open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Romualdas Slyvauskas

**Jonas Romualdas Slyvauskas** (g. 1940 m. rugsėjo 19 d. Kėdainiuose) – Lietuvos gydytojas, Panevėžio miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija
Tėvas Mikas Slyvauskas – Lietuvos kariuomenės savanoris, 1919 m. kartu su savo tėvu gynė Panevėžį nuo bolševikų. Teta – dailininkė keramikė Teodora Miknevičienė. Baigė Kėdainių vidurinę mokyklą. Dirbo darbininku Kauno „Kotono“ fabrike, Kauno radijo gamykloje, trejus metus tarnavo privalomoje tarnyboje sovietinėje kariuomenėje. 1967 m. įstojo į Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą. Baigęs dirbo gydytoju Šilutės rajone, nuo 1977 m. Panevėžio respublikinėje ligoninėje.

Lietuvos sąjūdžio judėjime dalyvavo nuo Atgimimo pradžios. 1991-1995 m. Panevėžio miesto tarybos deputatas. Demokratų partijos narys nuo 1994 m. Nyderlandų bendradarbiavimo fondo Centrinei ir Rytų Europai patarėjas Lietuvoje.

Žmona pediatrė, išaugino dvi dukras.

## Šaltiniai
Aranas (reikšmės)

žodis **aranas** gali reikšti:

* Aranas – istorinė sritis Užkaukazėje;
* Arano sala – sala Škotijoje, Hebridų salyne
* Arano salos – salų grupė prie Airijos krantų;
* Aranas – upelis pietų Prancūzijoje
* Aran o Bidgolas – miestas Irane;
* Arano Slėnis – Ispanijos komarka Leridos provincijoje
* Ir Aranas – kalnas Velse;
* Aer Arann – Airijos oro linijų bendrovė
* Araniečių kalba – oksitanų kalbos dialektas.
Sitaras

**Sitãras** (,  <  'trisdešimt' + *tār* 'styga') – gnaibomasis chordofonas, didelė ilgakaklė liutnia su slankiais dalmenimis. Vienas žinomiausių ir populiariausių indų muzikos instrumentų, paplitęs Šiaurės Indijoje, Pakistane, Afganistane ir Nepale. Skambaus, dainingo tembro, su priegarsiais. Diapazonas – dvi su puse – trys oktavos. Griežiama Šiaurės Indijos klasikinė, indų kino filmų bei populiarioji muzika. Nuo XX a. 6-ojo deš. naudojamas ir Vakarų džiazo, roko muzikoje.

Kilo iš persų bei turkų tanbūro (į Indiją atvežtas XII a.) ir Š. Indijoje nuo seno gyvavusios *rudra vynos* (vyna). Giminingas uzbekų ir tadžikų dutarui. Pasak tradicijos, sitarą sukonstravo persų kilmės poetas ir muzikas Amiras Chusro (’Amir Khusrau Dehlavi, 1253–1325 m.). Kaip solo instrumentas išpopuliarėjo ir šiuolaikinį pavidalą įgavo Mogolų rūmuose XVIII a. pabaigoje. Nūnai gyvuoja keletas šio instrumento modifikacijų, paplitusių įvairiose Indijos, Afganistano ir Pakistano vietose; jos skiriasi korpuso dydžiu, stygų skaičiumi.

Šiuolaikinis koncertinis sitaras susiklostė XIX a. pab. Instrumentas apie 120 cm ilgio, Rezonatorius skobiamas iš tuščiavidurio moliūgo nuopjovos, viršutinė rezonatoriaus dengtė – iš kedrenio (*Cedrela tuna*) medienos. Kartais turi dar vieną papildomą rezonatorių, viršutinėje kaklelio dalyje. Kaklelis (90 cm ilgio ir 9 cm pločio) gaminamas iš tikmedžio, turi 19-23 slankius metalinius dalmenimis; 3-4 melodinės, 2-3 ritminės ir 9–13 rezonansinių stygų kiekvienąkart suderinamos pagal skambėsiančios ragos garsaeilį. Rezonansinių stygų kuoleliai įtaisyti kaklelio šone. Griežiama sėdint ant žemės, kairę koją pakišus po sulenkta dešine. Instrumento korpusas remiasi į kairę pėdą ir dešinę blauzdą. Skambinama iš vielos išlankstytu plektru, užmautu ant dešinės rankos smiliaus. Lenkta dalmenų forma leidžia išgauti *glissano* patempiant stygą.

Žymiausi atlikėjai – Alaudinas Kanas, Ravis Šankaras, Nichilas Banerdžis, Vilajatas Chanas, Imratas Chanas, Šahidas Parvezas, Anuška Šankar ir kt. Australijoje gyvenantis menininkas Vytas Šerelis (Alaudino Kano mokinys; 1967) – garsiausias iš lietuvių sitarininkų, be kita ko grojęs savo pasigamintais sitarais John Peel vestuose roko grupės „Tyrannozaurus Rex“ koncertuose Didžiojoje Britanijoje šeštojo dešimtmečio pabaigoje. Lietuvoje sitaru griežia Anatolijus Lomonosovas (Imrato Chano mokinys; 1991 m. ir 1997 m. Kalkutoje).
 
Gyvuoja bosinio sitaro atmaina **sūrbaharas** (*sūrbahār*, žemiau skambantis ir didesnis).

## Nuorodos
* Sitaru groja Anoushka Shankar
Aranas

**Aranas** (, , , , ) – istorinė sritis dabartinio Azerbaidžano pietryčiuose, Kuros upės pietiniame krante iki santakos su Araksu. Rytuose jį supo regionas Muganas, pietuose – Karabachas, už Kuros upės buvo Širvanas.

Regionas gali būti apibrėžiamas dviem būdais:

* senesnis apibrėžimas beveik sutapo su Kaukazo Albanija ir iš dalies sutapo su dabartine Azerbaidžano valstybe. Manoma, kad pats Arano pavadinimas ir kilo iš Albanijos pavadinimo.
* islamiškojo laikotarpio apibrėžimas Aranu vadina gerokai mažesnį regioną, buvusį Kuros upės pietiniame krante. Didžiausi šio regiono miestai buvo Barda, Gandža, Beilaganas. Ikiislamiškuoju laikotarpiu šis regionas buvo laikomas viena iš Didžiosios Armėnijos provincijų ir vadinama Utiku.

## Gamta
Geografiškai Arano regionas yra Milio lygumoje (Kuros-Arakso žemumos dalis).

## Istorija
### Senovė
Arano teritorijoje nuo seniausių laikų gyveno kaukaziečių utijų gentys, dėl ko regionas buvo vadinamas Utiku (arba Otena romėnų šaltiniuose). Gali būti, kad čia II a. pr. m. e. vyko Kaukazo Albanijos konsolidacija, tačiau I a. pr. m. e. pradžioje Armėnijos karalystė šį regioną prijungė kaip Utiko provinciją. Tautinė sudėtis ten nesikeitė ir regiono gyventojų dauguma išliko vietinės Kaukazo tautos.

IV a. pabaigoje Armėniją padalinus, Kaukazo Albanija prisijungė Utiko provinciją. Ji labai greitai kultūriškai integruota į valstybės gyvenimą, ir jau V a. į regioną perkelta šalies sostinė: čia pastatytas miestas Partav. Tokiu būdu regionas tapo centrine valstybės dalimi ir ilgainiui jam prigijo persiškas visos Kaukazo Albanijos pavadinimas – Arran.

654 m. Araną užėmė arabai, kurie prijungė jį prie Kalifato. IX a Kalifatui pradėjus irti, Araną užvaldė emyrai Sadžidai, daugiausia rezidavę Bardos (Partav) mieste. X a. juos pakeitė Salaridai, valdę Araną iš Ardebilio. Tuo metu regioną ne kartą nusiaubė Kievo Rusia, rengusi įvairias ekspedicijas Kaspijos jūra.

### Šadadidų valstybė

Salaridams silpstant 971 m. kurdų kilmės dinastija iš Armėnijos – Šadadidai įsitvirtino Arane, užimdami jį visą ir pradėdami valstybingumą. Tuo metu Barda jau buvo prarandanti savo reikšmę, o kilo miestai Gandža ir Beilaganas.

### Istoriniai kataklizmai
XI a. II pusėje Araną užkariavo Seldžiukų sultonatas. Seldžiukų valdymas galutinai užbaigė jau prasidėjusią krašto tiurkizaciją, pakeisdamas regiono etninę sudėtį. Po Sultonato nusilpimo, Aranas nesugebėjo atkurti valstybingumo, o atiteko seldžiukų vietininkams Eldegizidams, vėliau – Chorezmšachams, o XIII a. Mongolų imperijai, Ilchanidams, Čobanidams, Timūridams.

Nuo XIV a. regioną valdė tiurkiškos dinastijos Kara Kojunlus, Ak Kojunlus, Safavidai.

### Gandžos chanatas

Arano regiono valstybingumas atgimė 1747 m., kuomet šioje teritorijoje iškilo Gandžos chanatas, kuris gyvavo iki 1805 m., kuomet buvo prijungtas prie Rusijos imperijos. XX a. jis buvo įjungtas kaip svarbi naujai susikūrusios valstybės Azerbaidžano dalis.

## Šaltiniai
Paj Chojus

**Paj Chojus** () – senas, smarkiai sudūlėjęs kalvagūbris pačiuose Rusijos europinės dalies šiaurės rytuose, Jugros pusiasalyje (Archangelsko sritis). Driekiasi 200 km, nuo šiaurinio Poliarinio Uralo pakraščio iki Jugros Šaro sąsiaurio. Kalvagūbrio pratęsimas yra toliau į šiaurę esanti Vaigačo sala. Aukštis iki 467 m (Moreizo k.). Paj Chojus sudarytas iš kristalinių skalūnų ir nuosėdinių smiltainio uolienų, mergelių ir klinčių.

Būdinga akmenuota kalnų tundra, žemiau šlaituose – samanų ir kerpių tundra, rečiau – krūminė tundra.

Paj Chojus europiečių atrastas ir aprašytas 1847–1853 m. Ernesto Hofmano ekspedicijos metu.
Mugodžarai

**Mugodžarai** (, ) – žemų kalnų ir aukštumų sistema šiaurės vakarų Kazachstane; Uralo kalnų pietinis tęsinys. Sudaro eilės neaukštų akmeninių gūbrių (sopkų). Vyraujantis aukštis 300–400 m, aukščiausia vieta – 657 m (Boktybajaus kalnas).

Iš Mugodžarų į šiaurę teka Orė (Uralo intakas), į vakarus – Emba su intakais, į rytus – Irgizas. Toliau į pietus nuo Mugodžarų plyti Didžiųjų Barsukų dykuma, skirianti nuo Aralo jūros.

Būdinga pusdykumių augalija su plikais akmenynais, įkloniuose yra reliktinių beržynų. Kalnus kerta Kandyagašo-Aryso geležinkelis.

## Šaltiniai
Os

**OS** gali reikšti:

* Operacinė sistema (*OS*) – tai speciali programinė įranga, abstrahuojanti naudotojo bei programų darbą, pvz.:
** Mac OS X – operacinė sistema, skirta Apple Computer firmos gaminamiems kompiuteriams, vadinamiems Macintosh (Mac);
** Mac OS – grupė operacinių sistemų, kurtų Apple firmoje 1984–2000 m.;
** OS/2 („Operating System/2“) – Microsoft ir IBM operacinė sistema, pradėta kurti 1985 m.;
** Symbian OS – operacinė sistema kuriama Symbian Ltd skirta mobiliesiems telefonams ir delniniams kompiuteriams;
** Palm OS – kompanijos PalmSourse operacinė sistema skirta delniniams kompiuteriams ir komunikatoriams.

**Os** gali reikšti:
* Osmio kodas;
* Os, miestas Norvegijoje.

**os** gali reikšti:
* Osetinų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Osetinų Vikipedija (:os:).
Karolis Lederis

**Karolis Lederis** (1920 m. rugpjūčio 1 d. Noreikoniai, Pakruojo valsčius – 2007 m. kovo 17 d. Comox miestelyje, Kanada) – Lietuvos farmakologas ir endokrinologas, filosofijos (1961 m.) ir medicinos (1968 m.) daktaras.

## Biografija
1939 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1958 m. baigė Bristolio universitetą. 1958–1968 m. Bristolio universiteto, 1969–1989 m. Kalgario universiteto profesorius. 1976 m. skaitė paskaitas Vilniaus universitete ir Kauno medicinos institute. 1982–1984 m. vadovavo Kanados medicinos tyrimų tarnybai.

Mokslinio darbo svarbiausia sritis – hipotalamo funkcijų tyrimai.

## Bibliografija
* Endokrininių audinių subląstelinė sandara ir funkcija, 1971 m., anglų kalba
* Naujausieji hipotalamo funkcijos tyrimai, 1974 m., anglų kalba
Prof. Karolis Lederis mirė 2007 kovo 17 d. Comox miestelyje (Kanada).

## Šaltiniai
Opava

**Opava** – miestas rytinėje Čekijoje, į šiaurės vakarus nuo Ostravos, prie Opavos upės, greta sienos su Lenkija. Išvystyta mašinų, maisto, tekstilės pramonė. Yra teatras.

## Istorija
Įkurta 1224 m. Viduramžiais buvo kunigaikštystės centras.

## Sportas
* SFC Opava (futbolas)
OR

**OR** gali reikšti:

* Prievolių teisė ();
* JAV valstijos Oregono kodas;
* OR-1, OR-2, … – žymi karinį laipsnį.

**Or** gali reikšti:
* Spalva heraldikoje.

**or** gali reikšti:
* Orijų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Orijų Vikipedija (:or:);
* Disjunkcija (programavime) – loginis veiksmas, sujungiantis du ar daugiau teiginių, ir yra atliekamas vartojant jungtuką „arba“;
* Raktažodis ();
*  – arba – vienas kitą išskiriantiems sakiniams ar jų dalims žymėti.
Pardubicės

**Pardubicės** () – miestas vidurio Čekijoje, prie Labės upės, apie 100 km į rytus nuo Prahos; krašto centras. Išvystyta mašinų, lengvoji, chemijos pramonė. Yra pilis (XV–XVI a., dabar – muziejus), bažnyčia (XIII–XVI a.), hipodromas.

## Ekonomika
Pardubicės yra svarbus pramonės centras. Mieste veikia chemijos, mašinų ir elektros pramonės šakos. Chemijos pramonei daugiausia atstovauja "Paramo" įmonė, anksčiau vadinta Fantovo gamykla. Kitas chemijos pramonės atstovas – „Explosia“, sukūrusi garsųjį sprogmenį „Semtex“. Šiandien ji daugiausia orientuota į celiuliozės, pigmentų ir dažiklių bei organinių junginių gamybą. Kitos žinomos įmonės yra „Panasonic“ ir Taivano kompiuterių komponentų gamintoja „Foxconn“ (elektros inžinerija), atidaryta 2000 m. birželį, „ERA SA“ (pasyviosios radarų sistemos) ir „Pernštejn“ alaus darykla. Nuo 2011 metų mieste veikia nanokompozitinių polimerų tyrimo ir gamybos centras. 40% (10,5 mln. kronų) projekto lėšų gauta iš Europos Sąjungos.

## Тransportas
***Oro transportas**: Pardubicių mieste yra to paties pavadinimo tarptautinis oro uostas, pastatytas 1995 m., kuris taip pat naudojamas kariniams tikslams. Iš čia reguliariai vykdomi skrydžiai į Kijevą. Vasarą iš Pardubicių oro uosto taip pat galima pasiekti Graikiją, Bulgariją, Ispaniją ir Turkiją. Oro uostas buvo modernizuotas, čia kasmet vyksta pagrindinis „Aviation Travel“ renginys.
***Vandens transportas**: Pardubicėse atnaujintas vienintelis ekskursijų laivas "Arnost" (Ernest), kuris vykdo keliones Elbės upe į netoliese esančias Srnoedy ir Kunetice gyvenvietes, taip pat veikia kaip viešasis transportas.
***Geležinkelio transportas:** Pardubicės yra vienas iš svarbiausių geležinkelio mazgų šalyje. Iš Pardubicių traukiniais pasiekiami Čekijos ir Europos miestai: Hamburgas, Viena, Varšuva, Bratislava, Žilina, Budapeštas ir kiti.

## Aukštasis mokslas
Pardubicės universitetas tęsia beveik septyniasdešimties metų aukštojo mokslo tradicijas Pardubicės regione. Chemijos koledžas (vėliau žinomas kaip Cheminės technologijos institutas) buvo įkurtas 1950 m., siekiant patenkinti Rytų Čekijos regiono poreikius, kuriame buvo labai išvystyta chemijos pramonė, suteikianti daug mokslinių tyrimų galimybių šioje srityje. Instituto pobūdis ryškiai pasikeitė po 1990 m., atsidarius naujiems fakultetams, siūlantiems platų spektrą studijų programų, susijusių ne tik su chemija. Pavadinimas – Pardubice universitetas – vartojamas nuo 1994 m., atspindintis naują institucijos pobūdį.

## Sportas
### Futbolas
* SK Pardubice (futbolo klubas);
* TJ Tesla Pardubice (buvęs futbolo klubas).

## Galerija

Vaizdas:Pardubices pilis.jpeg|Pardubicės pilis
Vaizdas:Pardubices centras.jpeg|Pardubicės centras
Vaizdas:Pardubice nuo pilies.jpeg|Miesto vaizdas nuo pilies
Vaizdas:Pardubice tiltas.jpeg|Tiltas per Elbę


## Šaltiniai
Jaslene Gonzalez

**Jaslene Gonzalez** (g. 1986 m. gegužės 29 d.) –Puerto Riko modelis ir realybės šou dalyvė. America's Next Top Model 8 sezono nugalėtoja.

## Biografija
Gimė Puerto Rike. Vėliau augo Čikagoje kur baigė *„Notre Dame vidurinę mokyklą“*. Po mokyklos dirbo modeliu vietinės reikšmės dizainerių pasirodymuose.

2006 m. sudalyvavo America's Next Top Model atrankoje ir pateko į pusfinalį, bet į finalinį tryliktuką nebuvo išrinkta. Po metų sudalyvavo antrą kartą ir užėmė pirmąją vietą.

Po sėkmės konkurse Gonzalez pradėjo tarptautinę modelio karjerą. Fotografavosi tokiems garsiems žurnalams kaip *„New York Post“, „US Weekly“, „In Touch Weekly“, „Vibe Vixen“, „ZooZoom“, „Colures“, „Trace“* žurnalams. Fotografavosi *Latina, Imagén, Hombre, 6 Degrees, FN, ZooZoom, Fashion Salon, Seventeen, Urban Latino, Bleu, Vanidades, Scene, JamRock, Splendor, Time Out ir Metrostyle Catalog* žurnalų viršeliams. Dalyvavo įvairių dizainerių kolekcijų pristatymuose. Buvo CoverGirl reklaminiu veidu Europoje ir Lotynų Amerikoje.

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Nuorodos
* 
* Gonzalez FMD tinklalapyje
Prostejovas

**Prostejovas** – miestas rytų Čekijoje, 18 km į pietvakarius nuo Olomouco. Yra Šv. Kryžiaus bažnyčia, XVI a. pilis, observatorija.

## Sportas
* SK Prostějov (futbolas)
Rakovnykas

**Rakovnykas** – miestas vakarų Čekijoje, tarp Prahos ir Pilzeno. Išvystyta keramikos, kosmetikos, mašinų, gėrimų pramonė. Yra geležinkelio muziejus.

## Sportas
* SK Rakovník (futbolas)
Irena Kubilienė

**Irena Kubilienė** (1937 m. spalio 20 d. Kaunas) – Lietuvos pedagogė, socialinių mokslų daktarė, visuomenės veikėja.

## Biografija
1962 m. Vilniaus pedagoginiame institute baigė užsienio kalbų fakultetą. 1974 m. pedagogikos mokslų kandidatė.

1964–1996 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1991 m. Vilniaus pedagoginis universitetas) dėstytoja; nuo 1979 m. docentė. 1993–1994 m. UNESCO Asocijuotų mokyklų projekto koordinatorė, nuo 1988 m. Lietuvos kultūros fondo prezidiumo narė, Lietuvos knygnešio draugijos steigėja ir vadovė. 1995–1997 m. pirmosios lietuviškos knygos, 2000 m. Vyskupo M. Valančiaus 200–ųjų gimimo metinių jubiliejaus minėjimo, 2003–2005 m. Lietuviškos spaudos lotyniškais rašmenimis atgavimo 100–mečio minėjimo, 2007–2009 m. Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisijos prie Seimo narė.

## Bibliografija
* Lietuvos tarptautinės organizacijos (*International Organisations in Lithuania*), projektas mokytojams ir leidinys, su L. Norviliene, 1996 m.
* Anglų kalbos skaitiniai (*My First Reader, My Second Reader, My Third Reader*) 1983–1993 m. 2000 m.
* IV–VI mokymosi metų anglų kalbos pratybų sąsiuviniai (*Run with Fun*), 1995]]–2001 m.
* Paminklai Lietuvos knygnešiams ir daraktoriams, kompaktinė plokštelė, su B. Kaluškevičiumi, 2008 m.).

## Šaltiniai
Uherske Hradištė

**Uherske Hradištė** – miestas Čekijos pietryčiuose, į pietus nuo Olomouco, prie Moravos upės. Stovi Šv. Pranciškaus Ksavero bažnyčia.

## Istorija

Miestą 1257 m. įkūrė Otokaras II ir pavadino *Nový Veligrad*. XIV a. pervadintas *Hradiště*, XVII a. prie pavadinimo pridėtas *Uherské* (čekiškai reiškia „vengriškas miestas“).

## Sportas
### Futbolas
* FC Slovácko
* FC Slovácká Slavia Uherské Hradiště
Samuelis Kuklianskis

**Samuelis Kuklianskis** (1930 m. gegužės 9 d. Veisiejai – 2005 m. birželio 9 d. Vilnius) – Lietuvos teisininkas, teisėtyrininkas kriminalistas ir kriminologas, MRU profesorius, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1953 m. baigė Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1989 m. teisės mokslų daktaras.

1953–1955 m. Dotnuvos rajono prokuratūros, 1955–1957 m. Šiaulių miesto prokuratūros tardytojas. 1957–1967 m. Lietuvos TSR prokuratūros ypatingai svarbių bylų tardytojas, 1967–1970 m. Tardymo skyriaus prokuroras. 1970–1990 m. Teismo ekspertizės mokslo tyrimų instituto Nusikalstamumo tyrimo ir įstatymų tobulinimo skyriaus vedėjas. 1990–1991 m. Teisės informacijos departamento prie Teisingumo ministerijos direktorius.

1991–2003 m. Lietuvos teisės universiteto (1990–1997 m. Lietuvos policijos, 1997–2000 m. Lietuvos teisės akademija) dėstytojas; nuo 1993 m. profesorius.

Vedęs. Dukra Faina Kukliansky, teisės firmos „Laistrigone“, bendrovės „Hiroma“ advokatė.

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: nusikalstamumo prevencija, kriminologijos problemos, kriminalistika. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Piniginių lėšų grobstymo tyrimas ir prevencija, 1972 m., rusų kalba
* Nusikalstamumo kontrolės Lietuvoje mokslinė koncepcija, 1995 m.
* Nusikaltimų ekonomikai tyrimo taktikos bendrieji ypatumai, su R. Burda, 1998 m.
* Nusikaltimų tyrimo organizacijos pradmenys, 1995 m.
* Apklausa ikiteisminio tyrimo metu (taktikos teorija ir praktika), su R. Burda, 2007 m.
* Kriminalistikos technikos pagrindai, vadovėlis, su kitais, 1998 m.).

## Šaltiniai
Pršybramas

**Pršybramas** – miestas vakarų Čekijoje, 60 km į pietvakarius nuo Prahos. Yra oro uostas. Išvystyta kalnakasyba. Yra rotušė, kalnakasybos muziejus, piligrimų lankomas kalnas *Svatá Hora*, XIV a. pilis.

## Sportas
### Futbolas
* FK Příbram
* FC Portal Příbram
Benjaminas Kaluškevičius

**Benjaminas Kaluškevičius** (g. 1934 m. kovo 31 d. Būdvietyje, Seinų apskritis, dab. Lazdijų rajono savivaldybė) – Lietuvos bibliotekininkas, spaudos darbuotojas, kraštotyrininkas.

## Biografija
Baigė Būdviečio pradžios mokyklą. Vėliau mokėsi Rudaminoje, Kalvarijoje, Marijampolės mokytojų seminarijoje. 1973 m. Vilniaus universiteto Kauno vakariniame fakultete įgijo bibliotekininko-bibliografo specialybę.

1952–1953 m. Vainiūnų septynmetės mokyklos mokytojas. Dirbo Kauno medicinos instituto mokslinėje bibliotekoje, 1975–1992 m. bibliotekos direktorius. Nuo 1995 m. dirba Lietuvos archyvų bibliotekoje. Lietuvos knygnešio draugijos valdybos narys.

Įvairiuose žurnaluose ir laikraščiuose spausdina straipsnius bibliotekininkystės, bibliografijos, kraštotyros tematika. Renka informaciją apie Lietuvos knygnešius. Straipsnių Visuotinėje lietuvių enciklopedijoje autorius.

## Bibliografija
* Benjaminas Kaluškevičius, Ona Žemaitytė-Narkevičienė. Šimtas knygnešių: Knygnešių sienelės vardai. – V.: Lietuvos knygnešio draugija, 1998.
* Benjaminas Kaluškevičius, Kazys Misius. Lietuvos knygnešiai ir daraktoriai. 1864–1904. – V.: Diemedžio leidykla, 2004. – ISBN 9986-23-117-5
* Kazys Misius, Benjaminas Kaluškevičius. Didysis knygnešys Jurgis Bielinis. – V.: Diemedžio leidykla, 2007. – ISBN 9986-23-131-0
* Irena Kubilienė, Benjaminas Kaluškevičius. Paminklai Lietuvos knygnešiams ir daraktoriams. – Vilnius, 2008. 1 CD. – ISBN 978-9955-800-95-8

## Šaltiniai
Romualdas Kozyrovičius

**Romualdas Kozyrovičius** (1943 m. sausio 28 d. Trakai) – Lietuvos statybos inžinierius, politikas, diplomatas.

## Biografija
1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 

1970–1980 m. Vilniaus tarpkolūkinės statybinės organizacijos pirmininkas. 1980–1989 m. dirbo Respublikiniame tarpkolūkinių statybos organizacijų susivienijime.

1990 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę 1990–1991 m. I vyriausybės materialinių išteklių ministras. 1992–1993 m. komercinio banko „Hermis“ prezidentas, 1993–1998 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius Rusijoje. 1999–2000 m. ir 2006–2007 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius ypatingiems pavedimams. 2000–2001 m. Užsienio reikalų ministerijos sekretorius. 2001–2006 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius Čekijoje ir Vengrijoje. 2007–2010 m. – Lietuvos Respublikos ambasadorius Kazachijoje (nuo 2008 m. ir Kirgizijoje, nuo 2009 m. ir Tadžikijoje).

1969–1990 m. LKP narys.

## Įvertinimas
* 2003 m. – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Albanijos Aršakidai

**Albanijos Aršakidai** – valdovų dinastija, valdžiusi Kaukazo Albaniją I–V a.

Dinastija kildinama iš didesnės Aršakidų dinastijos, kurios žinoma daug atšakų, valdžiusių vasalines Partų imperijos sritis. Visi Aršakidai sudarė vieningą federaciją. Viena tų vasalinių sričių ir buvo Kaukazo Albanija, kurioje I a. įtvirtinta dinastija. Ji baigėsi pačioje V a. pabaigoje ir ją pakeitė Mihranidai.

## Sąrašas
Pilnas dinastijos valdovų sąrašas nėra žinomas. Istorikai pateikia tik valdovus, valdžiusius nuo IV a.

* Vačaganas I Drąsusis;
* Vačė I;
* Urnairas (IV a. vidurys, priėmė Krikščionybę);
* Vačaganas II;
* Mirhavanas;
* Satojus;
* Asajus;
* Asvagenas;
* Vačė;
* 30 m. tarpuvaldis;
* Vačaganas III.
Mihranidai

**Mihranidai** (*Mihrani’e*) – valdovų dinastija, valdžiusi Kaukazo Albaniją V–VIII a.

Dinastija oficialiai buvo kildinama iš sasanidų, tačiau istorikai mano, kad greičiausiai Mihranidai kilo iš Mihranų giminės, kuri save savo ruožtu kildino iš Aršakidų dinastijos.

Dinastijos įkūrėjas Mihranas, kilęs iš Gardmano provincijos, VI a. įsitvirtino Kaukazo Albanijoje kaip praktiškai nuo Sasanidų nepriklausomas valdovas. Pirmieji Mihranidai valdė iš savo tėvonijos Gardmano, o 628 m. sostinė perkelta į Bardos miestą.

## Sąrašas
* Mihranas
* Aramaelas
* Vardas
* Vardanas Drąsusis
* Varazas Grigoras – buvo pirmasis oficialiai nuo Sasanidų nepriklausomas valdovas
* Dževanširas – narsiai priešinosi arabams, bet galiausiai pripažino jų valdžią
* Varazas Trdatas (???-706), Kalifato vasalas. Po jo mirties valstybė panaikinta.
Lazaris Kopelmanas

**Lazaris Kopelmanas** (, 1907 m. liepos 14 d. Kaunas – 1980 m. gruodžio 9 d. Ženeva, palaidotas Paryžiuje) – Lietuvos žydų kilmės prancūzų teisininkas, diplomatas, teisės mokslų daktaras. Moisiejaus Kopelmano brolis.

## Biografija
1926 m. Kauno dienraščio „Echo“ korespondentas Ženevoje. 1926–1929 m. studijavo ekonomikos ir socialinius mokslus Ženevos, 1930–1935 m. – teisę Paryžiaus universitete. 1945 m. teisės mokslų daktaras.

1936–1939 m. dėstė Paryžiaus universiteto Aukštųjų tarptautinių studijų institute; nuo 1939 m. profesorius. 1939 m. savanoriu įstojo į Prancūzijos kariuomenę. Per Antrąjį pasaulinį karą kalėjo prancūzų karo belaisvių stovykloje Vokietijoje.

1945–1950 m. Prancūzijos nacionalinio mokslinių tyrimų centro vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1948 m., 1950 m. skaitė paskaitas Paryžiaus užsienio politikos studijų centre, 1950 m., 1976 m. Hagos tarptautinės teisės akademijoje, 1957–1958 m. Jeilio, 1971–1973 m. Ženevos, 1945–1948 m., 1960–1962 m. ir 1977 m. Paryžiaus universitetuose. 1949–1977 m. Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos juriskonsultas.

Dalyvavo rengiant ir priimant 1956 m. Tarptautinio krovinių vežimo keliais sutarties konvenciją, 1961 m. Europos konvenciją „Dėl tarptautinio komercinio arbitražo“ ir kitus tarptautinius dokumentus. 1969–1977 m. Komercinio arbitražo tarptautinės tarybos narys.

## Rinktinė bibliografija
* “L'article XI du Pacte de la Société des Nations,” 42 *Revue générale de droit international public* (1935).
* “Custom as a means of the creation of international law,” 18 *British yearbook of international law* (1937).
* [“The problem of aggression and the prevention of war,”](http://www.jstor.org/sici?sici=0002-9300(193704)31%3A2%3C244%3ATPOAAT%3E2.0.CO%3B2-E) 31 *American journal of international law* (1937-2).
* *L’Organisation des Nations Unies*. Paris: Recueil Sirey, 1947.
* “Le contrôle international,” 77 *Recueil des cours / Académie de droit international* (1950–II).
* “La reconnaissance en droit international,” IX *Comunicazioni e studi* (1957).
* “La place de la convention européenne sur l'arbitrage commercial international du 21 avril 1961 dans l'evolution du droit international de l'arbitrage,” 7 *Annuaire français de droit international* (1961).
* “L'application du droit national aux sociétés multinationales,” 150 *Recueil des cours / Académie de droit international* (1976–II).

## Šaltiniai
Audris Kopustinskas

**Audris Kopustinskas** (g. 1945 m. balandžio 22 d. Kaunas) – Lietuvos automatikos ir telemechanikos inžinierius, habilituotas technologijos mokslų daktaras, pedagogas, Kauno miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija
1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1998 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Nuo 1967 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas; nuo 1999 m. profesorius. 2002–2009 m. Europos Sąjungos sveikatos apsaugos mokslinių tyrimų programų (FP) ekspertas. Stažavo 1997 m. Linčiopingo ir 2001 m. Miuncheno bundesvero universitetuose.

1990–1995 m. Kauno miesto tarybos deputatas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – biomedicinos inžinerija (ultragarsinių metodų taikymas medicinoje, kompiuterinės diagnostikos vaizdų apdorojimas, kraujotakos matavimo metodų kūrimas), biofizika (ląstelių kvėpavimo greičio tyrimai). Išradimo (su G. Venciumi ir A. Jašinskiu) autorius. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių, dalis jų užsienio spaudoje, 10 mokomųjų knygų apie taikomąją elektroniką ir mikroelektroniką – integrinius grandynus, jų elementus, elektroninius matavimo prietaisus.

## Bibliografija
* Pramoninė elektronika. Vadovėlis, d, 2, su kitais, 1991 m.

## Šaltiniai
Knygų leidimo komisija

**Knygų leidimo komisija** – Lietuvos Švietimo ministerijos leidykla, veikusi 1919–1940 m. Kaune; vienintelė tuo metu valstybinė leidykla Lietuvoje. 

## Istorija
Leidyklą įsteigė ir jos veikla rūpinosi valstybės ir visuomenės veikėjai, rašytojai, pedagogai, mokslininkai: Juozas Tūbelis, Pranas Mašiotas, Juozas Vokietaitis, Antanas Vireliūnas, Bernardas Kodaitis, Pranas Dovydaitis, Antanas Busilas, Vincas Krėvė. Prozos kūriniams versti ir leisti 1927 m. įsteigta Lietuvos universiteto, (nuo 1930 m. Vytauto Didžiojo universitetas) Humanitarinių mokslų fakulteto leidykla „Universitas“. 1940 m. reorganizuota, vėliau leidykla „Šviesa“.

## Veikla
Leidykla dirbo pagal leidybos programą. Leido vadovėlius mokykloms, juos derino su mokyklų programomis, lietuvių ir užsienio autorių veikalus, organizavo knygų vertimą. Išleido 530 numeruotų leidinių, daugiausia mokomosios literatūros: vadovėlių pradinėms (pagrindiniai autoriai: Pranas Mašiotas, Jonas Murka ir kiti) ir aukštesniosioms mokykloms (autoriai: Jurgis Elisonas, Adomas Dambrauskas-Jakštas, Augustinas Janulaitis, Konstantinas Šakenis ir kiti), užklasinių skaitinių knygų. Išleido lietuvių ir užsienio autorių grožinės literatūros veikalų.

## Bibliografija
* Kristijonas Donelaitis. Raštai, parengė Mykolas Biržiška, 1920 m.
* Mokyklų knygynėlis, serija, 1921–1923 m.
* Skaitymų biblioteka, serija, 21 knyga, (užsienio literatūros klasikai: Homeras, Henrikas Ibsenas, Viljamas Šekspyras, Antonas Čechovas, Nikolajus Gogolis, Ivanas Turgenevas ir kiti), 1921–1924 m. 
* Juozas Tumas-Vaižgantas. Raštai, 1926 m.
* Vincas Krėvė. Šarūnas, 1928 m.
* Vincas Krėvė. Dainavos šalies senų žmonių padavimai, 1928 m.
* Jaunųjų skaitytojų knygynėlis, serija, 1934 m.

## Šaltiniai
Algimantas Knašas

**Algimantas Knašas** (1933 m. birželio 8 d. Pelkelėje, Akmenės valsčius) – Lietuvos pedagogas, dviratininkas sportinis turistas. Vienas sportinio dviračių turizmo pradininkų Lietuvoje.

## Biografija
1955 m. baigė Klaipėdos mokytojų institutą, 1981 m. – Kauno politechnikos institutą. 1961–1993 m. dėstė Klaipėdos politechnikume.

1960 m. po Liudo Alseikos žūties vadovavo tarpžemyniniam žygiui dviračiais Klaipėda–Vladivostokas.

## Sportiniai pasiekimai
* 9 kartus Lietuvos sportinio turizmo čempionas: Komija 1966 m., Baltarusija 1968 m., Pavolgis 1969 m., Uralas 1970 m., Užbaikalė 1972 m., Altajus 1974 m., Jakutija 1978 m., Tolimieji Rytai 1982 m., Dagestanas 1984 m.
* 1972 m. TSRS dviračių turizmo čempionas, Užbaikalė.

## Bibliografija
* Kelionių vadovas, su kitais, 1970 m.
* Turisto žinynas, su kitais, 1978 m.
* Dviračiais per du žemynus, 2019 m.

## Šaltiniai
Petras Korkutis

**Petras Korkutis** (g. 1938 m. liepos 20 d. Varėnoje I, Alytaus apskrityje) – Lietuvos meteorologas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
Brolis geologas Vincentas Korkutis (g. 1931 m.).

1946–1956 m. mokėsi Vilniaus 1-ojoje ir 2-ojoje vidurinėse mokyklose, 1956–1961 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Gamtos fakultete. Nuo 1961 m. VU Gamtos fakulteto vyresnysis laborantas. 1967 m. geografijos mokslų kandidatas.

Nuo 1969 m. dirba Lietuvos hidrometeorologijos tarnyboje; 1969–1989 m. vyresnysis inžinierius, skyriaus viršininkas. 1975–1980 m. Vilniaus hidrometeorologinės observatorijos direktorius. 1980–1989 m. Gamtinės aplinkos užterštumo tyrimų ir kontrolės centro viršininkas. 1989–2003 m. Hidrometeorologijos tarnybos direktorius, nuo 2004 m. vyr. specialistas.

Jo iniciatyva 1992 m. Lietuva įstojo į Pasaulinę meteorologijos organizaciją, jis tapo nuolatiniu Lietuvos atstovu joje. 2002–2003 m. šios organizacijos Europos asociacijos prezidentas. Paskelbė 68 mokslinius straipsnius iš aerologijos ir apie atmosferos užterštumą, oro apsaugą Lietuvoje. Su kitais vadovavo tarptautinei mokslinei programai BALTEX.

## Bibliografija
* Lietuva – uraganų kraštas? – Vilnius: Mintis, 1972. – 25 p.
* Atmosferos užterštumas Lietuvos TSR miestuose ir pramonės centruose, 1973 m.
* Atmosferos užterštumas Lietuvos TSR miestuose: analitinė apžvalga. – Vilnius, 1974. – 45 p.
* Atmosferos užteršimo tendencijos Lietuvos TSR. – Vilnius, 1975. – 51 p.
* Atmosferos užterštumo meteorologiniai aspektai ir tyrimai. – Vilnius, 1975. – 98 p.
* Atmosferos užterštumo problemos: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1975. – 23 p.
* Autotransporto įtaka atmosferos užterštumui Lietuvos TSR miestuose: analitinė apžvalga. – Vilnius: 1982. – 35 p.
* Atmosferos oro apsauga Lietuvoje, 1983 m.; rusų kalba 1984 m.
* Atmosferos oro apsauga Lietuvos TSR: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1984. – 25 p.
* Išmetamų į atmosferą kenksmingų priemaišų normavimas ir valymas: analitinė apžvalga. – Vilnius, 1985. – 43 p.

## Įvertinimas
* 2005 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius 
* 2005 m. Viktoro Bergo premija 

## Šaltiniai
Reinhard Zimmermann

**Reinhard Zimmermann** (; g. 1952 m. spalio 10 d. Hamburge, Vokietija) – vokiečių teisininkas, teisėtyrininkas civilistas komparatyvistas, Bucerijaus teisės mokyklos profesorius.

## Biografija
Reinhard Zimmermann Hamburgo universitete baigė teisės studijas ir apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras. Išlaikęs „didįjį“ valstybinį teisės egzaminą, nuo 1979 m. prof. Peter Meincke mokslinis asistentas Kelno universiteto Teisės fakultete, nuo 1981 m. Keiptauno universiteto Romėnų teisės ir lyginamosios teisės katedros vedėjas, nuo 1988 m. Regensburgo universiteto ordinarinis profesorius, nuo 2002 m. Makso Planko užsienio ir tarptautinės privatinės teisės instituto Hamburge direktorius, nuo 2006 m. Makso Planko bendrijos Humanitarinių, socialinių mokslų sekcijos pirmininkas, nuo 2008 m. Bucerijaus teisės mokyklos profesorius.

Dėstydamas Regensburge, buvo užsienio universitetų kviestinis profesorius, dėstė JAV, D. Britanijoje (Edinburgh, Čikaga, Kalifornija, Jeilis, Kembridžas, Oksfordas). Nuo 2004 m. Vokietijos mokslo ir studijų paramos fondo *[[Studienstiftung des deutschen Volkes]]* kuratorijos narys ir pirmininko pavaduotojas. Įvairių Vokietijos, Austrijos, kitų užsienio mokslų akademijų narys.

Mokslinių interesų sritys – prievolių teisė (teisės istorija ir lyginamoji teisėtyra), angliškoji *[[common law]]* ir kontinentinės teisės civilinė teisė (*civil law*), mišriosios teisės sistemos (ypač Škotija ir Pietų Afrika) bei Europos privatinės teisės unifikacija.

## Darbai
### Monografijos
* Teisėjo vadovavimo teisė ar visiškas niekas? // Richterliches Moderationsrecht oder Totalnichtigkeit? – Die rechtliche Behandlung anstößig-übermäßiger Verträge, Duncker & Humblot 1979, ISBN 3-428-04489-4
* Prievolių teisė // The Law of Obligations – Roman Foundations of the Civilian Tradition, Juta Legal and Academic Publishers 1990, ISBN 0-7021-2347-1
* Naujoji Vokietijos prievolių teisė, istorinės ir lyginamosios perspektyvos // The New German Law of Obligations, Historical and Comparative Perspectives, Oxford University Press 2005, ISBN 0-19-929137-3
* Jack Beatson / Reinhard Zimmermann, Jurists Uprooted: German Speaking Émigré Lawyers in Twentieth Century Britain, Oxford University Press 2005, ISBN 0-19-927058-9

### Straipsniai
* Romėnų-kanoninė *[[ius commune]]* kaip europinio teisės vieneto pagrindas // Das römisch-kanonische ius commune als Grundlage europäischer Rechtseinheit, Juristenzeitung 1992, 8 ff.
* Europos sutarčių teisės kontūrai // Konturen eines Europäischen Vertragsrechts, Juristenzeitung 1995, 477 ff.
* Unjustified Enrichment: The Modern Civilian Approach, Oxford Journal of Legal Studies 1995, 403 ff.

## Nuorodos
* Profesinis Reinhardo Cimermano tinklalapis  (vokiečių k.)
Romualdas Kliukas

**Romualdas Kliukas** (1958 m. spalio 13 d. Kupiškis) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1989 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1989 m. technikos mokslų kandidatas.

Nuo 1989 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (1991–1996 m. Vilniaus technikos universitetas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) bendradarbis, 1988–1989 m. Statybinių konstrukciją laboratorijos vedėjas; nuo 1996 m. docentas. Stažavo 1990–1991 m. Pastatų tyrimo centre Paryžiuje, (1999 m. Lježo universitete. 2021 m. spalio 20 d. buvo išrinktas Vilniaus Gedimino Technikos universiteto rektoriumi. 

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: statinių patikimumo tyrimai ir patikimumo prognozavimas, konstrukcijų projektavimas, gelžbetonio teorija ir gelžbetoninių konstrukcijų iš labai stipraus betono su labai stipria armatūra tyrimai ir tokių konstrukcijų projektavimas. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių. Atliko daugiau kaip 200 tiriamųjų darbų (projektų ir statinių ekspertizių, konstrukcijų bandymų, tyrimų ir kt), sukūrė projektų. Parašė 4 mokomąsias kn. apie statybinių medžiagų mechaniką, vieną – prancūzų kalba.

## Projektai
* Bendrovės „Achema“ granuliacijos bokštas,
* Tiltas Pasvalyje, rekonstrukcija,
* Viadukas per geležinkelį, Kazlų Rūda,
* Tunelinis geležinkelio viadukas, Vilnius, Rivonių g.
* Vilniaus arkikatedros varpinė, konstrukcijų dinaminių tyrimų ekspertizės vadovas.
* Šv. Onos bažnyčia, konstrukcijų dinaminių tyrimų ekspertizės vadovas.

## Šaltiniai
2.↑ http://kmintys.lt/2022/01/18/romualdas-kliukas-visada-norejau-buti-ivykiu-centre/
Kelno mokesčių teisės mokykla

**Kelno mokesčių teisės mokykla** (, *Kölner Schule des Steuerrechts*) – mokesčių teisės mokslo kryptis, kurią Kelno universitete pagrindė Klaus Tipke, apmokestinimui ir jo plėtojimui pritaikydamas konstitucinius teisės principus, atmesdamas biudžetinius poreikius.

## Reikšmė
Pamatinis Kelno mokestinės teisėtyros mokyklos veikalas – „Mokesčių teisės sistema“ (, 1993, 2. Auflage 2000/2003). Tipke jame išplėtojo temą *[[Mokestinis teisingumas]] ir mokesčių [[pateisinimas]]* bei pagrindė mokesčių toeriją, saistomą mokestinės etikos. Kroatijos mokesčių teisės remiasi būtent Kelno mokyklos projektu. Galioja „paprasta mokesčių teisė“ su keletu išimčių ir žemais mokesčių tarifais. Kelno mokykla taip pat padarė didelę įtaką Tilburgo universiteto mokesčių teisės mokslui.

## Atstovai
Pirmoji karta – Klaus Tipke, Kelno universiteto Mokesčių teisės instituto direktorius

Antroji karta – Joachim Lang, Harald Schaumburg, Jürgen Pelka, Franz Salditt

Trečioji karta – Roman Seer, Johanna Hey, Joachim Englisch, Reinhold Beiser, Pedro Manuel Herrera Molina.

## Nuorodos
* Kelno mokesčių teisės mokslo draugija  (vokiečių k.)
Lyginamosios teisės bendrija

**Lyginamosios teisės bendrija** () - 1950 m. įkurta lyginamosios teisėtyros organizacija (eingetragener Verein, e. V.). Pasekėja 1894 m. Berlyne įsteigto Tarptautinio lyginamosios teisėtyros ir makroekonomikos susivienijimo (vok. „Internationale Vereinigung für Vergleichende Rechtswissenschaft und Volkswirtschaftslehre“), po 1933 m. nutraukusio savo veiklą.

Kas 2 m. rengia tarptautinę lyginamosios teisės konferenciją („Tagungen für Rechtsvergleichung“), leidžia įvairius teisėtyrinių darbų serijas (*Schriftenreihen*). Bendrija yra Vokietijos šalies grupės atstovė Tarptautinės teisės mokslo asociacijoje  (, Paryžius) prie UNESCO.

## Struktūra
Lyginamosios teisės bendriją sudaro 7 dalykinės grupės () pagal mokslinio darbo sritis:
* Teoriniai tyrimai (pagrindai, metodai, lyginamoji teisės istorija ir teisės etnologija) (vadovas - Christian Kirchner, Berlyno Humboldtų universitetas)
* Lyginamoji civilinė teisė (vadovas - Reinhard Zimmermann, Makso Planko užsienio ir tarptautinės privatinės teisės institutas, Hamburgas)
* Lyginamoji viešoji teisė (vadovas - Uwe Kischel, Greifsvaldo universitetas)
* Lyginamoji baudžiamoji teisė (vadovas - Thomas Weigend, Kelno universitetas)
* Lyginamoji komercinė ir ūkinė teisė (vadovas - Peter Jung, Bazelio universitetas)
* Europos teisė (vadovas - Jürgen Schwarze, Freiburgo Alberto Ludvigo universitetas)
* Darbo ir socialinė teisė (vadovė - Monika Schlachter, Regensburgo universitetas).

## Prezidentai

* 1950 – 1961: Hans Dölle
* 1962 – 1973: Ernst von Caemmerer
* 1974 – 1983: Hans-Heinrich Jescheck
* 1984 – 1989: Rudolf Bernhardt
* 1990 – 1997: Peter Schlechtriem
* 1998 – 2005: Uwe Blaurock
* nuo 2006: Jürgen Schwarze

## Nuorodos
* Oficialus Lyginamosios teisės bendrijos tinklalapis (vokiečių k.)
Konrad Zweigert

**Konrad Zweigert** (; 1911 m. sausio 22 d. Poznanė, dab. Lenkija – 1996 m. gruodžio 12 d. Vokietija) – vokiečių teisininkas, Vokietijos Konstitucinio Teismo teisėjas.

## Biografija
Vokietijos Bundestagas išrinko 1951 m. rugsėjo 7 d. (perrinko 1955 m. gruodžio 9 d.) Vokietijos Konstitucinio Teismo Pirmojo senato teisėju 1956 m. rugpjūčio 31 d..

Kartu su civilistu komparatyvistu Hein Kötz parašė vadovėlį *Įvadas į [[lyginamoji teisė|lyginamąją teisę]]*, laikomą lyginamosios teisės standartiniu veikalu.

## Literatūra
* Das BVerfG, 2. Aufl. 1971, S. 253.
* Bernstein, JZ 1981, S. 70.
* Nachruf von Flessner, NJW 1996, S. 1875.
* Nachruf von Ulrich Drobnig, JZ 1996, S. 615.
QU

**qu** gali reikšti:
* Kečujų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Kečujų Vikipedija (:qu:).
Irina Kliopova

**Irina Kliopova** (g. 1973 m. kovo 19 d. Kaunas) – Lietuvos aplinkos inžinierė, technologijos mokslų daktarė.

## Biografija
1997 m. baigė Kauno technologijos universitetą. 2002 m. technologijos mokslų daktarė.

Nuo 1997 m. Kauno technologijos universiteto dėstytoja ir jo Aplinkos inžinerijos instituto mokslo darbuotoja; nuo 2006 m. docentė.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: subalansuota pramonės plėtra, poveikio aplinkai vertinimas, švaresnė gamyba ir jos finansavimas, aplinkos apsaugos vadybos kaštų vertinimas. Daugelio tarptautinių projektų dalyvė, kartu su Šiaurės šalių aplinkos investicijų korporacija parengė apie 30 švarios gamybos projektų. Padarė daugiau kaip 150 tarptautinių ir Lietuvos projektų aplinkos apsaugos ekspertizių. Lietuvoje įdiegta daugiau kaip 80 jos parengtų švarios gamybos projektų. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Švaresnės gamybos kompetencijos lygio sukūrimas Lietuvoje, su kitais, 1999 m.
* Švaresnė gamyba: sisteminis požiūris, su J. K. Staniškiu ir Ž. Stasiškiene, 2002 m.
* Subalansuotos pramonės plėtros strategija: teorija ir praktika, su J. K. Staniškiu ir Ž. Stasiškiene, 2004 m.

## Šaltiniai
RN

**RN** gali reikšti:

* Nacionalinis susivienijimas (Prancūzija) (, *RN*);
* América Futebol Clube (*RN*) – Brazilijos futbolo klubas, 1915 metais įkurtas Natalyje;
* Rio Negro departamentas – departamento vakarų Urugvajuje, esančio Argentinos pasienyje, kodas;
* Rio Negro provincija (kodas) – Argentinos pietinėje dalyje, Patagonijoje;
* Atominė bomba RN-28.

Inicialai **R.N.** gali reikšti:
* R. N. Rilkė.

**Rn** gali reikšti:
* Radono kodas;
* Ren (egiptietiškai *Rn*) – vardas, kuris yra tapatus jo esiniui.

**rn** gali reikšti:
* Kirundžių kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Kirundžių Vikipedija (:rn:).
Kleptokratija

**Kleptokratija** ( 'vagiu' + *κράτος* 'valdžia') – valstybės valdymo forma, kai valdžios elitas iškyla iš nusikaltėlių ir valdininkų sąjungos. 

## Ypatybės
Kleptokratija būdinga diktatūrai, autoritarizmui, nepotizmui. Neretai ją patiria žlungančios ir oligarchijomis tampančios demokratinės valstybės. Kleptokratinis vadovas savavališkai naudojasi valstybės iždu. Kleptokratinis režimas dažniausiai ignoruoja visuomenės poreikius, nesirūpina šalies ekonomikos, socialiniais, politiniais reikalais, pilietinėmis ir žmogaus teisėmis, atbaido užsienio investicijas, parduoda šalies resursus savanaudiškais praturtėjimo tikslais, smarkiai susilpnina vidaus rinką ir tarptautinę prekybą. Valdžia nesąžiningų operacijų būdu pasisavina piliečių pinigus, surenkamus kaip mokesčius, taip pat iš įvairių socialinių fondų ir juos švaisto. Kleptokratijai būdinga korupcija, lobizmas.

Kleptokratija skiriasi nuo plutokratijos (kai padėtį visuomenėje nulemia turtas), meritokratijos (kai asmens vietą valdžioje ar socialinėje hierarchijoje nulemia gabumai ir laimėjimai) ar technokratijos (kai valdo specialistai ir ekspertai). 

Kleptokratinėmis valstybėmis laikytinos senovės Roma, Kartagina, Asirija. XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje kleptokratiniais valdovais laikytini kai kurie buvę prezidentai: Sanis Abača (Nigerija), J. Arnoldas Alemanas (Nikaragva), Žanas Klodas Diuvaljė (Haitis), Džozefas Estrada, Ferdinandas Markosas (Filipinai), Albertas Fudžimoris (Peru), Slobodanas Miloševičius (buv. Jugoslavija), Mobutu Sésé Seko (buv. Zairas), Manuelis Noriega (Panama), Suhartas (Indonezija).

## Šaltiniai
Viktoras Vytautas Klemas

**Viktoras Vytautas Klemas** (1934 m. rugsėjo 1 d. Klaipėdoje – 2022 m. balandžio 24 d.) – Lietuvos ir JAV okeanologas.

## Biografija
1959 m. baigė JAV Masačusetso technologijos institutą. 1965 m. fizinių mokslų daktaras. 1971–2022 m. dirbo Delavero universitete (Niuarkas); nuo 1975 m. Nuotolinių tyrimų centro direktorius, Jūrinių tyrimų koledžo profesorius (nuo 1979 m. emeritas). Vytauto Didžiojo universiteto Atkuriamojo senato narys. Nuo 2006 m. dėstė nuotolinių aplinkos tyrimų kursą Klaipėdos universitete, 2013 m. jam buvo suteiktas šio universiteto Garbės daktaro laipsnis. Nuo 2007 m. buvo Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.

## Mokslinė veikla
Mokslinio tyrimo kryptys – okeanologija, nuotoliniai tyrimai, aplinkos informacinės sistemos (kranto zonos valdymas). Paskelbė per 100 mokslo darbų referuojamuose mokslo žurnaluose ir trijose monografijose.

1996–2000 m. JAV nacionalinės mokslų akademijos tarptautinių programų komiteto kosminių studijų tarybos narys. Nuo 2004 m. buvo JAV nacionalinės vandenynų ir atmosferos tyrimų (NOAA) ir Nacionalinės aeronautikos ir kosminių tyrimų (NASA) agentūrų Vandenyno pakrančių taikomosios ir mokslinės grupės narys. Vienuolikoje šalių vadovauja krantų tyrimo projektams. Daugelio JAV ir tarptautinių organizacijų (pvz., UNESCO) mokslinis konsultantas.

Organizavo Pasaulio lietuvių mokslo ir kūrybos simpoziumus Čikagoje. 2004 ir 2006 m. Klaipėdoje, 2008 m. Taline organizavo „US–Baltic“ tarptautinius simpoziumus okeanologijos klausimais. Nuo 2008 m. buvo žurnalo „Baltica“ mokslinio komiteto narys.

## Šaltiniai
Alfredas Kleinaitis

**Alfredas Kleinaitis** (1941 m. kovo 9 d. Rostokas, Vokietija) – JAV futbolininkas, tarptautinės kategorijos futbolo teisėjas, lietuvių išeivijos sporto veikėjas. 

## Biografija
1965 m. baigė Ilinojaus universitetą (Urbana, JAV). Žaidė Čikagos futbolo komandoje „Lituanika“. Teisėjauti pradėjo nuo 1974 m. 1985 m. tarptautinės kategorijos futbolo teisėjas. Buvo JAV futbolo federacijos teisėjų rengimo direktorius. 1994 m. pasaulio futbolo čempionato JAV vienas organizatorių, teisėjų darbo koordinatotorius.

## Išnašos
Vaižgantas Kirlys

**Jonas Vaižgantas Kirlys** (g. 1934 m. gruodžio 12 d. Rokiškyje) – Lietuvos geografas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1959–1961 m. Nidos jūrų hidrometeorologijos stoties inžinierius okeanologas, vadovavo Kuršių marių hidrodinaminiams tyrimams. 1961–1963 m. LSSR MA Geologijos ir geografijos instituto, nuo 1963 m. LSSR MA Geografijos skyriaus mokslo darbuotojas. 1966 m. geografijos mokslų kandidatas. 1970–1990 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto Geografijos skyriaus, 1990–1994 m. Geografijos instituto Baltijos jūros krantotyros sektoriaus vadovas.

## Mokslinė veikla
Tyrė plūsmo srauto, kaip paplūdimį formuojančio veiksnio, ypatybes, kranto zonos hidrodinamiką, morfodinamiką ir nešmenų pasiskirstymą. 1976–1979 m. dalyvavo krantų dinamikos tyrimuose – Baltijos jūros (Gdanskas) ir Juodosios jūros (Varna ir Eupatorija). Lietuvos ir užsienio valstybių (Bulgarija, Japonija, Lenkija, Rusija, Švedija, Vokietija) leidiniuose paskelbė daugiau kaip 100 straipsnių iš jūros krantotyros.

## Bibliografija
* Sąnašinių medžiagų diferenciacija ir nuosėdų sluoksniuotumas jūros priekrantėje: monografija, su kitais, 1982 m., rusų k.
* Vandens masių cirkuliacija ir sąnašų pernešimo ypatybės Baltijos jūros Lietuvos priekrantėje, 1984 m.

## Šaltiniai
Lenkijos muzikos topai

**Lenkijos muzikos topai** – Lenkijos muzikos įrašų topas. Šis topas susideda iš dviejų oficialių albumų topų bei vieno singlų topo. Visą informaciją surenka Lenkijos fonogramos industrijos organizacija (, *ZPAV*).

## OLiS

**OLiS** (**O**ficjalna **Li**sta **S**przedaży) yra oficialus Lenkijoje daugiausiai parduodamų muzikos albumų topas. Topas sukurtas 2000 m. spalio 23 d. Informaciją topui renka ZPAV. Sąrašo pagrindą sudaro pardavimai iš parduotuvių EMPiK, Media Markt ir Tesco. Topas paskelbiamas kas savaitę.

Pirmasis albumas, tope pasiekęs pirmąją vietą, yra Golec uOrkiestra antrasis studijinis albumas „Golec uOrkiestra2“.

## Top 100

**Top 100** yra Lenkijos topas, sudaromas kas mėnesį ir grindžiamas surinkta informacija iš albumų kompanijų.

## Top 100

**Airplay Chart** yra vienintelis Lenkijoje singlų topas. Visą informaciją surenka Nielsen Music Control Airplay Services. Topo vietos pagrįstos radijo stočių grojaraščiais.

## Nuorodos
* Oficialus Lenkijos albumų Chart Top 50 (savaitinis)
** Oficialus Lenkijos albumų topo archyvas
* Album Chart Top 100 
* Airplay Top 5 (savaitinis)
RM

**RM** gali reikšti:

* Futbolo klubas, pvz.:
** RM Hamm Benfica – Liuksemburgo futbolo klubas, 2004 metais įkurtas Liuksemburge;
* RM-70 užtaisymo sistemą;
* Santjago metropolinis regionas (Región Metropolitana de Santiago) – Čilės sostinės regiono kodas;
* Reichsmarkės kodas;
* Šampano gamintojo tipas () – augintojas, gaminantis vyną iš savo užaugintų vynuogių.

**rm** gali reikšti:
* Retoromanų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Retoromanų Vikipedija (:rm:);
* Nata.