open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Delšajus

**Delšajus** – tonto apačių vadas. Gimimo data tiksliai nežinoma - apie 1836 m. Buvo nužudytas kitų apačių 1874 m. liepos mėnesį po to kai generolas Džordžas Krukas įsteigė premiją už jo galvą.

Tai buvo kresnas, plačiapetis, nuožmaus veido vyras. Vienoje ausyje nešiojo sidabrinį auskarą. Paprastai vaikščiodavo pusiau tekinas, todėl atrodė, kad visada skuba.

Dar 1868 m. pastarasis pažadėjo, kad jis su tontais nekariaus ir sutiko, kad jų agentūra būtų Kemp Makdauele, vakariniame Rio Grandės krante. Tačiau po kelių baltųjų išpuolių prieš jį, jis pasitraukė su savo žmonėmis iš rezervato. 1871 m. Delšajus nespėjo susitikti su Indėnų reikalų biuro atstovu Vincentu Koljeru.

1873 m. balandį gausus kareivių būrys susekė ir privertė pasiduoti Delšajų. Jie buvo suvaryti į Apačo fortą Baltųjų kalnų rezervate. Čia jie buvo priversti nešioti metalines plokšteles, tad niekas negalėjo pasprukti nepastebėtas bent porai dienų. 1873 m. liepą Delšajus nepakeldamas esamų sąlygų su savo žmonėmis pabėgo ir persikėlė į rezervatą prie Rio Verdės. Netrukus San Karlo rezervato agentūroje įvyko incidentas, kurio metu žuvo vienas JAV armijos karininkas. Dalis apačių iš ten pabėgo ir įsikūrė Delšajaus stovykloje. Generolas Krukas jį apkaltino palaikant nusikaltėlius ir liepė suimti. Delšajus tai sužinojęs pabėgo į Tonto baseiną. Kelis mėnėsius jis sėkmingai slapstėsi kalnuose. 1874 m. generolas paskėlbė sumokėsęs premiją už vado galvą. Liepos mėnėsį du apačiai jam pristatė po nukirstą galvą pareikšdami, kad ji Delšajaus. Krukas sumokėjo už abi. Šios ir kitos užmuštų apačių galvos buvo iškabintos Rio Verdės ir San Karlo paradų aikštėse.

## Išnašos
Ras Dašanas

**Ras Dašanas** arba **Ras Dašenas** () – aukščiausia Etiopijos kalnyno viršukalnė ir tuo pačiu aukščiausia Etiopijos valstybės vieta. Iškilęs netoli Gondero miesto, Amherų regione. Aukštis 4550 m, nors skirtinguose šaltiniuose minmas ir 4620, 4623, 4533 m aukštis. Įeina į Simieno nacionalinį parką.

Sudarytas iš vulkaninių uolienų. Žemutiniuose šlaituose auga kalnų miškai, aukščiau – kalnų stepės.

Pirmas užfiksuotas įkopimas į Ras Dašeną atliktas prancūzų Ferret ir Galinier 1841 m.
Matros kalnai

**Matros kalnai** () − vulkaninis kalnų masyvas Vengrijos šiaurėje, vakarų Karpatuose. Didžiausias aukštis 1015 m (Kekešo kalnas).

Kalnų masyvas pasižymi kūgiškomis viršūnėmis, stačiais šlaitais, giliais upių slėniais. Šlaituose vyrauja bukynai ir ąžuolynai. Papėdėse auga sodai, vynuogynai. Yra kurortų (Paradas).

## Nuorodos
* Matra
Juozas Jagminas

**Juozas Jagminas** (1878 m. kovo 6 d. Balčiai prie Vainuto – 1958 m. vasario 18 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, karo gydytojas, pulkininkas.

## Biografija
Tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, Japonijos-Rusijos karo ir Pirmojo pasaulinio karo dalyvis.

1920 m. vasario mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomene, laikinai ėjo Pirmosios brigados vyr. gydytojo pareigas. 1920 m. liepos – gruodžio mėn. dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais. 1922 m. pulkininkas, perkeltas į Antrąjį atskirąjį lazaretą. 1923–1926 m. Geležinkelių bataliono gydytojas. 1926 m. perkeltas į Pirmosios apygardos štabą, Alytaus ligoninės viršininkas, vėliau Ketvirtojo pėstininkų pulko vyr. sanitarijos karininkas. 1931–1937 m. Kauno karo ligoninės jaunesnysis ordinatorius. 1940–1941 m. ir vėliau Kauno poliklinikos ir kitų gydymo įstaigų gydytojas.

## Įvertinimas
* 1930 m. Vytauto Didžiojo 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Kostas Jagminas

**Kostas Jagminas** (1868 m. vasario 13 d. Balčiai prie Vainuto – 1896 m. gegužės 13 d. Merkinė) – Lietuvos kunigas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas.

## Biografija
Kilęs iš bajorų. Baigė Vilniaus kunigų seminariją, 1889 m. kunigas. 1889–1890 m. Vilniaus katedros vikaras, 1890–1894 m. Merkinės vikaras, vėliau klebonas. Merkinės bažnyčioje ėmė giedoti ir sakyti pamokslus lietuvių kalba. Organizavo draudžiamosios lietuvių spaudos gabenimą iš Prūsijos ir platinimą. Manoma, spaudos parūpindavo ir persiųsdavo į Merkinę jo sesuo, Valerija Jagminaitė (Jokubauskienė), gyvenusi tėviškėje Balčiuose, prie pat Prūsijos sienos, atgabendavo knygnešys Juozas Kancleris. Sutelkė apylinkių spaudos platintojus ir daraktorius, jų padedamas iš žmonių rinko lenkiškas maldaknyges, keitė jas lietuviškomis. Už lietuvišką veiklą Merkinės klebono buvo skundžiamas bažnytinei vadovybei ir policijai. Pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje.

## Šaltiniai
Gediminas Černiauskas

**Gediminas Černiauskas** (g. 1957 m. gegužės 15 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas, buvęs sveikatos apsaugos ministras.

## Išsilavinimas, mokslinė veikla
1975 m. baigė Vilniaus Salomėjos Neries vidurinė mokyklą, 1980 m. – studijas VU (VU) Ekonomikos fakultete, pramonės planavimo specialybę, 1983–1986 m. VU Ekonomikos instituto aspirantūrą.

1980–1983 m. VU dėstytojas. 1983–1990 m. Lietuvos SSR Mokslų akademijos Ekonomikos instituto mokslinis bendradarbis.

1990–1993 m. Sveikatos apsaugos ministerijos ekonomikos valdybos viršininkas. 1993–2001 m. UAB „Sveikatos ekonomikos centras“ direktorius. 2001–2004 m., 2008 m. ir 2012–2014 m. sveikatos apsaugos viceministras. 2004–2007 m. MRU docentas. 2007–2008 m. Ministro Pirmininko patarėjas. 2008 m. sveikatos apsaugos ministras. 2014–2015 m. sveikatos apsaugos ministro visuomeninis konsultantas. Nuo 2016 m. Seimo nario Juliaus Sabatausko padėjėjas.

## Šeima

Gyvenimo partnerė Sigita Kavaliūnaitė

## Šaltiniai

|-
Kerešas

**Kerešas** () − upė Vengrijos pietryčiuose, Tisos kairysis intakas.

Kerešo upė susidaro susiliejus dviem upėms − Baltajam Krišui ir Juodajam Krišui, kurie išteka iš kalnų vakarų Rumunijoje. Vengrijos teritorijoje, prie Diulos (*Gyula*) miesto, abi upės susilieja ir sudaro Kerešo upę.

Didžiausias intakas − Šebeš Kerešas (dešinysis intakas).

Didžiausi miestai prie Kerešo upės: 
* Bėkėšas (*Békés*), 
* Kunsetmartonas (*Kunszentmárton*). 

Prie Čongrado (*Csongrád*) miesto Kerešas įteka į Tisą.

## Nuorodos
* Kerešo upė  (vengrų k.)
Evalda Jakaitienė

**Evalda Marija Jakaitienė** (g. 1940 m. lapkričio 16 d. Zarasuose) – Lietuvos kalbininkė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1962 m. baigė Vilniaus universitetą. 1988 m. habilituota filologijos mokslų daktarė.

Nuo 1962 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1989 m. profesorė. 1988–1991 ir 1994–1996 m. lietuvių kalbos katedros vedėja. 1991–1993 m. dirbo Oslo universitete.

## Mokslinė veikla
Tyrinėja lietuvių kalbos priesaginius veiksmažodžius, dabartinės lietuvių kalbos nominatyvinių žodžių leksinę reikšmę, leksikografiją, norvegų rašomosios kalbos istoriją. Parašė studijų vadovų aukštosioms mokykloms, lietuvių kalbos vadovėlį kitataučiams.

## Bibliografija
* Veiksmažodžų daryba: Priesagų vediniai, 1973 m.
* Lietuvių kalbos morfologija, su kitais, 1976 m.
* Lietuvių kalbos leksikologija, 1980 m.
* Lietuviškai apie Lietuvą, 1994 m., papild. leid. 1995 m.
* Lietuvių kalbos leksikologijos ir morfologijos pratybos, su kitais, 1980 m.
* Ką ir kaip reiškia žodžiai 1986 m.
* Leksinė semantika 1988 m.
* Lietuvių-norvegų kalbų žodynas, su kitais, 2001 m.
* Dabartinė lietuvių kalbos gramatika, 1994 m., 3 leid. 1997 m. viena autorių
* Leksikografija. Vilnius, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2005 m.
* Lietuvių – norvegų kalbų žodynas, su Sturla Berg-Olsen, Baltos lankos, 2001 m. 2 leid. 2005 m., 3 leid. 2008 m., 4 leid. 2012 m., 5 leid. 2016 m. ISBN 978-9955-23-177-6
* Leksikologija. Vilniaus universitetoo leidykla  2009 m., 2 leid. 2010 m.
* Gyvenau... Ir dar noriu. Vilniaus universiteto leidykla 2012 m.

## Įvertinimas
* 1998 m. 5 laipsnio Šv. Olavo Riterių ordinas, Norvegija

## Šaltiniai
Sveikatos politika

**Sveikatos politika**, **sveikatos apsaugos politika** - politikos sritis, apimanti sveikatos sistemos valdymą, planavimą bei organizavimą, politikos įgyvendinimą. Pagal subjektus gali būti regioninė, valstybinė ir kt. Lietuvoje už sveikatos politiką yra atsakinga Lietuvos sveikatos apsaugos ministerija, o Europoje sveikatos politiką formuoja PSO regioninis komitetas.

## Nuorodos
* Oficiali LR Sveikatos apsaugos ministerijos svetainė
Energetikos politika

**Energetikos politika** – politikos sritis, apimanti aprūpinimo energija, jos gavybos, naudojimo, taupymo ir kitus klausimus. ES mastu rūpinasi Energetikos ir transporto generalinis direktoratas (energetikos komisaras - Andris Piebalgs). Lietuvoje už energetikos politiką yra atsakinga LR energetikos ministerija ((anksčiau kurį laiką taip pat - Ūkio ministerija).

## Nuorodos
*LR EM kontaktinė informacija
Pranciškus Jakas

**Pranciškus Jakas** (1936 m. liepos 24 d. Daržiškėse, Kuršėnų valsčius – 2010 m. rugsėjo 8 d.) – Lietuvos miškininkas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1951 m. baigė Raudėnų septynmetę mokyklą. 1960–1961 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (LŽŪA) mokomojo ūkio girininkas. 1961 m. baigė LŽŪA. 1966 m. apgynė disertaciją „Lietuvos TSR pušynų ir eglynų, augančių labiausiai paplitusiose augimvietėse, einamasis prieaugis“, žemės ūkio mokslų kandidatas.

1966–1967 m. Lietuvos miškotvarkos įmonės „Miško projektas“ vyresnysis inžinierius. 1967–1999 m. LŽŪA (nuo 1996 m. LŽŪU) dėstytojas, 1977–1988 m. Miškininkystės katedros vedėjas. Nuo 1971 m. docentas. Skaitė miškotyros, miško kirtimų ir priešgaisrinės apsaugos disciplinas. Paskelbė apie 50 mokslinių straipsnių, parengė metodinių priemonių studentams.

Lietuvos miškininkų sąjungos narys.

## Bibliografija
* Miškotvarka: vadovėlis (su kitais), 1968 m.
* Miškininkystė: vadovėlis (su kitais), 1979 m.

## Šaltiniai
Stanislovas Jakas

**Stanislovas Jakas** (1941 m. rugpjūčio 1 d. Zubieliškės, Kėdainių apskr. – 1998 m. balandžio 6 d. Vilnius) – darbininkas, Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.

## Biografija
1958–1962 m. dirbo Kėdainių girininkijoje, 1962–1971 m., 1974–1994 m. darbininku Vilniaus gamyklose. 1971–1972 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute. Nuo 1966 m. palaikė ryšius su rusų disidentais V. Bukovskiu, P. Jakiru, J. Kimu ir kitais, per juos į nelegalią spaudą perduodavo informacijų apie žmogaus teisių pažeidinėjimus Lietuvoje. Platino rusų antisovietinio pogrindžio leidinius, 1970 m. iš Maskvos parsivežė sovietinės valdžios slepiamų Molotovo-Ribentropo pakto slaptųjų protokolų kopijas, rusų emigrantinės organizacijos „Liaudies darbo sąjunga“ draudžiamųjų leidinių. Daugino ir platino sovietinės valdžios draudžiamus lietuvių spaudinius („Lietuvių archyvas“ t. 3, laikraštį „Akiračiai“ ir kt.). 1972 m. suimtas, iki 1974 m. kalintas. 1964–1972 m. TSKP narys, tikėjosi įkurti opozicinę grupę, suėmus – pašalintas. 1988 m. įsitraukė į Sąjūdžio veiklą, 1989 m. su kitais įkūrė Lietuvos darbininkų sąjungą.

## Įvertinimas
* 1998 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžius.

## Šaltiniai
Vytautas Pranas Jakavičius

**Vytautas Pranas Jakavičius** (g. 1930 m. balandžio 27 d. Kaune) – Lietuvos edukologas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1955 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, 1963 m. – Leningrado A. Gerceno pedagoginį institutą. 1992 m. edukologijos mokslų daktaras.

1963–1971 m. dėstė Vilniaus pedagoginiame institute, 1971–1991 m. – Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetuose, 1971–1973 m. Muzikos fakulteto dekanas, 1973–1990 m. šio fakulteto Visuomenės mokslų katedros vedėjas. Nuo 1991 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas, 1991–1993 m. Pedagogikos fakulteto dekanas, nuo 1994 m. profesorius. Nuo 2002 m. Mažosios Lietuvos edukacinių tyrimų asociacijos Ugdymo metodologijos, filosofijos ir istorijos komiteto pirmininkas. Parengė vadovėlių ir mokymo priemonių aukštosioms mokykloms.

## Bibliografija
* Kultūrinio švietimo pedagogikos bendrieji pagrindai, 1985 m.;
* Pedagogika kultūros darbuotojams, 1990 m.;
* Informacija ir pedagogika, 1990 m.;
* Mokyklos pedagogika, su A. Juška, 1996 m.;
* Žmogaus ugdymas: įvadas į edukologijos studijas, 1998 m.;
* Edukologijos istorijos logografika studijoms, 2002 m.

## Šaltiniai
Gianluca Ramazzotti

**Džianluka Ramazotis** (; g. 1970 m. rugpjūčio 22 d.) – italų televizijos ir teatro aktorius, dubleris.

Gimė Romoje, Italijoje 1970 metais. Studijavo Kalabrijos teatro akademijoje, Varšuvos teatre bei Paryžiaus *Theatre du Soleil*. Dirbo kompanijoje *Bagaglino*, vadovaujamoje Pier Francesco Pingitore, ir vaidino jos kuriamose laidose.

Jis taip pat vaidino serialuose *Vivere* ir *Un posto al sole* bei filme *Il Papa Buono*, režisuotame Ricky Tognazzi. Gianluca Ramazzotti dirbo radijo laidų vedėju ir dubleriu *Radiodue* radijuje. Teatre vaidino Dekamerone, Rugantino, Ozo Mage ir kt.

Gianluca Ramazzotti kalba itališkai, ispaniškai, angliškai bei prancūziškai.

## Filmografija

### Teatras

* *I Promessi Sposi un musical*
* *Intrichi d’amore*
* *La scuola delle mogli*
* *Soldati a Inglostadt*
* *Ifigenia in Aulide*
* *A qualcuno piace caldo*
* *La notte*
* *Il gatto che scoprì l’America*
* *La farina del diavolo*
* *Scanzonatissimo Gran Casinò*
* *Babbo Natale è uno Stronzo…*
* *Dark! Tornerò prima di mezzanotte*
* *Il Vantone*
* *Lei*
* *I tre processi*
* *E Ballando Ballando*
* *[[Dekameronas|Il Decamerone]]*
* *Il re muore*
* *Rugantino*
* *Se devi dire una bugia dilla grossa*
* *Cyrano*
* *Boeing-Boeing*
* *Romolo & Remolo*
* *La Donna in nero*
* *Destinatario Sconosciuto*
* *Il giro del mondo in 80 risate*
* *Sempre meglio che lavorare*
* *[[Il Mago di Oz]]*
* *Un pezzo di pazzo*
* *Prime donne alle primarie*
* *Uomini all’80 %*
* *Va tutto storto!*
* *E io pago!*
* *Complici*
* *Gabbia di matti*
* *Destinatario sconosciuto*
* *Va tutto storto*

### Televizija

* *Vivere*
* *Un posto al sole*
* *Anni 60*
* *Distretto di polizia*
* *Giornalisti*
* *La squadra*
* *Tequila e Bonetti*
* *[[Il Papa buono]]*
* *Miconsenta *
* *Con le unghie e con i denti*
* *Barbecue*
* *Passaparola*
* *Domani è un'altra truffa*
* *[[Torte in faccia]]*
* *Punto e a capo*
* *E io pago!*
* *Edizione Straordinaria*
* *Seven Show 2007*
* *Vita da paparazzo*
* *Gabbia di Matti*

## Nuorodos
* Oficialus puslapis
* IMDB profilis
Jonas Jeronimas Jakaitis

**Jonas Jeronimas Jakaitis** (1886 m. birželio 24 d. Bridžiai, Sintautų valsčius – 1965 m. lapkričio 4 d. Čikaga) – Lietuvos kunigas, marijonas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Nuo 1903 m. mokėsi Seinų kunigų seminarijoje, nuo 1906 m. – Monrealio sulpicijonų seminarijoje. 1909 m. įšventintas kunigu. 1913–1929 m. Šv. Kazimiero lietuvių parapijos Vorčesteryje klebonas, pastatydino bažnyčią, mokyklą, įrengė Maironio parką. Nuo 1930 m. marijonas. 1931 m. Tompsone (Konektikuto valstija) įkūrė lietuvių koledžą, dvejus metus jam vadovavo. 1933–1939 m. Šiaurės Amerikos marijonų provincijolas ir Hinsdeilio (Ilinojaus valstija) vienuolyno viršininkas; čia įsteigė kunigų seminariją. 1939 m. pradėjo marijonų misijas Argentinoje, nuo 1947 m. jų vadovas. Avelanedoje 1940 m. pastatydino Aušros Vartų bažnyčią ir mokyklą, vėliau Rosario mieste – Šv. Kazimiero bažnyčią. 1945–1947 m. misionierius JAV lietuvių kolonijose, 1947–1949 m. – Londone. 1947–1949 m. marijonų generolo Romoje patarėjas ir sekretorius.

1914–1916 m. Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijos, 1916–1919 m. Tautos fondo, 1917–1918 m. Kunigų vienybės pirmininkas, 1915–1922 m. Amerikos lietuvių tarybos narys. 1918 m. ir 1921 m. Lietuvos pripažinimo reikalaujančių lietuvių delegacijų pas JAV prezidentus narys. Po Pirmojo pasaulinio karo rūpinosi labdara Lietuvai. Nuo 1905 m. bendradarbiavo katalikų spaudoje. 1915–1917 m. įkūrė ir redagavo žurnalą „Tautos rytas“, 1933 m. – žurnalą „Laivas“.

## Įvertinimas
* 1935 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Algimantas Jakimavičius

**Algimantas Jonas Jakimavičius** (g. 1939 m. birželio 23 d. Kazliškis, Pandėlio valsčius) – Lietuvos entomologas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1963 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1970 m. apgynė disertaciją „Parazitiniai plėviasparniai - brakonidai (Hymenoptera, Brakonidae) Lietuvos TSR soduose“, biologijos mokslų kandidatas.

1966–2003 m. dirbo Zoologijos ir parazitologijos institute (nuo 1989 m. Ekologijos institutas), nuo 1987 m. instituto mokslinis sekretorius. 2006 m. Lietuvos entomologų draugijos narys.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – plėviasparnių vabzdžių brakonidų sistematika, trofiniai ryšiai, sudarė brakonidų rūšių nustatymo raktą, apibūdino apie 20 naujų rūšių, vieną gentį (Lituania Jakim, 1968 m.) Tyrė zoologijos mokslo raidą Lietuvoje, parašė apie 450 zoologų biogramų.

## Bibliografija
* Lietuvos gyvūnija: Bibliografinė rodyklė. 1721-1780, su kitais, 1988 m.
* Vabzdžių-sodo kenkėjų entomoparazitai Lietuvoje, su kitais, 1979 m., rusų k.
* TSRS europinės dalies vabzdžių rūšių nustatymas, su kitais, t. 3, kn. 5 1986 m. Leningradas, rusų k., 1995 m. Libanas, anglų k.
* Zoologijos ir parazitologijos institutas 1959-1989 m., su J. Virbicku, 1995 m.
* Lietuvos zoologai XVIII–XX a., bendraautorė Tamara Arnastauskienė, Vilnius, 1997 m. ISBN 9986-443-11-3
* Pranciškus Baltrus Šivickis, 2004 m.
* Biologas Ipolitas Gasiūnas, 2004 m.

## Šaltiniai
Vėberis

**Vėberis** (simbolis **Wb**) – SI sistemos magnetinio srauto matavimo vienetas. Pavadintas vokiečių fiziko Vilhelmo Eduardo Vėberio vardu.

## Apibrėžimas

Vėberis gali būti apibrėžtas remiantis Faradėjaus dėsniu, kuris susieja kintantį magnetinį srautą per kilpą su elektriniu lauku aplink ją. Vieno vėberio per sekunde magnetinio srauto kitimas indukuoja vieno volto elektrovaros jėgą.

SI sistemos pagrindiniais ir išvestiniais vienetas Vėberis išreiškiamas:
: \mbox{Wb} = \frac{\mbox{kg} \cdot \mbox{m}^2}{\mbox{s}^2 \cdot \mbox{A}} =  \mbox{V} \cdot \mbox{s} = \dfrac{\mbox{J}}{\mbox{A}}.

Vėberis yra labai didelis vienetas (1 Tm²), todėl dažniausiai naudojami daliniai vienetai: *milivėberis*, *mikrovėberis* ir *nanovėberis*.

## Daliniai ir kartotiniai dydžiai
Somalio pusiasalis

**Somalio pusiasalis** (arba ***Afrikos ragas***; gezas *የአፍሪካ ቀንድ*, ) – didelis pusiasalis šiaurės rytų Afrikoje, tarp Adeno įlankos šiaurėje ir Indijos vandenyno pietryčiuose. Rytuose užsibaigia Hafūno kyšuliu. Jame įsikūrusi Somalio valstybė (įskaitant Somalilandą), dalis Etiopijos ir Džibučio. Didžiojoje teritorijos dalyje vyrauja laiptuota plynaukštė (aukštis 1500-4000 m), šiaurėje kyla kalnai (iki 2406 m). Būdingos pusdykumės ir dykumos. Klimatas sausas ir karštas.

## Šaltiniai
Česlovas Jakimavičius

**Česlovas Jakimavičius** (1924 m. spalio 27 d. Panevėžyje – 2009 m. spalio 7 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1943 m. baigė Panevėžio I gimnaziją. 1943–1944 m. ir 1945–1946 m. Lietuvos geležinkelio Panevėžio skyriaus kasininkas ir buhalteris. 1944–1945 m. mobilizuotas, 16-osios lietuviškosios divizijos eilėse dalyvavo Antrajame pasauliniame kare.

1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). 1957 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje apgynė disertaciją „Elektrometalizacinės apsauginės dangos ir jų naudojimo galimybės maisto pramonės įrengimams“, technikos mokslų kandidatas.

1952–1994 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas, 1960–1967 m. Medienos mechaninės technologijos katedros vedėjas, 1962–1964 m. dar ir Lengvosios pramonės fakulteto dekanas, 1964–1987 m. KPI prorektorius mokymo reikalams. 1961 m. docentas, 1984 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – elektrometalizavimas, medienotyra, mokymo proceso mokslinio organizavimo, profesinio orientavimo, studentų ugdymo problemos. Sukūrė (užpatentuota 1958 m.) elektrometalizavimo oro ir azoto srovėje būdą. 1971–1976 m. kartu su kitais sukūrė ir įdiegė KPI mokymo proceso automatizuotą informacinę sistemą. Spaudoje paskelbė daugiau kaip 50 straipsnių apie mokymo proceso organizavimą, profesinį orientavimą, studentų auklėjimą.

## Bibliografija
* Baldžiaus vadovas (su kitais), 1963 m., 2 leid. 1981 m.
* Studento žinynas, 1971 m.
* Medienos sandara, 1981 m.
* Pirmakursio vadovas (su kitais), 1982 m.
* Medienos mechaninės savybės, 1982 m.
* Medienos fizinės savybės, 1983 m.
* Medienos ydos, 1983 m., 1996 m.
* Medienotyra. – Kaunas: Technologija, 1998 m., 2 leid. 2004 m., 3 leid. 2007 m. – ISBN 9986-13-633-4
* Modifikuota mediena (bendraautorė Inga Juodeikienė). – Kaunas: Technologija, 2008. – ISBN 9955-09-317-X

## Įvertinimas
* 1974 m. LTSR nusipelnęs mokslo ir technikos veikėjas

## Šaltiniai
Aleksandras Jakaitis

**Aleksandras Jakaitis** (1887 m. rugsėjo 13 d. Barklainiai, Ramygalos valsčius – 1933 m. rugsėjo 4 d. Marijampolės vienkiemis prie Panevėžio) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija
Kaip Rusijos imperijos kariuomenės karininkas dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare.

1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, kovojo su Raudonąja armija, Lenkijos kariuomenės daliniais. 1919–1920 m. Joniškėlio bataliono, kuris performuotas į 9-ąjį pėstininkų pulką vadas, ėjo brigados, divizijos vado pareigas. 1920–1922 m. 10-ojo pėstininkų pulko, 1922–1923 m. 3-ojo pėstininkų pulko, 1923–1924 m. 1-osios pėstininkų divizijos vadas, nuo 1924 m. Pirmosios karo apygardos viršininkas. 1925 m. pulkininkas.

Per 1926 m. gruodžio 17 d. perversmą išleido įsakymą, raginantį priešintis perversmininkams. 1926 m. gruodžio 20 d. perversmo organizatorių įsakymu buvo suimtas ir priverstas išeiti į atsargą.

Nusišovė 1933 metais.

## Šaltiniai
Juozas Jakimavičius

**Juozas Jakimavičius** (1943 m. rugpjūčio 22 d. Miroslavas – 2000 m. birželio 9 d. Vilnius) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
Juozas Jakimavičius baigė Simno gimnaziją. 

1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1985 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.

1969–1974 m. Vilniaus universiteto, 1974–2000 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto, 1985–1995 m. Fizikos katedros vedėjas. Nuo 1987 m. profesorius. Mokslinių tyrimų sritys – kietojo kūno fizika, rentgeno spindulių sklaida. Su kitais parašė mokomųjų knygų studentams.

## Šaltiniai
Rytas Jakimavičius

**Rytas Jakimavičius** (g. 1959 m. rugpjūčio 10 d. Klaipėdoje) – Lietuvos dailininkas keramikas.

## Biografija
Žmona Dalia Laučkaitė-Jakimavičienė. 1984 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1984–1989 m. Vilniaus Dailės kombinato dailininkas keramikas. Nuo 1989 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytojas (iki 1990 m. Lietuvos dailės institutas), nuo 2000 m. Keramikos katedros vedėjas. Nuo 2000 m. docentas. 1996 m. dailininkas rezidentas Europos keramikos darbų centre Hertogenboše, 2001 m. – Akrono universitete, 2002 m. – Keramikos centre Filadelfijoje.

## Kūryba
Sukūrė dekoratyvinių teminių ir skulptūrinių figūrinių kompozicijų, instaliacijų, pano interjerams, servizų, indų. Kompozicijos: „Mergvakaris“ 1984 m., „Šuo“ 1986 m., „Moterys“ 1987 m., „Fontanas“ 1995 m., „Skaičiuotė“ I–X 1998 m., instaliacijos: „Iš daiktų gyvenimo“ 1996 m., „Naujoji šventykla – Lemputė“ 1997 m., „Nedidelės permainos“ 2001 m., „Indas ir kūnas“ 2003 m. Naudoja molį, šamotą, porcelianą. Kūriniai postmodernistinės konceptualiosios keramikos pakraipos. Lakoniškos, stilizuotos, subtiliai modeliuotos formos derinamos su išdidintomis, groteskiškomis, sarkastiškomis.

Nuo 1981 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos surengtos Klaipėdoje 1992 m., 1993 m., Vilniuje 1994 m., 1995 m., 1997 m., 1998 m., 2003 m., Utrechte 1996 m. ir kitur. Nuo 1986 m. dalyvauja tarptautiniuose keramikos ir porceliano simpoziumuose.

## Šaltiniai
OFC Tautų taurė

**OFC Tautu taurė** () – Okeanijos futbolo konfederacijos varžybos, kurios buvo rengiamos kas dveji metai nuo 1996 m. iki 2004 m. 2006 m. nevyko. 2008 m. nuspręsta surengti kvalifikacines varžybas FIFA Konfederacijų taurei, taip pat atkrentamąsias varžybas 2010 m. pasaulio taurei laimėti.

Pirmą kartą varžybos buvo surengtos 1973 m. Naujojoje Zelandijoje, jas laimėjo Naujosios Zelandijos vyrų futbolo rinktinė, finale nugalėjusi Taičio vyrų futbolo rinktinę.

2006 m. sausio 1 d. Australija pasitraukė iš OFC ir tapo Azijos futbolo konfederacijos nare.

## Rezultatai

### Santrauka

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Jona Jakiras

**Jona Jakiras** (, 1896 m. rugpjūčio 28 d. Kišiniovas – 1937 m. birželio 11 d.) – TSRS karinis veikėjas, pirmojo rango armijos vadas.

## Biografija
Sūnus Piotras Jakiras. Nuo 1917 m. priklausė bolševikų partijai. Dalyvavo 1917-1922 m. Rusijos pilietiniame kare, 1920 m. – Sovietų Rusijos-Lenkijos kare. 1925-1937 m. Ukrainos karinės apygardos kariuomenės vadas. Nuo 1930 m. TSRS revoliucinės karo tarybos narys. 1935 m. armijos vadas. Per vadinamąjį Didįjį valymą 1937 m. suimtas, apkaltintas valstybės išdavimu, kartu su M. Tuchačevskiu nuteistas ir sušaudytas. 1956 m. reabilituotas.

## Šaltiniai
Adva

**Adva** (, *Adwa*) – miestas šiaurinėje Etiopijoje, Tigrajų regione, į šiaurės rytus nuo Gondero. Įsikūrusi Etiopijos kalnyne, 1907 m aukštyje. Maisto pramonė, audžiami medvilniniai audiniai. Kavos, javų, odų prekyba. Katedra, daug kitų sakralinių pastatų.

## Istorija

1896 m. prie miesto įvyko Advos mūšis tarp Italijos ir Etiopijos armijų.

## Šaltiniai
Varpelinis mėšlinukas

**Varpelinis mėšlinukas** (, sin. *P. campanulatus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, mėšlinukų (*Panaeolus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Miškai, parkai, ganyklos, dirvonai, pievos.
* **Augimo laikas**
Nuo pavasario iki rudens.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė varpelio, šalmo formos, kotas rausvas, baltai taškuotas.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 1–3 cm skersmens, retai didesnė, varpeliška, pilkai ruda, rudai pilka, lygi sausa, pakraščiai dantyti. Lakšteliai tamsiai pilki, galiausiai pilkai juodi, juodi, pakraštėliai baltai "inkrustuoti". Kotas 7–12×0,2–0,3 cm, lieknas, rusvas, su pilka apnaša. Trama rusva, plona, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 14–18×8–10 μm.

**Būdingi požymiai:** kepurėlė pilkai ruda, kotas plonas, ilgas, sporos citrinos formos, juodos.

Auga ant laukinės faunos ekskrementų, grupelėmis. Labai dažnas. Turi psichotropinių, haliucinacijas sukeliančių savybių, domina medikus.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 229 psl.
Liudvikas Jakimavičius

**Liudvikas Jakimavičius** (1959 m. rugpjūčio 21 d. Kuliuose, Plungės rajone – 2022 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytojas.

## Biografija
1985 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos studijas, 1991 m. Lietuvos muzikos akademijoje – scenaristų kursus.

1988–1990 m. vienas iš kultūros mėnraščio „Sietynas“ redaktorių. Dirbo žurnalo „Metai“ redakcijoje, nuo 1998 m. savaitraščio „7 meno dienos“ redakcijoje. 1998–2004 m. Baltijos TV scenaristas bei režisierius. 2004–2007 m. dirbo žurnalo „Literatūra ir menas“, 2007–2008 m. – „Verslo žinios“ redakcijoje. 2008–2011 m. dirbo Bernardinai.lt redakcijoje.

## Kūryba
Poezijai būdinga elegiškai ironiška intonacija, istorinių veikėjų ir dabarties susidūrimai, atskleidžiantys žmogaus trapumą ir negailestingą romantinės praeities modifikaciją dabartyje. Parašė pjesių („Milžino širdis“, „Gaisrininkų legendos“, „Revoliucijos lopšinės“, „Komunistinės nostalgijos“, pastatyta 1989–1990 m.), literatūros kritikos straipsnių.

## Bibliografija
* Milžino širdis: pjesė, 1985 m.
* Gaisrininkų legendos: pjesė, 1989 m.
* Kitoj miško pusėj: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1989 m.
* Medinė: eilėraščiai lietuvių ir anglų kalbomis. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2001 m.
* Dusenos: M. Šnipo darbų katalogas bendraautoris Mindaugas Šnipas. – Vilnius: Ciklonas, 1998 m.
* Sargo nuotykis: knyga vaikams. – Vilnius: Alma littera, 2005 m.
* Elio: eilėraščių apysaka. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2007 m.
* Lapė ir kaliošai: miniatiūros vaikams. – Vilnius: Dominicus Lituanus, 2008 m.
* Katinėlis ir gaidelis Kalėdų ieškojo: pasaka. – Vilnius: Dominicus Lituanus, 2009.
* Vamzdis: rašinėliai: esė. – Vilnius: Versus aureus, 2010 m.
* Žiogas Zigmas Žalgirio mūšyje. – Vilnius: Dominicus Lituanus, 2010 m.
* Gaisrininkų legendos: epinė drama arba draminė epopėja. – Vilnius: Dominicus Lituanus, 2011 m.
* Vytuko Lietuva. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2014 m.
* Paliktos paletės: eilėraščiai. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2021 m.
* Koheleto vėjas: esė. – Vilnius: Odilė, 2023 m.
* Dar pabūsiu: eilėraščių rinktinė (sudarė Sergejus Kanovičius ir Virginijus Gasiliūnas). – Vilnius: Tyto alba, 2024 m.

## Įvertinimas
* 2008 m. Lietuvos rašytojų sąjungos premija
* 2011 m. Juozo Tumo‑Vaižganto premija
* 2021 m. Vlado Šlaito premija
* 2022 m. Poezijos pavasario laureatas

## Šaltiniai
Piotras Jakiras

**Piotras Jakiras** (, 1923 m. sausio 20 Kijevas – 1982 m. lapkričio 14 d. Maskva) – rusų disidentas, istorikas.

## Biografija
Kaip J. Jakiro sūnus 1937-1956 kalintas lageriuose. Nuo 1962 m. dirbo TSRS mokslų akademijos Istorijos institute, skaitė paskaitas apie stalinizmo nusikaltimus. Prisidėjo prie disidentų judėjimo, 1969 m. su kitais įkūrė Žmogaus teisių gynimo TSRS iniciatyvinę grupę. Per jį Maskvos ir Lietuvos disidentai palaikė ryšį su Vakarais. 1972 m. suimtas, 1973 m. nuteistas 3 m. kalėti ir 3 m. tremties. Tardymo metu bendradarbiavo su KGB, per teismą prisipažino esąs kaltas; remiantis jo parodymais mėginta diskredituoti disidentų judėjimą. 1974 m. paleistas.

## Šaltiniai
Akakis

**Akakis** – miestas centrinėje Etiopijoje, Oromijos regione, į pietus nuo Adis Abebos. 77 tūkst. gyventojų (2007 m.). Geležinkelis ir automobilių kelias į Adis Abebą. Metalurgijos kombinatas, klijų fabrikas, tekstilės pramonė.

## Išnašos
Antanas Jakobas

**Antanas Jakobas** (1897 m. spalio 7 d. Laižuva – ?) – Lietuvos teisininkas, advokatas.

## Biografija
Baigęs Mintaujos gimnaziją studijavo ekonomiką Charkovo prekybos institute. 1920–1924 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, pulko teismo narys, pirmininkas. 1924 m. kapitonas.

1924 m. Lietuvos universitete baigė teisę. 1925 m. ir 1927 m. Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamento direktorius ir laikraščio „Policija“ redaktorius. 1926 m. Kauno apygardos teismo prokuroro padėjėjas. 1927–1928 m. Eltos direktorius. 1928–1940 m. Vidaus reikalų ministerijos ir Darbo rūmų juriskonsultas, nuo 1933 m. dar vertėsi privačia advokato praktika.

Specialiojoje periodikoje („Policija“, „Savivaldybė“, „Kriminalistikos žinynas“, „Teisė“) paskelbė daugiau kaip 140 straipsnių apie viešąją tvarką ir kitais aktualiais galiojusios teisės klausimais, straipsnius pasirašinėjo kriptonimu *A.J.* 

1940 m. komisijos ištirti sovietų kaltinimams dėl jų karių dingimo Lietuvoje narys. SSRS okupavus Lietuvą, kurį laiką dirbo Sveikatos, o vėliau Miškų komisariato juriskonsultu. 1941 m. su šeima ištremtas į Krasnojarsko kraštą, uždarytas į Rešotų lagerį, vėliau ištremtas į Altajaus kraštą. Paleistas 1956 m.

## Įvertinimas
* 1931 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

## Bibliografija
* Darbo samda ir darbo apsaugos įstaigos Lietuvoje, 1928 m.
* Lietuvos policija 1918–1928 m., su kitais, 1930 m.
* Policijos teisės vadovėlis, 1933 m.
* Darbo apsaugos įstatymų raida Lietuvoje, 1939 m.

## Šaltiniai
Valstybė (žurnalas)

**Valstybė** – Lietuvos mėnesinis žurnalas apie ekonomiką, politiką, laisvalaikį.  Žurnalas skirtas aktyviems visuomenės nariams, veikiantiems versle, politikoje, kultūriniame gyvenime ir suvokiantiems, kad jų verslo bei kūrybos sėkmė priklauso nuo valstybės vystymosi. Daugiausia pastangų žurnalo kolektyvas deda aiškindamasis kryptis, kurias plėtodama mūsų valstybė ir jos piliečiai galėtų džiaugtis ekonomine bei socialine gerove, demokratijos teikiamais privalumais ir taip kurti darnią bendruomenę.

Žurnalą leidžia VŠĮ „Demokratijos plėtros fondas“. Vyr. redaktorius – Eduardas Eigirdas. Tiražas apie 10 000 egz.

## Išnašos

## Nuorodos
* Žurnalo svetainė
Aksumas

**Aksumas** () – miestas šiaurinėje Etiopijoje, Tigrajų regione, Etiopijos kalnyne, 2130 m aukštyje virš jūros lygio. Keliai į Gonderą, Asmarą. Verčiamasi amatais (audimas, odos ir metalo dirbiniai), turizmu.

Išlikęs architektūrinis kompleksas: trys nekropoliai su monolitinėmis akmeninėmis stelomis (I–V a.), penkerių rūmų (VI–V a.) griuvėsiai, trinavė Švč. Marijos Sionietės bazilika (iki XVI a. perstatymo buvo penkianavė).

## Istorija

Miestas įkurtas V a. pr. m. e. Nuo VI a. pr. m. e. iki X a. m. e buvo galingos Aksumo imperijos sostinė. Buvo svarbus koptų religinis centras, Etiopijos imperatorių karūnavimo vieta. XVI a. Aksumas buvo sugriautas musulmonų. 1980 m. miestas dėl savo istorinės svarbos ir architektūros įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Abebe Bikila

**Abebė Bikila** (g. 1932 m. rugpjūčio 7 d. Džato – m. 1973 m. spalio 25 d. Adis Abeboje) – Etiopijos lengvaatletis. Vienas geriausių ilgų nuotolių bėgikų pasaulyje; pirmasis olimpinių žaidynių istorijoje 2 kartus (1960, 1964 m.) laimėjęs maratono bėgimo aukso medalį.

Abebe Bikila laimėjo aukso medalius 1960 m. Romos ir 1964 m. Tokijo olimpinėse žaidynėse, daugelyje kitų maratonų. 1964–1965 m. pasaulio rekordo savininkas (2:12:12).

1969 m. Adis Abeboje pateko į autoavariją, dėl kurios patyrė sunkių sužalojimų ir nebegalėjo tęsti sportininko karjeros.

## Šaltiniai
Plays Metallica by Four Cellos

„**Plays Metallica by Four Cellos**“ - tai debiutinis violončelių metalo grupės Apocalyptica albumas, išleistas 1996 metais. Jį sudaro 8 instrumentiniai grupės Metallica koveriai pritaikyti ir sugroti violončelėmis.

## Kūriniai
# "Enter Sandman" - 3:41
# "Master of Puppets" - 7:17
# "Harvester of Sorrow" - 6:15
# "The Unforgiven" - 5:23
# "Sad But True" - 4:48
# "Creeping Death" - 5:08
# "Wherever I May Roam" - 6:09
# "Welcome Home (Sanitarium)" - 5:50
Aldona Vaicekauskienė

**Aldona Vaicekauskienė** (g. 1952 m. gegužės 22 d. šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Vaitakiemio kaime) – mokytoja ir etnografė, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėja.

## Biografija
Augo Bronės ir Jono Aleksų penkių vaikų šeimoje. Mokėsi Vaitakiemio pagrindinėje mokykloje ir Punsko bendrojo lavinimo licėjuje. Studijavo Varšuvos universiteto Balstogės filiale, o po trejų metų – Opolės pedagoginiame institute techninio lavinimo specialybę. Nuo 1976 m. dirbo Punsko žemdirbystės pagrindų mokykloje ir Punsko bendrojo lavinimo licėjuje.

Pastarojoje mokykloje įkūrė ir vedė etnografinį būrelį, su kuriuo pastatė keletą vaidinimų. 1986–aisiais būrelis pakrikštytas „Kanapiniu”, vėliau pervadintas „Šalcinėliu”. Daug prisidėjo prie Punsko kultūros namų rengiamų koncertų, švenčių, vaidinimų. 1989 m. Aldonos Vaicekauskienės iniciatyva susikūrė ansamblis „Gimtinė“. 1990 m. Torunės universitete baigė podiplomines studijas ir parašė darbą "Seinijos krašto liaudies rateliai ir šokiai". 1992 metais įkūrė vaikų folkloro grupę „Gimtinės aidas”. Apie 10 metų priklausė Lenkijos etnochoreografų draugijai. Šiuo metu globoja Punsko-Seinų krašto etnografinį ansamblį „Gimtinė“, folklorinį ansamblį „Alna“, vaikų folkloro grupę „Šalcinukas“.

1997 metais įkūrė ir vadovauja Lenkijos lietuvių etninės kultūros draugijai, kuri, be vietinių folklorinių ansamblių globos, Punsko „Senojoje klebonijoje“ rengia liaudiškos materialinės kultūros parodas, organizuoja etnografines ekspedicijas, mokslines konferencijas ir kt. renginius.

## Bibliografija
* Punsko, Seinų krašto vestuvinės dainos (Sudarė ir parengė Asta Veverskytė ir Aldona Vaicekauskienė), Aušra, Punskas, 1994;
* Aldona Vaicekauskienė, Punsko ir Seinų krašto vestuviniai papročiai, Aušra, Punskas, 1994;
* Aldona Vaicekauskienė, Tradiciniai audiniai. Tkaniny tradycyjne. (Katalogas), Aušra, Punskas, 1997;
* Aldona Vaicekauskienė, Tradicinės kultūros pėdsakais. „Žalioji rūta”. Sladami kultury tradycyjnej. „Zielona ruta“, Aušra, Punskas, 2002;
* A. Vaicekauskienė, N. Sidarienė, R. Vitkauskas (sud.), Žolinė Punske. Zielna w Puńsku, Aušra, Punskas, 2004;
* A. Vaicekauskienė su N. Sidariene, Velykų papročiai ir tradicijos, Aušra, Punskas, 2005.

## Garsajuostės
* Punsko etnografinis ansamblis „Gimtinė“, vadovė Aldona Vaicekauskienė, Baltstogės radijo studija, 1998.

= Nuorodos =
* Biografija 
* Autobiografija
Jonas Jaknavičius

**Jonas Jaknavičius** (1589 m. Rytų Lietuva – 1668 m. balandžio 11 d. Vilnius) – SJ, Lietuvos raštijos darbuotojas, pedagogas.

## Biografija
1609–1615 m. ir 1619–1622 m. studijavo Vilniaus universitete, 1616–1618 m. Braunsbergo (dab. Branevas), nuo 1622 m. Nesvyžiaus jėzuitų kolegijose. Po 1634 m. – Kražių, Smolensko, Vilniaus kolegijų rektorius.

Parengė ir išleido pamokslams skirtą veikalą „Lenkiškos ir lietuviškos evangelijos“ (*Ewangelie polskie y litewskie*, manoma, 1637 m.; išlikęs 1647 m. leidimas; XVII a. – XIX a. išėjo daugiau kaip 40 leidimų). Spėjama, išvertė į lietuvių k. evangelijų ištraukas K. Sirvydo knygai „Punktai sakymų“ (*Punkty kazań* 1629 m.), prisidėjo prie jo žodyno 2 leidimo 1631 m. parengimo. 1644 m. išleido K. Sirvydo knygos „Punktai sakymų“ 2 dalį, leidiniui išvertė pamokslus į lenkų kalbą, evangelijas – į lietuvių kalbą. Lotynų ir lenkų kalba parašė knygų religinių brolijų – Šv. Dievo Kūno, Šv. Juozapo ir Nikodemo (abi 1630 m.), Šv. Izidoriaus (1639 m.) – reikalams, giesmių, pamokslų, katechetinių knygelių, eilėraščių lotynų kalba.

## Literatūra
* Juozas Tumelis. Švietėjas, pamokslininkas, labdarys: Jono Jaknavičiaus gimimo 400 metų sukakties proga /Katalikų kalendorius žinynas, Vilnius, 1989.

## Šaltiniai
Debre Markosas

**Debre Markosas** () – miestas vidurinėje Etiopijoje, Amharų regione, Etiopijos kalnyne (2446 m aukštyje virš jūros lygio), į šiaurės vakarus nuo Adis Abebos. 85,6 tūkst. gyventojų (2005 m.). Yra oro uostas. Maisto (kavos, grūdų), odos pramonė. Amatai. Šv. Morkaus bažnyčia ir vienuolynas.

Miestas pavadintas pagal savo pagrindinę šv. Morkaus bažnyčią, pastatytą 1869 m.

## Istorija
Seniau (iki italų okupacijos) miestas vadinosi Mankoraru.
Debre Taboras

**Debre Taboras**, dar žinomas kaip **Samara** – miestas centro šiaurinėje Etiopijoje, Amharų regione, 50 km į rytus nuo Tanos ežero, 100 km į pietryčius nuo Gondero. Yra Etiopijos kalnyne, apie 2706 m aukštyje virš jūros lygio. 39,1 tūkst. gyventojų (2005 m.). Maisto (grūdų) pramonė. Amatai. Verčiamasi gyvulininkyste, žemdirbyste.

## Istorija

Miestas įkurtas XVII a. Valdant imperatoriams Teodorui II ir Johanesui IV Debre Taboras buvo šalies sostine.
Tana (ežeras)

**Tana** (, *Ṭānā Hāyḳ*), dar vadinamas **Cana** (gezas ጻና, *Ṣānā*) ar **Dembėja** – ežeras Rytų Afrikoje, Etiopijoje. Telkšo Etiopijos kalnyne, tektoninėje įduboje, 1788 m aukštyje virš jūros lygio. Ežero plotas priklauso nuo sezono ir svyruoja tarp 2000-3000 km². Tai didžiausias šalies ežeras. Jo ilgis 75 km, plotis apie 70 km. Daug salų (didžiausia – Deras, 16 km²). Suteka nemažai upių, jų tarpe Mažasis Abajus, o išteka Žydrasis Nilas (vadinamas Abajumi). Žvejyba (1454 t/m.). Tanos ežeras laivuojamas.

Pagrindinės prieplaukos – Gorgora, Bahir Daras.

## Šaltiniai
Arahau

**Arahau** (IPA: *ara'xau*) – dirbtinė kalba, 2006 m. sukurta rusų rašytojo Ivano Karasevo. Skirtingai nuo daugelio kitų dirbtinių kalbų yra polisintetinė ir tipologiškai aktyvi.
 
Arahau kalbos žodžiai dėl šios kalbos struktūros yra kelis kartus trumpesni, nei kitų kalbų. 

Arahau žodžiai savo daryba yra panašūs į baskų ir nachų-dagestaniečių (ypač godoberinų) kalbų žodžius.

## Nuorodos
* 
* Карасев И.В., Арахау. Опыт социализации искусственного априорного языка // Interlinguistica Tartuensis, т. X. Языкознание и интерлингвистика (Lingvoscienco kaj interlingvistiko), под ред. А.Д. Дуличенко, Тартуский университет, Тарту, 2017. - С. 159-169. ISBN 9949-11-130-7
* Textbook of Arahau
* http://www.rbardalzo.narod.ru/2.html
* Cláudio Rinaldi, Minihistoria del linguas philosophic: De Aristoteles al Toki Pona. Le Almanac de Interlingua, 2011 
* Трубникова В., О новом языке арахау, микролитературе и гибели цивилизации // Юга, 14.12.2011
* http://www.omniglot.com/conscripts/arahauvarf.php
* http://www.christusrex.org/www1/pater/JPN-arahau.html
* http://www.garshin.ru/linguistics/model/fanlangs.html
Codophila

**Codophila** – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių gentis.

Rūšys:
* *Codophila lunulata* (Goeze, 1778)
* *Codophila maculicolis* (Dallas)
* *Codophila pusio* (Kolenati, 1846)
* *Codophila remota* (Horvath, 1907)
* *Codophila sulcata* (Van Duzee, 1918)
* *Codophila varia* (Fabricius, 1787)
** *Codophila varia longicornis* (Fuente, 1971)
** *Codophila varia varia* (Fabricius, 1787)
* *Codophila varicornis* (Jakovlev, 1876)
* *Codophila varius* (Fabricius, 1787) (sin. *Cimex varius*)
Lietuvos žvejys

**„Lietuvos žvejys“** – Lietuvos laikraštis, 1954–1970 m. ir 1975–1993 m. ėjęs Klaipėdoje.

## Istorija
1954 m. birželio 30 d. Silkių žvejybos valdyba įsteigė dvisavaitinį laikraštį rusų kalba *„Рыбак Литвы“*. Nuo 1957 m. laikraštis „Lietuvos žvejys“ leistas ir lietuvių kalba. Po Klaipėdos laivyno reorganizavimo jį leido Okeaninės žvejybos laivyno bazės, Žvejybos refrižeratorių laivyno bazės, Jūrų žvejybos laivyno bazės TSKP komitetai ir Lietuvos žuvų pramonės gamybinė valdyba. Bendras tiražas – 8000 egz. laikraštis buvo platinamas laivuose, o nuo 1962 m. ir prenumeruojamas. 1970 m. šio leidinio leidyba nutraukta, o nuo 1975 m. liepos 12 d. lietuvių ir rusų kalbomis Klaipėdoje pradėtas leisti savaitraštis „Lietuvos žvejys“. Šį laikraštį globojo tuometinio Lietuvos žuvies pramonės gamybinio susivienijimo partinis komitetas. Leidinys ėjo iki 1993 m. gruodžio 4 d., kai išgrobstyta ir žlunganti Lietuvos valstybinė žvejybos laivyno įmonė „Jūra“ nustojo jį remti finansiškai.  Tiražas 1964 m. – 1600 egz. lietuvių k. ir 4400 egz. rusų k., 1970 m. – 8000 egz., 1981 m. – 6000 egz. 1993 m. – 2200 egz. (1000 egz. lietuvių k. ir 1200 egz. rusų k.) 

## Redaktoriai
* Aleksandras Terechovas – 1957–1964 m.
* Venantas Butkus – 1964–1970 m.
* Algimantas Žukas – 1975–1977 m.
* Vytautas Bartuška – 1977–1978 m.
* Rimantas Greičius – 1979–1984 m.
* Romualdas Norkus – 1984–1986 m.
* Virginija Ruškienė – 1987–1991 m., negrįžo iš kūrybinės komandiruotės Kanadoje
* Alma Merkytė-Skripčenko – 1991 m.
* Adelė Merkytė-Žičkuvienė – 1992–1993 m.

## Šaltiniai
Nibiru

**Nibiru** – hipotetinė planeta, minima prieštaringo rašytojo Zecharia Sitchin, rašančio apie nežemiškų būtybių įsikišimą į žmogaus kilmę ir kultūrinį vystymąsi, veikaluose. Jokie astronomų turimi duomenys nepagrindžia tokios planetos egzistavimo teorijos.

## Idėjos
Pagal Zecharia Sitchin šumerų kosmologijos interpretaciją, egzistuoja dar neatrasta planeta, skriejanti ilga, elipsine orbita, pasiekianti Saulės sistemos vidinę dalį kas 3600 metų. Ši planeta vadinama Nibiru, kuri babiloniečių kosmologijoje siejama su dievu Marduku. Pats žodis kilęs iš akadų kalbos, o jo reikšmė nežinoma, todėl Nibiru planeta kartais laikoma pačiu Marduku.

Pagal Sitchin teoriją, kadaise Nibiru susidūrė su kita hipotetine planeta *[[Tiamat]]* (pagal babiloniečių mitologiją Tiamat yra deivė), esą buvusią tarp Marso ir Jupiterio. Šio susidūrimo metu susiformavo Žemės planeta, asteroidų žiedas ir kometos. Po pirmo susidūrimo Nibiru mėnulis padalino Tiamat į dvi dalis. Antro susidūrimo su pačia Nibiru metu viena iš dalių virto asteroidų žiedu. Kita, kliudyta jos mėnulio, buvo nustumta į naują orbitą ir tapo Žeme.

Ši teorija sunkiai derinasi prie dabartinio mažo Žemės orbitinio ekscentriciteto.

Anot Z. Sitchin, Nibiru buvo technologiškai pažangios ir į žmones panašios nežemiškos rasės buveinė. Jis prilygina šią rasę šumerų mitologijos dievybėms Anunnaki, o Hebrajų Biblijoje – būtybėms Nephilim. Jis aiškina, jog ji pirmą kartą Žemėje pasirodė prieš 450 000 metų ir ieškojo naudingų iškasenų, ypač aukso, kurį rado ir iškasė Afrikoje. Sitchin tiki, jog Anunnaki genų inžinerijos pagalba iš jų genų ir *[[Homo erectus]]* sukūrė *[[Homo sapiens]]* kaip vergus, dirbančius jų aukso kasyklose.
Nibiru labai panaši į mūsų Žemę, nes ten taip pat yra vanduo ir žemė ir net apsireiškiusi gyvybė.

## Įtaka
ZetaTalk, interneto tinklalapis, įkurtas Nancy Lieder (teigiančios, esą ji kontaktuoja su nežemiškomis būtybėmis), susiejo Nibiru su Planeta X. Žlugus pranašystei, kad 2003 m. per Saulės sistemą praskriejusi Planeta X pakeis Žemės sukimosi ašies padėtį ir taip sukels katastrofą, N. Lieder pakeitė pažiūras ir teigė, kad vadinamasis „polių poslinkis“ įvyksiąs 2012 metais. Šie metai buvo apipinti ir kitomis geofizinėmis ir kosmologinėmis spekuliacijomis, pvz., Majų kalendoriuje žymima 13-o baktuno pabaiga Naujojo amžiaus judėjimo laikoma pasaulio pabaiga.

## Taip pat skaitykite
* Zecharia Sitchin
* Planeta X
Epica

**„Epica“** – Nyderlandų metalo grupė, 2003 m. įkurta buvusio After Forever gitaristo Mark Jansen.

Grupė atlieka muziką, apibūdinamą kaip simfoninis metalas, gotikinis metalas ar progresyvusis metalas. Kūriniuose vyrauja Simone Simons mecosoprano vokalas su Mark Jansen atliekamais growling'o intarpais. Taip pat naudojami chorų garsai, simfoninės instrumentinės muzikos dalys.

## Sudėtis

* Simone Simons – mecosoprano vokalas
* Mark Jansen – gitara, graulingas, riksmai
* Yves Huts – bosinė gitara
* Coen Janssen – klavišiniai
* Ariën Van Weesenbeek – būgnai

### Buvę nariai
* Jeroen Simons – būgnai
* Helena Iren Michaelsen – vokalas
* Ad Sluijter – gitara

## Diskografija

### Studijiniai albumai
* 2003: *[[The Phantom Agony]]*
* 2005: *[[Consign to Oblivion]]*
* 2005: *[[The Score - An Epic Journey]]*
* 2007: *[[The Divine Conspiracy]]*
* 2009: *[[Design Your Universe]]*
* 2012: *[[Requiem for the Indifferent]]*

### Singlai
* 2003: *The Phantom Agony*
* 2004: *Feint*
* 2004: *Cry for the Moon*
* 2005: *Solitary Ground*
* 2005: *Quietus (Silent Reverie)*
* 2007: *Never Enough*
* 2008: *Chasing the Dragon*

### Kompilacijos
* 2006: *The Road to Paradiso*

### DVD
* 2004: *We Will Take You with Us*

## Nuorodos
*
Romain Gary

**Romain Gary** (1914 m. gegužės 8 d. Vilniuje – 1980 m. gruodžio 2 d. Paryžiuje) – prancūzų rašytojas, diplomatas.

## Biografija

Tikrasis rašytojo vardas – Romanas Kacevas. Vilniuje privačiai mokėsi kalbų, dainavimo. 1923 m. persikėlė į Varšuvą, vėliau į Prancūziją. 1933 m. įstojo į Eks an Provanso universiteto teisės fakultetą. Paryžiuje pasirodė pirmosios spaudos publikacijos. Dirbo padavėju, statistu kine, piešėju žaislų fabrike. Studijavo Paryžiaus universitete, dukart savaitėje lankė užsiėmimus Aukštojoje karinio parengimo mokykloje. 1938 m., paskatintas jausmingos savo motinos Ninos Kacew, ruošėsi pasikėsinimui prieš Adolfą Hitlerį ir jau įsigijo bilietą į Berlyno ekspresą, tačiau motina jį sustabdė. 1938–1940 m. mokėsi karo lakūnų mokykloje Salon de Provanse. Prasidėjus karui dalyvavo oro mūšiuose, apdovanotas „Garbės legiono“ ordinu.

Po karo dirbo diplomatu Sofijoje, Berne, Sukrėje (Bolivija). 1962 m. gyvenimą paskyrė literatūrinei veiklai. Sukūrė daugiau nei 30 literatūros kūrinių, tapo vienu turtingiausių Prancūzijos žmonių.

Romanuose pasakoja apie savo gyvenimą Vilniuje, apie karo kovas. Parašė scenarijų kino filmams. Dukart laimėjo Gonkūrų premiją.

1980 m. gruodžio 2 d. nusižudė (nusišovė).

2007 m. Romain Gary pastatytas paminklas Vilniuje, J. Basanavičiaus gatvėje. Veikia Vilniaus Romain Gary klubas, vienijantis rašytojo kūrybos bendraminčius.

## Šaltiniai

* "XX a. Lietuvos žydų enciklopedinis žinynas", 2007 m. Vilnius

## Nuorodos

* Vilniaus Romain Gary klubas 
* Gediminas Zemlickas "Mažas berniukas su dideliu batu rankose" 
* Dokumentinis filmas apie Romano Gary vaikystę Vilniuje
Lietuvos futbolas 1992 m.

**Lietuvos futbolo varžybos 1992 m.** – futbolo varžybos, vykusios Lietuvoje 1992 metais.

## Lygos

Pagrindinės pirmenybės organizuotos vieningoje lygoje.

## Taurės

## Tarptautinė arena
### UEFA klubiniai turnyrai

Vienintelis Lietuvos klubas – Vilniaus „Žalgiris“ žaidė Čempionų lygos turnyre.

### Rinktinė

Lietuvos vyrų futbolo rinktinė sužaidė rekordinį skaičių – 13 rungtynių. Greta draugiškų rungtynių, komanda žaidė pasaulio pirmenybių atrankoje ir Baltijos taurės turnyre.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuania 1991/92 (Rsssf.org)
Didieji Mostaičiai

**Didieji Mostaičiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybės pietvakariuose. Auga Didžiųjų Mostaičių ąžuolas. Stovi Didžiųjų Mostaičių paminklas partizanams (pastatytas 2011 m.).

## Istorija

1948 m. spalio 3 d. MGB vidaus kariuomenės kareiviai apsupo Peklinės miške buvusią Žemaičių apygardos Kardo rinktinės 2-ojo rajono partizanų stovyklavietę. Kilus mūšiui, žuvo 10 kovotojų: 5 – Daugvaišo (Kulių), 3 – Vygimanto (Gargždų) ir 2 – Kaributo (Endriejavo) kuopų partizanai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime 1906 m. gimė Kardo rinktinės partizanas Anicetas Antanas Kaunas, 1944 m. su šeima pasitraukęs į Karaliaučiaus kraštą, dirbęs pas vokiečių ūkininkus, 1945 m. sovietų karinės valdžios grąžintas į Lietuvą, apsigyvenęs pas gimines Kiauleikiuose, Rūdaičiuose. 1947 m. įstojo į Kardo rinktinę, tapo štabo apsaugos Vizbuto būrio partizanu, žuvo 1953 m. balandžio 6 d. Kūlupėnų miške. Atminimas įamžintas Kūlupėnų partizanų paminkle.
                   
## Šaltiniai