open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert S. P. Beekes

**Robertas Stefenas Paulas Bekesas** (, 1937 m. rugsėjo 2 d. Harlemas, Nyderlandai – 2017 m. rugsėjo 21 d. Ugstgestas, Nyderlandai) – olandų kalbininkas, Leideno universiteto kalbotyros profesorius ir daugybės monografijų apie indoeuropiečių prokalbę autorius.

## Mokslinė veikla
Viena žinomiausių jo knygų – „Lyginamoji indoeuropiečių kalbotyra: Įvadas“. Tai standartinis vadovėlis apie indoeuropiečių prokalbę, jame nuodugniai išnagrinėta kalbinės rekonstrukcijos sritis, taip pat apžvelgiami kultūrinė rekonstrukcija ir lyginamosios kalbotyros metodai.

Drauge su Lamertu Bauke van der Meru parašė knygą „Kalba etruskai“ („De Etrusken spreken“, 1991). R. Bekesas palaikė etruskų kilmės iš Mažosios Azijos teoriją. 1993 m. R. Bekesas tapo Nyderlandų Karališkosios menų ir mokslų akademijos nariu.

Iki gyvenimo pabaigos R. Bekesas tęsė F. Kioiperio pradėtus ikigraikinio (neindoeuropietiško) substrato tyrimus – tyrimus kalbos, kuria buvo šnekama senovės Graikijos teritorijoje maždaug 2000 m. pr. m. e. iki pasirodant graikams. Kadangi įrašų šia kalba nėra, R. Bekesas rinko informaciją iš daugybės klasikinės graikų kalbos žodžių, kurių sandara ir raida pasižymi negraikiškomis ypatybėmis.

## Išnašos

## Bibliografija
* R. Bekeso bibliografija
Saraikių kalba

**Saraikių kalba** arba ***seraikių kalba*** ( = *Sarā'īkī*) – indoeuropiečių kalbų šeimos, indoarijų šakos kalba, vartojama saraikių, gyvenančių daugiausia Pakistano Pandžabo provincijos pietvakariuose, taip pat aplinkinėse Sindho, Chaiber Pachtunchvos ir Beludžistano teritorijose bei Indijoje. Kalbančiųjų – 26 milijonai (2017 m.). Kartais su pandžabų kalba, hindko ir kitomis kalbomis priskiriama lahndų makrokalbai, dažnai laikoma pandžabų kalbos tarme. Naudoja adaptuotą arabišką raštą.

Saraikių kalba savo leksika ir morfologija labai artima literatūrinei pandžabų kalbai, bet nuo jos ryškiai skiriasi fonologiškai. Standartizuota bendrinė saraikių kalba vietinių tarmių pagrindu susiformavo XX a. antroje pusėje.

Išskiriamos šios saraikių tarmės:
* vidurio saraikių, įtraukiant multanių šnektą – apima Dera Ghazi Chano, Muzafargarho, Lejaho, Multano ir Bahavalpuro apylinkes.
* pietų saraikių – apima Radžanpuro ir Rahimjar Chano apylinkes.
* Sindho saraikių – Sindho provincijoje.
* šiaurės saraikių arba thalių – apima Dera Ismail Chano apylinkes ir Thalio krašto šiaurę (apie Mianvalį ir Bhakarą).
* rytų saraikių – tarmė, pereinanti į pandžabų kalbą, apima Baro regioną (Džhango ir Šahpuro šnektos).

Saraikių kalba transliuojamos radijo ir televizijos laidos, išleisti žodynai, gramatikos.

## Šaltiniai
Bhodžpurų kalba

**Bhodžpurų kalba** (भोजपुरी = *bhojpurī*) – indoeuropiečių kalbų šeimos, indoarijų šakos kalba, paplitusi vidurio rytų Indijoje, istoriniame Bhodžpuro–Pūrvančalio krašte dabartinėse Biharo (vakarų), Utar Predešo (rytų) ir Džharkhando (šiaurės vakarų) valstijose. Kalbančiųjų skaičius – apie 51 mln. (2011 m.). Kalbantieji – bhodžpurai. Užrašoma devanagari raštu (nuo 1948 m.), anksčiau naudotas ir kaithi raštas.

Bhodžpurų kalba išsivystė iš Magadhi prakrito Ankstyviausios šios kalbos atmainos randamos VIII a. sidhų tekstuose bei budistų „Čarjapadoje“. XI–XIV a. bhodžpurų kalba sukurta folklorinių tekstų, XV–XVIII a. šia kalba bhadžanus kūrė Kabyras bei kiti bhaktai. XX a. bhodžpurų literatūrą išplėtojo Bhikharis Thakuras, o 1963 m. sukurtas pirmasis filmas šia kalba.

Bhodžpurų kalba artima maithilių bei magadhų kalboms, su jomis sudaro Biharo kalbų pošakį. Morfologiškai ir fonetiškai artimesnė rytų indoarijų kalboms (orijų, bengalų), o ne hindi (nors leksika skiriasi nedaug). Bhodžpurų kalba skirstoma į 4 pagrindines tarmes:
* standartinė pietų bhodžpurų (Buksaras, Sasaramas, Bhabhua, Čhapra, Syvanas, Varanasis)
* standartinė šiaurės bhodžpurų (Motihari, Betija, Kušinagaras, Gorakhpuras, Basti)
* vakarų bhodžpurų (Varanasio apylinkės, Azmagarhas, Mirzapuras)
* nagpurija bhodžpurų arba sadri (Džharkhandas)

Be to, iš Bhodžpuro kilę indai, išgabenti darbams į kitas britų kolonijas sukūrė savitas šnektas – Fidžio hindi, Karibų hindustani (Trinidadas ir Tobagas, Surinamas, Gajana), Mauricijos bhodžpurų, Naitali (Pietų Afrikos bhodžpurų).

Bhodžpurų kalba leidžiami laikraščiai, žurnalai, veikia televizijos kanalai. Džharkhande turi mažumų kalbos statusą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Benjamin W. Fortson IV

**Bendžaminas Vinas Fortsonas IV** () – amerikiečių kalbininkas.

## Biografija
Bakalauro laipsnį B. Fortsonas gavo Jeilio universitete 1989 m, o daktaro laipsnį 1996 m. apgynė Harvardo universitete. Dirba Mičigano universitete. B. Fortsonas – graikų ir lotynų kalbų, literatūros ir istorinės kalbotyros (klasikiniai tyrimai) profesorius ir kalbotyros profesorius adjunktas. Į pagrindinius B. Fortsono dėstomus dalykus įeina lotynų kalba ir literatūra, keletas klasikinės civilizacijos kursų (tarp jų „Senosios kalbos ir raštai“ bei „Medicinos terminologija“), taip pat graikų ir lotynų kalbų lyginamoji gramatika. Jo tyrimai sutelkti į indoeuropiečių kalbų šeimos lyginamąja kalbotyrą, ypač didelį dėmesį skiriant italikų, graikų, indoiranėnų, anatolų ir keltų šakoms, greta to nagrinėjant indoeuropiečių metriką, poetiką ir kultūrą. B. Fortsonas atlieka tyrimus istorinės kalbotyros metodologijos ir fonolognių bei morfologinių pokyčių srityse. Jis rengė Festo žodyno vertimą jį papildydamas istorinės kalbotyros ir kultūrologiniais komentarais. Keletą metų dirbo Amerikiečių anglų kalbos paveldo žodyno etimologu ir vyresniuoju leksikografu, kartkartėmis ir toliau darbuojasi leksikografijos srityje. Taip pat B. Fortsonas yra „Beech Stave Press“ vyriausiasis redaktorius.

## Bibliografija
* *Indo-European Language and Culture: An Introduction* (3-ias leidimas 2021, Wiley-Blackwell)
* *Language and Rhythm in Plautus: Synchronic and Diachronic Studies* (Mouton de Gruyter, 2008)
* *“An overlooked use of apices and I longae? Notes on CIL VI 2080.”* ZPE 214 (2020)
* *“Oscan kúnsíf deívúz and the Dī Cōnsentēs.”* CP 114 (2019) (su M. Weiss)
* *“-σον-of-a-gun: The Greek 2sg. s-aorist imperative.”* 29-osios metinės UCLA indoeuropiečių konferencijos pranešimuose, red. David M. Goldstein ir kt. (2018).
* *„Italic dialectology“*, Lyginamojoje indoeuropiečių kalbotyroje: Tarptautinis kalbų lyginimo ir indoeuropiečių prokalbės rekonstrukcijos vadovas, red. Jared S. Klein ir Brian D. Joseph (Mouton de Gruyter, 2017)
* *„An illicit Hittite–Latin affair“*, Journal of Cuneiform Studies 67 (2015)
* *„A fragmentary early Republican public inscription from Gabii“*, ZPE 178 (2011) (su D. Potter)
* *„Latin prosody and metrics“*, lotynų kalbos priede, red. James Clackson (Wiley-Blackwell, 2011)
* *„Reconsidering the history of Latin and Sabellic adpositional morphosyntax“*, AJP 131 (2010)
* *„Bleary eyes and ladles of clay: Two liquid Sabellicisms in Latin“*, Glotta 84 (2009)
* *„The origin of the Latin future active participle“*, Verba Docenti: Istorinės ir indoeuropiečių kalbotyros tyrimai, pateikti Jay H. Jasanoff, red. Alan Nussbaum (Beech Stave, 2007)

## Išnašos
Interactive Brokers

**Interactive Brokers LLC** (*IBKR*) – JAV finansų maklerio įmonė, listinguojama NASDAQ biržoje.

Save pozicijonavęs rinkoje kaip prestižinė maklerio įmonė, daugiausiai aptarnavusi institucinis investuotojus ilgainiui pradėjo teikti paslaugas ir smulkiems investuotojams. 2019 m. „Interactive Brokers“ pranešė, kad JAV paslaugų plano „IBKR Lite“ turėtojams prekiaujant JAV biržose kotiruojamomis akcijomis ir biržoje prekiaujamų fondų (ETF) vienetais nebus taikomi komisiniai. Nuo 2021 m. liepos 1 d. paslaugų plano „IBKR Pro“ prekybinei sąskaitai nebetaikomas minimalios sumos reikalavimas bei mėnesinis neaktyvumo mokestis.

## Istorija

1977 m. Thomas Peterffy tapo kotiruotoju. Nuo 1978 m. jis veiklą vykdė T.P. & Co. įmonės vardu.1982 m. pervadinta į „Timber Hill“ Inc. 1993 m. įsteigta „Interactive Brokers“ Inc. įmonė. Pastaroji užsiėmė elektronine finansų maklerio įmonės veikla. 2007 m. tapo akcine bendrove, pritraukdama 1,2 mlrd. JAV dolerių.

## Išnašos
Amamių kalbos

**Amamių kalbos** arba **Amamio kalbos** – Amami salose (Kagošimos prefektūroje, Japonijoje) vartojama tarmių grupė. Visos tarmės priklauso šiauriniam Riukiu kalbų pogrupiui.

## Klasifikacija
Amamių kalbas sudaro 5 kalbų ir tarmių grupė. Beveik visos jų turi atskirą ISO 639-3 kodą:

* Amami Ošima
** Šiaurės amamių
** Pietų amamių
* Kikajo
* Tokunošimos
* Okinoerabu
* Jorono

Okinoerabu ir jorono tarmės kartais grupuojamos kaip kunigamių kalbos tarmių grupė.
Amami kalbos UNESCO Nykstančių kalbų atlase įtrauktos į kalbų kategoriją, kurių būklė kelią susirūpinimą. Nuo XX a. aštuntojo dešimtmečio vietoje amamių kalbų ėmė plisti saldžios bulvės normine kalba () vadinamas sociolektas, kai į japonų kalbą įterpiami pavieniai amamiški žodžiai.

Šiek tiek dedama pastangų amamių kalbas populiarinti ir gaivinti – per radiją transliuojant mankštas amamių kalba, organizuojant salų kalbų dieną kartą metuose ir panašiomis iniciatyvomis. Nepaisant nedidelio šnekančiųjų skaičiaus ir mažesnio paplitimo internete ar literatūroje, lyginant su okinavų, mijakų ar jonagunių kalbomis, tarp šnekančiųjų amamių kalbomis pastebima mažesnė savistigmatizacija ir vietinių kalbų išstūmimas iš privataus gyvenimo sričių vyksta lėčiau.

1995 m. Mijara Šinšio yra išleidęs amamių kalbos gramatiką.

## Pavyzdžiai
Žemiau pateikti pavyzdžiai, iliustruojantys amamių tarmių grupės įvairovę.

## Šaltiniai
Jaejamų kalba

**Jaejamų kalba** (八重山物言/ヤイマムニ, *Jaimamuni*) – pietų Riukiu kalbų grupei priklausanti kalba, kuria šnekama Jaejamos salose, labiausiai į pietus nutolusiose Japonijos salose. Jaejamų salos yra į pietvakarius nuo Mijako salų ir į rytus nuo Taivano. Jaejamų kalba giminingiausia mijakų kalbai. Nėra žinoma, kokiam žmonių skaičiui ši kalba yra gimtoji. Japonijoje ši kalba paprastai laikoma dialektu (). Nuo XX a. šeštojo dešimtmečio šnekančiųjų šia kalba sparčiai mažėja. Beveik visi jaunesni salos gyventojai yra gimtoji kalba yra japonų, o jaejamų kalba yra vartojama tik dainose ir ritualuose. Jaejamų kalbos gyvybingumas vertinamas kaip prasčiausių tarp Riukiu kalbų. Jaejamų kalba šnekama Išigakyje, Taketomyje, Kohamoje, Kurošimoje, Hatomoje, Aragusuku, Iriomotėje ir Haterumoje. Kadangi jaejamų kalba išplitimo arealas platus, kai kurios tarmės tarpusavyje gan reikšmingai skiriasi. Vakariausia Jaejamų salyno Jonagunio saloje vartojama šnekta klasifikuojama kaip atskira jonagunių kalba.

Yra hipotezė, kad Taketomio tarmė anksčiau galėjusi būti šiaurinei Riukiu grupei priklausanti kalba, gimininga okinavų kalbai, vėliau susiliejusi su Jaejamos tarmėmis.
Jaejamų kalbai gresia išnykimas. UNESCO Nykstančių kalbų atlase kalba priskirta antrai pagal rimtumą gyvų kalbų kategorijai, – kalbą, kuriai gresia rimtas pavojus.

Nėra sutariama, kada Riukiu prokalbė atsiskyrė nuo senosios japonų kalbos (arba japonų-riūkiūjiečių prokalbės). Tai galėjo įvykti dar II a. pr. m. e., Riukiu grupei atsiskiriant nuo japonų-riūkiūjiečių prokalbės. Tačiau Jaejamų kalboje galima atrasti maždaug VIII a. iš japonų kalbos išnykusių tarimo bruožų. Vienas jų – priebalsis *p* liko neišvirtęs į *h*, išskyrus *pu*, kuris pakito į *fu* jaejamų kalboje.

Vis dėlto jaejamų kalba daugelyje sričių yra inovatyvesnė nei japonų kalba. Vienas aspektų – balsiai. Senoji japonų kalba turėjusi aštuonis balsius, o dabartinėje japonų kalboje jų yra likę tik penki. Tuo tarpu jaejamų kalboje balsių sumažėjimas dar drastiškesnis – iki trijų. Kaip ir daugelyje Riukiu kalbų, „e“ ir „o“ balsiai japonų kalboje yra išvirtę į „i“ ir „u“ jaejamų kalboje. Daugiau pavyzdžių pateikiama lentelėje žemiau.

Kita inovacija, būdinga ir kitoms pietinėms Riūkiū kalboms, – *b* išvirtimas tuose atvejuose, kur japonų kalboje yra tariama *w*.

Taip pat jaejamų kalba laikoma konservatyvesne už okinavų kalbą ir ypač jonagunių kalbą.

Jaejamų, kaip ir kitų Riūkiū kalbų, nykimo ištakos siekia 1879 m., kuomet po 1872 m. įvykusios Okinavo salų aneksijos dauguma Okinavos salų tapo Okinavos prefektūros dalimi ir prasidėjo intensyvi Riūkiū salų japonizacija, į kurią aktyviai įsijungė vietiniai. 1907 m. priimtas įstatymas, kuriuo reglamentuojama tarmių vartosena ir pagal kurį Riukiu kalbų statusas „pažemintas“ iki valstybinės kalbos tarmių, o tarmes uždrausta vartoti Japonijos mokyklose.

Skaičiuojama, kad jaejamiškai mokančiųjų skaičius yra tarp 7000 ir 10 000. Kalba daugiausiai vartojama namie.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oori Taboori tinklalaidė/internetinis dienoraštis (Mijaros tarme)
Dualų kalba

**Dualų kalba** (savivardis *ɓwambo ba duālā*) – dualų ir mungų tautų Kamerūne vartojama tarmių grupė. Dualų kalba priklauso bantų kalbų grupės savabantų kalbų pogrupiui. Dualų kalba skirstoma į penkių kalbų ir tarmių grupę: norminę dualų, bodimanų, olių (evodžių arba vurių), pongų ir mongų. Taip pat egzistuoja dualų kalba paremtas pidžinas. Kalbai būdinga Veiksnio-tarinio-papildinio gramatinė struktūra.

Nors šnekančiųjų skaičius mažas, kalba santykinai geriau žinoma dėl ja įrašytos dainos *[[Alane (daina)|Alane]]* sėkmės. Dainą 1997 m. atliko kamerūniečių atlikėjas *[[Wes Madiko]]* ir ji buvo išpopuliarėjusi Europoje, taip pat Lietuvoje.

## Abėcėlė
Dualų kalba tapo viena pirmųjų kalbų, kuriomis Kamerūne misijas vykdę misionieriai ėmėsi kurti rašto sistemą. Pirmoji knyga dualų kalba – Alfredo Sakerio 1862 m. išleistas Naujojo Testamento vertimas. 1901 m. kalbininkas Mainhofas su protestantų misionierių pagalba kalbai sukūrė paprastesnę, šnekamajai kalbai užrašyti pritaikytą abėcėlę, kuri išlieka populiari ir šiais laikais..

1927 m. kamerūnietis Izaakas Mumė Etia parašė pirmąjį dualų kalbos vadovėlį (vėliau sekė antrasis ir trečiasis tomai)..

1978 m. Kamerūno valdžia modifikavo kalbos abėcėlę. Žemiau pateikta dabartinė jos versija:



## Šaltiniai

## Nuorodos
* Dualų abėcėlė, pateikta svetainėje *[[Omniglot]]*
* Ya Jokwa Duala (trumpas prancūzų-dualų kalbų žodynėlis)
Jungtinės Nyderlandų provincijos

**Jungtinės Nyderlandų provincijos** arba **Jungtinės provincijos** (oficialiai – **Septynių jungtinių Nyderlandų respublika**), istoriografijoje dažniausiai vadinamos **Nyderlandų respublika**, buvo federacinė respublika, gyvavusi nuo 1588 m. (Nyderlandų sukilimo metu) iki 1795 m. (Batavijos revoliucijos). Tai buvo Nyderlandų pirmtakė ir pirmoji visiškai nepriklausoma Nyderlandų nacionalinė valstybė.

Respublika buvo įkurta po to, kai kelios Ispanijos Nyderlandų provincijos sukilo prieš Ispanijos valdžią. Šios provincijos 1579 m. sudarė bendrą sąjungą prieš Ispaniją (Utrechto unija), o 1581 m. paskelbė savo nepriklausomybę. Ją sudarė Groningenas, Fryzija, Overeiselis, Geldersas, Utrechtas, Šiaurės Olandija, Pietų Olandija ir Zelandija.

Nors valstybė buvo nedidelė ir joje gyveno tik apie 1,5 mln. gyventojų, ji kontroliavo pasaulinį jūrų prekybos kelių tinklą. Per savo prekybos bendroves, Olandų Rytų Indijos bendrovę ir Olandų Vakarų Indijos bendrovę, ji sukūrė Nyderlandų kolonijinę imperiją. Iš šios prekybos gaunamos pajamos leido Jungtinėms Nyderlandų provincijoms kariniu požiūriu konkuruoti su daug didesnėmis šalimis. Ji sukaupė didžiulį 2000 laivų laivyną, kuris iš pradžių buvo didesnis už Anglijos ir Prancūzijos laivynus kartu sudėjus. Didžiausi konfliktai vyko Aštuoniasdešimties metų kare su Ispanija, Olandijos-Portugalijos kare (1602–1663 m.), keturiuose Anglijos-Olandijos karuose (1652–1654 m., 1665–1667 m., 1672–1674 m. ir 1780–1784 m.), Prancūzijos-Olandijos kare (1672–1678 m.) ir Devynerių metų kare (1688–1697 m.) prieš Prancūzijos Karalystę.

## Šaltiniai
Tauragės Dvaras

**Tauragės Dvaras** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Taurų, Jūros upės dešiniajame krante. Tauragės dvaro seniūnaitija. Buvęs Tauragės dvaras, yra „Taurų parkas“ (poilsio ir nuotykių parkas), pietuose eina geležinkelis ir Tauragės geležinkelio tiltas.

## Istorija

2011 m. birželį Tauragės Dvaro teritorijoje (tuometiniame Taurų kaime) įkurtas nuotykių parkas. Tauragės Dvaro kaimas įkurtas 2020 m. vasario 12 d., jam priskiriant 94 ha teritorijos iš Taurų kaimo pietinės dalies. Kaimas įkurtas atsižvelgiant į gyventojų apklausą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tsongų kalba

**Tsongų kalba**, kitaip šangaanų arba hitsongų kalba (*Xitsonga*) – bantų kalba (Nigerio–Kongo šeima), vartojama tsongų, gyvenančių Pietų Afrikoje: Zimbabvėje (pietryčiuose), Mozambike (pietuose), Pietų Afrikos Respublikoje (ten viena iš oficialių šalies kalbų), Esvatinyje. Kalbančiųjų skaičius – apie 3,7 mln. žmonių (XXI a. pr.), be to, PAR ~3,4 mln. žmonių ją vartoja kaip antrąją kalbą.

Kartu su tsva ir rongų kalbomis sudaro giminingų kalbų šaką. Išskiriama ~10 tarmių.

Tsongų kalba agliutinacinė, toninė. Turi 7 balsius, daug priebalsių. Būdinga savitos daiktavardžio semantinės ir gramatinės klasės (žmonių, augalų, daugiskaitos ir kitos; iš viso 14), kurių formalus rodiklis – vienskiemenis priešdėlis. Dažniausia žodžių tvarka sakinyje – SVO (veiksnys–tarinys–papildinys). Turi skolinių iš portugalų, anglų, afrikanų, zulų kalbų.

1890–1920 m. tsongų kalbą tyrinėjo šveicarų misionierius Anri-Aleksandras Žiuno. Jis su kolegomis parengė Biblijos vertimą (1907 m.), sudarė žodyną, pritaikė lotynišką raštą. 1996 m. tsongų kalba paskelbta valstybine Pietų Afrikos Respublikoje. Ja parengta tsongų kalbos žodynų, gramatikų, transliuojamos radijo laidos, mokomasi Pietų Afrikos Respublikos mokyklose.

## Šaltiniai
Wolfram Euler

**Volframas Oileris** (, 1950 m. gegužės 5 d.) – vokiečių kalbininkas, indoeuropeistas.

## Biografija
Vadovaujamas R. Hiršės, 1979 m. V. Oileris Gyseno universitete apgynė daktaro laipsnį, disertacijos tema – indoiranėnų ir graikų kalbų vardažodžio darybos panašumai. Šis darbas padėjo nustatyti, kad graikų kalba, nepaisant jos geografinės padėties, pradžioje priklausė rytinei indoeuropiečių kalbų šakai. Po to sekė Insbruko univeristeto keltologo V. Meido tyrimai. Daugiau kaip 80–yje publikacijų V. Oileris nagrinėja daugumą indoeuropeistikos sričių. Pagrindinis dėmesys jo darbuose tenka baltų, indoiranėnų, iranėnų, graikų ir romanų kalboms.

V. Oileris palaiko 1995 m. G. Holcerio pateiktą teoriją, kad slavų prokalbė susidarė ir ėmė vystytis maždaug nuo 600 mūsų eros metų. V. Oileris taip pat neigia bendros baltų-slavų prokalbės egzistavimą; baltų ir slavų kalbos labai anksti buvo atskiros ir tik vėliau vienos kitas paveikė. Gana nesename ginče dėl germanų protėvynės V. Oileris sutinka su G. Leibnico ir J. Udolfo požiūriu, kad germanų kalbos arba jų pirmtakės išsirutuliojo ne Skandinavijoje, o, kaip rodo Harco regiono vandenvardžiai, jos radosi dabartinėse Žemutinėje Saksonijoje, Saksonijoje-Anhalte ir Tiuringijoje. V. Oileris nepritaria daugumos kalbininkų nuomonei, kad ypatingosios germanų kalbų raidos ypatybės nulemtos ikigermaniškojo substrato.

V. Oileris yra tolimas matematiko Leonardo Oilerio (1707–1783) giminaitis. V. Oileris gyvena Miunchene, yra vedęs ir turi sūnų.

## Išnašos

## Bibliografija
* V. Oilerio bibliografija
Jorono tarmė

**Jorono tarmė** (ユンヌフトゥバ, *junnu futuba*) – amamių kalboms priklausanti tarmių grupė, kuria šnekama Kagošimos prefektūroje esančioje Jorondžimoje. Jorono tarmė yra viena labiausiai nykstančių kalbų Japonijoje.

Išleisti du žodynai japonų kalba. Pirmąjį (*Yorontō-go jiten*) 1995 m. išleido Jamada Minoru, kilęs iš Čiabano gyvenvietės saloje, antrąjį (*Yoron hōgen jiten*) 2005 m. išleido Kiku Čijo ir Takanašis Tošidzo, aprašydami Rytinėje Mugijoje vartojamą patarmę.

## Patarmės
Vietinis folkloristas Kiku Čijo Jorono tarmes skiria į tris grupes:
* Čiabanos patarmė
* Asato (/asi⸢tu/), Gusuku (/gusi⸢ku/ ～ /gusu⸢ku/), Ričio, Kano (/ha⸢noː/) ir Namos (/naː⸢ma/)
* Rytinės Mugijos, Vakarinės Mugijos ir Furusato (/puru⸢satu/)
Iš šių grupių labiausiai išsiskiria Mugijos apskrityje vartojama patarmė.

Tarmė turi daug balsių, palyginus su kitomis Riūkiū kalbomis. Jų yra penkios: , , ,  ir , tiek ilgos, tiek trumpos.

## Tarmės bruožai, lyginant su šiuolaikine japonų kalba
Žemiau pateikiami kai kurie fonetiniai Jorono tarmės bruožai.
* Japonų kalbos balsis  Jorono tarmėje pakitusi į .
* Japonų kalbos balsis  Jorono tarmėje pakitusi į .
*  ir  balsiai Jorono tarmėje yra antrinės kilmės ir dažniausiai atitinka japonų kalbos dvibalsius.
* Jorono tarmė išlaikė japonų prokalbės , o japonų kalboje ji išvirto į .
* Japonų kalbos moras ,  ir  Jorono tarmėje atitinka  ,   ir  .
* Dabartinėje japonų kalbos priebalsio  kitimo paradigma įvairialypė. Dabartinės japonų kalbos  mora atitinka tiek , tiek  Jorono tarmėje.  atitinka  ir .  atitinka  su kai kuriomis išimtimis.  atitinka .
* Japonų kalbos mora  Jorono tarmėje sutinkama kaip .
* Jorono tarmė yra netekusi  žodžiuose, kur šis priebalsis apsuptas bet kurio balsio ir .
* Šiuolaikinės japonų kalbos balsis  paveldėtas iš ankstesnės japonų kalbos  Jorono tarmėje sutinkama kaip .

## Šaltiniai
2022 m. nepavykęs perversmas Bisau Gvinėjoje

2022 m. vasario 1 d. Bisau Gvinėjoje bandyta įvykdyti valstybės perversmą. Po kelių valandų prezidentas Umaras Sisokas Embalo paskelbė, kad perversmas baigėsi, ir teigė, kad per „nepavykusį išpuolį prieš demokratiją“ žuvo „daug“ saugumo pajėgų narių.

Prezidentas Umaras Sisokas Embalo telefonu naujienų agentūrai AFP pasakė, kad „viskas gerai“, ir pridūrė, kad padėtis „kontroliuojama“. Jis sakė, kad nepavykęs bandymas įvykdyti perversmą galėjo būti susijęs su prekyba narkotikais ir taip pat buvo bandymas nužudyti: „Tai buvo ne tik perversmas. Tai buvo bandymas nužudyti prezidentą, ministrą pirmininką ir visą ministrų kabinetą“. Jis taip pat pareiškė, kad kariuomenė nedalyvavo nepavykusiame perversme.

## Išnašos
Umaro Sissoco Embaló

**Umaras Mochtaras Sisokas Embalo** (*Umaro Mokhtar Sissoco Embaló*, g. 1972 m. rugsėjo 23 d.) – Bisau Gvinėjos politikas, ėjęs Bisau Gvinėjos prezidento pareigas nuo 2020 iki 2025 m. Jis yra politologas ir kariškis, anksčiau, nuo 2016 m. lapkričio 18 d. iki 2018 m. sausio 16 d., ėjo ministro pirmininko pareigas.

2025 m. kariškių perversmo metu pašalintas iš pareigų.

## Išnašos
Kikajo tarmė

**Kikajo tarmė** – Amamių kalbos tarmė, kuria šnekama Kagošimos prefektūroje, Japonijoje esančioje Kikajo saloje. Kartais išskiriama į tarmių grupę. Nėra sutariama, ar tai tarmė, ar tarmių grupė, ar atskira kalba.

## Klasifikacija
Amamių salose vartojamos kalbos gali būti skirstomos į labiau konservatyvią šiaurinę grupę (jai priklauso Šiaurės Amamio Ošimos, Pietų Amamio Ošimos ir Tokunošimos tarmė) bei daugiau kalbinių naujovių turinčią pietinę grupę (jai priklauso Okinoerabu tarmė ir Jorono tarmė). Nėra sutariama, ar Kikajo tarmė priklauso šiaurinei, ar pietinei grupei.

Šiaurinėje dalyje gyvenančių Kikajo kalbinės bendruomenių kalba fonologiškai konservatyvesnė ir turinti panašumų su Amamio Ošimos ir Tokunošimos tarmėmis. Tuo tarpu likusioje salos dalyje vartojama patarmė artimesnė pietinei amamių tarmei. Šiaurinė Kikajo patarmė turi vieną didžiausių balsių įvairovę tarp gyvųjų japonų kalbų — septynias (/a/, /e/, /i/, /o/, /u/, /ɨ/ ir /ɘ/), o pietinė ir centro Kikajo patarmė turi penkias. Taip pat pietinėje ir centro patarmėje prieš /i/ einanti /k/ palatalizuojama į /t͡ɕ/, o šiaurinėje Kikajo patarmėje tokios kalbinės naujovės nėra.

Dėl to anot vieno klasifikavimo, Kikajaus patarmės gali būti išskirtas į priešingas amamių kalbų atšakas:

Tačiau kitas kalbininkas, Karimata Šigehisa, remdamasis patarmių bendrais fonologiniais bruožais Kikajo salos patarmių į skirtinas atšakas neišskyrė.

Dar kitas kalbininkas, Tomas Pelardas, yra pasiūlęs visiškai kitokią klasifikaciją. Ji remiasi tuo, ar stogo šiaudus reiškiančiame žodyje vyksta garsų kaita iš **kaja* į *gja*.

Kikajaus saloje priskaičiuojamos 33 vietinės bendruomenės. Nors sala nedidelė ir turinti lygų reljefą, pastebimi gan ryškūs skirtumai leksikoje, fonologijoje ir morfologijoje tarp Kikajo patarmių, nors gyventojai tarpusavyje susikalbėti gali. Fonetiniu požiūriu konservatyviausios bendruomenės Onocu, Šitokėje ir Sateku.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Kikajaus salos patarmių tyrimo ataskaita. Išleista Japonų kalbos ir kalbotyros nacionalinis institutas  (japonų k.)
*Kalbotyriniai duomenys, susiję su Kikajo tarme (anglų k.)
FC Hegelmann (moterys)

**Football Club Hegelmann** arba **Kauno rajono „Hegelmann“ futbolo klubas** – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno. Šis straipsnis apie klubo struktūrai priklausančią moterų ekipą, kuri rungtyniauja Lietuvos moterų futbolo A lygoje. 

## Istorija
2000 m. susibūrė merginų futbolo ekipa prie Kauno sporto mokyklos.

2002 m. Kauno futbolo mokyklos ekipa pradėjo dalyvauti Moterų futbolo čempionate.

### 2015–2016 m. Kauno „LSU-Žara“
Nuo 2015 m. „Žaros“ merginų futbolo ekipa atstovavo Lietuvos Sporto Universitetui ir Kauno miestui. 

Dalyvavo Lietuvos moterų A lygos čempionate bei kituose LFF organizuojamuose futbolo turnyruose. 

### 2017–2021 m. [[MFK Kauno Žalgiris]]
2017 m. „LSU-Žara“ tapo BC Žalgiris sistemos dalimi, ir pakeitė pavadinimą į FK „Kauno Žalgiris“.

2020 m. ekipai vadovavo Mantas Babušis. 2021 m. gegužę paskirtas naujas treneris. Juo tapo Martynas Karpavičius.

### 2022 m. Hegelmann klubo struktūroje
2022 m. sausio mėn. oficialiai pranešta, kad MFK Žalgiris keičia spalvas, pereina į „Hegellmann“ klubo struktūrą.

2022 m. vasario 18 d. pranešta, kad „Hegelmann“ klubui suteikta licencija.
Prieš sezoną buvo tikimasi iškovoti medalius.

2023 m. kovo 2 d. tapo žinoma, kad klubui atstovaus Vestina Neverdauskaitė, Simona Petravičienė, Rusnė Šešplaukytė, Dovilė Gailevičiūtė ir Paulina Potapova.

### 2026 m. pasitraukimas iš moterų A lygos
2026 m. pradžioje klubas pateikė prašymą dalyvauti moterų A lygoje, tačiau sausio 19 d. prašymą atsiėmė. Kiek vėliau pranešta kad tiek pagrindinė, tiek dublerių moterų komandos išformuojamos. Dauguma žaidėjų perėjo į naujai suformuotą Kauno rajono futbolo akademiją. Hegelmann struktūroje liko WU13, WU15 ir WU17 jaunimo komandos.

## Spalvinė gama

Aprangų gamintojai – Hummel.

## Pasiekimai
; moterų A lyga
*  **Trečia vieta (1):** 2023 m.

## Stadionai
Komanda namų rungtynes žaidžia Kaune, NFA stadione.

## Sezonai

## Komandos personalas
* Karolis Jasaitis – vyr. treneris
* Ingrida Siliūnienė – trenerė
* Algirdas Narkevičius – kineziterapeutas

## Trenerių kaita
*  Klaudija Savickaitė, nuo 2022 m. sausio mėn.
*  Tomas Miliauskas, nuo 2023 m. vasario
*  Judan Ali, nuo 2023 m. rugpjūčio;
*  Karolis Jasaitis, nuo 2024 m. kovo

## Žaidėjų sudėtis
''Atnaujinta 2025 m. lapkričio 28 d. 

  

  

## Taip pat skaitykite
* FC Hegelmann
* Hegelmann B
* Hegelmann C
* FC Hegelmann B (moterys)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"
Pietų amamių kalba

**Pietų amamių kalba** arba **Pietų amamių Ošimos kalba** – Riūkiū kalba, kuria šnekama Setoučyje, Kagošimos prefektūroje, Japonijoje. Kartais laikoma viena iš dviejų Amamio Ošimos kalbos tarmių.

Remiantis *[[Ethnologue]]* duomenimis, pietų amamių kalba šnekančiųjų skaičius yra 1800. Kalbai gresia išnykimas, nes jaunesniosios kartos arba vartoja japonų kalbą, arba *[[Amamių japonų kalba|ton fucūgo]]* vadinamą japonų kalba paremtą pidžiną.

## Taip pat skaitykite

* Amamių Ošimos kalba
* Šiaurės amamių kalba

## Šaltiniai
Tarmių tęstinumas

**Tarmių tęstinumas**, arba **tarmių kontinuumas** ( 'besitęsiantis'), **tarmių grupių tąsa** – kalbotyros terminas, vartojamas įvardinti visumai tarmių, tam tikroje teritorijoje sudarančių nenutrūkstamą, minimaliais skirtumais pasižyminčią tarmių tąsą, seką. Tokiu būdu dvi gretimos dviejų kalbų tarmės tarpusavyje gali būti artimesnės, nei sunormintos bendrinės kalbos. Tarmių tęstinumo klausimas svarbus lyginamojoje kalbotyroje.

Gretimų tarmių atstovai susišneka, tačiau skirtumai kaupiasi tarmėms tolstant, todėl toli viena nuo kitos esančios tarmės gali būti tarpusavyje nesuprantamos. Tarmių tęstinumas yra tipiškas reiškinys viso pasaulio plačiai pasklidusiose kalbose ir kalbų šeimose, nors neseniai jos dar nebuvo labai išplitusios. Kai kurie žinomi pavyzdžiai – indoarijų kalbos didelėje Indijos dalyje, arabų kalba Šiaurės Afrikoje ir Pietvakarių Azijoje, tiurkų kalbos, kinų kalba ir jos dialektai, taip pat dalis romanų, germanų ir slavų kalbų grupių Europoje.

Tarmių tęstinumas paprastai pasitaiko sėsliose žemdirbių visuomenėse, nes naujovės bangomis plinta iš įvairių savo kilmės vietų. Esant tokiai padėčiai, hierarchinė tarmių klasifikacija – nepraktiška, todėl tarmėtyrininkai tarmių tąsos žemėlapiuose atspindi įvairių kalbinių ypatybių įvairovę, brėždami izoglosomis vadinamas linijas tarp tam tikromis ypatybėmis besiskiriančių sričių.

Viena iš tarmių tąsos atmainų gali būti sunorminta ir paversta bendrine kalba, o tada tarmių tąsos dalyje, pavyzdžiui, kuriame nors politiniame darinyje ar regione, tapti autoritetu. Nuo XX a. pradžios didėjantis tautinių valstybių ir jų bendrinių kalbų įsivyravimas nuolat naikina tarmių tęstinumą sudarančius nesunorminus dialektus, todėl tarmių ribos tampa vis staigesnės ir griežtesnės.

## Išnašos
Roma Calcio Femminile

**Società Sportiva Dilettantistica Roma Calcio Femminile**, o trumpiau vadinama **Roma Calcio Femminile** bei **Roma CF** – Italijos moterų futbolo klubas iš Romos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1965 m. ir pavadintas **ASC Roma Lido**. 1968 m. iš pavadinimo dingo žymuo Lido.

Pirmosios rungtynės buvo sužaistos 1967 m. spalio 28 d. prieš „Napoli“ ir baigėsi lygiosiomis (2:2).

1969 m. iškovojo čempionių titulą. 1970 m. FICF vadovybė konflitavo su klubais, todėl jie pasitraukė ir norėjo įkurti kitą organizaciją, kuri rūpintųsi moterų futbolo reikalais. **Roma CF** palaikė maištininkus, o FICF nutarė atimti iš klubo čempionų titulą ir čempionais paskelbė Genujos klubą. Praėjus trejiems metams, 1973 m. gruodžio 23 d., Vieningoji federacija (F.F.I.U.G.C.) paskelbė pranešimą spaudai, kuriuo titulą pripažino **Roma CF** ekipai.

**Pavadinimų kaita:** 
* 1965: A.C.F. Roma Lido
* 1968: A.C.F. Roma
* 1972: A.C.F. Roma Martinel
* 1974: A.C.F. Roma Prati Dinamo
* 1975: A.C.F. Roma Italparati
* 1978: A.C.F. Giolli Gelati Roma
* 1984: A.C.F. Roma
* 1987: A.S. Fiamma Roma
* 1994: G.S. Roma C.F.
* 2011: A.S.D. Roma C.F.
* 2017: S.S.D. Roma C.F.

## Spalvinė gama
; nuo klubo įkūrimo

## Sezonai

## Komandos sudėtis
2021 m. rugsėjo 4 d. sudėtis.


## Lietuvės
*  Ugnė Lazdauskaitė; nuo 2022 m. vasario.

## Pasiekimai
***Serie A**
****Čempionės (1)**: 1969
****Antroji vieta (1)**: 1971
****Trečioji vieta (1)**:

* **Serie B** 
****Nugalėtojos ()**: 

***Coppa Italia**
****Nugalėtojos (1)**: 1971
****Finalininkės (1)**: 1982

***Supercoppa Italiana**
****Nugalėtojos (–)**:
****Finalininkės (–)**:

## Taip pat skaitykite
* Serie A (moterų lyga)

## Išnašos

## Bibliografija
* *Il pallone d'oro - Prima enciclopedia storica del calcio mondiale* - Volume 7°, *Il calcio femminile in Italia e nel mondo*, Perna Editore, Via Mario Pagano 41 Milano - edito a dispense nel 1969 e 1970.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* [ calciofemminileitaliano.it]
Amar-Sinas

**Amar-Sinas** arba **Amar-Suenas** () – trečiasis Trečiosios Ūro dinastijos karalius, valdęs 2046–2038 m. pr. m. e.; sostą paveldėjo iš tėvo Šulgio.

Amar-Sinas tęsė tėvo politiką ir įtvirtino Ūro valdžią regione; daug dėmesio buvo skiriama statyboms Ūre bei Nipūre. Būta karinių konfliktų su rytinio pasienio regionais.

## Išnašos
Kompensacinis pailgėjimas

**Kompensacinis pailgėjimas** – fonologijos ir istorinės kalbotyros reiškinys, kuomet pailgėja balsis, jei po jo einantis to paties skiemens priebalsis arba balsis nusilpsta, išnyksta. Priebalsio išnykimo sąlygotas pailgėjimas gali būti vertinamas kaip kraštutinė fuzijos (susiliejimo) forma. Į tokius balsio pailgėjimo atvejus gali būti žvelgiama kaip į kalbėtojo pastangas išlaikyti buvusių skiemens dalių sumos trukmę.

## Pavyzdžiai
Lietuvių kalbos nosiniai balsiai *ą, ę, į. ų* kilę iš dvigarsių *an, en, in, un*. Nykdamas priebalsis /n/ prieš jį einantiems balsiams suteikė nosinį atspalvį, šie garsai buvo virtę tikrais nosiniais balsiais. Po XVI–XVII a. nosinė tartis išnyko, ir, kompensuojant visišką dvigarsio antrojo dėmens išnykimą, šie balsiai galiausiai tapo paprastais ilgaisiais /a:/, /æː/, /i:/, /u:/ (nosinėmis raidėmis juos užrašome tik iš tradicijos).

Žemaičių tarmėje, išnykus dvibalsio *ai* antrajam dėmeniui, /a/ tai kompensuodamas pailgėja: *vākā* 'vaikai' (brūkšnelis žymi balsio /a:/ ilgumą). Lietuvių kalbos tarmėse esama ir kitų balsio išnykimo sukelto kompensacinio pailgėjimo pavyzdžių.

Vidurinėje anglų kalboje daiktavardis *night* 'naktis' buvo tariamas /nixt/; vėliau priebalsis /x/ išnyko, o /i/ pailgėjęs virto /i:/, siekiant kompensuoti priebalsio išnykimą, todėl žodis imtas tarti /ni:t/. Dėl tolimesnių pokyčių šis daiktavardis įgijo dabartinį tarimą /nai̯t/.

Friulų kalboje pailgėja balsiai, jei po jų einantis žodžio galo skardusis priebalsis suduslėja (netenka skardumo): **prad* > *prât* 'pieva' (*â* – ilgasis balsis /a:/).

Semerenio dėsnio atvejai taip pat yra kompensacinio pailgėjimo pavyzdžiai.

## Išnašos
Misaki Sato

**Misakis Satas** (, 佐藤 岬/*Misaki Sato*, g. 1998 m. rugsėjo 11 d.) – Japonijos futbolininkas, atakuojantis saugas. 

## Karjera
Žaidė gimtojoje Japonijoje. Vėliau persikėlė į Europą, kur rungtyniavo Juodkalnijoje bei Lietuvoje.

### [[OFK Petrovac]]
2021 m. rungtyniavo Juodkalnijoje. Atstovavo OFK Petrovac. Pirmoje lygoje sužaidė dvejas rungtynes.

### FC „Hegelmann“

Klubas su žaidėju sudarė sutartį 2022 m. A lygos sezonui.

2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

2022 m. gruodžio mėn. su japonu sutartis buvo pratęsta dar metams.

2023 m. liepos 25 d. tapo žinoma, kad japonas palieka klubą.

### FK „Transinvest“
2024 m. vasario 22 d. pranešta, kad futbolininkas grįžta į Lietuvą ir atstovaus Vilniaus rajono „Transinvest“ klubui.

2024 m. kovo 3 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Kauno rajono Hegelmann klubą. Po permainingos kovos pergalę rezultatu 3-2 šventė „Transinvest“ klubas.

2024 m. gegužės 2 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris. Po pirmojo kėlinio pirmavo varžovai (2-0), tačiau antrame kėlinyje Vilniaus rajono atstovams pavyko išlyginti rezultatą, o paskutinėmis rungtynių akimirkomis Misaki Sato pelnė įvartį ir FK Transinvest nugalėjo rezultatu 3-2.

2024 m. rugpjūčio 27 d. pelnė įvartį 2024 m. LFF taurės turnyro ketvirtfinalio rungtynėse prieš FC Džiugas. Japonas išlygino rezultatą (1-1), tačiau Vilniaus rajono atstovai pralaimėjo rungtynes 1-2 ir baigė kovas LFF taurės turnyre.

### Chungnam Asan
2025 m. rungtyniavo antro lygmens Chungnam Asan klube (Pietų Korėja). Dalį sezono praleido Cheonan City FC klube, žaisdamas nuomos pagrindais.

### FK Banga
2026 m. vasario 14 d. tapo žinoma, kad futbolininkas atstovaus Gargždų „Bangai“.

2026 m. vasario 22 d. oficialiai debiutavo klube TOPLYGA rungtynėse prieš FC Hegelmann. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje, o 87 min. buvo pakeistas. Rungtynės baigėsi gargždiškių pergale rezultatu 2-0.

2026 m. kovo 8 d. pelnė savo pirmąjį įvartį TOPLYGA rungtynėse prieš Vilniaus „Riterius“. Gargždiškiai sutriuškino varžovus rezultatu 5–0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Mitar Ćuković

**Mitaras Čukovičius** (*Митар Ћуковић, Mitar Ćuković*; g. 1995 m. balandžio 6 d.) – Juodkalnijos futbolininkas, gynėjas. Žaidė ir Lietuvoje; atstovavo „Panevėžio“ ir „Riterių“ futbolo klubams.

## Karjera
Žaidė 2013–2017 metais gimtosios šalies „Igalo“, Petrovaco OFK ir Cetinės „Lovčen“ ekipose.

2017 m. persikėlė į kaimyninę Serbiją. Su Novi Sado „Proleter“ klubu tapo antros pagal pajėgumą lygos nugalėtoju, debiutavo Serbijos čempionate.

2019 m. perėjo į Kruševaco „Napredak“ ekipą.

### FK Panevėžys
2022 m. vasarį pranešta, kad žaidėjas tapo FK Panevėžys nariu. Su žaidėju sudaryta dvejų metų sutartis.

2022 m. kovo 6 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.

2022 m. balandžio 9 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

2022 m. gruodžio 28 d. tapo žinoma, kad sutartis su žaidėju nebus pratęsta.

### FK Riteriai
2023 m. liepos 14 d. tapo žinoma, kad žaidėjas pasirašė sutartį su „Riterių“ klubu.

2023 m. liepos 16 d. debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą“.

2023 m. rugpjūčio 13 d. A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pasižymėjo įvarčiu.

2023 m. lapkričio 16 d. tapo žinoma, kad sutartis su žaidėju nebus pratęsta. 2023 m. A lygoje sužaidė keturiolika rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu.

### Vėlesnė karjera
2024 m. pirmoje pusėje rungtyniavo Karagandos „Šahter“ {Kazachstanas). Premjer lygoje sužaidė šešerias rungtynes.

2024 m. vasarą persikėlė į FK Jezero (Juodkalnija). 2024 m. rugpjūčio 25 d. pelnė įvartį Pirmos lygos rungtynėse prieš „Jedinstvo“. „Jezero“ nugalėjo varžovus minimalia persvara 1-0.

Nuo 2025 m. atstovavo Arsenal Tivat.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; **su [[FK Panevėžys]]**
* A lygos trečioji vieta: 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Historia Augusta

***Historia Augusta*** (liet. „Augusto istorija“) – vėlyvas Romos imperatorių, jų jaunesniųjų kolegų, paskirtų įpėdinių ir uzurpatorių 117–284 m. biografijų rinkinys, parašytas lotynų kalba. Spėjama, kad jis sukurtas pagal panašų Svetonijaus veikalą „Dvylika cezarių“, tačiau pristatomas kaip šešių skirtingų autorių – bendrai vadinamų „*Scriptores Historiae Augustae*“ – darbų, parašytų Diokletiano ir Konstantino I valdymo laikotarpiu ir skirtų šiems imperatoriams ar kitiems svarbiems Senovės Romos asmenims, rinkinys. Išlikusį rinkinį sudaro trisdešimt biografijų.

Dėl tikrosios veikalo autorystės, tikrosios datos, patikimumo ir tikslo ilgą laiką ginčijosi istorikai ir mokslininkai nuo tada, kai 1889 m. Herman Dessau atmetė rankraštyje nurodytą datą ir autorystę. Pagrindinės problemos – šaltinių, kuriais remtasi, pobūdis ir tai, kiek turinio yra gryna fikcija. Pavyzdžiui, iš viso rinkinyje yra apie 150 tariamų dokumentų, tarp jų 68 laiškai, 60 kalbų ir pasiūlymų tautai ar senatui, 20 senatoriaus dekretų ir aklamacijų.

XXI a. antrojo dešimtmečio bendras istoriografinis sutarimas pritarė išvadai, kad egzistavo tik vienas autorius, rašęs IV a. pab. arba V a. prad., kuris buvo suinteresuotas į III a. imperatorių gyvenimą įtraukti tuometines laikotarpio problemas (politines, religines ir socialines). Be to, sutariama, kad autorius naudojo fiktyvius kūrinio elementus, kad sudėtingame alegoriniame žaidime išryškintų nuorodas į kitus publikuotus veikalus, pavyzdžiui, į Ciceroną ir Ammijaną Marceliną. Nepaisant galvosūkių, tai vienintelis ištisinis pasakojimas lotynų kalba apie didžiąją savo laikotarpio dalį, todėl jis nuolat iš naujo vertinamas. Šiuolaikiniai istorikai nelinkę jo atsisakyti kaip unikalaus galimos informacijos šaltinio, nepaisant akivaizdaus jo nepatikimumo daugeliu atžvilgiu.

## Išnašos

## Šaltiniai

* 
*
Gintariškės

**Gintariškės** (arba ***Kinderiškės***) – buvęs kaimas dabartinėje Kauno miesto teritorijoje, Aleksoto šiaurės rytuose, ties dabartine Aleksoto bažnyčia. Kaimą mena žemutinėje terasoje einanti Gintariškių gatvė, nevisai sutampanti su senojo kaimo teritorija.

## Istorija

Kaimas minimas iki XX a. tarpukario Kinderiškių vardu ir priklausė Garliavos valsčiui. Čia buvo Kinderiškių dvaras, kurio žemėse vėliau buvo pastatyta Aleksoto bažnyčia. 1922 m. lapkričio 9 d. Kauno miesto taryboje nuspręsta sulietuvinti vietovę ir pavadinti ją Gintariškių vardu.

1937 m. sudarytame Kinderiškių (Gintariškių) dvaro žemių parceliacijos projekte numatyta viešųjų erdvių infrastruktūra – prekybinė aikštė, sporto aikštynas, skveras ir keletas neidentifikuotų erdvių.

## Gyventojai
### Žymūs žmonės
* Juozas Vailokaitis (1880–1955)
* Jonas Vailokaitis (1886–1944)
* Viktoras Krušinskas (1930–), KPI ir VISI dėstytojas

## Šaltiniai
Kauno Nemuno mokykla

**Kauno Nemuno mokykla** – mokykla Lietuvoje, Kaune, Gričiupyje, A. ir J. Gravrogkų g. 9.

## Istorija

1935 m. mokykla įkurta Aukštuosiuose Šančiuose, Kaišiadorių g. 1950 m. pavadinta Kauno 30-ąja mokykla. 1952 m. tapo pirmąja Kauno miesto septynmete mokykla. 1954 m. pavadinta Kauno 21-ąja mokykla. 1964 m. sausį persikėlė į VI forto rajoną, dabartinę A. ir J. Gravrogkų gatvę. 1965 m. pradėtas sustiprintas vokiečių kalbos mokymas. 1967 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1994 m. rugpjūčio 24 d. Kauno miesto mero potvarkiu Nr. 553 mokykla pavadinta „Nemuno“ vardu. 2007 m. mokykloje pradėtos formuoti sportinės pakraipos klasės. 2010 m. Kauno miesto savivaldybė nusprendė mokyklą pertvarkyti į pagrindinę. 2013 m. rugsėjo 1 d. vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2014 m. mokyklos statusas pakeistas į Kauno „Nemuno“ mokyklą-daugiafunkcį centrą. 2018 m. rugsėjo 1 d. mokyklos pavadinimas pakeistas į Kauno „Nemuno“ mokyklą.

## Direktoriai
* pirmasis direktorius – Raimundas Rainis
* 1966 m. Regina Poviliūnienė
* 1987 m. Aldona Grabauskienė
* 1989 m. Birutė Paulauskienė
* nuo 2016 m. Vesta Žiūraitienė

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Albert Fish

**Albertas Fišas** (, 1870 m. gegužės 19 d. – 1936 m. sausio 16 d.), taip pat vadinamas **Bruklino vampyru** – amerikiečių serijinis žudikas, pedofilas, seksualinis iškrypėlis, kanibalas.

## Biografija
Albertas Fišas gimė 1870 m. gegužės 19 d. Vašingtone.

Jis buvo jauniausias sūnus Rendelo ir Luizos Fišų šeimoje. Fišas turėjo vyresniąją seserį Anny ir vyresnius brolius Volterį ir Edviną. Jo tėvas buvo 43 metais vyresnis už motiną. Daugelis šeimos narių buvo psichikos ligoniai: vienas iš jo brolių mirė nuo hidrocefalijos, kitas buvo priklausomas nuo alkoholio, jo dėdės mirė psichiatrijos ligoninėje, jo motina patirdavo halucinacijų, o sesuo buvo beprotė.

Iki 1879 metų gyveno vaikų globos namuose, ten gavo pravardę „Kiaušinis su kumpiu“. Kai auklė jį mušdavo, patirdavo seksualinį pasitenkinimą. Vėliau jis versdavo savo vaikus mušti jį per nuogą užpakalį.

1902 m. pirmą kartą buvo nuteistas už vagystę. 1910 metais nužudė pirmąjį žmogų – Tomasą Bedeną. 1924 m. liepos 11 dieną pagrobė ir nužudė 8-metę mergaitę. 1928 metais nužudė ir suvalgė dar vieną 9-metę mergaitę. 1934 metais buvo areštuotas už vienuolikmetės nužudymą. Tai buvo antras kartas, kai Fišas buvo teisiamas. Suimtas buvo tik po šešerių metų, kai mergaitės motinai parašė laišką ir prisipažino apie nusikaltimą.

Teisme Fišas buvo apkaltintas 100 vaikų išniekinimu, tačiau pats Fišas pareiškė, kad jų buvo 498. Tikslus aukų skaičius nežinomas. 1936 m. sausio 16 dieną jam buvo įvykdyta mirties bausmė – jis mirė elektros kėdėje.

## Šaltiniai
Lengvasis pėstininkas

**Lengvasis pėstininkas** – pavadinimas, kuriuo vadinami tam tikri pėstininkų tipai, paprastai turintys lengvesnę ekipuotę ar ginkluotę arba pasižymintys didesniu judrumu ar lankstumu nei kitų tipų pėstininkai, pavyzdžiui, sunkioji ar linijinė pėstininkų kariuomenė. Istoriškai lengvieji pėstininkai dažnai kovojo kaip žvalgai, užpuolikai ir skirmišeriai – kariai, kovojantys laisvu būriu prieš pagrindinę kariuomenę, kad persekiotų, užlaikytų, nutrauktų tiekimo linijas ir apskritai pažeistų priešą prieš pagrindinį mūšį.

Po Antrojo pasaulinio karo terminas evoliucionavo ir dabar paprastai reiškia greitojo reagavimo dalinius, kurie ypač pabrėžia greitį ir mobilumą, o ne šarvuotumą ir ugnies galią. Kai kurie daliniai ar batalionai, kurie istoriškai atliko skirmišerių vaidmenį, dėl tradicijos išsaugojo „lengvųjų pėstininkų“ pavadinimą.

Skirtingose šalyse lengvųjų pėstininkų daliniai dažnai vadinami įvairiais pavadinimais. Pavyzdžiui, Prancūzijoje jie vadinami šaseriais, Vokietijoje – jėgeriais, Vengrijoje – pandurais.

## Išnašos
Lucijus Veras

**Lucijus Aurelijus Veras** (, 130 m. gruodžio 15 d. – 169 m.) – Romos imperatorius nuo 161 m. iki mirties 169 m. kartu su savo įtėviu broliu Marku Aurelijumi. Lucijaus Vero ir Marko Aurelijaus valdymas buvo pirmas atvejis, kai Romos imperija buvo valdoma diarchiškai, o tai vis dažniau pasitaikydavo vėlesnėje imperijos istorijoje.

Gimęs 130 m. gruodžio 15 d., jis buvo vyresnysis Lucijaus Aelijaus Cezario sūnus, pirmasis Adriano įvaikis ir įpėdinis. Užaugęs ir išsilavinimą įgijęs Romoje, prieš užimdamas sostą ėjo keletą politinių pareigų. Po biologinio tėvo mirties 138 m. jį įsivaikino Antoninas Pijus, kuris pats buvo įsivaikintas Adriano. Vėliau tais pačiais metais Adrianas mirė, o sostą paveldėjo Antoninas Pijus. Kai 161 m. mirė Antoninas Pijus, jį pakeitė Lucijus Veras ir jo įbrolis Markas Aurelijus. Didžiąją jo valdymo dalį užėmė vadovavimas karui su Parta, kuris baigėsi romėnų pergale ir tam tikrais teritoriniais laimėjimais. Iš pradžių įsitraukęs į Markomanų karus, jis susirgo ir 169 m. mirė. Romos senatas jį sudievino kaip *Divus Verus*.

## Išnašos
Extreme E

**Extreme E** – 2021 m. debiutavęs elektra varomų visureigių FIA organizuojamas čempionatas. Sezono lenktynės vyksta skirtingose pasaulio vietose, kuriose iškeliama aplinkosauginė problema. Taip pat čempionate remiamasi vyrų ir moterų lygiomis teisėmis, o komandose lenktyniauja po vieną vyrą ir moterį.

Čempionate naudojamas „Spark Odyssey 21“ visureigis. Jis turi 54 kWh „Williams“ sukurtą bateriją ir iš viso gali išnaudoti 400 kW galią.

Visa čempionato logistika vyksta specialiai paruoštu krovininiu laivu „RMS St Helena“. Taip siekiama sumažinti taršą, kurią išmeta transporto naudojimas. Laivo varikliai buvo perdirbti, kad jis galėtų naudoti kuo švaresnį dyzeliną.

Prieš prasidedant 4-am sezonui 2024 m. buvo pranešta, kad nuo 2025 m. čempionate varžysis tik vandeniliu varomi visureigiai.

## Čempionai
2021 m. sezonas prasidėjo lenktynėmis Saudo Arabijoje. Šiame sezone vyko 5 lenktynės Grenlandijoje, Saudo Arabijoje, Italijoje, Didžiojoje Britanijoje ir Senegale.

Pirmojo sezono čempionais tapo buvusio Formulės 1 čempiono Niko Rosbergo vadovaujama „Rosberg X Racing“ komanda.

2022 m. čempionatą paskutinėse lenktynėse Urugvajuje laimėjo Formulės 1 čempiono Luiso Hamiltono „Team X44“ komanda, kuriai atstovavo Cristina Gutiérrez ir Sébastien Loeb.

## Šaltiniai
Sunkusis pėstininkas

**Sunkusis pėstininkas** – sunkiai ginkluotas ir šarvuotas pėstininkas, kuris buvo mokomas rengti priekines atakas ir (arba) įtvirtinti gynybinį mūšio linijos centrą. Tuo jie skyrėsi nuo lengvosios pėstininkų kariuomenės, kuri yra palyginti judri ir lengvai šarvuota kariuomenė, skirta žvalgybai ir kitoms taktinėms užduotims, nepritaikytoms sunkesnės apkrovos kariams. Sunkieji pėstininkai paprastai naudojosi tankiomis mūšio lauko formacijomis, tokiomis kaip skydo siena ar falanga, padaugindami savo veiksmingą ginklų svorį, sutelkdami jėgas.

Sunkieji pėstininkai buvo labai svarbūs daugeliui senovės kariuomenių, pavyzdžiui, graikų hoplitams, makedonų falangitams ir romėnų legionieriams. Žlugus Romai, Europoje sunkiųjų pėstininkų skaičius sumažėjo, tačiau vėlyvaisiais viduramžiais vėl ėmė dominuoti šveicarų pikininkai ir vokiečių landsknechtai. Parako eros karyboje paplitus šaunamiesiems ginklams, tankūs būriai tapo vis pavojingesni, o sunkieji šarvai buvo arba neveiksmingi, arba per daug nepatogūs, kad būtų naudingi taktiniu požiūriu. XVIII a. pradžioje sunkiąją pėstininkų kariuomenę pakeitė linijinė pėstininkų kariuomenė, ginkluota muškietomis ir durtuvais.
Respiratorius

**Respiratorius** – tai priemonė, skirta apsaugoti naudotoją nuo pavojingų aerozolių, dalelių ir mikroorganizmų įkvėpimo.

Kvėpavimo takų apsaugos istorija siekia I amžių, kai Plinijus Vyresnysis aprašė gyvūnų pūslių naudojimą siekiant apsaugoti darbuotojus nuo švino dulkių Romos kasyklose.

## Klasifikacija

Yra du pagrindiniai respiratorių tipai: orą valantys respiratoriai, kurie filtruoja įkvepiamą orą, ir tiekiamo oro respiratoriai, kurie įtraukia orą iš alternatyvaus šaltinio.

Esant skirtingam oro užterštumui, naudojami skirtingos paskirties respiratoriai: pramoniniai, kariniai, medicininiai (pvz., skirti alergiškiems žmonėms arba nuo gripo) ir t. t.. Respiratoriai taip pat skirstomi į vienkartinius ir daugkartinio naudojimo (paprastai su keičiamais filtrais).

Respiratorių filtravimo savybėms nurodyti naudojama raidinė-skaitmeninė sistema. Raidė nurodo, ką respiratorius filtruoja, o skaičius – kokiu laipsniu respiratorius filtruoja daleles.

**Pavyzdžiui, pagal atsparumą [[Alyva|alyvai]] respiratoriai klasifikuojami pagal šiuos žymėjimus**:

**N**: nėra atsparus alyvai

**R**: atsparus alyvai (iki 8 val.)

**P**: atsparus alyvai (veikia ilgiau nei 8 val.)

Pavyzdžiui, N95 respiratorius nėra atsparus alyvai ir filtruoja iki 95 % dalelių.

**Apsaugai nuo aerozolių skirtos filtruojančios puskaukės pagal filtravimo efektyvumą skirstomos į tris klases ir žymimos**: 

**FFP1** – žemas efektyvumas;

**FFP2** – vidutinis efektyvumas;

**FFP3** – aukštas efektyvumas.

## Išnašos