open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šventraštis

**Šventraštis** – kanonizuotų (bet nebūtinai)  religinių (arba pasaulietinių) pasakojimų (dogminių, mitologinių) visumą apimanti svarbiausioji daugelio religijų šventoji knyga, kiti svarbūs rankraščiai. Prie pastarųjų galima priskirti tiek perduodamus iš lupų į lupas pasakojimus, tiek užrašytus „šventraščius“.

Islame – Koranas, judaizme – Tanachas, krikščionybėje – Biblija, budizme – Tripitaka, hinduizme – Bhagavadgyta bei Vedos.

„Šventraštis“ yra iš esmės XIX a. europocentristinė sąvoka, kai europiečiams pradėjus tyrinėti kitas religijas imta ieškoti jose numanomų Biblijos atitikmenų.


File:Birmingham_Quran_manuscript.jpg|Koranas
Vaizdas:Gutenberg Bible.jpg|Biblija
File:Kurukshetra.jpg|Bhagavadgyta
File:Tipitaka scripture.jpg|Tripitaka
File:Entire_Tanakh_scroll_set.png|Tanachas
File:Rigveda_MS2097.jpg|Vedos


## Šaltiniai
Hiroši Očiai

**Hiroši Očiai** (g. 1946 m. vasario 28 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1974–1980 m.

## Šaltiniai
Jasuhito Suzuki

**Jasuhito Suzuki** (g. 1959 m. gruodžio 19 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1980 m.

## Šaltiniai
Haruhisa Hasegava

**Haruhisa Hasegava** (g. 1957 m. balandžio 14 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1978–1981 m.

## Šaltiniai
Šigemicu Sudo

**Šigemicu Sudo** (g. 1956 m. balandžio 2 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1979–1981 m.

## Šaltiniai
Masaaki Kato

**Masaaki Kato** (g. 1958 m. gruodžio 22 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1981 m.

## Šaltiniai
Jahiro Kazama

**Jahiro Kazama** (g. 1961 m. spalio 16 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1980–1983 m.

## Šaltiniai
Kazuo Ozaki

**Kazuo Ozaki** (g. 1960 m. kovo 7 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1981–1983 m.

## Šaltiniai
Hirojuki Usui

**Hirojuki Usui** (g. 1953 m. rugpjūčio 4 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1974–1984 m.

## Šaltiniai
Hideki Maeda

**Hideki Maeda** (g. 1954 m. gegužės 13 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1975–1984 m.

## Šaltiniai
Kazuo Saito

**Kazuo Saito** (g. 1951 m. liepos 27 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1976–1984 m.

## Šaltiniai
Acuši Učijama

**Acuši Učijama** (g. 1959 m. birželio 29 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1985 m.

## Šaltiniai
George Jonaširo

**George Jonaširo** (g. 1950 m. lapkričio 28 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1985 m.

## Šaltiniai
Osamu Taninaka

**Osamu Taninaka** (g. 1964 m. rugsėjo 24 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1986 m.

## Šaltiniai
Jasuhiko Okudera

**Jasuhiko Okudera** (g. 1952 m. kovo 12 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1972–1987 m.

## Šaltiniai
Tošio Macuura

**Tošio Macuura** (g. 1955 m. lapkričio 20 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1981–1987 m.

## Šaltiniai
Jasuharu Kurata

**Jasuharu Kurata** (g. 1963 m. vasario 1 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1986–1987 m.

## Šaltiniai
Hiromi Hara

**Hiromi Hara** (g. 1958 m. spalio 19 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1978–1988 m.

## Šaltiniai
Kijotaka Macui

**Kijotaka Macui** (g. 1961 m. sausio 4 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1988 m.

## Šaltiniai
Nobujo Fudžiširo

**Nobujo Fudžiširo** (g. 1960 m. sausio 25 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1988 m.

## Šaltiniai
Tomojasu Asaoka

**Tomojasu Asaoka** (1962 m. balandžio 6 d. – 2021 m. spalio 6 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1989 m.

## Šaltiniai
Širo Kikuhara

**Širo Kikuhara** (g. 1969 m. liepos 7 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990 m.

## Šaltiniai
Akihiro Nagašima

**Akihiro Nagašima** (g. 1964 m. balandžio 9 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1991 m.

## Šaltiniai
Hiroši Hirakava

**Hiroši Hirakava** (g. 1965 m. sausio 10 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1985–1992 m.

## Šaltiniai
Tecuja Asano

**Tecuja Asano** (g. 1967 m. vasario 23 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–1994 m.

## Šaltiniai
Teruo Ivamoto

**Teruo Ivamoto** (g. 1972 m. gegužės 2 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1994 m.

## Šaltiniai
Masanao Sasaki

**Masanao Sasaki** (g. 1962 m. birželio 19 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1988–1991 m.

## Šaltiniai
Kentaro Savada

**Kentaro Savada** (g. 1970 m. gegužės 15 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–1996 m.

## Šaltiniai
Kacuo Kanda

**Kacuo Kanda** (g. 1966 m. birželio 21 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995 m.

## Šaltiniai
Tadatoši Masuda

**Tadatoši Masuda** (g. 1973 m. gruodžio 25 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1998 m.

## Šaltiniai
Acuši Jonejama

**Acuši Jonejama** (g. 1976 m. lapkričio 20 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2000 m.

## Šaltiniai
Nozomi Hirojama

**Nozomi Hirojama** (g. 1977 m. gegužės 6 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2001 m.

## Šaltiniai
Ričardas Nekriošius

**Ričardas Nekriošius** (g. 1986 m. rugsėjo 12 d.) – Lietuvos baidarininkas, pasaulio čempionato prizininkas, olimpietis.

## Biografija
2011 m. Vengrijoje vykusiame pasaulio čempionate duete kartu su Andrej Olijnik sportininkai iškovojo sidabro medalį K2-500 m sprinto rungtyje. 2015 m. pasaulio čempionate R.Nekriošius ir A.Olijnik užėmė 7-ą vietą K2-1000 m rungtyje ir užsitikrino kelialapį į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpiadoje kartu su Andrej Olijnik buvo treti atrankos etape, antri pusfinalyje, o finaliniame etape užėmė penktą vietą.

## Šaltiniai
Šindži Murai

**Šindži Murai** (g. 1979 m. gruodžio 1 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2005–2006 m.

## Šaltiniai
Kazuki Ganaha

**Kazuki Ganaha** (g. 1980 m. rugsėjo 26 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2006 m.

## Šaltiniai
Šuhei Terada

**Šuhei Terada** (g. 1975 m. birželio 23 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2008–2009 m.

## Šaltiniai
Lina Šaltytė-Masilionė

**Lina Šaltytė-Masilionė** (g. 1987 m. vasario 9 d.) – Lietuvos irkluotoja.

## Biografija
2015 m. pasaulio čempionato B finale užėmė 2-ą vietą, bei 8-ą vietą bendroje įskaitoje ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį W1x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes.

## Pasiekimai

## Nuorodos
* worldrowing.com puslapis apie sportininkę
Takeši Aoki

**Takeši Aoki** (g. 1982 m. rugsėjo 28 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2008–2009 m.

## Šaltiniai
Satoši Jamaguči (1978)

**Satoši Jamaguči** (g. 1978 m. balandžio 17 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2009 m.

## Šaltiniai
Kodži Jamase

**Kodži Jamase** (g. 1981 m. rugsėjo 22 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2006–2010 m.

## Šaltiniai
Naoki Jamada

**Naoki Jamada** (g. 1990 m. liepos 4 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2009–2010 m.

## Šaltiniai
Kazuma Vatanabe

**Kazuma Vatanabe** (g. 1986 m. rugpjūčio 10 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2010 m.

## Šaltiniai
Kunimicu Sekiguči

**Kunimicu Sekiguči** (g. 1985 m. gruodžio 16 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2010–2011 m.

## Šaltiniai
Naoja Kondo

**Naoja Kondo** (g. 1983 m. spalio 3 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2012 m.

## Šaltiniai
Masato Kudo

**Masato Kudo** (, 1990 m. gegužės 6 d. – 2022 m. spalio 21 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2013 m.

Mirė po smegenų operacijos komplikacijų.

## Laimėjimai
* J. League Division 1: 2011 m.
* J. League Division 2: 2010 m.
* Japonijos imperatoriaus taurė: 2012 m.
* Japonijos futbolo superlyga: 2012 m.
* J. League taurė: 2013 m.
* Suruga banko turnyras: 2014 m.
* Azijos žaidynės: 2010 m.
* EAFF Rytų Azijos taurė: 2013 m.

## Šaltiniai
Daigo Niši

**Daigo Niši** (g. 1987 m. rugpjūčio 28 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2011 m.

## Šaltiniai
Taiši Taguči

**Taiši Taguči** (g. 1991 m. kovo 16 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2014 m.

## Šaltiniai
Mu Kanazaki

**Mu Kanazaki** (g. 1989 m. vasario 16 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2009–2015 m.

## Šaltiniai
Tomoaki Makino

**Tomoakis Makino** (, g. 1987 m. gegužės 11 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2010 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Genki Haraguči

**Genki Haraguči** (, g. 1991 m. gegužės 9 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2011 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Takuma Asano

**Takuma Asanas** (, g. 1994 m. lapkričio 10 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniaujantis Japonijos rinktinėje.

Per savo karjerą rungtyniavo Japonijos, Vokietijos, Anglijos, Serbijos klubuose.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m. Dalyvavo 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, 2022 m. pasaulio futbolo čempionate (ten įmušė pergalingą įvartį į Vokietijos vartus).

## Pasiekimai
**Sanfrecce Hiroshima**
* J1 League: 2013, 2015 m.
* Japonijos futbolo supertaurė: 2013, 2014, 2016 m.

**VfB Stuttgart**
* 2. Bundesliga: 2016–17 m.

**Japonija U23**
* AFC U-23 čempionatas: 2016 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Hiroki Fudžiharu

**Hiroki Fudžiharu** (g. 1988 m. lapkričio 28 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.

## Šaltiniai
Takumi Minamino

**Takumis Minamino** (, g. 1995 m. sausio 16 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m.

## Pasiekimai
**Red Bull Salzburg**
* Austrijos bundeslyga: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20 m.
* Austrijos futbolo taurė: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2018–19 m.

**Liverpool**
* Premier League: 2019–20 m.
* FA taurė: 2021–22 m.
* EFL taurė: 2021–22 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2 vieta – 2021–22 m.

**Japonija U23**
* AFC U-23 čempionatas: 2016 m.

**Japonija**
* AFC Azijos taurė: 2 vieta – 2019 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Jazz fontanas

**„Jazz fontanas“** – kasmet Lietuvoje vykstantis tarptautinis vaikų ir jaunimo džiazo muzikos festivalis-konkursas.

## Istorija
Renginys vyksta Panevėžyje gegužės mėn. pradžioje nuo 2002 m.

* Festivalio idėjos autorius ir rengėjas – kompozitorius, pianistas, džiazo muzikos atlikėjas Rimantas Bagdonas. 
* Logotipo autoriai – dailininkai Gintaras Grigas ir Rita Kosmauskienė.
* Grand Prix ir Senior Prix autorius – dailininkas stiklininkas Remigijus Kriukas.

## Programa
Festivalis-konkursas vyksta dvi dienas. Jame gali dalyvauti instrumentalistai, vokalistai, vokaliniai ir instrumentiniai ansambliai, chorai, orkestrai, mišrūs projektai. Atvyksta Lietuvos, Ukrainos, Baltarusijos, Rusijos, Latvijos, Lenkijos jaunieji džiazo muzikos atlikėjai, jų mokytojai. D kategorijoje varžosi ir senjorai. 
Rengiamas Jam session.
 
Vertinimo komisijos pirmininkė – muzikologė, džiazo muzikos kritikė Jūratė Kučinskaitė.

Festivalio credo: kuo daugiau jaunimo susidomės džiazo muzika, tuo intelektualesnė ir dvasiškai brandesnė bus visuomenė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Festivalio tinklalapis
Piemuo

**Piemuo** – žmogus, ganantis gyvulius.

Lietuvoje piemenys turėjo atsirasti kartu su gyvulininkyste – ~III tūkstm. pr. m. e. Piemenimis paprastai dirbdavo valstiečių vaikai ar paaugliai, kuriuos, savo ruožtu, prižiūrėdavo piemenų vyresnysis – kerdžius. Vasarą ir rudenį arklius, o iki XX a. pr. ir ariamuosius jaučius piemenys ganydavo naktimis (naktigonė). Mažiausieji vaikai (6–9 m.) ganydavo kiaules ir žąsis, vyresni – galvijus. Paprastai atlyginama būdavo maistu, drabužiais. Kaimams pradėjus skirstytis į vienkiemius daugėjo samdomų piemenų. 1937 m. Lietuvoje buvo samdoma ~31 tūkst. piemenų.

Tarybiniais metais, steigiant kolūkius, piemenų poreikis išnyko. Gyvuliai ganomi aptvaruose, kultūrinėse ganyklose, apribotuose elektrinės vielos („elektrinio piemens“).

Iki XX a. pr. Lietuvoje būta savitų piemenų švenčių ir apeigų: ypatingai pažymėtas pirmas išgynimas pavasarį (laistomasi vandeniu), suneštinės vaišės (Sambaris). Kai kuriose gyvulių augintojų visuomenėse iš piemenų susidarė atskiros visuomeninės grupės: kaubojai (JAV), gaučai (Argentina), vakerai (Meksika), čabanai (Vidurinė Azija, Kaukazas).

Gyvulių augintojų kultūrose piemuo įgijo svarbią mitologinę simboliką – jis dažnai tapatintas su viešpačiu, ganomi gyvuliai su žmonėmis, ganykla – su dausomis. Žmonių piemeniu krikščionybėje vadinamas Jėzus Kristus, hinduizme – Krišna, senojoje indoeuropiečių religijoje piemeniu įsivaizduotas laukinių, žmogui nepažinių vietų dievas – Velnias, Varuna, Panas.

## Taip pat skaitykite
* Klajokliai–piemenys

## Šaltiniai
Petrošiškio ežeras

**Petrošiškio ežeras** (arba ***Petriošiškio ežeras***) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 1,5 km į vakarus nuo Kamajų. Nusidriekęs iš rytų į vakarus 1,7 km, plotis iki 0,45 km. Altitudė 105,2 m. Gylis siekia 3,7 m. Telkšo rininiame duburyje. Krantai šiaurėje statoki, su terasomis, kiti žemi, galuose plyti raistai (Petrošiškio pelkė). Pakrantės apžėlusios vandens augalija (švendrai). Dugną dengia molingas sapropelis. Pietiniame krante stūkso Petrošiškio miškas.

Į ežerą suteka du upeliai, o rytuose išteka Šetekšnos intakas. Ežero pratakumas 60 % per metus.

Šalia ežero yra Petrošiškių, Žeimių, Kamšiškių, Mieliūnų kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Šiaurvakarinėje pakrantėje yra buvusio Petrošiškio dvaro sodyba. Petrošiškio ežeras su aplinkinėmis pelkynėmis 1974 m. paskelbtas Petrošiškio telmologiniu draustiniu.

## Šaltiniai
Petrošiškio telmologinis draustinis

**Petrošiškio telmologinis draustinis** – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Rokiškio rajone, Kamajų seniūnijoje, 2,5 km į vakarus nuo Kamajų. Įsteigtas 1974 m., pradžioje veikė kaip Petrošiškio botaninis draustinis-spanguolynas.

Draustinis apima ir saugo Petrošiškio ežerą (60 ha) bei jį supančias pelkes (66 ha). Pelkės vidurinėje dalyje plyti raistinė aukštapelkė, aplink – žemapelkinis raistas.

## Šaltiniai
GoPro

**„GoPro“** – populiariausia pasaulyje dėvimų vaizdo kamerų gamintoja. Bendrovės rinkodara daugiausiai dėmesio skiria ekstremalaus sporto populiarinimui ir jos kamerų panaudojimui toje srityje.

„GoPro“ steigėjas ir generalinis direktorius Nick Woodman teigia, „jog žmogus mėgsta save išreikšti vizualiai jau nuo tų laikų, kai žmonės pradėjo piešti urvuose, ir kad didžiausias laimikis atitenka toms bendrovės, kurios gali padėti žmonėms būti įdomesniais pasakininkais bei visa tai jiems padėti kuo lengviau perteikti kitiems.“

2016 m. „Red Bull“ įsigijo mažiau nei 1 % „GoPro“ akcijų ir pasirašė bendradarbiavimo sutartį, kuri užtikrina, kad „Red Bull“ prisidės prie produkto inovacijos bei vaizdo turinio kūrimo bei jo platinimo „Red Bull Media House“ žiniasklaidos kanale. Tiek „Red Bull“, tiek „GoPro“ pasižymi didžiausiu socialinės medijos gerbėjų įsitraukimų.

## Šaltiniai
Setkė

**Setkė** () – upė, tekanti Estijoje, Rytų Viru apskrityje. Ištakos šalia *Isandajärv* kaimo, esančio šalia Kurtnos ežerų. Teka šiaurės kryptimi. Silamejės mieste įteka į Suomijos įlanką. Upės ilgis – 24 km, baseino plotas – 93,7 km².

Veisiasi ešeriai, kuojos, lydekos, karšiai bei upiniai vėžiagyviai.

## Išnašos
Liono olimpinis parkas

**Liono olimpinis parkas** (, dar žinomas kaip *Grand Stade* ir *Stade des Lumières*) – futbolo stadionas, esantis šalia Liono, Prancūzijoje. Jame yra 59 186 sėdimos vietos. Nuo 2016 m. sausio mėnesio namų rungtynes žaidžia Olympique Lyonnais, prieš tai komanda žaidė Stade de Gerland stadione. Dėl rėmimo sutarčių dar žinomas kaip **Groupama Stadium**.

## Istorija

Stadione vyko kelerios UEFA Euro 2016 čempionato rungtynės ir 2019 m. FIFA moterų pasaulio taurė.

Naujajame stadione Olympique Lyonnais klubas pirmąsias rungtynes sužaidė 2016 m. sausio 9 d. Ligue 1 lygoje prieš ES Troyes Aube Champagne. Rungtynes laimėjo šeimininkai, rezultatu 4–1. Pirmąjį varžybų įvartį pelnė Alexandre Lacazette. Didžiausias žiūrovų skaičius (56 696) susirinko 2016 m. gegužės 7 d. į rungtynes tarp Liono ir Monako klubų.

Nuo 2025–2026 m. sezono namų rungtynes stadione žaidė OL Lyonnes futbolininkės.


Stade des Lumières - Allée Mai 2015.jpg|Pėsčiųjų takelis link stadiono
Stade Lumière.jpg|2016 m. vasario 28 d. OL-PSG


## UEFA Euro 2016 rungtynės

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Parc Olympique Lyonnais
Sankt Andrė

**Sankt Andrė** (, ) – miestelis Volfsbergo apskrityje, Karintijoje, Austrijoje. Pavadintas Apaštalo Andriejaus garbei. Populiacija – 10 061 žmogus (2016 m. sausio 1 d. duomenys).

## Galerija

Sankt Andrae Lavanttal Maria Loreto.jpg|Bažnyčia
Bahnhof Sankt Andrae im Lavanttal.jpg|Traukinių stotis


## Nuorodos
* Nuotraukų galerija
Rėja (reikšmės)

**Rėja** gali reikšti:
* Rėja – titanė graikų mitologijoje;
* Rėja (palydovas) – vienas iš Saturno palydovų;
* Rėja Silvija – romėnų mitologijoje mitinių Romos įkūrėjų, dvynių Romulo ir Remo, motina.
Auksinas (reikšmės)

**Auksinas** gali reikšti:

* Auksinas – pereinamasis Lietuvos Respublikos laikinasis popierinis pinigas, kursavęs 1919–1922 m.;
* Auksinis zlotas – Abiejų Tautų Respublikos piniginis vienetas ir moneta, lietuviškoje literatūroje vadinamas auksinu;
* Auksinas (biochemija) – hormonas, lemiantis augalų augimą į ilgį.
Cilindrinė krumplinė perdava

**Cilidrinė krumplinė perdava** – tokia krumplinė perdava, kurioje krumpliaračiai įtaisyti ant lygiagrečių ašių.
Paprasčiausia yra vienos pakopos cilidrinė krumplinė perdava. Ji sudaryta iš dviejų velenų, iš kurių ant kiekvieno įtaisyta po krumpliaratį. Pridėjus daugiau krumpliaračių ir tarpinių velenų, gaunama daugiapakopė perdava.

## Taikymo sritys ir pranašumai bei trūkumai, lyginant su kitų rūšių perdavomis
Cilindrinės krumplinės perdavos yra plačiai naudojamos. Jos sutinkamos laikrodžių mechanizmuose, vidaus degimo varikliuose, dideliuose pramoniniuose įrenginiuose.

Šio tipo perdavos privalumas – gana paprasta konstrukcija, nes joje nenaudojama daug judamų detalių. Be to, krumpliaračių su išoriniais krumpliais gamyba paprastesnė nei, pavyzdžiui, krumpliaračių su vidiniais krumpliais, sliekračių ar kūginių krumpliaračių. Cilindrinei krumplinei perdavai taip pat būdingas patvarumas ir didesnis naudingumo koeficientas dėl tiesiogiai ir vien tik mechaniškai perduodamo judesio.

Cilindrinės krumplinės perdavos trūkumas – nedidelis perdavimo santykis, galimas vienoje pakopoje. Įprasta, kad vienoje pakopoje galima pasiekti daugiausia 6:1 perdavimo santykį. Be to, cilindrinė krumplinė perdava yra didesnė ir sunkesnė nei tos pačios perdavimo galios planetinis mechanizmas. Lyginant su sliekine perdava, cilidrinė krumplinė perdava taip pat veikia triukšmingiau.

## Krumpliaračiai su tiesiais, įstrižais ir ševroniniais krumpliais

Cilindrinėse krumplinėse perdavose dažnai naudojami krumpliaračiai su įstrižais krumpliais, perdavos ašies atžvilgiu pasuktais kampu. Sukabinti šio tipo krumpliaračiai iš pradžių sukimba ne visu profiliu, skirtingai nei krumpliaračiai su tiesiais krumpliais. Šiuo atveju, sukantis krumpliaračiams, jų sukibimo paviršius vis didėja, kol pasiekia visą plotį, ir ima mažėti krumpliams atsikabinant. Dauguma cilindrinių krumpliaračių su įstrižais krumpliais būna visada sukibę bent dviem krumpliais, o tiesiais – tik nuo vieno iki trijų krumplių.

Sukabinant krumpliaračius su įstrižais krumpliais įvyksta švelnesnis susidūrimas, dėl to jie mažiau vibruoja ir tyliau sukasi; be to, įstrižakrumplės perdavos gali atlaikyti didesnes apkrovas. Garsumo skirtumą galima pajausti senesniuose automobiliuose: tiesiakrumplė perdava, naudojama atbulinėje pavaroje, skleidžia daugiau triukšmo nei įstrižakrumplė perdava, naudojama priekinės eigos pavarose. Šis skirtumas atsiranda ir dar dėl to, kad atbulinėse pavarose dažnai naudojami prastesnės kokybės krumpliai ir dėl to, kad užbaigus grūdinimo procesą, detalė nėra papildomai apdirbama.

Įstrižakrumplių perdavų trūkimas – didesnė trintis, dėl kurios prarandama daugiau energijos. Be to, atsiranda ašinės jėgos, stumiančios krumpliaračius šonais vienas į kitą. Dėl to mechanizmui reikalinga brangesnė priežiūra.

Be tiesiakrumplių ir įstrižakrumplių dar naudojamos ir ševroninės perdavos, kurias sudaro du vienas prie kito pritvirtinti krumpliaračiai su įstrižais krumpliais. Dėl tokios sandaros išvengiamos ašinės jėgos, bet kartu ir žymiai išauga gamybos kaštai.
Akuotuotoji gailiardija

**Akuotuotoji gailiardija** (*Gaillardia aristata*) – sausrai atsparių astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų rūšis, paplitusi Šiaurės Amerikoje.

;Sinonimai

**Galardia aristata* Pursh
**Gaillardia bicolor* var. *aristata* (Pursh) Nutt.
**Gaillardia bicolor* Pursh
**Gaillardia bracteosa* Standl.
**Gaillardia hallii* Rydb.
**Gaillardia perennis* Loisel.
**Gaillardia richardsonii* Auct.
**Gaillardia roezli* Regel 
**Gaillardia rustica* Cass.
**Polatherus scaber* Raf.
**Virgilia grandiflora* Nutt.

## Šaltiniai
Dangerous Woman

**Dangerous Woman** – trečiasis studijinis amerikiečių atlikėjos Ariana Grande albumas, išleistas 2016 m. gegužės 20 d. Albume dainas kartu atlieka Nicki Minaj, Lil Wayne, Macy Gray ir Future. Pirmasis albumo singlas „Dangerous Woman“ sulaukė nemažo pasisekimo visame pasaulyje taip pat ir Lietuvoje, taip pat pasiekė aštuntąją vietą JAV „Billboard Hot 100“ singlų reitinge. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 175 tūkstančius kopijų, debiutavo antrojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. „Dangerous Woman“ pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje, Australijoje, Lietuvoje bei dar kitose 70 šalių. 2021 m. balandžio mėnesio duomenimis, JAV parduota virš dviejų milijonų albumo kopijų ir jis tapęs dukart platininiu.

2017 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas nominuotas geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje, o daina „Dangerous Woman“ – geriausio solinio pop atlikimo.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Kurema

**Kurema** (, ) – ežeras Palamusės savivaldybėje, Jegevos apskrityje, Estijoje. Plotas – 397 ha, tai 11-as pagal dydį šalies ežerų. Vidutinis gylis – 5,9 m, didžiausias gylis – 13,8 m. Ežeras telkšo 83 metrai virš jūros lygio.

Išteka Amė, kairysis Emajegio intakas.

## Išnašos


Kuremaajarv072006.jpg|Kuremos ežeras iš šiaurinės pusės
Airijos kronikos

**Airijos kronikos** – tai šiuolaikinis pavadinimas hipotetinio bažnytinių analų rinkinio su Airijos istorijos įvykių nuo 432 iki 911 m. e. m. aprašymais. Kronikas kūrė bažnyčių ir vienuolynų neįvardinti metraštininkai.

Keli išlikę analai labai panašūs, pateikiantys įvykių istoriją ta pačia seka ir dėstymu, kol 911 m. juose jau tęsiami atskiri pasakojimai. Tai „Inišfaleno analai“, „Olsterio analai“, „*Scoti* kronika“, „Klonmaknoiso analai“, „Tigernacho analai“, „*Roscrea* analai“, „Boilo analai“ ir „Airijos fragmentiniai analai“. 

## Turinys

Įvykiai dėstomi atskiruose skyriuose su atskirų metų pavadinimais. Daugelį skyrių tesudaro vienas ar du sakiniai, o kai kurie metai teturi vieną ar du įrašus. Štai per 806 m. Ajonos abatijos antpuolį vikingai išžudė visus jos gyventojus, ir tai kronikoje užrašyta, kaip įprasta, trumpai: „Ajonos bendruomenę išžudė svetimšaliai, tai yra, šešiasdešimt aštuonis (aukų skaičius)“.

Daugelis įrašų Kronikų skyriuose yra nekrologai. Mirties priežastis metraštininkams buvo svarbi kaip mirties „dvasinės kokybės" rodiklis, nes ji tarsi nurodė, ar velionis keliaus į dangų, ar į pragarą.

Po 800 m. vikingų išpuolių aprašymai (kaip paminėtame pavyzdyje) taip pat sudaro didelį skaičių įrašų. Kituose įrašuose minimi astronominių įvykių stebėjimai, pvz., saulės užtemimas, vykęs 512 m. birželio 29 d. Dalis įvykių už Airijos ribų taip pat minimi Kronikose. Kai kurie VIII ir IX a. laikotarpiai iš Anglijos istorijos yra tiksliau nušviečiami, nei Anglosaksų kronikoje.

Mažiausiai iki VII a. vidurio Kronikos buvo datuojamos pagal kalendų (mėnesio pradžios dienų) seką po laisvos sausio 1–osios. Ši schema, kaip ir dauguma pasaulio istorijos joje iki 400 m., daugiausiai rėmėsi romėnų teologo Rufino Akviliečio, kūrusio V a. pradžioje, raštais.

## Literatūra

* Charles-Edwards, T.M. (2006). *The Chronicle of Ireland*. Liverpool University Press. ISBN 0-85323-959-2
* Evans, N. (2010) *The Present and the Past in Medieval Irish Chronicles*, Woodbridge & Rochester, Boydell & Brewer

## Nuorodos

* Airių kronikos ir jų chronologija
Chavaughn Lewis

**Chavaughn Lewis** (g. 1993 m. vasario 1 d. Niujorke) – JAV krepšininkas.

Karjerą pradėjo 2015 m. Utenos „Juventus“ komandoje. LKL lygoje debiutavo 2015 m. rugsėjo 28 d. rungtynėse su namie žaidusia Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ ekipa (pelnė 22 taškus, atkovojo 7 kamuolius).

## Pasiekimai
* 2016 m. LKL ketvirtoji vieta.
J. Paul Getty muziejus

**J. Paul Getty muziejus** – meno muziejus JAV Kalifornijos valstijoje. 

J. Paul Getty muziejų sudaro du padaliniai: Getty centras Los Andžele ir Getty vila Malibu. Getty centre eksponuojama Europos ir Amerikos dailė nuo viduramžių, o Getty vila skirta senovės graikų, etruskų ir romėnų menui. Muziejuje vyksta parodos, švietimo ir kitokios programos, nuolatinių ekspozicijų lankymas nemokamas, automobilių aikštelė mokama. 2013 m. abu muziejaus padalinius aplankė daugiau nei 1,7 mln. lankytojų. Pasak *tripadvisor.com* svetainės suvestinės, Getty centras yra pirmas pagal turistų susidomėjimą objektas Los Andžele.
## Istorija

1953 m. JAV milijardierius ir filantropas J. Paul Getty, anksčiau rėmęs Los Andželo apygardos muziejų, nusprendė įsteigti savo muziejų, kuriame plačiajai visuomenei būtų prieinama jo meno kolekcija. Tais pačiais metais jis įsteigė J. Paul Getty muziejaus pasitikėjimo fondą (*J. Paul Getty Museum Trust*). 1954 m. atidarytas J. Paul Getty muziejus savininko rančoje Malibu. Jis 1957 m. žurnalo *„[[Fortune]]“* buvo įvardintas turtingiausiu pasaulio žmogumi. 1976 m. mirė J. Paul Getty ir palikimu savo vardo fondui paliko 700 mln. JAV dolerių vertos nuosavybės (2,9 mlrd. 2014 m. kursu). Tuo metu fondas ir jo valdomas menkas muziejus tapo turtingiausiais pasaulyje ir dar 2014 m. buvo minimas kaip toks.

Dėl didžiulio turto J. Paul Getty fondas galėjo laisvai supirkinėti rinkoje pasirodančius meno kūrinius. Naujam muziejui buvo įsigytas 25 ha sklypas Santa Monikos kalnuose prie Los Andželo. Kompleksą iš pastatų ir sodų, pavadintą Getty centru, suprojektavo garsus architektas Richard Meier. Getty centras inauguruotas 1997 m. ir jame eksponuojama Europos ir JAV tapyba, skulptūra, manuskriptai, dekoratyviojo meno objektai, fotografija nuo viduramžių iki šių laikų.

2006 m. atsidarė J. Paul Getty muziejaus padalinys viloje Malibu, kuriame sukaupta 44 000 meno objektų iš Sen. Graikijos, Etrurijos ir Romos imperijos laikų, iš kurių 1200 yra nuolatinėje ekspozicijoje.

## Paveikslai
Kai kurie iš garsiausių Getty centro paveikslų:

Vaizdas:Gentile da Fabriano (Italian - Coronation of the Virgin - Google Art Project.jpg | „Mergelės Marijos karūnavimas“, aut. Džentilė da Fabrianas, XV a. pr. 
Vaizdas:Rembrandt Harmensz. van Rijn (Dutch - An Old Man in Military Costume - Google Art Project.jpg | „Senas vyras su karine apranga“, aut. Rembrantas, XVII a. 
Vaizdas:Bernardo Bellotto (Italian - View of the Grand Canal and the Dogana - Google Art Project.jpg| „Didžiojo kanalo vaizdas: Santa Maria della Salute bažnyčia ir Dogana“, aut. Bernardas Belotas, XVIII a.
Vaizdas:Irises-Vincent van Gogh.jpg| „Vilkdalgiai“, aut. Vincentas van Gogas, XIX a. pb.


## Išnašos


## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Paviršinių nuotekų užterštumas

**Paviršinės nuotekos** () – į gruntą nesusigėręs kritulių vanduo, patenkantis į nuotakyną nuo nelaidžių paviršių (šaligatvių, gatvių, aikščių) ar nuo pastatų stogų, taip pat sniego tirpsmo vanduo. Kadangi šios nuotekos formuojasi skirtingai nei buitinės ir pramoninės, todėl ir jų taršos šaltiniai skiriasi.

## Paviršinių nuotekų užterštumas
Didelę įtaką paviršinių nuotekų užterštumui turi atmosferiniai kritulių. Lietus ir sniegas, pereidamas per žemutinius atmosferos sluoksnius, sugeria orą teršiančias medžiagas ir tokiu būdu ant žemės paviršiaus patenka jau dalinai užteršti krituliai. Pagrindinis oro teršalų šaltinis Lietuvoje yra autotransportas, išskiriantis apie 95 % anglies monoksido ir 75 % azoto oksidų.

Kritulių užterštumo šaltiniai yra: sieros dioksidas (SO2) – susidarantis pramonės ir energetikos įmonėse deginant sieringą kurą. Azoto dioksidas (NO2) – susidarantis autotransporto naudojime ir kuro deginime. Kietosios dalelės – susidaro kuro deginime (transportas, energijos gavyba, pramonė), dirvos erozijoje, vėjo pustomos dulkės ir mechaninis smulkinimas (kasyba, statybos darbai). Antrasis šaltinis tai kietųjų dalelių formavimasis atmosferoje tarpusavyje reaguojant kitiems teršalams, pvz., sieros dioksidui, azoto oksidams ir amoniakui, kurie suformuoja kietus sulfatus ir nitratus.

Kita dalis lietaus nuotekų teršalų surenkama jau ant žemės paviršiaus. Dažniausiai randami šie teršalai: skendinčios medžiagos (SM), naftos produktai, biologinis deguonies suvartojimas (BDS5), vandenilio potencialas (pH), cheminis deguonies suvartojimas (ChDS), sulfitai, chloridai, bendrasis fosforas, bendrasis azotas, bendrasis kietumas, sunkieji metalai – dažniausiai švinas (Pb), varis (Cu), kadmis (Cd), cinkas (Zn), geležis (Fe), kurie atsiranda dėl automobilių naudojimo (išmetamosios dujos, plovimo skysčiai, tepalai ir kelių dangų irimas, padangų dėvėjimosi produktai ir kt.).

## Lietaus vandens nuotėkio teršalai

## Lietaus nuotekų užterštumo tipinės reikšmės

## Šaltiniai
* Adamonytė, I.; Misevičienė, S. 2012. Vandentvarka: mokomoji knyga. Akademija. 23 p.
* Denafas, G. 2000. Atmosferos apsauga. Aplinkos tarša ir kontrolė. Kaunas: Technologija. 128 p.
* Nacionalinių taršos mažinimo bei oro kokybės vertinimo programų ruošimas EuropeAid/114743/D/S/SV/LT. Aplinkos oro kokybės vertinimo vadovas. 2006. Vilnius.
* Rimeika M.; Didžiapetrienė P. 1997. Mokslinio tyrimo ataskaita “Paviršinių nuotekų šalinimo ir valymo normatyvų parengimas”. Vilnius: VGTU. 160 p.
* Peluso, V. F.; Marshall, A. 2002. Best management practices for south florida urban stormwater management systems. Technical publication REG – 004. 7 p.
Agusalu rezervatas

**Agusalu rezervatas** () – draustinis rytų Estijoje, Rytų Viru apskrityje. Draustinis susideda iš pelkynų, taip pat yra vienintelės žemyninės smėlio kopos šalyje, kuriose auga retas miškas. Vietovė yra sunkiai pasiekiama.

Rezervatas įkurtas 1981 m. apsaugoti retus, saugomus augalus ir gyvūnus. Teritorijoje veisiasi pilkieji vilkai, paprastos lūšys. Peri – žaliakojai tulikai, jūriniai bei kilnieji ereliai. Žydi gegužraibės.
Murakos rezervatas

**Murakos rezervatas** () – draustinis rytų Estijoje, Rytų Viru apskrityje.

Dabartinio rezervato teritorijoje nuo 1938 m. yra saugomi perintys ereliai. Rezervatas yra sudarytas iš pelkynų, balų, raistų, upokšnių bei miškų. Draustinyje veisiasi ir peri: sakalai keleiviai, voverės skraiduolės, purpuriniai plokščiavabaliai, kirmvabaliai. Yra pritaikyti takeliai turistams.


Muraka raba, 2012-07.jpg|Murakos pelkė
Muraka looduskaitseala, Rüütli soo.jpg|Riutlio pelkė
Rüütli soo.JPG|Riutlio pelkė


## Išnašos
Pihlos-Kaibaldžio rezervatas

**Pihlos-Kaibaldžio rezervatas** () – draustinis Hyjumos saloje, Estijoje, Hyju apskrityje.

Rezervato paviršius sudarytas iš miškingų kopų, pelkių, balų bei didžiausios šalyje smėlio koncentracijos vienoje vietoje (14 ha). Draustinyje auga musiniai ofriai, saidros, kiti reti augalai.

## Išnašos
Viačeslavas Malcevas

**Viačeslavas Malcevas** – (, g. 1964 m. birželio 7 d. Saratove ) – rusų politikas, buvęs tris kartus išrinktas Saratovo regioninės Dūmos deputatas, visuomeninis veikėjas, aktyvus esančios Rusijos valdžios, ir politinio elito, ypač prezidento Vladimiro Putino, kritikas. Aktyvus interneto veikėjas, kiekvieną darbo dieną veda laidą „Blogos naujienos“ per YouTube kanalą *ARTpotgatovka* (). Pasisako prieš karą Ukrainoje ir Sirijoje.

## Politinė karjera
1994 metų gegužės mėnesį buvo išrinktas į pirmojo šaukimo Saratovo regionę Dūmą.
1997 rugpjūčio mėnesį išrinktas į antrojo šaukimo Saratovo regionę Dūmą.
Nuo 2002 rugsėjo – trečiojo šaukimo Saratovo regionės Dūmos deputatas.
2016 m. gegužės 28-29 d. nugalėjo opozicinės Rusijos politinės partijos PARNAS pirminiuose rinkimuose.

## Šaltiniai
Saulės laikrodžio aikštė

**Saulės laikrodžio aikštė** – saulės laikrodžio pavidalo aikštė Šiauliuose, esanti šalia Talkšos ir Šiaulių kapinių. Aikštė įrengta 1986 m. minint 750-ąsias Šiaulių vardo paminėjimo metines (architektai Algimantas Černiauskas, Remigijus Jurėla ir Algis Vyšniūnas). Aikštėje stovi 18 m aukščio kolona su paauksuota Stanislovo Kuzmos skulptūra „Šaulys“, aikštės grindinyje įlieti skaičiai, žymintys saulės laikrodžio valandas: 3, 6 ir 12.

## Istorija

1981 m. buvo paskelbtas konkursas 750-osioms Šiaulių vardo metinėms paminėti, kurį laimėjo trys architektai šiauliečiai – A. Černiauskas, R. Jurėla ir A. Vyšniūnas. Projektas pradėtas įgyvendinti 1985 m., o 1986 m. rudenį Saulės laikrodžio aikštė buvo įrengta automobilių techninės apžiūros aikštelės vietoje. 1988 m. Saulės laikrodžio aikštės autoriams paskirtas TSRS Dailės akademijos aukso medalis.

2008 m. buvo planuojama aikštę remontuoti, įrengti kioskus, gėlių turgelį ir automobilių stovėjimo aikštelę. Dėl 2007 m. finansinės krizės planas nebuvo įgyvendintas. 2013 m. balandžio 23 d. skulptūra buvo išgabenta aukso sluoksnio restauracijai, kadangi buvo pažeista oro sąlygų ir paukščių. Restauravimą atliko Arvydas Paulionis, kuris skulptūros dengimą auksu atliko ir 1986 m. Restauravimui prireikė 63 g aukso. Tų pačių metų rugpjūčio 28 d. skulptūra grąžinta ant postamento. Keturių metrų aukščio skulptūrai padengti prireikė 1900 aukso folijos lapelių, kurių storis – keli mikronai.

## Skulptūra
Skulptūra „Šaulys“ yra beveik 4 m aukščio, sveria 700 kg. Ji pastatyta ant kolonos iš šešių cilindrinių betoninių segmentų. 1993 m. „Šaulys“ įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas ).

## Šaltiniai
Tikrasis snapuotis

**Tikrasis snapuotis** (*Ziphius cavirostris*) – snapuotųjų banginių (*Ziphiidae*) šeimos žinduolis. Dar vadinamas *Kiuvje snapuočiu*, pagerbiant paleontologą Žoržą Kiuvje, kuris 1823 m. sugebėjo aprašyti rūšį pagal 1804 m. Prancūzijos pakrantėje rasto kritusio banginio gaišenos dalį. Dėl sunkumų atpažįstant šią rūšį (sunkiai atskiriama ne iš artimo atstumo) ir plataus arealo gyvūnų skaičius išlieka nežinomas.

## Apibūdinimas

Užauga iki 7 m ir gali sverti 2–3 tonas. Kūnas nuo tamsiai pilkos iki sodrios rudos spalvos. Snapo formos snukis bukas. Gyvenimo trukmė iki 40 m. Tarp jūros žinduolių yra giliausiai panyrantys – su palydovinių siųstuvų, pritvirtintų ant banginio plaukmenų, pagalba nustatyta, kad vienas gyvūnas pasiekė 3 km gelmę, kitas išbuvo po vandeniu 137 min.

Paplitęs visuose vandenynuose, išskyrus Arktį, dažniausiai dideliame, virš 1 km gylyje, šaltuose ir tropiniuose vandenynuose. Rūšis sutinkama nuo Šetlando salų šiaurėje iki Ugnies Žemės pietuose.

## Nuorodos

* Tikrasis snapuotis
Polimerazė

**Polimerazė** (EB 2.7.7.6/7/19/48/49) – fermentas, sintetinantis nukleorūgščių polimerus. DNR polimerazė ir RNR polimerazė yra naudojamos atitinkamai DNR ir RNR molekulių surinkimui – replikacijai, kuri vyksta kopijuojant matricinę DNR ar RNR.

Termofilinės bakterijos *[[Thermus aquaticus]]* (*Taq*) polimerazė (, EB 2.7.7.7) naudojama polimerazinėje grandininėje reakcijoje, svarbioje molekulinės biologijos technikoje.

Kitos gerai žinomos polimerazės:
* Galinio deoksinukleotidilo transferazė, suteikianti įvairovę antikūnų sunkiosioms grandinėms;
* Atvirkštinė transkriptazė, naudojama RNR grandinėms komplementarių DNR (kDNR) grandinių sudarymui prieš kDNR įterpimą į RNR retrovirusų, tokių kaip ŽIV, infekuotų ląstelių genomą.
Janas Prosperas Zaluskis

**Janas Prosperas Zaluskis**  (1745 m. liepos 5 d. Sanokas) – Lietuvos didysis prievaizas nuo 1735, Zavichoisko ir Čecino seniūnas. 

Buvo Stanislovo Leščinskio elektorius 1733 metais.

1744 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu. 

## Literatūra
* Kawalerowie i statuty Orderu Orła Białego 1705-2008, 2008
## Nuorodos
* sejm-wielki.pl
* Estreicher

## Išnašos
Giedrė Kazlauskaitė

**Giedrė Kazlauskaitė** (g. 1980 m. kovo 21 d., Kėdainiuose) – lietuvių poetė, meno kritikė, eseistė. Kultūros laikraščio „Šiaurės Atėnai“ vyriausioji redaktorė.

## Biografija

Mokėsi Nacionalinėje M. K. Čiurlionio menų mokykloje, tačiau mokslų nebaigė. 2004 m. baigė Vilniaus universitetą ir įgijo lietuvių filologijos bakalauro laipsnį. 2007 m. – lietuvių literatūros magistro laipsnį. Studijavo Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto doktorantūroje.

Dirbo knygyne, bendradarbiavo rengiant žurnalus vaikams ir jaunimui, taip pat kultūrinėje žiniasklaidoje. Kūrybinę karjerą pradėjo 2001 m. Nuo 2011 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narė. Kūryba versta į anglų, prancūzų kalbas.

## Bibliografija

* *Sudie, mokykla: dvi apysakos*. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2001.
* *Heterų dainos: eilėraščiai*. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2008.
* *Postilės (su J. Sasnausku): evangelijų komentarai*. – Vilnius: Tyto alba, 2009.
* *Meninos: eilėraščiai*. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2014.
* *Singerstraum: eilėraščiai*. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2016.
* *Gintaro kambarys: eilėraščiai*. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2018.

## Apdovanojimai

* 2009 m. Jaunojo jotvingio premija už eilėraščių rinkinį „Heterų dainos“
* 2015 m. Jurgos Ivanauskaitės premija už eilėraščių rinkinį „Meninos“
* 2016 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto literatūros premija už „Singerstraum“
* 2021 m. Vytauto Kubiliaus premija už literatūros recenzijas ir kultūrinių įvykių refleksijas

## Nuorodos

* Rašytojų sąjungos informacija 
* Interviu su G. Kazlauskaite, 2009 m.
* 
* Interviu su G. Kazlauskaite, 2017 m.
Petras Valavičius

**Petras Valavičius** (m. prieš 1624 metus) – Lietuvos didysis taurininkas 1589 metais, karaliaus rūmininkas. 

1593 metais buvo pasiuntiniu į seimą nuo Gardino pavieto. 

## Literatūra

* Уладзімір Падалінскі, ПРАДСТАЎНІКІ ГАРАДЗЕНСКАГА ПАВЕТА НА СОЙМАХ РЭЧЫ ПАСПАЛІТАЙ У АПОШНЯЙ ТРЭЦІ XVI СТ, w: Леў Сапега (1557–1633 гг.) і яго час: зб. навук. арт. / ГрДУ імя Я. Купалы; рэдкал.: С.В. Марозава [і інш.]. – Гродна: ГрДУ, 2007, s. 31–38.
* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy. Opracowali Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba. Kórnik 1994, s. 251.
Eustachijus Kazimieras Valavičius

**Eustachijus Kazimieras Valavičius** (m. 1658 metais) – Lietuvos didysis stalininkas 1658 metais, Lietuvos pastalininkas 1656 metais, Lietuvos didysis taurininkas 1646 metais, Platelių ir Utenos seniūnas 1648 metais. 

Buvo pasiuntinys į 1648 metų elekcinį seimą nuo Gardino pavieto ir buvo Jono Kazimiero Vazos elektorius nuo Gardino pavieto. 

## Literatūra

* Svffragia Woiewodztw, y Ziem Koronnych, y Wielk. Xięstwa Litewskiego. Zgodnie na Naiaśnieyszego Iana Kazimierza Obranego Krola Polskiego [...]. Dane, między Warszawą, a Wolą, Dnia 17. Listopada, Roku 1648, [b.n.s]
* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy". Oprac. Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba. Kórnik 1994, s .250.
## Nuorodos
Mikalojus Narbutas

**Mikalojus Narbutas** – Lietuvos dvaro vėliavininkas 1794 metais, Lydos vėliavininkas 1793 metais, buvo Targovicos Konfederacijos nariu.

## Literatūra

* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku spisy opracowali Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba, Kórnik 1994

## Išnašos
Antanas Juozapas Vaina

**Antanas Juozapas Vaina** (m. prieš 1747 m. liepos 4 d.) – Lietuvos didysis raštininkas 1730 metais (dvasinis), Lietuvos didysis sekretorius 1740 metais (dvasinis), Vilniaus kanauninkas 1724 metais.

## Literatūra
* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy". Oprac. Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba. Kórnik 1994
Stanislovas Antanas Bužinskis

**Stanislovas Antanas Bužinskis** (1701 m. balandžio 27 d. – 1775 m. gegužės 15 d.) – ATR valstybinis veikėjas. Bresto (1748–1752) ir Smolensko kaštelionas (1752–1763).

## Biografija
Užėmė Smolensko iždininko, Krasnoselsko seniūno, nuo 1732 metų LDK prokuroro pareigybes. Nuo 1748 metų Bresto kaštelionas, 1752–1763 Smolensko kaštelionas. Taip pat buvo pasiuntinys į 1732, 1733 (pasisakė už Stanislovo Leščinskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą), 1738, 1740, 1744, 1746 metų seimus; 1736 metais buvo Lietuvos tribunolo deputatu.

1769 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.

## Literatūra
* Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Т. 3: Беларусы – Варанец / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. – Мн.: БелЭн., 1996. – 511 с.: іл. ISBN 985-11-0068-4 (т. 3), ISBN 985-11-0035-8
* Пазднякоў В. Бужынскі Станіслаў Антоній // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. – 688 с.: іл. С. 354. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)
Jokūbas Gruževskis

**Jokūbas Kazimieras Gruževskis** – Lietuvos didysis prievaizas 1702 metais, Žemaitijos stalininkas 1693 metais, Sandomiro konfederacijos kancleris nuo Žemaitijos seniūnijos 1704 metais. 

## Literatūra

* Actum In Castro Sandomiriensi Sabbatho Ante Festvm Sanctorum Viti et Modesti martyrum proximo, Anno Domini millesimo sptingentesimo quarto, [b.n.s]
* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku spisy opracowali Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba, Kórnik 1994, s. 209.
Stanislovas Kazimieras Vaina

**Stanislovas Kazimieras Vaina** (m. 1649 m. vasario 11 d.) –  Lietuvos didysis prievaizas 1640 metais, Gondingos tijūnas 1637-1649, karaliaus rūmininkas, Palangos seniūnas. 

1648 metais nuo Žemaitijos seniūnijos pasirašė Jono Kazimiero Vazos elekciją. 

## Literatūra
* Svffragia Woiewodztw, y Ziem Koronnych, y Wielk. Xięstwa Litewskiego. Zgodnie na Naiaśnieyszego Iana Kazimierza Obranego Krola Polskiego [...]. Dane, między Warszawą, a Wolą, Dnia 17. Listopada, Roku 1648, [b.n.s]. 
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy tom III: Księstwo Żmudzkie. XV–XVIII wiek, pod redakcją Andrzeja Rachuby, opracowali Henryk Lulewicz, Andrzej Rachuba, Przemysław P. Romaniuk, Andrzej Haratym, Warszawa 2015, s. 365.
Highway

**„Highway“** – Juodkalnijos grupė. Jie dalyvavo antroje „X Factor Adria 2015“ serijoje ir baigė ketvirtoje vietoje. Grupė susideda iš vokalisto Petar Tošić (g. 1990 m. gruodžio 27 d.), gitaristo ir atsarginio dainininko Marko Pešić (g. 1991 m. sausio 13 d.) ir Luka Vojvodić (g. 1991 m. sausio 7 d.) ir klavišininko Bojan Jovović (g. 1991 m. sausio 15 d.).

Jie atstovavo Juodkalniją 2016 m. „Eurovizijoje“ Stokholme su daina „The Real Thing“. Jie pasirodė 2016 m. gegužės 10 d. per konkurso pirmąjį pusfinalį, bet nepasiekė finalo.

## Šaltiniai
* „Eurovision 2016: Highway will sing for Montenegro“.
Piotras Antonas Samuelis Sanguška

**Piotras Antonas Samuelis Sanguška** arba *Peter Anthony Samuel Sanguszko* (1937–1989) – kunigaikštis,

## Biografija
Romano Vladislavo (1901–1984) ir Vandos Tužanskos Krinickos (1894–1937) sūnus.

## Šeima
Vedė 1969 metais Klaudiją Aną des Roys d’Eschandelys (g. 1939). (Gailefontaine), su kuria turėjo sūnų Povilą Pranciškų Romaną Sangušką (g. 1973), vienintelį Sanguškų giminės vyriškos linijos atstovą.
Petras Aleksandras Čapskis

**Petras Alekasndras Čapskis** ( g. apie 1660, m. 1717 m.), Kulmo kaštelionas.

## Biografija
Malborko pakamario Pranciškaus Miroslavo sūnus. Elbingo kašteliono Jano Krizostomo, Kulmo vyskupo Tomo Pranciškaus brolis.

1701-1710 buvo Krušivcos kaštelionas. 1710-1717 buvo Kulmo kaštelionu. Kitos pareigos:Radzinsko ir Klecko seniūnas (1696).

Neturi būti painiojamas su Petru Alekasndru Čapskiu (1685-1737), Pamario vaivada, Karūnos didžiojo iždininko Jono Ansgarijaus Čapskio ir Knyšinsko seniūno Tomo tėvu.

## Literatūra
"Polski Słownik Biograficzny" ( tom 4, str. 193)
Litavimas

**Litavimas **– terminis procesas, naudojamas tam tikroms medžiagoms nejudamai sujungti. Lituojant pasiekiamas skystas medžiagos būvis išlydant lydmetalį (lydomasis litavimas) arba sukeliant difuziją tarp sąlyčio paviršių (difuzinis litavimas). Taip išlydomas tik medžiagos paviršius, o likęs ruošinys lieka nepaveiktas, nes nėra pasiekiama jo medžiagos lydymosi temperatūra. Lydmetaliui sustingus, panašiai kaip ir suvirinimo būdu, gaunama nejudama jungtis.

Litavimas nuo suvirinimo skiriasi tuo, kad suvirinant viršijama jungiamų komponentų lydymosi temperatūra; tuo tarpu lydant, nors ir vyksta tokie pat cheminiai procesai, lydymosi temperatūra vis dėlto nėra viršijama. Cheminė jungties sudėtis priklauso nuo pasitelkiamų pagalbinių priemonių (suvirinant – suvirinimo vielos, lituojant – litavimo pastos arba litavimo vielos).

## Istorija
Litavimas naudojamas jau labai seniai – esama įrodymų, kad šis metodas buvo žinomas jau 5000 m. pr. m. e., jei ne dar seniau. Tais laikais paplitę metalai – auksas, sidabras ir varis – buvo naudojami kulto paskirties daiktams ir papuošalams gaminti, o litavimas buvo pasitelkiamas kaip jungimo būdas. Lituojant difuziniu būdu, vario druskos redukuojamos pasitelkus degančias medžio anglis; išgautas varis cheminių reakcijų metu su auksu arba sidabru susijungia į  litavimui tinkamą lydinį. Susidaręs lydinys pasižymi žemesne lydymosi temperatūra nei grynas auksas, sidabras ar varis.

66,5 % aukso ir vario lydinio lydymosi temperatūra (889 °C) yra žemesnė nei aukso (1063 °C), sidabro (961 °C) ar vario (1100 °C). Vario druskų pagrindą gali sudaryti, pvz., vario karbonatas malachito miltelių pavidalu, taip pat alūno ir natrio junginių priemaišos kaip rišamoji medžiaga. Senovės Egipto laikų kapuose esančiuose piešiniuose vaizduojami aukso dirbinių meistrai, vamzdeliais pučiantys orą į degančias medžio anglis. Paskui imta taikyti šiais laikais naudojamą metodą, kuriame naudojama jau paruoštas lydinys. Tarp šios litavimo technikos pavyzdžių galima paminėti Senovės Egipto valdovo Tutanchamono auksinę kaukę, auksinį šumerų durklą, pagamintą 2600 m. pr. m. e., rastą Ūro miesto teritorijoje, Eufrato upės pakrantėje ir auksinį etruskų papuošalą (VI a. pr. m. e.).
Pranciškus Čapskis

**Pranciškus Čapskis** (g. apie 1680, m. 1736 m. liepos 27 d. Gdanskas) – Gdansko kaštelionas.

## Biografija
Elbingo kašteliono Jano Krizostomo Čapskio (m. 1716) sūnus. Gdansko kašteliono Ignoto brolis.

Gdansko kašteliono pareigas ėjo 1725–1736, be to, Kulmo pakamaris.

## Šaltiniai

* „Polski Słownik Biograficzny“ (tom 4, str. 182)
Gramzda

**Gramzda** () – kaimas pietvakarių Latvijoje, Pietų Kuršo savivaldybėje, į pietus nuo Priekulės; valsčiaus (pagasto) centras. 258 gyventojai (2021 m.). Keliai į Priekulę, Skuodą, Aizvykius, Kalėtus. Yra pagrindinė mokykla, biblioteka, felčerių punktas. Netoliese stūkso Gramzdos piliakalnis, Gramzdos I piliakalnis, yra vokiečių bažnyčios griuvėsiai.

## Šaltiniai