open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Edita Barauskienė

**Edita Barauskienė-Kurpreikšytė** (g. 1941 m. birželio 28 d. Virkytuose, Švėkšnos seniūnija), pedagogė, kraštotyrininkė, rašytoja.

## Biografija
1960 m. baigė Saugų vidurinę mokyklą. 1960–1961 m. dirbo mokytoja Saugose ir Pašyšiuose. 1961–1966 m. mokėsi VPI, kur įsigijo biologijos mokytojos specialybę. 1966–1967 m. mokytojavo Šakiuose. Nuo 1967 m. mokytojauja Priekulės I. Simonaitytės vidurinėje mokykloje.

2003 m. I. Simonaitytės mokykloje įkūrė istorijos, etnografijos muziejų.

## Kūryba
1998 m. išleido knygą apie Ievą Simonaitytę „Vyžeikių karalienė“, 2004 m. – tos knygos penkias noveles atskira knyga vokiečių kalba „Sand vom Memelland“. 2006 m. sudarė ir išleido pasakojimų knygą „Mažas miestelis prie didelio kelio“, kurioje didesnė dalis straipsnių jos pačios parašyta. Tai knyga apie Priekulės istoriją, jos žmones bei pokario įvykius Klaipėdos krašte. 2007 m. išleido knygos antrąją dalį „Prisiminimai ir kūryba. Priekulė“. 2007 m. – istorinį romaną apie Martyną Mažvydą „Žodi, nekrisk ant akmens“, 2014 m. – istorinį romaną apie Kristijoną Donelaitį „Tolminkiemio sodininkas“.

Klaipėdos krašto gamtosaugos ir paveldo apsaugojimo klausimais rašo Klaipėdos ir Šilutės rajonų laikraščiuose; savo kūrybą yra skelbusi Klaipėdos rajono laikraštyje, savaitraštyje „Literatūra ir menas“, žurnale „Tarybinė moteris“, almanache „Baltija“.

## Bibliografija
* „Vyžeikių karalienė“. Vilnius, 1998 m.
* „Sand wom Memelland“. Vilnius, 2004 m.
* „Mažas miestelis prie didelio kelio“. Kaunas, 2005 m.
* „Prisiminimai ir kūryba. Priekulė“. Vilnius, 2007 m.
* „Žodi, nekrisk ant akmens“. Vilnius, 2007 m.
* „Amžinasis keleivis Abraomas iš Kulvos“, Vilnius, 2009 m.
* „Karūna žalčių karaliui“. Vilnius, 2013 m.
* „Tolminkiemio sodininkas“, Vilnius, 2014 m.
*"Gyvasis lietuvybės kraujas. Paprūsės kronikos ir pasakojimai", Klaipėda, 2020 m.

## Įvertinimas
* 1999 m. už knygą „Vyžeikių karalienė“ gavo Klaipėdos apskrities administracijos įsteigtą I. Simonaitytės literatūrinę premiją;
* 2006 m. už Mažosios Lietuvos krašto etnokultūros puoselėjimą – Agluonėnų seniūnijos įsteigtą I. Simonaitytės vardo premiją;
* 2008 m. tapo Martyno Jankaus Mažosios Lietuvos kultūros paveldo premijos laureate ir Gargždų miesto garbės piliete;
* 2009 m. už romaną „Amžinasis keleivis Abraomas iš Kulvos“ paskirta Amerikos lietuvių tautinės sąjungos Lietuvos tūkstantmečio jubiliejaus minėjimo premija;
* 2014 m. už knygą „Karūna žalčių karaliui“ – Jono Marcinkevičiaus premija.
Didžioji Hasano II mečetė

**Didžioji Hasano II mečetė** () stovi Kasablankoje, Maroke. Pagal prancūzų architekto Mišelio Pinso () projektą, 1993 m. rugpjūčio 30 d. mečetę pastatė prancūzų statybos bendrovė „Bouygues“. Ši mečetė dabar yra septinta pagal dydį pasaulyje.

## Pastato charakteristika
Korane sakoma, kad *„[[Dievas|Dievo]] namai turi būti pastatyti ant vandens“*, todėl Hasano II mečetės didžioji dalis stovi ant dirbtinai supilto Atlanto vandenyno pakrantės pusiasalio. Visas kompleksas užima 9 ha plotą.

Mečetėje telpa 25 000 maldininkų (20 000 vyrų ir 5 000 moterų). Dar 80 000 maldininkų gali melstis mečetės vidiniame kieme. Mečetės minaretas šiuo metu aukščiausias pasaulyje ir yra 200 m aukščio. Be pagrindinės maldos salės, mečetės komplekse yra apsiprausimo salė, pirtys su baseinu, biblioteka, medresė, vidinį mečetės kiemą juosia apartamentų kompleksas skirtas atvykusiems maldininkams apgyvendinti.

Mečetės grindys iš auksinio atspalvio marmuro ir žalio onikso išklotos kilimais, žiemą šildomos. Maldos salę puošia 78 rožinio granito kolonos, freskos, mozaikos, lipdiniai ir Atlaso kedro raižiniai. Elektra valdomos durys ir per 3 min. atsidaranti centrinė stogo dalis išsprendžia ventiliacijos problemas mečetės viduje.

Naktimis nuo mečetės viršaus rytų kryptimi šviečia lazerio spindulys, kuris matomas už 30 km.

Mečetės architektūroje atsispindi maurų įtaka, todėl ji panaši į Alhambros rūmus Granadoje ir Kordobos mečetę () Ispanijoje. Tik ši ir senoji Tinmalo mečetė Maroke yra atvira ne musulmonams. Kelis kartus per dieną už 120 MAD galima apžiūrėti mečetės vidų, rūsyje esančią pirčių kompleksą su baseinu ir apsiplovimo salę. Visur galima filmuoti ir fotografuotis.

## Statybos darbai
Mečetė buvo pradėta statyti 1986 m. birželio 12 d. ir norėta pastatyti karaliaus Hasano II 60–mečio gimimo dienai 1989 m., bet darbai užtrūko ir mečetė buvo atidaryta tik 1993 m. rugpjūčio 30 d.
Visos statybinės medžiagos statybai: granitas, marmuras, gipso tinkas, mediena ir kt. buvo suvežtos iš viso Maroko, išskyrus baltasis granitas ir stikliniai šviestuvai, – atvežti iš Italijos. Penkerius metus statybose dirbo šeši tūkstančiai Maroko meistrų, kurie mečetės vidų išpuošė įspūdingo grožio mozaikomis ir lipdiniais. Papuošė akmeniu ir marmuru grindis bei kolonas, išdrožė ornamentais medines mečetės lubas.

Statyboms panaudota:
* 300 000 m³ betono;
* 40 000 t plieno;
* 250 000 m² marmuro ir granito;
* 10 000 m² čerpių stogui;
* 53 000 m² Atlaso kedro medienos;
* 10 000 m² zelige mozaikų;
* 67 000 m² gipso
* 10 000 m² tadelakto tinko.

## Išnašos

## Nuorodos
* Kasblanka, žemėlapis 
* Didžiosios Hasano II mečetės nuotraukos 
* Didžiosios Hasano II mečetės nuotraukos 
* HDidžioji Hasano II mečetė
Lukos hercogystė

**Lukos hercogystė** - istorinė valstybė Šiaurės Italijoje, egzistavusi 1815-1847 m., kurios sostinė buvo Lukos miestas.

Hercogystė 1815 m. sudarė Vienos kongresas iš Lukos kunigaikštystės, kuri 1805 m. buvo sukurta iš Lukos respublikos kaip valda Napoleono seseriai Elizai Bonaparte (*Elisa Bonaparte*). Lukos hercogystė buvo sukurta kaip kompensacija Parmos Burbonams, kurie prarado Parmos hercogystę, perduotą valdyti Marijai Luizai Austrei, buvusiai Napoleono žmonai.

1817 m. Marija Luiza Ispanė (*Maria Luisa Josefa Antonietta Vicentia y Borbón-Parma*), buvusi Etrurijos karalienė, ėmė valdyti Lukos hercogystę. Jos sūnus Karolis Liudvikas (*Carlo Ludovico di Borbone Parma*) buvo Parmos hercogės Marijos Luizos Austrės įpėdinis.

1824 m. Lukos hercogė Marija Luiza mirė, ir Lukos hercogu tapo jos sūnus Karolis Liudvikas. Po Parmos hercogės Marijos Luizos Austrės mirties 1824 m. Lukos hercogas Karolis Liudvikas tapo Parmos hercogu, o Lukos hercogystė liko be hercogo ir buvo prijungta prie Toskanos didžiosios kunigaikštystės.
Aranchuezo sutartis

**Aranchuezo sutartis** – 1801 m. kovo 21 d. Prancūzijos ir Ispanijos pasirašyta sutartis.

Sutartimi buvo patvirtinti San Ildefonso sutarties punktai. Taip pat Parmos hercogas Ferdinandas Burbonas sutiko perduoti Parmos hercogystę Prancūzijai. Ferdinando sūnus Liudvikas gavo Toskanos didžiąją kunigaikštystę, kuri buvo pervadinta į Etrurijos karalystę. Buvęs Toskanos didysis kunigaikštis Ferdinandas III Habsburgas gavo sekuliarizuotas Zalcburgo arkivyskupijos žemes ir tapo Zalcburgo hercogu.
The Edge

**David Howell Evans** (dar žinomas kaip **The Edge**, g. 1961 m. rugpjūčio 8 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje) – airių roko grupės U2 gitaristas.

The Edge grupėje nuo pat jos susikūrimo pradžios. Jis yra palaikantis vokalas, taip pat groja gitara, klavišiniais bei bosine gitara.

## Nuorodos
* Oficialus U2 tinklalapis
Karel Čapek

**Karelas Čapekas** (, 1890 m. sausio 9 d. – 1938 m. gruodžio 25 d. Prahoje) – garsus čekų rašytojas, dramaturgas ir vertėjas. 1921 m. išleistoje knygoje *„[[R.U.R.]]“* (*Rosumovi Univerzální Roboti*, ) pasiūlė ir išpopuliarino terminą *[[robotas]]*, kurį sukūrė kartu su broliu Josef Čapek.

## Biografija
Gimė gydytojo šeimoje Malé Svatoňovice kaime, netoli Trutnovo miesto, šiaurinėje Čekijoje. Mokėsi Hradec Kralovė gimnazijoje, vėliau – Brno ir Prahoje. Pradėjo rašyti sulaukęs vos 14 metų. Laikotarpiu nuo 1908 iki 1913 m. kūrė apsakymus kartu su broliu Josef Čapek. 1915 m. baigė menų bakalauro studijas Prahos Karlo universitete. Dėl silpnos sveikatos nedalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. Studijavo filosofiją Berlyno ir Paryžiaus universitetuose. 

Literatūrinę karjerą pradėjo 1916 m. Nuo 1917 m. dirbo žurnalistu ir kritiku laikraštyje *Národní listy*. Nuo 1921 m. dirbo žurnalistu, taip pat kultūros ir politikos skyrių redaktoriumi dienraštyje Lidové noviny. Nuo 1921 m. iki 1923 m. dirbo dramaturgu Prahos *Divadlo na Vinohradech* teatre. 1925 m. įkūrė Čekoslovakijos PEN klubą, buvo jo pirmasis pirmininkas. 1935 m. H. Velsas pasiūlė K. Čapeko kandidatūrą į Tarptautinio PEN klubo prezidentus, tačiau dėl ligos čekų rašytojas atsisakė pretenduoti į šias pareigas. 1936 m. buvo Nobelio literatūros premijos nominantas.

Mirė 1938 m. gruodį nuo plaučių uždegimo.

## Kūryba
Išgarsėjo savo socialinėmis utopijomis bei pirmaisiais mokslinės fantastikos romanais. Kūrybai būdinga moderniojo gyvenimo reiškinių savita ir originali interpretacija, groteskas, satyra, praeities idilė ir fantastinės ateities prognozės.
1927 m. Kauno valstybiniame dramos teatre pastatyta pjesė *R. U. R.*

## Bibliografija
Į lietuvių kalbą išverstos knygos:
* *Krakatitas* (*Krakatit*, 1922 m.)
* *Pašnekesiai su T. G. Masaryku* (*Hovory s T. G. Masarykem*, 1928–1935 m.). Vertė Stasys Sabonis
* *Apsakymai iš vienos kišenės* (*Povídky z jedné kapsy*, 1929 m.). Vertė Vytautas Visockas
* *Apsakymai iš kitos kišenės* (*Povídky z druhé kapsy*, 1929 m.). Vertė Vytautas Visockas
* *Plėšiko pasaka: pasakos ir linksmos istorijos* (*Devatero pohádek a ještě jedna od Josefa Čapka jako přívažek*, 1932 m.)
* *Hordubalas* (*Hordubal*, 1933 m.). Vertė Vytautas Visockas
* *Karas su salamandromis* (*Válka s mloky*, 1936 m.). Vertė Vytautas Visockas

## Išnašos
Autoportretas

**Autoportretas** ( 'pats',  'ištraukiu, iškeliu aikštėn') – dailininko sukurtas savo paties portretas.

Vienas iš žymiausių pasaulio dailininkų Vincentas van Gogas (1853–1890) nutapęs keliolika žinomų autoportretų. Pav. „Žmogus su pypke“ (1889 m.), Van Gogas be ausies, kurią nusipjovė per eilinį pamišimo priepuolį.
Etrurijos karalystė

**Etrurijos karalystė** – istorinė valstybė Šiaurės Italijoje, egzistavusi 1801–1807 m.

Etrurijos valstybė buvo sukurta Aranchuezo sutartimi, pasirašyta 1801 m. kovo 21 d. Karalystė pavadinta etruskų šalies Etrurijos pavadinimu.
Etrurijos karalystė buvo kompensacija Parmos Burbonams, kurie prarado savo žemes Šiaurės Italijoje, kurias nuo 1796 m. okupavo Prancūzijos kariuomenė. Parmos hercogas Ferdinandas atsisakė savo pretenzijų, nes iš buvusios Toskanos didžiosios kunigaikštystės buvo sukurta Etrurijos karalystė, kurią ėmė valdyti Ferdinando sūnus Liudvikas. Toskanos kunigaikštystė buvo paimta iš Ferdinando III Habsburgo, kuriam nuostolius atlygino perduodami sekuliarizuotas Zalcburgo arkivyskupijos žemes.

Pirmasis karalius Liudvikas I mirė jaunas 1803 m. Sostą paveldėjo jo 4 m. amžiaus sūnus Karolis Liudvikas, tapęs Etrurijos karaliumi Liudviku II. Regente buvo Etrurijos karalienė našlė Marija Luiza Ispanė.

## Etrurijos karalystės panaikinimas
1807 m. Napoleonas panaikino Etrurijos karalystę ir pavertė ją trimis Prancūzijos departamentais.

Atlikusiam karaliui ir jo motinai buvo pažadėtas Šiaurinės Luzitanijos karalystės, kurią ketino įkurti Šiaurės Portugalijoje, sostas. Šis planas liko neįgyvendintas, nes 1808 m. kilo konfliktas tarp Napoleono ir Ispanijos Burbonų.

1814 m. Napoleonas krito, atkurtą Toskanos kunigaikštystę vėl ėmė valdyti didieji kunigaikščiai Habsburgai. 1815 m. iš Toskanos buvo atskirtos Lukos žemės, kurios tapo Lukos hercogyste – laikina kompensacija Parmos Burbonams, kol šie atgavo savo buvusias valdas (Parmos hercogystę).
Bučinys (1896 filmas)

**Bučinys** () – 1896 m. nespalvotas begarsis 47 sekundžių trukmės JAV filmas. Tai buvo vienas pirmųjų viešai rodytų meninių filmų. Jame vaizduojama finalinės miuziklo „The Widow Jones“ scenos dalis, kurioje May Irwin ir John Rice pasibučiuoja. Savo rodymo metu filmas dėl šio bučinio buvo laikomas pornografiniu, susilaukė prieštaringų vertinimų. Bažnyčia reikalavo jį uždrausti. Filmo rodymo vietose žmonės dažnai kviesdavo policiją.

„Bučinį“ režisavo William Heise ir jis buvo kuriamas Tomo Edisono užsakymu.

1999 m. Jungtinių Valstijų Kongreso biblioteka įtraukė „Bučinį“ į svarbių kultūrai filmų sąrašą ir įdėjo saugojimui Nacionaliniame filmų registre.

## Nuorodos ir šaltiniai
* [Kongreso bibliotekos puslapis apie filmą (ang.)](http://memory.loc.gov/cgi-bin/query/h?ammem/papr:@field(NUMBER+@band(edmp+4038)))
* May Irwin biografija ir šis filmas
Bebručio gamtinis rezervatas

**Bebručio gamtinis rezervatas**, () – valstybės saugomas natūralios gamtos plotas - upinių bebrų gyvenamoji erdvė - šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiuje, Šlynakiemio kaime. Rezervatas įkurtas 1962 m., kai bebrai šalyje dar nebuvo taip išplitę, jo plotas 0,90 ha - tai dalis 1,32 ha teritorijos užimančio Bebručio ežero. Vanduo pratekantis, gana švarus, dugnas molingas. Gausus planktonas. Vandens paviršiaus altitudė - 148 m virš jūros lygio. Dėl ilgametės nevaržomos bebrų veiklos į ežerą įtekanti ir ištekanti Seivos upė užtvenkta medžių kamienais bei gruntu, nereti potvyniai. Pelkėti krantai išrausti kanalais ir bebrų urvais.

Saugomi augalai: paprastoji lūgnė, pelkinis skiautalūpis, paprastasis šaltekšnis, plačialapė gegūnė, paprastoji vandens lelija.

Be aukščiau paminėtų bebrų saugomi ežiai, kurmiai, ūdros, kai kurios varliagyvių, roplių ir paukščių rūšys.

## Nuorodos
* Rezervato aprašymas (len.)
Madagaskaras (filmas)

**Madagaskaras** () – 2005 m. JAV animacinis filmas, kino teatruose pasirodė 2005 m. gegužės 27 d. Filme pasakojama apie Niujorko zoologijos sodo gyvūnus.

## Siužetas

Veiksmas prasideda pingvinams nusprendus pabėgti iš zoologijos sodo į laukinę gamtą. Kai jie išsikasa tunelį, atsiduria zebro Marčio aptvare. Jie netyčia pasako apie savo planus zebrui. Šis taip pat nutaria sprukti į laukinę gamtą. Martis pabėga iš zoologijos sodo. Jo draugai liūtas Aleksas, begemotė Glorija ir žirafa Melmanas išsiruošia jį sustabdyti. Tačiau Niujorko geležinkelio stotyje juos sulaiko už gyvūnų priežiūrą atsakingi darbuotojai ir nusprendžia juos išsiųsti į laukinę gamtą. Gyvūnai uždaromi į dėžes ir sukraunami į laivą. Tačiau pingvinams pavyksta užgrobti laivą. Dėžės su liūtu, zebru, žirafa ir begemote iškrenta į jūrą. Jūros bangos dėžes išmeta į Madagaskarą, kur draugai susitinka. Jie nusprendžia, kad ten San Diegas, o vėliau nusprendžia apžiūrėti vietovę. Džiunglių gilumoje veikėjai susitinka su lemūrais, kurie iš pradžių jų išsigąsta. Tačiau kai lemūrus užpuola fosos (vilkai), liūtas juos nubaido ir lemūrai bando su jais susidraugauti. Bet Aleksas, jau pamiršęs mėgstamo kumpio skonį, bando atsikąsti Marčio. Liūtas supranta, kad tapo pabaisa ir stengiasi atsiskirti nuo kitų. Tačiau pavojaus akimirką jis išgelbėja zebrą nuo fosų. Zebras ir liūtas vėl tampa draugais. Filmo pabaigoje jiems su žirafa ir begemote atsiranda galimybė grįžti laivu į Niujorką.

## Įgarsintojai
* Ben Stiller – liūtas Aleksas
* Chris Rock – zebras Martis
* David Schwimmer – žirafa Melmanas
* Jada Pinkett Smith – begemotė Glorija
* Sacha Baron Cohen – lemūrų karalius Džulijanas XIII
* Cedric Antonio Kyles – Morisas
* Andy Richter – Mortas
* Tom McGrath – pingvinas Škiperis
* John DiMaggio – pingvinas Rikas
* Chris Miller – pingvinas Kovalskis
* Christopher Knights – pingvinas Eilinis
* Conrad Vernon – šimpanzė Meisonas
* Bob Saget – šimpanzė Filas
Prancūzijos imperija

**Prancūzijos imperija** gali reikšti:
* Pirmoji Prancūzijos imperija – 1804–1814 ir 1815 m. Napoleono Bonaparto valdyta valstybė;
* Antroji Prancūzijos imperija – 1852–1870 m. Napoleono III valdyta valstybė.
Geras, blogas ir keistas

**Geras, blogas ir keistas** () – 2008 m. korėjiečių veiksmo vesternas. Filme pasakojama apie vienos iš kinų dinastijos paslėptą lobį bei jį siekiančius surasti veikėjus.

## Aktoriai
* Song Kang-ho – *Yoon Tae-goo*, Keistas
* Lee Byung-hun – *Park Chang-i*, Blogas
* Jung Woo-sung – *Park Do-won*, Geras
* Yoon Je-moon – *Byeong-choon*, Machurian banditų lyderis
* Ryoo Seung-soo – *Man-gil*, Yoon Tae-goo’s draugas
* Song Yeong-chang – *Kim Pan-joo*
Hadija

**Hadija** (*Hadiya*) - istorinė valstybė pietvakarių Etiopijoje, Gibės regione, XIII-XVI a. valdyta kušitiškos hadijų tautos.

## Geografija
Valstybė buvo tarp Gibės upės ir ežerų grandinės. Į pietus nuo jos buvo Velaita, į vakarus - Džandžeras. Į šiaurę gyveno guragiai, kurie skyrė Hadiją nuo istorinio Ševos regiono.

## Istorija
Tai buvo viena stipriausių valstybių, egzistavusi prieš XVI a. oromo migraciją. Arabų autoriai ją mini kaip toliausiai į vakarus nutolusią musulmonišką valstybę Afrikos rage. Taigi, joje buvo priimtas islamas.

XIV a. Etiopijos šaltiniai mini, jog valstybė buvo tapo Etiopijos imperijos vasale, valdant Imperatoriui Amda Seion (1314–1344). Čia buvo paskirtas vietininkas (*garad*). Tačiau ji ne kartą sukilo prieš centrinę valdžią, todėl maištus teko žiauriai malšinti. Etiopiją valdant Zara Jakobui (1434–1468), įvyko dar vienas sukilimas, per kurį vietininkas prašė Adalio pagalbos.

XVI a. II pusėje valstybė nustojo egzistuoti dėl Oromo antpuolių. Ji išnyko.
Velaitai

**Velaitai** (ወላይታ *Welayta*), arba **volaitai** – tautinė grupė pietvakarių Etiopijoje (Gibės regione). Velaitai kalba velaitų kalba, kuri priklauso omotų kalboms (ometų grupei).

Velaitų gyvenama teritorija beveik sutampa su Velaitų zona. Ji yra tarp Gibės upės vakaruose ir ežerų grandinės. Į šiaurę nuo jų gyvena hadijai, į vakarus – daurai, į rytus - sidamai. Pietuose yra Abajos ežeras, gyvena kalbiškai jiems giminingi gamai.
## Istorija

XIII a. velaitai sukūrė **Velaitos (Velamo)** valstybę. Tai buvo viena stipriausių Didžiojo Damoto gentinių valstybėlių, egzistavusi prieš XVI a. oromo migraciją. Legendos mini daugiau nei 50 valstybės valdovų, tituluojamų *kawo*, kurie priklausė Malų (*Malla*) ir Arudžia (*Arujia*) dinastijoms. XIII a. ji pateko į Damoto hegemoniją. Žymiausias to meto valdovas buvo Motolomi Sato, apie kurį pasakojama daug legendų.

Velaita dalyvavo vietinėje prekyboje. Kaip atsiskaitymo priemonė buvo naudojami medvilnės siūlų ritiniai (*shalwa*) ir geležinės lazdelės (ማርጯ *marchuwa*). XIV a. Velaita kartu su kitomis regiono valstybėmis tapo Etiopijos imperijos vasale.

XVI a. II pusėje Velaita buvo ne kartą puldinėjama oromo genčių. Maždaug tuo metu į valdžią atėjo nauja Tigrės dinastija, kuri valdė iki pat XIX a. XVII a. valdovas Gazenja sugebėjo atmušti oromų antpuolius, tačiau nusilpusi Velaita pateko į kaimyninės Kafos vasalinę priklausomybę. XVII a. atsigavusi valstybė sugebėjo prisijungti kaimyninį Daurą ir išplėsti savo teritorijas į pietus, tapdama viena galingiausių regiono valstybių. Ji suvienijo visą ometų kalbomis kalbančių tautelių regioną.

Valdant valdovui Tona Gaga (1890-95), valstybė buvo nukariauta imperatoriaus Meneliko II ir inkorporuota į Etiopijos imperijos sudėtį. Tai pavyko po nuožmių karų, kuriuose nukentėjo abi pusės. XX a. vakarų misionierių dėka velaitų tarpe išplito krikščionybė (protestantizmas). 

Nuo 1974 m. velaitai administruoti Sidamų provincijoje. 1991 m. perkuriant Etiopiją, velaitams buvo pažadėta nemaža autonomija, tačiau galiausiai jie kartu su ~40 smulkesnių tautų buvo sujungti į daugiaetninį Pietinių tautų, tautybių ir žmonių regioną. Maža to, jie pateko į tą pačią administracinę zoną kartu su daurais, gofais, gamais ir kitomis tautomis. Tik 2000 m., po ilgos kovos, buvo sukurta atskira Velaitų zona. Nuo 2023 m. ji priskirta Pietų Etiopijos regioninei valstijai. 

## Išnašos
Kipro kentaurai

**Kipro kentaurai** graikų mitologijoje - kentaurų, kurie turėjo jaučių ragus, gentis. Afroditės tarnai, greičiausiai susiję su į satyrus panašiais kerastais (*Kerastai*). Jie laikomi Gajos ir Dzeuso sūnumis, kadangi jis netyčia apvaisino Žemę - Gają, bandydamas suvilioti iš jūros išnirusią deivę Afroditę. Nors šie kentaurai - panašūs išvaizda į Tesalijos kentaurus, jie nebuvo susiję.
Šiaurinės Luzitanijos karalystė

**Šiaurinės Luzitanijos karalystė** – karalystė – projektas Šiaurės Portugalijoje, 1807 m. Napoleono sumanyta sukurti tam, kad Napoleono panaikintos Etrurijos karalystės karalius Liudvikas II turėtų ką valdyti.

1807 m. Portugalija atsisakė prisidėti prie Napoleono surengtos D. Britanijos žemyninės blokados. Pagal 1807 m. su Ispanija pasirašytą Fonteneblo sutartį (*Traité de Fontainebleau*) buvo planuojama okupuoti Portugaliją ir padalinti ją į tris dalis:
* *Šiaurinės Luzitanijos karalystė* – šiaurinė Portugalijos dalis tarp Duero ir Minjo upių, kurioje yra tokie miestai kaip Portas ir Braga. Karalystė turėjo būti pavadinta pagal buvusią Romos provinciją Luzitaniją.
* *Portugalija* – labai sumažinta Portugalija, apimanti žemes tarp Duero ir Tacho, su sostine Lisabona. Numatyta valdyti iš Prancūzijos.
* *Algarvės karalystė* – pietinė Portugalija, piečiau Tacho upės. Ją turėjo valdyti ispanas hercogas Manuelis de Godojas (*Manuel de Godoy*), kuris turėjo gauti karaliaus titulą.

Po sutarties pasirašymo prancūzų kariuomenės įsiveržimas į Portugaliją tęsėsi, ir 1807 m. gruodžio 1 d. buvo užimta sostinė Lisabona.
1808 m. rugpjūtį Portugalijoje išsilaipino Artūro Velslio (*Arthur Wellesley*, būsimas pirmasis hercogas Velingtonas) vadovaujama britų kariuomenė, kuri ėmė atkūrinėti Portugalijos nepriklausomybę. Prancūzų kariuomenė buvo visiškai išstumta 1812 m.
Madagaskaras (reikšmės)

**Madagaskaras** reiškia:

* Madagaskaras – sala ir valstybė Afrikoje;
* Madagaskaras – kaimas Zarasų rajone;
* Madagaskaras – animacinis filmas.
* Madagaskaras – M.Ivaškevičiaus pjesė; 2004 metų postmodernistinė drama, įtraukta į privalomos literatūros sąrašą.
Aristarchas

**Aristarchas Samietis** (apie 310–230 m. pr. m. e.) – senovės graikų astronomas, vienas heliocentrinės sistemos pradininkų.

Aristarchas teigė, kad nejudamos žvaigždės išsidėsčiusios ant labai didelio spindulio sferos. Archimedas savo veikale „Apie smiltelių skaičių“ išdėstė ir komentavo Aristarcho pažiūras. Iki šių dienų išliko jo traktatas „Apie Saulės ir Mėnulio dydžius ir atstumus“. Aristarchas pirmasis pamėgino apskaičiuoti atstumą iki Mėnulio ir Saulės bei jų dydžius. Jis nustatė, jog atstumas nuo Žemės iki Saulės yra 18-20 kartų didesnis, nei atstumas nuo Žemės iki Mėnulio. Iš tiesų tai 20 kartų mažiau už tikrąsias reikšmes.

Aristarcho pažiūros nebuvo pripažintos, jis apkaltintas šventvagyste ir išvytas iš Aleksandrijos.

Mėnulyje yra Aristarcho vardu pavadintas krateris.

## Šaltiniai
Piritojus

**Piritojus** (**Peiritojus**) graikų mitologijoje - lapitų karalius, Iksiono sūnus ir Tesėjo bendražygis. 

Lapitai gentis buvo įsikūrusi Šiaurinėje Graikijoje. Pagal kai kuriuos autorius Dzeuso (pagal dauguma autorių Iksiono ir Dios sūnus), Hipodamijos (Buto duktė) vyras. Į vestuves svečiai atėję kentaurai nusigėrė ir mėgino prievartauti nuotaką ir kitus vestuvių dalyvius, dėl to kilo mūšis tarp lapitų ir kentaurų (mėgstama graikų meno tema).
Kafa

**Kafa**, arba **Kefa** (gezas: ከፋ *Kefa, Kafa*) – istorinė valstybė pietvakarių Etiopijoje, Gibės regione, XIII–XIX a. valdyta omotinės kafų tautos.

## Geografija
Valstybės teritorija dalinai sutapo su dabartine Kafos zona. Ji buvo aukštikalnių teritorijoje, iš trijų pusių apsupta upių. Šiaurine jos riba buvo Godžebo upė, kuri skyrė ją nuo skaitlingų Gibės regiono valstybių (Geros ir Garo), ir ilgą laiką saugojo nuo priešiškų oromo antpuolių. Rytuose ir pietuose tekėjo Omo upė. Rytiniame pakraštyje gyveno kontai (toliau už jų buvo Velaita). Į pietus nuo Kafos gyveno benčai, o vakaruose – madžangai.

Teritorija pasižymi derlingumu, todėl čia galima nuimti tris derlius per metus. Parindinės žemės ūkio kultūros buvo kava ir medvilnė. Dažnai yra teigiama, kad būtent čia pirmą kartą pasaulyje pradėta maistui vartoti ir auginti kava. Buvo auginami galvijai, bitės veisiamos medžiuose pakabinamuose aviliuose (*gendo*). Prekyboje kaip valiuta naudoti druskos luitai *amoleh*.

## Istorija

Tai buvo viena stipriausių pietvakarinės Etiopijos valstybių, egzistavusi prieš XVI a. oromo migraciją, įkurta valdovo Mindžio (*Minjo*). Atrodo, kad XIV a. valstybė tapo Etiopijos imperijos vasale. Greičiausiai XVI a. į ją prasiskverbė Etiopijos krikščionybė, čia pastatyta krikščioniškų bažnyčių.

XVI a. II pusėje valstybė buvo ne kartą puldinėjama oromo genčių, dėl ko ji neteko kai kurių šiauriausių sričių (už Godžebo upės), tačiau išsaugojo nepriklausomybę ir nepatyrė oromo asimiliacijos. Maždaug tuo metu jos sostine tapo Bonga. Valstybė išliko didžiausia galybe po XVI a. Ji ne tik išplėtė teritorijas į pietines gentis, bet ir XVIII a. pabaigoje užėmė rytuose esančią Velaitą.  Didžiausio išsiplėtimo pasiekė valdant Hoti Gaocho (1798–1821).

Valstybę sudarė kelios socialinės grupės, tarp kurių buvo *manjo* (medžiotojai), *manne* (odadirbiai), *qemmo* (kalviai).

Valdant valdovui Gaki Šeročo (1890–1897), valstybė atkakliai priešinosi jungtinėms pajėgoms, kurias sudarė Etiopijos ir Džimos pajėgos. Galiausiai valstybė prarado nepriklausomybę ir inkorporuota į Etiopijos imperijos sudėtį. XX a. pradžioje teritorijos gyventojai nukentėjo nuo besitęsiančios vergų prekybos, ir kraštas ištuštėjo.

1936-43 m. valdant italams, buvusios Kafos valstybės teritorija priklausė Galų-sidamų provincijai. Etiopijai iškovojus nepriklausomybę, suformuota atskira Kafos provincija. Be Kafos valstybės teritorijų ji apėmė ir gretimų istorinių Gibės regiono valstybių – Velaitos, Džimos, Hadijos, Garo ir kitų – teritorijas. Be to, provincijai priskirtos ir piečiau gyvenę savanų tautos.

## Valdovai (Bušašio dinastija)

* ~1390 Minjo;
* ~1425-1460 Shongetato (Girra);
* ~1460-1495 Addio;
* ~1495-1530 Saddi;
* ~1530-1565 Madi Gafo;
* ~1565-1605 Bonga;
* ~1605-1640 Giba Neçoço;
* ~1640-1675 Gali Gafoço;
* 1675–1710 Gali Ginoço;
* 1710-1742 Gaki Gaoço;
* 1742–1775 Gali Gaoço;
* 1775–1795 Sagi Seroço;
* 1795–1798 Besi Ginoço;
* 1798–1821 Hoti Ginoço;
* 1821–1845 Gaha Nerosso.
## Išnašos
Astronomas

**Astronomas** – mokslininkas, kuris stebi ir tiria žvaigždes, kometas, meteoritus bei kitus kosmoso objektus. Jis taip pat tiria žvaigždynų, galaktikų judėjimą, analizuoja surinktus duomenis. 

## Darbo vieta
Astronomų darbo vieta seniau būdavo observatorija. Pagrindinis astronomo stebėjimo prietaisas yra teleskopas, nes be jo mūsų žinios apie Visatą būtų labai ribotos. Kiti prietaisai, pvz., veikiantys spektroskopo principu, yra susiję su teleskopu, kuris surenka jiems reikalingą šviesą.

Astronomai dabar retai kada patys stebi teleskopu. Beveik viskas yra fotografuojama, gautos nuotraukos apdorojamos kompiuteriu. Sudėtingesnius teleskopus dabar prižiūri specialiai tam parengti inžinieriai. Astronomai nurodo reikiamą objektą, o visą matavimo procedūrą atlieka aptarnaujantis personalas. Kompiuteris taip pat valdo teleskopą, kad šis būtų nukreiptas ir sektų tiriamą objektą.

Vis daugiau astronomų naudoja astronomines apžvalgas iš Žemės ir kosminių observatorijų. Vis dažniau prieiga prie šių duomenų vykdoma tam tikrų internetinių technologijų visuma (duomenų archyvai su vartotojo sąsaja), vadinama virtualia observatorija.

Tyrinėdami žvaigždžių spinduliuotę, astronomai gali nustatyti jų cheminę sudėtį, evoliucinį statusą.

## Nuorodos

* Apie astronomo darbą  („Profesijų pasaulis“)
Dia

**Dia** („šviesus dangus“) graikų mitologijoje - nimfa, lapitų karaliaus Peiritojo motina. Jos vaiko tėvo laikomas tiek Iksionas, tiek ir dievas Dzeusas.

Deivė **Dia** garbinta Filijo mieste, ji tapatinama su Hebe.
Enarėja

**Enarėja** (*Ennarea*), kitaip **Inarėja**, vėliau **Limu Enarėja** – istorinė valstybė pietvakarių Etiopijoje, Gibės regione, egzistavusi XV-XIX a.

## Geografija

Valstybė buvo į vakarus nuo Gibės upės ir į šiaurę nuo Godžebo upės. Oromo valdymo laikais į rytus nuo jos buvo Džima, į vakarus - Guma, į pietus - Goma.

## Istorija
Tai buvo viena stipriausių valstybių, egzistavusi dar prieš XVI a. oromo migraciją, įkurta sidamų kilmės valdovo Kaba Seyon. Atrodo, kad XIV a. valstybė tapo Etiopijos imperijos vasale.

XVI a. II pusėje valstybė buvo ne kartą puldinėjama oromo genčių, tačiau, nors iš visų pusių buvo apsupta priešų, o jos teritorijos sumažėjo, ji išsaugojo nepriklausomybę. Nepaisant to, XVII a. kilo pilietinis karas, kurio metu buvo kovojama šalies viduje, o ne su priešais. Tai nusilpnino valstybę, joje pamažu įsigalėjo oromo, kurie asimiliavo vietinius gyventojus.

1800 m. valstybės soste įsigalėjo oromo limu genties vadas Bofu, kuris turėjo artimus dinastinius ryšius su senąja dinastija. Valstybė pradėta vadinti Limu-Enarėja. Valdant jo sūnui, valstybėje pradėtos reformos, siekiant sostinę Saka (*Saqqa*) padaryti svarbiu prekybiniu centru, kuriame prekiautų pirkliai iš Etiopijos ir Kafos. Kadangi tuo metu gretimoje valstybėje Džimoje vyko karas, tai buvo sėkmingas projektas. Tuo metu valstybė priėmė islamą.

Tačiau vėliau, pasibaigus karui Džimoje, dauguma pirklių rinkosi jos sostinę, todėl Saka ėmė silpti. 1891 m. valstybė prarado nepriklausomybę ir inkorporuota į Etiopijos imperijos sudėtį. Paskutinis jos valdovas priėmė krikščionybę dėl politinių priežasčių.
Chorezmis

**Chorezmis** (**Mohammad ebne Mūsā Khwārazmī**, , g. 780 m. m. Chorezme, dabartinėje Chyvoje – m. 850 m. Bagdade) – uzbekų kilmės arabų matematikas ir astronomas.

Didžiąją dalį gyvenimo praleido dirbdamas Bagdade.

Išleido veikalą „Knyga apie atstatymą ir priešpastatymą“, kuris laikomas pirmuoju algebros vadovėliu, sudarė veiksmų dešimtainėje pozicinėje sistemoje taisykles. Chorezmis laikomas algebros, kaip atskiros mokslo šakos, pradininku. Algoritmas, viena iš pagrindinių matematikos sąvokų, pavadinta lotynizuotu Chorezmo vardu „Algorithmi”.

Chorezmis yra sudaręs astronominių lentelių, parašęs darbų apie astroliabiją, Saulės laikrodžius.

## Šaltiniai
Džandžeras

**Džandžeras** (*Janjero*) – istorinė valstybė pietvakarių Etiopijoje, Gibės regione, XVI-XIX a. valdyta sidamų tautos.

## Geografija

Valstybė buvo įsikūrusi labai įzoliuotoje teritorijoje tarp Omo ir Džima-Gibės upių. Oromo valdymo laikais į vakarus nuo jos (už Džima Gibės upės) buvo Džima, į pietus - Garo.

## Istorija
Tai buvo viena valstybių, egzistavusi dar prieš XVI a. oromo migraciją, įkurta sidamų tautos. Iš pradžių vadinta **Čiako**, o etiopams tapo žinoma kaip Gimira. Atrodo, kad XV a. valstybė tapo Etiopijos imperijos vasale.

XVI a. II pusėje valstybė buvo ne kartą puldinėjama oromo genčių, tačiau, nors iš visų pusių buvo apsupta priešų, o jos teritorijos sumažėjo, ji išsaugojo nepriklausomybę. Tai lėmė jos ilgalaikę izoliaciją, dėl ko apie valstybę beveik nieko nebuvo žinoma, o viduje buvo išsaugoti ypač barbariški papročiai.

1844 m. valstybė trumpam buvo užimta stiprios kaimynės Džimos. 1894 m. ji buvo padalinta tarp Džimos ir Etiopijos. Taip valstybė prarado nepriklausomybę ir inkorporuota į Etiopijos imperijos sudėtį.
Garo

**Garo** (*Garo*), dar vadinama **Boša** – istorinė valstybė pietvakarių Etiopijoje, Gibės regione, egzistavusi XVI-XIX a. ir valdyta sidamų tautos.

## Geografija

Valstybė buvo įsikūrusi į vakarus nuo Omo ir į šiaurę nuo Godžaro upių. Į vakarus nuo jos buvo Džima, į pietus (už Godžaro) – Kafa, į šiaurę - Džandžeras.

## Istorija
Spėjama, kad iki XVI a. II pusės oromo migracijų teritorija priklausė galingai Enarėjos valstybei. Valstybė galėjo nuo jos atsiskirti apie XV a., kuomet tapo Etiopijos imperijos vasale.

Per Oromo migracijas valstybė išsaugojo nepriklausomybę, tačiau apie jos istoriją beveik nieko nežinoma.

1883 m. ją aneksavo kaimyninė Džima, taip pabaigdama valstybės egzistenciją.
Džima

**Džima** (*Jimma*) – istorinė valstybė pietvakarių Etiopijoje, Gibės regione, egzistavusi XVIII–XX a. ir valdyta oromų tautos.

## Geografija

Valstybė buvo įsikūrusi į vakarus nuo Gibės ir į šiaurę nuo Godžaro upių. Į vakarus nuo jos buvo Limu-Enarėja, į pietvakarius – Goma ir Gera, į rytus – Džandžeras, o į pietryčius – Garo.

## Istorija
Iki XVI a. II pusės oromo migracijų teritorija priklausė galingai Kafos valstybei. Kuomet šias teritorijas užėmė oromo, jie čia pamažėle kūrėsi, bet centrinė valdžia nesusiformavo.

XVIII a. pabaigoje oromo ėmė formuoti valstybę, kurios tarybos rinkosi Hulės gyvenvietėje. Vėliau iškilo kitas svarbus prekybinis centras Hirmata (vėliau – Džimos miestas), kuris tapo svarbiausiu miestu prekybiniame kelyje, jungusiame Kafą ir Ševą, sugebėjusiu nukonkuruoti kaimyninės Enarėjos Saką.

1830 m., valdant Abba Džifarui, valstybė priėmė islamą. Valdant Abba Gomol (1862–1878) Džima vykdė ekspansiją, kurios metu laikinai užėmė kaimyninį Džandžerą, užkariavo Garo.

Tai buvo vienintelė valstybė Gibės regione, kuri be karo pakluso Etiopijos imperatoriui Menelikui II, tapdama Etiopijos vasale. Ji padėjo Etiopijai užkariauti kaimynines valstybes Kulo (1889), Velaitą (1894) ir Kafą (1897).
 
1932 m., mirus Džimos valdovui Abba Džifar II, valstybė galutinai aneksuota ir inkorporuota į Etiopijos imperiją.
Lėktuvų dispečeris

**Skrydžių vadovas** – aviacijos specialistas, dirbantis antžeminėje tarnyboje ir valdantis orlaivių oro eismą.

Pagrindinė skrydžių vadovo funkcija yra užtikrinti saugų, reguliarų ir tvarkingą lėktuvų, sraigtasparnių ir kitų orlaivių eismą. Šiai funkcijai atlikti skrydžių vadovui reikia aviacinės navigacijos, aviacinės meteorologijos žinių, griežtai laikytis nustatytų taisyklių ir instrukcijų, reglamentuojančių oro eismą bei aviadispečerių darbą. Pavyzdžiui, užtikrindamas saugų orlaivių apsikeitimą ore skrydžių vadovas naudoja vertikalaus, šoninio bei išilginio skirstymo (paskirstymo saugiais atstumais-minimumais) taisykles.

Skrydžių vadovų funkcijos:
* lėktuvų judėjimo valdymas ir koordinacija
* informacijos apie skrydžius teikimas
* saugių maršrutų parinkimas ir skrydžių jais koordinavimas
* informavimas apie skrydžio sąlygas (sprendimus priima orlaivių pilotai)
* orlaivių skrydžių intensyvaus eismo zonose koordinavimas, lėktuvų skrydžių konkretaus oro uosto rajone valdymas. Tai daroma iš valdymo bokšto, naudojantis radijo ryšio priemonėmis, navigacijos įranga
* tranzitinių orlaivių skrydžių valdymas.
Skrydžių vadovai yra atsakingi už visų jų kontroliuojamoje zonoje skrendančių orlaivių ekipažų narių ir keleivių gyvybes.
Šiais laikais jie naudoja automatizuotas kompiuterių sistemas: spalvinių monitorių ekranuose stebi jų zonoje esančių orlaivių skrydžių erdvinį vaizdą. Tokia skrydžių valdymo sistema ypač padeda susidarius ekstremalioms situacijoms ir yra saugumo garantas, kai eismas intensyvus.

Skrydžių valdymas yra ne tik civilinė specialybė, tai darbas ir kariniuose aerodromuose bei lėktuvnešiuose.
Dispečeris

**Dispečeris** – darbuotojas, atsakingas už tikslių ir patikimų pranešimų gavimą ir perdavimą, transporto priemonių ir kitokios įrangos naudojimo sekimą, paskirstymą įvairioms užduotims atlikti. Dispečeriai dirba daugelyje organizacijų, įstaigų ir įmonių, pvz., policijoje, priešgaisrinėje apsaugoje, neatidėliotinos medicininės pagalbos tarnybose, taksi, automobilinių pervežimų kompanijose, geležinkelio stotyse ir kt.

## Transporto dispečeriai
Transporto dispečerių funkcijos:
* automobilių ir geležinkelio transporto darbo apskaita
* eismo tvarkaraščių koordinacija
* krovinių iškrovimo ir pakrovimo į automobilius, vagonus ir pan. koordinavimas
* tranzitinių prekių saugojimo grafikų sudarymas ir derinimas
* geležinkelio padalinio traukinių eismo valdymas
* krovinių vežimo apskaita
* krovinių deklaracijų, žiniaraščių bei važtaraščių apskaita
* operatyvinio ryšio su įmonės padaliniais dėl krovos darbų palaikymas ir kt.

Transporto dispečerių rūšys:
* autobusų dispečeris
* lėktuvų dispečeris
* laivų dispečeris
* geležinkelio dispečeris
* sunkvežimių dispečeris
* dujų vamzdynų dispečeris
* naftos vamzdynų dispečeris
* vagonų parko dispečeris

## Avarinių tarnybų dispečeriai
Šie dispečeriai ne reguliuoja eismą, o sutrikus veiklai, įvykus avarijai siunčia avarines komandas, informuoja suinteresuotus numatytus asmenis ir tarnybas.

Avarinių tarnybų dispečerių rūšys:
* liftų priežiūros dispečeris
* priešgaisrinės ir gelbėjimo tarnybos dispečeris
* vandentiekio ir nuotekų tinklų dispečeris
* ir kt.
Tempera

**Tempera** – dažai, pagaminti iš pigmento miltelių ir rišamosios medžiagos (kiaušinio trynio bei vandens). Iki XV a. pabaigos tai buvo įprasčiausia molbertinės tapybos technika. Tempera paprastai tapoma ant balto kreidinio paviršiaus, vadinamojo „*[[gesso]]*“, keliais sluoksniais užtepto ant medinio pagrindo. *Gesso* sugeria dažus, o tempera greitai džiūsta, vadinasi, dailininkai turėjo tapyti greitai ir tiksliai, nes pertapyti vaizdą buvo beveik neįmanoma. Nors, palyginti su aliejine tapyba, tempera nėra tokia populiari, net XX a. buvo dirbančių šia technika menininkų.

## Šaltiniai
* Red. Laima Patriubavičienė *Pasaulio dailė*. Vilnius: Alma littera, 1997
Tau (mitologija)

**Tau** – blogio dvasia gvaranių mitologijoje. Nors Tau nėra tapatus Velnio terminui krikščionių tikėjime, tačiau dažnai įvardinamas kaip Blogoji Dvasia, blogio sinonimas. Tau kartu su jo priešingybe Angatupyry buvo sukurtas ir paliktas gyventi Žemėje su žmonėmis gvaranių vyriausiojo dievo Tupa.

Tau įsimylėjo gvaranę Keraną, Marangatu dukterį. Jis nusprendė ją pagrobti, tačiau jo planus sužlugdė Angatupyry – gėrio dvasia. Tau kovojo su Angatupyry septynias dienas ir naktis, kol buvo nugalėtas. Karo dievas Pytajovái ištrėmė Tau iš žemės. Tačiau jis taip lengvai nepasidavė ir vis dėlto pagrobė Keraną. Jie susilaukė 7 vaikų, kuriuos prakeikė deivė Arasy, todėl jie gimė pabaisomis.

Tau ir Keranos vaikai pagal gimimo eigą:
# Teju Jagua – pusiau driežas, pusiau šuo, olų valdovas ir vaisių saugotojas
# Mbói Tu'ĩ – milžiniška gyvatė su papūgos galva, upių valdovas ir vandenų pasaulio saugotojas
# Moñái – milžiniška raguota gyvatė, laukų valdovas ir saugotojas
# Jasy Jaterei – panašus į vaiką, siestos valdovas
# Kurupi – mažas, bjaurus žmogus su dideliu falu, vaisingumo dievas
# Ao Ao – siaubinga avis ar pekaris, kalnų valdovas
# Luison – į šunį panašus žmogus, mirties valdovas ir kapinių saugotojas
Princesės dienoraštis

**Princesės Dienoraštis** – amerikiečių rašytojos Meg Cabot romanas (seriją sudaro 12 dalių) apie Alberto Einšteino mokyklos pirmametę Miją Termopolis, kuri, kaip paaiškėja, yra Jos Karališkoji Didenybė Emilija Minjonetė Grimaldi Termopolis Renaldo, fiktyvios šalies Genovijos sosto įpėdinė.

Lietuvoje išleistos 8 dalys:
* Princesės dienoraštis
* Princesės dienoraštis 2. Princesė rampos šviesoje
* Princesės dienoraštis 3. Įsimylėjusi princesė
* Princesės dienoraštis 4. Princesė eina pareigas
* Princesės dienoraštis 5. Princesė rausva suknele
* Princesės dienoraštis 6. Princesė, kuri mokosi
* Princesės dienoraštis 7. Princesė vakarėlyje
* Princesės dienoraštis 8. Princesė ant bedugnės krašto
Guašas

**Guašas** – neskaidri akvarelė, dar žinoma „tirštų dažų“ pavadinimu. Daromas iš įvairių pigmentų ir klijų; šviesesni tonai gaunami pridėjus baltalų. Tuo guašas skiriasi nuo skaidrios akvarelės, kur šviesesnis tonas gaunamas dažus praskiedžiant vandeniu. Tiršta guašo faktūra galima išgauti panašius į aliejinių dažų efektus, tačiau didžiausias šių dažų trūkumas yra tas, kad išdžiūvę jie pašviesėja.

## Šaltiniai
* Red. Laima Patriubavičienė *Pasaulio dailė*. Vilnius: Alma littera, 1997
Aliejiniai dažai

**Aliejiniai dažai** (arba **aliejinė pastelė**) – dažai, gaminami iš pigmento ir rišamosios medžiagos (aliejų, paprastai sėmenų). Šių dažų išradimas priskiriamas XV a. dailininkui Janui van Eyckui. Palyginti su tempera, aliejiniai dažai pranašesni tuo, kad lėtai džiūsta, todėl tapant galima daug ką pakeisti. Juos galima tepti teptuku ar mentele, dažniausiai tapoma ant drobės, nors ankstesniais amžiais buvo dažnai naudojamas kai kurių rūšių medis, ypač tuopa. Aliejinės pastelės lazdelės yra naujesnis išradimas, jos turi aliejinių dažų ir pastelinių pieštukų savybių. Jos būna įvairių dydžių, o tapyti jomis galima pasiėmus į ranką ir tepant „grynas“ arba praskiedus tinkamu tirpikliu.

## Šaltiniai
* Red. Laima Patriubavičienė *Pasaulio dailė*. Vilnius: Alma littera, 1997
Bebručio ežeras

**Bebručio ežeras** () – ežeras Lenkijoje Punsko valsčiuje. Aplink ežerą įsteigtas Bebručio gamtinis rezervatas.
Šajenas

**Šajenas** () – miestas JAV, Vajomingo valstijos sostinė. 2010 m. jame gyveno 59 466 gyventojai. Tai didžiausias miestas Vajominge.

## Istorija
Miestas buvo įkurtas 1867 m.

## Gyventojai
2005–2007 metų duomenimis mieste gyveno 89,3 % baltaodžių, 12,7 % ispanų (ar Latino) kilmės žmonių, 4,5 % juodaodžių, 2,5 % Amerikos indėnų kilmės, 2,1 % azijiečių bei 6,4 % kitokios kilmės gyventojų.

## Miestų partnerystė
Šajenas turi aštuonis oficialius miestus, su kuriais sudaręs partnerystės ryšius.
*  – Taičungas, Taivanas
*  – Bismarkas, Šiaurės Dakota, Jungtinės Amerikos Valstijos
*  – Lompokas, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos
*  – Lurdas, Prancūzija
*  – Vogera, Italija
*  – Hammam Sousse, Tunisas
*  – Vaimėja, Havajai, Jungtinės Amerikos valstijos
*  – Akra, Gana

## Šaltiniai
Live at Wembley

**Live at Wembley** – JAV atlikėjos išleistas koncertas DVD formatu.

## DVD

# "Baby Boy" – 4:58
# "Naughty Girl" – 4:12
# "Fever" – 5:57
# "Hip Hop Star" – 4:31
# "Yes" – 4:11
# "Work It Out" – 3:47
# "Gift from Virgo" – 3:15
# "Be with You" – 3:58
# "Speechless" – 5:00
# DC Medley – 10:43
## "Bug a Boo"
## "No, No, No Part 2"
## "Bootylicious"
## "Jumpin' Jumpin'"
## "Say My Name"
## "Independent Women Part I"
## "'03 Bonnie & Clyde"
## "Survivor"
# "Me, Myself and I" – 5:14
# "Summertime" – 5:30
# "Dangerously in Love" – 8:34
# "Crazy in Love" – 8:03
# Credits ("Naughty Girl") – 1:45

## Pardavimai
DVD buvo parduotas 264,000 kopijų tiražu JAV.

## Topai

## Išnašos
Déjà Vu (daina)

**„Déjà Vu”** – Beyoncé singlas išleistas 2006 m. iš albumo B'Day, kuriame pritariamuoju vokalu repuoja JAV atlikėjas Jay-Z. Singlą prodiusavo Rodney "Darkchild" Jerkins.

## Dainų sąrašas

## Pozicijos
Česlovas Gedgaudas

**Česlovas Gedgaudas** ( 1909 m. vasario 2 d. Kaune, Lietuvoje – 1986 m. liepos 21 d. Los Andžele, Kalifornijoje, JAV) – lietuvių diplomatas, vertėjas, bioelektronikos specialistas, poliglotas.

## Biografija
Gimė bajoriškos kilmės Gedgaudų (Gelgaudų) šeimoje. Tėvas Mykolas Gedgaudas buvo aktyvus 1919–1920 m. Lietuvos Nepriklausomybės kovų dalyvis, artilerijos tarnybos kūrėjas ir jos aprūpinimo viršininkas.

Česlovas Gedgaudas baigė Sorbonos universiteto Politinių mokslų institutą Prancūzijoje, dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje, Lietuvos pasiuntinybėje Romoje. 1945–1952 m. gyveno Paryžiuje, dirbo Prancūzijos užsienio reikalų ministerijoje konfidencialiu vertėju svarbiems dokumentams versti. Kartu gilino indoeuropiečių kalbų žinias Sorbonos universitete, rašė disertaciją iš lyginamosios kalbotyros srities, bet jos nebaigė, persikėlęs gyventi į JAV. Gyveno Čikagoje, vėliau iki mirties Kalifornijoje.

Teigiama, kad jis mokėjo apie 14 kalbų, iš jų 9 senąsias.

Žmona – Elena Kazlauskaitė Gedgaudienė, sūnūs – Vytautas ir Algis.

## „Mūsų praeities beieškant“
Parašė knygą „Mūsų praeities beieškant“, kuri pirma išleista 1972 m. Meksike, o 1994 m. išleista Lietuvoje. Ši knyga istorikų atmesta kaip pseudoistorinė.

Zigmo Zinkevičiaus teigimu, Česlovas Gedgaudas, Jūratė Statkutė de Rosales ir Aleksandras Račkus priskirtini vienai „mokyklai“.

## Išnašos

## Literatūra
* Algirdas Patackas „Gotai ir baltai. Arba kodėl gotai nėra baltai ir kodėl pavojinga ieškoti ten, kur nepametei “, „Naujasis Židinys – Aidai“, 2008, Nr. 1-2(205–206), 38-41 psl.
Ukrainos prezidento administracija

**Ukrainos Prezidento administracija** () – nuolat veikiantis Ukrainos Prezidento organas, skirtas pastarojo įsakymams įgyvendinti. Įkurtas 2010 m. vasario 25 d. vietoje Ukrainos Prezidento Sekretoriato. Administracija – teisinis asmuo, turi savo spaudą su valstybine simbolika.

## Istorija
Savo įsakymams vykdyti Ukrainos Prezidento administraciją 1991 m. gruodžio 13 d. įkūrė pirmasis Ukrainos Prezidentas Leonidas Kravčiukas (Ukrainos TSR oficialiai nustojo egzistavusi 1991 m. gruodžio 26 d.).

Trečiasis Prezidentas Viktoras Juščenka 2005 m. sausio 25 d., antrąją dieną po inauguracijos, reorganizavo šį organą, taip pat buvo pakeistas pavadinimas.

Ketvirtasis Prezidentas Viktoras Janukovičius 2010 m. vasario 25 d., vienu iš pirmųjų savo įsakymų, gražino senąjį pavadinimą – Ukrainos Prezidento administracija.

## Šaltiniai
Abdullahi Yusuf Ahmed

**Abdulachis Jusufas Achmedas** (, , 1934 m. gruodžio 15 d. – 2012 m. kovo 23 d.) – Somalio politikas ir prezidentas, valdęs šalį nuo 2004 m. spalio 14 d. iki 2008 m. gruodžio 29 d. Jis taip pat buvo Puntlando prezidentas.

|-
B'Day

**„B’Day“** – amerikiečių R&B atlikėjos Beyoncé antrasis solinis albumas, išleistas Amerikoje 2006 m. rugsėjo 4 d., per atlikėjos 25-ąjį gimtadienį.

## Dainų sąrašas

### Deluxe Edition

;Tarptautinė deluxe versija

## Pozicijos

## Apdovanojimai

;POP Music Award
* Most Performed Songs – „Check on It“ (2007)

;BET Awards, USA
* Video of the Year – „Irreplaceable“ (2007)

;Grammy Awards, USA
* Best R&B Performance by a Duo or Group with Vocal – „So Amazing“ (2006)
* Best Contemporary R&B Album (2007)

;Ivor Novello Awards
* Best-Selling British Single – „Beautiful Liar“ (2008)

;Music of Black Origin Awards, UK (MOBO)
* Best Song – „Déjà Vu“ (2006)
* Best Video – „Déjà Vu“ (2006)

;MTV Video Music Awards
* Best R&B Video – „Check on It“(2006)
* Most Earthshattering Collaboration – „Beautiful Liar“ (2007)

;Nickelodeon Kids' Choice Awards
* Favorite Song – „Irreplaceable“ (2006)

;Premios Oye, Mexico
* Album of the Year – International (2007)

;Soul Train Music Awards, USA
* Best Female R&B/Soul Single – „Irreplaceable“ (2006)
* Best Female Singer – *B’Day* (2007)
* Best Song – „Déjà Vu“ (2007)

## Šaltiniai
Varstas

**Varstas** – senovinis rusų ilgio matas lygus 1066,8 metro, naudotas Rusijos imperijoje iki metrinės sistemos įvedimo. Iki 1649 m. prilygo 500–750, o nuo 1649 m. – 1000 sieksnių (1066 m) arba 1500 aršinų.

Lietuvoje minimas nuo XVIII a. pradžios, naudotas iki 1920 m. Manoma, kad pavadinimas reiškęs vagą, kurią nepailsdamas galėjo išarti žmogus.

## Šaltiniai
Florinas (Florencija)

**Florinas** – auksinė moneta, kaldinta Florencijos respublikoje 1252–1523 m., kurios pavidalas ir aukso kiekis praktiškai nesikeitė. Florino monetoje buvo 3,5 g aukso.

Florencijos florinas (*fiorino d’oro*) buvo pirmoji Europos moneta nuo VII a., kuri buvo kaldinta pakankamai dideliais kiekiais, kad būtų svarbi komercinėje veikloje. Daugelis to meto Florencijos bankų buvo tarptautiniai, turintys savo skyrius daugelyje Europos šalių, todėl florinas netrukus tapo pagrindine prekybine moneta, naudota didiesiems mokėjimams ir pakeitusia iki tol naudotą sidabrą.

XIV a. apie 150 šalių ir savivaldų ėmė kaldinti savas florinų kopijas. Viena svarbiausių florino tipo monetų tapo Vengrijos forintas, kadangi Vengrijos karalystė buvo daugiausia aukso iškasanti Europos valstybė. Kol į Europą XVI ir XVII a. nepaplūdo Naujojo Pasaulio auksas, pagrindiniu aukso šaltiniu buvo Afrika.

Florencijos florinai išsiskyrė savo išvaizda – vienoje pusėje pavaizduotas miesto simbolis heraldinė lelija, kitoje – Jonas Krikštytojas su ašutine.
Kitų šalių florinų išvaizda buvo kitokia – buvo pakeisti užrašai, o vėliau heraldinę leliją pakeitė kitokie heraldiniai simboliai, dažnai primenantys Šv. Mariją.

Jonas Krikštytojas kitų šalių florinuose buvo keičiamas į kitas figūras. Vengrijos forintuose Joną Krikštytoją pakeitė Šv. Ladislavas (XI a. Vengrijos karalius, šventasis Vengrijos globėjas), laikantis kovos kirvį (vietoj skipetro, kurį laikė Jonas Krikštytojas).

Pradėjus kaldinti florinus, florino vertė 1252 m. buvo lygi vienai lirai. Aukso kiekis florine nekito, o kitų monetų vertė krito. 1500 m. florinas jau buvo lygus 7 Florencijos liroms. Lygiai taip pat svyravo kitų šalių piniginių vienetų vertė, todėl florinas išlaikė tarptautinių mokėjimų priemonės statusą.

XIV a. pabaigoje keliose vokiečių valstybėse kaldinti florinai, kurių aukso kiekis buvo mažesnis, imti vadinti *Rheingulden*, kurį plačiai naudojo Vokietijos žemėse. XV a. reinguldenus perėmė ir Šventoji Romos imperija, kur juos ėmė vadinti *Reichsgulden*.