open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kazimiera Zimblytė

**Kazimiera Zimblytė** (1933 m. balandžio 4 d., Briedžiūnuose, Ukmergės raj. – 1999 m. birželio 17 d., Vilniuje) – dailininkė tapytoja, tekstilininkė, viena pirmųjų abstrakčiosios dailės kūrėjų Lietuvoje.

## Biografija
1952 m. įstojo ir 1959 m. baigė Valstybinio dailės instituto tekstilės studijas. Nuo 1960 m. dalyvavo parodose. 1968-1999 m. surengė 10 personalinių parodų, dalyvavo daugelyje grupinių parodų, buvo Grupės 1 narė.

Septintajame dešimtmetyje išplėtojo vieną radikaliausių abstrakčiosios materialios tapybos krypčių. Savo paveikslus eksponavo privačiose erdvėse – Juditos Šerienės salone, Vlado Vildžiūno dirbtuvėje Jeruzalėje Vilniuje, Vasilijaus Rakytino galerijoje Maskvoje. Tik 1988 m. gavo galimybę surengti pirmą didesnę personalinę parodą Dailės parodų rūmuose Vilniuje.

1999 m. mirė skurde ir vienatvėje. Palaidota Siesikų kapinėse.

## Kūryba
Ankstyvajai kūrybai įtakos turėjo Paul Klee, vėliau – struktūrinė tapyba. Iš pradžių tapė į geometrines figūras suskaidytas abstrakčias kompozicijas, sukūrė gestinės tapybos paveikslų, vėliau perėjo prie monochrominės juodos ir rudos spalvų tapybos, vėlyvuoju laikotarpiu susitelkė ties balta spalva; naudojo dažų purškimo techniką, tapybą derino su koliažu, asambliažu (Kompozicija 1968 m., Be pavadinimo 1970 m., Erdvė 1991 m.). Kūriniai itin subtilūs, niuansuoti, būdinga kontempliatyvi nuotaika, erdvės, tylos, šviesos įspūdis, svarbu materijos (dažų, drobės, priklijuotų įvairių medžiagų) sukeliami pojūčiai. Sukūrė tekstilės (daugiausia aplikacijos technika), grafikos, dar 7 dešimtmečio pabaigoje surengė akcijų.

Kūrinių yra Lietuvos dailės muziejuje, privačiose kolekcijose Lietuvoje ir užsienyje.
## Šaltiniai

## Nuorodos
*Kazimiera Zimblytė (MO muziejus)
Vincas Urbutis

**Vincas Urbutis** (1929 m. vasario 26 d. – 2015 m. liepos 12 d.) – Lietuvos kalbininkas, profesorius.

## Biografija
Iki 1944 m. mokėsi Mažeikių gimnazijoje, o 1946 m. baigė Viekšnių gimnaziją.

1951 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos studijas, 1956 m. įgijo daktaro, 1971 m. – habilituoto mokslų daktaro laipsnį. Ilgametis šio universiteto dėstytojas (1954–1994 m.), profesorius (nuo 1974 m.).

## Darbai
Vincas Urbutis tyrinėjo lietuvių žodžių darybą ir etimologiją, lietuvių ir latvių leksikografijos istoriją, Martyno Mažvydo slavizmus, suklasifikavo senuosius lietuvių kalbos slavizmus. Paskelbė straipsnių kalbos kultūros, terminologijos, bibliografijos klausimais. Pasinaudodamas M. Svadešo glotochronologiniu metodu, V. Urbutis apskaičiavo lietuvių ir latvių kalbų atsiskyrimo laikmetį (maždaug prieš 1300 metų).

## Bibliografija
* *Žodžių darybos teorija* (1978 m.)
* ''Baltų etimologijos etiudai'' (1981 m.)
* *Lietuvių kalbos išdavystė* (2006 m.)
* *Knygos apie žodžius* (2010 m.)
* *Pavardžių pradžiamokslis* (2010 m.)

Parengė skyrius leidiniuose *Dabartinė lietuvių kalba* (1961 m.), *Lietuvių kalbos gramatika* (I t., 1965 m.), *Dabartinėje lietuvių kalbos gramatika* (1994 m.).

## Apdovanojimai
* LTSR valstybinė premija (su kitais, 1977 m.)
* Lietuvos mokslo premija (su kitais, 1997 m.)

## Šaltiniai
Petras Vasinauskas

**Petras Vasinauskas** (g. 1906 m. gruodžio 14 d. – 1995 m. spalio 1 d.) – Lietuvos agronomas, profesorius, akademikas.

## Biografija
1928–1929 m. buvo Žemės ūkio akademijos studentų Kultūros būrelio pirmininkas. 1931 m. baigęs studijas dirbo agronomu, prisidėjo organizuojant 1935–1936 m. Suvalkijos valstiečių streiką. 1936–1937 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, 1940–1941 m. buvo Žemės ūkio rūmų direktorius, Žemės ūkio liaudies komisariato Agrotechnikos valdybos viršininkas. 1943 m. apgynė diplominį darbą Žemės ūkio akademijoje.

1941–1945 m. dirbo Joniškėlio bandymų stotyje. 1945–1953 m. Dotnuvos bandymų stoties direktorius, 1946–1948 m. ir Žemės ūkio instituto Augalininkystės poskyrio vedėjas. 1945–1986 m. dėstė Lietuvos žemės ūkio akademijoje, 1945–1956 ir 1968–1974 m. Žemdirbystės katedros vedėjas, 1956–1958 m. prorektorius. 1971 m. suteiktas habilituoto biomedicinos mokslų daktaro laipsnis, 1973 m. tapo profesoriumi.

1956–1992 m. Petras Vasinauskas dirbo Lietuvos žemdirbystės institute, 1956–1965 m. – jo direktorius, 1965–1968 m. – Laukininkystės organizavimo skyriaus vedėjas. Nuo 1956 m. – Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas.

## Veikla
Petras Vasinauskas pasisakė prieš kolūkių stambinimą, pramoninį ir intensyvų žemės ūkį. Siekė išsaugoti vidutinio dydžio ūkius, iškėlė minimalaus žemės dirbimo ir kalvotų, nenašių žemių panaudojimo rekreacijai idėjas. Jo pastangomis Niūronyse įsteigtas Arklio muziejus.

Pats keliavo po įvairius ūkius (1975 m. išsirengė į kelionę po Lietuvą arkliu), stebėjo ūkininkavimą, teikė pastabas, kaip galėtų būti vystomas žemės ūkis konkrečiose vietose darant kuo mažiau žalos gamtai, kraštovaizdžiui, apsaugant pasėlius nuo kenkėjų.

## Bibliografija
* *Agrotechnika* (1947 m.),
* *Žemės dirbimas* (1952 m.),
* *Sėjomainos* (su R. Klimavičiūte, 1967 m.),
* *Žemių kultūrinimas* (1969 m.),
* *Lietuvos žemės ūkio mokslų raida* (1986 m.),
* *Kolūkių sunkmetis* (1989 m.),
* *Bendroji agrotechnika* (1989 m.),
* *Kelionė arkliu po Lietuvą 1975 metais* (1996 m.),
* *Agronomija Lietuvoje* (2005 m.).

Sudarė monografiją apie akademiką Joną Kriščiūną (1979 m.).

## Apdovanojimai
* LTSR valstybinė premija (1967 m.)

## Šaltiniai
Gus Kenworthy

**Augustus Richard Kenworthy** (1991 m. spalio 1 d.) – JAV akrobatikos slidininkas ir aktorius, olimpinis prizininkas. Nuo 2019 m. gruodžio tarptautinėse varžybose atstovauja Jungtinę Karalystę.

## Biografija
Sočyje vykusiose 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Kenworthy dalyvavo pirmą kartą olimpinėje istorijoje rengtose vyrų nuolydžio akrobatikos rungtyje. Atrankoje sportininkas liko penktas ir pateko į finalinį etapą. Finale JAV atstovavęs sportininkas nusileido tik kitam JAV atstovui Joss Christensen ir pelnė sidabro medalį.

2017 m. pasaulio akrobatinio slidinėjimo čempionate iškovotas sidabras. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Kenworthy įveikė pirmąjį etapą, bet finale visi jo nusileidimai buvo nesėkmingi ir užimta 12-oji vieta.

Nuo 2019 m. gruodžio tarptautinėse varžybose atstovauja Jungtinę Karalystę.

## Filmografija
### Televizija

### Filmai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* imdb svetainėje
Vakar ir visados (knyga)

**Vakar ir visados** – 2017 m. poeto Marcelijaus Martinaičio poezijos rinktinė, išleista kaip serijos „Lietuvių literatūros lobynas XX a.“ knyga.

Knygoje pateikti rinktiniai eilėraščiai iš rinkinių „Balandžio sniegas“, „Debesų lieptais“, „Saulės grąža“, „Akių tamsoj, širdies šviesoj“, „Kukučio baladės“, „Tie patys žodžiai“, „Toli nuo rugių“, „Atmintys“, „Gailile raso“, „Atrakinta“, „Tolstantis“, „K. B. įtariamas“, „Nenoriu nieko neveikti“.
Įvadinio straipsnio autorius – Valentinas Sventickas, sudarytoja – Deimantė Kažukauskaitė-Kukulienė.

„Svarbios Martinaičio kūrybos atramos – senoji baltų pasaulėjauta, tautosaka, naivaus (t. y. tikro) mąstymo tiesa. Eilėraščiai teka per dabartį prisimindami senas sakmes, melo pasakas, raudas, balades, tartum sakydami: nemanykim, kad patys vieni, be ilgaamžės patirties, perprasime pasaulį”.
 
Nuotraukos autorius Sigitas Gudaitis, korektorė Virginija Savickaitė, maketavo Dalia Kavaliūnaitė, knygos serijos meninis apipavidalinimas – Romo Oranto. Tiražas 1300 egz.
Knygos pabaigoje pateikta abėcėlinė eilėraščių rodyklė.

## Šaltiniai
Meškupiai

**Meškupiai** (, nuo 1938 m. *Bärenhöfen*, nuo 1946 m. ***Kuprinas***, ) – buvęs dvaras Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, 19 km į pietvakarius nuo Lazdynų, prie Akmenio upelio.

## Istorija

Minimi nuo 1664 m. 1785 m. buvo karališkasis palivarkas su 8 ugniakurais, 1822 m. – palivarkas su 30 gyventojais, 1854 m. – dvaras su 8 gyvenamaisiais pastatais ir 135 gyventojais. 1879 m. dvaras valdė 332 ha žemės, iš jų 259 ha ariamos, 71 ha pievų. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Kusų, Leskaminio domenų valsčiams, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Spulių valsčiaus dvaras. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. prijungti prie Spulių. 

Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Muzikos žanras

**Muzikos žanras** (dar vadinamas **muzikos stiliumi**) – tipas ar kategorija, kuriai pagal tam tikrus kriterijus priskiriamas muzikos kūrinys. Žanrai gali būti tiek ir itin plačios muzikos kategorijos, kaip kad populiarioji muzika, vokalinė muzika, religinė muzika, liaudiška muzika, sekuliari muzika ir t. t., tiek ir smulkesnis skaidymas į roką, hiphopą, bliuzą, džiazą ir t. t. Pastarieji gali būti skaidomi į subžanrus, kaip kad roko atveju į sunkųjį roką ar pankroką ir pan. Žanrai naudojami kataloguojant muzikos įrašus bibliotekose, aprašant muziką leidiniuose, pateikiant įrašus muzikos parduotuvėse, muzikos gerbėjams išreiškiant savo tapatybę ir pan.

## Apibrėžimas
Paprastai sutariama, kad muzikos skirstymas į žanrus yra sudėtingas procesas, kuriam poveikį daro kultūrinė aplinka, istorinis kontekstas, muzikos industrija ir pan., todėl neįmanoma pateikti tikslaus kiekvieno muzikos žanro apibrėžimo ar tiksliai įvardyti kiekvieno muzikos kūrinio žanro. Nepaisant to, išskiriami keli bruožai, į kuriuos dažniausiai atsižvelgiama darant atskirtį tarp žanrų bei subžanrų:

# Muzikos stilistiniai elementai, kurie seka tam tikras kompozicijos, instrumentų naudojimo bei atlikimo taisykles, lemiančias išskirtinį skambesį.
# Su muzika nesusiję atributai: dainų tekstų tematika, sceninis įvaizdis, albumų viršelių stilistika, muzikos atlikėjų kilmė ir pan.
# Ryšys su klausytojais, gerbėjų bendruomene, tam tikra visuomenėje susiformavusia subkultūra.
# Padėtis muzikos industrijoje ar kitokioje institucinėje santvarkoje.

## Žanrų ir subžanrų pavyzdžiai

* Klasikinė muzika
** Viduramžių muzika
** Renesanso muzika
** Baroko muzika
** Romantizmo muzika

* Rokas
** Sunkusis rokas
** Gotikinis rokas
** Pankrokas
** Lengvasis rokas
** Progresyvusis rokas

* Džiazas
** Jazz-funk
** Laisvasis džiazas
** Regtaimas
** Svingas

* Popmuzika
** Poprokas
** Baroque pop
** K-pop
** J-pop

## Šaltiniai
Marika Green

**Marika Gryn** (pilnas vardas – *Marika Nicolette Green*; g. 1943 m. birželio 21 d. Stokholmas) – kino aktorė.

## Biografija
Marika gimė Stokholme, prancūzės ir švedo šeimoje. Jos tėvas Lennart Green buvo žurnalistas, o senelis iš motinos pusės – kompozitorius ir muzikos kritikas Paul Le Flem. Marika turi brolį Valterį, kuris yra aktorių Marlene Jobert vyras ir Evos Green tėvas.

1953 m. Marika persikėlė gyventi į Prancūziją, 1959 m. debiutavo kine, atlikdama pagrindinį vaidmenį juostoje „Pickpocket“.

Yra ištekėjusi už kino operatoriaus ir režisieriaus Christian Berger.

## Filmografija
* Pickpocket (1959)
* La Croix des vivants (1962)
* Le Récit de Rebecca (1964)
* Cinq gars pour Singapour (1967)
* Bruno, l'enfant du dimanche (1968)
* Le Bal des voyous (1968)
* La Fille d'en face (1968)
* Lietaus keleivis (1970)
* Ils (1970)
* Galaxie (1972)
* L'Affaire Crazy Capo (1973)
* Emanuelė (1974)
* Dédé la tendresse (1974)
* La ville est à nous (1976)
* À l'ombre d'un été (1976)
* Un tueur, un flic, ainsi soit-il... (1977)
* Until September (1984)
* Nachsaison(1988)
* Hanna en mer (1995)
* By the Sea (2015)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Pretorius

**Pretorius** ( < *praeeo* – einu priekyje, vadovauju) – Senovės Romos pareigūnas, renkamas magistratas. Ankstyvosios Romos Respublikos laikotarpiu (panaikinus karalystę) du aukščiausieji magistratai – konsulai ir diktatoriai – buvo vadinami pretoriais. 367 m. pr. m. e., nuo Licinijaus ir Sekstijaus įstatymų (*Leges Liciniae Sextiae*) laikų, aukščiausiu pareigūnu buvo pradėtas vadinti konsulas, o terminas „pretorius“ ėmė reikšti sekančias pagal rangą pareigas.

## Pareigos
 
Pretoriaus, kaip konsulo padėjėjo, pagrindinė kompetencija buvo miesto civilinių bylų nagrinėjimas. Nesant konsulo, aukščiausioji valdžia priklausė pretoriui. Į pretoriaus pareigas galėjo pretenduoti Romos piliečiai, ne jaunesni kaip 40 metų, turintys patirties žemesnėse pareigose. Pretorius buvo išrenkamas vienerių metų laikotarpiui ir savo pareigas vykdė neatlygintinai. Jo veiklos programa buvo apibrėžta pareigūno ediktu, nurodančiu, kaip jis ketina elgtis konkrečiu atveju.

## Pretorių skaičius

Iš pradžių buvo renkamas vienas pretorius, bet jau nuo nuo 242 m. pr. m. e. buvo renkami 2 pretoriai bylų nagrinėjimui: – miesto pretorius (*praetor urbanus*), kuris vadovavo teismo procesams tarp Romos piliečių, ir užsieniečių pretorius (*praetor peregrinus*), sprendęs atvykėlių tarpusavio ar jų santykių su vietiniais romėnais teisinius reikalus.

Įsteigus Romos provincijas, atsirado ir kiti pretorių postai: nuo 227 m. pr. m. e. – Sicilijoje ir Sardinijoje, o nuo 197 m. pr. m. e. – abiejose Ispanijos provincijose (taip nuo 197 m. kolegijai priklausė 6 žmonės). Pretorius burtų keliu buvo paskiriamas vykdyti vienai ar kitai veiklai.

Valdant diktatoriui Sulai, pretorių skaičius išaugo iki 8, prie Cezario – iki 16, o imperijos metais – iki 18. Imperijoje pretorių postai jau buvo praradę savo buvusią svarbą, tačiau jie buvo būtini siekiant užpildyti daugelį vyresniųjų administracijos ir karinių pareigybių pakeliui į senatoriaus postą. Imperijos laikais aukščiausi miestų valdininkai taip pat buvo vadinami pretoriais.

## Išnašos

## Šaltiniai
*
Meilė, kulkos ir įniršis

**Meilė, kulkos ir įniršis** () – 1978 m. sukurtas vesternas. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Warren Oates – Metju
* Fabio Testi – Kleitonas
* Jenny Agutter – Katerina
* Sam Peckinpah – Vilburis
* Isabel Mestres – Barbara
* Gkianrico Tondinelli
* Franco Interlenghi

## Turinys

Šaulys Kleitonas Dramas laukia mirties bausmės kalėjime, kuomet sulaukia pasiūlymo: jis išeis į laisvę ir gaus nemenką sumą pinigų, jeigu nužudys vyrą vardu Metju Sibanekas, kuris atsisako parduoti savo žemę geležinkelio kompanijai. Kleitonas sutinka ir iškeliauja. Radęs Metju namus, jis pasiprašo pas jį nakvynės. Šeimininkas įtaria, kad svečias yra pasiųstas geležinkelio kompanijos ir pasakoja, kad pats kažkada jiems dirbo bei taip pat žudė žmonės, kol nusprendė pasitraukti. Naktį jauna Metju žmona Katerina ateina pas Kleitoną. Ryte apie tai sužinojęs Metju bando nužudyti svečią, tačiau šis laimi muštynes ir išjoja. Metju bando jį nušauti, bet jam trukdo Katerina, kuri įsmeigia peilį į nugarą. Manydama, kad nužudė vyrą, ji leidžiasi Kleitonui iš paskos. Jiedu apsistoja miesto viešbutyje, kur juodu pastebi Metju brolis Virdžilas. Po susišaudymo jis miršta. Kiti du broliai paima jo kūną ir nugabena į rančą, kur randa sužeistą Metju. Trijulė su dar vienu kompanionu leidžiasi vytis bėglių.

Tuo tarpu Kleitonas grąžina pinigus geležinkelio kompanijai, nes mano, kad Metju miręs, o užsakymo jis neįvykdė. Kai mieste pasirodo ir Metju gauja, kompanija pasiunčia du būrius šaulių, kurie turi sumedžioti tiek Metju, tiek Kleitoną...
Džeinė turi ginklą

**Džeinė turi ginklą** () – 2016 m. JAV sukurtas vesternas. Jo scenarijus buvo patekęs į „Juodąjį geriausių scenarijų sąrašą“ (The Black List) – intermeto svetainę, kurioje nuo 2004 m. renkami labiausiai patikę, tačiau dar neekranizuoti scenarijai kino filmams.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Natalie Portman – Džeinė Hemond
* Noah Emmerich – Bilas Hemondas
* Joel Edgerton – Denas Frostas
* Ewan McGregor – Džonas Bišopas
* Boyd Holbrook
* Rodrigo Santoro
* Sam Quinn
* Jenny Gabrielle

## Turinys

Džeinės Hemond vyras Bilas, priklausantis Bišopo gaujai, grįžta į savo fermą sunkiai sužeistas, o buvę kompanionai rengia jo medžioklę. Kadangi pats Bilas ieškomas už įvairius nusikaltimus, Džeinė neturi į ką kreiptis pagalbos, tik į Deną Frostą, savo buvusį meilužį. Dviese jie užsibarikaduoja fermoje ir ima laukti puolimo...
Aukštas blondinas juodu batu

**Aukštas blondinas juodu batu** () – 1972 m. sukurtas filmas. 

1974 m. pasirodė jo tęsinys „Aukšto blondino sugrįžimas“.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Pierre Richard – Fransua Perinas
* Bernard Blier – pulkininkas Bernardas Milanas
* Jean Rochefort – pulkininkas Luisas Tuluzas
* Mireille Darc – Kristina
* Colette Castel – Pauleta
* Jean Obe
* Robert Castel
* Robert Dalban

## Turinys

Prancūzų kontržvalgyboje vyksta vidinė kova tarp pulkininko Tuluzo ir jo pavaduotojo Milano, siekiančio užimti šio vietą. Milano nurodymu, vienas iš agentų nuvyksta į JAV, kur leidžiasi suimamas su narkotikais, o tardymo metu tvirtina, kad vykdė savo žvalgybos užduotį. Kyla didelis skandalas, tačiau paties Milano apklausa neduoda rezultatų. Tuluzas savo namuose aptinka keletą „blakių“ ir demonstratyviai pasikviečia pavaduotoją Perašą, kuriam garsiai, kad girdėtų pasiklausantieji, liepia sekančią dieną oro uoste sutikti specialų agentą, kuris išspręs Milano „problemą“. 

Kadangi jokio agento nėra, Perašas turi simuliuoti susitikimą, kad jį sekantys Milano agentai patikėtų istorija. Oro uoste jis pasirenka atsitiktinį žmogų – orkestro smuikininką Fransua Periną, kuris išsiskiria iš aplinkos tuo, kad yra apsiavęs skirtingų spalvų batais. Apgaulė pavyksta ir dabar visas Milano ir jo agentų dėmesys nukreipiamas į aukštą blondiną, kurio kasdieniame gyvenime visi mėgina iššifruoti planuojamus veiksmus ir taktiką. Kai Milanas atsiduria aklavietėje, jis pasiunčia agentę Kristiną, kuri turi suvilioti Fransua ir išgauti iš jo informaciją. Keistuolis smuikininkas įsimyli merginą, o ši netrukus suvokia, kad šis nėra joks agentas. Nieko nepešęs Milanas nurodo pašalinti Blondiną, o apie tai sužinojęs Tuluzas liepia patraukti jį saugančius seklius. Kristina bando perspėti Fransua, tačiau šiam į pagalbą ateina Perašas, nusprendęs nepaklusti viršininko nurodymams...

## Apdovanojimai
* Berlyno kino festivalis – Sidabrinis lokys
Ini Assmann

**Ini Asman** (; 1945 m. liepos 13 d. – 2015 m. gruodžio 6 d.) buvo vokiečių kino ir televizijos aktorė.

## Filmografija
* Der nächste Herr, dieselbe Dame (1967)
* Pudelnackt in Oberbayern (1968)
* Carrera – Das Geheimnis der blonden Katze (1968)
* April – April (1968)
* Mord im schwarzen Cadillac (1969)
* Hugo, der Weiberschreck (1969)
* Madame und ihre Nichte (1969)
* Auf Sch**ßer schießt man nicht (1969)
* Mirtis beldžia du kartus (1969)
* Fließband ins Jenseits (1969)
* Der Kommissar (1972)
* Schulmädchen-Report. 6. Teil: Was Eltern gern vertuschen möchten (1973)
* Sergeant Berry (1975)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Dėl visko kalta meilė

**Dėl visko kalta meilė** () – 2018 m. sukurta romantinė komedija. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Franck Dubosc – Žoslenas
* Alexandra Lamy – Florans
* Elsa Zylberstein – Mari
* Gerard Darmon – Maksas
* Laurent Bateau – Liusjenas
* Claude Brasseur – Žosleno tėvas

## Turinys

Žoslenas – sėkmingas verslininkas ir nuobodžiaujantis mergišius. Kartą jį palaiko neįgaliu kaimynystėje apsigyvenusi mergina ir Žoslenas, norėdamas ją suvilioti, toliau apsimeta tokiu. Mergina pakviečia jį į savo tėvų namus, kur Žoslenas susipažįsta su jos seserimi – prie vežimėlio prikaustyta Florans. Netrukus tarp jų suliepsnoja jausmai ir kuo toliau, tuo sudėtingiau Žoslenui rasti progą atskleisti apie save visą tiesą...

## Apdovanojimai
* Globes de Cristal apdovanojimas – geriausia aktorė (A. Lamy)
* Globes de Cristal apdovanojimas (nominacija) – geriausias filmas
Baimė (filmas)

**Baimė** () – 1996 m. JAV sukurtas trileris apie persekiojimą ir psichologinį smurtą. Filmas  jaunimo tarpe laikomas kultiniu, tarsi garsios 1987 m. juostos „Fatališkas potraukis“ su Michael Douglas ir Glenn Close versija paaugliams.

Aktorius Mark Wahlberg pelnė MTV kino apdovanojimo nominaciją kaip geriausias neigiamas herojus.

## Turinys

16-metė Nikolė, susipažinusi su Deivudu, galvojo radusi svajonių vaikiną. Simpatiškas, malonus jaunuolis netruko sužavėti ne tik ją, bet ir jaunesnį brolį bei pamotę ir tik Nikolės tėvas neskuba pasiduoti pirmąm įspūdžiui. Ilgiau bendraudama su Deividu, Nikolė pastebi šio maniakišką būdą. Kai galiausiai mergina nusprendžia skirtis, Deividas nenusiteikęs jos paleisti. Sulaukęs griežto atsako iš Styvo, Deividas naktį sugrįžta su būriu draugų. Atkirsta nuo pasaulio šeima turi savo jėgomis kovoti su įsibrovėliais.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Mark Wahlberg – Deividas
* Reese Witherspoon – Nikolė
* William Petersen – Styvas, Nikolės tėvas
* Amy Brenneman – Laura, Nikolės pamotė
* Alyssa Milano – Margo
* Christopher Gray – Tobis
* Tracy Fraim
* Gary Riley
* Jason Kristopher
Emma Roberts

**Emma Rose Roberts** (g. 1991 m. vasario 10 d.) – JAV aktorė ir dainininkė. Labiausiai žinoma dėl vaidmenų siaubo filmuose „Klyksmas 4“ ir „The Blackcoat's Daughter“ bei siaubo serialuose „Amerikietiška siaubo istorija“ ir „Scream Queens“.

Emma kilusi iš žymių aktorių šeimos: tėvas – Eric Roberts, teta – Julia Roberts.

## Filmografija

### Filmai

### Televizija

## Nuorodos
* IMDb profilis
Vaškapalmė

**Vaškapalmė** (*Ceroxylon*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) skyriaus, arekinių (*Arecaceae*) šeimos palmių gentis.

Genties mokslinis pavadinimas lotynų kalba *cēra* arba graikų kalba *keros* reiškia „vašką“, o senovės graikų kalba *xylon* (*ξύλον*) – „medieną, medį“.

## Apibūdinimas
Šios genties rūšys savaime paplitusios Pietų Amerikos žemyno šiaurės vakaruose – per Venesuelą, Kolumbiją, Ekvadorą, Peru ir Boliviją nusidriekusius Andų kalnus. Tai išskirtinai kalnuose augančios genties rūšys, ir yra aukščiausios ne tik tarp visų palmių, bet aukščiausi lelijainių (*Liliopsida*) klasės augalai. Aukščiausia rūšis, kokoros vaškinė palmė užauga iki 61 m aukščio, ir auga 3 000 m aukštyje – tarp visų palminių (*Arecaceae*) aukščiausioje altitudėje.

## Rūšys
Išskiriamos šios rūšys:
# *[[Ceroxylon alpinum]]* Bonpl. ex DC. 1804;
# *[[Ceroxylon amazonicum]]* Galeano 1995;
# *[[Ceroxylon ceriferum]]* (H.Karst.) Pittier 1926;
# *[[Ceroxylon echinulatum]]* Galeano 1995;
# *[[Ceroxylon parvifrons]]* (Engel) H.Wendl. 1878;
# *[[Ceroxylon parvum]]* Galeano 1995;
# *[[Ceroxylon peruvianum]]* Galeano, Sanín & K.Mejia 2008;
# *[[Ceroxylon pityrophyllum]]* (Mart.) Mart. ex H.Wendl. 1878;
# *Ceroxylon quindiuense* (H.Karst.) H.Wendl. 1860; Kokoros vaškinė palmė
# *[[Ceroxylon sasaimae]]* Galeano 1995;
# *[[Ceroxylon ventricosum]]* Burret 1929;
# *[[Ceroxylon vogelianum]]* (Engel) H.Wendl. 1878;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ipni.org / Ceroxylon
Selvansas

**Selvansas** (*Selvans*) – ganyklų ir miškų dievas etruskų mitologijoje; atitinka romėnų Silvaną.

Ant bronzinių Pjačencos kepenų (avies kepenų modelio) Selvanso vardas įrašytas dukart. Etrūrijoje šio dievo kultas buvo plačiai paplitęs. Aptikta nemažai apžadinių aukų, kurių įrašuose nurodoma, kad jos dedikuotos Selvansui; daugiausia tai bronzinės statulėlės. Šiuose įrašuose Selvansas įvardijamas įvairiais epitetais – *canzate*, *enizpeta*, *sanchuneta*, taip pat *Selvansl Tularias* („sienų Selvansas“). Pastarasis epitetas įrašytas ant bronzinės atleto statulėlės (jos kilmės vieta nežinoma). Teigiama, kad epitetas *Selvansl Tularias* atspindi pagrindinę šios dievybės funkciją – saugoti šventviečių, kapaviečių, teritorijų sienas, ribas (etruskų k. *tular*).

Kortonoje aptikta bronzinė Selvanso statulėlė (drauge su ja rasta ir Kulšanšo statulėlė). Selvansas pavaizduotas kaip nuogas bebarzdis jaunuolis, avintis ilgaaulius batus, galvą prisidengęs lokio galvos kailiu (plg. romėnų Silvanas vaizduotas su barzda). Iš graikų mitologijos perimtose scenose etruskai Selvanso nevaizdavo.

Pats dievavardis *Selvans*, manoma, yra lotynų kilmės (iš lot. *Silvanus*).

## Šaltiniai
Billie Lourd

**Billie Catherine Lourd** (g. 1992 m. liepos 17 d.) – JAV aktorė ir dainininkė. Labiausiai žinoma dėl vaidmenų siaubo serialuose „Amerikietiška siaubo istorija“ ir „Scream Queens“.

Billie kilusi iš žymių aktorių šeimos: motina – Carrie Fisher, senelis – Eddie Fisher, senelė – Debbie Reynolds.

## Filmografija

### Filmai

### Televizija

## Nuorodos
* IMDb profilis
Užusienis

**Užusienis** (, , ) – už gatvinių kaimų išsikėlusios sodybos, dažniausiai įsiterpusios tarp kitų dvarų žemių.

Abiejų Tautų Respublikoje tai buvo kaimas ar kaimo dalis, kuriame gyveno neturtingi bajorai, neturintys valstiečių ir dirbantys savo žemę.

## Užusienių atsiradimas ir reikšmė

Užusieniai susiformavo Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje po XVI a. valakų reformos, vėliau jie egzistavo ir Rusijos imperijoje. 1557 m. valakų reformos instrukcijose buvo įvesta trilaukė sistema ir visos valstiečių žemės buvo padalintos į tris laukus su tiksliai nubrėžtomis ribomis.
Po žemių išmatavimo liko tam tikri neišmatuoti rėžiai, kurie buvo išnuomojami smulkiesiems bajorams. Tai buvo neišmatuota žemė, priklausiusi šieno laukams, ariamai žemei, pelkėms ir t. t.

Bajorų kaimo dalis nuo valstiečių apgyvendintos dalies buvo atribota. Kai kurie mokslininkai užusienio kilmę sieja su arti dvaro buvusia žeme. Užusieniai dažniausiai buvo sukuriami, augant vienai šeimai ir smulkinant tėvoninį dvarą. Užusienių bajorija išlaikė teisinį ir kultūrinį atskyrimą, taip pat teismo, politines ir ekonomines privilegijas. Ji buvo izoliuota nuo valstiečių aplinkos („mišrios“ santuokos buvo labai retos). Ji išsiskyrė patriotizmu, religingumu, dideliu prisirišimu prie riterių tradicijų ir krašto. Kai kuriose vietovėse iš tokio pobūdžio kaimų prie pavardės buvo išlikęs būdvardis „Szlachecka (-ckie)“, pvz., Brzeźno Szlacheckie.

Užusieniai taip pat egzistavo ir Mazovijoje, Podolėje, Polesėje, Voluinėje ir kt.

Įvairiuose Rusijos regionuose taip buvo vadinamas vienas ūkis (rus. односелье), ūkis (rus. хутор), sodyba (rus. заимка), vienkiemis (rus. однодворок), vienišas kaimas dykynėje (rus. посёлок на пустоши), kuris buvo už bendros valstiečių žemių ribos.

Rusų filologas Aleskandras Potebnia veikale „Apie rusų kalbos garsų istoriją“ žodį (rus. застенок) sieja ne su žodžiu „siena“ (, ), bet su žodžiu стен (lot. umbra, gr. σχιά), kas reiškė mišką, kuris buvo riba tarp kaimui skirtų žemių.

Sovietmečiu dalis užusienių buvo apgyvendinti ar sunaikinti, dalis virto kaimais.

## Nuorodos
Kėdainių biochemija

**„Kėdainių biochemija“** (iki 1993 m. – Kėdainių biochemijos gamykla) – pramonės įmonė, 1971–2003 m. veikusi Kėdainiuose. Įsikūrusi Pramonės rajone, Biochemikų g. 1, netoli AB „Lifosa“ chemijos gamyklos.

Kėdainių biochemijos gamykla pradėta statyti 1964 m. Pirmoji eilė baigta 1970 m., antroji – 1972 m. 1971 m. atidarytas hidrolizės ir mielių cechas, 1973 m. – premiksų ir furfurolo cechai. Gamykla gamino pašarines mieles iš medžio atliekų, taip pat pašarų ir lesalų priedus (baltymų, vitaminų, mineralinių medžiagų koncentratus). 1977 m. dirbo 780 darbuotojų, pagaminta 9910 tonų pašarinių mielių, 56 300 tonų priedų, 277 tonos techninio furfurolo. 1984 m. dirbo 850 darbuotojų, pagaminta 10 000 tonų pašarinių mielių, 68 000 tonų priedų, 270 tonų techninio furfurolo. Gamyklos produkcija buvo eksportuojama į Baltarusiją, Rusiją, Ukrainą, Latviją, Estiją.

Žlugus TSRS, gamyklos gamybos apimtys labai sumažėjo. 1993 m. ji privatizuota (tapo AB „Kėdainių biochemija“). 2000 m. įkurtos dvi antrinės uždarosios akcinės bendrovės („Kėdainių biochemija“ valdė po 100 % jų akcijų) – „Alrupa“ (biodyzelinui skirtam rapsų aliejui gaminti) ir „Biometas“ (etanoliui gaminti). 2003 m. „Kėdainių biochemija“ galutinai bankrutavo. Buvęs gamyklos pastatas apleistas.

## Šaltiniai
Nordic Sugar Kėdainiai

**AB „Nordic Sugar Kėdainiai“** (seniau – Kėdainių cukraus fabrikas, AB „Kėdainių cukrus“) – maisto pramonės įmonė, nuo 1971 m. veikianti Kėdainiuose, Pramonės rajone (Pramonės g. 6).

1971 m. įkurtas Kėdainių cukraus fabrikas, pradėjęs iš cukrinių runkelių ir cukranendrių pusgaminio gaminti smulkųjį cukrų. 1985 m. gamykloje dirbo 650 darbuotojų, buvo pagaminama 18,4 tūkst. t cukraus iš cukrinių runkelių ir 42 tūkst. t iš cukranendrių pusgaminio. Dalis produkcijos buvo išvežama į RTFSR.

Po TSRS žlugimo įmonė buvo privatizuota (vadinosi AB „Kėdainių cukrus“), o 1998 m. nupirkta koncerno „Danisco Sugar“. 2009 m. įmonės akcininkais tapo „Nordzucker“. Buvo atnaujinti techniniai įrengimai. 2016 m. įmonė per parą apdirbdavo iki 6000 t cukrinių runkelių, tuo laikotarpiu įmonė pagamindavo ~100 tūkst. t cukraus per metus.

## Šaltiniai
Kėdainių elektros aparatūros gamykla

**Kėdainių elektros aparatūros gamykla** (KEAG, Kėdainių EAG) – buvusi įmonė, nuo 1958 m. veikusi Kėdainiuose, Pramonės rajone, Pramonės g. 19.

Gamykla įkurta 1958 m. vietoje Kauno radijo gamyklos Kėdainių cecho. 1967 m. tapo elektros variklių gamybos susivienijimo „Elfa“ įmone. Gamino įvairius elektros aparatus – žemos įtampos aparatus, mažos galios elektrinius variklius, buitinius elektros prietaisus. 1985 m. veikė 6 mechanizuotos srovinės ir viena pusiau automatizuota linija. Kėdainių EAG gaminiai būdavo naudojami vietinėje rinkoje, vežami į kitas TSRS respublikas bei eksportuojami į 35 užsienio šalis. 1985 m. dirbo 1710 darbuotojų. Nuo pat gamyklos įkūrimo jai vadovavo Stasys Sakalys.

Po TSRS žlugimo įmonės veikla sustojo, o 1993 m. bankrutavo. Dabar gamyklai priklausiusiame sklype įsikūrusi „Norfos“ prekių bazė.

## Šaltiniai
Turmšas

**Turmšas** arba **Turmsas** (*Turmś*) – dievas etruskų mitologijoje; atitinka graikų Hermį ir romėnų Merkurijų. Turmšas laikytas dievų pasiuntiniu, tarpininku tarp dievų ir žmonių, gyvųjų ir mirusiųjų pasaulių.

Etrūrijoje Turmšas visų pirma buvo mitologinė figūra, jo kultas nėra paliudytas. Visgi manoma, kad Turmšas galėjo būti garbinamas kokiu nors kitu vardu, kurio iki šiol nepavyko identifikuoti. Etruskų mene Turmšas vaizduotas panašiai kaip graikų Hermis: jaunas, avintis sparnuotus sandalus, galvą prisidengęs keliautojo skrybėle (*petasos*), kuri neretai sparnuota, su pasiuntinio lazda. Turmšas vaizduojamas lydintis įvairius dievus ir didvyrius, taip pat palydintis deives į Pario teismą, pristatantis tėvams (jie vardu Latva ir Tuntle, atitinka Ledą ir Tindarėją) kiaušinį, iš kurio turėsianti gimti Helenė.

Turmšas neretai vaizduojamas ir kaip psichopompas, lydintis mirusiojo sielą į anapusinį pasaulį. Šiuo aspektu Turmšas pavaizduotas ant kai kurių etruskų sarkofagų, ant vieno iš jų – drauge su Charunu ir Cerberiu. Vulcuose aptiktas veidrodis, vaizduojantis, kaip Turmšas pas Odisėją () atveda Teiresijo šešėlį (*hinthial teresias*). Čia šis dievas, kaip tarpininkas tarp gyvųjų ir mirusiųjų, įvardijamas *Turmś Aitaś*.

Pats dievavardis *Turmś* yra etruskų kilmės.

## Šaltiniai
Parliament-Funkadelic

**Parliament-Funkadelic** (trumpinama kaip **P-Funk**) – amerikiečių fanko muzikos kolektyvas, vadovaujamas George Clinton ir sudarytas pagrinde iš grupių „Parliament“ ir „Funkadelic“ narių. Abi grupės turėjo didelės įtakos visai fanko muzikai, taip pat dvidešimtojo amžiaus devintojo bei dešimtojo dešimtojo dešimtmečio post-punk, hiphopo bei post-dicso grupėms bei atlikėjams.

Kadangi kelios dešimtys muzikantų grojo vienoje ar kitoje grupėje, „Parliament-Funkadelic“ tapo bendriniu terminu apibūdinti šiuos muzikantus. Dvidešimto amžiaus devintojo dešimtmečio pradžioje George Clinton pradėjo solinę karjerą, neretai koncertuodamas „**George Clinton and the P-Funk All-Stars**“ vardu. 1997 m. šešiolika kolektyvo narių buvo įtraukti į Rokenrolo šlovės muziejų. 2019 m. kolektyvas buvo apdovanotas „Grammy“ apdovanojimu už viso gyvenimo pasiekimus.

## Išnašos
George Clinton (muzikantas)

**George Clinton** (g. 1941 m. liepos 22 d.) – amerikiečių dainininkas, dainų autorius ir įrašų prodiuseris. Jo muzikinis kolektyvas „Parliament-Funkadelic“ (sudarytas daugiausia iš grupių „Parliament“ ir „Funkadelic“ narių) laikomas viena įtakingiausių fanko muzikos grupių. Atlikėjas 1982 m. pradėjo solinę karjerą, išleidęs albumą „Computer Games.“

1997 m., kartu su dar penkiolika „Funkadelic–Funkadelic“ narių, Clinton buvo įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų, taip pat 2019 m. kartu su grupe gavo „Grammy“ apdovanojimą už viso gyvenimo pasiekimus.

## Diskografija
* *Computer Games* (1982)
* *You Shouldn't-Nuf Bit Fish* (1983)
* *Some of My Best Jokes Are Friends* (1985)
* *R&B Skeletons in the Closet* (1986)
* *The Cinderella Theory* (1989)
* *Hey Man, Smell My Finger* (1993)
* *Dope Dogs* (1993)
* *T.A.P.O.A.F.O.M.* (1996)
* *How Late Do U Have 2BB4UR Absent?* (2005)
* *George Clinton and His Gangsters of Love* (2008)

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus tinklapis 
*
Gotinis

**Gotinis** – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 10 km į rytus nuo Suginčių, Dotenių miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,15 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 150 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais, vakaruose pelkėti. Į vakarus plyti pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Lapavartės intako Raudonupio baseinui (Galuonio ežero baseinas).

Netoliese įsikūrę Dotenių ir Zavytiškio kaimai.

## Šaltiniai
Spyruoklė

:: *Apie žaislą žr. [[Žaislinė spyruoklė]]*.

**Spyruoklė** – tamprus įrengimas, kaupiantis mechaninę energiją. Dėl savo standžios sandaros spyruoklė, pakeitus jos formą, atpalaiduoja energiją, kurią vėl galima sukaupti įrengimą suspaudus. Gaminamos iš spyruoklinio plieno, rečiau – iš berilinės bronzos, titano, gumos, stiklo pluošto. Spyruoklės būna sraigtinės, taip pat cilindrinės, kūginės, plokščiosios, spiralinės, lėkštinės. Pagal standumą skiriamos pastovaus ir kintamo standumo spyruoklės, pagal veikiančias deformacijas – tempimo, gniuždymo, sukimo, lenkimo spyruoklės.

Naudojamos dažniausiai mašinose ir prietaisuose, nes gerai atlaiko įvairias tempimo, gniuždymo, sukimo apkrovas.

## Istorija

Cilindrinės spyruoklės pradėtos naudoti XV a. durų užraktuose. Tame pačiame amžiuje išrasti ir spyruokliniai laikrodžiai. 1676 m. paskelbtas Huko dėsnis, teigiantis jog deformuoto kūno tamprumo jėga proporcinga kūno deformacijos laipsniui.

## Šaltiniai
Narvinis

**Narvinis** – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Labanoro, Pliešiškių miške, 1,5 km į rytus nuo Vadokšno ežero. Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,095 km. Altitudė 155,6 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Aiseto ežero baseinui (Žeimenos upės baseinas).

## Šaltiniai
Bludžiai (Pilkalnis)

**Bludžiai** (, nuo 1938 m. *Vierhöfen*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 13 km į vakarus-šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, 20 km į pietvakarius nuo Lazdynų.

## Istorija

Minimi nuo 1590 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: *Bludtkem*, *Bludtkemen*, *Bludesen*, *Bludschen*. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su 10 ugniakurų, 1821 m. – mišrusis kaimas su 79 gyventojais. 1854 m. kaime buvo 11 gyvenamųjų pastatų ir 75 gyventojai. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Kusų, Brakupėnų domenų valsčiams, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Spulių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, artėjant frontui, gyventojai evakuoti į Vokietijos gilumą, vietinių gyventojų nebeliko. Sovietmečiu kaimas prijungtas prie Spulių arba Geniškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Andy Gill

**Andy Gill** (1956 m. sausio 1 d. – 2020 m. vasario 1 d.) buvo britų muzikantas ir įrašų prodiuseris, geriausiai žinomas kaip post-punk grupės „Gang of Four“ gitaristas ir vienas iš įkūrėjų. Taip pat prodiusavo visus grupės albumus, taip pat ir kitų grupių įrašus, tarp jų – ir tokių grupių, kaip „Red Hot Chili Peppers,“ „The Jesus Lizard“ bei „The Stranglers“.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus tinklapis 
*
Irbitas

**Irbitas** () – miestas Rusijoje, Sverdlovsko srityje, apie 180 km į šiaurės rytus nuo Jekaterinburgo, prie Nicos (Turos intakas) ir Irbito santakos. Per Irbitą eina Jekaterinburgo–Tavdos geležinkelis, plentai į Kamyšlovą, Talicą, Turinską. Motociklų, agregatų, plytų gamyba, medžio apdirbimas, stiklo, chemijos (farmacijos), siuvimo, maisto, baldų pramonė. Veikia kraštotyros, motociklų, meno, liaudies buities muziejai, dramos teatras, hipodromas (nuo 1903 m.). Yra XVIII–XIX a. cerkvių.

## Istorija
1631 m. įkurta Irbito sloboda. 1643–1929 m. beveik kasmet vyko mugės, kurios pagal piniginę apyvartą užėmė II vietą Rusijoje po Žemutinio Naugardo mugių. Dėl šių mugių gyvenvietė išaugo, o 1775 m. Jekaterina II jam suteikė miesto statusą. 1790 ir 1879 m. miestas nuniokotas gaisrų. Ypač klestėjo XIX a., bet nutiesus Transsibiro geležinkelį, Irbitas neteko savo prekybinės reikšmės.

TSRS laikais suklestėjo kaip motociklų (IMZ-Ural) gamybos centras.


Стела около заводоуправления ИМЗ.jpg|Paminklas motociklui
Дом купца дунаева1.jpg|Pirklių Dunajevų namai
Сретенская церковь 02.jpg|Gamykla pavesta XVIII a. cerkvė
Театр действующий.jpg|Dramos teatras


## Šaltiniai
Karnizas

**Karnizas** ( – užlenktas,  – iškyša) – horizontali iškili atbraila statinio fasade arba interjere, išsikišanti virš sienos plokštumos su langų ir durų angomis. Dekoratyvi ir apsauginė pastato architektūrinė detalė.

Karnizų įrengimas ypač paplito antikinėje architektūroje. Viduramžių pastatuose šios architektūros detalės buvo paprastos, nedaug išsikišusios. Renesanso ir klasicizmo architektūroje buvo populiarus antikinės formos karnizas. Barokiniai karnizai pasižymėjo sudėtingumu, įmantriais profiliais, buvo lenkti, nutrūkstantys.

## Paskirtis

Karnizai skirti sienų ir atskirų jos dalių apsaugai nuo kritulių ir puošybai. Jie būna įvairaus pločio ir profilio. Sienos viršų juosiantis karnizas vadinamas vainikuojamuoju, jis dažnai išsiskiria savo pločiu, dekoratyvumu. Siauresni tarpiniai karnizai įrengiami suskaidyti lygias sienų plokštumas į tarpsnius. Cokolinis karnizas riboja cokolį, cokolinį aukštą. Nedideli karnizai naudojami virš atskirų pastato dalių (durų, langų), ar po jomis (palangėse), vidinių sienų palubėse, krosnių puošyboje. Mažesni karnizo arba frontonėlio pavidalo kyšuliai virš lango, durų nišų vadinami sandrikais, be apsauginės paskirties, vizualiai pabrėžiančiais horizontalų fasado padalijimą.

Išsikišusi karnizo dalis ant pastato apsaugo sienas nuo lietaus, kaitrios saulės. Gyvenamųjų pastatų praktikoje šią funkciją atlieka prailginti stogų šlaitai su pritvirtintais vandens nuvedimo latakais kraštuose. Jei stogų ir sienų sandūros apsaugotos dekoruotomis atbrailomis, jos taip pat gali būti vadinamos karnizais. Nors dauguma karnizų taip pat yra stogo atbrailos, išsikišančios į pastato šonus, ne visos jos paprastai laikomos karnizais – tokios iškyšos pirmiausia yra funkcinės paskirties, nebūtinai dekoratyvios, o karnizas turi puošybinį aspektą.

## Istorija
 
Karnizo kilmė siejama su Kretos-Mikėnų kultūros mediniais gyvenamaisiais namais. Senovės graikų megaronų tipo pastatuose stogo kraštai buvo atremiami tiesiai ant stulpų, išdėstytų toliau nuo išorinių drėbto molio sienų, taip apsaugant jas nuo lietaus vandens nuotėkio, o žmones nuo kaitrios saulės. Tai nulėmė vadinamojo karnizo iškišimą. Vėliau, pereinant nuo medinės prie mūrinės architektūros, mediniai stulpai buvo pakeičiami kolonomis, ir kolonados bei portikai perėmė apsauginę funkciją.. Smarkiai išsikišę karnizai ant medinių konsolių iki šiol lemia unikalų pastatų siluetą Florencijoje, Romoje, Neapolyje. Tradicinėje Kinijos ir Pietryčių Azijos šalių, kuriose netrūksta lietaus, architektūroje buvo įrengiami stipriai išsikišę, išlenkti stogų kraštai.

Klasikinėje architektūroje karnizas įgijo stogo, viršutinės pastato dalies, perdengimų laikančiųjų konstrukcijų architektūrinio įvaizdžio reikšmę, vieną iš trijų orderinio antablemento sudėtinių dalių, kartu su architravu ir frizu.

## Šaltiniai
MCA Records

**„MCA Records“** buvo amerikiečių įrašų kompanija, įkurta „MCA Inc.“, o vėliau valdoma „MCA Music Entertainment Group“ (dabar – „Universal Music Group“). Uždaryta 2003 m. Kompanijos kantri muzikos dalis, „MCA Nashville,“ vis dar gyvuoja kaip „Universal Music Group Nashville“ dalis.

## Išnašos
Gang of Four

**„Gang of Four“** – britų post-punk grupė iš Lidso, susikūrusi 1976 m. Pirmoji grupės sudėtis buvo dainininkas Jon King, gitaristas Andy Gill, bosistas Dave Allen ir būgnininkas Hugo Burnham. Grupė išsiskyrė 1984 m., tačiau vėl atsikūrė 1987 m. ir išleido du studijinius albumus prieš vėl išsiskiriant 1997 m. Grupė vėl atsikūrė 2004 m. kartu su originalia sudėtimi ir taip išbuvo iki 2006 m. Vėliau grupė toliau koncertavo su įvairiais muzikantais. Andy Gill buvo vienintelis likęs grupės narys iš pradinės sudėties ir juo išbuvo iki savo mirties 2020 m. vasario 1 d. 2021 m. grupė paskelbė apie atsikūrimą, kartu su grupės „Slint“ gitaristu David Pajo.

Grupė savo dainose maišė pankroko, fano bei new wave elementus ir yra laikoma viena įtakingiausių post-punk grupių.

## Grupės nariai
**Dabartiniai nariai**

* Jon King – vokalas, klavišiniai (1977–1983, 1987–1997, 2004–2012, 2021–dabar)
* Hugo Burnham – būgnai (1977–1983, 2004–2006)
* Sara Lee – bosinė gitara, pritariamasis vokalas (1980–1983, 2021–dabar)
* David Pajo – gitara, pritariamasis vokalas (2021–dabar)

**Buvę nariai**
* Andy Gill – gitara, vokalas (1977–1983, 1987–1997, 2004–2020; mirė 2020 m.)
* Dave Wolfson – bosinė gitara (1976)
* Dave Allen – bosinė gitara, pritariamasis vokalas (1977–1980, 2004–2008)
* Steve Goulding – būgnai (1983–1984)
* Eddi Reader – vokalas (1982–1983)
* Busta „Cherry“ Jones – bosinė gitara (1980; mirė 1995 m.)
* Gail Ann Dorsey - bosinė gitara (1990–1991)
* Mark Heaney – būgnai (2006–2013)
* Thomas McNeice – bosinė gitara, pritariamasis vokalas (2008–2020)
* John „Gaoler“ Sterry – vokalas, perkusija (2012–2020)
* Jonny Finnegan – būgnai (2014–2016)
* Tobias Humble – būgnai (2016–2020)

## Diskografija
* *Entertainment!* (1979)
* *Solid Gold* (1981)
* *Songs of the Free* (1982)
* *Hard* (1983)
* *Mall* (1991)
* *Shrinkwrapped* (1995)
* *Return the Gift* (2005)
* *Content* (2011)
* *What Happens Next* (2015)
* *Happy Now* (2019)

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficialus tinklapis 
*
Termopora

**Termopora** – elektrinis įtaisas, susidedantis iš dviejų skirtingų elektrinių laidininkų, sudarančių elektros jungtį. Termopora sukuria nuo temperatūros priklausomą įtampą dėl termoelektrinio efekto ir ši įtampa gali būti naudojama matuojant temperatūrą.

## Veikimo principas

1821 m. vokiečių fizikas Thomas Johann Seebeck atrado, kad kai skirtingi metalai yra sujungti galais ir tarp jungčių yra temperatūros skirtumas, gali atsirasti magnetinis laukas. Tuo metu Thomas Johann Seebeck šią pasekmę vadino termomagnetizmu. Vėliau buvo pastebėta, kad stebimas magnetinis laukas atsirado dėl termoelektrinės srovės. Praktinėje veikloje svarbi įtampa, sukuriama tarp dviejų skirtingų metalų jungčių, nes įtampos pokytis gali būti naudojamas matuojant temperatūrą plačiame diapazone. Įtampos dydis priklauso nuo naudojamų metalų rūšių. Termoelektrodai daromi iš platinos, platinos-rodžio lydinio, chromelio, kopelio, aliumelio, konstantano, geležies. Paprastai įtampa yra mikrovoltų diapazone, todėl reikia pasirūpinti tinkamu matavimu. Nors tekanti elektros srovė yra maža, energiją gali generuoti viena termoporų jungtis. Elektros energija dažnai generuojama naudojant kelias termoporas.

## Fizikinis principas: Zėbeko efektas

Zėbeko efektas apibūdinamas elektrovara, kai laidžioje medžiagoje yra temperatūros gradientas. Atviros grandinės sąlygomis, kai nėra vidinės srovės srauto, įtampos gradientas (\scriptstyle \boldsymbol \nabla V) yra tiesiogiai proporcingas temperatūros gradientui (\scriptstyle \boldsymbol \nabla T):
: \boldsymbol \nabla V  =  -S(T) \boldsymbol \nabla T,

kur S(T) yra nuo temperatūros priklausoma medžiagos savybė, žinoma kaip Zėbeko koeficientas.

## Panaudojimas
Termoporos yra plačiai naudojamas temperatūros jutiklių tipas. Komercinės paskirties termoporos yra nebrangios, lengvai pakeičiamos, bei gaminamos su standartinėmis jungtimis ir gali išmatuoti platų temperatūrų diapazoną. Priešingai nei dauguma kitų temperatūros matavimo metodų, termoporos yra sužadinamos savaime ir joms nereikia išorinio sužadinimo būdo. Pagrindinis termoporų apribojimas yra tikslumas – gali būti sunku pasiekti sistemos paklaidas, mažesnes nei vienas laipsnis Celsijaus (°C).

Termoporos yra plačiai naudojamos moksle ir pramonėje. Taikymas apima krosnių temperatūros matavimą, dujinių turbinų išmetimą, dyzelinius variklius ir kitus pramoninius procesus. Termoporos taip pat naudojamos namuose, biuruose ir įmonėse kaip termostatų temperatūros jutikliai, taip pat kaip dujomis varomų prietaisų liepsnos jutikliai.

## Išnašos
Irendykas

**Irendykas** (, ) – kalnagūbris Rusijoje, Baškirijoje, Pietų Uralo kalnuose. Tęsiasi iš šiaurės į pietus 120 km, iškyla iki 987 m (Kuzguntašo k.). Sudarytas iš porfiritų, diabazaltų, klinties.

Šiauriniuose šlaituose auga taiga, pietuose – stepės (daug kur išdirbtos). Sudaro Uralo ir Ujaus vandenskyrą. Kalnuose telkšo Talkaso ežeras.

## Šaltiniai
Rick Rubin

**Frederick Jay „Rick“ Rubin** (g. 1963 m. balandžio 10 d.) – amerikiečių įrašų prodiuseris bei buvęs „Columbia Records“ prezidentas. Kartu su Russell Simmons įkūrė „Def Jam Records“, taip pat įkūrė „American Records.“ Kartu su tokiomis grupėmis bei atlikėjais, kaip „Beastie Boys,“ LL Cool J, „Public Enemy“ bei „Run-D.M.C.“, Rubin išpopuliarino hiphopo muziką. Taip pat yra dirbęs su daugybe kitų grupių bei atlikėjų, tokių kaip Adele, „Linkin Park,“ „AC/DC,“ Kanye West, Johnny Cash, Justin Timberlake, „Metallica,“ „Red Hot Chili Peppers“ bei daugybe kitų.

2007 m. MTV Rubin išrinko įtakingiausiu muzikos prodiuseriu per pastaruosius 20 metų, taip pat tais pačiais metais „Time“ žurnalas jį įtraukė į 100-o įtakingiausių pasaulio žmonių sąrašą.

## Išnašos
Irkutsko tvenkinys

**Irkutsko tvenkinys** () – tvenkinys Rusijoje, Irkutsko srityje, sudarytas 1956–1959 m. patvenkus Angaros upę Irkutsko HE užtvanka. Dėl užtvankos užsitvenkė ne tik Angaros ištaka, bet ir pats Baikalo ežeras (jo vandens lygis pakilo ~1 m), todėl faktiškai į Irkutsko tvenkinį galima įtraukti visą Baikalo ežerą (tokiu atveju tvenkinio plotas būtų 31 500 km²). Be kitų, buvo užtvindyta Baikalo aplinkinio geležinkelio dalis.

Tvenkinio ilgis (neįtraukiant Baikalo) – 56 km, plotis iki 4,2 km, metinė vandens lygio svyravimo amplitudė – iki 1,5 m. Tvenkinys sudarytas laivybinėms, miško plukdymo, vandentiekio, žvejybinėms reikmėms. Dėl užtvankos Irkutsko miestas apsaugotas nuo Angaros potvynių.

## Šaltiniai
Brunėjaus geografija

**Brunėjaus geografija** – Brunėjaus gamtinių sąlygų aprašymas.

## Geografinė padėtis
Brunėjus priskiriamas Pietryčių Azijai ir yra įsikūręs prie Pietų Kinijos jūros bei Indijos vandenyno. Ribojasi tik su Malaizija (sienos ilgis – 381 km). Kranto linija – 266 km. Dvi šalies dalis skiria Malaizija. Plotas – 5 765 km² (vandenys sudaro 500 km²). Prie Brunėjaus yra Ugnies žiedas. 

## Klimatas
Klimatas musoninis ekvatorinis. Metinė vidutinė temperatūra siekia 26–28 °C. Per metus iškrinta vidutiniškai 2500–3800 mm kritulių; lyja ištisus metus, daugiausia spalio–gruodžio mėnesiais. Pasitaiko taifūnai.

## Šaltiniai
Išganytojo (Spaso) vartai

**Išganytojo (Spaso) vartai** buvo sudėtinė Vilniaus gynybinės sienos dalis.

## Vartų istorija

Išganytojo (Spaso) vartai minimi LDK kunigaikščio Aleksandro I privilegijoje „podle svietoho Spasa". Šioje privilegijoje Spaso vartai aptariami kaip ketvirtieji miesto vartai.
Išganytojo (Spaso) vartai stovėjo netoliese Užupio tilto prie nedidelės Išganytojo (Spaska) cerkvės. Ši cerkvė stovėjo prie Marijos Dangun Ėmimo soboro. Cerkvė buvo nugriauta XVII a. ir nebuvo atstatyta. 
Pro Išganytojo (Spaso)  vartus ėjo kelias į Polocką. Kituose istoriniuose šaltiniuose vartai paminėti 1605 m. 

Išganytojo (Spaso) vartų atvaizdo iki šių dienų neišliko. Vartai karų metu buvo apgriauti ir buvo atstatyti 1624 m. Jie buvo puošnūs, barokinio stiliaus. Jų atstatymu pasirūpino tuometinis Vilniaus burmistras Jokūbas Gybelis. 1799 m. vartus perstatė etmonas Mykolas Kleopas Oginskis.

Išganytojo (Spaso) vartus yra nutapęs dailininkas Juozas Kamarauskas.

## Nuorodos