open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1968 m. Formulės 1 sezonas

**1968 m. Formulės 1 sezonas** buvo 19-tas FIA organizuotas Formulės 1 sezonas, kuris prasidėjo sausio 1 ir baigėsi lapkričio 3 dieną. Sezoną sudarė 12 lenktynių.

## Sezono apžvalga
1968 m. sezone dominavo Lotus-Ford ekipa. Jos lenktynininkai britai Jim Clark ir Graham Hill kartu pelnė 4 pergales (J. Clark pelnė vieną, nes po pirmųjų lenktynių žuvo Formulės 2 varžybose). Čempionu tapo G. Hill, pelnęs 3 pergales ir dar tris kartus finišavęs 2 vietoje.

Lotus-Ford pelnė čepionų titulą surinkę 62 taškus; antri liko McLaren-Ford su 49 taškais.

## Sezono rezultatai

## 1968 m. sezono lenktynininkų įskaita
Taškai už rezultatus buvo skirstomi taip – 9-6-4-3-2-1. Tik penki geriausi rezultatai iš pirmų 6 lenktynių ir penki iš paskutinių 6 lenktynių buvo įskaičiuojami kiekvienam lenktynininkui.

## 1968 m. konstruktorių įskaita
Taškai už rezultatus buvo skirstomi taip – 9-6-4-3-2-1. Kiekvienose lenktynėse į įskaitą skaičiuojamas tik geriausias kiekvienos komandos rezultatas. Tik penki geriausi rezultatai iš pirmų 6 lenktynių ir penki iš paskutinių 6 lenktynių buvo įskaičiuojami į bendrą įskaitą.

## Šaltiniai
Islandijos futbolas 1929 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[1929]] m.**
*  prasidėjo 1929 m. pavasarį, baigėsi 1929 m. rudenį;
* s turnyras nevyko.

## 1929 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 3 komandos.
* Čempionatas vyko kaip atkrintamosios varžybos dviejų pralaimėjimų sistema. 

Prizininkais tapo:
# KR Reykjavik
# Valur Reykjavik
# IBV Vestmannaeyjar

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
Islandijos futbolas 1942 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[1942]] m.**
*  prasidėjo 1942 m. pavasarį, baigėsi 1942 m. rudenį;
* s turnyras nevyko.

## 1942 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 5 komandos.
*  Čempionais tapo Valur Reykjavik.

### Galutinė lentelė

|}

### Auksinės rungtynės
* Valur Reykjavik – Fram Reykjavik 0-0 ir 1-0

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
Islandijos futbolas 1953 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[1953]] m.**
*  prasidėjo 1953 m. pavasarį, baigėsi 1953 m. rudenį;
* s turnyras nevyko.

## 1953 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 6 komandos.
* Jos buvo suskirstytos į dvi grupes.
* Grupių nugalėtojai kovojo finale dėl čempionų titulo.
*  Čempionais tapo IA Akranes.

### A grupė

|}

### B grupė

|}

### Finalas
* IA Akranes – Valur Reykjavik 3-2.

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
Islandijos futbolas 1960 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[1960]] m.**
*  prasidėjo 1960 m. pavasarį, baigėsi 1960 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 1960 m. pavasarį, finalas įvyko 1960 m. rudenį.

## 1960 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 6 komandos.
*  Čempionais tapo IA Akranes.

### Galutinė lentelė

|}

## 1960 m. [[Islandijos futbolo taurė]]
* **[[Islandijos futbolo sistema|Islandijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Islandijoje. Vyksta kasmet nuo 1960 m.
* KR Reykjavik nugalėjo rezultatu 2-0 ir iškovojo trofėjų.

### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
Islandijos futbolas 2010 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[2010]] m.**
*  prasidėjo 2010 m. pavasarį, baigėsi 2010 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 2010 m. pavasarį, finalas įvyko 2010 m. rugpjūčio 14 d.;
* s turnyras prasidėjo 2010 m. vasario 20 d., finalas įvyko 2010 m. gegužės 1 d.

## 2010 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild karla** arba **Pepsi-deild karla** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 12 komandų. 

### Galutinė lentelė
*  Breiðablik tapo šalies čempionais.

## 2010 m. 1. deild karla
* **1. deild karla** – antros pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 12 komandų.

### Galutinė lentelė
* Nugalėtojais tapo Víkingur Reykjavík. Jie iškopė į elito divizioną.
* Þór Akureyri liko antroje vietoje, bet iškopė į elito divizioną.

## 2010 m. [[Islandijos futbolo taurė]]
* **[[Islandijos futbolo sistema|Islandijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Islandijoje. Vyksta kasmet nuo 1960 m.
* s turnyras prasidėjo 2010 m. pavasarį, finalas įvyko 2010 m. rugpjūčio 14 d.
* FH Hafnarfjörður finale nugalėjo varžovus rezultatu 4-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

## 2010 m. [[Islandijos futbolo lygos taurė|Lygos taurė]]
* **2010 m. [[Islandijos futbolo lygos taurė]]**, tai buvo 15-asis priešsezoninis turnyras.
* s turnyras prasidėjo 2010 m. vasario 20 d., finalas įvyko 2010 m. gegužės 1 d.
* 24 komandos buvo suskirstytos į tris grupes ir kovojo dėl Lygos taurės.
* KR Reykjavík finale nugalėjo varžovus 2-1 ir iškovojo Lygos taurę.

### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

## Supertaurė

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
Vestri FC

**Knattspyrnudeild Vestra (Vestri FC)** – Islandijos futbolo klubas iš Bolungarviko ir Isafjorduro. Ankstesniais metais žinomas kaip **BÍ/Bolungarvík**

## Istorija
2006 m. įkurtas **BÍ/Bolungarvík** klubas, kai susijungė BI 88 ir UMF Bolungarvik komandos.

Nuo 2006 iki 2016 m. komanda vadinosi *Ungmennafélag Bolungarvíkur*, o trumpiau *BÍ/Bolungarvík*. 

2008 m. komanda pateko į 2. deild karla 

2010 m. pateko į 1. deild karla. 

2016 m. susijungė į vieną klubą Skellur (tinklinio komanda), Sundfélagið Vestri (Plaukimo sekcija) ir KFÍ (krepšinio komanda).

2025 m. rugpjūčio 22 d. Islandijos futbolo taurės finalo rungtynėse minimaliu rezultatu 1-0 palaužė Valur ir pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo titulą. Vienintelio rungtynių įvarčio autoriumi tapo Jeppe Pedersen. 2025 m. sezone Besta deild karla (I) liko vienuoliktoje vietoje tarp dvylikos dalyvių ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Pasiekimai
;  
*  **Nugalėtojai (1):** 2025 m.
*  **Finalininkai (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

#### BÍ/Bolungarvík sezonai

|}

#### Vestri FC sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Emblema
Vaizdas:Bibolungarvik.png|BÍ/Bolungarvík emblema
Vaizdas:Vestri klubo logotipas.png|Vestri FC emblema


## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Koichi Toyama

**Koichi Toyama** (, g. 1970 m. liepos 26 d. Kagošimos prefektūroje) – Japonijos gatvės muzikantas ir kraštutinis politinis aktyvistas, kandidatavęs į Tokijo gubernatoriaus postą 2007 m. Išgarsėjo provokacine kalba, pasakyta kandidatuojant į 2007 m. Tokijo gubernatorius, kuri vėliau pateko į YouTube ir labai išpopuliarėjo. Iš 14 kandidatų, Toyama surinko 15 059 balsus (0,27% visų balsavusiųjų) ir buvo aštuntas tarp 14 kandidatų.
Koiči kalbos filmuotą medžiagą naudojo britų atlikėja M.I.A. savo koncertų *[[Kala Tour]]* atidarymuose.

2001–2002 m. buvo nuteistas ir kalėjo už šmeižtą.

## 2007 m. kandidatas į gubernatorius
Vedėjo apibūdintas kaip „kraštutinis kairysis antivalstybininkas“, Koiči savo prieštaringą kalbą pradėjo išvadindamas Japoniją „blogiausia šalimi“ ir atmesdamas bet kokias reformų galimybes. Pareikšdamas, kad didžioji dauguma basluotojų yra jo „priešai“, kvietė sukilti mažumą, o kalbą užbaigė raginimu nuversti Japonijos vyriausybę ir parodydamas trečiąjį pirštą priešais kamerą.

Kitoje, 2008 m. Koiči filmuotoje medžiagoje pateikiamas autoriaus monologas, kuriame jis kaltina JAV pasauline hegemonija ir skundžiasi, kad nors jis besąs jo taip vadinamos Amerikos 51-os valstijos pilietis, jis neturi teisės balsuoti, jau nekalbant apie tai, kad neleidžiama kandidatuoti rinkimuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Youtube: Koichi Toyama kalba rinkimų metu
* Youtube: Kocihi Toyama kalba (kita tos pačios kalbos kopija)
* Oficiali svetainė
Kandalakšos krantas

**Kandalakšos krantas** () – kranto ruožas šiaurinėje Kandalakšos įlankos (Baltoji jūra) dalyje, besidriekiantis nuo Kandalakšos iki Kaškarancų kaimo. Krante yra keli giliai įsirėžę užutėkiai (Kolvicos, Porja ir kitos). Pakrantėje driekiasi salų virtinė, iš jų didžiausios yra Lokių (*Медвежий*), Vlasovas (*Власов*) ir Chedostrovas (*Хедостров*). Priekrantėje vykdoma verslinė žvejyba.

Kranto dalis, einanti į rytus nuo Turij pusiasalio, žema ir mažai raižyta, o į vakarus – aukšta ir uolėta. Krantas apaugęs spygliuočių miškais.

Svarbiausias uostas – Kandalakša. Kitos gyvenvietės – Kolvica (*Колвица*), Luvenga (*Лувеньга*), Kuzreka (*Кузрека*), Umba (*Умба*) ir Olenica (*Оленица*).

## Šaltiniai
Bado priešas

**Bado priešas** – kairiųjų pažiūrų profsąjungų Centro biuro laikraštis, nelegaliai ėjęs 1933–1934 m. Kaune.

## Istorija

Spausdintas rotatoriumi. Buvo skirtas bedarbiams.

## Šaltiniai
Antonio Zepeda

**Antonijus Sepeda** (*Antonio Zepeda*; g. 1946 m.) – Meksikos etninės muzikos atlikėjas, etnomuzikologas, tyrinėjantis ir grojantis ikikolumbinių Meksikos tautų muziką.

Sepeda vaikystėje dainavo bažnytiniame chore, vėliau mokėsi šokių, pantomimos, pradėjo tapyti. Baigė architektūros studijas Meksikos nacionaliniame autonominiame universitete, vėliau ten pat studijavo teatrą. Antonijaus Sepedos pažintis su folkloristu Viktoru Fosadu jį sudomino ikikolumbinių laikų muzika.

1967 m. Sepeda surengė savo pirmąjį koncertą, vėliau grojo ne tik Meksikoje, bet ir JAV, Europoje. 1975 m. išvyko į Niujorką, kur grojo laisvojo džiazo grupėje „Astracarnaval“. 1978 m. jis grįžo į Meksiką ir pradėjo keliones po indėnų bendruomenes ieškodamas atlikėjų 1979 m. Nacionalinio antropologijos muziejaus organizuojamam pirmajam vietinių tautų muzikos festivaliui. Sepeda pradėjo rinkti Meksikos tautų folklorą, aprašinėti tradicijas. 1981–1982 m. jis Meksikos nacionalinei televizijai parengė 19 serijų ciklą apie Oachakos valstijos tautų papročius. Nuo 1981 m. Sepeda pradėjo leisti savo muzikinius albumus.

1986 m. Antonijus Sepeda įrašė bendrą albumą su kitu žymiu Meksikos atlikėju Chorche Rejesu. 1990 m. sukūrė muziką filmui „Retorno a Aztlán“, taip pat bendradarbiavo su televizijomis BBC, CBS, WDR ir kt. Jis skaito paskaitas universitetuose, mokyklose, muziejuose apie muzikos reikšmę ikikolumbinėse kultūrose, senuosius muzikos instrumentus.

## Diskografija
* *Templo Mayor* (1981 m.)
* *El rostro de la muerte entre los Nahuas* (1984 m.)
* *Eco – Música* (1984 m.)
* *Astrocarnaval* (1985 m.)
* *Corazón del sol* (1986 m.)
* *La región del misterio* (1986 m.)
* *A la izquierda del colibrí* (1986 m., su Jorge Reyes)
* *Retorno a Aztlán* (1990 m.)
* *Amerindia* (1993 m.)
* *Espejo de la noche* (1993 m.)
* *Paisajes* (1993 m.)
* *Música virreinal mexicana* (1993 m.)
* *Brujos de Aguatierra* (1997 m.)
* *La música de los espíritus* (2000 m.)
* *Los sonidos del pasado* (2001 m.)
* *Nature* (2002 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* A. Sepeda groja indėniška fleita
Rudoji miško skruzdėlė

**Rudoji miško skruzdėlė** (*Formica rufa*)&nbsp;– vidutinio dydžio skruzdėlė iš
*[[Formica]]* genties , *[[Formicinae]]* pošeimio.

## Aprašymas

Šios skruzdėlės yra apie 7–14&nbsp;mm ilgio, ryškiai rudos spalvos, su didele galva. Šių vabzdžių pilvelis vienanaris. Geluonies nėra. Pusę pilvelio užima nuodų liauka, supama raumeninio maišelio. Raumenims susitraukiant nuodai išmetami iki kelių dešimčių cm į tolį.

Mityboje didžiąją dalį sudaro įvairiausi vabzdžiai, taip pat ir kai kurių kitų rūšių skruzdėlės. Agresyviai gina ir visaip globoja amarinius vabzdžius, kurių išskiriamu lipčiumi minta. Šios skruzdėlės kartais apsigyvena kitų miško skruzdėlių lizduose (pvz., *Formica fusca*), laikinai tapdamos socialiniais parazitais.

## Paplitimas

Sutinkamos šiaurės Eurazijos miškų zonoje. Aiškiai pastebimos jų kolonijos, įsikūrusios stambiuose, iki 2&nbsp;m aukščio, skruzdėlynuose, suneštuose iš spyglių ir šakelių. Kolonijoje vidutiniškai priskaičiuojama apie 100 tūkst. darbininkių ir 100 motinėlių, nors yra aprašyti atvejai, kai buvo randama ir iki 0,5 mln. individų. Paplitimas Europoje&nbsp;– nuo Ispanijos pietuose iki Norvegijos šiaurėje , įskaitant ir Baltijos šalis.

## Klasifikacija

Šios skruzdėlės priskiriamos grupei rudųjų miško skruzdėlių, tarp kurių:

* Raudonoji skruzdėlė (*Formica sanguinea*),
* Tamsiarudė miško skruzdėlė (*Formica fusca*),
* Raudongalvė skruzdėlė (*Formica truncorum*),
* Plaukuotoji skruzdėlė (*Formica lugubris*),
* Mažoji miško skruzdėlė (*Formica polyctena*),
* Šiaurinė miško skruzdėlė (*Formica aquilonia*).

## Reikšmė medicinoje

Rudosios miško skruzdėlės naudojamos gyvūninės kilmės vaistų gamyboje, homeopatijoje . Iš jų gaunama: skruzdžių rūgštis, eterinis aliejus, baltyminės ir riebalinės medžiagos, chitinas.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Formica rufa'' aprašymas 
* Apie ''Formica'' skruzdėles
* Rudųjų miško skruzdėlių aprašymas (rusų k.)
Bedievis (žurnalas)

**Bedievis** – Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK lietuvių komunistų biuro iliustruotas žurnalas, nelegaliai išėjęs 1934 m. sausį Vilniuje.

## Istorija

Išėjo tik pirmas numeris. Redaktorius Jonas Karosas.

## Šaltiniai
Balšavik

**Balšavik** () – nelegalus komunistinis laikraštis (vėliau žurnalas), ėjęs 1924–1939 m. Vilniuje.

## Istorija

Leistas Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK. Išėjo 50 numerių. Iš pradžių ėjo rusų, nuo Nr. 29 ir baltarusių, o nuo Nr. 41 – tik baltarusių kalba.

Redaktorius Leopoldas Rodzevičius.

## Šaltiniai
Barikada (žurnalas)

**Barikada** – nelegalus Lietuvių biuro prie Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK žurnalas, ėjęs 1932–1937 m. Vilniuje.

## Istorija

1932–1936 m. spaudintas pogrindinėje Vakarų Baltarusijos komunistų partijos spaustuvėje Vilniuje, 1937 m. – Erzvėte rotatoriumi. Išėjo 40 numerių.

Redaktorius Jonas Karosas.

## Šaltiniai
Bolungarvikas

**Bolungarvikas** – kaimas šiaurės vakarų Islandijoje, 14 km nuo Isafjorduro. Išvystyta žvejybos pramonė, turizmas. Veikia nacionalinis istorijos muziejus, žvejybos muziejus po atviru dangumi.

## Sportas
* BÍ/Bolungarvík (futbolas)
Isafjorduras

**Isafjorduras** – miestas šiaurės vakarų Islandijoje, prie Atlanto vandenyno. Yra oro uostas. Išvystyta žvejyba. Veikia muzikos mokykla, ligoninė, universitetinis centras.

## Sportas
* BÍ/Bolungarvík (futbolas)

## Šaltiniai
Rudoji mirmika

**Rudoji mirmika** (*Myrmica laevinodis*) – smulki, 4–5 mm ilgio, skruzdėlė iš *Myrmica* genties, geliančių skruzdėlių (*Myrmicinae*) pošeimio.

## Aprašymas

Rudosioms mirmikoms būdinga ruda spalva, tačiau vyriškos lyties individai yra juodi. Jos artimai primena *M. kotokui* skruzdėles . Dažnai jas sunku atskirti, nes pastarųjų morfologijos ir spalvų variacijos labai panašios abiem rūšims. 
Be mitybos didžiąją dalį sudarančių įvairiausių vabzdžių, šios mirmikos minta ir amarinių vabzdžių išskiriamu nektaru, todėl visapusiškai jais rūpinasi, gina nuo priešų.

## Paplitimas

Paplitusios Europoje ir Azijoje, taip pat (kaip invazinės rūšys) Šiaurės Amerikoje, Japonijoje. 

## Sinonimai

Mokslinėje literatūroje rudosioms mirmikoms aprašyti naudojama keletas sinonimų  :
* *Myrmica laevinodis* Nylander,
* *Myrmica laevinodis var. bruesi* Weber,
* *Myrmica rubra r. champlaini* Forel,
* *Myrmica longiscapus* Curtis,
* *Myrmica rubra laevinodis* Nylander,
* *Myrmica microrubra* Seifert, 1993.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Rudųjų mirmikų mitybos įpročiai
Jorge Reyes

**Chorchė Rejesas Valensija** (*Jorge Reyes Valencia*; 1952 m. rugsėjo 24 d. – 2009 m. vasario 7 d.) – Meksikos etnomuzikologas, muzikantas, atlikęs eksperimentinę muziką, kurioje jungė ambientinius, elektroninius garsus, roko melodijas su ikikolumbine Meksikos tautų muzika.

Gimė Uruapano mieste, Mičoakano valstijoje. 1970–1975 m. jis lankė Meksikos nacionalinio autonominio universiteto muzikos mokyklą, kur mokėsi groti fleita. Tuo metu jis su bendraminčiais buvo subūręs dvi roko grupes – „Al Universo“ ir „Nuevo México“. 1976 m. Rejesas išvyko į Hamburgą, kur mokėsi pas saksofonininką Herbą Gelerį. Vėliau keliavo po Turkiją, Pakistaną, Afganistaną, Šri Lanką. 1978 m. Indijoje mokėsi tradicinės indų muzikos.

Grįžęs į Meksiką Chorchė Rejasas subūrė progresyvaus roko grupę „Chac Mool“. Joje Rejasas grojo fleita ir gitara. 1985 m. grupė iširo, ir atlikėjas pradėjo solinę karjerą. Kūrė daugiausia Senovės Meksikos tematikos kūrinius, pasitelkdamas tradicinius indėnų muzikos instrumentus. Bendradarbiavo su įvairiais elektroninės, New Age, etninės muzikos atlikėjais: Antonijumi Sepeda, Arturu Mesa, Styvu Rouču, Elmaru Šulte, Deep Forest ir kt.

Chorchė Rejasas rengdavo koncertus senovinių indėnų miestų griuvėsiuose, rengdavo kasmetinį koncertą Meksikos universitete Mirusiųjų dienos proga.

Chorchė Rejasas mirė nuo širdies smūgio savo įrašų studijoje. Turėjo 3 vaikus.

## Discografija

### Solinė
* *Ek-Tunkúl* (1983 m.)
* *A La Izquierda Del Colibri* (1985 m.)
* *Comala* (su Arturo Meza & La Tribu, 1986 m.)
* *Viento De Navajas* (1987 m.)
* *Crónica De Castas* (su Suso Saiz, 1990 m.)
* *Mexican Music: Prehispanico* (1990 m.)
* *Niérika* (1990 m.)
* *UAISCM4: Tlaloc* (su Francisco López, 1991 m.)
* *Bajo El Sol Jaguar* (su Suso Saiz, 1992 m.)
* *El Costumbre* (1993 m.)
* *Mexican Music: Prehispanic Music for the Forgotten Spirits* (1994 m.)
* *Mexican Music: Prehispanic Mystic Rites* (1994 m.)
* *The Flayed God* (1994 m.)
* *Tonami* (1995 m.)
* *Mort Aux Vaches* (1996 m.)
* *Mexican Music: Prehispanic Rituals* (1996 m.)
* *La Otra Conquista* (garso takelis, 2000 m.)
* *Pluma De Piedra* (2002 m.)
* *El Dios Desollado* (2003 m.)

### su Suspended Memories (Steve Roach ir Suso Saiz)
* *Forgotten Gods* (1993 m.)
* *Earth Island* (1994 m.)
* *Twilight Earth: Second International Soirée* (1995 m.)
* *Vine ~ Bark & Spore* (2000 m.)

### su Chac Mool
* *Nadie en Especial* (1980 m.)
* *Sueños de Metal* (1981 m.)
* *Cintas en Directo* (1982 m.)
* *Caricia Digital* (1983 m.)
* *25 Aniversario Box Set* (kompiliacinis, 2005 m.)

## Nuorodos

* 
* Diskografija
* Ch. Rejeso atliekamas kūrinys ''Sacrificio'' („Auka“)
Degučių herbas

**Degučių herbas** yra:

* Šilutės rajono gyvenvietės herbas, patvirtintas 2006 m.;
* Zarasų rajono gyvenvietės herbas, patvirtintas 2007 m.
Bubių herbas (Kaunas)

**Bubių herbas** – pagrindinis Bubių kaimo ir Batniavos seniūnijos (Kauno rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

## Aprašas

Svarstant galimus Bubių herbo motyvus, nutarta panaudoti du tarpusavyje susijusius simbolius. Atsižvelgiant į šio krašto praeities kovas, nutarta skydo papėdėje pavaizduoti heraldinę figūrą – trikalnį, kuris primintų senuosius gynybinius piliakalnius ir minėtas Bubių apylinkių kalvas, o ant trikalnio uždėti geležinį kryžių-saulutę.

Jis, pasak Batniavos seniūnijos surinktos ir Heraldikos komisijai pateiktos medžiagos, įprasmina vietos istorinį, kultūrinį paveldą, sieja kraštą su krikščionybe, juolab kad Lietuvos kryždirbystė 2001 m. buvo įrašyta į UNESCO Žmonijos nematerialaus ir žodinio paveldo šedevrų sąrašą. Dvasines vertybes rodo ir mėlyna spalva, o sidabras – vandenį. Mat šis kraštas yra netoli Nemuno, kuris ir anksčiau, ir dabar vaidina svarbų vaidmenį vietos žmonių gyvenime.

## Istorija

Lietuvos Respublikos Prezidentė Dalia Grybauskaitė 2011 m. vasario 7 d. dekretu Nr. 1K-606 patvirtino Bubių herbą. Herbo etaloną sukūrė dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Raudonoji skruzdėlė

**Raudonoji skruzdėlė** (*Formica sanguinea*)&nbsp;– vidutinio dydžio skruzdėlė, apie 7&nbsp;mm ilgio, iš *Formicinae* pošeimio. Priklauso vergvaldžių ir socialinių parazitų grupei tarp skruzdėlių.

## Socialiniai parazitai

Raudonoji skruzdėlė savo išore labai panaši į rudąją miško skruzdėlę. Galva ir krūtinė raudoni, pilvelis tamsiai rudas. Pagal gyvenimo būdą nuo rudųjų šios skruzdėlės labai skiriasi. Raudonosios skruzdėlės yra vergvaldės, kurios pavergia kitas gentaines: tamsiarudes miško skruzdėles (*Formica fusca*), *Formica cinerea* ir kt.

Raudonosios skruzdėlės įprastų skruzdėlynų nestato. Lizdai būna įrengti po akmenimis, senuose kelmuose. Paprastai svetimų skruzdėlių lizdą užpuola, kai tik žvalgai jį aptinka. Darniomis gretomis nužygiavusios iki aukų buveinės, jos žudo priešą, grobia kokonus ir tempia į savo lizdą. Išsiritusios vergės atlieka darbininkių vaidmenį. Savas darbininkes gali turėti ir pačios raudonosios skruzdėlės, kurios kartu dirba su vergėmis. Literatūroje aprašomi atvejai, kai šių skruzdėlių kolonija gyvena be vergių, darbus nudirbdama savo jėgomis .
  
## Paplitimas

Raudonosios skruzdėlės plačiai paplitusios Centrinėje ir Šiaurės Europoje, Rusijoje, Japonijoje, Kinijoje, Korėjos pusiasalyje.

## Klasifikacija

Šios skruzdėlės priskiriamos grupei rudųjų miško skruzdėlių, tarp kurių:
* Rudoji miško skruzdėlė (*Formica rufa*),
* Tamsiarudė miško skruzdėlė (*Formica fusca*),
* Raudongalvė skruzdėlė (*Formica truncorum*),
* Plaukuotoji skruzdėlė (*Formica lugubris*),
* Mažoji miško skruzdėlė (*Formica polyctena*),
* Šiaurinė miško skruzdėlė (*Formica aquilonia*).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Formica sanguinea'' aprašymas 
* Raudonosios skruzdėlės (rusų k.)
Lenkijos armijos stadionas

**Lenkijos armijos stadionas** () yra futbolo stadionas Varšuvoje, Lenkijoje. Stadione, kuriame telpa 31 103 žiūrovai, nuo 1930 m. rugpjūčio 9 d. namų rungtynes žaidžia Legia Warszawa futbolo klubas. Lenkijos armijos stadionas yra penktas pagal dydį Ekstraklasa lygoje. Priklauso Varšuvos miestui.

## Pepsi Arena
2011 m. liepos 19 d. Legia ir PepsiCo pasirašė trejų metų paramos sutartį, pagal kurią stadiono pavadinimas pakeistas į *Pepsi Arena*. Sutarties suma nebuvo atskleista.

## Nuorodos

* Stadiono svetainė  (lenkų k.)
Vasarinis krantas

**Vasarinis krantas** () – kranto ruožas vakariniame Dvinos įlankos krante (pietinė Baltosios jūros dalis). Driekiasi nuo Šiaurės Dvinos žiočių iki Uchtnavoloko kyšulio.

Centrinėje Vasarinio kranto dalyje yra Unos užutėkis, o pietinėje dalyje pakrantėje yra grupė salų, kurių didžiausia – Jagrai. Krantas akmenuotas tik šiaurės vakarų dalyje. Tarp Žižgino salos ir Unos užutėkio krantas sudaro iki 45 m aukščio smėlio ir molio skardį, virš kurio išsidėstę miškingi Vasariniai kalnai (*Летние горы*), sudaryti iš molio klodų. Į pietryčius nuo jų pakrantė smėlėta, lėkšta.

Krante teka upės Solza, Verchovka, Siuzma, Jarenga, Lopšenga ir kitos. Krante yra kyšuliai Krasnogorskij Rogas (*Красногорский Рог*), Jarengskij Rogas (*Яренгский Рог*) ir Lopšengos kyšulys.

Priekrantės vandenys yra verslinės žūklės vietos. Svarbiausias uostas – Severodvinskas. Kitos kranto gyvenvietės – Sojaza, Nionoksa, Siuzma, Krasnaja Gora, Petrominskas, Unskis, Jarenga, Lopšenga ir Letnij Navolokas (*Летний Наволок*).

## Šaltiniai
Jagrai

**Jagrai** () – sala Vasariniame krante Šiaurės Dvinos žiotyse (Baltoji jūra). Saloje yra vienas Severodvinsko mikrorajonas ir Laivų remonto centras „Zviozdočka“, o tai pat – jachtklubas „Sever“.

## Pavadinimas
Dalio žodyne  'seklus smėlėtas upės, ežero ar jūros dugnas'.

## Gamta
Prie salos krantų gaudo plekšnes, navagas, stintas ir sykus.

Didžiausia upė saloje – Kambalica, didžiausias ežeras – Kirų ežeras (*Чаячье озеро*). Jagrų saloje yra pušų šilas, viena mėgstamiausių Severdvinsko gyventojų poilsio vietų.

Artimiausios negyvenamos salos – Glubokis (*Глубокий*), Krivecas (*Кривец*), Chvostai (*Хвосты*), Trestianis (*Трестянный*), Mažoji Kirų sala (*Малый Чаячий*).

## Švietimo ir medicinos įstaigos
Jagruose yra šios švietimo įstaigos:
* 28-oji proftechninė mokykla (), ruošianti kadrus miesto laivų statykloms,
* gimnazija,
* 3 vidurinės mokyklos,
* keli vaikų darželiai.

Taip pat saloje yra sporto kompleksas su baseinu ir sporto sale, stadionas „Belomorec“ ir slidinėjimo bazė.

Jagrų medicinos įstaigos yra gamyklos poliklinika (*МСЧ № 58*), 2-oji suaugusiųjų miesto poliklinika, 4-oji vaikų poliklinika. Juodosios jūros pakrantėje yra sanatorija profilaktoriumas „Žvaigždutė“ (*Звёздочка*).

## Istorija
1553 m. rugpjūčio 24 d. saloje prisišvartavo vienintelis išlikęs Hju Viloubio (*Hugh Willoughby*) ekspedicijos laivas „Edward Bonaventure“, kurio kapitonas buvo *Richard Chancellor*. Anglai salą pavadino „Rožių sala“. Knygoje „Anglų keliautojai Maskvos valstybėje XVI a.“ rašoma: „Rožių sala šv, Nikolajaus įlankoje pilna raudonų rožių (erškėčių), našlaičių ir rozmarinų. Salos apimtis 7 ar 8 mylios, joje yra gerų ganyklų.“

## Galerija

File:Chapel on Jagry island.JPG|Kristaus prisikėlimo cerkvė Jagruose
File:Яхт-клуб Север.JPG|Jachtklubas „Sever“, Kristaus prisikėlimo cerkvė ir Jagrų tiltas.
Vaizdas:Severodvinsk Yagry Island Beach.jpg|Severodvinskas, Jagrų sala. Paplūdimys (2007 m. liepos 1 d.)
Vaizdas:панорама острова Ягры.jpg|Jūros vaizdas iš Jagrų salos


## Taip pat skaitykite
* Severodvinskas
* Solovkų salos

## Šaltiniai
Vytauto parko liepa

**Vytauto parko liepa** – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas Kauno ąžuolyno Vytauto parke. Liepa auga parko šlaite netoli Parodos gatvės, kaimynystėjė – atrakcionų aikštelė.

Liepa auga šiaurės vakariniame parko šlaite, 12° nuolydžiu besileidžiančiame į Parodos gatvę. Šalia medžio, 3,5 m atstumu, praeina natūralaus grunto takas. Šalia auga vietinių rūšių medžiai, sudarydami natūralią aplinką.

## Istorija

Kauno miesto tarybos 2008 m. balandžio 10 d. sprendimu Vytauto parke auganti mažalapė liepa paskelbta Kauno miesto savivaldybės saugomu gamtos paveldo objektu. Patvirtinus parke augančiai liepai savivaldybės saugomo gamtos paveldo objekto statusą, atsirado galimybės skirti daugiau dėmesio tiek rūpinantis šiuo medžiu, tiek jį pristatant visuomenei.

## Būklė, duomenys

Liepos būklė gera, medis gyvybingas. Auga gausios atžalos kamieno pagrinde, iš jų metinės atžalos siekia iki 0,8 m aukščio. Dalis atžalų karpytos, bet ataugusios. Kamieno plyšių, paviršiaus pažeidimų ir puvinio nėra. Yra medienai kenkiančių entomofitų padarytų pažeidimų kamiene. Vena skeletinė šaka nudžiūvusi. Laja asimetriška. Pagrindiniai parametrai:
* Medžio rūšis – mažalapė liepa (*Tilia cordata*)
* Amžius – apie 270 metų (nustatyta suskaičiavus rieves gręžimo būdu paimtame pavyzdyje)
* Kamieno apimtis – 5,50 m (1,3 m aukštyje)
* Kamieno aukštis – 23 m
* Kamieno skersmuo – 1,73 m (1,3 m aukštyje)
* Lajos aukštis – 18 m, plotis - 25x16 m (skėtiška forma)
* Projekcijos plotas - 254 m²
* Saugomos teritorijos plotas - 350 m²
* Kamienas šakojasi 5 m aukštyje

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Kaunas. Vytauto parkas
*  (1:59)
Kirų ežeras

**Kirų ežeras**, *Čajačjė* () – gėlas ežeras Jagrų saloje Severodvinsko mieste (Archangelsko sritis, Rusija). Ežerą nuo Baltosios jūros Dvinos įlankos skiria 400 m.

Ežeras pailgos formos, ilgis apie 360 m, didžiausias plotis – 120 m. Dabar ežerą iš visų pusių supa Severodvinsko Primorės bulvaro, Butomos prospekto ir Oktiabrskaja gatvės namai.

## Kilmė
Ežeras išsidėstęs tarp dviejų pakrantės smėlio pylimų. Anksčiau buvo jūros įlanka, kuri vėliau atsiskyrė nuo jūros ir sugėlėjo.
Ežero krantai žemi, užpelkėję. Dugnas plokščias, smėlio ir dumblo. Vanduo mažai skaidrus. Šiaurinis ežero galas seklesnis ir užželiantis. Šiaurinėje krante yra žemapelkė.

## Gamta
Nors ežeras netoli jūros, jo vanduo gėlas ir jame gyvena gėlavandeniai organizmai. Žiemą užšąla. Ežere gyvena kirai ir antys. Kartais matomos ūdros, gyvenančios nendryne.

## Šaltiniai
Etnomuzikologija

**Etnomuzikologija** – etnografijos, folkloristikos ir muzikologijos mokslų atšaka, tyrinėjanti įvairių tautų liaudies muziką, jos kultūrinius ir socialinius aspektus. Į etnomuzikologiją įeina liaudies dainų rinkimas ir užrašymas, senovinių muzikos instrumentų rinkimas ir gamyba, liaudies dainų tekstų nagrinėjimas.

Etnomuzikologine veikla dažnai užsiima ne tik profesionalūs etnomuzikologai, bet ir etnografai, antropologai, užrašantys muziką kaip vieną iš tyrinėjamos tautos folkloro elementų. Tačiau etnomuzikologai dažniausiai koncentruojasi tik į muzikinį tautų paveldą, dažnai tyrinėja ir lygina keleto skirtingų tautų, kultūrų muziką. Iš surinktos medžiagos paprastai daromi prekybai skirti muzikos įrašai, dažnai ir pats etnomuzikologas atlieka savo surinktą muziką.

Kaip atskiras subjektas etnomuzikologija (lyginamoji muzikologija) susidarė XIX a. pab. – XX a. pr. (vienu iš pradininkų laikomas Bela Bartokas). Vėliau sukurta etnomuzikologijos draugija, šis dalykas imtas dėstyti daugelyje universitetų.
Bubių herbas

**Bubių herbas** yra:

* Kauno rajono gyvenvietės herbas, patvirtintas 2011 m.;
* Šiaulių rajono gyvenvietės herbas, patvirtintas 2000 m.
Tamsiarudė miško skruzdėlė

**Tamsiarudė miško skruzdėlė** (*Formica fusca*) – vidutinio dydžio, apie 1 cm ilgio, skruzdėlė iš *[[Formicinae]]* pošeimio, *[[Fusca]]* genties. 

## Aprašymas

Tai įprastos tamsios pilkos spalvos miško skruzdėlės, įsirengiančios lizdus dirvoje, suformuodamos nedidelius antžeminius kauburėlius, taip pat po akmenimis, pūvančiuose medžiuose, kelmuose, pamiškių žolynų kupstuose. Šių skruzdėlių šeimos dažniausiai nedidelės, apie 500–1000 individų su viena motinėle . Sugyvena su vabzdžiais mirmekofilais. Mityba mišri. Savo saugomos teritorijos neturi ir su kitomis *Formica* skruzdėlėmis nekonkuruoja. Dažnai nukenčia nuo parazitinių raudonųjų skruzdėlių, kurios užgrobia tamsiarudžių skruzdėlių lizdus ir iš jų kokonų sau užsiaugina verges darbininkes.

## Paplitimas

Tipinė Europos skruzdėlė. Taip pat plačiai sutinkama Azijoje. Kaip invazinė rūšis apsigyvenusi Šiaurės Afrikoje, Kanarų salose.

## Klasifikacija

Šios skruzdėlės priskiriamos grupei rudųjų miško skruzdėlių, tarp kurių:

* Raudonoji skruzdėlė (*Formica sanguinea*),
* Raudongalvė skruzdėlė (*Formica truncorum*),
* Plaukuotoji skruzdėlė (*Formica lugubris*),
* Rudoji miško skruzdėlė (*Formica rufa*),
* Mažoji miško skruzdėlė (*Formica polyctena*),
* Šiaurinė miško skruzdėlė (*Formica aquilonia*).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Formic fusca'' 
* ''Formica fusca'' aprašymas (rusų k.)
Raudongalvė skruzdėlė

**Raudongalvė skruzdėlė** (*Formica truncorum*) –  vidutinio dydžio, apie 4–9 mm ilgio, skruzdėlė iš *[[Formica]]* genties , *[[Formicinae]]* pošeimio.

## Aprašymas

Galvai ir kūneliui būdinga dominuojanti rausva spalva, pilvelis tamsus. Gali parazituoti kitų rūšių skruzdėlių atžvilgiu (*F. fusca*) arba būti pačios kolonizuotos (*F. rufa*, *F. polycten*). Apsigyvena dažniausiai sausose saulėtose vietose, pietinėje pamiškių pusėje, nors jos kartais randamos ir užpelkėjusiuose rajonuose. Kolonijose gyvena keli tūkst. individų su keliomis motinėlėmis, todėl didelių skruzdėlynų, būdingų panašių miško skruzdėlių kolonijose, nestato. Prie kelmų, medžių kamienų paprastai įsirengia nelabai tvarkingus neilgalaikius lizdus.

## Paplitimas

Ši skruzdėlių rūšis plačiai paplitusi Šiaurės Europoje bei toliau į Azijos šiaurės rytus. Arčiau Europos pietų sutinkama dažniausiai kalnuotose vietovėse. Gyvena spygliuočių ir mišrių miškų zonose. 

## Klasifikacija

Šios skruzdėlės priskiriamos grupei miško skruzdėlių, tarp kurių:
* Raudonoji skruzdėlė (*Formica sanguinea*),
* Tamsiarudė miško skruzdėlė (*Formica fusca*),
* Raudongalvė skruzdėlė (*Formica truncorum*),
* Plaukuotoji skruzdėlė (*Formica lugubris*),
* Mažoji miško skruzdėlė (*Formica polyctena*),
* Šiaurinė miško skruzdėlė (*Formica aquilonia*).

Raudongalvės skruzdėlės porūšiai: 
**F. truncorum finzii* Stitz, 1939,
**F. truncorum frontalis* Santschi, 1919,
**F. truncorum truncorum* Fabricius, 1804.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Formica truncorum'' aprašymas
* Apie ''Formica truncorum''
Belaruskaja niva

**Belaruskaja niva** () – Baltarusių valstiečių ir darbininkų hramados savaitraštis, ėjęs 1925–1926 m. Vilniuje baltarusių kalba.

## Istorija

Išėjo 35 numeriai, iš jų trys buvo konfiskuoti. Tiražas – 2000-3000 egz. Uždarius „Belaruskaja niva“, vietoj jo imta leisti „Belaruskaja sprava“.

## Šaltiniai
Belaruskaja sprava

**Belaruskaja sprava** () – *Baltarusių valstiečių ir darbininkų hramados* laikraštis, ėjęs 1926 m. Vilniuje baltarusių kalba.

## Istorija
Pakeitė uždarytą „Belaruskaja niva“. Leistas du kartus per savaitę. Išėjo 29 numeriai, septyni numeriai buvo konfiskuoti. Tiražas – 8000 egz.

Redaktoriai A. Vilčickis, S. Makulikas.

## Šaltiniai
Juodoji medžių skruzdėlė

**Juodoji medžių skruzdėlė** (*Lasius fuliginosus*) – smulki, apie 4–5 mm ilgio  skruzdėlė iš
*[[Lasius]]* genties, *[[Formicinae]]* pošeimio .

## Aprašymas

Šios skruzdėlės yra blizgančios, juodos (patelės tamsiai rudos). Jų galva iš kitų *Lasius* gentainių išsiskiria širdies forma. Turi stiprų kvapą. Naujos kolonijos sukuriamos parazituojant motinėlei kitų *Lasius* rūšių skruzdėlių lizduose, kur įsibrovėlė nužudo šeimininkę motinėlę. Kaip ir rudosios miškų skruzdėlės, sugeba lizduose reguliuoti temperatūrą.   

Gyvena senų medžių drevėse, sausuolių plyšiuose, įsirengdamos išėjimus tarp šaknų.  Lizdai ertmėse sulipdomi iš „kartono“ – smulkintos medienos ir seilių mišinio. Gausios kolonijos naudojasi savo pramintais takais pasiekti maisto šaltinius – vabzdžius mirmekofilus.

## Paplitimas

Tai miško skruzdėlė, plačiai paplitusi nuo Europos iki Rytų Sibiro. Gyvena drėgnuose lapuočių ir mišriuose miškuose.
## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Lasius fuliginosus'' aprašymas (rusų k.)
Belaruskaja dolia

**Belaruskaja dolia** () – Baltarusių atstovų klubo laikraštis, ėjęs 1925 m. sausio 11 d. – gegužės 15 d. Vilniuje baltarusių kalba.

## Istorija

Įkurtas kaip Baltarusijos deputatų frakcijos Lenkijos seime laikraštis. Išėjo 36 numeriai. Trys numeriai buvo konfiskuoti.

## Šaltiniai
Belaruskaja gazeta

**Belaruskaja gazeta** () – neperiodinis Vakarų Baltarusijos komunistų partijos laikraštis, 1933–1934 m. ėjęs Vilniuje baltarusių kalba.

## Istorija

Išėjo 17 numerių. Turėjo literatūrinį priedą „Literaturnaja staronki“ (*Literatūros puslapiai*).

Redaktorius ir leidėjas A. Korpovičius.

## Šaltiniai
Werner Ulrich

**Werner Ulrich** (g. 1940 m. rugsėjo 18 d. Klaipėdoje) – vokiečių baidarininkas, olimpietis.

## Biografija
Werner Ulrich stambiausio masto varžybose dalyvavo poroje su Lenkijoje gimusiu vokiečių baidarininku Willi Mehlberg. Sportininkai atstovavo Jungtinei Vokietijos komandai Romoje vykusiose 1960 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. C2-1000 m nuotolio rungtyje sportininkai galutinėje rikiuotėje užėmė septintąją vietą, aplenkę atstovus iš Prancūzijos, Austrijos, Kanados ir JAV. 1963 m. Jugoslavijos mieste Jaicėje vykusiame pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo čempionate sportininkų duetas C2-10000 m rungtyje iškovojo sidabro medalį Rytų Vokietijos rinktinei.

## Šaltiniai
Gintautas Umaras

**Gintautas Umaras** (g. 1963 m. gegužės 20 d. Kaune) – Lietuvos dviračių treko dviratininkas, pasaulio ir olimpinis čempionas.

## Biografija
1981-1988 m. daugkartinis Lietuvos treko dviračių čempionas, 1982 m. plento dviračių žiedinių lenktynių čempionas. Nuo 1981 m. lenktyniavo Sovietų Sąjungos rinktinėje. Treniravosi „Dinamo“ sporto klube Klaipėdoje. 1984 m., 1985 m., 1988 m. Sovietų Sąjungos 4 km individualių ir 1987 m., 1988 m. 4 km komandinių persekiojimo lenktynių čempionas. 1987 m. pasaulio treko dviračių persekiojimo lenktynių (4 km individualių ir komandinių) čempionas. 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė du aukso medalius: 4 km individualaus persekiojimo rungtyje ir 4 km komandinio persekiojimo rungtyje, kartu su Vyacheslav Ekimov, Dmitry Nelyubin ir Artūru Kaspučiu. Tais pačiais metais pripažintas geriausiu metu Lietuvos sportininku. 5 kartus pasaulio treko dviračių persekiojimo lenktynių rekordininkas (5 km individualių 1984 m., 4 km individualių 1985 m. ir 1987 m., 4 km komandinių SSRS rinktinės sudėtyje 1988 m.).

Prisidėjo atkuriant Lietuvos tautinį olimpinį komitetą. 1988–1992 m. buvo LTOK viceprezidentas. 1992–1996 m. Lietuvos dviračių sporto federacijos prezidentas, nuo 2009 m. – viceprezidentas.

## Šaltiniai
Vilniaus jachtklubas

**Vilniaus jachtklubas** – Vilniuje įkurtas jachtklubas.

## Istorija
Vilniaus jachtklubo steigiamasis susirinkimas įvyko 1926 m. sausio 19 d. Vilniuje. Jachtklubo nariai buriavo Trakų ežeruose.
1930 m. buriuotojams buvo perduota dalis Trakų pusiasalio ir pastatytas naujas jachtklubo pastatas. 1939 m. Lietuvai atgavus Vilniaus kraštą, Vilniaus jachtklubas su visu inventoriumi buvo perduotas Šaulių sąjungai. Po Antrojo pasaulinio karo Trakai tapo pagrindine buriavimo baze. Naudojantis išlikusiu prieškario inventoriumi buvo ruošiami pirmieji pokario buriuotojai, vyko Lietuvos buriavimo čempionatai. Vėliau įkurtas Vilniaus Žalgirio jachtklubas.

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Nilo delta

**Nilo delta** (, ) – Nilo upės žemupyje susidariusi delta, apimanti šiaurinę Žemutinio Egipto dalį. Tai viena didžiausių upių deltų pasaulyje – jos ilgis iš rytų į vakarus 240 km (nuo Port Saido iki Aleksandrijos), plotis – 160 km (nuo Kairo iki Viduržemio jūros).

Nilo delta yra apverstos graikiškos raidės delta (Δ) formos, būtent nuo Nilo deltos kilo pats upės deltos terminas. Deltoje Nilo upė skaidosi į dvi atšakas: rytinę ***Damietą*** () ir vakarinę ***Rozetą*** (). Seniau buvo ir daugiau protakų, tačiau, sumažėjus upės vandens lygiui, jos išnyko. Deltos pakraščiuose yra seklių druskingų ežerų (Marjuto, Manzalos ir kt.) Nilo deltoje gausiai veši riešutiniai lotosai, auga papirusinės viksvuolės. Šis regionas yra labai svarbi vandens paukščių buveinė – čia gausu mažųjų kirų, baltaskruosčių žuvėdrų, pilkųjų garnių, juodakojų kirlikų, šaukštasnapių ančių, kormoranų ir kt. Seniau čia būta Nilo krokodilų, begemotų, bet dabar jie išnykę.

Nilo delta yra viena pagrindinių Egipto gyvenamųjų erdvių. Čia susitelkę virš 80 mln. gyventojų, o gyventojų tankumas viršija 1000 žm./km². Didžiausi miestai: Aleksandrija, Šubra el Cheima, Port Saidas, Mahala el Kubra, Mansura, Tanta, Zakazikas. Verčiamasi žemės ūkiu (medvilnė, kviečiai, kukurūzai, vaisiai, ryžiai), gyvulininkyste, žvejyba.

Pastačius Asuano užtvanką, Nilo deltos nebeužlieja kasmetiniai potvyniai ir nepapildo dumblu, todėl dirvožemis skursta. Be to, dėl visuotinio atšilimo kyla Viduržemio jūros lygis ir vanduo ima semti pakrantes. Dėl šių priežasčių Nilo delta yra atsidūrusi ant ekologinės katastrofos slenksčio, kuri savo ruožtu sukeltų didelę humanitarinę katastrofą.

## Nuorodos
* Apie Nilo deltą „worldwildlife.org“ svetainėje (anglų k.)
Ismailija

**Ismailija** () – miestas šiaurės Egipte, vakarinėje Sueco kanalo pakrantėje, prie Ismailijos kanalo žiočių Timsaho ežere. Muchafazos centras. Yra svarbus jūrų uostas, plentai ir geležinkeliai į Kairą, Port Saidą, Suecą. Verčiamasi daugiausia kanalo aptarnavimu. Veikia 1976 m. įkurtas Sueco kanalo universitetas.

## Istorija

Ismailija įkurta 1863 m., statant Sueco kanalą. Miestas pavadintas Egipto chedivo Ismailo Pašos garbei.

## Sportas
* Ismaily SC sporto klubas;
* Ismailijos stadionas, talpinantis 18 525 žiūrovų.

## Šaltiniai
Riversaido stadionas

**Riversaido stadionas** () – futbolo stadionas Midlsbro, Šiaurės Jorkšyre, Anglijoje, turintis 35 100 sėdimų vietų. Jame nuo 1995 m. namų rungtynes žaidžia Middlesbrough FC.

## Istorija

Stadionas pastatytas siekiant pakeisti Ersomo parko stadioną po Teiloro ataskaitos, kuri reikalavo, kad visi aukščiausios lygos stadionai būtų sėdimų vietų. Nuo 1990 m. sausio Midlsbro klubui reikėjo pakeist tribūnas į pilnai sėdimą stadioną iki 1994 m. rugpjūčio. Pakeitus tribūnas į pilnai sėdimas vietas, stadione tilptų tik 20 000 žiūrovų, bet klubas norėjo didesnės talpos stadiono. Sprendimas buvo priimtas pastatyti naują stadioną.

Naująjį stadioną su 30 000 sėdimų vietų pastatė bendrovė „Taylor Woodrow Construction“ už 16 milijonų svarų sterlingų. Stadiono pavadinimą pasirinko klubo gerbėjai. Stadioną taip pat siūlyta pavadinti: *Middlehaven Stadium,* *Erimus Stadium* ir *Teesside Stadium*. Pirmasis stadionui suteiktas pavadinimas buvo *Cellnet Riverside Stadium*, pagal rėmėją „Cellnet“.

Pirmosios rungtynės buvo sužaistos 1995 m. rugpjūčio 26 d. su Chelsea FC, kurias atėjo pažiūrėti 28 286 žiūrovai. Midlsbro klubas svečių komandą nugalėjo 2–0. 1998 m. vietų skaičius buvo padidintas iki 35 000.

## Tarptautinės rungtynės

## Nuorodos

* Riverside Stadium structurae.de svetainėje
Baltosios Vokės dvaras

**Baltosios Vokės dvaras** – dvaras, esantis Baltosios Vokės kaime, į pietryčius nuo Vilniaus miesto.  

Pirmuoju žinomu dvaro savininku buvo LDK Didysis raštininkas Antanas Oskierka (1670-1734). Istorizmo stiliaus rūmus 1873 m. pastatė tuometinis dvaro savininkas, grafas Hilarijus Lenskis (1834-1920). Jis buvo ir Vaidotų šv. apaštalo Pauliaus Atsivertimo bažnyčios fundatoriumi. Po Hilarijaus mirties dvarą paveldėjo jo sūnus Vladimiras Lenskis (1879-1941). Sovietinės okupacijos metais jis buvo areštuotas ir išvežtas į Sibirą, kur ir mirė. Jo žmonai Marijai Olgai Broel-Pliaterytei Lenskai ir dukterimis Kristinai ir Marijai Teresei tremties pavyko išvengti. Jos išvažiavo iš Lietuvos ir apsigyveno Lenkijoje.  

Baltosios Vokės dvaras yra įtrauktas į šalies kultūros vertybių departamento saugomų objektų sąrašą. Yra išlikę dvaro rūmai, parko želdiniai, oficina, kluonas, kalvė, tvenkinys ir kt. Šiuo metu dauguma dvaro pastatų apleisti.

## Galerija


Vaizdas:Baltosios Vokes dvaras2011 fasadas.jpg|Dvaro fasadas iš šiaurės rytų pusės
Vaizdas:Baltosios Vokes dvaro oficina2011.jpg|Oficina 
Vaizdas:Baltosios Vokes dvaro ukinis2011.jpg|Ūkinio pastato griuvėsiai
Vaizdas:Baltosios Vokes dvaro ukinis 2 2011.jpg|Ūkinis pastatas prie tvenkinio
Baltoji Vokė. Dvaras.JPG|Rūmai 2016 m.
 

## Šaltiniai
Plaukuotoji skruzdėlė

**Plaukuotoji skruzdėlė** (*Formica lugubris*) – vidutinio dydžio, apie 1 cm ilgio, skruzdėlė iš *[[Formica]]* genties ,  *[[Formicinae]]* pošeimio.

## Aprašymas

Šios skruzdėlės yra rudos spalvos, su juodu pilveliu. Priklausomai nuo geografinio rajono, yra spalvinių skirtumų. Vabzdžių kūnas padengtas plaukeliais. Gyvena didelėse kolonijose – iki 1 mln. individų. Stato didelius kupolinius skruzdėlynus (iš spyglių, šakelių). Naudingos plėšrūnės, naikinačios miškų kenkėjus.

## Paplitimas

Paplitusios Europoje, Sibire, Tolimuosiuose Rytuose. Gyvena spygliuočių ir mišriuose miškuose, ypač tinkami tankūs eglynai. Kai kuriose šalyse įtrauktos į nykstančių rūšių sąrašą. Pvz., Lenkijoje dėl intensyvaus miškų kirtimo šios skruzdėlės įrašytos į Raudonąją knygą .

## Klasifikacija

Šios skruzdėlės priskiriamos grupei rudųjų miško skruzdėlių, tarp kurių:
* Raudonoji skruzdėlė (*Formica sanguinea*),
* Tamsiarudė miško skruzdėlė (*Formica fusca*),
* Raudongalvė skruzdėlė (*Formica truncorum*),
* Rudoji miško skruzdėlė (*Formica rufa*),
* Mažoji miško skruzdėlė (*Formica polyctena*),
* Šiaurinė miško skruzdėlė (*Formica aquilonia*).
1996 m. išskirta nauja rūšis-dvynė *Formica paralugubris* .
## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''Formica lugubris''
* ''Formica lugubris'' aprašymas (rusų k.)
Fajumas

**Fajumas** (, ) – miestas Egipte (Žemutiniame Egipte), Fajumo oazėje, esančioje Libijos dykumos šiaurės rytiniame pakraštyje, 130 km į pietvakarius nuo Kairo. Muchafazos centras. Netoli miesto telkšo Karūno ežeras, o pro miestą teka Bahr Jusefo kanalas, jungiantis šį ežerą su Nilu. Fajumas yra svarbus prekybinis ir transporto mazgas. Yra geležinkelis į Beni Sueifą. Tekstilės (medvilnės valymas, vilnos, odos išdirbimas), maisto, tabako pramonė.

Fajume yra turgus, keletas didelių mečečių (viena jų statyta sultono Kaitbajaus XV a.). Miesto apylinkėse gausu archeologinių vietovių – Lahuno piramidė (statyta Senusreto II, XIX a. pr. m. e.), Havara (joje rasta gausi antikinių pomirtinių portretų kolekcija) ir kt.

## Istorija

Fajumas – viena seniausių Senovės Egipto gyvenviečių. Ji pasižymėjo derlingomis žemėmis, maloniu klimatu. Čia dar priešistoriniais laikais klestėjo Fajumo kultūra. Vėliau jis buvo žinomas kaip **Šedet** ir buvo atskiro nomo (Naret-Chent, 20-ojo) administraciniu centru. Mieste buvo garbinamas Nilo dievas Sobekas ir deivė Hator. Fajumas buvo įsiterpęs tarp kitų dviejų stiprių miestų – Idži-Tavio šiaurėje ir Herakleopolio pietuose. II tūkst. pr. m. e. pradžioje Egipto sostinę perkėlus į Idži-Tavį netoliese, dar labiau išaugo Fajumo reikšmė. Netoliese išdygo piramidžių kompleksai el-Lahunas ir Havara.

Naujosios karalystės laikais Šedet buvo naudojamas kaip faraonų poilsiavietė, čia buvo pastatyti rūmai. I tūkst. pr. m. e. Fajumo reikšmė nunyko dėl nuolatinių klajoklių libių antpuolių. Miestas galėjo atsigauti tik mūsų eroje, valdant Ptolemėjams. Graikų laikais miestas buvo žinomas kaip ***Krokodilopolis*** (), mat jame buvo garbinami Karūno ežere gyvenę krokodilai (dievo Sobeko gyvūnai). Vėliau miestas pervadintas Arsinoje princesės Arsinojos II garbei. 642 m. užkariautas arabų.

## Šaltiniai
Zakazikas

**Zakazikas** () – miestas Egipto šiaurėje, Nilo deltoje, į šiaurės rytus nuo Kairo. Šarkijos muchafazos administracinis centras. Pro miestą eina Ismailijos kanalas, jungiantis Nilą su Sueco kanalu. Transporto mazgas, yra stotis prie Kairo–Ismailijos geležinkelio. Verčiamasi medvilnės valymu. Zakazikas yra svarbus prekybos medvilne centras. Veikia 1974 m. įkurtas universitetas.

3 km nuo miesto yra senovinio Bubasčio miesto archeologinė vietovė.

## Šaltiniai
Geliančios skruzdėlės

**Geliančiosios skruzdėlės** (*Myrmicinae*) – stambus pošeimis skruzdėlių šeimoje. Jame virš 4,5 tūkst. rūšių ir 1,5 tūkst. porūšių evoliuciniu požiūriu labiausiai išsivysčiusiose grupėse. Tarp jų yra ir primityvių, ir itin specializuotų grupių. 

## Aprašymas

Geliančiųjų skruzdėlių pagrindiniai požymiai: 
* pilvelio stiebelis dvinaris, susidedantis iš *Petiole* ir *Postpetiole* narelių; pastarasis aiškiai atskirtas nuo pilvelio;
* turi išsivysčiusį geluonį;
* lėliukės be kokonų.

## Klasifikacija

Geliančiųjų skruzdėlių pošeimyje visos rūšys apjungiamos į 160 šeimų po 25–30 tribų įvairiose sistemose. Tai didžiausias skruzdėlių pošeimis. Didžiausios gentys:
* *[[Pheidole]]* – virš 900 rūšių (su porūšiais virš 1000),
* *[[Crematogaster]]* – virš 400 rūšių (su porūšiais iki 900),
* *[[Strumigenys]]* – apie 470 rūšių,
* *[[Tetramorium]]* – virš 400 rūšių.

Pošeimis skirstomas į eilę tribų:
* Agroecomyrmecini,
* Attini,
* Basicerotini,
* Blepharidattini,
* Cataulacini,
* Cephalotini,
* Crematogastrini,
* Dacetonini,
* Formicoxenini,
* Melissotarsini,
* Meranoplini,
* Metaponini,
* Myrmecinini,
* Myrmicariini,
* Myrmicini,
* Ochetomyrmecini,
* Phalacromyrmecini,
* Pheidolini,
* Pheidologetonini,
* Solenopsidini,
* Stegomyrmecini,
* Stenammini,
* Tetramoriini.
Yra gyvenančių ir fosilinių individų genčių, neįtrauktų į tribas dėl taksono nežinomos padėties sistemoje, todėl jų statusas arba neapibrėžtas (*Incertae sedis*), arba per daug *basalinis* (ypač fosilijoms).

## Lietuvoje

Lietuvoje sutinkamos rūšys:
* *[[Tetramorium]]*,
* *[[Monomorium]]*,
* Rudoji mirmika (*Myrmica laevinodis*),
* *[[Messor]]*.

## Literatūra

* Bolton, B. (1995). *A new general catalogue of the ants of the world*, Harvard University Press, Cambridge, MA.
* Kugler, C. (1978). *A comparative study of the myrmicine sting apparatus (Hymenoptera, Formicidae).* // Stud. Ent., 20, 413–548.

## Nuorodos

* ''Myrmicinae'' evoliuciniai ryšiai
* ''Myrmicinae'' pošeimio skruzdėlės (rusų k.)
Praid Parko stadionas

**Praid Parko stadionas** () – futbolo stadionas Derbyje (Rytų Midlandsas, Anglija), Praid Parko rajone. Nuo 1997 m. namų rungtynes žaidžia Derby County FC, kurie persikėlė iš *Baseball Ground* stadiono. Stadionas, kuriame telpa 33 597 žiūrovai, yra šešioliktas pagal dydį futbolo stadionų Jungtinė Karalystėje.

## Istorija

Stadione kartą žaidė Anglijos vyrų futbolo rinktinė, tuo metu kai Wembley stadionas buvo statomas. Taip pat vyko kelios Anglijos jaunimo iki 21 metų futbolo rinktinės varžybos, ir 2010 m. spalio 11 d. draugiškos rungtynės tarp Brazilijos ir Ukrainos rinktinių.

Stadione vyko ir muzikos renginiai. 2005 m. liepos 26 d. koncertavo Rod Stewart, o 2006 m. liepos 5 d. – Red Hot Chili Peppers.

## Nuorodos

* Stadiono svetainė
Lipčius (reikšmės)

**Lipčius** – gali reikšti:

* Lipčius – lietuviška pavardė;
* lipčius  – augalų lapų išskiriamas saldus lipnus skystis; vabzdžių saldžios išskyros. Iš jo gautas medus vadinamas *lipčiaus medumi*.
Laima Zilporytė

**Laima Zilporytė** (g. 1967 m. balandžio 5 d. Mediniuose) – Lietuvos dviratininkė, olimpinė medalininkė.

## Biografija
1984 m. baigė Panevėžio internatinę sporto mokyklą. Tris kart Lietuvos čempionė. Sovietų Sąjungos įvairaus tipo čempionatuose pelnė vienuolika aukso medalių, du sidabro ir tris bronzos. Pasaulio 50 km komandinių lenktynių (1989 m.) čempionė (su SSRS komanda), 54 km komandinių lenktynių (1988 m.) vicečempionė (su SSRS komanda), 5 vieta 50 km komandinėse lenktynėse (1992 m.) laimėtoja (su Lietuvos komanda). 1988 m. Seulo olimpinių žaidynių 82 km grupinėse lenktynėse pelnė bronzos medalį. 1992 m. Barselonos olimpinių žaidynių 81 km grupinėse lenktynėse užėmė 18 vietą. Nuo 1999 m. Panevėžyje rengiamos L. Zilporytės taurės daugiadienės dviračių lenktynės.

## Šaltiniai