open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Angonita Rupšytė

**Angonita Rupšytė** (g. 1959 m. rugsėjo 21 d. Šiauliuose) – Lietuvos visuomenės veikėja.

## Biografija
Šiauliuose baigė vidurinę, Vilniaus universitete įgijo fizikės profesiją.

Kilusi iš 1941 m. tremtinio šeimos. Prasidėjus Atgimimui įsijungė į Sąjūdžio veiklą kaip žaliaraištė, vėliau viena iš pirmojo Sąjūdžio suvažiavimo organizatorių.

1988 m. gruodžio 13 d. tapo Sąjūdžio rinkimų koordinacinės darbo grupės (kurios uždavinys buvo organizuoti ir koordinuoti TSRS liaudies deputatų Sąjūdžio rinkimų kampaniją) name. Po sėkmingos rinkimų kampanijos, kurioje laimėjo 36/39 iškeltų Sąjūdžio kandidatų – nuolatinė visų Sąjūdžio rinkimų kampanijų organizatorė, Sąjūdžio sekretoriato darbuotoja, Sąjūdžio atsakingoji sekretorė.

Viena iš 1989 m. rugpjūčio 23 d. Baltijos kelio organizatorių ir koordinatorių.

1990 m. Sąjūdžiui laimėjus rinkimus į Lietuvos TSR Aukščiausiąją Tarybą – jos pirmininko Vytauto Landsbergio sekretoriato darbuotoja. Nuo 1992 m. Vyriausiosios rinkimų komisijos narė, konsultantė, darbuotoja.

Nuo 2005 m. Seimo Informacijos technologijų ir telekomunikacijų departamento vyriausioji specialistė. Nuo 2009 m. Seimo kanceliarijos Parlamentarizmo istorijos ir atminties įamžinimo sk. (dab. Parlamentarizmo istorinės atminties skyrius) vedėja.

2010 m. viena iš „Laisvės kelio“ sienos organizatorių.

Nuo 2009 m. balandžio 4 d. VU Fizikos fakulteto Alumnio draugijos valdybos narė.

## Bibliografija
* 1991-ųjų sausis – rugsėjis: nuo SSRS agresijos iki tarptautinio pripažinimo / sudarytoja. Vilnius: Valstybės žinios, 2008 m.
* Sąjūdis ateina iš toli: Sąjūdžio Iniciatyvinės grupės ir Sąjūdžio Seimo Tarybos narių kalbos, atsiminimai, apmąstymai /parengė Romas Gudaitis, Antanas Rybelis, Angonita Rupšytė. Vilnius: Margi raštai, 2008 m.
* Kelias į Nepriklausomybę. Lietuvos Sąjūdis 1988–1991. Sudarytojai Bronislovas Genzelis, Angonita Rupšytė. Šviesa, 2010 m. ISBN 9785430049270

## Įvertinimas
* 1999 m. sausio 8 d. – Sausio 13-osios atminimo medalis
* 2007 m. sausio 18 d. – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius
* 2010 m. Lietuvos radijas išrinko Metų žmogumi.

## Šaltiniai
Behistuno įrašai

**Behistuno įrašai, Behistuno inskripcija** – daugiakalbis įrašas, išraižytas Behistuno kalno uoloje (Iranas, Kermanšaho apylinkės).

Manoma, kad ši inskripcija iškalta Persijos valdovo Darijaus I laikais (tarp 522 ir 486 m. pr. m. e.), parašyta Darijaus vardu. Inskripcija pradedama Darijaus biografija, tame tarpe aprašyta kilmė, giminės linija. Toliau Darijus pasakoja apie įvykius po Kyro Didžiojo ir Kambizo II mirčių, apie sukilimus prieš Persiją. Aprašomos sukilimų detalės, imperijos priešai. Darijus skelbiasi nugalėjęs imperijos priešus su Ahūramazdos malone.

Tas pats tekstas užrašytas dantiraščiu trimis skirtingomis kalbomis: senąja persų, elamitų ir babiloniečių. Inskripcija buvo išversta XIX a. jungtinėmis įvairių šifruotojų, lingvistų, istorikų pajėgomis.

Įrašas iškaltas ant 15 m aukščio ir 25 m pločio kalkakmenio luito, esančio netoli senovinio kelio tarp Babilono ir Ekbatanos. Inskripcija iliustruota Darijaus, rankoje laikančio strėle, bareljefu. Greta vaizduojami Darijaus tarnai ir pavergti žmonės. Viršuje pavaizduotas Faravaharas, laiminantis valdovą.

Tūkstantmečiais įvairių tautų (romėnų, arabų, persų, europiečių) istorikai ir keliautojai kūrė hipotezes apie Behistuno bareljefą.

Įrašas nėra vienintelis objektas Behistuno kalne. 116 ha plote yra 18 įvairių laikotarpių archeologijos paminklų: Mitridato II bareljefas, Gotarzo II bareljefas, medų tvirtovė, Vologezo I akmuo, Seleukidų paminklas Herakliui, partų šventvietė, Chosravų rūmai, Sasanidų raižyti akmenys, šeicho Ali Chano Zangeneho inskripcija, senoviniai karavansarajai ir kt.

2006 m. Behistuno kompleksas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Bušehro atominė elektrinė

**Bušehro atominė elektrinė** () – atominė elektrinė Irane, 17 km į pietryčius nuo Bušehro, Persijos įlankos pakrantėje, tarp Halileho ir Bandargeho žvejų kaimų.

Elektrinės statybos pradėtos vokiečių kompanijos 1975 m., bet darbai 1979 m. sustojo dėl prasidėjusios Irano revoliucijos. 1995 m. Iranas pasirašė sutartį su Rusija dėl elektrinės statybų užbaigimo. Darbus atlikti pavesta bendrovei „Atomstroyexport“. Darbai buvo ilgai atidėliojami dėl finansinių problemų bei didelio Vakarų valstybių (ypač JAV) politinio spaudimo. 2007 m. projektas atnaujintas, o 2010 m. rugpjūčio 22 d. elektrinė jau pradėjo darbą. Kol kas veikia vienas reaktorius, iki 2012 m. planuojama paleisti dar du.

Elektrinės statybai ypač priešinosi JAV, kuri teigė, neva Iranas, prisidengdamas elektrine, gali pradėti sodrinti uraną ir gaminti branduolines galvutes.
San Siro stadionas

**San Siro stadionas** ( arba *Stadio Giuseppe Meazza*) – futbolo stadionas Milane (Italija), į šiaurės vakarus nuo miesto centro. Italijos futbolo klubų AC Milan ir Internazionale namų stadionas. Futbolo rungtynių metu stadione telpa 80 018 žiūrovų. Pavadinimas suteiktas du kartus pasaulio čempiono Giuseppe Meazza (1910–1979), žaidusio „Milan“ ir „Internazionale“ klubuose, garbei. Į stadioną galima atvykti Milano metro M1 ir M5 linijomis.

Stadione yra vykę daug muzikos koncertų, čia yra koncertavę Bob Marley, Bob Dylan, Bruce Springsteen, „Genesis“, „Duran Duran“, David Bowie, Michael Jackson, Eros Ramazzotti, „Rolling Stones“, „U2“, Robbie Williams, „Depeche Mode“, Madonna, „Take That“, Bon Jovi, „Pearl Jam“, Rihanna, Beyoncé, „Coldplay“, Ed Sheeran, Elton John, „Guns N' Roses“, Taylor Swift, The Weeknd ir daug kitų atlikėjų.

## Istorija

Stadionas pastatytas per 13 mėnesių – pradėtas 1925 m. rugpjūtį, oficialiai atidarytas 1926 m. rugsėjo 19 d., kur AC Milan komanda 2–1 nugalėjo Genujos ekipą. Iš pradžių stadionas priklausė „Milan“ klubui, 1947 m. jis tapo ir „Inter“ klubo namų arena. 1980 m. stadionui suteiktas Giuseppe Meazza vardas.

Stadione vyko 1934 m. pasaulio futbolo čempionatas (3 rungtynės), 1980 m. Europos futbolo čempionatas (3 rungtynės), 1990 m. pasaulio futbolo čempionatas (6 rungtynės), 2020–2021 m. UEFA Tautų lyga (2 rungtynės). 2026 m. vasario 6 d. stadione įvyko XXV žiemos olimpiados atidarymo ceremonija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Chlorcianas

**Chlorcianas**, *chlormetannitrilas*, *CK* – itin nuodingos bespalvės, lengvai besikondensuojančios dujos, kurių formulė CNCl. Tai triatomis pseudohalogenas, kurio molekulės atomai išsidėstę tiesėje.
Chemijos laboratorijose dažniau naudojamas bromcianas, kuris kambario temperatūroje yra kietas ir naudojamas biocheminėje analizėje.

## Chlorciano sintezė ir savybės
Nors formulė rašoma CNCl, molekulėje atomų išsidėstymo tvarka yra ClCN. Anglies ir chloro atomus jungia viengubas kovalentinis ryšys, o anglies ir azoto – trigubas.
Chlorcianas gaunamas natrio cianidą oksiduojant chloru. Vykstant reakcijai susidaro tarpinė ciano molekulė ((CN)2).
: NaCN + Cl2 → ClCN + NaCl

Chlorcianas yra molekulinis junginys, kurio molekulės yra polinės. Rūgščioje terpėje trimerizuojasi ir sudaro trimerą cianurchloridą.

Vandenyje chlorcianas lėtai hidrolizuojasi ir išsiskiria ciano vandenilis:
: ClCN + H2O → HCN + HOCl

## Chlorciano panaudojimas sintezėje
CNCl yra naudingas organinės sintezės reagentas, jis yra sulfonilcianidų ir chlorsulfonilo izocianato pirmtakas.

## Cheminis ginklas
Dėl didelio toksiškumo chlorcianas buvo naudotas kaip cheminis ginklas (karinis žymėjimas – **CK**). Pirmąkart jį panaudojo Antantės kariuomenė 1916 m. liepos mėn.

Chlorcianas išsyk pažeidžia organizmą vos palietęs akis ir kvėpavimo organus. Sąlyčio simptomai yra mieguistumas, rinorėja (tekėjimas iš nosies), ryklės skausmas, kosėjimas, dezorientacija, pykinimas, vėmimas, edema, sąmonės praradimas, traukuliai, paralyžius ir mirtis.. Jis ypač pavojingas, nes jo nesulaiko įprastiniai dujokaukių filtrai.

Veikimu chlorcianas yra analogiškas ciano vandeniliui, jam veikiant organizme irgi susidaro ciano jonai. Papildomai dar veikia ir kaip dirginantis cheminis ginklas, kadangi molekulės reaguoja su kai kuriais gleivinių receptoriais.

Medianinė mirtinoji koncentracija LC50 ore yra 11 mg·min./l.

Chlorcianas nėra kaupiamasis nuodas, jo veikimas pasireiškia išsyk. Koncentracijai pasiekus 0,002 mg/l pasireiškia dirginimasis veikimas, pasiekus 0,06 mg/l – prasideda gausus ašarojimas ir vokų spazmai. 0,4 mg/l koncentracija per 10 min. gali būti mirtina.

CK dėl polimerizacijos yra nestabilus junginys..

Chlorcianas yra sąraše junginių, kurių sintezę ir panaudojimą seka Cheminio ginklo draudimo organizacija.

## Nuorodos
Ginkūnų kapinės

**Ginkūnų kapinės** – kapinės Tilžės g. 322, Šiauliuose, 4,5 km į šiaurės rytus nuo miesto centro, į šiaurę nuo Ginkūnų, kelio E77  rytinėje pusėje. Pasiekiamos autobusu Nr. 17 Ginkūnų kapinių žiedas – Gegužių žiedas. Yra kolumbariumas.

## Istorija

Kapinės įsteigtos 1970 m., kai pradėjo trūkti vietos Donelaičio kapinėse, kurių plotą apribojo pastatytos pramonės įmonės. Nuo to laiko – pagrindinės miesto kapinės. Kelis kartus plėstos, kapinės pasiekė planuojamo šiaurės rytų miesto aplinkkelio ribą. Kapines iš dalies uždarius projektuojamos naujos Daušiškių kapinės.

Kapinėse perlaidoti 1945–1953 m. Šiaulių apylinkėse žuvę partizanai, 1995 m. pastatytas paminklas pasipriešinimo ir genocido aukoms atminti „Kančia ir viltis“ (skulptorius Gediminas Tamošiūnas). Vėliau skirtas atskiras plotas buvusių tremtinių ir politinių kalinių bei jų šeimų narių kapams.

## Kapinėse palaidoti
* Aktoriai Naubertas Jasinskas, Pranas Piaulokas, Vanda Venckutė-Augienė
* Kariai Alvidas Brazlauskas, Normundas Valteris
* Vladas Požėla - Kunigas
* Mečislovas Jurevičius - Lietuvos Helsinkio grupės narys
* Juozas Jaras - Poetas
* Vaclovas Peleckis - Rašytojas ir bokso treneris
* Mindaugas Peleckis - Poetas, prozininkas
* Giedrius Baranauskas - Fotografas, žurnalistas
* Rožė Jankevičiūtė (1925-2012) - Lietuvos vertėja, redaktorė
* Darius Dilda (1963–2021) - Futbolininkas

## Šaltiniai
Guoliango tunelis

**Guoliango tunelis** – tunelis Kinijoje, Henano provincijoje, Taihanšanio kalnuose. Tunelis iškirstas kalne. Ilgis 1,2 km, aukštis 5 m, plotis 4 m. Tunelio sienoje vietomis iškirstos angos, kad patektų šviesa.

## Istorija

Tunelis pradėtas kasti 1972 m. Gualiango kaimo gyventojų. Kaimą iki tol buvo galima pasiekti tik stačiu ir pavojingu taku į slėnį. Kelias atidarytas 1977 m.

## Nuorodos
* Išsami informacija apie tunelį
Transsacharos plentas

**Transsacharos plentas** – tarptautinis greitkelis, kertantis Sacharos dykumą, jungiantis Viduržemio jūros pakrantę ir Gvinėjos įlanką. Driekiasi nuo Alžyro iki Lagoso per Alžyro, Nigerio ir Nigerijos valstybes. Ilgis ~4500 km, 85 % kelio yra padengtas kieta danga.

## Istorija
Nors greitkelio statybos pradėtos dar XX a. 7-ajame dešimtmetyje, kelias iki šiol nėra išbaigtas, centrinėje dalyje gausu sunkiai pravažiuojamų ruožų.

## Būklė
Kelio pradžia – 625 km ruožas nuo Alžyro iki Gardajos su tvirta danga ir geros būklės. 1291 km ruožas nuo Gardajos iki Tamanraseto irgi su tvirta danga, bet prastos būklės, išdaužytas, išgraužtas nuo Achagaro tekančių vadžių. 400 km ruožas nuo Tamanraseto iki Nigerio sienos (Gezamo) taip pat prastos būklės. Nuo sienos iki Asamakos pasienio posto kelias eina smėlio kopomis. 200 km ruožas nuo Asamakos iki Arlito tėra pažymėta linija per smėlynus. 243 km ruožas nuo Arlito iki Agadeso dengtas tvirta danga, bet prastos būklės. 431 km ruožas nuo Agadezo iki Zinderio turi ir tvirtos dangos, ir grunto ruožų, o tolesnis 111 km ruožas iki Nigerijos sienos prastos būklės. Likę 1193 km driekiasi per Nigeriją (Kaną, Kadūną, Oją, Ibadaną) – čia kelias visur tvirtos dangos, tačiau jo būklė skirtingose ruožuose įvairi. Tik 127 km ruožas laikomas geros būklės.

## Alternatyvus kelias
Alternatyvus kelias, kertantis Sacharą yra šiaurinė Tripolio-Keiptauno greitkelio atkarpa. Tačiau anas kelias prastesnės būklės ir pavojingesnis – tvirta danga yra tik Libijos teritorijoje, Čade kelio būklė prasta, be to, ten dažni dykumų klajoklių antpuoliai.
Ekbatana

**Ekbatana** (aram. *Hagmatana*, ) – senovės Persijos miestas, buvęs ties dabartiniu Hamadanu. Manoma, kad miestas buvo pietų Medijos sostinė. 549 m. pr. m. e. jį užkariavo persų valdovas Kyras Didysis. Valdant persams Ekbatana buvo valdovų vasaros rezidencija, čia buvę rūmai. Ekbataną po Gaugamelų mūšio buvo užkariauta Aleksandro Makedoniečio. Po jo mirties miestas atiteko Seleukidams. Polibijus rašo, kad mieste buvo 7 stadijų skersmens rūmai, juose – citadelė, tačiau miestas neturėjo gynybinių sienų. Istorikas mini, kad miestas buvo labai prabangus, nes čia suplaukę visi graikų priplėšti Persijos lobiai.

Po arabų antpuolių, Bujidų laikais miestas buvo apgriautas, nunyko. XI a. miestas atsikūrė kaip Hamadanas.

Ekbatanos kasinėjimai pradėti 1913 m.
Luigi Berlusconi trofėjus

**Luigi Berlusconi trofėjus** (it. *Trofeo Luigi Berlusconi*) – kasmetinės Italijos futbolo draugiškos rungtynės. Jas rengia Italijos futbolo klubas AC Milan San Siro stadione 
kiekvienų metų rugpjūčio mėnesį. 

Šį trofėjų sugalvojo klubo savininkas italų politikas Silvio Berlusconi savo tėvo Luigi garbei. Iš pradžių rungtynės turėjo vykti tarp Milano klubo ir UEFA čempionų lygos nugalėtojų, tačiau kiekvienais metais (išskyrus 1992, 1993 ir 1994 m.) rungtynės vyksta tarp AC MIlan ir Juventus klubų.

Daugiausiai kartų (11) šį trofėjų laimėjo Milano ekipa, 9 kartus nugalėtojais tapo Juventus klubo futbolininkai.

## Trofėjaus nugalėtojai
Dvinaris cheminis ginklas

**Dvinaris cheminis ginklas** () – cheminis ginklas, kuriame veiklioji medžiaga susidaro tik ginklą naudojant. Iki tol cheminiame šaudmenyje ar kovinės nuodingosios medžiagos purškimo įrenginyje būna du atskirti netoksiški ar mažai toksiški pirmtakai. Todėl saugomas ir gabenamas cheminis ginklas būna žymiai saugesnis. Pasibaigus cheminio ginklo laikymo trukmei dvinarį ginklą galima saugiai ir gana paprastai išardyti ir utilizuoti.

Iššovus ar kitaip paleidus šaudmenį jame suyra dvi kapsulės su pirmtakais. Skrydžio metu cheminis artilerijos sviedinys sukasi ir pirmtakai sumaišomi, dėl ko jie sparčiai reaguoja ir sudaro jau galutinę veikliąją medžiagą. Pasiekus taikinį sprogsta cheminio šaudmens išmetamasis užtaisas, kuris aerozolizuoja ir išsklaido veikliąją medžiagą.

Dvinarius cheminius ginklus ir juose naudojamus pirmtakus prižiūri cheminio ginklo konvencija.

## Pavyzdys
Dvinario cheminio šaudmens pavyzdys yra JAV cheminis artilerijos sviedinys M687. Jo viduje yra metilfosfonilo difluoridas (karinis kodas DF) ir izopropilo alkoholio bei izopropilamino mišinys, atskirti pertvara. Šūvio metu perkrova suardo pertvarą, sukimasis sumaišo pirmtakų mišinį, iš kurio susidaro nervus paralyžiuojančios dujos zarinas.
Upynalė

**Upynalė** – dešinysis Šunijos intakas, įteka į ją 30,6 km nuo jos žiočių, Upynoje. Teka pietryčių kryptimi.

Upėvardis yra vedinys nuo žodžio *upė*.

## Šaltiniai
Čiokė

**Čiokė** - kairysis Upynalės intakas, įteka į ją 300 m nuo jos žiočių, Upynoje. Teka pietryčių kryptimi.
Tulė (upė)

**Tulė** – dešinysis Šunijos intakas, įteka į ją 27,2 km nuo jos žiočių, į vakarus nuo Sodalės. Teka pietryčių kryptimi.

Upėvardžio kilmė neaiški. Bandoma sieti su neaiškiu žodžiu  „balinimui tiesti linus“, arba galimai susijęs su senovine šaknimi *tal-*, reiškiančią plokštumą, lygumą.

## Šaltiniai
Gubernijos miškas

**Gubernijos miškas** – miškas Šiaulių rajono savivaldybės teritorijos rytinėje dalyje, Gruzdžių-Gubernijos miškų pietinėje dalyje, į šiaurę nuo Šiaulių, į vakarus nuo Vinkšnėnų ir Pakarčiūnų kaimų. 

## Geografija
Miškas Gubernijos vardu pavadintas todėl, kad nuo XVII a. priklausė tuometiniam Gubernijos dvarui. Miško rytinis pakraštys ribojasi su Aukštrakių aukštapelke ir Smilgių mišku. Šiaurėje ribojasi su Gruzdžių miškais. Nuo Aukštrakių į rytus iki Bridų palaukės yra Vygonių miškas. 

## Medynai
Miško plotas 1730 ha, iš jų medynų 1455 ha. Reljefas lyguminis, yra didelė aukštapelkė. Dirvožemiai velėniniai glėjiniai ir velėniniai jauriniai glėjiniai. Miške paplitę garšviniai, kiškiakopūstiniai, mėlyniniai, lazdyniniai tipai. Eglynų yra 32 %, beržynų 33 %, drebulynų 23 %, pušynų 5 %. Miške gyvena įvairių žvėrių: šernai, elniai, stirnos, mangutai, lapės. 

## Aplinkos apsauga
Miško apsauga rūpintasi nedaug. Apie 1950-1960 m. Vijolių kaimo laukai ir pietinis miško pakraštys buvo paskelbti entomologiniu draustiniu. Čia veisėsi daug retų rūšių drugių. Pamiške susidomėjo „Elnio“ kombinato vyr. konstruktorius, aviamodelistas ir vienas žymiausių Lietuvos lepidopterologų Petras Motiekaitis. Jis ir Šiaulių pedagoginio instituto Biologinės stoties vedėjas Stasys Gliaudys entomologiniame draustinyje surinko 3000 drugių kolekciją, rado keletą labai retų Lietuvoje drugių rūšių. 

Gubernijos miškas yra paskelbtas biologiniu poligonu, jame bus stebimas augalų ir gyvūnų gyvenimas. Žadama daug dėmesio skirti paukščiams.

Didelį poveikį miško ekologijai turi Aukštrakių sąvartynas ir Šiaulių miesto nuotekų valymo įrenginiai.

## Istorija
Miškas pergyveno keletą stambių kirtimų. XVIII a. jį smarkiai kirto Antanas Tyzenhauzas, apie 1903-1910 m. plynai kirto Vladimiras Zubovas. Grafas Zubovas savo dvare buvo įrengęs dvi lentpjūves. Viena iš jų buvo Balių vienkiemyje. Dabar tai Pakarčiūnų kaimas. Kita buvo Kėbliuose, prie centrinio kelio. Mediena buvo parduodama į užsienį. 1916 m. Vigonių mišką kirto Vokietijos kariuomenė, tiesusi geležinkelį į Rygą. Paskutinis stambus kirtimas buvo jau atkurtos nepriklausomybės metais apie 2002-2006 metus. Mediena taip pat didele dalimi keliavo į užsienį. 

1941 m. rugsėjo 7-15 d. miške sušaudyta apie 1000 žmonių. 1950 m. šiame miške buvo likviduota Šapkaus partizanų grupė. 

## Šaltiniai
Lena (plentas)

**Federalinis kelias M56 „Lena“** arba **Amūro-Jakutsko magistralė** (*Амуро-Якутская автомагистраль*) – federalinis kelias Rusijoje, Jakutijoje. Driekiasi lygiagrečiai su dar nebaigtu Amūro-Jakutsko geležinkeliu (BAM atšaka). Prasideda Amūro srityje, ties Neveru  (netoli Skovorodino), esančiu prie Transsibiro geležinkelio. Baigiasi ties Žemutiniu Bestiachu, esančiu prie Lenos upės, kitapus Jakutsko. Kelio pratąsa – Kolymos traktas į Magadaną.

Kelias pastatytas kalinių ir tremtinių 1925–1964 m. Kelias asfaltuotas tik atskiruose ruožuose, didžiąją dalį kelio danga gruntinė. Vasarą, atitirpus įšalui, kelias tampa sunkiai pravažiuojama purvyne. Lengviausiai pravažiuojamas žiemą.


Верхняя Амга. Автомост (2).jpg|Tiltas per Amgą
Yakutsk 112 km - Bolshoy Never 1052 km.jpg|Atstumų ženklas
АЯМ около Нижнего Бестяха.JPG|Žemutinio Bestiacho apylinkėse
Улу поселок.jpg|Ties Ulu
Lena River Ice Road.jpg|Nesant tilto per Leną, naudojamasi ledo keliu žiemą arba plaukiojančiu keltu vasarą


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie M56 ''Rosavtodoro'' tinklalapyje (rusų k.) 
* M56 bekelės nuotraukos
Linsia hujų autonominė prefektūra

**Linsia hujų autonominė prefektūra** () – autonominė prefektūra Gansu provincijoje, Kinijoje. Plotas – 8169 km². Administracinis centras – miestas Linsia.

Apie 1,9 mln. gyventojų. Tautinės mažumos: hujai, tibetiečiai, salarai, baoaniai, dunsiangai.
Ginocentrizmas

**Ginocentrizmas** (sen. gr. *γυνή – 'moteris' + κέντρον – 'apskritimo centras*') – pasaulėžiūros tipas, kuriam būdinga moterų požiūrį ar poreikius laikyti svarbiausiais. Tokią pasaulėžiūrą turintis asmuo arba toks diskursas yra *ginocentriškas*. Panaši pasaulėžiūra, kurioje svarbiausiu laikomas vyriškas mąstymas ir prioritetai, vadinama androcentrizmu. Ginocentrizmas artimai siejasi su feminizmu bei matriarchatu.

## Istorija
Terminas „ginocentrizmas“ pradėtas naudoti vėliausiai nuo 1897 m. XX a. 8 deš., iškilus antrosios bangos feminizmui, šiuo terminu buvo siekiama apibūdinti naujojo feminizmo pokyčius, kuris, priešingai nei feminizmas, reikalaujantis visiškos lygybės, pripažįsta lyčių skirtumus.

Pasak Masačusetso universiteto filosofės Kristos Hodep (*Christa Hodapp*), šiuolaikiniai vyrų judėjimai ginocentrizmą vertina kaip viduramžiams būdingos dvaro meilės tęsinį, kuomet moterys priklausė aristokratų klasei, o vyrai – žemesnio rango patarnautojų klasei. Šis požiūris feminizmą apibūdina kaip įsisenėjusių viduramžiškų nuostatų, tokių, kaip riteriškumas ar romantizuoti santykiai, sergėtoją, o ne liberalumą palaikančią jėgą.

Piterio Vraito (*Peter Wright*) tyrimas padarė išvadą, jog ginocentrizmas yra moteriška narcisizmo forma, savo tolimesnį gyvavimą pateisinanti tradiciniais lyčių vaidmenimis.

## Išnašos
Bifobija

**Bifobija** – pasibjaurėjimas ir antipatija, jaučiama biseksualumui (vienodam potraukiui tiek vyrams, tiek moterims) ir biseksualams. 1997 metais, apklausiant heteroseksualius asmenis, nustatyta jog neigiamas požiūris į biseksualus labiau paplitęs nei į gėjus ar lesbietes, nors rasta koreliacija tarp bifobijos ir homofobijos. Bifobija taip pat paplitusi ir tarp homoseksualų.

## Šaltiniai
Slavofilija

**Slavofilija** – XIX a. vid. politinė, filosofinė ideologija, kilusi iš Rusijos. Jos šalininkai pasisakė už slavų tautų vienybę ir atsvarą liberaliosioms vakarų Europos ideologijomis. Slavų tautų vienybės pagrindą, pasak slavofilų, turėtų sudaryti ortodoksinė krikščionybė, o idėjinis ir politinis slavofilijos centras turėtų būti Rusija. Slavofilai prieštaravo vakariečių teiginiui, kad Rusija turi perimti kultūrinius ir politinius vakarų bruožus, o siekė savito, visiškai skirtingo nuo vakarų, egzistavimo. Slavofilai teigė, kad Vakarai pasižymi dvasingumo, idealizmo, išminties stoka ir prieštaravo tokio gyvenimo būdo propagavimui slavų kraštuose, rusiškąjį misticizmą, tradicionalizmą priešino su vakarų racionalizmu. Slavofilai idealizavo kaimo buitį, idilišką gyvenimą taikoje su gamta ir tai priešino su vakaruose tuo metu sparčiai plintančia urbanizacija ir industrializacija.

Slavofilija reiškėsi daugiausia filosofijoje, literatūroje, mene, tačiau tai nebuvo vieningas judėjimas, o įvairių panašios ideologijos judėjimų grupė. Politikoje slavofilija reiškėsi panslavizmu. Slavofilijos propaguotojai buvo Aleksejus Chomiakovas, Ivanas Kirejevskis, Konstantinas Alksakovas, Ivanas Aksakovas, Jurijus Samarinas, Konstantinas Leontjevas, Fiodoras Tiučevas, Nikolajus Jazykovas, Vladimiras Dalis.
Zomanas

**Zomanas** (NATO kodas - **GB**) – labai nuodingas cheminis junginys, priskiriamas nervus paralyžiuojančioms kovinėms nuodingosioms medžiagoms. Pažeidžia nervų sistemą blokuodamas fermentą cholinesterazę.

Zomanas priskiriamas masinio naikinimo ginklams. Jo gamyba griežtai prižiūrima, o kaupimas draudžiamas pagal 1993 m. Cheminių ginklų konvenciją. Zomanas priskiriamas vadinamajai G grupei nervus paralyžiuojančių medžiagų, kuriai priklauso GA (tabunas), GB (zarinas), GF (ciklozarinas).

## Savybės
Zomanas yra lakus, korozyvus skystis, kuris grynas būna bespalvis, silpno kvapo. Dažniau jis būna nelabai grynas, tuomet jis nuo geltonos iki rudos spalvos, o kvapas primena kamparo kvapą.

Zomano ir acetilcholinesterazės komplekso erdvinė sandara buvo nustatyta 1999 m. (Millard et al.; 1999).

## Cheminis ginklas
Pirmieji pažeidimo požymiai pasireiškia, kai ekspozicijos lygis pasiekia 0,0005 mg/l per minutę – vyzdžių susiaurėjimas, apsunkintas kvėpavimas. Medianinė mirtinoji koncentracija veikiant pro kvėpavimo takus yra 0,03 mg·min/l. Mirtina koncentracija rezorbuojantis pro odą – 2 mg/kg.
Medianinė mirtinoji ekspozicija LCt50 žmonėms yra 70 mg·min/m³. Zomanas yra labiau mirtinas ir patvaresnis negu zarinas (už zariną nuodingesnis 2,5 karto) ar tabunas, bet mažiau mirtinas ir patvarus už ciklozariną.

Ruošiant purškimui GD gali būti sutirštinamas akriloido kopolimeru. Zomanas gali būti ir dvinaris cheminis ginklas, jo pirmtakai yra metilfosfonilo difluoridas ir pinakolilo alkoholio bei amino mišinys.

Apsauga nuo zomano – dujokaukė ir odos apsaugos priemonės. Priešnuodis – atropinas.

## Istorija
Zomaną 1944 m. atrado vokiečių biochemikas Richardas Kūnas. Tai buvo paskutinė karo metais atrasta nervus paralyžiuojanti kovinė nuodingoji medžiaga. GF buvo atrasta jau po karo, 1949 m. Zomanui buvo priskirtas kodas GD.

## Sintezė
Zomano gamyba labai panaši į zarino gamybą. Skiriasi tuo, kad vietoj izopropano alkoholio naudojamas pinakolilo alkoholis.

: MeP(O)Cl2 + MeP(O)F2 + (CH3)3 CCH(CH3)OH → MePO(F)OCH(CH3)C(CH3)3 + HCl

## Šaltiniai

## Nuorodos
* United States Senate, 103d Congress, 2d Session. (May 25, 1994). Material Safety Data Sheet – Lethal Nerve Agents Somain (GD and Thickened GD) . Nuoroda tikrinta Nov. 6, 2004.
Mercedes-Benz Citaro

**Mercedes Benz Citaro** – vienas populiariasių miesto autobusų Europoje. Autobusas masiškai pradėtas gaminti 1997 m. ir pakeitė Mercedes-Benz O405/O405N seriją, gamintą iki 2001 m. Autobusas žemagrindis, tad juo patogiau naudotis neįgaliems keleiviams bei tėvams su vaikiškais vežimėliais. Šiuo metu 10 *Citaro* autobusų turi ir Vilniaus autobusai.
Juodkalnijos ginkluotosios pajėgos

**Juodkalnijos ginkluotosios pajėgos** () – Juodkalnijos valstybės gynybinė organizacija, kurią sudaro sausumos pajėgos, jūrų pajėgos ir oro pajėgos. Privalomoji karo tarnyba panaikinta 2006 m., dabartinės GP formuojamos vien iš profesionalų.

Dabar Juodkalnijos GP personalą sudaro 2500 žmonių. Turima ginkluotė ir kita technika paveldėta iš buvusios bendros Serbijos ir Juodkalnijos valstybės. Kadangi Juodkalnijos pakrantė sudarė visą buvusios valstybės pakrantės liniją, praktiškai visos jūrų pajėgos liko Juodkalnijai.

Juodkalnija yra NATO programos „Partnerystė taikos labui“ narė ir oficiali kandidatė į NATO nares. 2008 m. lapkričio 5 d. Juodkalnija kreipėsi dėl Narystės veiksmų plano, kurį gavo 2009 m. gruodį. Juodkalnija yra Adrijos chartijos narė.

## Ginkluotųjų pajėgų vadovybė
* Ginkluotųjų pajėgų vadas: prezidentas Filip Vujanović
* Gynybos ministras: Boro Vučinić
* Generalinio štabo viršininkas: viceadmirolas Dragan Samardžić
* Štabo viršininkas: generolas majoras Dragan Milosavljević
* Garbės bataliono vadas: pirmos klasės kapitonas Željko Radulović
* Karo policijos kuopos vadas: leitenantas Vesko Popović
* Lengvųjų pėstininkų brigados vadas: pulkininkas Goran Medojević
* Specialiųjų pajėgų brigados vadas: pulkininkas Dragutin Dakić
* Mokomosios ir paramos bazės vadas: pulkininkas Rifet Kosovac
* Oro bazės vadas: pulkininkas Vladislav Vlahović
* Jūrų pajėgų bazės vadas: kapitonas Rajko Bulatović

## Pajėgų daliniai

* **Garbės batalionas**
** Garbės kuopa
** Karinis orkestras
** Vadavietė
** SAS „Zlatica“
* **Karo policijos kuopa**
** Karo policijos tarnybos būrys
** 1-asis karo policijos būrys
** 2-asis karo policijos būrys
** Eismo karo policijos skyrius
* **Lengvųjų pėstininkų brigada**
** 1-asis lengvųjų pėstininkų batalionas
** 2-asis lengvųjų pėstininkų batalionas
** 3-asis lengvųjų pėstininkų batalionas
** Žvalgybos kuopa
** Paramos ugnimi kuopa
** Oro gynybos būrys
* **Specialiųjų pajėgų brigada**
** Priešteroristinis batalionas
** Jūros pėstininkų būrys
** Karo policijos būrys
** Ryšių būrys
** Kalnų batalionas
** Inžinierijos kuopa
** RChB būrys
* **Mokomoji ir paramos bazė**
** Logistikos centras
** Mokomasis centras
** Medicininis centras
** Ryšių centras
* **[[Podgoricos oro pajėgų bazė|Oro pajėgų bazė]]**
** Sraigtasparnių eskadrilė
*** 1-oji (Šturmo) grandis
*** 2-oji (Transportinė) grandis
*** 3-oji (Bendros paskirties) grandis
** Oro pajėgų techninė kuopa
** Oro bazės apsaugos būrys
* **Jūrų pajėgų bazė**
** Vadavietė
** Patrulinių katerių grupė
** Pakrantės stebėjimo ir pranešimo grupė
** Paieškos ir gelbėjimo grupė
** „Jadran“ mokomasis centras
** Ryšių būrys
** Logistikos būrys
Elektrumas

**Elektrumas**, *elektronas* (; rus. *электрум*; ) – natūraliai pasitaikantis aukso ir sidabro lydinys, turintis vario ir kitų metalų priemaišų, arba analogiškas dirbtinis lydinys.
Elektrumo spalva priklauso nuo sidabro kiekio ir būna nuo blyškiai iki skaisčiai geltonos. Kietis 2−3; tankis 12–15 g/cm³.

Natūraliame Vakarų Anatolijos elektrume aukso yra nuo 70 % iki 90 %, o senovės Lydijos monetų elektrume aukso yra 45–55 %.
Tuo remiantis spėjama, kad monetas imta kaldinti tam, kad gauti pelno iš kaldinimo aukso monetų, kurios aukso turėjo mažiau negu natūralus regiono auksas.

Elektrumą naudojo dar III tūkstantmetyje pr. m. e. Senojoje Egipto karalystėje. Pvz., juo kartais padengdavo Egipto piramidžių ar obeliskų piramidionus.

Iš elektrumo gamindavo geriamuosius indus ir monetas.

## Sudėtis
Pagrindiniai elektrumo metalai yra auksas ir sidabras, priemaišos – varis, platina, kai kurie kiti metalai.

Fokėjoje kaldintose elektrumo monetose (600 m. pr. m. e.) aukso buvo apie 55,5 %. Ankstyvojoje klasikinėje Graikijoje aukso kiekis elektrumo monetose svyravo nuo 46 % (Fokėjos monetose) iki 43 % (Mitilėnės monetose). Dar vėlesnių laikų (~326 m. pr. m. e.) elektrumo monetose aukso būdavo vidutiniškai 40-41 %. Helenizmo laikais elektrumo monetas su vis mažesniu kiekiu aukso kaldino kartaginiečiai.

Rytų Romos imperijoje aukso kiekis aukso monetose buvo tiek sumažėjęs, kad joms naudotas lydinys galėjo būti vadinamas elektrumu.

## Istorija
Manoma, kad pirmosios elektrumo monetos buvo kaldintos apie 600 m. pr. m. e. Lydijoje valdant Aliatui III.

Elektrumas labiau tiko monetoms negu grynas auksas, kadangi jis kietesnis ir patvaresnis. Be to, tuo metu aukso gryninimo technologijos nebuvo paplitusios. Pagal aukso kiekio nesutapimą Vakarų Anatolijos ir Lydijos monetose (atitinkamai 70–90 % ir 45–55 %) spėjama, kad lydai turėjo sidabro gryninimo technologiją ir gryno sidabro dėdavo į natūralų vietinį elektrumą. Tik vėliau imta kaldinti sidabro monetas.

Lydijoje iš elektrumo kaldino 4,7 g monetas, kurių vertė buvo 1/3 statero. Trijų tokių monetų, kurių masė 14,1 g (apie pusę uncijos) vertė buvo stateras, t. y., pusė to meto kareivio mėnesinės algos. Buvo kaldinamos ne tik statero ir trečdalio statero vertės monetos, bet ir 1/6 ir smulkesnės (iki 1/24, 1/48 ir 1/96). 1/96 statero vertės monetos svėrė 0,14-0,15 g.

Dėl elektrumo sudėties nepastovumo buvo sunku tiksliai įvertinti kiekvienos monetos vertę. Tai kliudė prekybai, nes atsargūs užsienio pirkliai nusistatydavo nepalankų keitimo kursą vietinėms monetoms. Ties sunkumai buvo pašalinti 570 m., kai ėmė kaldinti gryno sidabro monetas. Tačiau elektrumo monetas tebenaudojo iki maždaug 350 m. pr. m. e. Viena iš priežasčių buvo pinigų patogumas – vienas stateras elektrumo monetomis (viso 14,1 g) atitiko 10 analogiškų sidabro monetų (viso 141 g).


File:Gold-Quartz-Sphalerite-284847.jpg|Kvarcas su elektrumo intarpais
File:Griffin protome Louvre Bj39.jpg|Elektrumo sagė iš nekropolio Rode (625–600 m. pr. m. e.)
File:Cup Idalion Louvre N3455.jpg|Elektrumo lėkštė iš nekropolio Rode (VIII-VII a. pr. m. e.)
1796 metų JAV prezidento rinkimai

**1796 metų JAV prezidento rinkimai** buvo tretieji JAV prezidento rinkimai, vykę 1796 m. lapkričio-gruodžio mėnesiais. Tai buvo pirmieji ir vieninteliai rinkimai JAV prezidento rinkimų istorijoje, kai JAV prezidentas ir JAV viceprezidentas buvo išrinkti iš skirtingų partijų.

Pareigas ėjęs prezidentas Džordžas Vašingtonas atsisakė kandidatuoti trečiajai kadencijai. Viceprezidentas Džonas Adamsas iš Masačiusetsas buvo Fedaralistų partijos kandidatas į prezidentus, o buvęs Šiaurės Karolinos gubernatorius Thomas Pinckney buvo federalistų kandidatas į viceprezidetus. Jų oponentai buvo Demokratų-respublikonų partijos iškelti kandidatai buvęs JAV valstybės sekretorius Thomas Jefferson iš Virdžinijos (į prezidentus) ir senatorius Aronas Buras iš Niujorko. Šiuo atžvilgiu, kiekvienas kandidatas kovojo už savo pergalę į postą, kuriam jis buvo iškeltas.

Kitaip nei praeituose JAV prezidento rinkimuose niekas nedrįso prognozuoti rinkimų baigties. Abi partijos aršiai kovojo už savo kandidatus. Politiniuose debatuose federalistai kaltino demokratus-respublikonus smurtu Didžiojoje Prancūzijos revoliucijoje, o šie savo ruožtu kaltino federalistus monarchijos ir aristokratijos protegavimu. Užsienio politikos atžvilgiu demokratai-respublikonai pasmerkė federalistus dėl per daug palankios Britanijai Džėjaus sutarties. Prancūzijos ambasadorius sutrikdė demokratus-respublikonus netikėtai prieš pat rinkimus viešai išreikšdamas palaikymą ir užsipuldamas federalistus. 

Nors Adamsas ir laimėjo rinkimus, Tomas Džefersonas surinko daugiau rinkikų kolegijos narių balsų nei Pinknėjus ir buvo išrinktas viceprezidentu. 

## Šaltiniai
Kolymos traktas

**Kolymos greitkelis, federalinis kelias Р-504, Kolymos traktas** taip pat vadinamas „Kaulų keliu“ – federalinis kelias Rusijos Tolimuosiuose Rytuose – Jakutijoje ir Magadano srityje. Driekiasi nuo Jakutsko iki Magadano (Ochotsko jūros pakrantėje). Nors nėra tilto per Leną, su Jakutsku jungia keltas, žiemą – žiemos kelias per upę. Su Rusijos kelių sistema Kolymos traktas sujungtas Lenos traktu.

Kelias statytas Stalino laikais „Dalstroj“ kalinių. Pirmoji kelio atkarpa pastatyta 1932 m. Statyba baigta 1953 m. Kelias vadinamas „kaulų keliu“, nes daugybės žuvusių darbininkų kaulai buvo panaudoti statant kelią. Kelias turėjo padėti įsisavinti naudingųjų iškasenų telkinius.

Kolymos greitkelis driekiasi šalčiausiomis Šiaurės pusrutulio vietomis. Temperatūra žiemą nukrenta iki -46 °C (rekordinė – apie -70 °C). Lengvaisiais automobiliais visas kelias neįveikiamas dėl sugriuvusių tiltų, patižusios, išplautos kelio dangos. Žiemą susiformuoja žiemos kelias, tuomet juo vykti paprasčiau. Kelio būklė skirtinguose ruožuose skiriasi – Magadano srityje yra 200 km asfaltuotas ruožas, sunkiausia padėtis centrinėje dalyje, kur kelias gruntinis. Kelias driekiasi kalnuotomis, labai retai gyvenamomis vietovėmis, jį kerta daugybė upių. Per didesnes upes veikia keltai ar įrengti tiltai (dalis jų avarinės būklės), seklesnės upės įveikiamos per brastas.

2003 m. liepos 11 d. kelias „Kolyma“ pailgėjo 13 km. Jis buvo pailgintas nuo Žemutinio Bestiacho iki centrinio pašto Jakutsko centre.

Svarbesnės gyvenvietės prie kelio – Žemutinis Bestiachas, Tiungiuliu, Chandyga, Ust-Nera, Susumanas, Jagodnojė, Debinas, Atka, Magadanas. Nuo Kiubiumės iki Kadykčano yra alternatyvus ruožas per Tomtorą.


File:Magadan.JPG|Kelio pradžia link Magadano
Автодорога «Колыма» в окрестностях Нижнего Бестяха.JPG|Kolymos plentas ties Žemutiniu Bestiachu
Мост через Колыму.jpg|Tiltas per Kolymą
R504 Kolyma in autumn.jpg|Kelias rudenį


## Išnašos

## Nuorodos
* Автодорога Р-504 „Колыма“ Якутск – Магадан . Žiūrėta 2012-08-13.
Taivano ginkluotosios pajėgos

**Kinijos Respublikos karinės pajėgos** () – Kinijos Respublikos (Taivano) karinės pajėgos, skirtos ginti valstybės laisvę, nepriklausomybę ir teritorinį vientisumą. Susideda iš sausumos kariuomenės, karinių jūrų pajėgų ir karinių oro pajėgų.

Pagrindinė užduotis – apginti Taivaną, Penghu, Kinmeno, Macu ir kitas Kinijos Respublikos valdomas salas Pietų Kinijos jūroje nuo galimos Kinijos Liaudies Respublikos armijos invazijos. Kinijos Respublikos karinės pajėgos tęsia Nacionalinės revoliucinės nacionalistų armijos, kovojusios Kinijos pilietiniame kare, tradicijas. Iki XX a. aštuntojo dešimtmečio šios pajėgos teigė galinčios sėkmingai vykdyti puolamąsias operacijas Kinijos Liaudies Respublikos žemyninėje dalyje.

## Bendrieji duomenys

## Nuorodos
MAN AG Buses

**Man AG Buses**- vienas žinomiausių autobusų gamintojų Europoje. „Man AG Buses“ yra viena iš „MAN SE“, vienos žinomiausių pasaulyje sunkvežimių, autobusų bei variklių gamintojų kompanijos dalių.

## Autobusai
*MAN Lion's City 
*Lion's Classic 
*Lion's Regio 
*SG192
*SG220
*SG310
*SL200
*SL40-102 Skirtas Amerikos rinkai
*MAN SL202
*MAN NL202
*SL252
*NM 223/283 
*NL/ÜL 313/363 F (LF)
*NL 223/233/263 (LF)
*MAN NL262
*NG 263/313/363 F (LF)
*ND 243 F 
*10.225 FOCL 
*12.220 HOCL
*14.280 HOCL
*12.220 HOCL-NL
*14.220 HOCL-NL
*16.200 
*18.220/ 260/ 280 HOCL-SL
*18.220/ 260/ 280/ 310/ 360 HOCL-SÜ
*18.220/ 260/ 310 HOCL-NL (LF)
*18.260/ 310/ 360/ 410/ 460 HOCL
*MAN 24.310/ 360/ 410/ 460 HOCLN
*28.310 HGOCL
Elektronas (magnio lydinys)

:Apie kitus elektronus skaitykite straipsnyje *[[Elektronas (reikšmės)|Elektronas]]*.

**Elektronas** (; ) – magnio lydinys, kuriame magnio yra apie 90%. Pasižymi dideliu tvirtumu ir mažu tankiu. 

*Elektron* - registruotas prekinis pavadinimas, priklausantis kompanijai *Magnesium Elektron Limited* ir žyminti grupę magnio lydinių. Jis žymi pramoninius magnio lydinius Mg-Al-Zn ir Mg-Mn pagrindu, turinčius 10% aliuminio, iki 3% cinko bei iki 2,5% mangano. Lydiniuose gali būti cirkonio, sidabro, retųjų žemės metalų. 

## Savybės
Įvairūs elektrono variantai pasižymi tokiomis reikiamomis savybėmis, kaip geras tempiamasis stipris, atsparumas valkšnumui, korozinis patvarumas. Dėl šių savybių ir mažo tankio šie lydiniai naudojami aviacijos ir automobilių pramonėje. 

Iš elektrono gaminami padegamųjų aviacinių bombų korpusai. 
Elektronas užsidega +600°С temperatūroje ir dega akinamai balta ar žydroka liepsna. Degimo temperatūra siekia +2800°С.
Adrijos chartija

**Adrijos chartija** () – trijų Balkanų valstybių (Albanija, Kroatija ir Makedonija) bei JAV asociacija, kurios tikslas padėti šioms valstybėms įstoti į NATO. Sutartis pasirašyta 2003 m. Vašingtone. Dėl JAV dalyvavimo chartiją kai kur vadina *JAV-Adrijos chartija*. 

2008 m. rugsėjį į chartiją pakviestos Juodkalnija bei Bosnija ir Hercegovina, kurios prisijungė 2008 m. gruodį. Serbija tuo metu gavo stebėtojos statusą.

2009 m. balandžio 1 d. Albanija ir Kroatija įstojo į NATO. 

## Nariai
Įstojo 2003 m.:
* 
*
* 
* 

Prisijungė 2008 m.:
* 
* 

## Nuorodos
Merilando Respublika

**Merilando Respublika** (*The Republic of Maryland*, taip pat *Independent State of Maryland*) buvo nedidelė afroamerikiečių valstybė, gyvavusi nuo 1854 iki 1857 m., kai buvo sujungta su dabartine Liberija.

Teritoriją 1834 m. apgyvendino išlaisvinti JAV vergai ir laisvėje gimę afroamerikiečiai, daugiausia iš JAV Merilando valstijos, vadovaujant Merilando valstijos kolonizacijos draugijai. 1838 m. kitos afroamerikiečių gyvenvietės susijungė į Liberijos Respubliką, kuri 1847 m. paskelbė savo nepriklausomybę. Merilando Liberijoje kolonija išliko atskira, nes kolonizacijos draugija norėjo išlaikyti savo prekybos monopolį šioje teritorijoje. 1841 m. vasario 2 d. Merilandas Afrikoje (*Maryland-in-Africa*) tapo Merilando valstybe (*State of Maryland*). Ji 1854 m. gegužės 29 d. paskelbė nepriklausomybę kaip Merilandas Liberijoje (*Maryland in Liberia*) su sostine Harperyje.

## Nuorodos
Rūras (Masas)

**Rūras** (, ) – upė Belgijoje, Vokietijoje ir Nyderlanduose; Maso dešinysis intakas. Prasideda Belgijoje, Aukštųjų Fenų aukštumoje, netoli Botranžo signalo. Toliau teka į šiaurės rytus per Vokietiją (Šiaurės Reinas-Vestfalija) Aifelio aukštumomis. Vėliau pasuka į šiaurės vakarus, teka lygumomis. Įteka į Masą Nyderlanduose, ties Rūrmondu.

Svarbiausi intakai: Indė, Mercbachas, Vurmas (visi kairieji).

Vokietijoje upės slėnyje įrengtas Rūrštrauzi tvenkinys. Miestai prie Rūro: Monšau, Diurenas, Julichas, Linichas, Hiukelhofenas, Hainsbergas (Vokietija), Rūrmondas (Nyderlandai).
Fechtė

**Fechtė** (, ) – upė Vokietijoje ir Nyderlanduose; Svartės dešinysis intakas. Prasideda Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Baumbergės aukštumose. Teka į šiaurės vakarus per Žemutinę Saksoniją, toliau – į vakarus per Nyderlandus (Overeiselio provinciją). Pačiame žemupyje staiga pasuka į šiaurę ir įteka į Svartę tarp Zvolės ir Hasalto.

Didžiausias intakas – Regė (kairysis). Upė jungiasi su daugeliu kanalų. Miestai prie Fechtės: Nordhornas, Emlichhaimas (Vokietija), Hardenbergas, Omenas (Nyderlandai).
Prinsipės oro uostas

**Prinsipės oro uostas** (IATA – **PCP**, ICAO – **FPPR**) – oro uostas San Tomė ir Prinsipėje, Prinsipės saloje. Oro uostas yra 3 km nuo salos sostinės Santo Antonijaus miesto. Tai yra vienintelis oro uostas Prinsipės saloje ir vienas iš trijų San Tomė ir Prinsipėje.

Šiuo metu oro uosto neaptarnauja nei viena oro linijų bendrovė.

## Taip pat skaitykite
* Porto Alegrė oro uostas
* San Tomės tarptautinis oro uostas
Zvartevateris

**Zvartevateris** ( – „juodas vanduo“) – upė Nyderlanduose, Overeiselio provincijoje. Susidaro į pietus nuo Zvolės, susiliejus dviem upėms – Sustveteringui ir Niuve Veteringui. Teka į šiaurę, vėliau pasuka į vakarus ir įteka į Eiselmero atšaką – Svartemerą.

Pagrindinis intakas – Fechtė (dešinysis). Upė sujungta su Eiseliu dviem kanalais. Miestai prie Svarte Vaterio: Zvolė, Haseltas, Svartsluisas, Genemuidenas.
San Tomė (sala)

**San Tomė** – viena iš dviejų pagrindinių San Tomės ir Prinsipės valstybės salų Bonio įlankoje. Ši sala yra 854 km² ploto ir yra didžiausia valstybės sala. Salos ilgis siekia 48 km, plotis – 32 km. Šioje saloje gyvena 96 % San Tomės ir Prinsipės gyventojų – 157 000 (2009 m.). Šiaurinėje salos dalyje yra valstybės sostinė San Tomė. Šioje saloje yra ir aukščiausias šalies taškas San Tomės viršukalnė (2 024 m).

## Kalbos
Pagrindinės salos kalba, kaip ir visoje šalyje, yra portugalų. Taip pat saloje yra kalbančių portugalų kalba paremtomis kreolų kalbomis – foro ir angolar.

## Geologija
Sala yra ant vulkaninės kilmės masyvo, kuris yra 3 000 m gylyje Atlanto vandenyne. Per paskutinius milijoną metų San Tomės saloje išsiveržusi lava buvo bazaltas.

## Paukščių įvairovė
Saloje suskaičiuojama 63 paukščių rūšys ir dar 36 – klaidžiojančių ir neatpažintų paukščių rūšys. 19 iš šių rūšių yra randamos tik San Tomės saloje.
Prinsipė

**Prinsipė** () – viena iš dviejų pagrindinių San Tomė ir Prinsipės šalies salų. Ši sala yra mažesnė už kitą valstybės salą – San Tomę – sala užima 136 km² plotą, joje gyvena 5 000 gyventojų. Šiaurinėje salos dalyje yra didžiausias miestas Santo Antonijas, šalia jo – oro uostas. Aukščiausias salos taškas yra Prinsipės viršukalnė (948 m).

Prinsipės saloje Anglijos astrofizikas Arthur Stanley Eddington eksperimentais įrodė Alberto Einšteino reliatyvumo teoriją per 1919 m. gegužės 19 d. visišką Saulės užtemimą.
Juodkalnijos sausumos pajėgos

**Juodkalnijos sausumos pajėgos** - pagrindinė Juodkalnijos ginkluotųjų pajėgų dalis, skirta veikti sausumoje. Sukurtos 2006 m. Juodkalnijai atsiskyrus nuo federacinės Serbijos ir Juodkalnijos valstybės. 

Šiuo metu vyksta Juodkalnijos sausumos kariuomenės reforma.

## Struktūra
Juodkalnijos sausumos pajėgos, skirtingai negu jūros ir oro pajėgos, nesudaro atskiro organizacinio vieneto. Jų pagrindas yra lengvųjų pėstininkų ir specialiosios paskirties brigados. 

* **Lengvųjų pėstininkų brigada** (vadas pulkininkas *Goran Medojević*)
** 1-asis lengvųjų pėstininkų batalionas
** 2-asis lengvųjų pėstininkų batalionas
** 3-asis lengvųjų pėstininkų batalionas
** Žvalgybos kuopa
** Paramos ugnimi kuopa
** Oro gynybos būrys

* **Specialiųjų pajėgų brigada** (vadas papulkininkis Dragutin Dakić)
** Priešteroristinis batalionas
** Jūros pėstininkų būrys
** Karo policijos būrys
** Ryšių būrys
** Kalnų batalionas
** Inžinierijos kuopa
** RChB būrys

Sausumos pajėgoms priskirtini ir Garbės batalionas, Karo policijos kuopa bei Mokomoji ir paramos bazė.
* **Garbės batalionas**
** Garbės kuopa
** Karinis orkestras
** Vadavietė
** SAS „Zlatica“
* **Karo policijos kuopa**
** Karo policijos tarnybos būrys
** 1-asis karo policijos būrys
** 2-asis karo policijos būrys
** Eismo karo policijos skyrius
* **Mokomoji ir paramos bazė**
** Logistikos centras
** Mokomasis centras
** Medicininis centras
** Ryšių centras

## Ginkluotė ir technika

Iš buvusios Jugoslavijos armijos Juodkalnijai atiteko 62 tankai T-55. Atgavus nepriklausomybę, 2007 m., 61 tankas buvo sunaikintas kaip moraliai pasenęs ir siekiant sumažinti išlaidas. 
Vienintelis likęs tankas paliktas kaip muziejinis eksponatas..

### Šaulių ginklai

* Pistoletai:
** Glock 17 () 
** CZ-99 (9 mm) ()
* Šturmo šautuvai:
** G36 (5,56 mm) ()
** M70A/M70B1 (7,62 mm) ()
* Snaiperiniai šautuvai:
** M76 (7,62 mm) ()
** M91 (7,62 mm) ()
** M93 Black Arrow (prieštechninis, 12,7 mm ar 12,5 mm) ()
* Pistoletai kulkosvaidžiai:
** Heckler & Koch MP5 (9 mm) ()
* Kulkosvaidžiai:
** M72 (7,62 mm) ()
** M84 (7,62 mm) ()

### Prieštankiniai ginklai
*M79 Osa -  90 mm vienkartinis prieštankinis reaktyvinis granatsvaidis (turi virš 165) ()
*M80 Zolja - 64 mm vienkartinis prieštankinis reaktyvinis granatsvaidis (turi virš 250) ()

### Artilerija
* D-30 - 122 mm haubica (turi 30) ()
* M-46 – 130 mm patranka

### Automobiliai
* Puch 300gd - lengvai šarvuoti džipai
* HMMWV M1114 - kariniai džipai (turi 25) 
* Toyota Landcruiser - džipai
* TAM - sunkvežimiai
* FAP - sunkvežimiai

## Nuorodos
Teenage Dream

**Teenage Dream** – trečiasis studijinis amerikiečių atlikėjos Katy Perry albumas, išleistas 2010 m. rugpjūčio 24 d. Albumo singlai „California Gurls“, „Firework“, „E.T.“, „Last Friday Night (T.G.I.F.)“ susilaukė didžiulio populiarumo visame pasaulyje, pasiekdami pirmąsias vietas JAV „Billboard Hot 100“ singlų reitinge bei patekdami į dešimtukus daugumoje kitų šalių reitingų, o singlai „Teenage Dream“ ir „The One That Got Away“ pateko į JAV dešimtukus. Nepaisant skirtingų kritikų įvertinimų, per pirmąją savaitę JAV buvo parduota per 192 tūkstančiai albumo kopijų ir jis debiutavo pirmoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjos albumu, pasiekusiu pirmąją vietą. Albumas taip pat pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje, Australijoje, Kanadoje bei pateko į daugelio šalių dešimtukus. 2013 m. spalio mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota per 5.7 milijonai „Teenage Dream“ kopijų.

## Dainų sąrašas
Juodkalnijos jūrų pajėgos

**Juodkalnijos jūrų pajėgos** () - Juodkalnijos ginkluotųjų pajėgų dalis, skirta veikti jūroje. Sukurtos 2006 m. Juodkalnijai atsiskyrus nuo federacinės Serbijos ir Juodkalnijos valstybės. Atsiskyrus Serbija nebeturi priėjimo prie jūros, todėl visos buvusios federacijos jūrų pajėgos atiteko Juodkalnijai.

## Struktūra
* Karinė jūrų bazė ()
** Karinis jūrų štabas
** Patrulinių laivų grupė ()
** Pakrantės stebėjimo ir pranešimo grupė ()
** Paieškos ir gelbėjimo grupė ()
** „Jadran“ mokymo centras ()
** mokomasis burlaivis „Jadran“
** Ryšių būrys ()
** Logistikos būrys ()

**Laivynas**
# 2 Mala R-2 mažieji povandeniniai laivai
# 2 *Končar* klasės greito puolimo laivai (RTOP-405 „Jordan Nikolov Orce“ ir RTOP-406 „Ante Banina“) - 271 tonų pilnai pakrauti - pastatyti 1979-80 m. - 1x2 SA-N-4
# Burinis laivas: 1 („Jadran“)
# Motorinė jachta: 1 („Jadranka“), naudojama reprezentacinėms reikmėms, dar vadinama prezidentine jachta


Image:RTOP-21 Sibenik.jpg|*Končar* klasės laivas (čia - Kroatijos RTOP-21 „Šibenik“)
Žygimantas Pavilionis

**Žygimantas Pavilionis** (g. 1971 m. liepos 22 d. Vilniuje) – lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas, 2010—2015 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius JAV ir (nuo 2011 m.) Meksikai. 2007 m. suteiktas Nepaprastojo ir įgaliotojo ambasadoriaus rangas. Nuo 2016 m. Seimo narys.

Tėvas – akademikas Rolandas Pavilionis, motina – profesorė Marija Aušrinė Pavilionienė. Žmona (išsiskyrė 2019 m.) - medikė Lina, turi keturis sūnus: Augustą, Dominyką, Simoną ir Vincentą.

## Biografija
1994 m. baigė Vilniaus universiteto Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutą, 1995 m. – magistrantūrą VU Filosofijos fakultete.

1993–1999 m. buvo Užsienio reikalų ministerijos Vakarų Europos šalių 3-asis sekretorius, Politikos departamento direktoriaus padėjėjas, Europos integracijos departamento Politinio bendradarbiavimo skyriaus pirmasis sekretorius, šio skyriaus vedėjas.

1999–2001 m. dirbo Briuselyje, buvo Lietuvos Nuolatinės misijos prie ES patarėjas, ministras–patarėjas. 2001–2002 m. buvo Lietuvos misijos prie Europos Bendrijų ministras patarėjas.

2002–2006 m. vadovavo URM Europos (vėliau Europos Sąjungos) integracijos departamentui, buvo Lietuvos Vyriausiojo derybininko su ES, Vygaudo Ušacko, pavaduotojas.

2006–2009 m. buvo Užsienio reikalų ministerijos sekretorius, 2009–2010 m. – ambasadorius ypatingiems pavedimams Transatlantinio bendradarbiavimo ir politikos departamente, koordinavo Lietuvos pirmininkavimą Demokratijų bendrijai.

2003 m. vasario mėn. apdovanotas Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi, 2009 m. – Belgijos karalystės Leopoldo II komadoro ordinu bei Ordino „Už nuopelnus Lenkijai“ Komandoro kryžiumi.

2010 m. liepos 19 d. prezidentė Dalia Grybauskaitė paskyrė Ž. Pavilionį Lietuvos nepaprastuoju ir įgaliotuoju ambasadoriumi JAV ir Meksikai.

Nuo 2016 m. - Seimo narys. Laikytas vienu iš galimų kandidatų 2019 m. Prezidento rinkimuose.
Moka anglų, italų, rusų, prancūzų,  vokiečių, lotynų bei hebrajų kalbas.

## Nuorodos
* Į BALTUOSIUS RŪMUS ŽENGĖ NET ŠEŠI PAVILIONIAI („Lietuvos rytas“, 2010 m. rugpjūčio 13 d., Nr. 182 (5946), 3 psl.);

## Šaltiniai

|-
San Tomė ir Prinsipės herbas

**[[San Tomė ir Prinsipė|San Tomė ir Prinsipės]] herbą** sudaro du paukščiai (sakalas kairėje ir papūga dešinėje) laikantys skydą, kurio viduje pavaizduota palmė. Virš skydo yra mėlyna žvaigždė bei valstybės pavadinimas. Herbo apačioje pavaizduotas kaspinas, ant kurio užrašytas šalies šūkis – *vienybė, tvarka, darbas*. Sant Tomės ir Prinsipės herbas buvo įteisintas 1975 m.