open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tauragnų Eugenijos Šimkūnaitės pagrindinė mokykla

**Utenos rajono Tauragnų Eugenijos Šimkūnaitės pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tauragnuose (Utenos raj.), A. Musteikio g. 58, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 290183980. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.

Nuo 2010 m. Utenos Krašuonos progimnazijos Tauragnų Eugenijos Šimkūnaitės skyrius.

## Istorija
1777 m. Tauragnų parapijinėje pradinėje mokykloje mokėsi 15, 1782 m. – 26, 1804 m. – 10, 1805 m. – 11, 1826 m. ir XIX a. viduryje apie 10 mokinių, tačiau vėliau uždaryta. 1870 m. įsteigtą rusišką trijų skyrių pradinę mokyklą lankė du mokiniai. Mokytojas – buvęs „ispravnikas“. 1872 m. mokėsi 10 mokinių. Iki 1905 m. lietuviškai buvo leidžiama kalbėti tik pirmame ir antrame skyriuose. Atgavus lietuvišką spaudą 1905–1906 m. mokytojavo Jakučionis, Kudirka ir kt.

1935 m. pastatyta nauja mokykla, veikė penkta, 1936 m. – šešta klasė. 1940 m. mokyklos vedėjas J. Mikšys su žmona ištremtas į Sibirą. 1941–1944 m. mokyklos vedėja dirbo V. Valytė. 1944 m. mokykla tapo progimnazija, dirbo 8 mokytojai, 1949 m. – septynmetė, 1953 m. – vidurinė. 1964 m. pastatyti dviejų, 1974 m. – trijų aukštų mokyklos pastatai ir bendrabutis su valgykla. Nuo 1998 m. kovo 11 d. Eugenijos Šimkūnaitės vidurinė, nuo 2000 m. E. Šimkūnaitės pagrindinė mokykla. 2010 m. rugsėjo 1 d. Tauragnų Eugenijos Šimkūnaitės pagrindinė mokykla reorganizuota į Utenos Krašuonos progimnazijos Tauragnų Eugenijos Šimkūnaitės skyrių.

## Direktoriai
* 1944 m. Bronius Laurynas
* 1945 m. Vaclovas Cicėnas
* 1948 m. Jonas Grudzinskas
* 1951 m. Vincas Ragauskas
* 1953 m. Kazys Balbierius
* 1957 m. Birutė Jurgaitienė
* 1959 m. Vladas Bilevičius
* 1961 m. Stasė Dicevičiūtė
* 1976 m. Janina Augulytė
* 1979 m. Jonas Nagulevičius
* 1986 m. Raimundas Čepukas
* 1995 m. Eugenija Kamarauskienė

## Žymūs mokiniai
* Danielius Eidukas, akademikas, profesorius
* Ina Marčiulionytė, diplomatė, kultūros vadybininkė
* Ema Mikulėnaitė, rašytoja
* Bonifacas Stundžia, kalbininkas, profesorius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2005

**2005 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas** − 3-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 2005 m. lapkričio 26 d. Haselte (Belgija). Konkurso nugalėtoja tapo Baltarusijai atstovaujanti Ksenija Sitnik. Lietuva 2005 m. konkurse nedalyvavo (Lietuvos debiutas − VEDK 2007).

## Dalyviai
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2008

**2008 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas** − 6-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 2008 m. Lapkričio 22 d. Limasolyje (Kipras). Konkursas vyko „Spyros Kiprianou“ Sports Centre arenoje, talpinančioje daugiau kaip 7500 tūkst. žiūrovų. Teisę organizuoti Vaikų Euroviziją (*Junior Eurovision Song Contest*) 2009 metais gavo Ukraina.

## Išrinkimas
Kipras gavo teisę organizuoti konkursą, nugalėjęs šalis taip pat planavusias organizuoti šį konkursą – Švediją, Portugaliją ir Ukrainą. Produkcijos komanda Vaikų Eurovizijai 2008 metams buvo išrinkta Europos Transliuotojų Sąjungos (EBU).

## Dalyviai

## Pasitraukiančios šalys

*  – TV4 turi kitų planų konkurso transliacijos metu
*  – RTP daugiau nesuinteresuoti į Vaikų Euroviziją

### Kiti

*  – BHRT sutiko dalyvauti Vaikų Eurovizijoje, tačiau po to pasitraukė
*  – IBA buvo įtraukta kaip dalyvaujanti šalis, tačiau po to pasitraukė dėl finansinių sunkumų
*  – TVP nusprendė, kad šiais metais nedalyvaus
*  – S4C reiškia savo norą dalyvauti dar šiais metais
Umaras ibn al-Chatabas

**Umaras ibn al-Chatabas** (arba **Omaras ibn al Chatabas**; g. apie 583–584 m. – m. 644 m.) – antrasis Rašidūno kalifas, valdęs nuo 634 m. rugpjūčio iki jo nužudymo 644 m. Umaras buvo vienas iš artimiausių musulmonų pranašo Mahometo bendražygių ir uošvis. Jis taip pat buvo patyręs musulmonų teisininkas, žinotas dėl savo pamaldumo ir teisingumo, dėl ko buvo pelnęs epitetą al-Farūkas („tas, kuris skiria (gerą nuo blogo)“).

Umaras iš pradžių priešinosi Mahometui, tolimam jo giminaičiui, iš Kuraišo genties, o vėliau ir žentui. Tačiau 616 m. priėmė islam ir tapo pirmuoju musulmonu, atvirai besimeldžiančiu Kaaboje. Umaras dalyvavo beveik visuose mūšiuose ir ekspedicijose, kuriems vadovavo Mahometas, o už nuosprendžių vykdymus Mahometas jam suteikė al-Farūko titulą. Po Mahometo mirties 632 m. birželį Umaras prisiekė ištikimybę Abu Bakrui, pirmajam kalifui ir ėjo artimiausio patarėjo pareigas iki 634 m. rugpjūčio mėn., kai mirštantis Abu Bakras paskyrė Umarą savo įpėdiniu.

Valdant Umarui, kalifatas plėtėsi beprecedenčiu greičiu, buvo kuriami įgulos miestai. Užkariautos Sasanidų imperija ir daugiau nei du trečdaliai Bizantijos imperijos. Persija užkariauta per mažiau nei dvejus metus (642–644 m.). Pagal žydų tradiciją Umaras leido Jeruzalėje garbinti savo Dievą. Umarą 644 m. nužudė persų vergas Abu Lulua Firuzas.

Istorikų vertinamas kaip vienas galingiausių ir įtakingiausių musulmonų kalifų istorijoje. Sunitų islamo tradicijoje jis gerbiamas kaip didis ir teisingas valdovas bei islamo dorybių pavyzdys, o kai kurie hadisai jį įvardina kaip antrą pagal svartbą sahabą po Abu Bakro. Dvylikos imamų šiitų tradicijoje vertinamas neigiamai.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Fedajos perėja

**Fedajos perėja** () – perėja Dolomitinėse Alpėse (2057 m) jungianti Kanacėjaus miestelį Fasos slėnyje ir Malga Čiapelos miestelį Marmolados papėdėje. Per perėją eina kalnų kelias, kurio statumas siekia 15 %, o didžiausias plotis 5-7 m. Žiemą šis kelias paprastai uždarytas.

Beveik aukščiausioje perėjos vietoje yra to paties pavadinimo dirbtinis ežeras (*Lago di Fedaia*). Šio dirbtinio ežero ypatumas yra tai, kad užtvankos yra pastatytos iš abiejų pusių. Vakarinėje užtvankos pusėje yra keletas kalnų trobelių, iš čia prasideda pėsčiųjų takai per Marmolados ledyną iki viršūnės (Punta Penia).
Įgulos miestas

**Įgulos miestai** (*amsār*) - taip vadinami miestai, statyti strategiškai musulmonams palankiose vietose specialiai arabų kareiviams.

Antrasis arabų kalifas Umaras ibn al-Katabas buvo pasiryžęs palaikyti griežtą tvarką kariuomenėje. Arabų kareiviai ir generolai
negalėjo džiaugtis pergalės vaisiais ir dalintis užkariautų žemių, jiems nebuvo leidžiama gyventi svetimuose miestuose. Vietoj to
jiems buvo pastatyti nauji įgulos miestai strateginėse vietose:
* Basra Irake,
* Kūfa Irake,
* Kumas Irane,
* Kairuanas Tunise,
* Fustatas prie Nilo deltos.
Kiekviename įgulos mieste buvo pastatyta mečetė, kur vykdavo penktadienio pamaldos. Šiuose miestuose kariai mokėsi gyventi islamišką gyvenimą, jie buvo arabų anklavai: su Korano pasaulėžiūra derinamos tradicijos buvo tęsiamos svetimose žemėse.
Utenos Vyturių progimnazija

**Utenos Vyturių progimnazija** – dieninė, bendrojo lavinimo mokykla Utenoje, Sėlių g. 45, vykdanti pradinio ugdymo programą ir pagrindinio ugdymo programos I-ą dalį lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190182354. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.

## Istorija

1976 m. Vyturių mikrorajone duris atvėrė Utenos 5-oji vidurinė mokykla. Joje mokėsi 1006 mokiniai, dirbo 49 pedagogai. Pirmoji direktorė – Stefanija Kačkaitė. Jos pavaduotojais dirbo: M. Žiulys, S. Matulionis, G. Morozovienė. Darnaus pedagogų kolektyvo branduolį sudarė didelę pedagoginio darbo patirtį turintys mokytojai K. Arlauskas, B. Bertašienė, O. Cicėnienė, T. Gavėnienė, A. Guntulis, M. Jurgelėnienė, L. Kulakauskienė, B. Ražanskienė, R. Sapnova, B. Skukauskienė, D. Stanienė, B. Žemaitienė.

1993 m. mokyklai suteiktas Vyturių vardas. Vykdant švietimo įstaigų tinklo optimizavimą, nuo 2001 m. rugsėjo 3 d. mokykla tapo pagrindine, nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. – progimnazija.

## Direktoriai
* 1976 m. Stefanija Kačkaitė
* 1982 m. Jonas Labanauskas
* 1992 m. Skirmantas Trapnauskas
* 1995 m. Jolanta Zabietienė
* 1999 m. Vitalija Bujanauskienė
* 2007 m. Edita Kadūnienė

## Žymūs mokiniai
1976–2001 m. mokyklą baigė 25 abiturientų laidos.

* Arvydas Gasys, gydytojas, Jonavos politikas
* Remigijus Lupeikis, dviratininkas, olimpietis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Ištiktukas

**Ištiktukas** (sin. ideofonas) – nekaitoma kalbos dalis, kuria mėgdžiojami veiksmų ar reiškinių keliami garsai (pvz., *trakšt, triokšt, pykšt, pokšt, trept, bumpt, brakšt, šliūkšt, cypt, tekšt*) arba garsais imituojami vaizdiniai (*žvilgt, šypt, žirgt* ir kt.).

## Kategorinė reikšmė

Ištiktukais reiškiamus vaizdinius dažniausiai sukelia elgsena, spalva, kvapas, begarsis veiksmas, būsena, daug lemia jų intensyvumas, netikėtumas, staigumas. Ištiktukas yra komunikacijai nebūtina žodžių klasė. Oficialaus stiliaus kalboje (oficialiuose raštuose, informacinėse žinių laidose, mokslinėse apžvalgose ir pan.) jie nevartojami. Grožinėje (ar šiaip vaizdingoje) kalboje ištiktukai dažnai eina vienos iš tropų rūšių – onomatopėjos pagrindu.

Daugelis ištiktukų mėgdžioja tai, ką žmogus girdi, sieja su kokiu įvykiu ar veiksmu.

Ištiktukai imituoja garsus, tačiau be standartinių ištiktukų (*kakariekū, au au, miau*) naudojami ir individualūs, proginiai ištiktukai.

Ištiktukais dažniausiai didina judėjimo (ėjimo, bėgimo, šliaužimo, skridimo, kritimo ir pan.) veiksmų, gyvūnų, augalų ir negyvosios gamtos bei žmogaus sukurtų daiktų garsų (*ku kū; čik čirik; pliaukšt; pupt; dzingt, stop* ir kt.), žmogaus veiklos valgant, šnekant, dirbant ir pan. veiksmų aprašymo vaizdingumą.

Pagal kilmę ištiktukai būna dvejopi:
* imituojantys garsus – *triokšt; tumt; čiaukšt* ir kt.
* veiksmažodiniai – *klypt* (iš *klypti*), *šypt* (iš *šyptelėti*), *tįst* (iš *tįsti*) ir kt.

## Gramatinės funkcijos

Būdami vaizdingi ir emocingi ištiktukai dažnai perima veiksmažodžio vaidmenį, sakinyje būna tariniu: *Kas tik *'krepšt**, Marytė ir pabunda.'' Tačiau visaverčiu tariniu ištiktukai nebūna, nes yra nekaitomi (neturi asmens, [[nuosaka|nuosakos]], [[Gramatinis laikas|laiko]]). Neretai iš ištiktukų daromi išraiškingi [[veiksmažodis|veiksmažodžiai]], didinantys vaizdingumą: ''viauktelėti'' iš ''viaukt'', ''girgžtelėti'' ir ''girgžt'' ir pan.

== Tipologinės pastabos ==

Pasaulio kalbose ištiktukų klasė dažnai nėra skiriama – jei kalboje esama garsus mėgdžiojančių ar imituojančių žodžių, jie skiriami [[jaustukas|jaustukų]] klasei (interjekcijoms). Nors pastaraisiais dešimtmečiais bent jau Vakarų kalbotyroje matyti didėjantis dėmesys šiai žodžių klasei. Ypač tai aktualu tarpkultūrinės komunikacijos kontekste, nes nesunku pastebėti, kad vieni ar kiti gamtos ar technikos garsai, objektyviai vienodi visame pasaulyje, mėgdžiojami arba vaizdiniai imituojami labai skirtingai.

**Anglų kalba:**
* vandens teškėjimo garsas: ''splish-splash''
* fanfarų gausmas: ''ta-daa!''
* laiko tėkmės garsas: ''tick-tock''
* sprogimo garsas: ''boom''
* šūvio garsas: ''bang''

**Vokiečių kalba:**
* labai greitai: ''ratzfatz''
* nedelsiant: ''zack, zack!''
* laiko tėkmės garsas: ''tick, tack''
* sprogimo garsas: ''bumm''

**Japonų kalba:**
* širdies plakimas susijaudinus: ''doki doki''
* šypsenos įgarsinimas: ''niko niko''
* spoksojimo įgarsinimas: ''jiro jiro''
* senatvinis tursenimas: ''yobo yobo''

**Rusų kalba:*'
* šuns lojimas: *гав гав*
* teliuškavimas butelyje: *буль буль''

## Išnašos
Vaikutėnų pagrindinė mokykla

**Utenos rajono Vaikutėnų pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vaikutėnuose (Utenos raj.), Liepų g. 9, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190186228. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.

## Istorija
1918 m. Vaikutėnų dvaro koplyčioje atidaryta Vaikutėnų pradžios mokykla. 1919 m. ji persikėlė į dvaro kumetyną, dirbo du mokytojai. 1936 m. mokykla veikė Jono Bernoto namo patalpose. 1953 m. atidaryta penktoji klasė. 1954 m. mokykla tapo septynmetė, dirbo 5 mokytojai. 1962 m. tapo aštuonmetė, mokėsi 85 mokiniai. 1964 m. prie senosios atidaryta nauja mokykla. Mokykloje veikė jaunųjų bitininkų, gamtininkų, kraštotyros, etnografinis, dramos būreliai, mergaičių ansamblis. Įrengtas bitininkystės muziejus. 

2000–2001 m. Vaikutėnų pagrindinėje mokykloje dirbo 13 pedagogų, 1 spec. pedagogė, buhalterė, sekretorė ir 7 techninio personalo darbuotojai, mokėsi 106 moksleiviai. 2001–2002 m. mokykloje mokėsi 101 moksleivis, 10 iš jų – priešmokyklinėje grupėje.

2007 m. rugsėjo 1 d. Vaikutėnų pagrindinė mokykla prijungta prie Utenos „Vyturių“ pagrindinės mokyklos. 2009 m. rugsėjo 1 d. Utenos „Vyturių“ pagrindinės mokyklos Vaikutėnų skyrius uždarytas.

2015 m. buvusios mokyklos pastate įsikūrė šinšilų auginimo ūkis.

## Direktoriai
* 1954 m. Angelė Silickienė
* 1964 m. Regina Černienė
* 1991 m. Gintaras Žala
* 1992 m. Vidmantas Kutka

## Mokytojai
Ilgiausiai mokykloje dirbo mokytojai:
* Regina Mikulėnienė – 30 m.
* Regina Černienė ir Boleslovas Strazdas – 27 m.
* Bronė Milaknienė – 22 m.
* Danutė Skrebiškienė, Teklė Dikinytė, Danguolė Šerėnienė – po 21 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vaikutėnų pagrindinė mokykla *facebook.com*
Utmanas ibn al-Afanas

**Utmanas ibn al-Afanas** (kai kuriuose šaltiniuose - **Osmanas ibn Afanas**) - vienas iš pirmųjų Mahometo šalininkų ir jo žentas. Trečiasis musulmonų kalifas, valdęs 644−656 m., tačiau sumanumu nusileidęs savo pirmtakams Abu bakrui ir Umarui ibn al-Katabui. Jo politika, kaltinama nepotizmu, paskatino sukilimą, per kurį jis pats buvo nužudytas.

Utmaną ibn al-Afaną kalifu išrinko šeši Pranašo bendražygiai. Jis buvo silpnesnio charakterio nei ankstesnieji kalifai, tačiau per pirmuosius šešerius jo valdymo metus musulmonų bendruomenė (*umma*) ir toliau klestėjo. Sumanaus valdymo dėka musulmonai užkariavo naujų teritorijų: atkariavo Kiprą iš Bizantijos, Šiaurės Afrikoje jų pajėgos pasiekė Tripolį, Rytuose užėmė didelę dabartinės Armėnijos dalį, musulmonų valdžią įtvirtino iki pat Okso upės Irane, Herato Afganistane ir Sindo Indijoje.

Nepaisant šių pergalių, tarp karių augo nepasitenkinimas dėl pasikeitusio gyvenimo: per keletą metų jie iš klajoklių tapo profesionaliais kariais. Vasarą leisdavo kariaudami, žiemą - gyvendami įgulos miestuose. Dėl padidėjusių atstumų karo žygiai pareikalaudavo labai daug jėgų, o grobis būdavo mažesnis. Utmanas buvo ypač nepopuliarus Kūfoje ir Fustate, nes ir toliau draudė karvedžiams bei turtingiausioms Mekos šeimoms kurti privačius ūkius tokiose šalyse kaip Iranas. Umma taip pat piktino ir tai, jog Utmanas, suteikdamas garbingiausius postus, neteikė pirmenybės Medinos musulmonams. Korano deklamuotojams nepatiko reikalavimas įgulos miestuose naudoti vienintelę šventojo teksto versiją.

656 metais nepasitenkinimas virto maištu. Grupė arabų kareivių iš Fustato sugrįžo į Mediną reikalauti savo teisių. Nesulaukę dėmesio, užpuolė Utmano būstą, įsilaužė ir jį nužudė. Maištininkai naujuoju kalifu paskelbė Mahometo pusbrolį Ali ibn Abi Talibą, kuris nepritarė nei Umaro, nei Utmano politikai ir rėmė kareivių teises prieš centrinę valdžią.
Vilniaus Rasos specialioji mokykla

**Vilniaus „Rasos“ specialioji mokykla** – valstybinė internatinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Vitebsko g. 19, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190981041. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.

## Istorija

Įkurta 1958 m., iki 2005 m. vadinosi Vilniaus 1-oji specialioji internatinė mokykla. Mokosi per šimtą mokinių iš Vilniaus miesto ir visos apskrities.

Vilniaus miesto savivaldybės tarybos 2013 m. gegužės 15 d. sprendimu Nr. 1-1230 „Rasos“ mokykla prijungta prie Verkių mokyklos.

## Direktoriai
* 1958 m. V. Rinkevičius
* 1986 m. Kazimieras Gribačiauskas

## Nuorodos
Vilniaus Verkių mokykla-daugiafunkcis centras

**Vilniaus Verkių mokykla - daugiafunkcis centras ** – valstybinė, dieninė, bendrabutį turinti bendrojo lavinimo mokykla.

Vykdo pradinio, pagrindinio, profesinio mokymo programas lietuvių ir rusų kalbomis intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams.

## Istorija
1948 m. Vilniaus m. 3-iojoje vidurinėje mokykloje (Subačiaus g. 17) įsteigtos kelios klasės, kuriose buvo mokomi vaikai, turintys proto negalią. 1951 m. pagalbinė mokykla sujungta su 9-ais vaikų namais. 1956 m. mokykla perkelta į naujas patalpas T. Kosciuškos g. 11 ir pavadinta 2-ąja pagalbine mokykla. Pagerėjo mokslo ir darbo sąlygos, didėjo mokinių ir mokytojų skaičius. Ypatingas dėmesys skirtas darbiniam ugdymui. 1971 m. 2–oji pagalbinė mokykla reorganizuota į 3–ąją pagalbinę internatinę mokyklą (Verkių g. 62) ir 2–ąją pagalbinę mokyklą (T. Kosciuškos g. 11).

1995 m. pakeistas pavadinimas į Vilniaus 3–ąją specialiąją mokyklą. 2005 m. mokyklos pavadinimas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu pakeistas į Vilniaus Verkių specialiąją mokyklą. Mokykloje įkurtas profesinio rengimo skyrius moksleiviams su proto negalia. 2012 m. liepos 18 d. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 1-744 pakeistas pavadinimas į Vilniaus Verkių specialioji mokykla-daugiafunkcinis centras.

2013 m. gegužės 15 d. Netrukus Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 1-1230 prijungta Vilniaus Rasos specialioji mokykla, pavadinimas pakeistas į Vilniaus Verkių mokykla-daugiafunkcis centras.

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Vilniaus Vilnios pagrindinė mokykla

**Vilniaus „Vilnios“ pagrindinė mokykla** – valstybinė , savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Palydovo g. 29A, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas tik  lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190978974. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.

## Direktoriai
* Marĳa Milkevičienė
* Nijolė Bagdonienė


Vaizdas:Vilniaus Vilnios pagrindinė mokykla2.JPG


## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vilniaus Atgajos specialioji mokykla

**Vilniaus „Atgajos“ specialioji mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Viršuliškių g. 103, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba ir rusų kalba intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190981194. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. 

## Istorija

1958 m. balandžio 1 d. įsteigta Vilniaus 2-oji pagalbinė mokykla. 1981 m. mokykla perkelta į naują pastatą Viršuliškių g. 103.

Nuo 1992 m. rugpjūčio 5 d. - 2-oji specialioji internatinė mokykla. 2003 m. sausio 22 d. suteiktas Atgajos vardas.

## Direktoriai
*Edmundas Vaitekūnas (1977)
*Elena Malinauskienė;
*Edita Astapovičienė.

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Lankas (ginklas)

**Lankas** – senovinis rankinis ginklas strėlėms svaidyti, panaudojant strypo elastingumą. Sudarytas iš sulenkto medinio ar kitokio strypo ir tarp strypo galų įtemptos templės. Traukiant templę, lankas lenkiasi ir jo strypo galuose kaupiasi potencinė energija, kuri, atleidus templę, virsta kinetine strėlės energija.

Lankai yra naudojami medžioklėje (medžiojimas lanku), žūklėje (žvejojimas lanku), sporte (šaudymas iš lanko), ir vis dar, retkarčiais, karyboje. Parako ir muškietų išradimas ir tobulėjimas bei didesnių kariuomenių atsiradimas lėmė tai, kad lankas pamažu buvo išstumtas iš karybos.

## Istorija

Naudotas nuo paleolito (ypač mezolite) iki XVII a. beveik visų pasaulio tautų (kai kur tebenaudojamas).

Lietuvoje ankstyviausių pėdsakų (titnaginių strėlių antgalių) rasta iš X–VIII t – mečio pr. m. e. Naudotas paleolite, neolite, eneolite, tačiau daugiausiai geležies amžiuje (pastarojo laikotarpio piliakalniuose randama kaulinių ir geležinių strėlių antgalių). Ankstyviausių (I m. e.t – mečio II pusės) geležinių trisparnių strėlių antgalių rasta Plinkaigalio (Kėdainių rj.) kapinyne, Aukštadvario (Trakų rj.), Kunigiškių (Vilkaviškio rj.) piliakalniuose. Ypač daug strėlių antgalių rasta vėlyvojo geležies amžiaus Kaukų (Alytaus rj.), Aukštadvario (Trakų rj.), Rudaminos (Vilniaus rj.) piliakalniuose.

## Nuorodos

* Lankų tipai 
* Šaudymo iš lanko stiliai ir būdai
Vilniaus Simono Daukanto progimnazija

**Vilniaus Simono Daukanto progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla, Naugarduko g. 7, vykdanti pradinio ir pagrindinio ugdymo pirmosios dalies programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 301806638. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
1993 m. Lazdynų mikrorajone buvusio vaikų darželio patalpose Vilniaus pedagoginio universiteto iniciatyva įsteigta pirmoji mieste universitetinė mokykla, kuri iš karto tapo modernių metodikų diegimo, naujų vadovėlių taikymo, dėstytojų-mokytojų bendradarbiavimo, konferencijų, seminarų, studentų praktikos centru.

1997 m. mokykla reorganizuota į vidurinę mokyklą, jai suteiktas Simono Daukanto vardas. 2001 m. mokykla įsikėlė į didesnes patalpas Naugarduko g. 7, kuriose veikė Vilniaus Naugarduko vidurinė (37-oji) mokykla. 2007 m. prie mokyklos prijungta Vilniaus „Ąžuolo“ pagrindinė mokykla.

2008 m. Vilniaus Simono Daukanto vidurinė mokykla reorganizuota į Vilniaus Simono Daukanto pagrindinę mokyklą (Naugarduko g. 7) ir Vilniaus Simono Daukanto vidurinę mokyklą (J. Jasinskio g. 11).

Nuo 2011 m. Vilniaus Simono Daukanto progimnazija.

## Direktoriai
* 1993 – 1996 m. Dainius Numgaudis
* 1996 – 2008 m. Jolanta Knyvienė
* 2008 – 2017 m. Jūratė Lutinskaitė-Kalibatienė
* nuo 2017 m. vasario 10 d. Rita Lūžienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vilniaus Spindulio progimnazija

**Vilniaus „Spindulio“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, R. Jankausko g. 17, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190006242. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. 

## Istorija
Buvusi Vilniaus 47-oji vidurinė mokykla.

## Direktoriai
* Pranciškus Tupikas – 1978–1990 m.
* Vilija Mozurienė

## Žymūs mokiniai
* Vilius Alesius, vokalistas, grupės „Skamp“ narys
* Darius Mockus, verslininkas
* Vytautas Danilevičius, visuomenės veikėjas
*Marius Laurinavičius, žurnalistas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Lotynų karas

**Lotynų karas** (340–338 m. pr. m. e.) buvo konfliktas tarp Romos Respublikos ir jos kaimynų lotynų. Karas baigėsi romėnų pergale, lotynų lygos iširimu ir genčių žemių prijungimu prie Respublikos.

Pagrindinė karo priežastis buvo lotynų noras išsikovoti nepriklausomybę nuo Romos. 340 m. pr. m. e. į Romos senatą buvo nusiųsta lotynų delegacija su prašymu suformuoti vieningą respubliką lygiom teisėm Romos ir Lacijaus gyventojams. Kadangi keletą metų anksčiau vykusiame pirmajame samnitų kare Roma buvo Lotynų lygos lyderė ji pasiūlymą atmetė. Būtent tai ir sukėlė karo veiksmus.
Vilniaus Šaltinio pagrindinė mokykla

**Vilniaus „Šaltinio“ pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Nemenčinės pl. 16, vykdžiusi ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir neformaliojo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190982862. Steigėjas – Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija, nuo 2020 m. – Vilniaus miesto savivaldybė.

## Istorija

Vilniaus miesto savivaldybei „Šaltinio“ pagrindinė mokykla perduota 2020 m. rugsėjo 1 d. Iki tol savininko teisės ir pareigos priklausė Švietimo, mokslo ir sporto ministerijai. 2020 m. duomenimis, mokėsi apie 150 mokinių. Mokyklos patalpose įsikūrusios ir VGTU inžinerinio licėjaus pradinio ugdymo klasės.

2021 m. mokykla uždaryta, tada ji veikė adresu Kareivių g. 2.

## Direktoriai
* Ona Jurgilienė

## Išnašos
Vilniaus specialieji vaikų auklėjimo ir globos namai

**Vilniaus specialieji vaikų auklėjimo ir globos namai** – valstybinė internatinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Lenkų g. 1/17, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba ir rusų kalba mergaitėms. Įstaigos kodas 193014397. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija. 

## Istorija

1960 m. rugpjūčio 11 d. Lietuvos TSR Vidaus reikalų ministerijos įsakymu įsteigta Vilniaus vaikų auklėjimo kolonija mergaitėms, mokymo įstaiga, pavaldi Vidaus reikalų ministerijai. Pirmaisiais metais veikė septynmetė mokykla, kurioje gyveno ir mokėsi 10 moksleivių, vėliau aštuonmetė, kurią nuolat papildydavo vis kitos moksleivės. Kartu pradėta mokyti profesijos. 1964 m. rugsėjo 25 d. Lietuvos TSRS Ministrų Tarybos nutarimu Vilniaus nepilnamečių auklėjimo kolonija perorganizuota į Specialiąją profesinę technikos mokyklą Nr. 2, pavaldžią Lietuvos TSR Profesinio techninio mokymo komitetui. Buvo teikiamas aštuonmetis ir vidurinis išsilavinimas. Išplėsta gamybinė veikla: veikė 3 gamybinio mokymo cechai. Mokykloje gyveno ir mokėsi apie 140 mergaičių. Mokykloje veikė daug būrelių.

1991 m. rugsėjo 4 d. Vilniaus specialioji profesine technikos mokykla perorganizuota į Vilniaus Specialiuosius globos namus, kurie tapo pavaldūs LR Kultūros ir švietimo ministerijai.

## Direktoriai

*Vida Riaubaitė-Juknevičienė.

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė .
Vilniaus Pavilnio progimnazija

**Vilniaus Pavilnio progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Švarioji g. 33, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191715435. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija

1994 m. rugsėjo mėn. Pavilnio mikrorajone įkurta lietuviška „Vilnies” pagrindinė mokykla. 2005 m. rugsėjo mėn. renovuotas senasis pastatas ir pastatytas naujas mokyklos priestatas 2020 m.. Vėliau, mokykla buvo pervadinta Vilniaus Pavilnio progimnazija 2020 m..

## Nuorodos

* Mokyklos tinklalapis
Istorinis romanas

**Istorinis romanas** – romano tipas; jam priklauso romanai, kuriuose vaizduojami istoriniai asmenys ar įvykiai. Klasikinį istorinio romano modelį sukūrė škotų rašytojas Valteris Skotas.

## Stilius ir temos
Meninio poveikio siekiama išmonę derinant su istorine tiesa. Susiformavo romantizmo laikotarpiu, pradininkas – škotų ir anglų rašytojas V. Skotas. Istoriniame romane paprastai parodomi būdingi istoriniai epochos bruožai, perteikiamas jos koloritas, problemos ir realijos, atskleidžiamas istorinės asmenybes santykis su epocha, sukuriama apibendrinta istorinio proceso vizija. Kai autoriui mažai rūpi istorinė tiesa, o praeities atributai sudaro tik foną intriguojantiems veikėjų nuotykiams pavaizduoti, priartėja prie nuotykių arba detektyvinio romano. Siekdami istorinio epochos paveikslo autentiškumo, autoriai dažnai į vaizdų sistemą įjungia dokumentiką, istorinių asmenybių biografijų faktus, istorinių įvykių liudininkų pasakojimus. Kartais istorinės asmenybės, istoriniai įvykiai yra sąlyginė priemonė gyv. meto vaizdams kurti; tuo atveju ribojasi su filosofiniu, psichologiniu ar kitais romano tipais.

## Šaltiniai
Kompromiso teismas

**Kompromiso teismas** – visuomeninė teismo institucija LDK. Sprendė daugiausia civilines bylas. Buvo sudaromas pačių ginčo šalių. Abi šalys pasirinkdavo lygų skaičių teisėjų (arbitrų), nustatydavo jiems laiką ir vietą bylai nagrinėti, o pačios įsipareigodavo paklusti jų sprendimui. Teisėjai privalėjo vadovautis Lietuvos įstatymais ir papročiais. Teisėjams nesutarus (nesusidarius balsų daugumai) arba atsisakius kuriai iš šalių vykdyti sprendimą, galima buvo kreiptis į žemės teismą, o nuo 1726 metų – į Vyriausiąjį Lietuvos Tribunolą.
Istorinis žanras

**Istorinis žanras** – dailės žanras, vaizduojantis reikšmingus praeities (kai kada dabarties) istorinius įvykius artimai siejasi subaltiniu žanru. Pradmenys atsirado senovės Egipte ir Mesopotamijoje. Kūrinių, vaizduojančių LKD ist. įvykius, buta jau XVI a. (kronikų iluistracijos).
Istorinė geografija

**Istorinė geografija** – gretima istorijos ir geografijos mokslams disciplina, tirianti šalių, regionų praeities fizinę, ekonominę ir politinę geografiją. Remiasi aktualizmo (lyginimo) metodu. Objekto pobūdis glaudžiai sieja ją su gyventojų geografija. Žinių apie baltus, lietuvius, Lietuvą yra Europos keliautojų aprašymuose, archyvuose, archeologiniuose radiniuose, kartografiniuose dokumentuose, istoriniuose mokslo veikaluose, istoriniame šaltinyje Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymai, XIX a. ir XX a. pradžios mokslininkų Simono Daukanto, Stanislovo Čerškio, Liudviko Adomo Jucevičiaus, Kazimiero Būgos, Jono Basanavičiaus raštuose. Pradininkas Lietuvoje – Povilas Matulionis. Istorinę kartografiją vystė Joachimas Lelevelis. Problemas tiria istorikai, archeologai, geografai, etnografai, lingvistai. Lietuvoje dėstoma Vilniaus ir pedagoginiame universitetuose.

## Literatūra
* Matulionis P. Lietuvos žemė ir jos gyventojų gausumas istorijos būvyje. Kultūra, 1930, Nr. 5; Geografinis metraštis.- V., 1976.- T. 22.
1970–1971 m. UEFA čempionų taurė

**UEFA čempionų taurė 1970–1971 m.** – 16-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1970 m. rudenį. Jį pirmąkart laimėjo  klubas, 1971 m. birželio 2 d. finale laimėjęs prieš .

## Preliminarus etapas (1/32 finalo)

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
Roterdamas

**Roterdamas** () – miestas Nyderlanduose, Pietų Olandijos provincijoje, šiaurinėje Reino deltos atšakoje. 2021 m. duomenimis, pagal gyventojų skaičių antras Nyderlandų, 72-as Europos žemyno miestas. Roterdamo aglomeracijoje 2017 m. gyveno 1 424 662 žmonių. Su Haga sudaro dar didesnį junginį – Roterdamo-Hagos metropolį kurio 1 213 km² plote 2021 m. gyveno 2 403 753 žmonių, jų tankumas 1 982 žm./km². Roterdamas, kartu su Amsterdamu, Haga, Utrechtu ir kitais miestais yra Randstado () dalis.

Didžiausias Europoje ir vienas didžiausių pasaulyje jūrų uostas (metinė krovinių apyvarta virš 200 mln. tonų) su avanportais Vlardingenu, Schidamu, Huk van Holandu, Europortu. Svarbus susisiekimo mazgas, yra tarptautinis oro uostas. Intensyvi prekybos ir finansu veikla, išvystyta naftos, mašinų, laivybos, chemijos, lengvoji, maisto pramonė. Yra metropolitenas.

Roterdame yra universitetas, meno akademija, Nyderlandų karališkoji gamtos mokslų istorijos draugija, nacionalinis navigacijos ir laivų statybos institutas. Daug muziejų (istorijos, jūrų, etnografijos, dailės ir kt).

## Istorija
Roterdamas minimas nuo 1282 metų.

## Uostas

Roterdamo uostas įsikūrė maždaug XIX a.. Prieš maždaug 100 m. tai buvo nereikšmingas, upių uostas su nedidele apyvarta, Tačiau atsiradus vandens ryšiui su Šiaurės jūra, dideli jūriniai laivai galėjo Reino upe įplaukti toli į sausumą. Uostas labai svarbus dėl savo padėties, nes Reinas teka per kelias šalis ir tinka laivybai. Šiuo metu Roterdamo uostas yra pats didžiausias Europoje, jo plotis siekia 32,5 km, o metinė krovinių apyvarta per metus viršija 300 mln. tonų.

## Sportas

### Futbolas
Mieste 2000 m. vyko XI Europos futbolo čempionatas. Žymiausi klubai:

* Feyenoord Rotterdam
* Sparta Rotterdam
* SBV Excelsior
* CVV Mercurius
* RFC Rotterdam
* VOC Rotterdam
* Xerxes DZB


## Taip pat skaityti
* Pagal gyventojų skaičių didžiausių Europos miestų sąrašas
Vilniaus Antano Vivulskio pagrindinė mokykla

**Vilniaus Antano Vivulskio pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Minties g. 3, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Buvęs įstaigos kodas 190000741. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
1965 m. įkurta Vilniaus 10-oji vidurinė mokykla. 1998 m. Vilniaus 10-osios vidurinės mokyklos rusų mokomąja kalba patalpose įkurta nauja vidurinė mokykla lenkų mokomąja kalba. 2001 m. rugsėjo 5 d. mokyklai suteiktas architekto ir skulptoriaus Antano Vivulskio (1877–1919) vardas. Tais pačiais metais Vilniaus Antano Vivulskio vidurinė mokykla pertvarkyta į pagrindinę mokyklą.

Padedant Lenkijos Senatui ir Vilniaus miesto savivaldybei, 2003–2004 m. atlikta mokyklos pastato renovacija: pakeisti langai, grindų danga, suremontuota sporto salė, aktų salė, fojė, kai kurios klasės. 2012 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus Antano Vivulskio pagrindinė mokykla prijungta prie Vilniaus Joachimo Lelevelio vidurinės mokyklos, o rugsėjo 3 d. išregistruota.

## Direktoriai
* Edita Zubel
* Jolanta Sušinska

## Šaltiniai
VDR futbolas

**VDR futbolo** pagrindinė kontroliuojanti organizacija – VDR futbolo asociacija (), kurios žinioje buvo , organizavusi vyrų, moterų čempionatus, taurės varžybas. 

## Istorija

Sistema gyvavo nuo 1950 iki 1991 m. Vokietijos Demokratinėje Respublikoje. Pagrindinė kontroliuojanti organizacija – VDR futbolo asociacija įkurta 1950 m., 1952–1990 m. buvo FIFA nare, 1954 m. buvo viena UEFA įkūrėjų. Po 1990–1991 m. sezono klubai buvo integruoti į Vokietijos futbolo sistemą.

## Varžybos
### Lygos

VDR futbolo lygos organizuotos piramidės principu. 1–2 pakopos vykdavo nacionaliniu mastu, nuo 3-osios pakopos – regioninėse lygose.

### Taurės

## Klubai
### UEFA turnyrų dalyviai

1957–1992 m. UEFA rengtuose turnyruose yra dalyvavę šie klubai:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* F-archiv.de
Vilniaus Barboros Radvilaitės progimnazija

**Vilniaus Barboros Radvilaitės progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Genių g. 8, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195474280. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Naujosios Vilnios septynmetė mokykla atidaryta 1957 m. mokėsi 64 mokiniai. 1965 m. ji tapo Vilniaus 24-oji vidurinė mokykla, nuo 1997 m. kovo 25 d. vadinosi Vilniaus Naujosios Vilnios vidurinė mokykla. 2001 m. mokykla renovuota. 2002 m. renovuotas sporto aikštynas, kuriame aktyviai sportuoja visa Naujosios Vilnios bendruomenė. 2002 m. kovo 19 d. mokykla reorganizuota į Naujosios Vilnios pagrindinę mokyklą. 2004 m. rugsėjo 7 d. mokyklai suteiktas Barboros Radvilaitės vardas.

## Direktoriai
* Juozas Ramys
* Stepas Ciesiūnas
* Rūta Elena Neciunskienė
* Inga Vargalienė

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
1972–1973 m. UEFA čempionų taurė

**UEFA čempionų taurė 1972–1973 m.** – 18-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1972 m. rudenį. Jį trečiąkart iš eilės laimėjo  klubas, 1973 m. gegužės 30 d. finale laimėjęs prieš .

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
Vilniaus Emilijos Pliaterytės progimnazija

**Vilniaus Emilijos Pliaterytės progimnazija ** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Žirmūnų g. 119, vykdanti pradinio, pagrindinio ir neformaliojo švietimo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195472653. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybė.

## Istorija
1972 m. rugsėjo 1 d. įkurta Vilniaus 30-oji vidurinė mokykla.

1997 m. suteiktas „Šaltinio“ vardas.

2002 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus „Šaltinio“ vidurinė mokykla prijungta prie Vilniaus Kalvarijų pagrindinės ir Vilniaus „Santaros“ vidurinės mokyklų. Tą pačią dieną į buvusias „Šaltinio“ vidurinės mokyklos pastate įkurta Vilniaus Emilijos Pliaterytės pagrindinė mokykla.

2008–2009 m. mokykla renovuota. 2014 m. tapo progimnazija.

## Direktoriai
* Ona Subačienė
* Gintaras Alfonsas Petronis

## Žymūs mokiniai
* Eglė Jurgaitytė

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vilniaus Jono Pauliaus II progimnazija

**Vilniaus Jono Pauliaus II progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Rygos g. 10, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 195472315. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. Mokyklos globėjas popiežius Jonas Paulius II.

## Istorija
Įsteigta 1994 m.

1990 m. Vilniaus lenkai siekė, kad jų vaikai mokytųsi lenkiškai. Daugelis tuometinių lenkų mokyklų buvo įkurtos rusų mokyklose ir darželiuose, dirbo dviem pamainomis.

1992 m. susikūrė organizacija, padėjusi statyti naują lenkų mokyklą Vilniuje. Organizacijos nariai Česlav Okinčic, Adam Blaškevič, A. Mileišo, K. Žabelovič, B. Sobieski, J. Čiž, Česlavas Mickievič, H. Malevski, T. Sokolovska stengėsi gauti lėšų mokyklai statyti. Padėjo daugybė žmonių visame pasaulyje. Didžiausią sumą (344 000 JAV dolerių) skyrė Lenkijos Senatas, padėjo profesorius J. Borovski, E. Smoktunovič, Lenkijos ambasadorius profesorius Jan Vidacki ir generalinis konsulas D. Rzenieševski. Statybos darbus rėmė ir būsimų mokinių tėvai. Mokyklą statė įmonė „Vilprim“ (direktorius P. Skrinskas). Statybą prižiūrėjo Vilniaus miesto savivaldybė ir „Kapitalinė statyba“.

1994 m. statant mokyklą, tapo aišku, kad pastatas per mažas. Mokykloje mokytis turėjo 900 mokinių, o 1995 m. mokėsi 1772, 1997 m. mokėsi 2250 mokinių. I, II klasių pradinukai išsibarstė po 6 vaikų darželius. Mokyklos bendruomenė ėmė brandinti mintį reorganizuoti mokyklą į pagrindinę ir vidurinę. 2002 m. susikūrė dvi mokyklos: Vilniaus Jono Pauliaus II pagrindinė mokykla Justiniškėse, Rygos g. 10 ir Jono Pauliaus II vidurinė mokykla, nuo 2004 m. gimnazija Karoliniškėse, V. Druskio g. 11/7.

## Direktoriai
* 1993 m. Adam Blaškevič
* 2002 m. Tadeuš Ramanovski
* 2004 m. Janina Vysocka

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vilniaus šv. Kristoforo progimnazija

**Vilniaus Šv. Kristoforo progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Kalvarijų g. 87, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 302420714. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
1945 m. atidaryta Vilniaus 2-oji progimnazija rusų kalba. 1949 m. progimnazija pavadinta 2-ąja septynmete mokykla, o 1955 m. rugsėjo 1 d. pirmąkart paminėta kaip 20-oji vidurinė mokykla. 1969 m. gruodžio 19 d. mokykla persikėlė į naujas patalpas Kalvarijų g. 87.

1994 m. birželio 21 d. 20-ajai vidurinei mokyklai suteiktas Kalvarijų pavadinimas. 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2002 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus Kalvarijų pagrindinė mokykla sujungta su Vilniaus „Šaltinio“ vidurine mokykla.

Į lietuvišką pagrindinę mokyklą reorganizuota 2009 m. rugsėjo 1 d. Lietuviškos klasės perkeltos iš Vilniaus Šv. Kristoforo vidurinės mokyklos.

## Direktoriai
* 2009 m. Romutė Šainer
* 2009 m. Aušra Venskuvienė
* 2017 m. Jurgita Zinkienė

## Mokinių skaičius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Progimnazijos svetainė
Vilniaus Liudvinavo pagrindinė mokykla

**Vilniaus Liudvinavo pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Liudvinavo priemiestyje, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba, lenkų kalba ir rusų kalba. Įstaigos kodas 190006623. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. 

## Istorija
Mokykla uždaryta 2011 m., prijungus ją prie Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos.

## Direktoriai
* Lilija Kukevičienė

## Šaltiniai
1976–1977 m. UEFA čempionų taurė

**UEFA čempionų taurė 1976–1977 m.** – 22-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1976 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 1977 m. gegužės 25 d. finale laimėjęs prieš .

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

Pirmą kartą į Čempionų taurės pusfinalį pateko tarybinis klubas (Kijevo „Dinamo“).

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
Kalėjimo mokestis

**Kalėjimo mokestis** - XV−XVIII a. LDK piniginis mokestis už žmogaus laikymą kalėjime ir jo saugojimą. Mokėjo išleidžiamas į laisvę kalinys, jei buvo pripažįstama, kad jis buvo kaltas, arba tas, kas jį nekaltai apskundė. Jei kalinys buvo nuteistas mirties bausme, tai mokestį mokėjo tas, pagal kurio skundą jis buvo įkalintas. Pagal Lietuvos statutą (1588) pareigūnai (vaivados, seniūnai ir kt.) galėjo imti 48 grašius iš bajoro ir iki 24 grašių iš paprasto žmogaus. Neteisminių valdovo ir feodalų urėdų (dvarų) sudarė ne daugiau kaip 12 grašių iš baudžiamo mirties bausme bajoro ir 6 grašių iš paprasto žmogaus.
Vilniaus Liepkalnio mokykla

**Vilniaus Liepkalnio mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Liepkalnio g. 18, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba ir rusų kalba. Įstaigos kodas 190007159. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija

1936 m. pradėtas statyti mokyklos pastatas, 1938 m. atidaryta J. Pilsudskio vardo mokykla Nr. 40. 1941–1945 čia buvo karo belaisvių ligoninė, 1945–1947 m. geležinkeliečių technikumas.

1947 m. birželio 14 d. įsakymu Nr. 38 įsteigta Lietuvos TSR geležinkelio Vilniaus stoties vidurinė mokykla Nr. 2. 1953 m. mokykla pavadinta 12-ąja Pabaltijo geležinkelio mokykla. Lietuvos geležinkelio mokyklų skyriaus SSRS Ministrų Tarybos 1960 m. spalio 24 d. nutarimu Nr. 1115 mokykla nuo 1961 m. sausio 1 d. perduota Vilniaus miesto liaudies švietimo skyriaus žiniai ir pavadinta 28-ąja vidurine mokykla.

1994 m. birželio 21 d. Vilniaus miesto tarybos pirmininko potvarkiu Nr. 62, 28-ajai mokyklai suteiktas Vilniaus Liepkalnio vidurinės mokyklos vardas. 2001 m. balandžio 18 d. Vilniaus miesto tarybos sprendimu Nr. 275 mokykla reorganizuota į Vilniaus Liepkalnio pagrindinę mokyklą. 2017 m. prie šios mokyklos buvo prijungta Vilniaus Senamiesčio vidurinė mokykla.

## Direktoriai
* Helena Gasperska

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vilniaus Panerių pagrindinė mokykla

**Vilniaus Panerių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Aukštuosiuose Paneriuose, Moksleivių g. 4, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190006580. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. 

## Istorija

2011 m. mokykla uždaryta.

## Direktoriai
* Ona Andrijauskienė

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Vilniaus Petro Vileišio progimnazija

**Vilniaus Petro Vileišio progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Užupyje, Filaretų g. 3, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195008119. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Vilniaus miesto tarybos 2001 m. balandžio 18 d. sprendimu Vilniaus Užupio gimnazijos bendrojo lavinimo skyriaus pagrindu įsteigta nauja, Petro Vileišio vardu pavadinta pagrindinė mokykla. Į P. Vileišio pagrindinę mokyklą perėjo Užupio gimnazijos bendrojo ugdymo skyriaus moksleiviai ir mokytojai.

2011 m. liepos 13 d. pagrindinė mokykla pertvarkyta į progimnaziją.

## Mokinių skaičius

## Direktoriai
* Raimonda Jarienė

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
1978–1979 m. UEFA čempionų taurė

**UEFA čempionų taurė 1978–1979 m.** – 24-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1978 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 1979 m. gegužės 30 d. finale laimėjęs prieš .

## Atrankos etapas (1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
Vilniaus Santariškių konsultacinis-mokymo centras

**Vilniaus Santariškių konsultacinis mokymo centras** – dieninė mokykla Santariškių vaikų klinikose besigydantiems vaikams.

Steigėja – Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

2020 m. įstaiga išregistruota.

## Direktoriai
* Jadvyga Dautartienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svetainė
Vilniaus specialiojo ugdymo centras Aidas

**Vilniaus specialiojo ugdymo centras „Aidas“** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Lakštingalų g. 8, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba ir rusų kalba intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190017790. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. 

## Istorija
Buvęs 64-asis specialusis vaikų darželis.

2018 m. išregistruotas.

## Direktoriai
* Egidija Urbanavičienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vilniaus Šilo mokykla

**Vilniaus Šilo mokykla** – pagrindinės mokyklos tipo specialioji mokykla Vilniuje, Lakštingalų g. 8, vykdanti pradinio, pagrindinio ugdymo, neformaliojo švietimo bei socialinių įgūdžių programas lietuvių kalba ir rusų kalba intelekto sutrikimą ir įvairiapusių raidos sutrikimų turintiesiems mokiniams. Įstaigos kodas 191722433. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Mokyklos pastatas pastatytas 1954 m. Jame veikė vaikų darželis.

1975 m. rugpjūčio mėn. 19 d. Lietuvos TSR Švietimo ministro įsakymu Nr. 199 jame įkurta Vilniaus 4-oji pagalbinė mokykla nežymiai sutrikusio intelekto vaikams. Mokykla savo veiklą pradėjo su 4 klasėmis, kuriose buvo mokoma rusų kalba.

Trūko patalpų, todėl ilgą laiką 4-os pagalbinės mokyklos mokiniai mokėsi ir kitų mokyklų patalpose. Trūko specialistų, vadovėlių, mokymo priemonių, metodinės literatūros.

1989 m. pradėjus vadovauti A.Kindurytei, mokykla padėjo vystytis. Patalpos buvo pritaikytos neįgaliesiems. Pedagogai įgijo atitinkamą kvalifikaciją, nuolat ieškojo naujų mokymo formų, būdų, metodų. Nuo 1992 m. į mokyklą priimami vidutinį ir žymų intelekto sutrikimą bei įvairių raidos sutrikimų turintys mokiniai. Atidarytos lavinamosios klasės.

Vilniaus miesto tarybos 1995 m. spalio 12 d. sprendimu Nr. 66 mokyklai suteiktas Vilniaus Šilo specialiosios mokyklos pavadinimas.

Nuo 2015 m. rugsėjo 2 d. mokyklai vadovauja direktorė Egidija Urbanavičienė.

Nuo 2022 m. Liepos mėn. mokyklai vadovauja l.e.p. direktorė Asta Stulgaitienė.

## Direktoriai

Tamara Kačerginskaja,

Aldona Čekatauskienė,

Alvydas Bubnys,

Aldona Kindurytė,

Antanas Rimkus,

l.e.p. Valdas Žekonis,

Egidija Urbanavičienė

l.e.p. Asta Stulgaitienė

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Vilniaus Jono Laužiko konsultacinis-mokymo centras

**Vilniaus Jono Laužiko konsultacinis-mokymo centras** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, M. Daukšos g. 7, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba, lenkų kalba ir rusų kalba somatinėmis ir neurologinėmis ligomis sergantiesiems vaikams. Įstaigos kodas 191715620. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. Ugdymas vykdomas lietuvių, lenkų ir rusų kalbomis Vilniaus miesto vaikų gydymo įstaigose.

## Istorija

Vilniaus miesto ligoninėse gydomųjų bendrojo lavinimo mokyklų moksleivių ugdymo įstaiga, specialioji vidurinė mokykla „Sveikata“ įkurta 1989 m. 1990 m. rugsėjo 1 d. ši mokykla buvo reorganizuota į Senamiesčio konsultacinį mokymo punktą, kuriam vadovavo Nina Paškevičienė. Buvo sukurti gydomųjų moksleivių ugdymo pagrindai. 2003 m. sausio 22 d. pavadintas Vilniaus Jono Laužiko bendrojo lavinimo konsultaciniu centru, 2015 m. – Vilniaus Jono Laužiko konsultaciniu-mokymo centru.

## Direktoriai
*1990 m. Nina Paškevičienė;
*2000 m. Birutė Jašinskaitė;
*2001 m. Genovaitė Petrauskienė.

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Vilniaus Taikos progimnazija

**Vilniaus „Taikos“ progimnazija** (buv. *57-oji vidurinė mokykla*) – mokykla Vilniuje. Vykdo priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
2001 m. įsteigta reorganizavus Mykolo Biržiškos gimnaziją.

## Direktoriai
* 2001–2021 m. Rimgaudas Einoris
* Nuo 2021 m. l.e.p. Vaida Abramonienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
TSRS futbolas

**TSRS futbolo** pagrindinė kontroliuojanti organizacija buvo TSRS futbolo federacija, organizavusi futbolo varžybas ir prižiūrėjusi sąjungines rinktines.

## Istorija

TSRS futbolo sistema gyvavo nuo 1922 m. iki 1991 m. pabaigos. Pagrindinė futbolo kontroliuojanti organizacija buvo TSRS futbolo federacija, kontroliavusi  (nuo 1923 m.), nuo 1936 m. taip pat organizavo TSRS futbolo čempionatą ir taurės varžybas. Futbolo asociacija įkurta 1922 m. Rusijos futbolo federacijos pagrindu ir perėmė šios narystę FIFA.

Žlugus TSRS, nuo 1992 m. buvusios TSRS erdvėje veikia šios futbolo sistemos:
* Armėnijos futbolo sistema
* Azerbaidžano futbolo sistema
* Baltarusijos futbolo sistema
* Estijos futbolo sistema
* Gruzijos futbolo sistema
* Kazachijos futbolo sistema
* Kirgizijos futbolo sistema
* Latvijos futbolo sistema
* Lietuvos futbolo sistema
* Moldavijos futbolo sistema
* Rusijos futbolo sistema
* Tadžikijos futbolo sistema
* Turkmėnijos futbolo sistema
* Ukrainos futbolo sistema
* Uzbekijos futbolo sistema

## Varžybos
### Lygos

TSRS futbolo lygos buvo organizuojamos piramidės principu. 1–2 pakopos vykdavo vieningose lygose, 3–5 pakopos būdavo zoninės. 1953 m. į aukščiausiąją lygą pirmą kartą pateko FK Žalgiris, kuris iš viso su pertraukomis žaidė 11 sezonų, 1987 m. lygoje užėmė 3 vietą. Kiti Lietuvos klubai (FK Atlantas, FK Banga Kaunas, FK Inkaras) žaidė žemesnėse lygose. Žemiau zoninių lygų vykdavo respublikinio lygmens varžybos.

### Taurės

## Klubai
### UEFA turnyrų dalyviai

1965–1992 m. UEFA rengtuose turnyruose yra dalyvavę šie klubai:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Турниры (Footbook.ru)
* TSRS futbolo sezonai (Narod.ru)
* История футбола в СССР (Lg.ua)
* TSRS futbolo archyvas (Klisf.info)