open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Garsas (Tilžė)

**Garsas** – *mėnesinis laikraštis lietuviams*, ėjęs 1886–1887 m. Tilžėje lotyniškomis raidėmis.

## Istorija
Leido ir redagavo Martynas Jankus. Planuota platinti Didžiojoje Lietuvoje, siųsti Rusijoje gyvenantiems lietuviams bei į Ameriką išvykusiems tautiečiams. Daug vietos skirta lietuvybės išsaugojimo klausimams. Nuo Nr. 2 prie kiekvieno „Garso“ numerio spausdintas priedas. Spausdino F. Vėjerio ir Arnoldto spaustuvė Tilžėje. Išėjo 11 numerių.

Bendradarbiavo Jonas Basanavičius, J. Čerkus, Silvestras Gimžauskas, J. Grinius, K. Verbūnaitis. 

## Šaltiniai
Garsas (Šenandoa)

**Garsas** – JAV lietuvių savaitraštis, ėjęs 1892–1894 m. Šenandoa (Pensilvanija).

## Istorija

Leido ir redagavo Tomas Astramskas. Paskelbė grožinės literatūros kūrinių. Turėjo apie 200 skaitytojų. Išleidus apie 100 numerių ir leidėjui pritrūkus lėšų, laikraštį nupirko kun. Antanas Milukas su J. Ramanausku ir pavadino „Garsas Amerikos lietuvių“. 

## Šaltiniai
Garsas (Vilnius)

**Garsas ** – savaitinis laikraštis, ėjęs 1909–1914 m. Vilniuje.

## Istorija
Leido ir redagavo Juzefa Višinskienė. Išspausdino L. Giros, Jovaro eilėraščių, Žemaitės kūrinių. Spausdino M. Kuktos spaustuvė. Išėjo 6 numeriai. 

## Šaltiniai
Pagarbi baimė

**Pagarbi baimė** – emocija, panaši į nuostabą, bet yra ne tokia džiaugsminga ir turi sodrų baimės ir pagarbos atspalvį.
 Paprastai pagarbi baimė yra nukreipta į objektus, turinčius daugiau galios nei pats subjektas. Tokie meteorologiniai reiškiniai kaip, pavyzdžiui, viesulas ar griaustinis, kvapą gniaužiantys kalnų vaizdai, Didysis kanjonas, Maču Pikču, mistiškas išgyvenimas gali būti pagarbios baimės šaltinis.

## Šaltiniai
Ganytojas (Kaunas)

**Ganytojas** – Žemaičių ir Seinų vyskupijų oficialus organas, ėjęs 1919–1924 m. Kaune.

## Istorija
Leido Šv. Kazimiero draugija du kartus per mėnesį, nuo 1920 m. kas mėnesį. 1922 m. buvo sujungtas su „Žemaičių vyskupijos kronika“ ir tapo oficialiu vyskupijos leidiniu. Spausdino Šviesos spaustuvė Kaune. Tiražas – 700 egz. (1919 m.). Nuo 1925 m. vietoj „Ganytojo“ leistas „Tiesos kelias“.

Spausdino Apaštalų sosto aktus, Lietuvos dvasininkijos dokumentus (kai kurie spausdinti lotynų kalba), aiškino kanonų teisę, rašė apie įvairius katalikiškojo gyvenimo aspektus, krikščionybės raidą Lietuvoje, asmens dorovinį auklėjimą.

Bendradarbiavo Antanas Alekna, Pranas Dovydaitis, Pranas Kuraitis, A. Ragaišis, Kazimieras Prapuolenis, Kazimieras Steponas Šaulys, Jonas Totoraitis ir kt.

Redagavo Adomas Dambrauskas-Jakštas, Mykolas Vaitkus (nuo 1923 m.). 

## Šaltiniai
Garsas (JAV)

**Garsas** – JAV lietuvių savaitraštis, leistas nuo 1917 m. gegužės 1 d. Iš pradžių ėjo Brukline, nuo 1930 m. – Vilks Bare.

## Istorija
Įsteigė ir leido Lietuvių Romos katalikų susivienijimas Amerikoje, Tautos fondas ir Amerikos lietuvių taryba. Nuo 1918 m. leidžia tik Lietuvių Romos katalikų susivienijimas Amerikoje; spausdinamas Brukline. Tiražas 1985 m. – 2000 egz.

Rašo ne tik apie Susivienijimo reikalus, bet ir kultūriniais, tautiniais, politiniais klausimais. Bendradarbiavo daugelis lietuvių publicistų, rašytojų, visuomenės veikėjų.

## Redaktoriai
* Julius Kaupas – 1917–1918 m.
* Leonardas Šimutis – 1918–1926 m.
* Matas Zujus – 1926–1979 m.
* Kornelijus Bučmys – 1979–1999 m.

## Šaltiniai
Garsas (savaitraštis)

**Garsas** – Vilniaus krašto lietuvių savaitraštis, leistas 1922–1923 m. Vilniuje.

## Istorija
Leistas vietoje uždaryto laikraščio „Vilniaus garsas“. Pirmasis numeris išėjo 1922 m. liepos 16 m. Leido ir redagavo Antanas Valiulis. Faktiškasis redaktorius Petras Kraujalis. Spausdino Švyturio spaustuvė Vilniuje. Išleisti 35 numeriai. Vietoj „Garso“ 1923 m. balandžio 1 d. pradėtas leisti „Vilniaus kelias“.

Informavo apie Lietuvos gyvenimą, Vilniaus krašto lietuvių problemas, svarstė švietimo, mokymo klausimus, rašė apie lietuvių tradicijas, Laikinojo Vilniaus lietuvių komiteto veiklą ir kt. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Garsas“. E-paveldas.lt
Garsas (Brazilija)

**Garsas** – Brazilijos lietuvių savaitraštis, ėjęs 1928–1930 m. San Paule.

## Istorija
Leido Susivienijimas lietuvių Brazilijoje. Redagavo A. Zauka, Alfonsas Marma, Jonas Marcinkevičius, V. Tamošiūnas. Buvo valdžios uždarytas. 

## Šaltiniai
Garsas (Kaunas)

**Garsas** – laikraštis, ėjęs nuo 1990 m. rugpjūčio 17 d. iki 1996 m. birželio 28 d. Kaune.

## Istorija
Iki 1995 m. (Nr. 84) buvo leidžiamas pavadinimu „Kauno laikas“ kaip miesto laikraštis. Iki 1993 m. leido Kauno miesto taryba 5 kartus per savaitę; nuo 1994 m. ėjo 2 kartus per savaitę. Tiražas 1990 m. – 23 000 egz., 1996 m. – 1500 egz.

Rašė apie Kauno miesto gyvenimą bei problemas.

## Vyr. redaktoriai
* Kazys Požėra – 1990–1994 m.
* L. Brundza – 1994 m.
* Vidmantas Valiušaitis – 1994–1996 m. 

## Šaltiniai
Garsas Amerikos lietuvių

**Garsas Amerikos lietuvių** – JAV lietuvių katalikiškas savaitraštis, ėjęs 1894 m. spalio 2 d. – 1899 m. rugpjūčio 3 d.

## Istorija
Įsteigtas Šenandoa, perpirkus T. Astramsko redaguotą Garsą. 1898 m. leistas Mainersvilyje, 1898 m. pab. – 1899 m. – Elizabete. Pasirodė apie 190 numerių. Leido JAV lietuvių kunigų grupė. Leido priedus: 1897 m. – „Lietuviškas kningynas“ ir 1897–1998 m. – „Pasaulė“.

1896 m. paskelbė žinių apie pirmuosius JAV lietuvių spaudinius (giesmę „Viešpaties savo šaukiuosi“, 1874 m.). Laikraštyje buvo perspausdinti K. Donelaičio „Metai“, M. Valančiaus „Žemaičių vyskupystė“, publikuoti M. Bernatovičiaus, A. Mickevičiaus, M. Rodzevičiūtės, kitų autorių vertimai.

## Redaktoriai
* J. Ramanauckas – 1894–1996 m.,
* J. M. Stupnickis – 1896 m.,
* V. Matulaitis – 1897 m. ir 1898 m.,
* Antanas Milukas – 1897–1898 m.,
* Jonas Montvila – 1897 m.,
* Vincas Šlekys (Stagaras) – 1898 m.,
* B. Žindžius – 1899 m. 

## Nuorodos
* „Garsas Amerikos lietuvių“ 1894-1899 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

## Šaltiniai
Garsas (reikšmės)

Žodis **garsas** gali reikšti:

* Akustika:
** Garsas – slėgio svyravimas, girdimas žmogaus ar gyvūno ausimis;
* Spauda:
** Garsas (Kaunas) – laikraštis, ėjęs 1990–1996 m. Kaune;
** Garsas (Tilžė) – laikraštis lietuviams, ėjęs 1886–1887 m. Tilžėje;
** Garsas (Brazilija) – savaitraštis, ėjęs 1928–1930 m. San Paule;
** Garsas (JAV) – savaitraštis, leistas nuo 1917 m. JAV;
** Garsas (savaitraštis) – savaitraštis, leistas 1922–1923 m. Vilniuje;
** Garsas (Šenandoa) – savaitraštis, ėjęs 1892–1894 m. Šenandoa (Pensilvanija),
** Garsas Amerikos lietuvių – savaitraštis, ėjęs 1894–1899 m. JAV.
* Kitos reikšmės:
** Garsas (kino teatras) – kino teatras Panevėžyje;
Gazeta Literacka Wileńska

**Gazeta Literacka Wileńska** () – literatūros ir mokslo savaitraštis, leistas 1806 m. sausio 6 d. – gruodžio 29 d. Vilniuje lenkų kalba.

## Istorija
Leido ir redagavo Vilniaus universiteto prof. Gotfrydas Ernestas Grodekas ir Kazimieras Kontrimas. Rašė literatūros, mokslo klausimais, spausdino recenzijas apie išėjusias knygas, aptarė Vilniaus universiteto tarybos darbus, spausdino įsigytų knygų aprašymus. Bendradarbiavo prof. Jozefas Frankas ir kt. Išėjo 52 numeriai. Spausdino J. Zavadskio spaustuvė. 

## Šaltiniai
Gazeta Litewska

**Gazeta Litewska** () – laikraštis, leistas 1804 m. liepos 2 d. – 1805 m. birželio 28 d. Vilniuje. 

## Istorija
Ėjo du kartus per savaitę lenkų kalba. Informavo apie svarbiausius Europos šalių ir Rusijos politikos įvykius, spausdino įvairias žinias apie Lietuvą, Vilnių, skelbė Vilniaus magistrato priimtus dekretus. Leido priedą „Doniesienia“ (*Pranešimai*). 

Redagavo Gotfrydas Ernestas Grodekas. „Doniesienia“ rengė R. Konryliažas, K. Milkevičius, J. Tomkevičius. Spausdino Vilniaus universiteto spaustuvė. Išėjo 104 numeriai. 

## Šaltiniai
Gazeta Narodowa Wilenska

**Gazeta Narodowa Wilenska** () – laikraštis, ėjęs 1794 m. gegužės 4 d. – rugpjūčio 6 d. du kartus per savaitę. 

## Istorija
Leido Lietuvos tautinė aukščiausioji taryba. Ėjo priedai „Addytament do Gazety Narodowej Wilenskiej“ ir „Dodatek do gazety Narodowej Wilenskiej“. Rašė apie kitų Europos šalių ir Rusijos politiką, informavo apie Lietuvos įvykius, spausdino potvarkius, atsiliepimus ir kt. 

Redaktorius Filipas Golanskis. Spausdino spaustuvė „Akademicka“. Išėjo 28 numeriai. 

## Šaltiniai
Gazieta lietuviška

**Gazieta lietuviška** (*Gazieta Lietuwiszka*) – pirmasis JAV lietuvių laikraštis, ėjęs 1879 m. rugpjūčio 16 d. – 1880 m. sausio mėn. Niujorke.

## Istorija
Leido Mykolas Tvarauskas, talkino Šv. Kazimiero draugija ir kiti. Pasirodė 12-13, kitomis žiniomis – 16 numerių. Redagavo Mykolas Tvarauskas. Tai prounijinės, katalikiškos krypties leidinys. Rašė Mikalojus Akelaitis, Motiejus Juozas Andriukaitis, Mykolas Tvarauskas, Augustinas Zaicas ir kt.

Laikraštis neišlikęs. Žinias apie jį paskelbė Jonas Šliūpas 1884–1885 m. žurnale „Aušra“ (*Gromatos iš Amerikos*) ir 1910 m. žurnale „Laisvoji mintis“. 

## Šaltiniai
Paprastoji voratinklinė erkė

**Paprastoji voratinklinė erkė** (*Tetranychus urticae*) – voratinklinių erkių (*Tetranychidae*) šeimos erkė. Tai polifaginis kenkėjas, kuris gali maitintis daugiau kaip 250 augalų.

Žiemoja suaugėliai. Ant braškių ir žemuogių lapų erkutės pasirodo anksti pavasarį. Jos randamos ant peržiemojusių lapų. Erkutės išlenda iš žiemojimo vietų oro temperatūrai pakilus iki 10-12° C šilumos. Pradžioje erkutės būna oranžiškai raudonos spalvos, o pradėjusios maitintis įgauna pilkai žalią spalvą. Šį požymį galima laikyti fenologiniu indikatoriumi erkučių išėjimo iš žiemojimų vietų pabaigai nustatyti. Netrukus po išėjimo iš žiemojimo vietų, patelės pradeda dėti kiaušinėlius. Juos deda ant apatinės lapų pusės. Viena patelė padeda 50-80 kiaušinėlių. Ypač intensyviai erkutės dauginasi esant šiltiems ir ankstyviems pavasariams. Vienai erkučių generacijai išsivystyti reikia 120–135° C efektyvių temperatūrų sumos (virš +10° C). Ant braškių bei žemuogių daugiausia erkučių būna uogų nokimo pradžioje, vėliau jų sumažėja. Tuo metu senieji lapai sukietėja ir jų maitinimuisi nelabai tinka. Erkutės iš braškių ir žemuogių pereina ant piktžolių ir ten maitinasi. Todėl būtina naikinti piktžoles. Natūralūs erkučių priešai yra plėšriosios blakutės, kurios sugeba reguliuoti voratinklinių erkučių populiacijos gausumą tik tada, kai jų yra nedaug. Insekticidai naudojami, jei ant vieno lapo randama daugiau kaip 60 erkučių.

## Kovos priemonės
Pastoviai naikinamos piktžolės. Nuėmus derlių, nupjaunami, surenkami ir kompostuojami lapai.

Nedidelius braškių ir žemuogių plotus tikslinga nupurkšti svogūnų, česnakų, bulvių, drignių arba tabako nuovirais.

## Šaltiniai
Glorious Collision

**Glorious Collision** – aštuntasis Švedijos progresyviojo power metalo muzikos grupės Evergrey studijinis albumas, kuris bus išleistas 2011 metų vasario 25 dieną.

## Dainų sąrašas
# "Leave It Behind Us" – 05:09
# "You" – 06:23
# "Wrong" – 05:07
# "Frozen" – 04:57
# "Restoring The Loss" – 04:40
# "To Fit The Mold" – 05:20
# "Out Of Reach" – 03:40
# "The Phantom Letters" – 05:31
# "The Disease ..." – 04:10
# "It Comes From Within" – 04:22
# "Free" – 03:42
# "I'm Drowning Alone" – 04:11
# "... And The Distance" – 03:47

## Grupė
* Tom S. Englund – vokalas, gitara
* Marcus Jidell – elektrinė gitara
* Johan Niemann – bosinė gitara
* Rikard Zander – klavišiniai
* Hannes Van Dahl – mušamieji
Bazilozaurai

**Bazilozaurai** (*Basilosaurus*) – stambių povandeninių žinduolių gentis, gyvenusi vėlyvajame eocene (prieš 40-34 mln. metų). Ši gyvūno fosilijų rasta JAV, Egipte, Pakistane. Pradžioje manyta, kad tai roplys („jūrų pabaisa“), todėl gyvūnas pavadintas bazilozauru („driežų karaliumi“). Iš tiesų, tai šiuolaikiniams banginiams giminingi gyvūnai.

Gyvūno ilgis buvo 15-25 m. Turėjo dideles priekines galūnes (plaukmenis) bei mažas užpakalines (manoma, kad jos naudotos įsitvirtinti į kitą bazilozaurą dauginantis). Taip pat turėjo didelę, į šiuolaikinių banginių panašią uodegą. Plaukė judindamas visą kūną (kaip ungurys). Turėjo didelius, dantytus nasrus. Manoma, kad bazilozaurai plaukiodavo vandens paviršiuje ar negiliuose vandenyse, mito žuvimi, smulkesniais jūrų žinduoliais.


Basilosaurus SIZE 01.png|Bazilozauro palyginimas su žmogumi
Basilosaurus cetoides skeleton.JPG|Bazilozauro kaukolė
Hienodonai

**Hienodonai** (*Hyaenodon*) – išnykusi žinduolių gentis, priklausiusi kreodontų (*Creodonta*) būriui. Gyveno maždaug prieš 26 mln. metų dabartinėje Eurazijoje, Afrikoje, Šiaurės Amerikoje.

Savo laiku tai hienodonai buvo vieni didžiausių sausumos plėšrūnų. Rasta įvairių hienodonų rūšių fosilijų, kurios liudija, kad rūšys buvo labai skirtingų dydžių: pvz., *H. microdon* ir *H. mustelinus* svėrė vos 5 kg, *H. horridus* – apie 40 kg, o *H. gigas* – net 500 kg. Greičiausiai mito smulkesniais žinduoliais, *[[Paraceratherium]]* jaunikliais, dvėseliena.

Nepaisant pavadinimo, hienodonai nėra giminingi hienoms.
Geležinkelininkas

**Geležinkelininkas** – geležinkelių tarnautojų dvisavaitis laikraštis, ėjęs 1935–1940 m. Kaune, 1940–1944 m. ir nuo 1992 m. Vilniuje.

## Istorija
1935–1944 m. leido Lietuvos geležinkelio tarnautojų taupomoji – skolinamoji kasa. Nušvietė geležinkelininkų darbo ir gyvenimo klausimus, kitų šalių geležinkelininką patirtį, darbuotojų rengimo, saugumo ir kvalifikacijos kėlimo klausimus.

Redaktoriai: Kazys Kemežys, Jonas Treinys. Spausdino V. Atkočiūno spaustuvė Kaune.

1992 m. liepos 7 d. Vilniuje atkurtas kaip 1935–1940 m. Kaune leistas to paties pavadinimo leidinys specialios paskirties akcinės bendrovės „Lietuvos geležinkeliai“ mėnesinis (iki 1997 m. – dvisavaitis) žurnalas (iki 1996 m. – nuo 1998 m. – laikraštis, 2,5 spaudos lanko). Tiražas 1992 m. – 1700 egz., 1997 m. – 2000 egz.

Redakcijoje dirbo Jūra Marija Baužytė, Rimantas Cemnolonskis, Algimantas Jazdauskas, Juozas Olinardas Penčyla ir kiti.

**Redaktoriai:**
* Liubomiras Viktoras Žeimantas – 1992–1996 m.
* Jonas Žalys – 1996–1997 m.
* Daiva Krupovič – 1997–1998 m.
* Vytautas Juozas Leščinskas – 1998–2001 m.
* Aurika Usonienė – 2001–2017 m.

## Šaltiniai
Geležinkelių žinynas

**Geležinkelių žinynas** – „Geležinkelininko“ leidinys, leistas 1937–1940 m. Kaune.

## Istorija
Ėjo kartą per mėnesį. Spausdino Susisiekimo ministerijos, Geležinkelių eksploatacijos direkcijos įsakymus, aktus, tarifų lenteles, aplinkraščius, naujai paskirtų tarnautojų sąrašus. Redagavo Jonas Treinys. Spausdino A. Notkevičiaus spaustuvė Kaune. Išėjo 38 numeriai. 

## Šaltiniai
Entelodontiniai

**Entelodontiniai** (*Entelodontidae*) – išnykusi žinduolių šeima, gyvenusi Šiaurės Amerikos ir Eurazijos miškuose nuo viduriniojo eoceno iki ankstyvojo mioceno (prieš 37,2-16,3 mln. metų).

Tai buvo stambūs, kresni, visaėdžiai gyvūnai, panašūs į šernus. Tačiau nustatyta, kad entelodontiniai genetiškai artimesni hipopotamams ar banginiams nei šernams. Didžiausių rūšių individai buvo apie 2 m aukščio ir svėrė apie 500 kg. Turėjo tvirtus nasrus, o smegenų tūris palyginti buvo labai mažas (apelsino dydžio).

Mito dvėseliena, augalais, galimai medžiojo kitus gyvūnus (eporedonus, poebroterijus). Manoma, kad buvo labai agresyvūs, entelodontų nasrų žymių rasta ant stambių gyvūnų kaulų.

## Gentys

* *Archaeotherium*
* *Brachyhyops*
* *Cypretherium*
* *Daeodon*
* *Entelodon*
* *Eoentelodon*
* *Paraentelodon*
* *Proentelodon*
Gelžkelietis

**Gelžkelietis** – ekonomikos ir kultūros dvisavaitis laikraštis, leistas 1925–1926 m. Klaipėdoje.

## Istorija
Leido Lietuvos darbo federacijos Geležinkelių skyriaus valdyba. Informavo apie Lietuvos darbo federacijos veiklą, svarstė įvairius geležinkeliečių darbo ir gyvenimo klausimus.

Redagavo komitetas, ats. redaktoriai Č. Krasauskas, P. Reginys. Spausdino spaustuvė „Lituania“ Klaipėdoje. 

## Šaltiniai
2010 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas

**2010 m. [[Pasaulio trumpo baseino čempionatas|Pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas]]** – dešimtasis pasaulio šalių geriausių plaukikų trumpame baseine (25 m) čempionatas, kuris vyko Dubajuje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose. 

## Miesto rinkimas

## Medalių lentelė

## Rezultatai
### Vyrai

### Moterys

## Lietuvos komanda

## Išnašos

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Genys (žurnalas)

**Genys** – mėnesinis žurnalas vaikams ir paaugliams, ėjęs 1940–2001 m.

## Istorija
1940–1941 m. buvo leidžiamas Kaune kaip dvisavaitis vaikams skirtas žurnalas, kurį redagavo Liudas Dovydėnas. 1954–1988 m. ėjo Vilniuje kaip mėnesinis žurnalas ikimokyklinio ir jaunesniojo mokyklinio amžiaus vaikams. Nuo 1989 m. Nr. 11 iki 1996 m. – literatūrinis-meninis žurnalas mažiesiems. Steigėja ir leidėja UAB „Lietuvos rytas“.

Tiražas 1954 m. – 10 000 egz., 1987 m. – 172 000 egz., 1993 m. – 44 000 egz., 1997 m. – 11 500 egz. 1971–1977 m. buvo leidžiamas priedas „Žvaigždutė“, o 1995–1998 m.– priedas „Genio gandas“.

## Redakcija
Redakcijoje dirbo poetai Kostas Kubilinskas, Justinas Marcinkevičius, Paulius Širvys, Martynas Vainilaitis, prozininkai Laura Sintija Černiauskaitė, Raimondas Kašauskas, dailininkai Edmundas Žiauberis, Arvydas Pakalnis, Vitalijus Suchockis, Nijolė Šaltenytė, Virginija Kalinauskaitė, Ramunė Bateikienė, Lina Venclovienė.

## Vyr. redaktoriai
* Leopoldas Mykolaitis – 1954–1957 m.
* Antanas Dulinskas – 1957–1963 m.
* Vytautas Barauskas – 1963–1971 m.
* Stasys Jusionis – 1971–1989 m.
* Vytautas Račickas – 1989–1996 m., 1999 m.
* Gintarė Adomaitytė – 1997–1999 m. 

## Šaltiniai
Gerovė (laikraštis)

**Gerovė** – *sodžiaus ūkio [[kooperacija|kooperacijos]] [[laikraštis]]*, ėjęs 1926–1929 m. Kaune.

## Istorija
Leido Lietuvos vyriausias kooperacijos komitetas du kartus per mėnesį. Spausdino Raidės spaustuvė Kaune. Išėjo 46 numeriai.

Šis katalikiškos orientacijos leidinys nagrinėjo kooperacijos raidą Lietuvoje, svarstė įvairių kooperacijos bendrijų veiklą. Ypač daug dėmesio skyrė ūkininkų gyvenimo klausimams.

Bendradarbiavo G. Galvanauskas, A. Kubilius, P. Slavinskas, J. Stragys, A. Untukas ir kt. Atsakingasis redaktorius A. Trimakas. 

## Šaltiniai
Gydytojas (Vilnius)

**Gydytojas** – dvisavaitis „Aušros“ priedas, leistas 1914–1915 m. Vilniuje.

## Istorija
Pirmasis numeris išėjo 1914 m. sausio 16 m. Spausdino M. Kuktos spaustuvė Vilniuje. Išėjo 18 numerių.

Spausdino medikų straipsnius apie įvairias ligas, aiškino, kaip slaugyti ligonius, mokė higienos reikalavimų. Daugiausia rašė gydytojas Antanas Vileišis.

Leidėjas Vladas Mironas, redagavo Juozas Bakšys, Petras Kraujalis, P. Kunigėlis. 

## Šaltiniai
Gydytojas (Čikaga)

**Gydytojas** – *sveikatos klausimams skirtas mėnesinis [[laikraštis]]*, ėjęs 1921–1925 m. Čikagoje.

## Istorija
Leido Amerikos lietuvių daktarų draugija. Redagavo dr. Antanas Montvydas.

## Šaltiniai
Naujasis Gėlupis

**Naujasis Gėlupis** – Prienų ir Birštono krašto laikraštis, leidžiamas nuo 1989 m. balandžio 14 d. Prienuose, J. Brundzos g. 4.

## Istorija
Iki 1991 m. Nr. 12 ėjo kaip Lietuvos Sąjūdžio Prienų tarybos leidinys arba Sąjūdį remiantis *patriotinės minties* laikraštis „Gėlupis“. Tiražas 1989 m. – 4200 egz., 1997 m. – 2500 egz.  Nuo 1999 m. balandžio pirmos dienos laikraštis pavadintas „Naujasis Gėlupis“. Leidėjas – UAB „Gėlupis“. Išeina trečiadieniais 1 450 egz. ir šeštadieniais 1 750 egz. tiražu. Laikraštis – 16 puslapių, jie visi – spalvoti.

Rašoma aktualiomis Prienų ir Birštono krašto temomis, informuojama apie įvykius, vykusius renginius, įdomius žmones. Laikraščio internetinėje svetainėje, socialinėje paskyroje jau sukauptas nemažas renginių fotoakimirkų archyvas.

## Redaktoriai
* Antanas Matulaitis – 1989–1999 m.
* Stasė Markūnienė – 1999–2007 m.
* Vilija Juodsnukienė – 2007–2008 m.
* Loreta Jakinevičienė – 2008–2011 m. 
* Mantvydas Prekevičius – 2014-2025 m.
* Ignas Novogreckas – 2025–

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Naujasis Gėlupis
* https://www.facebook.com/naujasis.gelupis.3
Gydytojų žinios

**Gydytojų žinios** – Lietuvos gydytojų sąjungos dvisavaitis informacinis laikraštis, einantis nuo 1991 m. gegužės 30 d. Vilniuje, J. Basanavičiaus g. 11/1.

Tiražas 1993 m. – 2500 egz., 1996 m. – 1000 egz.

## Redaktoriai
* Pranas Šerpytis – 1991–1994 m.
* A. Jasulaitis – 1994–1995 m.
* G. Kriščiukaitienė – 1995 m.
* K. Janulis – 1996-2007 m.
* Kazimieras Valius nuo 2007 m. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gydytojų žinios, 1992
Smilodonai

* *Munifelis* Munis, 1845
* *Prosmilodon* Rusconi, 1929
* *Smilodontidion* Kraglievich, 1948
* *Smilodontopsis* Brown, 1908
* *Trucifelis* Leidy, 1868

**Smilodonai** (*Smilodon*), dar vadinami **kardadančiais tigrais** – išnykusi katinių (*Felidae*) šeimos žinduolių gentis.

Gyveno Šiaurės ir Pietų Amerikoje pleistocene ir holoceno epochos pradžioje prieš 2,5 mln. – 10 tūkst. metų.

## Apibūdinimas
Smilodonai buvo vieni iš didžiausių visų laikų katinių gyvūnų. Stambiausi *[[Smilodon populator]]* rūšies individai sverdavo virš 400 kg. Turėjo trumpą uodegą, stiprias kojas, raumeningą kaklą, ilgas iltis. Smilodonų sandara grubesnė nei dabartinių kačių, manoma, kad jis buvęs ir lėtesnis. Stambesnių rūšių individai turėjo aukštesnius pečius ir žemesnius klubus ir savo stovėsena priminė hieną. Smilodonų galūnės trumpesnės ir masyvesnės nei dabartinių kačių, tai rodo, kad šie gyvūnai nebuvo greiti bėgikai, tačiau galėjo stipriai įsitverti letenomis. Smilodonai išsiskiria savo ilgomis iltimis – ilgiausios jų siekia 28 cm. Jais gyvūnas greitai pribaigdavo jau pagautą ir nuvargintą auką. Palyginus su dabartinėmis didžiosiomis katėmis, smilodono nasrų spaudžiamoji galia buvo silpnesnė.

Manoma, kad smilodonai gyveno grupėmis kaip ir liūtai (*Panthera leo*). Medžiojo stambius žolėdžius žinduolius – bizonus (*Bison*), elnius, amerikinius kupranugarius, gigantiškuosius tinginius, mamutų jauniklius.

Smilodonai išnyko maždaug prieš 10 tūkst. metų, drauge su kitais stambiais to meto žinduoliais. Manoma, kad jų išnykimo priežastimi galėjo tapti pasikeitęs klimatas ir gamtinės sąlygos dėl ledynmečių bei į Ameriką atsikėlusių žmonių įtaka.

## Rūšys
Išskiriamos 3 išnykusios rūšys žinomos iš fosilijų:
* † *[[Smilodon fatalis]]* Leidy, 1869; evoliucionavo iš *S. gracilis*. Kūno svoris 160–280 kg.
* † *[[Smilodon gracilis]]* Cope, 1880; evoliucionavo iš *[[Megantereon]]* genties. Kūno svoris 55–100 kg.
* † *[[Smilodon populator]]* Lund, 1842; evoliucionavo iš *S. gracilis*. Kūno svoris 220–360 kg, bet ypač stambūs individai galėjo sverti virš 400 kg. Šalia amerikinių liūtų (*Panthera atrox*), tai stambiausia planetoje išnykusi katinių rūšis.

## Galerija

Smilodon_populator_Dientes_de_Sable.jpg|*Smilodon populator* griaučiai Buenos Airių La Platos muziejuje
Smilodon_californicus_mount.jpg|*Smilodon fatalis* griaučiai Vašingtono Nacionaliniame gamtos istorijos muziejuje
SmilodonSkeleton.jpg|Smilodono griaučių eksozicija Paryžiuje esančiame nacionaliniame gamtos istorijos muziejuje (*[[Muséum national d'histoire naturelle]]*)
Smilodon Populator1.JPG|Remiantis kaulų struktūra, Vengrijos gamtos istorijos muziejuje (*Magyar Természettudományi Múzeum*) atkurtas kaip atrodė *Smilodon populator*.
Smilodon fatalis life-restoration '08.jpg|*Smilodon fatalis* palyginimas su žmogumi
Wiki_Smilodon_Size.svg|Trijų smilidonų rūšių dydžio palyginimas su žmogumi
Smilodon_and_Canis_dirus.jpg|Robert Bruce Horsfall 1913 m. piešinyje, *Smilodon fatalis* iš baisiojo vilko (*Aenocyon dirus*) bandantis perimti negyvą kolumbinį mamutą (*[[Mammuthus columbi]]*) prie La Brea degutduobės. 


## Šaltiniai

## Literatūra
*
Žemuoginis nematodas

**Žemuoginis nematodas** (*Aphelenchoides fragariae*) – Aphelenchoididae šeimos kirmėlė.

Tai nedidelė, iki 1 mm ilgio kirmėlaitė. Žemuoginiais nematodais apkrėstos žemuogės nustoja augusios, lapkočiai, lapai, žiedkočiai ir žiedai iškrypsta, neišsivysto. Augalas auga prastai ir pasidaro panašus į žiedinį kopūstą. Tokie augalai nedera, ant lapų atsiranda raudonų dėmių. Užveisiant veislyną reikia laikytis sėjomainos ir į tą pačią vietą jas sodinti tik po 4-5 metų.

## Kovos priemonės
Augalus, apsikrėtusius nematodais reikia išrauti su šaknimis ir sunaikinti.

Sodinti tik sveikų augalų daigus.

Naikinti piktžoles. Reguliariai palaikant drėgmę, tinkamai tręšiant augalus, sudaromos nepalankios sąlygos kenkėjams vystytis.

## Šaltiniai
Žemuoginis stiebinis nematodas

**Žemuoginis stiebinis nematodas** (*Ditylenchus dipsaci*) – *[[Anguinidae]]* šeimos kirmėlė.

Antro ir trečio ūgio lervos žiemoja žemuogių kelmeliuose tarp lapų. Dauginasi ir vystosi augalų audiniuose. Dažnai randama ant pupelių, pomidorų, agurkų ir daugelio piktžolių.

Apkrėsti augalai nuskursta. Ant stiebų, lapkočių ir lapų gyslų pastebima sustorėjimų. Lapkočiai ir žiedkočiai trumpi, iškrypę. Lapai smulkūs, raukšlėti, epidermis sutrūkinėjęs. Ant lapų ir stiebų žydėjimo metu ir uogoms nokstant atsiranda rusvų dėmių. Augalai dera blogai, uogos smulkios, deformuotos, kietos. Kenkėjas plinta su sodinamais daigais. Esant labai drėgniems orams, stiebiniai nematodai pereina į dirvą, kur diapauzuoja.

## Kovos priemonės
Augalus, apsikrėtusius nematodais, reikia išrauti su šaknimis ir sunaikinti.

Sodinti tik sveikų augalų daigus.

Naikinti piktžoles. Reguliariai palaikant drėgmę, tinkamai tręšiant augalus, sudaromos nepalankios sąlygos kenkėjams vystytis.

## Šaltiniai
Giedra (žurnalas)

**Giedra** – JAV lietuvių moksleivių katalikiškas žurnalas, ėjęs 1921–1926 m. Bostone ir Čikagoje.

## Istorija
Pradėtas leisti vietoj žurnalo „Moksleivis“. Leido Amerikos lietuvių Romos katalikų moksleivių (studentų) susivienijimas.

Redagavo P. Lapelis ir A. Linkus. 

## Šaltiniai
Gijos (laikraštis)

**Gijos** – mėnesinis laikraštis Rusijos ir Rytų kraštų lietuviams, nuo 1993 m. gruodžio mėn. leistas Kaune.

## Istorija
Iki 1994 m. (Nr. 1-9) vadinosi „Lietava“ ir buvo skirtas Rytų ir Vakarų lietuvių bendruomenėms. Leido Australijos lietuvių jaunimo sąjunga, Lietuvių jaunimo bendrija „Lituanica“, Sibiro lietuvių sąjunga, Maskvos lietuvių jaunimo sąjunga, Vokietijos lietuvių bendruomenė. Tiražas 1995–1996 m. – 2000–2500 egz.

Redaktorius Romualdas Belovas.

## Šaltiniai
Dilgėlinis lapinukas

**Dilgėlinis lapinukas** (*Phyllobius urticae*) – straubliukų (*Curculionidae*) šeimos vabalas.

Tai polifaginis kenkėjas. Vabalai ryškiai žalios spalvos su gana storu ir trumpu straubliuku. Jie maitinasi įvairių lapuočių medžių lapais, dažnai apgraužia braškių lapus. Patelės kiaušinėlius deda į dirvą krūvelėmis po augalų liekanomis. Lervos baltos, raukšlėtos, sulinkusios, be kojų, tamsia galva. Jos gyvena dirvoje ir dažnai apgraužia braškių šaknis. Pasimaitinusios lervos lieka žiemoti dirvoje.

## Kovos priemonės
Braškes ir žemuoges vienoje vietoje auginti ne ilgiau kaip 4 metus.

Pastoviai purenant braškyne dirvą, žūsta daug kenkėjo lėliukių.

## Šaltiniai
Laivių apylinkė

**Laivių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, į šiaurės rytus nuo Salantų, kairiajame Salanto krante, abipus kelio Salantai–Plateliai.

## Istorija

1940 m. įkurta, 1944 m. atkurta vietoje Laivių seniūnijos. 1949 m. buvo Salantų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Erlėnų apylinkės, Notėnų apylinkės ir Tuzų apylinkės.

## Šaltiniai
Justin Bieber

**Džastinas Byberis** (; 1994 m. kovo 1 d. Londonas, Kanada) – kanadiečių popmuzikos atlikėjas.

## Biografija
Džastinas Byberis savo karjerą pradėjo pats. Savo paties pagamintus video įrašus patalpino į vaizdo portalą „YouTube“, kur jį vėliau atrado jo vėlesnis vadybininkas Skūteris Braunas. Su juo norėjo bendradarbiauti Justin Timberlake bei Usher, tačiau Byberis pasirinko Ušerį.

2008 m. spalį pasirašė sutartį su L. A. Reid, „Island Records“.

Iškilo su savo pirmuoju singlu *One Time*.

## Filmografija

* 2009 : *True Jackson, VP*
* 2009 : *My Date With…*
* 2010 : *Silent Library*
* 2010 : *School Gyrls*
* 2010 : *Saturday Night Live*
* 2010 : *CSI: Crime Scene Investigation*
* 2010 : *Hubworld*
* 2010 : *The X Factor (UK)*
* 2011 : *Extreme Makeover: Home Edition*
* 2011 : *CSI: Crime Scene Investigation*
* 2011 : *Khloé & Lamar*
* 2011 : *[[Saturday Night Live]]*
* 2011 : *Justin Bieber: Never Say Never*
* 2011 : *Dancing With The Stars*
* 2011 : *So Random!*
* 2011 : *Disney Parks Christmas Day Parade*
* 2011 : *The X Factor (UK)*
* 2012 : *Katy Perry: Part of Me*
* 2012 : *Zendaya: Behind the Scenes*
* 2013 : *Justin Bieber's Believe*
* 2014 : *Behaving Badly*
* 2016 : *Zoolander 2*

## Diskografija
* *[[My World 2.0]]* (2010)
* *[[Under the Mistletoe]]* (2011)
* *[[Believe (Justin Bieber albumas)|Believe]]* (2012)
* *[[Purpose]]* (2015)
* *[[Changes (Justin Bieber albumas)|Changes]]* (2020)
* *[[Justice (Justin Bieber albumas)|Justice]]* (2021)
* *Swag* (2025)
* *Swag II* (2025)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (anglų k.)
Tuzų apylinkė

**Tuzų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, į rytus nuo Salantų, kairiajame Salanto krante, prie kelio Salantai–Plateliai.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1940 m., atkurta 1944 m. vietoje Tuzų seniūnijos. 1949 m. buvo Salantų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Laivių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Tuzų apylinkė prijungta prie Imbarės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Lenino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 33,52 || || Lenino vardo kolūkis  || 4 kaimai, 2 vienkiemiai (Degimai, Kurcinai, Laiviai, Titnagai, Tuzai, Žeimiai)
|}

## Šaltiniai
Tuzų seniūnija

**Tuzų seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės rytiniame pakraštyje, į rytus nuo Salantų, Salanto upės kairiajame krante, prie kelio Salantai – Plateliai.

## Istorija

Įkurta 1919 m., priklausė Salantų valsčiui (Kretingos apskritis). Prasidėjus Lietuvos sovietizacijai, 1940 m. pavadinta Tuzų apylinke. TSRS-Vokietijos karo pradžioje 1941 m. atkurta. Grįžus sovietų valdžiai, 1944 m. vėl pavadinta Tuzų apylinke.
 
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivūlėje) renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Tuzai.

Seniūnai: Kazys Pocius (1932 m.)

## Šaltiniai
Laivių seniūnija

**Laivių seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Kretingos rajono savivaldybės teritorijos šiaurės rytiniame pakraštyje, į šiaurės rytus nuo Salantų, Salanto upės kairiajame krante, prie kelio Salantai–Plateliai.

## Istorija

Įkurta 1919 m., priklausė Salantų valsčiui (Kretingos apskritis). Po 1940 m. Lietuvos aneksijos pavadinta Laivių apylinke. 1941 m. birželio mėn. antroje pusėje atkurta. 1944 m. spalio mėn. vėl pavadinta Laivių apylinke.
 
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivūlėje) renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Laiviai.

Seniūnai: Juozas Zaleckis (1932 m.)

## Šaltiniai
Gintališkės seniūnija

**Gintališkės seniūnija** – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs Plungės rajono savivaldybės teritorijos šiaurės vakariniame pakraštyje, abipus Salanto upės ir kelio Salantai – Plateliai.

## Istorija

Įkurta 1861 m., priklausė Kauno gubernijos Telšių apskrities Gintališkės valsčiui. 1915 m. kartu su valsčiumi tapo naujai įkurtos Kretingos apskrities dalimi, o nuo 1919 m. priklausė Platelių valsčiui. Po 1940 m. Lietuvos aneksijos pavadinta Gintališkės apylinke. Prasidėjus Sovietų sąjungos–Vokietijos karui, 1941 m. birželio mėn. atkurta. 1944 m. pab. vėl pavadinta Gintališkės apylinke. 

Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų sueigoje (krivulėje) renkamas seniūnas (1915–1918 m. – šaltyšius), o jį pavadavo seniūno padėjėjas.

Administracinis centras: Gintališkė.

Seniūnai: Ignas Žalimas (1932 m.)

Seniūnijai priklausę kaimai:

;1870 m.:
*Gintališkė, mstl.
*Kadžiai, k.
*Kentai, k.
*Lygiai, k.
*Antsieniai, k.
*Rėžgaliai, k.
*Margiai, k.
*Tuzai, k.
*Patuziai I, vnk.
*Patuziai II, vnk.
*Laiviai, k.

## Šaltiniai
Fororakiniai

**Fororakiniai** (*Phorusrhacidae*) – kariaminių paukščių (*Cariamiformes*) būrio išnykusi stambių ir labai stambių, neskraidžiusių paukščių šeima.

## Buvęs paplitimas
Mioceno laikotarpiu tai buvo pagrindiniai grobuonys Pietų Amerikos (vėliau iš Šiaurės Amerikos) stepėse. Anksčiau manyta, kad šie paukščiai išnyko tik prieš žmonėms atsikeliant į Ameriką, tačiau tyrimais nustatyta kad jie išnyko prieš 1,8 mln. metų.

## Apibūdinimas
Fororakiniai paukščiai buvo 1-3 m aukščio, masyviu, lenktu snapu, ilgomis, tvirtomis kojomis. Galėję bėgioti dideliu greičiu (iki 50 km/h). Buvo mėsėdžiai, gaudė smulkesnius žinduolius, gyvūnų jauniklius.

## Foroakinių paukščių šeimos klasifikacija
Foroakinių paukščių šeimai priskiriami **5** pošeimiai su **16** genčių:
* **Brontornithinae pošeimis** – didžiuliai paukščiai iki 2,3 m ūgio. Giminingumas foroakiniams (*Phorusrhacidae*) paukščiams ginčytinas.
** *[[Brontornis]]* gentis; Ankstyvasis – vidurinis miocenas).
** *[[Paraphysornis]]* gentis;
** *[[Physornis]]* gentis;
* **Mesembriornithinae pošeimis** – vidutinio aukščio – 1,2-1,5 m.
** *[[Llallawavis scagliai|Llallawavis]]* gentis;
** *[[Mesembriornis]]* gentis;
* **Patagornithinae pošeimis** – vidutinio dydžio foroakiniai paukščiai, maždaug apie 1,7 m ūgio.
** *[[Andalgalornis]]* gentis;
** *[[Andrewsornis]]* gentis;
** *[[Patagornis]]* gentis;
* **Phorusrhacinae pošeimis** – didžiuliai paukščiai iki 3,2 m ūgio.
** *[[Devincenzia]]* gentis;
** *[[Kelenken]]* gentis;
** *[[Phorusrhacos]]* gentis;
** *[[Titanis]]* gentis;
* **Psilopterinae pošeimis** – nedideli paukščiai, 70-100 cm ūgio.
** *[[Eleutherornis]]* gentis;
** *[[Paleopsilopterus]]* gentis;
** *[[Procariama]]* gentis;
** *[[Psilopterus]]* gentis;

## Šaltiniai
Gimtasis Rokiškis

**Gimtasis Rokiškis** – Rokiškio rajono laikraštis, einantis nuo 1944 m. rugsėjo 7 d. Rokiškyje.

## Istorija
Iki 1950 m. buvo Rokiškio apskrities laikraštis, 1950–1990 m. – LKP Rokiškio rajono komiteto ir LDT leidinys, nuo 1991 m. – nepriklausomas laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Gimtasis Rokiškis“.

Nuo 1944 m. rugsėjo 7 d. vadinosi „Rokiškio žinios“, 1944 m. rugsėjo 13 d. – 1944 m. gruodžio 3 d. – „Žinios“, vėliau – „Tarybinis Rokiškis“, nuo 1950 m. lapkričio 11 d. – „Po Spalio vėliava“, nuo 1962 m. balandžio 25 d. – „Spalio vėliava“, nuo 1989 m. spalio 24 d. – „Gimtasis Rokiškis“.

1944–1945 m. ėjo vienąkart-dukart per savaitę, nuo 1946 m. – triskart per savaitę. Tiražas 1944 m. – 2000 egz., 1987 m. – 14 000 egz., 1997 m. – 7400 egz. 

Laikraščio redakcijoje dirbo Paulius Širvys, Aleksas Baltrūnas, Edvardas Uldukis, J. Jašinskas, P Milaknis, P. Prascienius, J. Varnas.

## Redaktoriai
* J. Vasiljevas – 1944 m.
* Petras Griškevičius – 1944–1946 m.
* A. Fainbliumas – 1946–1950 m.
* P. Bajarūnas – 1951–1952 m.
* A. Stašys – 1952–1958 m.
* Zenonas Lapinskas – 1958–1961 m.
* A. Šveikauskas – 1962–1972 m.
* A. Paškevičius – 1973–1989 m.
* Jonas Mažeikis – 1990–1993 m.
* Stasys Varneckas – 1994–1995 m.
* Raimonda Stankevičiūtė-Vilimienė – 1995–2007 m.
* Rita Briedienė – nuo 2007 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Gimtasis Rokiškis“
Gimtinė (laikraštis)

**Gimtinė** – *mėnesinis tėviškės pažinimo [[laikraštis]]*, leistas nuo 1989 m. gegužės 30 d. iki 2009 m. Vilniuje.

## Istorija
Iki 1990 m. Nr. 5 ėjo kaip Lietuvos kraštotyros draugijos (Sąjūdžio) mėnraštis.

Rašė apie Lietuvos vietovių praeitį, kultūros paveldą, lietuvių papročius, tradicijas, etnografinius bruožus, žymius kraštiečius. Tiražas 1989 m. – 30 000 egz., 1997 m. – 2000 egz. Buvo leidžiami neperiodiniai priedai „Kūlgrinda“ ir „Tėviškėlė“.

Redaktorius Kazys Račkauskas. 

## Šaltiniai
Salamija

**Salamija** () – miestas šiaurės vakarų Sirijoje, Hamos muchafazoje, 33 km į pietryčius nuo Hamos. Kelių mazgas (plentai į Hamą, Homsą, Raką). Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu.

## Paveldas

Salamijoje yra architektūros paminklų: senovinė turkiška pirtis, bizantiškos citadelės siena, antikinė Šmemio pilis, miesto sienos, imamo Izmailo mečetė (pastatyta Dzeuso šventyklos vietoje), romėnų drėkinamųjų kanalų liekanos.

## Istorija

Salamija žinoma nuo Babilonijos laikų (3500 m. pr. m. e.). Miestą sugriovė asirai 720 m. pr. m. e. Vėliau jį atstatė romėnai, vietinė valdininkų dinastija pastatė Šmemio pilį. Bizantijos laikais Salamijoje veikė arkivyskupija, buvo svarbus krikščionybės centras. Karų su persais metu miestas nuniokotas. Salamija atstatyta arabų Abasidų dinastijos. Vėliau miestas tapo svarbiu izmailizmo centru. X a. pr. kilo susiskaldymas ir karai tarp izmailitų, 903 m. miestas vėl sugriautas izmailitų karmatų antpuolio. Salamija atkurta tik XIX a. vid. osmanų. Į miestą atsikėlė daug izmailitų ir dabar Salamija yra didžiausias izmailizmo centras Arabų pasaulyje.
Malikija

**Malikija** (, ) – miestas pačiuose Sirijos šiaurės rytuose, Hasekės muchafazoje. Įsikūręs prie Sirijos-Turkijos-Irako sienų sankirtos, į vakarus nuo Tigro upės. Mieste gyvena asirai, kurdai, arabai, armėnai. Krikščionys ir musulmonai sudaro maždaug po pusę miesto populiacijos. Svarbus prekybinis, tranzitinis centras.

## Istorija

Senasis miesto pavadinimas yra **Derikas** ir sirų kalba reiškia „vienuolyną“. Dabartinis pavadinimas kilo nuo Sirijos armijos karininko Adnano al Malikio.


Image:Chaldean church.JPG|Asirų bažnyčia
Image:Syriac Orthodox church in Al-Malikiyah, Syria.jpg|Nauja ortodoksų bažnyčia
Ras al Ainas

**Ras al Ainas** (, , ) – miestas šiaurės rytų Sirijoje, Hasekės muchafazoje, Turkijos pasienyje, priešais Turkijos miestą Džeilanpynarą, prie Chabūro upės. Mieste gyvena arabai, kurdai, asirai, armėnai, čečėnai, Sirijos turkai. Ras al Aino apylinkėse yra apie 100 mineralinių versmių.

## Istorija

Miestas gyvenamas bent nuo XVI a. pr. m. e. Senovėje buvo žinomas kaip Sikanas, Resaina ir Teodosiopolis. Apylinkėse yra kur kas senesnių gyvenviečių liekanų (Tel el Facharija, Tel Halafas).
Hamukaras

**Hamukaras** () – svarbi archeologinė vietovė Džeziros plynaukštėje, šiaurės rytų Sirijoje, El Hasekės muchafazoje. Nuo 1999 m. vietovės archeologinius kasunėjimus vykdo Sirijos bei JAV Čikagos universiteto archeologai.

Archeologiniais tyrinėjimais nustatyta, kad Hamukaras yra vienas seniausių žinomų pasaulio miestų. Jo liekanų tyrimai leido paankstinti miestų atsiradimo Artimuosiuose Rytuose chronologiją. Iki Hamukaro atradimo „civilizacijos lopšiu“ įprastai buvo laikomas Tigro ir Eufrato tarpupis dabartiniame Irake, kur maždaug 4000 m. pr. m. e. iškilo tokie miestai kaip Ūras, Urukas ir kt. Tačiau dabar žinoma, kad į „civilizacijos lopšį“ patenka ir Tigro vidurupio sritis dabartinėje Sirijoje.

Hamukaro tyrimai taip pat leido pasiekti išvadą, kad atskiros kultūros gali pasiekti aukštą civilizacijos lygį ir neturėdamos rašto. Manoma, kad Hamukaras iškilo seniau nei 4000 m. pr. m. e. ir nebuvo susijęs su Šumeru. Apie 3500 m. pr. m. e. miestas buvo sugriautas karinio antpuolio.
Gimtasis žodis

**Gimtasis žodis** – *mėnesinis dalykinis-metodinis [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, leistas 1989–2016 m. Vilniuje, A. Juozapavičiaus 10A.

## Istorija
Pirmaisiais metais ėjo su paantrašte *Lietuvių kalba ir literatūra mokykloje*. Leidžia UAB leidykla „Gimtasis žodis“, įkurta 1995 m. Tiražas 1989 m. – 15 000 egz., 1993 m. – 4300 egz., 1997 m. – 3000 egz.

Skirtas lietuvių kalbos ir literatūros mokytojams, studentams lituanistams, nuo 1992 m. – ir pradinių klasių mokytojams.  Žurnale nuolat spausdinama kalbininkų, literatūros tyrinėtojų, aukštųjų mokyklų dėstytojų, metodininkų straipsniai, vadovėlių, kitų mokomųjų priemonių anotacijos, recenzijos ir kt.

1995–2016 m. leistas priedas žurnalas „Žvirblių takas“

## Vyr. redaktoriai
* Zenonas Lapinskas – 1989–1996 m. ir 2012–2016 m.
* Vytautas Stanelis – 1996–2002 m.
* Daiva Mickevičienė – 2002–2012 m.

## Šaltiniai
Ernst Kaltenbrunner

**Ernstas Kaltenbruneris** (, g. 1903 m. spalio 4 d. Ryde – 1946 m. spalio 16 d. Niurnberge) – vienas svarbiausių Niurnbergo tribunole nuteistų nacistinių nusikaltėlių, buvęs SS Vyriausiosios imperijos saugumo valdybos (RSHA) vadovas ir reicho Vidaus reikalų ministerijos stats-sekretorius (1943–1945), SS obergrupenfiureris ir policijos generolas (1943), SS kariuomenės generolas (1944).

## Biografija
Gimė advokato šeimoje. Mokėsi Graco aukštojoje technikos mokykloje, 1926 m. baigė teisę Graco universitete. Vienu jo bendramokslių buvo Adolfas Eichmanas. Dirbo Zalcburgo teisme, vėliau vertėsi privačia teisininko praktika Lince. 1932 m. įstojo į Vokietijos NSDP ir SS, 1935 m. pradėjo vadovauti Austrijos SS.

Aktyviai dalyvavo 1934 m. puče, kurio metu žuvo Austrijos kancleris E.Dolfusas. Pučui nepasisekus, buvo kalinamas. Po 1938 m. anšliuso A.Zeis-Inkvarto ministrų kabinete buvo paskirtas stats-sekretoriumi saugumo klausimais. 1941 m. liepos mėn. paskirtas Vienos policijos ir SS dalinių vadovu, nuo 1943 m. sausio 30 d. – Vyriausiosios imperijos saugumo valdybos (RSHA) vadovas.

E. Kaltenbruneris buvo atsakingas ir už koncentracijos stovyklų veiklą, asmeniškai kontroliavo, kaip naudojami ten sukurti masinio kalinių naikinimo būdai. Mauthauzeno stovykloje specialiai jam buvo organizuota kalinių kelių rūšių parodomoji egzekucija.

1945 m. gegužės 12 d. E. Kaltenbrunerį suėmė amerikiečiai, perdavė Niurnbergo karo nusikaltimų tribunolui, kuriame jis kaltintas karo nusikaltimais bei nusikaltimais prieš žmoniją ir nuteistas mirties bausme. 1946 m. spalio 16 d. pakartas.

## Šaltiniai
Gimtoji kalba (Kaunas)

**Gimtoji kalba** – *bendrinės kalbos [[Žurnalas (spauda)|žurnalas]]*, leistas 1933–1940 m. Kaune, o 1940–1941 m. Vilniuje.

## Istorija
Iki 1936 m. ėjo kaip „Židinio“ priedas, vėliau – savarankiškas leidinys, ėjęs sąsiuviniais 10 numerių per metus (neidavo liepos – rugpjūčio mėn.). Leido kalbos mylėtojai, nuo 1936 m. – bendrovė „Sakalas“, nuo 1938 m. – Lietuvių kalbos komisija, nuo 1941 m. – LTSR mokslų akademijos Lietuvių kalbos institutas. Spausdino Šviesos spaustuvė, nuo 1941 m. Spindulio spaustuvė Kaune.

Nagrinėjo bendrinės rašomosios ir šnekamosios kalbos ir stiliaus klausimus, spausdino laikraščių ir viešosios kalbos apžvalgas, svarstė įvairių sričių terminijos dalykus, rūpinosi gimtosios kalbos klausimais mokyklose, kultūros įstaigose, oficialiose institucijose.

Bendradarbiavo Juozas Balčikonis, Julius Būtėnas, Sofija Čiurlionienė, Valentinas Gustainis, Viktoras Kamantauskas, Juozas Lazauskas, Merkelis Račkauskas, Bronys Raila, Antanas Salys, Antanas Vaičiulaitis, Aleksandras Žirgulys ir kt.

## Redaktoriai
* Jurgis Talmantas – 1933–1935 m.
* Leonardas Dambriūnas – 1936–1937 m.
* Petras Jonikas – 1938–1940 m.
* Pranas Skardžius – 1941 m. 

## Šaltiniai
Gimtoji kalba (Čikaga)

**Gimtoji kalba** – JAV lietuvių *bendrinės kalbos žurnalas*, leistas 1958–1968 m. Čikagoje.

## Istorija
Leistas kaip atgaivintas 1933–1941 m. Kaune ėjęs žurnalas „Gimtoji kalba“. Leido JAV lietuvių bendruomenės kultūros fondas. Išėjo 40 numerių. Bendradarbiavo Kazimieras Alminas.

**Redagavo** Petras Jonikas, Leonardas Dambriūnas (Dambrauskas).

## Šaltiniai
Njoras

**Njoras** – miestas vidurio vakarų Prancūzijoje. Geležinkelio stotis. Išvystyta bankininkystė (Njoras yra ketvirtasis pagal svarbą finansų centras šalyje po Paryžiaus, Marselio ir Lilio), chemijos ir aviacijos pramonė.

## Sportas
* Chamois Niort FC (futbolas)

## Miestų partnerystė
*  Špringė, Vokietija
*  Tomelosas, Ispanija
*  Atakpamė, Togas
*  Koburgas, Vokietija
*  Velingboras, Didžioji Britanija
*  Chichonas, Ispanija
*  Biala Podlaska, Lenkija
Gimtoji kalba (žurnalas)

**Gimtoji kalba** – mėnesinis bendrinės kalbos žurnalas, leidžiamas nuo 1933 m.

## Istorija

Ėjo 1933–1941 m. Kaune kaip Lietuvių kalbos draugijos leidinys (nuo 1935 m.), buvo leidžiama 10 numerių per metus.

Po karo atnaujintas Amerikoje, Čikagoje, ėjo 1958–1968 m., leido JAV lietuvių bendruomenės kultūros fondas, išėjo 40 numerių.

Į žurnalo „Gimtoji kalba“ istoriją įtraukiamas ir kitu pavadinimu – „Mūsų kalba“ – 1968–1989 m. leistas dvimėnesinis leidinys, leido Paminklų apsaugos ir kraštotyros draugijos Respublikinė kalbos komisija.

Nuo 1990 m. atgaivinama „Gimtoji kalba“, eina kas mėnesį, nuo 2000 m. leidžia Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras.

## Vyr. redaktoriai
* Jurgis Talmantas – 1933–1935 m.
* Leonardas Dambriūnas (Dambrauskas) – 1936–1937 m., 1961–1968 m.
* Petras Jonikas – 1938–1941 m., 1958–1960 m.
* Pranas Skardžius – 1941 m.
* Aldonas Pupkis – 1968–2000 m.
* Rita Urnėžiūtė – nuo 2000 m.

## Nuorodos
„Gimtoji kalba“
Gimtoji šalis

**Gimtoji šalis** – dvisavaitis laikraštis, leistas 1947–1952 m. Briuselyje, Belgijos karo pabėgėlių stovyklose.

## Istorija
Iš pradžių leido specialiai suorganizuota „Sėjos“ draugija, nuo 1950 m. Belgijos lietuvių bendruomenės centro valdyba. Išleisti 124 rotatoriumi spausdinti numeriai.

Laikraštį redagavo J. Danauskas, V. Banevičius, Pranas Gaida, Juozas Didinskas (Dėdinas), J. Aranauskas, Eduardas Cinzas.

1956–1960 m. Juozas Dėdinas tokiu pat pavadinimu leido mėnesinį leidinį Belgijos lietuviams. 

## Nuorodos
* „Gimtoji šalis“ 1947-1952 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

## Šaltiniai
Gimtoji žemė

**Gimtoji žemė** – Ukmergės rajono laikraštis, leidžiamas nuo 1944 m. spalio 12 d. Ukmergėje.

## Istorija
Iki 1950 m. Ukmergės apskrities laikraštis, 1950–1962 m. – LKP Ukmergės rajono komiteto ir rajono DDT leidinys. 1962 m. balandžio mėn. sujungtas su Širvintų rajono laikraščiu „Lenino vėliava“ tapo Ukmergės ir Širvintų tarprajoniniu leidiniu. Nuo 1963 m. – vėl Ukmergės rajonui skirtas laikraštis, nuo 1991 m. steigėja – Ukmergės rajono savivaldybės taryba, tačiau tuometiniai rajono vadovai į žurnalistų darbą nesikišo. 1995 m. prasidėjus privatizacijai, buvo sudarytos sąlygos visas akcijas įsigyti patiems žurnalistams, redakcija tapo visiškai nepriklausoma UAB „Gimtoji žemė“.

Iki 1944 m. lapkričio 15 d. vadinosi „Kelias į socializmą“, iki 1962 m. balandžio mėn. – „Tarybinis kelias“, vėliau – „Gimtoji žemė“. 1944 m. ėjo kartą per savaitę, 1945 m. – vienąkart-dukart, 1946–1951 m. – dukart, nuo 1951 m. – triskart per savaitę. Spausdino nuo 1946 m. Ukmergės „Komunos“ spaustuvė, nuo 1948 m. ji perduota laikraščio redakcijai, 1976 m. prijungta prie Panevėžio spaustuvės, nuo 1993 m. UAB „Ukmergės spaustuvė“. Tiražas 1944 m. – 2000 egz., 1987 m. – 12 900 egz., 1997 m. – 4600 egz.

Redakcijoje dirbo Juozas Gudeliauskas, Aleksandras Krištaponis, Irena Milvydienė (dirbo 1952–1988 m.), Marijonas Vilkelis. 

## Redaktoriai
* Henrikas Vencevičius – 1944–1945 m.
* Stasys Zajančkauskas – 1945–1947 m. 
* Zenonas Baltušnikas – 1947–1949 m.
* Viktoras Norvaiša – 1949–1952 m.
* Juozas Rutkauskas – 1952–1962 m.
* Bronius Šimkus – 1962–1966 m.
* Julijonas Petronis – 1966–1990 m.
* Kęstutis Griškevičius – 1990–2000 m.
* Genovaitė Kazielienė – nuo 2000 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Gimtoji žemė“
Martigas

**Martigas** – miestas pietryčių Prancūzijoje, į šiaurės vakarus nuo Marselio. Yra daug kanalų, geležinkelio stotis.

## Istorija

Įkurtas 1232 m.

## Sportas
* FC Martigues (futbolas)
Monso le Minas

**Monso le Minas** (arba ***Monso***) – miestas vidurio rytų Prancūzijoje, į pietvakarius nuo Dižono.

## Istorija

Nuo senų laikų garsėja kalnakasyba ( reiškia „kasyklų, nuo kasyklų“). Šachta aptikta dar iš XVI a. XVIII a. pabaigoje tapo miestu, pradėta pramoninė angliakasyba, pagrindinė angliakasybos įmonė net pastatė bažnyčią. Po I pasaulinio karo pramonė ėmė trauktis, kol 1992 m. buvo nutraukta.

## Sportas
* FC Montceau Bourgogne (futbolas)
Gintaras (Vokietija)

**Gintaras** – mėnesinis literatūros žurnalas, leistas 1945–1948 m. Hafkruge, Noištate bei Geštachte, Vakarų Vokietijos karo pabėgėlių stovyklose.

## Istorija
Pirmasis numeris išėjo kaip literatūros almanachas „Baltija“. Leido spaudos darbuotojų sambūris Baltija, redagavo Juozas Krūminas. Bendradarbiavo dauguma Vokietijoje gyvenusių lietuvių rašytojų ir pradedančiųjų literatų. Išėjo 14 numerių. 

## Šaltiniai
Gintaras (Brazilija)

**Gintaras** – Brazilijos lietuvių mėnesinis žurnalas, ėjęs 1957–1959 m. San Paule.

## Istorija
Leido Brazilijos lietuvių kultūros draugija. Buvo skyrius jaunimui portugalų kalba. Išėjo 27 numeriai.

Redagavo Stasys Vancevičius. 

## Šaltiniai
Gintaro kraštas (Kaunas)

**Gintaro kraštas** – *laikraštis tarptautiniams įvykiams nušviesti*, leistas 1935 m. birželio – gruodžio mėn. Kaune. 

## Istorija
Ėjo kas dvi savaitės. Leido ir redagavo Petras Kupčiūnas. Spausdino F. Sokolovskienės spaustuvė Kaune. Išėjo 14 numerių. 

## Šaltiniai
Girios aidas (Čikaga)

**Girios aidas** – JAV lietuvių miškininkų žurnalas, ėjęs 1950–1968 m. Čikagoje.

## Istorija
Leido lietuvių miškininkų sąjunga išeivijoje. Redagavo Jonas Kuprionis. Išėjo 26 numeriai.

## Šaltiniai