Bialozorai

**Bialozorai** () – LDK bajorų giminė, iškilusi XV a. viduryje. Pavardės kilmė pravardinė, sudurtinė iš slaviškų žodžių *belo* ir *zor* (*бело*, *зор*), reiškianti žmogų šviesiomis akimis, baltaakį. Lenkų kalbos šaltiniuose sutinkami šie pavardės variantai: *Białozor*, *Białłozor*, *Biełozor*, *Białozorski*, *Białozorowicz* (Belozoras, Bialozoras, Bialozoraitis), *z Białozorow* ir *z Białłozorow* (iš Bialozorų giminės), *Białozorowna* ir *Białłozorowna* (Bialozoraitė), *Białozorowa* ir *Białłozorowa* (Bialozorienė). Rusų kalbos šaltiniuose sutinkami šie pavardės variantai: *Белозор*, *Бялозор*, *Билозор* – paskutinis nuo ukrainiečių kalbos *Білозір*, reiškia gražuolis, šviesaus lyg mėnuo veido. Giminės palikuonys gyveno Žemaitijoje, LDK ir Lenkijoje.

Giminės pradininkas – Manvydas Nikolajus „Baltakis“ (), Trakų vaivados Andriaus Sako (1410–1465) sūnus. Manvydo Nikolajaus anūkas Vaitiekus (g. apie 1490 m.) pasirašė Manvydas-Bialozoras pavarde ir naudojosi Sakaičių giminės Pomiano herbo atmaina – Vieniava ().

Nuo XVII a. minima Upytės-kaštelionų giminės atšaka (), kurios pradininkas buvo Stanislovas Bialozoras, 1662 m. minimas kaip Upytės pateisėjas, o 1664 m. – Mstislavlio kaštelionas. Šios atšakos palikuonys gyveno Upytės paviete. Antroji – tai Žemaitijoje gyvenusi Grinkiškių-vaivadų giminės atšaka (), kurios pradininkas buvo Minsko vaivada Kazimieras Karolis Bialozoras (g. apie 1630 m.). Šios atšakos palikuonys XIX a. išsiskyrė į dvi grupes: a) Grinkiškio valdų Bialozorai – tai Martyno (1817–1867) ir kunigaikštytės Felicijos Puzinaitės vaikai ir vaikaičiai, bei b) Bialozoriškių valdų Bialozorai – tai Jono Vito Modesto (1829–1872) ir Vandos Vrublevskytės vaikai ir vaikaičiai.

Lietuvoje Bialozorų giminei priklausė nemažai tėvonijų ir dvarų: Grinkiškio dvaras, Tendžiogala, Renavo dvaras, Varnioniai, Malštovė, Šiaulėnai, Daugėlaičiai, Nirtaičiai, Geručių dvaras (į pietus šalia Grinkiškio), Žižmai, Linkaičiai, Laniai, Milčiai ir kt.

## Žymiausi atstovai

* Jonas Vaitiekaitis-Jokūbaitis Bialozoras (g. apie 1525) – 1550 m. Karūnos rotmistras, Žygimanto Augusto dvariškis, 1554 m. dovanų gavo Sarvus (vėliau pervadinta į Grinkiškį ir Varnionius, žmona Halška Raiskytė;
* Jurgis Vaitiekaitis Bialozoras – 1569 m. Vilniaus žemietijos teisėjas;
* Stanislovas Bialozoras (g. apie 1550) – 1588–1591 m. Upytės žemietijos teisėjas, 1591–1611 m. Upytės pakamaris, 1588 m. seimo pasiuntinys, Lietuvos Tribunolo deputatas, 1601–1602 m. Livonijos su Švedija karo dalyvis, turėjo Grinkiškio, Varnionių ir Geručių dvarus;
* Jonas Karolis Bialozoras (1596–1631) – klebonas Vilniuje, Lietuvos referentas, panegirikų autorius;
* Gabrielius Bialozoras (apie 1600–1638) – 1622 m. Upytės pakamaris, 1635 m. Lietuvos Tribunolo maršalka, Novomlinsko seniūnas;
* Kazimieras Gabrielaitis Bialozoras – Upytės maršalka, Vitebsko kaštelionas, Novomlinsko seniūnas;
* Kristupas Kazimieraitis-Gabrielaitis Bialozoras – Upytės pastalininkis, kare su Maskva pulko vadas, vėliavininkas;
* Stanislovas Bialozoras (m. apie 1667) – 1662 m. Upytės pateisėjas, Vilkmergės žemietijos teisėjas, 1664 m. Mstislavlio kaštelionas, paveldėjo Žižmus ir Linkaičius; vienas jo sūnus Vladislovas – Vilkmergės raštininkas, antras Marcijonas – Vilniaus archimandritas, vėliau – vladyka;
* Kristupas Konstantinas Bialozoras (m. 1644) – 1621–1644 m. Upytės maršalka, Obelių seniūnas, seimo pasiuntinys, Lietuvos Tribunolo deputatas, Lanių, Varnionių ir Grinkiškio savininkas;
* Jurgis Bialozoras, Kristupo Konstantino sūnus, – Vilniaus saugotojas, Karūnos iždo raštininkas, ATR-Maskvos karo metais išvežė ir parūpino saugumą Šv. Kazimiero palaikams, 1657 m. Smolensko vyskupas, 1662 m. Vilniaus vyskupas;
* Jokūbas Bialozioras, Jono Karolio anūkas, – Vilniaus žemietijos teisėjas;
* Kazimieras Karolis Bialozoras (1608–1680) – žymus karo su švedais 1648–1661 m. vadas, seimo deputatas;
* Jurgis Bialozoras (1622–1665) – Smolensko ir Vilniaus vyskupas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės pareigūnas;
* Antanas Bialozoras – Raseinių pavieto rotmistras, pasirašė 1764 m. rinkimuose, Raseinių žemietijos teisėjas;
* Jonas Bialozoras, Tado sūnus, – Šiaulių žemietijos raštininkas, Kairėnų seniūnas, 1791 m. paveldėjo Grinkiškį ir Milčius;
* Julianas Julianovičius Bialozoras (1862–1942) – Rusijos karvedys, generolas leitenantas;
* Igoris Iosifovičius Bilozir (1955–2000) – ukrainiečių kompozitorius ir atlikėjas, Ukrainos liaudies artistas;
* Oksana Vladimirovna Bilozir (g. 1957 m.) – Ukrainos dainininkė ir politikė, Ukrainos liaudies artistė;
* Maksimas Aleksejevičius Belozoras (g. 1963 m.) – rusų rašytojas, žurnalistas ir prozininkas, scenaristas, redaktorius, grafikas;
* Sergejus Vladimirovičius Bilozoras (g. 1979 m.) – Ukrainos futbolininkas, gynėjas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rodzina. Herbarz szlachty polskiej, wyd. Olgiebranda, Tom I; Aut. Uruski Seweryn, p. 163, Warszawa 1904.
* Kasper Niesiecki, Herbarz Polski, wyd. J.N. Bobrowicz, Tom II, p. 126, Lipsk 1839.
* Herbarz rycerstwa w.x. Litewskiego, tak zwany Compendium, czyli o klejnotach albo herbach których familie stanu rycerskiego w prowincyach wielkiego xięstwa Litewskiego zażywaja, wyd. Herolda polskiego; Aut. Wijuk Wojciech Kojałowicz, Franciszek Piekosiński, p. 324, Krakow 1897.
* Poczet rodów w Wielkiem Księstwie Litewskiem w XV i XVI wieku; Aut. Adam Boniecki, p.6, Warszawa 1887.