Sakmė apie princą Gendži

**Sakmė apie princą Gendži** () – klasikinis japonų literatūros kūrinys, priskiriamas Japonijos bajorei Murasaki Shikibu ankstyvajame XI a., viduriniajame Heian laikotarpyje. Kūrinys dažnai tituluojamas pirmuoju romanu pasaulyje, taip pat pirmuoju moderniuoju romanu, pirmuoju psichologiniu romanu ar pirmuoju psichologiniu romanu, vis dar laikomu klasika, nors tiek tokie titulai, tiek pats kūrinio priskyrimas romanui yra sukėlęs nemažai debatų (žr. skiltį Reikšmingumas). Užrašytas emakimono ritiniuose.

Pirmas dalinai sakmę apie Gendži 1882 m. į anglų kalbą išvertė Suematsu Kenchō. Visą sakmę be vieno skyriaus  išvertė Arturas Veilis. Visą sakmę į anglų kalbą, naudodamas tikslesnį metodą nei A. Veilis, pirmąkart išvertė Edvardas Seidenstikeris Japonijos parlamentaras Marutei Tsurunen sakmę yra išvertęs į suomių kalbą.

## Reikšmingumas

*Sakmė apie princą Gendži* yra svarbus meninis kūrinys japonų literatūroje, įkvėpęs ne vieną šių laikų rašytoją. Kūrinys žymus savo vidine darna, psichologiniu vaizdavimu ir tikroviškais veikėjų charakteriais. Romanistas Yasunari Kawabata, atsiimdamas Nobelio premiją, tarė „Sakmė apie princą Gendži yra aukščiausia japonų literatūros viršūnė. Net iki pat mūsų dienų nėra grožinio kūrinio, galinčio jam prilygti.“

Gendži taip pat dažnai laikoma „pirmąja novele“, nors yra kilę daug debatų apie tai - kai kuriuose jų svarstoma, ar šį kūrinį išvis galima priskirti romano žanrui. Kai kurie psichologines įžvalgas, sudėtingumą ir nuoseklumą kūrinyje laiko vienais iš argumentų, įrodančių, kad Sakmę apie Gendži galima priskirti romano žanrui, tuo pačiu atmesdami ansktesnius grožinės prozos kūrinius. Kiti tokius argumentus laiko subjektyviais ir neįtikinamais. Iš to kyla pretenzijų kūrinį tituluoti „pirmuoju psichologiniu romanu“, „pirmuoju psichologiniu romanu, vis dar laikomu klasika“ ir pan. Tvirtinimas, kad *Sakmė apie princą Gendži* yra pirmasis romanas pasaulyje neišvengiamai kertasi su į tokį titulą pretenduojančiais graikų kalba parašytais *[[Dafnis ir Chlojė]]* bei *[[Aetiopika]]*, parašytais atitinkamai Longo ir Heliodoro apie III a., lotynų kalba atitinkamai I ir II a. parašytais Petronijaus *[[Satyrikonas|Satyrikonu]]* ir Apulėjaus *[[Metamorfozės (Apulėjus)|Metamorfozėmis]]*, taip pat VII a. sanskrito kalba Banabhatos parašytu *[[Kādambari|Kadambariu]]*. (vien jau pats pavadinimas perša diskusijas - japoniškai monogatari reiškia pasaką).

Sakmė apie princą Gendži ir kiti Murasaki Shikibu darbai yra įtraukti į mokymo programą Japonijos mokyklose. Japonijos Bankas rašytojos garbei yra išleidęs 2000 jenų banknotą, kuriame vaizduojama romano scena iš XII a. kūrinį iliustruojančio rankraščio.

## Autorystė

Debatai, kiek Sakmės apie Gendži autorystę išties galima priskirti Murasaki Shikibu, tęsiasi šimtmečius ir nepanašu, kad kada nors užsibaigs, nebent bus atrasta naujų archyvinių įrodymų. Yra visuotinai sutarta, kad sakmė dabartinę savo formą įgavo 1021 m., kai Sarashina Nikki autorė savo dienoraštyje padarė žymų įrašą apie jos džiaugsmą įsigijus kūrinio egzempliorių. Ji rašo, kad romaną sudaro virš 50 skyrių ir pamini veikėją, pasirodžiusį kūriniui einant į pabaigą, taigi, jei romaną be Murasaki Shikibu kūrė kiti autoriai, kūrinys buvo parašytas panašiu laiku kaip šis Sarašinos įrašas. Murasaki Šikibu savo pačios dienoraštyje 1008 m. mini šį romaną, kurio pagrindinės veikėjos toks pats vardas, *Murasaki*. Šis įrašas patvirtina bent dalį romano buvus prieinamą skaityti 1008 m..

## Struktūra

Romanas tradiciškai suskirstytas į 3 dalis, kurių pirmose dviejose pasakojama apie Gendži gyvenimą, o trečiajame - apie žymius Gendži įpėdinius Niou ir Kaoru. Taip pat yra trumpų tarpinių skyrių, kurie paprastai grupuojami atskirai ir kurių autoryste dažnai abejojama.
# Gendži pakilimas ir nuopuolis 
## Jaunystė, 1–33 skyriai: meilė, romantika ir tremtis
## Sėkmės ir nesėkmės, 34–41 skyriai: jėgos potyris ir mylimos žmonos mirtis
# Pereinamieji (tarpiniai) (42–44 skyriai): labai trumpi epizodai po Gendži mirties
# Uji, 45–54 skyriai: Gendži oficialūs ir slaptieji įpėdiniai, Niou ir Kaoru

### Skyrių sąrašas

Kai kuriuose rankraščiuose randamas tarp 41 ir 42 skyrių esantis skyrius, vadinamas 雲隠 (*kumogakure*, reiškia „pranykęs debesyse“), kurį sudaro tik pavadinimas. To tikslas veikiausiai yra priminti apie Gendži mirtį. Kai kurie mokslininkai postuluoja esą egzistavo dabar jau dingęs tarpinis skyrius tarp 1 ir 2, kuriame būtų pristatyti kai kurie staiga pasirodantys veikėjai.

Vėlyvieji „autoriai“ yra pridėję papildomų skyrių, dažniausiai tarp 41 ir 42 arba po 54 skyrių.

## Išnašos

## Taip pat skaitykite

* Japonų literatūra
* *[[Jūnihitoe]]*

## Nuorodos

* ''Sakmė apie princą Gendži'', pilnas kūrinys (japonų k.)
* ''Sakmė apie princą Gendži'', pilnas 1976 m. E. Siedenstikerio vertimas  
* ''Japonų literatūra, su ištraukomis iš Sakmės apie Gendži ir klasikinės poezijos bei dramos 1882 m. Suematsu pirmųjų 17 *Sakmės apie princą* skyrių vertimas su įžanga ir pastabomis 
* ''Sakmės apie princą Gendži'' tekstai  (originalo kalba, romanizuota versija, moderniąja japonų kalba. Virdžinijos universiteto biblioteka
* ''Sakmės apie princą Gendži'' medžio raižiniai  Medžio raižinių iliustracijos UNESCO Pasaulinio Paveldo paviljone.
* ''Sakmė apie princą Gendži'': kūrinio veikėjų genealoginis medis 
* ''Sakmės apie princą Gendži audioknygos''  7-54 skyrių audioknygos mp3 formatu.