open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kisiniai

**Kisiniai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Klaipėdos, prie Šernų girios. Yra sodų bendrija „Pušelė“, kapinės. Išlikusios etnografinės kapinės.

## Etimologija

Vietovardis siejamas su Mažojoje Lietuvoje minimomis pavardėmis *Maschwille Kyschenn* (1511–1520 m.), *Kisáitis, Kissatis, Kissuth*. Galimas dalykas, kad Kisinių kaimo pradininkas galėjęs būti prūsiškos kilmės asmuo.

## Istorija

Kaimas įkurtas prieš 1698 m. 1785 m. minimas kaip kupetinis kaimas ir keliolika mažesnių viensėdžių. XX a. pr. rytiniame pakraštyje ėjo siaurasis geležinkelis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kisiniuose palaidoti lietuviškos žurnalistikos pradininkas, sakytojas Johanas Ferdinandas Kelkis (Kelch, 1801–1887) ir vienas iš 1831 m. sukilimo vadų Antanas Gelgaudas (1792–1831). 1832 m. J. Kelkis išleido vieną iš pirmųjų žinomų periodinių leidinių lietuvių kalba: „Nusidavimai apie evangelijos praplatinimą tarp žydų ir pagonių“.

## Šaltiniai
Dievo iliuzija

**Dievo iliuzija** () – ateistinė knyga, parašyta britų etologo, Oksfordo universiteto profesoriaus Ričardo Dokinso.

Knygoje autorius teigia, jog idėja apie Dievo, kaip antgamtinio kūrėjo, egzistavimą yra iliuzija, klaidingas įsitikinimas. Dokinsui artimas Roberto Pirsigo pastebėjimas, jog *kuomet vieną žmogų apsėda iliuzijos – tai vadinama pamišimu, kuomet daug žmonių – tai vadinama religija*.

Knygoje teigiama jog žmogaus moraliam elgesiui tikėjimas nebūtinas, jog moralė gali būti paaiškinta ir nereliginiais terminais ir kad religiniai tekstai tampa tinkamais moraliam pasekimui vien selektyviai juos iterpretuojant pagal laikmečio reikalavimus (vienur tiesiogiai, kitur perkeltine prasme, kai ką apskritai nutylint)

## Nuorodos

* Knygos „Dievo iliuzija“ aprašymas  – oficialioje Ričardo Dokinso Fondo svetainėje 
* Newsnight Book Club – ištraukos iš knygos „Dievo iliuzija“ 
* „Dievo iliuzija“ – oficialus knygos „Dievo iliuzija“ tinklalapis Lietuvoje 

## Šaltiniai
Leibgvardija

**Leibgvardija** (iš , pagal  'kūnas' +  'sargyba') – monarchą ar valstybės vadovą saugantis (arba anksčiau saugojęs) rinktinis dalinys. Rusijos imperijoje *leibgvardija* vadinti ir privilegijuoti daliniai, kurių šefai (globėjai) būdavo monarchai ar monarcho šeimos nariai.

## Leibgvardija Rusijoje
Rusijoje leibgvardiją XVII a. pabaigoje įsteigė caras Petras I. Pradžioje tai buvo negausūs, bet gerai treniruoti, patikimi, carui ištikimi daliniai, veikę kaip caro asmens sargyba. Kare jie atlikdavo itin atsakingas užduotis, dažnai atlaikydami tokius nuostolius, kad paprasti daliniai būtų išsilakstę. Pirmieji leibgvardijos pulkai buvo Semionovskojės (*Семеновский полк*) ir Preobraženskojės (*Преображенский полк*) pulkai, pavadinti pagal Semionovskojės (*село Семеновское*) ir Preobraženskojės (*село Преображенское*) kaimus Pamaskvėje, netoli kurių buvo suformuoti. Vėliau atsirado dragūnų, husarų, kazokų leibgvardijos pulkai, jėgerių, artilerijos ir suomių šaulių leibgvardijos batalionai. 1817 m. Varšuvoje buvo suformuotas *[[leibgvardijos Lietuvos pulkas]]* (*лейб-гвардии Литовский полк*).
Vėliau leibgvardija vadinti beveik visi Rusijos gvardijos daliniai. Panaikinti 1917 m.

## Leibgvardija kitose šalyse
*Leibgvardija* – vokiškos kilmės terminas. Kitose šalyse leibgvardija vadinama kitaip. Angliškai tai atitinka *life guards*.

Šiuo metu egzistuojantys leibgvardijos daliniai:
* Didžiojoje Britanijoje – *Life Guards* pulkas
* Švedija – *Livgardet* pulkas, suformuotas 2000 m., sujungus leibgvardijos pėstininkų pulką *Svea livgarde* , dragūnų pulką *Livgardets dragoner* ir pėstininkų brigadą, kuri angliškai vadinama *Household Brigade*.

Nebeegzistuojantys leibgvardijos daliniai:
* JAV – *Commander – in-Chief’s Guard* (Vyriausiojo vado gvardija/sargyba), dar vadinama *Washington’s Life Guard* (Vašingtono gvardija/sargyba). Dalinys egzistavo 1776–1783 m. ir saugojo generolą Dž. Vašingtoną.
* Prancūzija – *Garde du Corps*. Šio dalinio pirmoji kuopa buvo škotų lankininkų kuopa (*Garde Écossaise*), įkurta 1418 m. Karolio VII. Visas *Garde du Corps* buvo paleistas 1791 m., o škotų kuopa – 1830 m.
* Hitlerio laikų Vokietija – *Leibstandarte SS Adolf Hitler*. Įkurtas 1933 m. kaip A. Hitlerio asmeninės apsaugos SS pulkas. 1941 m. vadinosi pulku, bet buvo brigados dydžio ir toks dalyvavo okupuojant Graikiją. Po šios operacijos pervadintas divizija (*SS-Division Leibstandarte-SS Adolf Hitler*), o vėliau ir sustiprintas iki divizijos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Фотоальбом Лейб-Гвардии Семеновского полка

be-x-old:Расейская гвардыя
Marmolada

**Marmolada** (, , ) – aukščiausias Dolomitų (Alpių dalis) kalnas. Kalną sudaro gūbrys einantis iš vakarų į rytus. Marmolados gūbrys turi keletą viršūnių, kurių aukštis mažėja iš vakarų į rytus: Punta Penija (3343 m), Punta Roka (3309 m), Punta Ombreta (3230 m), Monte Serauta (3069 m) ir Pico Serauta. Iki Punta Rokos viršūnės galima pakilti lynų keltuvu.

Pietinėje pusėje kalnas pereina į stačias uolas ir skardžius, suformuodamas kelių kilometrų ilgio ir iki 800 m aukščio uolų sieną, besiremiančią į Ombretos slėnį. Šiaurinėje pusėje link Fedajos perėjos santykinai nuožulniai besileidžianti kalno dalis yra padengta vienintelio didesnio Dolomitų ledynu (*Ghiacciaio della Marmolada*).

Pirmojo pasaulinio karo metu Austrijos siena su Italija ėjo per Marmoladą, dėl to čia buvo ir fronto linija. Italų kariai buvo įsitvirtinę pietinėje pusėje, uolose iškaltuose tuneliuose, o austrai – šiaurinėje pusėje, kur taip pat ledyne buvo įsirengę tunelių sistemą. Šiuo metu Marmolada yra slidinėtojų, alpinistų ir laipiojimo po kalnus mėgėjų traukos centras, netoliese esančio Kanacėjaus ir Malga Čjapelos gyvenvietės yra visus metus veikiantys turizmo centrai.

## Legenda apie Marmolados ledyną

Viena Pietų Tirolio legendų Marmolados ledyno kilmę aiškina taip: iš pradžių ant Marmolados sniego ir ledo nebuvo, tik derlingos pievos. Kartą per Žolinę valstiečiai kaip visada paliko šieną ir leidosi į slėnį, į bažnyčią. Tačiau dviem ši šventė pasirodė nereikšminga ir jie dirbo per visą šventę, kad spėtų išdžiovinti šieną ir jį susikrauti į daržines. Ir iš tikro netrukus pradėjo snigti. Tačiau snigo ir nenustojo snigti tol, kol visą Marmoladą padengė ledynas.

Kita legendos versija mini bedievę grafienę, kuri vertė valstiečius šienauti. Valstiečiams pavyko išsigelbėti, o grafienė su visu geru liko palaidota po sniego mase.

## Kopimo į Marmoladą istorija iki 1914 m.

Pirmieji bandymai kopti į Marmoladą prasidėjo XIX a. Punta Rocca viršūnę 1862 m. liepą pirmą kartą šiauriniu keliu pasiekė Austrijos Alpių draugijos įkūrėjas Paul Grohmann. 35 metrais aukštesnę Punta di Penia viršūnę Paul Grohmann su dviem kalnų vedliais Angelo ir Fulgenzio Dimai pasiekė 1864 m. rugsėjo 28 d. XIX a. 9-ame dešimtmetyje laipiojimas po kalnus Dolomituose labai išpopuliarėjo ir Alpių draugijos sekcijos pradėjo kurti čia savo kalnų trobeles. Bambergo Alpių draugijos sekcija įkūrė kalnų trobelę Fedajos perėjoje, Niurnbergo sekcija Contrinhaus Ombretos slėnyje.

## Turizmas

Laipiojimui po kalnus takais su stačiose ir sudėtingose vietose įrengtomis grandinėmis ir kopėčiomis įrengtos kelios trasos. Ilgiausia jų pasiekiama tiek iš pietinės pusės iš Kontrino slėnio (*Val Contrina*), tiek iš šiaurinės pusės nuo Fedajos perėjos, prasideda Forčela dela Marmolados perėjoje (2896 m) ir tęsiasi iki Punta Penijos viršūnės (3343 m).
Žvirgždžiai (Telšiai)

**Žvirgždžiai** − kaimas Telšių rajono savivaldybėje, Varnių regioniniame parke, Moteraičio piliakalnio rytinėje papėdėje, netoli (apie 2 km) nuo Pavandenės miestelio. Kaimo centre telkšo nedidelis Medainio ežeras. Kaimas ribojasi su Pavandenės parapijos kaimais: Didžiaisiais Burbiškiais, Kruopainiais, Veniais, Žioge, Dvarviečiais.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Žvirgždžiuose gimė matematikas, ekonomistas, profesorius Aleksandras Vasiliauskas (1940–).

## Šaltiniai
Vaitkūnai (Biržai)

**Vaitkūnai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės pietryčiuose, 5 km į pietus nuo Anglininkų. Kaimo rytine dalimi teka Apaščia, vakarinėje dalyje – IX–XII a. Vaitkūnų senkapiai. Pro kaimą eina rajoninis kelias .

## Istorija

Istorijos šaltiniuose pirmąkart paminėti 1645 m. Iki 1922 m. kaimas priklausė Anglininkų dvarui. 1923 m. kaime buvo 20 sodybų ir 111 gyventojų. 1949–1950 m. veikė Vaitkūnų kolūkis, kolūkius sustambinus prijungtas prie J. Janonio kolūkio.

1891 m. sausio 25 d. policija išaiškino slaptą mokyklą Vaitkūnų kaime, kurioje pamokas vedė Adomas Kairys.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

* Povilas Jakubėnas, profesorius, kunigas

## Šaltiniai
Kauno tvirtovės I fortas

**Kauno tvirtovės I fortas** – Kauno tvirtovės dalis Kauno miesto vakariniame pakraštyje, Kazliškiuose. Pastatytas 1888–1889 m., rekonstruotas 1893 m. ir 1908 m. Fortas priklausė Kauno tvirtovės I gynybiniam skyriui. Kultūros vertybių registre – nuo 2002 m., unikalus kodas Nr. . Šalia – kelias , netoliese yra išlikusi Noreikiškių dvaro sodyba, du Marvelės tiltai.

Forto teritorijoje šikšnosparniams apsaugoti įsteigtas Žagariškių teriologinis draustinis, mokslininkai tiria čia įsiveisusių šikšnosparnių gyvenimą.

## Istorija

Šio forto paskirtis buvo dengti nuo vokiečių Kauno tvirtovę iš vakarų pusės, tačiau per I pasaulinį karą jis menkai atliko savo funkciją, buvo greitai užimtas. Fortui sprogdinti vokiečiai panaudojo galingas mortyras, tarp jų 420 mm kalibro „Gamma-Gerät“. Jai pervežti reikėjo dešimties 25 t keliamosios galios geležinkelio prekinių vagonų-platformų. Nutiesus geležinkelio liniją iki Pažėrų, dvi tokios mortyros atvežtos, surinktos ir parengtos šaudyti. Tarp Mauručių ir Ilguvos buvo parengtos pozicijos 420 mm kalibro mortyrai „M-Gerät“.

1925 m. fortas perduotas Žydų bendruomenės tarybai.

Sovietiniais laikais buvo naudojamas ūkiniams reikalams.

## Aprašymas

Fortas yra simetrinės plano struktūros, penkiakampio plano. Susideda iš kazematinės dalies, centrinės ir šoninių poternų, turi kampinius ir užnugario kaponierius, nebaigtą statyti kontreskarpinę sieną, nepakitusį glasį, yra apjuostas gynybiniu grioviu.

Tai vienas iš mažiausiai urbanizuotų Kauno fortų, nors karo metu labai nukentėjo, tačiau palyginti neblogai išlaikė savitą reljefą. Gerai matomas plačioje lygaus reljefo aplinkinėje teritorijoje, nuo Via Baltica automagistralės. Forto teritorijoje želdinių beveik nėra, todėl kraštovaizdyje jis atsiskleidžia kaip neaukšta žole apaugusi kalva. Greta – Marvelės upelio slėnis, Kamšos botaninio-zoologinio draustinio riba. Masyvūs antžeminiai pastatai, virš pylimų iškelti apmūryti vėdinimo kanalai – svarbūs kraštovaizdžio akcentai.

## Forto statiniai

Fortas I. Kaunas-Lt.JPG
Kaune I fortas.JPG 
Kauno I fortas.JPG
Fortas I. Kaunas.JPG
Forte I. Kaunas.JPG
Fortas I Kaune.JPG
I fortas Kaune.JPG 
‎I fortas Kauno pakrašty.JPG
I fortas. Kaunas.JPG
Kaunas I fort.JPG 
Kaunas I forte.JPG
Kaunas. Fortas I.JPG 
Kaunas. I fortas.JPG 
Kaunas. LT. I fortas.JPG 
Kaunas-lt. Fort I.JPG 
Kaunas-lt. Fortas I.JPG
Kaunas-lt. Forte I.JPG
Kauno fortas I.JPG


## Literatūra
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* I forto nuotraukos ''efoto.lt'' svetainėje
* Fortai: traukos priežastys ir neįvertinti pavojai 
* ''Kauno I Fortas'' - trumpametražis dokumentinis filmas
Larisa Jalovaja

**Larisa Jalovaja** (g. 1946 m. kovo 3 d.) – pedagogė, Vilniaus politinė ir visuomenės veikėja.

## Biografija
Vilniaus „Santaros“ vidurinės mokyklos direktorė. Vilniaus miesto mokyklų direktorių asociacijos tarybos narė.

2002 m. Liberalų demokratų partijos narė. Duktė Kristina.
Venus Doom

**Venus Doom** - šeštasis HIM studijinis albumas, išleistas 2007 m. rugsėjo 18 d.

Albumas buvo prodiusuojamas Tim Palmer ir Hiili Hiilesmaa.

## Dainų sąrašas:
# "Venus Doom" - 5:08
# "Love in Cold Blood" - 5:54
# "Passion's Killing Floor" - 5:10
# "The Kiss of Dawn" - 5:54
# "Sleepwalking Past Hope" - 10:02
# "Dead Lovers' Lane" - 4:28
# "Song or Suicide" - 1:10
# "Bleed Well" - 4:24
# "Cyanide Sun" - 5:54
# "Killing Loneliness" (Live) - 4:21***
# "Wings of a Butterfly" (Live) - 3:19***

**Papildomos dainos:**

# "Love In Cold Blood (Special K Remix)" - 4:25 */**
# "Dead Lovers' Lane (Special C616 Remix)" - 4:29 */**
# "Bleed Well (Acoustic)" - 3:53 **

* * - dainos, kurias galima rasti tik specialiame „Venus Doom“ leidime.
* ** - dainos, kurias galima rasti tik kolekciniame „Venus Doom“ leidime.
* *** - dainos, kurias galima rasti tik „Venus Doom“ iTunes leidime.

## Nuorodos
* Oficiali HIM interneto svetainė
* HIM albumas „Venus Doom“
Verslo Užutėkis

**Verslo Užutėkis** () – statomas centrinis verslo rajonas Dubajuje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose. Rajone bus apstus dangoraižių, kurie stovės toje vietoje, kur Dubajaus užutėkis bus pratęstas ir pagilintas. Verslo Užutėkyje stovės daugiau nei 230 pastatų. Verslo užutėkio infrastruktūra buvo baigta statyti 2008 m., o visą projektą planuojama įgyvendinti 2012–2015 m. Verslo Užutėkio paskirtis – tapti Dubajaus regiono finansiniu ir komerciniu centru, tokiu kaip Niujorko Manhatanas.

## Projektas
Verslo Užutėkio rajone bus daugiau nei 230 dangoraižių. Burj Al Alam bus pats aukščiausias dangoraižis verslo užutėkyje, kurio aukštis sieks 510 metrų. Po to, kai jis bus užbaigtas, šis dangoraižis taps trečiu pagal aukštį pastatu Dubajuje. Jis bus žemesnis tik už Burj Khalifa ir Pentominium dangoraižius.

## Dangoraižių sąrašas

Šiame sąraše surašyti 33 dangoraižiai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (angliškai)
Antspaudas

**Antspaudas** – įtaisas, kuriuo dedamas dokumentų patvirtinimo ženklas, paprastai būna apskritas. Gali būti vartojamas ir saugomiesiems (neliečiamumo) ženklams (ant paketo, durų) dėti. Uždėtas ženklas vadinamas ***atspaudu***.

Antspaudais patvirtinami svarbūs dokumentai – raštai, sutartys, asmens (asmenį liudijantys) dokumentai. Dokumentuose dažnai būna ***antspaudo vieta*** – raštvedybos taisyklėmis numatyta vieta (paprastai ties atsakingo asmens parašu), dažnai pažymėta plonu rėmeliu ir jo viduje pažymėta nuoroda A.V. (*antspaudo vieta*). Atspaudas paprastai turi liesti dokumentą pasirašiusio asmens pareigų pavadinimą.

Antspaudo analogas, kuriuo dedamos informacinės žymos yra ***[[spaudas]]***.

## Tipai, rūšys

Antspaudai pagal dedamo ženklo tipą yra dvejopi:
* Dažiniai, naudojantys specialius antspaudų dažus,
* Reljefiniai, kuriais įspaudžiamos reljefinės žymės.

Antspaudų rūšys:
* herbinis (su valstybės herbu),
* neherbinis institucijos antspaudas,
* struktūrinio padalinio antspaudas su padalinio pavadinimu, pvz.: „Kanceliarija“, „Buhalterija“.

Pagal formą antspaudai būna:
* Apskritieji – atspaudas būna skritulio formos,
* Trikampiai – atspaudas būna trikampio formos,
* Stačiakampis – atspaudas būna stačiakampio formos,
* Kitų formų.

## Nuorodos
KK112

**Krašto kelias 112** – kelias nuo Ignalinos iki Didžiasalio. Kelio ilgis – 37,12 km

Kelias prasideda į šiaurę nuo Ignalinos, atsišakodamas nuo  kelio. Eina Ignalinos rajono savivaldybės teritorija. Šalia kelio esančios gyvenvietės – Vidiškės, Mikalavas, Tverečius. Kelias baigiasi Didžiasalyje, Ignalinos gatvėje.

## Maršrutas
KK113

**Krašto kelias 113** – kelias nuo Dūkšto iki Visagino. Kelio ilgis – 13,42 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda į šiaurę nuo Dūkšto, sankryžoje su . Eina Ignalinos rajono ir Visagino savivaldybių teritorija. Prie kelio yra šios gyvenvietės – Kalviškiai ir Magūnai. Sankryžoje su  keliu, daro posūkį į Visaginą. Baigiasi prie Visagino miesto, sankryžoje su  rajoniniu keliu.

## Maršrutas
KK139

**Krašto kelias 139** – krašto kelias, jungiantis Garliavą ir Kauno HE. Ilgis – 11,89 km. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

## Maršrutas

|}
|}
KK204

**Krašto kelias 204** – Mažeikių aplinkkelis, aplenkiantis miestą iš pietų. Kelio ilgis – 10,95 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda į rytus nuo Mažeikių, sankryžoje su . Aplenkdamas miestą iš pietų, susikerta su . Baigiasi ties sankryža su . Rytinėje aplinkkelio pusėje yra Mažeikių aplinkkelio tiltas per Ventą.

## Maršrutas
KK203

**Krašto kelias 203** – Kuršėnų aplinkkelis, aplenkiantis miestą iš šiaurės. Kelio ilgis – 4,25 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Šiuo metu pastatyta tik rytinė dalis aplinkkelio, jungianti ,  ir . Planuojama nutiesti ir vakarinę aplinkkelio dalį, kuri jungs , su . Kadangi trasa kerta Ventos upę, bus pastatytas tiltas.

Kelias prasideda ties sankryža su , į vakarus nuo Kuršėnų. Eina Šiaulių rajono savivaldybės teritorija. Iš šiaurės aplenkdamas Kuršėnų miestą, susikerta su  ir baigiasi sankryžoje su .

## Maršrutas
KK205

**Krašto kelias 205** – Pasvalio aplinkkelis, aplenkiantis miestą iš šiaurės. Kelio ilgis – 4,5 km. Šiame kelyje juodųjų dėmių nėra.

Kelias prasideda sankryžoje su . Eina Pasvalio miesto šiaurine riba (kaip **Mūšos gatvė**) iki sankryžos su . Nuo jos po to eina vakarine riba, kaip užmiesčio kelias ir baigiasi ties sankryža su . Kerta Lėvens upę, už sankryžos su .

## Maršrutas
Eilėdara

**Eilėdara** – eiliuotos kalbos garsinė sandara.

Eiliuota kalba nuo prozos kalbos skiriasi savotišku ritmu ir intonacija. Eiliuotos kalbos pagrindas yra metras – dėsningas kurio nors kalbos vieneto ar garsinio elemento (skiemenų ištarimo trukmės, jų skaičiaus, kirčio, intonacijos) kartojimasis. 

Pagal metro pobūdį skiriamos tokios eilėdaros sistemos: 
# metrinė, 
# antikinė, 
# aliteracinė, 
# sintaksinė–intonacinė, 
# silabinė, 
# alternacinė, 
# silabotoninė, 
# sinkopis, 
# toninė, 
# verlibras.
 
Visos sistemos skirstomos į dvi pagrindines grupes – kvantitatyvinę (kiekybinę) ir kvalitatyvinę (kokybinę) eilėdarą:
* Kvantitatyvinė (tokia yra metrinė, antikinė) eilėdara pagrįsta ilgųjų ir trumpųjų skiemenų kaitos sureguliavimu, 
* kvalitatyvinė (silabotoninė, sinkopis, toninė) – žodžių kirčio dėsningu pasikartojimu arba kirčiuotų ir nekirčiuotų skiemenų sureguliavimu.

## Išnašos
Highway to Hell

**Highway to Hell** gali reikšti:

* Highway to Hell (albumas) – AC/DC grupės albumas;
* Highway to Hell (daina) – AC/DC grupės daina;
* Highway to Hell (filmas) – filmas.
Edmundas Rimša

**Edmundas Antanas Rimša** (g. 1948 m. gruodžio 15 d. Skiruose, Rokiškio rajonas) – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Nuo 1955 m. mokėsi Kraštų pradinėje, 1959–1967 m. Panemunėlio vidurinėje mokykloje. 1970–1977 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto dieniniame ir neakivaizdiname skyriuose. Nuo 1977 m. Vilniaus universiteto Visuotinės istorijos katedros dėstytojas. Nuo 1981 m. dirba Lietuvos istorijos institute. 1993 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Herbai Lietuvos privačių miestų istorijoje“. 1995–1998 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete, 1995 m. docentas. 1999–2000 m. Lietuvos istorijos instituto direktorius. Lietuvos ir užsienio spaudoje paskelbė per 70 mokslinių ir apie 90 mokslo populiarinimo straipsnių.

Lietuvos istorijos instituto leidinio „Lietuvos istorijos metraštis“ bei Lietuvos nacionalinio muziejaus leidinio „Numizmatika“ redakcinės kolegijos narys. 1987–2015 m. Lietuvos heraldikos komisijos pirmininkas. Lietuvos banko monetų projektavimo ekspertas. Lietuvos istorijos instituto tarybos, Lenkijos heraldikos draugijos narys. Lietuvos dailės muziejaus konsultantas.

1976–1990 m. LKP narys.

## Bibliografija
* Lietuvos miestų istorijos šaltiniai, kn. 1–2 / Zigmantas Kiaupa, Edmundas Rimša, 1988–1992.
* Kauno miesto herbas XV–XX a. – Vilnius: Diemedis, 1994. – 192 p.
* Lietuvos heraldika. – Vilnius: Baltos lankos, 1998.
* *The heraldry of Lithuania*. – Vilnius: Baltos lankos, 1998.
* Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės miestų antspaudai. – Vilnius: Žara, 1999. – 765 p.
* Rokiškis: miestas, kraštas, žmonės. – Vilnius: Diemedis, 1999. – 417 p.: iliustr. – ISBN 9986-23-061-6
* Heraldika: iš praeities į dabartį. – Vilnius: Versus aureus, 2004. – 181 p.: iliustr. – ISBN 9955-601-07-8
* Heraldika: iš praeities į dabartį. – 2-oji papild. laida. – Vilnius: Versus aureus, 2004. – 188 p.: iliustr. – ISBN 9955-601-18-3
* *Heraldry: past to present*. – Vilnius: Versus aureus, 2005. – 204 p.: iliustr. – ISBN 9955-601-73-6
* Konstantinas Jablonskis ir istorija: straipsnių rinkinys. – Vilnius: LII leidykla, 2005. – 384 p.: iliustr. – ISBN 9986-780-64-0
* Lietuvos Metrika. Knyga Nr. 556: (1791–1792); Viešųjų reikalų knyga 35 / Algirdas Baliulis, Romualdas Firkovičius, Edmundas Rimša. – Vilnius: Versus aureus, 2005. – 198 p.: iliustr. – ISBN 9955-601-85-X
* Lietuvos heraldika. – Vilnius: Baltos lankos, 2008. – 526 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-23-202-5
* *The heraldry of Lithuania*. – Vilnius: Baltos lankos, 2008. – 526 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-23-203-2
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto antspaudai ir žemių heraldika. – Vilnius: Lietuvos istorijos institutas, 2016.- 192 p. – ISBN 978-609-8183-24-5

## Įvertinimas
* 1998 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas 
* 1999 m. Rokiškio krašto garbės pilietis 
* 2001 m. Lietuvos mokslo premija
* 2007 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius 
* 2013 m. VDU garbės daktaras 

## Šaltiniai
Aleksandras Varlamovas (1801)

**Aleksandras Varlamovas** (*Александр Егорович Варламов*; 1801 m. Maskvoje – 1848 m. Sankt Peterburge) – rusų kompozitorius.

1819–1823 m. vadovavo chorui Hagoje. Grįžęs į gimtinę dirbo pedagogu Maskvoje ir Peterburge. Kūrė populiarias dainas, romansus. Sukūrė daugiau kaip 200 romansų.

## Nuorodos
* Trumpa biografija  
* Biografija
Aleksandras Varlamovas (1904)

**Aleksandras Varlamovas** (*Александр Владимирович Варламов*; 1904 m. birželio 28 d. Simbirske − 1990 m. rugpjūčio 20 d. Maskvoje) – rusų kompozitorius. Laikomas tarybinio džiazo pradininku. Sukūrė daugiau kaip 400 įvairių dainų ir estradinių melodijų.

Kūrė muziką kino ir multiplikaciniams filmams. Sukūrė muziką filmams „Stepanas Razinas“, „Vyras iš taigos“, „Daktaras Aiskauda“; animaciniams „Kvartetas“, „Publikos numylėtinis“, „Lapė ir bebras“ , „Batuotas katinas” ir kt.
Uljanovskas

**Uljanovskas** () – miestas Rusijoje, Uljanovsko srities administracinis centras ir Vladimiro Lenino gimtinė (mieste yra Lenino memiorialinis centras). Pramonės centras, gaminami „UAZ“ automobiliai, lėktuvai. Apylinkėse gajus turizmas.

## Istorija
Įkurtas kaip tvirtovė 1648 m. caro Aleksejaus Michailovičiaus Romanovo įsaku. Nuo 1648 m. iki 1780 m. vadintas *Si*'n**birsku''  (). Vėliau nežymiai pervadintas ir iki [[1924]] m. vadintas ''Si**m*'birsku* (). 1924 m. gegužės 24 d. miestas buvo pervadintas dabartiniu pavadinimu TSRS įkūrėjo Vladimiro Lenino (Uljanovo) (1870–1924) garbei.

## Sportas
* FK Volga Uljanovsk (futbolo klubas);
* „Darbo“ stadionas (Stadion-Trud), kurio talpa 8 tūkst. žiūrovų;
* „Starto“ stadionas (Stadion-Start), kurio talpa 4,7 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Miesto administracijos svetainė 
*Turistams informacinė svetainė 
*neoficialus puslapis 
*Simbirsko istorija  
*VIDEO
Songaila

;Songaila
* Darius Songaila – krepšinio žaidėjas;
* Gintaras Songaila – politikas;
* Mykolas Songaila – architektas;
* Remigijus Songaila – pedagogas, chorvedys;
* Ringaudas Songaila – sovietinis politikos veikėjas.

;Songailaitė
* Roma Songailaitė – archeologė.

Songáila – dvikamienė baltiška pavardė (kitos formos *[[Sungaila]], Sangaila*). Kamienas *san-* siejamas su prielinksniu *su*, o *gail-* – su *gailė́ti, gailùs* arba *gaĩlas* („stiprus“).

## Šaltiniai
Jurgita Choromanskytė

**Jurgita Choromanskytė** (g. 1981 m. rugpjūčio 10 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

2000 m. baigė Klaipėdos „Versmės“ vidurinę mokyklą, 2005 m. – Lietuvos krikščioniškojo fondo aukštąją mokyklą (dabar – LCC Tarptautinis Universitetas), įgijo verslo administravimo ir vadybos specialybę su gretutine sociologijos specialybe. Klaipėdos universitete baigė komunikacijos magistrantūros studijas.
Nuo 2005 m. iki 2006 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos sekretoriato vyr. specialistė. Nuo 2006 m. iki 2007 m. Jaunimo reikalų koordinatorė (vyr. specialistė). Nuo 2007 m. Europos Parlamento nario Eugenijaus Gentvilo padėjėja, o nuo 2009 m. Leonido Donskio biuro vadovė Briuselyje. 2007-2009 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narė, Ugdymo ir jaunimo reikalų komiteto narė.

Nuo 2004 m. Klaipėdos liberalaus jaunimo narė, 2005 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos narė, nuo 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Klaipėdos miesto skyriaus pirmininko pavaduotoja, tarybos narė. 2006 m. LRLS jaunimo reikalų komiteto pirmininko pavaduotoja, nuo 2005 m. Klaipėdos senamiesčio „Rotaract“ klubo narė.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai;
* Asmeninė svetainė .
## Išnašos
Šilo vidurinė mokykla

**Šilo vidurinė mokykla:**

* Baltosios Vokės Šilo vidurinė mokykla;
* Juodšilių Šilo vidurinė mokykla;
* Ukmergės Šilo vidurinė mokykla.
Santarvės vidurinė mokykla

**Santarvės vidurinė mokykla:**

* Jonavos Santarvės vidurinė mokykla;
* Klaipėdos Santarvės vidurinė mokykla;
* Šalčininkų Santarvės vidurinė mokykla;
* Šiaulių Santarvės vidurinė mokykla;
* Zarasų Santarvės vidurinė mokykla.
Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla

**Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla:**

* Bartninkų Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla;
* Kauno Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla;
* Ukmergės Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla;
* Vilniaus Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla.
The Razors Edge (albumas)

**The Razors Edge** yra albumas, kuri 1990 metų rugsėjo 21 diena išleido australų hard roko grupė AC/DC. Tai buvo pirmasis ir vienintėlis studijinis albumas su būgniniku Chris Slade. Yra parduota daugiau kaip 5 milijonai albumo kopijų. Visas albumo dainas parašė broliai Angus Young ir Malcolm Young.

### Atlikėjai
* Brian Johnson – Pirminis vokalas
* Angus Young – Pirminė gitara
* Malcolm Young – Ritminė gitara, palaikantis vokalas
* Cliff Williams – Bosinė gitara, palaikantis vokalas
* Chris Slade – Būgnai

## Albumo dainos
# "Thunderstruck" – 4:52
# "Fire Your Guns" – 2:53
# "Moneytalks" – 3:45
# "The Razors Edge" – 4:22
# "Mistress for Christmas" – 3:59
# "Rock Your Heart Out" – 4:06
# "Are You Ready" – 4:10
# "Got You by the Balls" – 4:30
# "Shot of Love" – 3:56
# "Let's Make It" – 3:32
# "Goodbye and Good Riddance to Bad Luck" – 3:13
# "If You Dare" – 3:08

## Singlai
# Thunderstruck
# Moneytalks
# Are You Ready
Portugalijos vyrų krepšinio rinktinė

**Portugalijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Portugalijos valstybę. Dalyvavo 4 Europos čempionatuose.

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose
* 1951 – 15 vieta.
* 2007 – 10 vieta.
* 2011 – 21 vieta.
* 2025 – 15 vieta.

## Žymesni žaidėjai
* Neemias Queta
* Carlos Lisboa
* Pedro Miguel Neves

## Treneriai

*  Luís Magalhães (1999 m.)
*  Valentin Melnyčuk (2000–2007 m.)
*  Moncho Lopez (2008–2010 m.)
*  Mário Palma (2011–2013 m.)
*  Ricardo Vasconcelos (2014 m.)
*  Mário Palma (2015–2016 m.)
*  Mário Gomes (2016–)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali FIBA Europe svetainė
Karbamidas

**Karbamidas, šlapalas, urėja**, **anglies rūgšties diamidas** – bespalviai, bekvapiai tetragoninės singonijos šaldančio skonio kristalai. Gerai tirpsta vandenyje, etilo alkoholyje, skystame amoniake.
Kaitinant 150–160&nbsp;°C temperatūroje atskyla amoniakas ir karbamidas virsta ciano rūgštimi; pastaroji iš dalies polimerizuojasi, sudarydama biuretą. Šildomas vandeninis karbamido tirpalas išskiria NH3 ir CO2. Reaguodamas su nitritine rūgštimi, išskiria azotą:
: \mathrm{\ (NH_2)_2CO + 2HNO_2 \ \longrightarrow \ 2N_2 + CO_2 + 3H_2O}
Su azoto, druskos, fosforo, oksalo rūgštimis sudaro druskas. Alkilinamas karbamidas sudaro alkilkarbamidą R-NHCONH2, acilinamas – ureidus RCO-NHCONH2, reaguodamas su alkoholiais - uretanus N2NCOOR (čia R – angliavandenilio radikalas), su parafinais ir jų dariniais, pvz., aukštesniaisiais alkoholiais, rūgštimis, esteriais, halogenidais ir nitrilais, sudaro kristališkuosius aduktus. Laboratorijoje gaunamas iš kalio arba natrio cianato ir amonio chlorido arba cianamino hidrolize, pramonėje – iš amoniako ir anglies dioksido:
: \mathrm{\ 4NH_3 + 2CO_2 \ \longrightarrow \ H_2NCOONH_4 + (NH_2)_2CO + H_2O}
Karbamidas – žmogaus ir daugumos žinduolių gyvūnų baltymų apykaitos galutinis produktas. Gaminasi kepenyse. Randamas kraujyje (normaliai 18–38 mg/100ml), raumenyse ir kituose audiniuose, seilėse, limfoje, piene. Reguliuoja vandens apykaitą organizme, audinių hidrataciją. Šalinamas pro inkstus ir prakaito liaukas. Sutrikus inkstų funkcijai ir skylant audinių baltymams karbamido daugėja kraujyje (uremija), dirbant sunkų fizinį darbą, sergant cukriniu diabetu, karščiuojant – šlapime.
Claire Keegan

**Claire Keegan** (g. 1968 m., Viklou) – airių rašytoja, gavusi William Trevor ir Olive Cook premijas.

Jos pirmas apsakymų rinkinys buvo „Antarktika“ (*Antarctica*, 1998 m.). Išleido apsakymų rinkinius: „Skriejančios strėlės“ (*Arrows in Flight*, 2002 m.), „Pasivaikščiojimas mėlynais laukais“ (*Walk the Blue Fields*, 2007 m.).

2021 m. pabaigoje išleido apysaką „Tokie smulkūs dalykai“, kurios veiksmas vyksta XX a. aštuntojo dešimtmečio viduryje Airijoje. 2024 m. išleista apysakos ekranizacija.

## Išnašos
Kvarcinis smėlis

**Kvarcinis smėlis** – smėlis, kuriame yra daugiau, nei 90 % kvarco.

Lietuvoje kvarcinio smėlio yra vendo, kambro, devono, paleogeno, neogeno, kvartero sistemose. Devono kvarcinis smėlis yra viršutinio aukšto Šventosios svitoje (pvz., Anykščių, Ukmergės raj.); kvarcinio smėlio sluoksnių storis 1–5 m. Smėlis pilkšvas ir baltas. Jame vyrauja 0,1–0,4 mm skersmens grūdeliai (vid. 85 %), kvarco yra iki 98 %).

Anykščių apylinkėse yra neogeno kvarcinio smėlio. Jis slūgo po kvartero nuogulomis ten, kur neogeno periodo mioceno ir plioceno laikotarpiais vandens tekmės, ardžiusios vid. devono Upninkų ir viršutinio devono Šventosios svitų smėlingas uolienas, gausiai prinešė kvarco grūdelių ir juos suklostė. Anykščių telkinio klodo storis 1,0–13,8 m. (vid. 4,6–7,2 m); kvartero dangos storis 1,6–13,3 m (vid. 4,2–8,4 m.). Smėlis baltas ir šviesiai pilkas, smulkiagrūdis (82 % sudaro 0,1–0,5 mm skersmens grūdeliai). Kvarcas sudaro 90–99, vid, 97,9 %. Anykščių telkinio balansiniai ištekliai 9,1 mln. t (1985 m.), sodrinamas flotacijos būdu Anykščių statybinių medžiagų kombinato „Kvarco“ ceche, tiekiamas stiklo fabrikams ir kt. įmonėms, kurios iš jo gamina langų, baldų ir techn. stiklą, stiklo tarą, kineskopų stiklą, įvairius indus.

Neogeno dar yra ir kitur (Musnininkų, Vilniaus, Turgelių, Druskininkų gręžiniai), tačiau palyginti giliai. Kvartero sistemoje stiklo pramonei tinkamiausias yra senojo aliuvo kilmės. Iki 1983 m. jis buvo kasamas Žemosios Veržės telkinyje ir naudojamas daugiausia stiklo tarai gaminti. Tai vidutingrūdis ir smulkiagrūdis smėlis, kuriame 0,05–0,3 mm skersmens grūdeliai sudaro vidutiniškai 72 %.

## Literatūra
* Tarybų Lietuvos enciklopedija, II tomas.
Chemijos pramonė

**Chemijos pramonė** – viena svarbiausių sunkiosios pramonės šakų.

## Chemijos pramonė Lietuvoje
Lietuvoje chemijos pramonė atsirado XIX a. pab. gamino daugiausia dažus ir lakus, įv. druskas, rūgštis, vaistus, kosmetikos prekes. Dauguma įmonių buvo mažos. Pirmosios didesnės buvo Klaipėdoje superfosfato fabrikas „Union“, pastatytas 1875 m. Vokietijos kapitalistų, t. p. Vokietijos savininkams priklausantys Vilniaus ir Klaipėdos degiųjų dujų fabrikai.
1919-40 m. raidai trukdė vietinių žaliavų ir kapitalo stoka, maža vidaus rinka. Ir toliau daugiausia buvo gaminami buitiniai chemijos gaminiai. 1939 m. Lietuvoje veikė 57 įmonės (su > 5 darbininkais), jose buvo 2058 darbuotojai. Po Antrojo pasaulinio karo karo Kaune išplėstas buitinės chemijos fabrikas „Chemikas“. Be to, buit. chemijos gaminius (dažus, lakus, tirpiklius, klijus, valymo bei skalbimo miltelius ir kt.) iki 1960 m. gamino ~ 6 verslinės kooperacijos artelės. Superfosfatą (30-50 tūkst. t per metus) gamino Klaipėdoje 1947-56 m. veikęs superfosfato fabrikas „Artojas“ (buv. „Union“). 1959-65 m. pastatyta Vilniaus plastmasinių dirbinių, Kėdainių chemijos, Kauno Spalio penkiasdešimtmečio dirbtinio pluošto ir Jonavos azotinių trąšų gamyklos.
Chemijos pramonei priklausančios kompanijos perdirba didelį kiekį žaliavų į produktus naudojamus kitose pramonės šakose, tyrimų ir kūrimo laboratorijose bei tiesiogiai klientų darbe ar namuose. Dauguma produktų naudojami kitų, sudėtingesnių, produktų gamybai. Vienas iš cheminę industriją apibūdinančių bruožų – kelis kartus didesnė nei tyrimų laboratorijų ar bandomųjų fabrikų gamybos apimtis.
Margavonė (Ignalina)

**Margavonė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Salako, 15 km nuo Kazitiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Užudvarionys

**Užudvarionys** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, prie šiaurės vakarinio Vilniaus miesto pakraščio, 1 km į šiaurę nuo Bukiškio, prie magistralės .

## Etimologija

Greičiausiai Zadvorancų (Užudvarionių) kaimo atsiradimą nulėmė šalimais esantis Bukiškių dvaras. Šalia dvaro gyvenantys valstiečiai pasivadino ar buvo pavadinti Užudvarionių („už dvaro“) vardu (kadangi daugiausia gyveno lenkai, pavadino , vietovė priklausė Riešės apskričiai.

Lietuviškas vardas Užudvarionys atsirado Vilniaus kraštą atgavus Lietuvai, kai 1939–40 m. Lituanistikos instituto kalbininkai važinėdami po šį kraštą iš vietinių gyventojų lietuvių (jei tokių rado) užrašė lietuviškas sulenkintų vietovardžių formas arba jas kai kurias ir patys sulietuvino. Taigi pasakyti, kuri iš šių formų – lietuviška ar lenkiška buvo pirminė, dabar sunku, nes dokumentai XIX a. rašyti lenkiškai ar rusiškai, taigi lietuviška forma galėjo apslavinti raštininkai.

## Istorija

1976 m. Lietuvos TSR administracinio-teritorinio suskirstymo žinyne Užudvarionys buvo (Avižienių apylinkėje).

1950–1980 m. buvo 8 namai, 2001 m. likę 3 namai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
1997–1998 m. UEFA čempionų lyga

**UEFA čempionų lyga 1997–1998 m.** – šeštasis UEFA čempionų lygos turnyras (43-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1997 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 1998 m. gegužės 20 d. finale laimėjęs prieš . Varžybos vėl pakeitė formatą: turnyre gavo teisę dalyvauti vėl visų UEFA federacijų čempionai, o 8 stipriausių lygų – ir vicečempionai. Taigi, griežtai vertinant, turnyras nustojo būti tik čempionų lyga, kadangi jame ėmė dalyvauti ne tik šalių čempionai. Pagrindiniame, grupių turnyre dalyvavo 24 klubai.

## Pirmasis atrankos etapas (1/32 finalo)

## Antrasis atrankos etapas (1/16 finalo)

Pralaimėje klubai pateko į UEFA taurės turnyrą.

## Aštuntfinalis

Iš kiekvienos grupės į ketvirtfinalį pateko po 1 komandą, taip pat 2 antrąsias vietas užėmusios ekipos (pagal surinktų taškų skaičių).

### A grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 15 tšk.
#  – 9 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 4 tšk.

=== B grupė ===



Galutinė lentelė:
# ***' – 15 tšk.
# ***' – 12 tšk.
#  – 9 tšk.
#  – 0 tšk.


=== C grupė ===



Galutinė lentelė:
# ***' – 11 tšk.
#  – 9 tšk.
#  – 7 tšk.
#  – 5 tšk.

### D grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 13 tšk.
#  – 11 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 4 tšk.

=== E grupė ===



Galutinė lentelė:
# ***' – 12 tšk.
#  – 12 tšk.
#  – 6 tšk.
#  – 6 tšk.

### F grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 13 tšk.
# ***' – 13 tšk.
#  – 7 tšk.
#  – 1 tšk.

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
1999–2000 m. UEFA čempionų lyga

**UEFA čempionų lyga 1999–2000 m.** – aštuntasis UEFA čempionų lygos turnyras (45-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1999 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 2000 m. gegužės 24 d. finale laimėjęs prieš  (pirmas kartas, kai čempionų taurės finale žaidė du vienos šalies klubai). Turnyras dar kartą pakeitė formatą: pagrindiniame grupių turnyre dalyvavo nebe 24, bet 32 klubai. Be to, turnyre 3 stipriosioms lygoms buvo deleguotos 4 vietos, dar 3 po 3 ir dar 10 šalių po 2 vietas.

## Pirmasis atrankos etapas (1/128 finalo)

## Antrasis atrankos etapas (1/64 finalo)

## Trečiasis atrankos etapas (1/32 finalo)

Šiame etape pralaimėję klubai pateko į UEFA taurės turnyrą.

## Šešioliktfinalis

### A grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 14 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 7 tšk.
#  – 4 tšk.

### B grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 14 tšk.
# ***' – 9 tšk.
#  – 8 tšk.
#  – 1 tšk.

### C grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 11 tšk.
# ***' – 8 tšk.
#  – 6 tšk.
#  – 5 tšk.

### D grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 13 tšk.
# ***' – 10 tšk.
#  – 6 tšk.
#  – 5 tšk.

### E grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 13 tšk.
# ***' – 12 tšk.
#  – 7 tšk.
#  – 3 tšk.

### F grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 12 tšk.
# ***' – 9 tšk.
#  – 7 tšk.
#  – 4 tšk.

### G grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 12 tšk.
# ***' – 12 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 2 tšk.

### H grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 11 tšk.
# ***' – 8 tšk.
#  – 7 tšk.
#  – 6 tšk.

## Aštuntfinalis

### A grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 16 tšk.
# ***' – 10 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 2 tšk.

### B grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 13 tšk.
# ***' – 10 tšk.
#  – 8 tšk.
#  – 2 tšk.

### C grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 13 tšk.
# ***' – 10 tšk.
#  – 10 tšk.
#  – 1 tšk.

### D grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 11 tšk.
# ***' – 10 tšk.
#  – 8 tšk.
#  – 4 tšk.

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
*
Pažyminys

**Pažyminys** – antrininkė sakinio dalis, atsakanti į klausimus *koks?* *kokia?* *kokie?* *kokios?* *kieno?* Skiriami į dẽrinamuosius ir nedẽrinamuosius pažyminius.

Pagrindinė kalbos dalis, kuria reiškiamas pažyminys, yra būdvardis. Be to, pažyminiu dažnai gali eiti daiktavardis, įvardis, skaitvardis, dalyvis. Pažyminiu apibūdinama sakinio dalis vadinama pažymimuoju žodžiu.

Nagrinėjant sakinio dalimis, žymimas vingiuota linija.

## Nuorodos
* Pažyminio sąvoka, pavyzdžiai
Portugališkoji Vikipedija

**Portugališkoji Vikipedija** – portugalų kalba kuriamas Vikipedijos skyrius, Vikimedijos fondo projektas. Viena iš indoeuropiečių kalbomis kuriamų Vikipedijų. 2025 m. vasario 6 d. joje buvo daugiau nei 1,1 mln. straipsnių.

## Istorija
	
Portugališkoji Vikipedija sukurta trečioji (drauge su kitomis kalbomis). Projektas startavo 2001 m. gegužės 11 d., o 100 000 straipsnių ribą pasiekė 2006 m. sausio 26 d. 2018 m. joje buvo jau 1 mln. straipsnių,

## Šaltiniai
Maras (reikšmės)

Žodis **maras** reiškia:

* maras – užkrečiama liga, sukeliama *Yersinia pestis* bakterijų;
* Maras – lietuvių dievybė;
* Maras – miestas Turkmėnijoje;
* maras (*maar*) – vulkaninio kraterio pobūdis;
* Maras – pavardė. Pvz.:
** Nikolajus Maras (1864–1934 m.) – istorikas, kalbininkas;
* mar – pagarbus titulavimas sirų kalboje, reiškiantis 'mano valdove', naudojamas kriščionių šventiesiems vadinti.

Sudėtiniai terminai:
* Narjan Maras – miestas Rusijoje;
* Vinja del Maras – miestas Čilėje;
* Sera do Maras – kalnai Brazilijoje.
Maras (Turkmėnija)

**Maras** – miestas pietryčių Turkmėnijoje, vienas seniausių šalies miestų. Išvystyta medvilnės pramonė, gamtinių dujų gavyba. Apylinkėse auginami kviečiai, gaminama daug vilnos.

Mieste yra kraštotyros muziejus, dega „Amžinoji ugnis“ II pasaulinio karo ir Afganistano karo aukoms atminti.

## Istorija

Miesto vietoje senovėje buvo Margiana (graikiška *Marguš* versija), viena seniausių civilizacijų Azijoje. XIX a. čia pastatyta Tekės tvirtovė. 1884–1937 m. miestas vadinosi **Mervu**.

## Sportas

### Futbolas
* Merw FK futbolo klubas,
* „Sport toplumy“ stadionas, talpinantis 10 000 žiūrovų.

## Žymūs žmonės

Mieste gimė rusų disidento A. Sacharovo žmona Jelena Boner (1923–).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apie Margušo civilizaciją
Juozas Pakalnis

**Juozas Pakalnis** (1912 m. rugpjūčio 4 d. Veselkiškiuose – 1948 m. sausio 28 d. Vilniuje) – fleitininkas – virtuozas, kompozitorius, dirigentas, pedagogas.

## Biografija

Baigęs Stasio Šimkaus muzikos mokyklą Klaipėdoje, atvyko į Kauną. 1930 m. buvo priimtas į Valstybės teatro orkestrą fleitininku. Nuo 1931 m. dėstė fleitos specialybę Kauno muzikos mokykloje, nuo 1933 m. Kauno konservatorijoje, koncertavo. Kompozicjos jį mokė prof. Juozas Gruodis. 1935 m. debiutavo kaip dirigentas Kauno radiofone, o 1936 m. tapo Valstybės teatro simfoninio orkestro dirigentu. Ėmęsis kūrybos, pajuto teorinių žinių stygių, todėl 1938 m. įstojo į Leipcigo konservatoriją, bet po metų dėl politinės situacijos Vokietijoje grįžo į Lietuvą.

Nuo 1940 m. dirbo Valstybės teatre baleto dirigentu. Tuo pačiu buvo ir 1941 m. įsteigto Kauno muzikinės komedijos teatro dirigentas. 1945 m. Kauno valstybinė konservatorija pakvietė J. Pakalnį vadovauti studentų simfoniniam orkestrui. 1947 m. suteiktas docento vardas. 1948 m. žuvo Vilniuje neaiškiomis aplinkybėmis.

Palaidotas Kaune, Šančių kapinėse; 1970 m. perkeltas į Petrašiūnų panteoną, kur 1973 m. pastatytas antkapinis paminklas (archit. M. Lagunavičienė).

Tėviškėje įkurtas memorialinis muziejus, jo vardu pavadinta muzikos mokykla. Nuo 1992 m. rengiamas respublikinis Juozo Pakalnio vardo jaunųjų atlikėjų konkursas. Vaclovas Juodpusis parašė knygą „Juozas Pakalnis“ (Vilnius, 1972). 1969 m. Žaliakalnyje (Žemaičių g. 88) prikabinta atminimo lenta: „Šiame name 1930–1948 m. gyveno fleitininkas, dirigentas, kompozitorius, docentas Juozas Pakalnis“. Lenta nuimta. 2001 m. gegužės 31 d. atidengta nauja memorialinė lenta su bareljefu (skulpt. Stasys Žirgulis).

## Kūryba
Didžiausias kūrybos pasiekimas – baletas „Sužadėtinė“ (Stasio Santvaro libretas) pastatytas Kaune 1943 m. gruodžio 4 d. Sovietmečiu baletas pavadintas „Aušta aušrelė“ ir statomas 50 metų. J. Pakalnis sukūrė ir mažesnės apimties simfoninių kūrinių: „Legenda“ (1933 m.), „Lituanica I“ (1935 m.), skirta Dariaus ir Girėno skrydžio atminimui, „Romantiškoji“ (1936 m.) bei „Herojinė“ (1948 m.) uvertiūros, „Kapričio fleitai su orkestru arba fortepijonui“ (1931 m.), „Kapričio Nr. 2 violončelei ir fortepijonui“ (1932 m.), romansų, dainų ir kitų muzikos kūrinių.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Juozas Pakalnis. – Iliustr. // Kūrėjai ir jų memorialinės vietos / Stasė Ramanauskienė. – Vilnius, 1984. – P. 40–41.
* Šiaučiulis, Zenonas. Paminėtas žymus kompozitorius. // Kauno diena. – 2001, birž. 13, p.16.
Cheminė technologija

**Cheminė technologija** – mokslas, tiriantis cheminius procesus, kuriais iš įvairių žaliavų gaunami vartojimo produktai ir gamybos priemonės. Atsirado XVIII a. II pusėje, pradėjus tobulinti neorganinių rūgščių, jų druskų ir šarmų gamybą, ieškoti naujų šių medžiagų gamybos būdų.

## Cheminės technologijos raida Lietuvoje
Lietuvoje pradžia laikoma 1922 m. Tada Vilniaus universitete įkurta katedra (vadovavo Viltoldas Kraševskis), Lietuvos universitete – organinės chemijos technologijos katedra (vedėjas Jonas Šimkus), vėliau – neorganinės chemijos technologijos katedra (vedėjas Pranas Jodelė); 1930 m. šios Vytauto Didžiojo universiteto katedros sujungtos į cheminės technologijos katedrą.

Chemikai technologai tyrė Lietuvos mineralines žaliavas ir jų panaudojimą statybinėms medžiagoms gaminti (Pranas Jodelė, Adolfas Damušis), durpynus (Jurgis Vidmantas). Susikūrus VU Chemijos fakultetui, 1949 m. įkurta techninės chemijos katedra (1953–1960 m. sujungta su kitomis katedromis; 1960–1971 m. katedra).

Vilniaus universitete 6-to dešimtmečio pradžioje ištirta tirpiųjų druskų išskyrimas iš dolomitų, Stoniškių opokos ir Šlavės upelio molis, kurie panaudoti mineralinėms alyvoms ir aliejui gryninti. Tirtas bitumų išskyrimas ir sausoji distiliacija (Elena Čižiūnaitė, Jeronimas Kudaba).

Tyrimai daromi Kauno politechnikos instituto fakultete. Patobulinta mėsos gamybos su kraujo priedais technologija (Jonas Vitkus). Sukurta miltinių gaminių su sausomis išrūgomis gamybos technologija (Skolastika Sūdžienė). Ištirta fermentinių sūrių su mikroelemantais gamyba (Juozas Bernatonis). Ištirta vietinių rišamųjų medžiagų gamybos technologija (Julius Mituzas, Vladas Sližys).
Hidra (palydovas)

**Hidra** arba **Plutonas III** – tolimiausias natūralus Plutono palydovas. Jį, kartu su Nikte, atrado Hablo kosminiu teleskopu Plutono Bendros paieškos komanda, sudaryta iš Halo A. Vyverio, S. Alano Sterno, Makso J. Mutchlerio, Andriu J. Stefflo, Marko W. Buje, Viljamo J. Merlino, Džono R. Spencerio, Elioto F. Youngo ir Lesli A. Young.

## Atradimas
Atradimo nuotraukos buvo padarytos 2005 m. gegužės 15 ir 18 d. Nepriklausomai palydovus atrado Maksas J. Mutchleris 2005 m. birželio 15 d. ir Andriu J. Stefflas 2005 m. rugpjūčio 15 d. Atradimas buvo paskelbtas 2005 m . spalio 31 d. palydovai buvo laikinai pavadinti **S/2005 P 1** (Hidra) and **S/2005 P 2** (Niktė).

## Fizinės charaketristikos
Palydovas skrieja apie tą patį sistemos baricentrą ir toje pačioje plokštumoje kaip Charonas ir Niktė, tik 65 tūkst. km atstumu. Kitaip nei kitų Plutono palydovų, Hidros orbita nėra visiškai apvali. Apskriejimo laikas (38,2 dienos) yra artimas 1:6 orbitiniui rezonansui su Charonu, bet laiko nesutapimas yra 0,3 %, tad spėjama, kad nėra aktyvaus rezonanso. Teorija, paaiškinanti tokia rezonansui artimą būklę teigia, kad ji atsirado prieš Charono migraciją išorėn, dėl ko atsirado trijų mėnulių sistema ir yra palaikoma 5 % Plutono-Charono gravitacinio lauko jėgos svyravimų.

Palydovo diametras yra maždaug 45 km. Hidra yra ryškesnė ir kiek didesnė už Niktę.

Hidra buvo aplankyta kartu su Plutonu New Horizons misijos metu 2015 m.

## Pavadinimas
2006 m. birželio 21 d. buvo paskelbta, kad palydovas bus pavadintas Hidros, pabaisos, graikų mitologijoje saugojusios Hado (Plutono) požemio vandenis, vardu.

## Šaltiniai
Panas (palydovas)

**Panas** - arčiausiai Saturno skriejantis palydovas. Jį atrado astronomas Markas R. Šovalteris 1990 m., analizuodamas Voyager 2 zondo nuotraukas. Palydovas laikinai pavadintas **S/1981 S 13**, nes atradimo nuotraukos datuojamos 1981 m.

Palydovas pavadintas dievo Pano vardu 1991 m. rugsėjo 16 d. Jis taip pat vadinamas **Saturnu XVIII**.

Egzistuoja asteroidas 4450 Pan.
Margiana

**Margiana** (senovės persų: *Margu(š)*) – senovinis Irano regionas dabartiniame rytų Turkmėnistane (iš dalies atitinka Maro velajatą). Iš rytų jį supo Baktrija, iš vakarų – Parta, iš šiaurės rytų – Sogdas, o iš pietryčių Arija. Šiaurėje buvo sakų gyvenamos stepės.

Islamo laikais Margiana sudarė dalį Chorasano ir pagal svarbiausią miestą buvo vadinama Mervo regionu.

## Geografija
Margiana – nedidelis kraštas, oazė, apsupta nederlingos Karakumų dykumos. Jo svarbiausia upė buvo Murgabas, tekanti iš Hindukušo į šiaurę, ir išnykstanti dykumoje. Būtent šios upės dėka susiformavo tinkama žemdirbystei ir gyvenimui oazė.

## Istorija
### Senovinė civilizacija

2200–1700 m. pr. m. e. Margianoje ir Baktrijoje klestėjo taip vadinamoji Okso civilizacija. Žmonės čia propagavo irigaciją, augino javus, gamino puikius keramikos dirbinius ir skulptūras. Jau tada Margianoje susiformavo Mervo miestas, kuris tapo svarbiu prekybiniu centru.

Mokslininkai spėja, kad ši kultūra buvo indo-iranėnų kilmės, ir iš šių vietų tautos vėliau apgyvendino Indiją ir Iraną. Tačiau tai nėra galutinai įrodyta.

### Persų ir graikų valdymas
VI a. pr. m. e. Mervas buvo užkariautas Achemenidų ir priklausė kaip Margianos satrapija.

Aleksandro Makedoniečio užkariavimų IV a. pr. m. e. metu senasis Mervas (tuo metu vadintas Margu) buvo pervardintas Aleksandrija, nors laikoma, kad Aleksandras greičiausiai jame nesilankė.

Po Aleksandro mirties Margiana tapo Seleukidų imperijos dalimi. Seleukidas Antiochas praplėtė miestą ir pervardino jį Margianos Antiochija. Vėliau teritoriją valdė Graikų-baktrų karalystė, Partų imperija, Sasanidų imperija. Visose jose Margiana būdavo traktuojama kaip atskira satrapija.

Kažkuriuo laiku čia apsigyveno krikščionių nestoriečių bendruomenė. Jau tuo metu Margianos centras Mervas tapo svarbia Šilko kelio dalimi.

Žlugus Sasanidų imperijai, VII a. arabai užėmė Margianą ir iš čia tęsė užkariavimus į Baktriją, Ferganą, Rytų Turkestaną. Margiana tapo Kalifato dalimi ir įjungtas į Chorasano provinciją.
Ruikiai

**Ruikiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Sartininkų. Yra dvejos neveikiančios kapinės.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1561 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ringiniai

**Ringiniai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Žygaičių.

## Istorija

1950 m. spalio 3 d. kaimo apylinkėse esančiame Tyrelių miške sėkmingai iš lėktuvo desantavosi iš Vakarų grįžę trys partizanai – Juozas Lukša-Daumantas su bendražygiais Klemensu Širviu-Sakalu ir Benediktu Trumpiu-Ryčiu. Jie sėkmingai išvyko į savo paskirties vietą Kazlų Rūdos miškuose.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stiff Upper Lip

**Stiff Upper Lip** – australų sunkiojo roko grupės AC/DC albumas išleistas 2000 m. vasario 28 d. Visas albumo dainas parašė Angus Young ir Malcolm Young.

### Atlikėjai
* Brian Johnson – Vokalas
* Angus Young – Pirminė gitara
* Malcolm Young – Ritminė gitara
* Cliff Williams – Bosinė gitara
* Phil Rudd – Būgnai

## Albumo dainos
# „Stiff Upper Lip“ – 3:35
# „Meltdown“ – 3:42
# „House of Jazz“ – 3:56
# „Hold Me Back“ – 3:59
# „Safe in New York City“ – 4:00
# „Can’t Stand Still“ – 3:41
# „Can’t Stop Rock 'n' Roll“ – 4:02
# „Satellite Blues“ – 3:47
# „Damned“ – 3:52
# „Come and Get It“ – 4:03
# „All Screwed Up“ – 4:36
# „Give It Up“ – 3:55