open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kristina Miškinienė

**Kristina Miškinienė** (g. 1960 m. spalio 1 d. Rakliškėse, Šalčininkų rajonas) – Lietuvos ir Druskininkų savivaldybės politinė veikėja.

## Biografija
1982 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierė.

1982–1984 m. dirbo Elektrografijos mokslinio tyrimo instituto inžiniere, 1984–1990 m. ėjo įvairias pareigas Druskininkų miesto vykdomajame komitete, 1990–1992 m. buvo Druskininkų miesto valdybos inžinierė informacijai, 1992–1994 m. ėjo Valstybinio socialinio draudimo fondo valdybos Druskininkų skyriaus vyresniosios inspektorės pareigas, 1996–2000 m. buvo Valstybės ir savivaldybių tarnautojų mokymo centro „Dainava“ direktoriaus pavaduotoja mokymui ir Mokymo dalies vadovė.

1995 m. tapo Naujosios demokratijos/Moterų partijos nare, 2003 m. perėjo į Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyrių.

Nuo 1997 m. penkis kartus iš eilės išrinkta į Druskininkų savivaldybės tarybą: 1997 m. ir 2000 m. – iš Naujosios demokratijos/Moterų partijos rinkiminio sąrašo, 2003 m., 2007 m. ir 2011 m. – iš Lietuvos socialdemokratų partijos rinkiminio sąrašo. 2000–2012 m. ėjo Druskininkų savivaldybės mero pavaduotojos pareigas. Buvo Vilniaus teritorinių ligonių kasų stebėtojų tarybos pirmininke ir Lietuvos savivaldybių asociacijos Socialinių reikalų komiteto nare.

2012 m. išrinkta į Lietuvos Respublikos Seimą po to, kai vienmandatėje Lazdijų – Druskininkų (Nr. 71) apygardoje antrajame rinkimų ture surinko 59 proc. balsų ir įveikė Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų kandidatą Vaidą Šalaševičių. Pasibaigus rinkimams Vyriausioji rinkimų komisija pripažino, kad 23 Druskininkų biudžetinių įstaigų vadovai ir direktoriai, pasirašę reklaminį straipsnį, kuriame raginama balsuoti už kandidatę Kristiną Miškinienę, pasinaudojo tarnybine padėtimi vykdant rinkimų agitaciją.

## Šaltiniai
Rimvydas Stanislovas Mickevičius

**Rimvydas Stanislovas Mickevičius** (g. 1940 m. kovo 18 d. Panevėžyje) – architektas, Lietuvos ir Druskininkų savivaldybės politinis veikėjas.

## Biografija
 
1947–1958 m. mokėsi Panevėžio 4–oje vidurinėje mokykloje, 1960–1966 m. studijavo Vilniaus dailės instituto Architektūros fakultete.

1958–1959 m. Panevėžio elektros tinklų elektromonteris, 1959–1960 m. Kauno Statybos valdybos Nr. 11 darbininkas. 1966–1973 m. „Komprojekto“ Druskininkų skyriaus architektas, grupės vadovas, vyr. architektas. 1973–1985 m. Druskininkų Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas, 1985–1988 m. pirmininkas, 1988–1990 m. LKP Druskininkų miesto komiteto pirmasis sekretorius. 1990–1991 m. susivienijimo „Monolitas“ projektų vyr. inžinierius, 1991–1992 m. VĮ „Ekspo“ grupės vadovas, direktoriaus pavaduotojas, 1992–1995 m. „Alytaus monolitas“ projekto vadovas, nuo 1994 m. „Vilprojektas“ projektų vadovas.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus narys. 2000–2003 m. (LDDP sąraše), 2003–2007 m. ir nuo 2008 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, 2000–2007 m. Kurorto plėtros komiteto pirmininkas.

## Išnašos
Baltoji balanda

**Baltoji balanda** (*Chenopodium album*) – burnotinių (*Amaranthaceae*) šeimos, balandų (*Chenopodium*) genties augalas.

Vienmetis, 10−100 (150) cm aukščio žolinis augalas. Stiebas status, briaunotas, išsišakojęs. Lapai kiaušiniški, rombiški, galai nusmailėję, nelygiai dantyti, šiek tiek skiautėti, rečiau lygiakraščiai. Tankūs kotuotų žiedų kamuolėliai susitelkę į šakotas šluoteles. Apyžiedžio lapeliai 5, su skiauterėle, raukšlėti, gelsvi. Žiedkočiai ir apyžiedžiai baltai miltuoti. Vaisiai visiškai apgaubti apyžiedžio ir apyvaisio. Apyvaisis plonas, persišviečiantis. Sėklos apskritos, juodos, rudos, gana įvairaus dydžio. Augalas subrandina 3000 – 200 000 ir daugiau sėklų. Jas platina vėjas ir vanduo.

Žydi birželio−rugsėjo mėn. Labai dažna visoje Lietuvoje. Auga daržuose, laukuose, dykvietėse, šiukšlynuose. Labai įvairuojantis augalas. Lietuvoje žinomi keli jos varietetai: var. *microphyllum* − lapai smulkūs, beveik nedantyti ir var. *eaalbam* − lapai ilgesni, danteliai stambesni. Viena iš labiausiai paplitusių piktžolių. Jaunos šakelės ir lapai vartojami maistui kaip špinatai. Sėklų miltų dedama į duonos kepinius. Žolė tinka pašarui. Augalas vaistinis. Vaistams iškart po žydėjimo pjaunamos šviežios arba sudžiūvusios balandos viršūnėlės, žolė, rečiau renkamos sėklos.

Baltosios balandos preparatai gerina virškinimą, lengvina atsikosėjimą, tonizuoja ir stiprina organizmą. Jie vartojami sergant avitaminoze, viduriuojant, kankinant pavasariniam nuovargiui, išsekus po sunkių ligų, nutukus.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 14 psl.


Vaizdas:Melganzevoet vruchten Chenopodium album.jpg|Baltosios balandos vaisiai
Vaizdas:ChenopodiumAlbum001.JPG
Jonas Kirtoforas

**Jonas Kirtoforas** (1510–1582 m.) – lietuvių giesmių vertėjas.

Gimė apie 1510 m. Karaliaučiuje. Studijavo Vitenbergo universitete, buvo Karaliaučiaus universiteto profesorius. Viena jo versta giesmė išspausdinta Mažvydo giesmyne. Mirė 1582 m. vasario 21 d. Karaliaučiuje.
Justinas Karosas

**Justinas Karosas** (1937 m. rugsėjo 7 d. Sangrūdoje, Punsko valsčius – 2012 m. birželio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos filosofas marksistas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1944–1958 m. mokėsi Sangrūdos vidurinėje mokykloje. 1958–1963 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Istorijos ir filologijos fakultete, įgijo lietuvių kalbos ir literatūros dėstytojo specialybę.

1963–1967 m. VU Filosofijos katedros asistentas. 1967–1969 m. studijavo VU aspirantūroje, 1969 m. apgynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją „Ideologijos vieta ir vaidmuo socialistinės visuomenės vystymesi“.

1969–1972 m. VU vyresnysis dėstytojas, 1973–1989 m. docentas. 1972–1973 m. stažavosi Vienos universitete. 1984–1985 m. gavęs A. von Humboldto stipendiją stažavosi Frankfurto prie Maino, Manheimo, Gyseno universitetuose.

1989–1992 m. VU Filosofijos fakulteto dekanas, 1994 m. habilituotas daktaras, 2000 m. profesorius.

Nuo 1963 m. SSKP narys, 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, partijos pirmininko pavaduotojas, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys, LSDP tarybos narys.

2000–2003 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys. 1992–2012 m. Seimo narys, 2001–2004 m. ir 2005–2006 m. Europos reikalų komiteto pirmininko pavaduotojas, 2004–2012 m. Užsienio reikalų komiteto pirmininkas.

Daugelio monografijų, knygų ir straipsnių autorius. Rašė ideologijos ir vertybių teorijos klausimais (marksistiniu aspektu): „Socializmas ir ideologija“ (1976 m.), „Metodologiniai marksistinės filosofijos bruožai“ (1981 m.) ir kt.

Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Įvertinimas
* 2004 m. Druskininkų miesto garbės pilietis 
* 2004 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius 
* 2007 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* J. Karosas: E. Žiobienės atleidimas būtų padiktuotas „rėksnių minios“, 2010-10-21
Lietuvos demokratinė darbo partija

**Lietuvos demokratinė darbo partija** (**LDDP**) – Lietuvoje 1990–2001 metais veikusi partija, atsiradusi 1990 m. gruodžio 8 d., pakeitus Lietuvos komunistų partijos (LKP) pavadinimą.

## Istorija

Pagrindinė LKP pavadinimo pakeitimo priežastis – „komunistų“ vardo nepopuliarumas po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo. Vėliau LDDP šalininkai ėmė neigti savo partijos ryšį su LKP, bet 1990 m. gruodžio 8 d. LKP neeiliniame suvažiavime priimtas nutarimas neįkūrė jokios naujos partijos. Suvažiavimo nutarimas skelbė:

*„Pakeisti Lietuvos komunistų partijos pavadinimą. Toliau ją vadinti LIETUVOS DEMOKRATINE DARBO PARTIJA.“*

2001 m. sausį LDDP susijungė su socialdemokratais, taip suformuojant vieną partiją (Lietuvos socialdemokratų partija), kurios pirmininku iki 2007 m. išliko Algirdas Brazauskas.

## Pirmininkai

* Algirdas Brazauskas – 1990–1993 m.
* Adolfas Šleževičius – 1993–1996 m.
* Česlovas Juršėnas – 1996–2001 m.

## Išnašos

## Nuorodos

* LDDP puslapio archyvas – 2001 m. liepos versija
Tirėnų jūra

**Tirėnų jūra** (ital. *Tirreno*) – Viduržemio jūros dalis, esanti į vakarus ir pietus nuo Italijos. Jos ilgis apie 760 km, o plotis 100-500 km. Jūros ribos: šiaurėje – Ligūrijos jūra, Apeninų pusiasalis, Sicilija, Sardinija ir Korsika. Mesinos pusiasalis jungia Tirėnų jūrą su Jonijos jūra. Pagrindiniai uostai – Neapolis ir Palermas.

## Pavadinimo kilmė
Jūra pavadinta tirėnų – senoviniu etruskų tautos pavadinimu.
Monosomija

**Monosomija** – chromosomų mutacijų rūšis, kai diploidinis organizmas turi vieną chromosomą vietoj poros (2n-1) (yra viena homologine chromosoma mažiau). 

Viena iš monosomijos priežasčių – homologinių chromosomų neišsiskyrimas mejozės metu (nelytinio dauginimosi atveju – mitozės). Monosomija pasitaiko ir tarp augalų, ir tarp gyvūnų. Gyvūnams tokios mutacijos dažniausiai mirtinos. Tie individai, kurie išgyvena, turi fizinių ir psichinių sutrikimų, vadinamų tam tikrais sindromais. 

Tarp žmonių dažniausiai sutinkamas Ternerio sindromas – X chromosomos monosomija. Ši monosomija gal ir nėra dažniausiai susidaranti, tačiau šią monosomiją turinčių individų išgyvenavumas didesnis lyginant su kitų monosomijų turėtojais.
Ričardas Malinauskas

**Ričardas Malinauskas** (g. 1965 m. balandžio 22 d. Skaisčiūnuose, Kapsuko rajonas) – Lietuvos ir Druskininkų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1972–1974 m. mokėsi Kapsuko rajono Skaisčiūnų, 1974–1979 m. Radviliškio rajono Alksniupių, 1979–1980 m. Palonų aštuonmetėse mokyklose, 1980–1983 m. Baisogalos vidurinėje mokykloje. 1983–1984 m. studijavo Kauno politechnikos institute, 1984–1987 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje. 1991–1993 m. UAB „Madma“ direktoriaus pavaduotojas komercijai. 1993–2000 m. UAB „Hesona“ generalinis direktorius, 1998–2000 m. VšĮ „Hesonos klubas“ vadybininkas. 2000–2003 m. Kauno technologijos universitete studijavo termofikacinę inžineriją, šilumos energetikos inžinierius.

1999 m. ir 2000 m. Pabaltijo automobilių kroso čempionas (B‑1600 kategorija), 2001 m. Lietuvos automobilių sporto meistras.

2000–2023 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys, nuo 2000 m. Druskininkų savivaldybės meras.

2001–2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) narys, Druskininkų skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. Europos socialistų partijos narys. 2003–2019 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos prezidentas. Nuo 2003 m. Kurortų plėtros komiteto prie Turizmo tarybos pirmininkas. Nuo 2007 m. liepos mėn. visuomeninis ministro pirmininko Gedimino Kirkilo patarėjas savivaldybių klausimais. Nuo 2016 m. nepartinio judėjimo „Už Druskininkus“ pirmininkas. Nuo 2019 m. gegužės mėn. Lietuvos kurortų asociacijos prezidentas.

2019 m. pareikšti įtarimai prekyba poveikiu ir papirkimu, veikiant organizuotoje grupėje.

### Šeima
R. Malinauskas yra vedęs tris kartus. Su pirmąja žmona Daiva (g. 1967) susilaukė dviejų dukterų ir sūnaus. 2010 m. rugsėjo mėn. susituokė su alytiške Ineta. Šioje santuokoje politikui gimė sūnus. 2019 m. rugpjūčio mėn. vedė 20 metų jaunesnę Vaidą.

## Įvertinimas
* 2003 m. LTOK Olimpinė žvaigždė
* 2004 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius 
* 2005 m. KKSD Sporto garbės komandoro ženklas
* 2008 m. žurnalo „Veidas“ organizuotame konkurse išrinktas geriausiu Lietuvos meru

## Šaltiniai
Trisomija

**Trisomija** – chromosomų mutacijų rūšis, kai individas turi tris homologines chromosomas vietoj poros (2n+1). Trisomijos priežastis – homologinių chromosomų neišsiskyrimas mejozės metu (nelytinio dauginimosi atveju – mitozės). Trisomija pasitaiko ir tarp augalų, ir tarp gyvūnų. Gyvūnams tokios mutacijos dažniausiai mirtinos. Tie individai, kurie išgyvena, turi fizinių ir psichinių sutrikimų, vadinamų sindromais. Tarp žmonių dažniausias Dauno sindromas – 21 chromosomos trisomija. Kitų chromosomų trisomijų atvejais kūdikiai miršta negimę, arba net labai ankstyvose nėštumo stadijose (persileidimas). Taip pat gan dažnos lytinės chromosomos X trisomijos.
Poliploidija

**Poliploidija** ( – daugialypis + *εῖδος* – pavidalas) – chromosomų mutacija, kai eukariotų mutantai turi daugiau nei du chromosomų rinkinius.

Priklausomai nuo to, kiek chromosomų rinkinių turi organizmas, jis gali būti triploidas (3n), tetraploidas (4n), pentaploidas (5n) ir t. t.

Tarp gyvūnų poliploidų būna retai. Augalų poliploidija – vienas iš būdų naujoms rūšims susidaryti.

47 % žiedinų augalų yra poliploidai; tarp jų ir daug kultūrinių augalų tokių kaip kviečiai, kukurūzai, taip pat yra ir gėlių kaip chrizantemos, viendienės gėlės ir kt.

Poliploidai dažniausiai susidaro dėl tarprūšinio kryžminimosi. Susikryžminus skirtingom rūšims, jų palikuonys turi neporinį chromosomų rinkinį, todėl mejozės metu chromosomos negali sudaryti porų, ir hibridas yra sterilus (pvz., mulas).

Kai kryžminant augalus atstatomas dvigubas chromosomų rinkinys, mejozės metu chromosomos gali pasiskirstyti poromis.
SS

**SS** ( – ‘apsaugos rinktinė’) – nacistinės Vokietijos sukarintoji organizacija, įkurta 1920 metais.  Išformuota 1945 gegužės 8 d. Antrojo pasaulinio karo metu (1939-45 m.) atsakinga už daugybę nusikaltimų prieš žmoniją. Vokietijoje uždrausta kartu su nacių partija kaip nusikaltėlių organizacija.  

Nuo pat įkūrimo *SS* buvo pagrindinė smogiamoji jėga, kovojanti su, anot pačių nacių, tautos ir rasės priešais. *SS* pasižymėjo tuo, kad visi jos nariai buvo griežtai atrenkami pagal rasinius ir ideologinius požymius.

## Istorija

### Atsiradimas
Alaus rūsio pučo metu (1923 m. lapkričio 8 d.) sužavėtas savo asmens sargybinių atsidavimu (demonstracijos metu policijai atidengus ugnį į koloną, Hitlerį nuo kulkų uždengė Ulrichas Grafas, kuris vėliau pasveiko) Hitleris įsakė sukurti specialųjį asmens sargybinių dalinį. Jo sukūrimas buvo patikėtas asmeniniam Hitlerio vairuotojui Julijui Šrekui (*[[Julius Schreck]]*), kuris tapo pirmuoju SS vadu. Pavadinimą „Apsaugos rinktinė“ pasiūlė Hermanas Geringas (*[[Hermann Göring]]*), taip tapdamas organizacijos „krikštatėviu“.

Pirmosiomis dienomis kandidatai į SS turėjo įrodyti, kad jų protėviai nuo 1750-ųjų buvo vokiečiai ir tarp jų protėvių nebuvo žydų. Įrodymas buvo itin sudėtingas ir šis reikalavimas vėliau buvo atšauktas. Antrojo pasaulinio karo metu rasiniai reikalavimai buvo sumažinti. Waffen-SS tarnavo vokiečiai, belgai, danai, suomiai, prancūzai, norvegai, švedai, olandai, ukrainiečiai, albanai, arabai, turkai ir t.t.

## Vadovai
* Julius Schreck (1925–1926)
* Joseph Berchtold (1926–1927)
* Erhard Heiden (1927–1929)
* Heinrich Himmler (1929–1945)
* Karl Hanke (1945)

## Organizacinė struktūra
Julijus Šrekas (*Julius Schreck*) sukūrė pradinius SS nuostatus, kurie aiškiai apibrėžė naujojo elitinio dalinio statusą. Nuostatuose buvo nurodyta, kad SS turėjo sudaryti 10 vyrų ir karininkas. Tokios grupės turėjo veikti kiekviename Vokietijos mieste.
Ypatingas dėmesys buvo skirtas Berlynui – šiame mieste veikusios SS rinktinės dydis turėjo būti dvigubai didesnis (20 vyrų ir 2 karininkai).

Buvo parengti labai griežti atrankos į SS kriterijai: kandidatai turėjo būti nuo 25 iki 35 metų amžiaus, neteisti, negeriantys ir stiprūs fiziškai. Ypatingai buvo akcentuojamas lojalumas ir ištikimybė asmeniškai Adolfui Hitleriui.

* Waffen-SS – SS kariuomenė, suformuota kaip SS dalis ir skirta kautis fronte. 
* SD (*Sicherheitsdienst*) – Valstybės saugumo tarnyba
* Einsatzgruppen – mobilūs išžudymo būriai
* SS TV (*SS-Totenkopfverbände*) – koncentracijos stovyklų priežiūros daliniai
* SS-OD - žydų policija
Vilius Cibulskas

**Vilius Cibulskas** (g. 1952 m. liepos 4 d. Šiūlėnuose, Ignalinos rajonas) – inžinierius, Lietuvos ir Ignalinos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
 
1959–1967 m. mokėsi Šiūlėnų aštuonmetėje mokykloje, 1968 m. Naujojo Daugėliškio vidurinėje mokykloje, 1970 m. baigė Ignalinos 1–ą vidurinę mokyklą, 1975 m. su pagyrimu – Kauno politechnikos institutą, inžinierius elektromechanikas.

1975–1983 m. Kauno politechnikos instituto mokslinio tyrimo sektoriaus mokslinis bendradarbis, studijavo aspirantūroje. 1983–1993 m. Ignalinos valstybinio žuvininkystės ūkio inžinierius, 1993–1995 m. Ignalinos rajono valdytojo pavaduotojas – ekonomikos ir finansų skyriaus viršininkas, 1995–1997 m. Ignalinos rajono žemės ūkio valdybos viršininkas, 1997–2001 m. Ignalinos rajono savivaldybės administratorius, 2001–2004 m. Utenos apskrities viršininkas, 2004–2008 m. Utenos apskrities viršininko pavaduotojas, 2009 – 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės mero patarėjas, 2011–2014 m. iki dabar Europos parlamento nario J. Paleckio padėjėjas, dabar Seimo narės Rimantės Šalaševičiūtės padėjėjas – sekretorius.

Žmona – Adelė Cibulskienė. Turi sūnų Vaidotą (g. 1978 m.) ir dukrą Dovilę (g. 1988 m.).

## Politinė veikla
1990 m. kaip Sąjūdžio remiamas kandidatas išrinktas rajono Tarybos deputatu.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Ignalinos rajono skyriaus narys.

1990–1995 m. Ignalinos rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 2000 m. kovo – balandžio mėn. (LDDP sąraše) ir 2003 m. (LSDP sąraše), 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys. 

1995–2014 m. renkamas Ignalinos rajono savivaldybės tarybos nariu.

1997–2001 m. Ignalinos rajono savivaldybės administratorius. 

2001–2004 m. Utenos apskrities viršininkas. 

2004–2008 m. Utenos apskrities viršininko pavaduotojas. 

2009 – 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės mero patarėjas.

Nuo 2009 m. Ignalinos rajono LSDP skyriaus pirmininkas.

2011–2014 m. – EP nario J.Paleckio padėjėjas, dabar Seimo nario padėjėjas – sekretorius.

2015 m. savivaldybių tarybų rinkimuose skyriaus iškeltas ir LSDP tarybos patvirtintas kandidatas į Ignalinos merus.

## Šaltiniai
Poškonių seniūnija

**Poškonių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės pietryčiuose, Dzūkijos etnografiniame regione. Centras – Poškonys.

## Geografija

Seniūnija yra pasienyje su Baltarusija, siena eina šiaurine, rytine, vakarine ribomis. Seniūnijos plotas – 8470 ha, didžioji seniūnijos dalis įeina į Dieveniškių istorinį regioninį parką. Yra du tvenkiniai, kurie užima 29 ha plotą. Per seniūniją teka Gaujos upelis.

Pagrindinis kelias – .

## Istorija

Įkurta 1995 m. vietoje Poškonių apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 976 || 25 kaimai, 5 viensėdžiai
|-
| 2009-09-01  || 85 || || 25 kaimai, 5 viensėdžiai
|-
| 2011 m.  || || 787 || 25 kaimai, 5 viensėdžiai
|-
| 2016-08-13  || || || 25 kaimai, 5 viensėdžiai
|-
| 2021 m.  || || 566 || 24 kaimai
|}

## Seniūnai
* Rimantas Stočkus, 2009 m.
* Renata Fedotova, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Antaniškės, k. || || 0
|-
| Ažumedis, k. || || 5
|-
| Baltučiai, k. || 11 || 10
|-
| Biržė, vs. || || 0
|-
| Dailidės, k. || 51 || 79
|-
| Dainavėlė, k. || 24 || 21
|-
| Daubutiškės, k. || || 8
|-
| Didžiuliai, k. || || 17
|-
| Grybiškės, k. || 19 || 23
|-
| Jokūbiškės, k. || || 20
|-
| Katkuškės, k. || 20 || 44
|-
| Kmelninkai, k. || 16 || 17
|-
| Kreivoji, vs. || || 0
|-
| Kruniškės, k. || || 10
|-
| Lastaučikai, k. || 17 || 34
|-
| Liškūniškės, k. || 20 || 27
|-
| Liudvinavas, vs. || || 2
|-
| Mikališkės, vs. || || 0
|-
| Padvarės, k. || 26 || 41
|-
| Paginai, k. || 27 || 30
|-
| Poškonys, k. || 122 || 129
|-
| Pupiškės, k. || 21 || 25
|-
| Rimašiai, k. || 23 || 35
|-
| Siaurimai, k. || || 19
|-
| Stakai, k. || 60 || 70
|-
| Stalgonys, k. || 24 || 36
|-
| Šetylos, k. || || 19
|-
| Šilinė, vs. || || 1
|-
| Šiudainys, k. || 20 || 38
|-
| Valatkiškės, k. || 15 || 27
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
* **Dailidžių** seniūnaitija: Kmelninkų k., Valatkiškių k., Dailidžių k., Ažumedžio k., Kreivosios k., Šilinės k., Stakų k., Padvarių k.
* **Paginų** seniūnaitija: Paginų k., Šiudainių k., Šetylų k., Liudvinavo vs., Liškūniškių k., Jokūbiškių k., Antaniškių k., Katkuškių k., Baltučių k., Dainavėlės k., Kruniškių k.
* **Poškonių** seniūnaitija: Poškonių k., Siaurimų k., Lastaučikų k., Didžiulių k., Grybiškių k., Rimašių k., Stalgonių k., Daubutiškių k., Pupiškių k.

## Šaltiniai
Arvydas Vyšniauskas

**Arvydas Vyšniauskas** (g. 1963 m. vasario 10 d. Radviliškyje) – inžinierius energetikas, Lietuvos profsąjungų ir Elektrėnų savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1981 m. baigė Radviliškio 3-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultetą, kurį 1986 m. baigė ir įgijo inžinieriaus elektriko specialybę.

Pagal paskyrimą pradėjo dirbti budinčiu elektromonteriu Lietuvos VRE, dabar – AB Lietuvos elektrinė. 1987 m. pervestas į Kruonio hidroakumuliacinę elektrinę pamainos viršininku, 1998–2007 m. Kruonio HAE Elektros cecho viršininko pavaduotojas. 2007–2011 m. Elektrėnų savivaldybės meras, 2015–2019 m. – mero pavaduotojas.

2003–2020 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narys. Nuo 2020 m. Kazokiškių seniūnijos seniūnas.

Nuo 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 2000 m. Elektrėnų skyriaus pirmininko pavaduotojas, nuo 2005 m. pirmininkas, LSDP tarybos narys.

Iki 2007 m. Kruonio HAE profesinės sąjungos pirmininko pavaduotojas.

## Šaltiniai

|-
Baltosios Vokės seniūnija

**Baltosios Vokės seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Dzūkijos etnografiniame regione. Centras – Baltoji Vokė. Dauguma gyventojų – lenkai.

## Geografija

Seniūnija yra Rūdninkų girios pakraštyje ir ribojasi su Šalčininkų, Trakų, Vilniaus ir Varėnos rajonais. Didžiąją dalį teritorijos užima miškai, prateka Merkys. Čia yra Baltosios Vokės durpynas, telkšo Papio ežeras. Miesto plotas – 368 ha.

Pagrindiniai keliai – , .

## Istorija

Įkurta tarp 1995 m. ir 2001 metų. 2009 m. patvirtintas Baltosios Vokės herbas, kurį naudoja ir seniūnija. Savivaldybės tarybos sprendimu 2017 m. gegužės 30 d. seniūnijai priskirtos Rūdninkų k., Vakariškių k., Plytinės k., Ravelių vs., Salų vs. gyvenvietės iš Jašiūnų seniūnijos.

|-
| 2001-04  || || 247 || 5 kaimai
|-
| 2009-09-01  || 66 || 1300 || 1 miestas (Baltoji Vokė), 5 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 1353 || 1 miestas, 5 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas, 5 kaimai
|-
| 2021 m.  || || 1703 || 1 miestas, 8 kaimai, 2 viensėdžiai
|}

## Seniūnai
* Genadij Baranovič, nuo 2006 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Baltoji Vokė, m. || 998 || 1101
|-
| Giria, k. || || 9
|-
| Ilgalaukis, k. || || 6
|-
| Plytinė, k. || 19 || 13
|-
| Raveliai, vs. || || 12
|-
| Rudnia, k. || 69 || 86
|-
| Rūdninkai, k. || 480 || 492
|-
| Salos, vs. || || 0
|-
| Senieji Maceliai, k. || || 7
|-
| Vakariškės, k. || 30 || 31
|-
| Žagarinė, k. || 81 || 144
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 6 seniūnaitijos:
* **Baltosios Vokės 1-oji** seniūnaitija: Miško, Gėlių gatvės, Durpininkų gatvė iki Vilniaus gatvės, Žalioji gatvė iki Vilniaus gatvės
* **Baltosios Vokės 2-oji** seniūnaitija: Vilniaus gatvė iki T. Kostiuškos gatvės, T. Kostiuškos gatvė, Geležinkelio gatvė nuo T. Kostiuškos gatvės iki Durpininkų gatvės
* **Baltosios Vokės 3-oji** seniūnaitija: Vilniaus gatvė nuo T. Kostiuškos gatvės iki A. Mickevičiaus gatvės, A. Mickevičiaus gatvė, Geležinkelio gatvė nuo A. Mickevičiaus iki T. Kostiuškos gatvės
* **Baltosios Vokės 4-oji** seniūnaitija: Geležinkelio gatvė iki Naujosios gatvės, Vilniaus gatvė nuo Naujosios gatvės, Pušyno, Šilo, Sodų gatvės
* **Rudnios** seniūnaitija: Rudnios k., Ilgalaukio k., Giros k.
* **Žagarinės** seniūnaitija: Žagarinės k., S. Macelių k.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Alionių seniūnija

**Alionių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Širvintų rajono savivaldybės rytuose, Aukštaitijos etnografiniame regione. Centras – Alionys I.

## Geografija

Seniūnija užima 15 000 ha plotą. Seniūnijoje yra Alionių spanguolynas, didžiausias rajone Alio ežeras, apylinkėse įkurtas Alionių telmologinis draustinis. Rytinėje dalyje daug miškų ir pelkių.

Pagrindiniai keliai – , , .


Alionių_sen.%2C_Lithuania_-_panoramio_(4).jpg | Širvinta prie Trapelių
Juodiškės, Lithuania - panoramio (2).jpg | Juodiškių apylinkės
2010 11 07 - panoramio (12).jpg | Alionių miškai


## Istorija

Įsteigta 1995 m. vietoje Alionių apylinkės.

|-
| 2001-04  || || 1111 || 34 kaimai, 11 viensėdžių, 2 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 150 || 1085 || 34 kaimai, 11 viensėdžių
|-
| 2011 m.  || || 992 || 34 kaimai, 11 viensėdžių
|-
| 2016-08-13  || || || 34 kaimai, 11 viensėdžių
|-
| 2021 m.  || || 706 || 29 kaimai, 3 viensėdžiai
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Adolina, k. || || 3
|-
| Alionys I, k. || 189 || 264
|-
| Alionys II, k. || 58 || 74
|-
| Arliškės, k. || || 0
|-
| Bajorai, k. || 14 || 20
|-
| Bakaniškės, vs. || || 0
|-
| Boruvka, k. || || 9
|-
| Būda, k. || || 16
|-
| Cegelnė, vs. || || 2
|-
| Diskava, vs. || || 0
|-
| Drazdiškiai, vs. || || 0
|-
| Gaka, k. || || 6
|-
| Gervėčiai, k. || || 3
|-
| Joniai, k. || || 9
|-
| Joniškis, vs. || || 0
|-
| Juodiškiai, k. || 165 || 189
|-
| Juodkos, k. || || 4
|-
| Krašiena, k. || 23 || 37
|-
| Kvakšiai, k. || 16 || 18
|-
| Magūnai, k. || 10 || 47
|-
| Maišeliai, k. || 19 || 28
|-
| Markūnai, vs. || || 2
|-
| Mickonys, k. || 18 || 20
|-
| Miegučiai, k. || || 19
|-
| Narūniškės, vs. || || 0
|-
| Nugarai, vs. || || 2
|-
| Ožiškės, k. || || 2
|-
| Pagiriai, k. || || 17
|-
| Pajuodžiai, k. || 18 || 17
|-
| Palkiai, k. || || 0
|-
| Paluknė, k. || || 0
|-
| Pamusė, k. || || 4
|-
| Pokiškės, k. || 11 || 17
|-
| Ramaškonys, k. || 17 || 29
|-
| Rudžionys, k. || || 7
|-
| Skauradai, k. || || 0
|-
| Sofa, vs. || || 0
|-
| Staniškiai, k. || || 4
|-
| Šlevėtrai, k. || || 12
|-
| Tarautiškiai, k. || || 0
|-
| Trapeliai, k. || 40 || 57
|-
| Trimputiškės, k. || || 4
|-
| Vičiūnai, k. || 25 || 48
|-
| Zdoniškiai, vs. || || 0
|-
| Zigmantai, vs. || || 2
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
* **Alionių** seniūnaitija (488 gyv.): Alionių I k., Adolinos k., Alionių II k., Bajorų k., Boruvkos k., Juodkų k., Pagirių k., Trimputiškių k., Ramaškonių k.
* **Juodiškių** seniūnaitija (472 gyv.): Juodiškių kaimas, Gakos k., Magūnų k., Maišelių k., Mickonių k., Rudžionių k., Staniškių k.,  Šlevėtrų k., Trapelių k., Zdoniškių viensėdis, Jonių k., Pajuodžių k.
* **Vičiūnų** seniūnaitija (218 gyv.): Būdos k., Cegelnės vns., Gervėčių k., Krašienos k., Kvakšių k., Markūnų vns., Miegučių k., Nugarų vns., Ožiškių k., Pamusės k., Pokiškių k., Skauradų k., Vičiūnų k., Zigmantų vns.

## Šaltiniai
Rimantas Sinkevičius

**Rimantas Sinkevičius** (g. 1952 m. balandžio 3 d. Jūsiškėse, Anykščių rajonas) – Lietuvos politikas. Buvęs Seimo narys, Lietuvos ministras, chemijos pramonės vadybininkas, UAB „Koncernas Achemos grupė“ vystymo direktorius.

## Biografija
Gimė valstiečių šeimoje. 1970 m. baigė Kavarsko vidurinę mokyklą, 1975 m. Kauno politechnikos instituto Cheminės technologijos fakultetą, neorganinių medžiagų ir trąšų cheminės technologijos inžinierius technologas.

1975 m. iki 1979 m. pabaigos LKJS Kauno miesto komiteto darbuotojas, skyriaus vedėjas. Nuo 1980 m. Jonavos VĮ „Azoto“ gamyklos pamainos viršininkas, nuo 1983 m. cecho, laboratorijos viršininkas, nuo 1993 m. AB „Achema“ Naujovių ir pažangos centro direktoriaus pavaduotojas, 1997–2000 m. komercijos direktoriaus pavaduotojas-realizacijos skyriaus viršininkas, 2005–2008 m. UAB „Koncernas Achemos grupė“ vystymo direktorius. 2000–2004 m. ir 2008–2020 m. Seimo narys.
2012–2016 m. – Lietuvos susisiekimo ministras, 2020 m. birželio 30 d. – gruodžio 11 d. – Lietuvos ekonomikos ir inovacijų ministras.

1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, Jonavos skyriaus pirmininko pavaduotojas, LDDP tarybos narys. 2001–2017 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jonavos rajono skyriaus narys, LSDP tarybos narys, LSDP pirmininko pavaduotojas, 2005–2013 m. Jonavos skyriaus pirmininkas.

1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. ir nuo 2007 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys, 1997–2000 m. valdybos narys, Ekonomikos, finansų ir verslo komiteto pirmininkas. Buvo LR aplinkos ministerijos kolegijos narys.

Lietuvos ir Lenkijos prekybos rūmų valdybos narys. Dalyvavo visuomeninėje veikloje. Medžiotojų draugijos Jonavos skyriaus valdybos narys, Egzaminų komisijos pirmininkas, Medžiotojų būrelio „Santaka“ pirmininkas, Jonavos Senamiesčio gimnazijos Tarybos narys ir kt.

## Šeima

Žmona Ligita (g. 1958 m.), „Achemos" inžinierė technologė. Sūnus Mindaugas Sinkevičius (g. 1984 m.), politikas, Jonavos rajono meras bei buvęs Lietuvos ūkio ministras.  Dukra Rūta Sinkevičiūtė (g. 1987 m.) – Vilniaus apygardos teismo teisėjo padėjėja.

Vedęs, žmona Ligita – Aplinkos apsaugos agentūros prie Aplinkos ministerijos vyriausioji specialistė, sūnus Mindaugas – Jonavos rajono savivaldybės meras, duktė Rūta – .

## Piktnaudžiavimo alkoholiu Seime skandalas
Sinkevičius pagarsėjo skandalu, kai 2010 m. balandžio 7 d., pasibaigus komitetų posėdžiams, po pietų, jį pastebėjo kiti Seimo nariai svirduliuojantį Seimo koridoriais, pajautė nuo jo sklindantį alkoholio kvapą. Tuomet Sinkevičius užsirakino savo kabinete. Jame „Lietuvos rytas“ TV žurnalistai vaizdo kamera užfiksavo 3 tuščius viskio ir vieną degtinės butelius. Vėliau Sinkevičius susigėdęs vengė akistatos, vaikščiojo po Seimo kabinetus, stovėjo nusisukęs nuo operatoriaus kameros veidu į sieną ir neigė, kad vartojo alkoholį. Vėliau užsidarė į LRS Ekonomikos komiteto biurą, kur komiteto vedėjos Reginos Zabarauskienės kabinete politikas išbuvo iki pat vakaro. Su Seimo nario statusu nederantį R. Sinkevičiaus elgesį pasmerkė Socialdemokratų partija (pirmininkas Algirdas Butkevičius). Kolegos elgesį svarstė Seimo LSDP frakcija.

## Šaltiniai

|-

|-
Juozas Storpirštis

**Juozas Storpirštis** (g. 1947 m. gegužės 28 d. Vilkaviškyje) – Lietuvos krepšinio arbitras, tarptautinės kategorijos teisėjas, Lietuvos krepšinio lygos techninis komisaras, sporto pedagogas, politinis veikėjas.

## Biografija

1965 m. baigė Marijampolės 4–ąją vidurinę mokyklą, 1969 m. Lietuvos kūno kultūros institutą.

1969–1970 m. Marijampolės Vaikų ir jaunimo sporto mokyklos krepšinio treneris. 1970–1971 m. Jonavos Statybos valdybos Nr. 1 inžinierius, nuo 1971 m. Jonavos Jeronimo Ralio vidurinės mokyklos (nuo 2011 m. gimnazijos) kūno kultūros mokytojas, Jonavos sporto mokyklos treneris. Jonavos „Statybos“ treneris konsultantas, II tautinės olimpiados krepšinio čempionų vyr. treneris. 2000–2003 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1984 m. FIBA teisėjas, nuo 2000 m. FIBA komisaras.

Nuo 1998 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jonavos rajono skyriaus narys.

## Pasiekimai

* 1968 m. Lietuvos krepšinio čempionas (su Kauno „Atletu“);
* 1986 m. Lietuvos TSR kūno kultūros ir sporto žymūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kandidato į savivaldybės tarybą anketa  2007 m.
Edmundas Mulokas

**Edmundas Mulokas** (g. 1957 m. gruodžio 25 d. Kaune) – Lietuvos ir Jonavos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1964–1968 m. mokėsi Purviškių pradžios, 1968–1975 m. Seredžiaus vidurinėje mokyklose, 1975–1980 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Elektronikos fakultete, inžinierius – elektrikas. 1999 m. baigė Kauno technologijos universitetą, viešojo administravimo magistras.

1980 m. Jonavos chemijos statybos tresto Statybos valdybos Nr. 1 energetikas, 1982 m. LKJS Jonavos rajono komiteto instruktorius, 1984 m. UAB „Jonavos kinas“ direktorius. 1997–1999 ir 2000–2003 m. Dumsių seniūnijos seniūnas, Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos narys. 1999–2000 m. ir 2003–2004 m. Jonavos rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2005–2006 m. Jonavos rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2006 m. UAB „Harimanas“ viešbučio – restorano direktorius, 2008 m. UAB „Jonavos autobusai“ direktorius, 2015 m. UAB ,,Jonavos paslaugos" direktorius.

Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jonavos rajono skyriaus narys, nuo 2001 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas. 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2005 m., 2007–2008 m. ir 2011 -2015m.,2015 -(atsisakė mandato) Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1995 m. Jonavos keliautojų klubo pirmininkas, Lietuvos keliautojų sąjungos tarybos narys. 1994–1997 m. Lietuvos kino rodytojų asociacijos narys. 1981 ir 1988 m. Lietuvos slidžių turizmo vicečempionas, Lietuvos turizmo čempionas (už žygį prie Laptevų jūros lietuvių tremties vietomis, 1989 m. už žygį Prano Juozapo žemėje, 1990 m.); TSRS turizmo čempionas (su Lietuvos komanda, už žygį slidėmis Jakutijoje, 1988 m.). Jo vadovaujama komanda – Lietuvos komandinio turizmo čempionato I vietos laimėtoja (už žygį Fanų kalnuose, 1988 m.).

Vedęs; žmona Irena, vaikai Andrius, Milda, Eglė.

## Šaltiniai
Eugenijus Mažūnaitis

**Eugenijus Mažunaitis** (1947 m. kovo 10 d. Pašventyje, Jurbarko rajonas – 2010 m. vasario 16 d. Jonavoje) – ekonomistas, Jonavos rajono savivaldos veikėjas, buvęs rajono meras.

## Biografija

1966 m. baigė Linkuvos (Kauno rajonas) darbo jaunimo vidurinę mokyklą, 1967–1973 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultete, 1978–1980 m. Leningrado aukštojoje partinėje mokykloje.

1964–1968 m. Jurbarko, Kauno, Jonavos miškų ūkio darbininkas, girininko padėjėjas, nuo 1968 m. iki 1970 m. Jonavos rajono kolūkio „Pirmūnas“ ekonomistas, 1970–1989 m. Jonavos rajono komjaunimo, partinis darbuotojas. 1989–1990 m. AB „Achema“ vadovaujantis ekonomistas, 1990–1992 m. UAB „Nita“ direktorius. 1992–1997 m. Vyriausybės atstovo Kauno apskrityje padėjėjas, 1997–2000 m. UAB „Industrijos garantas“ Jonavos skyriaus vadovas. Nuo 2002 m. UAB „Poraistė“ direktorius.

1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, nuo 2001 m. Jonavos rajono skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys.

1993–1995 m. Jonavos tarybos deputatas, 1995–2003 m. (LDDP sąraše) ir nuo 2003 m. (LSDP) Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys, 2001–2002 m. Jonavos rajono savivaldybės meras.

## Nuorodos
* Biografiniai duomenys .
Antrasis Abiejų Tautų Respublikos padalijimas

**Antrasis Abiejų Tautų Respublikos padalijimas** įvyko 1793 m. Tai buvo antrasis iš trijų Abiejų Tautų Respublikos padalijimų, kurie  1795 m. galutinai panaikino Abiejų Tautų Respubliką. Antrojo padalijimo priežastis – 1792 m. ATR–Rusijos karo pralaimėjimas ir prisijungimas prie Targovicos konfederacijos.

Sutartį pasidalyti valstybės teritorijas 1793 m. sausio 23 d. pasirašė Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas II ir Rusijos imperatorė Jekaterina II. Po to Prūsijos kariuomenė užėmė Didžiąją Lenkiją, o Rusijos kariuomenė – rytines Abiejų Tautų Respublikos teritorijas.

## Sutartys

1793 m. rugpjūčio 17 d. buvo sudarytas Abiejų Tautų Respublikos traktatas su Rusija, pagal kurį Rusijai atiteko Minsko, Kijevo, Braclavo ir Podolės vaivadijos taip pat dalis Vilniaus, Naugarduko, Bresto ir Volynės vaivadijų. Viso 250 tūkst. kv. km.

1793 m. rugsėjo 25 d. Gardine buvo sudaryta antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo (teritorijų atidavimo) sutartis su Prūsija. Pagal ją Prūsijai atiteko Gdanskas ir Torūnė, taip pat Gniezno, Poznanės, Kališo, Plocko, Kujavijos, Inovroclavo vaivadijo, Dobrynės žemė, taip pat dalis Krokuvos ir Mozūrijos vaivadijų. Viso 58 tūkst. kv. km.

Prūsija ir Rusija primetė ATR Seimui ratifikacijos aktą, kuriuo padalijimas pripažintas teisėtu. Pasirašydama ratifikavimo aktą, Abiejų Tautų Respublika atsisakė visų savo pretenzijų į užimtas teritorijas. Seimas neturėjo jokio pasirinkimo, kaip tik pripažinti padalijimą. Aplink buvo surinkta Rusijos kariuomenė, spaudimą darė Rusijos pasiuntinys Abiejų Tautų Respublikoje Jokūbas Sieversas ir kiti Rusijos bei Prūsijos diplomatai.

Spalio 16 d. seimas patvirtino Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos sąjungos sutartį.

Lietuvos didysis iždininkas Mykolas Kleopas Oginskis, kaip ir dauguma seimo narių, savo parašu patvirtino Abiejų Tautų Respublikos teritorijų atidavimo sutartis ir su Rusija, ir su Prūsija.

## Padariniai
Valstybė neteko apie 50 % savo teritorijos. Susilpnėjo karaliaus valdžia, Respublika tapo dar labiau priklausoma nuo užsienio. Lenkijoje valdžią paėmė konfederatai, išlaikyta demokratinė santvarka, neleidusi valstybei konsoliduotis.

## Taip pat skaitykite
* Pirmasis Abiejų Tautų Respublikos padalijimas
* Trečiasis Abiejų Tautų Respublikos padalijimas

## Šaltiniai
Kalcio hidroksidas

**Kalcio hidroksidas**, **gesintos kalkės**, **Ca(OH)<sub>2</sub>** – junginys, priskiriamas šarmams, nors yra tik vidutiniškai tirpus vandenyje.

Kalcio hidroksidas gaunamas vandeniu užpilant kalcio oksidą (negesintas kalkes). Kadangi tokia reakcijos su vandeniu (hidratacija) yra stipriai egzoterminė, reakcijos mišinyje esantis vanduo užverda, todėl susidaro įspūdis, kad kažkas dega, o pildami vandenį mes tą „kažką“ gesiname. Iš čia ir trivialusis kalcio hidroksido pavadinimas.

## Struktūra

Bevandenis Ca(OH)2 sudaro trigoninius arba rombinius kristalus, kurie dehidratuojasi 510 °C temperatūroje.

## Fizikinės savybės

Kalcio hidroksidas pasižymi mažu tirpumu, be to, kylant temperatūrai tirpumas vandenyje mažėja.

## Literatūra

* Bronius Matulis, Vitalijus Janickis, Neringa Petrašauskienė. *Chemijos pagrindai .* Kaunas: Technologija, 2006, 27 p. ISBN 9955-25-108-5.
Šarmas

**Šarmai** – stiprios bazės, tai vandenyje tirpūs metalų hidroksidai. Prie jų taip pat kartais priskiriami mažai tirpūs vandenyje kalcio, magnio, bario ir amonio hidroksidai, kadangi jie stiprios, nors ir mažai tirpios bazės.

Šarmams būdingos šios savybės:
* vandens tirpaluose yra OH- jonų;
* neutralizuoja rūgštis;
* slidūs;
* kartūs;
* keičia indikatorių spalvą;
* tirpina riebalus.

Tirpūs šarmai gaunami šarminiams metalams reaguojant su vandeniu – susidaro šarmas ir išsiskiria vandenilio dujos: 2Li(k) + 2H2O –> 2LiOH(aq) + H2(d)  arba aktyvių metalų chlorų elektrolizės būdu. Neskyla aukštoje temperatūroje, ardo daugelį organinių medžiagų, reaguoja su riebalais.

Netirpūs šarmai gaunami druskai reaguojant su tirpiu šarmu – susidaro netirpus šarmas ir druska su tokiu pačiu metalu, kaip bazėje.

Tirpūs šarmai reaguoja su rūgštiniais oksidais (SO2, NO2, CO2 ir pan.). Susidaro vanduo ir druska, sudėtinė medžiaga, kurioje metalo jonai susijungę su rūgšties liekana.
Šarmai reaguoja su rūgštimis ir jas neutralizuoja (išsiskiria šiluma). Susidaro druska ir vanduo.
Taip pat šarmai reaguoja ir su tirpiomis druskomis, jeigu susidaro netirpi druska.

Netirpūs šarmai reaguoja su rūgštimis – susidaro druska ir vanduo. Kaitinami skyla į metalo oksidą ir vandenį. Nereaguoja su druskomis, daugeliu organinių medžiagų, rūgštiniais oksidais.

Šarmo pavadinimo kilmė greičiausiai susijusi su senovinėmis kosmetinėmis priemonėmis, kadangi šarmai seniau buvo vartojami vietoj muilo ar šampūno.
Kopenhagos kriterijai

**Kopenhagos kriterijais** vadinami kriterijai, kuriuos turi atitikti į Europos Sąjungą norinčios įstoti šalys.

Šiuos kriterijus 1993 m. gruodžio 22 d. nustatė Europos Taryba susitikime Kopenhagoje, kuriame buvo ruošiamasi Europos Sąjungos plėtrai į Rytus. Iš viso buvo nustatytos trys kriterijų, kuriuos turi atitikti šalys kandidatės, grupės: politiniai, ekonominiai ir teisės suderinamumo.

Visus kriterijus šalys turi atitikti iki derybų dėl stojimo pabaigos, t. y. iki faktiško priėmimo į Sąjungą.

1999 m. gegužę įsigaliojus Amsterdamo sutarčiai, Kopenhagoje nustatyti politiniai kriterijai buvo įtraukti į pagrindinius Europos Sąjungos sutarties principus. Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad: „Sąjunga remiasi laisvės, demokratijos, pagarbos žmogaus teisėms bei teisėtumo principais“. Europos Sąjungos sutarties 49 straipsnyje nustatyta, kad: „Visos Europos valstybės, kurios atitinka 6 straipsnio 1 dalies principus, gali tapti Sąjungos narėmis“. Šie principai įtraukti ir į Europos Sąjungos žmogaus teisių chartiją, kurią 2000 m. gruodžio mėn. Nicoje priėmė Europos Taryba.

## Politiniai kriterijai

* Institucinis stabilumas
* Demokratinė ir teisinė valstybės tvarka
* Pagarba žmogaus teisėms ir mažumų teisių apsauga.

## Ekonominiai kriterijai

* Veiksminga rinkos ekonomika 
* Sugebėjimas konkuruoti bendrojoje Europos Sąjungos rinkoje.

## Teisės suderinamumo kriterijus
* Sugebėjimas perimti Europos Sąjungos nariams keliamus įsipareigojimus ir tikslus. Tai praktiškai reiškia sugebėjimą perimti Europos Sąjungos teisę (Acquis communautaire).
Hidroksidas

**Hidroksidas** yra poliatominis jonas (dalelė), sudarytas iš susijungusių vandenilio ir deguonies atomų. Jame deguonies atomas turi vienu elektronu per daug, todėl bendrasis jono krūvis yra -1. Taip pat **hidroksido grupe** vadinamas analogiškas radikalas (-O-H), turintis vieną laisvą jungtį. **Hidroksidais** yra vadinami cheminiai junginiai, kuriuose yra hidroksido jonas arba hidroksido grupė.

## Metalų hidroksidai

Dėl didelio elektroneigiamumo skirtumo tarp metalų ir deguonies atomų, pastarieji nesunkiai atplėšia iš metalų elektronus ir sudaro joninę jungtį, todėl dauguma metalų hidroksidų yra joniniai junginiai, dar vadinami bazėmis. Tirpiosios bazės dar yra vadinamos šarmais. Šarmams disocijuojant vandenyje, jie išsiskaido į metalo katijoną ir hidroksido anijoną. Į tirpalą įpylus rūgšties, įvyksta neutralizacijos reakcija:

H^+ + OH^- \to H_2O \,

Metalų hidroksidai Žemėje yra gana paplitę, kadangi juos galima nesunkiai gauti metalams ar jų druskoms reaguojant su vandeniu. Kalio ir natrio hidroksidai yra stiprūs šarmai, naudojami chemijos pramonėje. Geležies hidroksidai (gėtitas ir limonitas) buvo naudojami kaip žemos kokybės geležies rūda. Boksitas, svarbiausia aliuminio rūda, taip pat yra daugiausiai sudaryta iš aliuminio hidroksido.

## Nemetalų hidroksidai

Kadangi nemetalų elektroneigiamumas yra didesnis už metalų ir vandenilio, deguonis sukuria polinį ryšį su nemetalu ir silpnesnį – su vandenilio. Dėl to nemetalų hidroksidai disocijuodami skaidosi ne (Ne-O), o (O-H) jungtyje, sukurdami vandenilio katijoną ir druskos anijoną. Dėl šios priežasties nemetalų hidroksidai yra rūgštys.

Tam tikrais atvejais, kai vandenilio ir atomo, prie kurio jungiasi hidroksido grupė, elektroneigiamumai yra panašūs, nuo junginio gali atskilti tiek hidroksido jonas, tiek ir vandenilio jonas, t. y. hidroksidas gali dalyvauti reakcijoje ir kaip bazė, ir kaip rūgštis. Tokie hidroksidai yra vadinami amfoteriniais. Anksčiau minėtas aliuminio hidroksidas yra konkretus tokio hidroksido pavyzdys.

## Hidroksido grupė organinėje chemijoje

Hidroksido grupė organikoje sutinkama alkoholiuose, rūgštyse ir fenoliuose. Kadangi anglis yra šiek tiek elektroneigiamesnė, nei vandenilis, visos trys junginių klasės pasižymi silpnomis rūgštinėmis savybėmis.
Teisinė sąmonė

**Teisinė sąmonė** – visuma individualių, subjektyvių žinių, vaizdinių, idėjų ar teorijų apie galiojančią ar pageidaujamą teisę, įstatymus, teisingumą, taip pat teigiamos ar neigiamos emocijos, patiriamos dėl teisės taikymo, jos poveikio, taikymo subjektų veiklos, dėl asmens sąveikos su teise, jos vertinimai.

## Struktūra
Teisinę sąmonę sudaro 2 elementai: teisinė psichologija ir teisinė ideologija:
* Teisinė psichologija – jausmai, išgyvenimai, kuriuos žmonės patiria tiesiogiai susidurdami su įvairių valstybės institucijų veikla, šioms kuriant ir taikant teisės aktus, veikiančius asmenų padėtį, statusą, jų teises ir teisėtus interesus.
* Teisinė ideologija – argumentuotas, sąmoningas žmonių požiūris į galiojančią ir pageidaujamą teisę, iš kurio išsirutulioja teisės normos, teisinių santykių tikrovė.

## Šaltiniai
* Alfonsas Vaišvila. Teisės teorija. Vilnius: Justitia, 2000, 169 p., ISBN 9986-567-41-6.
Avis Doli

Avis **Doli** (, 1996 m. liepos 5 d. – 2003 m. vasario 14 d.) – pirmasis klonuotas žinduolis pasaulio istorijoje. Ji buvo klonuota Roslino institute, Škotijoje ir kur, sulaukusi 6 metų amžiaus, mirė. Apie sėkmingą jos klonavimą buvo paskelbta tik 1997 m. vasario 22 d.

Iš pradžių ji buvo koduotai vadinama „**6LL3**“. Vėlesnis vardas buvo pasiūlytas ūkininko, kuris prižiūrėjo jos gimimą. Ji buvo pavadinta *Doli* amerikiečių aktorės Dolly Parton garbei (avis buvo klonuota iš tešmens ląstelių).

Po Doli mirties, 2003 m. vasario 14 d., buvo pranešta, kad ji sirgo progresuojančia plaučių liga. 2003 m. balandžio 9 d. Doli iškamša pradėta eksponuoti Edinburgo Karališkajame muziejuje.

## Nuorodos
* Avis Doli ir jos gyvenimo istorija
Jurgis Bielinis-Bieliakas

**Jurgis Algirdas Bielinis Bieliakas** (1933 m. liepos 8 d. Narsiečiuose – 2020 m. balandžio 21 d.) – inžinierius, kraštotyrininkas, Lietuvos politinis veikėjas. Jurgio Bielinio vaikaitis.

## Biografija

Mokėsi Kauno politechnikume, jį baigęs studijavo Kauno politechnikos institute, čia įgijo inžinieriaus elektriko specialybę. Ilgą laiką dirbo „Azote“, taip pat įmonėje „Medtechnika“, Kauno radijo gamykloje.

Gyveno Jonavoje, po to Raudondvaryje, aktyviai dalyvavo visuomeniniame gyvenime. Vykdė kraštotyrinę veiklą, buvo blaivybės propaguotojas, Kauno knygnešių draugijos pirmininkas. Prisidėjo atkuriant Socialdemokratų partiją. Tarp SSRS kariškių platino Sąjūdžio laikraščius, juos gabeno Maskvon. Per 1991 metų sausio įvykius J. A. Bielinis-Bieliakas prisidėjo Maskvoje rengiant Lietuvai palaikyti skirtą daugiatūkstantinį mitingą.

Daug dėmesio skyrė senelio Jurgio Bielinio atminimui išsaugoti: Bielinių sodyboje (Purviškių kaime prie Suosto) rūpinosi išsaugoti Bielinio akmenį, o 1989 m. Jurgio Bielinio-Bieliako ir aktyvių biržiečių iniciatyva pastatytas vienas pirmųjų sovietmečio koplytstulpių (autorius Leonas Juozonis). Jis skirtas įamžinti knygnešio Jurgio Bielinio, jo žmonos Onos bei brolio Andriaus atminimui. 1990 m. J. A. Bielinis-Bieliakas drauge su biržiečiais Jonu Dagiliu, Valentinu Dagiu ir kitais aptiko Mitkų kaimo kryžių (po šiuo kryžiumi prieš mirtį buvo sukniubęs J. Bielinis). Taip pat rūpinosi dėdės Kipro Bielinio raštų leidimu. 2001 m. išėjo į pensiją, tačiau visuomeniniame politiniame gyvenime ir toliau dalyvavo: ėjo Kauno knygnešių draugijos pirmininko pareigas, rėmė blaivybės draugijas.

Nuo 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1989–1991 m. Jonavos rajono skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. Nuo 1992 m. Lietuvos tautininkų sąjungos narys.

1990–1995 m. Jonavos rajono tarybos narys.

## Išnašos
Jiestrakis

**Jiestrakis** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Šilavoto, apie 6 km į vakarus nuo Ingavangio ir 10 km į šiaurės rytus nuo Igliaukos, Jiesios dešiniajame krante. Seniūnaitijos centras. Iš vakarų prieina Varnabūdės giria.

## Istorija

Jiestrakis minimas 1761 m. Prienų parapijos metrikų knygose. 1950–1995 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1923 m. įsteigta pradžios mokykla, dab. Šilavoto mokyklos pradinio ugdymo skyrius. 1953 m. įkurta biblioteka, 1960 m. medicinos punktas, 1961 m. paštas, kultūros namai.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Leonas Gustaitis (1897–1942), karinis veikėjas, Generalinio štabo pulkininkas.
* Petras Karvelis (1897–1976), ekonomistas, politinis ir visuomenės veikėjas.
* Albinas Mitrulevičius, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai
Neto masė

**Neto** **masė** arba **neto svoris** ( – grynas) – tai produkto masė, neskaičiuojant pakuotės. Neto masė žymima simboliu „℮“ (U+212E). Neto masė naudojama ženklinant fasuotas prekes, kai ant pakuotės nurodomas produkto kiekis (masė arba tūris) ir jis yra svarbus vartotojui, palyginimui bei kontrolei.

Lyginant su bruto mase, bruto masė – bendra masė kartu su pakuote, o neto masė – tik produkto masė be pakuotės. Praktikoje neto masė dažniausiai nurodoma vartotojams skirtose etiketėse, o bruto masė labiau taikoma logistikoje ir transportavime.

## Ženklinimas
Neto masė paprastai pateikiama masės vienetais (pvz., g, kg), o skystiems produktams – tūrio vienetais (pvz., ml, l), priklausomai nuo produkto pobūdžio ir taikomų ženklinimo taisyklių. Kai kurių fasuotų produktų atveju teisės aktai numato reikalavimą nurodyti ir nufiltruoto produkto neto masę (pvz., kai kietasis maisto produktas pateikiamas skystyje).

Ant kai kurių fasuotų prekių šalia nurodyto kiekio (pvz., „500 g“) gali būti pateikiamas ženklas „℮“. Šis ženklas reiškia, kad pakuotojas deklaruoja atitikimą vidutinės kiekio kontrolės sistemai (angl. *average system*) ir susijusiems leistinų nuokrypių reikalavimams. Pats ženklas nėra „neto masės“ sinonimas ar jos matavimo vienetas.

Ženklas „℮“ yra įtrauktas į „Unicode“ standartą kaip simbolis U+212E (*Estimated symbol*).

## Šaltiniai