open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Faustas Kirša

**Faustas Kirša** (1891 m. vasario 25, senuoju stiliumi vasario 13 d. Senadvaryje, Antalieptės valsčius, Novoaleksandrovsko apskritis, Rusijos imperija – 1964 m. sausio 5 d. Bostone) – lietuvių poetas, publicistas, Vilniaus konferencijos dalyvis.

## Biografija

Mokėsi Vilniaus ir Maskvos gimnazijose. 1914 m. Oriole išlaikė brandos atestato egzaminus. 1915 m. Vilniuje baigė pedagogikos kursus, dvejus metus mokytojavo. 1922–1925 m. Berlyne studijavo vokiečių kalbą ir literatūrą, filosofiją, estetiką ir architektūrą.

1918 m. dirbo laikraščio „Lietuvos aidas“ redakcijoje. 1919–1922 m. laikraščio „Lietuva“ redakcijos darbuotojas, literatūrinio priedo „Sekmoji diena“ redaktorius. Taip pat redagavo žurnalą „Menas“, leidinius „Dainava“ 1920 m., su B.Sruoga, „Baras“ 1925 m. „Pradai ir žygiai“ 1926–1927 m. 1931–1940 m. dirbo žurnalo „Naujoji Romuva“ redakcijoje, 1943–1944 m. – almanacho „Varpai“ redakcijoje.

1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis, Lietuvių meno kūrėjų draugijos, įsteigtos 1920 m., vienas organizatorių ir aktyvių veikėjų.

1944 m. emigravo į Vokietiją,  dirbo Liubeko lietuvių gimnazijoje, dalyvavo skautų veikloje, redagavo leidinius „Laisvės varpas“, „Vagos“ ir kt. lietuvių leidinius. 1949 m. išvyko į JAV,  gyveno Bostone, dirbo fabrike. Kartu su Stasiu Santvaru, Antanu Gustaičiu, Pranu Lembertu plėtojo lietuvišką veiklą. Aktyviai dalyvavo lietuvių visuomeniniame ir kultūriniame gyvenime. 

## Kūryba
Į literatūrinį darbą įsijungė 1912 m., „Ateityje“ paskelbdamas pirmąsias savo eiles. Išleido eilėraščių rinkinių, sukūrė dviejų dalių satyrinę poemą „Pelenai“. Bendradarbiavo leidiniuose „Aušra“ „Gaisai“, „Literatūros naujienos“, „Mūsų rytojus“, gyvendamas JAV – „Aidai“, „Gabija“, „Draugas“, „Lietuvių dienos“ ir kt. lietuvių leidiniuose.

Išvertė J. I. Kraševskio, Z. Krasinskio, L. Tolstojaus kūrinių.

## Bibliografija
* Verpetai, 1918 m.
* Aidų aidužiai, 1921 m.
* Suverstos vagos, 1926 m.
* Pelenai, 1930, 1938 m.
* Giesmės, 1934 m.
* Maldos ant akmens, 1937 m.
* Piligrimai, 1939 m.
* Tolumos, 1947 m.
* Šventieji akmenys, 1951 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trumpa biografija;
* Trumpa biografija .
Naujamiesčio seniūnija

**Naujamiesčio seniūnija** yra dviejose Lietuvos savivaldybėse:
* Panevėžio rajone;
* Vilniaus mieste.
Ulla Lachauer

**Ulla Lachauer** (g. 1951 m. vasario 6 d. Ahlene, Vestfalijoje, Vokietijoje) – Vokietijos istorikė, nepriklausoma žurnalistė, dokumentinių filmų autorė. Daugiausia žinoma savo Rytų Prūsijos istoriniais tyrimais.

## Biografija
Gyseno universitete ir Berlyno laisvajame universitete studijavo istoriją, filosofiją ir politologiją.

1996 m. vokiečių kalba išėjo labai jos knyga „Rojaus kelias. Rytprūsių ūkininkės Lėnės Grigolaitytės prisiminimai“ (vertimas į lietuvių kalbą 2001 m.). Susidomėjusi buvusios Rytų Prūsijos regionu, vėliau parašė dar vieną knygą „Rytprūsiški likimai“.

## Bibliografija
* *Land der vielen Himmel. Memelländischer Bilderbogen.*
* *Ostpreussische Lebensläufe*
* *Ritas Leute. Deutsch – russische Familiengeschichte.*
* *Die Brücke von Tilsit*
* *Paradiesstraße*

## Išnašos
Dumblelis

**Dumblelis** tai:

* Dumblelis – ežeras Lazdijų rajone;
* trys ežerai Molėtų rajone:
** Dumblelis – ežeras Mindūnų seniūnijoje;
** Dumblelis – ežeras Čiulėnų seniūnijoje, šalia Budriškių kaimo;
** Dumblelis – ežeras Čiulėnų seniūnijoje;
* du ežerai Varėnos rajone:
** Dumblelis – ežeras Kaniavos seniūnijoje, šalia Lynežerio kaimo;
** Dumblelis – ežeras Kaniavos seniūnijoje, šalia Paąžuolės kaimo;
* Dumblelis – ežeras Vilniaus rajone.
Raguvos seniūnija

**Raguvos seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Panevėžio rajono savivaldybės pietryčiuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Raguva.

## Geografija

Seniūnija išsidėsčiusi šiaurės–pietų kryptimi, jos plotas – 9469 ha, kurių 41 proc. užima miškai. Pietinėje dalyje eina magistralė , šiaurinėje prateka Nevėžis. Didžioji dalis miškų yra vakarinėje dalyje.

## Istorija

Įkurta 1995 m. gegužės 9 d. vietoje Raguvos apylinkės. 2001 m. patvirtintas Raguvos herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1945 || 2 miesteliai (Raguva, Šilai), 28 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 2009-09-01  || ~100 || ~2100 || 2 miesteliai, 28 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 1683 || 2 miesteliai, 28 kaimai, 4 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 2 miesteliai, 28 kaimai, 3 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || || 1243 || 2 miesteliai, 22 kaimai, 1 viensėdis
|}

## Seniūnai
* Juozas Skorulskis, ~2010 m.
* Aurimas Jurevičius, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bauriškis, k. || || 1
|-
| Briežvalkis, k. || || 6
|-
| Dūdelėnai, k. || 13 || 16
|-
| Ferma, k. || 166 || 228
|-
| Justinava, k. || || 0
|-
| Kartanai, k. || 12 || 11
|-
| Kieliugala, k. || || 19
|-
| Kritižis, k. || 43 || 41
|-
| Kučkai, k. || || 8
|-
| Kunigiškiai, k. || || 5
|-
| Laukagalėliai, k. || || 12
|-
| Laužavietė, k. || || 0
|-
| Lukštės, vs. || || 3
|-
| Padambė, k. || || 4
|-
| Pakritižis, k. || 15 || 14
|-
| Paliepiai, k. || || 0
|-
| Pramislava, k. || || 1
|-
| Praščiūnai, k. || 14 || 25
|-
| Pupeliškiai, k. || || 3
|-
| Putiliškiai, k. || 24 || 25
|-
| Ragelka, k. || || 0
|-
| Raguva, mstl. || 400 || 533
|-
| Raguva, vs. || 11 || 32
|-
| Sodeliškiai, k. || 18 || 39
|-
| Šiekštinės, vs. || || 0
|-
| Šilagalys, k. || || 6
|-
| Šilai, mstl. || 213 || 252
|-
| Taurinė, k. || || 0
|-
| Užubaliai, k. || || 9
|-
| Užunevėžiai, k. || 252 || 359
|-
| Vėjeliškiai, k. || 16 || 21
|-
| Vėžiškiai, k. || 13 || 7
|-
| Vilkonys, k. || || 3
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
* **Fermos kaimo** seniūnaitija: Fermos k., Kritižio k., Putiliškių k., Padambės k., Kučkų k., Pakritižio k., Vėžiškių k., Paliepių k.
* **Raguvos miestelio** seniūnaitija: Raguvos mstl., Taurinės k., Raguvos vs.
* **Šilų miestelio** seniūnaitija: Šilų mstl., Sodeliškių k., Kieliugalos k., Kartanų k., Kunigiškių k., Užubalių k., Dudelėnų k., Briežvalkio k., Laukagalėlių k., Laužavietės k., Lukšių vs., Pramislavos k., Ragelkos k., Bauriškio k., Pupeliškių k., Justinavos k., Šilagalio k., Šiekštinių vs.
* **Užunevėžių kaimo** seniūnaitija: Užunevėžių k., Vėjeliškių k., Praščiūnų k., Vilkonių k.

## Šaltiniai
Fungicidai

**Fungicidai** ( – grybas + *caedo* – žudau) – pesticidai augalų ligas sukeliantiems grybams naikinti. Dažnai prie fungicidų priskiriamos ir cheminės medžiagos, naikinančios bakterijas ir virusus.

Ypač paplitę organiniai sintetiniai fungicidai – ditiokarbamino rūgšties, ftalimido, benzimidazolo, guanidino ir kiti junginiai.

Fungicidais purškiami, dulkinami augalai, beicuojamos sėklos, dezinfekuojama dirva, sandėliai. Vieni fungicidai naikina tik vieną grybų rūšį ar gentį, kiti – daugelį grybų rūšių. Žmogui ir šiltakraujams gyvūnams fungicidai vidutiniškai nuodingi, kai kurie kenkia bitėms, žuvims.

## Skirstymas

Pagal vartojimo pobūdį fungicidai skirstomi į:
* apsauginius (profilaktinius)
* gydomuosius (terapinius)

Pagal veikimą skirstomi į:
* kontaktinius (aptraukia augalą ištisine apsaugine plėvele ir neleidžia ligų sukėlėjui patekti į augalus, pvz., polikarbacinas, polimarcinas, vario sulfatas, vario oksichloridas, kuprozanas)
* sisteminius (patekę į augalus, naikina jau prasiskverbusius grybus, pvz., ridomilas, tektas, topsinas-M).

## Fungicidai

## Nuorodos

* Fungicidų sąrašas
Velnio advokatas

**Velnio advokatas** () – asmuo, Romos katalikų bažnyčioje turintis oponuoti svarstant dėl asmens paskelbimo šventuoju (kanonizacijos metu). Velnio advokatas turėjo kelti abejones, ar tikrai verta konkretų asmenį paskelbti šventuoju. Asmuo būdavo pripažįstamas šventuoju tik tada, jei šis advokatas nerasdavo jokių įtikinamų argumentų to nedaryti.

Perkeltine reikšme „velnio advokatais“ vadinami ginčininkai, kritikuojantys asmenis ar reiškinius ne todėl, kad jais netiki, o todėl, kad išnagrinėjus visus argumentus būtų tiksliau ir objektyviau įvertinta reali padėtis. Taip pat velnio advokatais vadinami ginčininkai, ginantys pačių nepalaikomą poziciją vardan sportinio įdomumo arba diskutavimo įgūdžių lavinimo.

## Istorija

Velnio advokato darbą dirbdavo profesionalus teisininkas (kanonistas). Lotyniška frazė *Advocatus diaboli* yra paplitusi, plačiai vartojama, tačiau tai yra neoficialus atitinkamų pareigų pavadinimas: oficialiai – *promotor fidei* (tikėjimo stiprintojas).

Šias pareigas 1587 m. įsteigė popiežius Sikstas V, o 1983 m. panaikino popiežius Jonas Paulius II. Per šį laikotarpį nė viena kanonizacija nebuvo laikoma galiojančia, jei nagrinėjimo metu nedalyvaudavo *promotor fidei*. Pareigų panaikinimas labai padidino kanonizacijų skaičių (iki maždaug 500, palyginus su 98 kanonizacijomis per visą likusį XX amžių). Nėra vieningos nuomonės, ar tai teigiamas, ar neigiamas reiškinys.

## Nuorodos
* Velnio advokatas
Biržų Laukas

**Biržų Laukas** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šilalės. Seniūnaitijos centras. Pietinė kaimo dalis vadinama *Didžiuoju Biržų Lauku*, o šiaurinė – *Mažuoju Biržų Lauku*. Rytiniu kaimo pakraščiu teka kairysis Jūros upės intakas Akmena. Dešiniajame Akmenos krante stūkso Biržų Lauko piliakalnis. Piliakalnio pietvakarinėje aikštelėje auga saugoma Dvylikos kamienų liepa ant Biržų Lauko piliakalnio.

## Istorija

Biržų Laukas pirmąkart paminėtas 1395 m. viename iš kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymų. 1562 m. kaimas plačiai aprašytas Karšuvos valsčiaus inventoriuje, tada Biržų Laukas vadinosi ***Vingiais***. 1578 m. Biržų Lauko dvaras minimas Raseinių žemės teismo aktuose. 1642 m. lietuvių enciklopedijoje nurodoma, jog dvaro savininkas yra Biržiška. 1979 m. įsteigta pradžios mokykla, dab. Šilalės Stepono Dariaus ir Stasio Girėno vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrius, yra biblioteka.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilėkų ežeras

**Vilėkų ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 2 km į pietryčius nuo Didžiasalio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,19 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 126,3 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežerą ir kartu į šiaurės rytus telkšantį bevardį 0,4 ha ežerėlį supa ~ 24 ha dydžio Kurtiškės pelkė. Pakrantėse plyti dirbami laukai. Šiaurės rytuose išteka upelis per bevardį ežerėlį link Birvėtos upės (Dysnos intakas). Šalia įsikūręs Vilėkų kaimas. Ežeras užankantis.

## Šaltiniai
Upytės seniūnija

**Upytės seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Panevėžio rajono savivaldybės pietvakariuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Upytė. Veikia 2 katalikų bažnyčios, 1 pagrindinė mokykla, 2 medicinos punktai, 1 ikimokyklinio ugdymo skyrius, 2 bibliotekos, Ėriškių kultūros centras, Upytės linų muziejus, 2 pirtys, yra 3 seniūnaitijos, 4 bendruomenės.

## Geografija

Seniūnijos plotas – 11 530 ha, iš jų ~35 proc. užima miškai. Yra Upytės, Ėriškių ir Stepanionių tvenkiniai. Stultiškių kaime užtvenktas Deičiupio upelis, Tarnagalos kaime yra Upytės piliakalnis, Ragaudžių kaime – Zubiškių pilkapis.

Pagrindinis kelias – . Yra Rojūnų aerodromas.


Upytės bažnyčia.JPG | Upytės bažnyčia
Čičinsko kalnas4.jpg | Upytės piliakalnis


## Istorija

Senoji Upytės seniūnija minima XVII a.

Dabartinė seniūnija įsteigta 1995 m. vietoje Upytės apylinkės. 2004 m. patvirtintas Upytės herbas, kurį naudoja ir seniūnija. 2008 m. rugpjūčio 28 d. 4 kaimai perimti iš Velžio seniūnijos.

|-
| 2001-04  || || 1554 || 17 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || 97 || 1700 || 21 kaimas
|-
| 2011 m.  || || 1531 || 21 kaimas
|-
| 2016-08-13  || || || 21 kaimas
|-
| 2021 m.  || || 1301 || 11 kaimų
|}

## Seniūnai
* Jeronimas Valavičius, nuo 1615 m.
* Giedrius Koženiauskas, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Augustava, k. || || 11
|-
| Beržytė, k. || || 6
|-
| Ėriškėliai, k. || || 0
|-
| Ėriškiai, k. || 535 || 640
|-
| Gėlainiai, k. || || 0
|-
| Kibiškis, k. || || 1
|-
| Kupetinė, k. || || 0
|-
| Levaniškis I, k. || || 0
|-
| Levaniškis II, k. || || 0
|-
| Levaniškis III, k. || || 0
|-
| Marimpolis, k. || || 11
|-
| Memenčiai, k. || 15 || 20
|-
| Pliūriai, k. || || 0
|-
| Ragaudžiai, k. || 32 || 26
|-
| Stultiškiai, k. || 20 || 33
|-
| Tarnagala, k. || 56 || 49
|-
| Upytė, k. || 454 || 525
|-
| Vaišvilčiai I, k. || 98 || 119
|-
| Vaišvilčiai II, k. || || 7
|-
| Varupis, k. || || 2
|-
| Vinkšnėnai, k. || 73 || 81
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Ėriškių** seniūnaitija: Ėriškių k., Gėlainių k., Ėriškėlių k., Kupetinės k.
* **Upytės** seniūnaitija: Upytės k.,Vinkšnėnų k., Stultiškių k., Augustavos k, Marimpolio k.,Vaišvilčių II k., Memenčių k., Tarnagalos k., Levaniškių I k., Levaniškių II k., Levaniškių III k., Varupio k., Beržytės k.
* **Vaišvilčių I** seniūnaitija: Vaišvilčių I k., Ragaudžių k., Kibiškio k., Pliūrų k.

## Šaltiniai
Smailiažiogis

**Smailiažiogis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 4 km į vakarus nuo Rusnės, Nemuno deltoje. Ežero ilgis iš pietvakarių į rytus – 0,77 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 0 m. Krantai žemi, kranto linija labai vingiuota. Vakarinis krantas apaugęs krūmynais. Pietinėje pakrantėje plyti ~ 7 ha pelkė, aplink kitas pakrantes – pievos. Per ežerą prateka Pelintakis iš Kalnupžiogio ežero į Skatulę.

## Šaltiniai
Juodvalkis

**Juodvalkis** arba **Juodvilkė** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 4 km į pietvakarius nuo Rusnės, Nemuno deltoje. Ežeras netaisyklingos X raidės formos, ilgis iš šiaurės vakarų į šiaurės rytus – 0,71 km, plotis – iki 0,08 km. Į vakarus ir į rytus yra nutįsę 0,2 km ir 0,23 km ilgio įlankos. Ežeras telkšo 0,8 m žemiau jūros lygio. Krantai žemi. Aplinkui plyti pievos. Į šiaurės vakarus iškart telkšo 1,6 ha senvaginis ežeras.

## Šaltiniai
Petrošiūnų ežeras

**Petrošiūnų ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 5,5 km į pietvakarius nuo Didžiasalio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,11 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 128,9 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės miškingos. Šiaurėje išteka upelis link Birvėtos intako Svylos. Į šiaurę įsikūręs nebegyvenamas Petrošiūnų kaimas.

## Šaltiniai
Babrinis

**Babrinis** tai:

* Babrinis – ežeras Ignalinos rajone;
* du ežerai Zarasų rajone;
** Babrinis – ežeras Degučių seniūnijoje;
** Babrinis – ežeras Zarasų seniūnijoje.
Babrinis (Ignalinos r.)

**Babrinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 3 km į pietryčius nuo Ceikinių, 0,5 km į rytus nuo Merkmenių ežero. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,38 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 181,6 m. Vakarinis krantas aukštas, kiti krantai daugiausia žemi, vietomis pelkėti, pakrantės miškingos. Šiaurėje išteka K-5-2 upeliukas link K-5 upelio (Kančioginos intakas).

Iš rytų prieina Salelės kaimas.

## Šaltiniai
Jermakas

**Jermakas** (rus. *Ерма́к Тимофе́евич*, g. 1532 arba 1542 – m. 1585 rugpjūčio 5 arba 6) – Dono kazokų atamanas, vienas pirmųjų Sibiro užkariautojų.

## Biografija

### Ankstyvieji metai
Jermakas Timofejevičius gimė prie Čiusovajos upės, rytiniame Maskvos pakraštyje. Vienintelis turimas šaltinis apie Jeremako vaikystę yra Čerepanovo kronikos, kurios buvo surinktos 1760 m. – daug vėliau po Jermako mirties ir niekada nebuvo pilnai išleistos, tačiau 1894 m. istorikas A. A. Dmitrijevas padarė išvadą, jog tai greičiausiai yra autentiškas XVII a. dokumentas. Kronikose yra minima, jog Jermako senelis buvo Afonasijus Grigorjevičius Alenivas, jis atvyko iš Suzdalio (Maskvos šiaurės rytų regionas). Norėdamas išvengti skurdo persikėlė į pietus – į Vladimirą, kur tapo kučieriu (vežiku) Muromo miškuose. Muromo miškuose jis buvo suimtas vaivados dėl to, kad veždavo nesąžiningus keleivius – plėšikus, kurie jį samdė. Vėliau Afonasijaus sūnus (Jermako tėvas) Timofėjus persikėlė į Stroganovo žemes prie Čiusovajos.

### Profesija
Jermakas dirbo Stroganovo upių laivuose vežėju ir jūreiviu, gabeno druską Kamos ir Volgos upėmis. Laikui bėgant jis pavargo nuo šio darbo ir surinkęs gaują tapo upių piratu. Tarp savo bičiulių kazokų įgavo pravardę Jermakas.

Prieš Sibiro užkariavimą Jermakas dalyvavo Livonijos kare, kuriame vadovavo kazokų būriui.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Armstrong, Terence E. *Yermak’s Campaign in Siberia: A Selection of Documents*. London: Hakluyt Society, 1975.
* Lincoln, W. Bruce. *The Conquest of a Continent: Siberia and the Russians*. New York: Random House, 1994.
* Rasputin, Valentin. *Siberia, Siberia*. Evanston, Ill.: Northwestern University Press, 1996.
* Semyenov, Yuri. *The Conquest of Siberia*. Ed. E. W. Dickes. London: G. Routledge & Sons, Ltd., 1944.
Katinautiškės ežeras

**Katinautiškės ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 6 km į pietvakarius nuo Didžiasalio. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,2 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 130,2 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Pakrantėse plyti dirbami laukai, tik pietvakarinėje pakrantėje – pelkė, per kurią iš ežero link Svylos upės teka upelis. Prie ežero įsikūrę Senosios Katinautiškės ir Naujosios Katinautiškės kaimai.

## Šaltiniai
Linksmadvaris

**Linksmadvaris** – Kauno miesto teritorija į pietus nuo miesto centro, Aleksote, aukštutinėje kairiojo Nemuno kranto terasoje. Veikia Divizijos generolo Stasio Raštikio puskarininkių mokykla, stovi Vytauto Didžiojo paminklas (nuo 2011 m.). Dalis Linksmadvario gatvių turi astronominius pavadinimus (Planetų, Žvaigždžių, Meteorų, Kometų, Erdvės, Sietyno), taip menant tarpukariu buvusią astronomijos observatoriją.

## Etimologija

Linksmadvario pavadinimas nėra labai senas. Manoma, kad jis kilęs XIX a., kada grafas Juozas Godlevskis iš miestiečių supirko žemes kairėje Nemuno pusėje. Dabartiniame Linksmadvaryje buvo pastatyti puošnūs rūmai, kuriuose buvo puotaujama, linksminamasi. Vėliau Godlevskių įpėdiniai nusigyveno, dvarą pralošė kortomis, žemę išpardavė.

Carinės Rusijos laikais vietovė vadinta *Veseluva*, arba *Veselenė* ( – „linksma“), vėliau pavadinimas sulietuvintas į *Linksmadvarį*.

## Istorija

Apie 1860 m. Linksmadvaryje buvo statomi Kauno tvirtovės įtvirtinimai. Po Pirmojo pasaulinio karo dvaro žemę įsigijo broliai Juozas ir Jonas Vailokaičiai, kurie ją išdalino ir išpardavė sklypais. Maždaug nuo 1929 m. Linksmadvaris pradėjo sparčiai kilti ir, paskutiniaisiais nepriklausomybės metais, buvo išaugęs į nemažą priemiestį. 1919 m. Linksmadvaryje įkurta Karo aviacijos mokykla, apie 1926 m. – Aukštesnioji policijos mokykla.

Šalia Linksmadvario esančioje Kauno tvirtovės I forto baterijoje 1929 m. įkurta Krašto apsaugos ministerijos astronomijos observatorija. Joje mokslininkai kartu su VDU studentais tyrinėjo Saulės dėmes. Neatsitiktinai Linksmadvario gatvės pavadintos astronominių objektų vardais: Kometų, Žvaigždžių, Meteorų, Planetų, Sietyno, Erdvės ir kt. Antrojo pasaulinio karo metais observatorijoje buvo laikoma kariuomenės amunicija, o baigiantis karui observatorija sugriauta. 1990 m. pabaigoje Linksmadvaryje įkurti Lietuvos kariuomenės Karininkų kursai.

Viena Linksmadvario dalis – Žagariškių kaimas, plečiant Aleksoto aerodromo ribas, II pasaulinio karo metu galutinai panaikinta.

1970 m. atidaryta biblioteka, XXI a. 1-ajame dešimtmetyje uždaryta.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Konstantinas Glinskis, režisierius, aktorius, Valstybės teatro kūrėjas
* Juozas Indrūnas, profesorius inžinierius technologas
* Petras Juodakis, profesorius chemikas
* Leonas Kaulakis, profesorius energetikas
* Algimantas Kulieša, tautodailininkas, visuomenininkas
* Stasys Sčesnulevičius, nusipelnęs inžinierius
* Mykolas Songaila, profesorius architektas
* Simas Stanaitis, Linksmadvario lakūnų bazės komendantas

## Šaltiniai
Gedanonys

**Gedanonys** – kaimas Prienų rajono savivaldybės rytuose, prie ribos su Kaišiadorių ir Trakų rajonais, 5 km į pietryčius nuo Nemaitonių. Kaime yra viena aukščiausių pietų Lietuvos kalvų – Gedanonių kalva. Į pietus nuo kaimo telkšo ežeras Veršiukas.

## Istorija

1744 m. minima Gedinaičių koplyčia, priklausiusi Užuguosčio parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Plėšrieji dinozaurai

**Plėšrieji dinozaurai** arba **terapodai** (*Theropoda*) – driežadubenių būriui priklausę dinozaurai, medžioję kitus dinozaurus ar gyvūnus. Šio būrio atstovai turėjo aštrius dantis ir stiprius žandikaulius, pritaikytus medžioklei. Pirmieji terapodai pasirodė prieš 220 mln. metų (vėlyvasis triaso periodas), išnyko kreidos periodo pabaigoje (prieš 65 mln. metų), kaip ir visi dinozaurai. 

Infrabūriai:
* Tetanurae
* Ceratosauria
* Herrerosauria

*Egzistuoja ir kiti sistematikos variantai, kur išskiriama daugiau nei 3 infrabūriai*.
## Filogenetinis medis
Gedanonių kalnas

**Gedanonių kalva** – viena aukščiausių kalvų pietų Lietuvoje (257,4 m), Dzūkų aukštumoje, Aukštadvario kalvyne, už 5 km į pietryčius nuo Nemaitonių, Gedanonių kaime. Už kelių kilometrų į pietryčius yra Velnio duobė, į pietvakarius – ežeras Antaveršis.

Susidarė per paskutinįjį ledynmetį iš morelinio priemolio, riedulių ir gargždo.

## Šaltiniai
Brachiozauras

**Brachiozauras** (*Brachiosaurus*) – brachiosauridae šeimai priklausęs augalėdis dinozauras. Jo liekanų rasta šiaurės Amerikoje ir Afrikoje. Ilgis – 23 metrai. Svoris – 30-80 tonų. Brachiozauras, kaip ir visi zauropodai, turėjo ilgą kaklą ir masyvų kūną. Priekinės jo kojos buvo kiek ilgesnės už užpakalines, todėl kūnas nuo pečių nuožulniai leidosi žemyn.

## Filogenetinis medis
Labūnavos tvenkinys

**Labūnavos tvenkinys** – yra Kėdainių rajone, Pelėdnagių seniūnijoje, Barupės slėnyje (taip pat įeino jos intako Mėklos slėnis), 4,6 km nuo jos žiočių. Plotas 109,9 ha. Giliausia vieta 10 m. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 5,7 km, plotis iki 0,36 km. Forma netaisyklinga, rytuose skaidosi į dvi atšakas (Mėklos ir Barupės slėnius). Altitudė 40 m. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 20 km. Krantai sausi, lėkšti. Praktiškai visą tvenkinį supa dirbami laukai, ganyklos, tik rytuose siauru ruožu prieina Labūnavos miškas. Centrinėje dalyje yra nedidelė salelė (ilgis ~0,1 km, plotis 0,03 km, plotas 0,16 ha). Pakrantės apaugusios švendrų, nendrių sąžalynais. Tvenkinį kerta 4 tiltai: užtvankos, 2 ties Pamėkliais ir ties Serbinais. Pasroviui už 0,9 km telkšo Labūnavos gyvenvietės tvenkinys.

Tvenkinio sąžalynuose peri vandens paukščiai. Vandenyje gausu žuvų (kuojos, raudės, lydekos, pūgžliai, karšiai, plakiai ir kt.).

Debitas:
* Upės: 1,36 m³/s
* Užtvankos skaičiuotinis: 111 m³/s

Užtvanka 206 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1977 m.

Tūris apie 4,1 mln. m³. Vanduo naudojamas drėkinimui, veikia 2003 m. pastatyta 160 kW galios mažoji HE. Prie tvenkinio yra Ansainių, Serbinų, Pamėklių, Sičionių, Labūnavos gyvenvietės.


Vaizdas:LabunavosTv002.JPG|Labūnavos tvenkinys
Vaizdas:LabunavosTv003.JPG|Užtvenktas Mėklos žemupys
Vaizdas:LabunavosTv004.JPG|Sutemos prie tvenkinio
Vaizdas:LabunavosTv005.JPG|Mėklos ir Barupės santaka


## Šaltiniai
* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Barupė

**Barupė** – upė Vidurio Lietuvoje, Nevėžio kairysis intakas. Prasideda apie 12 km į vakarus nuo Jonavos, Žinėnų kaimo apylinkėse, ties Mikulėnų miško rytine dalimi. Teka į šiaurę per Jonavos ir Kėdainių rajonus. Įteka į Nevėžį 44 km nuo jo žiočių ties Kruopiais (netoli Labūnavos).

Intakai:
* kairieji: Savyda, Mėkla, Urka;
* dešinieji: Kulvė, Vabalas, Paparčia.

Žemupio slėnis gilus. Aukštupys sureguliuotas. Plotis 5–12 m, gylis 0,1-0,4 m. Srovės greitis 0,1-0,2 m/s. Vid. nuolydis 1,1 m/km. Prie Labūnavos patvenkta 114 ha tvenkiniu. Taip pat yra 2 maži tvenkiniai: Kuigalių ir Labūnavos gyvenvietės. Per upę pastatyti keturi tiltai.

Barupės žemupio ruožas įtrauktas į Barupės hidrografinį draustinį.

Upės pavadinimas neaiškios kilmės, galimai labai archajiškas. Sietinas su sen. rusų *бара* „bala“,  „šlapia vieta tarp kalvų“, il. **bar(b)-* „bala“.


image:BarupesTv1.jpg|Nedidelis tvenkinėlis Labūnavoje
Image:Barupė001.JPG|Barupė už Serbinų
image:Barupe1.jpg|Barupė Labūnavoje
image:Barupė ties Nociūnais.JPG|Barupė ties Pėdžiais


## Šaltiniai
Urka

**Urka** – upė Vidurio Lietuvoje; Barupės kairysis intakas. Prasideda Kauno rajone, į pietryčius nuo Vandžiogalos, Bivano miške. Teka daugiausia į šiaurės vakarus. Įteka į Barupę 4 km nuo jos žiočių, ties Labūnava (Kėdainių rajonas).

Intakai:
* kairieji – Taurupė, Tiltinis, Vinkšnupys;
* dešinysis – Statupis.

Ties žiotimis yra nedidelis Urkos tvenkinys. Prie Urkos esančios gyvenvietės: Karaliūnai, Vandžiogala, Butkūnai, Užumiškiai, Kačergiai, Pakapiai (Kauno raj.), Labūnava (Kėdainių raj.).

Upėvardis neaiškios kilmės, sietinas su *urkioti* („barti, ūryti“), nors gali būti finougriškos kilmės (plg.  – „upelis“), taip pat su  – „upelis“.

## Šaltiniai


Urka001.jpg| Urka Vandžiogaloje
UrkosTv4.jpg| Užtvankos elementas
Urka.jpg|Urka tuoj už tvenkinio
Urka1.JPG|Urka netoli Labūnavos
Mėkla

:: *Apie kaimą žr. [[Mėkla (kaimas)]]*.

**Mėkla** – upė Vidurio Lietuvoje; Barupės kairysis intakas. Prasideda netoli Preišiogalos (Jonavos raj.), teka į šiaurės vakarus Kauno ir Kėdainių rajonais. Įteka į Barupę (Labūnavos tvenkinį) 9 km nuo jos žiočių ties Pamėkliais, žemupys patvenktas.

Intakai: Klampis, Varnaližis, Vadavė (dešinieji).

Vidutinis nuolydis – 136&nbsp;cm/km. Srovės greitis 0,1 m/s. Prie Mėklos įsikūrusios gyvenvietės: Preišiogala, Puikoniai, Gelnai, Saviečiai, Pamėkliai.

Upėvardis galimai susijęs su žodžiu *mėkla* („vėpla, žopla“), taip pat *pamėkla, pamėklė* („šmėkla, baidyklė, vaiduoklis“).

## Šaltiniai
Labūnavos miškai

**Labūnavos miškai** – yra Kėdainių rajono pietuose, 4 km į pietryčius nuo Labūnavos. Plotas 1420 ha (iš jų mišku apaugę 1330 ha). Sudaryti iš Labūnavos, Kruopių, Servydgalio miškų. Priklauso Labūnavos girininkijai.

Reljefas lygus. Būdingi vėlėniniai glėjiški, vėlėniniai jauriniai glėjiški dirvožemiai. Mišku tekančios upės ir kanalai priklauso Barupės baseinui.

Sudėtis:
* beržynai (31 %),
* eglynai (30 %),
* uosynai (15 %),
* drebulynai (13 %),
* juodalksnynai, baltalksnynai, ąžuolynai ir kt. (11 %).
Vidutinis miškų amžius apie 43 m.

Miškuose gyvena briedžiai, stirnos, šernai, taurieji elniai, kiškiai, lapės ir kt. Iš retesnių paukščių sutinkami: gervė, juodasis peslys, vapsvaėdis, juodasis gandras, baltnugaris genys, vidutinis genys, mažasis erelis rėksnys.

## Šaltiniai
Meironiškiai

**Meironiškiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Krakių, prie Josvainių–Krakių kelio. Seniūnaitijos centras. Yra bendruomenės namai, Krakių gimnazijos skyrius, valstybės saugomi Meironiškių akmenys. Į rytus nuo kaimo teka Smilgaitis.

## Istorija

Meironiškiai tarybiniais metais priklausė Pajieslio apylinkei, buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

2020 m. prijungtas Trakų kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gilūtaitis

**Gilūtaitis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 6,5 km į pietryčius nuo Mielagėnų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,48 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 140,8 m. Krantai neaukšti, sausi, apaugę medžiais. Pietrytinėje pakrantėje stūkso miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Iš pietvakarių į šiaurę ežerą prateka Svylos intakas Gilūta (Birvėtos baseinas). Į šiaurę nuo ežero įsikūrę Gilūtų ir Kėriškės kaimai. Rytiniu krantu eina riba su Švenčionių rajonu.

## Šaltiniai
Kiegeilis

**Kiegeilis** (arba ***Kiogelis***) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 4,5 km į pietryčius nuo Ceikinių. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,31 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 166,1 m. Krantai daugiausia aukšti, apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai, pietryčiuose auga miškelis. Pietuose išteka upelis link Kančiogino ežero (Kančioginos upės baseinas). Šalia įsikūrę Gaspariškės ir Tarosaukos kaimai.

## Etimologija

Manoma, kad vandenvardis iškraipytas iš asmenvardžio **Kidžgeilis* (plg. pavardė *Kidžius*).

## Šaltiniai
Joneliškės ežeras

**Joneliškės ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 6,5 km į pietryčius nuo Ceikinių. Ežeras netaisyklingos V raidės formos, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,48 km, plotis – iki 0,32 km. Altitudė 167,8 m. Krantai žemi, šiaurės vakaruose ir rytuose pelkėti, tik vakarinis krantas aukštesnis, apaugę medžiais ir krūmynais. Šiaurinėje pakrantėje stūkso miškelis, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Iš šiaurės vakarų į rytus ežerą prateka Varlenkos upės intakas V-1 (Kančioginos upės baseinas). Į vakarus įsikūręs Kančiogino kaimas.

## Šaltiniai
Nociūnai

**Nociūnai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės pietryčiuose, 9 km į pietryčius nuo Kėdainių, prie kelių  ir  sankryžos. Seniūnaitijos centras. Veikia bendruomenės namai, Labūnavos mokyklos skyrius, biblioteka, paštas jau uždarytas (LT-58008), veikia dvi parduotuves ir motelis, baras. Veikia kapinės, netoliese yra senkapiai.

## Istorija

Seniau buvo Nociūnų dvaras. XIX a. Nociūnai buvo Šiukštų valda. Dvarininkai 1805 m. buvo pastatę medinę koplyčią, įrengę giminės kapavietę . XIX a. atroje pusėje Nociūnų dvaras priklausė bajorams Ksaverijui ir Bogumilai iš Gineikų Jodkevičiams..

Tarybiniais metais Nociūnai buvo „Varpos“ kolūkio centrinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Beinaičiai

**Beinaičiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Pelėdnagių seniūnijos šiaurės rytuose, 11 km į pietryčius nuo Kėdainių. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias . Veikia Labūnavos mokyklos skyrius, pradinė mokykla-darželis (veikia nuo 1991 m.), biblioteka, medicinos punktas.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo kaimas ir palivarkas Kėdainių valsčiuje.

1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1991 m. įsteigta pradžios mokykla-darželis.

2020 m. prijungtas Rimuolių kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paobelys

:: *Apie kaimą Ukmergės rajone žr. [[Paobelys (Ukmergė)]]*.

**Paobelys** (arba ***Paobelė***) – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Kėdainių pietrytiniame pakraštyje, Nevėžio kairiajame krante, tarp Obelies ir Šerkšnės upių (Nevėžio intakai). Per gyvenvietę eina kelias , šalia – plentas , Pelėdnagių tiltu kertantis Nevėžį. Paobelio seniūnaitija.

## Etimologija

Kaimo vardas – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Obelies upelio.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo nedidelis Paobelės palivarkas.

Tarybiniais metais Paobelys buvo „Varpos“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė. 2020 m. prijungtas Eigulių kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ilgasis

**Ilgasis** tai:

* du ežerai Šilutės rajone;
** Ilgasis – ežeras Juknaičių seniūnijoje, šalia Paleičių kaimo;
** Ilgasis – ežeras Juknaičių seniūnijoje, šalia Šilininkų kaimo;
* ežeras Ukmergės rajone;
** Ilgasis – ežeras Ukmergės rajone
* ežeras Jonavos rajone;
** Ilgasis – ežeras Jonavos rajone.

## Kiti

* Lietuviškas ilgasis – LDK pinigas.
Friulis-Venecija Džulija

**Friulis–Venecija Džulija** () – autonominis specialaus statuso regionas šiaurės rytų Italijoje. Ribojasi su Slovėnija rytuose, Austrija šiaurėje, Venetu pietvakariuose ir Adrijos jūra pietuose. Regione gyvena beveik 1,2 mln. gyventojų, sostinė ž Triestas.

Regione specialų statusą šalia italų kalbos turi friulų kalba.

## Geografija
Adrijos jūros kranto linija vingiuota; daug lagūnų (Marano, Grado), įlankų, nerijų, priekrantėje – salų (didžiausia – Gradas). Friulio-Venecijos Džulijos šiaurę užima Rytų Alpių kalnai, toliau į pietus – priekalniai ir žemumos. Yra karstinių reljefo formų ir apie 6000 urvų (didžiausio – Kol dele Erbės – požeminio komplekso ilgis 16,5 km, gylis 935 m). Aktyvi seisminė sritis (būna žemės drebėjimų).

Klimatas subtropinis, kalnuose – vertikalus zoniškumas. Per metus kalnuose iškrinta iki 3000 mm kritulių.

Friulio-Venecijos Džulijos pietuose tankus upių tinklas; didžiausios upės – Taljamentas, Izoncas. Kalnuose yra ežerų.

## Provincijos

## Didžiausi miestai



## Išnašos
Milašius (ežeras)

**Milašius** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 4,5 km į pietryčius nuo Mielagėnų, Milašių miške. Ilgis šiaurės rytų – pietryčių kryptimi 1,36 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 143 m. Gylis siekia 2,3 m. Ežeras susidarė termokarstiniame duburyje. Krantai žemi, supelkėję, atabradas dumblingas, apaugęs žolėmis. Šiaurės rytuose susidariusi pelkė. Yra 0,11 ha sala. Pietryčiuose išteka upelis į Gilūtos upelį (Svylos upės baseinas).

Milašius įeina į Milašiaus telmologinį draustinį. Prie pietinio kranto yra Milašiaus kaimas.

Ežerėvardis *Milãšius* (paliudytas nuo 1784 m. kaip *Milasz*) greičiausiai kilęs nuo tokio pat asmenvardžio.

## Šaltiniai
Ilgasis (Šilutės r., Juknaičių sen., Paleičių km.)

**Ilgasis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, Juknaičių seniūnijoje, šalia Paleičių kaimo, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,64 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 0,5 m. Krantai vietomis apaugę krūmais. Aplinkui plyti pievos ir telkšo keli maži senvaginiai ežeriukai. Į vakarus už 50 m teka Nemunas. Šalia įsikūręs Paleičių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Nemuno baseinui.

## Šaltiniai
Staškinės ežeras

**Staškinės ežeras** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Svirkų. Ežero ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,1 km, plotis – iki 0,29 km. Altitudė 162,1 m. Kranto linija vingiuota, iš vakarų yra įsiterpęs dvišakis pusiasalis. Krantai daugiausia aukšti, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantėse plyti dirbami laukai, pievos, auga miškeliai, iš šiaurės vakarų prieina Dvarykščių miškas. Šiaurės vakaruose išteka upelis link čia pat telkšančio Kančiogino ežero (Birvėtos upės baseinas).

Rytinėje ežero pakrantėje įsikūręs Staškinės kaimas, šiaurinėje – Dvarykščių kaimas. Pietrytinėje pakrantėje įrengta 14 m aukščio Staškinės ežero regykla.

## Šaltiniai
Kemerio ežeras

**Kemerio ežeras** arba **Mažasis Žiogys** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,69 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 1,4 m. Krantai apaugę mišku. Šiaurėje įteka upelis iš už 60 m telkšančio bevardžio senvaginio 0,81 ha ežero. Vakaruose išteka upelis link Nemuno. Šalia įsikūręs Girininkų kaimas.

## Šaltiniai
Obelis (upė)

**Obelis** (dar vadinama ***Obele***) – upė Vidurio Lietuvoje, Ukmergės ir Kėdainių rajonuose; Nevėžio kairysis intakas. Prasideda netoli Siesikų. Teka į pietvakarius ir vakarus Kėdainių rajonu. Įteka į Nevėžį 55,6 km nuo jo žiočių, tarp Kėdainių ir Paobelio.

Intakai:
* kairieji – Gerupė, Nekula, Arvystas, Vanga, Lankesa, Aukupė, Gegužinė, Piltyna;
* dešinieji – Rudekšna, Indija, Petraičių upelis, Šumera, Suleva, Malčius II, Malčius.

Upės slėnis 200–220 m pločio, šlaitai 8–14 m aukščio. Krantai 0,2–1,6 m aukščio, atodangose 6–14 m. Vyraujantis vagos plotis 5–12 m. Srovės greitis 0,2–0,3 m/s. Pavasario potvyniai 2–3 m aukščio. Upės debitas ties Taučiūnais (9 km nuo žiočių): vidutinis 2,7 m³/s, didžiausias 227 m³/s, mažiausias vasarą 0,02 m³/s, žiemą 0,001 m³/s. Vaga nuo ištakos iki Žeimelių reguliuota.

Obelies slėnyje įrengti 3 nemaži tvenkiniai (visi Kėdainių rajone): 20 km nuo žiočių Kaplių tvenkinys (34 ha), 10 km nuo žiočių Bublių tvenkinys (152 ha), 6 km nuo žiočių Juodkiškių tvenkinys (83 ha).

Žymesni tiltai, pasroviui: Juodkiškių tvenkinio tiltas, Juodkiškių geležinkelio tiltas, Juodkiškio gatvės tiltas, Kėdainių Obelies tiltas.

Prie Obelies yra Paobelys, Šėta, Aukštieji Kapliai, Aristava, Kėdainiai.

Upėvardis siejamas su augalo *[[obelis|obelies]]* pavadinimu (plg. prūsų ežeras *Wobel* ir *woble* „obelis“).


File:ObelisRiver03.JPG|Obelis prie Paobelio (Kėdainių raj.) 
Image:Obelis Upė.JPG|Obelis tuoj už Juodkiškių užtvankos
Image:Obelis už Juodkiškių.JPG|Obelis tuoj už Juodkiškių užtvankos
File:Bubliai 004.JPG|Obelies slėnyje įrengta užtvankų kaskada


## Šaltiniai
Naujienųjų ežeras

**Naujienųjų ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežeras netaisyklingos V raidės formos, ilgis iš šiaurės vakarų į šiaurės rytus – 0,33 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 2 m. Krantai apaugę medžiais ir krūmais, šiaurinėje pakrantėje stūkso miškelis. Šiaurės vakaruose išteka upelis link pasroviui telkšančio senvaginio 0,52 ha ežerėlio (Nemuno baseinas). Aplinkui išsidėstę keleto šimtų metrų spinduliu virš 15 įvairaus dydžio senvaginės kilmės ežerų, plyti pievos ir krūmynai. Į šiaurės rytus įsikūręs Šilininkų kaimas.

## Šaltiniai
Fredis Kriugeris

**Frederikas Čarlsas Kriugeris** (*Frederick Charles Krueger*), trumpiau – **Fredis Kriugeris** (*Freddy Krueger*), – išgalvotas veikėjas iš siaubo filmų serijos „Košmaras Guobų gatvėje“. Jo vaidmenį visuose filmuose atliko Robertas Englandas. Jo vaidinamas personažas – serijinis žudikas ir vaikų tvirkintojas, kuris savo aukas užpuola per jų sapnus.

Fredžio žinomiausi atributai, be jo naguotos pirštinės, – tai jo raudonai žalias megztinis ir monotoniška klaiki dainelė:

*One, two, Freddy's coming for you.<br />
*Three, four, better lock your door.
*Five, six, grab your crucifix.<br />
*Seven, eight, gonna stay up late.
*Nine, ten, never sleep again…*

(*Vienas, Du, Fredis ateina pas tave.<br />
*Trys, keturi, geriau užsirakink duris.
*Penki, šeši, griebk savo nukryžiuotąjį.<br />
*Septyni, aštuoni, neišbūsi ilgai.
*Devyni, dešimt, niekad daugiau nemiegosi…*)

## Filmografija
Filmai apie Fredį Kriugerį:

* „Košmaras Guobų gatvėje“ (1984; *A Nightmare on Elm Street*) IMDB
* „Košmaras Guobų gatvėje 2: Fredžio kerštas“ (1985; *A Nightmare on Elm Street 2: Freddy's Revenge*) IMDB
* „Košmaras Guobų gatvėje 3: Sapnų valdovai“ (1987; *A Nightmare on Elm Street 3: Dream Warriors*) IMDB
* „Košmaras Guobų gatvėje 4: Sapnų valdovas“ (1988; *A Nightmare on Elm Street 4: The Dream Master*) IMDB
* „Košmaras Guobų gatvėje 5: Sapnų vaikas“ (1989; *A Nightmare on Elm Street 5: The Dream Child*) IMDB
* „Fredžio mirtis: Paskutinis košmaras“ (1991; *Freddy's Dead: The Final Nightmare*) IMDB
* „Veso Kraveno naujasis košmaras“ (1994; *Wes Craven's New Nightmare*) IMDB
* „Fredis prieš Džeisoną“ (2003; *Freddy vs. Jason*) IMDB
* „Košmaras Guobų gatvėje“ (2010; *A Nightmare on Elm Street*) IMDB
Aukštieji Kapliai

**Aukštieji Kapliai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Šėtos, prie plento . Per gyvenvietę teka Obelis (Aukštųjų Kaplių tvenkinys) ir jos intakas Suleva, kuri skiria Aukštuosius nuo Žemųjų Kaplių. Kaplių seniūnaitijos centras. Yra žuvininkystės ūkis, įkurtas 1991 m. 

## Istorija

Kapliai (*Kapplius*), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių.

LTSR metais išaugo kaip technikumo gyvenvietė. Veikė profesinė mokykla, pradinė mokykla, paštas, biblioteka. Vėliau technikumas perorganizuotas į Kaplių žemės ūkio mokyklą, bet ši greitai likviduota.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Adelė Dirsytė (1905–1955 m.), pasižymėjusi krikščionė, beatifikuojamoji (gimė čia buvusiame Pramislavos viensėdyje).

## Šaltiniai
Ilgasis (Šilutės r., Juknaičių sen., Šilininkų km.)

**Ilgasis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, Juknaičių seniūnijoje, šalia Šilininkų kaimo, apie 10 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 1,05 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 1,7 m. Krantai daugiausia apaugę krūmynais, aplinkui plyti pievos, telkšo keletas senvaginių ežerėlių. Rytuose iš už 30 m esančio Dambos ežero atiteka upelis, į pietus už 0,1 km teka Nemunas. Į šiaurės rytus įsikūręs Šilininkų kaimas.

## Šaltiniai
Žalčių ežeras

**Žalčių ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,55 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 0,7 m. Krantai vietomis apaugę krūmais. Aplinkui plyti pievos. Už 0,1 km į šiaurę telkšo 0,56 ha senvaginis ežerėlis. Per Žalčių ežerą prateka upelis link Nemuno. Šiaurrytiniu krantu eina kelias . Į šiaurę įsikūręs Paleičių kaimas.

## Šaltiniai
Vakarinis ežeras

**Vakarinis ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,16 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 1,9 m. Krantai apaugę medžiais ir krūmynais, pakrantėse plyti pievos, kiek atokiau telkšo keletas smulkių senvaginių ežerėlių. Šiaurėje įteka upelis iš Naujienųjų ežero, pietuose išteka link Žiogio ežero (Nemuno baseinas).

## Šaltiniai
Damba (ežeras)

**Damba** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10 km į pietus nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,41 km, plotis – iki 0,055 km. Altitudė 2 m. Krantai vietomis apaugę krūmais. Aplinkui plyti pievos. Išteka 2 upeliai: vienas vakaruose į už 30 m esantį Ilgajį ežerą, kitas – rytuose į už 90 m esantį Nemuną. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Šilininkų kaimas, yra kempingas.

## Šaltiniai
Vidurinis

**Vidurinis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Juknaičių, tarp Naujienųjų ežero vakaruose ir Ilgojo ežero pietryčiuose. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 1,4 m. Ežeras nenutekantis, priklauso Nemuno baseinui. Krantai vietomis apaugę krūmynais, aplinkui telkšo 3 maži senvaginiai ežerėliai.

## Šaltiniai
Kapų ežeras

**Kapų ežeras** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 11 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežeras gulinčios H raidės formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,39 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 0,1 m. Krantai siauru ruožu apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurės rytuose iš čia pat telkšančio Žiogio atiteka upelis, pietvakariuose išteka į Nemuną. Šalia įsikūręs Girininkų kaimas.

## Šaltiniai
Gaidys (ežeras)

**Gaidys** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Adutiškio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,2 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 146 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežeras telkšo ~ 18 ha dydžio Stajėtiškio pelkėje. Pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Pietryčiuose per pelkę išteka upeliukas link netoliese tekančio Birvėtos intako Svylos.

Į šiaurės vakarus nuo ežero įsikūręs Karalkų kaimas, į pietryčius – Stajėtiškio kaimas. Pietvakarine pakrante eina kelias Nr. 4429 (Vosiūnai-Rakauskai-Salomenka).

## Šaltiniai
Zandras

**Zandras** (island. *sandur* – smėlis), periglacialinė (prieledyninė) lyguma, susidariusi iš tirpsmo vandenų suklostytų fliuvioglacialinių nuosėdų, paprastai žvirgždo ir smėlio.

Zandrų gausu pleistoceno paveiktuose plotuose buvusių ledynų pakraščio zonoje. Pleistoceno zandrai susidarė iš į vientisą banguotą lygumą susiliejusių poledyninių upių ir upelių plokščių deltų, išnašų kūgių.

Lietuvoje zandrų yra Baltijos aukštumų rytinėje ir pietinėje pašlaitėje.

## Išnašos
Samanis (Švenčionių r., Švenčionių sen.)

**Samanis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Švenčionių seniūnijoje, apie 10 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių, į rytus nuo Stanislavavo kaimo. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,46 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 208,7 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę krūmynais. Pakrantės kalvotos, plyti dirbami laukai ir pievos, šiaurvakarinėje pakrantėje auga miškelis. Ežeras nenutekantis, priklauso Mažežerio upelio baseinui (Žeimenos upės baseinas).

Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Robinija

**Robinija**, **vikmedis** (*Robinia*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos *Faboideae* pošeimio augalų gentis.

Dekoratyviniai vasaržaliai medžiai ar krūmai. Lapai neporiškai plunksniški, augantys pražangiai. Rakiai nešakoti. Žiedai sutelkti nusvirusiose kekėse, išaugusiose lapų pažastyse. Žiedai baltos, rožinės ar purpurinės spalvos. Ankštys daugiasėklės, plokščios.

Paplitusi Šiaurės Amerikoje ir Meksikoje.

Žinoma apie 10-20 rūšių:

Hibridai:
**Robinia × ambigua* – *R. pseudoacacia* × *R. viscosa* 
**Robinia × holdtii* – *R. neomexicana* × *R. pseudoacacia*
**Robinia × longiloba* – *R. hispida* × *R. viscosa*
**Robinia × margarettiae* – *R. hispida* × *R. pseudoacacia*

Lietuvoje kaip dekoratyviniai augalai auginamos šios rūšys:
*Puošnioji robinija (*Robinia neomexicana*)
*Baltažiedė robinija (*Robinia pseudoacacia*)
*Lipnioji robinija (*Robinia viscosa*)
Soja

**Soja** (*Glycine*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos *Faboideae* pošeimio augalų gentis. Lotyniškas pavadinimas kilęs iš  'saldus', nes jų šaknys yra saldokos. 

Vienametis žolinis augalas, panašus į pupelę. Stiebas status, vijoklinis ar kitokios formos. Lapai trilapiai. Vainikėlis baltas arba violetinis. Ankštis plokščia, plaukuota, su persmaugimais tarp sėklų, šiaudų arba rudos spalvos. Užaugina 1-4 sėklas. Dauguma rūšių yra endeminės.

Manoma, kad soja kilo iš Pietryčių Azijos, kurioje ir dabar savaime auga kai kurios jos rūšys. Jau 4000 metų prieš mūsų erą daugelis Kinijos gyventojų maitinosi soja. Europoje pradėjo plisti nuo XIX a. antrosios pusės. Dabar auginama Rytų Azijoje, Filipinuose, Pietų Afrikoje, Madagaskare, Australijoje, Vidurio ir Pietų Amerikoje. Daug sojų auginama Kinijoje, JAV, Indonezijoje, Japonijoje ir kt.

Gentyje yra apie 60 rūšių, išvesta daug veislių:

Pogentė *Glycine*
 	

Pogentė *Soja* 	
**Glycine soja* 	
*Gauruotoji soja (*Glycine max*)
Lietuvoje dekoratyviniuose želdiniuose ir eksperimentiniuose ūkiuose retai auginama
Soja labai vertingas maistinis, pašarinis ir techninis augalas.
Tunžiogis

**Tunžiogis** – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 11,5 km į pietvakarius nuo Juknaičių, 0,35 km į rytus nuo Nemuno. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,17 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 1,7 m. Krantai žemi, vietomis apaugę krūmais, aplinkui plyti pievos. Rytuose išteka upelis (Nemuno intakas).

## Šaltiniai
Fribūras

**Fribūras** (arba ***Freiburgas***) – miestas Šveicarijos vakaruose, į pietvakarius nuo Berno. Fribūro kantono centras.

## Lietuviai
Nuo XIX a. pabaigos Fribūro universitete studijavo nemažai lietuvių, ypač kunigų: 1895–1935 m. apie 110 studentų, tarp jų Vincas Mykolaitis-Putinas, Pranas Augustaitis, Jonas Totoraitis, Stasys Šalkauskis ir kt. Juos rėmė JAV lietuvių šalpos organizacijos.

1899 m. Juozo Petrulio iniciatyva įkurta lietuvių jaunimo draugija „Rūta“ (per Pirmąjį pasaulinį karą pasivadino „Lithuania“).

## Sportas
* FC Fribourg (futbolas)

## Šaltiniai
Seradėlė

**Seradėlė** (*Ornithopus*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos *Faboideae* pošeimio augalų gentis.

Genties pavadinimas kilęs iš graikų k. žodžių *ornis* – paukštis ir *pous* – pėda, šių augalų vaisių išsidėstymas primena paukščio pėdą.

Vienmečiai žoliniai augalai. Augalų stiebai gležni, kylantys. Lapai neporiškai plunksniški. Žiedai sutelkti kekėse ar galvutėse, balsvos ar rožinės spalvos. Ankštys plokščios, su ryškiu gyslų tinkleliu. 

Daugiausiai paplitusios Viduržemio pajūrio kraštuose.

Gentyje yra apie 10 rūšių:
* *Ornithopus compressus* 
*Smulkioji seradėlė (*Ornithiopus perpusillus*) 
* *Ornithopus pinnatus* 
*Sėjamoji seradėlė (*Ornithopus sativus*) 

Lietuvoje auga dvi rūšys:
*Smulkioji seradėlė (*Ornithiopus perpusillus*) Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą
*Sėjamoji seradėlė (*Ornithopus sativus*) Auginama
Preišiogala

**Preišiogala** – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 8 km į pietryčius nuo Vandžiogalos, prie Mėklos aukštupio. Praeina kelias .

## Istorija
XIX a. pab. buvo šlėktų *[[okolica]]* Kauno apskrityje, Vandžiogalos parapijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antarktidos gyventojai

**[[Antarktida|Antarktidoje]]** nuolatinių gyventojų nėra, tačiau yra keliolika gyvenamų tyrimų stočių. Maždaug 29 valstybės, visos pasirašiusios Antarkties sutartį, siunčia mokslinius darbuotojus sezoniniams (vasaros) arba ištisus metus vykstantiems tyrimams į žemyną arba aplinkines salas.

Žmonių skaičius, atliekančių mokslinius tyrimus arba aptarnaujančią veiklą žemyne ir aplinkinėse salose piečiau 60 laipsnių pietų platumos (regionas, kuriam galioja Antarkties sutartis), keičiasi nuo maždaug 4 000 vasarą iki 1 000 žiemą; dar apie 1 000 asmenų, įskaitant laivų įgulas ir mokslininkus, atliekančius tyrimus iš laivų, būna sutarties regiono vandenyse.

Antarktidoje yra gimę mažiausiai trys vaikai. Pirmasis buvo Emilio Marcos Palma, gimęs 1978 m. sausio 7 d. argentiniečių šeimoje Esperanza bazėje netoli Antarktidos pusiasalio galo. 1986 m. *Presidente Eduardo Frei Montalva* bazėje gimė Juan Pablo Camacho, kuris tapo pirmuoju čiliečiu gimusiu Antarktidoje. Netrukus toje pačioje stotyje gimė mergaitė Gisella.

Be to, antarktinės vasaros metu kai kurios šalys įrengia laikinas gyvenamas vietas – palapinių miestelius ir kitus laikinus statinius, reikalingus tyrimams palaikyti.