open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tanenbergo mūšis

**Tanenbergo mūšis**, taip pat žinomas kaip **Antrasis Tanenbergo mūšis** – mūšis tarp Rusijos imperijos ir Vokietijos imperijos kariuomenių, vykęs 1914 m. rugpjūčio 23–30 d., pirmąjį Pirmojo pasaulinio karo mėnesį. Mūšis baigėsi beveik visišku Rusijos 2-osios armijos sunaikinimu ir jos vado generolo Aleksandro Samsonovo savižudybe. Keli tolesni mūšiai taip pat sunaikino didžiąją dalį 1-osios armijos ir neleido rusams išlaikyti stabilumo iki 1915 m. pavasario.

Mūšis ypač išsiskyrė greitu vokiečių 8-osios armijos judėjimu geležinkeliais, kuris leido jai sutelkti jėgas prieš kiekvieną iš dviejų rusų armijų paeiliui, iš pradžių stabdant pirmąją armiją, vėliau sunaikinant antrąją, o po kelių dienų vėl atsigręžiant prieš pirmąją armiją. Jis taip pat pasižymėjo tuo, kad rusai nesugebėjo užkoduoti savo radijo pranešimų ir savo kasdienius žygio įsakymus transliavo atvirai, o tai leido vokiečiams nesunkiai sužinoti rusų planus ir atitinkamai planuoti savo operacijas, užtikrinti, kad į priekį išsiveržusios vokiečių dalys nebus apsuptos.

Beveik stebuklingas rezultatas feldmaršalui Pauliui fon Hindenburgui ir jo vadovaujamam štabo karininkui Ėrichui Liudendorfui atnešė didelį prestižą. Nors mūšis iš tikrųjų vyko netoli Olštyno, Hindenburgas pavadino jį už 30 km į vakarus esančio Tanenbergo vardu, norėdamas atkeršyti už kryžiuočių pralaimėjimą Žalgirio mūšyje prieš 500 metų.

## Pokario paveldas
1927 m. Olštyneke buvo pastatytas mūšį įamžinantis vokiškas paminklas, tačiau per Antrąjį pasaulinį karą vokiečiai jį susprogdino 1945 m. sausio mėn. traukdamiesi iš Prūsijos.

## Išnašos

## Šaltiniai
* 
*
Volmos valsčius

**Volmos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Volma.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas prie Rubiaževičų valsčiaus. Atkurtas po I pasaulinio karo iš vakarinės dalies Senkaimio valsčiaus ir dalies Rubiaževičų valsčiaus.

## Šaltiniai
Minsko apskritis (1793–1924)

**Minsko apskritis** () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Minskas. 1897 m. buvo 277,2 tūkst. gyventojų.

## Istorija

Apskritis įkurta 1793 m. Rusijos imperijoje ir priklausė Minsko gubernijai. 1796 m. prijungta dalis Nesvyžiaus apskrities.

## Administracinis suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo . Po I pasaulinio karo priklausė Lenkijai, čia buvo 20 valsčių:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apskrities žemėlapis  (Lyczkowski.net)
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai 1870 m.
** Apskrities valsčiai 1909 m.
Senkaimio valsčius (Minskas)

**Senkaimio valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Senkaimis.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo valsčius padalintas – rytinė dalis atiteko Rusijai, vakarinėje sudarytas naujas Volmos valsčius. 1924 m. rusiškoji dalis prijungta prie Kaidanavos rajono (Baltarusijos TSR).

|-
| 1877 m. || || 3618 || 497 kiemai  || 6 seniūnijos || 96
|}

## Šaltiniai

* Valsčiaus gyvenvietės (Radzima.net)
Volma (Dziaržynskas)

**Vòlma**  (, ) – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 15 km į rytus nuo Ivenčiaus. Stovi šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, išlikusi XIX a. dvaro sodyba. Yra vidurinė mokykla, ligoninė, kultūros namai, biblioteka, paštas.

## Istorija

Minimas nuo XV a. XIX a. priklausė Minsko apskrities Rubiaževičų valsčiui. XX a. tarpukariu buvo Volmos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Senkaimis (Minskas)

**Senkaimis** – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 10 km į vakarus nuo Minsko, prie Ptičės upės. Yra cerkvė, kultūros namai, išlikusi dvaro sodyba.

## Istorija

Minimas nuo XVI a. XIX–XX a. buvo kaimas, Minsko apskrities Senkaimio valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Senkaimis (reikšmės)

**Senkaimiu** vadinamos gyvenvietės:

## Baltarusija
* kaimas Gardino srities Zelvos rajone;
* kaimas Minsko srities Minsko rajone;
* kaimas Mogiliavo srities Mstislavlio rajone.

## Lietuva
* Kėdainių rajone.

## Rusija
* Karaliaučiaus krašte.

## Nuorodos
* 
* 
*
Pirmasis Mozūrijos ežeryno mūšis

**Pirmasis Mozūrijos ežeryno mūšis** – mūšis tarp Rusijos ir Vokietijos, vykęs 1914 m. rugsėjo 2–16 d., antrąjį Pirmojo pasaulinio karo mėnesį. Tai įvyko praėjus vos kelioms dienoms po Tanenbergo mūšio, kuriame vokiečių 8-oji armija apsupo ir sunaikino Rusijos 2-ąją armiją. 8-oji armija, naudodamasi Rytų Prūsijos geležinkelių tinklu, greitai judėdama, persirikiavo priešais išsisklaidžiusią Rusijos 1-ąją armiją, nustūmė ją atgal per visą frontą ir galiausiai išstūmė iš Vokietijos. Tolesnę pažangą sutrukdė vokiečių dešiniajame flange pasirodžiusi Rusijos 10-oji armija.

Iki mūšio pabaigos Vokietijos imperijos kariuomenė vos per kelias savaites sunaikino 2-ąją armiją ir sutriuškino 1-ąją armiją. Tai taip išmušė rusus iš vėžių, kad iki 1915 m. pavasario jie nesugebėjo surengti jokių rimtesnių operacijų Vokietijos fronte. Tuo metu vokiečiai pradėjo Gorlicės–Tarnuvo puolimą, kurio metu rusų pajėgos buvo nustumtos gilyn į Rusiją.

Beveik iš karto po provincijos išlaisvinimo į Rytų Prūsiją atvyko imperatorius Vilhelmas II. Jis aplankė Lėcių, kitus miestus, buvo artimiausiame 8-osios armijos užnugaryje. Spalio 7 d. provincijos atkūrimui buvo skirta 15 mln. markių.

## Išnašos
Stalupėnų mūšis

**Stalupėnų mūšis** – mūšis, įvykęs 1914 m. rugpjūčio 17 d., tarp Rusijos ir Vokietijos kariuomenių. Tai pirmasis Pirmojo pasaulinio karo mūšis Rytų fronte. Hermano fon Fransua vadovaujami vokiečiai surengė sėkmingą kontrataką prieš keturias rusų pėstininkų divizijas iš skirtingų pėstininkų korpusų, kurios smarkiai juos lenkė karių skaičiumi, tačiau buvo atskirtos viena nuo kitos, todėl susidarė tarpas tarp 27-osios pėstininkų divizijos ir 40-osios pėstininkų divizijos, o jų veiksmai tarpusavyje buvo menkai koordinuojami. Tai buvo nedidelė vokiečių sėkmė, tačiau ji nedaug pakenkė Rusijos planams.

## Mūšis
Rugpjūčio 15 d. Fransua vyrai susidūrė su rusų 1-osios armijos žvalgybos daliniais į šiaurės rytus nuo Stalupėnų ir tą pačią naktį, rusams atsitraukus, užėmė Eitkūnus. Rugpjūčio 16 d. Pritvicas įsakė Fransua grįžti į Gumbinę, nes jis perkėlė 8-ąją armiją prie Angrapės, kai jo žvalgybinis skrydis pastebėjo besitelkiančią 2-ąją armiją. Tačiau Fransua savo 1-ąją pėstininkų diviziją paliko Stalupėnuose, o 2-ąją pėstininkų diviziją padalijo tarp Geldapės ir Tolminkiemio.

Rugpjūčio 17 d. Renenkampfas įžygiavo su visais trimis pėstininkų korpusais, tačiau nekoordinuotai. Jo kavalerija buvo šiaurėje, o XX korpusas su 28-ąja ir 29-ąja pėstininkų divizijomis – į šiaurę nuo kelio, III korpusas su 25-ąja ir 27-ąja pėstininkų divizijomis – prie kelio ir į pietus nuo jo. IV korpusas su 40-ąja ir 30-ąja pėstininkų divizijomis veržėsi į pietus nuo Romintos girios. Įpusėjus mūšiui Fransua pašaukė generolo Adalberto fon Falko 2-ąją pėstininkų diviziją Tolminkiemyje ir jo haubicas Gumbinėje, kad sustiprintų jo pozicijas Stalupėnuose. 13 val. atvyko Pritvico pasiuntinys ir įsakė Fransua trauktis į Gumbinę. Fransua atsakė: „Praneškite generolui fon Pritvicui, kad generolas fon Fransua nutrauks mūšį, kai rusai bus nugalėti“. Verždamasis Falkas galėjo pulti rusų 27-osios pėstininkų divizijos flangą, kai tarp rusų 27-osios ir 40-osios pėstininkų divizijų susidarė tarpas.

Įnirtinga frontalinė ataka palaužė rusų diviziją, kuri bėgo į rytus, netekusi 3 000 karių ir 5 000 belaisvių, įskaitant beveik visą rusų 105-ąjį pulką. Nors rusų 29-oji ir 25-oji divizijos pasiekė tam tikros sėkmės į šiaurę nuo Stalupėnų ir paėmė keletą belaisvių bei ginklų, jos negalėjo pakeisti mūšio baigties.

## Pasekmės
Fransua nusprendė nebepersekioti rusų, o pasitraukė į Gumbinę, kaip jam buvo įsakyta. Maksimilianas fon Pritvicas, pasinaudojęs Fransua sėkme, perkėlė savo pajėgas į priekį, o Fransua laikė Gumbinę.

## Išnašos

## Šaltiniai

* 
*
Parodūnis

**Parodūnis** (arba ***Parodūnė***) – kaimas Varanavo rajone (Gardino sritis, Baltarusija), 10 km į šiaurės vakarus nuo Rodūnios, prie Rodūnėlės upelio.

## Istorija

XIX a. seniūnijos centras Eišiškių valsčiuje, buvo dvaras ir palivarkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
8-oji armija (Vokietijos imperija)

**8-oji armija** () – Vokietijos imperijos armija, įkurta 1914 m. rugpjūčio 2 d. Ji 1915 m. rugsėjo 29 d. buvo išformuota, bet 1915 m. gruodžio 30 d. vėl atkurta. Galutinai ji buvo išformuota 1919 m. per demobilizaciją po karo.

## Istorija
1914 m. rugpjūtį mobilizavus kariuomenę, Poznanėje buvo suformuotas 8-osios armijos štabas, kuris vadovavo Rytų Prūsijoje dislokuotiems kariams, turėjusiems gintis nuo numatyto Rusijos puolimo pagal XIX planą. Iš pradžių armija vadovavo šioms formacijoms:

* I korpusas (Generolas leitenantas Hermanas fon Fransua)
* XVII korpusas (Kavalerijos generolas Augustas fon Makenzenas)
* XX korpusas (Infanterijos generolas Frydrichas fon Šolcas)
* I rezervo korpusas (Generolas leitenantas Otas fon Belou)
* Landvero korpusas (Infanterijos generolas Remusas fon Voiršas)
* 3-ioji rezervo divizija (Generolas leitenantas Kurtas fon Morgenas)
* 1-oji kavalerijos divizija  (Generolas leitenantas Hermanas Brechtas)

Susirūpinęs dėl pralaimėjimo prie Gumbinės ir besitęsiančio Rusijos 2-osios armijos veržimosi iš pietų, Maksimilianas fon Pritvicas įsakė trauktis prie Vyslos, faktiškai palikdamas Rytų Prūsiją. Apie tai išgirdęs Vokietijos kariuomenės štabo viršininkas Helmutas fon Moltkė atšaukė Pritvicą ir jo pavaduotoją į Berlyną. Juos pakeitė iš pensijos atšauktas Paulius fon Hindenburgas, o jo štabo viršininku tapo Ėrichas Liudendorfas. Vadovaujant naujajai vadovybei, kariuomenė buvo atsakinga už pergales Tanenbergo ir Mozūrijos ežeryno mūšiuose.

## Išformuota ir reformuota
1915 m. gegužės 26 d. buvo suformuota Nemuno armija, kuri kontroliavo kariuomenę Kurše. Vadovavimą perėmė 8-osios armijos generolas leitenantas Otas fon Belou. Tuo tarpu 8-oji armija gavo vado pavaduotoją, artilerijos generolą Frydrichą fon Šolcą, kuris tuo pat metu buvo ir XX korpuso vadas. 1915 m. rugsėjo 29 d. 8-oji armija buvo išformuota. 1915 m. gruodžio 30 d. Nemuno armija buvo pervadinta į 8-ąją armiją, kuriai vis dar vadovavo Otas fon Belou.

## Galerija

Vaizdas:Stab der 8-Armee.JPG|8-osios armijos štabas, Pirmasis Mozūrijos ežeryno mūšis.
Vaizdas:Usdau-Stab-der-8.Armee.jpg|8-osios armijos štabas, Pirmasis Mozūrijos ežeryno mūšis.
Vaizdas:Stab-8.Armee.jpg|8-osios armijos štabas, 1914 m. ruduo.


## Išnašos

## Šaltiniai
*  Cron, Hermann (2002). Imperial German Army 1914–18: Organisation, Structure, Orders-of-Battle [first published: 1937]. Helion & Co. ISBN 1-874622-70-1.
Magnezitas

**Magnezitas** – karbonatų klasės mineralas, kurio cheminė formulė yra MgCO₃. Gali būti geležies, magnio ir kobalto priemaišų, bet tik nedideliais kiekiais. Pavadinimą gavo iš senovės Graikijos vietovės Magnezijos, kur pirmąkart aptiktas.

Tai ugniai atspari medžiaga. Kietumas – 4–7, tankis – 3000 kg/m³. Baltos arba gelsvai pilkos spalvos, rečiau – rausvos. Skirstomas į kristalinį ir amorfinį. Yra trigoninės singonijos, romboedrų arba prizmių formos. Aptinkamas Austrijoje (Štirija), Slovakijoje, Lenkijoje (Silezija), Graikijoje (Euboja), JAV, Rusijoje (Čeliabinsko ir Orenburgo sritys, Krasnojarsko kraštas), Kinijoje, Indijoje, Vokietijoje, Italijoje ir Šiaurės Korėjoje. 

Daugiausia naudojamas ugniai atsparioms medžiagoms gaminti, gumos, plastikų, popieriaus, maisto, chemijos ir kitose pramonės šakose. 

## Šaltiniai
FK Maxline

**FK Maxline** (**„Makslajno“ futbolo klubas, Rohočovo „Makslaijn“**; , , ) – Baltarusijos futbolo klubas iš Vitebsko, iki 2023 m. veikęs Rahačove. Namų rungtynes žaidė Rohočovo miesto stadione, kuris atitiko licencijavimui keliamus reikalavimus.

## Istorija

Klubas ištakos siekia 1983 m. Nuo to laiko ne kartą kleitėsi klubinė priklausomybė. Būdavo susietas su vaikų ir jaunimo sporto mokykla. Vėlesniais metais visi šie dariniai buvo išfomuoti. 2020 m. mieste vėl suburta ekipa, kuri rungtyniavo Antroje lygoje ir vadinosi **„Dniapro“** pavadinimu. Nuo 2021 m. dėl rėmimo sutarčių žinomi **„Maxline“** pavadinimu. 2021 m. Antroje lygoje savo zonoje tapo nugalėtojais ir po sezono perkelti į aukštesnę pakopą.

2022 m. debiutavo Pirmoje lygoje. Joje užėmę trečią vietą ir dėl patekimo į Premjer lygą kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2022 m. lapkričio 16 d. įvykusiose pirmosiose rungtynėse 3:2 nugalėjo varžovai – Dziaržynsko „Arsenalas“. 2022 m. lapkričio 20 d. įvyko atsakomosios rungtynėse. Jose ... Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo .

2023 m. kovo mėn. klubas perkeltas į Vitebską.

## Sezonai

|}
Šaltinis:

## Spalvos
Rungtyniauja žalia juoda apranga. Išvykose – juoda, o atsarginės – pilkos spalvos.

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* teams.by svetainė
* footballfacts.ru svetainė
Svierionys

**Svironys** (arba ***Svierionys, Svyronys, Svyrionys***) gali reikšti:
* Svironys
* Baltarusijoje:
** Baranovičių rajone;
** Astravo rajone;
** Pastovių rajone.
Svierionys (Pastovys)

**Svieriónys** – kaimas vakarų Baltarusijoje, 27 km į pietvakarius nuo Pastovių.

## Istorija

XIX a. buvo seniūnijos centras Kabilninko valsčiuje.

## Šaltiniai
Polifemas (argonautas)

**Polifemas** () – graikų mitologijos personažas, Elato arba Poseidono ir Hipėjos sūnus, vienas iš Larisos (Tesalija) lapitų.

Žmona Laonomė, Heraklio sesuo (su pastaruoju jį siejusi draugystė). Be to, Polifemas buvęs argonautas; šiems Mysijoje jį palikus, Polifemas įkūręs Kiosą, tačiau kovoje pralaimėjęs chalibams.

## Išnašos
NGC 1300

**NGC 1300** – skersinė spiralinė galaktika, esanti Eridano žvaigždyne. Nuo Paukščių Tako galaktikos nutolusi 68 mln. šviesmečių. Šią galaktiką 1835 m. aptiko John Herschel.

Laikoma, kad NGC 1300 priklauso Krosnies-Eridano galaktikų asociacijai. Galaktikos disko skersmuo siekia 123 000 šviesmečių, o šviesios centrinės srities – 3500 šviesmečių. NGC 1300 branduolys pasižymi savita spiraline struktūra, kurios ilgis – apytikriai 3300 šviesmečių.

Manoma, kad galaktikos centre glūdi supermasyvi juodoji bedugnė, kurios masė siekia 7 × 10⁷ Saulės masių. Ši juodoji bedugnė nėra aktyvi.

## Išnašos
Komptonas

**Komptonas** () – miestas pietinėje Los Andželo apygardos dalyje, Kalifornijoje, JAV, išsidėstęs į pietus nuo Los Andželo centro. Komptonas yra vienas seniausių apygardos miestų, 1888 m. gegužės 11 d. jis tapo aštuntuoju į Los Andželo apygardos sudėtį įtrauktu miestu. 2021 m. duomenimis, Komptone gyveno 93 584 žmonės. Dėl savo geografinės padėties Los Andželo apygardoje Komptonas žinomas kaip „centrinis miestas“. Komptone aukštas skurdo lygis, miesto daugumą sudaro darbininkija. Be to, Komptonas yra pagarsėjęs dėl didelio nusikalstamumo. Miestas taip pat žinomas dėl iš jo kilusių, visoje hiphopo istorijoje garsių reperių, pavyzdžiui, Eazy-E, Dr. Dre ir Kendrick Lamar.

## Istorija
Didžioji dalis šiuolaikinio miesto teritorijos buvo atrasta ispanų ir jiems priklausė. 1784 m. Ispanijos Karalystė suteikė Chuanui Chosė Domingesui (*Juan José Dominguez*), buvusiam ispanų kariui, apie 300 km² plotą Los Andželo apygardos pietvakariuose.

Po 1846–1848 m. Meksikos ir Amerikos karo ši teritorija buvo perduota Jungtinėms Amerikos Valstijoms. 1866 m. gruodį du amerikiečiai, Fransis Templas (*Francis Temple*) ir Fildingas Gibsonas (*Fielding Gibson*), gavo nuosavybės teisę į maždaug 18,6 km² žemės sklypą. 1867 m. gruodį grupė naujakurių, vadovaujamų Grifito Komptono (*Griffith Compton*) ir Viljamo Mortono (*William Morton*), įkūrė bendruomenę ant Los Andželo upės krantų. Pradžioje žemės savininko garbei gyvenvietė buvo vadinama Gibsonviliu, bet netrukus buvo pervadinta į Komptonvilį, o 1869 m. – į Komptoną, kad būtų išvengta painiavos su to paties pavadinimo miestu, esančiu į šiaurę nuo Sakramento. 1888 m. gegužės 11 d. Komptono gyvenvietė gavo miesto statusą.

XX a. antroje pusėje kelis dešimtmečius mieste vyravo aukštas nusikalstamumo lygis, dažnai kildavo kruvinų gaujų susirėmimų. 1988 m. hiphopo grupė N.W.A. savo albume „Straight Outta Compton“ atkreipė visuomenės dėmesį į mieste tarpstantį beribį nusikalstamumą.

## Išnašos
Cossacks (serija)

**Cossacks** – realaus laiko strategijos žaidimų serija, kurią sukūrė Ukrainos vaizdo žaidimų kūrimo bendrovė „GSC Game World“. Seriją sudaro 3 žaidimai ir 3 papildymų paketai.

„Cossacks“ serijos žaidimuose atkuriami istoriniai mūšiai, vykstantys stačiakampiuose žemėlapiuose su izometrine perspektyva. Galima rinktis iš kelių tautų, kurių kiekviena turi savo ekonominio ir technologinio išsivystymo ypatumus, unikalius kovinius dalinius ir specializacijas.

## Žaidimai

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali „Cossacks“ svetainė
GSC Game World

**GSC Game World** – Ukrainos kompiuterinių žaidimų kūrimo bendrovė, įsikūrusi Kijeve. 1995 m. ją įkūrė Sergejus Grygorovičius ir ji geriausiai žinoma dėl „Cossacks“ ir „S.T.A.L.K.E.R.“ serijų. „GSC Game World“ buvo pirmoji bendrovė Ukrainoje, lokalizavusi kompiuterinius žaidimus į rusų kalbą. 2002 m. ji tapo leidykla „GSC World Publishing“.

Po 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą GSC sustabdė „S.T.A.L.K.E.R. 2“ kūrimą. Įmonė socialiniuose tinkluose ragino gerbėjus ir žaidimų žurnalistus aukoti Ukrainos ginkluotosioms pajėgoms ir suteikė specialias sąskaitas aukoms pervesti. 2022 m. gegužę „S.T.A.L.K.E.R. 2“ kūrimas buvo atnaujintas, komandai persikėlus į Prahą.

## Istorija

### Įkūrimas
Bendrovę 1995 m. įkūrė Sergejus Grygorovičius (), kuris tapo generaliniu direktoriumi (CEO). Įmonės pavadinimą ir emblemą jis sugalvojo dar mokykloje, 1990 m., būdamas 12 metų.

1996 m., kai Grygorovičiui buvo šešiolika, dviejų kambarių bute įmonėje dirbo penkiolika žmonių.

### Žaidimų kūrimas
1997 m. įmonė pradėjo kurti savo pirmąjį vaizdo žaidimą, tačiau iškilę sunkumai privertė jį greitai nutraukti.

1998 m., Rusijoje prasidėjus ekonominei krizei, GSC kompanija persiorientavo į vakarų rinką, kurdama realaus laiko strateginius žaidimus. GSC nesėkmingai bandė sudaryti sutartį su „Blizzard Entertainment“ dėl „Warcraft 3“ kūrimo. 1998 m. pabaigoje bendrovė baigė savo debiutinį komercinį žaidimą „WarCraft 2000: Nuclear Epidemic“. Jį varė nuosavas variklis, kurį vėliau vėl naudojo „“. Jie pradėjo kurti kitą projektą, pavadintą „DoomCraft“, kuris po šešių mėnesių buvo nutrauktas dėl „Cossacks“ kūrimo.

### Kompanijos debiutas
2001 m. „GSC Game World“ išleido realaus laiko strateginį žaidimą „Cossacks: European Wars“, skirtą Windows. Tai buvo pirmasis žaidimas, atnešęs bendrovei finansinę sėkmę ir pasaulinį pripažinimą.

## Kompiuteriniai žaidimai

### Atšaukti žaidimai

## Išnašos
Hiperbolė (retorika)

**Hiperbolė** ( 'padidinimas, persistengimas, perviršis') – retorinė figūra: tyčinis išdidinimas, objekto savybių perdėtas iškėlimas siekiant pabrėžimo arba komiško efekto. Gali būti perdedamas daiktų dydis, jų reikšmė, galia, kiekis, veiksmo ar būsenos trukmė, intensyvumas. Hiperbolė skirta sukurti dramatiškam efektui, tačiau perdėtas hiperbolizavimas gali virsti komizmu.

Hiperbolės gausiai naudotos antikinėje poezijoje, pasakojimuose apie karalių, didvyrių žygdarbius, dažnos meilės poezijoje, išreiškiant begalinę meilę. Platesne prasme, hiperbolės plačiai taikomos politinėje retorikoje, reklaminiuose pranešimuose. Hiperbolės priešingybė – litotė.

## Pavyzdžiai
Kasdienėje kalboje vartojamos hiberbolės:
* Kuprinė sveria visą toną.
* Stovėjau eilėje ištisą amžinybę.

Literatūroje:

## Šaltiniai
Ortodoksinis judaizmas

**Ortodoksinis judaizmas** – judaizmo atšaka, kurios atstovai griežčiausiai laikosi tradicinių nuostatų ir praktikų.

Tikima, kad Hebrajų Biblijoje ir kituose šventuosiuose tekstuose įtvirtinti laikui nepavaldūs moraliniai principai, jų negalima atsisakyti, taikantis prie besikeičiančių gyvenimo sąlygų. Tiek rašytinis įstatymas (Tora), tiek sakytinis (kodifikuotas Mišnoje ir aiškinamas Talmude) laikomas nekintamu, Toros kilmė esanti dieviška, ji nepaveikta žmonių kūrybos.

Orotodoksinis judaizmas išlaikė kašrutą, tradicines maldas ir apeigas, nuolat ir intensyviai gilinamasi į Torą, griežtai laikomasi šabo, religinių švenčių. Būdinga vyrų ir moterų atskyrimas sinagogose.

Ortodoksinis judaizmas nėra vienalytis judėjimas, esama įvairių jo krypčių. Neoortodoksinis judaizmas, susiformavęs XIX a. viduryje (kertinė jo figūra – Samson Raphael Hirsch, kurio mokykla siekė suderinti tradiciją su sekuliariais mokslais), sankcionavo šiuolaikinę aprangą, pamokslus leista sakyti gimtosiomis kalbomis. Be to, ši srovė pasižymi palankesniu požiūriu į šiuolaikinę kultūrą. Kitos kryptys: chasidiškasis judaizmas, Mizrachi judėjimas (pastarajam būdinga tradicijos ir sionizmo derinimas), Haredi judaizmas.

Didžiuma ortodoksinio judaizmo grupių atmeta sionizmą.

Izraelyje ortodoksinis judaizmas – oficiali šios religijos atmaina.

## Išnašos
Cossacks: European Wars

**Cossacks: European Wars** – realaus laiko strategijos vaizdo žaidimas, kurį sukūrė „GSC Game World“. Žaidimo veiksmas vyksta XVII ir XVIII amžiuje Europoje. Jame yra šešiolika žaidžiamų tautų, kurių kiekviena turi savo architektūros stilių, technologijas ir neribotą karių skaičių.

Žaidėjai turi išvengti bado, plėsti kariuomenę, statyti pastatus ir rinkti išteklius. Misijų scenarijai apima įvairius konfliktus, tokius kaip Trisdešimtmetis karas ir Austrijos įpėdinystės karas, o žaidimas garsėja tuo, kad žaidėjai gali valdyti, regis, neribotą skaičių karių. Ši galimybė jį išskyrė iš kitų to meto žaidimų, tokių kaip „Age of Empires“ ir „Empire Earth“.

Tai pirmoji „Cossacks“ kompiuterinių žaidimų serijos dalis. Žaidimas pelnė du apdovanojimus ir buvo teigiamai įvertintas daugumos recenzentų. Jis buvo finansiškai sėkmingas.

## Žaidimo eiga

Žaidime yra 6 pagrindiniai ištekliai, kurie yra labai svarbūs žaidėjo karinei pergalei: auksas, mediena, maistas, uoliena, geležis ir anglis. Aukso, geležies ir anglių galima gauti tik statant kasyklas nustatytoje išteklių teritorijoje ir siunčiant į jas valstiečius, o maistas auginamas malūnuose ir naudojant žvejybos laivus. Mediena ir uoliena renkami įprastiniais būdais, taip pat yra tam tikros teritorijos, kuriose juos galima rinkti. Dėl išeikvotų išteklių žaidėjas gautų nepageidaujamą nuobaudą, pavyzdžiui, maisto trūkumas reikštų badą valstybėje, o žaidėjo daliniai žūtų dėl atsargų trūkumo. Panašiai anglies ir geležies trūkumas reiškia, kad šauliai ir patrankos nustos šaudyti iš savo ginklų, o aukso trūkumas reikš, kad kariai ir valstiečiai, kuriems reikia mokėti už išlaikymą, sukils prieš valstybę. Ekonominę darbo jėgą sudaro valstiečiai, kurie gali atlikti kelias užduotis ir taip pat pulti priešo karius. Tačiau juos taip pat gali paimti į nelaisvę priešo kariai ir paversti ištikimais priešui.

### Tautos

*  Alžyras
*  Austrija
*  Danija
*  Anglija
*  Prancūzija
*  Nyderlandai
*  Sardinija
*  ATR
*  Portugalija
*  Prūsija
*  Rusija
*  Saksonija
*  Ispanija
*  Švedija
*  Osmanų imperija
*  Ukraina
*  Venecija

## Žaidimo papildymai

### Cossacks: The Art of War
2002 m. balandžio 1 d. išleistas „The Art of War“ yra pirmasis atskiras papildymas. Kaip ir originaliojo „Cossacks“, žaidimo veiksmas vyksta XVII ir XVIII amžiuje, o valdyti iš viso galima 8000 žmonių. „The Art of War“ pridedamos 5 naujos kampanijos, 2 naujos tautos (Danija ir Bavarija), žemėlapių redaktorius ir 16 kartų didesni žemėlapiai su naujomis vietovėmis. Abi naujos tautos turi XVIII a. muškietininkų dalinius, kurie pasižymi skirtingais atributais.

### Cossacks: Back to War
2002 m. spalio 18 d. išleistas „Back to War“ yra antrasis papildymo paketas, kurį galima žaisti ir atskirai. Papildyme pridedamos dvi naujos tautos (Šveicarija ir Vengrija), dėl jų įtakos Europos istorijai. Taip pat yra naujų žemėlapių, mokomoji kampanija ir žemėlapių redaktorius. Prie papildymo taip pat pridėta modifikacija, kuri prideda kelis įvairių šalių dalinius, naujus patrankų tipus ir pakeičia kai kuriuos parametrus, pavyzdžiui, statybos laiką, patobulinimų ir pastatų kainas.

## Išnašos
Čiobiškio šventoriaus II koplyčia

::*Apie pirmą Čiobiškio šventoriaus koplyčią žr. [[Čiobiškio šventoriaus pirma koplyčia|čia]].*

**Čiobiškio šventoriaus II koplyčia** – viena iš dviejų koplyčių, esančių šventoriuje prie Čiobiškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios, priklausančių paminkliniam bažnyčios statinių kompleksui. Stūkso aptverto šventoriaus šiaurės vakariniame kampe, bažnyčios priekyje, į kairę nuo įėjimo vartų. 

Koplyčia yra regioninės reikšmės architektūros paminklas, 1992 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Kaip ir kiti komplekso statiniai, ji klasicistinių formų, šaltiniuose nurodoma pastatymo data – XIX a. vidurys. Koplyčia savo formomis atkartoja priešinguose šventoriaus kampuose stovinčių varpinių apatinių tarpsnių architektūrą. 

Statinio tūris kompaktinis, kvadrato plano, vieno aukšto, su dvišlaičiu apskardintu stogu. Plytų mūro sienos padengtos tinku, iškeltos ant pamato su akmenų mūro cokoliu. Kampai išryškinti išsikišusiais masyviais piliastrais. Trijose fasadų sienose įrengtos stačiakampės nišos su segmentinėmis sąramomis, abiejuose frontonuose – po apskritą nišą. Pastogę ir frontonus puošia kelių eilių karnizai. Vidaus patalpoje įtaisyta medinė aukšto perdanga ant atviros sijos. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Širvintų rajonas *sakralas.lt* 
*
Vidmarko formulė

**Vidmarko formulė** – alkoholio koncentracijos kraujyje apskaičiavimo formulė, besiremianti duomenimis apie išgertą alkoholį, jo kiekį, kūno masę. Atlikęs daugybę alkoholio metabolizmo organizme tyrimų, šią formulę praktiškai pritaikė švedų mokslininkas Erikas M. P. Vidmarkas.

## Formulė
Vidmarko formulė ir šiandien naudojama teismo medicinos praktikoje alkoholio kiekio kraujyje įvertinimui tais atvejais, kai nebuvo atliktas tyrimas alkotesteriu arba dėl kitų priežasčių nebuvo galima laiku paimti kraujo ar šlapimo mėginių tyrimams. Jis priklauso mažiausiai tikslių alkoholio kraujyje nustatymo metodų grupei.

c = \frac{V\times \omega alk\times \rho alk}{m\times r}-{\beta\times \Delta t}

**Išsamiau:**

: c – alkoholio koncentracija kraujyje [‰] arba [g/l]; 
: V – gėrimo tūris [ml];  
: ωalk – alkoholio dalis gėrime;
: ρalk – etilo alkoholio tankis [g/ml];  
: m – tiriamojo kūno masė [kg];  
: r – vidutinis redukcijos faktorius – alkoholio santykis kraujyje ir audiniuose [l/kg];  
: β – vidutinis eliminacijos faktorius, per kiek laiko alkoholis pasišalina iš organizmo [‰/h];
: Δt − laikotarpis nuo gėrimo pradžios iki alkoholio nustatymo momento [h].
:

Vidutiniam redukcijos koeficientui r ir vidutiniam eliminacijos koeficientui β taikomas vidurkis:

**Vyrams:** vidutinis redukcijos koeficientas rm = 0,68 l/kg ir vidutinis eliminacijos koeficientas β = 0,15 ‰/val;

**Moterims:** vidutinis redukcijos koeficientas rž = 0,61 l/kg ir vidutinis eliminacijos koeficientas β = 0,17 ‰/val.  

Kadangi Vidmarko skaičiavime neatsižvelgiama į alkoholio dinamiką, formulė taikoma pagal bendrą išgerto alkoholio kiekį ir praėjusį laiką, galima gauti tik teorinę (o ne tikslią) alkoholio koncentraciją kraujyje, kuri gali būti didesnė arba mažesnė nei faktinė. Todėl Vidmarko skaičiavimu gaunama teorinė alkoholio koncentracija, pagal bendrą išgerto alkoholio kiekį. Formulėje neišskiriama alkoholis dalis, kuri prarandama dėl nuolatinio rezorbcijos deficito. Norint geriau interpretuoti Vidmarko skaičiavimo rezultatus, be pagrindinių duomenų apie suvartotą alkoholį ir kūno svorį, būtina gauti kuo daugiau duomenų apie suvartoto maisto kiekį, maisto vartojimo laiką, tiriamojo dinamiką, sveikatos būklę ir panašiai, kad būtų galima apskaičiuoti kuo tikslesnį alkoholio kiekį kraujyje.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Andreasson, Rune; Jones, A. Wayne: The Life and Work of Erik M. P. Widmark. In: *American Journal of Forensic Medicine & Pathology*. Band 17(3), September 1996, S. 177–190.
Olegas Goltvianskis

**Olegas Goltvianskis** (, g. 1980 m. rugsėjo 8 d. TSRS, Ukrainos TSR, Charkovo sritis, Charkovas) – Ukrainos karinis, politinis bei visuomenės veikėjas. Žinomas dėl savo antirusiškos ir antisovietiškos pozicijos. Jis už Lietuvos, Latvijos, Estijos, Lenkijos, Ukrainos ir kitų šio istorinio regiono susivienijimą.

## Biografija
Olegas Goltvianskis gimė Charkovo mieste. Dalyvavo nacionalistiniame judėjime, užsiėmė kazokų atkūrimu. Jis buvo išrinktas Poltavos srities vietos tarybos deputatu. 2009 m. Goltvianskis vadovavo Ukrainos nacionalinei sąjungai. Jis yra daugelio politinių akcijų Ukrainos ir Rusijos teritorijoje organizatorius. 2012 m. Olegas Goltvianskis buvo suimtas ir nuteistas už eitynes prieš nelegalią migraciją Charkove. Jis priešinosi V. Janukovyčiaus režimui ir buvo vienas iš Euromaidano organizatorių. Prasidėjus antiteroristinei operacijai, savanoriu išvyko į Donbasą. Vadovavo Pečersko batalionui. O. Goltvianskis buvo išrinktas deputatu Liubotyno mieste.
2016–2020 metais jis tarnavo Specialiųjų operacijų pajėgose. Olegas Goltvianskis yra pasipriešinimo judėjimo doktrinos bendraautorius. 2020 metais jis kandidatavo į Aukščiausiąją Radą, bet atsiėmė savo kandidatūrą. Nuo 2021 m. jūrų pėstininkų korpuso kovos su sabotažu padalinio vadas.
Turi du išsilavinimus: juristas – teisės bakalauras, inžinierius-energetikas. Apie jį nufilmuota keletas filmų, bei reportažų, tarp jų „Slaptasis karas“ ICTV (Ukraina), „Karinė paslaptis“ REN TV (Rusija).

## Bibliografija
* O. Goltvianskis, A. Ogloblya, A. Sizovas. *Вентиляция зданий. Проектирование и определения характеристик систем вентиляции жилых домов* (uk, en) // – Kijevas: 2015.
* O. Goltvianskis, A. Ogloblya, A. Sizovas. *Вентиляция зданий. Расчетные методы определения расходов воздуха на вентиляцию зданий с учетом инфильтрации* (uk, en) // – Kijevas: 2015.
* O. Goltvianskis *Східні традиції державотворення* // *Становлення Нікейської держави* / Kijevas: 2020. – p. 421–426. – 800 p. – ISBN 978-617-7502-44-8.
* O. Goltvianskis *Теорія та практика сучасної юриспруденції* //*Реформа та політичний процес* / Charkovas: 2020. – Т. I. – p. 36-38. – 328 p.
* O. Goltvianskis, R. Kobanetsas. *Націреальна спецслужба в українському державотворенні* // *До питання про особливості розвитку сектору безпеки США в умовах нових глобальних викликів*./ Kijevas: 2021. – p. 280–286. – 376 p. – ISBN 978-617-7502-02-8.
* O. Goltvianskis *Актуальні проблеми, пріоритетні напрямки та стратегії розвитку України* // *Українська енергетика. Реалії та перспективи* / Kijevas: ІТТА, 2022. – p. 124–126. – 180 p.
* O. Goltvianskis *Розвиток науки в умовах воєнного стану* // *Енергетика України в умовах війни та післявоєнного стану*. – Kijevas, 2022. – p. 124–126. – 452 p.
* O. Goltvianskis *Літні нукові читання* // *Культура Нікейської імперії*. – Rivne, 2022. – Т. XCI. – С. 136–144. – 542 с.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninis O. Goltvianskis tinklalapis
Šv. Charitina Lietuvaitė

**Šventoji Charitina Lietuvaitė** (, mirė 1281 m. Didžiajame Naugarde) – stačiatikių bažnyčios šventoji. Jos šventė yra spalio 5 d. Yra Lietuvos ir lietuvių tautos globėja.

## Biografija
Kadangi jos hagiografija neišliko, apie jos gyvenimą žinoma labai mažai. Paaugusi, apie 1233 m. buvo ištekinta už Naugardo kunigaikščio Jaroslavo Vsevolodovičiaus sūnaus Fiodoro Jaroslavičiaus, tačiau jos vyras per vestuvių išvakares paslaptingai mirė. Neištekėjusi įstojo į šventųjų Petro ir Povilo vienuolyną, tapo vienuole. Ten ji užsitarnavo pamaldžiosios statusą ir tapo abate. 2009 m. istorikas Algimantas Bučys iškėlė hipotezę, kad ji gali būti Tautvilo dukra, kuri pabėgo į Naugardą nužudžius tėvą.

## Šaltiniai
Rajanas

**Rajanas** () – miestas rytų Katare; vakarinis Dohos priemiestis ir Rajano savivaldybės administracinis centras. Pro miestą eina greitkelis į vakarinę šalies pakrantę, yra Dohos metro stotis. Mieste įsikūręs „Education City“ kompleksas, mokslų ir technologijų parkas, Chalifos tarptautinis stadionas.

## Istorija
Seniau būta dviejų dalių: Senojo Rajano, kurį sudarė keletas valstiečių kaimų, ir Naujojo Rajano, sudaryto iš Kataro valdančios giminės vilų. XX a. antroje pusėje Rajanas sparčiai augo, šios dvi dalys susiliejo į bendrą miestą.

## Šaltiniai
Chauras

**Chauras** () – miestas, įsikūręs Persų įlankos pakrantėje, šiaurės Katare, 50 km į šiaurę nuo Dohos, Kataro sostinės. Chauro savivaldybės administracinis centras. Miesto pavadinimas arabiškai reiškia „nedidelė įlanka“. Chauro apylinkėse plyti gausūs naftos ir gamtinių dujų telkiniai, greta įsikūręs pramoninis Ras Lafano miestas.

Chaure įsikūręs „Al-Sultan“ paplūdimio viešbutis ir poilsiavietė, rūmai, kurie perdaryti į viešbutį, taip pat modernios ir istorinės mečetės. Pagrindinė miesto pramonės šaka – žvejyba. Apylinkėse driekiasi keletas paplūdimių. Mieste pastatytas al Beito stadionas.

## Šaltiniai
Sotelis

**Sotelis** () – miesto dalis Los Andželo vakaruose. Sotelis buvo įkurtas 1899 m. ir pavadintas Ramiojo vandenyno krašto bendrovės (*Pacific Land Company*) vadovo, kuris pradžioje buvo atsakingas už bendrovės plėtrą ir reklamą, vardu. 2020 m. surašymo duomenimis, Sotelyje gyveno 38 471 žmogus.

Sotelis garsėja klestinčia japonų kilmės amerikiečių bendruomene, daug lankytojų pritraukiančiais restoranais ir nekomerciniais kino teatrais. Sotelis turi gilias šaknis japonų kilmės amerikiečių istorijoje. Pripažįstant istorinį paveldą, 2015 m. šis miesto rajonas buvo pavadintas Sotelio Japonų Miestu (*Sawtelle Japantown*).

## Išnašos
Vakra

**Vakra** () – miestas rytų Katare, tuojau į pietus nuo Dohos; Vakros savivaldybės centras. Su Doha miestą jungia plentas ir metro linija. Yra prieplauka. Šalia miesto įsikūrę vandens gėlinimo įrenginiai. Vystomas turizmas. Šalia miesto driekiasi paplūdimiai. Išlikę tradicinės architektūros statinių (dalis jų saugoma kaip muziejus), pastatyta keletas mečečių, turgus, medicinos kompleksas. Yra Al Džanubo stadionas (2019 m.).

## Istorija
Miesto pavadinimas arabiškai reiškia „lizdas“. Vakra nuo seno buvo svarbus Kataro uostamiestis ir perlų rinkimo centras. Miestas pradėjo augti XX a. aštuntajame dešimtmetyje kaip Dohos priemiestis.


Al Wakrah Souq path and buildings.jpg|Vakros prekybinė gatvė
Al Wakrah Heritage Village.jpg|Senoji Vakra
Ezdan Villa 56, Al wakra - panoramio.jpg|Miesto gatvė


## Šaltiniai
Kilobaitas

**Kilobaitas** – informacijos kiekio matavimo vienetas.

Tarptautinė matavimo vienetų sistema prieždėlį kilo- apibrėžia kaip daugiklį 103, todėl vienas kilobaitas lygus 1000 baitų. Tarptautinis rekomenduojamas vieneto žymėjimo simbolis yra **kB**.

Kai kuriose informacinių technologijų srityse, ypač kalbant apie laisvosios prieigos atminties talpą, *kilobaitas* paprastai reiškia 1024 (210) baitus.

## Šaltiniai
Krikščioniškasis mokslas

**Krikščioniškasis mokslas** () – JAV atsiradusi religinė srovė, kurią 1879 m. pradėjo Meri Beiker Edi (*Mary Baker Eddy*). Susidarė liberaliojo protestantizmo pagrindu. Šio mokymo sekėjai susibūrę į Kristaus Mokslininko Bažnyčią (). Būtina atsižvelgti, kad šiuo atveju terminas *Krikščioniškasis mokslas* yra religijos pavadinimas, o ne krikščioniškosios teologijos sinonimas, taip pat šis terminas nereiškia grupės mokslininkų, kurie tiria krikčionybę.

## Istorija
„Krikščioniškasis mokslas“ atsirado JAV XIX a. tuo metu, kai protestantizmas buvo nusilpęs. Šią religinę srovę pradėjo Meri Beiker Edi, o jos pažiūroms įtaką buvo padarę gydovo Finiso Kvimbio (*Phineas Quimby*) darbai. Pagrindinė, arba pirmoji, „Krikščioniškojo mokslo“ bažnyčia yra Bostone. Esama apie 85 tūkstančius sekėjų, dauguma jų gyvena JAV. Viena iš ikoniškų „Krikščioniškojo mokslo“ bažnyčių – Septynioliktoji „Krikščioniškojo mokslo“ bažnyčia Čikagoje, ji yra brutalizmo architektūros paminklas.

## Tikėjimo tiesos

„Krikščioniškojo mokslo“ sekėjai pripažįsta Bibliją (nors ir nelaiko jos neklystama) ir veikalą „Mokslas bei sveikata su raktu į Šventraštį“ (), kurį, savo pačios išgijimo 1866 m. ir Biblijos studijų įkvėpta, parašė Meri Beiker Edi. „Krikščioniškojo mokslo“ skirtumas nuo tradicinės krikščionybės tas, kad nors Kristaus gyvenimas suprantamas kaip buvimo dieviškuoju sūnumi pavyzdys, būti Dievo sūnumi ar dukterimi – kiekvieno žmogaus prigimtis. Įgijus „Kristaus protą“ ir supratus tikrąjį dvasios pobūdį, galima palaipsniui įveikti mirtį. Tam reikia pažvelgti už materialiųjų reiškinių ribų esančion dvasinėn tikrovėn, kurią ortodoksinė krikščionybė sieja su anapusybe, o „Krikščioniškasis mokslas“ laiko akivaizdžiu faktu. Beiker teigė, kad kiekvienam prieinami išgydymai, kokius atliko Kristus, o to pasiekti galima maldomis. „Krikščioniškojo mokslo“ sekėjai tiki, kad ir žmogus, ir visata yra dvasinės, o ne materialiosios prigimties.

## Simbolika
„Krikščioniškojo mokslo“ simbolis – antspaudas su pasviru keturkampiu karūną veriančiu kryžiumi, kurį rėmina citata iš 1881 m. pataisyto Karaliaus Jokūbo Biblijos leidimo (Mt 10:8) „Gydykite ligonius, apvalykite raupsuotuosius, prikelkite mirusius, išvarinėkite demonus“ (; skirtumas nuo 1881 m. Karaliaus Jokūbo Biblijos tas, kad *devils* pakeista į *demons*).

## Išnašos
Jurgis Jankauskas

**Jurgis Jankauskas** (g. 2003 m. vasario 5 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas. 

## Karjera
### Džiugas
Nuo 2016 m. rungtyniavo Džiugo klubo jaunimo ekipose.
### Šiaulių FA
Nuo 2018 rungtyniavo FA Šiauliai jaunimo ekipose. Atstovavo Šiaulių sporto gimazijos ir FA Šiauiai B ekipoms.

2022 m. šiauliečiai debiutavo A lygoje, bet žaidėjas pagrindinėje sdėtyje nežaidė. Netrukus pranešta, kad palieka Šiaulius. 
### Džiugas
Nuo 2022 m. rungtyniavo Džiugo klube. Atstovavo Džiugas B komandai.

2022 m. rugsėjo 7 d. debiutavo FC Džiugas pagrindinėje ekipoje, A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.

2022 m. lapkričio 13 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pirmą kartą rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje. Sužaidė 88 minutes ir buvo pakeistas, o žemaičiai pralaimėjo rezultatu 0:3.

2022 m. lapkričio 23 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš FK Sūduva. Šias rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje, o 70 minutę išlygino rezultatą (1:1), kuris nebepakito iki rungtynių pabaigos. Išrinktas į simbolinę XXXVI (36) turo rinktinę.

2023 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad pratęsta sutartis su „Džiugo“ klubu.

2024 m. sausio 8 d. tapo žinoma, kad žaidėjas ir toliau atstovaus klubui.

#### Mažeikių „Atmosfera“
2024 m. liepos mėn. tapo žinoma, kad futbolininkas nuomos pagrindais keliasi į Mažeikių „Atmosferą“.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
* fcdziugas.lt svetainė
Gumbinės mūšis

**Gumbinės mūšis** – mūšis, įvykęs 1914 m. rugpjūčio 20 d., tarp Rusijos ir Vokietijos kariuomenių. Dėl vokiečių puolimo skubotumo rusų kariuomenė pasiekė pergalę.

## Vokiečių puolimas ir atsitraukimas
Hermanas fon Fransua įtikino Maksimilianą fon Pritvicą pradėti puolimą prieš Rusijos 1-ąją armiją, kol 2-oji armija dar buvo toli pietuose.

Rugpjūčio 20 d. rytą po naktinio žygio vokiečių 2-oji pėstininkų divizija pajudėjo per vietinį mišką ir aplenkė rusų 28-ąją pėstininkų diviziją, kurią be apsaugos paliko Huseino Chano Nachičevanskio kavalerija. Vokiečių 1-oji pėstininkų divizija su rusų 29-ąja pėstininkų divizija susikovė 3.30 val., kai vokiečių 2-oji pėstininkų divizija rusų 28-ajai pėstininkų divizijai pridarė 60 proc. nuostolių ir užėmė Malvišką.

Pietuose Augusto fon Makenzeno XVII korpusas ir Oto fon Belou I rezervinis korpusas vis dar judėjo į priekį ir nebuvo pasirengę kovai. Išgirdusios apie fon Pritvico veiksmus toliau į šiaurę, Makenzeno 35-oji ir 26-oji pėstininkų divizijos puolė Renenkampfo III korpusą, kurį sudarė 25-oji ir 27-oji pėstininkų divizijos, 4.30 val. Tačiau Belou negalėjo prisijungti iki vidurdienio. Rusai šioje vietovėje gerai žinojo apie vokiečių ketinimus dėl Fransua veiksmų ir visą laiką ruošėsi puolimui, perkeldami savo sunkiąją artileriją. Iš pradžių vokiečių puolimas vyko sėkmingai, tačiau, patekęs į rusų artilerijos ugnį, jis susilpnėjo ir rusams pavyko pasukti vokiečių flangus ir priversti priešą netvarkingai trauktis į Įsručio-Unguros liniją, palikus 6 000 belaisvių rusų rankose.

Tuo tarpu Belou I-asis rezervinis korpusas, užuot puolęs Geldapę, kaip buvo įsakyta, pasuko į šiaurę padėti Makenzenui. Tada jo flangą puolė rusų 30-oji pėstininkų divizija. Vokiečiai nesugebėjo judėti į priekį ir paremti Makenzeną, o abi pusės patyrė didelių nuostolių. Vokiečių 3-ioji rezervinė divizija, vadovaujama Kurto fon Morgeno, į mūšio vietą atvyko per vėlai, kad galėtų įsikišti.

## Išnašos

## Papildomam skaitymui

* 
* 
*
Darius Jankauskas

**Darius Jankauskas** (g. 1992 m. balandžio 27 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.

## Karjera
### Žaidėjo karjera
2011 m. atstovavo FC Klaipėda. A lygoje sužaidė vienerias rungtynes. 

2012 m. persikėlė į Latviją, kur atstovavo FK Jelgava.

2013 m. rungtyniavo FC Šiauliai. A lygoje sužaidė 21 rungtynes.

Nuo 2014 m. atstovavo Pakruojo „Kruojai“, kuri tais metais tapo A lygos vicečempione. 

2015 m. vasarą „Kruoja“ pasitraukė iš čempionato dėl įtarimų dalyvaujant sutartose varžybose. 

2015 m. rudenį persikėlė į Lenkiją, kur rungtyniavo Znicz Pruszkow.

Nuo 2016 m. rungtyniavo FK Kauno Žalgiris, kuris dalyvavo A lygoje. Pagrindinėje ekipoje debiutavo 2022 m. rugpjūčio 11 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.

Tuo metu šio klubo susietuoju klubu buvo FC Hegelmann Litauen, kuris kovojo Pirmoje lygoje. 2016 m. rugpjūčio 5 d. debiutavo kauniečių gretose rungtynėse prieš Kelmės klubą.

2017 m. pradžioje jėgas išbandė Norvegijoje, kur atstovavo Eiger FK, o antroje metų pusėje – Islandijoje, kur atstovavo Leiknir Fáskrúds.

Nuo 2019 m. rungtyniavo FA Šiauliai, kuris tuo metu varžėsi Pirmoje lygoje. 2019 m. balandžio 20 d. rungtynėse prieš Žalgiris B pasižymėjo pelnydamas du įvarčius ir svariai prisdėjo prie šiauliečių pergalės rezultatu 4:0. 2020 m. tęsė karjerą FA Šiauliai.

2021 m. atstovavo FC Saulininkas, kuris kovojo Trečioje lygoje (Šiaulių zonoje).

### Trenerio veikla
2021 m. dirbo FC Gintra vyr. trenerio asistentu. 2021 m. rugpjūčio 21 d. FC Gintra su žaidė čempionių lygos atrankos pirmos grupės finale. Grupės finalo rungtynės prieš Breiðablik susiklostė ypač nesėkmingai: islandės sutriuškino šiaulietes rezultatu 8:1 ir tapo grupės nugalėtojomis. „Gintros“ klubui tai buvo pati didžiausia nesėkmė Europos turnyruose. Po nesėkmingai susiklosčiusių rungtynių prieš islandes, iš pareigų atsistatydino ilgametis vyr. treneris Rimantas Viktoravičius, o pareigas užėmė asistentu dirbęs Darius Jankauskas.

2021 m. spalio mėn., likus 4 turams iki čempionato pabaigos, FC Gintra užsitikrino 20 čempionių titulą klubo istorijoje.

2022 m. vasario mėn. pristatytas naujasis ekipos vyr. treneris iš Bulgarijos Kalojanas Petkovas. Darius Jankauskas liko klube ir tapo vyr. trenerio asistentu. 2022 m. apgynė čempionių titulą. Dvidešimt pirmas kartas, kai Gintra tapo čempionėmis.

2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA B trenerio licenciją.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: Ekipa žaidė A lygoje;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Vilius Stebrys

**Vilius Stebrys** (g. 2000 m. sausio 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas. Atstovavo „Sūduvos“ futbolo klubui.

## Karjera
Nuo 2014 m. atstovavo Garliavos sporto mokyklos ekipoms (*Garliavos SM*). Rungtyniavo jaunimo lygose.

2016 m. rudenį sulaukė šanso rungtyniauti Pirmoje lygoje, kuomet atstovavo tuometiniam F.B.K. Kaunas.

2016 m. rugsėjo 17 d. įvyko debiutas Pirmoje lygoje, o F.B.K. Kaunas nugalėjo „Kelmės“ klubą rezultatu 4:3. Vartininkas šiose rungtynėse rungtyniavo startinėje sudėtyje ir žaidė visą mačą. Dar trejose rungtynėse buvo metamas į kovą rungtynių pabaigoje.

2017 m. atstovavo FK NFA, kuris rungtyniavo Antroje lygoje (Pietų zonoje). Sužaidė aštuonerias rungtynes.

Nuo 2018 m. atstovavo FC Sūduva, kuri rungtyniavo Elitinėja U-19 lygoje, bei Sūduvos klubo dublerių ekipai Sūduva B.
### FK Sūduva
Nuo 2018 m. atstovavo „Sūduvos“ klubui. Būdavo registruojamas A lygos rungtynėms, tačiau tuo metu nepakeičiamu vartininku buvo kroatas Ivanas Kardumas. 

2018 m. gegužės 24 d. debiutavo pagrindinėje ekipoje, kai Šiauliuose buvo žaidžiamos LFF taurės turnyro rungtynės prieš Šiaulių FA. Sūduva sutriuškino varžovus rezultatu 7-0, o 74 minutę vietoje Ivano Kardumo į vartus stojo Vilius Stebrys.

2021 m. į Marijampolės „Sūduvą“ atvyko graikas Makis Giannikoglou, Ivanas Kardumas prarado vietą starto vienuoliktuke, tik sezono pabaigoje vėl stojo į vartus. Vilius Stebrys atstovavo klubui rungtyniaudamas Sūduva B ekipoje.

2022 m. sezone klubo pagrindiniu vartininku tapo Tomas Švedkauskas, kuris be keitimų sužaidė 35 rungtynes. Tik pačiose paskutinėse rungtynėse, trisdešimt šeštame ture, savo šanso sulaukė Vilius Stebrys. 2022 m. lapkričio 23 d. oficialiai debiutavo A lygoje rungtynėse prieš „Džiugo“ ekipą, kurios baigėsi lygiosiomis (1:1).

2023 m. A lygoje Vilius Stebrys sužaidė trylika rungtynių ir prasileido 22 įvarčius, o Giedrius Zenkevičius – dvidešimt keturias rungtynes ir prasileido 38 įvarčius.

2023 m. gruodžio 14 d. tapo žinoma, kad pasirašyta nauja sutartis su vartininku.

2025 m. vasario mėn. tapo žinoma, kad futbolininkas baigia profesionalo karjerą ir prisijungė prie klubo trenerių štabo kaip vartininkų treneris. 2025 m. lapkričio mėn. įgijo UEFA B vartininkų trenerio licenciją.

## Statistika
; A lygos statistika

## Karjera rinktinėse
; Jaunimo U-19 rinktinė
Rungtyniavo Lietuvos jaunimo U-19 rinktinėje. 

2018 m. birželio 9 d. rungtyniavo Lietuvos U-19 rinktinės sudėtyje prieš Estiją. Lietuviai šiose rungtynėse sutriuškino varžovus rezultatu 5:0.

2018 m. lapkričio 17 d. rungtyniavo prieš Prancūzijos U-19 rinktinę. Šiose rungtynėse varžovai nugalėjo lietuvius rezultatu 7-0.

## Pasiekimai
### su [[FK Sūduva]]


## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Asswehly SC

**Asswehly SC** arba **Al-Swihli SC** () – Libijos sporto klubas iš Misratos (Misuratos), turintis įvairių sporto šakų (futbolo, futzalo, rankinio, krepšinio, tinklinio) komandas. Šis straipsnis apie klubo futbolo ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje šalies lygoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1944 m. 1951 m. rugsėjo 17 d. įkurtas Al Ahly Misratah Club. Nuo 1972 m. žinomas **Asswehly Sports Club** pavadinimu.

2002 m. rungtyniavo arabų taurės laimėtojų turnyre ir B grupėje liko ketvirtoje vietoje, paskutiniai.

2017–2018 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje lygoje ir C grupėje liko antroje vietoje.

2021–2022 m. aukščiausioje lygoje rungtyniavo antroje grupėje. Liko ketvirti ir į finalinį etapą nepateko.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

; Pavadinimų kaita
* **Alislah**: 1952 m. lapkričio 17 d.
* **That Arremal**: 1953 m. birželio 30 d.
* **Alahly Misrata**: 1954 m.
* **Asswehly**: 1972 m.

## Pasiekimai
; Libijos futbolo taurė
: Finalininkai (2x): 1993–1994, 1999–2000 m.

; Antrasis divizionas
: Nugalėtojai (12x): 1965, 1967, 1969, 1971, 1973, 1975, 1979, 1982, 1988, 1990, 1992, 1996 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

Raudona ir balta. Klubas žaidžia raudona apranga su baltais skaičiais, bei užrašais, arba balta apranga su raudonais žymenimis.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia raudona balta apranga. 

## Garsesni žaidėjai

; Futbolininkai atstovavę Libijos nacionalinei rinktinei
*  

; Užsieniečiai
*  Akinjide Idowu, saugas.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Al Ahli SC (Tripolis)

**Al Ahli SC** () – Libijos sporto klubas iš Tripolio, turintis įvairių sporto šakų (futbolo, futzalo, rankinio, krepšinio, tinklinio) komandas. Šis straipsnis apie klubo futbolo ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje šalies lygoje. Angliškuose šaltiniuose žinomas kaip **Al Ahli Tripoli Sports Club** bei **Alahli Sports Club**.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1950 m. Daugkartiniai šalies čempionai ir Libijos futbolo taurės laimėtojai.

2021–2022 m. aukščiausioje lygoje rungtyniavo antroje grupėje. Tapo grupės nugalnėtojais, o finaliniame etape liko antri.

2022–2023 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai
; Libijos čempionai (14): 1964, 1971, 1973, 1974, 1978, 1984, 1993, 1994, 1995, 2014, 2016, 2022–2023, 2024–2025 m.
; Libijos futbolo taurė (6x): 1976, 1994, 2000, 2001, 2006, 2016 m.
; Libijos Supertaurė (2x): 2000, 2017 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja žalia apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Libijos nacionalinei rinktinei
*  Ahmed Saad Osman, puolėjas (2005–2011 m.)
*  Hamdou Elhouni, 2013–2015 m.
*  Tarik El Taib, 2016 m.

; Užsieniečiai
*  Vianney Mabidé, 2017 m.
*  William Jebor, 2014 m.
*  Mahdi Karim, 2007–2008 m.
*  Ali Rehema, 2007–2008 m.
*  Samer Saeed, 2007–2009, 2010–2011 m.
*  Jacques Zoua, 2021 m.
*  Abdoul Bâ, 2021–2022 m.
*  Amine Erbati, 2004–2006 m.

## Garsesni treneriai
*  Theo Bücker (2007–2008 m.)
*  Ruud Krol (2014 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive