open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pijus Glovackas

**Pijus Glovackas** (1902 m. vasario 3 d. Šilbaliuose, Bartninkų valsčius – 1941 m. birželio 24 d. netoli Utenos) – Lietuvos komunistinis veikėjas.

## Biografija
1920–1928 m. LKP narys. 1922 m. pašalintas iš Vilkaviškio gimnazijos, įstojo į Marijampolės realinę gimnaziją. 1923 m. įstojo į Lietuvos universitetą. Redagavo LKP laikraštį „Darbininkų atstovas“, su Karoliu Požėla vadovavo universiteto studentų marksistų draugijai „Atžala“. 1925–1926 m. LKJS CK sekretorius. Už antivalstybinę veiklą 1923–1925 m. ir 1926–1939 m. kelis kartus kalintas. 1927 m. nuteistas mirti, bet, atsisakęs LKP nusistatymo neduoti malonės prašymo, jį padavė ir mirties bausmė buvo pakeista kalėjimu, 1939 m. liepos mėn. amnestuotas. 1928 m. birželio mėn. dėl malonės prašymo ir dėl kritiško požiūrio į to meto LKP vadovybės politiką iš partijos pašalintas. 1939–1940 m. dalyvavo judėjime prieš autoritarinę Antano Smetonos valdžią, bendradarbiavo nelegaliame laikraštyje „Už liaudies teises“.

Sovietams okupavus Lietuvą, 1940 m. birželio-rugpjūčio mėn. LSSR Užsienio reikalų ministerijos generalinis sekretorius, prisidėjo prie ministerijos likvidavimo. Nuo 1940 m. rugpjūčio 25 d. LSSR Valstybinės plano komisijos pirmininkas, 1941 m. gegužės-birželio mėn. Liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotojas, padėjo sovietizuoti Lietuvą. SSRS-Vokietijos karo pradžioje traukdamasis į SSRS per klaidą Raudonosios armijos kareivio nukautas.

## Šaltiniai
Jurgis Glušauskas

**Jurgis Glušauskas-Arminas** (1909 m. balandžio 23 d. Balbieriškyje, Marijampolės apskritis – 1970 m. kovo 19 d. Adelaidėje, Australija) – Lietuvos spaudos darbuotojas, Australijos lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
1935 m. Valstybinėje egzaminų komisijoje Kaune įgijo brandos atestatą. Sovietams okupavus Lietuvą, nuo 1940 m. birželio 22 d. Kauno apskrities viršininkas, 1940–1941 m. miško pramonės liaudies komisaras. Kartu palaikė ryšį su antisovietine rezistencija.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1948 m. Niurnberge baigęs aukštuosius prekybos mokslus persikėlė į Australiją. Dvejus metus dirbo „Leigh Creeko“ (Pietų Australijos valstija) rusvųjų anglių kasykloje, gyveno palapinėje. 1948 m. išleido pirmąjį Australijoje lietuvišką laikraštį „Australijos lietuvis“, redagavo jį iki 1956 m. Nuo 1949 m. gyveno Adelaidėje. Adelaidės universitete baigė ekonomiką.

1951 m. įsteigė pirmąją Australijoje lietuviškų knygų leidyklą „Australijos lietuvis“, kuri veikė iki 1956 m. Joje 1951 m. išleido pirmąją Australijoje spausdintą lietuvių knygą – Pulgio Andriušio „Sudiev, kvietkeli“, iš viso išleido apie 10 knygų. 1957 m. įsteigė Lietuvių biblioteką, joje veikė ir savaitgalio mokykla. Dalyvavo Australijos lietuvių bendruomenės veikloje, įvairiuose komitetuose, komisijose. Leido Adelaidės lietuvių biuletenį „Lietuvių žinios“.

## Bibliografija
* Prekybinė korespondencija, 1946 m.
* Prekybos skaičiavimo pamokų užrašai, 1946 m.
* Buhalterija, 1946 m.

## Šaltiniai
Danutė Gobytė-Daunorienė

**Danutė Gobytė-Daunorienė** (1931 m. rugsėjo 18 d. Šiauliai – 2002 m. rugsėjo 27 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkė keramikė.

## Biografija
Vyras Zigmas Jonas Daunora. 1961 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1961–1994 m. dirbo Vilniaus „Dailės“ kombinate, 1994–1996 m. bendrovėje „Vilniaus dailė“.

## Kūryba
Sukūrė serijinių ir mažatiražių buitinės dekoratyvinės keramikos dirbinių (servizai, lėkštės, žvakidės, veidrodžiai, peleninės, vazos), dekoratyvinių dirbinių interjerams (dekoratyvinės sienelės kavinėje „Eglė“ Kaune, 1961 m., gėlių parduotuvėje „Varsa“ Vilniuje, 1969 m., Lietuvos Radijo ir televizijos komitete, 1972 m., Respublikinėje Vilniaus universitetinėje vaikų ligoninėje, 1978 m., dekoratyvinė sienos plastika Valkininkų vaikų sanatorijoje, 1974 m., vazos kavinėje „Dainava“ Vilniuje, 1964 m., grindų pano sanatorijoje „Eglė“ Druskininkuose, 1981 m.). Ankstyvojoje kūryboje savitai interpretavo tradicinių indų, vėlesnėje – cilindro, rutulio, kubo formas („Dekoratyvinės formos“ 1971 m., vaza „Kvadratas“, dekoratyvinė kompozicija „Žaidimas“, abi 1980 m.). Dirbinius dengė vienspalve matine glazūra, subtiliai naudojo spalvas (rudą, žalsvą, mėlyną, baltą), molį derino su metalu („Vaza“ 1963 m.) arba medžiu („Vazos“ 1981 m.). Monumentalią plastiką darniai siejo su architektūrine erdve. Nuo 1961 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje, tarptautiniuose simpoziumuose. Individuali paroda surengta 1981 m. Vilniuje. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, įstaigos.

## Šaltiniai
Vokietijos kolonijinė imperija

**Vokietijos kolonijinė imperija** () – kolonijos, priklausiusios Vokietijos imperijai ir ją sudariusioms valstybėms. Skirtingais laikotarpiais Vokietijos kolonijomis buvo teritorijos Afrikoje, Azijoje, Pietų Amerikoje ir Okeanijoje.

Skirtingai nuo kitų Europos valstybių, kurios kolonizaciją pradėjo dar XVI a., iš vokiečių valstybių tik Brandenburgas XVII a. pabaigoje turėjo keletą nedidelių kolonijų. Vokietija aktyviai kolonizacija užsiėmė tik XIX a. pabaigoje, dėl to jos kolonijinė imperija buvo trumpalaikė, egzistavusi vos 40 metų. Vokietijos kolonijinė imperija pradėta formuoti XIX a. devintajame ir dešimtajame dešimtmetyje ir egzistavo iki Pirmojo pasaulinio karo pabaigos, kai jos kolonijos buvo padalintos sąjungininkams pagal Versalio taikos sutartį.
## Istorija
Kelios Šventosios Romos Imperijos kunigaikštystės kūrė kolonijas nuo XVI a., tačiau visais atvejais bandymai buvo trumpalaikiai. Svarbiausi bandymai buvo vokiečių bankininkų Velzerių šeimos kolonijinės valdos dab. Venesueloje, Mažoji Venecija () (1528-1556) ir Brandenburgo kolonijos Gros Fridrichsburgas (1683-1717), Arginas (1685-1721), Šv. Tomas (1685-1720), Uida. Savo kolonijas kūrė ir Kuršo hercogystė.

Įvykus Vokietijos suvienijimui, Vokietijos imperija siekė įgyti kuo daugiau užjūrio kolonijų įvairiuose pasaulio regionuose: pirmiausia Okeanijoje ir Afrikoje. Ji dalyvavo derybose dėl Afrikos, ir vos per keletą metų (1884-85 m.) kurių metu gavo dab. Togą, Kamerūną, Tanzaniją ir Namibiją.

1883-1899 m. Vokietija konkuravo su Ispanija ir Jungtine Karalyste Okeanijoje. Šiuo laikotarpiu ji užėmė arba nusipirko daugybę salų, suformuodama dvi kolonijines valdas: Vokietijos Naująją Gvinėją ir Vokietijos Samoa.

Vokietijos kolonijinė imperija galutinai žlugo 1919 m., kuomet Versalio sutartimi visos Vokietijos kolonijos buvo padalintos kitoms valstybėms: Anglijai, Prancūzijai, Japonijai.

## Sąrašas (1884-1919)
* Vokietijos Vakarų Afrika (1884-1919)
* Vitulandas (1885-1890)
* Vokietijos Rytų Afrika (1885-1919)
* Vokietijos Pietvakarių Afrika (1884-1915)
* Vokietijos Naujoji Gvinėja (1885-1914)
* Vokietijos Samoa (1899-1919)
* Kiaučou (1898-1914)
Mikalina Glemžaitė

**Mikalina Glemžaitė** (1891 m. rugsėjo 2 d. Kupiškyje – 1985 m. kovo 29 d. Vilniuje) – Lietuvos etnografė, pedagogė, kraštotyrininkė.

## Biografija

Tėvai: Čipėnų apylinkės valstietis Mykolas Glemža ir Anna Seminovičiūtė Glemžienė. Seserys Elvyra Dulaitienė, Stefanija Glemžaitė.

1909 m. baigė „Saulės“ pedagoginius kursus Kaune, 1917 m. – dvimečius vakarinius kursus Sankt Peterburgo universitete.

1909–1911 m. Papilės pradžios mokyklos, 1911–1914 m. Kupiškio, Kybartų, Pirmojo pasaulinio karo metais – lietuvių karo pabėgėlių Rusijoje pradžios mokyklų mokytoja. Iki 1941 m. Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijos mokytoja, nuo 1930 m. dėstė ir Žemės ūkio akademijoje. Kaip aktyvi Šaulių seniūnijos narė 1941 m. ištremta į Rešiotų koncentracijos stovyklą (Krasnojarsko sritis). Lietuvos mokslų akademijos prezidento J. Matulio ir kitų rūpesčiu 1946 m. grįžo į Lietuvą, dirbo „Dailės“ kombinate Kaune. 1949–1958 m. Istorijos ir etnografijos muziejaus fondų vedėja. Dalyvavo etnografinėse ekspedicijose, rinko ir tyrė liaudies audinius, drabužius.

1997 m. seserų kraštotyrininkių Elvyros Glemžaitės-Dulaitienės, Stefanijos Glemžaitės ir Mikalinos Glemžaitės kapas, esantis Kupiškio miesto kapinėse, įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 16918) , 2005 m. pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe. Išlikęs Glemžų šeimos namas Kupiškyje. 1997 m. namas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (u. k.16790) , 2005 m. pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Bibliografija
* Kupiškėnų vestuvininkai, 1936 m.
* Lietuvių moterų tautiniai drabužiai, 1939 m.
* Lietuvių tautiniai drabužiai, 1955 m.
* Adinukė, 1959 m.
* Lengvieji dygsniai, 1959 m.
* Peltakiavimas, 1967 m.
* Lietuvių liaudies menas: Audiniai, su kitais, 2 kn. 1957–1962 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Stefanija Glemžaitė. Visuotinė lietuvių enciklopedija
* „STEFANIJAI GLEMŽAITEI – 130“
* „NORĖJO, KAD ŽINOTŲ, KAIP GIMTINĖJE GYVENTA“ Elvyra Glemžaitė
Ona Glinskaitė

**Ona Glinskaitė** (g. 1939 m. gegužės 13 d. Toliūnuose, Ukmergės apskr.) – Lietuvos dainininkė (sopranas), pedagogė.

## Biografija
1965 m. baigė Leningrado konservatoriją. 1965–1980 m. Leningrado Kirovo operos ir baleto teatro solistė. 1983–1995 m. dėstė Lietuvos muzikos akademijos (iki 1992 m. Lietuvos konservatorija) Klaipėdos fakultetuose, nuo 1995 m. Klaipėdos universiteto Menų fakulteto dėstytoja, nuo 1990 m. Dainavimo katedros vedėja; nuo 1993 m. docentė. Nuo 1994 m. Klaipėdos Jaunimo centro merginų choro „Aušrinė“ vokalo pedagogė.

Nuo 1983 m. kasmet rengė solo koncertus, kuriuose atlieka kūrinius, kuriuos parašė Sergejus Rachmaninovas, Piotras Čaikovskis, Edvardas Grygas, Francas Šubertas ir kiti kompozitoriai. Gastroliavo Didžiojoje Britanijoje, Bulgarijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Rumunijoje, Suomijoje, Vengrijoje, Vokietijoje.

## Vaidmenys
* Aida, Amelija, Elžbieta, Leonora – Džiuzepė Verdis. Aida, Kaukių balius, Don Karlas, Trubadūras
* Elza – Richardas Vagneris. Lohengrinas
* Jaroslavna – Aleksandras Borodinas. Kunigaikštis Igoris
* Liza, Tatjana, Marija – Piotras Čaikovskis. Pikų dama, Eugenijus Oneginas, Mazepa
* Margarita – Šarlis Guno. Faustas
* Mikaela – Žoržas Bizė. Karmen
* Pamina – Volfgangas Amadėjus Mocartas Užburtoji fleita

## Literatūra
* Daiva Kšanienė. „Lyg nužengusi nuo Rubliovo freskos“. Operos solistė Ona Glinskaitė: monografija. Klaipėdos universiteto leidykla, 2020.

## Šaltiniai
Gobotiniai

**Gobotiniai** – XIII a. antrojo ketvirčio prūsų varmių didžiūnų giminė, vokiečių ir lotynų kalba parašytuose istoriniuose šaltiniuose – *Gobotini*.

## Istorija
Kryžiuočiams 1239 m. įsitvirtinus varmių pilies *Undenava*, arba *Vundenava* vietoje pastatytoje Balgos pilyje Gobotiniams vadovaujant netoliese į pietryčius nuo Balgos buvo pastatyta Partigalos pilis ir įtvirtintas kuoras Skrando kalne į pietvakarius nuo Partigalos. Remdamiesi šiais punktais, Gobotinių vadovaujami varmiai užblokavo Balgą. Tuomet vokiečių riteriai tarp Balgos ir Partigalos pastatė Šnikenbergo pilį. Kovos truko visą penktąjį dešimtmetį. Į varmių stovyklą pasiųstam riterių šnipui varmiui Pomandui pavyko jungtinę varmių, notangų ir bartų kariuomenę įvilioti į pasalą, pelkėtoje vietoje ji buvo sunaikinta. Kryžiuočiai užėmė Partigalą ir Skrando kuorą. Gobotinių likimas nežinomas.

## Šaltiniai
Darlingtonas

**Darlingtonas** – miestas šiaurės rytų Anglijoje. Geležinkelio stotis. Yra teatras, menų centras, geležinkelių muziejus.

## Sportas
* Darlington FC (futbolas)
Godelių kapinynas

**Godelių kapinynas** – buvęs kapinynas, vadinamas Milžinkapiu Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, Godelių kaime (Šateikių seniūnija), 2 km į šiaurės rytus nuo kelio iš Skuodo į kelią Šiauliai-Palanga, 1,9 km į vakarus – šiaurės vakarus nuo Surblių kapinyno, vadinamo Varių kalva, 0,6 km į šiaurės vakarus nuo Godelių kaimo kapinių ir tiek pat į pietryčius nuo Ataugo ir Vadaksnies santakos, 0,4 km į šiaurės rytus nuo kelio Vydeikiai-Godeliai tilto per Vadaksnį, 0,3 km į pietryčius nuo Ataugo kairiojo kranto ties jo vingiu, į šiaurės vakarus nuo kelio Vydeikiai-Godeliai. Kultūros paminklo kodas A798.

## Tyrimai
Godelių kapinynas suardytas kasant žvyrduobę. Dalis VII a. – IX a. įkapių iš suardytų kapų pateko į Telšių „Alkos“ muziejų. 1940 m. Kauno kultūros muziejus (vadovas Pranas Baleniūnas) ištyrė dešimt VIII a. – IX a. ir tris XV a. – XVII a. kapus. Mirusieji laidoti nedeginti su įkapėmis, rasta geležinių įmovinių kirvių, ietigalių, papuošalų. 1986 m. Telšių kraštotyros muziejus (vadovė Laimutė Valatkienė) ištyrė kitą 138 m² ploto išlikusią nesuardytą pietvakarinę kapinyno dalį. Rasta keturiolika XI a. – XIII a. sudegintų mirusiųjų kapų, ant kai kurių iš jų buvo laužavietė, ir keturios, manoma, apeiginės duobės ar simboliniai kapai. Kapinyne surinkta apie 600 radinių – įmovinių žeberklinių ietigalių, skiltuvų, akmeninių verpstukų, pasaginių segių, apyrankių, kryžinių smeigtukų ir kita. 1940 m. radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus, 1986 m. – Lietuvos nacionalinis muziejus ir Telšių Alkos muziejus.

## Šaltiniai
Kirdeikiai (Panevėžys)

**Kirdeikiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Velykių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petras Golokvoščius

**Petras Golokvoščius** (1923 m. gegužės 14 d. Alytuje – 2009 m. gegužės 14 d. Alytuje) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1951 baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.

1952-2001 Vilniaus universiteto dėstytojas, 1962-1967 Skaičiavimo matematikos katedros vedėjas, nuo 1991 m. profesorius. 1980-1995 Lietuvos aukštųjų mokyklų Rektorių tarybos ir Rektorių konferencijos sekretorius.

Tyrimų sritis – diferencialinių lygčių sistemų sprendinių kokybinės savybės (aprėžtumas, periodiškumas, stabilumas ir kt.).

## Bibliografija
* Diferencialinės lygtys, su kitais, 1961 m.
* Matematikos terminų žodynas, su kitais, 1994 m.
* Diferencialinės lygtys, 2000 m.
* Diferencialinių lygčių sprendinių stabilumas, 2004 m.

## Įvertinimas
* 1998 m. Gedimino 5 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Petras Gomaliauskis

**Petras Gomaliauskis** (arba ***Petras Gomalevskis***; 1820 m. gruodžio 9 d. Paliepkalnis, Varnių parapija – 1868 m. rugpjūčio 15 d. Saločiai) – Lietuvos rašytojas, kunigas.

## Biografija

1844 m. baigė Varnių kunigų seminariją, Žemaičių vyskupijos parapijų (Vainutas, Lauksodė, Alūksta, Brunava prie Bauskės) vikaras, 1868 Saločių klebonas.

## Kūryba

Vienas lietuvių originaliosios prozos pradininkų. 1853 m. išleido pietų žemaičių šnekta parašytą didaktinę apysaką „Aplankymas seniuko“. Joje dviejų kaimo šeimų priešinamais sektinos ir atgrasios buities vaizdais ir iš jų išvedamais moralais skaitytojai mokomi dievobaimingumo, blaivystės, doros, darbštumo, ūkininkavimo kultūros. Aprašoma, kaip valstiečiai įsigyja žemės, samdinių, kaip stiprėja ekonomiškai. Vaizduojama žemaičių laidotuvių ir vestuvių papročiai, užsimenama apie senųjų tikėjimų apraiškas laidotuvių papročiuose. Stilistinei raiškai būdinga gyvos šnekos intonacijos, pamokslinę retorika, charakterizuojančią prasmę įgaunančių buities aprašymų realistiškumas.

## Bibliografija
* P. Gomalevskis. Aplankymas seniuko. Lietuvių didaktinė proza, Vilnius, 1982 m.

## Šaltiniai
Vytautas Gontis

**Vytautas Gontis** (1913 m. Šiauliai – 1971 m. Rusija) – Lietuvos karininkas, lengvaatletis, pedagogas.

## Biografija
1933 m. baigęs Karo mokyklą tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1938 m. Lietuvių pirmosios tautinės olimpiados trišuolio čempionas (13,52 m). Per nacių okupaciją tarnavo lietuvių kariniame dalinyje Ukmergėje, mokytojavo Leipalingyje. Vengdamas mobilizacijos į TSRS kariuomenę 1944 m. išėjo pas partizanus; vadovavo būriui Dzūkijoje. Nuo 1945 m. pradžios Dainavos apygardos Šarūno rinktinės vadas. 1945 m. liepos mėn. rinktinę prijungus prie Dzūkų grupės, 1945 m. spalio mėn. iš partizanų pasitraukė. Trumpai dirbo mokytoju Gruzdžiuose, kur gyveno tėvai. NKVD suimtas, nuteistas. Kalėjo Dubravlage, Mordovijoje, po 10 m. paleistas be teisės grįžti į Lietuvą.

## Šaltiniai
Čatamas

**Čatamas** – miestas pietryčių Anglijoje, į rytus nuo Londono. Jūrų uostas. Geležinkelio stotis. Yra rotušė, karinis jūrų muziejus, Šv. Marijos bažnyčia.

## Istorija

Čatamas minimas nuo 880 m.

## Sportas
* Royal Engineers AFC (futbolas)
Benjaminas Gorbulskis

**Benjaminas Gorbulskis** (1925 m. rugsėjo 14 d. Kaune – 1986 m. liepos 14 d. Vilniuje) – Lietuvos kompozitorius, populiarių dainų autorius.

## Biografija
1941 m. baigė Kauno XII vidurinę mokyklą. 1941–1947 m. gyveno Rusijoje; nuo 1942 m. karinės ir lengvosios muzikos orkestrų, ansamblių muzikantas, kapelmeisteris. 1947 m. atvyko į Vilnių. 1949–1953 m. mokėsi Vilniaus J. Tallat Kelpšos muzikos mokykloje, mokytojas Jurgis Gaižauskas. 1953–1958 m. studijavo LSSR konservatorijos Eduardo Balsio kompozicijos klasėje. Nuo 1959 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos narys, apie 20 metų vadovavo Estradinės muzikos sekcijai. Nuo 1965 m. Lietuvos teatro draugijos ir Kinematografininkų sąjungos narys. Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Kūryba
Sukūrė operą, operečių, baletą, kūrinių simfoniniam orkestrui, tarp jų – dvi simfonijas (1950 m., 1953 m.), 3 siuitas (1954 m., 1955 m., 1956 m.), simfoninę poemą „Partizanai“ (1954 m.), Festivalinę uvertiūrą (1956 m.), pasakaliją ir fugą (1956 m.), 17 koncertų įvairiems instrumentams (1952–1978 m.), styginių kvartetą (1982 m.) ir siuitą styginių kvartetui „Trys autoportretai“ (1983 m.), poemą fleitai ir kameriniam orkestrui (1984 m.), kūrinių pučiamųjų ir lengvosios muzikos orkestrams, apie 600 dainų ir romansų, dramos teatro, cirko spektaklių, kino filmų muzikos.

Jo dainas atliko Nijolė Tallat-Kelpšaitė, Aleksas Lemanas, Virgilijus Noreika, Nelly Paltinienė, Violeta Rakauskaitė, Ona Valiukevičiūtė ir kiti estrados dainininkai.

### Kūriniai
* Frank Kruk, satyrinė opera, pastatyta 1959 m.
* Meilė ir skarda, operetė, past. 1960 m.
* Laikas pamilti, operetė, past. 1965 m.
* Naujametinis karnavalas, operetė, past. 1965 m.
* Trys vakarai, operetė, past. 1967 m.
* Don Žuanas, arba Meilė geometrijai, operetė, past. 1969 m.
* Adomas nenori būti Adomu, operetė, past. 1982 m.
* Mikės nuotykiai, baletas, past. 1983 m.

### Populiariausios dainos
* Mėlynos gatvelės
* Meilė pražydo sekmadienį
* Ar ne tu?
* Saulėlydis tėviškėje
* Auksiniai metai
* Žvangutis
* Nenusimink
* Tu ateik į pasimatymą
* Klausyk širdies
* Oi, motinėle
* Jūreiviška sakmė
* Jurga, Jurgita

### Filmografija
* 1964 m. Marš, marš, tra-ta-ta!

## Įvertinimas
* 1975 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1985 m. LSSR liaudies artistas

## Šaltiniai

## Literatūra
* Čia priėjo Gorbulskis…: prisiminimai apie kompozitorių / Audra Baranauskaitė. – Vilnius: Versus aureus, 2010. – 133 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-34-279-3

## Nuorodos
* Benjaminas Gorbulskis. Mėlynos gatvelės (video)
Viktoras Golovčineris

**Viktoras Golovčineris** (1905 m. birželio 28 d. Minske, Baltarusija – 1961 m. liepos 15 d. Vitebske, Baltarusija) – Lietuvos teatro režisierius, dramaturgas.

## Biografija
Gimė Minske mokytojo šeimoje. 1921–1926 m. mokėsi Baltarusių operos ir dramos studijoje Maskvoje. 1938–1949 m. dėstė Minsko meno mokykloje. Nuo 1934 m. buvo SSRS rašytojų sąjungos narys. Iki 1949 m. daugelio Baltarusijos teatrų aktorius, režisierius. 1949–1953 m. Irkutsko, 1953–1954 m. Taškento rusų dramos teatro režisierius. 1949–1955 m. dėstė Taškento teatro meno institute, 1955–1961 m. LSSR konservatorijoje.

1955–1961 m. po dažnos vyriausiųjų režisierių kaitos laikotarpio – LSSR rusų dramos teatro vyr. režisierius. Jo vadovavimo metu teatras susiformavo kaip turintis savitą kūrybinį braižą vientisas meno kolektyvas. Nuo 1955 m. Rusų dramos teatras vaidino svarbų vaidmenį respublikos teatriniame gyvenime, jo spektaklius gastrolėse už Lietuvos ribų puikiai vertino žiūrovai ir kritikai.

Režisūrai būdinga ansambliškumas, analitinis požiūris į dramaturgiją, pjesės stilistikos, personažų charakterių pabrėžimas.

## Žymesni spektakliai
* Viljamas Šekspyras. Otelas, 1946 m.
* Antonas Čechovas. Vyšnių sodas, 1954 m.
* Aleksandras Ostrovskis. Vasilisa Melentjeva, 1957 m., Laukinukė, 1961 m.

## Bibliografija
* Kilnumas, 1935 m., Jankos Kupalos dramos teatras
* Gyvenimo pamoka, 1942 m., Jankos Kupalos dramos teatras

## Įvertinimas
* 1944 m. BSSR liaudies artistas
* 1959 m. LSSR liaudies artistas
* 1960 m. LSSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Čatamas (reikšmės)

**Čatamas** gali reikšti:

## Vietos

### [[Anglija]]

* Čatamas – miestas Kento grafystėje;
** Čatamo dokai, dažnai vadinami tiesiog *Čatamu*;
** Čatamo mūšis – mūšis tarp Anglijos ir Olandų Respublikos, vykęs prie Čatamo.

### [[JAV]]

* Čatamas (Čikaga) – rajonas Čikagoje;
* Čatamas (Luiziana);
* Čatamas (Masačusetsas);
* Čatamas (Mičiganas);
* Čatamas (Niu Hampšyras);
* Chatham (Virdžinija);
* Čatamo koledžas – koledžas Pitsburge;
* Čatamo teatras Niujorke.

### [[Kanada]]
* Čatamas (Naujasis Bransvikas);
* Čatamas-Kentas – miestas Ontarijuje.

### Kitur
* Čatamo salos – salos, priklausančios Naujajai Zelandijai;
* San Kristobalio sala Galapagų salose dar vadinama Čatamo sala;
* Čatamo sala – sala, eanti į pietvakarius nuo Australijos.
Algirdas Vaicekauskas

**Algirdas Vaicekauskas** – mokytojas ir Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
1990 m. baigė Punsko licėjų. Vilniaus pedagoginio universitete įgijo geografijos ir fizinio lavinimo magistro diplomą, o Varšuvos St. Višinskio universitete tapo teologijos bakalauru. Dirbo Navinykų lietuviškoje bendrojo lavinimo mokykloje, dėstė tikybą ir kitas disciplinas. Podiplomines studijas tęsė Varmijos-Mozūrijos universitete Olštyne, Viešojo administravimo mokykloje Balstogėje, Ekonomikos ir viešojo administravimo aukštojoje mokykloje Gdanske. 2005 m. gegužės 26 d. paskirtas atkurtos lietuviškos Seinų "Žiburio" mokyklos direktoriumi.

Aktyviai dalyvauja visuomeniniame darbe: yra Lenkijos lietuvių draugijos pirmininkas, Lenkijos lietuvių bendruomenės valdybos vicepirmininkas.

## Bibliografija
* Budzeika V., Vaicekauskas A. Lietuvos bei Punsko ir Seinų krašto geografija pagrindinei mokyklai
* Budzeika V., Vaicekauskas A. Lietuvos bei Punsko ir Seinų krašto geografija gimnazijai

## Įvertinimas
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis

## Nuorodos
* Biografija
Ąžuolytė

**Ąžuolytė** – vadinami kaimai Lietuvoje:

* Biržų rajone:
** Pačeriaukštės seniūnijoje,
** Širvėnos seniūnijoje;
* Kėdainių rajone;
* Kupiškio rajone;
* Panevėžio rajone:
** Krekenavos seniūnijoje:
*** Ąžuolytė I,
*** Ąžuolytė II,
** Ramygalos seniūnijoje;
* Pasvalio rajone;
* Raseinių rajone.
Dyteris Manfredas Gocentas

**Dyteris Manfredas Gocentas** (; 1940 m. gegužės 20 d. Žemaičių Naumiestyje – 2013 m. balandžio 1 d.) – vienas garsiausių Lietuvos ralio šturmanų.

## Biografija
1944 m. kartu su tėvais pasitraukė į Vokietiją. Nuo 1950 m. gyveno Australijoje, mokėsi mažame Kouros miestelyje, vėliau persikėlė į Kanberą. Australijoje buvo perkrikštytas vardu Fred, nes australams buvo sunku ištarti tikrąjį jo vardą. Kanberoje 22 metus dirbo Gynybos ministerijoje, po to, iki 1996 m. – kitose valstybinėse institucijose. Nuo 1996 m. gyveno Sidnėjuje, atstovavo „Mitsubishi Ralliart“ komandai.

## Sportiniai pasiekimai
Sportinę karjerą pradėjo 1969 m., mėgėjų raliuose atstovaudamas nedideliam „Volkswagen“ klubui. Rimtose lenktynėse debiutavo 1971 m., su draugu sėdę į „Datsun 1600“ automobilį dalyvavo „Alpine“ ralyje. Jų ekipažas nugalėjo, nors į lenktynes buvo susirinkę daug tituluotų Australijos sportininkų. Po pirmojo triumfo atkreipė Australijos automobilių sporto favoritų dėmesį. Bet tik 1974 m. jam paskambino „Mitsubishi Ralliart Australia“ vadovas D. Stevardas ir pasiūlė „Southern Cross“ ralyje būti žymaus suomių ralisto Hanu Mikolos šturmanu. Tačiau važiavo su Andrew Cowan senu „Mitsubishi Lancer“ ir nugalėjo. 1976–1980 m. m. „Ford Australia“ ralio komandos šturmanas.

Per savo ilgą sportinę karjerą, Gocentas šturmanavo daugeliui garsių lenktynininkų, tokiems kaip 5 kartus Australijos čempionas Ross Dunkerton, 3 kartus Australijos čempionas Greg Carr ir vienam iš pagrindinių to meto „Ralliart“ komandos pilotų Kenjiro Shinozuka.

1988 m., 1991–1992 m. Azijos, 1987 m. Australijos, 1981 m., 1986 m., 1991–1992 m. Malaizijos, 1990 m., 1992 m. Indonezijos, 1992 m. Tailando šalių automobilių ralio absoliutusis čempionas, 1992 m. pasaulio čempionato Naujosios Zelandijos etapo trečiosios vietos laimėtojas. Daugelio kitų tarptautinių ralio lenktynių nugalėtojas ir prizininkas. Nuo 2000 m. atstovavo Lietuvai.

## Šaltiniai
BMW 8 serija

**BMW 8 serija** (kėbulo kodas **BMW E31**) – kupė, gamintas 1989–1999 m, galintis pasiekti 300 km/h greitį.
1989-ais metais BMW 8 debiutavo Frankfurto automobilių parodoje.
Automobiliui sukurti „BMW“ koncernas skyrė pusantro milijardo Vokietijos markių. Jame buvo sumontuotas pirmas V12 motoras bei šešių pavarų mechaninė greičių dėžė.

## 830i
830i – modelis turėjo 3,0 litrų V8 variklį, nusižiūrėtą iš BMW 530i/730i. Tokių automobilių buvo pagaminta aštuoniolika.

## 840Ci
840Ci – gamintas nuo 1993-ių vidurio, buvo aprūpintas 4,0 litrų 286-ių AG varikliu. O nuo 1995-ų vidurio į 840Ci buvo pradėtas ir 4,4 litro motoras. Šie modeliai, gaminti iki 1999-ųjų, buvo su 5-ių laipsnių automatine, arba šešių – mechanine greičių dėžėmis.

## 850i/850Ci
850i – penkialitris 300-ų AG V12, sukurtas 1989-aisiais. Yra manoma, kad „BMW“ nutarė įterpti „C“ raidę, norėdami paįvairinti gana vienodus kodinius „BMW“ modelių vardus, taip tarsi išskirdama naująjį kupė nuo kitų „BMW“ sedanų. 1994-ais į 850Ci buvo montuojamas ir 5,4 litro, 326 AG variklis.

## 850CSi
850CSi – buvo paimtas iš protopinio M8. Važiuoklė buvo patobulinta standžiomis spyruoklėmis, praplatinti ratai. Priekinis ir galinis bamperiai buvo projektuoti iš naujo, dėl to pagerėjo aerodinaminės automobilio savybės. Keturkampius duslintuvus pakeitė keturi apvalūs, nerūdijantys plieniniai išmetimo vamzdžiai. 850CSi buvo siūlomas su šešių bėgių mechanine dėže, tačiau 1996 m. modelio gamyba buvo sustabdyta dėl naujų oro taršos reikalavimų.
Tuomet automobilio kaina JAV buvo peržengusi 100 000 dolerių ribą. Per dešimt gaminimo metų parduota kiek daugiau nei 30 tūkstančių 8-os klasės „BMW“ automobilių.
Elena Vainienė (1921)

**Elena Vainienė** (1921 m. gegužės 3 d. Kaune, Lietuvoje – 2003 rugpjūčio 10 d. Punske, Lenkijoje) – Lenkijos lietuvių mokytoja. Įvertinta Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medaliu.

## Biografija
Gimė Lietuvos kariuomenės felčerio Petro Tumėno šeimoje. Motina mirė kai Elenai buvo keli metukai, ją globojo teta. Baigė Antalieptės progimnaziją ir Utenos gimnaziją. Nuo 1938 m. Kauno universitete studijavo prancūzų kalbą, vėliau mokslus tęsė Vilniuje, kur baigė Pedagoginį institutą. Dirbo Trakų mokytojų seminarijoje ir Vilniaus I gimnazijoje fizikos – matematikos mokytoja. 1943 m. susituokė su Juozu Vaina, o 1944 m. persikėlė į vyro tėviškę Vidugirius. 1947-56 mokytojavo Suvalkuose. Nuo 1956 m. iki pat išėjimo į pensiją 1976 metais dėstė fiziką ir matematiką lietuviškame Punsko bendrojo lavinimo licėjuje.

## Šeima
* vyras Juozas Vaina – mokytojas pensininkas, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.
* sūnus Rimas – matematikas, Varšuvos Politechnikos instituto dėstytojas.
* sūnus Juozas – Lenkijos kariuomenės pulkininkas.
* sūnus Algirdas – Punsko mokytojas ir kultūros darbuotojas.
* duktė Marytė – Punsko mokytoja.
* sūnus Viktoras – Suvalkų baldų fabriko inžinierius – konstruktorius.

## Įvertinimas
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis

## Nuorodos
* Gyvenimo aprašymas
Vytautas Rėkus

**Vytautas Rėkus** (1922 m. gegužės 3 d. Burbiškių kaime, dab. Seinų valsčiuje, Lenkijoje – 2016 m. rugpjūčio 11 d.; palaidotas Otvoco kapinėse) – Lenkijos lietuvių publicistas ir rašytojas.

## Biografija
Mokėsi Seinų gimnazijoje. 1941 m. persikėlė į Lietuvą, mokėsi Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje. Studijavo Vroclavo universitete ir Varšuvos Specialios pedagogikos institute, įsigijo rusų kalbos mokytojo specialybę. Antrojo pasaulinio karo metais mokytojavo Vilniaus krašto mokyklose. Lietuvą užėmus Raudonoji armijai, 1945–1946 m. buvo ištremtas į Vorkutos lagerius. Grįžęs tęsė pedagoginį darbą Dieveniškių valsčiaus mokyklose. Repatrijavo į Lenkiją, kur, po bandymo nelegaliai pereiti valstybinė sieną, nepilnus metus buvo kalinamas Ščecino kalėjime. Gyvena Otvocke (prie Varšuvos).

Jo literatūriniai kūriniai skirti daugiausiai praeities prisiminimams.

## Bibliografija
* Vytautas Rėkus. Polundra! (Prisiminimai), Aušra, Punskas, 1992 m.
* Vytautas Rėkus. Jotvi, juosk. (Apysaka), Aušra, Punskas, 2002 m.
* Vytautas Rėkus. Pogromas aklavietėje, Aušra, Punskas, 2005 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija
Jonas Strielkūnas

**Jonas Strielkūnas** (1939 m. kovo 6 d., krikštytas  Putauskuose, Vabalninko valsčius, Biržų apskritis – 2010 m. gegužės 9 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas, vertėjas, publicistas.

## Biografija
1957 m. baigė Biržų raj. Vabalninko vidurinę mokyklą. 1957–1960 m. dirbo Vabalninko laikraščio redakcijoje, 1967–1978 m. laikraščio „Literatūra ir menas“ redakcijoje. Nuo 1978 m. pagrindinis užsiėmimas – vertimai iš rusų, anglų, latvių, rumunų ir kitų kalbų. Tarp jo verstų poetų: Afanasijus Fetas, Borisas Pasternakas, Janis Rainis, Fiodoras Tiutčevas ir kiti.

Eilėraščius spausdinti pradėjo 1958 m., daugelis jo eilėraščių tapo dainomis, kurioms muziką rašė Benjaminas Gorbulskis, Vygandas Telksnys, Algimantas Raudonikis. Vyrauja ryšio su gimtąja žeme kaip žmogaus būties pagrindo, etinių vertybių mato, motyvas. Autorius poetizuoja gimtinės gamtą, kaimo būties konkretybių vaizdais, istoriniais ir kultūriniais atminimais reiškia patriotinius jausmus. Strielkūno poezijai būdingas vaizdo skaidrumas, ramus susimąstymas, savaimiškas paprastumas, tautosakos motyvai, lietuviškų dainų lyrizmas, jausmingumas derinamas su daiktiškuoju konkretumu.

## Bibliografija
* Raudoni šermukšniai, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1966 m.
* Vėjas rugiuos, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1972 m.
* Po tylinčiom žvaigždėm, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1982 m.
* Varpo kėlimas, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1984 m.
* Lapkričio medis, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1985 m.
* Rinktinė, Vilnius, Vaga, 1986 m.
* Tas kraštas, eilėraščiai vyresn. mokykliniam amžiui, Vilnius, Vyturys, 1989 m.
* Tamsūs buvo žiedai, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1990 m.
* Trečias brolis, eilėraščiai, Vilnius, Vaga, 1993 m.
* Žirgo maudymas, eilėraščiai, Vilnius, Lietuvos rašytojų sąjunga, 1995 m.
* Tamsos varpai, šviesos varpai, eilėraščiai, Vilnius, Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1998 m. ISBN 9986-39-054-0
* Tik vienąsyk, 100 eilėraščių, Vilnius, Žuvėdra, 1998 m. ISBN 9986-500-28-1
* Einu namo, Meilės ir lemties dainos, Vilnius, Vaga, 1999 m.
* Praėjęs amžius, Vilnius, Vaga, 2001 m. ISBN 5-415-01587-6
* Ligi dvyliktos, eilėraščiai, Vilnius, Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2003 m. ISBN 9986-39-303-5

**Vertimai:**
* Nikolajus Nekrasovas. Kam Rusioje gyventi gera, 1979 m.

## Įvertinimas
* 1996 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija
* 2011 m. Biržų rajono garbės pilietis.

## Literatūra
* Irena Slavinskaitė. *Jono Strielkūno kūryba*: poetinės semantikos etiudai. Vilnius: Vaga, 1990.
* Viktorija Daujotytė. *Gyvenimas prie turgaus*: monografija apie Joną Strielkūną. Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla,  2008.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jonas Strielkūnas. Eilėraščiai iš knygos „Tamsos varpai, šviesos varpai“
Hold On To Your Dreams

**Hold On To Your Dreams** – 5-asis vokiečių elektroninės muzikos grupės The Twins albumas, išleistas 1986 m. ir, kaip įprasta grupei, pavadintas pagal titulinę jo dainą.

## Albumo dainos

# Hold On To Your Dreams (4:17)
# Love Can Change It All (3:41)
# Time Will Tell (3:49)
# What Do You Live For (4:07)
# The Price You Pay (4:11)
# Mighty Shiver	(4:25)
# I'm Waiting For The Night (3:40)
# Secret Love (3:46)
# Blue Girl (3:37)
# One Day (12" Mix) (5:53)
  
## Papildomi kūriniai

1995 m. skaitmeniniu būdu atnaujintame ir su Hansa/BMG leidimu The Twins leidybinės firmos „Passion Factory Records“ perleistame CD pavidalu albume buvo įtrauktos papildomos dainos:

# Hold On To Your Dreams (12" Mix) (5:02)
# Blue Girl (12" Mix) (6:00)
# Time Will Tell (12" Mix) (6:09)

## Singlai

Iš albumo išleisti singlai: „Time Will Tell“ ir „One Day“.

## Papildoma informacija

Reklamuodama šį albumą, grupė išsirengė į koncertinį turne, kurio metu aplankė ir nemažai Tarybos Sąjungos šalių. Bene pačiais išskirtiniausiais The Twins karjeroje koncertais galima laikyti 1987 m. pasirodymus Maskvoje ir Leningrade, kuomet grupė koncertavo 120 tūkst. žiūrovų miniai.

## Nuorodos

* Albumo reitingai swisscharts.com
* „Time Will Tell“ videoklipas
* Oficialus The Twins tinklalapis
Giedrius Arlauskis

**Giedrius Arlauskis** (g. 1987 m. gruodžio 1 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
Jo pirmas klubas buvo Telšių „Mastis“. Su Rumunijos klubu FC Unirea Voluntari Urziceni dalyvavo 2009 m. UEFA Čempionų Lygoje kaip pagrindinis klubo vartininkas.

2010 m. rugpjūčio 20 d. pasirašė trejų metų sutartį su Kazanės „Rubin“ klubu.

2015 m. laimėjo aukščiausiąją Rumunijos futbolo lygą (Liga I) ir birželio 4 d. pasirašė kontraktą su Anglijos aukščiausio diviziono (Barclay Premier League) FC Watford klubu.

2016 m. liepos 28 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Ispanijos RCD Espanyol klubui.

2017 m. rugpjūčio 15 d. sugrįžo į Rumuniją ir pasirašė trejų metų sutartį su CFR Cluj klubu.

2020 m. rugsėjo 10 d. pranešta, kad pasirašė 3 metų sutartį su Saudo Arabijos Al-Shabab FC klubu.

2021 m. žaidė Rumunijoje, atstovavo Klužo CFR klubui.

2022 m. rugsėjo pradžioje sugrįžo į Rumuniją ir pasirašė vienerių metų sutartį su CS Universitatea Craiova klubu.

## Laimėjimai
* Geriausias Lietuvos futbolininkas (2014 m.)
* Liga I (2009, 2015, 2018, 2019, 2020, 2021 m.)
* Rumunijos futbolo taurė (2015 m.)
* Rumunijos futbolo lygos taurė (2015 m.)
* Rumunijos futbolo supertaurė (2018, 2021 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Soccerway
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
* premierleague.com
Grakščioji guboja

**Grakščioji guboja** (*Gypsophila elegans*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos dekoratyvinių augalų rūšis. Natūraliai paplitusi Mažojoje Azijoje ir Kaukaze.

Keras viršūnėje gausiai šakotas, 50 cm aukščio. Stiebai švelnūs, ploni lapuoti. Lapai bekočiai, nedideli, lancetiški. Žiedai nedideli – 0,6 – 1,0 cm skersmens, balti, rožiniai, alyviniai, sutelkti į purią šluotelę. Žydėti pradeda birželio mėnesį, žydi 30 – 35 dienas. Kad ilgiau žydėtų, grakščiosios gubojos sėjamos įvairiu laiku.
   
Grakščiosios gubojos dauginamos sėklomis, kurios sėjamos į inspektus arba į nuolatinę vietą. Persodinimo nemėgsta. 800–100 sėklų sveria 1 g. 1000 daigų išauginti reikia 2,5 – 3 g sėklų. Daigai retinami kas 20-25 cm. Sėklos daigios būna 2 – 3 metus. Sudygsta greitai – per 8-12 dienų. Užsisėja pačios.

Mėgsta saulėtas vietas, lengvesnes priesmėlio kalkingas dirvas. Šalnoms atsparios. Gubojos tinka lysvaitėms, grupėms sudaryti ir skynimui.
  
Gubojas pažeidžia pilkieji puviniai, rūdys, gumbiniai nematodai.
A Wild Romance

**A Wild Romance** – 3-asis vokiečių elektroninės muzikos grupės The Twins albumas, išleistas 1983 m. ir, kaip įprasta grupei, pavadintas pagal titulinę jo dainą.

## Albumo dainos

# Love System (4:21)
# Ballet Dancer	(3:26)
# A Wild Romance (4:43)
# Private Eye	(4:47)
# Facts Of Love	(3:38)
# Criminal Love	(3:52)
# A Little More Alive (3:53)
# Not The Loving Kind (3:59)
# Must Have Her Back (3:38)
# Why Don't You	(4:01)
# Men Of Destiny (3:51)
# Between The Woman And You (6:07)
# Heaven In Your Smile	(5:53)
  
## Singlai

Iš albumo išleisti singlai: „Not The Loving Kind“, „Ballet Dancer“ ir „Love System“.

## Papildoma informacija

Šis albumas išėjo grupės populiarumo viršūnės laikotarpiu, jis laikomas pačiu geriausiu ir sėkmingiausiu. Būtent iš šio albumo išleista daugiausiai singlų, kurie pakilo į daugelio šalių topų viršūnes.

1995 m. albumas buvo skaitmeniniu būdu atnaujintas ir *The Twins* leidybinės firmos „Passion Factory Records“ perleistas CD pavidalu.

## Nuorodos

* Albumo reitingai swisscharts.com
* „Love System“ videoklipas
* Oficialus The Twins tinklalapis
Mozūrijos ežerynas

**Mozūrijos ežerynas** () – ežerynas šiaurės rytų Lenkijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, netoli sienos su Lietuva ir Rusija. Apima ~52 000 km² teritoriją. Čia telkšo apie 2700 ežerų, susidariusių pleistoceno ledynmečiu. Paviršius kalvotas (Baltijos aukštumos, aukštis iki 312 m). Vyrauja pušynai ir mišrieji miškai, pelkės, viržynai. Ežerai tarpusavyje jungiasi protakomis, upeliais ir priklauso Vyslos bei Priegliaus baseinams.

Pagrindiniai ežerai:
* Sniardvai
* Mamrai
* Negocinas
* Nidsko ežeras
* Taltai
* Darginas


Olecko_Jezioro_Oleckie_Wielkie.jpg|Alėckos ežeras
Jezioro_Orzysz.jpg|Arys
Sniardwy jezioro.jpeg|Sniardvai
Jez.Dargin.jpg|Mamrai


Apylinkėse vystomas turizmas, tai vienas iš pagrindinių Lenkijos turizmo traukos centrų. Krašte galime užsiimti buriavimu, baidarių ir kanojų irklavimų, žūkle, žygiavimu, kalnų dviračių sportu.

## Šaltiniai
Mai Ndombė

**Mai Ndombė** () – ežeras Kongo Demokratinėje Respublikoje, Bandundu provincijoje, Kongo baseino centrinėje dalyje. Ežero plotas smarkiai kinta priklausomai nuo sezono: nuo 2300 km² sausuoju laikotarpiu iki 8200 km² lietinguoju laikotarpiu. Gylis 2,5-7 m. Krantai daugiausia aukšti, smarkiai raižyti. Šiaurinėse pakrantėse auga drėgnieji pusiaujo miškai, pietinėse – savanos. Išteka Kasajaus (Kongo baseinas) intakas Fimis. Laivuojamas, verčiamasi žvejyba.

Iki 1973 m. ežeras vadintas **Leopoldo II ežeru** Belgijos karaliaus Leopoldo II garbei. Dabartinis pavadinimas Mai Ndombė lingalų kalba reiškia „juodas vanduo“.

## Šaltiniai
Tivercai

**Tivercai** () – rytų slavų gentis, IX a. apsigyvenusi Dniestro ir Pruto tarpupyje, taip pat Budžako pakrantėje (prie Juodosios jūros), dabartinių Moldovos ir Ukrainos teritorijose.

Pagrindinis tivercų užsiėmimas buvo žemdirbystė. Vakaruose jų žemės ribojosi su romanų kalbomis kalbėjusių tautų (pvz., valachų) žemėmis, rytuose – su stepe, kurioje tuo metu ėmė rodytis vis daugiau tiurkų klajoklių.
Tivercai aktyviai dalyvavo kunigaikščio Olego žygyje į Cargradą 907 m. ir kunigaikščio Igorio žygyje 944 m. X a. viduryje tivercai tapo Kijevo Rusios dalimi. Dėl Rusios feodalinio susiskaldymo tivercams buvo vis sunkiau apsiginti nuo pečenegų ir polovcų antpuolių. Didžioji dalis tivercų pasitraukė į šiaurę, kur susiliejo su kitomis gentimis. Manoma, kad Dniestro ir Pruto tarpupyje liko kelios grupės slavų, siejamų su tivercais, gyvenusių įtvirtintose gyvenvietėse (*городища*).

XIII–XIV a. tivercų likučiai susiliejo su ten pat gyvenusiais pusiau klajokliais romanais, kurių buityje, kalboje ir mene paliko savo įtakos pėdsakų. Manoma, kad taip dalis tivercų padarė įtaką moldavų atsiradimui. Kita dalis tivercų vėliau įsiliejo į būsimus ukrainiečius.
Passion Factory

**Passion Factory** – debiutinis vokiečių elektroninės muzikos grupės The Twins albumas, išleistas 1981 m. ir pavadintas pagal titulinę jo dainą.

## Albumo dainos

# The Passion Factory (4:30)
# X-Ray Eyes (3:55)
# Satellite City (4:42)
# Runaway (4:20)
# Electric Bats	(5:27)
# The Desert Place (4:34)
# Night, Lights And Shadows (3:30)
# Younger Days (4:16)
# Wet Season (1:17)
# Synthetic World (4:18)

## Singlai

Iš albumo išleisti singlai: pirmasis oficialus grupės singlas „The Desert Place“, kurio remiksuota versija tapo dideliu Vokietijos diskotekų hitu ir pateko į JAV „Billboard“ šokių topus, bei „Runaway“.

## Papildoma informacija

Tai - debiutinis grupės The Twins albumas ir pirmasis, kurį grupės nariai sukūrė patys nuo A - Z.

Albumo viršelyje pavaizduota mergina ir dešiniame kampe stovinti nedidelio formato The Twins narių nuotrauka yra vienas pirmųjų kadrų iš debiutinio grupės videoklipo „Desert Place“.

1995 m. albumas buvo skaitmeniniu būdu atnaujintas ir su Hansa/BMG leidimu The Twins leidybinės firmos „Passion Factory Records“ perleistas CD pavidalu.

## Nuorodos

* Albumo reitingai swisscharts.com
* Debiutinis The Twins videoklipas „Desert Place“
* Oficialus The Twins tinklalapis
Mainas

**Mainas** () – upė vakarinėje Vokietijos dalyje; dešinysis ir vienas svarbiausių Reino intakų. Prasideda šiaurinėje Bavarijos dalyje, Aukštutinės Frankonijos regione, susiliejus Baltajam Mainui ir Raudonajam Mainui netoli Kulmbacho. Teka daugiausia vakarų kryptimi, kalvotomis lygumomis ir vidutinkalniais. Prateka Bavarijos, Badeno-Viurtembergo ir Heseno žemes. Įteka į Reiną ties Maincu.

Didžiausi intakai: Frankonijos Zalė, Kincigas, Nida (dešinieji), Regnicas, Tauberis (kairieji). Upė laivuojama nuo pat aukštupio, laivybiniu Reino-Maino-Dunojaus kanalu sujungta su Dunojumi. Prie Maino įsikūrę miestai: Lichtenfelsas, Švainfurtas, Kicingenas, Viurcburgas, Ašafenburgas, Hanau, Ofenbachas prie Maino, Frankfurtas, Riuselhaimas.

## Šaltiniai
Jefremas Maiminas

**Jefremas Maiminas** (, 1932 m. birželio 18 d. Kaune – 2000 m. spalio 4 d. Maskvoje) – Lietuvos ir Rusijos ekonomistas, ekonomikos mokslų daktaras. Leonido Kantorovičiaus sekėjas. Vienas matematinių metodų taikymo ekonominiams tyrimams Lietuvoje pradininkų.

## Biografija
1941–1944 m. su šeima gyveno Penzoje (Rusija). 1953 m. baigė politinę ekonomiją Vilniaus universitete. 1955–1965 m. jame dėstė, 1960–1965 m. ekonominių tyrimų laboratorijos mokslinis vadovas ir vienas laboratorijos steigimo iniciatorių.

1965–1996 m. dėstė Maskvos M. Lomonosovo universitete. 1967 m. ekonomikos mokslų daktaras. Nuo 1969 m. profesorius. 1970–1985 m. dar ir SSRS mokslų akademijos Centrinio matematikos ir ekonomikos instituto Sprendimų priėmimo sistemų laboratorijos, 1986–1994 m. SSRS mokslų akademijos Liaudies ūkio prognozavimo instituto laboratorijos vedėjas, 1994–1999 m. vyr. mokslinis darbuotojas. Gyvendamas Maskvoje mokslinių ryšių su Lietuva nenutraukė, oponavo daugiau kaip 10 Lietuvoje ginamų disertacijų. 1990 m. laimėjo SSRS Tarpregioninės deputatų grupės paskelbtą Sąjunginės sutarties projekto konkursą. 1994 m. išimties tvarka suteikta Lietuvos pilietybė.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: Lietuvos ekonominės minties istorija, sisteminė ekonominė analizė, planavimo ir valdymo procesų analizė ir sintezė (informacinis aspektas), metavaldymas (valdymo sistemų valdymas) ir socialinis ekonominis genotipas, ekonominių matematinių tyrimų SSRS istorija, ekonominė kibernetika. Pirmasis 1965 m. tarptautiniame seminare Berlyne pavartojo socialinio ekonominio genotipo terminą, sukūrė socialinio ekonominio genotipo teoriją, analizavo Rusijos ekonomikos institucinių pokyčių mechanizmą.

Dauguma jo knygų išversta į anglų, bulgarų , čekų , ispanų , lenkų, slovakų, vengrų, vokiečių, gruzinų kalbas.

## Bibliografija
* Teorijos ir tikrovė. Buržuazinių ekonominių teorijų ir programų Lietuvoje kritika (1919–1940 m.), 1960 m.
* Planavimo procesai ekonomikoje: informacinis aspektas, 1967 m., rusų k.
* Matematika ir kibernetika ekonomikoje: aiškinamasis žodynas, su kitais, 1971 m., rusų k.
* Kompleksinis liaudies ūkio planavimas, su kitais, 1974 m., rusų k.
* Ekonominės kibernetikos įvadas: vadovėlis aukštosioms mokykloms, su N. Kobrinskiu ir A. Smirnovu, 1975 m., rusų k.
* Sprendimai: teorija, informacija, modeliavimas, su Eduardu Vilku, 1981 m.
* Ekonominė kibernetika: vadovėlis aukštosioms mokykloms, su N. Kobrinskiu ir A. Smirnovu, 1982 m., rusų k.
* Anketa: autobiografinė knyga, išl. 2000 m., rusų k.

## Šaltiniai
Malka (upė)

**Malka** () – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, Kabardos Balkarijoje; Tereko kairysis intakas. Prasideda Didžiojo Kaukazo kalnuose, šiaurės rytinėje Elbruso kalno pašlaitėje, ledyne. Teka į šiaurės rytus ir rytus. Aukštupyje sudaro krioklius ir slenksčius. Vidurupyje sudaro ribą tarp Kabardos Balkarijos ir Stavropolio krašto.

Didžiausias intakas, duodantis 85 % Malkos nuotekio – Baksanas (dešinysis). Upės vanduo šaltas ir drumzlinas; naudojamas drėkinimui. Prie Malkos įsikūręs Prochladno miestas.

## Šaltiniai
Modern Lifestyle

**Modern Lifestyle** – 2-asis vokiečių elektroninės muzikos grupės The Twins albumas, išleistas 1982 m., pavadintas pagal titulinę jo dainą.

## Albumo dainos

# Modern Lifestyle (3:37)
# Face To Face - Heart To Heart (3:47)
# Regret (4:11)
# Knights Of Old (4:07)
# Automatic Man (4:59)
# New Days, New Ways (3:52)
# Gilded Cage (4:17)
# I'm Staying Alive (4:08)
# Birds And Dogs (4:30)
# N4 (4:25)
  
## Singlai

Iš albumo išleisti singlai: „Birds And Dogs“ ir „Face To Face - Heart To Heart“, kuris Italijoje tapo Top-5 hitu.

## Papildoma informacija

Savo antrojo albumo kūrinius dueto The Twins grupės nariai jau įrašinėjo nedidelėje nuosavojoje įrašų studijoje bei pradėjo bendradarbiauti su Tim Dowdall - britu, kuris Vokietijoje studijavo psichologiją. Su jo pagalba vokiečių kalboje grupės narių sukurti dainų tekstai buvo verčiami į anglų kalbą ir adaptuojami prie sukurtos muzikos.

1995 m. albumas buvo skaitmeniniu būdu atnaujintas ir The Twins leidybinės firmos „Passion Factory Records“ perleistas CD pavidalu.

## Nuorodos

* Albumo reitingai swisscharts.com
* „Face To Face - Heart To Heart“ videoklipas
* Oficialus The Twins tinklalapis
Jelena Maivina

**Jelena Maivina** (1925 m. spalio 15 d. Maskvoje – 2008 m. rugpjūčio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro aktorė.

## Biografija
1949 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. 1949–1950 m. Almatos jaunojo žiūrovo, nuo 1951 m. Vilniaus rusų dramos teatro (nuo 1960 m. Lietuvos rusų dramos teatras) aktorė. Sukūrė daugiau kaip 130 vaidmenų. Vaidyba subtili, psichologiška.

## Vaidmenys
* Dezdemona – Viljamas Šekspyras. Otelas 1952 m.
* Varvara Pavlovna – Bajorų gūžta 1956 m., pagal I. Turgenevą
* Arkadina – Antonas Čechovas. Žuvėdra 1960 m.
* Jelena – Maksimas Gorkis. Keistuoliai 1966 m.
* Kukuškina, Galčicha – Aleksandras Ostrovskis. Pelninga vietelė 1983 m., Be kaltės kalti 2001 m.
* Klava – Liudmila Petruševskaja. Muzikos pamokos 1988 m.
* Moteris – Tamsiosios alėjos 1996 m., pagal I. Buniną
* Prostakova – Denisas Fonvizinas. Nesubrendėlis 1999 m.
* Kunigaikštienė Vronskaja – Ana Karenina 2005 m., pagal L. Tolstojų

## Šaltiniai
Augustinas Zaicas

**Augustinas Zaicas** (**Augustin Zeytz** arba **brolis Augustinas**, 1828 m. gruodžio 2 d. Balbieriškyje, dab. Prienų rajone – 1914 m. rugsėjo 3 d. Teutopolyje, JAV) – OFM, vienuolis ir vertėjas, pedagogas, publicistas ir lietuviškos savimonės žadintojas.

## Biografija
Augustavo gubernijos Smalėnų vienuolyne buvo išventintas pranciškonų vienuoliu. Vienuolyno mokykloje mokė lietuvių jaunuolius, joje mokėsi ir žinomas kompozitorius Juozas Kalvaitis, pasižymėjęs JAV lietuvių spaudos darbuotojas Domininkas Tomas Bačkauskas. Po 1863 m. sukilimo Rusijos caro valdžia vienuolyną uždarė, brolis Augustinas pervažiavo į pranciškonų vienuolyną Krokuvoje. 1866 m. jis kartu su kunigu Andriumi Strupinsku, tapusiu pirmuoju lietuviu kunigu Amerikoje, išvyksta į JAV.

Ten keletą metų dirbo atsitiktinius darbus, mokėsi anglų kalbą. Atsidūręs Šenandoa mieste, Pensilvanijos valstijoje įsteigė pirmąją JAV lietuvišką Šv. Jurgio savišalpos draugiją, jai parašė įstatus. Įsikurus laikraščiui *[[Gazieta lietuviška|„Gazieta Lietuwiszka“]]* 1887-1889 m. rašė jam straipsnius lietuviška tematika, talkino taip pat „Vienybei Lietuvininkų“. Dr. Antanas Kučinskas savo monografijoje *Shenandoah lietuvių Šv. Jurgio parapija* Augustiną Zaicą pavadino „pirmutiniu lietuvybės žadintoju Amerikoje“.

Pulaskio mieste, Vinskonseno valstijoje įsteigė vienuolyną, o 1888 m – prie jo mokyklą. Vienuolynas priklausė pranciškonų Krokuvos parapijai. Nesutardamas su parapijos vyresniaisiais, bandė pakeisti šią priklausomybę. 1898 m. kartu su dvylika vienuolių lietuvių buvo priverstas persikelti į vokiečių pranciškonų vienuolyną Mičigano valstijoje. Ten netrukus mirė.

Augustinas Zaicas žinomas savo literatūrine veikla, jis išvertė ir 1880 m. išleido pirmąją lietuvišką knygą JAV – iš lenkų kalbos verstą „Septynių mokytojų istorija“. Išvertė Juozapo Ignoto Kraševskio apysaką „Kunigas“, didaktinės beletristikos.

## Nuorodos
* Antanas Kučinskas. Kelias į lietuvių mokyklas Amerikoje
Vytautas Majauskas (1918)

**Vytautas Majauskas** (1918 m. spalio 13 d. Kupiškis – 2004 m. spalio 16 d. Detroitas) – Lietuvos gydytojas psichiatras, visuomenės veikėjas, daktaras (1948 m.).

## Biografija
1939–1940 m. mokėsi Kauno karo mokykloje, 1940–1944 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1941 m. Lietuvių katalikų moksleivių ateitininkų sąjungos centro valdybos pirmininkas. 1944 m. pasitraukęs į Vokietiją studijas tęsė Ernesto Karlo universitete Tiubingene, baigė 1946 m. Dirbo gydytoju Odos ir venerinių ligų klinikoje Tiubingene, mokytojavo lietuvių gimnazijose Nilrtingene ir Švabiš Gmiunde, čia vadovavo Lietuvos Raudonojo Kryžiaus medicinos seserų mokyklai. 1949 m. persikėlęs į JAV iki 1953 m. dirbo Troy (Mičigano valstija) ligoninėje. 1953–1956 m. stažavo Veino rajoninėje ligoninėje, vėliau iki 1984 m. vertėsi privačia praktika Detroite.

Mičigano valstijoje su kitais įkūrė Lietuvių gydytojų draugiją ir ilgą laiką jai vadovavo. Buvo Amerikos lietuvių gydytojų sąjungos tarybos narys. Priklausė Lietuvių fronto bičiuliams; 1973–1975 m. centro valdybos narys, 1983–1985 m. tarybos pirmininkas. 1965 m. JAV lietuvių bendruomenės Detroito apylinkės pirmininkas. 1968–1973 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės vicepirmininkas. 1993–1994 m. JAV lietuvių bendruomenės Daitona Byčo apylinkės pirmininkas.

## Šaltiniai