open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maršalas (rūmininkas)

**Maršalas** (; iš sen.vok.aukštaičių *marah* 'arklys' + *schalh* 'tarnas') – vienas aukščiausių rūmininkų titulų.

Pradžioje maršalai buvo arklininkai, vėliau – arklidžių viršininkai, o dar vėliau tapo aukštos padėties rūmininkais. Šventosios Romos imperatoriaus Otono I laikais maršalu buvo tik imperatoriui artimi žmonės. Analogiškos rūmininkų pareigos vėliau kitose šalyse buvo štalmeisteris ir konetablis.
Imperijos seimų metu maršalas prižiūrėjo tvarką ir ceremonialo atlikimą.

Maršalų veikla su arklininkų darbu neturėjo beveik nieko bendro. Vienintelis arklininko darbo rudimentas liko ceremonija imperatoriaus karūnavimo metu – sidabriniu saiku iš didelės avižų krūvos pasemdavo avižų ir nunešdavo jas į arklidę imperatoriaus arkliui.

Feodaliniais laikais daugelyje dvarų vienas arba keli didikai buvo vadinami *maršalais* () ar *dvaro maršalais* () arba *didysis maršalas* (). Jų funkcijos kito, jie dažnai skelbdavo svečius, atvykusius į audienciją, puotą, pietus ir pan. Šios garbingos pareigos neretai tapdavo paveldimomis. Pvz., Anglijoje *erlas maršalas* (*Earl Marshal*) ar Škotijoje *erlas marišalas* (*Earl Marischal*).

## Ceremoniniai maršalai
Šiuolaikinės ceremonijose dažnai dar būna skiriami maršalai – pvz., paradų *didžiaisiais maršalais* () dažnai paskiriami garbės svečiai ar aukšto rango valdininkai.

JAV daug koledžų ir universitetų turi maršalus. Kartais būna vienintelis nuolatinis *dėstytojų maršalas* (), kartais būna keli dėstytojų maršalai ir keli studentų maršalai (). Į šiuos garbės postus skiriami vyresnieji dėstytojai ar nusipelnę studentai. Maršalų funkcija yra vesti iškilmingas eitynes. Jie dažnai nešasi specialias maršalų lazdas.
Kamerkazokas

**Kamerkazokas** () – žema rūmininko pareigybė Rusijos imperatoriaus dvare. Kamerkazokai lydėdavo imperatorių ar jo šeimos narius jų kelionėse karieta stovėdami karietos gale. Buvo pavaldūs oberceremonmeisteriui.

Pagal Rangų lentelę atitiko XIV klasę. Pareigybė pirmą kartą paminėta 1796 m., panaikinta 1917 m.

## Nuorodos
* Камер-казак
* Легендарный человек (apie kamerkazoką Timofejų Jaščiką) (rusų kalba)
Iliustracijos
* Paradinės kamerkazokų uniformos (XIX a. pab. – XX a. prad.): 1, 2
Kamerfreilina

**Kamerfreilina** () – vyresnysis merginų rūmininkių laipsnis Rusijos imperatoriaus dvare.

Laipsnis egzistavo 1722–1917 m. 1722–1730 m. laipsnis vadinosi *tikroji kamermergelė* (*действительнaя камер-девица*) ir Rangų lentelėje buvo priskirta IV klasei (kartu su kolegijų prezidentų žmonomis, tikraisiais valstybės patarėjais ir generolais majorais).

Pagal 1834 m. rugpjūčio 26 d. Dvaro etatus kamerfreilinos buvo prilygintos statsdamoms.
1914 m. buvo 14 kamerfreilinų – jos buvo stambių valdininkų ir generolų dukros. Daugelis jų buvo iš kilmingų giminių ir buvo kavalieriškosios damos (apdovanotos šv. Jekaterinos ar kitais ordinais). Daugelis jų buvo laikomos esančiomis atostogose ir rūmuose pasirodydavo tik iškilmingais atvejais.
Kamerfreilinos dvare nevykdė jokių pareigų, o tik dalyvaudavo dvaro ceremonijose. Į kamerfreilinas kreipdavosi „Ваше превосходительство“.

Laipsnis buvo panaikintas 1917 m.

## Nuorodos
* Камер-фрейлина
Zaporožės atominė elektrinė

**Zaporožės atominė elektrinė** (, santrumpa **ЗАЕС**; , santrumpa **ZNPP**) – didžiausia Europoje branduolinė jėgainė esanti Enerhodaro mieste, Zaporožės srityje, Ukrainoje. 

1978 m. priimtas sprendimas, dėl AE statymo. 1981 m. pradėtos statybos; 1984-1987 metų laikotarpyje pradėti eksploatuoti 4 energoblokai. 

1989 m. paleidžiamas penktasis energoblokas. Ukrainai tapus nepriklausomai, Ukrainos Aukščiausioji Taryba „užšaldė“ visas statybas valstybės branduoliniuose objektuose, dėl to statybos šeštajame energobloke užsitęsė ir blokas „Zaporožė-6“ įvedamas į eksploataciją 1995-aisiais, atšaukus įsakymą.

Kasmet elektrinė pagamina apie 40 mldr. kW/h elektroenergijos ir tai yra apie 1/5 visos Ukrainoje pagaminamos elektros, bei pusė Ukrainos branduolinėse jėgainėse pagaminamos elektros.

Pagal darbo rezultatus 2000-aisiais m. Zaporožės AE pripažinta viena iš trijų geriausių pasaulio branduolinių jėgainių visiškai atitinkančių TATENA reikalavimams.

Zaporožės atominė elektrinė pirmoji Ukrainoje įsirengė sausą panaudoto branduolinio kuro saugyklą. Saugykloje įrengta 380 konteinerių kurie aprūpins jėgainę atliekų saugojimu artimiausius 50 metų. 

## Įvykiai elektrinėje 2022 m. Rusijos karo Ukrainoje metu
2022 m. Rusijos-Ukrainos karo metu elektrinė buvo smarkiai apgadinta. Apšaudyta azoto ir deguonies stotis, administraciniai ir kiti pastatai, apgadinti radiacijos stebėsenos jutikliai, išjungtas vienas iš reaktorių.

2022 m. rugpjūčio 9 d. Ukrainos „Energoatom“ kompanija paskelbė, kad rusų kariai, užėmę elektrinę planuoja ją atjungti nuo Ukrainos elektros tinklų ir prijungti prie Rusijos.

2022 m. rugpjūčio 19 d. Rusijos pajėgos sutiko į elektrinę įsileisti Tarptautinės atominės energijos agentūros darbuotojus.

2022 m. rugpjūčio 19 d. Jungtinės Karalystės saugumo komiteto vadovas Tobias Ellwood ir JAV atstovų rūmų narys Adam Kinzinger teigė, kad radiacijos paskleidimas būtų didelis pavojus NATO šalims ir tai būtų 5-ojo NATO straipsnio pažeidimas.

2022 m. rugpjūčio 26 d. elektrinės sistema vėl buvo prijungta prie Ukrainos tinklo.

## Reaktoriai ir datos

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Zaporožės AE svetainė
Kamercalmeisteris

**Kamercalmeisteris** () – Rusijos imperatoriaus dvaro pareigos, įsteigtos 1735 m. Kamercalmeisteris vadovavo *Kamercalmeisterio kontorai*, kuri tvarkė algų mokėjimą visiems dvaro tarnautojams ir tarnams. Kamercalmeisteris buvo priskirtas VIII Rangų lentelės klasei (atitiko armijos majorą). Kamercalmeisterį skirdavo ir atleisdavo oberhofmaršalas, kuriam kamercalmeisteris ir buvo pavaldus.
Čeko ežeras

**Čeko ežeras** () – mažas gėlavandenis ežeras Sibire, netoli Akmenuotosios Tunguskos upės.

Šiuo metu tiriama hipotezė, kad Čeko ežerą suformavo Tunguskos meteoritas ar jo skeveldra. 1961 m. atliktų tyrimų išvadose buvo teigiama, kad ežeras daug senesnis (5000 metų senumo), tačiau naujesni tyrimai rodo, kad jo amžius yra ne daugiau 100 metų. Ežeras taip pat nepavaizduotas XIX a. Rusijos kariniuose žemėlapiuose, sudarytuose prieš Tunguskos meteorito sprogimą. Šią kilmės versiją patvirtina ir tyrimai sonaru, nustatę neįprastą ežero formą, galėjusią atsirasti nuo smūgio į žemę. Magnetiniai tyrimai parodė maždaug metro skersmens uolienos egzistavimą ežero dugne.

Bolonijos universiteto mokslininkai detalesnius ežero tyrimus atliko 2009 m., kurie parodė, kad ežeras tikrai susiformavo Tunguskos įvykio metu.

2017 m. Rusijos mokslininkų detalesni tyrimai parodė, kad dalis ežero yra 280 metų senumo, tad tikėtina, jog ežeras buvo dar iki Tunguskos įvykio.

## Nuorodos
* Scientific American, lietuviškas leidimas, Nr. 11, 24 psl.

## Šaltiniai
Hofmeisterina

**Hofmeisterina** () – moters rūmininkės laipsnis Rusijos imperatoriaus dvare nuo 1748 m.

Hofmeisterina buvo oberhofmeisterinos padėjėja, padėjusi dvaro ceremonijose, tvarkiusi dvaro moterų tarnautojų ekonominius reikalus, taip pat dirbusi imperatorienės ir didžiųjų kunigaikštienių kanceliarijoje.
Į hofmeisterinas kreipdavosi „Ваше высокопревосходительство“.

## Nuorodos
* Hofmeisterina
Kamerfrau

**Kamerfrau** () – rūmininkės moters laipsnis Rusijos imperatoriaus dvare.

Pareigybė egzistavo 1716–1917 m. Kamerfrau paprastai būdavo vokietės. Kamerfrau pareigos buvo prižiūrėti imperatorienės rūbinę ir moteris tarnaites.

## Nuorodos
* Камер-фрау
Enerhodaras

**Enerhodaras** () – srities reikšmės miestas Ukrainoje, Zaporožės srityje. 2006 metais mieste gyveno 55,8 tūkst. gyventojų. Plotas − 63,5 km². Miesto statusas nuo 1970 m., srities reikšmės miesto statusas nuo 1985 m. Miestas įsikūręs kairiajame Kachovkos marių krante (Dniepro upė). Šalia miesto pastatyta didžiausia Europoje Zaporožės atominė elektrinė.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Tikrasis slaptasis patarėjas

**Tikrasis slaptasis patarėjas** () – aukštas valdininkų laipsnis pagal Rangų lentelę. Pirmasis tikrasis slaptasis patarėjas buvo paskirtas 1709 m., juo tapo generolas adjutantas G. Dolgorukis.

Rangų lentelėje tikrojo slaptojo patarėjo laipsnis buvo priskirtas II klasei, kuria priskirti ir generolas anšefas bei infanterijos generolas.

Į tikruosius laptuosius patarėjus kreipdavosi „Ваше Превосходительство“, o nuo XVIII a. – „Ваше Высокопревосходительство“.

## Nuorodos
* Действительный тайный советник
Tikrasis slaptasis 1-os klasės patarėjas

**Tikrasis slaptasis 1-os klasės patarėjas** () – aukščiausias valdininko rangas Rusijos imperijoje. Pagal Rangų lentelę jis buvo priskirtas I klasei, kuriai priklausė ir kancleris, generolas feldmaršalas, generolas admirolas. Šį laipsnį gaudavo tie aukščiausi valdininkai, kurie negalėdavo tapti kancleriais.

Per visą Rusijos imperijos gyvavimo laikotarpį šį laipsnį turėjo šiek tiek daugiau kaip 10 žmonių:
# 1773 – grafas Nikita Paninas (1718–1783)
# 1796 – šviesusis kunigaikštis Aleksandras Bezborodko (1747–1799), nuo 1797 m. – valstybės kancleris
# 1801 – grafas Aleksandras Voroncovas (1741–1805), nuo 1802 m. – valstybės kancleris
# 1807 – kunigaikštis Aleksandras Kurakinas (1752–1818)
# 1811 – grafas Aleksandras Stroganovas (1733–1811)
# 1814 – šviesusis kunigaikštis Piotras Lopuchinas (1753–1827)
# 1819 – šviesusis kunigaikštis Andrejus Razumovskis (1752–1836)
# 1826 – kunigaikštis Aleksejus Kurakinas (1759–1829)
# 1841 – kunigaikštis Aleksandras Golicynas (1773–1844)
# 1852 – kunigaikštis Sergejus Golicynas (1774–1859)
# 1868 – kunigaikštis Pavelas Gagarinas (1789–1872)
# 1906 – grafas Dmitrijus Solskis (1833–1910)
# 1916 – Ivanas Goremykinas (1839–1917)
Pietų Ukrainos atominė elektrinė

**Pietų Ukrainos atominė elektrinė** (, ) – branduolinė jėgainė  Južnoukrajinsko mieste, Mykolajivo srityje, Ukrainoje, ant Pietinio Bugo kranto.

1970 m. buvo planuota sukurti naują branduolinės jėgainės ir hidroelektrinės kompleksą, kuri, naudodama Pietinio Bugo vandenis, kompensuotų elektros trukūmą Pietų Ukrainoje. Pagal pirminį projektą buvo suplanuoti 4 energoblokai, tačiau tarybiniais laikais spėjo pastatyti tik tris, o hidroelektrinė taip ir nepradėta.

1975 m. pradėtos elektrinės bei Južnoukrajinsko miesto statybos. 1982 m. įvedamas į eksplotaciją pirmasis blokas, 1985 m. - antrasis, 1989 m. - trečiasis. Ketvirtasis energoblokas buvo pradėtas statyti, tačiau Ukrainos Aukščiausioji taryba „užšaldė“ statybas. 

1999-aisias metais už atominės elektrinės lėšas pastatyta pagal pirminį projektą planuot, Oleksandrivsko hidroelektrinė.

Pietų Ukrainos AE kasmet pagamina apie 17-18 mldr. kW/h elektroenergijos, ir tai yra apie 10 % visos Ukrainoje pagaminamos elektros energijos, bei apie ketvirtadalį Ukrainos branduolinėse jėgainėse pagaminamos elekros.

## Reaktoriai

## Šaltiniai
William Baffin

**William Baffin** (; 1584 m. – 1622 m. sausio 23 d.) – anglų jūrininkas ir tyrinėtojas.

Apie ankstyvuosius Viljamo Bafino gyvenimo metus nieko nežinoma.

1615 m. kartu su Bylot ištyrė pietinius ir vakarinius Hadsono sąsiaurio pakraščius. 1616 m., ieškodamas šiaurės vakarų kelio aplink Ameriką, plaukė (vėliau jo vardu pavadinta) Bafino įlanka. 1617–1618 m. tyrė ir matavo Raudonosios jūros ir Persijos įlankos krantus. Žuvo anglams ir persams apgulus portugalų ginamą Hormūzą prie Persijos įlankos. Jo vardu pavadinta Bafino jūra.

## Šaltiniai
Tikrasis valstybės patarėjas

**Tikrasis valstybės patarėjas** () – valdininkų laipsnis Rusijos imperijoje. Įvestas 1724 m. Rangų lentelėje buvo priskirtas IV klasei, kuriai priklausė ir generolas majoras bei kontradmirolas.

Pagal 1856 m. gruodžio 9 d. imperatoriaus įsaką, buvo nustatyta, kad civilis valdininkas, gavęs tikrojo valstybės patarėjo rangą, gaudavo ir teisę į paveldimą bajorystę.
Į tikruosius valstybės patarėjus kreipdavosi „Ваше превосходительство“.

Šį rangą galėdavo gauti valdininkai, išdirbę 10 m. turėdami žemesnį valstybės patarėjo rangą. Šio rango valdininkai užimdavo departamentų direktorių, gubernatorių ir miesto viršininkų pareigas.

1903 m. buvo 3113 tikrųjų valstybės patarėjų.

## Nuorodos
* Действительный статский советник
Kolegijos registratorius

**Kolegijos registratorius** () – valdininko rangas Rusijos imperijoje 1722–1917 m., taip pat asmuo, turintis šį rangą.

1722 m. Rangų lentelėje kolegijos registratorius priskirtas XIV klasei. Pradžioje šį rangą gavęs ne bajoras gaudavo asmeninę bajorystę. Nuo 1845 m. birželio 11 d. šio rango turėtojai gaudavo tik asmeninę garbės pilietybę.
Į kolegijos registratorius kreipdavosi „Ваше благородие“.

## Nuorodos
* Коллежский регистратор
Kolegijos patarėjas

**Kolegijos patarėjas** (, *советник коллегии*) – valdininko laipsnis Rusijos imperijoje 1717–1917 m. ir asmuo, turintis tokį laipsnį.

1722 m. Rangų lentelėje kolegijos patarėjas buvo priskirtas VI klasei, kuriai priklausė ir pulkininkai.
Pradžioje kolegijos patarėjo laipsnis ir pareigos sutapo, o vėliau kolegijos patarėjo laipsnis buvo suteikiamas ir kitiems asmenims, užimantiems VI klasės valdininkų pareigybes. Centrinėse įstaigose kolegijos patarėjai galėjo užimti skyrių viršininkų, prokurorų, Senato obersekretorių pareigas. Apskrities bajorų vadovas (*уездный предводитель дворянства*) po 3-jų tarnybos metų galėjo gauti kolegijos patarėjo laipsnį.

Į kolegijos patarėjus kreipdavosi „Ваше высокоблагородие“.

Kolegijos patarėjo laipsnis buvo panaikintas 1917 m.

## Nuorodos
* Коллежский советник
Variagai

**Variagai** (, ) – vikingai, IX-X a. keliavę po Rytų Europą (dabartinę Rusiją, Ukrainą, Baltarusiją). Vertėsi prekyba, plėšikavimu. Volgos upe pasiekdavo Kaspijos jūrą, Dniepru – Konstantinopolį.

Skandinavai VIII a. vid. įsikūrė Ladogos ežero pakrantėje (Aldeige) ir suvaidino svarbią rolę Rusios kaganato formavimuisi. Variagai pirmą kartą minimi 859 m. Pirmojoje kronikoje. Tuo pat metu vikingai puldinėjo Britų salas ir kuršius. 862 m. finų ir slavų gentys sukilo prieš variagus ir išstūmė atgal į Skandinaviją, tačiau variagai vėliau pasinaudoję slavų ir finų tarpusavio karais vėl įsiveržė į Rusią. Vadovaujami Riuriko variagai įskūrė Holmgarde (dab. Naugardas). IX a. jie valdė Volgos prekybos kelią tarp Gardarikio (šiaurės Rusijos) ir Serklando (vidurio Rusijos) į Abasidų Kalifatą. Vėliau Volgos prekybos kelio reikšmė sumenko, tačiau suklestėjo prekybinis maršrutas Dniepro upe ir Juodąja jūra (vad. Kelias iš variagų pas graikus). X a. variagai palaipsniui suslavėjo, bet senoji skandinavų kalba Naugarde buvo vartojama iki XIII a.
Kra sąsmauka

**Kra sąsmauka** () – sąsmauka Pietryčių Azijoje, Indokinijos pusiasalyje, daugiausia Tailande (nedidelė dalis Mianmare), tarp Siamo įlankos rytuose ir Andamanų jūros vakaruose. Jungia Indokinijos pusiasalį su jo pietine dalimi – Malakos pusiasaliu. Plotis 44–75 km. Iškilusios kalvos ir neaukšti kalnai. Drėgnieji atogrąžų miškai.

Per Kra sąsmauką eina Bankoko-Singapūro geležinkelis ir automobilių kelias.

## Šaltiniai
Tamsiadryžis saulešeris

**Tamsiadryžis saulešeris** (*Enneacanthus chaetodon*) - ausytųjų ešerių (*Centrarchidae*) šeimos gėlavandenė žuvis.

Kūnas iki 10 cm ilgio. Gyvena vandenyse, kurių ph nuo 6.5 iki 7.5 ir temperatūra - 4-22 °C.

Paplitęs Šiaurės Amerikoje. Mėgsta žole apaugusius ežerus, tvenkinius su smėlėtu ar uždumblėjusiu dugnu.
Ahmadas ibn Fadlanas

**Ahmadas ibn Fadlanas ibn al-Abasas ibn Rašidas ibn Hamadas** (أحمد بن فضلان بن العباس بن راشد بن حما) – X a. arabų poetas ir keliautojas, Bagdado Abasidų kalifo ambasadorius Volgos bulgarų karaliui.

Ilgą laiką apie ibd Fadlano keliones buvo randamos tik informacijos nuotrupos. 1923 m. baškirų istorikas Zeki Velidi Togan Mešchede atrado XIII a. rankraštį, kuriame tarpe kitų geografinių aprašymų yra ir ibn Fadlano kelionės aprašymas.

921 m. ibn Fadlanas Abasidų kalifo Al Muktadiro išsiųstas pas Volgos bulgarų karalių Almašą. Šis prašė kalifo padėti išsivaduoti iš Chazarų chanato, bei paprašė atsiųsti statybininkų statyti mečetę ir tvirtovę. Ekspedicija vyko ne tiesiai per Kaukazą, bet idant išvengti susidūrimo su chazarais – per Bucharą ir Chorezmą. Peržiemoję Chorezme ekspedicijos dalyviai 922 m. gegužės 12 d. pasiekė Volgos bulgarų sostinę Bolgarą. Tačiau ambasadoriui nepavyko susitarti su bulgarų valdovu ir patraukė Kamos upe aukštyn, kur stebėjo bolgarų ir vietinių finų genčių prekybą.

Savo kelionės metu ibd Fadlanas aprašo sutikęs aukštaūgius, šviesiaplaukius, tatuiruotais kūnais, ginkluotus ilgais kalavijais ir kirviais vyrus, kuriuos aprašyme įvardino *Rūsiyyah*. Tai matyt būsią senrusiai arba variagai. Ibn Fadlanas dar rašo, kad šie buvę itin nevalyvi, vulgarūs, jų moterys negražios. Jis taip pat aprašo jų vado laidotuves, kuomet šio palaikai sudeginami drauge su laivu ir paaukota mergina.

Remiantis kai kuriais Ahmado ibn Fadlano kelionės faktais sukurtas filmas „Tryliktasis karys“, kuriame arabų keliautoją vaidino Antonio Banderas.
Krasnokamenskas

**Krasnokamenskas** () – miestas Rusijos pietryčiuose, Užbaikalės krašte, netoli Kinijos sienos, 535 km į pietryčius nuo Čitos; rajono centras. 56,0 tūkst. gyventojų (2005 m.). Miestas įsikūręs Užbaikalėje, Argūnės kalvagūbrio priekalnėse. Atšaka į Čitos-Priargunsko geležinkelį. Oro uostas. Urano, molibdeno rūdų gavyba ir sodrinimas, maisto (mėsos) pramonė.

Miestas itin užterštas urano ir kitų metalų atliekomis.

## Istorija

1943 m. atrasti geležies rūdos telkiniai, pradėjo kurtis gyvenvietė; miesto teisės suteiktos 1969 m.

## Šaltiniai
Kamau pusiasalis

**Kamau pusiasalis** () – pusiasalis Vietnamo pietuose, Mekongo deltoje, tarp Pietų Kinijos jūros ir Siamo įlankos, dalinai sutampa su Kamau provincija. Ilgis apie 150 km. Paviršius – žemuma. Klimatas tropinis musoninis. Auga drėgnieji atogrąžų miškai, pelkės, pakrantėse – mangrovės. Auginami ryžiai. Pusiasalyje yra Kamau miestas.

## Šaltiniai
Kaneidianas

**Kaneidianas** () – upė pietinėje JAV, Naujosios Meksikos, Teksaso ir Oklahomos valstijose; Arkanzaso dešinysis intakas. Prasideda Sangre de Kristo kalnagūbryje (Uolinių kalnų dalis), Kolorado valstijoje, 2,5 km nuo sienos su Naująja Meksika. Teka daugiausia į rytus, giliu kanjonu per Ljano Estakado plynaukštę, prateka kelis tvenkinius (Kančaso, Meredito, žemupyje – Eufaulos tvenkinį). Įteka į Arkanzaso slėnyje esantį Roberto S. Kerio tvenkinį.

Pagrindinis intakas – Šiaurės Kaneidianas (kairysis).

## Šaltiniai
Cyanastraceae

***Cyanastraceae*** – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima.

Sudaro 9 gentys ir 25 rūšys, paplitusios Afrikoje, Šiaurės ir Pietų Amerikoje.
## 
* http://www.plantsystematics.org/reveal/pbio/usda/usdac.html 
* http://www.rsabg.org/research/angiosperms/angiosperms.pdf
Hamaras (Irakas)

**Hamaras** () – druskingas ežeras Irako pietryčiuose, į pietus nuo Eufrato žemupio. Ežeras siejasi su Šat el Arabu, todėl jo vandens lygis kinta priklausomai nuo Eufrato potyvnių. Plotas nuo 1350 km² (žiemą) iki 600 km² (vasarą). Krantai žemi, pelkėti. Gausu salų, vandens augalija (nendrėmis, meldais, papirusais) užžėlusių plotų. Svarbi vandens paukščių buveinė. Aplink Hamaro ežerą gyvena maršų arabai.

## Šaltiniai
Okolničis

**Okolničis** (, iš  'arti (arti caro)') – Rusijos rūmininko pareigos ir laipsnis (dūmos laipsnis) XIII a. – XVIII a. pradžioje. Nuo XVI a. okolničio laipsnis buvo antras pagal vyresnumą po dūmos bojarinų.
Pirmieji okolničiai organizuodavo carų ir didžiųjų kunigaikščių keliones, rūpindavosi jų apgyvendinimu, taip pat – užsienio pasiuntinių apgyvendinimu ir pristatymu caro dvarui.
Pradžioje okolničių buvo nedaug, bet vėliau jų skaičius didėjo, o pareigos – platėjo. Okolničiai vadovaudavo prikazams ir pulkams.

Tais laikais veikė „vietystės“ sistema () – asmuo negalėdavo tapti bojarinu, jei kas nors iš jo giminės neseniai neturėjo bojarino ar okolničio laipsnio. Todėl okolničio laipsnis buvo žingsnis link bojarino titulo. Pvz., kunigaikštis Dmitrijus Požarskis, nors kilęs iš Riurikaičių ir labai nusipelnęs valstybei, negalėjo užimti pareigų, aukštesnių už okolničį, kadangi jo tėvai ir dėdės neužimdavo pareigų, aukštesnių už stalininko.

Romanovų valdymo laikais 18 Moskovijos kilmingiausių šeimų turėjo privilegiją pradėti savo karjerą išsyk nuo okolničio, praleidžiant tokius žemesnius rangus kaip stalininkas.
Tuo metu okolničiai nebuvo vienodi. Pusiau oficialiai jie buvo skirstomi į artimuosius okolničius (kurių vietos prie caro stalo buvo arčiau caro vietos) ir į tolimuosius.
Leona Lewis

**Leona Luiz Luis** (*Leona Louise Lewis*, g. 1985 m. balandžio 3 d.) – britų dainininkė, dainų autorė, aktorė ir modelis. Išgarsėjo 2006 m. laimėjus televizijos talentų šou „The X Factor“. Debiutinį albumą „Spirit“ išleido 2007 m. lapkritį, tapųsį vienu geriausiai parduodamų įrašų Jungtinės Karalystės reitingų istorijoje. 2024 m. duomenimis, atlikėja yra išleidusi penkis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „I Am“, išleistas 2015 m. rugsėjį.

2008 m. „PETA“ organizacijos išrinkta kaip seksualiausia vegetarė pasaulyje. 2021 m. duomenimis, atlikėja visame pasaulyje yra pardavusi per 35 milijonus įrašų.

## Albumai

## Singlai

## Video klipai

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Kamerjunkeris

**Kamerjunkeris** (, iš  'kambarinis jaunas bajoras') – rūmininko pareigybė ir laipsnis, žemesnis už kamerherą, egzistavęs 1711–1809 m. 1809–1917 m. tai buvo garbės vardas.

Nuo 1727 m. kamerjunkeriai būdavo pavaldūs oberkamerherui. Kamerjunkeriai turėdavo dalyvauti visose dvaro ceremonijose, karūnacijose, krikštynose, laidotuvėse, iškilminguose imperatoriaus šeimos pietuose.

1722 m. Rangų lentelėje kamerjunkeris buvo priskirtas IX klasei (vėliau kamerjunkeriai galėjo priklausyti ir kitoms klasėms), į juos kreipdavosi „Ваше благородие“. Petro I įsaku kamerjunkerio laipsnį suteikdavo asmenims, kuriuos siųsdavo pasiuntiniais į kitų šalių dvarus.
1727 m. Rusijos imperatoriaus dvaro etatuose buvo numatyti 7 kamerjunkeriai. 1730 m. kamerjunkeriai kartu su visais dvaro tarnautojais buvo pavaldūs oberhofmeisteriui ir oberhofmaršalui.
Nuo 1742 m. kamerjunkeriais skirdavo imperatoriaus įsakais. Kamerjunkeriai priklausė kelioms klasėms. Pvz., sosto įpėdinio kamerjunkeriai priklausė VI klasei (armijos pulkininko lygmuo), o imperatorės kamerjunkeriai – V klasei (armijos brigadininko lygmuo).

Kamerjunkerių skaičius labai svyravo. Pvz., 1796 m. imperatoriaus dvare buvo 127 kamerjunkeriai, 1801 m. – 70, 1912 m. – 347 kamerjunkeriai, bet jie jau buvo ne tiek pareigybė, kiek garbės laipsnis, nes 1809 m. rūmininko pareigybė kamerjunkeris tapo rūmininko laipsniu. Pagal 1836 m. įsaką kamerjunkeriais galėjo tapti asmenys, kurių valdininko laipsnis nebuvo didesnis už titulinį patarėją (IX klasė). Pagal 1859 m. įsaką – ne didesnis už valstybės patarėjo (V klasė).

Kamerjunkerio laipsnis buvo panaikintas 1917 m. lapkričio mėn.

Kamerjunkerio laipsnį turėjo rusų poetas Aleksandras Puškinas.

## Nuorodos
* Камер-юнкер
The Script

**The Script** – airių roko grupė iš Dublino, susikūrusi 2001 m. Grupės debiutinis studijinis albumas „The Script“ išleistas 2008 m. rugpjūčio 8 d. 2024 m. duomenimis, grupė yra išleidusi šešis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Sunsets & Full Moons“, išleistas 2019 m. lapkritį.

## Grupės nariai
**Dabartiniai nariai**
* Danny O'Donoghue – vokalas, pianinas, klavišiniai, ritminė gitara 
* Glen Power – būgnai, perkusija, pritariamasis vokalas 
* Benjamin Sargeant – bosinė gitara, pritariamasis vokalas 
* Ben Weaver – gitara 

**Buvę nariai**
* Mark Sheehan – solinė gitara, vokalas, pritariamasis vokalas 

**Koncertinė grupė**
* Curtis Stansfield – klavišiniai, perkusija, pritariamasis vokalas 
* Colin Rogers - solinė gitara 

**Buvę koncertinės grupės nariai**
* Rodney Alejandro – pianinas, klavišiniai 
* Luke Juby – klavišiniai 

## Diskografija
### Albumai

### Singlai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus puslapis
* YouTube skiltis
*
Kontrastas

**Kontrastas** – skirtumas tarp lyginamų objektų:

Galima išskirti tokius kontrastus:
* Lingvistinis kontrastas;
* Spalvų kontrastas, spalvų skirtumai;
* Statistinis kontrastas;
* Kontrastas, skirtumas tarp matavimo rezultatų, sistemų;
* Atvaizdavimo kontrastas, vienas iš parametrų elektroniniuose vaizdo perteikimo įrenginiuose.
Dūmos laipsniai

**Dūmos laipsniai** () – pareigūnai Rusijos valstybėje XV-XVII a., turėję teisę posėdžiauti Bojarinų dūmoje ir dūmos komisijose.

Dūmos laipsniai buvo:
* dūmos bojarinai (*бояре*)
* okolničiai (*окольничие*)
* dūmos bajorai (*думные дворяне*)
* dūmos djakai (*думные дьяки*)

Dūmos laipsnius turintys asmenys užimdavo aukščiausių rūmininkų pareigas - *žirgininko* (*конюший*), *patalininkas* (*постельничий*), *iždininko* (*казначей*) ir kt.,- dalyvavo valstybės valdyme, diplomatinėse derybose, tarpininkaudavo sprendžiant ginčus. Dalis jų sudarydavo caro *Artimąją dūmą*.
TSRS sekso nėra

**„TSRS sekso nėra“** () – frazė, kurios pradžia buvo vienos televizijos tilto Leningradas-Bostonas (1986 m.) dalyvės pasisakymas.

## Frazės atsiradimo istorija
1986 m. televizinių laidų vedėjai Vladimiras Pozneris ir Filas Donahju organizavo pirmą TSRS-JAV televizijos tiltą, kurio metu ir nuskambėjo ši frazė. Yra dvi šios frazės atsiradimo versijos, kurios viena kitai prieštarauja.

Pagal pirmą versiją viena amerikietė pasakė, kad dėl Afganistano karo tarybinės moterys turi nustoti mylėtis su savo vyrais – dėl to vyrai atsisakys kariauti. Į tai Liudmila Nikolajevna Ivanova pasakė daugmaž taip: „TSRS sekso nėra, o yra meilė. Ir jūs per Vietnamo karą miegojote su savo vyrais“. Vėliau suredaguotas televizijos tilto įrašas buvo parodytas per tarybinę televiziją kaip tiesioginis įrašas. Redaguotoje versijoje Ivanovos atsakymas buvo sutrumpintas iki žodžių „TSRS sekso nėra“.

Pagal kitą versiją per televizijos tiltą buvo aptariamos nuogybės televizijoje. Šiame kontekste Ivanova pasakė: „TSRS sekso nėra televizijoje“, bet sakinio galą užgožė televizijos tilto dalyvių juokas, dėl ko atsirado tokia garsi frazė.

Pati Liudmila Ivanova ne vieną kartą perpasakodavo pirmąją versiją.

## Liudmila Ivanova – bibliografiniai duomenys
Liudmila Nikolajevna Ivanova 1986 m. dirbo administratore viešbutyje „Leningradas“ ir buvo „Tarybinių moterų komiteto“ narė. 1989 m. ji atidarė Leningrade uždarą klubą „Sudarnia“. Dabar Liudmilai Nikolajevnai priklauso kavinė Peterburge. Pagal Ivanovos žodžius, turistinės firmos siūlo Peterburgo svečiams aplankyti kavinę, kurios savininkė yra moteris, neigusi sekso egzistavimą TSRS.
 

## Įdomūs faktai
* Frazė "Sekso pas mus nėra! " keletą kartų skamba tarybiniame – lenkiškame filme Dežavu (1988 m.).

## Nuorodos
* Ne už seksą, o už sąžinę. Maskvos Komjaunuolis, 2005
* TSRS sekso nėra? Komjaunimo tiesa, 2004
Bagaudai

**Bagaudai** – Galijos gyventojai, kurie 283–4 m. vadovaujami Amando ir Aeliano sukilo prieš romėnus. 283–6 m. sukilimą numalšino Maksimianas. 

Vėliau tuo pačiu vardu vietos gyventojų vadinti su romėnais apie pusantro šimto metų kovoję būriai Ispanijoje ir Galijoje.

## Nuorodos
Mahajana

**Mahajana** ( „didžioji važiuoklė“) – viena iš dviejų pagrindinių (greta hinajanos) budizmo krypčių.

Susiformavo I–II a.

Remiasi 9 sūtromis, vadinamomis „Vaipulija sūtromis“. Skirtingai nei hinajana, teigia, kad pasaulis tėra regimybė. Vienintelė realybė esanti *[[šūnjata]]* (tuštuma), kuri iliuzijų dėka reiškiasi kaip pasaulio įvairovė. Anot mahajanos, gyvenimo tikslas – tapti bodhisatva, t. y. būsimuoju buda, kuris jau gali pasinerti į nirvaną, tačiau priešingai hinajanos arhatui, savanoriškai to atsisako ir, priėmęs žymaus žmogaus pavidalą, padeda kitiems išsigelbėti.

Mahajana pavertė Budą bei daugelį bodhisatvų dievybėmis, sukūrė jų kultą, išplėtojo garbinimo apeigas. Mahajana pripažįsta pomirtinį gyvenimą rojuje ar pragare, kas nebūdinga ankstyvajam budizmui bei hinajanai.

Dėl visiems prieinamo išgelbėjimo kelio idėjos, tapo pasauline religija.

Pagrindinės mahajanos filosofinės mokyklos – jogačara bei madhjamika.

V–VI a. mahajana paplito Kinijoje, vėliau Korėjoje, Japonijoje, Tibete, kur susimaišiusi su vietinėmis religijomis virto Tibeto budizmu.

## Šaltiniai
Hinajana

**Hinajana** (sanskr. *mažoji važiuoklė, siaurasis kelias*) – viena pagrindinių budizmo krypčių (greta mahajanos). Labiausiai paplitusi Pietryčių Azijos šalyse – Mianmare, Kambodžoje, Laose, Šri Lankoje, Tailande.

Atsirado I amžiuje.

Pasaulį traktuoja kaip nenutrūkstantį dharmų srautą. Pasaulyje nėra nieko pastovaus, viskas susideda iš akimirkų. Hinajana, skirtingai nuo mahajanos, pripažįsta, kad dharmų srautas iš tiesų egzistuoja. Žmogus, gyvendamas nuolat kintančiame pasaulyje, kenčia nuo aistrų ir troškimų. Išsigelbėti nuo kančių galima tik įveikus pasaulio srautą, troškimus ir pasiekus nirvaną. Tačiau ją pasiekti gali vien tie, kurie supranta savo kentėjimų priežastis ir turi pakankamai valios išsigelbėti.

Hinajana pabrėžia kraštutinį individualizmą. Siekdamas nirvanos žmogus turi pasikliauti tik savo jėgomis. Maldos, aukos Budai nepadedančios, nes jis ne dievas, o tik išminčius, kurio gyvenimas esąs geriausias pavyzdys to, kaip įveikti troškimus.

Individualistinis ir etinis hinajanos tikslas – arhata – šventumo būsena (ketvirta vienuolystės pakopa), kurią pasiekus, pasineriama į nirvaną. Arhatos dogma skatino individualų išsigelbėjimą, prieinamą tik vienuoliams.

## Šaltiniai
Bagdado geležinkelis

**Bagdado geležinkelis** – geležinkelio linija buvusioje Osmanų imperijoje, jungianti Stambulą ir Bagdadą.

Buvo pradėtas tiesti 1903 m. vokiečių parengtu planu ir pinigais. Jis turėjo tarnauti Vokietijos ekonominės politikos ir strategijos tikslams Rytuose, viena linija jungdamas Berlyną-Budapeštą-Belgradą-Bagdadą-Basrą, arba Hamburgą-Brėmeną su Persijos įlanka ir Indijos vandenynu, iš kur būtų lengva pasiekti Rytų Afrikos kolonijas, Indiją, Australiją ir kitas šalis. Tokiu būdu vokiečiai norėjo išvengti susisiekimo anglų valdomu Sueco kanalu ir savo rankose turėti saugų sausumos kelią per Europą ir Mažąją Aziją iki Indijos vandenyno. Iki Konijos geležinkelis jau buvo pastatytas turkų. Toliau buvo suplanuotas geležinkelio tiesimas per Mosulą, Bagdadą iki Basros (Tigro ir Eufrato delta). Suplanuotas geležinkelio ilgis buvo 2400 km. Tiesiamas buvo iki 1918 m., kada galutinai buvo baigta 70 proc. kelio. Po karo anglai užbaigė geležinkelio atkarpą nuo Bagdado iki Basros.
Kordobos valstybinis universitetas

**Kordobos valstybinis universitetas** () – seniausias Argentinos ir antras seniausias Pietų Amerikos universitetas. Įkurtas Kordobos provincijoje, Kordobos mieste, *Ciudad Universitaria* kvartale.

1610 m. jėzuitų įkurtas Naujasis aukščiausiasis koledžas, atidarytas 1613 m., jame mokyta filosofijos ir teologijos. 1621 m. tapo universitetu, 1680 m. Kordobos universiteto statusas patvirtintas karaliaus dekretu. 1767 m. pranciškonai pakeitė jėzuitus universiteto vadovavime. Nuo 1854 m. universitetas tapo valstybiniu.

Universitete studijuoja virš 113 tūkst. studentų. Yra Argentinos valstybinė observatorija (įkurta 1870 m.), centrinė biblioteka (įkurta 1613 m.), antropologijos, mineralogijos ir geologijos muziejus.

Turi 12 fakultetų:
* Teisės ir socialinių mokslų
* Architektūros, urbanistikos ir dizaino
* Tiksliųjų fizinių ir gamtos mokslų
* Ekonomikos
* Chemijos
* Žemės ūkio ir žuvininkystės
* Medicinos
* Filosofijos ir humantarinių mokslų
* Matematikos, astronomijos ir fizikos
* Odontologijos
* Kalbų
* Psichologijos

Universitete studijavo ar dėstė Nobelio premijos laureatai Carlos Saavedra Lamas, Bernardo Houssay, Luis Federico Leloir, Adolfo Pérez Esquivel, César Milstein.
Bagelkandas

**Bagelkandas** (*Baghelkhand*, *Bagelkhand*) – istorinė Indijos provincija, Madhja Pradešo šiaurės rytuose. Pavadinimas kilęs nuo bagelių (*baghel*) klano, kuris anksčiau gyveno Radžputanoje, o XIII a. išsikėlė į rytus.
Mastupis

**Mastupis** – upė Telšių rajone, Pateklos dešinysis intakas. Išteka iš Durbino ežero, esančio 5 km į vakarus nuo Telšių. Tarp Durbino ir Masčio ežerų upė vadinama **Durbinu**. Teka į rytus ir prateka Masčio ežerą. Įteka į Pateklą 16 km nuo jos žiočių, į rytus nuo Rainių.

Žemupio vaga sureguliuota. Yra užtvanka. Didžiausias intakas – Kaupis (kairysis). Prie Durbino/Mastupio įsikūrusios gyvenvietės: Džiuginėnai, Telšiai, Rainiai.

Pavadinimas Mastupis siejamas su žodžiu *mastas* („vienas tinklo valksmas, tysis“) bei  („valksmas, valkšna“). Upėvardis Durbinas kildinamas iš *durbė* („steverys, šaka“), *durbti* („dubti, kiurti, pūti“).

## Šaltiniai
Alfredo Di Stéfano

**Alfredas di Stefanas Laulhė** (*Alfredo di Stéfano Laulhé*, g. 1926 m. liepos 4 d. Buenos Airėse – 2014 m. liepos 7 d.) – Argentinos futbolininkas ir treneris, vienas žymiausių Madrido Real klubo žaidėjų.

## Karjera
Karjerą pradėjo Buenos Airių „River Plate“, 1946 m. buvo paskolintas Buenos Airių „Huracan“, 1949–1953 m. žaidė Kolumbijoje, Bogotos „Millonarios“ klube. 

1953 m. persikėlė į Europą, pradėjo rungtyniauti Madrido „Real“, su kuriuo iškovojo pagrindinius karjeros laimėjimus. 1964–1966 m. karjerą baigė Barselonos „Espanyol“ klube.

1967 m. Alfredo di Stéfano pradėjo trenerio karjerą, treniravo Ispanijos, Argentinos, Portugalijos klubus, jų tarpe tokius kaip „Boca Juniors“, „Real Madrid“, „Valencia CF“, „Sporting Lisbon“. 1970 m. treniravo Argentinos rinktinę.

## Rinktinės
Di Stefano atstovavo trijų šalių nacionalines rinktinėms: Argentinos, Kolumbijos ir Ispanijos, tačiau nė karto nedalyvavo pasaulio futbolo čempionate.

## Laimėjimai
*  **[[Club Atlético River Plate|River Plate]]**
** Primera División Argentina: 1945, 1947
** *Pietų Amerikos klubų čempionatas, 2 vieta* : 1948
*  **[[Millonarios]]**
** Kolumbijos čempionatas: 1949, 1951, 1952, 1953
** *Kolumbijos taurė*: 1953
** Copa Bodas de Oro del Real Madrid: 1952
*  **[[Real Madrid CF|Real Madrid]]**
** La Liga: 1954, 1955, 1957, 1958, 1961, 1962, 1963, 1964
** Copa del Rey: 1962
** Europos Taurė: 1956, 1957, 1958, 1959, 1960
** Tarpžemyninė taurė: 1960
** Pequeña Copa del Mundo de Clubes: 1953, 1956
** Lotynų taurė: 1955, 1957
*  **[[Argentinos futbolo rinktinė|Argentina]]**
** Copa América: 1947

Alfredas di Stefanas taip pat 2 kartus išrinktas Europos metų futbolininku (1957, 1959 m.), 4 kartus Ispanijos metų sportininku.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
Briliantinis saulešeris

**Briliantinis saulešeris** (*Enneacanthus obesus*) – ausytųjų ešerių (*Centrarchidae*) šeimos gėlavandenė žuvis.

Kūnas iki 9,5 cm ilgio. Gyvena vandenyse, kurių pH nuo 7,0 iki 7,5 ir temperatūra - 10-22 °C. Paplitęs Šiaurės Amerikoje. 

## Nuorodos
* Banded sunfish (Enneacanthus obesus), rūšies aprašymas
Sakramento akmenyninis ešerys

**Sakramento akmenyninis ešerys** (*Archoplites interruptus*) - ausytųjų ešerių (*Centrarchidae*) šeimos žuvis.

Tai vienintelė rūšis *Archoplites* gentyje. Kūnas iki 73 cm ilgio. Didžiausias žinomas pagautas svėrė 1,4 kg. Gyvena iki 9 metų. Paplitęs JAV vakarinėse valstijose. Gyvena vandens augmenija prižėlusiuose ežeruose ir tvenkiniuose.

## Šaltiniai
Ausytasis ešerys

**Ausytasis ešerys** (*Centrarchus macropterus*) – ausytųjų ešerių (*Centrarchidae*) šeimos žuvis.

Tai vienintelė rūšis (*Centrarchus*) gentyje. Kūnas iki 30 cm ilgio. Paplitęs JAV pietuose uždumblėjusiuose tvenkiniuose, pelkėse, vandens augmenija prižėlusiuose ežeruose, užutekiuose. Auginamas ir akvariumuose.
Tamsusis akmenyninis ešerys

**Tamsusis akmenyninis ešerys** (*Ambloplites ariommus*) – ausytųjų ešerių (*Centrarchidae*) šeimos gėlavandenė žuvis. Pietryčių JAV endeminė rūšis.

Didžiausias kūno ilgis – iki 30 cm ilgio. Didžiausias svoris – 820 g. Paplitęs Misūrio, Arkanzaso, Luizianos ir Džordžijos valstijose. Mėgsta sraunias žolėtas upes.

## Šaltiniai
Tamsa

**Tamsa** – šviesos nebuvimas. Fizikoje gali egzistuoti tik sumažintas šviesos kiekis. Emocinis atsakas į tamsą lėmė jos simbolizmą literatūroje, mene, kultūroje.

Fizikoje tamsą lemia itin mažas regimųjų dažnių fotonų skaičius, mažesnis už kritinį žmogaus akies jautrį. Aplinka gali būti tamsi tik nesant regimosios šviesos šaltinių arba esant visiškai juodų kūnų aplinkai. Pastaruoju atveju visiškai juodi kūnai sugeria regimojo diapazono fotonus, paverčia juos šiluma (fononais) bei perspinduliuoja infraraudonus fotonus.

Literatūroje tamsa tai šešėlių, blogio, liūdesio karalystė. Tamsoje žmogaus regėjimo galimybės labai susilpnėja, todėl kyla nesaugumo, baimės jausmas. Niktofobams tamsa kelia itin didelę baimę, jie įsivaizduoja tamsybėje tykančius pavojus. Dalyje religijų tamsa taip pat laikoma blogio jėgų karalyste. Tačiau, pavyzdžiui, gotų subkultūroje tamsa yra mėgiama.

Tamsa taip pat vadinamas žmonių neišprusimas ar dogmatizmas (žr. Tamsieji amžiai).
Cholopų prikazas

**Cholopų prikazas** () – prikazas Maskvos didžiojoje kunigaikštystėje, tvarkęs nelaisvųjų žmonių cholopų reikalus.

Manoma, kad prikazas atsirado anksčiau kaip 1500 m. Jo vyresnybė buvo stalininkas ir djakas.
Prikazas tvarkė nelaisvų žmonių reikalus:
* išlaisvinimo klausimus
* perdavimas nuo vieno savininko kitam
* tapimo cholopais klausimus
* priimdavo ginčų dėl cholopų valdymo sprendimus
* cholopų nusikaltimus, kai jie pažeisdavo imperijos įstatymus

1681 m. Cholopų prikazas buvo panaikintas, jo funcijoms vykdyti buvo sukurtas *Cholopų stalas* (*Холопий стол*) Teismų prikaze. 1683 m. Cholopų prikazas buvo atkurtas ir veikė iki 1704 m., kada jo bylos buvo perduotos Maskvos teismų prikazą.
Reitarų prikazas

**Reitarų prikazas** () – vienas iš karinių prikazų Maskvos Rusijoje. Jam vadovavo tas pats bojarinas, kaip ir Šaulių bei Svetimšalių prikazams. Reitarų prikazo vyresnybė buvo bajoras ir du djakai.

Prikazas buvo įkurtas apie 1651 m., tvarkė reitarų reikalus – jų samdymą ir algų mokėjimą jiems.

1680 m. Reitarų prikazas buvo sujungtas su Svetimšalių prikazu, bet nesulietas. Visiškai sulieti jie buvo 1700 m. 1701 m. taip sudarytas prikazas buvo pavadintas *Karinių reikalų prikazu*, o 1717 m. jį pakeitė Karo kolegija.
Jamas

**Jamas** (; iš totor. дзям 'kelias'), *pašto stotis* – pašto ir kelevių pervežimo stotis Mongolijoje, XIII–XVIII a. Rusijoje. Jamų sistema Rusijoje buvo sukurta remiantis panašia Čingischano sistema.

## Mongolija
Jamai buvo taškai, stotys, kuriose mongolų kariuomenės kurjeriai gaudavo maisto, prieglobstį poilsiui, pakaitinių arklių. Čingischanas jamams skyrė daug dėmesio, kadangi mongolų kariuomenė garsėjo, kad gebėdavo per 1 d. nukeliauti apie 100 km. Jamų ryšio sistema buvo reikalinga įsakymams ir žvalgybos informacijai perduoti.

Mongolų jamai būdavo išsidėstę kas 200 km. Pranešimo nešėjas jodavo prie sekančio jamo ir lyg estafetės lazdelę perduodavo pranešimą kitam kurjeriui. Šis jodavo prie dar tolesnio jamo ir t. t. Jamuose būdavo atsarginių žirgų, maisto ir pašaro, pastogė nakvynei.

## Rusija
Jamai būdavo išdėstyti kas 40-50 varstų (43-53 km) keliuose, kurie iš Maskvos ėjo į Archangelską, Novgorodą, Pskovą, Smolenską, Nižnij Novgorodą, kitus šiaurinius, o vėliau – ir Ukrainos miestus.

Jamų prievolę vykdydavo:
* aplinkiniai gyventojai, kurie vyriausybės reikalavimu turėdavo į jamus pristatyti arklius su palydovais,
* specialūs žmonės, kurie būdavo apgyvendinti jamų gyvenvietėse (*ямская слобода*).

Jamų sistemą prižiūrėjo 1516 m. įkurtas Jamų prikazas, kuris 1723 m. buvo perogranizuotas į Jamų kanceliariją.
FK Bohemians Praha

**Prahos „Bohemians“** – Čekijos futbolo klubas iš Prahos.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Skuodo evangelikų liuteronų bažnyčia

**Skuodo evangelikų liuteronų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Skuode. Pastatyta 1821 m. Architektūros paminklas Nr. 1596.

## Istorija

1564-1569 m. Žemaičių seniūnas Jonas Chodkevičius pastatydino evangelikų liuteronų tikintiesiems bažnyčią ir kunigui namą. Parapijai dovanojo 2 hufus (, apie 30 ha) ariamos žemės. Įrengė namą prieglaudai, kurios išlaikymui skyrė 6 hufus pievų ir miško. Pradžioje pamaldas laikydavo atvažiuojantis kunigas, bet nuo 1603 m. iki XIX a. antros pusės parapija turėjo nuolatinį kunigą. Tuo laikotarpiu parapijai priklausė apie 1250 tikinčiųjų.

Parapija nukentėjo per 1702 m. lenkų kariuomenės puolimą, 1710 m. maro metu nemažai išmirė parpijiečių. 1714 m. grafas Jonas Kazimieras Sapiega pastatė naują bažnyčią, kuri 1769 m. sudegė. 1821 m. Sapiegos su parapiečiais vėl bažnyčią atstatė. Po 1831 m., rusams nusavinus Sapiegų turtus, parapija gaudavo pagalbos iš Prūsijos bendratikių. 1863 m. prie parapijos įsteigta mokykla.

Pirmojo pasaulinio karo metu mūrinė bažnyčia sudegė. Po karo parapiečiai savo lėšomis ją atstatė. Nepriklausomybės metais kunigu buvo Gustavas Rauskinis, vėliau Ark. Laukožilis. Pamaldos buvo laikomos lietuviškai ir latviškai. Antrojo pasaulinio karo metu bažnyčia vėl degė. Pokario metais bažnyčia atstatyta ir nuo 1957 m. joje vėl laikytos pamaldos. Ją aptarnavo Tauragės kunigas Jonas Kalvanas. Vėliau sovietų valdžios bažnyčia buvo konfiskuota, ilgai stovėjo nenaudojama. 1972 m. po restauracijos ji pritaikyta kraštotyros muziejaus parodų salei.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę atsikūrė ir Skuodo parapija. 1995 m. buvusi bažnyčia atšventinta į evangelikų liuteronų bažnyčią. 2001 m. remontuota.

## Architektūra

Bažnyčia vienabokštė, bokštas kvadratinis, trijų aukštų, kurie į viršų laipsniškai žemėja ir siaurėja. Langų ir durų formos – gotiškos arkos pavidalo.

## Bažnyčios kunigai

* Vilhelmas Laubmanas (1603-1613),
* Johanas Groskurcas (1613-1618),
* Kasparas Reutevigas (1618-1625),
* Erikas Hildebrandas (1625-1629),
* Julius Hartmanas I (1629-1641),
* Michaelis Otto (1641-1649),
* Paulius Roščius (1649-1673),
* Heinrichas Briuningas (1673-1701),
* Johanas Briuningas (1701-1711),
* Johanas Albertas Briuningas (1712-1717),
* Kirchbergeris (1717-1722),
* Johanas Kvirinas Tau (1722-1723),
* Kasparas Fridrichas Boldas (1723-1763),
* Fridrichas Dilevskis (1763-1776),
* Johanas Rapolas Perkūnas (1776-1783),
* Adolfas Augustas Grosas (1783-1787),
* Johanas Elias Gdelbergas (1787-1799),
* Gabrielius Vilhelmas Voltersdorfas (1799-1806),
* Fridrichas Grenda (1806-1807),
* Dr. Karlas Ditrichas Eregotas Šulcas (1807-1814), (1815-1818) m. aptarnavo iš Šiaulių
* Ernstas Karlas Vegneris (1819-1844),
* Fridrichas Augustas Dartau (1846-1856),
* Johanas Gotlibas Reichvaldas (1857-1860),
* Augustas Fridrichas von Johanzonas (1861-1866),
* Julius Ernstas Liventalis (1868-).


## Galerija

Skuodo evang.-liut. bažnyčia. Paminklinė lenta.JPG|Paminklinė lenta
Skuodo evang. liut. bažnyčia.JPG|Bažnyčios priekis
Skuodo evang.-liut. bažnyčia.JPG|Šoninis fasadas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Parapijos istorija
Mūrinis prikazas

**Mūrinis prikazas** (), *Mūrų reikalų prikazas* () - viena centrinių Rusijos valdymo įstaigų XVI-XVII a., vadovavusi valdiškai mūrinių (akmeninių ir plytinių) statinių statybai ir atitinkamų statybinių medžiagų gamybai bei tinkamos darbo jėgos komplektavimui, rinkusi mokesčius už statybinio akmens gavybą ir kalkių degimą.

Prikazas pirmą kartą paminėtas apie 1583 m. Žinoma, kad 1615-1700 m. veikė nuolatos. 1700-1728 m. buvo *Didžiųjų rūmų prikazo* (*Приказ Большого дворца*) dalis (vadinamasis *stalas*), tuomet tvarkė didžiųjų kunigaikščių ir caro ūkius.

1775-1782 m. prikazas vėl veikė Maskvoje, užsiimdamas Maskvos tvarkymu pagal 1774-75 m. parengtą generalinį Maskvos planą. Tuo metu prikazui vadovavo Maskvos generalgubernatorius. Prikazas tvarkė visus valdiškas ir privačias plytines ir čerpių dirbtuves, darbininkų mūrininkų reikalus. Prikazas prižiūrėjo, kad Maskvos dalyse Kitaigorode (*Китай-город*) ir Baltajame mieste (*Белый город*) būtų statomi tik mūriniai pastatai.

Prikazui priklausė:
* Architektūros klasė - architektų, jų padėjėjų ir mokinių grupė
* mokykla, rengusi jaunus žmones mokytis architektūros. Tam ji rinkdavo 9-16 m. vaikus ir jaunuolius iš Maskvos įgulos mokyklos ir raznočincų.

1782 m. Mūrinis prikazas buvo likviduotas, jo funkcijos perduotos policijos institucijai, kuri vadinosi *Управa благочиния*. Privačių mūrinių statinių statybos klausimus ėmė tvarkyti *Miesto statinių kontora* (*Конторa городских строений*).

## Nuorodos
* Каменный приказ (Энциклопедический словарь Ф.А. Брокгауза и И.А. Ефрона)
Patrankininkų prikazas

**Patrankininkų prikazas** () – karinis prikazas, tvarkęs artilerijos reikalus.

Pirmą kartą paminėtas Ivano IV laikais (1577 m.), tuomet jo pavadinimas buvo *Patrankų prikazas* (*Пушечный приказ*).

Prikazas vadovavo Maskvos ir kitų miestų parako malūnams, artilerijai, tvirtovių statybai, užkardų linijai (*засечная черта*) ir kt. Jam buvo pavaldūs patrankininkai (artileristai), daugelio Rusijos miestų (išskyrus Sibiro, pomorų ir pietinės užkardų linijos miestus) valdiški kalviai, patrankų kiemai ir granatų kiemai. Jis rūpinosi pabūklų ir šaudmenų gamybą, atsargų tiekimu artilerijai ir tvirtovėms.

Prikaze vyresnybę sudarė bojarinas (kartais – okolničis) ir du djakai. Prikazo dalys buvo 3 stalai – Miestų stalas (*Городовой стол*), Užkardų stalas (*Засечный стол*), Pinigų stalas (*Денежный стол*).

Lėšos Patrankininkų prikazo reikalams būdavo daugiausia gaunamos iš Didžiojo iždo prikazo.

1678–82 m. prikazas buvo Reitarų prikazo dalis.
1700 m. Patrankininkų prikazas ėmė vadintis *Artilerijos prikazas*, o 1709 m. – *Artilerijos kanceliarija*.

## Nuorodos
* Пушкарский приказ (iš Большая Советская Энциклопедия)
JAV rinkikų kolegija

**Rinkikų kolegija** – JAV netiesioginių dviejų pakopų rinkimų sistema, kuria išrenkami du aukščiausi federaliniai pareigūnai – JAV prezidentas ir JAV viceprezidentas, vieninteliai JAV pareigūnai, renkami visą šalį apimančioje rinkimų apygardoje.

## Teisinis pagrindas
JAV prezidento ir viceprezidento rinkimai vyksta pagal 1787 m. JAV konstituciją, kuri įsigaliojo 1789 m. spalio mėn. Jos pataisos – JAV teisių bilis, priimtas 1789 m., įsigaliojo 1791 m., kitos 17 pataisų priimtos 1795–1992 m. Valstybės vadovas - prezidentas, kartu su viceprezidentu renkamas 4 metams, bet ne daugiau kaip 2 kadencijoms. Prezidentas renkamas netiesioginiais rinkimais pagal paprastos daugumos atstovavimo sistemą. Kandidatus į prezidentus iškelia politinės partijos savo suvažiavimuose prieš 4-6 mėn. iki rinkimų pradžios. Prezidentą tiesiogiai renka rinkikai, piliečių išrenkami kiekvienoje valstijoje iš politinių partijų pateiktų sąrašų pagal toje valstijoje į aukštuosius (Senatas) ir žemuosius (JAV Kongresas) parlamento rūmus renkamų deputatų skaičių. Kiekvienoje valstijoje visi rinkikų mandatai atitenka tai partijai, kurios sąrašas toje valstijoje gavo paprastą balsų daugumą. Tik Meinas (4 rinkikai) ir Nebraska (5 rinkikai) savo atstovus renka pagal proporcinę sistemą. Išrinktieji rinkikai pirmiausia balsuoja juos išrinkusios valstijos sostinėje, o vėliau susirenka Vašingtone ir balsuodami pagal valstijas renka prezidentą ir viceprezidentą.

Valstija turi teisę kontroliuoti, kaip balsuoja jos atstovai rinkikų kolegijoje, o 24 valstijose balsavimas kitaip, negu rinkimuose nusprendė valstijos rinkėjai, baudžiamas įstatymu. Tiesa, šių įstatymų taikyti nėra tekę.

## Kolegija

Kolegiją sudaro po du kiekvienos valstijos senatorius (iš viso 100), kurie renkami neatsižvelgiant į gyventojų skaičių visuotiniais tiesioginiais rinkimais 6 metams, o 1/3 jų perrenkami kas 2 metai, ir 435 Atstovų rūmų deputatai, renkami 2 metams visuotiniais tiesioginiais rinkimais kiekvienoje valstijoje maždaug proporcingai valstijos gyventojų skaičiui. 

Daugiausia rinkikų atstovauja tankiausiai apgyvendintai Kalifornijai – 55, mažiausiai, po 3 rinkikus atstovaujamos Juta, Montana, Aliaska, Vermontas, Delaveras, Vajomingas ir Šiaurės Dakota. 

## Ypatingi atvejai
Jeigu balsai rinkikų kolegijoje pasiskirsto po lygiai, prezidentą renka Atstovų rūmai iš trijų kandidatų. Toks atvejis pasitaikė 1800 m., kai buvo išrinktas Tomas Džefersonas ir 1824 m., kai, nors gavęs mažiau rinkėjų balsų, buvo išrinktas Džonas Kvinsis Adamsas.

1876 m. Ruterfordas Hajesas, 1888 m. Bendžaminas Harisonas, 2000 m. Džordžas Volkeris Bušas ir 2016 m. Donaldas Džonas Trampas tapo prezidentais gavę mažiau už konkurentus rinkėjų balsų, bet juos rėmė daugiau rinkikų iš mažųjų valstijų.

## Šaltiniai
Jamų prikazas

**Jamų prikazas** () – valstybės valdymo organas Maskvos Rusijoje iki Petro I, prižiūrėjęs jamų sistemą ir užtikrinęs skubų pašto ir keleivių pervežimą.

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minimas 1516 m. Į jį įėjo bojarinas, dūmos bajoras ir du djakai.
 Prikazo funkcijos:
* organizavo jamų ir jamų vežikų (jamščikų) sistemą
* prižiūrėjo, kaip atliekama jamų prievolė ir kaip už mokama už pervežimo paslaugas.

1711 m. Jamų prikazas buvo panaikintas, o prikazo funkcijos turėjo būti perduotos *Jamų stalui* (*Ямской стол*) prie *Maskvos gubernijos valdybos*. Tačiau ši sistema pasirodė esanti nepatogi, todėl 1720 m. Jamų prikazas buvo atkurtas. 1722 m. Jamų prikazas pasidarė pavaldus naujai įkurtai generalpaštdirektoriaus pareigybei. Apie 1723 m. Jamų prikazas buvo pervadintas į *Jamų kanceliariją*, nors vėliau jį neretai ir toliau vadino *prikazu*.