open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oleksas

**Oleksas** (, nuo 1930 m. liepos 16 d. *Grotfeld*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Aleksandrovka***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Zalesjės kaimo gyvenvietės kaimas į vakarus nuos Zalesjės.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės asmenvardis.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. Nuo 1947 m. liepos 25 d. Bolšakovo rajono, nuo 1965 m. sausio 12 d. Polesko rajono Zalesjės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Ventas Balss

**Ventos Balsas** () – regioninis laikraštis Latvijoje. Išeina antradieniais, trečiadieniais, ketvirtadieniais, penktadieniais ir šeštadieniais. Latviško laikraščio tiražas - 4500, rusų kalba - 1200 egzempliorių. Ketvirtadienis laikraštis leidžiamas spalvotas. Laikraštis suteikia naujausios informacijos apie Ventspilio miesto ir apylinkės gyvenimą.

## Redakcija

*Vyr. redaktorė Gundega Mertena
*Vyr. redaktorės pavaduotojas Imants Vīksne

## Istorija

Nuo 1926 iki 1940 m. savaitraštis,  artimas Nacionalinei demokratų  partijai. 

1989 m. rugsėjo 16 d. pavadintas "Ventos Balsu". Leistas latvių bei rusų k.

2008 m. laikinai sustabdė internetinį variantą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Ventos Balsas
*"Ventas Balss", arī mēs tur piedalījāmies!
Alba (drabužis)

:: *Apie Italijos miestą skaitykite: [[Alba|čia]]*.

**Alba** ( – balta) – Katalikų bažnyčios dvasininkų ir patarnautojų liturginis ilgas, platus, baltas, dažniausiai lininis, juosiamas virvute su kutais arba juosta, rūbas. Balta albos spalva simbolizuoja sielos tyrumą, o jos ilgis – ištvermę ir gerus darbus. Alba vilkima po arnotu. Tuo atveju, jei alba ne visiškai uždengia paprastus drabužius ties kaklu, prieš ją velkantis užsirišama antpetė. 

## Istorija
Pirmieji albas nešiojo senovės graikai ir romėnai. Nuo pirmųjų krikščionybės amžių alba tapo bažnytiniu drabužiu. Jau V a. naudota liturgijos metu. Nuo X a. albų apačia ir ilgų rankovių galai puošti liturginėmis spalvomis ir ornamentais, antsiuvais, o nuo XVII a. ir nėriniais. Nuo 1969 m. albos siuvamos tik iš baltos lygios medžiagos, be siuvinių, rekomenduojama juostelėmis ar liturginių simbolių ornamentais puošti albos apačią. 

## Šaltiniai
Kvecių senosios kapinės

**Kvecių senosios kapinės**, vadinamos *Senkapiais, Maro kapeliais*  (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 24477, senas registro kodas - L846) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kvecių kaime (Kretingos seniūnija), 0,2 km į pietus nuo kelio Kretingsodis–Kiauleikiai.

## Kapinės
Įrengtos Kvecių kapinyno pietiniame pakraštyje, aukštumos šlaite. Netaisyklingo ovalo plano, pailgos šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 46 m ilgio, 38 m pločio, apjuostos žemių pylimo ir griovio, kuris vietomis užslinkęs. Palei pakraštį auga aukštos pušys.

Kapinės neveikiančios, laidojimo žymių nesimato. Šiaurės rytinėje dalyje stovi koplytėlė, o abipus jos – po aukštą kryžių. Juos juosia stačiakampis vielos aptvaras.   

Teritorijos plotas – 0,14 ha.

## Istorija
Kapinės veikė XVI–XVIII a. Jose laidoti Kvecių kaimo gyventojai. Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pradžioje jose pakasdavo savižudžius, nekrikštytus kūdikius. Vadinamos *Maro kapeliais, Senkapiais*.

Seniau kapinėse stovėjo kryžius ir koplytėlė, kurie XX a. 7 dešimtmetyje sunyko. Jų vietoje 1990 m. pastatyta nauja koplytėlė su Švč. Mergelės Marijos skulptūra ir 2 ąžuoliniai kryžiai.   

1995 m. kapines žvalgė Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė), kartografavo – Valstybinis žemėtvarkos institutas.

1998 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe. Patenka į valstybės saugomo kultūros paminklo – Kvecių kapinyno teritoriją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Kretingos krašto enciklopedija: Kvecių senosios kapinės (Markapiai)
Kauno stiklo fabrikas

**UAB „Kauno stiklas”** (iki 2005 m. **„Aleksotas”**) – didžiausias butelių ir vienintelis spalvoto stiklo gamintojas Lietuvoje. Veikia Kaune, Aleksote. Gamina įvairios talpos ir formos butelius iš stiklo, rūšiuoja ir perdirba stiklo tarą. Produkciją eksportuoja į Latviją, Estiją, Lenkiją, Vokietiją, Švediją ir kitas šalis. 2025 m. duomenimis, įmonėje dirba daugiau kaip 180 darbuotojų.

## Istorija
Stiklo gamykla ,,Aleksotas“ buvo įkurta 1927 m. Tarpukario metais gamino įvairius buitinius indus, žibalinių lempų ir žibintų stiklus, vėliau pradėjo gaminti ir butelius. 1937 m. fabrikas rekonstruotas, 1940 m. nacionalizuotas. Sovietmečiu įmonė išplėsta. 1983 m. fabrike buvo 5 cechai: pirmasis (įkurtas 1927 m.), antrasis (1976 m.), įkrovos (1973 m.), transporto (1976 m.) ir remonto mechaninis (1976 m.). Veikė 5 automatizuotos linijos, dirbo 650 darbuotojų. Tais metais fabrikas pagamino 36,2 mln. butelių, 6,7 mln. stiklainių, 990 t fritų. Produkcija realizuota Lietuvoje, dalis siųsta į kitas sąjungines respublikas (Baltarusiją, Latviją, Moldaviją, Rusiją). 1993 m. įmonė privatizuota. 1997 m. ir 2008 m. rekonstruota. 2015 m. įsigijo bendrovę „Panevėžio stiklas“.

: neorganiniai klijai, susidedantys iš metalų, jų oksidų ir koloidinio silicio dioksido tirpalo


Vaizdas:Kauno stiklo fabrikas Europos prospekte.JPG|Administracinis pastatas
Vaizdas:Kauno stiklo fabrikas.JPG|Gamybiniai pastatai
Vaizdas:Kauno stiklo fabrikas. Išlikęs senasis ženklas SFA ant vartų.JPG|Išlikęs senasis ženklas „SFA“


## Šaltiniai

## Nuorodos
* AB „Kauno stiklo fabrikas“ svetainė
Kuzbasas

**Kuzbasas**, **Kuznecko anglies baseinas** () – vienas stambiausių anglies telkinių pasaulyje, išsidėstęs Rusijoje vakarų Sibiro pietuose, daugiausiai Kemerovo srities teritorijoje. Pastaruoju metu Kuzbaso sąvoka suprantama kaip antrasis šios srities pavadinimas.

## Geografija

Kuzbasas yra išsidėstęs plačioje žemumoje, apsuptoje Kuznecko Alatau ir Kalnų Šorijos kalnų bei neaukšto Salajiro kalvagūbrio. Anglių baseino teritoriją iš šiaurės į pietus kerta Tomės upė (Obės baseinas) – pagrindinė vandens arterija, aprūpinanti vandeniu pramonę ir gyventojus. Praktiškai visoje Kuzbaso teritorijoje gamtos landšaftai ir gelmės yra paveikti žmogaus ūkinės veiklos, ypač pastebimai – naudingųjų iškasenų kasimo atviruoju būdu (*угольный разрез*) rajonuose.

## Istorija

Šiuolaikinio Kemerovo apylinkėse anglies buvo surasta 1721 m. Anglies telkinio ištekliai Kuznecko slėnyje 1842 m. buvo profesionaliai įvertinti geologo P. Čichajevo, pirmą kartą panaudojant terminą „Kuznecko anglies baseinas“.

## Ekonomika

Ekonominiu požiūriu Kuzbasas – vienas reikšmingiausių Rusijos regionų su išvystyta kalnakasybos ir metalurgijos pramone. Vietos pramonės kompleksas apima anglies (daugiausiai – akmens anglies), geležies rūdos ir įvairų nerūdinių medžiagų gavybą ir perdirbimą metalurgijos ir statybų pramonės įmonėse. Akmens anglis išgaunama požeminiu (30 %), atviruoju ir hidrauliniu (5 %) būdu. Kuzbase yra 58 veikiančios šachtos (iki 500 m gylio) ir 36 atviro anglies kasimo karjerai. Kuzbase iškasama 56 % šalies akmens anglių, tame tarpe aukščiausių markių kokso anglių – 100 %. Taip pat: išlydoma 13 % ketaus ir plieno, 11 % aliuminio, pagaminama 10 % cheminių audinių ir siūlų, 100 % šachtinių kasimo konvejerių ir kt.

Pagrindinės įmonės:
* *Кузбассразрезуголь*;
* *Южкузбассуголь*;
* *СИБПЛАЗ*;
* *Распадская шахта*;
* *ОАО Анжеромаш*;
* *Новокузнецкий металлургический комбинат*;
* *Новокузнецкий алюминиевый завод*';
* *Кузнецкие ферросплавы*;
* *Западно-Сибирский металлургический комбинат*;
* *Новокузнецкий алюминиевый завод*.

Pagrindiniai anglies gavybos centrai išsidėstę rajonuose prie šių miestų :
* Kemerovo;
* Anžero Sudžensko;
* Kuznecko Leninsko;
* Prokopjevsko;
* Belovo.

Gamybinės apimtys (iškasta anglies):

* 2003 m. 131 mln. t.
* 2004 m. 159 mln. t.
* 2005 m. 167 mln. t.
* 2006 m. 174 mln. t.
* 2007 m. 181 mln. t.
* 2008 m. 182 mln. t.
* 2010 m. 185 mln. t.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kemerovo srities administracijos svetainė 
* Kuzbaso internetinis portalas
Gžendai (Monkų apskritis)

**Gžendai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Goniondzo valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Gyvenvietė yra Vulkos Piasečnos kaimo sudetinė dalis.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Per 1863 m. sukilimą kaimo apylinkėse vyko kautynės tarp sukilėlių ir Rusijos imperijos kariuomenės.
Lusakos provincija

**Lusakos provincija** yra viena iš dešimties Zambijos provicijų. Provincijos administracinis centras – Lusaka, kuri taip pat yra ir šalies sostinė.

## Nacionaliniai parkai ir laukinės gamtos rezervatai
* Mėlynosios Lagūnos nacionalinis parkas ir šiaurinė Kafuė lygumų dalis
* Dalis Lunsemvos upės slėnio ir pietinio Luangvos slėnio šiaurės pietuose.

## Apskritys

Lusakos provincija yra suskirstyta į 6 apskritis (2022):
* Čilangos apskritis
* Čongvės apskritis
* Kafuė apskritis
* Luangvos apskritis
* Lusakos apskritis
* Rufunsos apskritis

## Šaltiniai
Smogoruvka Goniondzka

**Smogoruvka Goniondzka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Goniondzo valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į rytus nuo Goniondzo, 14 km į šiaurės rytus nuo Monkų ir 48 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Šaudynai

**Šaudynai** (, nuo 1938 m. liepos 16 d. *Kornhöfen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Vinogradnojė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Zalesjės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. Nuo 1947 m. liepos 25 d. Bolšakovo rajono, nuo 1965 m. sausio 12 d. Polesko rajono Zalesjės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Vokietijos advokatų draugija

**Vokietijos advokatų draugija** (; DAV) - e.V. (registruotoji draugija) Vokietijoje, vienijanti advokatus, interesų gynimo organizacija. 1871 metais įsteigta Bamberge. Būstinė - Berlynas. DAV sudaro 247 nacionaliniai vietos ir 7 užsienyje esantys advokatų susivienijimai, viso 68 000 narių. Tai sudaro apie pusę 155 000 visų Vokietijos advokatų (2011.06 mėn.).

## Pirmininkai
* 1948–1959: Walter Oppenhoff
* 1959–1963: Hans Merkel
* 1970–1974: Werner Deuchler
* 1974–1978: Helmut Wagner
* 1978–1983: Hans-Jürgen Rabe
* 1983–1988: Ludwig Koch
* 1988–1991: Erhard Senninger
* 1991–1994: Günter Schardey
* 1994–1998: Felix Busse
* 1998–2003: Michael Streck
* 2003–2009: Hartmut Kilger
*2009-: Wolfgang Ewer

## Literatūra
* Deutscher Anwaltverein (Hg.): *Anwälte und ihre Geschichte. Zum 140. Gründungsjahr des Deutschen Anwaltvereins*, Verlag Mohr Siebeck, Tübingen 2011 ISBN 978-3-16-150757-1

## Šaltiniai


## Nuorodos
*Deutscher Anwaltverein
Advokato karštoji linija

**Advokato karštoji linija** () – teisinio konsultavimo paslauga Vokietijoje, teikiama nuo 1998 m. Skambinantys iš karto sujungiami su advokatu. Iki 2005 m. pabaigos Tel. Nr. pradžia buvo "0190", nuo 2006 m. - "09001".
*Justitia Direct*, seniausias rinkos žaidėjas, šią paslaugą pirmiausiai pasiūlė 1998 m. pradžioje.
Martyniškio dvaras

**Martyniškio dvaras** – dvaras, stovėjęs Martyniškio kaime, Žeimių seniūnijoje, Jonavos rajono savivaldybėje. Dvaro rūmai neišlikę, tėra tik seni medžiai.

## Istorija

Apie 1654 m. čia įsikūrė Stanislovas Kosakovskis (–1683). Nuo tada iki 1941 m. dvarą valdė Kosakovskiai, tai buvo vienas pirmųjų šios giminės dvarų Lietuvoje. Nuo XVII a. stovėjo medinis ponų namas. XVIII a. pabaigoje Antanas Kosakovskis jau buvo suvežęs plytas naujam dvarui statyti, tačiau jo brolis vyskupas Juozapas Kazimieras Kosakovskis jas panaudojo Jonavos bažnyčiai statyti: išrikiavo 9 km ilgio baudžiauninkų eilę ir taip plytos iš rankų į rankas buvo perneštos Jonavon. 

XIX a. dvarą valdė Jaroslavas Kosakovskis (1842–1889), Z. Sierakausko adjutantas 1863–1864 m. sukilimo metu. Dalis dvaro žemių buvo konfiskuota.

Kosakovskių medinis namas stovėjo iki 1939 m., kai sudegė nuo virtuvėje kilusio gaisro. Paskutiniai dvaro savininkai buvo Kasakauskai (Kosakovskiai). Vienas iš jų – Mykolas Kasakauskas, pasižymėjęs gašlumu ir žiaurumu. Sakoma, pro šalį nepraeidavusi nė viena jauna dvaro moteris, jo nepamylėta. Nepaklususios iš pono gaudavo po kelias kapas rykščių. Tuo tarpu savo žmoną laikė užrakinęs dvare, jos niekur neišleisdamas iš rūmų. Neapsikentę patyčių, vieną naktį Kasakauską pakorė jo paties tarnai. Buvo palaidotas Žeimių bažnyčios šventoriuje.

## Šaltiniai
Metalisto stadionas

**Metalisto stadionas** () yra futbolo stadionas Charkove, Ukrainoje. Turi 28 633 sėdimas vietas. Namų rungtynes žaidžia Metalìst Harkìv futbolo klubas. Stadione vyko Euro 2012, sužaistos 3 grupių etapo rungtynės. 

## Istorija
Statybos darbai prasidėjo 1925 m. Anastaso Mikojano nurodymu. Stadionas buvo atidarytas 1926 m. rugsėjo 12 d. ir pavadintas *„Traktor“*. Iki karo pervadintas į *„Dzerzhynets“*. Nuo 1967 m. vadintas *„Metalist“*.

Stadionas buvo atidarytas po renovacijos 2009 m. gruodžio 5 d., švenčiant Oleksandro Jaroslavskio, Metalist Kharkiv futbolo klubo prezidento, penkiasdešimtmetį.

## Nuorodos
* etalist-arena.com svetainė 
* Nuotraukų galerija 
* Virtualus stadiono turas
Polícia Aérea

***Polícia Aérea*** ('Oro policija') – Portugalijos oro pajėgų policijos dalinys. 

Paskirtis:
* Pagrindinė paskirtis – garantuoti oro pajėgų dalinių Portugalijos teritorijoje saugumą ir gynybą. 
* Papildomos misijos:
** Saugoti ir ginti Oro pajėgų infrastruktūrą, techniką ir personalą.
** Aptikti ir neutralizuoti sprogstamuosius įtaisus.
** Lakūnų paieška ir gelbėjimas
** Portugalijos oro pajėgų personalo ir orlaivių apsauga.

## Organizacija
Oro policija yra Oro pajėgų šaka. Kiekviena oro pajėgų bazė turi savo vieną policijos postą, kurį sudaro:
* Vadovybė;
* Operacinė eskadrilė (),
** Instruktažo sektorius,
** Lauko šaudykla,
** Kriminalinių tyrimų komandos;
* Paramos eskadrilė (),
** Identifikacijos ir patikrinimų sektorius,
** Įrangos ir technikos sektorius,
** Ginkluotės sekcija;

## Ginkluotė
### Šaunamieji ginklai
* Šturmo šautuvai:
** 7,62 mm Braço de Prata G3 m/61;
** 7,62 mm Heckler & Koch HK417;
** 5,56 mm Heckler & Koch G36;
* Pistoletai kulkosvaidžiai:
** 9 mm Taurus;
** 9 mm Heckler & Koch MP5 A3, MP5K ir MP5 SD6;
** 9 mm Heckler & Koch UMP;
** 4,6 mm Heckler & Koch MP7 A1;
* Snaiperiniai šautuvai:
** 12,7 mm M82 Barrett rifle;
** 7,62 mm Sako TRG-22;
** 7,62 mm Heckler & Koch MSG-90 A1;
* Kulkosvaidžiai:
** 7,62 mm Rheinmetall MG3 – universalusis kulkosvaidis;
** 12,7 mm M2 Browning – sunkusis kulkosvaidis;
** 5,56 mm FN Minimi – lengvasis kulkosvaidis;
* Pistoletai:
** 9 mm Walther P38;
** 9 mm Heckler & Koch USP;
** 9 mm Heckler & Koch USP Compact;
** 9 mm Ingram Mac 10 – automatinis pistoletas (naudoja K9 grupė, dar vadinama TTCM)
* Granatsvaidžiai:
** 40 mm Heckler & Koch HK69 A1;
** 66 mm M72 LAW m/78.

### Šarvuočiai
* Ferret Mk.2 (iš ginkluotės išimtas);
* Condor UR-425;
* DAF YP-408.

### Oro gynybos artilerija
* *Reinmetall Rh-202 m/81* – 20 mm sudvejinta zenitinė patranka

## Nuorodos
Lietuvių koplyčia

**Vilniaus Aušros Vartų Gailestingumo Motinos koplyčia** () arba **Lietuvių koplyčia** () – Pasaulio lietuvių išeivių pastangomis bei lėšomis įrengta, 1970 m. atidaryta katalikiška koplyčia Vatikano Šventojo Petro bazilikoje.

## Interjeras
Koplyčiai parinkta vieta Bazilikos grotose, netoli apaštalo Petro kapo, prie vieno iš keturių piliorių, ant kurių laikosi bažnyčios stogas. Patalpoje sukuriama nuotaika susišaukia su katakombų krikščionybe ir sudėtinga Lietuvos istorija. Centrinėje sienoje švyti mozaikinis su metalo elementais Vilniaus Aušros Vartų Gailestingumo Motinos paveikslas; rytinėje sienoje įkomponuoti Lietuvos valdovų Mindaugo, Vytauto Didžiojo, Jogailos ir jų statytų pirmųjų šalyje Vilniaus, Kauno ir Trakų bažnyčių bareljefai. Vakarinėje pusėje – Šv. Kazimiero ir Šv. Juozapato Kuncevičiaus, taip pat Kražių bažnyčios bei Sibiro tremtinių knygelės *Marija, gelbėki mus* atvaizdai. Sienos padengtos travertino marmuru iš Romos apylinkių, grindys siekia sudaryti lietuviško audinio įspūdį, ant koplyčios vartų – stilizuotas Vytis. Patalpoje gali melstis apie šimtą tikinčiųjų.

Įrengiant šventovės patalpas dalyvavo žinomi Italijos menininkai Angelo Bartolotti, Alfredo Nena, Corrado Ruffini, Pasquale Sciancalepre, Alcine Tico. Bendrą projektą sudarė išeivijos dailininkas Vytautas Kazimieras Jonynas.

## Istorija
1967 m. Vatikanas pritarė užsienio lietuvių vyskupų prašymui pagrindinėje Romos katalikų bažnyčioje tokias patalpas įrengti. Koplyčią buvo nutarta pavadinti *Kankinių* vardu taip primenant sudėtingą lietuvių tautos kelią į katalikybę ir sudėtas aukas siekiant ją išlaikyti. Buvo sudarytas vyskupo Vincento Brizgio vadovaujamas Vykdomasis komitetas, tautiečių tarpe imta rinkti lėšas. Kartu pradėti įrengimo darbai. 1970 m. sudarytas Šventinimo komitetas, kuriam vadovavo kardinolas Antonio Samorė, o nariais išrinkti: buvęs Italijos prezidentas Antonio Segni, Romos meras Clelio Darida ir kiti garbingi asmenys.

Tų pačių metų vasarą prasidėjo koplyčios, galiausiai pavadintos *Gailestingumo Motinos* vardu, atidarymo iškilmės:
* Liepos 6 d. koplyčią pašventino Vatikano bazilikos arkikunigas, kardinolas Paolo Marella.
* Liepos 7 d. Aušros Vartų Gailestingumo Motinos paveikslą palaimino ir Šv. Mišias aukojo popiežius Paulius VI. Jis taip pat pasakė kalbą iš viso pasaulio į iškilmes susirinkusiems lietuviams bei kitiems svečiams ir juos palaimino. Buvo sugiedotos lietuviškos giesmės ir Valstybės himnas.
* Liepos 8 d. Mišias koplyčioje aukojo vysk. Vincentas Brizgys.
* Liepos 9 d. Mišioms vadovavo kardinolas Antonio Samorė ir vyskupas Antanas Deksnys.

Nors piligrimai iš tuometinės Tarybų Lietuvos tuo metu ir negalėjo lankyti Koplyčios, joje meldėsi lietuvių išeivijos tikintieji. Gailestingumo Motinos koplyčioje ne kartą meldėsi vėlesnis popiežius Jonas Paulius II. Šiais laikais Lietuvos maldininkai joje lankosi dažnai, 2010 m. pabaigoje buvo iškilmingai paminėtas Koplyčios įkūrimo keturiasdešimtmetis.

## Nuorodos
* Romos lietuvių koplyčios pašventinimas
* Paulius Jurkus. Lietuvių koplyčia Šv. Petro bazilikoje Vatikane
* Saulius Augustinas Kubilius. Lietuvių koplyčiai Vatikano bazilikoje – 40 metų
Iziaslavas Jaroslavičius

**Iziaslavas Jaroslavičius** (1024 m. – 1078 m. spalio 3 d. Nežatina Nova (prie Černigovo) – Turovo kunigaikštis (nuo 1042 m.), Kijevo didysis kunigaikštis (nuo 1054 m.).

## Biografija

Iziaslavas Jaroslavičius buvo vyriausiasis Jaroslavo Išmintingojo sūnus. Ilgai kovojo su broliais Sviatoslavu ir Vsevolodu, norinčiais iš jo atimti sostą. 1068 ir 1073 m. nuverstas, bet padedamas Lenkijos karaliaus Boleslovo II Drąsiojo įstengė sostą susigrąžinti (1069 ir 1077). Žuvo kovodamas su brolėnu Olegu. Dalyvavo sudarant Rusų Tiesos antrąją dalį (vadinama „Jaroslavičių Tiesa“). Iziaslavui valdant Kijevo Rusia pradėjo skilti į dalines kunigaikštystes.
## Santuoka ir vaikai
Žinoma, kad Iziaslavas buvo vedęs Gertrūdą, Lenkijos karaliaus Meškos II Lamberto dukterį.
;Vaikai
* Jaropolkas – Voluinės ir Turovo kunigaikštis, 
* Sviatopolkas Iziaslavičius (1050–1113) – Polocko (1069–1071), Naugardo (1078–1088), Turovo kunigaikštis (1088–1093), Kijevo Rusios Didysis kunigaikštis (1093–1113), 
* Mstislavas – Naugardo kunigaikštis (1054–1067)

;Duktė
* Jevpraksija Iziaslavna, Lenkijos karalaičio Meškos Boleslavovičiaus žmona.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Nemunynas (upė)

**Nemunynas** (, ) – upė Mažojoje Lietuvoje, dab. Kaliningrado srityje, Nemuno deltos lygumoje, kartu su Šalteike buvusi nemuno kairioji atšaka.

Nemunyno pradžia – Šalteikės () ir Šviekės (*Ulitka*) santaka 5 km į pietryčius nuo Kryžionių. Ilgis 16 km., baseino plotas 1380 km², vandens debitas 11 m³/s. Teka į pietvakarius. Žemupyje, 3,7 km nuo žiočių, jungiasi su Pričgrabe (*Primorskij kanal*). Nemunynas – vienintelis ryšio su Nemuno baseinu taškas. Įteka į Kuršių marias ties Nemunyno (, ) kaimu.

**Intakai:**
* kairieji: Laukna (Rževka), Timbra (Golovinskij kanal),
* dešinieji: Šalteikė, Greituškė (Nemoninskij kanal).

Nemunynas sudaro plačios intakų sistemos žemupį, turi nežymų 0,2 m/km nuolydį, pagilintą vagą laivininkystei. Daugelyje vietų Nemunyno krantai apjuosti apsauginiais pylimais, pastatyta keletas siurblinių, kurios į upę pumpuoja už pylimų susitelkusį polderių vandenį. Ilgą laiką Nemunynas buvo vandens kelio į Kuršių marias dalis. 

## Šaltiniai
Nemunynas

**Nemunynas** gali būti:

* Nemunynas (upė) – upė Kaliningrado srityje,
* Golovkinas (Nemunynas) – kaimas Kaliningrado srities Polesko rajone.
Jaroslavas Išmintingasis

**Jaroslavas Išmintingasis** (gimė – apie 978 m.; mirė – 1054 m. vasario 20 d.) – Kijevo didysis kunigaikštis (1019–1054).

## Biografija
Riurikaičių dinastijos. Vladimiro Sviatoslavičiaus ir jo žmonos Rognedos sūnus.

## Valdymas

Sostą užėmė įveikęs brolį Sviatopolką (iš tėvo pusės gavęs valdyti Rostovą ir Didįjį Naugardą), 1026–1036 m. dalijosi valstybę su kitu broliu Mstislavu. Puolė estus (1030 m. jų žemėse pastatydino Jurjevo pilį, dab. Tartu), jotvingius(1038 m.), lietuvius (1040 m.), įveikė pečenegus (1036 m.), kariavo su Lenkija (1030–1031 m. atsiėmė Raudonąją Rusią), Bizantija (1043–1046 m.). Jaroslavui valdant 1051 m. buvo įkurta savarankiška Kijevo metropolija, pradėta sudarinėti pirmąjį įstatymų rinkinį *[[Rusų Tiesa]]*, steigtos mokyklos, plito raštija (į slavų kalbą išversta Bizantijos ir kitų šalių autorių kūriniai). Sekdamas Konstantinopoliu, Kijeve pastatydino Šv. Sofijos soborą, kitų puošnių pastatų. Užmezgė dinastinius ryšius su daugeliu Europos monarchų (buvo vedęs Švedijos princesę, dukras ištekino už Norvegijos, Prancūzijos, Vengrijos karalių, sūnų apvesdino su Bizantijos imperatoriaus dukra). Išdalijęs sūnums valdyti dalines kunigaikštystes prisidėjo prie vėlesnio Kijevo Rusios suirimo.

## Santuokos ir vaikai

* Pirmoji žmona (iki 1019) – galimai, Ana Norvegė. 
* Antroji žmona (nuo 1019) – Ingegerda, Švedijos karaliaus Olafo duktė. Jų vaikai išvažinėjo po visą Europą:

### Sūnūs
# Ilja Jaroslavičius (iki 1018 -?) – galimai sūnus nuo Jaroslavo Išmintingojo pirmos žmonos, išvežtos į Lenkiją. Hipotetinis Naugardo kunigaikštis.
# Vladimiras Jaroslavičius (1020–1052) – Naugardo kunigaikštis.
# Iziaslavas Jaroslavičius (Dmitrijus) (1025–1078) – vedė Lenkijos karaliaus Kazimiero I Atnaujintojo seserį – Gertrūdą.
# Sviatoslavas II Jaroslavičius (Nikolajus) (1027–1076) – Černogovo kunigaikštis, tikėtina, kad vedęs buvo du kartus: pirmą kartą Kilinką, neaiškios kilmės; antrą kartą, tikėtina, Austrijos princesę Odą, grafo Leopoldo dukterį.
# Vsevolodas Jaroslavičius (Andrejus) (1030–1093) – vedė Bizantijos caraitę, (galimai Bizantijos imperatoriaus Konstantino IX Monomacho dukterį), nuo santuokos su kuria gimė kunigaikštis Vladimiras Monomachas.
# Viačeslavas Jaroslavičius (1033–1057) – Smolensko kunigaikštis
# Igoris Jaroslavičius (1036–1060) – Voluinės kunigaikštis

### Dukterys
# Jelizaveta Jaroslavna – ištekėjo už Norvegijos karaliaus Haroldo III. 
# Anastasija Jaroslavna – ištekėjo už Vengrijos karaliaus Andriaus I. 
# Ana Jaroslavna – ištekėjo už Prancūzijos karaliaus Henriko I.

## Galerija


09 History Of Russia by William Tooke.jpg|Jaroslavas Išmintingasis 
Ярослав Мудрый и Ингигерд Транковского.jpg|Jaroslavas Išmintingasis su žmona Ingegerda
Саркофаг Ярослава Мудрого.jpg|Jaroslavo Išmintingojo sarkofagas 
Rus-1015-1113.png|Rusia tuo metu


## Genealogija

## Šaltiniai
Valkos teatras

**Valkos miesto teatras** ()  - teatras Latvijoje,  Valkos mieste. Gyvena iš projektų, skirtingų kultūrinių fondų paramos ir rėmėjų. Turi dvi sales: Didžioji salė (su 400 žiūrovų vietų) ir Kamerinė salė - 30 žiūrovų. Teatro trupę sudaro 13 aktorių. Yra pagalbinis techninis personalas.

## Istorija
Pradžia – 1871 m. gegužės 10 dieną pirmą kartą Valkoje latvių kalba įvyko vaidinimas. 

1982 m. Valkos miesto teatro meno vadovu tapo režisierius dr. Aivars Ikšelis 
1998 m. sukurtas aktorių ansamblis. 

2009 m. pradėjo dirbti pirmasis profesionalus aktorius, baigęs Rusijos teatro mokyklą.

## Nuorodos
* Valkas pilsētas teātris
Jonas II Gerasis

**Jonas II Gerasis** (1319 m. balandžio 16 d. Le Manas – 1364 m. balandžio 8 d. Londonas) – Prancūzijos karalius (1350–1364 m.).

## Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos. Pilypo VI sūnus.
## Šeima ir vaikai
* 1-ji žmona: (nuo 1332) **Bona Liouksemburgietė** (1315 m. gegužės 21 d. − 1349 m. rugsėjo 11 d.),Čekijos karaliaus ir Liuksemburgo grafo Johano (Jano) Aklojo duktė, Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Karolio IV sesuo. Turėjo 11 vaikų: 
*# **Blanka** (1336—1336).
*# **[[Karolis V Išmintingasis|Кarolis]]** (1338 m. sausio 21 d. − 1380 m. rugsėjo 16 d.), Prancūzijos karalius nuo 1364 m.
*# **Katerina** (1338−1338).
*# **Liudvikas I Anžu** (1339 m. liepos 23 d. − 1384 m. rugsėjo 20 d.), Anžu ir Turingijos hercogas.
*# **Žanas** (1340 m. lapkričio 30 d. − 1416 m. kovo 15 d.), Berijsko ir Overno hercogas. 
*# **[[Pilypas II Drąsusis]]** (1342 m. sausio 7 d. − 1404 m. balandžio 27 d.), Burgundijos hercogas nuo 1363 m., Valua Burgundijos linijos pradininkas. 
*# **Žana** (1343 m. birželio 24 d. − 1373 m. lapkričio 3 d.), Navaros karaliaus Karolio I Piktojo (1332 m. spalio 10 d. − 1387 m. sausio 1 d.) žmona.  
*# **Marija** (1344 m. rugsėjo 18 d. − 1404 m. spalio 15 d.), hercogo de Baro Roberto I žmona. 
*# **Agnesė** (1345—1349)
*# **Margarita** (1347−1352)
*# **Izabelė** (1348 m. spalio 1 d. − 1372 m. rugsėjo 11 d.), Milano hercogo Džano Galeaco I Viskonti (1351−1402) žmona. 
* 2-ji žmona: (nuo 1349) **Žana Overnietė** (1326 m. − 1360 m. rugsėjo 29 d.). Turėjo 3 vaikus:
*# **Blanka** (1350−1350).
*# **Katerina** (1352−1352).
*# **Sūnus** (1354−1354).

## Valdymas

Per Šimtametį karą (1337–1453) 1356 m. pralaimėjo anglams Puatjė mūšį, buvo paimtas į nelaisvę ir įkalintas Londone. Pagal 1360 m. Bretigny ir Calais taikos sutartis, Prancūzija įsipareigojo sumokėti 3 mln. aukso ekių išpirką. Anglijai atiteko beveik visa pietvakarių Prancūzija. Jonas grįžo į Prancūziją, bet nesugebėjo surinkti reikalaujamos sumos; vietoj jos į Angliją buvo išsiųsti įkaitai. Kai 1363 m. liepą vienas jų (antrasis Jono sūnus Liudvikas Anžu) pabėgo iš nelaisvės, laikydamasis riterių garbės kodekso Jonas savanoriškai kaip kalinys 1364 m. grįžo į Angliją, kur netrukus ir mirė. Jo kūnas buvo pervežtas į Prancūziją ir palaidotas Sen Deni abatijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos

## Galerija

|-
Naujokai (Belomorskojė)

**Naujokai** (arba ***Kapinaičiai***; , abu nuo 1938 m. liepos 16 d. *Hindenburg*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Belomorskojė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Golovkino kaimo gyvenvietės kaimas prie Kuršių marių.

## Istorija

Nadruvos – Skalvos žemės kaimo pavadinimas *Naujokai* lietuviškos kilmės asmenvardis. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Saranskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
* Belomorskojė foto-planeta.com
Jaroslavas Vsevolodovičius

**Jaroslavas Vsevolodovičius** (1191 m. vasario 8 d. – 1246 m. rugsėjo 30 d. Karakorumas) – Kijevo (1236–1238), Vladimiro (1238–1246) didysis kunigaikštis.

## Biografija

Vsevolodo Didžiojo Lizdo sūnus.

## Valdymas
Vadymo pradžioje sėkmingai kovojo su lietuviais – 1226 m. mūšyje prie Usviatų sustabdė lietuvių įsiveržimą, 1239 m. šią sėkmę pakartojo prie Smolensko.

Po mongolų antplūdžio ir Kijevo nusiaubimo 1240 m. pirmasis iš rusų kunigaikščių kreipėsi į chaną Batijų prašydamas patvirtinti jo teises į didžiojo kunigaikščio sostą. Iš pastarojo gavo jarlyką valdyti Kijevą).

1245 m., po to, kai lietuviai apiplėšė Toržoką (į vakarus nuo Tverės), Jaroslavas buvo iškviestas į didžiojo chano sostinę ir nunuodytas, nepaisant to, kad kito chano vasalo – Aleksandro Neviškio pajėgos sugebėjo nugalėti lietuvius mūšyje prie Toropeco ir Usviatų.

## Santuoka ir vaikai
1-ji žmona: nuo 1205 m. Polovecko chano Jurijaus Končakovičiaus duktė;
2-ji žmona: nuo 1214 m. **Rostislava Teodosija** (?–1244), Toropecko kunigaikščio Mstislavo Mstislavičiaus duktė. Nuo tos santuokos vaikai:

* **[[Fiodoras Jaroslavičius]]** (1220–1233), Naugardo kunigaikštis, mirė prieš vestuves būdamas 13-kos metų
* **[[Aleksandras Neviškis]]** (1221–1263), Perejaslavlio, Naugardo kunigaikštis, Vladimiro didysis kunigaikštis
* **vardas nežinomas** (†1238), Tverės kunigaikštis
* **Andrejus Jaroslavičius** (1221–1264), Suzdalės kunigaikštis, Vladimiro didysis kunigaikštis
* **[[Michailas Jaroslavičius Narsusis]]** (†1248), Maskvos kunigaikštis, Vladimiro didysis kunigaikštis
* **Danilas** (†1256)
* **Jaroslavas Jaroslavičius** (†1271), Tverės kunigaikštis, Vladimiro didysis kunigaikštis
* **Konstantinas Jaroslavičius** (†1255), Haličo-Mersko kunigaikštis
* **Afenasijus** (g. 1239)
* **Marija** (g. 1240)
* **Vasilijus I Jaroslavičius** (g. 1241), Kostromos kunigaikštis, Vladimiro didysis kunigaikštis
* **Julijona (Jevdokija)**

## Genealogija

## Šaltiniai

|-
Valkos gimnazija

**Valkos gimnazija** () - Valkos (Latvija) mokykla, vykdanti žemesniojo vidurinio ugdymo (7 - 9 klasės) ir vidurinio ugdymo programas; gimnazija. Pagrindiniai dalykai - matematika, gamtos mokslai ir technologijos. Yra nuotolinio mokymosi programa.

Adresas: Raiņa 28a, Valka.

## Pavadinimai
* Valkos miesto vidurinė mokykla (1920)
* Valkos valstybinė vidurinė mokykla (1921)
* Valkos Jāņa Cimzes valstybinė gimnazija (1932)
* Valkos miesto vidurinė mokykla (1944)
* Valkos vidurinė mokykla (1950)
* Valkos 1-oji vidurinė mokykla (1955)
* Valkos gimnazija (2003)

## Absolventai
* Gunārs Bundzis – teisininkas
* Sandris Metuzāls – istorikas, žurnalistas,
* Elga Kagaine – kalbininkas,
* Velga Krile – poetas,
* Valdis Ķikāns – literatūrologas 
* Roberts Ķīlis – socioantropologas,
* Vija Upmale – rašytojas
* Imants Zauls – alpinistas.

## Nuorodos
* Gimnazijos tinklalapis
Agila (reikšmės)

**Agila** gali būti:

**Gyvenvietės:**
* Agila – smėlio užpustytas kaimas Kuršių nerijoje.
* Krasnojė (Agila) – kaimas Kaliningrado srities Polesko rajone Kuršių marių pietiniame krante,
* Montė Agila – Čilės miestas,
* Piedra del Agila – Argentinos miestas.

**Asmenys:**
* Agila I, Agila II – Vestgotų karaliai.
Serginas

**Serginas** () – gyvenvietė Rusijoje Chantų Mansijoje Oktiabrsko rajone, priklausantis Sergino kaimo gyvenvietei. 2008 m. gyvenvietėje gyveno 1490 žmonės. Serginas įkurtas 1976 m. 

## Geografija

Apylinkėms būdinga Vakarų Sibiro lygumos gamta: smarkiai užpelkėjusi žemuma su daugeliu nedidelių ežerų ir Obės senvagių bei protakų. Pavasarinio polaidžio metu vietovė sausumos keliais sunkiai pasiekiama, potvynio vanduo siekia apylinkėse einančios geležinkelio linijos „Priobjė – Serovas – Jekaterinburgas“ pylimą.  Polaidžio metu susisiekti su kaimyninėmis gyvenvietėmis naudojamasi sraigtasparniais.  

## Ekonomika

Gyvenvietės vystymasis didele dalimi priklauso nuo Oktiabrsko rajone dirbančių naftos pramonės įmonių ir nutiestų magistralinių vamzdynų. 2004 m. geležinkelio stotyje pastatytas naftos terminalas, kurio našumas – 400 000 t per metus (*ОАО РИТЭК*). Serginą su rajono centru jungia 110 kW elektros perdavimo linija (*Тюменьэнерго*). Veikia upių uostas prie Alioškinskajos protakos, yra sraigtasparnių tūpimo aikštelė. Žiemos metu įrengiami tranzitiniai žiemos keliai.

## Nuorodos
* Chantų Mansijos Oktiabrsko rajono tinklalapis
* Sergino 35 m. jubiliejus
* Naftos perpylimo terminalas
* Fotogalerija
*
Kafuė apskritis

**Kafuė apskritis** – viena iš Zambijos Lusakos provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Kafuė. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 150 217 žmones.

## Išnašos
Saulius Šatkauskas

**Saulius Šatkauskas** (g. 1970 m. kovo 10 d. Palangoje) – Lietuvos biofizikas, Vytauto Didžiojo universiteto docentas, VDU Gamtos mokslų fakulteto Aplinkos tyrimų centro vadovas.

## Biografija
1988 m. baigė Palangos 1-ąją vidurinę mokyklą. 1993 m. baigė Kauno technologijos universitetą. 1998 m. Vytauto Didžiojo universitete apgynė mokslų daktaro disertaciją „Elektroporacijos metodo efektyvumo tyrimas navikų elektrochemoterapijoje in vivo“. 2001 m. suteiktas docento vardas.

1993–1998 m. VDU Biologijos katedros doktorantas, 1998–2001 m. – mokslo darbuotojas, lektorius, nuo 2000 m. vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 2001 m. VDU Biologijos katedros docentas , nuo 2011 m. VDU Gamtos mokslų fakulteto Aplinkos tyrimų centro vadovas.

## Mokslinė veikla
Dirba biofizikos, biochemijos, neuromokslų srityse. Pagrindinės tyrimų kryptys – vaistų ir genų pernaša į ląsteles ir audinius naudojant elektroporacijos ir ultragarsinės sonoporacijos metodus, navikų elektrochemoterapija, aksonų augimo ir reguliacija. Paskelbė apie 30 mokslinių straipsnių.

Stažavosi 1999–2000 m. Paryžiaus Gustave-Roussy institute, 2005–2007 m., Strasbūro Neurochemijos centre, 2008 m. Strasbūro universitete.

## Visuomeninė veikla
Lietuvos biofizikų draugijos narys, Lietuvos neuromokslų asociacijos narys, Lietuvos biochemikų draugijos narys.

## Įvertinimas
* 2003–2004 m. jaunojo mokslininko metinė stipendija

## Šaltiniai
Michal Kadlec

**Michalas Kadlecas** (g. 1984 m. gruodžio 13 d.) – buvęs Čekijos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Čekijos rinktinei.

Michalo tėvas Miroslavas Kadlecas taip pat buvo futbolininkas, žaidęs nacionalinėje rinktinėje.

## Karjera
Kitados priklausė 1. FC Slovácko, Sparta Prague, Bayer Leverkusen, Fenerbahçe klubams. 2016–2018 m. atstovavo Sparta Prague, o 2018 m. perėjo į  FC Slovácko.

## Rinktinė
2007 m.debiutavo nacionalinėje komandoje  prieš Slovakiją (jų metu įsimušė įvartį į savo vartus). 

2011 m. spalio 11 d. įmušė du 11 m baudinius į Lietuvos rinktinės vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jan Rezek

**Janas Rezekas** (g. 1982 m. gegužės 5 d.) – buvęs Čekijos futbolininkas, Čekijos rinktinės puolėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Rungtyniavo Čekijos klubuose. Atstovavo Kuban Krasnodar (Rusija).

Grįžo į Čekiją. O 2011 m. persikėlė į Kipro „Anorthosis Famagusta“.

## Rinktinė
2010 m. debiutavo nacionalinėje komandoje.

2011 m. spalio 11 d. įmušė du įvarčius į Lietuvos rinktinės vartus.

## Laimėjimai
* Gambrinus liga: 2010–2011 m.
* Čekijos futbolo taurė: 2003, 2010 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Daunarų Šv. Angelų Motinos parapija

**Daunarų Šv. Angelų Motinos parapija** () – parapija, įkurta 1925 m. birželio 5 dieną. Parapija priklauso Balstogės arkivyskupijai, Monkų dekanatui.

## Nuotraukos


Vaizdas:Downary 5.JPG|Klebonija pastatyta 1927-1928
Vaizdas:Downary 6.JPG|Klebonija pastatyta 1983-1986
Vaizdas:Downary. Cmentarz.JPG|Parapijos kapinės
Vaizdas:Downary. Ks. Ksawery Kimaszewski.JPG|Paminklinė lenta parapijos steigėjui Ksaverui Klimaševskiui


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Francisco Arce

**Fransiskas „Čiki“ Arsė** (*Francisco Javier „Chiqui“ Arce Rolón*; g. 1971 m. balandžio 2 d.) – buvęs Paragvajaus futbolininkas, rungtyniavęs dešiniojo gynėjo pozicijoje. Vėlesniais metais dirbo treneriu, 2011–2012 m. ir 2016–2017 m. treniravo Paragvajaus nacionalinę rinktinę.

## Karjera

Karjerą pradėjo „Cerro Porteño“ klube, su kuriuo 3 kartus tapo šalies čempionu. Vėliau žaidė Brazilijoje, dukart laimėjo Libertadores taurę. 2003 m. sezoną praleido Japonijoje, o karjeros pabaigoje grįžo į Paragvajų.

Fransiskas Arsė per 9 metus, praleistus Paragvajaus rinktinėje, sužaidė 60 rungtynių, dalyvavo 2 pasaulio čempionatuose. Arsė pasižymėjo tiksliu baudos smūgių atlikimu ir vieną tokį įmušė į PAR rinktinės vartus 2002 m. čempionate.

Baigęs futbolininko karjerą Arsė tapo treneriu „Rubio Ñu“ klube ir laimėjo 2-ąją lygą 2008 m. sezone. 2011 m. iš Paragvajaus rinktinės trenerio posto pasitraukus „Tata“ Martinui, Arsė paskirtas naujuoju rinktinės treneriu. Tačiau dirbo trumpai, nes dėl prastų rezultatų atrankoje į 2014 m. pasaulio čempionatą buvo atleistas.

## Laimėjimai

### Žaidėjo karjera
* **[[Cerro Porteño]]**
** Liga Paraguaya: 1991, 1992, 1994
* **[[Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense|Grêmio]]**
** Libertadores taurė: 1995
** Pietų Rio Grandės čempionatas: 1995, 1996
** Recopa Sudamericana: 1996
** Brazilijos Série A: 1996
** Brazilijos futbolo taurė: 1997
* **[[Sociedade Esportiva Palmeiras|Palmeiras]]**
** Brazilijos futbolo taurė: 1998
** Mercosur taurė: 1998
** Libertadores taurė: 1999
** Brazilijos čempionų taurė: 2000

### Trenerio karjera
* **[[Club Rubio Ñú|Rubio Ñú]]**
** Paragvajaus 2-oji lyga: 2008
* **[[Cerro Porteño]]**
** Liga Paraguaya: 2013
* **[[Club Guaraní]]**
** Liga Paraguaya: 2015

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Richard Ortiz

**Ričardas Ortisas** (*Richard Ortiz*; g. 1990 m. gegužės 22 d.) – buvęs Paragvajaus futbolininkas, kairysis saugas arba gynėjas.

## Karjera

## Rinktinė

Paragvajaus rinktinėje debiutavo 2011 m. spalio 11 d. pasaulio čempionato atrankos varžybose prieš Urugvajų. Rungtynių pabaigoje jis išlygino rezultatą.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;Olimpia Asunción
* Primera División (Paragvajus) (6): 2011 Apertura, 2018 Apertura, 2018 Clausura, 2019 Apertura, 2019 Clausura, 2020 Clausura

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Geidlaukiai

**Geidlaukiai** (arba ***Geidlaukis***; , nuo 1938 m. liepos 17 d. *Heiligenhain*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Beriozovka***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Saranskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Sembos žemės kaimo pavadinimas *Geidalauks* prūsiškos kilmės.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Sosnovkos apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Art Clokey

**Art Clokey** (, g. 1921 m. spalio 12 d. Detroite, Mičigane – m. 2010 m. sausio 8 d. Los Osos, Kalifornijoje) – JAV režisierius animatorius, plastilininės animacijos pradininkas ir populiarintojas, žinomo personažo Gumby sukūrėjas.

## Nuorodos

* Biografija Gumby tinklalapyje
Veiksmai per minutę

**Veiksmai per minutę** () – realaus laiko strategijos kompiuterinių žaidimų terminas, nusakantis žaidėjo spartą.

APM rodo, kiek žaidėjas vidutiniškai atlieka veiksmų per vieną žaidimo minutę. Kas yra laikoma veiksmu, priklauso nuo konkretaus žaidimo. Dažniausiai tai yra karinių vienetų ar pastatų pažymėjimas, komandų jiems davimas. Dažnai stengiamasi matuoti tik „prasmingus“ veiksmus, pavyzdžiui, ignoruojamas pakartotinis tos pačios komandos davimas, jei kareivis žaidime ir taip jau vykdo tą komandą. Nuo 2012 m. pradžios StarCraft 2 žaidime atskirai matuojami APM (bet kokie veiksmai per minutę) ir prasmingi nesikartojantys veiksmai per minutę, pavadinti CPM („komandos per minutę“, ).

Įprastai pradedančiųjų žaidėjų vidutinis APM svyruoja nuo 20 iki 50. Dažnai žaidžiantys mėgėjai pasiekia maždaug iki 100 veiksmų per minutę greitį, o elektroninio sporto profesionalai – tris šimtus ir daugiau. Kadangi valdymo greitis ir net jo poreikis šiek tiek priklauso nuo konkretaus žaidimo specifikos, šie skaičiai yra apytiksliai.

Vieno žaidimo metu APM gali stipriai svyruoti, kadangi žaidimo pradžioje paprastai žaidėjas turi mažiau pastatų, kareivių ir kt., todėl jam nereikia vienu metu duoti tiek daug nurodymų. Viršūnę APM dažniausiai pasiekia didelių mūšių metu, kai žaidėjui reikia tuo pačiu metu valdyti vieną ar kelias dideles armijas, gamintis naujus karinius vienetus ir galbūt atlikti dar kitokius veiksmus, priklausomai nuo žaidimo. Didžiausio oficialiai užfiksuoto APM rekordas yra 818, buvo pasiektas ** žaidime ir priklauso Pietų Korėjos profesionaliam žaidėjui Park Sung-Joon. Dėl ypač didelio valdymo greičio taip pat yra žinomi ir korėjiečių *Brood War* žaidėjai Lee Young-Ho, Lee Jae-Dong bei Lee Yun-Yeol.

Iš pradžių APM buvo skaičiuojami specialia papildoma programine įranga, tačiau StarCraft II žaidimo įrašuose jau rodomi kiekvieno žaidėjo veiksmai per minutę tiek esamu momentu, tiek viso žaidimo vidurkis.

APM dydžiui labiausiai lemia žaidėjo mąstymo greitis, gebėjimas vienu metu apgalvoti ir atlikti kelias užduotis, klaviatūros ir pelės valdymo tikslumas.

## Nuorodos ir šaltiniai

* CNN News straipsnis apie StarCraft II profesionalų treniruotes ir APM
* StarCraft from the Stands: Understanding the Games Spectator (PDF)
* Liquipedia: APM
* Jang Jae Ho ir Lee Yun-Yeol pasakoja apie APM dokumentiniame filme apie WeMadeFox elektroninio sporto komandą (ištrauka)

### Išnašos
Paragvari

**Paragvari** (, ) – miestas vidurio rytų Paragvajuje, 66 km į rytus nuo Asunsjono, Alto Kordiljeros papėdėje. Paragvari departamento centras. Pro miestą eina nacionalinis kelias *[[Ruta 1]]* iš Asunsjono į Enkarnasjoną. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, taip pat išgaunamas granitas ir kaolinas.

Mieste yra Artilerijos muziejus, bažnyčia, viena seniausių Amerikoje geležinkelio stočių.

## Istorija

Paragvari įkurtas 1775 m. Agustino Fernando de Pinedo. 1811 m. sausio 19 d. ties šiuo miestu paragvajiečiai įveikė Manuelio Belgrano armiją ir įtvirtino šalies nepriklausomybę. 1960 m. tapo apygardos centru.

## Šaltiniai
Olimpinis plaukimo baseinas

**Olimpinis plaukimo baseinas** yra vienas iš plaukimo baseino rūšių, naudojamų per olimpines žaidynes, kuriame trasos ilgis būna 50 metrų.

Paprastai „olimpinis dydis“ reiškia „didesnis nei normalus“ ir  tai nebūtinai reiškia, kad tinka olimpinėms žaidynėms. Daugelis viešbučių ar namų vadina savo baseinus „olimpinio dydžio“, vien dėl to, kad tie baseinai būna bent didesni nei paprasti.

## Specifikacijos
Pagal FINA, olimpinis plaukimo baseinas privalo turėti šias specifikacijas:
Juozas Žukauskas

**Juozas Žukauskas**:

* Juozas Žukauskas (1902) – lietuvių kilmės boksininkas;
* Juozas Žukauskas (1905) – futbolininkas;
* Juozas Žukauskas (1910) – žurnalistas, redaktorius.
Kazimieras Budrys

**Kazimieras [[Budrys]]**:

* Kazimieras Budrys (1957) – pedagogas, žurnalistas, redaktorius;
* Kazimieras Algirdas Budrys – politinis bei visuomenės veikėjas.
Antanas Grigelis

**Antanas [[Grigelis]]**:

* Antanas Grigelis (1924) – radijo žurnalistas, redaktorius, sporto komentatorius;
* Antanas Grigelis (1929) – zoologas hidrobiologas, pedagogas.
Linas Balsys

**Linas [[Balsys]]**:

* Linas Balsys (1961) – radijo ir televizijos žurnalistas, redaktorius, politikas
* Linas Balsys (1976) – lengvaatletis, silpnaregis.
Juozas Petraitis

**Juozas [[Petraitis]]**:

* Juozas Petraitis (1884) – kunigas, visuomenės veikėjas, žurnalistas;
* Juozas Petraitis (1957) – verslininkas, teisininkas.
Vytautas Saulis

**Vytautas Saulis**:

* Vytautas Saulis (1941) – sporto žurnalistas, redaktorius;
* Vytautas Saulis (1951) – inžinierius, politinis bei visuomenės veikėjas.
Saulius Sondeckis

**Saulius [[Sondeckis]]**:

* Saulius Sondeckis (1928) – smuikininkas, dirigentas, orkestrų vadovas;
* Saulius Sondeckis (1954) – televizijos žurnalistas, redaktorius.
Vilius Užtupas

**Vilius Užtupas**:

* Vilius Užtupas (1927) – žurnalistas, redaktorius, knygų leidėjas;
* Vilius Užtupas (1958) – leidėjas, redaktorius.
Jonas Virbickas

**Jonas [[Virbickas]]**:

* Jonas Virbickas (1911) – žurnalistas, redaktorius, visuomenės veikėjas;
* Jonas Virbickas (1956) – energetikas, politinis veikėjas.
Nivchiai

**Nivchiai** (*нивах, нивух, нивхгу, ньигвнгун*) – negausi Rusijos tauta, gyvenanti Tolimuosiuose Rytuose: Chabarovsko krašte (2452 žm., 2002 m.), Sachalino srityje (2450), Žydų AS (32), Primorės krašte (29). Dar beveik 600 nivchių užfiksuoti Ukrainoje. Vartoja nivchių kalbą, kuri oficialiai laikoma izoliuota. Tiesa, dabar dauguma nivchių kalba tik rusiškai. Rasiškai ši tauta priklauso mongolidams.

Nivchiai apgyvendino Sachalino salą vėlyvajame pleistocene, kuomet į ją buvo galima patekti sausuma iš Azijos žemyno. Kiti apsigyveno Amūro deltoje. Manoma, kad ši tauta šaltiniuose pirmą kartą minima XII a. kaip ***giljamiai*** (). Su rusais kontaktuoti pradėjo nuo XVII a. Tuo metu rusai nivchius taip pat vadino giljamiais. Jų žemės užkariautos XIX a. vid.

Tradiciškai svarbiausias nivchių verslas yra žvejyba. Taip pat užsiima medžiokle, rankiojimu. Nivchių tikėjimas šamanistinis, animistinis. Buvo paplitęs paprotys pagauti lokį, jį penėti, vėliau lokys būdavo šventiškai aprengiamas, vedžiojamas po kaimą, maitinimas ir rituališkai nužudomas bei suvalgomas. Buvo paplitęs mirusiųjų deginimo paprotys.


V.M. Doroshevich-Sakhalin. Part II. Nivkh Amusement.png|Lokio vedžiojimas
V.M. Doroshevich-Sakhalin. Part II. Nivkh Children.png|Nivchių vaikai 1903 m.
Nivkh village.jpg|Nivchių kaimas XX a. pr. 
Nivkh canoe.jpg|Kanoja


## Šaltiniai
Udegėjai

**Udegėjai** (*удээ, удэхе*) – negausi Rusijos tauta, priklausanti tungusams. Gyvena Primorės krašte (918 žm., 2002 m.), Chabarovsko krašte (613), po keletą žmonių Kamčiatkoje, Žydų AS, Sachaline. Pagrindinis gyvenamasis arealas yra Sichote Alinyje, prie dešiniųjų Usūrio ir Amūro intakų. Kalba madžiūrų-tungusų šeimai priklausančia udegėjų kalba, tačiau dabar dauguma kalba tik rusiškai. Udegėjai rasiškai yra mongolidai.

Tauta rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1345 m. (kinų metraščiuose). Udegėjai bendravo su evenkais, nanajais bei oročiais. Iki pat XIX a. rusų tyrinėtojai uedegėjus ir oročius laikė ta pačia tauta.

Udegėjai tradiciškai vertėsi medžiokle (ypač iziubrių ir briedžių), žvejyba, rankiojimu (tame tarpe ženšenio). Tradicinė religija šamanistinė, svarbūs lokio, amūrinio tigro kultai.