open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naujieji Muniškiai

**Naujieji Muniškiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, piečiau nuo Muniškių kaimo, kuriam anksčiau priklausė. Teritoriją iš rytų riboja magistralė , iš pietų – Sausinės upelis, iš vakarų – Nevėžis, kurio slėnyje praeina kelias . Kaime yra penkios gatvės ir virš penkiasdešimt namų, iš jų keturi daugiabučiai. Kaime yra parduotuvė ir keli ekonominiai subjektai: logistikos centras, tvirtinimo detalių fabrikas, gyvulininkystės ūkis, motoservisas. Muniškiai garsūs savo Muniškių tvenkiniu. Nuo magistralės A1 iki Naujųjų Muniškių veda asfaltuotas kelias.

## Istorija

Kaimas įkurtas 2005 m. vasario 14 d. Vyriausybės nutarimu atskiriant pietinę dalį Muniškių kaimo. Į naująją dalį pateko senosios kapinės, esančios Nevėžio slėnyje.

## Gyventojai

## Galerija

Muniškių tvenkinys.JPG|Muniškių tvenkinys
N. Muniškiai. Gatvė prie Nevėžio.JPG|Gatvė šalia Nevėžio 
N. Muniškiai. Sodyba prie Nevėžio.JPG|Sodyba šalia Nevėžio 
N. Muniškės, kapinės prie Nevėžio.JPG|Muniškių kapinės 


## Išnašos
Žuvininkai (Primorskas)

**Žuvininkai** (arba ***Zuvininkai, Skanavikas***; , nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ***Primorskas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Sembos pusiasalyje, Aistmarių šiaurinėje pakrantėje, Baltijsko rajone, 10 km į šiaurę nuo Piliavos. Nuo 2008 m. liepos 3 d. Primorsko miesto gyvenvietės centras.

## Etimologija

Sembos žemės kaimo pavadinimas *Skanavik* – normaniškos kilmės. Ordino šaltiniuose 1268 m. minimas *Schonewik*, 1321 m. *Vischusen*, 1338 m. *Bischoueshusen* (galbūt dėl Sembos vyskupų), nuo 1369 m. *Fischhausen*. Užėjus sovietams, 1946 m. pervadintas *Primorsku*, taip pabrėžiant miesto vietą „prie jūros“ ( – „prie“ + *море* – „jūra“).

## Istorija

Manoma, kad į šią vietovę 997 m. Baltijos jūra atplaukęs pirmasis prūsų krikštytojas Adalbertas Prahiškis buvo nužudytas netoliese, prie Tenkytų. Vietoje sembų ir skandinavų prekybinės gyvenvietės įkurtas 1266 m. Sembos vyskupo ir iki 1525 m. buvo vyskupų rezidencija. 1299 m. suteikta Kulmo teisė. 1305–1315 m. pastatyta gotikinė bažnyčia. 1525 m. Žuvininkų koplyčioje tuokėsi Prūsijos hercogas Albrechtas Brandenburgietis ir Danijos princesė Darata.

1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities miestas, 1933–1939 m. apskrities centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Zemliando rajono (*Земландский район*), 1946 m. rugsėjo 7 d. – 1963 m. Primorsko rajono (centras Zelenogradske) miestas ir Primorsko apylinkės (*Приморский городской совет*) centras, 1963–1994 m. Svetlo miesto Primorsko apylinkės centras, 1994–2008 m. Baltijsko miesto apygardos miestas. Primorsko miesto apylinkės taryba buvo renkama 1953–1994 m. 2005 m. panaikintas miesto statusas, nuo 2008 m. miesto tipo gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Žuvininkuose gimė:
* 1911 m. Nobelio fizikos premijos laureatas Vilhelmas Vinas (1864–1928).
* generolas Dytrichas fon Zaukenas (1892–1980).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
* G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Balvočius

**Balvočius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Balvočienė (ištekėjusi moteris) ir Balvočiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Balvočius (1842–1915) – kunigas, prozininkas, vertėjas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas, mokslo populiarintojas;
* Liudas Balvočius (1905-1984) – žurnalistas, JAV lietuvių bendruomenės veikėjas;
Marčėnas

**Marčėnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Marčėnienė (ištekėjusi moteris) ir Marčėnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aidas Marčėnas (g. 1960) – lietuvių poetas, kritikas, Lietuvos rašytojų sąjungos narys, Nacionalinės premijos laureatas;
* Rimantas Marčėnas (g. 1937) – Lietuvos istorikas, rašytojas, humanitarinių mokslų daktaras;
Zigmantas

**Zigmantas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zigmantienė (ištekėjusi moteris) ir Zigmantaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Rimantas Zigmantas (g. 1957) – Lietuvos ir Ignalinos rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Vaclovas Zigmantas (g. 1956) – inžinierius, Lietuvos politinis veikėjas;
Jucevičius

**Jucevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jucevičienė (ištekėjusi moteris) ir Jucevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Jucevičius (g. 1942) – Lietuvos keliautojas, orientacininkas;
* Liudvikas Adomas Jucevičius (1813–1846) – žemaičių lietuviškojo sąjūdžio dalyvis, literatas ir kraštotyrininkas, aprašęs žemaičių krašto gyvenimą, papročius, pirmasis papasakojęs legendą apie Jūratę ir Kastytį;
* Robertas Jucevičius (g. 1950) – Lietuvos ekonomistas ir vadybininkas, habilituotas socialinių mokslų daktaras;
Hapoel Acre FC

**Akrės „Hapoel“** – Izraelio futbolo klubas iš Ako.

## Istorija
Klubas įkurtas 1946 m. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo Liga Leumit (II pakopa), o iš šešiolikos dalyvių liko penktoje vietoje.

## Emblema

Vaizdas:Hapoel-ako.png|Senesnis logotipas
Vaizdas:Hapoel_Acre_FC_logo.png|Dabartinis logotipas


## Apranga
* Namuose žaidžia mėlyna apranga. 
* Išvykose rungtyniauja balta apranga.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
* Mindaugas Panka, saugas 2016–2017 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Hapoel Ra'anana AFC

**Rananos futbolo klubas „Hapoel“**, o trumpai **Rananos „Hapoel“** – Izraelio futbolo klubas iš Rananos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1972 m.

## Emblema

Vaizdas:HapoelRaanana.png|Senesnis logotipas
Vaizdas:Hapoel_Ra'anana_AFC.png|Dabartinis logotipas


## Apranga
* Namuose žaidžia raudona apranga. 

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
*  Irmantas Zelmikas, gynėjas, (2010 m.);
*  Ričardas Beniušis, puolėjas, (2010 m.).

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Giniotis

**Giniotis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Giniotienė (ištekėjusi moteris) ir Giniotytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aidas Giniotis (g. 1964 m.) – aktorius, režisierius, kompozitorius, dainų kūrėjas ir atlikėjas, skaitovas;
* Juvitas Giniotis (g. 1958 m.) – pedagogas, Šiaulių miesto visuomenės veikėjas;
* Vytautas Giniotis (1938–2012) – inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Lukoševičienė

**Lukoševičienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Lukoševičiūtė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Lukoševičius.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Ona Lukoševičienė (g. 1934) – Lietuvos inžinierė mechanikė, automobilių transporto specialistė, habilituota technologijos mokslų daktarė;
* Regina Lukoševičienė (g. 1958) – Lietuvos ir Kauno rajono politinė bei visuomenės veikėja;
Jakavičius

;Jakavičius
* Liudas Jakavičius-Grimalauskas – pianistas, kompozitorius ir teatro režisierius;
* Liudvikas Jakavičius-Lietuvanis – spaudos darbuotojas, teatro veikėjas;
* Pranas Jakavičius – edukologas;
* Vytautas Pranas Jakavičius – edukologas;

;Jakavičiūtė
* Agnė Jakavičiutė-Miliauskienė – kultūros veikėja, politikė;
* Gražina Jakavičiūtė-Šaltenienė – aktorė.

Pavardė daugiausia paplitusi Žemaitijoje. Kilusi iš  (< *Jak* < *Jakub*).

## Šaltiniai
Kernagienė

**Kernagienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kernagytė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kernagis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Gražina Kernagienė (g. 1918) – lietuvių teatro aktorė;
* Regina Kernagienė (g. 1962) – Lietuvos ir Klaipėdos rajono politinė bei visuomenės veikėja;
Akstinas

;Akstinas
* Gediminas Pranciškus Akstinas (1926–1959), pedagogas, alpinistas, vienas Lietuvos alpinizmo pradininkų;
* Gediminas Akstinas (g. 1961 m.), dailininkas;
* Morkus Akstinas (1895–1943), Lietuvos kariuomenės savanoris, policijos nuovadų, kalėjimo viršininkas.
;Akstinienė
* Neringa Akstinienė (g. 1972 m.), audėja, tautodailininkė;

Pavardė labiausiai paplitusi Dzūkijoje (Druskininkai, Merkinė, Varėna, Leipalingis) ir Tauragės krašte. Greičiausiai pravardinė – iš  „spyglys, dyglys; akuotas; rakštis; stiebas, stagaras; akstis; šakalys ir kt.“

## Šaltiniai
Šaučiūnas

**Šaučiūnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šaučiūnienė (ištekėjusi moteris) ir Šaučiūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Adolfas Šaučiūnas (1905–1991) – vargonininkas ir chorvedys;
* Jonas Šaučiūnas (1891–1991) - vargonininkas, chorvedys, kultūros veikėjas;
Krikštopaitis

**Krikštopaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Krikštopaitienė (ištekėjusi moteris) ir Krikštopaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Bronius Krikštopaitis (1902-1999) – Lietuvos tolimojo plaukiojimo kapitonas;
* Juozapas Algimantas Krikštopaitis (g. 1931) – Lietuvos mokslo istorikas ir filosofas, chemikas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras;
* Marijonas Krikštopaitis (1914–2003) – Lietuvos gydytojas terapeutas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras;
Zuikos

**Zuikos** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4 km į pietryčius nuo Ignalinos, tarp Zuikų miško ir kelio . Kapinėse stovi Zuikų koplyčia.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Zuikà*. Šaltiniuose vietovė minima 1706 m.

## Istorija

XIX a. Priklausė Bartkevičiaus Kazokinės dvarui. Lenkmečiu Priklausė Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiui, iki 1931 m. veikė lietuviška mokykla (atkelta iš Sabališkės apie 1925 m.). 1928 m. iš Bartkevičiaus dvaro buvo atkelta ir valdiška mokykla. 1940 m. Vilniaus Geležinio fondo komitetas Zuikose įsteigė lietuvišką seklyčią. Nuo 1940 m. priklausė Švenčionių apskrities Ignalinos valsčiui, buvo apylinkės centras. Kaime gyveno rusai sentikiai. Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono apylinkės centras, vėliau priklausė Zuikų apylinkei. Veikė pradinė mokykla.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Moliniai

**Moliniai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybės pietvakariuose, prie kelio .

## Istorija

Sovietmečiu buvo Molinių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Samulevičius

**Samulevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Samulevičienė (ištekėjusi moteris) ir Samulevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Giedrius Samulevičius (g. 1966) – Lietuvos ir Varėnos rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Raimundas Samulevičius (1937–1981) – dramaturgas, prozininkas;
Stankūnas

**Stankūnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Stankūnienė (ištekėjusi moteris) ir Stankūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Juozas Stankūnas (1906–1996) – vargonininkas, dirigentas, pedagogas, kompozitorius;
* Rimas Stankūnas (g. 1970) – Lietuvos ir Raseinių rajono politinis veikėjas;
Karabinas (reikšmės)

Žodis ***karabinas*** gali reikšti:

* karabinas – trumpavamzdis šautuvas;
* karabinas – tam tikros konstrukcijos žiedinė sąsaga, skirta lengvai ir patikimai karabino laikomą daiktą prisegti prie žiedo ar panašaus įtaiso. Karabinai yra alpinistų, ugniagesių įrangos dalis.

## Pavardė
* **Karabinas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Karabinienė (ištekėjusi moteris) ir Karabinaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Juozas Karabinas (1852–1936) – Lietuvos knygnešys, daraktorius;
* Vidmantas Karabinas (g. 1958) – Lietuvos ir Raseinių rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Klėriškės

**Klėriškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės pietuose, 1 km į šiaurės rytus nuo Varkalių. Užima didžiausią Nemaitonių seniūnijos plotą (650 ha), yra 5 tvenkiniai.

Stūkso Klėriškių alkakalnis, vadinamas Koplyčia. Yra saugomi Klėriškių I ir II akmenys.

## Istorija

XIX a. priklausė Semeliškių parapijai.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškinienė

**Miškinienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Miškinytė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Miškinis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Ausma Miškinienė – politinė vekėja; 
* Gražina Miškinienė – architektė urbanistė;
* Kristina Miškinienė – politinė veikėja;
* Manefa Miškinienė – biologė, pedagogė;
* Viltė Miškinienė – gydytoja, politinė veikėja.
Senkus

* Juozas Senkus (1907-1970) – kalbininkas, redaktorius;
* Juozas Senkus (1911-1970) – istorikas, žurnalistas, redaktorius;
* Kazimieras Senkus (1917–2018) – kunigas, vargonininkas, chorvedys, pedagogas;
* Tamošius Senkus-Senkauskas (1817-1901) – kunigas, poetas, 1863 m. sukilimo dalyvis;
* Vincentas Senkus (1840–1911) – kunigas, marijonų vienuolis;
* Viktorija Senkutė (1996–) – irkluotoja.

Pavardė paplitusi visoje šalyje (ypač apie Sasnavą, Kazlų Rūdą, Marijampolę, Alsėdžius). Kilusi iš slaviškų trumpinių krikšto vardui *Simonas* (, , ).

## Šaltiniai
Jelskis

* Karolis Jelskis (1749–1825) – Lietuvos skulptorius, tapytojas;
* Kazimieras Jelskis (1782–1867) - Lietuvos skulptorius, gimęs skulptoriaus, drožėjo Karolio Jelskio šeimoje;
Graževičius

**Graževičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Graževičienė (ištekėjusi moteris) ir Graževičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Albinas Aleksas Graževičius (g. 1947) – Lietuvos ir Panevėžio rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Juozas Graževičius (g. 1930) – lietuvių verslininkas;
Netbolas

**Netbolas** – komandinė sporto šaka, kurioje dvi komandos po 7 žaidėjus stengiasi surinkti kuo daugiau taškų, mėtant kamuolį į specialų krepšį. Pirmosios taisyklės buvo sukurtos 1895 m. amerikietės Clara Gregory Baer. Šis žaidimas labiausiai paplitęs tarp Tautų Sandraugos narių. Oficialiuose čempionatuose paprastai dalyvauja tik moterų komandos.

## Pozicijos
Komandoje yra 7 žaidėjai iš kurių kiekvienas turi savo atskirą poziciją.

## Nacionalinės komandos
Oficialias nacionalines komandas turi šios šalys:
* Afrika
**  
**  
**  
** 
**  
**  

* Amerika
**  
**  
** 
**  
**  
**  
**  
** 
**  
**  
**  
**  
**  

* Azija
**  
**  
**  
**  
**  
**  
** 
**  
** 

* Europa
**  
** 
**  
**  
**  
**  
**  

* Okeanija
**  
**  
**  
**  
**  
**  

## Nuorodos
* Tarptautinė netbolo federacija
Jašinskas

**Jašinskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jašinskienė (ištekėjusi moteris) ir Jašinskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Petras Jašinskas (1914–1986) – Lietuvos gydytojas rentgenologas, medicinos mokslų kandidatas;
* Vladas Jašinskas (g. 1943) – gydytojas terapeutas, Lietuvos ir Akmenės rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Vytautas Jašinskas (g. 1951) – Lietuvos gydytojas oftalmologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras;
Kernagis

**Kernagis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kernagienė (ištekėjusi moteris) ir Kernagytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aleksandras Kernagis (1911–1980) – lietuvių aktorius, teatro režisierius, dramaturgas;
* Ligitas Kernagis (g. 1963) – Lietuvos inžinierius, televizijos laidų vedėjas, politikas;
* Vytautas Kernagis (1951–2008) – lietuvių muzikos, dainuojamos poezijos atlikėjas ir autorius, pramoginių renginių režisierius, televizijos laidų vedėjas;
* Vytautas Kernagis (1976) (g. 1976) – visuomenininkas, politikas.
Martavičius

**Martavičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Martavičienė (ištekėjusi moteris) ir Martavičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Leonardas Martavičius (1920–1994) – TSRS saugumo veikėjas;
* Romanas Martavičius (g. 1945) – Lietuvos inžinierius elektronikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras;
Rudys

**Rudys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Rudienė (ištekėjusi moteris) ir Rudytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aloyzas Rudys (g. 1963) – Lietuvos krepšinio treneris;
* Audrius Rudys (g. 1951) – ekonomistas, ekonomikos daktaras, Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis veikėjas;
* Bronislovas Rudys (g. 1954) - dailininkas;
* Edvardas Rudys (g. 1936) – Lietuvos ekonomistas, Lietuvos rašytojas;
* Algirdas Rudys (g. 1974) – pulkininkas;
The Greatest Hits (Cher albumas)

**„The Greatest Hits“** – antrasis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher geriausių dainų albumas Europai, išleistas įrašų kompanijos „Warner Bros. Records“ 1999 m. lapkričio 30 d. Albumas pasiekė 7-ąją Jungtinės Karalystės albumų topo vietą bei pateko į perkamiausių albumų dešimtuką keliose Europos ir kitų žemynų šalyse. Šis rinkinys buvo išleistas tik už Šiaurės Amerikos ribų. Šiaurės Amerikoje tais pačiais metais buvo išleistas albumas „If I Could Turn Back Time: Cher’s Greatest Hits“.

## Albumo dainos

## Sudėtis

* Pagrindinis vokalas: Cher
* Pagrindinis vokalas: Sonny Bono

### Produkcija
* Prodiuseris: Cher
* Prodiuseris: Mark Taylor
* Prodiuseris: Peter Asher
* Prodiuseris: Brian Rawling
* Prodiuseris: Sonny Bono

### Dizainas
* Fotografija: Michael Lavine

## Pozicijos ir pardavimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Cher svetainė 
* Warner oficiali svetainė
Jaskelevičius

**Jaskelevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jaskelevičienė (ištekėjusi moteris) ir Jaskelevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Bronius Jaskelevičius (g. 1943) – Lietuvos aplinkosaugos ir kraštotvarkos inžinierius, gamtos mokslų daktaras;
* Leonardas Kęstutis Jaskelevičius (g. 1945) – ekonomistas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas;
Buračas

*Antanas Buračas (g. 1939 m.), ekonomistas
* Balys Buračas (1897-1972), fotografas,
*Giedrius Tomas Buračas (g. 1964 m.), biofizikas,
*Jonas Buračas (1898-1977), tapytojas.
Giedrys (reikšmės)

**Giedrys**:
* Giedrys - ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone;

**Giedrys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Giedrienė (ištekėjusi moteris) ir Giedrytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Kazys Giedrys (1890–1926) – revoliucionierius;
* Marijonas Giedrys (g. 1933) - Lietuvos kino režisierius, scenaristas;
* Viktoras Giedrys (1894-1955) – Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas;
Gaigalas

## Paukščiai
**Gaigalas** – ornitologijoje gaigalu vadinami ančių, bendrai visų antinių *(Anatidae*) šeimos paukščių patinai, nors neretai jie tiesiog vadinami: „*antinas*“, „*antinai*“.

## Žmonės

;Gaigalas
* Algirdas Gaigalas – geologas, pedagogas;
* Egidijus Gaigalas – gydytojas, politikas;
* Gediminas Gaigalas – fizikas, pedagogas.

;Gaigalaitė
* Aldona Gaigalaitė – istorikė;
* Nijolė Gaigalaitė – skulptorė.
Bubulis

**Bubulis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bubulienė (ištekėjusi moteris) ir Bubulytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Bubulis (g. 1947) – Lietuvos inžinierius elektrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras;
* Valentinas Bubulis (g. 1959) – pedagogas, Lietuvos ir Utenos rajono sporto, politinis bei visuomenės veikėjas;
Dunauskaitė

**Dunauskaitė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Dunauskienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Dunauskas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Danutė Dunauskaitė (g. 1951) – pedagogė, Lietuvos ir Kretingos rajono politinė bei visuomenės veikėja;
* Jadvyga Dunauskaitė (g. 1954) – inžinierė, Lietuvos ir Akmenės rajono politinė bei visuomenės veikėja.
Gailius

**Gailius** – vyriškas vardas, moteriška šio vardo forma Gailutė arba Gailiūtė.

Vardadienis: sausio 2 d.

Šį vardą turi šie garsesni asmenys:

* Petras Gailius Adomėnas (g. 1936) – Lietuvos informatikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras;

**Gailius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gailiuvienė (ištekėjusi moteris) ir Gailiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Antanas Gailius (g. 1951 m.), poetas, vertėjas
*Albinas Gailius (g. 1940 m.), statybinių medžiagų technologas, 
*Darius Gailius (1971 m.), matavimų inžinierius,
*Deividas Gailius (Daunys) (g. 1988 m.), krepšininkas
*Pranas Gailius (g. 1928 m.), tapytojas, grafikas
* Viktoras Gailius (1893-1956), teisininkas, Mažosios Lietuvos ir Lietuvos Respublikos valstybės bei visuomenės veikėjas.
Dikčius

*Antanas Dikčius (1930-1996), inžinierius
*Darius Dikčius (g. 1975 m.), krepšinio treneris,
*Gintaras Dikčius (g. 1943 m.), fizikas,
*Jonas Dikčius (g. 1943 m.), Ukmergės rajono politinis veikėjas
*Povilas Dikčius (1933-1991), kompozitorius
Diliūnas

*Jonas Danguolis Diliūnas (g. 1935 m.), geologas
* Rimantas Diliūnas (g. 1953 m.), Kėdainių rajono politinis bei visuomenės veikėjas
Dobrovolskis

;Dobrovolskis
* Algirdas Mykolas Dobrovolskis (Tėvas Stanislovas) – vienuolis;
* Antonis Boleslavas Dobrovolskis – lenkų geofizikas, pedagogas;
* Bronius Dobrovolskis – pedagogas, kalbininkas;
* Kazimežas Dobrovolskis – lenkų istorikas, sociologas, etnologas;
* Konstantinas Romualdas Dobrovolskis – gydytojas radiologas, politikas;
* Michailas Dolivo-Dobrovolskis – elektrotechnikas, išradėjas.

;Dobrovolskienė, Dobrovolska
* Evelina Dobrovolska – politikė.

Pavardė labiausiai paplitusi Vidurio Lietuvoje (Kaunas, Kėdainiai, Panevėžys, Surviliškis ir kt.). Kilusi iš lenkiškos pavardės *Dobrowolski*. Slavuose šią pavardę gaudavo religinių seminarijų auklėtiniai – tai vertinys iš  („geravalis, nuolankus“).

## Šaltiniai
Bakūnas

**Bakūnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bakūnienė (ištekėjusi moteris) ir Bakūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Vladas Bakūnas (1908-1992) – Lietuvos žurnalistas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas;
* Vladas Bakūnas (1911-1996) – Lietuvos lengvaatletis, bėgikas, sporto veikėjas;
* Vytautas Bakūnas (1958) – Lietuvos tautodailininkas, skulptorius;
* Karolis Bakūnas (1989) – Lietuvos fotografas;
Dubauskas

* Gediminas Dubauskas (g. 1957 m.), ekonomistas, fizikas,
* Stanislavas Dubauskas (g. 1936 m.), bibliotekininkas.
Doroševas

* Pavelas Doroševas,  (g. 1980 m.), Latvijos futbolininkas, vartininkas 
*Viktoras Doroševas (g. 1957 m.), Lietuvos mechanikos inžinierius
Daniliauskas

* Antanas Daniliauskas (1926–1983), etnologas, 
*Antanas Pranas Daniliauskas (1876–1941), mokytojas, švietėjas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas
*Jonas Daniliauskas (g. 1950 m.), tapytojas
*Raimondas Daniliauskas (g. 1965 m.), Šakių rajono politinis bei visuomenės veikėjas
Danius

* Stasys Danius (g. 1940 m.), profesorius, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras 

**Danius** yra lietuviškas vardas. Žymesni asmenys:
*Danius Lygis (g. 1948 m.), aplinkosaugininkas, MRU docentas, politikas, 
*Danius Puodžius (g. 1935 m.), inžinierius, Lietuvos ūkio ir politinis veikėjas
Daniūnas

* Alfonsas Daniūnas (g. 1955 m.), inžinierius, VGTU prorektorius 
*Konradas Daniūnas (g. 1937 m.), teisininkas, Kėdainių politinis veikėjas
Danijos žalieji

**Danijos žalieji** () – pieninių galvijų veislė, išvesta vietinius žemaūgius, gilaus liemens, blogo eksterjero Fiūno, Zelandijos, Lolando ir kitų Danijos salų galvijus kryžminant su angelnais ir Šiaurės Šlezvigo galvijais.

## Savybės

Danijos žalieji galvijai žali arba tamsiai žali, buliai šiek tiek tamsesni. Pasitaiko gyvulių su baltomis dėmėmis ant pilvo ir tešmens. Nosies veidrodėlis pilkas. Liemuo ilgas, gilus; kojos neilgos; skeletas plonas; krūtinė gili ir pakankamai plati, su gerokai išsivysčiusiu krūtinkauliu; nugara ilga; juosmuo platus; kryžmuo platus, ilgas. Raumenys išsivystę neblogai. Tešmuo didelis, taisyklingos formos; speniai ilgoki – 8–10 cm.

Karvės sveria 600–650 kg, buliai – 1000–1300 kg, vidutinis aukštis ties ketera – atitinkamai 132 ir 148 cm. Tik ką atsivestas veršelis sveria 39–40 kg. Iš karvės primelžiama po 6000–6500 kg 4,2 % riebumo pieno.

Šios veislės galvijai greitai auga: 12 mėn. buliukai sveria 420 kg, o 15 mėn. – 500 kg. Nupenėtų buliukų skerdienos išeiga – 53–56 %.

Danijos žalieji galvijai buvo panaudoti išvedant daugelį žalųjų galvijų veislių, taip pat ir Lietuvos. Per paskutinį dešimtmetį jų populiarumas sumažėjo dėl dažnos leukozės. Lietuvoje grynaveislių šios veislės karvių likę nedaug. Ir dabar Danijos žalieji naudojami Lietuvos žalųjų veislei gerinti.
Angelnai

**Angelnai** (arba ***Anglerai***) – labai sena pieno tipo galvijų veislė, susiformavusi Vokietijos Šlezvigo Holšteino žemės pusiasalyje, ties pasieniu su Danija. 

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose veislė pirmą kartą buvo paminėta 1600 m., o planingas veislės veisimas pradėtas nuo 1830 m. Anglerų veislė labiausiai žinoma dėl aukštesnio negu kitų veislių pieno riebumo. 

## Savybės

Šios veislės galvijai - tamsiai žalos spalvos, nestambūs. Jie smulkesni už Danijos žaluosius, nors ir buvo gerinti Danijos žalaisiais galvijais. Karvių aukštis - 129 cm, o bulių – 143 cm. Anglerai charakterizuojami, kaip galvijai, efektyviai pašarus paverčiantys pienu. Jų pienas ne tik riebus, bet ir turi daug sausųjų medžiagų. Anglerų karvės veršiuojasi lengvai, o atvestų veršelių netekimas – žemas. Veislei keliamas tikslas - pasiekti 9000 kg 4,8 % riebumo ir 3,8 % baltymingumo pieno išmilžį.

Anglerai buvo naudojami Danijos žalųjų, Lietuvos žalųjų ir kitų veislių pieno riebumui padidinti. Į Lietuvą anglerai buvo įvežti 1981 m. 2006 m. Lietuvoje buvo 367 anglerų veislės karvės. Vidutiniškai iš anglerų karvės buvo primelžta po 6085 kg. 4,76 % riebumo ir 3,64 % baltymingumo pieno.
Selkupų kalba

**Selkupų kalba** – samodų kalbų grupės kalba, kuria kalbama Tomsko srityje ir Krasnojarsko krašto šiaurėje, Jamalo Nencų autonominėje apygardoje. Kalbančiųjų apie 1570 (1994 m.). 

Išskiriamos trys pagrindinės tarmės: Tazo (ja XX a. 4 dešimtmetyje sukurta raštijos rusų rašmenimis), tymų ir ketų. Tazo tarmė turi 25 balsines, 16 priebalsinių fonemų, 3 skaičius, 9–10 linksnių, 4 laikus, 8 nuosakas, daugiau nei 15 veikslų. Leksikoje esama chantų ir ketų kalbų elementų.

## Abėcėlė

## Šaltiniai
Damijonaitis

* Algimantas Damijonaitis (g. 1951 m.), pedagogas, Šakių rajono veikėjas
*Juozas Damijonaitis (1871-1926), pedagogas, vadovėlių autorius 
*Motiejus Damijonaitis (1873–1925), Amerikos lietuvių spaudos darbuotojas, SLA pirmininkas (1910–1911 m.)
*Vingaudas Jonas Damijonaitis (g. 1935 m.), Vokietijos lietuvių bendruomenės veikėjas
Švicai

**Švicai** – mėsinių pieninių galvijų veislė, susiformavusi Šveicarijos Alpėse. Iš kitų veislių švicai ryškiai išsiskyrė maždaug prieš 100 metų. Nors sunku nustatyti, kada tiksliai veislė susiformavo, tačiau manoma, kad tai galėjo
būti XIX a. pirmoje pusėje. Švicai buvo eksportuoti į daugelį pasaulio šalių, kuriose dėl aukšto produktyvumo susilaukė labai palankaus įvertinimo. Jų pienas, turintis apie 4 % riebalų ir 3,5 % baltymų, labai tinka sūrių gamybai. 

Švicai yra žinomi kaip labai stambūs galvijai didelėmis, tankiais plaukais, tarsi kailiu apžėlusiomis ausimis. Švicų karvių veršingumo laikotarpis ilgas. Tai ištvermingi, labai ramaus būdo, atsparūs tiek karščiui, tiek ir šalčiui, nereiklūs laikymo sąlygoms ir pašarams galvijai. Jų spalva - pilkai dvyla. Lietuvos žalųjų galvijų gerinimui švicų buliai pradėti naudoti 1984 metais, o 1987 metais iš Austrijos buvo įvežta ir veršingų švicų veislės telyčių. 2006 m. Lietuvoje buvo 46 švicų veislės karvės. Vidutiniškai iš švicų karvės buvo
primelžta po 6023 kg. 4,43 % riebumo ir 3,47 % baltymingumo pieno.
Selkupai

**Selkupai** – Rusijos tauta, kalbanti selkupų kalba. Iki XX a. 4 dešimtmečio vadinti ostiakais samojedais. Gyvena Tomsko srityje, Krasnojarsko krašto šiaurėje ir Jamalo Nencų autonominėje apygardoje. 3600 žmonių (1979 m.).

XVIII a. selkupai apkrikštyti stačiatikiais, tačiau išlaikė senuosius tikėjimus. Nuo seno vertėsi medžiokle, žvejyba, šiauriniuose rajonuose taip pat ir elnininkyste. Susidarė iš ateivių samodų genčių, kurios asimiliavo vietinius Obės vidurupio baseino gyventojus.

## Šaltiniai
Magistralinis kelias A6 (Latvija)

**A6 – Ryga – Paterniekai** – Latvijos magistralinis kelias; ilgiausias Latvijos magistralinis kelias. Jungia Rygą su Daugpiliu ir pasiekia Baltarusijos sieną ties Paterniekais. Europinės trasos  dalis. Ilgis – 307,0 km.

## Šaltiniai
Paratiroidinas

**Paratiroidinas** (*PTH* arba *parathyroid hormone*) - hormonas, kurį gamina prieskydinė liauka. Partiroidinas sudarytas iš 84-rių amino rūgščių. Šis hormonas reguliuoja kalcio koncentraciją kraujyje. Jo gamyba sustiprėja sumažėjus kalcio kiekiui kraujyje. Paratiroidinas stimuliuoja 1-α-hydroxylase enzimo veiklą. Taip pat paratiroidinas prisijungia prie osteoklastų (seną kaulinį audinį ardančios ląstelės) receptorių ir skatina jų veiklą. Taip kauluose esantis kalcis ir fosforas atlaisvinamas ir patenka į kraujotaką. Atstačius kalcio koncentraciją kraujyje paratiroidino gamyba sumažėja.
Britanijos fryzai

**Britanijos fryzai** – pieninių galvijų veislė išvesta kryžminant vietinius galvijus su Olandijos juodmargiais. Dėl didelio produktyvumo, gero pašarų apmokėjimo ir neblogų mėsinių savybių per pastaruosius 50 metų šios veislės galvijų labai padaugėjo ir dabar jie Didžiojoje Britanijoje sudaro apie pusę visų galvijų.

Pagal kūno sudėjimą Britanijos fryzai yra tarpiniai tarp Olandijos juodmargių ir holšteinų. Šios veislės karvių labai taisyklingas tešmuo, stipri konstitucija, tvirtos kojos. Galvijai ramūs, gerai tinka pramoniniai pieno ir galvijienos gamybai. Spalva juodmarga. Karvės sveria 600–650 kg, buliai – 1000 kg. Prieauglis intensyviai auga. Iš karvių vidutiniškai per metus primelžiama 6000–6500 kg 3,8–3,9 % riebumo pieno. Pastaruoju metu šiai veislei gerinti naudojami holšteinai.

Lietuvoje šios veislės karvių yra nedaug. Buliai buvo naudoti Lietuvos juodmargiams gerinti.
Švedijos žalmargiai

**Švedijos žalmargiai** tai pieninių galvijų veislė. Švedijoje žalmargės karvės sudaro
apie 60 % pieninių karvių populiacijos. Veislė susiformavo 1927 m., sujungus dvi panašaus dydžio veisles - Švedijos žaluosius ir airšyrus, kurie seniau buvo importuoti iš Škotijos. Po šių veislių sujungimo buvo numatyta juos veisti savyje didžiausią dėmesį skiriant eksterjerui ir pieningumui. Tačiau uždaras veisimas, selekciją vykdant
pagal numatytą modelį, truko neilgai. Jau nuo praėjusio šimtmečio šeštojo dešimtmečio buvo importuota iš Suomijos daug airšyrų veislės bulių. Nuo 1970 metų su Norvegija ir Suomija keičiamasi bulių sperma, kas rodo, kad Švedijos žalmargiams didelę įtaką padarė Norvegijos ir Suomijos žalmargiai galvijai. Šių mainų įtakoje faktiškai susiformavo viena didelė šiaurės žalmargių galvijų populiacija, turinti apie 700 000 karvių ir kurioje taikoma bendra vertinimo sistema. Tačiau šie galvijai Švedijoje ir toliau vadinami Švedijos žalmargiais. 

Veislė ilgą laiką buvo viena iš pačių pieningiausių veislių pasaulyje. Ji taip pat vertinama dėl gerų reprodukcinių savybių, lengvo veršiavimosi ir ramaus temperamento. Į Lietuvą Švedijos žalmargiai importuojami nuo 1996 metų ir veisiami toliau gerinant Kanados airšyrais. 2006 m. Lietuvoje buvo 578 Švedijos žalmargės karvės, kurios vidutiniškai davė po 7195 kg. 4,73 % riebumo ir 3,54 % baltymingumo pieno.
Airšyrai

**Airšyrai** – pieninių galvijų veislė, susiformavusi apie 1800 m. pietvakarių Škotijos Air'o grafystėje. Šios veislės galvijai yra žalmargiai. Veislės spalvai nekeliami jokie reikalavimai, todėl spalva įvairuoja nuo žalai rudos iki beveik visiškai baltos. Ilgą laiką ypatingu veislės požymiu ir pasididžiavimu buvo įspūdingi ilgi, aukštai iškelti ragai, tačiau dabar dažniausiai gimę veršeliai yra nuraginami. 

Airšyrai – vidutinio stambumo; suaugusių karvių svoris svyruoja apie 540 kg. Airšyrai apibūdinami kaip ištvermingi, gerai prisitaikantys prie įvairių laikymo sistemų galvijai. Jų karvių tešmenys puikios formos. Laikant šias karves, paprastai nekyla problemų dėl jų kojų ir nagų. Veislė garsėja aukštu pieningumu, vidutiniu pieno riebumu, žemu somatiniu ląstelių kiekiu piene, sugebėjimu efektyviai žolinius pašarus konvertuoti į pieną. Vertingais požymiais laikomas lengvas airšyrų
karvių veršiavimasis, veršelių gyvybingumas ir geras auginimas bei karvių ilgaamžiškumas. Dėl šių savybių airšyrų galvijai išplito įvairiose šalyse.

Į Lietuvą Airšyrai buvo įvežti 1984 m. Juos, kaip vieną geriausių pieninių galvijų veislę, plačiai naudojo ir naudoja kitų žalųjų ir žalmargių pieninių veislių gerinimui. Lietuvoje Švedijos žalmargių ir Lietuvos žalųjų gerinimui naudojami Kanados airšyrai, kurie iš kitų airšyrų išsiskiria ypač geru eksterjeru. 2006 m. Lietuvoje buvo 712 airšyrų karvių. Vidutiniškai iš airšyrų karvės buvo primelžta po 6470 kg. 4,66 % riebumo ir 3,44 %
baltymingumo pieno.
Belgų mėlynieji galvijai

**Belgų mėlynieji galvijai** – tai mėsinių galvijų veislė, pradėta formuoti XIX a. Belgijoje, vietinius galvijus kryžminant su šorthornais ir šarolė, tačiau atranka pradėta ir veislė susiformavo XX a. pradžioje. Vienu metu net buvo bandoma veisti du tipus: pieno ir mėsos, bet dabar vykdoma tik mėsinio tipo selekcija. Dabartinis veislės modelis susiformavo trijų pagrindinių bulių: Gedeono ir dviejų jo antros kartos palikuonių – pagrindu.

Belgų mėlynieji stambūs galvijai su apvaliais išsišokusiais raumenimis. Jų nugaros tiesios, strėnos nuolaidžios, kojos tvirtos, eisena - lengva. Ramaus charakterio. Gali būti baltos, melsvos su dėmėmis ar netgi juodos spalvos. Karvių svoris – 700–800 kg, bulių – 1100–1300 kg. Lyginant su šarole, jų raumenų masė, pieningumas ir prieaugiai didesni, tačiau jie bręsta vėliau. Nors intervalai tarp apsiveršiavimų ir veršelių mirtingumas panašūs, tačiau jų karvės sunkiau veršiuojasi, todėl dažnai neapsieinama ir be Cezario pjūvio. Belgų mėlynųjų skerdenas dengia perpus mažesnis riebalų sluoksnis negu kitų mėsinių galvijų, tačiau prastesni kai kurie mėsos kokybės rodikliai (spalva, marmuringumas). Jų tolesnei selekcijai numatomas naujas standartas. Į Lietuvą šios veislės galvijai įvežti 2005 metais.
Salers

***Salers*** – tai labai sena nereikli prancūzų mėsinių galvijų veislė. Netoli *Salers* miestelio esančiuose urvuose archeologų rastiems piešiniams su galvijų, panašių į salers galvijus, atvaizdais - apie 7000 metų. Šie galvijai labiau panašūs į
senuosius žalus Egipto, nei į kitus prancūzų galvijus. 

Salers - stambūs galvijai. Jų karvės sveria apie 700–750 kg. Galvijai rudi, jų plaukas garbanotas, ilgais plonais ragais, nors didėja juodų ir beragių galvijų skaičius. Jų nugaros tiesios, strėnos plačios ir ilgos, su gerai išvystytais raumenimis. Gali ganytis kalnuose. Nors vieni šaltiniai teigia, kad tai viena genetiškai gryniausių veislių, kiti nurodo, kad XIX a. jie galėjo būti gerinami, kryžminant su kitomis veislėmis. Karvės gali duoti beveik 3000 kg riebaus pieno, iš kurio tradiciškai gaminamas specifinis mėlynasis sūris. Veršienos gamybai skiriami veršeliai, gaunami *salers* karves kryžminant su šarole ar kitų veislių buliais. Į Lietuvą buvo įvežta *salers* ir aberdynų – angusų mišrūnų.
Udmurtų kalba

**Udmurtų kalba** – Uralo kalbų šeimos kalba, priklausanti permių kalbų grupei. Vartojama udmurtų, gyvenančių Rusijoje, Volgos vidurupio baseine (Udmurtija, Tatarstanas, Baškortostanas, Marių Respublika, Permės kraštas ir kt.). Kalbančiųjų skaičius – 464 tūkst. žmonių. Nors kalbančiųjų skaičius nemažas, leidžiama periodinė literatūra, vyksta pamokos, tačiau dauguma miestuose gyvenančių jaunų udmurtų nebekalba savo gimtąja kalba.

Udmurtų kalba dalijama į 3 tarmes: šiaurės, pietų ir besermanų. Be to, yra keletas tarpinių šnektų. Nuo kitų permių kalbų udmurtų kalba skiriasi tuo, kad jos žodžiai kirčiuojami paskutiniame skiemenyje, kai kuriomis morfologinėmis veiksmažodžio savybėmis, dviem veiksmažodžių kaitymo formomis. Leksikoje gausu rusiškų ir totoriškų skolinių. Bendrinė udmurtų kalba sudaryta jungiant tiek pietų, tiek šiaurės tarmių elementus. Vienas pagrindinių kalbos normintojų – Vasilijus Alatyrevas.

Pirmos knygos udmurtų kalba išleistos 1847 m. Kalbos užrašymui naudotas kirilicos raidynas, o dabartinis jo variantas susiformavo XX a. trečiajame dešimtmetyje.

## Abėcėlė

  

## Nuorodos
* 
* Žaidimas skirtas mokytis udmurtų kalbos žodžiams
Šarolė

**Šarolė galvijai** – tai mėsinių galvijų veislė, išvesta centrinės Prancūzijos Šarolė ir Nievro provincijose. Nors tiksli šios veislės kilmė nežinoma, tačiau aišku, kad ji susiformavo iš vietinių regiono galvijų. Tame regione balti galvijai minimi nuo 878 metų, bet svarbią reikšmę Prancūzijos mėsos rinkoje pasiekė XVI – XVII amžiuje. Pirmoji Šarolė kilmės knyga pradėta vesti 1864 metais, tačiau tarptautinę reikšmę veislė įgijo tik po Antrojo pasaulinio karo. 

Šarolė galvijai yra vidutinio dydžio arba stambūs, labai gilaus ir plataus bei ilgo kūno galvijai. Suaugę buliai sveria 900–1200 kg, o karvės - 600–900 kg ir daugiau. Galvijai yra baltos arba kremiškai baltos spalvos. Nors jų oda yra pigmentuota, bet nosies veidrodėlis, nagos ir ragai yra šviesūs. Jų plaukų danga vasarą paprastai yra trumpa, bet šaltu oru gali sutankėti ir pailgėti. Šių galvijų galvos - trumpos ir plačios. Šarolė paprastai yra raguoti galvijai, tačiau juos veisiant, buvo įterpta ir beragių galvijų, todėl beragiai Šarolė galvijai taip pat sudaro svarbią veislės dalį. Šarolė galvijai pasižymi geromis penėjimosi savybėmis, aukšta skerdenų kokybe, nes tokios vertingos skerdenų dalys, kaip nugarinė bei šlaunys, yra gerai išsivystę. Dėl santykinai vėlyvo brendimo ir didelių vertingų skerdenų dalių jie ypač tinka auginimui iki didelio svorio, taip pat tinkami visų tipų kryžminimui. 

Į Lietuvą Šarolė galvijai buvo įvežti 1995 metais.
Nganasanų kalba

**Nganasanų kalba** – samodų kalbų grupės kalba, kuria kalbama Krasnojarsko krašto šiaurėje. Kalbančiųjų apie 505 (2002 m.). 

Išskiriamos dvi pagrindinės tarmės: Avamo ir Vadejevo tarmės.

Abėcėlė sudaryta XX amžiaus 10-ajame dešimtmetyje, kirilicos pagrindu:
Vilniaus Lukiškių kalėjimo šv. Nikolajaus cerkvė

**Vilniaus Lukiškių kalėjimo Šv. Nikolajaus cerkvė** – stačiatikių cerkvė Vilniuje, Lukiškėse. Pastatyta kartu su kalėjimu 1904 metais. 

## Istorija
Cerkvė buvo pastatyta praėjus metams po Lukiškių kalėjimo statybos užbaigimo. Teigiama, kad caras Nikolajus II pats įsakė, kad cerkvė būtų pastatyta „ypatingai kruopščiai“. Pastato apdailos išlaidas finansavo Vilniaus karininkai ir vietiniai rusų aristokratai.

Po Antrojo pasaulinio karo cerkvė buvo uždaryta ir paversta sandėliu. 2019 m. uždarius kalėjimą, visas cerkvės kompleksas buvo perduotas menininkams, o pati cerkvė naudojama kaip koncertų salė.
Nuo 2023 m. sekmadieniais joje meldžiasi Visuotinio (Konstantinopolio) patriarchato tikintieji. Egzarchatas buvo įkurtas 2023 m. gegužės 1 d. Lietuvos teritorijoje dvasininkų, kuriuos Maskvos patriarchatas pašalino iš dvasininkų luomo už 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą kritiką.

## Architektūra
Cerkvė yra neobizantiškojo stiliaus. Ji turi penkis kupolus, sugrupuotus aplink didžiausią centrinį kupolą, su pusapvaliais langais po stogu. Bažnyčios šiaurinėje fasado pusėje buvo tondo stiliaus Kristaus paveikslas, o pagrindinis fasado dekoras buvo arka su puskolonėmis. Visi šventyklos langai yra pusapvaliai, su dekoratyviniais rėmais. Ant likusių bažnyčios sienų buvo pavaizduotos Aušros Vartų Dievo Motinos ir Šv. Mikalojaus figūros. Bažnyčia pastatyta iš geltonų plytų, jos kupolai iš pradžių buvo paauksuoti. 

Bažnyčios viduje buvo ąžuolinis ikonostasas, kurį suprojektavo pulkininkas lenkų kilmės inžinierius K. Kelčevskis. Cerkvės freskas nutapė Ivanas Trutnevas, I. Rybakovas, Barmaševas, Boleslavas Balzukevičius ir Krylovas.
Vaizdas:LukishkiChurch.jpg|Šoninis fasadas
Vaizdas:Lukiškių bažnyčia.JPG|Pagrindinis fasadas (centre matomas tondo stiliaus Kristaus paveikslas)
Vaizdas:St nicolas at lukiskai vilniu.JPG|Cerkvė 2009 m.


## Šaltiniai

## Literatūra

* Helena Pasierbska: *Wileńskie Łukiszki*, Gdańsk 2003
Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto Kultūrų studijų katedra

**Vytauto Didžiojo universiteto Kultūrų studijų katedra**, iki 2016 m. **Kultūros studijų ir etnologijos katedra**, iki 2012 m. **Etnologijos ir folkloristikos katedra** – viena iš VDU Humanitarinių mokslų fakulteto katedrų.

Vykdo etnologijos, folkloristikos, mitologijos, kalendorinių ir šeimos papročių, tautosakos tyrimus, administruoja studijų programas.

Įsikūrusi Kauno centre, V. Putvinskio g. 23 4-ame aukšte (iki 2016 m. rugsėjo buvo K. Donelaičio g. 52, 2-ame aukšte). Dabartinis katedros vedėjas – doc. dr. Linas Didvalis.

## Istorija
Katedros ištakos – 1990 m. gruodžio 20 d. socialinių mokslų fakultete įkurta Antropologijos katedra. 1993 m. sausio 27 d. perkelta į Humanitarinių mokslų fakultetą ir pavadinta Etnologijos ir folkloristikos katedra. 

Nuo 1992 m. katedra rengia ne tik etnologijos krypties bakalaurus ir magistrus, bet kartu su Lietuvos istorijos institutu ir Lietuvių literatūros ir tautosakos institutu – ir doktorantus. Tai yra vienintelė etnologijos srities išsilavinimą teikianti struktūra Lietuvoje. Prie jos veikia etnologų klubas.

2011 m. pradėjo vykdyti regiono kultūros studijų krypties programas, kurios dabar sudaro didžiąją dalį studijų. Tai ir nulėmė pavadinimų pakeitimus 2012 bei 2016 m. Vykdo bakalauro programą „Baltijos regiono kultūros“, o nuo 2012 m. (kartu su Azijos studijų centru) – bakalaurinę programą „Rytų Azijos šalių kalbos ir kultūros“. 2016 m. paleista programa "Skandinavijos šalių kultūros ir kalbos".

## Vedėjai
Katedrai vadovavo iškilūs Lietuvos mokslininkai, labai daug prisidėję prie lietuvių etnologijos, mitologijos, folkloristikos tyrimų.

* Norbertas Vėlius (1993–1996 m.)
* Gintaras Beresnevičius (1996–1997 m.)
* Romualdas Apanavičius (1997–2006 m.)
* Arūnas Vaicekauskas (2006–2012 m.)
* Laimutė Anglickienė (2012-2023 m.)
* Linas Didvalis (nuo 2023 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Svetainė
Neatmenu tavo veido

**Neatmenu tavo veido** – 1988 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas jaunimui. Socialinė drama. Filmo trukmė – 82 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Leonidas Jacinevičius
* Režisierius statytojas – Raimundas Banionis
* Kompozitorius – Faustas Latėnas
* Operatorius statytojas – Jonas Tomaševičius
* Montažo režisierė – Vanda Survilienė
* Kostiumų dailininkė – Daiva Petrulytė
* Dailininkai statytojai – Giedrius Laurušas, Linas Rimkus.
 
## Vaidina
* Ina Rosenaitė – *Leta*
* Lukas Žilys – *Saulius*
* Dalia Melėnaitė – *vyr.gydytoja*
* Linas Paugis – *auklėtojas Antanas*
* Eleonora Koriznaitė – *medicinos seselė*
* *mokytojai* – Albinas Keleris, Aldona Janušauskaitė, Vytautas Grigolis
* Gabija Jaraminaitė-Ryškuvienė – *Gintarė*
* Audronė Marcinkevičiūtė – *Janina*
* Renatas Šajauka – *Juozelis*
* Gediminas Karka – *sargas*
* Eugenija Šulgaitė – *Letos senelė*
* taip pat Vilhelmas Vaičekauskas, G. Paulauskaitė, J. Tautkienė, A. Januškevičius, D. Aniulis, G. Čižikas, J. Jocytė, L. Pukevičiūtė, G. Ralytė, R. Rinkevičiūtė, I. Zabalujeva ir kiti.

## Siužetas
Jie susipažino vaikų širdies ligų sanatorijoje. Jai – 13 metų, jam – 14. Netikėtai ir liūdnai prasideda pirmosios meilės istorija. Bet tėvai ir pedagogai nutarė jiems padėti ir „apsaugoti“ nuo pavojingo ir abiem tariamai nereikalingo jausmo.

## Festivaliai, apdovanojimai
* 1989 m. – Maskvos tarptautinio vaikų kino festivalio Gran-prix
* 1990 m. – Žiuri prizas Tarptautiniame kino festivalyje Costa de Estoril.

## Nuorodos
* [svetainė](http://www.lfc.lt/lt/Page=MovieList&ID=346&GenreID=454 Filmo)
* [(rusų k.)](http://www.kino-teatr.ru/kino/movie/sov/10237/annot/ Recenzija)
Vitoldas Čepauskas

** Vitoldas Čepauskas ** (g. 1979 m. kovo 17 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, karjerą pradėjęs Telšiuose.

Yra žaidęs įvairiuose Lietuvos (RSRC Vilnius, FK Geležinis Vilkas, FK Inkaras Kaunas, Atlantas Klaipėda klubuose. 2004 m. sausio pabaigoje pasirašė dvejų metų sutartį su Talino „Levadia“ klubu. Buvo Kaliningrado „Baltika“ ir Charkovo „Metalìst“ klubuose, žaidė už dublerių komandas. 1998 m. su Lietuvos U-18 rinktine dalyvavo Europos jaunių čempionate ir pateko į finalą, kur 2:1 pralaimėjo Ispanijos bendraamžiams. Vedęs, žmona Erika.

## Pasiekimai
* Europos jaunių čempionato U-18 finalininkas (1998)
* Estijos čempionas (2004, 2006, 2007)
* Estijos taurės laimėtojas (2004, 2005, 2007)

## Išnašos
Vilniaus šv. Aleksandro Neviškio cerkvė

**Vilniaus Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė** stovi Vilniuje Naujininkuose. Pastatyta 1898 metais. Priklauso stačiatikiams.

## Taip pat skaitykite

* Vilniaus Šv. Aleksandro Neviškio koplyčia
Karelų kalba

**Karelų kalba** – finougrų kalbų atšakos finų kalbų grupės Baltijos finų pogrupio kalba. Vartojama istorinėje Karelijoje: dab. Karelijos respublikoje, iš dalies Jaroslavlio, Kalinino, Leningrado, Novgorodo srityse, taip pat rytinėje Suomijoje. Kalbančiųjų Rusijoje 25 600 (2010), Suomijoje 10 000 – 20 000. Skiriamos karelų (artima suomių kalbai), liudikų ir Oloneco karelų tarmės. Seniausi rašto paminklai iš XIII a. Karelų kalba daugiausiai vartojama kaip šnekamoji (rašomosios kalbos funkcijas atlieka rusų ir suomių kalbos).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Antanas Kvedaravičius

**Antanas Kvedaravičius** (, slapyvardis „*Lapė*”, „*Šeškas*”, vėliau „*Lis*”, „*Stryjek*”, 1916 m. – 1954 m. spalio 2 d. Krasne-Vyžarne-Skiblevo miškų masyve, Lipsko valsčius, Lenkija) – ginkluoto pasipriešinimo komunistiniam režimui Lietuvoje ir Lenkijoje dalyvis. Paskutinis lenkiškos Suvalkijos partizanas.

## Biografija
Nuo Antrojo pasaulinio karo pabaigos slapstėsi pietų Lietuvos miškuose, kad nebūtų paimtas į Raudonąją armiją. Įstojo į partizanų grupę, kuriai vadovavo Jurgis Krikščiūnas-„Rimvydas”. Buvo bunkerių statybos ir maskavimosi specialistas. 1946 m. kartu su *„Rimvydo”* grupe perėjo Tarybų Sąjungos-Lenkijos sieną ir slapstėsi bunkeryje, iškastame Judickų sodyboje Šlynakiemio kaime. 1947 m. birželio 5 d. ties Reketijos užkardą padėjo iš užduoties grįžtantiems Juozui Lukšai-„Daumantui” ir Jurgiui Krikščiūnui prasiveržti į Lietuvą. 1949 m. gruodžio 15 d. žuvus vadui „Rimvydui”, perėjo į lenkų partizanų būrį, vadovaujamą Piotro Burdyno ir Jano Sadovskio. 1952 m. būrį sunaikinus, pasitraukė į Augustavo apskrities teritoriją ir prisijungė prie *„Gabrysio”* ir *„Loto”* partizanų grupuočių. Kai jų vadovai pasitraukė, perėmė vadovavimą grupėmis. Žuvo per kautynes su Lenkijos valstybės saugumo kareiviais.

## Šaltiniai
* Ostatni „leśni” Suwalszczyzny. Oddział „Bladego” – Burdyna. 
* Kostas Leončikas. Slėniais ir kalvomis. Suvalkietis, 2008/1.

## Literatūra
* Krystyna Pasiuk. Ostatni „leśni” Suwalszczyzny. Oddział „Bladego” – Burdyna. (Red. Agnieszka Niemojewska.) Sejny. Fundacja Pogranicze, 2002
* Bartłomiej Rychlewski. Po dolinach i po wzgórzach. Monografia oddziału Jana Sadowskiego i Piotra Burdyna 1949–1952. Warszawa, AK-CES, 2007
Šarolė (reikšmės)

**Šarolė** gali reikšti:
* Šarolė – tai mėsinių galvijų veislė.
* Šarolė – tai avių veislė.
Šarolė (avių veislė)

**Šarole** – avių veislė, XVIII a. pabaigoje išvesta Prancūzijoje mišrinant vietines
landrasų avis su leisterių avinais. Vėliau avys buvo gerinamos su sautdaunais. 

Šarole veislės avys priklauso pusiau plonavilnių mėsinių trumpavilnių avių grupei. Avys beragės, galva rausva ir plika (kartais su juodais taškeliais), nosis ir lūpos tamsios, kūnas mėsingas. Avinai sveria 100–120 kg, ėriavedės – 70–90 kg, nuo jų prikerpama 2–3 kg 4–6 cm ilgio ir 24–29 mikronų storio vilnos. Iš 100 ėriavedžių gaunama 150–170 ėriukų, skerdienos išeiga – 50 %. Į Lietuvą įvežtos 2003 m. (Šiaulių r.).