open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gujavas

**Gujavas** (*Gouyave*) – trečias pagal dydį Grenados miestas. Gujavo mieste gyvena virš 4000 gyventojų. Miestas yra Šv. Jono parapijos sostinė.

Gujave pato populiariausia veikla yra žvejyba. Kasmet birželio 29 dieną mieste švenčiama žvejo gimimo diena. Tą dieną į Gujavą suvažiuoja žvejai iš visos Grenados, jie varžosi žvejybos, valčių lenktynių ir kitose rungtyse, vyksta įvairūs renginiai ir šventės. Taip pat mieste kiekvieną penktadienį minimas žuvies penktadienis. Tai yra savaitinis festivalis, kurio metu vaišinamasi žuvimi, vyksta įvairūs renginiai. 

## Sportas
* FC Camerhogne – futbolo klubas; rungtyniavo nacionalinėje lygoje. 
* St. John's SC – futbolo klubas; rungtyniavo nacionalinėje lygoje.

## Išnašos
Sautezas

**Sautezas** – žvejų miestelis Grenados šiaurėje. Tai yra šeštas pagal dydį šalies miestas – Šv. Patriko parapijos sostinė. Sauteze gyvena apie 1300 gyventojų.

1721 m. mieste buvo pastata katalikų Šv. Patriko bažnyčia, tačiau vėliau ji sudegė per gaisrą ir šiuo metu pastate yra policijos nuovada. Dabartinė Šv. Patriko bažnyčia buvo pastatyta 1840 m.
Kariokos salų oro uostas

**Kariokos salų oro uostas** (IATA kodas: CRU, ICAO kodas: TGPZ) – trečias Grenados oro uostas, esantis Kariokos saloje. Oro uostas yra į vakarus nuo Hilzboro miesto. Šiuo oro uostu naudojasi „SVG Air“ oro linijų bendrovė skraidanti į kitus Grenados oro uostus.
Mokša (religija)

**Mokša** () – hinduizmo ir džainizmo sąvoka, reiškianti išsilaisvinimą iš samsaros rato, amžino įsikūnijimų srauto. Tai būsena, kurioje nebelieka kančios, tik palaima.

Teistinėse hinduizmo doktrinose mokša laikoma priartėjimu prie Dievo – vaišnavizme mokša paprastai aiškinama kaip buvimas Krišnos arba Višnaus artumoje, jo viešpatijoje, tačiau nesutapimas su pačiu dievu. Panašiai šaiva sidhanta tradicijoje pasiekęs mokšą tampa lygus, bet ne tapatus Šivai. Monistiniuose mokymuose, tokiuose kaip advaita vedanta, mokša laikoma sąlaja su aukščiausiąja dievyste (Brahmanu) – tai beribė būva, voka ir palaima, kurioje transcenduojama individualybė ir asmenybė, nes tampama besavybišku Brahmanu. Bendrai, nepaisant tradicijos, hinduizmo soteriologijoje mokša yra žmogaus gyvenimo tikslas. Pasiekęs mokšą žmogus vadinamas *mukti* (arba *[[Džyvanmukta|jīvan-mukti]]* "išsivadavęs [dar būdamas] gyvas*).

[[Budizmas|Budizmo]] atitikmuo yra [[nirvana]] – galutinis [[atbudimas]] arba nušvitimas, o [[Džainizmas|džainizme]] tiek mokša, tiek nirvana reiškia tą patį.

Žodis *mokṣa-* kilęs iš veiksmažodžio *muc-/muñcati'' („išsilaisvinti, atsipalaiduoti, baigti, paleisti“), kuris giminiškas  (< 'slysti, smukti').

## Šaltiniai
Mokša (upė)

**Mokša** () – upė Rusijoje, Penzos, Žemutinio Naugardo, Riazanės srityse ir Mordovijoje; dešinysis Okos intakas. Prasideda Penzos srityje, Pavolgio aukštumoje, teka į šiaurę kalvotomis vietovėmis. Už Krasnoslobodsko pasuka į vakarus, įteka į Oką žemiau Kasimovo miesto.

Didžiausi intakai – Vadas, Cna (kairieji).

Upė užšąla lapkritį arba gruodžio pradžioje, atitirpsta balandį. Laivuojama 156 km nuo žiočių ruože. Septintajame dešimtmetyje upės vidurupyje pastatyta keletas hidroelektrinių.

Prie Mokšos esantys miestai – Temnikovas, Krasnoslobodskas.

## Šaltiniai
Deva (induizmas)

**Deva** – sanksrito kilmės žodis reiškiantis Hinduizmo dievybę arba dievybes. Šiuolaikiniame Hinduizme devomis laikoma bet kuri geranoriška būtybė turinti antgamtinių galių. Devomis Hinduizme taip pat vadinami *Surai* ir jie yra dažnai sugretinami su Hinduizmo demonais asurais. Devų paskirtis – palaikyti visatos pavidalą tokį kokį joms įsako išlaikyti Indų Dievų trejybė – Trimurti. Devos visuomet kaunasi su savo varžovais asurais.
Užtvariniai aerostatai

**Užtvarinis aerostatas** () − aerostatas, kuris plūduriuoja tam tikrame aukštyje, su žeme jį jungia tvirtas metalinis lynas. Žemės paviršiuje būna variklis su gerve, suvyniojantis ar išvyniojantis aerostatą laikantį lyną. Jų paskirtis − apginti paviršiaus objektus nuo žemai skrendančių bombonešių.

Antrojo pasaulinio karo metais užtvarinius aerostatus plačiai naudojo kaip miestų, pramoninių rajonų, karinio laivyno bazių ir kitų svarbių objektų oro gynybos priemonę. Tokie aerostatai būdavo koncentriniais ratais išdėstyti apie ginamą teritoriją ar objektą. Ginamą objektą atakuojantys lėktuvai susidurdavo su aerostatus laikančiais lynais ar pačiais aerostatais, kurie susidūrimo metu mechaniškai pažeisdavo lėktuvą, arba būdavo pažeidžiami sprogstančių prie lyno pritaisytų specialių sprogmenų. Oro gynybos sistemoje naudojami aerostatai versdavo bombonešius aukštai pakilti, dėl ko šie nebegalėdavo taikliai bombarduoti.

Apsaugai nuo aerostatų lynų bombonešių sparnuose būdavo įtaisomi specialūs įtaisai lynams perkirsti:
* D. Britanija labai plačiai naudojo užtvarinius aerostatus, tad Vokietija sukūrė labai efektyvias apsaugos nuo jų priemones. Tai buvo pjautuvo formos įtaisai, pritaisomi prie priekinės sparno briaunos. Kai aerostato lynas papuldavo į įtaiso vidų, įtaisas su lynu imdavo slinkti išilgai sparno, suveikdavo piropatronas, kuris priversdavo įtaiso ašmenis perkirsti lyną.  
* D. Britanijos bombonešiai irgi turėjo panašius perkirtimo įtaisus, nors Vokietija užtvarinius aerostatus naudojo gana retai. 

Taip pat kai kurie lėktuvai naudojo paravanus − lynus, įtemptus nuo lėktuvo nosies iki sparnų galų. Jie nukreipdavo aerostatų lynus į šoną nuo lėktuvo. 

## Antrasis pasaulinis karas

1938 m. buvo įkurta britų Karališkųjų oro pajėgų Balionų komanda (*RAF Balloon Command*), turėjusi saugoti miestus bei ypač svarbius objektus (pramonės įmones, uostus). Balionai turėjo ginti nuo pikiruojamųjų bombonešių, skraidančių iki 1500 m aukštyje, taip priversdami juos skristi aukščiau, kur zenitinės patrankos gali sutelkti ugnį. Zenitinės patrankos negali efektyviai taikytis į žemai greitai statmenai taikymo linijai skrendančius lėktuvus. 1940 m. komanda turėjo 1400 balionų, trečdalis jų buvo naudojami Londono apylinkėse.

## Nuorodos

* Заградительные аэростаты
Atakos sraigtasparnis

**Atakos sraigtasparnis** – sraigtasparnis, kurio pagrindinė paskirtis yra žemės taikinių naikinimas. Dažniausi taikiniai yra gyvoji jėga, tankai, pastatai. Įprasta atakos sraigtasparnių ginkluotė yra kulkosvaidžiai, automatinės patrankos, valdomos ir nevaldomos raketos. Kartais jie būna ginkluoti ir oras-oras raketomis, tačiau dažniausiai tik savigynai.

Šiais laikais atakos sraigtasparniai mūšyje turi du pagrindinius vaidmenis: pagalba pėstininkams () ir tankų naikinimas.

Sraigtasparniai mūšiuose naudojami jau seniai, tačiau specializuotus atakos sraigtasparnius pirmieji pradėjo gaminti JAV karui Vietname. Vieni pirmųjų modelių buvo „Lockheed“ korporacijos „AH-56 Cheyenne“ ir „Bell“ korporacijos „AH-1 Cobra“.
Aleksandras Laikūnas

**Aleksandras (Aleksas) Laikūnas** (1912 m. gegužės 24 d. Gelčiai, Žeimelio valsčius, Šiaulių apskritis – 1986 m. lapkričio 22 d. Klyvlendas) – Lietuvos mokytojas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1926 m. baigė Žeimelio vidurinę mokyklą, 1930 m. – Šiaulių mokytojų seminariją. 1930–1938 m. mokytojavo Šiaulių apskritis pradžios mokyklose, 1938–1940 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo ekonomikos mokslus. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1949 m. atvyko į JAV ir apsigyveno Klyvlende.

Nuo 1928 m. bendradarbiavo Lietuvos spaudoje, daugiausia tautinės pakraipos leidiniuose „Šiaurės Lietuva“, „Jaunoji karta“, „Lietuvos aidas“. 1945–1949 m. Vakarų Vokietijos karo pabėgėlių stovyklose redagavo laikraštį „Mūsų kelias“, laikraščio „Lietuvis“ leidėjas ir redaktorius. Gyvendamas JAV buvo laikraščio „Dirva“ bendradarbis, 1970–1977 m. – žurnalo „Naujoji viltis“ redakcinės kolegijos narys, 1977–1978 m. ir 1981–1986 m. – šio žurnalo redaktorius.

Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje. Vokietijoje buvo Lietuvių tremtinių bendruomenės tarybos narys, Klyvlende – vietinio kultūros fondo kasininkas, kelerius metus – radijo klubo valdybos bei lituanistinės mokyklos tėvų komiteto narys. 1965–1973 m. buvo draugijos „Viltis“ pirmininkas, paskui – jos valdybos vicepirmininkas, 1967–1968 m. – Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos vicepirmininkas informacijos reikalams, nuo 1967 m. – Amerikos lietuvių tautinės sąjungos tarybos narys. 

## Šaltiniai
Jonas Kusa

**Jonas Kusa** (1909 m. – po 1941 m.) – Lietuvos sporto žurnalistas, vertėjas.

## Biografija
Studijavo Vytauto Didžiojo universitete Humanitarinių mokslų fakultete.

Nuo 1928 m. pradėjo bendradarbiauti leidiniuose „Lietuva“ ir „Lietuvis“. Atsikūrus „Lietuvos aidui“, pradėjo jame dirbti korektoriumi, 1938-1940 m. sporto skyriaus vedėjas. Vienas pirmųjų Lietuvos sporto žurnalistų. Kartu ir žurnalo „Jaunoji karta“ atsakingasis sekretorius. Bendradarbiavo leidiniuose „Akademikas“, „Vairas“, „Fiziškas auklėjimas“, rašė į Lietuvos žurnalistų sąjungos metraščius. Išvertė į lietuvių kalba grožinių kūrinių. 1941 m. sovietinės valdžios represuotas; tolesnis likimas nežinomas. 

## Šaltiniai
Juozas Kurtinaitis (1936)

**Juozas Kurtinaitis** (g. 1936 m. gruodžio 29 d. Kunigiškiuose, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1955–1962 m. Kybartų, Kazlų Rūdos, Vilkaviškio rajonų laikraščių redakcijų literatūrinis darbuotojas, korespondentas. 1965–1966 m. ir 1975–1989 m. Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ redaktoriaus pavaduotojas. 1966–1969 m. laikraščio „Tiesa“ literatūrinis darbuotojas. 1975 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. 1989–1991 m. Sąjūdžio laikraščio „Skuodo žodis“ redaktorius. 1991–1992 m. laikraščio „Palangos Juzė“ redaktorius. Daugiausia rašė apybraižas, feljetonus.

## Bibliografija
* Žemė ir žmonės: apybraiža, 1985 m.

## Šaltiniai
Juozas Kurtinaitis (1951)

**Juozas Kurtinaitis** (1951 m. birželio 22 d. Kybartai – 2008 m. lapkričio 28 d. Vilnius) – Lietuvos onkologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1969 m. baigė Kybartų Kristijono Donelaičio vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Kauno politechnikos institutą, iki 1974 m. mokėsi Minsko technologijos institute. 2003 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

Nuo 1974 m. dirbo Onkologijos mokslo tyrimų institute (1990–2002 m. Lietuvos onkologijos centras, nuo 2002 m. Vilniaus universiteto Onkologijos institutas), 2006–2008 m. šio instituto Vėžio kontrolės ir profilaktikos centro vadovo pavaduotojas, vyriausias mokslo darbuotojas. 1990–2006 m. Lietuvos vėžio registro vadovas. 1993 m. stažavo Norvegijos vėžio registre, 1995 m. – Temzės vėžio registre (Didžioji Britanija). 1996–1997 m. – Tamperės universitete (Suomija).

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinės kryptys – deskriptyvinė ir analitinė vėžio epidemiologija, sergamumo ir mirtingumo dinamika, onkologinių ligonių išgyvenamumas, vėžinių ligų registracija, vėžio rizikos grupinės studijos, informacinės sistemos onkologijoje, jonizuojančiosios spinduliuotės poveikis organizmui. Nuo 1990 m. su kitais tyrė Černobylio avarijos likviduotojų apšvitos dozių atkūrimą ir nukentėjusiųjų nuo avarijos gyventojų sergamumo ir mirtingumo onkologinėmis ligomis analizę.

## Bibliografija
* Vėžio registravimas ir vėžio registro vaidmuo Lietuvoje, 1995 m.
* Onkologinių ligonių išgyvenimo trukmė Lietuvoje, 1999 m.
* Mirtingumas nuo vėžio: mirties prevencija ir jos ypatumai, 1999 m.
* Gimdos kaklelio vėžio profilaktikos aktualijos, su kitais, 2005 m.
* K. Kazlauskas. Černobylis – faktai ir jausmai, padėjo parengti, 2001 m.
* Šiaurės Europos vėžio atlasas, 2001 m.
* Vėžys penkiuose kontinentuose, t. 8 2003 m.

## Šaltiniai
Mindaugas Kuraitis

**Mindaugas Kuraitis** (g. 1949 m. rugsėjo 26 d. Agurkiškė, Marijampolės apskritis) – Lietuvos fotožurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1956-1967 m. mokėsi Alytaus 5-ojoje vidurinėje mokykloje, 1972 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistiką.

1972-1973 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos redaktorius, 1973-1974 m. – agentūros ELTA fotokorespondentas, 1974-1992 m. – žurnalo „Sparnai“ fotokorespondentas, 1990-1992 m. laikraščio „Darbo biržos naujienos“ korespondentas, 1992-2000 m. šio leidinio vyriausias redaktorius. Daugiausia rašo socialiniais klausimais. Nuo 2000 m. Trišalės tarybos sekretoriato vadovas. 

## Šaltiniai
Kęstutis Pūkas

**Kęstutis Pūkas** (g. 1952 m. lapkričio 29 d. Marijampolėje) – verslininkas, radijo ir televizijos stočių steigėjas bei savininkas, politikas.

## Biografija
KMI mokslo darbuotojas, 1985 m. – Petrašiūnų gelžbetoninių atramų gamyklos inžinierius, 1985–1991 m. vertėsi individualia veikla Kaišiadorių BGAK garso įrašų studijoje. 1991–2016 m. UAB „Pūkas“ generalinis direktorius, Lietuvos muzikos industrijos prezidentas.

2016–2018 m. Seimo narys.

2011 m. kandidatas į Kauno miesto tarybą koalicijoje „Kitokia Lietuva“, iš sąrašo pašalintas dėl nuslėpto teistumo. Tarybiniais laikais buvo teistas už tuomet sunkiu nusikaltimu įvardytą spekuliaciją (po Tarybu Sąjungos žlugimo toks nusikaltimas dekriminalizuotas ir už jį nebebaudžiama).

Seimo narės Vaidevutės Vincės Margevičienės visuomeninis padėjėjas, Lietuvos muzikos industrijos asociacijos įkūrėjas ir prezidentas, Lietuvos radijo ir televizijos asociacijos narys, Lietuvos autorinių ir gretutinių teisių tarybos narys, Pasaulinės fonogramų industrijos federacijos narys.

Vedęs 5 kartus. Žmona Lina Vilimaitė (g. 1977 m.). Vaikai – Rita (g. 1972 m.), Lina (g. 1979 m.), Ričardas (g. 1981 m.), Robertas (g. 1987 m.), Rolandas (g. 1988 m.), Romanas (g. 1999 m.), Kęstutis, Gediminas, Barbora.

### Priekabiavimo skandalas
Praėjus mažiau nei pusmečiui nuo tada, kai tapo Seimo nariu, buvo žiniasklaidoje apkaltintas seksualiniu priekabiavimu prie merginų, norėjusių tapti jo padėjėjomis. 2017 m. kovą kelios merginos kreipėsi į teisėsaugos organus dėl K. Pūko veiksmų, kuriuos jos traktavo seksualiniu priekabiavimu. Seimas pradėjo apkaltos procedūrą K. Pūko atžvilgiu ir sudarė specialiąją komisiją jo veiksmams tirti. 2017 m. balandžio 28 d. komisija patvirtino išvadas, kuriomis nustatė, kad yra pagrindas pradėti apkaltos procesą K. Pūkui seime. K. Pūkas apie komisijos išvadas teigė: „*Ten visiškos nesąmonės ir absoliutus melas.*“ 2017 m. gegužės 2 d. Seimas priėmė nutarimą kreiptis į Konstitucinį Teismą dėl Seimo specialiosios komisijos išvadų. 2017 m. gruodžio 5 d. Seimas panaikino K. Pūko teisinę neliečiamybę ir 2017 m. gruodžio 19 d. KT paskelbė išvadą, kad K. Pūkas pažeidė Konstituciją ir sulaužė priesaiką. 

2018 m. sausio 12 d. pasitraukė iš Seimo nario pareigų.

## Šaltiniai
Pūkas

**Pūkas**:

*Pūkas (radijo stotis), radijo stotis
*Pūkas 2, radijo stotis
*Pūkas-TV, regioninis televizijos kanalas

## Pavardė

* Kęstutis Pūkas (g. 1952 m.), verslininkas, radijo ir televizijos stočių steigėjas bei savininkas.

## Taip pat skaitykite

*Pukas
Ona Labanauskaitė

**Ona Labanauskaitė** (1901 m. spalio 14 d. Dovydžiai, Kruopių valsčius, Šiaulių apskritis – 1993 m. kovo 30 d. Putnamas, JAV) – Lietuvos ir JAV lietuvių visuomenės veikėja, žurnalistė, redaktorė, vertėja.

## Biografija
1924 m. baigė Šiaulių gimnaziją, 1933 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą. Iki 1935 m. Lilio universitete (Prancūzija) studijavo socialinius ir politinius mokslus, gavo daktarės laipsnį.

1935-1937 m. dienraščio Rytas atsakingoji redaktorė. 1937-1940 m. redagavo žurnalus „Moteris“, „Pavasaris“, „Jaunimo vadas“, „Liepsnos“. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, žurnalo „Tėvynės sargas“ redaktorė. Gyvendama JAV, 1949-1956 m. dirbo dienraščio „Draugas“ redakcijoje. Nuo 1961 m. gyveno Niujorke, laikraščio „Draugas“ specialioji korespondentė prie Jungtinių Tautų. 1966-1972 m. rengė savaitraščio „Darbininkas“ tarptautinių žinių skyrių. Išvertė religinio turinio knygų. 

## Šaltiniai
Jonas Algirdas Kvedaras

**Jonas Algirdas Kvedaras** (g. 1934 m. sausio 5 d. Varviškės kaimas, Seinų apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1962 m. baigė Gargždų suaugusiųjų vidurinę mokyklą, 1963–1967 m. mokėsi Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje.

1951–1959 m. Veisiejų rajono laikraščio „Tarybinis žodis“ literatūrinis darbuotojas, atsakingasis sekretorius, 1959–1962 m. – Klaipėdos rajono laikraščio „Raudonasis švyturys“ literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas. 1962–1963 m. Kretingos ir Klaipėdos tarprajoninio laikraščio „Švyturys“ redakcijos skyriaus vedėjas, redaktoriaus pavaduotojas, 1967–1995 m. – Zarasų rajono laikraščio „Zarasų kraštas“ redaktorius. 

## Šaltiniai
Lockheed

**Lockheed** gali reikšti:
* „Lockheed Corporation“ − 1912−1995 m. egzistavusi orlaivių korporacija,
* „Lockheed Martin“ − aukštųjų technologijų, kosmonautikos, aeronautikos ir karybos korporacija, atsiradusi „Lockheed Corporation“ susijungus su „Martin Marietta“,
* „Lockheed Martin Aeronautics“ − „Lockheed Martin“ padalinys,
* „Lockheed Martin Space Systems“ − „Lockheed Martin“ padalinys.
Petras Kupčiūnas

**Petras Kupčiūnas** (1904 m. rugsėjo 13 d. Egliniškės, Vilkaviškio apskritis – 1941 m. birželio 26 d. Červenėje, Baltarusija) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Biografija
Iki 1926 m. tarnavo Lietuvos vidaus reikalų ministerijoje. 1926 m. pradėjo bendradarbiauti spaudoje. Daugiausia rašinių išspausdino dienraštis „Rytas“, „Vakarų vėtra“. Nuo 1931 m. redagavo trumpalaikius leidinius „Litovskij golos“, „Kauno žinios“, „Tribūna“, „Aš ir jūs“, „Gintaro kraštas“, „Telegrama“ ir kt.

Vertė iš prancūzų kalbos, jo vertimus spausdino dienraštis „XX amžius“ bei žurnalas „Židinys “. Rengė reportažus iš Vilniaus krašto. 1936–1940 m. išvertė ir išspausdino nemažai užsienio rašytojų romanų bei kitų kūrinių. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą, suimtas, kalintas, o karui prasidėjus, kartu su kitais sušaudytas Červenėje. 

## Šaltiniai
Universalusis kovos lėktuvas

**Universalusis kovos lėktuvas** – karinis lėktuvas, kovoje atliekantis bent du vaidmenis. Pagrindinis vaidmuo paprastai yra naikintuvo, todėl šie orlaiviai dažnai vadinami *universaliais naikintuvais*. Antroji funkcija paprastai yra šturmo lėktuvo. Kartais šie lėktuvai atlieka ir kitus vaidmenis, kaip antai oro žvalgyba, taktinė žvalgyba ir elektroninė kova. Taip pat šiems orlaiviams kartais skiriamos kitos kovinės užduotys, pvz., oro užkarda, priešlėktuvinės gynybos naikinimas ar net artimoji aviacijos parama.

Pagrindinė priežastis kurti universalius karo lėktuvus yra išlaidų mažinimas. Daug pigiau sukurti, pagaminti, išlaikyti ir aprūpinti vieną daugiafunkcinių karo orlaivių eskadrilę nei kelias specializuotų karo orlaivių eskadriles.

Terminu *[[naikintuvas-bombonešis]]* apibūdinami šturmo užduotis galintys vykdyti naikintuvai, labiau pabrėžiant oro užkardos aspektą. Kai kurie naikintuvai dar vadinami *sparčiai vaidmenį keičiančiais naikintuvais* (), siekiant pabrėžti jų gebėjimą pakeisti vaidmenį per labai trumpą laiką arba net vienos užduoties metu.

Terminas pirmą kartą buvo panaudotas 1968 m. tarptautiniame Europos projekte, kurio metu buvo sukurtas daugiafunkcinis naikintuvas „Panavia Tornado“.
Sioderteljė

**Sioderteljė** – miestas Švedijoje, apie 30 km į pietus nuo Stokholmo. Yra „Scania“ automobilių gamykla, vaistų pramonė. Mieste gyvena didelė asirų ir išeivių iš Irako mažuma (apie trečdalis miesto gyventojų), viena didžiausių Vakarų šalyse.

## Sportas

### Futbolas
* Assyriska FF Södertälje
* Syrianska FC
* Södertälje Fotbollsarena, futbolo stadionas, kurio talpa 6 400 žiūrovų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ''Södertälje'' komunos oficiali svetainė
Otvidabergas

**Otvidabergas** () – miestas pietų Švedijoje.

## Istorija

XX a. buvo išvystyta elektrotechnikos pramonė, vario gavyba.

## Sportas
* Åtvidabergs FF (futbolas)

## Šaltiniai
Birka

**Birka** () – didžiausias 800–975 metų Švedijos vikingų prekybos centras, kuris minimas „šiaurės apaštalo“ Šv. Ansgaro gyvenime ir Adomo Brėmeniečio kūriniuose. Nuo XIX a. tapatinamas su Bjėrkės sala, esančia Melareno ežere. Ši vieta įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Seniausias miestas dabartinėje Švedijos teritorijoje buvo paskutinis prekybos kelio punktas, jungiantis Skandinaviją su Arabų Kalifatu. Apie tai byloja randamos arabiškos monetos ir prekės. X a. pabaigoje Birka perleido savo politines ir ekonomines teises Sigtunai, galbūt dėl didelio gaisro ar nusekusių vandens kelių.

## Archeologiniai tyrinėjimai
1871 m. švedų mokslininkas Chjalmaras Stolpė, Bjėrkės saloje aptiko didelį kiekį atvežtinio gintaro. Todėl jis buvo pirmasis paskelbęs apie svarbų ankstyvųjų viduramžių prekybos centrą. Nuo to laiko Birkos vardas tapo vėl žinomas, nes iki tol jis buvo minimas tik lotyniškuose viduramžių metraščiuose. Per 25 metus Stolpė saloje atkasė apie 1 200 žymių vikingų kapaviečių, daugiausiai medinėse patalpose po kurganais.

Iš Stolpės tyrimų galima teigti, kad Birkoje egzistavo tvirtovė, o pastovių gyventojų skaičius neviršijo 700, o tai buvo žymiai mažiau žmonių nei panašiose gyvenvietėse Rusijoje, Pietų Pabaltijyje ir Danijoje. Tuo tarpu viduramžių tekstuose Birka minima kaip didelis miestas, kuris klestėjo dar Adamo Brėmeniečio laikais, bet tai nėra patvirtinta Stolpės archeologinių kasinėjimų medžiagoje.
Šiopingas

**Šiopingas** – miestas vidurio Švedijoje. Geležinkelio stotis. Stovi XIV a. bažnyčia.

## Istorija

Minimas nuo XIII a. XVII a. imta išgauti geležis, XX a. įsikūrė automobilių ir baldų pramonė.

## Sportas

### Futbolas
* FF Köping
* IFK Köping

## Šaltiniai
Jungšilė

**Jungšilė** () – miestas pietvakarių Švedijoje, į šiaurę nuo Geteborgo. Geležinkelio stotis, uostas.

## Sportas
* Ljungskile SK (futbolas)

## Šaltiniai
Degerfošas

**Degerfošas** – miestas pietinėje Švedijoje. Gyventojų skaičius – 7160 (2010 m.). Šeštas pagal dydį miestas Erebru lėne. Išvystyta geležies gavyba. Yra vienintelis šalyje futbolo muziejus.

## Sportas
#### Futbolo klubai
* Degerfors IF (futbolo klubas) – žaidžia aukščiausioje Švedijos futbolo lygoje – *[[Allsvenskan]]*.
#### Stadionai
* Stora Valla futbolo stadionas, kurio talpa 12 500.

## Šaltiniai
Aleksandras Alekseičikas

**Aleksandras Alekseičikas Kirinovas** (g. 1940 m. vasario 9 d. Minske) – Lietuvos psichiatras psichoterapeutas.

## Biografija
Tėvas gydytojas, dirbo Vilniaus ligoninėje.

1940–1943 m. gyveno Minske, nuo 1943 m. – Naujojoje Vilnioje. Iš Baltarusijos šeima pasitraukė dėl vokiečių politikos. Mokėsi vietinėje rusų mokykloje. Baigęs mokyklą, įstojo studijuoti medicinos į Kauno medicinos institutą. Vėliau persikėlė studijuoti į Vilnių, VU MF. Baigęs medicinos studijas, 3 metus atliko praktiką Utenos psichiatrinėje ligoninėje, aptarnavusioje 3 rajonus (mokytojas Antanas Smalstys). Stažavosi užsienyje. Kelias savaites – Varšuvoje (Lenkija), Prahoje, Berlyne (Vokietija), Maskvoje (Rusija).

Vienas iš mokytojų – Napoleonas Indrašius, taikęs hipnozę, ja gydęs, maždaug nuo 1959 m. kėlęs idėjas kaip pradėti lietuvišką psichoterapiją, kurias pirmasis pradėjo įgyvendinti Alekseičikas. 1967 m. įsteigė pirmąjį Lietuvoje psichoterapijos kabinetą. Pradėjo vesti grupinės terapijos seminarus, psichoterapiją dėstė gydytojams bei psichologams. Vėliau sukūrė atskirą psichoterapijos skyrių.

Buvo buvo Vilniaus miesto psichikos sveikatos centro Ribinių būsenų skyriaus vedėjas. Stažavo Lenkijoje, Čekijoje, Vokietijoje, Rusijoje.

Mokslinio darbo pagrindinės kryptys – intensyvus terapinis gyvenimas, egzistencinė ir įtikinamoji psichoterapija, hipnozė, nemedikamentinis gydymas. Veda grupinius seminarus, psichoterapiją dėsto gydytojams ir psichologams. Paskelbė apie 100 mokslo ir mokslo populiarinamųjų straipsnių. Žurnalų *Existentia: psichologija i psichoterapija* (tarptautinis, leidžiamas Latvijoje; nuo 2008 m.), *Ekzistencial′naja tradicija: filosofija, psichologija, psichoterapija* (Rusija; nuo 2003 m.) redakcinės tarybos narys.

2024 m. gegužės mėn. jis buvo atleistas iš pareigų po viešų pareiškimų, kuriuose teigė, jog homoseksualumas yra gydytinas sutrikimas. Šie teiginiai buvo kritikuojami kaip esantys moksliškai nepagrįsti, pažeidžiantys profesinės etikos normas ir žmogaus teises.

## Bibliografija
* *Žmogaus silpnybių psichologija* (1980 m.)
* *Gydyti gyvenimu* (2008 m., išleista rusų, anglų, vokiečių kalbomis)
* *Gyvename kartą, bet kiekvieną dieną* (2012 m.)

## Šaltiniai
Mindaugas Šalčius

**Mindaugas Šalčius** (g. 1971 m. kovo 3 d. Vilniuje) – finansininkas.

## Biografija

1994 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą.

1993 m. AB „EKSPO“ ekonomistas. 1993–1994 m. dirbo revizoriumi LR vidaus reikalų ministerijos Finansų ir kontrolės valdyboje. 1994–1996 m. dirbo vyriausiuoju revizoriumi Draudimo reikalų taryboje prie Finansų ministerijos. 1996–1997 m. dirbo finansinės priežiūros skyriaus viršininku Valstybinėje draudimo priežiūros tarnyboje prie Finansų ministerijos. 1997–2004 m. dirbo direktoriaus pavaduotoju Valstybinėje draudimo priežiūros tarnyboje prie Finansų ministerijos. 2004–2005 m. Lietuvos Respublikos draudimo priežiūros komisijos narys, 2005–2011 m. šios komisijos pirmininkas.

2012–2017 m. Lietuvos banko Priežiūros tarnybos Riziką ribojančios priežiūros departamento direktoriaus pavaduotojas, nuo 2017 m. – Finansinių paslaugų ir rinkų priežiūros departamento direktorius.
Uplands Vesbis

**Uplands Vesbis** (arba ***Vesbis***) – miestas Švedijoje, 30 km į šiaurės vakarus nuo Stokholmo. Geležinkelio stotis. Gyventojų skaičius – 48 907 (2020 m.). Išvystyta automobilių pramonė.

## Sportas
* FC Väsby United (futbolas)

## Galerija

Vasbyglastorn.jpg
Arlanda.JPG
Stora_Väsby_slott.jpg
Eds_kyrka_Upplands_Väsby_ext3.jpg


## Šaltiniai
Laura Nalivaikienė

**Laura Nalivaikienė** (g. 1978 m. lapkričio 3 d.) – teisininkė, Valstybinė teritorijų planavimo ir statybos inspekcijos viršininkė iki 2017-03-01. Po jos viršininko pareigas laikinai eina Eglė Kuklierienė. 

## Biografija
1997 m. baigė Vilniaus miesto Sausio 13-osios vidurinę mokyklą, 2001 m. – Lietuvos teisės universiteto (LTU) Teisės fakultetą, teisės bakalauras, 2003 m. – LTU TF, teisės magistras.
Aplinkos teisės klausimais stažavosi Švedijoje. Dalyvavo mokymuose „Tarpininkavimo mokymas bendruomenės ir verslo lyderiams”, juose įgijo teorinių bei praktinių žinių sprendžiant teisinius konfliktus alternatyviu teisminiam keliui (ADR) būdu ir kt.

LR aplinkos ministerijos (AM) Teisės ir personalo departamento Teisės skyriaus vyr. specialistė, kuravo teritorijų planavimo ir statybų klausimus. Valstybinės teritorijų planavimo ir statybos inspekcijos viršininko pavaduotoja, viršininkė.

Moka anglų, rusų kalbas.

Ištekėjusi, turi du vaikus.

## Šaltiniai
Elando tiltas

**Elando tiltas** () – automobilinis tiltas Švedijoje, jungiantis Kalmaro miestą esantį Skandinavijos pusiasalyje ir Ferjestadeną esantį Elando saloje, į rytus nuo Kalmaro, tuo pačiu kertantis Kalmarsiundo sąsiaurį.

Tilto ilgis 6 072 m, stovi ant 156 atramų ir vakarinėje dalyje turi charakteringą kuprą, kuri užtikrina 36 m vertikalų aukštį reikalingą po tiltu praplaukiantiems laivams. Tai ilgiausias Švedijos tiltas. Eresundo tiltas yra ilgesnis, bet tik dalis jo yra Švedijoje.

## Nuorodos
Purušartha

**Purušartha** (sanskritu: पुरुषार्थ, *puruṣārtha*) filosofinė hinduizmo sąvoka reiškianti tikslą ar žmogaus egzistencijos siekį. O purušartha savo ruožtu dar skaidoma į keturis tikslus, kurie apima tam tikrus žmogaus gyvenimo aspektus.

## Tikslai
Purušarthos („žmogaus naudos“) samprata deklaruoja keturis žmogaus gyvenimo tikslus: artha, kama, dharma, mokša. Arthos sąvoka reiškia naudą plačiausia šio žodžio prasme: turtą, gerbūvį, aktyvią veiklą, valdymą, vadybą, – svarbu tik siekiant šių tikslų nedaryti žalos kitiems. Kama yra malonumas: muzika, poezija, fizinė meilė. Verta atkreipti dėmesį į tai, kad kamos pripažinimimas kaip legitimaus religiniu požiūriu tikslo, įtraukia seksą į kultūros sferą; Indijos civilizacija yra vienintelė didžioji civilizacija, kurioje meilės menas ir technika nagrinėjami specialiuose traktatuose (žinomiausias -Vatsyayanos Kama-sutra sukurta apytikriai II a. pr. m. e. – IV a.),  o erotinės skulptūros puošia šventoves (Khadžuraho ir kt. Indijoje bei Nepale). 

Dharmos sąvoka purušarthos rėmuose paprastai patikslinama kaip varnašrama dharma ir reiškia pirmiausia pareigas, priderančias individui kaip kastos (varna) nariui ir priklausomai nuo gyvenimo stadijos (ašrama). Kaip kastos narys brahmanas privalo mokytis ir mokyti kitus, gali skaityti ir aiškinti vedas, karys-kšatrijas negali atsisakyti kautis (ši idėja vystoma Bhagavadgytoje), šudras turi sąžiningai atlikti ritualiniu požiūriu nešvarius darbus, negali skaityti Vedų, ir t. t. Prisilaikydamas savo kastos dharmos, individas didina savo gerų darbų sumą, gerina savo karmą, ir atvirkščiai – kastos normų nesilaikymas yra didžiausias nusižengimas, už kurį galimas ir greitas atpildas dar šiame gyvenime – individo pašalinimas iš kastos (o kartu ir iš bendruomenės) pančajato (kastos tarybos) sprendimu.

Ašramų principo laikymasis ne toks kategoriškas, ašrama-dharma yra daugiau idealus gyvenimo modelis. Pirma, jis rekomenduojamas tik trijų aukštųjų varnų nariams (brahmanams, kšatrijams, vaišjams). Antra, privalomos tik dvi pirmosios iš keturių stadijų: 
# brahmačari – dorovingas mokinys, studentas; 
# grihastha – namų šeimininkas, kuris pratesia giminę, auklėja vaikus, atnašauja aukas dievams; 
# vanaprastha – „miško gyventojas“, kuris vienas ar kartu su žmona apsigyvena miške, užsiima meditacija, dvasiniu savęs tobulinimu;
# sanjasi – klajojantis asketas.

Paskutinės dvi stadijos siejamos su ketvirtuoju egzistenciniu tikslu – mokša, išsilaisvinimu iš samsaros, amžino įsikūnijimų srauto. Hinduistų supratimu aukščiausia transcendentine realybė, amžinas ir visaapimantis principas, Visatos ir visko egzistavimo pagrindas ir tikslas, visko pradžia ir pabaiga – Brahmanas. Brahmanas, panašiai kaip kinų dao, yra visur. Brahmaną tikintieji gali sutapatinti su aukščiausiuoju dievu (Višnumi, Šiva). Gyvuose padaruose brahmano dalelytė yra atmanas, tačiau dėl karmos poveikio individualus atmanas susietas su samsara.

## Išnašos
Mjelbiu

**Mjelbiu** – miestas pietų Švedijoje. Gyventojų skaičius – 1254 žmonės. Išvystyta žvejyba. Netoliese esantis Nogersundo uostas – trečias pagal dydį žuvininkystės uostas Švedijoje.

Miestas garsėja savo futbolo komanda, kuri kelis kartus žaidė Švedijos nacionalinėje futbolo lygoje.

## Sportas
* Mjällby AIF (futbolas)

## Šaltiniai
Helevikas

**Helevikas** – miestas pietų Švedijoje, prie Baltijos jūros. Gyventojų skaičius – 813 (2010 m.). Išvystytas žemės ūkis, augalininkystė.

## Sportas
* Strandvallen futbolo stadionas, kuriame telpa 7 500 žiūrovų, žaidžia aplinkinių didesnių miestų klubai, tarp jų ir Mjällby AIF.

## Šaltiniai
Linas Šiukšta

**Linas Šiukšta** (g. 1963 m. Alytuje) – teisininkas, teisėjas.

## Biografija

1981 m. baigė Vilniaus m. 9-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. – Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1986 m. liepos Vilniaus m. 3-ojo policijos komisariato VRM tardymo valdybos tardytojas, nuo 1989 m. gruodžio iki 1994 m. gruodžio Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo, nuo 1995 m. iki 1995 m. gegužės Vilniaus apygardos teismo, nuo 1995 m. birželio Lietuvos apeliacinio teismo teisėjas.

Moka lietuvių, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Šiukšta

**Šiukšta** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šiukštienė (ištekėjusi moteris) ir Šiukštaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Linas Šiukšta (g. 1963 m.), teisėjas
*Stanislovas Šiukšta (g. 1936 m.), veterinarijos gydytojas, profsąjungų ir politinis veikėjas.
Linas Žukauskas

**Linas Žukauskas** (g. 1966 m. Joniškyje) – teisininkas, teisėjas.

## Biografija
1984 m. baigė Joniškio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1991 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.

Nuo 1991 m. iki 1995 m. LR generalinės prokuratūros tardytojas, nuo 1995 m. iki 2001 m. Vilniaus m. 3-iojo apylinkės teismo, nuo 2001 m. iki 2004 m. Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėjas, nuo 2004 m. kovo Vilniaus apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus, nuo 2009 m. birželio Lietuvos apeliacinio teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjas.

Kalbos anglų, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Bulė (Šveicarija)

**Bulė** (, , ) – miestas vakarinėje Šveicarijoje. Geležinkelio stotis. Išlikusi pilis. Įsikūrusi tarptautinio techninės įrangos gamintojo „Liebherr“ būstinė. 

## Sportas
* FC Bulle (futbolas)

## Galerija


File:Notre-Dame_de_Compassion_Apr_2011.jpg
File:Bulle-Chateau.jpg
File:Halle_Landi_Bulle_Jul_2011.jpg
File:Musée_Gruérien_Bulle_Jul_2011.jpg
Šen Buras

**Šen Buras** () – miestas pietvakarių Šveicarijoje, į pietus nuo Ženevos ežero.

## Istorija

Žinomas nuo 1270 m.

## Sportas
* CS Chênois (futbolas)
Toneksas

**Toneksas** () – miestas pietvakarių Šveicarijoje, į pietryčius nuo Ženevos, pasienyje su Prancūzija. Yra „Rolex“ laikrodžių gamykla ir „Caran d'Ache“ pieštukų fabrikas.

## Sportas
* CS Chênois (futbolas)
Aldona Kvedarienė (1955)

**Aldona Kvedarienė-Matulevičiūtė** (g. 1955 m. gruodžio 7 d. Baraučizna, Deltuvos apylinkė, Ukmergės rajonas) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1974 m. baigė Deltuvos vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus universitete žurnalistikos specialybę.

1979–1981 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ skyriaus vedėja, 1986–1991 m. dienraščio „Komjaunimo tiesa“ bei „Lietuvos rytas“ skyriaus vedėja. Nuo 1991 m. dienraščio „Respublika“ redakcijos skyriaus redaktorė, specialioji korespondentė, apžvalgininkė. Rašė kaimo, valdžios korupcijos temomis. 

## Įvertinimas
* 1995 m. Vito Lingio premija.
* 1996 m. Demokratinės spaudos fondo konkurso „Spauda stabdo korupciją“ laureatė.

## Šaltiniai
Artha

**Artha** – (hinduizmo sąvoka) materialus klestėjimas, šlovė, aukšta visuomeninė padėtis, gerbūvis, aktyvi veikla, valdymas. Svarbu, kad tik siekiant šių tikslų nedaroma žala kitiems.

## Hinduizme
Hinduizme artha priskiriama vienam iš keturių žmogaus gyvenimo tikslų (artha, kama, dharma, mokša), kuriuos aprėpia pagrindinis Purušarthos siekis. Jis yra laikomas kilniu tikslu iki tol kol hinduizmo pasekėjas remiasi vedose aprašytomis moralės normomis. Artha yra viena iš dharmos pareigybių, kurios hinduistas turi paisyti tapdamas šeimos aprūpintoju. Šio gyvenimo tarpsniu hinduizmo išpažintojas turi sukaupti tiek turto kiek tik pajėgia be jokio gobšumo ir šį turtą skirti aukoms bei šeimos išlaikymui.
Regina Kvedarienė

**Regina Kvedarienė-Valaitytė** (g. 1937 m. birželio 3 d. Antkalnyje, Gargždų valsčius, Kretingos apskritis) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
Klaipėdos muzikos mokykloje baigė chorvedybos specialybę. 1962–1970 m. Kretingos rajono laikraščio „Švyturys“ laiškų skyriaus korespondentė, 1970–1971 m. – laikraščio „Komjaunimo tiesa“ žemės ūkio skyriaus korespondentė. 1972–1996 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ redaktorė, vyresnioji redaktorė, skyriaus vedėja, sekretorė. Rašė apie radijo ir televizijos darbą, analizavo laidas, rengė radijo klausytojų ir televizijos žiūrovų laiškų apžvalgas. 

## Šaltiniai
E-2 Hawkeye

**E-2 Hawkeye** () – JAV AWACS (aviacijos perspėjimo ir valdymo) lėktuvas, kurį 1960 m. sukūrė ir pagamino „Northrop Grumman“ korporacija (tuomet – „Grumman“). Tai yra vienas brangiausių lėktuvų pasaulyje, kainuojantis apie 176 milijonus JAV dolerių.

„E-2 Hawkeye“ skirtas veikti iš lėktuvnešių. Šiuo metu tai yra vienintelis propelerinis lėktuvas, naudojamas su lėktuvnešiais.

Pagrindinės lėktuvo naudotojos yra JAV, tačiau nedidelius kiekius turi ir kelios kitos šalys.

Įgulą sudaro šeši žmonės: du pilotai, oro kontrolės pareigūnas, radaro operatorius ir mūšio informacijos centro pareigūnas. „E-2“ gali išvystyti maksimalų 552 km/h greitį.
Kjasas

**Kjasas** (, , senoji ) – miestas pietų Šveicarijoje, labiausiai į pietus nutolęs šalies miestas, esantis pasienyje su Italija. Yra muziejus, kinoteatras.

## Istorija

Minimas nuo 1140 m.

## Sportas
* FC Chiasso (futbolas)
Valdas Kvedaras

**Valdas Kvedaras** (g. 1959 m. kovo 8 d. Veisiejuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1977 m. baigė Zarasų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1981–1992 m. „Valstiečių laikraščio“ korespondentas, nuo 1992 m. dienraščio „Respublika“ reporteris, nuo 1996 m. – skyriaus redaktorius. Rašė įvairiomis žemės ūkio ir kaimo gyvenimo temomis, vėliau – teisėsaugos ir teisėtvarkos klausimais.  Žurnalo „Ekstra“ žurnalistas.

## Šaltiniai
Strateginis bombonešis

**Strateginis bombonešis** (; ) – sunkusis bombonešis, skirtas atakuoti tolimus taikinius dideliais kiekiais bombų, siekiant sunaikinti priešo gebėjimą kariauti. Skirtingai negu taktiniai bombonešiai, kurie veikia fronto zonoje ir atakuoja kariuomenę bei karinius įrengimus, strateginiai bombonešiai skrenda į priešo teritorijos gilumą ir ten naikina strateginius taikinius (karinius įrengimus, gamyklas ir miestus). Strateginiai bombonešiai gali būti naudojami ir taktinėse misijose. Strateginių bombonešių turi JAV, Rusija ir Kinija. Indija 4 tokius bombonešius nuomoja iš Rusijos.
Šiuolaikiniai strateginiai bombonešiai naudoja ne tik bombas, bet ir sparnuotąsias raketas. Strateginiai bombonešiai, specializuoti atakuoti sparnuotosiomis raketomis, TSRS ir Rusijos ginkluotosios pajėgose vadinti/vadinami *[[raketnešis|raketnešiais]]*. 

## Termino nevienareikšmiškumas
Strateginiais paprastai vadinami tik sunkieji bombonešiai su tarpkontinentiniu veikimo spinduliu ir paprastai pritaikyti branduoliniams ginklams naudoti. Pvz., bombonešiai „Tu-22M“, „Тu-16“ ir „B-47“ gali atakuoti branduoliniu ginklu, tačiau yra mažesnio veikimo spindulio, tad paprastai vadinami tolimaisiais bombonešiais.

Nesant bendro sutarimo ir dėl politinio svorio, kai kurios valstybės strateginiais bombonešiais gali vadinti ir mažesnio pajėgumo bombonešius, pvz., Kinijos „Xian H-6A“, Jungtinės Karalystės „Vickers 667 Valiant“, Prancūzijos „Mirage 2000N“, JAV „FB-111“.

## Nuorodos
Antitezė (reikšmės)

**Antitèzė** ( 'priešprieša') gali reikšti:

* antitezė – stilistinė figūra, priešingų, bet prasme susijusių minčių, vaizdų sugretinimas loginiam ar emociniam įspūdžiui sustiprinti;
* antitezė – Georgo Hėgelio filosofijoje antroji triados stadija, kurioje pirminės sąvokos, teiginiai (tezės) virsta savo priešybe.
* antitezė – tezei priešingas teiginys,
Simploka

**Simploka** ( – supynimas) - anadiplozė; stilistinė figūra, anaforos ir epiforos junginys – tų pačių arba panašiai skambančių žodžių pakartojimas gretimų frazių, jų dalių, poezijos eilučių pradžioje ir pabaigoje (pvz., „ar tu manęs nepažįsti, ar tu savęs nepažįsti?“). Simploka vartojama poezijoje, prozoje, tinka patetiškiems retoriniams klausimams (subjekcijai) monologinėje kalboje.

## Šaltiniai
Epifora

**Epifora** ( – pridėjimas) – stilistinė figūra – to paties arba panašiai skambančio žodžio ar kelių žodžių akcentuotas kartojimas gretimų sakinių, žodžių grupių ar poezijos eilučių pabaigoje. Pvz.: „Mūs broliukai miškuos, 
Partizanai miškuos..." – S. Nėris. Gausios epiforos sukuria ritmiško kalbėjimo, deklamacinio stiliaus įspūdį, todėl tinkamos proginėms kalboms.

## Šaltiniai
Polisindetonas

**Polisindetonas** () - stilistinė figūra – jungtukų gausumas ten, kur jų galėtų būti mažiau arba visai nebūti. Polisindetone jungiamieji žodžiai sudaro ilgesnes pauzes tarp vienarūšių žodžių ar frazių, sulėtina kalbėjimą ir logiškai pabrėžia kiekvieno vardijamo žodžio svarbą.

Atvirkštinė figūra – asindetonas.

Pvz., „Ir ežeras blizga, ir žiba rugienos,

Ir dangus balsvai mėlynuoja... – K. Binkis.

## Šaltiniai
Šaktė

**Šaktė** ( „galia“), hinduizme – iš savęs besireiškianti, savimoninga ir savaveiksmė dieviškoji dinamiška galia, pirmapradė visuotinė energija. Šaktė yra pirmapradė kosminė energija, kuri persmelkia visą visatą. Šakti yra ne tik atsakinga už visatos kūrybą, bet ir už visus joje vykstančius virsmus. Paprastai vaizduojama kaip dievo sutuoktinė, įkūnijanti jo galią, nors gali būti ir savarankiška esybė, kuri šaktizme tapatinama su Dieviškąja Motina (Deive) ir Brahmano prigimtimi (prakrite). Šaktė reiškiasi įvairių deivių pavidalais – tiek maloningais (pvz., Syta, Sarasvatė, Lakšmė, Parvatė, Radha), tiek tūžmingais (pvz., Kali, Durga, mahavidjos). Maloningosios šaktės hipostazės vaizduojamos kaip nuolankios ir meilios dievų-sutuoktinių žmonos, o tūžmingos – kaip nepriklausomos, griaunančios dievybės, laužančios visuomenės normas. Nuožmiosios, išreiškiančios dinamiškesnes Šaktės apsaugos ir blogio sunaikinimo galias, reprezentuoja hinduistų visuomenės antimodelius ir priverčia atsidavusiuosius stovėti tamsiosios Dievystės pusės akivaizdoje. Tiesa, tiek nuožmiosios, tiek maloningosios šaktės turi ir sau priešingų savybių.

Liaudies religijoje (kaimiškose vietovėse) šaktė suvokiama per vietines deives-globėjas, kurios gina sakralines vietovės ribas, įveikia ligas, dovanoja derlių, padeda susirasti sutuoktinį ar darbą, ir yra lengvai prieinamos, nes rūpinasi paprastais žmonių reikalais, o ne išvadavimu.

Jos kundalinės energija išlaisvina įsipainiojusias būtybes iš samsaros rato. Šakti egzistuoja *svātantrya* būsenoje ir yra visiškai nepriklausoma. Šaktizmo pasekėjai ją garbina kaip aukščiausią būtybę, tačiau kitose hinduizmo kryptyse, kaip antai šaivizmo ir vaišnavizmo Šaktę įkūnija veikliąją purušos moteriškąją energiją praktitę. Puruša atitinkamai yra Šiva ir Višnus tose kryptyse. Višnaus žmona yra Lakšmė, tuo tarpu Šivos – Parvatė.

## Išnašos
Gvanachuatas (miestas)

**Gvanachuatas** () – miestas centrinėje Meksikoje, siaurame tarpukalnių slėnyje Meksikos kalnyne; valstijos sostinė. Miestas žymus savo unikalia architektūra, gausybe architektūros, istorijos, archeologijos paminklų, spalvingomis šventėmis.

Gvanachuatas įsikūręs 2 km aukštyje virš jūros lygio, prie nedidelės Gvanachuato upės, pietuose taip pat siekia Pastiljos slėnį. Apylinkėse įrengta keletas tvenkinių. Pro miestą eina tik vienas respublikinės reikšmės kelias Silao–Dolores Hidalgas. Dėl slėnio siaurumo dauguma miesto gatvių labai siauros, tinkamos tik vienos krypties eismui.

## Istorija

Pirmieji dabartinio miesto vietoje įsikūrė otomiai, vėliau jie buvo išstumti čičimekų. Vietovė buvo vadinama *Mo-o-ti* („metalų vieta“). Actekai miestą vadino *Paxtitlán* („šiaudų vieta“). Dabartinis pavadinimas kilęs iš purepečų kalbos žodžių *Quanax huato* ir reiškia „kalnuota varlių vieta“. Ikikolonijiniu laikotarpiu miestas buvo svarbus metalų gavybos centras. Apie XVI a. vid. ispanai čia aptiko tauriųjų metalų telkinių, dėl to kilo aukso karštinė. 1555 m. pašventinta pirma bažnyčia, 1574 m. įkurta merija. 1679 m. miestas pavadintas *Ciudad de Santa Fe y Real de Minas de Guanajuato*. XVIII a. Gvanachuatas buvo svarbiausias sidabro gavybos centras pasaulyje bei turtingiausias miestas visoje Meksikoje. Vietiniai didikai negailėjo turtų prašmatniems pastatams, ištaigingai architektūrai. 1810 m. būtent sukilimu Guanachuate prasidėjo Meksikos nepriklausomybės karas. Po šio karo, miestas atsidūrė Prancūzijos-Meksikos karo sūkuryje. Kalnakasyba atnaujinta XIX a., bet kolonijinių laikų mastų nebe pasiekė.

## Paveldas

Gvanachuatui būdinga ištaiginga barokinė ir čurigeresko architektūra. Turtingiausia architektūra pasižymi miesto centras, kur didikai statė savo vilas. Prie centrinės aikštės yra 1671–1696 m. pastatyta Gvanachuato Mergelės bazilika. Greta yra XIX a. pab. valstijos vyriausybės rūmai. Kitas žymus statinys – Grūdų namai. Tai masyvus statinys, pradžioje naudotas derliaus saugojimui, revoliucijos metu jame slėpėsi rojalistai. Gvanachuato universitetas pastatytas XVIII a. ir pradžioje gyvavo kaip jėzuitų mokykla. Jame įrengtas gamtininko Alfredo Dugès muziejus su vertingais eksponatais. Mieste taip pat gausu mažesnių XVII–XIX a. bažnyčių, aikščių, yra Chuareso teatras, dengtas Hidalgo turgus su laikrodžio bokštu. Veikia Diego Riveros meno, Gvanachuato Liaudies etnografinis muziejai. Gvanachuate yra neįprastas mumijų muziejus, kuriame eksponuojamos natūraliai susidariusios iš vietinių kapinių iškastų palaikų mumijos. Kita populiari atrakcija mieste – lankymasis buvusiose kasyklose.

1988 m. Gvanachuato senamiestis ir kasyklos įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Basílica Colegiata de Nuestra Señora.jpg|Miesto bazilika
Image:Las Momias, Guanajuato.jpg|Mumijų muziejus
File:PositosStUniGTO.JPG|Senamiesčio gatvelė


## Šaltiniai
Lengvasis bombonešis

**Lengvasis bombonešis** () – santykinai mažas ir greitas bombonešis, plačiai naudotas iki XX a. 6-ojo dešimtmečio. Šie bombonešiai gabendavo iki 1 t bombų. 

Pirmojo pasaulinio karo laikų lengvieji bombonešiai buvo vienvarikliai lėktuvai, gabenę 50–400 kg bombų. Vienas žymiausių to meto lengvųjų bombonešių buvo Džefrio de Hevilendo (*Geoffrey de Havilland*) „Airco DH.4“. Tokie bombonešiai dažnai būdavo naudojami kaip žvalgybos lėktuvai (pvz., „Avro 504“).

Prieš Antrąjį pasaulinį karą egzistavo keli bombonešių tipai – lengvieji, vidutiniai ir sunkieji, kiekvienas tipas buvo skirtas ir pritaikytas tam tikrai kovinės veiklos rūšiai. Didėjant naikintuvų galiai, dalis jų tapo naikintuvais-bombonešiais ir apie 6-tąjį dešimtmetį išstūmė lengvuosius bombonešius. 

Antrojo pasaulinio karo metu lengvieji bombonešiai buvo vienvarikliai ar, rečiau, dvivarikliai ir gabendavo 500–1000 kg bombų. Jų pavyzdžiai – „Fairey Battle“ (D. Britanija), „Mitsubishi Ki-51“ (Japonija, sąjungininkų vadintas „Sonia“), „Lockheed Hudson“ (JAV) ir „Martin Baltimore“ (JAV).  Jie dažnai būdavo naudojami kaip žvalgybos lėktuvai. 

Dalis lengvųjų bombonešių buvo pikiruojamieji bombonešiai (JAV „Vultee A-31 Vengeance“), universalūs lėktuvai (TSRS „Pe-2“) ar šturmo lėktuvai (Italijos „Breda Ba.65“ ir TSRS „Il-2“). Lengvieji bombonešiai buvo vieninteliai bombonešiai, veikę nuo lėktuvnešių. Kai kurie dvivarikliai lengvieji bombonešiai buvo sėkmingai paversti sunkiaisiais naikintuvais arba naktiniais naikintuvais, pvz., „Bristol Blenheim“ (D. Britanija) ir „Douglas A-20 Havoc“ (JAV).

Lengvieji bombonešiai atlikdavo užduotis, kurias dabar atlieka šturmo lėktuvai ir naikintuvai-bombonešiai. 

## Lietuvoje
1939 m. Lietuvoje buvo išbandytas konstruktoriaus A. Gustaičio sukurtas lengvasis bombonešis ANBO-VIII.
Lerke Osterloh

**Lerke Osterloh** (g. 1944 m. rugsėjo 29 d., netoli Oldenburgo, Vokietija) – vokiečių teisininkė, teisėtyrininkė civilistė ir mokestininkė, buvusi VFR KT teisėja.

## Biografija
Tėvas pastorius, vėlesnis Schleswig-Holstein kultūros ministras Edo Osterloh. Motina Gertrud Osterloh (merg. *Wilmanns*).

1969 m. išlaikė pirmąjį, 1975 m. – antrąjį valstybinį teisės egzaminą. Nuo 1972 iki 1978 m. Hamburgo universiteto mokslinė bendradarbė ir asistentė. 1978 m. apgynė disertaciją (tema *Das Prinzip der Eigentumsopferentschädigung im [[Zivilrecht]] und im öffentlichen Recht*) teisės mokslų daktaras.

Nuo 1979 iki 1989 m. Berlyno laisvojo universiteto (FUB) profesorė. 1989 m. apgynė habilitaciją tema „Įstatymo saistomumas ir tipizavimo diskrecija taikant mokesčių įstatymus“ (*Gesetzesbindung und Typisierungsspielräume bei der Anwendung der Steuergesetze*).

Iki 2010 m. VFR KT teisėja. Ją pakeitė Monika Hermanns.

Ištekėjusi. Vaikų neturi.

## Šaltiniai
Astika ir Nastika

**Astika** (sanskritu: आस्तिक, *āstika*) ir **Nastika** (sanskritu: नास्तिक, *nāstika*) – indų filosofijos sąvokos, kurios skirsto hinduizmo filosofines mokyklas į ortodoksines bei neortodoksines sroves pagal tai ar jos pripažįsta ar atmeta vedų autoritetą. Šiuo atžvilgiu sankhja, joga, njaja, vaišešika, vedanta bei mimansa priskiriamos *astikos* (ortodoksinėms) kryptims, o čarvaka, budizmas bei džainizmas priskiriamos *nastikos* (neortodoksinėms) srovėms.

## Indijos filosofinės mokyklos
Pagal tradicinius klasifikacijos principus indų filosofinės sistemos skirstomos į dvi dideles grupes: ortodoksinės filosofinės mokyklos (*astika*) ir neortodoksinės mokyklos (*nastika*):

* Astika (ortodoksinės filosofinės mokyklos, pripažįstančios vedų autoritetą)
** Mokyklos, tiesiogiai besiremiančios vedų tekstais
*** Mokykla, akcentuojanti ritualistinį vedų aspektą – mimansa
*** Mokyklos, ypatingą dėmesį skiriančios metafiziniams vedų aspektams – vedanta
** Mokyklos, pripažįstančios vedas, bet tiesiogiai jomis nesiremiančios – sankhja, joga, njaja, vaišešika
* Nastika (neortodoksinės filosofinės mokyklos, atmetančios vedų autoritetą) – čarvaka, budizmas, džainizmas.

## Literatūra
* Audrius Beinorius „Sąmonė klasikinėje Indijos filosofijoje“. – Vilnius, Kultūros, filosofijos ir meno institutas, 2002, ISBN 9986-638-30-5
* Flood, Gavin (1996), An Introduction to Hinduism, Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 81-7596-028-0
* Radhakrishnan, Sarvepalli; Moore, Charles A. (1989) [1957], A Source Book in Indian Philosophy (Princeton paperback 12th ed.), Princeton University Press, ISBN 0-691-01958-4

## Išnašos