open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chanabadas

**Chanabadas** (; 1972−1991 m. − *Sovietabadas*) − vilajeto pavaldumo miestas Andižano vilajeto Kurgantepos tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1972 m. Miestas yra ant Karadarjos upės kranto. 

Mieste gyvena daugiausia uzbekai ir kirgizai.

## Istorija
Miesto kaip gyvenvietės įkūrimo data nežinoma. Anksčiau buvo kišlakas Šilko kelyje, kuris vadinosi *Chanabadas*. 1972 m. gavusi miesto statusą, gyvenvietė pavadinta *Sovietabadu*. 1991 m. miestas vėl pavadintas *Chanabadu*.

## Pramonė
Pramonės įmonės:
* portfelių, krepšių ir rankinukų fabrikas (),
* elektrinė Andižano HE ().

Mieste yra kelios automobilių transporto įmonės. 

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Ханабад и Ханабадский городской округ
Aurelija Anužytė

**Aurelija Anužytė-Laucinia, Aurelija Zuperskaitė** (; g. 1973 m. rugpjūčio 10 d. Panevėžyje) – lietuvių ir latvių kino, televizijos aktorė, TV laidų vedėja. 

Aktoriaus Vytauto Anužio dukterėčia.

## Biografija
Gimė  Audronės Anužytės ir Silvijaus Zupersko šeimoje. Buvo ištekėjusi už garsaus latvių aktoriaus Ivaro Kalninio, su juo turi sūnų Miką. Gyvena Latvijoje.

## Filmografija
* 1991 – Vita (pagrindinis vaidmuo). Voras (Zirneklis), rež. Vladimiras Kajaksas, Vasilijus Massas, k/s Dekrim (Latvija)
* 1992 – Polina. Granšanų šeimos paslaptys (De Granšānu ģimenes noslēpumi), rež. Ada Neretniecė, k/s AL KO (Latvija)
* 1993 – Susapnavau (И увидел во сне), rež. Leila Aranyševa, k/s Kino (Kazachstanas)
* 1996 – Rygos merginos (Jomfruene i Riga), rež. Emilis Stang Lundas, Nordic Screen Development AS, Riga Motion Pictures Studios (Latvija, Norvegija)
* 1998 – Olia (pagrindinis vaidmuo). Nugalėtojų gėlės (Цветы от победителей), rež. Ala Krinycina, k/s Krug (Rusija)
* 2000 – Misterija senoje valdyboje (Vecās pagastmājas mistērija), rež. Janis Streič, Rygos kino studija
* 2001 – Kristina (pagrindinis vaidmuo). Likimo valsas, rež. Maris Martinsons, LTV
* 2004 – Raudonoji kapela (Красная капелла), rež. Aleksandras Aravinas, VGTRK (Rusija)
* 2005 – Archangelas (Archangel), rež. Džon Džouns, Power, BBC (Didžioji Britanija)
* 2006 – Ana. Nežinoma kaina (Neprata cena), rež. Inta Gorodecka, Latvijos televizija
* 2007 – Nataša. Joninės (Midsummer Madness), rež. Aleksandras Petuchovas, k/s Fischer Film (Austrija)
* 2007 – Kartus vynas (Rugtais vins), rež. Rolandas Kalninis, k/s Fischer Film (Latvija).

## Šaltiniai
Andrius Bagdonas

**Andrius Bagdonas** (g. 1974 m. rugsėjo 8 d. Neringoje) – Lietuvos ir Neringos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
2006 m. baigė Nidos vidurinę mokyklą. 2008 m. baigė VšĮ Kauno paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centrą. 2009 m. baigė Tarptautinę Baltijos jūros akademiją, 2013 m. Klaipėdos universitete įgijo bakalauro laipsnį, o 2015 m. – magistro.

VšĮ sporto klubo „Neringos kuršiai“ valdybos narys, 2006–2007 m. klubo prezidentas, 2007–2009 m. ir nuo 2009 m. iki 2014 m. komandos vadovas.

2008–2020 m. Neringos savivaldybės tarybos narys. Nuo 2012 m. Lietuvos liberalų sąjūdžio Neringos skyriaus pirmininkas, nuo 2013 m. liberalų sąjūdžio valdybos narys.

Nuo 2019 m. pirmininkės pavaduotojas. Nuo 2020 m. Seimo narys.

Moka anglų ir rusų kalbas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija (lrs.lt)
Baltarusija olimpinėse žaidynėse

**[[Baltarusija]] [[olimpinės žaidynės|olimpinėse žaidynėse]]** kaip nepriklausoma valstybė dalyvavo devynis kartus.

1952–1988 m. laikotarpiu Baltarusijos sportininkai atstovavo Tarybų Sąjungos rinktinę, o 1992 m. suirus TSRS, šalies sportininkai varžėsi bendroje jungtinėje komandoje, kurią sudarė visos buvusios Tarybų Sąjungos respublikos, išskyrus Baltijos šalis. 1991 m. šalis įkūrė savo olimpinį komitetą. Po dvejų metų jis buvo pripažintas IOC. Išviso baltarusiai, kaip TSRS rinktinės nariai ar nepriklausomos šalies atstovai, iškovojo 200 medalių.

## Vėliavnešiai

## Medaliai pagal sporto šaką

## Nuorodos
* Baltarusijos olimpinis komitetas
Māris Martinsons

**Maris Martinsonas** (, g. 1960 m. liepos 25 d. Rygoje) – latvių kino scenaristas, režisierius, prodiuseris, 1991 – 2010 m. gyvenęs ir dirbęs Lietuvoje.

## Biografija
1989 m. baigė dramos teatro režisūros studijas Latvijos konservatorijoje, kūrė muzikos klipus (muzikinės grupės „Jumprava" klipas buvo pirmasis, sukurtas nepriklausomoje Latvijoje).

1991 m. buvo vedęs vilnietę anglų kalbos mokytoją Romą ir persikėlė dirbti į Lietuvą (su ja turi sūnų Haroldą). Kartu su partneriais 1994 m. įkūrė kompaniją „Arteta", kuri netrukus tapo stambiausia Baltijos valstybėse. Įvairiose televizijose kūrė ir prodiusavo serialus, buvo humoro laidos „Šapro šou“ autorius ir režisierius.

## Filmografija
* 1999 – Beno dienoraštis, TV serialas, scenarijaus autorius, režisierius, prodiuseris
* 2000 – Grybauskai, TV serialas, režisierius
* 2001 – Likimo valsas, TV serialas (126 serijos), scenarijaus autorius, režisierius, prodiuseris
* 2003 – Julija, režisierius
* 2004 – Refresh, režisierius
* 2005 – Įkaitai, režisierius
* 2006 – Anastasija, scenarijaus autorius, režisierius, prodiuseris
* 2007 – 42, scenarijaus autorius, režisierius, prodiuseris, k/s „ART&A“
* 2008 – Nereikalingi žmonės, scenarijaus autorius, režisierius, montažo režisierius, prodiuseris, k/s „ART&A“, „Arteta“, Lietuvos kino studija.
*2013 - Tyli naktis, režisierius

## Nuorodos
* Maris Martinsons. The Internet Movie Database

## Šaltiniai
Pietų Ferganos kanalas

**Pietų Ferganos kanalas** − magistralinis kanalas Uzbekijoje (Andižano ir Ferganos vilajetai) ir Kirgizijoje (Ošo sritis). 

Kanalas prasideda ties Chodžaabadu kaip Šahrichansajaus kanalo atšaka. Kerta Akburasajaus, Aravansajaus, Isfaramsajaus upų vagas, baigiasi Altyaryko upės vagoje. Kanalas valdomas iš Chodžaabado. Kanale yra viena hidroelektrinė ir keli kriokliai. 

Nuo kanalo atsišakoja Karkidono kanalas, sudarantis Karkidono tvenkinį. Prie kanalo yra Chodžaabado, Marhamato ir Margilano miestai.

Iškastas 1940–1941 m. įrengus Didįjį Ferganos kanalą kartu su Šiaurės Ferganos kanalu. Dėl šių kanalų tiesimo gerokai padidėjo drėkinamieji plotai, o medvilnės derlius padvigubėjo.

## Šaltiniai
Biblas

**Biblas** (), **Gebalis** (, ), **Džubailis** () − miestas vakarų Libane, Kalnų Libano muchafazoje, Viduržemio jūros pakrantėje, 32 km į šiaurę nuo Beiruto. Veikia Libano amerikiečių universiteto filialas. Svarbus turistinis centras. Dauguma miesto gyventojų − maronitai (Rytų katalikų atšaka).

## Istorija

Biblas − vienas seniausių ir savo laiku įtakingiausių Levanto miestų. Dabartinė miesto teritorija apgyvendinta maždaug prieš 9000 metų. Pats miestas pradėjo formuotis 3 tūkstantmetyje pr. m. e., tai sutapo su finikiečių civilizacijos atsiradimu. 3−2 tūkstantmetyje pr. m. e. Biblas buvo svarbiausias Finikijos uostas, amatų ir prekybos centras. Ilgą laiką miestas intensyviai prekiavo su senovės Egiptu. XIII a. pr. m. e. Bible sukurtas finikiečių raštas. VIII−VII a. pr. m. e. miestas tapo pavaldus Asirijai, vėliau − Persijai. XI−X a. pr. m. e. iškilus Tyrui ir Sidonui, Biblas prarado ankstesnę reikšmę.

332 m. pr. m. e. Biblą užkariavo Aleksandras Makedonietis. Vėliau čia suklestėjo Adonio kultas, pastatyta šventykla, teatras. Iškilus krikščionybei tapo vyskupijos centru. Vėliau miestas užkariautas musulmonų. 1098 m. miestas užimtas kryžininkų (vadintas **Gibletu**), vėl suklestėjo kaip prekybos centras ir karinė bazė. 1266 m. užkariautas mameliukų, vėliau valdytas osmanų.

## Paveldas

Biblo archeologiniai kasinėjimai pradėti 1863 m., sistemingi − nuo 1921 m. Atrasti miesto globėjos Baalat Gebalos ir karo dievo Rešefo šventyklų griuvėsiai (iš 3 tūkstantmečio pr. m. e.), karaliaus Ahiramo sarkofagas (X a. pr. m. e.) su seniausiu finikietišku įrašu (neiššifruotas). Gausu graikų-romėnų laikotarpio statinių: teatras, bazilika, kolonada ir kt. pastatų griuvėsiai. Yra XII a. kryžininkų pilis, 1116 m. statyta Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, miesto sienos. Taip pat yra senoviškas arabų prekybinis kvartalas (sukas), vaško figūrų muziejus ir kt.

1984 m. Biblas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Byblos Castle 2009.jpg|Kryžininkų pilis
Image:Byblos(js) 1.jpg|Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
Image:Byblos(js) 4.jpg|Senojo miesto liekanos
Image:ByblosObeliskTemple.jpg|Romėnų šventyklos liekanos


## Šaltiniai
Šahrichansajus

**Šahrichansajus** − magistralinis kanalas Uzbekijoje (Andižano vilajete) ir Kirgizijoje (Ošo sritis).

Kerta Ferganos slėnį iš rytų į vakarus. Iškastas 1887 m. Prasideda Kampiravoto hidromazge ir apie 20 km eina valstybės siena tarp Uzbekijos ir Kirgizijos. Baigiasi Šahrichano mieste susiliedamas su Didžiuoju Ferganos kanalu. Nuo kanalo atsišakoja Savajaus, Akburasajaus ir Pietų Ferganos kanalai.

Prie kanalo yra miestai Kara Suu (Kirgizija), Karasu, Kurgantepa, Chodžaabadas ir Asaka.

## Šaltiniai
Šavato kanalas

**Šavato kanalas** (, ) Pietų Ferganos vandens tiekimo kanalas Uzbekijoje ir Turkmėnijoje, irigacinė Amudarjos atšaka. 

Kanalas prasideda Amudarjos upėje, jungiasi su Palvano kanalu. Dašoguzo velajato šiaurėje išsenka ir sunyksta. Vandens likučiai suleidžiami į ežero kolektorių „Draugystė“ (Sarikamyšo ežero baseinas). 

Prie kanalo yra stambūs gyvenamieji punktai, kaip antai miestai Urgenčas, Šavatas, Dašoguzas, Akdepė, Iljalio miestelis.

Iki Dašoguzo kanalas tinkamas laivybai smulkiais laivais (gliseriais).

## Šaltiniai
Afrigidai

**Afrigidai** () − iranėnų dinastija, valdžiusi Chorezmo regioną Vidurinėje Azijoje (dab. Turkmėnijos ir Uzbekijos teritorijose) nuo pirmųjų mūsų eros amžių iki 995 m.

## Istorija

Afrigidų kilmė ir tiksli valdymo pradžia nėra žinoma. X a. Chorezmo mokslininkas Birunis ja laikė 305 m. (t. y. 616-uosius Seleukidų eros metus). Greičiausiai dinastija į valdžią atėjo susilpnėjus Sasanidų imperijai, ir jos šiaurės rytiniame pakraštyje pradėjus kurtis nepriklausomoms valstybėms. Vėliau Chorezmą tikriausiai kontroliavo eftalitai bei kiti klajokliai, bet vietos dinastija buvo išlaikyta.

Arabų Kalifatui nukariavus Sasanidų Persiją, jų invazijos į Chorezmą nebuvo sėkmingos. Tik 712 m. arabai pasinaudojo vidaus karu tarp Afrigidų chorezmšacho ir jo brolio Chorazado. Per du griaunančius antpuolius Kalifatas nukariavo Chorezmą. Apie tai Birunis rašo: *„Kuomet [[Kutaibas bin Moslemas]], vadovaujant Al-Ḥajjāj ibn Yūsuf buvo pasiųstas į Chorezmą su karine ekspedicija ir jį antrą kartą nukariavo, jis be gailesčio išžudė visus, kas galėjo rašyti [[chorezmų kalba]] ir pažino Chorezmo paveldą, istoriją ir kultūrą. Tada jis išžudė jų [[Zoroastrizmas|zoroastrų]] žynius, sudegino ir sunaikino jų knygas, kol galiausiai tik beraščiai išliko, kurie nepažino rašto. Ir krašto istorija buvo beveik pamiršta“*.

Net po arabų invazijos Afrigidai išsaugojo valdžią Chorezme, VIII a. pabaigoje ar IX a. pradžioje priėmė Islamą ir toliau valdė iš Katho. Tačiau silpstant jų valstybei, kita didikų giminė, Mamunidai, paėmė valdžią Chorezmo mieste Gorgandže, ir 995 m. nuvertė Afrigidus.

## Kultūra

Afrigidų valstybėje gyventojai kalbėjo iranėniška chorezmų kalba ir rašė savita rašto sistema, kilusia iš pehlevi (giminga sogdų raštui). Iki islamizacijos jie buvo stipriai paveikti persų kultūros išpažino zoroastrizmą.

Svarbiausias senojo Chorezmo paveldas yra tvirtovės (*qala*), statytos sostinės Katho regione. Tarp jų žymiausios yra Toprak-kala, Ajaz-kala ir kitos. Jų kompleksas paskelbtas pasaulio kultūros paveldu.

## Chorezmšachai

Birunis mini 22 Afrigidų dinastijos valdovus, nuo kurių laikų Chorezmo karaliai buvo tituluojami chorezmšachais. Dėl to, kad dauguma vardų užrašyti arabiškai, yra abejojama dėl kai kurių chorezmšachų pavadinimų (ypač balsių) tarimo:
* Āfrīḡ (*ʾfrḡ*),
* Baḡra (*bḡrh*),
* Sakassak (*sḵḵsk*),
* Askaǰamūk (*ʾskǰmwk*),
* Azkāǰavār (*ʾzkʾǰwʾr*),
* Saḵr (*sḵr*),
* Sāvoš (*sʾwšš*),
* Ḵāmgrī (*ḵʾmkry/ḵʾnkry*),
* Būzkār (*bwzkʾr*),
* Arṯamūḵ (*ʾrṯmwḵ*),
* Saḵr II (*sḵr*),
* Sabrī (*sbry*),
* Azkāǰavār II (*ʾzkʾǰwʾr*),
* Askaǰamūk II (*ʾskǰmwk*) − 712 m. susidūrė su arabais,
* Šāvošfar (*šʾwšfr*),
* Torkasbāṯa (*trksbʾṯh*),
* ʿAbdallāh,
* Manṣūr,
* ʿErāq,
* Moḥammad,
* Aḥmad,
* Abū ʿAbdallāh Moḥammad (iki 995 m.)

## Nuorodos
* Senojo Chorezmo dykumų tvirtovės (ang.)
Karšio kanalas

**Karšio kanalas** − Amudarjos vandenį perskirstantis vandens tiekimo magistralinis kanalas Uzbekijoje. 

Karšio magistralinis kanalas prasideda dešiniajame Amudarjos krante, netoli Karakumų kanalo ištakos. 

Skiriamos dvi Karšio kanalo dalys:
* Mašininė (vandenį kelia siurblinės) − 78,4 km ilgio, nuo Amudarjos iki Talimardžano tvenkinio. 
** Iki pirmos siurblinės kanalas eina aliuvine upės terasa. Šioje atkarpoje gruntinių vandenų lygis aukščiau už kanalo dugną, todėl negresia vandens prasisunkimas už kanalo ribų. Kanalas teka gruntine vaga.
** Antra atkarpa (21 km) nuo pirmosios siurblinės iki antrosios siurblinės eina takyrų lyguma, padengta eoliniais smėlynais. 
** Trečioji atkarpa (38 km) tarp antrosios siurblinės ir Talimardžano tvenkinio eina silpnai sucementuotais smiltainiais, turinčiais gipso.
* Savitakė − 72 km ilgio, nuo Talimardžano tvenkinio iki Kaškadarjos upės. 
Numatyti kanalą pratęsti dar 28 km už Karadarjos upės. 

## Nuorodos
* Каршинский магистральный канал
Pakalnių apylinkė (Kalvarija)

**Pakalnių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gražiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kalvarijos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kybartų rajono Pavištyčio apylinkės.

## Šaltiniai
Baisunas

**Baisunas** () – miestas pietų Uzbekistane, Surchandarjos vilajete, 150 km į šiaurę nuo Termezo, Gisaro kalnų pašlaitėse. Pro miestą eina Šurči-Derbento kelias.

Baisunas ir jo apylinkės įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo kandidatų sąrašą: netoliese yra Tešik Tašo, Kurganzolo archeologinėse vietos, Kušano siena, kišlakuose išlikę liaudies amatai, menas, folkloras. Kalnai pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais, saugomomis gyvūnų ir augalų rūšimis.

## Šaltiniai
Vuadilis

**Vuadilis** () – gyvenvietė rytų Uzbekistane, Ferganos vilajete, 24 km į pietus nuo Ferganos, prie Kirgizijos sienos. Pro Vuadilį eina Ferganos-Šahimardano (Šahimardano eksklavas) kelias, yra kanalų tinklas.
Gižduvanas

**Gižduvanas** () − miestas vidurio Uzbekistane, Bucharos vilajete, 40 km į šiaurės rytus nuo Bucharos. Pro miestą eina Bucharos−Samarkando plentas. Gižduvanas įsikūręs Zeravšano upės drėkinamoje oazėje, kur vystomas medvilnės, vaisių auginimas. Vyksta prekyba, išvystyti tradiciniai amatai, ypač keramika. 

Miestas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo X a. Čia yra viena iš trijų Ulugbeko įkurtų medresių (kitos dvi Bucharoje ir Samarkande). Taip pat yra filosofo Abduholiko Gižduvanio kapas. Gižduvanas ilgą laiką buvo svarbus religinis centras, bet sovietmečiu sekuliarizuotas.
Kęstutis Komskis

**Kęstutis Komskis** (g. 1982 m. liepos 21 d. Šilutėje) – Lietuvos ir Pagėgių savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
2001 m. baigė Vilkyškių vidurinę mokyklą.

2003–2011 m. UAB „Riklaiva“ direktorius. 2011–2015 m. Tauragės regiono atliekų tvarkymo centro direktoriaus pavaduotojas, 2015–2019 m. – direktorius.2013–2016 m. UAB „Rembuta“ direktorius.

2011–2014 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys.

Partijos Tvarka ir teisingumas narys.

## Šaltiniai
Mohendžo Daras

**Mohendžo Daras** („Mirusiųjų kalnas“, , ) − senovinio miesto liekanos Indo upės dešiniajame krante, pietų Pakistano provincijoje Sinde. Tai buvo vienas pagrindinių Indo slėnio civilizacijos miestų (drauge su Harapa) ir vienas svarbiausių miestų senovės pasaulyje, iškilęs tuo pat metu kaip Senovės Egipto, Mesopotamijos ir Kretos miestai.

## Istorija

Mohendžo Daras buvo įkurtas XXVI a. pr. m. e., o maždaug po 900 metų apleistas. Savo klestėjimo metu buvo administracinis Indo slėnio civilizacijos centras ir vienas labiausiai išvystytų Pietų Azijos miestų. Mohendžo Daro žlugimas siejamas su arijų įsiveržimu.

## Archeologija

Mohendžo Daras buvo gerai suplanuotas miestas (stačiakampio plano), pastatytas iš degtų sumūrytų plytų bei plaušplyčių. Klestėjimo metu mieste galėjo gyventi 40–50 000 žmonių. Mieste buvo centrinė aikštė su giliu šuliniu. Individualūs ūkiai turėjo mažesnius šulinius. Nuotekos ištekėdavo per dengtus latakus (kanalizacija). Turtingesniuose namuose buvo pirtys, o viename name rastas grindų šildymas (turbūt pirčiai). Dauguma namų turėjo vidinius kiemelius, dalis namų buvo dviaukščiai. Mohendžo Dare rastas viešasis pastatas storomis sienomis. Manoma, kad tai − buvusi grūdų saugykla. Greta šio pastato buvo vienas svarbiausių miesto objektų − didysis baseinas. Tai 12 m ilgio, 7 m pločio ir 2,4 m gylio statinys, padengtas vandeniui nepralaidžiu bitumu. Manoma, kad šis baseinas naudotos religiniams ritualams. Greta yra 78 patalpų pastatų kompleksas, greičiausiai buvęs žynių rezidencija. Miestą supo sienos su gynybiniais bokštais. Aukštutinė miesto dalis su svarbiausiais pastatais (citadelė) atkasta, tuo tarpu žemutinis miestas dar tyrinėtas menkai.

Mohendžo Dare rasti keli archeologiniai radiniai: bronzinė mergaitės skulptūra, barzdoto vyro skulptūra ir kt.

Mohendžo Darą 1922 m. atrado indų archeologas Rakhaldas Bandyopadhyay. Netrukus pradėti kasinėjimai vadovaujant John Hubert Marshall.

1980 m. Mohendžo Daras įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Mohenjo-daro Priesterkönig.jpeg|Barzdotasis vyras
File:Dancing Girl of Mohenjo-daro.jpg|Šokanti mergaitė
Image:Ghanghro location - Mohenjo-daro.jpg|Mohendžo Daras


## Šaltiniai
Latvija olimpinėse žaidynėse

**[[Latvija]] [[olimpinės žaidynės|olimpinėse žaidynėse]]** pirmą kartą dalyvavo 1924 m.

1900–1912 m. latviai atstovavo Rusijos imperiją. Po to, kai Latvija 1940 m. buvo okupuota Tarybų Sąjungos, 1952–1988 m. laikotarpiu Latvijos sportininkai atstovavo Tarybų Sąjungos rinktinę. Po TSRS iširimo ir Latvijos nepriklausomybės 1991 m. tauta į olimpines žaidynes sugrįžo 1992 m. ir nuo to laiko siunčia savo sportininkus į visas paskesnes žaidynes. Iš viso šalis, kaip nepriklausoma valstybė, yra pelniusi 25 olimpinius medalius, bet tik trys iš jų yra aukso.

Latvijos nacionalinis olimpinis komitetas įkurtas 1922 m. Dabartinis Latvijos olimpinis komitetas TOK pripažintas 1991 m.

## Medalininkai

### Vasaros žaidynės

### Žiemos žaidynės

## Medaliai pagal sporto šaką

## Nuorodos
* Latvijos olimpinis komitetas
Vabkentas

**Vabkentas** () − miestas vidurio Uzbekistane, Bucharos vilajete, 25 km į šiaurės rytus nuo Bucharos. Pro miestą eina Bucharos−Samarkando kelias. Tekstilės pramonė.

Miesto įžymybė − minaretas, pastatytas 1196−1198 m., valdant Aladinui Tekešui (Chorezmo valstybės šachas).
Maksimianas

**Markas Aurelijus Valerijus Maksimianas** (*Marcus Aurelius Valerius Maximianus*; apie 250 m. – apie 310 m. liepa) buvo Romos imperatorius 285–305 m. Jis turėjo cezario titulą 285–286 m. ir augusto 286–305 m. Jis buvo imperatoriaus Diokletiano, kurio politinė išmintis derėjo su Maksimiano kariniais gabumais, kolega. Jo rezidencija buvo Tryre, bet daugumą laiko Maksimianas praleido karo žygiuose. 285 m. vasaros pabaigoje jis numalšino sukilimą Galijoje, vadinamą Bagaudomis. 285–288 m. kovėsi su germanų gentimis prie Reino. Kartu su Diokletianu jis naudojo Išdegintos žemės taktiką alemanų valdų gilumoje 288 m. laikinai sumažindamas germanų invazijos grėsmę per Reino frontą.

Lamanšo kanalą prižiūrėjęs Karauzijas, kurį paskyrė Maksimianas, sukilo 286 m., tad Šiaurės Galija ir Britanija atsiskyrė. Jis nesugebėjo nugalėti Karauzijo, o jo laivyną sunaikino audra 289 ar 290 m. Maksimiano pavaldinys Konstancijus I Chloras kovėsi su Karauzijo įpėdiniu Alektu, o Maksimianas tvarkėsi Reino fronte. Maišto vadas buvo sutriuškintas 296 m. ir Maksimianas išvyko į pietus kautis su piratais Ispanijoje ir berberų sukilimu Mauretanijoje. Šias užduotis atlikęs iki 298 m., jis grįžo į Italiją, kur ramiai gyveno iki 305 m. gegužės 1 d., kai atsistatydino Diokletiano naudai ir atidavęs augusto titulą Konstancijui išėjo į atsargą Pietų Italijoje.

306 m. pabaigoje jis susigrąžino augusto titulą ir padėjo sūnui Maksencijui sukilti Italijoje. 307 m. balandžio mėn jis bandė nuversti savo sūnų, bet nepavykus pabėgo į Konstancijaus įpėdinio Konstantino rūmus Tryre. Karnunto susirinkime 308 m. lapkritį Diokletianas ir jo įpėdinis Galerijus privertė Maksimianą vėl atsistatydinti. 310 m. pradžioje Maksimianas bandė nuversti Konstantiną, kai šis kovėsi prie Reino. Jį parėmė nedaugelis ir Konstantinas jį pagavo Marselyje. Konstantinui įsakius Maksimianas vasarą nusižudė. Konstantinui kaunantis su Maksencijumi buvo stengiamasi užmiršti jo vardą, bet po to jis buvo sudievintas.
SMS2

**SMS2** (*Small Multitasking System 2*) buvo Atari ST asmeniniam kompiuteriui pritaikyta operacinė sistema, kurią sukūrė *[[Tony Tebby]]*,  Qdos operacinės sistemos Sinclair QL kompiuteriui projektuotojas. SMS2 dizainas evoliucionavo iš Qdos operacinės sistemos, bet sistema neturėjo tikslo būti su ja pilnai suderinama.

Vėliau *Tebby* šios operacinės sistemos pagrindu sukūrė SMSQ ir SMSQ/E sistemas, kurios pridėjo Qdos (ir SuperBASIC) palaikymą ir veikė įvairiuose su Sinclair QL suderinamose bei Atari platformose.

## Nuorodos
*QL istorijos DUK antra dalis: Įmontuotoji programinė įranga
Nurata

**Nurata** () – miestas vidurio Uzbekistane, Navojo vilajete, 75 km į šiaurės rytus nuo Navojo, oazėje Kyzylkumo dykumoje. Pro miestą eina Navojo-Baimurato kelias. Yra kilimų fabrikas. Marmuro gavyba.

Miestas įkurtas 327 m. pr. m. e. Aleksandro Makedoniečio ir pavadintas **Nūru**. Į pietus nuo dabartinio miesto yra išlikusios Makedoniečio forto liekanos, o tais laikais įrengta drėkinimo sistema tebenaudojama ligi šiol. Nūras buvo svarbus gynybinis postas, žymėjęs ribą tarp derlingų žemių pietuose ir klajoklių valdomų stepių šiaurėje.

Miestas yra musulmonų piligrimystės vieta, kaip tokia minima dar 943 m. Yra šventu laikomo vandens šaltinis Čašma, aplink jį įrengta Džumos mečetė. Toliau yra šventųjų kapavietės.

Iki 1982 m. Nurata priklausė Samarkando sričiai.
Aralkumas

**Aralkumas** − dykuma Centrinėje Azijoje. Susidarė nusekusios Aralo jūros vietoje. Patenka į Kazachijos ir Uzbekijos teritorijas. Jei nebus imtasi veiksmų, dykumos plotas nuolat didės.
 
Pavadinimas kildinamas iš jūros pavadinimo ir tiurkiškos kilmės žodžio, reiškiančio smėlį. Išverstus į lietuvių kalbą, pavadinimas reikštų „Salų dykumą“.

## Šaltiniai
Platanas

**Platanas** (*Platanus*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) skyriaus, plataninių (*Platanaceae*) šeimos plačialapių vienanamių medžių gentis, kurio moteriški ir vyriški žirgininiai žiedai sukrauti ant to paties vieno medžio.

Visos platanų rūšys, išskyrus *[[Platanus kerrii]]*, prieš šaltą sezoną meta lapus.

Savaime paplitę Šiaurės pusrutulyje – Šiaurės Amerikoje, pietinėje Europoje, Azijoje. Auga upių pakrantėse, šlapynėse, nors gerai ištveria ir sausras.

Tai stambūs, iki 25–50 m aukščio užaugantys medžiai. Senų medžių kamienai ir apatinės šakos storos. Kamienų žievė lupasi nedideliais, plonais lakšteliais.

Rimta visų platanų genties liga pasireiškianti pavasarį yra degulių liga, kurią jiems sukelia *[[Apiognomonia veneta]]* grybelis. Šiai ligai progresavus, lapo tam tikra dalis apie gyslą pagelsta, paruduoja, lapas dalinai susiraito ir medis praranda dalį ar visus lapus, ūgliams žuvus, šakų stiebeliai nudžiūna. Ypač nuo jos nukenčia vakariniai platanai, mažiau klevalapiai, o rytiniai platanai atspariausi.

## Platanai Lietuvoje
Lietuvoje kartais auginami:
* klevalapiai platanai (*Platanus × acerifolia*)
* vakariniai platanai (*Platanus occidentalis*)
Platanai nukenčia nuo didesnių žiemos šalčių. Keletas platanų auga Kaune esančiame Vytauto Didžiojo universiteto Botanikos sode. Palankesnės sąlygos jiems augti yra vakarinė Lietuvos dalis, ypač pajūrio rajonai.

## Rūšių klasifikacija
Platanų gentyje išskiriamos 2 pogentės su 8 rūšimis ir 1 hibridu:

**Pogentė**: *Castaneophyllum* Leroy; 1 rūšis:
* *[[Platanus kerrii]]* Gagnep. 1939
**Pogentė**: *Platanus* Leroy; 7 rūšys ir 1 hibridas:
* *[[Platanus gentryi]]* Nixon & J.M.Poole 2003
* *[[Platanus mexicana]]* Moric. 1837
* *[[Platanus occidentalis]]* L. 1753 – Vakarinis platanas
* *[[Platanus orientalis]]* L. 1753 – Rytinis platanas
* *[[Platanus racemosa]]* Nutt. 1842
* *[[Platanus rzedowskii]]* Nixon & J.M.Poole 2003
* *[[Platanus wrightii]]* S.Watson 1875
hibridas:
* *[[Platanus × acerifolia]]* (Aiton) Willd. 1805 – Klevalapis platanas

## Galerija

Platanus_x_hispanica_Picasso.JPG|Klevalapio platano (*Platanus × acerifolia*) žievė apšviesta žiemiškos saulės spindulių
Buttonball_Sycamore_in_Sunderland,_MA_(March_2019).jpg|Žinomo kaip *„Sunderland Buttonball Tree“* vardu vakarinio platano (*Platanus occidentalis*) 7,58 m apimties kamienas. Auga Masačusetso valstijos Sanderlando mieste (JAV)
2014-11-02_12_00_54_American_Sycamore_during_autumn_at_the_Ewing_Presbyterian_Church_Cemetery_in_Ewing%2C_New_Jersey.JPG|Vakarinis platanas rudenį (*Platanus occidentalis*)
Platanus_×_acerifolia_Foliage.jpg|Klevalapio platano (*Platanus × acerifolia*) lapas rudenį pradėjęs gesti
Platanus_orientalis_-_immature_fruit.JPG|Rytinio platano (*Platanus orientalis*) lapai ir vaisiai
Platanus_orientalis-IMG_5938.jpg|Kamienas


## Šaltiniai
Pachtaabadas

**Pachtaabadas** () − miestas Andižano vilajeto Pachtaabado tumane (Uzbekija), prie Tentaksajaus upės. Mieste yra galinė geležinkelio linijos Andižanas I − Karasu stotis „Tentaksajus“.

## Istorija

Iki 1975 m. gyvenvietė vadinosi ***Kokankišlakas***. 1975 m. gyvenvietei buvo suteiktos miesto teisės, o miestas pavadintas ***Pachtaabadu*** ( „medvilnė“ +  „miestas“). Miestas taip pavadintas pagal mieste esančią stambią medvilnės valymo gamyklą.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Пахтаабад и Пахтаабадский район
Karakulis (Uzbekija)

**Karakulis** () − miestas Bucharos vilajeto Karakulio tumane (Uzbekija). Tumano centras. Miesto teises gavo 1980 m., iki tol buvo miesto tipo gyvenvietė. Miestas yra už 60 km nuo vilajeto centro Bucharos, Karakulio oazėje Zeravšano upės žemupyje.

1975 m. mieste gyveno 5,6 tūkst. žmonių, 1991 m. − 17,6 tūkst.

Miesto pavadinimas  (liet. „juodasis ežeras“) kilęs iš  („juodas“) +  („ežeras“).

## Pramonė
Pramonės įmonės:
* verpalų ir siūlų fabrikas (),
* medvilnės pluošto apdirbimo gamykla (),
* verpalų, siūlų ir audinių gamybos įmonė (),
* kailio gaminių siuvimo įmonė (),
* miltų ir kombinuotųjų pašarų gamybos įmonė ().

Mieste yra geležinkelio linijos Čardžou−Kaganas geležinkelio stotis.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Каракул и Каракульский район
Edgaras Kuturys

**Edgaras Kuturys** (g. 1974 m. balandžio 10 d. Būbliškėje, Šilutės rajonas) – Lietuvos ir Pagėgių savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1992 m. baigė Vilniaus 65-ąją vidurinę mokyklą, 1995 m. - Lietuvos policijos akademiją, teisės bakalauras.

2006-2011 m. Pagėgių savivaldybės administracijos Bendrojo ir juridinio skyriaus vedėjas. 2011-2012 m. Šilutės miškų urėdijos medžioklės plotų prižiūrėtojas. Nuo 2012 m. Klaipėdos rajono savivaldybės administracijos Viešosios tvarkos skyriaus vedėjas.

Nuo 2011 m. Pagėgių savivaldybės tarybos narys. Nuo 2020 m. savivaldybės mero pavaduotojas.

Iki 2017 m. Darbo partijos Pagėgių skyriaus narys. 2017-2018 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.

Medžiotojų klubo „Rusnė“, Tarptautinės policijos asociacijos narys, neetatinis aplinkos apsaugos inspektorius.

Žmona Tatjana, vaikai Gytis, Rinas.

## Šaltiniai
Kipro transportas

Šis straipsnis skirtas įvairių rūšių **[[Kipras|Kipro]] transportui** aprašyti.

**Geležinkeliai**:
* Kipre nėra geležinkelių sistemos.
* 1905–1951 m. veikė siaurasis geležinkelis.

**Keliai**:

* iš viso: 14 671 km (2000 m.),
* kontroliuojami vyriausybės: 12 321 km,
* kontroliuojami Turkų Kipro: 2 350 km.

**Oro uostai**:

* iš viso: 15,
* asfaltuoti: 13,
* neasfaltuoti: 2 (2010 m.)

**[[Uostas|Uostai]]:** Larnaka, Limasolis, Famagusta, Kirenija.

## Šaltiniai
* CIA Factbook
Raimondas Paškevičius

**Raimondas Paškevičius** (g. 1963 m. Klaipėdoje) – lietuvių režisierius, scenaristas, TV laidų vedėjas.

## Biografija
1989 m. baigęs TV režisūros studijas LTSR Valstybinėje konservatorijoje, pradėjo dirbti Lietuvos televizijoje. Čia vedė laidas „Profesoriaus Knyslio palėpė“, „Labas rytas suraitytas“, „Čiki Piki“. Išleido tris savo pasakų knygas, romanų „42“ ir „Nereikalingi žmonės“ bendraautoris. Veda scenaristų kursus pradedantiesiems, yra „Skalvijos akademijos“ dėstytojas, internete publikuojamo teksto „Vadovas pirmam kino scenarijui rašyti“ autorius.

Vaidino filmuose „Už viską sumokėta“ (1988 m., rež. A.Saltykovas, k/s Ekran) bei „Nereikalingi žmonės“ (2008 m., rež. Maris Martinsons).

## Filmografija
* 1990 – Nekviestoji viešnia, režisierius, LRT
* 2000 – Grybauskai, režisierius
* 2000 – De facto, scenarijaus autorius
* 2001 – Likimo valsas, TV serialas (126 serijos), scenarijaus autorius
* 2003 – Julija, scenarijaus autorius
* 2004 – Linksmasis našlys, scenarijaus autorius
* 2006 – Anastasija, scenarijaus autorius
* 2007 – 42, scenarijaus autorius
* 2008 – Nereikalingi žmonės, scenarijaus autorius.

## Šaltiniai
Anastasija (filmas)

**Anastasija** – 2006 m. studijoje „ART&A“ sukurtas meninis draminis filmas.

## Siužetas

Baltijos valstybėms atkūrus nepriklausomybę, tūkstančiai rusų netikėtai liko atskirti nuo savo tėvynės. Dalis iš jų grįžo į Rusiją, dalis priėmė atkurtųjų valstybių pilietybę ir sėkmingai pritapo prie naujo gyvenimo. Tačiau atsirado ir tokių, kurie nenorėjo nei išvažiuoti, nei susitaikyti su naujomis realijomis. Daugelis rusakalbių pasimetę – jie tapo atskirti nuo kitų savo gentainių. Dauguma nutarė savo tolimesnį gyvenimą susieti su Lietuva, kiti – grįžo į Rusiją. Tačiau broliai Konstatinas ir Jurijus niekaip neapsisprendė ir laiku nepasiprašė Lietuvos pilietybės. Vieną dieną jie prarado teisę gyventi Lietuvoje. Sužinoję, kad privalo išvykti arba bus deportuoti iš šalies, broliai ryžtasi mesti iššūkį, jų įsitikinimu, žmogiškas teises pažeidžiantiems valdžios veiksmams. Sužinoję, kad netrukus gali būti deportuoti, užgrobia autobusą su keleiviais ir reikalauja išpirkos. Netikėtai Anastasija, viena iš keleivių, stoja brolių pusėn…

## Vaidina
* Valda Bičkutė – *Anastasija*
* Mārtiņš Vilsons – *Konstantinas Pogrebnojus*
* Andris Makovskis – *Jurijus Pogrebnojus*
* Arūnas Sakalauskas – *Staska*
* Vytautas Kernagis – *gydytojas*
* Saulius Siparis – *Česlovas*
* Dalia Michelevičiūtė – *Dora*
* Saulius Mykolaitis – *Simas*
* Leonardas Pobedonoscevas – *Džiunioras*
* Gabija Jaraminaitė-Ryškuvienė – *Monika*
* Vytautas Rumšas, Mantas Vaitiekūnas – *policininkai*
* Donatas Banionis – *gydytojo tėvas*
* Saulius Sipaitis – *vairuotojas*
* Patricija Grabauskaitė, Jonas Elenbergas – *Monikos vaikai*
* Liubomiras Laucevičius – *Michailas, Anastasijos tėvas*
* Kostas Smoriginas – *Šturmakevičius*
* Gabrielė Bartkutė – *žurnalistė*
* Vytautas Šapranauskas - *sargas*.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Maris Martinsons, Raimondas Paškevičius
* Režisierius – M.Martinsons
* Operatorius – Rytis Kurkulis
* Kompozitorius – Aras Žvirblys
* Montažo režisierė – Jolanta Vilkaitė
* Prodiuseriai – Violeta Kilšauskienė, M. Martinsons
* Vykdantysis prodiuseris – Linda Krūkle

## Nuorodos
* Anastasia Internet Movie Database svetainėje

## Šaltiniai
The National

**The National** – amerikiečių roko grupė iš Sinsinačio, susiformavusi 1999 m. Debiutinis grupės albumas „The National“ išleistas 2001 m. spalį. 2024 m. duomenimis, grupė yra išleidusi dešimt studijinių albumų, iš kurių naujausiasis, „Laugh Track“, išleistas 2023 m. rugsėjį.

## Grupės nariai
* Matt Berninger – vokalas 
* Aaron Dessner – gitara, bosinė gitara, pianinas, klavišiniai, lūpinė armonikėlė, mandola, pritariamasis vokalas 
* Bryan Devendorf – būgnai, perkusija, pritariamasis vokalas 
* Scott Devendorf – bosinė gitara, gitara, pritariamasis vokalas 
* Bryce Dessner – gitara, klavišiniai, pianinas, pritariamasis vokalas 

## Biografija
Vidurinės mokyklos grupėje Matt Berninger grojo trimitu, vėliau studijavo koledže grafinį dizainą, o ten susipažino su Scott Devendorff, Mike Brewer, Casey Reas ir Jeff Salem. Penkiukė įkūrė penkerius metus gyvavusią lo-fi garage grupę „Nancy“ ir išleido albumą „Ruther 3429“. Po to Berninger, Devendorf, Reas ir Salem persikraustė į Niujorką. 

Čia pusės narių keliai išsiskyrė: prie Berninger ir Scott Devendorff prisijungė pastarojo dvynys brolis Bryan bei dar viena dvynių pora – Aaron ir Bryce Dessneriai. Taip 1999 metais prasidėjo „The National“ istorija, kuri laikoma viena svarbiausių šiuolaikinių indie roko grupių. Jos dainų tekstai, kuriuos rašo vokalistas Matt Berninger, apibūdinami kaip „niūrūs, melancholiški ir sunkiai suprantami“.  

Debiutinis grupės albumas „The National“ pasirodė 2001 m. Nuo tada grupė maždaug kas dvejus metus išleidžia po naują. 6-asis amerikiečių albumas „Trouble Will Find Me“ pasirodė 2013 m. gegužės 20 d. Jis tapo aukščiausiai iki šiol topuose pasiekusiu grupės albumu (3-oji vieta ir JAV, ir Jungtinėje Karalystėje) ir buvo nominuotas „Grammy“ kaip Geriausias alternatyvios muzikos albumas. 

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *The National* (2001)
* *Sad Songs for Dirty Lovers* (2003)
* *Alligator* (2005)
* *Boxer* (2007)
* *High Violet* (2010)
* *Trouble Will Find Me* (2013)
* *[[Sleep Well Beast]]* (2017)
* *I Am Easy to Find* (2019)
* *First Two Pages of Frankenstein* (2023)
* *Laugh Track* (2023)

### EP
* *Cherry Tree* (2004)
* *The Virginia EP* (2008)

### Filmai
* *A Skin, a Night*, Vincent Moon filmas (Beggars Banquet, 2008)
* *Mistaken for Strangers*, Tom Berninger filmas (2013)

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Klevenė

**Klevenė** () – upė Rusijoje (Briansko ir Kursko srityse) ir Ukrainoje (Sumų sritis); dešinysis ir didžiausias Seimo intakas (Desnos baseinas). Prasideda Vidurio Rusijos aukštumos pietvakariniuose šlaituose. Teka į vakarus, pietvakarius, aukštupyje sudaro Rusijos-Ukrainos sieną.

Didžiausi intakai:
* dešinieji – Loknia, Jesmanė;
* kairieji – Obesta.

Slėnis nuo 2-2,5 iki 3,5-4 km pločio. Salpa abipusė, vietomis užpelkėjusi, 1-1,5 km pločio. Vaga sureguliuota 95 km ruože.

## Šaltiniai
Renata Vagnerytė

**Renata Vagnerytė-Jevdokimova** (g. 1941 m. rugpjūčio 3 d.) – lietuvių teatro ir kino aktorė.

## Biografija
Baigė tuometinę LTSR Valstybinę konservatoriją (kurso vadovas – Leonidas Lurje). Vaidino Lietuvos rusų dramos teatre, LTV spektakliuose, gastroliuoja kaip skaitovė.

Vyras – aktorius Michailas Jevdokimovas, sūnus – Artūras Jevdokimovas.

## Filmografija
* 1980 – Jono Puodžiūno rūpesčiai, telefilmas, rež. Artiomas Inozemcevas
* 1981 – Raudonmedžio rojus, rež. Bronius Talačka
* 1984 – Ūkininko žmona. Būrys, rež. Aleksejus Simonovas.
* 1986 – Eleonora. Mesje!, rež. Michailas Jevdokimovas, LKS.

## Šaltiniai
Alatas

**Alatas** () − miestas Bucharos vilajeto Alato tumane (Uzbekija). Tumano centras. Miesto teises gavo 1982 m., iki tol buvo miesto tipo gyvenvietė. Miestas yra už 60 km nuo vilajeto centro Bucharos. Iki Taškento − 508 km.

Dauguma miesto gyventojų − uzbekai. Taip pat gyvena turkmėnai, totoriai, rusai, kazachai. 

## Pramonė
Pramonės įmonės:
* verpalų, siūlų ir audinių fabrikas (), bendra Uzbekijos ir Šveicarijos įmonė,
* kepimo ir siuvimo įmonė ().

Mieste yra geležinkelio stotis.

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Алат и Алатский район
Supijus

**Supijus** () – upė Ukrainoje (Kijevo sritis ir Čerkasų sritis); kairysis Dniepro intakas. Prasideda pelkėje Černigovo srities Bobrovicko rajone. Teka į pietus per Padnieprės žemumą. Įteka į Kremenčuko tvenkinį.

Didžiausias intakas – Kovrajus (dešinysis).

Slėnis nuo 1,3 iki 3 km pločio. Salpa užpelkėjusi, 0,5-1 km pločio. Vaga 2-8 m pločio, žemupyje – 20 m. Vidurupyje upė patvenkta, baseinas numelioruotas. Prie Supijaus įsikūręs Jagotino miestas.
Berlyno karališkieji rūmai

**Berlyno karališkieji rūmai** – Prūsijos karalių ir Vokietijos imperatorių rezidencija Berlyne, Pilies aikštėje.

## Istorija

Berlyno karališkųjų rūmų vietoje gotikinę rezidencinę pilį XV a. viduryje pradėjo statyti Brandenburgo markgrafas ir Šventosios Romos imperijos kurfiurstas Frydrichas II Hohencolernas. Po šimtmečio pilis buvo perstatyta į puošnius renesansinius rūmus, tapo viena svarbiausių šios dinastijos rezidencijų. Vėliau rūmai buvo plečiami ir rekonstruojami, įgijo ankstyvojo baroko bruožų. Valdant kurfiurstui Frydrichui III, kuris 1701 m. Karaliaučiuje karūnuotas Prūsijos karaliumi Frydrichu I, buvo pradėtas didžiausias Berlyno rūmų pertvarkymas. Jie tapo svarbiausia Prūsijos karalystės valdovų rezidencija. Rūmų architektas Andreasas Šliuteris rezidenciją perstatė į brandžiojo baroko rūmus. Architektas Johanas Eosanderis fon Gėtė 1706–1713 m. išplėtė karališkųjų rūmų kompleksą, suformavo antrąjį vidinį kiemą. Šią rekonstrukciją užbaigė Martinas Heinrichas Bėmė. Rūmai nuo tol tarnavo ir kaip Prūsijos karalių, vėliau – Vokietijos imperatorių rezidencija, ir kaip valstybės valdymo institucijų būstinė. Tarpukariu juose veikė rūmų muziejus.

1944 m. gegužės mėnesį ir 1945 m. vasarį rūmai buvo bombarduojami, Berlyno šturmo metu juos apšaudė artilerija. Tačiau fasadai ir konstrukcija išliko gana tvirti. Po karo planuota rūmus atstatyti, tačiau Vokietijos socialistinės vienybės partijos generalinio sekretoriaus Valterio Ulbrichto įsakymu 1950 m. jie buvo susprogdinti. Rūmų vietoje suformuota K. Markso ir F. Engelso aikštė bei 1974 m. pastatyti Respublikos rūmai – VDR parlamentas. Respublikos rūmai buvo nugriauti 2002–2008 m. 2008 m. prasidėjo Berlyno karališkųjų rūmų atstatymas.

## Nuorodos

* Asociacija Berlyno rūmų (vokiečių kalba)
* Grafika ir statybos nuotraukos Berlyno rūmų (anglų)
Chorolas

**Chorolas** () – upė Ukrainoje, Sumų ir Poltavos srityse; Psiolo dešinysis intakas (Dniepro baseinas). Prasideda ties Červona Slobodos kaimu, teka į pietus Padnieprės žemuma. Žemupyje pasuka į pietryčius, įteka į Psiolą ties Popivka.

Slėnis trapecinis, asimetriškas, iki 10-12 km pločio. Salpa pelkėta, apaugusi krūmokšniais, nuo 0,2-0,5 km iki 1,5-2 km pločio. Vaga vidutiniškai vingiuota, 40-80 m pločio. Prie Chorolo įsikūręs Myrgorodo miestas.

## Šaltiniai
Vovčia

**Vovčia** () arba **Volčia** () – upė Ukrainoje, Donecko ir Dniepropetrovsko srityse; Samaros kairysis intakas (Dniepro baseinas). Prasideda į vakarus nuo Donecko, Pokrovsko rajone, teka vakarų, vėliau šiaurės vakarų kryptimi. Nors Vovčia laikoma Samaros intaku, tačiau ties šių upių santaka Vovčia yra vandeningesnė.

Didžiausi intakai:
* dešinieji – Solona;
* kairieji – Suchi Jalas, Mokri Jalas, Vorona, Haičulas, Verchnia Tersa, Mala Tersa.

Vagos plotis iki 20-30 m, gylis – virš 2 m. Upės vanduo naudojamas drėkinimui, iki XX a. upė buvo laivuojama. Upės slėnyje įrengti Karlivo ir Kurachivo tvenkiniai. Miestai prie Vovčios: Kurachivas, Pavlohradas.
Mubarekas

**Mubarekas** () − miestas Kaškadarjos vilajeto Mubareko tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1974 m. Iki Taškento − 416 km, iki vilajeto centro Karšio − 71 km.

Miesto pavadinimas  reiškia „palankus, malonus“.

## Istorija
Miestas susiformavo kaip gyvenvietė prie naftos perdirbimo komplekso.

## Pramonė
Mubarako apylinkėse išgaunamos gamtinės dujos, yra dujų perdirbimo gamykla. Taip pat poligrafijos įmonė „Mubareko rajoninė tipografija“.

## Sportas
* FK Maš'al Mubarek futbolo klubas

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Мубарек и Мубарекский район 
* Mubareko palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Sala (Švedija)

**Sala** () – miestas pietryčių Švedijoje, Vestmanlando provincijoje, 116 km į šiaurės vakarus nuo Stokholmo.

## Istorija

Miesto teisės Salai buvo suteiktos 1624 m. Miestelis žinomas dėl savo istorinės sidabro kasyklos. Kasykla uždaryta 1908 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus savivaldybės tinklalapis
Sioderhamnas

**Sioderhamnas** () – miestas centrinėje Švedijoje, Helsinglando provincijoje.

## Geografija

Jis yra 245 km į šiaurę nuo Stokholmo. Miestas yra įsikūręs ant Baltijos jūros kranto.

## Gyventojai

2005 metų duomenimis, mieste gyveno 12 056 gyventojų, iš viso Sioderhamno savivaldybėje (švediškai – *Söderhamns kommun*) gyvena 25 647 gyventojų.

## Istorija

Miesto teisės Sioderhamnui buvo suteiktos 1620 m.

### Futbolas
* Söderhamns FF

## Nuorodos
* Officialus savivaldybės tinklalapis
Mokri Jalas

**Mokri Jalas** () – upė Ukrainoje, Donecko srityje; Vovčios kairysis intakas (Dniepro baseinas). Prasideda Paazovės aukštumoje, prie Zlatoustivkos kaimo, teka į šiaurės vakarus.

Turi 42 intakus, kurių bendras ilgis 381 km. Didžiausi intakai – Kalahačas ir Šaitanka (dešinieji).

Sausrų metu upės vaga vietomis išdžiūsta. Svarbiausia gyvenvietė prie Mokri Jalo – Velyka Novosilka.

Upės pavadinimas sudarytas iš ukrainiečių bei urumų kalbų žodžių ir reiškia „šlapias krantas“. Pakrantėje rastas avarų kapinynas. Dar XVIII a. per upę ėjo prekybinis maršrutas tarp Dniepro ir Azovo jūros.
Urumų kalba

**Urumų kalba** (*урум тыль*) – tiurkų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama urumų etninės grupės žmonių, gyvenančių Ukrainos Paazovėje (Donecko, Zaporožės sritys) bei negausios diasporos Graikijoje. Kalbančiųjų skaičius – apie 45 tūkst. žmonių.

Urumų kalba išsivystė iš kumanų kalbos ir yra artima Krymo totorių kalbai (kartais laikoma šios tarme). Patys urumai yra helenizuoti totoriai, perėmę stačiatikybę.

Literatūra urumų kalba kalba išvystyta menkai. Rasta keletas tekstų užrašytų graikų abėcėle. Dabar užrašoma kirilica, bet oficialios abėcėles nėra, todėl skirtinguose tekstuose tie patys garsai užrašomi skirtingai.

## Nuorodos
*
Kitabas

**Kitabas** () − miestas Uzbekistane, Kaškadarjos vilajeto Kitabo tumane. Miestas yra už 317 km nuo Taškento, pietvakarinėse Zeravšano kalnagūbrio priekalnėse, kairiajame Aksu upės krante, prie Kitabo geležinkelio stoties. Nuo vilajeto centro Karšio nutolęs 97 km.

Miesto pavadinimas  reiškia „knyga“. Tačiau spėjama, kad senasis gyvenvietės pavadinimas buvo  „pečiai, vanduo“, kas nusakė, kad gyvenvietė yra tarp dviejų upių − Aksudarjos ir Amudarjos, kurios abi prasideda kalnuose ir tirpstant kalnų sniegams bei prasidėjus lietums persipildo vandens.

Kitabas išsidėstęs palei didįjį Uzbekijos traktą, einantį iš šiaurės į pietus.

Kitabo pakraštyje Kitabo tarptautinė platumų stotis, įkurta 1930 m. Tai viena iš 5 pasaulinio tinklo, tiriančio Žemės ašigalių judėjimą, stočių. Kitos 4 stotys yra Japonijoje, JAV (dvi), Italijoje. Stotis pavaldi Uzbekijos Mokslų akademijos Astronomijos institutui.

## Istorija
Kitabo gyvenvietė priklausė Karšio bekijai (beko valdomai teritorijai), o ši − Bucharos emyratui. Emyratas 1868 m. tapo Rusijos imperijos vasalu ir jos protektoratu. 1868 m. Karšio bekijoje prasidėjo bruzdėjimai prieš Bucharos emyrą Muzafarą, kad sostan būtų pasodintas jo vyresnysis sūnus Kata-Tiura. 1870 m. Rusijos kariuomenė, vadovaujama generolo Abramovo, šturmu užėmė maištinguosius miestus Šaarą ir Kitabą, o Šahrisabzo bekija buvo prijungta prie Bucharos.

Miesto teises gavo 1976 m.

## Pramonė
Miestas žinomas savo vaisių konservais ir vynais, kurių gamybą paleido XX a. 5-tąjį dešimtmetį iš Krymo deportuoti specialistai vyndariai Krymo totoriai.

Mieste yra šios įmonės:
* smėlio ir žvyro gavybos įmonė ),
* marmuro gavybos ir apdirbimo įmonė ),
* duonkepystės kombinatas ),
* stiklo taros gamykla ),
* verpalų fabrikas ).

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Китаб и Китабский район
Ronebis

**Ronebis** () – miestas pietryčių Švedijoje, Blekingės provincijoje, ant Baltijos jūros kranto.

## Istorija
Miesto teisės Ronebiui buvo suteiktos 1387 m.

## Galerija

File:2006-06-12 7662 Ronneby Brunnspark.jpg|
File:Ronneby Munktrappan.jpg|
File:Ronneby, Helga Korskyrkan, von Außen.JPG|
File:HeligaKorsKyrkan_Ronneby.jpg|
File:Ronneby, Helga Korskyrkan, zum Chor hin.JPG|
File:Ronneby, Helga Korskyrkan, Chor und Altar.JPG|
File:Ronneby, Helga Korskyrkan, Detail der Deckenmalerei im Chor.JPG|


## Nuorodos
* Officialus savivaldybės tinklalapis
Uda (Donecas)

**Uda** () arba **Udas** (, ) – upė Rusijoje (Belgorodo sritis) ir Ukrainoje (Charkovo sritis); Šiaurinio Doneco dešinysis intakas. Prasideda pietvakarinėse Vidurio Rusijos aukštumos pašlaitėse, ties Bessonovkos kaimu Belgorodo rajone. Pradžioje teka į pietus, nuo vidurupio – į rytus. Įteka į Donecą į pietvakarius nuo Čiugujevo.

Didžiausias intakas – Lopanė (kairysis).

Slėnis ryškus, nuo 2-3 km pločio aukštupyje iki 15-25 km žemupyje, slėnio gylis 85-100 m. Baseine gausu griovų, raguvų. Vagos plotis nuo 6-8 iki 20-35 m, gylis 0,1-0,8 m. Vidurupyje ir žemupyje vietomis skaidosi į protakas. Prie Udos įsikūrusi Zoločivo miesto tipo gyvenvietė, Charkivo miesto pakraštys, senrusių miesto Doneco piliakalnis.
Lopanė

**Lopanė** () – upė Rusijoje (Belgorodo sritis) ir Ukrainoje (Charkovo sritis); Udos kairysis intakas (Šiaurinio Doneco baseinas). Prasideda pietvakarinėse Vidurio Rusijos aukštumos pašlaitėse, ties Vesiolaja Lopanės kaimu Belgorodo rajone. Teka pietų kryptimi, prateka Derhačių ir Charkivo miestus, pastarojo pietiniame pakraštyje įteka į Udą (52 km nuo jos žiočių).

Didžiausias intakas – Charkivas (kairysis).

Vagos plotis nuo 1 iki 20 m, gylis 0,3-1 m. Rusijoje Lopanės slėnyje įrengtas tvenkinys. Charkive upės vaga pagilinta, suformuoti krantai.

## Etimologija

Vietovardis kildinamas iš rytų slavų žodžio *ло́пань* 'šaltinis pelkėje', kurio pirminė reikšmė galėjusi būti 'ištvinstanti; besiveržiantys vandenys'.

## Šaltiniai
Jangi Nišanas

**Jangi Nišanas** () − miestas Kaškadarjos vilajeto Nišano tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1974 m. Iki Taškento − 423 km, iki vilajeto centro Karšio − 25 km.

## Pramonė
Mieste yra šios įmonės:
* verpalų, siūlų ir audinių gamybos įmonė (),
* kailių gaminių siuvimo įmonė ().

## Nuorodos

* Узбекистан: Справочник Янги Нишан и Нишанский район 
* Jangi Nišano palydovinė nuotrauka (*Wikimapia* vaizdas)
Charkivas (upė)

**Charkivas** (; arba ***Charkovas***, ) – upė Rusijoje (Belgorodo sritis) ir Ukrainoje (Charkovo sritis); Lopanės kairysis intakas (Šiaurinio Doneco baseinas). Prasideda pietvakarinėse Vidurio Rusijos aukštumos pašlaitėse, ties Krivenko Jaro kaimu Belgorodo rajone. Teka pietų kryptimi, prateka Lipcių ir Cirkunų kaimus. Charkivo centre įteka į Lopanę (10 km nuo jos žiočių).

Intakai: Lipecas, Muromas, Vialas, Nemyšlia (visi kairieji).

Vagos plotis nuo 2 iki 20 m, gylis 0,3-0,4 m, pavasario potvynio metu pakyla iki 2-4 m. Vasarą vaga vietomis išdžiūsta. Charkive upės vaga pagilinta, suformuoti krantai.

## Etimologija

Neaišku, ar upėvardis davęs vardą miestui, ar atvirkščiai. Iškelta įvairių hipotezių apie jo kilmę:
* Iš kazokiško vardo Charko (*Харько́*; vardo *Charitonas* *Харито́н* <  trumpinys);
* Siejama su indoeurpietiška šaknimi *hark-*, reiškiančią 'sidabras, sidabrinė';
* Iš spėjamo hunų kalbos žodžio *harka* ('gulbė');
* Taip pat pasiūlyta chazariškų, polovciškų, tiurkiškų etimologijų.

## Šaltiniai
Aidaras

**Aidaras** () – upė Rusijoje (Belgorodo sritis) ir Ukrainoje (Luhansko sritis); Doneco kairysis intakas. Prasideda pietinėse Vidurio Rusijos aukštumos pašlaitėse, ties Novoaleksandrovkos kaimu Rovenkų rajone. Teka pietų, pietryčių kryptimi. Įteka į Donecą į pietus nuo Ščastios miesto.

Didžiausias intakas – Belaja (dešinysis).

Aidaro aukštupio slėnyje sudarytas 72 ha Novoaleksandrovkos tvenkinys. Prie upės įsikūręs Starobilsko miestas ir Novoaidaro miesto tipo gyvenvietė.

## Etimologija

Upės pavadinimas kilęs iš Krymo totorių kalbos ir reiškia „Mėnulio upė“.

## Šaltiniai
Gintenių apylinkė

**Gintenių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Luokės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. – didžioji dalis prijungta prie Užvenčio rajono Upynos apylinkės, mažoji dalis – prie Kuršėnų rajono Juozapavos apylinkės.

## Šaltiniai
Nausėdija (Lenkija)

**Nausėdija** () – tai Lenkijoje naudojamas gyvenvietės tipo apibūdinimas. Kelių namų ar sodybų gyvenvietė, kuri yra didesnio šalia esančio kaimo dalis, bet turinti atskirą pavadinimą. Skirtinguose Lenkijos regionuose nausėdija vadinama dar ir *rola* (*dirva*), *kolonia* (*kolonija*) ar *osiedle* (*gyvenvietė*). Miestuose taip pat būna nausėdijų, kartais tiesiog vadinamų priemiesčiais, tačiau kaimuose tai yra istoriškai susiklostęs gyvenvietės tipas, kai nausėdijos gaudavo miesto teises, bet pasilikdavo nausėdijos pavadinimą. Rusijoje nausėdijos žodis () kartais naudojamas miesto tipo gyvenvietei apibūdinti.

## Taip pat skaitykite

* Vysiulekas;
* Vulka.