open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plaza Colonia

**Club Plaza Colonia de Deportes**, o trumpai vadinamas **Plaza Colonia** – Urugvajaus futbolo klubas iš Kolonijos del Sakramento. Klubas užsiima ne tik futbolu, bet ir rankiniu, krepšiniu, tinkliniu, plaukimu ir kitais sportais. Šis straipsnis apie klubo pagrindinę futbolo komandą. Namų rungtynes žaidė Chuano Gasparo Prandžio vardo stadione (), talpinačiame 4,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1917 m. balandžio 22 d. įkurtas sporto klubas. Futbolo komanda eilę metų rungtyniavo žemesniuose divizionuose. Nuo 2000 m. žaidė Antrame divizione. Nuo 2002 m. rungtyniavo pajėgiausioje lygoje, 2005–2006 m. sezone buvo vieni prasčiausių ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2006–2007 m. sezono žaidė Antrame divizione. 2014–2015 m. sezone iškovojo antrą vietą Antrame divizione ir pateko į stipriausią lygą.

Nuo 2015–2016 m. sezono rungtyniavo Primera División. Debiutantai galutinėje komandų rikiuotėje iškovojo ketvirtąją vietą. 2017 m. sezone liko šešiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2018 m. sezoną praleido Antrame divizione, kur liko trečioje vietoje ir pateko į stipriausią lygą. Nuo 2019 m. sezono rungtyniavo Primera División. 2023 m. sezone galutinėje komandų rikiuotėje liko keturiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2024 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į stipriausią divizioną.

Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje – Primera División.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Urugvajus)|Primera División]] (2)**
*  **Čempionai**: 2016 Clausura, 2021 Apertura

;  Segunda División:
*  **Nugalėtojai (1):** 2024 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Sudėtis
: Atnaujinta: 

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Urugvajaus nacionalinei rinktinei
*  Mauricio Victorino, gynėjas (2004 m.); 
; Užsieniečiai
*  Joao Ortiz, atraminis saugas (2014–2016 m.);

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
CA Juventud

**Club Atlético Juventud**, o trumpai vadinamas **CA Juventud** – Urugvajaus futbolo klubas iš Las Piedraso. Namų rungtynes žaidė *Parque Artigas Las Piedras* stadione, talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 1935 m. gruodžio 25 d. Futbolo komanda eilę metų rungtyniavo žemesniuose divizionuose. Nuo 1996 m. žaidė Antrame divizione. Nuo 2000 m. rungtyniavo pajėgiausioje lygoje, 2003 m. sezone buvo vieni prasčiausių ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2004 m. sezono žaidė Antrame divizione. Nuo 2007–2008 m. sezono rungtyniavo Primera División. Debiutantai galutinėje komandų rikiuotėje iškovojo devintąją vietą. 2008–2009 m. sezone liko penkioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2011–2012 m. sezone iškovojo antrą vietą Antrame divizione ir pateko į stipriausią lygą. Nuo 2012–2013 m. sezono vėl rungtyniavo Primera División. 2017 m. sezone galutinėje komandų rikiuotėje liko penkioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2018 m. sezoną praleido Antrame divizione, iškovojo antrą vietą ir pateko į stipriausią lygą. 2019 m. sezone pajėgiausioje šalies lygoje liko šešiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2020 m. sezono žaidė Segunda División, o nuo 2025 m. sezono vėl rungtyniavo Primera División.

## Laimėjimai
;  Primera División
*  **Čempionai (0):**

;  Segunda División:
*  **Nugalėtojai (1):** 1999 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Sudėtis
: Atnaujinta 

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangos gamintojai
*  Macron (metai nežinomi);
*  Startabe (metai nežinomi);
*  Joma (2014–2016 m.);
*  Mass (2013–2014 m.);
*  Mempi (2011–2012 m.);
*  Mega Sport (2007–2011 m.);
*  Uhlsport (2000–2006 m.);

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Urugvajaus nacionalinei rinktinei
*  Jonathan Urretaviscaya, saugas;
; Užsieniečiai
*  Emmanuel Más, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Alianza Universidad

**Alianza Universidad** – Peru futbolo klubas iš Huanuko miesto. Dar žinomas **Alianza Huánuco**.

Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione (), talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 1939 m. Kitados žaidė regioninėse pirmenybėse, o nuo 2019 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje – Liga 1. 2021 m. sezone liko aštuoniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2025 m. sezone vėl rungtyniavo Liga 1

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Peru)|Primera División]]**
:  **Čempionai (0):** 
;  **[[Segunda División (Peru)|Segunda División]]
:  **Nugalėtojai (1):''' 2024 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  GS Sport (2022 m.)
*  Convert (2021 m.)
*  New Athletic (2019–2020 m.)
*  Loma's (2010–2018 m.)
*  REAL (2009 m.)

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Peru nacionalinei rinktinei
*  Christian Ramos, gynėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Ayacucho FC

**Ayacucho Fútbol Club**, trumpai vadinamas **Ayacucho FC** – Peru futbolo klubas iš Ajakučo miesto. Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione (), talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2008 m. rugpjūčio 9 d. įkurtas **Club Inti Gas Deportes Ayacucho**. Nuo 2014 m. oficialiai žinomas kaip **Ayacucho Fútbol Club**.

Nuo 2015 m. sezono rungtyniavo Torneo Descentralizado, tuometinėje aukščiausioje šalies lygoje. Nuo 2019 m. sezono žaidė Liga 1. 2022 m. sezone Pirmoje lygoje liko septyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. 

Nuo 2025 m. sezono vėl rungtyniavo Liga 1. Į Pirmą lygą klubas grįžo ne sportiniu principu, o teismo keliu. Įrodinėta, kad 2022 m. Liga 1 sezone „Sport Boys“ klubui skirta taškų atėmimo bausmė, todėl buvo įtakota galutinė komandų rikiuotė turnyrinėje lentelėje.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Peru)|Primera División]]**
:  **Čempionai (0):** 
;  **[[Segunda División (Peru)|Segunda División]]
:  **Nugalėtojai ():*'

== Sezonai ==

; Pastarųjų metų sezonai


== Spalvinė gama ==



== Apranga ==
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga


; Aprangų gamintojai 
*  REAL (2015– m.);
*  [[Walon Sport|Walon]] (2014–2015 m.);
*  REAL (2013 m.);
*  [[Walon Sport|Walon]] (2012 m.);

== Garsesni žaidėjai ==
; Futbolininkai, atstovavę [[Peru vyrų futbolo rinktinė|Peru nacionalinei rinktinei]]
*  Juan Morales, saugas;
*  Wilmer Aguirre, saugas *(vingeris)'';
; Užsieniečiai
*  Derlis Orué, atraminis saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Club Deportivo Los Chankas

**Club Deportivo Los Chankas** – Peru futbolo klubas iš Andahuailaso miesto. Dar vadinamas **Deportivo Los Chankas** arba tiesiog – **Los Chankas**.

Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione (), talpinančiame 10 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 2021 m. Nuo 2021 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje (). 2023 m. sezone Antroje lygoje buvo antri ir pateko į stipriausią šalies lygą.

Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje (). Debiutantai iškovojo dešimtąją vietą.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Peru)|Primera División]]**
:  **Čempionai (0):** 
;  **[[Segunda División (Peru)|Segunda División]]
:  **Nugalėtojai (0):*'

== Sezonai ==

; Pastarųjų metų sezonai


== Spalvinė gama ==



== Apranga ==
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga


; Aprangų gamintojai 
*  New Athletic (2024–2025 m.);
*  Koman (2023 m.);
*  Sporteam (2021–2022 m.);

== Garsesni žaidėjai ==
; Futbolininkai, atstovavę [[Peru vyrų futbolo rinktinė|Peru nacionalinei rinktinei]]
*  José Manzaneda, saugas *(vingeris)'';
*  Iván Santillán, saugas (2024 m.);
*  Luis Ramos, puolėjas (2023 m.)
*  Daniel Chávez, puolėjas (2021 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Negroso salos regionas

**Negroso salos regionas** () – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje, Visajų salyno vakaruose. Apima Negroso ir Sikichoro salas. Administracinis centras ir didžiausias miestas – Bakolodas.

2015 m. iš Vakarų Visajų ir Centrinių Visajų dalių sukurtas Negroso salos regionas, tačiau 2017 m. sprendimas atšauktas, motyvuojant didelėmis naujo regiono kūrimo išlaidomis. 2024 m. regionas vėl atkurtas.

## Suskirstymas
Negroso salos regioną sudaro 3 provincijos:
* Rytų Negroso provincija
* Vakarų Negroso provincija
* Sikichoro provincija

## Didžiausi miestai
* Bakolodas – 592,7 tūkst. gyventojų (2020 m.)
* Dumagetė – 134,1
* Silajus – 78,5
* Kadisas – 71,2
* Viktoriasas – 70,4
* Talisajus – 66,7
* San Karlosas – 59,8
* Kabankalanas – 48,5
* Bagas – 48,4
* Sibulanas – 43,6
* Himamajlanas – 40,3
* Eskalantė – 39,2

## Šaltiniai
Piotras Sviatopolkas-Mirskis

Piotras Dmitrijevičius Sviatopolkas-Mirskis (rus. Пётр Дми́триевич Святопо́лк-Ми́рский) buvo Rusijos generolas, politikas ir policijos pareigūnas, gimęs 1857 m. rugpjūčio 30 d. Vladikaukaze, Rusijos imperijoje, ir miręs 1914 m. gegužės 29 d. Sankt Peterburge.

Jis buvo kilęs iš garsios Sviatopolk-Mirskių šeimos, sūnus generolo Dmitrijaus Ivanovičiaus Sviatopolko-Mirskio ir Gruzijos princesės Sofijos Orbeliani. Baigęs Puslapių korpusą 1874 m., pradėjo karinę tarnybą imperatoriškajame husarų pulke. Dalyvavo Rusijos-Turkijos kare (1877–1878 m.), už drąsą Kars mūšyje buvo apdovanotas. Vėliau studijavo Generalinio štabo akademijoje, kurią baigė 1881 m.

1895 m. paskirtas Penzos gubernatoriumi, o 1897 m. – Jekaterinoslavo gubernatoriumi. 1900 m. tapo vidaus reikalų ministro pavaduotoju ir Imperatoriškojo žandarų korpuso vadu. Po ministro Dmitrijaus Sipiagino nužudymo 1902 m. atsistatydino iš šių pareigų, tačiau buvo įkalbėtas tapti Vilniaus generalgubernatoriumi. Šiose pareigose jis įgyvendino liberalius pertvarkymus, siekdamas sumažinti tautinę įtampą, suteikė daugiau teisių tautinėms mažumoms ir sustabdė žydų pogromus.

1904 m. rugpjūtį, po vidaus reikalų ministro Vjačeslavo fon Plehve nužudymo, Sviatopolkas-Mirskis buvo paskirtas vidaus reikalų ministru. Jo paskyrimas buvo laikomas liberalų pergale prieš konservatorius. Ministro poste jis siekė įtraukti nuosaikių liberalų nuomones į vyriausybės politiką, leido vietos žemstvų nariams diskutuoti platesniais politikos klausimais ir koordinuoti programas, skatino spaudos ir religijos laisvę, siūlė išplėsti vietos savivaldos įgaliojimus bei panaikinti nereikalingus apribojimus tautinėms mažumoms.

Tačiau 1905 m. sausio 22 d. įvyko kruvinas sekmadienis – taikios demonstracijos Sankt Peterburge numalšinimas, per kurį žuvo daug žmonių. Nors Sviatopolkas-Mirskis teigė, kad neįsakė šaudyti į demonstrantus, jis prisiėmė atsakomybę ir tapo atpirkimo ožiu už šią tragediją. 1905 m. vasarį jis buvo pakeistas nauju vidaus reikalų ministru ir pasitraukė iš politinio gyvenimo.
2025 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas

**2025 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionatas** – Tarptautinės čiuožimo federacijos organizuotas geriausių pasaulio dailiojo čiuožimo atletų čempionatas, kuris vyko kovo 26 d. – kovo 30 d. JAV.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Kvalifikacija
### Minimalūs standartai
Čiuožėjai galėjo dalyvauti 2025 m. pasaulio čempionate, jeigu jiems sukako 15 metų iki 2024 m. liepos 1 d. ir pasiekė minimalų technikos elementų starto standartą oficialiai pripažintose varžybose.

### Dalyvių skaičius rungtyse
Kiekviena valstybė gali deleguoti po vieną čiuožėją ar porą, jeigu jie įvykdė minimalių technikos taškų reikalavimą. Šalys gali deleguoti daugiau nei vieną atstovą rungtyje, jeigu jie surinko atitinkamą komandinių taškų skaičių 2023 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate.

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Lietuvos komanda
Lietuvai čempionate atstovavo trys sportininkai.

Į čempionatą taip pat buvo deleguoti Paulina Ramanauskaitė ir Deividas Kizala, bet dėl patirtos traumos iš varžybų pora pasitraukė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
ADC Juan Pablo II College

**Asociación Deportiva Cultural Juan Pablo II College** – Peru futbolo klubas iš *[[Chongoyape]]* miesto. Dar žinomas kaip **Juan Pablo II College Chongoyape**.

Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione (), talpinančiame 2,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 2015 m. Kitados rungtyniavo regioninėse pirmenybėse (*[[Lambajekės departamentas]]*), 2023 m. sezone debiutavo Trečiame divizione (). Tapo nugalėtojais ir pateko į Antrąjį divizioną. 2024 m. sezone Antrame divizione iškovojo antrą vietą. Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Peru)|Primera División]]**
:  **Čempionai (0):** 
;  **[[Segunda División (Peru)|Segunda División]]
:  **Nugalėtojai (0):'''

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
* 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Peru nacionalinei rinktinei
*  Iván Santillán, saugas;

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Comerciantes Unidos

**Comerciantes Unidos** – Peru futbolo klubas iš Sutervo miesto. Pilnu pavadinimu žinomas kaip **Club Social Deportivo y Cultural Comerciantes Unidos**.

Namų rungtynes žaidžia Chuano Maldonado Gamaros vardo stadione (), talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Įkurtas 2002 m. Kitados rungtyniavo žemesniuosiuose divizionuose. Nuo 2014 m. rungtyniavo Antrame divizione	(). 2015 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies futbolo divizioną. 2016 m. sezone debiutantai tuometiniame Torneo Descentralizado užėmė šeštąją vietą. 2017 m. sezone liko dešimti, o 2018 m. – šešiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2019 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje (). 2023 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą.

Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje (). Debiutantai iškovojo keturioliktąją vietą.

## Laimėjimai
;  **[[Primera División (Peru)|Primera División]]**
:  **Čempionai (0):** 
;  Antrasis divizionas
:  **Nugalėtojai (2):** 2015, 2023 m.
;  **[[Segunda División (Peru)|Segunda División]]
:  **Nugalėtojai (0):*'

== Sezonai ==

; Pastarųjų metų sezonai


== Sudėtis ==
: Atnaujinta: 












 (*skol. iš Melgar*)












 (*skol. iš Sporting Cristal*)
 (*skol. iš Sporting Cristal'')

## Spalvinė gama

## Apranga
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga

; Aprangų gamintojai 
*  REAL (2025);
*  Jave (2022–2024);
*  Sporteam (2021);
*  Habitez (2020);
*  Palant (2019);
*  Crack Sport (2018);
*  Loma's Sport (2017);
*  Convert (2015–2016);
*  REAL (2014);

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Peru nacionalinei rinktinei
*  Ray Sandoval, saugas, puolėjas;
*  Johan Sotil, saugas (2016 m.);
*  Jean Tragodara, saugas (2017 m.);
; Užsieniečiai
*  Luis Fernando Copete, gynėjas (2017 m.);

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* [ facebook paskyra]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Sikichoras

**Sikichoras** () – sala ir provincija Filipinuose, Visajų salyne, Boholio jūroje, 30 km į pietryčius nuo Negroso. Plotas – 337 km².

Sala sudaryta iš nuosėdinių uolienų, supama koralinių rifų. Paviršius iškyla iki 628 m, pakrantėse driekiasi lygumos.

2020 m. Sikichore gyveno 103 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Sikichoras (salos šiaurės vakaruose). Pagrindiniai uostai – Larena ir Lasis. Verčiamasi žvejyba ir žemės ūkiu, plėtojamas turizmas (Sikichoras garsėja kaip maginių, šamanistinių, gydymo apeigų vieta). Saloje plačiausiai vartojama sebuanų kalba.

Europiečiai salą pasiekė 1565 m. (Migelio Lopeso de Legaspio ekspedicija). Ispanai Sikichorą pradžioje vadino „Liepsnų sala“ (), dėl daugybės švytinčių jonvabalių.


Siquijor Island from air (Siquijor; 08-11-2023).jpg|Salos aerofotonuotrauka
Siquijor 07.jpg|Jūros pakrantė vakare
Bonifacio Jumawan Ancestral House, Siquijor, Siquijor.jpg|Sikichoro miesto architektūra
Cambugahay falls.jpg|Kambugahajaus krioklys


## Šaltiniai
Dumagetė

**Dumagetė** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos pietryčiuose; Rytų Negroso provincijos administracinis centras. Prekybos (išvežama kopra, manilinės kanapės, cukrus) ir keltų uostas prie Mindanao jūros (įeigos į Tanjono sąsiaurį); yra oro uostas, praeina salą juosiantis kelias. Žemės ūkio produkcijos perdirbimas. Puodininkystės, demblių, pintinių pynimo amatai. Kokosų, cukranendrių auginimo regiono prekybos centras.

Dumagetė garsėja kaip svarbus švietimo centras. Veikia Silimano universitetas, 1901 m. įsteigtas presbiterionų. Dėl jo Dumagetė patyrė gana didelę amerikanizaciją. Taip pat veikia *Foundation* universitetas (įkurtas 1949 m.), valstybinis Rytų Negroso ir katalikų Šv. Pauliaus universitetai, politechnikos institutas. Prie Dumagetės trykšta karštosios mineralinės versmės ir Palimpanono geoterminė elektrinė, į pietus nuo Dumagetės – Tvin Leikso nacionalinis parkas (telkšo vulkaniniai Danao ir Balinsasajao ežerai). Mieste yra Šv. Kotrynos Aleksandrietės katalikų katedra (1776 m.).

## Istorija
Dumagetė žinoma nuo 1734 m.; miesto teisės suteiktos 1948 m.

## Šaltiniai
Tanjono sąsiauris

**Tanjono sąsiauris** (, ) – sąsiauris Filipinuose, Visajų salyne, skiriantis Sebu salą (rytuose) nuo Negroso salos (vakaruose). Ilgis ~160 km. Jungia Visajų jūrą šiaurėje ir Boholio jūrą pietuose. Plotis nuo 5 iki 27 km (siauriausia vieta pietuose). Iš šiaurės sąsiaurį riboja Dono salos (didžiausia jų – Bantajanas).

Pagrindiniai uostai – Baisas (Negrose), Toledas (Sebu).

## Šaltiniai
Kanlaonas

**Kanlaonas** (, , ) – ugnikalnis Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos šiaurinėje dalyje. Aukštis – 2465 m. Iškilęs Negroso Centrinėje kordiljeroje, ~30 km į pietryčius nuo Bakolodo.

Tai veikliausias Visajų ugnikalnis, nuo 1819 m. išsiveržęs daugiau nei 40 kartų. Tiesa, išsiveržimai būna palyginti silpni, Strombolio tipo.

Ugnikalnio apylinkės nuo 1934 m. paskelbtos Kanlaono kalno nacionaliniu parku (plotas 245 km²). Būdingas miškingas kraštovaizdis su krateriais, karštosiomis versmėmis, įvairia laukine gyvūnija.

Kalno pavadinimas visajų kalbomis reiškia „Laon vieta“. Žodžiu *Laon* vadinama mitinė senolė visajų mitologijoje.

## Šaltiniai
Vėdrupys

**Vėdrupys** – upelis Lietuvos šiaurėje, Kupiškio rajone, Šimonių seniūnijoje; Suosos intakas. Prasideda Nociūnų kaimo laukuose, apie 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Šimonių. Aukštupyje teka miško pakraščiu vakarų, šiaurės vakarų kryptimis, vėliau – miško pakraščiu, laukais ir pievomis pietų, pietvakarių kryptimis. Įteka į Suosą ties Starkonimis. Žiotys pelkėtos, užžėlusios medžiais ir krūmais. Visa vaga sureguliuota.

Prie Vėdrupio įsikūrę kaimai: Nociūnai, Abručiovka, Migonys, Starkonys. Ties Migonimis į Vėdrupį įteka bevardis intakas (kairysis).

Upėvardžio kilmė neaiški. Bandoma sieti su vėdrynu,  („šliaužiantysis vėdrynas”) arba su upėvardžiu *Vadrė* (spėjama kilmė iš šaknies *vad-*: *vadė* – „sausa vaga, kuri po didelių lietų virsta vaga”, *vada* – „dirvonas, tuštuma girioje”, latv. *vada* – „be medžių, tinkama šienauti vieta miške” ir kt.).

## Šaltiniai
Inverio parko stadionas

**Inverio parko stadionas** () – futbolo stadionas Larno mieste (Šiaurės Airija), į vakarus nuo miesto centro, pietinėje Inverio upės pakrantėje. Klubo Larne FC namų arena.

## Istorija

Atidarytas 1918 m. Stadione yra dirbtinis apšvietimas, 2019 m. įrengta tribūna. 2024 m. stadione vyko s rungtynės, kurioje Larno klubas iškovojo supertaurę.

2024 m. spalį nutarta, kad stadionas bus pervadintas rėmėjo – prabangos laikrodžių gamintojo „Pride and Pinion“ vardu.

## Šaltiniai
Josephine Baker

**Josephine Baker** (tikr. **Freda Josephine McDonald**; 1906 m. birželio 3 d. Sent Luise, Misūris, JAV – 1975 m. balandžio 12 d. Paryžiuje, Prancūzija) – JAV kilmės prancūzų šokėja, dainininkė ir aktorė, išgarsėjusi trečiame ir ketvirtame XX a. dešimtmečiuose.

## Biografija
Freda Josephine McDonald gimė 1906 m. birželio 3 d. Saint Louise, Misūrio valstijoje ir augo vargingomis sąlygomis.

Šokėjos karjerą Josephine Baker pradėjo trečiame XX a. dešimtmetyje Niujorke, tačiau išgarsėjo dėl pasirodymų Prancūzijos sostinėje – tapo tikra Paryžiaus džiazo klubų ir miuzikholų sensacija. Ji buvo žinoma dėl egzotiško ir audrinančio šokio stiliaus bei ekstravagantiškų kostiumų, kurių didžiąją dalį dažnai sudarydavo plunksnos ir karoliukai.

Antrojo pasaulinio karo metais Joséphine Baker dirbo prancūzų Pasipriešinimo judėjimui ir už savo tarnybą pelnė ne vieną apdovanojimą – paminėtini: Karo kryžius ir Garbės legiono ordinas. Prisiėmus įsipareigojimą ginti pilietines teises, dalyvavo pilietinių teisių judėjime JAV.

Joséphine Baker artistės karjera truko visą jos gyvenimą, Ji buvo žinoma ir dėl humanitarinės veiklos, teikiant pagalbą vaikams.

## Šaltiniai
Marie-José Pérec

**Marie-José Pérec** – prancūzų atletė, gimusi Gvadelupoje, Basse-Terre, 1968 m. gegužės 9 d. Ji yra vienintelė prancūzė trissyk tapusi olimpine lengvosios atletikos čempione: 1992 m. Barselonoje (400 m bėgime) ir dusyk 1996 m. Atlantoje vykusiose žaidynėse (400 m ir 200 m bėgimuose).

## Sportininkės karjera
Ji yra antroji atletė nugalėjusi dvejuose tų pačių olimpinių žaidynių bėgimuose – 200 ir 400 m (pirmoji – JAV atletė Valerie Brisco-Hooks) bei pirmoji, bendroje vyrų ir moterų atletų imtyje, kuriai pavyko dvejose olimpinėse žaidynėse iš eilės tapti nugalėtoja 400 m bėgime. Jos 1996 m. Atlantos žaidynių finale pasiektas laikas – 48,25 sek, iki šiol yra septintas geriausias visų laikų pasirodymas ir jau 23 metus yra vienintelis mažiau nei sekunde nuo Maritos Koch pasaulinio rekordo (47,60 sek, 1985 m.) atsiliekantis laikas, jai priklauso ir 400 m bėgimo olimpinis rekordas stadione. Marie-José Pérec yra ir dukart 400 m bėgimo pasaulio čempionė – 1991 m. Tokijuje ir 1995 m. Geteburge. Iki sportinės karjeros baigties, dėl jos eiklių skriejančių žingsnių, turėjo Gazelės pravardę (šiandien tokia pravardė vertinama kaip rasinių stereotipų apraiška – juodaodžiams atletams dažnai būdavo klijuojamos laukinių gyvūnų pravardės), arba – Dieviškosios, dėl neeilinių sportinių pasiekimų.

Jai priklauso 200 m (21,99 sek, 1993 m.) ir 400 m (48,25 sek, 1996 m.) bėgimo, 400 m kliūtinio bėgimo (53,21 sek, 1995 m.) ir estafetinio bėgimo 4 × 400 m (3 min 22,34 sek, 1994 m.) Prancūzijos rekordas.

Baigusi sportininkės karjerą, Marie-José Pérec ėmėsi įvairių su sporto pasauliu susijusių veiklų.

2024 m. Paryžiaus olimpinių žaidynių atidarymo ceremonijoje, ji buvo paskutinė, kartu su Teddy Riner, atnešusi olimpinį deglą.

## Šaltiniai
Baisas

**Baisas** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos pietryčiuose, Rytų Negroso provincijoje, 45 km į šiaurės vakarus nuo Dumagetės. Uostas prie pietinio Tanjono sąsiaurio galo (sustoja okeaniniai laivai, eksportuojamas cukrus). Plentai į Dumagetę, San Karlosą, Kabankalaną. Cukraus, bioetanolio, popieriaus ir celiuliozės pramonė. Yra Švč. Širdies katalikų akademija (įkurta 1947 m.). Yra buvusio geležinkelio tinklas.

## Istorija
Baisas išaugo XX a. pr. kaip cukranendrių auginimo ir cukraus pramonės centras.

## Šaltiniai
Bagas (Filipinai)

**Bagas** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos vakaruose, Vakarų Negroso provincijoje, 22 km į pietvakarius nuo Bakolodo, tarp jo ir Pulupandano uosto. Įsikūręs Gimaraso sąsiaurio pakrantėje, prie Bago upės žiočių. Praeina salą juosiantis kelias. Apylinkėse auginamos cukranendrės, ryžiai. Cukraus pramonė. Yra Šv. Jono Krikštytojo katedra.

Pagrindinė mieste vartojama kalba hilgainonų.

## Istorija
Bago kaimas sudarytas 1800 m. Jo gyventojai dalyvavo 1898 m. Filipinų revoliucijoje, priklausė Negroso Respublikai. Per II pasaulinio karo mūšius Bagas sugriautas. Miestas nuo 1966 m.

## Šaltiniai
Bagas (reikšmės)

**Bagas** gali reikšti:
* Bagas (*Bago*) – miestas Mianmare;
* Bagas (*Bago*) – miestas Filipinuose;
* Bagas (*Bag*) – kaimas Vengrijoje;
* Bagas (*Bag*) – keletas nedidelių gyvenviečių Irane;
* Bagas – kalnas JAV, Kalifornijoje.

Panašūs pavadinimai: Baghas (*Bagh*), Bagasas (*Bagas*), Baga (*Baga*).
Kanlaonas (miestas)

**Kanlaonas** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos vidurio šiaurėje, Rytų Negroso provincijoje, Kanlaono ugnikalnio papėdėje. Praeina salą iš rytų į vakarus kertantis kelias. Apylinkėse auginamos cukranendrės. Įsteigtas Kanlaono kalno nacionalinis parkas (nuo 1934 m.).

## Istorija
Kanlaono savivaldybė sudaryta 1941 m., miesto statusas suteiktas 1967 m.

## Šaltiniai
Meda Variakojytė

**Meda Variakojytė** (g. 2007 m. gegužės 3 d. Kaune) – Lietuvių dailiojo čiuožimo sportininkė, daugkartinė šalies čempionė, atstovavusi Lietuvai įvairiose tarptautinėse varžybose.

## Biografija
Meda Variakojytė gimė ir užaugo Kaune. Čiuožti pradėjo 2012 m., būdama penkerių pas pirmąją trenerę Indrę Paulaitienę, prisijungusi prie klubo „Startas“.  Kitas Medos treneris - Dmitrijus Kozlovas, o choreografai – Julija Teplih ir Saulius Ambrulevičius. 

Savo debiutiniame 2024 m. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate sportininkė užėmė 35-ą vietą. 

2025 m. kovo 26 d. pasaulio dailiojo čiuožimo čempionate 17 metų Meda Variakojytė pateko tarp 24 geriausių sportininkių ir taip iškovojo bilietą į finalą bei 2026 m. žiemos olimpines žaidynes. Ji tapo pirmąja lietuve čiuožėja, dalyvavusia olimpinėse žaidynėse moterų vienetų disciplinoje.

## Rezultatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Meda Variakojytė ISU svetainėje
Kadisas (Filipinai)

**Kadisas** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos šiaurėje, Vakarų Negroso provincijoje, 63 km į šiaurės rytus nuo Bakolodo. Svarbus cukraus eksporto uostas prie Visajų jūros, praeina salą juosiantis kelias. Vystoma cukraus pramonė, žvejyba (gaudomi ančiuviai, cigarinės stauridės, skumbrės). Apylinkėse auginamos cukranendrės.

Pagrindinė mieste vartojama kalba hilgainonų.

## Istorija
Kadisas įkurtas ispanų 1861 m. ir pavadintas pagal Kadiso miestą Ispanijoje. 1878 m. sudaryta savivaldybė. 1898 m. Kadiso gyventojai dalyvavo Filipinų revoliucijoje, buvo Negroso Respublikos dalimi. Augo kaip cukraus pramonės centras. Miestas nuo 1967 m.

2013 m. lapkritį miestą nusiaubė taifūnas „Haijanas“.

## Šaltiniai
Algirdo žygis į Smolenską ir Brianską (1356)

**Algirdo žygis į Smolenską ir Brianską** – 1356 m. pabaigoje įvykusi LDK valdovo Algirdo vadovaujamų pajėgų karinė kampanija prieš Smolensko kunigaikštystę ir Briansko kunigaikštystę, kurios metu Lietuvos pajėgos užėmė Brianską ir prisijungė Briansko kunigaikštystę.

Žygis negausiai aprašytas slavų metraščiuose. Žinoma, kad žygio metu Algirdo pajėgos apsiautė Smolenską ir Brianską. Algirdo žygis greičiausiai buvo mėginimas pasinaudoti XIV a šeštojo dešimtmečio viduryje Brianske prasidėjusia vidaus kova dėl valdžios bei neleisti Smolensko kunigaikščiams įsitvirtinti Brianske. XIV a. viduryje Brianskas buvo tapęs Černigovo kunigaikštystės centru.

Po neilgos apsiausties Lietuvos kariuomenė užėmė Brianską. Briansko kunigaikštystės valdymą Algirdas atidavė vienos iš dėl valdžios kovojusių vietos didikų giminių – Olgovičių atstovui Romanui Michailovičiui. Pastarasis vėliau tapo ir Vytauto vietininku Smolenske.

Smolensko apsiaustis nebuvo sėkminga ir metų pabaigoje buvo nutraukta. Vietos metraščiuose nurodoma, kad lietuvių pajėgos nusiaubė Smolensko apylinkes ir grįžo į Lietuvą.

Brianskas su nedidelėmis pertraukomis (1408 m. stovėjimo prie Ugros upės metu trumpam buvo užimta Maskvai tarnavusių totorių) Lietuvos valdžioje išbuvo iki 1500 m, kai miestą užėmė ir kunigaikštystę prisijungė Maskvos didžioji kunigaikštystė. 1370 m. po maskvėnų antpuolio Briansko valdymą Algirdas atidavė savo sūnui Dmitrijui Algirdaičiui.

## Literatūra

* Безроднов В. С. KНЯЗЬЯ БРЯНСКИЕ, ИХ ПРОИСХОЖДЕНИЕ И ПОТОМСТВО
* Полное собрание русских летописей. Т. 15. Вып. 1. Стб. 65.
* Поход литовских войск на Смоленск и Брянск , Военные конфликты, кампании и боевые действия русских войск 860–1914 гг., Runivers.ru – Россия в подлиннике;
* Соловьев, Сергей Михайлович (1820–1879)., История России с древнейших времен / соч. Сергея Соловьева. – Изд. 5-е. -Москва : В Унив. тип. (Катков и К°), 1874–1889. T. 3.
* Смоленские удельные князья // Русский биографический словарь : в 25 томах. – СПб.—М., 1896–1918.

## Išnašos
Silajus

**Silajus** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos šiaurės vakaruose, Vakarų Negroso provincijoje, 14 km į šiaurę nuo Bakolodo, Gimaraso sąsiaurio pakrantėje, netoli Malisbago upės žiočių. Praeina žiedinis Negroso plentas, šalia įsikūręs Bakolodo-Silajaus oro uostas. Yra žvejybinis ir prekybinis uostas. Cukraus pramonė ir cukranendrių auginimas.

Silajus pasižymi puošnia architektūra – cukraus pramonės klestėjimo laikais miestas iškilo, čia pastatyta vaizdingų vilų, viešųjų pastatų, Šv. Didako bažnyčia. Mambulake likę senojo Silajaus uosto pirso griuvėsiai (ilgis 1,7 km).

## Istorija
Silajaus miestelis minimas nuo 1760 m. Miestas nuo 1957 m.

## Šaltiniai
Joniškėlio geležinkelio tiltas

**Joniškėlio geležinkelio tiltas** – siaurojo geležinkelio statinių komplekso nenaudojamas tiltas Joniškėlyje, Pasvalio rajone. Nutiestas per Mažupės upę 360 m į vakarus nuo buvusios geležinkelio stoties, šalia dvaro sodybos. Joniškėlis – svarbus siaurųjų geležinkelių mazgas: pro šią stotį vyko susisiekimas geležinkeliais Gubernija–Biržai, Panevėžys–Joniškėlis, Joniškėlis–Žeimelis.  

Išlikęs geležinkelio tiltas nenaudojamas, avarinės būklės, jo prieigos apleistos, bėgiai apaugę krūmokšniais. Medinių lentų takas ant tilto sudūlėjęs (2020 m. duomenimis). Ant pavojingo tilto pėstiesiems buvo įvykę nelaimingų atsitikimų. 

Kaip inžinerinio paveldo paminklas, Joniškėlio tiltas nuo 1996 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą. 

Tiltas pokaryje atstatytas 1946 m. Statinys vieno tarpatramio, jo perdanga sudėta iš plieninių sijų, atremtų ant gelžbetoninių ramtų. Panaudotos dvi išilginės kniedytos, kintamo aukščio sijos, tarpusavyje sutvirtintos skersiniais ryšiais. Vienkelės vėžės bėgiai įtaisyti ant medinių pabėgių su medinėmis tvirtinimo sijomis. Abipus Mažupės rytų–vakarų kryptimi suformuoti prietilčių žemių pylimai. Jų šlaituose išlikę betoniniai laipteliai.

## Šaltiniai
Žilpamūšio tiltas

**Žilpamūšio tiltas** – kelių tiltas Pasvalio rajono savivaldybėje, Saločių seniūnijoje, Žilpamūšio kaime, nutiestas per Mūšos upę jungiamosios 1 km atkarpos pusiaukelėje tarp kelių  ir . Kairiajame krante išsidėstęs Žilpamūšis – vienintelė kalvota Pasvalio rajono gyvenvietė, kurioje tiltas upę kerta giliame slėnyje. Tilto apylinkėse apie 0,5 km atstumu išlikusios buvusių Žilpamūšio ir Sokų dvarų sodybos, priešingame krante – Raudonpamūšės dvaro žemės. 

Praeityje tiltas per Mūšą nestovėjo. Per upę buvo keliamasi laiveliais, keltu. Dabartinis gelžbetoninis tiltas Žilpamūšyje pastatytas sovietmečio pabaigoje buvusio „Draugystės“ kolūkio pirmininko, Pasvalio rajono politiko Juozo Jarašūno iniciatyva. Tuomet žmonės gavo tiesioginį priėjimą prie „Baltijos kelio“, pagerėjo susisiekimas su miestu (iki Pasvalio 10 km).

Vandens turistai Mūšos plotį ties tiltu nurodo siekiantį 50-60 m. Tiltas apie 95 m ilgio, dviejų eismo juostų, su dviem šalitilčiais pėstiesiems. Prieigose pastatyta lankytino objekto rodyklė „Pamūšių kraštovaizdžio draustinis“.

Pastaraisiais metais tiltas priklausė vietos žemės ūkio bendrovei. Pasikeitus savininkams, tiltą valdanti bendrovė „Draugystė agro“ 2024 m. ketino jį parduoti Pasvalio rajono savivaldybei.

## Šaltiniai
Oskaras už geriausią grimą ir šukuoseną

**Oskaras už geriausią grimą ir šukuoseną** () – nuo 1929 m. teikiamas Kino meno ir mokslo akademijos (AMPAS) apdovanojimas už geriausią kino filmų grimą ir šukuoseną. Tradiciškai kiekvienais metais nominuojami trys filmai, su išimtimis aštuntojo dešimtmečio pradžioje ir 2002 m., kai buvo nominuoti tik du filmai, ir 1999 m., kai buvo nominuoti keturi filmai. Nuo 92-osios Akademijos apdovanojimų ceremonijos yra nominuojami penki filmai.

## Istorija
Ši konkursinė kategorija, **Oskaras už geriausią grimą**, buvo sukurta 1981 m. po to, kai Akademija gavo skundų, nes nebuvo įvertintas grimas filme *[[Žmogus dramblys (1980 filmas)|Žmogus dramblys]]* (The Elephant Man, 1980). Nors *Žmogus dramblys* apdovanojimo negavo, vėlesnėse ceremonijose buvo sukurta atskira kategorija, skirta kino grimo efektams. Anksčiau grimo dailininkai už savo darbą galėjo gauti tik apdovanojimus už ypatingus pasiekimus.

Prieš nominacijų teikimą vykdomasis komitetas atrenka geriausių grimų filmų sąrašą, o per kasmetinį konkursą filmus nominantus išrenka komisijos nariai. Po to, kai 2002 m. į kandidatų sąrašą pateko tik du filmai, buvo nustatytos taisyklės, pagal kurias kasmet turi būti atrenkami septyni finalininkai, o trys geriausi tampa nominantais. Nuo 2020 m. išrinktųjų finalistų sąrašas buvo išplėstas nuo septynių filmų iki dešimties.

2012 m. kategorijai suteiktas dabartinis pavadinimas, kuris buvo naudojamas 85 „Oskarų“ apdovanojimuose ir vėliau. Grimotojui Rick Baker priklauso daugiausiai laimėjimų (7) ir nominacijų (11) šiame apdovanojime rekordas.

## Apdovanojimai už ypatingus pasiekimus
Iki 1981 m. Oskarai už ypatingus pasiekimus grimuotojams buvo įteikti du kartus už jų darbą šiuose filmuose:

* 1964 – William J. Tuttle už *[[7 Daktaro Lao veidai]]* 
* 1968 – John Chambers už *[[Beždžionių planeta (1968 filmas)|Beždžionių planeta]]* 

## Plaukų stilistai
Nuo 1993 m. šis apdovanojimas yra skiriamas plaukų stilistams, jei šukuosenų stilius „labai prisideda prie personažų išvaizdos ir poveikio“.

## Laimėtojai ir nominantai
Toliau pateiktoje lentelėje metai nurodyti pagal filmo išleidimo metus; Oskaro apdovanojimo ceremonijos visada vyksta sekančiais metais. Tamsiai mėlyname fone pažymėti filmai gavo Specialųjį / garbės apdovanojimą; geltoname fone pažymėti filmai gavo įprastą Oskaro apdovanojimą už nuopelnus.

### 1960-ieji

### 1980-ieji

### 1990-ieji

### 2000-ieji

### 2010-ieji

### 2020-ieji

## Išnašos
Joniškėlio tiltas

**Joniškėlio tiltas** – kelio tiltas Joniškėlyje, Pasvalio rajone. Nutiestas per Mažupės upę kelio  15,21 km, Vytauto gatvės pradžioje priešais Joniškėlio ligoninę, Švč. Trejybės bažnyčios prieigose.

1927 m. Joniškėlio valsčiuje  surašyti tiltai. Stiprėjantis biudžetas leido pasenusius medinius tiltus pakeisti patvaresniais ir modernesniais. Tam tikslui 1928 m. numatytos lėšos valsčiaus „tiltams ir kelių įtvarams taisyti“ su atitinkamomis sumomis. Gelžbetoninis tiltas per Mažupę pastatytas apie 1938 m.

Dabartinis arkinis tiltas pastatytas 2018–2019 m. Jis pakeitė gatvės vingyje nugriautą senąjį sijinį tiltą. Senasis tiltas neturėjo pereinamųjų plokščių, jungiančių tiltą ir kelią, todėl danga tilto ir kelio sandūrose buvo duobėta, nuolat vėrėsi skylės. Mažupės dugne kaupėsi krentančios tilto dalys, jis ne kartą remontuotas. Prie siauro tilto stovėjo eismo pirmenybės ir automobilių masę ribojantys kelio ženklai. Tiltas neatitiko šiuolaikinio kelio kategorijos, todėl buvo priimtas sprendimas statyti naują. 

Toje pačioje vietoje buvo įrengti pamatai ant naujų gręžtinių polių, pastatyta monolitinė gelžbetoninė arka, tarnaujanti kaip perdanga, sumontuotos šoninės sienos. Šis statinys tapo gerokai platesnis už savo pirmtaką, nutiesiant dvi po 3,5 m pločio eismo juostas, saugius pėsčiųjų kelkraščius abiejose pusėse. Rangovas – UAB „Viadukas“, projekto kaina – 0,674 mln. Eur.

Pagrindiniai naujojo arkinio tilto duomenys:
* bendras ilgis – 27 m,
* arkos vidinio lanko spindulys – 6 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tilto per Mažupę prieigų tvarkymas. Apie 1938 m. *facebook.lt*
* Lietuvos tiltai. Tiltas per Mažupę *miestai.net* #148, 149
Valavičius

; Valavičius
* Aleksandras Kazimieras Valavičius – Lietuvos tribunolo maršalka;
* Algirdas Valavičius – miškininkas;
* Andriejus Valavičius – religinis veikėjas;
* Andrius Valavičius – politinis veikėjas;
* Antanas Erazmas Valavičius – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos katalikų bažnyčios veikėjas;
* Bogdanas Valavičius – valstybinis veikėjas;
* Dominykas Valavičius – referentas;
* Eustachijus Valavičius – Vilniaus vyskupas, politinis veikėjas;
* Eustachijus Kazimieras Valavičius – Lietuvos didysis stalininkas;
* Grigalius Valavičius – politinis veikėjas;
* Grigalius Valavičius (m. 1585) – valstybinis veikėjas;
* Grinka Chodka Valavičius – valstybės veikėjas, didikas, didžiojo kunigaikščio dvaro arklininkas;
* Ivanas Grinkavičius Valavičius – valstybinis veikėjas;
* Jeronimas Valavičius – politinis veikėjas;
* Jonas Kazimieras Valavičius – valstybinis veikėjas;
* Jurgis Stanislovas Valavičius – Lietuvos didysis raštininkas, didysis dvasinis referentas;
* Martynas Valavičius – valstybinis veikėjas;
* Ostapas Valavičius – politinis ir karinis veikėjas, vienas iš Lietuvos Statuto autorių;
* Povilas Valavičius – valstybinis veikėjas;
* Vincentas Petras Valavičius – valstybinis veikėjas, diplomatas;
* Vincentas Stanislovas Valavičius – Lietuvos didysis sekretorius;
* Vladislovas Valavičius – karinis ir politinis veikėjas.
; Valavičiūtė
* Teklė Ona Valavičiūtė – didikė.

Pavardė greičiausiai sukurta iš vardo *Walenty* (*Wala, Walis*) ar *Valèrijus* per asmenvardį *Valius*. Kita versija, jog pavardė kilusi slaviškos pravardės *Вол*, kuri – iš  ('kastruotas, darbinis jautis').

## Šaltiniai
Miloslavo mūšis

**Miloslavo mūšis** () – didžiausias 1848 m. Didžiosios Lenkijos sukilimo mūšis, įvykęs balandžio 30 d. netoli Miloslavo tarp Liudviko Mieroslavskio vadovaujamų lenkų sukilėlių ir generolo Blumeno vadovaujamos Prūsijos kariuomenės. 
## Mūšio eiga
Po pergalės prie Didžiosios Lenkijos Ksionžo prūsų generolas Blumenas dviem kolonomis (2 500 karių ir 4 artilerijos pabūklai) iš Didžiosios Lenkijos Srodos ir Vžesnios pajudėjo link Miloslavo miesto, kuriame buvo 1 200 karių ir 4 artilerijos pabūklai, vadovaujami Liudviko Mieroslavskio. Iš pradžių Miersolavskis vedė derybas su Blumenu, bet sužinojęs, kad į pagalbą iš Vartos Naujamiesčio skuba Juzefo Garčinskio (*Józef Garczyński*) dalinys (1 000 karių) ir Felikso Bialoskorskio (*Feliks Białoskórski*) dalinys iš Pleševo (1 200 karių), nutraukė derybas.  

Pirmajame mūšio etape silpnesnės lenkų pajėgos buvo išstumtos iš Miloslavo ir užėmė pozicijas abiejose kelio pusėse. Blumenas įsakė savo kavaleriją persekioti besitraukiančius sukilėlius. Prūsų persekiojimas buvo sustabdytas atvykus Garčinskiui, o atvykus Bialoskorskiui, lenkai perėjo į kontrataką.  

Antrajame mūšio etape, atvykus pastiprinimui, lenkai surengė sėkmingą kontrpuolimą, atrėmė prūsų kavalerijos puolimą ir įsiveržė į miestą. Prūsai buvo priversti trauktis, tačiau mūšio išvargintos sukilėlių pajėgos nepajėgė jų vytis. Lenkų nuostoliai siekė apie 200 karių, o prūsų – 225 karius.  

## Paminėjimas
Mūšis įamžintas Miloslave esančiame paminkle.

Nuo 1990 m. įamžintas ant Nežinomo kareivio kapo Varšuvoje užrašu vienoje iš atminimo lentų: „MIŁOSLAW 30 IV 1848“.

## Išnašos

## Šaltiniai

* *Mała Encyklopedia Wojskowa*, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1967, Wydanie I, Tom 2.
Sosdvario tiltas

**Sosdvario tiltas** – kelių tiltas Pakruojo rajone, Pašvitinio seniūnijoje, Sosdvario kaime, nutiestas per Mūšos upę kelyje , 13 km į šiaurės vakarus nuo Pakruojo. Už 70 m pasroviui nuo tilto upę kerta akmenų slenkstis.  

Apie 1930 m. nuo Pašvitinio kilęs Aleksas Kupriūnas nusipirko iš dvarininko Komaro dalį Sosdvario žemės. Su šeima įsikūrė už tilto per Mūšą. Sosdvario gelžbetoninis tiltas pastatytas iki XX a. 4-ojo dešimtmečio. Netoli Mūšos stovėjusi dvaro sodyba nugriauta apie 1954 m.

Žvyrkelyje per upę pastatytas Sosdvario tiltas išlaikęs originalią konstrukciją – trijų tarpatramių su gembėmis galuose, apie 50 m ilgio. Rėminio–gembinio tilto nekarpyta monolitinė perdanga laikoma sieninio tipo taurų. Ant tilto paklotas lauko akmenų grindinys. Tiltas palyginti siauras, važiuojamosios dalies kraštai apriboti šiuolaikiniais metaliniais atitvarais su tvorelėmis, be šalitilčių pėstiesiems. Prieigose pastatyti eismo pirmumo kelio ženklai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tiltukai. Tiltas per Mūšos upę ties Sosdvario kaimu *facebook.com*
2025 m. Mianmaro žemės drebėjimas

**2025 m. Mianmaro žemės drebėjimas** – daug žalos atnešęs žemės drebėjimas, kuris įvyko 2025 m. kovo 28 d. 12:50:54 vietos laiku Mianmaro Sagaingo regione. 7,7 balo stiprumo žemės drebėjimas, kurio epicentras buvo netoli Mandalajaus, antro pagal dydį šalies miesto. Šis drebėjimas buvo stipriausias Mianmare nuo 1912 m.​

## Žemės drebėjimas

Žemės drebėjimas įvyko dėl dešiniojo poslinkio tarp Indijos ir Eurazijos tektoninių plokščių. Po pirminio smūgio, praėjus 12 minučių, užfiksuotas 6,4 balo stiprumo pakartotinis smūgis. ​

## Poveikis

Mianmare žemės drebėjimas sukėlė didelę žalą pastatams ir infrastruktūrai. Sagaingo ir Mandalajaus regionuose sugriuvo tiltai ir pastatai, nutrūko elektros tiekimas.

Tailandas taip pat patyrė žemės drebėjimo padarinius. Bankoke sugriuvo dangoraižis, po kuriuo griūvėsiais buvo palaidoti žmonės. Be to, Kinijos Junano provincijoje buvo juntami stiprūs požeminiai smūgiai, sukėlę pastatų pažeidimus ir žmonių sužalojimus. ​

## Tarptautinės reakcijos
Jungtinės Tautos skyrė 5 milijonus dolerių iš skubios pagalbos fondo pradinėms gelbėjimo operacijoms.

## Šaltiniai
Deportivo Recoleta

**Club Deportivo Recoleta**, o trumpai vadinamas **„Deportivo Recoleta“** – Paragvajaus futbolo klubas iš Rekoletos kvartalo šalies sostinėje Asunsjone.

Namų rungtynes žaidžia **Estadio Roque Battilana**, talpinačiame 6 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1931 m. įkurtas Rekoletos kvartale, šalies sostinėje Asunsjone. Ilgą laiką žaidė žemesniuose divizionuose. 2002 m. sezone debiutavo Primera División, tačiau liko devintoje vietoje ir buvo perkelti į žemesnį divizioną. Vėlesniais metais iškrito į trečią, po kurio laiko net į ketvirtą pakopą.

Nuo 2023 m. žaidė Antrame divizione. 2024 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais.

Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje – Primera División.

## Pasiekimai
;  **[[Segunda División (Paragvajus)|Segunda División]]: 
*  **Nugalėtojai (2):** 2001, 2024 m.

;  **Tercera División: 
*  **Nugalėtojai (2):** 1971, 2022 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Paragvajaus nacionalinei rinktinei
*  Miguel Samudio, gynėjas;
*  Luis Cardozo, gynėjas;
*  Iván Piris, gynėjas;

## Treneriai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Sportivo Ameliano

**Club Sportivo Ameliano**, o trumpai vadinamas **„Sportivo Ameliano“** – Paragvajaus futbolo klubas iš Virchen del Huerto kvartalo šalies sostinėje Asunsjone.

Namų rungtynes žaidė *José Tomás Silva* vardo stadione (*[[Estadio José Tomás Silva]]*), talpinančiame 2 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1936 m. įkurtas Vilja Amelijoje, netoli šalie sostinės Asunsjone. Ilgą laiką žaidė žemesniuose divizionuose.

Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo Primera División. Debiutantai užėmė dešimtąją vietą.

## Pasiekimai
;  **[[Segunda División (Paragvajus)|Segunda División]]: 
*  **Nugalėtojai (?):**

;  **Tercera División: 
*  **Nugalėtojai (2):** 1959, 2019 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Paragvajaus nacionalinei rinktinei
*  Diego Váldez, atraminis saugas;

## Treneriai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
General Caballero JLM

**General Caballero JL Mallorquín**, o trumpai vadinamas **„General Caballero“** – Paragvajaus futbolo klubas iš Chuan Leon Maljorkino (Aukštutinė Parana). 

Namų rungtynes žaidė *Estadio Ka'arendy*, talpinančiame 10,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1962 m. birželio 21 d. įkurtas. Ilgą laiką žaidė žemesniuose divizionuose. 2021 m. sezone tapo División Intermedia (II) nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies futbolo lygą.

Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo Primera División (I). Debiutantai iškovojo septintąją vietą.

## Pasiekimai
;  **[[Segunda División (Paragvajus)|Segunda División]]:
*  **Nugalėtojai (1):** 2021 m.

== Sezonai ==
; Pastarųjų metų sezonai


== Spalvinė gama ==



== Apranga ==
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 



== Garsesni žaidėjai ==
; Futbolininkai, atstovavę [[Paragvajaus vyrų futbolo rinktinė|Paragvajaus nacionalinei rinktinei]]
*  Jorge Mendoza, saugas;
*  Silvio Torales, saugas;

== Treneriai ==
*  Humberto García (nuo 2024 m. birželio iki 2024 m. gruodžio 3 d.)



== Išnašos ==


== Nuorodos ==
* **[ Oficiali klubo svetainė]'''
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Sportivo Trinidense

**Club Sportivo Trinidense**, o trumpai vadinamas **„Sportivo Trinidense“** – Paragvajaus futbolo klubas iš Asunsjono.

## Istorija
1935 m. įkurtas Santisima Trinidade, sostinėje Asunsjone. Ilgą laiką žaidė žemesniuose divizionuose. 2022 m. sezone tapo División Intermedia (II) nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies futbolo lygą.

Nuo 2023 m. sezono rungtyniavo Primera División. Debiutantai galutinėje komandų rikiuotėje iškovojo trečią vietą.

## Pasiekimai
;  **[[Segunda División (Paragvajus)|Segunda División]]: 
*  **Nugalėtojai (2):** 2009, 2022 m.
* 
;  **Tercera División: 
*  **Nugalėtojai (4):** 1982, 1987, 1990, 2002 m.

## Sezonai

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę Paragvajaus nacionalinei rinktinei
*  César Benítez, gynėjas;
*  Néstor Camacho, saugas;

## Treneriai
* 

## Išnašos

## Nuorodos
* **[ Oficiali klubo svetainė]**
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Ebenezer Ofori

**Ebenezeras Ofori** (g. 1995 m. liepos 1 d.) – Ganos futbolininkas, saugas. Kitados atstovavo Ganos U20 jaunimo rinktinei, kviestas į nacionalinę šalies rinktinę.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Priklausė New Edubiase United FC jaunimo ekipoms, o nuo 2012 m. atstovavo pagrindinei klubo komandai. 2013–2016 m. priklausė Solnos AIK (Švedija).

2017 m. sausio 31 d. paskelbta, kad pasirašyta sutartis su VfB Stuttgart (Vokietija). 2018–2019 m. nuomos pagrindais rungtyniavo New York City FC (JAV).

2020–2022 m. priklausė AIK (Švedija). 2022 m. nuomos pagrindais perleistas Vejle (Danija).

2022 m. birželio 15 d. tapo pilnateisiu Vejle klubo nariu.

### „Žalgirio“ klubas
2025 m. kovo 28 d. oficialiai pranešta, kad atstovaus „Žalgirio“ klubui.

2025 m. balandžio 16 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Kauno rajono „Hegelmann“. „Žalgiriečiai“ sutriuškino varžovus rezultatu 3-0.

2025 m. gruodžio 8 d. oficialiai pranešta, kad sutartis nutraukta.

2026 m. vasario 6 d. pranešta, kad futbolininkas pasirašė sutartį su Mosul SC (Irakas).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su Vejle
* **1. Division nugalėtojas (1):** 2022–2023 m.

;  su VfB Stuttgart
* **[[2. Bundesliga]] nugalėtojas (1):** 2016–2017 m.

; Asmeniniai įvertinimai
* **Geriausiasis [[Allsvenskan]] saugas (1):** 2015 m.

## Rinktinės
2013 m. atstovavo Ganos U-20 jaunimo rinktinei ir sužaidė septynerias rungtynes.

2017 m. vasario 4 d. debiutavo nacionalinėje komandoje rungtynėse prieš Burkina Fasą. Varžovai nugalėjo ganiečius minimaliu skirtumu 1-0.

2017 m. birželio 11 d. pelnė pirmąjį savo įvartį atstovaudamas Ganos rinktinei prieš Etiopiją. Gana sutriuškino varžovus rezultatu 5-0.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* FK ŽALGIRIS
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
San Karlosas (Negrosas)

**San Karlosas** () – miestas vidurio Filipinuose, Visajų salyne, Negroso salos šiaurės rytuose, Vakarų Negroso provincijoje, Tanjono sąsiaurio pakrantėje, prieš Toledą Sebu saloje. Priešais yra nedidelė Sipavajaus sala. Yra jūrų uostas (svarbi keltų linija į Sebu). Praeina salą juosiantis plentas, taip pat kelias į Bakolodą. Cukraus pramonės ir cukranendrių auginimo centras (nuo 1912 m.). Yra didelis saulės jėgainių parkas. Veikia Šv. Karolio Boromėjaus katalikų katedra.

Vartojamos daugiausia sebuanų ir hiligainonų kalbos.

## Istorija
1895 m. įkurta San Karloso misija. XX a. pr. suklestėjo cukraus pramonė. Miestas nuo 1960 m.

## Šaltiniai