open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krumpliaratis

**Krumpliaratis** – pavaros elementas, skirtas sukimosi judesiui perduoti kitam krumpliaračiui. Krumpliaratis skiriasi nuo skriemulio tuo, kad judesys perduodamas naudojantis kinematiniu sukabinimu tarp paviršiaus įdubimų ir iškilimų, todėl judesys perduodamas be kinematinio slydimo.

## Judesio perdavimas
Paprasčiausioje krumpliaračių pavaroje yra bent du krumpliaračiai – varantysis ir varomasis. Varantysis krumpliaratis perduoda sukimo momentą varomajam krumpliaračiui. Perduodamas judesys tarp ratų ašių gali būti nebūtinai tarp vienodo skaičiaus ratų dantų. Nuo ratų dantų skaičiaus pasiskirstymo priklauso jų sukimosi greitis. Tarkim varomasis ratas turi du kartus daugiau dantų negu varantysis, taigi pastarasis turi suktis dvigubai greičiau. Tai galima nustatyti varomojo rato dantų skaičių padalinus iš varančiojo rato dantų skaičiaus.

## Šaltiniai
Maccabi Petah Tikva FC

**Petah Tikvos „Maccabi“** – Izraelio futbolo klubas iš Petah Tikvos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1912 m., kai grupės studentų iš Petah Tikvos įkūrė klubą. 1952, 1954, 2005 m. aukščiausioje lygoje iškopė į antrą vietą ir iškovojo sidabro medalius.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo Liga Leumit (II pakopa), o iš šešiolikos dalyvių buvo pirmi ir tapo lygos nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į stipriausią šalies lygą.

Nuo 2023–2024 m. varžėsi stipriausioje šalies futbolo lygoje. 2024–2025 m. sezone liko tryliktoje vietoje tarp keturiolikos dalyvių ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2025–2026 m. sezono žaidė Liga Leumit (II).

## Pasiekimai

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Apranga
* Namuose žaidžia balta mėlyna apranga. 

## Lietuviai
*  Mindaugas Panka, saugas (2015–2016)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Panevėžio suaugusiųjų mokykla

**Panevėžio suaugusiųjų mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, P. Puzino g. 12, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas suaugusiems. Įstaigos kodas 295271270. Steigėjas Panevėžio apskrities viršininko administracija. Teikia pradinį, pagrindinį ir vidurinį išsilavinimą nuteistosioms, atliekančioms bausmę Panevėžio pataisos namuose.

## Istorija
1998 m. pradžioje Panevėžio apskrities viršininko administracija ir Panevėžio pataisos namai, vykdydami LR Vyriausybės 1997 m. gruodžio 30 d. nutarimą Nr. 1497 „Dėl priemonių laisvės atėmimo ir kardomojo kalinimo įstaigų veiklai pertvarkyti“, pradėjo bendrojo lavinimo mokyklos Panevėžio pataisos namuose steigimo paruošiamuosius darbus: atliko nuteistųjų apklausą – norą mokytis pareiškė per 90 nuteistųjų. Vidaus reikalų ministerija skyrė 70 000 Lt būtiniausiems remonto darbams ir inventoriaus įsigijimui, iš gyvenamojo korpuso 4-to aukšto buvo iškeldintos  moterys ir įrengti 5 kabinetai.

1998 m. spalio 1 d. Panevėžio apskrities viršininko įsakymu Pataisos namuose įsteigta Suaugusiųjų bendrojo lavinimo vidurinė mokykla. Mokyklos veiklos pradžia – 1998 m. lapkričio 2 d.

2014 m. įstaiga išregistruota.

## Direktoriai
* Genovaitė Kulvinskaitė

## Šaltiniai
Panevėžio Minties gimnazija

**Panevėžio „Minties“ gimnazija** (iki 2008 m. *Panevėžio Minties vidurinė mokykla*, iki 2004 m. *Panevėžio 18-oji vidurinė mokykla*) – dieninė savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Kniaudiškių g. 40, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190423912. Steigėjas – Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Mokykla pastatyta 1989 m. rugsėjo 1 d. pagal netipinį naujausią miesto mokyklos projektą. Projekto vyr. architektas Sigitas Kuncevičius, vyr. inžinierius A. Blažys. Mokyklą statė Panevėžio statybos trestas. Pagal šį projektą pastatytos mokyklos Alytuje, Kaune, Vilniuje. Nuo 2001 m. mokykloje nebekomplektuotos pradinės klasės, mokykla siekė gimnazijos statuso.

2004 m. gegužės 6 d. organizuoti mokyklos vardo rinkimai. 2004 m. liepos 8 d. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu Panevėžio 18-ajai vidurinei mokyklai suteiktas „Minties“ vardas. 2007 m. liepos mėn. mokykla išleido 16-ąją abiturientų laidą, įteikta 114 brandos atestatų. 2008 m. sausio 8 d. patvirtintas įsakymas dėl Panevėžio „Minties“ vidurinės mokyklos ugdymo programos akreditacijos. Nuo 2008 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo keturmete gimnazija.

## Direktoriai
* 1989–2019 m. Egidijus Samas
* 2019 m. Ramutė Stasevičienė

## Žymūs mokytojai
Mokytojai, dirbantys gimnazijoje nuo pat jos įkūrimo (1989 m.):
* Reda Ambrazaitienė – rusų kalbos mokytoja metodininkė
* Ligita Dauderienė – muzikos mokytoja metodininkė
* Nijolė Krivickienė – lietuvių kalbos mokytoja metodininkė
* Zita Morkūnienė – rusų kalbos mokytoja metodininkė
* Vaidotas Rulys – istorijos mokytojas metodininkas

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Panevėžio Saulėtekio progimnazija

**Panevėžio „Saulėtekio“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Statybininkų g. 24, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290422430. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Panevėžio 11-oji vidurinė mokykla duris atvėrė 1975 m. rugsėjo 1 d. Nuo 1990 m. antrųjų klasių mokiniai pradeda mokytis anglų kalbos, o penktojoje klasėje tęsia pagilintą užsienio kalbos mokymąsi.

Nuo 1991 m. mokyklos 1-4 klasių mokiniai yra mokomi choreografijos, o mokslo metus užbaigia pasirodymu tėveliams mokyklos aikštėje. 1995 m. spalio 19 d. mokyklai suteiktas „Saulėtekio“ vidurinės mokyklos vardas. Nuo 2004 m. labiausiai pasižymėję mokyklos mokiniai ir mokytojai apdovanojami Didžiosiomis ir Mažosiomis „Saulės“ statulėlėmis.

Mokykloje leidžiami laikraštukai „Atžalynas“, „Juokrimtukas“, „Trupis“. 1998 m. atidaryta Galerija „XII“. Parodų organizatorius mokytojas V. Karosas. Galerijoje parodos ekspozicija mokyklos moksleivių, miesto ir respublikos dailininkai ir fotografai. 2004 m. veiklą pradėjo gamtos mokslų klubas „Eurеka“.

2011 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo „Saulėtekio“ progimnazija.

## Direktoriai
* 1975–1992 m. Angelė Rauduvienė
* 1992–2022 m. Algirdas Gedeikis
* nuo 2023 m. sausio 2 d. dr. Sandra Jakštienė

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
* https://www.facebook.com/pansauletekis
Panevėžio Šaltinio progimnazija

**Panevėžio „Šaltinio“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Kniaudiškių g. 67, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191816313. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Panevėžio 20-oji vidurinė mokykla – jauniausia mieste, išaugusi atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę, įkurta 1993 m. rugsėjo 1 d. Tą dieną duris atvėrė tik pradinių klasių korpusas. Naujuosius mokslo metus pradėjo 19 klasių: 9 pirmosios, 5 antrosios, 4 trečiosios ir viena ketvirtoji. 1994–1995 mokslo metais jau mokėsi ir aukštesniųjų klasių mokiniai, atėjo dirbti nauji mokytojai. 1998 m. iš 7 pavadinimų mokyklos bendruomenė išrinko „Šaltinio“ vardą, I-me etape rinkimų komisija sulaukė net 91 vardo pasiūlymų. 2004 m. rugsėjo 1 d. atidarytas mokyklos stadionas. Nuo 2008 m. „Šaltinio“ vidurinė mokykla nebeformuoja 11 klasių. 2009 m. rugsėjo 1 d. reorganizuota į pagrindinę mokyklą.

## Direktoriai
* 1993–2015 m. Adelė Bakienė
*nuo 2015 m. Zina Stripeikienė

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Andrejs Piedels

**Andrejs Piedels** (*Andrejus Piedelis*, g. 1970 m. rugsėjo 17 d.) – Latvijos buvęs futbolininkas, vartininkas. 

## Karjera

Baigęs profesionalaus sportininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos. Dirbo JFK Olimps/RFS trenerio asistentu.

## Pasiekimai
* Latvijos ''Virsliga'' čempionas – 7 (1998–2004 m.)
* Latvijos taurės laimėtojas – 4 (1998, 2000–2002 m.)
* Geriausias Latvijos čempionato vartininkas – 4 (2002–2005 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Panevėžio Vilties progimnazija

**Panevėžio „Vilties“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Ramygalos g. 16, vykdanti pradinio ir pagrindinio ugdymo programas lietuvių ir rusų kalba. Įstaigos kodas 190420040. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
1944 m. rudenį Panevėžio mieste 45 rusų tautybės vaikai pageidavo mokytis rusakalbių mokykloje. LSSR švietimo ministerija leido atidaryti tris klases. Taip 1945 m. vasario 1 d. ėmė veikti trečioji progimnazija, kurioje buvo trys klasės: 5-oje klasėje – 17 mokinių, 6-oje klasėje – 15 mokinių, 7-oje klasėje – 13 mokinių. Kitais mokslo metais mokykloje jau mokėsi 108 mokiniai. Dėl mokinių skaičiaus didėjimo dalis klasių buvo perkelta į pastatą Kranto gatvėje, buvusioje mokytojų seminarijoje, dalis mokėsi Gegužės 1-os gatvėje.

1950 m. rugsėjį pradinės ir vyresnės klasės sujungtos ir mokykla tapo 3-iąja vidurine mokykla. Sukomplektuotos 33 klasės. Pirmame dešimtmetyje mokykloje direktoriavo M. I. Liadenko, A. P. Bezuglaja, M. A. Kuprijanova, A. B. Filimonov, du dešimtmečius vadovavo Dora Aleksejevna Gnusariova. 1970–2003 m. mokyklai vadovavo R. I. Paknienė , V. S. Griška, L. M. Dementjeva, A. Senvaitytė, P. Luomanas. Mokykloje dviem pamainomis mokėsi jau apie 1300 mokinių. Nuo 2003 m. mokyklai vadovauja Danutė Iljinienė.

1964 m. Ramygalos g. 16 pastatytas naujas pastatas, kuriame mokykla įsikūrusi ir dabar. 1980 m. pradėjo veikti bendrabutis mokiniams, atvykusiems mokytis iš rajono. 2005 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu 3-iajai vidurinei mokyklai suteiktas „Vilties“ vardas, nuo 2005 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į mišriąją vidurinę mokyklą. Per 63 metus mokykla išleido 58 mokinių laidas, apie 35 600 abiturientų gavo atestatus.

Panevėžio miesto savivaldybės tarybos sprendimu „Vilties“ vidurinė mokykla nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. pertvarkyta į „Vilties“ pagrindinę mokyklą. Nuo 2015 m. rugsėjo 1 d. „Vilties“ progimnazija, kurioje ugdomi 1-8 klasių moksleiviai. Rusakalbiai mokiniai integruojami į lietuvių kalba ugdomas klases, jiems sudarant galimybę rusų kalbos mokytis kaip gimtosios.

## Direktoriai
*
*2003 m. Danutė Iljinienė-Valiukienė
## Žymūs mokiniai
*
*
* Artūras Melianas, Lietuvos politikas

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Panevėžio Žemynos progimnazija

**Panevėžio „Žemynos“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Ramygalos g. 99, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190423150. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
Panevėžio 14-oji vidurinė mokykla įsteigta 1979 m. Mokykloje įrengti 43 mokomieji kabinetai, biblioteka, skaitykla, aktų, choreografijos ir sporto salės, baseinas, sporto aikštynas, veikia valgykla.

1996 m. rugsėjo 20 d. mokyklai suteiktas „Žemynos“ vardas. Įkurtos jaunimo organizacijos Ateitininkai, Maironiečiai, Kudirkaičiai, Skautai. Mokiniai dalyvauja įvairiose miesto ir respublikinėse olimpiadose, konkursuose, sporto varžybose.

2007 m. atlikta mokyklos renovacija.

Nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla, nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Panevėžio „Žemynos“ progimnazija.

## Direktoriai
* 1979–2018 m. Romualdas Grilauskas
* nuo 2018 m. Vidmantas Vilutis

## Žymūs mokiniai
* Justinas Kinderis
* Jūratė Ladavičiūtė
* Arūnas Savickas
* Danas Rapšys
* Paulius Andrijauskas

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Panevėžio 5-oji gimnazija

**Panevėžio 5-oji gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Danutės g. 12, teikianti pagrindinį ugdymą ir vidurinį mokymą.

## Istorija
Panevėžio 5-oji vidurinė mokykla išaugo iš 1918 m. sausio 1 d. atidarytos pradžios mokyklos, vadintos Panevėžio 1-ąja pradine mokykla. 1951 m. reorganizuota į septynmetę mokyklą, o 1954 m. rugsėjo 1 d. – į 5-ąją vidurinę mokyklą. 2011 m. kovo 31 d. pakeistas Panevėžio 5-osios vidurinės mokyklos pavadinimas ir įstaiga pavadinta Panevėžio 5-ąja gimnazija.

Mokykla tapo pirmoji Lietuvoje, įgyvendinanti tarptautinę Edinburgo hercogo programą „Tarptautiniai jaunimo apdovanojimai". 2006 m. mokyklos mokiniai, dalyvavę „The Duke of Edinburgh's International Award“ programoje, karalienės Elžbietos II vizito Lietuvoje metu susitiko su princu Filipu ir pasodino medelį Vilniaus universiteto botanikos sode.

## Direktoriai
* 1931–1939 m. Stanislovas Janauskas
* 1939–1951 m. Motiejus Lukšys
* 1951–1957 m. Vanda Pukienė
* 1957–1962 m. Ona Uzelienė
* 1962–1975 m. Stefanija Gintautienė
* 1975–1981 m. Kazimieras Paulauskas
* 1981–2015 m. Antanas Doniela
* nuo 2015 m. Daiva Dapšauskienė

## Žymūs mokiniai
* Darius Zubas - verslininkas. AB Linas Agro bendraįkurėjas, dabartinis vadovas
*Vytautas Šidlauskas - verslininkas. AB Linas Agro bendraįkurėjas
*Giedrė Vanagaitė (g. 1997 m.) – šachmatininkė
* Arnoldas Pranckevičius (g. 1980 m.) - ES tarnautojas, buvęs Europos Parlamento pirmininko patarėjas, Europos komisijos atstovybės Lietuvoje vadovas
* Augustinas Vizbaras
* Kristijonas Vizbaras
*Dominykas Vizbaras
* Rasa Tapinienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
* http://www.5vid.lt/ Senoji mokyklos svetainė 
* Senoji mokyklos svetainė
Pelješacas

**Pelješacas** (, ) − pusiasalis Kroatijoje, prie Adrijos jūros, į šiaurės vakarus nuo Dubrovniko.

Pusiasalio ilgis 65 km, didžiausias plotis 8 km. Paviršius yra kalnuotas − didžiausias aukštis 961 m. Kalnų šlaituose auga makija, vynuogynai, sodai, aukščiau − visžaliai ir vasaržaliai miškai.

Pelješacas yra suskirstytas į keturias apygardas:
* Orebičius (*Orebić*)
* Trapanjis (*Trpanj*)
* Janjina (*Janjina*)
* Stonas (*Ston*)

Ateityje planuojama į pusiasalį nutiesti tiltą, nes šiuo metu sausuma pakliūti iš Kroatijos teritorijos į pusiasalį neįmanoma − tik per Bosnijos ir Hercegovinos teritoriją.

## Nuorodos

* Informacija apie Pelješacą  (anglų, kroatų k.)
* Pelješaco žemėlapis
* Peljesac – Loviste info
Panevėžio Rožyno progimnazija

**Panevėžio „Rožyno“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Rožyno mikrorajone, Rožių g. 20, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190421719. Steigėjas – Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija

Mokykla pradėjo veiklą – 1971 m. rugsėjo 1 d. kaip Panevėžio 9-oji vidurinė mokykla. 2005 m. mokykloje atidaryta moderni biblioteka-skaitykla, kuri aptarnauja ne tik mokinius bet ir mikrorajono bendruomenės narius. 2011 m. mokykla tapo Rožyno pagrindine, 2013 m. – progimnazija. 2016 m. po renovacijos įrengtas naujas, atitinkantis šiuolaikinius reikalavimus, mokyklos stadionas.

## Pavadinimų kaita

## Direktoriai
* 1982–2009 m. Ona Bielinskienė
* 2009–2019 m. Aida Adiklienė
* nuo 2019 m. Alma Ramoškaitė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Una

**Una** (, ) − upė Bosnijoje ir Hercegovinoje ir Kroatijoje, Savos dešinysis intakas.

Unos intakai:
*Unakas (*Unac*)
*Sana (*Sana*)
*Klokotas (*Klokot*)
*Krušnica (*Krušnica*) 

Una prasideda prie *Stražbenicos* (*Stražbenica*) kalno ir teka pro šiuos miestus:
*Martinbrodas (*Martinbrod*)
*Kulen Vakufas (*Kulen Vakuf*)
*Ripacas (*Ripac*)
*Bihačas (*Bihać*)
*Bosanska Krupa (*Bosanska Krupa*)
*Bosanska Otoka (*Bosanska Otoka*)
*Novi Gradas (*Novi Grad*)
*Bosanska Kostainica (*Bosanska Kostajnica*)
*Dubica (*Dubica*)

Una įteka į Savą prie Jasenovaco (*Jasenovac*) miesto (Kroatijoje).

## Nuorodos
* Una  (anglų, prancūzų k.)
Panevėžio Vyturio progimnazija

**Panevėžio „Vyturio“ progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Vasario 16-osios g. 40, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190423499.

## Istorija

Mokykla įkurta 1980 m. rugsėjo 1 d. kaip Panevėžio 15-oji vidurinė mokykla. Mokykloje dirbo 42 mokytojai, mokėsi 862 mokiniai. 1983 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida. 1984–1985 m. mokykloje buvo daugiau kaip 30 būrelių. 1993 m. gegužės 14 d. mokykla pavadinta „Vyturio“ vardu. 

1994 m. mokykloje pradedama įgyvendinti realinio profilio ekonominė pakraipa. 1993 m. išrinkta pirma mokyklos taryba. Jos pirmininkas - Paulius Vyšniauskas. 1995 m. spalio 6 d. išrinktas pirmasis mokyklos prezidentas Artūras Gerkavičius. 1996 m. įkurtas žydų kultūros klubas „Šalom“. 2003 m. įkurtas Tolerancijos ugdymo centras, vienas iš pirmųjų ir aktyviai bendradarbiaujančių centrų, kuris organizuoja apskrities mokinių konferenciją „Gyvoji Lietuvos žydų istorija“. 2016 m. prijungta Panevėžio Nevėžio pagrindinė mokykla.

## Direktoriai
* 1980 m. Samuelis Levinas
* 1985 m.
* 1992 m. Vitalija Dziuričienė

## Mokiniai
* 1989–1993 m. mokyklą baigė 8 sidabro medalininkai: Kristina Gelažiūtė, Asta Petravičiūtė, Asta Raudonytė, Eglė Šenferaitė, Lina Šenferaitė, Gintautas Norvaišas, Inga Kazlauskaitė, Jolanta Kepalaitė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Džgantija

**Džgantija** () – Gozo saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1980 m. įtraukta į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.

## Vardas
Maltietiškai *Ġgantija* − „priklausanti milžinams“. Vietinė legenda byloja, kad šventyklos pastatytos Gozo saloje gyvenusių milžinų, kuriems šios atstodavo stebėjimo bokštus.

## Istorija
Dvi Džgantijos šventyklos buvo iškeltos daugiau negu prieš 5500 metų ir yra pasaulio seniausios neatremtos konstrukcijos, senesnės už Egipto piramides ir Stounhendžą. Manoma, kad šventyklos buvo Motinos Deivės vaisingumo kultui skirta vieta − jų teritorijoje aptinkamos įvairiausios skulptūros, statulos ir statulėlės.

## Nuorodos
* http://www.visitmalta.com/ggantija-temples-map  − oficiali svetainė turistams
* Maltos paveldas: Džgantija  − anglų, prancūzų, olandų kalbomis.
* Džgantija Gozo ministerijos svetainėje
Mnaidra

**Mnaidra** () – Maltos saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1992 m. įtraukta į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Mnaidros megalito ansamblis − tai trys šventyklos, pastatytos skirtingu laiku. Viena jų − apie 3600−3200 m. pr. m. e., dvi likusios − apie 3150−2500 m. pr. m. e.

## Nuorodos
* http://www.visitmalta.com/mnajdra – oficiali svetainė turistams
* http://www.heritagemalta.org/mnajdratemples.html  − anglų, prancūzų, olandų kalbomis
* Mnaidros nuotraukos
Trogiras

**Trogiras** (, , ) − miestas Kroatijoje, prie Adrijos jūros, 27 km į šiaurės vakarus nuo Splito.

## Istorija
Miestą įkūrė graikai III a. pr. m. e. Trogire išlikę XIII−XVI a. architektūros paminklai.

VII a. Dalmatijos pakrantėje įsikūrė slavai, ir nuo to laiko miestas buvo kroatų karalių įtakoje.

XI a. Trogire buvo įsteigta vyskupija.

1123 m. Trogirą užėmė saracėnai ir jį visiškai sugriovė. Tačiau miestas buvo greitai atstatytas ir XIII a. pasiekė savo klestėjimo viršūnę.

1420 m. miestas tapo pavaldus Venecijai.

1797 m. po Venecijos žlugimo, Trogiras tampa Austrijos dalimi.

Per Pirmąjį ir Antrąjį pasaulinį karą Trogiras būdavo okupuojamas Italijos, o po šių karų priklausydavo Jugoslavijai.

1990 m. Kroatijai atsiskyrus nuo Jugoslavijos, Trogiras tampa Kroatijos miestu.

1997 m. Trogiras įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos

* Oficiali miesto svetainė (kroatų k.)
* Trogiro miesto informacija  (anglų, kroatų k.)
Seiferto galaktika

**Seiferto galaktika** – galaktika, kurios branduolio spektre stebimos stiprios emisijos linijos, rodančios, kad ten esama jonizuotų dujų. Galaktikų klasė pavadinta Karlo Seiferto vardu, kuris 1943 m. pirmasis jas pastebėjo. Seiferto galaktikos kartu su radijo ir kvazarinėmis priskiriamos aktyvių galaktikų tipui. Manoma, kad Seiferto galaktikų branduoliuose gali būti supermasyvios juodosios skylės.

## Galaktikos požymiai
Šios galaktikos dažnai yra spiralinės, turinčios mažą ir šviesų branduolį. Branduolio spektre matomos stiprios ir plačios vandenilio, helio, azoto ir deguonies emisijos linijos, kurios rodo, kad iš Seiferto galaktikos branduolio karštos dujos sklinda kelių tūkstančių kilometrų per sekundę greičiu. Šis linijų profilio išplitimas vadinamas Doplerio išplitimu.

Seiferto galaktikos stipriai spinduliuoja ir kituose diapazonuose - radijo, infraraudonajame, ultravioletiniame, Rentgeno. Spėjama, kad emisija radijo diapazone atsiranda dėl sinchrotroninės spinduliuotės čiurkšlėse. Tačiau radijo spinduliuotė iš Seiferto galaktikų nėra tokia stipri, kaip infraraudonoji, kuri susidaro dulkėms, esančioms netoli branduolio, 'perspinduliavus' kitų diapazonų spinduliuotę. Didžiausios energijos- Rentgeno spindulių - fotonai sukuriami karštame vainike apie juodąją skylę.

Skiriami du Seiferto galaktikų poklasiai- Sy1 ir Sy2. Sy1 galaktikų spektre matomos ir plačios, ir vidutinio pločio emisijos linijos, o Sy2- tik vidutinio.

## Šviesiausios Seiferto galaktikos
* NGC 1068
* NGC 4151

## Taip pat skaitykite
* Aktyvioji galaktika

## Šaltiniai
Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija

**Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Aukštaičių g. 1, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190421338.

## Istorija
Panevėžio 7–oji vidurinė mokykla atidaryta 1967 m. spalio 16 d. Aukštaičių ir Ramygalos gatvių sankryžoje, vienoje seniausių miesto dalių, kur tarpukaryje gyveno įvairių tautybių žmonės: lietuviai, lenkai, žydai, karaimai. Už kelių namų nuo dabartinės mokyklos, miesto centro link, buvo žydų mokykla (dabar suaugusių mokymo centras), sinagoga. Priešais mokyklą iki 1970 m. stovėjo karaimų šventovė – kenesa. 1960–1970 m. aplink mokyklą pastatytas didelis gelžbetoninių namų rajonas.

1995 m. vasario 24 d. mokyklai suteiktas Panevėžio dramos teatro steigėjo ir režisieriaus, filosofo, pedagogo, Gedimino ordininko, Panevėžio garbės piliečio Juozo Miltinio vardas. Nuo 1992 m. mokymo procese įteisintos teatro pamokos, kurių rezultatas – spektakliai, akcijos, dokumentiniai ir vaidybiniai filmai. Nuo 1996 m. mokykla organizuoja Respublikinį jaunųjų dramaturgų konkursą. 1998 m. įkurta Lietuvos dramos mokytojų asociacija, o jos būstinė – Panevėžio Juozo Miltinio gimnazijoje. 

2010 m. kovo 26 d. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.

## Direktoriai
* 1967–1972 m. Juozas Žakevičius
* 1972–1991 m. Irena Kačinskienė
* 1991–2022 m. Vytautas Raišys
* 2022-2023 m. l.e Daiva Mackevičienė
* nuo 2023 m. Ramutė Stasevičienė

## Žymiausi mokytojai
* Algis Želvys, ekspertas, teatro mokytojas.

## Žymiausi mokiniai
* Gintaras Šileikis, 2004–2008 m. Seimo narys;
* Marius Jurgelėnas, 2006 m. tarptautinės chemijos olimpiados bronzos medalio laimėtojas.
* Alfridas Pajuodis, skulptorius, tarptautinių skulptūros simpoziumų dalyvis.
* Saulius Urbonavičius "Samas", roko grupės "BIX" įkūrėjas ir vokalistas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija
Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija

**Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Klaipėdos g. 138, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190423684. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.

## Istorija
1981 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė Panevėžio 16-oji vidurinė mokykla. Pirmaisiais mokslo metais mokykloje mokėsi 769 moksleiviai, 1987/1988 m. m. – 1735 moksleiviai. Mikrorajone pastačius naujas mokyklas, moksleivių skaičius palaipsniui mažėjo.

1987 m. įkurtas kraštotyros muziejus. 1989–2012 m. mokykloje veikė įvairios jaunimo organizacijos: maironiečiai, lipniūniečiai, skautai, kudirkaičiai, ateitininkai, mokinių savivalda. 1993 m. Panevėžio miesto tarybos sprendimu mokyklai suteiktas kunigo, profesoriaus Alfonso Lipniūno (1905–1945) vardas. 1995 m. įrengtas kunigo Alfonso Lipniūno kambarys. 1995–2005 m. buvo leidžiami laikraščiai „Skambutis“, „Lipniūnietis“, „Prieš 13-ą klasę“. Juose atsispindėjo mokyklos gyvenimo aktualijos, buvo publikuojama mokinių kūryba. 1996–2000 m. veikė radijas „ DAS “.

Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į Panevėžio Alfonso Lipniūno pagrindinę katalikiškos krypties mokyklą. 2009/2010 m. m. mokykloje mokėsi 593 mokiniai. 2011 m. duris atvėrė mokyklos sporto muziejus, kuriame kaupiami mokyklos mokinių iškovoti sportinių varžybų diplomai, padėkos raštai, taurės. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija.

## Direktoriai
* 1981–2011 m. Jonas Knizikevičius
* nuo 2012 m. Vilma Petrulevičienė

## Išnašos

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Taršino šventyklos

**Taršinas** () – Taršino mieste esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1992 m. įtrauktos į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Pastatytos apie 2800 m. pr. m. e.

1914 m. ariantys lauką ūkininkai aptiko šios senovinės šventyklos liekanas.

Iki 1920 m. buvo iškasinėta daug vertingų priešistorės radinių, taip pat įžymi „Stora dama“ − kaip manoma, Motinos Deivės atvaizdas.

## Nuorodos
* http://www.visitmalta.com/tarxien-temples-map  – oficiali svetainė turistams
* Maltos paveldas:   − anglų, prancūzų, olandų kalbomis
Nepaaiškinami faktai (TV laida)

**Nepaaiškinami faktai** – 2005 m. sukurta Rusijos televizijos kanalo „TNT“ laida, pasakojanti apie paranormalius ir neįtikėtinus įvykius. Laidoje pasakojamos istorijos apie žmones, jų pačių teigimu susidūrusius su įvairiais neįprastais reiškiniais – vaiduokliais, vampyrais, klinikine mirtimi, spiritizmu, NSO ir pan. Laidos vedėjas – Sergėjus Družko. Lietuvoje šią laidą retransliuoja televizijos kanalas BTV.

## Nuorodos
* Interviu su Sergejumi Družko 
* BTV aprašymas
* Vakarų ekspresas: išsamus laidos aprašymas
Ta Hadžratas

**Ta Hadžratas** () – Maltos saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1992 m. įtraukta į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Dvi Ta Hadžrato šventyklos pastatytos 4 tūkstantmetyje pr. m. e.: didžioji − apie 3600−3200 m. pr. m. e., mažoji − apie 3300−3000 m. pr. m. e.

1923−1926 m. šventyklos buvo iškasinėtos. 1937 m. didžioji šventykla buvo rekonstruota.

## Nuorodos
* http://www.visitmalta.com/ta-hagrat-temples  – oficiali svetainė turistams
* Maltos paveldas:   − anglų, prancūzų, olandų kalbomis
Algirdas Sliesaravičius

**Algirdas Sliesaravičius** (g. 1939 m. gruodžio 12 d. Butrimonyse, Alytaus apskrityje) – Lietuvos genetikas, vienas iš šiuolaikinių pašarinių augalų metodų kūrėjas, LMA narys ekspertas.

## Biografija
* 1966–1969 m. Lietuvos MA Botanikos instituto aspirantas atliekant tyrimus Leningrade, Komarovo botanikos institute.
* 1970 m. gamtos mokslų daktaras (vadovas prof. M. Navašinas).
* 1970–1972 m. LMA Botanikos instituto Jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 
* 1974 m. suteiktas vyr. mokslinio bendradarbio vardas.
* 1992 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje suteiktas docento mokslinis vardas.
* 1993 m. agrarinių mokslų habil. daktaras.
* 1994 m. suteiktas profesoriaus mokslinis vardas.
* 1994 m. išrinktas LMA nariu ekspertu.
* 2000 m. išrinktas LMA nariu korespondentu.
* 2002 m. Lietuvos valstybinės mokslo premijos laureatas.

### Pedagoginė veikla
* 1963–1965 m. asistentas Lietuvos žemės ūkio akademijoje Botanikos–mikrobiologijos katedroje.
* 1966–1969 m. LMA Botanikos instituto aspirantas.
* 1969–1974 m. LMA Botanikos instituto mokslinis bendradarbis.
* 1975–1993 m. Lietuvos žemdirbystės instituto Genetikos-citologijos laboratorijos vedėjas.
* 1994–2001 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto Augalininkystės katedros vedėjas.
* 2002–2005 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto Augalininkystės ir gyvulininkystės katedros vedėjas.

Įkūrė dvi mokslines laboratorijas: 1975 m. Lietuvos žemdirbystės institute Genetikos ir citologijos, o 1997 m. – LŽŪU Genetikos ir biotechnologijos. Sukūrė pašarinių žolių genetikos mokyklą. 11 doktorantų darbų vadovas. Su bendraautoriais parašė knygų lietuvių kalba: „Ateities derlius – kas tai?” „Tinkamiausios augalų veislės ir jų auginimo ypatumai”, „Sojos”, „Genetikos laboratoriniai darbai”, „Genetikos uždaviniai”. Parašė apie 250 mokslinių ir 100 mokslo populiarinimo straipsnių. 

## Šaltiniai
Neapoliečių kalba

**Neapoliečių kalba/tarmė** (savivardis *nnapulitano*, ) – italų kalbos tarmė. Paplitęs Pietų Italijoje, Kampanijoje, Neapolyje, Gaetoje ir Sore, pietiniame Lacijuje, dalyje Markės, šiaurinėje Kalabrijoje, šiaurinėje ir centrinėje Apulijos dalyje.

## Nuorodos
*
Hal Saflynio požemis

**Hal Saflynio požemis** () – Paolos mieste (Malta) esantis požeminis nekropolis, vienintelė pasaulyje priešistorės požeminė šventykla.

1980 m. buvo įtrauktas į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.

Per dieną į vidų įleidžiama ne daugiau 80 turistų.

## Istorija

Požemis buvo atsitiktinai rastas 1902 m. statybininkų. Tada prasidėjo kasinėjimo darbai, kuriems vadovavo jėzuitas tėvas *Manuel Magri*.

1992−1996 m. buvo uždarytas lankytojams dėl vykdomų restauracijos darbų.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Chirokitija (1998)
* : Čatal Hiujuko neolitinė vietovė (2012)
* : Giobekli Tepė (2018)

## Nuorodos
* http://www.visitmalta.com/hal-saflieni-hypogeum-map  − oficiali svetainė turistams
* Maltos paveldas:   − anglų, prancūzų, olandų kalbomis
* Požemio žemėlapis
Gajus Svetonijus Trankvilas

**Gajus Svetonijus Trankvilas** (*Gaius Suetonius Tranquillus*, g. apie 69 – m. apie 130) – romėnų istorikas ir biografas, labiausiai pagarsėjęs veikalu „Cezarių gyvenimas“ ().

## Gyvenimas
Apie paties Svetonijaus gyvenimą žinoma nedaug, nes amžininkų liudijimų neišliko. Gimimo ir mirties datos taip pat nėra tvirtai aiškios, apie jas užsimenama tik perpasakotuose veikaluose.

Svetonijaus tėvas buvo Svetonijus Letus (*Suetonius Laetus*), tikėtina, kilęs iš Hipo miesto (*[[Hippo Regius]]*, senovės miestas, buvęs dabartinio Alžyro teritorijoje). Pats Svetonijus buvo artimas istoriko ir senatoriaus Plinijaus Jaunesniojo draugas. Jo dėka Svetonijus gerai sutarė su imperatoriais Trajanu ir Adrianu. Plinijui einant Ponto (Mažoji Azija) prokonsulo pareigas, istorikas dirbo jo komandoje. Taip pat pas Trajaną dirbo studijų sekretoriumi (nėra žinoma, kokios tai pareigos) bei imperatoriškųjų archyvų prižiūrėtoju. Valdant Adrianui, Svetonijus buvo jo sekretorius.

122 m. Adrianas jį atleido dėl rodomos nepagarbos imperatorienei Vibijai Sabinai. Gali būti, kad vėliau istorikas atgavo imperatoriaus malonę į grįžo į tarnybą, tačiau tvirtų įrodymų, kad po 122 m. jis dar užėmė kokias nors oficialias pareigas, nėra.

## Darbai

Žymiausias Svetonijaus darbas yra „Cezarių gyvenimas“, dar žinomas, kaip „Dvylikos Cezarių gyvenimas“. Taip pat tai yra vienintelė beveik pilnai išlikusi jo knyga. Čia istorikas aprašo dvylikos Romos lyderių gyvenimus: Cezario, Augusto, Tiberijaus, Kaligulos, Klaudijaus, Nerono, Galbos, Otono, Vitelijaus, Vespasiano, Tito ir Domiciano. Kūrinys dedikuotas jo draugui, pretorijų sargybos prefektui Gajui Septicijui Klarui. Pačiuose aprašymuose labiausiai akcentuojamos pikantiškos detalės, anekdotai, įdomios ar linksmos istorijos, imperatoriaus valdžią ar atskirus įvykius tariamai pranašavę ar lydėję mistiniai ženklai. Dalis svarbių įvykių nepaminėti visai arba paminėti tik kaip proga papasakoti kokią nors tuo metu tariamai arba iš tiesų įvykusią anekdotinę istoriją.

Be šio, yra fragmentais išlikę dar trys Svetonijaus veikalai.

* „Apie žymius vyrus“ (), aprašantis įvairius literatūroje pasižymėjusius žmones.
* „Graikų žaidynės“ (*Peri ton par' Hellesi paidion*) (parašytas graikiškai).
* „*Peri blasphemion*“ (parašytas graikiškai).

Iki šių dienų neišlikę veikalai:

* *Žymių prostitučių gyvenimai*
* *Karališkosios biografijos*
* *Apie Romą* (keturios dalys)
** *Romėnų elgesys ir papročiai*
** *Romėnų metai*
** *Romėnų festivaliai*
** *Romėnų apranga*
* *Valstybinės tarnybos*
* *Apie Cicerono respubliką*
* *Fiziniai žmonijos trūkumai*
* *Laiko skaičiavimo būdai*
* *Esė apie gamtą*
* *Gramatinės problemos*
* *Knygose naudojami kritiniai ženklai*

## Nuorodos
* 
* Trumpa Svetonijaus biografija (ang.)
* „Cezarių gyvenimas“ (ang.)
Elijus Donatas

**Elijus Donatas** (*Aelius Donatus*, g. apie 320–380) – romėnų gramatikas ir retorikos mokytojas.

Parašė gramatikos vadovėlius *Ars maior* ir *Ars minor*. Šie gramatikos vadovėliai didelį populiarumą įgijo viduramžiais: įėjo į daugelio mokyklų ir universitetų mokymo programas. Kitas žinomas jo kūrinys yra „Vergilijaus gyvenimas“, tikriausiai paremtas iki mūsų laikų neišlikusiu Svetonijaus veikalu apie Vergilijų.

Vienas Aelijaus Donato mokinių – šv. Jeronimas. Daugiau faktų apie jo biografiją beveik nėra žinoma.

## Išnašos

## Nuorodos

* „Vergilijaus gyvenimas“ 
* A. Schönberger: *Die Ars minor des Aelius Donatus: lateinischer Text und kommentierte deutsche Übersetzung einer antiken Elementargrammatik aus dem 4. Jahrhundert nach Christus*, Frankfurt am Main 2008, ISBN 978-3-936132-31-1.
* A. Schönberger: *Die Ars maior des Aelius Donatus: lateinischer Text und kommentierte deutsche Übersetzung einer antiken Lateingrammatik des 4. Jahrhunderts für den fortgeschrittenen Anfängeruntericht*, Frankfurt am Main 2009, ISBN 978-3-936132-32-8.
Diokletiano rūmai

**Diokletiano rūmai** – rūmai, esantys Kroatijoje, Splito mieste.

Rūmai yra unikalus III a. romėnų architektūros paminklas. Tai rūmai, kurie buvo pastatyti imperatoriui, kaip poilsio vila.

Diokletiano rūmus sudarė dešimtys įvairios paskirties statinių, tarp kurių dabar yra išlikusios rūmų sienos, vartai ir bokštai. Dabartinė miesto katedra − buvęs imperatoriaus mauzoliejus, o dabartinė baptisterija − buvusi Jupiterio šventykla. Dauguma istorinių paminklų pastatyti Diokletiano rūmų teritorijoje.

1979 m. Diokletiano rūmai buvo įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos

* Diokletiano rūmai
Ligninas

**Ligninas** – mišrus polimeras su aromatiniais ir alifatiniais komponentais. Jam kaupiantis matrikse, augalai medėja ir tvirtėja.

Kartais neteisingai *ligninu* vadina medicinoje naudojamą tvarstymo medžiagą *aligniną*. Tai gaminys vien iš celiuliozės, nes ją gaminant iš medienos plaušienos pašalina ligniną (*alignin* 'be lignino').
Suberinas

**Suberinas** – tinkliškas polimeras iš nesočiųjų riebalų rūgščių ir riebalų oksirūgščių. Sukamštėjusios ląstelės turi antrinę sienelę iš suberino ir vaško sluoksnių, todėl ji praktiškai nepralaidi.
Cimšų kalbos

**Cimšų kalbos** yra kalbų šeima, kuriai priklausančiomis kalbomis kalbama šiaurės vakarų Britų Kolumbijoje, pietų Aliaskoje Anetės saloje ir Kečikane. Apie 750 cimšų Kanadoje tebenaudoja cimšų kalbas; apie 50 iš 1 300 cimšų Aliaskoje tebekalba Pakrantės cimšų kalba Cimšų kalbas daugelis lingvistų laiko izoliuota kalbų grupe, kuriai priklauso keturios kalbos: Pakrantės cimšų, pietų cimšų, nisga'a ir gitksan.

Edward Sapir įtraukė cimšų kalbas į savo penučių hipotezę, kuri šiuo metu nėra plačiai priimta, tačiau ją tebetiria M.-L. Tarpent.

Kitas kalbininkas, John A. Dunn, iškėlė hipotezę, kad cimšų kalbų šeima yra indoeuropiečių kalbų šaka.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Laima Vaikule

**Laima Vaikulė** (, g. 1954 m. kovo 31 d. Cėsyse, Latvija) – Latvijos dainininkė ir aktorė, geriausiai žinoma buvusios Tarybų Sąjungos bei Europos šalyse.

## Biografija

Būdama 3 metų su tėvais persikėlė gyventi į Rygą. Mėgo muziką ir šokius. 1966 m., būdama 12-os, dalyvavo jaunųjų dainininkų konkurse ir buvo pastebėta. 1970–1973 m. studijavo Rygos medicinos mokykloje, planavo tapti chirurge. Taip pat tęsė dainavimą su grupe, tapo grupės lydere ir kelerius metus koncertavo naktiniuose klubuose bei restoranuose. 9-ajame dešimtmetyje studijavo vaidybą ir režisūrą Maskvoje. 1985 m. išgarsėjo Tarybų Sąjungoje.

Nuo 1986 m. bendradarbiauja su populiariu Latvijos kompozitoriumi Raimondu Paulu ir Rusijos poetu Ilja Rezniku. Su R. Paulu buvo viena iš populiariosios muzikos festivalio *Jūrmala* organizatorių. 9-ajame ir 10-ajame dešimtmečiuose dalyvavo įvairiuose tarptautiniuose muzikos konkursuose ir festivaliuose Europoje. Laimėjo „Auksinę lyrą“ konkurse *Bratislavská Lýra '87*, apdovanota konkurse *Jūrmala '92*, taip pat dalyvavo festivalyje „AU music world“ Monake bei daugelyje kitų.

1996 m. Laima Vaikulė apdovanota už indėlį į Latvijos muziką ir kultūrą.

## Aktyvizmas

Laima Vaikulė taip pat žinoma kaip aktyvi gyvūnų teisių šalininkė, daug kartų viešai pasisakiusi prieš gyvūnų išnaudojimą. Ji yra etinė vegetarė.

## Diskografija

* *Tango* (1993)
* *Milyj, proščaj!* (*Милый, прощай!*, 1994)
* *Ja vyšla na Pikadilli* (*Я вышла на Пикадилли*, 1996)
* *Viss nāk un aiziet…* (1996)
* *Latinskij kvartal* (*Латинский квартал*, 1998)
* *Zerkalo* (*Зеркало*, 1999)
* *Lučšye pesni* (*Лучшие песни*, 2000)
* *Imena na vse vremena* (*Имена на все времена*, 2002)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Svetainė rusų k. 

## Išnašos
Balsiai (Pasvalys)

**Balsiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Pasvalio, kairiajame Lėvens krante. Kultūros paminklas – vandens malūnas (pastatytas 1764 m., rekonstruotas 1898 m.).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baibokai (Biržai)

**Baibokai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės pietuose, šalia kelio . Stūkso akmuo „su dubeniu“.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė rašytojas Balys Sruoga (1896–1947). Išlikusi jo gimtoji sodyba (), įkurta memorialinė ekspozicija. Baibokuose gimė ir jo broliai, inžinierius Adolfas Sruoga, diplomatas Juozapas Sruoga, Dr. Kazimieras Sruoga. Toje pačioje Baibokų sodyboje gimė ir Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, habilituotas mokslų daktaras, genetikas Aniolas Sruoga. Palaidotas Jasiūliškių kapinėse.

## Šaltiniai
Butautai (Biržai)

**Butautai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, šalia kelio Pačeriaukštė–Juostaviečiai. Išlikęs Butautų dvaras (kultūros paminklas, muziejus), minimas nuo 1750 m. Raudonų plytų dvaro rūmai statyti XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje. Po 1940 m. gaisro kapitaliai remontuoti. Šiuo metu dvaro pastate atnaujinta alaus daryklos, kuri veikė ir tarybiniais metais, veikla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šventosios švyturys

**Šventosios švyturys** – navigacinis ženklas, esantis prie Baltijos jūros, Šventosios gyvenvietės centrinėje dalyje, 780 m nuo jūros.

## Istorija
Metalinių konstrukcijų švyturys pastatytas 1957 m. 1964 m. įrengtas garso signalas. 2015 m. rugpjūčio 16 d. farologo Aido Jurkšto iniciatyva, švyturys pirmą kartą atvertas lankymui.

## Išnašos
Galai (reikšmės)

Žodis **galai** gali reikšti:

* galai – keltų genčių grupė, gyvenusi Galijoje;
* galai – kartais taip vadinami prancūzai;
* galai – parazitų sukelti augliai augalų audiniuose;
* kaimai Lietuvoje:
** Galai – kaimas Ignalinos rajone;
** Galai – kaimas Molėtų rajone;
** Galai – kaimas Visagino savivaldybėje.
Karenų kalbos

**Karenų kalbos** (arba ***Kajinų kalbos***) – toninės kalbos, vartojamos karenų tautinės mažumos Mianmare, ir yra priskiriamos kinų-tibetiečių kalbų šeimos, tibetiečių - mjanmų šakai. 

Trys pagrindinės karenų kalbų atšakos yra: *Sgaw*, *Pwo*, ir *Pa'o*; tačiau dėl jų skirtumų ir ribų yra ginčijamasi. 

Kajahų (dar žinomų kaip *kareniai* arba *raudonieji karenai*) ir su jais dažnai tapatinamos tautos - *kajanų* (dar žinomų *padaung* vardu) kalbos ir dialektai, yra priskiriami karenų kalbų *Sgaw* atšakai. Ši atšaka yra beveik vienintelė tarp tibetiečių - mjanmų kalbų, turinti "veiksnio - veiksmažodžio - papildinio" žodžių tvarką. Šią žodžių tvarką tibetiečių - mjanmų kalbų šeimoje turi tik karenų ir *bai* (pinyin: *Báiyǔ*) kalbos. Kitos tibetiečių - mjanmų kalbos naudoja "veiksnio - papildinio - veiksmažodžio" žodžių tvarką. Taip turbūt susiklostė, dėl kaimyninių tajų ir monų kalbų įtakos karenų kalboms. Na, o kinų kalba, kaip manoma, įtakos karenų kalboms nepadarė.

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Kajai

**Kajai** (arba ***lareniai, raudonieji kajinai***) – kinų–tibetiečių tauta, daugiausia gyvenanti Kajų valstijoje, Mianmare. Kalba kajinų kalbomis ir jų dialektais ir yra giminiška tauta kajinams (karenams). Dauguma kajų animistai, budistai ir krikščionys.

### Karen-Ni

*Karen-Ni*, tai buvusi Kajų valstybė, mažų, Mianmarui vasališkų, valstybėlių darinys. Valstybės šiaurėje ribojosi su Šanų , *Mong-Pai*, *Hsatung* ir *Mawkmai* kraštais, rytuose su Tailandu, pietuose su *Papun* apygarda pietų Mianmare, vakaruose su kalnuotąja Mianmaro dalimi, apgyvendinta *Bre* ir kitų mažesnių genčių. Britų kolinijiniais laikais, valstybėlės buvo saugomos karinės policijos, kuri rezidavo Loiko kaime (dabartinė Kajų valstijos, Mianmare sostinė) .

### Karenių valstijos

Karenių valstijos, tai vardas duotas trims valstijoms Britų Birmoje: *Kantarawadi*, *Kyebogi* ir *Bawlake*, įsikūrusioms tuometinės britų kolonijos rytuose, į pietus nuo šanų valstijų.

Jungtinės Karalystės valdžia, po 1875 m. sutarties su Mianmaro karaliumi Mindon Minu, garantavo Karenių valstijoms nepriklausomybę. Sutartis numatė, kad kajų apgyvendinta teritorija, neturi priklausyti nei Mianmarui, nei britams. Dėl šios sutarties, Karenių valstijos niekda nebuvo pilnai įjungtos į Britų Birmą (kolonizuotas Mianmaras). Karenių valstijos buvo pripažintos kaip Britų Birmos duoklininkas 1892, kai Kajų vadovai sutiko priimti atlygį iš Jungtinės karalystės valdžios. 1930 m. *Mawchi Mine*, kahajų krašte, buvo svarbiausios volframo kasyklos pasaulyje. Nepriklausomybę atgavusios Birmos Sąjungos (dab. Mianmaras), 1947 m. konstitucijoje, šios trys valstijos sujungtos į vieną Karenių valstiją. 1952 m. Karenių valstija ir viena iš Šanų valstijų – *Mong Pai*, buvo sujungtos ir sudarė Kajų valstiją.
Veikkausliiga

**Veikkausliiga** – aukščiausias Suomijos futbolo divizionas, kuriame dalyvauja 12 klubų. Lygos pavadinimas kilęs nuo pagrindinio rėmėjo – lažybų bendrovės „Veikkaus“. Čempionatas rengiamas sistema pavasaris–ruduo, t. y. įvyksta vienais kalendoriniais metais, kaip ir daugelyje šiaurės Europos šalių. Lygos nugalėtojai patenka į kitų metų UEFA čempionų lygos atranką.

## Istorija

Suomijos čempionatai pradėti rengti 1908 m. Dabartinė lyga įkurta 1990 m.

## Čempionai

1908–2025 m. Suomijos čempionais yra tapę 29 klubai, tarp jų daugiausia – HJK (33 titulai).

|-
| HJK Helsinki ||  || 1911, 1912, 1917, 1918, 1919, 1923, 1925, 1936, 1938, 1964, 1973, 1978, 1981, 1985, 1987, 1988, 1990, 1992, 1997, 2002, 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023
|-
| Haka Valkeakoski ||  || 1960, 1962, 1965, 1977, 1995, 1998, 1999, 2000, 2004
|-
| HPS Helsinki ||  || 1921, 1922, 1926, 1927, 1929, 1932, 1934, 1935, 1957
|-
| KuPS Kuopio ||  || 1956, 1958, 1966, 1974, 1976, 2019, 2024, 2025
|-
| TPS Turku ||  || 1928, 1939, 1941, 1949, 1968, 1971, 1972, 1975
|-
| HIFK Helsinki || 7 || 1930, 1931, 1933, 1937, 1947, 1959, 1961
|-
| Kuusysi Lahti || 5 || 1982, 1984, 1986, 1989, 1991
|-
| Kiffen Helsinki || 4 || 1913, 1915, 1916, 1955
|-
| AIFK Turku || 3 || 1910, 1920, 1924
|-
| Reipas Lahti || 3 || 1963, 1967, 1970
|-
| VIFK Vaasa || 3 || 1944, 1946, 1953
|-
| Tampere United || 3 || 2001, 2006, 2007
|-
| VPS Vaasa || 2 || 1945, 1948
|-
| KTP Kotka || 2 || 1951, 1952
|-
| OPS Oulu || 2 || 1979, 1980
|-
| Jazz Pori || 2 || 1993, 1996
|-
| MyPa Kouvola || 1 || 2005
|-
| Inter Turku || 1 || 2008
|-
| SJK Seinajoki || 1 || 2015
|-
| PUS Helsinki || 1 || 1909
|-
| Sudet Viipuri || 1 || 1940
|-
| KPV Kokkola || 1 || 1969
|-
| Ilves Tampere || 1 || 1983
|-
| Unitas Helsinki || 1 || 1908
|-
| HT Helsinki || 1 || 1942
|-
| Ilves-Kissat Tampere || 1 || 1950
|-
| Pyrkiva Turku || 1 || 1954
|-
| TPV Tampere || 1 || 1994
|-
| IFK Mariehamn || 1 || 2016
|}

## Nuorodos
* Lygos svetainė
* Rsssf.org
** Finland - List of Champions
** Finland - List of League First Level Tables
* Samtlige mestre fra Finland (Foot.dk)
* Football Archive (Finlandfootball.net)
Allsvenskan

**Allsvenskan** – aukščiausioji Švedijos futbolo lyga, dabartiniu formatu veikianti nuo 1924 m. Varžybų sezonas vyksta vienais kalendoriniais metais (sistema pavasaris–ruduo). Lygoje žaidžia 16 komandų.

## Istorija

Futbolo čempionatas yra vienas seniausių pasaulyje. Jis vyksta nuo 1896 m. ir iki 1925 m. vyko kaip taurės turnyras, kurį Švedijos futbolo asociacija pripažįsta kaip oficialų šalies čempionatą. 1910 m. įkurta pirmoji lyga, 1924 m. pradėtos Švedijos lygos *Alsvenskan* varžybos, tačiau federacija lygos varžybas pripažįsta kaip oficialias visos šalies pirmenybes tik nuo 1930 m.

1930–1958 m. varžybos vykdavo sistema ruduo–pavasaris, iki to ir po to naudota sistema pavasaris–ruduo. 1982–1990 m. pirmenybės vyko dviem etapais – po reguliariojo sezono vykdavo atkrintamosios varžybos. 2008 m. lyga praplėsta – vietoje 14 ėmė žaisti 16 komandų.


Allsvenskan_logo.png | Emblema 2008–2018 m.
Allsvenskan logo (2024).svg | Emblema 2024 m.


## Komandos

2024 m. sezone dalyvavo 16 komandų.

## Titulai

1896–2024 m. Švedijos čempionais yra tapę 20 klubų, tarp kurių sėkmingiausias – FF Malmo (24 titulai).

|-
| FF Malmo ||  || 1943–44, 1948–49, 1949–50, 1950–51, 1952–53, 1965, 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977, 1986, 1988, 2004, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023, 2024
|-
| IFK Goteborg ||  || 1908, 1910, 1918, 1934–35, 1941–42, 1957–58, 1969, 1982, 1983, 1984, 1987, 1990, 1991, 1993, 1994, 1995, 1996, 2007
|-
| IFK Norrkoping ||  || 1942–43, 1944–45, 1945–46, 1946–47, 1947–48, 1951–52, 1955–56, 1956–57, 1960, 1962, 1963, 1989, 2015
|-
| AIK Solna ||  || 1900, 1901, 1911, 1914, 1916, 1923, 1931–1932, 1936–1937, 1992, 1998, 2009, 2018
|-
| Djurgarden Stockholm || 12 || 1912, 1915, 1917, 1920, 1954–55, 1959, 1964, 1966, 2002, 2003, 2005, 2019
|-
| Orgryte Goteborg || 12 || 1896, 1897, 1898, 1899, 1902, 1904, 1905, 1906, 1907, 1909, 1913, 1985
|-
| Elfsborg Boras || 6 || 1935–36, 1938–39, 1939–40, 1961, 2006, 2012
|-
| IF Helsingborg || 5 || 1932–33, 1933–34, 1940–41, 1999, 2011
|-
| GAIS Goteborg || 4 || 1919, 1922, 1930–31, 1953–54
|-
| Oster Vaxjo || 4 || 1968, 1978, 1980, 1981
|-
| BK Halmstad || 4 || 1976, 1979, 1997, 2000
|-
| FF Atvidaberg || 2 || 1972, 1973
|-
| Sleipner Norrkoping || 1 || 1937–38
|-
| Hammarby Stockholm || 1 || 2001
|-
| IFK Eskilstuna || 1 || 1921
|-
| FF Kalmar || 1 || 2008
|-
| Hacken Goteborg || 1 || 2022
|-
| IF Goteborg || 1 || 1903
|-
| Fassberg Molndal || 1 || 1924
|-
| Brynas Gavle || 1 || 1925
|-
| Mjällby AIF || 1 || 2025
|}

## Nuorodos

* Federacijos informacija
* Rsssf.org
** Sweden - List of Champions
** Sweden Final Tables 1924/25-1997
* Samtlige mestre fra Sverige (Foot.dk)
* SOCCERWAY
Airijos futbolas

**Airijos futbolo** pagrindinė kontroliuojanti organizacija – Airijos futbolo asociacija, kontroliuojanti Nacionalinę moterų futbolo asociaciją, , taip pat organizuojanti dviejų Airijos Nacionalinės lygos divizionų, asociacijos taurės (*FAI Cup*), lygos taurės (*FAI League Cup*), mėgėjų taurės (*FAI Intermediate Cup*) varžybas. Atskirų provincijų futbolo asociacijos organizuoja regionines lygas.

## Istorija

Airių futbolo asociacija (*Irish Football Association*, *IFA*) buvo įkurta 1880 m. Belfaste. Ši organizacija jungė visos Airijos salos futbolo klubus, tačiau tik du klubai buvo ne iš Šiaurės Airijos. Po Airijos nepriklausomybės karo, 1921 m. įkurta Airijos Respublikos klubus vienijanti Airijos futbolo asociacija. Nuo 1923 m. ji yra FIFA narė, nuo 1958 m. - UEFA narė. Moterų futbolo asociacija įkurta 1973 m., nuo 1990 m. ši organizacija tapo Airijos futbolo asociacijos dalimi.

## Varžybos
### Lygos

Airijos futbole iš viso priskaičiuojama 14 pakopų. 1–2 pakopos yra nacionalinės, 3–6 priklauso provincijoms (Alsteris, Konachtas, Lensteris, Mansteris), o nuo 7 pakopos veikia apygardų lygos. Tarp nacionalinio ir provincijų lygmens sportinis principas neveikia, t. y. geriausios provincijų komandos nepatenka į nacionalinę lygą tol, kol nėra specialiai atrenkamos. Konachto provincijoje neveikia nė viena provincinė lyga, Alsterio – 1, Mansterio – 3, Lensterio – 4 pakopos.

### Taurės

## Klubai
### UEFA turnyrų dalyviai

1957–2024 m. UEFA rengtuose turnyruose yra dalyvavę šie klubai:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Federacijos svetainė
* Soccer-Ireland.com