open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liberalų demokratų partija

**Liberalų demokratų partija** (rečiau **Demokratų liberalų partija** yra daugybės pasaulio politinių partijų pavadinimo dalis.

Dabartinės tokios partijos:

* Japonija – Liberalų demokratų partija
* Malaizija – Liberalų demokratų partija
* Moldova – Moldovos liberalų demokratų partija, Padniestrės liberalų demokratų partija
* Mozambikas – Mozambiko liberalų demokratų partija
* Makedonija – Liberalų demokratų partija
* Rumunija – Demokratų liberalų partija
* Rusija – Rusijos liberalų demokratų partija

* Ukraina – Ukrainos liberalų demokratų partija
* Jungtinė Karalystė – Liberalai demokratai (Jungtinė Karalystė)
* Uzbekistanas – Liberalų demokratų partija

Kai kurios nebeegzistuojančios liberalų demokratų partijos:

* Lietuva – Liberalų demokratų partija
* Rumunija – Liberalų demokratų partija
* Pietų Korėja – Jungtiniai libearlai demokratai

## Taip pat skaitykite
* Liberaldemokratija
* Demokratų partija
* Liberalų partija
Prozauropodai

**Prozauropodai** (*Prosauropoda*) – driežadubeniai dinozaurai panašūs į zauropodus, gyvenę vėlyvojo triaso ir ankstyvosios juros laikotarpiais. Kaip ir zauropodai, tai buvo augalėdžiai. Nors šie ir panašūs į zauropodus, tačiau tai nėra ankstyvoji jų forma. Greičiausiai tai šalutinė šios grupės atšaka ir išmirė iki ankstyvosios juros.

Infrabūriui priklauso šios šeimos:
*Anchisauridae 
*Melanorosauridae 
*Plateosauridae
## Filogenetinis medis
Ethernet

**Eternetas** () – kompiuterių tinklų technologija lokaliems tinklams (LAN).

Visuotinai priimta laikyti, kad Ethernet protokolas sukurtas 1972 m. Šio tipo tinklas taip pat pasitarnavo IEEE-802.3 reikalavimams suformuluoti, kurie pasirodė 1980 m. Po to Digital Equipment, Intel ir Xerox kompanijos kartu sukūrė ir realizavo Ethernet (versija 2.0) reikalavimus, kurie atitiko IEEE-802.3. Šiuo metu Ethernet ir IEEE-802.3 protokolai užima vieną pagrindinių vietų LAN protokolų šeimoje. Ethernet terminas dažnai naudojamas apibrėžti visus tinklus, kurie naudoja daugkartinės prieigos su nešlio kontrole ir konfliktų aptikimu metodą (CSMA/CD -  Carier Sense Multiple Access/Collision Detection). Šio tipo tinklai iš esmės atitinka Ethernet bei IEEE-802.3 reikalavimams.

**Kitos Ethernet standarto technologijos:**

* Fast Ethernet
* Gigabit Ethernet

## Šaltiniai
Mituva (ežeras)

**Mituva** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 2 km į vakarus nuo Skapiškio. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,1 km, plotis iki 0,32 km. Yra 2 salos (0,8 ha Didysis Alkas ir 0,22 ha Mažasis Alkas). Altitudė 88,8 m. Krantai lėkšti, supelkėję, apaugę siaura medžių ir krūmų juosta. Baigia visiškai užakti. Maudytis neįmanoma. Priėjimas prie ežero sunkus. Pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. 2010–2011 metais dalis ežero (mažoji) yra išvalyta. Atliekant pakrančių tvarkymo darbus buvo rasti tauro ragai su kaukolės dalimi. Padarytos dvi poilsio zonos. Viena iš Skapiškio pusės, kita iš Dailiūnų kaimo pusės. Ežeru iš pietryčių į šiaurės vakarus prateka Lėvens intakas Mituva.

Prie ežero įsikūrusios Skapiškio ir Kreipšių gyvenvietės ir Mituvos kaimas. Pietvakarine pakrante eina kelias .

## Istorija

Mituvos ežere yra Alko sala, kurioje kadaise stovėjo pagonių aukuras ir šventykla, bei dar dvi mažesnės salos. Žinomi pasakojimai apie saloje garbintus senuosius dievus dar ir tada, kai Skapiškyje jau buvo pastatyta bažnyčia, apie buvusią šventovę ir joje gyvenusias vaidilutes.

XVII a. minimas Mituvos dvaras.

## Šaltiniai
Togo vyrų futbolo rinktinė

**Togo vyrų futbolo rinktinė** – futbolo komanda, atstovaujanti Togui. Nors ir niekada nepatekusi tarp stipriausių Afrikos rinktinių (geriausias pasiekimas Afrikos Nacijų taurėje – ketvirtfinalis), įveikusi 2006 m. pasaulio čempionato atrankos varžybas rinktinė pirmą kartą pateko į pasaulio čempionato finalines varžybas, tačiau nepateko į aštuntfinalį.

Rinktinė pateko į 2010 m. Afrikos Tautų taurės turnyrą Angoloje, tačiau likus dienai iki čempionato pradžios Togo rinktinės autobusą apšaudė Kabindos teroristai, keli žaidėjai sužaloti, žuvo trenerio asistentas, autobuso vairuotojas ir rinktinės atstovas spaudai. Rinktinė iš turnyro pasitraukė.

## Dalyvavimas pasaulio čempionatuose

## Dalyvavimas Afrikos Tautų taurės turnyre
* 1957–1965 – 
* 1968 – 
* 1970 – 
* 1972 – I etapas
* 1974 – 
* 1976–1982 – 
* 1984 – I etapas
* 1986 – 
* 1988 – 
* 1990 – 
* 1992 – 
* 1994 – 
* 1996 – 
* 1998 – I etapas
* 2000 – I etapas
* 2002 – I etapas
* 2004 – 
* 2006 – I etapas
* 2008 – 
* 2010 – 
* 2012 – 
* 2013 – ketvirtfinalis
* 2015 – 
* 2017 – I etapas

## Žymesni žaidėjai

* Emmanuel Adebayor
* Mohamed Kader
* Alaixys Romao
* Kossi Agassa

## Šaltiniai
Ukrainos vyrų futbolo rinktinė

**Ukrainos vyrų futbolo rinktinė** () – futbolo komanda, atstovaujanti Ukrainai. Dalyvavo 1 pasaulio, 4 Europos čempionatuose.

UEFA ir FIFA narė nuo 1992 m.

## Istorija
Kol Ukraina buvo TSRS dalis, žaidėjai iš Ukrainos atstovavo TSRS futbolo rinktinę, kartais sudarydami jos pagrindą (1986 metų pasaulio čempionatas, 1988 m. Europos čempionatas).

Ukrainos futbolo federacija sukurta bei rinktinė suburta tik po TSRS iširimo. Pirmosios oficialios tarptautinės rungtynės sužaistos 1992 m. balandžio 29 d., bet iki 1994 metų rinktinė nedalyvavo žemyno ar pasaulio čempionatų atrankoje.

2006 m. pasaulio čempionato atrankos varžybose Ukraina, aplenkusi , ,  ir kitas varžoves, atrankos grupėje užėmė pirmą vietą ir pirmą kartą iškovojo teisę dalyvauti pasaulio čempionate. Vokietijoje vykstančiame  grupės varžybose nusileido tik  rinktinei, užėmė antrą vietą grupėje ir aštuntfinalyje susitiko su . Aštuntfinalyje per du kėlinius ir pratęsimą nei viena komanda nepelnė įvarčių, o 11 m. baudinių serijoje labiau pasisekė Ukrainos žaidėjams ir komanda pateko į ketvirtfinalį, kur rezultatu 3:0 pralaimėjo  komandai.

## Dalyvavimas pasaulio čempionatuose
* 1930–1990 – 
* 1994 – 
* 1998–2002 – 
* 2006 – ketvirtfinalis
* 2010–2022 – 

## Dalyvavimas Europos čempionatuose
* 1960–1992 – 
* 1996–2008 – 
* 2012 – I etapas
* 2016 – I etapas
* 2021 – ketvirtfinalis
* 2024 – I etapas

## Žymiausi žaidėjai
* Andrejus Ševčenka (1995–2012)
* Anatolijus Tymoščiukas (2000–2016)
* Andrejus Piatovas (2007–2022)
* Andrejus Jermolenka (2009–)
* Ruslanas Rotanis (2003–2018)
* Olegas Gusevas (2003–2016)
* Aleksandras Šovkovskis (1994–2012)
* Aleksandras Zinčenka (2015–)
* Andrejus Luninas (2018–)
* Artiomas Dovbykas (2021–)

## Treneriai

*  Viktoras Prokopenka (1992)
*  Mykola Pavlovas, Leonidas Tkačenka (1992)
*  Olehas Bazylevyčius (1993–1994)
*  Mykola Pavlovas, Volodymyras Muntianas (1994)
*  Jožefas Sabo (1994, 1996–1999)
*  Anatolijus Konkovas (1995)
*  Valerijus Lobanovskis (2000–2001)
*  Leonid Buriakas (2002–2003)
*  Olegas Blochinas (2003–2007, 2011–2012)
*  Oleksijus Mychaylyčenka (2008–2009)
*  Myronas Markevičius (2010)
*  Jurijus Kalytvyncevas (2010–2011)
*  Andrijus Balas (2012)
*  Oleksandras Zavarovas (2012)
*  Michailas Fomenka (2012–2016)
*  Andrejus Ševčenka (2016–2021)
*  Oleksandras Petrakovas (2021–2023)
*  Ruslanas Rotanis (2023)
*  Sergejus Rebrovas (2023–)

## Išnašos

## Nuorodos
Anchizauras

**Anchisaurus polyzelus*
**Anchisaurus colurus*
**Anchisaurus major*
**Anchisaurus solus*
**Anchisaurus capensis*
**Anchisaurus sinensis*

**Anchizauras** (*Anchisaurus*) – anchisauridae šeimai priklausęs prozauropodas, gyvenęs ankstyvosios juros laikotarpiu Š. Amerikoje ir pietų Afrikoje.

Tai nedidelis, lengvos sandaros dinozauras. Ilgas kaklas, kūnas lieknas. Priekinės kojos trumpesnės už užpakalines, todėl vaikščiojo tiek dviem, tiek keturiomis kojomis. Ant nykščio buvo didelis nagas, kuris naudotas augalams rauti arba gintis.
Žemieji Paneriai

**Žemieji Paneriai** – pietvakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo Panerių tunelio, kairiajame Neries krante, iš rytų, pietų ir pietvakarių apsupti Panerių kalvyno. Žemieji Paneriai išsidriekę Neries slėnyje tarp Vilkpėdės ir Naujamiesčio šiaurėje, Riovonių ir Panerių miško rytuose, Aukštųjų Panerių pietuose, Jankiškių pietvakariuose, iš vakarų juosia Neris (kitapus – Bukčiai). Per Žemuosius Panerius eina Savanorių prospekto galas, geležinkelio atšaka, yra pramonės įmonių kompleksas. Prie kelių  ir  sankirtos stovi Panerių Šv. Jėzaus Nukryžiuotojo koplyčia, yra kapinės, senojo Vilniaus–Kauno kelio atkarpa, taip pat Fizikos institutas, Panerių kautynių vieta. Netoliese Jankiškėse stūkso Panerių piliakalnis. Žemuosius Panerius supantys Panerių miškai patenka į Panerių erozinio kalvyno kraštovaizdžio draustinį. Veikia Vilniaus Panerių pagrindinė mokykla.

Žemieji Paneriai turi gerai išvystytą susisiekimą su kitomis Vilniaus miesto vietomis – Žirmūnais, Antakalniu, Fabijoniškėmis, Šeškine, Pašilaičiais, Lazdynais, Naujamiesčiu, stotimi. Yra VVT mazgas (Vaduvos st.), nutiesta troleibusų linija. Vyksta 4, 6, 12, 13, 15, 18 nr. troleibusai, 8, 20, 24, 25, 28, 51 nr. autobusai.

## Pramonė

Žemuosiuose Paneriuose veikia AB „Vilniaus baldai“ (nuo 1960 m.), AB „Vilniaus Vingis“ (nuo 1959 m.), „Norfos“ bazė, „Transimeksa“ (logistika), UAB „Agant“ (baldų pramonė), UAB „Nit“ (oro vėdinimo, šildymo įranga), „Vilbalda“ ir kt. baldų, elektronikos pramonės įmonės, plastiko perdirbimo įmonė „Plasta“ (nuo 1961 m.).

## Istorija

Panerių žemės nuo 1390 m. priklausė Vilniaus kapitulai, čia buvo vyskupų dvaras, veikė plytinė (jos gamintos plytos naudotos dvaro, Vilniaus bažnyčių, kitų pastatų statyboms). Buvo ir benediktinių bei jėzuitų palivarkai. Paneriai buvo tolimiausias ir ilgiausias Vilniaus priemiestis, nuo Pamėnkalnio kalvų driekėsi palei kelią į Kauną, Gardiną ir Trakus. XVIII a. pab. – XIX a. pr. Paneriai garsėjo kaip plėšikų landynė – jie puldinėdavo keliu į Kauną vystančius pirklius. 1831 m. birželio 19 d. Žemuosiuose Paneriuose vyko Panerių kautynės tarp Antano Gelgaudo vadovaujamų Lietuvos-Lenkijos sukilėlių ir carinės Rusijos kariuomenės.

Nuo XX a. 6 dešimtmečio pradžios Žemuosiuose Paneriuose buvo sparčiai statomos pramonės įmonės: silikatinių dirbinių (1954 m.), 2 gelžbetoninių konstrukcijų (1955 ir 1967 m.), santechnikos detalių (1957 m.) gamyklos, medienos apdirbimo kombinatas (1958 m.), nerūdinių statybinių medžiagų (1959 m.), radijo komponentų (1959 m.) gamyklos, mėsos (1959 m.), baldų (1960 m.) kombinatai, pluošto dirbinių (1960 m.), plastikų (1961 m.), metalo konstrukcijų (1962 m.), fermentinių preparatų (1970 m.), bandomoji elektros konstrukcijų (1972 m.), dujinių įrenginių (1973 m.) gamyklos, Autoserviso gamybinio susivienijimo pagrindinė įmonė (1978 m.). Žemieji Paneriai tapo didžiausiu Vilniaus pramonės rajonu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* 
*
Skapiškio ežeras

**Skapiškio ežeras** (arba **Mirabalėlis**) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, Skapiškio vakariniame pakraštyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 87,5 m. Rytinis ir vakarinis krantai plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Pakrantėse plyti pievos, krūmynai, dirbami laukai. Pietiniame krante įrengtas paplūdimys, įsikūręs Dailiūnų kaimas.

Susidarė nusekus Mituvos ežerui ir iškilus dugno aukštumai. Vakaruose su Mituvos ežeru jungia to paties pavadinimo upė, kurios vaga prieškariu patiesinta ir pagilinta (Lėvens upės baseinas). Sparčiai senka ir pelkėja. 2010 m. buvo atliekami ežero valymo darbai.

Ežeras minimas legendoje apie nuskendusį varpą, aprašytą Maironio eilėraštyje „Užkeiktas Skapiškio varpas“.

## Šaltiniai
Alozauras

* *Allosaurus fragilis*
* *Allosaurus amplexus* (?)
* *Allosaurus atrox* (?)
* *Allosaurus jimmadseni*

**Alozauras** (*Allosaurus*) – didelių plėšriųjų dinozaurų gentis, gyvenusi Vėlyvosios juros epochoje (prieš 155-150 mln. metų). Liekanų rasta Š. Amerikoje, Australijoje, Afrikoje.

Ilgis – 12 m, aukštis ~ 4,5 m, svoris – 1-2 tonos. Tikriausiai gyveno gaujomis, kad galėtų pulti didesnius gyvūnus už save.


Allosaurus-Ceratosaurus comparison chart.svg|Alozauro palyginimas su žmogumi
Allosaurus1.jpg|Alozauro skeletas
Bałtów Park Jurajski 002.jpg|Alozauro modelis


## Filogenetinis medis
Algimantas Čepys

**Algimantas Čepys** (g. 1948 m. sausio 9 d. Juodeikiuose, Mažeikių raj.) – pedagogas, Lietuvos ir Mažeikių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1954–1958 m. mokėsi Juodeikių pradžios mokykloje, 1958–1961 m. Ruzgų septynmetėje mokykloje, 1961–1965 m. Mažeikių internatinėje vidurinėje mokyklose, 1971–1979 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute, 1979–1981 m. Leningrado aukštojoje partinėje mokykloje.

1965–1966 m. LKJS Mažeikių rajono komiteto instruktorius, 1968–1977 m. skyriaus vedėjas, antrasis, pirmasis sekretorius. 1966–1968 m. Valstybinio radijo vietinių laidų organizatorius. 1977–1979 m. LKP Mažeikių rajono komiteto organizacinio skyriaus vedėjas, 1987–1988 m. antrasis sekretorius, 1989–1990 m. sekretorius. 1981–1987 m. Mažeikių naftos perdirbimo gamyklos partinio komiteto sekretorius. 1990–1998 m. UAB „Noris“ direktorius. 1992–1996 m. LR Seimo nario padėjėjas. 1996–1998 m. UAB „Tėvija“ Mažeikių atstovybės vadovas, 1998–2000 m. AB „Ventus nafta“ degalinės vedėjas. 2000–2003 m. Mažeikių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2004 m. LR Vyriausybės atstovas Telšių apskrityje.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus narys, pirmininko pavaduotojas, LSDP tarybos narys.

1990–1995 m. Mažeikių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše) ir 2003 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė dėl užimamų pareigų) Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys.

Žemaičių bendruomenės fondo valdybos pirmininkas. Sutuoktinė Ona, vaikai Raimonda, Algimantė.
Kulys

**Kulys** (arba **Beržuona**) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 9 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Notigalės telmologiniame draustinyje. Telkšo Notigalės aukštapelkėje, dauboje, susiformavusioje ištirpus ledo luitui. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 480 m, didžiausias plotis – 290 m. Altitudė 95,2 m. 

Krantai žemi, sunkiai prieinami ir užpelkėję, apaugę mišku (Skapagirio miškas), tik rytinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Dugną dengia sapropelis. Vakaruose atiteka upelis iš Notigalės ežero. Rytuose išteka Beržuonos upelis (Nemunėlio intakas). Ežeras pasiekęs senatvės stadiją, faktiškai virtęs pelke. Rytiniu krantu eina riba su Rokiškio rajonu.

Vandenvardis kildinamas iš žodžio *kulỹs* („įlanka, išsikišimas, kampas, kraštas, gabalas“).

## Šaltiniai
Revoliucinis Frontas už Nepriklausomą Rytų Timorą

**Revoliucinis Frontas už Nepriklausomą Rytų Timorą** ( arba *FRETILIN*) buvo pasipriešinimo judėjimas, kuris kovojo už Rytų Timoro nepriklausomybę, iš pradžių nuo Portugalijos, vėliau tarp 1974 ir 1998 metų nuo Indonezijos. Iš pradžių organizacija vadinosi Timoriečių Socialistinė Demokratinė Asociacija. Rytų Timorui atgavus nepriklausomybę nuo Indonezijos, FRETILIN tapo viena iš keleto politinių partijų, kovojančių dėl valdžios daugpartinėje sistemoje.

Pirmuosiuose rinkimuose, įvykusiuose 2001 m. dar po JT vėliava, Fretilin gavo 57,4 % balsų ir įgijo 55 vietas iš 88 parlamente. Nors ji ir gavo daugumą, tačiau neįgijo dviejų trečdalių vietų, kurių tikėjosi, norėdami diktuoti sąlygas kuriant šalies konstituciją. Devynios kitos partijos ir vienas nepriklausomas kandidatas pasidalijo likusius balsus.

Fretilin turi patariamąjį statusą „Socialist International“ organizacijoje.
Ešerinis (Kupiškio r.)

**Ešerinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio. Telkšo Notigalės pelkėse, šalia Notigalės ir Kulio ežerų, Notigalės telmologiniame draustinyje.

Ežeras ovalus, negilus, vietomis iki 3–4 m gylio, dubuo išgulėtas ledo luisto. Ilgis iš šiaurės į pietus apie 650 m, didžiausias plotis – 590 m. Altitudė 95,8 m. Vanduo tamsiai rudas (nuo didžiulių durpių klodų aplink), labai minkštas, nusimaudžius oda pasidengia „kailiuku“ nuo durpių. Pakrantės lėkštos, pelkėtos, gausu akivarų, sunkiai prieinamos. Dugną dengia sapropelis. Ežerą supa Skapagirio miškas. Išteka rytuose upelis į Ešerinio upelį (Jaros-Šetekšnos intakas).

Anksčiau jame aktyviai žvejota: 1961 m. sugauta 7,1 kg/ha žuvies, daugiausia karšių.

## Šaltiniai
Rizotas

**Rizotas** () – šiaurės Italijos ryžių patiekalas, turintis įvairių atmainų.

Anksčiau be „Risotto“, kaip atskiro patiekalo, buvo „Riso“, kuris skyrėsi tuo, kad ryžiai dedami ne į riebalus, o į karštą skystį.

Ryžiai dar nuo Renesanso laikų Italijoje buvo gerai žinomi ir auginami daugiausiai Po lygumoje. Žinomiausios rūšys, tinkamos ir Rizoto ruošimui: *Arborio*, *Carnaroli* *Vialone*. Šie ryžiai greičiau išverda ir yra kreminės spalvos.

Rizotas patiekiamas kaip ir pasta (makaronai) – gali būti tiek pirmasis patiekalas, tiek ir garnyras prie troškintų patiekalų, veršienos („Ossobuco alla milanese“).

## Rizoto rūšys
**Pagrindinis Risotto** – susmulkinti svogūnai pakepinami augaliniame aliejuje, po to sudedami sausi ryžiai ir visa tai pakaitinama.

* **Risotto bianco** („Baltasis Risotto“) – ruošiamas kaip ir pagrindinis patiekalas. Dar pridedama šviežio šalavijo, įpilama baltojo vyno. Patiekiamas kaip garnyras.
* **Risotto alla milanese** („Milaniškai pagaminti ryžiai“) – ruošiami pagal Milano tradicijas su klasikiniais šafrano ryžiais. Spalvą įgauna nuo šafrano (krokas).Į smulkiai supjaustytus ir svieste pakepintus svogūnus suberiami ryžiai, pilamas mėsos sultinys, druska, pipirai ir troškinama kol ryžiai pasidaro birūs. Indas ištepamas sviestu, išbarstomas Parmezano ar kitu fermentiniu sūriu, ant jo dugno sudedami troškinti pomidorai, pievagrybiai, sukrečiami ryžiai ir viskas sumaišoma. Paruoštas valgis išverčiamas į pašildytą dubenį ir apibarstomas sūriu.
* **Risotto nero** („Juodasis Risotto“) – ruošiamas su mažomis sepijomis, nuo kurių įgauna juodą spalvą.
* **Risotto ai funghi** (Risotas su grybais) – ruošiamas taip pat kaip ir *Risotto bianco*.
* **Risi e bisi** arba **Risibisi** (ryžiai su žirniais) – Venecijos virtuvės klasika. Kasmet per Šv. Marko dieną serviruojamas kaip pirmasis patiekalas. Jauni žirneliai gali būti patiekiami su ankštimis.
** **Risi con fenoci** – vienas iš variantų vietoj žirnių dėti plonai supjaustyto pankolio.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Barrett, Judith, and Norma Wasserman (1987). Risotto. New York: Scribner. ISBN 0-684-18691-8.
* Valentina Harris: *Risotto-Kochbuch. Die 80 besten Originalrezepte*. 2004, ISBN 3-88472-822-9
* Ursula Ferrigno: *Risotto. 30 köstliche vegetarische Rezepte aus der italienischen Küche*. Hädecke Verlag 2001, ISBN 3-7750-0371-1
* G. Lindė, H. Knoblochas *Gero apetito* 1977 m.

## Nuorodos
* Shrimp & fennel risotto receptai  
* Receptai 
* Risotto istorija ir technika
* Risotto receptai
* Risotto alla milanese paruošimas  
* Risottos istorija, receptai
Butkeliai

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Butkeliai (Zarasai)]]*.

**Butkeliai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, prie kelio , 2 km į pietvakarius nuo Tauragės, dešiniajame Jūros upės krante. Yra paštas (LT-72147). Rytinė kaimo dalis prijungta prie Tauragės.

## Istorija

2002 m. prie Butkelių prijungtas kitoje kelio pusėje esantis Taurų kaimas, vėliau vėl atskirtas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Stasys Pažerinis, nusipelnęs cirko artistas.
* Ramutis Jancevičius (1959–2022), teisininkas, prokuroras.

## Šaltiniai
Taurai

**Taurai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, į pietvakarius nuo Tauragės centro, prie Jūros upės ir plento . Taurų seniūnaitijos centras. Yra Tarailių mokyklos skyrius, biblioteka. Pietuose ribojasi su Tauragės dvarviete.

## Istorija

Sovietmečiu buvo veislinio paukštyno centrinė gyvenvietė.

2002 m. Taurai prijungti prie Butkelių gyvenvietės, bet vėliau vėl atskirti. 2020 m. dalis Taurų kaimo priskirta naujam Tauragės Dvaro kaimui.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Benjaminas Kondratas (1933–2025) – kalbininkas, kraštotyrininkas.

## Galerija

Taurai, Alėjos gatvė.JPG|Alėjos gatvė
Taurai, nakvynės namai.JPG|Socialiniai nakvynės namai
Taurai, bokštas.JPG|Vandens bokštas
Lithuanian Seal of Taurai with Vytis (Waykimas), 1930s.jpg|Taurų antspaudas, naudotas tarpukariu


## Šaltiniai
Lėvenaitis

**Lėvenaitis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Notigalės pelkės vakarinėje dalyje, Notigalės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,1 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 96,2 m. Krantai žemi, pelkėti. Vakaruose iš ežero išteka Lėvuo. Ežeras užankantis.

## Šaltiniai
Timoro jūra

**Timoro jūra** (indoneziečių k.: *Laut Timor*; portugalų k.: *Mar Timor*) – tarpsalinė Indijos vandenyno jūra, šiaurėje besiribojanti su Timoro sala (priklauso Rytų Timorui ir Indonezijai), pietuose – su Australija, rytuose – su Arafuros jūra. Ties Australijos krantais sudaro Juozapo Bonaparto ir Van Dimeno įlankas, be to sudaro daugybę užutėkių ir įlankėlių.

Jūros plotis apie 480 km, užima apie 610 000 km² plotą. Giliausia vieta (3300 m) yra šiaurinėje jūros dalyje, palei Timoro salą. Vidutinis Timoro jūros gylis – 200 m. Jūroje dažnai susidaro tropinės audros ir taifūnai.

Jūroje yra kelios didesnės salos: palei Australijos krantus, priešais Darvino miestą išsidėsčiusi Melvilio sala (5786 km²); vakariniame Timoro jūros pakraštyje yra Australijos administruojamos Ešmoro ir Kartjė salos. Jūros dugne rasti nemaži dujų ir naftos telkiniai, dėl kurių dabar vyksta ginčai tarp Australijos, Rytų Timoro ir Indonezijos.
Lelijinis

**Lelijinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8,5 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Notigalės pelkės viduryje, Notigalės telmologiniame draustinyje, 0,3 km į šiaurės rytus nuo Notigalės ežero. Ežerėlio ilgis pietvakarių į šiaurės rytus – 0,11 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 99,4 m. Krantai žemi, apaugę retmiškiu. Ežeriukas nenutekantis, baigiantis užakti, priklauso Nemunėlio upės baseinui.

## Šaltiniai
Dvikelmis

**Dvikelmis** arba **Varlinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Notigalės pelkėje, Notigalės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,16 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 99,3 m. Krantai žemi, apaugę retmiškiu. Ežerėlis užankantis, nenutekantis, priklauso Nemunėlio baseinui. Į pietryčius už 0,1 km telkšo Notigalės ežeras.

## Šaltiniai
Bedugnėlis

**Bedugnėlis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Notigalės pelkės viduryje, Notigalės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,17 km, plotis – 0,07 km. Altitudė 99,8 m. Krantai žemi, apaugę retmiškiu. Ežeras nenutekantis, priklauso Nemunėlio upės baseinui.

## Šaltiniai
Bedugnis (Kupiškio r.)

**Bedugnis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 9 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio. Driekiasi Notigalės aukštapelkėje, tarp Notigalės ir Ašakinio ežerų, Notigalės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,16 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 98,6 m. Krantai žemi. Supelkėjęs, augalija ir gyvūnija skurdi. Aplinkui stūkso Notigalės miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Nemunėlio intako Beržuonos baseinui.
Rytiniu krantu eina riba su Rokiškio rajonu.

## Šaltiniai
Žadvainai

**Žadvainai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Rietavo, greta magistralės  ir rajoninio kelio . Per kaimą teka Jūros upė, ties Žadvainais į ją įteka Letausas; kaimą supa Žadvainų miškas. Seniūnaitijos centras. Yra Žadvainių pagrindinė mokykla, Žadvainų tiltas su pastoge renginiams.

## Istorija
Pokariu kaimo apylinkėse veikė Lietuvos partizanų Butageidžio rinktinės daliniai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Diana Žiliūtė (1976–), dviratininkė (mokėsi Žadvainų devynmetėje mokykloje).

## Galerija

Vaizdas:Žadvainiai. Takas su pavėsine prie tilto per Jūrą.JPG|Ant tilto – vietos žiūrovams
[Vaizdas:Žadvainiai. Poilsio zona prie Jūros.JPG|Poilsio zona prie Jūros
Vaizdas:Žadvainiai nuo magistralės.JPG|Riboženklis „Žadvainiai“ (nuo magistralės pusės)
Vaizdas:Žadvainiai (Rietavas).JPG|Viena iš gatvių
Vaizdas:Žadvainiai. Gatvė.JPG|Centre
Vaizdas:Žadvainiai. Mokykla.JPG|Mokykla
Vaizdas:Žadvainiai. Poilsio zona prie Jūros.JPG|Poilsio zona
Vaizdas:Žadvainiai, II kapinės.JPG|Senosios kapinės


## Šaltiniai
Spraudis

**Spraudis** (arba ***Spraudė***) – kaimas Rietavo savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Žadvainų, netoli automagistralės . Per kaimą teka Letausas, į jį čia įteka Žygis ir Paparstas. Spraudžio seniūnaitija. Kaime stovi Spraudžio Šv. apaštalo Pauliaus bažnyčia. Kaime auga 30 kamienų turinti Girinio liepa.

## Gyventojai

## Galerija

Spraudis, ženklas.JPG|Riboženklis
Spraudzio baznycia.JPG|Spraudžio bažnyčia
Spraudis, akmuo šauliams.JPG|Akmuo šauliams
Letausas.JPG|Letausas Spraudyje


## Šaltiniai
Ašakinis (Kupiškio r.)

**Ašakinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 10 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio, Notigalės pelkėje, Notigalės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,33 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 98,5 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Aplinkui stūkso Salagalio miškas. Šiaurėje išteka upelis (Nemunėlio intakas). Į šiaurę įsikūręs Salagalio kaimas.

## Šaltiniai
Dauginiai

**Dauginiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, kairiajame Virvytės krante, kiek į pietus nuo Kapėnų. Yra medinė Dauginių Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia (pastatyta 1943 m.), šalia jos – kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Gauruotasis raganosis

**Gauruotasis raganosis** (*Coelodonta antiquitatis*) – vienas iš raganosių evoliucijos grandžių, išnykęs žinduolis. Buvo maždaug dabartinių raganosių dydžio. Gyveno Eurazijoje, kartu su mamutais, antropogeno laikotarpiu. Buvo žolėdžiai.

Kūnas masyvus su riebaline kupra ant sprando. Vaikščiodavo žemai nulenkęs galvą. Turėjo 2 ragus. Priekinis, ant nosies augantis ragas būdavo iki 1 m ilgio, užpakalinis – ant kaktos – trumpesnis. Buvo apaugęs tamsiai rudais gaurais, dėl to ir pavadintas gauruotuoju.

## Filogenetinis medis
::::::
Aleja

**Aleja** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, Noriūnų seniūnijoje, Adolinavos pelkėje, apie 9 km į pietus nuo Noriūnų, 5 km į rytus nuo Subačiaus, 13 km į pietvakarius nuo Kupiškio, Alojos telmologinio draustinio teritorijoje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,47 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 91,2 m. Ežeras telkšo apie 20 ha pelkėje, Varškių-Navikų miške. Pietiniu pelkės pakraščiu prateka Alejos upelis (Viešintos intakas).

Ežeras sparčiai anka. Aplinkui durpynai.

Vandenvardis *Alejà* kildinamas iš žodžio *alėti* („tekėti, varvėti“).

## Šaltiniai
Gedeminas Kiesus

**Gedeminas Kiesus** (1955 m. sausio 27 d. Tomske, Rusija – 2000 m. liepos 6 d. prie Panevėžio) – vadybininkas, buvęs AB „Mažeikių nafta“ vadovas; inžinierius, Lietuvos ūkio, politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

1962–1973 m. mokėsi Darbėnų (Kretingos raj.) J. Šimkaus vidurinėje mokykloje, 1973–1979 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Mechanikos fakultete.

1979–1980 m. technologinių kompresorių mašinistas, 1980–1982 m. Azoto ir deguonies cecho mechanikas, 1982–1985 m. Mechaninio remonto cecho viršininko pavaduotojas, 1985–1990 m. cecho viršininkas. 1990–1993 m. Mažeikių naftos perdirbimo gamyklos vyr. mechanikas, 1993 m. tiekimo direktorius, 1993–1995 m. generalinio direktoriaus pavaduotojas, 1995–1999 m. AB „Mažeikių nafta“ generalinis direktorius, 1995–1997 m. Mažeikių rajono savivaldybės tarybos narys. 1999–2000 m. banko „Snoras“ tarybos narys.

Nuo 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Mažeikių rajono skyriaus narys.

Tarptautinių prekybos rūmų tarybos, Lietuvos pramonininkų konfederacijos tarybos narys.

G. Kiesus buvo vedęs; sūnus Valdas.

Palaidotas Geidžių kapinėse (Mažeikių rajonas)

### Nužudymas
G. Kiesus 2000 m. liepos 6 d. rytą iš Mažeikių išvažiavo į Vilnių pasitikti iš D. Britanijos grįžtančio sūnaus Valdo. Į sostinę vyko ir ilgametis Kiesaus vairuotojas Alfonsas Galminas. Vakare, grįžtant namo link Mažeikių autostradoje Vilnius–Panevėžys, visureigį, kuriame keliavo 3 asmenys, sustabdė policijos pareigūnais persirengę Panevėžio nusikalstamosios grupuotės „Tulpiniai“ nariai. Jie būsimas aukas nuvežė į Panevėžio rajone esančią sodybą. Ten grasinimais išreikalavo bankų sąskaitų kortelių ir jų kodų. Vėliau buvo pasmaugtas vairuotojas A. Galminas, Gediminas ir Valdas Kiesai – nušauti. Jų kūnai be galvų buvo užkasti po žeme. Tuo tarpu pinigai išgraibstyti Rygos ir Varšuvos bankomatuose. Buvo tikimasi gauti milijoninį pelną, tačiau kiekvienam nusikaltėliui teko tik po 9 000 litų.
Viliotė

**Viliotė** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 1,5 km į vakarus nuo Židikų, prie Gedvydo upelio ir kelio . Kaimo pietuose telkšo Margininkų (Viliotės) tvenkinys.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Klemas Inta (1941–2025) – Lietuvos ir Akmenės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai

*
Uzinas

**Uzinas** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 4 km į pietus nuo Šimonių, Šimonių girioje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,23 km, plotis – iki 0,045 km. Altitudė 95,9 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję. Ežeriukas baigiantis užakti. Šiaurėje išteka upelis (Pelyšos intakas, Šventosios upės baseinas).

Vandenvardis *Ùzinas* laikomas sėliškos kilmės ir siejamas su judėjimo reikšme (<  „banguoti; sujudęs, neramus“).

## Šaltiniai
Iženas

**Iženas** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, Šimonių girioje, apie 4 km į rytus nuo Šimonių, Iženo pelkėje. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius apie 0,5 km, didžiausias plotis – 0,42 km. Altitudė 112,2 m. 

Ežero krantai lėkšti ir pelkėti, šiaurės rytuose ir pietvakariuose apaugę mišku. Kranto linija labai vingiuota. Pietryčiuose išteka Veltupys (Aluočio intakas, Jaros-Šetekšnos baseinas). Įeina į Iženo telmologinį draustinį.

Vandenvardis *Ìženas* kildomas iš žodžio *[[ižas]]*.

## Šaltiniai
Varležeris (Kupiškio r., Šimonių sen.)

**Varležeris** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, Šimonių seniūnijoje, apie 3,5 km į pietus nuo Šimonių, Šimonių girioje. Ežerėlio ilgis iš šiaurės į pietus - 0,06 km, plotis - iki 0,04 km. Altitudė 96,1 m. Krantai žemi, užpelkėję, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeriukas užankantis. Pietuose išteka upelis į Uzino ežerą (Šventosios upės intako Pelyšos baseinas).

## Šaltiniai
Piliakalnio ežerėlis

**Piliakalnio ežerėlis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 7,5 km į pietryčius nuo Šimonių, Šimonių girioje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus - 0,18 km, plotis - iki 0,05 km. Altitudė 105,6 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežerėlis telkšo apie 80 ha Aluotų pelkės pietinėje dalyje. Nenutekantis, baigiantis užakti, priklauso Jaros-Šetekšnos upės intako Aluočio baseinui.

## Šaltiniai
Rytų Timoro geografija

**[[Rytų Timoras]]** išsidėstęs Pietryčių Azijoje, Malajų salyne, Timoro salos (didžiausia iš Mažųjų Sundos salų) rytinėje dalyje. Šiaurėje skalauja Vetaro sąsiauris, skiriantis nuo Vetaro salos ir Omabajo sąsiauris, skiriantis nuo Aloro salos. Pietinį Rytų Timoro pakraštį skalauja Timoro jūra. Be to, Rytų Timorui priklauso ir Atauro bei Jako salos. Vakaruose ribojai su Indonezija, užimančia vakarinę salos dalį (Rytų Nusa Tengaros prov.), o Rytų Timorui pavaldi Okusio rajonas įsiterpęs į Indonezijos teritoriją ir neturi sausumos ryšio su likusia šalies dalimi.

Salos centrine dalimi driekiasi kalnai, kurių aukščiausia vieta – Ramelau kalnas (2963 m). Vyrauja ekvatorinis klimatas. Visus metus laikosi aukšta temperatūra. Iškrenta daug kritulių (išskiriami sausasis ir drėgnasis sezonai, tačiau jie nelabai ryškūs). Kadangi šalis išsidėsčiusi ant tektoniškai labai nestabilios teritorijos, todėl dažni žemės drebėjimai.

;Koordinatės: 

## Faktai ir skaičiai
;Plotas:
:**visas:* 15 007 km²
:**sausuma:* ? km²
:**vandenys:* ? km²

;Sienos:
:**bendras ilgis:* 228 km
:**pagal šalis:* Indonezija 228 km

;Kranto linija:
:706 km

;Jūrinės valdos: 
:**pakrančių zona:* ? jūrmylių
:**žvejybinė zona:* ? jūrmylių
:**teritorinė jūra:* ? jūrmylių

;Ekstremalūs taškai:
:**Aukščiausia vieta:* Ramelau k., 2963 m
:**Žemiausia vieta:* jūros pakrantė, 0 m

;Gamtiniai ištekliai:
:Auksas, nafta, gamtinės dujos, manganas, marmuras

;Žemės naudojimas:
:**dirbama žemė:* ?%
:**laikini pasėliai:* ?%
:**kita:* ?%

;Drėkinama žemė:
:1065 km²

;Gamtiniai pavojai:
:Potvyniai, nuošliaužos, žemės drebėjimai, cunamiai, tropinės audros
Puožas (ežeras)

**Puožas** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8 km į šiaurę nuo Šimonių, 2,5 km į vakarus nuo Juodpėnų. Ilgis iš rytų į vakarus 1,08 km, plotis iki 0,31 km. Altitudė 102,4 m. Telkšo rinoje. Krantai žemi, lėkšti, vakaruose supelkėję, vietomis apaugę miškeliais. Pakrantėse plyti dirbami laukai.

Vakaruose iš Puožo išteka bevardis upelis (Voškilio intakas, Kupos upės baseinas) į už 0,21 km telkšantį Keginių tvenkinį.

Prie ežero įsikūrę Puožo ir Keginių kaimai. Pietine pakrante eina kelias .

Vandenvardis siejamas su  („uola, granito plokštė“) bei finougrizmu latvių kalboje *pāzis* („uola“).

## Šaltiniai
Henrikas Ivickas

**Henrikas Ivickas** (g. 1955 m. kovo 7 d. Voroniuose, Nemenčinės rajonas) – Lietuvos ir Molėtų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1974 m. baigė Buivydiškių aukštesniąją žemės ūkio mokyklą, agronomas.

1977–1993 m. „Ždanovo“ kolūkio pirmininkas. 1999 m. žemės ūkio bendrovės „Luokesa“ likvidacinės komisijos pirmininkas. 2001–2007 m. UAB „Jurvala“ pieno supirkimo punkto vedėjas. 2007–2011 m. Molėtų rajono savivaldybės mero padėjėjas. 2011–2015 m. Molėtų rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2018 m. UAB „Molėtų vanduo“ vadybininkas.

1990–1995 m. Molėtų rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 2000–2018 m. ir nuo 2019 m. Molėtų rajono savivaldybės tarybos narys.

1980–1989 m. Lietuvos komunistų partijos, 1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Molėtų rajono skyriaus narys, nuo 2005 m. skyriaus pirmininkas.

Žmona Marytė, vaikai Inga, Agnė, Dovilė.

## Šaltiniai
Alseta

**Alseta** arba **Ruopiškio ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 8 km į pietvakarius nuo Rokiškio, Rokiškio kaimiškoje seniūnijoje. Ilgis iš vakarų į rytus 0,73 km, plotis 0,36 km. Krantai lėkšti, sausi, pietuose apaugę Alsetos mišku. Šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Ežeru iš rytų į vakarus prateka Nemunėlio aukštupys Alseta. Šiauriniame krante įsikūręs Ruopiškio kaimas. Ežeras privatus. Ežere pagaunama kuojų, karšių, plakių, karosų, ešerių, lydekų, lynų ir kt. Vakarine pakrante eina kelias Nr. 3629 (Pagrandžiai – Bajoriškiai – Robliai).

Pavadinimas *Alsetà* gali būti kilęs tiek iš žodžio *alėti* ('sunktis, tekėti'), tiek iš *alsus* ('troškus, tvankus').

## Šaltiniai
Lūšna

:: *Apie kaimą Kazlų Rūdos savivaldybėje žr. [[Lūšna (Kazlų Rūda)]]*.

**Lūšna** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 5 km į pietus nuo Rokiškio. Apsuptas apie 29 ha dydžio Natkuškių Šilo pelkės. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,27 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 126,8 m. Aplinkui stūkso Raisto miškas. Vakaruose išteka Nemunėlis. Ežeras užankantis. Į rytus įsikūrusi Laibgalių gyvenvietė.

## Šaltiniai
Varlių ežeras

**Varlių ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 13 km į šiaurės vakarus nuo Rokiškio, Paliepio miško rytinėje dalyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,15 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 89 m. Krantai žemi, pelkėti, rytuose išteka upeliukas į Beržienos upę (Nemunėlio upės baseinas). Šiaurės rytuose yra Gužų viensėdis.

## Šaltiniai
Baukau

**Baukau** (portugalų k.: *Baucau*; tetum: *Baukau*) – antras pagal dydį Rytų Timoro miestas, išsidėstęs šalies šiaurės rytuose, 122 km į rytus nuo Dilio, Vetaro sąsiaurio pakrantėje, netoli Seisalo upės žiočių. Baukau apskrities administracinis centras. 16 tūkst. gyventojų.

Portugalų valdymo laikotarpiu vadintas *Vila Salazar*, Portugalijos diktatoriaus António de Oliveira Salazar garbei. Baukau mieste yra viena iš dviejų Rytų Timoro vyskupijų (įkurta 1996 m.). 6 km į vakarus nuo miesto yra didžiausias šalyje tarptautinis *Cakung* oro uostas. 

Mieste yra išlikusių kolonijinio laikotarpio pastatų, iš kurių žymiausias *Posada de Baucau*. Jame įsikūręs viešbutis ir restoranas.

## Sportas
* FC Zebra futbolo klubas
* savivaldybės stadionas
Kepurinis

**Kepurinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 6 km į šiaurės rytus nuo Šimonių, Kepurinės telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 108,1 m. Krantai žemi. Ežeras yra apsuptas ~ 700 ha dydžio Kepurinės pelkės, nenutekantis, priklauso Kupos upės intako Juodupės baseinui.

## Šaltiniai
Skaistė (Rokiškio r.)

**Skaistė** arba ***Jonikūnų ežeras*** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 6,5 km į šiaurę nuo Kazliškio. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,38 km, plotis iki 0,54 km. Altitudė 87,1 m. Giliausia ežero vieta (13 m) yra viduryje. Susidaręs ledyno lūstavietėje. Krantai žemi, galuose supelkėję, vietomis apaugę miškeliais. Pakrantėse daugiausia plyti dirbami laukai. Į vakarus, Konstantinavos pelkėje, yra įsteigtas Konstantinavos telmologinis draustinis.

Rytuose įteka upelis iš Dumblio ežero, pietuose srovena upelis iš Skaistės į Nemunėlį. Ežero pratakumas 56 % per metus.

Prie Skaistės įsikūrę kaimai: Konstantinava, Čebiliai, Janikūnai, Skaistė.

Ežerėvardis kilęs iš žodžio *skaistus* ('tyras, nesuteptas, grynas').

## Šaltiniai
Dumblis (Rokiškio r.)

**Dumblis** arba **Baublių ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 6 km į šiaurę nuo Kazliškio. Ilgis iš rytų į vakarus 0,97 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 88,4 m. Didžiausias gylis siekia 1,7 m. Ežero dubuo rininės kilmės. Krantai žemi, pelkėti (Baublių pelkė), vietomis apaugę krūmynais. Į rytus ir vakarus stūkso miškas (Paliepio miškas), į šiaurę ir pietus plyti dirbami laukai ir pievos. Rytuose įteka upelis iš Kukliečių ežero bei kitas bevardis upelis, o vakaruose išteka upelis į Skaistės ežerą (Nemunėlio upės baseinas).

Prie Dumblio šiaurinės pakrantės įsikūrę Baublių ir Indriūnų kaimai, į pietus – Paliepio kaimas.

## Šaltiniai
Kurkliečių ežeras

**Kurkliečių ežeras** arba **Beržuonis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 6 km į šiaurės rytus nuo Kazliškio. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 0,61 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 89,5 m. Giliausia ežero vieta yra pietvakariuose, jos gylis 8,1 m. Ežeras termokarstinės kilmės. Krantai lėkšti, supelkėję. Ežerą supa pelkėtas Paliepio miškas, tik šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Šiaurėje išteka upokšnis į Dumblio ežerą (Nemunėlio baseinas).

Netoli Kurkiečių ežero yra Stumbriškio kaimas.

## Šaltiniai
Mūsų Lietuva

**Mūsų Lietuva** – 4 tomų enciklopedinis leidinys apie Lietuvos miestus ir miestelius, kurį sudarė lietuvių išeivis Bronius Kviklys. Iš viso 4 tomai, 3036 puslapių, antra tiek nuotraukų ir iliustracijų. Medžiaga rinkta 1955–1987 m. Archyvinė leidinio medžiaga saugoma Vytauto Didžiojo universitete.

## Tomai
* 
* 
* 
* 

## Autorius

Autorius – Bronius Kviklys (1913–1990). Lietuvos enciklopedininkas, Kauno Vytauto Didžiojo universitete baigęs ekonomiką, studijavęs teisę ir žurnalistiką, pasitraukęs į Vakarus, gyvendamas Čikagoje daugiau kaip 20 metų dirbo paprastu darbininku fabrike.

Vakarais ir savaitgaliais laisvu nuo darbo metu 32 metus naršė archyvuose, rinkdamas medžiagą apie Lietuvos vietoves, rūpinosi finansavimu, rinko lėšas ir pats organizavo leidybą.

## Leidimai

Sovietmečiu fotografuotinis „Mūsų Lietuvos“ leidimas išleistas 30 000 tiražu ir visas išpirktas. Pakartotinis leidimas, turėjęs pasirodyti 1995 m., buvo sunaikintas Vilniaus popieriaus fabrike.

## Taip pat skaitykite
* 
* Lietuvos bažnyčios, Bronius Kviklys.
Arūnas Eimutis

**Arūnas Eimutis** (1956 m. gegužės 7 d. Šakiuose – 2017 m. sausio 13 d.) – Lietuvos ir Neringos savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1974 m. baigė Klaipėdos 12-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Klaipėdos politechnikumą, technikas statybininkas. 1979–1988 m. Klaipėdos statybos tresto SADV-6 meistras, darbų vykdytojas.

1988 m. valstybinio Neringos žuvininkystės ūkio vyr. inžinierius, 1989 m. direktorius. 1994–1996 m. ir 1997–2006 m. UAB „Neringos žuvis“ direktorius. 1996–1997 m. Kuršių nerijos nacionalinio parko direktorius. Nuo 2006 m. UAB „Subarė ir partneriai“ vadybininkas UAB „Amber golf club“ komercijos direktorius. Nuo 2008 m. UAB „Subarė“ prezidento pavaduotojas. Nuo 2011 m. „Neringos vanduo“ inžinierius statybai.

Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, nuo 2001 m. LSDP Neringos skyriaus narys, 1990–2005 m. skyriaus pirmininkas, nuo 2009 m. iki 2013 m. balandžio 5 d. skyriaus pirmininkas.

1995–2017 m. Neringos savivaldybės tarybos narys.

Žvejybos verslo asociacijos prezidentas, prezidento pavaduotojas. 1981–1998 m. reprezentacinės Klaipėdos m. regbio komandos „Kuršiai“ žaidėjas, LSSR pirmenybių ir „Žalgirio“ draugijos pirmenybių bronzos ir sidabro medalių laimėtojas, LSSR taurės finalininkas.

Išsiskyręs, vaikai Ieva, Arnas.

## Šaltiniai
Pasaulio lietuvių chorvedžiai

**Pasaulio lietuvių chorvedžiai** – enciklopedinis biografinis leidinys apie Lietuvos chorvedžius.

Biografinį žinyną 1999 m. išleido Lietuvos liaudies kultūros centras. Autorius – Boleslovas Zubrickas, recenzentas – Rolandas Aidukas. Leidinyje gausu fotografijų. Knygos gale pateiktas Lietuvos aukštąsias muzikos mokyklas baigusių chorvedžių vardinis sąrašas; yra santraukos anglų, vokiečių, prancūzų bei rusų kalbomis. Žinyne pateikiami Lietuvos, JAV, Kanados, Australijos, Vokietijos ir kitų šalių lietuvių kilmės chorų vadovai, muzikai, muzikos pedagogai, kompozitoriai, vargonininkai ir kiti muzikai, kurių kūrybinė veikla susieta su chorais.

## Istorija
1984 m. „Vagos“ leidykla išleido Boleslovo Zubricko 280 puslapių knygą „Tarybų Lietuvos chorvedžiai“. Redakcinės komisijos nariai – Lionginas Abarius, Povilas Gylys ir Rimtautas Kašponis.

## Literatūra
Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas / Boleslovas Zubrickas. – V.: Lietuvos liaudies kultūros centras, 1999 (Kaišiadorys: A. Jakšto sp.). – 766, [1] p.: iliustr., portr. – Santr. angl., pranc., rus., vok. – ISBN 9986-529-21-2
Žagariai (Lazdijai)

**Žagariai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Seirijų, Metelių regioniniame parke, abipus kelio Seirijai–Sutrė. Seniūnaitijos centras. Apylinkėse yra geomorfologinis draustinis, pietvakariuose plyti Trako miškas. Kaimas nusidriekęs per 4 km. Yra vandens bokštas, fermos, sodai. Kaimo kryžius (statytas 1998 m.).

## Etimologija

Žagariai – asmenvardinis vietovardis, kildinamas iš pavardžių *Žagaris, Žagarỹs, Žagãrius*.

## Istorija

1681 m. Boguslavo Radvilos duktė Sindvika Karolina užrašė savo vyrui Liudvikui tris dvarus ir 22 kaimus, tarp kurių buvo ir Žagariai. XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Seirijų valsčių ir parapiją.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Knipofija

**Knipofija** (*Kniphofia*) – plėnūninių šeimos augalų gentis, kurioje yra apie 70 rūšių, augančių Pietų ir Rytų Afrikoje. Be to, išvesta apie 200 veislių ir hibridų. Visų kerai sudaryti iš siaurų, ilgų, stačių, gausias skroteles sudarančių lapų kuokštų. Žydi nuo birželio iki rugsėjo mėn. Žiedų spalva ir aukštis priklauso nuo veislės, todėl knipofijos sąlyginai skirstomos į aukštaūges (žiedynai iškyla iki 1,5 m aukščio), vidutines (apie 1 m) ir smulkias. 

Dauginamos kero dalimis, atžalomis ir sėklomis.  

Lietuvoje auginama uoginė knipofija (*Kniphofia uvaria*). 


Image:Kniphofia brachystachya inflorescence.jpg|*Kniphofia brachystachya* 
Image:Kniphofia.jpg|Knipofijos
Image:Kniphofia02.jpg


## Nuorodos
* Knipofijos
Paserninkai

**Paserninkai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Seirijų, vakariniame Seirijo ežero krante. Seniūnaitijos centras. Tęsiasi iš šiaurės į pietus 3,5 km. Praeina vietinis kelias Seirijai–Sakniava, keliukai į Vainiūnus, Mikabalius

Kaime stovi paminklas, skirtas atminti 1951 m. vasario 6 d. žuvusiems 7 partizanams. Stūkso Paserninkų piliakalnis, Seirijo pakrantėje yra saugomos senosios kaimo kapinaitės.

## Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Dainavos apygardos, Šarūno partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas sutrumpėjęs iš **Paseirijininkai*, kuris kilęs nuo Seiri̇jo ežero.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naujoji Kirsna

**Naujoji Kirsna** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šeštokų. Veikia biblioteka, kultūros namai. Per kaimą teka Kirsna, netoliese telkšo Rimietis.

## Istorija

Kaimas atsirado XX a. trečiajame dešimtmetyje išdalijus Didžiosios Kirsnos dvaro žemę.

Sovietmečiu buvo Kirsnos kolūkio centrinė gyvenvietė. Pastatyti kultūros namai, hipodromas, poilsiavietė prie Rimiečio ežero. Iki XXI a. pradžios veikė Naujosios Kirsnos mokykla, buvusi Šeštokų vidurinės mokyklos skyriumi.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Mikniškiai

**Mikniškiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Šeštokų, pakeliui į Rudaminą (prie kelio ). Seniūnaitijos centras, jai priklauso Mikniškių, Kirsnelės, Bludiškių, Lopiškių, Gumbelių, Maišymų, Čėsniškės, Jukneliškės kaimai.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Mikniškių kaimas buvo Kalvarijos apskrities Rudaminos valsčiuje.

Nuo 1936 m. Vaitkevičių bei Keršulių sodyboje veikė pradinė mokykla. 1968 m. pastatyta nauja dviejų aukštų mūrinė mokykla, antrajame aukšte buvo įsikūrusi biblioteka (1994 m. vasario 2 d. uždaryta). 2005 m. birželio 29 d. mokykla uždaryta.

Mikniškiuose veikė Pavasarininkų draugija, jai (1932 m.) vadovavo P. Verbyla, jis įsteigė dūdų orkestrą, orkestras turėjo apie 14 instrumentų, draugija turėjo savo vėliavą. Mikniškių kaimo seniūnu buvo Juozas Mačionis, Jonas Kaleininkas.

Pokario metais susikūrė „Mikniškiečio“ kolūkis, kuris 1952–1973 m. buvo „Artojo“ kolūkio centrinė gyvenvietė. „Artojo“ kolūkiui vadovavo Jonas Leseckas, Šuminskas, Albinas Navickas, Albinas Pileckas. 1973 m. „Artojo“ kolūkis sujungtas su Kirsnos kolūkiu ir pavadintas „Kirsnos“ kolūkiu.

2003 m. gruodžio 29 d. susikūrė kaimo bendruomenė (vadovė Liana Audzevičienė), atvyksta mobili biblioteka, iki 2016 m. veikė parduotuvė, pieno surinkimo punktas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Mikniškių kaime gimė Antanas Patackas (1911–1999) – teisininkas, vytautininkas, kultūros darbuotojas, poeto Gintaro Patacko ir signataro Algirdo Vaclovo Patacko tėvas.

## Šaltiniai
Mikyčiai

**Mikyčiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Šventežerio, prie kelio . Išsidriekęs iš šiaurės į pietus 4 km, pietryčiuose siekia Prapunto ežerą, taip pat telkšo ežerėlis Daunoris. Seniūnaitijos centras. Yra Šventežerio vidurinės mokyklos skyrius, biblioteka, medicinos punktas. Stūkso Mikyčių piliakalnis. Kaimo pietuose, miške yra Lietuvos partizanų kovos ir žūties vieta (1951 m. žuvo 3 Dainavos apygardos Šarūno rinktinės, Mindaugo tėvūnijos partizanai). Yra kapinės.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Mikyčius*, *Mikytis, *Mikỹtas''.

## Istorija

XIX a. pab. buvo stambus Mikyčių kaimas ir palivarkas Seinų apskrities Šventežerio valsčiuje ir parapijoje.

Pokario metais veikė Dainavos apygardos, Šarūno partizanų rinktinės partizanai.

~1950–1954 m. Mikyčių apylinkės centras. Veikė pienininkystės ferma, buvo šienainio bokštai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Čepononis (1959–), Radviliškio rajono meras.

## Šaltiniai
Lietuvos miškininkai

**Lietuvos miškininkai** – enciklopedinis biografinis leidinys apie Lietuvos miškų ūkio ir miškininkystės mokslų darbuotojus, tiek mokslininkus, tiek ir praktikus.

Biografinį žinyną 1997 m. Vilniuje išleido Lietuvos liaudies kultūros centras; sudarytojas ir vienas pagrindinių autorių – Gediminas Isokas.

## Apimtis
Žinyną sudaro du tomai. Bendra apimtis – apie 2 000 puslapių.

## Literatūra
* Isokas G. (sudarytojas). Lietuvos miškininkai. Biografinis žinynas. 1-2 dalis. – Vilnius, 1997.
Vainiūnai (Seirijai)

**Vainiūnai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Seirijų, prie Seiros upelio. Seniūnaitijos centras. Šalia praeina kelias . Yra biblioteka.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio *[[Vainiūnas|Vainiū́nas]]*.

## Istorija

Vainiūnai šaltiniuose minimi nuo 1744 m. XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Seirijų valsčių ir parapiją.

LTSR laikais – „Vienybės“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, kultūros namai (nuo 1960 m.), biblioteka (nuo 1952 m.), mokykla (nuo 1925 m. pradinė, 1951–1961 m. septynmetė, 1961–1986 m. aštuonmetė, vėliau – devynmetė).

## Gyventojai

## Šaltiniai