open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mažalotė (ežeras)

**Mažalotė** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į šiaurės rytus nuo Pabradės, Pabradės miške, Žeimenos upės slėnyje. Ežeras įeina į Žeimenos kraštovaizdžio draustinį. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,68 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 124,1 m. Krantai beveik ištisai apaugę medžiais, aukšti. Iš šiaurės vakarų į pietryčius ežerą prateka Žeimenos intakas Ž-8. Pasroviui už 0,04 km telkšo mažas ežerėlis Aklutis.

Pietrytinėje pakrantėje įsikūręs Mažalotės kaimas.

## Šaltiniai
Akademinis irklavimas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Akademinis irklavimas]] 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.

Dėl nesutarimų keturviečių valčių su vairininku klasėje, šioje rungtyje vyko du finalai ir išdalinti du medalių komplektai.

## Dalyvavusios šalys
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Nuorodos
* TOK svetainė
Hermann Barrelet

**Hermann Barrelet** (1879 m. rugsėjo 25 d. – ?) – Prancūzijos akademinis irkluotojas. Pirmasis olimpinis irklavimo vienvietėmis valtimis čempionas.

## Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Barrelet dalyvavo akademinio irklavimo varžybose. Vienviečių valčių klasėje prancūzas tapo pirmuoju olimpiniu čempionu istorijoje.

Vėliau skynė Europos čempionato titulus įvairiose valčių klasėse: vienetų čempionas 1901 m., dvejetų čempionas 1913 m. ir aštuonetų čempionas 1909 m.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Užkratas

**Užkratas** () – 2011 m. JAV sukurtas mokslinis fantastinis, katastrofos filmas, kurį režisavo Steven Soderbergh, vaidina Marion Cotillard, Matt Damon, Laurence Fishburne, Jude Law, Gwyneth Paltrow, Kate Winslet ir kt. Siužetas pasakoja apie plintantį nežinomą mirtiną virusą, medicinos tyrinėtojų ir visuomenės sveikatos pareigūnų bandymus aptikti ir kontroliuoti ligą, viešosios tvarkos praradimą pandemijos metu ir galiausiai vakcinos, sulaikančios viruso plitimą, atradimą. Kurdamas filmą režisierius bendradarbiavo su JAV Ligų kontrolės ir prevencijos centru, konsultavosi su mokslo ekspertų grupe..

Kino juostos premjera buvo pristatyta 2011 m. rugsėjo 3 d. Venecijos kino festivalyje. Filmas Amerikos kino teatrų ekranuose pasirodė rugsėjo 9 d., per pirmąjį savaitgalį uždirbdamas 22 mln. JAV dol. Visame pasaulyje jis uždirbo 136,5 mln. JAV dol. Po premjeros filmas sulaukė kukliai teigiamų kritikų atsiliepimų. 2014 m. balandžio mėn. duomenimis, „Rotten Tomatoes“ svetainėje įvertintas 84 %, remiantis 237 apžvalgomis, vidutinis įvertinimas buvo 7 iš 10, tuo tarpu auditorijos įvertinimas siekė tik 62 % (vidutinis įvertinimas – 3,4 iš 5).

Dėl COVID-19 pandemijos, kuri 2019 m. prasidėjo Kinijoje ir vėliau išplito visame pasaulyje, 2020 m. filmas sulaukė naujo populiarumo etapo.

## Siužetas

Verslininkė, kurią vaidina Gwyneth Paltrow, žūsta nuo paslaptingo ir mirtino viruso, kurį ji pasigavo Kinijoje. Pačioje pradžioje ji pradeda kosėti keliaudama iš Honkongo namo į JAV. Ima aiškėti, kad moterį paveikė nežinomas virusas, kuris tikriausiai plinta oro lašeliniu būdu. Netrukus G. Paltrow herojė gana greitai miršta nuo encefalito – infekcinio nervų sistemos susirgimo, pažeidžiančio smegenis. Filme virusas plinta per gyvūnus, mutuoja. Užkrėstas šikšnosparnis jį perduoda kiaulei, o kiaulienos patiekalai patenka viename viešbučio restorane ant svečių stalo. Grandinę užbaigia virtuvės šefas, kruopščiai nusišluostęs ką tik paršelį išdarinėjusias rankas į prijuostę, nueinantis fotografuotis su ta pačia vėliau kosėti pradėjusia filmo veikėja – „nuline paciente“. Ji filmo pradžioje užkrečia ir savo vaiką – rodomas apkabinimas grįžus namo. Kuomet filme prasideda viruso epidemija, paralyžiuojamas socialinis gyvenimas, sanitarinės-epidemiologinės tarnybos žvalgybos agentai gauna užduotį išaiškinti ir izoliuoti užkratą. Filme rodomos dramatiškos scenos, kuomet ligos išvargintus žmones ištinka staigi mirtis tiesiog gatvėse.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marion Cotillard – dr. Leonora Orantes, PSO epidemiologė
* Matt Damon – Mitch Emhoff
* Laurence Fishburne – dr. Ellis Cheever
* Jude Law – Alan Krumwiede
* Gwyneth Paltrow – Beth Emhoff
* Kate Winslet – dr. Beth Emhoff, epidemijų žvalgybos agentė
* Bryan Cranston – Lyle Haggerty, kontradmirolas
* Jennifer Ehle – dr. Ally Hextall, mokslininkė

## Šaltiniai
Mieresas

**Mieresas** () – miestas šiaurės vakarų Ispanijoje, Astūrijoje, 20 km į pietryčius nuo Ovjedo, prie Kaudalio upės. Praeina Madrido–Chichono geležinkelis ir plentas. Tai svarbus kalnakasybos ir sunkiosios pramonės centras: plėtojama metalo apdirbimo pramonė, juodoji metalurgija, kasybos mašinų gamyba ir remontas. Apylinkėse yra akmens anglių, geležies rūdos, sieros, gyvsidabrio, cinoberio telkinių (daugelis kasyklų uždaryta). Veikia kalnakasybos mokykla.

Mierese stovi XII a. romaninė Šv. Eulalijos bažnyčia, XVIII a. Šv. Kozmo ir Damijono vienuolynas, XVIII a. barokiniai rūmai, rotušė (1862 m.), Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (1931 m.).

## Istorija
Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų (aplink likę pilkapių, piliakalnių). Nuo II a. pr. m. e. Mieresas buvo romėnų gyvenvietė prie Leono–Lugo kelio. Pirmąkart Miereso pavadinimas minimas 857 m. (Astūrijos karaliaus Ordono I dovanojimo akte). Vėlyvaisiais viduramžiais šalia Miereso ėjo piligrimų kelias į Kompostelos Santjagą.

XIX a. Mieresas pradėjo augti kaip anglių kasybos ir metalurgijos pramonės centras. 1934 m. darbininkai aktyviai įsitraukė į revoliucinį judėjimą, o per Ispanijos pilietinį karą palaikė respublikonus. XX a. pab. daugelis kalnakasybos įmonių užsidarė, smarkiai sumažėjo gyventojų.

## Galerija

Turón.jpg|Turono kalnakasių gyvenvietė šalia Miereso
Mieres. Casa de la Cultura. Biblioteca. Yolanda Suárez. Asociación Semeya. 1.jpg|Kultūros namai
Casa'l conceyu mieres.jpg|Rotušė
Mártires de Valdecuna-Mieres- 16.JPG|Šv. Kozmo ir Damijono vienuolynas Miereso apylinkėse


## Šaltiniai
Garcia Alabiano

**Garsija Alabijanas** (, 1549 m. Tarasona,Ispanija – 1624 m. balandžio 27 d. Saragosa, Ispanija) – ispanų jėzuitų profesorius ir teologas, antrasis Vilniaus akademijos rektorius.

Garsija Alabijanas studijavo Saragosoje, Valensijoje, Barselonoje ir Romoje. 1567 m. įstojo į Jėzuitų ordiną.

Nuo 1578 m. vadovavo Vilniaus kolegijos scholastinės teologijos katedrai. Dėstė teologiją. Per paskaitas skaitė I Šv. Tomo Akviniečio veikalo „*Summa theologica*” dalį. 1583 m. Vilniaus universitete jam suteiktas pats pirmasis universiteto istorijoje teologijos daktaro laipsnis. Nuo 1584 m. ėjo Vilniaus akademijos vicerektoriaus pareigas. 1585 m. tapo Vilniaus akademijos rektoriumi. Šias pareigas Alabijanas ėjo iki 1592 m. vasaros.

Rūpinosi Vilniaus akademijos plėtimu, studijų lygiu, taip pat rūpinosi neturtingų studentų išlaikymu, jiems buvo įsteigtas bendrabutis. Taip pat rūpinosi Šv. Jonų bažnyčios puošimu.

Tapęs kardinolo Jurgio Radvilos patarėju, 1592 m. G.Alabijanas paliko Vilnių, persikėlė į Krokuvą. Nuo 1593 m. rugpjūčio mėn. iki 1594 m. balandžio mėn. jis buvo Krokuvos jėzuitų provincijos vicepirmininkas. 1599 m. Alabijanas lydėjo Jurgį Radvilą kelionėje į Italiją.
 
Romoje 1600 m. nelauktai mirus Jurgiui Radvilai, G.Alabijanas grįžo į Saragosą. Nuo 1600 m. jis buvo Saragosos kolegijos rektorius.

Vilniuje su A. Arijumi išleido teologijos tezių rinkinius.

## Nuorodos
Langreo

**Langreo** (, ), ***Sama de Langreo*** – miestas šiaurės vakarų Ispanijoje, Astūrijoje, 20 km į pietryčius nuo Ovjedo, Kantabrijos kalnų slėnyje, prie Nalono upės. Geležinkeliai į Chichoną, Avilesą, Pola de Lavjaną. Kalnakasybos pramonės centras: juodoji metalurgija (geležies, plieno lydymas), mašinų gamyba, chemijos, keramikos, tekstilės pramonė, sidro gamyba. Apylinkėse yra akmens anglių, geležies rūdos kasyklos, auginami vaismedžiai. Veikia juodosios metalurgijos muziejus, Eduardo Úrkulo pinakoteka. Stovi XII a. Šv. Stepono, kelios kitos (XVI–XVIII a.) bažnyčios, XIV a. bokštas, keletas barokinių vilų, Švč. Karbajo Dievo Motinos šventykla, XIX–XX a. pr. industrinis paveldas.

## Istorija
Langreo minimas 857 m. Astūrijos karaliaus Ordono I dovanojimo sutartyje. Miestas pradėjo augti XIX a. pr., pradėjus plėtoti kalnakasybą ir metalurgijos pramonę. 1846 m. miestą pasiekė geležinkelis. Kasyklų darbininkai dalyvavo 1934 m. revoliucijoje ir rėmė respublikonus Ispanijos pilietiniame kare. XX a. pab. – XXI a. pr. daugelis kasyklų ir sunkiosios pramonės įmonių užsidarė.

## Šaltiniai
HAT-P-13 c

**HAT-P-13 c** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HAT-P-13, esančią Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 698 šviesmečius (214 parsekų).

HAT-P-13 c yra dujinė milžinė, jos masė siekia 14,28 Jupiterio masės. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 446,27 (± 0,22) paros, jos orbitos didysis pusašis yra 1,186 av, o ekscentricitetas – 0,6616. Didelis HAT-P-13 c orbitos ekscentricitetas rodo, kad ši egzoplaneta skrieja ištęsta elipsine orbita.  HAT-P-13 c pusiausvyros temperatūra – 276 K.

Apie HAT-P-13 c atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HAT-P-13 c, šioje sistemoje dar atrasta HAT-P-13 b planeta (taip pat dujinė milžinė).

## Šaltiniai
William Riegel Schmalstieg

**Viljamas Rygelis Šmòlstygas** (, 1929 m. spalio 3 d. Sejeris, Pensilvanija, JAV ― 2021 m. sausio 22 d. Lankasteris, Pensilvanija, JAV) – JAV kalbininkas, baltistas, slavistas, indoeuropeistas, vertėjas. Pensilvanijos universiteto profesorius, 1994 m. jam suteiktas Vilniaus universiteto garbės daktaro vardas, nuo 2006 m. – Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys.

## Biografija
1950 m. baigė Minesotos universitetą. Pensilvanijos universitete, be kitų, jo dėstytojas buvo Vincas Krėvė-Mickevičius. 1956 m. šiame universitete apgynė daktaro disertaciją „Slavų kalbų įtaka lietuvių kalbai". 1963–1964 m. Minesotos universitete ėjo profesoriaus pareigas, nuo 1965 m. buvo profesorius Pensilvanijos universitete, dėstė ir lietuvių kalbą.

Mokslinio darbo sritys – indoeuropeistika, baltistika ir slavistika. Su lietuvių kalbininkais L. Dambriūnu ir A. Klimu parašė anglišką „Dabartinės lietuvių kalbos įvadą" (1966, 1993), su A. Klimu anglų kalba sudarė „Lietuvių―anglų kalbų lingvistinių terminų žodynėlį" (1971). Su B. Jėgeriu (B. Jēgers) į anglų kalbą išvertė J. Endzelyno knygą „Baltų kalbų garsai ir formos“ (1971), su R. Armentrotu (R. Armentrout) – A. Sabaliausko knygą „Žodžiai atgyja“ (1973). V. Šmolstygas gerai mokėjo lietuvių kalbą. Viena iš jo tyrimų temų – istorinė lietuvių kalbos sintaksė, parašė monografiją „Lietuvių kalbos istorinė sintaksė" (1988), studiją „Lietuvių kalba – praeitis ir dabartis" (1982), taip pat straipsniuose išdėstė savo pastebėjimus dėl baltų ir slavų kalbų santykių. 1982–1984 m. buvo Baltų studijų plėtros asociacijos pirmininkas.

V. Šmolstygas žinomas dėl prūsų kalbos tyrimų (knygos – „Senovės prūsų kalbos skaitiniai“, 1965; „Senovės prūsų kalbos veiksmažodis“, 1970; „Senovės prūsų kalbos gramatika“, 1974; „Senovės prūsų kalbos studijos“, 1976). 1975 m. žurnale „General Linguistics“ drauge su V. Zepu ir S. Maklaskiu (S. C. McCluskey) paskelbė Bazelyje rastą prūsų kalbos fragmentą – seniausią žinomą prūsų kalbos ir apskritai baltų kalbų tekstą.

Palaikė glaudžius ryšius su Lietuvos filologais, lietuvių išeivijos Amerikoje organizacijomis, daug kartų lankėsi Lietuvoje. 1986 m. V. Šmolstygas keturis mėnesius stažavo Lietuvių kalbos ir literatūros institute.

## Išnašos

## Bibliografija
* Readings in Old Prussian, 1965
* Introduction to Modern Lithuanian (su L. Dambriūnu ir A. Klimu), 1966
* The Old Prussian Verb, 1970
* Lithuanian-English Glossary of Linguistic Terminology (su A. Klimu), 1971
* An Old Prussian Grammar, 1974
* Studies in Old Prussian, 1976
* An Introduction to Old Church Slavic, 1976
* Indo-European linguistics: A new synthesis, 1980
* Beginning Hittite (su W. H. Held, J. E. Gertz), 1988
* A Lithuanian Historical Syntax, 1988
* Historical Morphology of the Baltic Verb, 2000

## Nuorodos
*
Aklutis (Švenčionių r., Pabradės sen.)

**Aklutis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į šiaurės rytus nuo Pabradės, Pabradės miške, Žeimenos upės slėnyje. Ežeras įeina į Žeimenos kraštovaizdžio draustinį. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,16 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 124,1 m. Krantai ištisai apaugę medžiais, žemi. Iš vakarų į rytus ežerą prateka Žeimenos intakas Ž-8. Į vakarus už 0,04 km telkšo Mažalotės ežeras.

Į pietus įsikūręs Mažalotės kaimas.

## Šaltiniai
Lengvoji atletika 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Lengvoji atletika]] 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Jungtinės Amerikos Valstijos laimėjo daugiausiai aukso medalių.

1900 m. olimpiadoje varžybos nevyko standartiniame stadione. Bėgimo trasa buvo sudaryta ant žolės ir nelygaus paviršiaus.

## Dalyvavusios šalys
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Nuorodos
* TOK svetainė
Inbee Park

**Inbee Park** (g. 1988 m. liepos 12 d.) – Pietų Korėjos profesionali golfo žaidėja, olimpinė čempionė.

2008 m. pirmą kartą laimėjo prestižinį U.S. Open turnyrą, bei tapo jauniausia turnyro nugalėtoja istorijoje. 2013 m. balandį pirmą kartą užėmė pirmąją vietą pasaulio reitinge.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tapo pirmąją olimpine čempione po 1904 m. golfo pašalinimo iš olimpinės programos. Park taip pat tapo pirmąją Pietų Korėjos aukso medalininke olimpiniame golfo turnyre.

## Nuorodos
* LPGA svetainėje
Mergežeris (Švenčionių r.)

**Mergežeris** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3,5 km į pietus nuo Ceikinių. Kranto linija vingiuota. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,72 km, plotis – iki 0,34 km. Altitudė 194,6 m. Krantai aukšti, miškingi – iš šiaurės prieina Garnių miškas, iš vakarų – Možerio miškas, iš pietų – Dvarikščių miškas. Rytinėje pakrantėje plyti pievos, įsikūręs nebegyvenamas Jaurų kaimas su įrengta poilsiaviete, kiek atokiau į šiaurės vakarus – Garnių kaimas. Vakaruose iš ežero išteka Mergežerio upelis link Švento ežero (Kretuono ežero baseinas).

Pietvakarinėje pakrantėje stūkso Kačėniškės piliakalnis, aplink įrengtas piliakalnio pažintinis takas, poilsiavietė. Šiauriniu ežero krantu eina riba su Ignalinos rajonu.

## Šaltiniai
Chloe Esposito

**Chloe Esposito** (g. 1991 m. rugsėjo 19 d.) – Australijos šiuolaikinės penkiakovės sportininkė, olimpinė čempionė.

## Biografija
Gimė sportininkų šeimoje. Chloe tėvas Daniel Esposito atstovavo Australiją šiuolaikinės penkiakovės varžybose 1984 m. Sportininkės brolis Max Esposito dalyvavo 2016 m. olimpiadoje.

2012 m. Azijos ir Okeanijos čempionate iškovojo kelialapį į 2012 m. vasaros olimpinės žaidynės. Olimpiadoje sportininkė užėmė 7-ą vietą.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Esposito tapo olimpine čempione. 2018 m. pasaulio taurės finalo čempionė.

## Nuorodos
* UIPM svetainėje
Merkis

**Merkis** arba **Žmoginis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 1 km į vakarus nuo Kaltanėnų, Kuklių kaimo šiaurrytinėje dalyje. Ežeras ovalo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,17 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 140 m. Krantai žemi, apaugę medžių juosta, tik pietinis krantas aukštesnis. Pakrantėse plyti pievos, krūmynai, pietryčiuose auga miškelis, į šiaurę telkšo užpelkėjęs bevardis 0,2 ha dydžio ežeriukas. Vakarinėje pakrantėje stovi gyvenamieji namai. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.

Rytine pakrante eina geležinkelis Švenčionėliai-Utena.

## Šaltiniai
Miruolis (Švenčionių r.)

**Miruolis** arba **Minadis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į pietryčius nuo Labanoro, Labanoro girioje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,35 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 145,4 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais, tik pietinis krantas sausas. Pakrantės kalvotos. Vakaruose išteka upelis link Šiekščio ežero (Lakajos intako Peršokšnos baseinas).

Į vakarus nuo ežero įsikūręs Pašekščio kaimas.

## Šaltiniai
Minėlis

**Minėlis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3,5 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girioje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,2 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 151,1 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pietinė ir dalis šiaurinės pakrantės kalvotos. Ežeras telkšo Minėlio raisto pietinėje dalyje. Ežeras nenutekantis, priklauso, Lakajos intako Peršokšnos baseinui.

Kiek atokiau į šiaurės rytus įsikūręs Paminėlės kaimas.

## Šaltiniai
Aleksander Lesun

**Aleksander Lesun** (; g. 1988 m. liepos 1 d.) – baltarusių kilmės Rusiją atstovaujantis šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
2008 m. atstovavo Baltarusiją Europos ir pasaulio jaunimo čempionatuose. 2009 m. priėmė Rusijos pilietybę ir pradėjo atstovauti šiai šaliai. 2010 m. pasaulio čempionate pelnė sidabrą individualioje vyrų penkiakovės rungtyje. 2011 m. tapo Europos ir pasaulio čempionu komandinėse rungtyse su Rusijos nacionaline rinktine. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lesunas užėmė ketvirtą vietą.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lesunas tapo olimpiniu čempionu.

## Nuorodos
* UIPM svetainėje
Choi Mi-sun

**Choi Mi-sun** (; g. 1996 m. liepos 1 d.) – Pietų Korėjos šaulė iš lanko. Olimpinė ir pasaulio čempionė.

## Biografija
2015 m. Kvandžu vykusioje vasaros Universiadoje Mi-sun tapo individualios ir komandinės rungčių vicečempione. tais pačiais metais pelnė du bronzos medalius pasaulio čempionate. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Hye-jin dalyvavo asmeninėse ir komandinėse varžybose. Komandinio šaudymo finale nugalėjusios Rusijos komandą sportininkės pelnė aukso medalius. 2017 m. Universiados metu Mi-sun pasiekė 687 rezultatą ir pagerino pasaulio rekordą. Tais pačiais metais tapo pasaulio komandinės rungties čempione. 2019 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate iškovojo sidabrą komandinėje rungtyje ir bronzą vienetų rungtyje.

## Nuorodos
* WA svetainėje
9-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**9-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos. Jos vykdomos pagal ICCF taisykles.  Čempionato pradžia - 1977 vasario 15, pabaiga – 1978 spalio 15. Žaista siunčiant ėjimus pašto laiškais.

## Turnyras

## Prizininkai
9-ojo Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionato nugalėtoju tapo Gintautas Petraitis (Klaipėda), pelnęs 12 taškų iš 14-kos galimų.  Sidabras atiteko kitam klaipėdiečiui  Kęstučiui Andriejūnui (10,5 tšk.) Pustaškiu atsilikę sekė du  čempionato dalyviai. Bronzos medalio likimą lėmė kurio iš jų bus aukštesni papildomi rodikliai. Ivertinus rodiklius, bronzos medalis  atiteko A. Buinauskui  iš Švenčionių.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Višera (reikšmės)

**Višera** () – keletas upių ir gyvenviečių šiaurės Rusijoje:
* Višera – Permės krašte; Kamos intakas;
* Višera – Komijoje; Vyčegdos intakas;
* Višera – Naugardo sr.; Volchovo intakas;
* Mažoji Višera – miestas Naugardo sr.;
* Didžioji Višera – gyvenvietė Naugardo sr.
Jean Pierre Norblin

**Žanas Pjeras Norblenas** (, 1740 m. liepos 15 d. Sena ir Marna, Prancūzija, pagal kitus duomenis - 1745 m. liepos 1 d.  Šampanės Šalonas, Prancūzija  – 1830 m. vasario 23 d. Paryžius, Prancūzija) – prancūzų kilmės lenkų dailininkas, grafikas. Vienas svarbiausių Stanislovo laikotarpio tapytojų, laikomas lenkų žanrinės tapybos pradininku.

## Biografija

Žanas Pjeras Norblenas gimė 1740 m. liepos 15 d. Senos ir Marnos departamente, Prancūzijoje, pagal kitus duomenis - 1745 m. liepos 1 d. Šampanėje. Jo tėvas Pjeras Martinas Norblenas buvo La Gourdaine dvaro savininkas.

1769 m. Jis buvo Paryžiaus karališkosios tapybos ir skulptūros akademijos „École Royale“ studentas. Po studijų kažkiek laiko keliavo, aplankė Londoną, kur susipažino su būsimuoju savo globėju Adomu Kazimieru Čartoriskiu.

1774 m. su Čartoriskiu išvyko į Lenkiją, kur tapo Čartoriskio vaikų piešimo mokytoju. Apsistojo 1783–1785 m. ir 1789–1790 m. Arkadijoje, vėliau - Pulavuose. Norblenas daugiau kaip trisdešimt metų išgyveno Lenkijoje ir čia sukūrė žymiausius savo tapybos darbus. Čartoriskių šeimai nutapė peizažų, taip pat scenas iš Čartoriskio darbo. Karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio įsakymu atkūrė ant drobės mūšio su kazokais sceną.  Jo darbai sulaukė karaliaus pripažinimo.

Varšuvoje Norblenas įkūrė dailės mokyklą, kuri veikė nuo 1774 m. iki 1804 m. Šioje mokykloje mokėsi vėliau dirbęs Sankt Peterburge dailininkas – batalistas Aleksandras Orlovskis. Norbleno mokiniais taip pat buvo Jonas Rustemas, Michailas Plonskis. 

1804 m. Norblenas sugrįžo į Prancūziją.

## Kūryba

Norblenas nutapė daug lenkų aristokratų portretų, taip pat paveikslų istorine tematika. Norblenas buvo 1794 m. sukilimo įvykių Varšuvoje liudininku. Visa tai jis užfiksavo drobėje. Taip pat Norblenas kūrė graviūras, kurios išleistos po jo mirties. 

## Galerija


Vaizdas:Zaprzysiezenie Konstytucji 3 Maja 1791 (456537).jpg|thumb|1791 m. gegužės 3-osios konstitucijos konfirmacija 
Vaizdas:Prince Adam Kazimierz Czartoryski in Corps of Cadets (Warsaw).PNG|thumb|Adomas Kazimieras Čartoriskis Varšuvos kadetų mokykloje 
Vaizdas:Szlachcic polski.jpg|thumb|lenkų šlėchta
Vaizdas:National Museum in Poznan - Targ na Pradze.JPG|thumb|National Turgus Prahoje
Vaizdas:Norblin Breakfast in the garden.jpg|thumb|Pusryčiai sode
Vaizdas:Norblin Aqueduct in Arkadia.jpg|thumb|Arkadijos vaizdai



## Nuorodos
Višera (Vyčegda)

**Višera** (, ) – upė Rusijoje, Komijoje; Vyčegdos dešinysis intakas (Š. Dvinos baseinas). Prasideda į pietvakarius nuo Timano kalvagūbrio pietvakarinių šlaitų, pelkėse prie Sinodoro ežero. Teka pelkėtomis lygumomis daugiausia į pietus, pietryčius, meandruoja.

Didžiausi intakai: Pugdymas, Nivšera (kairieji).

Višera maitinama daugiausia sniego tirpsmo vandenų. Užšalusi lapkričio–balandžio mėnesiais. Laivuojama nuo Nivšeros žiočių.

## Šaltiniai
KamAZ-6282

**„KamAZ-6282“** – didelės talpos autobusų klasės žemagrindis miesto elektrinis autobusas, kurį sukūrė „NefAZ“ ir „KamAZ“.

Masinė šio modelio gamyba prasidėjo 2018 m.

## Išorinės nuorodos
* Modelio aprašymas oficialioje „KamAZ“ svetainėje
Machmudas Šachas Duranis

**Machmudas Šachas Duranis** (‎1769 m. – 1829 m. balandžio 18 d.) – XIX a. pr. Afganistano šachas.

## Biografija
Machmudas buvo vienas iš šacho Timūro sūnų ir šacho Achmado anūkas. 1772 m. mirus Achmadui šachu tapo Timūras. Jis savo sūnums pavedė valdyti: Machmudui Kandaharą, Zamanui Kabulą ir Šudžai Heratą. Machmudas tarp jų buvo vyriausias, bet 1793 m. mirus Timūrui sostinės Kabulo valdytojas Zamanas tapo šachu. Jis pradėjo konsoliduoti valdžią tėvo sadozajų klano rankose šalindamas iš svarbių pareigų barakzajų genties vadus. Po susidorojimų barakzajai sukilo ir parėmė Machmudo pretenzijas į sostą. 1801 m. liepą, remiamas Fatiho Barakzajaus, Machmudas nuvertė Zamaną ir pasiskelbė šachu. Beveik visą valdžią jis po to atidavė Fatihui Barakzajui, kas sukėlė kitų duranių vadų nepasitenkinimą. Jie tuomet parėmė Herato valdytoją Šudžą ir 1803 m. Machmudas prarado Kabulo kontrolę, Šudža paskelbtas šachu. 1809 m. Afganistanui kilo Rusijos imperijos įsiveržimo pavojus ir Šudža siekė sudaryti sąjungą su Indijoje veikusiais britais. Tai sukėlė afganų vadų nepasitenkinimą, Šudža prarado paramą ir Machmudas vėl atsiėmė Kabulo kontrolę (Šudža pabėgo į Indiją). Antrojo valdymo metu priešprieša tarp Machmudo ir barakzajų vis didėjo. 1818 m. jis nurodė suimti ir po kankinimų nužudyti Fatihą Barakzajų. Sukilę barakzajai, vadovaujami Dosto Muhamedo, privertė jį pasitraukti į Heratą, kur Machmudas mirė 1829 m. balandžio 18 d.

## Šaltiniai
* Afghanistan at War: From the 18th-Century Durrani Dynasty to the 21st Century. 2017, p. 148
Zamanas Šachas Duranis

**Zamanas Šachas Duranis** (‎1770 m. – 1844 m.) – XVIII a. pb. Afganistano šachas.

## Biografija
Zamanas buvo penktasis iš šacho Timūro sūnų ir šacho Achmado anūkas. 1772 m. mirus Achmadui šachu tapo Timūras. Jis savo sūnums pavedė valdyti: Machmudui Kandaharą, Zamanui Kabulą ir Šudžai Heratą. 1793 m. mirus Timūrui Zamanas su barakzajų genties vado Pajindos pagalba pasiskelbė šachu įkalinęs keletą savo brolių. Jis pasidalijo valdymą su pusbroliu Machmudu, kuriam perleido Herato kontrolę. Zamanas siekė susigrąžinti Timūro valdymo metu prarastas teritorijas, bet greitai susidūrė su prieštaravimais tarp afganų genčių, kuriuos kurstė tiek Machmudas, remiamas persų, tiek Indijoje veikę britai. Negalėdamas sustabdyti nuolatinių sikhų maištų jis vietoj afganų Pandžabo vietininku paskyrė Randžitą Singhą, kas buvo didelė jo klaida. Vietoj to, kad būtų afganų šacho vietininku, Randžitas Singhas pradėjo kurti savo valstybę. Siekdamas konsoliduoti  valdžią Zamanas ruošėsi panaikinti daugiagentį valdymą, įvestą Achmado. Taip jis prarado savo galingiausio rėmėjo Pajindos iš barakzajų paramą. Genčių vadai pradėjo regzti sąmokslą jam nušalinti ir į sostą pasodinti jo pusbrolį Šudžą. Apie tai sužinojęs Zamanas nurodė nužudyti Pajindą ir kitus genčių vadus. Pajindos sūnus Fatihas išsigelbėjo ir prisijungė prie Machmudo. 1800 m. Zamanas surinko kariuomenę žygiui į Pandžabą, bet jiems išžygiavus Machmudas su Fatihu pradėjo maištą rytuose, jie užėmė Kandaharą ir remiami daugelio prieš Zamaną nusiteikusių genčių pradėjo žygį į Kabulą. Išgirdęs apie tai Zamanas su savo pajėgomis grįžo į Afganistaną, tačiau buvo sumuštas prie Džalalabado Fatiho pajėgų. Brolio nurodymu apakintas ir įkalintas. Po keleto metų šachu tapus Šudžai jis buvo išlaisvintas, po to gyveno pas sikhus ir 1821 m. prisiglaudė Ludhianoje pas pasitraukusį Šudžą, kur mirė 1844 m.

## Šaltiniai
* Afghanistan at War: From the 18th-Century Durrani Dynasty to the 21st Century. 2017, p. 151
WASP-16 b

**WASP-16 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę WASP-16, esančią Mergelės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 678,1 šviesmečio (207,9 parseko).

WASP-16 b yra karštojo Jupiterio tipo dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,855 Jupiterio masės (~272 karto masyvesnė už Žemę), o spindulys – 1,008 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 3,12 paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,0421 av, o ekscentricitetas – 0,0. WASP-16 b pusiausvyros temperatūra – 1160 K.

Apie WASP-16 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta „SuperWASP“ projekto, taikant tranzitų metodą. Tai vienintelė WASP-16 sistemoje atrasta planeta.

## Šaltiniai
Václav Blažek

**Vaclavas Blažekas** (, 1959 m. balandžio 23 d. Sokolovas, Čekoslovakija) – čekų kalbininkas, lyginamosios-istorinės kalbotyros specialistas, Masaryko universiteto (Brno, Čekija) profesorius, taip pat dėsto Vakarų Čekijos universitete Pilzene.  

Į V. Blažeko tyrimų sritį įeina indoeuropiečių, Uralo, Altajaus, semitų-chamitų kalbų lyginamoji istorija, kompiuterinė lingvistika (leksikos statistika ir glotochronologija), etnolingvistika. Be to, aktyviai domisi istorinės kalbotyros rekonstrukcijomis, taip pat ir hipotezėmis apie pirmapradę visų pasaulio kalbų prokalbę, nostratinę ir dene-Kaukazo makrošeimas.

Knygoje „Skaitvardžiai“ (*Numerals*) V. Blažekas įvairiose negiminingose Eurazijos ir Afrikos kalbų šeimose nagrinėja skaitvardžius.

G. Starostinas V. Blažeką laiko „*de facto* Maskvos lyginamosios kalbotyros mokyklos atstovu užsienyje“.

## Išnašos

## Bibliografija
*"Lexica Nostratica: Addenda et Corrigenda I". Archiv Orientální. 57 (3): 201–210. 1989.
*"Lexica Nostratica: Addenda et Corrigenda II". Archiv Orientální. 58 (3): 205–218. 1990.
*(su John D. Bengtson) (1995). "Lexica Dene–Caucasica". Central Asiatic Journal. 39 (1): 11–50.
*(su John D. Bengtson) (1995). "Lexica Dene–Caucasica". Central Asiatic Journal. 39 (2): 161–164.
*Numerals: Comparative-etymological analyses of numerical systems and their implications. Brno: Masarykova Univerzita. 1999.
*(su John D. Bengtson) (2000). "Lexical Parallels Between Ainu and Austric, and Their Implications". Archiv Orientální. 68: 237–258.
*"Lexica Nostratica Addenda". Mother Tongue (8): 11–22. 2003.
*
Molinė (Švenčionių r.)

**Molinė** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 13 km į pietvakarius nuo Švenčionėlių, Pabradės miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,42 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 128,3 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Pietryčiuose išteka Žeimenos upės intakas Ž-8.

## Šaltiniai
Motiejiškis

**Motiejiškis** – ežeriukas Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10 km į pietus nuo Labanoro, 0,2 km į pietus nuo Kanapiamerkio ežero, Baranavos miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,09 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 155,8 m. Krantai aukštoki, sausi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Lakajos baseinui.

## Šaltiniai
Možeris

**Možeris** arba **Mažeris** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių. Ežero ilgis iš pietų į šiaurę – 0,45 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 206 m. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais – ežerą supa Možerio ir Bruktiškės miškai. Vakarinis ir rytinis ežero krantai aukšti, pietinis ir šiaurinis – žemi ir pelkėti. Pietuose iš netoliese telkšančio Ilgio ežero įteka Mažežerio upelis, o šiaurėje tas pats upelis išteka link Švento ežero (Žeimenos upės baseinas).

Kiek atokiau į rytus įsikūręs Kniceriškės kaimas.

## Šaltiniai
Gwen Jorgensen

**Gwen Jorgensen** (g. 1986 m. balandžio 25 d.) – JAV triatlono sportininkė, olimpinė ir pasaulio čempionė.

## Biografija
2010 m. laimėjo sidabrą pasaulio universitetų triatlono čempionate. Dėl šio pasiekimo ji pelnė JAV triatlono metų naujoko apdovanojimą. 2011 m. pasaulio serijos Londono etape vicečempionė. Dėl šio rezultato sportininkė atrinkta į JAV rinktinę dalyvauti 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Olimpiadoje sportininkė patyrė nesėkmę su nuleista dviračio padanga ir liko 38-oje vietoje. 2014 m. ir 2015 m. tapo pasaulio čempione. Pirmoji amerikietė moteris istorijoje pelniusi pasaulio čempionės titulą du kartus. 

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Jorgensen užėmė pirmąją vietą. Sportininkė taip pat buvo pirmoji amerikietė moteris tapusia triatlono olimpine čempione. Nuo 2017 m. varžosi maratono varžybose.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Alistair Brownlee

**Alistair Brownlee** (g. 1988 m. balandžio 23 d. Diusberyje) – anglų triatlono sportininkas, olimpinis ir pasaulio čempionas.

## Biografija
Gimė sportininkų šeimoje. Brolis Jonathan Brownlee yra olimpinis triatlono medalininkas.

2006 m. tapo pasaulio jaunimo čempionu. Dėl aukšto pasaulio reitingo pateko į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes, kuriose užėmė aukštą 12-ą vietą. 2009 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu. 2010 m. pirmasis Europos čempiono titulas. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse finišavo pirmas ir tapo pirmuoju Jungtinės Karalystės triatlonininku pelniusiu auksą olimpinėse žaidynėse. 2014 m. atstovaudamas Angliją dalyvavo Sandraugos žaidynėse, kuriose pelnė aukso medalius komandinėje ir individualioje rungtyse.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Brownlee užėmė pirmąją vietą. Sportininkas taip pat tapo pirmuoju triatlonininku olimpinę pergalę pasiekus antrą kartą. 

## Nuorodos
* ITU svetainėje
Jonathan Brownlee

**Jonathan Brownlee** (g. 1990 m. balandžio 30 d. Diusberyje) – anglų triatlono sportininkas, pasaulio čempionas ir olimpinis medalininkas.

## Biografija
Gimė sportininkų šeimoje. Brolis Alistair Brownlee yra olimpinis triatlono čempionas.

2006 m. tapo Britanijos jaunimo čempionu. 2008 m. pasaulio jaunimo čempionato bronzos medalininkas. 2009 m. tapo Europos jaunimo čempionu. 2012 m. pirmą kartą tapo pasaulio triatlono čempionu. Tais pačiais metais vykusiose 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse finišavo trečias ir pelnė bronzos medalį. 2014 m. atstovaudamas Angliją dalyvavo Sandraugos žaidynėse, kuriose pelnė aukso medalį komandinėje ir sidabrą individualioje rungtyse.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Brownlee užėmė antrą vietą, nusileidęs tik savo broliui Alistair Brownlee.

## Nuorodos
* ITU svetainėje
Vicky Holland

**Vicky Holland** (g. 1986 m. sausio 12 d. Glosteryje) – anglų triatlono sportininkė, pasaulio čempionė ir olimpinė medalininkė.

## Biografija
2012 m. dėl aukštos vietos pasaulio reitinge pateko į Jungtinės Karalystės olimpinę rinktinę. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 26-ą vietą. 2014 m. atstovaudamas Angliją dalyvavo Sandraugos žaidynėse, kuriose pelnė aukso medalį mišrios estafetės ir bronzą individualioje rungtyse.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Holland užėmė trečią vietą ir tapo pirmąją birtų moterimi pelniusią medalį olimpinėje triatlono distancijoje. 2018 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 

## Nuorodos
* ITU svetainėje
Oklelis

**Oklelis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3,5 km į vakarus nuo Pabradės, Varnėnų miške, 0,1 km į rytus nuo Velniuko ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,12 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 137,1 m. Krantai ištisai apaugę medžiais, žemi, šiaurėje pelkėti. Pietinė pakrantė kalvota. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Mečankos baseinui.

## Šaltiniai
8-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**8-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 1975 m. sausio mėn., pabaiga – 1976 gruodžio mėn.

## Turnyras

## Prizininkai
8-ojo Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionato nugalėtoju tapo Evgenijus Zacharovas  (Vilnius), surinkęs 13 taškų iš 17-kos galimų. Pustaškiu atsilikę sekė du dalyviai, turintys vienodai taškų – po 12,5. Pagal papildomus rodiklius sidabras atiteko Kęstučiui Andriejūnui (Klaipėda), o bronza A. Buinauskui (Švenčionys).

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
7-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**7-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** – individualios nuotolinės šachmatų varžybos, vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 1972 m. rugsėjo 1, pabaiga – 1974 birželio 1.

## Turnyras

## Prizininkai
Pasibaigus turnyrui net du žaidėjai buvo surinkę daugiausiai taškų - po 10,5 iš 15-kos galimų. Kam atiteks ir  kokios spalvos medaliai, teko sulyginti konkurentų papildomus rodiklius. Jie buvo aukščiausi Gedimino Rastenio iš Vilniaus. Jam ir atiteko čempionato aukso medalis, o kauniečiui Liudui Ambrazaičiui – sidabro. Pustaškiu mažiau surinkusiai panevėžietei J. Budraitienei liko bronzos medalis.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Zhang Jike

**Zhang Jike** (g. 1988 m. vasario 16 d.)  – Kinijos stalo tenisininkas, daugkartinis olimpinis ir pasaulio čempionas. 2012 m. birželį buvo pirmoji raketė pasaulyje.

## Biografija
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tapo olimpiniu čempionu vienetų ir komandų rungtyse.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė sidabrą vienetų rungtyje ir auksą komandinėje rungtyje su Kinijos nacionaline rinktine.

## Nuorodos
* ITTF svetainėje
Taurosta

**Taurosta** – upelis Jonavos rajone, Neries kairysis intakas, įtekantis 39,1 km atstumu nuo pastarosios žiočių. Upelio ilgis – 6,2 km, baseino plotas – 12,9 km². Hidrologinis kodas LR upių klasifikatoriuje – 12011050.

Prasideda Gaižiūnų miškuose, į pietus nuo Gaižiūnų kaimo. Vidurupyje turi žymesnį dešinįjį intaką Miškotupį. Didžioji dalis upelio prateka miškingomis vietovėmis Šveicarijos seniūnijoje, iki Jonavą aplenkiančio kelio  (Taurostos gatvės). Toliau vingiuoja miesto pietrytinėje dalyje tarp aplinkkelio ir Neries – prateka Taurostos parką su Kunigiškių tvenkiniu. Upę pasiekia 230 m žemiau Jonavos Neries salos.

## Etimologija

Upėvardis *Taurósta* kildinamas nuo gyvūno pavadinimo „tauras“. Upėvardis naudojamas: Taurostos gatvė (Jonavoje, Gaižiūnuose, Spanėnuose), „Taurostos“ laikraštis, Taurostos tiltas, Taurostos parkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Neries intakai
* Taurosta ''Gamtos kataloge''
Atlanto vergų prekyba

**Atlanto vergų prekyba** arba **transatlantinė vergų prekyba** – XVI–XIX a. vykdyta vergų prekyba, kurios metu vergų prekeiviai pavergtus Afrikos žmones gabendavo į svetimus kraštus, daugiausiai į Šiaurės bei Pietų Ameriką. Pagrindiniam prekybos keliui priklausė Amerika, Vakarų Europa ir Afrika. Didžioji dalis gabenamų žmonių buvo iš Vidurio ir Vakarų Afrikos: juos Britanijai, Portgualijai ir Prancūzijai pardavinėjo Vakarų Afrikos vergų prekeiviai. Dalis jų būdavo pagaunami grobiamuosiuose žygiuose pakrantėje, britai bei portugalai pavergtuosius įkalindavo Afrikos krantuose įrengtuose fortuose, o vėliau juos daugiausiai išgabendavo į Ameriką. Išskyrus portugalus, patys europiečiai grobiamuosiuose žygiuose dalyvaudavo retai, nes nebuvo prisitaikę prie gamtos sąlygų, o pastarųjų išgyvenimo tikimybė dėl maliarijos paplitimo Užsachario Afrikoje anuomet nesiekė nė vienerių metų.

Kolonijinės Pietų Atlanto ir Karibų ekonomikos buvo ypač priklausomos nuo vergų darbo cukranendrių plantacijose bei panašiose darbo srityse. Tokios gamybos našumas buvo svarbu Vakarų Europai, kurios šalys XVI–XVI a. konkuravo tarpusavyje, siekdamos plėsti savo užjūrio valdas. 

XVI a. portugalai buvo pirmieji, kurie pradėjo pirkti vergus iš Vakarų Afrikos prekeivių ir juos gabenti per Atlanto vandenyną. 1526 m. jie sėkmingai nugabeno pirmuosius Afrikos vergus į Braziliją ir netrukus jų pavyzdžiu pradėjo sekti ir kiti europiečiai. Laivų savininkai į vergus žiūrėjo kaip į krovinius, kuriuos reikia nugabenti į Ameriką kiek įmanoma greičiau bei pigiau. Jie buvo parduodami ir įdarbinami kavos, tabako, kakavos, cukraus ir medvilnės plantacijose, aukso ir sidabro kasyklose, ryžių laukuose, statybų pramonėje, kiti dirbo ir kvalifikuotą darbą arba tarnaudavo namų ūkiuose. Pradžioje Anglijos kolonijos pirmuosius afrikiečius laikydavo įsipareigojusiais tarnais, kurių teisinis statusas buvo panašus į britų ar airių darbuotojus kontraktininkus. Tačiau XVII a. vergovė pamažu įgijo rasinį pagrindą: Afrikos vergai ir jų būsimi palikuonys pradėti laikyti savininko nuosavybe, o vergėms gimę vaikai likdavo vergais (lot. *partus sequitur ventrem*). Prekyboje afrikiečiai buvo prilyginami prekėms, jie būdavo pardavinėjami drauge su gaminiais ar paslaugomis.

Pagrindinės Atlanto vergų prekybos šalys, pradedant labiausiai ir baigiant mažiausiai į prekybą įsitraukusia, buvo: Portugalija, Didžioji Britanija, Prancūzija, Nyderlandai, Ispanija, Jungtinės Valstijos ir Danija.

Manoma, jog per 400 metų laikotarpį iš Afrikos Atlanto vandenynu išgabenta apie 12–12,8 mln. vergų. Tikima, kad belaisvių pirkimo mastai buvo kur kas didesni – maždaug 1,2–2,4 mln. afrikiečių mirdavo kelionės metu. Milijonai į Naująjį pasaulį sėkmingai atvykusiųjų neatlaikydavo prastų sąlygų ir stovyklose, kurios buvo skirtos pavergtuosius pripratinti prie naujų klimato sąlygų bei mitybos. Nors XIX a. pr. daugelis vyriausybių pradėjo leisti įstatymus, draudžiančius šią prekybą, anuomet vis dar buvo paplitusi kontrabanda žmonėmis. XXI a. pr. keletas vyriausybių viešai atsiprašė už dalyvavimą Atlanto vergų prekyboje.

## Išnašos
Rafailovičiai

**Rafailovičiai** (, ) – nedidelė kurortinė gyvenvietė Juodkalnijoje, Budvos savivaldybėje.

## Geografinė padėtis
Rafailovičiai yra Adrijos jūros pakrantėje į rytus nuo Bečičių. Atstumas iki Podgoricos yra 40 km, atstumas važiuojant keliu – 63,4 km. Atstumas pėsčiomis iki Budvos pajūrio bulvaru yra 3,2 km. Gyvenvietės centro aukštis virš jūros lygio – 12 metrų.

## Gyventojai
Duomenų apie nuolatinių Rafailovičių gyventojų skaičių pagal 2011 m. Juodkalnijos gyventojų surašymą nėra.

## Aprašymas
Istoriškai Rafailovičiai buvo nedidelis žvejų kaimelis. Šiuo metu tai yra populiarus turistinis objektas Budvos Rivjeroje. Čia yra viešbučiai *„Aleksandar“, „Obala“, „Meridian“, „Zeta“, „Aura“* ir kt., poilsiautojams siūloma daugybė apartamentų, promenadoje yra daugybė kavinių, restoranų ir parduotuvių. Rafailovičių paplūdimys yra garsiojo Bečičių paplūdimio dalis, jo ilgis yra apie du kilometrai. Pliažas yra siauras, smėlėtas, padalintas į mokamą ir nemokamą zonas. Jį užbaigia nedidelis akmenuotas paplūdimys Devištenjė arba Siena (*plaža Đevištenje*). Smėlio paplūdimio gale yra prieplauka mažoms jachtoms, kateriams ir valtims. Gyvenvietę supa vešli Viduržemio jūros augmenija ir akmeninės uolų atbrailos. Per tunelį, prakirstą uoloje rytiniame gyvenvietės pakraštyje (jo ilgis yra 185 metrų), galima patekti į Kamenovo paplūdimį *(plaža Kamenovo)*, kur yra išskirtinai skaidrus vanduo.

Kelios minutės pėsčiomis nuo Rafailovičių pliažo yra parasparnių stotis, iš kur aštrių pojūčių mėgėjai gali kasdien skraidyti virš pakrantės ir kalnų.

Rafailovičiuose tęsiasi didelių, europinius kokybės standartus atitinkančių viešbučių statyba.

## Nuorodos
Sergejus Starostinas

**Sergejus Starostinas** (, 1953 m. kovo 24 d. Maskva, Tarybų Rusija – 2005 m. rugsėjo 30 d. Maskva, Rusija) – rusų istorinės-lyginamosios kalbotyros ir filologijos specialistas, bene žinomiausias dėl hipotetinių prokalbių rekonstrukcijos, įskaitant prieštaringai vertinamą Altajaus kalbų teoriją, Dene-Kaukazo kalbų hipotezės sudarymą ir jo teikiamas dar ankstesnes borėjų kalbas. Jis taip pat yra labai gerai įvertintos senosios kinų kalbos rekonstrukcijos autorius.

## Mokslinė veikla

1986 m. S. Starostinas ir I. Djakonovas padarė prielaidą, kad huritų-urartų kalbos priklauso Šiaurės rytų Kaukazo kalbų šeimai. S. Starostinas atliko svarbų vaidmenį rekonstruodamas kirantų, tibetiečių-mianmariečių, Jenisiejaus, Šiaurės Kaukazo ir Altajaus prokalbes. Jis išplėtojo Abu al-Ghazi Bahaduro XVII a. sukurtą teoriją, kurią iš tiesų XX a. pradžioje atgaivino suomių kalbininkas Gustafas Jonas Ramstedtas, kad japonų kalba priklauso Altajaus kalbų šeimai.

Dene-Kaukazo kalbų hipotezė teigia, kad Šiaurės vakarų Kaukazo, Šiaurės rytų Kaukazo, Jenisiejaus, kinų-tibetiečių ir na-dene kalbos sudaro vieną aukštesnio lygio kalbų šeimą. Pasak S. Starostino, Dene-Kaukazo ir austrinių (austronezinių ir austroazinių) kalbų makrošeimos, drauge su nostratine makrošeima (teikiama V. Illič-Svityčiaus ir šiek tiek pakeista), gali būti papildomai susietos su ankstesne stadija, kurią S. Starostinas vadina borėjų (t. y. „šiauriečių“) kalbomis.

Žymiai prisidėjo prie glotochronologijos apskaičiavimų tikslinimo.

Nuo 1985 m. S. Starostinas plėtojo kalbinių duomenų bazių valdymo sistemą STARLING. Šiame darbe jo padėjėjas buvo Nobelio premijos laureatas fizikas M. Gel-Manas. Mirties metu S. Starostinas buvo profesorius Rusijos valstybiniame humanitariniame universitete, kviestinis profesorius Santa Fė institute ir dažnai kviečiamas lektorius Leideno universitete Nyderlanduose, kur 2005 m. birželį jam buvo suteiktas garbės daktaro vardas.

S. Starostinas mirė nuo miokardo infarkto 2005 m. rugsėjo 30 d. Maskvoje. Jo sūnus Georgijus Starostinas – taip pat kalbininkas.

## Išnašos

## Bibliografija
* 1986. Bendraautoris su I. Djakonovu. *Hurro-Urartian as an Eastern Caucasian Language.* Munich: R. Kitzinger.
* 1991. *Altajskaja problema i proisxoždenie japonskogo jazyka*, 'The Altaic Problem and the Origin of the Japanese Language'. Moscow: Nauka.
* 1995. „The historical position of Bai“. *Moskovskij Lingvisticheskij Zhurnal* 1, 174–190. Moscow.
* 2003. Bendraautoris su A. Dybo ir O. Mudraku. *An Etymological Dictionary of the Altaic Languages*, 3 volumes. Leiden: Brill. .
* 2005. Bendraautoris su S. Burlak. „Comparative linguistics“. .

## Literatūra
* 
* 
*
Šveicariškas stilius

**Šveicariškas stilius** (), taip pat vadinamas **Šveicarų šalė stiliumi** –  vėlyvojo istorizmo architektūros atmaina, kurios atsiradimui stilistinę įtaką padarė Šveicarijos ir kitų Alpių regiono valstybių būdingi tradiciniai šalė () tipo mediniai namai.

## Istorija

Šveicariškas stilius atsirado XVIII ir XIX a. sandūroje kaip viena iš romantizmo judėjimo idėjinių atmainų. Tuo metu plintant angliškų parkų madai, romantizavusiai natūralaus kraštovaizdžio ypatumus, ši pasiekė ir vokiškai kalbančius kraštus ir tapo labai populiari. Aristokratijos tarpe plito susižavėjimas „paprastesniu“ tradiciniu kaimo vietovių gyvenimo būdu bei aplinka.

Šveicariško stiliaus pradžia galima laikyti tradicinio Alpių regiono namo šalė formas, ypatingai išskirtinas plačiai išsikišusiais stogais, gausiu balkonų naudojimu bei drožybiniu dekoru. Stilius ypač išplito antrojoje XIX a. pusėje, kai tapo populiarus nauju reiškiniu tuomet buvusiose kurortinėse gyvenvietėse.

XIX ir XX a. sandūroje stilius buvo populiarus ne tik vilų statyboje, tačiau, ypač vokiečių kraštuose, tapo populiarus poilsinių vietovių viešbučių bei dvarų architektūroje. Stilius dar labiau išplito atsiradus pirmosioms turizmo užuomazgoms - turtingųjų sluoksnių atstovams keliaujant, stiliaus idėjos plito po Skandinaviją, Didžiąją Britaniją ir net Šiaurės Amerikoje.

## Charakteristika

* Šlaitiniai, smarkiai išsikišę stogai
* Atviros, matomos karkasinės konstrukcijos, įskaitant stambias gembes
* Drožybinis dekoras
* Platūs balkonai
* Dideli langai
* Dailylentės dažnai dažomos ryškiomis spalvomis

## Pavyzdžiai Lietuvoje

*Geležinkeliečių gyvenamasis namas Tunelio g. 17 Kaune
*Vila „Anapilis“ Palangoje
*Vila „Bein“ Juodkrantėje
*Vila „Flora“ Juokdrantėje
* Vila „Imperial“ Druskininkuose
*Vila „Jenny“ Juodkrantėje
*Vila „Lilly“ Juodkrantėje
*Vila „Mahorta“ Palangoje
*Vila „Maurė“ Druskininkuose
*Vila „Radium“ Druskininkuose
*Vilos „Romeo“ ir „Džiuljeta“ Palangoje
*Vila Šlaito g. 10 Giruliuose
*Vila Šlaito g. 12 Giruliuose

## Galerija


Vaizdas:Kurische Nehrung Juodkrante 01.JPG|Vila „Flora“, Juodkrantė
Vaizdas:Druskininkai Holzhaus 06.jpg|Vila „Maurė“, Druskininkai


## Šaltiniai

*Stiliaus aprašas Norvegų kalba 
*Vila „Mahorta“
Paežerėlių ežeras (Švenčionių r.)

**Paežerėlių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Magūnų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,19 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 133,9 m. Krantai aukštoki, sausi, pakrantės kalvotos. Ežerą supa Žaliašilio miškas, tik pietinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Vakaruose išteka upelis link šiauriau telkšančio Ungurinio ežero (Žeimenos upės baseinas).

Į pietus nuo ežero įsikūręs Noselėnų kaimas.

## Šaltiniai
Mariana Pajón

**Mariana Pajón Londoño** (g. 1991 m. spalio 10 d.)  – Kolumbijos BMX dviratininkė, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionė.

## Biografija
2008 m. ir 2009 m. pasaulio jaunimo čempionė. 2010 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione mažųjų kruizerių klasėje. 2011 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione olimpinės trasos rungtyje. Tais pačiais metais laimėjo auksą Panamerikos žaidynėse.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pirmą kartą dalyvavo olimpinėse žaidynėse. Atrankoje sportininkė užėmė trečiąją vietą. Pusfinalyje užėmusi pirmąją vietą kolumbietė pateko į finalą. Vienintelė Pietų Amerikos atstovė finale Pajón finišo liniją kirto pirma ir tapo olimpine čempione.

2016 m. pasaulio čempionate pelnė savo šeštąjį aukso medalį. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse antrą kartą dalyvavo olimpinėse žaidynėse. Atrankoje sportininkė užėmė pirmąją vietą. Finale kolumbiete laimėjo auksą ir tapo pirmąją moterimi laimėjusia BMX olimpinį auksą du kartus. 2019 m. Panamerikos žaidynių čempionė.

## Nuorodos
* UCI svetainėje
WASP-3 b

**WASP-3 b** – egzoplaneta, skriejanti apie F7V spektrinės klasės žvaigždę WASP-3, esančią Lyros žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 801,4 šviesmečio (245,7 parseko).

WASP-3 b yra karštojo Jupiterio tipo dujinė milžinė. Planetos masė siekia 2,06 Jupiterio masės (~655 kartus masyvesnė už Žemę), o spindulys – 1,454 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per maždaug 1,847 paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,0313 (± 0,0001) av, o ekscentricitetas – 0,0. WASP-3 b atmosfera įkaista iki 1983 K.

Apie WASP-3 b atradimą pranešta 2007 m. Planeta aptikta „SuperWASP“ projekto, taikant tranzitų metodą. Po to buvo atlikti radialinių greičių stebėjimai, kurie patvirtino šios egzoplanetos egzistavimą. WASP-3 b yra vienintelė WASP-3 sistemoje atrasta planeta. Stebėjimų metu nepavyko aptikti jokio kitų galimai apie WASP-3 žvaigždę skriejančių dangaus kūnų gravitacinio poveikio WASP-3 b planetai.

## Šaltiniai