open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adomas Jasenauskas

**Adomas Jasenauskas** ( 1884 m. sausio 13 d. Barglavas, Palenkės vaivadija – 1944 m. vasario 13 d. Vilnius, palaidotas Marijampolėje) – Lietuvos kunigas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
1909 m. baigęs Seinų kunigų seminariją įšventintas kunigu. Būdamas dar klieriku, rašinėjo į lietuviškus laikraščius, bendradarbiavo leidiniuose „Vairas“, „Šaltinis“ ir kt. 1908 m. seminarijoje redagavo klierikų laikraštį „Jaunuomenės draugas“. 

Kunigavo įvairiose Seinų vyskupijos parapijose. 1920–1924 m. Seinų Švč. Mergelės Marijos bazilikos globėjo pavaduotojas. 1920 m. Seinų tikintieji lenkai parašė laišką Vatikano nuncijui Lenkijoje Achille Ratti, kuriame nurodė, kad nepripažįsta A. Jaseniausko bažnyčios klebonu. Apie 1925 m. išvyko į Lietuvą. Nuo 1925 m. marijonas, 1928–1933 m. klebonas Marijampolėje, 1933–1938 m. marijonų namų Ukmergėje vyresnysis ir bažnyčios rektorius, 1939–1941 m. marijonų noviciato Panevėžyje mokytojas.

Marijampolėje atkūrė ir 1928–1931 m. redagavo vaikų laikraštį „Šaltinėlis“. Įsteigė ir 1930–1933 m. redagavo laikraštį „Marijampolės parapija“. 1931 m. įkūrė Marijos vaikų sąjungą. 1933 m. leido Marijos vaiko lapelius, vaikų kalendorius, giesmyną. Rašė giesmių tekstus ir muziką.

## Bibliografija
* Šventas Antanas Paduvietis, 1936 m.
* Adventas, 1938 m.
* Kalėdų metas, 1938 m.
* Didžioji savaitė, 1939 m.
* Sekminės, 1939 m.
* Marija Bažnyčios gyvenime, 1939 m.
* Marijos vaikelio diena, 1941 m.

## Šaltiniai
Anupras Jasevičius (1805)

**Anupras Jasevičius** (1805 m. kovo 19 d. Žostautai, Pernaravos valsčius – 1884 m. vasario 16 d. Alūksta) – Lietuvos poetas, kunigas.

## Biografija
Mokėsi Dotnuvos bernardinų mokykloje ir Varnių kunigų seminarijoje. Nuo 1833 m. kunigavo Vilkijos Šv. Jurgio bažnyčioje, 1844–1863 m. Ariogalos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčioje. 1863 m. bažnyčioje perskaitė sukilėlių manifestą, už tai suimtas, kalintas Kauno kalėjime, kariuomenės teismo nuteistas 8 m. katorgos ir tremties. Nuo 1863 m. gyveno tremtyje Sibire prie Angaros, Baikalo, nuo 1874 m. – Spaske (Tambovo sritis). Į Lietuvą grįžo 1884 m.

Eilėraščius rašė Lietuvoje ir tremtyje; daugelis neišliko, dalį paskelbė Juozas Tumas-Vaižgantas 1899–1900 m. žurnale „Tėvynės sargas“ ir savo Raštų t. 11 1929 m. Eilėraščiai aprašomojo pobūdžio, vyrauja gamtos, didaktiniai motyvai, reiškiamas tėvynės ilgesys, laisvės troškimas. Parašė autobiografinę tremtinio išgyvenimų apybraižą „Išginimas ir sugrįžimas“ (išspausdinta testiniame leidinyje „Mūsų senovė“ 1937–1940 m.

## Šaltiniai
Rimutis Juozapas Jasilionis

**Rimutis Juozapas Jasilionis** (1939 m. gegužės 18 d. Krinčinas – 1995 m. lapkričio 27 d. Vilnius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1961 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.

Nuo 1961 m. Vilniaus universiteto, 1969–1987 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1969–1974 m. Matematikos katedros vedėjas; 1972 m. docentas. 1987–1990 m. dėstė Kauno politechnikos instituto Vilniaus fakultete, 1988–1990 m. Bendrojo paruošimo katedros vedėjas. Nuo 1991 m. dėstė Vilniaus technikos universitete.

Tyrimų svarbiausios sritys: vektorinės optimizacijos teorija, gelžbetonio konstrukcijų patikimumas. Parašė kelias mokomąsias knygas.

## Bibliografija
* Matematinis programavimas, su V. Čiočiu, 1990 m.

## Šaltiniai
Genovaitė Jasinevičienė

**Genovaitė Jasinevičienė** (1936 m. rugsėjo 19 Kaune) – Lietuvos inžinierė elektromechanikė, habilituota technologijos mokslų daktarė.

## Biografija
Vyras Raimundas Jasinevičius. 1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1967 m. ten pat apgynė disertaciją „Kintamosios srovės ferodinaminių autokompresorių tyrimas“, technikos mokslų kandidatė. 1990 m. apgynė disertaciją „Mikroprocesorinių greitaeigių DIS testų automatizuoto projektavimo moduliniu funkciniu metodu teorija ir praktika“ technikos mokslų daktarė.

1961-1994 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytoja, 1972-1992 m. Elektroninių schemų testinės kontrolės laboratorijos vadovė; 1992 m. profesorė.

Sukūrė elektroninių skaitmeninių schemų modeliavimo ir automatizuotą testų generavimo sistemą.

## Bibliografija
* Loginių schemų modeliavimo sistema „Gentis 2“, monografija, su kitais, 1986 m.
* Mikroprocesorinių DIS testinė kontrolė gamyboje, monografija, su kitais, 1989 m.
* Pramoninė elektronika, su kitais, vadovėlis, d. 2 1970 m., d. 1 1988 m.

## Įvertinimas
* 1987 m. LTSR valstybinė premija, su kitais 

## Šaltiniai
A1

**A1** gali reikšti:
* A1 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą,
* A1 – kelio numerius keliose valstybėse,
* A1 – žvaigždžių spektrinę klasę,
* A1 Ethniki – graikų krepšinio lygos divizioną,
* A1 Grand Prix – automobilių lenktynių čempionatą,
* A1 Ring – Formulės 1 trasą,
* A1 – dviračių treko atskirį,
* A1 Securitas Vilnius.
* A1 – Lietuvos magistralinį kelią, jungiantį tris didžiausius Lietuvos miestus: Vilnių, Kauną ir Klaipėdą.

## Taip pat skaitykite

* AL
A2

**A2** gali reikšti:
* A2 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą,
* A2 – radijo stotį Lietuvoje,
* M1A2 – tanko M1 Abrams versiją,
* Kelio numerius keliose valstybėse:
** Magistralinis kelias A2 (Lietuva)
** Magistralinis kelias A2 (Latvija)
** Autostrada A2 (Lenkija)
Rimantas Jasas

**Rimantas Jasas** (1929 m. birželio 1 d. Šiauliai – 2002 m. sausio 25 d. Vilnius) – Lietuvos istorikas, vertėjas, enciklopedininkas.

## Biografija
1957 m. baigė Vilniaus universitetą. 1957–1968 m. dirbo Lietuvos istorijos institute, 1968–1975 m. ir 1979–2000 m. – Lietuvos mokslų akademijos centrinės bibliotekos Rankraščių skyriuje, 1976–1979 m. – Vyriausiojoje enciklopedijų redakcijoje.

## Mokslinė veikla
Tyrė XIII a. – XVI a. ir 1788–1794 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės bei Lietuvos istoriją. Knygoje „Lietuvių karas su kryžiuočiais“ nušvietė baltų kovą su Vokiečių bei Livonijos ordinais nuo Šiaulių (Saulės) mūšio 1236 m. iki XIII a. pabaigos. Svarbiausias darbas – „Bychovco kronikos“ vertimas į lietuvių kalbą su išsamiais komentarais. Paskelbė LDK užsienio prekybos ir pirmojo gyventojų surašymo duomenis, į lietuvių kalbą išvertė J. Goštauto beletrizuotus memuarus, T. Narbuto „Lietuvių tautos istoriją“, Vygando Marburgiečio „Naująją Prūsijos kroniką“. Spaudai parengė dokumentų rinkinių, Lietuvos mokslų akademijos centrinėje bibliotekoje saugomų XVIII a. – XX a. pirmosios pusės Šilutės dvaro savininko H. Šojaus archyvo ir istoriko K. Jablonskio rankraštinio palikimo aprašymus (neišspausdinti).

## Bibliografija
* Didysis Prūsų sukilimas, 1959 m.
* Lietuvių karas su kryžiuočiais, su kitais, 1964 m.
* Lietuvos valstiečių ir miestelėnų ginčai su dvarų valdytojais, su J. Orda, d. 3, 1968 m.
* Bychovco kronika, vertimas, 1971 m.
* LDK gyventojų surašymas 1790 m., su L. Truska, 1972 m.
* Jonas Goštautas. Ponas Teisėjaitis, arba Pasakojimas apie Lietuvą ir Žemaitiją (*Pan Sędzic, czyli Opowiadanie o Litwie i Żmudzi 1839 m.*), 1967 m.
* Pergamentų katalogas, 1980 m.
* Raganų teismai Lietuvoje, su K. Jablonskiu, 1987 m.
* Tadas Narbutas. Lietuvių tautos istorija, t. l; (*Dzieje starożytne narodu litewskiego t.1 1835 m.*), 1992 m.
* Vygandas Marburgietis. Naujoji Prūsijos kronika (*Cronica Nova Prutenici*), 1999 m.

## Šaltiniai
Kazimieras Jasėnas

**Kazimieras Jasėnas** (1867 m. rugsėjo 18 d. Velžiai, Kauno gub. – 1950 m. lapkričio 15 d. Liepoja) – Romos katalikų kunigas, prelatas, dailėtyrininkas.

## Biografija
Gimė 1867 m. rugsėjo 18 (30) d. Velžių kaime tuometiniame Kiburių valsčiuje (Saločių parapija), ūkininkų Simeono ir Ievos Linkaitės Jasėnų šeimoje. Vyriausias iš šešių vaikų, turėjo du brolius – Joną ir Simoną, bei tris seseris – Agotą, Oną ir Emiliją. 1880 m., neturėdamas ir trylikos tapo našlaičiu – mirė tėvas. Po metų motina ištekėjo už to paties kaimo ūkininko Vincento Pažemecko, su kuriuo užaugino dar du vaikus – Adomą ir Ievą.

Lankė rusišką Kiemėnų pradžios mokyklą. 1877–1884 mokėsi Mintaujos gimnazijoje. 1885 m. įstojo į Žemaičių kunigų seminariją Kaune, kurią 1889 m. baigė su pagyrimu ir ruošėsi tolimesnėms studijoms Peterburgo dvasinėje akademijoje. Bet seminarijos gydytojas neleido tęsti studijų dėl silpnos sveikatos. 1890 m. įšventintas kunigu. 1890–1892 m. vikaras Tryškiuose, 1892–1893 m. Mintaujoje, 1893–1896 Laminių (Lyvenhofo) klebonas, Tukumo mieste pastatydino koplyčią, vėliau tapusią bažnyčia. 1896–1902 m. Brunavos klebonas, ten pastato mūrinę bažnyčią. 1902–1944 m. Mintaujos klebonas, čia 1906 m baigė statyti anksčiau pradėtą statyti raudono mūro kryžminio plano neoromaninę bažnyčią. 1930 m. monsinjoras, 1948 m. apaštališkasis protonotaras. Mokytojavo Mintaujos ir kitose Latvijos gimnazijose, dėstė Rygos universitete. Rūpinosi katalikiška, švietėjiška veikla, platino draudžiamą lietuvių spaudą. Dalyvavo veikloje Lietuvių ir latvių vienybės draugijos, 1902–1944 m. pirmininkas, Latvijos lietuvių sąjungos, 1937–1944 m. pirmininkas.

Parašė biografinę apybraižą apie dailininką Antonio da Correggio (1934 m.), pjesių, dramų, straipsnių žurnaluose „Židinys“, „Vairas“, „Naujoji Romuva“ bei užsienio spaudoje. Parengė *Bažnytinio meno istoriją* (neišliko).

## Bibliografija
* Patarėjas lietuviams katalikams svetur, 1915 m.
* Visuotinė meno istorija, 3 t. 1923–1938 m.
* Didžiosios Prancūzų Revoliucijos vaizdai, 1935 m.
* Estetikos reikšmė etiniame žmogaus gyvenime, 1935 m.
* Iš meno priešaušrio, 1939 m.

## Įvertinimas
* 1929 m. 4 laipsnio Trijų Žvaigždžių ordinas (Latvija)
* 1930 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vytautas Braziulis. Prelatas Kazimieras Jasėnas
* http://www.ziemgala.lt/saugykla/pdf/7_misius.pdf
* https://www.respublika.lt/lt/naujienos/kultura/kulturos_naujienos/nacionaline_vertybe__monsinjoras_kjasenas/
A3

**A3** gali reikšti:

* A3 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą,
* A3 – grupė iš Didžiosios Britanijos,
* Kelius kai kuriose valstybėse:
** Automagistralė A3 (Kroatija) – automagistralinį kelią Kroatijoje,
** Magistralinis kelias A3 (Lietuva) – automagistralinį kelią Lietuvoje,
** Magistralinis kelias A3 (Latvija) – automagistralinį kelią Latvijoje,
A4

Žodžio **A4** reikšmės:
* A4 – tarptautinio standarto popieriaus lapo dydis (210×297 mm), pagal ISO 216 standartą;
* Audi A4 – automobilio modelis.
* Keliai:
** automagistralė A4 (Kroatija) – automagistralinis kelias Kroatijoje;
** magistralinis kelias A4 (Lietuva) – automagistralinis kelias Lietuvoje;
** magistralinis kelias A4 (Latvija) – automagistralinis kelias Latvijoje;
** kelias A4 (Anglija) – kelias Anglijoje (Jungtinės Karalystės dalis).
A5

**A5** gali reikšti:
* A5 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą,
* Keliai:
** Automagistralė A5 (Austrija)
** Automagistralė A5 (Kroatija)
** Automagistralė A5 (Prancūzija)
** Magistralinis kelias A5 (Lietuva)
** Magistralinis kelias A5 (Latvija)
** Federalinis greitkelis A5 (Vokietija)
** Automagistralė A5 (Slovėnija)
** Autostrada A5 (Šveicarija)
** Autostrada A5 (Italija)
A6

**A6** gali reikšti:
* A6 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą,
* Audi A6 – automobilio modelis.

A6 pavadinti **keliai**:
* Automagistralė A6 (Kroatija)
* Magistralinis kelias A6 (Latvija)
* Magistralinis kelias A6 (Lietuva)
* Autostrada A6 (Lenkija)
A8

**A8** gali reikšti:

* A8 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą.

**A8** pavadinti **keliai**:

*Magistralinis kelias A8 (Latvija)
*Magistralinis kelias A8 (Lietuva)
*Autostrada A8 (Lenkija)
A10

**A10** gali reikšti:
* A10 – popieriaus formatą

**A10** gali reikšti šiuos **kelius**:
*Automagistralė A10 (Kroatija)
*Magistralinis kelias A10 (Latvija)
*Magistralinis kelias A10 (Lietuva)
A11

**A11** gali reikšti šiuos **kelius**:
*Automagistralė A11 (Kroatija)
*Magistralinis kelias A11 (Latvija)
*Magistralinis kelias A11 (Lietuva)
A7

**A7** gali reikšti:
* A7 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą,
* Audi A7 – automobilio modelis

A7 pavadinti **keliai**:
* Automagistralė A7 (Kroatija)
* Magistralinis kelias A7 (Latvija)
* Magistralinis kelias A7 (Lietuva)
A9

**A9** gali reikšti:
* A9 – popieriaus formatą pagal ISO 216 standartą.

**A9** pavadinti **keliai**:
*Magistralinis kelias A9 (Latvija)
*Magistralinis kelias A9 (Lietuva)
Raimundas Jasinevičius

**Raimundas Jasinevičius** (g. 1936 m. balandžio 15 d. Kaune) – Lietuvos elektromechanikos inžinierius, informatikos sistemologas, diplomatas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). 1959–1994 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas. 1968 m. apgynė disertaciją „Lygiagrečiojo tipo skaitančiosios mašinos gabalais tiesinio klasifikatoriaus tyrimas“, technikos mokslų kandidatas.

1969–1981 m. KPI Skaičiavimo mašinų katedros vedėjas, 1981–1990 m. Mikroprocesorinių sistemų laboratorijos vadovas; 1992 m. profesorius. 1966–1967 m. stažavo Genujos universitete, 1973 m. dirbo Kalifornijos universitete Los Andžele, 1976 m. ir 1994 m. Mančesterio universiteto Mokslo ir technologijų institute, Londono Sičio ir Kembridžo universitete.

1994–2001 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius Danijoje, nuo 1995 m. dar ir Islandijoje. Nuo 2001 m. Kauno technologijos universiteto ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas.

Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus tarybos narys.

## Mokslinė veikla
Sukūrė kompiuterizuoto skrydžių valdymo Lietuvos oro erdvėje koncepciją ir Policijos departamento prie LR vidaus reikalų ministerijos informacinės sistemos koncepciją.

## Bibliografija
* Skaičiavimo mašinų tinklai, su V. Bulovu: monografija, 1979 m.
* Analoginės ir hibridinės skaičiavimo mašinos: vadovėlis, su V. Petrausku, 1983 m.
* Lygiagrečiosios erdvinės ir laikinės skaičiavimo struktūros, 1988 m.
* Lietuvių, anglų, rusų kalbų kompiuterijos žodynas / Kalikstas Vytautas Paulauskas, Raimundas Jasinevičius. – Kaunas: Technologija, 1995. – 370 p.
* Diplomatinės derybos: bendroji apžvalga: metodinė priemonė (sud. Raimundas Jasinevičius, Ramona Kačiušytė). – Kaunas: VDU leidykla, 2007. – 23 p. – ISBN 978-9955-12-201-2

## Šaltiniai

|-

|-
A18

**A18** gali reikšti šiuos **kelius**:
*Autostrada A18 (Lenkija)
*Federalinis greitkelis A 18 (Vokietija)
*Magistralinis kelias A18 (Lietuva)
M1 (Baltarusija)

**Magistralinis kelias M1** – keturių juostų kelias Baltarusijoje. Svarbus tranzitinis kelias, jungiantis Maskvą, Minską su svarbiausiais Europos miestais. Kelias eina nuo Baltarusijos valstybės sienos su Lenkija iki sienos su Rusija. Prasideda ties Brestu (Lenkijos pasienis), baigiasi ties Dubrovnos miesteliu (Rusijos pasienis). Kelio ilgis – 611 km. Didžiausias leistinas greitis lengviesiems automobiliams – 120 km/h, kitoms transporto priemonėms – 100 km/h. Kelias tarp Kobrynu (M 10) ir Oršos (P87) turi greitkelio statusą (maždaug 505 km ruožas) .

Atidarytas 1980 m. Maskvos olimpinių žaidynių proga, todėl turi ir alternatyvųjį pavadinimą – **Olimpijka** (). Nuo 2013 m. rugpjūčio 1 d. kelias yra mokamas visiems automobiliams, išskyrus Eurazijos Muitų sąjungos šalyse registruotas transporto priemones, kurių masė neviršija 3,5 t.

## Maršrutas

|}
|}
Finansų teisės magistras

**Finansų teisės magistras** – akademinis kvalifikacinis teisės laipsnis, suteikiamas baigus podiplomines teisės magistro studijas finansų teisės ir finansų srityje.

## Vokietijoje
Finansų ir teisės magistro () laipsnį galima įgyti Frankfurte, Vokietijos bankininkystės centre, kuriame veikia ES institucijos, yra daug bankų, kitų finansų bei kredito įstaigų, institucijų. Vokietijos Frankfurto universiteto Teisės ir finansų institute vykdoma tarptautinė finansų teisės magistro programa anglų kalba, baigusiems teisės arba ekonomikos bakalauro studijas. Trukmė – 1 metai.

Studijų kaina – 15 000 €. Yra galimybė gauti stipendiją visoms ar dalinėms studijų mokesčio išlaidoms padengti.
Hertie fondas skiria 3 stipendijas studijų mokesčiui sumokėti. Pretenduoti gali ekonomikos ar teisės bakalaurai, pasiekę labai aukštų akademinių rezultatų (informacija apie stipendijas bei paraiškų formas galima rasti ILF tinklalapyje).

ILF *LL. M. Finance* programos absolventai iš Lietuvos – VU Teisės f. absolventai „Glimstedt“ verslo teisės advokatas dr. Paulius Markovas (į 2002 m.-2003 m. programą įstojęs pirmu numeriu), teisininkė Joana Baublytė (2006–2007 m.), „LAWIN“ bei teisininkas Linas Čižauskas (2006–2007 m.).

## Lietuvoje
Lietuvoje finansų teisė kaip akademinė teisės disciplina dėstoma teisės studentams kaip privalomasis arba pasirenkamasis dalykas. MRU Teisės fakultete yra gilinamoji finansų teisės magistro programa, trukmė – 1,5 m. (dieninė, neakivaizdinė f.).

## Nuorodos
* Oficialus Teisės ir finansų instituto Frankfurte tinklalapis  
* MRU TF finansų teisės magistro programos aprašas
Vilius Jasinevičius

**Vilius Jasinevičius** (g. 1933 m. vasario 26 d. Javolinėje, Rokiškio valsčius) – Lietuvos fotografas.

## Biografija
1952–1955 m. studijavo elektrotechniką Kauno politechnikos institute. 1955–1970 m. Pramoninės statybos projektavimo ir Žemės ūkio statybos projektavimo instituto inžinierius Kaune. 1970–1972 m. Liaudies buities muziejaus, 1972–1977 m. Paminklų konservavimo instituto Kauno skyriaus, 1997–2000 m. Nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos fotografas.

1964–1976 m. su kitais vadovavo Kauno fotoklubui. 1969 m. su kitais įsteigė Lietuvos fotografijos meno draugiją (nuo 1989 m. Lietuvos fotomenininkų sąjunga), 1978–1996 m. dirbo joje.

## Kūryba
**Fotografijų ciklai:**
* Žmonės Kauno gatvėse, 1963–1980 m.
* Žinomi ir nepažįstami veidai, nuo 1970 m.
* Uzbekija, 1972 m.
* Atgimimas, 1987–1990 m.
* Politikos ir kultūros įvykių kronika, 1989–2003 m.
* 1991 m. sausio įvykiai, 1991 m.
* Popiežiaus vizitas Lietuvoje, 1993 m.
* Vilniaus krašto lietuviškos mokyklos, 1997–2000 m.
* Lietuva – tai mes, 1999–2001 m.

Surengė individualių parodų Vilniuje. Tarptautinės meninės fotografijos federacijos menininkas fotografas nuo 1999 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vilius Jasinevičius. Fotografo akimis: Tauta palydi savo didvyrius
Kazys Jasinskas

**Kazys Jasinskas** (1925 m. gegužės 13 d. Rusnė – 1990 m. sausio 13 d. Vilnius) – Lietuvos muzikologas, vertėjas.

## Biografija
1958 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Gaudrimo klasę. 1952–1960 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos, 1960–1969 m. Vilniaus pedagoginio instituto, 1965–1990 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas, nuo 1984 m. docentas. Parengė radijo ir televizijos laidų apie lietuvių muziką.

## Bibliografija
* Stasys Vainiūnas, 1960 m.
* Koncertinis gyvenimas Lietuvoje 1919-1940, 1983 m.
* Muzikos vadovėlis X–XI klasei, su J. Gaudrimu, 1968 m.
* Muzikos vadovėlis IX–XI klasei, su J. Gaudrimu ir A. Tauragiu, 1969 m.
* TSRS tautų muzikinės kultūros istorija, mokomoji priemonė aukštajai mokyklai, 1981 m.
* Tarybų Estijos ir Latvijos muzikinės kultūros istorija 1981 m.

**Vertimai**
* Sergejus Prokofjevas. Autobiografija. Straipsniai. Atsiminimai, 1962 m.
* Artūras Honegeris. Aš kompozitorius, 1964 m.
* G. Cypinas. Morisas Ravelis, 1967 m.

## Šaltiniai
Informatikos teisės centras prie Vilniaus universiteto Teisės fakulteto

**Informatikos teisės centras prie Vilniaus universiteto Teisės fakulteto** (**ITC prie VU TF**, **VU TF ITC**) - akademinė IT teisės įstaiga, Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto struktūrinis padalinys, įkurtas 2000 m. rugsėjo 1 d.

VU TF ITC buvo įsteigtas atsižvelgiant į spartų informacinių technologijų vystymąsi bei jų didėjančią įtaką tiek visuomenės gyvenimui, taip pat dėl poreikio užtikrinti tinkamą šios srities teisinį reguliavimą, skatinti akademines studijas ir mokslinius tyrimus. ITC dėstomi 2 kursai - „Europos Sąjungos ir tarptautinės informatikos teisės pagrindai” bei “Elektroninės komunikacijos". 2001 m. pradžioje Centro veiklos plėtojimui buvo gauta Europos Komisijos parama. 

Dėstytojai - VU TF asistentai Tomas Lamanauskas, Mindaugas Civilka, Irmantas Jarukaitis ir kiti.

## Tikslai, uždaviniai
Centro tikslai ir uždaviniai yra:
# Tinkamos literatūros ir teisės aktų rinkimas, surinktos informacijos platinimas tarp Teisės fakulteto katedrų;
# Teisės fakulteto katedrų veiklos informatikos teisės srityje koordinavimas, jų poreikių šioje srityje išsiaiškinimas;
# Mokslinių tyrimų informatikos teisės srityje organizavimas;
# Informatikos teisės studijų programų paruošimas Teisės fakulteto studentams - 1) kursų, parengtų pateikti elektroninės komercijos, interneto srityje bei dėl spartaus naujų informacinių technologijų vystymosi kylančių problemų bendrą apžvalgą, paruošimas; 2) kursų, parengtų pateikti labiau detalizuotą ir gilesnę analizę teisinių klausimų, susijusių su moderniosiomis informacinėmis technologijomis, paruošimas.
# Seminarų - darbo grupių, konferencijų, skirtų praktiniams ir teoriniams informatikos teisės klausimams, organizavimas;
# Kursų rengimas, paskaitų skaitymas informatikos teisės klausimais;
# Studijų medžiagos - vadovėlių, kompendiumų - ruošimas, turint tikslą padėti studentams studijuoti dalykus, kurie dėstomi;
# Mokslo tiriamųjų darbų, atliekamų informatikos teisės srityje, rezultatų publikavimas, įvairių esė, straipsnių apie informatikos teisės problematiką ir kt. publikavimas;
# Informatikos teisės mokslo daktarų ruošimas;
# Bendradarbiavimas su kitomis akademinėmis ir mokslo institucijomis, kurios specializuojasi informatikos teisės srityje;
# Dalyvavimas darbo grupėse, rengiant nacionalinius teisės aktus informatikos teisės srityje.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficialus Informatikos teisės centro prie VU TF tinklalapis (lietuvių, anglų k.)
Leonas Jasinskas (1914)

**Leonas Jasinskas** (1914 m. rugpjūčio 24 d. Penčnievas, Lodzės vaivadija, Lenkija – 1978 m. lapkričio 12 Vilnius) – Lietuvos chemikas organikas, chemijos mokslų kandidatas.

## Biografija
1943 m. baigė Vilniaus universiteto Matematikos ir gamtos fakulteto Chemijos skyrių, 1955 m. chemijos mokslų kandidatas. Nuo 1944 m. dirbo Vilniaus universiteto Chemijos fakultete, 1959–1961 m. dekanas, 1946–1976 m. Organinės chemijos katedros vedėjas; 1960 m. docentas.

Tyrimų sritys – polisacharidai, cikliniai diketonai, pirimidino dariniai.

## Bibliografija
* Organinė chemija, vadovėlis, su kitais, 2 d. 1969-1971 m.
* Organinė chemija, vadovėlis, su kitais, 1979 m.

## Įvertinimas
* 1975 m. LTSR valstybinė premija, su kitais

## Šaltiniai
Leonas Jasinskas (1922)

**Leonas Jasinskas** (g. 1922 m. vasario 20 d. Pabiržėje, Biržų-Pasvalio apskrityje) – Lietuvos ekonomistas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1948 m. baigė Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakultetą. 1949–1952 m. Maskvos M. Lomonosovo valstybinio universiteto aspirantas, 1952 m. apgynė disertaciją „Lietuvos TSR pramonės vystymas“, ekonomikos mokslų kandidatas.

1952–1993 m. VU dėstytojas, 1967–1969 m. Ekonomikos fakulteto, 1969–1976 m. Pramonės ekonomikos fakulteto dekanas, 1966–1967 m. Liaudies ūkio ekonomikos, 1968–1976 m. Ekonomikos istorijos ir geografijos katedros vedėjas; 1958 m. docentas. 1957–1960 m. dar ir Liaudies ūkio tarybos Planavimo ekonominio, nuo 1958 m. Planavimo gamybinio skyriaus viršininkas.

Nagrinėjo daugiausia ekonomikos ir ūkio istorijos klausimus. Paskelbė daugiau kaip 30 mokslinių straipsnių. Parašė mokomąją priemonę „Lietuvos gamybinių jėgų raida 1914–1940 metais“, 1983 m.

## Įvertinimas
* 1979 m. LTSR nusipelnęs dėstytojas

## Šaltiniai
Mohuras

**Mohuras**, *muchras* – auksinė moneta, anksčiau kaldinta Indijos regione (Britų Indija, Mogolų imperija, Nepalas, Afganistanas), kuri paprastai būdavo lygi 15 sidabrinių rupijų.

Britų Indijoje paskutinį kartą kaldinta 1918 m., bet kai kurios kunigaikštystės juos kaldino, kol buvo įjungtos į Indijos sudėtį.

Britų Indijoje buvo kaldinamo 2/3 mohuro (10 rupijų) ir 1/3 mohuro (5 rupijų) monetos, o kai kurios kunigaikštystės kaldino ir 1/2 mohuro (7 rupijos ir 8 anos) monetas.

Žodį *mohuras* savo trumpo valdymo metu (1540–1545 m.) įvedė Šir Šahas Sūris (), šiuo žodžiu vadino 169 granų masės aukso monetas. Jis taip pat ėmė leisti varines monetas *[[damas|damus]]* () ir sidabrines rupijas, kurios svėrė 178 granus.
Vėliau Mogolų imperatoriai standartizavo savo monetų trimetalizmą visame Indostane, kad sutvirtintų pinigų sistemą.

## Didžiųjų mogolų mohurai
Pirmuosius mohurus išleido Akbaras 1562 m. Mohurų auksas būdavo 980 prabos ar geresnis, masė buvo apie 11 g. Mohurai paprastai buvo skritulio formos, rečiau – keturkampiai. Dalis mohurų buvo musulmoniški – juose nebuvo vaizdų, jie buvo tik su ornamentais ir užrašais. Nuo Aurangzebo laikų (1658–1707) mohuruose būdavo iškalama išleidimo data.

Kaldino ir kitokio nominalo mohurus, pvz., 100, 50, 25, 20, 12, 10, 5, 4, 2, 1 mohurų monetas., taip pat 1/2, 1/4, 1/5, 1/8, 1/16, 1/32 mohurai.
Rupijos su nominalais nuo 10 iki 100 rupijų buvo pašvenčiami įvairiems įvykiams.
Tuo metu mohuras buvo lygus 10 rupijų.

Nusmukus Didžiųjų mogolų valstybės galiai daug Indijos valdovų ėmė kaldinti nuosavus mohurus. Pvz., Asamas XVI–XIX a. kaldino savu aštuonkampio formos mohurus.

## Nepalo mohurai

Nepalo mohurai buvo kaldinami iš sidabro, pirmieji (1566 m.) svėrė apie 5,6 g.

Nuo 1750 m. ėmė kaldinti ir auksinius mohurus, kurių masė irgi buvo 5,6 g. Nominalai buvo 1/128, 1/64, 1/32, 1/16, 1/8, 1/4 ir 1/2 mohuro bei 1,5 ir 2 mohurų.

## Britų Indijos mohurai
1765 m. Britų Rytų Indijos kompanija ėmė kaldinti nuosavus auksinius mohurus.
1835 m. mohurai buvo suvienodinti, jų averse imtas kaldinti Anglijos karaliaus portretas. Tuometinis mohuras svėrė 11,664 g, jame buvo 10,692 g gryno aukso – tai yra, jis mase atitiko rupiją, todėl jį dažnai vadino *auksine rupija*. 1 auksinė rupija buvo prilyginta 15 sidabrinių rupijų.

Nuo 1870 m. ėmė kaldinti auksines monetas, kurių nominalai buvo 30, 15, 10 ir 5 rupijos (t. y., 2, 1, 2/3 ir 1/3 mohuro). Paskutinės auksinės monetos Britų Indijoje buvo nukaldintos 1918 m.

## Etimologija
Žodis *mohur* ar *mohor* kilęs iš sanskrito  'simbolis; antspaudas; žiedas (piršto)'. Senovėje dokumentus ir aktus užantspauduodavo žiedo atspaudu vaške ar rašaliniu atspaudu.

## Nuorodos
Teisės informatika

**Teisės informatika** (**teisinė informatika**) - tarpdisciplinė sritis, apima tokius mokslus bei taikymo sritis kaip teisė, teisės taikymas ir informatika. Kaip taikomoji praktinė disciplina sprendžia teisės realizavimo metu kylančias problemas, palengvinant teisinę ir su ja susijusią veiklą.

Teisės informatika apima informacinių technologijų (informatikos) taikymą teisėje, tokias sritis kaip elektroninės erdvės reguliavimas, teisinių ir technologinių mechanizmų derinimas, teisinės duomenų bazės, elektroninė valdžia, elektroninė demokratija. Teisės informatikai gimininga teisė šaka (ir mokslas) - informacinių technologijų teisė (dar kitaip vad. informatikos teisė).

## Lietuvoje
Lietuvoje veikia Lietuvos kompiuterininkų sąjungos Teisinės informatikos sekcija (LIKS TIS) įkurta 1997 m., kuriai priklauso apie 20 narių, dirbančių MRU, Matematikos ir informatikos institute. Teisės informatika dėstoma ir plėtojama universitetuose. Veikia VU Teisės fakulteto Informatikos teisės centras ir MRU Socialinės informatikos fakultetas (anksčiau veikė MRU Informatikos ir statistikos katedra, taip pat MRU Teisinės informatikos katedra).

## Literatūra
* M. Kiškis, R. Petrauskas, I. Rotomskis, D. Štitilis. Teisės informatika ir informatikos teisė.
* Irmantas Rotomskis. “Elektroninės komercijos apmokestinimo teisinis reglamentavimas: Lietuvos kontekstas”, daktaro disertacija tema (socialiniai mokslai, teisė (01S)) apginta Lietuvos teisės universitete 2004 m. spalio 11 d.
Kibinas

**Kibinas** – karaimų nacionalinis patiekalas. Gaminamas Lietuvoje, Lenkijoje.

Kibinas – 10-15 cm ilgio tešlos gaminys, įdarytas smulkiais gabaliukais supjaustyta mėsa. Tešla gaminama iš miltų, kiaušinių, sviesto ir grietinės. Tradicinių karaimų kibinų įdarą sudaro smulkiai supjaustyta aviena su svogūnais, tačiau lietuvių virtuvėje aviena paprastai pakeičiama kiauliena. Tešla suformuojama į paplotėlį, o kraštai užsukami kasyte bei padaromos dvi skylutės kibino tešlos viršuje, kad išeitų garai. Kepami orkaitėje.

## Nuorodos
* Karaimų kibinų receptas
Vytautas Jasinskas

**Vytautas Jasinskas** (1922 m. sausio 22 d. Alytus – 2003 m. liepos 7 d. Klaipėda) – Lietuvos teatro režisierius.

## Biografija
1944–1947 m. vaidino Vilniaus dramos teatre. 1952 m. baigė režisūrą A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje. 1952–1953 m. Klaipėdos dramos teatro režisierius, 1956–1963 m. vyr. režisierius, 1953–1956 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro režisierius. 1964–1974 m. dėstė Klaipėdos pedagoginėje mokykloje, 1974–1982 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetuose.

## Pastatymai
* Kazys Saja. Septynios ožkenos, 1957 m.
* Viktoras Miliūnas. Žuvėdros palydi, 1960 m.
* Amerikoniškoji tragedija 1953 m., pagal T. Dreiserį
* Lope de Vega. Šokių mokytojas, 1959 m.
* Viljamas Šekspyras Otelas, 1960 m.

## Šaltiniai
Antanas Jasinskis

**Antanas Jasinskis** (1822 m. Ukmergės apskr. – 1877 m. Paryžius) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Rusijos imperijos kariuomenės atsargos pulkininkas. 1863 m. Žaliojoje girioje (Panevėžio apskr.) suorganizavo sukilėlių būrį. Prie Karsakiškio prisidėjo prie Z. Sierakausko rinktinės. 1863 m. balandžio 26 d. dalyvavo Karsakiškio mūšyje. Z. Sierakausko pavedimu kartu su E. Liutkevičiumi verbavo sukilėlius Panevėžio apskrityje. Gegužės 7 d. jo būrys, žygiuojantis link Biržų, prie Lamokų Rusijos karinių dalinių buvo išblaškytas, jis prisidėjo prie atvykusio B. Dluskio būrio. Birželio 22 d. kovėsi prie Papilės, birželio 30 d. – prie Pajūrio. B. Dluskiui išvykus į užsienį veikė Žemaitijoje. Lapkričio 26 d. vadovavo I. Leskausko ir A. Mackevičiaus rinktinės raitelių būriui mūšyje prie Lebedžių netoli Čekiškės. 1863 m. pabaigoje pasitraukė į užsienį. 1864-1865 m. Paryžiuje dirbo Informacijų komitete. 1871 m. per Prancūzijos-Prūsijos karą tarnavo Prancūzijos nacionalinėje gvardijoje, dalyvavo Paryžiaus komunos kovose.

## Šaltiniai
Paulius Koverovas

**Paulius Koverovas** (g. 1970 m. birželio 25 d.) – teisininkas, verslo teisės advokatas, buvęs politinis veikėjas, LR teisingumo viceministras.

## Išsilavinimas, pedagoginė veikla
1993 m. Paulius Koverovas baigė teisės studijas VU Teisės fakultete, jam suteikta teisininko kvalifikacija. Nuo 1994 iki 2003 m. VU TF asistentas. Apgynė disertaciją „Bylų, kylančių iš darbo teisinių santykių, nagrinėjimo ypatumai“ (2004 m.), socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras. Paulius Koverovas VU Teisės fakulteto Darbo teisės katedros dėstytojas. Dėsto tokius dalykus kaip Darbo teisė, Civilinė ir darbo teisė.

## Praktinė veikla
Telekomunikacijų bendrovės „Omnitel“ Teisės skyriaus vadovas, LR teisingumo viceministras iki 2002 m. gegužės mėn. 9 d., LR teisingumo ministerijos valstybės sekretorius nuo 2002 m. gegužės mėn. 9 d. iki 2007 m. lapkričio 18 d., dirbo su 4 ministrais. Nusprendęs, kad „reikalingos permainos, nusprendė išbandyti darbą advokatūroje“ http://www.delfi.lt/archive/article.php?id=14935598.

Nuo 2007 m. lapkričio mėn. 23 d. – verslo teisės advokatų kontoros „Sorainen“ advokatas, Vilniaus kontoros Konkurencijos ir valstybinio reguliavimo praktikos grupės vadovas. Pagrindinės jo praktikos sritys – ginčų nagrinėjimas, konkurencijos teisė ir valstybinis reguliavimas.

## Nuorodos
* VU TF DTK informacija;
* Infolex informacija;
* „Sorainen“ informacija.
Damas

**Damas** – smulki senovinė varinė Indijos moneta.

Damus įvedė Šer Šahas Sūris () savo valdymo metais (1540–1545).

Vėliau Mogolų imperatoriai standartizavo damus kartu su sidabrinėmis rupijomis bei auksiniais mohurais kurdami vieningą Indijos monetų sistemą.

## Nuorodos

Iliustracijos:
* http://api.ning.com/files/lJ1xcss2K5YomKB3MWiLu4CSXRlQZ8O9i2yEYDeomhS4GNTEo4LUFsCWqhydRZX-ha8zrYx-2GS-*6qXXXYY9nvga-KjsGCO/JahangirCopperAgra.JPG?width=399&height=203
* Alahabo (''Allahabas'') kalyklos damas 
* Akbar’s DAM, Qasba Amirkot/Mirkot 
* Aurangzebo damas
Pilagai

**Pilagai** (savivardis *pit´laxá*) – Pietų Amerikos indėnų gentis, priklausanti gvajkurams. Gyvena Argentinos Formosos ir Čiako provincijose. Kalba matakų-gvajkurų grupei priklausančia pilagų kalba.

Seniau vetėsi žvejyba, rankiojimu (rinko algarobo, *[[Geoffroea]]*, geltnvaisio zizifo, figavaisės opuncijos, švelniųjų pipirų vaisius). Kaip ir kaimyninė tobų gentis praktikavo priešų skalpavimą. Aktyviai priešinosi kolonizacijai. 1947 m. daug pilagų žuvo Argentinos žandarmerijos organizuotose Rinkon Bombos žudynėse.

Dabar ~5-9,8 tūkst. tobų gyvena 19-oje bendruomenių Formosos provincijos cetrinėje dalyje: *[[Kampo del Sielas|Campo del Cielo]], Ayo La Bomba, El Simbolar, El Descanso, Pozo Molina, La Línea, Laqtasatanyi, Barrio Qompí Juan Sosa, La Yolita* arba *Ceferino Namuncurá, Pozo Navagan, Cacique Coquero, Kilómetro 12, Estanislao del Campo, San Martín 2, Pozo de los Chanchos, Sanchez Ibarreta, Juan Bautista Alberdi, Bartolomé de las Casas* (dalinasi su tobais) ir *Colonia El Calaudillal*.

## Šaltiniai
Ganz

**Ganz** (arba *Ganz vállalatok, Ganz companies*; 1959–1989 m. ***Ganz-MÁVAG***) – elektros įrengimų gamykla Budapešte, geriausiai žinoma riedmenų gamyba, tačiau taip pat buvo viena iš pirmųjų pritaikiusių trifazę kintamąją srovę elektrifikuotuose geležinkeliuose. Taip pat gamina laivus (*Ganz Danubius*), tiltų plienines konstrukcijas (*Ganz Acélszerkezet*), aukštos įtampos įrangą (*Ganz Transelektro*). Iki 1919 m. kompanija taip pat statė okeaninius lainerius, drednautų tipo karinius laivus ir povandeninius laivus, taip pat elektrines, gamino automobilius ir karinius lėktuvus.

## Istorija

Įmonę 1844 m. įkūrė Ábrahám Ganz. 1854 m. ji ėmė gamintis geležinkelio ratus. 1959 m. prisijungė MÁVAG įmonę, įkurtą 1870 m., ir pasivadino *Ganz-MÁVAG* vardu. Gamino šilumvežius, dyzelinius traukinius, kitus riedmenis ir kitą geležinkelio įrangą. 1989 m. susigrąžino pradinį pavadinimą *Ganz*, 1990 m. pasirašė jungtinę sutartį dėl dyzelinių traukinių gamybos su britų įmone „Hunslet“.

## Lietuva

Lietuvoje kelis dešimtmečius važinėjo dyzeliniai traukiniai D1, pagaminti „Ganz-MÁVAG“ gamykloje ir eksportuoti į buvusią TSRS. Po Antrojo pasaulinio karo Lietuvoje važinėjo trofėjiniai dyzeliniai traukiniai DP, kurių dalis (bendra serija DP buvo suteikta skirtingų modelių trofėjiniams dyzeliniams traukiniams) buvo pagaminti nacių Vokietijos okupuotoje Vengrijoje, „Ganz“ gamykloje. Jie buvo skirti Argentinai, bet dėl karo veiksmų taip ir nebuvo nuplukdyti užsakovui. Po karo pagal TSRS užsakymą „Ganz-MÁVAG“ gamykloje buvo pagaminti 9 dyzeliniai traukiniai, kuriems taip pat buvo suteikta DP serija, bet kad nebūtų painiavos, prieš numerį buvo rašomas nulis. Keli šie traukiniai vežiojo keleivius Lietuvoje. 7-ajame dešimtmetyje Lietuvoje pradėti eksploatuoti trijų vagonų dyzeliniai traukiniai D, kuriuos vėliau pakeitė 4 vagonų D1.

7-ajame dešimtmetyje Lietuvoje buvo eksploatuojami „Ganz-MÁVAG“ gamykloje pagaminti šilumvežiai VME1 (ВМЭ1). Lietuvoje paskutiniu metu beveik visi nauji automatiniai elektros apskaitos prietaisų jungikliai yra pagaminti „Ganz“ gamykloje. 

## Galerija

EM 1367 leading a southbound 4 car set as the morning sun breaks through the clouds, near Epuni - 17 May 2003.jpg | Ganz-MÁVAG EM klasės traukinys Naujojoje Zelandijoje
19880816-TRIPOLIS-GANZ-A6463.jpg | Ganz-MÁVAG traukinys Tripolėje, Graikijoje


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ganz-MÁVAG traukinių modeliai
Afarų regionas

**Afarų regionas** () – Etiopijos šiaurės rytuose esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Semera (iki 2007 m. – Asaita).

## Administracinis skirstymas

Afarų regionas padalintas į 5 administracines zonas ir vieną Argobos specialiąją voredą. Regione yra 29 voredos.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* afarai – 91,8 %
* amherai – 4,5 %
* argobai – 0,9 %
* tigrajai – 0,8 %
* oromai – 0,8 %
* velaitai – 0,5 %
* hadijai – 0,2 %

Religinė sudėtis:
* musulmonai – 95,6 %
* krikščionys ortodoksai – 3,9 %
* protestantai – 0,4 %
* katalikai – 0,1 %

## Šaltiniai
Amharų regionas

**Amherų regionas** () – Etiopijos šiaurės vakaruose esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Bahir Daras.

## Administracinis skirstymas

Amherų regionas padalintas į 10 administracinių zonų ir vieną specialiąją zoną (Bahirdarą). Regione yra 105 voredos.

## Miestai
* Bahir Daras
* Debre Markosas
* Debre Taboras
* Desė
* Gonderas
* Lalibela
* Veldija

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* amherai – 91,2 %
* oromai – 3 %
* agavai (avai) – 2,7 %
* kemantai – 1,2 %
* agavai (kamyrai) – 1 %

Religinė sudėtis:
* krikščionys ortodoksai – 81,5 %
* musulmonai – 18,1 %
* protestantai – 0,1 %

## Šaltiniai
Benišangulio-Gumuzo regionas

**Benišangul-Gumuzo regionas** () – Etiopijos vakaruose esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Asosa.

## Administracinis skirstymas

Benišangul-Gumuzo regionas padalintas į 3 administracines zonas, 2 specialiasias voredas. Regione yra 21 voreda.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* gumuzai – 23 %
* amherai – 22 %
* oromai – 13 %
* šinašai – 7 %

Religinė sudėtis:
* musulmonai – 44,1 %
* krikščionys ortodoksai – 34,8 %
* animistai – 13,1 %
* protestantai – 5,8 %

## Šaltiniai
Gambelos regionas

**Gambelos regionas** () – Etiopijos vakaruose esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Gambela.

## Administracinis skirstymas
Gambelos regionas padalintas į 4 administracines zonas ir vieną specialią voredą. Regione yra 8 voredos.

## Gyventojai
Tautinė sudėtis:
* nuerai – 40 %
* anuakai – 27 %
* amherai – 8 %
* oromai – 6 %
* madžangirai – 5,8 %
* kefičai – 4,1 %
* močai – 2 %
* tigrajai – 1,6 %

Religinė sudėtis:
* protestantai – 44 %
* krikščionys ortodoksai – 24,1 %
* animistai – 10,3 %
* musulmonai – 5,1 %
* katalikai – 3,2 %

## Šaltiniai
Hararių regionas

**Hararių regionas** (), arba **Hararių liaudies tautinė regioninė valstybė** (የሐረሪ ሕዝብ ክልል) – Etiopijos rytuose esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Hararas.

## Administracinis skirstymas

Hararių regionas administraciškai nedalinamas.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* oromai – 52,3 %
* amherai – 32,6 %
* harariai – 7,1 %
* guragiai – 3,2 %

Religinė sudėtis:
* musulmonai – 60,3 %
* krikščionys ortodoksai – 38,2 %
* protestantai – 0,9 %
* katalikai – 0,55 %

## Šaltiniai
Oromijos regionas

**Oromijos regionas** (, ) – Etiopijos centrinėje ir pietinėje dalyje esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Adama (iki 2000 m. – Adis Abeba).

Oromijos regione valstybinė kalba yra oromų.

## Administracinis skirstymas

Oromijos regionas padalintas į 12 administracinių zonų. Regione yra 180 voredų.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* oromai – 85 %
* amherai – 9,1 %
* guragiai – 1,3 %

Religinė sudėtis:
* musulmonai – 44,3 %
* krikščionys ortodoksai – 41,3 %
* protestantai – 8,6 %
* animistai – 4,2 %

## Šaltiniai
Somalių regionas

**Somalių regionas** (, ), Vakarų Somalis – Etiopijos rytinėje dalyje esantis etninis-administracinis regionas. Yra Somalio pusiasalyje. Administracinis centras – Džidžiga.

Somalių regione valstybinė kalba yra somalių.

## Administracinis skirstymas

Somalių regionas padalintas į 9 administracines zonas. Regione yra 47 voredos.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* somaliai – 96,23 %
* oromai – 2,25 %
* amherai – 0,69 %
* guragiai – 0,14 %

Religinė sudėtis:
* musulmonai – 98,7 %
* krikščionys ortodoksai – 0,9 %

## Šaltiniai
Kijevo tvenkinys

**Kijevo tvenkinys** arba ***Kijevo marios*** () – Dniepro upės tvenkinys Ukrainoje, nutolęs į šiaurę nuo Kijevo. Plotas – 922 km². Ilgis 110 km, plotis iki 12 km.

Šiaurėje jis beveik ribojasi su Baltarusijos siena. Į tvenkinį suteka Pripetė, Desna, Teterivas, Užas. Vandens telkinys įrengtas XX a. septintajame dešimtmetyje, valdant L. Brežnevui ir buvo paskutinė iš šešių stambių vandens saugyklų ant Dniepro upės. Sudarytas laivybos, energetinėms, vandentiekio, rekreacinėms reikmėms. Didelį vandens aukščių skirtumą išnaudoja Kijevo hidroelektrinė, pagamindama elektros energiją.

## Šaltiniai
Pietų tautų regionas

** Pietų tautų regionas** arba ** Pietinių tautų, tautybių ir žmonių regionas** () – Etiopijos pietinėje dalyje buvęs etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Avasa.

Sukurtas 1995 m., perorganizuojant Etiopijos administracinę sistemą tautiniu pagrindu. Į regioną pateko Gamu-Gofa ir Kafos provincija bei dalis senųjų Sidamo, Ševos ir Ilubaboro provincijų. Regionas apėmė pietinę Etiopijos plynaukštės dalį su daugiau nei 40 tautų. 

Dėl etninės įvairovės regione pastoviai tęsėsi vidinės trintys. 2020 m. nuo jo atskirtas Sidamų regionas, 2021 m. – Pietvakarių Etiopijos tautų regionas, o 2023 m. po sėkmingo referendumo, regiono likučiai buvo padalinti į dvi regionines valstijas: Pietų Etiopijos, ir Centrinės Etiopijos.

## Administracinis skirstymas

Pietų tautų regionas buvo padalintas į 9 administracines zonas ir 5 specialiasias voredas. Regione buvo 77 voredos.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* sidamai
* guragiai
* velaitai
* hadijai
* kafičai
* kambaatai
* ir daug kt. (iš viso ~45 vietinės tautos).
Visi gyventojai kalbėjo skirtingų grupių kalbomis:
* semitai: guragiai, silčiai, zaisiai ir kt.
* kušitai: sidamai, hadijai, gedeo, kambatai, konsai, alabai, tembarai, kebenai ir kt.
* omotai: velaitai, gamai, kafičiai, gofai, benčiai, daurai, ariai, kooretai ir kt.
* Nilo-Sacharos tautos: mekanai, surmai, njangatomai, mursiai, bodžiai, kvegu ir kt.

Religinė sudėtis (2007 m.):
* protestantai – 34,8 %
* krikščionys ortodoksai – 27,6 %
* musulmonai – 16,7 %
* animistai – 15,4 %
* katalikai – 3 %

## Šaltiniai
Tigrajų regionas

**Tigrajų regionas** (, ) – Etiopijos šiaurinėje dalyje esantis etninis-administracinis regionas. Administracinis centras – Mekelė.

## Administracinis skirstymas

Tigrajų regionas padalintas į 5 administracines zonas ir 1 specialiąją zoną. Regione yra 35 voredos.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* tigrajai – 94,98 %
* amherai – 2,6 %
* sahai – 0,7 %
* kunamai – 0,05 %

Religinė sudėtis:
* krikščionys ortodoksai – 95,5 %
* musulmonai – 4,1 %
* katalikai – 0,4 %

## Šaltiniai
Kuperio pora

**Kūperio pora** vadinami surišti elektronai, susidarantys pakankamai žemoje temperatūroje. Pavadinta Leono Neilo Kūperio vardu, 1956 m. pirmą kartą panaudojus elektronų porų idėją superlaidumui aiškinti. John Bardeen, John Schrieffer ir Leono Kūperio sukurtoje BCS teorijoje superlaidumą lemia būtent šios poros. Už teoriją autoriai 1972 m. gavo Nobelio fizikos premiją.

## Teorija

Elektronai, dėl tokio paties krūvio stumia vienas kitą. Tačiau kristale judantis elektronas nežymiai pritraukia teigiamus jonus, poliarizuoja gardelę, todėl apie jį ima formuotis lokalinis teigiamas perteklinis krūvis, kuris, judant elektronui, taip pat juda. Pagal L.Kūperio teoriją jis gali pritraukti kitą elektroną. Tokiu būdu susidaro Kūperio pora. Dviejų dalelių abipusė trauka galima tik tada, kai jos tarpusavyje keičiasi energija, o Kūperio poroje ja keičiasi virtualiaisiais fononais (gardelės virpesiais).

Ši dviejų elektronų sąveika didžiausia tuomet, kai porą sudaro elektronai su priešingais sukiniais. Dėl šios priežasties suminis poros sukinys lygus 0, t. y. Kūperio pora yra bozonas. Tokiu atveju visos poros gali užimti tą patį energijos lygmenį (kadangi šiuo atveju negalioja Paulio draudimo principas). Tam tikromis sąlygomis šią visumą galima nagrinėti kaip Bozės-Einšteino kondensatą. Reikia paminėti, kad poruojasi elektronai ir su vienodais sukiniais, tačiau tokios poros susidarymo tikimybė žymiai mažesnė.

Skaičiavimais nustatyta, kad atstumas tarp elektronų Kūperio poroje yra iki 104 kartų didesnis, nei gardelės konstanta. Tai reiškia, kad kiekvienoje poros užimtoje erdvėje yra daugybė elektronų, sudarančių kitas poras, o jos tarpusavyje gali keistis elektronais – suardyti ir sudaryti kitas Kūperio poras.

Norint suardyti poroje esančių elektronų sveiką, reikia suteikti daugiau energijos, nei sąveikos energija kT_c (kur T_c – krizinė superlaidininko temperatūra), kuri Kūperio porose yra pakankamai nedidelė – 10–4–10–2 eV eilės. Ši energija vadinama Kūperio poros *energetiniu plyšiu*. Kai gardelės temperatūra pakyla aukščiau krizinės, jos virpesių energija pasidaro didesnė už energetinį plyšį ir suardo poras, o superlaidumas išnyksta.

## Šaltiniai
Kondoras (reikšmės)

Žodis **kondoras** reiškia:

* Andų kondoras (*Vultur gryphus*);
* Kaliforninis kondoras (*Gymnogyps californianus*);
* Kondoro legionas () – Vokietijos karinės aviacijos dalinys, dalyvavęs Ispanijos pilietiniame kare;
* kondoras – Čilės, Kolumbijos, Ekvadoro auksinė moneta;
* *Focke-Wulf Fw 200 Condor* – Vokietijos sraigtinis oro laineris, vėliau – žvalgybos lėktuvas ir tolimasis bombonešis.


Vaizdas:Colca-condor-c03.jpg|Andų kondoras
File:Condor in flight.JPG|Kalifornijos kondoras
File:ES Legion Condor.jpg|Kondoro legiono vėliava
File:Bundesarchiv Bild 146-1978-043-02, Focke-Wulf Fw 200 C Condor.jpg|Vokietijos lėktuvas *Focke-Wulf Fw 200 Condor*
Kodeksas (reikšmės)

Žodis **kodeksas** ( 'rašomoji lenta') gali reikšti:

* kodeksas – senovinė rankraštinė knyga, iki atsirandant spausdintoms knygoms.
* kodeksas – senovinių dokumentų rinkinys:
* kodeksas – teisės normų rinkinys, teisynas, teisės sąvadas:
** Darbo kodeksas – darbo teisės kodeksas
** Baudžiamasis kodeksas
** Lietuvos Respublikos administracinio proceso kodeksas
** Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas
** Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodeksas
** Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas
** Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodeksas
** Lietuvos Respublikos darbo kodeksas
** Lietuvos Respublikos komercinis kodeksas
** Justiniano kodeksas
** Lipit-Eštar kodeksas
** Salijų kodeksas
** Teodosijaus kodeksas
** Urnamo kodeksas
* etikos kodeksas – etinių normų, taisyklių visuma, sąvadas;
* garbės kodeksas – nerašytų socialinių taisyklių, kuriomis siekiama vadovautis kaip pavyzdinėmis, visuma:
* Lietuvos Respublikos valstybės politikų elgesio kodeksas
Kondoras (moneta)

**Kondoras** () - auksinė ar sidabrinė moneta, XIX a. - XX a. pradžioje kaldinta ir naudota kai kuriose Pietų Amerikos šalyse (Čilėje, Ekvadore, Kolumbijoje). Nustota naudoti XX a. 4-tą dešimtmetį, įvedus aukso standartą. .

Pirmieji kondorai buvo nukaldinti 1851 m. Čilėje. Vėliau Čilėje ėmė kaldinti dvigubą kodorą, kuriame, pagal 1925 m. įstatymą, būdavo 3,661137 g aukso.

1980 m. *Panama* nukaldino kolekcinę 100 balboa monetą kondorą (masė 8,16 g, skersmuo - 26 mm, auksas 900-osios prabos). Monetos reverse - kondoro atvaizdas ikikolumbinio meno stiliumi, averse - Panamos herbas su sparnus išskleidusiu ereliu. Serijoje nukaldinta 2620 monetų.

## Nuorodos
Hyperpyronas

**Hyperpyronas** () – Bizantijos auksinė moneta, naudota vėlyvaisiais viduramžiais. Jas vietoj suprastėjusių solidų ėmė leisti imperatorius Aleksijus I Komninas (1081–1118).

Hyperpyronas buvo iš grynesnio aukso (900–950 praba), masė – 4,45 g. Jis buvo lygus 5 dukatams ar 20 solidų, nors taip vadinamų monetų vertės Kipre ir kitose šalyse nebuvo vienodos.

## Nuorodos
* Andronicus II and Michael IX hyperpyron
Bilonas

**Bilonas** – brangiojo metalo, paprastai sidabro, lydinys, kuriame daugiau kaip 50 % sudaro koks nors pigus metalas, dažniausiai – varis. Iš bilono paprastai gamina monetas, medalius, žetonus.

Bilono monetas naudojo nuo Senovės Graikijos laikų, jos buvo plačiai paplitusios viduramžiais. Pvz., VI–V a. pr. m. e. kai kurie Lesbo salos miestai kaldino monetas iš 40 % sidabro ir 60 % vario. Dažnai naudojo gerokai „liesesnius“ bilonus, kuriuose sidabro būdavo mažiau kaip 2 %.


File:Billon stater boar Baiocasses CdM Paris.jpg|Bilono stateras su žmogaus ir šerno galvomis

File:Tetricus-virtus.png|Bilono antoninianas, kaldintas Tetriko (*Tetricus*; 271-274) 
File:Philippe de Savoie achaea 1301.jpg|Bilono denjė (Achėjos kunigaikštystė)


## Nuorodos
Šedbaras

**Šedbaras** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šedbarienė (ištekėjusi moteris) ir Šedbaraitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Jonas Šedbaras (g. 1955 m.), miškininkas, Šilalės rajono savivaldos politikas;
*Stasys Šedbaras (g. 1958 m.), Lietuvos politikas, teisėtyrininkas administratyvistas, teisės pedagogas, buvęs teisėjas
*Tomas Šedbaras, teisininkas.