open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kofi

**Kofi** () – 1973 m. JAV sukurtas kriminalinis filmas, pasakojantis apie moters kerštą narkotikų verslo atstovams už jos artimųjų mirtis.

Sukurti filmą prodiuserį Larry Gordoną paskatino nepavykęs sandėris, kuomet jam nepavyko užsitikrinti teisių kurti juostą „Kleopatra Džouns“. „Kofi“ turėjo tapti šiam konkurentu, o režisierius Jackas Hillas pagrindiniame vaidmenyje pageidavo matyti Pam Grier. Galutiniame rezultate „Kofi“ pasiekti finansiniai rodikliai buvo kur kas geresni nei „Kleopatra Džouns“.

## Siužetas

Medicinos sesuo Kofi, kurios nepilnametė sesuo gydosi priklausomybę nuo heroino, įvykdo savo teisingumą, nužudydama ją prie narkotikų įpratinusį platintoją. Jos vaikinas Hovardas užsiėmęs politika ir rengiasi kandidatuoti į senatą ir Kofi kompaniją vis dažniau palaiko jos buvęs draugas, policininkas Karteris. Kofi tarsi nori jam prisipažinti apie įvykdytą nusikaltimą, tačiau Karteris pats turi bėdų su kolegomis, kurie už pinigus parsidavė narkotikų verslo bosams.

Po to kai Karteris sumušamas ir pats nebegali judėti, Kofi nusprendžia tęsti savo keršto akciją. Sužinojusi, kad vienas iš narkotikų platintojų, vadinamas Karaliumi Džordžu, taip pat valdo ir prostitucijos verslą, įsidarbina pas jį ir jau pirmame vakarėlyje padaro įspūdį pagrindiniam miesto narkotikų bosui Artūrui Vitroniui. Vykdama į susitikimą su juo, Kofi pasiima ginklą, tačiau asmens sargybiniai pasirodo greitesni. Sučiupta Kofi pareiškia, kad žmogžudystę užsakė Karalius Džordžas ir Vitronio žmonės nuvyksta su juo susidoroti.

Vėl atvesta pas Vitronį, Kofi sužino, kad jos draugas Hovardas taip pat įsipainiojęs į narkotikų verslą. Vitronio parankinis Omaras veža Kofi nužudyti, tačiau šiai pavyksta pabėgti ir grįžti pas Hovardą, kad atsiteistų su juo.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Pam Grier – Kofi
* Booker Bradshaw – Hovardas Brunsvikas
* Robert DoQui – Karalius Džordžas
* William Elliott – Karteris
* Allan Arbus – Artūras Vitroni
* Sid Haig – Omaras

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Lietuva 1999 m. Eurovizijoje

Lietuva dalyvavo 1999 m. Eurovizijoje, kuri vyko ‎Jeruzalėje, Izraelyje. Lietuva grįžo į konkursą po penkerių metų pertraukos, kai pasitraukė po debiuto 1994 metais.  Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija (LRT) norėdamas išrinkti dainą-atstovę organizavo nacionalinę atranką. Surengtą atranką laimėjo Aistė Smilgevičiūtė su daina „Strazdas“.

Eurovizijoje Aistė užėmė dvidešimtąją vietą su 13 taškų – dėl prastų rezultatų Lietuvai teko pasitraukti iš 2000 metų konkurso.
## Nacionalinis finalas

Dėl Lietuvos sugrįžimo į „Euroviziją“ po penkerių metų pertraukos, Lietuvos transliuotojas Lietuvos radijas ir televizija (LRT) surengė nacionalinę atranką pasirinkti Lietuvos atstovą. Atrankos laida buvo įrašyta 1998 m. gruodžio 27 d, o buvo parodyta gruodžio 31 dieną. Finalą vedė Vilija Grigonytė ir Vytautas Kernagis. Tiek ir žiūrovų balsavimas telefonu, tiek ir komsijos balsavimas buvo naudojamas per finalą, tačiau tik komisijos balsai nusprendė nugalėtoją.

Balsavimo telefonu rezultatai parodė, kad Rebelheart laimėjo su 40 % balsų, o Aistė Smilgevičiūtė užėmė antrąją vietą – su 33 % balsų. Laimėtojas buvo nuspręstas komisijos. Paskelbus keturis daugiausiai komisijos balų surinkusius dalyvius, atrankoje triumfavo Aistė su daina „Strazdas“.

## Eurovizijoje

Lietuvai atstovavusi Aistė pasirodė gegužės 29 d. vykusiame finale pirmuoju numeriu – surinkdama 13 taškų, užėmė 20-ą vietą iš 23-jų galimų. Dėl prastų rezultatų per penkerius metus Lietuva pasitraukė iš 2000 metų konkurso.

### Balsavimas

## Taip pat skaitykite
* Lietuva Eurovizijoje
* Eurovizijos dainų konkursas 1999

## Šaltiniai
Jurgaičiai (Kretinga)

**Jurgaičiai** – buvęs kaimas šiaurinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, į pietus nuo Salantų, kairiajame Salanto krante.

## Etimologija

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio *Jurgaitis* (Jurgio sūnus). Rašytiniuose šaltiniuose rašomas , , .
 
## Istorija

Kaimas susiformavo XVI–XVII a. Salantų dvaro žemėje. Ribojosi su Salantų dvaru, Gedgaudžių ir Imbarės kaimais. 

1750, 1821, 1843 ir 1846 m. jame buvo 5 dūmai. 

Panaikinus baudžiavą, kaimą tarp 1861–1866 m. Salantų dvaro savininkai panaikino: valstiečius jėga iškeldino, sodybas nugriovė, o žemėje įsteigė dvaro palivarką.

XVIII a. pab. kaimo žemėje buvo įrengtos Salantų miestelio žydų bendruomenės kapinės.

Šiuo metu Jurgaičių žemėje plyti Salantų miesto pietinė dalis ir Žvainių kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alsu

**Alsu Ralifovna Abramova** (, , mergautinė pavardė *Safina*, geriau žinoma kaip tiesiog ***Alsu***; g. 1983 m. birželio 27 d.) – populiari totorių kilmės dainininkė iš Rusijos. Ji dalyvavo 2000 m. Eurovizijoje, kurioje ji užėmė antrąją vietą suteikiant jai pripažinimą visoje Europoje, taip pat Alsu vedė 2009 m. Eurovizijos dainų konkursą, kuris vyko Maskvoje.

## Diskografija

### Albumai
* 1999 – *[[Alsu (Alsu albumas)|Alsu]]* (*Алсу*) – jos debiutinis albumas rusų kalba, iš naujo išleistas 2001 metais tokiu pačiu pavadinimu, įskaitant dvi naujas dainas
* 2001 – *Alsou* – pirmasis albumas anglų kalba
* 2002 – *Mne prisnilas osen* (*Мне приснилась осень*) – antrą kartą išleistas debiutinis albumas įskaitant penkias naujas dainas
* 2003 – *[[19 (Alsu albumas)|19]]* – antrasis albumas rusų kalba
* 2008 – *Samoje glavnoje* (*Самое главное*) – trečiasis albumas rusų kalba
* 2008 – *Tugan tel* (*Туган тел*) – pirmasis albumas totorių kalba
* 2012 – *Feja Dobryh Snov* (*Фея Добрых Снов*) – pirmasis albumas, skirtas vaikams
* 2013 – *Inspired* – antrasis albumas anglų kalba, įrašytas 2003–2005 metais, išleistas tik per fanklubo susitikimą kaip dovana skirta Alsu

### Anglų kalba išleisti singlai
* 2000 – *[[Solo (Alsu daina)|Solo]]* – Europos singlas išleistas prieš „Euroviziją“
* 2000 – *You’re My #1* (su Enrique Iglesias)
* 2001 – *[[Before You Love Me]]* – daina pasiekė #27 vietą UK *Singles Chart* ir #1 vietą *MTV UK*
* 2001 – *He Loves Me*
* 2002 – *Run Right Out of Time*
* 2004 – *Always On My Mind*
* 2006 – *Miracles*

## Apdovanojimai
* 1999 - "Auksinis Gramofonas - IV" už dainą "Inogda" ("Иногда")
* 2000 - 2 vieta Eurovizijoje
* 2002 - "Auksinis Gramofonas - VII" už dainą "Vsio ravno" ("Всё равно")
* 2003 - "Auksinis Gramofonas - VIII" už dainą "Včera" ("Вчера")
* 2011 - "Auksinis Gramofonas - XVI" už dainą "ja tebia ne pridumala" ("Я тебя не придумала")

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Jūsų Nešvankybe

**Jūsų Nešvankybe** ()  – fantastinė komedija, sukurta 2011 m. JAV. Filmas, demonstruotas ir Lietuvos kino teatruose, patyrė finansinę nesėkmę ir buvo išpeiktas kritikų. Interneto svetainė „Rotten Tomatoes“ juostą įvertino 27 % teigiamų atsiliepimų, nors Natalie Portman vaidyba sulaukė pagyrų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Danny McBride – princas Tadijus 
* James Franco – princas Fabijus 
* Natalie Portman – Izabelė 
* Zooey Deschanel – Beladona
* Justin Theroux – Lazaras

## Turinys

Broliai princai Tadijus ir Fabijus – visiškos priešingybės: Fabijus narsus karys, nuolat dalyvaujantis žygiuose ir gelbstintis karalystę, o jaunesnysis Tadijus visai nemoka kovoti ir daugiausia laiko praleidžia lakstydamas paskui moteris.

Po vieno iš žygių Fabijus parsigabena namo gražuolę Beladoną, kurią ketina vesti, tačiau puotos metu apsireiškia piktasis burtininkas Lazaras ir pagrobia nuotaką. Paaiškėja, kad ši jam reikalinga, kad išpildytų pranašystę ir blogio jėgos užvaldytų pasaulį.

Fabijus su savo riteriais išsirengia ieškoti nuotakos, o karalius įsako kartu keliauti ir Tadijui. Tam, kad Lazaras būtų įveiktas, jiems būtina rasti Vienaragio kalaviją. Broliai nuolatos riejasi, nes Tadijus pavydi vyresniajam garbės ir gebėjimų kovoti, tuo tarpu pats neturi valios kažką pasiekti.

Netrukus paaiškėja, kad riteriai yra parsidavę Lazarui ir broliai kartu su Tadijaus tarnu priversti bėgti. Jie pakliūva į nelaisvę Baltiesiems Žmonėms, tačiau čia juos išgelbėja Izabelė, turinti savų sąskaitų su Lazaru. Tadijus įsimyli Izabelę, tačiau supranta, kad neturi jokių šansų jai patikti. 

Tuo tarpu Fabijus pagrobiamas ir Vienaragio kalavijo, kuris paslėptas Minotauro labirinte, Tadijus turi keliauti be jo. Pakeliui įveikęs save ir pyktį ant brolio, jis su Izabele ir tarnu atvyksta į Lazaro pilį, kad sutrukdytų išsipildyti blogio pranašystei ir išgelbėtų Fabijų bei Beladoną.
Charagvos nacionalinis parkas

**Charagvos nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Dominikos Respublikoje. Jis yra Pedernaleso provincijoje, pietvakariniame šalies pakraštyje. Nacionalinio parko plotas 1374 km² (905 km² iš jų sudaro jūra), tad jis yra didžiausia saugoma teritorija Karibuose.

Charagvos nacionalinis parkas įkurtas prezidento įsakymu 1983 m. rugpjūčio 11 d. ir pavadintas tainų regiono pavadinimu. Parkas priklauso Espaniolos sausų miškų ekoregionui. Jis yra pietiniuose Baoruko kalnų šlaituose tarp Oviedo ir Kabo Rodžo. Nacionaliniame parke yra sausi miškai, mangrovės ir krūmynai. Beatos sala, Alto Velo sala, Erelių paplūdimys ir Oviedo ežeras irgi priklauso parkui.
Nerpičjė (Jakutija)

**Nerpičjė** (, ) – ežeras Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje (Žemutinės Kolymos ulusas), Kolymos žemumoje. Telkšo į vakarus nuo Kolymos deltos. Išsitęsęs iš pietryčių į šiaurės vakarus. Krantai žemi. Keliomis protakomis ir ežerais jungiasi su greta telkšančiu Čiukočjės ežeru. Iš Nerpičjės ežero išteka Nerpičia (į Rytų Sibiro jūrą). Vasarą prie ežero peri daugybė ančių ir žąsų.

## Šaltiniai
Didysis Morskojės ežeras

**Didysis Morskojės ežeras** (), ***Majnyčin Ankavatanas*** () – ežeras Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje (Žemutinės Kolymos ulusas), Kolymos žemumos šiauriniame pakraštyje. Krantai žemi, mažai raižyti. Iš ežero išteka Ankavamo upė (Didžiosios Čiukočios intakas), netoli telkšo Mažasis Morskojės ežeras (58,2 km²).

Didysis Morskojės ežeras laikosi užšalęs nuo rugsėjo pabaigos iki birželio.

## Šaltiniai
Nerpičjė

**Nerpičjė** gali reikšti:

* Nerpičjė – ežeras Jakutijoje;
* Nerpičjė – ežeras Kamčiatkoje.
Pleistoceno parkas

**Pleistoceno parkas** (, ) – draustinis Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje (Žemutinės Kolymos ulusas), 30 km į pietus nuo Čerskio, 150 km nuo Rytų Sibiro jūros kranto. Įsteigė ekologas Sergejus Zimovas.

Parkas eksperimentinis, jame atkuriamas pleistoceno laikotarpio kraštovaizdis, vyravęs daugelyje Šiaurės pusrutulio vietų paskutiniojo apledėjimo metu. Tada plytėjo tundrastepės, kuriose ganėsi stambūs žolėdžiai (mamutai, gauruotieji raganosiai, plačiaragiai elniai). Šiems gyvūnams išmirus, kraštovaizdį pakeitė pelkėtos tundros.

Kad būtų atkurtas pleistoceno kraštovaizdis, parko teritorijoje įveisti stambūs žolėdžiai: Jakutijos arkliai, šiauriniai elniai, briedžiai, avijaučiai, stumbrai, taurieji elniai. Taip pat įveisti miškiniai bizonai, bet vėliau pakeisti stumbrais. Taip pat planuojama parke introdukuoti saigas, kiangus, jakus, dvikuprius kupranugarius, amūrinius tigrus, azijinius liūtus (vietoje kažkada gyvenusių urvinių liūtų). Ateityje planuojama genų inžinerijos pagalba atkurti mamutus. Jei toks eksperimentas pavyktų, jie taip pat taptų Pleistoceno parko gyventojais.


File:Лошади темная 3 малень wiki.jpg|thumb|Jakutijos arkliai, pirmoji rūšis įveista parke.
File:Greenland-musk-ox hg.jpg|thumb|Kol kas tik keletas Avijaučių ganosi parke.
File:Brown bear (Ursus arctos arctos) running.jpg|thumb|Eurazinių rudųjų lokių būta prieš įkuriant parką.
File:P.t.altaica Tomak Male.jpg|thumb|Kol kas tik planuojama įveisti sibirinius tigrus.


## Nuorodos
* Parko svetainė
Čiukočjė

**Čiukočjė** () – ežeras Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje (Žemutinės Kolymos ulusas), Kolymos žemumoje. Telkšo į vakarus nuo Kolymos deltos. Ežeras seklus, krantai žemi, kranto linija labai vingiuota. Keliomis protakomis ir ežerais jungiasi su greta telkšančiu Nerpičjės ežeru, kairiąja Kolymos protaka, bei greta telkšančiu Mažuoju Čiukočjės ežeru (55 km²). Vanduo patenka lyjant ir tirpstant sniegui. Vasarą prie ežero peri daugybė ančių ir žąsų.

## Šaltiniai
Ilirgytkinas

**Ilirgytkinas** (, ), ***Pyjyjlinas*** (*Пыыйлин*) – ežeras Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje (Žemutinės Kolymos ulusas), Kolymos žemumos šiauriniame pakraštyje. Ežeru prateka Votapvamo upė, įtekanti į Rytų Sibiro jūrą, taip pat išteka bevardė upė, pratekanti Alkygytgyno ežerą ir įtekanti į Votapvamą.

Rytinėje ežero dalyje yra didelė smėlinga sala. Pavadinimas Ilirgytkinas čiukčių kalba reiškia „ežeras su sala“.

## Šaltiniai
Vilniaus Centro universitetinė ligoninė

**Vilniaus Centro universitetinė ligoninė** – viena iš didžiausių gydymo įstaigų Vilniuje, veikusi 1939–2013 m.

## Istorija
Grąžinus Vilnių Lietuvai, 1939 m. gruodį buvo įsteigta Lietuvos Raudonojo Kryžiaus Vilniaus ligoninė, kuri įsikūrė Antakalnyje, buvusiose Stepono Batoro universiteto klinikose. Tuo pat metu perimtas šios ligoninės moterų ligų ir akušerijos skyrius Radvilų gatvėje.

1940 m. rugsėjo 16–30 d. Karo žinybos nurodymu ligoninė persikėlė iš Antakalnio ir L. Sapiegos gatvių į naujas patalpas Radvilų ir Žygimantų gatvių sankryžoje. 1941 m. sausio 16 d. Lietuvos TSR sveikatos apsaugos liaudies komisariatas perdavė ligoninei pastatus, buvusius Žygimantų g. 4 ir g. 6, taip pat Radvilų g. 3.

Pokariu ligoninė tapo Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto mokomąja ir mokslinio tyrimo baze. Konsultacinė poliklinika buvo įsteigta 1951 m. birželio mėn. 1978–1979 m. pastatai buvo rekonstruoti, o ligoninė – išplėsta. 1982 m. pastačius naują Vilniaus respublikinę klinikinę ligoninę, dalis skyrių ir poliklinika persikėlė į Santariškes. Senoji ligoninė buvo perduota Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institutui.

1989 m. pertvarkius šį institutą, įstaiga tapo tiesiogiai pavaldi Lietuvos TSR sveikatos ministerijai. 1991 m. pabaigoje įkurtas Pirmasis filialas, kuris 1994 m. tapo Vilniaus universitetine Žalgirio ligonine. 2002 m. pavasarį ligoninė perėjo Vilniaus apskrities viršininko administracijai. 2003 m. ligoninė prijungta prie Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų ir tapo jų Centro filialu, o 2013 m. – panaikinta.

## Pavadinimų kaita
* 1939–1940 m. Lietuvos Raudonojo Kryžiaus Vilniaus ligoninė
* 1940–1941 m. Lietuvos TSR Raudonojo Kryžiaus Vilniaus ligoninė
* 1941 m. Lietuvos Raudonojo Kryžiaus Vilniaus ligoninė
* 1941–1944 m. Savitarpinės pagalbos Vilniaus ligoninė
* 1944–1946 m. Raudonojo Kryžiaus Vilniaus ligoninė
* 1946–1950 m. Vilniaus klinikinė ligoninė „Raudonasis Kryžius“
* 1951–1953 m. Vilniaus srities klinikinė ligoninė
* 1953–1964 m. Vilniaus respublikinė klinikinė ligoninė
* 1964–1980 m. Respublikinė Vilniaus klinikinė ligoninė „Raudonasis Kryžius“
* 1980–1982 m. Respublikinė Vilniaus klinikinė ligoninė
* 1982–1989 m. Klinika prie Sveikatos apsaugos ministerijos Eksperimentinės ir klinikinės medicinos mokslinio tyrimų instituto
* 1989–1991 m. Sveikatos apsaugos ministerijos klinika „Raudonasis Kryžius“
* 1997 m. Vilniaus Raudonojo Kryžiaus ligoninė
* 1991–2002 m. Vilniaus universitetinė Raudonojo Kryžiaus ligoninė
* 2002–2003 m. Vilniaus Centro universitetinė ligoninė
* 2003–2013 m. Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Centro filialas

## Direktoriai
* J. Ciplijauskas – 1939–1940 m.
* Kazys Katilius – 1940–1952 m.
* I. Pleškevič – 1952–1956 m.
* Vytautas Antanas Kleiza – 1956–1960 m.
* Vytautas Žygas – 1960–1982 m.
* Juozas Raistenskis – 1982–1994 m.
* Gediminas Degutis – 1994–2013 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* VUL Centro filialo svetainė 2013 m.
Pochodskas

**Pochodskas** () – gyvenvietė Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje, Žemutinės Kolymos uluse, 40 km į šiaurės vakarus nuo Čerskio, prie kairiosios Kolymos deltos atšakos.

## Istorija

Įkurtas 1640 m., iš Pochodsko kazokai rengdavo žygius prieš čiukčius. Čia susidarė unikalus rusų subetnosas – pochodanai. Jie išlaikė daug senosios rusų kultūros elementų, taip pat daug perėmė iš vietinių tautų.
Nižnekolymskas

**Nižnekolymskas** () – gyvenvietė Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje, Žemutinės Kolymos uluse, 29 km į pietvakarius nuo Čerskio, prie kairiojo Kolymos kranto, priešais Aniujaus žiotis.

## Istorija

1644 m. čia įkurta Semiono Dežniovo žiemavietė, vėliau įrengtas nedidelis ostrogas, susikūrė gyvenvietė. Verstasi prekyba, žvejyba, buvo medinė cerkvė. XIX a. pab. Nižnekolymske gyveno 211 žmonių. 1918 m. įrengtas pašto skyrius. Nuo 1968 m. gyvenvietė oficialiai panaikinta, tačiau dar XXI a. pr. keli žmonės Nižnekolymske tebegyveno.
Mis 45

**Mis 45** () – 1981 m. JAV sukurtas kriminalinis filmas, nominuotas „Saturno apdovanojimui“ mažo biudžeto filmų kategorijoje.

Filmas tarp kritikų susilaukė daug teigiamų atsiliepimų, interneto svetainė „Rotten Tomatoes“ juostą įvertino 80 % teigiamų atsiliepimų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Zoë Lund – Tana
* Albert Sinkys – Albertas
* Darlene Stuto – Laura
* Helen McGara – Kerol
* Nike Zachmanoglou – Pamela
* James Albanese – Nikas

## Turinys

Nebylė mergina Tana, dirbanti Manhetene siuvėja, pakeliui į namus užpuolama ir išprievartaujama ginkluoto vyriškio. Ištrūkusi ji grįžta į butą, kuriame aptinka įsilaužėlį. Šis Taną taip pat išprievartauja, tačiau mergina, smogusi lygintuvu jam į galvą, vyriškį nužudo. Negalėdama atsikratyti kūno, ji supjausto jį dalimis ir šiukšlių maišais išmėto po įvairias Niujorko vietas. Po kurio laiko Tanai ima krikti nervai ir ji vis dažniau regi košmarus, kuriuose jai pasirodo jos nužudytas vyras.

Ji pradeda vaikščioti ginkluota nužudyto vyro 45 kalibro pistoletu. Kartą vienas vyras, pamatęs, kaip ji išmeta paketą, pagalvoja, kad mergina jį pametė ir puola vytis, norėdamas grąžinti. Bijodama vėl tapti prievartos auka, Tana nuo jo bėga, o atsidūrusi akligatvyje, pribėgusį vyrą tiesiog nušauna.

Pamažu vyrų žudymas tampa jai įprastu dalyku. Tana pradeda rengtis labiau provokuojamai, kad būtų lengviau vilioti ir nužudyti ją erzinančius vyrus.

Filmo kulminacija tampa jos darbovietės organizuojamas Helovino vakarėlis. Jame Tana pasirodo persirengusi vienuole ir nužudo prie jos pradėjusį priekabiauti savo viršininką. Prasideda šaudymo šėlsmas, kuriame žmonės žūsta vienas po kito, kol Tanos smūgiu iš nugaros nenuduria jos bendradarbė.
Benino demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Beninas|Benino]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 9 877 292 (2013 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 44,1 % (2 223 497 vyrai ir 2 134 644 moterys)
* *15–24 m.:* 19,9 % (1 001 845 vyrai ir 967 664 moterys)
* *25–54 m.:* 29,7 % (1 476 894 vyrai ir 1 456 501 moteris)
* *55–64 m.:* 3,5 % (143 594 vyrai ir 200 424 moterys)
* *65 m. ir vyresni:* 2,8 % (109 009 vyrai ir 163 220 moterų) (2013 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 17,6 m.
* *vyrų:* 17,2 m.
* *moterų:* 18 m. (2013 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 37,02 gimimų/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 8,59 mirčių/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,84 % (2013 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** 0 migrantų/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 44,9 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 4,12 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
* *gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *0–14:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *15–24:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *25–54:* 1,01 vyro vienai moteriai
* *55–64:* 0,71 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,67 vyro vienai moteriai
* *visai populiacijai:* 1,01 vyro vienai moteriai (2013 m. apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
* *bendra:* 58,54 mirčių/1000 gimimų
* *vyrų:* 61,76 mirčių/1000 gimimų
* *moterų:* 55,15 mirčių/1000 gimimų (2013 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 60,67 m.
* *vyrų:* 59,37 m.
* *moterų:* 62,04 m. (2013 m. apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
* *paplitimas tarp suaugusiųjų:* 1,2 %
* *bendras skaičius:* 60 000
* *mirčių skaičius:* 2700 (2009 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 42,4 %
* *vyrų:* 55,2 %
* *moterų:* 30,3 % (2010 m. sur.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *katalikai:* 27,1 %
* *musulmonai:* 24,4 %
* *vudu praktikuotojai:* 17,3 %
* *protestantai:* 10,4 %
* *kiti krikščionys:* 5,3 %
* *kiti:* 15,5 % (2002 m. sur.)

## Šaltiniai

* Beninas CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
Dominikos Respublikos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Dominikos Respublika|Dominikos Respublikos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 10 219 630 (2013 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0–14 m.:* 28,5 % (1 480 700 vyrai ir 1 429 848 moterys)
* *15–24 m.:* 18,5 % (966 822 vyrai ir 928 758 moterys)
* *25–54 m.:* 39,1 % (2 043 498 vyrai ir 1 951 187 moteris)
* *55–64 m.:* 7 % (360 897 vyrai ir 356 169 moterys)
* *65 m. ir vyresni:* 6,9 % (323 995 vyrai ir 377 756 moterų) (2013 m. apsk.)

**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 26,8 m.
* *vyrų:* 26,6 m.
* *moterų:* 26,9 m. (2013 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 19,21 gimimų/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 4,46 mirčių/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 1,28 % (2013 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]:** -1,96 migrantų/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.) (vienas iš žemiausių rodiklių pasaulyje)

**[[Urbanizacija]]:**
* *mieste gyvenančių žmonių skaičius:* 69 % (2010 apsk.)
* *mieste gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:* 2,1 % (2010–15 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas:**
* *gimimo metu:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *0–14:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *15–24:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *25–54:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *55–64:* 1,01 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,86 vyro vienai moteriai
* *visai populiacijai:* 1,03 vyro vienai moteriai (2013 m. apsk.)

**Kūdikių [[mirtingumas]]:**
* *bendra:* 20,44 mirčių/1000 gimimų
* *vyrų:* 22,39 mirčių/1000 gimimų
* *moterų:* 18,41 mirčių/1000 gimimų (2013 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 77,62 m.
* *vyrų:* 75,44 m.
* *moterų:* 79,88 m. (2013 m. apsk.)

**[[AIDS]]/[[ŽIV]]:**
* *paplitimas tarp suaugusiųjų:* 0,9 %
* *bendras skaičius:* 57 000
* *mirčių skaičius:* 2300 (2009 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 87 %
* *vyrų:* 86,8 %
* *moterų:* 87,2 % (2010 m. sur.)

**[[Bedarbystė]]s lygis:**
* *bendras:* 30,3 %
* *vyrų:* 21,2 %
* *moterų:* 44,5 % (2007 m. apsk.)

**[[Nutukimas|Nutukimo]] lygis:**
* *suaugusiųjų:* 21,2 % (2008 m. apsk.)
* *vaikų iki 5 m.:* 3,4 % (2007 m. apsk.)

**5–14 m. amžiaus vaikų darbas:**
* *bendras skaičius:* 180 423 %
* *procentas nuo bendro gyv. sk:* 10 % (2010 m. apsk.)

**[[Religija|Religijos]]:**
* *katalikai:* 95 %
* *kiti:* 5 %

**[[Rasė|Rasių]] pasiskirstymas:**
* *maišyti:* 73 %
* *baltaodžiai:* 16 %
* *juodaodžiai:* 11 %

## Šaltiniai
* Dominikos Respublika CŽV pasaulio faktų knygoje (anglų kalba)
Net ir angelai valgo pupas

**Net ir angelai valgo pupas** () – 1973 m. sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį sukūrė Badas Spenceris.

Juosta laimėjo „Golden Screen“ apdovanojimą 1974 m.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Bud Spencer – Čarlis Smitas / Mistikas
* Giuliano Gemma – Sonis
* Robert Middleton – Andželas
* Víctor Israel – Gvidas
* Bill Vanders – inspektorius Makintošas
* George Rigaud – senatorius O‘Riordanas
* Riccardo Pizzuti – „Kobra“
* Mario Brega – ginklininkas

## Turinys

1920-ieji. Imtynininkas Čarlis, pravarde Mistikas, nepaklūsta mafijos boso Andželo nurodymui pralaimėti iš anksto sutartą kovą ir dabar priverstas slapstytis nuo jo žmonių. Jį gelbsti tai, kad ringe Mistikas visada kovoja su kauke ir nusikaltėliai nėra matę jo veido.

Avantiūristas Sonis, matęs Mistiką persirengimo kambaryje ir žinantis kaip jis atrodo, pasiūlo jam būdą užsidirbti pinigų: eiti tarnauti gangsteriais pas Andželą. Pamatę šio žmones jiedu sukelia muštynes su policininkais ir taip atkreipia į save dėmesį. Išlaikę Andželo išbandymus, Čarlis su Soniu priimami į tarnybą, tačiau čia jiems nesiseka: pasiusti į kazino išspręsti kilusių problemų sumuša ten apsilankiusį senatorių O‘Riordaną, o gavę užduotį surinkti duoklę italų kvartale nieko nepeša ir dar patys duoda pinigų vargstantiems.

Galiausiai Sonis su Čarliu, bijodami Andželo, susiruošia apiplėšti banką, tačiau ir čia jiems nepasiseka: bankas tik ką atsidarė po bankroto ir prieš juos įsiveržę nusikaltėliai pagrobia kasoje buvusius 3 dolerius.

Po tokių nesėkmių draugai nutaria atimti pinigus iš duoklę kitam mafijos bosui renkančių reketininkų, tačiau, patys to nežinodami, pradeda gaujų karą, į kurį įsitraukia ir policija.
Pervalkos gyvenvietės senosios kapinės

**Pervalkos gyvenvietės senosios kapinės** – Pervalkos kaimo kapinės, esančios pietinėje kaimo dalyje, 50 m į šiaurės vakarus nuo Pervalkos gatvės.  Neringos Tarybos sprendimu jos paskelbtos neveikiančiomis kapinėmis. Anksčiau čia buvo laidojami vietiniai gyventojai.

Kapinės įkurtos apie 1845 m. Į LR Kultūros  paveldo registrą (mc11424, L963) įtrauktos 1998 m. gruodžio 30 d. kaip istorinę vertę turintis objektas.

Kapinių ribojamas plotas (apie 35x40 m) yra aptvertas, pažymėtas informacine lenta. Kapinėse, be matomų kelių senų kryžių bei antkapių, dar pastatyta beveik 5 m aukščio tautodailininko Kazio Bimbos ąžuolinė skulptūra, sukurta 1990 m. Pervalkoje vykusio drožėjų seminaro metu.

## Šaltiniai
Jamagata

**Jamagata** () – miestas Japonijoje, rytinėje Jamagatos prefektūros dalyje. Prefektūros administracinis centras. Į rytus nuo miesto driekiasi Ou kalnagūbris, pro miestą teka Mogamio upė. 2011 m. duomenimis, mieste gyveno 253 tūkst. gyventojų. Veikia Jamagatos universitetas.

Mieste vyksta Hanagasa festivalis (花笠祭り *Hanagasa Matsuri*), vienas didžiausių festivalių Tohoku regione.

## Istorija
Šiandieninis miestas įkurtas 1889 m. balandžio 1 d. 1901 m. balandžio 11 d. buvo atidaryta Jamagatos geležinkelio stotis. 1933 m. liepos 25 d. mieste užfiksuota aukščiausia temperatūra (+40,8 °C) šalyje (rekordas miestui priklausė iki 2007 m.).

1992 m. atidaryta Šinkansen traukinių linija. 2001 m. balandžio 1 d. suteiktas specialiojo miesto statusas.

## Simboliai
Oficiali miesto gėlė – saulėgrąža, medis – japoninis šermukšnis.

## Miestai partneriai
;Japonijoje
*  Ošima (nuo 1978 m.)
*  Kamis (nuo 1989 m.)

;Pasaulyje
*  Kicbiuhelis, Tirolis, Austrija (nuo 1963 m.)
*  Svon Hilas, Viktorija, Australija (nuo 1980 m.)
*  Dzilinas, Dzilinas|, Kinija (nuo 1983 m.)
*  Ulan Udė, Buriatija, Rusija (nuo 1991 m.)
*  Boulderis, Koloradas, Jungtinės Valstijos (nuo 1994 m.)
*  Choremabadas, Iranas (nuo 2009 m.)
Los Haitisų nacionalinis parkas

**Los Haitisų nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Dominikos Respublikoje, šiaurės rytinėje šalies pakrantėje. Tai saugomi nepaliesti miškai, į kuriuos veda mažai kelių. Į parką įleidžiama mažai žmonių, bet jis po 2000 m. tapo populiarus tarp ekoturistų. *Haitis* tainų kalba reiškia kalnus, nors parko kalvos yra tik 30–40 m virš jūros lygio. Vandens erozija išgraužė daug urvų. Indėnai juos išpaišė petroglifais ir petrogramomis. Nežinoma, kokios kultūros tai padarė. Manoma, kad kai kurie raižiniai senesni už tainus.

Los Haitisų nacionalinis parkas įkurtas 1976 m. liepos 3 d. Anksčiau čia buvo miško rezervatas, vadinamas *Zona Vedada de Los Haitises*. 1996 m. nacionalinis parkas buvo išplėstas nuo 208 iki 826 km². Kadangi parko ribos dažnai keistos, dabar jos tiksliai nėra žinomos. Didžioji nacionalinio parko dalis yra Sabana de la Mar savivaldybėje Didžiojo Hato provincijoje. Likusi dalis yra Monte Platos ir Samanos provincijose. Sabana de la Mar turi lankytojų centrą.

Nepaisant miškų kirtimo, čia iškrenta 1900–2000 mm kritulių per metus. Los Haitisų nacionalinis parkas tarp pirmaujančių Dominikos Respublikos vietų, kur iškrenta daugiausiai kritulių ir pasitaiko daugiausiai lietingų dienų per metus.

## Flora

Parke yra dvi Holdridžo gyvybės zonos: drėgnas subtropinis miškas ir labai drėgnas subtropinis miškas. Tarp plačialapių medžių yra „muskuso medis“ (*Guarea guidonia*, vietinių vadinamas *cabirma santa*), cigaro dėžių kedras (*Cedrela odorata*), tikrasis kapokmedis (*Ceiba pentandra*), Vakarų Indijos raudonmedis (*Swietenia mahagoni*, ), klusija (*Clusia rosea*) ir didžialapė pajūrenė (*Coccoloba pubescens*). Parke daug orchidėjų rūšių. Čia auga daugiausiai mangrovių Karibų regione, tarp jų dominuoja raudonoji (*Rhizophora mangle*) ir baltoji mangrovė (*Laguncularia racemosa*).

## Šaltiniai
Beata (sala)

**Beatos sala** () – nedidelė sala Karibų jūroje, 7 km į pietvakarius nuo Beatos kyšulio, piečiausio Haičio salos taško. Maždaug 12 km į pietvakarius išsidėsčiusi mažesnė Alto Velo sala. Beatos sala priklauso Dominikos Respublikai, Pedernaleso provincijai. Sala yra beveik trikampio formos, jos reljefas ganėtinai lygus. Plotas siekia 27 km². Sala patenka į Charagvos nacionalinio parko teritoriją.

## Istorija
Salą 1494 m., antrosios Kristupo Kolumbo kelionės metu, atrado europiečiai. Tuomet ji buvo apgyvendinta vietinių tainų. Archeologai rado tainų gyvenvietės griuvėsių. Manoma, kad vietiniai dažnai maitindavosi *Strombus gigas* moliuskais, kadangi rasta keletas didelių jų kriauklių krūvų.

Kolonijiniais laikais ispanai saloje laikė galvijus (kurie ganėsi iki vėlyvojo XIX a.), kad galėtų maistu aprūpinti savo laivų, plaukusių į žemyną, įgulas. Dėl strateginės salos vietos ir aprūpinimo maistu paskirties ji regėjo keletą susigrūmimų, kuriuose ispanų laivai buvo užpulti piratų ir kaperių, įsikūrusių Tortugos saloje.

XIX a. 8-ajame dešimtmetyje valdžios koncesija suteikė privatiems verslininkais išgauti druskos klodus šiaurinėje salos pakrantėje, iš kurios druska buvo kasama iki XX a. 7-ojo dešimtmečio.

## Geografija
Salos kraštovaizdis įvairus, šiaurinėje pakrantėje auga mangrovės, vakarinėje dalyje driekiasi smėlėti paplūdimiai ir užutėkiai. Didžiąją salos dalį dengia įvairių rūšių drėgmės stokojančių pusiau lapus metančių medžių miškai ant kalkakmenio substratų. Geologiniu požiūriu, salą sudaro kalkakmenio uolienos, kurių erozijos paveiktas paviršius vietomis labai dantytas. Taip pat yra smegduobių ir senotų. Sala negyvenama, bet joje kartais trumpam apsistoja žvejai.

### Fauna
Saloje sutinkama keletas sausumos paukščių rūšių, kaip kad *Microligea palustris* ir *Columba leucocephala*, ropliai, kaip, pvz., *Rhinoceros iguana* ir *Alsophis anomalus*. Daugybė pakrantės paukščių rūšių, tiek migruojantys, tiek ir vietiniai lankosi saloje.
Šiaudiniai šunys (2011 filmas)

**Šiaudiniai šunys** ()  – 2011 m. JAV sukurtas psichologinis trileris, 1971 m. pasirodžiusios to paties pavadinimo juostos perdirbinys. Filmas nesulaukė finansinės sėkmės, tačiau pagrindinį vaidmenį originalioje juostoje atlikęs aktorius Dastinas Hofmanas teigiamai įvertinos Džeimso Marsdeno vaidybą.

„Fangoria Chainsaw Awards“ apdovanojimuose aktorius Alexander Skarsgård buvo nominuotas geriausio antrojo plano aktoriaus kategorijoje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* James Marsden – Deividas Samneris
* Kate Bosworth – Eimė Samner
* Alexander Skarsgård – Čarlis Veneris
* James Woods – „Treneris“ Tomas Hedonas
* Dominic Purcell – Džeremis Nailsas
* Rhys Coiro – Normanas 
* Billy Lush – Krisas 
* Laz Alonso – šerifas Džonas Berkas 
* Willa Holland – Dženis Hedon

## Turinys

Rašytojas Deividas Samneris kartu su žmona aktore atvyksta į jos gimtąjį miestelį Misisipėje, kur ketina atstatyti jos tėvų namus ir juose apsigyventi. Čia jie susitinka buvusį Eimės vaikiną Čarlį ir jo draugus, kuriuos nusamdo sutvarkyti namo stogą, buvusį futbolo trenerį Tomą, kurio nepilnametė duktė Dženis jaučia potraukį protiškai atsilikusiam Džeremiui Nailsui. Deividui nesuprantami ir nepriimtini vietiniai papročiai viską aiškintis jėga, elnių medžioklės ir kiti „vyriški“ užsiėmimai, todėl miestelio vyrai greitai ima žiūrėti į jį iš aukšto. Dar blogiau tai, kad Čarlis vis dar nepamiršo Eimės ir stengiasi su ja atnaujinti santykius.

Norėdamas pritapti prie vietinių, Deividas susiruošia su jais į elnių medžioklę, kurioje jo vos nenušauna. Vyrai išsiskirsto po mišką ir Deividui galiausiai pavyksta sumedžioti gyvūną, tačiau tuomet jis suprantą esąs paliktas miške vienas. Kol jis mėgina parsirasti namo, Čarlis atvyksta pas Eimę ir mėgina ją įkalbėti vėl būti kartu. Nepavykus, ji išprievartaujama Čarlio ir visų jo draugų.

Deividui grįžus, Eimė nieko jam nesako, tačiau ragina jį išvažiuoti iš miestelio. Vyrui nesutikus, tačiau atleidus iš darbo Čarlį, jiedu penktadienio vakarą vyksta stebėti futbolo varžybų, tačiau viduryje jų nusprendžia važiuoti namo. Pakeliui tamsiame kelyje Deividas partrenkia Džeremį, besislapstantį nuo „Trenerio“ Hedono įniršio. Samneriai parsiveža jį į namus, kur netrukus atvyksta įsiutęs „Treneris“ ir Čarlis su draugais. Deividas užsibarikaduoja namuose ir sulaukia atvykstant šerifo, tačiau atsisako išleisti Džeremį, bijodamas, kad šiam čia pat nebūtų įvykdytas linčo teismas. Galiausiai įsiutęs „Treneris“ nušauna šerifą ir Samneriams susidūrimas su Čarliu bei jo sėbrais tampa gyvybės ir mirties dvikova.
Benino departamentai

**[[Beninas]]** administraciškai suskirstytas į 12 **departamentų**, šie savo ruožtu dalinami į komunas, kurių šalyje iš viso yra 77. Iki 1999 m. Beninas buvo padalintas į 6 departamentus, bet tada įvykdyta reforma ir visi buvę departamentai išskirstyti į du naujus.

## Departamentai

## Nuorodos
* Benin: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Departments of Benin (Statoids.com)
Uemė

**Uemė** arba **Vemė** () – upė Vakarų Afrikoje, ilgiausia Benine. Prasideda Atakoros kalnuose, teka į pietus savanomis. Įteka į Gvinėjos įlanką netoli Kotonu, sudaro deltą. Viena deltos atšakų teka į Porto Novo lagūną.

Didžiausi intakai: Okpara (kairysis), Zu (dešinysis).

Upė laivuojama. Uemė būna vandeninga nuo liepos iki lapkričio (maksimumas rugsėjį ir spalį, 592 m³/s), o žiemos mėnesiais itin nusenka.
Sota

**Sota** () – upė šiaurės Benine; Nigerio dešinysis intakas. Prasideda Atakoros kalnuose, Borgu departamente, Ndali apylinkėse. Teka į šiaurę, kerta Alibori departamentą. Įteka į Nigerį ties Malanviliu.

Upė vandeningiausia būna nuo liepos iki spalio, maksimumą pasiekia rugsėjį (139,6 m³/s). Žiemą ir pavasarį būna labai nusekusi (debitas ~4 m³/s).

## Šaltiniai
Trileris: žiaurus filmas

**Trileris: žiaurus filmas** () – 1973 m. Švedijoje sukurta kriminalinė drama. Režisierius Bo Arne Vibenius siekė bet kokiomis priemonėmis sukurti komerciškai sėkmingą filmą, nes ankstesniame projekte prarado savo investuotus pinigus. Pagrindiniam vaidmeniui buvo pakviesta populiarus „Playboy“ ir „Penthouse“ modelis Christina Lindberg, o Švedijai ir Danijai skirtose versijose dėl tuo metu klestėjusio liberalumo buvo įterptos kelios pornografinės scenos, dėl to egzistuoja įvairios trukmės šios juostos versijos – nuo 104 iki 80 minučių. Nepaisant to, tai pirmasis filmas nuo 1912 m. pasirodžiusios juostos „Sodininkas“, uždraustas Švedijoje, o režisierius buvo priverstas titruose nurodyti ne savo tikrą vardą, o slapyvardį – Alex Fridolinski.

Pagrindinė filmo herojė, nešiojanti akies raištį, vėliau tapo juostos „Nužudyti Bilą“ personažo Elės Draiver (aktorė Daryl Hannah) prototipu.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Christina Lindberg – Friga / Madeleinė
* Heinz Hopf – Tonis
* Despina Tomazani – lesbietė mergina
* Per-Axel Arosenius – Madeleinės tėvas
* Solveig Andersson – Salė
* Marshall McDonagh – karatė mokytojas
* Pamela Pethö-Galantai – Madeleinė vaikystėje

## Turinys

Kažkada Madeleinė pavėlavo į mokyklos autobusą ir leidosi pavėžinama nepažįstamo vyriškio. Pastarasis vėliau ją nusivežė namo, kur apsvaigino narkotikais. Per kelis mėnesius Madeleinė buvo pripratinta prie heroino ir mėginta paversti prostitute, tačiau po kelių mėginimų pabėgti ir pasipriešinus klientui, jai buvo išdurta akis.

Galiausiai mergina tampa prostitute ir turi aptarnauti ne tik vyrus, bet ir moteris. Prievarta parašiusi laišką tėvams, kad pabėgo iš namų, netrukus ji sužino apie šių savižudybę. Pagrobėjas Tonis pradeda ją išleisti į miestą, suprasdamas, kad nuo narkotikų priklausoma mergina niekur nepabėgs, tuo tarpu Madeleinė už savo uždirbtus pinigus pradeda lankyti savigynos treniruotes, mokytis šaudyti bei vairuoti automobilį. Po to, kai nužudoma gretimame kambaryje „dirbusia“ Salė, Madeleinė pradeda veikti, ketindama nužudyti visus savo klientus ir Tonį.
Saona

**Saona** () – tropinė sala Karibų jūroje, į pietus nuo Haičio salos pietrytinio kyšulio. Priklauso Dominikos Respublikos La Romanos provincijai. Tai vyriausybės saugomas draustinis ir dalis Rytų nacionalinio parko (). Salos plotas siekia 110 km², ilgis 25 km, plotis 5 km, aukščiausia vieta – 35 m virš jūros lygio. 

Saloje gyvena 300 žmonių. Vietiniai gyventojai tainai salą vadino *Adamanay* pavadinimu. Yra dvi gyvenvietės, *Mano Juan* – pietuose ir *Catuano* – vakariniame smaigalyje, kur taip pat yra ir karinė jūrų bazė.

Salos pakrantėse gausu smėlio seklumų, kuriose vandens lygis siekia vos keliasdešimt centimetrų. Dėl vaizdingų paplūdimių sala populiari tarp turistų. Taip pat čia filmuotos tokių filmų kaip „Karibų piratai: Juodojo perlo prakeiksmas“ (2003) scenos.

## Istorija
Salą 1494 m., antrosios kelionės metu, atrado Kristupas Kolumbas. Jis salą pavadino Michele da Cuneo, savo draugo iš Savonos (Italija), garbei ir paskyrė jį pirmuoju salos gubernatoriumi.

## Šaltiniai
Šv. Samsono parapija

**Šv. Samsono parapija** (Gernsio tarme *Saint Samsaon*, ) – viena iš dešimties Gernsio parapijų. Šiaurėje ribojasi su Valei parapija, kuri *Šv. Samsono parapiją* dalina į dvi atskiras teritorijas: didesnė parapijos dalis yra rytinėje pakrantėje, mažesnė dalis yra vakarinėje.

Šiandieninė šiaurinė parapijos riba seniau ėjo palei pietinę *Le Braye du Valle* potvynių kanalo, kuris šiauriausiu Gernsio tašku padarė *Le Clos du Val* potvynių salą, pakrantę.

1806 m. *La Braye du Valle* buvo nusausintas ir regeneruotas britų vyriausybės, kaip gynybinė teritorija. 1820 m. buvusio kanalo rytinis galas tapo Šv. Samsono miesteliu ir uostu, kuris vėliau tapo antru pagal dydį Gernsio uostamiesčiu.

Manoma kad Šv. Samsono parapijos bažnyčia yra viena seniausių Gernsyje, stovinti toje vietoje, kurioje išsilaipino *Samsonas iš Dolo* () atvykęs iš Bretanės, VI amžiuje ketinęs atverti salos gyventojų tikėjimą į krikščionybę.
Brunavos valsčius

**Brunavos valsčius** (; 1919–1925 m. ***Budbergio valsčius***, 1925–1949 m. ***Panemunės valsčius***) – valsčius pietų Latvijoje, Žiemgaloje, Bauskės savivaldybėje. Centras – Didžioji Panemunė, vėliau – Budbergis, Ėrgliai. Pietuose ribojasi su Lietuvai priklausančia Saločių seniūnija.

Svarbiausios gyvenvietės – Augškalniai, Bardžūnai, Brunava, Brunavos dvaras, Budbergis, Grenctalė, Grenctalės pieninė, Irbėnai, Kukučiai, Sileniekai, Škiraniai, Tervidaniai, Tunkūnai, Valtekiai, Zluktenė, Zluktenės dvaras.

## Istorija

Valsčius buvo dar XIX a., jį įkūrė baronas Budbergis, valsčių minėjo Kipras Bielinis. XIX a. 2-ojoje pusėje valsčius panaikintas. Po I pasaulinio karo atkurtas ir 1919–1921 m. priklausė Lietuvai, priskirtas Biržų-Pasvalio apskričiai. Valsčiaus būstinė buvo Didžiosios Panemunės dvare. 1921 m. perduotas Latvijai pagal 1921 m. sienos sutartį.

## Šaltiniai
Alto Velo sala

**Alto Velo sala** () – negyvenama salelė Karibų jūroje, į pietus nuo Haičio salos. Išsidėsčiusi ant povandeninio kalnagūbrio, kuris driekiasi iki Beatos salos (kuri yra per 12 km į šiaurės vakarus ir atskirta Alto Velo kanalo) bei iki pietvakarinės Dominikos Respublikos pakrantės. Sala yra apvalios formos, jos plotas siekia 1,02 km², ilgis – 1,4 km. Aukščiausia vieta – 152 metrai virš jūros lygio. 1 km į šiaurę išsidėsčiusi nedidelė uolėta *Piedra Negra* ('juodoji uola') sala, kurios skersmuo siekia apie 200 m.

Sala nutolusi apie 220 km į pietvakarius nuo šalies sostinės Santo Domingo ir 74 km į pietus nuo Pedernaleso provincijos, todėl laikoma toliausiai į pietus nutolusia Dominikos Respublikos vieta, nors kartais piečiausia vieta laikoma Beatos sala.

Sala priskiriama Pedernaleso provincijai. Alto Velo ir Beatos salos įeina į Charagvos nacionalinio parko, didžiausios saugomos teritorijos Karibų jūros regione, teritoriją.

Salą 1494 m., antrosios kelionės metu, atrado Kristupas Kolumbas. Dėl salos strateginės svarbos Jungtinės Valstijos 1860 m. pagal Guano salų aktą reiškė pretenzijas į šią salą.

## Šaltiniai
Aliborio departamentas

**Aliborio departamentas** () – departamentas Benino šiaurėje. Ribojasi su Burkina Fasu, Nigeriu ir Nigerija. Administracinis centras – Kandis.

Departamentas sudarytas 1999 m., atskyrus dalį Borgu departamento.

Departamento teritorija teka Nigerio, Sotos, Mekru upės.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* musulmonai – 77 %
* vudu ir kitų vietinių tikėjimų išpažinėjai – 12,7 %
* krikščionys (daugiausia katalikai) – 10,3 %

Etninis pasiskirstymas:
* baribai – 32,6 %
* fulbiai – 22,1 %
* dendžiai – 18,2 %
* kiti – 27,1 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 6 komunas:
* Banikoara
* Gogunu
* Kandis
* Karimama
* Malanvilis
* Segbana
Dominikos Respublikos provincijos

**[[Dominikos Respublika]]** suskirstyta į 31 provinciją. Provincijos yra suskirstytos į savivaldybes. Šalies sostinė Santo Domingas sudaro atskirą administracinį junginį – nacionalinę apygardą (D.N.). Šalies padalijimas į provincijas nustatytas šalies konstitucijoje. 

Pagrindinės valdžios institucijos yra susitelkusios provincijų sostinėse. Provincijų gubernatorius paskiria šalies prezidentas (išskyrus nacionalinę apygardą). Kiekviena provincija išrenka vieną žmogų į Dominikos Respublikos senatą bei laiduoja du žmones į deputatų rūmus.

Provincijos toliau skirstomos į savivaldybes.

## Nacionalinė apygarda
Nacionalinė apygarda apima sostinę - Santo Domingą ir jos apylinkes. Ši provincija buvo įkurta 1936, anksčiau tai buvo tiesiog Santo Domingo provincija, egzistavusi nuo šalies nepriklausomybės paskelbimo 1844.

## [[Provincija|Provincijos]]

## Šaltiniai
Atakoros departamentas

**Atakoros departamentas** () – departamentas Benino šiaurėje. Ribojasi su Burkina Fasu ir Togu. Administracinis centras – Natitingu.

1999 m. nuo Atakoros atskirtas Dongos departamentas.

Departamentas pavadintas pagal čia iškilusius Atakoros kalnus. Teka Oti, Mekru upės. Yra Pendžari nacionalinis parkas.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* vudu ir kitų vietinių tikėjimų išpažinėjai – 52,1 %
* krikščionys (daugiausia katalikai) – 24,0 %
* musulmonai – 23,9 %

Etninis pasiskirstymas:
* baribai – 19,1 %
* berbai – 14,2 %
* ditamariai – 11,0 %
* natemiai – 9,9 %
* fulbiai – 9,8 %
* otamariai – 4,9 %
* kiti – 31,1 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 9 komunas:
* Bukumbė
* Kobli
* Keru
* Kuandė
* Materis
* Natitingu
* Pehonkas
* Tangjeta
* Tukuntuna


File:Benin Atakora dirt road.JPG|Kelias per Atakoros kalnus
File:Benin village atakora.JPG|Kaimas netoli Natitingu
File:Atakora Benin Batia.jpg|Batijos kaimo vaizdas
Borgu departamentas

**Borgu departamentas** () – departamentas Benino vidurio šiaurinėje dalyje, Nigerijos pasienyje. Administracinis centras – Paraku.

1999 m. nuo Borgu departamento atskirtas Aliborio departamentas.

Iškilę Atakoros kalnai, kuriuose prasideda Sota, Uemė, Okpara.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* musulmonai – 66,3 %
* krikščionys (daugiausia katalikai, yra metodistų) – 19,7 %
* vudu išpažinėjai ir kiti – 14 %

Etninis pasiskirstymas:
* baribai – 37,6 %
* fulbiai – 20,0 %
* gandai – 9,9 %
* nagotai – 4,3 %
* dendžiai – 3,7 %
* fonai – 3,0 %
* kiti – 21,5 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 8 komunas:
* Bemberekė
* Kalalė
* Ndali
* Nikis
* Paraku
* Pererė
* Sinendė
* Čaruru


File:Parakouroad.jpg|Kelias netoli Paraku
File:Elèves-écoliers à Nikki, Benin.jpg|Vaikai iš Nikio
File:Parakoupleinairmuseum.jpg|Paraku muziejus
Dongos departamentas

**Dongos departamentas** () – departamentas Benino centrinėje dalyje, Togo pasienyje. Administracinis centras – Džugu.

1999 m. sudarytas atskyrus pietinę Atakoros departamento dalį.

Iškilę Atakoros kalnai, kuriuose yra aukščiausia šalies vieta – Sokbaro kalnas.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* musulmonai – 72,9 %
* krikščionys (daugiausia katalikai) – 14,9 %
* vudu išpažinėjai ir kiti – 12,2 %

Etninis pasiskirstymas:
* joa – 28,5 %
* lokpai – 18,5 %
* fulbiai – 11,5 %
* dendžiai – 5,7 %
* kiti (tarp jų manigriai) – 35,8 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 5 komunas:
* Kopargas
* Basila
* Džugu (miestas)
* Džugu (kaimiškoji)
* Uakė
Atlanto departamentas

**Atlanto departamentas** () – departamentas Benino pietuose, Atlanto vandenyno (Gvinėjos įlanka) pakrantėje. Administracinis centras – Uida.

1999 m. nuo Atlanto departamento atskirtas Pakrantės departamentas.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* krikščionys (katalikai, Dangaus bažnyčios nariai, metodistai) – 58,5 %
* musulmonai – 3,5 %
* vudu išpažinėjai ir kiti – 27,5 %

Etninis pasiskirstymas:
* aizai – 32,6 %
* fonai – 28,9 %
* kiti (daugiausia adžų tautos) – 38,5 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 8 komunas:
* Abomei Kalavis
* Alada
* Kpomasė
* Uida
* So Ava
* Tofas
* Tori Bositas
* Zė
Mono departamentas

**Mono departamentas** () – departamentas Benino pietvakarinėje dalyje, Togo pasienyje ir Gvinėjos įlankos pakrantėje. Administracinis centras – Lokosa.

1999 m. iš šiaurinės departamento dalies sudarytas Kufo departamentas.

Teritorija teka Mono, Kufo upės.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* vudu ir kitų vietinių tikėjimų išpažinėjai – 40,5 %
* krikščionys (katalikai, Suvienytoji Afrikos bažnyčia) – 33,6 %
* musulmonai – 1,3 %

Etninis pasiskirstymas:
* sahujai – 39,9 %
* kotafonai – 21,3 %
* kiti – 38,8 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 6 komunas:
* Bopa
* Komė
* Gran Popas
* Huejogbė
* Dogbas
* Atijemas
Kalvų departamentas

**Kalvų departamentas** () – departamentas Benino centrinėje dalyje, tarp Togo ir Nigerijos sienų. Administracinis centras – Savalu.

Teritorija teka Uemės, Zu, Okparos upės.

1999 m. sudarytas iš šiaurinės Zu departamento dalies.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* krikščionys (katalikai, metodistai) – 59,3 %
* vudu išpažinėjai – 14,3 %
* musulmonai – 14,1 %

Etninis pasiskirstymas:
* nagotai (šabiai, išai) – 26,5 %
* mahiai – 25,7 %
* idašai – 14,9 %
* fonai – 13,0 %
* ifiai – 4,8 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 6 komunas:
* Bantė
* Dasa Zumė
* Glazuė
* Uesė
* Savalu
* Savė
Kufo departamentas

**Kufo departamentas** () – departamentas Benino pietvakarinėje dalyje, Togo pasienyje. Administracinis centras – Aplahuė.

Sudarytas 1999 m., atskyrus šiaurinę Mono departamento dalį.

Teritorija teka Mono, Kufo upės.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* vudu ir kitų vietinių tikėjimų išpažinėjai – 63,1 %
* krikščionys (Suvienytoji Afrikos bažnyčia, katalikai) – 24,8 %
* musulmonai – 0,7 %

Etninis pasiskirstymas:
* adžių tautos – 88,4 %
* fonai ir kiti – 11,6 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 5 komunas:
* Aplahuė
* Džakotomėjus
* Kluekanmė
* Lalas
* Toviklinas
Plynaukštės departamentas

**Plynaukštės departamentas** () – departamentas Benino pietrytinėje dalyje, Nigerijos pasienyje. Administracinis centras – Pobė.

1999 m. sudarytas iš šiaurinės Uemės departamento dalies.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* krikščionys (katalikai, Dangiškoji bažnyčia, metodistai) – 53,1 %
* musulmonai – 17,8 %
* vudu ir kitų vietinių tikėjimų išpažinėjai – 11,6 %
* kiti – 17,5 %

Etninis pasiskirstymas. Regione daugumą sudaro joruboidų kalbomis kalbantys jorubai:
* nagotai (ifonjinai ir Ketu) – 45,7 %
* holiai – 20,9 %
* gunai (gbe tauta, artimai gimininga fonams) – 12,4 %
* kiti – 21 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 5 komunas:
* Ifangnis
* Adža Uerė
* Ketu
* Pobė
* Saketė
Zu departamentas

**Zu departamentas** () – departamentas Benino pietinėje dalyje, turi sieną su Togu. Administracinis centras – Abomėjus.

1999 m. iš šiaurinės departamento dalies sudarytas Kalvų departamentas.

Teka Zu, Uemės upės.

## Gyventojai

Religinis pasiskirstymas:
* krikščionys (katalikai, Dangiškoji bažnyčia, Suvienytoji Afrikos bažnyčia) – 43,5 %
* vudu ir kitų vietinių tikėjimų išpažinėjai – 40,4 %
* musulmonai – 2,8 %
* kiti – 13,3 %

Etninis pasiskirstymas:
* fonai – 86,5 %
* mahiai – 4,8 %
* kiti – 8,7 %

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 9 komunas:
* Abomėjus
* Agbangnizunas
* Bohikonas
* Kovė
* Džidža
* Uinhis
* Zakpota
* Zagnanadas
* Zogbodomėjus


File:Abomey-Königspalast2.jpg|Abomėjaus karalių rūmai
File:Entrance to the Parc Archeologique d'Agongointo.jpg|Agongointo archeologinis parkas
File:Cové2.jpg|Festivalis Kovėje