open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chose de San Martinas (Čubutas)

**Chose de San Martinas** () – gyvenvietė Argentinoje, Čubuto provincijos vakarinėje dalyje, prie Genujos upelio. Tehuelčeso departamento centras. Netoliese praeina plentas *[[Ruta Nacional 40]]*. Verčiamasi gyvulininkyste, alaus gamyba (*La Andina, San Gambrinus*).

## Istorija

1895 m. tehuelčų žemėse įkurta Generolo San Martino kolonija (*Colonia General San Martín*), pavadinta šalies didvyrio Chosė de San Martino garbei. 1901 m. įsteigta gyvenvietė. Nuo 1920 m. vadinama Chose de San Martinu. 1941 m. įsteigtas žandarmerijos padalinys (pirmasis Patagonijoje).
Telsenas

**Telsenas** () – gyvenvietė Argentinoje, Čubuto provincijos šiaurėje, Patagonijos tyruose, 176 km į vakarus nuo Puerto Madrino, prie Telseno upokšnio. Departamento centras. Eina krašto kelias Puerto Madrinas–El Maitenas. Verčiamasi avininkyste, sodininkyste (obuoliai), daržininkyste. Apylinkėse kasamas kvarcas, chalcedonas, fluoritas, gipsas.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1898 m. Pavadinimas kildinamas nuo tehuelčų žodžio *tülshün* („argentininė kortaderija“). XX a. pr. Telsene būta vynuogynų.
El Maitenas

**El Maitenas** () – miestelis Argentinoje, Čubuto provincijos šiaurės vakaruose, Andų pašlaitėje, prie Čubuto aukštupio. Praeina plentas *[[Ruta Nacional 40]]*, atsišakoja vietos kelias į Puerto Madriną. Geležinkelio stotis prie „La Tročitos“ linijos. Sodininkystė, miškininkystė. Yra katalikų bažnyčia.
Teka (upė)

**Teka** () – upė Argentinoje, Patagonijoje, Čubuto provincijos vakaruose; Čubuto dešinysis intakas. Prasideda Patagonijos Anduose, Kučės kalno pietinėje papėdėje, ~800 m aukštyje. Teka daugiausia į šiaurę, šiaurės rytus plačiu slėniu per Patagonijos tyrus. Už Tekos kalnagūbrio vadinama ***Gvalchaina*** (*Gualjaina*). Įteka į Čubutą į šiaurės rytus nuo Gvalchainos gyvenvietės.

Didžiausias intakas – Lepa (kairysis).

Prie upės yra Tekos, Gvalchainos gyvenvietės.

## Šaltiniai
La Tročita

**„La Tročita“** ( – „siaurukas“) arba ***Senasis Patagonijos ekspresas*** (*Viejo Expreso Patagónico*) – geležinkelio linija Argentinoje, Patagonijoje, eina per Rio Negro ir Čubuto provincijas. Tai 750 mm pločio vėžės siaurasis geležinkelis, einantis nuo Inchenjero Chakobačio iki Eskelio. Ilgis – 402 km.

XX a. pr. ketinta per visą Patagoniją nutiesti geležinkelio linijas, kurios sujungtų Buenos Aires su Ušuaja, bet prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui Argentinos ekonomika buvo paveikta, todėl ketinimų teko atsisakyti. Vėliau prasidėjo statybos nuo vandenyno pusės – nutiestos linijos Komodoro Rivadavija–Sarmjentas ir Puerto Deseadas–Las Herasas. Iš kitos pusės darbai strigo, linijos nutiestos nuo Inchenjero Chakobačio iki Bariločės ir Eskielio (1917–1934 m.) taip ir nesusijungė su atšakomis iš rytų. „La Tročita“ statyta naudojant pigias medžiagas, taupant lėšas, su daugybe vingių, garvežiai išvystydavo nedidelį greitį. Šioje linijoje naudoti prancūzų gamybos garvežiai „Decauville“.

Iki 1950 m. „La Tročita“ vyko tik krovininiai traukiniai, bet vėliau atidaryta keleivinė linija Buenos Airės–Eskielis (ties Inchenjero Chakobačiu būdavo pakeičiamas traukinys). Kelionė „La Tročita“ užimdavo 14 valandų, vietomis dėl stačių šlaitų keleiviai turėdavo išlipti ir eiti šalia vos užkylančio traukinio. Taip ir nesujungus šio geležinkelio su kitomis linijomis bei vystantis geresnėms alternatyvoms „La Tročitos“ reikšmė menko. Be to, uždarytos ir kelios kitos Patagonijos linijos, turėjusios susijungti į vieną tinklą. Nors XX a. pab. šia linija susidomėjo turistai, 1992 m. ji buvo uždaryta.

1994 m. geležinkelis vėl atidarytas kaip turistinis objektas, o 1998 m. paskelbtas istorinio paveldo objektu. Dabar linijai priklauso 22 garvežiai, iš kurių 7 veikiantys (seniausi pagaminti 1922 m.). Dabar naudojamos dvi atkarpos Eskelis–Nahuel Panas ir El Maitenas–*Desvío Thomae*, kartais vykdomi reisai ir Inchenjero Chakobačio apylinkėse.


Formaciones del Viejo Expreso Patagónico - Esquel.jpg|Vagonai Eskelyje
Ferrocarril La Trochita 06.JPG|Traukinys Patagonijos tyruose
Trochita puente sobre Río Chico.JPG|Ties tiltu per Čiką


## Taip pat skaitykite
* Pasaulio Pakraščio traukinys
Čikas (Čubutas)

**Čikas** ( 'mažoji upė') – upė Argentinoje, Patagonijoje, Čubuto provincijos pietryčiuose; Čubuto dešinysis intakas. Prasideda šlapynėse prie rytinių Kolue Huapi ežero krantų. Seniau (iki 1939 m.) Čiko upę pasiekdavo nuo Andų tekančios Sengero upės vandenys, pakeldavę Kolue Huapi ežero vandens lygį. Dabar Kolue Huapi ir Musterso ežerai sudaro uždarą baseiną, nesisiejantį su Čiko upę. Čiko vaga tektoniniu slėniu (plotis iki 2,5 km) driekiasi į šiaurės rytus. Dabar didžiąją metų dalį ši vaga sausa. Čiko ir Čubuto santaka nuo 1963 m. yra užtvindyta Florentino Amegino tvenkinio.

Čiko upe ir jos intakais vanduo teka tik po liūčių. Didesnių gyvenviečių prie upės nėra.

Tehuelčai upę vadino *Iámacan*. 1534 m. Simonas de Alkasaba ją pavadino Gvadalkiviru (*Guadalquivir*). XIX a. britų ir velsiečių raštuose upė minima kaip *Younger, Afon Fach, Singyr*.
LAK-12

**LAK-12 „Lietuva“** (*Lietuviškos aviacinės konstrukcijos – 12*) – lietuviškas vienvietis sklandytuvas, skraidęs 1979–1999 m., vienas pagrindinių Prienų ESAG produktų. Gamintojas – AB „Sportinė aviacija“. Vadovaujantysis konstruktorius – Kęstutis Gečas. Iš viso buvo pagaminta 230 sklandytuvų.

Sukurtas treniruotis, patyrusiems sportininkams sklandytojams bei dalyvauti šalies ir tarptautinėse varžybose. Sklandytuvas tupdomas naudojant viršutinių *Schempp-Hirth* tipo dinaminių stabdžių kombinaciją ir užsparnius. Skrendant bei leidžiantis užsparniai veikia -7(+1) / + 18(+1) laipsnių diapazone, eleronai atsilenkia žemyn kartu su užsparniais. Išleidžiamas važiuoklės ratas turi oro–tepalo amortizatorių.

Dažnai sklandytuvai „Lietuva“ apibūdinami kaip rekordiniai atviros klasės sklandytuvai. Iš tikro šiais sklandytuvais yra pasiekta daugybė Lietuvos ir buvusios Tarybų Sąjungos rekordų. Jie buvo populiarūs tarp patyrusių sklandytojų. Sklandytuvais LAK-12 „Lietuva“ skraidė daugelio šalių sklandytojai: Lietuvos, Latvijos, Estijos, buvusios Sovietų Sąjungos, Anglijos, JAV, Vokietijos, Austrijos, Čekijos, Slovakijos, Lenkijos, Bulgarijos, Vengrijos, Portugalijos, Ispanijos, Švedijos, Argentinos, Pietų Afrikos, Australijos, Naujosios Zelandijos ir kt. Čekijos sklandytoja Hana Zejdova buvo pasiekusi 4 pasaulio moterų sklandymo nuotolio rekordus, su LAK-12 „Lietuva“ nuskrisdama 809, 878, 928, 971 km maršrutus.

## Variantai

* **LAK-12 Lietuva 2R**. Dvivietis, su prailginta kabina ir fiuzeliažu.

## Techniniai duomenys

## Šaltiniai

## Nuorodos

* LAK-12 „Lietuva“ (''airwar.ru'')
LAK-9

**LAK-9 „Lietuva“** (*Lietuviškos aviacinės konstrukcijos – 9*) – lietuviškas vienvietis sklandytuvas, pradėtas gaminti 1976 m. Prototipas – pirmasis plastmasinės konstrukcijos sklandytuvas BK-7 „Lietuva“.

LAK-9 pirmą kartą pakilo į orą 1976 m. pavasarį. Apskraidytas sklandytuvas LAK-9 buvo serijinės sklandytuvų gamybos pradžia. Šių trečios serijos sklandytuvų buvo pagaminta aštuoni. 1978 m. birželio mėnesį buvo išbandytas patobulintas variantas LAK-9M „Lietuva“, kurių buvo pagaminta dešimt.

## Variantai

* **LAK-9M**. Patobulintas, IV serijos variantas, su kitokios konstrukcijos sparnais ir iš anglies pluošto pagamintais lonžeronais.

## Techniniai duomenys

## Literatūra

* 
* 
* 
* 

## Nuorodos

* Lietuviškų sklandytuvų gamintojai siekia populiarumo pasaulyje
Sasnavos aerodromas

**Sasnavos aerodromas** – Marijampolės aeroklubui priklausantis aerodromas. Jis plyti Sasnavos seniūnijoje, Kuzų kaime, Marijampolės savivaldybėje. Išsidėstęs 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Sasnavos gyvenvietės, netoli kelio , 14 km į šiaurės rytus nuo Marijampolės.

Aerodrome skraidoma įvairiais lengvaisiais, ultralengvaisiais orlaiviais, parasparniais. Rengiami ultralengvųjų orlaivių pilotai, orlaivių An-2 techninio aptarnavimo specialistai. Vyksta skrydžių koordinatorių kursai, įvairūs seminarai. Skrydžio pradmenų mokosi jaunieji sklandytojai, savo konstrukcijos modelius skraidina aviamodeliuotojai. Aerodrome organizuojama aviacijos šventės, aviacinio sporto varžybos, parašiutų sporto bei kitų aviacijos sporto šakų čempionatai. Organizuojami apžvalginiai skrydžiai ir pramoginiai šuoliai parašiutu. Aerodrome taip pat tupia ir kyla atskrendantys lėktuvai iš kaimyninių šalių aerodromų.

Sasnavos aerodromo materialinė techninė bazė įrengta aerodromo pietinėje dalyje. Ją sudaro:
* orlaivių bei automobilių parkavimo aikštelės,
* angarai ultralengviesiems orlaiviams,
* parašiutininkų stoginė,
* administracinis pastatas su darbo ir poilsio kambariais, mokymo klase,
* VIP patalpos,
* dirbtuvės, garažai, sandėliai,
* valgykla, lauko baras,
* pavėsinės, poilsio nameliai, sauna, žaidimų aikštelės,
* tvenkinys su pliažu.

## Techniniai duomenys

Aerodromo aukštis virš jūros lygio 74 m, magnetinis nuokrypis + 5°E. Įrengti du gruntiniai kilimo ir tūpimo takai: MK 070°-250°, matmenys 800 m x 40 m, MK 170°-350°, matmenys 700 m x 50 m. Aerodromas pritaikytas skraidyti tik dienos metu.

## Varžybos

2015 m. vykusios varžybos:

* PTE aviamodelių taurės varžybos,
* XXV-jo atviro Lietuvos parašiutų sporto tikslaus nusileidimo čempionatas (su orlaiviais AN-2, Cessna-182).

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos oro uostai ir aerodromai
* Sasnavos aerodromas
Šeduvos aerodromas

**Šeduvos aerodromas** – Šiaulių aeroklubui priklausantis aerodromas, esantis Radviliškio rajone, už 3 km į pietryčius nuo Šeduvos miesto centro, šalia Raudondvario kaimo, 1 km į pietus nuo kelio .

## Techniniai duomenys

Aerodromo klasė – 1A, aukštis virš jūros lygio 92 m. Gruntinio kilimo ir tūpimo tako matmenys 900 m x 80 m, kilimo ir tūpimo tako magnetiniai kursai 066°×246°. Maksimali leistina aerodrome naudojamo orlaivio masė – 5700 kg.

Skrydžiai vykdomi lėktuvais:
 
* Wilga 35-A – 3 keleiviai
* Socata Diplomate ST-10 – 3 keleiviai
* Cessna 150 – 1 keleivis
* CTsw – 1 keleivis
* Aeroprakt A-22 – 1 keleivis
* Sklandytuvu L-13 „Blanik“

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos oro uostai ir aerodromai
* Šiaulių aeroklubo svetainė
*
Telšių aerodromas

**Telšių aerodromas** – Telšių aeroklubui priklausantis aerodromas, esantis Telšių rajone, Degaičių kaimo pietiniame pakraštyje, netoli kelio , 2 km atstumu į rytus nuo Telšių miesto centro.

## Istorija
1935 m. Telšių miesto ir apylinkių tautininkų nutarimu buvo įsteigta sklandymo stotis. Nuo 1961 m. sklandymo sekcija tapo klubu, pamažu įrengtas aerodromas, sutvarkytos klubo patalpos, nupirkti lėktuvai.

## Techniniai duomenys

Aerodromas atitinka 1A aerodromo kategorijos reikalavimus ir tinka skraidyti pagal Vizualiųjų skrydžių taisykles tik dienos metu. Aukštis virš jūros lygio 125 m. Gruntinių kilimo ir tūpimo takų matmenys: 640 m x 150 m ir 740 m x 150 m. Maksimali leistina aerodrome naudojamo orlaivio masė – 5700 kg.

2015 m. duomenimis, skrydžiai buvo vykdomi šiais lėktuvais:
* 3 lėktuvai „Wilga“,
* 4 treniruočių sklandytuvai „Jantar–standart“,
* 1 atviros klasės LAK-12 „Lietuva“,
* 1 mokomasis KA-7.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos oro uostai ir aerodromai
* Telšių aeroklubo svetainė
* Telšių aerodromas (''sklandymas.lt'')
* Telšių aerodromą ruošiasi paversti turistų traukos centru
Šiaurės Čikas

**Šiaurės Čikas** () arba tiesiog ***Čikas*** – upė Argentinoje, Patagonijoje; Čubuto kairysis intakas. Prasideda Anduose, Rio Negro provincijoje, į pietryčius nuo Bariločės, susiliejus Verdės ir Las Bajaso upokšniams. Teka į pietryčius, pietus per Patagonijos plokščiakalnį. Žemupys – Čubuto provincijoje. Įteka į Čubutą ties Fofo Kahueliu.

Intakai: Čenkvenijenas, Sekas, Fita, Čakal Huaruka, Enkachonadas, Lokas, Gvanakas, Fofo Kahuelis.

Vasaromis ir po liūčių smarkiai patvinsta.

## Šaltiniai
Dvijuostis grakštenis

**Dvijuostis grakštenis** (*Stenurella bifasciata*), ) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos *Stenurella* genties vabalas. Paplitęs Europoje (tame skaičiuje Rusijoje), Kaukaze, Turkijoje, Irane. Rastas Lietuvoje.

Gyvenimo ciklas trunka 2 metus. Jų kūno ilgis siekia 6-10 mm. Lervos vystosi negyvų lapuočių medienoje. Suaugusi dvijuostė leptura skraido nuo gegužės iki rugsėjo mėn.

## Porūšiai ir varietetai

Išskiriami trys *Stenurella approximans* porūšiai; savo ruožtu aprašyti trys nominatyvaus porūšio varietetai:
* *Stenurella bifasciata bifasciata* (O. F. Müller, 1776)
** *Stenurella bifasciata bifasciata var. immaculata* (Pic, 1889)
** *Stenurella bifasciata bifasciata var. lanceolata* (Mulsant)
** *Stenurella bifasciata bifasciata var. nigriventris* (Pic, 1891)
* *Stenurella bifasciata limbiventris* (Reitter, 1898)
* *Stenurella bifasciata nigrosuturalis* (Reitter, 1895)


Stenurella bifasciata side.JPG
Stenurella bifasciata 1 beentree.jpg
Stenurella bifasciata 2 beentree.jpg
Stenurella bifasciata.jpg
Cerambycidae - Stenurella bifasciata.JPG


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Dvijuostės lepturos taksonomija
* Dvijuostės lepturos biologija ir paplitimas
Darius Jauniškis

**Darius Jauniškis** (g. 1968 m. sausio 14 d.) – Lietuvos karininkas.

## Biografija
1990–1993 m. dirbo Aukščiausiosios Tarybos apsaugos skyriuje, 1993–1994 m. Vadovybės apsaugos departamente.

1995 m. pradėjo tarnybą Specialiųjų operacijų pajėgų Ypatingos paskirties tarnyboje. 1997–2006 m.  YPT vado pavaduotojas, 2006–2008 m. YPT vadas. 2002, 2004 ir 2007 m. dalyvavo tarptautinėse misijose. 2008–2015 m. SOP vadas.

2015 m. balandžio 14 d. paskirtas VSD direktoriumi, suteiktas pirmas tarnybinis rangas. Yra ilgiausiai šias pareigas einantis žmogus Lietuvoje.

Turi ekonomikos bakalauro laipsnį. Studijavo Baltijos gynybos koledže Estijoje ir Sausumos pajėgų karo koledže Jungtinėse Amerikos Valstijose. 2012 m. Vašingtono universitete jam suteiktas strateginių studijų magistro laipsnis.

## Apdovanojimai
### Valstybiniai
* Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro kryžius (2019);
* Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžius (2004);
* Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius (2003);
* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis;
* Sausio 13-osios atminimo medalis (1992).
### Kariuomenės
* Krašto apsaugos sistemos medalis „Už nuopelnus“;
* Krašto apsaugos sistemos medalis „Už tarptautines operacijas“;
* Lietuvos kariuomenės medalis „Už nuopelnus“;
* Lietuvos kariuomenės medalis „Už pasižymėjimą“;
* JAV kariuomenės medalis.

## Šaltiniai
Boeing 747SP

**Boeing 747SP** – patobulinta Boeing orlaivio 747 versija, paruošta ypač ilgiems skrydžiams. Raidės SP reiškia „Special Performance“ (ypatingos galimybės). Ši versija yra panaši į 747-100, tik turinti dar mažesnį korpusą, didesnius galinius sparnus ir supaprastintus sparnų atvarus. Sutrumpintas korpusas leidžia orlaiviui nuskristi ilgesnius maršrutus ir pasiekti didesnį greitį palyginus su kitais 747 lėktuvais.

Ši versija buvo sukurta norint atitikti 1973 m. iškeltus Pan American World Airways ir Iran Air reikalavimus. Jos norėjo gauti patį talpiausią lėktuvą, galinti skristi ilgus nuotolius. Pan Am siekė šiuos lėktuvus naudoti Niujorkas–Artimieji Rytai maršrutais, o Iran Air tuo metu planuojamam Teheranas–Niujorkas maršrutui. Boeing 747SP versija Boeing siekė konkuruoti su tuo metu populiariais trimotoriais lėktuvais.

Pirmasis 747SP modelio lėktuvas buvo pradėtas naudoti 1976 m., kiek vėliau vienas šio modelio orlaivis buvo vyriausybiniams ir VIP poreikiams. 

Eksploatacijos metu šio modelio lėktuvai pasiekė keletą aeronautikos rekordų. Pardavimams neatitikus lūkesčių ir vietoje planuotų 200 užsakymų gavus vos 45, Boeing nutraukė šio orlaivio gamybą.

## Šaltiniai
Jokūbas II (Škotija)

**Jokūbas II** (viduriniąja škotų kalba *Iames Stewart*; 1430–1460 m.) – Škotijos karalius 1437–1460 m., Jokūbo I ir Joanos Bofort sūnus. Apie jo ankstyvąjį gyvenimą nieko nežinoma, išskyrus tai, kad gimimo metu mirė jo brolis dvynys Aleksandras ir Jokūbas tapo paveldėtoju bei Rotsėjaus hercogu (Duke of Rothesay). 1437 m. vasario 21 d. Jokūbas I buvo nužudytas ir šešiametis Rotsėjaus hercogas paveldėjo sostą ir tapo Jokūbu II.

1449 m. devyniolikmetis Jokūbas vedė penkiolikmetę Gelderso kunigaikštytę Mariją. Su Marija susilaukė septynių vaikų, iš kurių šeši išgyveno iki pilnametystės. Ši santuoka padėjo pagerinti Škotijos ir Flandrijos santykius.

Jokūbas buvo sėkmingas karalius, populiarus tarp nekilmingųjų, su kuriais kaip ir daugelis Stiuartų dažnai bendravo, tiek taikos, tiek karo metais. Jo leisti įstatymai buvo orientuoti į liaudį. Tėvo pomėgio literatūrai jis nepaveldėjo, skirtingai nuo dviejų savo seserų. Jo valdymo metu vyskupas Turnbull įsteigė Glazgo universitetą, o tai rodo, kad jis skatino švietimą. Kaip ir tėvas pasižymėjo energingumu. Neigiamą atspalvį Jokūbo II valdymui pridėjo Duglaso kunigaikščio nužudymas.

## Ankstyvasis valdymo laikotarpis

1437 m. vasario 21 d. buvo nužudytas Jokūbas I. Karalienė, nors ir sužeista, sugebėjo nuvykti pas šešiametį sūnų, kuris tapo karaliumi. 1437 m. kovo 25 d. šešiametis Holyrood abatijoje buvo oficialiai karūnuotas Škotų Karaliumi. Iki 1439 m. su motina ir penkiomis iš šešerių seserų (Margareta išvyko į Prancūziją, kur ištekėjo už būsimojo Prancūzijos karaliaus Liudviko XI) gyveno Dunbaro pilyje.

Nuo 1437 iki 1439 m. vyriausybei vadovavo Archibald Douglas, V Duglaso kunigaikštis. Po jo mirties, nesant tinkamų aukšto statuso kunigaikščių, politinę valdžią dalinosi William Crichton (I Crichton lordas bei Škotijos lordas kancleris) ir Seras Alexander Livingston of Callendar. Livingstonas pasiekė, kad jis taptų Jokūbo globėju.

1440 m. karaliaus vardu aplankyti karalių jo Edinburgo pilyje buvo pakviesti jaunasis Duglaso kunigaikštis ir jo brolis, vienuolikmetis Deividas. Atvykę jie buvo priimti ir linksminami prie karaliaus stalo, tačiau netrukus klasta buvo su jais susidorota lapkričio 24 d. Edinburgo pilies kieme nukertant galvas. Šis įvykis buvo pavadintas „Juodąja vakariene“.

## Mirtis
Žuvo nuo naujosios patrankos vardu „Liūtas“ sprogsmo apsiaučiant Roksburgo pilį.

## Šeima

### Santuoka ir vaikai

* Marija, Gelderso kunigaikštytė.
# sūnus (1450)
# Jokūbas III (1451–1488)
# Marija Stiuartaitė, Arano grafienė (1453–1488)
# Aleksandras Stiuartas, Olbanio vaivada (1454–1485)
# Dovydas Stiuartas, Morėjaus grafas (1455–1457)
# Jonas Stiuartas, Maro ir Garioho grafas (1457–1479)
# Margarita Stiuartaitė, Škotijos karalaitė (1455)
* Nežinoma meilužė
# Jonas Stiuartas, Stikso lordas (m. 1523)

## Nuorodos

## Galerija

JamesIIMaryofGueldres.jpg|Jokūbas su žmona Marija
James II Portrait.jpg|Jokūbas II (per 1440)
James II demy 672025.jpg|Jokūbo pinigas
Sergejus Vitė

**Sergejus Vitė** (); 1849 m. birželio 29 d. Tbilisyje – 1915 m. kovo 13 d. Petrograde) – Rusijos ministras pirmininkas (1903–1906 m.) valdant imperatoriui Nikolajui II.

## Biografija
Baltvokiečių kilmės. Tėvas, Kuršo bajoras Julius Vitė, dar jaunystėje perėjo iš liuteronų į pravoslavų tikėjimą ir persikėlė į Saratovo guberniją, kur susituokė su Saratovo gubernatoriaus dukra J. Fadejeva. S. Vitė gimė Tbilisyje, baigė Kišiniovo gimnaziją. 1870 m. baigė Odesos universiteto fizikos matematikos fakultetą. Trumpai dirbo Odesos gubernatoriaus kanceliarijoje ir perėjo dirbti į Odesos geležinkelių valdybą. Nuo 1879 m. persikėlė į Sankt Peterburgą, kur dirbo Rusijos imperijos Pietvakarių geležinkelių valdyboje. Nuo 1886 m. vadovavo Pietvakarių geležinkelių valdybai. Nuo 1889 m. paskirtas vadovauti Rusijos imperijos Geležinkelių reikalų departamentui prie Finansų ministerijos. Šiose pareigose daug dėmesio skyrė, kad dalį Rusijos geležinkelių atkarpų valstybė išpirktų iš privataus kapitalo įmonių. 1889 m. išleido knygą, kurioje įrodinėjo, kad Rusijai būtina sukurti stiprią nacionalinę pramonę. 1891 m., jam ir D. Mendelejevui vadovaujant, Rusijos imperijoje buvo priimtas specialus aktas – Rusijos imperijos mokesčių tarifas, paskatinęs pramonės plėtrą valstybėje. Nuo 1892 m. vasario iki rugpjūčio dirbo Rusijos imperijos susisiekimo ministru. 1892 m. rugpjūčio 30 d. paskirtas Rusijos imperijos finansų ministru. Šiose pareigose itin rėmė Transsibiro geležinkelio tiesimą, 1894 m. įvedė degtinės monopolį. 1896 m. tapo Rusijos imperijos valstybės sekretoriumi. 1897 m. S. Vitės pastangomis Rusijoje buvo atlikta pinigų reforma, kurios metu įvestas aukso standartas, leidęs šaliai turėti stiprią, auksu padengtą valiutą. 1899 m. S. Vitė tapo tikruoju slaptuoju patarėju. 1903 m. paskirtas Rusijos imperijos ministrų komiteto pirmininku. Nuo 1903 m. iki 1904 m. parengė žemės ūkio reformos principus, kuriais vėliau buvo pasiremta vykdant Stolypino reformą. Pasisakė prieš Rusijos-Japonijos karą, dalyvavo taikos derybose su Japonijos imperija ir 1905 m. pasirašė Portsmuto taikos sutartį. Už tai imperatorius Nikolajus II jam suteikė grafo titulą. Vadovavo 1905–1907 m. Rusijos revoliucijos numalšinimui. Jo iniciatyva 1905 m. buvo parengtas Spalio septynioliktosios manifestas, kuriuo Rusijos gyventojams buvo suteiktos pagrindinės laisvės bei suformuota Rusijos imperijos Valstybės Dūma. Nuo 1905 m. spalio iki 1906 m. balandžio 22 d. dirbo reformuotos Rusijos imperijos Ministrų tarybos pirmininku. Savo noru atsistatydino iš šių pareigų. 1907 m. buvo įvykdytas nesėkmingas pasikėsinimas į jo gyvybę. 1915 m. kovo 13 d. mirė nuo meningito.

## Šaltiniai
Kalnų dviračių sportas

**Kalnų dviračių sportas** (, MTB) – ekstremalaus dviračių sporto šaka, kuriai reikalingi kalnų dviračiai, pritaikyti važiuoti bekele. Vieni iš jų yra skirti važinėtis bekelės trasomis, kiti šokinėti per įvairias kliūtis. Vienos iš žinomiausių kalnų dviračių sporto rungčių yra kalnų dviračių krosas ir kalnų dviračių kroso maratonas. Lietuvoje kasmet vyksta nemažai kalnų dviračių kroso lenktynių. Taip pat yra rengiamos MTB dviračių maratonų taurės varžybos, sudarytos iš 5-ių etapų.

## Kalnų dviratis

Kalnų dviračiai dažniausiai būna sustiprintu rėmu, miniklio velenas yra aukščiau nuo žemės nei kitų tipų dviračiuose, kad padidėtų dviračio pravažumas. Tiesus arba šiek tiek lenktas ir platus vairas, patikimi stabdžiai (dažniausiai diskiniai). Dauguma šio tipo dviračių komplektuojama su priekine amortizuojančia šake, o kiti dar turi ir galinį amortizatorių (pilnos amortizacijos dviračiai arba ). Standartiškai ratai būna 26“ dydžio, o padangos – plačios ir su grubiu protektoriumi, todėl jis lengviau valdomas ir manevringesnis, važiuojant sunkesnio pravažumo vietovėmis. Šiuo metu jau išpopuliarėjo 29“ bei 27,5“ ratų dydžio kalnų dviračiai. MTB dviračiai dažnai turi didelį pavarų skaičių (21–33) ir komplektuojami su priekiniu ir galiniu pavarų perjungikliais, kurie leidžia pasirinkti optimalią pavarą skirtingo reljefo vietovėse. Tam tikroms trasoms ir paskirčiai modeliai yra komplektuojami ir su dviem žvaigždėmis priekiniame žvaigždžių bloke, todėl pavarų skaičius sumažėja iki 20–22; kita vertus, dviračio masė sumažėja, lengviau ir greičiau pasirenkama optimali pavara. Šiuolaikinis kalnų kroso () dviratis gali sverti 8–12 kg.

## Šaltiniai
Duobkasys tyrinėtojas

**Duobkasys tyrinėtojas** (*Nicrophorus investigator*) – maitvabalių (*Silphidae*) šeimos vabalas. Maitėda. Gyvenimo būdas nusakomas keistu rūpinimusi savo palikuonimis. Patelė ir patinėlis užkasa smulkių kritusių gyvūnų kūnus į žemę, kur praeina jų priešimaginės brendimo stadijos.

## Paplitimas

Rūšis paplitusi didžiojoje Europos dalyje, Sibire ir Šiaurės Amerikoje. Kūno ilgis siekia 15–25 mm. Antsparniai juodos ir oranžinės spalvos. Ant vabalo galima aptikti gyvenimo partnerę – erkę komensalą *Pergamasus crassipes*.


Necrophorus investigator, Trawscoed, North Wales, Sept 2014 2 (21423487371).jpg
Nicrophorus.investigator.-.calwer.09.12.jpg
Orange and Black Beetle w Passengers.jpg
Necrophorus investigator, Trawscoed, North Wales, Sept 2014 (21415058965).jpg


## Nuorodos

* Duobkasys tyrinėtojas (''Ecyclopedia of Life'')
* Duobkasys tyrinėtojas prie kritusios pelės (''youtube.com'')
Lietuvos kalnų dviračių maratono taurė

**Lietuvos kalnų dviračių maratono taurė** (*arba MTB maratonų taurė*)) – kalnų dviračių sporto, kroso maratono varžybos, kurios susideda iš 5-ių etapų. Varžybos rengiamos Vilniuje bei 4-iose Lietuvos kurortinėse teritorijose nuo gegužės iki rugsėjo mėn. Tai didžiausios tokio pobūdžio rungtynės Lietuvoje.

## Varžybos
Tiksli kiekvieno maratono etapo distancija paskelbiama ne vėliau kaip prieš 2 savaites iki konkrečios varžybų datos. Pavyzdžiui, 2011 m. bendras visų penkių etapų trasų ilgis sudarė 304 km, o įkalnių aukščių suma siekė 2,622 km.

## Nuorodos
* Lietuvos kalnų dviračių maratono taurės naujienos.
Iran Air

**Iran Air** (taip pat žinoma kaip **The Airline of the Islamic Republic of Iran**, persiškai *هواپیمايی جمهوری اسلامی ایران*) – pagrindinė Irano oro linijų bendrovė, įkurta 1944 m. Ši bendrovė skraidina keleivius 58 kryptimis pasaulyje, o kompanijos krovinių padalinys **Iran Air Cargo** – krovinius 25 kryptimis.

1944 m. Iranian Airways kompaniją įkūrė Irano verslininkų grupė. Tuomet įmonė aptarnavo vietinius ir regioninius maršrutus bei turėjo vieną reguliarų krovininį skrydį į Europą.

1962 m. įmonė susijungė su kita bendrove „Persian Air Services“ ir kartu sukūrė bendrą įmonę Iranian Air.

1965 m. kompanija įsigijo pirmuosius reaktyvinius lėktuvus Boeing 707 ir Boeing 727-100. 1971 m. lėktuvų parką papildė Boeing 737–200, o 1978 m. trys Boeing 747 variantai. Tuomet prasidėjo sparti kompanijos plėtra (vien į Londoną keleivius skraidinta 30 kartų per savaitę).

Aštuntame XX am. dešimtmetyje Iran Air buvo viena sparčiausiai augančių oro linijų pasaulyje. 1976 m. ši kompanija buvo vadinta saugiausia pasaulyje po Qantas.

Po Irano revoliucijos dauguma tarptautinių kompanijos skrydžių buvo peržiūrėti ir atšaukti. 1980 m. prasidėjęs Irano-Irako karas neleido kompanijai atsigauti ir dažnai jos veikla buvo įtakojama įvairių karo veiksmų. Situacija kiek pagerėjo pasibaigus karui 1988 m.

2001 m. kompanija įsigijo penkis naudotus Airbus A310 lėktuvus. Netrukus prasidėjusi įtampa tarp JAV ir Irano dėl pastarojo branduolinės programos neleido Iran Air tinkamai plėstis ir vykdyti savo veiklos. JAV uždraudė visus kompanijos skrydžius į šią šalį.

2010 m. liepos 6 d. Europos Komisija paskelbė apie savo sprendimą įrašyti Iran Air į nesaugių kompanijų sąrašą ir uždraudžianti visus jos skrydžius ES teritorijoje su Airbus A320, Boeing 727 ir Boeing 747 lėktuvais.

2016 m. sausį Iranui dėl šalies branduolinės programos susitarimų laikymosi buvo nutraukti visi skrydžių ir kuro papildymo draudimai Europoje ir JAV. Po šių sprendimų Iran Air sparčiai pradėjo domėtis naujomis galimybėmis įsigyti naujų lėktuvų ar pakoreguoti savo skrydžius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oro linijų svetainė
Kalnų dviračių krosas

**Kalnų dviračių krosas** () – viena iš žinomiausių kalnų dviračių sporto šakų. Ši sporto šaka buvo įtraukta į olimpines žaidynes 1996 m. Pasaulio čempionatai rengiami Tarptautinės dviratininkų organizacijos nuo 1950 m.

Lietuvoje kasmet vyksta nemažai kalnų dviračių kroso lenktynių.

## Varžybos

Pagal Tarptautinės dviratininkų organizacijos taisykles, kalnų kroso varžybas sudaro keletas 6–9 km ilgio ratų nelygioje vietovėje. Trasą turi sudaryti bekelė, pasižyminti ženkliais pakilimais ir nusileidimais. Vidutinė trasos pakilimų suma siekia 1500 m.

## Šaltiniai
Kalnų dviračių kroso maratonas

**Kalnų dviračių kroso maratonas** () viena iš žinomiausių kalnų dviračių sporto šakų. Pasaulio čempionatai rengiami Tarptautinės dviratininkų organizacijos nuo 1989 m. Lietuvoje kasmet vyksta MTB dviračių maratonų taurės varžybos, sudarytos iš 5-ių etapų.

## Varžybos
Pagal Tarptautinės dviratininkų organizacijos taisykles, kalnų kroso maratonų arba ultramaratonų varžybas sudaro 60-160 km ilgio trasa raižytoje vietovėje. Lenktynių ratų skaičius trasoje negali viršyti daugiau nei 3-ijų arba gali išvis jų neturėti. Trasą turi sudaryti bekelė, pasižyminti ženkliais pakilimais ir nusileidimais.

## Šaltiniai
Dviračių krosas

**Dviračių krosas** () – dviračių sportas, kuriuo ne sezono metu užsiima plento dviratininkai, kad neprarastų savo įgūdžių. Šis sportas populiariausias plento lenktynių lyderių šalyse – Belgijoje ir Prancūzijoje.

Varžybos dažniausiai vyksta rudenį ir žiemą, o Pasaulio taurės varžybos dažniausiai vyksta nuo rugsėjo iki sausio mėn. Rungtynės vyksta 2–3 km ilgio rate. Trasose naudojami į plentinius panašūs dviračiai.

## Šaltiniai
Valdorfo pedagogika

**Valdorfo pedagogika** − ugdymas, siekiant visuminiai (holistiškai) integruoti intelektinį, praktinį ir meninį mokinių vystymąsi. Besimokant einama nuo pojūčių, patyrimo, išgyvenimo, fenomeno prie analizės, dėsningumų, sistemizavimo, teorijos, siekiant, kad teorija būtų ne pateikiama, o tarytum atrandama. Pradinėje pakopoje mažiau skiriama laiko teorijai, daugiau mokomasi žaidžiant, patiriant, vaizdiniais, piešiant, vaidinant, muzikuojant, šokant. Tai kas anksčiau suvokta pojūčiais, moksliškai gilinama vyresnėje pakopoje. Taip kuriamos aplinkybės savarankiškam, sąmoningam patirtų žinių apmąstymui. Einama nuo ugdymo prie saviugdos. Pedagogika grindžiama mokslu ir intuicija, ugdomas kūnas ir dvasia, nesusiejant su konkrečia religija. Ugdymo esminės nuostatos atitinka demokratinius bei humanistinius principus.

**Valdorfo įstaigos** veikia bendruomeniškai, be vienvaldžio direktoriaus. Plėtojama socialinė trinarystė: kultūroje (švietime, moksle, mene, dvasiniame gyvenime) − laisvė, teisėje − lygybė, ekonomikoje − brolybė. Valdorfo įstaigos nuo 1994 m. bendradarbiauja su UNESCO.

**Pedagogikos pradininkas** − austrų filosofas, rašytojas, mokytojas, socialinis reformatorius, architektas ir ezoterikas Rudolfas Šteineris (1861−1925 m.), redagavęs ir išleidęs Gėtės gamtos mokslų raštus, propagavęs teosofiją, sukūręs antroposofijos filosofiją, 1919 m. antroposofijos pagrindu įkūręs pirmąją Valdorfo mokyklą.

**Lietuvoje** teosofijos bei antroposofijos idėjas atliepė Vydūnas (1868-1953). Pirmosios Valdorfo darželio grupės pradėjo veikti po nepriklausomybės atkūrimo 1992 m., 1993 m. įsteigtas Lietuvos Valdorfo pedagogikos centras, pirmosios Valdorfo mokyklos įsikūrė 1995 m. (Vilniaus Valdorfo mokykla, Kauno Valdorfo mokykla, Kazlų Rūdos Elmos progimnazija). Valdorfo ugdymas vykdomas pagal formaliojo (pradinio, pagrindinio ir vidurinio) ir(ar) neformaliojo (ikimokyklinio, priešmokyklinio ir kito neformaliojo) ugdymo programas ir yra paremtas Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijos patvirtinta savito (netradicinio) ugdymo koncepcija, Valdorfo pedagogikos Lietuvoje koncepcija, Valdorfo ugdymo programomis. Šiuo metu Lietuvoje veikia virš 20-ties Valdorfo įstaigų, mokyklų, darželių ar grupių.

## Kritika

Valdorfo pedagogika kritikuojama dėl to, kad jos pradininkas Rudolfas Šteineris laikomas ir ezoteriku. Tai susiję, kad Valdorfo pedagogikoje dvasinis ugdymas neatsiejamas nuo protinio.

Taip pat kritikuojama dėl pradinės pakopos mažo dėmesio akademinėms žinioms.

## Šaltiniai
Rada Tili

**Rada Tili** () – gyvenvietė Argentinoje, Čubuto provincijos pietryčiuose, į pietus nuo Komodoro Rivadavijos, San Chorchės įlankos pakrantėje. Svarbus pajūrio kurortas, veikia sanatorija, driekiasi paplūdimys. Žvejyba. Yra vėjo jėgainių sistema. Netoliese yra Markeso kyšulio gamtos rezervatas.

## Istorija

Vietovė minima nuo XIX a. 1910–1978 m. veikė geležinkelio stotis.
Trevelinas

**Trevelinas** () – miestelis Argentinoje, Čubuto provincijos vakaruose, į pietvakarius nuo Eskelio, Andų pašlaitėje, prie Persėjo upės. Verčiamasi gyvulininkyste, žuvininkyste, turizmu (žvejyba, poilsis prie aplinkinių ežerų ir upelių, netoliese prasideda Alerseso nacionalinis parkas). Į pietus nuo Trevelino yra Futaleufu hidroelektrinė.

## Istorija

Trevelinas nuo 1885 m. velsiečių įkurtos Spalio 16-osios kolonijos (*Valle 16 de Octubre, Bro Hydref*) centras. 1902 m. dėl vietovės kilo ginčas su Čile, bet gyventojai pasisakė už prisijungimą prie Argentinos. 1918 m. pastatytas malūnas, nuo jo kilo miesto pavadinimas (iš velsiečių k. „malūno kaimas“).
Milčius ardytojas

**Milčius ardytojas** (*Tribolium destructor*) – juodvabalių (*Tenebrionidae*) šeimos milčių (*Tribolium*) genties vabalas. Vienas iš įprastų namų ir sandėlių kenkėjų, puolančių ir užteršiančių saugomus miltų ir grūdų produktus. Apsigyvena gyvenamuosiuose namuose, butuose bei kitose šildomose patalpose. Paplitęs Šiaurės Amerikoje, Europoje, Afrikoje. 

Aptinkamas naminių gyvūnų pašarinėse granulėse, grūduose, paukščių lesale, liucernos miltuose, sėlenose, avižiniuose dribsniuose, manų kruopose, saulėgrąžų sėklose. Lervos ir suaugėliai išskiria nemalonaus specifinio kvapo medžiagas, kuriomis sugadina produktus. Tame pačiame užterštame kenkėjais produkte gali būti sutinkamos bent kelios milčių rūšys, kurios yra labai panašios ir sunkiai atskiriamos.  

Milčiaus ardytojo kūnas yra nuo tamsiai rudos iki juodos spalvos (tamsesnis už kitų milčių), 5–6 mm dydžio, matinis su blizgesiu, kojos ir papilvė šviesesni. Galva ties vidiniu akies kraštu su nedideliu aštriu kiliu. Paskutiniai 4–5 antenų nareliai palaipsniui sustorėja. Milčius ardytojas labai panašus į mažąjį milčių (*Tribolium confusum*), tik stambesnis. Abiejų lervos beveik neatskiriamos, bet ardytojo lerva baigia vystytis gerokai didesnė, šviesiai rudos spalvos, iki 12 mm ilgio. Pagal gyvenimo būdą ardytojas taip pat labai artimas mažajam milčiui, bet jam nusileidžia savo kenkėjiškumu bei yra mažiau atsparus šalčio poveikiui. Per metus išsivysto 3–4 kartos.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos juodvabaliai
* Milčius ardytojas (''Encyclopedia of Life'')
* Milčius ardytojas (iliustracija)
Keturtaškė klitra

**Keturtaškė klitra** (*Clytra quadripunctata*) – lapgraužių (*Chrysomelidae*) šeimos klitrų (*Clytra*) genties vabalas. Paplitęs vakarų palearktiniame regione nuo šiaurės Ispanijos iki Mongolijos.

## Mityba

Vabalai 7–11,5 mm dydžio, minta įvairių augalų lapais: paprastosios šunažolės (*Dactylis glomerata*), didžialapio šakio (*Pteridium aquilinum*), gudobelės (*Crataegus*), dygiosios slyvos (*Prunus spinosa*), gluosnio (*Salix*), beržo (*Betula*), ąžuolo (*Quercus*). Padaroma žala nėra didelė. 

## Nuotraukos


Escaravello na praia da Aguieira, Porto do Son. 090721 3.jpg
Clytra.quadripunctata.jpg
Clytra fg01.jpg
Насекомое в Донецке 10.jpg
Clytra quadripunctata01.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos:

* Lietuvos lapgraužių sąrašas
* Keturtaškė klitra (''Encyclopedia of Life'')
Death of a Bachelor

**Death of a Bachelor** – penktasis studijinis amerikiečių roko grupės „Panic! at the Disco“ albumas, išleistas 2016 m. sausio 15 d. Didžiąją albumo dalį sukūrė ir įrašė grupės lyderis multiinstrumentalistas Brendon Urie. Tai – pirmasis albumas, kuriame negroja būgnininkas Spencer Smith.

„Death of a Bachelor“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, per pirmąją savaitę JAV pardavus per 190 tūkstančių kopijų. Tai – pirmasis grupės įrašas, pasiekęs šią viršūnę. 2019 m. kovo mėnesio duomenimis, JAV parduota virš dviejų milijonų albumo kopijų ir jis tapęs dukart platininiu.

2017 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose, „Death of a Bachelor“ nominuotas geriausio roko albumo kategorijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Pop punk

**Pop punk** (dar žinomas kaip **punk-pop**) – muzikos žanras, jungiantis pankroko ir pop muzikos elementus. Dažniausiai tai pasižymi greitu tempu, akordų kombinacijomis, bei trankiomis gitaromis su pop muzikos įkvėptomis melodijomis ir dainų žodžiais.

Žanras atsirado XX a. 8 dešimtmečio viduryje, kartu su power pop. 9 dešimtmečio viduryje pradėjo populiarėti JAV, ypatingai – Kalifornijoje. 10 dešimtmečio viduryje pop punk grupės, kaip, pavyzžiui, „Green Day“, savo albumus jau leido milijoniniais tiražais. Žanro populiarumo viršūne laikomas 1999 m. grupės „blink-182“ išleistas albumas „Enema of the State“. Tačiau nuo to laiko žanro populiarumas pradėjo mažėti ir šiuo metu jis nėra laikomas vienu populiariausiu žanrų.
Given to Fly

**Given to Fly** – amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Pearl Jam“ daina, išleista 1998 m. sausio 6 d. kaip pirmasis albumo „Yield“ singlas. Dainos žodžius parašė grupės vokalistas Eddie Vedder, o muziką – gitaristas Mike McCready. Kartu single buvo pridėtos dainos „Pilate“ ir „Leatherman“. „Given to Fly“ tapo populiariausiu grupės singlu, pasiekusiu pirmąją vietą „Billboard Mainstream Rock Tracks“ reitinge, kurioje išbuvo šešias savaites, bei 21-ąją „Billboard Hot 100“. 2004 m. „Given to Fly“ buvo įtraukta į grupės geriausių dainų rinkinį „Rearviewmirror (Greatest Hits 1991–2003)“.

## Dainų sąrašas
;CD (JAV, Australija, Austrija, Japonija, Korėja, Meksika), 7" vinilas (JAV ir Olandija), kasetė (JAV, Australija ir Olandija)
# „Given to Fly“ (Mike McCready, Eddie Vedder)&nbsp;– 4:01
# „Pilate“ (Jeff Ament)&nbsp;– 2:58
# „Leatherman“ (Vedder)&nbsp;– 2:31

;CD (Austrija ir Pietų Afrika)
# „Given to Fly“ (McCready, Vedder)&nbsp;– 4:01
# „Leatherman“ (Vedder)&nbsp;– 2:31

## Topai
Wishlist

**Wishlist** – amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Pearl Jam“ daina, išleista 1998 m. gegužės 5 d. kaip antrasis albumo „Yield“ singlas. Dainos žodžius ir muziką parašė grupės vokalistas Eddie Vedder. Kartu single buvo pridėtos dainos "U" ir „Brain of J.“ Singlas pasiekė šeštąsias vietas tiek „Billboard Mainstream Rock Tracks“ reitinge, tiek „Billboard Modern Rock Tracks“. 2004 m. „Given to Fly“ buvo įtraukta į grupės geriausių dainų rinkinį „Rearviewmirror (Greatest Hits 1991–2003)“.

## Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Eddie Vedder, išskyrus, kur išskirta.
;CD (JAV, Australija, Austrija ir Japonija), 7" vinilas (JAV ir Olandija), kasetė (Jungtinė Karalystė)
# „Wishlist“&nbsp;– 3:26
# "U"&nbsp;– 2:48
# „Brain of J.“ (gyvai) (Mike McCready, Vedder)&nbsp;– 2:57

;CD (Austrija)
# „Wishlist“&nbsp;– 3:26
# "U"&nbsp;– 2:48

## Topai
Šliužagraužis maitvabalis

**Šliužagraužis maitvabalis** (*Phosphuga atrata*) – maitvabalių (*Silphidae*) šeimos vabalas. Randamas teritorijose nuo Europos iki Japonijos rytuose ir poliaračio šiaurėje.

Vabalas yra iki 15 mm dydžio. Nors plačiai paplitęs, bet sunkiai aptinkamas. Tai lemia vabalo gyvenimo būdas – aktyvus ir maitinasi naktį, o dieną slepiasi, tūnodamas po medžių žieve, plyšiuose. Sutrikdytas jis išskiria nemalonų geltoną skystį ir slepia galvą, ją įtraukdamas po gaubtu. Jauni individai yra rudos spalvos, suaugę tampa juodi. 

## Mityba
Maitvabalis minta gyvomis sraigėmis, vabzdžiais ir sliekais, taip pat dvėseliena. Jis yra plokščios formos, su aiškiai matoma galva, nes turi ilgą kaklą. Jo pagalba pasiekiama sraigė jos kiaute ir išpurškiamas virškinamasis skystis. Lervos yra juodos, plokščios, taip pat minta sraigėmis. Lėliukės vystosi dirvoje.

## Taip pat skaityti
* Sąrašas:Lietuvos maitvabaliai

## Nuorodos

* Šliužagraužis maitvabalis (''Ecyclopedia of Life'')
Didysis sprakšis

**Didysis sprakšis** (*Stenagostus rufus*) – sprakšių (*Elateridae*) šeimos *Stenagostus* genties vabalas.

Didysis sprakšis yra stambiausias Lietuvoje gyvenantis sprakšis, jo kūno ilgis siekia 20-28 mm. Nuo 1989 m. įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą (4(I) kategorija).  Aptinkamas stambesniuose pušynuose Baltijos pajūryje ir Pietryčių Lietuvoje. Pirmosios žinomos radavietės užregistruotos Šeduvoje, Radviliškio raj. (1958 m.), Juodkrantėje (1970 m.), Varėnos raj. (1984 m.). Kuršių nerijoje 1987–2004 m. vykdytų tyrimų metu rasta pavienių egzempliorių prie Juodkrantės ir Nidos.

## Paplitimas

Didysis sprakšis yra plačiai paplitęs didžiojoje Europos dalyje, išskyrus Didžiają Britaniją ir Airiją. Pietinė arealo riba praeina per Prancūziją, Italiją, Bulgariją, šiaurėje siekia Pietų Skandinaviją.  Europos endeminė rūšis.

Rūšis nors ir paplitusi, bet nėra įprasta. Dėl savo slaptumo, manoma, nėra pakankamai registruojama. Ukrainoje tai retas vabalas, sutinkamas vakarinėse ir pietinėse srityse. Randamas kai kuriose vietose Čekijoje ir Slovakijoje. Vengrijoje didysis sprakšis retas, mažos jo populiacijos žinomos tik atskirose vietovėse vakarinėje dalyje bei vienoje vietovėje šalies šiaurėje. Vokietijoje šių sprakšių nedaug, bet jų galima aptikti beveik visuose regionuose, išskyrus kalnus ir šalies vakarinę dalį. Švedijoje buvo užregistruoti septyniose vietovėse per pastaruosius 10 metų. Apie jų buvimą Ispanijoje žinoma mažai, manoma, reti.

## Biologija

Vabalo kūnas yra raudonai rudas, apaugęs labai trumpais auksiškais plaukeliais. Antenos, nuo trečiojo narelio, ryškiai pjūkliškos. Galinio narelio viršūnė su sąsmauka. Prieškrūtinėlės priekinė pusė su skersine iškilusia briaunele. Antsparniai su taškuotomis vagelėmis, trys šoninės vagelės priekinėje dalyje su labai rupiais skersiniais taškais. 

Didieji sprakšiai pažįstami kaip vabalai ksilofagai, aptinkami spygliuočių miškuose ir plantacijose. Šilumą mėgstanti rūšis, gyvenanti šviesiuose, retuose pušynuose.

Lervos vystosi pūvančioje pušies, rečiau eglių medienoje, randamos po nukritusių kamienų žieve, senuose spygliuočių kelmuose. Lėliukės vystosi kelmo požeminės dalies žievėje gegužės–birželio mėn. Suaugę aktyvūs liepą–rugpjūtį. Mėgsta prieblandą ir tamsą (pirmoje nakties pusėje), juos traukia dirbtinės šviesos šaltiniai. Lervos ir suaugėliai yra grobuoniški. Generacijos trukmė – 5 metai. 

## Sinonimai

* *Elater melanophthalmos* Gmelin, 1790
* *Elater rufus* De Geer, 1774
* *Elater testaceus* Frölich, 1792

## Taip pat skaitykite

* Lietuvoje gyvenantys sprakšiai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Didysis sprakšis (''Encyclopedia of Life'') 
* Didžiojo sprakšio paplitimo žemėlapis
* Didysis sprakšis nuotraukoje (''naturephoto'')
Loterija (filmas)

**Loterija** () – 1991 m. Italijoje sukurtas filmas, vienas pirmųjų, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Monica Bellucci.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Monica Bellucci – Frančeska
* Giulio Scarpati – Antonio
* Massimo Ghini – Čezarė
* Elena Cantarone
* Carla Cassola
* Sandra Collodel
* Paolo Burisi Vici D‘Arcevia
* Roberto Della Casa
* Christina Engelhardt

## Turinys

Jauna moteris Frančeska praranda vyrą ir lieka viena su dukterimi Džulija. Dar blogiau, kad vyras paliko daugybę skolų ir moteris turi atsisakyti visko, kad tik atsiskaitytų su kreditoriais. Nesėkmingai išbandžiusi keletą darbų, ji pradeda pardavinėti likusį asmeninį turtą bei drabužius, kad turėtų už ką išgyventi. Supratusi, kad vis dar traukia vyrus, šeimos advokato padedama Frančeska nusprendžia organizuoti privačią loteriją, kurios pagrindinis prizas būtų ji pati ir praleistų su nugalėtoju 4 metus. Netrukus atsiranda 20 pretendentų ir Frančeska susitinka su kiekvienu, kad šie galėtų su ja artimiau susipažinti ir įvertinti loterijos objektą. Sulaukusi draugių paniekos ir sužinojusi, kad šių vyrai taip pat dalyvauja, Frančeska ima ieškoti būdų, kaip atsisakyti savo sumanymo. Tuo pačiu metu ji susipažįsta su Antonio, kurį pati partrenkia automobiliu, o policija, sužinojusi apie loteriją, pradeda tyrimą dėl prostitucijos...
Ūsuotiškasis dulkiagraužis

**Ūsuotiškasis dulkiagraužis** (*Pseudocistela ceramboides*) – juodvabalių (*Tenebrionidae*) šeimos vabalas. Europinė rūšis, paplitusi šiaurės–pietų kryptimi nuo Norvegijos iki Italijos, tačiau jos arealą riboja žemyno vakariniai ir rytiniai pakraščiai: aptinkamos pavienės populiacijos Didžiojoje Britanijoje (vakaruose), europinėje Rusijos dalyje (rytuose).

## Biologija

Vabalas 9–13 mm dydžio, kūnas pailgas, ovalus, juodos matinės spalvos, su ryškiai geltonai rausvais antsparniais, ilgomis antenomis. Sutinkamas miškingose vietovėse gegužės–liepos mėn. Vystosi drėgnoje pūvančioje medienoje, dažniausiai ąžuolų išvartose, suaugėliai lanko žydinčius krūmus.

## Sinonimai

* *Chrysomela ceramboides* Linnaeus, 1761
* *Pseudocistela serrata* Chevrolat, 1844

## Nuotraukos


Pseudocistela ceramboides side.jpg|Vabalo profilis
Pseudocistela ceramboides under.jpg|Apatinė dalis
Pseudocistela ceramboides head.jpg|Galva
Pseudocistela ceramboides claw.jpg|Žnyplė
Pseudocistela ceramboides 01.JPG|Lerva

 
## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos juodvabaliai
* Ūsuotiškasis dulkiagraužis (''Encyclopedia of Life'')
Kinijos ralis

**Kinijos ralis** () – didžiausios ralio lenktynės, rengiamos Kinijos Guangdongo regione. Pirmasis Kinijos ralis buvo surengtas 1997 m. Dvejus metus šios lenktynės buvo Pasaulio ralio čempionato dalimi. Vėliau nuo 2000 iki 2015 m. šios lenktynės priklausė Azijos-Ramiojo vandenyno ralio čempionatui.

2016 m. pirmą kartą po 17 metų pertraukos Kinijos ralis sugrąžintas į Pasaulio ralio čempionato tvarkaraštį.

## Kinijos ralio nugalėtojai
Pasaulio bekelės ultramaratonų taurė

**Pasaulio bekelės ultramaratonų taurė** () – ekstremalios bekelės ultramaratonų bėgimo varžybos, kuriose rungtyniaujama nuo 2014 m. Tai prestižiškiausios tokio pobūdžio rungtynės. Čempionatas susideda iš 22-iejų varžybų įvairiuose pasaulio žemynuose. Visos varžybos vyksta kalnuotose vietovėse, šių ilgis siekia 100–170 km, o vertikalaus pakilimo suma – 3–10 km.

2017 m. šioje taurėje Lietuvą itin sėkmingai atstovauja Gediminas Grinius, Vaidas Žlabys, Latviją – Andris Ronimoiss.

## Varžybos

Varžybų nugalėtojui skiriama 1 300 taškų už pergalę *Series Bonus* trasoje. Pergalės *Series*, *Pro* ir *Challenger* trasose suteikia 1 000, 700, ir 400 taškų atitinkamai.

## Išdavos

Pasaulio taurės čempionas iki 2017 m. buvo išaiškinamas skaičiuojant kiekvieno atleto tris geriausius rezultatus iš visų taurės etapų. Nuo 2017 m. reikalavimai pamažinti iki 2-iejų etapų, dėl per didelių krūvių, tenkančių atletams ir prieinamumo kitiems dalyviams.

### 2017

### 2016 m.

### 2015 m.

### 2014 m.

## Literatūra
* Knyga „Grand Trail“ 
* „Grand Trail“ istorijos 
* Nuotraukos iš „Grand Trail“ knygos 

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Varžybos gyvai „Twitter“ tinkle
* Ryan Sandes’ Dedicate - 100 miles out West

## Šaltiniai
Žaliasis skydinukas

**Žaliasis skydinukas** (*Cassida viridis*) – lapgraužių (*Chrysomelidae*) šeimos skydinukų genties vabalas. Paplitęs palearktiniame regione, taip pat sutinkamas Japonijoje.

## Biologija

Skydinukai išauga iki 8,5–10 mm dydžio. Kūnas neįprastai plokščias, ovalus. Krūtinės sritis ir antsparniai žali, be žymių, kurios būdingos kitoms *Cassida* rūšims. Apatinė dalis juoda. Kojos ir palyginti trumpos antenos yra rudos.
Savo kūno spalva ir forma puikiai prisitaikę būti sunkiai pastebimais tarp žalių augalų. Šie mimikriniai vabalai sutinkami balandžio–spalio mėn. Lervų kūnas su daug ataugų, apsigynimui nuo priešų ir parazitų paprastai kartu su savimi ant nugaros tampo maišelį su ekskrementais ir išnaromis.

Vabalas žiemoja miškingose vietovėse, sausoje žolėje po medžiais ir krūmais. Prabunda balandžio pabaigoje – gegužės pradžioje, migruoja prie mitybinių augalų. Apkramto lapų kraštus arba išėda skyles, kartais pažeidžia jaunų lapų kotus. Pasimaitinę poruojasi ir pradeda dėti kiaušinėlius. Vaisingumas siekia 150–200 kiaušinėlių. Lervos masiškai pasirodo birželio–liepos mėn. Jos įsitaiso aptinėje lapo dalyje, graužia lapalakščio apatinį sluoksnį, palikdamos epidermį, kuris po to džiūdamas suplyšta. Ant augalų maitinasi 20–30 parų. Prieš tapdama lėliuke, lerva prisitvirtina kūną prie lapo apačios ir kabo žemyn galva. Ši stadija trunka 6–9 paras. Naujos kartos vabalai išlenda birželio pabaigoje – rugpjūčio pradžioje, maitinasi apie 10–15 parų, po to sulenda į žiemavietes. Per metus vystosi viena generacija.

Žaliojo skydinuko populiaciją gamtoje mažina jo priešai plėšrūnės blakės – mėlynoji skydblakė (*Zicrona caerulea*), dvispyglė skydblakė (*Picromerus bidens*), kiti vabzdžiai.

## Mityba

Daugiausiai minta notreliniais (*Lamiaceae*) augalais. Žaliojo skydinuko racione yra: vandeninė mėta (*Mentha aquatica*), dirvinė mėta (*Mentha arvensis*), miškinė mėta (*Mentha longifolia*), *[[Mentha rotundifolia]]*, *[[Mentha suaveolens]]*, *[[Mentha verticillata]]*; taip pat kiti augalai iš *Lamiaceae* šeimos: *[[Galeopsis grandiflora]]*, geltonžiedė aklė (*Galeopsis speciosa*), dirvinė aklė (*Galeopsis tetrahit*), plaukuotoji aklė (*Galeopsis pubescens*), vaistinė melisa (*Melissa officinalis*), lipnusis šalavijas (*Salvia glutinosa*), vaistinis šalavijas (*Salvia officinalis*), pievinis šalavijas (*Salvia pratensis*), pelkinė notra (*Stachys palustris*), stačioji notra (*Stachys recta*) ir miškinė notra (*Stachys silvatica*).

## Nuotraukos


Cassida.viridis.jpg
Chrysomelidae - Cassida viridis.JPG
Cassida viridis couple.jpg|Poravimasis
XN Cassidinae 385.jpg|Lerva


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos lapgraužių sąrašas
* Žaliasis skydinukas (''Encyclopedia of Life'')
* Žaliasis skydinukas nuotraukose