open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomo teorema

**Tomo teorema** – Viljamo I. Tomo 1928 m. suformuluotas principas: „Jei žmonės situacijas laiko tikromis, jų pasekmės tampa realios“.

Dar 1923 m. V. Tomas tvirtino, kad kasdieniame gyvenime bet koks situacijos apibrėžimas nulemia ne tik dabartį, bet ir viso gyvenimo nuostatą bei paties individo asmenybę.
Šveicarijos vėliava

**[[Šveicarija|Šveicarijos]] vėliava** – baltas kryžius raudoname fone. Šis kryžius originaliai yra krikščioniškos kilmės. Jo tiksli istorija yra nežinoma, labiausiai paplitusi Tebų legiono hipotezė. Šis romėnų legionas 286 m. masiškai atsivertė į krikščionybę. Visi keli tūkstančiai legiono kareivių už tai buvo nubausti mirties bausme. Šveicarijoje, kur ta istorija buvo gana gerai žinoma, toks kryžius visos valstybės mastu pirmąkart naudotas 1339 m. Laupeno mūšyje. Iš pradžių ženklas naudotas tik kare. Kantonai buvo suverenūs, jų vėliavos skyrėsi, tačiau greta vėliavų rūbai ir ginklai buvo žymimi taip pat ir šiuo kryžiumi. Jis buvo ir ant 1512 m. popiežiaus Julijaus II kantonams padovanotų vėliavų. Rašoma, jog vėliava su šiuo kryžiumi nuo seno naudota Švico kantone, bet oficialūs šaltiniai to labai neakcentuoja: panašius kryžius naudojo ir kiti gretimi kantonai ir šių sąjungos, vienybės jie nesimbolizavo.

Pirmoji iš tiesų visai Šveicarijai vienoda vėliava egzistavo Helvetijos respublikos laikais (1798–1803 m.). Tai buvo trispalvė vėliava be šio kryžiaus. Variantas su kryžiumi tapo oficialus nuo 1814 m. ir galutinai apibrėžtas 1889 m. kaip „tiesus, laisvai stovintis baltas kryžius raudoname fone, kurio šakų ilgis vienu šeštadaliu didesnis nei jų plotis“.


Image:Flag of Switzerland.svg| Šveicarijos vėliavaProporcijos: 1:1
Image:Civil Ensign of Switzerland.svg| Šveicarijos jūrinė vėliavaProporcijos: 2:3
Vaizdas:Republiquehelv.svg|1798−1803 m. Šveicarijos vėliava
Image:Flag of Canton of Schwyz.svg|Švico kantono vėliava


## Šaltiniai
Fallout PnP

**Fallout PnP** (**Fallout Pen and Paper**) – vaidmenų žaidimų sistema, sukurta kompiuterinių žaidimų Fallout, Fallout 2 ir Fallout tactics pagrindu. Žaidimo mechaniką taip pat stengtasi išlaikyti tokią pačią, kaip kompiuteriniuose žaidimuose, supaprastinant tik ypač sudėtingas vietas. Veiksmas vyksta Fallout 2 pasaulyje. Žaidimas platinamas nemokamai.

## Nuorodos
* Taisyklės ir priedai
Vengrijos vėliava

**[[Vengrija|Vengrijos]] vėliava** – trispalvė iš trijų vienodo aukščio horizontalių juostų: viršutinės raudonos, vidurinės baltos ir apatinės žalios.

Tokia vėliava įteisinta 1957 m.


Image:Flag of Hungary (1867-1918).svg|Vengrijos vėliava 1867-1918.
Image:Flag of Hungary (1918–1919).svg|Vengrijos vėliava 1918-1919.
Image:Flag of Hungary (1919).svg|Vengrijos vėliava 1918.
Image:Flag of Hungary (1915-1918, 1919-1946).svg|Vengrijos vėliava 1919-1946.
Image:Flag of Hungary (1946-1949, 1956-1957).svg|Vengrijos vėliava 1946-1949, 1956-1957.
Image:Flag of Hungary (1949-1956).svg|Vengrijos vėliava 1949-1956.
Image:Flag of Hungary.svg| Vengrijos vėliava nuo 1957 m.Proporcijos: 1:2
Karlstadas

**Karlstadas** () – miestas vakarinėje Švedijos dalyje, ant Venerno ežero šiaurinio kranto, šalia Klarelveno žiočių. Vermlando leno administracinis centras. Yra prekybinis uostas, per kanalų sistemą turintis išėjimą į Baltijos jūrą. Eina Stokholmo–Oslo geležinkelis ir plentas.

Mašinų gamybos, metalo, medienos apdirbimo, tekstilės, maisto pramonė; gaminami muzikos instrumentai. Veikia Karlstado universitetas (įkurtas 1967 m.), vyskupijos biblioteka, miesto, Vermlando lėno, rašytojos Selmos Lagerliof muziejai. Yra katedra (1730 m.), gimnazijos pastatas (1759 m.), Vyskupų rūmai (1780 m.). Piečiau Karlstado yra skansenas ir Mariebergo poilsio parkas.

## Istorija

Senovėje miestas vadintas Tingvala (*Tingvalla*) pagal čia rengtus įstatymų leidybos susirinkimus tingus. 1584 m. miestas pervadintas karaliaus Karolio IX garbei. 1645 m. tapo vyskupijos, o 1779 m. lėno centru.

1865 m. miestą suniokojo gaisras, po jo atstatytas modernistiniu braižu, su plačiais prospektais ir dideliais parkais. XIX a., iškasus Jotos kanalą, suklestėjo vandens prekyba. 1905 m. Karlstade vyko derybos dėl Švedijos–Norvegijos unijos nutraukimo (Karlstado susitarimai).

## Šaltiniai
Dauniškiai

**Dauniškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietvakarius nuo Alantos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilniškis

**Vilniškis** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į pietus nuo Alantos, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Inulinas

**Inulinas** – homopolisacharidas, kurį kai kurie augalai kaupia kaip energijos atsargą. Jis sudarytas iš D-fruktopiranozės liekanų, sujungtų β-(2→1) ryšiu. Polimero galuose, kaip ir sacharozėje, yra ά-D-gliukozė. Jo molekulinė masė ne didesnė kaip 6000 D. Priskiriamas fruktanams – fruktozės polimerams.

Inulino esti šakniavaisiuose ir vandens augaluose. Įprastai augalai, kaupiantys inuliną, nekaupia krakmolo.

Inulino skonis varijuoja nuo visai beskonio iki salsvo. Jis tris – keturis kartus mažiau kaloringas nei dauguma angliavandenių. Didina kalcio ir galbūt magnio įsisavinimą, skatina žarnyno mikrofloros augimą. Tinka diabetu sergantiems žmonėms. Nuo per didelio kiekio gali pūsti vidurius.

Vartojamas fruktozės gamybai, galima gaminti etanolį
Švedijos vėliava

**Švedijos vėliava** – mėlyname stačiakampiame fone geltonas skandinaviškas kryžius.

Tiksli vėliavos atsiradimo data yra nežinoma. Manoma, kad tai galėtų būti XVI a. Vėliavos proporcija greičiausiai paimtos iš Danijos vėliavos, o spalvos nusižiūrėtos iš herbo.

1569 m. karališkame įsake rašoma, jog auksinis kryžius visuomet turi būti ant karinių vėliavų bei štandartų. XVI a. švedų laivuose buvo keliamos mėlynos trikampės vėliavos su geltonu kryžiumi. Šiandien trikampes vėliavas sutiksime tik Švedijos karališkos šeimos bei karinių pajėgų laivuose. Be to, karališkos šeimos laivų vėliavose kryžiaus centre dar yra Švedijos herbas.

Nuo 1916 birželio 6 d. – Švedijos vėliavos diena. 1983 ši diena įteisinta kaip *Valstybinė Švedijos diena*.
Kazlai

**Kazlais** vadinami kaimai:

* Biržų rajone;
* Kazlų Rūdos savivaldybėje:
** Kazlai I;
** Kazlai II;
* Molėtų rajone;
* Švenčionių rajone.
Runionys

**Runionys** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Alantos. Į vakarus nuo kaimo telkšo Kėgžlys. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

1657 m. kaimas minimas Alantos bažnyčios metrikų knygoje. 1658 m. gyveno Elzbieta Kirnikaičia.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Adolfas Laimutis Telksnys (1930–2022) – inžinierius elektrotechnikas, informatikas, kibernetikas, interneto plėtros Lietuvoje pradininkas.

## Šaltiniai
Kadūnai

**Kadūnai** – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Alantos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Glembuvka

**Glembuvka** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Alantos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čereškos

**Čereškos** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 1 km į rytus nuo Balninkų, prie Gėlių ežero šiaurinio kranto ir kelio .

## Istorija

Užrašytas 1738 m. Balninkų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1765 m. Balninkų seniūnijos kaimas, 5 ūkiai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Čereškose 1943 m. kovo 1 d. gimė matematikas, fizinių mokslų daktaras Stasys Čirba.

## Šaltiniai
Eksternalitetas

**Išoriniai poveikiai** () – ekonomikos sąvoka, reiškianti dėl kokio nors veiksmo ar proceso atsirandančią su tuo veiksmu ar procesu nesusijusių dalyvių naudą arba nuostolį. Šią problemą aprašė anglų ekonomistas Arthur C. Pigou (1877–1959). Savo darbe jis minėjo traukinio keliamas kibirkštis, kurios kartais sukelia prerijų gaisrus. Kadangi geležinkelio kompanijos už tuos gaisrus neatsakydavo, Pigou teigė jog traukinio keleiviai galop nesusimoka visos kelionės kainos. Mokestis už visokią netiesioginią žalą dar vadinamas Pigou mokesčiu ().

## Apibūdinimas

Išorinis poveikis skirstomas į:
* Fizinį, kai jis yra apčiuopiamas ir fiziškai išmatuojamas, pvz., tarša, triukšmas;
* Ekonominį, atsirandantis dėl rinkos jėgų veikimo. Pvz., naujos gamyklos pastatymas gali numušti šalia esančių gyvenamųjų namų kainą, pakelti komercinių patalpų kainą, padidinti perkamąją galią regione.

Išorinis poveikis gali būti:
* Neigiamas (*negative externality*), kai su procesu nesusiję asmenys patiria nuostolį ar žalą, pvz., automobilių tarša. Ekonomistai nesutaria, ar labiau verta neigiamus eksternalitetus papildomai apmokestinti (taršos ir kiti panašūs mokesčiai), ar nustatyti tokias taisykles bei apribojimus kad tų eksternalitetų nelabai būtų.

* Teigiamas (*positive externality*) – išorinis poveikis, kuris yra naudingas nesusijusiems asmenims, pvz., sutvarkyta privati valda, džiuginanti praeivius. 

## Išorinio poveikio reikšmė

Išorinis poveikis naudojamas iliustruoti situacijas, kuomet „rinka neveikia“ (rinkos nepakankamumas, ), t. y. rinkos mechanizmas nustato tam tikrą pusiausvyros tašką, neatsižvelgiant į papildomą naudą arba žalą, kurią patiria visuomenė. Atskiros įmonės atveju, siekiama maksimizuoti pelną mažinant ribinius kaštus, tačiau paprastai į kaštus neįtraukiama išorinio poveikio sukelta nauda ar žala. Tokiu būdu į rinką gali įsikišti valstybė ir paveikti rinką taip, kad ji nustatytų naują pusiausvyros tašką, kuris įtrauktų papildomą naudą/žalą, kurią patiria visuomenė.

Išorinį poveikį dažnai būna sunku įvertinti tiksliai ir objektyviai, nes visuomenė susideda iš individų, turinčių skirtingas preferencijas. Tačiau eksternaliteto argumentas dažnai naudojamas norint pateisinti valstybės kišimąsi į rinką ir ekonominę veiklą.

## Šaltiniai
Pagrinda

**Pagrinda** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Balninkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šileliai

**Šileliais** vadinami kaimai:

## Lietuva
* Anykščių rajone;
* Joniškio rajone;
* Molėtų rajone:
** Balninkų seniūnijoje;
** Suginčių seniūnijoje;
* Radviliškio rajone;
* Šiaulių rajone;
* Širvintų rajone;
* Švenčionių rajone;
* Utenos rajone.

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Krasnoznamensko rajone:
** Didieji Šileliai,
** Mažieji Šileliai;
* Šileliai (Šiškovas) Oziorsko rajone.
Skerdimai

**Skerdimais** vadinami kaimai:

* Molėtų rajone;
* Prienų rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Baltarusijoje, Astravo rajone.
Antanava (Balninkai)

**Antanava** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurę nuo Balninkų. Šalia eina kelias , pietuose telkšo Krūmiškių ežeras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Utenos herbas

**Utenos herbas** – pagrindinis Utenos miesto, Utenos miesto seniūnijos ir Utenos rajono savivaldybės heraldinis atributas.

## Aprašas

Mėlyname skyde auksinė pasaga, skydo papėdėje sidabrinė aštuonių spindulių vertikalaus rombo kontūro žiežirba.

## Simbolika

Herbe esanti pasaga – senas laimės simbolis, žiežirba simbolizuoja veržliai augantį miestą.

## Istorija

Utenos herbas pirmą kartą paminėtas 1599 m., kai ATR valdovas Zigmantas Vaza suteikė Utenai Magdeburgo teises.

Vėliau herbas sukurtas 1969 m., jį sukūrė dailininkai Arvydas Šaltenis ir Aldona Jonuškaitė. 1970 m. herbas panaikintas.

Pagal 1969 m. piešinį herbas atkurtas (atkūrė dailininkas Raimondas Miknevičius). Lietuvos prezidentas Algirdas Brazauskas jį patvirtino 1996 m. rugsėjo 26 d. dekretu Nr. 1057.

## Šaltiniai
Gėliogaliai

**Gėliogaliai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į rytus nuo Balninkų, prie rytinio Gėlių ežero galo. Seniūnaitijos centras. Eina vietinis Kampų–Antamakių kelias.

## Istorija

1652 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. XVII–XVIII a. priklausė Balninkų seniūnijai. 1765 m. buvo 13 ūkių. 1924 m. kaime rastas Gėliogalių lobis.

Tarybiniais metais buvo Gėliogalių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Zapaška

**Zapaška** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 1 km į pietryčius nuo Balninkų.

## Istorija

1910 m. minima juodraštinėje Balninkų bažnyčios priešvedybinės apklausos knygoje.

Pokario metais apylinkėse veikė Didžiosios Kovos apygardos, "B" partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ščiurys

**Ščiuriu** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone;
* Molėtų rajone:
** Balninkų seniūnijoje;
** Inturkės seniūnijoje;
* Utenos rajone:
** Saldutiškio seniūnijoje;
** Užpalių seniūnijoje.
Valiai

**Valiais** vadinami 

* kaimai Lietuvoje:
** Kazlų Rūdos savivaldybėje;
** Molėtų rajone;
** Šakių rajone:
*** Šakių seniūnijoje,
*** Žvirgždaičių seniūnijoje;
* Valai (Ganos etninė grupė) – Ganos etninė grupė;
Antamakiai

**Antamakiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Balninkų.

## Istorija

Žinomas nuo 1554 m. XVI–XVIII a. priklausė Balninkų seniūnijai. 1654 m. minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1765 m. kaime buvo 5 ūkiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Trakų herbas

**Trakų herbas** – pagrindinis Trakų miesto ir Trakų seniūnijos heraldinis simbolis. Trakų rajono savivaldybė turi atskirą herbą.

## Aprašas

Raudoname skydo lauke juodaplaukė bekaklė Jono Krikštytojo galva, veidas kūno spalvos.

## Istorija

Iki šiol nepavyko nustatyti, kada senoji Lietuvos sostinė gavo savivaldos teises, kadangi neišliko pirmoji privilegija ar jos nuorašai. Žinoma tik, kad 1441 m. kovo 27 d. Ldk Kazimieras Trakų karaimams suteikė Magdeburgo teises. Trakų miestiečiai krikščionys tokiomis teisėmis jau naudojosi. Manoma, kad šias teisęs jau buvo suteikęs Ldk Vytautas, tik nesutariama kada tai galėjo įvykti. Vieni šaltiniai teigia, kat tai galėjo būti XIV a. pabaigoje, kiti nurodo 1409 m.

Vienintelis šiuo metu Trakų herbo ikonografijos šaltinis – senieji miesto antspaudai. Juose vaizduojama veidu į žiūrovą atsukta šv. Jono Krikštytojo galva. Tai labai retas simbolis Lietuvos miestų herbuose, iki XVI a. 2-osios pusės tokį simbolį turėjo tik Trakai, todėl manoma, jog būtent toks herbas buvo pavaizduotas Vilniaus kapitulos XVI a. sudarytame herbyne (dabar saugomas Paryžiaus arsenalo bibliotekoje). Šiame herbyne, tarp miestų simbolių yra raudoname skyde pavaizduota šv. Jono Krikštytojo galva. Deja, prie herbo nerasta duomenų, kuriam miestui herbas priklauso.

Manoma, kad tokio herbo pasirinkimą lėmė Lietuvos krikštas, paskatinęs religinę simboliką naudoti visuomeniniame gyvenime. Nuo XVIII a. pradžios miesto magistrato antspauduose šventojo galva imta vaizduota profiliu. Toks miesto herbas išliko iki 1831 m. sukilimo. 1845 m. Rusijos imperijos valdžia suteikė Trakų apskričiai naują herbą, kuriame vaizduoti pilies vartai su kardais. Iki XX a. vidurio toks herbas buvo ir miesto herbu.

Atkuriant istorinį miesto herbą, remtasi išlikusiais seniausiais miesto antspaudais, o spalvoms nustatyti – Paryžiaus arsenalo bibliotekoje saugomų herbynų ir Lietuvos herbų spalvinimo tradicijomis. Istorinį Trakų miesto herbą 1996 m. sausio 23 d. dekretu Nr. 818 patvirtino prezidentas Algirdas Brazauskas. Etaloną sukūrė Arvydas Každailis.


Recueil d'armoiries polonaises COA of Vitebsk Voivodeship.png | Spėjamas miesto herbas (XVI a. vidurys, *Stemmata Polonica* herbynas, Paryžiaus arsenalo biblioteka)
Coat of arms of Trakai 1845.png | Trakų herbas 1845 m.


## Šaltiniai
Andoros istorija

**[[Andora|Andoros]]** pavadinimas yra iberiškos – baskiškos kilmės, kas rodo seną šalies kilmę ir ilgą istoriją. 

Andora tvirtina, kad yra paskutinė nepriklausoma Ispanijos markos palikuonė. Ispanijos marką kaip buferinių valstybių rinkinį, skirtą apsaugoti krikščioniškąją Prancūziją nuo Ispanijos maurų, įkūrė Karolis Didysis. Tradicija teigė, kad andorietis Markas Almugaveras atvedė 5000 vyrų į Piumoranso perėją, kur Karolis Didysis kovėsi su maurais.. Dėkingas karalius paskelbė andoriečius nepriklausomais žmonėmis ir suteikė chartiją už jų kovą su maurais 788 m. Dabar daug istorikų abejoja chartijos tikrumu ir tikslai nežinoma, kaip Andora tapo nepriklausoma.

Politinį savarankiškumą įgavo valdant Karolio Didžiojo sūnui, 801 m. iš maurų atėmusiam Barseloną – Liudvikui I. Liudvikas I 819 m. dalį siuzereniteto perdavė Urgelio vyskupui. Nuo IX amžiaus pabaigos iš Andoros gyventojų duokles ėmė ir Urgelio grafai, ir vyskupai. Vėliau grafų teisės perėjo grafams de Foix. 1278 metais teismo sprendimu Andora pripažinta bendra grafų de Foix ir Urgelio vyskupų valda. 1419 m. buvo įkurtas Andoros savivaldos organas Generalinė Taryba, bet reali jo įtaka buvo menka ir Urgelio vyskupai išsaugojo savo įtaką, o de Foix valda perėjo Navaros karaliui – 1607 m.

1970 metais įvesta visuotinių rinkimų teisė. 1991 m. Andora pripažinta savarankiška valstybe. 1993 m. įtvirtinta konstitucija. Jungtinių Tautų (JT) narė yra nuo 1993 m.

## Išnašos
Hetera

**Hetera** ( – „draugė“, „meilužė“) – Senovės Graikijoje prostitutės eufemizmas. Dažniausiai būdavo svetimšalės, iš vergovės išgelbėtos moterys. Kai kurios iš jų buvo išsilavinusios, turėjo didelę laisvę palyginus su tų laikų ištekėjusiomis moterimis. Pastarosios vaidino svarbų vaidmenį visuomenėje. Jų namuose rinkdavosi daugelis žinomų politikos veikėjų, poetų, skulptorių. Heteras išlaikydavo turtingi globėjai. Jos mainais už paslaugas imdavo tik dovanas.

Oratorius ir politikos veikėjas Demostenas sakė, kad save gerbiantis graikas turi tris moteris: žmoną – giminei pratęsti, vergę – meilės malonumams, heterą – sielos gerovei.

## Išnašos
Tauragės herbas

**Tauragės herbas** – pagrindinis Tauragės miesto, Tauragės miesto seniūnijos ir Tauragės rajono savivaldybės heraldinis atributas.

## Aprašas

Raudoname skydo fone sidabrinis tauro (medžioklės) ragas.

## Simbolika

Tai *kalbančio* tipo herbas. Jame vaizduojamas medžioklės tauro ragas simbolizuoja senovės medžioklę ir šio krašto kovas, taip pat miesto vardą.

## Istorija

Tauragė miesto teises gavo 1932 m. Pirmasis herbas sukurtas 1969 m. (dailininkas Rimtautas Gibavičius), po metų herbas panaikintas. Naujasis, pagal 1969 m. herbą sukurtas herbas patvirtintas Lietuvos Prezidento 1997 m. kovo 3 d. Etalono autorius – Juozas Galkus, pateikęs svarstymui keturis projektus.

## Šaltiniai
Širvintų herbas

**Širvintų herbas** – pagrindinis Širvintų miesto, Širvintų miesto seniūnijos ir Širvintų rajono savivaldybės heraldinis atributas.

## Aprašas

skydas perskeltas į raudoną ir mėlyną laukus. Juose sidabrinė briedžio galva. Tarp ragų įkomponuotas sidabrinis kalavijas auksine rankena.

## Simbolika

Briedžio galva simbolizuoja apylinkės gamtos turtus, senas medžioklės tradicijas. Vietos gyventojai briedžius dėl kailio spalvos vadina *širviais*. Jie taip pat asocijuojasi su Širvintų vardu. Kalavijas simbolizuoja praeities kovas, nes Širvintų rajone yra vienas iš garsiausių Lietuvos gynybos centrų – Kernavės piliakalnių kompleksas.

## Istorija

Dailininko Arūno Tarabildos sukurtą herbo etaloną Heraldikos komisija aprobavo 1968 m., bet 1970 m. jis buvo panaikintas.

1997 m. Heraldikos komisija aprobavo dailininko profesoriaus Alberto Gursko atnaujintą Širvintų herbą. Šis herbas buvo patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 1997 m. spalio 30 d. dekretu Nr. 1438.

## Šaltiniai
Argentinos politinė sistema

**[[Argentina|Argentinos]] politinės sistemos** pagrindas – federacinė prezidentinė demokratinė respublika. Šalies ir valdžios vadas – prezidentas, padedamas multipartinės sistemos. Pagal 1853 m. konstituciją, reformuotą 1994 m., valdžia atskirta į vykdomąją, įstatymų leidžiamąją ir teisinę. Be to, skirstoma į valstybinį ir provincijų lygį.

## Vykdomoji valdžia
Vykdomąją valdžią atstovauja prezidentas ir jo kabinetas. Prezidentas ir viceprezidentas renkami tiesiogiai kas 4 metus ir gali eiti pareigas 2 kadencijas. Ministrų kabinetą formuoja prezidentas.

## Įstatymų leidžiamoji valdžia
Įstatymų leidžiamąją valdžią sudaro vyriausybė ir parlamentas: dviejų rūmų Nacionalinis Kongresas (*Congreso de la Nación*), sudarytas iš 72 Senato (*Senado*) narių, ir Deputatų Rūmų (*Cámara de Diputados*), sudarytų iš 257 deputatų. Senatorių kadencija – 6 metai. Deputatų Rūmų nariai renkami tiesiogiai 4 metų kadencijai proporcine sistema, pusė jų – Žemutinių Rūmų nariai – renkami kas 2 metus. Trečdalis partijų siūlomų kandidatų turi būti moterys.

## Teisinė valdžia
Teisinė valdžia nepriklausoma nuo įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios. Argentinos Aukščiausiąjį Tesimą sudaro 9 nariai, siūlomi Senato ir tvirtinami prezidento. Kiti teisėjai tvirtinami Valstybės Magistrų Tarybos.
Alytaus herbas

**Alytaus herbas** – pagrindinis Alytaus miesto ir Alytaus miesto savivaldybės heraldinis atributas.

## Aprašas

Raudoname skydo lauke sidabrinė penkialapė heraldinė rožė (erškėtis) su auksiniu viduriu ir žaliais taurėlapiais.

## Istorija

Alytui Magdeburgo teises ir herbą suteikė ATR valdovas Steponas Batoras 1581 m. birželio 15 d. ( – „balta rožė raudoname lauke“). Privilegija su spalvotu herbo piešiniu neišliko – ji kartu su kitomis valdovų suteiktomis Magdeburgo privilegijomis ir aktais sudegė 1737 m. gaisro metu.

Rožė vienas iš labiausiai paplitusių simbolių Europoje. Gali būti, kad ji pasirinkta pagal Orlovskių giminės (bajorai, gyvenę Alytaus apylinkėse) herbą. Tačiau gali būti, kad tam įtakos tikriausiai turėjo šv. Mergelės Marijos kultas – viena iš mugių mieste vykdavo per Žolinę. Balta rožė buvo Švč. Mergelės Marijos atributas, simbolizuojantis nekaltybę, skaistumą, dvasinį atsiskleidimą. Viduramžiais balta rožė tapo tobulybės, išbaigtumo, gyvenimo esmės, grožio, džiaugsmo, aistros simboliu.

Ketverių metų seimas 1791 m. priėmė naują Miestų įstatymą, juo atkurtos visų miestų savivaldos teisės, prarastos 1776 m. Alytaus savivalda pradėjo veikti 1791 m. rugpjūtį, o 1792 m. buvo pagaminti du nauji spaudai, tačiau juose vietoje heraldinės rožės išraižytos trys ant žemės augančios lelijos. Netrukus savivalda panaikinta.

1845 m. Rusijos imperijoje pradėta rūpintis miestų herbais. Kairiakrančio Alytaus gyventojai nusiuntė Lenkijos Karalystės vidaus reikalų valdančiajai komisijai savo herbo piešinį – raudoname lauke buvo pavaizduota ant stiebelio su žaliais lapeliais išsiskleidusi balta rožė. Tačiau šis herbas nebuvo patvirtintas. 1856 m. caras Aleksandras II įsakė peržiūrėti ir patvirtinti visų gubernijų ir miestų simbolius, bet Alytaus herbas ir vėl nebuvo patvirtintas.

XX a. tarpukariu buvo išpopuliarintas miesto herbas su trimis lelijomis – dėka dailininkų T. Daugirdo ir B. Šaliamoro, kurie sukūrė herbą bei grafiškai pavaizdavo spalvas. Jie pridėjo ir naują elementą – skydą papuošė penkialape karūna.

1966 m. prie LTSR kultūros ministerijos įkurta Respublikinė heraldikos komisija, kuri pradėjo vadovauti istorinių miestų herbų atkūrimui ir naujų miestų herbų kūrimui. Buvo nutarta atkurti pirmąjį istorinį Alytaus miesto simbolį. Herbą atkūrė dailininkas Arūnas Tarabilda, herbą 1968 m. gegužės 15 d. atkurtą Alytaus herbą aprobavo Respublikinė heraldikos komisija. Bet jau 1970 m. komisijos veikla uždrausta ir miestams neleista naudoti herbų.

Alytaus dabartinį herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas 1995 m. gruodžio 11 d. dekretu Nr. 799. Etalono autorius – Juozas Galkus.

## Šaltiniai
Palangos herbas

**Palangos herbas** – pagrindinis Palangos miesto ir Palangos miesto savivaldybės heraldinis atributas.

## Aprašas

Mėlyname skydo lauke auksinis gintarų vėrinys, jį vainikuoja sidabrinė karūna.

## Istorija

Palanga – viena seniausių Lietuvos gyvenviečių, dar XII a. buvo svarbus prekybos centras. 1756 m. gauta laisvos prekybos privilegija, manoma, kad apie 1791 m. jau galėjo turėti ir savivaldą.

1970 m., atsižvelgus į seną vietinių gyventojų gintaro verslą ir legendą (apie karalaitę Jūratę ir žvejį Kastytį), sukurtas dabartinis herbas. Herbą sukūrė Feliksas Daukantas, tačiau tais pačiais metais herbas panaikintas.

Dabartinis Palangos herbas Lietuvos prezidento dekretu Nr. 1038 patvirtintas 1996 m. rugsėjo 3 d. Etalono autorė – dailininkė Gražina Oškinytė-Eimanavičienė.

## Šaltiniai
Joni

**Joni** – moters lytinių organų simbolinis atvaizdas indų mitologijoje. Ją simbolizuoja trikampis arba ovalas, iš kurio kyšo linga (vyro varpa). Taip pabrėžiama dievo Šivos dvilytė prigimtis. Joni yra visų daiktų pradžia ir šaltinis, senuosiuose indų mituose tapatinama su dievu Višna – kaip pradinė drėgmė, iš kurios atsiradęs pasaulis.
Linga

**Linga** (arba ***lingas, lingamas, Šivalinga***;  reiškia „ženklas, emblema“) – Šivos simbolis hinduizme. Reiškia Šivą, kaip dievą, pranokstantį bet kokias formas ar savybes. Tai vertikalaus cilindro forma, gaminama iš akmens, metalo, krištolo ir kitko, arba susiformavusi natūraliai – iš ledo, akmens ar uolų. Linga įtaisoma ant apvalaus pagrindo (jonės, arba pythos), kuris simbolizuoja šaktę (kuriamąją deivės galią). Lingos priešybė – jonė, simbolizuoja moterišką pradą ir tapatinama su Parvate. Lingos ir jonės sanglauda vaizduoja kosminį kūrimo aktą.

Lingos vaizdinys kildinamas iš Indo slėnio civilizacijos, taip pat siejamas su vedinio aukojimo stulpo (jūpa, skambha) garbinimu. Kartais, lingą ir jonę aiškinant tik kaip vyro ir moters lytinius organus, lingos garbinimas redukuojamas į reliktinį falinį kultą. Panašių į lingą garbinamų stulpų rasta Artimuosiuose Rytuose, Viduržemio jūros pakrantės srityse.

„Mahabharatos“ epe Ardžuna garbino lingą, kad gautų Pašupatastrą, o Ravana „Ramajanoje“ garbino Šivą, kad pagerbtų jo motiną Atmalingą.

Lingos garbinimas aptariamas „Lingapuranoje“ – pasakojama apie pasirodžiusį ugninį šviesos stulpą, kurio pabaigos nepasiekė nei gulbe pasivertęs Brahma, nei šerno pavidalą įgijęs Višnus. Ši legenda lingos atsiradimą, atskleidžiant Šivos pranašumą, vaizduojama visose šaivų šventyklose.

Šivalingos yra daugelyje šaiviškų hinduistinių šventyklų. Ypatingai piligrimiškai svarbios lingos vadinamos džjotirlingomis („beribės šviesos lingomis“). Jų Indijoje yra 12. Kai kuriose namų šventyklose laikomos nedidelės sidabrinės lingos.

Lingos motyvą neretai naudojo ir budistai. Musulmonai, užėmę Pietų Aziją, įnirtingai naikino lingas, laikydami jas falo garbinimu.

## Šaltiniai
Verslo teisininkas

**Verslo teisininkas** – teisininkas, kurio pagrindinė veiklos sritis bei teisinės praktikos specializacija yra verslo teisės šaka.

Europos universitetuose „Verslo teisininkas“ taip pat gali būti akademinis kvalifikacinis laipsnis, baigus vientisąsias pirmosios pakopos arba podiplomines verslo teisės studijas aukštojoje mokykloje (universitete, akademijoje).

Lietuvoje nėra analogiško profesinio vardo; jis neginamas ir jo įgijimo, suteikimo tvarka bei sąlygos nereglamentuojama teisės aktais.

Verslo teisininkai dirba bendrovėse, didesnėse advokatų kontorose, kurių didžioji klientų dalis yra ūkio subjektai – įmonės, verslininkai, kiti privataus ir valstybinio sektoriaus subjektai (kaip, pvz., Ūkio ministerija, Aplinkos ministerija, Vertybinių popierių komisija, Lietuvos bankas ir kt.).

## Juriskonsultas

Juriskonsultas – įmonės teisininkas, juristas. Jis tvarko įmonės „teisinį ūkį“, atstovauja įmonei išorės santykiuose, dalyvauja derybose ir kt.

## Verslo teisės advokatas
Verslo teisės advokato specializacija – komercinė teisė. Darbas didesnėje advokatų kontoroje vyksta iš esmės anglų kalba, ja rengiami teisiniai dokumentai bei komunikuojama su klientais (pvz., užsienio kapitalo įmonių atstovais ir vadovais).

## Nuorodos
* Bundesverband der Wirtschaftsjuristen von Fachhochschulen e. V. Vokietijos verslo teisininkų asociacija
* Verslo teisės studijų programos
Vytautas Stanislovas Sviderskis

**Vytautas Stanislovas Sviderskis** (1940 m. vasario 16 d., Pagirnupiuose, Pasvalio raj. – 2017 m. liepos 9 d.) – teisininkas, baudžiamųjų bylų advokatas.

## Biografija
1957 m. baigė Deglėnų septynmetę mokyklą, mokėsi vidurinėje mokykloje. 1963–1968 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete.

1968–1974 m. LLKJS Centro Komiteto Studentų skyriaus vedėjas. 1974–1988 m. Lietuvos TSR Teisingumo ministerijos skyriaus viršininkas, kolegijos narys.

Nuo 1988 m. vertėsi advokato praktika, buvo advokatų kolegijos narys, teisės portalo „INFOLEX“ redkolegijos narys. 1993 m. įrašytas į LR advokatų sąrašą. Vilniaus advokatų kontoros SPES advokatas. Pagrindinės veiklos sritis – baudžiamoji teisė.

Vedęs; dukra Gražina Sviderskytė, žurnalistė.

## Šaltiniai
Šv. Onos bažnyčia

**Šv. Onos bažnyčia bažnyčia** yra 23 Lietuvos bažnyčių, tituluojamų šv. Onos vardu, titulas:
# Akmenės Šv. Onos bažnyčia
# Alvito Šv. Onos bažnyčia
# Batakių Šv. Onos bažnyčia
# Bijutiškio Šv. Onos bažnyčia
# Dūkštų Šv. Onos bažnyčia
# Duokiškio Šv. Onos bažnyčia
# Jašiūnų Šv. Onos bažnyčia
# Karmėlavos Šv. Onos bažnyčia
# Kruopių Šv. Onos bažnyčia
# Lazdijų Šv. Onos bažnyčia
# Lenkimų Šv. Onos bažnyčia
# Naujojo Daugėliškio Šv. Joakimo ir Onos bažnyčia
# Obelių Šv. Onos bažnyčia
# Pavandenės Šv. Onos bažnyčia
# Skarulių Šv. Onos bažnyčia
# Slavikų Šv. Onos bažnyčia
# Šiaulėnų Šv. Onos bažnyčia
# Traupio Šv. Onos bažnyčia
# Vaičaičių Šv. Onos bažnyčia
# Verpenos Šv. Onos bažnyčia
# Vievio Šv. Onos bažnyčia
# Vilkyškių Šv. Onos bažnyčia
# Vilniaus Šv. Onos bažnyčia

Taip pat yra 1 Šv. Joakimo ir Onos bažnyčia:

* Naujojo Daugėliškio Šv. Joakimo ir Onos bažnyčia

## Istorinės bažnyčios

* Vilniaus šv. Onos bažnyčia (Žemutinė pilis) (XIV–XVI a.)
* Vilniaus šv. Onos ir šv. Barboros bažnyčia (XVI a., nebaigta statyti)

## Šaltiniai
Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia

**Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia** (Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia) yra 28 Lietuvos bažnyčių titulas. Jį turi šios Lietuvos bažnyčios:

# Andrioniškio šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Apytalaukio šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Babtų šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Bartninkų šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Čedasų šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Darbėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Degaičių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Karkažiškės šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Kauno šv. apaštalų Petro ir Povilo arkikatedra bazilika
# Krinčino šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Lyduvėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Molėtų šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Naujo Strūnaičio šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Nemajūnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Panevėžio šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Platelių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Pušaloto šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Stalgėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Šiaulių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra
# Ukmergės šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Užuguosčio šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Varnių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Vilniaus šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Vilūnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
# Žagarės I šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Žagarės II šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Žeimelio šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
# Žygaičių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

Tik **Šv. Petro** vardą turi 2 bažnyčios:

# Patilčių šv. Petro Išvadavimo bažnyčia
# Šalčininkų šv. apaštalo Petro bažnyčia

Tik **Šv. Pauliaus (Povilo)** vardą turi 3 bažnyčios:

# Vaidotų šv. apaštalo Pauliaus Atsivertimo bažnyčia
# Spraudžio šv. apaštalo Pauliaus bažnyčia
# Visagino šv. apaštalo Pauliaus bažnyčia

## Istorinės bažnyčios
* Akademijos šv. Povilo bažnyčia

## Šaltiniai
Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

**Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia** yra 36 Lietuvos bažnyčių titulas. Vyresniojo angelo – arkangelo Mykolo – vardą turi šios Lietuvos bažnyčios:

# Ariogalos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Babriškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Bukonių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Butrimonių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Gargždų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Gražiškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Janapolės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Jiezno Šv. arkangelo Mykolo ir Jono Krikštytojo bažnyčia
# Jūžintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Kaimelio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Kauno Šv. arkangelo Mykolo (Įgulos) bažnyčia
# Kupreliškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Lyduokių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Marijampolės Šv. arkangelo Mykolo mažoji bazilika
# Mindaugų Šv. Mykolo bažnyčia
# Mosėdžio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Nemenčinės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Onuškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Palomenės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Rietavo Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Rukainių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Rumšiškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Senosios Varėnos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Svėdasų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Šakynos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Širvintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Šumsko Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Tabariškių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Upninkų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Varėnos Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Viešintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Vilniaus Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Žemaičių Naumiesčio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
# Žiobiškio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia

## Istorinė bažnyčia

* Kražių šv. Mykolo arkangelo bažnyčia

## Šaltiniai
Šv. Jurgio bažnyčia

**Šv. Jurgio bažnyčia** yra 23 Lietuvos bažnyčių, tituluojamų šv. Jurgio vardu, titulas:
# Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčia
# Daukšių Šv. Jurgio bažnyčia
# Dubingių Šv. Jurgio bažnyčia
# Eržvilko Šv. Jurgio bažnyčia
# Girkalnio Šv. Jurgio bažnyčia
# Kauno Šv. Jurgio bažnyčia
# Kėdainių Šv. Jurgio bažnyčia
# Kurklių Šv. Jurgio bažnyčia
# Lieplaukės Šv. Jurgio bažnyčia
# Pašilės Šv. Jurgio bažnyčia
# Sartininkų Šv. Jurgio bažnyčia
# Skaistgirio Šv. Jurgio bažnyčia
# Skirsnemunės Šv. Jurgio bažnyčia
# Smilgių Šv. Jurgio bažnyčia
# Šalčininkėlių Šv. Jurgio bažnyčia
# Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčia
# Tauragnų Šv. Jurgio bažnyčia
# Veisiejų Šv. Jurgio bažnyčia
# Vilkijos Šv. Jurgio bažnyčia
# Vilniaus Šv. Jurgio bažnyčia
# Vyžuonų Šv. Jurgio bažnyčia
# Zibalų Šv. Jurgio bažnyčia
# Žaslių Šv. Jurgio bažnyčia

## Istorinė bažnyčia

* Vegerių šv. Jurgio bažnyčia

## Šaltiniai
Argentinos Nacionalinis Kongresas

**Argentinos Nacionalinis Kongresas** (isp. *Congreso de la Nación Argentina*) – Argentinos įstatymų leidžiamoji valdžia.

Argentinos parlamentas yra dviejų rūmų: 72 vietų Argentinos Senatas ir 257 vietų Argentinos Deputatų Rūmai.

Kongreso pastato statyba prasidėjo 1898 m., valdant Bartolomé Mitre. Atidaryti 1906 m., bet galutinai užbaigti po metų. Tačiau pastatas pasirodė esąs permažas ir 1974 m. pastatyti atskiri deputatų rūmai. Priešais pastatą yra Dviejų Kongresų aikštė (), kurioje dažnai vyksta demonstracijos prieš valdžią.

## Nuorodos
* Oficiali Kongreso svetainė
Nacionalinis Kongresas

**Nacionalinis Kongresas** - partijų ar kai kurių šalių parlamentų pavadinimas.

Partijos:
*Afrikos nacionalinis kongresas

Parlamentai:
*Argentinos Nacionalinis Kongresas
*Belgijos Nacionalinis Kongresas
*Bolivijos Nacionalinis Kongresas
*Brazilijos Nacionalinis Kongresas
*Čilės Nacionalinis Kongresas
*Ekvadoro Nacionalinis Kongresas
*Gvatemalos Nacionalinis Kongresas
*Hondūro Nacionalinis Kongresas
*Paragvajaus Nacionalinis Kongresas
*Kinijos Nacionalinis Kongresas
Jutta Limbach

**Jutta Limbach** (g. 1934 m. kovo 27 d. Berlyne) – vokiečių teisininkė, teisėtyrininkė civilistė ir komercininkė, politikė (SPD), buvusi teisėja, Berlyno laisvojo universiteto (BLU) profesorė, habilituota teisės mokslų daktarė.

## Biografija
1958 m. išlaikė 1-ąjį valstybinį teisės egzaminą, 1962 m. baigė referendariatą ir išlaikė 2-ąjį valstybinį teisės egzaminą. Nuo 1963 m. iki 1966 m. Berlyno laisvojo universiteto Teisės dalyko srities (FB) akademinė patarėja. 1966 m. apgynė disertaciją (iš įmonių teisės srities) „GmbH teorija ir tikrovė“ (), teisės mokslų daktarė. 1971 m. apgynė habilitacinį darbą „Visuomeninis veikimas, mąstymas ir žinojimas teisėjo sprendime“ (), habilituota teisės mokslų daktarė.

1972 m. Juta Limbach pakviesta užimti civilinės teisės profesorės vietą Berlyne (BLU) dėstė teisę. 1982 m. vizituojanti profesorė Brėmeno universitete. 1994 m. kovo mėn. Vokietijos Konstitucinio Teismo vicepirmininkė bei Antrojo senato pirmininkė, vėliau Vokietijos Konstitucinio Teismo pirmininkė. 2004 m. buvo nominuota kaip SPD kandidatė renkant Vokietijos Federacijos Prezidentus (baigus kandenciją Johannes Rau). Nuo 2002 m. sausio 17 d. iki 2008 m. Gėtės instituto prezidentė.

## Apdovanojimai
* Leibniz-Ring-Hannover apdovanojimas, 2002 m.;
* Louise Schroeder medalis, 2005 m.;
* Bremeno universiteto garbės daktarė, 2008 m.

## Nuorodos
* „Ar kolektyvinis saugumas – individo laisvės priešas?“:
** (t. p. Interviu , PDF).
Udo Di Fabio

**Udo Di Fabio** (g. 1954 m. kovo 26 d. Valzume, dab. Duisburgas, Vokietija) – vokiečių teisininkas, nuo 1999 m. Vokietijos Konstitucinio Teismo teisėjas, profesorius, teisės mokslų habilituotas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1985 m. išlaikė II valstybinį egzaminą.
1987 m. Bonos universitete apgynė disertaciją tema „Teisinė gynyba parlamentinio tyrimo proceso metu“ (*Rechtsschutz im parlamentarischen Untersuchungsverfahren*), teisės mokslų daktaras. 1990 m. Duisburge – tema „Viešasis diskursas ir uždaros sistemos“ (*Offener Diskurs und geschlossene Systeme*), socialinių mokslų daktaras.

Nuo 1970 iki 1980 m. viduriniojo lygio administracinis tarnautojas Dinslakene. Nuo 1985 iki 1986 m. Duisburgo socialinio teismo teisėjas. 1986 iki 1990 m. Bonos universiteto Viešosios teisės instituto mokslo darbuotojas, nuo 1990 iki 1993 m. Instituto mokslo asistentas. 1993 m. apgynė habilitaciją tema „Rizikingi sprendimai teisinėje valstybėje“ (). Nuo 1993 m. gegužės Miunsterio universiteto, nuo lapkričio – Tryro universiteto profesorius.

Vedęs, turi 4 vaikus. Su šeima gyvena Bonoje.

## Apdovanojimai

* 2005 m. reformuotojo vardas (*Reformer des Jahres 2005*); apdovanojimą skyrė *Frankfurter Allgemeinen Sonntagszeitung (FAS)* bei *Initiative Neue Soziale Marktwirtschaft* už knygą „Die Kultur der Freiheit“

## Darbai

* Udo Di Fabio: *Die Kultur der Freiheit.* C. H. Beck, München 2005, ISBN 3-406-53745-6

## Nuorodos

* Institut für Öffentliches Recht – Abteilung Staatsrecht – RFWU Bonn  Di Fabio vadovaujamo instituto tinklalapis
* Konservatorius raudonu apsiaustu // Süddeutsche Zeitung, Juli 2005.
Šv. Kazimiero bažnyčia

**Šv. Kazimiero bažnyčia** yra 17 Lietuvos bažnyčių titulas:

# Aleksoto Šv. Kazimiero bažnyčia
# Alytaus Šv. Kazimiero bažnyčia
# Baltriškių Šv. Kazimiero bažnyčia
# Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčia
# Kamajų Šv. Kazimiero bažnyčia
# Klaipėdos Šv. Kazimiero bažnyčia
# Kučiūnų Šv. Kazimiero bažnyčia
# Lančiūnavos Šv. Kazimiero bažnyčia
# Lekėčių Šv. Kazimiero bažnyčia
# Medininkų Švč. Trejybės ir Šv. Kazimiero bažnyčia
# Naujosios Vilnios Šv. Kazimiero bažnyčia
# Pavoverės Šv. Kazimiero bažnyčia
# Rokonių Šv. Kazimiero bažnyčia
# Saugų Šv. Kazimiero bažnyčia
# Vėžaičių Šv. Kazimiero bažnyčia
# Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčia
# Žemaitkiemio Šv. Kazimiero bažnyčia

## Šaltiniai
Argentinos Senatas

**Argentinos Senatas** (isp. *Senado de la Nación Argentina*) – aukštesnieji Argentinos parlamento rūmai. Sudaryti iš 72 senatorių: po 3 iš kiekvienos provincijos, bei 3 iš Buenos Airių. Senatoriai renkami tiesiogiai, pagal partijas. Iš pirmą vietą užėmusios partijos siunčiami 2 senatoriai, o iš antrą vietą užėmusios partijos – vienas. Senatoriai renkami kas 2 metus trečdalyje provincijų. Po dvejų metų kitas trečdalis provincijų renka senatorius. Senatorių kadencija – 6 metai.

## Reikalavimai
Pagal Argentinos Konstituciją senatorius turi atitikti šiuos reikalavimus:
* būti bent 30 metų amžiaus
* bent 6 metus turėti Argentinos pilietybę
* būti gimusiam toje provincijoje, kurioje yra renkamas arba gyventi ten bent 2 metus

## Sudėtis
* Frontas už Pergalę – 40 vietų
* Radikali pilietinė sąjunga – 14 vietų
* Teisingumo frontas – 3 vietos
* Katamarkos pilietinis ir socialinis frontas – 2 vietos
* Neukino Liaudies judėjimas – 2 vietos
* Tukumano Respublikonų pajėgos – 2 vietos
* Valstybės Solidarumo frontas – 1 vieta
* Naujojo Fronto Aljansas – 1 vieta
* Kordobos Sąjungos Aljansas – 1 vieta
* Korienteso Naujoji partija – 1 vieta
* Chuchujaus Frontas – 1 vieta
* Federalizmas ir Laisvė – 1 vieta
* Saltos Atsinaujinimo partija – 1 vieta
* Darbo ir Gamybos Fronto Aljansas – 1 vieta
* Socialistų partija – 1 vieta

## Vadovavimas
Senatui vadovauja šalies viceprezidentas (šiuo metu jo pareigas eina Daniel Scioli).

## Nuorodos
* Senato svetainė
Argentinos Deputatų Rūmai

**Argentinos Deputatų Rūmai** (isp. *Cámara de Diputados de la Nación Argentina*) – Argentinos parlamento žemesnieji rūmai. Sudaryti iš 257 deputatų. Renkami kas dveji metai pusėje provincijų, 4 metų kadencijai. Deputatų skaičius proporcingai atitinka provincijų gyventojų skaičių.

## Provincijų atstovai
* Buenos Airių provincija – 70
* Buenos Airės – 25
* Katamarkos provincija – 5
* Čiako provincija – 7
* Čiubuto provincija – 5
* Kordobos provincija – 18
* Korienteso provincija – 7
* Entre Rioso provincija – 9
* Formosos provincija – 5
* Chuchujaus provincija – 6
* La Pampos provincija – 5
* La Riochos provincija – 5
* Mendosos provincija – 10
* Misioneso provincija – 7
* Neukeno provincija – 5
* Rio Negro provincija – 5
* Saltos provincija – 7
* San Chuano provincija – 6
* San Luiso provincija – 5
* Santa Kruso provincija – 5
* Santa Fė provincija – 19
* Santjago del Estero provincija – 7
* Tukumano provincija – 9
* Ugnies Žemės provincija – 5

## Teisės
Deputatų rūmai turi teisę uždėti mokesčius, siųsti armiją, rengti apkaltą prezidentui, ministrams ir Aukščiausiojo Teismo teisėjams.

## Nuorodos
* Deputatų rūmų svetainė
Mercosur

**Mercosur** arba **Mercosul** (, , ; „Pietų Bendroji Rinka“) – tarptautinė muitų sąjunga tarp Pietų Amerikos šalių: Argentinos, Brazilijos, Urugvajaus, Paragvajaus ir Venesuelos. Įkurta 1991 m. pagal Asunsjono sutartį, patikslintą 1994 m. Oro Preto sutartimi. Sąjunga įtvirtina laisvą prekių, žmonių ir valiutos judėjimą sutarties šalyse. Asocijuotų narių statusą turi Peru, Bolivija, Čilė, Ekvadoras ir Kolumbija, o Meksika turi stebėtojo statusą.

Organizacijos oficialiosios kalbos: ispanų, portugalų ir gvaranių. 

Organizacijos būstinė įsikūrusi Montevidėjuje.

Mercosul-04-jul-2005.jpeg|2005 m. Venesuelos prisijungimo prie Mercosur kaip pilnateisės narės protokolo pasirašymo ceremonija Karakase. Ceremonijoje dalyvavo Urugvajaus, Brazilijos, Argentinos, Venesuelos, Paragvajaus ir Bolivijos prezidentai.


## Nuorodos
*Oficiali Mercosur svetainė
Argentinos ryšiai

**[[Argentina]]** turi pakankamai išvystytą **ryšių sistemą**. Vis labiau daugėja mobiliųjų telefonų, interneto, televizijos naudotojų. Tačiau šiuo atžvilgiu sparčiausiai vystosi Buenos Airės ir aplinkinės teritorijos. Naujosios ryšių technologijos daug lėčiau skverbiasi į atokesnes provincijas, ypač šalies šiaurės vakarus.

## Telefoninis ryšys
* Telefonų (laidinių) naudotojų skaičius: 8,7 mln. (2004 m.)
* Mobiliųjų telefonų naudotojų skaičius: 13,5124 mln. (2004 m.)
* Šalies telefoninis kodas: +54

## Radijas
* Radijo stotys: AM – 260, FM – >1000 (dauguma nelegalių), trumpųjų bangų – 6.

## Televizija
* Televizijos stočių skaičius: 42 (be to, 444 retransliuotojai).

## Internetas
* Internetinis kodas: .ar
* Interneto šeimininkai: 1 233 175 (2005 m.)
* Interneto naudotojai: ~10 mln. (2005 m.)

## Šaltiniai
* CIA Factbook
Šešiažiaunės rajos

**Šešiažiaunės rajos** (*Hexatrygonidae*) – rombinių rajožuvių (*Rajiformes*) šeima. Turi šešis žiauninius plyšius. Ant uodegos du spygliai. Paplitusios vandenynuose prie Pietų Afrikos krantų.

Šeimoje yra viena gentis – **šešiažiaunės rajos** (*Hexatrygon*) ir 4 rūšys.

## Nuorodos
* Family Hexatrygonidae – Sixgill stingrays
* Šešiažiaunių rajų (''Hexatrygonidae'') iliustracijos ir rūšių sąrašas
Siūlasnukės rajos

**Siūlasnukės rajos** (*Anacanthobatidae*) – rombinių rajožuvių (*Rajiformes*) šeima. Dydis – 21-50 cm. Gyvena prie dugno tropiniuose ir subtropiniuose vandenyse.

Šeimoje yra 1 gentis – **siūlasnukės rajos** (*Anacanthobatis*) ir 10 rūšių.

## Nuorodos
* Family Anacanthobatidae – Smooth skates
* Siūlasnukių rajų (''Anacanthobatidae'') iliustracijos ir rūšių sąrašas
Argentinos transportas

**[[Argentina]]** turi gerai išvystytą **transporto sistemą**: gerą geležinkelių, kelių, oro linijų tinklą. Įmanomas susisiekimas net su atokiausiomis šalies vietomis. Gerai išvystyta viešojo transporto sistema.

## Oro uostai
* Oro uostų skaičius: 1381 (2006 m.)
** grįstų: 154
*** >3047 m: 4
*** 2438–3047 m: 26
*** 1524–2438 m: 65
*** 914–1523 m: 50
*** 3047 m: 2
*** 2438–3047 m: 2
*** 1524–2438 m: 49
*** 914–1523 m: 587
*** < 914 m: 587

Svarbiausi tarptautiniai oro uostai: Buenos Airės, Rosarijas, Kordoba, Mendosa, Bariločė, El Kalafatė. 

## Vamzdynai
* dujotiekiai: 27 166 km
* suskystintų dujų dujotiekiai: 41 km
* naftotiekiai: 3668 km
* rafinuotų produktų: 2945 km
* kita: 13 km (2004 m.)

## Geležinkeliai

Geležinkelių tiesimo bumas buvo XIX a. pab. – XX a. pr. Atsiradus patogesnėms susisiekimo priemonėms, daug geležinkelio linijų tapo nebenaudojamos.

* Bendras ilgis: 31 902 km
** plačiabėgis (1,676 m): 20 858 km (iš jų 141 km elektrifikuota)
** standartinis (1,435 m): 2885 km (iš jų 26 km elektrifikuota)
** siaurabėgis (1000 m): 7922 km; (0,75 m) 237 km

Svarbiausios geležinkelių linijos:
* Buenos Airės – Mar del Plata
* Buenos Airės – Mendosa – Santjagas
* Buenos Airės – Rosarijas – Tukumanas
* Buenos Airės – Rosarijas – Kordoba – Salta – Antofagasta
* Buenos Airės – Bahija Blanka – Sapala
* Bahija Blanka – Viedma – Bariločė
* Mersedesas – Santa Rosa
* Rosarijas – Koronel Pringlesas
* Santa Fė – Resistensija
* Salta – La Pasas
* Parana – Konkordija – Posadas – Asunsjonas

## Automobilių keliai

* Bendras ilgis: 229 144 km
** grįstų: 68 809 (iš jų 734 km autostradų)
** negrįstų: 160 335 km

Svarbiausi keliai:
* Buenos Airės – Rosarijas – Santa Fė (autostrada)
* Buenos Airės – Mendosa – Valparaisas
* Rosarijas – Kordoba
* Santa Fė – Resistensija – Asunsjonas
* Santa Fė – Kordoba – San Chuanas
* Buenos Airės – Mar del Plata
* Buenos Airės – Asulis – Bahija Blanka
* Bahija Blanka – Neukenas – Bariločė
* Bahija Blanka – Viedma – Komodoro Rivadavija – Rio Galjegosas
* Mendosa – Sapala – Bariločė – Eskelis – Puerto Santa Krusas
* Buenos Airės – Santa Rosa – Neukenas
* Saratė – Posadas

## Vandens keliai

* Bendras ilgis: 11 000 km

Laivynas
* viso: 37 laivai 
* pagal tipą: biralų krovininiai 2, prekiniai krovininiai 10, chemikalų tankeriai 1, keleiviniai 1, keleiviniai-krovininiai 3, naftos tankeriai 17, šaldytų krovinių 2, keltų 1
* užsienio valdomų: 9 (Čilė 4, JK 4, Urugvajus 1)
* registruotų kitose šalyse: 23 (Bolivija 1, Liberija 8, Panama 9, Paragvajus 2, Urugvajus 3)

Uostai ir terminalai: Bahija Blanka, Buenos Airės, Konsepsion del Urugvajus, La Plata, Punta Kolorada, Rosarijas, San Lorensas-San Martinas, San Nikolasas.

## Šaltiniai
CIA Factbook
Tarptautinis privatinės teisės unifikavimo institutas

**Tarptautinis privatinės teisės unifikavimo institutas** (, **UNIDROIT**) – tarptautinė organizacija, siekiant privatinės teisės unifikavimo tarptautiniu mastu. Tarptautinio privatinės teisės unifikavimo instituto būstinė yra Romoje.

## Statusas
UNIDROIT įkūrė valstybės, Institutas laikomas tarptautinės teisės subjektu. Instituto statusą, veiklą reguliuoja UNIDROIT Statutas.

Tarptautinis privatinės teisės unifikavimo institutas yra dalyvaujančioms vyriausybėms atskaitinga tarptautinė organizacija. Dalyvaujančios vyriausybės yra vyriausybės, prisijungusios prie UNIDROIT Statuto pagal Statuto 20 straipsnį. Institutas kiekvienos dalyvaujančios vyriausybės teritorijoje turi teisinį subjektiškumą, reikalingą savo veiklai vykdyti ir savo tikslams siekti. Privilegijos ir imunitetai, kuriais naudojasi Institutas, jo atstovai ir tarnautojai, yra apibrėžiami su dalyvaujančiomis vyriausybėmis sudaromuose susitarimuose.
 
Institutą sudaro: Generalinė asamblėja, Prezidentas, Valdančioji taryba, Nuolatinis komitetas, Administracinis teismas ir Sekretoriatas.

## Tikslai
Tarptautinio privatinės teisės unifikavimo instituto tikslas – išnagrinėti valstybių arba valstybių grupių privatinės teisės derinimo bei koordinavimo būdus ir laipsniškai pasirengti tam, kad įvairios valstybės priimtų vienodus privatinės teisės aktus.

## Veikla
UNIDROIT rengia tarptautines konvencijas, pavyzdinius įstatymus, siekiant modenizuoti bei harmonizuoti civilinės teisės aktus, ypač tarpt. komercinės teisės nuostatas.

Institutas rengia įstatymų ir konvencijų, skirtų vienodai vidaus teisei nustatyti, projektus, susitarimų, kuriais siekiama supaprastinti tarptautinius privatinės teisės santykius, projektus. Jis atlieka lyginamosios privatinės teisės tyrimus, domisi, kokių iniciatyvų šiose srityse ėmėsi kitos institucijos, su kuriomis Tarptautinis privatinės teisės unifikavimo institutas prireikus gali palaikyti ryšius; rengia konferencijas ir spausdina darbus, kuriuos, jo manymu, reikia plačiau paskleisti.

## Nuorodos
* Oficialus Tarptautinis privatinės teisės unifikavimo instituto tinklalapis (anglų, prancūzų k.)
* UNIDROIT Statutas LR ratifikuotas 2006 m. spalio 3 d.