Pietų Afrikos genocido byla prieš Izraelį

***Konvencijos dėl kelio užkirtimo genocido nusikaltimui ir baudimo už jį taikymas Gazos Ruože (Pietų Afrika prieš Izraelį)*** – Tarptautinio Teisingumo Teismo nagrinėjama byla, kurią 2023 m. gruodžio 29 d. pateikė Pietų Afrikos Respublika dėl Izraelio veiksmų Gazos Ruože per Gazos karą, sukėlusių humanitarinę krizę ir masines žmonių žūtis.

Pietų Afrika teigė, kad Izraelis vykdė ir tebevykdo genocidą Gazos Ruože, pažeisdamas Genocido konvenciją, įskaitant „75 metus trunkantį Izraelio apartheidą, 56 metus trunkančią okupaciją ir 16 metų vykdomą Gazos Ruožo blokadą“. Pietų Afrika prašė teismo nurodyti laikinąsias apsaugos priemones, tarp jų – nedelsiant sustabdyti Izraelio karines operacijas. Izraelis Pietų Afrikos kaltinimus pavadino „nepagrįstais“ ir apkaltino ją „veikiant kaip „Hamas“ teisinis padalinys“. Izraelis pareiškė vykdantis savigynos karą pagal tarptautinę teisę po to, kai 2023 m. spalio 7 d. „Hamas“ surengė išpuolį jo teritorijoje.

2024 m. sausio 11–12 d. Hagoje, Taikos rūmuose, vyko vieši bylos nagrinėjimo posėdžiai. Teismas nusprendė, kad Izraelio veiksmai gali pažeisti Genocido konvencijos saugomas palestiniečių teises, o genocido Gazos Ruože rizika yra „tikėtina“, ir priėmė laikinąsias priemones, kuriomis įpareigojo Izraelį imtis visų priemonių užkirsti kelią bet kokiems Genocido konvencijai prieštaraujantiems veiksmams, tačiau neįsakė sustabdyti karinės kampanijos. Teismas taip pat išreiškė susirūpinimą dėl Gazos Ruože laikomų įkaitų likimo ir pripažino „katastrofišką padėtį“ Gazoje. Vasario pabaigoje „Human Rights Watch“ ir „Amnesty International“ pareiškė, kad Izraelis nesilaikė teismo laikinųjų priemonių, o trukdymas įvežti ir paskirstyti pagalbą prilygsta karo nusikaltimams.

2024 m. kovo 28 d., po antrojo papildomų priemonių prašymo, teismas paskelbė naujas skubias priemones ir įpareigojo Izraelį nedelsiant užtikrinti pagrindinių maisto produktų tiekimą, gyventojams susiduriant su bado ir badavimo grėsme. Gegužės 24 d. teisėjai priėmė sprendimą, kurį kai kurie ekspertai laikė dviprasmišku, tačiau kuris buvo plačiai suprastas kaip reikalavimas Izraeliui nedelsiant nutraukti puolimą Rafache. Izraelis atmetė tokį aiškinimą ir tęsė savo puolamąsias operacijas.

## Kontekstas
1948 m. Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje buvo vienbalsiai priimta Konvencija dėl kelio užkirtimo genocido nusikaltimui ir baudimo už jį, kurioje genocidas apibrėžtas kaip bet kuris iš penkių „veiksmų, kuriais siekiama visiškai ar iš dalies sunaikinti tautinę, etninę, rasinę ar religinę grupę“. Šie veiksmai yra: saugomos grupės narių žudymas, sunkus jų kūno ar psichikos žalojimas, tyčinis gyvenimo sąlygų kūrimas tai grupei siekiant sunaikinti ją ar jos dalį, priemonių, kuriomis siekiama mažinti tos grupės vaikų gimstamumą, taikymas ir prievartinis tos grupės vaikų perdavimas kitai grupei. Aukos persekiojamos dėl jų tikrojo ar tariamo priklausymo saugomai tautinei, etninei, rasinei ar religinei grupei.

Tiek Izraelis, tiek Pietų Afrika be išlygų pasirašė ir ratifikavo Genocido konvenciją.

## Jurisdikcija
Prieš pradėdamas nagrinėti bylą, Tarptautinis Teisingumo Teismas turi įsitikinti, kad ji priklauso teismo jurisdikcijai. Tarptautinio Teisingumo Teismo statutas, kuris yra sudėtinė Jungtinių Tautų Chartijos dalis, numato, kad „[t]eismo jurisdikcijai priklauso visos bylos, kurias šalys perduoda jam spręsti, ir visi klausimai, specialiai numatyti Jungtinių Tautų įstatuose ir galiojančiose tarptautinėse sutartyse bei konvencijose“. Genocido konvencijos 9 straipsnis numato ginčų perdavimą Tarptautiniam Teisingumo Teismui.

Savo pirminiame sprendime teismas nutarė turintis *prima facie* () jurisdikciją spręsti ginčą.

## Teismo procesas

2023 m. gruodžio 29 d. Pietų Afrikos Respublika pradėjo procesą Tarptautiniame Teisingumo Teisme, remdamasi Genocido konvencijos 9 straipsniu.

„Human Rights Watch“ pažymi, kad TTT byla nėra asmenų baudžiamasis persekiojimas ir tiesiogiai nesusijusi su Tarptautiniu baudžiamuoju teismu – atskira institucija, šiuo metu atliekančia savo tyrimą. Pasak organizacijos, byla suteikia galimybę „pateikti aiškius ir galutinius atsakymus į klausimą, ar Izraelis vykdo palestiniečių genocidą“. Anot teisės mokslininkų, Pietų Afrikos prašymas taikyti laikinąsias priemones Izraeliui nereikalauja nustatyti, ar Izraelis iš tikrųjų įvykdė genocidą, o tai, kad „tikėtinai“ buvo pažeistos konvencijos saugomos palestiniečių teisės.

Pastarieji sprendimai dėl laikinųjų priemonių buvo priimti per 2–4 savaites po teismo posėdžių. Galutinis sprendimas byloje gali užtrukti kelerius metus. Atskirai, 2024 m. vasarį prasidėjo posėdžiai dėl JT Generalinės Asamblėjos prašymo pateikti neprivalomą patariamąją nuomonę dėl „teisinių pasekmių, kylančių dėl Izraelio politikos ir praktikos okupuotoje Palestinos teritorijoje, įskaitant Rytų Jeruzalę“.

Vasario 12 d. Pietų Afrika paprašė teismo išnagrinėti, ar planuojama Izraelio karinė operacija Rafache „jau sukėlė ir sukels tolesnius didelio masto žudymus, žalą ir naikinimą“, pažeidžiant Genocido konvenciją ir sausio 26 d. Teismo nutartį.

### Pirminis sprendimas dėl genocido tikimybės
2024 m. sausio 26 d. pirminiame sprendime teismas pripažino, kad „bent jau kai kurios Pietų Afrikos reikalaujamos teisės“ pagal Genocido konvenciją yra pagrįstos.

Teismas savo sprendimo 30 ir 54 punktuose nurodė:

### Laikinosios priemonės
2024 m. sausio 26 d. nutartimi teismas, nors ir nepatenkino Pietų Afrikos prašymo nurodyti Izraeliui sustabdyti karines operacijas Gazos Ruože, įpareigojo Izraelį imtis priemonių užkirsti kelią genocidui Gazos Ruože, ir iki vasario 23 d. pateikti teismui ataskaitą; užkirsti kelią genocido kurstymui ir bausti už jį; įleisti į Gazos Ruožą humanitarinę pagalbą; ir apskritai imtis daugiau priemonių apsaugoti palestiniečius. Teismas nurodė imtis šių laikinųjų priemonių, palyginti su Pietų Afrikos prašytomis priemonėmis:

„Human Rights Watch“ teigė, kad Izraelis nesilaikė bent vienos laikinosios priemonės, nurodydama, jog po sprendimo priėmimo į Gazos Ruožą įvažiavo mažiau humanitarinės pagalbos sunkvežimių nei per kelias savaites iki jo priėmimo. „Amnesty International“ tvirtino, kad Izraelis nesilaikė teismo sprendimo užtikrinti pakankamą pagalbą palestiniečiams Gazos Ruože. „Oxfam“ pareiškė: „Genocido pavojus šiaurinėje Gazos Ruožo dalyje didėja, nes Izraelio vyriausybė ignoruoja vieną pagrindinių Tarptautinio Teisingumo Teismo nuostatų – teikti skubiai reikalingas pagrindines paslaugas ir humanitarinę pagalbą.“ „Médecins Sans Frontières“ teigimu, „[n]ėra jokių požymių, kad Izraelio pajėgos siektų sumažinti civilių gyventojų aukas ar palengvinti žmonių kančias“.

2024 m. spalį „Amnesty International“ pareiškė: „Praėjo devyni mėnesiai, kai TTT įspėjo apie realią genocido Gazos Ruože grėsmę, tačiau Izraelio valdžios institucijos toliau pažeidinėja teismo paskirtas laikinąsias priemones.“

Pietų Afrika savo memorandumą teismui pateikė 2024 m. spalio 28 d. Teismo nustatytas terminas (du kartus pratęstas) Izraeliui pateikti kontrmemorandumą – 2026 m. kovo 12 d.

## Tarptautinės reakcijos
### Prie PAR bylos prisijungusios valstybės
Valstybės ir tarptautinės organizacijos, prisijungusios prie Pietų Afrikos bylos:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* **'

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  [[Islamo bendradarbiavimo organizacija]]
* [[Neprisijungimo judėjimas|Neprisijungusiųjų šalių judėjimas]]
<hr>
*  [[Amnesty International]]
*  [[Human Rights Watch]]




=== PAR bylai prieštaraujančios valstybės ===
Valstybės, prisijungusios prie Izraelio prieštaraudamos šiai bylai:

* 
* 
* 
* 
* 
**'
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Pastabos

## Išnašos

## Šaltiniai

*