open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Policija (reikšmės)

**Policija** gali reikšti:
* Policija – administracinė institucija viešajai tvarkai prižiūrėti, tos institucijos (dažniausiai ginkluotos) pajėgos bei tos institucijos būstinė.
* Policija – Lietuvos policijos dvisavaitis žurnalas, leistas 1924–1940 m., 1943–1944 m. Kaune.
* Vilniaus „Policija“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
* Vilniaus „Sostinės Policija“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
* Policijas FK – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Rygos. 2001 m. prijungtas prie FK Daugava Rīga klubo.
Politika (reikšmės)

**Politika** gali reikšti:
* Politika ― tai bendro žmonių gyvenimo visuomenėje organizavimo ir nuolatinio reguliavimo veikla.
** Ekonominė politika – sudėtinė politikos dalis, kuria bandoma daryti įtaką ekonomikai.
*** Pinigų politika (*monetarinė politika*) – valstybės vykdoma pinigų spausdinimo, kurso palaikymo, nacionalinės valiutos politika.
*** Finansų politika – ekonominės politikos sritis, apimanti (viešųjų) finansų sritį.
*** Fiskalinė politika – valstybės veiksmai, darantys įtaką biudžeto formavimui, mokesčių koregavimui ar reguliuojantys valstybės skolą.
*** Diskretinė ekonominė politika – vyriausybės vykdomos priemonės šalies nacionalinių pajamų apimčiai, užimtumui paveikti, infliacijai kontroliuoti.
** Socialinė politika – valdžios vykdoma politika, skirta teisiškai reguliuoti visuomenės poreikius, kylančias problemas.
*** Teisės politika – socialinės politikos dalis, kurią apima teisėtvarka, teisės normų priėmimas, rengimas, svarstymas dalyvaujant įvairiems socialiniams sluoksniams, politikos subjektams.
*** Šeimos politika – socialinės politikos dalis, kuri reguliuoja šeimyninius santykius, auklėja, vykdo prevencines priemones siekiant sureguliuoti šeimyninius santykius.
*** Viešoji politika – tai tam tikra valstybės veiklos sritis, jos iškeltos priežastys, sprendimų priėmimai ir jų įgyvendinimo motyvacija.
** Užsienio politika – politinių tikslų rinkinys, kuriuo siekiama apibrėžti kaip konkreti valstybė sąveikaus su kitomis pasaulio šalimis.
** Sveikatos politika (*sveikatos apsaugos politika*) – politikos sritis, apimanti sveikatos sistemos valdymą, planavimą bei organizavimą, politikos įgyvendinimą.
** Aplinkos politika (*aplinkos apsaugos politika*) – politikos sritis, veikla, kuria siekiama išsaugoti, tausoti aplinką.
** Žemės ūkio politika – politikos sritis, apimanti valstybės politiką (jos įgyvendinimą ir koordinavimą) žemės, maisto, žuvininkystės ūkio, kaimo plėtros, žemės ūkio srityje.
** Gynybos politika – politikos sritis, apimanti veiklą bei pastangas, užtikrinant saugumą.
** Energetikos politika – politikos sritis, apimanti aprūpinimo energija, jos gavybos, naudojimo, taupymo ir kitus klausimus.
** Mokslo politika – politikos sritis, apimanti mokslą, mokslinę veiklą (žr. moksliniai tyrimai) ir su ja susijusias sritis.
** Saugumo politika – valstybės, jų grupės, tarptautinės organizacijos politikos sritis, skirta užtikrinti saugumui, gynybai, apsisaugoti nuo grėsmių, išvengti pavojų.
** Kalbos politika – tai valstybės priimami sprendimai dėl: kalbos (kalbų) statuso, vartosenos, vartojimo sričių ir tų kalbų vartotojų teisių.
** Darbo rinkos politika – darbo politikos sritis, apimanti viešąsias (valstybės, savivaldybių) remiamas priemones, veikiančias darbo rinką bei paklausą.
** Kultūros politika – politikos sritis, apimanti įvairių kultūros sričių politikos (mokslo politikos, meno politikos) ir kitus klausimus.
** Jaunimo politika – priemonių, kuriomis sprendžiami jaunimui aktualūs klausimai ir siekiama sudaryti palankias sąlygas formuotis jauno žmogaus asmenybei ir jo integravimuisi į visuomenės gyvenimą, visuma.
* Politika – žurnalas, leistas 1990–1993 m. Vilniuje.
Pozicija

**Pozicija** gali reikšti:
* Pozicija – padėtis, išdėstymas.
* Pozicija – vieta, kurioje išdėstoma kariuomenė mūšiui, jos išsidėstymas.
* Pozicija – pažiūra, principinis nusistatymas.
* Kūno pozicija – kūno ar jo dalių padėtis šokant, griežiant, fechtuojantis.
* Žaidimo pozicija – figūrų išsidėstymas žaidime.
* Įrašas buhalterijos, inventoriaus knygoje, bibliografiniame sąraše ir kt.
* Pozicija – Lietuvos žmogaus teisių gynimo asociacijos savaitraštis, ėjęs nuo 1990 m. vasario 7 d. iki 1995 m. pabaigos Vilniuje.
* Pozicija. Nuomonės – savaitinis žurnalas, ėjęs nuo 1995 m. lapkričio mėn. Vilniuje.
* Pole pozicija – automobilių sporto terminas.
* Pranaši pozicija – 2008 m. JAV veiksmo filmas.
Klasika

**Klasika** gali reikšti:

* Klasika, klasikinis – geriausias, etaloninis, idealus pavyzdys, laiko patikrintas, išliekančios vertės, nepavaldus laikui, aukščiausios kokybės ar klasės
* Klasikinė muzika
* Klasikinis laikotarpis, antika
* Roko klasika
* Klasika – Lietuvos Radijo programa
Nuomonė (reikšmės)

**Nuomonė** gali reikšti:
* Nuomonė – nusimanymas, nuovoka, supratimas; pažiūra, nusistatymas.
* Pozicija. Nuomonės – savaitinis žurnalas, ėjęs nuo 1995 m. lapkričio mėn. Vilniuje.
* Mūsų nuomonė – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kėdainių rajono tarybos leidinys, ėjęs nuo 1989 m. kovo 11 d. iki 1996 m.
* Atskiroji nuomonė – vieno ar kelių teisėjų pozicija priimant sprendimą, nesutampanti su daugumos nuomone.
Lietuvos tūkstantmečio vaikai

**Lietuvos tūkstantmečio vaikai** – LRT visuomeninis TV projektas. Laida rodoma kiekvieną sekmadienį, 10:30  per LRT televiziją. Tai 5-12 klasių moksleivių žinių viktorina.

## Apie žaidimą
Žaidimas pradėtas rodyti 2008 m. Projektą inicijavo Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija kartu su Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija. Projektą globojo Lietuvos tūkstantmečio minėjimo direkcija. Pavadinimas parinktas pagal tais metais minėtą Lietuvos vardo tūkstantmetį. Laida yra visuomeninis projektas, mokslo, žinių, mokyklos ir pedagogų prestižo kėlimo ir populiarinimo akcija.

Tai savaitinė 60 minučių trukmės laida, kurioje dalyvauja gabiausi Lietuvos moksleiviai. Laida nėra tiesioginė, rodomi iš anksto įrašyti žaidimai.

Projekto atrankose gali dalyvauti visi norintys 5-12 klasių mokiniai. Pagal testų rezultatus atrenkami patys sumaniausieji, kurie vėliau tarpusavyje varžosi Lietuvos televizijos studijoje. Redakcinę grupę sudaro nusipelnę Lietuvos pedagogai, kurie atsakingi už klausimų sudarymą.

Mokiniams pateikiami klausimai iš įvairių sričių (pvz., vaizduojamojo meno, kino, geografijos, biologijos, istorijos, literatūros, muzikos, politologijos). Klausimai apima ir bendrą žaidėjų išsilavinimą, jų pilietinį smalsumą, domėjimąsi šiandienos Lietuvos ir pasaulio aktualijomis, netgi populiariąja kultūra. Žaidime svarbūs ir greito mąstymo, atminties, logikos elementai.

Viktorinos žanras visame pasaulyje sudaro vieną iš visuomeninių kanalų pramoginių nišų. Žaidimas derina pramogą su švietimu, skatina žinias ir žinojimą, populiariai ir azartiškai supažindina žiūrovus su istorijos, literatūros, muzikos, kino, meno, geografijos, politikos, tiksliųjų mokslų žiniomis.

„Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ skiriasi nuo kitų žaidimų (pvz. „Kas nori būti milijonieriumi”) tuo, jog čia nėra vienkartinio „pinigai už atsakymą” principo. Šiame žaidime esminis laimėjimas – bilietas į kitą etapą ir garbingas „Lietuvos tūkstantmečio vaiko“ titulas.

Kiekvieno žaidimo metu išrenkamas žaidimo nugalėtojas, kuris kartu su antrosios vietos nugalėtoju patenka į finalą. Po trijų žaidimų vyksta tos amžiaus grupės finalas, kurio metu išrenkamas amžiaus grupės nugalėtojas.

Žinių viktorina „Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ pelnė geriausios 2009 m. LRT laidos vardą ir buvo apdovanota simboliniu „Bitinuku“. Projektas „Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ supažindina visuomenę su įvairiose Lietuvos mokyklose besimokančiais gabiais, visuomeniškai aktyviais ir darbščiais moksleiviais. 

Analogiška laida pagal lietuvišką licenciją rodoma Baltarusijos bei Latvijos nacionalinėse televizijose.

Televizijos projektas turi mobiliąją aplikaciją skirtą Android OS. 

## Laidos vedėjai ir prezidentai
**Kiekvienais metais laimėtojai pagerbiami [[LR Prezidentūra|LR Prezidentūroje]], kaip garbės svečiai kviečiami į įvairius valstybinės reikšmės renginius.** 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Žaidimo „Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ svetainė
Žeimelis (reikšmės)

**Žeimeliu** vadinama:

* kaimas Jonavos rajone;
* miestelis Pakruojo rajone, Žiemgalos žemumos pietinėje dalyje prie sienos su Latvija;
* ežeras Jonavos rajone.
Ilgauodegė katė

* *Felis wiedii*

**Ilgauodegė katė** (*Leopardus wiedii*) – katinių (*Felidae*) šeimos, mažųjų kačių (*Felinae*) pošeimio, Pietų Amerikos kačių (*Leopardus*) genties smulkus plėšrus žinduolis. Paplitęs Amerikoje: nuo Meksikos (taip pat užfiksuotas Teksase) iki Urugvajaus, šiaurės Argentinos ir pietų Brazilijos.

Ilgauodegė katė labai panaši į ocelotą, tačiau smulkesnio sudėjimo (kūno ilgis 48–79 cm, svoris 2,6–4 kg). Akys didelės, uodega labai ilga (gali sudaryti 70 % kūno ilgio). Kailis rainas. Skirtingai nei ocelotas, ilgauodegė katė gyvena daugiausia medžiuose. Gyvena drėgnuosiuose tropiniuose miškuose, ypač rūko miškuose. Aktyvi naktį. Minta smulkiais žinduoliais, paukščiais ir jų kiaušiniais, driežais, varlėmis. Kartais nusileidžia ant žemės ir gaudo jūrų kiaulytes, žiurkes.

## Taksonomija

### 2017 m. klasifikacija
2017 m. paskelbtoje katinių šeimos rūšių klasifikacijoje, ilgauodegių kačių rūšyje išskiriami trys porūšiai:

* *Leopardus wiedii wiedii* Schinz, 1821
* *Leopardus wiedii glauculus* Thomas, 1903
* *Leopardus wiedii vigens* Thomas, 1904


### Tradicinė porūšių klasifikacija

* *Leopardus wiedii amazonicus*, vakarų Brazilija, centriniai Peru, Kolumbijos ir Venesuelos rajonai
* *Leopardus wiedii boliviae*, Bolivija
* *Leopardus wiedii cooperi*, šiaurės Meksika
* *Leopardus wiedii glauculus*, centrinė Meksika
* *Leopardus wiedii nicaraguae*, Hondūras, Nikaragva, Kosta Rika
* *Leopardus wiedii oaxacensis*, pietų Meksika
* *Leopardus wiedii pirrensis*, Panama, Kolumbija, Ekvadoras, Peru
* *Leopardus wiedii salvinius*, Čiapasas, Gvatemala, Salvadoras
* *Leopardus wiedii yucatanicus*, Jukatanas
* *Leopardus wiedii wiedii*, rytų ir vidurio Brazilija, Paragvajus, Urugvajus, šiaurės Argentina


## Taip pat skaitykite
* Katinių šeimos rūšys pagal dydį

## Šaltiniai
Pirmo rango armijos komisaras

**Pirmo rango armijos komisaras** () – politinių darbuotojų (komisarų) karinis laipsnis Raudonojoje armijoje 1935–1943 m., atitikęs karinį laipsnį pirmo rango komandarmas (vėliau – armijos generolas). Laipsnis įvestas kartu su kitais asmeniniais kariniais laipsniais 1935 m. rugsėjo 22 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu. Aukštesnis laipsnis – generalinis armijos komisaras (atitiko laipsnį Tarybų Sąjungos maršalas, žemesnis laipsnis – antro rango armijos komisaras (atitiko laipsnį generolas pulkininkas)

Pirmo rango armijos komisaro skiriamieji ženklai – apykakliniuose antsiuvuose po keturis rombus ir penkiakampę žvaigždę. Antsiuvai apvesti juodu apvadu (kaip visi politiniai darbuotojai), o ne auksaspalviu (kaip rikiuotės vadai). Bendras visų politinių darbuotojų ženklas – prisiūta raudona penkiakampė žvaigždė su pjautuvu ir kūju ant abiejų rankovių virš rankogalių. 1941 m. rugpjūčio 1 d. buvo nurodyta šiuos žvaigždės pavidalo antsiuvus nebenešioti.

1942 m. spalio 9 d. VGK nutarimu karinių komisarų institutas buvo panaikintas. Visi komisarai gavo armijos ar laivyno laipsnius, dažniausiai viena pakopa žemesnius. Vienintelis tuo metu pirmo rango armijos komisaras buvo laikomas lygiu pirmo rango komandarmui, bet peratestuotas gavo žemesnį generolo pulkininko laipsnį.

## Pirmo rango armijos komisarų sąrašas

! Vardas ir pavardė
! Pavardė rusiškai
! Gyvenimo metai
! Laipsnis suteiktas
! Pareigos suteikiant laipsnį
! Likimas
|-----
| Janas Gamarnikas
| *Ян Борисович Гамарник*
| 1894–1937
| 1935-11-20
| DVRA Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas
| nujausdamas areštą nusišovė
|-----
| Piotras Smirnovas
| *Пётр Александрович Смирнов*
| 1897–1939
| 1937 m. spalis
| DVRA Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas
| Sušaudytas 1939-02-23. Reabilituotas 1956 m.
|-----
| Levas Mechlis
| *Лев Захарович Мехлис*
| 1889–1953
| 1939-02-08
| DVRA Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas
| 1942 m. birželį degraduotas iki korpuso komisaro.
|-----
| Jefimas Ščadenka
| *Ефим Афанасьевич Щаденко*
| 1885–1951
| 1939-02-08
| DVRA vadų ir vadovaujančių asmenų valdybos viršininkas
| 1942 m. peratestuotas į generolus pulkininkus
|-----
| Aleksandras Zaporožecas
| *Александр Иванович Запорожец*
| 1899–1959
| 1941-02-22
| DVRA Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas
| 1942 m. spalį degraduotas iki korpuso komisaro
|}
Juozas Dabužis

**Juozas Dabužis** (*Dabužinskis, Dobužinskis*, 1878 m. kovo 10 d., Šeduvos valsčius, Panevėžio apskritis, Rusijos imperija – 1934 m. birželio 22 d. Pašvitinys, Šiaulių apskritis) – Lietuvos kunigas, diplomatas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Kilęs iš bajorų Dobužinskių giminės. Mokėsi Šiaulių ir Rygos gimnazijose. 1902 m. gruodžio 22 d. baigė Žemaičių kunigų seminariją Kaune. Vikaravo Dotnuvoje, Kaltinėnuose, Josvainiuose. Nuo 1911 m. Kauno kalėjimo kapelionas ir Šv. Kazimiero draugijos sekretorius. Dar amžiaus pradžioje pradėjo bendradarbiauti „Lietuvos ūkininkas“, „Nedėldienio skaitymas“, „Vienybė“, „Viltis“.Dažniausiai pasirašinėdavo slapyvardžiais *J. Ačas, Makliorius, J. Žvygas, D. Žvygas*. Išleido keletą religinių knygelių.

Nuo 1913 m. pradžios buvo paskirtas vikaru į Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčią, prie kurios tuo metu ypač aktyviai veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Tačiau vos už kelių mėnesių buvo perkeltas į Vilnių dirbti gana pasaulietinio darbo „Vilties“ redakcijoje, kurioje jau darbavosi kunigas Fabijonas Kemėšis. Tačiau kūrybinės ir finansinės redakcijos problemos ir, svarbiausia, Pirmasis pasaulinis karas talentingą kunigą privertė emigruoti į JAV. Čia jis klebonavo Niuarke, Niujorke; aktyviai bendradarbiavo Bostono lietuvių laikraštyje „Darbininkas“. 1918 m. išrinktas į JAV lietuvių tautos tarybą Lietuvos Nepriklausomybei remti. Dalyvavo Lozanos lietuvių III konferencijoje. 1919 m. gegužės mėnesį paskirtas Lietuvos valstybinės delegacijos Lietuvos Nepriklausomybei remti nariu Paryžiaus taikos konferencijoje, vėliau Genujos konferencijoje, kur susipažino su O. Milašiumi.

Į Lietuvą J. Dobužinskis grįžo 1923 m.; klebonavo Mažeikiuose, Telšiuose, nuo 1927 m. – Telšių Šv. Antano Paduviečio katedros kapitulos kanauninkas. Netrukus susirgo džiova, persikėlė gyventi į Pašvitinio Švč. Trejybės bažnyčios altariją, ten ir mirė 1934 m. birželio 22 dieną.

## Bibliografija
* Darbininkų tėvas, vysk. Kettelerio biografija, 1906 m.
* Kooperacijos žiedai, 1910 m.
* Pasnikas, 1911 m.
* Visų tautų tikėjimas ir Dievas, 1911 m.
* Kokią įtekmę daro alkoholis į augalus ir gyvulius, 1913 m.

## Šaltiniai
Chmelnikai

**Chmelnikai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurę nuo Suchovolios, apie 37 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 60 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kardamono kalnai

**Kardamono kalnai** arba **Kravanis**, **Banthatas** (, ) – kalnai Kambodžos vakaruose ir Tailando pietryčiuose, besitęsiantys 350 km palei Siamo įlanką.

Pietryčiuose Kardamono kalnai jungiasi su kitu kalnų masyvu − Damrėjumi. Rytuose plyti Kambodžos lyguma. Aukščiausias taškas − Pnom Ouralio kalnas (1813 m), kuris yra ir aukščiausias Kambodžos taškas. Kalnai susidarę iš kristalinių uolienų bei smiltainio. Šiaurės rytuose daug karstinių urvų. Suskaidyti erozijos. Šie kalnai susiraukšlėję hercininės kalnodaros metu, iškilę paleogene ir neogene.

Ant kalno vakarinių šlaitų iškrenta apie 3800−5000 mm kritulių, o ant rytinių − apie 1000−1500 mm.

Kardamono kalnų fauna pasižymi didele įvairove − čia gyvena azijinis dramblys, indokininis tigras, malajinis lokys, gibonai ir tropiniai paukščiai. Vandenyse veisiasi krokodilai ir bagatūros.

Kalno šlaituose auginami kardamonai ir juodieji pipirai.

Dėl sunkiai pasiekiamo rajono, ilgą laiką čia buvo raudonųjų khmerų bazės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kardamono kalnai (anglų k.)
Gudžiūnų apylinkė

**Gudžiūnų apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Dotnuvos rajone;
* Kėdainių rajone;
* Linkuvos rajone.
Diržių apylinkė

**Diržių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žeimelio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Linkuvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Bardiškių apylinkės.

## Šaltiniai
Siderka

**Siderka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurę nuo Sidros, apie 22 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 57 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Paminklai

* 1825 m. statybos *Ignaco Zavistovskio* (Ignac Zawistowski) įsteigta katalikų bažnyčia;
* *Zavistovskių* šeimos dvaras.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Aprašymas apie kaimą (lenk.) .
Korpuso komisaras

**Korpuso komisaras** () – politinių darbuotojų (komisarų) karinis laipsnis Raudonojoje armijoje 1935–1943 m., atitikęs armijos karinį laipsnį komkoras (nuo 1940 m. gegužės 7 d. – generolas leitenantas), laivyne – pirmo rango flagmanas bei nuo 1940 m. gegužės 7 d. – viceadmirolas, valstybės saugumo organuose – trečio rango valstybės saugumo komisaras (nuo 1935 m. spalio 7 d. iki 1945 m. liepos 6 d.).
Aukštesnis laipsnis – antro rango armijos komisaras (atitiko laipsnį antro rango komandarmas), žemesnis laipsnis – divizijos komisaras (atitiko laipsnį komdivas).

Laipsnis įvestas kartu su kitais asmeniniais kariniais laipsniais 1935 m. rugsėjo 22 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu.
1942 m. spalio 19 d. VGK nutarimu karinių komisarų institutas buvo panaikintas. Visi korpuso komisarai gavo armijos ar laivyno laipsnius pagal užimamas pareigas.

## Skiriamieji ženklai
Korpuso komisaro skiriamieji ženklai – apykakliniuose antsiuvuose po tris rombus be kariuomenės rūšies emblemos. Antsiuvų spalva atitinka kariuomenės rūšies spalvą, antsiuvai su juodais apvadais. Ant abiejų rankovių virš rankogalių bendras visų politinių darbuotojų ženklas – prisiūta raudona penkiakampė žvaigždė su pjautuvu ir kūju. 1941 m. rugpjūčio 1 d. buvo nurodyta šiuos žvaigždės pavidalo antsiuvus nebenešioti.


Vaizdas:RA A F8ComCorps 1940.png|Korpuso komisaro milinės apykaklės antsiuvas
Vaizdas:Red Army Com Corps 1940 col.png|Korpuso komisaro kitelio apykaklės antsiuvas
Vaizdas:RA A F8ComCorps 1940 chevr.png|Korpuso komisaro rankovės antsiuvas


## Nuorodos
Domuratai

**Domuratai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. buvo kaimas Sokulkos apskrities Bagnų valsčiuje.

Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.

## Šaltiniai
Jurašė

**Jurašė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į rytus nuo Sidros, apie 17 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 53 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Ngobė Buglė

**Ngobė Buglė** () – autonominė komarka vakarų Panamoje, prie Karibų jūros (Moskitų įlankos) kranto. Administracinis centras – Čičika.

Komarka sudaryta 1997 m. iš Veragvaso, Čiriki ir Bokas del Toro provincijų dalių, indėnų gvaimių (ngobių-buglių) gyvenamose žemėse.

## Geografija
Didžioji paviršiaus dalis kalnuota, apaugusi džiunglėmis arba plyti nepadengti augalija uolynai (pietuose). Jūros pakrantėje plyti derlingesnė lyguma, kur džiunglės kaitaliojasi su savana. Šiaurės vakaruose paviršius pelkėtas, ten giliai į žemyną įsiterpia Čiriki lagūna. Netoli kranto, Ngobė Buglei priklauso Eskudo de Varagvaso sala. Krašto upės priklauso abiejų vandenynų baseinams, ilgesnės – Kalovebora, Krikamola, Grandė ir kt.

## Administracinis suskirstymas

Ngobė Buglė padalinta į 7 apygardas (skliaustose – administracinis centras):
* Kankintu (Bisra)
* Kusapinas (Kusapinas)
* Besikas (Solojus)
* Mironas (Hato Pilonas)
* Nole Duima (Ljano Tugri)
* Miuna (Čičika)
* Niuriumas (Buenos Airės)

## Šaltiniai
Dubno pilis

**Dubno pilis** – viduramžių laikais pastatyta pilis Dubno mieste (Rivnės sritis, Ukraina).

Apie pilies statybą žinių neišliko. Žinoma, kad 1492 m. kunigaikštis Konstantinas Ostrogiškis ją jau valdė. Galbūt nukentėjo nuo totorių antpuolių, nes 1507 m. Ostrogiškiai gavo leidimą pilį atstatyti. XIII a. šios žemės priklausė Haličo-Voluinės kunigaikštystei, vėliau – Lietuvos didžiajai kunigaikštystei. Renesanso stiliumi perstatyta pilis priklausė ir Zaslavskiams, Sanguškoms, Liubomirskiams.

Po Liublino unijos Dubno pilis kartu visa Voluine atiteko Lenkijos karalystei. XVII a. pr. Jonušas Ostrogiškis pilį pertvarkė į bastioninę tvirtovę. Iškilo du bastionai su sargybiniais bokštais. Iš rytų ir pietų pusės tvirtovę saugojo Ikvos upė, o iš miesto pusės – griovys. Į piliavietę patenkama per XV a. įrengtus įvažos vartus, ne kartą perstatytus. Už gynybinės sienos stovėjo dveji rūmai: pietinėje pusėje statyti Ostrogiškių XVI a., o šiaurinėje – kunigaikščių Liubomirskių.

XX amžiuje Dubno pilyje buvo įrengtas kalėjimas, šiandien ji priklauso miesto kraštotyros muziejui. Įvažos bokšto patalpose rengiamos menininkų parodos.

## Šaltiniai
* Ukraina: Lietuvos epocha, 1320–1569. – Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, Vilnius, 2010

## Nuorodos
*  Pilies istorija (Dubno miesto internetinė svetainė; ukr.) 
* Vl. Jaščukas. Dubno pilis (ukr.)
Moskitų įlanka

**Moskitų įlanka** () – Karibų jūros įlanka ties šiauriniais Panamos krantais. Tęsiasi nuo Valientės pusiasalio Ngobė Buglės komarkoje, tolyn pagal Veragvaso provincijos krantus iki Šiaurės Koklės upės žiočių Kolono provincijos vakaruose.

Nemaišytina su Moksitų krantu, kuris driekiasi nuo Nikaragvos iki Hondūro.

Į įlanką įteka šios didesnės upės: Kalovebora, Guasaras, Konsepsjonas, Veragvasas, Belenas, Petakilja ir Šiaurės Koklė. Vienintelė sala Moskitų įlankoje – Eskudo de Veragvasas. Pagrindinės pakrančių gyvenvietės: Kalovebora, Santa Katalina, Tobobė ir Belenas.
Ostrogo pilis

**Ostrogo pilis** () – viduramžiais statyta gynybinė pilis dabartiniame Ostroho mieste (Rivnės sritis, Ukraina). Mūrinė pilis, tapusi kunigaikščių Ostrogiškių giminės lizdu, istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta 1386 m. Tuo metu tai buvo svarbus gynybinis įtvirtinimas, galintis atlaikyti ilgalaikę apsiaustį: turintis galingais kontroforsais paremtas storas sienas, nedideles šaudymo angas jose. Pilį supo vandens griovys.

Iškilusi Kijevo Rusios laikų medinės pilaitės, kurią 1241 m. sugriovė totoriai, vietoje. Vilijos upės slėnyje ant 20 m aukščio piliakalnio kunigaikštis Daniilas Ostrogiškis pastatė donžoną, dar vadinamą *Mūro bokštu*. Vėliau, iki pat XIX a., jis buvo perstatomas ir šiandieną tai trijų aukštų akmens ir plytų mūro pastatas, tarnaujantis kaip įvažos vartai.

Kitame trikampės 0,7 ha ploto piliavietės gale dunkso *Apvalusis bokštas*, pastatytas gerokai vėliau – XVI a. Jo viršutinę dalį renesanso stiliumi įrengė Konstantinas Vosylius Ostrogiškis. Į pilį galima patekti per *Mūro bokštą* ir per *Vartų bokštą*. Pastarasis nuo 1905 m. tarnauja kaip varpinė *Kristaus Apsireiškimo cerkvei*, esančiai pilies kieme. Ostragiškiai buvo stačiatikiai ir pravoslavų šventovę savo rezidencijoje pastatė dar XV–XVI a.

Ostrogo mieste išliko ir kiti viduramžių gynybiniai įrengimai: *Lucko bokštas* ir *Totorių bokštas*. Abu statyti XV–XVI a. iš vietinio smiltainio. Prie *Lucko bokšto* buvo spaustuvė, kurioje Ostrogiškių globojamas žinomas spaustuvininkas Ivanas Fiodorovas išspausdino *Abėcėlę* (1578 m.) ir *Ostrogo Bibliją* (1581 m.). Dabar bokšte įrengtas knygos muziejus. Muziejus veikia ir pačioje Ostrogo pilyje, čia nuo 1913 m. saugomi ir lankytojams rodomi kraštotyrininkų surinkti eksponatai.

## Pilies šiuolaikinės fotografijos

Vaizdas:Ukraine.Ostrog.Castle.MurovanaTower02.jpg|Mūro bokštas
Vaizdas:Острозький замок. рельєф.jpg|*Mūro bokšto* laiptinės dekoratyvinis elementas 
Vaizdas:Ostroh6.JPG|Apvalusis bokštas
Vaizdas:Ostroh cathedral 1.jpg|Kristaus Apsireiškimo cerkvė


## Šaltiniai
* Ukraina: Lietuvos epocha 1320–1569. Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras. Vilnius, 2010

## Nuorodos
* M.I.Žarkich. Ostrogo valsčius 1654 m. (ukr.)
* Pilies aprašymas (ukr.).
Konstantino Ostragiškio antkapinis paminklas

**Konstantino Ostrogiškio antkapinis paminklas** – reikšminga renesansinė skulptūra Kijevo Pečioros lauros Uspenijos sobore (Ukraina).

## Istorija
Lietuvos didysis etmonas, Trakų vaivada ir Vilniaus kaštelionas kunigaikštis Konstantinas Ostrogiškis buvo palaidotas 1530 m. rugsėjo 24 d. Uspenijos soboras Kijeve buvo pasirinktas neatsitiktinai – šiai cerkvei kunigaikštis dosniai aukojo, ypač ženklus buvo jo indelis į ikonostaso įrengimą. Beveik penkiasdešimt metų jo amžino poilsio vieta buvo uždengta auksu ataustu brokatu, papuoštu perliniu kryžiumi.

Antkapinį paminklą K. Ostrogiškui užsakė jo sūnus Kijevo vaivada Konstantinas Vosylius. Kiek apnykęs antkapinis paminklas buvo rekonstruotas Josifo Bilinskio 1722 – 1729 m., tada paminklas įgijo itin turtingą, altorių primenantį, baroko stiliaus aprėminimą, papuoštą užuolaidą laikančiomis angelų figūromis bei karines pergales primenančiomis panoplijomis. Aprėminimo centre buvo įkomponuota autentiško, greičiausiai dar XVI a. ketvirtajame dešimtmetyje pagaminto paminklo dalis vaizduojanti ant trijų liūtų laikomo sarkofago gulintį Konstantiną Ostrogiškį. Mirusysis buvo pavaizduotas snaudžiantis, nerūpestingai sukryžiavęs kojas, lengvai besiremiantis dešine ranka, o kairę pakišęs po galva. Veidas panašus į to meto kunigaikščio portretus. Galvą puošia kunigaikščio mitra, taip pabrėžiant palaidotojo aukštą kilmę. Skulptūra buvo iškalta iš raudono marmuro, renesanso stiliaus. Spėjama, kad tai Lvovo skulptoriaus Sebatijono Češeko kūrinys. Kaip atrodė autentiškas XVI a. sukurto paminklo aprėminimas duomenų nėra, tik žinoma, kad jis turėjo epitafiją, pašalintą jau Kijevą prijungus prie Rusijos imperijos, dėl tuometinei valdžiai nemalonaus jos teksto. Seniausias išlikęs epitafijos nuorašas liudijo, kad Konstantinas Ostrogiškis … pasiekęs šešiasdešimt tris pergales prieš Maskvą ir totorius; krauju nudažęs Rošės, Dniepro, Olšankos upes; pastatęs daug pilių, daug vienuolynų, daug šventų cerkvių tiek Ostrogiškių kunigaikštystėje, tiek ir Lietuvos didžiosios kunigaikštijos sostinėje Vilniuje išmūrijęs... (Atanasas Kalnafojietis „Teraturgima“, 1638 m.)

1830 m. Maskvoje buvo pagaminta paminklo kopija, kuri išliko iki šių dienų ir yra saugoma Kijevo Pečioros lauros muziejaus saugykloje. 1898 m. remontuojant cerkvę netikėtai buvo rastas auksinis medalionas su itin tiksliu K. Ostrogiškio portretu. XIX a. pab. – XX a. pr. buvo kilusi diskusija: ar neverta perkelti skulptūrinę kompoziciją į muziejų. Mėginant ją išgabenti buvo nudaužti skeptras ir vienos rankos pirštas, vėliau perkėlimo atsisakyta. 1931–1932 m. antkapinį paminklą vėl restauravo: buvo išlietos trūkstamos detalės. Siekiant sudaryti panašumą į marmurą, jos buvo nudažytos.

1941 m. lapkričio 3 d. Uspenijos soboras buvo sugriautas, negrįžtamai sudaužytas ir K. Ostrogiškio antkapinis paminklas.

## Šaltiniai
* Konstantino Ostragiškio antkapinis paminklas. Straipsnis ukrainiečių Vikipedijoje
Divizijos komisaras

**Divizijos komisaras** () – politinių darbuotojų (komisarų) karinis laipsnis Raudonojoje armijoje 1935–1943 m., atitikęs armijos karinį laipsnį komdivas (vėliau – generolas majoras) arba laivyne – antro rango flagmanas. Aukštesnis laipsnis – korpuso komisaras (atitiko laipsnį komkoras), žemesnis laipsnis – brigados komisaras (atitiko laipsnį kombrigas).

Laipsnis įvestas kartu su kitais asmeniniais kariniais laipsniais 1935 m. rugsėjo 22 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu.
1942 m. spalio 19 d. VGK nutarimu karinių komisarų institutas buvo panaikintas. Visi divizijos komisarai gavo viena pakopa žemesnius atitinkamus armijos ar laivyno laipsnius – t. y., pulkininko ar pirmo rango kapitono (tuo metu kombrigo laipsnio nebebuvo).

## Skiriamieji ženklai
Divizijos komisaro skiriamieji ženklai – apykakliniuose antsiuvuose po du rombus be kariuomenės rūšies emblemos bei bendras visų politinių darbuotojų ženklas (prisiūta raudona penkiakampė žvaigždė su pjautuvu ir kūju ant abiejų rankovių virš rankogalių). 1941 m. rugpjūčio 1 d. buvo nurodyta šiuos žvaigždės pavidalo antsiuvus nebenešioti.
Vidgirių apylinkė

**Vidgirių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Marijampolės rajone;
* Naumiesčio rajone;
* Šilutės rajone.
Gvaimių kalba

**Gvaimių kalba** (*Ngäbere*) – indėnų kalba, priklausanti čibčų kalbų šeimai. Vartojama indėnų gvaimių, gyvenančių šiaurės vakarų Panamoje bei emigravusių į Kosta Riką. Kalbančiųjų skaičius – apie 130 tūkst. žmonių.

Naudoja lotynų raštą. Yra išleistas Naujasis Testamentas, rengiamos radijo laidos.

## Nuorodos
*
Eskudo de Veragvasas

**Eskudo de Veragvasas** ( – „Veragvos skydas“) – sala Karibų jūroje, Moskitų įlankoje, 32 km nuo Panamos krantų. Priklauso Ngobė Buglės komarkai. Plotas – 3,4 km².

Nors sala labai nedidelė, joje gyvena endeminių ir labai jautrių išnykimui rūšių – vienišasis amerikinis vaisėdis lapanosis (*Artibeus incomitatus*) ir pigmėjinis tripirštis tinginys (*Bradypus pygmaeus*). Taip pat sutinkami kirstukinis ilgaliežuvis lapanosis (*Glossophaga soricina*), mažasis didžiaausis lapanosis (*Micronycteris megalotis*), trumpauodegė karolija (*Carollia brevicauda*), pakrantinis pelėausis (*Myotis riparius*), baltajuostis maišasparnis šikšnosparnis (*Saccopteryx leptura*), storaspyglė žiurkė (*Hoplomys gymnurus*), Centrinės Amerikos švelniaplaukis oposumas (*Caluromys derbianus*).

Sala negyvenama, yra kelios sezoninės žvejų stovyklavietės.
Stavorovas

**Stavorovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Sidros, apie 21 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 58 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Puskelnių apylinkė

**Puskelnių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šunskų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Būdviečių apylinkės.

## Šaltiniai
4 (albumas)

**„4“** – ketvirtas JAV R&B atlikėjos Beyonce studijinis albumas, išleistas 2011 m. birželio 28 d.

Beyonce prisipažino, kad kuriant naujajį albumą, ją įkvėpė tiek naujosios, tiek senosios muzikos atlikėjai: „Daugybę idėjų atradau 90-ųjų R&B muzikoje, Earth, Wind & Fire, DeBarge, Lionel Richie, Teena Marie kūryboje… Aš daug klausiausi ir Jackson 5, ir New Edition, bet taip pat Adele, Florence and the Machine ir Prince. Pridėjus mano hip-hop skambesį, jūs išgirsite itin platų muzikos stilių kokteilį“. Atlikėja užsiminė, jog albumas galimai bus orientuotas į *indie*, gyvų instrumentų, įvairių muzikos stilių mišinį. Beyonce prasitarė, jog kuria savo paties žanro muziką, bandydama maišyti skirtingus muzikos stilius. Kaip pati atlikėja sakė, apie albumo stilių: „Tai nėra tipiškas R&B. Tai nėra tipiškas Pop. Tai nėra rokas, tai jungtinis produktas…“. Ji taip pat atskleidė, kad Fela Kuti, The Stilistics, Lauryn Hill, Stevie Wonder ir Michael Jackson „Off The Wall“ įkvėpė albumą.
Pirmuoju singlu tapo „Run the World (Girls)“, antruoju tapo daina „Best Thing I Never Had“. Albumas pasiekė #1 vietą JAV albumų tope, tai ketvirtasis albumas iš eilės pasiekęs topo viršūnę. Albumo parduota virš 3 milijonų kopijų.

## Dainų sąrašas
2011 m. gegužės 25 d. kiekviena albumo daina kas valandą buvo pristatyta Facebook puslapyje ir vėliau patvirtinta žurnalo „Rap-Up“.

**Japan Bonus**

**Deluxe Edition**

## Singlai
* Run The World (Girls)
* Best Thing I Never Had
* Countdown
* 1+1 (albumą reklamuojanti daina)
* Party (albumą reklamuojanti daina)
* Love On Top
* End of Time

## Kūrybinė grupė
* Naima Cochrane, Scott Greer – rinkodara
* Tony Duran, Greg Gex, Ellen Von Unwerth – fotografija
* Neal Farinah, Kimberly Kimble, Lisa Logan, Francesca Tolot – įvaizdžio komanda
* Ty Hunter, Raquel Smith – stilistai.
* Meaghan Lionas – A&R operacijos
* Adam Larson – meno vadovas
* Melina Matsoukas – kūrybos konsultantas
* Ty Ty Smith, Teresa Labarbera White – A&R
* Jenke Ahmed Taily – kūrybos vadovas

## Įvertinimas
James Montgomery iš „MTV News“ albumą „4“ išrinko 20 albumu tarp „20 geriausių 2011 m. albumų“, pavadinęs „artistiškai anachroniniu albumu“.
BBC Online rašytojai albumą išrinko septintu geriausiu albumu 2011 metais. „NPR“ taip pat įtraukė albumą tarp „50 2011 m. albumų“, žurnalai „UK Guardian“ bei „Rolling Stone“ taip pat albumą išrinko vienu geriausiu.
„4“ buvo nominuotas kaip „Mėgstamiausiu Soul/R&B albumu“ 2011 m. Amerikos muzikos apdovanojimų metu ir „Metų albumu“ Soul Train muzikos apdovanojimų metu, „Metų Albumu“ Žmonių pasirinkimo apdovanojimų metu ir „Geriausiu albumu“ 2011 m. Virgin Media muzikos apdovanojimų metu. Taip pat daina „Party“ iš albumo „4“ buvo nominuota „Grammy“ apdovanojimui už „Geriasią rap/sung bendradarbiavimą“.

## Pozicijos topuose

## Išleidimo informacija

## Šaltiniai
2011 m. Ispanijos Grand Prix

**2011 m. Ispanijos Grand Prix** – penktosios 2011 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko gegužės 20-22 dienomis Katalonijos trasoje.

Per visą lenktynių šioje trasoje istoriją daugiausiai pergalių (6) yra pelnęs vokietis Michael Schumacher. Scuderia Ferrari ekipa taip pat rekordininkė - jos lenktynininkai čia triumfavo 11 kartų. 2010 m. Ispanijos lenktynes laimėjo australas Mark Webber su Red Bull Racing ekipa.

## Kvalifikacija

**Pastabos:**
#Michael Schumacher susidūrė su KERS sistemos problemomis, todėl 3 kvalifikacijos dalyje nenuvažiavo nei vieno rato.
#Nick Heidfeld Renault automobilis treniruočių metu užsidegė, todėl vokietis nedalyvavo kvalifikacijoje. Jam buvo leista startuoti lenktynėse, nes treniruočių metu jis pasiekė geresnį už 107 % laiką.

## Lenktynės

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Žalioji iguana

**Žalioji iguana** (*Iguana iguana*) – iguaninių (*Iguanidae*) šeimos stambių driežų rūšis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje: nuo pietų Meksikos ir Karibų iki pietų Brazilijos ir Paragvajaus. Taip pat sulaukėjusių iguanų yra Floridoje, Havajuose, Teksase.

Kūno ilgis gali siekti 1,5–2 m. Kūnas dažniausiai žalsvas, bet gali būti įvairiausių spalvų: rudas, pilkas, net mėlynas, oranžinis ar rausvas. Ant nugaros yra raginių dyglių ketera. Uodega ilga, dryžuota. Turi didelį pagurklį, kurį išpūtusi gąsdina priešus, naudoja tuoktuvių ritualuose. Dantys aštrūs, galintys sužaloti žmogų.

Žaliosios iguanos gyvena vietovėse, kur gausu augalijos, netoli yra vandens ir pastoviai laikosi šilta temperatūra – mangrovėse, upių pakrantėse, džiunglėse. Gyvena medžiuose, gali nukristi iš 15 m aukščio ir nesusižeisti. Esant vėsiam orui laikosi ant žemės. Plaukioja panirusi po vandeniu. Išgąsdinta iguana stengiasi pabėgti į vandenį ir nuplaukti. Užspęsta išpučia pagurklį, linksi galva, gali smogti uodega. Iguanos labai bijo erelių, sakalų – išgirdusios jų klyksmą sustingsta.

Žaliosios iguanos yra žolėdės, minta augalų lapais, ūgliais, vaisiais, žiedais. Kartais gali ėsti vabzdžius, kiaušinius, sraiges. Tačiau per dideli proteinų kiekiai gali būti kenksmingi. Jaunikliai dažnai ėda suaugusių iguanų išmatas, kad įgytų mikrofloros, būtinos virškinimui.

Žaliosios iguanos patelė per metus gali padėti nuo 20 iki 71 kiaušinio. Jaunikliai išsirita per 10–15 savaičių. Motina jauniklių po išsiritimo nebeprižiūri. Jaunikliai pirmuosius metus laikosi kartu.

Nors šie driežai dažnai laikomi kaip naminiai gyvūnai, jie yra daug sunkiau auginami nei dauguma kitų populiarių roplių rūšių. Jie nėra išrankūs mastui, tačiau būtina tinkamai subalansuoti mitybą, parūpinti pakankamai skirtingų augalų ir nepermaitinti gyvūniniais produktais, parūpinti specialių vitaminų. Taip pat joms reikalingas erdvus ir aukštas terariumas, būtina aukšta oro temperatūra (dieną šiltojoje terariumo zonoje 30-35&nbsp;°C, šaltojoje apie 25&nbsp;°C, naktį nežemiau nei 20&nbsp;°C), nuolat turi būti daug šviežio vandens, gausu šviesos, būtina ultravioletinių spindulių (UVB) lempa. Floridoje ir Havajuose iš nelaisvės ištrūkusios ar šeimininkų paleistos žaliosios iguanos tapo invazine rūšimi – apgraužia sodų, parkų augalus, minta retomis medžių rūšimis. Be to, daugelis iguanų perneša salmoneles.

Pavadinimas „iguana“ kilo iš indėnų tainų žodžio *iwana*. Močikų kultūroje iguanos buvo garbinamos, dažnai vaizduotos mene. Daugelis Amerikos tautų iguanas vartojo maistui, jos valgomos ir dabar, patiekiamos kaip „medžių viščiukas“ (dėl to, kad mėsa primena vištieną).


Image:St Thomas Marriott Iguana 5 cropped.jpg|Iguana iš Sent Tomo salos
Image:Iguana iguana Portoviejo 05.jpg|Iguana Ekvadore
Image:Iguana iguana, with blue and red coloration.jpg|Rausvos spalvos iguana
Image:Iguana iguana distribution map.png|Paplitimas
Azijinė šorėja

**Azijinė šorėja** (*Shorea guiso*) – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos medieninis augalas, paplitęs atogrąžų Azijoje. Augalas prie išnykimo ribos.
Smailiagalvės gyvatės

**Smailiagalvės gyvatės** (*Oxybelis*) – žaltinių šeimos (*Colubridae*) gyvačių gentis. Paplitusi Centrinėje Amerikoje, Pietų Amerikos šiaurėje, pietvakarių JAV. Labai panašios į Azijoje gyvenančias bronzines gyvates, bet joms negiminingos.

## Rūšys

Išskiriamos 4 rūšys:
* Meksikinė smailiagalvė gyvatė (*Oxybelis aeneus*)
* Kopo smailiagalvė gyvatė (*Oxybelis brevirostris*)
* Žalioji smailiagalvė gyvatė (*Oxybelis fulgidus*)
* Roatano smailiagalvė gyvatė (*Oxybelis wilsoni*)
George Bovell

**George Bovell** (g. 1983 m. liepos 18 d.) – Trinidado ir Tobago plaukikas. Olimpinis prizininkas ir pasaulio rekordininkas 25 m baseine.

2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse 200 m kompleksinio plaukimo rungtyje pelnė bronzos medalį ir tapo devintuoju šalies olimpiniu prizininku. 2004 m. kovo 23 d. trumpame baseine (25 m) sportininkas pasiekė pasaulio rekordą plaukimo 200 m kompleksiniu būdu. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse buvo Trinidado ir Tobago olimpinės rinktinės vėliavnešys.

## Šaltiniai
Panamos himnas

**Panamos Respublikos valstybinis himnas** () – oficialus Panamos valstybės simbolis. Muzikos autorius – Santosas Chorchė Amatrianas, žodžių autorius – Cheronimas de la Osa.

## Istrija

1889 m. iš Ispanijos atvykęs Santosas Chorchė Amatrianas įsidarbino katedros vargonininku ir muzikos mokytoju. Vėliau jis tapo šalies karinio bataliono muzikos kolektyvo vadovu. 1897 m. jis sukūrė muziką dainai *Himno Patriótico Istmeño* (žodžių autorius Chuanas Augustas Toresas), kuri buvo atliekama mokyklose, išpopuliarėjo ir tarp kitų panamiečių.

1903 m. vykstant susitikimui su JAV ambasadoriumi nebuvo žinoma, kokį himną turėtų atlikti Panama. Amatrianas pasiūlė panaudoti jo dainą vietoje himno. Vėliau kompozitorius paprašė savo draugo Cheronimo de la Osos sukurti naujas eiles.

1906 m. himnas buvo oficialiai patvirtintas.

## Eilės

## Nuorodos
* Instrumentinė versija, mp3
* Vokalinė versija
Tetrachordas

**Tetrachordas** – kvartos intervalo apimties keturių sekundomis išdėstytų garsų eilė ( – keturi + *chordē* – styga). Pagal tonų ir pustonių išdėstymą skiriami penkių rūšių tetrachordai:

* Mažorinis (joninis ir miksolydinis)
* Minorinis (dorinis)
* Friginis
* Lydinis
* Harmoninis

Visų tetrachordų apimtis – grynoji kvarta, tik lydinio – padidintoji kvarta (3 tonai). Iš šių tetrachordų sudaromos įvairių dermių gamos.
TSRS Gynybos pramonės liaudies komisariatas

**TSRS Gynybos pramonės liaudies komisariatas** () – vienas iš centrinių TSRS valdymo organų, valdęs gynybinės paskirties įmones, veikęs nuo 1936 m. gruodžio iki 1939 m. sausio.

## Istorija
Įsteigtas 1936 m. gruodžio 8 d. atskiriant iš TSRS Sunkiosios pramonės liaudies komisariato. 

1939 m. sausio 11 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku TSRS Gynybos pramonės liaudies komisariatas buvo padalintas, dalinant sukurti:
* TSRS Aviacijos pramonės liaudies komisariatas (*Народный комиссариат авиационной промышленности*, *Наркомавиапром*). Liaudies komisaras Michailas Kaganovičius. 
* TSRS Laivų statybos pramonės liaudies komisariatas (*Народный комиссариат судостроительной промышленности*). Liaudies komisaras Ivanas Tevosianas. 
* TSRS Ginkluotės liaudies komisariatas (*Народный комиссариат вооружения*). Liaudies komisaras Borisas Vanikovas (*Борис Львович Ванников*).
* TSRS Šaudmenų liaudies komisariatas (*Народный комиссариат боеприпасов*). Liaudies komisaras Ivanas Sergejevas (*Иван Павлович Сергеев*).

Visuose šiuose liaudies komisariatuose buvo įkurti kariniai mobilizaciniai skyriai..

## Nuorodos
TSRS Aviacijos pramonės liaudies komisariatas

**Aviacijos pramonės liaudies komisariatas**, *APLK* () – vienas iš ministerijos lygio centrinių TSRS valdymo organų, valdęs aviacijos pramonės įmones ir jų vystymą, veikęs 1939–1946 m.

## Istorija
1939 m. sausio 11 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo nutarimu „Apie TSRS Gynybos pramonės liaudies komisariato padalinimą“ (*О разделении Наркомата Оборонной промышленности СССР*) iš pastarojo liaudies komisariato pirmosios (Lėktuvų gamybos) valdybos buvo sukurtas Aviacijos pramonės liaudies komisariatas..

1939 m. sausio 21 d. TSRS LKT nutarimu Nr. 4C APLK buvo priskirti:
* Buvusios Gynybos pramonės LK 1-oji, 5-oji, 10-oji ir 18-oji vyriausiosios valdybos, vadovavusios lėktuvų, aviacinių variklių ir aviacinių prietaisų gamybai, bei joms pavaldžios įmonės, trestai ir įstaigos;
* Statybos trestai Nr. 18, 20, 30 ir 31, Orgoboronpromas (*Оргоборонпром*), Ostechbiuras (*Остехбюро*);
* Projektavimo institutai Nr. 1, 5 ir 10;
* Mokymo įstaigos:
** institutai:
*** Maskvos aviacijos institutas
*** Kazanės aviacijos institutas
*** Charkovo aviacijos institutas
*** Rybinsko aviacijos institutas
*** Kuibyševo vardo Novosibirsko inžinerinis statybos institutas
*** Leningrado pramonės akademijos Maskvos filialas,
*** Maskvos aviacijos inžinerinių, techninių ir ūkinių darbuotojų kvalifikacijos kėlimo institutas (*Московский Авиационный Институт повышения квалификации ИТР и хозяйственников*)
** technikumai (viso 15): Maskvos aviacijos, Aviacijos prie gamyklos Nr. 24, Ordžonikidzės vardo mašinų gamybos, Gorkio elektros ir radijo, Voronežo elektros ir radijo, Vladimiro mechanikos technikumai ir t. t.)
** darbininkų fakultetai: Maskvos aviacinis darbininkų fakultetas ir Permės industrinis darbininkų fakultetas;
** masinio mokymo įstaigos (99 įstaigos) – įvairios fabrikų ir gamyklų mokinių (*ФЗУ*) mokyklos ir pan.;
* Techninės propagandos įstaigos – Nuolatinė aviacijos paroda, Leningrado aviacijos paroda; Leningrado radijo paroda, Keitimosi darbo su nauja technika patirtimi kabinetas (*Кабинета обмена опытом по новой технике*) ir t. t.

1939 m. rugsėjį VKP(b) CK Politbiuras išleido nutarimą „Apie esamų lėktuvų gamyklų rekonstrukciją bei naujų gamyklų statybą“, kuris numatė, kad 1941 m. pabaigoje aviacijos gamyklų gamybiniai pajėgumai būtų daugiau kaip 1,5 karto didesni nei 1939 m. Buvo nutarta pastatyti 9 naujas lėktuvų gamyklas ir rekonstruoti 9 tuo metu veikusias.

1946 m. kovo 15 d. APLK buvo pervadintas į TSRS Aviacijos pramonės ministeriją.

## Nuorodos
Pušaloto apylinkė

**Pušaloto apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Joniškėlio rajone;
* Molėtų rajone;
* Pasvalio rajone.
Stalo tenisas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Stalo tenisas]] [[2012 m. vasaros olimpinės žaidynės|2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse]]** bus rengiamas jau septintą kartą. Sportininkai stalo teniso rungtyse varpysis nuo liepos 28 d, iki rugpjūčio 8 d. ExCeL London salėje. Žaidynėse iš viso dalyvaus 172 stalo tenisininkai: po 86 vyrus ir moteris. Iš viso sportininkai varžysis dėl keturių medalių rinkinių: vyrų ir moterų vienetų, bei komandinėse varžybose.

## Kvalifikacija

## Dalyvaujančios šalys

### Medalininkai

## Nuorodos
* Londonas 2012
Vastapų apylinkė

**Vastapų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alantos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Molėtų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alantos apylinkės ir Skudutiškio apylinkės.

## Šaltiniai
TSRS Sunkiosios pramonės liaudies komisariatas

**TSRS Sunkiosios pramonės liaudies komisariatas** () – vienas iš centrinių TSRS valdymo organų, valdęs sunkiąją pramonę, veikęs nuo 1932 m. sausio iki 1939 m. sausio.  

## Istorija
Įkurtas 1932 m. sausio 5 d. pertvarkant TSRS Aukščiausiąją liaudies ūkio tarybą.

1936 m. gruodžio 8 d. iš TSRS Sunkiosios pramonės liaudies komisariato buvo išskirtas TSRS Gynybos pramonės liaudies komisariatas. 

1937 m. rugsėjo 22 d. iš TSRS Sunkiosios pramonės liaudies komisariato buvo išskirtas TSRS Mašinų gamybos liaudies komisariatas.

1939 m. sausio 24 d. TSRS Sunkiosios pramonės liaudies komisariatas buvo panaikintas. Iš jo sukurti šie liaudies komisariatai:
* TSRS Kuro pramonės liaudies komisariatas,
* TSRS Juodosios metalurgijos liaudies komisariatas,
* TSRS Spalvotosios metalurgijos liaudies komisariatas,
* TSRS Elektrinių ir elektros pramonės liaudies komisariatas,
* TSRS Chemijos pramonės liaudies komisariatas,
* TSRS Statybinių medžiagų pramonės liaudies komisariatas.

## Liaudies komisarai

! Data
! Pavardė
! Pavardė rusiškai
|-----
| 1932-02-25 – 1937-02-18
| Grigorijus Ordžonikidzė
| *Григорий Константинович Орджоникидзе*
|-----
| 1937-02-25 – 1937-08-22
| Valerijus Mežlaukas
| *Валерий Иванович Межлаук*
|-----
| 1937-08-22 – 1939-01-24
| Lazaris Kaganovičius
| *Лазарь Моисеевич Каганович*
|}
Šilninkai (Molėtai)

**Šilninkai** – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Videniškių, prie kelio .

## Istorija

Panaikintas 1987 m. kovo 25 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Algirdas Raslanas

**Algirdas Raslanas** (g. 1956 m. rugsėjo 9 d. Dusetose, Zarasų rajonas) – Lietuvos irkluotojas, pedagogas, sporto mokslininkas bei vadybininkas.

## Biografija
1975 m. baigė Prienų 1-ąją vidurinę mokyklą. 1975–1979 m. studijavo Lietuvos kūno kultūros institute (LKKI), įgijo kūno kultūros dėstytojo diplomą. 1978–1979 m. Lietuvos irklavimo rinktinės narys. 1979–1981 m. Kauno 38-osios vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas. 1981–1985 m. studijavo neakivaizdinėje aspirantūroje Leningrado kūno kultūros mokslinio tyrimo institute.

1981–1986 m. LKKI Irklavimo, buriavimo ir turizmo katedros dėstytojas. 1986–1989 m. Slidinėjimo, dviračių sporto ir šaudymo katedros vedėjas. 1987 m. Maskvos srities kūno kultūros institute apgynė pedagogikos mokslų kandidato disertaciją. 1989–1990 m. LKKI Bendrojo fakulteto dekanas.

1990–1993 m. ir 2005–2009 m. Kūno kultūros ir sporto departamento (KKSD) prie LR Vyriausybės generalinis direktorius. 1993–1997 m. Respublikos sportininkų rengimo centro direktoriaus pavaduotojas.

1997–2005 m. KKSD prie LRV generalinio direktoriaus pavaduotojas. 2002 m. VPU ir ŠU apgynė habilituoto daktaro disertaciją. 2002 m. VPU Kūno kultūros katedros profesorius. Nuo 2008 m. UNESCO tarpvyriausybinio Fizinio lavinimo ir sporto vystymo komiteto narys.

2023 m. pirmalaikiuose rinkimuose išrinktas Kupiškio rajono savivaldybės meru.

Moka rusų, lenkų, anglų, prancūzų kalbas.

## Šaltiniai