open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adolfas Teresius

**Adolfas Teresius** (g. 1960 m. vasario 4 d. Pažvarkulyje, Kelmės raj.) – liaudies meistras, užsiimantis medžio drožyba (šventųjų skulptūrėlės, koplytstulpiai, kryžiai). Drožėjas sertifikuotas tautinio paveldo produktų tradiciniu amatininku, senųjų drožybos ir kryždirbystės amatų puoselėtoju.

Tautodailininkas gyvena ir kuria Garliavoje. Tautodailininkų sąjungos narys nuo 1984 m., Meno kūrėjų asociacijos narys nuo 2005 m.

## Biografija
1978 m. baigė Kelmės 2–ąją vidurinę mokyklą. 1994-2004 m. dirbo Garliavos Juozo Lukšos gimnazijoje mokytoju ir tautodailės studijos vadovu.

Žmona Nijolė Ratautaitė–Teresienė, dukra Adelė (g. 1988) ir sūnus Augustinas (g. 1986). Jauniausias sūnus Dovydas (1989–2008) žuvo tarnaudamas Lietuvos kariuomenėje.

## Kūryba
Kai 1975 m. buvo sunaikintas Kryžių kalnas, talkino jį atstatant iš išlikusių detalių bei nuolaužų.  1978 m. prie Žemaičių Kalvarijos esančiame Panų kalne sukūrė pirmuosius koplytstulpius, kurie 1980 m. kartu su unikalia medine koplyčia sovietinės valdžios buvo sunaikinti. 1981–1985 m. virš 30 didelių darbų išdrožė Orvydų sodyboje Salantuose. 1994–1996 m. sukūrė Kryžiaus kelius Berčiūnuose Panevėžio raj. Be daugelio kitų, 2010 m. sukūrė Vytauto Didžiojo skulptūrą Žalgirio parke Cinkiškiuose.

Per trisdešimt metų darbų nuo 2 iki 7 m. dydžio sukūrė apie 350. Monumentalūs darbai stovi Lenkijoje, Baltarusijoje, Danijoje, Belgijoje, Vokietijoje, JAV (Mičigano ir Ilinojaus valstijose), Australijoje, Vengrijoje. Surengė 34 personalines parodas, kartu su kitais autoriais dalyvavo 88 parodose. Darbai eksponuoti parodose Švedijoje, Vokietijoje, Islandijoje, Belgijoje, JAV, Japonijoje, Latvijoje, Suomijoje, Austrijoje. Dalyvavo kuriant 35 skulptūrų parkus Lietuvoje ir užsienyje.

## Įvertinimas
* Liongino Šepkos premijos laureatas (2001).
* Firmos „Bosch“ ir žurnalo „Meisteris“ respublikinio konkurso nugalėtojas (2002).
* Respublikinio Prakartėlių konkurso Rokiškyje laureatas (2004).
* Geriausias Kauno apskrities meistras vaizduojamojo meno nominacijoje (2006).
* Metų garliavietis (2006).
* Geriausias Kauno apskrities meistras kryždirbystės nominacijoje (2007).
* Metų tautodailininko Aukso vainikas (2008).

## Nuorodos
* A. Teresiaus kūryba
Šiaurės Sulavesis

**Šiaurės Sulavesis** () – Indonezijos provincija Šiaurės Sulavesyje. Provincijos sostinė yra Manadas.

## Administracinis suskirstymas

## Išnašos
Rytų Darfūras

**Rytų Darfūro vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra pietvakarinėje šalies dalyje, Darfūro regione. Administracinis centras – Dueinas.

Vilajetas sudarytas 2012 m.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Pietų Sudanu. Daugiausia plyti savanos.

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 9 rajonus:
* Dueino rajonas
* Abu Džakros rajonas
* Abu Karinkos rajonas
* Adilos rajonas
* Asalajos rajonas
* Bahr el Arabo rajonas
* Ferdouso rajonas
* Jasino rajonas
* Šearijos rajonas

## Šaltiniai
Eternal E

**Eternal E** – 1995 m. geriausių reperio Eazy-E kūrinių albumas.

## Įvertinimai

* Entertainment Weekly (12/1/95, p. 77) – „…tokie hitai, kaip žemę verčiantis 'Boyz-N-the-Hood' ir jausmingas 'We Want Eazy', yra pasimėgaujančiai nuostabūs.“ – Įvertinimas: B+
* Melody Maker (1/13/96, p.29) – „…tie seni prieš-Komptiniai solo įrašai…dar dabar yra gryna sup*sta bomba, net jeigu jų nebėra produkcijoje… [Jo] balsas buvo pirmasis hip hop muzikoje, kuris galėjo būti vadinamas silpnu… Ir taip tai buvo kažkas visiškai naujo ir agresyvaus. “ – Aptarimas
* Rap Pages (2/96, p.31) – „istorinė Eazy-E biografinė muzika, kuri turi turėti archyvus…šis gyvenimo dokumentų rinkinys yra vienas iš Vakarų Pakrantės repo svarbiausių autorių“ – Įvertinimas 9 (iš 10)

## Dainų sąrašas

# „Boyz-n-the-Hood (Remix)“ – 6:22
# „8 Ball kartu su N.W.A“ – 4:25
# „Eazy-Duz-It“ – 4:21
# „Eazy-Er Said Than Dunn“ – 3:41
# „No More ?'s“ – 3:55
# „We Want Eazy kartu su Dr. Dre, MC Ren“ – 5:01
# „Nobody Move“ – 4:49
# „Radio“ – 4:59
# „Only If You Want It“ – 3:03
# „Neighborhood Sniper“ – 5:09
# „I’d Rather Fu*k You kartu su N.W.A. & CPO Boss Hogg“ – 3:59
# „Automobile kartu su N.W.A.“ – 3:18
# „Niggaz My Height Don’t Fight“ – 3:14
# „Eazy Street“ – 4:27

;Papildomos dainos

# „Real Muthaphuckkin G's kartu su Dresta & B.G. Knocc Out“ – 5:32
# „Ole School Shit kartu su Dresta, B.G. Knocc Out & Sylk-E. Fyne“ – 4:00
# „A Lil' Eazier Said“ (Gangsta Memorial Edition papildoma daina) daina atlikta Lil' Eazy E – 3:40

;Gangsta Memorial Edition papildomas DVD

* Video
# „We Want Eazy“
# „Eazy-er Said Than Dunn“
# „Straight Outta Compton (gatvės versija)“ – N.W.A
# „100 Miles And Runnin'“ – N.W.A
# „Appetite for Destruction (ilgesnė gatvės versija)“ – N.W.A
# „Only If You Want It“
# „Real Muthaphuckkin G's kartu su Dresta & B.G. Knocc Out“
# „Neighborhood Sniper (gatvės versija)“
# „Just tah Let U Know“

## Šaltiniai
Manadas

**Manadas** () – miestas Indonezijoje, Šiaurės Sulavesio sostinė. Manado miestas yra Manado įlankoje, apsuptoje kalnų. 2010 m. jame gyveno 408 354 žmonės, tai antras pagal dydį Sulavesio miestas po Makasaro. Savivaldybė padalinta į 9 rajonus: Malalajang, Sarijo, Vaneja, Tikala, Venangas, Mapangetas, Singkilas, Tumintingas ir Bunakenas.

## Istorija
Manado miestas pirmąkart paminėtas kartografo Nicolas Desliens žemėlapyje. Prieš europiečių atvykimą, Ternatės sultonatas valdė teritoriją, rinko mokesčius ir platino islamą. Portugalai padarė sultonatą vasalu, užvaldė minahasas ir įkūrė fabriką Venange. Tuo metu ispanai įsikūrė Filipinuose ir naudojo minahasas kavos pupelių auginimui. Ispanams užėmus Manadą, jis tapo prekybos centru, kur kinai atvykdavo pirkti kavos pupelių. Su vietinių sąjungininkų pagalba ispanai užėmė portugalų tvirtove Amurange apie 1550 m. Ispanai taip pat pastatė tvirtovę Manado mieste, kad valdytų minahasas. XVI a. Manado mieste atsirado viena pirmųjų indoeuroazijiečių bendruomenių salyne. Net Manado karalius Muntu Untu (1630 m.) turėjo ispaniško kraujo.

Ispanai atidavė Minahasą portugalams už 350 000 dukatų. Po kelerių metų vietiniai ir olandai išvijo portugalus iš Minahasos.

Olandų Rytų Indijos bendrovė Minado mieste pastatė Amsterdamo tvirtovę 1658 m. Olandų misionieriai, tarp jų Riedel ir John Gottlieb Schwarz, platino krikščionybę Rytų Indonezijoje. Jie pastatė pirmą bažnyčią mieste, kuri dabar vadinama *Gereja Sentrum*. Javos princas Diponegoro buvo olandų ištremtas į Manado 1830 m., nes jis vadovavo sukilimui prieš olandus. Anglų biologas Alfred Wallace lankėsi Manado mieste 1859 m., gyrė miesto grožį.

Japonai užėmė miestą 1942 m. sausį.
1958 m. sukilėlių Permestos judėjimo būstinė buvo perkelta į Manadą. Kai jie Džakartos paprašė reformų, Indonezijos vyriausybė įsiveržė į Manadą.
1961 m. buvo įkurta Manado vyskupystė.

## Miestai partneriai
*  Alor Setaras, Malaizija
*  Kuantanas, Malaizija
*  Cebu, Filipinai
*  Davao, Filipinai
*  Bristolis, Didžioji Britanija
*  Liverpulis, Didžioji Britanija
*  San Antonijas, JAV

## Išnašos
Vidurio Darfūras

**Vidurio Darfūro vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra pietvakarinėje šalies dalyje, Darfūro regione. Administracinis centras – Zalingejus.

Vilajetas sudarytas 2012 m. iš Vakarų ir Pietų Darfūro dalių.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Čadu ir Centrinės Afrikos Respublika. Daugiausia plyti savanos.

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 8 rajonus:
* Zalingejaus rajonas
* Azumo rajonas
* Vadi Saliho rajonas
* Mukdžaro rajonas
* Um Dukhuno rajonas
* Nertičio rajonas
* Rokoro rajonas
* Bindisio rajonas

## Šaltiniai
Šiaurės Darfūras

**Šiaurės Darfūro vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra vakarinėje šalies dalyje, Darfūro regione. Administracinis centras – Faširas.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Čadu ir Libija. Daugiausia plyti sausringos savanos (Sahelis), siekia Sacharos dykumą. Taip pat iškilęs vulkaninis Maros masyvas su Deribos kaldera.

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 5 rajonus:
* Melito rajonas
* Kutumo rajonas
* Um Kadados rajonas
* Kabkabijos rajonas
* Faširo rajonas

## Šaltiniai
Vakarų Sulavesis

**Vakarų Sulavesis** () – provincija Indonezijoje, vakarų Sulavesyje. Provincijos administracinis centras yra Mamudžu, jame gyvena 1 158 336 žmonės (2010 m.). Vakarų Sulavesis buvo įkurtas 2004 m., atskyrus nuo Pietų Sulavesio.

## Administracinis suskirstymas

## Išnašos
Mamudžu

**Mamudžu** () – miestas Indonezijoje, Vakarų Sulavesio provincijos sostinė.

## Švietimas

Mamudžu turi tik 12-metę mokyklą, toliau studentai mokytis vyksta į Makasarą ar toliau.

## Žemės ūkis

Čia auginami duonmedžiai, rambutanai, durijai, ryžiai ir bananai. 

## Gyventojai

Mamudžu mieste dauguma gyventojų musulmonai, yra kelios bažnyčios, budistų yra labai mažai.
Palu

**Palu** – miestas Indonezijoje, Centrinio Sulavesio sostinė. Miestas yra prie Palu upės, kur ji įteka į siaurą ilgą įlanką. Dėl aplinkui stūksančių kalnų vyrauja sausas klimatas. Palu gyvena 335 297 žmonės (2010 m.).

## Istorija
Palu priklausė Nyderlandų Rytų Indijai iki Indonezijos nepriklausomybės 1945–1949 m.

1958 m. balandį Šiaurės Sulavesyje sukilus Permestai, JAV parėmė sukilėlius. CŽV bombardavo taikinius aplink Palu ir pačiame mieste.

2005 m. sausio 24 d. miestą sudrebino 6,2 balų pagal Richterio skalę žemės drebėjimas. Žuvo 1 žmogus, 4 sužeisti, sugriauta 177 pastatų. Panikuojantys gyventojai pabėgo į aukštumas bijodami cunamio.

## Miestai partneriai
*  Semarangas, Indonezija
*  Tegusigalpa, Hondūras

## Išnašos
Žydrojo Nilo vilajetas

**Žydrojo Nilo vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra pietrytinėje šalies dalyje, Žydrojo Nilo regione. Administracinis centras – Damazinas.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Pietų Sudanu ir Etiopija. Daugiausia plyti drėgnosios savanos. Vilajetą kerta Žydrasis Nilas, kurio slėnyje įrengtas Merovės tvenkinys.

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 5 rajonus:
* Damazino rajonas
* Roseireso rajonas
* Geisano rajonas
* Bau rajonas
* Kurumiko rajonas

## Šaltiniai
Senaras (vilajetas)

**Senaro vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra pietrytinėje šalies dalyje, Žydrojo Nilo regione. Administracinis centras – Senaras.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Etiopija. Daugiausia plyti drėgnosios savanos. Vilajetą kerta Žydrasis Nilas, kurio slėnyje įrengtas Senaro tvenkinys. Įsteigtas Dindero nacionalinis parkas (prie Nilo intako Dindero).

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 3 rajonus:
* Senaro rajonas
* Singos rajonas
* Dindero rajonas

## Šaltiniai
Vakarų Darfūras

**Vakarų Darfūro vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra pietvakarinėje šalies dalyje, Darfūro regione. Administracinis centras – Geneina.

2012 m. iš dalies Vakarų Darfūro sudarytas Vidurio Darfūras.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Čadu. Daugiausia plyti sausringos savanos (Sahelis).

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 4 rajonus:
* Kulbuso rajonas
* Geneinos rajonas
* Džebel Maros rajonas
* Habilos rajonas

## Šaltiniai
Šiaurės vilajetas

**Šiaurės vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra šiaurės vakarinėje šalies dalyje, Nubijos regione. Administracinis centras – Dongola.

## Geografija

Teritorija turi sieną su Egiptu ir Libija. Rytine dalimi teka Nilas (yra dalis Nasero tvenkinio), tuo tarpu likusią dalį daugiausia užima Sacharos dykuma. Ties šiaurės vakariniu pakraščiu yra Džebel Uveinato masyvas. Prie Nilo yra senovės Nubijos miestų liekanų (Napata, Senoji Dongola, Kerma, Džebel Barkalis).

## Gyventojai

Krašte gyvena daugiausia nubiai ir arabai, dykumose – beduinai. Svarbiausi miestai: Dongola, Vadi Halfa, Karima, Daba.

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 4 rajonus:
* Vadi Halfos rajonas
* Dongolos rajonas
* Meravio rajonas
* Dabos rajonas

## Šaltiniai
Tetrarchas (tankas)

**Lengvasis tankas Mk VII (A17)**, taip pat žinomas **Tetrarcho** pavadinimu, buvo britų lengvasis tankas, pagamintas vėlyvą XX a. 3-ią dešimtmetį. Jis buvo naudotas II pasauliniame kare. Pagamintas kaip žymiai tobulesnis Mk VIB lengvasis tanko variantas. Britanijos vadovybė buvo užsakiusi 220 šio tipo tankų, bet paskiau plano atsisakyta. Per visą gamybos istoriją buvo pagaminta nuo 100 iki 177 šių tankų.

Karo vadovybė liepė šį tanką naudoti Šiaurės Afrikos kampanijoje. Taip pat 20 Tetrarchų buvo nusiųsta Sovietų Sąjungos pajėgoms. 1941 m. pradžioje buvo sukurtos 3 šių tankų divizijos. 1942 m. gegužę maža Tetrarchų grupė suformavo dalį britų ginkluotųjų pajėgų, kurios kovojo Madagaskaro mūšyje. 1943 m. daug Tetrarchų buvo permesta į Siciliją. 20 Tetrarchų 1944 m. birželį pasiekė Normandiją. Nors tankai sėkmingai nusileido (į Normandiją jie buvo nugabenti lėktuvais), ten jie nepasirodė gerai. Jie nė iš tolo neprilygo (nei šarvais, nei patrankomis) vokiečių Vermachto ginkluotosioms pajėgoms. Praėjus kelioms dienoms po Normandijos operacijos pradžios, Tetrarchus nustota naudoti kaip puolamuosius tankus (po to jie naudoti tik kaip pastiprinimas kareiviams). 1944 m. rugpjūtį Tetrarchai buvo pakeisti stipresniais Cromwell tankais, tačiau šie nedalyvavo daugelyje mūšių.

Buvo keletas šio tanko variantų. Garsiausi iš jų Alecto SPG ir lengvasis tankas Mk VIII
Gorontalas (miestas)

**Gorontalas** () – miestas Indonezijoje, Gorontalo sostinė. Miesto plotas 79,59&nbsp;km², jame gyvena 153 036 žmonės.

## Kulinarija

Gorontalo virtuvė apima maistą nuo jūros gėrybių iki kukurūzų. Žymus valgis *binthe Biluhuta*, gaminamas iš kukurūzų, kokosų, džiovintos žuvies. Keptas tunas su aštriu padažu irgi populiarus.

## Miestai partneriai
* Mamudžu, Indonezija
* Benkulu, Indonezija

## Išnašos
Victoria Silvstedt

**Karen Victoria Silvstedt** (g. 1974 m. rugsėjo 19 d.) – Švedijos modelis, dainininkė, aktorė ir televizijos vedėja.

## Darbas „[[Playboy]]“ žurnale
* *Playboy’s Blondes, Brunettes & Redheads*, 2003 m. birželis 
* *Playboy’s Sexy 100*, 2003 m. vasaris 
* *Playboy’s Girls of Summer*, 2001 m. gegužė 
* *Playboy’s Nude Playmates*, 2001 m. balandis 
* *Playboy’s Book of Lingerie* Vol. 75, 2000 m. rugsėjis 
* *Playboy’s Voluptuous Vixens* Vol. 3, 1999 m. spalis 
* *Playboy’s Celebrating Centerfolds* Vol. 3, 1999 m. spalis 
* *Playboy’s Girls of Summer*, 1999 m. birželis 
* *Playboy’s Book of Lingerie* Vol. 67, 1999 m. gegužė 
* *Playboy’s Playmates in Bed* Vol. 3, 1999 m. vasaris
* *Playboy’s Playmate Tests*, 1998 m. lapkritis 
* *Playboy’s Body Language*, 1998 m. spalis 
* *Playboy’s Girls of Summer*, 1998 m. gegužė 
* *Playboy’s Wet & Wild*, 1998 m. balandis 
* *Playboy’s Book of Lingerie* Vol. 59, 1998 m. sausis 
* *Playboy’s Book of Lingerie* Vol. 58, 1997 m. lapkritis 
* *Playboy’s Playmate Review* Vol. 13, 1997 m. liepa 
* *Playboy’s Nude Playmates*, 1997 m. birželis 

## Diskografija
;Albumai
* *Girl on the Run* (1999)

;Singlai
* *Rocksteady Love* (1999)
* *Hello Hey (1999)
* *Party Line* (1999)
* *Saturday Night* (2010)

== Filmografija ==
* *BASEketball* (1998)
* *Ivans XTC* (2000)
* *Naken* (2000)
* *The Independent* (2000)
* *She Said I Love You* (2001)
* *Out Cold* (2001)
* *Cruel Game* (2001)
* *Boat Trip* (2002)
* *SnowBiZ* (2003)
* *La mia vita a stelle e strisce* (2003)
* *Beach Movie'' (2003)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Antonio del Pollaiolo

**Antonijas Polajuolas** (it. *Antonio del Pollaiolo* arba *Antonio del Pollaiuolo*, tikr. *Antonio Benci*, apie 1432 – 1496 m. vasario 4 d.) – italų XV a. ankstyvojo renesanso tapytojas, grafikas, skulptorius ir auksakalys iš Florencijos. 

## Biografija

Antonijas Polajuolas gimė apie 1432 m. Florencijoje paukštininko Antonio Benci šeimoje. Jis ir šiek tiek jaunesnis jo brolis Piero vėliau prisiėmė pravardę nuo tėvo verslo − prekybos naminiais paukščiais. Spėjama, kad jis mokėsi auksakalio amato pas Lorenzo Ghiberti sūnų Vittore, o jo brolis Piero − tapybos pas Andrea del Castagno. Nuo 1457 m. jis buvo įtrauktas į Šv. Jono baptisterijos dekoravimo darbus. Apie 1470 m. broliai atidarė nuosavas dirbtuves Florencijoje. Daugeliu atveju jie dirbdavo kartu ir sunku išskirti vieno kurio iš jų darbą. Antonio Polajuolo įnašas spėjamas iš jam priskiriamos bronzinės to meto skulptūros „Herkulis nugali Antėją“ (Bargello muziejuje) ir vienintelės išlikusios graviūros „Dešimties nuogų vyrų mūšis“, atspausdintos apie 1470-ųjų viduryje Francesco Squarcione dirbtuvėse Padujoje. Antonijas vaizdavo įsiręžusių ir įsitempusių vyrų kūnus. Spėjama, kad tokį realistinį vaizdavimą Antonijas galėjo pasiekti tik studijuodamas raumenis kūnų skrodimo metu. Jo rankai priskiriami maži paveikslai „Herkulis nugali Antėją“ ir „Herkulis ir hidra“ Uficių galerijoje.

1472 m. Antonijas Polajuolas įstojo į  Florencijos Šv. Luko dailininkų gildiją. Daugelį dirbinių jam užsakinėjo to meto įtakingiausia Florencijos Medičių giminė. Su broliu Piero Antonijas dirbo San Miniato ir Santissima Annunziata bažnyčiose ties tapybos darbais (pastarasis, vaizduojantis Šv. Sebastijoną, yra Londono nacionalinėje galerijoje). 1484 m. Antonijas, kartu su broliu Piero, atvyko į Romą darbams ties popiežiaus Siksto IV kapu, ant kurio Antonijas iškalė savo autografą. 1492 m. Antonijas pradėjo darbus ties popiežiaus Inocento VIII kapu, kurie užtruko iki skulptoriaus mirties 1498 m. Šiame kape pirmąkart buvo iškaltas sėdinčio popiežiaus portretas − modelis, kuris tapo įprastu daugelyje vėlesnių popiežių kapų. Abu Antonijo Polajuolo popiežių kapai yra Šv. Petro bazilikoje. Spėjama, kad Antonijas Polajuolas galėjo būti nukalęs Romulo ir Remo skulptūras pagarsėjusiai statulai „Kapitolijaus vilkė“. Dailininkas ir skulptorius mirė 1498 vasario 4 d. Palaidotas šalia kiek anksčiau mirusio brolio Piero San Pietro in Vincoli bažnyčioje Romoje.

## Darbų galerija



Image:Antonio del Pollaiolo - Battle of Ten Nudes - WGA18046.jpg| „Dešimties nuogų vyrų mūšis“ (graviūra)
Image:Antonio del Pollaiolo - Ercole e l'Idra e Ercole e Anteo - Google Art Project.jpg| „Herkulis ir hidra“ (Uficių galerija)
Image:Tesoro di san pietro, tomba di sisto IV di antonio del pollaiolo, 01.JPG| Popiežiaus Siksto IV kapas (Šv. Petro bazilika)
Image:Monument to Innocentius VIII in Saint Peter's Basilica.jpg| Popiežiaus Inocento VIII kapas (Šv. Petro bazilika)


## Nuorodos

* Antonio del Pollaiolo WGA tinklalapyje
* Antonio del Pollaiolo Mediči-Rikardi rūmų muziejaus tinklalapyje
* [Antonio del Pollaiolo biografija [Giorgio Vasari] „Le Vite“ (anglų k.)]
Pollaiolo

**Polajuolas** (it. *Pollaiolo* arba *Pollaiuolo*) − itališka pravardė, gali nurodyti sekančius žymesnius asmenis:

* Antonio del Pollaiolo, (apie 1432–1498) − italų XV a. dailininkas, skulptorius;
* Piero del Pollaiolo, (apie 1441–1496) − italų XV a. dailininkas, Antonio brolis;
* Simone del Pollaiolo, (1547–1508) − italų XV a. architektas.
Okulič-Kazarinas

* Anatolijus Okulič-Kazarinas (1903-1991), tarpukario Lietuvos karininkas
* Jaroslavas Okulič-Kazarinas (g. 1931), inžinierius, alpinistas
* Rapolas Okulič-Kazarinas (1857-1919), vienas iš Lietuvos karo aviacijos pradininkų

Panašios pavardės: 
* **Okulič-Kozarinas**
* **Okulicz-Kozaryn** (lenkiška pavardės versija)
Džajapura

**Džajapura** () – miestas Indonezijoje, Papua sostinė. Miestas yra Naujojoje Gvinėjoje, Jos Sudarso įlankoje. Jame gyveno 233 859 žmonės (2010 m.).

## Istorija
1910–1962 m. miestas vadintas ***Hollandia***. Jis buvo to paties pavadinimo šiaurės rytų Vakarų Naujosios Gvinėjos rajono centras. Miestas vadintas Kota Baru ir Sukarnapura, kol 1968 m. gavo dabartinį pavadinimą. Jis sanskrito kalba reiškia *Pergalės miestas*. Suharto norėjo taip paminėti pergalę prieš olandus Trikoros operacijoje. Paskutinis mūšis mieste vyko 1962 m. rugpjūčio 15 d.

1942 m. Džajapurą užėmė japonai. 1944 m. balandžio 21 d. Sąjungininkai juos išvijo. Čia buvo įsikūręs generolas Douglas MacArthur, kol užėmė 1945 m. kovą Filipinus. Pro čia keliavo pusė milijono JAV kareivių, buvo įkurta 20 bazių.

1945 m. Holandiją olandai padarė Nyderlandų Naujosios Gvinėjos sostine. 1962 m. spalio 1 d. miestas buvo perduotas JTO ir pavadintas Kota Baru iki 1963 m. gegužės 1 d., kai Indonezija perėmė miestą.

1998 m. miestą nuniokojo cunamis.

## Sportas
* Persipura Jayapura futbolo klubas,
* „Mandala“ stadionas.

## Miestai partneriai
*  San Chosė, Kosta Rika
*  Puerto Prinsesa, Filipinai
*  Tavau, Malaizija
*  Sonchla, Tailandas

## Išnašos
Pietryčių Sulavesis

**Pietryčių Sulavesis** () – provincija Indonezijoje, pietryčių Sulavesio saloje, kuri kartu su Butono, Munos, Kabaenos ir Vovonio salomis sudaro pusiasalį. Provincijos administracinis centras yra Kendaris.

Provincija neturi greitkelio, kuris sujungtų šiaurės vakarinę ir pietrytinę provincijos dalis. Pagrindinis susisiekimas – tarp Vatamponės (Pietų Sulavesis) ir Kolakos uostų kursuojantis keltas.

XVII–XX a. pradžioje teritoriją valdė Butono sultonatas.

## Administracinis suskirstymas

: * 2005 m. Šiaurės Butono regencijos gyv. skaičius priskiriamas Butono regencijai.
: # 2005 m. Šiaurės Konavės regencijos gyv. skaičius priskiriamas Butono regencijai.

## Šaltiniai
Šiaurės Kordofanas

**Šiaurės Kordofano vilajetas** () – Sudano vilajetas. Yra centrinėje šalies dalyje, Kordofano regione. Administracinis centras – Obeidas.

## Geografija

Teritoriją užima daugiausia sausringos savanos ir pusdykumės (Sahelis).

## Administracinis suskirstymas
 
Vilajetas padalintas į 7 rajonus:
* Soudario rajonas
* Džebrat al Šeicho rajonas
* Šeikano rajonas
* Baros rajonas
* Ravabos rajonas
* Nuhudo rajonas
* Ghebeišo rajonas

## Šaltiniai
Giedrė Gučaitė

**Giedrė Gučaitė** (1948 m. sausio 21 d. Vilniuje – 2014 m. rugsėjo 29 d. Kaune) – Lietuvos dailininkė grafikė, pedagogė.

Antano Žmuidzinavičiaus anūkė.

## Biografija
1966 m. baigė M. K. Čiurlionio meno mokyklą (nuo 1955 m. mokėsi muzikos, nuo 1961 m. dailės skyriuje, kur baigė grafikos specialybę). 1972 m. baigė grafikos studijas Valstybiniame dailės institute. 1972–1976 m. dėstė Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume. Nuo 1989 m. dėstė M. K. Čiurlionio menų mokykloje. Palaidota Kleboniškio kapinėse.

## Kūryba
G. Gučaitė tęsė žymios šeimos kūrybinę tradiciją. Menininkė kūrė estampus, ekslibrisus, plakatus, knygų iliustracijas, rankų darbo popierių su reljefiniais audimų raštais, objektus, piešė, tapė ant popieriaus.

G. Gučaitė buvo kūrybinės grupės „Archyvas“ narė , nuo 1983 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narė. Surengė per dvidešimt personalinių parodų Varšuvoje ir Vroclave (Lenkija), Vienoje (Austrija), Atėnuose (Graikija), Vilniuje, Kaune, Birštone, Anykščiuose ir kitur.

Apipavidalino ir sukūrė iliustracijas vadovėliams „Jums mažieji“ (1981 m.), „Mažųjų skaitiniai“ (1986 m.), knygelėms vaikams „Šešios žąsys“ (1988 m., 2001 m.), „Vaikų pasaka“ (1990 m., 2008 m.), „Pasakos be galo“ (2007 m.), užsienio šalyse išleistoms knygoms „Mała historia dandyzmu“ (1995 m., Lenkija), „Die Argonauten“ (1997 m., Vokietija); žurnalams („Nemunas“, „Genys“, „Laimiukas“) bei laikraščiams („Dienovidis“) ir kt.

Dailininkė apdovanota žurnalo „Nemunas“ premija, diplomais Lietuvos gražiausios metų knygos konkursuose (1980 m., 1981 m., 1986 m., Vilnius) ir kt. 2009 m. jai paskirta Lietuvos Respublikos kultūros ir meno kūrėjo stipendija.

Menininkės darbų yra įsigiję Nacionalinis M.K.Čiurlionio dailės, Lietuvos dailės ir kiti muziejai, privatūs asmenys Lietuvoje ir užsienyje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* G. Gučaitės kūrybinė biografija
Kendaris

**Kendaris** () – miestas Indonezijoje, Pietryčių Sulavesio sostinė. Miestas įsikūręs prie Kendario įlankos. Moramo krioklys yra 65 km į rytus nuo Kendario. Miestas padalintas į 4 subrajonus: Kendaris, Mandonga, Baruga ir Poasija. Jame gyveno 314 812 žmonės (2010 m.). Tai ketvirtas pagal dydį Sulavesio miestas po Makasaro, Manado ir Palu.

Antrojo pasaulinio karo metu japonams Kendaris buvo svarbus puolimo objektas dėl netoliese buvusio aerodromo. 1942 m. sausio 23–24 d. jie užklupo nepasiruošusį Kendario garnizoną.

## Miestai partneriai

* Kosovo Mitrovica, Kosovas
* Koronadalas, Filipinai

## Išnašos
Pietų Sulavesis

**Pietų Sulavesis** () – provincija Indonezijoje, pietų Sulavesyje. Jai priklauso Selajaro salos.

2010 m. Pietų Sulavesyje gyveno 8 032 551 žmogus. Tai gausiausia provincija Sulavesyje. Provincijos administracinis centras Makasaras – didžiausias miestas saloje.

## Administracinis suskirstymas

: # 2000 m. Palopo duomenys priskirti Luvu regencijai.
: * 2000 m. Rytų Luvu regencijos duomenys priskirti Šiaurės Luvu regencijai.
: ** 2000 m. Šiaurės Toradžos regencijos duomenys priskirti Tana Toradžos regencijai.

## Šaltiniai
Centrinis Sulavesis

**Centrinis Sulavesis** () – provincija Indonezijoje, centriniame Sulavesyje. Provincijos didžiausias miestas ir administracinis centras yra Palu. 2010 m. provincijoje gyveno 2 633 420 gyventojų.

Centrinis Sulavesis įkurtas 1964 m. Jo plotas 61841,29 km².

## Istorija

Lore Lindu nacionaliniame parke yra per 400 granitinių megalitų, kurių 30 savo forma panašūs į žmones. Didžiausi akmenys siekia 4,5 m aukštį. Struktūrų tikslas nežinomas. Kiti megalitai yra lėkščių (*Tutu’na*) ir puodų (*Kalamba*) formos. Jie sukurti 3000 m. pr. m. e. – 1300 m.

## Administracinis suskirstymas

: * 2000 m. Parigi Moutong regencijos ir Sigi regencijos duomenys priskirti Dongalos regencijai.
: # 2000 m. Tojo Una-Una regencijos duomenys priskirti Poso regencijai.

## Išnašos
Kavarsko hidroelektrinė

**Kavarsko hidroelektrinė** – mažoji hidroelektrinė Anykščių rajone, Vilkatėnų kaime, 0,5 km nuo Kavarsko tilto. Hidroelektrinė pastatyta 1962 m. užtvenkus Šventosios upę ir susiformavus Kavarsko tvenkiniui. Tai ketvirtoji pagal instaliuotą elektros galią (1,5 &nbsp;MW) po Antalieptės hidroelektrinės vandens jėgainė Lietuvoje. Kavarsko hidroelektrinė priklauso AB „Achema“.

## Techniniai duomenys
Hidroelektrinė rekonstruota 2002 m. Jos galia – 1500 kW (dvi po 750 kW turbinos). Greta hidroelektrinės įrengtas žuvitakis. Vidutinis debitas, sukuriamas elektrinės – 31,4 m³/s. 2010 m. Kavarsko hidroelektrinė pagamino 7,14 GWh elektros energijos.

## Šaltiniai
Gorontalas (provincija)

**Gorontalas** () – provincija Indonezijoje, šiaurės Sulavesyje. Joje gyveno 1 038 590 žmonių (2010 m.), administracinis centras – Gorontalas.

## Istorija

1525 m. su portugalų pagalba buvo pastatytos trys akmeninės tvirtovės šalia Limboto ežero. Otonahos tvirtovė išliko. Ispanai atvyko iš Filipinų XVI a. vidury. Jie atgabeno čili pipirus, bulves, kukurūzus, arklius ir siestas. Olandai per Olandų Rytų Indijos bendrovę stengėsi išstumti Ternatės sultonatą ir kitus europiečius iš prieskonių prekybos. Palaipsniui regione jie įgavo politinės galios.

Gorontalas 1942 m. tapo nepriklausomas nuo olandų, kai vietinis didvyris Nani Wartabone išvijo japonus.

2000 m. Gorontalas buvo atskirtas nuo Šiaurės Sulavesio.

## Administracinis suskirstymas


Note: * Miestas taip pat provincijos sostinė.


## Išnašos
Denpasaras

**Denpasaras** () – miestas Indonezijoje, Balio sostinė. Jame gyvena 788 445 žmonės (2010 m.), o metropolijoje – apie 2 mln. žmonių.

## Istorija
Denpasaras buvo Badungo karalystės sostinė. Olandai užėmė Balį 1906 m. ir nusiaubė karaliaus rūmus.

1958 m. Denpasaras buvo Badungo ir Denpasaro regencijos sostine, o vėliau Balio provincijos sostine. Miestas sparčiai išaugo. Denpasarą sudaro 4 subrajonai: Vakarų Denpasaras, Rytų Denpasaras, Pietų Denpasaras ir Šiaurės Denpasaras.

## Miestai partneriai
*  Palembangas, Pietų Sumatra
*   Verakrusas, Meksika
*   Gran Kanarija, Ispanija
*  Phuketas, Tailandas
*  Haikou, Kinija

## Išnašos
Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas

**Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas** – aeroklubas nuo 1947 m. įsikūręs Kyviškių aerodrome.

## Istorija
Aeroklubas įkurtas Kyviškėse 1947 m. Lietuvos TSR buvo didžiausia akrobatinio skraidymo sporto vystymo organizacija Lietuvoje. 

Lietuvos Respublikos Nepriklausomybės atkūrimo ir įtvirtinimo periodu aeroklubo iniciatyva Kyviškių aerodromas, lėktuvai ir technika, siekiant šią bazę geriau panaudoti valstybinėms reikmėms, buvo perduoti karinėms struktūroms.

1997 m. Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas tapo  savarankiška visuomenine organizacija. Pirmieji lėktuvai klube atsirado tik 2003 m. 

Aeroklubo  prezidentas Jurgis Kairys. Akrobatinio skraidymo mokytis atvyksta lakūnai  iš  Suomijos, Vokietijos, Estijos, Latvijos, kitų užsienio šalių. Kiekvienais metais Kyviškėse rengiamos akrobatinio skraidymo Advanced kategorijos Lietuvos rinktinės treniruočių stovyklos, įvairių kategorijų akrobatinio skraidymo varžybos.

Akrobatinio skraidymo Advanced kategorijos Lietuvos komanda, kurią sudaro Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubo nariai, reguliariai  dalyvauja Pasaulio ir Europos čempionatuose. Nuo 2011 m. aeroklube veikia vaikų sklandymo mokykla.

2011 m. birželio 3 d. Lietuvos Civilinės aviacijos administracija (CAA) išdavė Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubui mokymo įstaigos akreditavimo pažymėjimą, kuris suteikia teisę permokyti aviacijos specialistus skraidyti akrobatiniais lėktuvais Jak-52 ir kitais atitinkamo tipo akrobatiniais lėktuvais, suteikiant akrobatinio skraidymo piloto kvalifikaciją. Taip pat Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubui suteikta teisė ruošti akrobatinio skraidymo pilotus-intruktorius.

## Paslaugos
* Apžvalginiai skrydžiai lėktuvais Piper Tomahawk  bei keturių vietų lėktuvu Cessna 172.
* Akrobatiniai skrydžiai lėktuvu Jak-52.

Planuojama mokyti pilotus, atlikti užsakomuosius skrydžius.

## Nuorodos
*Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubo tinklalapis
Vladimiras Kravcovas

**Vladimir Kravcov** () (g. 1949 m. spalio 19 d. Alytuje, Lietuvos TSR) – Tarybų Sąjungos rankininkas, 1976 m. olimpinis čempionas, 1980 m. olimpinio sidabro medalio laimėtojas, 1982 m. pasaulio čempionas.

## Biografija

Gimė 1949 m. spalio 19 d. Alytuje. Baigė Maskvos aviacijos institutą, inžinieriaus specialybę. Rankinį žaidė už Maskvos *Burevestnik* ir *MAI* komandas. 1976 m. tapo sporto meistru. Už TSRS rankinio rinktinę iš viso sužaidė 159 rungtynes, per kurias pelnė 335 įvarčius.

## Pasiekimai

* 1982 m. 1982 m. Pasaulio vyrų rankinio čempionatas 1 vieta
* 1980 m. Maskvos olimpinės žaidynės 2 vieta
* 1979 m. TSRS spartakiada 1 vieta
* 1978 m. 1978 m. Pasaulio vyrų rankinio čempionatas 2 vieta
* 1977 m. TSRS rankinio taurė 1 vieta
* 1976 m. Montrealio olimpinės žaidynės 1 vieta
* 1975 m. TSRS spartakiada 1 vieta
* 1975 m. TSRS rankinio čempionatas 1 vieta
* 1974 m. TSRS rankinio čempionatas 1 vieta

## Nuorodos

* 
* Pasiekimai www.sports-reference.com (ang.) .

## Šaltiniai
Jitzchak Kulitz

**Jitzchak Kulitz** (1922 m. Alytuje, Lietuva - 2003 m. liepos 24 d. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio mokslininkas ir kraštutinės pakraipos ortodoksinio ir fundamentalistinio Haredi judaizmo vyriausiasis rabinas Jeruzalėje. 1933 m. kartu su motina bei 7 broliais ir seserimis išvyko gyventi į Palestiną, kur apsigyveno Jeruzalėje. Rabino mokytojais buvo Salman Melzer, Jecheskel Sarna ir Chason Isch.  

## Nuorodos

* Trauer um Oberrabbiner Jitzchak Kulitz (vok.).
Šepetos pelkė

**Šepetos pelkė** – pelkė Kupiškio rajono savivaldybėje, esanti 5 km į pietus nuo Kupiškio ir 0,5 km į vakarus nuo Šepetos gyvenvietės, kurios bendras plotas 1650 ha.

Pasak legendos pelkė atsirado prasmegus į žemę miestui.

## Geografija ir geologija
Aukštapelkė susidarė maždaug prieš 7 tūkst. metų, po paskutiniojo Baltijos ledynmečio, lėkštoje moreninėje įdauboje, Lėvens ir Šventosios vandenskyroje. Vandens nepraleidžiančioje žemėje pradėjo augti drėgmę mėgstantys augalai (daugiausia kiminai, baltoji durpinė samana).

## Istorija
Iki pradedant eksploatuoti pelkę 1939 m. čia telkšojo įvairūs akivarai ir klampynės. Žymus gamtininkas Tadas Ivanauskas dar 1921 m. siūlė pelkę palikti kaip neliečiamą gamtos draustinį, kuriame buvo paukščių karalija ir augo ledynų periodo reliktas – beržas keružis. Tada didžiausias durpių klodo storis buvo 7 m, o pelkės vidurys buvo iškilęs 5 m aukščiau už pakraščius.

Tarpukaryje pelkę tyrė biologo Vinco Vilkaičio suburta mokslininkų grupė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Šepetos pelkės paslaptys
Bartholomäus Ziegenbalg

**Bartolomėjus Cygenbalgas** (*Bartholomäus Ziegenbalg*; g. 1682 m. liepos 10 d. – m. 1719 m. vasario 23 d.) – vokiečių liuteronų misionerius, prisidėjęs prie Pietų Indijos evangelizacijos.

## Biografija

Gimė Saksonijos mieste Pulsnice. Studijavo Halės universitete, vėliau – pietistinės liuteronybės centre. Padedant Danijos karaliui Frederikui IV, Bartolomėjus Cygenbalgas ir Hainrichas Pliutšau išvyko į pietų Indiją ir ten įsteigė pirmąją protestantišką misiją. Savo darbą pradėjo 1706 m. danų kolonijoje Trankebare. Ten jie pradėjo evangelizaciją, susidurdami tiek su indų, tiek su danų kolonizatorių pasipriešinimu. Įsivėlė į katalikų-protestantų konfliktą.

Bartolomėjus Cygenbalgas ieškojo bendrareliginių pradų indų tikėjime, domėjosi indų mitologija. 1713 m. jis sukūrė *Genealogie der malabarischen Götter* („Malabarijos dievų geneologijos“), tačiau veikalas publikuotas tik 1926 m. Cygenbalgas 1715 m. išvertė Naująjį Testamentą į tamilų kalbą. Be Biblijos vertimų, Cygenbalgas taip pat parengė tamilų kalbos gramatiką ir žodyną, įvairių brošiūrų.



## Bibliografija

* (de) Werner Raupp: *ZIEGENBALG, Bartholomäus, in:* *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL), Vol. 14, Herzberg: Bautz 1998 (), col. 452–461.
Bandar Lampungas

**Bandar Lampungas** () – miestas Indonezijoje, Lampungo provincijos sostinė. Miestas buvo vadintas Tanjungkarang-Telukbetungu iki 1983 m. Bandar Lampungas yra atvykimo punktas imigrantams ir keliautojams iš Javos į Sumatrą, ypač prieš pastatant Bakauhenio uostą. Miestą aptarnauja Radin Inten II aerodromas, kuris vykdo vietinius skrydžius į Džakartą. 2022 m. Bandar Lampunge buvo 1 209 937 gyventojai.

## Švietimas

2009 m. raštingumo lygis mieste buvo 94,3 %, o 2005 m. buvo 93,5 %. Tačiau aukštųjų mokyklų lankymas sumažėjo nuo 69,2 % (2007 m.) iki 61,4 % (2009 m.).

## Galerija


image:Lampung Bay and Gunung Kunyit.JPG|Lampungo įlanka
File:Rektorat.jpg|Malahajačio universitetas


## Miestai partneriai

*  Pekanbaru Indonezija
*  Ipohas Malaizija
*  Splitas, Kroatija

## Išnašos
Tandžung Pinangas

**Tandžung Pinangas** () – miestas Indonezijoje, Riau salų provincijos sostinė. Mieste gyvena apie 200 tūkst. žmonių.

Prieš 500 metų portugalams užėmus Malaką, jos sultonas Mahmudas pabėgo į Tandžung Pinangą, kur organizavo pasipriešinimą.

Tandžung Pinangas labai svarbus malajų kultūroje. Į jį vyko europiečių, kinų ir malajų pirkliai.
Zvi Kolitz

**Zvi Kolitz** (1912 m. gruodžio 14 d. Alytuje, Rusijos imperija – 2002 m. rugsėjo 29 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio bei JAV kino ir teatro režisierius. Labiausiai žinomas dėl savo 1946 m. sukurto kūrinio *Yosl Rakover kalbasi su Dievu* (), kuris tapo Holokausto literatūros klasika.

## Biografija

Gimė 1912 m. gruodžio 14 d. Alytuje. Jaunystėje mokėsi Slabados Ješivoje. 1937 m. išvyko į Italiją, kur mokėsi Florencijos universitete. Prasidėjus II pasauliniam karui išvyko į Palestiną, kur dalyvavo sionistiniame judėjime siekiant Izraelio nepriklausomybės, tačiau už savo politinę veiklą buvo suimtas vietinės britų valdžios ir pasodintas į kalėjimą. 1946 m. išvyko į Buenos Airės, kur parašė žymiausią savo knygą – *Yosl Rakover kalbasi su Dievu*. 1948 m. Izraeliui paskelbus nepriklausomybę pradėjo aktyviai dalyvauti šalies literatūriniame ir kultūriniame gyvenime.

1954 m. buvo pirmojo Izraelio pilnametražio filmo *Hill 24 Doesn’t Answer* bendraautoris. Filmą pristatė 1955 m. vykusiame Kanų kino festivalyje. Vėliau persikėlė gyventi į JAV, kur 1964 m. kartu su *Rolf Hochhuth* parašė pjesę *Deputy* apie Vatikano tylą Holokausto metu. Ši pjesė buvo rodoma devynis mėnesius Brodvėjuje. 1968 m. sukūrė pjesę *The Megilla of Itzik Manger* bei miuziklą *I’m Solomon*. Gyvendamas JAV parašė dar kelias knygas, taip pat rašydavo straipsnius į žydų laikraštį *Algemeiner Journal* bei dėstė kelis kursus žydų kalba Yeshiva universitete. Mirė 2002 m. rugsėjo 29 d. Niujorke.

## Darbai

### Knygos
* *Yosl Rakover Talks to God*. Buenos Aires, 25. September 1946.
* *Tiger beneath the Skin. Stories and parables of the years of death.* Creative Age Press, New York 1947
* *Survival for what?* Philosophical Library, New York (1969)
* *The Teacher. An existential approach to the Bible.* Crossroad, New York 1982, ISBN 9780824505073
* *Confrontation. The existential thought of Rabbi J.B. Soloveitchik.* Ktav Publishing House, Hoboken (NJ) 1993, ISBN 0881254312.

### Filmai

* *Hill 24 Doesn’t Answer* (24 kalva neatsako). Izraelis 1955. 101 min.

## Nuorodos

* Autoriaus darbai ir darbai apie autorių (vok.);
* Biografija www.imdb.com (angl.);
* Zvi Kolitz, 89, Who Wrote an Enduring Holocaust Story (angl.).
Malabaro krantas

**Malabaro krantas** () – Indostano pusiasalio pietvakarinė pakrantė, skalaujama Arabijos jūros. Driekiasi nuo Karnatakos, per Keralą, iki pietinio Indijos taško (Kanjakumario). Iš rytų krantą riboja Vakarų Gatai, todėl Malabaro krantas pasižymi ištisus metus drėgnu ir šiltu klimatu. Pakrantėje driekiasi paplūdimiai, veši mangrovės ir palmių giraitės.

Malabaro krantas nuo seno buvo svarbi Indijos ir į vakarus esančių kraštų prekybinė sritis. Senovėje Malabaro uostuose lankydavosi egiptiečių, graikų, romėnų, arabų pirkliai, nuo XV a. čia kūrėsi Europos šalių kolonijos. Svarbiausi uostamiesčiai buvo Kalikutas, Goa, Kanuras, Kočinas ir kt. Dėl nuo seno vykusių kultūrinių mainų, Malabaro krante susiformavo kosmopolitiška aplinka – čia taikiai steigėsi pirmosios Indijoje krikščionių, musulmonų, judėjų bendruomenės, tebegyvuojančios iki šių laikų.

Pakrantė į šiaurę nuo Malabaro vadinama Kanaros krantu, o priešingoje Indostano pusėje esanti – Koromandelio krantu.
Kinijos korėjiečiai

**Korėjiečiai** (kinų kalba: 朝鲜族, pinyin *Cháoxiǎn Zú*) – viena iš 56 oficialiai pripažintų tautų Kinijoje. Didžiausia korėjiečių koncentracija yra šiaurės rytuose: Heilongdziango, Dzilino, Liaoningo provincijose.

## Populiacija

Populiacija: etninių Kinijos korėjiečių, turinčių Kinijoje pilietybę – 1 923 842 (2000). Kinijoje yra didžiausias skaičius korėjiečių gyvenančių už Korėjos pusiasalio ribų.

## Istorija

Manoma, kad iš Korėjos pusiasalio korėjiečiai ėmė migruoti į Mandžiūriją XVII a. Daugiausia tai būta valstiečių, bėgusių nuo despotiškų žemvaldžių. Po 1869 metais šiaurinėje Korėjos dalyje įvykusio bado migrantų kiekis išaugo, dauguma įsikūrė Yanbiano vietovėje. Kita didelė srovė migrantų Kinijos teritorijoje pasirodė japonams aneksavus Korėją ir privertus valstiečius pasišalinti nuo užimamų žemių.

## Religija

Pirmieji korėjiečiai praktikavo totemizmą ir protėvių garbinimą. Dabar kai kurie korėjiečiai yra budistai, kiti konfucianistai, ne kurie praktikuoja šamanizmą, dar kiti – krikščionys katalikai. Iki 1949 metų beveik 23 % korėjiečių buvo krikščionys protestantai. Dabar Kinijoje yra apie 600 tūkst. korėjiečių krikščionių, tai sudaro apie 27 % visų žemyninėje Kinijos dalyje gyvenančių korėjiečių. Kinijos korėjiečių gyvenamose vietovėse krikščioniškos veiklos yra dotuojamos atvykstančių verslo reikalais ar lankančių artimuosius pietų korėjiečių. Beveik visuose didžiuosiuose šiaurės rytinės Kinijos dalies miestuose galima rasti korėjiečių bažnyčių ir susitikimo vietų.

## Švietimas

Kinijos korėjiečių raštingumo lygis ir vidurinį bei universitetinį mokslą baigiančiųjų skaičius yra aukščiausias lyginant su nacionaliniu vidurkiu ar kitomis Kinijos Liaudies Respublikos mažumų etninėmis grupėmis. Tarp vyresnių nei 15 metų korėjiečių, išskyrus labai senyvo amžiaus žmones, neraštingumas beveik neegzistuoja. Kinijos Liaudies Respublikos Dzilino provincijos Janbiano korėjiečių autonominė prefektūra yra sėkmingas Kinijos vykdomos etninių mažumų švietimo sistemos pavyzdys.

## Kalba

Didžioji dauguma etninių Kinijos korėjiečių kalba ir rašo korėjiečių kalba. Šiaurės rytinėje Kinijoje dalyje (Heilongdziango, Dzilino, Liaoningo provincijose) ši kalba yra naudojama laikraščiuose, radijo stotyse, švietimo institucijose.

## Šaltiniai
Maros kalnai

**Maros kalnai** () – kalnų masyvas vakarų Sudane, Darfūro regione, Šiaurės Darfūro vilajete, tarp Faširo ir Čado sienos. Masyvas vulkaninės kilmės, paskutinis išsiveržimas įvyko ~XV a. pr. m. e. Maros kalnai iškyla virš 3000 m aukščio; pati aukščiausia jų dalis yra Deribos kalderos atbraila (3042 m).

Būdingos akmeningos dykumos.

## Išnašos
Rytų Java

**Rytų Java** () – provincija Indonezijoje, rytų Javos, Maduros, Kangeano, Sapudžio, Baveano ir Masalembu salose. Provincijos administracinis centras yra Surabaja, antras pagal dydį Indonezijos miestas, pramonės centras ir uostas. Joje gyveno 37 476 000 žmonių (2010 m.).

## Istorija
Rytų Javos istorija prasidėjo Kedirio ir Singhasario karalystėmis, kurios buvo šalia dabartinio Malango miesto. Madžapahitas Trovulane indoneziečių laikomas salyno aukso amžiumi. Rytų Java priklausė Mataramo karalystei išskyrus Blambangano karalystę ir Balį.

## Administracinis suskirstymas

## Šaltiniai
Anita Dark

**Anita Dark** (tikrasis vardas – *Anita Melnicoff*; g. 1975 m. balandžio 11 d. Budapešte) – buvusi Vengrijos pornografinių filmų aktorė ir modelis.

## Biografija
1994 m., būdama 19, Anita laimėjo grožio konkursą „Mis Budapeštas“. Tais pačiais metais ji tapo foto modeliu ir praėjo pozuoti suaugusiems skirtiems žurnalams. Pirmosios foto sesijos vyko Amsterdame, kurių metu ji ir sugalvojo savo pseudonimą pagal plaukų spalvą: Anita yra natūrali blondinė, tačiau tuo metu buvo nusidažiusi plaukus tamsia spalva. Be to, čia ji susipažino su fotografu ir pornografinių filmų režisieriumi Pierre Woodman.

Tais pačiais metais Anita debiutavo filme „Pretty Girl“ kartu su tuo metu jau žinomomis aktorėmis Nici Sterling ir Deborah Wells.

Jau pačioje karjeros pradžioje, skirtingai nei daugelis aktorių, ji atliko krūtinės mažinimo operaciją, tačiau tai nesutrukdė jai tapti vis labiau žinoma suaugusiųjų pramogų pasaulyje.

Anitai išgarsėti padėjo ir bendras darbas su kita tais pačiais metais karjerą pradėjusia vengrų aktore Anita Blond. Jos dažnai kartu filmavosi, tuo sudarydamos kontrastą ir kartais net būdavo painiojamos dėl savo išvaizdos ir pseudonimų. Ironiška, bet Anita Dark, būdama natūrali blondinė, plaukus dažė tamsia spalva, o Anita Blond – šviesia, nors iš tiesų yra tamsiaplaukė. Judviejų tandemas padėjo joms per keletą metų išgarsėti ne tik Europoje.

1996 m. Anita Dark nusprendė persikelti į JAV, matydama ten daugiau galimybių savo karjerai. Čia ji dirbo su tokiomis kompanijomis kaip „Wicked Pictures“, „Evil Angel“ ir „Bangbros“.

1998 m. ji nusifilmavo juostoje „Mode“ ir kuriam laikui pasitraukė iš ekranų, tačiau jos nuotraukos ir toliau būdavo spausdinamos tokiuose žurnaluose kaip „Easy Rider“, „Penthouse“, „Hustler“, „Swank“, „Club International“, „Taboo“, „Perfect 10“, „Expose“, „Cheri“, „Orgy“, „High Society“, „Mayfair“ ir kiti. Be to, kaip striptizo šokėja ji ėmė gastroliuoti po naktinius klubus.

2003 m. Anita vėl pradėjo filmuotis, tačiau vien tik scenose su merginomis. Šiuo metu jos paskutinis filmas pasirodė 2012 m., o viso ji vaidino daugiau kaip 80 juostų.

Šiuo metu Anita jau keletą metų gyvena Floridoje ir didžiausią dėmesį skiria foto modelio karjerai bei savo internetiniam puslapiui, kurį beveik kasdien papildo nauja filmuota medžiaga.

## Apdovanojimai
* Briuselio Erotinių filmų festivalis – Geriausia Europos aktorė (1996 ir 1997 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
Deribos kaldera

**Deribos kaldera** – vulkaninė kaldera Sudane, Darfūro regione stūksančiame Maros masyve. Kaldera yra 5–8 km pločio, jos centre yra krateris, kuriame telkšo kraterio ežeras. Kalderą supa atbraila, iškylanti iki 3042 m. Tai yra aukščiausia Sudano vieta (po Pietų Sudano atsiskyrimo). Paskutinis išsiveržimas įvyko prieš 3500 m. Nuo to laiko kaldera yra snaudžianti, tačiau veikia karštosios versmės ir fumarolės.

## Išnašos
Taburetė

**Taburetė** () – vienvietis sėdimasis baldas, primenantis kėdę be atlošo ir ranktūrių. Sėdynė paprastai kieta. Tai vienas senoviškiausių sėdimųjų baldų. Paprastai turi 3 ar 4 kojas, nors pasitaiko turinčių vieną koją ar penkias.

Taburečių kilmė nėra žinoma. Manoma, kad jos yra vieni seniausių medinių baldų. Baldų ekspertas *Percy Macquoid* teigė, kad tekintų taburečių idėją iš Bizantijos parsigabeno Bizantijos gvardijoje tarnavę normanai. Vėliau per normanų kultūrą taburetės pasiekė Angliją ir likusią Europą.

Viduramžiais sėdimieji baldai buvo suolai, taburetės ir labai retos sosto pavidalo kėdės, naudotos kaip aukšto statuso ženklas. Tuometinės taburetės buvo dviejų rūšių:
* *lentinės taburetės* (, kitaip *gotiškosios taburetės* () – trumpo suolo pavidalo, galuose – plačių lentų pavidalo kojos..
* *tekintos taburetės* (). Iš tekintų taburečių vėliau atsirado *tekintos kodės* () ir *[[Vindzorinė kėdė|vindzorinės kėdės]]* (). Paprasčiausios tekintos taburetės priminė vinzorinę kėdę: sėdynė iš vientisos lentos su trimis kojomis, kurios įtvirtintos į apvalias angas. Tokias paprastas tabretes galbūt gamino naudodami žalios medienos techniką: išdžiovintos medienos kojas įstatydavo į žalio medžio sėdynes angas. Sėdynei džiūstant ir traukiantis angos siaurėja, todėl ir tvirtai suspaudžia įstatytas kojas. Kojas pradžioje darydavo iš apdrožtų reikiamo storio šakų ar medelių, vėliau kojas imta tekinti.

Trikojės taburetės žinomos iš XVII a., taip pat ir tekintos taburetės.

Vėliau, XVII a. atsirado taburetės iš sunertų medinių dalių. Tai buvo didelės dėžiškos taburetės. kurioms gaminti reikėjo labai nedaug medienos.


File:Stool.jpg|Paprasta medinė taburetė
File:Stool-wooden-Tamil Nadu.JPG|Paprasta medinė taburetė (Indija)
File:Stool 2.jpg|Reguliuojamo aukščio sraigtinė taburetė
File:Chris-cattle-stool.jpg|Trikojė taburetė karvei melžti
File:Liberty - Stool Thebes - 1884.jpg|Taburetė (1884 m.)
File:17thC folding stool, Royal Museum of Scotland.jpg|XVII a. sulankstoma taburetė
File:Brooklyn Museum 1996.117.8 Stool.jpg|Taburetė
File:Brooklyn Museum 43.177.23 Stool.jpg|XX a. pradžios taburetė
File:High stool SouvignetDesign.jpg|Aukšta taburetė
File:Venetian Stool of Carved Walnut.jpg|Venecinė taburetė ir riešutmedžio
File:Saturn stool dakota jackson.jpg|Reguliuojamo aukščio taburetė su ratukais
File:African stool, World Museum Liverpool (1).JPG|Afrikinė taburetė
File:Fotg cocoa d110 boot drying rack underneath work stool.png|Taburetė su batų džiovinimo skyriumi
File:Tabouret pliant.JPG|Sulankstoma taburetė


## Nuorodos
Atsuk kitą skruostą

**Atsuk ir kitą skruostą** ()  – 1974 m. italų sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atlieka aktoriai Terensas Hilas ir Badas Spenseris.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – tėvas Dži 
*Bud Spencer – tėvas Perdo de Leonas
*Robert Loggia – gubernatorius Gonzaga
*Jean Pierre Aumont – monsinjoras Delgado

## Santrauka

Veiksmas vyksta 19 a. pabaigoje Karibų jūros regione. Du vienuoliai – tėvas Dži ir tėvas Pedro – vykdo misionierišką misiją nedideliame pajūrio kaimelyje, tačiau oficialioji bažnyčia nėra patenkinta jų darbu, nes šie vienuoliai nevengia užsiimti prekyba, o, esant reikalui, ir paleisti į darbą kumščius. Be to, jie ragina žmones nepaklusti gubernatoriaus nustatytoms produktų supirkimo kainoms ir patys įsivelia į prekybą su kinų pirkliais.
Atplaukę į miestą jie susiduria su gubernatoriaus Gonzagos žmonėmis, kurie sudegina jų laivą. Misionieriai įsigyja naują, tačiau sandoriui užbaigti neturi pakankamai pinigų, todėl kaip užstatą tenka palikti vietinį čiabuvį, kurį jie pakeliui išgelbėjo iš vergijos ir apkrikštijo. Jiedu eina pagalbos pas vyskupą, tikėdamiesi gauti pinigų, tačiau, planui nepavykus, pavagia šio žiedą, kurį užstatę eina į kazino. Čia tėvas Dži sutinka seną pažįstamą, dabar valdantį lošimo namus, kuris už senas skolas padeda laimėti reikiamą sumą pinigų.
Jiems susiruošus išvykti, juos pasiekia bažnyčios potvarkis, pagal kurį jie privalo likti mieste ir čia pradėti eiti tarnybą. Vis tik abu misionieriai pasprunka, pakeliui išgelbėdami ir 3 pasmerktus sušaudyti vietinius gyventojus.

Laive tėvas Dži prisipažįsta esantis ne dvasininkas, o sukčius, kuris pasinaudojo sutana kad pabėgtų iš kalėjimo. Tėvas Perdo jį išvaro ir grįžta vienas į kaimą, tačiau čia jo jau laukia bažnyčios atstovas, kuris praneša, jog šis nušalinamas nuo misijos.

## Apdovanojimai
Filmas laimėjo po vieną „Bambi“ (1975 m.) ir „Golden Screen“ (1976 m.) apdovanojimus.
Genijus, du bendrininkai ir naivuolis

**Genijus, du bendrininkai ir naivuolis** ()  – 1975 m. režisieriaus Damiano Damiani sukurtas vesternas, pasakojantis apie trijų sukčių Džo, Liusi ir Garvežio Bilo planą išvilioti iš majoro Keboto 300 tūkst. dolerių. Tam Garvežiui Bilui tenka persirengti žuvusiu pulkininku, tačiau melas greitai išaiškėja, o pagrindiniai veikėjai pradeda įtarinėti vienas kitą besistengiant apmulkinti kitus du.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Džo 
* Miou-Miou – Liusi
* Patrick McGoohan – majoras Kebotas
* Robert Charlebois – Garvežys Bilas
* Klaus Kinski – Fosteris
* Jean Martin – pulkininkas Pembrokas

## Apdovanojimai
1978 m. filmas laimėjo vieną „Golden Screen“ apdovanojimą.