open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomas Šantimprietis

**Tomas Šantimprietis** (*Thomas von Cantimpré, Thomas Cantimpratensis*; 1201 m. – 1272 m. gegužės 15 d.) – XIII a. dominikonų vienuolis, rašytojas, teologas.

Gimė Brabanto kunigaikštystėje, Sint Peters Liovo miestelyje. Mokėsi Lježe. Vėliau persikėlė į Šantimprė vienuolyną, kur tapo dvasininku. 1232 m. įstojo į dominikonų ordiną Leuvene. Po metų išsiųstas mokytis į Kelną. Vėliau taip pat mokėsi Paryžiuje. 1240 m. grįžo į Leuveną, kur tapo filosofijos ir teologijos profesoriumi.

Tomas Šantimprietis parašė 7 veikalus, kuriuose nagrinėjo filosofijos, teologijos ir hagiografijos temas. Žymiausi darbai – *Opus de natura rerum* (20 tomų gamtos istorija) ir *Bonum universale de apibus* (1257-1263 m. parašyta utopija, kurioje kaip žmonių gyvenimo alegorija aprašoma bičių bendruomenė. Joje, kalbant apie dvasias, minimas prūsų paprotys garbinti miškus).

## Šaltiniai
Konradas von Tirbergas Jaunesnysis

**Konradas von Tirbergas Jaunesnysis** (*Konrad von Thierberg*; m. 1289 m.) – Prūsijos žemės magistras (1283-1288 m.), Prūsijos žemės magistro (1273-1279 m.) Konrado von Tirbergo Vyresniojo brolis.

1283 m. žiemą apie 800 lietuvių karių per Kuršių neriją įsiveržė į Sembą ir nuniokojo Abendo ir Pobeteno valsčius. Konradas von Tirbergas Jaunesnysis surengė karinį žygį į neriją ir ten jūros pakrantėje įkūrė Noihauzo fortą. Tais pačiais metais magistro vadovaujama kariuomenė kirto Nemuną ir užėmė jo dešiniajame krante stovėjusią lietuvių tvirtovę Biseną. Tačiau kaip rašo Petras Dusburgietis, kryžiuočiai ten patyrė daug nuostolių. 1284 m. vasarą jo vadovaujama kryžiuočių kariuomenė užėmė ir sugriovė Gardino (Gartos) pilį ir sudegino miestą, o jo apylinkėse gyvenusius po Didžiojo prūsų sukilimo pasitraukusius sembus išsivarė atgal į Prūsiją.

1286 m. Konradas von Tirbergas įkūrė Altštato koloniją, kuri tapo būsimo Karaliaučiaus miesto pagrindu.

## Šaltiniai
Malio herbas

**Malio herbas** – Malio valstybės herbas, patvirtintas 1973 m. spalio 20 d.

## Herbo aprašas
Herbo skydas apvalus. Laukas žydras, kurio centre pavaizduota pilka Dženės mečetė, virš kurios sklando pilkas legendinis grifas. Po mečete – auksinė tekanti saulė, virš kurios – du juodi pusiau įtempti lankai, kurių strėlės nukreiptos įstrižai žemyn.
Skydo laukas turi nematomą žydrą bordiūrą su užrašais juodomis didžiosiomis raidėmis:
* virštinėje dalyje –  'Malio respublika',
* apatinėje dalyje –  'Viena liaudis, vienas tikslas, vienas tikėjimas'.

## Nuorodos
Moteris ir pasaulis

**„Moteris ir pasaulis“** – Lietuvos iliustruotas mėnesinis žurnalas, ėjęs 1937–1940 m. Kaune. 

## Istorija
Leido Lietuvos moterų taryba. Spausdino Vilniaus spaustuvė Kaune. Išėjo 10 numerių. Tiražas 1937 m. – 1000 egz. 

Rašė apie moterų socialinė problemas, moterų organizacijų veiklą, šeimos ir vaikų auklėjimą, kitų šalių moterų gyvenimą, Švietimo, kultūros, sveikatos, religijos klausimais. 

Bendradarbiavo Bronė Buivydaitė, E. Gimbutienė, Vincenta Matulaitytė-Lozoraitienė, Ona Mašiotienė, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė ir kiti. Redaktorė F. Pikčilingienė. 

## Šaltiniai
Pixie Lott

**Pixie Lott** (tikr. *Victoria Louise Lott*; g. 1991 m. sausio 12 d.) – britų dainininkė, dainų autorė, aktorė ir šokėja. Labiausiai išgarsėjo dėl singlo „Mama Do (Uh Oh, Uh Oh)“ iš savo debiutinio albumo „Turn It Up“.

## Filmografija
* 2005: *Celebrate the Sound of Music*
* 2007: *Genie in the House*
* 2009: *Alan Carr: Chatty Man*

## Diskografija
### Studijiniai albumai

### Singlai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Pixie Lott Twitter tinklalapyje
* Pixie Lott MySpace tinklalapyje
*
Moterų balsas

**„Moterų balsas“** () – pirmasis JAV lietuvių mėnesinis žurnalas moterims, ėjęs nuo 1916 m. spalio mėn. iki 1922 m.

## Istorija
Pirmasis lietuvių darbininkių žurnalas. Buvo leidžiamas 1916–1920 m. Filadelfijoje, nuo 1920 m. – Brukline. Leido Lietuvių moterų progresyvis susivienijimas Amerikoje. Žurnalas ėjo 1-2 kartus per mėnesį.

Žurnalas socialistinės, nuo 1919 m. – komunistinės krypties. Platintas ir Lietuvoje.

## Redaktorės
* Atsakingoji redaktorė K. Petrikienė (*K. Petrick*)
* M. Račiūtė-Purvienė – 1917–1918 m.
* J. M. Beniusevičiūtė–Šukienė (*Benes*) – 1918–1921 m.
* E. Jeskevičiūtė – 1921–1922 m.

## Kiti leidiniai
Nuo 1923 m. pakeistas „Moterų balso“ pavadinimas: 1923–1932 m. ėjo mėnesinis „Darbininkių balsas“. Niujorke jį leido Lietuvių darbininkių susivienijimas Amerikoje. Redagavo Juzefa Benesevičiūtė-Šukienė, Elena Jeskevičiūtė, Kotryna Petrikienė, Stefanija Sasnauskienė (Sasna).

Šį leidinį nuo 1932 m. rugpjūčio iki 1933 m. tęsė „Darbininkė“. Pasirodė 17 jo numerių. Redagavo K. Petrikienė, S. Sasnauskienė (Sasna).

Bendradarbiavo Antanas Bimba, Vincas Jakštys (Senas Vincas), Ksavera Karosienė-Baltrūnytė, Jonas Kaškaitis, Algirdas Margeris, Rojus Mizara, Z. Paišiūtė, Žemaitė ir kt. 

## Šaltiniai
Olegas Ditkovskis

**Olegas Ditkovskis** (g. 1955 m. balandžio 2 d. Vilniuje) – lietuvių muzikantas, aktorius, kompozitorius ir atlikėjas, dainuojamosios poezijos bardas.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus 35-oje vidurinėje mokykloje. 1973–1983 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje aktorinį meną, 1984–1989 m. studijavo Valstybiniame kinematografijos institute (Maskvoje, Rusija) kino režisūrą.

Dirbo Šiaulių dramos teatre, Valstybiniame Jaunimo teatre.

Buvusi žmona Tatjana Liutajeva (g. 1965 m.), rusų aktorė. Dukra Agnija Ditkovskytė (g. 1988 m.), Rusijos aktorė.

## Kūryba
Pirmąją dainą „Kaip gaila“ parašė mokykloje pagal mokytojos Violetos Tapinienės žodžius. Studijų metų sukurtos dainos skambėjo kurso diplominiame darbe, vėliau Šiaulių dramos teatro spektaklyje „Vaikų dienos”. O. Ditkovskio dainas „Aš mylėjau tave”, „Riešutų žydėjimas” atliko Irena Ašakaitė ir Šiaulių ansamblis „Vairas”. Didžioji dalis jo dainų įėjo į 1996–1998 m. „Aktorių trio“ išleistas garsajuostes bei kompaktines plokšteles. Kartu su kurso draugais išleido garsajuostę „Dainų 47“. Dažniausi jo atliekamų dainų tekstų autoriai yra lietuvių poetai H. Radauskas, A. Jonynas, Antanas A. Jonynas, S. Geda, R. Danys, S. Bareikis.

## Filmografija
* 1977 m. – Bendraamžiai, LTV videofilmas, rež. Danutė Keturakytė
* 1977 m. – Povilas Giniotis. Vaikinas iš Darbo gatvės, rež. Algirdas Dausa
* 1981 m. – Lošimas be kozirių, rež. Algimantas Kundelis
* 1986 m. – Kažkas atsitiko, rež. Artūras Pozdniakovas
* 1986 m. – Džordachas Anslėjus. Visi prieš vieną, rež. Artūras Pozdniakovas
* 1986 m. – Randuotasis. Vilkolakio pėdsakai, rež. Almantas Grikevičius
* 1990 m. – Metai baigiasi saulėlydžiu, scenarijaus autorius
* 1990 m. – Marius, rež. Marijonas Giedrys, Jonas Pakulis
* 2001 m. – Vienui vieni, rež. Jonas Vaitkus
* 2006 m. – Jūratė ir Kastytis: legendos tęsinys, rež. Benas Šarka.

## Nuorodos
* CV
* O. Ditkovskio dainų tekstai
* O. Ditkovskis atlieka dainą „Aš mylėjau tave“
Moterų dirva

**„Moterų dirva“** () – JAV lietuvių moterų periodinis leidinys, ėjęs 1916–1991 m. Čikagoje.

## Istorija
Iš pradžių buvo mėnesinis laikraštis, nuo 1966 m. – žurnalas. Leido Amerikos lietuvių Romos katalikių moterų sąjunga. Spausdintas lietuvių ir anglų kalbomis. Tiražas 500 egz. (1955 m.)  

## Redaktorės
* Pranciškus Juškaitis 1918 m.
* Uršulė Jokubauskaitė-Daukantienė
* A. Nausėdienė
* Sofija Sakalienė-Bagdžiūnaitė – 1923–1951 m.

## Šaltiniai
Burtininkas

**Burtininkas** – žmogus, kuris užsiima būrimu. Tikėta, kad burtininkas baudžia kenkiančias raganas, gydo gyvulius ir žmones, išvaro gyvates, peles, suranda pavogtus daiktus, atspėja ateitį, kartais ir kenkia žmonėms (paverčia juos gyvuliais, susargdina, pajuokia), gyvuliams, gamtai. 

Profesionalūs burtininkai, kaip manoma, atsirado pirmykštėje bendruomeninėje santvarkoje. Pirmykščių tautų ir genčių burtininkai, tokie kaip žyniai, šamanai, sudarė atskirą (aukštesnį) visuomenės sluoksnį; dažnai jie atlikdavo kulto apeigas, gydydavo žmones, vadovaudavo dvasiniam, o kartais ir politiniam gyvenimui. Burti juos išmokydavo senesnieji (vyresnieji) burtininkai. Daugelį svarbesnių burtininko funkcijų vėliau perėmė dvasininkai ir kitų profesijų žmonės. Australijos bei Amerikos aborigenų, Afrikos, Azijos ir Europos šiaurės tautelių burtininkai iki XX a. pradžios išlaikė privilegijuotą padėtį.

Lietuvių folklore burtininko vaizdinys susiliejęs su raganos; dažniausiai burtininkai ir būdavo vadinami raganiais, čerauninkais, nuodininkais, kerėtojais, žavėtojais.

## Šaltiniai
Motina ir vaikas

**„Motina ir vaikas“** – Lietuvos vaikų ugdymo ir sveikatos mėnesinis žurnalas, ėjęs 1929–1940 m. Kaune. 

## Istorija
Leido draugija „Lietuvos vaikas“. Spausdino V. Atkočiūno spaustuvė, E. Norkienės spaustuvė, Grafikos spaustuvė bei Raidės spaustuvė Kaune. 

Rašė ikimokyklinio amžiaus vaikų sveikatos, priežiūros ir auklėjimo klausimais, pažindino su naujais vaikų ugdymo metodais. 

Bendradarbiavo Petras Baublys, M. Butkevičienė, Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, Kazys Grinius, Alfonsas Gučas, Magdalena Gustaitytė-Šalčiuvienė, Ona Mašiotienė, Marija Šlapelienė, Vincas Tercijonas, Jadvyga Tūbelienė, Jonas Vabalas-Gudaitis. 

## Atsakingosios redaktorės
* Vincenta Matulaitytė-Lozoraitienė
* Marija Nemeikšaitė
* Vanda Daugirdaitė-Sruogienė

## Šaltiniai
Botanica Lithuanica

**„Botanica Lithuanica“** – Lietuvos mokslo žurnalas, einantis nuo 1995 m. Vilniuje. 

## Žurnalas
Leidžia Botanikos institutas. Per metus išeina vienas tomas anglų kalba, jį sudaro 4 kas ketvirtį išleidžiami numeriai, ir vienas priedas lietuvių kalba. Kartais išleidžiami teminiai priedai. Tiražas 300 egz. 

Spausdinama bendrosios botanikos, botaninės įvairovės, augalų ir grybų sistematikos, cenologijos, geografijos, ekonominės botanikos, botaninės įvairovės apsaugos ir botanikos terminijos temomis. Redakcinę kolegiją sudaro Lietuvos ir užsienio šalių mokslininkai. 

Vyr. redaktorius nuo 1995 m. Romas Pakalnis. 

## Šaltiniai
Mūsų kelias

**„Mūsų kelias“** – lietuvių karo pabėgėlių laikraštis, ėjęs 1945 m. rugsėjo 1 d. – 1949 m. liepos 15 d. anglų zonos Dilingeno karo pabėgėlių stovykloje Vokietijoje.

## Istorija
Jo pirmtakas buvo Lietuvių sąjungos Dilingeno skyriaus 2 p. leidinėlis „Pirmoji kregždutė iš Lietuvos“, kurio pirmasis numeris išėjo 1945 m. rugpjūčio 25 d. Nuo rugsėjo 1 d. pradėjęs eiti „Mūsų kelias“ iš pradžių buvo 4 p. dvisavaitis laikraštis, ėjo nereguliariai, nuo 1945 m. spalio mėn. – dvisavaitis, nuo 1946 m. – savaitraštis, nuo 1948 m. vidurio iki 1949 m. liepos 15 d. ėjo du kartus per savaitę. Daugintas rotatoriumi. Iš viso išėjo 243 numeriai. 

1946–1949 m. turėjo priedą žurnalą „Šviesa“. Nuo 1946 m. „Mūsų kelias“ redakcija leido ir knygas – daugiausia vadovėlius, grožinę literatūrą, kalendorius. 1946 m. išleido 6, 1947 m. – 5, 1948 m. – 8 knygas. 1949 m. „Mūsų kelias“ susijungė su laikraščiu „Mintis“ ir persikėlė į JAV. 

Leidėjas ir redaktorius Domas Penikas,  redagavo Aleksandras Laikūnas bei Antanas Musteikis. Bendradarbiavo Antanas Laukaitis, Antanas Sabaliauskas, Aleksandras Vabalas.

## Nuorodos
* „Mūsų kelias“ 1945-1949 suskaitmenintas archyvas pas spauda.org

## Šaltiniai
Portugalų kalbos šalių bendrija

**Portugalų kalbos šalių bendrija** (, **CPLP**) – tarptautinė organizacija vienijanti šalis, kuriose paplitusi portugalų kalba. įkurta 1996 m. Būstinė įsikūrusi Lisabonoje.  

## Nariai

### Stebėtojai

### Asocijuoti nariai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gazeta Wileńska

**„Gazeta Wileńska“** () – visuomenės politinis ir literatūros dienraštis, ėjęs 1906 m. Vilniuje lenkų kalba. 

## Istorija
Išėjo 105 numeriai. Skelbėsi nepartiniu. Skleidė laisvės, lygybės, brolybės, taip pat lietuvių, lenkų ir baltarusių draugystės idėjas. Pripažino lietuvių tautos teises etnografinės Lietuvos ribose. Aštrioje laikraščių „Vilniaus žinios“ ir „Kurjer Litewski“ polemikoje tautinio, politinio ir kultūrinio apsisprendimo klausimais palaikė „Vilniaus žinias“. Buvo paplitęs tarp lenkų ir baltarusių inteligentijos, dalies lietuvių ir lenkų dvarininkų, Vilniaus ir Kauno lietuvių. 

Bendradarbiavo Liudvikas Abramavičius, Mykolas Biržiška, Mykolas Brenšteinas, Jonas Jablonskis, Kazimieras Prapuolenis, Jurgis Šaulys, Jonas Vileišis, Tadas Vrublevskis.

Leido Mykolas Romeris ir L. Povstanskis, redagavo Z. Pietkievičius, M. Romeris. 

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 2000

**Mis Pasaulis 2000** – 50-tojo konkurso „Mis Pasaulis“ ceremonija, vykusi Jungtinėje Karalystėje. Konkurso nugalėtoja tapo Priyanka Chopra iš Indijos.

## Rezultatai

### Regioninės nugalėtojos
* **Azija:** Priyanka Chopra (Indija)
* **Europa:** Giorgia Palmas (Italija)
* **Amerika:** Katja Thomsen (Urugvajus)
* **Afrika** Yolanda Masinde (Kenija)
* **Karibai:** Jozaine Marianella Wall (Kiurasao)

### Specialus apdovanojimas
* **Geriausias pasaulio dizaineris:** Margarita Kravtsova (Kazachija)

## Dalyvės

* ***' – Luciah Hedrington
* ***' – Deolinda Manuel Vilela
* ***' – Daniela Alejandra Stucan
* ***' – Monique Angelique van der Horn
* ***' – Renee Henderson
* ***' – Patricia Kaiser
* ***' – Latia Bowe
* ***' – Sonia Gazi
* ***' – Leilani McConney
* ***' – Sviatlana Kruk
* ***' – Joke van de Velde
* ***' – Jimena Rico Toro Gamana
* ***' – Jasmina Mahmutović
* ***' – Puna Keleabetswe Serati
* ***' – Francine Eickemberg
* ***' – Nadia Harrigan Ubinas
* ***' – Ivanka Peytcheva
* ***' – Christine Cho
* ***' – Jacqueline Bush
* ***' – Isabel Bawlitza Muñoz
* ***' – Andrea Duran Prieto
* ***' – Cristina de Mezerville Ferreto
* ***' – Andreja Čupor
* ***' – Jozaine Marianela Wall
* ***' – Iphigenia Papaioannou
* ***' – Michaela Salacova
* ***' – Anne Katrin Vrang
* ***' – Gilda Jovine
* ***' – Ana Dolores Murillo
* ***' – Michelle Walker
* ***' – Irina Ovtchinnikova
* ***' – Salima Anita Peippo
* ***' – Karine Meier
* ***' – Nicole Natascha Berg
* ***' – Maame Ewarfaah Hawkson
* ***' – Tessa Sacramento
* ***' – Athanasia Tzoulaki
* ***' – Cindy Margo Ramirez Lemus
* ***' – Raja Moussaoui
* ***' – Veronica Alejandra Rivera Castelon
* ***' – Margaret Kan Pui-Kin
* ***' – Judit Kuchta
* ***' – Elva Dogg Melsted
* ''' – Priyanka Chopra'''
* ***' – Yvonne Ellard
* ***' – Dana Dantes
* ***' – Giorgia Palmas
* ***' – Ayisha Richards

* ***' – Mariko Sugai
* ***' – Margarita Kravtsova
* ***' – Yolanda Masinde
* ***' – Jung-sun Shin
* ***' – Sandra Rizk
* ***' – Martyna Bimbaitė
* ***' – Julianna Todimarina
* ***' – Tan Sun Wei
* ***' – Katia Grima
* ***' – Paulina Flores Arias
* ***' – Mariana Moraru
* ***' – Mia de Klerk
* ***' – Usha Khadgi
* ***' – Katherine Allsopp-Smith
* ***' – Matilda Kerry
* ***' – Julie Lee-Ann Martin
* ***' – Stine Pedersen
* ***' – Ana Raquel Ochy Pozo
* ***' – Patricia Villanueva Distefano
* ***' – Tatiana Angulo
* ***' – Katherine Annwen de Guzman
* ***' – Justynna Bergmann
* ***' – Gilda Dias Pe-Curto
* ***' – Sarybel Velilla Cabeza
* ***' – Aleksandra Cosmoiu
* ***' – Anna Bodareva
* ***' – Michelle Watson
* ***' – Charlyn Ding Zung Ee
* ***' – Janka Horecna
* ***' – Maša Merc
* ***' – Heather Joy Hamilton
* ***' – Veronica Garcia Benito
* ***' – Gunga Gunasekera
* ***' – Ida Sofia Manneh
* ***' – Mahara Brigitta Mackay
* ***' – Vanini Bea
* ***' – Shu-Ting Hao
* ***' – Jacqueline Ntuyabelikwe
* ***' – Rhonda Rosemin
* ***' – Yuksel Ak
* ***' – Olena Shcherban
* ***' – Angelique Breaux
* ***' – Katja Thomsen
* ***' – |Vanessa Maria Cardenas Bravo
* ***' – Sophie-Kate Cahill
* ***' – Iva Gordana Milivojević
* ***' – Victoria Moyo

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Rezultatai
Burtai

**Burtai**, **kerai** – veiksmai, kuriais bandoma magišku būdu paveikti žmones, gamtos ir visuomenės jėgas, numatyti ateitį. Burtų esmę sudaro tikėjimas antgamtinėmis jėgomis.

Tikėta, kad burtai gali užtikrinti darbo sėkmę (karių, medžiotojų, žemdirbių, amatininkų burtai), sužadinti arba užgniaužti meilę, gydyti arba susargdinti.

Burtai būna imitaciniai (prie sodinamų kopūstų padedamas didelis akmuo, kad kopūstų galvos užaugtų didelės), daliniai (pavyzdžiui, tikėta, kad pakenkus seilėms, nagams, pakenkiama pačiam žmogui).

Labiausiai paplitusios burtų rūšys – užkalbėjimai, chiromantija.

## Lietuvoje
Lietuvos kaime burtai buvo paplitę iki XX a. pradžios. Juos mini Adomas Brėmenietis (1075 m.), Ulrichas fon Jungingenas (1408 m.), Povilas Rusdorfietis (1427 m.), Jeronimas Prahiškis (XV a.), J. Dlugošas, M. Pretorijus (XVII a.) ir daugelis senųjų lietuviškų raštų autorių, tokių kaip M. Mažvydas, J. Bretkūnas, M. Daukša, K. Sirvydas. Būrimo aprašymų paskelbta „Tautoje ir žodyje“, „Gimtajame krašte“, „Tautosakos darbuose“ ir kituose leidiniuose.

Šiais laikais daugelis burtų (daugiausia susijusių su žemdirbyste, gyvulininkyste, liaudies medicina) baigia išnykti, nedidelė jų dalis (ateities spėjimas per kalendorines šventes) pasidarė žaidybinio, pramoginio pobūdžio.

## Šaltiniai
Vilkolakio pėdsakai

**Vilkolakio pėdsakai** – 1986 m. Lietuvos kino studijoje kartu su Argentinos studija „Aries Cinematografica“ sukurtas politinis detektyvas. Filmo trukmė – 92 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Aleksandras Lapšinas, Vladimiras Vesenskis
* Režisierius statytojas – Almantas Grikevičius
* Operatorius statytojas – Donatas Pečiūra
* Dailininkas statytojas – Michailas Malkovas
* Kostiumų dailininkė – Zita Gustienė
* Kompozitorius ir garso operatorius – Juozas Širvinskas.
 

## Vaidina
* Sergejus Šakurovas – Aliošinas
* Liliana Lavalle – Liusija
* Manuelis Callao – „sukčius“
* Oskaras Kandija – Martinsas
* Roberto Fiore – prezidentas
* Michajus Volontiras – Ugas Vinčeras
* Regimantas Adomaitis – Eduardas Vergaras, reporteris
* Osckaras Ortizas – Chorchė
* Jorge Petraglia – Zaifertas
* Olegas Ditkovskis – Randuotasis
* Osvaldo Santoro – Šarka
* Jelena Sedova – Vinčeros sekretorė
* Almantas Grikevičius – Simonas
* Valteris Soubrie – Švandoberis
* Arnis Līcītis – Arnas
* Algirdas Šemeškevičius – tardytojas
* Jūratė Onaitytė – Liza
* Saulius Siparis – jaunas neofašistas
* taip pat Karolis Dapkus, Janina Matekonytė, Algimantas Žižiūnas ir kiti.

## Siužetas

Argentinoje dirbantis tarybinis žurnalistas Aliošinas tapo foto korespondento Kardenaso pagrobimo liudininku. Šis paskutinę akimirką Aliošinui perduoda foto juostą, skirtą milijonieriui Ugui Vinčero. Netrukus po Aliošinio ir Vinčero susitikimo, pastarąjį nužudo. Žurnalistas su draugu Vergaru pradeda savarankišką tyrimą ir nustato, kad Ugą nužudė jo globėjas, buvęs karo nusikaltėlis, kontroliuojantis didelę šalies ekonomikos dalį.

## Festivaliai, apdovanojimai
* 1986 m. – filmas dalyvavo VIII-tame tarptautiniame naujojo Lotynų Amerikos kino festivalyje Havanoje.

## Nuorodos
* Filmo svetainė
Jonas Malala

**Jonas Malala** (*Ἰωάννης Μαλάλας*; 491–578 m.) – Bizantijos kronikininkas, kilęs iš Antiochijos. Vardažodis *Malalas* greičiausiai kilęs iš sirų kalbos ir reiškia „oratorius“.

Jonas Malala gimė ir mokėsi Antiochijoje, ten dirbo teisėju, tačiau greičiausiai dėl 540 m. persų antpuolio pasitraukė į Konstantinopolį. Taip pat buvojo Salonikuose, Panėjuje.

## Malalo kronika
Kronikininką išgarsino jo veikalas „Chronografija“ (*Χρονογραφία*) – 18 tomų istorinių, religinių, mitologinių žinių rinkinys. Pirmieji ir paskutiniai tomai neišliko. Apima pasaulio istoriją nuo Senovės Egipto mitų iki 563 m. Justiniano sūnėno Marsijano žygio į Šiaurės Afriką. Jonas Malala plačiai aprašė antikinius mitus, senovės istoriją, ją lygino su Biblijos aprašymais. 

„Chronografija“ buvo pagrindinis veikalas, kuriuo rėmėsi vėlesni Bizantijos istorikai, o 927 m. Grigorijaus atliktu vertimu į bažnytinę slavų kalbą – slavų metraštininkai. Išliko vienintelis Malalo kronikos graikiško teksto Oksfordo nuorašas, kurį 1831 m. Bonoje paskelbė L. Dindorfas. Yra išlikę du XV a. kronikos bažnytine slavų kalba nuorašai. Vienas jų – *Archyvinis chronografas* saugomas Maskvos Centriniame senųjų aktų archyve, kitas – *Vilniaus chronografas* – saugomas Lietuvos Mokslų akademijos bibliotekos rankraštyne. 

1261 m. Malalos kronikos slaviškoje redakcijoje rastas baltų mitologijai ir religijai labai svarbus intarpas, vadinamas Sovijaus mitu. Senovės rusai lietuvius ir kitas baltų tautas, kurios laikėsi mirusiųjų deginimo papročio, pagal Sovijaus vardą vadinę „Sovica“. Kronikoje kalbama apie lietuvių mirusiųjų deginimo paprotį, išvardyti lietuvių dievai.

## Šaltiniai
Alfonsas Algimantas Mitrikas

**Alfonsas Algimantas Mitrikas** (g. 1932 m. rugpjūčio 1 d. Lankaičiuose, Joniškio valsčius) – Lietuvos sociologas, ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1939 m. pradėjo lankyti Vaidminių pradžios mokyklą, vėliau mokėsi Skaistgirio pradžios mokykloje, 1944 m. baigė šešias klases. 1945–1951 m. mokėsi Joniškio vidurinėje mokykloje. 1951–1956 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakultete.

1956–1971 m. VU Politinės ekonomijos katedros dėstytojas, 1969 m. docentas. 1959–1960 m. tobulinosi visuomenės mokslų dėstytojų kvalifikacijos kėlimo kursuose prie Maskvos universiteto. 1966 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidato disertaciją „Laiko ekonomija socialistinėje visuomenėje“. 1971–1980 m. LSSR valstybinio dailės instituto dėstytojas, Visuomenės mokslų katedros vedėjas. 1980–1985 m. Filosofijos, sociologijos ir teisės instituto socialinio planavimo, nuo 1985 m. socialistinio gyvenimo būdo problemų skyriaus vedėjas. 1983 m. stažavo Maskvos sociologinių tyrimų institute.

1990 m. ekonomikos mokslų daktaras, nuo 1993 m. VU profesorius. 1999–2004 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, 2001–2002 m. Vytauto Didžiojo universiteto, nuo 2008 m. Mykolo Romerio universiteto dėstytojas. 2002–2008 m. dirbo Socialinių tyrimų instituto Demografinių tyrimų centre.

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: gyventojų laiko biudžetas, socialiniai pokyčiai. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija

* Prekinė gamyba ir vertės dėsnis socializmo sąlygomis, 1970 m.
* Vartojimas ir laisvalaikis, su Antanu Buraču ir A. Trepuila, 1986 m.
* Socialinis planavimas: gyventojų laiko rodikliai, rusų kalba, 1987 m.
* Laiko naudojimas Suomijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Rusijoje (su kitais), anglų kalba, 1991 m.
* Šeimos politikos koncepcija (su kitais), 1995 m.
* Šeima ir gimstamumas Lietuvoje (su kitais), 1997 m.
* Vertybės permainų metais (su kitais). – Vilnius: Lietuvos filosofijos ir sociologijos institutas, 1999. – 165 p.
* Europa ir mes (su kitais), 2001 m.
* Alfonsas Algimantas Mitrikas: bibliografijos rodyklė. – Vilnius: STI, 2002. – 58 p.: iliustr. – ISBN 9955-531-03-7
* Besivienijanti Europa: vertybinis aspektas (su kitais), 2003 m.
* Šeimos revoliucija? Iššūkiai šeimos politikai (su kitais), 2003 m.
* Gyventojų politikos strategijos metmenys (su kitais), 2004 m.
* Svarbus kiekvienas vaikas (su kitais), 2005 m.
* Lietuvos gyventojai: struktūra ir demografinė raida (su kitais), 2006 m.
* Dabartinės Lietuvos kultūros raidos tendencijos: vertybiniai virsmai: kolektyvinė monografija (Stanislovas Juknevičius, Rūta Žiliukaitė, Alfonsas Algimantas Mitrikas ir kt.; sud. Rūta Žiliukaitė). – Vilnius: Kultūros, filosofijos ir meno institutas, 2007. – 191 p.: diagr. – ISBN 978-9986-638-94-0


## Šaltiniai
Nina Mitropolskaja

**Nina Mitropolskaja** (1921 m. birželio 23 d. Bologoje – 1993 m. spalio 21 d. Vilnius) – Lietuvos rusų literatūros ir tautosakos tyrinėtoja, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1946 m. Petrozavodsko universitete baigė rusų kalba ir literatūrą. 1951 m. filologijos mokslų kandidatė.

1951–1991 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, 1960–1975 m. Rusų literatūros katedros vedėja; nuo 1954 m. docentė. Tyrinėjo rusų tautosaką Lietuvoje (tyrinėjimų pradininkė), tautosakos teoriją. 1969–1988 m. tęstinio mokslo darbų leidinio „Literatūra“ sąsiuvinio, skirto rusų literatūrai, vyr. redaktorė.

## Bibliografija
* Pečioros ir Zimnij Berego bylinos, su kitais, 1961 m.
* Rusų patarlės – mažasis tautosakos žanras, 1973 m.
* Rusų tautosaka Lietuvoje, 1975 m.
* Pabaltijo rusų tautosaka, su kitais, 1976 m.
* Rusų tradicinė tautosaka Lietuvos TSR teritorijoje, 1977 m.
* Lietuvos rusų senbuvių pasakų tradicija, Literatūra nr. XIX, 1977 m.

## Šaltiniai
Rašidas ad Dinas

**Rašidas ad Dinas „Tabibas“** (, pilnas vardas **Rašidas ad Dinas Faizulachas ibn Abu al Chairas Ali Hamadanis**, 1247–1318 m.) – persų politikas, istorikas, gydytojas.

## Biografija
Gimė žydų šeimoje Hamadane. Būdamas 30-ies atsivertė į islamą. Įgijo gydytojo amatą. Valdant mongolų valdovui Abakachanui Rašidas ad Dinas pradėjo politinę karjerą. Valdant Gazanui tapo didžiuoju viziriu. Inicijavo mongolų valdomoje Persijoje finansines, administracines, kariuomenės reformas. Gilinosi į pasaulio istoriją, mediciną. 1316 m. apkaltintas valdovo Uldžaituchano nunuodijimu ir 1318 m. nuteistas mirties bausme ilchano Abu Saido.

Pagrindinis Rašido al Dino istorinis veikalas – „Metraščių rinkinys“ (*Jāmiʿ al-tawārīkh*), baigtas rašyti 1307 m. Jame koncentruojamasi ties Mongolų imperijos istorija, tačiau atskiros dalys skirtos indų, senovės persų, kinų, žydų, arabų, frankų (nors aprašoma visa Europa) istorijoms. Veikalą užrašė ir iliustravo geriausi to meto persų kaligrafai ir dailininkai. Tai labai svarbus šaltinis apie mongolų erą Persijoje, bei kitų kraštų istoriją iš rytų požiūrio. Po ad Dino mirties rinkinys buvo konfiskuotas ir iki šių dienų išliko tik du jo fragmentai.

## Šaltiniai

* Enciklopedija Britannica
George Burley

**George Elder Burley** (g. 1956 m. birželio 3 d. Kamnoke, Rytų Eiršire) – buvęs Škotijos futbolininkas. Nuo 2008 m. iki 2009 m. ėjo Škotijos vyrų futbolo rinktinės trenerio pareigas.

## Karjera

### Heart of Midlothian
2005 m. birželio 30 d. buvo paskirtas Edinburgo Hearts FC klubo treneriu. 2005–2006 m. sezono pradžioje laimėjo aštuonerias rungtynes iš dešimties. Vladimirui Romanovui tapus klubo savininku Burley paliko klubą.

### Škotijos vyrų futbolo rinktinė
2008 m. sausio 24 d. pasirašė ketverių metų sutartį ir tapo Škotijos rinktinės treneriu. Pirmąsias rungtynes jo treniruojama rinktinė žaidė prieš Kroatiją, jos baigėsi 1-1.

2009 m. lapkričio 16 d. buvo atleistas iš pareigų, Škotijai 3-0 pralaimėjus Velso rinktinei.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Pasiekimai

### Kaip žaidejo
;Ipswich Town

* 1978 m. FA Taurės laimėtojai
* 1981 m. UEFA Taurės laimėtojai

### Kaip trenerio
;Ipswich Town

* 2000–2001 m. sezono Anglijos Premier lygos metų treneris
* 2000 m. lapkričio Anglijos Premier lygos mėnesio treneris
* 2000–2001 m. sezono LMA (Lygos trenerių asociacijos metų treneris) apdovanojimas

## Nuorodos
* George Burley kaip trenerio statistika
Mituvos hidrografinis draustinis

**Mituvos hidrografinis draustinis** – draustinis Jurbarko rajono savivaldybės teritorijoje, ties Pamituvio kaimu, Mituvos vingių slapose ir krantuose. Įsteigtas 1974 m.

Plotas 148 ha. Saugoma limnoglacialinėje lygumoje esanti Mituvos upės slėnio atkarpa. Mituvos slėnyje auga vertingų augalų bendrijos (sibirinis vilkdalgis ir kt.). Upėje ir jos intakuose gyvena bebrai, kanadinės audinės, ūdros, peri tulžiai.

## Šaltiniai
Algimantas Mituzas

**Algimantas Mituzas** (1937 m. spalio 6 d. Tauragėje – 2017 m. balandžio 19 d. Šiauliuose) – Lietuvos statybinių medžiagų technologas, habilituotas technologijos mokslų daktaras. 

## Biografija
Tėvas Julius Mituzas. 1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1999 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras. 

1966–1970 m. Termoizoliacijos instituto vyresnysis mokslo darbuotojas. Nuo 1970 m. dirba bendrovėje „Akmenės cementas“, 1970–1980 m. laboratorijos viršininko pavaduotojas, 1980–1990 m. laboratorijos viršininkas, 1990–1997 m. vyr. inžinierius, nuo 1997 m. „Akmenės cemento“ filialo direktorius. Nuo 2002 m. dar ir Kauno technologijos universiteto dėstytojas; nuo 2002 m. profesorius. 

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: neorganinių medžiagų (daugiausia silikatų) tyrimai aukštoje temperatūroje, cemento hidratacijos ir hidrolizės procesų analizė. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių. 26 išradimų, su kitais, autorius. 

## Įvertinimas
* 1984 m. – LTSR valstybinė premija, su kitais. 

## Šaltiniai
Julius Mituzas

**Julius Mituzas** (1911 m. balandžio 27 d. Žagarė – 1999 m. rugsėjo 15 d. Vilnius) – Lietuvos statybinių medžiagų technologas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1933 m. baigęs Kauno karo mokyklą iki 1939 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje; kapitonas. 1944 m. baigė Kauno universitetą. 1948 m. chemijos mokslų kandidatas. Sūnus Algimantas Mituzas.Duktė Liucija Mituzaitė Ramanauskienė.

1944–1963 m. Kauno universiteto (nuo 1950 m. Kauno politechnikos institutas) dėstytojas, 1948–1950 m. Chemijos pramonės procesų ir aparatų katedros vedėjas; 1950 m. docentas. 1946–1949 m. dar dirbo Chemijos ir chemijos technologijos institute. 1963–1967 m. Statybos ir architektūros instituto vyresnysis mokslo darbuotojas. 1967–1994 m. Termoizoliacijos instituto Autoklavinių tyrimų sektoriaus vedėjas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: statybinių rišamųjų medžiagų (daugiausia portlandcemenčio) technologija ir tyrimai, rišamųjų medžiagų naujų rūšių kūrimas ir gamyba iš vietinių žaliavų, betono tyrimai, gamybos atliekų (fosfogipsas, silikagelis) panaudojimas. Sukūrė metodų ir prietaisų portlandcemenčio gamybos technologijai tirti. Paskelbė daugiau kaip 120 straipsnių. 7 išradimų autorius.

## Įvertinimas
* 1960 m. – LTSR valstybinė premija, su M. Martynaičiu ir B. Vektariu

## Šaltiniai
Henrikas Mituzas

**Henrikas Mituzas** (g. 1924 m. liepos 16 d. Žagarėje) – Lietuvos farmakologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1950 m. baigė Kauno universitetą. 1950–1954 m. Kauno sanitarinio švietimo namų Higienos muziejaus vadovas. 1954–1997 m. Kauno medicinos instituto (KMI, nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija) dėstytojas. 1958 m. sausio 10 d. apgynė disertaciją „Limfoidinių organų ekstraktų vaidmuo antikūnių susidarymui“, medicinos mokslų kandidatas.
1962–1964 m. KMI Farmakologijos katedros vedėjas, nuo 1977 m. profesorius. 1969 m. apgynė disertaciją „Eksperimentiniai duomenys apie tymus reikšmę anafilaksijoje“, medicinos mokslų daktaras.

Apibendrino eksperimentinius duomenis apie užkrūčio liaukos reikšmę anafilaksijai.

## Bibliografija
* Farmakologija ir receptūra: vadovėlis (su kitais), 1970 m.
* Farmakologija: vadovas (su kitais), 1971 m.
* Vaikų ligų gydymas antimikrobiniais preparatais (su kitais), 1983 m.
* Farmakologija: vadovėlis (su kitais), 1983 m., 2 leid. 1986 m.
* Inkstų ir šlapimo takų gydymas vaistažolėmis bei jų preparatais, 1990 m.
* Vaistažolių bei jų preparatų panaudojimas akušerijoje ir ginekologijoje, 1992 m.

## Įvertinimas
* 1987 m. LSSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Rojus Mizara

**Rojus Mizara** (1895 m. gegužės 15 d. Savilionys, Merkinės valsčius – 1967 m. rugsėjo 23 d. Niujorkas, 1968 m. palaidotas prie Pieriškių) – JAV lietuvių rašytojas, publicistas, dramaturgas, redaktorius, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Nuo 1913 m. gyveno JAV. 1919 m. baigė M. Petrausko muzikos mokyklą Bostone (chorvedys). Lietuvos socialistų sąjungos, nuo 1919 m. JAV komunistų partijos narys. 1922–1925 m. dirbo laikraščio „Vilnis“ redakcijoje. 1927–1928 m. redagavo Argentinos laikraštį „Rytojus“. 1934–1936 m. žurnalo „Šviesa“, 1934–1967 m. laikraščio „Laisvė“ redaktorius. 

Dalyvavo Lietuvių darbininkų susivienijimo veikloje, 1932–1946 m. pirmininkas, Amerikos lietuvių darbininkų literatūros draugijos, Lietuvių meno sąjungos veikloje, vaidino scenos mėgėjų spektakliuose. Palaikė ryšius su draugija „Tėviškė“.

1968 m. gegužės 15 d. urna su R. Mizaros pelenais įmūryta į atminimo akmenį ant Juodžio kalno šalia Savilionių. 1988 m. kartu palaidota žmonos Ievos urna.

1968–1989 m. jo vardu buvo pavadinta Merkinės Rojaus Mizaros vidurinė mokykla (Varėnos raj.).

## Kūryba
Kūryba tendencinga, propaguojanti socializmo idėjas. Romanuose kritiškai vaizdavo Amerikos gyvenimą ir lietuvių imigrantų buitį; romanai publicistiškų intriguojančių siužetų. Pjesėse išjuokiamos išskaičiavimu paremtos vedybos, smerkiamas noras bet kokiomis priemonėmis pralobti. Paskelbė publicistikos, atsiminimų knygų. Pasirašinėjo *M. Murago, Nadyro, M. Rasodos* slapyvardžiais.

## Bibliografija
* Argentina ir ten gyvenantys lietuviai, publicistika, Niujorkas, 1928 m.
* Sliakeris, Niujorkas, 1930 m., Vilnius, 1956 m.
* Sovietų Sąjunga penkioliktais metais, publicistika, Niujorkas, 1932 m.
* Povilas Jurka, Niujorkas, 1935 m., Vilnius, Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1955 m.
* Mortos Vilkienės divorsas, Niujorkas, 1936 m., Vilnius, 1955 m.
* Lietuvos laisvės draugai ir priešai, Niujorkas, 1938 m.
* Bernardo Gavelio klaida, Čikaga, 1945 m., Vilnius, 1956 m.
* Ūkanos, Vilnius, Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1956 m.
* Algio Lumbio nuotykiai, Vilnius, 1958 m.
* Žvilgsnis į praeitį, atsiminimai, Vilnius, 1960 m.
* Ponas amerikonas, pjesių rinkinys, Vilnius, 1960 m.
* Apie tave, gimtoji žeme, publicistika, Vilnius, 1962 m.
* Povilas Jurka, Mortos Vilkienes divorsas, Kelias i laimę: romanai, Vilnius. Vaga, 1973 m.
* Pirmasis bandymas, apsakymų ir apybraižų rinkinys, Vilnius, 1987 m.

## Literatūra
* Petronis J. Rojus Mizara, gyvenimo ir kūrybos apybraiža – Vilnius, 1989 m.

## Šaltiniai
Tadas Mižutavičius

**Tadas Mižutavičius** (g. 1778 m. Raseinių apskritis – 1826 m. balandžio 1 d. Vilnius) – Lietuvos grafikas.

## Biografija
1801–1817 m. Vilniaus universitete studijavo literatūrą, retoriką, raižybą (mokytojai Izidorius Veisas, Juozapas Saundersas), piešimą, meno istoriją, 1813 m. įgijo meno kandidato laipsnį.

1814–1819 m. Vilniaus gimnazijos, 1820–1826 m. – Vilniaus universiteto mokytojų ir vargonininkų seminarijos dailyraščio mokytojas. Pirmasis pradėjo mokykloje mokyti kaligrafijos.

Priklausė masonų ložei „Sokrato mokykla“. Išraižė Kurčnebylių abėcėlę J. Šimkevičiaus veikalui „Vaikų ligos“ (1810 m.), išleido raižytų kaligrafijos pavyzdžių (apie 1818 m.). Kaligrafinį raštą raižė tiksliai, raiškiai. Sukūrė estampų („Jūros peizažas“, pagal A. Karato paveikslą, 1809 m.), portretų (prancūzų tapytojo A. Pesnio, pagal G. F. Šmidto raižinį, 1814 m.).

## Šaltiniai
Nepažįstamo žmogaus pasakojimas

**Nepažįstamo žmogaus pasakojimas** - 1980 m. režisieriaus V. Žalakevičiaus kino studijoje Mosfilm sukurtas meninis filmas (pagal to paties pavadinimo A. Čechovo apsakymą). Filmo trukmė - 97 min.

Filme vaidino garsūs Rusijos aktoriai - Jevgenija Simonova, Aleksandras Kaidanovskis, Georgijus Taratorkinas, Liudmila Zaiceva, Pavelas Kadočnikovas, Sergejus Mučenikovas, Borisas Romanovas ir kiti.

Šį filmą V. Žalakevičius sukūrė Maskvoje, kur keletą metų gyveno ir dirbo. 

## Siužetas
Filme pasakojima dvarininko, tapusio revoliucionieriumi, gyvenimo istorija. Rengdamas pasikėsinimą prieš turtingą valdininką Orlovą, jis įsidarbina tarnu pas šio sūnų. Tačiau gyvendamas jo namuose jis supranta klydęs, keičia savo įsitikinimus ir pradeda svajoti apie ramų gyvenimą kur nors užkampyje su jaunojo Orlovo suvedžiota moterimi.

## Nuorodoos
* Filmo svetainė
Pietų Atlanto taikos ir bendradarbiavimo zona

**Pietų Atlanto taikos ir bendradarbiavimo zona** – tarptautinė organizacija vienijanti Pietų Atlanto vandenyno regiono šalis. Įkurta 1986 m. Brazilijos JT rezoliucijos iniciatyvos, siekiant skatinti regioninį bendradarbiavimą ir taikos palaikymą regione. Ypatingas dėmesys skiriamas neleisti branduolinio ginklo gamyboms regione ir sumažinti, o vėliau visai panaikinti dislokuotas karines pajėgas kitose teritorijose.

## Nariai
*
* 
*
*
* 
*
* 
*
*
*
*
* 
*
*
* 
*
*
*
* 
*
*
*
* 
*

## Nuorodos
* Brazilijos tarptautinių ryšių ministerijos oficiali svetainė
Kazimieras Mizgiris

**Kazimieras Mizgiris** (1950 m. kovo 24 d. Šilutėje) – Lietuvos fotografas, galerininkas.

## Biografija
1974 m. baigė Vilniaus technologijos technikumą.1974 m.studijavo Vilniaus Universitete žurnalistika, 1976–1993 m. Neringos fotomėgėjų sekcijos „Neringa“, 1984–1993 m. Nidos jaunųjų fotografų studijos–mokyklos vadovas. Nuo 1992 m. Gintaro muziejaus–galerijos Nidoje, nuo 1998 m. ir Vilniuje savininkas. 2004 m. įkūrė Baltijos gintaro meno centrą Vilniuje.Nuo 1991 m.Hamburgo Universiteto,draugijos"Darbas su gintaru" Garbēs narys,Tarptautinès Gintaro Asociacijos narys,Pasaulio Gintaro Tarybos(World Amber Council) narys

## Kūryba
Nuo 1980 m. dalyvauja parodose; individualios parodos Lietuvoje: Neringa 1980 m., Panevėžys 1981 m., Vilniuje 2000 m., Klaipėda 2001 m.; užsienyje: Berlynas 1990 m., Hamburgas 1991 m., Snekas, Olandija, 1992 m., Randersas, Danija, 1993 m.

Fotografuoja Neringos kopas, išryškina smėlio mikrostruktūrą, faktūrų ritmiką, naudoja ryškų apšvietimą, giedrą, bet tamsų dangų. Nuo 1991 m. Tarptautinės meninės fotografijos federacijos menininkas fotografas. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

;Svarbiausi fotografijų ciklai:
* Fosilijos, 1976–1979 m.
* Kopų peizažai, 1976–1993 m.
* Kopų veidai, 1979–1993 m.
* Fantastinis kopų pasaulis, 1982–1991 m.
;Fotoalbumai:
* Nuostabus kopų pasaulis (), 1991 m.
* Smėlis ir vėjas, 2000 m.
* Mysterios Amber World,2005
* Amber,2015

## Šaltiniai
Mituzas

*Algimantas Mituzas (g. 1937 m.), statybinių medžiagų technologas,
* Domas Mituzas (g. 1982 m.), informatikas
*Henrikas Mituzas (g. 1924 m.), farmakologas, 
*Julius Mituzas (1911–1999), statybinių medžiagų technologas.

## Taip pat skaitykite
*Mitūzas
Žiliukas

*Jonas Žilevičius (Žiliukas), Krekenavos kraštotyrininkas, medikas, Panevėžio rajono garbės pilietis.
* Pranas Žiliukas (g. 1953 m.), inžinierius, KTU profesorius.
* Antanas Žiliukas (g. 1940 m.), inžinierius, KTU profesorius.
Šilanskas

*Juozas Šilanskas, Varėnos rajono politikas, 
*Raimondas Šilanskas, humoristas, Lietuvos „anekdotų karalius“

## Taip pat skaitykite
*Šilinskas
Juozas Mockaitis

**Juozas Mockaitis** (1907 m. kovo 23 d. Mažonai, Tauragės valsčius – 1995 m. kovo 18 d., palaidotas Čikagoje) – Lietuvos agronomas, agronomijos daktaras.

## Biografija
1931 m. baigė žemės ūkio akademiją, diplomą gavo 1938 m. 1949 m. baigė Hohenheimo aukštąją žemės ūkio mokyklą prie Štutgarto.

1931–1933 m. dirbo rajono agronomu ir žemės ūkio mokyklos mokytoju Širvintose, 1934–1944 m. Žemės ūkio rūmuose ir žemės ūkio ministerijoje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV, Viskonsino ir Mičigano universitetuose dirbo augalų selekcininku. 1964–1969 m. dėstė Mičigano universitete; profesorius. Bendradarbiavo žurnaluose „Žemės ūkis“, „Naujoji sodyba“, „Ūkininko patarėjas“, „Lietuvių enciklopedija“.

## Šaltiniai
Cezary Grabarczyk

**Cezary Stanisław Grabarczyk** (g. 1960 m. balandžio 26 d. Lodzėje) – lenkų teisininkas, politinis veikėjas, nuo 2007 m. Lenkijos infrastruktūros ministras.

## Biografija
1984 m. baigė Lodzės universiteto Teisės fakultetą.

1984–1987 m. Socialinio draudimo įstaigos Lodzės skyriaus referentas. 1987–1988 m. Lodzės Balutų rajono Butų ūkio įmonės inspektorius. 1988 m. Lodzės Valdybos inspektorius, nuo 1988 m. iki 1996 m. Lodzės universiteto Teisės fakulteto Konstitucinės teisės katedros asistentas.

Nuo 1989 m. Lodzės advokatų kontoros advokatas. 1998–1999 m. Viešųjų pirkimų valdybos pirmininko pavaduotojas. 1999–2001 m. Lodzės vaivados pirmasis pavaduotojas.

Nuo 1967 m. iki 1983 m. Lenkijos skautijos sąjungos narys. 1980–1984 m. Lodzės universiteto Nepriklausomos studentų sąjungos veikėjas. 1991–1994 m. Liberalų demokratų kongreso narys. Nuo 1994 m. Laisvės sąjungos narys, o nuo 2001 m. Pilietinės platformos narys ir jos Lodzės organizacijos pirmininkas.

2001–2005 m., 2005–2007 m. ir nuo 2007 m. Lenkijos Seimo narys išrinktas pagal Pilietinės platformos sąrašą.

Nuo 2007 m. lapkričio 16 d. Lenkijos infrastruktūros ministras.

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė ;
* Tinklalapis Seime ;
* Biografija (PDF).
Venskūnas

* Algirdas Venskūnas (1934-2003), aktorius,
*Tomas Venskūnas, krepšininkas

## Taip pat skaitykite
*Venckūnas
Juozapas Mockaitis

**Juozapas Mockaitis** (1936 m. spalio 15 d. Traklaukis, Gaurės valsčius) – Lietuvos agronomas selekcininkas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1961 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1968 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

1961–1999 m. dirbo Žemdirbystės institute; 1973–1992 m. Pašarinių augalų selekcijos ir sėklininkystės skyriaus vedėjas. 1996–1998 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto dėstytojas; nuo 1998 m. docentas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis –1961–1972 m. bulvių, 1973–1991 m. pašarinių runkelių ir 1982–1999 m. vejų žolių selekcija. Paskelbė apie 30 mokslinių straipsnių. Sukūrė veisles:
* bulvių – „Skanutės“ 1967 m., „Varsna“ 1971 m.
* pašarinių runkelių – „Dotnuvos vienasėkliai 1“ 1982 m., „Dotnuvos geltonieji“ 1983 m., „Raudoniai“ 1989 m.
* daugiamečių žolių vejoms:
** pievinių miglių – „Lygutė“ 1993 m., „Klotė“ 1998 m., „Galvė“ 2008 m.
** raudonųjų eraičinų – „Gludas“ 1998 m.
** avinių eraičinų – „Lėnas“ 2000 m.
** paprastųjų smilgų – „Verknė“ 2008 m.

## Bibliografija
* Sodinkime bulves veisline sėkla, 1965 m.
* Vejų įrengimas ir priežiūra, 1999 m.
* Sėklininkystė ir selekcijos pagrindai, vadovėlis, su kitais, 1994 m.
* Profesorius Jonas Bulavas, monografija, su kitais, vienas sudarytojų, 2003 m.

## Šaltiniai
Vakar ir visados

**Vakar ir visados** – 1984 m. Lietuvos kino studijoje TSRS Centrinės televizijos užsakymu sukurtas muzikinis filmas, režisuotas Gyčio Lukšo.

Nors buvo sukurtas TSRS Centrinės televizijos užsakymu, pirmus trejetą metų po sukūrimo buvo uždraustas, nors tuo pat metu rodytas miestų ir miestelių salėse. Žymaus režisieriaus Sergejaus Paradžanovo iniciatyva filmas „Vakar ir visados“ buvo parodytas Tbilisyje, kur susilaukė teigiamo publikos įvertinimo.

Filmas kaip mokymo priemonė rodytas ir naudotas Sorbonos (Pranzūcija) bei JAV universitetuose.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Marcelijus Martinaitis, dalyvavo Povilas Mataitis ir Gytis Lukšas
* Režisierius – Gytis Lukšas
* Vyr.operatorius – Rimantas Juodvalkis
* Dailininkas – Galius Kličius
* Kostiumų dailininkė – Irena Vabalienė
* Garso režisierius – Vilius Kondrotas.

## Filmavimas
Marcelijus Martinaitis, Veronika Povilionienė, Gintaras Tilvytis, Arūnas Ivanauskas, Rima Lozovaitė,
taip pat Liaudies buities muziejaus Liaudies muzikos teatro artistai, VU dainų ir šokių ansamblis.

„Vakar ir visados“ buvo filmuojamas autentiškoje kaimo sodyboje Alytaus rajone.

## Siužetas

Filme rekonstruojami lietuviški papročiai, kaimo darbai įvairiais metų laikais, papročiai ir apeigos. Skamba lietuviškos dainos, instrumentinė muzika, M. Martinaičio eilės, atskleidžiamos tautinės savimonės formavimosi prielaidos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Filmo svetainė
* Straipsnis „Tautiškumas lietuvių kine: vakar ir visados“ 
* Filmas
Mockaitis

*Juozapas Mockaitis (g. 1936 m.), agronomas selekcininkas, 
* Juozas Mockaitis (1907–1995), agronomas;
* Vytautas Mockaitis (g. 1958) – Lietuvos skulptorius, medalininkas, juvelyras;
Mizaras

*  Balys Mizaras, Varėnos pedagogas, Žilinų pagrindinės mokyklos direktorius
* Vytautas Mizaras (g. 1974 m.), teisininkas civilistas, verslo teisės advokatas, VU profesorius

## Taip pat skaitykite
*Mizara
Mitrikas

* Alfonsas Algimantas Mitrikas (g. 1932 m.), sociologas, ekonomistas,  
*Antanas Mitrikas, kunigas, Jūžintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia bažnyčios klebonas, Pabaikalės ir Bauskės tremtinys.
Mironas

*Juozapas Mironas (1865-1914) kunigas, draudžiamos lietuviškos spaudos platintojas
*Ričardas Mironas (1908–1979), kalbininkas, vertėjas (jaunystėje – boksininkas)
*Vladas Mironas (1880–1953), kunigas, politikas. 

Mirono vardu žinomas V a. pr. m. e. gyvenęs Sen. Graikijos skulptorius Mironas (skulptorius)
Vytautas Mockaitis

**Vytautas Mockaitis** (1958 m. lapkričio 18 d. Saulažoliai, Klaipėdos rajonas – 2011 m. vasario 24 d. Telšiai) – Lietuvos skulptorius, medalininkas, juvelyras.

## Biografija
1984 m. baigė Telšių taikomosios dailės technikumą, 1990 m. – Talino dailės universitetą.

1992–1998 m. Telšių aukštesniosios taikomosios dailės mokyklos dėstytojas, 1994–1996 m. Metalo skyriaus vedėjas, nuo 1998 m. Vilniaus dailės akademijos Telšių dailės fakultete (iki 2003 m. Vilniaus dailės akademijos Telšių taikomosios dailės skyrius) dėstytojas, nuo 2004 m. Metalo skyriaus vedėjas, nuo 2003 m. docentas. 1996–1997 m. stažavo Kautokeino Norvegija.

## Kūryba
Kurdamas metalo plastiką naudoja geležį, spalvotuosius brangiuosius metalus, didinamuosius, mažinamuosius stiklus, veidrodžius, vabzdžius, augalus ir jų sėklas. Svarbesni kūriniai: „Memento mori su vynu Caberne“ (2001 m.), „Tualetinis stalelis su naktiniu drugiu“, „Motina ir sūnus“, „Skraidantis objektas su varle“ (visi 2002 m.), „Rėtis“, „Gelmė“, „Šulinys“ (visi 2005 m.). Sukūrė medalių: „St. Darius, St, Girėnas. Atlanto nugalėtojai“ (2003 m.), „Kino meno pradininkai. Ogiustas ir Louisas Liumjerai“, „Baltosios lazdelės diena. Spalio 15“ (abu 2004 m.), „Pasaulinė Žemės diena. Kovo 23“, „Žudynės Rainiuose. 1941 m. birželio 24–25“ (abu 2005 m.), „Mėnulyje pateka Žemė“, „Marionetė“ (abu 2007 m.), „Autoportretas“, „Vl. Montvydas–Žemaitis. Žemaičių apygardos vadas“, „Lietuva iš paukščio skrydžio“ (visi 2008 m.).

Nuo 2000 m. Tarptautinės medalininkų federacijos (FIDEM) narys. Nuo 1990 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje; individualios parodos: Nida – 2000 m., 2001 m., Telšiai – 2001 m., 2003 m., 2004 m., 2008 m., Plungė – (2001 m., Klaipėda – 2002 m., Šiauliai – 2003 m., 2006 m., Palanga – 2003 m., Vilnius – abi 2005 m. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Žemaičių muziejus Alka Telšiuose, Žemaičių dailės muziejus Plungėje. Išleido metodinių leidinių.

## Bibliografija
* Gintaras taikomojoje dailėje. Projektavimas, morfologija, technologija, 2002 m.
* Emalio technika taikomojoje dailėje, 2002 m.

## Šaltiniai
Mironaitė

*Anelė Mironaitė (1911-2005), dailininkė tekstilininkė  
*Monika Mironaitė (1913–2000), aktorė.
Dramblio Kaulo Kranto herbas

**Dramblio Kaulo Kranto herbas** – Dramblio Kaulo Kranto valstybės simbolis, patvirtintas 2001 m.

## Herbo aprašas
Herbo skydas klasikinės formos. Žinomos kelios lauko versijos:
* su kairiuoju baltu kaspinu, viršutinis laukas oranžinis, apatinis – žalias. Kaspino ribos difuziškos.
* auksinis laukas su baltu stulpu, stulpo ribos difuziškos.
Skyde – balta bekaklė dramblio galva profiliu, straublys palenktas po galva. Virš skydo – auksinė kylanti saulė su spinduliais, kas antras spindulys liepsniškas.
Skydininkai – dvi palmės natūraliais kamienais ir žaliais lapais. Po skydu – nacionalinės vėliavos spalvų juosta (dešinė dalis oranžinė, centrinė – balta, kairė – žalia), kurioje devizas juodomis didžiosiomis raidėmis .

## Herbo elementų aiškinimas
* Dramblys simbolizuoja šalį kaip didžiausias šalies gyvūnas ir atstovauja šalies pavadinimą.
* Tekanti saulė – naujos pradžios simbolis.
Mizgiris

*Algimantas Mizgiris, dailininkas, VDA Dizaino katedros dėstytojas 
*Kazimieras Mizgiris (g. 1950 m.), fotografas, galerininkas.
Mizara

* Rojus Mizara (1895–1967), JAV lietuvių rašytojas, publicistas, dramaturgas, redaktorius, visuomenės veikėjas. 

## Taip pat skaitykite
*Mizaras
Minkus

*Jacques Minkus (1901–1996), lenkų kilmės JAV verslininkas, filatelistas 
* Liudvigas Aloisas Minkus (1826–1917), čekų ar lenkų kilmės Austrijos kompozitorius, smuikininkas.
Bilietas iki Tadž Mahalo

**Bilietas iki Tadž Mahalo** – 1991 m. kūrybiniame susivienijime „Katarsis“ (Kazachstanas) sukurtas meninis filmas R. Šavelio apsakymo „Fabijonas“ motyvais. Istorinė drama. Režisierius A. Puipa iš dalies tęsia filme „Amžinojoje šviesoje“ pradėtą temą. Filmo trukmė – 88 min.
 
## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Rimantas Šavelis
* Režisierius statytojas – Algimantas Puipa
* Kompozitorius ir garso operatorius – Juozas Širvinskas
* Operatorius statytojas – Rimantas Juodvalkis, Vytautas Survila
* Montažo režisierius – Ariadna Gruodienė
* Dailininkas statytojas – Algirdas Bružas
* Kostiumų dailininkas – Linas Kriščiūnas.

## Vaidina
* Saulius Kizas – *Fabijonas Motuza*
* Ilona Balsytė – *Valerija, jo žmona*
* Mindaugas Andriukaitis – *Mindaugėlis, jų sūnus*
* Nijolė Narmontaitė- *Daša*
* Povilas Stankus – *Sergejus Petrovičius Lukjanovas*
* Kostas Smoriginas – *Zigmas*
* Vidas Petkevičius – *Anicetas*
* Rimas Morkūnas – *lietuvių karininkas*
* Jurga Kurauskaitė – *jo draugė*
* Sigitas Račkys – *majoras Silvestras Lužas*
* Raimundas Šližys – *Feliksas*
* Jūratė Onaitytė – *aktorė*
* Vytautas Rumšas – *rusų kapitonas Kolia*
* taip pat Eligijus Bukaitis, Elžbieta Laucevičiūtė, A. Podleckis, G. Piekantas, Česlovas Judeikis, Ottonas Laniauskas, Tomas Urbšas, Kęstutis Macijauskas, T. Virvilas, Antanas Venckus, Irena Žitkutė, Artūras Builovas ir kiti

## Siužetas

Pokario Lietuvos kaime nuolatinėje baimėje gyvena Fabijono Motuzo šeima. Pas juos vienas kitą keisdami lankosi NKVD, „miško broliai“, viską reguliuojantis ir gražios trobos šeimininkams pavydintis rusų vietininkas Lukjanovas. Fabijonas perskaito knygą apie persų šachą, žmonos atminimui pastačiusį stebuklingą mauzoliejų, kuris rytais spinduliuoja mėnulio šviesą, ir nutaria likusias savo dienas paskirti mauzoliejui ieškoti ir surasti kitą, meilės ir grožio kupiną pasaulį…

## Nuorodos
* Filmo svetainė