open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mažeikių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

**Mažeikių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Mažeikiuose, centrinėje miesto dalyje.

## Istorija

Katalikai, norėdami apgauti caro valdžią, 1902–1904 m. pastatė didelius namus, kuriuos pavertė koplyčia – Viekšnių parapijos filija. Vidaus reikalų ministras 1904 m. koplyčią leido įrengti. 1906 m. spalio 31 d. pašventinta beveik dvigubai padidinta bažnyčia, ji turėjo nuolatinį kunigą. „Saulės“ draugijos skyrius 1907 m. parapijos namuose įsteigė lietuvišką pradžios mokyklą. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.

Po 1928 m. įkurta parapija. Pagal architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio projektą 1930 m. pradėta statyti dabartinė mūrinė bažnyčia, ją 1936 m. rugpjūčio 2 d. konsekravo vyskupas Justinas Staugaitis. Bažnyčią 1943 m. dekoravo dailininkas Rimtas Kalpokas.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė. Vidus 3 navų, šoninės žemesnės. Pagrindinio fasado viduryje išsikišęs staigiai nukirstas bokštas su aukšta laiptuoto profilio niša išilgai. Fasadai apjuosti neraiškaus profilio karnizu, sienas skaido suporintos mentės ir aukšti bei siauri stačiakampiai langai. Šoniniuose fasaduose jie sugrupuoti po tris.

Bažnyčioje įrengti 4 altoriai. Didysis altorius ir šoniniai Švč. Mergelės Marijos bei Antano Paduviečio altoriai – vieno tarpsnio. 1958 m. didžiajame altoriuje pastačius naują Kazio Švažo sukurtą statulą, anksčiau pagrindiniame altoriuje buvusi Nukryžiuotojo su šv. Marija Magdalena skulptūrinė grupė buvo perkelta į naujai suprojektuotą kuklų altorių bažnyčios šone. Parapijos klebonu 2012 m. pradėjus dirbti kun. Donatui Stulpinui bažnyčia atkurta taip, kaip ją buvo suprojektavęs architektas ir didžiojo altoriaus autorius Vytautas Landsbergis-Žemkalnis: į altorių grąžinta nukryžiuotojo Kristaus ir po jo kojomis suklupusios šv. Marijos Magdalenos skulptūra „Pieta“. Bažnyčioje taip pat išdažytos sienos, įrengtos šildomos grindys, nauja garsinimo aparatūra, ant sakyklos atnaujinti uždažyti keturių evangelistų atvaizdai, atlikti kiti atnaujinimo darbai.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Rubikų šv. Roko bažnyčia

**Rubikų šv. Roko bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Rubikų kaime, Mažeikių rajono savivaldybėje. Dedikuota šv. Roko garbei. Gretimame kaime stovėjo Ketūnų koplyčia.

## Istorija

1863 m. sukilimo aukoms atminti Rubikuose buvo pastatyta koplytėlė. Rubikų koplyčia įkurta 1934 m. kunigo Anupro Stonio pastangomis, tuomet dirbusio Telšių kunigų seminarijoje. 1934 m. birželio 19 d. A. Stonys iš Telšių vyskupo gavo leidimą laikyti viešas pamaldas Rubikų koplyčioje, jis rugsėjo 4 d. koplyčią pašventino. Pirmykštės koplyčios pastatas buvo nedidelis: 4,5 m ilgio, 2,5 m aukščio. Ji pasirodė per ankšta ir maža, kad galėtų sutalpinti sekmadieniais ir šventadieniais dalyvaujančius pamaldose. Kilo sumanymas pastatyti erdvesnę koplyčią – bažnyčią. Bažnyčios planą nubraižė technikas Tadas Vertas. Suprojektuotas pastatas buvo kur kas didesnis: 18,4 m ilgio, 8,5 m pločio, 5,5 m aukščio.

1935–1936 m. suręsta medinė bažnyčia (Sedos parapijos filija). 1936 m. rugpjūčio 16 d. šv. Roko dieną, kunigas Nikodemas Petkus pašventino bažnyčią šv. Roko titulu. Prie šventinimo apeigų prisidėjo gretimų parapijų klebonai, susirinko daugybė tikinčiųjų.

2016 m. paminėtas bažnyčios 80 metų jubiliejus.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienanavė. Stogo galuose pastatyti bokšteliai. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora medinių statinių. Šalia bažnyčios – medinė varpinė.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Šv. Roko parapija (Telsiuvyskupija.lt)
* Rubikų šv. Roko bažnyčia *panoramas.lt*
* 
*
Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia

**Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia** – Telšių vyskupijos katalikų bažnyčia, stovinti Akmenės rajone, Ventos mieste.

Bažnyčia dar vadinama Lietuvos tūkstantmečio bažnyčia, kadangi tai vienintelė bažnyčia, Lietuvoje pastatyta 2009 m.

## Istorija

1991 m. įkurta Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo parapija, įsteigti laikini maldos namai buvusio vaikų darželio pastate. Naujos bažnyčios pamatai išlieti 2004 m., bažnyčia pastatyta 2009 m. Pagrindiniais jos mecenatais buvo verslininko Ivano Paleičiko šeima. Bažnyčią suprojektavo „Šiaulių komprojekto“ architektai Vytautas Marcinkus ir Regina Miceikienė, statė bendrovė „Akmeresta", panaudodama vokiškas konstrukcijas.

## Architektūra

Pastatas karkasinis ir baltų plytų, stačiakampio plano su vienu neišsikišusiu bokštu, trisiene apside. Fasadai apšiltinti termoizoliacinėmis apdailos plokštėmis. Bokštas stačiakampis, dviejų tarpsnių su piramidiniu stogeliu. Langai daugiausia su pusapskrite arka. Vidus halinis, vienos navos. Lubų nėra, o jų vietoje pakabintos išraiškingos konstrukcijos. Varpas parvežtas klebono Anupro Gauronsko iš Vokietijos.

Ant akmens priešais bažnyčią pastatyta Šv. Mergelės Marijos statula. Riedulio fasadinė pusė nulyginta pjaunant, įtaisyta juodo akmens plokštė su religiniu užrašu. Po bažnyčios statybų sutvarkius aplinką, statulos postamentui buvo pasirinktas šis riedulys, aptiktas už 20 km į šiaurės rytus, Tilžės kaime, šalia Naujosios Akmenės. Jį sudaro retos sudėties uoliena – granulitas su granito gyslomis ir dėmėmis, daugeliu granato kristalų.

## Galerija

Ventos baznycia.2009-05-05.jpg|2009 m.
Venta, bažnyčia.JPG|Marijos akmuo
Ventos bažnyčia.JPG|Galinis fasadas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Valentinas Cibulskas. Šiaurės Lietuvos naujosios bažnyčios
Viekšnių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Viekšnių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Viekšnių mieste, dešiniajame Ventos krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 2144.

## Istorija

Viekšnių bažnyčią XVI a. pabaigoje pasisavino evangelikai reformatai. Bažnyčiai 1626 m. dovanotas Milių kaimas. 1634 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1680 ir 1816 m. atnaujinta.

1841 m. patvirtintas inžinieriaus Keršteino mūrinės bažnyčios projektas. 1854 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia (projekto autorius Karolis Gregotovičius). Altoriai perkelti iš senosios.

Vykstant Pirmajam pasauliniam karui, 1915 m. birželio 14 d. vokiečių artilerija bažnyčią padegė ir sugriovė. Klebono V. Jarulaičio rūpesčiu 1915 m. pastatyta laikina. Kunigas Valentinas Gudavičius su parapijiečiais bažnyčią 1921 m. atstatė. Atstatant stengtasi išsaugoti jos pirmykštę išvaizdą. Langai pasiaurinti, padaryti 2 nauji. 1939 m. spalio 23 d. bažnyčios bokšte kilo gaisras, nukrito varpai.

## Architektūra

Bažnyčia kryžminio plano, vienabokštė. Įrengti 5 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Vieksniu baznycia 2005-10-20.jpg
Vieksniu baznycia1 2006-07-18.jpg
Vieksniu baznycia1 2005-10-20.JPG
Interior of Vieksniai catholic church.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Indigirka

**Indigirka** (, ) – upė Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje. Prasideda Oimiakono kalnyne, susiliejus Chastacho ir Taryn Jurjacho upėms. Teka į rytus – šiaurės rytus, siauru tarpekliu kerta Čerskio kalnagūbrį, sudaro slenksčius. Toliau teka Janos-Indigirkos žemuma, kur slėnis išsiplėčia iki 20 km. Įteka į Rytų Sibiro jūrą; sudaro deltą (plotas 5500&nbsp;km²).

Svarbiausi intakai:
* kairieji – Selenjachas, Ujandina, Alaicha, Biorioliochas;
* dešinieji – Moma, Badjaricha.

Debitas svyruoja nuo 11,5 tūkst. m³/s iki 3,2 m³/s. Per metus nuneša 13,7 mln. t nešmenų. Užšąla nuo spalio pabaigos iki gegužės pabaigos. Vietomis peršąla. Laivyba nuo Momos žiočių (1154&nbsp;km). Žiotyse – pramoninė žvejyba. Svarbiausios prieplaukos: Ust Nera, Chonu, Družina, Čokurdachas, Taboras.

## Šaltiniai
Hezbollah

**Hezbollah** ( – „Dievo partija“) – Libano musulmonų šiitų organizacija ir politinė partija, sudaryta iš politinio ir karinio sparno. Organizacija sukurta 1982 m. priešintis Izraelio vykdomai Pietų Libano okupacijai, kuri truko iki 2000 m. Organizacija įgijo populiarumą tarp libaniečių statydama mokyklas, ligonines ir kitus socialinių paslaugų objektus. Nuo 2005 m. Hezbollah politinis sparnas Libano parlamente turi 23 vietas (viso 128), dalyvauja Libano vyriausybėje. „Hezbollah“ vadovas yra šeichas Hasanas Nasrala (*Hassan Nasrallah*).

JAV, Europos Sąjunga, Australija, Persijos įlankos arabų šalių bendradarbiavimo taryba ir Izraelis Hezbollah laiko teroristine organizacija, o Kinija ir Rusija – ne. Libano vyriausybė laiko Hezbollah teisėtu pasipriešinimo Izraeliui judėjimu. Šį požiūrį palaiko Sirija ir Iranas. Libanas ilgą laiką priešinosi tarptautiniam spaudimui nuginkluoti grupuotę. JAV vyriausybės teigimu organizaciją politiškai, finansiškai, ginklais remia Sirija ir Iranas. Sirija teigia, kad remia „Hezbollah“, bet neigia tiekianti grupuotei ginklus. Pietų Libano okupacijos metu bei okupacijai pasibaigus Hezbollah vykdė Izraelio šiaurinių teritorijų apšaudymą, į ką Izraelis atsakydavo Libano bombardavimais. Organizacijos įvykdytas dviejų Izraelio kariuomenės karių pagrobimas buvo 2006 m. Izraelio karo prieš Libaną pretekstu.

2004 m. „Hezbollah“ su Izraeliu apsikeitė belaisviais. Susitarimui pasiekti prireikė trejų metų. Izraelis paleido daugiau kaip 400 kalinių ir grąžino 59 Libano kovotojų kūnus. „Hezbollah“ paleido pagrobtą žydų verslininką ir grąžino tris žydų karių kūnus.

„Hezbollah“ kovotojai pietų Libane turi beveik visišką autonomiją.

## Savižudžių ir teroristinės atakos
Organizacija kaltinama daugybe teroristinių aktų, tačiau „Hezbollah“ visus kaltinimus neigia.
* 1983 m. savižudžių išpuoliai Beirute, per kuriuos kareivinėse žuvo 241 JAV jūrų pėstininkas ir 58 prancūzų kariai
* 1996 m. savižudžio sprogdintojo išpuolis Saudo Arabijoje, per kurį žuvo 19 žmonių
* 1994 m. sprogdinimas žydų bendruomenės centre Argentinoje, kur žuvo 85 žmonės.
* 2008 m. sausio 15 d. automobilio susprogdinimas prie JAV ambasados Beirute.
* 2009 m. Egipte Hezbollah rengė teroro aktą prieš Izraelio ir Egipto karinius objektus Sinajaus pusiasalyje. Sulaikyti 49 įtariamieji.
* 2012 m. Burgaso teroro ataka – žuvo 6 žmonės.

## Šaltiniai
Oliokma

**Oliokma** (, ) – upė Rusijoje, pietryčių Sibire; Lenos dešinysis intakas. Prasideda Murojsko kalnagūbryje (Oliokmos masyve), teka į rytus – šiaurės rytus plačiu tarpukalnių slėniu Oliokmos-Čaros kalnyno pakraščiu. Įteka į Leną ties Oliokminsku. Slenkstėta.

Svarbiausi intakai: Tiungiras, Niukža (*dešinieji*); Čara (*kairysis*). Vasarą būdingi audringi poplūdžiai. Spalio – gegužės mėnesiais būna užšalusi. Laivyba prasideda 406 km nuo žiočių.

## Šaltiniai
Stasys Baranauskas-Baras

**Stasys Baranauskas-Baras** (1920 m. gegužės 26 d. Mierčiuose, Žaliosios valsčius, Vilkaviškio apskritis – 2006 m. liepos 12 d. Oak Brooke prie Čikagos, Ilinojaus valstija, JAV)) – lietuvių dainininkas (tenoras), JAV lietuvių bendruomenės veikėjas. Palaidotas Šv. Kazimiero lietuvių kapinėse.

## Biografija
Dainavimo mokėsi Kauno konservatorijoje ir J. Būtėno studijoje. Nuo 1944 m. studijavo dainavimą ir dalyvavo koncertuose Vokietijoje, vėliau Vienoje, Čikagoje, Romoje.

1943 m. Kaune debiutavo kaip solistas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948–1949 m. koncertavo Didžiojoje Britanijoje. 1949 m. persikėlė į JAV ir koncertavo Australijoje, Italijoje, Kanadoje, Kolumbijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, ir kitur, dalyvavo tarptautiniame muzikos festivalyje Austrijoje. Daugiausia koncertavo JAV, Čikagos lietuviu operoje sukūrė 13 vaidmenų, įrašė plokštelių.

Nuo 1958 m. dirbo *Standard Federal* banke Čikagoje, 1983–1998 m. šio banko direktorių tarybos narys.

Pakviestas JAV ir Kanados Lietuvių Bendruomenių, 1991 m. suorganizavo dviejų savaičių trukmės Lietuvių muzikos festivalį Čikagoje, šio festivalio vykdomojo komiteto pirmininkas. Festivalio metu vyko ir VII JAV ir Kanados Lietuvių dainų šventė.

Nuo 1977 m. Lietuvių Fondo narys, direktorių Tarybos narys, Garbės komiteto narys, pirmą kartą į Lietuvių Fondo direktorių Tarybą išrinktas 1974 metais, po to perrinktas 10 kartų. Šešias kadencijas (1982–1985 m. ir 1988–1991 m.) Lietuvių Fondo direktorių Tarybos pirmininkas, 1993–1995 m. ir 2002 m. Valdybos pirmininkas. Jo vadovavimo metais fondo administracijoje, finansų tvarkyme, darbuose ir veikloje įvesta daug naujovių.

1998 m. Lietuvos prezidento rinkimuose rėmė Valdą Adamkų. 1997 m. įsteigė S. Baro fondo premiją jauniems Lietuvos dainininkams.

## Įvertinimas
* 1999 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Literatūra
* Anicetas Arminas. Stasys Baras-Baranauskas, Vilnius, 1996 m.
* Ona Narbutienė, Stasys Baras, Vilnius, 2000 m.

## Šaltiniai
Rio Galjegosas

**Rio Galjegosas** () – miestas Argentinoje, pietų Patagonijoje. Santa Kruso provincijos administracinis centras. Miestas išsidėstęs prie Galjegoso upės estuarijos žiočių (Atlanto vandenyno), apie 2636 km piečiau Buenos Airių.

## Istorija

Upė pirmą katrą buvo pastebėta ir atrasta europiečių 1525 m. tyrinėtojo Jofré De Loaiza ir buvo pavadinta San Idelfonso vardu. Simón’o de Alcazaba’so 1535 m. ekspedicija buvo pirmoji, kuri pavadino upę *Río Gallegos* (Galų upė). Teritorija europiečių buvo apgyvendinta žymiai vėliau, viena iš anksčiausiai užregistruotų gyvenviečių buvo įkurta 1885 m. Argentinos vyriausybė norėdama išreikšti visišką jos suverenumą pietinėje Patagonijoje įkūrė karinę jūrų laivyno bazę, kuri padidino miesto plėtimąsi. 1912–1920 m. gubernatorius paskatino naujakurių kėlimąsi iš Malvinų salų ir iš Čilės, siūlydamas lengvatinio ūkininkavimo sąlygas. Apie 3000 naujų gyventojų atvyko ir papildė miestą. Kai išsivystė avininkystė, Rio Galjegosas tapo pagrindiniu uostamiestčiu, eksportuojančiu avis ir jų produktus. Pirmųjų Kolonistų Muziejuje yra išsaugotas senas Patagonijos namas, parodantis pirmųjų naujakurių gyvenimą.

1888 m. gubernatorius nusprendė perkelti teritorinę sostinę iš Puerto Santa Kruso į Rio Galjegosą. Oficialus šio sprendimo ratifikavimas įvyko 1904 m. gegužės 19 d. 1957 m. Santa Kruso teritorija buvo paskelbta provincija, o Mario Cástulo Paradelo tapo pirmuoju gubernatoriumi.

1982 m. Folklandų karo metu miesto aerouostas buvo pagrindinė Argentinos oro pajėgų, tarp jų: Mirage III naikintuvų ir A-4 Skyhawks puolamųjų lėktuvų, bazė.

## Ekonomika ir susisiekimas

Rio Galjegose yra labai svarbus pietų Argentinos tarptautinis oro uostas ir karinės bazės. Iš oro uosto vyksta skrydžiai į Malvinų salas ir Argentinos Antarktidą. Yra svarbus jūrų uostas, geležinkeliu sujungtas su Rio Turbijo akmens anglių kasykla. Naftos perdirbimo, maisto, lengvoji pramonė. Apylinkėse vystoma avininkystė. Išvystytas turizmas.

## Kita

1950 m. vasario 25 d. Rio Galjegose gimė Argentinos prezidentas Nestoras Kiršneris.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Turizmas
Vaižgantai (Pakruojis)

**Vaižgantai** – kaimas vidurio rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Linkuvos, prie kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Rauklaukis

**Rauklaukis** – viensėdis vidurio rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Linkuvos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Voronėliai

**Voronėliai** – kaimas vidurio rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Linkuvos. Voronėlių akmuo su „velnio pėdomis“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žemalės Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia

**Žemalės Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žemalės kaime, 13 km į pietvakarius nuo Mažeikių. Klasicistinės struktūros ir romantizmo architektūrai būdingų formų.

## Istorija

Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta 1752 m., jai dovanoti 5 valakai žemės. 1765 m. įsteigta parapinė mokykla, veikusi iki XIX a. pradžios. Bažnyčiai 1806 m. priklausė Gudiškės kaimas. Dvarininkas Gadonas 1826 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. 1886–1889 m. pastatyta medinė varpinė. Žemalės bažnyčia iki Pirmojo pasaulinio karo garsėjo melodingais varpais.

## Architektūra

Bažnyčia yra klasicistinės struktūros ir romantizmo architektūrai būdingų formų, stačiakampio plano, bebokštė. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra medinė varpinė. Žemalės kapinėse palaidotas lietuvių poetas, vertėjas, kunigas Antanas Savickis (~1782–1836).

## Galerija

Zemales baznycia3.JPG
Zemales banzyc. 2005-08-07 resize.jpg|Žemalės bažnyčios varpinė
Zemales baznycia 2005-08-07 resize.JPG
Zemales bazn. 2005-08-07 resize.JPG|Koplytstulpis bažnyčios šventoriuje
Interior of Zemale church from the balcony 2021.jpg|Bažnyčios interjeras
Interior of Zemale church 2021 2.jpg|Bažnyčios altoriai


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Mūravotas

**Mūravotas** – kaimas vidurio rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Linkuvos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Linkavičiai

:: *Apie kaimą Panevėžio rajone žiūrėkite: [[Linkavičiai (Panevėžys)]]*

**Linkavičiai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Linkuvos, piečiau Guostagalio. Seniūnaitijos centras. Veikia Linkuvos socialinės globos namai. Šalia kaimo stovi technikos paminklas – Guostagalio vėjo malūnas.

## Istorija

Prie Linkavičių yra Tričių piliakalnis, 2 km į šiaurės rytus nuo Linkavičių yra mitologinis akmuo – Velnio krėslas. 1940 m. įkurtas Linkuvos pensionas. 1950–1992 m. Linkuvos psichoneurologijos internato pagalbinio ūkio centrinė gyvenvietė.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Vytautas Landsbergis-Žemkalnis (1893–1993), architektas.

## Šaltiniai
Jana

**Jana** (, ) – upė Rusijoje, šiaurės Jakutijoje. Susidaro susiliejus Dulgalacho ir Sartango upėms, ištekančioms iš Verchojanos kalnagūbrio. Upėms susiliejus teka plačiu slėniu. Kertant Kularo kalnagūbrį slėnis susipaudžia, o vaga tampa slenkstėta. Toliau teka pelkėta Janos-Indigirkos žemuma. Įteka į Laptevų jūros Janos įlanką; sudaro deltą (plotas 5200 km²).

Svarbiausi intakai: Adyčia, Oldžo, Abyrabytas (dešinieji); Bytantajus, Baky (kairieji).

Baseine apie 40 tūkst. ežerų. Mityba remiasi lietaus ir sniego tirpsmo vandeniu. Gegužės–rugpjūčio mėnesiais nunešama 90 % metinio vandens kiekio. Vidutinis debitas ties Verchojansku – 150 m³/s, ties žiotimis – 1000 m³/s. Laikosi užšalusi spalio–gegužės (žemupyje – iki birželio) mėnesiais. Laivuojama. Žvejyba. Svarbiausios prieplaukos – Verchojanskas, Batagajus, Ust Kujga, Ust Janskas, Nižnejanskas.

## Šaltiniai
Lietuvių Fondas

**Lietuvių Fondas** () – 1962 m. įsteigta ir Ilinojaus valstijoje įregistruota savarankiška pelno nesiekianti korporacija. Korporacijos tikslas – remti lituanistinį švietimą, kultūrą, jaunimą, lietuviškos veiklos centrus, vadovėlių ir knygų leidimą.

Lietuvių Fondo Tarybos direktorių pirmasis (arba „Milijoninio fondo“ organizatorių septynioliktasis) posėdis įvyko 1962 m. kovo 7 d. Jaunimo centre Čikagoje. Šio posėdžio metu buvo išrinkta pirmoji penkių asmenų Lietuvių Fondo valdyba. Pirmieji 28 fondo nariai suaukojo 19 714 dolerių.

1962 m. kovo 14 d. Lietuvių Fondas buvo oficialiai pripažintas „Lithuanian Foundation“ vardu Ilinojaus valstijoje kaip savarankiška pelno nesiekianti narių korporacija, kurios pagrindinis tikslas – lietuvybės išlaikymas.

1974 metais, turėdamas 3 964 narius, Lietuvių Fondas buvo sukaupęs vieną milijoną dolerių. 2003 metais Lietuvių Fondo kapitalas pasiekė 15 milijonų dolerių sumą, kurią suaukojo 7 226 nariai.

Pirmaisiais savo veiklos metais (1962) Lietuvių Fondas lietuviškai veiklai paremti paskyrė 1200 dolerių sumą, 1982 metais jau buvo išmokėta milijono dolerių vertės parama. Nuo 2001 m. Lietuvių Fondas lietuvybės išlaikymui kasmet skiria po vieną milijoną dolerių.

Per JAV Lietuvių Bendruomenę Lietuvių Fondas skiria lėšas kultūrinei, meninei, mokslo ir visuomeninei veiklai, jaunimo reikalams ir studentų stipendijoms.

Lietuvių Fondo pagalba suteikta lituanistinėms mokykloms, fondo lėšomis leidžiamos knygos ir vadovėliai, rengiami renginiai išeivijoje. Nuo 1990 m. Lietuvių Fondas yra nepriklausomos Lietuvos Respublikos švietimo, mokslo, kultūros rėmėjas. Vien tik 1991 m. Lietuvos Respublikos kultūros ir švietimo projektams paremti Lietuvių Fondas paskyrė vieną milijoną dolerių.

## Išnašos
https://lithuanianfoundation.org/
Ūdekai

**Ūdekai** – kaimas vidurio rytinėje Pakruojo rajono savivaldybėje dalyje, prie kelio , 7 km į šiaurės rytus nuo Linkuvos. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, paštas (LT-83043), medicinos punktas. Ūdekuose stovi valstybės saugomas vėjo malūnas.

## Etimologija

Kraštotyrininkas, Žiemgalos kraštas praeities tyrėjas Juozas Šliavas kaimo pavadinimą apibūdino kaip labai seną vardą vartotą Lietuvos Žiemgaloje. Toks vietovardis niekur kitur neaptinkamas ir yra vienintelis Lietuvoje. Vietovardžio šaknis „Ūd“ reikia sieti su latvišku žodžiu „ūdens“ (vanduo). Šią vietovardžio kilmę patvirtina ir senųjų ūdekiečių žinomas padavimas: 

## Geografija

Netoli yra Laumenio miškas, kuriame yra įkurtas Laumenio botaninis zoologinis draustinis 645 ha, skirtas išsaugoti plėšriesiems paukščiams bei nendrinių rupūžių populiacijoms. Į rytus nuo kaimo teka Piktakmenio upelis, kuris išteka iš pietinės Laumenio miško dalies. Į vakarus nuo kaimo prateka Kerkšnis. 2010 m. pastatytas Kęstučio Krasausko iš ąžuolo ir kalto metalo sukurtas paminklas „Gyvybės medis“.

## Istorija

Senovėje pro kaimą tekėjo Dublio upelis, kuris pavasarį plačiai ištvindavo ir apsemdavo durpingas pievas. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Ūdekai paminėti 1612 m. Ūdekuose jau senovėje gyveno žemdirbiai. Tuo metu tai buvo vienas iš didžiausių Linkuvos valsčiaus kaimų.

Labiausiai kaimas išsiplėtė 1970–1980 m., kada prasidėjus kolūkinėms statyboms ir gyventojams keliantis iš melioruojamų plotų. Kaimas buvo pagrindinė kolūkio gyvenvietė. Senąjį kaimą primena 3 išlikusios autentiškos dviejų galų gryčios.

1971 m. buvo įkurta 8-metė mokykla, vėliau ji tapo pagrindine, o sumažėjus mokinių skaičius – pradine. Pradžioje čia mokėsi net 160 vaikų iš Ūdekų ir aplinkinių kaimų, dirbo 12 mokytojų kolektyvas. Mokykla uždaryta 2004 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Robertas Ašmanavičius (1963–), Lietuvos ir Pakruojo rajono politinis, visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ūdekų turizmas
Puodžiūnai (Pakruojis)

**Puodžiūnai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, prie kelio , 2 km į šiaurę nuo Ūdekų. Kaimo rytiniu pakraščiu teka dešinysis Beržtalio intakas Piktakmenis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Puodžiūnuose 1870 m. liepos 20 d. gimė visuomenės veikėjas Vincas Mišeika.

## Šaltiniai
Bardiškiai

**Bardiškiai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, prie kelio , 7 km į šiaurę nuo Ūdekų. Bardiškių krašto seniūnaitijos centras. Iki 2012 m. veikė Bardiškių pagrindinė mokykla. Yra biblioteka, med. punktas, kultūros namai (čia veikia vaikų dramos kolektyvas, folkloro ansamblis „Beržutėlis“). Kasmet Bardiškiuose vyksta kaimo teatro mėgėjų šventė „Auksinis kiaušinis“. Kaimo pakraštyje esančiose patalpose įsikūrusi Žeimelio ugniagesių komanda.

Bardiškių kaime stovi 1930 m. iškilęs Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto paminklas (aut. Antanas Nesavas).

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Petras Kleinotas (1898–1992), ūkininkas, išeivis, LDK Kęstučio šaulių kuopos garbės šaulys.
* Ignas Lapinskas (1877–1935), knygnešys, politikas, 1928 m. apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu.
* Ignacas Lapinskas (1843–1924), katalikų kunigas, 1881 m. Vabalninko bažnyčioje pakrikštijo būsimą švietimo ministrą Konstantiną Šakenį. 
* Edvardas Požėla (1892–1958), Lietuvos kariuomenės karininkas, Nepriklausomybės kovų dalyvis, vėliau tremtinys. Kovėsi Širvintų ir Giedraičių mūšiuose. 1928 m. apdovanotas DLK Gedimino 4 laipsnio ordinu ir Lietuvos Nepriklausomybės 10 metų jubiliejiniu medaliu. 
* Karolis Požėla (1896–1926), komunaras, vienas LKP įkūrėjų. Čia jis gyveno iki 1906 m. Gimtojoje sodyboje sovietmečiu įkurta memorialinė ekspozicija.

## Šaltiniai
Diržiai

**Diržiai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 6 km į pietus nuo Žeimelio, prie kelio . III–XII a. Diržių kapinynas. Kaimo pradžioje stovi 1869 m. Stepono Dumbros pastatytas vėjinis malūnas, kuriame spaudos draudimo metais buvo slepiama lietuviška spauda.

## Istorija

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
Kaime gimė:

* Ona Aleksandra Navickaitė (1940–), ekonomistė, socialinių mokslų daktarė.
* Antanas Novickis (1894–1971), atsargos pulkininkas leitenantas, inžinierius.
* Aleksas (Aleksandras) Povilaitis (1913–2001), Lietuvos kariuomenės karininkas, tremtinys.
* Bronius Povilaitis (1907–1985), agronomas, LŽŪA docentas, Pabaltijo universiteto profesorius, filosofijos daktaras, mokslininkas, Lietuvos kariuomenės karininkas.
* Motiejus Čepas (1866–1962), iškilus knygnešystės organizatorius, Vinco Kudirkos bendražygis. Atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę – Valstybės vyras, Vyriausiojo Tribunolo Teisėjas, kuris parengė Civilinio proceso įstatymą. 1932 m. Apdovanotas Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Vytauto Didžiojo II laipsnio ordinu su žvaigžde. 1934 m. Apdovanotas Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino I laipsnio ordinu su žvaigžde.
* Ignas Gaška (1891–1973), Lietuvos TSR veikėjas.

## Šaltiniai
Nociūnai (Pakruojis)

**Nociūnai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, prie kelio , 4 km į pietus nuo Žeimelio, prie Beržtalio upės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gelčiai (Pakruojis)

**Gelčiai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Diržių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gudžiūnai (Pakruojis)

**Gudžiūnai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, maždaug 1 km į pietvakarius nuo Ūdekų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gataučiai (Pakruojis)

**Gataučiai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į vakarus nuo Ūdekų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gataučiuose gimė geodezininkas, kartografas Gintaras Rumšas (1959–2020).

## Šaltiniai
Vileišiai (Pakruojis)

**Vileišiai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurę nuo Žeimelio, Baltausių tvenkinio rytiniame krante. 

## Istorija

Carinės Rusijos laikais kaimas priklausė Vokšnėnų? valsčiui Šiaulių apskrityje, buvo žinomas kaip Pažeimė (arba Pažeimės, Pažeimiai). XX a. pradžioje čia atsikėlė sentikiai, kurie 1912 m. Akmenėlių dvare įkūrė bendruomenę, kuri iš pradžių telkėsi Akmenėliuose, o 1935 m. įrengė maldos namus Vileišiuose, parapijai priklausė daugiau nei 200 tikinčiųjų. Tarpukariu kaimas buvo Žeimelio valsčiuje. Pokariu parapija žymiai sumažėjo, kol apie 1975 m. iširo.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Evaldas Matviekas (1939–2007), žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Nuorodos
* Vileišių sentikiai 

## Šaltiniai
Baltausiai

**Baltausiai** – kaimas šiaurės rytinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurę nuo Žeimelio. Į vakarus nuo kaimo telkšo Baltausių tvenkinys.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Krasniškiai

**Krasniškiai** – kaimas šiaurinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Žeimelio, prie kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pagiriai (Žeimelis)

**Pagiriai** – kaimas šiaurinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, maždaug 1,5 km į rytus nuo Žeimelio, prie kelio . Į rytus nuo kaimo auga Glebavos miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kaireliai

:: *Apie kaimą Rokiškio rajone žr. [[Kaireliai (Rokiškis)]]*.

**Kaireliai** – kaimas šiaurinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Žeimelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Verchojansko kalnagūbris

**Verchojansko kalnagūbris** (, ) – kalnų sistema Rusijoje, šiaurės rytų Sibire, Jakutijoje. Tęsiasi palei Lenos upę nuo Lenos deltos šiaurėje iki Tompo upės (Aldano bas.) pietuose 1200 km. Iš rytų riboja Janos upė. Susidaro iš daugybės masyvų ir nedidelių kalnagūbrių. Vyrauja aukštikalnių ir vidutinkalnių reljefas. Aukščiausia vieta – 2389 m. Sudarytas iš aleuritų, smiltainių, skalūnų. Visoje teritorijoje išplitęs amžinasis įšalas.

Pašlaitėse auga maumedžių retmiškiai, 800–1200 m aukštyje – žemųjų pušų ir alksnių krūmų sąžalynai, aukščiau – akmeninga, krūmynais apaugusi, kalnų tundra. Aukso, alavo telkiniai. Kalnagūbryje fiksuojamos žemiausios šiaurės pusrutulyje temperatūros.

## Šaltiniai
Brūveriai

**Brūveriai** – viensėdis Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Lieporų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jovaišiai (Pakruojis)

**Jovaišiai** – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, už 4 km į pietvakarius nuo Žeimelio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Akmeniškiai (Pakruojis)

**Akmeniškiai** – kaimas šiaurinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietvakarius nuo Žeimelio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ruoniai (Pakruojis)

**Ruoniai** – kaimas šiaurinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Žeimelio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kauno rajono taryba 1990–1995 m.

**[[Kauno rajono savivaldybės taryba|Kauno rajono taryba]]** – Kauno rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Kauno rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. **Kauno rajono taryba**.

## Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Kauno rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

## Tarybos deputatai
* Juozas Laimutis
* Petras Mikelionis, 1990–1992 m. Kauno rajono Liaudies deputatų tarybos pirmininkas
* Antanas Nesteckis
* Vidmantas Vitkauskas, 1992-1995 m. Kauno rajono tarybos pirmininkas
* Vytautas Žmuidzinavičius

## Veikla

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Čerskio kalnagūbris

**Čerskio kalnagūbris** () – kalnų sistema Rusijoje, šiaurės rytų Sibire, Jakutijoje ir Magadano srityje. Nusidriekęs pietryčių kryptimi 1500 km nuo Janos žemupio iki Kolymos aukštupio. Įsiterpęs tarp Oimiakono kalnyno ir Momo-Selenjacho tarpukalnių dubumos. Pagrindiniai kalnagūbriai: Chadaranio, Tas Chajachtų, Čemalginsko, Kurundios, Čibagalacho, Borongo. Aukščiausias taškas – Pobedos kalnas (3147 m, Ulachan Čistajo kalnagūbryje).

Susidarė mezozojaus periode. Yra aukso, alavo, akmens anglių telkinių. Kalnagūbrius skiria grabenai. Vyrauja vidutinkalnių reljefas; virš 2000–2500 m iškilusios viršūnės turi alpinį reljefą. Virš 350 slėninių ir karų ledynų, kurių bendras plotas 157 km². Išplitęs amžinasis įšalas. Šiauriniuose šlaituose iki 300 m, pietiniuose – iki 1100 m auga maumedžių retmiškiai; daugiausia užpelkėję; aukščiau – kedrų ir alksnių sąžalynai, taip pat akmenuota ir krūmynų tundra. Kalnyną tyrinėjo rusų geologas ir geografas S. Obručevas, kuris 1926 m. kalnagūbrį pavadino lietuvių kilmės geografo J. Čerskio garbei.

## Šaltiniai
Kauno rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

**[[Kauno rajono savivaldybės taryba]]** – Kauno rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

## Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.

Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 27 sumažintas Kauno rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Valerijonas Senvaitis, jo pavaduotoju Donatas Jankauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Česlovas Ivaškevičius.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Vidurio Sibiro plokščiakalnis

**Vidurio Sibiro plokščiakalnis** () – plokščiakalnis Rusijoje, rytų Sibire, Jakutijoje, Krasnojarsko krašte ir Irkutsko srityje. Pietuose ribjasi su Sajanų, Pribaikalės ir Užbaikalės kalnais, vakaruose Jenisėjaus upė skiria nuo Vakarų Sibiro lygumos, šiaurėje ribojasi su Šiaurės Sibiro žemuma, o rytuose – su Lenos upe ir Vidurio Jakutijos žemuma.

Išsidėstęs ant Sibiro platformos. Būdingi kalvagūbriai ir plačios plynaukštės (Jenisėjaus kalvagūbris, Viliujo plynaukštė, Putorano plynaukštė – aukštis iki 1701 m). Išplitęs amžinasis įšalas. Klimatas kontinentinis; būdingi dideli temperatūrų skirtumai.

Nikelio, vario, geležies, akmens anglių, grafito, akmens druskos, gamtinių dujų, deimantų telkiniai. Upės priklauso Arkties vandenyno baseinui: Žemutinė Tunguska, Akmenuotoji Tunguska, Lena, Viliujis, Chatanga.

Vyrauja maumedžių miškai; pietuose – pušų – maumedžių ir pušų miškai. Šiaurinėje plokščiakalnio dalyje – kalnų tundra. Pietiniuose slėniuose yra miškastepių.

## Šaltiniai
Padubysys

**Padubysys** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybės pietuose, 1 km į pietus nuo Rozalimo, prie Dubysos ir Daugyvenės upių.

## Istorija

XVI a. minimas Padubysio dvaras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Alfonsas Grigaitis (1929–2004), politikas

## Šaltiniai
Grūžiai

**Grūžiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, prie kelio , 9 km į pietus nuo Vaškų. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-39031), vaikų globos namai. Netoliese yra ir Mažieji Grūžiai.

## Istorija

1586 m. minimas Grūžių dvaras. 1861 m. gegužės 2 d. dvaro valstiečiai pasipriešino Rusijos kariniam daliniui. 1913 m. įrengta laikina bažnyčia, 1924 m. pastatyta nauja Grūžių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia, 1996 m. rugpjūčio 25 d. sudegė, vėliau atkurta nebaigtuose statyti kolūkio kultūros namuose, pašventinta 2001 m.

1919 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 1950 m. aštuonmetė, devynmetė, pagrindinė mokykla, nuo 2001 m. Vaškų mokyklos pradinio ugdymo skyrius.

1941 m. vasarą Grūžių miške vokiečių okupacinės valdžios įsakymu išžudyti Vaškų žydų moterys ir vaikai. Po Antrojo pasaulinio karo apylinkėse veikė Prisikėlimo apygardos kunigaikščio Žvelgaičio rinktinės partizanai. 1950–1995 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

1951 m. Grūžių kaime įsteigta biblioteka, 1996 m. iškelta į Kalneliškių kaime buvusį Didžiųjų Grūžių dvarą. 2001 m. biblioteka grįžo į Grūžius ir sujungta su mokyklos biblioteka.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Raimundas Jakutis, Šiaulių rajono politinis ir visuomenės veikėjas
* Petras Juknevičius, istorikas, bibliotekininkas
* Bronius Uogintas, dailininkas tapytojas.

## Šaltiniai

*
Anagrama

**Anagramà** (gr. ana – per + gramma – raidė;  = perrašyti) – žodžio raidžių ar skiemenų sukeitimas, kai yra sudaromas kitas žodis arba prasminga frazė.

Anksčiau anagramos buvo kuriamos įvairių žodžio raidžių variacijų pagalba, dabar IT pagalba yra sukurti specialūs raidžių ir iš jų galimų sudaryti prasmingų žodžių generatoriai.

## Pavyzdžiai
# DieVas – VeiDas,
# Lėkiau – kiaulė,
# Semti – mesti,
# likti – kilti,
# gimti – migti,
# pilkas – plikas,
# ilgų – ligų,
# ilgu – guli
# révolution Française *(veto – un Corse la finira)* – *(pranc. Prancūzijos revoliucija / Veto – vienas korsikietis ją baigs)*
# Angela Merkel: **Karamelengel** (vok. karamelinis angelas), **klare Maengel** (aiškūs trūkumai), **gare Kamellen** (visi kupranugariai), **lange Makrele**, **klare Melange** arba **merke an Galle**.

## Taip pat skaitykite
* Ananiumas
* Palindromas
* Pangrama
* Permutacija.

## Nuorodos

* Anagramų generatorius (įvairiomis kalbomis) 
* 
* Anagramų generatorius 
* Anagramų kūrimo asistentas 
*
Nausėdžiai

**Nausėdžiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Meilūnų, prie kelio į Biržus. Seniūnaitijos centras. Yra koplyčia, medicinos punktas, kultūros namai, biblioteka, bendruomenės namai. Per kaimą eina rajoninis kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Diliai (Papilys)

**Diliai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kupreliškio, šalia kelio į Vabalninką. Yra Dilių koplyčia (pastatyta 1777 m. kapinėse), kurioje kunigavo Antanas Strazdas.

## Istorija

Diliai paminėti 1673 m. lapkričio 20 d. Ukmergės pavieto Salamiesčio dvaro ir miestelio inventorių dokumentuose. 1777 m. pastatyta koplyčia. 1959-1992 m. Kupreliškio kolūkio kaimas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Diliuose 1809–1812 m. gyveno poetas ir kunigas Antanas Strazdas (1763–1833). Čia jis gavo bažnyčios kapeliono vietą, kunigavo koplyčioje. Iš Dilių A. Strazdą išvijo dvarininko Kopelevskio našlė už pamokslą, sakytą per jos vyro laidotuves.
* Diliuose gimė tautodailininkas tapytojas Albertas Petkevičius (1949–).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kauno rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

**[[Kauno rajono savivaldybės taryba]]** – Kauno rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Donatas Jankauskas, jo pavaduotoju Augustas Venslauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Zigmas Puišys.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Skrebiškiai

**Skrebiškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Papilio, Biržų girios pietiniame pakraštyje, prie kelio iš Papilio. Seniūnaitijos centras. Kaime yra Skrebiškių koplyčia, biblioteka, dvaro pastatų gruvėsiai.

## Istorija

Skrebiškiai istorijos šaltiniuose paminėti 1645 m. 1790 m. Vilniaus vaivada kunigaikštis Karolis Radvila Skrebiškio palivarką paskyrė valdyti Lenkijos Karūnos kariuomenės majorui Voicekui Bobinskiui. Nuo XIX a. pradžios iki 1940 m. Skrebiškio dvarą valdė dvarininkai Kamarauskai. 1847 m. rugsėjo 10 d. pašventinta Skrebiškių kaimo koplyčia. 1863 m. sukilimo per Biržų kautynes paimtas į nelaisvę Skrebiškių dvare buvo tardomas Zigmantas Sierakauskas. 1949–1991 m. kaimas priklausė Kraštų kolūkiui. Dvaro rūmai buvo paversti gyvenamuoju namu. Apie 1973 m. sudegė dvaro rūmų stogas, nuo to laiko rūmai apleisti. 1996 m. Skrebiškių dvare atlikti archeologiniai kasinėjimai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1922 m. kovo 1 d. gimė pedagogas, literatas Jonas Narbutas.

## Šaltiniai
Smilgiai (Biržai)

**Smilgiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Pačeriaukštės. Seniūnaitijos centras. Stovi Smilgių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia (pastatyta 1942 m.). Stūkso akmuo „Velnio laipteliai“.

## Istorija

Anksčiau buvo žinomas kaip bajorkaimis. 1757 m. pastatyta pirmoji bažnyčia.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Suostas

**Suostas** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Nemunėlio Radviliškio, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Stovi mūrinė Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia (pašventinta 2007 m.), buvusi Suosto mokykla, kurią uždarius 2008 m. liepos 12 d. ji perduota kaimo bendruomenės reikmėms, joje įrengtas kultūros centras.

## Istorija

XVIII a. minimas Suosto dvaras. 1720 m. pastatyta koplyčia, nuo 1862 m. – Suosto bažnyčia, sudegusi 1944 m.

Sovietmečiu buvo kolūkio pagalbinė gyvenvietė. 2008 m. uždaryta Suosto mokykla.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vincentas Sladkevičius (1920–2000), kardinolas, (1970–1976) Suosto parapijoje dirbęs klebonu.
* Jurgis Bielinis (1846–1918), žymus knygnešys, palaidotas Suoste, bažnyčios šventoriuje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Germaniškis

**Germaniškis** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 21 km į šiaurę nuo Biržų, prie pat Lietuvos valstybės sienos su Latvija, Nemunėlio kairiajame krante. Ant Germaniškio tilto baigiasi kelias . Latvijos pusėje už tilto įsikūrusi Skaistkalnė, ant kalvos iškilusi Skaistkalnės katalikų bažnyčia. Seniūnaitijos centras.

Germaniškyje yra 11 gatvių: Nemunėlio gatvė, Rygos gatvė, Mokyklos akligatvis; Pušų akligatvis; Lauko akligatvis; Vėjo akligatvis; Lankos akligatvis; Beržų gatvė; Kalno gatvė; Malūno gatvė; Eglių gatvė. 

## Istorija

Germaniškis istorijos šaltiniuose paminėtas 1604 m. 

Tarpukaryje pro Germaniškį ėjo Aukštaičių plentas.

1956–1992 m. kolūkio „Švyturys“ gyvenvietė. 1991 m. gegužės 23 d. Germaniškio pasienio punktą buvo užpuolę sovietų omonininkai.

Iki 2007 m. gruodžio 21 d. veikė muitinės postas. 1992 m. įsteigta Germaniškio pagrindinė mokykla. 2005 m. pastatyta nauja Germaniškio Šv. Marijos Magdalenos koplyčia (tuo metu buvo atstatoma Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia), yra biblioteka, medicinos punktas. 

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žvejotgala

**Žvejotgala** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Pačeriaukštės, šalia sienos su Latvija, prie kelio Juostaviečiai–Germaniškis. Yra Žvejotgalos koplyčia.

## Etimologija

Manoma, kad kaimo pavadinime yra žodžiai *žvejoti* ir *galas* („kraštas, sritis“). Ar čia buvo daug žvejojama – neaišku, tačiau už 1 km į šiaurės vakarus teka upė Nemunėlis, kuriuo eina Lietuvos ir Latvijos siena.

## Istorija

Žvejotgala istorijos šaltiniuose paminėta 1563 m. 1958–1992 m. kolūkio „Bendras darbas“ gyvenvietė. 1992–2003 m. veikė Žvejotgalos žemės ūkio bendrovė.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kupriai (Vabalninkas)

**Kupriai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Čypėnų. Yra Kuprių koplyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čypėnai

**Čypėnai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Salamiesčio, prie Tatulos upės. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Iki XX a. kaimas buvo valsčiaus centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jasiuliškiai (Biržai)

**Jasiuliškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Mieliūnų, prie kelio . Yra Jasiuliškių koplyčia.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jasiuliškiuose 1898 m. rugsėjo 10 d. gimė Lietuvos agronomas Kazimieras Ječius.
* Jasiuliškiuose 1933 m. birželio 5 d. gimė Lietuvos katalikų bažnyčios dvasininkas, Popiežiaus garbės prelatas, Švėkšnos parapijos garbės klebonas Petras Vincentas Stukas.

## Šaltiniai
Lamokėliai

**Lamokėliai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Meilūnų. Yra Lamokėlių koplyčia ir kapinės. Šalia teka Vabala, dunkso Lamokų miškas. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šukionys

**Šukionys** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Mieliūnų, tarp Upytės ir Ringužės upelių. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias . Yra Šukionių koplyčia, biblioteka, paštas (LT-41030), senovės buities muziejus.

Šukionių kaimas išlaikęs ilgametes Gegužinių pamaldų tradicijas namuose, kurios dėl svarbos Lietuvos kultūroje 2024 m. buvo įtrauktos į Nematerialaus kultūros paveldo vertybių sąvadą.

## Istorija

Minimi nuo 1555 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kėdainių rajono taryba 1990–1995 m.

**[[Kėdainių rajono savivaldybės taryba|Kėdainių rajono taryba]]** – Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – **Kėdainių rajono Liaudies deputatų taryba**, nuo 1990 m. balandžio mėn. *Kėdainių rajono taryba*.

## Teisinis pagrindas

Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Kėdainių rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.

Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.

## Tarybos deputatai

* Petras Baguška
* Vytautas Vladas Buivys
* Viktoras Gaižauskas
* Vitolis Laumakys
* Algimantas Salamakinas
* Zita Zokaitytė

## Veikla
Kėdainių rajono savivaldybės tarybos pirmininku išrinktas Petras Baguška.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Juostaviečiai

**Juostaviečiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, netoli sienos su Latvija. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.

## Istorija

Sovietmečiu buvo Juostaviečių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Deikiškiai

**Deikiškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Vabalninko ir 1 km į šiaurės rytus nuo Mieliūnų. Yra Deikiškių koplyčia. 

## Istorija

Deikiškiai istorijos šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1555 m. 1716 m. Deikiškiuose pastatyta koplyčia, 1736 m. ji perstatyta. 1955–1992 m. kolūkio „Rytų aušra“ gyvenvietė. 1993–1995 m. veikė Deikiškių žemės ūkio bendrovė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* dailininkas grafikas, profesorius Antanas Kučas (1909–1989).

## Šaltiniai
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.

**[[Kėdainių rajono savivaldybės taryba]]** – Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.

## Teisinis pagrindas

Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.

Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 27 sumažintas Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Vigimantas Kisielius, jo pavaduotoju Aleksas Laniauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Antanas Matulevičius.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.

**[[Kėdainių rajono savivaldybės taryba]]** – Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Viktoras Muntianas, jo pavaduotoju Algimantas Dagys. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Rimantas Dubosas.

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Ramiojo vandenyno plokštė

**Ramiojo vandenyno plokštė** yra okeaninė tektoninė plokštė, plytinti po Ramiuoju vandenynu. Ji slenka į šiaurės rytus 5-7 cm per metus. Uolienų įmagnetėjimo tyrimai rodo, kad seniausios plokštės vietos yra apie 200 mln. metų amžiaus.

Ją supa didelės Eurazijos, Šiaurės Amerikos, Naskos, Antarktidos ir Australijos plokštės, mažesnės Filipinų, Chuano de Fukos bei keletas smulkių tektoninių plokščių.

Ramiojo vandenyno plokštės pakraščiai pasižymi dideliu geologiniu aktyvumu, vulkanizmu (Ugnies žiedas) ir formuoja įdomių geologinių darinių, pavyzdžiui, vakarinis destruktyvusis pakraštys, nirdamas po Filipinų plokšte, sudarė giliausią planetoje Marianų lovį, o Šiaurės Amerikos vakarinėje pakrantėje esantis Šv. Andrejaus lūžis susiformavo ties konservatyviuoju pakraščiu tarp Ramiojo vandenyno plokštės ir Šiaurės Amerikos plokštės.

Ties Havajų salomis Ramiojo vandenyno plokštėje yra karštasis taškas.
Klaipėdos rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.

**[[Klaipėdos rajono savivaldybės taryba]]** – Klaipėdos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.

## Rinkimai

### Rinkimuose dalyvavusios partijos

### Tarybos nariai

## Veikla

Rajono meru išrinktas Ričardas Vaitiekūnas.

## Nuorodos
Oficiali svetainė