open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ross Brawn

**Ross Brawn** (g.1954 m. lapkričio 23 d.) – autosporto inžinierius iš Didžiosios Britanijos, Formulės 1 Brawn GP ekipos savininkas.

Didžiąją savo karjeros dalį jis dirbo įvairiose Formulės 1 ekipose. Geriausiai jam sekėsi dirbti Benetton Formula ir Scuderia Ferrari komandose, su kuriomis yra laimėjęs čempionatus. 2007 m. jis pasitraukė iš Formulės 1, tačiau kitais metais grįžo kaip Honda F1 komandos vadovas.

## Karjera
Jo karjera autosporte prasidėjo 1976 m., kuomet jis pradėjo dirbti vienoje Formulės 3 ekipoje mechaniku. 1978 m. jis perėjo į naujai suformuotą Formulės 1 Williams F1 ekipą. Vėliau jis trumpai dirbo Haas Lola ir Arrows ekipose, kol perėjo į Jaguar kompaniją, kuriai padėjo sukonstruoti Jaguar XJR-14 automobilį, kuris nugalėjo 1991 m. Pasaulio sportinių automobilių čempionate.

### Benetton
Vėliau tais pačiais metais jis sugrįžo į Formulę 1 kaip Benetton Formula ekipos technikos direktorius. Šiai ekipai jis padėjo nugalėti kartu Michaeliu Schumacheriu 1994 m. ir 1995 m.

### Ferrari
Rossas Brawnas 1996 m. pabaigoje kartu su M. Schumacheriu perėjo į Scuderia Ferrari ekipą. R. Brawnas buvo atsakingas už ekipos strategiją, o kartu su ja pelnė 5 pilotų ir 6 ekipos čempionų titulus. 2006 m. spalio 26 d. Ferrari pranešė, jog ją palieką R. Brawnas, kartu išeinantis ir iš aktyvaus sporto.

### Honda
2007 m. lapkričio 12 d. Honda ekipa patvirtino, jog jos vadovu taps R. Brawnas. Nesėkmingai susiklosčius 2008 m. sezonui ekipai iškilo bankroto grėsmė.

### Brawn GP
2009 m. kovo 6 d. Rossas Brawnas perpirko visas komandos akcijas ir tapo naujos komandos savininku, ją pervadinęs į Brawn GP.

Prieš pat pirmąjį sezono GP Australijoje buvo pranešta, kad Brawno ekipą sutiko paremti "Virgin" kompanijos vadovas seras Richardas Bransonas. Kiek vėliau komanda susitarė ir su kitu rėmėju – Šveicarijos investavimo kompanija "MIG Investments".

## Šaltiniai
Tuštumos jausmas

**Tuštuma** – žmogaus būvis, kuomet jaučiamas bendras nuobodulio, atitolimo, apatijos jausmas. Tuštumos jausmas dažnai lydimas distimijos, depresijos, vienišumo, desperacijos ar psichinių sutrikimų, tokių kaip ribinis asmenybės sutrikimas. Tuštumos jausmas taip pat yra dalis sielvarto jausmo, kuomet netenkama brangaus žmogaus. Tuštumos jausmo supratimas skiriasi priklausomai nuo aplinkybių ir kultūrinės erdvės.

Krikščionybė ir vakarų psichologai bei sociologai tuštumos jausmą laiko neigiama emocija, tuo tarpu rytų filosofijose, tokiose kaip budizmas ar daoizmas – tai teigiamas jausmas. Tuštumos sąvoka budizme vadinama šūnjata. Budizmas teigia, kad bet kokia individuali tikrovė neturi jokios absoliučios būties. Daoizmas tuštumą aiškina kaip ramumo ir taikumo būseną, proto tyrumą ir visatos atspindį.

Vakarų filosofijoje tuštumos jausmas gretinamas su nihilizmo filosofija. Tuštumos idėja taip pat svarbi ir egzistencialistams, nes egzistencializmas kyla iš atskirties ir desperacijos jausmo, iš žmonių, susiduriančių su tuštumos jausmu ir besistengiančių nugyventi autentišką gyvenimą. Egzistencialistai teigia, kad žmogus gyvena atskirtas nuo dievo, gamtos, kitų žmonių ir tikrojo savęs paties. Susigrūdę į miestus žmonės dirba beprasmius darbus, yra linksminami lengvos masinės medijos, todėl gyvena tik ant gyvenimo paviršiaus, tad net žmonės, iš pažiūros turintys viską, jaučia tuštumą, atskirtį.

XX a. pr. austrų filosofas Rudolf Steiner teigė, kad dvasinė tuštuma tapo didele Europos išsilavinusios viduriniosios klasės problema. Jis teigė, kad europiečiai paskendo savo mintyse, prarado tyrą, mokslinį mąstymą, jų mintys prarado dvasią, tapo tamsios ir įtemptos. Įvairūs filosofai, sociologai teigia, kad žmonės, išgyvenantys tuštumos jausmą turi didelį pilnatvės alkį, kurį bando užpildyti trumpais malonumais – alkoholiu, narkotikais, rūkymu, seksu, besaikiu valgymu, televizija, kompiuteriniais žaidimais, pirkimo manija, dažnu partnerių keitimu ir kt.

Tuštumos jausmas siejamas su depresija, todėl gydomas psichoterapija, grupine terapija, kitais psichologiniais seansais. Siekiant įveikti tuštumos jausmą siūloma plėsti socialinį tinklą (dalyvauti renginiuose, savanoriškoje veikloje, religiniuose, dvasiniuose judėjimuose, rasti hobį ir kt.).
Mikaševičai

**Mikašèvičai**  (arba ***Mikaševičiai***) – miestas pietų Baltarusijoje, 100 km į rytus nuo Pinsko. Upių uostas. Išgaunamas granitas (antroji pagal dydį radimvietė pasaulyje), išvystyta maisto pramonė. Yra gimnazija, kultūros rūmai, sanatorija, Šv. Jono cerkvė.

## Istorija

Pirmąkart minimi 1785 metais. 2005 m. gavo miesto teises.

## Sportas
* FK Granit Mikaševiči (buvęs futbolo klubas);
* Namų rungtynes klubas žaidžia „Polesės“ stadione, kuris yra Luninece ir talpina 3 095 žiūrovus.

## Šaltiniai
Jūkainiai

**Jūkainiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Viduklės, kairiajame Apusino krante.

## Istorija

XX a. tarpukariu buvo Jūkainių dvaras, kurį 1941 m. sovietai nusavino. Nuo 1906 m. jame veikė dvarininkui Kazimierui Jančiauskui priklausęs žirgynas, kuriame buvo auginami trakėnų veislės žirgai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aleknai (Raseiniai)

**Aleknai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Viduklės, piečiau magistralės .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Apusinai

**Apusinai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Viduklės. Pro kaimą teka Apusinas, piečiau kaimo į jį įteka Plačiuva.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bagamolai

**Bagamolai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Viduklės, kairiajame Šešuvies krante.

## Istorija

Bagamolų kaimas buvo išsidėstęs kairiajame ir dešiniajame Šešuvies krantuose, didžioji kaimo gyventojų dalis gyveno dešiniajame krante. Tik vykdant melioraciją septintame dešimtmetyje visi dešiniojo kranto gyventojai išsikėlė, taip dešiniajame krante liko tik laukai. Kairiajame upės krante Bagamolų kaimas ribojasi su Talkininkų kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antringis

**Antringis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, tarp Viduklės ir Viduklės GS, prie . Šalia kaimo teka Apusinas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsniai (Raseiniai)

**Degsniai** – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Alėjų.

## Istorija

2015 m. kaimas panaikintas ir prijungtas prie Užuomedžio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šaltropiai (Raseiniai)

**Šaltropiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Alėjų I.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palovaitis

**Palovaitis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Paupio bažnytkaimio, tarp kelio  ir Paupio žuvininkystės tvenkinių (prie Upės).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krupšė

**Krupšė** – buvęs viensėdis Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Viduklės.

## Istorija

2015 m. Krupšė panaikinta, žemės atiduotos Stunguriams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kelmynė (Raseiniai)

**Kelmynė** – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Viduklės.

## Istorija

2015 m. Kelmynė panaikinta, žemės prijungtos prie Šeštokynės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Didvėjis

**Didvėjis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Viduklės, piečiau Gylių. Pro kaimą teka Upės upelis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Staryja Darohos

**Starýja Daròhos**  (; arba ***Staryje Dorogos***, ) – miestas pietinėje Baltarusijoje, Minsko srities pietuose. Rajono centras. Yra geležinkelio stotis, Šv. Mykolo cerkvė (XX a.), žydų kapinės, jaunimo centras, kultūros rūmai (nuo 2001 m.).

## Istorija

Minimos nuo 1524 m. XIX a. buvo kaimas Babruisko apskrities Novyja Darohų valsčiuje. Netoliesė kūrėsi Novyja Darohos. 1938 m. Staryja Darohos gavo miesto teises.

## Sportas
* FK Starye Dorogi (futbolas)

## Šaltiniai
Kolonija (Ponapė)

:Šis straipsnis yra apie miestą Ponpėjos saloje. Jis neturėtų būti painiojams su Japo valstijos administraciniu centru su tuo pačiu pavadinimu – Kolonija.

**Kolonija** () – pakrantės miestas Mikronezijoje, šiaurinėje Ponpėjos salos dalyje, Ponpėjos valstijos administracinis centras. Pietuose ribojasi su Nečo savivaldybe. Miesto gyventojų skaičius apytikriai 7000-10000 žmonių. Tai didžiausias pagal gyventojų skaičių miestas Ponapėje ir salos komercinis centras.

Kolonijos užimamas plotas nėra didelis – ~1,5 km² su dideliu kiekiu namų, pastatytų už miesto ribų.

## Istorija
Kolonijos miesto istorija labai įtakota užsieniečių, ilgą laiką buvusių saloje. Ispanija pirmoji pradėjo statyti miestą 1887 m. kaip administracinį ir karinį centrą. Fortas, apie kuri byloja išlikusios *ispanų sienos* griuvėsiai, buvo pastatytas tam, kad apsaugoti salos kolonijinė vyriausybę nuo vokiečių įsibrovimo ir nuo vietinių. 1899 m., kai Vokietija pareiškė pretenzijas į salą, buvo pastatyti keli keliai ir pastatai, bet miestas vis dar buvo sąlyginai mažas. 

Valdant vokiečiams, Kolonija buvo sulyginta su žeme 1905 m. praūžusio taifūno. Japonai pradėjo Ponpėjos okupaciją 1914 m. ir pastatė judrų miestą su 900 pastatų, labai išplėsta kelių sistema. Antrojo pasaulinio karo metu faktiškais visi pastatai Kolonijoje buvo nuniokoti numestų 118 tonų amerikiečių bombų ir ~600 padegamųjų bombų. Miestas buvo pilnai atstatytas valdant amerikiečiams, kurie užbaigė Mikronezijos Federacinės Valstijos konstitucijos patvirtinimą 1978 metais surengtame referendume. Statybos įvairiose miesto dalyse vyksta ir mūsų laikais.

Šiandien visi pagrindiniai ir šalutiniai keliai yra išgrįsti, pastatyti kelio ženklai. Kolonijos miestas didžiuojasi savo bakalėjos parduotuvėmis, restoranais, valstybinėmis ir privačiomis mokyklomis, viešbučiais, barais bei bažnyčių įvairove.

Netoli Kolonijos yra Ponpėjos tarptautinis oro uostas (IATA: PNI), esantis mažoje saloje sujungtoje su miestu supiltu keliu.

Kolonijoje veikia nemažai užsienio savanorių grupių, tokios kaip Taikos korpusas, Japonijos tarptautinės paramos agentūros savanoriai (*JICA*), Raudonasis Kryžius, Jėzuitų savanorių korpusas, Ponpėjos gamtosaugos organizacija (*CSP*), Misionieriškoji Ramiojo vandenyno aviacija (*PMA*). Čia yra trys užsienio valstybių ambasados: JAV, Japonijos ir Australijos.

## Šaltiniai
* Panholzer, Thomas and Rufino Mauricio. *Place Names of Pohnpei Island*. Honolulu, Hawaii: Bess Press, 2003.
Pakerūlis

**Pakerūlis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Gylių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Chris Webber

**Chrisas Veberis** (g. 1973 m. kovo 1 d. Detroite) – buvęs NBA krepšininkas.

1993 m. NBA naujokų biržoje pirmuoju šaukimu pasirinko Orlando Magic (NBA) ekipa ir buvo iškart iškeistas į Golden State Warriors ekipą. 1994 m. tapo geriausiu NBA metų naujoku.

Po 2007–2008 sezono nusprendė baigti profesionalo karjerą..

## Nuorodos
* Chris'o Webber'io puslapis NBA.com
* Oficialus Chris Webber tinklalapis
Duajenas

**Duajenas** – konkrečioje šalyje esančio diplomatinio korpuso vadovas, kitaip dekanas. Juo būna vyriausias amžiumi ar seniausiai toje valstybėje akredituotas diplomatinės atstovybės vadovas.

Daugelyje šalių, tarp jų ir Lietuvoje, diplomatinio korpuso vadovas *ex officio* yra Vatikano (Šventojo Sosto) atstovas (nuncijus).
Raimundas Šiaučiūnas

**Raimundas Šiaučiūnas** (g. 1960 m. balandžio 23 d. Panevėžyje) – Kauno technologijos universiteto rektorius.

## Biografija
1967–1978 m. mokėsi Panevėžio 9-ojoje vidurinėje mokykloje, kurią baigė aukso medaliu. 1978–1983 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Cheminės technologijos fakultete, kurį baigė su pagyrimu. 1989 m. Rygos politechnikos institute apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją, kuri 1993 m. nostrifikuota daktaro mokslo laipsniu. 1991 m. suteiktas docento pedagoginis vardas. 2003 m. suteiktas profesoriaus pedagoginis vardas.

1983–1988 m. Kauno politechnikos instituto Statybinių medžiagų probleminės laboratorijos inžinierius, jaunesnysis mokslinis bendradarbis, nuo 1988 m. Kauno politechnikos instituto (dab. Kauno technologijos universitetas) Silikatų technologijos katedros asistentas, docentas, profesorius. 1992–1997 m. Kauno technologijos universiteto Cheminės technologijos fakulteto prodekanas, 1997–2000 m. Cheminės technologijos fakulteto dekanas, 2000–2007 m. akademinių reikalų prorektorius, studijų prorektorius, 2002–2007 m. Lietuvos aukštųjų mokyklų asociacijos bendrajam priėmimui organizuoti (LAMA BPO) prezidentas. 2007 m. gegužės 23 d. išrinktas Kauno technologijos universiteto rektoriumi.

1982 m. vedė, žmona – Daiva; 1984 m. gimė dukra Miglė.

## Mokslinė veikla
Apie 100 mokslinių straipsnių, 3 vadovėlių (vieno iš jų – bendrojo), 2 mokomųjų knygų autorius, 3 sėkmingai apgintų daktaro disertacijų mokslinis vadovas.
Jis ne tau (filmas)

**Jis ne tau** () – 2009 m. JAV romantinė komedija apie vyrų ir moterių santykius, apie skirtumus tarp jų ir nesusipratimus, kurie sukuria komiškas situacijas, apie nutylėjimus, moteriškas svajones ir vyrišką meilės supratimą.

Filmo premjera įvyko 2009 m. vasario 5 d. Izraelyje.
 
## Siužetas

Baltimorėje vienas su kitu nesusiję žmones turi reikalų su…meile. Jiems tenka ne tik džiaugtis nuostabiu jausmu, bet ir patirti visus iššūkius, susijusius su kitos lyties elgesiu ar neteisingu to elgesio supratimu…

Džidži trokšta vyriškio, kuris sakė, kad paskambins, bet nepaskambino. Kol Aleks ją ragina liautis laukti prie telefono, Betė mąsto, ar vertėtų nutraukti metus trukusius sužadėtuves su Neilu, kuris kratosi vedybinio gyvenimo.

Dženinė įstrigusi pabodusioje santuokoje, kurią nuolat apgaudinėja kadaise mylimas vyras Benas, kuris negali pasitikėti savimi būdamas šalia Anos.

Ana negali apsispręsti, ar nori sekso su vedusiu vyriškiu, ar draugystės su Konoru, kuris negali susitaikyti su faktu, kad negali turėti Anos.

Merė susipainiojusi tarp pasimatymų, todėl šiuo metu yra labiau susidomėjusi technologine meile, nei natūraliais žmogiškais ryšiais…

## Aktoriai
* Driu Berimor – Merė
* Dženifer Aniston – Betė
* Benas Aflekas – Neilas
* Skarlet Johanson – Ana
* Dženifer Koneli – Dženinė
* Kevinas Konolis – Konoras
* Bredlis Kuperis – Benas
* Džastinas Longas – Aleksas
* Džinifer Gudvin – Džidži
* Krisas Kristofersonas – Rodas
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali filmo svetainė (anglų kalba)
Apionai

**Apionai** arba **dobiliniai straubliukai** (*Apion*) – straublikinių (*Curculionoidea*) antšeimio vabalų šeima. Lietuvoje aptinkama ~60 rūšių. Kūno ilgis 1,5–4 mm, forma kriaušiška, o straublelis cilindriškas. Minta dobilais. Suaugę vabzdžiai randami ant žiedų, vaisių, sėklų, pumpurų, stiebų, šaknų.

Žalingiausios rūšys:
* baltųjų dobilų apionas (*Apion flavipes*)
* raudonųjų dobilų apionas (*Apion apricans*)
* juodasis apionas (*Apion aestivum*)
* dobilinis stiebinis apionas (*Apion seniculus*)

## Šaltiniai
Julius Geniušas

**Julius Geniušas** (g. 1962 m. balandžio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos dirigentas.

## Biografija
Tėvai Rimas Geniušas ir Irena Žemaitytė-Geniušienė, brolis Petras Geniušas. Mokėsi Nacionalinėje M.K. Čiurlionio menų mokykloje. 1986 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Aleksos klasę. Nuo 1986 m. Kauno muzikinio teatro dirigentas, nuo 1990 m. vyr. dirigentas. Nuo 1992 m. diriguoja ir Lietuvos operos ir baleto teatre. Nuo 1991 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) Kauno fakulteto docentas. Nuo 2011 m. Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademijos profesorius.

Dirigavo simfoninius koncertus. Gastroliavo Baltarusijoje, Estijoje, Latvijoje, Vokietijoje, Rusijoje (Sankt Peterburgas).

## Pastatymai
Kauno muzikiniame teatre parengė ir dirigavo:
* Viktoras Kuprevičius. Žiogas ir skruzdės, 1989 m.
* Volfgangas Amadėjus Mocartas. Visos jos tokios, 1990 m.
* Džiuzepė Verdis. Rigoletas, 1991 m., Traviata 1999 m.
* Aleksandras Glazunovas. Panelė tarnaitė, 1992 m.
* Liudvigas van Bethovenas. Fidelio, 1993 m.
* Johanas Štrausas. Šikšnosparnis, 1993 m.
* Šarlis Guno. Margarita, 1994 m.
* Kazimieras Viktoras Banaitis. Jūratė ir Kastytis, 1996 m., Kaune ir Čikagoje
* Frydrichas fon Flotovas. Marta, 1997 m., Kaune ir Čikagoje
* Umbertas Džiordanas. Andrė Šenjė, 1999 m.

## Šaltiniai
Katatonija

**Katatonija** ( 'įtempimas, sustingimas') – psichikos ir judėjimo sutrikimas, kai ligonis būna susijaudinęs arba nejudrus, kartais visiškai sustingęs.

Dažniausiai pasitaiko sergantiems šizofrenija, rečiau – kitomis psichinėmis ligomis, sunkiai apsinuodijus, po galvos smegenų traumos.

Apimtas katatoninio susijaudinimo ligonis daro beprasmiškus judesius, kraiposi, kartais mėgdžioja kitų judesius. Jo veidas būna sustingęs, kartais jame būna įniršio, nuostabos; veido išraiška gali visiškai neatitikti situacijos. Ligonis kalba padrikai, kartais kliedi, kartoja kitų žodžius, garsiai šaukia, dažnai visai nekalba. Toks ligonis gali būti agresyvus, pavojingas aplinkiniams.

Katatoninio stuporo apimtas ligonis nekalba, nevalgo, nejuda, neretai priešinasi mėginimams pakeisti jo pozą. Kai katatonija prasideda staiga, ligonį dar pila prakaitas, jam pakyla temperatūra, išsenka organizmas, atsiranda širdies kraujagyslių nepakankamumas.

## Šaltiniai
Apšlavas

**Apšlavas** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajono vakaruose, 8 km į vakarus nuo Utenos, 1 km į šiaurės vakarus nuo Antalgės. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 2,38 km, plotis iki 0,27 km. Altitudė 157,7 m. Giliausia vieta siekia 22,7 m. Ežeras rininis. Krantai statūs, aukštoki, sausi. Pakrantės apaugusios medžiais. Aplinkui daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Dugnas duobėtas. Suteka 5 upeliai, pietryčiuose išteka Radutė link Ilgio ežero, priklausanti Utenėlės baseinui (Šventosios baseinas).

Prie Apšlavo įsikūrę kaimai: Stabulankiai, Pagiriai, Sūngailiškis, Padborka, Antalgė. Pietinėje pakrantėje stūkso Sūngailiškio piliakalnis.

Vandenvardis *Ãpšlavas* siejamas su žodžiu *šluoti*, kurio pirminė reikšmė susijusi su švarumu (<  'trinti, valyti').

## Šaltiniai
Rimas Geniušas

**Rimas Geniušas** (1920 m. rugpjūčio 28 d. Petrograde – 2012 m. vasario 1 d. Vilniuje) – Lietuvos dirigentas, pianistas, pedagogas.

## Biografija
Žmona Irena Žemaitytė-Geniušienė, vaikai Petras Geniušas ir Julius Geniušas.

1933–1948 m. (su pertraukomis) studijavo Kauno konservatorijoje, 1945 m. baigė Balio Dvariono fortepijono klasę. 1945 m. debiutavo teatro scenoje – Kauno valstybiniame operos ir baleto teatre, diriguodamas Džoakino Rosinio „Sevilijos kirpėją“. 1948 m. baigė Mykolo Bukšos dirigavimo klasę. 1949–1951 m. tobulinosi Leningrado konservatorijoje.

1951–1952 m. LSSR radijo simfoninio orkestro dirigentas ir atsakingasis muzikos redaktorius. 1952–1996 m. Lietuvos operos ir baleto teatro dirigentas, 1958–1975 m. ir 1991–1994 m. vyr. dirigentas. 1949–1999 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas; nuo 1975 m. operinio parengimo katedros vedėjas, 1982 m. profesorius.

Koncertavo kaip dirigentas ir pianistas Lietuvoje, užsienyje.

## Pastatymai
Parengė ir dirigavo operas:
* Džiuzepė Verdis Don Karlas, 1959 m., Traviata: 447 kartus, iš jų 42 naujamečius spektaklius, 1974 m., 1980 m., 1992 m. premjerinius spektaklius
* Vytautas Klova. Duktė, 1960 m., su kitais LSSR valstybinė premija, Ave vita, 1974 m., Pilėnai, 1978 m.
* Sergejus Prokofjevas Meilė trims apelsinams, 1963 m.
* Vytautas Laurušas. Paklydę paukščiai, 1967 m.
* Rodionas Ščedrinas. Ne vien tik meilė, 1973 m.

**Baletai:**
* Julius Juzeliūnas Ant marių kranto, 1953 m.
* Antanas Rekašius. Aistros, 1971 m.

## Bibliografija
* Dirigavimas ir Lietuvos dirigentai, 1973 m.
* Operos solisto pratimai, 1985 m.

## Įvertinimas
* 1960 m. LSSR valstybinė premija
* 1964 m. LSSR liaudies artistas
* 1996 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas 

## Šaltiniai
Antanas Rekašius

**Antanas Rekašius** (1928 m. liepos 24 d. Pavandenėje – 2003 m. spalio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos kompozitorius, pedagogas.

## Biografija
Baigęs vidurinę mokyklą įstojo į Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, tačiau, jausdamas pašaukimą muzikai, baigė Vilniaus Tallat-Kelpšos muzikos mokyklos kompozicijos klasę. Vėliau studijas tęsė Lietuvos valstybinės konservatorijos (dabar – Lietuvos muzikos ir teatro akademija) prof. Juliaus Juzeliūno kompozicijos klasėje. 1959–1969 m. Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje dėstė kompoziciją.

## Kūryba
Sukūrė 9 simfonijas, 7 koncertus įvairiems instrumentams su orkestru, 12 baletų, iš jų pastatyti penki. Ryški jo kūrybos sritis – muzika vaikams: dainų ciklai, fortepijoninės pjesės. Jo muzika buvo atliekama JAV, Italijoje, Prancūzijoje, Suomijoje, Švedijoje, Vokietijoje, Vengrijoje ir daugelyje kitų šalių. Žymiausi darbai:

* Šviesos baladė, opera – oratorija, 1969 m. pastatyta Kaune, Maskvos teatrų komisijos apdovanota antrąja premija
* Gęstantis kryžius, baletas, 1963 m. pastatytas ir Maskvos didžiajame operos ir baleto teatre
* Aistros, baletas, 1968 m.
* Amžinai gyvi, baletas, 1982 m., pastatytas ir Maskvos didžiajame operos ir baleto teatre
* Aura, baletas, 1985 m.
* Medėja, baletas, 1996 m.

## Įvertinimas
* Lietuvos nusipelnęs meno veikėjas
* Lietuvos liaudies artistas

## Nuorodos
* Antanas Rekašius. Visi kūriniai
* Interviu by Bruce Duffie, Kovas 31, 1986

## Šaltiniai
Moon Kana

**Kana** (, dar vadinama **MOON Kana** g. 1982 m. sausio 26 d. Tokijuje) yra japonų dainininkė, žaislų dizainerė, modelis, iliustratorė ir mados dizainerė.

Pradėjo savo karjerą būdama modeliu Gothic & Lolita Bible žurnale. 1996 m. Kana įstojo į elektroninio stiliaus grupę „Starblues“. Tačiau Kana buvo greitai pakeista dėl nesutarimų su grupės nariais. Ji grįžo dainuoti 2000 m. išleidusi savo pirmąjį albumą.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Juozas Geniušas

**Juozas Geniušas** (1892 m. spalio 22 d. Navickai, Alytaus apskritis – 1948 m. sausio 4 d. Kaunas) – Lietuvos pedagogas, dramaturgas.

## Biografija
1912 m. baigęs Veiverių mokytojų seminariją dirbo dab. Lenkijos pradžios mokyklose. Per Pirmąjį pasaulinį karą mokytojavo Poltavos gubernijos ir Petrogrado pradžios mokyklose. 1917 m. Petrograde baigė ikimokyklinio auklėjimo kursus, 1918–1921 m. Petrogrado pedagoginiame institute studijavo pedagogiką ir istoriją.

1921 m. grįžęs į Lietuvą mokytojavo Kėdainių gimnazijoje, nuo 1925 m. – Lietuvos mokytojų seminarijoje Kėdainiuose. Nuo 1925 m. Lietuvos universitete dar studijavo istoriją. Dalyvavo Lietuvos mokytojų profsąjungos, valstiečių liaudininkų ir Lietuvos jaunimo sąjungos veikloje. Po 1926 m. valstybinio perversmo atleistas iš mokytojo pareigų, 1927 m. įkalintas. Vėliau dirbo Kauno miesto Švietimo skyriuje. 1930 m. vienas Lietuvos vaikų teatro draugijos organizatorių, Spaudos fondo valdybos narys. 1931–1940 m. Kaune vadovavo Lietuvos moterų globos komiteto mokyklai. 1940–1941 m. Švietimo liaudies komisariato valdybos viršininkas, 1941–1944 m. dirbo Kauno amatų mokykloje, nuo 1944 m. Kauno mokytojų seminarijos direktorius.

1911 m. kartu su kitais moksleiviais Veiverių mokytojų seminarijoje įkūrė slaptą moksleivių lavinimosi būrelį ir leido laikraštį „Rūtelė“, buvo jo redaktorius. Taip pat rašinėjo straipsnius į leidinius „Ateitis“, „Pavasaris“, „Garnys“, „Viltis“, „Lietuvių balsas“. Redagavo 1932 m. „Mokytojų kalendorių“, nuo 1935 m. žurnalą „Mokykla ir visuomenė“, nuo 1939 m. – „Mokykla ir gyvenimas“, bendradarbiavo leidiniuose „Kultūra“, „Švietimo darbas“, „Lietuvos žinios“.

Nagrinėjo švietimo tobulinimo, auklėjimo teorijos ir praktikos, mokytojų rengimo ir kitas pedagogines problemas, t. p. bendrąsias ir specialiąsias didaktikas. Kritikavo mechanine atmintimi grįstus mokymo metodus, propagavo vaizdumo ir aktyvumo principus. Parašė straipsnių pedagogikos klausimais, lietuvių kalbos ir istorijos vadovėlių, knygų muzikinio ir scenos ugdymo klausimais, scenos veikalėlių vaikams: „Sapnas Velykų naktį“, „Paparčio žiedas“ (abu 1918 m.).

## Bibliografija
* Scenos vaizdeliai vaikų teatrui, 1924 m.
* Epizodiškojo istorijos kurso metodika, 1927 m.
* Ryškusis skaitymas, 1928 m.
* Dramatizacija ir įscenavimas. Mokymo auklėjimo priemonė, 1929 m.
* Radijo pašnekesiai su mokytojais ir tėvais, 1930 m.
* Laisvės alėja, romanas, 1935 m., slapyvardis J. Visginas
* Senovės istorija, 1936 m.

## Šaltiniai
Ema Geniušienė

**Ema (Emma) Geniušienė** (g. 1938 m. vasario 11 d. Korsakove, Amūro sritis) – Lietuvos kalbininkė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1960 m. baigė anglų kalbą Leningrado universitete. 1965–1967 m. studijavo šio universiteto aukštuosiuose pedagoginiuose kursuose. 1984 m. filologijos mokslų daktarė.

1967–1993 m. Vilniaus universiteto dėstytoja. Nuo 1987 m. profesorė. Tiria daugiausia baltų kalbų veiksmažodį.

## Bibliografija
* Lietuvių kalbos gramatika anglų k. (Lithuanian Grammar), viena autorių, 1997 m.
* Baltų kalbų sangrąžiniai veiksmažodžiai ir refleksyvų tipologija, 1983 m., rusų k.
* Refleksyvų tipologija, 1987 m., anglų k.

## Šaltiniai
Jimmy Page

**James Patrick Page** (gimė 1944 m. sausio 9 d.) - britų gitaristas, kompozitorius ir įrašų prodiuseris. Jis pradėjo savo karjerą kaip sesijų muzikantas Londone, vėliau tapo grupės The Yardbirds nariu, iš kurios pasitraukus jos nariams sukurė viena garsiausių roko grupių Led Zeppelin, pasikvietęs Robert Plant, John Bonham ir John Paul Jones.
Georgensvaldės pilkapynas

**Georgensvaldės pilkapynas** – prūsų pilkapynas Sembos pusiasalyje, prie Georgensvaldės gyvenvietės (, Žuvininkų apskritis, nuo 1946 m. , Otradnojė, Svetlogorsko savivaldybė, Kaliningrado sritis.) 

## Tyrimai

Išliko 13 pilkapių, dalis apardyti. Sampilai 7–15 m skersmens, 0,5-1,5 m aukščio. 1904 m. du pilkapius ištyrė H. Kemke. Viename pilkapyje rastas apskritas akmenų statinys, kurio viduje buvo palaidoti keli sudeginti mirusieji. Antrasis pilkapis buvo su dviem akmenų vainikais ir akmenų grindiniu viduryje. Ant akmenų grindinio rastos dvi urnos su sudegintų mirusiųjų palaikais. 

1930 m. Karlas Engelis ištyrė dar vieną pilkapį. Jame aptiktas akmenų vainikas su akmenų statiniu viduryje. Pilkapio pakraštyje buvo akmeninė dėžė, kurioje urnose su dangteliais palaidoti sudeginti mirusieji. Rasta gintaro gabaliukų. 1937-1938 m. ištirtas vienas pilkapis ir rekonstruotas – betonu sutvirtintas akmenų vainikas 1930 m. tirtam pilkapiui. Jis gausiai lankomas turistų ir apylinkės gyventojų. 1949 m. N. Gurina ištyrė vieną pilkapį. Georgensvaldės pilkapynas datuojamas vėlyvuoju bronzos ir ankstyvuoju geležies amžiumi.

## Šaltiniai
Michailas Kalininas

**Michailas Kalininas** (,  1875 m. lapkričio 19 d. Verchniaja Troica, Tverės gubernija – 1946 m. birželio 3 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, pirmasis TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas, nominalus šalies vadovas.

## Biografija
* 1917 m. – Petrogrado miesto tarybos pirmininkas, maisto reikalų liaudies komisariato kolegijos narys;
* 1918 m.- Šiaurės srities Miestų ūkio sąjungos komisaras;
* 1919–1938 – Visos Rusijos Centro vykdomojo komiteto (VCIK) pirmininkas;
* 1938–1946 m. kovas – TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas;
* 1946 m. kovas – iki mirties – TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo narys.

* TSKP narys nuo 1898 m.;
* 1912–1917 m. – kandidatas į TSKP CK narius, CK narys nuo 1919 m.;
* Kandidatas į TSKP CK Politinio biuro narius nuo 1919 m. kovo 25 d.;
* Politbiuro narys nuo 1926 m. sausio 1 d.

* 1944 – Socialistinio darbo didvyris;
* Palaidotas prie Kremliaus sienos Maskvoje.

1931–1990 m. Tverės miesto pavadinimas buvo Kalininas.
1946 m. liepos 6 d. Karaliaučiaus kraštas pervadintas Kaliningradu ir Kaliningrado sritimi.
Vaidievutis Geralavičius

**Vaidievutis Ipolitas Geralavičius** (g. 1952 m. rugpjūčio 13 d. Geručiuose, Pakruojo raj.) – Lietuvos matematikas, diplomatas, profesorius, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1975 m. baigė Vilniaus universitetą (MIF). 1980 m. matematikos mokslų kandidatas, 1989 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.

1975–1980 m. Lietuvos mokslų akademijos (LMA) Matematikos ir kibernetikos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis, 1980–1990 m. Ekonomikos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, 1990–2000 m. vyriausiasis mokslinis bendradarbis. Nuo 1999 m. profesorius. 1990–1992 m. Bonos universiteto (Vokietija) Teorinės ekonomikos instituto vizituojantis profesorius. 1992–1996 m. dar dirbo Valstybinės kainų ir konkurencijos tarnybos Finansinių rinkų skyriuje, 1996–2000 m. Lietuvos banko Ekonominių tyrimų centro vadovas, 2004–2013 m. Lietuvos banko valdybos narys. 2000–2004 m. nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Vokietijoje. Nuo 2005 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (VGTU) Verslo vadybos fakulteto profesorius.

Tyrimų sritys – pusiausvyros sąlygos dinaminiuose ekonominiuose modeliuose, tolydžiosios kainodaros pusiausvyros modeliuose.

## Įvertinimas
* 2003 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius

## Šaltiniai

|-
Vytautas Geralavičius

**Vytautas Geralavičius** (g. 1924 m. liepos 19 d. Joniškyje) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1951 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1958 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

1953–1956 m. dirbo Gyvulininkystės institute, 1957–1959 m. Žemės ūkio ministerijoje. 1959–1990 m. Žemės ūkio ekonomikos instituto mokslinis sekretorius.

## Bibliografija
* Žemės ūkio gyvulių higiena, su kitais, 1960 m.
* Zootechniko žinynas, su kitais, 1963 m.
* Zoohigiena, su kitais, 1964 m.
* Lietuvos TSR žemės ūkio tvarkymo sistema, su kitais, 1969 m.

## Šaltiniai
Paberžės kraštovaizdžio draustinis

**Paberžės kraštovaizdžio draustinis** – savivaldybės kraštovaizdžio draustinis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajono šiaurėje, Surviliškio ir Gudžiūnų seniūnijose, prie Paberžės gyvenvietės.

Draustinis įkurtas 1992 m. Jame saugomi istoriniai ir kultūriniai paminklai (Paberžės bažnyčia, Tėvo Stanislovo muziejus, Sukilimo muziejus) taip pat Nykio ir Liaudės upių slėnių gamtinis kompleksas. Draustinis užima 149 ha plotą.

Draustinis pasiekiamas keliu Miegėnai-Žibartoniai.

## Nuorodos
* Kėdainių miškų urėdija
* Kauno apskrities bendrasis planas
Sokesas (sala)

**Sokesas** (, Ponpėjos kalba: *Sokehs*) – maža salelė šalia šiaurinės Ponpėjos salos pakrantės Mikronezijos Federacinėse Valstijose, sudaro dalį Sokeso savivaldybės. Yra į vakarus nuo Kolonijos miesto, nuo kurio atskirta nedidelės įlankos.

Su pagrindine sala ji sujungta supiltu keliu. Anksčiau buvus atskirta nuo pagrindinės salos siauro *Dau Mwoakote* kanalo, pastaruoju metu mangrovių sąžalynais susijungė su Ponape, todėl gali būti laikoma **Sokeso pusiasaliu** (Ponpėjos kalba: *Deke Sokehs*).

Saloje yra Sokeso kalnas () ir Sokeso uola (), gerai žinomi Mikronezijos reljefo objektai, nuo kurių atsiveria vaizdai į Ponpėjos salą. Ant Sokeso kalno yra išlikę Antrojo pasaulinio karo laikų japonų pabūklai. 

Saloje 1910 m. kilo pagrindinis saliečių sukilimas prieš kolonijinę vokiečių valdžią. Sukilimas buvo numalšintas 1911 m., 17 sukilėlių vadams buvo įvykdyta mirties bausmė, o keli šimtai Sokeso salos gyventojų buvo ištremti į Palau. Vietoj jų čia gyventi atsikėlė gyventojai iš Pingelapo.

Pakrantėse išsidėstę nedidelės gyvenvietės: *Reou, Ahseia, Soledi, Kamwele, Mwalok, Roie, Naneir, Peilong, Kepindau* ir *Danipei*.

## Šaltiniai
Andrejus Grečka

**Andrejus Grečka** (,  1903 m. spalio 17 d. Rostovo srityje – 1976 m. balandžio 26 d. Maskvoje) – tarybinis karinis ir partinis veikėjas, Tarybų Sąjungos maršalas (nuo 1955).

* 1953 m. – TSRS kariuomenės dalinių Vokietijoje vyriausiasis vadas, 1953 m. birželio mėn. organizavo darbininkų neramumų malšinimą Berlyne ("1953 m. Berlyno krizė");
* 1957 m. – Tarybinės Armijos sausumos dalinių vyriausiasis vadas, TSRS Gynybos ministro pirmasis pavaduotojas;
* 1960 m.- TSRS Gynybos ministro pirmasis pavaduotojas – Varšuvos sutarties organizacijos jungtinių karinių pajėgų vadas;
* 1967–1976 – TSRS Gynybos ministras.

1952 – kandidatas į TSKP CK narius, 1961–1976 m. – TSKP CK narys;
1973–1976 m. – TSKP CK Politinio biuro narys (pirmasis po 16 m. pertraukos, atleidus G. Žukovą, Gynybos ministras, įtrauktas į Politinį biurą).

Dukart Tarybų Sąjungos didvyris (1958, 1973).
Palaidotas prie Kremliaus sienos Maskvoje.

|-
Davidas Geringas

**Davidas Geringas** (g. 1946 m. liepos 20 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Vokietijos violončelininkas, pedagogas, dirigentas.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus vidurinėje meno mokykloje-internate, 1968 m. baigė Maskvos konservatorijos M. Rostropovičiaus klasę. 1970–1975 m. Lietuvos filharmonijos solistas. 1975 m. emigravo į Vokietiją ir pradėjo pasaulinę karjerą. Gyvena Hamburge, dėsto Liubeko aukštojoje muzikos mokykloje; profesorius.

Koncertuoja solo, su žymiausiais pasaulio dirigentais ir simfoniniais orkestrais (Berlyno filharmonijos, Ciuricho, Čikagos, Detroito, Londono filharmonijos, Monrealio, Tokijo, Vienos). Dažnai koncertuoja su žmona pianiste T. Schatz-Geringas.

Lietuvoje nuo 1992 m. koncertuoja kasmet, parengia naują programą. Repertuaras labai platus – nuo baroko epochos sonatų violončelei iki avangardinių kūrinių. Jam kūrinių sukūrė kompozitoriai H. Dutijo, G. Ligeti, Kšištofas Pendereckis. Pirmasis atliko kūrinius, kuriuos parašė E. Denisovas, S. Gubaidulina, Alfredas Šnitkė, Osvaldas Balakauskas, Vytautas Barkauskas, Bronius Kutavičius, Anatolijus Šenderovas, Mindaugas Urbaitis. Nuo 1999 m. Lietuvos muzikų draugijos garbės narys.

## Įvertinimas
* 1970 m. Tarptautinis P. Čaikovskio konkursas Maskvoje – I premija ir aukso medalis
* 1999 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 2002 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija
* 2006 m. Vokietijos ordinas už nuopelnus

## Šaltiniai
Česlovas Gerliakas

**Česlovas Gerliakas** (1927 m. liepos 20 d. Kelmėje – 2026 m. sausio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos statybos inžinierius konstruktorius.

## Biografija
1950 m. baigė Kauno universitetą. 1955–1992 m. dirbo Miestų statybos projektavimo institute Vilniuje, nuo 1974 m. projektų vyriausiasis inžinierius. 1992–2000 m. dirbo bendrovėje „Viltekta“. Nuo 1960 m. Lietuvos architektų sąjungos narys.

## Darbai
Parengė daugelio svarbių Lietuvos pastatų konstrukcijų projektus:
* Miestų statybos projektavimo instituto pastatas, 1962 m.
* Kompozitorių sąjungos kvartalas Vilniuje, 1964 m.
* Vilniaus centrinė universalinė parduotuvė, 1974 m.
* LSSR Aukščiausioji Taryba (dab. Seimo rūmai), 1982 m.
* Ignalinos Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia, su V. Milvydu, 1999 m.
* Šventosios Švč. Mergelės Marijos, Jūrų Žvaigždės, bažnyčia, su V. Milvydu ir A. Snuviškiu

Vadovavo projektavimui:
* LSSR operos ir baleto teatro rūmai, 1974 m.
* Viešbutis „Lietuva“, 1978 m.
* Lenino prospekto tunelis, 1984 m.
* LKP CK rūmai, 1983 m.
* Vilniaus geležinkelio stotis, rekonstrukcija, 2001 m.

## Įvertinimas
* 1972 m. SSRS MT premija
* 1974 m. LTSR nusipelnęs inžinierius

## Šaltiniai
Šventybrasčio kraštovaizdžio draustinis

**Šventybrasčio kraštovaizdžio-istorinis draustinis** – savivaldybės kraštovaizdžio draustinis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajono šiaurėje, Vilainių seniūnijoje, abipus Nevėžio prie Šventybrasčio gyvenvietės. Šiaurinė dalis prieina Surviliškio prieigas, pietinė – per 1 km nesiekia Sirutiškio.

Draustinis įkurtas 1992 m. Draustinis užima 774 ha plotą ir yra didžiausias rajone. Jame saugomi istorinė vietovė – buvusi pagoniška šventvietė su Šventybrasčio ąžuolais, sukilėlių kapai, nepriklausomybės paminklas. Priešingame krante, Surviliškio pusėje, auga saugomas Sūriškių ąžuolas. Taip pat svarbūs gamtos objektai – pušynėlis, Brastos upelis, Nevėžio slėnio pievos, Kelmynės pelkė. Draustinyje randami Lietuvos Raudonosios knygos augalai – tamsialapis skiautalūpis, mažoji gegužraibė, paprastasis kardelis.

Draustinis pasiekiamas keliais  (dešiniuoju krantu) arba  (kairiuoju krantu). 


Image:Šventybrastis6.JPG|Brastos upelis
File:Šventybrastis9.JPG|Senasis ąžuolas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kėdainių miškų urėdija
* Kauno apskrities bendrasis planas
Vaclovas Germanas

**Vaclovas Germanas** (1913 m. sausio 16 d. Šiauliuose – 2008 m. rugpjūčio 20 d. ) – Lietuvos istorikas, pedagogas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1939 m. baigė Klaipėdos prekybos institutą. 1940 m. dirbo Šiaulių prekybos institute. 1944–1947 m. Šiaulių vidurinės ekonominės mokyklos direktorius. 1947–1948 m. Šiaulių miesto Vykdomojo komiteto skyriaus vedėjas. 1948–1954 m. Šiaulių mokytojų instituto įkūrėjas, dėstytojas, direktorius. 1954–1959 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, 1954–1957 m. pirmasis instituto rektorius, 1956–1959 m. Marksizmo-leninizmo katedros vedėjas. 1959–1961 m. LTSR Valstybinės plano komisijos vyr. specialistas, kartu dėstė Vilniaus pedagoginiame institute.

1961 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Lietuvos KP kova už darbininkų klasės ir valstietijos sąjungos sustiprinimą respublikos žemės ūkio socialistinio pertvarkymo laikotarpiu (1944–1951 m.)“, istorijos mokslų kandidatas. 1973 m. ten pat apgynė disertaciją „Lietuvos KP veikla stiprinant darbininkų klasės ir valstietijos sąjungą (1944–1962 m.)“, istorijos mokslų daktaras. 1961–1990 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1975–1983 m. Estetinio lavinimo katedros vedėjas, nuo 1977 m. profesorius.

## Bibliografija
* Lietuvos KP veikla stiprinant darbininkų klasės ir valstietijos sąjungą (1944–1965). – Vilnius: Mintis, 1974. – 207 p.
* Socialistinės visuomenės susiformavimas ir raida Tarybų Lietuvoje (1940–1980), vienas autorių. – Vilnius: Mokslas, 1980. – 276 p.
* Lietuvos Komunistų partijos veikla stiprinant darbininkų klasės, valstietijos ir inteligentijos sąjungą išsivysčiusio socializmo sąlygomis: medžiaga lektoriui. – Vilnius: Žinija, 1980. – 18 p.
* Metodiniai patarimai ir nurodymai studijuoti Lietuvos KP kovą už socialistinės santvarkos sukūrimą ir socializmo pergalę respublikoje. – Vilnius, 1982. – 24 p.
* Taikos ir komunizmo keliu: straipsnių rinkinys / Vaclovas Germanas, V. Gobis, K. Navickas; sud. V. Pšibilskis. – Kaunas: Šviesa, 1987. – 141 p.: iliustr.

## Įvertinimas
* 1983 m. LTSR nusipelnęs dėstytojas

## Šaltiniai
Vytautas Germanas

**Vytautas Germanas** (g. 1930 m. rugsėjo 9 d. Kaune) – lietuvių kilmės JAV architektas.

## Biografija
Tėvas Kazys Germanas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. – į JAV. 1950–1957 m. studijavo Ilinojaus universitete. Nuo 1957 m. statybos bendrovėje „Perkins and Will“ dirbo projektuotoju, vyr. inžinieriumi, projektų vadybininku; 1977–1997 m. vyresnysis viceprezidentas, vadovavo bendrovės užsienio skyriaus projektams. 1962–1965 m. žurnalo „Mūsų Vytis“ redaktorius.

Svarbesni projektai:
* Švč. Mergelės Marijos iš Nazareto ligoninė, Čikaga, 1972 m.
* Sidabrinio kryžiaus Joliete ligoninė, Ilinojaus valstija, 1974 m.
* Artilerijos ir pėstininkų mokymo centrai Chamis Mušaite prie Abhos, Saudo Arabija, 1979 m.
* Bogoro agrokultūros institutas, Indonezija, 1985 m.
* Sams Malaysia universitetas Kota Baharu, Malaizija, 1987 m.
* Umm Ad Kura universitetas, Meka, Saudo Arabija, 1993 m.

## Šaltiniai
Vaclovas Germanavičius

**Vaclovas Germanavičius** (1907 m. sausio 9 d. Sasnava – 1970 m. spalio 29 d. Kaunas) – Lietuvos baleto artistas, baletmeisteris.

## Biografija
1930–1941 m. Valstybės teatro baleto artistas. 1941–1942 m. Kauno muzikinės komedijos teatro, 1942–1944 m. Vilniaus miesto teatro, 1944–1955 m. Kauno muzikinio dramos teatro (nuo 1949 m. Dramos ir muzikos teatras) baletmeisteris. Vilniaus muzikos mokykloje dėstė judesio meną. Sukūrė vaidmenų baletuose, šoko operose.

Sukūrė šokių operose ir operetėse:
* Džiuzepė Verdis. Rigoletas, 1942 m.
* Šarlis Guno. Romeo ir Džuljeta, 1944 m.
* Francas Leharas. Linksmoji našlė, 1941 m., 1945 m.
* Johanas Štrausas. Šikšnosparnis, 1950 m.

## Vaidmenys
* Čerkesas – Borisas Asafjevas. Kaukazo belaisvis, 1940 m.
* Vengrų šokėjas – Aleksandras Glazunovas. Raimonda, 1940 m.
* Don Kichotas – Liudvikas Minkus. Don Kichotas, 1941 m.
* Volfgangas, Princo mokytojas – Piotras Čaikovskis. Gulbių ežeras, Miegančioji gražuolė, 1941 m.

## Pastatymai
* Karlas Marija fon Veberis. Kvietimas šokiui, 1944 m.
* Rikardas Drigo. Užburtoji fleita 1948 m., Arlekinada 1949 m.

## Šaltiniai
Smilgos ir Smilgaičio kraštovaizdžio draustinis

**Smilgos ir Smilgaičio kraštovaizdžio draustinis** – savivaldybės kraštovaizdžio draustinis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajono centrinėje dalyje, Kėdainių miesto seniūnijoje, Smilgos ir Smilgaičio tarpupyje.

Draustinis įkurtas 1992 m. Draustinis užima 234 ha plotą. Jame saugoma Smilgos ir jos intakų Smilgaičio bei Jaugilos žemupių slėniai su mažai pažeista gamta. Teritorija apima Josvainių miško dalį. Randama į Lietuvos Raudonąją knygą įtrauktų augalų: mažųjų gegužraibių, dantažolių, meškinių česnakų.

Draustinis pasiekiamas keliu Kėdainiai–Krakės.

## Nuorodos
* Kėdainių miškų urėdija
* Kauno apskrities bendrasis planas
Smilgos kraštovaizdžio draustinis

**Smilgos kraštovaizdžio draustinis** – savivaldybės kraštovaizdžio draustinis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Krakių seniūnijoje, Smilgos upės slėnyje, Josvainių miškuose.

Draustinis įkurtas 1992 m., užima 133 ha plotą. Jame saugoma Smilgos slėnio natūralios augalų bendrijos, retų rūšių augalų augavietės. Iš saugomų augalų randami meškinis česnakas, vyriškoji gegužraibė, paprastasis kardelis. Be to, draustinyje skraido retos drugių rūšys – pietinė hesperija ir kraujalakinis melsvys.

Draustinis pasiekiamas keliu Kėdainiai-Krakės.


Image:Smilga008.JPG|Smilga draustinio teritorijoje
Image:Meškinis česnakas 1.JPG|Draustinyje augantys meškiniai česnakai


## Nuorodos
* Kėdainių miškų urėdija
* Kauno apskrities bendrasis planas
Petras Geniušas

**Petras Geniušas** (g. 1961 m. vasario 6 d. Vilniuje) – Lietuvos pianistas, pedagogas.

## Biografija
1979 m. baigė Vilniaus M.K.Čiurlionio vidurinę meno mokyklą prof. Liucijos Drąsutienės klasėje. 1979–1981 m. studijavo Lietuvos konservatorijos J. Karnavičiaus klasėje, 1985 m. baigė Maskvos konservatorijos V. Gornostajevos klasę.

Nuo 1990 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas. Nuo 1999 m. LMTA profesorius. Nuo 1992 m. dar dėstė ir Tokijo „Yamaha Music Foundation“, 1996–1998 m. – Karališkojoje muzikos akademijoje Londone. 2011 m. VDU Muzikos akademijos Fortepijono katedros vedėjas. Nuo 2015 m. dėsto Škotijos karališkoje akademijoje.

## Įvertinimas
Už plačią koncertinę ir kūrybinę veiklą įvertintas:
* 1989 m. Saragosa (Ispanija), pianistų konkurso „Pilar Bayona“ II premija
* 1991 m. Cincinatis, „American Music Scholarship Association“ (A. M. S. A.) III premija
* 1991 m. Oberlinas (Ohajo valstija), „Young Keyboard Artists Association“ (Y. K. A. A.) I premija
* 1992 m. „Palm Beach Invitational International“ konkurso I premija
* 1992 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija
* 2004 m. Pasaulio intelektinės nuosavybės organizacijos (WIPO) premija
* 2011 m. Kultūros ministerijos garbės ženklu „Nešk savo šviesą ir tikėk“
* 2015 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžiumi

## Šaltiniai
Gerasimas

**Gerasimas** (*Herasimas*, m. 1435 m. liepos 28 d. Vitebske) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės stačiatikių veikėjas.

## Biografija
1415–1428 m. Voluinės Vladimiro vyskupas, rėmė Vytauto Didžiojo siekį įkurti atskirą Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės stačiatikių metropoliją. 1415 m. dalyvavo išrenkant metropolitu Grigorijų Camblaką. Nuo 1428 m. Smolensko vyskupas.

Pasižymėjo literatūrine veikla. 1428 m. jo nurodymu raštininkas Timofejus parašė pirmąjį Vytauto pagyrimo variantą, čia apie 1428–1430 m. galėjo būti parašytas ir Lietuvos didžiųjų kunigaikščių metraštis. 1432 m. kaip Lietuvos didžiojo kunigaikščio Švitrigailos kandidatas, Konstantinopolio patriarcho paskirtas visos Rusios metropolitu, bet 1433 m. grįžo į Smolenską – Maskvos didžioji kunigaikštystė, atrodo, jo nepripažino. 

1434 m. vasarą pas popiežių Eugenijų IV į Florenciją nuvykusi diplomatinė delegacija pareiškė, kad jis pasirengęs tartis dėl bažnytinės unijos. 1434 m. spalio 20 d. popiežius pažadėjo Gerasimui jį priimti, tik prašė gauti stačiatikių provincinio sinodo nurodymą tartis dėl unijos; laišką Švitrigaila įsakė perskaityti stačiatikių kunigaikščių ir aukštųjų dvasininkų susirinkime. Gerasimas, atrodo, slapta norėjęs išvengti unijos, ir su Žygimanto Kęstutaičio šalininkais ėmė rengti sąmokslą prieš Švitrigailą. 1435 m. kovo suimtas, sukaustytas grandinėmis ir išvežtas į Vitebską. Sudegintas ant laužo.

## Šaltiniai
Kailio ežeras

**Kailio ežeras** arba **Kailis** () – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Suvalkų apskrities Vižainio valsčiuje, netoli Kleščuveko ir Smolnikų kaimų. Kaip ir greta esantys Jačnos ir kt. ežerai yra priskiriamas Lenkijos Baltijos aukštumų (*Jezioro Pojezierza Litewskiego*) makroregionui ir Rytų Sūduvos aukštumos (*Jezioro Pojezierza Wschodniosuwalskie*) mezoregionui, jis telkšo Suvalkų kraštovaizdžio parko teritorijoje. Kažkada su šalia esančiu Perto ežeru sudarė vieną vandens telkinį, dabar yra atskirtas neaukšta grunto juosta. Kailis priskiriamas prie eutrofinių vandens telkinių.

Ežero forma – užapvalintas keturkampis su rytinėje ir vakarinėje dalyse esančiais dviem pusiasaliais, o pietinėje jo dalyje yra nedidelis užutekis. Vandens paviršiaus yra 149,2 m virš jūros lygio. Krantai apaugę nendrėmis, dugnas molingas. Iš greta esančio 1,3 ha dydžio *Purvinio* ežero (, dar vadinamo ) įteka bevardis upelis.

Gausu paprastųjų kuojų, lynų, seliavų ir kt. Nuo 1996 m. gegužės 21 d. ežere veisiami upėtakiai (). Vandenplūkinių () šeimos elodėjos () genties vandens augalai bei gausus planktonas sudaro geras sąlygas žuvims maitintis. Šalia Kailio eina 7,0 kilometrų ilgio
*  *Juodasis pėsčiųjų turistinis maršrutas*: *[[Gulbiniškiai (Jeleniavo valsčius)|Gulbiniškiai]]* – *[[Smolnikai]]* – KAILIO EŽERAS – *[[Jačnos ežeras]]* – *[[Smolnikai]]*.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Stefan Maciejewski. Po ziemi suwalskiej. (Przewodnik turystyczny), Leidykla *Hańcza*, Suvalkai 1994 m.

## Nuorodos
* Vaizdas iš palydovo;
* Ežero nuotraukos ;
* Internetinis puslapis apie ežerą (lenk.);
* Informacija apie ežerą (lenk.) ;
* Duomenys apie ežerą (lenk.) .
Sąnario kapsulė

**Sąnario kapsulė** - sąnarį sandariai uždaranti jungiamojo audinio maišelis. Kapsulė sudaryta iš dviejų sluoksnių: išorinio - skaidulinio ir vidinio - tepalinio. Išorinį sluoksnį sudaro netaisyklingas glaudusis jungiamasis audinys, kurio kolageninės skaidulos nutįsta į besijungiančių kaulų antkaulį. Vidinį sluoksnį sudaro purusis jungiamasis audinys ir jo savoji plokštelė, kurioje yra kraujagyslių, vienalašių riebalinių ląstelių ir nervų. Tepalinis sluoksnis dar skirstomas į gaurelinę ir lygiąją dalis. Tepalinio sluoksnio ląstelių populiaciją sudaro fagocitiniai ir sekreciniai sinoviocitai.

Sąnario kapsulės ertmę užpildo tepalinis skystis, kurio cheminė sudėtis panaši į kraujo plazmą. Šiame skystyje yra daug hialurono rūgšties, jis sutepa sąnarinius paviršius.
Pietinė hesperija

**Pietinė hesperija** (*Carcharodus floccifera*) – hesperijų (*Hesperiidae*) šeimos drugys. Paplitęs Pietų ir Centrinėje Europoje, Maroke, Vakarų Azijoje.

Sparnų viršutinė dalis pilkos ir tamsiai rudos spalvos, su baltais ruožais ar dėmėmis. Apatinė pusė pilka, dėmėta. Gyvena kalnų tarpekliuose, miškų kirtimuose, drėgnose pievose. Retas.

Skraido gegužės – rugpjūčio mėnesiais. Lervos randamos pradedant rugsėju, o po žiemos iki balandžio – birželio. Maitinasi notromis.

## Nuorodos
*
Eunomija

**Eunomija** graikų mitologijoje – teisėtumo deivė.

Eunomija minima du kartus (neaišku ar tai atskiros deivės ar viena ta pati):
* Hermio ir Afroditės duktė;
* Dzeuso ir Temidės duktė.

Ji buvo teisėtumo deivė, pirmosios kartos hora, kartu su Dike ir Eirene. Horos užtikrindavo bendruomenės tvarką ir teisingumą. Buvo garbinamos Atėnuose, Arge ir Olimpijoje.
Hialininė kremzlė

**Hialininė kremzlė**, taip pat - **Hialinė kremzlė** ( - stiklas) - labiausiai organizme paplitusi kremzlė. Suaugusio žmogaus kūne jos yra nosyje, gerklėje, bronchuose, sąnariniuose kaulų paviršiuose, ilgųjų kaulų epifizių ir diafizių jungimosi vietose, šonkaulių kremzliniuose galuose. Vaisiaus kūne ši kremzlė sudaro beveik visus kaulus, kuri vėliau pakeičiama kauliniu audiniu.

Hialinėje kremzlėje vyrauja dvi ląstelių populiacijos: chondrocitai ir chondroblastai. Chondrocitai yra subrendusios kremzlės ląstelės, esančios kremzlės ertmėse ir kelis kart pasidalijusios sudaro izogenines grupes. Izogeninės grupės ryškesnės kremzlės centre ir ryškėja kremzlei senstant.

Tarpląstelinė hialinės kremzlės medžiaga (matrica) susideda iš jungiamojo audinio skaidulų ir pagrindinės medžiagos. Matrica sudaryta iš kolageninių skaidulų, kurias daugiausia sudaro II tipo kolagenas. Pagrindinėje medžiagoje yra daug proteoglikanų - jų šerdį sudaro baltymai, o į visas puses nuo jų nusitęsia glikozaminoglikanai, pagrindiniai jų šioje kremzlėje - chondroitinsulfatas ir keratinsulfatas. Proteoglikanų molekules sujungia hialurono rūgštis. Proteoglikanai yra vienos didžiausių molekulių, kurias sintetina ląstelės.

Tarpląstelinė medžiaga, supanti izogenines grupes vadinama teritorine matrica, o tarp šių grupių esanti tarpląstelinė medžiaga - tarpteritorine.