open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilija Sereikaitė

**Vilija Sereikaitė** (g. 1987 m. vasario 12 d. Panevėžyje) – profesionali Lietuvos treko ir plento dviratininkė. Dviejų pasaulio čempionatų bronzos medalių savininkė. Daugkartinė pasaulio taurės etapų prizininkė. Europos čempionė ir prizininkė.

2009 m. ir 2010 m. tapo nacionaline Lietuvos vicečempione plento rungtyje. Pirmąjį pasaulio taurės etapo medalį iškovojo 2006 m. Sidnėjuje. Atstovavo Lietuvai 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. 2011 m. tapo Universiados čempione.

## Nuorodos
* Sereikaitė  cyclingarchives. com svetainėje
Kemis

**Kemis** () – miestas šiaurės vakarų Suomijoje, prie Botnijos įlankos, greta Tornijo miesto, ties Kemijokio žiotimis. Giliavandenis uostas. Išvystyta popieriaus pramonė, vienintelė Europoje chromo gavyba. Politechnikos unviersitetas. Yra bažnyčia, brangakmenių galerija, didžiausia pasaulyje sniego pilis.

## Istorija

Įkurtas 1869 m. karališkuoju dekretu kaip uostas.

## Sportas
* Palloseura Kemi Kings – įsikūręs 1999 m.
* KePS Kemi – buvęs futbolo klubas.

## Šaltiniai
Kūsankoskis

**Kūsankoskis** – buvęs miestas pietinėje Suomijoje, 130 km į šiaurės rytus nuo Helsinkio. Išvystyta popieriaus pramonė (vadinamas „Suomijos popieriaus sostine“).

## Istorija

Įkurtas 1921 m., miesto teisės nuo 1973 m. 2009 m. prijungtas prie Kouvolos.

## Sportas
* Kuusankosken Kumu (futbolas)
2011 m. Europos dailiojo čiuožimo čempionatas

**2011 m. Europos dailiojo čiuožimo čempionatas** – geriausių Europos 2010 m. - 2011 m. sezono dailiojo čiuožimo sportininkų varžybos, vykstančios Šveicarijos sostinėje Berne. Lietuvai čempionate atstovavo trys sportininkai. Šių metų čempionate įvestas pasikeitęs formatas: visose rungtyse išskyrus porų čiuožimą, prastesnius rezultatus pasiekę sportininkai iš pradžių turėjo įveikti preliminarų raundą dėl patekimo į pagrindines varžybas.

2010 m. čempionate dalyvavo, bet į 2011 m. varžybas sportininkų nesugebėjo deleguoti šios šalys: Latvija, Armėnija, Azerbaidžanas, Juodkalnija. Po pertraukos grįžo Monakas.

## Lietuva čempionate
Šiais metais po pertrauko Lietuvai vėl atstovavo Deividas Stagniūnas su nauja partnere Isabella Tobias. Galutinėje įskaitoje pora liko 12 vietoje. Vyrų vienetų varžybų atstovas Saulius Ambrulevičius nesugebėjo įveikti preliminaraus etapo.

## Rezultatai
### Vyrai

### Moterys

### Poros

### Šokiai ant ledo

## Nuorodos

*Oficiali svetainė
Kouvola

**Kouvola** – miestas pietryčių Suomijoje, 134 km į šiaurės rytus nuo Helsinkio. Geležinkelio stotis.

## Istorija

2009 m. prijungti Anjalankoskis, Elimekis, Jala, Kūsankoskis ir Valkeala.

## Sportas

### Futbolas
* MyPa 47 Anjalankoski
* Sudet Kouvola
* Kuusankosken Kumu

## Šaltiniai
Anjalankoskis

**Anjalankoskis** – buvęs miestas pietryčių Suomijoje, prie Kiumio upės. Išvystyta medienos ir popieriaus pramonė.

## Istorija

1975 m. prijungta Anjala ir Sipola (jos sudėtyje buvo ir Miuliukoskis). 2009 m. Anjalankoskis prijungtas prie Kouvolos.

## Sportas
* MyPa 47 Anjalankoski (futbolas)
Rephlex Records

**Rephlex Records** – įrašų kompanija, 1991 m. įkurta elektroninės muzikos atlikėjo Richard D. James (geriau žinomo kaip Aphex Twin) ir Grant Wilson-Claridge. Iš pradžių įsteigta Kornvalyje, Didžiojoje Britanijoje, ji netrukus buvo perkelta į Londoną.

Rephlex orientuojasi daugiausiai į elektroninės muzikos leidybą, tačiau neapsiriboja vien šiuo žanru. Pati įrašų kompanija visą savo leidžiamą muzika įvardina terminu „braindance“, kurį būtų galima išversti kaip „smegenų šokis“. Rephlex kompanijoje savo muziką yra išleidę virš 40 atlikėjų, tarp kurių yra Squarepusher, Leila, μ-Ziq, Luke Vibert, DMX Krew ir kiti.

## Atlikėjai

* Aleksi Perälä
* AFX
* Bochum Welt
* Bodenstandig 2000
* Bogdan Raczynski
* Boom Blaster
* Humanoid
* The Bug
* Ceephax Acid Crew
* Cylob
* D’Arcangelo
* dgoHn
* DJ Rephlex Records (Grant Wilson-Claridge)
* DJ Scud
* DMX Krew
* Drexciya
* Ensemble

* Gentle People
* Global Goon
* Peter Green
* Hecker
* JP Buckle
* Jodey Kendrick
* Kiyoshi Izumi
* Kosmik Kommando
* Leila
* Lektrogirl
* The Lisa Carbon Trio
* Luke Vibert
* Macc
* Monolith
* μ-Ziq
* Ono
* PP Roy

* The Railway Raver
* Sam and Valley
* Seefeel
* Slipper
* Soundmurderer & SK-1
* Squarepusher
* Synectics
* The Jones Machine
* The Tuss
* Urban Tribe
* Universal Indicator
* Victor Gama
* Voafose
* Wisp (musician)|Wisp
* Vulva
* Yee-King

## Nuorodos
* 
* Diskografija

## Išnašos
Miuliukoskis

**Miuliukoskis** – kaimas pietryčių Suomijoje, buvusio Anjalankoskio miesto dalis (prijungtas 1975 m.), dabar priklauso Kouvolos savivaldybei. Garsėja popieriaus gamykla. Yra bažnyčia.

## Sportas
* MyPa 47 Anjalankoski (futbolas)

## Šaltiniai
Seinejokis

**Seinejokis** – miestas pietvakarių Suomijoje. Geležinkelio stotis, oro uostas. Yra keli muziejai, bažnyčios, teatrai. Išvystyta maisto pramonė.

## Istorija

Įsikūrė XIX a. prie parako ir ginklų gamyklos. 1960 m. suteiktos miesto teisės.

## Sportas

### Futbolas
* Seinäjoen Jalkapallokerho – labiau žinomas kaip SJK, įkurtas susijungus TP-Seinäjoki ir FC Sepsi-78 klubams. 2014 m. debiutavo elito divizione. 2015 m. tapo čempionais.
* TP-Seinäjoki – futbolo klubas gyvavęs 1955–2007 metais.
* FC Sepsi-78 – futbolo klubas gyvavęs 1930–2007 metais.

## Šaltiniai
Besivystančios rinkos

**Besivystančios rinkos** – () tai sparčiai kylančios rinkos, kurių ekonomikos auga greičiau nei išsivysčiusių rinkų. Investicijos į besivystančias rinkas yra rizikingesnės - valiutos devalvacijos gresmė, politinio perversmo didesnė tikimybė ir pan. Būtent dėl šios priežasties investuotojas gali tikėtis didesnio pelno arba nuostolių. Šiuo metu pasaulyje yra apie 30 šių rinkų iš kurių didžiausios besivystančios rinkos yra Indija ir Kinija. Lietuva taip pat įtraukiama į šį sąrašą.

## MSCI sąrašas

## Dow Jones sąrašas

## FTSE sąrašas

## Susiję straipsniai
* Besivystančios šalys
* Išsivysčiusios šalys
Išsivysčiusios rinkos

**Išsivysčiusios rinkos** - () tai labiausiai ekonomiškai pažengusios rinkos, ir kurių ekonomikos auga santykinai nuosaikiau palyginus su besivystančiomis rinkomis. Investicijos į išsivystančias rinkas yra daug mažiau rizikingos dėl politinio ir ekonominio šių šalių stabilumo. Būtent dėl šios priežasties investuotojas gali tikėtis daug mažesnio pelno arba nuostolių. Šiuo metu pasaulyje yra apie 30 šių rinkų iš kurių didžiausios išsivysčiusios rinkos yra JAV ir Japonija bei kitos stambios vakarų europos šalys.

## FTSE sąrašas

2018 m. rugsėjo mėn. Lenkija prisijungs prie šios grupės.

## MSCI sąrašas

## Dow Jones sąrašas

## Russell sąrašas

## Susiję straipsniai
* Besivystančios šalys
* Išsivysčiusios šalys

## Išnašos
Engelholmas

**Engelholmas** – miestas pietų Švedijoje, Skonės provincijoje, Engelholmo komunos centras. Miestas įsikūręs prie Kategato sąsiauriui priklausančio Skeldervikeno įlankos. Miesto teisės Engelholmui buvo suteiktos 1516 m. Turizmas yra svarbi pramonės šaka miestui. Mieste yra traukinių stotis, netoli yra vietiniam susisiekimui skirtas Helsingborgo–Engelholmo municipalinis oro uostas.

## Sportas
Ängelholms FF – futbolo klubas, žaidęs Superettan (antros pakopos pirmenybėse).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.engelholm.se
Clarissa Pinkola Estés

**Klarisa Pinkola Estes** (*Clarissa Pinkola Estés*, g. 1945 m. sausio 27 d.) – amerikiečių mokslininkė, psichoanalitikė, poetė ir rašytoja.

## Biografija
Ankstyvoji biografija miglota, autorė nesyk skirtingai nurodė jos faktus. Gimė indėniškos kilmės meksikiečių imigrantų šeimoje. Vėliau įvaikinta vengrų darbininkų (Maruska Hornyak ir Joszef Pinkola) šeimoje.

1976 m. įgijo bakalauro laipsnį *Loretto Heights* kolegijoje (Indiana), 1981 m. *The Union* institute (Sinsinatis) apgynė daktaro disertaciją iš lyginamosios kultūrologijos bei klinikinės psichologijos. Vėliau studijavo Jungo institute Šveicarijoje (1984 m. gavo analitikės diplomą).

1971 m. pradėjo psichologės, lektorės karjerą. 1992 m. pradėjo rašyti knygas.

Gvadalupės Fondo, skirto įvairiems žmonių gyvenimo gerinimo projektams įkūrėja, Kolorado rašytojų, remiančių LGBT bendruomenę, įkūrėja ir direktorė, K. G. Jungo švietimo ir tyrimų centro vadovė.

## Veikla

Yra išleidusi keletą knygų, iš kurių žymiausia – „Bėgančios su vilkais“. Pasak autorės, tai ilgamečio jos psichoanalitinio darbo patirties apibendrinimas pateiktas pasitelkiant liaudies pasakų motyvus išanalizuotus per jungo analitinės psichologijos archetipų prizmę. Knyga yra tarsi vadovas į dvasinį moterų pasaulį, su brandos tarpsnių aprašymais bei patarimais saviugdai.

## Bibliografija
* *Women Who Run With the Wolves* („Bėgančios su vilkais“, 1992 m., liet. 2007 m.)
* *The Gift of Story: A Wise Tale About What is Enough* (1993 m.)
* *The Faithful Gardener: A Wise Tale About that Which Can Never Die* (1996 m.)
* *La danza delle grandi madri: The Dance of the Grand Madri* (2007 m.)
* *Untie the Strong Woman: Blessed Mother’s Immaculate Love for the Wild Soul* („Išlaisvinti stiprią moterį: tyra Palaimintosios Motinos meilė laukinei sielai“, 2011 m., liet. 2017 m.)

## Apdovanojimai
* *Las Primeras* apdovanojimas (nacionalinis lotynoamerikiečių fondas Vašingtone, 1992 m.);
* Metų knygos garbės apdovanojimas (Amerikos knygų leidėjų asociacija, 1993 m.);
* Kolorado rašytojų lygos apdovanojimas (1993 m.);
* Prezidento medalis už socialinį teisingumą (The Union institutas, 1994 m.);
* Džozefo Kempbelo vardo apdovanojimas (1994 m.);
* Katalikų bažnyčios spaudos apdovanojimas rašytojams (1994 m.);
* Nacionalinės psichoanalizės plėtros asociacijos Gradiva apdovanojimas (1995 m.)

## Šaltiniai
Valstybinis investicinis fondas

**Valstybinis investicinis fondas** () – valstybės valdomas investicinis fondas, kurio fondų valdytojai investuoja lėšas į akcijas, obligacijas, nekilnojamąjį turtą, tauriuosius metalus bei kitas finansines priemones. Investiciniai fondai, dažniausiai sudaromi natūraliais gamtiniais ištekliais turtingų valstybių, kurios nori šiuo metu gaunamas milžiniškas pajamas perkelti kitai valstybės piliečių kartai, kai gamtiniai ištekliai nebegalės garantuoti valstybės gerovės. Taip pat šiuos fondus gali sudaryti šalys turinčios didžiulius užsienio valiutų rezervus. Dauguma šių fondų yra iš Azijos bei Persijos įlankos šalių.

Valstybės valdomi fondai pastaruoju metu užėmė apribotos rizikos fondų bei privataus kapitalo fondų padėtį kaip didžiausias pasaulinės rinkos variklis. Jie investuoja didelius valiutos rezervus į Vakarų pasaulio verslus, ypač į sunkius laikus patiriančius bankus. Tačiau tai sukėlė nerimo – manoma, kad valstybiniai fondai gali siekti politinės įtakos ar net kelti pavojų nacionaliniam saugumui.

## Stambiausi fondai

Valstybiniai investiciniai fondai, valdantys daugiau kaip $50 mlrd. JAV dolerių vertės turtą:

## Išnašos
Vilius Užtupas (1958)

**Vilius V. Užtupas** (g. 1958 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – Lietuvos leidėjas, redaktorius.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus universiteto Kauno vakarinio fakulteto ekonomikos specialybę. Dirbo ekonomistu Kauno įmonėse. 1989 m. pradėjo leisti knygas. 1992 m. įsteigė leidybinę įmonę „Vingis“, šios įmonės vadovas.  Reorganizavus leidyklą, iki 2008 m. UAB „Žurnalų leidybos grupė“ direktorius, vėliau jos valdybos narys.

Pradėjo leisti žurnalus „Aha!“, „Ji“, „Laima“, „Naminukas“, „Pelėda“, „Penki“, „Virtuvė“, „Gėlynas“, „Šimtavardis“ ir kitus.

## Šaltiniai
Gitana Bukauskienė

**Gitana Bukauskienė** (g. 1970 m. rugsėjo 28 d. Panevėžyje) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1978–1979 m. mokėsi Panevėžio 8-ojoje vidurinėje mokykloje, 1979–1986 m. – Panevėžio 15-ojoje vidurinėje mokykloje, 1989 m. baigė Panevėžio 2-ąją vidurinę mokyklą, 1994 m. baigė žurnalistiką Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete.

1997–1999 m. Viliaus Užtupo leidybinės įmonės „Vingis“ žurnalo „Laima“ žurnalistė, 1999 m. žurnalo „Savaitgalis“ redaktorė, 1999–2003 m. žurnalo „Laima“ vyr. redaktorė, 2003–2006 m. „Žurnalų leidybinės grupės“ žurnalo „Laima“ vyr. redaktorė, 2005–2018 m. – žurnalo „Laimos stilius“ vyr. redaktorė.

Lietuvos žurnalistų autoklubo narė.

## Šaltiniai
Adolfas Uža

**Adolfas Uža** (1946 m. rugpjūčio 13 d. Šiauliuose – 2013 m. kovo 30 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, karikatūristas, sporto organizatorius.

## Biografija
Vaikystė ir jaunystė prabėgo Šiauliuose ir Akmenės rajono Papilės apylinkėse. 1966–1971 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, baigė žurnalistikos specialybę. 1972–1975 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijos atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas. 1976–1977 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto vyresnysis redaktorius. 1979–1982 m. Vilniaus rajono laikraščio „Draugystė“ atsakingasis sekretorius. 1982–1989 m. Eltos korespondentas.

1988 m. Sąjūdžio steigiamojo suvažiavimo organizacinio komiteto, Sąjūdžio koordinacinio centro tarybos narys, redagavo ir platino Sąjūdžio seimo tarybos biuletenį „Ekspres informacija“. 1989–1990 m. laikraščio „Žalioji Lietuva“ redaktoriaus pavaduotojas, 1990 m. savaitraščio „Pozicija“ atsakingasis sekretorius. 1990–1995 m. Japonijos telegramų agentūros „Kyodo Cousin“ korespondentas Baltijos valstybėse. 1995 m. dienraščio „Lietuva“ vyr. redaktorius. 1996–1999 m. savaitraščio „Atgimimas“ vyr. redaktorius, politikos apžvalgininkas. Sukūrė draugiškų šaržų, piešinių, karikatūrų ir epigramų. Surengė per 10 personalinių parodų.

1997–2011 m. Lietuvos gatvės vaikų futbolo federacijos steigėjas ir prezidentas. Lietuvos futbolo federacijos vykdomojo komiteto narys, buvęs Lietuvos asociacijos „Sportas visiems“ tarybos narys. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Bibliografija
* Atgimstančios Lietuvos žmonės: draugiški šaržai. – Vilnius, 1990. – 80 p.
* Mūsų gyvenimo paletė: piešiniai, šaržai, karikatūros, epigramos. – Alytus: Provincija, 1992. – 160 p.: iliustr
* Gyvenimo karuselė: eilėraščiai, miniatiūros. – Vilnius: Diemedis, 2008. – 121 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-23-136-3

## Įvertinimas
* 2006 m. KKSD sidabro medalis „Už nuopelnus Lietuvos sportui“
* 2007 m. Krašto apsaugos sistemos kūrėjų asociacijos medalis „Už nuopelnus atkuriant Lietuvos kariuomenę“

## Šaltiniai
Jurgis Usinavičius

**Jurgis Usinavičius** (tikroji pavardė ***Napalys Augulis***; g. 1932 m. kovo 27 d. Pimpičkų vienkiemyje, Skapiškio valsčius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, publicistas, rašytojas.

## Biografija
1945 m. rugpjūčio 17 d. su tėvais buvo ištremtas į Komiją. 1947 m. iš tremties pabėgo į Lietuvą. 1950 m. sugebėjo gauti dokumentus Jurgio Usinavičiaus pavarde. Nuo 1957 m. mokėsi Šiaulių žemės ūkio mokykloje, kurią baigė 1959 m., o 1973 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją.

1959-1967 m. Šiaulių rajono laikraščio „Leninietis“ literatūrinis darbuotojas ir žemės ūkio skyriaus vedėjas. 1967-1999 m. žurnalo „Mūsų sodai“ redakcijos skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas.

2023 m. apdovanotas Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medaliu "Tarnaukite Lietuvai" už visuomeniškai aktualią publicistiką, ugdančią tautiškumą ir dvasines vertybes. 

Parašė daugiau kaip 600 straipsnių, reportažų, apybraižų; daugiausia sodininkystės, bitininkystės ir visuomeninėmis temomis. 

## Bibliografija
* *Kuršėnų tarybinis ūkis*, 1968 m.
* *I. Mičiurino vaismedžių medelynas*, 1973 m.
* *Matau tavo vardą*, apysaka. Vilnius: Aklųjų leidykla, 1983 m.
* *Išskridusios bitės*, romanas. Vilnius: Žiedai, 1995 m.
* *Akmenėjantis angelas*, romanas. Vilnius: Žiedai, 1998 m.
* *Amžių dialogas*, romanas. Vilnius: Žiedai, 2001 m.
* *Karalių kaimas*, romanas. Vilnius: J. Usinavičius, 2004 m. ISBN 9955-592-75-3
* *Likimai*, istorinis romanas. Vilnius: Žiedai, 2004 m. ISBN 9986-9062-3-7
* *Vaikystės žvyrkeliai*, novelių romanas vaikams. Vilnius: Spauda, 2006 m. ISBN 9955-665-68-8
* *Nulaužytų šakų giesmės*, sakmė sušaudytai vėliavai. Vilnius: Žuvėdra, 2014 m. ISBN 9786098089271

## Įvertinimas
BELLADA konkursų laureatas: 1975 m. – Vilnius, 1977 m. – Talinas, 1978 m. – Minskas.

Gabrielės Petkevičiatės-Bitės medalio "Tarnaukite Lietuvai" 2023 m. lauriatas.

## Šaltiniai
Silvestras Urbonavičius

**Silvestras Urbonavičius** (nuo 1939 m. ***Urbonas***; 1900 m. rugsėjo 14 d. Vaitkūnai, Trakų apskritis – 1987 m. spalio 23 d. Vilnius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, literatas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1929 m. baigęs Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnaziją, įsijungė į spaudos darbą. Dirbo laikraščių „Vilniaus rytojus“, „Aidas“ redakcijose. Su kitais leido ir redagavo žurnalą „Jaunimo draugas“. 1937 m. jį uždarius, leido vienkarčius leidinius. Nuo 1959 m. dirbo žurnalo „Mūsų sodai“ redakcijoje.

Rašė literatūros, kraštotyros, Vilniaus krašto istorijos temomis, spausdino feljetonus, monologus, aprašė įvairias Vilniaus krašto vietoves. 

## Bibliografija
* *Monologai*, 1929 m.
* *Šviesa*, redaktorius-leidėjas Silvestras Urbonavičius, 1937 m.

## Išnašos
Simas Urbonas

**Simas Urbonas** (1907 m. spalio 19 d. Ingavangis, Šilavoto valsčius, Marijampolės apskritis – 1968 m. lapkričio 18 d. Vusteris, JAV) – Lietuvos karininkas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1929 m. baigęs Kauno karo mokyklą, tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1932 m. įsteigė ir iki 1937 m. redagavo žurnalą „Kariūnas“. Nuo 1936 m. kovo 19 d. iki 1940 m. liepos 5 d. žurnalo „Karys“ redaktorius. 1941 m. su žurnalistu Stasiu Butkumi atgaivino „Kario“ leidimą Vilniuje. 1944–1945 m. „Karį“ redagavo Berlyne. 1945–1948 m. su kitais redagavo leidinį „Tėviškės garsas“, leistą Vokietijoje. Į JAV atvyko 1949 m. Su S. Butkumi 1950 m. pradėjo leisti žurnalą „Karys“, jį redagavo iki 1953 m. Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos kelias“, „Mūsų jūra“.

Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. 

## Šaltiniai
Juozapas Vytas Urbonas

**Juozapas Vytas Urbonas** (g. 1939 m. gruodžio 6 d. Viešnagiai, Alytaus apskritis) – Lietuvos filologas, žurnalistas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1958 m. baigė Kauno politechnikumą, 1967 m. – Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą, įgydamas filologo specialybę. 1985 m. Maskvos universitete apgynė žurnalistikos specialybės disertaciją „Periodinė spauda kaip mokslinės-techninės pažangos spartinimo veiksnys (Lietuvos žurnalinių leidinių pagrindu)“.

1965–1972 m. Lietuvos informacijos instituto skyriaus vedėjas, 1972–1987 m. – žurnalo „Mokslas ir technika“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1987 m. Vilniaus universiteto Radijo ir televizijos žurnalistikos katedros Periodinės spaudos mokslinio tyrimo laboratorijos, nuo 1991 m. – Žurnalistikos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, dėstytojas, 1994 m. docentas.  2000–2009 m. Klaipėdos universiteto Komunikacijos katedros vedėjas, profesorius.

Nacionalinės žurnalistų kūrėjų asociacijos narys, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. 

Paskelbė per 300 mokslinių-techninių ir publicistinių straipsnių šalies ir užsienio laikraščiuose bei žurnaluose. Vienas Žurnalistikos enciklopedijos sudarytojų, vyr. redaktorius. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie laikraščius ir žurnalus bei visų pasaulio valstybių žiniasklaidą autorius.

## Bibliografija
* *Žurnalistikos pagrindai*, vadovėlis, 1992 m., 2000 m., 2007 m.
* *Respublikos žurnalų sistema*, 1989 m.
* *Lietuvių žurnalas*, 1993 m.
* *Lietuvių periodinė spauda*, 1995 m.
* *Pasaulio šalių periodika*, 1995 m.
* *Lietuvių laikraštis*, 1997 m.
* „Lietuvių žurnalai ir jų sistemos kūrimas tipologinių modelių pagrindu“, monografija, 1999 m.
* „Lietuvos žurnalistikos istorija“, vadovėlis, 2001 m., 2004 m.
* „Žurnalistikos teorija“, mokomoji knyga, 2002 m., 2005 m.
* „Pasaulio žiniasklaidos sistemos“, mokomoji knyga, 2003 m.
* „Stasys Šilingas. Gyvenimas tautai ir valstybei“, monografija, 2010 m.

## Įvertinimas
* 2011 m. – Vinco Kudirkos premija.

## Šaltiniai
Laukinis šuo Dingo

**Laukinis šuo Dingo** – Alinos Orlovos debiutinis, pirmasis studijinis albumas (2008 m.).

Dauguma dainų – lietuvių, dvi – rusų, 3 – anglų kalba (*Twinkle, Twinkle Little Star*; *Love Song*; *Transatlantic Love*).

2010 m. albumas „Laukinis šuo Dingo“ prancūzų leidybinės kompanijos „Fargo records“ išleistas Vakarų Europos ir Skandinavijos šalyse.

## Dainos

# Lovesong
# Vaiduokliai
# Lijo
# Paskutinio Mamuto daina
# Žeme, sukis greitai
# Po tiltu
# Nojus
# Transatlantic Love
# Utomlionnoe Solnce
# Slėpynės
# Spi
# Twinkle, Twinkle Little Star
# Mėnulis
# Nesvarbu
# Vasaris
# Ramuma

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Recenzija 
* Dainos: myspace.com
* Albumo dainų žodžiai
Audronė Urbonaitė

**Audronė Urbonaitė** (g. 1954 m. gruodžio 11 d. Kaune) – Lietuvos filologė, žurnalistė, rašytoja.

## Biografija
1977 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos ir klasikinės filologijos studijas. 1978–1988 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ redakcijos korespondentė, skyriaus vedėja. 1988–1991 m. laikraščio „Atgimimas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotoja. 1991 m. stažavo Norvegijoje, bendradarbiavo Norvegijos savaitraštyje „Folkets framtid“ ir Švedijos laikraštyje „Kristdemokraten“. Nuo 1994 m. Lietuvos televizijos atstovė spaudai. Nuo 1997 m. „Lietuvos rytas“ savaitinio žurnalo „TV antena“ apžvalgininkė, dienraščio „Lietuvos rytas“ specialioji korespondentė. Ištekėjusi, turi du vaikus. Rašytojų sąjungos narė nuo 2015 metų.

## Bibliografija
* Posūkyje – neišlėk: novelių romanas. – Vilnius: Tyto alba, 2005. – 124 p. – ISBN 9986-16-437-0; knyga apdovanota literatūrine Augustino Griciaus premija
* Cukruota žuvis: romanas. – Vilnius: Alma littera, 2012. – 326 p. – ISBN 978-609-01-0266-4
* Žydiškų daiktų kambarys: romanas. - Vilnius: Alma littera, 2014.- ISBN 978-609-01-1293-9
* Posūkyje - neišlėk: novelių romanas (pakartotas leidimas). - Vilnius: Alma littera, 2015. - ISBN 978-609-01-1576-3 
* Mano Didžioji Nuodėmė, žurnalistika: publicistikos knyga. -Vilnius: Alma littera, 2015. - ISBN 978-609-01-1717-0
* Die Kurve kriegen ( į vokiečių kalbą išverstas novelių romanas "Posūkyje - neišlėk", vertėjas Markus Roduner), GmbH Leipzig, 2014.-101p., -  , printed in Germany by Amazon Distribution

## Šaltiniai
Ksaveras Urbanavičius

**Ksaveras Urbanavičius** (1897 m. spalio 14 d. Bebrininkai, Vilkaviškio apskritis – 1973 m. gegužės 13 d. Vilnius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, baigė Vilniaus gimnaziją. 1916 m. mobilizuotas į rusų kariuomenę. 1919 m. pradėjo dirbti Spaudos biure prie Ministrų kabineto. 1923-1926 m. dirbo Vidaus reikalų ministerijos spaudos referentu, studijavo Lietuvos universitete. 1927-1936 m. laikraščio „Mūsų rytojus“ redakcijos darbuotojas, 1934-1936 m. faktiškasis redaktorius.

Bendradarbiavo leidiniuose „Ūkininko patarėjas“, „Kuntaplis“, „Lietuvos sparnai“, „Tautos ūkis“. 1933 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą. 1943-1944 m. buvo kalinamas Štuthofo koncentracijos stovykloje. 1945-1964 m. dirbo įvairiose leidyklose vertėju-redaktoriumi.

Išvertė į lietuvių kalba A. Cveigo, F. Engelso, V. Lenino, G. E. Lesingo, J. Smūlio, S. Žeromskio raštų. 

## Šaltiniai
Universiteto žurnalistas

**Universiteto žurnalistas** – Vilniaus universiteto žurnalistikos specialybės, dabar - žurnalistikos studijų programų (bakalauro ir magistrantūros) mokomasis laikraštis, ėjęs 1977–1993 m. ir nuo 2006 m.

## Istorija
Leido Vilniaus universiteto Žurnalistikos katedra, nuo 1991 m. - VU Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutas. Spausdino žurnalistikos specialybės studentų rašinius, nagrinėjo aktualias studentų mokymo, žurnalistikos istorijos, teorijos ir praktikos problemas. Tiražas: 1977–1992 m. – po 300 egz., 1993 m. – 200 egz.

Nuo 2006 m. leidžiama elektroninė versija www.universitetozurnalistas.lt, ne rečiau kaip kartą per metus išleidžiamas popierinis nr.

## Redaktoriai
* 1977–1979 m. Danguolė Skarbalienė
* 1979–1980 m. Janina Banevičiūtė
* 1980–1982 m. Danguolė Skarbalienė
* 1982–1984 m. Eglė Tvarijonaitė
* 1985–1986 m. Juozas Vercinkevičius
* 1986–1988 m. Vilma Sabaliauskaitė
* 1988–1989 m. Andrius Vaišnys
* 1989–1990 m. Eugenija Vitkienė
* 1990 m. Audrius Lipštas
* 1991 m. Renita Petraitytė
* 1992–1993 m. L. Beivydaitė 
* 2007–2009 m. Justinas Kirkutis
* 2009–2010 m. Džiugas Paršonis
* 2010–2011 m. Juozas Bulota
* 2011–2012 m. Jolanta Mažylė
* 2011–2012 m. Audrius Dabrovolskas
* 2012–2013 m. Tomas Vaiseta
* 2013 – 2016 m. Džina Donauskaitė
* Nuo 2017 m. Valius Venckūnas

## Šaltiniai
Kazimieras Umbražiūnas

**Kazimieras Umbražiūnas** (1909 m. sausio 10 d. Galalaukiai, Tverečiaus valsčius, Švenčionių pavietas – 1996 m. liepos 1 d. Vilnius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, publicistas.

## Biografija
1934 m. Vilniuje baigė Vytauto Didžiojo gimnaziją. Dirbo instruktoriumi Šv. Kazimiero draugijoje, buvo įstojęs į Vilniaus kunigų seminariją ir Stepono Batoro universiteto Teologijos fakultetą, studijavo Varšuvos aukštojoje žurnalistikos mokykloje.

Nuo 1938 m. Kauno dienraščio „XX amžius“ oficialus korespondentas Lenkijoje. 1937 m. Varšuvoje ėmė leisti ir redaguoti lenkų kalba mėnesinį laikraštį „Lituanica“. 1939 m. mobilizuotas į Lenkijos kariuomenę, pateko į vokiečių nelaisvę; paleistas grįžo į Vilnių. 1940 m. redagavo dienraštį lenkų kalba „Nowe Slowo“, skirtą Lietuvos lenkams ir karo atbėgėliams iš Lenkijos. 1940 m. ištremtas į Sibirą. Tremtyje išbuvęs 16 metų, 1956 m. sugrįžo į Vilnių. Bendradarbiavo spaudoje, daugiausia rašė apie Vilniaus krašto istoriją.

Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, reabilituotas. 

## Bibliografija
* *Kai buvau miręs*. 1990 m.
* *Vilniaus lietuvių švyturys*, 1995 m.
* *Sanitariniai žvalgai*, 1962 m.
* *Ultimatumas*, 1990 m.
* *Kultūrinės spanguolės*, 1966 m. parengė,
* *Švenčionių gimnazija*, parengė,
* *Kultūros pragiedrulių beieškant Vilniaus krašte*, parengė,
* *Švenčionių rajonas*, parengė,
* Vladislavas Sirokomlė. *Iškylos iš Vilniaus po Lietuvą*, vertėjas, Mintis, 1989 m.

## Įvertinimas
* 1995 m. – Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis.

## Šaltiniai
Nepartinis demokratinis judėjimas

**Nepartinis demokratinis Judėjimas** - pilietinis judėjimas, vienijantis nepartinius veikėjus bendrai veiklai siekiant pozityvių permainų Lietuvoje. 

Judėjimo šūkis - *tai, ką mes darome šiandien, lems kaip gyvensime rytoj!* 

## Istorija
Judėjimas įsisteigė 2010 m. liepos 3 d. 

Pirmininkas -  ekonomistas, VU profesorius, buvęs politikas, užsienio reikalų ministras Povilas Gylys. 

Iniciatyvinės grupės nariai - aktorius Regimantas Adomaitis, NPPSS pirmininkas Vytautas Bakas, advokatas ir buvęs Seimo narys Kęstutis Čilinskas, ekonomistė Aušra Maldeikienė, profesorius Gediminas Merkys, akademikas Antanas Kudzys, doc. Krescencijus Stoškus.

Organizacija atsirado norint išvengti įtakos partijų narių, pradėjusių dezorganizuoti Jungtinio demokratinio judėjimo veiklą 2010 metais. Kadangi partinių ir pilietinių interesų priešprieša didėjo plečiant veiklą, buvo nuspręsta sukurti naują organizaciją, kurios nepartiškumas būtų apibrėžtas įstatų lygmenyje. 

2010 m. liepos 3 d. visuotinio JDJ susirinkimo metu nepavykus įstatų papildyti nuostata dėl nepartiškumo, aktyvas ir didžioji dalis JDJ narių išėjo iš salės ir įsteigė Nepartinį demokratinį judėjimą. 

Pagrindinis judėjimo tikslas, apibrėžtas įstatuose , yra inicijuoti, koordinuoti ir plėtoti asmenų veiklas: įtvirtinant Lietuvoje atvirą, teisingą, darnią pilietinę visuomenę bei teisinę valstybę; panaikinant teisines, politines ir ekonomines sąlygas korupcinio, oligarchinio valdymo egzistavimui; rūpinantis aplinkos ir paveldo išsaugojimu bei  ginant viešąjį interesą, įskaitant, bet neapsiribojant, viešojo intereso gynimu pagal Orhuso konvencijos nuostatas.

Šis pilietinis judėjimas savo veikloje naudojasi tik savo vidiniais resursais.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.demokratija.eu Nepartinio Demokratinio Judėjimo naujienų svetainė
Augustas Uktveris

**Augustas Uktveris** (g. 1956 m. rugpjūčio 4 d. Mataičiuose, Klaipėdos rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1974 m. baigė Endriejavo vidurinę mokyklą, 1980 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo ekonomisto-organizatoriaus specialybę.

1980 m. „Valstiečių laikraščio“ ekonomikos skyriaus korespondentas. 1983–1990 m. – žurnalo „Švyturys“ skyriaus redaktorius. Nuo 1991 m. iki 1993 m. dirbo Lietuvos Respublikos aplinkos apsaugos departamente ir kartu redagavo laikraštį „SOS“, nuo 1993 m. – „Žaliasis pasaulis“. 1993 m. įsteigė Ekologinio švietimo centrą ir tapo jo vadovu; kartu laikraščio „Žaliasis pasaulis“ vyriausias redaktorius. Rašo daugiausia aplinkos apsaugos klausimais. 

## Šaltiniai
Mykolas Tvarauskas

**Mykolas Tvarauskas** (1844 m. gruodžio 16 d. Kaupiškiai, Vilkaviškio apskritis – 1921 m. rugpjūčio 8 d. Niujorkas) – JAV lietuvių pirmųjų spaudinių autorius, leidėjas, redaktorius.

## Biografija
Mokytojavo Suvalkų gubernijoje. Dalyvavo 1863 m. sukilime, buvo sužeistas. Apie 1868 m. atvyko į JAV. 1874 m. Šamokine įsteigė spaustuvę. 1875 m. išleido atsišaukimą „Mieli broliai“ ir anglų-lietuvių ir lietuvių-anglų kalbų žodyną „Tlumočius, arba Slovnikas angielskai lietuviškas“. 1874 m. buvo sumanęs leisti lietuvišką laikraštį. 1879–1880 m. leido ir redagavo pirmąjį JAV lietuvių laikraštį „Gazieta lietuviška“, 1884–1885 m. laikraštį „Unija“ (iki 1885 m. balandžio 25 d. kartu su J. Šliūpu), 1891–1892 m. redagavo „New Yorko gazietą lietuvišką“, 1905 m. – „Emigrant Polski“ lenkų kalba. 

## Šaltiniai
Call of Duty 3

**Call of Duty 3** − pirmojo asmens šaudyklė ir trečioji „Call of Duty“ serijos dalis. Žaidimą sukūrė „Treyarch“, o 2006 m. lapkričio 7 d. išleido „Activision“. Žaidimas buvo išleistas visoms septintos kartos kompiuterinių žaidimų konsolėms: Xbox 360, PlayStation 3 ir Wii. Taip pat buvo išleistos PlayStation 2 ir Xbox versijos.

Žaidime veiksmas vyksta Antrojo pasaulinio karo metais. Tai vienintelė pagrindinės serijos dalis, kuri nebuvo išleista asmeniniams kompiuteriams.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* „Call of Duty 3“ profilis The Internet Movie Database svetainėje
Vytautas Vaclovas Tumėnas

**Vytautas Vaclovas Tumėnas** (1906 m. Suvalkų Kalvarija – 1943 m. gegužės 15 d. Štuthofo koncentracijos stovykla, Vokietija) – Lietuvos istorikas, pedagogas, redaktorius.

## Biografija
Nuo 1926 m. mokytojavo Kauno pradžios mokyklose. Nuo 1932 m. Kauno apskrities pradžios mokyklų inspektorius, vėliau dirbo knygų leidimo komisijoje. 1939–1940 m. žurnalo „Tautos mokykla“ redaktorius. 1942 m. baigė Vilniaus universitetą, 1941–1943 m. dirbo Vilniaus amatų mokykloje. Bendradarbiavo spaudoje, rašė švietimo, mokymo, vaikų auklėjimo klausimais. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Aktyvus antinacistinės rezistencijos dalyvis, 1943 m. kovo 17 d. suimtas ir išvežtas į koncentracijos stovyklą. 

## Šaltiniai
Petras Tumasonis

**Petras Tumasonis-Brandukas** (1875 m. rugpjūčio 23 d. Lapšiai, Seirijų valsčius, Seinų apskritis – 1947 m. gruodžio 12 d. Čikaga, JAV) – Lietuvos knygnešys, žurnalistas, redaktorius, rašytojas.

## Biografija
Mokėsi Seirijuose ir Seinų vidurinėje mokykloje. Liepojoje tarnaudamas rusų kariuomenėje bendradarbiavo su knygnešiais. 1897–1898 m. Liepojoje leido rankraštinį laikraštį „Vardas kataliko“. 1901 m. atvyko į JAV, 1902–1903 m. redagavo „Žvaigždę“, 1904–1916 m. – „Kataliką“, 1910–1912 m. – „Dagį“. 1916–1943 m. vienas iš „Draugo“ redaktorių. Vertė knygas. 

## Bibliografija
* *Katorgon*, 1907 m.
* *Apsirikimų komedija*, 1907 m.

## Šaltiniai
Vincas Gražvydas Tučkus

**Vincas Gražvydas Tučkus** (1934 m. kovo 14 d. Radviliškyje – 2011 m.) – Lietuvos radijo žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1952 m. baigė Radviliškio vidurinę mokyklą, 1958 m. – Vilniaus universitete lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.

1957–1968 m. Vilniaus nepilnamečių kolonijos auklėtojas, metodinio kabineto vedėjas. Nuo 1968 m. Lietuvos radijo laidų vaikams ir jaunimui vyriausiosios redakcijos redaktorius, vyresnysis redaktorius, 1991–1994 m. – Visuomeninių laidų vyriausiosios redakcijos vyresnysis redaktorius. Nuo 1994 m. – pirmosios kategorijos radijo žurnalistas. Rengė laidas jaunimo profesinio orientavimo klausimais, laidą apie neįgaliųjų žmonių problemas „Kartu su jumis“. 

## Įvertinimas
* 1994 m. Lietuvos radijo „Auksinė bitė“.

## Šaltiniai
Vytautas Gylys

**Vytautas Gylys** (g. 1945 m. kovo 31 d. Obelijoje) – Lietuvos pedagogas.

## Biografija

1963 m. baigė Alytaus 1-ąją vidurinę mokyklą, 1963–1970 m. studijavo LKKI, 1992–1993 m. – Misūrio valstijos direktorių akademijoje, 2001–2003 m. – KTU vadybos ir administravimo magistrantūroje. 1968–1974 m. Vaikų klubo prie 4-osios namų valdybos pedagogas organizatorius. 1974–1976 m. Jonavos VJSM sporto treneris metodininkas, 1978–1984 m. – sporto mokyklos direktorius. 1984–1989 m. Jonavos raj. švietimo skyriaus vedėjas. 1989–1990 m. LTSR Ministrų Tarybos vyriausiasis referentas švietimo klausimais. Nuo 1990 m. Kauno J. Jablonskio gimnazijos direktorius.

## Nuorodos
Baldur von Schirach

**Balduras von Širachas** (, 1907 m. gegužės 9 d. Berlyne – 1974 m. rugpjūčio 8 d. Kriofe) – Vokietijos politinis ir partinis veikėjas, Hitlerjugendo vadovas (1933–1940 m.), Vienos gauleiteris. SA obergrupenfiureris (1941).

## Biografija
1925 m. įstojo į VNSDP ir SA. Nuo 1928 m. vadovavo Vokietijos nacionalsocialistų studentų sąjungai. 1931 m. Hitleris paskyrė jį nacių partijos jaunimo reikalų vadovu. Kitais metais organizavo Hitleriui šimtatūkstantinę jaunimo demonstraciją Potsdame.

Nuo 1932 m. buvo Reichstago deputatu. 1933 m. birželio 1 d., būdamas 26 metų amžiaus, paskirtas Hitlerjugendo lyderiu. Jam vadovaujant organozacija plėtėsi (1940 m. organizacijai priklausė 97% šauktinio amžiaus jaunimo).

Intrigų dėka 1941 m. pažemintas pareigose – paskirtas Vienos gauleiteriu, kuriuo buvo iki 1945 m. Čia dirbdamas organizavo žydų deportacijas į koncentracijos stovyklas.

Niurnbergo tribunole kaltintas nusikaltimais prieš žmoniją ir nuteistas 20 metų kalėti. Kalėjo visą skirtą laiką, išlaisvintas 1966 m. rugsėjo 30 d. Netrukus Hamburge išleido atsiminimų knygą „Aš tikėjau Hitleriu“ ().

## Papildoma informacija
Motina Ema Midlton buvo amerikietė iš Filadelfijos. Tėvas taip pat turėjo amerikiečio šaknų, todėl namie buvo kalbama angliškai, B. Širachas vokiškai kalbėti pradėjo tik būdamas penkerių metų amžiaus.

**Taip pat skaitykite:**

* Hitlerjugendas.

## Šaltiniai
Vincas Trumpa

**Vincas Trumpa** (1913 m. gruodžio 2 d. Paliepiai, Ariogalos valsčius, Kėdainių apskritis – 2002 m. kovo 12 d. Vilnius) – Lietuvos istorikas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1937 m. Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete baigė visuotinę istoriją. Studijas tęsė Paryžiaus universitete.

1939 m. Lituanistikos instituto istorijos skyriaus sekretorius, 1940 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ korespondentas Berlyne, 1940–1941 m. – Kauno 6-osios gimnazijos mokytojas, 1941–1944 m. – Vilniaus universiteto Lietuvos istorijos katedros vyr. asistentas. 1944 m. išvyko į Vokietiją. 1945–1946 m. Miuncheno lietuvių gimnazijos organizatorius ir vicedirektorius. 1949 m. emigravo i JAV. Nuo 1954 m. dirbo Kongreso bibliotekoje Vašingtone. 1997 m. sugrįžo į Lietuvą, dirbo Gerontologijos centre.

Spaudoje pradėjo bendradarbiauti besimokydamas gimnazijoje. Rašė į leidinius „Lietuvos ūkininkas“, „Tiesos keliai“, „Jaunoji karta“, „Lietuvos aidas“, „Naujoji Romuva“, „Akademikas“, „Lietuvos praeitis“, „Židinys“, „Eranus“, Akiračiai ir kt. Nuo 1939 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Vokietijoje bendradarbiavo laikraštyje „Mintis“, buvo vienas iš žurnalo „Šviesa“ redaktorių. JAV dirbo žurnalų „Metmenys“ ir „Lituanus“ redakcijose. 

## Bibliografija
* *Savosios istorijos keliais*, 1937 m.
* *Lietuva XIX-tame amžiuje*, Chicago, A. Mackaus knygų leidimo fondas, 1989 m.
* *Napoleonas. Baltija. Amerika*, Vilnius, Mokslas, 1989 m.
* *Apie žmones ir laiką*, Vilnius, Baltos lankos, 2001 m. ISBN 9955-42-939-9

## Šaltiniai
Pietų Korėjos ministerijos

**[[Pietų Korėja|Pietų Korėjos]] ministerijos** – šalies vykdomosios valdžios institucijos. Ministerijų vadovai skiriami prezidento ir yra atskaitingi ministrui pirmininkui.

## Ministerijos

* Kultūros, sporto ir turizmo ministerija (문화관광체육부)
* Švietimo, mokslo ir technologijos ministerija (교육과학기술부)
* Aplinkos ministerija (환경부)
* Maisto, žemės ūkio, miškininkystės ir žvejybos ministerija (농림수산식품부)
* Užsienio reikalų ir prekybos ministerija (외교통상부)
* Lyčių lygybės ministerija (여성부)
* Finansų ir strategijos ministerija (기획재정부)
* Suvienijimo ministerija (통일부)
* Teisingumo ministerija (법무부)
* Nacionalinio saugumo ministerija (국방부)
* Viešojo administravimo ir saugumo ministerija (행정안전부)
* Žinių ekonomikos ministerija (지식경제부)
* Sveikatos apsaugos, gerovės ir šeimos reikalų ministerija (보건복지가족부)
* Darbo ministerija (노동부)
* Žemės, transporto ir jūros reikalų ministerija (국토해양부)
* Vyriausybės įstatymų leidybos ministerija (법제처)
* Patriotų ir veteranų reikalų ministerija (국가보훈처)

## Nuorodos
* Vykdomosios valdžios struktūra
Gintaras Tomkus

**Gintaras Tomkus** (g. 1960 m. lapkričio 16 d. Klaipėdoje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1966–1978 m. mokėsi Klaipėdos K. Donelaičio vidurinėje mokykloje, 1978–1979 m. – Vilniaus 31-ojoje technikos mokykloje. Dvejus metus Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką, tarnavo TSRS kariuomenėje, dirbo Klaipėdos kraštotyros muziejuje. 2000 m. baigė Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultetą.

1985–1988 m. dienraščio „Tarybinė Klaipėda“ atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas, 1988–1990 m. laikraščio „Mažoji Lietuva“ redaktorius. Nuo 1990 m. dienraščio „Vakarų ekspresas“ bei „Naujasis Vakarų ekspresas“ vyriausiasis redaktorius, UAB „Mažoji Lietuva“ prezidentas,  vėliau UAB „Brolių Tomkų leidyba“ direktorius. Klaipėdos „Rotary“ klubo narys.

## Šeima
Brolis Vitas Tomkus.

## Šaltiniai
Otonas Tolišius

**Otonas Tolišius** (, 1890 m. lapkričio 20 d. Skirvytėlėje, Šilutės apskritis – 1967 m. vasario 24 d. Niujorke, JAV) – JAV lietuvių žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1907 m. išvyko į JAV. Niujorko Kolumbijos universitete studijavo žurnalistiką ir 1916 m. gavo bakalauro laipsnį. Pirmojo pasaulinio karo metu tarnavo JAV kariuomenėje. 1916-1921 m. laikraščio „The Cleveland Press“ reporteris, nuo 1921 m. – redaktorius. 1923-1931 m. „Universal Servise“ korespondentas Berlyne, 1931-1932 m. – „International News Service“ Europos skyriaus vedėjas Londone, 1933-1940 m. – „New York Times“ korespondentų štabo narys Berlyne. 1940 m. naciai ištrėmė iš Berlyno. Nuo 1941 m. „The New York Times“ ir Londono „The Times“ korespondentas Tokijuje. Iki 1964 m. dirbo „New York Times“ redakcijos štabe.  Vasario 16-ąją kasmet vedamuoju paminėdavo Lietuvos nepriklausomybės sukaktį.

## Įvertinimas
* 1939 m. Pulicerio premija už geriausią užsienio korespondento darbą.
* 1941 m. Kolumbijos universiteto medalis „Už pasižymėjimą žurnalistikoje“.

## Bibliografija
* *They Wanted War*. New York: Reynal and Hitchcock. 1940.
* *Tokyo Record*. New York: Reynald and Hitchcock. 1943.
* *Through Japanese Eyes*. New York: Reynald and Hitchcock. 1945.

## Šaltiniai
Irena Tiškutė

**Irena Tiškutė** (g. 1947 m. balandžio 5 d. Ritinėje, Mažeikių apskritis) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1965 m. baigė Mažeikių vidurinę mokyklą, 1971 m. – Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete žurnalistikos specialybę.

1971–1991 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijos redaktoriaus sekretorė, korespondentė, skyriaus vedėja. 1989 m. laikraščio „Žurnalistų žinios“ redaktorė. 1991–1992 m. dienraščio „Respublika“ leisto „Respublikos vakarinio laikraščio“ redaktorė, 1992–1993 m. dienraščio „Respublika“ skyriaus redaktorė. Nuo 1993 m. – šio dienraščio vyriausiojo redaktoriaus pavaduotoja.

1989–1990 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos valdybos pirmininko pavaduotoja. Daugiausia rašo kultūros, paveldo, ekologijos, mokslo temomis.

## Šaltiniai
Nekilnojamojo turto fondas

**Nekilnojamojo turto fondai** () – alternatyva tiesioginėms investicijoms į nekilnojamąjį turtą. Šių fondų valdytojai gali investuoti į nekilnojamojo turto objektus ir į hipotekos obligacijas. Nekilnojamojo turto fondų paskirtis yra tokia pati kaip kad ir investicinių fondų – suteikti smulkiesiems investuotojams priėjimą prie plataus pasirinkimo vertybinių popierių, pasinaudoti kompetetingų fondų valdytojų patirtimi ir investicinio portfelio diversifikacijos teikiama nauda.

## Nuorodos
* Versus: Fondų taikinys – nekilnojamasis turtas 
* Versus: Fondai tyko mažiausios kainos
Rytis Tilvytis

**Rytis Tilvytis** (g. 1933 m. lapkričio 3 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, satyrikas.

## Biografija
1952 m. baigė Vilniaus A. Vienuolio berniukų gimnaziją. 1957 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką.

Nuo 1956 m. žurnalo „Šluota“ literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, 1990 m. – vyriausias redaktorius. Humoro ir satyros kūrinius spausdino žurnale, vėliau laikraštyje „Šluota“, kituose šalies periodiniuose leidiniuose, knygose, rinkiniuose. 

## Šaltiniai
Jurgis Tilvytis

**Jurgis Tilvytis** (literatūrinis slapyvardis *Žalvarnis*, 1880 m. balandžio 20 d. Gaidžiuose, Tauragnų valsčius, Utenos apskritis – 1931 m. gruodžio 24 d. Panevėžyje. Palaidotas Marijampolėje.) – Lietuvos kunigas, poetas, švietėjas, redaktorius.

## Biografija
Brolis Teofilis Tilvytis. Mokėsi Mintaujos gimnazijoje, už atsisakymą skaityti maldą rusų kalba iš Mintaujos gimnazijos pašalintas. Mokslus baigė Rusijoje, 1903 m. baigė Žemaičių kunigų seminariją.

Vikaravo Krinčine, Tauragnuose. Vėliau vikaras Pabiržėje ir Pakruojyje. 1908 m. tapo Paįstrio klebonu, aktyviai ėmėsi Paįstrio Marijos vardo bažnyčios statybos. 1910 m. lapkričio 14 d. naujoji bažnyčia buvo pašventinta. 

Klebonavimo Paįstryje metais J. Tilvytis išvystė aktyvią visuomeninę veiklą: suorganizavo blaivybės draugijos skyrių, į kurį susibūrė apie 300 narių, įsteigė „Saulės“ mokyklą, įkūrė bibliotekėlę su skaitykla.

Nuo 1916 m. Šėtos bažnyčios rektorius, Šėtoje įsteigė pradžios mokyklą, progimnaziją, organizavo vietos savivaldą, pats buvo valsčiaus viršaitis, organizavo savanorius Lietuvos nepriklausomybei ginti. Rėmė laisvės kovų savanorius, vargšus, kovojo už blaivybę. Parašė pavasarininkų ir blaivininkų himnus. Nuo 1927 m. Panevėžio Švč. Trejybės (Marijonų) bažnyčios rektorius, pasirūpino, kad būtų panaikintas bizantiško stiliaus bokšto kupolas, pertvarkė fasadą. Bendradarbiavo leidiniuose „Šaltinėlis“, „Viltis“, „Lietuvių laikraštis“, „Draugija“, „Bažnytinė apžvalga“, „Tiesos kelias“ ir kituose.

Mirė staiga, sakydamas pamokslą per mirusio vienuolio laidotuves Panevėžio Kristaus Karaliaus Katedros kapinėse. Šių kapinių pradžioje pastatytas paminklas J. Tilvyčiui.

## Bibliografija
* *Dienelei brėkštant*, poezija, Utena, 1909 m.
* *Daujėnai*, poezija, 1910 m.
* *Paįstriečiai*, poezija, 1910 m.
* *Palaimintas triūsas*, poezija, 1912 m.
* *Rūtų saujelė*, poezija, 1912 m.
* *Per skausmus į laimę*, libretas, 1912 m.
* *Giesmės iš Jeremijo raudų*, dedikuota Maironiui, 1913 m.
* *Giesmynas*, 371 giesmė, 1930 m.

## Šaltiniai
Jurgis Traušys

**Jurgis Traušys** (1844 m. rugpjūčio 6 d. Dreverna, Priekulės valsčius, Klaipėdos apskritis – 1918 m. rugpjūčio 22 d. Drukiai, Priekulės valsčius) – Mažosios Lietuvos evangelikų liuteronų tikybinių raštų vertėjas ir leidėjas, spaustuvininkas, redaktorius.

## Biografija
Gimė gausioje ir neturtingoje Kuršių marių žvejo šeimoje. Dirbo Šrėderio spaustuvės mokiniu, darbininku, prieglaudos mokyklos mokytoju, knygrišiu.  1876–1904 m. leido „Evangeliškas kalendras“, iš vokiečių į lietuvių kalbą vertė ir spausdino savo Priekulės spaustuvėje įvairias tikybines knygeles. 1880–1882 m. redagavo ir leido laikraštį „Tiesos prietelius“, 1881–1882 m. jo priedą „Lekiantieji laiškai“, laikraštį „Konservatyvų draugystės laiškas“.  Jo spaustuvėje spausdinti 8 laikraščiai, išleistos 209 knygos, kiti smulkūs leidiniai.

## Šaltiniai
Kęstutis Trečiakauskas

**Kęstutis Trečiakauskas** (g. 1939 m. spalio 8 d. Stasiūnuose, Kėdainių apskritis) – Lietuvos spaudos darbuotojas, filologas.

## Biografija
Mokėsi Panevėžio ir Vilniaus muzikos mokyklose (dabar konservatorijos) , lankė J. Miltinio teatro studiją. 1974 m. baigė Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą, įgydamas filologo, lietuvių kalbos ir literatūros dėstytojo specialybę.Be to, baigė Vilniaus Kultūros technikumą, kur įgijo bibliotekininko specialybę, o  baigus dvimetį žurnalistikos lektoriumą prie Maskvos universiteto,  buvo igyta žurnalisto kvalifikacija. Buvo SSRS Žurnalistų sąjungos narys.
Nuo 1961 m. iki 1974 m. su nedidelėmis pertraukomis dirbo spaudoje – Ignalinos rajono laikraščių „Kelias į komunizmą“, "Nauja vaga", leidinių „Meno saviveikla“, „Kultūros barai“, „"Liaudies sargyboje“ redakcijose, Lietuvos televizijos ir radijo komitete. 1974–1993 m. „Minties“ leidyklos redakcijos vedėjas, vyriausiasis redaktorius, 1991–1992 m. direktorius. Vadovavo dramos kolektyvui, dūdų orkestrui, dėstė muziką bendrojo lavinimo mokyklose ir kursuose. Nuo 1993 m. – Vilniaus V. Sirokomlės vidurinės mokyklos (gimnazijos) lietuvių kalbos ir literatūros mokytojas. Įgijo mokytojo metodininko kvalifikaciją, nominuotas kaip geriausias mokytojas konkurse "Geriausias mokytojas, geriausia mokykla".Kelerius metus Klaipėdos socialinių mokslų kolegijos Vilniaus filiale dėstė kalbos kultūrą, anotavimo bei referavimo metodiką, dalykinių tekstų analizę.Vienas iš Liaudies meno draugijos kūrėjų, iniciavo Blaivybės draugijos atsiradimą Lietuvoje, buvo Blaivybės fondo prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės narys.  

Sudarinėjo almanachus „Baltija“, „Blaivybė“, periodikoje ir atskirais leidiniais paskelbė eilėraščių, satyros ir humoro kūrinių. Daugiausia rašo kultūros klausimais. Išvertė grožinės literatūros knygų. 

## Bibliografija
* *Prie Ignalinos ežerų*, 1964 m.
* *Kėdainiai*, 1974 m.
* *Raseiniai*, 1979 m., su K. Smilgevičiene
* *Neliksi vienišas*, 1984 m., su A. Urbonu, išversta į rusų, esperanto, gruzinų kalbas, išleista Brailio raštu.
* *[[Jeronimas Ralys]]*, dokumentinė apysaka, 1995 m.
* *Lietuvių kalbos pamoka – viktorina*, Žaltvykslė, 2006 m.
* *Kaip tūkstantį gyvenimų*, 1999 m.
* *Pasikviesiu į svečius kumelę*, „Algarvė“, 1998 m.
* *Šulinių akys*, „Baltijos kopija“, 2018 m.
* *Pipiržodžių arbatėlė*, Utenos Indra, 2022 m.
* *Be pavadinimo*, Utenos Indra, 2022 m.
* *Žodžiai*, Utenos Indra, 2022 m.

### Vertimai
* Valentinas Pikulis. *Rekviem karavanui PQ-17*, Mintis, 1985 m.
* Genadijus Malachovas. *Biosintezė ir bioenergetika*, Vilnius, Algarvė, 1998 m.
* Fiodoras Dostojevskis. *Baltosios naktys*, Kaunas, „Varpas“, 1999 m.
* A. Levandovskis. *Žana D’Ark*, 1985 m.
* V. Karatkevičius. *Alšėnų pilies paslaptis*.
* H. Auderska. *Karalienė Bona* / su Z.Bezekavičiene/, „Mintis“, 1994 m.

## Šaltiniai
Finansų patarėjo įmonė

**Finansų patarėjo įmonė** teikia tokias paslaugas: įvertina finansinę kliento padėtį ir galimybes, pertvarko jo paskolas ar restruktūrizuoja kitus finansinius įsipareigojimus, atstovauja klientui bankuose ar su kitais kreditoriais, derasi, ieško alternatyvaus finansavimo šaltinių.

## Lietuvoje
Finansų patarėjo įmonės licencijuotos Lietuvoje:
* AJD CAPITAL, UAB
* UAB Finansų sprendimai
* UAB Gerovės valdymas
* UAB MC Wealth Management
* UAB Vilniaus finansiniai patarėjai

## Taip pat skaitykite
* Privačioji bankininkystė
* Investicinė bankininkystė
* Finansų maklerio įmonė
* Šeimos biuras
Jonas Tadas Teseckas

**Jonas Tadas Teseckas** (1928 m. rugsėjo 5 d. Rokiškyje – 1997 m. balandžio 24 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1954 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą. Nuo 1949 m. Radijo informacijos komiteto prie LTSR Ministrų Tarybos neetatinis, etatinis korespondentas. 1953–1958 m. – telegramų agentūros ELTA reporteris, korespondentas, 1958–1972 m. – žurnalo „Švyturys“ skyriaus redaktorius-vedėjas, 1972–1975 m. – žurnalo „Mokslas ir technika“ atsakingasis sekretorius, žurnalo „Buitis“ skyriaus redaktorius. 1975–1983 m. žurnalo „Kultūros barai“ skyriaus vedėjas. 1983–1988 m. dirbo savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijoje, nuo 1989 m. laikraščio „Lietuvos profsąjungos“ redakcijoje; laikraštį reorganizavus į savaitraštį „Pozicija“ – jo korespondentas, redaktoriaus pavaduotojas, redaktorius, žurnalo „Pozicija. Nuomonės“ redaktorius. Daugiausia rašė ekonomikos, meno, liaudies kūrybos temomis.

Greta žurnalistinio darbo, 1968–1970 m. Lietuvoje organizavo etnografinių valgių bei gėrimų konkursus, nuo 1971 m. – amatų dienas. Rašė šių švenčių scenarijus, režisavo šventes. Surengė 17 amatų švenčių.

## Įvertinimas
* 1973 m. – Vinco Mickevičiaus-Kapsuko premija.

## Šaltiniai