open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Povilas Poškus

**Petras ir Povilas Poškai** (g. 1995 m. birželio 29 d. Vilniuje) – broliai dvyniai, Lietuvos jaunių ir suaugusių irklavimo čempionai keturvietės bevairės valčių klasėje. Pirmoji trenerė Aldona Tamuliavičienė.

## Apie
## 1 sezonas

Abu broliai pradėjo sportuot nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus irklavimo bazėje pas Aldoną Tamulevičienę, tačiau pirmą kartą išėjo "ant vandens" tik 2012 m. gegužės mėnesio gale, birželio 29d. (per savo 17-tuosius gimtadienius) iškovojo pirmuosius savo medalius - Vilniaus miesto atvirajame čempionate liko antri dviviečių porinių valčių klasėje tarp jaunių. 

Negaudami pakankamai dėmesio iš trenerės , tačiau užsispyrę ir pilni entuziazmo vaikinukai po Trakuose surengto Jaunimo iki 23 metų pasaulio čempionato grįžo į vasaros stovyklą ir tęsė pradėtą sunkų darbą toliau. Koją rezultatams kišo neįprastai žemas varžybinis tempas bei nuolatinis Povilo vėlavimas ir nepataikymas į yrininką. Tragiška technika visą pirmąjį sezoną neleido jiem nei kart prasimušti į A-finalą (Lietuvos čempionate pritrūko 3 sekundžių dvivietėje bei 4 sekundžių keturvietėje , o Lietuvos jaunių čempionate 0,33 sekundės dalių iki didžiojo finalo). Tris kartus teko tenkintis pirmosiomis vietomis mažuosiuose (B) finaluose , bei 7-tosiomis vietomis bendrosiose įskaitose.

Po vasaros sezono pabaigos artėjo Rudeninė ilgo nuotolio regata Birštone A.Kikilui atminti , kuriai įtemptai besiruošę broliai iškovojo pirmuosius savo aukso medalius. To meto stipriausių jaunių brolių Lapatiukų nedalyvavimas varžybose, atvėrė galimybę kitiems pakovoti dėl pirmosios vietos  , Poškai neatrodė silpnai, artimiausius varžovus aplenkdami net 19 sekundžių, jie labiau nei užtikrintai išsikovojo aukso medalius po nesėkmingo sezono šitaip pergalingai užbaigdami pirmąjį sezoną ir pradėdami antrąjį su vilties prošvaistėm atsirinkti į kitąmet Trakuose rengiamą Pasaulio jaunių iki 18metų pasaulio čempionatą.

## 2 sezonas

## Pasiekimai

## Nuorodos
* Povilas Poškus 
* Petras Poškus
Vilniaus Tauras

**Vilniaus tauras** – alaus ir gaiviųjų gėrimų gamykla, veikusi Vilniuje nuo XIX a. septintojo dešimtmečio iki XXI a. pirmojo dešimtmečio.

## Istorija
„Vilniaus tauro“ pradžia yra XIX a. septintajame dešimtmetyje Abelio Soloveičiko ir Isero Bero Volfo Lukiškėse įkurta alaus gamykla. Atsiskyrus Vilniaus ir Kauno gubernijoms, gamyklą nupirko Vilhelmas Šopenas. 1897 m. gamyklą įsigijo Morduchas Ovsiejus Epšteinas ir sujungė ją su 1872 m. įkurta Epšteino alaus darykla. 1897 m. kovo 28 d. Epšteinas įkūrė Vilniaus alaus darymo akcinę bendrovę **„Šopen“**. Pradinis bendrovės kapitalas – 350 tūkst. rublių, vėliau buvo padidintas iki 500 tūkst. rublių. Tuo metu tai buvo vienas didesnių bravorų Vakarų Rusijos imperijoje. 1914 m. per metus pagamindavo 300 tūkst. kibirų (vienas kibiras – 12,99 litro). Bravoro alus pristatytas tarptautinėse parodose Čikagoje (1898 m.), Paryžiuje (1904 m., apdovanotas Grand Prix ir aukso medaliu), Sankt Peterburge (1909 m.), Odesoje (1910 m.).

Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui alaus gamyba buvo nutraukta, įrenginiai demontuoti. Gamyba atkurta tik 1921 m. 1935 m. rudenį bendrovės pirmininkas Taubas ir įmonės direktorius Rozentalis, pasinaudoję ekonominiais Iljos E. Lipskio firmos sunkumais, privertė jį uždaryti Lipskio alaus ir spirito gamyklą, prižadėję išmokėti kompensaciją. Tokiu būdu XX a. ketvirtojo dešimtmečio pabaigoje Šopeno alaus darykla liko vienintelė alaus gamybos įmonė Vilniaus mieste.

Antrojo pasaulinio karo metu gamykla mažai nukentėjo. Tarybų valdžia gamyklą nacionalizavo. Vėliau, prijungus jungtinę vaisvandenių fabrikų įmonę „Šaltinis“, alaus darykla tapo alaus ir mineralinio vandens kombinatu **„Tauras“**. XX a. šeštajame dešimtmetyje kombinatas pervadintas alaus darykla „Tauras“. Per dešimtmetį baigta dešimt metų trukusi plėtra, mechanizacija ir renovacija, leidusi pasiekti 18,5 mln. litrų per metus alaus produkciją.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, kombinatas tapo Vilniaus valstybine alaus ir nealkoholinių gėrimų įmone „Tauras“, kiek vėliau – akcine bendrove „Vilniaus Tauras“, o dešimtmečiui baigiantis, „Vilniaus Tauro“ kontrolinį akcijų paketą nupirko danų koncernas „Danish Brewery Group“. XXI a. pirmajame dešimtmetyje gamyba iš Vilniaus perkelta į Panevėžį.

## Pastatai

Pagrindinis alaus gamyklos pastatas Lukiškėse (dabartinis adresas Aludarių g. 1 / Pakalnės g. 2) pastatytas XIX a. septintąjį dešimtmetį, buvusioje našlaičių kapinių vietoje. Vienas pastato architektų – Nikolajus Čiaginas – interjere panaudojo metalines kolonas. Ši detalė buvo naujiena ne tik Vilniuje. 2008 m. pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas ). Numatyta mažai vertingus pastato priestatus nugriauti, atkurti originalią išvaizdą, architektūrines formas bei planinę struktūrą.

AB „Šopen“ susijungus su Epšteino alaus darykla, pastarosios salyklo fabrikas, veikęs Paplaujoje, nuo 1900 m. iki 1913 m. buvo išnuomotas AB „Šopen“. Šis pastatas 2008 m. taip pat įrašytas į Kultūros vertybių registrą ().

Tarybinei valdžiai nacionalizavus Parčevskio bravorą, tuomečiam „Taurui“ atiteko ir bravoro pastatai Raudondvaryje.

## Šaltiniai
Antoni Łaszkiewicz

**Antanas Laškevičius** (; 1904 m. rugsėjo 28 d. Kaukaze – 1980 m. balandžio 21 d. Varšuvoje) – žymus lenkų mineralogas. Trumpą laiką gyveno ir dirbo Vilniuje.

## Biografija
Vaikystę praleido Žitomyre, kur lankė vidurinę mokyklą. Jau būdamas mokiniu bendravo su kalnų inžinieriais.

1920 m. A. Laškevičiaus šeima persikėlė į Varšuvą, kur jis baigė vidurinę mokyklą. 1922 m. įstojo į Varšuvos universitetą. Pas prof. S. Thugutt (*Thugutt*) ir T. Vujną (*Wojna*). Domėjosi geochemija. Tobulinosi pas prof. Kreutz Jogailos universitete. Nuo 1925 m. vėl Varšuvoje. 1929 m. įsigijo daktaro laipsnį už darbą „Mineraloginės studijos“, o 1932 m. apgynė habilitaciją Varšuvoje iš mineralogijos srities Varšuvos universitete. Su stipendija studijavo Heidelberge ir Ciuriche.

Tarpukariu domėjosi kristalografija ir tapo savo dienų autoritetas šioje srityje. Tyrė Šventojo Kryžiaus kalnus, rašė straipsnius ir akademinius vadovėlius. Mokinių atsiminimuose išliko kaip reiklus ir objektyvus egzaminuotojas.

1939 m. pašauktas į kariuomenę, dalyvavo „Narevo“ operacijoje Polesėje, vėliau pasitraukė į Vilnių.

Stepono Batoro universitete Vilniuje buvo pats jauniausias pagal darbo stažą Mineralogijos katedroje, kuriai vadovavo Stanislavas Malkovskis. Dėstė Kristalografiją, mineralogiją ir petrografiją. Buvo parengęs kristalografijos darbų metodinio vadovo rankraštį. Čia dirbo nuo 1939 m. rugsėjo iki gruodžio. Per trumpą laiką pramoko lietuviškai.

Karo neramumų metu dirbo „Pabėgėliams šelpti komitete“ () ir kaip inžinieriumi gruntų žinovas plento Vilnius–Kaunas statyboje.

Atėjus vokiečiams, pasitraukė į Varšuvą. Dalyvavo Varšuvos sukilime. Paskui išsikėlė į Krokuvą. Skaitė paskaitas slaptuosiuose universiteto kursuose. 1946 m. profesoriauja Varšuvoje, išleidžia bendrosios mineralogijos vadovėlį. 1948 metais suimtas ir beveik 7 metus kalintas. Per tą laiką parašė keliatomį kristalografijos vadovą, kuris liko rankraštyje. Išėjęs į laisvę ir reabilituotas toliau dirbo petrografijos ir geochemijos srityse. Vadovavo dešimčiai disertantų.

1965–1968 m. A. Laškevičius vadovavo Žemės muziejaus Varšuvoje petrografijos skyriui. Pradėjo rašyti apie mineralogijos mokslo istoriją, atsiminimus apie garsius mokslininkus. Buvo daugelio geologinių organizacijų ir draugijų narys. Taip pat ir filatelistų.

Mokslinei kūrybinei veiklai paskyrė 54 metus. Paliko apie 500 rašto darbų.

## Literatūra
* Gaigalas, A., 2003. Geologija Stepono Batoro universitete (1919–1939). „Geologija Vilniaus universitete, Tarptautinės konferencijos medžiaga“. Vilniaus universiteto leidykla, Vilnius, 43–70.
* Żabinski, W., 1984. Antoni Łaszkiewicz. ''Rocznik Polskiego Towarzystwa Geologicznego. v. 54/3-4. 437–440, Kraków
Krokuvos Hugo Kolontajaus žemės ūkio universitetas

**Krokuvos Hugo Kolontajaus žemės ūkio universitetas** – valstybinė aukštoji mokykla Krokuvoje, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 36 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 2810 (pagal pasaulinį *Webometrics Ranking of World Universities* 2013 m. reitingą).

Universiteto ištakos siekia 1890 m., kai prie Jogailos universiteto Filosofijos fakulteto buvo įsteigtos 3-metės Žemės ūkio studijos, kurios 1923 m. buvo perkeltos į atskirą naujai sukurtą Žemės ūkio fakultetą. Atskira aukštoji mokykla, pavadinta Aukštąja žemės ūkio mokykla, buvo įkurta 1953 m., nuo Jogailos universiteto atskyrus Žemės ūkio, Miškininkystės ir Zootechnikos fakultetą. 1972 m. jos pavadinimas buvo pakeistas į Hugo Kolontajaus žemės ūkio akademiją. Universiteto statusas suteiktas 2008 m. balandžio 11 d.

## Fakultetai
* Žemės ūkio ir ekonomikos fakultetas
* Gyvulininkystės ir gyvūnų biologijos fakultetas
* Miškininkystės fakultetas
* Aplinkos inžinerijos ir geodezijos fakultetas
* Biotechnologijos ir daržininkystės fakultetas
* Gamybos ir energetikos inžinerijos fakultetas
* Maisto technologijos fakultetas

## Rektoriai


Vaizdas:JKRUK 20070524 AR Krakow.jpg|Pagrindinis universiteto pastatas
Vaizdas:Wydzialtechzywn.jpg|Maisto technologijos fakultetas
Vaizdas:Kraków Akademia Rolnicza Wydział Leśny.jpg|Miškininkystės fakultetas


## Šaltiniai
Tauras (reikšmės)

**Tauras** gali reikšti:
* Tauras – išnykęs dykaraginių genties gyvūnas.
* Tauras (televizorius) – Šiaulių televizorių gamykloje gaminti televizoriai.
* Tauras (tiltas) – tarpinė tilto atrama.
* Tauras (vardas) – vyriškas vardas.
* Tauras (žvaigždynas) – šiaurinio pusrutulio žvaigždynas.

**Kiti**:

* TaurOs – projektas, kuriuo siekiama grąžinti išnykusią rūšį – taurą.
* Vilniaus tauras – Vilniuje veikusi alaus ir gaiviųjų gėrimų gamykla.
* FK Tauras Kaunas – tarpukario Kauno futbolo klubas.
* FM Tauras Kaunas – Kauno futbolo mėgėjų klubas.
* SK Tauras Šiauliai – Šiaulių sporto (futbolo) klubas.
* FK Tauras Šiauliai – buvęs futbolo klubas (1971–1994).
* FK Tauras Tauragė – Tauragės futbolo klubas.
Rusų formalizmas

**Rusų formalizmas** – svarbi literatūrologinė mokykla, gyvavusi Rusijoje nuo 1910 iki 1930 metų. Ji apima įtakingų Rusijos ir TSRS mokslininkų, tokių kaip Viktoras Šklovskis, Jurijus Tyanovas, Vladimiras Propas, Borisas Eichenbaumas, Romanas Jakobsonas, Borisas Tomaševskis, Grigorijus Gukovskis, darbus. Jie revoliucionavo literatūrinę kritiką 1914–1930 metais, sukurdami poezijos kalbos ir literatūros specifiką ir autonomiją. Rusų formalizmas darė didelę įtaką struktūralizmui ir tokiems mąstytojams kaip Michailas Bahtinas ir Jurijus Lotmanas. Šio judėjimo nariai svariai paveikę moderniąją literatūros kritiką, išvystė ją lygia greta su struktūralizmu ir poststruktūralizmu.

Rusų formalizmas buvo nevienakryptis judėjimas, skelbęs ne vieningą doktriną, neturėjęs pagrindinių tikslų ir siekių. Iš tikrųjų „Rusų formalizmas“ apibūdina du skirtingus judėjimus: OPOJAZ (*,Общество изучения Поэтического Языка* „Poezijos mokslo kalbos asociacija“) Sankt Peterburge ir Maskvos kalbininkų ratelį. Taigi, tikslingiau remtis „Rusų formalizmu“, nei vartoti platų ir abstraktų terminą – „formalizmas“.

Sąvoka *formalizmas* pirmą kartą pavartota judėjimo konkurentų ir buvo atmesta pačių šios mokyklos narių. Kaip pasakė vienas iš didžiausių formalistų, Borisas Eichenbaumas: „Sunku gražinti tai, kas sukurta, bet tai nebuvo labai vykęs naujadaras. Tai galėjo būti tinkama nebent kaip supaprastintas kreipinys, bet jis netinkamas kaip terminas, apribrėžiantis „Poezijos mokslo kalbos asociacijos“ veiklą“.

## Skiriamosios idėjos

Rusų formalizmas išsiskiria tuo, kad pabrėžia literatūrinių veiksnių funkciją ir jos originalią literatūros istorijos koncepciją. Rusų formalistai gynė „mokslinį“ poezijos kalbos nagrinėjimo metodą, prieštaraudami suartėjimui su tradicine psichologine ir kultūrine-istorine prieigomis.

Dvi pagrindinės taisyklės grindžiančios formalizmo literatūros tyrinėjimą:
* literatūra, o greičiau, tos jos vertybės, kurios atskiria ją nuo kitų žmogiškųjų veiklų, privalo sudaryti literatūrinės teorijos tyrimo objektą.
* „literatūriniai faktai“ turi turėti pirmenybę prieš metafizinius literatūrinės kritikos įsipareigojimus, ar tai būtų filosofiniai, estetiniai ar psichologiniai įsipareigojimai. Kad pasiektų šituos tikslus, buvo išvystyti keli modeliai.

Formalistai sutarė dėl autonominio pobūdžio poetiškos kalbos ir jos specifikos, kaip objekto literatūrinės kritikos moksle.
Rytų Europos mokslinių tyrimų institutas

**Rytų Europos mokslinių tyrimų institutas** () − rytų kraštų ir sovietologijos tyrimų centras, veikęs Vilniuje 1930–1939 m. kaip Stepono Batoro universiteto padalinys, tačiau turėjęs autonomiją ir savarankiškumą. Prie šio instituto veikė ir privati Politikos mokslų mokykla (). Institutas buvo įsikūręs Vrublevskių bibliotekoje, dabartiniuose LMB rūmuose.

Institutas pradėjo veikti 1930 m. vasario 23 d. Įkurtas Bronislavo Kžyžanoskio iniciatyva. Prezidentu tapo prof. Janas Rozvadovskis, o šiam 1935 m. mirus iki uždarymo Stefan Ehrenkreutz.

Institute leistas „Balticoslavica“ biuletenis.

## Instituto struktūra
Skyriai:
* Filologijos (vedėjas: prof. Janas Otrembskis)
* Ekonomikos (prof. Witold Zawadzki, prof. Witold Staniewicz)
* Teisės istorijos (prof. Stefan Ehrenkreutz)
* Etnologijos skyrius (prof. Cezaria Baudouin de Courtenay Ehrenkreutz Jędrzejewiczowa)
* Fizinės geografijos skyrius (prof. Mečislovas Limanovskis)

Moksliniai referentai:
* Ekonomikos (vedėjas: doc. Stanisław Swianiewicz)
* Politinės sistemos (doc. Wiktor Sukiennicki)
* Baltoslavikos (prof. Erwin Koschmieder)
* Baltijos (doc. Władysław Wielhorski)
* Tautos (dr Seweryn Wysłouch)
* Lietuvos (nuo 1935 m. – Janas Otrembskis)

## Literatūra
* Kornat, M., 2003. *Polska Szkoła Sowietologiczna 1930–1939*, Kraków; Wyd. Arcana.
Tribhuvano tarptautinis oro uostas

**Tribhuvano tarptautinis oro uostas** () – pagrindinis Nepalo oro uostas, aptarnaujantis šalies sostinę Katmandu. Tai yra vienintelis tarptautinis šalies oro uostas, tad juo naudojasi apie 30 tarptautinių aviakompanijų iš Azijos ir Europos.

Pirmasis komercinis skrydis iš šio oro uosto įvyko 1950 m. vasario 20 d., kai Himalayan Aviation kompanijos Douglas DC-3 lėktuvas išskrido į Kalkutą. Pirmasis keleivinio lėktuvo skrydis įvyko 1967 m. – tai buvo Air India Boeing 707 lėktuvo skrydis.

Šiuo metu vienintelė Europos kompanija, vykdanti skrydžius iš šio oro uosto, yra Turkish Airlines.

2009 m. oro uostas aptarnavo 3 405 015 keleivius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus oro uosto tinklalapis
Aleksandras Pranciškus Chodkevičius

**Aleksandras Pranciškus Chodkevičius** (1776 m. balandžio 6 d. – 1838 m. sausio 24 d.) – Lenkijos karinis veikėjas, išėjęs į atsargą generolas-majoras (brigados generolas). Dramaturgas ir mokslininkas-diletantas.

## Biografija

Lietuvos magnatų Chodkevičių giminės atstovas, herbo „Kosceša“ savininkas. Tėvas – Jonas Mikalojus Ksaveras Chodkevičius (1738–1781), Žemaičių seniūnas; motina – Marija Liudvika Rževuskaitė (1744–1816), Karūnos didžiojo etmono ir Krokuvos vaivados Vaclovo Rževuskio ir Anos Liubomirskaitės duktė .

Lenkijos kariuomenės karininkas, 1794 m. Kosciuškos sukilimo dalyvis. Po sukilimo nuslopinimo, atsargoje kaip pulkininkas, įsikūrė savo dvaruose, Voluinėje ir Mlinove. Nuo 1809 m. dalyvavo Lenkijos slaptosiose organizacijose Voluinėje.

1812 m. po Prancūzijos armijos Vilniaus užėmimo, Lietuvos laikinosios vyriausybės komiteto narys, savo lėšomis suformavo 18-tą pėstininkų pulką Napoleono armijos sudėtyje ir paskirtas jo vadu.

1813 m. kartu su pulku, apgultoje Modlino tvirtovėje, po jos kapituliacijos (gruodžio 25 d.) – nelaisvėje. Pulkininko titulu paskirtas Lenkijos karalystės gvardijos štabo viršininku, 1815 m. sausio 20 d. jam prašant atleistas su brigados generolo titulu.

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. 1799 m. pirmos vedybos buvo su Karolina Tereza Valevskyte (1778–1846), Mykolo Valevskio ir Jadvygos Tarlaitės dukterimi. 1814 m. sutuoktiniai gyveno atskirai, o po oficialių skyrybų 1822 m. ji tapo kunigaikščio Aleksandro Sergejevičiaus Galycino žmona. Vaikai:

* Sofija Chodkevičiūtė (1803–1871), grafo Viktoro Osolinskio žmona
* Jonas Karolis Chodkevičius (1804/1805–1855)
* Mečislovas Chodkevičius (1807–1851)

1824 m. Mlinove vedė antrą kartą Prancišką Ksaveriją Ščeniavskaitę (1806–1855), su ja turėjo vienintelį sūnų:

* Boleslovas Chodkevičius (1825/1826–1867)

## Išnašos

## Nuorodos
* Chodkiewicz, Aleksander auf Portal: ''Wiedzy''
Amsterdamo Schipholo tarptautinis oro uostas

**Amsterdamo Schipholo oro uostas** (; IATA: **AMS**, ICAO: **EHAM**) –  didžiausias   Nyderlandų Karalystės oro uostas, esantis apie 9 km nuo Amsterdamo. Pagal aptarnautų keleivių skaičių šis tarptautinis oro uostas yra ketvirtas Europoje; 2013 m. šiuo oro uostu naudojosi 52 569 250 keleivių.

Amsterdamo oro uoste savo pagrindinę bazę turi nacionalinės oro linijos KLM Royal Dutch Airlines, seniausios oro linijos pasaulyje, nepakeitusios savo pavadinimo.

Oro uostas turi 6 pakilimo (nusileidimo) takus; naujausias buvo pastatytas 2003 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus oro uosto tinklalapis
Nvidia

**„Nvidia Corporation“** – JAV tarptautinė technologijų bendrovė, įsikūrusi Santa Klaroje, Kalifornijoje. Garsėja GeForce grafikos apdorojimo įrenginiais (GPU) bei lustų sistemomis (SOC) mobiliųjų įrenginių rinkoje. „Nvidia“ taip pat prisijungė prie žaidimų pramonės, pristatydama delninius žaidimų kompiuterius Shield Portable ir Shield Tablet bei planšetinį kompiuterį Tegra Note 7.

## Istorija
Bendrovę 1993 m. balandžio 5 d. įkūrė Jen-Hsun Huang, Chris Malachowsky ir Curtis Priem. 1999 m. rudenį bendrovė išleido pirmąjį grafikos apdorojimo procesorių GeForce 256.

Dėl nusisekusių produktų „Nvidia“ laimėjo kontraktą kurti grafikos techninę įrangą „Microsoft“ žaidimų kompiuteriui Xbox ir tam gavo 200 mln. JAV dolerių avanso.

2000 m. vasarą į rinką buvo išleisti GeForce2 GTS. Tais pačiais metais „Nvidia“ įsigijo dalį buvusio varžovo „3dfx“ (vienos didžiausių XX a. paskutiniojo deš. vid. kompanijų grafikos srityje) intelektinio turto.

2002 m. liepą bendrovė įsigijo „Exluna“ už neatskleistą sumą.

2003 m. rugpjūtį „Nvidia“ įsigijo „MediaQ“ už apytiksliai 70 mln. JAV dol.

2004 m. gruodį buvo pranešta, jog „Nvidia“ bendradarbiaus su „Sony“ grafikos procesoriaus (RSX) PlayStation 3 žaidimų konsolei projektavime. Tais pačiais metais kompanija įsigijo bendroves „ULI Electronics“ ir „Hybrid Graphics“.

2008 m. vasarį „Nvidia“ įsigijo „Ageia Technologies“ už neatskleistą sumą. „Ageia“ sukūrė fizikos variklį PhysX ir SKD.

## Produktų šeimos
„Nvidia“ produktų asortimentą sudaro grafikos procesoriai, belaidžiai komunikacijų procesoriai, AK platformos (pagrindinė plokštė) lustai ir skaitmeninės medijos grotuvo programinė įranga. Keletas „Nvidia“ produktų šeimų:

* GeForce, žaidimų grafikos apdorojimo įrenginiai (GPU), kuriais „Nvidia“ labiausiai ir garsėja.
* Quadro, automatinio projektavimo ir skaitmeninio tūrinio kūrimo darbo stočių grafikos procesoriai.
* Tegra, lustų sistemų serija, skirta mobiliesiems įrenginiams.
* Tesla, bendrosios paskirties GPU, skirti aukštos kokybės vaizdų generavimo programoms profesinėse ir mokslo srityse.
* nForce, lustų rinkinys, skirtas AMD Athlon ir Duron mikroprocesoriams.
* GPU, skirtas originaliajam Xbox.
* RSX „Reality Synthesizer“ GPU, skirtas PlayStation 3.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Nvidia.com tvarkyklių parsisiuntimo puslapis
* GeForce.com, oficialus žaidėjų bendruomenės puslapis
Raimondas Vilčinskas

**Raimondas Vilčinskas** (g. 1977 m. liepos 5 d. Panevėžyje) – Lietuvos dviratininkas, 1996 m. ir 2004 m. vasaros olimpinių žaidynių dalyvis. 

## Biografija

Gimė 1977 m. liepos 5 d. Panevėžyje. Lietuvos dviračių čempionato atskiro starto rungties laimėtojas: 1997, 1998, 2002 m., antros vietos laimėtojas 2003 m. ir trečios vietos laimėtojas 1999 metais. 2004 m. vasarį Maskvoje vykusiame pasaulio treko taurės pirmajame etape kartu su Aivaru Baranausku, Linu Balčiūnu ir Tomu Vaitkumi užėmė 1 vietą. Dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinių žaidynių komandinio persekiojimo treko varžybose, kur užėmė 8 vietą.

## Komandos

* 1999-2000:  Palmans Cras 
* 2001-2002:  Mroz
* 2005:  Jartazi

## Nuorodos

* Profilis www.siteducyclisme.com 
* Rezultatai
2014 m. Monako Grand Prix

**2014 m. Monako Grand Prix** buvo 6-osios 2014 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko Monako trasoje gegužės 22-25 dienomis.

## Kvalifikacija

;Pastabos:
* PL (*pit lane*) – boksai.
* – Jules Bianchi gavo 5 stato pozicijų baudą už pavarų dėžės keitimą.
* – Marcus Ericsson lenktynes pradėjo iš techninio aptarnavimo zonos dėl patirtos avarijos kvalifikacijoje.

## Lenktynės

;Pastabos
* – Jules Bianchi finišavo 8-tas, tačiau dėl 5 sekundžių baudos buvo klasifikuotas 9-tas.

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
2014 m. Kanados Grand Prix

**2014 m. Kanados Grand Prix** – 7-osios 2014 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko birželio 6-8 dienomis Montrealio trasoje. Tai buvo 51-tas Kanados GP per visą Formulės 1 istoriją.

Lenktynes laimėjęs Daniel Ricciardo tapo ketvirtuoju australu laimėjusiu Formulės 1 etapą – tai yra padarę Jack Brabham, Alan Jones ir Mark Webber.

## Kvalifikacija

;Pastabos:
* PL (*pit lane*) – boksai.
* – Kamui Kobayashi gavo 5 starto pozicijų baudą už pavarų dėžės keitimą.
* – Esteban Gutiérrez nedalyvavo kvalifikacijoje, nes mechanikai nespėjo sutaisyti automobilio po avarijos treniruotėse.
* – E. Gutiérrez gavo dar vieną baudą už pavarų dėžės keitimą.

## Lenktynės

;Pastabos
* – Sergio Pérez, Felipe Massa ir Esteban Gutiérrez nefinišavo lenktynėse, bet buvo klasifikuoti, nes nuvažiavo daugiau nei 90 % lenktynių.

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Bacchelli

**Bacchelli** (tikrasis vardas *José María Bacchelli Ortega*; g. 1952 m. rugsėjo 10 d. Barselonoje) – ispanų dainininkas.

Aštuntojo deš. pabaigoje Bacchelli dalyvavo Benidormo tarptautiniame dainų festivalyje. 1980 metais išleido albumą „Prohibido“. 1981-aisais transliuotojo TVE išrinktas Ispanijos atstovu 26-ajame Eurovizijos dainų konkurse. Konkurse, vykusiame balandžio 4 dieną Dubline, pasirodęs su daina „Y sólo tú“ užėmė 14 vietą iš 20 dalyvių.

Po dalyvavimo Eurovizijoje, Bacchelli išleido antrąjį albumą tokiu pat pavadinimu kaip ir eurovizinė daina, tačiau albumas nesulaukė sėkmės ir netrukus jis pasitraukė iš muzikos industrijos.

## Nuorodos
* Daina ''Y sólo tú''

|-
Muriel Day

**Muriel Day** (g. 1942 m. sausio 11 d. Niutonardse, Dauno grafystėje) – Airijos dainininkė.

## Biografija

Muriel gimė 1942 m. Niutonardse (Šiaurės Airija). 1963 metais debiutavo Airijos televizijoje, tais pačiais metais nusifilmavo britų filme „Billy Liar“. 1969-aisiais atlikėja su daina „The Wages of Love“ atstovavo Airijai 1969 m. Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame Madride. Ji yra pirmoji šios šalies atstovė moteris, pirmoji dalyvė kilusi iš Šiaurės Airijos. Nors tuo metu daina buvo labai populiari Airijoje, tačiau tarptautiniame konkurse užėmė septintąją vietą.

1971 metais persikėlė į Kanadą, kur ji ir toliau tęsė karjerą, vėliau Muriel dirbo terapeute. Nuo dešimtojo dešimtmečio atlikėja gyvena Belfaste, kur ten reguliariai koncertuoja.

## Nuorodos
* Muriel Day svetainėje *[[Internet Movie Database]]* 

|-
Teodoras Sanguška

**Teodoras Sanguška** (apie 1500–1547 m. lapkritis) – Voluinės Vladimiro seniūnas (1531–1547 m.), vėliau Vinycios ir Braclavo (1544–1547 m.), Voluinės žemės maršalka (1535–1547 m.), kovojo prieš Krymo totorius.

## Biografija
Gimė apie 1500 metus kunigaikščių šeimoje. Tėvas – kunigaikštis Andrejus Aleksandrovičius Sanguška (?–1534), šeimoje buvo septyni vaikai.

Gynė stačiatikybę, buvo mecenatu daugelio šventyklų senojo Vladimiro, Bresto, Kijevo, Vilniaus, Lucko. Fundavo Šv. Mikalojaus Milecko vienuolyną, globėjas Vidubicko ir Zimnensko vienuolynų Kijeve. Palaidotas Kijevo Pečersko Lavros vienuolyne. Valdė Karasino kaimą, kurį nupirko iš Ptro Baevskio.

## Šeima

* Žmona – Ana Jovanovna Brankovič (?–1578), iš Brankovičių giminės.
* Sūnūs – Dimitras (m. 1555 sausį), Andrejus, Romanas (1537–1571).
* Dukterys – Teodora, Marina, Barbora.

## Išnašos

## Literatūra
* *Wolff J.* Kniaziowie Litewsko-Ruscy od końca czternastego wieku. – Kraków, 1895.

## Nuorodos
* Sanguszko family
* The Brankovici
Assassin's Creed IV: Black Flag

**Assassin's Creed IV: Black Flag** – istorinis trečiojo asmens perspektyvos *[[Stealth / Action|stealth action]]* ir nuotykių žanro kompiuterinis žaidimas, kurį sukūrė „Ubisoft“ padalinys „Ubisoft Montreal“. Šį žaidimą išplatino „Ubisoft“. 2013 m. spalį jis buvo išleistas PlayStation 3, Xbox 360 ir Wii U konsolėms, kiek vėliau, 2013 m. lapkritį – PlayStation 4, Windows ir Xbox One platformoms.

Žaidimo veiksmas vyksta Karibų jūroje auksiniais piratų laikais, tai yra XVIII a. Žaidėjas valdo piratą pagrindinio „Assassin's Creed III“ veikėjo *Ratonhnhaké:ton* senelį Edvardą Kenvėjų (*Edward Kenway*). Jis įsivelia į kovą tarp Hašašinų brolijos (asasinų) ir tamplierių ir piratų nuotykiai prasideda.

Žaidimas yra laisvo pasaulio. Net 40 proc. viso žaidimo praleidžiama ne sausumoje, o jūroje, plaukiojant laivu, tačiau daugelio žaidėjų režime juo plaukioti žaidėjas negalės.

Šis žaidimas jau šeštasis „Ubisoft“ žaidimų serijos „Assassin's Creed“ kūrinys. „Assassin's Creed IV: Black Flag“ susilaukė daug teigiamų įvertinimų, balai svyruoja nuo 7 iki 9. Šioje dalyje dar labiau išplėtota kovų sistema, stealth režimas.

## Žaidimo eiga

Šiame „Assassin’s Creed“ žaidime veiksmas vyksta Didžiosios Britanijos, Ispanijos ar Portugalijos valdose. Kai kurios teritorijos ar miestai pvz.: Nasau (*Nassau*) valdomos piratų. Yra ir daug kitų vietovių tokių kaip fortai, plantacijos, kaimeliai, Majų gyvenviečių griuvėsiai, povandeninės įdubos. Visos šios vietos gali būti tyrinėjamos,užgrobiamos ir pan. Pasaulis daug laisvesnis negu anksčiau išleistose dalyse. 

Žaidimo eigoje galima sutikti ir realių asmenybių. Tai Juodabarzdis (*Blackbeard*), Bendžaminas Horingoldas (*Benjamin Hornigold*) ir kiti piratai.  

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Assassin’s Creed IV: Black Flag – „Fandom“ platformoje.
Vicky Rosti

**Virve Hannele Rosti**, geriau žinoma kaip **Vicky Rosti** (g. 1958 m. lapkričio 10 d. Helsinkyje) – Suomijos populiariosios muzikos dainininkė ir dainų autorė.

Vicky muzikinę karjerą pradėjo nuo mažens. Pirmąjį singlą „Kun Chicago kuoli“ atlikėja išleido 1975 metais. 1987 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Sata salamaa“ atstovavusi Suomijai, užėmė 15 vietą.

Nuo 1991 m. yra grupės Menneisyyden Vangit narė. Atlikėja yra ištekėjusi už Juha Arikoski.

## Diskografija

### Albumai
* *Vicky* (1975)
* *1-2-3-4-tulta!* (1976)
* *Vickyshow* (1977)
* *Tee mulle niin* (1978)
* *Oon voimissain* (1979)
* *Sata salamaa* (1987)
* *Tunnen sen täysillä taas* (1992)
* *Sydämeen kirjoitettu* (2000)
* *Pitkästä aikaa* (2014)

### [[Kompiliacija (albumas)|Kompiliacijos]]
* *Parhaat* (1989)
* *20 suosikkia – Kun Chicago kuoli* (1995)
* *20 suosikkia – 1-2-3-4-tulta!* (2000)
* *Parhaat* (2004)

## Nuorodos

* Virve Rosti svetainėje *Discogs.com*

|-
Epšteino alaus darykla

**Epšteino alaus darykla** – alaus gamykla, veikusi Vilniuje, Paplaujos priemiestyje 1872–1913 m.

## Istorija
Alaus daryklą 1872 m. įkūrė Morduchas Ovsiejus Epšteinas. 1883 m. pastatytas salyklo fabrikas. 1897 m. M. O. Epšteinas įsigijo ir savo verslą sujungė su V. Šopeno alaus darykla. Salyklo fabrikas veikė iki 1913 m. 1915 m. fabrike gaminti džiūvėsiai. 1918 m. pastatus suniokojo gaisras. 2008 m. alaus daryklos kompleksas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (objekto kodas ).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* (Ne)atrastas Vilnius: Šopeno alaus darykla
Pogradecio apygarda

**Pogradecio apygarda** () – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies rytuose. Priklauso Korčės apskričiai. 70 575 gyventojai (2010 m. duomenys). Plotas – 725 km². Administracinis centras – Pogradecis. Ribojasi su Libraždžio, Gramšio ir Korčės apygardomis. Rytuose turi pasienio ruožą su Makedonija.

## Savivaldybės
Pogradecio apygarda sudaryta iš 8-ių savivaldybių:
* Bučimas
* Čeravė
* Dardhas
* Pogradecis
* Proptištis
* Trebinė
* Udeništis
* Velčanis
Permečio apygarda

**Permečio apygarda** () – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies pietryčiuose. Priklauso Girokasterio apskričiai. 22 029 gyventojai, įskaitant ir arumunų mažumą (2010 m. duomenys). Plotas – 930 km². Administracinis centras – Permetis. Ribojasi su Skrapario, Korčės, Kolonės, Girokasterio, Tepelenės ir Beračio apygardomis. Pietryčiuose turi pasienio ruožą su Graikija.

## Savivaldybės
Permečio apygarda sudaryta iš 9-ių savivaldybių:
* Balabanis
* Čaršovė
* Dišnicė
* Frašėris
* Kelcyrė
* Permetis
* Petranis
* Kender Piskovė
* Sukė
Reduta

**„Reduta“** – eksperimentinis lenkų teatras–laboratorija, veikęs 1919–1939 m. Kurį laiką (1925–1929 m.) buvo perkeltas į Vilnių. Buvo įsikūręs teatro pastate J. Basanavičiaus gatvėje. Teatras ieškojo naujų aktorinio darbo metodų.

## Pavadinimas
Teatro „Reduta“ pavadinimas kilo nuo karinio termino, reiškiančio redutą stačiakampį pylimais įrėmintą kiemą ar pastatą – tvirtovę. Kartais taip vadinamos teatrų mažosios salės be scenos pakylos ir plokščių grindų.

## Istorija
Idėja įkurti tokį teatrą kilo J. Ostervai bendraujant su K. Stanislavskiu Dailės teatre Maskvoje. Teatrą „Reduta“ įkūrė 1919 m. rudenį Varšuvoje J. Osterva ir spalvinga asmenybė, publicistas ir geologas M. Limanovskis. Kurį laiką jam vadovavo abu jo kūrėjai. J. Osterva atsiliepė apie M. Limanovskį įvardindamas jį „Redutos“ kvėpavimu.

Iš pradžių „Reduta“ buvo įsikūrusi redutinėse Didžiojo Varšuvos teatro () salėse. Ir veikė kaip Varjetė teatro () padalinys. Pirmas teatro pastatytas veikalas: Stepono Žeromskio „Tapsiu baltesniu už sniegą“ (*Ponad śnieg bielszym się stanę*).

Sudėtine „Redutos“ teatro dalimi buvo aktorinė mokykla. Spektaklius nulemdavo ne tik nuodugni M. Limanovskio literatūrinio teksto analizė, bet ir eksperimentai, leidę vaidmeniui tapti aktoriaus realia patirtimi.

1925 m. teatras persikėlė į Vilnių. Tuo metu teatras turėjo daug pasirodymų. Apie 1500 spektaklių 173 skirtingose vietose (71 premjera per 4 metus).

1931 metais vėl įsikūrė Varšuvoje. Teatras turėjo daug S. Žeromskio pastatymų, taip pat ir J. Šaniavskio. Šie autoriai pradėjo su teatru glaudžiai bendradarbiauti. Kiti svarbūs teatro pastatymai: Vyspianskio „Išvadavimas“ (*Wyzwolenie*) ir Juliaus Slovackio „Książę niezłomny“.

Ieškodami patirties į „Redutą“ buvo kreipęsi ir vėliau išgarsėję alternatyvaus teatro kūrėjai, tokie kaip Jerzy Grotowski ir Włodzimierz Staniewski.

## Šaltiniai
Ralf Mackenbach

**Ralf Mackenbach** (g. 1995 m. spalio 4 d. Beste, Šiaurės Brabante) – olandų dainininkas ir šokėjas, 2009 metais su kūriniu „Click Clack“ užėmęs pirmą vietą 2009 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurse.

2010 m. atlikėjas išleido debiutinį albumą „Ralf“.

## Biografija

Nuo 2009 m. lanko Lucia Marthas šokių akademiją Amsterdame. Vaidino tokiuose miuzikluose, kaip „Tarzanas“ ir „Gražuolė ir pabaisa“, be to, jis vaidino keliose televizijos reklamose.

2011 m. dalyvavo šou „Stars Dance on Ice“. Ralf buvo vienas iš keturių teisėjų 2011 metais vykusio olandų talentų šou „My Name is…“.

## Diskografija
* *Ralf* (2010)
* *Moving on* (2011)
* *Seventeen* (2012)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

|-
Guy Mardel

**Guy Mardel** (tikrasis vardas *Mardochée Elkoubi*; g. 1944 m. birželio 30 d. Orane) – prancūzų dainininkas.

Pirmuosius 15 metų gyveno Alžyre, 1959 metais persikėlė į Prancūziją, kur mokėsi teisės mokykloje. 1963 m. pasirašė sutartį su įrašų kompanija „AZ Records“ ir išleido du singlus. 1965-aisais transliuotojo ORTF išrinktas atstovauti Prancūzijai tų metų Eurovizijos dainų konkurse su daina „N’avoue jamais“ (). Konkurse, vykusiame Neapolyje, Guy Mardel užėmė 3 vietą tarp 18 dalyvių.

Guy Mardel negalėjo visapusiškai pasinaudoti populiarumu, kokį turėjo Eurovizijoje, nors iki devintojo dešimtmečio atlikėjas aktyviai užsiėmė muzikine veikla. 1977 metais įkūrė nuosavą įrašų kompaniją „MM“. Nuo 2006 m. atlikėjas gyvena Jeruzalėje.

## Diskografija

### Albumai
* *N´avoue jamais* (1965)
* *Guy Mardel* (1967)

### Singlai
* *C’est mon bilan d’amour* (1963)
* *Si tu n’y crois pas – Je t’ai crue trop vite* (1964)
* *N’avoue jamais – Songe songe* (1965)
* *Je voudrais l’oublier – Entre les deux* (1965)
* *Monsieur Plum / Toi et moi* (1966)
* *C’est une larme / Quand on est jeune* (1967)
* *Qui n’aime pas les filles / Kitty* (1968)
* *C’est la Primavera / Le temps d’aimer* (1973)
* *Un arc et des flèches / On ne met pas l’amour dans sa valise* (1974)
* *Ma femme / De quoi demain sera-t-il fait ?* (1977)
* *Gueule d’ange / Paradiso* (1979)
* *Brésillienne / Paradiso* (1985)
* *Entre nous / Prends le temps* (1986)

## Nuorodos
* Diskografija svetainėje *encyclopedisque.fr*

|-
The Duskeys

**The Duskeys** – Airijos popmuzikos kvartetas, gyvavęs devintojo dešimtmečio pradžioje. Grupę sudarė keturi nariai: Sandy Kelly, Barbara Ellis, Nina Duskey ir Dan Duskey.

1981 metais grupė dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą, kur užėmė 3 vietą. Po metų The Duskeys atrankoje užėmė pirmą vietą ir galėjo atstovauti Airijai 1982 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Harogeite. Su disco stiliaus daina „Here Today Gone Tomorrow“ kvartetas užėmė vienuoliktą vietą.

## Nuorodos
* Sandy Kelly biografija 
* Daina ''Here Today Gone Tomorrow''

|-
Jarkko & Laura

**Jarkko & Laura** () – Suomijos popmuzikos duetas, kurį sudaro Jarkko Antikainen ir Laura Ruotsalo.

Jarkko & Laura Suomijoje tapo populiarūs nuo 1966 metų, po sėkmingai išleistos dainos. Po trejų metų pora buvo išrinkta atstovauti Suomijai 1969 m. Eurovizijos dainų konkurse, kur duetas su meilės daina „Kuin silloin ennen“ () užėmė 12 vietą iš 16 su šešiais taškais. Netrukus po dalyvavimo konkurse, pora susituokė.

Šiuo metu Jarkko dirba fotografu, tuo tarpu Laura, 2004 metais išleidusi albumą „Tyttö kaupungista“, ir toliau pasirodo scenoje.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (suomių k.)

|-
Dagnė Čiukšytė

**Dagnė Čiukšytė** (g. 1977 m. sausio 1 d. Panevėžyje) – Anglijos (anksčiau - Lietuvos) šachmatininkė, tarptautinė meistrė (2006 m.), Lietuvos šachmatų rinktinės narė. Sesuo Živilė Šarakauskienė taip pat šachmatininkė. Nuo 2005 m. gyvena ir dalyvauja varžybose Anglijoje.

## Biografija
1995 m. Moterų tarptautinė meistrė. Moterų didmeistrė (1997 m.). 

1994, 1996, 1997, 2003 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatų nugalėtoja, užėmė 2-ąją vietą 1995 m. čempionate. 2001-2005 m. dalyvavo Europos moterų šachmatų čempionatuose. 1995 m. ir 2001 m. dalyvavo Pasaulio moterų šachmatų čempionatuose. 2006 m. vykusiame Europos Sąjungos šachmatų čempionate užėmė 1 vietą.

## Nuorodos

* Profilis www.fide.com
* Rezultatai
Aleksandras Jonušas Zaslavskis

**Aleksandras Jonušas Zaslavskis-Ostrogiškis** (, 1650–1682 m.) – stambiausias Lenkijos ir vakarų Rusios magnatas, paskutinis Zasalavskių kunigaikštis (1656–1682 m.) ir 3-čias Ostrogiškių ordinatas (1656–1682 m.), vienintelis kunigaikščio Vladislavo Dominyko Zaslavskio (1616–1656 m.) sūnus. Paskutinis vyriškos kunigaikščių Zaslavskių giminės atstovas.

## Biografija

1656 m. gegužę, po savo tėvo Vladislavo Dominyko Zaslavskio mirties, mažametis Aleksandras Jonušas paveldėjo plačias Zaslavskių ir Ostrogiškių valdas. Buvo globojamas savo motinos Kotrynos Sobieskytės ir jo brolio, būsimo Lenkijos karaliaus Jono Sobieskio. 1658 metų birželį Kotryna Sobieskytė, Aleksandro Jonušo motina, ištekėjo už Lietuvos didžiojo pataurininkio kunigaikščio Mykolo Kazimiero Radvilos (1625–1680).

1669 metais kunigaikštis-magnatas Aleksandras Jonušas Zaslavskis pretendavo į Lenkijos karaliaus sostą. 1660 metais Lvovščinoje įkūrė Skole miestą. 1670 metais įkūrė juridinę akademiją Varšuvoje, pavadintą Aleksandrija.

1682 metais bevaikis Aleksandras Jonušas Zaslavskis mirė. Nebuvo vedęs ir po savimi nepaliko palikuonių. Po Aleksandro Jonušo mirties Ostrogiškių ordinaciją paveldėjo jo jaunesnioji sesuo Teofilė Liudvika Zaslavskytė (1654–1709), Karūnos didžiojo etmono Dmitrijaus Jurgio Višnioveckio žmona.
## Literatūra
* Наталя Яковенко, *Українська шляхта з кінця XIV до середини XVII століття. Волинь і Центральна Україна*, Київ 2008, ISBN 966-8978-14-5

## Išnašos
* 

## Nuorodos
Michèle Torr

**Michèle Torr** (tikrasis vardas *Michelle Cléberte Tort*; g. 1947 m. balandžio 7 d., Pertua, Vokliūzas) – prancūzų dainininkė ir rašytoja. Du kartus dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse – 1966 ir 1977 m.

## Biografija

1966 m. Michèle su daina „Ce soir je t’attendais“ () buvo išrinkta Liuksemburgo atstove Eurovizijoje. „Ce soir je t’attendais“ yra labai šiuolaikiškai skambanti daina, tačiau tarptautiniame konkurse kūrinys užėmė dešimtą vietą tarp aštuoniolikos dalyvių.

Vienuolika metų vėliau, 1977 metais, Michèle vėl dalyvavo Eurovizijoje, šį kartą kaip Monako atstovė. Jame pasirodžiusi su daina „Une petite française“ (), atlikėja užėmė ketvirtą vietą.

Atlikėja dar 1970 metais bandė atstovauti Prancūzijai Eurovizijoje, tačiau neįveikė šalies nacionalinės atrankos.

Iki šių dienų atlikėja aktyviai dirba pramogų pasaulyje: yra išleidusi 2 knygas; 2008 m. pasirodė albumas „Ces années-là“. 2012 m. lapkričio 12 dieną Michèle išleido religinių dainų albumą „Chanter c’est Prier“.

## Diskografija
* 1964: Dans mes bras oublie ta peine
* 1965: Dis- moi maintenant
* 1966: Ce soir, je t’attendais
* 1970: Tous les oiseaux reviennent
* 1974: un disque d’amour
* 1976: Je m’appelle Michèle
* 1976: Jezebel
* 1977: Une petite française
* 1977: J’aime
* 1978: Emmène- moi danser ce soir
* 1979: Chanson inédite
* 1980: Lui
* 1981: J’en appelle á la tendresse
* 1982: Olympia 83
* 1983: Midnight Blue en Irlande
* 1983: Adieu
* 1984: Donne-moi la main, donne-moi l’amour
* 1986: Je t’aime encore
* 1986: Qui ?
* 1987: Chanson de toujours
* 1987: I remenber you
* 1988: Je t’avais rapporté
* 1989: Argentina
* 1991: Vague á l’homme
* 1993: A mi vi
* 1993: Olé Olé
* 1995: À nos beaux jours (country music på fransk)
* 1997: Seule
* 2002: Donner
* 2003: Michèle Torr chante Piaf
* 2006: La louve
* 2008: Ces années -lá

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  

|-
Milk and Honey

**Milk and Honey** (, *Chalav U’Dvash*) buvo Izraelio vokalinė grupė, kurią sudarė Re’uven Gvitrc, Šmulik Bilu ir Jehuda Tamir. 1979 metais su atlikėja Gali Atari laimėjo Eurovizijos dainų konkursą su daina „Hallelujah“.

Milk and Honey dar du kartus bandė patekti į Euroviziją, tačiau nesėkmingai. 1981 metais grupė su Lea Lupatin atlikę dainą „Serenada“, užėmė ketvirtą vietą, o 1989-aisiais su kūriniu „Ani Ma’amin“ liko aštuntoje vietoje.

Šmulik Bilu mirė 2023 m. gruodžio 31 d. Ichilov ligoninėje Tel Avive, sulaukęs 71 metų.

## Nuorodos
* Daina ''Hallelujah''

|-
Pastovių rajonas

**Pastovių rajonas** (, ) – rajonas Baltarusijoje, Vitebsko srities vakaruose, Lietuvos pasienyje. Administracinis centras – Pastovys.

## Geografija

Šiaurinę rajono dalį užima Dysnos lyguma, ten paviršius lygus, pelkėtas, pietuose driekiasi Švenčionių aukštuma, kur paviršius kalvotas ir gausu ežerų. Aukščiausia vieta – Majako k. (240,4 m).

Didžiausios upės – Dysna, Medila, Lučaika, Stračia, Kamoja. Rajone yra 115 ežerų, iš kurių didžiausi: Lučajus, Varanecas, Lisickų ežeras, Didieji Švakštai, Mažieji Švakštai, Dauža, Didžiųjų Surviliškių ežeras, Lodasai, Svidnas.

37,1 % rajono ploto dengia miškai (pušynai, beržynai, eglynai, uosynai). Pelkėms tenka 5 % ploto.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 85,81 %,
* rusai – 8,99 %,
* lenkai – 2,73 %,
* ukrainiečiai – 1,26 %,
* kiti – 1,21 %

Gimtoji kalba:
* baltarusių kalba: 72,86 %
* rusų kalba: 25,31 %

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Pastovys, 2 miesto tipo gyvenvietės – Lentupis ir Varapajeva. Didžiausios gyvenvietės:
* Pastovys (20,1 tūkst. gyv.)
* Varapajeva (2,8)
* Lentupis (1,6)
* Kamojys (0,8)

## Galerija

Мартули.jpg|Martulių kaimas
Лучай костел св. Тадеуша.jpg|Lučajaus Šv. Tado bažnyčia
Архітэктурны ансамбль былой Рыначнай плошчы. г. Паставы.JPG|Pastovių rinkos aikštė
Church in Hruzdava.jpg|Hruzdavos bažnyčia


## Šaltiniai
Geležies oksidas

**Geležies oksidas** () – cheminis junginys, sudarytas iš geležies ir deguonies atomų. Viso žinoma 16 geležies oksidų ir oksihidroksidų.

Geležies oksidai ir oksihidroksidai plačiai paplitę gamtoje, jie svarbūs daugelyje geologinių ir biologinių procesų, juos plačiai naudojam žmonės kaip geležies rūdą, pigmentus, katalizatorius, termito sudedamąją dalį. Paprastos rūdys yra geležies (III) oksidas. Geležies oksidai plačiai naudojami kaip nebrangūs patvarūs pigmentai dažams bei spalvotiesiems betonams. Geležies oksidų pigmentai suteikia geltoną, oranžinę, raudoną, rudą ir net juodą spalvą.

## Oksidai
* geležies(II) oksidas, viustitas () (FeO) 
* geležies(II,III) oksidas, magnetitas (Fe3O4)
* geležies(II,III) oksidas,  (Fe4O5)
* geležies(III) oksidas (Fe2O3)
** alfa fazė, hematitas (α-Fe2O3)
** beta fazė, (β-Fe2O3)
** gama fazė, maghemitas (γ-Fe2O3)
** epsilon fazė, (ε-Fe2O3)

## Hidroksidai
* geležies(II) hidroksidas (Fe(OH)2)
* geležies(III) hidroksidas (Fe(OH)3), (bernalitas)


Pigment sienna burnt iconofile.jpg|Pigmentas deginta siena, kurios pagrindas yra geležies oksidas
Iron oxide yellow.jpg|Geltonas geležies oksido pigmentas
Iron oxide red y.jpg|Gelsvai raudonas geležies oksido pigmentas
Iron oxide red b.jpg|Melsvai raudonas geležies oksido pigmentas
Iron oxide brown.jpg|Rudas geležies oksido pigmentas
Iron oxide black.jpg|Juodas geležies oksido pigmentas


## Oksihidroksidai

* getitas (α-FeOOH), 
* akaganeitas (β-FeOOH), 
* lepidokrokitas (γ-FeOOH), 
* *feroxyhyte* (δ-FeOOH), 
* ferihidritas (Fe5HO8·4H2O approx.) ar 5Fe2O3•9H2O, kitaip dar FeOOH•0,4H2O
* didelio slėgio FeOOH
* švertmanitas (Fe8O8(OH)6(SO)·nH2O ar Fe3+16O16(OH,SO4)12-13·10-12H2O)
* fužeritas (FeIIIxFeIIy(OH)3x+2y-z(A-)z; kur A- is Cl- ar 0,5SO42-)

## Bakterinė degradacija
Kelios rūšys bakterijų (pvz., *Shewanella oneidensis*, *Geobacter sulfurreducens*, *Geobacter metallireducens*) medžiagų apykaitoje naudoja kietus geležies oksidus kaip galinius elektronų akceptorius, taip redukuodamos Fe(III) oksidus į Fe(II) oksidus.

## Nuorodos
Tomas Juozapas Zamoiskis

**Tomas Juozapas Zamoiskis** (apie 1678–1725 m. gruodžio 26 d.) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos magnatas, 5-tas Zamoiskių ordinatas (1689–1725 m.), Karaliaus pulkininkas, Ploskirovo ir Horodoko seniūnas.

## Biografija

Lenkijos magnatų Zamoiskių giminės atstovas, herbo „Jelita“ savininkas. Braclavo ir Liubelsko vaivados, Karūnos didžiojo iždininko Martyno Zamoiskio (apie 1637–1689) ir Anos Pranciškos Ginskaitės (m. 1704) vyresnysis sūnus. Broliai – Smolensko vaivada Mykolas Zdislavas, Bolimovo seniūnas Jonas Pranciškus, Ploskirovsko ir Rostocko seniūnas Martynas Leopoldas.

1689 metais, po savo tėvo Martyno Zamoiskio mirties, Tomas Juozapas paveldėjo Zamoiskių ordinaciją. Jam priklausė Ploskirovsko ir Grodecko seniūnijos.

## Šeima

Buvo du kartus vedęs. 1703/1706 metais vedė Terezą Potockytę, Braclavo vaivados Jonušo Potockio (apie 1616–1676) ir Terezos Cetnerytės, Pamario vaivados Jono Kristupo Gninskio našlės, dukterį. Apie 1718 metais antrą kartą vedė Antoniną Zagorovskaitę (m. 1747). Nuo abiejų santuokų palikuonių neturėjo.

## Nuorodos
Fizikos variklis

**Fizikos variklis** – programinė įranga, kuri leidžia apytiksliai modeliuoti tam tikras fizikos sistemas, tokias kaip kietų kūnų dinamika (įskaitant susidūrimo detekciją), minkštų kūnų dinamika ir skysčių dinamika, su tikslu tai panaudoti kompiuterinės grafikos, kompiuterinių žaidimų ir kino srityje. Daugiausia fizikos varikliai naudojami kompiuterinių žaidimų pramonėje (paprastai kaip tarpinė programinė įranga) ir šiuo atveju modeliavimas vyksta realiu laiku. Ši sąvoka kartais vartojama plačiau aprašyti bet kokią programinės įrangos sistemą, skirtą modeliuoti fizinius reiškinius, pavyzdžiui, didelio našumo mokslinio modeliavimo sistemas.

## Varikliai

### Realaus laiko fizikos varikliai

;Atvirojo kodo

* Box2D
* Bullet
* Chipmunk – 2D fizikos variklis
* Farseer Physics Engine – 2D fizikos variklis, skirtas Microsoft XNA ir Silverlight
* Nape Physics Engine – 2D kietų kūnų fizikos variklis, skirtas ActionScript/Haxe
* qu3e
* Newton Game Dynamics
* Omega Universe Simulator
* Open Dynamics Engine
* OPAL
* Open Physics Initiative
* PAL (Physics Abstraction Layer) – nekintanti API, kuri palaiko daugelį fizikos variklių
* Physics2D.Net – 2D fizikos variklis, skirtas .NET Framework 2.0 ar aukštesnei versijai.
* Siconos Modeling
* SOFA (Simulation Open Framework Architecture)
* Tokamak
* JigLibX

;Viešai prieinami

* Phyz (Dax Phyz) – 2.5D fizikos modeliavimo įrenginys/redagavimo programa.

;Uždarojo kodo/su nemokamos distribucijos limitu

* Digital Molecular Matter
* Havok
* PhysX
* Vortex
* AGX Multiphysics
* D-Cubed

### Didelio preciziškumo fizikos varikliai

* VisSim – vizualinio modeliavimo variklis, skirtas tiesinei ir netiesinei dinamikai atvaizduoti
* Working Model

## Išnašos
Breslaujos rajonas

**Breslaujos rajonas** (, ) – rajonas Baltarusijoje, Vitebsko srities vakaruose, Lietuvos ir Latvijos pasienyje. Administracinis centras – Breslauja.

## Geografija

Didžioji rajono dalis yra ežeringoje Breslaujos aukštumoje. Tik pietinę dalį užima Dysnos lyguma. Aukščiausia vieta – 210,6 m (prie Smulkų kaimo). Šiaurine dalimi teka Vakarinė Dvina, o link jos – Dysna, Druja, Drūkša, Janka, Ričia, Družnianka, Svirvyčia, Akmenyčia, Usvyčia, Prorva. Rajone yra virš 200 ežerų, kurie užima apie dešimtadalį rajono ploto; didžiausi – Druvetas, Drūkšiai, Snudai, Bohinas, Strustas, Uklia, Ričių ežeras, Muisa, Ilgaitis, Baltis ir kt. 26 proc. rajono ploto dengia miškai (pušynai, beržynai, eglynai, uosynai). Įsteigtas Breslaujos ežerų nacionalinis parkas.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis:
* baltarusiai – 64,59 %,
* lenkai – 18,66 %,
* rusai – 14,26 %,
* kiti – 2,49 %

Gimtoji kalba:
* baltarusių kalba: 49,56 %
* rusų kalba: 45,6 %

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Breslauja, miesto tipo gyvenvietė – Vidžiai. Svarbiausios gyvenvietės:
* Breslauja (10,1 tūkst. gyv.)
* Vidžiai (2,2)
* Druja (1,2)
* Achremavičai (1,4)
* Slabada (0,8)
* Apsas (0,7)
* Pagoščia (0,5)
* Daliokija (0,4)
* Drūkšiai (0,3)

## Galerija

BraslavRaion1.JPG|Rieduliai Breslaujos rajone
Belarus-View from Site of Ancient Settlement Maskovichy-4.jpg|Vaizdas nuo Maskovičių archeologinės gyvenvietės
07 Друя (25).jpg|Drujos Švč. Trejybės bažnyčia ir buvęs bernardinų vienuolynas
Vioska Ikaźń.jpg|Ikaznės kaimas


## Šaltiniai
Pekinio apygarda

**Pekinio apygarda** () – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies centre. Priklauso Elbasanio apskričiai. 31 004 gyventojai (2010 m. duomenys). Plotas – 109 km². Administracinis centras – Pekinis, įsikūręs Škumbinio upės slėnyje. Ribojasi su Tiranos, Elbasanio, Liušnės ir Kavajės apygardomis.

## Savivaldybės
Pekinio apygarda sudaryta iš 6-ių savivaldybių:
* Gočas
* Karinė
* Pajovė
* Pekinis
* Perparimas
* Šezė
Mačio apygarda

**Mačio apygarda** () – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies centre. Pavadinta pagal Mačio upę. Priklauso Diberio apskričiai. 48 803 gyventojai (2010 m. duomenys). Plotas – 1 029 km². Administracinis centras – Burelis. Ribojasi su Mirditės, Diberio, Bulkizės, Tiranos, Krujės ir Kurbinio apygardomis.

## Savivaldybės
Mačio apygarda sudaryta iš 12-os savivaldybių:
* Bazis
* Burelis
* Deranis
* Gurė
* Klosis
* Komsis
* Lisis
* Macukulis
* Rukajis
* Sučis
* Šiberis
* Ulėzis
Lepidokrokitas

**Lepidokrokitas** (, iš  'žvynas' +  'plaušas'; taip pat ) – geležies oksihidroksido mineralas (hidroksidų klasė). Spalva raudona ar raudonai ruda.  

## Savybės
Turi: Fe2О3 – 89,86% ir Н2O – 10,14%. Priemaišos MnO, Аl2O3, SiO2, CaO, MgO.

Kristalinė struktūra ortorombinė. Kietumas pagal Moso skalę 5,0. Tankis 4,0. Blizgesys submetalinis, brėžis geltonrudis. 

Susidaro geležies turinčioms medžiagoms rūdijant po vandeniu. Lepidokrokitas paprastai aptinkamas pirminių geležies mineralų dūlėjimo produktuose ir geležies rūdų kloduose. Sudaro rūdžių žvynelius senuose plieniniuose vandentiekio vamzdžiuose bei vandens rezervuaruose. 

Lepidokrokito struktūra panaši į bemito (aptinkamo boksituose) struktūrą, jį sudaro geležies(III) oksido oktaedrai, išsidėstę sluoksniais, kuriuose sieja hidroksidų sluoksnių vandeniliniai ryšiai. Šio silpnos jungtys ir lemia žvynišką mineralo struktūrą. 

Lepidokrokitas pirmą kartą aprašytas 1813 m. pagal pavyzdžius, aptiktus Zlate Horų polimetalų rūdų kloduose (Moravija, Čekija). 

Aptinkamas hidroterminiuose nuosėdiniuose geležies rūdos telkiniuose. Sodrinamas panašiai kaip ir limonitas.