open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Edward Norton

**Edward Harrison Norton** (g. 1969 m. rugpjūčio 18 d.) – JAV kino aktorius ir režisierius, labiausiai žinomas vaidmenimis filmuose „Pirmykštė baimė“, „Kovos klubas“ bei „Amerikos istorija X“.

Edvardas Nortonas buvo du sykius nominuotas Oskaro apdovanojimams ir yra laimėjęs vieną Auksinio gaublio apdovanojimą.

## Filmografija

## Nuorodos
* IMDB: Edward Norton
Wiener AC

**Vienos AC** – Austrijos futbolo klubas iš Vienos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1900 m.

1931 m. viešėjo Lietuvoje ir žaidė su lietuviais.

1931 m. Vienos AC įveikė LFLS Kaunas ekipą net 10:1.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Wiener AF

**Wiener AF** – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Vienos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1910 m., kai buvo įkurtas Wiener AF (WAF).

2014 m. šis klubas iškovojo čempionų titulą.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
FC Wien

**FC Wien** – Austrijos futbolo klubas iš Vienos. 2007 m. žaidė Vienos lygoje. Klubas buvo iširęs, 1983 m. vėl susikūrė.

## Istorija

Klubo ištakos siekia 1914 m.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Simmeringer SC

**1. Simmeringer SC** – Austrijos futbolo klubas iš Zimeringo (Viena).

## Istorija

1892 m. įkurta mėgėjų komanda *Simmeringer Amateur-SC*, o 1901 m. įkurtas klubas.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Austrijos futbolo supertaurė

**Austrijos futbolo supertaurė** () – buvęs Austrijos futbolo trofėjus, dėl kurio varžydavosi  ir . Tai būdavo naujojo sezono atidarymo rungtynės, dažniausiai vykdavusios liepos mėnesį.

## Istorija

Dėl supertaurės buvo žaidžiama nuo 1986 iki 2008 metų. Tais atvejais, kai čempionatą ir taurę laimėdavo ta pati komanda, dėl supertaurės su ja kovodavo taurės turnyro finalininkas. 2006 m. dėl supertaurės varžėsi bundeslygos ir I lygos komandos, kurių rungtynės baigėsi lygiosiomis.

## Nugalėtojai

Per visą laikotarpį Austrijos taurę yra laimėjusios 7 komandos, tarp kurių sėkmingiausia – Austria Wien (6 kartus).

|-
| Austria Wien || 6 || 1990, 1991, 1992, 1993, 2003, 2004
|-
| Rapid Wien || 4 || 1986, 1987, 1988, 2008
|-
| Austria Salzburg (1933) || 3 || 1994, 1995, 1997
|-
| Sturm Graz || 3 || 1996, 1998, 1999
|-
| AK Graz || 2 || 2000, 2002
|-
| Admira Wacker Wien || 1 || 1989
|-
| Karnten Klagenfurt || 1 || 2001
|}

## Rungtynės

|-
|  || Rapid Wien || Austria Wien || 3-1 
|-
|  || Rapid Wien || Tirol Innsbruck || 2-1 
|-
|  || Rapid Wien || SC Krems || 1-1 (baud. 3-1)
|-
|  || Admira Wien || Tirol Innsbruck || 1-1 (baud. 3-0)
|-
|  || Austria Wien || Tirol Innsbruck || 5-1 
|-
|  || Austria Wien || SV Stockerau || 3-0 
|-
|  || Austria Wien || Admira Wien || 1-1 (baud. 5-4)
|-
|  || Austria Wien || Tirol Innsbruck || 1-1 (baud. 3-1)
|-
|  || Austria Salzburg (1933) || Austria Wien || 2-1 
|-
|  || Austria Salzburg (1933) || Rapid Wien || 2-1 
|-
|  || Sturm Graz || Rapid Wien || 1-0 
|-
|  || Austria Salzburg (1933) || Sturm Graz || 1-0 
|-
|  || Sturm Graz || SV Ried || 4-0 
|-
|  || Sturm Graz || Linzer ASK || 1-1 (baud. 5-4)
|-
|  || Grazer AK || Tirol Innsbruck || 2-0 
|-
|  || Karnten Klagenfurt || Tirol Innsbruck || 0-0 (baud. 10-9)
|-
|  || Grazer AK || Sturm Graz || 3-0 
|-
|  || Austria Wien || Karnten Klagenfurt || 2-1 
|-
|  || Rapid Wien || Grazer AK || 1-1 (baud. 4-2)
|-
| 2005 m. || colspan=3 | Nevyko
|-
|  || colspan=2 | Austrijos bundeslygos rinktinė ir Austrijos I lygos rinktinė || 3-3
|-
| 2007 m. || colspan=3 | Nevyko
|-
|  || Rapid Wien || SV Horn || 7-1
|}

## Nuorodos
* Austria - List of Super Cup Finals (Rsssf.org)
Jadvyga Stanelytė

**Jadvyga Stanelytė** (1878 m. spalio 16 d. Šilalėje – 1919 m. Kaune) – mokytoja, visuomeninė veikėja, viena iš Lietuvos katalikių moterų draugijos kūrėjų.

## Biografija

Gimė ir augo Šilalėje, kur praktikavo jos tėvas gydytojas. Vėliau išvyko į Kauną, kur mokėsi rankdarbių. 1900 m. išlaikė egzaminus iš Kauno amatų mokyklos kurso. Tuo metu Kaune apsigyveno ir jos tėvai, kur greitai susipažino su lietuvių dvasininkija – Mykolu Vaitkumi, Maironiu ir kitais.

J. Stanelytė buvo viena pirmųjų Kauno „Saulės“ draugijos mokytojų kursų mokinė. Vėliau ji kurį laiką dirbo šių kursų vedėja. Aktyviai dalyvavo kuriant Lietuvių katalikių moterų draugiją ir organizuojant jos veiklą iki pat Pirmojo pasaulinio karo.

Pirmojo pasaulinio karo metais pasitraukė į Rusiją, Sankt Peterburge kurį laiką buvo vaikų prieglaudos vedėja. Tačiau dėl drėgno klimato greitai susirgo džiova, tad vėliau *Lietuvių komiteto nukentėjusiems nuo karo šelpti* buvo išsiųsta į Jaltą gydytis. Vėliau Smolensko Archeologijos institute baigė literatūros kursą ir gavo mokytojos diplomą.

Į Lietuvą grįžo iškart karui pabaigus. Lietuvių katalikių moterų draugijos įsteigtoje Karmėlavos mergaičių žemės ūkio mokykloje pakviesta būti mokytoja, o kartu ir mokyklos vedėja. Tuo metu buvo dėmėtosios šiltinės epidemija, ir, slaugydama susirgusį bendradarbį, užsikrėtė pati ir 1919 m. mirė.

## Šaltiniai
* P. Gražbylys. Teresė Kubilinskaitė: jos gyvenimas ir mirtis, Kaunas, 1931.
* Mykolas Vaitkus. Per Giedrą ir audrą, London, 1965.
* Mykolas Vaitkus. Nepriklausomybės saulėje I, London, 1968.
Žaislas

**Žaislas** – daiktas, naudojamas žaidimui. Žaislai daugiausia skirti pramogai ir pasilinksminimui, bet gali turėti ir kitokių tikslų. Kai kurių žaislų paskirtis – parengti vaikus suaugusiųjų gyvenimui. Pavyzdžiui, lazdelė su arklio galva padeda vaikui suprasti, kaip jojama arkliu, gerokai anksčiau, nei jis geba išsilaikyti balne. Panašiai šiuolaikinės žaislinės mašinėlės moko vairavimo įgūdžių.

## Istorija

Senoviniai žaislai – degto molio arkliukai, surasti Egipte, kuriems, manoma, apie 2500 metų. Archeologai Rodo saloje (Graikija) rado dar senesnių mažų žaislinių gyvūnėlių bei raitelių.

Viduramžiais labai populiarūs žaislai buvo sukučiai ir barškynės, o vėlesniais laikais tik turtingos šeimos galėjo įsigyti madingų, įmantrių žaislų. Griežto auklėjimo šeimose vieninteliai žaislai, leidžiami žaisti sekmadieniais, buvo susiję su Biblija, pavyzdžiui, Nojaus arkos modelis.

Mūsų laikais yra kur kas daugiau žaislų nei kada nors anksčiau. Vaikai turi didžiulį masiškai gaminamų žaislų pasirinkimą, tačiau paklausūs ir paprasti, namie padaryti žaisliukai, kuriais žavėjosi dar senovės egiptiečių vaikai.

Tėvai, norintys visapusiškai lavinti vaikus, turėtų stengtis, kad vaiko žaislai aprėptų skirtingas lavinimo sritis: naudingi smulkiajai ir stambiajai motorikai, atminčiai, dėmesiui ir mąstymui, meninių gabumų lavinimui, humorui ir atsipalaidavimui, skatinantys domėtis įvairiais mokslais.

## Populiariausi žaislai
**Lankas** – šimtmečiais daugelyje šalių žaidimams vaikai naudodavo medinius ratus ar statinių lankus. Juos galima ridenti, svaidyti į viršų ar sukti apie kūną.

**[[Lėlė]]s** – vieni pirmųjų žaislų. Jas darydavo iš skudurų, vaško, medžio, popieriaus. Praeitame šimtmetyje lėlės trapiomis porceliano galvutėmis buvo rengiamos puikiais drabužėliais. Šiuolaikinės lėlės kur kas patvaresnės. Kai kurios jų gali net vaikščioti, „kalbėti“ ir „valgyti“. Šiais laikais ypač populiarios lėlės Barbės.

**Žaislines mašinėles** dažnai mėgsta rinkti ne tik vaikai, bet ir suaugusieji. Kai kurie žaisliniai modeliukai, valdomi distanciniu pultu, gali važinėti į visas puses.

**Statybiniai žaislai** – tokie kaip Lego, lavina vaizduotę, moko statybos įgūdžių. Sujungus įvairaus dydžio dalis, galima statyti žaislines tvirtoves, pilis ir net erdvėlaivius.

**Elektroniniai žaislai** – baterijomis varomi žaislai. Jie ugdo žaidėjo reakciją ir proto guvumą. Viduje esanti mikroschema tokia mažutė, kad net patys sudėtingiausi žaidimai telpa kišenėje.

**Meškiukai Tedžiai**. Pavadinimas kilo nuo medžioklės 1902 m. metu, kai JAV prezidentas Teodoras (Tedis) Ruzveltas (1858–1919) atsisakė nušauti mažą meškiuką. Netrukus šis įvykis buvo aprašytas laikraščiuose, o parduotuvėse imta prekiauti mielais žaisliukais, pavadintais meškiukais tedžiais. Europoje, Vokietijoje „Steiff“ prekybos bendrovė sukūrė panašius meškiukus sukinėjamomis letenėlėmis. Šis visų mėgstamas žaislas dabar gaminamas visokiausių dydžių ir spalvų, bet svarbiausi jo bruožai išlieka.
Pogrindis

**Pogrindis** – aplinkybių visuma, kuriomis veikia nelegali politinė, visuomeninė ir panaši organizacija, besistengianti išlaikyti veiklos slaptumą. Slaptumą stengiamasi išlaikyti dėl realios ar menamos grėsmės, kad valstybės institucijos ar visuomenė imsis priemonių organizacijos veiklai nutraukti, slopinti ar imsis represijų prieš organizacijos narius. Veikimas pogrindyje paprastai reiškia ir nelegalumą.
Pogrindyje gali veikti ne visa organizacija, o tam tikra jos dalis. Pvz., politinė emigrantų organizacija savo buvimo valstybėje gali būti legali, tuo tarpu jos dalis, veikianti okupuotoje tėvynėje ar tėvynėje, valdomoje tiems emigrantams priešiškos vyriausybės, gali būti nelegali. Arba legali politinė partija gali turėti nelegalų, pogrindinį kovinį sparną.

Sąvoka taikoma ir kalbant apie atskirų individų politinę, kultūrinę ir panašią veiklą, bet paprastai neapima kriminalinės veiklos, susijusios su kriminalinių nusikaltimų vykdymu. Pogrindyje esanti organizacija ar jos nariai ir jų veikimo vieta paprastai būna nežinomi valstybės institucijoms.
Tuo tarpu kai kurių valstybinės institucijų, kurios yra slepiamos nuo visuomenės, užsienio valstybių ir pan. (pvz., slaptosios tarnybos), slaptumas nereiškia, kad jos veikia pogrindyje ir yra nelegalios.

Šiame straipsnyje aprašytas lietuviškas terminas *pogrindis* yra kilęs iš žodžio *pogrindis* 'vieta po grindimis; rūsys ar slėptuvė po grindimis' ir atitinka tokios pačios semantikos, tą patį reiškiantį rusišką terminą *подполье* 'pogrindis'.

Kita žodžio *pogrindis* prasmė yra pogrindinė organizacija ar tokių organizacijų tinklas, veikiantis tam tikroje valstybėje (teritorijoje). Paprastai turima omenyje politinės pogrindinės organizacijos, kurios gali būti tiek pasipriešinimo organizacijos, tiek naujų politinių idėjų skleidimo ir įgyvendinimo organizacijos.
Dažnis (reikšmės)

Žodis ***dažnis*** lietuvių kalboje reiškia:

* laikinis dažnis – pasikartojimų skaičius laiko intervale;
* erdvinis dažnis (tankis) – pasikartojimų ar objektų skaičius erdvės, ploto ar ilgio vienete;
* statistinis dažnis – atvejų skaičius (vienetais, procentais ar vieneto dalimis) tam tikrame laiko intervale ar tam tikroje erdvės dalyje;
* kampinis dažnis w = 2\cdot\pi\cdot f.
Operos vaiduoklis

**Operos Fantomas** - kompozitoriaus Andrew Lloyd Webber miuziklas, sukurtas pagal prancūzų rašytojo Gaston Leroux to paties pavadinimo novelę, išleistą 1911 metais.
Miuziklas pasakoja apie nuostabaus grožio dainininkę Kristiną Daė (Christine Daaé), kurią įsimyli baisusis muzikos genijus, vadinamas Operos fantomu, kuris terorizuoja Paryžiaus operos teatrą.

Vienas pirmųjų reikšmingų bandymų adaptuoti istoriją - 1925 metų kino kompanijos Universal Pictures ekranizacija. Webber'io kūrinys didžiojoje Jos Didenybės teatro Londone scenoje debiutavo 1986 m. Pagrindinius vaidmenis atliko Michael Crawford (Operos Fantomas), Steve Barton (Raoulis) ir Sarah Brightman (Kristina Daė). Šis miuziklas yra ilgiausiai rodomas Brodvėjaus teatro spektaklis. 2004 metais miuziklas atnaujintas ir adaptuotas kinui. Aktoriai: Gerard Butler (Fantomas), Emmy Rossum (Kristina), Patrick Wilson (Roulis), Jennifer Ellison (Megė), Mirannda Richardson (ponia Giry), Minnie Driver (Karlota Guidičeli).
DSV Leoben

**DSV Leoben** – Austrijos futbolo klubas iš Leobeno (Donavico rajono).

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1928 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Valgomasis ananasas

**Valgomasis ananasas** (*Ananas comosus*) – bromelijinių (*Bromeliaceae*) šeimos augalų rūšis. Tai vienintelė komerciškai auginama ananasų rūšis.

## Biologija

Tai daugiametis, 1–1,5 m aukščio augalas. Lapai kardiški, aštriais kraštais 30–100 cm ilgio, supa storą stiebą. Vaisius sudėtinis, susidaro iš žiedyno žiedų. Juose gausu magnio, vitamino C, vitamino B1.

## Kilmė

Augalas kilęs iš Pietų Amerikos, kaip manoma, Brazilijos, Paragvajaus ir Urugvajaus regiono. Dar iki Amerikos atradimo, šie vaisiai paplito po žemyną. 1493 m. Kristupas Kolumbas ananasus pamatė Gvadelupoje ir atgabeno į Europą (tai buvo pirmasis bromelijinis augalas, išvežtas iš Amerikos). Vėliau ananasai pradėti auginti Havajuose, Filipinuose, o nuo XIX a. – daugelyje tropinių šalių, taip pat šiltnamiuose, namuose. Pavadinimas ananasas kilo iš tupių kalbų žodžio *nanas*. Per portugalus šis pavadinimas paplito daugelyje kalbų. Anglai vaisių vadina *pineapple*, o ispanai *piña* dėl jo panašumo į pušies kankorėžį.

## Panaudojimas

Ananaso vaisiai valgomi švieži, naudojami sulčių, kokteilių (ypač *[[piña colada]]*), kitų gėrimų gamyboje. Yra populiarus desertų (ledų, tortų, pyragų) ingredientas, taip pat dedamas į picas, vaisių salotas ir kitus patiekalus.

## Etimologija
Žodis *ananãsas* per aplinkines kalbas (, , ) kilęs iš , kuris – iš Brazilijos indėnų
tupių-gvaranių kalbų šio vaisiaus pavadinimo *ananá, naná, nanas, nanã*.


Image:Ananas bracteatus 4418.JPG|Žiedas
Image:Pineapple.JPG|Augantis ananaso vaisius
Image:PINAPPLE-CROSSCUT.JPG|Perpjautas vaisius
File:Ghana pineapple field.jpg|Ananasų plantacija Ganoje


## Produkcija

## Šaltiniai
Idrisidai

**Idrisidai** (arab.: **الأدارسة**) – tai pirmoji Sajidų (*Sayyid*) šiitų dinastija valdžiusi vakarų Magribą nuo 788 m. iki 985 m.
Dinastija pavadinta pirmojo sultono Idris I garbei.

## Istorija
Dinastijos įkūrėjas buvo Idris I, kalifo Ali ir jo žmonos Fatimos, pranašo Mahometo dukros, vaikaitis. Būdamas Sajidų šiitu, Idris I buvo persekiojamas Abasidų ir 786 m. pabėgo į Magribą, kur jį priėmė berberai. Maisaro sukilimas prieš arabų valdovus (739–742 m.) sukompromitavo Šiaurės Afrikos kalifato valdžią, tad Idriso I karalystė tapo pirmąja autonomine islamo valstybe Maroke.
Jo sūnus Idris II tėvo kolonizuotą Feso vietovę pavertė karalystės sostine. Pabėgėlių iš Kairuano (Tunisas) ir Andalūzijos dėka miestas tapo islamizacijos ir arabizacijos Š. Afrikoje centru. Karalystė buvo išplėsta užimant Aukštąjį Atlasą ir kariaujant prieš Tlemseną. Idrisidų valdoma valstybė Maroke tapo galinga ir įtakinga lyginant su aplinkinėmis: Beregvarų (į pietus nuo Feso), Nekoro (Rifo kalnai), Miknasų ir Magravų (vakarų Alžyras).

Po Muhamedo valdymo (828–836 m.) karalystė buvo padalinta jo aštuoniems broliams. Kova karalystės viduje silpnino šalį ir, kai Jahijos IV valdymo metais karalystė vėl buvo suvienyta, vis tiek liko silpna ir puolama Fatimidų. 917 m. Fatimidų dinastija perėmė valdymą iš Idrisidų. 926 m. Idrisidams su Kordobos kalifato (Ispanija) pagalba pavyko nugalėti Fatimidus, bet neteko Feso. Liko tik Seuta, Tanžeras ir Rifo kalnų šiaurinė dalis. Čia dar kurį laiką valdė nuo Omejadų (Umayyad) priklausoma Idrisidų dinastijos šaka pradedant Idriso II sūnumi Umaru. 1010 m. jie įsikūrė Malagoje ir 1016 m. tapo gerai žinomos Ispanijos istorijoje Hamudidų (Hammudid) dinastijos pradininkais.

985 m. mirė paskutinis Idrisidų dinastijos sultonas, kuris valdė Maroką ir jis atiteko Magravų dinastijai.

## Valdovai

* Idris I – (788–791)
* Idris II – (791–828)
* Muhamedas ibn Idris (Muhammad ibn Idris) – (828–836)
* Ali ibn Idris (Ali ibn Idris), žinomas kaip "Ali I" – (836–848)
* Jahija ibn Muhamedas (Yahya ibn Muhammad), žinomas kaip "Jahija I" – (848–864)
* Jahija ibn Jahija (Yahya ibn Yahya), žinomas kaip "Jahija II" – (864–874)
* Ali ibn Umaras (Ali ibn Umar), žinomas kaip "Ali II" – (874–883)
* Jahija ibn Alkasimas (Yahya ibn Al-Qassim), žinomas kaip "Jahija III" – (883–904)
* Jahija ibn Idris ibn Umaras (Yahya ibn Idris ibn Umar), žinomas kaip "Jahija IV" – (904–917)
* Fatimidų dinastija (Fatimid dynasty) – (922–925)
* Hasanas I Alhadžamas (Hassan I al-Hajam) – (925–927)
* Fatimidų dinastija – (927–937)
* Alkasimas Kanumas (Al Qasim Gannum) – (937–948)
* Abul Ališahmadas (Abu l-Aish Ahmad) – (948–954)
* Alhasanas ben Kanunas (Al-Hasan ben Kannun), žinomas kaip "Hasanas II" – (954–974) (nemaišyti su Hasanu II, gimusiu 1929 m.)

## Taip pat skaitykite
* Maroko istorija

## Išnašos

## Nuorodos
* en. Maroko istorija
Andrius Arlauskas

**Andrius Arlauskas** (g. 1986 m. sausio 16 d.) – Lietuvos futbolo žaidėjas, žaidžiantis FK Utenis Utena komandoje. Jo ūgis yra 173 cm, o svoris 68 kg. 2003 m. žaidė už Lietuvos U-17 rinktinę rungtynėse su San Marino, Albanijos, Olandijos U-17 rinktinėmis.

## Pasiekimai
* 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 m. A Lygos laimėtojas
* 2010, 2011 m. LFF taurės laimėtojas
* 2010 m. Baltijos taurės laimėtojas

## Šaltiniai
Pavėjinės salos (Žaliasis Kyšulys)

**Pavėjinės salos** () – pietinė Žaliojo Kyšulio salų grandinė. Plotas 1805 km². Sudaro 4 vulkaninės salos: Santjagas, Majas, Fogas ir Brava. Taip pat priklauso dvi mažos Seko salos, įsiterpusios tarp Fogo ir Bravos. Aukščiausia vieta – Fogo ugnikalnis (2829 m).

Pavėjinės salos seniausiai ir tankiausiai gyvenamos Žaliojo Kyšulio salos. Santjago saloje yra šalies sostinė – Praja.
Konfesionalizacija

**Konfesionalizacija** yra konceptas, pasitelktas reformacijos istorikų siekiant apibūdinti Bažnyčios, valstybės ir visuomenės raidos pokyčius Europoje, vykusius laikotarpiu tarp maždaug 1540 m. ir Vestfalijos taikos (1648). Šiuo laikmečiu Europoje gilėjo dėl reformacijos įtakos prasidėjęs konfesinis susiskaidymas į atskiras evangelikų šakas: formavosi liuteronų, kalvinistų, cvinglistų tikėjimai. Kita vertus, po Tridento bažnytinio susirinkimo (1545–1563) savo pozicijas stengėsi išlaikyti, o daugelyje vietų ir atgauti, katalikybė. Skirtingų tikėjimo išpažinimų () pagrindu atitinkamos krikščionybės šakos nustatė savo teologines doktrinas, santykį su valstybe bei stiprino savo socialinę ir kultūrinę veikmę. Socialinio elgesio kodai, kurių reikalavo atitinkamos tikybos, viena vertus, gilino konfesines skirtis, antra vertus, stiprino vidinį atskirų konfesijų sutelktumą. Žmonių priklausomybė vienai ar kitai konfesijai Europoje tapo svarbiausiu tapatybės kriterijumi, o konfesionalizacija laikytina šių tapatybių konstravimo ir paplitimo visuomenėje procesu.

Konfesionalizacijos teoriją, tyrinėdami Šv. Romos imperijoje vykusius reiškinius, nepriklausomai vienas nuo kito XX a. 8–9 dešimtmečių sandūroje išvystė vokiečių istorikai *Wolfgang Reinhard* ir *Heinz Schilling* . Jiedu rėmėsi Ernsto Walterio Zeedeno, kuris 6 dešimtmetyje pirmasis aprašė „konfesijų darybos“ () procesą, darbais, nors *Zeeden* pastaruoju terminu apibūdino vidinius bažnytinius procesus .

Konfesionalizacija suvokiama kaip socialinis, tikybinis ir kultūrinis procesas, kurio metu atitinkama Bažnyčia, remdamasi savosios teologijos teisingumo dogma ir pasitelkdama įvairius (įskaitant ir politinius) instrumentus per religinę literatūrą, mokyklą, šeimą, teisės aktus, reguliuojamas darbinės veiklos normas ir asmeninio gyvenimo standartus siekia sukurti tokią visuomenę, kuri atitiktų atitinkamos konfesijos idealus. Tokios socialinės kontrolės realizavimo geriausiu pavyzdžiu paprastai nurodoma Kalvino Ženeva.

Konfesionalizacijos terminas taikomas tiek reformatų, tiek liuteronų, tiek katalikų atveju . Konfesionalizacijos konceptas leidžia į atskirus vadinamųjų ankstyvųjų naujųjų laikų (1500–1800) Europos istorijos aspektus pažvelgti ne vien per reformacijos ir kontrreformacijos priešpriešos prizmę.

Wolfgango Reinhardo koncepcijoje reformacija, katalikiškoji reforma ir kontrreformacija suvokiamos kaip Europos modernizacijos ankstyvaisiais naujaisiais laikais reiškiniai. Konfesionalizacija esą buvusi ilgo modernizacijos proceso dalis ir prisidėjusi prie modernių valstybių formavimosi ir socialinio disciplinavimo. Konfesionalizacijos ir modernizacijos tiesioginį ryšį kritikavo Winfried Schulze, pasak kurio, modernizaciją lėmė ne tiek konfesionalizacija, kiek sekuliarizacija.

## Nuorodos
Santjago sala

**Santjago sala** () – didžiausia, daugiausiai gyventojų turinti ir ekonomiškai svarbiausia Žaliojo Kyšulio sala. Yra Atlanto vandenyne, Pavėjinių salų grupėje, tarp Majo rytuose (40 km) ir Fogo vakaruose (50 km). Plotas 991 km². Sala vulkaninės kilmės, aukščiausia vieta 1394 m aukščio *Pico d’Antónia* kalnas. Verčiamasi žemės ūkiu (auginami javai, cukranendrės, bananai, kava, mangai), žvejyba, turizmu, smulkia pramone.

Santjago salą 1460 m. atrado portugalų keliautojas António Noli. Jis įkūrė Sidad Veljos garizoną. Saloje klestėjo vergų prekyba, piratavimas.

Santjage gyvena virš 266 tūkst. gyventojų. Svarbiausi miestai: Praja (šalies sostinė), Tarafalas, Sidadi Velja (pirmoji sostinė), San Domingošas.

Santjago sala padalinta į 9 savivaldybes:
* Tarafalo savivaldybė
* San Migelio savivaldybė
* San Salvador du Mundo savivaldybė
* Santa Kruso savivaldybė
* San Domingošo savivaldybė
* Prajos savivaldybė
* Santa Katarinos savivaldybė
* San Lourenso dos Organjošo savivaldbė
* Ribeira Grandės di Santjago savivaldybė
Mindelas

**Mindelas** () – miestas Žaliajame Kyšulyje, šiaurinėje San Visentės salos dalyje. 70,6 tūkst. gyventojų (2007; antrasis pagal dydį šalyje). Miestą supa kalnai. Parapijos centras. Išvystyta žvejybos, laivybos, turizmo pramonė, gausu viešbučių, restoranų. Gubernatoriaus rūmai, rotušė, amatų muziejus, mokykla. Yra oro uostas.

## Istorija

XIX amžiuje čia buvo angliakasybos taškas; anglis garlaiviais buvo eksportuojama į daugelį žemynų. 1885 m. pro Mindelą nutiestas pirmasis transatlantinis kabelis, dėl to 1912 m. įgijo pasaulinę svarbą.

## Šaltiniai
Prisikėlimo apygarda

**Prisikėlimo apygarda** – rezistencinio pasipriešinimo Šiaulių, Joniškio, iš dalies Kėdainių, Panevėžio ir Raseinių apskrityse dalyvius vienijusi Lietuvos partizanų apygarda. Leido laikraščius „Prisikėlimo ugnis“, „Partizanų šūvių aidas“.

## Istorija
Įkurta 1948 m. balandžio 1 d., Jungtinę Kęstučio apygardą padalinius į dvi dalis (kita dalis – Kęstučio apygarda). Apygardos štabas, trūkstant pareigūnų, panaikintas 1952 m. gegužės 20 d. Paskutinis apygardos partizanas Pranciškus Prūsaitis suimtas ir sušaudytas 1963 m.

## Struktūra
Prisikėlimo apygardą sudarė 3 rinktinės:

* Kunigaikščio Žvelgaičio rinktinė (ankstesnis pavadinimas – Voverės rinktinė)
* Maironio rinktinė (ankstesnis pavadinimas – Povilo Lukšio rinktinė)
* Lietuvos žalioji rinktinė

## Vadai

## Nuorodos

Laisvės kovos Prisikėlimo apygardoje
Sidade Velja

**Sidade Velja** () – miestas Žaliajame Kyšulyje, Santjago saloje, Santjago Ribeira Grandės savivaldybėje, 15 km nuo Prajos. Žvejyba, auginamos cukranendrės, kokosai, mangai.

## Istorija

Miestą **Ribeira Grandės** pavadinimu 1462 m. įkūrė portugalų keliautojas António da Noli. Tai buvo pirmasis europiečių įkurtas miestas tropikuose. 1466 m. Sidade Velja tapo svarbiu vergų prekybos centru tarp Gvinėjos ir Europos, o vėliau – Amerikos. 1533 m. įkurta vyskupija, o 1585 m. suteiktas miesto statusas. Po metų Sidadi Velją užpuolė Frensio Dreiko vadovaujami piratai. 1712 m. miestą sugriovė prancūzai, todėl sostinė perkelta į Prają.

## Šaltiniai
Tarafalis

**Tarafalis** () – miestas ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago salos šiaurėje, 75 km nuo Prajos. Žvejybinis uostas prie Atlanto vandenyno. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu. Yra kelios mokyklos, bažnyčios.

## Šaltiniai
San Migelis (Žaliasis Kyšulys)

**San Migelis** () arba **San Migelio Vila da Kaljeta** (*Vila da Calheta de São Miguel*) – miestas ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago salos šiaurėje, 60 km nuo Prajos. Per miestą eina Prajos-Tarafalio kelias.

## Šaltiniai
San Salvador do Mundas

**San Salvador do Mundas** () – gyvenvietė ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago salos vakaruose. Savivaldybė sudaryta 2005 m. atskyrus nuo Santa Katarinos.

## Šaltiniai
Santa Kruso savivaldybė

**Santa Kruso savivaldybė** () – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago salos centre, 40 km nuo Prajos. Administracinis centras – Vila de Pedra Badežas (*Vila de Pedra Badejo*) gyenvietė.

Sudaryta 1971 m. 1998 m. nuo Santa Kruso atsiskyrė San Lorenso dos Organjoso savivaldybė.

## Šaltiniai
Santa Katarinos savivaldybė (Santjagas)

**Santa Katarinos savivaldybė** () – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago salos vakaruose. Centras – Asomada. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu, prekyba, žvejyba.

## Šaltiniai
Santjago Ribeira Grandės savivaldybė

**Santjago Ribeira Grandės savivaldybė** () – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago saloje. Administracinis centras – Sidade Velja (Ribeira Grandė).

## Išnašos
Vyčio apygarda

**Vyčio apygarda** – rezistencinio pasipriešinimo Panevėžio, Ukmergės, iš dalies Kėdainių apskrityse dalyvius vienijusi partizanų apygarda. Leido laikraštį „Lietuva brangi“.

## Istorija
Įkurta 1944 m. pabaigoje (*Vyčio* vardu pavadinta 1945 m. vasarą). Vykdė nedidelių miestelių puolimus (Siesikai, Vadokliai, Pagiriai, visi 1944 m.), išlaisvindavo politinius kalinius, sunaikindavo apskaitos dokumentus, žudė sovietinės valdžios statytinius. 1945 m. sausio 12 d. NKVD daliniams apsupus apygardos stovyklą, įvyko Lėno miško mūšis, kuriame žuvo 18 apygardos partizanų, tarp jų ir pirmasis apygardos vadas Juozas Krikštaponis. Po apygardos vado Broniaus Karbočiaus-Algimanto žūties 1953 m. sausio 26 d. štabas nebebuvo atkurtas. Paskutinieji partizanai žuvo 1956 m.

## Struktūra
Vyčio apygardą sudarė 2 rinktinės:
* Briedžio rinktinė,
* Krikštaponio rinktinė.
1951 m. šios dvi rinktinės sujungtos į vieną Gedimino rinktinę.

## Vadai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LGGRTC informacija
Marija Rasteikaitė

**Marija Rasteikaitė** (1930 m. balandžio 25 d. Šiauliuose – 1988 m. kovo 23 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorė.

## Biografija
1945 m. baigė Šiaulių mergaičių gimnaziją.

1947–1948 m. Šiaulių dramos teatro aktorė.

1952 m. Maskvoje baigė Anatolijaus Lunačiarskio valstybinį teatro meno institutą.

1952–1956 m. – Kauno valstybinio dramos teatro aktorė.

Nuo 1956 m. iki mirties – Vilniaus valstybinio akademinio dramos teatro (dabar Lietuvos nacionalinis dramos teatras) aktorė.

## Vaidmenys

**Kauno valstybiniame dramos teatre:**

* 1952 *Keti*, A. Gricius „Išvakarės“;
* 1952 *Rozina*, P. Bomarshet „Figaro vedybos“;
* 1952 *Ana*, M. Gorky „Barbarai“
* 1953 *Šelsvina*, A. Ostrovskyj „Be kaltės kalti“;
* 1955 *Liuda*, A. Gricius „Karšta vasara“;
* 1956 *Panova*, K. Treniov „Liubovė Jarovaja“;

**LTSR valstybiniame akademiniame dramos teatre:**

* 1956 *Dalia*, B. Sruoga „Apyaušrio dalia“;
* 1957 *Sara*, R. Blaumanis „Siuvėjų dienos Silmačiuose“;
* 1958 *Lida*, P. Kokout „Šitokia meilė“;
* 1959 *Forsait*, A. Miller „Komivoježerio mirtis“;
* 1959 *Ofelija*, V. Šekspyras „Hamletas“;
* 1960 *Moteris*, N. Hykmet „Visų užmirštas“;
* 1961 *Regina Engstrau*, H. Ibsen „Šmėklos“;
* 1962 *Iva Templ*, T. Williams „Orfėjas nusileidžia į pragarą“;
* 1962 *Janina*, K. Saja „Nerimas“;
* 1964 *Nastia*, M. Gorky „Dugne“;
* 1966 *Oligė*, V. Krėvė „Skirgaila“;
* 1967 *Helia*, L. Zorin „Varšuvos melodija“;
* 1968 *Leni*, J. P. Sartre „Altonos atsiskyrėliai“;
* 1970 *Estera*, A. Miller „Kaina“;
* 1971 *Anfisa*, F. Dostojevskyj „Stepančikovo dvaras ir jo gyventojai“;
* 1972 *Lapė*, J. Švarcas „Raudonkepuraitė“;
* 1972 *Božešutkova*, N. Matukovskis „Amnestija“;
* 1974 *Misis Kender*, R. Sheridan „Intrigų mokykla“;
* 1977 *Airin Teilor*, A. Laurinčiukas „Neapykantos spalva“;
* 1977 *Forch*, V. Šekspyras „Vindzoro šmaikštuolės“;
* 1980 *Vonušė Pleperza*, K. Saja „Ubagų sala“;
* 1981 *Fru Gunhilda Borkman*, H. Ibsen „Junas Gabrielis Borkmanas“;
* 1982 *Marija*, L. Leonovas „Aukso karieta“;
* 1983 *Kreivėnienė*, V. Bubnys „Po vasaros dangum“;
* 1986 *Marja Lvovna*, M. Gorkis „Vasarotojai“ ir k. t.

## Filmografija
* 1977 – Ko verkė pušys, rež. Balys Bratkauskas, LTV
* 1980 – Čigonė. Gieda gaideliai, filmas-spektaklis, rež. Mamertas Karklelis
* 1981 – Tarnaitė. Endhauzo paslaptis, rež. Balys Bratkauskas, LTV
* 1981 – Baro lankytoja. Lietaus lašai, rež. Bronius Morkevičius
* 1983 – Misis Dadžen. Velnio mokinys, filmas-spektaklis, rež. Artiomas Inozemcevas
* 1987 – Kukučių sakmės, rež. Algirdas Lapėnas
* 1988 – Grafica. Kasa marė, filmas-spektaklis, rež. Irena Bučienė.

## Įvertinimas
* 1973 m. LTSR nusipelniusi artistė.
Majo sala

**Majo sala** () – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Pavėjinių salų grupėje, ~40 km į rytus nuo Santjago. Plotas 274 km². Sala vulkaninės kilmės, aukščiausia vieta – Penozo kalnas (436 m). Druskos gavyba, žemdirbystė, gyvulininkystė. Majo saloje yra miškų. Sala sudaro Majo savivaldybę. Didžiausias miestas – Vila do Majas.

## Šaltiniai
Krištolinė naktis

**Krištolinė naktis** () – pogromas 1938 m. lapkričio 9-10 d. naktimis, kai Vokietijos naciai planingai puolė žydus ir naikino bei grobė jų turtą. Ironiškas pavadinimas prigijo dėl rytą po pogromo gatvėse likusių sudaužytų žydų krautuvių vitrinų stiklo šukių.

Krištolinės nakties pretekstu tapo Paryžiuje jauno Vokietijos žydo H. Grynszpano, nepatenkinto, kad SS iškeldino jo tėvus į Lenkiją, pasikėsinimas prieš Vokietijos diplomatą E. vom Rathą. Adolfui Hitleriui pritarus dvi paras hitlerjugendas, SA ir SS siaubė bei degino žydų namus, parduotuves, sinagogas, ligonines, mokyklas. 91 žydas buvo užmuštas, šimtai sužeista, per 30 000 suimta ir išsiųsta į koncentracijos stovyklas (per tris mėn., iki buvo paleisti, 2000–2500 jų mirė). Po Krištolinės nakties žydai dar turėjo sumokėti 1 mlrd. reichsmarkių baudą (draudimo kompanijoms įstatymu uždrausta kompensuoti žydams prarastą turtą), be to, buvo konfiskuota 20 % kiekvieno žydo nuosavybės. 1938 m. lapkričio 15 d. žydų vaikams uždrausta lankyti Vokietijos mokyklas.

Krištolinė naktis tapo Trečiojo Reicho žydų naikinimo politikos pradžia.

## Šaltiniai
San Lorenso dos Organjoso savivaldybė

**San Lorenso dos Organjoso savivaldybė** () – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago saloje. Sudaryta 1998 m. atskyrus nuo Santa Kruso savivaldybės.

## Šaltiniai
Frank Lloyd Wright

**Frank Lloyd Wright** (g. 1867 m. birželio 8 d. – m. 1959 m. balandžio 9 d.) – žymus amerikiečių (JAV) architektas, padaręs ypatingai didelę įtaką moderniosios architektūros raidai.

## Šaltiniai
Idrisas ibn Abdula

**Idris I** (arba **Idris ibn Abdullah**  m. 791 m., palaidotas Mulaj Idrise) – pirmasis Idrisidų dinastijos valdovas, valdęs nuo 788 m. iki 791 m.
Jo sukurta dinastija atnešė islamą į Maroką.

## Istorija
Idris I buvo kalifo Ali ir jo žmonos Fatimos, pranašo Mahometo dukros, sūnaus Hasano ibn Ali proanūkas. Jis 786 m. pabėgo nuo Abasidų persekiojimo į Šiaurės Afriką (dabartinę Maroko teritoriją), kur įkūrė Idrisidų dinastiją.

Pradžioje, netoli Romos imperijos miesto Volubilio, ant Zarhon kalvos, jis įkūrė Mulaj Idriso miestą. Vėliau jis įkūrė Feso miestą ir jo sūnus Idris II pavertė šį miestą Idrisidų dinastijos sostine.

Pirmiausia Idris I užkariavo nedidelę šiaurės Maroko teritoriją ir jį pripažino berberų genties vadas Avraba (Awraba). Šis įvykis laikomas šalies suvienijimo, Idrisidų dinastijos pradžios, Maroko valstybės – antros musulmonų valstybės po Al Andalų (dabartinėje Ispanijoje), kurie buvo nutraukę ryšius su Abasidais iš Bagdado, atsiradimu.
789 m. Idris I prie savo karalystės prijungė Tlemseną. Tai supykdė Abasidų kalifą Harūną ar Rašidą (Harun al-Rashid), kuris pasiuntė emisarą Al-Chamakhą, kad nunuodytų Idrisą I. Idris I mirė 791 m. ir palaidotas Mulaj Idrise.

## Nuorodos
* ''Musulmonų vadovai''

## Išnašos
Mindaugas Reminas

**Mindaugas Reminas** (g. 1986 m. birželio 16 d. Palangoje) – buvęs Lietuvos krepšininkas.

2014 m. rugpjūčio pbaigoje pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su NKL žaidžiančiu Trakų „KK Trakų“ klubu.

## Pasiekimai

* 2014 m. NKL čempionas
* 2013 m. NKL vicečempionas

## Nuorodos
* Statistika 

## Šaltiniai
Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų

**Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų** – ne gyvybės draudimo rūšis, suteikianti draudimo apsaugą, kai dėl nelaimingo atsitikimo padaroma žala apdraustojo sveikatai, jis netenka darbingumo ar miršta. Nuo nelaimingų atsitikimų savo darbuotojus gali apdrausti ir darbdaviai. Tokiu atveju draudimas atlygina dėl nelaimingo atsitikimo padarytą žalą darbuotojo sveikatai, užtikrina apsaugą, kai darbuotojas netenka darbingumo ar nelaimingas atsitikimas tampa jo mirties priežastimi. Draudimo įmoka priklauso nuo apdraustojo darbo pobūdžio, laisvalaikio pomėgių, pasirinktų rizikų, draudimo sumų.
Kartachena (Ispanija)

**Kartachena** – uostamiestis pietų Ispanijoje, Mursijos provincijoje, prie Viduržemio jūros. Apylinkėse gausu naudingųjų iškasenų: švino, geležies, vario, cinko, sieros. Eksportuojamos metalo rūdos, alyvuogių aliejus, vynas, džiovinti vaisiai. Importuojama technika, anglis, mediena, žuvis. Pagrindinė miesto pramonės šaka – metalo (švino ir cinko) liejimas ir lydymas. Išvystyta stiklo pramonė.

Miestą supa kalnai. Čia yra viena svarbiausių Ispanijos karinių bazių. Išlikę senovės tvirtovės, kariniai ir laivybos statiniai, miesto sienos, pilis (statė kartaginiečiai), katedra (XIII a.), rotušė.

## Istorija
Miestą 228 m. pr. m. e. įkūrė Kartaginos karvedys Hasdrubalas. Senovėje ji vadinosi *Carthago Nova* (t. y. ***Naujoji Kartagina***). 209 m. pr. m. e. romėnai užkariavo miestą, per uostą keliavo daug aukso ir sidabro iš apylinkių. 425 m. miestą nusiaubė gotai, vėliau jis atstatytas (ypač maurų laikotarpiu). 1269 m. atiteko Aragonui, vėliau ir Ispanijai. Ispanų pilietinio karo metu (1936–1939 m.) mieste buvo respublikonų laivyno pagrindinė karinė bazė.

## Sportas
* FC Cartagena futbolo klubas;

#### Stadionas
Estadio Cartagonova buvo atidarytas 1988 m. vasario 7 d. Stadiono talpa 15 tūkst. žiūrovų, yra pilnų matmenų aikštė (105 x 68 m.); 2000 m. atlikta renovacija

1999 m. birželio 30 d. užfiksuotas lankomumo rekordas, kai rungtynes prieš Córdoba CF stebėjo daugiau nei 20 000 žiūrovų.

2000 m. sausio 26 d. stadione žaidė Ispanijos ir Lenkijos nacionalinės rinktinės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turizmo svetainė
* Miesto svetainė
* Viva Murcia 
* Coast batteries of Cenizas and Castillitos
* Photos of Cartagena
* Rankinio klubas Cartagena
* Oficiali futbolo klubo svetainė
* Futbolme team profilis
Miškinė notra

**Miškinė notra** (*Stachys sylvatica*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos, notrų (*Stachys*) genties augalas.

Daugiametis, 60 -120 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, šakota viršūne, plaukuotas. Lapai platūs, 10-12 cm ilgio ir 6,5-7,5 cm pločio, smailūs, stambiai karbuoti, dantyti, žemutiniai ir viduriniai ilgakočiai, plaukuoti. Žiedai 12-15 mm ilgio. Vainikėlis nešvariai tamsiai purpurinis, kartais baltas. Vaisiai – apie 1,5 mm ilgio, rudi, priplota viršūne riešutėliai.

Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Vaisiai pradeda bręsti liepos mėn. pabaigoje. Dauginasi sėklomis, požeminėmis palaipomis ir šakniastiebiais. Auga vidutinio drėgnumo derlinguose dirvožemiuose. Dažna pamiškėse, krūmuose, lapuočių ir mišriuose miškuose.

Vaistams vartojama žolė. Ji pjaunama augalams žydint. Žolėje yra alkaloidų: betaino, betonicino, turicino, trigonelino, alantoino, stachidrino; rauginių medžiagų, organinių rūgščių, eterinio aliejaus, dervų, angliavandenių, saponinų.

Augalas nuodingas arkliams, avims, galvijams, paukščiams.
Bagužiškiai

**Bagužiškiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Ukmergės. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baravykai (Ukmergė)

**Baravykai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Laičių.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barčiškis

**Barčiškis** – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 13 km nuo Ukmergės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bartkelevičizna

**Bartkelevičizna** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Ukmergės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dastainiškis

**Dastainiškis** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Ukmergės, prie kelio . Pro kaimą teka upelis Svirnių ravas, į rytus nuo kaimo auga Mašnių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daukniai

**Daukniai** – buvęs kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ukmergės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Buzai

**Buzai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Ukmergės.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Algirdas Vrubliauskas (1931–2010), teatro ir kino aktorius.
* Vytautas Lesčius (1932–2015), istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Šaltiniai
Mielionys

**Mielionys** – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Vaitkuškio, tuoj į pietus nuo Antakalnio III. Stūkso Mielionių akmuo su „dubeniu“ (archeologijos paminklas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miliaučizna

**Miliaučizna** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Pabaisko, prie magistralės .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Idrisas II

**Idris II** (arba **Idris ben Idris ben Abd-allah ben al-Hassan**, arab.:إِدرِيس بن إِدرِيس بن عَبد اللَّه بن الحَسَن g. Volubilyje – m. 828 m.) – Idrisidų dinastijos įkūrėjo Šiaurės Afrikoje Idris I sūnus, valdęs nuo 791 m. iki 828 m.

Jis gimė Volubilyje praėjus trims mėnesiams po tėvo mirties.

## Istorija
Idris I netikėta mirtis (buvo nunuodytas) šalyje galėjo sukelti nestabilumą, nes dinastija neturėjo paveldėtojo, o tai džiugino Bagdado kalifą. Bet praėjus trims mėnesiams po Idris I mirties viena iš jo žmonų – sugulovių, Kenza (berberų genties Avarba (Awarba) vado dukra), pagimdė sūnų, kuris gavo Idris II vardą. Karalystės regentu, Kenzos ir berberų nutarimu, buvo paskirtas Idriso I ištikimas palydovas Rašidas (Râchid (arab.: رَاشِد). Istorikas Rom Landau apie Idris II rašė: „Būdamas ketverių metų Idris II jau mokėjo skaityti, penkerių – rašyti, aštuonerių metų išmoko Koraną atmintinai ir stebino visus savo protiniais gebėjimais, be to buvo fiziškai stiprus ir t. t.“ 803 m. mirus regentui Rašidui, Idris II oficialiai buvo paskelbtas tėvo politinės valdžios perėmėju, – jam buvo dar tik vienuolika metų. 808 m. iš Volubilio Idris II perkėlė sostinę į Fesą, kurį įkūrė jo tėvas dešiniajame Fesos upės krante (Andalūzų kvartalas). Būdamas dvidešimties Idris II baigia naujo miesto kvartalo statybas kairiajame upės krante (Kairuano kvartalas). Čia jis pastatė mečetę, turgų ir valdovų rūmus; taip atsirado naujasis Fesas, kuris vadinosi „al Alija“ (viršutinis miestas). Iš čia jis po islamo vėliava pradėjo Magribo suvienijimą. 828 m. jaunasis valdovas mirė palikęs aštuonis vaikus, kuriems buvo padalinta karalystė.

## Nuorodos
* ''Musulmonų vadovai''

## Išnašos
Urnėžiai I

**Urnėžiai I** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ukmergės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Urnėžiai II

**Urnėžiai II** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Krikštėnų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Užkapiai (Ukmergė)

**Užkapiai** – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Laičių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaisgėliškis (Pivonija)

**Vaisgėliškis** – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Ukmergės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaiteliškiai

**Vaiteliškiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ukmergės, netoli Žirnajų ežero. Gretimi kaimai – Gailiūnai, Gegžnai.

## Gyventojai

Kaime palaidotas iš šio kaimo kilęs per nepriklausomybės kovas 1920 m. Motiejūnų kaime žuvęs kp. eil. Romualdas Krūminas.

## Šaltiniai
Stanislavuvka (Ukmergė)

**Stanislavuvka** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Ukmergės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vareikiai (Ukmergė)

**Vareikiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Laičių. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vareikiuose 1888 m. gegužės 8 d. gimė pedagogas, žurnalistas, poetas, politinis ir visuomenės veikėjas Stasys Tijūnaitis.

## Šaltiniai
Varžos

**Varžos** – gatvinis kaimas Ukmergės rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 9 km į šiaurės vakarus nuo Ukmergės, šalia Užulėnio miškų. Stovi kryžius partizanams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Cheminis ginklas

**Cheminis ginklas** – cheminės kovinės medžiagos ir jų junginiai, kurie naudojami žudyti, sužaloti ar tam tikram laikui padaryti žmogų ar gyvūną neveiklų. Taip pat – įtaisai, kuriais cheminiai agentai pristatomi į veikimo vietą – cheminės aviacinės bombos, cheminiai artilerijos sviediniai, cheminės rankinės granatos, cheminiai aviacinio laistymo įtaisai ir t. t.

Cheminis ginklas buvo uždraustas 1925 m., bet daug kovinių cheminių medžiagų naudojama ūkyje, dalis pesticidų ir panašių medžiagų savo savybėmis prilygsta joms, o dirginančiosios (ašarinės) dujos naudojamos net buityje, savigynai.

## Cheminių ginklų grupės

**Nervus paralyžiuojantys.** Sutrikdo nervinių impulsų perdavimą iš smegenų ląstelėms. Ankstyvieji apsinuodijimo simptomai: lipni oda, pamėlynavusios lūpos, smarkus drebulys. Medžiagos gali būti vaisių, kamparo arba sieros kvapo. Jos yra patvarios.

**Bendrojo poveikio.** Trukdo perduoti deguonį raudoniesiems kraujo kūneliams. Apsinuodijimo simptomas – pamėlynuoja oda. Medžiagos gali būti karčiųjų migdolų arba persikų sėklų kvapo. Jos yra nepatvarios.

**Sukeliantys pūliavimą.** Sukelia odos bėrimus, žaizdas ir didelius pūlinius. Medžiagos gali būti česnako, garstyčių arba pelargonijų kvapo. Jos yra patvarios.

**Dusinantys.** Paveikia nosies ir gerklės gleivinę, plaučius, pažeidžiami audiniai, pasireiškia dusimas, žmogus gargaliuoja, šniokščia. Medžiagos gali būti džiūvančios žolės, suplėkusio šieno, supuvusių obuolių kvapo. Jos yra nepatvarios.

**Ašariniai.** Dirgina akis, sukelia ašarų tekėjimą, akių skausmą ar net laikiną apakimą.
Zyla

**Zyla** – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Laičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Muhamedas ibn Idris

**Muhamedas ibn Idris** (arab.: مُحَمَّد بن إِدرِيس) buvo Idrisidų dinastijos valdovo Idris II vyriausias sūnus, valdęs Magribą nuo 828 m. ir mirė 836 m.

## Istorija
Tėvo Idris II motinos Kenzos reikalavimu, visa paveldėta karalystė buvo padalinta devyniems sūnums. Vyriausias sūnus Muhamedas ibn Idris tapo aukščiausiu valdytoju, bet tai privedė prie vidaus ginčų ir intrigų. Tarpusavio vaidai prasidėjo po brolio Alkasimo sukilimo ir Muhamedas ibn Idris pabėgo iš Feso. Muhamedas ibn Idris mirė 836 m. *Rabi mieste.???*

## Nuorodos
* ''Musulmonų vadovai''

## Išnašos
Azerbaidžano futbolo taurė

**Azerbaidžano futbolo taurė** () – pagrindinis Azerbaidžano futbolo taurės turnyras. Čia dalyvauja ~20 komandų – visos iš 1–2 pakopų, išskyrus dukterines komandas. Nugalėtojas patenka į UEFA konferencijų lygą.

## Istorija

Įkurtas 1936 m., tačiau iki 1992 m. turnyre nedalyvaudavo stipriausi šalies klubai, t. y. tie, kurie žaisdavo TSRS sistemoje.

## Nugalėtojai

Per 1992–2025 m. taurę laimėjo 11 klubų, iš jų sėkmingiausiai pasirodė – „Qarabag“ (8 kartai).

|-
| Qarabag ||  || 1993, 2005–2006, 2008–2009, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2021–2022, 2023–2024
|-
| Neftçi ||  || 1994–1995, 1995–1996, 1998–1999, 2003–2004, 2012–2013, 2013–2014
|-
| Kəpəz ||  || 1993–1994, 1996–1997, 1997–1998, 1999–2000
|-
| Xəzər Lənkəran ||  || 2006–2007, 2007–2008, 2010–2011
|-
| Baki ||  || 2004–2005, 2009–2010, 2011–2012
|-
| Keşla ||  || 2017–2018, 2020–2021
|-
| Qəbələ ||  || 2018–2019, 2022–2023
|-
| Sabah FK ||  || 2024–2025
|-
| Şəfa Bakı ||  || 2000–2001
|-
| İnşaatçı Bakı ||  || 1992
|-
| Sabah Abseron ||  || 2024–2025
|}

## Finalai

|-
|  || Insaatci Baki || Kur Mingacevir || 2-1 (prat.)
|-
|  || Qarabag Agdam || Insaatci Sabirabad || 1-0 (prat.)
|-
|  || Kapaz Ganca || Xazar Lankaran || 2-0
|-
|  || Neftci Baki || Kur Mingacevir || 1-0
|-
|  || Neftci Baki || Qarabag Agdam || 3-0
|-
|  || Kapaz Ganca || Xazri Buzovna || 1-0
|-
|  || Kapaz Ganca || Qarabag Agdam || 2-0
|-
|  || Neftci Baki || FK Samkir || 0-0 (baud. 5-4)
|-
|  || Kapaz Ganca || Qarabag Agdam || 2-1
|-
|  || Safa Baki || Neftci Baki || 2-1
|-
|  || Neftci Baki || FK Samkir || 1-0 (nutrauktos)
|-
|  || colspan=3 | Turnyras nevyko dėl politinių nesklandumų šalies futbolo federacijoje
|-
|  || Neftci Baki || FK Samkir || 1-0
|-
|  || FK Baki || Inter Baki || 2-1
|-
|  || Qarabag Agdam || Karvan Yevlax || 2-1
|-
|  || Xazar Lankaran || Araz Imisli || 1-0
|-
|  || Xazar Lankaran || Inter Baki || 2-0 (prat.)
|-
|  || Qarabag Agdam || Inter Baki || 1-0
|-
|  || FK Baki || Xazar Lankaran || 2-1 (prat.)
|-
|  || Xazar Lankaran || Inter Baki || 1-1 (baud. 4-2)
|-
|  || FK Baki || Neftci Baki || 2-0
|-
|  || Neftçi || Xəzər Lənkəran || 0-0 (baud. 5-3)
|-
|  || Neftçi || Qəbələ || 1-1 (baud. 3-2)
|-
|  || Qarabağ || Neftçi || 3-1
|-
|  || Qarabağ || Neftçi || 1-0 (prat.)
|-
|  || Qarabağ || Qəbələ || 2-0
|-
|  || Kesla Baki || PFK Qabala || 1-0
|-
|  || Gabala FK || Sumqayıt FK || 1-0
|-
|  || colspan=3 | Turnyras nevyko dėl pandemijos
|-
|  || Kesla Baki || Sumqayıt FK || 2-1
|-
|  || Qarabağ || Zira Baki || 1-1 (baud. 4-3)
|-
|  || Qəbələ FK || Neftçi PFK || 1-0 (prat.)
|-
|  || Qarabag Baki || Zira Baki || 2-1
|-
|  || Sabah Abseron || Qarabag Baki || 3-2 (prat.)
|}

## Nuorodos
* Azerbaijan - List of Cup Finals (Rsssf.org)
* Samtlige pokalfinaler fra Aserbajdsjan (Foot.dk)
* Azerbaijan Cup archive (Flashscore.com)
Vasarinis baravykas

**Vasarinis baravykas** () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, baravykų (*Boletus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 5–15 (20) cm skersmens, jauna apvali, pusrutuliška, vėliau išgaubtai ar iškilai paplokščia, matinė, plaušuota, mėsinga, drėgnu oru truputį lipni, gliti, rusvai pilkai žalsva, alyviškai žalsvai ruda. Vamzdeliai 1–3 cm ilgio, iš pradžių balti, vėliau pilkšvi, galiausiai rusvai kreminiai. Kotas 10–25×1,5–5 cm, cilindriškas, kietas, išilgai grublėtas, iš pradžių pilkšvai, vėliau pilkai rudai, galiausiai juodai plaušuotas.

Auga vasarą, rečiau rudeni lapuočių miškuose, dažniausiai po liepomis, skroblais, ąžuolais, bukais, beržais, tuopomis.

Valgomas, labai vertingas.

## Nuorodos
* Vasarinio baravyko nuotraukos
Ampatas

**Ampatas** (, ) – užgesęs ugnikalnis (stratovulkanas) Peru pietuose, Arekipos departamente, ~100 km į šiaurės vakarus nuo Arekipos. Aukštis 6288 m. Ampatas yra 3 ugnikalnių grandinės dalis; šalia jo stūkso Ualka Ualka ir Sabankaja. Ugnikalnio viršūnę dengia ledynai, apie jo veiklą žinių nėra.

1997 m. Ampato ledynuose rasta 4 suledijusi gerai išsilaikiusi inkų mergaitės mumija, pavadinta Chuanita.
Sabankaja

**Sabankaja** (, ) – veikiantis ugnikalnis (stratovulkanas) Peru pietuose, Arekipos departamente, ~100 km į šiaurės vakarus nuo Arekipos. Aukštis 5976 m. Ampatas yra 3 ugnikalnių grandinės dalis; šalia jo stūkso Ualka Ualka ir Ampatas. Ugnikalnio viršūnę dengia ledynai (bendras plotas ~3,5 km²).

Sabankaja – aktyviausias Peru ugnikalnis. Paskutinis išsiveržimas įvyko 2003 m.
Ampajus

**Ampajus** (, ) – užgesęs ugnikalnis Peru, Apurimako departamente, Ampajaus nacionaliniame draustinyje, netoli Abankajaus miesto. Aukštis 4369 m. Papėdėje telkšo Uspakočios lagūna.