open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Šilgalis

**Antanas Šilgalis** (1885 m. spalio 17 d., senuoju stiliumi spalio 5 d. Kulaliai, Skuodo valsčius, Kretingos apskritis, Rusijos imperija – 1953 m. rugpjūčio 13 d. Šamanka, Irkutsko sritis, Rusija) – Lietuvos knygnešys, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Gimė vidutinių valstiečių šeimoje. 7 metų būdamas neteko tėvo. Mokėsi savarankiškai, 1898 m. baigė Skuodo rusų aukštesniąją pradžios mokyklą. Mokydamasis rusiškai, kartu savarankiškai išmoko skaityti ir rašyti lietuviškai. Keletą metų mokėsi privačiai, ruošdamasis egzaminams į gimnaziją. Bet toliau mokytis neteko, nes buvo vienturtis ir reikėjo padėti dirbti tėvų ūkyje, ruoštis savarankiškai ūkininkauti. Labai pamėgo skaityti. Daug skaitė draudžiamos lietuviškos spaudos, daugiausia religinės pakraipos. 1899 m. būdamas 14 metų, pats iškeliavo į Palangą, susipažino su Liudu Vaineikiu ir iš jo gavo lietuviškos spaudos. Taip prasidėjo jo nuolatinės kelionės į Palangą. Iš pradžių eidavo naktimis pėsčias. Vėliau, kai labiau įgudo ir išdrąsėjo, išsiaiškino sienos apsaugos tvarką, keliaudavo dienomis. Dažnai valstiečiai jį pavėžėdavo vežimu. Važiuojant būdavo ir sulaikomas, bet pavykdavo išsisukti. Įkliuvęs su draudžiama spauda nebuvo. Po L. Vaineikio arešto 1900 m. spaudos gaudavo iš kitų Palangos knygnešių. Parsinešęs ne tik skaitė pats, bet ir platino Skuodo apylinkėse. 1902 m. atėjęs į Kretingą, susipažino su Kretingos vienuolyne įkalintu kunigu, draudžiamos spaudos platintoju Povilu Dogeliu. Iš jo taip pat gaudavo draudžiamos spaudos.

Nuo 1902 m. bendradarbiavo lietuvių spaudoje. Simpatizavo tautinei katalikiškai srovei, rėmė šios pakraipos spaudą. Po 1904 m., pasirašydamas Damazu Treigiu, bendradarbiavo leidiniuose „Vilniaus žinios“, „Šviesa“, „Viltis“, vėliau – „Lietuvos aidas“, „Tėvynės sargas“, „Lietuva“, „Laisvė“.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.

Pasibaigus kadencijai, grįžo į savo ūkį. Lietuvos žemės ūkio rūmų narys. 1939 m. liepos mėn. jam paskirta 50 Lt knygnešio pensija.

1948 m. sovietų suimtas ir su šeima ištremtas į Sibirą. Ten ir mirė. Kapą išskalavo patvinusi Irkuto upė.

## Literatūra
* Dogelis P. Mano gyvenimo prisiminimai. -K. ,1936. -P. 96-97.
* Girdžūnas V. [Dukters Adelės Šilgalytės] Prisiminimai apie Antaną Šilgalį // Mūsų žodis. -1989. -Birž. 10: portr.;
* Girdžiūnas V. Knygnešio laidotuvės // Mūsų žodis. -1993. – Geg. 8.
* Šilgalis Antanas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 60.
* Šilgalis Antanas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1963, t. 29, p. 490.
* Gaigalaitė A., Šilgalis Antanas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 376.

## Šaltiniai
Pranas Šemiotas

**Pranas Šemiotas** (*Šemetas*, 1896 m. Ginkūnų dvaras, Šiaulių apskritis, Rusijos imperija – 1975 m. Šiauliai) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Kalvis. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos socialdemokratų partijos frakcijai.

1924 m. rugsėjo 19 d. ir 1925 m. sausio 24 d. rinkimuose išrinktas Šiaulių miesto tarybos nariu, joje dirbo iki iki 1931 m. liepos mėn.

## Literatūra
* Šemiotas Pranas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 58.
* Mitrulevičius G., Šemiotas Pranas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 374–375.

## Šaltiniai
Vincas Šmulkštys

**Vincas Šmulkštys** (1892 m. rugpjūčio 10 d. Igliauka, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1965 m. rugsėjo 15 d. Evanstonas, JAV) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Privačiai mokėsi Marijampolėje. 1913 m. baigė buhalterijos kursus Vilniuje. 1913 m. mobilizuotas, Rusijos imperijos kariuomenės daliniuose kovojo Pirmojo pasaulinio karo frontuose, 1915 m. lapkričio 23 d. – 1918 m. lapkričio 15 d. buvo patekęs į austrų nelaisvę.

1918 m. lapkričio mėn. grįžo į Lietuvą, Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. liepos 6 d. baigė Kauno karo mokyklą. Nuo 1919 m. vasaros dalyvavo kovose su bolševikais.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. 1922 m. dalyvavo rinkimuose į Pirmąjį Seimą, neišrinktas, iš politinio gyvenimo pasitraukė.

1944 m. emigravo į Vakarus. 1962–1963 m. Lietuvių Fondo direktorius.

## Literatūra
* Šmulkštys Vincas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 62.
* Šmulkštys Vincas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1964, t. 30, p. 68.
* Blažytė-Baužienė D., Šmulkštys Vincas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 384–385.

## Šaltiniai
Lankupėnų apylinkė

**Lankupėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gražiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kybartų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gražiškių apylinkės.

## Šaltiniai
Rėjaus sala

**Rėjaus sala** ( – „Karaliaus sala“) – didžiausia sala Perlų salų grupėje, esančioje Panamos įlankoje (Panama, Panamos provincija). Plotas – 234 km². Tai antra pagal dydį Panamos sala (po Koibos). Paviršius žemas, lygus, kranto linija raižyta, gausu nedidelių užutėkių. Pagrindinė gyvenvietė – San Migelis (šiaurėje). Šalia jo ir pačiuose salos pietuose yra oro uostai.

Salą 1513 m. spalį atrado Vaskas Nunjesas de Balboa savo pirmojoje kelionėje Ramiuoju vandenynu. Dėl blogų oro sąlygų jis į salą išsilaipinti negalėjo. Ją pavadino ***Rika*** (*Isla Rica* – „Turtingoji sala“).
Leonpolio dvaras

**Leonpolio dvaras** – dvaro sodyba Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Leonpolio kaime, 1,5 km į pietryčius nuo kelio , prie Šventosios upės.

## Istorija
Dvaras susiformavo XVI a. viduryje. Išlikusios dvaro sodybos rūmų statyba siejama su Radvilomis – manoma, kad juos po 1721 m. pastatė Marcijona Radvilienė savo sūnui Leonui Mykolui Radvilai (1722–1751) poilsiui medžioklėje. Tai buvo vienaaukštis, kvadratinio plano pastatas su aukštais pusrūsiais. Rūmų kiemas aptvertas mūrine tvora, turėjusia gynybinės sienos požymių. Nuo šeimininko vardo liaudiškos formos Levas, dvaras aplinkinių gyventojų imtas vadinti Levampoliu.

1784 m. Deltuvos klebono parengtame parapijos topografiniame aprašyme minimas Leonpolio dvaras, priklausęs kunigaikščiui Radvilai. Kelias nuo Deltuvos į Leonpolį ir Pabaisko parapijinę bažnyčią ėjo per atvirą lauką ir Leonpolio mišką. Jis buvo lygus, prie dvaro stovėjo tiltas per Šventosios upę.

1799 m. dvaras įkeistas Juozapo Mykolo Tiškevičiaus sūnui Mykolui Juozapui ir išnuomotas Rečicos rotmistrui Ignui Michalovskiui, kuris ūkininkavo iki 1842 m. 

1849 m. perstatyti rūmai (jų naujoji planinė struktūra išliko iki dabar), 1869 m. – ūkio pastatai. XIX a. II pusėje dvarą valdė žymus kolekcininkas, keliautojas, fotografas Benediktas Henrikas Tiškevičius. 1912 m. dvaras parduotas Taidai Radvilaitei iš Taujėnų dvaro.

Po 1922 m. Lietuvos žemės ūkio reformos iš Radvilų dvarą nupirko gydytojas, medicinos daktaras Mykolas Devenis, kuris kartu su žmona Alena Vileišyte-Deveiniene sukūrė aukštos žemdirbystės kultūros pavyzdinį ūkį. Ūkis parodose laimėjo aukščiausias premijas. Dvare buvo turtinga biblioteka, paveikslų galerija, kaupiami etnografiniai rinkiniai. 

1940 m. dvaras nacionalizuotas. Pokario metais jame veikė pradinė mokykla ir biblioteka. Iš sujungtų Leonpolio, Mikailiškių ir Laibiškių dvarų žemių įkurtas tarybinis ūkis, dvaro sodyba pritaikyta jo reikmėms – rūmuose veikė kolūkio kontora, įrengti butai, taip pat veikė kino teatras. Vėliau pastatas atiduotas pradinei mokyklai ir bibliotekai.

Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, nuosavybes teises atgavo Dalia Devenytė-Bobelienė, kuri 2005 m. dvarą pardavė.

## Galerija

Leonpolio dvaras.JPG|Rūmai 2013 m.
Leonpolio dvaras, galinė dalis.JPG|Rūmų galinė dalis
Leonpolio dvaras, tvartas.JPG|Tvartas
Leonpolio dvaras, kumetynas.JPG|Pastatas, vad. ligonine   
Leonpolio dvaras, bravoras.JPG|Spirito varykla
Leonpolio dvaras, bravoro sandėlis.JPG|Spirito varyklos sandėlis


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Dvaras virto kaimeliu (diena.lt) 2008-05-15
* Leonpolis *vilnijosvartai.lt*
* Leonpolio dvaras (miestai.net)
Pranas Šmotelis

**Pranas Šmotelis** (1890 m. balandžio 16 d. Alsėdžiai, Telšių apskritis, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Stalius. Tarnaudamas Rusijos imperijos kariuomenėje, 1912 m. baigė pradžios mokyklos kursą. 1917 m. birželio 7 d. dalyvavo pirmajame lietuvių karininkų suvažiavime Peterburge. Sugrįžęs į Lietuvą dirbo Alsėdžių valsčiaus taryboje, švietimo ir kultūros komisijose.

1921 m. lapkričio 25 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas vietoje Klemenso Skabeikos. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką. Po 1922 m. grįžo į gimtinę, dalyvavo steigiant ūkines ir kooperatines bendroves Alsėdžiuose.

## Literatūra
* Šmotelis Pranas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 60.
* Šmotelis Pranas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1964, t. 30, p. 66.
* Selenis V., Šmotelis Pranas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 380.

## Šaltiniai
Kontadora

**Kontadora** () – viena iš Perlų salyno, esančio Panamos įlankoje, salų (Panama, Panamos provincija). Yra oro uostas, Kontadoros gyvenvietė. Sala yra svarbus turistinis objektas.

Kolonijiniais laikais Kontadoros saloje buvo skaičiuojami salyne surinkti perlai, nuo to ir kilo salos pavadinimas („apskaitininkė, buhalterė“). Iš čia jie buvo eksportuojami į Ispaniją. Vėliau dauguma perluočių dėl epidemijos žuvo ir perlų prekyba žlugo.

1980 m. Kontadoroje trumpai gyveno nuverstasis Irano šeichas Reza Pehlevis. 1983 m. saloje vyko tarptautinis susirinkimas siekiant stabilizuoti padėtį karų niokojamoje Centrinėje Amerikoje.
Eduardas Šukevičius

**Eduardas Šukevičius** (1887 m. Šeiminiškiai, Anykščių valsčius, Utenos apskritis – 1960 m. JAV) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Liepojos gimnazijoje. Nuo 1905 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) Šiaulių skyriaus narys, dalyvavo revoliuciniame judėjime. 1905 m. Rusijos policijos suimtas. Vėliau persikėlė į Maskvą.

1918 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo LSDP laikraščio „Socialdemokratas“ redakcijoje, ėjo redaktoriaus pareigas. 1920 m. spalio 13 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, pakeitė pasitraukusį Antaną Purėną. Priklausė LSDP frakcijai.

Nuo 1922 m. dirbo Lietuvos banke. 1944 m. pasitraukė į Vakarus.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Šukevičius Eduardas. Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais. – Klaipėda, 1924, p. 62.
* Šukevičius Eduardas. Lietuvių enciklopedija, Boston, 1964, t. 30, p. 96.
* * Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas (sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis). – Vilnius: Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, 2006. – 553 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-20-146-5 – p. 388–389.
Stephen Schwarzman

**Stephen Schwarzman** – JAV verslininkas ir finansininkas. Jis yra vienas iš „Blackstone“ įmonės steigėjų ir generalinis direktorius. Šiuo metu jo įkurta privataus kapitalo bendrovė yra didžiausia pasaulyje. 2010 m. gale jai buvo patikėta valdyti $131 mlrd. turto.

## Karjera

Stephen Schwarzman pradėjo siekti karjeros „Donaldson, Lufkin & Jenrette“ investiciniame banke. Jis įsidarbino „Lehman Brothers“ investiciniame banke po to kai užsidirbo verslo administravimo magistro laipsnį Harvardo verslo mokykloje. Galiausiai Stephen Schwarzman tapo įmonių susijungimų ir įsigijimų skyriaus vadovu. 1984 m., kai „Lehman Brothers“ stovėjo ant pražūties slenksčio jis pasiūlė šį banką parduoti „Shearson“ investiciniam bankui. Netrukus bankas buvo perimtas. Po šio įvykio Stephen Schwarzman ir buvęs „Lehman Brothers“ vadovas Peter Peterson paliko „Lehman Brothers“  ir 1985 m. įkūrė „Blackstone“ įmonę.

„Blackstone“ pradėjo savo veiklą teikdama įmonių susijungimų ir įsigijimų paslaugas. Praslinkus keliems dešimtemčiams nuo jos įkūrimo pradžios, „Blackstone“ tapo viena iš didžiausių privataus kapitalo ir apriboto rizikos fondų valdymo įmonių pasaulyje.

## Turtas
Stephen Schwarzman turi sukaupęs $5,5 mlrd. asmeninio turto. Jis susižėrė $700 mln. ir buvo geriausiai apmokamas vadovas 2008 m. „Blackstone“ atstovas pabrėžė, jog tai veikiau ne atlyginimas, bet didžiąja dalimi jam priklausanti akcijų dalis po veišojo bendrovės akcijų išplatinimo. Be to, per kitus ketverius metus jam bus išmokėta likusi $4,7 mlrd. dalis.

## Išnašos

## Literatūra
* King of Capital: The Remarkable Rise, Fall, and Rise Again of Steve Schwarzman and Blackstone.

## Nuorodos
* Fortune: Wall Street’s Hottest Hand Blackstone CEO Steve Schwarzman has built a powerhouse unlike any other.
Bernard Arnault

**Bernaras Arno** – prancūzų verslininkas, prabangos prekių grupės LVMH vadovas ir stambiausias savininkas.

2022 m. spalį įvertintas antru turtingiausiu pasaulyje ir turtingiausiu Europoje, sukaupusiu 148.1 mlrd. dolerių turto.

## Nuorodos
* WSJ. Magazine: Being Bernard Arnault

## Išnašos
Kauno apygardos prokuratūra

**Kauno apygardos prokuratūra** – apygardos prokuratūra Lietuvoje, valstybės institucija. Pavaldžios apylinkės prokuratūros: Kauno miesto, Alytaus r., Jonavos r., Jurbarko r., Kaišiadorių r., Kauno r., Lazdijų r., Marijampolės r., Prienų r., Šakių r., Vilkaviškio r.

Adresas: Laisvės al. 32, LT-44240 Kaunas.

## Vadovybė
* Vyriausiasis prokuroras: Darius Valkavičius
* Vyriausiojo prokuroro pavaduotojai – Viktoras Biriukovas, Vladimir Kakoškin, Nerijus Marcinkevičius.

## Struktūra
* Pirmasis labai sunkių nusikaltimų ikiteisminio tyrimo organizavimo skyrius
* Antrasis sunkių nusikaltimų ikiteisminio tyrimo organizavimo skyrius
* Apeliacinis skyrius
* Civilinių bylų skyrius
* Kanceliarija (skyrius)
* Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyrius
* Valdymo kontrolės ir analizės skyrius
* Finansų ir apskaitos tarnyba
* Ūkio skyrius


Kaunas, Laisvės al. 32.JPG|miniatiūra|Prokuratūra Laisvės al. 32
Kaunas, Laisvės al. 32 (2).JPG|miniatiūra|Įėjimas


## Šaltiniai
* Kauno apygardos prokuratūra
Kęstutis Betingis

**Kęstutis Betingis** – teisininkas, prokuroras, buvęs Kauno apygardos prokuratūros vadovas, buvęs Lietuvos generalinio prokuroro pavaduotojas.

## Biografija
VU Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1997 m. balandžio 29 d. iki 2002 m. balandžio 11 d. LR generalinio prokuroro pavaduotojas, Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra.

Buvęs Kauno apygardos prokuratūros vyriausiasis prokuroras (nuo 2002 m. balandžio 11 d.). Buvo nepagrįstai perkeltas į žemesnes pareigas (Generalinei prokuratūrai vadovavęs Raimondas Petrauskas skyrė tarnybinę nuobaudą), kai 2010 m. pavasarį buvo suabejota Betingio tinkamumu eiti pareigas, kuomet Šlienavoje ant Kauno marių kranto rastas beveik 7 mėnesius nesėkmingai ieškoto Drąsiaus Kedžio kūnas. Tuomet R. Petrausko nurodymu buvo sudaryta speciali komisija, pareiškusi, kad Kauno apygardos vyriausiasis prokuroras galbūt pažeidė tik prokuroro etiką bendraudamas su žiniasklaidos atstovais. 

## Šaltiniai
Klaipėdos apygardos prokuratūra

**Klaipėdos apygardos prokuratūra** - apygardos prokuratūra Lietuvoje, valstybės institucija. Pavaldžios apylinkės prokuratūros (atitinkamai pagal Klaipėdos apygardos teismo veiklos teritoriją).

Adresas: 	Vilties g.12, Klaipėda.

## Vadovybė

*Vyriausiasis prokuroras:  Dalia Pocienė
*	Vyriausiojo prokuroro pavaduotojas -  Aurelijus Stanislovaitis.

## Struktūra
*baudžiamojo persekiojimo skyrius
*Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyrius
*Viešojo intereso gynimo skyrius
*Klaipėdos apylinkės prokuratūra
*Tauragės apylinkės prokuratūra
*Dokumentų valdymo skyrius
*Bendrųjų reikalų skyrius

## Šaltiniai
*Klaipėdos apygardos prokuratūra
Šiaulių apygardos prokuratūra

**Šiaulių apygardos prokuratūra** - apygardos prokuratūra Lietuvoje, valstybės institucija. Pavaldžios apylinkės prokuratūros (atitinkamai pagal Šiaulių apygardos teismo veiklos teritoriją).

Adresas: 	Dvaro g. 90, LT-76240 Šiauliai.

## Vadovybė

*Vyriausiasis prokuroras:  Kastytis Šikšnys 
*	Vyriausiojo prokuroro pavaduotojai -  Alfreda Sabaliauskienė

## Struktūra
*Kanceliarija (skyrius)
*Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyrius
*Baudžiamojo persekiojimo skyrius
*Baudžiamojo persekiojimo skyrius
*Bendrųjų reikalų skyrius
*Civilinių bylų skyrius
*Finansų ir apskaitos tarnyba
*Procesinės veiklos kontrolės skyrius
*Ūkio skyrius

## Šaltiniai
*Šiaulių  apygardos prokuratūra
Panevėžio apygardos prokuratūra

**Panevėžio apygardos prokuratūra** - apygardos prokuratūra Lietuvoje, valstybės institucija. Pavaldžios apylinkės prokuratūros (atitinkamai pagal Panevėžio apygardos teismo veiklos teritoriją).

Adresas: Respublikos g. 54, LT-35173 Panevėžys.

## Vadovybė

*Vyriausiasis prokuroras:  Justinas Pupka 
*	Vyriausiojo prokuroro pavaduotojai -  Mindaugas Rimkus ir Valdemaras Mociškis.

## Struktūra
*Pirmasis labai sunkių nusikaltimų ikiteisminio tyrimo organizavimo skyrius
*Antrasis sunkių nusikaltimų ikiteisminio tyrimo organizavimo skyrius
*Apeliacinis skyrius
*Kanceliarija (skyrius)
*Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyrius
*Valdymo kontrolės ir analizės skyrius
*Civilinių bylų skyrius
*Finansų ir apskaitos tarnyba
*Ūkio skyrius

## Šaltiniai
*
Lietuvos psichologų sąjunga

**Lietuvos psichologų sąjunga** (**LPS**) - psichologų visuomeninė organizacija, vienijanti daugiau nei 800 psichologų, dirbančių įvairiose psichologijos srityse. 

Tai didžiausia Lietuvoje psichologus vienijanti visuomeninė organizacija, kuri aktyviai skatina ir koordinuoja profesionalios psichologinės pagalbos plėtrą, skatina psichologų profesinės kvalifikacijos kėlimo sistemos kūrimą, koordinuoja psichologinės diagnostikos metodikų parengimą, standartizavimą, aprobavimą ir platinimą bei formuoja profesionalios psichologijos sampratą visuomenėje.

Buveinės adresas: Naugarduko g. 34, Vilnius.

## Istorija

;Lietuvos psichologų sąjunga buvo įkurta 1958 m. profesoriaus A. Gučo.

;Prezidentai

1958-1988 - prof. Alfonsas Gučas.

1988-1991 - prof. habil. dr. Albinas Bagdonas.

1991-1993 - Zenonas Streikus.

1995-1999 - prof. Gintautas Valickas.

1999-2003 - doc. dr. Birutė Pociūtė.

2003-2007 - prof. dr. Laima Bulotaitė.

2007-2010 - dr. Robertas Povilaitis.

2010-2016 - prof. dr. Evaldas Kazlauskas.

2016-2019 - doc. dr. Neringa Grigutytė.

2019-2022 - Valija Šap.

2022- dabar Aina Adomaitytė.

## Nuorodos
*LPS
*Psichologų paieškos sistema
Chicago house

**Chicago house** tai house muzikos subžanras, kuris atsirado apie 1980 m. Čikagoje, JAV. Konkrečios stilizacijos šis subžanras neturi. 
Šis terminas Chicago house buvo naudojamas apibūdinti muzikai, kurią kūrė prodiuseriai iš Čikagos miesto ir aplinkinių rajonų. 

Didžiausią įtaką house muzikai būtent ir padarė Chicago house. Kituose subžanruose, kaip Deep house, Hip house, Acid house ir Garage house gausu Chicago house elementų. 

## Garsiausi atlikėjai
* DJ Pierre
* Frankie Knuckles
* Marshall Jefferson
* Paul Johnson
* Mr. Fingers
Tribal house

**Tribal house** – house muzikos subžanras, savo struktūra ir skambesio panašus į deep house. Tačiau tribal house turi ir tik šiam stiliui būdingų bruožų, tai įvairių etninių ar senųjų vietinių kultūrų elementų, kaip, pavyzdžiui, mušamieji būgnai, ar su sintezatoriumi sukurtas naujas to būgno skambesys. Tribal house iki šių dienų išliko kaip vienas materialistiškiausių elektroninės muzikos žanrų.

## Žinomiausi atlikėjai

* Robbie Rivera
* Roger Sanchez
Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Patologijos, teismo medicinos ir farmakologijos katedra

**Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Patologijos, teismo medicinos ir farmakologijos katedra** (**VU MF PTMFK**) – Vilniaus universiteto (VU) Medicinos fakulteto (MF) struktūrinis padalinys, katedra. Dėstomi kursai: Patologija (patologinė fiziologija, patologinė anatomija, imunologija, Žmogaus patologija ir imunologija, Patologijos mokslas), Farmakologija ir Teismo medicina.

## Vedėjai
* Doc. dr. Virginija Grabauskienė

## Istorija
1781–1784 m. bendroji patologija buvo dėstoma su kitomis disciplinomis. Vėliau nuo bendrosios patologijos kurso pereita iki atskiros katedros įkūrimo (1784–1804), ir pagaliau – iki Mediko-chirurgijos akademijos uždarymo (1804–1842). Šiuo laikotarpiu bendrąją patologiją dėstė J. Langmajeris, A. Bekiu, A. Abichtas.

Jau pirmaisiais VU MF įkūrimo (1781 m. lapkričio 24 d.) metais buvo pradėtas skaityti kursas apie vaistus (). Pirmasis šį kursą skaitė prancūzas Ž. E. Žiliberas, į Lietuvą atvykęs 1775 m. (iš Grodno medicinos mokyklos). 1784–1798 m. dėstė prof. J.Langmajeris iš Vienos, 1798–1803 m. – A. Sniadeckis (iš Krokuvos). Nuo 1807–1831 m. *materia medica* buvo dėstoma farmakologijos ir farmacijos kurse, o vėliau buvo įsteigta to paties pavadinimo katedra (1810 m.), vedėjas J. Volfgangas. 1832 m. iki pat galutinio pirmųjų 3 kursų uždarymo 1840 m. farmakologijos, receptūros ir toksikologijos kursą dėstė A. Velkas, J.Volfgango mokinys.

Prie anatomijos ir fiziologijos kursų atskirus teismo medicinos fragmentus nuo 1781 m. iki 1787 m. dėstė prof. Steponas Bizio.
1787–1806 m. – prof. Jurgis Andrius Liobenveinas, pradėjęs skaityti naują teismo medicinos kursą, teismo medicinos disciplinos įsteigėjas. 1808 m. įsteigta teismo medicinos katedra. 1806–1808 m. dėstė adjunktas Benediktas Borsukas (1769–1808).

2003 m. katedroje įsteigta ketverių metų teismo medicinos specialybės rezidentūra.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Katedros tinklavietė
Teismo medicina Lietuvoje

**Teismo medicina Lietuvoje** – viena iš Lietuvos medicinos sričių.

Lietuvoje veikia Mykolo Romerio universiteto Teismo medicinos institutas – universiteto mokslo instituto statusą turinti biudžetinė valstybės mokslinių tyrimų įstaiga, įsteigta Lietuvos ir tarptautinio lygio teismo medicinos mokslo šakos moksliniams tyrimams vykdyti, užsiimanti praktine ekspertine veikla teikianti paslaugas pagal teisėsaugos institucijoms ir gyventojams.

Taip pat – Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Patologijos, teismo medicinos ir farmakologijos katedra.

## Istorija

Teismo medicinos užuomazgos buvo žinomos jau Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės laikais, kai žygūnas atlikdavo teismo medicinos ekspertizę. Pirmajame Lietuvos Statute teigiama, kad žygūnai įvykio vietos apžiūros metu apžiūrėdavo nukentėjusįjį arba mirusįjį. Jie kviesdavo kviestinius, „žmones gero vardo, iš bajorų“.

## Teismo psichiatrija Lietuvoje

## Mokslas

Prie anatomijos ir fiziologijos kursų atskirus teismo medicinos fragmentus nuo 1781 m. iki 1787 m. dėstė prof. Steponas Bizio. 1787–1806 m. – prof. Jurgis Andrius Liobenveinas, pradėjęs skaityti naują teismo medicinos kursą, teismo medicinos disciplinos Lietuvoje įsteigėjas.

1808 m. VU MF įsteigta Teismo medicinos katedra.

1806–1808 m. dėstė adjunktas Benediktas Borsukas (1769–1808).

1820–1824 m. teismo mediciną dėstė ir vadovavo katedrai prof. Vaclovas Pelikanas (1790–1873).

1824–1843 m. paskutinis teismo medicinos dėstytojas universitete buvo Jonas Berkmanas (1780–1856), teismo medicinos profesoriumi paskirtas 1826 m.

1924 m. rudenį teismo medicinos katedrą pradėjo organizuoti prof. S. Šilingas-Siengalevičius.

1944–1945 m. teismo mediciną dėstė ir laikinai ėjo katedros vedėjo pareigas vyr. dėstytojas Simonas Virkutis (mirė 1945 m.).

1946–1947 m. Teismo medicinos katedrai vadovavo Salezijus Pavilonis.

1947 m. buvusios mažos Patologinės anatomijos ir Teismo medicinos katedros sujungtos į vieną Patologinės anatomijos katedrą (vadovavo doc. Jonas Rimšelis, dėstęs teismo mediciną iki 1959 m.

1960 m. teismo mediciną dėstė Ožiūnas.

1961–1987 m. teismo mediciną dėstė ir nuo 1977–1987 m. vadovavo katedrai prof. Juozas Markulis.

Nuo 1964–2000 m. teismo mediciną dėstė Jurgis Pleskačiauskas, o nuo 1988 m. iki šiol dėsto doc. Algimantas Jasulaitis.

## Šaltiniai
Komjaunimo tiesa

**Komjaunimo tiesa** – LLKJS CK dienraštis, leistas 1940–1941 m. ir 1944–1989 m.

## Istorija
Leistas vietoj iki tol nelegalaus komunistinio laikraščio „Komjaunuolis“, publikuoto Kaune 1937–1938 m. Pirmasis numeris pasirodė 1940 m. liepos 4 d., tačiau veikla nutraukta 1941 m. birželio mėn. Tuo laikotarpiu laikraštis spausdintas Kaune.

1944 m. laikraščio leidimas atnaujintas Vilniuje. Iki 1948 m. ėjo 2-3 kartus per savaitę, nuo 1948 m. – 5 kartus per savaitę. Nuo 1955 m. publikuota ir versija rusų kalba („Комсомо́льская пра́вда“).

Tiražas: 1985 m. – 250 000 egz.

1990 m. „Komjaunimo tiesą“ pakeitė „Lietuvos rytas“.

## Redaktoriai
* Feliksas Bieliauskas – 1940 m.
* Eduardas Mieželaitis – 1941 m.
* Vladas Mozūriūnas – 1945–1948 m.
* Jonas Januitis – 1949–1952 m.
* Kazys Petkevičius – 1953–1954 m.
* Albertas Laurinčiukas – 1954–1959 m.
* Joana Civilkaitė – 1959–1970 m.
* Vilhelmas Chadzevičius – 1970–1983 m.
* Robertas Grikevičius – 1983–1986 m.
* Gedvydas Vainauskas – 1986–1989 m.

## Šaltiniai
Naujovė

**Naujovė** gali reikšti:
* Inovacija – tobulesnis technologinis sprendimas (jeigu apgintas patentu, tai išradimas), kuris geriau nei ankstesnieji technologiniai sprendimai tenkina visuomenės poreikius jį vartojant.
* Įstaigos automatizavimas – įstaigos veiklos automatizavimas, panaudojant informacijos apdorojimo sistemą.
* Mokslinis tyrimas – mokslo tiriamoji veikla; metodiška naujų žinių, atradimų paieška, jų sisteminis dokumentavimas ir mokslinis publikavimas (moksliniai darbai, pvz., moksliniai straipsniai).
* Naujieji laikai (pvz., naujovės žmonės) – Europos ar Vakarų pasaulio istorijos epocha.
* Kas nors kas yra naujas, naujybė, pvz., technikos naujovės.
* Nauja žinia, naujiena.
* Naujovė – lietuvių labui skiriamas laikraštis, tautinės krypties žurnalas, ėjęs 1915 m. Tilžėje.
* Technologinis pakeitimas – vienos technologijos pakeitimas kita atlikus technologijos patobulinimą, darbo pakeitimą, profesinį perkvalifikavimą arba prisitaikant prie technikos pažangos ar įvykus pramonės pertvarkai ar net pramonės revoliucijai.
* Technologijos perkėlimas (*naujovių sklaida*) – technologijos perdavimas arba jos pritaikymas naujam vartojimui, ar naujam vartotojui.
Klemensas Vaitekūnas

**Klemensas Vaitekūnas** (1888 m. birželio 15 d. Vaineikiai, Joniškio valsčius, Šiaulių apskritis, Rusijos imperija – 1943 m. lapkričio 17 d. Altajaus kraštas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Pradinį išsilavinimą įgijo latvių liaudies mokykloje. Baigė Mintaujos gimnaziją ir 1910 m. išlaikė brandos egzaminus. Mokėsi kunigų seminarijoje, tačiau kunigo šventinimų atsisakė. 1915–1917 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1917 m. baigė Tartu universiteto medicinos fakultetą.

1919 m. išrinktas Joniškio valsčiaus tarybos pirmininku. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. Mažojo Seimo metu grįžo į kariuomenę. Steigiamojo Seimo kadencijai pasibaigus tarnavo gydytoju Lietuvos kariuomenėje,  1925–1941 m. birželio mėn. Šiaulių apskrities gydytojas, taip pat turėjo rentgeno kabinetą Joniškyje, kur darydavo nedideles operacijas, gydydavo kaulų lūžimus. 1938 m. su žmona atstovavo Lietuvai Helsinkyje vykusiame Rotary suvažiavime.

1941 m. birželio 14 d. suimtas ir ištremtas į Altajaus kraštą.

## Literatūra
* Vaitekūnas Klemensas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 64.
* Veilentienė A., Vaitekūnas Klemensas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 414–416.

## Šaltiniai
Vilniaus–Turmanto geležinkelis

**Vilniaus–Turmanto geležinkelis** – 147 km ilgio 1520 mm vėžės geležinkelio linija, jungianti Lietuvos sostinę Vilnių su Latvijos pasienyje esančia Turmanto geležinkelio stotimi.

Eismas šiame šešias Lietuvos savivaldybes jungiančiame geležinkelyje nėra intensyvus. Nuo Vilniaus iki Turmanto per dieną važiuoja šeši dyzeliniai traukiniai, taip pat du traukiniai Vilnius–Ignalina. Tarptautinio traukinio Vilnius–Sankt Peterburgas kursavimas nutrauktas 2015 m. Geležinkelis taip pat liko nuošalyje nuo pagrindinių krovinių gabenimo maršrutų. Nors geležinkelis buvo nutiestas dvikelis, šiuo metu du keliai tėra tik atkarpoje tarp Vilniaus ir Bezdonių.

## Istorija

Vilniaus–Turmanto geležinkelio linija kaip Peterburgo–Varšuvos geležinkelio dalis pradėta tiesti 1859 m., o pirmasis traukinys šia linija pravažiavo 1860 m. rugsėjo 4 d. Tiesiant geležinkelį įrengta pirmos klasės stotis Vilniuje, antros klasės stotis Švenčionėliuose, trečios klasės stotis Dūkšte, ketvirtos klasės stotys Bezdonyse, Ignalinoje, Pabradėje ir Turmante. Vėliau taip pat buvo įrengta stotis Naujojoje Vilnioje. 

Ruožas buvo dvibėgis, 1920–1939 m. buvo Lenkijos teritorijoje. 1939 m. atgavus šį dvikelį geležinkelį Lietuvai, vienas kelias buvo nuimamas siekiant panaudoti bėgius dvigubinant Kauno–Lentvario, Kaišiadorių–Gaižiūnų ir Trakų geležinkelio ruožus.

## Šaltiniai
Jonas Valaitis (1893)

**Jonas Valaitis** (1893 m. rugpjūčio 10 d. Šilkaičiuose, Alvito valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1966 m. liepos 31 d. JAV) – Lietuvos kooperacijos, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1907 m. baigė Vilkaviškio pradžios mokyklą. Mokėsi staliaus profesijos. Nuo 1908 m. įsitraukė į Lietuvos krikščionių demokratų partijos veiklą. Pirmojo pasaulinio karo metais buvo pasitraukęs į Rusiją, dalyvavo Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti veikloje. 1919 m. grįžo į Lietuvą, Vilkaviškyje įsteigė kooperatyvą „Žiedas“.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką. 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.

Nuo 1926 m. grįžo į Vilkaviškį, vadovavo „Žiedo“ kooperatyvui. 1940 m. liepos mėn. suimtas ir iki 1941 m. birželio mėn. kalintas Marijampolės kalėjime.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, vėliau persikėlė į JAV.

## Literatūra
* Valaitis Jonas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 64.
* Valaitis Jonas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1965, t. 32, p. 518.
* Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas: didysis Lietuvos parlamentarų biografinis žodynas (sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis). – Vilnius: Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, 2006. – p. 417–419.
* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922–1923), II (1923–1926), III (1926–1927), IV (1936–1940) narių biografinis žodynas: didysis Lietuvos parlamentarų biografinis žodynas (sud. Aivas Ragauskas, Mindaugas Tamošaitis). – Vilnius: Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, 2008. – 848 p. – ISBN 978-9955-20-345-2

## Šaltiniai
Taboga

**Taboga** () – sala Panamos įlankoje, 20 km į pietus nuo Panamos miesto. Priklauso Panamos provincijai (sudaro atskirą apygardą). Plotas – 12,1 km². Salos paviršius žemas, lygus. Šiaurės rytuose smėlio nerija jungiasi su maža El Moro sala, o už 270 m į pietryčius nuo Tabogos yra Urabos sala. Pakrantėse driekiasi minkšto smėlio paplūdimiai, o pati sala apaugusi mišku.

Tabogoje gyvena 1629 žmonių, visi jie gyvena Tabogos gyvenvietėje. Išvystytas turizmas. Sala pasiekiama keltu iš Panamos miesto.

Salą XVI a. atrado Vaskas Nunjesas de Balboa ir pavadino ***San Pedru***. Vėliau prigijo indėniškas pavadinimas, reiškiantis „daug žuvies“. 1524 m. buvo įkurta San Pedro gyvenvietė. Miestelio bažnyčia laikoma antra pagal senumą visoje Amerikoje. 1887 m. salą aplankė prancūzų dailininkas Polis Gogenas.
Baltasis agatmedis

* *Agathis alba*
* *Agathis celebica*

**Baltasis agatmedis** (*Agathis dammara*) – araukarijinių (*Araucariaceae*) šeimos medieninis augalas, paplitęs atogrąžų Azijoje (Molukuose ir Filipinuose). Iš jo gaunama derva.
Barbara Grunewald

**Barbara Grunewald** (g. 1951 m. Bonoje, Vokietija) – vokiečių teisininkė, teisėtyrininkė civilistė, Kelno universiteto (KU) profesorė, KU Teisės fakulteto Įmonių teisės instituto direktorė, habilituota teisės mokslų daktarė.

Tėvas civilistas Joachim Gernhuber.

## Biografija
Studijavo teisę Bylefelde, Tiubingene ir Londone. 1980 metais Bylefeldo universitete apgynė disertaciją tema „Takoskyra tarp teisės ir dalyko trūkumų atsakomybės pirkimo atveju“ (), teisės mokslų daktarė (*Dr. iur.*). Marcus Lutter mokslo asistentė (Bonos universitetas). 1987 metais Bonos universitete apgynė habilitaciją tema „Pašalinimas iš įmonės ir draugijos“ ().

Nuo 2006 m. įkurto Įmonių teisės instituto direktorė. Nuo 2011 m. balandžio KU Teisės fakulteto dekanė.

## Bibliografija
* Civilinė teisė // Bürgerliches Recht. 8. Aufl. Beck, München 2009. ISBN 978-3406595189
* Įmonių teisė // Gesellschaftsrecht. 6. Aufl. Mohr Siebeck, Tübingen 2005. ISBN 3-16-148594-7
* Pirkimų teisė // Kaufrecht. Mohr Siebeck, Tübingen 2005. ISBN 978-3-16-148360-8

## Šaltiniai
* Kelno u. inf.
Taborsiljas

**Taborsiljas** () arba **Džono Veino sala** (*Isla de John Wayne*) – maža sala Panamos įlankoje, 4 km nuo Punta Čamės. Įeina į Panamos provincijos sudėtį. Plotas – 0,20 km².

Seniau sala buvo JAV kino aktoriaus Džono Veino privati valda. 1997 m. buvo parduota austrų versilininkui Ralfui Hiubneriui. Taborsiljuje įrengtas turistinis kompleksas, viešbutis, tematinis parkas. Saloje poilsiauja JAV ir Europos turistai.

Dėl nelegalios smėlio kasybos sala per paskutinius keletą metų neteko 10 % savo ploto.
Čagreso nacionalinis parkas

**Čagreso nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija rytų Panamoje, Kolono ir Panamos provincijose. Įkurtas 1985 m.

Parkas apima Čagreso upės aukštupio baseiną. Tai gyvybiškai svarbi teritorija Panamai – iš čia tekantys vandenys maitina laivybai reikalingą Gatuno ežerą, suka hidroelektrinių turbinas, naudojami Panamos aglomeracijos vandentiekyje. Beveik visą parko teritoriją dengia tropinės džiunglės. Čia vyrauja 30 °C temperatūra lygumose ir 20 °C temperatūra kalnuose, per metus iškrenta 2200–4000 mm kritulių.

Čagreso nacionaliniam parkui būdinga tipinė neotropikų gyvūnija (jaguarai, tapyrai, baltauodegiai elniai, krokodiliniai kaimanai, harpijos ir kt.), sutinkama reta Žofrua koata.
Jundeliškių dvaras

**Jundeliškių dvaras** (arba ***Ustronės dvaras***) – dvaras, esantis Birštono savivaldybėje. Išliko XVIII a. pabaigos Semaškų gyvenamasis namas (klasicizmo bruožai, 4 kolonų portikas, trikampis frontonas), dvaro ūkiniai pastatai, parkas.

## Istorija

XVI a. įsikūrė Eperješai, kurie Ustronės dvarą valdė pora šimtmečių. Dvaro valdytojas Kristoforas Eperjašas mirė 1746 metais. Abiejų Tautų Respublikos padalijimo išvakarėse Ustronę valdė Kristina Ragožaitė – Kačanauskienė. Vėliau teisės perėjo Semaškoms. Apie 1800 m. Marijana Semaškaitė ištekėjo už Apolinaro Moravskio ir Moravskiai kraičio gavo Ustronės dvarelį. Nuo tada iki 1838 m. Ustronės dvare gyveno Apolinaras Moravskis, po jo mirties dvarą paveldėjo jo vienturtis sūnus gydytojas, memuaristas, etnografas, teisininkas ir keliautojas Stanislovas Moravskis, kuris čia ir mirė 1853 m. (palaidotas Nemajūnų koplyčioje). Po jo mirties dvaras atiteko jo giminaičiui Apolinarui Moravskiui, vėliau jo sūnui Zigmui Moravskiui, kuris valdė šį dvarą iki XX a. pirmos pusės.

Valdant Apolinarui ir Stanislovui Moravskiams, dvaras didžiavosi gausia paveikslų, iškamšų kolekcija. Turėjo nemenką biblioteką. Jame buvo puoselėjamas parkas, auginami jurginai. Kaip savo atsiminimuose apie dvaro interjerą rašo St. Moravskis: ''Išvysi čia ir Peškos, ir Oleškevičiaus teptuką. Čia ir Kanevskis, ir didysis Suchodolskis.  Orlovskio eskizai.  Čia Rustemas, Joteika, Januševičius, Glovackis, Gladyšius, Moračinskis.  Albani ir Rafaelis.  Abiejų Lampi kūrinius rasi.

## Galerija

Ustronės dvaro informacinė lenta.jpg|Ustronės dvaro informacinė lenta
Jundeliškės,_liepų_alėja.JPG|Liepų alėja dvaro parke 
Ustronės dvaro fasadas.jpg|Ustronės dvaro fasadas


## Šaltiniai

## Literatūra
* Stanislovas Moravskis, Apie viską po truputį. I dalis: Nuo Merkinės iki Kauno. Atsiskyrėlio gavenda. Parengė ir iš lenkų kalbos vertė Reda Griškaitė, Vilniaus dailės akademijos leidykla, Vilnius, 2009. ISBN 978-9955-854-39-5.
* Stanislovas Moravskis.Iš visur po truputį. II dalis. Broliai bajorai. Atsiskyrėlio gavenda. Parengė ir iš lenkų kalbos vertė Reda Griškaitė, Vilniaus dailės akademijos leidykla, Vilnius, 2016. ISBN 978-609-447-196-4.
* Vyšniauskas M. „Auksinis berniukas" Stanislovas Moravskis//Nemunas, Nr. 8, 2014 m., 14 p.
Jonas Valickis

**Jonas Valickis** (1891 m. gegužės 15 d. Gečiai, Telšių valsčius, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos pedagogas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1906 m. baigė Palangos progimnaziją, 1906–1911 m. mokėsi Kauno gimnazijoje. Nuo 1911 m. Maskvos universiteto Fizikos-matematikos fakultete studijavo gamtos mokslus.

1918 m. grįžo į Lietuvą. Gyveno tėviškėje Gėčių kaime, vėliau persikėlė į Telšius. 1918 m. lapkričio mėn. išrinktas į Telšių apskrities Komiteto Valdybą, kurioje paskirtas sekretoriaus pareigoms. Vėliau Telšių apskrities milicijos vadas, Telšių apskrities viršininko padėjėjas. Prieš rinkimus į Steigiamąjį Seimą buvo paskirtas Telšių gimnazijos direktoriumi.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. Dirbo ekonominėje komisijoje.

Pasibaigus Steigiamojo Seimo kadencijai dirbo Telšiuose, Mažeikiuose, Tauragėje. Nuo 1926 m. gyveno ir mokytojavo Tauragėje.

Bendradarbiavo leidiniuose „Žemaitis“, „Darbo žemaitis“.

## Literatūra
* Valickis Jonas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 66.
* Blažytė-Baužienė D., Valickis Jonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 420–422.

## Šaltiniai
Jonas Valius

**Jonas Valius** (gimimo ir mirties datos nežinomos) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mažažemis valstietis iš Tauragės apskrities.
1920 m. birželio 23 d. – 1920 m. spalio 20 d. Steigiamojo Seimo atstovas. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.

## Literatūra
* Valius Jonas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 1 (be biografijos).
* Blažytė-Baužienė D., Valius Jonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 423.

## Šaltiniai
Baltasis ąžuolas

**Baltasis ąžuolas** (*Quercus alba*) – bukinių (*Fagaceae*) šeimos dekoratyvinis, medieninis, vaistinis augalas, paplitęs Šiaurės Amerikoje.
Otokė

**Otokė** () – sala Panamos įlankoje, į rytus nuo Punta Čamės. Priklauso Panamos provincijai, administruojama iš Tabogos. Plotas – 2,66 km².

Saloje gyvena 130 žmonės (2000 m.). Jie įsikūrę Rytų Otokės ir Vakarų Otokės gyvenvietėse. Verčiamasi žemės ūkiu, žvejyba, turizmu.

Ispanų vykdomo užkariavimo metu Otokėje gyveno kasikų Karetos, Tatalao ir Estivos vadovaujami indėnai.
Jonas Varnas (1876)

**Jonas Varnas** (1876 m. kovo 10 d. Vareikiai, Ukmergės valsčius, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1890 m. baigė Deltuvos pradžios mokyklą. 1904 m. po tėvo mirties perėmė tėvų ūkį.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas VI (Utenos) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.

## Literatūra
* Varnas Jonas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 66.
* Selenis V., Varnas Jonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 424.

## Šaltiniai
Kazys Vosylius

**Kazys Vosylius** (1892 m. rugpjūčio 10 d. Kuktai, Marijampolės valsčius, Rusijos imperija – (?) Brazilija) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Baigė 6 Marijampolės gimnazijos klases. Vilniuje mokėsi komercijos mokykloje, dirbo „Žaibo“ spaustuvėje. Bolševikams užėmus Vilnių, 1919m. atvyko į Kauną ir stojo savanoriu į Lietuvos kariuomenės artilerijos pulką.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. liepos 4 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas III (Raseinių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką.

1926–1929 m. studijavo fotografiją ir fototechniką Berlyne. 1930 m. emigravo į Pietų Ameriką, apsigyveno Brazilijoje, 10 m. dirbo Brazilijos Švietimo ministerijos Meno departamento fotografu.

1943 m. Čikagoje vykusios Tarptautinės Istorijos draugijos parodos V vietos laimėtojas.

## Literatūra
* Vosylius Kazys, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 68.
* Vosylius Kazys, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1966, t. 34, p. 545.
* Bukaitė V., Vosylius Kazys, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 430–431.

## Šaltiniai
Kazys Zubauskas

**Kazys Zubauskas** (1885 m. balandžio 16 d. Joniškis, Rusijos imperija – 1942 m. vasario 5 d. Sibiras) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1901 m. baigė Joniškio pradžios mokyklą. Vėliau išvyko į Rygą, mokėsi Rygos miesto mokykloje. 1904 m. grįžo į Joniškį, dirbo sekretoriumi, bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje. Nuo 1907 m. dirbo Kuršėnų miškų urėdijoje. Pirmojo pasaulinio karo metais buvo išvykęs į Rusiją, dirbo Rusijos lietuvių tremtinių organizacijose. Karui baigiantis sugrįžo į Lietuvą. Dirbo miškotvarkininko darbą Akmenėje, Kuršėnuose.

1919 m. išrinktas Kretingos valsčiaus ir apskrities tarybos nariu, kurį laiką ėjo Kretingos apskrities valdybos pirmininko pareigas.

1920 m. rugsėjo 12 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, mandato atsisakius K. Lekeckui. Nepartinis. Kadencijai pasibaigus vertėsi advokato praktika.
Panemunės jachtklubo pirmininkas.

1941 m. birželio 14 d. su žmona, sūnumi ir seserimi suimtas, Kauno geležinkelio stotyje atskirtas nuo šeimos ir ištremtas į Sibirą. Žuvo lageryje.

## Bibliografija
* K. Zubauskas, Kaimo advokatas, byloms vesti vadovėlis. Kaunas, 1928 m. 219 p.

## Literatūra
* Zubauskas Kazys, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 68.
* Zubauskas Kazys, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1966, t. 35, p. 124.
* Lietuvos gyventojų genocidas 1939–1941, Vilnius, 1992, t. 1, p. 935.
* Veilentienė A., Zubauskas Kazys, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 431–432.

## Šaltiniai
Juozas Žebrauskas (1888)

**Juozas Žebrauskas** (g. 1888 m. spalio 2 d. Kremblių dvaras, Pašvitinio valsčius, Šiaulių apskritis, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Vaikystėje sunkiai sirgo, dėl ligos neteko kairės kojos. Siuvėjo amato mokėsi Mintaujoje. 1912 m. apsigyveno Žeimelyje, 1913 m. persikėlė į Joniškį. 1918 m. lapkričio 18 d. išrinktas į Joniškio miesto valdybą.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.

## Literatūra
* Žebrauskas Juozas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 68.
* Žebrauskas Juozas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1966, t. 35, p. 184.
* Bukaitė V., Žebrauskas Juozas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 434.

## Šaltiniai
Antanas Žoromskis

**Antanas Žoromskis** (*Žeromskis*, 1892 m. Kėdainiai, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Atkūrus nepriklausomybę, 1919 m. paskirtas Žemės ūkio ir Valstybės Turtų ministerijos įgaliotinio padėjėju Kėdainiuose.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas III (Raseinių) rinkimų apygardoje.
Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijosir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką. Dirbo Krašto atstatymo ir Ekonominėje komisijose.

## Literatūra
* Žeromskis Antanas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 68.
* Žeromskis Antanas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1966, t. 35, p. 267
* Stakeliūnaitė D., Žoromskis Antanas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 444–446.

## Šaltiniai
Jurgis Žitinevičius

**Jurgis Žitinevičius** (1871 m. gegužės 25 d. Lekėčiai, Šakių apskritis, Rusijos imperija – 1945 m. Permės lageris) – Lietuvos knygnešys, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Augo neturgingo bežemio valstiečio šeimoje. Atėjo užkuriu pas žymų Zanavykijos knygnešį Motiejų Eimaitį, kuris knygas gabenti pradėjo iš Karaliaučiaus dar 1865 m. Kai M. Eimaitį suėmė su visu vežimu knygų ir nuteisė, J. Žitinevičius apie 1897 m. perėmė jo knygnešystės darbus. Pats važiuodavo į pasienį, pėsčias pereidavo sieną, parsinešdavo spaudos ir vėl važiuotas grįždavo namo.

Ūkininkavo Kluoniškių kaime Zapyškio valsčiuje. Mokėsi Tilžės mokykloje. „Genių Dėdės“ slapyvardžiu rašė korespondencijas į laikraštį „Lietuvos ūkininkas“. Pirmojo pasaulinio karo metais pasiliko savo ūkyje.

1917 m. rugsėjo 18-23 Vilniaus konferencijos delegatas. Zapyškyje įkūrė Lietuvos valstiečių sąjungos kuopą. Aktyviai skatino užsirašyti į Lietuvos kariuomenės savanorius, pats du vyriausius sūnus nuvežė į savanorių surinkimo punktą.

1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktasis II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką. Per 257 posėdžius Seime kalbėjo apie 200 kartų. Turėdamas didelę gyvenimo ir politiko patirtį, vargingai gyvenęs, auginęs dešimties vaikų šeimyną, labai skrupulingai skaičiavo Lietuvos išlaidas.

Pasibaigus kadencijai grįžo į savo ūkį. Taip pat dirbo Zapyškio girininkijoje. 1928 metais, minint Lietuvos nepriklausomybės dešimtmetį, Zapyškyje pastatė atminimo paminklą, kurį sovietai nugriovė. Pastatė Zapyškyje šaulių namus, kuriuos sovietai sudegino. 1945 m. suimtas ir ištremtas į Sibirą.

## Literatūra
* Žitinevičius Jurgis, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 70.
* Žitinevičius Jurgis, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1966, t. 35, p. 364–365.
* Stakeliūnaitė D., Žitinevičius Jurgis, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 439.

## Šaltiniai
Vincas Žindžius

**Vincas Žindžius** (1864 m. Kalviai, Veliuonos valsčius, Kauno apskritis, Rusijos imperija – 1931 m. rugsėjo 8 d.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Ūkininkas (valdė apie 16 hektarų ūkį). Mokėsi Veliuonos pradžios mokykloje. Dalyvavo steigiant valstiečių sąjungos kuopas Veliuonos valsčiuje.

1921 m. rugsėjo 16 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, mandato atsisakius Albinui Rimkai. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.

## Literatūra
* Žindžius Vincas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 70.
* Žindžius Vincas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1966, t. 35, p. 354.
* Selenis V., Žindžius Vincas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 439.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ŽINDŽIUS Vincas (1864–1931) | lrs.lt