open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juosmens slanksteliai

**Juosmens slanksteliai** () – penki slanksteliai, esantys tarp krūtinės slankstelių ir kryžkaulio.

## Bendroji slankstelių sandara
Slanksteliai – tai netaisyklingi kaulai ir nepaisant, kurioje stuburo vietoje būtų, visi turi bendras pagrindines dalis. Priekinė masyvi dalis vadinama kūnu (*corpus vertebrae*), prie jo iš nugarinės pusės prisitvirtinęs karpyto pavidalo lankas (*arcus vertebrae*), o tarp jų lieka anga (*foramen vertebrale*). Slankstelio lanko plokštelė (*lamina arcus vertebrae*), šonuose siaurėdama pereina į kojytes (*pediculus arcus vertebrae*), kurios tvirtinasi prie slankstelio kūno. Kojytės briaunos įlinkusios, viršutinė slankstelio įlanka (*incisura vertebralis superior*), yra šiek tiek seklesnė, o apatinė (*incisura vertebralis inferior*) – gilesnė. Vieno slankstelio apatinė ir kito viršutinė įlankos apriboja tarpslankstelinę angą (*foramen intervertebrale*).

Nuo lanko atgal ir šiek tiek žemyn nukrypusi neporinė keterinė slankstelio atauga (*processus spinosus*). Į šonus kyšo porinė skersinė atauga (*processus transversus*). Keterinė ir skersinės ataugos sudaro kyšulius ir vagas nugaros raumenims prisisegti. Į viršų ir į apačią iškyla porinė, atitinkamai viršutinė ir apatinė, sąnarinė atauga (*processus articularis superior et processus articularis inferior*). Aukščiau gulinčio slankstelio apatiniai sąnariniai paviršiai (*facies articularis inferior*), sudaro sąnarius su žemiau gulinčio slankstelio viršutiniais sąnariniais paviršiais (*facies articularis superior*).

## Juosmens slankstelio sandaros ypatumai
Juosmens slankstelis, *vertebra lumbalis (L1-L5)* (geltoni); atpažįstami iš kūno bei ataugų dydžio ir formos. Kūnai išlaiko pilvo organų masę, yra itin stambūs, inksto pavidalo. Ilgos ir smailios skersinės ataugos yra išnykusių šonkaulių liekanos, todėl vadinamos šonkaulinėmis ataugomis, *processus costiformis, s. costalis*. Tikroji skersinė atauga pastebima tik šonkaulinės ataugos pamato užpakaliniame paviršiuje ir vadinama priedine atauga, *processus accessorius*. Sąnariniai paviršiai guli sagitalinėje plokštumoje, viršutinių sąnarinių ataugų užpakalinis šoninis kraštas iškyla lyg atskira maža aptaki speninė atauga, *processus mammillaris*.

## Kaulėjimas
Juosmens slankstelis kaulėja iš trijų kaulėjimo centrų, centrum ossificationis: vienas jų atsiranda kūne, du lanke antrą embriono sklaidos mėnesį. Lanko užuomazgos susilieja per pirmus gyvenimo metus, o lankas priauga prie kūno apie 3-6 metus. Juosmens slanksteliai turi rudimentines šonkaulių užuomazgas, kurios vėliau susilieja su skersinėmis ataugomis ir ištįsta į ilgas šonines ataugas. Juosmens slankstelių kūnų viršutinę ir apatinę briauną ilgą laiką sudaro žiedinė kremzlė, arba epifizė, *epiphysis anularis*, kaulėdama ji susilieja su kūnu tik apie 18-20 metus.

## Šaltiniai
“Атлас анатомии человека в 4-х томах” Р.Д.Синельников, Я.Р.Синельников, издание 2 стереотипное, Москва „Медицина“, 1996

„Žmogaus anatomija 1“ G. Česnys, J. Tutkuvienė, A. Barkus, V. Gedrimas, R. Jankauskas, R. Rizgelienė, J. Žukienė, Vilniaus universiteto leidykla, Vilnius, 2008
Tadas Tiškevičius Logoiskis

**Tadas Tiškevičius Logoiskis** (, 1774 m. rugsėjo 17 d. Belvederyje, Jurbarko raj. – 1852 m. balandžio 15 d. Paryžiuje, Prancūzija) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Leliva herbo grafas, Abiejų Tautų Respublikos ir Lenkijos karalystės valstybės bei karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Stanislovas Antanas Tiškevičius. Motina Ieva Ona Bialozoraitė. Broliai Jurgis Tiškevičius ir Jonas (Jonušas) Tiškevičius.
## Šeima
1816 m. Varšuvoje vedė Juozapą Oną Mariją Solohubaitę Potockienę (, 1777 m. vasario 6 d. Varšuvoje – 1828 m. vasario 16 d. Svisločiuje). 

Dukterys:
* Marija Tiškevičiūtė Lempickienė (, 1816 m. rugpjūčio 25 d. Vilniuje – 1891 m. spalio 2 d. Varšuvoje); vyras Ignotas Lempickis (1801–1876 m.), Lenkijos kariuomenės karininkas; vaikai – Marija, Juozapas, Vladislovas; 
* Juozapa Tiškevičiūtė Vodzinskienė (, 1824 m. – 1900 m. birželio 24 d. Varšuvoje); vyras Karolis Viktoras Vodzinskis (1803–1858 m.); vaikai – Tadas, Karolis, Stanislovas Marijonas Karolis ir Marija.

## Valstybės tarnyba

1794 m. sukilimo dalyvis, generolo Jokūbo Jasinskio adjutantas. Jo vadovaujamas sukilėlių dalinys užpuolė Rusijos imperijos kariuomenės įgulą Vilniuje. Sukilimui pralaimėjus gyveno Lenkijos karalystėje, Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės pulkininkas. 1810 m. vienas lenkų brigadų organizatorius Paryžiuje. 1812 m. brigados generolas, dalyvavo Napoleono kariuomenės žygyje į Rusiją. 1812–1814 m. buvo rusų nelaisvėje. 1820 m. Lenkijos karalystės kaštelionas senatorius.

1831 m. sukilimo dalyvis, 1831 m. birželio mėn. paskirtas Laikinosios lenkų centrinės vyriausybės Lietuvoje pirmininku. 1831 m. liepos mėn. su generolų Antano Gelgaudo ir Dezidero Adomo Chlapovskio daliniais pasitraukė į Prūsiją, vėliau emigrantas Paryžiuje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* M. J. Minakowski, Genealogia potomków Sejmu Wielkiego

## Galerija
Jonušas Tiškevičius Logoiskis II

**Jonas (Jonušas) Tiškevičius Logoiskis** (, apie 1764/1772 m. – 1811 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Leliva herbo grafas, Varšuvos kunigaikštystės karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Stanislovas Antanas Tiškevičius. Motina Ieva Ona Bialozoraitė. Broliai Jurgis Tiškevičius ir Tadas Tiškevičius. Sesuo – Eleonora Gelgaudienė.

Žmona – Eufrozina Eleonora Skuminaitė-Tiškevičiūtė (, g. apie 1768 m.), Kazimiero Skumino Tiškevičiaus duktė.

Vaikai:
* Stanislovas Tiškevičius (g. apie 1790 m.);
* Ona Tiškevičiūtė Koscialkovskienė (, g. apie 1790 m.); sūnus – Jonas Koscialkovskis;
* Sofija Tiškevičiūtė Pšeciševskienė (, apie 1790 m. – iki 1833 m.); vyras – Antanas Pšeciševskis (1797–1856), karininkas, 1831 m. sukilimo Lietuvoje dalyvis.

## Valstybės tarnyba
Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės generolas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* M. J. Minakowski, Genealogia potomków Sejmu Wielkiego (Jan Tyszkiewicz-Łohojski h. Leliwa)
Pameižiai

**Pameižiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Baltrušaičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiliušiai

**Pamiliušai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 4 km iki Kunigiškių, dešiniajame Miliušos upelio krante, Gargasų miško pakraštyje. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Javata

**Javata** () – miestas Kioto prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 73,8 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas 1977 m. lapkričio 1 d.

## Simboliai
Oficiali miesto gėlė – indinis rododendras, medis – *Camphor Laurel*.

## Nuorodos
* Oficiali Javatos svetainė (japonų k.)
Pasalupis

**Pasalupis** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Gaurės, dešiniajame Šešuvies ir Laigos upelio krante. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Usmos ežeras

**Usmos ežeras** () – didelis ežeras Latvijoje, Ventspilio savivaldybėje, ribojasi su Kuldygos ir Talsų savivaldybėmis. Pagal plotą tai šeštas didžiausias ežeras Latvijoje, pagal vandens tūrį – antras.

Bendras salų plotas – 4,2 km². Viskūžių sala yra didžiausia ežero sala Latvijoje – 309,2 ha. Tarp Viskūžių salos ir sausumos yra panašus į upę sąsiauris – Amjūdzupė. Aplink ežerą plyti vieni iš didžiausių miškų masyvų Latvijoje. Ežero salas taip pat dengia miškas. Įteka Tyrukšupė, Bangeva, Sudmaliniupė. Aplink ežerą – kalvos, kopos. Krantai daugiausia lėkšti, bet vietomis ir statūs. Giliausia vieta – Kapkrasnas (27 m) yra pietinėje ežero dalyje. Kapkrasnas – kriptodepresija, nes yra žemiau jūros lygio. Maždaug 5 % ežero yra apžėlę. Gyvena 9 rūšių žuvys.

1912 m. buvo įkurtas pirmasis Latvijoje rezervatas – Moricsalos rezervatas, apimantis ir dalį ežero. Yra gamtos draustinis „Viskūžių sala“ (2004). Populiari buriavimo vieta, šalia ežero daug poilsio bazių.

## Nuorodos
* www.ezeri.lv
Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis

**Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis** (, 1796 m. balandžio 10 d. Žemojoje Panemunėje – 1856 m. balandžio 28 d. Gryleve) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, Lenkijos karalystės valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius Logoiskis II. Motina Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis, Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis, Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis.
## Šeima
1833 m. vedė, pirmoji žmona Febronija Šolaiska (*Febronia Szołajska*). Vaikai:
* Tadas Jonušas Tiškevičius, (g. 1833 m. gegužės 7 d.) Maltos ordino kavalierius, žmona Antanina Lopačinska (*Antonina Łopacińska*), vaikų neturėjo.
* Stanislovas Joachimas Tiškevičius
* Hortenzija Adelaida Tiškevičiūtė.

Antroji žmona nuo 1850 m. Izabelė Gecendorf-Grabovska (*Izabella Goetzendorf-Grabowska*)

Očeretos dvaro valdytojas.

## Valstybės tarnyba
Lenkijos karalystės kariuomenės karininkas, 1831 m. Varšuvos seimo atstovas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis

**Henrikas Jurgis Vincentas Tiškevičius Logoiskis** (, 1792 m. Žemojoje Panemunėje – 1854 m. birželio 6 d.) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, Rusijos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius Logoiskis II. Motina Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis, Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis, Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis.
## Šeima
1822 m. vedė, žmona Eufrozina Šolaiska (*Eufrozyna Szołajska*). Sūnūs Mykolas Tiškevičius Logoiskis II, Stanislovas Tiškevičius Logoiskis, Henrikas Tiškevičius Logoiskis II, Mikalojus Tiškevičius Logoiskis II, Vincentas Tiškevičius Logoiskis, duktė Teklė Eufrozina Tiškevičiūtė.

Očeretos dvaro valdytojas.

## Valstybės tarnyba
Rusijos valstybės slaptasis patarėjas, Kijevo gubernijos bajorų maršalka.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Cu (Mijė)

**Cu** () – miestas Mijės prefektūroje, Japonijoje. Prefektūros administracinis centras.

Miesto vietoje buvo įkurtas kaip pilies miestas, kuris Edo laikotarpiu tapo populiaria nakvynės vieta keliautojams į Isės šventovę. Naujasis miestas buvo įkurtas 1889 m. balandžio 1 d., pusė jo buvo subombarduota 1945 m. vykusių bombardavimų metu.

Mieste veikia Mijės Universitetas.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – japoninis skirpstulas, medis – azalija, paukštis – *Cettia diphone*.

## Nuorodos
* Oficiali Cu miesto svetainė japonų kalba
Korvetės kapitonas

**Korvetenkapitonas** () – Vokietijos karinio jūrų laivyno karininko laipsnis, žemesnis už fregatenkapitoną ir aukštesnis už kapitoną leitenantą (ar štabskapitoną leitenantą), atitinkantis armijos majorą. Analogiškas JAV ar D. Britanijos laivyno komanderiui leitenantui.

Korvetenkapitonai gali vadovauti mažiems laivams (pvz., korvetėms) ar būti didesnio laivo vadovaujančiu karininku.

Korvetenkapitono atskyrio ženklai yra trys auksaspalvės juostelės ant rankovės ir auksaspalviai ąžuolo lapai ant kepurės snapelio.
Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis

**Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis** (, 1797 m. Žemojoje Panemunėje – 1850 m.) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, Lenkijos karalystės valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius Logoiskis II. Motina Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis, Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis, Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis.
## Šeima
1825 m. vedė, žmona Felicija Rei. Sūnus Zdislovas Tiškevičius, 1875 m. rugpjūčio 25 d. vedė Gabrielė Myr (*Gabriela Mier*), bet vaikų neturėjo.

Verynios ir Kolbušovo dvarų Galicijoje valdytojas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Štabskapitonas leitenantas

**Štabskapitonas leitenantas** () - Vokietijos karinio jūrų laivyno karininko laipsnis, aukštesnis už kapitoną leitenantą ir žemesnis už korvetenkapitoną. Šis laipsnis armijoje atitiktų laipsnį tarp kapitono ir majoro.

Šis laipsnis suteikiamas karininkams kapitonams leitenantams specialistams, kurie negali vadovauti laivui. Todėl jiems suteikiamas ne korvetenkapitono laipsnis, o štabskapitono leitenanto laipsnis (o alga - korvetenkapitono).


File:16_-_kptlt.png|Kapitono leitenanto rankogalio antsiuvaiOF-2 (apačia)
File:16_-_stkptlt.png|Štabskapitono leitenanto rankogalio antsiuvaiOF-2 (viršus)
File:17_-_kkpt.png|Korvetenkapitono rankogalio antsiuvaiOF-3
Toba (reikšmės)

Geografijoje žodis **Toba** reiškia:
* Tobos ežeras – ežeras šiaurinėje Sumatros dalyje, Indonezijoje;
* Toba (Mijė) – miestas Mijės prefektūroje, Japonijoje;
* Toba (Nova Crnja) – kaimas Serbijoje;
* Toba (Tibetas) – kaimas Tibeto autonominiame regione, Kinijos Liaudies Respublikoje.

Kitos žodžio **Toba** reikšmės:
* Tabgačai, dar vadinami *Toba*, *Tuoba* – senovės gantis Rytų Azijoje;
* Toba (gentis) – Gran Čiako regiono gentis;
* Toba kalba – kalba, naudojama Pietų Amerikoje;
* Imperatorius Toba – 74-asis Japonijos imperatorius.
Mykolas Tiškevičius Logoiskis II

**Mykolas Tiškevičius Logoiskis II** (, 1822 m. Žemojoje Panemunėje – 1897 m.) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis. Motina Eufrozina Šolaiska. Broliai Stanislovas Tiškevičius Logoiskis, Henrikas Tiškevičius Logoiskis II, Mikalojus Tiškevičius Logoiskis II, Vincentas Tiškevičius Logoiskis
## Šeima
1844 m. vedė, žmona Joana Tiškevičiūtė, Benedikto Tiškevičiaus duktė, su ja vaikų neturėjo. 1852 m. vedė žmonos seserį Mariją Tiškevičiūtę, su ja gimė sūnus Benediktas Henrikas Tiškevičius .

Maltos ordino komandoras.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Malga Čiapela

**Malga Čiapela** – slidinėjimo kurortas Itaijoje, Marmolados papėdėje, Dolomitų kalnuose.

Malga Čiapela yra Roka Pietorės savivaldybės dalis (*frazione*) Beluno provincijoje, Veneto regione. Slidinėjimo trasos bei keltuvai yra ir į Arabos (*Arabba*) pusę, Selos grupės kalnus. Į rytus keliu galima pasiekti Roka Pietorė gyvenvietę, o į vakarus kelias eina per Fedajos perėją į Kanacėjų Fasos slėnyje Trentino regione, Trentine-Pietų Tirolyje.

Gyvenvietėje yra keletas viešbučių, kempingas. Čia yra galinė keltuvo, kuriuo galima pakilti į Marmolados viršūnes apatinė stotelė.
Ščučė (ežeras)

**Ščučė** () arba ***Šortandi*** () – ežeras Kazachstane, Akmolos srityje, Burabajaus rajone, 5 km nuo Ščučinsko miesto centro. Ilgis 7,5 km, plotis 3 km.

## Šaltiniai
Burabajus (ežeras)

**Burabajus** () arba **Borovojė** () – ežeras Kazachstane, Astanos srityje. Ežeras įeina į Kokšetau ežerų sistemą. Ilgis 4,5 km, plotis 3,9 km. Prie dešininio ežero kranto yra Burabajaus kurortas. Prie ežero stūkso Žumbaktaso uola, taip pat prie ežero kairiojo kranto iškilę Siniuchos (Kokčetavo) kalnai, šalia jų yra pastatytas Otžetpeso paminklas.

Patenka į Burabajaus nacionalinį parką.

Seniau vadintas Auliekoliu (*Аулиеколь* – 'šventasis ežeras').

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Wikimapia
Fregatenkapitonas

**Fregatenkapitonas** () – Vokietijos karinio jūrų laivyno karininko laipsnis, žemesnis už jūrų kapitoną ir aukštesnis už korvetenkapitoną, atitinkantis armijos pulkininką leitenantą (papulkininkį). Analogiškas JAV ar D. Britanijos laivyno komanderiui.

Fregatenkapitono atskyrio ženklai yra trys plačios ir viena siaura auksaspalvės juostelės ant rankovės.

Panašius karinius laipsnius, kurie irgi reiškia „fregatos kapitonas“, turi Argentina ir Ispanija (isp. *Capitán de Fragata*), Prancūzija ().
Išsėtinis mėšlagrybis

**Išsėtinis mėšlagrybis** (*Coprinus disseminatus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, mėšlagrybių (*Coprinus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Miškai, parkai, sodai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Smulkučiai grybai, augantys tik ant papuvusios medienos.

Gležni, smulkučiai vaisiakūniai. Kepurėlė 0,5–1 (2) cm skersmens, vagota, šiek teik gofruota, baltai plaušuota, rusvai pilka, gelsva. Lakšteliai pilkšvi, seni – rudai juodi. Kotas 2–3×0,1–0,15 cm, baltas, labai trapus. Trama plona, be ypatingo kvapo. Sporos eliptiškos, 7–10×4–5,5 μm.

**Būdingi požymiai:** auga didelėmis kolonijomis, grupėmis, kupstais ant supuvusių stuobrių, išvartų, kelmų, aplink juos.

Auga vasarą, rudenį. Saprotrofas, **nevalgomas**. Labai dažnas. Geras gamtos sanitaras, guvus pūvančios medienos ardytojas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 220 psl.
Ivangėnai

**Ivangėnai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Skaudvilės. Kaime yra du Ivangėnų (Karšuvos) piliakalniai, prie vieno iš jų yra senovės gyvenvietė. Kaimas priklausė Karšuvos žemei. Tai vienas retesnių archeologijos paminklų respublikoje – archeologinis kompleksas, susidedantis iš piliakalnio, senovės gyvenvietės ir kapinyno. Piliakalniai įrengti Suvirkštės ir Ančios santakoje. Piliakalnių šlaitai statūs, apaugę medžiais ir krūmais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giržadai

**Giržadai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Skaudvilės. Ariamame lauke yra kaimo kapinės.

## Istorija

1910 m. kaimas išskirstytas į viensėdžius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jakutiškė

**Jakutiškė** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Batakių, prie kelio . Ryčiau kaimo teka Agluona.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jakštai (Tauragė)

**Jakštai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Leliškės ir 1 km į vakarus nuo Skaudvilės.

## Istorija

XIX a. pab. F. Pokrovskis Kauno gubernijos archeologiniame žemėlapyje nurodo Jakštų piliakalnį, apie piliakalnį užsimena ir P. Tarasenka, jis minimas prieškarinės archeologinės komisijos medžiagoje. Šis piliakalnis buvo dešiniajame Ančios krante, netoli Skaudvilės. Tiesiant kelius sunaikintas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Četkauskas

**Četkauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Četkauskienė (ištekėjusi moteris) ir Četkauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Kazimieras Četkauskas – chorvedys, vargonininkas;
* Petras Četkauskas – chorvedys, vargonininkas;
* Povilas Četkauskas – chorvedys, vargonininkas;
* Vytautas Četkauskas (1910) – chorvedys, vargonininkas;
* Vytautas Četkauskas (1921) – chorvedys, vargonininkas;
* Vytautas Laimutis Četkauskas – chorvedys, pedagogas.
Gilvičiai

**Gilvičiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Skaudvilės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kavadoniai

**Kavadoniai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Skaudvilės, prie magistralinio kelio .

## Istorija

Šaltiniuose kaimas minimas nuo 1846 metų. 1927 m. įsteigta pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Keteriai

**Keteriai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Leliškės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Leliškė

**Leliškė** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Skaudvilės.

## Istorija

Kaimas minimas 1642 m. Tauragės dvaro inventoriuje, tada kaime buvo vienas valakas, priklausė Tauragės valsčiui.

Kaime buvęs Leliškės palivarkas, priklausęs Kybartui. Palivarkas jungė 100 ha žemės (80 ha ariamos ir 20 ha miško). Centre stovėjo gyvenamasis namas, daržinė, kumetinė, svirnas, kiaulininkas. Gyvenamojo namo šiaurėje buvo tvenkinys, vakaruose – parkas.

Buvusiame sodybiniame ansamblyje išliko gyvenamasis namas, statytas 1885 m., svirnas, statytas XIX a. pab. Pastatams būdinga liaudiška architektūra. Į buvusį centrą iš Parvaičių kaimo parvežtas svirnas, statytas XIX a. pab. Dabar užtvenktas buvusio palivarko Agluonos upelis, šioje vietoje stovėjo malūnas.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kapitonas komandoras

**Kapitonas komandoras** () – dabar nenaudojamas Rusijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, aukštesnis už pirmo rango kapitoną ir žemesnis už kontradmirolą (už šautbenachtą), atitinkantis kitų laivynų flotilės admirolą ar armijos brigados generolą, valdininkų tarpe – valstybės patarėją.

Laipsnį įvedė Petras I, jis naudotas 1707–1732, 1751–1764, 1798–1827 m. Pradžioje rangų lentelėje buvo priskirtas V klasei, po 1798 m. – IV klasei.
1732 m. laipsnis buvo panaikintas, o 1751 m. vėl atkurtas.
1764 m. laipsnis buvo panaikintas jį perskeliant į du laipsnius – *[[generolo majoro rango kapitonas]]* (*капитан генерал-майорского ранга*; IV klasė) ir *[[brigadininko rango kapitonas]]* (*капитан бригадирского ранга*; V klasė). 1798 m. šie du laipsniai vėl buvo sujungti į vieną kapitono komandoro laipsnį, priskirtą IV klasei. Kapitonas komandoras atsidūrė vienoje klasėje su kontradmirolu, bet kaip laipsnis buvo žemesnis.
1827 m. gruodžio mėn. laipsnis buvo panaikintas. Nuo tada pirmo rango kapitonai, keliant laipsnį, išsyk tampa kontradmirolais.

Kapitonas komandoras vadovaudavo nedidelėms laivų grupėms, tiek atskiroms, tiek eskadrų dalims. Esant reikalui galėjo pakeisti kontradmirolą ir atlikti jo pareigas.

Į kapitoną komandorą kreipdavosi „Ваше высокородие“.

## Garsūs kapitonai komandorai
* Vitus Beringas (1681–1741) – danas, Rusijos jūrų keliautojas
* Aleksejus Čirikovas (1703–1748) – Rusijos jūrų keliautojas

## Nuorodos
* Капитан-командор
Jonas Juozapas Tiškevičius

**Jonas Juozapas Tiškevičius** (, 1867 m. – 1903 m. gruodžio 18 d. Davose, Šveicarija) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, 1861 m. gegužės 8 d. Rusijos imperatorius tėvui iš naujo patvirtino grafo titulą.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Jonas Vytautas Tiškevičius. Motina Izabelė Tiškevičiūtė.

Palaidotas Trakų Vokės koplyčioje.

## Šeima
1894 m. birželio 14 d. Varšuvos Šv. Juozapo bažnyčioje vedė Elžbietą Mariją Krasinską. 

; Vaikai
* Jonas Mykolas Tiškevičius, 
* Vladislovas Tiškevičius,
* Mykolas Zigmantas Tiškevičius (1903 m. gegužės 5 d. Zakopanėje – 1974 m. kovo 21 d. Miunchene), 1931 m. balandžio 30 d. vedė Mariją Aną Pietrušinską, antroji žmona Tamara Nachičevinska, bet vaikų neturėjo.
* Sofija Tiškevičiūtė (1895–1973 m.), vyras Vladimiras Alfonsas Čartoriskis ().

## Bibliografija
* *Laiškai iš Zanzibaro*. Trakų istorijos muziejus, 2010.

## Dvarai
Valdė Vokės, Voložino dvarus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jonas Vytautas Tiškevičius

**Jonas Vytautas Emanuelis Juozapas Tiškevičius** (, 1831 m. rugsėjo 14 d. Voložine – 1892 m. vasario 10 d.) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, 1861 m. gegužės 8 d. Rusijos imperatorius jam ir broliams iš naujo patvirtino grafo titulą.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Juozapas Mykolas Tiškevičius. Motina Ona Zabielaitė. Broliai Juozapas Tiškevičius, Mykolas Tiškevičius, Vladislovas Tiškevičius.

Palaidotas Trakų Vokės koplyčioje.

## Šeima
1866 m. vedė Izabelę Tiškevičiūtę.

Vaikai:
* Jonas Juozapas Tiškevičius (1867–1903), grafas, Vokės ir Voložino dvarininkas.
* Kristina Tiškevičiūtė (1866–1952), vyras Andrius Kazimieras Potockis, vaikai Kotryna Iza Potocka, Marija Teresė Potocka, Izabelė Marija Potocka, Kristina Potocka, Adomas Vladislovas Potockis, Arturas Antonijus Potockis, Andrius Marija Potockis, Sofija Potocka, Joana Potocka.
* Marija Tiškevičiūtė (1871–1923), vyras Edvardas Adomas Fredro Bonieckis, vaikai Mykolas Česlovas Fredro Bonieckis, Edvardas Jonas Fredro Bonieckis, Jonas Fredro Bonieckis, Stanislovas Fredro Bonieckis, Kazimieras Fredro Bonieckis, Marija Izabelė Fredro Boniecki, Andžejus Fredro Bonieckis, Vladislovas Fredro Bonieckis, Adomas Fredro Bonieckis, Izabelė Marija Fredro Boniecki.
* Joana Tiškevičiūtė (1877–1928), vyras Edvardas Broel-Pliateris, vaikai Izabelė Broel-Pliater, Kristina Broel-Pliater, Jonas Broel-Pliateris, Edvardas Broel-Pliateris, Zigmantas Broel-Pliateris, Joana Broel-Pliater.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Vladislovas Tiškevičius

**Vladislovas Tiškevičius** (, 1898 m. spalio 30 d. Davose, Šveicarija – 1940 m. TSRS) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, 1861 m. gegužės 8 d. Rusijos imperatorius giminei iš naujo patvirtino grafo titulą.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Jonas Juozapas Tiškevičius. Motina Elžbieta Marija Krasinska.
## Šeima
1920 m. birželio 10 d. vedė, žmona Rožė Tarnovska. Sūnūs Jonas Jurgis Hubertas Tiškevičius, Artūras Marija Tiškevičius.
* Duktė Ežbieta Marija Tiškevičiūtė (1921 m. rugpjūčio 26 d. – 1996 m. gruodžio 20 d.), 1946 m. liepos 16 d. ištekėjo už Liudviko Liubienskio, su kuriuo turėjo tris dukras, 1962 m. balandžio 4 d. ištekėjo už Nicholas Caroll, kuriam pagimdė sūnų Andrew.
* Duktė Rožė Marija Tiškevičiūtė (g. 1923 m. birželio 22 d.), 1946 m. lapkričio 6 d. Londone ištekėjo už Boleslovo Jurgio Markovskio.
* Duktė Marija Tiškevičiūtė (g. 1930 m. rugsėjo 19 d.), 1953 m. vasario 14 d. ištekėjo Kensingtone, Londone, vyras Jonas Antanas Skarbekas.

1940 m. sovietų suimtas ir deportuotas į Rusiją, tolesnis likimas nežinomas.

## Dvarai
Valdė Tarnavatkos dvarus Liublino vaivadijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Totoris

**Totoris** () – miestas Totorio prefektūroje, Japonijoje. Prefektūros administracinis centras. Čia gyvena apie 200,3 tūkst. gyventojų. Šalis garsėja smėlio kopomis, kurios pritraukia daug turistų.

Totoryje įsikūrę 2 universitetai – nacionalinis ir aplinkotyros.

## Simboliai
Oficiali miesto gėlė – kininis česnakas, medis – kalninė kamelija.

## Miestai partneriai

*  Kuširas, Japonija (nuo 1963 m.)
*  Himedžis, Japonija (nuo 1972 m.)
*  Ivakunis, Japonija (nuo 1995 m.)
*  Hanau, Vokietija
*  Čongdžu, Pietų Korėja

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (japonų k.)
* Turizmas Totoryje  (anglų k.)
Jonas Mykolas Tiškevičius

**Jonas Mykolas Tiškevičius** (, 1896 m. gegužės 30 d. Vokėje – 1939 m. gegužės 30 d. Miendzižece, Palenkėje) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, 1861 m. gegužės 8 d. Rusijos imperatorius giminei iš naujo patvirtino grafo titulą. 

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Jonas Juozapas Tiškevičius. Motina Elžbieta Marija Krasinska. Brolis Vladislovas Tiškevičius.

Buvo palaidotas prie Trakų Vokės koplyčios.

## Šeima
1920 m. birželio 10 d. vedė, žmona Ona Janina Radvilaitė, Jonušo Karolio Radvilos ir Izabelės Vodzickos duktė.
* Sūnus Zigmantas Jonas Tiškevičius
* Duktė Ežbieta Tiškevičiūtė (g. 1932 m. vasario 26 d.), 1956 m. gegužės 5 d. Londone ištekėjo už Peterio Abrahamo, bet vaikų neturėjo.
* Duktė Ona Marija Tiškevičiūtė (g. 1938 m. balandžio 9 d. Varšuvoje), 1965 m. balandžio 8 d. ištekėjo už Robin Macay Hooper, vaikų neturėjo.

## Dvarai
Valdė Vokės dvarą ir Voložiną.

## Veikla
Lenkijos seimo atstovas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Domininkas Tiškevičius

**Domininkas Tiškevičius** (, apie 1756 m. – 1813 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Felicijus Tiškevičius. Motina Mosiecka. Brolis Pijus Tiškevičius.
## Šeima
1780 m. vedė, žmona Sofija Šližnytė, apie vaikus duomenys tikslinami.

## Veikla
1807-1811 m. Borisovo bajorų maršalka.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Aleksandriškis

**Aleksandriškis** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Vaiškonių. Dirbami laukai, miškeliai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bernotiškis (Kėdainiai)

**Bernotiškis** – buvęs viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Pagirių.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čeponiškiai (Kėdainiai)

**Čeponiškiai** – buvęs viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Šėtos, tarp Pašėtės ir Žeimelių.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Žeimelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čereliai (Kėdainiai)

**Čereliai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Okainių, prie Šumeros upės ir jos intako Ringos. Keliai į Paežerius, Vaiškonius, Liolius.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bugumilava

**Bugumilava** – buvęs viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Šėtos, Obelies kairiajame krante. Dabar telkšo Kaplių žuvininkystės tvenkiniai.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo palivarkas Šėtos valsčiuje.

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Žemųjų Kaplių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Glaušiai

**Glaušiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Šėtos, kairiajame Obels krante, priešais Pašėtę. Išlikusios sodybvietės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Griniškiai

**Griniškiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1,5 km į pietus nuo Pagirių, Rudekšnos kairiajame krante. Dabar – dirbami laukai.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo Griniškių dvaras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Godlevskis (1773–1867), ATR politinis veikėjas, generolas, 1831 m. sukilimo dalyvis

## Šaltiniai
Pirmo rango kapitonas

**Pirmo rango kapitonas** (, neoficialiai sutr. *каперанг*), *kaperangas* – TSRS, Rusijos (anksčiau – Rusijos imperijos) ir Ukrainos karinio jūrų laivyno laipsnis, žemesnis už kontradmirolą ir aukštesnis už antro rango kapitoną. Atitinka kitų laivynų kapitoną ar jūrų kapitoną (pvz., Lietuvos karinėse jūrų pajėgose) ir armijos pulkininką.

Rusijos imperijos rangų lentelėje pirmo rango kapitonai buvo priskirti VI klasei.

1935–1940 m. TSRS laivyne pirmo rango kapitonas atitiko kombrigą (brigados generolą kitose armijose) armijoje. 1940 m. įvedus armijoje papulkininkio laipsnį pirmo rango kapitonas ėmė atitikti pulkininką.


File:RAF N F5CaptNavy since 2010par.svg|Paradinis TSRS pirmo rango kapitono antpetis
File:RAF N F5CaptNavy1 1994-2010..png|Rusijos federacijos pirmo rango kapitono antpetis
File:RAF N F5-Kapitan-1st sleeve.png|Rusijos federacijos pirmo rango kapitono rankovės antsiuvai


## Nuorodos

* Гвардии капитан первого ранга в форме №3 парадной для строя (1945) (Pirmo rango kapitono uniforma (1945))
* Pirmo rango kapitono antpetis
Jokniai

**Jokniai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 5 km į šiaurės vakarus nuo Pagirių, 3 km į šiaurę nuo Vaiškonių. Iš šiaurės, rytų ir vakarų Joknius juosia Pauslajo miškai, apylinkėse teka Šumera su intaku Juodupiu. Yra vandens bokštas, du kryžiai. Tai itin atokus kaimas, esantis per 3 km nuo artimiausios gyvenamos vietos – Vaiškonių. Pasiekiamas iš pastarųjų lauko keliuku, taip pat keliukas veda į Valakus. Seniau apylinkėse būta daugiau kaimų, bet per kolektyvizaciją dauguma jų sunaikinta.

## Istorija

Jokniai buvo dvaras Pagirių valsčiuje. 1788 m. buvo Motiejaus Gžausko valda. XX a. pradžioje priklausė Klimavičiams.

## Gyventojai

## Galerija

Jokniai, 2.jpg|Apleista Joknių sodyba
Jokniai, kryžius 1.jpg|Joknių kaimo kryžius
Jokniai, kryžius 3.jpg|Joknių ir apylinkių kaimų gyventojų atminimui skirtas kryžius


## Šaltiniai
Jovaišai (Kėdainiai)

**Jovaišai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės rytuose, 3 km į rytus nuo Šėtos, Ukmergės rajono paribyje. Į šiaurės rytus nuo kaimo plyti Žemelių miškas.

## Istorija

Seniau buvo Juvaišų dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jaskaičiai

**Jaskaičiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Aukštųjų Kaplių. Prie kaimo teka Obelies intakas Suleva, patvenkta nedideliu tvenkiniu. Per Jaskaičius eina kelias iš Kaplių į Milžemius.

Kaime gyvena 3 šeimos, stovi neveikiantis vandens bokštas. Taip pat yra nebenaudojami ūkiniai pastatai, kurie anksčiau priklausė Aristavos ūkio bendrovei. Netoli kaimo yra Aristavos ūkio bendrovės dirbami žemės plotai, taip pat yra ir kitų ūkininkų dirbami žemės plotai.

## Istorija

Iki XX a. vid. buvo Jeskaičių dvaras (dar vadintas Šačiūnais) Šėtos valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gumbiai

**Gumbiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Šėtos. Įsikūręs prie Liolių–Vaiškonių kelio ir Indijos upės ištakų. Aplink dunkso Kamėnų miškas. Likusios sodybvietės, apgriuvusi koplytėlė (kultūros paminklas).

## Istorija

XX a. buvo Gintautų valda Pagirių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kezai

**Kezai** (arba ***Kėzai***) – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Pagirių, 1 km į vakarus nuo Tulpiakiemio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kamėnai

**Kamėnai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Sangailų, prie Indijos upelio ir keliuko Lioliai–Vaiškoniai.

## Istorija

Iki XX a. vid. buvo Aukštųjų ir Žemųjų Kamėnų kaimai. Per melioraciją didelis Kamėnų kaimas sunaikintas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Marija Rudzinskaitė-Arcimavičienė

**Marija Rudzinskaitė-Arcimavičienė** (1885 m. liepos 16 d. Šaravų k., Josvainių vls. – 1941 m. gegužės 8 d. Vilniuje) – istorikė, profesionaliosios egiptologijos pradininkė Lietuvoje.

## Biografija
1900 m. baigė mergaičių gimnaziją Kaune. 1916 m. baigė Maskvos universitetą. 

Visą gyvenimą paskyrė Egipto istorinio palikimo tyrimui. Egiptologija susidomėjo studijuodama Maskvoje pas garsų rusų orientalistą Borisą Turajevą (1868–1920). Keletą kartų (1910, 1924, 1934 m.) su ekspedicijomis lankėsi Egipte, stebėjo kasinėjimus Gizoje. Dalyvavo žymaus amerikiečių egiptologo Dž. Raisnerio atliktuose kasinėjimuose, iš kelionių parsivežė nemažai eksponatų savo kolekcijai. Lankėsi pasauliniuose orientalistų kongresuose.

1922–1939 m. Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto Visuotinės istorijos katedros docentė. 1922 m. jos iniciatyva universitete pradėtas skaityti Egipto istorijos kursas, paskaitose studentus supažindino su meno bei raštijos paminklais.

1932 m. išleido žodynėlį „Egipto ieroglifai“. Jame paaiškinta simbolinė bei fonetinė svarbiausių hieroglifų reikšmė, žodžių reikšmės. Išvertė keletą himnų, apysaką. Parašė ir 1936 m. išleido Egipto istorijos vadovėlį. Didžioji dalis surinktos kolekcijos saugoma Mykolo Žilinsko galerijoje Kaune.

Palaidota Saulės kapinėse Vilniuje.

## Išleistos knygos
* Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Tut-Anch-Amono kapas ir Tebų paminklai“ (Senovės Rytai, 3). Kaunas, 1933
* Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Egipto hieroglifai“ (Senovės Rytai, 1). Kaunas, 1932
* M. Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Sinuhetas“ // Švietimo darbas. 1922. Nr. Nr. 3-6, p. 371–372
* Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Moters būklė senovės Egipte“ (Senovės Rytai, 2). Kaunas, 1932
* Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Vardo reikšmė senovės Egipte“ (Senovės Rytai, 4). Kaunas, 1934
* Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Dievų ir kvepalų žemė“. Kaunas, 1936
* Rudzinskaitė-Arcimavičienė. „Aigiptas“, T. I (Senovės Rytų istorija). Kaunas, 1936

## Taip pat skaitykite
* Orientalistika Lietuvoje

## Šaltiniai

## Literatūra
* Snitkuvienė, Aldona. Aplankykite manuosius Egipto dievus… // Mokslas ir gyvenimas, 1985, Nr.6, p.16-18
* Snitkuvienė, Aldona. Egiptologijos pradininkė Lietuvoje // Kauno tiesa, 1985 m. liepos 28 d., p.5
* Snitkuvienė, Aldona. Vienintelė Lietuvoje Senovės Egipto dailės kolekcija – Kaune // Kauno diena, 1995 m. rugsėjo 13 d., p.17

## Nuorodos
* Išsipildė Marijos Rudzinskaitės-Arcimavičienės svajonė
Linksmavietė (Kėdainiai)

**Linksmavietė** – buvęs viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Šėtos, Obels kairiajame krante, priešais Pašėtę. Ūkiniai statiniai.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Pašėtės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lyviškiai

**Lyviškiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pagirių, 1,5 km į šiaurę nuo Vaiškonių. Dirbami laukai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Margiai (Kėdainiai)

**Margiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Pagirių, prie Ringos upelio (Šumeros intakas). Rytuose – Runeikių miškas. Pasiekiamas laukų keliuku (1 km) iš Vaiškonių fermų. Likę pora apleistų sodybų.

## Gyventojai

### Žinomi žmonės
* Stasys Bilys (g. 1934) – inžinierius elektrikas, energetikas

## Šaltiniai
Pijus Tiškevičius

**Pijus Tiškevičius** (, apie 1759 m. – 1858 m. Logoiske) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Felicijus Tiškevičius. Motina Mosiecka. Brolis Domininkas Tiškevičius.

Jis gavo gerą išsilavinimą namuose, po to mokėsi Minske. 1794 metais dalyvavo Kosciuškos sukilime.

Pašventė save ūkinei veiklai, Lahoisko grafystės ekonominio rentabilumo stiprinimui. 1815 metais Lahoiske pastatė naujus rūmus ampiro stiliuje. Tęsė giminės kronikos rašymą, gerokai išplėtė Tiškevičių meno galeriją ir biblioteką. Nuolat vedė grafystės archyvą. Apdovanotas muzikiniai, organizavo kamerinius koncertus. Grojo smuiku.

## Šeima ir vaikai
Pirmoji žmona Liudvika Sierakauskaitė, antroji žmona Augusta Pliaterytė, sūnūs Konstantinas Benediktas Stanislovas Tiškevičius, Eustachijus Tiškevičius.

## Dvarai
Logoisko, Kapčiamiesčio dvarų valdytojas. 1800 m. jo rūpesčiu buvo iš pagrindų perstatyta, padidinta ir išpuošta Kapčiamiesčio Dievo Apvaizdos bažnyčia.

## Veikla
1794 m. sukilimo dalyvis. 1814–1820 m. Borisovo bajorų maršalka.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Mauliai

**Mauliai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Pagirių. Pagirių kaimų seniūnaitijos centras. Greta kaimo teka Rudekšna, eina kelias . Yra kaimo kryžius bei paminklinis kryžius žuvusiems apylinkių partizanams.

## Istorija

XX a. pradžioje minimas Maulių dvaras ir dvaro žemės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mitėniškiai

**Mitėniškiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Jonavos rajono paribyje, išsibarstęs prie pietinio Šėtos pakraščio. Rytiniu pakraščiu teka Obels intakas Vanga. Pro kaimą eina kelias .

## Istorija

Seniau Mitėniškiuose, prie Šėtos–Žeimių kelio, būta Montviloms priklausiusio Mitėniškių dvaro (jo vieta likusi dab. Mitėniškiuose Jonavos rajone). Jam priklausė 80 valakų žemės, Šėtos, Pakščių ir Pauliukų palivarkai.

Mitėniškiuose 1919 m. vasario 11 d. įvyko kautynės tarp Lietuvos kariuomenės ir bolševikų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1850 m. Mitėniškių dvare gimė žinomas filantropas Juozapas Montvila.

## Šaltiniai
Kreiviai (Kėdainiai)

**Kreiviai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Pagirių, tarp Rudekšnos ir pelkėto miškelio. Išlikusi negyvenama sodyba.

## Istorija

XX a. pradžioje Kreiviai buvo Širmulevičių ir Grybavičių valda Pagirių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Liliūnai

**Liliūnai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės rytuose, 2 km į pietvakarius nuo Pagirių miestelio. Šalia kaimo teka Rudekšna, eina Pagirių–Šėtos kelias, vakaruose dunkso Runeikių miškas.

Seniau Liliūnus supo Pagirių vaismedžių sodai, bet dabar jie sunaikinti.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Morkūnai (Kėdainiai)

**Morkūnai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šėtos, 1 km į pietvakarius nuo Sangailų. Dirbami laukai.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. Morkūnų viensėdis pervadintas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antro rango kapitonas

**Antro rango kapitonas** (, neoficialiai sutr. *кавторанг*), *kavtorangas* – TSRS, Rusijos (anksčiau – Rusijos imperijos) ir Ukrainos karinio jūrų laivyno laipsnis, žemesnis už pirmo rango kapitoną ir aukštesnis už trečio rango kapitoną. Atitinka kitų laivynų komanderį ar fregatenkapitoną ir armijos papulkininkį (pulkininką leitenantą).

Rusijos imperijos rangų lentelėje antro rango kapitonai buvo priskirti VII klasei.

1935–1940 m. TSRS laivyne antro rango kapitonas atitiko pulkininką armijoje, nes tuo metu papulkininkio laipsnio Raudonojoje Armijoje dar nebuvo. 1940 m. įvedus armijoje papulkininkio laipsnį antro rango kapitonas ėmė atitikti papulkininkį.


File:RAF N F4Com since 2010par.svg|Paradinis TSRS antro rango kapitono antpetis
File:RAF N F4Com1 1994-2010.png|Rusijos Federacijos antro rango kapitono antpetis
File:RAF N F4-Kapitan-2nd sleeve.png|Rusijos Federacijos antro rango kapitono rankovės antsiuvai
File:UA-CPT2-NAV.jpg|Ukrainos antro rango kapitono antpetis


## Išnašos

## Nuorodos
* Antro rango inžinieriaus – kapitono antpetis
* Капитан второго ранга в форме №3 повседневной вне строя (1941–1943)
Norbutiškiai

**Norbutiškiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Šėtos, tarp Petraičių ir Pašumerio. Išlikusi sodyba prie Petraičių upelio. Prie pietinio pakraščio eina plentas .

## Istorija

XX a. pr. buvo Narbutiškių dvaras Šėtos valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ožiškiai

**Ožiškiai** – buvęs viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Šėtos, 0,5 km į šiaurę nuo Žeimelių, tarp dviejų Obels intakų. Dirbami laukai.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Žeimelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pakščiai (Kėdainiai)

**Pakščiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Šėtos, prie Obels upės. Iš vakarų driekiasi Bogumilavos ir Eglyno miškai. Per kaimą eina Nociūnų–Šėtos kelias. Pakščiuose ant Obels seniau veikė vandens malūnas (likę griuvėsiai), priklausęs Mitėniškių dvarui (Montviloms).

Seniau į vakarus nuo Pakščių būta Pakštelių kaimo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Simanonys

**Simanonys** (arba ***Simanėnai***) – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietus nuo Vaiškonių, prie kelio į Liolius. Prie kelio išlikę keletas medžių, pastatytas kryžius.

## Istorija

XIX a. pabaigoje buvo palivarkas Pagirių valsčiuje, Čekavičių valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sokai (Kėdainiai)

**Sokai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šėtos, 1,5 km į vakarus nuo Sangailų, prie Ilgatrakio miško.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. Sokų viensėdis pervadintas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stageliai

**Stageliai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Sangailų, prie Šumeros upelio ir Gumbių miško. Dar žymimas TSRS laikų žemėlapiuose, dabar – likę dirbami laukai.

## Istorija

Stageliai (*Staghelisken*) minimi 1377 m. Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje.

XIX a. pabaigoje buvo Stagelių (Stogelių) kaimas ir Stagių (Stogių) palivarkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stagiai

**Stagiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Šėtos, 1 km į rytus nuo Sangailų. Buvo išsibarstęs tarp Liolių ir kelio . Dabar likę dirbami laukai.

## Istorija

XIX a. pab. buvo Stagelių (Stogelių) kaimas ir Stagių (Stogių) palivarkas.

Iki 1954 m. – Stagių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponava (Kėdainiai)

**Steponava** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurę nuo Pagirių. Šalia kaimo teka Rudekšna, dunkso Pauslajo miškas. Keliuku pasiekiamas iš Maulių.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo palivarkas Pagirių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Valakai (Kėdainiai)

**Valakai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Pagirių miestelio, prie kelio Pagiriai–Vaiškoniai. Į šiaurę nuo kaimo prasideda Pauslajo miškai, yra Šumeros ištakos. Atsišakoja keliukas į Kreivius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Plankiai

**Plankiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Pagirių, šalia Pauslajo miškų.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo Ivanauskams priklausęs Plankių dvaras Pagirių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pručiai

**Pručiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės rytuose, 1 km į rytus nuo Šėtos, prie kelio . Pietiniu pakraščiu teka Vanga. Šėtos kaimų seniūnaitijos centras.

## Istorija

Iki 1954 m. buvo Pručių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vidnapolis (Kėdainiai)

**Vidnapolis** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Pagirių, Runeikių miško šiaurinėje dalyje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vivonys

**Vivonys** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Pagirių, 3 km į šiaurę nuo Vaiškonių, prie Šumeros aukštupio.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Vivonys buvo Vaiškonių dvarui priklausęs palivarkas (Belinskių valda).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Zapranai

**Zapranai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pagirių, tuojau už Maulių, prie kelio  ir Rudekšnos upelio. Belikę dirbami laukai.

## Istorija

1788 m. Zapranų dvaras priklausė Juozapui Viškovskiui ir Motiejui Stacevičiui. XIX a. pabaigoje Zapranai buvo dvaras Pagirių valsčiuje, Šilingų valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žeguniai (Kėdainiai)

**Žeguniai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pagirių. Buvo išsibarstęs pusračiu į rytus nuo Vaiškonių, tarp nedidelių Šumeros baseino upelių ir miškelių.

TSRS laikais dar būta keleto sodybų. Dabar kaimas visiškai išnykęs – plyti dirbami laukai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žemieji Kapliai

**Žemieji Kapliai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės rytuose, 5 km į vakarus nuo Šėtos, 1 km į šiaurės rytus nuo Aukštųjų Kaplių, šalia kelio . Rytiniu pakraščiu teka Suleva.

## Istorija

XIX a. pabaigoje buvo Kaplių kaimas ir palivarkas Šėtos valsčiuje, Gintautų giminės valda.

2020 m. prijungtas Bugumilavos viensėdis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ulan Batoro rajonai

**Ulan Batoro rajonai** – Mongolijos sostinę Ulan Batorą sudarantys 9 rajonai (), iš kurių 2 yra eksklavai. Rajonai dalijami į choroo ().

## Ulan Batoro rajonai



## Išnašos

Bagachangajas ir Baganūras yra Ulan Batoro savivaldybės eksklavai
TSRS Ministrų Taryba

**TSRS Ministrų Taryba** (iki 1946 m. kovo 15 d. – TSRS Liaudies Komisarų Taryba) buvo aukščiausioji vykdomoji ir tvarkomoji TSRS valdžios institucija. Ją TSRS Aukščiausioji Taryba bendrame Sąjungos Tarybos ir Tautybių tarybos posėdyje sudarydavo tokios sudėties: TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas, Pirmininko pirmieji pavaduotojai, pavaduotojai, TSRS ministrai ir TSRS valstybinių komitetų pirmininkai. Pagal pareigas () į TSRS Ministrų Tarybą įėjo sąjunginių respublikų Ministrų Tarybų pirmininkai.

## Kompetencija

1977 m. TSRS Konstitucijoje buvo rašoma, kad TSRS Ministrų Taryba:
* Užtikrina vadovavimą liaudies ūkiui ir socialiniam-kultūriniam darbui; rengia ir įgyvendina priemones liaudies gerovei ir kultūrai kelti; mokslui ir technikai vystyti, gamtos ištekliams racionaliai naudoti ir saugoti, pinigų ir kredito sistemai stiprinti, vieningai darbo, kainų apmokėjimo, socialinio aprūpinimo politikai vykdyti, valstybiniam draudimui ir vieningai apskaitos bei statistikos sistemai organizuoti; organizuoja pramonės, statybos, žemės ūkio įmonių ir susivienijimų, transporto ir ryšių priemonių, taip pat kitų sąjunginio pavaldumo organizacijų ir įstaigų valdymą;
* sudaro ir teikia TSRS Aukščiausiajai Tarybai ir einamuosius bei perspektyvinius TSRS valstybinius ekonominio ir socialinio vystymo planus, TSRS valstybinį biudžetą; imasi priemonių valstybiniam planui ir biudžetui įgyvendinti; teikia TSRS Aukščiausiajai Tarybai plano ir biudžeto įvykdymo ataskaitas;
* įgyvendina priemones valstybės interesams ginti, socialistinei nuosavybei ir viešajai tvarkai apsaugoti, piliečių teisėms ir laisvėms užtikrinti ir ginti;
* imasi priemonių valstybės saugumui užtikrinti;
* vykdo bendrą vadovavimą TSRS ginkluotosioms pajėgoms, nustato kasmetinius kontingentus piliečių, šauktinių į būtinąją karo tarnybą;
* vykdo bendrą vadovavimą santykių su užsienio valstybėmis, užsienio prekybos, TSRS ekonominio, mokslinio-techninio ir kultūrinio bendradarbiavimo su užsienio šalimis srityje; imasi priemonių, kad būtų vykdomos TSRS tarptautinės sutartys; tvirtina ir denonsuoja tarp vyriausybių sudarytas tarptautines sutartis;
* prireikus steigia komitetus, vyriausiąsias valdybas ir kita žinybas prie TSRS Ministrų Tarybos ūkiniams, socialiniams-kultūriniams ir gynybiniams reikalams.

## Šaltiniai
Očikiai

**Očikiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Skaudvilės, šalia kelio . Upynikės upelio krante yra senos kaimo kapinės: apardytos ir apaugusios medžiais. 1990 metais kapines sutvarkė Adakavo gyventojai, pastatytas tautodailininko Vidmanto Lietuvininko išdrožtas kryžius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Puželiai

**Puželiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Skaudvilės.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs nuo šalia esančio Pužų kaimo.

## Istorija

Kaime buvo apsireiškusi Dievo motina, todėl 1904 metais kaimas pastatė koplytstulpį su Marijos skulptūra, tačiau 1961 metais skulptūra dingo, tuomet į koplytstulpį buvo patalpinta Šv. Jono Nepomuko skulptūra, ji vėliau irgi pavogta. 1987 Skaudvilės klebonas J. Kauneckas patalpino Rūpintojėlio skulptūrą, sutvirtino koplystulpio stiebą. Ant koplytstulpio yra užrašas: „Pastatytas metuse jubiliejaus Motinos Dievo 1904“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiemiškiai

**Kiemiškiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, Kiemiškių miške, 4 km nuo Juodupės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paegluonis (Skaudvilė)

**Paegluonis** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Skaudvilės, kairiajame Agluonos krante. Kaime, prie kelio Skaudvilė – Šilalė, yra senos nedidelės neveikiančios kapinaitės. Jose buvę du sunykę kryžiai, vienas jų statytas 1934 m. ir užrašas ant jo: „Jubiliejaus atmintis 1934“.

## Gyventojai

## Šaltiniai