open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Abba Hillel Silver

**Aba Hilelis Silveris** () (1893 m. sausio 28 d. Kudirkos Naumiestyje, Rusijos imperija - 1963 m. lapkričio 28 d. Klivlande, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV rabinas ir sionistas. Vienas iš pasaulinės sionizmo organizacijos lyderių, vienas iš svarbiausių žmonių, kurio pastangomis JAV parėmė naujos Izraelio šalies įkūrimą.

## Biografija

Gimė 1893 m. sausio 28 d. Kudirkos Naumiestyje. Tėvas ir senelis buvo rabinai, nuo pat vaikystės buvo auklėjamas sionistinėje aplinkoje. Būdamas 9 metų atvyko gyventi į JAV. Būdamas 14 metų pasakė pirmąją kalbą sionistų susirinkime. Baigė žydų mokyklą Niujorke, vėliau mokėsi Hebrajų koledže ir Cincinačio universitete. Baigęs mokslus 1915-1917 m. dirbo rabinu Vilinge, Vakarų Virdžinijoje. 

1917 m. būdamas 24 metų tapo Klivlando didžiosios sinagogos rabinu, kuriuo išbuvo 46 metus. Būdamas įtakingu miesto bendruomenės nariu palaikė darbuotojų teisių ir piliečių laisvių plėtojimą. Taip pat aktyviai dalyvavo piniginių lėšų rinkime, siekiant įkurti naują Izraelio valstybę. Buvo aktyvus sionizmo propoguotojas JAV, buvo kelis kartus susitikęs su prezidentu Harry S. Truman, su kuriuo kalbėjo apie galimybę įkurti Izraelio valstybę. 

1943 m. pradėjo vadovauti JAV sionistams. 1947 m. spalio 2 d. Jungtinių Tautų būstinėje vykusioje diskusijoje dėl Izraelio ir Palestinos ateities buvo vienas iš svarbiausių asmenų, kuris įteigė, kad Izraelio valstybė turi būti įkurta. Kaip pasaulio žydų organizacijų atstovas dalyvavo JTO diskusijose, kurių rezultatas buvo 1947 m. lapkričio 29 d. rezoliucija dėl Izraelio valstybės įkūrimo.

## Nuorodos

* Biografija (angl.);
* Gyvenimo aprašymas (angl.) .

## Literatūra

* Mark A. Raider, Jonathan D. Sarna, Ronald W. Zweig, Abba Hillel Silver and American Zionism (1997) Routledge, ISBN 0-7146-4824-8 p 88
* Moses Rischin, The Jews of North America (1987) Wayne State University Press, ISBN 0-8143-1891-6 p 220.
* Mr. Moshe Shertok, as head of Political Department of the Jewish Agency, statement to Ad Hoc Committee on Palestine.
* Michelle Mart (2006) Eye on Israel: how America came to view the Jewish state as an ally, SUNY Press, ISBN 0-7914-6687-6 p 127.

## Šaltiniai
Makinskas

**Makinskas** () – miestas šiauriniame Kazachstane, Akmolos srityje, 190 km į šiaurės vakarus nuo Astanos. Bulandi rajono centras. Geležinkelio stotis prie Astanos–Kokšetau linijos. Plentai į Kokšetau, Astaną, Irtyšską, Žaltyrą. Krovinių saugykla. Žemės ūkio įrengimo remontas, mašinų dalių gamyba.

## Istorija
Makinskas susikūrė 1929 m., nutiesus geležinkelį. Miesto statusas suteiktas 1945 m.

## Šaltiniai
Lee Shubert

**Ly Šubertas**, **Levas Šemanskis** () (1871 m. kovo 25 d. Kudirkos Naumiestyje, Rusijos imperija - 1953 m. gruodžio 25 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV teatro savininkas ir režisierius. Vyriausiasis iš teatrališkosios Šubertų šeimos septynių vaikų.

## Biografija

Gimė 1871 m. kovo 25 d. Kudirkos Naumiestyje. Tėvas *David Schubert*, motina *Katrina Helwitzin*. Būdamas 11 metų kartu su šeima emigravo į JAV, kur apsigyveno Sirakiusuose šalia Niujorko. Tėvas buvo alkoholikas, šeima turėjo finansinių problemų, todėl jaunam vaikinui teko eiti į gatvę pardavinėti laikraščius. Kartu su broliais Sam S. Shubert ir Jacob J. Shubert už skolintus pinigus įkūrė teatrą.

Sėkmingai užsiimdami teatro verslu broliai nutarė plėstis Niujorko mieste, kur 1900 m. kovo pabaigoje išsinuomavo patalpas Brodvėjuje ir Manhatane. Jauniausiasis brolis Jacob liko gyventi ir prižiūrėti teatrus Sirakiusuose, o Lee ir Sam išvyko gyventi į Niujorką, kur pradėjo kurti sėkmingiausią XX a. JAV teatrų imperiją, kuriai priklausė Winter Garden Theatre ir Shubert Theatre.

Šubertai teatrus įkurdavo cirko palapinėse, kur pritraukdavo tris kartus daugiau žiūrovų nei tipiniai teatrai. 1910 m. įkūrė *Nepriklausomą Nacionalinių Teatrų savininkų asociaciją*. Lee Shubert buvo kritikuojamas dėl gobšumo, nes jis siekė tiktai pelno, o į paties teatro kokybę ir kultūrą nekreipė dėmesio. Tačiau 1905 m. nutildė kritikus pakviesdamas į savo teatrą prancūzų aktorę Sarah Bernhardt.

Buvo susituokęs su *Marcella Swanson*, su kuria slapta susituokė Vokietijoje 1936 m. liepos 29 d., tačiau išsiskyrė 1948 m. rugsėjį. Dar kartą su savo buvusia žmona susituokė 1949 m. Majamyje. Mirė 1953 m. gruodžio 25 d. Niujorke, palaidotas Šubertų šeimos kape, Salemo kapinėse, Brukline.

## Nuorodos
* Šubertų fondas (angl.) ;
* Šubertų organizacijos istorija (angl.);
* Aprašymas apie Lee Shubert kapavietę (angl.);
* Biografija (angl.).

## Literatūra

* Hirsch, Foster. The Boys from Syracuse (1998). SIU Press. ISBN 0-8093-2156-4
* "Lee Shubert is Divorced", The New York Times, September 4, 1948, p. 17
* "Lee Shubert Dies in Hospital", The New York Times, December 26, 1953, p. 1

## Šaltiniai
Sam S. Shubert

**Semas S. Šubertas**, **Samuelis Šemanskis** () (1878 m. rugpjūčio 27 d. Kudirkos Naumiestyje, Rusijos imperija - 1905 m. gegužės 13 d. Harisburge, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV teatro savininkas ir režisierius. Vienas iš teatrališkosios Šubertų šeimos septynių vaikų.

## Biografija

Gimė 1878 m. rugpjūčio 27 d. Kudirkos Naumiestyje. Tėvas *David Schubert*, motina *Katrina Helwitzin*. Būdamas 4 metų kartu su šeima emigravo į JAV, kur apsigyveno Sirakiusuose šalia Niujorko. Tėvas buvo alkoholikas, šeima turėjo finansinių problemų, todėl jaunam vaikinui teko dirbti batų valytoju. Po kiek laiko gavo darbą Operos namuose, kur dalino lankstinukus. Nors ir turėdamas menką išsilavinimą buvo gabus matematikai, kas leido jam gauti darbą operos buhalterijoje. Po kiek laiko gavo buhalterio darbą didžiausiame Sirakiusų teatre - *Wieting Theatre*. Čia jam kilo noras režisuoti ir kurti teatro spektaklius, vėliau kartu su broliais Lee Shubert ir Jacob J. Shubert už skolintus pinigus įkūrė savo teatrą.

Sėkmingai užsiimdami teatro verslu broliai nutarė plėstis Niujorko mieste, kur 1900 m. kovo pabaigoje išsinuomavo patalpas Brodvėjuje ir Manhatane. Jauniausiasis brolis Jacob liko gyventi ir prižiūrėti teatrus Sirakiusuose, o Lee ir Sam išvyko gyventi į Niujorką, kur pradėjo kurti sėkmingiausią XX a. JAV teatrų imperiją, kuriai priklausė Winter Garden Theatre ir Shubert Theatre.

1905 m. gegužės 13 d. traukiniu keliaujant verslo reikalais į Pitsburgą, prie Harisburgo miesto, traukinys susidūrė su krovinine mašina. Avarijos metu Šubertas buvo stipriai sužalotas, po dviejų dienų nuo sužalojimų mirė ligoninėje. Buvo palaidotas Šubertų šeimos kape, Salemo kapinėse, Brukline.

1913 m. jo broliai Brodvėjuje atidarė teatrą, kurį pavadino Sam S. Shubert Theatre vardu ir kuris veikia iki šių dienų. 1945 m. broliai įsigijo *Majestic* teatrą Čikagoje, kurį taip pat pervadino *Sam S. Shubert* vardu.

## Nuorodos

* Straipsnis "Samuel S. Shubert Buried" (angl.);
* Šubertų fondas (angl.) ;
* Šubertų organizacijos istorija (angl.);
* Aprašymas apie Sam Shubert kapavietę (angl.);
* Biografija (angl.).

## Literatūra

* Hirsch, Foster. The Boys from Syracuse (1998). SIU Press. ISBN 0-8093-2156-4

## Šaltiniai
Šakenas Nijazbekovas

**Šakenas Onlasynovičius Nijazbekovas** (; g. 1938 m. lapkričio 12 d. Taraze) – Kazachstano menininkas ir Kazachstano vėliavos dizaineris. Taip pat laikomas Kazachstano dizaino pradininku.

Šakenas Nijazbekovas metė vidurinę mokyklą ir įstojo į Leningrado meno-pramonės kolegiją.

Nijazbekovo Kazachstano Respublikos valstybinės vėliavos projektas buvo išrinktas iš daugiau nei 600 pasiūlymų.
Jonas Mačys

**Jonas [[Mačys]]**:

* Jonas Mačys-Kėkštas – poetas, publicistas, redaktorius
* Jonas Mačys (1938) – politikas, signataras
Jonas Jurgaitis

**Jonas [[Jurgaitis]]**:

* Jonas Jurgaitis Alšėniškis – LDK valstybės ir karinis veikėjas
* Jonas Jurgaitis Zaberezinskis – LDK didikas
Stepniakas

**Stepniakas** () – miestas šiauriniame Kazachstane, Akmolos srityje, 35 km į šiaurės rytus nuo Makinsko. Jenbekšildero rajono centras. Keliai į Makinską, Ščučinską, Kzyltu. Kasamas auksas.

## Istorija
Stepniakas susikūrė 1934 m., sujungus kelias kalnakasių gyvenvietes. Miesto statusas suteiktas 1937 m.

## Šaltiniai
Ščučinskas

**Ščučinskas** () – miestas šiauriniame Kazachstane, Akmolos srityje, 75 km į pietryčius nuo Kokšetau, prie Ščučės ežero. Burabajaus rajono centras. Geležinkelio stotis („Kurort Borovojė“) prie Petropavlo–Astanos linijos, keliai į Kokšetau, Astaną, Stepniaką, Zerendą. Maisto (pieno, mėsos), metalo apdirbimo (gelžbetonio), siuvimo, stiklo, statybinių medžiagų pramonė.

Miestas įsikūręs vaizdingoje Kokšetau aukštumoje. Už 25 km yra kurortinis miestelis Burabajus (Borovojė).

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. vid. Miesto statusas suteiktas 1939 m.

## Sportas
Mieste išvystyta žiemos sporto infrastruktūra. Veikia Burabajaus šuolių su slidėmis kompleksas. 2018 m. liepą atidarytas biatlono stadionas bei 16 tarptautinės slidinėjimo federacijos homologavimo sertifikatu įvertintų slidinėjimo trasų.

## Šaltiniai
Montalė

**Montalė** – viena iš trijų San Marino miesto viršūnių, vadinamų San Marino bokštais, ant Titano kalno. Kiti du bokštai yra Guaita ir Česta.

Montalė yra žemiausioje Titano kalno viršūnėje. Šis bokštas, priešingai nei kiti, nėra atviras visuomenei. Jis pastatytas XIV a.

Vienintelis įėjimas į bokštą yra durys 7 m aukštyje – tai buvo įprasta to meto kalėjimų architektūroje.

Šis bokštas kaip ir kiti du yra pavaizduotas San Marino vėliavoje ir herbe.

## Šaltiniai
Guaita

**Guaita** – viena iš trijų San Marino miesto viršūnių, vadinamų San Marino bokštais, ant Titano kalno. Kiti du bokštai yra Česta ir Montale.

Guaita yra seniausias iš trijų bokštų ir žymiausias, pastatytas XI a. ir trumpai buvo naudotas kaip kalėjimas. Bokštas daugybę kartų rekonstruotas, paskutinį kartą 1930 m. ir nuo to laiko lankomas turistų.

Šis bokštas kaip ir kiti du yra pavaizduotas San Marino vėliavoje ir herbe.

2008 m. Guaitos bokštas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. 

## Šaltiniai
Gemma Arterton

**Gemma Christina Arterton** (1986 m. vasario 2 d. Greivsendas, Didžioji Britanija) – britų aktorė.

## Šeima
Kai Gemmai buvo 5 metai, tėvai išsiskyrė ir ji su jaunesne seserimi Hannah liko gyventi su motina. Lankydama mokyklą ji pradėjo vaidinti mėgėjiškuose spektakliuose. Būdama 16, Gemma įstojo į „Miskin Theatre School“ Datforde. Vėliau ji laimėjo stipendiją studijuoti „Royal Academy of Dramatic Art”, kurią baigė 2008 metais.

## Karjera
Pirmąjį vaidmenį Arterton gavo 2007 metais dar mokydamasi mokykloje – tai buvo režisieriaus Stepheno Poliakoffo televizijos drama „*Capturing Mary*“.

Tais pačiais metais ji gavo vaidmenį „Globe“ teatre pagal Viljamo Šekspyro' pjesę „*Love’s Labour’s Lost*“ ir debiutavo kine filme „*St Trinian’s*“. Už šį vaidmenį Gemma buvo nominuota Empire apdovanojimu už geriausią debiutą ir National Movie Award už geriausią moters vaidmenį.

2008 metais Arterton, įveikusi 1500 pretendenčių, gavo MI6 agentės Strawberry Fields vaidmenį filme „Paguodos kvantas“ apie agentą 007 Džeimsą Bondą.

2011 metais Arterton buvo nominuota BAFTA apdovanojimui „Kylančios žvaigždės“ kategorijoje, bet pralaimėjo Tomui Hardy.

## Asmeninis gyvenimas
2010 metais Gemma Arterton ištekėjo už pardavimų vadybininko, ispano Stefano Catelli. 2013 metais Gemma išsiskyrė su savo vyru.

## Filmai

### Kinas

### Televizija

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Karima Nayt

**Karima Nayt** () – iš Alžyro kilusi dainininkė, dainų autorė ir šokėja. Atlieka tradicinę alžyrietišką muziką, perpintą su prancūziškos muzikos elementais.

Baigė Alžyro nacionalinę konservatoriją. Domėjosi šiuolaikiniais šokiais, buvo aktorė. Suvaidino Ali Tenkhy 1997 m. filme *Le papillon ne volera plus*. 1998 m. išvyko į Kairą. Ten pas Kairo operos choreografą Walid Aouni dirbo šokėja. Egipte ji susipažino su žymiu orientalinio džiazo atlikėju Fathy Salama, tapo jo grupės „Sharkiat“ nare. Vėliau jiedu kaip duetas įrašė kūrinį „Jerusalem“.

2004 m. Karima Nayt pasirašė savo pirmąjį kontraktą su Prancūzijos įrašų kompanija „Les Disques Sérieux“. Dalyvavo įvairiuose festivaliuose tiek kaip dainininkė, tiek kaip šokėja. Buvo kviestinė grupių „Soap Kills“, „Oriental Mood“ ir kt. narė. Nuo 2007 m. gyvena ir dirba daugiausia Europoje (Prancūzijoje, Švedijoje).

Menininkės dainose atsiduria socialiniai Alžyro, Palestinos, Irako aspektai, arabių musulmonių moterų, pabėgėlių, žiniasklaidos problemos bei kitos jos gimtajam regionui svarbios temos.

2013 m. koncertavo Lietuvoje.

## Diskografija
* *Quoi d’Autre?*

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Ūmėdinė guotė

** Ūmėdinė guotė**&nbsp;– ()&nbsp;– tai guoteninių šeimos valgomas grybas, turintis vidutiniškas maistines savybes. Ši rūšis įtraukta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Išvaizda

Kepurėlė 5-15&nbsp;cm skersmens, mėsinga, iškili, senesnių vaisiakūnių paplokščia, kai kuriais atvejais net įdubusi. Dažniausiai netaisyklingos formos, gleivėta, smulkiai žvynuota, rausva arba įvairių šviesesnių ir tamsesnių raudonų atspalvių, kraštai šviesesni&nbsp;– balsvi ar gelsvi, plaušuoti. Lakšteliai balti, senesnių grybų gelsvi, su rausvomis dėmėmis, kartais visiškai paraudonuoja, platūs, priaugtiniai arba truputį nuaugę kotu žemyn. Ūmėdinės guotės trama balta rausvo atspalvio, perlaužus ar paspaudus parausvėja, koto gelsva, kompaktiškos konsistencijos. Kotas 6&nbsp;– 12&nbsp;cm ilgio, iki 2,5&nbsp;cm storio, balsvas, rožinio atspalvio, su rausvomis dėmėmis, viršutinė dalis baltai taškuota, paspaudus parausvėja. Sporos 6-8 x 3-5μ elipsės formos, lygios, baltos spalvos. Neturi jokio ypatingo kvapo ir yra kartoko skonio.

## Augavietė

Šis grybas labiausiai mėgsta lapuočių miškus, ypač ąžuolų ir bukų kaiminystę.

Sezonas: liepa&nbsp;– spalis.

## Nuorodos

* Grybų katalogas
* Straipsnis apie ūmėdinę guotę
* Lietuvos raudonoji knyga
Imangalis Tasmagambetovas

**Imangalis Nurgaliulis Tasmagambetovas** (; ; g. 1956 m. gruodžio 9 d.) – Kazachstano politikas. Nuo 2004 m. gruodžio mėn. iki 2008 m. balandžio mėn. buvo Almatos meras. Prieš tai, nuo 2002 m. sausio 28 d. iki 2003 m. birželio 11 d. buvo Kazachstano ministras pirmininkas.

Tasmagambetovas atsistatydino po teigiamo balsavimo dėl pasitikėjimo jo vyriausybe, kurie buvo pripažinti suklastotais. Atsistatydinimas lėmė visų jo kabineto ministrų atleidimą, kaip to reikalauja Kazachstano konstitucija.

2003 m. birželio 13 d. Kazachstano prezidentas Nursultanas Nazarbajevas pakeitė Tasmagambetovą Danijieliu Ahmetovu. Ahmetovas išlaikė Tasmagambetovo politikos kryptį.
Vedų kalba

**Vedų kalba** arba **Vedų sanskritas** – indoarijų kalba, laikoma klasikinio sanskrito pirmtake bei viena ankstyviausių indoiranėnų prokalbės atšakų. Vedų kalba turi daug panašumų su seniausia iranėnų kalba – avestos kalba. Vedų sanskritas yra seniausia paliudyta indoeuropiečių kalba. Šia kalba sukurti ir žodinės perdavos būdu išsaugoti religiniai himnai – vedos. Jos sukurtos 1500-1000 m. pr. m. e. laikotarpyje. Pati archajiškiausia vedų kalbos forma sutinkama Rigvedoje.

Nuo indoiranėnų prokalbės vedų kalba skiriasi visų pirma tuo, jog prarado garsus [z] ir [ž], o juos pakeitė cerebraliniai garsai: plg., indoiranėnų *nižda-* („lizdas“) ir vedų *nīḍa-*. Kalbos fonetika ir leksika buvo paveikta vietinių Indijos tautų kalbų (dravidų, mundų).

Indoarijai nuo bendro indroiranėnų substrato atsiskyrė ~1800 m. pr. m. e., tuo metu pradėjo formuotis indoarijų prokalbė, virtusi vedų kalba. Nors vedų kalba (drauge ir sanskritas) tapo liturgine kalba, Rigvedos kūrimo laikotarpiu tai buvo šnekamoji Gandharos kalba.

Skiriami šie vedų kalbos tarpsniai:
* Rigvedos kalba – pats seniausias ir prokalbei artimiausias variantas, sutinkamas visose, išskyrus 1 ir 10, Rigvedos dalyse;
* Mantrų kalba – jai priklauso proziniai ir eiliuoti Atharvavedos kūriniai, Samaveda, Jadžurveda bei Rigvedos Khilani dalis. Ši kalbos variacija siejama su Kuru karalystės laikotarpiu;
* Samhitų prozos kalba – vedų kodifikavimo kalba. Aoriste nustotas naudoti injunktyvas bei nuosakos. Šiam tarpsniui priskiriami Juodosios Jadžurvedos komentarai;
* Brahmanų prozos kalba – šia versija parašytos Brahmanos, Aranjakos ir seniausios Upanišados;
* Sūtrų kalba – jai priskiriama dalis vėlesnių Upanišadų, sūtros.

Maždaug nuo VI a. pr. m. e. vedų periodas baigėsi, kilo Vedantos judėjimas, iškilo budizmas, naudojęs pali kalbą. Dėl Darijaus I invazijos politinis indoarijų kultūros centras persikėlė iš Indo į Gangos slėnį. IV a. pr. m. e. Paninis sunormino klasikinį sanskritą.

Vedų kalba nuo klasikinio sanskrito fonologiškai skiriasi platesniu aspiruotųjų garsų naudojimu (ळ, ळ्ह) ir aiškesniu tarimu, kirčio naudojimu, *ai* ir *au* tarimu kaip hiatas, o ne dvibalsis. Vedų kalba turėjo subjunktyvą, 12 bendraties sudarymo būdų (vietoje 1 sanskrite), linksniuotės turėjo daugiau variacijų.

## Taip pat skaitykite
* Substratas Vedų sanskrite
Jurijus Arvatovas

**Jurijus Arvatovas** () (1898 m. Virbalyje, Rusijos imperija – 1937 m. gruodžio 10 d. Maskvoje, Tarybų Sąjunga) – Rusijos imperijos, Ukrainos Liaudies respublikos ir TSRS karo lakūnas. Brolis Borisas Arvatovas buvo meno, literatūros ir kino kritikas.

## Biografija
Gimė 1898 m. Virbalyje, kilmingoje šeimoje, tėvas buvo carinės Rusijos pareigūnas atsiųstas dirbti į Suvalkų guberniją. Brolis *Borisas Arvatovas* (1896–1940) buvo TSRS literatūros kritikas ir rašytojas. Prasidėjus I pasauliniam karui turėdamas praporščiko laipsnį buvo išsiųstas į Kroidono karo lakūnų mokyklą Londone. Nuo 1917 m. pavasario buvo Rusijos imperijos karo lėktuvų pilotas. Vykstant mūšiams buvo sužeistas. Prasidėjus Rusijos pilietiniam karui išvyko į naujai susikūrusios Ukrainos Liaudies respublikos Zaporožės miestą, kur tarnavo oro pajėgų divizijoje.

1919 m. sunaikinus Ukrainos Liaudies respubliką perėjo į Vakarų Ukrainos Liaudies Respublikos *Galicijos armiją*, kur tarnavo Odesos aerodrome. Tuo metu šios armijos generolu buvo Antonas Denikinas. 1920 m. pradžioje *Galicijos armija* tapo Tarybų Rusijos kariuomenės dalimi. 1920 m. balandžio 25 d. vykstant Lenkijos-sovietų karui lenkai puolė Kijevą, tuo metu Arvatovas prisijungė prie Raudonosios armijos oro pajėgų ir padėjo mūšyje prieš lenkus.

1920 m. lapkritį, Krymo pusiasalyje dalyvavo karinėse operacijose prieš baltagvardiečius. Už nuopelnus šiuose mūšiuose 1921 m. gavo Raudonosios Vėliavos ordiną. Vėliau dalyvavo mūšiuose Vidurinėje Azijoje, kur kovojo prieš vietines gentis, už nuopelnus šiuose mūšiuose 1924 m. gavo dar vieną Raudonosios Vėliavos ordiną. 1924 m. rudenį dalyvavo sudėtinguose krovinių pergabenimo iš Taškento į Kabulą skrydžiuose, už kurių sėkmingą įvykdymą gavo dar vieną Raudonosios Vėliavos ordiną.

Po visų tarptautinių ir vietinių karų pabaigos paskirtas eskadrilės vadu. 1928 m. pradėjo tarnauti Leningrado karinėje apygardoje, kur susipažino su generolo Michailo Tuchačevskio seserimi *Elžbieta Tuchačevskaja* (1906–1997), su kuria vėliau susituokė ir susilaukė dukros *Marinos*. Kurį laiką dirbo tarptautinės oro linijų bendrovės „Deruluftas“ techniniu direktoriumi. Vykstant Stalino represijoms, nukreiptoms prieš karininkus, 1937 m. liepos 14 d. buvo suimtas ir apkaltintas šnipinėjimu. 1937 m. gruodžio 10 d. TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinė kolegija nuteisė Arvatovą mirties bausme, kuri buvo įvykdyta tą pačią dieną. 1956 m. gruodžio 10 d. teisiškai reabilituotas.

## Nuorodos
* Biografija I (rus.)
* Biografija II (rus.)
* Per Stalino karininkų valymus nužudytųjų sąrašas (rus.)

## Literatūra
* Кавтарадзе А.Г. Военные специалисты на службе Республики Советов 1917–1920 гг. – М.: Наука, 1988.
* Кантор Ю.З. Война и мир Михаила Тухачевского. – М.: Издательский дом «Огонек»; «Время», 2005.
* Тинченко Я.Ю. 1-я Запорожская авиационная эскадрилья армии УНР. – Цейхгауз, № 2(30), 2009.
* Черушев Н.С. 1937 год: Элита Красной Армии на голгофе. – М.: Вече, 2003.
Džiunglių knyga (1967 filmas)

**Džiunglių knyga** () – 1967 m. JAV muzikinis animacinis filmas vaikams. Filmas pastatytas Volto Disnėjaus animacijos studijoje, kino teatruose pasirodė 1967 m. spalio 18 d. Filmas paremtas Rudyard Kipling to paties pavadinimo knygos apie džiunglių berniuką Mauglį motyvais. Režisierius – Wolfgang Reitherman, prodiuseris – Walt Disney, kuris mirė kuriant filmą.

2003 m. buvo išleistas filmo tęsinys, pavadinimu „Džiunglių knyga 2“.

## Įgarsintojai
* Bruce Reitherman – Mauglis
* Phil Harris – Balu
* Sebastian Cabot – Bagira
* Louis Prima – Karalius Louie
* George Sanders – Šerchanas
* Sterling Holloway – Ka
* J. Pat O'Malley – Dramblių generolas Hathi ir grifas Buzzie
* Verna Felton – Winifred
* Clint Howard – Jaunėlis
* Chad Stuart – Grifas Flaps
* Lord Tim Hudson – Grifė Dizzie
* John Abbott – Vilkas Akela
* Ben Wright – Tėvas Vilkas
* Darleen Carr – Mergaitė
* Leo De Lyon – Babuinas Flunkey
* Hal Smith – Tingusis dramblys
* Ralph Wright – Niūrusis dramblys
* Digby Wolfe – Grifė Ziggy
* Bill Skiles ir Pete Henderson – Beždžionėlės

## Atsiliepimai
Svetainės „Rotten Tomatoes“ duomenimis, iš 37 kritikų apžvalgų, 86% buvo teigiamos, ir filmas įvertintas vidutiniškai 7,2 iš 10 balų. Filmas surinko daugiau nei 73 mln. JAV dol. pirmojo išleidimo metu ir dar tiek pat per kitus du pakartotinus leidimus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Pikolo trimitas

**Pikolo trimitas** () – mažiausias trimitų šeimos muzikos instrumentas, suderintas garsui viena oktava aukštesniam negu standartinių Btrimitų.

Daugelis pikolo trimitų suderinti, kad grotų arba Bar A diapazone, tam naudojami skirtingi pirminiai vamzdeliai (). Bpikolo trimito vamzdžiai yra dukart trumpesni nei paprasto Btrimito. Gaminami ir pikolo trimitai diapazonams G, F ir net aukštajam C, bet retai.

D diapazono soprano trimitas, dar vadinamas *Bacho trimitu* () buvo išrastas belgų muzikos instrumentų išradėjo *Victor Mahillon* apie 1890 m. ir skirtas groti aukštąsias trimitų partijas Bacho ir Hendelio muzikoje.

Šiuolaikiniai pikolo trimitai leidžia muzikantams groti sunkias trimitų partijas baroko epochos kūriniuose, pvz., Bacho Antrajame Brandenburgo koncerte ir B-minor mišiose. Adolfas Šerbaumas (*Adolf Scherbaum*) buvo pirmasis trimitininkas, kuris specializavosi pikolo trimito repertuare ir atrado naujus baroko kūrinius, kuriems sukūrė originalius transponavimus. Morisas Andre (*Maurice André*) 50 metų grodamas pikolo trimitu toliau vystė šiuolaikinį jo repertuarą.

Garso išgavimo technika iš esmės tokia pati kaip ir grojant didesniuoju Btrimitu. Skiriasi oro slėgis ir darbas liežuviu, pikolo pūtikai naudoja seklesnius pūstukus. Beveik visi pikolo trimitai turi keturis vožtuvus, o ne tris. Ketvirtasis paprastai pažemina garsą viena kvarta. Tai praplečia apatinį diapazoną ir leidžia alternatyvias pirštuotes, pagerina kai kurių natų intonacijas.

Pikolo trimitas neturi būti painiojamas su su kišeniniu trimitu (), tame pačiame diapazone kaip ir įprastinis Btrimitas.

## Nuorodos
* Maurice Andre website See section : Piccolo tpt
* Piccolo trumpet models
* Piccolo trumpet manufacturers 
* History of the piccolo trumpet
Rosamund Pike

**Rozamund Paik** (tikrasis vardas *Rosamund Mary Elizabeth Pike*; g. 1979 m. sausio 27 d. Londonas, Didžioji Britanija) – britų aktorė.

## Šeima
Rosamund Pike gimė Londone, smuikininkės Caroline ir operos dainininko Juliano Pike šeimoje. Ji yra vienintelis poros vaikas.

Rosamund lankė Bristolio Badmintono mokyklą ir vaidino Nacionaliniame jaunimo teatre, vėliau mokėsi Wadhamo koledže Oksforde.

## Karjera

Pirmuoju Pike vaidmeniu tapo televizijos filmas „*A Rather English Marriage*“ 1998 metais bei serialas „*Love in a Cold Climate*“ 2001.

2002 metais ji buvo atrinkta MI6 agentės Mirandos Frost vaidmeniui filme apie agentą 007 Džeimsą Bondą „Pasveikink mirtį kitą dieną“, įveikusi tokias pretendentes kaip Alicia Silverstone ir Sophie Ellis Bextor. Už šį vaidmenį aktorė buvo apdovanota Empire apdovanojimu.

Vėliau sekęs filmas „*The Libertine*“ su Johnny Deppu pelnė jai Geriausios antrojo plano aktorės titulą Britanijos nepriklausomų filmų festivalyje.

Vėliau Pike vaidino įvairiuose filmuose su tokiomis žvaigždėmis kaip Anthony Hopkins, Keira Knightley, Rowan Atkinson bei Tom Cruise.

Greta vaidmenų kine, ji taip pat vaidino įvairiuose televizijos filmuose bei teatre.

## Asmeninis gyvenimas

Besimokydama Oksforde aktorė susitikinėjo su aktoriumi Simonu Woodsu.

2007–2008 metais buvo susižadėjusi su režisieriumi Joe Wrightu, kurio filme „Puikybė ir prietarai“ vaidino.

2012 metais su draugu Robie Uniacke susilaukė sūnaus Solo.

Aktorė moka vokiečių bei prancūzų kalbas, taip pat groja pianinu ir violončele.

## Vaidmenys

### Kinas

### Televizija

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Porco Rosso

**Porco Rosso** (, pažodž. *Rausva kiaulė*) – 1992 m. japonų animacinis nuotykių filmas, kurio scenarijaus autorius ir režisierius Hayao Miyazaki. Filmas paremtas trijų dalių Mijadzakio „*Hikōtei Jidai*“ manga kūriniu. Sukurtas „Studio Ghibli“ studijoje.

Filme pasakojama apie buvusį Pirmojo pasaulinio karo Italijos karo lėktuvų asą, dabar pragyvenimui užsidirbantį medžiojant oro piratus Adrijos jūroje. Tačiau neįprastas prakeiksmas jį pavertė antropomorfine kiaule. Kadaise vadintas Marku Pagotu, dabar pasaulyje žinomas kaip „Porco Rosso“, išvertus iš italų k. – 'rausva kiaulė'.

## Siužetas

Veiksmas vykta tarpukario laikotarpiu Adrijos jūroje. Porco sureaguoja į radijo pranešimą apie kelto užpuolimą, kurį inicijavo vadinamoji *Mamma Aiuto* gauja. Sėkmingai įveikęs piratus, Porco nuskrenda iki Adriano viešbučio, priklausančio jo draugei Džinai. Viešbučio restorane, kuriame dažnai lankosi lakūnai iš viso Adrijos jūros regiono, piratų gaujų vadeivos nusamdo arogantišką amerikiečių lakūną Kurtį nužudyti Porco. 

Laikui einant Kurtis įsimyli Džiną, bet susierzina matydamas, kad jai patinka Porco. Taip judviejų konfliktas greitai tampa ir kova dėl meilės. Kurčiui pavyksta susekti į Milaną vykstantį Porco, ir jis pašauna varžovo lėktuvą, tvirtindamas, kad Porco žuvo. Tačiau Porco išgyvena, deja lėktuvo fiuzeliažas – visiškai sugadintas. Porco lėktuvo likučius atgabena į Milaną pas savo mechaniką Piccolo ir jo anūkę Fio. Suremontavęs lėktuvą sprunka, mat Italijoje jis persekiojamas kaip oro pajėgų dezertyras.Tuo tarpu į valdžią atėję fašistai visaip bando Porco pričiupti.

## Atsiliepimai
„Porco Rosso“ 1992 m. buvo pelningiausias filmas Japonijoje, uždirbęs 2,8 mlrd. jenų pajamų. 1993 m. Tarptautiniame Ansi animacinių filmų festivalyje buvo išrinktas metų filmu (*Prix du long métrage*). Britų žurnalo „Time Out“ animacinių filmų 50-tuke jam atiteko 30 vieta.

## Išnašos
Malajinė skraidančioji lapė

**Malajinė skraidančioji lapė** arba **Kalongas** (*Pteropus vampyrus*), ) – vaisėdžių (*Pteropodidae*) šeimos šikšnosparnių rūšis. Tai vienas iš didžiausių šikšnosparnių būrio atstovų – jo kūnas iki 40 cm ilgio, o sparnų tarpugalis iki 1,7 metro. Rūšis paplitusi Malajų salyne ir Filipinuose. Minta žiedų nektaru, vaisiais, kurių ieškoti per naktį gali nuskristi net iki 50 kilometrų.

## Šaltiniai
* Mačionis A., Stuburinių zoologija. Vilnius: Mokslas, 1989.
2013 m. Italijos parlamento rinkimai

**2013 m. [[Italija|Italijos]] parlamento rinkimai** vyko 2013 m. vasario 24-25 dienomis. Šiuose rinkimuose buvo išrinkta 630 parlamento ir 315 senato narių.

## Išankstinės apklausos
Pagal vasario 8 dienos apklausas žmonės labiausiai rėmė Demokratų partijos lyderį Pier Luigi Bersani (35,0 proc.). Antras pagal apklausas buvo tris kartus šalies premjeras Silvio Berlusconi (28,5 proc.), trečias – Italijos aktyvisitas Beppe Grillo (16,0 proc.).

## Rezultatai
Demokratų partijos lyderis Pieras Luigi Bersani ir jo kairioji koalicija surinko daugumą balsų žemuosiuose parlamento rūmuose – 29,54 %, antra šiuose rūmuose liko Silvio Berlusconi vadovaujama centro dešinė koalicija – 29,18 %.

Tuo tarpu daugumą senate laimėjo S. Berlusconi partija.

Trečioje vietoje bendrais balsais liko B. Grillo partija, gavusi 25,5% balsų.

Dauguma abiejuose parlamento rūmuose reikalinga, kad būtų suformuota vyriausybė, todėl Italijos parlamentas lieka neapibrėžtoje padėtyje, kuri neturi precedento šalies istorijoje po Antrojo pasaulinio karo.

## Šaltiniai
Tarptautinis Ansi animacinių filmų festivalis

**Tarptautinis Ansi animacinių filmų festivalis** () – animacinių filmų festivalis, birželio pradžioje vykstantis Ansi mieste, Prancūzijoje.

Įsteigtas 1960 m. Iš pradžių festivalis buvo rengiamas kas dveji metai, bet nuo 1998 m. vyksta kasmet. Tai vienas iš keturių tarptautinių animacinių filmų festivalių, organizuojamų Tarptautinės animacinių filmų asociacijos (*Association d'International du Film d'Animation, ASIFA*).

Festivalyje konkuruoja įvairios vaizdavimo technikos (kompiuterinės, pieštinės, iškarpų, plastilininių figūrėlių ir kt.) animaciniai filmai. Kategorijos, kuriose varžomasi, yra:
* Pilnametražiai filmai
* Trumpametražiai filmai
* Televiziniai ir reklaminiai filmai
* Studentų kurti filmai
* Internetui skirti filmai (nuo 2002 m.)

Be įvairiose miesto kino teatruose rodomų konkuruojančių filmų, festivalio metu prie ežero esančiame miesto centre, vadinamame *Pâquier*, taip pat vyksta vakaro projekcijų renginiai po atviru dangumi. Priklausomai nuo festivalio temos, dideliame ekrane vaizduojami klasikiniai ar pastarųjų metų filmai. 2003 m. rodyti „*[[Pink Floyd The Wall]]*“, „*[[Corto Maltese]]*“ ir „*Secret Court of the Mysteries*“, 2000 m. – „Pietų parkas“. Šeštadienio vakarą paskelbiami visi laureatai.

## Nuorodos
* Oficialus festivalio tinklalapis
* Oficialus ASIFA tinklalapis
Marija Liudvika Austrė

**Marija Liudvika** (**Luiza**) **Austrė** (, ; 1791 m. gruodžio 12 d. – 1847 m. gruodžio 17 d.) – antroji Prancūzijos imperatoriaus Napoleono Bonaparto žmona, vėliau Parmos kunigaikštienė. Ji buvo imperatorienė nuo 1810 m. iki 1814 m.

Ji buvo paklusnesnė už pirmąją Napoleono žmoną Žozefiną, už tai ją garbino Napoleonas Bonapartas.

## Galerija


Napoleon Marie Louise Marriage1.jpeg|Napoleono Bonaparto ir Marijos Luizos vestuvės
Marie-Louise of Austria, Duchess of Parma.jpg|Portretas, 1839 m.
Maria Luigia dagherrotipo.jpg|Marija Luiza Austrė (dagerotipija), 1847 m.
Sarcophage Impératrice Marie-Louise Kapuzinergruft Vienne.jpg|Marijos Luizos sarkofagas
Vytautas Jonynas

**Vytautas [[Jonynas]]**:

* Vytautas Aleksandras Jonynas – literatūros kritikas
* Vytautas Kazimieras Jonynas – grafikas, tapytojas, skulptorius, vitražų kūrėjas
Akimas

**Akimas** (; ) – vietinės vykdomosios valdžios vadovo titulas Kazachijoje ir Kirgizijoje. Uzbekijoje tokias pareigas einantis asmuo vadinasi chokimas.

## Kazachija
Akimai būna srities, respublikinio pavaldumo miesto ar sostinės ir vadovauja atitinkamam *akimatui* (srities, miesto ar sostinės administracijai). Akimai yra prezidento ir respublikos vyriausybės atstovai.
Akimus Kazachijos premjero teikimu skiria Kazachijos prezidentas.

Kitų administracinių teritorinių vienetų akimai skiriami į pareigas ar renkami pagal tvarką, kurią apibrėžia Kazachijos prezidentas. Prezidentas savo nuožiūra gali atleisti bet kurį akimą. Naujai išrinktam Kazachijos prezidentui ėmus eiti pareigas sričių, respublikinio pavaldumo miestų ir sostinės akimai automatiškai praranda įgaliojimus, tačiau pareigas eina tol, kol prezidentas paskiria naujus akimus.

## Kirgizija
Kirgizijoje akimai yra akimato (rajono administracijos) vadovai.
Saranas

**Saranas** (, ) – miestas vidurio Kazachstane, 25 km į pietvakarius nuo Karagandos. Pro miestą eina Karagandos–Šachtinsko kelias. Akmens anglių gavybos centras Karagandos anglių baseine. Statybinių medžiagų, įrengimų gamybos, maisto pramonė.

## Istorija
Saranas sudarytas 1954 m., sujungus keletą kalnakasių gyvenviečių.

## Šaltiniai
Kikės siuntų tarnyba

**Kikės siuntų tarnyba** (, ) – 1989 m. japonų animacinis fantastinis filmas, kurio scenarijaus autorius, režisierius ir prodiuseris Hayao Miyazaki. Filmas paremtas 1985 m. Japonijos rašytojos Eiko Kadono to paties pavadinimo romano motyvais. Sukurtas studijoje „Studio Ghibli“. 

Filme pasakojama jaunos raganos, vardu Kikė, istorija, kaip ji viena pati vienerius metus praleidžia svetimame mieste, pragyvenimui užsidirbdama naudodamasi savo magiškais sugebėjimais.

Filmas buvo išleistas 1989 m. liepos 22 d. ir pelnė anime žurnalo „Animage“ pagrindinį prizą. Tai buvo pirmasis „Studio Ghibli“ išleistas filmas bendradarbiaujant su „The Walt Disney Company“; „Disney“ 1997 m. įrašė angliškai dubliuotą versiją, kurios premjera įvyko 1998 m. gegužės 23 d. tarptautiniame Sietlo filmų festivalyje.

Taip pat panaudojant filmo kadrus buvo išleisti keturių tomų manga komiksai.

## Siužetas

Kikė yra jauna ragana, kuriai ką tik sukako trylika metų, todėl pagal tradiciją ji privalo palikti savo namus ir iškęsti raganų išbandymą – pagyventi viena pati be artimųjų pagalbos. Taigi vieną naktį ji su savimi pasiima savo katiną Džidži ir išskrenda mamos dovanota šluota pradėti savo naują gyvenimą. Ji apsistoja viename mieste prie vandenyno, bet nusivilia pamačiusi, kad žmonės čia ne tokie draugiški, kaip ji tikėjosi. Nerasdama kur apsistoti ir be skraidymo nemokėdama nieko daugiau ji ima abejoti, kad apsistojo tinkamoje vietoje. Tačiau pagelbėjusi vietos prekiautojai, kuri jai pasiūlo apsistoti pas ją, Kikė nusprendžia pradėti savo verslą bei surasti savo gyvenimo kelią...

## Išnašos
Šachtinskas

**Šachtinskas** () – miestas vidurio Kazachstane, 50 km į pietvakarius nuo Karagandos, šalia Šerubajnuros upės (Nuros intakas). Keliai į Karagandą, Kenžaryką, Toparą. Akmens anglių gavybos centras Karagandos anglių baseine. Veikia metalurgijos kombinatas, metalo apdirbimo, maisto pramonės įmonės.

## Istorija
1955 m. susikūrė kalnakasių gyvenvietė ***Tentekas***. 1961 m. ji perorganizuota į Šachtinsko miestą.

## Šaltiniai
Karažalas

**Karažalas** (, ) – miestas vidurio Kazachstane, Karagandos srityje, į rytus nuo Žezkazgano. Miestą pasiekia Karagandos–Žezkazgano plento ir geležinkelio atšakos. Geležies rūdos gavybos centras. Apylinkėse taip pat yra mangano, švino, cinko ir kitų iškasenų telkinių.

## Istorija
1959 m. susikūrė kalnakasių gyvenvietė, kuriai 1963 m. suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Karkarali

**Karkarali** () arba ***Karkaralinskas*** () – miestas vidurio Kazachstane, Karagandos srityje, 224 km į rytus nuo Karagandos, Karkarali kalnų papėdėje. Miestą pasiekia geležinkelio linija iš Karagandos (stotis Karagali), praeina plentas Karaganada–Ajagozas–Zaisanas. Rajono centras. Žemės ūkio regiono centras.

## Istorija
Gyvenvietė susikūrė 1824 m. kaip kazokų stanica. 1868 m. Karkarali suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Procesas (filmas)

„**Procesas**“ – 1994 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas spalvotas meninis filmas pagal F.Kafkos romaną. Filmo trukmė – 136 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius ir režisierius – Algimantas Puipa
* Operatorius – Zigmas Pranas Gružinskas
* Kompozitorius – Juozas Širvinskas
* Garso operatoriai – Jonas Jankovskis, Henrikas Štutas ir Romualdas Fedaravičius
* Dailininkas – Galius Kličius
* Kostiumų dailininkė – Aleksandra Jacovskytė.

## Vaidina
* Algis Matulionis – *kunigas*
* Vidas Petkevičius
* Almira Grybauskaitė
* Vytautas Paukštė
* Kostas Smoriginas
* Adolfas Večerskis
* Gražina Urbonaitė. 

## Apdovanojimai
* Filmo operatorius Z. Gružinskas 1994 m. pelnė LTV „Auksinę bitę“ už geriausią operatoriaus darbą šiame filme.

## Šaltiniai
Prioziorskas (Kazachstanas)

**Prioziorskas** () – uždaras miestas vidurio Kazachstane, Karagandos srityje, Betpak Dalos dykumoje, Balchašo ežero pakrantėje (Koržyntubeko pusiasalyje). Sary Šagano poligono administracinis centras. Greta praeina Karagandos–Žambylo geležinkelis (stotis Saryšaganas), bei Karagandos–Almatos plentas. Apylinkėse išsidėstę Rusijos–Kazachstano priešraketinės gynybos įrenginiai.

## Istorija
Gyvenvietė susikūrė 1956 m., TSRS pradėjus kurti priešraketinės gynybos sistemą. Po TSRS žlugimo, Sary Šagano poligonas išnuomotas Rusijai 50-čiai metų. Didelė dalis gynybos įrengimų buvo apleista, Prioziorskas taip pat sunyko.

## Taip pat skaitykite
* Baikonyras
* Balchašas-9
* Žemas (Emba-5)
Magistralinis kelias A19 (Lietuva)

– keturių juostų Lietuvos magistralinis kelias, Vilniaus miesto pietinis apvažiavimas. Trasos ilgis – 7,17 km.

Jungia kelius , , ,  ir .

Ateityje trasa bus tęsiama. Bus tiesiamas naujas II kategorijos kelias (po vieną juostą kiekvienai krypčiai), jungianti dabartinę trasą,  ir . Trasa iš pietų aplenks Juodšilių, Rudaminos ir Skaidiškių miestelius.

Anksčiau šia trasa ėjo krašto kelias . Tuomet kelias buvo gana siauras dviejų juostų kelias. Išplatinus kelią iki keturių juostų, nuspręsta keliui suteikti magistralinio kelio statusą.
## Maršrutas

|}
|}

## Nuorodos
* http://www.lrv.lt/Posed_medz/2012/121212/18.pdf
Aksu (Kazachstanas)

**Aksu** (, ) – miestas Kazachstano šiaurėje, Pavlodaro srityje, 50 km į pietus nuo Pavlodaro, Irtyšiaus kairiajame krante. Plentai į Irtyšską, Kalkamaną, Žanaturmysą, netoliese atsišakoja Irtyšiaus-Karagandos kanalas. Metalo apdirbimo (geležies lydinių) pramonė. Veikia šiluminė elektrinė.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. pab., Irtyšiaus upe išplukdant Ekibastuze iškastas anglis. Iki 1914 m. gyvenvietė vadinta ***Glinka*** (*Глинка*), vėliau – ***Jermaku*** (*Ермак*). Miesto statusas suteiktas 1961 m. Nuo 1993 m. miestas vadinamas Aksu.

## Sportas
* FK Aksu – futbolo klubas;

## Šaltiniai
Jertisas

**Jertisas** () arba ***Irtyšskas*** () – gyvenvietė Kazachstano šiaurėje, Pavlodaro srityje, 175 km į šiaurės vakarus nuo Pavlodaro, Irtyšiaus kairiajame krante. Rajono centras. Keliai į Aksu, Makinską, Severnojė. Upinė prieplauka. Maisto, baldų gamybos pramonė.

## Istorija
1973 m. Irytšskui buvo suteiktas miesto statusas, bet nepriklausomo Kazachstano laikais jis vėl tapo kaimu.

## Šaltiniai
Kazachijos TSR himnas

**Kazachijos Tarybų Socialistinės Respublikos (KTSR) himnas** () buvo Kazachijos TSR valstybinis himnas.

## Tekstas
Barjeriniai rifai

**Barjeriniai rifai** – viena iš koralinių rifų rūšių. Šie rifai stambesni nei pakrantiniai rifai, dažnai gerokai nutolę nuo kranto, atsiskyrę nuo jo kartais giloku vandens koridoriumi. Geriausias pavyzdys – Didysis barjerinis rifas Australijoje.

Barjerinių rifų atsiradimą galima įsivaizduoti taip, kad iš pradžių susidarę pakrančių rifai dėl kranto ir priekrantinės jūros dugno dalies grimzdimo buvo atskirti nuo kranto gilesne jūros dalimi.

Labai pagrįstai koralinių rifų ir salų kilmę išaiškino Č.Darvinas. Č.Darvinas manė, jog koralinių salų – atolų susidarymas taip pat susijęs su vienos ar kitos jūros dugno dalies grimzdimu. Iš pradžių, pagal Darviną, nedidelės vandenynų vulkaninės kilmės salos buvo apsuptos pakrantinių, o vėliau ir barjerinių rifų. Paskui sala pamažu grimzdo, o ją supantieji koralų pastatai, dugnui grimztant, augo į viršų. Salai visai nugrimzdus susidarė žiedo pavidalo atolai su vandens lagūna viduryje.

Atolų kilmę galima įsivaizduoti ir kitaip – koraliniams klintynams augant ant povandeninių kalnų grandinių viršūnių, kurios yra arti jūros paviršiaus.
Ypač gausu koralinių salų Ramiojo vandenyno tropikinėje dalyje.
Saryagašas

**Saryagašas** (, ) – miestas Kazachstano pietuose, Pietų Kazachstano srityje, Uzbekistano pasienyje, 15 km į šiaurę nuo Taškento, prie Keleso upės. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Orenburgo–Taškento linijos. Maisto (pieno, vyno) pramonė. Mineralinio vandens fasavimas. Apylinkėse vystoma vynuogininkystė. Balneologinis kurortas.

## Istorija
Miesto teisės suteiktos 1968 m., o 1997 m. ***Sary Agačo*** miestas pervadintas į Saryagašą.

## Šaltiniai
Pirminiaburniai

**Pirminiaburnis** (*protostomia*) – gyvūnų anttipis. Tai eumetazojų pokaralystės, Bilateria atšakos subtaksonas. Būdingas bruožas – ankstyvojoje stadijoje blastopora virsta burna, o analinė anga susidaro kitoje vietoje (gastrocelyje).

Pirminiaburniams priskiriama dauguma bestuburių gyvūnų. Gyvūnai dažniausiai turi dvispindulinę simetriją, vystosi iš trijų gemalinių lapelių.

Išskiriami pirminiaburnių tipai:
* Plokščiosios kirmėlės (*plathelminthes*)
* Apvaliosios kirmėlės (*nemathelminthes*)
* Žieduotosios kirmėlės (*annelides*)
* Moliuskai (*molusca*)
* Nariuotakojai (*arthropoda*)
Žetysajus

**Žetysajus** (, ) – miestas pačiuose Kazachstano pietuose, Pietų Kazachstano srityje, netoli Uzbekistano sienos. Rajono centras. Yra geležinkelio stotis, keliai į Šardarą, Gagariną, Syrdarją. Medvilnės auginimo ir valymo centras. Statybinių medžiagų gamyba. Veikia teatras.

## Istorija
Džetysajus įkurtas 1951 m., miesto teisės suteiktos 1969 m. Nuo 1993 m. pavadinimas pakoreguotas į Žetysajų.

## Sportas
* FK Žetysaj – futbolo klubas; įkurtas 2023 m.
* Namų rungtynes žaidė Žetysajaus miesto centriniame stadione ().

## Šaltiniai
Lengeras

**Lengeras** (, ) – miestas Kazachstano pietuose, Pietų Kazachstano srityje, į pietryčius nuo Šymkento, Ugamo kalnagūbrio papėdėje. Rajono centras. Yra geležinkelio atšaka ir plentas iš Šymkento. Mašinų gamybos, lengvoji pramonė, rusvųjų anglių kasyba.

## Istorija
Lengerui miesto teisės suteiktos 1945 m.

## Šaltiniai
Šardara

**Šardara** () – miestas Kazachstano pietuose, Pietų Kazachstano srityje, prie Syrdarjos upės ir Šardaros tvenkinio. Veikia Šardaros hidroelektrinė. Statybinių medžiagų gamybos pramonė.

## Istorija
Miesto teisės suteiktos 1968 m. Sovietmečiu miestas buvo žinomas kaip ***Čardara*** (*Чардара*).

## Šaltiniai
Universal Studios

**Universal Studios** (taip pat žinoma kaip **Universal Pictures**) – JAV kino studija, priklausanti bendrovei „Comcast“. Tai viena ilgiausiai gyvuojančių kino studijų Holivude.

## Istorija
Studiją 1912 m. įkūrė Carl Laemmle, Mark Dintenfass, Charles Baumann, Adam Kessel, Pat Powers, William Swanson, David Horsley ir Jules Brulatour.

## Šaltiniai
Gajatri mantra

**Gajatri mantra** () – viena populiariausių hinduizmo mantrų. Jos šaltinis – 3 Rigvedos mandalos himnas (RV 3.62.10), priskiriamas rišiui Bhirgu. Mantra vadinama gajatri, nes parašyta vediniu gajatri metru (3 pados, kurių kiekvieną sudaro po 8 skiemenis). Šia mantra invokuojamas saulės dievas Savitaras.

Gajatri mantra plačiai sutinkama vedose, minima Manusmriti, Harivamsos, Bhagavadgytos tekstuose. Šiuolaikiniame brahmanizme mantra naudojama saulės pasveikinimo ir saulėlydžio rituale. Tikima, kad Saulė yra išminties, gerovės šaltinis. Ši mantra svarbi ir upanajanos (brahmano įšventimo) rituale.

Mantros tekstas:
{|
|valign="top"|
: Devanagari:
: ॐ भूर्भुवः॒स्वः
: तत्स॑वितुर्वरे॑ण्यं ।
: भ॒र्गो॑ दे॒वस्य॑ धीमहि ।
धियो॒ यो नः॑ प्रचो॒दया॑त् ॥
|width="50"|&nbsp;
|valign="top"|
: Transliteracija:
: *Oṃ bhūr bhuvaḥ svaḥ*
: *tát savitúr váreṇyaṃ*
: *bhárgo devásya dhīmahi*
: *dhíyo yó naḥ pracodáyāt*

Gajatri mantrą pagal originalų Rigvedos tekstą sudaro ne 8, o 7 skiemenys. Todėl recituojant žodis *váreṇyaṃ* dažnai keičiamas į *váreṇiyaṃ*.

Mantros galimas vertimas:

*[[Om]] Žemė, Oras, Saulė
*Tą Savitaro dievo 
*Puikiausią spindesį kad suvoktume!
*Kuris mūsų svajas paragina''


## Nuorodos
* Gajatri mantra – Ravi Shankar, „Chants of India“
Tallinn JazzOn

**Tallinn JazzOn** – kasmetinis muzikos festivalis, trunkantis 3 dienas po atviru dangumi. Muzikinis festivalis „Tallinn JazzOn“ yra nekomercinis festivalis, kurio tikslas skleisti džiazo muziką, kulturą, stiprinti tarptautinį muzikantų bendradarbiavimą ir padovanoti aukštos kokybės muzikinius pasirodymus Talino bei kitų miestų gyventojams, nemokamai. 2013 m. „Talinn JazzOn“ muzikinis festivalis vyko Taline birželio 28-30 dienomis.

## Tallinn JazzOn
2012 m. pirmą kartą rengtame muzikinaime festivalyje į Taliną atvyko ir dalyvavo iš viso 150 atlikėjų iš 8 Europos šalių. Pasirodė grupės ir iš Lietuvos: Saulės kliošas ir Migloko. „Tallinn JazzOn“ festivalis – tai jau antri metai iš eilės vyksiantis tarptautinio masto renginys. Festivalio devizas „Gera muzika – geriems žmonėms“ labiausiai atspindi Festivalio paskirtį įvairiausio amžiaus, išsilavinimo, muzikinio skonio bei erudicijos žmonėms, Talino miesto, svečių ir tuo pat metu visos Estijos Respublikos džiazo muzikos mylėtojams ir mėgėjams.

Jau per pirmąjį festivalį gimė tradicijos, kurios išliko iki pat šių dienų ir tapo išskirtinais „Talinn JazzOn“ festivalio bruožais:
* nemokami festivalio koncertai ir renginiai
* graži pagrindinių festivalio pasirodymų vieta (pagrindinėse Talino senamiesčio aikštėse)
* koncertai atvirame ore
* Jam session senamiesčio džiazo klubuose
* kūrybiniai workshopai

Pirmojo festivalio sėkmė ir pasisekimas, palankūs žiūrovų, kritikos, visų dalyvių bei organizatorių atsiliepimai ir vertinimai, įkvėpė festivalio rengėjus festivalį paversti kasmetiniu. Nuspręsta kiekvienais metais ieškoti naujų ir netikėtų sprendimų dėl atlikėjų, jų stilistikos įvairovės, neatrastų jaukių senamiesčio vietų renginių geografijai plėsti.

## Galerija

Vaizdas:Jazzon_06.jpg
Vaizdas:Jazzon_03.jpg
Tallinn JazzON Festival.jpg
Vaizdas:Jazzon_02.jpg
Vaizdas:Jazzon_04.jpg


## Vieta
Muzikinis festivalis vyksta Estijoje, Talino senamiestyje, kuris yra įtraukas į saugomą UNESCO kultūros paveldo objektų sąrašą. Unikalios senamiesčio erdvės džiazo muzikos festivaliui suteikia nevaržomą atmosferą.

## Nuorodos
* Youtube Talinn JazzOn 2012
Burkina Faso transportas

Didžiąją dalį **[[Burkina Fasas|Burkina Faso]] transporto sistemos** sudaro sausumos kelių ir geležinkelių transportas.

Iš viso šalyje yra 622 km geležinkelių bėgių. Visi jie yra 1 000 mm pločio. Geležinkeliais Burkina Fasas sujungtas tik su viena šalimi – Dramblio Kaulo Krantu. Burkina Fasas yra AfricaRail tinklo dalis.

Šalies sausumos keliai sudaro 12 506 km. Iš jų 2 001 km kelių yra asfaltuoti.

2004 m. Burkina Fase buvo 33 oro uostai. Iš jų tik du oro uostai turi asfaltuotus kilimo-tūpimo takus – tai sostinės Uagadugu oro uostas ir Bobo Diulaso oro uostas.
Uagadugu tarptautinis oro uostas

**Uagadugu oro uostas** (IATA – **OUA**, ICAO – **DFFD**) – oro uostas Burkina Faso sostinėje Uagadugu. Tai pagrindinis šalies oro uostas.

2004 m. oro uostas aptarnavo 241 466 žmones.
Bobo Diulaso tarptautinis oro uostas

**Bobo Diulaso oro uostas** (IATA – **BOY**, ICAO – **DFOO**) – antras pagal dydį Burkina Faso oro uostas Bobo Diulaso mieste.

Oro uostas priklauso šalies vyriausybei. Šiuo oro uostu naudojasi oro linijos Air Burkina.
Air Burkina

**Air Burkina** – vienintelės Burkina Faso oro linijos, įkurtos 1967 m. Pradžioje jos vadinos **Air Volta**.

Oro linijos turi 5 lėktuvus (2011 m.), kurie atlieka skrydžius į pagrindinius kaimyninių šalių oro uostus.
Karališkoji musmirė

**Karališkoji musmirė** – (*Amanita caesarea*) – tai skydabudinių šeimos valgomas grybas, turintis labai geras maistines savybes. Ši rūšis Lietuvoje nesutinkama.

## Išvaizda

Iš pradžių visą karališkąją musmirę gaubia kiaušinio formos kietas apvalkalas, todėl šioje stadijoje ji panaši į kiaušinį. Vėliau viršutinė apvalkalo dalis plyšta ir iš jo išauga vaisiakūnis. Jaunų grybų kepurėlė būna pusrutuliška, senesnių iškiliai paplokščia, kartais per vidurį šiek tiek įdubusi. kepurėlės skersmuo svyruoja nuo 8 iki 20 cm, dažniausiai ji būna kraujo raudonumo, oranžiškai raudonos, aukso geltonumo spalvos. Kepurėlės luobelė lygi blizganti, plika, be žvynelių, karpučių, kraštai vagoti, šiek tiek lipni ir lengvai atsiskiria nuo kepurėlės. Kotas 8 – 15 cm ilgio, 2-3 cm storio, cilindriškas, citrinos geltonumo arba geltonai baltas su gelsvu, dideliu, žemyn nukarusiu rinkiu, jaunų grybų išsipūtęs, senesnių į apačią truputį storėjantis, pagrindas apgaubtas laisva, didele, balta išnara. Skirtingo ilgio lakšteliai laisvi, stori, tankūs, platūs, nesiekiantys koto, pakraščiai šiek tiek papurę, tarpusavy sujungti daugybės lakšteliukų. Viršutinę koto dalį juosia gerai matomas, smulkių vagelių išvagotas geltonas rinkis, kuris, palyginti, greitai nukrenta. Trama minkšta, gelsva, baltai gelsva, koto balta, tvirta, malonaus skonio.  Sporos baltos, 9-12x6-7 μm.

Spalvos kaita ir formos: Kepurėlės spalva gali įvairuoti nuo geltonos, oranžinės iki rausvai rudos. Kartais ant kepurėlės matosi didelės lygios karputės (išnaros pėdsakai). Grybo trama balta, išskyrus kepurėlės tramą, kuri būna ryškiai geltona. Peraugęs grybas skleidžia nemalonų supuvusių kiaušinių kvapą.

## Augavietė

Karališkoji musmirė mėgsta sausą smėlingą dirvožemį. Paprastai jos aptinkamos lapuočių miškuose. Dažniausiai paplitusios šiltuose kraštuose ir ten auga tiek lygumose, tiek kalnuotose vietovėse.

Sezonas: liepa – spalis.

Panašios rūšys: Jį galima supainioti su paprastąja musmire (***Amanita muscaria***), kurių kotas ir lakšteliai yra balti.

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (42 psl.) ISBN 9955-573-65-1

## Nuorodos

*  Apie Lietuvoje augančius grybus