open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marry The Night

**„Marry The Night“** – penktasis ir paskutinis singlas iš antrojo atlikėjos Lady Gaga studijinio albumo „Born This Way“. Dainos autorė ir prodiuserė buvo pati Lady Gaga ir žymus prodiuseris Fernando Garibay. Lady Gaga dainą sukūrė įkvėpta savo gimtojo miesto Niujorko ir dainos iš ankstesnio albumo „The Fame Monster“ – „Dance In The Dark“.

## Vaizdo klipas
Šios dainos vaizdo klipą režisavo pati. Jame pasakojama, kaip atlikėja prisijungė prie „Interscope Records“ įrašų kompanijos. Vaizdo klipas filmuotas Niujorke.

## Dainos versijos
* **CD singlas**
# „Marry the Night“ (Albumo versija) – 4:24
# „Marry the Night“ (David Jost & Twin Radio Remix) – 3:31

* **UK 7" Picture Disc**
# „Marry the Night“ (The Weeknd & Illangelo Remix) – 4:04
# „Marry the Night“ (Totally Enormous Extinct Dinosaurs 'Marry Me' Remix) – 5:49

* **Marry the Night – The Remixes**
# „Marry the Night“ (Zedd Remix) – 6:14
# „Marry the Night“ (Sander van Doorn Remix) – 5:38
# „Marry the Night“ (Afrojack Remix) – 9:18
# „Marry the Night“ (John Dahlback Remix) – 5:19
# „Marry the Night“ (Sidney Samson Remix) – 4:44
# „Marry the Night“ (R3hab Remix) – 4:54
# „Marry the Night“ (Lazy Rich Remix) – 5:43
# „Marry the Night“ (Dimitri Vegas & Like Mike Remix) – 5:58
# „Marry the Night“ (Quintino Remix) – 5:52
# „Marry the Night“ (Danny Verde Remix) – 7:45

## Dainos kūrimo personalas
* Lady Gaga – vokalas, autorė, prodiuserė, pritariamasis balsas
* Fernando Garibay – autorius, prodiuseris, programavimas, klavišiniai
* DJ White Shadow – būgnų programavimas
* Dave Russell – audio įrašymas
* Eric Morris – asistentas
* Paul Pavao – asistentas

## Top’ai ir sertifikatai

### Top’ai

### Sertifikatai

### Metų pabaigos TOP

## Išleidimo istorija

## Šaltiniai
Didysis Skeligas

**Didysis Skeligas** (, ) – Kerio grafystei (Airija) priklausanti sala, esanti apie 11 km į vakarus nuo Iverago pusiasalio. Kartu su Mažuoju Skeligu sudaro Skeligo salų grupę. Tarp VI – VIII a. saloje buvo pastatytas krikščionių vienuolynas. 1996 m. Didysis Skelingas buvo įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą.

Iki vienuolyno pastatymo sala nebuvo apgyvendinta. Tiksli vienuolyno pastatymo data nėra žinoma, tačiau manoma, kad tai įvyko VI a. X – XI a. saloje buvo pastatyta bažnyčia, skirta Šv. Mykolui. Apie XII a. klimatas saloje atvėso, padažnėjo audros. Tai paskatino žmones apleisti salą.

Didžiojo Skeligo sala yra gana aukšta ir stati, savo forma primenanti didelę uolą. Akmeninis vienuolyno pastatas stovi salos centre, apsuptas didelių, stačių uolų.
Dance In The Dark

**„Dance in the Dark“** – daina iš JAV atlikėjos Lady Gaga trečiojo albumo „The Fame Monster“.

## Dainos versijos

* **Skaitmeninis Parsisiuntimas**
# „Dance in the Dark“ – 4:49
# „Dance in the Dark“ (Radio Edit) – 4:03

* **Remixes**
# „Dance in the Dark“ (Monarchy 'Stylites' Remix) – 6:10

## Dainos kūrimo personalas
* Lady Gaga – vokalas, autorė, prodiuserė, instrumentai
* Fernando Garibay – autorius, prodiuseris, instrumentai
* Jonas Wetling – įrašymas
* Dan Parry – įrašymas
* Christian Delano – įrašymas
* Įrašyta Metropolis Studijoje, Londonas, Anglija
* Tracked at Paradise Studija, Holivudas, Los Andželas, Kalifornija
* Robert Orton – Audio
* Gene Grimaldi – Audio

## Top’ai

## Išleidimo istorija

## Išnašos
Piko salos vynuogynų kraštovaizdis

**Piko salos vynuogynų kraštovaizdis** () – pasaulio paveldo objektas Portugalijoje, Azoruose, Piko saloje. Čia saugomas tradicinis, nuo XV a. kultivuojamas vynuogių auginimo ir vyno gamybos būdas. Tradicinis Piko salos vynas yra *Pico IPR*.

Vynuogės auginamos bazalto akmenų sienomis atskirtuose vynuogynuose, besidriekiančiuose lygiagrečiai vandenyno krantui. Šios sienos buvo pastatytos apsaugoti vynuoges nuo stiprių vėjų ir jūros bangų. Taip pat išlikę XIX a. vyno rūsiai, sandėliai, distiliavimo gamyklos, nedideli uostai, šuliniai, gyvenamieji namai ir bažnyčios. Po XIX a. vynininkystės reikšmė Pike sumažėjo ir dabar vystoma tik kaip tradicinis amatas.
Alejandro

**„Alejandro“** – trečia ir paskutinė Lady Gaga daina, išleista kaip singlas iš albumo „The Fame Monster“. Šis singlas tapo platininiu daugelyje Europos šalių ir 3 kartus platininiu Rusijoje. Albumo „The Fame Monster“ kopijų parduota 6 milijonai visame pasaulyje.

## Dainos versijos
* **Skaitmeninis parsisiuntimas**
# „Alejandro“ – 4:34

* **The Remixes EP**
# „Alejandro“ (Afrojack Remix) – 4:48
# „Alejandro“ (Rusko’s Papuseria Remix) – 3:53
# „Alejandro“ (Dave Audé Remix) – 7:15
# „Alejandro“ (Skrillex Remix) – 5:49
# „Alejandro“ (Kim Fai Remix) – 7:20
# „Alejandro“ (The Sound of Arrows Remix) – 3:57
# „Alejandro“ (Bimbo Jones Remix) – 6:40
# „Alejandro“ (Kleerup Remix) – 5:22

* **French CD Single**
# „Alejandro“ (Radio Edit) – 3:58
# „Alejandro“ (Dave Audé Radio Remix) – 3:51
# „Alejandro“ (Bimbo Jones Radio Edit Remix) – 3:19

* **UK CD Single**
# „Alejandro“ – 4:34
# „Alejandro“ (Dave Audé Remix) – 7:15

* **UK 7" Vinyl**
# „Alejandro“ – 4:34
# „Alejandro“ (Bimbo Jones Remix) – 6:40

* **UK iTunes Bundle**
# „Alejandro“ – 4:34
# „Alejandro“ (Music Video) – 8:44

## Dainos kūrimo ir įrašymo personalas
* Lady Gaga – vokalas, prodiuserė, pritariamasis vokalas, vokalo apdirbimas
* RedOne – autorius, prodiuseris, vokalo redagavimas, pritariamasis vokalas, instrumentai, programavimas
* Eelco Bakker – audio
* Johnny Severin – vokalo redagavimas
* Robert Orton – Audio
* Gene Grimaldi – Audio

## Top’ai ir sertifikatai

### Top

### Sertifikatai

### Metų pabaigos TOP

## Šaltiniai
Telephone

**„Telephone“** – antrasis singlas iš atlikėjos albumo „The Fame Monster“. Dainininkė dainą atliko kartu su Beyonce. „Telephone“ tapo platininis Naujojoje Zelandijoje ir Italijoje ir 3 kartus platininis Kanadoje ir Australijoje. „Telephone“ visame pasaulyje parduota 7,4 mln. įrašų.

## Dainos versijos
* **UK/European CD Singlas**
# „Telephone (feat. Beyoncé)“ – 3:40
# „Telephone (Alphabeat Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 4:51

* **UK iTunes digital single**
# „Telephone (su Beyoncé)“ – 3:40
# „Telephone (su Beyoncé) [Music Video]“ – 9:27

* **UK/France/Italy digital downloads**
** „Telephone (Alphabeat Club Remix) [su Beyoncé]“ – 6:41
** „Telephone (Crookers Vocal Club Remix) [su Beyoncé]“ – 4:49
** „Telephone (DJ Dan Vocal Club Remix) [su Beyoncé]“ – 5:59
** „Telephone (Electrolightz Remix) [su Beyoncé]“ – 4:26
** „Telephone (Kaskade Club Remix) [su Beyoncé]“ – 5:24
** „Telephone (Ming Club Remix) [su Beyoncé]“ – 4:31
** „Telephone (Passion Pit Remix) [su Beyoncé]“ – 5:12
** „Telephone (Tom Neville’s Ear Ringer Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 4:17

* **7&nbsp;inch Vinyl**
# „Telephone (su Beyoncé)“ – 3:40
# „Telephone (Passion Pit Remix) [su Beyoncé]“ – 5:13

* **AUS/US remix EP**
# „Telephone (Alphabeat Club Remix) [su Beyoncé]“ – 6:41
# „Telephone (Crookers Vocal Club Remix) [su Beyoncé]“ – 4:50
# „Telephone (DJ Dan Vocal Club Remix) [su Beyoncé]“ – 5:59
# „Telephone (DJ Dan Vocal Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 3:28
# „Telephone (Doctor Rosen Rosen Club Remix) [su Beyoncé]“ – 6:25
# „Telephone (Electrolightz Remix) [su Beyoncé]“ – 4:26
# „Telephone (Kaskade Club Remix) [su Beyoncé]“ – 5:24
# „Telephone (Ming Club Remix) [su Beyoncé]“ – 4:31
# „Telephone (Passion Pit Remix) [su Beyoncé]“ – 5:13
# „Telephone (Tom Neville’s Ear Ringer Club Remix) [su Beyoncé]“ – 7:14

* **„The DJ Remixes“ digital EP**
# „Telephone (Alphabeat Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 4:49
# „Telephone (Crookers Dub) [su Beyoncé]“ – 5:08
# „Telephone (DJ Dan Dub) [su Beyoncé]“ – 6:22
# „Telephone (Kaskade Dub) [su Beyoncé]“ – 4:40
# „Telephone (Kaskade Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 3:43
# „Telephone (Ming Dub) [su Beyoncé]“ – 4:03
# „Telephone (Ming Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 3:12
# „Telephone (Tom Neville’s Ear Ringer Radio Edit) [su Beyoncé]“ – 4:18
# „Bad Romance (DJ Paulo’s GaGa Oo-La La Remix)“ – 9:41

## Dainos kūrimo personalas
* Lady Gaga – vokalas, autorė, prodiuserė
* Beyoncé Knowles – vokalas, autorė
* Rodney „Darkchild“ Jerkins – autorius, prodiuseris, kompozicija, audio
* LaShawn Daniels – autorius
* Lazonate Franklin – autorius
* Paul Foley – įrašymas
* Mike „Handz“ Donaldson – įrašymas
* Hisashi Mizoguchi – įrašymas
* Mark „Spike“ Stent – audio
* Gene Grimaldi – audio
* Takayuki Matsushima – asistentas
* Matty Green – asistentas

## Top ir sertifikatai

### Top

### Sertifikatai

### Metų pabaigos TOP

## Šaltiniai
Petelis

**Petelis**, *petys* ( 'petys') – tūbelių, buteliukų, ampulių, gertuvių, šovinių tūtelių ir panašių įtaisų sandaros elementas. Petelis yra vieta, kur pagrindinė talpyklės dalis ima siaurėti ir pereina į paprastai pastovaus storio kaklelį, o šis – į galvutę.

Peteliai paprastai būna *apskritieji*. Toks apskritasis petelis žiedu supa kaklelį. Jie būdingi daugumai butelių, tūbelių, ampulių. Kai kurių butelių peteliai tolygiai pereina į kaklelį, tokiais atvejais gali neiti atskirti, kur yra petelis, kur kaklelis.

Rečiau pasitaiko du peteliai, jie būdingi plokštiems buteliams ar gertuvėms.

## Apskritieji peteliai

File:Ictammolo.jpg|Vaistų tubelė su peteliu
File:ParaldehydeAmpoule.jpg|Vaistų ampulė su peteliu
File:Drug ampoule JPN.jpg|Vaistų ampulės
File:Flumazenil vial.JPG|Vaistų buteliukas
File:Alpa - Francovka.JPG|Butelis su silpnai išreikštu pečiu 
File:III olutpullo.jpg|Alaus butelis su silpnai išreikštu pečiu
File:Melkflessen - Flickr - FaceMePLS.jpg|Pieno buteliai su silpnai išreikštais pečiais
File:Bouteille.jpg|Vyno butelis su aiškiu pečiu
File:Apothekersflessen - Flickr - FaceMePLS.jpg|Vaistinės buteliukai su ryškiais statmenais peteliais
File:Soviet jars.jpg|Stiklainiai su peteliais
File:Patisony marynowane.jpg|Stiklainis su siauru peteliu


## Ovalieji peteliai
Ovaliuosius petelius (pečius) turi plokšti buteliai. Tokie peteliai būna siauri plokščiuosiuose šonuose, o siauruosiuose – platūs.

Labai plokšti buteliai gali turėti du atskirus petelius.


File:Sigg SteelWorks.jpg|Plieninis butelis su ovaliuoju peteliu
File:Waragi.JPG|Plokščias butelis su dviem atskirais peteliais.
Vaizdas:Piersiówka ubt.jpeg|Kišeninė gertuvė su dviem peteliais


## Buteliškos tūtelės
Petelius turi ir buteliškos šovinių tūtelės. Tai būdinga galingesniesiems šoviniams – padidinto galingumo pistoletų šoviniams (pvz., 7,62×25 mm Tokarev), tarpiniams, šautuvų, mažo kalibro automatinių patrankų. Į šovinio lizdą įstumtas buteliškas šovinys paprastai petelio paviršiumi remiasi į atitinkamą lizdo paviršių. Tuo tarpu cilindriški šoviniai į lizdą remiasi tūtelės kraštu, kurio plotas labai mažas.


File:7,62x25 mm TT ReconTanto.jpg|Pistoleto 7,62×25 mm Tokarev šoviniai
File:76254Rvariety.jpg|Šautuvų ir kulkosvaidžių 7,62×54 mm R šoviniai su peteliais
Vaizdas:Schema schulteranlieger.png|Schema rodanti kaip buteliškas šovinys peteliu remiasi ties šovinio lizdo perėjimu į vamzdį.
File:30mm-rounds.jpg|Aviacinės 30 mm automatinės patrankos GAU-8 Avenger šoviniai su peteliais.


## Nuorodos
Odaliska su vergu

**Odaliska su vergu** () – tai 1839 m. orientalistinis prancūzų dailininko Žano Ogiusto Dominiko Ingro paveikslas, užsakytas jo draugo Karolio Markotte D’Argentueuil (1773–1864).

Paveikslas yra eksponuojamas Fogg Meno muziejuje Kembridže, Masačusetse. Engras nutapė antrą šio paveikslo versiją (matoma dešinėje) 1842 m., padedamas dviejų savo studentų brolių Flandrinių: Pauliaus ir Žano Ipolito Flandrinio (1809–1864), kuris šiuo metu eksponuojamas Volterio Meno muziejuje, Baltimorėje. Jis skiriasi nuo originalo peizaže vaizduojamu sodu, kurį nutapė Paulius Flandrinis, įkvėptas Château de Dampierre parko.

Šio paveikslo siužetas, scena iš haremo gyvenimo, pasirinktas ganėtinai apgalvotai. Tai buvo tarsi atsakas aštriam Engro pralaimėjimui Didžiojoje Paryžiaus parodoje 1834 m. Kurdamas šalia Odaliskos esančias figūras dailininkas leido sau naudotis užsienio modelių įtaka: juodaodžio vyro figūra yra perimta iš persų miniatiūrų, o muzikantė pasiskolinta iš orientalistinio žanro graviūrų kolekcijos, kuri buvo publikuota XVIII a. ir tapo žinoma, kaip *Recueil Ferriol*.

Šis kūrinys dabar yra klasikinis Prancūzijos orientalizmo paveikslų pavyzdys.

## Literatūra

* Daniel Ternois, *Ingres*, Paris, Fernand Nathan,‎ 1980 (ISBN 2-09-284-557-8)
* Daniel Ternois et Ettore Camesasca, *Tout l'œuvre peint de Ingres*, Paris, Flammarion,‎ 1984 (ISBN 2-08-010240-0)
* Robert Rosenblum, *Ingres*, Paris, Cercle d’Art, coll. « La Bibliothèque des Grands Peintres »,‎ 1986 (ISBN 2-7022-0192-X)*Valérie Bajou, *Monsieur Ingres*, Paris, Adam Biro,‎ 1999 (ISBN 2-87660-268-7)
Uwe Fleckner (trad. Catherine Vacherat), *Jean-Auguste-Dominique Ingres*, Paris, H. F. Ullmann, coll. « Maîtres de l’art français »,‎ 2007 (ISBN 978-3-8331-3733-4)

## Nuorodos
* Record of the painting at the Fogg Art museum
* Record of the painting at the Walters Art Museum
Schönberger-Laumann 1892

**Schönberger-Laumann 1892**, *Šėnbergerio-Laumano pistoletas* – 1892 m. austro Jozefo Laumano (*Joseph Laumann*) išrastas savitaisis pistoletas. Tai pirmas savitaisis pistoletas pasaulyje.

Pistoletas užpatentuotas 1892 m., patentas priklausė kompanijai *Osterreichische Waffenfabrik Gesellschaft* (Šteiras, Austrija). Pradėtas gaminti 1892 m. Pistoletas nebuvo komerciškai sėkmingas. 1894 m. jį pakeitė Manlicherio pistoletas, kuris buvo žymiai sėkmingesnis.

Pistoleto konstrukcija panaši į *[[Bergmann 1896]]* pistoleto.

Naudoti 7,8×19 mm šoviniai su apvalkalinėmis kulkomis. Pistoletas užtaisinėtas šoviniais apkabose.
Šie šoviniai vadinti ir *8 mm Schönberger*.

## Nuorodos
Širetoko nacionalinis parkas

**Širetoko nacionalinis parkas** () – Japonijos Hokaido salos šiaurėje (Širetoko pusiausalyje) esanti saugoma teritorija, užimanti 38 636 ha plotą. Įkurta 1964 metų birželio 1 dieną. 2005 metais Širetoko nacionalinis parkas ir aplinkinės teritorijos (iš viso 71 000 ha) buvo įtrauktos į Pasaulio paveldo sąrašą.

Širetokas vertinamas kaip geras tampraus ryšio tarp sausumos ir jūros ekosistemų pavyzdys. Vietovė yra svarbi jūros ir migruojantiems paukščiams, čia aptinkama didžiausia Japonijoje rudųjų lokių populiacija, šiauriniai jūrų liūtai, baltapečiai jūriniai ereliai, japoninės gervės ir kitų rūšių gyvūnai. Dalis jų yra reti arba endeminiai.

Širetoką dengia vidutinių platumų miškai, daugiausiai su mongolinio ąžuolo, Ermano beržų ir Sachalino kėnių medžiais. Už medžių ribos paplitusios žemosios pušys.

## Susiję straipsniai
* UNESCO pasaulio paveldo objektų Azijoje sąrašas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aprašymas UNESCO puslapyje
Michalis Sifakis

**Michalis Sifakis** (; g. 1984 m. rugsėjo 9 d.) – buvęs Graikijos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera

Karjerą pradėjo gimtosios Kretos klube „PAE OFĪ“ ir praleido ten keletą sezonų. 

Vėliau buvo paskolintas vienam sezonui „Olympiacos“ klubui, bet ten buvo tik atsarginiu vartininku. 

2008 m. persikėlė į „Aris“ klubą.

## Karjera rinktinėje

Michalis Sifakis buvo Graikijos U-21 rinktinės pagrindiniu vartininku. 

Nacionalinėje komandoje debiutavo 2005 m., tačiau žaidė nedaug. 

Į 2012 m. Europos čempionatą atvyko kaip atsarginis vartininkas, bet vėliau pakeitė Kostą Chalkiją.

## Laimėjimai
 
;Olympiacos
* Graikijos Superlyga: 2007–2008 m.
* Graikijos futbolo taurė: 2007–2008 m.
* Graikijos futbolo supertaurė: 2007 m.

;Asmeniniai:
* Graikijos Superlygos geriausias vartininkas: 2010, 2011 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Sokratis Papastathopoulos

**Sokratis Papastatopulas** (; g. 1988 m. birželio 9 d.) – Graikijos futbolininkas, rungtyniavęs vidurio arba dešiniojo gynėjo pozicijoje.

## Karjera

Karjerą pradėjo Atėnų AEK klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi.

2008 m. išvyko į Italiją, praleido vieną sezoną „AC Milan“ klube (perėjo už 14 mln. eurų iš „Genoa“ klubo), tačiau žaidė nedaug.

Kitą sezoną Papastatopulas grįžo į „Genoa“.

## Karjera

Graikijos rinktinėje debiutavo 2008 m., rungtynėse prieš Čekiją.

## Laimėjimai
;Milan
* Serie A: 2010–11 m.

;Borussia Dortmund
* DFB-Pokal: 2016–2017 m.
* Vokietijos futbolo supertaurė: 2013, 2014 m.

;Arsenal
* FA taurė: 2019–2020 m.
* FA Community Shield: 2020 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* BDfutbol svetainė
* Transfermarkt
Smilkimo temperatūra

**Smilkimo temperatūra** () – temperatūra, kurioje riebalai ima skilti į glicerolį ir riebalų rūgštis ir kurioje ima susidaryti melsvi dūmai. Glicerolis skyla toliau iki akrilaldehido (akroleino), kuris ir yra šių dūmų sudedamoji dalis. Dėl akrilaldehido šie dūmai itin erzina akis ir kvėpavimo takus.

Pasiekta smilkimo temperatūra rodo, kad riebalai degraduoja tiek gardžio, tiek maistingumo požiūriu. Todėl labai svarbu maisto kepimui parinkti tokius riebalus, kad smilkimo temperatūra būtų aukštesnė, nei naudojama ruošiant maistą. Pavyzdžiui, verdant produktus riebaluose naudojama labai aukšta temperatūra, tas svarbu, kad riebalai neimtų smilkti.

Smilkimo temperatūra priklauso nuo riebalų kilmės ir išvalymo lygio. Riebalų smilkimo temperatūra tuo didesnė, kuo riebaluose mažiau laisvų riebalų rūgščių ir kuo labiau riebalai valyti (pvz., aliejus rafinuotas).
Kaitinant riebalus susidaro laisvosios riebalų rūgštys, todėl kuo ilgiau riebalai kaitinami, tuo daugiau laisvųjų riebalų rūgščių susidaro, tuo žemesnė smilkimo temperatūra. Dėl šios priežasties nerekomenduojama tame pačiame aliejuje kepti, pvz., traškučius ar spurgas, du kartus. Riebalų degradavimas būna stipresnis, jei jie kaitinami su pertraukomis, o ne nuolatos.

Riebalų pliūpsnio temperatūra (temperatūra, kurioje su oru besiliečiantys riebalai užsiliepsnoja) yra gerokai aukštesnė, nei smilkimo temperatūra.

## Riebalų smilkimo temperatūros

## Nuorodos
Missing.lt

**Missing.lt** – 4-asis lietuvių soft rock atlikėjo Amberlife albumas, išleistas 2011 m.

## Dainos

# Švęsk gyvenimą
# Gali nebetylėti
# Laivai nutols (su Lina Joy)
# Kitame laike
# Call you from my heart
# Senos tiesos
# Deep polar night
# Krepšinio šalis – Lietuva
# Laiko mašina (su Atlanta)
# Material world
# Running back to me
# Jūra
# Optimizmas
# Get out now

## Atlikėjai

* Edgaras Lubys – gitaros, balsai, perkusija, programavimas, kūryba
* Vytas Bikus – klavišiniai
* Paulius Rukas – bosas
* Marius Leiburas – mušamieji
* Lina Joy – vokalas
* Atlanta – vokalas

## Nuorodos

* Amberlife music.lt profilis
* Amberlife „Supermuzikos“ profilis 
* Oficialus YouTube kanalas
* „Frype“ profilis
Kuonė

**Kuonė** – nedidelė upė Prienų rajone. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka  kairiajame krante, 267,3 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Upelio ilgis – 2,9 km, baseino plotas – 4,1 km². Prasideda aukštumose ties Pakuoniu. Pastarojoje gyvenvietėje ant upelio suformuotas nedidelis tvenkinys. Turi du bevardžius intakus. Nors vidurupyje abiejose pakrantės pusėse plyti dirbami laukai ir pramoniniai sodai, upelio vaga išlikusi nereguliuota, apaugusi krūmais ir medžiais. Upelio įtekėjimo į Nemuną vietoje susidariusi įlanka. 

Prie Kuonės įsikūrusios gyvenvietės – Pakuonis, Daukšiagirė.

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* Kuonė Gamtos katalogo portale
* LR upių klasifikatorius
Augustas (pavardė)

**Augustas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Augustienė (ištekėjusi moteris) ir Augustaitė (mergautinė pavardė).

Šią pavardę turi:
* Kostas Augustas – inžinierius, žurnalistas.
Giedrius (pavardė)

**Giedrius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Giedrienė (ištekėjusi moteris) ir Giedriūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Antanas Giedraitis-Giedrius (1892–1977) – Lietuvos pedagogas, rašytojas;
Garšva (reikšmės)

Žodis **garšva** reiškia:

* garšva – augalas iš genties (*Aegopodium*):
** paprastoji garšva;
* Garšva – lietuviška vyriška pavardė.
Germanas (pavardė)

**Germanas** - lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Germanienė (ištekėjusi moteris) ir Germanaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Kazys Germanas (1897–1980) – Lietuvos valstybės veikėjas, inžinierius;
* Neris Germanas (g. 1946) – inžinierius, Lietuvos politinis veikėjas, diplomatas;
* Vaclovas Germanas (g. 1913 m.) – Lietuvos istorikas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras;
* Vytautas Germanas (g. 1930) – lietuvių kilmės JAV architektas;
Germanas (vardas)

**Germanas** (; ; ) – vyriškas lotyniškos kilmės vardas, paplitęs Ispanijoje ir Rusijoje. Senovėje buvo paplitęs Bizantijoje, jį turėjo nemažai imperijos karvedžių, patriarchų ir šventųjų.

Vardas *Germanas* kilęs iš  'kilęs iš tų pačių tėvų; brolis'. Dalies romėnų su šiuo vardu galėjo gauti vardą *Germanus* ir iš  'germanas', kadangi germanų įtaka Romai pabaigoje buvo didelė.

Kartais painiojamas su vardu *[[Hermanas]]* (), kuris kilęs iš . Pastarasis vardas sudėtinis, kilęs iš senovinio dvinario vokiško vardo *Harimann/Herimann* 'kariuomenės vyras'.

## Vardas Germanas Rusijoje
Rusijoje vardas Germanas turi liaudiškas formas *Jermanas* () ir *Jermakas* ).

Dažniausios mažybinės formos yra Gera (*Гера*), Germa (*Герма*), Geša (*Геша*), taip pat Germusia (*Гермуся*), Musia (*Муся*), Gerunia (*Геруня*), Gerusia (*Геруся*), Gerucha (*Геруха*), Geruša (*Геруша*), Gema (*Гема*), Genulia (*Гемуля*).

Stačiatikiški Germano vardadieniai (datos pagal Grigaliaus kalendorių):
* vasario 8 ir 23 d.,
* balandžio 2 d.,
* gegužės 25 d.,
* birželio 28 d.,
* liepos 6, 11, 20 d.,
* rugpjūčio 9, 12, 21, 25 d.,
* rugsėjo 15 ir 24 d.,
* spalio 8 ir 10 d.,
* lapkričio 2, 4, 12, 19 ir 26 d.,
* gruodžio 26 d.

## Nuorodos
Ṯ

**Ṯ** (minuskulas: **ṯ**) – raidė, naudojama atstoti garsą [*t̪*] suvienytoje mapudungunų kalbos abėcėlėje. Puštūnų kalbos romanizacijoje kartais naudojama atstoti retrofleksinį T.

## Kodai
Ṟ

**Ṟ** (minuskulas: **ṟ**) modifikuota lotyniškos abėcėlės raidė R su brūkšneliu apačioje. Kartais naudojamas puštūnų kalbos romantizacijoje atstoti retrofleksinį R.
## Kodai
Nara (Japonija)

**Nara** () – miestas Japonijoje, Naros prefektūros sostinė. Mieste gausu istorinių paminklų, šimtametę istoriją turinčių šventyklų. Nemaža dalis jų buvo pastatyta VIII a., kada Nara buvo visos Japonijos sostinė. Aštuoni objektai (Todaidži, Kofukudži, Gongodži, Jakušidži, Tošiodaidži budistinės šventyklos, Kasuga šintoistinė šventykla su ją supančiu mišku ir Heidžio rūmai) yra įtraukti į pasaulio paveldo sąrašą kaip Istoriniai senosios Naros paminklai.

## Istorija

Nara, kaip miestas, buvo suplanuota ir pastatyta 708–712 metais, siekiant ją paversti nauja Japonijos sostine. Tokį statusą ji įgavo 710 metais ir išlaikė jį iki 784-ųjų. Vėliau, sostinę perkėlus į Kiotą, Nara prarado savo reikšmę. 1180 metais mieste įvyko didelis gaisras, sudegė ir vėliau buvo rekonstruotos kelios šventyklos. XV a. Nara vystėsi kaip pirklių ir amatininkų miestas, augo gyventojų skaičius. XVI a. pradžioje čia gyvento apie 25 000 žmonių, o XVII a. pradžioje – apie 35 000. Prekyba ir amatai išliko svarbia Naros gyventojų veikla ir Edo laikotarpiu.

Po Meidži revoliucijos, 1887 m. buvo įkurta Naros prefektūra, o 1898 m., prijungus aplinkines gyvenvietes, įsteigtas dabartinis Naros miestas. Vėliau jis buvo kelis kartus išplėstas.

## Gyventojai
2010 m. duomenimis, Naroje buvo 154 663 namų ūkiai su 368 295 gyventojais.

## Žymios vietos

Naroje daug budistinių šventyklų, kaip kad Todaidži, Saidaidži, Kofukudži, Gangodži, Jakušidži, Tošiodaidži, Šinjakušidži, Daiandži, Endžiodži ir Riosendži, VIII a. pastatyta Kasuga šintoistinė šventykla, senieji Heidžio imperatoriški rūmai, Naros valstybinis muziejus, Isuien sodas. Aštuoni žymiausi objektai yra įtraukti į pasaulio paveldo sąrašą kaip Istoriniai senosios Naros paminklai.

## Švietimas
Naroje yra 16 mokyklų ir 6 universitetai, tarp kurių ir valstybinis Naros moterų universitetas.

## Transportas
Per Narą eina 6 geležinkelio linijos. Artimiausia greitųjų traukinių stotis – Kiotas.

## Geografija
Naros miestas yra Naros prefektūros šiaurinėje dalyje ir ribojasi su Kioto prefektūra. Aukščiausias miesto taškas yra 822 metrų aukščio Kaigahira kalnas.

### Klimatas
Temperatūra žiemą Naroje svyruoja tarp 3-5 °C, sninga retai. Vasaros karštos (25-28 °C) ir lietingos.

## Tarptautiniai ryšiai
Miestai, su kuriais Nara yra užmezgusi partnerystės ryšius:

*  Kanbera (Australija);
*  Kjongdžu (Pietų Korėja);
*  Toledo (Ispanija);
*  Versalis (Prancūzija);
*  Sianas (Kinija);
*  Jangdžou (Kinija).

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra *Prunus verecunda 'Antiqua*', medis – *Quercus gilva*, paukštis – *Horornis diphone*.

## Šaltiniai
Istoriniai senosios Naros paminklai

**Istoriniai senosios Naros paminklai** – kultūrinis pasaulio paveldo objektas, esantis Japonijoje, Naros mieste. Jis susideda iš penkių budistinių šventyklų, vienos šintoistinės maldyklos ir ją supančios girios bei imperatoriškųjų rūmų. Dėl savo istorinės svarbos, Naros istoriniai paminklai į UNESCO sąrašą buvo įtraukti 1998 m.

Istoriniams senosios Naros paminklams priklausančios vietos:

* Todaidžis () – budistinė šventykla, pastatyta VIII a. pradžioje. Pagrindiniame pastate, kuris yra didžiausias medinis pastatas pasaulyje, stovi pasaulyje didžiausia bronzinė Budos statula.

* Kofukudžis () – budistinė šventykla, įkurta 669 metais.

* Kasuga () – šintoistinė maldykla, įkurta 768 metais.

* Kasugajamos giria () – netoli Kasugos maldyklos esantis miškas.

* Gangodžis () – budistinė šventykla, į Narą perkelta 718 metais.

* Jakušidžis () – budistinė šventykla, į Narą perkelta 718 metais.

* Tošiodaidžis () – budistinė šventykla, įkurta 759 metais.

* Heidžio rūmai () – imperatoriškieji rūmai 710–784 metų laikotarpiu.

## Susiję straipsniai
* UNESCO pasaulio paveldo objektų Azijoje sąrašas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aprašymas UNESCO puslapyje
Borchardt C-93

**Borchardt C-93**, *Borchardto pistoletas* – 1893 m. sukonstruotas savitaisis pistoletas, vienas pirmų komerciškai sėkmingų. Konstruktorius Hugas Borchardtas (*Hugo Borchardt*).

Pistoletus gamino Berlyne įsikūrusi kompanija *[[Ludwig Loewe & Company]]*, besispecializavusi gamybos įrankių gamyboje. Pistoletas *Borchardt C-93* buvo pirmas savitaisis pistoletas, gamintas gana didelėmis serijomis (pagaminta apie 3 tūkstančiai vienetų).

H.Borchardtas pistoletui sukūrė specialų šovinį *[[7,65×25 mm Borchardt]]*.

Pistolete buvo naudojamas alkūninis svirtinis užrakinimo mechanizmas, tad šaunant, kol veikia atatranka, virš pistoleto pakildavo ir susilenkdavo dviejų dalių svirtis, kuri leisdavo atrakinti uoksą ir išmesti iššautą tūtelę.

Borchardto pistoletas buvo taiklus ir sparčiai šaudantis, tačiau brangus gaminti ir nepatogus naudotis dėl beveik statmenos rankenos. Pistoleto atatranka buvo nelauktai stipri. Borchardto pistoleto konstrukciją išstudijavęs Georgas Liugeris (*Georg Luger*) 1899 m. sukūrė pistoletą *[[Luger P08 Parabellum]]*.

*Borchardt C-93* pistolete naudotas šovinys paskatino sukurti *[[Mauser C96]]* pistoletuose naudotą šovinį *[[7,63×25 mm Mauser]]*. Šių šovinių dydis vienodas, tačiau *7,63×25 mm Mauser* yra pernelyg galingas pistoletui *Borchard C-93*.


|*Borchardt C-93* dėkle
|*Borchardt C-93*
File:Bundesarchiv Bild 183-R30019, Dr. Carl Peters.jpg|Vokietijos kolonijinis veikėjas Afrikoje. Pistoleto dėkle – *Borchardt C-93*.


## Nuorodos
7,65×25 mm Borchardt

**7,65×25 mm Borchardt** – 7,65 mm kalibro pistoleto šovinys, vokiečių konstruktoriaus Hugo Borchardto sukonstruotas jo sukurtam pistoletui *[[Borchardt C-93]]*.

Remiantis šiuo šoviniu vėliau buvo sukurtas šovinys 7,63×25 mm Mauser, kuris buvo praktiškai tokio paties dydžio, tačiau turėjo galingesnį parako užtaisą.

Vėliau tęsiant šią liniją atsirado šoviniai *[[7,65×21 mm Parabellum]]*, *[[7,62×25 mm Tokarev]]* ir *[[9×19 mm Parabellum]]*.

## Charakteristikos
* tūtelės tipas – cilindrinė, su kakleliu, su grioveliu
* kulkos kalibras – 7,86 mm
* kakliuko skersmuo – 8,46 mm
* petelio skersmuo – 9,6 mm
* pagrindo skersmuo – 9,86 mm
* dugnelio skersmuo – 9,98 mm
* tūtelės ilgis – 25,15 mm
* šovinio ilgis – ? mm
* kulkos tipas – apvalkalinė (FMJ)
* kulkos masė – 5,5 g
* kulkos greitis – 390 m/s
* kulkos energija – 423 J
Heraklio bokštas

**Heraklio bokštas** () – senovinis, dar Romos laikais pastatytas švyturys, stovintis nedideliame pusiasalyje, netoli La Korunjos miesto, Galisijos regione, šiaurės vakarų Ispanijoje. Daugiau nei 55 m aukščio švyturys yra vienas seniausių vis dar veikiančių švyturių pasaulyje. Beveik 2 tūkstančių metų senumo švyturys 1791 m. buvo rekonstruotas. Dėl savo istorinės vertės, 2009 m.  Heraklio bokštas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Manoma, kad švyturys buvo pastatytas maždaug I a., Romos imperiją valdant imperatoriui Trajanui. Iš pradžių švyturio aukštis buvo 34 m ir tik po rekonstrukcijos buvo pridėti papildomi 21 m. Tuo metu La Korunja buvo ekonomiškai svarbus uostas, kadangi per jį eidavo daug prekybinių maršrutų iš šiaurės bei vakarų Europos į Viduržemio jūros regioną.

Heraklio švyturys sėkmingai veikė viso Romos gyvavimo metu ir kurį laiką po to, tačiau vėliau X, XI bei XII a. švyturys nebuvo naudojamas. Tuo metu, nors ir neatliko tiesioginės paskirties, švyturys buvo naudojamas kaip stebėjimo bokštas.

XVI a. La Korunja tapo vienu svarbiausiu šalies miestu. Švyturys, tapęs miesto simboliu, vėl imtas naudoti. Nors 1755 m. netoli Pirėnų pusiasalio įvykęs smarkus žemės drebėjimas smarkiai apgadino daugelį La Korunjos pastatų, švyturys smarkesnių nuostolių nepatyrė. Tarp 1788–1806 metų Heraklio švyturys buvo rekonstruojamas – padidintas pastato aukštis, rekonstruoti laiptai, aplink bokštą pastatyta platforma.

1847 m. buvo atnaujinta švyturio optinė sistema, o 1926 m. įvestas elektrinis apšvietimas.

## Šaltiniai
Hermanas

**Hermanas** () – germaniškos kilmės vardas.

*Hermann* kilęs iš sudėtinio senovinio germaniško vardo *Harimann/Herimann* 'kariuomenės vyras', o šis iš *heri/hari* 'kariuomenė' + *mann* 'žmogus, vyras'.

Žinomi žmonės, kurių vardas buvo Hermanas:
* Hermann Minkowski – vokiečių matematikas,
* Hermanas Vartbergietis – Livonijos ordino metraštininkas,
* Hermanas Salza – Vokiečių ordino didysis magistras,
* Hermanas Zudermanas – vokiečių rašytojas,
* Hermanas Geringas – nacistinės Vokietijos politikas, karo aviacijos vadas,
* Hermanas Melvilis – amerikiečių rašytojas
* Hermanas Hesė – vokiečių rašytojas,
* Hermanas Obertas – vokiečių fizikas,
* Hermanas Van Rompėjus – Europos Sąjungos prezidentas,

## Nuorodos
Hugo Borchardt

**Hugas Borchardtas**, *Hugo Borchardt* (1844 m. birželio 6 d. – 1924 m. gegužės 8 d.) – vokiečių inžinierius, šaulių ginklų konstruktorius, sukūręs savitaisį pistoletą *[[Borchardt C-93]]* ir šautuvą *[[Sharps-Borchardt Model 1878]]*.

F. Borchardtas gimė 1844 m. birželio 6 d. Magdeburge (Vokietija).

1860 m. jis emigravo į JAV, ir 1872 m. jis dirbo kompanijoje *Pioneer Breech-Loading Arms Co.* (*Trenton*, Masačusetsas) darbų superintendantu (). 1874 m. jis tapo meistru siuvimo mašinų gamybos kompanijoje *[[Singer corporation|Singer Sewing Machine Co.]]*, po to įsidarbino *[[Colt's Manufacturing Company|Colt’s Patent Firearms Manufacturing Co.]]*, vėliau perėjo į *[[Winchester Repeating Arms Company|Winchester Repeating Arms Co.]]*.

1876 m. birželio 1 d. tapo kompanijos *[[Sharps Rifle Co.]]* superintendantu ir iždininku.

1881 m. kompanija *Sharps Rifle Co.;* suiro, ir Borchardtas grįžo į Europą. Ėmė dirbti Budapešte (tuo metu Austrijos-Vengrijos miestas) kompanijoje *[[Fegyver k és Gépgyár|Fegyver és Gépgyár Részvénytársaság]]* kompanijoje ir 1890 m. tapo vienu iš direktorių.

Gyvendamas Vengrijoje vedė Aranką Hercog (*Aranka Herczog*).

1890–1892 m. dirbo konsultantu JAV, kompanijoje *[[Remington Arms]]*, kur buvo kuriamas *Lee* šautuvas JAV armijos bandymams.

1893 m. H. Borchardtas bendradarbiavo su pramonės įrankių gamybos kompanija *[[Ludwig Loewe & Company]]* (Berlynas) ruošdamas gamybai savo konstrukcijos savitaisį pistoletą C-93, paremtą kai kuriomis Maksimo kulkosvaidžio idėjomis. Specialiai pistoletui buvo sukurtas ir šovinys *[[7,65×25 mm Borchardt]]*.


File:Sharps Borchardt Mod 1878.JPG|Šautuvas *[[Sharps-Borchardt Model 1878]]*
File:Borchardt C93.jpg|Savitaisis pistoletas *[[Borchardt C-93]]*
File:7.65mm Borchardt & 7.63mm Mauser.JPG|Kairėje – *[[7,65×25 mm Borchardt]]*, dešinėje – *[[7,63×25 mm Mauser]]*

Hugas Borchardtas turėjo daug patentų ne šaunamiesiems ginklams: uolų grąžto, marškinių apykaklių formuotuvo, dujinės degyklės, rutulinių guolių, vielos tiesintuvo, kai kurių elektrinių prietaisų.

Borchardtas mirė nuo plaučių uždegimo 1924 m. Šarlotenburge (Berlyno dalis).

## Šaunamųjų ginklų patentai
JAV:
* #185 721 – 1876 m. rugsėjo 26 d.
* #206 217 – 1878 m. liepos 23 d.
* #273 448 – 1883 m. kovo 6 d.
* #571 260 – 1896 m.
* #987 543 – 1911 m. kovo 21 d.

Vokietija
* #75 837 – 1893 m. rugsėjo 9 d.
* #77 748 – 1894 m. kovo 18 d.
* #91 998 – 1896 m. spalio 10 d.
* #227 078 – 1909 m. vasario 27 d.

D. Britanija
* #18 774 – 1893 m. lapkričio 1 d.
* #29 622 – 1909 m. vasario 20 d.

## Nuorodos
Vila Rotonda

**Vila Kapra** (it. *Villa Capra*) arba **Vila Almeriko Kapra** (it. *Villa Almerico Capra*), paprastai žinoma kaip **Vila Rotonda** (it. *La Rotonda*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Vičencos apylinkėse, vienas iš pačių garsiausių pasaulio privačių namų. Vila 1994 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos“ dalis.

## Istorija

Vilą užsakė popiežiaus prelatas, poetas ir intelektualas Paolo Almerico (1514–1589), nusprendęs pasitraukti iš aktyvios profesinės veiklos. Tuo tikslu jis pardavė savo rūmus Vičencoje ir panoro išsikraustyti į miesto apylinkėse pastatytus rūmus (Italijoje vadinamus vilomis). Užmiesčio vilą suprojektavo architektas Andrea Palladio 1565-66 m.

Darbai prasidėjo 1567 m. ir baigėsi iki 1571 m., nes tuo metu žinoma, kad Paolo Almerico jau gyveno viloje. Po Paladijo mirties ties vila dirbo jo mokinys Vincenzo Scamozzi. 1591 m. vilą įsigijo Odorico ir Mario Capra. Vilos dekoras buvo papildytas Lorenzo Rubini ir Giambattista Albanese skulptūra. Vėliau vila buvo papildoma įvairiu dekoru. Spėjama, kad freskas joje atliko Giambattista ir Alessandro Maganza. XVIII a. pradžioje freskas atliko prancūzas Louis Dorigny.

Šiuo metu vila priklauso Valmarana giminei, kuri nuo 1976 m. vykdė vilos restauravimo ir atnaujinimo darbus. 1980 m. leista apžiūrėti vilos apylinkes, 1986 m. vila atidaryta viešajam lankymui.

## Stilistika

Vila Rotonda yra tikriausiai garsiausia Andrea Palladio suprojektuota vila. Įkvėpimo Andrea Palladio sėmėsi iš Romos Panteono architektūros. Pastato centre yra vidinė apvali salė, nuo ko pastatas gavo plačiai paplitusį pavadinimą Vila Rotonda (rotonda - apvalaus išplanavimo pastatas). Vilos patalpos suplanuotos, kad visi kambariai turėtų langus ir būtų lengvai pasiekiami iš bet kurios pastato vietos. Vila turi keturis fasadus, visus su 6 jonėninėmis kolonomis. Vilos stogo kupolas panašus į Romos Panteono.

## Vilos vaizdai


Image:Palladio_La_Rotonda.png| Vilos planas, 1570 m. Andrea Palladio piešinys
Image:Villa La Rotonda.JPG| Centrinio įėjimo fasadas
Image:Rotonda mantle02.jpg| Vilos interjeras
Image:VillaCapra 2007 07 18 7.jpg| Vilos interjeras


## Nuorodos

* Oficialus vilos tinklalapis (italų k.)
* Vilos architektūros analizė  (anglų k.)
* Paladijo Veneto vilos
Vila Barbaro

**Vila Barbaro** (it. *Villa Barbaro*) arba **Mazero vila** (it. *Villa di Maser*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Venete, prie Mazero miestelio. Garsias freskas joje sukūrė Paolas Veronezė. Vila 1996 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos“ dalis. 

## Istorija

Vila buvo pastatyta apie 1557-1561 m. pagal architekto Andrea Palladio projektą jo draugų, Venecijos aristokratų Barbaro šeimai prie Mazero miestelio Venete. Vila buvo suplanuota ne tik, kaip provincijos aristokratų poilsio vieta, bet kaip ir vynininkystės verslo centras. Joje ir dabar yra rūsiai, kuriuose brandinamas Mazero vynas.

Vila suprojektuota žemo profilio, kad derėtų prie vietos kraštovaizdžio. 1561-62 m. Paolas Veronezė joje atliko vidinių erdvių, 6 kambarių, dekorą, kuriame dominuoja iliuzionistinės detalės. Vilos architektūrines vidaus detales, numanoma, kūrė skuptorius Alessandro Vittoria. Apie 1580 m. Andrea Palladio suprojektavo Barbaro šeimos koplyčią (*tempietto*) prie vilos. Manoma, kad tai buvo vienas paskutiniųjų architekto projektų. 

1850 m. vilą įsigijo pramonininkas Sante Giacomelli, kuris organizavo jos atnaujinimą ir restauraciją. 1934 m. ją įsigijo grafas Giuseppe Volpi di Misurata savo dukteriai Marina. Ir šiuo metu joje gyvena šeimos palikuonys.

## Vilos vaizdai


Image:Villa Barbaro Maser pianta Bertotti Scamozzi 1781.jpg| Vilos planas, 1781 m. Bertotti Scamozzi piešinys
Image:VillaBarbaro 2007 07 08 09.jpg| Baseinas ir grota prie vilos
Image:Cruciform Sala a Crociera.jpg| Vilos interjeras, Paolo Veronezės freskos
Image:TempiettoBarbaro 2007 07 08 02.jpg| Vilos koplyčia (*tempietto*)


## Nuorodos

* Oficialus vilos tinklalapis
* Paolo Veronezės freskos viloje WGA tinklalapyje
* Paladijaus Veneto vilos
Keibiškis

**Keibiškis** – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Geidžiūnų, Dirvoniškių miško pašonėje.

## Istorija

Keibiškis jau 1802 m. buvo paminėtas Papilio dvaro inventoriaus suvestinės dokumentuose (šalia taip pat paminėti Ažugariniškis, Ciplintiškis, Dominiškis, Galiniai, Griauzdės, Griauzdė, Ilgabrados, Patupiškis, Pavariškis, Plepikiai, Šogdė, Šmylavietė).

Panaikintas 1984 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Artesia

**„Artesia“** – Prancūzijos neoklasikinės ir *ethereal [[darkwave]]* muzikos grupė. Ją sudaro duetas Agathe ir Gaëlle. Jų atliekama muzika dvelkia melancholija, viduramžiška atmosfera.

2001 m. Agathe sukūrė grupę „Artesia“ ir 2003 m. įrašė demo albumą *L'éveil de l'âme*. Jo garso kokybė nebuvo gera ir jis išleistas mažu tiražu. Vėliau prie Agathe prisijungė Gaëlle ir jos su Loïc Courtete pagalba įrašė EP *L’aube morne*. Nuo 2005 m. grupės albumus leidžia kompanija „Prikosnovénie“.

Grupės pavadinimas kilo nuo lotyniško Artua grafystės pavadinimo. Ji žymi dėl Moriso Driuno kūrinio „Prakeiktieji karaliai“.

## Nariai
* Agathe M. – klavikordas, vokalas
* Gaëlle D. – smuikas

;Buvę nariai:
* Coralie L.C. – smuikas (2008–2009 m.)
* Loïc C. – gitara, mušamieji (2008–2010 m.)

## Diskografija
 
* *L'éveil de l'âme* (demo, 2003 m.)
* *L’aube morne* (EP, 2004 m.)
* *Hilvern* (2005 m.)
* *Chants d’automne* (2007 m.)
* *Llydaw* (2009 m.)
* *Wanderings* (2011 m.)

## Nuorodos

* 
*
Rankas Matasovičius

**Rankas Matasovičius** (; g. 1968 m. gegužės 14 d. Zagrebe, Kroatijoje) – kroatų kalbininkas ir filologas.

## Biografija

1992 m. baigė filosofiją ir kalbotyrą Zagrebo universitete. 1995 m. apgynė daktaro disertaciją tema *A Theory of Textual Reconstruction in Indo-European Linguistics*. Jo interesai ir mokslinių tyrimų sritys – indoeuropiečių kalbos, keltų kalbos, slavų kalbos, indoeuropiečių prokalbė, diachroninė kalbotyra ir kalbų tipologija.

Nuo 2012 m. jis yra Kroatijos menų ir mokslų akademijos narys.

## Kūriniai

* *Harfa sa sjevera. Iz irske književnosti* (Antibarbarus, Zagreb 1995) ISBN 953-6160-25-0
* *A Theory of Textual Reconstruction in Indo-European Linguistics* (Frankfurt a/M & New York 1996) ISBN 3-631-49751-2
* *Kratka poredbenopovijesna gramatika latinskoga jezika* (Matica hrvatska, Zagreb 1997) ISBN 953-150-105-X
* *Kultura i književnost Hetita* (Matica hrvatska, Zagreb 2000) ISBN 954-15-0548-9
* *Uvod u poredbenu lingvistiku* (Matica hrvatska, Zagreb 2001) ISBN 953-150-612-4
* *Kamen kraljeva. Srednjovjekovne irske sage* (Ex Libris, Zagreb 2004) ISBN 953-6310-35-X
* *Gender in Indo-European* (Universitätsverlag Winter, Heidelberg 2004) ISBN 3-8253-1666-1
* *Jezična raznolikost svijeta* (Algoritam, Zagreb 2005) ISBN 953-220-355-9
* *Poredbenopovijesna gramatika hrvatskoga jezika*, (Matica hrvatska, Zagreb, 2008.) ISBN 978-953-150-840-7
* *Etymological Dictionary of Proto-Celtic*, (Brill, Leiden & Boston, 2009) ISBN 978-90-04-17336-1
* *Slavic Nominal Word-Formation. Proto-Indo-European Origins and Historical Development*, (Universitätsverlag Winter, Heidelberg 2014) ISBN 978-3-8253-6335-2

## Nuorodos

* Asmeninė svetainė
Vila Kornaro

**Vila Kornaro** (it. *Villa Cornaro*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Venete, Piombino Dese gyvenvietėje. Vila 1996 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos“ dalis. 

## Istorija

Vila sukurta Venecijos aristokratų Cornaro šeimo atstovui Giorgio Cornaro. Vila suprojektavo Andrea Palladio ir ji buvo pastatyta apie 1552-53 m. Vila pažymėtina dviejų aukštų portiku-lodžija, naujove Europos architektūroje.

Vilai užbaigti prireikė dar 2 įsikišimų 1569 ir 1588 m., kadangi nei antrojo aukšto lodžija, nei vilos sparnai nebuvo baigti. 1588 m. vilą baigė Vincenzo Scamozzi, Paladijaus artimas pasekėjas.  1588 m. Giorgio Cornaro užsakė sukurti 6 statulas didžiajame salone skulptoriui Camillo Mariani. Vilos vidus buvo nedekoruotas iki 1716 m., kada Andrea Cornaro užsakė Mattia Bortoloni ištapyti vilos sienas freskomis Biblijos istorijų temomis.

Vila Cornaro šeimos nuosavybėje išbuvo 253 metus. Po ji perėjo keletą savininkų. 1950-aisiais buvo naudoja kaip vaikų prieglauda, stovėjo tuščia. 1969 m. ją iš vietos savivaldybės įsigijo amerikietis Richard H. Rush. Per 20 metų vila buvo atnaujinta ir sutvarkyta. 1989 m. ją nupirko amerikiečiai Sally ir Carl Gable

Vilos išplanavimas yra griežtai simetrinis, manoma, kad 16 aiškiai atskirtų vilos erdvių suprojektuoti naudojant „aukso proporcijos“ principą (skaičiai 10 ir 6). Vidaus patalpos supa didįjį saloną, kurio vertę pabrėžia keturios vidinės kolonos.

## Vilos vaizdai


Image:Pallarch2-2.jpg| Vilos planas, 1570 m. Andrea Palladio piešinys
Image:VillaCornaro 2007 07 14 back 4.jpg| Vilos kiemo fasadas
Image:VillaCornaro 2007 07 14 main hall.jpg| Vilos interjeras
Image:VillaCornaro 2007 07 14 room.jpg| Vilos interjeras


## Nuorodos

* Villa Cornaro Paladijaus architektūros centro tinklalapyje
* Apie Villa Cornaro (anglų k.)
* Paladijo Veneto vilos
Vila Godi

**Vila Godi** (it. *Villa Godi*, dar vadinama *Villa Godi Malinverni*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Vičencos apylinkėse, Lonedo Lugo prie Vičencos gyvenvietėje. Vila 1996 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos“ dalis. 

## Istorija

Vila sukurta Venecijos aristokratų Girolamo, Pietro ir Marcantonio Godi užsakymu. Projekto autoriui, architektui Andrea Palladio, anot jo paties žodžių, tai buvo pirmasis kapitalinis užsakymas. Vila pradėta statyti 1537 m., baigta apie 1542 m. Vėliau buvo dar perstatinėjama. Savo pirmojo projekto Andrea Palladio nelaikė vykusiu, nuolat grįždavo prie šio projekto taisydamas klaidas. Pradiniame projekte buvo numatyti papildomi ūkiniai pastatai, bet dauguma jų nebuvo pastatyti.

Vilos dekorą freskomis kūrė Gianbattista Zelotti, Battista del Moro ir Gualtiero Padovano. XIX a. prie vilos buvo sukurtas apie 2600 m² parkas. 1852 m. grafas Andrea Piovene vilos rūsiuose pradėjo rinkti ir eksponuoti įvairias floros ir faunos fosilijas. Šiuo metu ši kolekcija virto archeologijos muziejumi.

Pirmojo pasaulinio karo metu viloje buvo įsikūręs Britanijos kariuomenės Italijoje štabas. 1962 m. vila įsigyta valstybės iš privačių savininkų. Nuo to laiko atnaujinta ir restauruota. Už tai buvo atsakingas prof. Remo Malinverni, dėl ko vilos pavadinimas dažnai praplečiamas iki *Villa Godi Malinverni*. 

Viloje buvo filmuoti Luchino Visconti filmo „Senso“ (1954) epizodai. 

## Vilos vaizdai


Image:VillaGodiFromQuattroLibri.svg| Vilos planas, 1570 m. Andrea Palladio piešinys
Image:Villa Godi 21-09-08 f16.jpg| Vilos interjeras
Image:VillaGodi 2007 07 07 04.jpg| Vilos interjeras
Image:Villa godi valmarana saal.jpg| Vilos interjeras


## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Villa Godi archeologijos muziejaus tinklalapis
* Paladijo Veneto vilos
Šiaurinė Palenkės žemuma

**Šiaurinė Palenkės žemuma** () - makroregionas priklausantis Rytų Europos lygumai, Rytų Baltijos-Baltarusijos žemumai ir Palenkės-Baltarusijos aukštumai. Regionas išsidėstęs šiaurės rytų Lenkijoje ir šiaurės vakarų Baltarusijoje. Šiaurėje ribojasi su Mozūrijos ežerynu ir Baltijos aukštumomis. Vakaruose ribojasi su Šiaurine Mazovijos žemuma ir Vidurine Mazovijos žemuma. Pietuose ribojasi su Pietine Palenkės žemuma. Aukščiausia regiono vieta yra Sokulkos aukštumoje - 238 m aukštyje virš jūros lygio. Regione yra išsidėsčiusios Belovežo ir Knišino girios. Didžiausi regiono miestai yra Balstogė, Bielskas, Hainuvka ir Zambruvas.

## Mezoreljefai

* Aukštutinės Mazovijos aukštuma;
* Balstogės aukštumos;
* Bebro upės žemuma;
* Bielsko lyguma;
* Drohičino aukštuma;
* Kolno aukštuma;
* Narevo aukštupio slėnis;
* Sokulkos aukštuma.
Vila Emo

**Vila Emo** (it. *Villa Emo*) – XVI a. Andrea Palladio projektuota vila Trevizo apylinkėse, Fancolo gyvenvietėje. Vila 1996 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, kaip objekto „Vičencos miestas ir Paladijo Veneto vilos“ dalis. 

## Istorija

Vila sukurta Venecijos aristokratų Emo šeimo užsakymu. Vila suprojektavo Andrea Palladio ir ji buvo pastatyta apie 1557-61 m. Nuo 1561 iki 1564 m. ją vidaus freskomis dekoravo Giovanni Battista Zelotti. 

Vilos architektūra glaudžiai susieta su aplinkiniu gamtovaizdžiu ir jos paskirtimi - vila turėjo būti ne tik aristokratų gyvenamasis namas, bet ir stambaus ūkio aplink dvaras, taip kaip sumanė statybų užsakovas Leonardo Emo. Vilos pagrindinio įėjimo rampa padaryta be laiptelių, kad fermos darbuotojai galetu laisvai ridenti statines ar užvežti maišus gėrybių. Vila suplanuota suspaustos **T** raidės formos, jos ilgi sparnai, manoma, galėjo tarnauti fermos gėrybių saugojimui nuo lietaus derliaus nuėmimo metu, o kitu laikotarpiu - kaip atviros laisvalaikio lodžijos. Anot Andrea Palladio, jomis vaikščiodamas šeimininkas galėdavo visuomet apžiūrėti savo ūkį. 

Freskos viloje vaizduoja to meto žemės ūkio fermų gyvenimo aplinką su perpintomis antikos mitologijos siužetų linijomis ir herojais.

Iki pat 2004 m. vila priklausė Emo šeimai, kuomet ji parduota vietos bankui Credito Trevigiano Cooperative Bank. 2005 m. vilos valdymui buvo suformuota ne pelno organizacija Vila Emo fondas (it. *Fondazione Villa Emo*). Dėl vilos išsaugojimo fondą konsultuoja Italijos kultūros ministerija.

## Vilos vaizdai


Image:Villa Emo from Quattri Libri.svg| Vilos planas, 1570 m. Andrea Palladio piešinys
Image:VillaEmo 2007 07 17 06.jpg| Vilos lodžija
Image:Villa Emo Hercules Room.jpg| Vilos interjeras
Image:Villa Emo Hall West.jpg| Vilos interjeras


## Nuorodos

* Oficialus vilos tinklalapis 
* Paladijo Veneto vilos
Artūras Listavičius

**Artūras Listavičius** (g. 1970 m. lapkričio 5 d.) – Lietuvos vadybininkas, koncerno „MG Baltic“ viceprezidentas.

Tėvas Juozas Listavičius (g. 1929 m.), ekonomistas, Seimo narys. Motina Vida Listavičienė.

## Biografija
1988 m. baigė Vilniaus miesto 50-ąją vidurinę mokyklą.
1993 m. Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakultete baigė ekonominės kibernetikos studijas.

1993–2002 m. UAB „Mineraliniai vandenys“ generalinis direktorius ir valdybos pirmininkas. 2001–2004 m. UAB „MG Baltic Trade” valdybos pirmininkas, 2002–2003 m. UAB „Tromina“ generalinis direktorius ir valdybos pirmininkas. 2003–2004 m. AB „Stumbras“ generalinis direktorius ir valdybos pirmininkas, 2004–2011 m. AB „Biofuture“ valdybos pirmininkas.

Nuo 2011 m. rugsėjo mėn. Alkoholiniais gėrimais prekiaujančių įmonių asociacijos (AGPĮA) prezidentas. Kandidatas į Lietuvos Respublikos Seimą Akmenės-Joniškio vienmandatėje rinkimų apygardoje.

Žmona Daiva. Dukterys Lina ir Agnė. 

## Šaltiniai
http://www.mgbaltic.lt/lt/investuotojams/koncerno-valdymas/valdyba/arturas-listavicius.html
Antakalnio parkas

**Antakalnio parkas** yra Kauno miesto pietinėje dalyje Aleksoto seniūnijoje. Parką iš vienos pusės riboja Antakalnio gatvė, iš kitos – Žemosios Fredos mikrorajono šlaitas, nusileidžiantis į Nemuno slėnį. 

Parko statusas teritorijai suteiktas 1997 m. Parkas užima 1,13 ha plotą, jame vyrauja lapuočių medžiai. Įrengta futbolo aikštė, modernūs sporto treniruokliai, automobilių stovėjimo aikštelė. Čia pravedami vietinės bendruomenės renginiai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Antakalnio parkas ''wikimapia.org'' portale
Gustavo

**Gustavo** (tikrasis vardas **Gustavs Butelis** gimė 1978 m. birželio 19 d., Rygoje) - Latvijos hip-hop muzikos atlikėjas.

## Diskografija
### Albumai
* Beidzot! (2004)
* Pa pāris pantiem / Viesības viesnīcā (2006)
* 3. elpa (2010)
* Pilsētas portāls (2011)

### Singlai
* Jau-tā-jums (2002)

## Interneto nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Dainos "Taisnā tiesa" video klipas