Vilis Lācis

**Vilis Lacis** (*Vilis Lācis*, 1904 m. gegužės 12 d. – 1966 m. vasario 6 d.) – latvių rašytojas, realizmo atstovas, taip pat sovietų politikas.

## Biografija
Vilis Lacis gimė 1904 m. Rynūžuose (dabar Vecmylgravis, Ryga) uosto darbininkų šeimoje. Jis mokėsi Daugavgryvos parapijos mokykloje. Pirmojo pasaulinio karo metu šeima pasitraukė į Rusiją. Altajaus srityje Lacis baigė Barnaulo mokytojų seminariją ir tapo kaimo tarybos sekretoriumi, ten pirmą kartą publikavo savo darbą – feljetoną laikraštyje „Sibiro kova“. 1921 m. Lacių šeima sugrįžo į Latviją. Kadangi V. Lacis neturėjo reikiamo išsilavinimo, kad taptų profesionaliu jūrininku, o literatūrine veikla dar nieko nebuvo pelnęs (pirmasis apsakymas Latvijoje, „Sieviete” (*Moteris*), išleistas tik 1930 m.), jis dirbo atsitiktinius darbus – uosto krovėjo, laivo kūriko, žvejo.

1940 m. tapo naujai suformuotos sovietinės vyriausybės nariu, Latvijos KP CK nariu. 1940–1946 m. – Latvijos TSR Liaudies komisarų tarybos pirmininkas, 1946–1959 m. – Latvijos TSR Ministrų tarybos pirmininkas. Nuo 1954 m. balandžio 20 d. iki 1958 m. kovo 27 d. – TSRS Aukščiausiosios Tarybos Tautybių tarybos pirmininkas. TSKP XIX, XX ir XXII suvažiavimuose buvo renkamas kandidatu į TSKP CK narius. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 2–5-jo šaukimo deputatas. Apdovanotas 7 Lenino ordinais, Tėvynės karo 1-mo laipsnio ordinu, medaliais.

Vilio Lacio vardu Maskvos šiaurės – vakarų regione pavadinta gatvė.

## Kūryba
1930 m. išleistas pirmasis Vilio Lacio romanas „Išlaisvintas žvėris” (*Atbrīvotais zvērs*), po metų laikraštyje „Sociāldemokrāts“ pradeda leisti trilogiją „Paukščiai besparniai” (*Putni bez spārniem*). Tačiau populiarumo sulaukė tik 1933 m., kai laikraštyje „Jaunākās Ziņas” pradėjo publikuoti romaną „Žvejo sūnus” (*Zvejnieka dēls*), kuris tapo pačiu populiariausiu latvių romanu, o 1939 m. jo motyvais buvo sukurtas pirmasis latvių pilnametražis meninis filmas. „Žvejo sūnus” tapo posūkiu ir paties Vilio Lacio gyvenime – jis galėjo mesti fizinį darbą ir tapti bibliotekininku, galiausiai likti tik profesionaliu rašytoju. Iš viso V. Lacis parašė 20 romanų, 58 apsakymus, 6 pjeses ir gausybę publicistinių straipsnių.

Tarybiniais metais V. Lacis kelis tarpukariu parašytus darbus perrašė atitinkamai ideologijos reikalavimams, taip pat rašė socialistinio realizmo kanonus atitinkančius darbus, todėl jo darbai buvo išversti į visų Tarybų Sąjungos respublikų kalbas.

Pagal Vilio Lacio darbus sukurti meniniai filmai (*Žvejo sūnus, Į naują krantą, Senoji jūrininkų gūžta*), animacinis filmas (*Vanagėlis*), pastatytos pjesės (*Žvejo sūnus*), opera (M. Zariņš *Į naują krantą*) ir baleto spektaklis (R. Grīnblats *Rigonda*).

## Bibliografija

### Romanai
* „Išlaisvintas žvėris“ (*Atbrīvotais zvērs*)(1930–1931);
* „Paukščiai besparniai“ (*Putni bez spaŗniem*) (1931–1934);
* „Žvejo sūnus“ (*Zvejnieka dēls*) (1933–1934);
* „Senolių kvietimas“ (*Senču aicinājums*) (1935);
* „Senoji jūrininkų gūžta“ (*Vecā jūrnieku ligzda*) (1937–1938);
* „Akmenuotas kelias“ (*Akmeņainais ceļš*) (1939);
* „Pražuvusi gimtinė“ (*Pazudusī dzimtene*) (1941);
* „Audra“ (*Vētra*) (1946–1948);
* „Į naują krantą“ (*Uz jauno krastu*) (1952);
* „Zytarų šeima“ (*Zitaru dzimta*) (1955).

### Apsakymai
* „Moteris“ (*Sieviete*) (1930);
* „Vanagėlis“ (*Vanadziņš*) (1936);
* „Keturios kelionės“ (*Četri braucieni*) (1937);
* *Edžiņš* (1942);
* „Ateities kalviai“ (*Nākotnes kalēji*) (1943).

### Pjesės
* „Tolimas kelias“ (*Tālais ceļš*) (teatre 1935 m.);
* „Marti“ (*Vedekla*) (periodikoje 1943 m.);
* „Pergalė“ (*Uzvara*) (teatre 1945 m.).

## Šaltiniai