open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ren Ziwei

**Ren Ziwei** (g. 1997 m. birželio 3 d. Charbine)  – Kinijos greitojo čiuožimo trumpuoju taku sportininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
2014 m. pasaulio jaunimo čempionate iškovotas aukso medalis. 2017 m. Azijos žaidynėse pelnytas auksas estafetės rungtyje. 2011 m. pasaulio čempionate Kinijos atstovas pelnė pirmąjį medalį - sidabrą vyrų estafetėje.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Kinijos sportininkas dalyvavo trijose rungtyse. Vyrų 1000 m varžybose rezultato neužfiksavo, 500 m distancijoje liko 6-as, o vyrų estafetėje iškovotas sidabras.

2022 m. žiemos olimpiadoje Ziwei kartu su Qu Chunyu, Wu Dajing ir Fan Kexin  mišrios estafetės finale iškovojo aukso medalius.

## Šaltiniai
Walter Wallberg

**Walter Wallberg** (g. 2000 m. kovo 24 d. Bolnese)  – Švedijos akrobatinio slidinėjimo sportininkas, kuris specializuojasi gūbrinio slidinėjimo rungtyse. Olimpinis čempionas.

## Biografija
Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas užėmė 21-ią vietą. 

2019 m. pasaulio čempionate užėmė 9-ą vietą gūbrinio slidinėjimo rungtyje, o gūbrinės dvikovos varžybose liko 4-as.

2022 m. žiemos olimpiadoje Wallberg atrankos etape užėmė antrą vietą ir pateko į finalinį etapą. Finale švedas surinko 83,23 taškus ir iškovojo aukso medalį. Jis taip pat tapo pirmuoju švedu pelniusiu olimpinį auksą akrobatiniame slidinėjime.

## Šaltiniai
Prancūzijos–Olandijos karas

**Prancūzijos-Olandijos karas**, dar vadinamas **Olandijos karu** (, ), vyko tarp Prancūzijos ir Jungtinių Nyderlandų provincijų, kurią rėmė jos sąjungininkės Šventoji Romos imperija, Ispanijos imperija, Brandenburgas-Prūsija ir Danija-Norvegija. Ankstyvaisiais karo etapais Prancūzija buvo Miunsterio ir Kelno sąjungininkė, taip pat Anglijos, kuri dalyvavo susijusiame 1672–1674 m. Trečiajame Anglijos-Olandijos kare.

Karas prasidėjo 1672 m. gegužę, kai Prancūzija beveik užėmė Nyderlandų respubliką – šis įvykis iki šiol vadinamas *[[Rampjaar]]* arba „katastrofos metais“. Birželį jų žygį sustabdė Olandijos vandens linija, o liepos pabaigoje Nyderlandų padėtis stabilizavosi. Susirūpinimas dėl prancūzų laimėjimų paskatino 1673 m. rugpjūčio mėn. sudaryti oficialią olandų, imperatoriaus Leopoldo I, Ispanijos ir Brandenburgo-Prūsijos sąjungą. Prie jų prisijungė Lotaringija ir Danija, o 1674 m. vasario mėn. taiką sudarė Anglija. Susidūrę su karu keliuose frontuose, prancūzai pasitraukė iš Jungtinių Nyderlandų provincijų, pasilikdami tik Gravį ir Mastrichtą.

Liudvikas XIV vėl sutelkė dėmesį į Ispanijos Nyderlandus ir Reino kraštą, o Viljamo Oraniečio vadovaujami sąjungininkai siekė apriboti Prancūzijos laimėjimus. Po 1674 m. prancūzai užėmė Franš Kontė ir teritorijas palei sieną su Ispanijos Nyderlandais bei Elzasą, tačiau nė vienai pusei nepavyko pasiekti lemiamos pergalės. Karas baigėsi su 1678 m. rugsėjo mėn. sudaryta Neimegeno taika; nors jos sąlygos buvo kur kas mažiau dosnios nei 1672 m. birželį, ji dažnai laikoma Liudviko XIV laikų Prancūzijos karinės sėkmės viršūne ir suteikė jam didelę propagandinę sėkmę.

Ispanija atgavo Šarlerua miestą iš Prancūzijos, bet atidavė Franš Kontė, taip pat didžiąją dalį Artua ir Heno, nustatydama sienas, kurios iš esmės nepakito iki šių dienų. Vadovaujant Viljamui Oraniečiui, olandai atgavo visas teritorijas, prarastas per pražūtingus pirmuosius etapus, ir tai jam užtikrino pagrindinį vaidmenį vidaus politikoje. Tai padėjo jam atremti nuolatinės Prancūzijos ekspansijos keliamą grėsmę ir sukurti 1688 m. Didžiąją sąjungą, kuri kovojo Devynerių metų kare.

## Išnašos

## Šaltiniai
* 
*
Sentimentai

**„Sentimentai“** – lietuvių atlikėjos Monikos Liu daina. Ši daina atstovavo Lietuvai 2022 m. Eurovizijos dainų konkurse, prieš tai laimėjusi Lietuvos atranką į Euroviziją „Pabandom iš naujo!“. Daina buvo išleista 2022 m. sausio 18 d. ir iškart tapo klausomiausia daina Lietuvoje.

Ši daina laimėjo 2022 m. vasario 12 d. vykusį „Pabandom iš naujo!“ finalą, kuomet ženkliai aplenkė kitus dalyvius tiek žiūrovų, tiek komisijos balsavime ir iškovojo teisę atstovauti Lietuvai Eurovizijoje 2022 m. Eurovizijoje, kuri vyko Turine, Italijoje. Atlikėja Monika Liu sėkmingai pasirodė pusfinalyje, kur su šia daina užėmė septintąją vietą su 159 taškais ir pateko į finalą, kuriame užėmė keturioliktąją vietą su 128 tašku – tai šeštas geriausias Lietuvos pasiekimas konkurse.

## Dainų sąrašas

## Muzikos topai

## Nuorodos
### Youtube
* Oficialus audio įrašas
* Oficialus vaizdo klipas
* Pabandom iš naujo! 2022 – atranka
* Pabandom iš naujo! 2022 – pusfinalis
* Pabandom iš naujo! 2022 – finalas
* Pabandom iš naujo! 2022 – finalas (nugalėtojos daina)
* Eurovizijos dainų konkursas 2022 – repeticija (ištrauka)
* Eurovizijos dainų konkursas 2022 – pirmasis pusfinalis
* Eurovizijos dainų konkursas 2022 – finalas
* Eurovizijos dainų konkursas 2022 – ''Live On Tape'' įrašas

### Spotify
* Daina Spotify platformoje
### Apple Music
* Daina Apple Music platformoje 

## Šaltiniai
Melodija (Monikos Liu albumas)

**„Melodija“** – trečiasis studijinis lietuvių atlikėjos Monikos Liubinaitės (Monika Liu) albumas, išleistas 2020 m. balandžio 20 d.; pirmoji vinilinė plokštelė.
## Apie albumą
Vinilinės plokštelės formatas, pasak kūrėjų, puikiai įprasmina kiek sentimentalų, lietuvišką retro estradą primenantį, bet išsyk ir labai šviežią muzikinį skambesį. Plokštelė įrašyta Jungtinėje Karalystėje, bendradarbiaujant su muzikos srities profesionalais: prodiuseriu Miles James, garso režisieriumi Christoph Skirl bei muzikantu Mariumi Aleksa, į pagalbą pasitelkiant senovinius sintezatorius bei unikalią techniką, visi instrumentai įrašyti gyvai.„Mano dainos yra apie jaunystę, svajones, baimę, pamišimą, vienišumą ir visų svarbiausia – meilę. Iš to, kaip žmonės reaguoja į mano muziką – jie šypsosi, juokiasi ar nubraukia ašarą, suprantu kiek daug visi esame patyrę meilėje ir koks tai mus vienijantis dalykas“ – pasakoja atlikėja Monika Liu.

## Dainų sąrašas
Pati populiariausia albumo ir kol kas pačios atlikėjos daina – „Vaikinai trumpais šortais“, sulauksi daugiau nei milijono perklausymų Youtube ir Spotify platformose.

## Muzikos topai

## Šaltiniai
Zoi Sadowski-Synnott

**Zoi Sadowski-Synnott** (g. 2001 m. kovo 6 d. Sidnėjuje)  – Naujosios Zelandijos snieglenčių sporto sportininkė, pasaulio ir olimpinė čempionė.

## Biografija
2017 m. snieglentininkė dalyvavo pasaulio čempionate ir pelnė sidabro medalį akrobatinio nuolydžio rungtyje. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse būdama vos 16-os metų Naujosios Zelandijos atstovė iškovojo bronzos medalį didžiojo šuolio akrobatinėse varžybose.

2019 m. sportininkė pirmą kartą tapo pasaulio čempione akrobatinio nuolydžio varžybose. Tais pačiais metais tapo X žaidynių čempione.

2021 m. Zoi laimėjo antrą pasaulio čempionatų aukso medalį. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Naujosios Zelandijos atstovė akrobatinio nuolydžio varžybose iškovojo aukso medalį.

## Išnašos
Tess Coady

**Tess Coady** (g. 2000 m. lapkričio 2 d. Melburne)  – Australijos snieglenčių sporto sportininkė, pasaulio ir olimpinė prizininkė.

## Biografija
2017 m. snieglentininkė dalyvavo pasaulio čempionate. Didžiojo šuolio varžybos australė liko 9-oje vietoje, o akrobatinio nuolydžio varžybose liko 11-a. 2018 m. sportininkė pakviesta į Australijos nacionalinę rinktinę dalyvavimui 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, bet sportininkė patyrė traumą ir iš varžybų pasitraukė.

2021 m. Coady laimėjo pasaulio čempionatų bronzos medalį akrobatinio nuolydžio varžybose. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Australijos atstovė iškovojo bronzos medalį.

## Šaltiniai
Julia Marino

**Julia Marino** (g. 1997 m. rugsėjo 11 d. Vestporte)  – JAV snieglenčių sporto sportininkė, olimpinė prizininkė.

## Biografija
2017 m. snieglentininkė pirmą kartą laimėjo X žaidynių aukso medalį. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse amerikietė dalyvavo dvejose rungtyse.  Akrobatinio nuolydžio varžybose sportininkė liko 11-oje vietoje, o akrobatinio šuolio rungtyje liko 10-a.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse JAV atstovė iškovojo sidabro medalį akrobatinio nuolydžio varžybose.

## Šaltiniai
Denis Spicov

**Denis Spicov** (, g. 1996 m. rugpjūčio 16 d. Vožegoje)  – Rusijos slidinėjimo kroso sportininkas, olimpinis prizininkas.

## Biografija
2018 m. Spicov pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos pasaulio taurės varžybose, kuomet sportininkas užėmė trečią vietą pasaulio taurės etape Italijos. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse rusas iškovojo du sidabro ir vieną bronzos medalius.

2019 m. Spicov debiutavo pasaulio čempionate, bet medalių nepelnė.

2022 m. žiemos olimpiadoje Spicov 30 km skiatlono varžybose finišo liniją kirto antras ir iškovojo sidabro medalį.

## Šaltiniai
Iivo Niskanen

**Iivo Niskanen** (g. 1992 m. sausio 12 d.)  – Suomijos slidinėjimo kroso sportininkas, daugkartinis olimpinis čempionas.

## Biografija
2011 m. pasaulio jaunimo čempionate Niskanen kartu su Suomijos nacionaline rinktine laimėjo bronzos medalius vaikinų estafetės varžybose. 2014 m. suomis laimėjo savo pirmąjį pasaulio taurės etapą. Tais pačiais metais debiutavo 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse ir startavo penkiose rungtyse. 30 km skiatlono varžybose suomis liko 25-as, 50 km masinio starto varžybose finišą kirto 10-as, 15 km rungtyje liko 4-as, estafetėje finišavo 6-as, o komandinio sprinto varžybose kartu su Sami Jauhojärvi iškovojo aukso medalius.

2015 m. Niskanen debiutavo pasaulio čempionate, bet medalių nepelnė. 2017 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Niskanen iškovojo auksą 50 km masinio starto varžybose. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse suomis pelnė bronzą skiatlono rungtyje.

## Šaltiniai
Vestportas (Konektikutas)

**Vestportas** () – miestas JAV, Konektikuto valstijos rytuose. Vystoma finansinių investicijų ir logistikos technologijų pramonė.

2018 m. Bloomberg sudarytame 100-o turtingiausių JAV gyvenviečių sąraše Vestportas užėmė 19-ą vietą. 

## Istorija

Vestportas buvo įkurtas 1835 m. gegužės 28 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Wu Dajing

**Wu Dajing** (g. 1997 m. birželio 3 d. Charbine)  – Kinijos greitojo čiuožimo trumpuoju taku sportininkas, olimpinis čempionas. Pasaulio rekordininkas 500 m distancijoje (39,505 s).

## Biografija
2010 m. pasaulio jaunimo čempionate iškovotas bronzos medalis. Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse kinas dalyvavo trijose rungtyse. Vyrų 1000 m distancijoje užimta 4-oji vieta, o 500m distancijoje iškovotas sidabras. Vyrų estafetėje kartu su Kinijos nacionaline rinktine pelnyta bronza. 2014 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

2017 m. Azijos žaidynėse iškovoti du aukso medaliai. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Kinijos sportininkas dalyvavo keturiose rungtyse. Vyrų estafetėje pelnytas sidabras, o vyrų 500 m distancijoje Dajing aplenkė visus varžovus ir tapo olimpiniu čempionu.

2022 m. žiemos olimpiadoje Dajing kartu su Qu Chunyu, Ren Ziwei ir Fan Kexin  mišrios estafetės finale iškovojo aukso medalius.

## Šaltiniai
Jasinuvata

**Jasinuvata** (, ) – miestas pietryčių Ukrainoje, Donecko srityje; Jasinuvatos rajono administracinis centras, nors rajonui nepriklauso. Nuo Donecko, Donecko srities administracinio centro, nutolęs 21 km. Jasinuvatoje yra didelė geležinkelio sankryža. Mieste gyvena 34 269 gyventojai (2021 m. duomenimis).

## Istorija
Įkurtas 1872 m. kaip geležinkelio stotelė, kuri XX a. pradžioje tapo svarbiu geležinkelio mazgu.

Antrojo pasaulinio karo metais Jasinuvata buvo okupuota vokiečių kariuomenės. 1943 m. rugsėjo 7 d. miestą užėmė sovietų kariuomenė. 1946 m. pradėta statyti mašinų gamykla, kuri 1947 m. pagamino pirmuosius gaminius.

Nuo 2014 m. balandžio vidurio prorusiški separatistai užėmė kelis Donecko ir Luhansko sričių miestus ir miestelius, įskaitant Jasinuvatą. 2014 m. rugpjūčio 17 d. Ukrainos pajėgos, kaip pranešama, užėmė miestą iš prorusiškų separatistų, tačiau kovos dėl miesto kontrolės tęsėsi. Rugpjūčio 19 d. Ukrainos pajėgos teigė, kad po pergalės valo Jasinuvatą nuo likusių separatistų pajėgų. Nepaisant šių teiginių, Jasinuvatą toliau kontroliavo prorusiški separatistai – Donecko Liaudies Respublika.

Dėl karo padėties 2014 m. geležinkelio eismas buvo nutrauktas.

ESBO duomenimis, teritorija tarp Jasinuvatos ir kaimyninės, Ukrainos kariuomenės kontroliuojamos, Avdijivkos yra vienas iš karštųjų karo Donbase taškų.

## Tautinė sudėtis
2001 m. Ukrainos gyventojų surašymo duomenimis miesto gyventojai yra:

* Ukrainiečiai: 68,9%
* Rusai: 28,7 %
* Baltarusiai: 0,6 %
* Armėnai: 0,4 %

## Žinomi žmonės

* Mykolas Skripnikas
* Irina Dovhan
* Nikolajus Gritsenko

## Išnašos
Mykolas Skripnikas

**Mykolas Aleksijevičius** **Skripnikas** (, 1872 m. sausio 25 d. – 1933 m. liepos 7 d.) – Ukrainos bolševikų revoliucionierius ir komunistų lyderis, Ukrainos Respublikos nepriklausomybės šalininkas, vadovavęs kultūrinei ukrainizacijai Sovietų Ukrainoje. Kai ši politika buvo pakeista ir jis buvo pašalintas iš pareigų, verčiau nusižudė, nei buvo priverstas per parodomąjį teismo procesą atsisakyti savo politikos. Jis taip pat vadovavo Ukrainos liaudies komisariatui, dabartinio ministro pirmininko posto atitikmuo.

## Šaltiniai

*  Includes a concise biography of Skrypnyk in annotation no. 25.
* 
* 
* 
* 
*
Nils van der Poel

**Nils van der Poel** (g. 1996 m. balandžio 25 d.) – Švedijos greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis čempionas ir pasaulio rekordininkas.

## Biografija
2012 m. Nils van der Poel dalyvavo jaunimo žiemos olimpinėse žaidynėse ir užėmė 5-ą vietą berniukų 3000 m varžybose. 2014 m. švedas laimėjo pasaulio jaunimo čempionatą.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse van der Poel dalyvavo 5000 m distancijos čiuožimo varžybose ir užėmė 14-ą vietą.

2021 m. pasaulio čempionate švedas laimėjo du aukso medalius bei pagerino pasaulio rekordą 10000 m distancijoje. Tų pačių metų pabaigoje sportininkas pasiekė ir 5000 m distancijos pasaulio rekordą.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse švedas pasiekė naują 5000 m olimpinį rekordą ir iškovojo aukso medalį. 10000 m distancijoje švedas užfiksavo naują pasaulio rekordą 12:30.74 ir iškovojo antrą olimpinį aukso medalį.

## Šaltiniai
Hallgeir Engebråten

**Hallgeir Engebråten** (g. 1999 m. gruodžio 17 d.) – Norvegijos greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis prizininkas.

## Biografija
2018 m. Engebråten debiutavo Europos suaugusiųjų čempionate. 2020 m. kartu su Norvegijos nacionaline rinktine pelnė Europos čempionato komandinio persekiojimo bronzos medalį. 2022 m. Europos čempionate iškovojo 5000 m čiuožimo bronzą ir komandinio persekiojimo sidabrą.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse norvegas 5000 m distancijoje užfiksavo trečią geriausią laiką ir pelnė bronzos medalį.

## Šaltiniai
Patrick Roest

**Patrick Roest** (g. 1995 m. gruodžio 7 d.) – Nyderlandų greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis prizininkas ir nacionalinis rekordininkas.

## Biografija
2014 m. ir 2015 m. Roest laimėjo pasaulio jaunimo greitojo čiuožimo čempionatus. 2018 m. tapo pasaulio bendrosios įskaitos čempionu, bei pakartojo šį pasiekimą dar du kartus.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse olandas dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų komandinio persekiojimo varžybose su Nyderlandų rinktine laimėtas bronzos medalis, o 1500 m distancijoje iškovojo sidabrą.

2019 m. olandas pasiekė naują nacionalinį 5000 m rekordą. 2020 m. Roest tapo absoliučiu Europos greitojo čiuožimo čempionu. 

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse 5000 m distancijoje nusileido tik švedui Nils van der Poel ir iškovojo sidabro medalį.

## Šaltiniai
Trakų apskritis (1795–1915)

**Trakų apskritis** () – Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas, buvęs Lietuvos pietryčiuose. Egzistavo nuo 1795 m a. iki 1915 m. su trumpa pertrauka 1839–1843 m. Centras – Trakai. Didžiąją dalį istorijos apskritis apėmė teritorijas, kur dabar yra Trakų, Elektrėnų, Varėnos, Šalčininkų rajonai, dalis Kaišiadorių, Alytaus, Prienų rajonų savivaldybės.

## Istorija

Po ATR padalijimų senoji LDK Trakų apskritis buvo padalinta tarp Prūsijos ir Rusijos imperijų. Rusijai atiteko jos rytinė dalis, buvusi tarp Neries ir Nemuno upių.

1795–1797 m. ir 1801–1915 m. priklausė Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai, 1797–1801 m. Lietuvos gubernijai. 1839 m. Trakų apskritis panaikinta, bet 1842 m. vėl atkurta. 1897 m. duomenimis apskrities teritorijoje gyveno 203,4 tūkst. žmonių. Iš jų save lietuviais laikė 58,1 %, baltarusiais – 15,7 %, lenkais – 11,3 %, žydais – 9,5 %, rusais – 4,6 %. Trakų mieste gyveno 3240 žmonių.

1915 m. apskritį vėl panaikino vokiečių okupacinė valdžia: didžioji dalis apskrities teritorijų įėjo į naujai sudarytą Kaišiadorių apskritį. Po Pirmojo pasaulinio karo buvusios apskrities teritorijos buvo padalintos tarp Lietuvos ir Lenkijos. Taip suformuota Lietuvos kontroliuojama Trakų apskritis ir Lenkijos kontroliuojama Trakų apskritis.

|-
| 1834 || || 85 321 || ||
|-
| 1897 || 5151 || 203 401 || ||
* 1 miestas: Trakai
* miesteliai: Alytus, Butrimonys, Kaišiadorys, Kruonis, Lentvaris, Semeliškės, Valkininkai, Varėna, Žiežmariai
|-
| 1914 || 5872 || 254 000 || ||
|}

## Administracinis suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo :

* Alovės valsčius (Александровская),
* Aukštadvario valsčius (Высокодворская),
* Butrimonių valsčius (Бутриманская),
* Jiezno valsčius (Езненская),
* Kruonio valsčius (Кронская),
* Merkinės valsčius (Меречская),
* Nedzingės valsčius (Недзинговская),
* Onuškio valsčius (Ганушишская),
* Tarpupio valsčius (Междуречская),
* Semeliškių valsčius (Сумелишская),
* Trakų valsčius (Трокская),
* Valkininkų valsčius (Олькеникская),
* Varėnos valsčius (Оранская),
* Vievio valsčius (Евьевская),
* Žaslių valsčius (Жосельская),
* Žiežmarių valsčius (Жижморская).


## Literatūra
* 
* 
* 
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai
Manuel Fettner

**Manuel Fettner** (g. 1985 m. birželio 17 d. Vienoje)  – Austrijos šuolių su slidėmis sportininkas, olimpinis prizininkas.

## Biografija
2010 m. pasaulio taurės etape pelnė bronzos medalį. 2013 m. kartu su Austrijos nacionaline rinktine pelnė pasaulio čempionato aukso medalį komandinėje rungtyje. 2017 m. pasaulio čempionate pelnė komandinės rungties bronzos medalį.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas dalyvavo trijose rungtyse. Vidutinio aukščio rungtyje užimta 23-ioji vieta, o aukšto kalno rungtyje sportininkas liko 32-as. Komandinėse varžybose kartu su Austrijos rinktine užimta 4-oji vieta.

2022 m. žiemos olimpiadoje Fettner vidutinio aukščio varžybų finale nusileido tik japonui Ryōyū Kobayashi ir pelnė sidabro medalį.

## Šaltiniai
Ryōyū Kobayashi

**Ryōyū Kobayashi** (, g. 1996 m. lapkričio 8 d. Hačimantajuje)  – Japonijos šuolių su slidėmis sportininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
2017 m. debiutavo pasaulio čempionato komandinėse varžybose.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas dalyvavo trijose rungtyse. Vidutinio aukščio rungtyje užimta 7-oji vieta, o aukšto kalno rungtyje sportininkas liko 10-as. Komandinėse varžybose kartu su Japonijos rinktine užimta 6-oji vieta.

2019 m. kartu su Japonijos rinktine pelnė bronzą komandinėje rungtyje.

2022 m. žiemos olimpiadoje Kobayashi vidutinio aukščio varžybų finalo pirmajame etape nušoko toliausiai ir iškovojo aukso medalį.

## Šaltiniai
Jakara Anthony

**Jakara Anthony** (g. 1998 m. liepos 8 d. Kernse)  – Australijos akrobatinio slidinėjimo sportininkė, kuri specializuojasi gūbrinio slidinėjimo rungtyse. Olimpinė čempionė.

## Biografija
2017 m. pasaulio čempionate užėmė 12-ą vietą gūbriniame slidinėjime. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė užėmė 4-ą vietą. 

2019 m. pasaulio čempionate pelnė sidabro medalį gūbrinio slidinėjimo rungtyje, o gūbrinės dvikovos varžybose liko 7-a.

2022 m. žiemos olimpiadoje Anthony laimėjo visus keturis varžybų etapus ir pelnė aukso medalį gūbrinio slidinėjimo varžybose.

## Šaltiniai
Jaelin Kauf

**Jaelin Kauf** (g. 1996 m. rugsėjo 26 d. Altoje)  – JAV akrobatinio slidinėjimo sportininkė, kuri specializuojasi gūbrinio slidinėjimo rungtyse. Olimpinė prizininkė.

## Biografija
2017 m. pasaulio čempionate pelnė bronzą gūbrinės dvikovos slidinėjime. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė užėmė 7-ą vietą. 

2019 m. pasaulio čempionate pelnė sidabro medalį gūbrinės dvikovos slidinėjimo rungtyje, o gūbriniame slidinėjime liko 6-a.

2022 m. žiemos olimpiadoje Kauf finale nusileido tik australei Jakara Anthony ir pelnė sidabro medalį.

## Šaltiniai
Breslaujos apskritis (1919–1939)

**Breslaujos apskritis** () – buvęs Lenkijos administracinis-teritorinis vienetas, gyvavęs 1920–1939 m. dabartinės Gudijos ir Lietuvos teritorijoje, į rytus nuo Utenos. Centras – Breslauja. Atkūrė iki XIX a. vidurio egzistavusią Breslaujos apskritį.

## Istorija

Breslaujos apskritis atkurta po I pasaulinio karo Lenkijai okupavus Zarasų apskrities dalį. Ji sudaryta iš buvusios Novoaleksandrovsko apskrities 9 valsčių (Apso, Breslaujos, Drūkšių, Dūkšto, Pliusų, Rimšės, Slabodkos, Smalvų, Vidžių) ir Dysnos apskrities 8 valsčių (Čeresų, Drujos, Jodų, Leonpolės, Miorų, Naujojo Paguosčio, Perbrado, Ugarių). 1919 m. spalio 31 d. priskirta Lenkijos Vilniaus apygardai. 1920–1922 m. buvo Vidurinėje Lietuvoje, 1922–1925 m. Vilniaus administracinėje apygardoje, 1925–1939 m. Vilniaus vaivadijoje. 1925 m. Dūkšto valsčius priskirtas Švenčionių apskričiai, o prie Breslaujos apskrities prijungti 8 Dysnos apskrities valsčiai. 

1939 m. rytinė apskrities dalis atiteko Baltarusijai, o vakarinė – Lietuvai – prijungta prie 1939 m. spalio 30 d. sudarytos Švenčionėlių apskrities.

## Suskirstymas

Įvairiu metu apskričiai priklausė 23 valsčiai:

## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Anastasija Smirnova

**Anastasija Smirnova** (, g. 2002 m. rugsėjo 11 d. Čusovojuje)  – Rusijos akrobatinio slidinėjimo sportininkė, kuri specializuojasi gūbrinio slidinėjimo rungtyse. Olimpinė prizininkė.

## Biografija
2017 m. pasaulio jaunimo čempionate pelnė sidabro medalį. 2019 m. pasaulio jaunimo čempionato gūbrinės dvikovos nugalėtoja. 2020 m. pasauli taurėje pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos.

2021 m. pasaulio čempionate pelnė aukso medalį gūbrinės dvikovos slidinėjimo rungtyje, o gūbriniame slidinėjime iškovojo sidabrą.

Savo debiutinėje 2022 m. žiemos olimpiadoje Smirnova gūbrinio slidinėjimo varžybose iškovojo bronzos medalį.

## Šaltiniai
Svaigė

**Svaigė** – upė Žemaitijoje, Telšių rajono šiaurinėje dalyje; Tausalo dešinysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda į pietus nuo Vigantiškių kaimo. Teka daugiausia į šiaurės rytus, įteka į Tausalą 10 km nuo jo žiočių.

Gyvenvietės prie Svaigės: Vigantiškiai, Anulynas, Gintalai, Skurvydiškė, Pasvaigė, Norvydai.

Upėvardis *Svaigė* siejamas su liet. *svaigti* „nykti sąmonei, darytis girtam“, *svaigus* „svaiginantis“. A. Vanago teigimu, upėvardis veikiausiai išlaikė senesnę šaknies *svaig-* reikšmę, plg. sen. isl. *sveigja* „lenkti, sukti; gręžti“, *sveigr* „lanksti šaka; lankstus“,  „lenktis“, jie kildinami iš ide. **su̯ei-* „lenkti, sukti; mojuoti“.

## Išnašos
Mathias Oyewusi

**Kechindė Matijus Ojevusis** (*Mathias Oyewusi, Kehinde Mathias Oyewusi, Mathias Kehinde Oyewusi*; g. 1999 m. vasario 2 d.) – futbolininkas iš Nigerijos, rungtyniaujantis puolėjo arba saugo pozicijoje. Atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Nigerijoje „Flying Sport“ akademijoje. 

Bandė laimę Italijos klubų peržiūrose, o profesionalo karjerą pradėjo Slovėnijoje.

Du sezonus futbolininkas žaidė „Ankaran“, „Bilje“ klubuose, kurie žaidė Slovėnijos Antroje lygoje (antra pakopa). Antroje lygoje per 32 rungtynes pelnė 19 įvarčių ir atliko 6 rezultatyvius perdavimus.

Trečios Slovėnijos lygos klubas „Postojna“, su kuriuo sudarė sutartį žaidėjas, jį skolino ND Gorica klubui.

2020–2021 m. sezone rungtyniavo Nova Goricos „Gorica“ klube. Pirmoje lygoje per 28 rungtynes pasižymėjo 3 įvarčiais ir rezultatyviu perdavimu.

### FK Žalgiris
Atvyko į Lietuvą. Treniravosi su FK Žalgiris nuo 2021 m. rudens. 

2021 m. rugsėjo 9 d. FK Žalgiris pranešė apie naujoką. 

Dėl teisinių ginčų su buvusiu klubu Slovėnijoje (FC Postojna) žaidėjas negalėjo sudarinėti sutarčių ir žaisti oficialių rungtynių.

2022 m. vasario mėn. tapo Vilniaus „Žalgirio“ klubo pilnateisiu nariu. 2022 m. vasario 2 d. – per savo 23-iąjį gimtadienį – oficialiai įregistruotas klube 2022 metų sezonui.

Debiutavo A lygoje 2022 m. kovo 4 d. rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

2022 m. liepos 27 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį EUFA čempionų lygos atrankos rungtynėse prieš Malmo FF. Po jo pelnyto įvarčio rezultatas tapo 1:0. Rungtynės Švedijoje baigėsi rezultau 2-0. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 3-0, o FK Žalgiris pateko į kitą etapą.

2022 m. rugpjūčio 29 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatu 4:1.

2022 m. spalio 27 d. išvykoje, rungtynėse Šveicarijoje, tarp FC Basel ir FK Žalgiris rezultatas buvo lygus 2:2. Šveicarai pirmavo rezultatu 2:0, tačiau po dviejų tikslių Mathias Oyewusi smūgių rezultatas tapo lygus, o žalgiriečiai išsaugojo galimybes pakovoti dėl vietos kitame etape.

2023 m. birželio 27 d. pelnė tris įvarčius A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

### [[Valenciennes FC]]
2023 m. lapkričio 23 d. tapo žinoma, kad futbolininkas palieka „Žalgirio“ klubą ir keliasi į Prancūziją. Atstovavo Valenciennes FC, žaidusiam Ligue 2.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas: [[2022 m. A lyga|2022 m.]]
* **LFF taurės laimėtojas: 2022 m.

; Asmeniniai
* 2023 m. geriausias gegužės mėnesio A lygos žaidėjas.
* Išrinktas į simbolinę 2023 m. A lygos žaidėjų rinktinę.
* rezultatyviausias 2023 m. A lygos žaidėjas: 19 įvarčių.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Johannes Ludwig

**Johannes Ludwig** (g. 1986 m. vasario 14 d. Zūlyje)  – Vokietijos rogučių sportininkas, olimpinis ir pasaulio čempionas.

## Biografija
2007 m. Ludwig debiutavo pasaulio čempionate. 2013 m. vokietis laimėjo pasaulio čempionato bronzos medalį. Tais pačiais metais sportininkas iškovojo savo pirmąjį Europos čempionatų medalį - bronzą vyrų vienetų varžybose. 2017 m. kartu su Vokietijos nacionaline rinktine pirmą kartą tapo pasaulio čempionu komandinėje estafetėje.

Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų vienetų varžybose Ludwig iškovojo bronzą, o komandinėje estafetėje tapo olimpiniu čempionu.

2022 m. žiemos olimpiadoje Ludwig vyrų vienetų varžybose pagerino trasos rekordą ir tapo olimpiniu čempionu.

## Šaltiniai
Wolfgang Kindl

**Wolfgang Kindl** (g. 1988 m. balandžio 18 d. Insbruke)  – Austrijos rogučių sportininkas, olimpinis ir pasaulio prizininkas.

## Biografija
2010 m. Kindl laimėjo savo pirmąjį Europos čempionatų medalį - sidabrą vyrų vienetų varžybose. Savo debiutinėse 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse austras užėmė 9-ą vietą. 2014 m. olimpiadoje Kindl dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų vienetų varžybose sportininkas liko 9-as, o mišrių komandų estafetėje kartu su Austrijos rinktine liko 7-as.

2015 m. Kindl laimėjo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą vyrų vienetų varžybose. 2017 m. pasaulio čempionate iškovojo du aukso medalius ir pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas finišavo 9-as. 2022 m. pirmą kartą tapo Europos čempionu.

2022 m. žiemos olimpiadoje Kindl vyrų vienetų varžybose nusileido tik vokiečiui Johannes Ludwig ir iškovojo sidabro medalį.

## Šaltiniai
Dominik Fischnaller

**Dominikas Fišnaleris** (it. **Dominik Fischnaller**, g. 1993 m. vasario 20 d. Briksne)  – Italijos rogučių sportininkas, olimpinis ir pasaulio prizininkas.

## Biografija
2002 m. sportininkas pradėjo aktyviai dalyvauti rogučių sporto varžybose. 

2014 m. laimėtas pirmasis Europos čempionatų medalis - bronza vyrų vienetų varžybose. Savo debiutinėje 2014 m. olimpiadoje Fischnaller užėmė 6-ą vietą. 2017 m. italas pelnė pirmuosius pasaulio čempionato medalius - bronzos medaliai vyrų sprinto ir vyrų vienetų varžybose. 

2015 m. Kindl laimėjo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą vyrų vienetų varžybose. 2017 m. pasaulio čempionate iškovojo du aukso medalius ir pirmą kartą tapo pasaulio čempionu. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų vienetų varžybose užimta 4-oji vieta, o mišrių komandų estafetėje kartu su Italijos rinktine liko 5-oje vietoje. 2020 m. Europos vyrų vienetų čempionas.

2022 m. žiemos olimpiadoje D. Fišnaleris vyrų vienetų varžybose iškovojo bronzos medalį. Tokį patį medalį D. Fišnaleris iškovojo ir 2026 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Italijoje.

## Šaltiniai
Ašmenos apskritis (1920–1944)

**Ašmenos apskritis** () – administracinis-teritorinis vienetas, egzistavęs 1920–1944 m. dabartinės Lietuvos ir Gudijos teritorijoje į pietryčius nuo Vilniaus, Ašmenos aukštumoje. Centras – Ašmena. Apskritis keletą kartų keitė savo pavaldumą. Priklausė Lenkijos Respublikai, Baltarusijos TSR, Trečiajam Reichui.

## Istorija

I pasaulinio karo metu istorinė Ašmenos apskritis buvo okupuota Vokietijos imperijos. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir TSRS taikos sutartį Ašmenos apskritis atiteko Lietuvai, tačiau greitai ji buvo okupuota lenkų ir 1920–1939 m. priklausė Lenkijai: 1920–1922 m. buvo Vidurinės Lietuvoje, 1922–1925 m. Vilniaus administracinėje apygardoje, o 1925–1939 m. Vilniaus vaivadijoje.

1939 m. rugsėjo pabaigoje Ašmenos apskritis užimta TSRS, priskirta Baltarusijos TSR, bet 1940 m. sausio 15 d. buvo panaikinta. Tų pat metų rugpjūčio 3 d. dalį apskrities teritorijos Baltarusija perdavė Lietuvos TSR ir toje teritorijoje buvo sudaryta Vilniaus apskrities Dieveniškių ir Šalčininkų valsčiai. 1942 m. balandžio 1 d. apskritį atkūrė vokiečių valdžia ir priskyrė Vilniaus krašto apygardai, kuriai priklausė iki 1944 m. Sudaryta apskrities lietuvių administracija, nauja švietimo sistema.

Iš karto po II pasaulinio karo apskritis buvo perduota Baltarusijos TSR.

|-
| 1931 || 2298 (ar 2332, ar 2376) || 101 542 || ||
|-
| 1942 || 2052 || 95 500 || || 7 valsčiai
|}

## Administracinis suskirstymas

Lenkijos valdymo metu apskričiai įvairiais laikotarpiais priklausė 23 valsčiai:

1943 m. buvo 7 valsčiai (Galšios, Ašmenos, Graužiškių, Krevo, Kučionių, Salų, Smurgainių).

## Lietuviai

Pagal Lenkijos statistiką 1919 m. apskrityje buvo 64 (0,03 proc.) lietuviai, iš jų Ašmenoje apie 10 proc., 1931 m. – atitinkamai 1562 ir 6 proc. Lenkų valdžia persekiojo lietuvius, uždarė lietuvių mokyklas, skaityklas. Apskrityje lietuvių kalba išliko palei Lydos (Dieveniškės, Norviliškės, Surviliškės, Lipniškės, Geranainys), Vilniaus (Graužiškės, Velbutavas, Klevyčia), Naugarduko (Dūkšto seniūnija, Trobų ir Vijos parapijose) apskritis.

## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Ašmenos apskritis (1566–1795)

**Ašmenos apskritis** (, ) – buvęs Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Gudijos  ir Lietuvos teritorijoje, į pietryčius nuo Vilniaus, Ašmenos aukštumoje. Tai buvo viena didžiausių LDK apskričių. Centras nuo 1566 m. – Ašmena.

Apskrities teritorija apėmė dabartinės Baltarusijos šiaurės vakarinę dalį (Gardino srities Ašmenos, Astravo, Smurgainių ir Vijos rajonus, Minsko srities Vileikos, Maladečinos, Medilo ir Valažino rajonus, Vitebsko srities Pastovių rajoną), o taip pat Lietuvos Švenčionių rajoną ir Dieveniškių seniūniją.

## Istorija

1384–1402 m. Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose minimas Ašmenos karaliaus dvaras. Apskritis minima nuo XVI a. pradžios, iki 1564–1566 m. teismų ir administracijos reformų apskritis nebuvo aiškiai apibrėžtas teritorinis vienetas, todėl kartais buvo vadinama Ašmenos pavietu. Per 1528 m. kariuomenės surašymą priklausė Vilniaus apskričiai (pavietui). Ašmenos dvarui priklausė 264 bajorai, turėję apie 1700 tarnybų, sudarė atskirą vėliavą, turėjo vėliavininką.

Nuo 1566 m. aiškiai suformuota apskritis įėjo į Vilniaus vaivadiją. XVII a. viduryje apskrityje buvo 30 542 dūmai, 1667 m. – 13 983 dūmai. Apskrities žemės teismai vykdavo Švenčionyse, Ašmenoje ir Medile. 

1775 m. apskritis padalinta administracinės reformos metu: iš šiaurinės jos dalies buvo sudaryta Užnerio apskritis (nuo 1843 m. – Švenčionių apskritis). 1793 m., po antrojo ATR padalijimo, rytinę apskrities dalį prisijungė Rusija, kuri čia suformavo Vileikos apskritį. 

Po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, 1795 m. visa buvusios Ašmenos apskrities teritorija atiteko Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai. Čia suformuotas Ašmenos ujezdas.

|-
| 1566 m. || 15 925 || || ||
|-
| 1790 m. || || 118 475 || || 17 miestų ir miestelių
|-
| 1795 m. || || 48 732 || ||
|}

## Literatūra
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Vileikos apskritis (1919–1939)

**Vileikos apskritis** () – Lenkijos Respublikos administracinis-teritorinis vienetas XX a. tarpukariu. Centras – Vileika.

## Istorija

Pasibaigus I pasauliniam karui, Lenkija įsiveržė į vakarinę Baltarusijos dalį. 1919 m. liepą–rugsėjį Vileikos apskritis priskirta Vilniaus apygardai. Iš buvusios Vileikos apskrities ir kelių greitimų valsčių Dysnos ir Barysavo apskrityse 1921 m. suformuota Dunilovo apskritis. Ji buvo priskirta Naugarduko vaivadijai.

Panaikinus gretą esančią Vidurinę Lietuvą, 1926 m. sausio 1 d. priskirta Vilniaus vaivadijai. 1927 m. jos pietinėje dalyje atskirta Maladečinos apskritis. Gyvavo iki 1939 m., kuomet tą Lenkijos dalį okupavo TSRS. Apskritis buvo panaikinta ir prijungta prie Baltarusijos TSR.

## Administracinis suskirstymas

Apskričiai įvairiu metu priklausė 31 valsčius:

## Šaltiniai
1978 m. Afrikos Tautų taurė

**1978 m. Afrikos Tautų taurė** – vienuoliktasis Afrikos Tautų taurės turnyras, 1978 m. kovo 5–16 d. vykęs Ganoje. Turnyre dalyvavo 8 komandos. Čempionais tapo šeimininkai Ganos futbolininkai, finale įveikę ugandiečius.

## Stadionai

Čempionato varžybos vyko 2 Ganos stadionuose.

## Dalyvaujančios komandos

*  (pateko kaip šeimininkai)
*  (pateko kaip čempionai)
* 
* 
* 
* 
* 
*  (pakeitė diskvalifikuotas Malio ir Dramblio Kaulo Kranto rinktines)

## Grupių turnyras

### A grupė

*  2 – 1 
*  4 – 2 
*  2 – 0 
*  1 – 1 
*  0 – 0 
*  3 – 0 

### B grupė

*  1 – 1 
*  3 – 1 
*  3 – 1 
*  1 – 0 
*  0 – 0 
*  3 – 0 

## Atkrintamosios varžybos

## Finalas

## Rezultatyviausi žaidėjai

;3 įvarčiai
*  Opoku Afrijė
*  Segunas Odegbamis
*  Filipas Omondis

;2 įvarčiai
*  Karimas Abdulas Razakas
*  Džordžas Alhasanas
*  Hasanas Amšaratas
*  Abderaufas Ben Aziza
*  Godfris Kisitu


## Išnašos

## Nuorodos
* Apie čempionatą RSSSF svetainėje
UEFA salės futbolo Europos čempionatas

**UEFA salės futbolo Europos čempionatas**, **UEFA futsal Europos čempionatas** – nuo 1996 m. kas ketverius metus vykstantis stipriausių Europos salės futbolo (futsalo) nacionalinių komandų varžybos, kurias organizuoja UEFA. Ispanija yra daugiausiai kartų Europos čempionatą laimėjusi šalis.

## Rezultatai

### [[Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinė]] UEFA futsal Europos čempionate ir atrankoje

## Šaltiniai
Denise Herrmann-Wick

**Denise Herrmann** (g. 1988 m. gruodžio 20 d.)  – Vokietijos lygumų slidinėjimo ir biatlono sportininkė, olimpinė čempionė.

## Biografija
2011 m. vokietė debiutavo pasaulio slidinėjimo čempionate ir užėmė 23-ią vietą sprinto rungtyje. 2013 m. pasaulio čempionate pateko į sprinto rungties geriausiųjų 10-ką. Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Herrmann dalyvavo trejose slidinėjimo rungtyse. Individualioje sprinto rungtyje vokietė liko 8-a, komandiniame sprinte užėmė 4-ą vietą, o moterų komandinėje estafetėje su Vokietijos nacionaline rinktine iškovojo bronzos medalius.

2016 m. persiorientavo į biatloną. 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė užėmė 6-ą vietą persekiojimo rungtyje. 2019 m. biatlono pasaulio čempionate laimėjo persekiojimo rungtį ir pirmą kartą tapo pasaulio čempione.

2022 m. žiemos olimpiadoje Herrmann nugalėjo moterų individualaus starto rungtyje ir pirmą kartą tapo olimpine čempione.

## Šaltiniai
Ireen Wüst

**Ireen Wüst** (g. 1986 m. balandžio 1 d.) – Nyderlandų greitojo čiuožimo sportininkė, daugkartinė olimpinė čempionė.

## Biografija
2003 m. Wüst pradėjo varžytis greitojo čiuožimo čempionatuose. Tais pačiais metais sportininkė liko antra pasaulio jaunimo čempionate. 2004 m. olandė laimėjo du medalius Europos čempionate. Savo debiutinėse 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse čiuožėja pelnė bronzą 1500 m distancijoje bei tapo olimpine čempione 3000 m čiuožimo distancijoje. 2007 m. Wüst pirmą kartą tapo pasaulio čempione.

2021 m. Wüst laimėjo savo 22-ą pasaulio čempionatų aukso medalį ir 45-ą pasaulio čempionatų medalį apskirtai. 2022 m. olandė penktą kartą tapo Europos absoliučia čempione.

## Šaltiniai
Antoinette de Jong

**Antoinette de Jong** (g. 1995 m. balandžio 8 d.) – Nyderlandų greitojo čiuožimo sportininkė, daugkartinė olimpinė prizininkė.

## Biografija
2008 m. Antoinette debiutavo Nyderlandų nacionaliniame čempionate. 2012 m. pasaulio jaunimo čempionate užimta 5-oji vieta. 2013 m. Europos čempionate sportininkė liko 5-oje pozicijoje.

Savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse olandė dalyvavo 3000 m čiuožimo distancijoje ir užėmė 7-ą vietą. 2016 m. pasaulio čempionato absoliučios įskaitos rungtyje pelnyta bronza, o kartu su Nyderlandų nacionaline rinktine laimėjo moterų komandinį persekiojimą. 2018 m. žiemos olimpiadoje pelnė bronzą 3000 m distancijoje ir sidabrą komandiniame persekiojime.

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Jong iškovojo bronzos medalius 1500 m distancijos ir komandinio persekiojimo rungtyse.

## Šaltiniai
Miho Takagi

**Miho Takagi** (, g. 1994 m. gegužės 22 d.) – Japonijos greitojo čiuožimo sportininkė, daugkartinė olimpinė prizininkė.

## Biografija
Savo debiutinėse 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse japonė medalių nepelnė. 2011 m. Azijos žaidynėse iškovojo bronzą komandinio persekiojimo rungtyje. 2013 m. tapo Universiados čempione. 2015 m. japonė pirmą kartą tapo pasaulio čempione.

2018 m. žiemos olimpiadoje Pjongčange pelnė bronzą 1000 m distancijoje, sidabrą 1500 m čiuožime ir auksą komandiniame persekiojime. 

2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine  M. Takagi laimėjo aukso medalį ir pasiekė naują olimpinį rekordą 1000 m distancijoje bei iškovojo tris sidabro medalius 1500 m, 500 m ir komandinio persekiojimo čiuožimuose.

## Šaltiniai
Andriamahilala

**Andriamahilala** – pirmoji moteris malagasių mitologijoje; siejama su Mėnuliu.

Pasakojama, kad Zanaharis pamatęs, jog Andriamahilala ir jos vyras Andriambahomanana susilaukę daugelio vaikų, o vaikams taip pat gimę vaikai. Reikėję mirties. Zanaharis pasiteiravęs, kokios mirties jie norėtų. Andriambahomanana pasirinkęs mirti kaip banano augalas, kuris greit išleidžia naujas atžalas. Andriamahilala pasirinkusi mirti kaip Mėnulis, kuris kiekvieną mėnesį miršta ir atgimsta.

## Išnašos
Nauruitas

**Nauruitas** – istorinis fluoringo fosforito pavadinimas, kuris buvo išgaunamas Ramiajame vandenyne esančioje Nauru saloje. Buvo aptinkamas dolomito ir fosfato telkiniuose, susidariusiuose iš koralinių nuosėdų, taip pat iš jūros paukščių mėšlo. Dabar beveik visas nauruitas yra iškastas, saloje išlikusios mažos jo liekanos.

## Etimologija

1913 m. uolienai pavadinimą suteikė tyrėjas *C. Elschner* pagal Nauru salą.

## Cheminė struktūra

Junginio cheminė formulė Ca5(PO4,CO3)3F. Jame yra 2 proc. anglies, 38 proc. deguonies, 4 proc. fluoro, 15 proc. fosforo ir 42 proc. kalcio. Dar vadinamas fluorapatitu.

## Savybės

Panaši į agatą, balsva arba rusva uoliena, iš dalies skaidri. Apšvietus rentgeno spinduliais, profilis panašus į apatitą.

## Šaltiniai
Liepos (Kėdainiai)

**Liepos** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Dotnuvos, 4 km nuo Akademijos, tarp Vilniaus–Šiaulių geležinkelio ir kelio . Kaimu einu Liepų gatvė. Prateka Kruosto intakas Kunkulys.

## Istorija

Kaimas įkurtas 2020 m. spalio 14 d. kaip naujas kaimas. Seniau buvo priskiriamas Akademijai.

## Šaltiniai
Domkratas

**Domkratas** () – stacionarus, nešiojamas arba mobilus mechanizmas, skirtas ant jo gulinčiam kroviniui pakelti.

Domkratai būna stovo formos, sraigtiniai, hidrauliniai, pleištiniai ir pneumatiniai. Labiausiai paplitęs šio mechanizmo variantas yra nešiojamas arba mobilus kėliklis, skirtas pakelti automobilį, norint pakeisti vieną ar daugiau ratų. Paprastai prie lengvojo automobilio pritvirtinamas mažas sraigtinis lizdas, varomas žmogaus raumenų jėga.

## Šaltiniai
Čermnas

**Čermnas** () – kaimas Lenkijoje, Švento Kryžiaus valvadijoje, Konskių apskrityje, Falkuvo valsčiuje. 657 gyventojai (2011 m.).

## Šaltiniai
Marko Pejić

**Markas Pejičius** (; g. 1995 m. vasario 24 d.) – Kroatijos futbolininkas, atraminis saugas. Gynybinio plano žaidėjas, galintis žaisti gynėju bei saugu. Kitados atstovavo Kroatijos U-16, U-17 ir U-21 jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Zagrebo „Dinamo“ sistemos auklėtinis. Buvo išvykęs į Italijos „Siena“ klubą.

Profesionalo karjerą pradėjo antroje pagal pajėgumą Kroatijos lygoje, atstovavo „Sesvete“ klubui.

Splito „Hajduk“ klube praleido beveik trejus metus. Debiutavo UEFA Europos lygos atrankos turnyre.

2016 m. išvyko į Austriją. Atstovavo Vienos „Austria“ klubui. Daugiausiai laiko praleido jaunimo ekipoje.

2019 m. persikėlė į Slovėniją, antroje šalies lygoje rungtyniavusį „Koper“ klubą. Su šiuo klubu tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą (aukščiausioji futbolo lyga). 

### FK Kauno Žalgiris
2022 m. vasario mėn. pranešta, kad atstovaus Kauno Žalgiriui.

2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann.

2022 m. gegužės 22 d. pasižymėjo įvarčiu prieš FK Žalgiris.

2023 m. birželio 28 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą. 2023 m. sužaidė vieneriose A lygos rungtynėse. Pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje ir oficialiai išbuvo aikštėje dvi minutes.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungyyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; su FK Kauno Žalgiris
* **[[A lyga]]**
:  Sidabro medaliai: 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Ratlankis

**Ratlankis** – rato lankas, į kurį suleisti stipinai; lankas, juosiantis ratą. 

Padangos savo bortais yra tvirtinamos ant ratlankio. Ratlankiai gali būti mediniai ar metaliniai. Lietų ratlankių gamybos technologijos suteikia beveik neribotą dizaino variantų įvairovę. Plieniniai ratlankiai dažniausiai naudojami žiemą, kai kelių kokybė prastesnė, o praktiškumas yra svarbiau už estetiškumą.

## Šaltiniai
Norfolko salos vėliava

**Norfolko salos vėliava** – vienas oficialių Norfolko salos simbolių. Patvirtinta 1979 m. birželio 6 d. Norfolko salos vėliavos ir valstybinio antspaudo įstatymo įsigaliojimo dieną, 1980 m. sausio 17 d., ji tapo oficialia vėliava.

Vėliavoje pavaizduota Norfolko salos pušis (aukštoji araukarija) centrinėje baltoje juostoje tarp dviejų žalių juostų. Vėliavos geometrija – trijuostė, aukščio ir ilgio santykis 1:2. Centrinė juosta yra platesnė už dvi išorines juostas – santykis 7:9:7. Norfolko salos vėliava panaši į Nigerijos vėliavą.

## Šaltiniai
Kroatijos karalystė

**Kroatijos karalystė** (, ) – viduramžių karalystė Pietų Europoje, apėmusi didžiąją dalį dabartinės Kroatijos (be vakarų Istrijos ir kai kurių Dalmatijos pakrantės miestų), taip pat didžiąją dalį dabartinės Bosnijos ir Hercegovinos.

Dalį Kroatijos karalystės gyvavimo laikotarpio ją valdė etninės dinastijos, o karalystė kaip suvereni valstybė gyvavo beveik du šimtmečius. Jos gyvavimui buvo būdingi įvairūs konfliktai ir taikos ar sąjungos su bulgarais, bizantiečiais, vengrais, taip pat varžybos su Venecija dėl rytinės Adrijos pakrantės kontrolės. Tikslą propaguoti kroatų kalbą religinėse apeigose iš pradžių iškėlė X a. vyskupas Grigalius iš Nino, dėl to kilo konfliktas su popiežiumi, kurį jis vėliau numalšino. XI a. antroje pusėje Kroatijai pavyko užsitikrinti daugumą Dalmatijos pakrantės miestų, žlugus jų Bizantijos kontrolei. Tuo metu karalystė pasiekė savo viršūnę valdant karaliams Petrui Krešimirui IV (1058–1074) ir Demetrijui Zvonimirui (1075–1089).

## Išnašos
Albatros L 58

„**Albatros L 58**“ – XX a. trečiajame dešimteyje Berlyno priemiestyje Johanistalyje įsikūrusios įmonės „Albatros Flugzeugwerke“ sukurtas aukštasparnis vienmotoris penkiavietis – šešiavietis keleivinis lėktuvas, naudotas ir Vokietijos-SSRS aviakompanijos „Deruluft" vykdytuose skrydžiuose per Lietuvą (maršrutas Berlynas-Karaliaučius-Kaunas-Maskva).

## Istorija
Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui ir jame dalyvavusioms valstybėms ratifikavus Versalio sutartį, Vokietijos imperijos aviacija buvo išskaidyta; skrydžiai, iš pradžių juos visai uždraudus, buvo atnaujinti tik civilinio transporto. Nedrąsus aviacijos rinkos atgimimas naujai įkurtoje Veimaro Respublikoje paskatino kurti naujus modelius, sukurtus pakeisti į keleivinius perdarytus karinius orlaivius bei taip išgyventi ekonominę sektoriaus krizę.

Trečiojo dešimtmečio pradžioje Sąjunginkų aeronautikos kontrolės komisija (pranc. *Commission Aéronautique Inter-Alliée)* leido Vokietijoje pradėti civilinių orlaivių gamybą. Netrukus po šio leidimo paskelbimo Vokietijos aviakompanija „Deutsche Luftreederei“ užsakė „Albatros Flugzeugwerke“ sukurti lengvąjį 5-6 vietų keleivinį orlaivį. Šio užsakymo rezultatas – aukštasparnis vieno piloto valdomas „Albatros L 58". Jo konstrukcija rėmėsi nerealizuotu projektu „Albatros L 57".

Pirmasis L 58 prototipo skrydis įvyko 1923 m. Vėliau buvo sukurta patobulintas modelis L 58a, varomas anglišku varikliu „Rolls Royce Eagle VIII".

1926 m. L 58 pagrindu „Albatros" sukūrė keleivnį biplaną L 73.

## Konstrukcija
L 58 buvo daugiausiai medinės konstrukcijos, konsolinis aukštasparnis monoplanas su 2,80 × 1,15 × 1,60 m dydžio uždaru salonu penkiems–šešiems keleiviams. Orlaivį varė vienas variklis „Maybach Mb IVa", sukęs dvimentį medinį fiksuoto žingsnio propelerį.

Piloto darbo vieta buvo įrengta priešais sparnus atviroje kabinoje. Orlaivio važiuoklė buvo fiksuota, pagrindinę šasi sudarė du ratai, uodegos gale buvo pačiūža.

## Eksploatacija
Iš viso buvo pagaminti 9 šio lėktuvo vienetai. Visas šias mašinas iš pradžių įsigijo Vokietijos aviakompanija „Deutsche Luftreederei" ir jos įpėdinė „Deutscher Aero Lloyd". Keletą jų vėliau perėmė 1926 m. įkurta „Deutsche Luft Hansa“. Du lėktuvai buvo parduoti Sovietų Sąjungos ir Vokietijos aviakompanijai „Deruluft".

Paskutinis Vokietijoje eksploatuotas L 58 egzempliorius, registruotas Nr. D-576, gavęs pavadinimą "Wolkensegler", sudužo netoli Eseno 1928 m. birželio 5 d.

## Techninai duomenys

## Literatūra

* (CZ/EN)) Albatros L.58, Valka.cz
* (RU) Albatros L.58 , Уголок неба
* (DE) Wolfgang Wagner: Der deutsche Luftverkehr – Die Pionierjahre 1919–1925. Bernard & Graefe, Koblenz 1987, , p. 144.
* (DE) K. Grasmann (Hrsg.): Flugzeug Typentafeln. DMZ 1925–1927. 1977 (Faksimile-Nachdruck Deutsche Motor-Zeitschrift Heft 7/1925).
* (EN) Taylor, Michael J. H. (1989). Jane’s Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. p. 55.
Mongolų invazijos į Japoniją

**Mongolų invazijos į Japoniją** – 1274 m. ir 1281 m. vykusios mongolų invazijos į Japoniją, kurių ėmėsi Juanų dinastijos Chubilajus, siekdamas užkariauti Japonijos salyną po to, kai Korėjos karalystė Gorijo tapo mongolų vasalinė valstybė. Galiausiai nesėkmingi bandymai įsiveržti yra svarbūs makroistoriniu požiūriu, nes jie apribojo mongolų ekspansiją ir Japonijos istorijoje yra valstybę lemiantys įvykiai. Įsiveržimai minimi daugelyje grožinės literatūros kūrinių ir yra pirmieji įvykiai, kuriems apibūdinti plačiai vartojamas žodis kamikadzė („dieviškasis vėjas“), kilęs iš dviejų taifūnų, su kuriais susidūrė Juano laivynai.

Šie įsiveržimai buvo vienas pirmųjų kariavimo su paraku atvejų už Kinijos ribų. Viena svarbiausių technologinių naujovių karo metu buvo sprogstamųjų, rankomis mėtomų bombų naudojimas.

## Išnašos

## Šaltiniai
*
*
*
Komand Ridžas

**Komand Ridžas** () – aukščiausias Nauru taškas, kurio aukštis – 65 metrai.

Netoli jo eina riba tarp Aivo ir Buados apygardų.

## Geografija
Komand Ridžas yra Nauru salos pietvakariuose. Iš jo atsiveria vaizdas į vakaruose esančią Nauru aglomeraciją ir pietryčiuose esančią Buados lagūną. Kalva yra pailgo reljefo formos. Viršukalnė ir jos vakarinis flangas yra Aivo rajone, o rytinis flangas – Buados rajone.

Kaip ir likusią centrinės salos plynaukštės dalį, Komand Ridžą sudaro koralinės kilmės klinties viršūnės, tarp kurių yra fosfatų. Kadangi ši rūda nebuvo eksploatuojama, viršūnėje išliko atogrąžų miškas.

## Istorija
Antrojo pasaulinio karo metais Nauru buvo okupavę japonai. Komand Ridžas buvo jų komunikacijų bunkeris Nauru saloje. Yra išlikę kai kurių jo liekanų, įskaitant surūdijusius antrojo pasaulinio karo ginklus ir artileriją. Pačiame bunkeryje ant sienų išlikę japoniški užrašai.

## Išnašos