open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ankara

**Ankara** – miestas vidurio vakarų Turkijoje, šalies sostinė ir antrasis pagal dydį miestas (po Stambulo). Taip pat Ankaros provincijos centras. Miestas yra 938 m aukštyje virš jūros lygio. Išvystyta mašinų, maisto, vilnos, odos, medienos pramonė. Yra 5 universitetai: Haccetepes (įkurtas 1206 m. Kaiseryje, 1967 m. perkeltas į Ankarą), Ankaros (1946 m.), Viduriniųjų Rytų technikos (1956 m.) ir Politechnikos (1982 m.), Gazi.

## Susisiekimas
Tarptautinis Esenbogos oro uostas, išsidėstęs į šiaurę nuo miesto, yra pagrindinis Ankaros oro uostas. Autobusų tinklą sudaro tarpmiestiniai bei Ankaros miesto autobusai (*Ankara Şehirlerarası Terminal İşletmesi, AŞTİ*). Ankaros geležinkelio stotis yra gan svarbi, kadangi ji jungia vakarinę ir rytinę šalies dalis. Mieste taip pat jau veikia dvi metropoliteno linijos, dar trys yra statomos.

## Architektūra ir kultūra

### Šiuolaikiniai paminklai
* Paminklas saugiai bei užtikrintai ateičiai – *Güven* parke, *Bakanlıklar* kvartale. Pastatytas 1935 m. ir perteikia Atatiurko patarimą žmonėms: „Turke! Būk išdidus, sunkiai dirbk ir tikėk savimi“.

* Pergalės paminklas (*Zafer Anıtı*) – pastatytas 1927 m. *Zafer* skvere *Sıhhiye* kvartale. Vaizduojamas uniforma vilkintis Atatiurkas.

* *Hatti* paminklas – pastatytas 1970 m. *Sıhhiye* aikštėje. Įspūdingame paminkle vaizduojami *Hatti* dievai ir pagerbiamos seniausios Anatolijos civilizacijos.

### Mečetės
* *Kocatepe* – nors pastatyta XX a., tačiau turi daug senosios osmanų architektūros detalių, kurios ypač atsispindi keturių minaretų išsidėstyme. Mečetės dydis bei vieta ją daro orientyru, kuris matomas iš bet kokios centrinės Ankaros vietos.
* *Haci Bayram* – *Ulus* rajone, netoli Augusto šventyklos. Pastatyta XV a. pradžioje, seldžiukų stiliumi. XVI a. restauruota, XVIII a. prilipdyti specialūs kokliai. Ši mečetė buvo pastatyta hadžio Bairamo Veli (vieno iš sufijų ordino įkūrėjo) garbei. Jo kapas yra šalia mečetės.

## Istorija
Miestas įkurtas dar VII a. pr. m. e., antikos laikais vadinosi ***Ankyra*** (). Vėliau vadinosi ***Angora***. Ilgą laiką buvo prekybos centras, nors XIX a. jos svarba sumažėjo, kai pralenkė Stambulas, tačiau 1923 m. ji tapo Turkijos sostine vietoje Stambulo. Iki 1920 čia rezidavo Turkijos didysis tautos susirinkimas ir vyriausybė. 1930 m. kovo 28 d. sostinei suteiktas naujas pavadinimas – ***Ankara***.

2016 m. Ankaroje teroristai įvykdė sprogimą. Per jį 37 žmonės žuvo, dar 125 liko sužeisti.

## Klimatas
Klimatas žemyninis sausas, su karšta ir sausa vasara, bei šalta ir snieginga žiema. Vidutinė liepos mėnesio temperatūra 12 iki 28 °C, sausio mėnesio – nuo -7 iki 1 °C. Kritulių 417 mm per metus. Vidutinė metinė temperatūra: +10 °C.

## Sportas

### Futbolas
* MKE Ankaragücü
* Hacettepespor
* Gençlerbirliği SK Ankara
* Ankaraspor AŞ
* Petrolofisi SK
* Keçiörengücü SK
* Etimesgut Şekerspor

## Nuorodos
* Ankara (turkų k.)
* Ankaros miesto vyriausybės svetainė  (turkų k.)

## Šaltiniai
Vitaminas A

**Vitaminas A** – grupė riebaluose tirpstančių panašios cheminės struktūros medžiagų, iš kurių svarbiausia – **retinolis**. Vitamino A provitaminas – beta karotinas, iš kurio kepenyse gaminamas vitaminas A.

Vitaminą A, priklausomai nuo jo cheminės struktūros, vadina retinoliu, retinaliu arba retinoidu.

## Šaltiniai
Vitamino A yra gyvūninės kilmės maisto produktuose – žuvų taukuose, svieste, kiaušinio trynyje, menkės kepenėlėse, jautienos kepenyse, piene, grietinėlėje, grietinėje, fermentiniame sūryje.

Beta karotino daugiausia morkose, moliūguose, pomidoruose, kopūstuose, špinatuose, brokoliuose ir kitose žaliose daržovėse, abrikosuose.

Kadangi vitaminas A pasisavinamas su riebalais, morkas ar jų sultis patartina vartoti su šiek tiek aliejaus ar riebalų.

## Funkcijos
**Oda.**
Vitaminas A būtinas ląstelėms augti ir daugintis. Jis užtikrina normalią epitelinių audinių (oda ir gleivinė) būklę. Trūkstant vitamino A, oda ir gleivinė sausėja, odoje atsiranda įtrūkimų, labai sumažėja atsparumas infekcijoms.

**Rega**
Įsisavintas vitaminas A ar karotinai audiniuose paverčiami retinoliu, kuris vėliau verčiamas retinaliu arba retinolio rūgštimi. Retinalis yra svarbus regos funkcijai, retinolio rūgštis reikalinga tarpląsteliniams retinolio rūgšties receptoriams.

1967 metais amerikiečių biochemikas Džordžas Valdas gavo Nobelio premiją, nustatęs vitamino A reikšmę regėjimui. Vitaminas A yra naudojamas esant bet kokiam šviesos dirgikliui rodopsino sintezei. Tai ypač svarbu žmonėms, kurie daug laiko praleidžia prie televizorių, kompiuterių ekranų ir kurių akys vos ne kiekvieną sekundę turi reaguoti į kontrastinius šviesos dirgiklius. To pasekmė – didelis vitamino A poreikis. Kadangi per daugelį milijonų metų akis įgijo gyvybiškai svarbaus jutimo organo reikšmę, joje išsivystė ypač tankus kraujagyslių tinklas, kuris reikalingas tam, kad būtų tiekiamas vitaminas A. Kiekvieno šviesos dirgiklio atveju vyksta cheminis rodopsino molekulių skilimas. Tuo pačiu metu, vykstant biosintezei, iš baltymų ir vitamino A sudaromos naujos rodopsino molekulės. Jeigu vitamino trūksta, neišvengiamai pradeda blogėti regėjimas. Be to, trūkstant vitamino A, pradeda džiūti ir kietėti akies ragenos ląstelės, todėl mes prarandame ir apsauginę ašarų plėvelę. Dėl šios priežasties užanka ašarų kanalai, išdžiūva konjunktyva (voko gleivinė), todėl kyla pavojus, kad išsivystys konjunktyvitas.

## Trūkumas
Ir vitamino trūkumas, ir perdozavimas gali būti labai žalingas ar netgi mirtinas. Trūkstant vitamino suprastėja rega tamsoje, išblykšta ir sausėja oda. Vitamino A gali pritrūkti dėl nesveikos, nevisavertės mitybos arba sutrikus žarnyno įsiurbimo (rezorbcijos) funkcijai.

## Perdozavimas
Požymiai: virškinimo sutrikimas, pykinimas, vėmimas, regos sutrikimai, svaigulio priepuoliai, nekoordinuoti judesiai. Smarkiai perdozavus skauda sąnarius ir kaulus, padidėja kepenys.
Skirtingai prisitaikiusiems gyvūnams mirtina dozė skirtinga – kai kurie gyvūnai (ypač prisitaikę prie poliarinių sąlygų) kepenyse gali kaupti tokias vitaminų dozes, kurios žmogui yra mirtinos.
Karotinas

**Karotenas** – terpenas, oranžinės spalvos pigmentas, svarbus fotosintezėje.

Karotenas lemia morkų ir daugelio vaisių spalvą, taip pat daug karoteno vartojusių žmonių (pvz., valgančių daug morkų, citrusinių vaisių) gelsvą odos atspalvį (karotenemija). Fotosintezėje karotenai tiesiogiai nedalyvauja, tik perduoda sugertą energiją chlorofilams.

Karotenas reikalingas gaminant vitaminą A, yra dvi karotenų formos – α ir β karotenas. Abiejų tipų karotenai kaupiami kepenyse, jų perteklius nėra kenksmingas (priešingai nei vitamino A perteklius), prireikus iš karotenų gaminamas vitaminas A.
  α-karotenas 
  β-karotenas
Meandra

**Meandra** – kilpos pavidalo upės vingis (pagal labai vingiuotos Didžiojo Mendereso upės Turkijoje pavadinimą). Meandros būdingos lygumų upėms. Paviršinės srovės ardo statų įgaubtąjį upės krantą, o priedugninės neša nuosėdas prie lėkšto išgaubtojo kranto. Kai susidaro didelė kilpa, siauriausioje jos vietoje upė dažnai pragraužia tiesesnį kelią, palikdama senvagę.

## Šaltiniai
Raudonoji milžinė

**Raudonoji milžinė** – didelio šviesio nuo 0,5 iki 10 Saulės masių, G, K, M, R, N, S spektrinės klasės (3000–5000 K temperatūros), III šviesio klasės (didelio spindulio ~ 10–100 Saulės spindulių) žvaigždė, esanti vėlyvame evoliucijos etape.

Regimosios jų spalvos būna nuo gelsvai oranžinės iki raudonos. 

Dauguma raudonųjų milžinių patenka į nestabilumo juostą arba netoli jos ir yra pulsuojančios žvaigždės (Miridės, Tauro RV žvaigždės, R CrB tipo kintamosios žvaigždės).

Raudonųjų milžinių žvaigždžių šerdys sudarytos iš helio, virš jo yra apvalkalas, kuriame "dega" vandenilis. Traukiantis žvaigždės šerdžiai, ji kaista. Dėl to prasideda branduolių sąlajos reakcijos (helis centre virsta į anglį), toliau pučiančios žvaigždę. Tokios raudonosios milžinės jau priklauso asimptotinei (milžinių) sekai. Vėliau apvalkalui plečiantis ji virsta planetiškuoju ūku. Tuo metu žvaigždės šerdis vis labiau traukiasi, tapdama arba baltąja nykštuke arba I tipo supernova.

Raudonosiomis milžinėmis, o vėliau ir supermilžinėmis virsta nuo 0,5 iki 10 Saulės masių žvaigždės (maždaug nuo K iki A spektrinio tipo). Daugiau nei 10 Saulės masių žvaigždės iškart virsta supermilžinėmis.

Šis evoliucijos etapas trunka ~ 103 masyviausioms (~ 10 Saulės masių) žvaigždėms ir ~ 108 metų 0,5 Saulės masių žvaigždėms.
 
Žinomiausios raudonosios milžinės yra Aldebaranas, Arktūras. Dar didesnės žvaigždės Antaris ir Betelgeizė yra raudonosios supermilžinės (I šviesumo klasės žvaigždės).
Ašara

**Ašaros** – skaidrus, bespalvis, sūraus skonio vandeningas skystis, kurį gamina ašarų aparato () sekrecinė dalis, susidedanti iš ašarų liaukos ir pagalbinių ašarų liaukučių. Ašaras surenkančią dalį sudaro: ašarinės akutės, ašarų kanaliukai, ašarinis maišelis ir ašarinis latakas. Ašarų liauka yra viršutiniame išoriniame akiduobės kampe. Ją sudaro šakoti vamzdeliai. Jungiamojo audinio pertvarėlės liauką dalija į daugelį skiltelių, kuriose yra liaukučių. Ašarų liauka gamina ašaras, kurios latakėliais nuteka į ašarų maišelį ir kanalėlius. Jiems prisipildžius ašaros pradeda riedėti skruostais. Per dieną pasigamina 1-1,5 ml ašarų. Žmogui miegant, ašaros nesigamina. Ašarose yra 97,8 proc. vandens, 0,85 proc. druskų ir kt. Jos yra šarminės reakcijos, pasižymi baktericidinėmis savybėmis.

## Ligos
Ašarų ligos sudaro 6-10 proc. visų akių ligų. Dažniausiai ašarų aparato pakitimai pasireiškia ašarojimu arba tokia būsena, kai ašarų mažai ar jų visai nėra. Dėl nepakankamai susiformavusios liaukos būna ašarų liaukos anomalijos. Vaikai ir jauni žmonės dažniau serga ūmiu ir lėtiniu ašarų liaukos uždegimu ir kt.

## Pavadinimo sąsajos
Su ašarų pavadinimu susiję:
* Ašarėlės – augalas kiškio ašarėlės (*Briza media*);
* Saulašarė (*Drosera*) – augalas.
Geltonoji dėmė

**Geltonoji dėmė** () – akies tinklainės vieta, garantuojanti aštrų regėjimą. Tai ovali gelsva sritis tinklainės centre su duobute viduryje, turinti tik kūgelių. Geltonoji dėmė yra apie 2 mm skersmens. Dienos šviesoje geltonoji dėmė yra ryškiausio spalvoto matymo vieta, o naktį ji beveik nejautri. Tada aktyvūs būna likusioje tinklainės dalyje esantys stiebeliai. Geltonoji dėmė – ryškiausia matymo vieta.
Charonas (palydovas)

**Charonas** – didžiausias Plutono palydovas, atrastas Džeimso Krisčio (*James W. Christy*) 1978 m. birželio 22 d. „United States Naval Observatory“ observatorijoje, nagrinėjant Plutono nuotraukas. Nagrinėjant nuotraukas nustatytos anomalijos, kurias paaiškinti galėjo tik palydovo buvimas.

2005 m. atradus kitus du Plutono palydovus, dabar Charonas kartais vadinamas **Plutonu I**.

2015 m. liepos 15 d. NASA „New Horizons“ misija praskriejo pro Plutoną ir drauge pro Charoną 27 000 km atstumu.

## Pavadinimas
Po atradimo Charonui suteiktas laikinas **1978 P 1** pavadinimas pagal tuo metu nesenai priimtą konvenciją. Džeimsas Kristis iš karto pasiūlė Charono vardą, bet oficialiai jis buvo priimtas 1985 m. pabaigoje (paskelbta 1986 m. sausio 3 d.).

Graikų mitologijoje Charonas yra mirusiųjų keltininkas, siejamas su dievu Hadu (romėnų pasisavintu Plutono vardu).

## Fizinės charakteristikos
Charono skersmuo 1,212 km, vos daugiau nei pusė Plutono skersmens. Paviršiaus plotas 4 580 000 km². Priešingai nei Plutonas, kuris padengtas azoto ir metano ledu, Charono paviršius padengtas mažiau kintančiu vandens ledu ir, atrodo, turi atmosferą. 2007 m. Gemini observatorijos pastebėti amonio hidratų ir vandens kristalų plotai Charono paviršiuje leido iškelti mintį, kad ten aktyviai veikia kriogeizeriai.

Abipusis Charono ir Plutono užtemimas devintame dešimtmetyje leido astronomams gauti vieno Plutono ir abiejų dangaus kūnų spektrus. Atėmus Plutono spektrą iš bendro, buvo spektroskopiškai nustatyta Charono paviršiaus cheminė sudėtis.

Charono tūris ir masė leidžia nustatyti tankumą, pagal kurį galima teigti, kad Charonas yra ledinis kūnas, kuris turi mažiau uolienų pagal santykį nei Plutonas. Tai paremia teoriją, kad jis atsirado po galingo smūgio į Plutono ledinę mantiją. Yra dvi konkuruojančios teorijos apie Charono vidinę struktūrą: vieni mokslininkai mano, kad tai diferencijuotas kūnas kaip Plutonas su uoline šerdimi ir ledine mantija, kiti teigia, kad Charono viduje ledas ir uolienos susimaišę.

## Orbitinės charakteristikos
Aplink Plutoną Charonas apsisuka per 6,387 d. Kadangi Charonas aplink savo ašį apsisuka per tą patį laikotarpį, į Plutoną visada yra atsukta viena Charono pusė (kaip Žemės ir Mėnulio atveju), be to, kadangi Plutonas aplink savo ašį apsisuka per tą patį laikotarpį, į Charoną visada atsukta viena Plutono pusė. Dėl tų pačių priežasčių Charonas nejuda Plutono danguje, žiūrint iš fiksuoto Plutono paviršiaus taško, kuriame jis išvis matomas, o Plutonas nejuda Charono danguje (panašiai, kaip geostacionarieji palydovai nejuda Žemės danguje). Plutono-Charono sistema Saulės sistemoje yra unikali tuo, kad jos gravitacinis sistemos centras yra Plutono išorėje – tarp Plutono ir Charono. Dėl to kartais Plutono-Charono sistema vadinama biplanetarine.

## Išnašos
Regos nervas

**Regos nervas** () – tai baltoji smegenų medžiaga, kuri jungia tinklainę su smegenimis. Tinklainės ganglijinių ląstelių skaidulos sudaro regos nervą. Regos nervas perduoda nervinius impulsus į smegenis. Toje vietoje, kur regos nervas išeina iš tinklainės (regos nervo diske), nėra stiebelių ir kūgelių, todėl ši vieta vadinama **akląja dėme**.

## Ligos
Regos nervo ligos skirstomos į įgimtas anomalijas, uždegimus, neuropatijas, regos nervo edemas (pabrinkimus) ir atrofijas.
* Regos nervo uždegimas ().
Vitaminas B

**B grupės vitaminai** – skirtingų vitaminų, tirpių vandenyje, grupė.

## Bendros žinios

### Istorija
Šie vitaminai taip sugrupuoti dėl to, jog anksčiau galvota, kad tai vienas vitaminas, kaip vitaminas C ar D. Vėliau paaiškėjo, jog tai skirtingi junginiai, nors ir randami panašiame maiste. Nors ir buvo suteikti atskiri pavadinimai, visi išliko vitaminų B grupės dalimi.

### Vitaminai ir ne vitaminai

#### Žmogaus B vitaminai
* Vitaminas B1 (Tiaminas)
* Vitaminas B2, taip pat Vitaminas G (Riboflavinas)
* Vitaminas B3, (nikotino rūgštis, PP)
* Vitaminas B*<sub>5</sub>* ( pantoteno rūgštis)
* Vitaminas B6 (Piridoksinas, Piridoksaminas, Piridoksalis)
* Vitaminas B7, taip pat Vitaminas H (Biotinas)
* Vitaminas B9, taip pat Vitaminas M (Folio rūgštis)
* Vitaminas B12 (Kobalaminas)

#### Kitos medžiagos, priskiriamos B grupei
Taip pat yra kelios medžiagos, kurios žmogui nėra vitaminai, tačiau yra priskiriamos vitaminų B grupei:

* *Vitaminas B<sub>4</sub>* (Adeninas)
* *Vitaminas B<sub>7</sub>** – dažniau vadinamas Vitaminu I
* *Vitaminas B<sub>8</sub>* (Ergadenilo rūgštis)sumišusi su kitais B vitaminais)
* *Vitaminas B<sub>11</sub>*, taip pat Vitaminas S
* *Vitaminas B<sub>13</sub>* (Pirimidinkarboksilo rūgštis ar *orotinė rūgštis*)
* *Vitaminas B<sub>14</sub>* – vitaminų B10 ir B11 mišinys
* *Vitaminas B<sub>15</sub>* (Pangamo rūgštis)
* *Vitaminas B<sub>16</sub>*
* *Vitaminas B<sub>17</sub>* (Amigdalinas)
* *Vitaminas B<sub>22</sub>*
* Vitaminas B-c, kitas Vitamino B9 pavadinimas (Folio rūgštis)
* Vitaminas B-h (Inositolis)
* *Vitaminas B-t* (L-Carnitinas)
* Vitaminas B-w, kitas Vitamino B7 pavadinimas (Biotinas)
* Vitaminas B-x, taip pat PABA (Para-Aminobenzolo rūgštis)

## Reikšmė organizmui

### Panaudojimas
B grupės vitaminai ne tik randami tame pačiame maiste, bet taip pat dažnai kartu dalyvauja metabolizmo procesuose, padėdami išlaikyti sveiką odą ir raumenų tonusą, stiprindami imuninės ir nervų sistemos funkcijas, skatindami ląstelių augimą ir dalinimąsi – taip pat ir raudonųjų kraujo kūnelių, taip išvengiant mažakraujystės.

Taip pat šie vitaminai padeda įveikti streso bei depresijos simptomus ir priežastį.

### Apykaita
Visi B grupės vitaminai tirpsta vandenyje, išplinta visame kūne, jų atsargos turi būti papildomos kiekvieną dieną, o perteklius pašalinamas per šlapimą.

### Šaltiniai
Vitaminų B gausu kepimo mielėse.
Klausomoji landa

**Išorinė klausomoji landa** () – išorinės ausies dalis, praleidžianti garso virpesius iki ausies būgnelio.

## Išorinės klausomosios landos sandara

Išorinė klausomoji landa prasideda kriauklės ertmės dugne **išorine klausomąja anga** () ir eina iki būgnelio. Suaugusio žmogaus išorinės klausomosios landos ilgis – maždaug 2,5 cm. Joje skiriamos dvi struktūriškai skirtingos dalys: šoninis trečdalis – kremzlinis, o vidiniai du trečdaliai – kauliniai. Landa daro S formos linkius, nukreiptus iš pradžių į vidų, į priekį ir truputį aukštyn (išorinė dalis), po to į vidų, atgal ir aukštyn (vidurinė dalis) ir galiausiai vėl į priekį, į vidų ir truputį žemyn (vidinė dalis). Landos spindis ovalus, skersmuo maždaug 7–9 mm. Kaulinės ir kremzlinės dalių susijungimo vietoje landa susiaurėja ir sudaro **ausies kremzlės sąsmauką** () už kurios praplatėja ir antrą kart susiaurėja ties būgneliu. Būgnelis, () uždengiantis landos vidinį galą, yra įstrižai įstatytas, todėl landos apačia ir priekinė siena yra ilgesnės už viršutinę ir užpakalinę sienas.

Šoninė kremzlinė dalis yra maždaug 8 mm ilgio. Ji yra ausies kaušelio kremzlės tęsinys ir prisitvirtina skaiduliniu audiniu prie kaulinės dalies pakraščio. Klausomosios landos viršutinėje ir užpakalinėje sienoje kremzlės nėra, o sieną sudaro skaidulinis jungiamasis audinys. Be to, landos sienose yra angų ir plyšių kraujagyslėms ir nervams. Kaulinė dalis – smilkinkaulio **išorinis klausomasis kanalas**. Ji yra  apie 16 mm ilgio ir siauresnė už kremzlinę dalį. Jos vidiniame gale yra **būgninė įlanka** (), prie kurios tvirtinasi būgnelio perimetras, o šoninis galas praplatėjęs ir šiurkštus, kad galėtų prisitvirtinti landos kremzlė.

Ausies kaušelio oda pereina ant išorinės klausomosios landos ir uždengia būgnelio išorinį paviršių. Landos oda plona, be speninio sluoksnio, stipriai suaugusi su antikremzliu ar antkauliu. Kremzlinės landos dalies storame poodiniame audinyje yra daug **sieros liaukų** (), savo sandara panašių į prakaito liaukas, bet gaminančių specifinį sekretą -  **ausies sierą**. Jų latakai atsiveria į epitelio paviršių arba į gretimas plaukų folikulų riebalines liaukas. Ausies siera sutepa ir apsaugo jautrią landos odą, tačiau per didelė jos gamyba ar akumuliacija gali visiškai užkimšti landą ir trukdyti būgnelio membranos vibracijai. Didžioji dauguma ausies sieros liaukų ir plaukų folikulų yra kremzlinėje landos dalyje, tačiau keletas mažų liaukų ir ploni plaukeliai gali būti kaulinės landos šoninėje dalyje.

## Literatūra

* R. Stropus, V. Vaičekauskas, J. Tutkuvienė, N. Paužienė, D.H. Pauža, A. Dabužinskienė, V. Gedrimas, V. Aželis, G. H. Schumacher, „Žmogaus anatomija 2“, „KMU leidykla“, Kaunas, 2007 m., (381 psl.) ISBN 978-9955-15-099-2
Būgnelis

: *Tai straipsnis apie žmogaus klausos organą. Apie ežerą Tauragės rajone skaitykite straipsnyje [[Būgnelis (ežeras)]]*

**Būgnelis** () – vidurinės ausies apie 0,1 mm storio piltuvėlio formos skaidulinio audinio plokštelė, sustiprinanti garso bangas ir skirianti išorinę ausį nuo vidurinės ausies.

## Sandara

Būgnelis sudarytas iš trijų sluoksnių: **išorinio odos**, **vidurinio skaidulinio** ir **vidinio gleivinės**. Ploną būgnelio odą sudaro keratinizuots plokščiasis daugiasluoksnis epitelis, be dermos spenelių ir plaukų. Skaidulinio sluoksnio išorėje yra nuo plaktuko rankenos spinduliškai išsiskleidusios skaidulos, o giliau esančios žiedinės skaidulos yra gausios periferijoje, bet retos ir išsibarsčiusios membranos centre. Būgnelio gleivinę sudaro vienasluoksnis plokščiasis epitelis.

## Būgnelio išorės aprašymas

Ausies būgnelis skiria būgninę ertmę nuo išorinės klausomosios landos. Jis yra plonas ir pusiau permatomas, beveik ovalus ir pasviręs. Ilgiausias skersmuo yra 9–10mm, o trumpiausias – 8–9mm. Storis yra apie 0,1 mm. Didžiąją dalį jo perimetro sudaro sustorėjąs **kremzlinis jungiamojo audinio žiedas** (*anulus fibrocartilagineus*), kuris prisitvirtina prie landos **būgninės įlankos** (*incisura tympanica*). Rausvai geltonas dryželis, **plaktuko ruoželis** (*stria mallearis*), nusitęsia per būgnelio vidurį nuo centro įstrižai į viršų ir į priekį, žymėdamas plaktuko rankeną, kuri iš vidaus yra priaugusi prie būgnelio. Viršutinėje šio ruoželio dalyje esantis mažas, baltas, apvalus išsikišimas - **plaktuko iškyšulys** (*prominentia mallearis*), žymi plaktuko šoninės ataugos vietą. Centre būgnelis yra įlinkęs dėl plaktuko rankenos ir sudaro **būgnelio bambą** (*umbo membranae tympanicea*). Į priekį ir atgal nuo plaktuko iškyšulio nusitęsiančios **priekinė ir užpakalinė plaktuko raukšlės** (*plica mellearis anterior et posterior*), atskiria tarp jų esančią būgnelio **palaidąją dalį** (*pars flaccida*), nuo apačioje esančios **įtemptosios dalies** (*pars tensa*).

## Literatūra

* R. Stropus, V. Vaičekauskas, J. Tutkuvienė, N. Paužienė, D.H. Pauža, A. Dabužinskienė, V. Gedrimas, V. Aželis, G. H. Schumacher, „Žmogaus anatomija 2“, „KMU leidykla“, Kaunas, 2007 m., (382 psl.) ISBN 978-9955-15-099-2
Sea Organization

**Sea Organization, Sea Org., S.O. ** (vert. *Jūrų Organizacija*) – Scientologijos bažnyčios dalis, veikianti, kaip sukarinta organizacija. Įkurta 1967, Scientologų bažnyčios vadovui L. Ron Hubbard esant Didžiojoje Britanijoje. Organizacijos paskirtis – vykdyti scientologinę veiklą valstybių nekontroliuojamose zonose, suteikti prieglobstį svarbiems scientologinių organizacijų veikėjams persekiojimo atveju, kontroliuoti visų kitų scientologinių organizacijų veiklą, vykdyti itin griežtą ištikimiausių narių atranką, galutinį scientologinį apmokymą. Skirtingai nuo kitų scientologijos organizacijų, išlaiko savo narius (suteikia jiems maistą, būstą). Organizacijos nariai nešioja uniformas, panašias į JAV karinių jūrų pajėgų, turi laipsnių ir apdovanojimų sistemą. Stojantys į organizaciją nariai turi pasirašyti du kontraktus: teisinės galios neturintį kontraktą milijardui metų bei paprastą sutartį, dažniausiai – penkeriems metams. Organizacijos veikla didžiąja dalimi įslaptinta. Geriausiai žinomi organizacijos padaliniai:
* Reabilitacijos projekto pajėgos () – faktinis kalėjimo įstaigų atitikmuo.
* Specialiųjų reikalų biuras () – saugumo tarnyba.
* Vėliavos tarnybos organizacija () – sektos mokymo organizacija.
Biotinas

**Biotinas** (taip pat **vitaminas H** ar **vitaminas B<sub>7</sub>**) – B grupės vitaminas, svarbus katalizuojant metabolines riebalų rūgščių sintezės reakcijas, taip pat gliukoneogenezėje bei metabolizuojant leuciną.

## Savybės

### Šaltiniai
Visi augaliniai ir gyvūniniai produktai turi nedaug biotino. Daugiausia jo būna mielėse, inkstuose, taip pat kiaušinio trynyje, kukurūzuose, avižinėse kruopose, žirniuose, jautienoje, piene.

### Poreikis
Dienos norma – 30-100 μg. Papildomai vartoti nesiūloma, nes žarnyno bakterijos gamina pakankamai vitamino.

### Trūkumas
Vitamino stoka gali sukelti išsekimą, raumenų skausmą, apetito stoką, depresiją, kojų bei rankų odos pleiskanojimą.

Trūkumas gresia valgant žalius kiaušinius, nes antivitaminas avidinas (jo yra žaliuose vištų kiaušiniuose) prisijungia biotiną, ir šis negali rezorbuotis žarnyne.

Ilgą laiką vartojant antibiotikus pažeidžiama žarnyno mikroflora, ir ji nebegali gaminti pakankamai biotino. Taip pat daugiau vitamino reikia nėščioms moterims ir krūties pienu maitinamiems kūdikiams.
Enciklika

**Enciklika** – popiežiaus kreipimasis į pasaulio katalikus. Enciklika išreiškia oficialų Romos katalikų bažnyčios požiūrį į aktualius laikmečio dalykus. Originalas rašomas lotynų kalba ir pavadinamas žodžiais, kuriais prasideda, pvz., 1968 m. paskelbta enciklika „Humanae vitae“, kurioje reiškiamas katalikybės požiūris į kontracepciją. 1898 m. popiežius Leonas XIII paskelbė encikliką „Rerum Novarum“ apie darbininkų teises; 1998 m. popiežius Jonas Paulius II – encikliką „Fides et ratio“ apie filosofijos reikšmę teologijai.

## Šaltiniai
Kaaba

**Kaaba** (, „kubas“) – žymiausia ir pati svarbiausia Al Masdžid al Charamo islamo šventovė Mekoje, stačiakampio gretasienio formos belangis 15 m aukščio, 12 m ilgio ir 10 m pločio akmeninis statinys. Jo kampai atgręžti į visas 4 pasaulio šalis. Jis stūkso Didžiosios mečetės viduryje, apklotas juodu audiniu *kisva*. Švenčių dienomis audeklas pakeliamas iki ten, kur 1,5 m aukštyje iš rytų pusės įmūrytas šventas *Juodasis akmuo*, pasak tradicijos, atneštas Adomo iš Rojaus. Eidami aplink piligrimai jį liečia. Šiaurės rytų sienoje 2 m aukštyje yra vidinės ir išorinės durys, išorinių durų paviršius padengtas auksu su trupučiu sidabro, ornamentuotas Korano citatų raižiniais. Einantiems į vidų pristatomos kopėtėlės.

Kaaba laikoma dangiškosios šventovės įkūnijimu žemėje. Tikima, kad Kaabos šventyklą pastatė Adomas, vėliau, vykdydami Alacho valią, atstatė Toros pranašas Ibrahimas (Abraomas) ir Izmaelis. Taip pat manoma, kad iki islamo iškilimo VII a. šventykla buvo skirta daugybei pagoniškų dievų.

Kaaba stovinti toje vietoje, virš kurios angelai danguje atlieka *tavafą* – ėjimą apie dangiškąją šventovę. Nuo 622 m. per hidžrą meldžiantis atsigręžiama veidu į Kaabą. Iki tol, manoma, buvo atsisukama į Jeruzalę. Mečetėse jos kryptį rodo maldų salės sienoje įrengta nedidelė niša *[[michrabas]]*. Nuo 629 m. Kaaba lankoma per chadžą. Pirmajam chadžui vadovavo pranašas Mahometas. VII a. pradžioje kalifo Omaro įsakymu aplink Kaabą pastatyta mečetė. Vėliau ji buvo restauruojama ir perstatoma.

## Nuorodos
* Kaaba
Toksinas

**Toksinas** – dažniausiai baltyminės nuodingosios medžiagos, randamos kai kuriuose organizmuose (grybuose, bakterijose, augaluose ir pan.). Kartais (šnekamojoje kalboje) toksinais vadinami bet kokie nuodai. Daugumos toksinų poveikis menkai ištirtas, skirtingi toksinai veikia skirtingas organizmų funkcijas. Kai kurie toksinai pasižymi mutageniniu ir kancerogeniniu poveikiu. Efektyvių priešnuodžių daugumai toksinų nėra. Toksiškumas svyruoja nuo LD<sub>50</sub> >= 1 g/kg iki LD50 <= 10 μg/kg. Toksinams priklauso nuodingiausios žinomos medžiagos.

Kai kurie toksinai naudojami medicinoje ar biologijoje kaip gydymo ar tyrimo priemonės, kiti – tiriami kaip itin efektyvūs cheminiai ginklai ir bakteriniai ginklai.

Tipai:
* neurotoksinai pažeidžia nervų sistemą;
* citotoksinai tiesiogiai naikina ląsteles;
* hematoksinai naikina kraujo ląsteles.

Kai kurie plačiau žinomi toksinai:
* Botulizmo toksinas A (BTA) – botulizmo bakterijų išskiriamas neurotoksinas, kartais laikomas nuodingiausia iš žinomų medžiagų.
* Ricinas – ricinmedyje randamas citotoksinas, laikomas viena iš nuodingiausių žinomų medžiagų, priešnuodžių nėra.
* Stafilokoko enterotoksinas B (PG-SEB) – viduriavimą ir vėmimą sukeliantis toksinas, kai kuriose šalyse gaminamas, kaip cheminis ginklas.
* Saksitoksinas – kai kuriuose planktoniniuose organizmuose susidarantis neurotoksinas, sukeliantis plaučių ir širdies paralyžių.
* Mikotoksinai – grybuose (dažniausiai – pelėsiniuose) randami toksinai. Kai kurie sukelia vėžį ir mutacijas, pasižymi citotoksiniu poveikiu.
Varliaburniniai

**Pelėdiniai lėliai** (kitaip - **varliaburniniai**, **varliaburniai**) (, ) – lėlinių (*Caprimulgiformes*) būrio paukščių šeima. Kūno spalva maskuojanti: rausvai ar rudai išmargintos plunksnos susilieja su medžių ir krūmų šakų spalva. Galva didelė, kaklas ir kojos trumpi. Išvaizda panašūs į lėlius, tačiau savo grobį čiumpa nuo žemės, o ne skraidydami ore. Varliaburniai minta kitais paukščiais, žinduoliais, varliagyviais, taip pat vabzdžiais. Turi dideles akis, todėl gerai mato tamsoje. Medžioja temstant, naktį ar švintant, o dieną tupi nejudėdami medžiuose. Tupi ant tinkamų šakų ir laukia netoliese pasirodančio grobio. Stambesnius gyvūnus prieš prarydamas mirtinai uždaužo. Gyvena poromis ar šeimyninėmis grupėmis. Palaikydami ryšius didelėje lizdų ar maitinimosi teritorijoje, paukščiai dažnai susišaukia. Jų lizdai – tai krūva šakelių, sukrautų medžių išsišakojime. Deda tris baltus kiaušinius. Naktį peri patelė, o dieną patinas. Gresiant pavojui varliaburnis išsitempia į aukštį ir tampa panašus į nulaužtą medžio šaką. Tokią pozą kartais lydi ir žiočių demonstravimas: paukštis atveria didelę ir plačią burną. 

Pasaulyje gyvena 14 tropikinių rūšių, priklausančių dviem gentims: *Podargus* (3 rūšys) ir *Batrachostomus* (11 rūšių; neretai ši gentis išskiriama į atskirą *Batrachostomidae* šeimą). Varliaburniai paplitę Australijoje, Naujojoje Gvinėjoje, Indijoje, Pietų Azijoje.
Chadžas

**Chadžas** () – musulmonų piligrimų kelionė į islame šventą Meką, atliekant joje religines apeigas. Vienas iš penkių pagrindinių įsakymų, kurių privalo laikytis musulmonai.

Hadžas vyksta musulmonų kalendoriaus XII mėnesio 8–12 dienomis. Mekoje maldininkai septynis kartus apeina Kaabos šventyklą, paskui atlieka ritualinį bėgimą tarp Safos ir Marvos kalvų. Dešimtą dieną atliekama kruvinoji auka (aukojamas avinas arba kupranugaris). Musulmonas, atlikęs hadžą, gauna hadžijaus garbės titulą.

Kiekvienas musulmonas bent kartą gyvenime turi atlikti hadžą, arba kelionę į šventąją Meką. Tai negalioja nėščioms moterims, vaikams ir sergantiems.

## Šaltiniai
DOS

**DOS** () – grupė operacinių sistemų, sukurtų CP/M () pagrindu. Šios operacinės sistemos susideda iš paprasto funkcijų rinkinio, abstrahuojančio kompiuterio aparatinę įrangą (visų pirma, pasiekiamų per pertraukimą 21H), paprastos failų sistemos (FAT) ir komandinio interpretatoriaus (*command.com*).

Pirmoji iš šių sistemų, sukurta Digital Research firmoje 1974 m., buvo itin minimalistinė, vėlesnės sistemos (pradedant MS-DOS 2.0) ėmė įgyti kai kurių UNIX bruožų, pvz., katalogų struktūras, komandines kalbas. Kai kurios išvystytos *DOS* sistemų versijos turi ir procesų valdymo (Concurent DOS) bei darbo tinkle galimybes (pvz., OpenDOS ir PTS-DOS). 

Maždaug iki 1990 m. *DOS* buvo populiariausia operacinių sistemų rūšis. Vėliau *DOS* tipo sistemos buvo naudojamos specializuotuose kompiuteriuose. MS-DOS buvo senesnių Windows operacinių sistemų versijų dalis.

Tarp žinomesnių *DOS* tipo sistemų yra šios:
* CP-M
* MS-DOS
* DR-DOS
* IBM PC DOS
* FreeDOS
* PTS DOS
* Concurent DOS
Alkaloidas

**Alkaloidai** – šarminiai, azoto grupę turintys, organiniai junginiai. Tirpsta organiniuose tirpikliuose, su rūgštimis sudaro vandenyje tirpias druskas. Klasifikuojami pagal organinę grupę, prijungtą prie azoto atomo. Randami augaluose, kartais – kituose organizmuose, taip pat sintetinami. Paprastai būna biologiškai aktyvūs, veikia centrinę ar periferinę nervų sistemą. Naudojami medicinoje.

Kai kurie labiau žinomi alkaloidai:
* Atropinas – vienas iš nuodingų alkaloidų, randamas durnaropėse ir drignėse.
* Kapsaicinas – deginančio skonio alkaloidas, randamas aitriojoje paprikoje.
* Kofeinas – stimuliuojantis alkaloidas, randamas kavoje, kakavoje, arbatoje.
* Kokainas – vienas iš nuodingų alkaloidų, randamas kokainmedyje.
* Koniinas – vienas iš nuodingų alkaloidų.
* Meskalinas – alkaloidas, sukeliantis haliucinacijas, randamas pejotų rūšies kaktusuose.
* Morfinas – vienas iš nuodingų alkaloidų, randamas aguonose.
* Muskarinas – vienas iš nuodingų alkaloidų, randamas raudonosiose musmirėse.
* Nikotinas – vienas iš nuodingų alkaloidų, randamas tabake.
* Strichninas – vienas iš nuodingų alkaloidų.
*Teobrominas – alkaloidas randamas kakavoje.

Dalis alkaloidų yra nuodingi, kai kurie priskiriami narkotinėms medžiagoms.

## Išnašos

## Literatūra
* Žilinskas A. Alkaloidai. Mokomoji knyga. Vilnius: Vilniaus universitetas
Antipopiežius

**Antipopiežius** – asmuo, besiskelbiantis Katalikų bažnyčios popiežiumi, kurio išrinkimas popiežiumi yra ginčytinas arba nepripažįstamas. Tam tikrais Katalikų bažnyčios istorijos periodais Kardinolų kolegijos vykdomi popiežiaus rinkimai būdavo atskirų grupuočių nepripažįstami. Šios grupuotės išrinkdavo savo kandidatą į popiežius, kuris ir vadintas antipopiežiumi.

Pirmasis antipopiežius buvo Ipolitas (217–235), kurį III-ame amžiuje išrinko schizmatikų grupė Romoje, kuri nepripažino popiežiaus Kaliksto išrinkimo. Savo gyvenimą Hipolitas baigė Sardinijos kasyklose susitaikęs su oficialiąja bažnyčia, po imperijos valdžios persekiojimo.

Daugiausia antipopiežių buvo popiežių ir Šventosios Romos imperijos imperatorių varžymosi laikotarpiu XI-XII a. XIV a. pb. – XV a. pradžioje, vadinamosios Didžiosios Vakarų Schizmos metu, taip pat nuolat buvo keliolika besivaržančių popiežių. Sumaištis, susijusi su keletu pasiskelbusių popiežių, prisidėjo prie poreikio reformuoti Katalikų bažnyčią ir atsirasti protestantiškajam Reformacijos judėjimui XVI a. pradžioje.

Po 1449 m. reikšmingų antipopiežių nebebuvo, nes schizmos buvo susijusios arba su popiežiaus autoriteto neigimu (protestantizmas, senkatalikiai) arba su pasaulietiniais valdovais, kurie nesiekė remti antipopiežių (anglikonai).

## Šaltiniai
Pelenų diena

**Pelenų diena** (dar *Peleninė*, *Pelenija*, *Pelenė*, *Papelčius*) – pirmoji diena po Užgavėnių, pirmoji Gavėnios diena, kurios metu laikomasi griežto pasninko. Šią dieną prasidėdavo viešosios atgailos laikotarpis. Pelenų dieną bažnyčioje šventinami pelenai, atliekama simbolinė jų barstymo arba patepimo jais apeiga. Žmonėms ant galvų barstomi pelenai, primenant, kad žmogus iš dulkių gimęs, dulkėmis ir pavirsiąs.

Tradiciškai Pelenų diena daugelyje krikščioniškame tikėjime siejama su pasninku ir susilaikymu nuo mėsos. Kadangi tai yra Gavėnios pradžia, daugelis krikščionių pasižada gavėnios auką – įpročio, kurio jie atsisako iki Velykų šventės pradžios.

Pagal lietuvių liaudies papročius šią dieną nepriimta dirbti, ilgai miegoti, net nepriimta išeiti iš namų.

## Šaltiniai
Atramos-judėjimo sistema

**Atramos–judėjimo sistema** – griaučių sistema (*systema skeletale*) ir raumenų sistema (*systema musculare*). Atramos ir judėjimo organų sistema jungia griaučius, kaulų jungtis ir raumenis. Jos pagrindinės funkcijos:
* Suteikia gyvūno kūnui formą;
* Sudaro galimybę judėti ir keisti padėtį;
* Vykdo daugelį apsaugos, homeostazės ir kt. funkcijų.

## Kaulai
Kaulai – tai atskiri organai, kurių forma ir sandara susijusi su jų specifine funkcija. Svarbiausios griaučių sistemos funkcijos:
* Atraminė – griaučiai yra tvirti rėmai, apie kuriuos išsidėsto minkštosios kūno dalys.
* Apsauginė – sudaro kūno ertmes (kaukolės, krūtinės ir kt.) bei kanalus (stuburo), gyvybiškai svarbių organų talpyklas.
* Judėjimo – prie griaučių yra prisitvirtinę raumenys.
* Kraujodaros – raudonuosiuose kaulų čiulpuose bręsta kraujo ląstelės.
* Mineralų kaupimo – kauluose susikaupęs kalcis, fosforas ir kiti elementai, reikalingi daugelio organų gyvybinei veiklai.
Kaulų skaičius kinta bėgant amžiui, nes kaulėjimo židiniai tai atsiranda, tai susilieja. Vidutiniškai skaičiuojami 206 kaulai, iš jų 200 įprastinių, kanoninių, ir 6 klausomieji.

## Raumenys
Raumeniniu audiniu vadinamos visos organizmo struktūros, kurių pagrindinė funkcija – susitraukimas: tai lygieji, širdies ir griaučių raumenys. Griaučių raumenys, prisitvirtindami prie kaulų, sudaro aktyviąją judamojo aparato dalį: jiems susitraukiant, juda atskiros kūno dalys (2 pav.) ir visas kūnas, palaikoma kūno pusiausvyra, atliekami kvėpavimo ir rijimo judesiai, formuojama mimika. Taip pat nuo griaučių raumenų priklauso termoreguliacija (susitraukdami jie gamina šilumą). Žmogaus kūne yra apie 400 griaučių raumenų.

## Kaulų jungtys, raiščiai ir sausgyslės
Sąnariai – tai kaulus jungiančios jungtys, nuo kurių priklauso paslankumas ir judesių amplitudė. Sąnarį sudarančius kaulų galus jungia ir sąnarį tvirtina raiščiai, sudaryti iš elastinių ar kolageninių skaidulų. Sausgyslės panašios į raiščius – jungia kaulus tarpusavyje. Įprastai manoma, kad sausgyslių vienintelė funkcija – jungti raumenis prie kaulų. Tačiau geriau ištyrus sausgysles ir jų elastines savybes, nustatyta, kad jos gali funkcionuoti kaip spyruoklės. Dėl to jos gali moduliuoti jėgas judėjimo metu ir priduoti papildomo stabilumo, neatlikdamos jokio aktyvaus darbo.
Bernas

::*Apie [[dvaras|dvarų]] ir [[ūkininkas|ūkininkų]] samdomą žemės ūkio darbuotoją žr. [[Bernas (samdinys)]]*.

**Bernas** – Šveicarijos sostinė ir ketvirtasis pagal dydį šalies miestas, taip pat – Berno kantono administracinis centras. Pro miestą teka Arė, yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, chemijos, vaistų, maisto, poligrafijos pramonė.

Berne veikia universitetas ir dailės, istorijos, Alpių bei kt. muziejai. Mieste išlikę viduramžių tvirtovės (XV a.), gotikinė Šv. Vincento katedra (1421–1588 m.), rotušė (1406–1417 m.).

## Istorija

Bernas įkurtas 1191 metais, o 1353 m. jis įsijungė į Šveicarijos Konfederaciją. Nuo 1848 m. – šalies sostinė.

## Ryšiai su Lietuva
1916 ir 1917 m. mieste įvyko lietuvių visuomenės atstovų susirinkimai, vadinami Berno lietuvių konferencijomis.

Iš Lietuvos per Kybartus slapta pasitraukęs prezidentas Antanas Smetona 1940 m. lapkričio 23 d. Berne pasirašė Kybartų aktus dėl formalaus valdžios perdavimo emigracinei vyriausybei.

Šveicarijai pripažinus Lietuvą nepriklausoma valstybe, 1991 m. spalio 24 d. Šveicarijos lietuvių bendruomenės iniciatyva Berno *Palace Belleviu* viešbutyje buvo suorganizuotas draugystės vakaras.

## Sportas
1954 m. vyko V pasaulio futbolo čempionatas, o 2008 m. – XIII Europos futbolo čempionatas, 2011 m. Europos dailiojo čiuožimo čempionatas. Stipriausi futbolo klubai:
* BSC Young Boys
* FC Bern
* FC Weissenbühl Bern

## Išnašos

## Nuorodos
* Berno miestas (vokiečių, anglų, italų, prancūzų k.)
Griaučiai

**Griaučiai, skeletas** – kūno struktūrinis pagrindas, atliekantis atraminę ir apsauginę funkcijas ir kartu su raumenimis sudarantis ertmes, kuriose išsidėstę gyvybiškai svarbūs organai. Pavyzdžiui, galvos smegenis saugo kaukolė, nugaros smegenis – stuburas, plaučius ir širdį – krūtinės ląsta ir pan. Organizmas gali judėti todėl, kad kaulai sudaryti kaip ilgi ir trumpi svertai, sujungti paslankiomis jungtimis – sąnariais ir juos judinančiais raumenimis, kuriuos valdo nervų sistema. Judėjimas yra viena svarbiausių gyvo organizmo prisitaikymo prie aplinkos reakcijų ir vienas pagrindinių bruožų, skiriančių gyvūnus nuo augalų. Svarbiausia griaučių paskirtis – sutvirtinti kūną. Prie jų priaugę raumenys.

## Kaulai
Griaučių kaulai yra:
* **Ilgieji** panašūs į tvirtą vamzdį, jų abu galai turi glotnius sąnarinius paviršius. Priklauso rankų ir kojų kaulai.
* **Trumpieji**: jų vidurys yra iš korėto kaulo, o paviršių dengia plonas labai tvirto kaulo sluoksnis. Priklauso rankų ir kojų pirštų kaulai.
* **Plokštieji**: juos sudaro tvirtas išorinis kaulas su plonu akyto kaulo sluoksniu viduje. Priklauso kaukolė, kuri saugo nuo pažeidimų smegenis, dubenkaulis ir kita.
* **Netaisyklingieji** – gana minkšti, nes turi daug korėtos medžiagos; juos dengia plonas tvirto kaulo sluoksnis.

## Žmogaus skeletas
Naujagimis turi ~270 kaulų, bręstant kai kurie kaulai suauga. Subrendusio žmogaus skeletą sudaro 200 kanoninių kaulų ir 6 klausomieji kaulai. Iš viso 206 kaulai.

Žmogaus griaučiai skirstomi į ašinį ir pridėtinį skeletą. Ašiniam skeletui priklauso stuburas, krūtinės ląstos kaulai, poliežuvinis kaulas ir kaukolė. Pridėtiniam skeletui priklauso apatinių ir viršutinių galūnių kaulai.

### Žmogaus kaulai

#### Kaukolės kaulai

# Kaktikaulis, *os frontale*
# Momenkaulis, *os parientale*
# Smilkinkaulis, *os temporale*
# Pakauškaulis, *os occipitale*
# Skruostikaulis, *os zygomaticum*
# Viršutinis žandikaulis, *maxilla*
# Apatinis žandikaulis, *mandibula*
# Nosikaulis, *os nasale*
# Pleištakaulis, *os sphenoidale*

#### Krūtinės ląstos kaulai
# Krūtinkaulis, *sternum*
# Raktikaulis, *clavicula*
# Šonkauliai, *costae*

#### Viršutinės galūnės kaulai
# Mentė, *scapula*
# Alkūnkaulis, *ulna*
# Stipinkaulis, *radius*
# Žastikaulis, *humerus*
# Plaštaka, *manus*

#### Dubens kaulai
# Dubenkaulis, *os coxae*
# Klubakaulis, *os ilium*
# Gaktikaulis, *os pubis*
# Sėdynkaulis, *os ischii*

#### Apatinės galūnės kaulai
# Šlaunikaulis, *femur*
# Girnelė, *patella*
# Blauzdikaulis, *tibia*
# Šeivikaulis, *fibula*
# Pėda, *pes*

#### Stuburo slanksteliai
# Kaklo slanksteliai, *vertebrae cervicalis*
# Krūtinės slanksteliai, *vertebrae thoracicae*
# Juosmens slanksteliai, *vertebrae lumbales*
# Kryžkaulis, *os sacrum*
# Uodegikaulis, *os coccygis*
Tiaminas

**Tiaminas** (**vitaminas B<sub>1</sub>**) – vandenyje tirpstantis B grupės vitaminas, atrastas Japonijoje tiriant kaip ryžiai padeda įveikti *beriberi* ligą.

## Šaltiniai
Daugiausia vitamino B1 yra varpinių grūdų sėlenose, taip pat miltuose (daugiau juodoje rupioje duonoje), alaus mielėse, mėsoje (kepenyse, inkstuose), piene, daržovėse (ypač ankštinėse), riešutuose.

Grūduose daugiausia vitamino yra grūdo daige ir apvalkale.

## Savybės
Tiaminas tirpsta vandenyje, gerai išlieka šaldytuose produktuose, kaitinamas skyla.

## Poveikis
Vitaminas B1 dalyvauja angliavandenių apykaitoje, todėl vartojant pernelyg daug angliavandenių (taip pat alkoholio), vitamino B1 rezervai greitai baigiasi. Tiaminas dalyvauja perduodant nervinį impulsą raumenims, atstatant nervų sistemą po didelio krūvio, taip pat skatina normalų augimą, vaisingumą, laktaciją.

### Poreikis
Tiamino reikia vidutiniškai 1,2-1,6 μ g per dieną, nėščiosioms – 1,3 μ g, žindančioms moterims – 1,4 μ g. Prakaituojant jo reikia daugiau, nes vitaminas pašalinamas su prakaitu.

### Trūkumas
Dėl vitamino B1 stokos atsiranda liga beriberi (tiesioginis vertimas – *avies eisena*). Dėl tiamino stokos sutrinka virškinimas, dingsta apetitas, silpnėja atmintis. Gali pasireikšti galvos skausmai, dirglumas, periferinių nervų uždegimas, rečiau – sutrikti širdies veikla, sulėtėti žarnyno peristaltika.

Vitamino dažnai trūksta dėl fizinio pervargimo, alkoholizmo, lėtinių žarnyno ir kepenų ligų.

### Perteklius
Labai smarkiai perdozavus (100 kartų didesnė nei paros norma) gali skaudėti galvą, prasidėti traukuliai, atsirasti silpnumas, alergija, sutrikti širdies ritmas.
Stuburas

: *Šis straipsnis yra apie stuburą anatomijoje. Apie stuburą programavime skaitykite − [[Stuburas (programavimas)]].*

**Stuburas**&nbsp;– žmogaus ir kitų stuburinių gyvūnų atraminė ašis, sudaryta iš 33 (kartais 34) slankstelių. Stuburas apsaugo nugaros smegenis ir palaiko galvą. Su stuburu jungiasi krūtinės ląsta ir dubens kaulai. Kaklinę stuburo dalį sudaro septyni kaklo slanksteliai. Krūtininę dalį sudaro 12 krūtinės slankstelių, prie kurių yra prisijungę šonkauliai. Juosmens dalį sudaro 5 juosmens slanksteliai, išsidėstę žemyn iki stuburo apačios. Tai didžiausi paslankūs stuburo kaulai. Apatinę stuburo dalį sudaro 5 kryžkaulio slanksteliai, kurie yra suaugę į vientisą kietą kaulą, kad būtų stipresni. Žemiau jų esti 3, 4 arba 5 maži slanksteliai. Tai uodegikaulis. Šioje vietoje gyvūnams auga uodega.
Žmogaus stuburas priklauso ašiniam skeletui.

Žemėje yra apie 50000 gyvūnų rūšių, kurie turi stuburą.

## Stuburo jungtys
Stuburo jungtis galima skirstyti į slankstelių kūnų ir slankstelių lankų ir ataugų jungtis.

**Slankstelių kūnų** jungtis sudaro tarpslanksteliniai diskai bei užpakalinis ir priekinis išilginiai raiščiai. Tarpslankstelinį diską sudaro: skaidulinės kremzlinės plokštelės, skaidulinis žiedas ir minkštiminis branduolys. Užpakalinis išilginis raištis (*ligamentum longitudinale posterius*) yra suaugęs su tarpslanksteliniais diskais ir jungia slankstelių kūnus iš stuburo kanalo (*canalis vertebralis*) pusės, nuo pakauškaulio iki kryžkaulio. Šis raištis atsakingas už stuburo lenkimo varžymą. Priekinis išilginis raištis (*ligamentum longitudinale anterius*) yra priaugęs prie slankstelių kūnų ir eina nuo priekinio atlanto lanko iki kryžkaulio. Šis raištis atsakingas už stuburo lenkimą.

**Slankstelių lankų ir ataugų** jungtis sudaro:
* Tarpslanksteliniai sąnariai (*articulationes intervertebrales*)
* Geltonieji raiščiai (*ligamenta flava*)
* Tarpskersiniai raiščiai (*ligamenta intertransversaria*)
* Tarpketeriniai raiščiai (*ligamenta interspinalia*)
* Antketerinis raištis (*ligamentum supraspinale*)

## Stuburo judesiai

Stuburui yra būdingi 4 judesiai:
* apie skersinę ašį (lenkimas ir tiesimas)
* apie sagitalinę ašį (šoninis lenkimas)
* apie vertikaliąją ašį (sukimas)
* spyruokliavimas (stuburo aukščio svyravimas)

## Šaltiniai
Tapyrai

**Tapyrai** (*Tapirus*) – neporakanopių (*Perissodactyla*) žinduolių būrio, monotipinės **tapyrinių** (*Tapiridae*) šeimos gentis, kuri istoriškai labai sena ir iki šių dienų beveik per 35 milijonus metų mažai pakitusi. Todėl neretai tapyrai vadinami „gyvosiomis fosilijomis". Gyvūnai panašūs į kiaules, bet turi trumpą ir judrų straublį, kuris susiformavo nosiai suaugus su viršutine lūpa. 

Kūnas aptakus, todėl lengvai gali judėti tankiame pomiškyje. Snukis labai įdubęs, nosies ertmės labai padidėjusios, šnervės išsidėsčiusios snukio gale. Uoslė labai jautri ir yra gyvybiškai svarbi ieškant maisto ir užuodžiant pavojų ar kitus tapyrus. Ausys didelės ir stačios, todėl gerai girdi. Akys yra išsidėsčiusios giliose akiduobėse, todėl apsaugotos nuo dyglių ir aštrių šakų. Kojų trys pirštai remiami ant minkštos žemės išsiskiečia ir neleidžia guvūnui grimzti. Uodega trumpa ir plati, oda kieta, tik paduose ji minkšta ir jautri. 

Kūnas apaugęs trumpais prigludusiais plaukais. Centrinės Amerikos ir lyguminiai tapyrai turi trumpus, šiurkščius karčius, apsaugančius nuo jaguaro dantų. Dauguma rūšių yra ištisai rudos, pilkos arba juosvos spalvos, išskyrus kai kurių baltus ausų apvadėlius. Kalniniam tapyrui būdingos ryškios baltos lūpos, o lyguminis ir Centrinės Amerikos tapyrai ant skruostų, smakro ir kaklo priekinės dalies turi šviesius lopus. Baltaliemenis tapyras yra su didelėmis baltomis kūno žymėmis. Jaunikliams būdingas rausvai rudas kailis su horizontaliai baltais dryžiais ir dėmėmis. Suaugėlių spalvos pradeda atsirasti maždaug 6 mėnesių amžiaus.

Paplitę miškingose srityse Pietryčių Azijoje ir Pietų bei Centrinėje Amerikoje, visada arti vandens. Saugodamiesi plėšrūnų ir vėsindamiesi jie daug laiko praleidžia vandenyje, iškišę tik straublį kaip kvėpavimo vamzdelį. 

Gentyje 4 rūšys:
* Lyguminis tapyras (*Tapirus terrestris*)
* Kalninis tapyras (*Tapirus pinchaque*) 
* Centrinės Amerikos tapyras (*Tapirus bairdii*)
* Baltaliemenis tapyras (*Tapirus indicus*)
Amniotai

**Amniotai** (*Amniota*) – tikrieji sausumos stuburiniai. Amniotams priklauso ropliai, paukščiai ir žinduoliai. Tai – vieningos kilmės gyvūnai, kurių bendri požymiai susiformavo sausumoje. Vystosi sausumoje. Aplink gemalus formuojasi dangalai – amnionas ir seroza, tarp kurių įsiterpia alantojus.

## Apibrėžimas ir klasifikacija
Pirmą kartą amniotus aprašė embriologas Ernstas Hekelis 1866 m.

### Tradicinė klasifikacija
Amniotų klasifikacijoje tradiciškai yra išskiriamos trys klasės, kurios remiasi pagrindiniais bruožais ir fiziologija:

* **Klasė [[Ropliai]]
** Poklasis [[Anapsid]]a ([[Parareptilia]], galimai ir [[vėžliai]])
** Poklasis [[Diapsid]]a (dauguma roplių, paukščių pirmtakai)
** Poklasis [[Euryapsida]] (pleziozaurai, plakodontai ir ichtiozaurai)
** Poklasis [[Synapsid]]a (panašūs į žinduolius ropliai, žinduolių pirmtakai)
* **infra klasė Paukščiai**
** Poklasis [[Archaeornithes]] (paukščiai panašūs į roplius, visų paukščių pirmtakai)
** Poklasis [[Enantiornithes]] (ankstyvieji paukščiai su alternatyvia peties jungtimi)
** Poklasis [[Hesperornithes]] (dantyti ir skristi nemokantys paukščiai)
** Poklasis [[Ichthyornithes]] (dantyti, bet šiuolaikiniai paukščiai)
** Poklasis [[Neornithes]] (visi gyvenantys paukščiai)
* **Klasė Žinduoliai
** Poklasis Monotremata (kiaušinius dedantys žinduoliai)
** Poklasis Theria (metatheria, marsupial ir eutheria, placentiniai žinduoliai)

## Šaltiniai