open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tauragės muzikos mokykla

**Tauragės rajono muzikos mokykla** – buvusi moksleivių meno mokymo įstaiga, kurioje mokoma groti, dainuoti. Mokykla įsikūrusi Tauragėje, Dariaus ir Girėno g. 11a. Mokymo įstaigos kodas – 190473210. Buvo filialas Skaudvilėje.

## Istorija

Mokykla įkurta 1954 m. spalio 1 d., ją pradėjo lankyti 52 mokiniai ir dirbo 3 mokytojai. Tai neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla, kurioje veikia fortepijono, smuiko, gitaros, akordeono, kanklių, pučiamųjų instrumentų, chorinio dainavimo klasės. Muzikos mokykloje laukiami ir tie, kurie savo muzikinius gebėjimus nori tobulinti pagal specialiai parengtą muzikos mėgėjų programą.

Anksčiau šioje vietoje veikė Tauragės mokytojų seminarija (ant priekinės sienos atidengta atminimo lenta).

65-etį minėjusioje Muzikos mokykloje 2019 m. mokykloje dirbo 27 mokytojai, 11 personalo darbuotojų, mokėsi 283 mokiniai. Jau kelis dešimtmečius su pertraukomis veikė Muzikos mokyklos filialas Skaudvilėje. Buvo svarstomas šios mokyklos ir Moksleivių kūrybos centro (MKC) sujungimo klausimas. MKC lankė 554 vaikai, dirbo  20 pedagoginių darbuotojų. MKC dominavo meninės krypties būreliai, buvo populiarūs technologijų užsiėmimai.

2020 m. muzikos mokykla prijungta prie naujos Tauragės meno mokyklos.

## Direktoriai
* Liudas Andrulis (1969–1974)
* Vytautas Laimutis Četkauskas
* Zenonas Komskis
* Jonas Samoška 
* Robertas Kazlauskas

## Žymūs mokytojai
* Nijolė Jautakienė-Stankutė, pedagogė, chorvedė
* Danutė Petraitienė-Kirkickytė, pedagogė, chorvedė
* Vytautas Naraškevičius, pedagogas

## Žymūs mokiniai
* Violeta Boreikienė, politikė
* Juozas Jonikas, pedagogas, chorvedys 
* Romualdas Malakauskas, chorvedys
* Donalda Meiželytė, atlikėja

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos oficiali svetainė
Brihadaranjaka Upanišada

**Brihadaranjaka Upanišada** () – viena iš vedų kanono brahmaniškųjų komentarų – Upanišadų – dalių. Priskiriama Baltajai Jadžurvedai bei Šatapatha Brahmanai. Tai didžiausia ir autoritetingiausia iš visų Upanišadų, sudaranti filosofinį jų branduolį. Pavadinimas reiškia „didžioji miško Upanišada“ ir pavadinta pagal mišką, į kurį rinkdavosi ir į filosofinius svarstymus leisdavosi atsiskyrėliai. Šis kūrinys tradiciškai priskiriamas žyniui Jadžniavalkjai.

Brihadaranjaka Upanišada sudaryta iš 4 dalių (kandų). Jose alegoriniais pasakojimais ir filosofinėmis diskusijomis atskleidžiama visatos prigimtis, ritualų prasmė, Brahmano ir Atmano tapatumas, žmogaus psichologija. Šiame kūrinyje suformuojami karmos, persikūnijimo ir atgimimo dėsniai.

Brihadaranjaka Upanišadoje sutinkama viena populiariausių hinduistinių mantrų (1.3.28):

Jos vertimas yra „Aum. Iš nebūties mane būtin veski, iš tamsos mane švieson veski, iš mirties mane nemirtin veski. Aum, ramybė, ramybė, ramybė“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tekstas originalo kalba, Transliteruota versija 
* Brihadaranjaka Upanišada. Rusiškas vertimas
Maitri Upanišada

**Maitri Upanišada** () arba **Maitrajanija Upanišada** () – viena iš vedų kanono brahmaniškųjų komentarų – Upanišadų – dalių. Priskiriama Juodajai Jadžurvedai, pavadinimas kilo nuo žodžio „draugas“ (*mitra*). Priskiriama vėlyvosioms prozinėms Upanišadoms ir nebuvo komentuota Šankaros (tačiau žinomi XI a. Ramanudžos ir XVI a. Ramatirthos komentarai).

Maitri Upanišadoje aptariamos dvasinės praktikos, įvairios Brahmano ir Atmano apraiškos, praktiniai jogos aspektai. Dažnai cituojamos ankstesnės Upanišados. Manoma, kad Maitri Upanišada galėjo būti paveikta budizmo idėjų ir dvasinių praktikų.

Upanišada prozinė, sudaryta iš 7 dalių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tekstas originalo kalba, Transliteruota versija
* Švetašvatara Upanišada. Rusiškas vertimas
Katykas

**Katykas** (; ; ; ; ; ; ; ; ; ; ) – rauginto pieno gėrimas, paplitęs tiurkų tautose ir Bulgarijoje.

Gaminamas iš natūralaus pieno rauginant jį specialiomis rauginimo bakterijomis, tačiau nuo kitų rūgpienio rūšių skiriasi tuo, kad rauginamas virinant sutirštintas pienas, dėl ko jo riebumas būna padidėjęs. Prieš rauginant pienas virinamas, kol jo tūris sumažėja maždaug trečdaliu. Sutirštintas pienas rauginamas 20–40 °C temperatūroje 6–10 valandų, stengiantis rūgstančio pieno nepurtyti ir nemaišyti.

Neretai pienas padažomas burokėliais ar vyšniomis. Šiuolaikiniai katyko gamintojai gamina ir sumažinto riebumo jo variantus.

Nukošus katyką gaunama *suzma* (*сузьма* ar *сузбе*) – produktas, tarpinis tarp varškės ir grietinės.

Paruoštas katykas laikomas 2–3 dienas. Po to jis parūgštėja, įgyja aštresnį skonį. Tada tinka dėti į riebias sriubas ir buljonus.
Vidurinėje Azijoje katyką valgo atskirai kaip kefyrą ar deda į salotas kaip užpilą, nes jis pakankamai rūgštus. Naudojamas gaminant šaltąją sriubą *[[Čalopas|čalopą]]* (*Чалоп*).

## Naudingos savybės
Katyko raugą sudaro bulgarinės lazdelės ir pienarūgščio rūgimo streptokokai. Raugindamos pieną šios bakterijos suteikia jam naudingų savybių ir didelę mitybinę vertę.
* Katyką gaminantys mikroorganizmai užtikrina aukštą gėrimo įsisavinamumą ir biologinį vertingumą.
* Katykas turi daug vitaminų ir mikroelementų, svarbių žmogaus sveikatai palaikyti.
* Katykas slopina žarnyno puvimo bakterijų vystymąsi, atstato žarnyno bakterinę sudėtį.
* Reguliariai geriamas katykas mažina virškinimo sutrikimus.
* Katykas turi organizmą stiprinančių savybių.
Kam girnos muzika

**Kam girnos muzika** – pirmasis režisieriaus Antano Maciulevičiaus trumpametražis filmas, sukurtas 1972 m. (35 mm kino juosta, kamera „Konvas“). Malūnininko vaidmens atlikėjas – D. Samėnas, dainos atlikėjas – Vytautas Kernagis.

## Apie filmą

Filmo epizodas moko, kaip turi būti paruoštos filmavimo dekoracijos, interjeras, ruošiamas aktorius malūnininko vaidmeniui (grimas, apranga); kokie yra laisvos kameros ypatumai ir kada toks filmavimo būdas naudojamas; kaip tiksliai filmo epizode panaudoti garsus ir muziką.

Filmas „Kam girnos – muzika“ yra daugelio festivalių laureatas, tarp kitų – pelnyta pirmoji vieta Brno (Čekija) Europos kino festivalyje.

## Kūrybinė grupė

* Režisierius – Antanas Maciulevičius
* Scenarijus – Antanas Maciulevičius, Bronius Bušma
* Operatorius – Skirmantas Pabedinskas
* Muzika – Vytautas Kernagis („Gyvulėlių skraidymas“, ž. Sigito Gedos)

## Aktoriai

* D. Samėnas – *malūnininkas*

## Šaltiniai
Rūgpienis

**Rūgpienis** arba **raugintas pienas** – grynomis pieno rūgšties streptokokų kultūromis raugintas pienas, pasižymintis tiršta konsistencija. Tai rūgštoko arba saldžiarūgščio skonio, pieniškai baltos arba kreminės spalvos, standžios konsistencijos, be oro burbuliukų rūgusis pienas. Tai rauginto pieno gaminys.

Rūgpienis paprastai susidaro savaime šviežiam pienui rūgstant šiltoje patalpoje, pieną raugina piene esančios bakterijos. Tačiau šių bakterijų sudėtis gali labai įvairuoti, todėl tokio savaiminio rūgpienio skonis gali smarkiai skirtis. Pramoninėje gamyboje į paruoštą žaliavą dedamas parinktų bakterijų raugas.

Lietuvoje rūgpienis valgomas nuo seno. Žemaičiai pasninko metu į rūgpienį dėdavo keptas silkes. Rūgpienis valgomas su koše, virtomis ir keptomis bulvėmis, duona, sklindžiais, iš jo daroma varškė, spaudžiamas sūris.

Per Gavėnią valstiečiai darydavo piltinį arba sampilinį, nugriebę grietinę ir nupylę išrūgas, rūgpienį supildavo į kubiliuką, uždengdavo ir laikydavo per žiemą. Iki I pasaulinio karo piltinį pieną valgydavo ankstyvą pavasarį ir per vasaros darbymetį.

## Variantai
Rūgpieniui artimi rauginti pieno produktai:
* varenecas () – gaminamas iš sterilizuoto pieno, savybės panašios į rūgpienio.
* riaženka () – gaminamas iš šutinto pieno.
* katykas () – gaminamas iš ilgai virinto pieno.

## Nuorodos
* Rūgpienis (In: maistologija.wordpres.com/maistas.tik.lt)
Čhandogja Upanišada

**Čhandogja Upanišada** () – viena iš vedų kanono brahmaniškųjų komentarų – Upanišadų – dalių. Priskiriama Samavedai. Jos pavadinimas kilęs nuo *chandoga* (Samavedos giesmių giedotojo) termino. Tai viena seniausių prozinių Upanišadų. Jos autorystė priskiriama žyniui Aruniui.

Čhandogja Upanišada sudaryta iš 10 dalių (*prapāṭhaka*). Kūrinyje nagrinėjamas kosmoso prigimties, mitologijos klausimas, daug dėmesio skiriama liturgijos vidinei prasmei. Vidinė kontempliacija įmanoma tik perpratus sakraliųjų formulių esmę. Šioje Upanišadoje galima įžvelgti, kad ezoterinės žinios yra perduodamos ne tik žynių brahmanų, bet ir kšatrijų.

Čhandogja Upanišada žymi tuo, kad čia pirmą kartą minimas (6.8.7) bei aiškinamas *[[Tat Tvam Asi]]* (तत्त्वमसि, „tat tu esi“) principas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tekstas originalo kalba, Transliteruota versija 
* Čhandogja Upanišada. Rusiškas vertimas
Švetašvatara Upanišada

**Švetašvatara Upanišada** () – viena iš vedų kanono brahmaniškųjų komentarų – Upanišadų – dalių. Priskiriama Juodajai Jadžurvedai, datuojama V–III a. pr. m. e. Pavadinimas siejamas su išminčiumi Švetašvatara („baltasis mulas“) arba, pagal kitą versiją, reiškia „tyras jutimas“.

Priešingai nei kitos Upanišados, Švetašvatara pabrėžia devocionalų (bhakti joga), įasmenintą dvasingumą, o ne filosofinį ir abstraktų. Yra šaivizmo elementų, minimas dieviškasis asmuo Yšvara (su kuriuo siejamas Šiva). Yra jogos, samkhjos elementų. Šioje Upanišadoje bandoma susieti filosofines idėjas ir to meto aplinkoje egzistavusias religines praktikas

Upanišada poetinė, sudaryta iš 6 dalių (*adhyāya*).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Tekstas originalo kalba, Transliteruota versija 
* Švetašvatara Upanišada. Rusiškas vertimas
Džadžikas

**Džadžikas** (turk. *Cacık*) – jogurtinė sriuba, naudojama buvusiose Osmanų imperijos šalyse (Turkijoje, Graikijoje ir kt.). Ši sriuba įprastai tiekiama mažose lėkštelėse, kaip antrasis patiekalas.

Džadžikas gaminamas iš jogurto, druskos, alyvų aliejaus, smulkinto česnako, svogūnų, krapų, mėtos ir citrinų sulčių, gardinamas žagreniu ir skiedžiamas vandeniu.
Pier Luigi Bersani

**Pier Luigi Bersani** (g. 1951 m. rugsėjo 29 d.) – Italijos politikas, centro kairės Demokratų partijos vadovas. 2013 m. Italijos parlamento rinkimuose ši partija tapo pagrindine opozicija tris kartus šalies premjerui Silvio Berlusconi.

Nuo 1994 iki 1996 m. Bersani buvo Emilijos-Romanijos regiono prezidentu. Vėliau dvejus metus politikas buvo šalies pramonės ir prekybos ministerijos vadovu. Nuo 1999 iki 2001 m. Bersani vadovavo Transporto ir navigacijos ministerijai, nuo 2006 iki 2008 m. – ekonomikos plėtros ministerijai.

Po 2013 m. Italijos parlamento rinkimų Bersani vadovaujama partija gavo daugumą žemuosiuose rūmuose, tačiau negavo reikiamo kiekio balsų šalies senate. Jame nugalėjo. S. Berlusconi partija. Po rinkimų Bersani teigė ketinantis jungtis su Beppe Grillo vadovaujama partija, kuri rinkimuose liko trečia.

## Šaltiniai

|-

|-

|-

|-

|-
Titulinė bažnyčia

**Titulinė bažnyčia** (; ) – bažnyčia Romoje, priskirta ar numatyta priskirti kardinolui kunigui.

Kardinolui kunigui Audriui Bačkiui 2001 m. vasario 21 d. paskirta titulinė Viešpaties Jėzaus Gimimo bažnyčia ir parapija (*Chiesa della Nativita di N. S. G. C.*), esanti *Via Gallia*, netoli Šv. Kazimiero lietuvių kolegijos.

## Istorija
Pradžioje tai buvo bazilikos, kurioms vadovavo paskirti nuolatiniai presbiteriai, ir kurios buvo tai, kas dabar vadinama parapinėmis bažnyčiomis.
Jos buvo vadinamos *tituli* ar *tituli presbyterales* ir skyrėsi viena nuo kitos vardais įkūrėjų ar savininkų, kurie jas globojo Bažnyčios vardu. Pvz., , dabar bažnyčia *[[Santi Quattro Coronati]]*, vardą gavo iš savo įkūrėjos, kuriai priklausė didžiulė priemiesčio vila, kurios pamatai likę po bažnyčia ir kurios priėmimų salė tapo bažnytine bazilika. Seniausias žinomas tokios Romos bažnyčios paminėjimas yra Atanasijo veikale „Apologija prieš arijonus“ (), kur minima vyskupų taryba, susirinkusi „vietoje, kur presbiteris Vitas surinkdavo savo tikinčiuosius“.

V a. pabaigoje buvo 25 titulinės bažnyčios, tai minima veikale „Liber Pontificalis“. Tas pats skaičius, tik sąrašas skyrėsi, buvo minimas 499 ir 595 m. Romoje vykusių susirinkimų ataskaitose. 1120 m. jau buvo minimos 28 tokios bažnyčios. Šiais laikais titulinių bažnyčių statusą turi kur kas daugiau Romos bažnyčių.

1059 m. teisė rinkti popiežių buvo palikta tik septynių suburbinių diecezijų vyskupams, titulinių bažnyčių vadovams kunigams ir diakonijoms () vadovavusiems dvasininkams. Visi šie dvasininkai buvo pavadinti kardinolais. Netrukus po to prasidėjo tradicija dvasininkus ne iš Romos skirti kardinolais kunigais be įpareigojimo reziduoti Romoje ir asmeniškai būti atsakingiems už ganytojišką darbą jiems paskirtose titulinėse bažnyčiose. Ši tradicija tęsiasi ir dabar.

## Dabartinė situacija
Dabar kardinolai kunigai su jų titulinėms bažnyčiomis susieti gana neįpareigojančiais ryšiais. Bažnyčiose lentose yra įrašyti jų vardai ir pavaizduoti jų herbai. Kardinolai kunigai dažnai kaupia lėšas savo bažnyčių palaikymui ir restauravimui, bet nedalyvauja realiame jų valdyme.

Dabar yra 143 presbiterinės titulinės bažnyčios. Panašiai kardinolai vyskupai gauna tik garbės titulus kaip 7 suburbinių diecezijų vadovai, o kardinolai diakonai – garbės titulus kaip 69 diakonijų bažnyčių vadovai.

Rytų apeigų katalikų bažnyčių patriarchai, kurie tapo kardinolais, yra išimtis. Jie neturi titulinių bažnyčių, jų patriarchijos atstoja jų titulines bažnyčias. Jie priskiriami kardinolų vyskupų ordinui. Vyresnumo eilėje jie eina po kardinolų vyskupų, valdančių septynias suburbines diecezijas, ir prieš kardinolus kunigus.

## Diakonijos
Terminu *titulinė bažnyčia* kartais laisvai vadinamos ir *diakonijos* (), priskirtos kardinolams diakonams. Pradžioje tai buvo labdaros institucijos, pirmą kartą paminėtos ryšium su popiežiumi Benediktu II (684–685 m.). Popiežius Adrianas I (772–795 m.) įtvirtino, kad diakonijų yra 18, ir šis skaičius nekito iki XVI a.

## Nuorodos

* Richardson, Carol M., *Reclaiming Rome: cardinals in the fifteenth century*, Leiden: Brill, 2009. ISBN 978-90-04-17183-1
Crissy Moran

**Krisi Moran** (; 1975 m. gruodžio 22 d. Džeksonvilis, JAV) – amerikiečių pornografijos aktorė.

Užaugo nedideliame miestelyje, netoli Džeksonvilio, Floridoje. Vėliau persikėlė į Las Vegasą, o po to į Los Andželą.

## Karjera
Pornografijos karjerą pradėjo 1999 m., kaip fotomodelis. Pirmosios aktų nuotraukos buvo publikuojamos internete. 2000 m. pasirodė jos pirmosios pornografinės nuotraukos. 2001 m. nusifotografavo „Castrol“ ir „Lowrider Magazine“ kalendoriams. Tais pačiais metais atidarė mokamą tinklalapį pavadinimu „Club Crissy“.

Pradžioje K. Moran fotografavosi tik erotinėse fotosesijose, vėliau fotografavosi heteroseksualinėse, lesbietiškose ir fetišistinėse scenose, taip pat scenose su sekso žaislais. 2005 m. spalį, žurnalo „Putain“ nominuota kategorijoje „labiausiai atpažįstama pornografijos aktorė“. Tais pačiais metais pasirodė žurnale „High Society“.

2005 m. antrojoje pusėje, Krisi Moran pasididino krūtis. Dabar jos krūtinės dydis „90D“.

2006 m., po vidinių dvasios pokyčių, K. Moran paliko pornografijos pramonę. Savo tinklalapyje gerbėjams pranešė, kad daugiau niekada nesifilmuos ir nesifotografuos pornografijai.

2008 m. gegužę K. Moran nusifilmavo ne pornografiniame filme „Oversold“, kuriame atliko pagrindinį vaidmenį.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* IMDb profilis
Vytauto Didžiojo universiteto Politikos mokslų ir diplomatijos fakulteto Regionistikos katedra

**VDU Regionistikos katedra** – Vytauto Didžiojo universiteto padalinys, pavaldus Politikos mokslų ir diplomatijos fakultetui.

## Raida
* 1998 m. įkurta katedra. Ji skirta skatinti tarpdisciplinines regionistikos studijas Lietuvoje, suburdama įvairių mokslo sričių specialistus. Pirmoji katedros vedėja: doc. Ineta Dabašinskienė;
* 2008 m. antruoju katedros vedėju tapo doc. Rytis Bulota;
* 2012 m. trečiuoju katedros vedėju tapo prof. Egdūnas Račius
* 2015 m. ketvirtąja katedros vedėja tapo dr. Sima Rakutienė

## Studijų programos
Iki 2016 m. katedra dirbo su dviem pagrindiniais regionais, ir jiems buvo skirtos dvi magistrinės studijų programos. Jose dėstymas vyksta anglų kalba, todėl studijuoti gali ir užsieniečiai:
* *Šiaurės Europos regionas* – čia studijuojamos Baltijos jūros šalys, ypatingą dėmesį kreipiant į tris Baltijos šalis. Baltijos regiono studijos egzistuoja nuo 1998 m., o 2015 m. programa pakeitė pavadinimą į "Skandinavijos ir Baltijos šalių studijos".
* *Rytų Azijos regionas* – 2007-2016 m. čia buvo administruojama studijų programa East Asia Region Studies (koordinuojama bendrai su Azijos studijų centru), kurioje buvo studijuojamos Rytų Azijos regiono šalys (Kinija, Japonija ir Korėja). Studijų programa pradėta 2007 m. rudenį, o 2016 m. rudenį, siekiant geresnės integracijos su bakalauro programa Azijos studijų srityje, jos administracija perduota Humanitarinių mokslų fakulteto Kultūrų studijų katedrai.

Nuo 2012 m. katedra vykdo tarptautinę bakalauro programą anglų kalba „Development studies“.
RKL 2012–2013 m. sezonas

**[[RKL]] 2012–2013 metų sezonas** – 8-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo  27 klubai: 14 varžėsi A divizione, 13 B divizione. Lygoje triumfavo Trakų „Trakų" krepšininkai, bronzą iškovojo Kuršėnų „Grafų baldai-Kristalas" komanda.

## Reguliarusis sezonas
### A divizionas

### B divizionas

## Atkrintamosios varžybos (A divizionas)
### Aštuntfinaliai

### Finalai

## Atkrintamosios varžybos (B divizionas)
### Finalai
Leonardo De Lorenzo

**Leonardo De Lorenzo** (1875 m. rugpjūčio 29 d. Vidžanas – 1962 m. liepos 29 d. Santa Barbara) – Italijos kompozitorius, fleitininkas ir pedagogas.

L. De Lorenzo bendradarbiavo su Niujorko miesto simfoniniu orkestru, Mineapolio simfoniniu orkestru, Los Andželo ir Ročesterio filharmonijomis.

1923–1935 m. dėstė Ročesterio universiteto muzikos mokykloje.

## Nuorodos
* Biografija 
* Tarptautinis konkursas „Leonardo De Lorenzo“
Prisiekusioji

**Prisiekusioji** () – 1996 m. amerikiečių sukurtas nuotykių filmas apie nusikaltėlių bandymą paveikti prisiekusiuosius, kad šie priimtų palankų verdiktą. Pagrindinius vaidmenis filme atliko Demi Moore ir Alekas Baldvinas.

Filmas kainavo 44 milijonus dolerių, tačiau uždirbo tik pusę šios sumos.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Demi Moore – Annie Laird
* Alec Baldwin – Mark Cordell
* James Gandolfini – Eddie
* Joseph Gordon-Levitt – Oliver Laird
* Lindsay Crouse – Tallow
* Anne Heche – Juliet
* Tony Lo Bianco – Louie Boffano
* Michael Rispoli – Joseph Boffano
* Matthew Cowles – Rodney

Demi Moore vaidmuo šiame filme buvo įvertintas Auksine aviete „Blogiausios metų aktorės“ kategorijoje.
Kardinolas kunigas

**Kardinolas kunigas**, *kardinolas presbiteris* – gausiausia Romos katalikų bažnyčios kardinolų grupė. Vyresnumo eilėje jie žemiau už kardinolus vyskupus, bet aukščiau už kardinolus diakonus. Ši vyresnumo eilė labiau susijusi su prestižu, nei su valdžia.

## Istorija
Kardinolai kunigai atsirado iš kai kurių svarbių Romos bažnyčių (jos vadinamos titulinėmis bažnyčiomis) dvasininkų, kuriuos popiežius pripažindavo *kardinolais kunigais* ( 'svarbus, pagrindinis') ir kurie turėdavo veikti kaip popiežiaus, buvusio Romos vyskupu, patarėjai. Šie svarbūs dvasininkai veikė bendradarbiaudami su gretimų suburbinių diecezijų vyskupais, kurie buvo *kardinolai vyskupai*. Dar viena grupė kardinolų buvo *kardinolai diakonai*, kurie buvo diakonai, valdę Bažnyčios darbą atskiruose Romos kvartaluose. Visi kardinolai kartu sudarė Kardinolų kolegiją.

Ankstyvaisiais laikais popiežiaus rinkimai nebuvo kardinolų privilegija. Šimtmečius Romos popiežius buvo Romos dvasininkas (vyskupas) ir niekada nebuvo kokios kitos vietovės vyskupas. Siekiant išlaikyti apaštalinį tęstinumą Romos popiežiaus įšventinimą atlikti galėjo tik tas, kas jau buvo vyskupas, todėl tai buvo pavesta Ostijos suburbinės diecezijos kardinolui vyskupui. Šios diecezijos vyskupo pareigybė buvo sujungta su Kardinolų kolegijos dekano pareigybe.
Kardinolo vardą ėmus teikti prelatams, dirbusiems ne Romos ganytojų bendruomenėje ir ne Romos kurijoje, jiems kartu ėmė paskirti ir titulines bažnyčias, kurių parapijos buvo Romoje. Kai kurios titulinės bažnyčios buvo susietos su kardinolyste nuo II amžiaus.

## Dabartis
Nuo Romos imperijos laikų iki Renesanso kardinolų skaičius buvo nedidelis. Titulinių bažnyčių buvo mažiau, negu turinčių teisę tapti kardinolais kunigais. XVI a. Kardinolų kolegija žymiai padidėjo. 1587 m. popiežius Sikstas V. stengdamasis sustabdyti kardinolų skaičiaus augimą, nustatė kardinolų skaičiaus ribą – kardinolų turi būti ne daugiau kaip 70. 50 iš jų turėjo būti kardinolai kunigai, 6 – kardinolai vyskupai ir 14 – kardinolai diakonai. Šis maksimumas išliko iki 1958 m. Titulinių bažnyčių sąrašas keitėsi labai retai, dažniausiai dėl bažnyčių pastatų susidėvėjimo.

Kai popiežius Jonas XXIII panaikino kardinolų skaičiaus ribą, jis titulinių bažnyčių sąrašą ėmė pildyti. Jį didino ir popiežiai Paulius VI ir Jonas Paulius II. Dabar Romoje yra 150 titulinių bažnyčių.

Kardinolas kunigas, kuris ilgiausiai turi šį titulą, tampa kardinolu protopresbiteriu.

Dabartiniai kardinolai kunigai dažniausiai yra svarbių viso pasaulio diecezijų arkivyskupai, nors dalis dirba Romos kurijoje. Kardinolas diakonas po dešimties metų gali tapti kardinolu kunigu, jei to panori. Dabar kiekvienas skiriamas kardinolu kunigu turi būti įšvęstas kunigu. Nuo 1918 m. tai liečia visus Kardinolų kolegijos narius. Nuo 1962 m., Jono XXIII sprendimu, Kardinolų kolegijoje gali dalyvauti tik vyskupai. Dvasininkai, skiriami kardinolais, turi būti pašventinti vyskupais. Išimtys gali būti, bet labai retos.
Striptizas (filmas)

**Striptizas** () – 1996 metais JAV sukurtas erotinis trileris apie buvusią FTB sekretorę Erin Grant (akt. Demi Moore), kovojančią su buvusiu vyru dėl vaiko globos. Netekusi darbo, ji tampa striptizo šokėja Majamio klube, kur į ją atkreipia dėmesį perrinkimo siekiantis kongreso narys (akt. Burt Reynolds).

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Demi Moore – Erin Grant
* Burt Reynolds – kongreso narys David Dilbeck
* Armand Assante – leitenantas Al Garcia
* Ving Rhames – Shad
* Robert Patrick – Darrell Grant
* Siobhan Fallon Hogan – Rita Grant
* Rumer Willis – Angela Grant
* Barbara Alyn Woods – Lorelei
* Pandora Peaks – Urbana Sprawl

Demi Moore už šį vaidmenį gavo 12,5 mln. dolerių ir tai buvo rekordinė suma, tuo metu sumokėta aktorei moteriai.

Pagrindinės veikėjos Erin Grant dukrą vaidino tikra Demi duktė Rumer Willis.

JAV filmas dėl nuogų scenų buvo priskirtas **R** kategorijai (asmenys iki 17 metų gali žiūrėti tik su tėvais). Nepaisant šio apribojimo, juostos pajamos viršijo 113 mln. dolerių.

## Apdovanojimai

**[[Auksinė avietė|Auksinės avietės]]** apdovanojimai:
* Blogiausia aktorė – Demi Moore
* Blogiausias režisierius – Andrew Bergman
* Blogiausia titulinė daina
* Blogiausias filmas
* Blogiausia pora – Demi Moore ir Burt Reynolds
* Blogiausias scenarijus – Andrew Bergman

**[[Auksinė avietė|Auksinės avietės]]** nominacijos:
* Blogiausias antrojo plano aktorius – Burt Reynolds
* Blogiausias dešimtmečio filmas
Kardinolas protopresbiteris

**Kardinolas protopresbiteris** (; ) – kardinolų kunigų (kitaip dar vadinamų *kardinolų presbiterių*) galva Kardinolų kolegijoje. Protopresbiteriu tampa kardinolas, ilgiausiai esantis kardinolu kunigu. Tačiau praeityje buvo kelios išimtys. Pvz., kardinolas Žozefas Fešas (*Joseph Fesch*) kardinolu tapo 1803 m., o kardinolu protopresbiteriu – 1822 m., nors tuo metu penki kardinolai kunigai, kardinolais pakelti 1801 m., vis dar buvo gyvi.

Kardinolas protopresbiteris turi eiti tam tikras ceremonines pareigas, ypač konklavoje. Tačiau kardinolų protopresbiterių amžius paprastai visada viršija 80 m., todėl jis negali dalyvauti konklavoje ir negali atlikti tų ceremoninių pareigų. Nuo XVI a. pabaigos iki XIX a. pabaigos kardinolai protopresbiteriai pasirinkdavo sau titulinę bažnyčią *San Lorenzo in Lucina*.. Paskutinis kardinolas protopresbiteris, išsirinkęs šią titulinę bažnyčią (1896 m.), buvo Mečislavas Chalka Ledochovskis.

Šiuo metu, nuo 2012 m. liepos 9 d., kardinolo protopresbiterio pareigas Kardinolų kolegijoje užima brazilas kardinolas Paulu Evaristu Arnsas (*Paulo Evaristo Arns*), šias pareigas užėmęs mirus kitam brazilui kardinolui Euženiu di Araužo Salisui (*Eugênio de Araújo Sales*).
Kardinolą Arnsą į kardinolus pakėlė popiežius Paulius VI 1973 m. kovo 5 d. konsistorijoje.

## Išnašos
Angelo Sodano

**Andželas Rafaelis Sodanas** (; 1927 m. lapkričio 23 d. – 2022 m. gegužės 27 d.) – Italijos kardinolas, 2005–2019 m. buvęs Kardinolų kolegijos dekanu, perėmęs šias pareigas iš popiežiumi išrinkto Jozefo Racingerio.

Nuo 1999 iki 2006 m. A. Sodano buvo Vatikano valstybės sekretorius ir dirbo šiose pareigose prie abiejų popiežių – Jono Pauliaus II ir Benedikto XVI. A. Sodano tapo pirmuoju žmogumi nuo 1828 metų, vienu metu ėjusiu Kardinolų kolegijos dekano ir Vatikano valstybės sekretoriaus pareigas.

## Mirtis
Sodano mirė nuo COVID-19 komplikacijų ir plaučių uždegimo 2022 m. gegužės 27 d., būdamas 94 metų.

Pagal Sodano pageidavimą buvo palaidotas Asčio katedros kriptoje.

## Šaltiniai

|-

|-
Vidžanas

**Vidžanas** () – miestas pietų Italijoje, Bazilikatos regione, Potencos provincijoje, į pietus nuo Potenca, Apeninų kalnuose. Komunos centras.

## Šaltiniai
Kardinolų kolegijos dekanas

**Kardinolų kolegijos dekanas** (), *kardinolas dekanas* – Šventosios Romos katalikų bažnyčios kardinolų susirinkimo, vadinamo Kardinolų kolegija, vadovas. Juo tampa kardinolas vyskupas, kurį išrenka kolegija, patvirtina popiežius. Nesant Kolegijos dekano, šias pareigas užima subdekanas (). Rinkimų teisę turi kardinolai iki 80 metų amžiaus.

Kolegijos dekanas negali turėti valdžios kitų kardinolų atžvilgiu, jis yra „pirmas tarp lygių“ (). Amžiaus cenzas dekanui netaikomas, jis privalo po išrinkimo nuolat gyventi Romoje. Ypatingą svarbą Kardinolų kolegijos dekano pareigos įgyja sedisvakansijos laikotarpiu – tarpuvaldyje iki naujojo Katalikų Bažnyčios vadovo išrinkimo. Šv. Romos Bažnyčios Kamerlengui tradiciškai patvirtinus popiežiaus mirtį, kolegijos vadovas oficialiai informuoja užsienio valstybių diplomatus apie pontifiko mirtį ir sukviečia kardinolus į konklavą. Toliau vadovauja bažnyčios vadovo rinkimo procedūrai, o išrinkus naująjį popiežių, kreipiasi į jį dėl sutikimo eiti šias pareigas ir naujojo vardo pasirinkimo.

Jei konklavos metu Kolegijos dekanui yra virš 80 metų (arba jis negali joje dalyvauti dėl kitų priežasčių), jį konklavoje pavaduoja subdekanas. Jeigu jiems abiem šiuo laikotarpiu yra virš 80 metų – Kolegijos vadovo pareigas atlieka vyriausias pagal paskyrimą kardinolas.

Nuo 2005 m. Kardinolų kolegijai vadovavo dekanas Andželas Sodanas. 2020 m. juo išrinktas Giovanni Battista Re.

## Šaltiniai
Sadhus

**Sadhus** ( – 'geras, šventas') arba **sanjasinas** – Indijos kultūroje – asketas, klaidžiojantis vienuolis. Tai ketvirtoji gyvenimo stadija (ašrama) indų tradicijoje, vadinama sanjasa. Sadhaus tikslas – išsivadavimo (mokšos) pasiekimas meditacijos ir Brahmano kontempliacijos būdu. Dažnai sadhūs tapatinami su jogais, tačiau ne visi jogai yra sadhūs. Moterys, praktikuojančios atsiskyrėlišką gyvenimą, vadinamos **sadhvi** ().

Sadhūs atsisako materialaus gyvenimo, turtų, palieka šeimą ir namus; jie gyvena iš išmaldos, būna prie šventyklų, olose, miškuose, atsideda maldai, meditacijai. Aplinkinių sadhu yra gerbiami, šelpiami. Sadhaus praktika yra sutinkama visose 3 pagrindinėse hinduizmo atšakose – vaišnavizme, šaivizme ir šaktizme (pastarųjų sadhų nėra daug). Jų praktikos gan skirtingos: daug šaivų sadhų priklauso nuogiesiems sadhums, kurie vaikšto išsitepę kremavimo pelenais ir rūko kanapes (*bhag*). Vaišnavų sadhūs paprastai rengiasi oranžiniais rūbais. Atsiskyrėliai skirstosi į daug bendruomenių, pagal savo praktikas. Dažnose bendruomenėse sadhumi tampama tik po guru atliktos iniciacijos. Ją sudaro savo laidotuvių imitacija – žmogus netgi oficialiai paskelbiamas mirusiu.

Kumbha melos šventės metu šimtai tūkstančių sadhų iš visos Indijos susirenka į ritualinį maudymąsi Gangos upėje.
American Protégé

**American Protégé** – Jungtinių Amerikos Valstijų Niujorko mieste nuo 2009 m. rengiami konkursai, kuriuose kviečiami dalyvauti jauni muzikai, aktoriai, dainininkai ir šokėjai, siekiantys karjeros savo veiklos srityje.

Konkursuose dalyvauja Armėnijos, Australijos, Danijos, Filipinų, Gruzijos, Gvatemalos, Honkongo, JAV, Italijos, Japonijos, Indonezijos, Izraelio, Kanados, Kinijos, Korėjos, Kosta Rikos, Lenkijos, Lietuvos, Malaizijos, Prancūzijos, Rumunijos, Rusijos, Singapūro, Tailando, Taivano, Ukrainos, Uzbekistano, Vokietijos, ir kitų šalių atlikėjai.

Rengiamų konkursų tikslas yra paskatinti jaunus atlikėjus tobulinti atlikimo meną. Konkursų sąlygose numatyta, jog pageidaujantys jame dalyvauti atlikėjai organizatoriams siunčia savo atliekamų kūrinių įrašus, kuriuos vertindama komisija atrenka nugalėtojus. Komisiją sudaro įvairių šalių atstovai, jų mokiniai ir studentai tais metais negali dalyvauti konkurse. Atlikėjai skirstomi į grupes pagal amžių. Konkursų nugalėtojai kviečiami koncertuoti skirtingose Niujorko „Carnegie Hall“ koncertų salėse.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Operacija Argo

**Operacija „Argo** () – 2012 metais aktoriaus ir režisieriaus Beno Afleko sukurtas tikrais įvykiais paremtas politinis trileris, apdovanotas 3 Oskarais bei dar 52 įvairiais prizais.

Juostoje pasakojama apie įkaitų išlaisvinimo operaciją per 1979 metais Irane kilusią krizę, kai buvo užgrobta JAV ambasada ir įkaitais paimti jos darbuotojai.

Filmas sukurtas pagal buvusio CŽV darbuotojo Tony Mendez atsiminimų knygą „The Master of Disguise“.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Ben Affleck – Tonis Mendesas
* Bryan Cranston – Džiakas O’Donelis
* Alan Arkin – Lesteris Sigelas
* John Goodman – Džonas Čambersas
* Tate Donovan – Robertas Andersas
* Clea DuVall – Kora Lijek
* Christopher Denham – Markas Lijekas
* Scoot McNairy – Džo Stafordas
* Kerry Bishé – Keiti Staford
* Rory Cochrane – Li Šacas
* Chris Messina – Malinovas
* Christopher Stanley – Tomas Ahernas
* Page Leong – Pat Taylor
* Taylor Schilling – Kristina Mendez

## Santrauka

Per 1979 metų revoliuciją Irane buvęs šalies vadovas pabėga į JAV. Šaliai atsisakius jį išduoti, minia įsiveržia į JAV ambasadą ir paima įkaitais jos darbuotojus. Vis dėlto 6 iš jų pavyksta pabėgti ir pasislėpti Kanados ambasadoriaus namuose. Kadangi bėglių visi ieško, CŽV ima planuoti operaciją jų išgabenimui iš šalies.

CŽV operatyvinis darbuotojas Tonis Mendesas pasiūlo imituoti Kanados kino kompanijos ketinimus Irane kurti kino filmą, o bėgliams apsimesti jo kūrėjais. Tam jis kreipiasi pagalbos į savo pažįstamą Holivudo kostiumų meistrą Džoną Čambersą, kuris suveda jį su prodiuseriu Lesteriu Sigelu. Pastarasis sutinka prisidėti, tačiau tvirtina, kad iraniečiams apgauti paprasto melo neužteks ir reikia viską atlikti taip, tarsi filmas iš tiesų būtų planuojamas kurti.

Per trumpą laiką nusamdomi aktoriai, surandamas scenarijus, kuriamos dekoracijos, sukviečiami žurnalistai ir jiems pompastiškai pristatomas planuojamas fantastinis filmas „Argo“, o Tonis Mendesas su padirbtais Kanados pasais 6 amerikiečiams išskrenda į Iraną. Jam pavyksta susitikti su bėgliais, atlikti visus paruošiamuosius darbus, tačiau paskutiniu metu gauna įsakymą atšaukti operaciją kaip pernelyg pavojingą.

Po ilgų dvejonių ir ginčų su vadovybe Mendesas vis dėlto nusprendžia nepaklusti įsakymui ir tęsti gelbėjimo operaciją.

## Pagrindiniai apdovanojimai
Mano vardas Trejybė

**Mano vardas Trejybė** ()  – 1970 metais Italijoje sukurtas komiškas vesternas. 

1972 metais pasirodė filmo tęsinys „Mano vardas vis dar Trejybė“, sulaukęs dar didesnio pasisekimo. Pagrindiniai filmo aktoriai Terence Hill ir Bud Spencer kartu suvaidino daugiau kaip dešimtyje filmų.

## Santrauka

Kaubojus Trejybė (Triniti arba Dešinioji velnio ranka) užklysta į mažą miestelį Meksikos pasienyje, kur susitinka savo vyresnį brolį Bambino (Kairioji velnio ranka). Pastarasis, pabėgęs iš kalėjimo, šiame miestelyje apsimeta šerifu. Jam nerūpi miestelio gerovė, tačiau jis priverstas palaikyti tvarką, nes ketina pavogti majoro Harimano, vadovaujančio miestelio banditams, nežymėtų arklių bandą ir dabar laukia savo kompanionų. Broliai nesutaria tarpusavyje, bet galiausiai Bambino pasiūlo jaunėliui prisijungti.

Majoras savo ruožtu stengiasi iš miestelio prieigų išguiti mormonų fermerius, kuriems tikėjimas neleidžia smurtauti, o pastaruosius dar puldinėja Meksikos banditai. Tuo metu Trejybė įsimyli dvi merginas iš fermerių tarpo ir, sužinojęs, kad jų tarpe galima daugpatystė, surezga planą kaip pavogtus arklius perduoti jiems ir galbūt pačiam pasilikti.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Terence Hill – Trejybė arba Triniti
*Bud Spencer – Bambino
*Farley Granger – majoras Harimanas
*Steffen Zacharias – Džonatanas
*Dan Sturkie – Tobiasas
*Gisela Hahn – Sara
*Elena Pedemonte – Džudita
Mano vardas vis dar Trejybė

**Mano vardas vis dar Trejybė** () – 1971 m. Italijoje sukurtas komiškas vesternas, filmo „Mano vardas Trejybė“ tęsinys.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Trejybė arba Triniti
* Bud Spencer – Bambino
* Yanti Somer – fermerio dukra
* Harry Carey, Jr. – Trejybės ir Bambino tėvas
* Jessica Dublin – Fara, Trejybės ir Bambino motina
* Emilio Delle Piane – Parkeris
* Enzo Tarascio – šerifas

## Santrauka

Vienas kito nemėgstantiems broliams Trejybei ir Bambino vienu metu grįžus namo, tėvas prisaikdina juos nuo šiol būti kartu ir Trejybei, kaip ir brolis, tapti arkliavagiu.

Po nepavykusio fermerių užpuolimo, kai broliai ne atima jų pinigus, o duoda jų patys, jie užklysta į miestą, kur per klaidą palaikomi federaliniais agentais ir sulaukia vietinio miestelio turtuolio pasiūlymo už užmokestį nekreipti dėmesio į jo darbus. Broliai sutinka, tačiau, įtardami, kad rezgama kažkas pelningo, nusprendžia perimti iniciatyvą.
Kardinolas diakonas

**Kardinolas diakonas** – žemiausios pakopos Romos katalikų bažnyčios kardinolas. Tokie kardinolai paprastai būna arba Romos kurijos pareigūnai arba dvasininkai, kardinolais tampantys jau sukakus 80 metų. Vyskupai ganytojai paprastai tampa kardinolais kunigais (antroji kardinolų pakopa).

Kardinolai diakonai atsirado iš septynių popiežiaus dvaro diakonų ir septynių diakonų, kurie ankstyvaisiais viduramžiais, kai Bažnyčios administracija faktiškai buvo ir Romos miesto vyriausybė, prižiūrėjo Bažnyčios veiklą Romos miesto rajonuose

Iki 1918 m. kardinolais diakonais galėjo tapti ir ne kunigai. Tuo metu kardinolais kunigais tapdavo tik kunigai, kardinolais vyskupais – tik vyskupai.
Po 1918 m. buvo nustatyta, kad visi kardinolai, net kardinolai diakonai, turi būti kunigai. 1962 m. buvo nutarta, kad visi kardinolai turi būti vyskupai. Išimtys labai retos, pvz., kardinolas diakonas Robertas Tučis (*Roberto Tucci*). Išimties teisę nebūti vyskupu suteikia popiežius. Dažniausiai tokius leidimus gaudavo teologai, kurie nebuvo dvasininkais. Pvz., taip 2001 m. kardinolu diakonu tapo Everis Dalesas (*Avery Dulles*), kuris iki mirties 2008 m. popiežiumi taip ir netapo.

Paprastai kardinolai diakonai būna Romos kurijos valdininkai, užimantys įvairias pareigybės Bažnyčios administracijoje. Įvairiais laikais jų skaičius ir įtaka įvairavo. Anksčiau jie buvo beveik vien italai, paskutiniais metais jų tarpe atsirado kitų tautybių atstovų. 1939 m. apie pusė kardinolų diakonų buvo italai, o 1994 m. jų liko tik trečdalis. Jų įtaka popiežiaus rinkimuose buvo laikoma svaria, nes jie geriau informuoti ir labiau susivieniję, nei skirtinguose šalyse dirbantys kiti kardinolai.

Po popiežiaus Siksto V 1587 m. dekreto, kuris užfiksavo didžiausią kardinolų skaičių Kardinolų kolegijoje, kardinolų diakonų buvo 14. Vėliau jų skaičius padidėjo. 1939 m. apie pusė kardinolų buvo kurijos nariai. Pijus XII jų dalį sumažino iki 24%. Jonas XXIII jų padaugino iki 37%, Paulius VI jų pamažino iki 27%, o Jonas Paulius II išlaikė šį procentą. 2012 m. buvo 45 kardinolai diakonai.

2005 m. buvo virš 50 bažnyčių, pripažintų kaip kardinolinės diakonijos, nors tuo metu kardinolų diakonų buvo tik 30. Ilgai egzistuoja tradicija, kad kardinolas diakonas, 10 metų išbuvęs kardinolu diakonu, gali panoręs tapti kardinolu kunigu. Tokiu atveju jis gali pasirinkti laisvą titulinę bažnyčią ar jo turima diakoninė bažnyčia laikinai gali būti „pakelta“ į titulines bažnyčias. Tokiam kardinolui diakonui tapus kardinolu kunigu jo kardinolo kunigo stažas skaičiuojamas nuo dienos, kai jis tapo kardinolu diakonu.

Kardinolų diakonų vadovas yra kardinolas protodiakonas, vyriausias pagal kardinolo diakono stažą. Dabar šias pareigas eina prancūzas kardinolas Dominique Mamberti.

## Išnašos
Kardinolas protodiakonas

**Kardinolas protodiakonas** – vyriausiasis kardinolas diakonas, į šias pareigas parenkamas pagal vyriausią amžių arba pagal didžiausią kardinolo diakono stažą.

Kardinolas protodiakonas turi keletą privilegijų. Būtent kardinolas protodiakonas iš Apaštalų rūmų balkono paskelbia apie naujo Romos popiežiaus išrinkimą ištardamas formulę *[[Habemus papam]]* ir naujai išrinkto pontifiko vardą.

Iki 1978 m. kardinolai protodiakonai karūnuodavo naujai išrinktus popiežius. Pvz., taip kardinolas protodiakonas Alfredas Otavianis (*Alfredo Ottaviani*) karūnavo Paulių VI. Po 1978 m. kardinolas protodiakonas naujajam popiežiui ir naujiems metropolitams įteikia palijų – senovinį vyskupo rango simbolį.

2024 m. spalio 28 d. kardinolu protodiakanu tapo Dominique Mamberti pakeitęs mirusįjį kardinolą Renatą Martiną.
Šv. Romos Bažnyčios kamerlengas

**Kamerlengas** (, ) – vienas aukščiausių pareigūnų Vatikane, paprastai vykdantis pasaulietines administracines funkcijas. Šiuo pareigūnu visada tampa kardinolas.

Atsistatydinus ar mirus popiežiui, t. y., sedisvakansijos laikotarpiu, įgaliojimus tvarkyti Apaštalų Sosto reikalus iki naujo popiežiaus išrinkimo laikinai perima kardinolas kamerlengas. Šis Vatikano pareigūnas tradiciškai oficialiai paskelbia apie popiežiaus mirtį – suduodamas mirties patale gulinčiam pontifikui į kaktą specialiu sidabriniu plaktuku ir ištardamas žodžius „Šventasis Tėve“. Jis taip pat sunaikina žvejo žiedą – pontifiko aukso žiedą su oficialiu atspaudu, kad juo nebūtų galima pasinaudoti, siekiant suklastoti popiežiaus vardu išleidžiamus dokumentus. Šį žiedą su atspaustu žvejojančio Šv. Petro atvaizdu ir pontifiko vardu kamerlengas užmauna ir naujai išrinktam popiežiui. Jis rūpinasi kasdieniu Vatikano reikalų tvarkymu sedisvakansijos periodu, drauge su kitais kardinolais skiria popiežiaus laidotuvių ir konklavos pradžios datas. Jis pats taip pat gali būti išrinktas popiežiumi.

Tarpuvaldžiu kamerlengas nepriima jokių sprendimų, nesusijusių su naujo popiežiaus rinkimu. Kamerlengas laikinai perima visą popiežiaus turtą (popiežių Apaštališkuosius rūmus Vatikane, vasaros rezidenciją *[[Castel Gandolfo]]* netoli Romos).

## Nuorodos

* Kamerlengas
* Laikotarpis be popiežiaus
Raudonasis artojas (reikšmės)

Sąvoka ***Raudonasis artojas*** gali reikšti:
* Raudonasis artojas (1927-1937 m.) – Minske lietuvių kalba leistas laikraštis,
* Raudonasis artojas (1947-1960 m.) – buvęs Pagėgių rajoninis laikraštis, vėliau pavadintas „Už komunistinį darbą“.
* Raudonasis artojas (1950-1961 m.) – buvęs Biržų rajoninis laikraštis, vėliau pavadintas „Biržiečių žodis“.
* Raudonasis artojas (1950-1960 m.) – buvęs Lazdijų rajoninis laikraštis, dabar „Dzūkų žinios“.
Hanibalas (1959 filmas)

**Hanibalas** () – 1959 metais Italijoje sukurtas istorinis filmas apie garsaus Kartaginos karvedžio Hanibalo vadovaujamos kariuomenės žygį per Alpes ir kovą su Romos imperija.

Nors filmas buvo sukurtas Italijoje ir italų kalba, jo pagrindinis finansuotojas buvo JAV kino kompanija „Warner Bros.“. Kadangi tik du aktoriai (Victor Mature ir Rita Gam) gerai mokėjo anglų kalbą, filmas vėliau buvo dubliuotas.

JAV ir kitose anglakalbėse šalyse buvo demonstruojama 103 minučių trukmės versija, tuo tarpu kitose šalyse – sutrumpinta iki 95 minučių.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Victor Mature – Hanibalas
* Gabriele Ferzetti – Fabijus Maksimas
* Rita Gam – Silvija
* Milly Vitale – Danila
* Mario Girotti – Kvintilijus
* Mirko Ellis – Mago
Marius Vaisbergas

**Marius Vaisbergas** (, ; g.1971 m. balandžio 1 d.), tikroji pavardė *Marius Balčiūnas* () – Rusijos kino režisierius, scenaristas, prodiuseris. Žinomas kaip parodinių kino komedijų autorius.

## Šeima

Maskvoje gimęs ir augęs Marius – lietuvės ir žydo sūnus. Abu jo tėvai – žymūs žmonės: mama Danguolė Balčiūnaitė ilgai dirbo Lietuvos atstovybėje ir ambasadoje Maskvoje, vadovavo kultūros ir švietimo skyriui, buvo kultūros atašė, ambasados konsulinio skyriaus atašė. Išėjusi į pensiją, apsigyveno Los Andžele. Mariaus tėvas Erikas Vaisbergas (*Эрик Вайсберг*, 1934–2007 m.) – vienas žymiausių Rusijos prodiuserių. Sovietiniais metais jis prodiusavo Andrejaus Tarkovskio „Veidrodį„, Andrejaus Končialovskio „Sibiriadą“, Kareno Šachnazarovo „Caro žudiką", pasikeitus santvarkai dažniau imdavosi populiarių ir pelningų televizijos serialų.

## Karjera kine

1989 m. įstojo į VGIK, V. Naumovo kursą. Vėliau mokėsi Pietų Kalifornijos universiteto Kinematografijos ir televizijos mokykloje (*USC School of Cinema-Television*), kurios diplomą gavo 1996 m.

Pirmas jo kaip kino režisieriaus darbas – 1999 m. filmas „Vietų nėra“ („Мест нет“, „No Vacancy“).

Nuo 2008 m., filmas „Hitler kaput!“, dirba su pseudonimu *Marius Vaisbergas* (*Марюс Вайсберг*).

## Filmografija
* 1999 m. – „Vietų nėra“ (*Мест нет*) (režisierius, scenaristas)
* 2002 m. – „Mei“ (*May*) (JAV, prodiuseris)
* 2005 m. – „Tremtinys“ (*Изгнанник*) (prodiuseris)
* 2006 m. – „Vyresnysis sūnus“ (*Старший сын*) (režisierius, scenaristas)
* 2007 m. – „Kova su šešėliu 2: Revanšas“ (*Бой с тенью 2: Реванш*) (prodiuseris)
* 2008 m. – „Hitler kaput!“ (*Гитлер капут!*) (režisierius, scenaristas)
* 2009 m. – „Meilė dideliame mieste“ (*Любовь в большом городе*) (Rusija, Ukraina, JAV; režisierius, scenaristas)
* 2010 m. – „Meilė dideliame mieste 2“ (*Любовь в большом городе 2*) (Rusija, Ukraina; režisierius, scenaristas, prodiuseris)
* 2012 m. – „Rževskis prieš Napoleoną“ (*Ржевский против Наполеона*) (Rusija, Ukraina; režisierius, scenaristas, prodiuseris)
* 2012 m. – „8 pirmieji pasimatymai“ (*8 первых свиданий*) (prodiuseris)
* 2012 m. – „Meilė dideliame mieste 3“ (*Любовь в большом городе 3*) (režisierius, scenaristas, prodiuseris)

## Kritika
Savo interviu režisierius pripažįsta, kad jo darbus menkai priima intelektualūs žiūrovai. Tačiau jis pasilieka teisę savarankiškai nusistatyti skonio ir vulgarumo rėmus. Jis tvirtina, kad spauda kryptingai platina nuomonę apie žemą meninį jo filmų lygį..

Atsiliepimai spaudoje daugiausia neigiamo atspalvio, pvz., žurnale „Komersant“ (*Коммерсантъ*)..

„Kuo nešvankesni juokeliai, tuo didesnės kasų pajamos,  tuo principu vadovavosi komedijos „Rževskis prieš Napoleoną“ autoriai“ – tvirtino *RIA Novosti* apžvalgininkas Sergejus Varšavčikas (*Сергей Варшавчик*) ir pasirėmė žurnalo „Iskustvo kino“ (*Искусство кино* 'Kino menas') vyriausiojo redaktoriaus Danilo Dondurėjaus (*Даниил Дондурей*) nuomone: „Tai biznis, nieko asmeniško. Paskutiniu metu kine absoliutūs pajamų čempionai – kino komiksai. O čia komiksai ištekėjo už nešvankybių“.

## Nuorodos
Madurajus

**Madurajus** (, ) – miestas pietų Indijoje, Vaigajaus upės pakrantėje, antras pagal dydį Tamilnado valstijoje. Madurajus yra vienas seniausių tebegyvenamų miestų pasaulyje, svarbus pietų Indijos religinis centras, tamilų kultūrinis centras. Geležinkelių, plentų mazgas, yra regioninis oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (ryžiai, gėlės, kaučiukas), išvystyti amatai, prekyba. Veikia universitetas, keletas koledžų.

## Paveldas

Madurajus žymus savo sakraliosios architektūros paveldu:
* Deivės Mynakšės šventykla – skirta Šivos žmonai Parvatei (Mynakšės), kompleksą sudaro 14 bokštų, iškylančių iki 51 m aukščio. Nors pati šventykla egzistuoja tūkstantmečius, dabartinis pastatas yra XIII–XVII a.
* Kūdal Azharo šventykla – skirta Višnui;
* Deivės Mariaman šventykla – skirta lietaus deivei Mariaman;
* Kazimaro didžioji mečetė ir medresė – įkurta XIII a.;
* Goripalajamo mečetė – persų musulmonų mečetė;
* Šv. Marijos katedra.

Taip pat yra Thirumalai Najakaro rūmai (XVII a.), Gandžio memorialinis muziejus, miesto parkas.


Image:South Indian Temple Tamil1.jpg|Mynakšės šventyklos vidus
Image:Tirumalai Nayak Palace Topview.jpg|Thirumalai Najakaro rūmai
Image:Madurai, India.jpg|Madurajaus panorama
File:Madurai street scenery.jpg|Miesto gatvė


## Istorija

Madurajus gyvenamas bent nuo 3 tūkstantmečio pr. m. e. Miestas taip pat minimas tamilų literatūroje, Plinijaus Jaunesniojo, Ptolemėjaus, Strabono veikaluose. Nuo III a. miestą valdė Kalabharai, vėliau – Pandijų dinastija, kurios laikais Madurajus buvo valstybės sostine. Buvo užkariautas Čolų imperijos, bet grįžo Pandijams. XIV a. Madurajus tapo Delio sultonato dalimi, bet greitai atsiskyrė Madurajaus sultonatas, kuris užkariautas Vidžajanagaros imperijos. Vėliau dėl pietų Indijos vyko kovos tarp musulmoniškų šiaurės dinastijų ir vietinių valdovų. XIX a. miestą valdė britai, jų valdymo metu Madurajus patyrė sparčią urbanizaciją. Madurajus tapo vienu iš Indijos nepriklausomybės kovos židinių.

## Šatiniai
Romualdas Jalbžykovskis

**Romualdas Jalbžykovskis** (; g. 1876 m. vasario 7 d. – m. 1955 m. birželio 19 d.) – Vilniaus arkivyskupas.

## Biografija

Romualdas Jalbžykovskis gimė 1876 m. Vysokie Mazovieckie (Palenkės vaivadijos pietinėje dalyje) apskrityje. Mokėsi Lomžoje, vėliau Petrapilio dvasinėje akademijoje. Kunigu įšventintas 1901 m. Peterburge. Po studijų sugrįžo į Seinų vyskupiją ir 1902 m. tapo Seinų kunigų seminarijos profesoriumi. Seinuose R. Jalbžykovskis dėstė lenkų kalbą ir literatūrą, rusų kalbą, moralinę teologiją, homiletiką, patrologiją, katechetiką, Šventąjį Raštą. 1908 m. tapo Seinų kunigų seminarijos vicerektoriumi ir šias pareigas ėjo iki 1915 m.

R. Jalbžykovskis, 1908 m. tapęs Seinų kunigų seminarijos vicerektoriumi, stengėsi padidinti lenkų klierikų skaičių.

1926 m. birželio 24 d. R. Jalbžykovskis buvo paskirtas Vilniaus arkivyskupu.

Arkivyskupo R. Jalbžykovskio apaštališkas darbas Vilniuje baigėsi 1945 m., kai įvykus Lietuvos okupacijai sovietinė valdžia paliepė jam išvykti į Lenkiją. Anksčiau, vokiečių okupacijos metais, arkivyskupas kentėjo gestapo persekiojimus. Priverstas išvykti iš sovietų okupuotos Lietuvos, R. Jalbžykovskis apsistojo Balstogėje, kur gyveno iki pat mirties 1955 m. birželio 19 d. Seinų muziejaus globėju pasirinktas arkivyskupas R. Jalbžykovskis.

## Bibliografija

* Piotr Nitecki, *Biskupi Kościoła w Polsce w latach 1965–1999*, Warszawa 2000. ISBN 83-211-1311-7.
Gren Klaipėda termofikacinė elektrinė

**„Gren Klaipėda“** – termofikacinė jėgainė, veikianti Klaipėdos LEZ. Pirmoji tokia jėgainė Baltijos šalyse.

## Istorija
UAB „Fortum Klaipėda“ įkurta 2007 m. lapkričio 21 d. Tuomet pagrindinė UAB „Fortum Klaipėda“ akcininkė buvo UAB „Fortum Heat Lietuva“, valdžiusi 95 % akcijų. Likusios akcijos priklausė AB „Klaipėdos energija“.

2011 m. kovo mėnesį pradėti jėgainės statybos darbai. Jėgainei pastatyti prireikė apie 1,2 milijono darbo valandų. 2013 m. pradėta jėgainės eksploatacija. Jėgainę atidarė Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė ir Suomijos prezidentas Sauli Niinistö.

Nuo 2021 m. liepos 5 d. „Fortum“ šilumos ir vėsinimo paslaugų verslo padalinys Baltijos šalyse, kurį įsigijo privataus kapitalo investicijų bendrovė „Partners Group“, savo veiklą tęsia kaip Šiaurės Europos žaliosios energetikos bendrovė „Gren“.

## Techniniai duomenys
Jėgainė degina 3 rūšių kurą – iš viso 260 tūkst. tonų per metus, iki pusės šio kiekio sudarys išrūšiuotos komunalinės šiukšlės. Termofikacinė jėgainė šilumą parduoda „Klaipėdos energijai“ ir tiekia į Klaipėdos miesto centralizuotą šilumos tiekimo sistemą. Elektros energija tiekiama į Lietuvos elektros energijos tinklus. Jėgainės elektrinė galia – 20 MW, šiluminė – 50 MW ir papildomi 13 MW, kurie bus gaunami iš išeinančių dūmų žiemos laikotarpiu panaudojant kondensatorių. Jėgainė per metus pagamina apie 140 GWh elektros energijos ir apie 400 GWh šilumos energijos. Kasmetinis eksploatacijos valandų skaičius sudarys 8000 valandų.

85 MW ardyninio tipo katilo įranga generuoja 47 bar slėgio bei 400 °C temperatūros garą, sumontuota garo turbina su generatoriumi ir šilumokaičiais bei dūmų valymo sistema. Jėgainės pajėgumai sudaro 40 % viso Klaipėdos miestui reikalingo šilumos kiekio.

## Šaltiniai