open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Partijos istorijos institutas prie LKP CK

**Partijos istorijos institutas prie LKP CK** – valstybinė mokslo įstaiga, 1946–1990 m. veikusi Vilniuje.

## Istorija

Įkurtas 1946 m. kaip Marksizmo-leninizmo instituto prie TSKP CK filialas. Rengė spaudai marksizmo-leninizmo teoretikų veikalus lietuvių kalba, tyrė, telkė ir publikavo medžiagą apie komunistinį judėjimą Lietuvoje, LKP ir LKJS veiklą. 1963–1990 m. prie instituto veikė Respublikinė TSKP istorijos ir partinės statybos mokslinių tyrimų koordinavimo taryba. 1990 m. prijungtas prie Istorijos instituto.

## Direktoriai

* Romas Šarmaitis – 1948–1984 m.
* Vanda Kašauskienė – 1984–1990 m.

## Skyriai

* Marksizmo-leninizmo klasikų veikalų vertimų
* Partijos istorijos
* Partinės statybos

## Leidyba

Institutas kartu su Lietuvos aukštosiomis mokyklomis leido tęstinį mokslo leidinį „LKP istorijos klausimai“.

## Šaltiniai
Raipuras

**Raipuras** () – miestas vidurio rytų Indijoje, Dekano plokščiakalnyje, šalia Mahanadžio upės; Čhatisgarho valstijos sostinė. Yra Swami Vivekananda oro uostas, geležinkelių ir plentų mazgas. Tekstilės, maisto pramonė, šelako gamyba; taip pat cemento, aliuminio gamyba ir kt. Veikia keli universitetai. Yra keletas muziejų ir šventyklų.

## Istorija

Raipuras įkurtas ~IX a. Miestas priklausė Madhja Pradešo valstijai ir buvo vienas svarbiausių jos ekonominių centrų. 2000 m. Raipuras tapo naujai sukurtos Čatisgarho valstijos sostine. Greta dabartinio miesto kuriamas Naujasis Raipuras, kuriame bus oficialioji valstijos sostinė.

## Šaltiniai
Yasuhiro Nakasone

**Jasuhiro Nakasonė** (,  1918 m. gegužės 27 d. – m. 2019 m. lapkričio 29 d., Tokijuje) – Japonijos politikas, buvęs šalies ministras pirmininkas (1982–1987 m.), Japonijos liberaldemokratų partijos lyderis (1982–1987 m), Japonijos Atstovų rūmų narys (1947–2003 m.)

## Biografija

Gimė 1918 m. prekeivio mediena Nakasone Matsugoro II ir Nakamura Yuku šeimoje Takasakije Gunmos prefektūroje. Baigęs Tokijo universitetą (tuometinis Tokijo imperatoriškasis universitetas) dirbo Vidaus reikalų ministerijoje. Netrukus prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, tarnavo armijoje. Pradedant 1947 m. rinkimais, buvo nuolat išrenkamas į Atstovų rūmus.

Okupacijos metais Nakasonė kritikavo tuometinio ministro pirmininko Šigeru Jošidos ir okupacinėms pajėgoms vadovavusio Douglas MacArthur politiką, reikalavo greitos Japonijos nepriklausomybės ir laisvės formuoti savarankišką politiką. Nuo 1955 m. priklausė Liberalų demokratų partijai. 1972 m. tapo Tarptautinės prekybos ir pramonės ministru, 1976 m. – Transporto ministru, 1982 m. – ministru pirmininku. 

Nakasonė daug dėmesio skyrė valstybinių įmonių privatizavimui, gynybos stiprinimui, gerų santykių su JAV ir Kinija palaikymui, švietimo reformos vykdymui. Jo vadovavimo metu Japonijos valstybiniai geležinkeliai buvo padalinti į dabartines privačias regionines geležinkelių kompanijas, panaikintas Japonijos telefono ir telegrafo monopolis komunikacijų srityje.

Nakasonei teko palikti ministro pirmininko postą dėl sumažėjusio palaikymo 1987 m. atskleidus planus įvesti šalyje PVM. Be to, sekančiais metais jis įsivėlė į didelio masto korupcijos skandalą. Iki 2003 m. Nakasonė buvo išrenkamas į parlamentą, tačiau pasitraukė iš aktyvios politikos Liberalų demokratų partijai įvedus kandidatų amžiaus apribojimus.

## Šaltiniai
* James Arthur, Ainscow Stockwin. *Dictionary of the Modern Politics of Japan.* Routledge, 2003, p. 251-252

|-
Kreditų biuras

**Kredito biuras** – bendrovė, iš įvairių teisėtų šaltinių renkanti ir sisteminanti informaciją apie fizinių ir juridinių asmenų įsiskolinimus, finansinius įsipareigojimus, mokėjimo įpročius, jų juridinę, ekonominę bei finansinę būklę.

Surinkta informacija kredito biure virsta kredito istorija. Ji padeda kreditoriams įvertinti kliento galimybes prisiimti finansinius įsipareigojimus (pvz.: mokėti paskolos, lizingo, telekomunikacijų paslaugų įmokas, kt.). Nuo kredito biuro suformuotos kredito istorijos ir kredito reitingų gali priklausyti galimybė pasiskolinti, paskolų palūkanų dydis ar paskolos grąžinimo terminas. Neigiama informacija kredito istorijoje laikomi pradelsti mokėjimai, bankrotai, turto areštai, teisminiai finansiniai ginčai ir kiti veiksniai. Teigiama kredito istorija gali pagelbėti tariantis dėl geresnių kreditavimo sąlygų, mokėjimo atidėjimo bei kitų išskirtinių sąlygų.

Kredito biurai skirtingais pavadinimais veikia daugelyje pasaulio valstybių. Kredito biuras JAV vadinamas Vartotojų ataskaitų agentūra, o Jungtinėje Karalystėje – Kredito ataskaitų agentūra. JAV veikia šešios Vartotojų ataskaitų agentūros, o Jungtinėje Karalystėje – trys Kredito ataskaitų agentūros.

## Nuorodos
# UAB „Creditinfo Lietuva“ 
# Wise Geek
Biomasė

Žodis ***biomasė*** gali reikšti:
*Biomasė (biologija), vienos organizmų rūšies masė, tenkanti ploto ar tūrio vienetui.
*Biokuras, atsinaujinantis energijos šaltinis.
UANC

**United African National Council**, *UANC*, *Vieningoji afrikiečių nacionalinė taryba* – Zimbabvės politinė partija, kurios daugiametis lyderis buvo vyskupas Abelis Muzoreva (*Abel Muzorewa*; 1925–2010 m.).

1979 m. UANC partija trumpai egzistavusioje nepripažintoje Zimbabvės Rodezijos valstybėje buvo laimėjusi rinkimus, o partijos lyderis A. Muzoreva buvo tapęs ministru pirmininku.

1980 m. Zimbabvės parlamento rinkimuose UANC partiją sutriuškino Roberto Mugabės partija *Zimbabwe African National Union – Patriotic Front* (*[[ZANU-PF]]*). Vėlesniuose (1985 ir 1990 m.) rinkimuose UANC nesugebėjo laimėti nė vienos vietos Zimbabvės parlamente. Zimbabvės valdžioje įsigalėjo Mugabės ZANU-PF partija.

## Šaltiniai
Renelas

**Renelas** (; vietinių taip pat vadinama ***Mugaba***) – pagrindinė iš dviejų gyvenamų salų, sudarančių Renelo ir Belonos provinciją Saliamono Salose. Renelo salos plotas siekia apie 660 km², ilgis – 80 km, plotis 14 km. Tai antras aukščiausiai virš jūros lygio iškilęs koralinis atolas pasaulyje, ir kurio teritorijoje telkšo didžiausias izoliuotas Ramiojo vandenyno ežeras (Te Nganas). Saloje gyvena apie 3000 polineziečių kilmės žmonių, kalbančių renbelų, pidžin ir šiek tiek anglų kalbomis. 

Sala yra 236 km į pietus nuo šalies sostinės Honiaros ir 1900 km į šiaurės rytys nuo Brisbeno (Australija). Provincijos sostinė Tigoa išsidėsčiusi vakariniame salos pakraštyje.

Rytų Renelas įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Pirmieji gyventojai, priklausę Lapitos kultūrai, į salą atsikraustė 2000–1600 m. pr. m. e. 1000 m. e. m. į salą atsikėlė daugiau gyventojų.

Renbelo gyvenvietė įkurta polineziečių iš Uvea salos (dab. Volisas) šiek tiek anksčiau nei 1400 m. *HMS Walpole* kapitonas Batleris, prieš tai atradęs salą Naujojoje Kaledonijoje ir pavadinęs ją Volpolu, atrado ir Renelo ir Belos salas 1801 m. 1933 m. Templtono Krokerio (*Templeton Crocker*) ekspedicijos metu salose buvo atrasta keletas endeminių rūšių. 

Antrojo pasaulinio karo metu japonai nuo saloje esančio Te Ngano ežero leisdavo Rufe lėktuvus iki kol teritoriją užėmė amerikiečiai ir po 1943 m. taip pat įsirengė lėktuvų Catalina pakilimo punktą. 1943 m. saloje vyko Renelo salos mūšis, paskutinis svarbus Gvadalkanalio kampanijos mūšis. Karo pabaigoje aštuoni Catalina lėktuvai buvo paskandinti salos ežere ir lyg šiol galima išvysti iš vandens styrančias jų dalis. Vėliau danai į salą buvo surengę keletą mokslinių ekspedicijų.

## Šaltiniai
Tikopija

**Tikopija** () – nedidelė aukšta sala pietvakariniame Ramiajame vandenyne. Apimanti 5 km² plotą, sala yra užgesusio ugnikalnio liekana. Salos aukščiausias taškas yra Reani k., iškylantis į 380 m aukštį virš jūros lygio. Saloje telkšo 80 m gylio vulkaninės kilmės *Te Roto* ežeras. Tikopija yra piečiausia Saliamono Salų sala ir priskiriama Temotu provincijai.

## Istorija
Salą 1606 m. atrado portugalų keliautojas Pedras Fernandesas de Kirosas. 2002 m. salą užklupo ciklonas, nusiaubęs augmeniją ir gyvenvietes.

## Gyventojai
Saloje gyvena apie 1 200 žmonių, kurie įsikūrę daugiausia palei salos pakrantę. Didžiausias kaimas yra *Matautu*, esantis vakarinėje dalyje. Gyventojų dauguma yra polineziečių kilmės, kalba polineziečių kalbų šeimai priskiriama Tikopijos kalba. Vietiniai praktikuoja intensyvią žemės ūkio sistemą (lyginamą su permakultūra), panašią į Naujosios Gvinėjos aukštikalnių sodininkystę.

Ilgą laiką saloje buvo reguliuojamas gyventojų skaičius, pasitelkiant įvairius metodus, kaip celibatas, karai (įskaitant ištrėmimus), vaikžudystė ir jūrinės kelionės (nusinešusios daugumos jaunuolių gyvybių). Tačiau jaunimui ėmus emigruoti, gyventojų sk. reguliavimas tapo mažiau būtinas.
Bernardo Daddi

**Bernardas Dadis** (it. **Bernardo Daddi**, apie 1280 – 1348 m.) – italų protorenesanso dailininkas iš Florencijos. 
 
## Biografija

Bernardas Dadis gimė, spėjama, Florencijoje apie 1280 m. Mokėsi Džoto dirbtuvėse. Įmanoma, kad pats Džotas buvo jo mokytoju. Florencijoje Dadis atidarė savo dirbtuves. Daugiausia kūrė mažus Madonos paveikslus ir sulankstomus altorinius poliptikus. Pirmasis Dadžio darbas datuojamas 1312 m., paskutinis − 1347 m. prieš pat mirtį. 

Keletas freskų priskiriama Dadžiui. Viena jų − „Šv. Stepono mirtis“ Šv. Kryžiaus bazilikoje Florencijoje. Vienu geriausiu jo darbų vertinamas triptikas „Madona su Kūdikiu, Šv. Matas ir Šv Mykolas“, atliktas 1328 m. Visų Šventųjų (Ognissanti) bažnyčiai Florencijoje (dabar Uficių galerijoje). Savo kūryboje Bernardas Dadis išlaikė savo mokytojo Džoto dailės didingumą ir vienijo jį su bizantišką stilių propagavusios Sienos dailės mokyklos įtaka. Visų pirma Pietro Lorenzetti. Tai padėjo jam suteikti savo darbams lyriškumo. Dadis mirė, spėjama, Florencijoje 1348 m.

## Darbų galerija



Image:Bernardo Daddi - The Martyrdom of St Stephen - WGA05868.jpg| „Šv. Stepono mirtis“ (apie 1324, Šventojo Kryžiaus bazilika, Florencija)
Image:Bernardo daddi, trittico di ognissanti.jpg| „Madona su Kūdikiu, Šv. Matas ir Šv. Paulius“ (1328, Uficių galerija, Florencija)
Image:Bernardo Daddi - The Annunciation - WGA5869.jpg |„Geroji naujiena“ (apie 1335, Luvras, Paryžius)
Image:Bernardo daddi, polittico di san pancrazio 02.jpg| Šv. Pankracijaus poliptiko detalė „Šv. Naktis“ (apie 1338, Uficių galerija, Florencija)
Image:Bernardo Daddi - St Catherine of Alexandria with Donor and Christ Blessing - WGA05852.jpg| „Šv. Jekaterina Aleksandrietė su rėmeju ir laiminančiu Kristumi“ (apie 1340, Santa Maria del Fiore muziejus, Florencija)
Image:Bernardo Daddi - Orsanmichele Madonna and Child with Angels - WGA05863.jpg| „Madona su Kūdikiu ir šventieji“ (apie 1346, Orsanmichele bažnyčia, Florencija)
Image:Bernardo daddi, polittico con annunciazione, 1348.JPG | „Kristaus nukryžiavimas“, poliptkas (apie 1347-48, Kurto meno institutas, Londonas)



## Nuorodos

* Bernardo Daddi WGA tinklalapyje
* Bernardo Daddi Uficių galerijos tinklalapyje
* Bernardo Daddi J. Paul Getty muziejaus tinklalapyje
Alcyone

**„Alsionas“** () – Kusto fondui priklausantis ekspedicinis laivas, eksploatuojamas nuo 1985 m.

Alsionas buvo statomas ne tik kaip laivas vykti į mokslines-tiriamąsias ekspedicijas, bet ir siekti sumažinti kuro sąnaudas, išbandant naująją turboburių sistemą, sukurtą ir užpatentuotą Kusto fondo specialistų. Turboburinį laivą suprojektavo 3 konstruktoriai: *Lucien Malavard, Bertrand Charrie* ir Žakas Kusto. Laivo prototipu buvo katamaranas. Alsionas Kusto komandos buvo naudojamas okeanografiniams tyrinėjimams kartu su kitu laivu „*Calypso*“. Po to, kai pastarasis 1996 m. sausio mėn. nuskendo Singapūro uosto akvatorijoje po susidūrimo su barža, Alsionas tapo pagrindiniu laivu Kusto komandos jūrų kelionėse. Laivas pavadintas deivės Alkionės, vėjo dievo duktės, garbei.

## Konstrukcinės ypatybės

Alsiono denyje buvo įrengtos dvi neįprastos burės, skirtos padidinti laivo dyzelinių variklių galią. Dėka šios laivą varančios sistemos, naudojančios ir vėjo energiją, pavyko trečdaliu sumažinti dyzelinio kuro sąnaudas. Turboburių sistemos darbas buvo pagrįstas Magnuso efektu bei vokiečių išradėjo Antono Fletnerio kurtais rotoriais, kuriais XX a. pradžioje bandyta pakeisti tradicines bures.

Statant laivą buvo atsižvelgiama į komandos patirtį, kuriant ir bandant turboburinį prototipą „*Moulin a Vent*“. Pastarasis 1983 m. neatlaikė štormo Atlanto vandenyne, kuomet trūko cilindrus vertikalioje padėtyje laikiusios suvirinimo siūlės. Buvo sukonstruotas lengvas ir tvirtas burių korpusas iš aliuminio. Į kaminą panašus vertikalus cilindras veikia pagal tą patį principą, kaip ir lėktuvo sparnas. Šio aerodinaminio profilio skerspjūvis artimas kiaušinio formai. Įtaisytas kilnojamasis atvartas, pagerinęs aerodinaminį išorės ir vidaus paviršių atskyrimą. Į cilindrus orą varanti siurblių sistema sukuria reikiamą oro išretėjimą iš vienos burių pusės. Laivo judėjimas vyksta statmenai slėgio krypčiai. Tokiu būdu burė veikia kaip sparnas: vienoje jo pusėje oras juda lėčiau, negu kitoje, sukurdamas varomąją jėgą.

Laivagalis, analogiškas katamaranui, teikia stabilumą, o viena laivo nosis leidžia lengviau skrosti bangas audringoje jūroje. Abiejų burių ir dyzelių sistemos darbą kontroliuoja kompiuteriai: vėjui nurimus užveda laivo variklius ir juos sustabdo, esant pakankamam vėjo greičiui. Vien laivo valdymui pakanka 5 žmonių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Laivas „Alcyone“ 
* Kusto laivas vėl išplauks į ekspediciją (2010 m.)
* Ekspedicija į Kaspijos jūrą (1998 m.)
Zenonas Vaigauskas

**Zenonas Vaigauskas** (g. 1951 m. liepos 24 d. Svirniuose, Kelmės rajonas) – Lietuvos komjaunimo, partinis bei politinis veikėjas.

## Biografija
1966–1970 m. mokėsi Vilniaus elektromechanikos technikume. 1969–1975 m. dirbo Vilniaus radijo komponentų gamykloje techniku. 1970–1975 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos fakultete.

1975–1977 m. VU Fizikos fakulteto mokslo darbuotojas. 1977–1985 m. dirbo administracinį darbą Lietuvos respublikiniame studentų statybos būrių štabe, 1978–1987 m. LLKJS CK sekretoriate. 1985–1987 m. Vilniaus aukštosios partinės mokyklos klausytojas, 1987–1988 m. dėstytojas. 1988–1991 m. Visuomeninių mokslų akademijos prie SSKP CK aspirantas. 1991 m. filosofijos mokslų daktaras.

1991–1994 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos sekretoriato konsultantas. 1993–1994 m. prezidento Algirdo Brazausko vyresnysis referentas valstybės ir teisės klausimais. 1992–1994 m. dirbo Seimo pirmininko sekretoriate. 1992–1994 m. Vyriausiosios rinkimų komisijos narys, 1994–2017 m. pirmininkas.

2018–2020 m. Seimo nario Juozo Bernatonio padėjėjas-sekretorius.

Moka rusų ir anglų kalbas.

## Šaltiniai
Butua karalystė

**Butua** (), alternatyvūs užrašymo būdai *Butwa*, *Botwa* – ikikolonijinės Afrikos valstybė gyvavusi XV-XVII a. Didžiausio klestėjimo laikais jai pakluso didelė teritorija dabartinėje pietų Zimbabvėje. Valstybės kūrėjai buvo tiesioginiai dabartinių kalangų protėviai, ir būtent joje kalangai atsiskyrė nuo šonų kaip atskira kalbinė ir kultūrinė grupė. 

Valstybės dinastija buvo **Torva** (*Torwa*, kitas variantas *Togwa*), ir šiuo pavadinimu dažnai vadinama ir pati valstybė. Pavadinimas Butua yra grynai portugališkas, atsiradęs iškraipius šios karalystės valdyto regiono Guruusva (kurį pagrindiniai portugalų informatoriai manjikai tarė kaip *Gunuvutwa*) pavadinimą.

## Istorija
 
Priešistoriniais laikais būsimosios Butua teritorijos (vadinamos Guruusva) priklausė Leonardo kopje kultūros arealui. Vėliau jas kultūriškai įtakojo Zimbabvės karalystė. Manoma, kad po šios karalystės žlugimo XV a. viduryje, teritorijas trumpam nukariavo Monomotapa. Tačiau mirus jos valdovui Matopei ir šalį ištikus vidinei krizei, prasidėjo skilimas ir Butua tapo nepriklausoma valstybe, valdoma Torva dinastijos. Šis faktas siejamas su mažai žinomu karaliumi Dlembeu. Manoma, kad nepriklausomybė buvo įtvirtinta iki 1494 m.

Skirtingai nei šiaurinė kaimynė Monomotapa, Butua buvo gerokai mažiau žinoma ir tyrinėta. Nepaisant to, kad ji turėjo pagrindinius Zimbabvės aukso išteklius, aukso prekyba su svahiliais ir portugalais vyko daugiausia per Monomotapą, kuri buvo suinteresuota išlaikyti aukso prekybos monopoliją. Todėl apie karalystę tuometinių rašytinių šaltinių labai nedaug. Paprastai visos žinios apie ją gaunamos iš archeologinių šaltinių, daugiausia kasinėjant jos sostinę Khamį.

Po 1640 m. Butua valstybėje kilo pilietinis karas, į kurį tiesiogiai įsikišo portugalai, atsiųsdami savo armiją. Konflikto metu tuometinė sostinė Khamis buvo sugriautas, o sostinė perkelta ryčiau, į Danamombę. Netrukus karalystėje įsigalėjo naujas kalangų pogrupis, rozviai, kurie įkūrė naują dinastiją ir užėmė Butua sostą Danamombėje.

## Kultūra

Butua karalystė tęsė Zimbabvės karalystės tradicijas, dar labiau ištobulindama monumentaliąją akmeninę architektūrą. Jos sostinė Khamis pasižymi įvairiais architektūriniais stiliais ir ypač didele formų variacija. Taip vadinamoji Khamio kultūra apėmė Butua politinės įtakos teritorijas, kurios koncentravosi Šašės baseine. Be Khamio, svarbiausios kasinėtos Butua gyvenvietės buvo Dombošava, Senasis Tatis, Madžandė ir kt.  

## Nuorodos
* The evolution and apex of the Bakalanga State of Butua
* Innocent Pikirayi. Zimbabve Culture.
Zimbabvės Rodezijos vėliava

**Zimbabvės Rodezijos vėliava** – trumpai (1979 m. birželio 1 d. – gruodžio 12 d.) gyvavusios nepripažintos valstybės Zimbabvės Rodezijos simbolis. Vėliavą sukūrė Rodezijos oro pajėgų karininkas *Cedric Herbert*, kuris buvo Rodezijos Heraldikos ir genealogijos draugijos (*Rhodesian Heraldry and Genealogy Society*) narys. Vėliava faktiškai naudota iki 1980 m. balandžio 18 d., kai ją pakeitė dabartinė Zimbabvės vėliava. 

## Aprašas
Vėliavą sudaro trys horizontalios juostos (raudona, balta, žalia) ir vertikali juoda juosta vėliavos kairėje, prie koto. Juodąją vertikalią juostą nuo horizontaliųjų juostų skiria balta juostelė. Juodosios juostos viršuje – auksinis Zimbabvės Paukščio atvaizdas.

## Simbolika
* Vėliavoje panaudotos panafrikinės spalvos, kurios šalies vėliavoje turėjo reikšti:
** juoda – juodaodės daugumos valdymas šalyje,
** raudona – kova už nepriklausomybę,
** geltona – mineraliniai ištekliai,
** žalia – šalies žemės ūkis ir kiti gamtos turtai,
* vertikali balta juostelė – šalies baltaodžių bendruomenė,
* horizontali balta juostelė centre – taika.
Zimbabvės Rodezijos herbas

**Zimbabvės Rodezijos herbas** – 1979 m. nuo birželio 1 d. iki gruodžio 12 d. egzistavusi valstybė Zimbabvė Rodezija naudojo Rodezijos herbą. Tuo tarpu vėliava buvo priimta sava, besiskirianti tiek nuo Pietų Rodezijos, tiek nuo Rodezijos respublikos, tiek nuo dabartinės Zimbabvės vėliavų.
Kavačis

**Kavačis** () – vienas aktyviausių povandeninių ugnikalnių pietvakariniame Ramiajame vandenyne. Išsidėstęs į pietus nuo Saliamono Saloms priklausančios Vangunu salos ir pavadintas pagal Naujosios Džordžijos salų gyventojų jūros dievą. Taip pat vietinių vadinamas *Rejo te Kavachi* ('Kavačio krosnis').

Ugnikalnis nuo vandenyno dugno iškilęs į 1100–1200 m aukštį, tačiau jo viršūnė yra 20 m žemiau vandens paviršiaus. Išsiveržimo metu viršukalnė iškyla į paviršių, prapliupusi lava suformuoja apie 1 km skersmens salą, kuri greitai suyra. Buvo užfiksuoti aštuoni ugnikalnio viršūnės iškilimai virš vandens nuo pirmojo užfiksuoto išsiveržimo 1939 m.

## Išnašos
2012 m. Japonijos visuotiniai rinkimai

**2012 m. Japonijos visuotiniai rinkimai** – Japonijoje gruodžio 16 d. vykę rinkimai į Atstovų rūmus. Tai 46-tieji rinkimai nuo jų vykdymo pradžios 1890 m. Jų metu buvo išrinkta 480 parlamentarų, naudojant mišrią rinkimų sistemą: 300 vienmandatėse apygardose pagal mažoritarinę ir 180 daugiamandatėse apygardose pagal proporcinę. Rinkimus laimėjo ir į poziciją sugrįžo Liberalų demokratų partija, o trejus metus prieš tai valdančiąja buvusi Demokratų partija prarado daug vietų ir perėjo į opoziciją. Nedaug nuo jos pagal vietų skaičių atsiliko naujai įkurta Japonijos atstatymo partija.

## Istorija

2012 m. gruodžio 16 d. rinkimai nebuvo eiliniai, jie surengti po to, kai lapkričio viduryje ministras pirmininkas Yoshihiko Noda pasinaudojo jam suteikta galia paleisti Atstovų rūmus. Taip jis įvykdė politinį susitarimą su opozicine Liberalų demokratų partija, kuri dar vasarą reikalavo tokio žingsnio už įstatymo, didinančio PVM, palaikymą.

Trys pagrindiniai klausimai, kelti rinkimų kampanijos metu, buvo PVM didinimas, Japonijos dalyvavimas Partnerystės abipus Ramiojo vandenyno (, TPP) derybose ir branduolinės energetikos sektoriaus ateitis.

## Kandidatai

Rinkimuose iš viso dalyvavo 12 partijų:

* Liberalų demokratų partija
* Demokratų partija
* Komunistų partija
* Naujoji Komeito
* Japonijos atstatymo partija
* Ateities partija
* Visų partija
* Socialdemokratų partija
* Žalio gūsio partija
* Liaudies naujoji partija
* Naujoji reformų partija
* Naujoji partija Nippon
* Naujoji partija Daiči

## Apklausos

Išankstinės apklausos rodė, kad didžiausią palaikymą turi Liberalų demokratų partija, po jos seka Demokratų partija ir Japonijos atstatymo partija.

## Rezultatai

Galutiniai rinkimų rezultatai:

## Šaltiniai
Marksizmo-leninizmo institutas prie TSKP CK

**Marksizmo-leninizmo institutas prie TSKP CK** – valstybinė Rusijos mokslo įstaiga, veikusi 1921–1991 m. Maskvoje.

## Istorija

Įsteigta 1921 m. kaip **Markso ir Engelso institutas**. 1928 m. prie jo prijungta *Spalio revoliucijos ir RKP(b) istorijos komisija*. 1931 m. sujungus Markso ir Engelso institutą su *Lenino institutu*, įkurtas Markso-Engelso-Lenino institutas prie VKP(b), kuris 1957 m. pervadintas į Marksizmo-leninizmo institutą prie TSKP CK.

Leido marksizmo-leninizmo teoretikų, TSRS valstybės ir partinių veikėjų raštus. Publikavo TSKP dokumentus, tyrė Rusijos komunistinio judėjimo, TSKP, tarptautinio komunistinio judėjimo istoriją.

Leido tęstinį leidinį „Voprosy istoriji KPSS“.

## Direktoriai

* Vladimiras Adoratskis – 1931–1939 m.
* Markas Mitinas – 1939–1944 m.
* Vladimiras Kružkovas – 1944–1949 m.
* Piotras Pospelovas – 1949–1952 m., 1961–1967 m.
* Genadijus Običkinas – 1952–1961 m.
* Piotras Fedosevas – 1967–1973 m.
* Anatolijus Jegorovas – 1973–1987 m.
* Georgijus Smirnovas – 1987–1991 m.
* Michailas Gorškovas – 1991 m.

## Skyriai

* K. Markso, F. Engelso ir V. Lenino kūrinių
* TSKP istorijos
* Partinės statybos
* Mokslinio komunizmo
* Tarptautinio komunistinio judėjimo istorijos
* Filialų ir mokslo tiriamojo darbo koordinavimo

## Šaltiniai
Europos žaidynės

**Europos žaidynės** – daugiašakės Europos šalių sporto žaidynės. Žaidynes organizuoja Europos olimpiniai komitetai (EOK). Apie žaidynes pirmą kartą pranešta 2012 m. gruodžio 8 d. 41-ojoje generalinėje asamblėjoje Romoje. 2015 m. Europos žaidynės, vykusios Azerbaidžano sostinėje Baku 2015 m. birželio mėnesį, buvo pirmosios tokios žaidynės. Toliau jos vyks kas ketverius metus. 2015 m. žaidynėms buvo patvirtintos 20 sporto šakų, tačiau 2019 m. žaidynėse sumažinta iki 15.

Europos žaidynės yra paskutinės pradėtos žemyninės žaidynės (po Azijos, Pan Amerikos, Visos Afrikos ir Ramiojo vandenyno žaidynių).

## Sporto šakos

2015 m. Europos žaidynėse vyko šių sporto šakų varžybos:

*  Badmintonas
*  Baidarių ir kanojų irklavimas
** Sprintas
*  Boksas
*  Dviračių sportas
** BMX
** Kalnų dviračiai
** Plento
*  Dziudo

*  Fechtavimas
*  Futbolas
** Paplūdimio futbolas
*  Gimnastika
** Aerobika
** Akrobatika
** Batutas
** Ritminė
** Sportinė

*  Imtynės
** Graikų-romėnų
** Laisvosios
*  Karatė
*  Krepšinis
** Krepšinis 3x3
*  Lengvoji atletika
*  Sambo
*  Stalo tenisas
*  Šaudymas

*  Šaudymas iš lanko
*  Tekvondo
*  Tinklinis
** Paplūdimio tinklinis
** Tinklinis
*  Triatlonas
* Vandens sportas
**  Plaukimas
**  Sinchroninis plaukimas
**  Šuoliai į vandenį
**  Vandensvydis

2019 m. Europos žaidynėse nevyks šių sporto šakų varžybos: 
* Visi vandens sportai 
** Šuoliai į vandenį 
** Plaukimas
** Sinchroninis plaukimas 
** Vandensvydis
* Dvejos dviračių lenktynės
** BMX lenktynės
** Kalnų dviračių lenktynės
* Fechtavimas
* Tekvondo
* Triatlonas 
* Visi tinkliniai 
** Paplūdimio tinklinis 
** Tinklinis

## Žaidynės

## Europos žaidynių miesto rinkimai

## Taip pat skaitykite
*Olimpinės žaidynės
*Azijos žaidynės
*Pan Amerikos žaidynės
*Visos Afrikos žaidynės
*Ramiojo vandenyno žaidynės
*Europos mažųjų valstybių žaidynės
*Pasaulio žaidynės

## Išnašos

## Nuorodos
*Europos olimpiniai komitetai
Skutamasis skrydis

**Skutamasis skrydis** () – lėktuvo skrydis labai mažame aukštyje (5-50 m). Aukštis turi užtikrinti skrydžio saugumą (leisti manevruoti) nekliudant vietovės daiktų (medžių, stulpų ir pan.).

Karinėje aviacijoje naudojamas slaptai priartėti prie antžeminio ar antvandeninio taikinio, ypač pridengto stipria priešlėktuvine gynyba.

Tokie skrydžiai naudojami ir civilinėje aviacijoje:
* Žemės ūkio aviacija – pasėliams purkšti pesticidais,
* Priešgaisrinė aviacija – vandeniui pasemti iš vandens telkinių ar vandeniui išlieti į gesinamą plotą.
Tigoa

**Tigoa** (, kartais užrašoma kaip Tingoa) – kaimas Renelo saloje, Saliamono Salose. Tai Renelo ir Belonos provincijos sostinė. Gyvenvietė iškilusi apie 12–18 m virš jūros lygio. Gyventojų apie 200.

Yra Tupuaki provincijos pradinė ir vidurinė mokyklos. Mieste veikia Renelo/Tingoa oro uostas, iš kurio skrydžius vykdo Saliamono oro linijos.
Kudirkos varpas

**Kudirkos varpas** – nelegalus hektografuotas laikraštis, ėjęs 1935–1936 m. Užnemunėje.

## Istorija

Leido Vyriausiasis ūkininkų gynimo komitetas. Išėjo du numeriai.

## Šaltiniai
Kujmy broń

**Kujmy broń** () – Vakarų Baltarusijos komunistų partijos CK nelegalus laikraštis, ėjęs 1931–1936 m. Vilniuje lenkų kalba.

## Istorija

Išėjo 33 numeriai. Aiškino Komunistų partijos politiką, ragino kovoti dėl socialinio ir nacionalinio išsivadavimo.

## Šaltiniai
Kuopininkų byla

**Kuopininkų byla** – komunistinis leidinys, išėjęs 1926 m. Kaune.

## Istorija

Paskelbė Liudo Adomausko, Igno Gaškos, Prano Vilūno ir kitų 1926 m. gegužės 17 d. – birželio 12 d. teistų kuopininkų kalbas, reportažą apie išteisintų kuopininkų sutikimą Kaune.

## Šaltiniai
Kuznia

**Kuznia** () – LKJS Vilniaus apygardos komiteto laikraštis, nelegaliai išėjęs 1922 m. sausį Vilniuje lenkų kalba.

## Istorija

Informavo apie LKJS Centro biuro 1920 m. gruodžio 5 d. plenumą Kaune.

## Šaltiniai
Tinakula

**Tinakula** () – salą suformavęs stratovulkanas, esantis apie 20 km į šiaurę nuo Santa Kruso salynui priskiriamos Nendo salos Temotu provincijoje, Saliamono Salose. Ugnikalnio diametras siekia 3,5 km, plotas 8 km², iškilęs į 851 m aukštį virš jūros lygio, bet matuojant nuo vandenyno dugno jo aukštis būtų 3–4 km.

Nuo 2002 m. fiksuojamas didelis ugnikalnio aktyvumas. Ugnikalnis išsiveržia maždaug kas valandą, į orą išmesdamas pelenų kamuolius ir akmenis. Pirmas išsiveržimas buvo užfiksuotas 1595 m., kai pro salą praplaukė ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira.

Sala negyvenama. Apie 1840 m. saloje gyvenę gyventojai buvo išnaikinti išsiveržus ugnikalniui ir piroklastiniam srautui nušlavus visą salą. 1951 m. į salą iš gretimų Nukapu ir Nupani salų atsikėlė polineziečiai. Prieš skubią evakuaciją dėl išsiveržimo 1971 m. gyventojų skaičius siekė 160. Pietrytinėje dalyje įsikūręs Temateneni kaimas buvo sunaikintas. Veliau, XX a. 9-ajame dešimtmetyje, nepaisydami neprognozuojamų ugnikalnio išsiveržimų saloje buvo apsigyvenę keletas žmonių, kuriuos traukė derlingas salos vulkaninis dirvožemis.

## Šaltiniai
Kurier Litewski (Vilnius)

**Kurier Litewski** () – pirmasis Lietuvos laikraštis, ėjęs 1760 m. balandžio 19 d. – 1763 m. rugpjūčio 19 d. Vilniuje kartą per savaitę.

## Istorija

Informavo apie LDK, Lenkijos ir užsienio politinį gyvenimą. Leido priedus: „Wiadomości Literackie“, „Uprzywilejowane Wiadomości“, vėliau „Wiadomości Cudzoziemskie“, „Suplement do Gazet Wileńkich“. Leido Vilniaus universitetas.

Redagavo Pranciškus Paprockis, Aleksandras Januškevičius, V. Veženičius.

## Šaltiniai
2012 m. Pietų Korėjos prezidento rinkimai

**2012 m. Pietų Korėjos prezidento rinkimai** – visuotiniai prezidento rinkimai, vykę Pietų Korėjoje 2012 m. gruodžio 19 d. Juose naudota vieno turo mažoritarinė rinkimų sistema. Rinkimus nedidele persvara laimėjo valdančiosios Naujo Pasaulio partijos atstovė Pak Kynhe (), tapusi pirmąją šalies prezidente moterimi. Po jos sekė opozicinės Jungtinės demokratų partijos iškeltas Mun Džėin (). Šie du kandidatai buvo laikomi rinkimų favoritais visos rinkiminės kampanijos metu, išankstinės ir rinkimų dieną atliktos rinkėjų apklausos nerodė nė vieno iš jų ryškios pergalės.

Pagrindiniai rinkiminės kampanijos metu keliami klausimai buvo socialinės apsaugos didinimas, atotrūkio tarp daugiausiai ir mažiausiai uždirbančiųjų mažinimas, stambių įmonių *[[džėbiol]]* kontrolės stiprinimas, santykių su Šiaurės Korėja gerinimas.

## Kandidatai

Iš viso kandidatais užsiregistravo septyni asmenys, tačiau vienas iš jų (I Džonhy) atsiėmė savo kandidatūrą likus kelioms dienoms iki rinkimų:

# Pak Kunhe (Naujo Pasaulio partija) – parlamentarė, buvusio šalies prezidento Pak Čionghy dukra, pirmoji moteris Pietų Korėjoje, valdančiosios partijos iškelta kandidate į prezidentus;
# Mun Džėinas (Jungtinė demokratų partija) – buvęs žmogaus teisių advokatas, prezidento No Mu Hiono administracijos vadovas;
# I Džonhy (Suvienyta progresyvioji partija) – buvusi partijos vadovė, parlamentarė, gruodžio 16 d. paskelbė pasitraukianti iš rinkiminės kovos;
# Pak Džonsonas (nepriklausomas) – buvęs parlamentaras;
# Kim Sojona (nepriklausoma) – darbo aktyvistė;
# Kan Dživonas (nepriklausomas) – advokatas;
# Kim Sundža (nepriklausoma) – valytoja, buvusi Naujosios progresyviosios partijos kandidatė 2012 m. parlamento rinkimuose.

## Rezultatai

Galutiniai rinkimų rezultatai:

## Šaltiniai
Bvumbos kalnai

**Bvumbos kalnai** (, šon. *bvumba* 'rūkas, migla'), *Vumbos kalnai* () – kalnai Zimbabvės ir Mozambiko pasienyje, maždaug 25 km į pietryčius nuo Mutarės. 

Aukščiausias Bvumbos taškas yra *Castle Beacon* (1911 m). Kartu su *Chimanimani* ir Njangos nacionaliniu parku yra Rytinių Aukštumų dalis. Šie kalnai beveik visi yra Zimbabvėje, tačiau į šiaurės rytus besidriekianti jų dalis įeina į Mozambiko teritoriją. 

Kalnai ankstyvą rytą dažnai būna apgaubti miglos, kuri vėliau išsisklaido. Šiuose žaliuose kalnuose yra kaimo viešbučių, golfo aikštynų, ir botaninių draustinių su gražiais kraštovaizdžiais. 
Kalnuose yra kavamedžių plantacijų. 

## Prieigos
Iš Zimbabvės pusės į Bvumbos kalnus galima patekti asfaltuotu keliu iš Mutarės. Iš Mozambiko pusės į kalnus galima patekti nuo kelio atšakos iš magistralės EN6 į Vumbos vandens pilstymo į butelius gamyklą.

## Nuorodos
Didysis krūtinės raumuo

**Didysis krūtinės raumuo** () – vienas iš galūninių krūtinės raumenų. Vystosi kartu su viršutinėmis galūnėmis ir jungia jas su krūtinės ląsta. Jis dengia mažąjį krūtinės raumenį, *m. pectoralis minor*.

## Didžiojo krūtinės raumens aprašymas
Masyvus, platus, storas, dengiantis didelę krūtinės ląstos dalį. Raumuo vėduoklės pavidalo, sudarytas iš trijų dalių:
* Raktikaulinės dalies (* pars clavicularis*) pradžia – medialinė raktikaulio pusė, 
* krūtinkaulio ir šonkaulinės dalies (*pars sternocostalis*) pradžia – priekinis krūtinkaulio paviršius, II–VI šonkaulių kremzlės, 
* pilvinės dalies (*pars abdominalis*) pradžia – tiesiojo pilvo raumens makštis (*vagina musculi recti abdominis*) ir išorinio įstrižinio pilvo raumens aponeurozė (*aponeurosis musculi obliqui externi abdominis*). 
Pabaiga – žastikaulio didžiojo gumburėlio skiauterė (* crista tuberculi majoris humeri*), kurios nesimato, nes ją dengia deltinis raumuo (* m.deltoideus*), ir prie kurios prisitvirtina visų trijų dalių skaidulos. Nuo deltinio raumens (*m. deltoideus*) didįjį krūtinės raumenį skiria deltinė krūtinės vaga

## Inervacija ir aprūpinimas krauju
Raumuo inervuotas penktojo kaklo slankstelio C5 ir pirmojo krūtinės slankstelio Th1 nervinių šakų (* nn. pectorales mediales et lateralis*). Krauju aprūpina petinė krūtinės arterija (* a. thoracoacromialis*), tarpšonkaulinės užpakalinės arterijos (* aa. intercostales posteriores*), vidinės krūtininės arterijos priekinės tarpšonkaulinės šakos (*rr. intercostales anteriores a. thoracicae internae*), šoninė krūtininė arterija (*a. thoracica lateralis*).

## Ryšys su aplinkiniais organais
Didįjį krūtinės raumenį paviršiniais ir giliaisiais lapeliais apgaubia savoji krūtinės fascija (*fascia pectoralis*). Taip pat prie didžiojo krūtinės raumens prisitvirtina pakitusių prakaito liaukų (pieno liaukų) skiltys.

## Patologija
* Didžiojo krūtinės raumens patempimas arba sumušimas
* Dalinis plyšimas
* Visiškas plyšimas raumens prisitvirtinimo vietoje
* Visiškas raumens pilvelio plyšimas
* Visiškas sausgyslės plyšimas raumens prisitvirtinimo vietoje
* Visiškas plyšimas sausgyslės ir kaulo prisitvirtinimo vietoje
* Sausgyslės atplyšimas su kaulo fragmentais

## Literatūra
* „Žmogaus anatomija“ G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Barkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė
* http://www.sportmedicine.ru/pectoralis-rupture.php
* http://education.yahoo.com/reference/gray/subjects/subject/122#p438
Ndebelių kalba

**Ndebelių kalba** (*isiNdebele*, taip pat vadinama **Šiaurės Ndebelių**, **Sindebele**) – Nigerio-Kongo kalbų šeimos, bantų kalbų grupės kalba. Ši kalba labiausiai paplitusi pietų Afrikos šalyse – Zimbabvėje, Botsvanoje ir PAR. 2011 m. šią kalbą naudojo 2-3 milijonai žmonių.

## Nuorodos
*
Zimbabvės Rezervo Bankas

**Zimbabvės Rezervo Bankas** – centrinis Zimbabvės bankas.

Šio banko ištakos yra 1956 m. įkurtas Rodezijos ir Neselendo bankas. Nepaisant politinių ir ekonominių sąlygų bankas greitai augo ir didino savo darbuotojų skaičių. Bankas atskaitingas valdybai ir gubernatoriui.

Pagrindinė banko veikla yra šalies monetarinės politikos valdymas. Rezervinis bankas yra vienintelė institucija leidžianti pinigus, tad jis taip pat valdo pinigų kiekį šalies rinkoje.
Saliamono Salų provincijos

**[[Saliamono Salos]]** padalintos į 9 **provincijas**, o sostinė Honiara Gvadalkanalio saloje valdoma kaip atskira sostinės teritorija.

## Istorija

Didžiosios Britanijos protektorato laikais Saliamono salas sudarė 12 administracinių rajonų: Šuazelis, Rytų Saliamonai, Gizas, Gvadalkanalis, Lordas Hovas, Malaita, Nggela ir Savas, Renelo ir Bellonos salos, Santa Kruzas, Šortlandas, Sikaiana (Stiuartas), Isabelė ir Keip Maršas. Sostinė buvo Tulagis.

Po Antro Pasaulinio karo salos buvo perorganizuotos į 4 rajonus: Centro, Vakarų, Rytų ir Malalaita. Šie rajonai buvo padalinti į tarybas. Sostinė buvo perkelta į Honiarą. Tokia padėtis išliko iki nepriklausomybės 1978 m.

1981 m. Saliamono Salose atsirado 7 provincijos padalinus kai kuriuos rajonus: Centro rajonas buvo padalintas į Centrinę provinciją, Gvadalkanalio provinciją ir Isabelės provinciją; Rytų rajonas – į Makiros ir Temotu provincijas; Vakarų rajonas ir Malalaita išlaikė savo ribas kai tapo provincijomis. Naujos provincijos sutapo su anksčiau buvusiom tarybomis, kurios sudarė tas provincijas.

1983 m. nuo Gvadalkanalio buvo atskirta 22 km² ploto sostinės teritorija. 1995 m. Šuazelio provincija buvo atskirta nuo Vakarų provincijos, o Renelo ir Belonos provincija – nuo Centrinė provincijos.

## Provincijos

(1) neskaitant Honiaros

## Nuorodos
* Solomon Islands: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Provinces of Solomon Islands (Statoids.com)
Saliamono Salų demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Saliamono Salos|Saliamono Salų]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 584 578 (2012 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 37,3 % (112 201 vyras/105 763 moterys)
* *15–64 m.:* 58,8 % (175 067 vyrai/168 474 moterys)
* *65 m. ir daugiau:* 3,9 % (11 238 vyrai/11 835 moterys) (2012 apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 21,1 m.
* *vyrų:* 20,9 m.
* *moterų:* 21,3 m. (2012 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,17 % (2012 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 27,46 gimimų/1000 gyv. (2012 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 3,91 mirčių/1000 gyv. (2012 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** –1,86 migrantų/1000 gyv. (2012 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 19 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 4,2 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių santykis**:
* *gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *jaunesniems nei 15 metų:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *15–64 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,95 vyro vienai moteriai
* *visai populiacijai:* 1,04 vyro vienai moteriai (2011 m. apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
* *bendra:* 17,25 mirčių/1000 gimimų
* *vyrų:* 19,65 mirčių/1000 gimimų
* *moterų:* 14,74 mirčių/1000 gimimų (2012 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 74,42 m.
* *vyrų:* 71,83 m.
* *moterų:* 77,14 m. (2012 m. apsk.)

**[[Religija]]:**
* *protestantai:* 73,7 %
* *Romos katalikai:* 19 %
* *kiti krikščionys:* 4,4 %
* *kiti:* 2,4 %
* *nenurodė:* 0,3 %
* *netikintys:* 0,2 % (1999 m. surašymas)

**[[Etninė grupė|Etninės grupės]]:**
* *melaneziečiai:* 95,5 %
* *polineziečiai:* 3 %
* *mikroneziečiai:* 1,2 %
* *kiti:* 1,1 %
* *nenurodė:* 0,2 % (1999 m. surašymas)

## Šaltiniai
* Saliamono Salos CŽV faktų knygoje (anglų kalba)
Yša Upanišada

**Yša Upanišada** ( – 'Viešpaties Upanišada') – viena pagrindinių Upanišadų (vedų kanono dalis). Prisikiriama „Baltajai Jadžurvedai“ ir yra pati trumpiausia Upanišada, sudaryta tik iš 17–18 posmų. Yša Upanišada kalba apie aukščiausios tikrovės – vienatinio Brahmano pažinimą ir jo santykį su tapsmo, kintamybės pasauliu.

Yša Upanišada pradedama garsiu hinduizmo himnu:

{| style="background-color: transparent; width: }"

: Originalas:
: *pūrṇam adaḥ pūrṇam idam*
: *pūrṇāt pūrṇam udacyate*
: *pūrṇasya pūrṇam ādāya*
: *pūrṇam evāvaśiṣyate*

: Vertimas:
: *Pilnatvė šiapus, pilnatvė anapus,*
: *Pilnatvė iš pilnatvės randas,*
: *Pilnatvę iš pilnatvės atimant,*
: *Pilnatvė viena lieka. AUM.*

Mahatma Gandis šią maldą išskyrė kaip pačią esmingiausią Upanišadų maldą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Yša Upanišada originalo kalba
Biodyzelinas

**Biodyzelinas** – augalinio aliejaus esteris, rapsų metilo esteris, rapsų etilo esteris, gaminamas iš augalinio aliejaus ir alkoholio (metanolio arba etanolio). Priklausomai nuo gamyboje naudojamo alkoholio rūšies – metanolio arba etanolio, jis vadinamas metilo arba etilo esteriu atitinkamai.

Biodyzelinas vartojamas dyzeliniuose varikliuose, įmaišant iki 5% jo į dyzeliną lengvuosiuose automobiliuose ir iki 30% – modifikuotiems miesto autobusų varikliams. Tam tikromis sąlygomis biodyzelinas gali būti vartojamas grynas.

## Gamyba

Biodyzelinas gaminamas iš aliejinių augalų, tokių kaip rapsai ar
saulėgrąžos, taip pat iš gyvulinių riebalų. biodyzelino gamybos iš aliejinių sėklų kaštai maždaug 2 kartus didesni nei dyzelino gamybos kaštai iš žalios naftos. Bioetanolio gamybos išlaidos maždaug 2–3 kartus didesnės nei benzino gamybos išlaidos iš žalios naftos.

Europoje pagrindinė biodyzelino gamybos žaliava yra rapsai. Rapsai augdami naudoja anglies dioksidą ir paverčia jį deguonimi bei angliavandeniliais, kurie sukaupti rapsų sėklose. Rapsų aliejus patenka į peresterinimo reaktorių, kur yra paverčiamas biodyzelinu. Degalams sudegus variklyje, į atmosferą išskiriamas beveik toks pat anglies dioksido kiekis, kuris buvo sunaudotas augant augalams.

## Aplinkosauga

Tai ekologiškai švarūs biodegalai. Biodyzelinas pasižymi mažesne šiltnamio efektą skatinančia dujų emisija nei iškastinis kuras. Dėl mažo teršalų kiekio, rapsų metilo esteris – tinkamiausi degalai transportui miestuose, tankiai apgyvendintose vietovėse, taip pat žemės ūkio technikai. 100% biodyzelino naudojimas gali sumažinti CO2 išmetimą 40–50 %. Naudojant 5% mišinį, CO2 išmetimas sumažėja 2,0–2,5 %. Biodyzelinas yra skaidomas mikroorganizmų, todėl juo užterštas dirvožemis greičiau apsivalo. Tai biologinės kilmės produktas, todėl, patekęs į dirvą, per standartinę 21 paros trukmę jis suyra daugiau kaip 90 % . Biodyzelinas santykinai sumažina CO2 kiekį atmosferoje.

Beatodairiškai plečiant energetinių kultūrų plotus – rapsų Europoje ar sojos JAV   –  ir nekeičiant sėjomainos, žemės ūkiui dėl plečiamų monokultūrų plotų gresia degradavimas, t. y. dirvožemio išsekimas, kai jis kitoms kultūroms taps nenašus. Dėl šių neigiamų padarinių kai kurių šalių rinkose jau susiduriama su pagrindinių maisto produktų problema.
 

## Nuorodos

* Biodegalai 
* Biodyzelinas – neišvengiama ateitis 
* Biodyzelino naudojimo problemos
Jonavos Jonava Hipocredit

**Jonavos „Jonava Hipocredit“** – Jonavos krepšinio klubas, rungtyniaujantis Lietuvos krepšinio lygoje. Klubas įkurtas 1999 m., ilgamečiam Jonavos reprezentaciniam klubui Jonavos „Statybai“ išsikėlus į Kauną ir tapus Kauno LKKA-Žalgiriu. Klubas yra daugkartinis NKL medalių laimėtojas.

## Istorija

Komanda nuo 2017–2018 m. sezono savo namų rungtynes žaidžia Jonavos sporto arenoje, kuri talpina 2200 žiūrovų.

2017 m. lapkričio 8 d. Jonavoje lankėsi LKL vadovai bei rajono meras Mindaugas Sinkevičius, kuris svečius supažindino su Jonavos sporto arenos statybos peripetijomis ir išsakė pagrindinį siekį, kad krepšininkai žaistų Lietuvos krepšinio lygoje. Jonavos miestas savo komandą LKL planavo turėti iki 2019 m.

2020–2021 m. sezoną Jonavos „CBet“ ekipa pradėjo su naujomis ambicijomis: komandą papildė buvę LKL krepšininkai, o ekipos strategu tapo ilgametis Prienų klubo treneris Virginijus Šeškus. Jonaviečiai šiame sezone laimėjo NKL čempionų titulą ir įgijo teisę žaisti LKL.

2023 m. pirmąsyk klubo istorijoje tapo „Citadele“ Karaliaus Mindaugo Taurės vicečempionais.

## Klubo pavadinimų kaita
* 1999–2006 m. Jonavos sporto klubas
* 2006–2008 m. Jonavos SK-„Dextera“
* 2008–2009 m. Jonavos SK-„Malsta“
* 2009–2013 m. Jonavos SK-„Triobet“
* 2013–2015 m. Jonavos SK-„Petrochema“
* 2015–2016 m. Jonavos SK-„Petrochema-Dextera“
* 2016–2018 m. Jonavos sporto klubas
* 2018–2019 m. Jonavos „Sintek-Jonava“
* 2019–2020 m. Jonavos „BC Jonava“
* 2020–2025 m. Jonavos „CBet“
* 2025 m. Jonavos „Jonava“
* 2025 m. – Jonavos „Jonava Hipocredit“

## Sudėtis

## Klubo pasiekimai

## Buvę garsūs žaidėjai
* Romanas Brazdauskis
* Ramūnas Butautas
* Vidas Ginevičius
* Rimantas Grigas
* Darius Maskoliūnas
* Tomas Masiulis
* Edas Nickus
* Nerijus Zabarauskas
* Algirdas Paulauskas
* Arūnas Visockas
* Mindaugas Lekerauskas
* Lukas Brazdauskis
* Arvydas Šikšnius
* Edgaras Ulanovas
* Glynn Watson

## Treneriai
*  Kęstutis Naruševičius (2014?–2016)
*  Nerijus Zabarauskas (2016–2018)
*  Rimantas Grigas (2018–2019)
*  Virginijus Šeškus (2020–2024)
*  Mantas Šernius (2024–2025)
*  Paulius Juodis (2025)
*  Steponas Babrauskas (2025)

## Išnašos
Birčenafo tiltas

**Birčenafo tiltas** () – kabamais arkinis tiltas per Savės upę Zimbabvėje. Tiltas yra už 62 km nuo Čipingės miesto Manikalando provincijoje, kelyje tarp Mutarės ir Masvingo. Zimbabvės gyventojai šį tiltą laiko šalies pasididžiavimu, jo atvaizdas matyti ant 20 centų monetos.

Tiltas pavadintas britų verslininko sero *Henry Birchenough* (1853–1937) garbei, įvertinant jo indėlį į tuometinės Pietų Rodezijos techninės pažangos kėlimą. Verslininko valdoma kompanija „*Beit Railway Trust*“ finansavo šio tilto statybą. Britui mirus jo pelenai buvo užmūryti vienoje tilto atramoje. Abiejuose krantuose įrengti bronziniai bareljefai ir memorialinės lentos. Jo vardu vadinamas ir prie tilto įsikūręs kaimas. Statinį suprojektavo Ralfas Frymanas (1880–1950), kurio kiti garsūs tiltai yra Viktorijos krioklio tiltas (1905), Sidnėjaus uosto tiltas (1932). Pastarojo sumažinta kopija – šis tiltas Zimbabvėje.

## Duomenys

Pastatytas 1935 m., statybos užtruko 20 mėnesių. 329 m ilgio tiltas tuo metu pasaulyje buvo trečias tarp ilgiausių kabamųjų vienaarkių tiltų. Plieno konstrukcijų svoris – 1500 t. 1970 m. tilto nešančioji galia apribota iki 40 t, bet 1984 m. pagal Pasaulio banko finansuojamą projektą jo važiuojamoji dalis buvo sustiprinta ir praplatinta nuo 7,2 m iki 10,0 m pločio. Gretimas kaimas šalia tilto tapo vietos ūkio centru.
 

Vaizdas:Bbiznutra.jpg|Ant tilto
Vaizdas:Bbspreda.jpg|Tilto metalinės konstrukcijos
Vaizdas:Zimbabvės 20 ct moneta.jpg|Tiltas pavaizduotas ant nacionalinės monetos


## Nuorodos

* Birčenogo tilto statybos istorija
* Birčenogo tiltas (nuotraukos)
Saulės modulis

**Saulės modulis** – į vieningą sistemą sujungtos ir įrėmintos saulės baterijos, generuojančios elektros energiją Saulės šviesos pagalba. Vieno modulio galia paprastai svyruoja nuo keliasdešimties iki kelių šimtų vatų, efektyvumas siekia iki 21%. Moduliai gali būti naudojami tiek pavieniai, tiek ir jungiami su kitais į galingesnę fotovoltinę sistemą, įrengiamą ant namų stogų, žemės arba kitų paviršių.

Saulės moduliai tarnauja iki kelių dešimčių metų, tačiau laikui bėgant jų galia mažėja. Bendra 2011 m. pasaulyje pagamintų saulės modulių galia siekė 37,2 GW.

## Šaltiniai

## Susiję straipsniai
* Atsinaujinantieji energijos ištekliai
Biafros vėliava

**Biafros vėliava** – buvusios dalinai pripažintos separatistinės valstybės Biafros respublikos simbolis, horizontalioji trispalvė su raudona, juoda ir žalia juostomis bei juodojoje centrinėje juostoje esančia auksine tekančia saule virš siauros auksinės juostelės. Saulė turi 11 spindulių, simbolizuojančių 11 Biafros provincijų. Biafros vėliava sukurta kiek pakeitus Panafrikos vėliavą, kurią sukūrė M. Garvėjaus organizacija UNIA.

Pagal Biafros vėliavą buvo sukurta ir trumpai 1967 m. egzistavusios Benino respublikos (dalis dabartinės Nigerijos teritorijos) vėliava.
Bioalyva

**Bioalyva** – tai iš biologinės kilmės žaliavų pagaminti tepalai ir alyva, kurių sudėtyje yra ne mažiau kaip 70 % biologinės kilmės medžiagų ir kurie skirti vartoti transporto priemonių (mechanizmų) tepimo ir (ar) hidraulinėse sistemose.

Šios alyvos ir tepalai gaminami iš augalinės ar gyvūninės kilmės riebalinių medžiagų. Bioalyva pakeičia naftos produktus. Gaunama cheminiame reaktoriuje pirolizės būdu iš biomasės naudojant sausąją distiliaciją, esant maždaug 500 °C temperatūrai. Bioalyva yra kietojo kuro sausosios distiliacijos produktų kondensatas, arba degutas. Paprastai jos sudėtyje yra per didelis deguonies kiekis, kad būtų laikoma angliavandeniliu, todėl ji gerokai skiriasi nuo kitų naftos produktų.

## Naudojimas

Bioalyva naudojama vietoje skystojo iškastinio kuro, ateityje ši žaliava gali būti panaudota įvairioms biocheminėms medžiagoms ar transporto kurui gaminti, gyvenamųjų rajonų apšildymui arba gamybos technologijų pramonėje ir pakeisti iškastinį kurą,. Bioalyvos naudojimas turi didelį teigiamą poveikį aplinkai, nes elektros energija, pagaminta naudojant bioalyvą, lyginant su iškastiniu kuru, sumažina šiltnamio efektą daugiau kaip 70 %.

Pirmąją pasaulyje pramoninę integruotą techninės bioalyvos gamyklą 2012 m. pradėta statyti Suomijoje. Į objektą investuojama 20 mln. eurų. Bioalyvos gamybos žaliavas sudarys vietinių miškų medienos atliekos ir kita biomasė, kurios pagrindas – mediena.

## Literatūra

* P. Janulis, V. Markevičienė, *Biodegalų ir bioalyvų naudojimas Lietuvoje*. VĮ Energetikos agentūra, Vilnius, 2004.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bioalyvos. Gamtos apsauga
Benino respublika (1967)

**Benino respublika** – trumpai (1967 m. rugsėjis) egzistavusi separatistinė valstybė dabartinės Nigerijos teritorijoje. Respublika buvo Benino įlankos pakrantėje, pavadinta pagal sostinę Benino miestą.

Iki 1967 m. rugpjūčio būsima respublikos teritorija buvo Nigerijos Vidurio vakarų valstija (). Rugpjūtį ją okupavo Biafros kariuomenė, judėjusi link Lagoso.
Biafros lyderis *Emeka Odumegwu Ojukwu* paskyrė *Albert Nwazu Okonkwo* (Biafros armijos medicinos tarnybos majoras igbas) laikinuoju užimtos teritorijos kariniu administratoriumi. Okonkvas šias pareigas ėjo 1967 m. rugpjūčio 17 – rugsėjo 19 d.

Kai rugsėjį Nigerijos kariuomenė turėjo netrukus atsiimti Vidurio vakarų valstiją, 1967 m. rugsėjo 19 d. 7 val. ryto vienpusiai buvo paskelbta, kad sukurta Benino respublika, o Okonkvas yra jos valdytojas.

Respublika gyvavo kiek daugiau nei vieną dieną. 1967 m. rugsėjo 20 d. Nigerijos kariuomenė užėmė valstijos teritoriją. Daug Benino respublikos valdininkų ir kai kurie igbai civiliai kartu su Biafros kariuomene pasitraukė už Nigerio upės.

Benino respublika buvo nepripažinta nei vienos pasaulio valstybės, jos nespėjo pripažinti net Biafra.
Benino respublikos vėliava

**Benino respublikos vėliava** – labai trumpai egzistavusios nepripažintos separatistinės valstybės Benino respublikos valstybinis atributas.

Vėliava juoda, su žalia trečdalio vėliavos aukščio juosta apačioje. Centre – auksinė tekanti saulė su trikampiais spinduliais.

Vėliava pagrįsta Biafros vėliava. Skirtumai:
* Biafros viršutinė raudona juosta pakeista juoda,
* Po Biafros vėliavos tekančia saule yra trumpa auksinė juostelė.