikdomąja ugnimi. Dažnai tai būdavo specializuota kariuomenės rūšis. 

## Senovė
Antikos laikais ir viduramžiais skirmišeriai būdavo ginkluoti lankais, akstimis ar svaidyklėmis, kartais turėdavo lengvus skydus. Būdami lengvieji pėstininkai, ginkluoti tik lengvais ginklais ir minimaliai šarvuoti, jie bėgdavo pagrindinės kovos rikiuotės priekyje ir apšaudydavo priešą strėlėmis, svaidyklių akmenimis ar kulkomis arba apmėtydavo akstimis, po to atsitraukdavo už pagrindinės kovos linijos. 

Skirmišerių atakos tikslas būdavo:
* sutrikdyti priešo rikiuotę nukaunant dalį kareivių ar 
* išprovokuoti priešininko pėstininkus per ankstyvai atakai ir taip sutrikdyti priešo mūšio planą. 
Trūkstant kavalerijos skirmišerius naudodavo priešui apsupti. 

Pasibaigus pirmajai skirmišerių atakai skirmišeriai dalyvaudavo pagrindiniame mūšyje apšaudydami priešo rikiuotę, kartais dalyvaudavo ir kirstynėse, naudodavo savo trumpus kalavijus ar durklus. Retkarčiais juos panaudodavo kaip šaudmenų nešiotojus.

Dėl judrumo skirmišeriai būdavo naudojami kaip žvalgybiniai daliniai, ypač miškingose ar miestų vietovėse. Prasidėjus parako epochai skirmišerių linijos buvo panaudojamos priešininko gynybos linijai išsiaiškinti (žvalgybai mūšiu).

Klasikinėje Graikijoje skirmišeriai turėjo žemą statusą. Pavyzdžiui, Herodotas Platėjos mūšio (479 m. pr. m. e.) aprašyme mini, kad už Spartą kovėsi 35 tūkstančiai lengvai ginkluotų helotų ir 5 tūkstančius hoplitų, bet kautynių aprašyme helotų išvis nemini. 
Dažnai graikų istorikai juos visiškai ignoruodavo. Pasiruošti kovai lengvuoju pėstininku kainuodavo žymiai pigiau, negu hoplitu su visa ginkluote. Neretai lengvieji pėstininkai į kautynes eidavo ginkluoti vien akmenimis. Tad žemas skirmišerių statusas atspindėdavo žemą skurdžiųjų visuomenės sluoksnių, iš kurių verbuodavo skirmišerius, statusą. 

## Šaltiniai
Gabionas

**Gabionas** (,  – didelis narvas)  – vielinio tinklo dėžė, prikrauta akmenų, skaldos ar kitokio balasto. Gabionai ypač plačiai naudojami civilinėje inžinerijoje ir statyboje:

* atraminėms sienoms prie vandens telkinių, baseinų pakrančių, dambų, kelių;
* upių dugno, šliuzų, kanalų paklotams;
* triukšmo slopinimui prie kelių;
* kraštovaizdžio formavimui (puošybiniai elementai, paminklų detalės, sėdėjimo vietos);
* pastatų dalys lauke ir viduje (terasos, kolonos, vizualiniai atributai).

Gabionai plačiai naudoti viduramžių ir vėlesnių laikų fortifikacijoje: pinti cilindro formos narvai, užpildyti velėnomis, gruntu, buvo nesunkiai perkeliami ir transportuojami iš vietos į vietą, įrengiant gynybines pozicijas pabūklams ir žmonėms, apsaugant karo lauko stovyklas, kitus objektus ir pan.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Gabionai
* Gabionų panaudojimas
Ptolemėjas XI

**Ptolemėjas XI Aleksandras II** (Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος, Ptolemaĩos Aléxandros) – Ptolemėjų karalius, valdęs Egiptą keletą dienų 80 m. pr. m. e.

Ptolemėjas XI buvo Ptolemėjo X ir Kleopatros Selenės arba Berenikės III sūnus. Ptolemėjas IX mirė 81 ar 80 m. pr. m. e., nepalikęs teisėto įpėdinio, tad Berenikė III kurį laiką valdė viena. Sula norėjo Romai palankaus valdovo Egipte ir ten nusiuntė Ptolemėjo X sūnų, pasiteisindamas jo tėvo testamentu, paliktu Romoje.

Testamentas reikalavo, kad Ptolemėjas XI vestų Berenikę III, kuri buvo jo pamotė ir pusiau sesuo (gal netgi tikra motina, nes senovės šaltiniai netikslūs). Tačiau devyniolika dienų po vestuvių dėl nežinomų priežasčių jis nužudė Berenikę III. Tai buvo neprotingas sprendimas, nes karalienė buvo populiari ir Aleksandrijos gyventojai nulinčiavo Ptolemėją XI.

Jo įpėdiniu tapo Ptolemėjas XII Naujasis Dionisas.
Sokolda (upė)

:: *Apie kaimą tokiu pačiu pavadinimu žr. [[Sokolda (kaimas)]]*.
**Sokolda** () - upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje. Upės ištakos glūdi Sokulkos aukštumoje netoli Tžciankos kaimo. Upė teka pro Knišino girią. Upės vandens lygis neaukštas. Upė turi tris pagrindinius intakus: *Poganica*, *Jaluvka* ir *Kamionka*.

## Literatūra

* Aprašymas apie upę (lenk.) .
Sokolianų valsčius

**Sokolanų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lenkijos teritorijoje. Centras – Sokolianos.

## Istorija

Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo, tikriausiai vietoje buvusio Novovolios valsčiaus. 1933 m. spalio 16 d. įkurta 16 gromadų.

Valsčius nustojo gyvuoti prasidėjus II pasauliniam karui, po karo jo teritorija atiteko Sidros valsčiui ir Sokulkos valsčiui.

## Šaltiniai
Kozlovų Lugo draustinis

**Kozlovų Lugo draustinis** () - draustinis esantis Knišino girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Sokulkos apskrityje, Sokulkos valsčiuje. Draustinyje saugoma Knišino girios miškų įvairovė.
Bohonikų musulmonų bendruomenė

**Bohonikų musulmonų bendruomenė** () – viena iš Lenkijos musulmonų bendruomenių įsikūrusi Bohonikų kaime. Bendruomenė susikūrė XVII a. iš apylinkėse gyvenančių totorių. Kaime yra Bohonikų mečetė ir Bohonikų musulmonų kapinės. Bendruomenės Imamas yra *Konstanty Szczęsnowicz*. Bendruomenės centro adresas yra: *Bohoniki 24, 16-100 Sokółka*, korespondencijos adresas: *ul. Polna 24, 16-310 Sztabin*.
Kundzino Švč. Mergelės Marijos parapija

**Kundzino Mergelės Marijos parapija** () - parapija įkurta 1593 m. sausio 13 d. karaliaus Zigmanto Vazos nutarimu. 1562 m. karaliaus Žygimantas Augustas įsteigė naują medinę bažnyčią. Apie 10 m. nuo bažnyčios yra parapijos 2 ha kapinės, įkurtos 1856 metais.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.)
Lipinos Šv. Roko parapija

**Lipinos Šv. Roko parapija** () - parapija įkurta 2003 m. balandžio 17 dieną. Parapijoje yra dvi bažnyčios ir vienos kapinės įkurtos 1996 m. spalio 26 dieną.


Vaizdas:Podlaskie - Sokółka - Janowszczyzna - Kościół św. Rocha 20110918 01.JPG|Janoviščiznos bažnyčia


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Bridgewater Associates

**Bridgewater Associates** – stambiausia pasaulyje apribotos rizikos fondų valdytoja. Ji valdo beveik $60 mlrd. USD vertės turtą. Ši bendrovė turi 270 institucinių klientų. Bridgewater Associates aptarnauja tik institucinius klientus, tokius kaip pensijų fondus ir valstybinius investicinius fondus. Tuo tarpu dauguma apribotos rizikos fondų turi reikalų su turtingais asmenimis. Šioje bendrovėjė dirba 1 100 darbuotojų. Bridgewater Associates buvo įsteigta 1975 m.

## Išnašos
Stara Rozedrankos Švč. Jėzaus Širdies parapija

**Stara Rozedrankos Jėzaus širdies parapija** () – parapija, įkurta 1922 m. birželio 17 dieną, kurią pašventino Vilniaus vyskupas Jurgis Matulaitis. 1920 m. buvo pastatyta medinė koplyčia. 1927 m. pradėta statyti nauja bažnyčia, kuri buvo užbaigta 1938 m. ir pašventinta 1939 m. lapkričio 26 dieną. Apie 300 m. nuo parapijos bažnyčios yra parapijos kapinės.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Gunaras Kakaras

**Gunaras Imantas Kakaras** (g. 1939 m. sausio 8 d. Padaičiuose, Pabiržės valsčius, Biržų apskritis) – Lietuvos astronomas, muziejininkas.

## Biografija
1946–1957 m. mokėsi Pabiržės pradinėje ir vidurinėje mokyklose. 1957–1962 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos fakultete. 1961–1962 m. LSSR MA Fizikos ir matematikos instituto laborantas, 1962–1977 m. mokslo darbuotojas. 1969 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas. 1973–1976 m. Vilniaus planetariumo mokslinės metodinės tarybos pirmininkas. 1976–1983 m. Lietuvos astronomų draugijos pirmininkas. 1977–1990 m. Fizikos instituto vyr. mokslo darbuotojas.

1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo narys. 1989–1990 m. SSRS AT liaudies deputatas. 1990 m. kartu su Libertu Klimka įsteigė Etnokosmologijos muziejų (nuo 1995 m. Lietuvos etnokosmologijos muziejus), muziejaus direktorius. Moksliniai darbai siejami su žvaigždžių fotometrija, astronomijos mokslo populiarinimu.

## Bibliografija
* Kaip pasveriamos žvaigždės. – Vilnius, 1967. – 44 p.
* Šimtas astronomijos mįslių. – Vilnius: Vaga, 1967. – 259 p.: iliustr.
* Astrofizika: mokymo priemonė mokytojams / Algimantas Ažusienis, Antanas Juška, Gunaras Kakaras. – Kaunas: Šviesa, 1977. – 219 p.: iliustr.

## Įvertinimas
* 1982 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 
* 2016 m. Molėtų rajono garbės pilietis 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gunaras Kakaras // Kauno diena, 2004-05-15
* Gunaras Kakaras: kontaktas su ateiviais įmintų žmonijos atsiradimo mįslę, 2010-10-26
Majevo Šv. Čenstakavos ir Šv. Kazimiero parapija

**Majevo Šv. Čenstakavos ir Šv. Kazimiero parapija** () – parapija priklausanti Balstogės arkivyskupijai, Sokulkos dekanatui, įkurta 1919 m. gruodžio 12 dieną, pašventinta kunigo Jurgio Matulaičio.

## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Sokolanų Viešpaties Prisikėlimo parapija

**Sokolanų Dievo prisikėlimo parapija** () – parapija, įkurta 1618 m. balandžio 12 dieną. Parapijos steigėjai Jeronimas Valavičius ir Vilniaus vyskupas Eustachijus Valavičius. Pirmoji medinė parapijos bažnyčia buvo pastatyta 1617 metais. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia buvo sugriauta ir vietoje jos pastatyta nauja medinė bažnyčia. Apie 250 m. nuo bažnyčios yra parapijos 1,84 ha kapinės, įkurtos 1916 metais.
 

Vaizdas:Kosciol w Sokolanach front side.jpg
Vaizdas:Sokolany - Church of Transfiguration 01.jpg
Vaizdas:Sokolany - Church of Transfiguration 02.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Kvatro-Braso mūšis

**Kvatro-Braso** mūšis – Napoleono karų mūšis, įvykęs 1815 m. birželio 16 d., tarp Prancūzijos maršalo M. Nėjaus vadovaujamos Prancūzijos kariuomenės ir britų bei olandų pajėgų, pavaldžių A. Velingtonui.

## Padėtis prieš mūšį
Napoleonas buvo pasiryžęs užimti kryžkeles prie Kvatro-Braso, nes manė, kad tai vienintelė vieta kur gali susijungti Prūsijos ir Velingtono kariuomenės. Todėl jis pasiuntė maršalą M. Nėjų, kad užbėgtų už akių britų vadovaujamų pajėgų pagalbai prūsams. Tačiau princas Oranietis taip pat suprato strateginę šių kryžkelių reikšmę. Birželio 16 d. ryte 8000 princui pavaldžių olandų karių buvo užėmę Kvatro-Brasą, kai prisiartino Nėjus su 24 000 karių pajėgomis.

## Mūšio eiga
Napoleono nesėkmę lėmė tai, kad Nėjus delsė pulti: jis laukė iki 14 val. ir tik tada ryžosi pulti, o tuo metu jau artinosi Velingtonas. Nėjus tikėjosi grafo de Erlono 20 000 karių paramos, tačiau Napoleonas nukreipė jo korpusą į Linji. Įsiutęs Nėjus atšaukė šį įsakymą. Dėl to grafas didžiąją dienos dalį žygiavo pirmyn ir atgal tarp dviejų mūšių laukų. Vakare Velingtonas turėjo daugiau kaip 30 000 karių prie Kvatro-Braso, o Nėjaus vis įnirtingesni antpuoliai pasirodė beviltiški. Temstant šios kryžkelės vis dar buvo britų rankose. Kitą rytą Velingtonas atsitraukė į šiaurę link Briuselio.
Berenikė III

**Berenikė III** (120 m. pr. m. e. – 80 m. pr. m. e., gr.: Βερενίκη), kartais vadinama **Kleopatra Berenike** valdė Egiptą kaip karalienė 81 m. pr. m. e. – 80 m. pr. m. e. ir tikriausiai 101 m. pr. m. e. – 88 m. pr. m. e. kartu su savo dėde/vyru Ptolemėju X. Ji gimė 120 m. pr. m. e. Jos tėvas – Ptolemėjas IX Soteras II, o motina buvo Kleopatra Selenė. Ji ištekėjo už Ptolemėjo X 101 m. pr. m. e. po to, kai jis nuvertė Ptolemėją IX. Kleopatra III, Ptolemėjo X motina, o Berenikės senelė buvo nužudyta jo įsakymu. Kai Ptolemėjas IX grįžo į valdžią, Berenikė III prarado galią, bet jam mirus 81 m. pr. m. e. ji valdė 6 mėnesius, per kuriuos tapo labai populiari.

Ji buvo priversta ištekėti už Ptolemėjo XI 80 m. pr. m. e. Jis įsakė ją nužudyti po 19 dienų, bet liaudis sukilo ir po kelių dienų jį nužudė.

Berenikė yra Hendelio operos, pavadintos jos vardu, pagrindinė veikėja.

## Išnašos
Quantum Group of Funds

**Quantum Group of Funds** – apribotos rizikos fondų grupė. Šie fondai buvo integruoti į Soros Fund Management investicinių fondų valdymo įmonę. Šių fondų bendras valdomas turtas – 8 mlrd. dolerių.

## Istorija
Quantum Group of Funds Iki 1992 m. buvo mažai žinoma. Šie fondai išgarsėjo spekuliacija, pagrįsta *Global Macro* strategija, kuri buvo nukreipta prieš pervertintą svarą. Taktiško pardavimo skolon (10 mlrd. GBP) dėka centrinis bankas jau nebegalėjo atlikti veiksmingos valiutų rinkos intervencijos stabilizuojant svarą sterlingų, todėl kad Quantum Funds darė didelę įtaką. Qantum Funds pasiskolintus svarus iškeitė į kitas ES valiutas – VFR markę bei Prancūzijos frankus. 1992 rugsėjo 15 d. Anglijos centrinis bankas buvo priverstas pradėti nuvertinimo procedūrą, o tai savo ruožtu paskatino svarą sterlingų pasitraukė iš EVS sąjungos 1992 m. Šis įvykis išgarsino fondą. Be to, Quantum Funds susižėrė 1 mlrd. dolerių pelno.

## Taip pat skaitykite
* Long-Term Capital Management
* Paulson & Co.

## Nuorodos
* Bloomberg: Soros Goes Private as Golden Era of Rock Star Traders Concludes
Rorarijai

**Rorarijai** () – Romos legiono kareiviai, kurie sudarydavo galines rikiuotės linijas arba rezervą senovinėje Romos armijoje iki Marijaus laikų. Juos panaudodavo kartu su triarijais paskutinėse kautynių stadijose, kadangi jie minimi kaip išrikiuojami pagrindinės kovinės rikiuotės užnugaryje. 

Pagal savo vaidmenį rorarijai buvo artimi akcensams, jais kautynių metu užpildydavo kritusių kareivių vietas rikiuotėje. Galbūt jie būdavo naudojami ir kaip skirmišeriai, tokie kaip vėlesnieji velitai. Manoma, kad rorarijai nebuvo eilės dalis kaip kad buvo triarijai, principai ir hastatai.
Pensijų anuitetas

**Pensijų anuitetas** – dalyviui iki gyvos galvos mokama periodinė pensinė išmoka, kurios visa išmokėjimo rizika tenka išmokų mokėtojui – gyvybės draudimo įmonei. Pensijų anuitetas yra mokamas pensijų anuiteto sutarties, sudarytos su gyvybės draudimo įmone, vykdančia pensijų anuitetų veiklą, ir apmokėtos vienkartine įmoka iš pensijų fondo dalyvio vardu pensijų fonde sukaupto pensijų turto, pagrindu.

## Šaltiniai
ProLogis

**Prologis** – pirmaujanti pasaulyje komercinio nekilnojamojo turto valdytoja. Šios bendrovės nekilnojamojo turto fondas buvo įsteigtas 1991 m., o jo valdomo turto vertė dabar siekia $44 mlrd. USD. Šiuo metu jos valdomą portfelį sudaro daugiau nei 55 mln.  m². ploto objektai. Bendrovė nuomuoja 3 500 komercinies paskirties nekilnojamojo turto objektus įvairioms pramonės, mažmeninės prekybos ir logistikos įmonėms 22 šalyse. ProLogis valdomas nekilnojamasis turtas aprėpia Šiaurės ir Pietų Amerikos, Europos bei Azijos rinkas. 

## Išnašos
Fyrisas

**Fyrisas** () – upė Švedijoje, Uplando provincijoje. Upės ilgis – 80 km, baseino plotas – 1982 km². Upė teka pro ketvirtą pagal dydį Švedijos miestą Upsalą, įteka į trečią pagal dydį Švedijoje Melareno ežerą. Upė laivuojama atkarpoje tarp žiočių ir Upsalos.
Berezinos mūšis

**Berezinos mūšis** – susirėmimas tarp iš Rusijos besitraukiančios Napoleono armijos ir jį persekiojusių Rusijos imperijos armijos.

## Padėtis prieš mūšį
1812 m. spalio 19 d., po nesėkmingų bandymų priversti rusus pripažinti pralaimėjimą, Napoleonas įsakė Didžiajai armijai trauktis iš Maskvos. Pritrūkus maisto, pašaro arkliams ir temperatūrai nukritus iki -30 °C dešimtys tūkstančių kareivių buvo palikti mirti pakelėse. Lapkričio 23 d. armija atžygiavo prie Berezinos upės ir išvydo rusų kariuomenę kitame jos krante bei sugriautą vienintelį tiltą. Didžioji armija pakliuvo į spąstus tarp ledus plukdančios upės ir besivejančios kitos rusų kariuomenės.

## Mūšio eiga
Buvo nuspręsta pastatyti du pontoninius tiltus per upę. Maždaug 400 inžinierių dirbo iki krūtinių įbridę į ledinį vandenį. Daug jų sušalo ar buvo srovės nunešti. Lapkričio 26-29 d. apie 35 000 karių perėjo tiltus abiejuose upės krantuose vykstant žiaurioms kautynėms. Buvo siekiama apsaugoti prietilčius. Paskui prancūzų inžinieriai tiltus sugriovė. Persikėlus per upę Napoleonui liko mažiau nei 10 000 kovai tinkamų karių.
Vimeiro mūšis

**Vimeiro mūšis** – susirėmimas tarp Prancūzijos ir Didžiosios Britanijos kariuomenių 1808 m. Pirėnų karo metu.

## Padėtis prieš mūšį
Padrąsinti to, kad prancūzai pasidavė reguliariajai ispanų kariuomenei prie Baileno, 1808 m. rugpjūčio pradžioje britai, vadovaujami Artūro Velslio, išsilaipino Portugalijos pakrantėje netoli Koimbros ir patraukė į pietus. Prancūzų kariuomenės Portugalijoje vadas Žanas Andošas Žiuno surinko pajėgas ir nužygiavo į šiaurę susiremti su Velsliu, kuris buvo įsitvirtinęs prie kalnagūbrio, besitęsiančio nuo Vimeiro kaimo iki pat pakrantės.

## Mūšio eiga

Prancūzų daliniai surengė keletą atakų palei britų gynybos linija, tačiau jas kelis kartus atrėmė. Po šios nesėkmės Žiuno pajuto, kad jo padėtis nesaugi. Jis išsiderėjo pasidavimą iš vyresniųjų britų karininkų. Jo kariai kartu su ginkluote buvo nuplukdyti į Prancūziją britų laivais. Šis susitarimas sukėlė nepasitenkinimą Didžiojoje Britanijoje ir Velslis buvo atšauktas nuo vado pareigų.
Kleopatra VI

**Kleopatra VI Trifena** (gr.: Κλεοπάτρα Τρύφαινα) – Ptolemėjų dinastijos Egipto karalienė. Ji ir Kleopatra V gali būti tas pats asmuo.

Ptolemėjų laikais buvo dvi (gal trys) Kleopatros Trifenos.

## Trifena, [[Ptolemėjas VIII Euergetas II|Ptolemėjaus VIII]] ir Kleopatros III dukra

Trifena buvo Ptolemėjo IX, Ptolemėjo X, Kleopatros IV ir Kleopatros Selenės sesuo. Nežinoma ar ši Trifena taip pat buvo *Kleopatra*. Ji galėjo gimti 140 m. pr. m. e. ar 141 m. pr. m. e. Ji ištekėjo už Antiocho VIII, Sirijos karaliaus, 124 m. pr. m. e. ir pagimdė jam 5 sūnus: Seleuką VI, dvynius Antiochą XI Epifaną ir Filipą I Filadelfą, Demetrijų III Eukerą ir Antiochą XII Dionisą. Pora susilaukė dukters Laodikės. Antiochas IX Antiochijoje nužudė Trifeną, keršydamas už savo žmonos Kleopatros IV nužudymą 111 m. pr. m. e.

## Kleopatra V Trifena, [[Ptolemėjas XII Naujasis Dionisas|Ptolemėjaus XII]] žmona

Kleopatra V Trifena buvo Egipto karalienė, kol dingo iš įrašų 69 m. pr. m. e. Jei dingimą lėmė mirtis, reikia manyti, kad ji turėjo dukrą tokiu pačiu vardu.

## Kleopatra Trifena, Ptolemėjaus XII ir Kleopatros V dukra

Kai kurie dabartiniai mokslininkai ją vadina *Kleopatra VI Trifena*. Tokiu atveju ji yra vyresnioji Kleopatros VII sesuo. Tokiu atveju ji gimė apie 75 m. pr. m. e. Kai kurie šaltiniai nurodo, kad ji mirė būdama vaikas. Kiti šaltiniai teigia, kad Ptolemėjui XII bėgant iš Egipto nuo sukilimo 58 m. pr. m. e. ji su seserimi Berenike IV užėmė valdžią. Stabonas teigia, kad iš trijų Ptolemėjaus XII dukrų tik vyriausioji Berenikė buvo teisėta. Tad galima manyti, kad Porfirijaus minima Kleopatra buvo Ptolemėjaus žmona. Dabar daugelis ekspertų Kleopatrą VI laiko Kleopatra V.

## Išnašos
Gaza

**Gaza** () – miestas Palestinoje, Gazos Ruože, greta Viduržemio jūros kranto, 78 km į pietvakarius nuo Jeruzalės. Tai vienas svarbiausių ir pats didžiausias iš Palestinos savivaldos miestų, jos anklavo – Gazos ruožo administracinis centras. Tekstilės (tame tarpe kilimų gamybos), maisto, baldų gamybos, metalo apdirbimo pramonė. Amatai. Yra Jasero Arafato tarptautinis oro uostas (sugriautas). Veikia 4 universitetai.

Gazoje yra XIV a. didžioji mečetė, taip pat yra dar keletas XII–XV a. mečečių, XIII a. sultonų rūmai.

## Gyventojai

Didžioji Gazos gyventojų dalis – jaunimas. Net 75 % miesto gyventojų jaunesni nei 25 m. Be to, tai vienas tankiausiai apgyvendintų miestų pasaulyje (9982 žm./km²). Absoliuti dauguma miesto gyventojų yra musulmonai sunitai, be to, dar yra 3500 Palestinos krikščionių.

## Istorija

Gaza bent nuo XV a. pr. m. e. Biblijoje minima 22 kartus. Seniau tai buvo egiptiečių miestas Tel es Sakanas kanaaniečių žemėse, vėliau jis tapo Kanaano valdos centru. Per jį ėjo svarbus prekybinis kelias iš Egipto į Levantą. Nuo XII a. pr. m. e. tai buvo vienas iš penkių filistiniečių miestų. Vėliau miestą valdė izraelitai, asirai, vėl egiptiečiai. Gaza daugiau laisvės įgijo Persijos imperijos laikais, bet 323 m. pr. m. e. užimta Aleksandro Makedoniečio. Graikų laikais čia apgyvendinti beduinai, sudarytas polis. Gaza suklestėjo kaip filosofijos, mokslo centras.

96 m. pr. m. e. miestą apgulė hasmonėjai, vadovaujami Aleksandro Janajaus. 63 m. pr. m. e. Gazą užėmė ir atstatė romėnai. Vėliau nukentėjo nuo žydų sukilimo, bet po Jeruzalės nusiaubimo atsigavo. Romėnų laikais miestą valdė 500 įvairiataučių senatorių taryba. Pastatyta daug šventyklų, rūmų. Nuo 250 m. pradėjo plisti krikščionybė, sugriautos pagoniškos šventyklos. Gazoje klestėjo mokslas, menai, miestas vadintas „Azijos Atėnais“.

Žlugus Romos imperijai Gaza tapo Bizantijos dalimi. 635 m. miestą užėmė Amro ibn al Aso armija, daug gyventojų atversta į islamą. Vėliau miestas sugriautas arabų genčių karų, bet X a. atstatytas Abasidų. 1100 m. Gazą užkariavo kryžininkai, buvo pastatyta pilis ir miestas skirtas tamplierių ordinui. Vėliau dėl miesto nuolat grūmėsi kryžininkai ir Saladino armija. Galiausiai 1260 m. mongolai visiškai sugriovė miestą. XIII a. miestas kentėjo nuo žemės drebėjimų, potvynių, maro, mongolų antpuolių. 1516 m. sumenkęs Gazos miestas atiteko osmanams. Atstatytos mečetės, pastatytos pirtys, rūmai. 1832 m. miestą užkariavo egiptiečiai, valdomi Mohamedo Ali. Po I pasaulinio karo Gaza tapo Palestinos mandato dalimi, miestas pradėjo sparčiai plėstis.

1948 m. Gazą užkariavo Egiptas, sutvarkyta miesto infrastruktūra, švietimas. 1967 m., po šešių dienų karo Gazą okupavo Izraelis. Palestiniečiai nuolat konfrontavo su Izraeliu, 1987 m. prasidėjo sukilimas (Pirmoji intifada). 1994 m. Izraelis išvedė karines pajėgas iš Gazos ruožo, tačiau vėliau prasidėjo Gazos ruožo blokada, miesto ekonomika smuko. Dabar Gaza daugiausia išlaikoma iš emigrantų perlaidų ir tarptautinių organizacijų paramos.


Image:مجموعة صور لقطاع غزة قبل الحرب الأخيرة 01.jpg|Didžioji mečetė
Image:GazaTextiles.jpg|Gatvės amatai
Image:Gazza 1906.jpg|Gaza 1906 m.
La Korunjos mūšis

**La Korunjos mūšis** – susirėmimas tarp britų ir prancūzų kariuomenių 1809 m. Pirėnų karo metu.

## Padėtis prieš mūšį
Nusivylęs prancūzų pralaimėjimais Pirėnų pusiasalyje 1808 m. Napoleonas pats ėmėsi vadovauti kariuomenei Ispanijoje. Britų pajėgoms vadovavo Džonas Muras, nes Velzlis buvo atšauktas po Vimeiro mūšio. Kai Napoleonas užėmė Madridą, britai pasitraukė link La Korunjos, nusiaubtos prancūzų. Žygiuojant per kalnus sunkiomis žiemos sąlygomis žuvo apie 4000 britų kareivių.

## Mūšio eiga
Britų ariergardas sėkmingai sulaikė prancūzus ir sudarė gynybinę liniją nuo Elvino kaimo iki Biskajos įlankos. Sausio 16 d. prancūzų hercogo Sulto vadovaujamos pajėgos atakavo dukart beveik užgrobdami Elviną, tačiau abu kartus britai juos atmušė. Per antrąją kontrataką britai, pritrūkę kulkų, puolė durtuvais. Vėliau Muras buvo mirtinai sužeistas ir tą pačią naktį jį palaidotas prie pylimų. Kitą dieną britų pajėgos atsitraukė jūra.
Antatiškių akmuo

**Antatiškių akmuo, vad. Šiaučiuku** – riedulys Molėtų rajone, į šiaurės rytus nuo Antatiškių kaimo, šlapiame lapuočių miške. Rausvas stambiagrūdis granitas, netaisyklingos formos, 2,8 m ilgio, 2,5 m pločio, iki 1,75 m aukščio. Akmens šone yra natūralios kilmės įduba, kurioje, pasak pasakojimų, žmonės matydavę sėdintį ir siuvantį batus velnią arba šiaučių. Nuo 1998 m. objektas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Nuorodos

Detalus aprašymas Kultūros vertybių registre

## Šaltiniai

VAITKEVIČIUS, Vykintas. *Senosios Lietuvos šventvietės. Aukštaitija.* Vilnius: Diemedžio leidykla, 2006, 200-202 p. ISBN 9986-23-132-9.
Nikolajus Pozdniakovas

**Nikolajus Pozdniakovas** (, 1900 – 1948) – sovietinis diplomatas.

1938 m. spalio 8 – 1940 m. rugpjūčio 1 d. buvo TSRS įgaliotasis pasiuntinys Lietuvoje (iki paskyrimo į Lietuvą N. Pozdniakovas buvo TSRS laikinasis reikalų patikėtinis Suomijoje). 1940 m. vasarą aktyviai dalyvavo rengiant Lietuvos okupaciją.

Po Lietuvos inkorporavimo į TSRS sudėtį buvo VKP(b) CK ir TSRS Liaudies komisarų tarybos įgaliotinis Lietuvos TSR. Po mirties buvo palaidotas Maskvoje, Novodevičės kapinėse.

N. Pozdniakovui dirbant Lietuvoje, paslaptingomis aplinkybėmis mirė jo žmona Marija. Palaikai buvo kremuoti naujame krematoriume, įrengtame VDU Medicinos fakulteto rūmuose. Urna su pelenais išgabenta į Maskvą.

## Šaltiniai
Rede Globo

**TV Globo** (oficialus pavadinimas yra **Rede Globo de Televisão**) yra Brazilijos televizijos kanalas, kurio būstinė Rio de Žaneire.

Įkurtas 1965 m. žurnalisto Roberto Marinho. Tai yra didžiausias televizijos tinklas Brazilijoje, stebimas kasdien 140 milijonų žmonių.

Manoma, kad tai trečias pagal dydį komercinis transliuotojas pasaulyje, ir didžiausias Lotynų Amerikoje.

## Nuorodos
* Rede Globo tinklalapis
Žiežulnys

**Žiežulnys** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, 8 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų, Aukštaitijos nacionalinio parko teritorijoje. Ištįsęs šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 1,36 km, plotis iki 0,28 km, vidutinis plotis 0,19 km. Altitudė 147,7 m. Krantai aukšti, šaltiniuoti, ištisai apaugę medžiais. Ežerą supa Minčios miškas. Pro Žiežulnį iš vakarų į pietryčius į Uteno ežerą teka Žiežulna.

Greta ežero yra nebegyvenamas Liumpiškių kaimas.

Vandenvardis vedamas iš žuvies pavadinimo *žiežulė* ('raudė').

## Šaltiniai
Žiežmuo

**Žiežmuo** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajono pietvakariuose, 3 km į vakarus nuo Dusmenų. Ežeras ledyninės kilmės, rininis. Jo ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 1,32 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 134 m. Didžiausias gylis siekia 9 m. Būdingi aukšti krantai. Aplink ežerą plyti pievos, dirbami laukai, šiaurės vakaruose prieina miškas. Per Žiežmens ežerą iš šiaurės į pietus teka Varėnės intakas Žižma (iš Anykščio ežero).

Pietinėje ežero pakrantėje yra Dusmenėlių kaimas.

## Šaltiniai
Ptolemėjas X Aleksandras I

**Ptolemėjas X Aleksandras I** (gr.: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος, Ptolemaĩos Aléxandros) buvo Ptolemėjų dinastijos Egipto karalius 110 m. pr. m. e. – 109 m. pr. m. e. ir 107 m. pr. m. e. – 88 m. pr. m. e.

Jis buvo Ptolemėjo VIII ir Kleopatros III sūnus. Jis valdė su motina po to, kai jo motina nuvertė jo brolį Ptolemėją IX. Tačiau 109 m. pr. m. e. Ptolemėjas IX jį nuvertė, bet 107 m. pr. m. e. jis su motina vėl karaliavo. 101 m. pr. m. e. Ptolemėjas X nužudė savo motiną Kleopatrą III ir valdė vienas ar su savo dukterėčia/žmona Berenike III.

Po jo mirties valdė Ptolemėjas IX, o šiam mirus 6 mėnesius valdė Berenikė III.

## Nuorodos
* Ptolemėjas X Aleksandras I (anglų k.)
Piktonai

**Piktonai** () – keltų gentis, gyvenusi teritorijoje palei Biskajos įlanką (dabartinė vakarų Prancūzija), palei pietinį Luaros krantą. 

Valdant Augustui (27 m. pr. m. e. – 14 m.) piktonai kartu su didele vakarų Galijos dalimi buvo įjungti į Romos Akvitanijos Galijos provinciją. Piktonų vardu buvo pavadinta to meto Puatjė - *Limonum Pictonum / Pictavi*, o taip pat ir visas šiuolaikinis Puatu regionas. 

## Laikai iki romėnų valdymo
Piktonai kaldino monetas nuo II a. pr. m. e. pabaigos. Gentis pirmą kartą paminėta rašytiniuose šaltiniuose  po susidūrimo su Julijumi Cezariu. Cezariui prireikė laivyno Luaros upėje, tad jam reikėjo piktonų laivų statybos pajėgumų. 

Pagrindinis piktonų miestas Lemonas (*Lemonum*) buvo pietiniame Ligero (*Liger*) krante. Dabar šis miestas vadinasi Puatjė () (Puatu regionas). Ptolemėjus minėjo ir antrą miestą *Ratiatum* (dabartinis Rezė). 

Romėnų užkariavimo laikais piktonų karalius buvo *Duratios*, bet jo valdžia nyko dėl prastų jo karo vadų. Piktonai dažnai padėdavo Cezariui laivyno mūšiuose, pvz., kariaujant su keltais venetais Armorikos pusiasalyje.

## Piktonai Romos valdžioje

Piktonai jautė helvetų migracijos į santonų žemes grėsmę, todėl 58 m. pr. m. e. palaikė Cezario įsiveržimą. Nors atkakliai siekę išlaikyti nepriklausomybę, piktonai bendradarbiavo su Cezariu, kuris minėjo piktonus kaip vieną labiausiai civilizuotų genčių. Tačiau apie 8000 piktonų buvo pasiųsti padėti Vercingetoriksui, keltų vadui, vadovavusiam 52 m. pr. m. e. galų sukilimui prieš romėnus. Tai suskaldė piktonus. Piktonų žemėse, tame tarpe apie Lemoną, kilo kitas sukilimas, kurį vėliau malšino legatas *Gaius Caninius Rebilus* ir galop pats Cezaris. 

Romėnų valdomi piktonai klestėjo, ką rodo daugelio akvedukų ir šventyklų statybos miestuose. II a. Lemoną apsupo stora gynybine siena, kuri žinoma kaip vienas galų senovės architektūros paminklų. Tačiau piktonai nebuvo giliai romanizuoti. Per pirmus du mūsų eros amžius Lemonas priėmė krikščionybę. 

Piktonų žemės garsėjo mediena, prekiaudavo su Transalpine Galija. Su Britų salomis piktonai prekiavo iš *Ratiatum* uosto, kuris buvo svarbus Galiją su Britų salomis rišęs uostas. 

## Nuorodos
Santonai

**Santonai** (*Santones*, *Santoni*; ; ) – senovės galų tauta, gyvenusi dabartiniame Sentonžo () regione ir apie Sento (*Saintes*) miestą, kuriam davė savo pavadinimą. Romėnai sentonų žemes užėmė apie I a. pr. m. e.

Santonų auksinės monetos (V-I a. pr. m. e.) dažniausiai atkartojo graikų monetas:

File:Santones gold coin 5 to 1st century BCE.jpg|
File:Santones gold coin 5 to 1st century BCE alt.jpg|


## Šaltiniai
Ptolemėjas IX Soteras II

**Ptolemėjas IX Soteras II** arba **Latiras** (gr.: Πτολεμαῖος Σωτήρ Λάθυρος, Ptolemaĩos Sōtḗr Láthuros) buvo Egipto karaliumi tris kartus: 116 m. pr. m. e. – 110 m. pr. m. e., 109 m. pr. m. e. – 107 m. pr. m. e. ir 88 m. pr. m. e. – 81 m. pr. m. e., o tarpiniais laikotarpiais valdė jo brolis Ptolemėjas X.

jo motina Kleopatra III nusprendė, kad valdys su Soteru (Ptolemėjas VIII norėjo, kad žmona valdytų su vienu iš sūnų), nors ją privertė išsirinkti jį Aleksandrijos gyventojai. Jis vedė seserį Kleopatrą IV, bet motina ją išstūmė ir pakeitė jo jaunesne seserimi Kleopatra Selene. Vėliau ji apkaltino Ptolemėją IX, kad šis bandė ją nužudyti, sėkmingai jį nuvertė ir pakeitė kitu sūnumi Aleksandru. Tačiau ji pavargo nuo Aleksandro (Ptolemėjo X) ir sugrąžino į sostą Ptolemėją IX. Kleopatrą III nužudė Ptolemėjas X vėl atgavęs sostą, bet žuvo mūšyje ir po to vėl valdė Ptolemėjas IX iki savo mirties. Ptolemėjas IX pakeitė Aleksandro Didžiojo sarkofagą stikliniu, o tikrąjį išlydė, kad gautų trūkstamo aukso savo monetoms. Aleksandrijos gyventojai supyko ir po kelių dienų nužudė Ptolemėją IX.

## Nuorodos

* Ptolemėjas IX Soteras II (anglų k.)
* Ptolemy IX Soter II Tėbuose  (anglų k.)
Slaughter and May

**Slaughter and May** – tarptautinė teisinių paslaugų įmonė, vienijanti 560 advokatų.  „Slaughter and May“ savo  ofisus yra atsidariusi Pekine, Honkonge, Briuselyje ir Londone. Ji priklauso Magiškajam Ratui ir yra įsikūrusi Londone. 2009-10 m. jos metinės įplaukos siekė £439,5 mlrd. svarų, o kiekvienam įmonės partneriui tenkantis pelnas buvo £1,84 mln svarų.

## Išnašos

## Nuorodos
*Slaughter and May Svetainė
Šlaitinė žemuogė

**Šlaitinė žemuogė** (*Fragaria viridis*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, žemuogių (*Fragaria*) genties rūšis. Paplitusi pietų Rusijoje, Ukrainoje, Kaukaze, Vidurinėje Azijoje, Europos šalyse.

Tai žolinis augalas, turintis storą liemeninę šaknį, Lapai sudėtiniai, dantytais kraštais, iš apačios padengti tankiais plaukeliais. Žiedai iki 2 cm skersmens, baltais vainiklapiais. Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Vaisius – netikroji uoga. Ji panaši į paprastosios žemuogės, bet rausvažalė ir sausesnė.

Auga pamiškėse, saulėtuose kalvų šlaituose. Lietuvoje auga Šventosios, Nemuno, Minijos, Nevėžio, Neries, Mituvos, Ventos paupių šlaituose.

## Šaltiniai
Ambianai

**Ambianai** (*ambiani*) – belgų grupei priklausiusi senovės keltų tauta.

Buvo teigiama, kad 57 m. pr. m. e., per Julijaus Cezario Belgijos kampaniją, ambianai galėjo sukviesti 10 tūkst. ginkluotų vyrų. Galiausiai jie buvo priversti pasiduoti J. Cezariui. Ambianų teritorija buvo Samaros upės (dabartinė Soma) slėnyje. Manoma, kad pagrindinis jų miestas Samarobriva (vėliau vadintas *Ambiani* ir *Civitas Ambianensium*) buvo dabartinio Amjeno vietoje. Ambianai dalyvavo didžiajame sukilime prieš romėnus, aprašytame septintojoje J. Cezario veikalo „Galų karai“ (*De Bello Gallico*) knygoje.

## Nuorodos