open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rumunijos futbolas 2021–2022 m.

**[[Rumunija|Rumunijos]] futbolo varžybos [[2020]]–[[2021]] m.**
*  prasidėjo 2021 m. liepos 15 d., baigėsi 2022 m. gegužės 29 d.;
* s turnyras prasidėjo 2021 m. vasarą, finalas įvyko 2022 m. gegužės 19 d. 

## 2021–2022 m. [[Liga I]]
* **[[Liga I]]** arba **Pirma lyga** () — aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 16 ekipų. Čempionatas vyko pandemijos sąlygomis.

2021–2022 m. sezono Liga I dalyviai
* FC Academica Clinceni
* FC Argeș Pitești
* FC Botoșani
* AFC Chindia Târgoviște
* FC Rapid București – (pakilo iš 2020/21 m. Liga II);
* CFR Cluj
* FCSB București
* CS Gaz Metan Mediaș
* CS Universitatea Craiova
* U Craiova 1948 – (pakilo iš 2020/21 m. Liga II);
* Farul Constanța – (po susijungimo su FC Viitorul pateko į Liga I; perėmė Viitorul vietą).
* CS Mioveni – (pakilo iš 2020/21 m. Liga II);
* FC UTA Arad
* FC Voluntari
* ACS Sepsi OSK Sfântu Gheorghe
* FC Dinamo București
;Ekipos, kurios iškrito į 2021/22 m. Liga II
*  FC Politehnica Iași,
*  FC Astra Giurgiu, 
*  FC Hermannstadt,

Sužaidus du ratus (30 turų), pirmenybės buvo skeliamos pusiau. Pirmasis šešetas tęsė kovą nugalėtojų grupėje, o likusios aštuonios komandos kovėsi dėl išlikimo elito divizione.

### I etapas


### II etapas
; Stipriųjų grupė

; Silpnųjų grupė

* FC Academica Clinceni skirta 26 taškų nuobaudą dėl finansinių problemų.
* Mediašo „Gaz Metan“ skirta 42 taškų nuodauda dėl finansinių problemų.

### Pereinamosios rungtynės

----

----

## 2021–2022 m. [[Rumunijos futbolo taurė]] ''(2020–21 Cupa României)''
* **[[Rumunijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Rumunijoje, vykstantis nuo 1933 metų.
* Finale susitiko Sfintu Georgės „Sepsi“ ir FC Voluntari.
### Finalo rungtynės
----

* 🏆 **[[ACS Sepsi OSK Sfântu Gheorghe|Sfintu Georgės „Sepsi“]]</span> finale nugalėjo rezultatu 2:1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: RSSSF: Rumunijos čempionatai
: RSSSF: Rumunijos futbolo taurės turnyrai
Etna (mitologija)

**Etna** () – Sicilijos nimfa graikų mitologijoje. Pasak Alkimo, buvusi Gajos ir Urano (arba Briarėjo) dukra.

Simonidas mini, kad Etna tarpininkavusi, kai tarp Hefaisto ir Demetros kilęs ginčas dėl to, kam turinti atitekti Sicilijos sala. Su Dzeusu ar Hefaistu Etna susilaukusi Palikų. Manyta, kad Etnos ugnikalnio pavadinimas kilęs iš šios nimfos vardo. Įsivaizduota, kad po juo Dzeusas palaidojęs Tifoną, Enceladą (arba Briarėją). Pats kalnas laikytas vieta, kur Hefaistas ir kiklopai Dzeusui nukaldinę žaibus.

## Išnašos
Translytiškumas

**Translytiškumas** – savęs priskyrimas priešingai lyčiai. Daugelis translyčių asmenų kenčia nuo lyties disforijos, kurią neretai siekia įveikti keisdami lytį, kas dažnai reiškia ir vardo bei asmeninių įvardžių keitimą. Taip pat translyčiai asmenys renkasi lyties keitimo terapijas, tokias kaip hormonų terapija bei chirurginis lyties keitimas, siekdami savo pirminius ir antrinius lytinius požymius suderinti su lyties tapatybe. Tačiau kai kurie translyčiai šių procedūrų atsisako, įprastai dėl finansinių ir medicininių priežasčių. Asmenys, kurie nenori keisti lyties pasitelkdami medicinines priemones, gali save laikyti transeksualiais.

Duomenys dėl translyčių žmonių paplitimo žymiai skiriasi  – iš dalies taip yra dėl termino *translytis* neapibrėžtumo. Kai kurios valstybės, kaip Kanada, gyventojų surašymuose translyčius įtraukia į atskirą kategoriją. Įprastai manoma, kad translyčiai sudaro mažiau nei 1 % pasaulio populiacijos, procentinė dalis svyruoja nuo <0,1 % iki 0,6 %.

Translyčiai žmonės gali būti atstumiami bendruomenių grupių, tiek vyrų, tiek moterų, taip pat dažnai tampa neapykantos nusikaltimų aukomis (seksizmas). Tradiciškai, translytiškumas siejamas su psichologinėmis problemomis dėl lyties tapatumo sutrikimų, nors kai kurie dabartiniai judėjimai siekia įrodyti, kad tai susiję su žmogaus smegenų sandara, o ne smegenų funkcijų sutrikimu.

## Terminologija
Terminai *translytiškumas* ir *transseksualumas* kiek skiriasi – jie grindžiami nevienodu požiūriu į socialinę ir biologinę lytį. Sąvoka *transseksualumas* veikiau yra susijusi su asmens lyties fizinėmis savybėmis tuo tarpu samprata *translytiškumas* labiau susijusi su asmens psichologija bei socialiniais iššūkiais, kurie yra keliami skirtingos lyties atstovams. Daugelis translyčių žmonių atmeta terminą *transseksualumas*. 1979 m. amerikiečių translytė moteris Kristin Jorgensen (*Christine Jorgensen*) viešai atmetė jai priskirtą žodį *transseksualė* ir save įvardijo *translyte*, sakydama, jog „socialinė lytis nieko neturi bendra su lovos partneriais, ji turi bendra su tapatybe“. Kiti sąvoką *transseksualumas* atmetė dėl to, nes ši yra per siaura ir labiau apima lyties tapatybę, o ne seksualumą.

## Šaltiniai
Maltos futbolas 2021–2022 m.

**[[Malta|Maltos]] futbolo varžybos [[2021]]–[[2022]] m.**
*  prasidėjo 2021 m. rugpjūčio 13 d., o baigėsi 2022 m. gegužės 7 d.
* s turnyras prasidėjo 2021 m. gruodžio 7 d., o finalo rungtynės sužaistos 2022 m. gegužės 15 d.

## 2021–2022 m. Premier League
* **Premier League** – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausia lyga.
* Pirmosios rungtynės sužaistos 2021 m. rugpjūčio 13 d.
* Dalyvavo 12 ekipų. Keturiomis mažiau, nei ankstesnį sezoną.

### I etapas

### Galutinė lentelė
* Hibernians FC tapo čempionais.

## 2021–2022 m. [[Maltese Challenge League]]
* **[[Maltese Challenge League]]** – antros pakopos pirmenybės.
* Šioje pakopoje ekipos buvo suskirstytos į dvi grupes. A ir B grupėse komandos varžėsi dėl apdovanojimų.
* Galiausiai, A ir B grupių geriausios ekipos žaidė finalo rungtynėse dėl lygos nugalėtojų vardo.

### Challenge League Group A


### Challenge League Group B


### Finalas
* A grupės nugalėtojai Pembroke Athleta ir B grupės nugalėtojai Żebbuġ Rangers dėl čempionų vardo kovojo finalo rungtynėse.

----
* Baudinių serijoje Żebbuġ Rangers smūgiavo pirmieji.
----

* Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1-1. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito. 
* Baudinių seriją laimėjo Żebbuġ Rangers ir iškovojo lygos čempionų vardus.
----

## 2021–2022 m. [[Maltos futbolo taurė]] ''(FA Trophy)''
* **[[Maltos futbolo taurė]]** – pagrindinis taurės turnyras Maltoje.

* Pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1-1. Rungtynės buvo pratęstos.
* Floriana palaužė varžovus pratęsimo metu (galutinis rezultatas 2-1) ir iškovojo šalies futbolo taurę.
-----

## 2021 m. [[Maltos futbolo supertaurė|Supertaurė]]
* **[[Maltos futbolo supertaurė]]** – trofėjus, dėl kurio nuo 1985 m. varžosi Maltos čempionai ir taurės laimėtojai. 
* Dėl pandemijos nevyko.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* FLASHSCORE
* SOCCERWAY: FA taurė
Interlytiškumas

**Interlytiškumas, interseksualumas, interlytis** – asmuo, pasižymintis tiek vyrui, tiek moteriai būdingais lytiniais požymiais, kurie, pasak Jungtinių Tautų vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biuro, „neatitinka tipinės binarinės vyro ir moters kūno sampratos“. Laikomas reprodukcinės sistemos sutrikimu. Neaiškius lytinius požymius turintis individas gali gimti su anatomijos neatitinkančiais lytiniais organais, gonadomis bei lytinių chromosomų kombinacijomis. Lytiškai bręstant pradeda gamintis fiziologijos neatitinkantys lytiniai hormonai. Individų žmonių populiacijose, gimusių su kitokiomis nei įprasta lytinių chromosomų kombinacijomis priskaičiuojama 0,018 %.

Su keliomis išimtimis, daugumoje visuomenių vyrai ir moterys traktuojami kaip atskiri ir apibrėžti skirtingos lyties vienetai. Jeigu gimsta abiejų lyčių arba neaiškius lytinius požymius turintis individas, jam gali būti taikoma hormonų terapija, taip pat gali būti atliekamos reikalingos operacijos palikti tik vieną lytį. Šiuolaikinės medicinos siekis „ištaisyti“ lytį yra kritikuojamas žmonių, laikančių interlytiškumą lygiaverčiai natūraliu dalyku. Su šia seksizmo forma siekia kovoti seksualinių mažumų organizacijos. Nuo mažens interlyčiai nepapuola į įprastas „vyro“ ir „moters“ kategorijas, tačiau daugelyje valstybinių sistemų taikoma būtent tokia, piliečių klasifikacija juos apeina.

## Dažnumas

## Šaltiniai
Gibraltaro futbolas 2021–2022 m.

**[[Gibraltaras|Gibraltaro]] futbolo varžybos [[2021]]–[[2022]] m.**
*  prasidėjo 2021 m. spalio 16 d., baigėsi 2022 m. balandžio 30 d.;
* s turnyras prasidėjo 2022 m. vasario 5 d., o finalas vyko 2022 m. gegužės 7 d. 

## 2021–2022 m. Nacionalinė lyga

**Nacionalinė lyga** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 11 ekipų:
* Bruno’s Magpies
* College 1975
* Europa
* Europa Point
* Glacis United
* Lincoln Red Imps
* Lions Gibraltar
* Lynx
* Manchester 62
* Mons Calpe
* St Joseph’s

### I etapas

### Galutinė komandų rikiuotė
; Stipriųjų grupė (kova dėl čempionų vardo)
*  **[[Lincoln Red Imps FC|Lincoln]]** tapo šalies čempionais.

; Silpnųjų grupė (kova dėl išlikimo)

## 2021–2022 m. Rock Cup turnyras
* Į finalą pateko Lincoln Red Imps ir Brunos Magpies.
* Finalo rungtynės įvyko 2022 m. gegužės 7 d. (EN)
#### Finalo rungtynės
----

* **[[Lincoln Red Imps FC|Lincoln Red Imps]] nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo trofėjų.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė – 2021–2022 m. sezonas
* Soccerway – 2021–2022 m. sezonas
* Flashscore – lygos archyvas
Portugalijos futbolas 2021–2022 m.

**[[Portugalija|Portugalijos]] futbolo varžybos [[2021]]–[[2022]] m.**
*  prasidėjo 2021 m. rugpjūčio 6 d., o baigėsi 2022 m. gegužės 15 d.
* s turnyras prasidėjo 2021 m. vasarą, o finalas įvyko 2022 m. gegužės 22 d.

## 2021–2022 m. [[Primeira Liga]]
* **[[Primeira Liga]]** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 18 ekipų. Čempionatas vyko pandemijos sąlygomis.

Pokyčiai:

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės

Dėl išlikimo kovojo Moreirense (Primeira Liga) ir Chaves 2021–2022 m. Liga Portugal 2 trečioji komanda.
----

----
----

* **Chaves nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 2–1 ir pateko į 2022–2023 m. [[Primeira Liga]]; Moreirense iškrito į Antrą lygą.**
-----

## 2021–2022 m. Antroji lyga
* **[[Liga Portugal 2]]** arba **Liga Portugal 2 SABSEG** – antros pakopos pirmenybės.(EN)
* **Antroje lygoje** varžėsi 18 ekipų.
### Galutinė komandų rikiuotė

## Pereinamosios rungtynės


|}
----

----

* **Sporting Covilhã nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 2–0 ir išsaugojo vietą Antroje lygoje.**
----

## 2021–2022 m. [[Portugalijos futbolo taurė]] (2021–22 Taça de Portugal)
* **Portugalijos futbolo taurė** – futbolo taurės turnyras, kasmet vykstantis Portugalijoje.
* Finalo rungtynės įvyko 2022 m. gegužės 22 d. tarp Porto ir Tondela.
### Finalo rungtynės
----


## Išnašos

## Nuorodos
* Soccerway (2021–2022 m. Primera Liga sezonas)
* RSSSF duomenų bazė (2021–2022 m. sezonas)
* RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrų istorija)
Michailas Prozorovas

**Michailas Prozorovas** (, 1860 m. Viurcburge – po 1914 m.) – rusų architektas, kūręs Lietuvoje.

## Biografija
Mokėsi Vilniuje. Studijavo Sankt Peterburgo civilinių inžinierių institute.

Nuo 1890 m. pagrindinis Vilniaus ir Lietuvos stačiatikių arkivyskupijos architektas. 1901–1906 m. gubernijos inžinierius. 1901–1914 m. rinktas į Miesto dūmą. Rusijos imperatoriškosios technikos draugijos, Vilniaus dailės bičiulių draugijos narys.

## Suprojektuoti pastatai
* Vilniaus Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė (1898)
* Švenčionių Švč. Trejybės cerkvė (1898)
* Vilniaus Dievo Motinos ikonos „Ženklas iš dangaus“ cerkvė (1903)
* Markučių dvaro šv. Varvaros koplyčia (spėjamas projektas, 1903)
* Valstybinis Vilniaus mažasis teatras (rekonstrukcijos projektas, 1908)
* Lietuvos mokslų akademijos pastatas (1909)
* Vilniaus kenesa (1912)
* Prekybos ir pramonės rūmai, Vilnius (1913)


LMA-LMT by Augustas Didzgalvis.jpg|Lietuvos mokslų akademija
VVMT by Augustas Didzgalvis.jpg|Valstybinis Vilniaus mažasis teatras
Gedimino 40 by Augustas Didzgalvis.jpg|Okupacijų ir laisvės kovų muziejus
Naujininkai Church.jpg|Vilniaus Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė
Orthodox Church of Revelation of the Holy Mother of God Domes, Vilnius, Lithuania - Diliff.jpg|Vilniaus Dievo Motinos ikonos „Ženklas iš dangaus“ cerkvė
Karaite Kenesa Vilnius.jpg|Vilniaus kenesa


## Šaltiniai
Romaškių kapinių koplyčia

**Romaškių kapinių koplyčia** – koplyčia, stovinti Kauno rajone, Romaškių kaimo (Domeikavos sen.) kapinėse, 0,5 km į rytus nuo kelio  ties Varluvos kryžkele, 1 km į šiaurę nuo  Domeikavos. Kapinės veikiančios, užima 0,7726 ha teritoriją. Romaškiai priklauso Domeikavos Lietuvos kankinių parapijai. Parapijos klebonas apsilanko per Visus šventuosius. Koplyčia žmonių buvo lankoma, prižiūrima ir sovietiniais metais. 

Koplyčia stovi senųjų kapinių dalyje, ant kalvelės, nuo vartelių ir gyvenvietės pusės apsodintoje senomis liepomis. Kitoje pusėje plyti dirbami laukai. Ji 9 kv. m dydžio, vieno aukšto, baltų plytų mūro. Yra altorius ir kiti liturginiai daiktai, epitafija lenkų kalba (sunkiai įskaitoma) šalia altoriaus iš kairės. Sienos ir lubos dekoruotos tapytais piešiniais. Šalia pastato iš visų pusių stovi antkapiniai paminklai ir kryžiai. Kartu su kitomis Domeikavos seniūnijos kapinėmis, Romaškių kapinės ir koplyčia 2011 m. tyrinėtos laidosenos kaitos ir kaimo kapinaičių plėtros kontekste.

2021 m. gegužės 20 d. kilęs gaisras apgadino koplyčią. Paaiškėjo, kad nuo paliktos žvakės užsidegė altorius ir bažnytinis inventorius. Iškviesti ugniagesiai užsidegusio altoriaus dalis išnešė į lauką ir užgesino. Vėliau pastatas buvo išvėdintas. Koplyčią po šio įvykio buvo rengiamasi perdažyti.

## Galerija


Romaškiai, kapinių koplyčia nuo vartų.JPG|Vaizdas nuo senųjų vartelių pusės
Altorius, Romaškiai .JPG|Altorius (nuo gaisro aprūkusi niša)
Romaškių koplyčia, tapyba ant lubų.JPG|Lubų puošyba - skydas su kryžiumi
Romaškių kapinių koplyčia, lenta.JPG |Epitafija prie altoriaus (1958?)


## Šaltiniai
Acer

**Acer** gali reikšti:
* „Acer Incorporated“ – Taivane įsikūrusi tarptautinė kompiuterinių technologijų ir elektronikos korporacija.
* Klevas (*Acer*) – sapindinių (*Sapindaceae*) šeimos, kaštoninių (*Hippocastanoideae*) pošeimio augalų gentis.
Enceladas (mitologija)

**Enceladas** () – graikų mitologijos personažas, vienas iš šimtarankių milžinų, stojusių į karą su dievais (gigantomachija). Buvęs Tartaro ir Gajos sūnus.

Enceladas buvęs užmuštas. Anot vienos versijos, Enceladą žaibu nutrenkęs Dzeusas; milžinas buvęs palaidotas po Etnos ugnikalniu. Pasak kitų, Enceladas buvęs užmuštas Atėnės vežimu ar žuvęs nuo Seileno ieties. Dar pasakojama, kad milžinui besprunkant, Atėnė ant jo užmetusi Sicilijos salą.

Šio milžino vardu pavadintas vienas iš Saturno palydovų.

## Išnašos
Trijų jūrų iniciatyva

**Trijų jūrų iniciatyva**, **Trijų jūrų iniciatyvos investicinis fondas (3SIIF)** – dvylikos Europos Sąjungos valstybių narių forumas, politiškai ir ekonomiškai jungiantis Vidurio ir Rytų Europos šalis. Trijų jūrų iniciatyva siekia glaudesnio Europos Sąjungai priklausančių Rytų Europos valstybių regioninio bendradarbiavimo. Šiuo metu šiam fondui priklauso Austrija, Bulgarija, Čekija, Estija, Kroatija, Latvija, Lenkija, Lietuva, Rumunija, Slovakija, Slovėnija bei Vengrija. Pirmasis narių susitikimas įvyko 2016 m. Dubrovnike, Kroatijoje.

## Statistika
Trijų jūrų iniciatyvai priklausančios šalys sudaro 29 % visos Europos Sąjungos teritorijos, jose gyvena 25 % (112 mln.) Europos Sąjungos gyventojų. Šio investicinio fondo narių bendra perkamoji galia sudaro 19 % visos Europos Sąjungos BVP.

## Istorija
Trijų jūrų iniciatyva – tarpukario Lenkijos pirmykštės idėjos, jungiančios tarp Baltijos, Adrijos ir Juodosios jūrų esančias valstybes, rezultatas. Šis investicinis fondas įkurtas 2015 m. Lenkijos prezidento Andžėjaus Dudos (*Andrzej Duda*) ir Kroatijos prezidentės Kolindos Grabar-Kitarovič (*Kolinda Grabar-Kitarović*) iniciatyva.

## Išnašos
Šv. Izaoko soboras

**Šventojo Izaoko katedra-soboras** (arba tiesiog **Izaoko soboras**; ) − didžiausia stačiatikių katedra Sankt Peterburge, stovinti Izaoko aikštėje. Klasicizmo architektūros paminklas. 1858–1929 m. Sankt Peterburgo stačiatikių vyskupijos katedros soboras.

## Istorija
Pirmoji Izaoko cerkvė buvo pastatyta 1706 m. Šioje cerkvėje susituokė caras Petras I ir Jekaterina I. 1717 m. prasidėjo antrosios cerkvės statyba. 1735 m. soboras degė. Trečiasis Izaoko soboras buvo pastatytas 1802 m. Dabartinis ketvirtasis katedros soboras buvo pastatytas 1858 m. pagal prancūzų architekto Auguste de Montferrand parengtą projektą. 1918 m. Soboro pastatas ir bažnytinė nuosavybė buvo bolševikų nacionalizuoti. 1928 m. cerkvė buvo uždaryta, o jau 1931 m. pastate pradėjo veikti antireliginis muziejus. Antrojo pasaulinio karo metu Izaoko soboras nukentėjo, jo sienose ir kolonose buvo palikti kai kurių artilerijos sviedinių pėdsakai. Sovietų valdžios metais paverstas muziejumi paminklu. Nuo 1990 m. iki šiol čia atliekamos bažnytinės apeigos, bet soboro pastatas priklauso muziejui. Rusijos visuomenėje vyksta diskusijos apie pastato perdavimą Rusijos stačiatikių bažnyčiai.

## Galerija

СПб. Церковь святого Исаакия Далматского (в нач 18в), Лит. по рис.W.Schreiber 1845г 603776.jpg|Pirmoji Izaoko cerkvė
СПб. Строительство Исаакиевского собора в 1838. грав.с рис.Монферран О. 603795.jpg|Dabartinio soboro statyba 1838 m.
Купол Исаакиевского собора - panoramio.jpg|miniatiūra|Izaoko soboro kupolas
Следы от снарядов. Исаакий. 1.JPG|Palikti vokiečių sviedinių pėdsakai soboro kolonoje
Saint-Isaac's-Cathedral-2013-01-03-04.jpg|Vidus
SPb St.Isaac cathedral (north front).jpg|Šiaurės frontonas „Kristaus prisikėlimas“


## Išnašos

## Šaltiniai
*
Telura

**Telura** () – Žemės personifikacija romėnų mitologijoje; dar vadinta *Terra Mater* („Motina
Žemė“). Jos atitikmuo graikų mitologijoje – Gaja.

Neretai minima priešpriešinant Jupiteriui (dangaus dievui), siejama su dievu Dis ir manais. Prisiekdami Teluros ar požemio pasaulio dievybių vardu, žmonės rankas ištiesdavo žemyn; prisiekiant Jupiterio vardu, rankos būdavo ištiesiamos aukštyn.

Pasakojama, kad per karą su pikentijais mūšio metu įvyko žemės drebėjimas; konsulas Publijus Sempronijus Sofas paliepė toje vietoje, kur stovėjo Spurijaus Kasijaus namas (gatvėje, vedančioje į *[[Carinae]]*), pastatyti Telurai šventyklą.

Šios deivės garbei balandžio 15 d. būdavo švenčiamos Fordikidijos arba Hordikalijos (iš lot. *hordus* arba *fordus* – „veršinga karvė“). Žmonės Telurai aukodavo per sėją ir atėjus laikui nuimti derlių, ypač tuomet, kai šeimos narys mirdavęs jo deramai nepagerbus (būtent Telura turėjusi priimti jį į savo prieglobstį). 

Per Telurai skirtą šventę bei jai aukojant žyniai melsdavosi ir vyriškajai Žemės dievybei, vardu *Tellumo*.

## Išnašos
Kang Chae-young

**Kang Čėjong** (; g. 1996 m. birželio 8 d.) – Pietų Korėjos šaulė iš lanko, olimpietė.

## Biografija
2015 m. atstovavo Pietų Korėją pasaulio čempionate ir kartu su nacionaline rinktine pelnė bronzos medalius. 2017 m. vasaros universiados čempionė. Tais pačiais metais tapo pasaulio čempione moterų komandinėje ir mišrių komandų rungtyse. 2018 m. Azijos žaidynėse pelnė bronzą vienetų rungtyje ir auksą komandinėje įskaitoje. 2019 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate pirmą kartą pelnė medalį vienetų rungtyje pasaulio čempione vienetų rungtyje.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje korėjietė pelnė 675 taškus ir liko trečia. Kartu su Pietų Korėjos nacionaline rinktine pasiekė naują olimpinį rekordą moterų komandinėje įskaitoje.

## Šaltiniai
Nicholas D'Amour

**Nikolia Damūras** (*Nicholas D’Amour*, 2001 m. rugsėjo 4 d.) – JAV Mergelių salų šaulys iš lanko, olimpietis.

## Biografija
2018 m. Panamerikos čempionate užimta 33-ioji vieta. 2019 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate Mergelių salų atstovas užėmė 124-ą vietą. 2021 m. Panamerikos čempionate D’Amour liko 7-oje vietoje.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje D’Amour pelnė 660 taškų ir liko 23-ias. Atkrentamosiose varžybose šaulys po pratesimo nusileido australui Ryan Tyack ir iš tolimesnės kovos pasitraukė.

2021 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate Nicholas D'Amour kvalifikacijoje su 645 taškais buvo 22-as. Atkrentamosiose varžybose sportininkas įveikė kroatą Lovro Černi, bet antrame ture nusileido slovėnui Luka Arnež ir iš tolimesnės kovos pasitraukė.

## Šaltiniai
Denisas Fonvizinas

**Denisas Fonvizinas** (; 1745 m. birželio 14 d. Maskvoje – 1792 m. gruodžio 12 d. Sankt Peterburge) – rusų klasicizmo dramaturgas ir poetas.

## Biografija

Denisas Fonvizinas gimė vokiečių kilmės rusų bajorų šeimoje. Mokėsi universiteto gimnazijoje Maskvoje. 1761 m. įstojo į Maskvos universitetą, nuo 1762 dirbo Užsienio reikalų kolegijoje Sankt Peterburge. D. Fonvizinas vertė prancūzų ir vokiečių autorių kūrinius į rusų kalbą. Prancūzų filosofai Volteras ir Helvecijus padarė didelė įtaką jaunam Fonvizinui. 1769 m. jis tapo diplomato Nikitos Panino sekretoriumi. Kartu su N. Paninu jie parengė pirmąjį Rusijos istorijoje konstitucijos projektą. D. Fonvizino žymiausias kūrinys yra pjesė „Nebrendyla“. Kūrinyje autorius nepalankiai vertino bajorų auklėjimą ir baudžiavą. Denisas Fonvizinas mirė 1792 m. Sankt Peterburge, kur ir buvo palaidotas.

## Išnašos

## Šaltiniai
* Вдовина Л. Н. Фонвизин (фон Визин) Денис Иванович // А. Ю. Андреев, Д. А. Цыганков. — 2010.
Barbra Banda

**Barbra Banda** (g. 2000 m. kovo 20 d.) – Zambijos futbolininkė, puolėja. Nuo 2016 m. futbolininkė atstovavo Zambijos nacionalinėje moterų futbolo rinktinėje, olimpietė.

## Biografija
Nuo 2018 m. Banda atstovavo EdF Logroño klubui ir varžėsi aukščiausioje Ispanijos lygoje - Primera División. 2020 m. futbolininkė pasirašė kontraktą su aukščiausioje Kinijos moterų futbolo lygoje dalyvaujančiu Shanghai Shengli klubu.

2018 m. balandžio 4 d. varžybose prieš Tanzaniją Banda pelnė pirmąjį tarptautinį įvartį su Zambijos nacionaline rinktine.

2021 m. futbolininkė pakviestą varžytis 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių futbolo turnyre. Pirmosiose rungtynėse prieš Nyderlandus futbolininkė pelnė trys įvarčius.

2024 m. persikėlė į Orlando Pride (Florida, JAV).

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Anastasija Galašina

**Anastasija Galašina** (, g. 1997 m. vasario 3 d.) – Rusijos šaulė sportiniu šautuvu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.

## Biografija
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate užimta 14-a vieta moterų pneumatinio ginklo rungtyje ir iškovota bronza mišrių porų varžybose.

2019 m. Europos žaidynėse pelnytas sidabras mišrių porų varžybose. 2020 m. Europos čempionato moterų komandinės įskaitos aukso medalininkė ir moterų individualios rungties pneumatiniu šautuvu sidabro medalininkė.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Galašina moterų pneumatinio šautuvo rungties atrankoje surinko 628,7 taškus ir su aštuntu geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Rusijos olimlinio komiteto atstovė pelnė sidabro medalį.

## Šaltiniai
Hou Zhihui

**Hou Džihuji** (, g. 1997 m. kovo 18 d., Meitango k., Hunanas) – Kinijos sunkiaatletė, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtoja. Pasaulio čempionė ir rekordininkė.

## Biografija
2015 m. pasaulio jaunimo čempionate Kinijos atstovė tapo sidabro medalininke.

2018 m. pasaulio čempionato finale pasiekė 208 kg, užfiksavo naują pasaulio rekordą ir pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2019 m. Azijos čempionato nugalėtoja. Tais pačiais metais pelnė sidabro medalį pasaulio čempionate. 2020 m. Azijos čempionate pasiekė naują pasaulio rekordą (213 kg) ir tapo nugalėtoja.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Zhihui moterų iki 49 kg svorio kategorijoje surinko 210 kg ir tapo olimpine čempione.

## Šaltiniai
Yang Qian

**Yang Qian** (, g. 2000 m. liepos 10 d.) – Kinijos šaulė sportiniu šautuvu. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtoja.

## Biografija
2019 m. Azijos čempionate Qian pelnė sidabrą mišrių porų varžybose ir auksą individualioje orinio šautuvo rungtyje.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Qian moterų pneumatinio šautuvo rungties atrankoje surinko 628,7 taškus ir su šeštu geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Kinijos atstovė pasiekė naują olimpinį rekordą ir tapo pirmąją 2020 m. olimpiados aukso medalininke.

## Šaltiniai
Nina Christen

**Nina Christen** (g. 1994 m. vasario 7 d.) – Šveicarijos šaulė sportiniu šautuvu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė.

## Biografija
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse šveicarė užėmė 16-ą vietą pneumatinio ginklo varžybose ir 6-ą vietą šaudyme iš trijų padėčių.

2019 m. šveicarė dalyvavo Europos žaidynėse, kuriose pelnė sidabrą moterų individualioje rungtyje ir auksą mišrių komandų varžybose Tais pačiais metais vykusiame Europos pneumatinių ginklų čempionate Christen pelnė sidabro medalį moterų šautuvo rungtyje.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Christen moterų pneumatinio šautuvo rungties atrankoje surinko 628,7 taškus ir su septintu geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Šveicarijos atstovė pelnė bronzos medalį.

## Šaltiniai
Windy Cantika Aisah

**Vindi Čantika Aisah** (*Windy Cantika Aisah*, g. 2002 m. birželio 11 d. Bandunge) – Indonezijos sunkiaatletė, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.

## Biografija
2019 m. pasaulio jaunimo čempionate Indonezijos atstovė pelnė sidabro medalį. 2021 m. pasaulio jaunimo čempionato nugalėtoja.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Aisah moterų iki 49 kg svorio kategorijoje surinko 194 kg ir pelnė olimpinį bronzos medalį.

## Šaltiniai
Saikhom Mirabai Chanu

**Saikhom Myrabai Čanū** (, g. 1994 m. rugpjūčio 8 d. Nongpok Kakčinge, Manipure) – Indijos sunkiaatletė, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.

## Biografija
2014 m. Sandraugos žaidynėse pelnė sidabro medalį. 2016 m. vasaros olimpinės žaidynėse atstovavo Indijos rinktinę, bet rezutlato neužfiksavo ir iš kovos pasitraukė.

2017 m. pasaulio čempionato finale pasiekė 194 kg rezultatą ir pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2018 m. Sandraugos žaidynių nugalėtoja. 2019 m. pasaulio čempionate liko 4-oje vietoje. 2020 m. Azijos čempionato bronzos medalininkė.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Chanu moterų iki 49 kg svorio kategorijoje surinko 202 kg ir pelnė olimpinį bronzos medalį.

## Šaltiniai
Javad Foroughi

**Džavadas Forugis** (, g. 1979 m. rugsėjo 11 d.) – Irano šaulys sportiniu pistoletu. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtojas.

## Biografija
2019 m. Azijos čempionate Foroughi pelnė du bronzos medalius: mišrių komandų įskaitoje ir individualioje pneumatinio pistoleto rungtyse.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Foroughi vyrų pneumatinio pistoleto rungties atrankoje surinko 580 taškus ir su penktu geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Irano atstovas pasiekė naują olimpinį rekordą ir tapo 2020 m. olimpiados nugalėtoju.

## Šaltiniai
Damir Mikec

**Damiras Mikecas** (, g. 1984 m. kovo 31 d. Splite, Jugoslavija) – Serbijos šaulys sportiniu pistoletu. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkas.

## Biografija
Savo debiutinėse 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Mikec užėmė 13-ą vietą vyrų pneumatinio pistoleto rungtyje ir 7-ą vietą pistoletu iš laisvosios padėtis rungtyje. 2009 m. pelnytas pirmasis medalis pasaulio taurės etape – sidabras. 2011 m. serbas tapo vasaros Universiados vicečempionu.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 17-a vieta pneumatikos rungtyje ir 16-a vieta laisvosios padėties rungtyje. 2015 m. pelnė savo pirmąjį Europos čempionatų medalį – sidabrą pneumatikos rungtyje.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse serbas pneumatikos kvalifikacijoje nuo 10 m linijos liko 25-as, o pistoleto nuo 50 m linijos rungtyje užimta 18-a vieta. Tais pačiais metais Mikec laimėjo pasaulio taurės finalo varžybas. 2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate iškovotas sidabro medalis vyrų šaudyme pistoletu nuo 50 m linijos.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Foroughi vyrų pneumatinio pistoleto rungties atrankoje surinko 580 taškus ir su penktu geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Irano atstovas pasiekė naują olimpinį rekordą ir tapo 2020 m. olimpiados nugalėtoju.

## Šaltiniai
An San

**An San** (; g. 2001 m. vasario 27 d.) – Pietų Korėjos šaulė iš lanko, olimpietė.

## Biografija
2017 m. atstovavo Pietų Korėją pasaulio jaunučių čempionate. Mišrių porų rungtyje pelnytas sidabro medalis.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje korėjietė pelnė 680 taškus ir pasiekus naują olimpinį rekordą buvo pirma. Mišrių porų varžybose kartu su Kim Je-deok finale nugalėjo Nyderlandų porą ir tapo olimpiniais čempionais. Moterų vienetų varžybose San pateko į finalą, kuriame įveikė Rusijos olimpinio komiteto atstovę Elena Osipova ir pelnė trečią žaidynių aukso medalį.

## Šaltiniai
Kim Je-deok

**Kim Džedėk** (; g. 2004 m. balandžio 12 d.) – Pietų Korėjos šaulys iš lanko, olimpietis.

## Biografija
Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje korėjietis pelnė 688 taškus ir buvo pirmas. Mišrių porų varžybose kartu su An San finale nugalėjo Nyderlandų porą ir tapo olimpiniais čempionais.

2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Pietų Korėjos nacionaline komanda iškovoti aukso medaliai vyrų komandų klasifikacijoje.

## Šaltiniai
Gabriela Schloesser

**Gabriela Šliozer** (*Gabriela Schloesser*, g. 1994 m. vasario 18 d. Meksike) – meksikiečių šaulė iš lanko, olimpietė. Nuo 2017 m. atstovauja Nyderlandus.

## Biografija
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Meksikos nacionaline rinktine užėmė 5-ą vietą moterų komandinėje įskaitoje. Individualioje rungtyje sportininkė užėmė 17-ą vietą.

Nuo 2017 m. tarptautinėse varžybose atstovauja Nyderlandus. 2019 m. pelnė sidabro medalius pasaulio čempionato mišrių komandų rungtyje.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Nyderlandų atstovė pelnė 652 taškus ir liko 20-a. Mišrių porų varžybose kartu su Steve Wijler finale nusileido tik Pietų Korėjos atstovams ir pelnė sidabro medalius.

## Šaltiniai
Steve Wijler

**Stivas Vijleris** (*Steve Wijler*, g. 1996 m. rugsėjo 18 d.) – Nyderlandų šaulys iš lanko, olimpinis prizininkas.

## Biografija
2017 m. olandas iškovojo savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį – bronzą olimpinių lankų klasėje. 2018 m. Wijler tapo Europos čempionu. 2019 m. Europos žaidynėse pelnė du sidabro medalius – individualiose vyrų varžybose ir komandinėje įskaitoje.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Nyderlandų atstovė pelnė 675 taškus ir liko 6-as. Mišrių porų varžybose kartu su Gabriela Schloesser finale nusileido tik Pietų Korėjos atstovams ir pelnė sidabro medalius.

## Šaltiniai
Luis Álvarez

**Luisas Antonijus Alvaresas Muriljas** (*Luis Antonio Álvarez Murillo*, g. 1991 m. balandžio 13 d. Meksikalyje) – meksikiečių šaulys iš lanko, olimpinis prizininkas.

## Biografija
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Álvarez kartu su Meksikos rinktine liko 4-as vyrų komandinėje rungtyje ir 17-a individualioje rungtyje. 2015 m. Panamerikos žaidynių čempionas individualioje ir komandinėje rungtyse.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Meiksikos atstovas pelnė 662 taškus ir liko 19-as. Mišrių porų varžybose kartu su Alejandra Valencia bronziniame finale nugalėjo Turkijos atstovus ir pelnė bronzos medalius.

## Šaltiniai
Alejandra Valencia

**Alechandra Valensija Truchiljo** (*Alejandra Valencia Trujillo*, g. 1994 m. spalio 17 d., Hermosiljyje) – meksikiečių šaulė iš lanko, olimpinė prizininkė.

## Biografija
2011 m. Panamerikos čempionate laimėjo aukso medalius individualioje ir komandinėje rungtyse.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Valencia kartu su Meksikos rinktine liko 7-a moterų komandinėje rungtyje ir 17-a individualioje rungtyje.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Meksikos nacionaline rinktine užėmė 5-ą vietą moterų komandinėje įskaitoje. Individualioje rungtyje sportininkė pralaimėjo kovą dėl bronzos ir užėmė 4-ą vietą. 2017 m. pasaulio čempionato prizininkė – pelnytas sidabras moterų komandinėje rungtyje. 2019 m. tapo Panamerikos čempione.

Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Meksikos atstovė pelnė 674 taškus ir liko 4-a. Mišrių porų varžybose kartu su Luis Álvarez bronziniame finale nugalėjo Turkijos atstovus ir pelnė bronzos medalius.

## Šaltiniai
Richard Carapaz

**Ričardas Antonijus Karapasas Montenegras** (*Richard Antonio Carapaz Montenegro*, g. 1993 m. gegužės 29 d.) – Ekvadoro profesionalus dviratininkas, olimpinis čempionas.

2019 m. Carapaz tapo Giro d'Italia nugalėtoju. 2021 m. savo debiutinėse olimpinėse žaidynėse tapo vyrų masinio starto plento varžybų nugalėtoju.

## Šaltiniai
Tadej Pogačar

**Tadejus Pogačaras** (*Tadej Pogačar*, 1998 m. rugsėjo 21 d.) – Slovėnijos dviratininkas, olimpinis medalininkas.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyrų masinio starto plento lenktynėse pelnė bronzos medalį.

## Šaltiniai
Wout van Aert

**Vultas van Artas** (*Wout van Aert*, g. 1994 m. rugsėjo 15 d.) – Belgijos profesionalus dviratininkas, olimpinis medalininkas.

2020 m. vasaros olimpinių žaidynių sidabro medalininkas.

## Šaltiniai
Michał Kwiatkowski

**Michalas Kviatkovskis** (*Michał Kwiatkowski*, 1990 m. birželio 2 d.) – Lenkijos profesionalus plento dviratininkas, olimpietis.

## Biografija
2008 m. tapo pasaulio jaunimo čempionu. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 59-oji vieta. 2014 m. pasaulio plento vyrų masinio starto čempionas.

2020 m. vasaros olimpinių žaidynių masinio starto varžybose užėmė 10-ą vietą.

## Šaltiniai
Katrina Lehis

**Katrina Lehis** (g. 1994 m. gruodžio 19 d. Hapsalu) – Estijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse. Olimpinė čempionė

## Biografija
2015 m. kartu su Estijos nacionaline rinktine pelnė sidabro medalius Europos čempionato komandinėse varžybose. 2018 m. Europos čempionė špagos rungtyje.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse estė pateko į pusfinalį, kuriame pralaimėjo rumunei Ana Maria Popescu. Kovoje dėl bronzos Lehis rezultatu 15-8 nugalėjo Rusijos olimpinio komiteto atstovę Aizanat Murtazaeva ir pelnė bronzos medalį. Moterų komandinėje rungtyje kartu su Estijos nacionaline rinktine pasiekė finalą, kuriame įveikė Pietų Korėjos rinktinę ir iškovojo aukso medalius.

## Šaltiniai
Distria Krasniqi

**Distrija Krasniči** (*Distria Krasniqi*, g. 1995 m. spalio 12 d. Peče) – Kosovo dziudo imtynininkė, olimpinė čempionė.

## Biografija
2013 m. Kasniqi laimėjo bronzą Europos jaunimo čempionate. 2015 m. tapo pasaulio jaunimo čempione. 2016 m. Europos iki 23 metų amžiaus čempionato nugalėtoja.

2018 m. pelnytas pirmasis Europos čempionatų medalis – sidabras svorio kategorijoje iki 52 kg. 2019 m. pelnė bronzą pasaulio čempionate. 2021 m. pirmą kartą tapo Europos čempione.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kosovo atstovė pateko į finalą, kuriame nugalėjo japonę Funa Tonaki ir pelnė savo pirmąjį olimpinį aukso medalį.

2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kosovo atstovė iškovojo sidabro medalį.

## Šaltiniai
Naohisa Takato

**Naohisa Takato** (, g. 1993 m. gegužės 30 d., Šimocukėje) – Japonijos dziudo imtynininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
2011 m. tapo pasaulio jaunimo čempionato nugalėtoju. 2013 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Japonijos atstovas iškovojo bronzos apdovanojimą. 2017 m. ir 2018 m. tapo pasaulio čempionu.

Savo antrose 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Takato pateko į finalą, kuriame nugalėjo Kinų Taipėjaus imtynininką Yang Yung-wei ir pelnė savo pirmąjį olimpinį aukso medalį.

## Šaltiniai
Sun Yiwen

**Sun Iven** (, g. 1992 m. birželio 17 d., Čisia, Šandongas) – Kinijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse. Olimpinė čempionė.

## Biografija
2014 m. pirmą kartą tapo Azijos čempione. 2015 m. laimėjo savo pirmąjį pasaulio taurės etapą.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kinijos atstovė pateko į pusfinalį, bet jį pralaimėjo ir galiausiai pelnė bronzos medalį. Kartu su Kinijos nacionaline komanda taip pat iškovojo sidabro medalius.

2019 m. pasaulio čempionate kartu su šalies nacionaline rinktine iškovoti aukso medaliai.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Yiwen finale nugalėjo Rumunijos atstovę Ana Maria Popescu ir pirmą kartą tapo olimpine čempione.

## Šaltiniai
Ana Maria Popescu

**Ana Marija Popesku** (*Ana Maria Popescu*, g. 1984 m. lapkričio 26 d. Bukarešte) – Rumunijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse. Olimpinė čempionė.

## Biografija
Savo debiutinėse 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse rumunė liko 16-oje vietoje. 2006 m. kartu su Rumunijos rinktine pelnė Europos čempionato aukso medalį komandinėje rungtyje.

2008 m. vasaros olimpiadoje pasiekė finalą, bet pralaimėjo vokietei Britta Heidemann ir pelnė sidabro medalį. 2010 m. pasaulio čempionate iškovotas pirmasis aukso medalis. 2013 m. sportininkė pirmą kartą tapo Europos čempione individualioje rungtyje. 2015 m. Europos žaidynėse pelnyti du aukso medaliai.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Rumunijos atstovė liko 9-oje vietoje individualioje rungtyje, bet komandinėje įskaitoje kartu su Rumunijos nacionaline komanda pelnė aukso medalius.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Popescu finale pralaimėjo Kinijos atstovei Sun Yiwen ir antrą kartą tapo olimpine vicečempione.

## Šaltiniai
Áron Szilágyi

**Aronas Siladis** (*Áron Szilágyi*, g. 1990 m. sausio 14 d. Budapešte) – Vengrijos fechtuotojas, kuris specializuojasi kardo rungtyse. Daugkartinis olimpinis čempionas.

## Biografija
2007 m. kartu su Vengrijos nacionaline rinktine tapo pasaulio čempionais komandinėje rungtyje. Savo debiutinėse 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vengras medalių nepelnė.

2012 m. vasaros olimpiadoje Szilágyi pirmą kartą tapo olimpiniu čempionu kardo rungtyje. 2015 m. pirmą kartą tapo Europos čempionu.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Vengrijos atstovas pelnė antrąjį olimpinį aukso medalį.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Szilágyi finale nugalėjo Italijos atstovą Luigi Samele ir trečią kartą tapo olimpiniu čempionu.

## Šaltiniai
Luigi Samele

**Luidžis Samelė** (*Luigi Samele*, g. 1987 m. liepos 25 d. Fodžoje) – Italijos fechtuotojas, kuris specializuojasi kardo rungtyse. Daugkartinis olimpinis medalininkas.

## Biografija
2010 m. kartu su Italijos rinktine pelnė sidabro medalius pasaulio čempionate. Tais pačiais metais tapo Europos čempionu komandinėje rungtyje.

Savo debiutinėje 2012 m. vasaros olimpiadoje Samele kartu su Italijos nacionaline rinktine pelnė bronzos medalį. 2014 m. pirmą kartą laimėjo pasaulio taurės etapą.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Samele finale pralaimėjo Vengrijos atstovio Áron Szilágyi ir pelnė sidabro medalį.

## Šaltiniai
Kim Jung-Hwan

**Kim Džiong Hvanas** (, g. 1983 m. rugsėjo 2 d. Seule) – Pietų Korėjos fechtuotojas, kuris specializuojasi kardo rungtyse. Olimpinis čempionas.

## Biografija
2007 m. laimėjo savo pirmąjį pasaulio taurės etapą. 2007 m. Azijos čempionate pelnė bronzą kardo rungtyje. 2011 m. su Pietų Korėjos nacionaline rinktine pirmą kartą tapo Azijos čempionu.

Savo debiutinėje 2012 m. vasaros olimpiadoje Kim kartu su Korėjos nacionaline rinktine pelnė tapo olimpiniais čempionais.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė bronzą individualioje kardo rungtyje. 2017 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kim pusfinalyje pralaimėjo Italijos atstovui Luigi Samele. Kovoje dėl bronzos įveiktas gruzinas Sandro Bazadze ir iškovotas antrasis bronzos medalis.

## Šaltiniai
Panipak Wongpattanakit

**Panipak Vongpatanakit** (, g. 1997 m. rugpjūčio 8 d. Surat Tanyje) – Tailando tekvondo sportininkė, olimpinė čempionė.

## Biografija
2014 m. tapo jaunimo olimpinių žaidynių čempione. 2015 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė bronzos medalį. 2017 m. tapo Universiados čempione. 2019 m. antrą kartą tapo pasaulio čempione.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tailandietė finale įveikė Ispanijos atstovę Adriana Cerezo ir tapo olimpine čempione.

## Šaltiniai
Vito Dell'Aquila

**Vitas Delakvila** (*Vito Dell’Aquila*, g. 2000 m. lapkričio 3 d. Mezanjėje, Apulija) – Italijos tekvondo sportininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
2015 m. tapo Europos jaunimo čempionu. 2017 m. pasaulio čempionate iškovotas bronzos medalis.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse italas finale įveikė Tuniso atstovą Mohamed Khalil Jendoubi ir tapo olimpiniu čempionu.

## Šaltiniai
Vitalina Bacaraškina

**Vitalina Bacaraškina** (, g. 1996 m. spalio 1 d. Omske, Rusijoje) – rusų šaulė sportiniu pistoletu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė.

## Biografija
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate iškovojo trys medaliais – mišrių komandų auksas, moterų komandinės įskaitos bronza ir pistoleto nuo 25 m linijos sidabras.

2019 m. Europos žaidynėse pelnytas auksas mišrių porų varžybose.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Bacaraškina moterų pneumatinio pistoleto rungties atrankoje surinko 582 taškus ir su trečių geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Rusijos olimpinio komiteto atstovė pelnė aukso medalį.

## Šaltiniai
Jiang Ranxin

**Dziang Ransin** (, g. 2000 m. gegužės 2 d.) – Kinijos šaulė sportiniu pistoletu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.

## Biografija
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate iškovoto du aukso medaliais – pneumatinio pistoleto moterų komandinėje įskaitoje ir pistoleto nuo 25 m linijos moterų komandinėje įskaitoje.

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Ranxin moterų pneumatinio pistoleto rungties atrankoje surinko 587 taškus ir pakartotu pasaulio rekordu pateko į finalą. Finaliniame etape Kinijos atstovė pelnė bronzos medalį.

## Šaltiniai
Yuto Horigome

**Juto Horigomė** (, g. 1999 m. sausio 7 d. Koto seniūnijoje, Japonijoje) – japonų riedlentininkas, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas.

## Biografija
2019 m. tapo vasaros X žaidynių čempionu. 2021 m. pasaulio čempionato aukso medalininkas.

2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Horigome vyrų gatvės triukų varžybų kvalifikacijoje užėmė 6-ą vietą. Finale sportininkas užėmė pirmąją vietą ir tapo pirmuoju riedlenčių sporto olimpiniu čempionu. 2024 m. vasaros olimpinių žaidynių atrankoje Horigomė užėmė 4-ą vietą ir pateko į finalinį etapą. Finale japonas pasiekė 281,14 tšk. rezultatą ir antrą kartą istorijoje tapo olimpiniu čempionu.

## Šaltiniai
Fogara

**Fogara** (*foggara*) – tradicinė drėkinimo sistema paplitusi šiaurės Afrikoje. Panašios sistemos Persijoje vadinamos kiarizais arba kanatais, o Arabijos pusiasalyje – faladžais.

## Palikimas
Manoma, kad fogarų statybos technologijos į šiaurės Afriką atkeliavo iš Persijos, ir tai yra vietinė persiškojo kiarizo adaptacija. Nėra tiksliai žinoma, kad fogaros pradėtos statyti, nors manoma, kad tai galėjo įvykti jau prieš mūsų erą. Tradicija turėjo būti įtvirtinta iki XI a., kuomet šie įrenginiai minimi labai dažnai.

Fogarų likučiai arba iki šiol veikiantys įrenginiai yra išlikę Libijoje, Tunise ir Alžyre. Visi jie pirmiausiai naudoti dykuminguose rajonuose, kad kurti tinkamas gyvenimui oazes. Tunise šie įrenginiai labai paplitę prie Atlaso kalnų, kur fogaros surenka iš kalnų atitekantį vandenį ir jį nukreipia tinkama linkme.

Libijoje fogarų likučiai buvo rasti senovinio Germos miesto apylinkėse. Siauri požeminiai kanalai sukuria kelių šimtų kilometrų tinklą, sudarytą iš ~600 ilgesnių ar trumpesnių fogarų.

## Alžyro fogaros
Geriausiai išsilaikiusios fogaros yra Alžyre, Tuato regione. Šis regionas yra Alžyro centrinėje dykumoje, iš visų pusių apsuptas dykumos, ir sudaro dalį senojo Transsacharinės prekybos kelio. Tai – grandinė smulkių ir didesnių oazių, išsidėsčiusių palei Mesaudo vadę, kurių kiekviena talpina po atskirą gyvenvietę – ksarą (XIV a. arabų geografai jų mini 200). Ši grandinė tiesiasi apie 160 km., nuo Bouda šaurėje iki Regano pietuose. Didžiausias miestas čia yra prancūzų įkurtas Adraras. Į šiaurę nuo Tuato yra Gurara, o į pietryčius – Tidikeltas. Šių trijų regionų fogarų vandens matininkų įgūdžiai yra įtraukti į Nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašą.

Nors šiame regione beveik nėra kritulių, oazės yra drėkinamos ir čia auga apie 800 tūkst. datulinių palmių. Visa tai yra dėl fogarų drėkinimo. Fogaros sukaupia visą įmanomą vandenį, kurį vėliau paskirsto. Dauguma fogarų yra daugiau nei kilometro ilgio. Iš jų ištekantis vanduo pirmiausia tiekiamas namams, o vėliau drėkina palmių giraitę. Dalis drėgmės yra sugrąžinama į fogaros sistemą, kur kondensuojasi ir vėl virsta vandeniu. Vietiniai vandens matininkai sugeba per sudėtingą užtvankėlių (*kesria*) sistemą patiekti reikiamą ir tiksliai apskaičiuotą vandens kiekį kiekvienam ūkiui. Jie tampa vienais svarbiausių specialistų kiekviename ksūre, nuo kurių priklauso žmonių gyvenimai.

Tiek fogarų kūrimas, tiek jų išlaikymas yra labai sudėtingas. Todėl suirus fogarai ji paprastai nebėra taisoma ir apleidžiama. 1963 m. Tuato regione buvo 531 fogarų, iš kurių veikė 358. Šiuo metu naudojamų fogarų skaičius vis labiau mažėja, o vandens matininkų žinios ir įgūdžiai nėra perduodami jaunesniajai kartai.

Į Nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašą objektas įtrauktas 2018 m., kaip reikalaujantis ypatingos apsaugos.

## Kitos į pasaulio paveldą įtrauktos irigacijos tradicijos
* Al Afladžas (2020, )
* Tradiciniai al Nauro amatų įgūdžiai ir menas (2021, )
* Tradicinė irigacija Europoje (2023, , , , , , , )

## Išnašos

## Susiję sąvokos
* Kiarizas
* Faladžas
Rusių Rago lobis

**Rusių Rago lobis** – 1904 m. Rusių Rago kaime (dab. Širvintų rajonas, Čiobiškio seniūnija) aptiktas monetinių sidabro lydinių lobis. Radiniai datuojami XIII a. viduriu arba antrąja puse.

Rasti 23 sveiki pusapvalės lazdelės formos lietuviški lydiniai, kurių bendra masė 2431,31 g, bei 6 lydinių gabalai, kurių bendra masė 321,17 g. Didelė dalis lydinių buvo su įkartomis (po 2–5).

Rusių Rago lobis buvo perleistas Peterburgo archeologijos komisijos žinion. Dalis lydinių, sudariusių šį lobį, pateko į Maskvos istorijos muziejų, kur saugomi iki šių dienų.

## Išnašos
Gudirvių akmuo

**Gudirvių akmuo** – išskirtinių matmenų riedulys, stūksantis Šilalės rajone, Gudirvėse (Upynos sen.), 2 km į šiaurę nuo Upynos miestelio, 300 m į vakarus nuo kelio , 4,5 km į pietus nuo magistralės . Lietuvos gamtos paminklas. 2021 m. duomenimis, paminklinis riedulys buvo apleistas, nustelbtas šalia augančių krūmų, nepažymėtas kelio nuorodomis.

Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1987 m. paskelbtas valstybės saugomu.

Paminklinis riedulys atvira palauke nesunkiai pasiekiamas nuo asfaltuoto kelio. Reljefas vietovėje banguotas, riedulys guli nuokalnėje suformuotoje dirbtinėje nedidelėje dauboje, aplink plyti atviri dirbami laukai. Anksčiau didžioji jo dalis buvo po žeme, kol 1970 m. jo neatkasė melioratoriai. Traktoriumi jo išjudinti taip ir nepavyko. Šiek tiek buvo aptrupintas, pamėginus stumtelėti jį iš vietos. Priemolingas gruntas atkasant buvo išstumdytas į visas šalis, taip suformuojant iš trijų pusių lėkštus šlaitus turinčią iškasą. Anksčiau buvusi požeminė dalis turi smarkokai įdūlėjusį ir suskeldėjusį paviršių. 

## Duomenys

* Aukštis - 2,47 m
* Ilgis – 5,55 m
* Plotis – 5,25 m
* Perimetras - 17,42 m
* Sudėtis – biotitinis amfibolinis plagiogranitogneisas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Veleikių lobis

**Veleikių lobis** – arabiškų monetų lobis, aptiktas Veleikių kaimo apylinkėse (dab. Zarasų rajono savivaldybė, Antalieptės seniūnija). Lobis buvo suardytas, surinktas 1967–1969 m. Veleikių lobį sudarė sidabriniai dirhemai bei jų fragmentai, datuojami IX a. pab – X a. vid. Monetos nukaldintos Samarkande, Aš Šaše bei kituose miestuose, valdant Samanidų dinastijos emyrams.

78 lobį sudariusios monetos yra Lietuvos nacionaliniame muziejuje, keletą taip pat turi Rokiškio kraštotyros muziejus.

## Išnašos
Pabremenio akmuo

**Pabremenio akmuo** – stambus riedulys, stūksantis Šilalės rajone, Pabremenio kaime (Upynos sen.), 2 km į šiaurės vakarus nuo Vytogalos kaimo (lakūno S. Girėno tėviškės), šalia kelio . Akmuo yra valstybinės reikšmės geologinio paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu 1987 m.

Paminklinis riedulys stūkso pakelėje, lygioje, atviroje vietovėje. Sovietmečiu papildė riboženklius tarp buvusių Upynos kolūkio ir Obelijos tarybinio ūkio žemių ribos. Šalia akmens, 2 m į kelio pusę, ant betoninio pamato stovėjo stulpas su Upynos kolūkio pavadinimu. Kitapus minėto kelio ties kryžkele, buvo pastatytas dvistiebis stulpas su stogeliu ir su Obelijos tarybinio ūkio pavadinimu.

Šalia Pabremenio akmens stovi vienas iš „žaliųjų kryžių“ – tokių Lietuvoje pristatyta per ūkininkų protesto akciją 2019 m.

## Duomenys

* Aukštis – 2,58 m
* Ilgis – 2,50 m
* Plotis – 2,12 m
* Perimetras – 7,25 m
* Sudėtis – biotitinis granitogneisas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras