open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eleonoros sakalas

**Eleonoros sakalas** arba **Akmeninis sakalas** (*Falco eleonorae*) – sakalinių (*Falconidae*) šeimos plėšrus paukštis. Didesnis už sketsakalį, gerai sudėtas sakalas aiškiai lieknu, dažnai kryžiaus formos siluetu, lengvu polėkiu. Blyškios formos apdaras (pasitaiko dažniau nei tamsios formos apdaru) primena sketsakalio, tik galvos raštas ne toks ryškus ir ne tokia kaštoninė papilvė. Tamsios formos patinų apdaras primena raudonkojį sakalą. Blyški linija visų plasnojamųjų plunksnų pagrinde yra išskirtinis šio paukščio apdaro bruožas.

Gyvena daugiausia Viduržemio jūros salose, uolėtose pakrantėse ir akmeninėse plokštumose. Perėjimo metu gyvena jūros pakrantėse, tik po kelis kilometrus nutolstant į žemynus ar jūrą. Priešlizdiniu periodu išsisklaido labiau - renkasi turtingose vabzdžiais vietose - prie Kretoje, Kipre, Maljorkoje ir Turkijoje esančių ežerų bei pelkių, miškelių, kalvų ir miestų. Reguliariai grįžta į tas pačias perėjimo vietas ant negyvenamų uolų ar žemės.

Lietuvoje neperi, stebėti tik pavieniai paukščiai vasaros pabaigoje ir rudenį.

## Šaltiniai
* Žiedavimas.com - Eleonoros sakalas

## Taip pat skaityti

* Lietuvos plėšrieji paukščiai
* Plėšrieji paukščiai
Mepingo nacionalinis parkas

**Mepingo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Lampuno, Čiangmajaus ir Tako provincijose. Parkas įkurtas 1981 m. liepos 13 d.

## Vieta
Parkas užima 1 003,75 km² plotą kairiame Pingo upės krante ir apima Doitao (*Doi Tao*) Čiangmajaus, Li (Li) Lampuno ir Samngao (*Sam Ngao*) Tako apylinkėse. Parko kalnų aukštis svyruoja apie 900 m, aukščiausia viršūnė Doihuailao (*Doi Huai Lao*) 1 334 m.

## Flora ir fauna
Mepingo nacionaliniame parke vyrauja lapuočių ir mišrūs miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (*Tectona grandis*), *Afzelia xylocarpa*, rudoji šorėja, *[[shorea siamensis]]*, stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), krausva (*Lagerstroemia calyculata*), bukalapis sparnenis (*Dipterocarpus obtusifolius*), Vietnaminė pušis (*Pinus merkusii*), gleivingoji pušis (*Pinus kesiya*), *Tetrameles nudiflora*, Indiškasis lapainis, viršūklis (*Terminalia alata*), plaukuotasis viršūklis (*Terminalia chebula*), karpotasis viršūklis (*Terminalia bellirica*), aukštoji hopėja (*Hopea ferrea*), kvapioji hopėja (*Hopea odorata*), tikrasis bambukas (*Bambusa bambos*), daug įvairių orchidėjų ir paparčių.

Parke gyvena: Indijos muntjakas, makakos, šernas, Himalajinis lokys, ožka (*Capricornis milneedwardsii*), Kininis goralas (*Nemorhaedus griseus*), viverinė katė, mažoji civeta (*Viverricula indica*), baltarankis gibonas, juodakaklis kiškis (*Lepus nigricollis*), dvispalvė ratufa (*Ratufa bicolor*) ir kt., daug įvairių paukščių – ausuotasis kragas, mažasis kragas, Azijinė rudoji musinukė (*Muscicapa dauurica*), *Lanius cristatus*, *Lanius collurioides*, volungė (*Oriolus chinensis*), *Dicrurus paradiseus*, šelmeninė kregždė, rusvoji kregždė (*Cecropis daurica*), Azijinis palminis čiurlys (*Cypsiurus balasiensis*), baltastrėnė šama (*Copsychus malabaricus*), bankivinė višta ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Koluango (*Ko Luang*) krioklys().
* Bhumifolo hidroelektrinės užtvanka ().
* Jangvi (*Yang Wi*) urvas.
* Fadam-Fadaengo (*Pha Damo-Pha Daeng*) apžvalgos aikštelė().

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Mika Salo

**Mika Juhani Salo** (1966 m. lapkričio 30 d.) – Suomijos lenktynininkas. Formulėje 1 Salo debiutavo 1994 m. atstovaudamas Lotus komandai, vėliau atstovavo Tyrrell, Arrows ir British American Racing ekipoms. 1999 m. šešiuose etapuose Ferrari komandoje pakeitė susižeidusį Michaelį Schumacherį. Vokietijoje Salo turėjo galimybę iškovoti pergalę, tačiau paprašytas komandos į priekį praleido dėl čempiono titulo kovojantį kitą Ferrari lenktynininką Eddie Irvine'ą ir turėjo tenkintis antrąja vieta, Italijoje suomis finišą pasiekė trečias. Vėliau Salo pilotavo Sauber ir Toyota bolidus, o po 2002 m. pasitraukė iš Formulės 1 ir dalyvavo įvairiose kėbulinių automobilių lenktynėse.

## Šaltiniai
Monday Morning Apocalypse

**Monday Morning Apocalypse** – šeštasis Švedijos metalo muzikos grupės Evergrey studijinis albumas.

## Dainų sąrašas
# "Monday Morning Apocalypse" – 03:11 (muzika: Englund/Danhage, žodžiai: Englund)
# "Unspeakable" – 03:55 (muzika: Englund, žodžiai: Englund)
# "Lost" – 03:14 (muzika: Englund/Danhage, žodžiai: Englund)
# "Obedience" – 04:14 (muzika: Englund/Danhage/Ekdahl, žodžiai: Englund)
# "The Curtain Fall" – 03:09 (muzika: Englund, žodžiai: Englund)
# "In Remembrance" – 03:34 (muzika: Englund/Zander, žodžiai: Englund)
# "At Loss For Words" – 04:14 (muzika: Englund, žodžiai: Englund)
# "Till Dagmar" – 01:40 (muzika: Zander)
# "Still In The Water" – 05:18 (muzika: Danhage, žodžiai: Englund)
# "The Dark I Walk You Through" – 04:20 (muzika: Englund/Danhage, žodžiai: Englund)
# "I Should" – 04:52 (muzika: Englund, žodžiai: Englund)
# "Closure" – 03:09 (muzika: Ekdahl, žodžiai: Englund)

## Personalas
### Grupė
* Tom S. Englund – vokalas/gitara
* Henrik Danhage – gitara
* Michael Håkansson – bosinė gitara
* Rikard Zander – klavišiniai
* Jonas Ekdahl – mušamieji

### Svečiai
* Carina Englund – vokalas
* Sigvard Järrebring – styginiai
Dausynai (Klaipėda)

**Dausynai** – kaimas šiaurės rytiniame Klaipėdos rajono savivaldybės pakraštyje, 9 km nuo Endriejavo. Dausynų atminimo ženklas partizanams (pastatytas 2008 m.).

## Istorija

Apylinkės miškuose pokariu veikė Lietuvos partizanai. 1945 m. birželio 3 d. netoli Juozo Vaišvilo namų žuvo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kosto Ticiaus (Tico) būrio partizanai Juozas Vaišvila (grupės vadas), Panas Genčas ir Antanas Lučinskas. 
 
## Gyventojai

## Šaltiniai
Daustoriai

**Daustoriai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vaiguvos. Kaime išlikę apleisti buvusios dvaro sodybos pastatai. Netoliese statomos vėjo jėgainės.

## Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Daustoriai minimi nuo 1588 m. Priklausė bajorams Kačenauskams (Kačenovskiams).

Pasakojama, kad senieji mediniai Daustorių dvaro rūmai sudegė per 1830–1831 m. sukilimą, o vietoje jų Boleslovas Kačenovskis pastatė naujus rūmus, įveisė įvairių rūšių vaismedžių didžiulį sodą, bityną, augino trakėnų veislės žirgus. Dvaro rūmai buvo vadinami vienais gražiausių apskrityje.

Tarpukario dvaro rūmų nuotraukoje prieangį puošė keturios kolonos, virš prieangio buvo didelis balkonas su baliustrada, priešais rūmus buvo gėlynas. Į antrąjį rūmų aukštą vedė marmuru puošti laiptai, kiekviename kambaryje buvo dvivėrės durys. Išlikusios autentiškos krosnių detalės.

Po tėvo mirties dvarą ėmėsi valdyti  Stefanija Kačanovska-Liutikienė (1887–1951), ištekėjusi už dvarininko iš Žagarės Liutiko, kuris 1932 m. nusišovė savo miegamajame.

Dvare buvo didelė biblioteka, kuriai buvo skirtas vienas rūmų kambarys. 1940 m. SSRS okupavus Lietuvą, dvaras nacionalizuotas, biblioteka suniokota. Keletą vertingesnių knygų išgelbėjo netoliese gyvenęs nepriklausomybės kovų savanoris Albertas Šimkus.

Dvarą nacionalizavus,  S. Liutikienė pasitraukė iš pradžių pas Šimkus, o paskui į Šiaulius, pas savo draugus žydus. Vokiečių okupacijos metais dvarą administravo atsiųstas iš Kauno ponas Rukuiža su šeima.

Į dvarą grįžo ir Liutikienė, tačiau priimti jokių sprendimų ji negalėjo. Sužinojusi apie žydų šaudymą, ji nuvyko į Kelmę, kartu priedangai pasiėmusi savo krikštasūnį, ūkvedžio sūnų Juozuką. Ekzekucijos vietoje bandė kalbėtis su ginkluotų vyrų vyresniuoju, bet jai buvo įsakyta pasišalinti. Bet miške ji surado savo senus draugus gydytoją Koganą su žmona, įsodino juos į savo vežimą ir parsivežė į Daustorius. Pasakojama, kad gydytojas Koganas, gyvendamas dvare, netgi vertėsi gydytojo praktika. Tačiau vėliau Koganai buvo suimti ir išvežti.

Dvarininkės krikštasūnis Juozukas savo atsiminimuose taip apibūdino S. Liutikienę: „Ji buvo išsilavinęs žmogus: gražiai grojo pianinu, laisvai kalbėjo prancūziškai ir vokiškai, jau nekalbant apie lenkų, rusų ir lietuvių kalbas. Daug vertingų knygų iš jos bibliotekos bolševikų laikais teismo komisaro nurodymu buvo išmesta“.

Baigiantis karui S. Liutikienė slapstėsi Skaudvilės apylinkėse pas Beišių šeimą, paskui emigravo į Lenkiją, gyveno Gdanske, dėstė muziką, ten ir mirė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daušiškiai (Pakruojis)

**Daušiškiai** – viensėdis Pakruojo rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Lygumų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dautartai (Pagojukai)

**Dautartai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Kaulakių, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daužnagiai

**Daužnagiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Šaukoto, prie Gomertos upelio. Praeina kelias , atšaka į Minaičius. Yra stogastulpis, XX a. pr. koplytėlė.

## Istorija

1595 m. kaimas priklausė Šaukoto dvarui, susidėjo iš 25 valakų žemės, buvo 22 ūkiai.

XIX a. pab. kaimas pateko į Kirjanovo valsčių, Pašušvio parapiją, buvo 242 dešimtinių žemės.

1912 m. išskirstytas į vienkiemius. 1933 m. įsteigta pradžios mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Davainiai

**Davainiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Dusetų. Stovi kaimo kryžius.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Davainiškės

**Davainiškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Alovės, prie Ilgio ežero.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Davainiškis

**Davainiškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Salų miestelio.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Tunaitis, vyskupas.

## Šaltiniai
Davongalis (Radviliškis)

**Davongalis** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Sidabravo. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Davonys

**Davonys** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gelvonų. Veikia Davonių koplyčia (stačiatikių). 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Debikonys

**Debikonys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Vadoklių, prie kelio . Iš rytų šliejasi Taujėnų miškai, jų pakraštyje telkšo ežeras Pilvinas. Apylinkėse teka upokšniai Berupelis ir Obelis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dečionys

**Dečionys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kavarsko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Davaitbalis

**Davaitbalis** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Bagrėno.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Davedynos

**Davedynos** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Griškiškės. 

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dėdeliškės

**Dėdeliškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kariotiškių, 2 km į vakarus nuo Grigiškių. Įsikūręs pietrytinėje Didžiulio ežero pakrantėje, aplink nedidelį Krausliuko ežerėlį. Praeina Grigiškių–Rykantų kelias. Būdingos besiplečiančios nausėdijos. Yra kapinės. Pagrindinės gatvės Kalno g. ir Šaltinių g. Dėdeliškės rytų pusėje ribojasi su Dirkliškių mišku, kuris patenka į Naujojo Lentvario botaninį draustinį. Dirkliškių miške saugoma ekotipų gausa (miškai, pievos, pelkės) bei retų augalų rūšių augavietės.

## Gyventojai

## Šaltiniai

* Naujojo Lentvario botaninis draustinis (Vilniausgidas.lt)
Dėdynai

**Dėdynai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Bizierių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degeniai (Panevėžys)

**Degeniai** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Vadoklių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degėsiai (Radviliškis)

**Degėsiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Grinkiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degeniai (Telšiai)

**Degeniai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Telšių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degesiškės

**Degesiškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Šaulių I.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degimai (Veiveriai)

**Degimai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Veiverių. Per Jiesią nutiestas Pajiesio tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degimai (Mažeikiai)

**Degimai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kairiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Degionys (Anykščiai)

**Degionys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Traupio, prie Pienios upelio ir kelio .

## Istorija

Nuo 1910 m. kaime veikė privati Danilų krautuvėlė, kurią atidarė iš JAV į Lietuvą grįžęs Danila. 1933 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degimai (Naujoji Ūta)

**Degimai** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Naujosios Ūtos. Šis mažas kaimas įsiterpęs tarp iš pietvakarių buvusio Baltramurgio kaimo, šiaurės vakaruose esančio Tartupio Mačiuliškių ir Skuigės kaimų.

## Istorija

Sovietmečiu kaime buvo pastatyta galvijų ferma, vėliau – po privatizavimo buvo įkurtas lapynas, kuris egzistavo tik keletą metų. 2017 m. kaimas buvo panaikintas.

## Gyventojai

Šiame kaime gimė ir augo Lietuvos partizanai Juozas Uleckas-Naktis (g. 1918 m., žuvo Žiūriškių miške 1945 m. sausio 5 d.) ir Klemensas Uleckas-Vakaras (1929 m., žuvo Klebiškio k. 1955 m. liepos 21 d.).

## Šaltiniai

* V. Juodsnukis. *Suvalkijos partizanų takais*, I ir II dalis.
* V. Degutis. *Čia mūsų pėdos* (52, 145 psl.), Utena: Utenos Indra, 2017.
Degionys (Panevėžys)

**Degionys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Berčiūnų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Janina Žėkaitė-Kubilienė (1926–2006), literatūrologė

## Šaltiniai
Degsnė (Vidiškės)

**Degsnė** – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Vidiškių, miškelyje 0,5 km į pietvakarius nuo Kaneišių. Likusi apleista sodyba.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžio *dẽgsnė* ʻdegimas, išdegusi vietaʼ.

## Istorija
XX a. pr. buvo Zadekšnės užusienis Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje, Ševaljė valda.

Sovietmečiu priklausė Vidiškių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsnė (Kelmė)

**Degsnė** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Užvenčio.

## Istorija

1983 m. kaimas buvo panaikintas, bet vėliau atkurtas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsnė (Zarasai)

**Degsnė** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Suvieko, Stelmužės miške. Ateina keliukas iš Stelmužės.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsniai

**Degsniai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Žiobiškio, prie Mitragalio.

## Istorija

Kaimas įeina į sėlių genties gyventos teritorijos ribas. Degsniai pirmą kartą paminėti 1680 m. Onuškio parapijos metrikuose. XX a. antrojoje pusėje tapo kolūkio gyvenviete.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsniai (Svėdasai)

**Degsniai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km nuo Svėdasų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degsniai (Šalčininkai)

**Degsniai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Akmenynės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kim Young-sam

**Kim Jongsamas** (; 1927 m. gruodžio 20 d. – 2015 m. lapkričio 22 d.) – Pietų Korėjos politikas, šalies prezidentas, pareigas ėjęs 1993–1998 m. laikotarpiu.

## Biografija

Kim Jongsamas gimė Kodžė mieste, dabartinėje Pietų Korėjoje (tuo metu teritorija buvo valdoma Japonijos). 1951 m. baigė Seulo Nacionalinį universitetą, įgijo filosofijos bakalauro laipsnį. Tuo pačiu metu dalyvavo Liberalų partijos veikloje, dirbo ministro pirmininko sekretoriumi. 1954 m. perėjo į Demokratinę partiją, iki 1980 m. buvo nuolat išrenkamas į parlamentą.

Čion Duhan atėjus į valdžią, Kim Jongsamui buvo uždrausta dalyvauti politinėje veikloje, tačiau nuo 1984 m. jis vis aktyviau įsitraukė į prodemokratinį judėjimą. 1987 m. įkūrė Susivienijimo Demokratinę partiją, tapo jos pirmininku ir kandidatu tais pačiais metais vykusiuose prezidento rinkimuose. Juos pralaimėjo, tačiau 1988 m. buvo išrinktas į parlamentą. 1990 m. jo partijai susijungus su kitomis ir suformavus Demokratinę Liberalų partiją, Kim Jongsamas tapo vienu iš jos lyderių. 1992 m. tapo partijos kandidatu į prezidentus ir sėkmingai laimėjo rinkimus.

Kim Jongsamas buvo pirmasis civilis tapęs prezidentu nuo Pak Čionghy laikų. Jis paskelbė kovą prieš korupciją ir ėmėsi daugelio ekonominių reformų, siekdamas atgaivinti šalies ekonomiką, tačiau jo administracija patyrė nesėkmę, kuomet 1997 m. Pietų Korėjos ekonomika žlugo dėl 1997 metų Azijos finansinės krizės, o paties Kim Jongsamo sūnus įsivėlė į korupcijos skandalą. Užsienio politikoje jam nesisekė susitarti su Šiaurės Korėja dėl jos vykdomos branduolinės programos.

Pasibaigus prezidento kadencijai, Kim Jongsamas neužėmė aukštų politinių postų. Buvo aktyvus demokratijos šalininkas, skaitė apie tai paskaitas įvairiuose renginiuose.

## Šaltiniai
* Andrew C. Nahm. Historical Dictionary of the Republic of Korea. Scarecrow Press, 2004.

|-
Degsniškiai

**Degsniškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Keturvalakių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Deguliai (Utena)

:: *Apie augalų ligą žr. [[Deguliai]].*

**Deguliai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Pakalnių, prie kelio . Iki XX a. pabaigos buvo Degulių geležinkelio stotelė prie Švenčionėlių–Utenos geležinkelio, už 5 km į pietryčius nuo kaimo.

## Istorija

XIX a. pabaigoje šalia kaimo nutiestas Panevėžio–Pastovių siaurasis geležinkelis. XX a. tarpukariu prie jo įrengta Degulių geležinkelio stotelė, XX a. pabaigoje uždaryta.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degusis Kelmas

**Degusis Kelmas** – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Žemųjų Viesų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutėliai

**Degutėliai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Dūkštelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degučiai (Širvintos)

**Degučiai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žemųjų Viesų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degučiai (Šalčininkai)

**Degučiai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Pabarės, prie kelio  ir atšakos į Balandžius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutinė (Molėtai)

**Degutinė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Videniškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutiškė

**Degutiške** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone:
** Ceikinių seniūnijoje,
** Naujojo Daugėliškio seniūnijoje:
*** Degutiškė I,
*** Degutiškė II;
* Švenčionių rajone.
Degutiškė (Ignalina)

**Degutiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Ceikinių, 2 km į pietvakarius nuo Paringio.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Degùčis, Degùtis* ar panašaus, plg. *degùčius, degùtis* ‘kas degutą dega, juo verčiasi’.

## Istorija
XX a. pr. buvo Degutiškės dvaras Zablatiškės valsčiuje (1905 m. priklausė Bukovskiui).

Tarpukariu dvaro žemės priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Daugėliškio valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutiškė (Švenčionys)

**Degutiškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Ceikinių, piečiau Merkmenų ežero.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *[[Degutis|Degùtis]]* arba tiesiai iš žodžio *degùtis* ‘kas degutą dega, juo verčiasi’.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje. XX a. pr. priklausė Bukovskiui. Tarpukariu priklausė Lenkijai (Mielagėnų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutiškė I

**Degutiškė I** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Naujojo Daugėliškio, prie kelio .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Degùčis, Degùtis* ar panašaus, plg. *degùčius, degùtis* ‘kas degutą dega, juo verčiasi’.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutiškė II

**Degutiškė II** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio. Keliai į Taujūnus, Ožionis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Degùčis, Degùtis* ar panašaus, plg. *degùčius, degùtis* ‘kas degutą dega, juo verčiasi’.

## Istorija
Seniau kaimas vadintas **Degutiške III** (Degutiškė II, nūnai išnykusi, buvo į šiaurę nuo Degutiškės I).

Tarpukariu Degutiškės III viensėdis (užusienis) priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutiškės

:: *Apie kaimą Kaišiadorių rajone žr. [[Degutiškės (Kaišiadorys)]]*.

**Degutiškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Smalvų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degutiškis

**Degutiškis** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Antazavės.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Deikiškėliai

**Deikiškėliai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kratiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dekaniškės

**Dekaniškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km nuo Lavoriškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dėkintėliai

**Dėkintėliai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Usėnų, į vakarus nuo Dėkintų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Delnickai

**Delnickai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šeštokų. Šiauriau kaimo telkšo Birutos tvenkinys.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Delnickuose 1932 m. gruodžio 24 d. gimė biologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Algimantas Bujauskas.

## Šaltiniai
Dembai

**Dembai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Antazavės. Netoliese stūkso Dembų piliakalnis.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dembava (reikšmės)

**Dembava** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone;
* Jonavos rajone;
* Panevėžio rajone:
** Krekenavos seniūnijoje,
** Velžio seniūnijoje;
* Vilniaus rajone.
Dembava (Krekenava)

**Dembava** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6,5 km į pietus nuo Krekenavos, ant dešiniojo Nevėžio slėnio šlaito. Apačioje eina plentas .

## Istorija
XIX a. pab. minimas Dembavos dvaras ir užusienis Krekenavos valsčiuje. Priklausė Rapoškevičiams (valdė 71 dešimtinę žemių) ir Romaškevičiams (80).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Deivoniškiai (Kalvarija)

**Deivoniškiai** – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 6 km nuo Tarprubežių. Deivoniškiai garsėja stebuklingu laikomu šaltiniu. Šalia jo pastatyta Deivoniškių koplyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Deivoniškiai (Vilkaviškis)

**Deivoniškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gižų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dembina (reikšmės)

**Dembina** vadinami kaimai:

* Lietuvoje:
** Trakų rajone;
** Vilniaus rajone.
* Lenkijoje ():
** Dembina (Palenkės vaivadija);
** Dembina (Vlodavos apskritis).
Dembuvka (reikšmės)

**Dembuvka** vadinami kaimai:

* Alytaus rajone;
* Anykščių rajone:
** Anykščių seniūnijoje,
** Debeikių seniūnijoje,
** Kurklių seniūnijoje;
* Širvintų rajone:
** Čiobiškio seniūnijoje,
** Širvintų seniūnijoje.
*Lenkijoje ():
** Dembuvka (Palenkės vaivadija).
Dembuvka (Širvintos)

**Dembuvka** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žemųjų Viesų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Demeniškiai

**Demeniškiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km į rytus Avižienių, prie Demeno ežero.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš ežero vardo *Dẽmenas*.

## Istorija

XIX a. pabaigoje kaimas pateko į Seinų apskrities Seirijų valsčių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Albinas Andrulionis (1908–1986), poetas, prozininkas.

## Literatūra
* Romas Sadauskas. Gyvenimas prie vieškeliuko: Demeniškių paveikslėliai: eseistinis romanas. – Vilnius: Žuvėdra, 2009. – 239 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-669-46-3

## Šaltiniai
Derkinčiai

**Derkinčiai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 9 km nuo Notėnų, 2,5 km į pietus nuo Šačių. Teka Šata, sudarytas Derkinčių tvenkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dembuvka (Čiobiškis)

**Dembuvka** – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Čiobiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Desiuškiai

**Desiuškiai** (arba ***Desiukiškiai***) – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Anykščių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Deveikiai

**Deveikiai** – viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Sidabravo.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Nijolė Požarskienė

**Nijolė Požarskienė-Kuncaitytė** (g. 1954 m. sausio 5 d. Šakiuose) – teisininkė, prokurorė, Klaipėdos politinė veikėja.

## Biografija
1960–1963 m. mokėsi Slavikų (Šakių raj.) 8-metėje mokykloje, 1963–1971 m. – Kidulių vidurinėje mokykloje (Šakių raj.), 1973–1978 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininkės kvalifikaciją.

1978–1983 m. Lazdijų rajono prokuroro padėjėja, 1983–1989 m. Klaipėdos miesto prokuroro padėjėja, 1989–1991 m. vyr. padėjėja, 1992–1994 m. prokurorė, nuo 1995 m. Palangos miesto apylinkės vyriausioji prokurorė. 2010 m. gegužės mėn. gavo LR Prezidentės Dalios Grybauskaitės pasiūlymą tapti LR generaline prokurore, tačiau atsisakė. Nors apie savo apsisprendimą viešai nepaskelbė, dar nuo gegužės 13 d. susilaukė perdėto žiniasklaidos dėmesio. Pasak žiniasklaidos, ji neįtikusi Generalinei prokuratūrai ir pagrindinėms valdančiosioms Seimo frakcijoms; ypač nepalankiai kandidatę vertinę konservatoriai, norėję atitinkame poste matyti jiems itin artimą žmogų (pvz., buvusį LR generalinį prokurorą Kazį Pėdnyčią).

1990–1995 m. Klaipėdos miesto tarybos deputatė, tarybos pirmininko pavaduotoja. Lietuvos teisininkų draugijos narė.

Viena iš Klaipėdos miesto teisininkų sąjungos įkūrėjų, Pirmojo LPS suvažiavimo delegatė. Baltijos miestų sąjungos tarybos narė (1991–1995), Klaipėdos ir kitų Lietuvos miestų atstovė, „Rotary" moterų klubo „Aditė" įkūrėja, prezidentė (1994–1996), Lietuvos „Rotary“ komiteto pirmininkė (2001–2006).

2002 m. įrašyta į žymiausių pasaulio dalykinėje veikloje ir versle aktyvių moterų leidinį („International Who‘s Who of Professional and Business Women“, Amerikos biografinio instituto, INC) už pasiekimus profesinėje veikloje.

Išsituokusi.

## Apdovanojimai
* „Rotary International“ Paul Harris vardo medalis (už indėlį „Rotary“ judėjimo veikloje), 2003 m.;
* Respublikos prokuroro garbės ženklo už nuopelnus II laipsnio medalis, 2009 m.

## Šaltiniai
Kojūkas

**Kojūkas** (*Himantopus himantopus*) – avocetinių (*Recurvirostridae*) šeimos paukštis, maždaug tilviko dydžio, bet snapas ir kojos sudaro didesnę kūno ilgio dalį. Apdaras daugiausia baltos spalvos, mantija ir sparnų viršus ir apačia juodi. Rausvos kojos skrendant stipriai išsikišusios. Skrendančio gerai matyti baltas pleištas, besitęsiantis nuo uodegos ir siaurėjantis nugaroje, tarp juodų trikampių sparnų.

Gyvena vidutinėse ir žemutinėse platumose nuo vidutinio klimato zonų iki Viduržemio jūros, stepių ir dykumų zonų. Mėgsta seklius stovinčio vandens telkinius su lygiais ar nuožulniais smėlėtais, molėtais ar dumblinais krantais, be žolių ir neakmenuotais. 

Lietuvoje neperi, stebimi tik atsitiktinai užklystantys individai.

Kojų ilgis 18 cm.

Gyvena nedidelėmis klonijomis.

Minta vabzdžiais ir lervomis.

Skleidžia garsus panašius į šaižų „tiu-ji“ ir slopų karksėjimą.

Moka plaukti.

Jo kojos palyginti su kūnu yra ilgiausios iš visų paukščių (po flamingo).

## Šaltiniai
* Žiedavimas.com - Kojūkas
Tirkšliniai

**Tirkšliniai** (*Glareolidae*) – sėjikinių paukščių (*Charadriiformes*) šeima. Tai vidutinio dydžio paukščiai.

Šeimai priklauso 5 gentys su 17 rūšių. 

Paplitę dykumose, stepėse ir pusdykumėse Afrikoje, Azijoje, Australijoje ir Europoje. Į Lietuvą atsitiktinai užklysta tik 1 rūšis:
* Juodasparnė kregždūnė (*Glareola nordmanni*)
Sulforafanas

**Sulforafanas** – organosulfitinis junginys, turintis priešvėžinių, antidiabetinių ir antimikrobinių savybių. Gaunamas su daržovėmis - brokoliais ir kt.  Fermentas Mirozinazė transformuoja gliukorafaniną, gliukozinoltą į sulforafaną jį kramtant. Jauni brokolių ir kalafiorų ūgliai yra itn turtingi gliukorafaninu.

## Atradimas ir išskyrimas
Sulforafanas buvo išskirtas iš brokolių, kurie tarp gūžinių daržovių turi didžiausią sulforafano koncentraciją.  Jis taip pat randamas šiose daržovėse: Briuselio kopūstai, kopūstas, kalafiorai, Kiniški kopūstai, kale, Kiniški brokoliai, ropė, kaliaropė, garstyčia, pašarinė ropė, ridikas, sėjamoji gražgarstė ir paprastasis rėžiukas.

## Medicininės savybės
Brokolių  ūgliai turi *[[Helicobacter pylori]]* augimą stabdantį efektą, kadangi jie turi sulforafano.

Optimali dozė dar nebuvo nustatyta, bet kai kurie medikai rekomenduoja 200-400 μg  sulforafano ekstrakto kasdien iš brokolių ūglių. Sulforafanas bei gūžinių daržovių naudojimas padeda vaistų apykaitai ir jų įsisavinimui. Bent iki 2008 m. nors ir jokių pašalinių efektų nepastebėta, žmonėms vartojantiems vaistus patariama pasikonsultuoti su gydytoju prieš vartojant sulforafaną ar brokolių ūglių ekstraktą. 

Manoma, kad priešvėžinis sulforafano veikimas sietinas su Quinono reductazės ir Glutationo S-transferazės indukcija ir auglius stabdančių baltymų sinteze, greičiausia per histonų deacetilazių slopinimą.

Sulforafanas drauge su diindolilmetanu (kitas Brassica daržovių junginys) stabdo piktybinį augimą.

Sulforanas siūlomas saugoti odai nuo ultravioletinio spinduliavimo pažeidimų, ir potencialiai, prieš odos vėžį. Sulforafanas gali stabdyti histonų deacetilazės (HDAC) aktyvumą. Taigi, Sulforafano turintys augalai gali būti naudojami vėžio gydymui tuo atveju, jei reikia skatinti kai kurių genų reekspresiją.

## Ikiklinikiniai tyrimai
Sulforafanas gali apsaugoti širdį nuo vedančio link aterosklerozės uždegimo.

## Literatūra
Juodasparnė kregždūnė

**Juodasparnė kregždūnė** (*Glareola nordmanni*) – kregždūninų (*Glareolidae*) šeimos paukštis.

Suka lizdus tik šiltose ir labai šiltose kontinentinėse zonose.

Lietuvoje labai retai aptinkami tik pavieniai, atsitiktinai užklydę paukščiai.

## Šaltiniai
Khlongtrono nacionalinis parkas

**Khlongtrono nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Utaradito provincijoje. Parkas įkurtas 2003 m. rugsėjo 30 d.

## Vieta
Parkas užima 518,79 km² ir apima Thongsaenkhano (Thong Saen Khan) ir Nampato (Nam Pat) apylinkėse.

## Flora ir fauna
Khlongtrono nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs ir visžaliai miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: irvingija (*Irvingia malayana*), aukštoji hopėja (*Hopea ferrea*), briaunotasis sparnūklis (*Anisoptera costata*), *Tetrameles nudiflora*, aukštasis sparnenis (*Dipterocarpus alatus*), Indiškasis lapainis, michelija (*Michelia floribunda*), didysis tikmedis (*Tectona grandis*), kietavaisė ksilija (*Xylia xylocarpa*), stambiavaisis koralmedis (*Pterocarpus macrocarpus*), krausva (*Lagerstroemia calyculata* ir *Lagerstroemia venusta*), plunksninis skaistminas (*Vitex pinnata*), plaukuotasis viršūklis (*Terminalia chebula*), rudoji šorėja, gumbuotasis sparnenis (*Dipterocarpus tuberculatus*), jonamedis (*Cratoxylum maingayi*), tankiažiedis ąžuolūnas (*Lithocarpus densiflorus*) ir kt.

Parke gyvena: Himalajinis lokys, ožka (*Capricornis milneedwardsii*), Indijos muntjakas, Javinis elniukas, loris (*Nycticebus bengalensis*), šernas, viverinė katė, palminis musangas, dūminis leopardas, juodakaklis kiškis (*Lepus nigricollis*), mangustas, dvispalvė ratufa (*Ratufa bicolor*), dygliatriušis ir kt., daug įvairių paukščių – sidabrinis fazanas (*Lophura nycthemera*), pita (*Pitta moluccensis*), Richardo kalviukas (*Anthus richardi*), storasnapis žaliasis karvelis (*Treron curvirostra*), volungė (*Oriolus chinensis*), pavasarinė kabančioji papūgėlė (*Loriculus vernalis*) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Khlongtrono (Khlong Tron), Huaisajo (Huai Sai), Pumiango (Phu Miang), Huaikhomo (Huai Khom) ir Huainiano (Huai Nian) kriokliai.
* Čano (Chan), Vuadaengo (Wua Daeng) ir Sueadao (Suea Dao) urvai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Kregždūnės

**Kregždūnės** (*Glareola*) – kregždūninų (*Glareolidae*) šeimos gentis, kuriai priklauso 8 rūšys.

Į Lietuvą labai retai užklysta juodasparnė kregždūnė (*Glareola nordmanni*).

## Šaltiniai
Gerhard Berger

**Gerhardas Bergeris** (*Gerhard Berger*, 1959 m. rugpjūčio 27 d.) – austrų lenktynininkas, keturiolika sezonų lenktyniavęs Formulėje 1.

## Karjera

Formulėje 1 Bergeris debiutavo 1984 m. atstovaudamas ATS komandai, 1985 m. perėjo į Arrows ir vairuodamas šios ekipos automobilį pelnė pirmuosius savo taškus. 1986 m. atstovavo *[[Benetton Formula|Benetton]]* komandai ir Meksikos etape iškovojo pirmąją savo bei komandos pergalę. 1987 m. Bergeris perėjo į *[[Scuderia Ferrari|Ferrari]]*, kur per trejus metus pelnė dar keturias pergales ir užėmė trečiąją vietą 1988 m. čempionate.

Nuo 1990 m. iki 1992 m. austras vairavo *[[McLaren]]* automobilį, per tą laiką iškovojo 3 pergales ir iš viso 18 kartų lipo ant prizininkų pakylos. 1993 m. lenktynininkas grįžo į Ferrari ir 1994 m. iškovojo pergalę Vokietijos ''Grand Prix'' bei antrą kartą karjeroje užėmė trečią vietą čempionate. 1996 m. Bergeris grįžo į Benetton, su kuria laimėjo 1997 m. Vokietijos ''Grand Prix''. Tai buvo paskutinė tiek Bergerio, tiek Benetton komandos pergalė Formulėje 1. Po 1997 m. sezono austras baigė lenktynininko karjerą.

Iš viso per karjerą Bergeris laimėjo 10 lenktynių etapų, 48 kartus lipo ant prizininkų pakylos, 12 kartų laimėjo kvalifikacines varžybas, 21 kartą greičiausiai nuvažiavo vieną ratą lenktynėse ir surinko 385 taškus.

## Nuorodos
Amerikinis sėjikas

**Amerikinis sėjikas** arba **amerikinis dirvinis sėjikas** (*Pluvialis dominica*) – sėjikinių (*Charadriidae*) šeimos paukštis.

Gyvena arktinėje ir subarktinėje tundroje, slėniuose ir sausose aukštumose, apaugusiose neaukšta augalija, dažniausiai – kerpėmis ir samanomis. Išsiritus jaunikliams persikelia į drėgnesnes, kiminais apaugusias vietas. Per Europą migruoja, reguliariai stebimas Didžiojoje Britanijoje, Vidurio Europoje retas. Lietuvoje neperi, stebimi atsitiktinai užklystantys individai.

## Požymiai

Kiek mažesnis už dirvinį sėjiką. Kaklas vidutinio ilgio, galva apvali ir maža. Veisimosi apdaras beveik juodas, kiek pašviesintas balta juosta ant kaktos, nueinančia per kaklo šonus iki pečių ir išsklaidytais auksiniais blizgučiais ant sparnų ir nugaros. Snapas trumpas, plonas, gale šiek tiek sustorėjęs.

## Šaltiniai

* Žiedavimas.com – Amerikinis sėjikas
Laima Pangonytė

**Laima Margarita Pangonytė** (1942 m. sausio 17 d. Vilniuje – 2022 m. spalio 22 d. ten pat) – Lietuvos dokumentinių filmų režisierė.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje. 1966 m. Vilniaus V. Kapsuko universiteto Filologijos fakultete baigė rusų kalbą. Mokytojavo Anykščių rajone. 1969 m. pradėjo dirbti Lietuvos kino studijoje režisieriaus asistente. 1970–1975 m. studijavo Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos institute. Buvo Sąjūdžio metraštininkė, LTV korespondentė Italijoje ir žurnalistė prie Šv. Sosto Vatikane.

Kalbėjo rusiškai ir itališkai, galėjo susikalbėti lenkiškai, angliškai. Turi tris vaikus.

## Filmografija
* Šventėn (1970) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Susirinko visa Lietuva (1970) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Paskutinė vienkiemio vasara (1971) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Tarybų Lietuva (1972) – scenarijaus autorė (su Česlovu Kudaba, Robertu Verba)
* Maestro jaunesnysis (1973) – scenarijaus autorė
* Darbštuolis (1975) – režisierė / scenarijaus autorė
* Pasaulį vaizduojuos kaip didelę simfoniją… M.K. Čiurlionis (1975) – scenarijaus autorė (su Donatu Banioniu, Robertu Verba)
* Meilė pražydo sekmadienį (1976) – režisierė (su Robertu Verba) / scenarijaus autorė
* Sveika, jaunyste (1977) – režisierė / scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Gyvenu savo sapną (1978) – režisierė / scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Mes iš medžio ir dainų (1979) – režisierė / scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Lituanikos sparnai (1983) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Toli nuo tėvynės (1983) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Gyvenu Ėriškėse (1984) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Žmogus ir žemė (1984) – scenarijaus autorė (su Robertu Verba)
* Prezidento gimtadienis (1984) – scenarijaus autorė
* Zapyškio dūdoriai (1986) – režisierė / scenarijaus autorė
* Ar jau įnešti antį? (1988) – režisierė 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Laima Pangonytė (LRT)
Lamnamnano nacionalinis parkas

**Lamnamnano nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Utaradito ir Frė provincijose. Parkas įkurtas 1998 m. rugsėjo 30 d.

## Vieta
Parkas užima 999,15 km² ir apima Mueango (Mueang) Frė ir Thapla (Tha Pla), Nampato (Nam Pat) Utaradito apylinkes. Per parką teka Nano upė.

## Flora ir fauna
Lamnamnano nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs ir drėgni visžaliai miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), (Afzelia xylocarpa), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), rudoji šorėja, Prunus cerasoides ir kt.

Parke gyvena: Indinis zambaras, ožka (Capricornis milneedwardsii), šernas, Himalajinis lokys, Malajinis lokys, palminis musangas, makakos, dygliatriušis, viverinė katė ir kt., daug įvairių paukščių.

## Įžymiausios vietos
* Karalienės Sirikitos užtvanka () ant Nano upės ir antras pagal dydi dirbtinis ežeras.
* Čoengthongo (Choeng Thong) krioklys.
* 1 350 m virš jūros lygio Pufajafo (Phu Phaya Pho) kalno apžvalgos aikštelė ()

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Eljero Elia

**Eldžeras Elija** (g. 1987 m. vasario 13 d.) – futbolininkas, Nyderlandų rinktinės puolėjas.

## Klubinė karjera

### Hagos ADO
Prieš pradėdamas rungtyniauti Hagos ADO jaunimo komandoje E. Elia spėjo pažaisti keliuose mėgėjiškuose Nyderlandų klubuose. 2004 m., būdamas vos 17-os, jis debiutavo pagrindinėje Hagos komandos sudėtyje, tame pačiame 2003–2004 m. sezone jis spėjo pelnyti ir savo pirmąjį įvartį profesionalo karjeroje. E. Elia karjerą Hagos ADO sustabdė treneris Lexas Schoenmakeris, kuris pradėjo treniruoti ADO 2006–2007 m. sezone. Po nesutarimų su naujuoju strategu, E. Elia perėjo į Endšedės „Twente“

### Endšedės „Twente“
Nusprendęs palikti ADO, E. Elia susilaukė ne vien „Twente“ susidomėjimo, juo labai domėjosi ir Amsterdamo „Ajax“, susidomėjimą rodė ir Eindhoveno PSV. Arčiausiai sandorio buvo Amsterdamo klubas, tačiau jis siūlė po sutarties pasirašymo dar metus laiko nuomos pagrindais žaisti ADO komandoje, kuri dar kaip tik iškrito į žemesnį divizioną. E. Elia nenorėjo žaisti žemesniame lygyje ir pasirinko „Twente“ klubą. Pasirinkimas buvo teisingas – per du Endšedėje praleistus sezonus E. Elia tapo tikra Nyderlandų futbolo žvaigžde ir 2009 m. buvo pripažintas geriausiu jaunuoju (iki 21 m.) Nyderlandų futbolininku.

### Hamburgo SV
2009 m. liepos 5 d. E. Elia už 8,5 mln. eurų persikėlė į Hamburgo SV klubą ir rugpjūčio 8 debiutavo Bundesliga pirmenybėse. 2009–2010 m. sezono pradžioje E. Elia demonstravo puikų žaidimą, tačiau vėliau jį pristabdė traumos, iš viso pirmajame sezone Vokietijoje olandas pelnė 5 įvarčius ir atliko 7 rezultatyvius perdavimus.

### Juventus FC

2011 m. rugpjūčio 31 d. pasirašė ketverių metų kontraktą su Juventus FC klubu.

## Rinktinė
2005 m. pradėjo žaisti Nyderlandų U–19 rinktinėje, o vos po metų, 2006 m., jau buvo pakviestas ir į šalies U–21 rinktinę. 

Debiutas nacionalinėje Nyderlandų rinktinėje įvyko 2009 m. rugsėjo 5 d. draugiškose rungtynėse su Japonijos rinktine. E. Elia per ilgąją pertrauką pakeitė Arjeną Robbeną ir per antrąjį kėlinį spėjo atlikti du rezultatyvius perdavimus olandų pergale 3:0 pasibaigusiose rungtynėse. 2009 m. rugsėjo 9 d. 2010 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos rungtynėse su Škotija E. Elia įmušė savo pirmąjį (ir kol kas vienintelį) įvartį atstovaudamas Nyderlandų rinktinei.

Žaidėjas pateko į rinktinę ir jos sudėtyje dalyvavo 2010 m. pasaulio futbolo čempionate Pietų Afrikoje. E. Elia nežaidė pagrindinėje sudėtyje, tačiau būdavo leidžiamas į aikštę, kuomet reikėdavo pagyvinti žaidimą antrajame kėlinyje. Pasaulio čempionate jis pasirodė aikštėje 6 rungtynėse, visus kartus po keitimo, ir su komandos draugais pasiekė turnyro finalą (finalinėse rungtynėse E. Elia taip pat pasirodė aikštėje), kur olandai nusileido Ispanijai ir tapo pasaulio vicečempionais.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kupiškio Kupos pradinė mokykla

**Kupiškio Kupos pradinė mokykla** - buvusi dieninė, savarankiško mokymosi mokykla, esanti Kupiškyje. Vykdo priešmokyklinį ir pradinių klasių mokymą. 2017 metais prijungta prie Kupiškio Povilo Matulionio progimnazijos ir tapo pastarosios skyriumi. Adresas - Krantinės g. 24, pašto kodas LT - 40117.

## Direktoriai
* Marijona Jančienė

## Istorija

1992 m. rugsėjo 1 dieną buvusio Kupiškio trečiojo darželio patalpose įsikūrė Kupiškio pradinė mokykla. Pirmaisiais metais mokykloje buvo 11 klasių. Mokėsi 198 mokiniai.

2017 m. mokykla prijungta prie Kupiškio Povilo Matulionio progimnazijos ir tapo Kupiškio Povilo Matulionio progimnazijos Kupos pradinio ugdymo skyriumi. 2019 m. Mokykla likviduota, visus mokinius perkeliant į Kupiškio Povilo Matulionio progimnaziją.

## Šaltiniai
Pilis (šogis)

**Pilis** - šogio gynybinė sistema. Šogyje yra trys pilys: Jaguros, Anagumos ir Mino.
## Jaguros pilis

Jaguros pilis () yra laikoma geriausia gynyba. Kadangi ši pilis turi daug variacijų, čia bus tik vienas pavyzdys. Pradedant šią pilį, reikia patraukti karalių aukščiau žirgo (parodyta paveikslėlyje) ir jį apsupti auksiniais ir sidabriniais generolais. Kad generolams liktų vietos, reikia patraukti pėstininkus. Taip priešininkas negali įsibrauti prie karaliaus, todėl kad jį supa generolai arba pėstininkai.
## Mino pilis

Mino pilis yra labiau skirta pradedantiesiems, tačiau kartais Mino pilį naudoja ir profesionalai. Mino pilį galima „pastatyti“  šešiais ėjimais:
#Patraukti bokštą atokiau, geriausia į šeštąjį stulpelį.
#Patraukti karalių į tą vietą, kur paprastai stovi bokštas (3 ėjimai).
#Perkelti sidabrinį generolą iš dešinės pusės taip, kad atsidurtų prie pat karaliaus.
#Perkelti kairįjį auksinį generolą vienu langeliu įstrižai į dešinę pusę.
## Anagumos pilis

Trečia dažnai naudojama gynyba yra Anagumos pilis (). Ji padaroma taip:
#Patraukiamas bokštas į 6 arba 7 stulpelį.
#Karalius turi atsidurti ten, kur paprastai stovi bokštas.
#Pastumti ietininką vienu langeliu į priekį.
#Pastumti karalių į tą vietą, kur stovėjo ietininkas.
#Pastumti sidabrinį generolą aukštyn ir į dešinę.
#Pastumti abu auksinius generolus į likusias „kvadrato“ vietas.
Ayreon

**Ayreon** – olandų kompozitoriaus ir muzikanto Arjen Anthony Lucassen muzikinis projektas. Ayreon paprastai laikomas progresyviojo roko arba progresyviojo metalo atstovu, tačiau be šių žanrų savo muzikoje taip pat jungia klasikinę, folklorinę ir elektroninę muzikos atmainas.

## Istorija

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *[[The Final Experiment]]* (1995)
* *[[Actual Fantasy]]* (1996)
* *[[Into the Electric Castle]]* (1998)
* *[[The Universal Migrator]]* (2000)
* *[[The Human Equation]]* (2004)
* *[[01011001]]* (2008)
* *[[The Theory of Everything]]* (2013)
* *[[The Source]]* (2017)
### Singlai
* *[[Sail Away to Avalon]]* (1995)
* *[[The Stranger From Within]]* (1996)
* *[[Temple of the Cat]]* (2000)
* *[[Temple of the Cat (Acoustic Version)]]* (2000)
* *[[Day Eleven: Love]]* (2004)
* *[[Loser]]* (2004)
* *[[Come Back to Me]]* (2005)

### EP
* *[[Elected]]* (2008)

### Dainų rinkiniai
* *[[Ayreonauts Only]]* (2000)
* *[[Timeline]]* (2008)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Choi Kyu-hah

**Čoi Kjūha** (; 1919 m. liepos 16 d. – 2006 m. spalio 16 d.) buvo Pietų Korėjos politikas, 1976–1979 m. šalies ministras pirmininkas, o 1979–1980 m. – prezidentas.

## Biografija
Čoi Kjūha gimė Vondžu mieste, Kangvono provincijoje, dabartinėje Pietų Korėjoje (tuo metu teritorija buvo valdoma Japonijos). 1943–1945 m. dėstytojavo Nacionaliniame Taitung institute, o 1945–1950 m. – Seulo nacionaliniame universitete. Vėliau dirbo Žemės ūkio, miškų ir žvejybos ministerijoje (1950–1952 m.), Užsienio reikalų ministerijoje (1952–1960 m.), tuometinio parlamento, vadinamo Nacionaline Konferencija Už Susivienijimą, pirmininko patarėju (1961–1963 m.), ambasadoriumi Malaizijoje (1964), užsienio reikalų ministru (1967–1971 m.), prezidento patarėju (1971), laikinuoju ministru pirmininku (1975), Nacionalinės Konferencijos Už Susivienijimą pirmininku (1979), ministru pirmininku (1976–1979).

Po Pak Čionghy mirties Čoi Kjūha, tuo metu būdamas ministru pirmininku, tapo laikinuoju prezidentu (1979 m. spalio-gruodžio mėn.), o vėliau buvo ir išrinktas į šias pareigas. Jis iškėlė siekį šalyje panaikinti Pak Čionghy sukurtą autoritarizmą, grąžinti demokratinę tvarką, tačiau nesulaukė palaikymo iš armijos, verslininkų ir kitų įtakingų grupių. Jau 1979 m. gruodį generolas Čion Duhan (전두환) surengė perversmą ir perėmė didelę dalį valdžios įgaliojimų. Nors Čoi Kjūha liko pareigose, jis nesugebėjo kontroliuoti padėties. Po šalį išplito dideli, daugiausiai studentų organizuojami protestai, kuriais reikalauta demokratijos atkūrimo. Situacijai tapus vis labiau įtemptai, 1980-tųjų gegužės viduryje generolas Čion Duhan paskelbė nepaprastąją padėtį ir galutinai perėmė valdžią. Čoi Kjūha buvo priverstas atsistatydinti.

Nuo 1980 m. Čoi Kjūha nedalyvavo politinėje veikloje. Mirė 2006 m. spalio 22 d. Seule.

## Šaltiniai
* Andrew C. Nahm. Historical Dictionary of the Republic of Korea. Scarecrow Press, 2004.
* Adrian Buzo. The making of modern Korea. Routledge, 2007.

|-
Carolyn Widney Carol Greider

**Carolyn Widney "Carol" Greider** (g. 1961 m. balandžio 15 d. San Diege, Kalifornijoje) – dirba molekulinės biologijos srityje, Johns Hopkins universitete.  Ji bendradarbiavo atrandant fermentą telomerazę 1984 m. Ji pirmoji tyrinėjo telomerų, kurie užbaigia chromosomas struktūrą. 2009 m. Ji gavo Nobelio fiziologijos ir medicinos premiją kartu su Jack W. Szostak ir Elizabeth Blackburn už tai, kad atskleidė kaip telomerazė apsaugo telomerus nuo sutrumpėjimo.

## Gyvenimas ir karjera
Greider gimė San Diege, Kalifornijoje. Tėvas, Kenneth Greider, buvo fizikos profesorius. Vėliau su šeima persikėlė į Davisą, Kalifornijoje, kur praleido savo jaunystę. 1983 m. ji baigė Kalifornijos universiteto, Santa Barbaroje, biologijos bakalaurą. Tuo pat metu ji studijavo Göttingen universitete, kur padarė keletą svarbių atradimų. 1987 m. Kalifornijos universitete, Berklyje, vadovaujama Elizabeth Blackburn, gavo molekulinės biologijos daktaro laipsnį. Tebesimokydama šiame universitete, Greider dalyvavo atrandant telomerazę, pagrindinį fermentą tiriant vėžį ir anemiją.

Vėliau Greider dirbo Cold Spring Harbor laboratorijoje. Tuo pat metu, kartu su Ronald A. DePinho sukūrė pirmą pelę be telomerazės. Tuo buvo įrodyta, kad, nors telomerazė nebūtina palaikyti gyvybę, nuolat trumpėjantys telomerai sukuria žalingus fenotipus, palyginamus su priešlaikiniu senėjimu. 1997 m. ji ėmė dirbti Johns Hopkins universitete, ten dirba iki šiol.

## Apdovanojimai ir pagerbimai
# Gairdner Foundation International apdovanojimas (1998)
# American Society for Cell Biology narė(1999)
# National Academy of Sciences narė(2003)
# The Richard Lounsbery apdovanojimas(2003), National Academy of Sciences[9]
# The Dickson premija (2006)
# The Wiley biomedicinos mokslų apdovanojimas (2006) (shared with Elizabeth Blackburn)
# The Lasker award for Basic Medical Research apdovanojimas(2006) (pasidalino su Elizabeth Blackburn ir Jack Szostak)
# The Louisa Gross Horwitz premija (2007) (dalinosi su Elizabeth Blackburn ir Joseph G. Gall)
# Paul Ehrlich and Ludwig Darmstaedter apdovanojimas (2009) (pasidalino su Elizabeth Blackburn)
# Nobelio fiziologijos ir medicinos premija (2009) (pasidalino su Elizabeth Blackburn ir Jack Szostak)

## Nuorodos
Devynbalsiai

**Devynbalsiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Biržų.

## Istorija

Sovietmečiu kaime pastatytas gyvulininkystės kompleksas, priklausęs, K.Požėlos kolūkiui. Savo laiku buvo vienas didžiausių Biržų rajone. Atkūrus šalies nepriklausomybę, fermos buvo privatizuojamos ir nugriautos (didžioji dalis). Kitoje kelio pusėje buvo vienas iš palivarko pastatų, kuriame veikė pradžios mokykla. Vėliau, jau atkūrus nepriklausomybę, pastatas buvo privatizuotas ir tapo gyvenamosiomis patalpomis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Didėja

**Didėja** vadinami kaimai:

* Rokiškio rajone;
* Zarasų rajone:
** Antazavės seniūnijoje,
** Suvieko seniūnijoje.
Didėja (Rokiškis)

**Didėja** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Laibgalių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Sapagovas (1935–2011), matematikas.
* Mifodijus Sapagovas (g. 1939), matematikas.

## Šaltiniai
Deveniai

**Deveniai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šeimyniškių. 

## Istorija

Deveniai yra minimi Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose. 1923 m. kaime buvo 4 sodybos – 36 gyventojai, turėjo apie 135 ha žemės bei miško.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Didėja (Imbradas)

**Didėja** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Antazavės.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Didieji Būdežeriai

**Didieji Būdežeriai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vilkaviškio, į vakarus prie kelio , o rytuose .

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Gedūnai

**Gedūnai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Jurgelionių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai