open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lenkijos-Vengrijos kronika

**Lenkijos–Vengrijos kronika**, arba **Vengrijos–Lenkijos kronika** () – viduramžių kronika, kurios egzistuoja dvi redakcijos ir penki rankraščiai, laikomi Lenkijos bibliotekose. Jos pilnas pavadinimas – „Vengrų kronika, sujungta su Lenkų kronika, ir šventojo Stepono  gyvenimas“ (*Cronica Ungarorum juncta et mixta cum cronicis Polonorum, et vita sancti Stephani*). Pasak vengrų istoriko György Györffy, joje „yra nemažai absurdo“.

Originalioji kronika galbūt buvo sukurta 1220-aisiais ar 1230-aisiais metais hercogo Kolomano Halickio, nuversto Haličo-Volynės kunigaikščio, dvare. Rankraščio originalą po 1241 m. į Lenkiją pristatė Kolomano našlė Solomea. Kronikoje skelbiama vengrų istorija nuo hunų karaliaus Atilos (~406–453) iki Vladislovo I Šventojo (~1040–1095) valdymo laikų.

## Literatūra

* Grzesik, Ryszard (2003). „Sources of a Story About the Murdered Croatian King in the Hungarian–Polish Chronicle“. Povijesni prilozi 24: 97–104.
* Grzesik, Ryszard (2012). „Chronicon Hungarico-Polonicum“. In Graeme Dunphy. Encyclopedia of the Medieval Chronicle. Brill Online. 
* Györffy, György (1994). King Saint Stephen of Hungary. Atlantic Research and Publications. ISBN 0-88033-300-6.
* Macartney, C. A. (1953). The Medieval Hungarian Historians: A Critical and Analytical Guide. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-08051-4.
* Steinhübel, Ján (2011). „The Duchy of Nitra“. In Teich, Mikuláš; Kováč, Dušan; Brown, Martin D. Slovakia in History. Cambridge University Press. pp. 15–29. ISBN 978-0-521-80253-6.

## Nuorodos

* Kronika Węgierska (lenkų k.)
Janas Mnišekas

**Janas Mnišekas** (1541 m. – 1612 m.) – Lukovo ir Krasnostavo seniūnas nuo 1581 m.

## Biografija
Tėvai – dvaro pakamaris, Krukuvos Burggrafas Mikalojus Mnišekas (apie 1484 m. – 1553 m.) ir Barbora Kamieniecka (m. apie 1569).

Brolis – Radomo kaštelionas, Sandomiro vaivada nuo 1590 m., Karūnos didysis raikytojas nuo 1574 m. Jurgis Mnišekas (apie 1548 m. – 1613 m. gegužės 16 d.), caraitės Marinos Mnišek tėvas.

Studijavo Karaliaučiaus universitete, Karaliaučiuje.

## Išnašos

## Literatūra
* Z. Wójcik; Historia powszechna XVI–XVII wieku, Warszawa 1968, s. 310
* Polski Słownik Biograficzny
Medžiakalnio geomorfologinis draustinis

**Medžiakalnio geomorfologinis draustinis** – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Vilniaus rajono rytuose, Zujūnų seniūnijoje, ~5 km į šiaurės vakarus nuo Pilaitės (Vilnius). Įsteigtas 1992 m. Apima 767,89 ha plotą.

Įsteigtas siekiant išsaugoti Baltijos aukštumų lankui būdingą smulkiakalvių ruožo fragmentą. Būdingas kalvotas, nedideliais miškeliais apaugęs paviršius, pievų plotai.

Draustinio erdvėje yra Medžiakalnio, Augustų, Maskoliškių kaimai, šiaurinė Vaivadiškių dalis.

## Šaltiniai
Venturi latakas

**Venturi latakas** () – latakas, naudojamas nešmenis plukdančių tėkmių debitams matuoti suspaudžiant tėkmę ir sukeliant vietinę patvanką.

## Venturi latako panaudojimas
* Naudojami dideliems vandens kiekiams matuoti;
* Tinka upelių ir nuotekų (valytų ir nevalytų) debito matavimui.

## Veikimo principas

Venturi latake vandens tėkmė teka per žinomos geometrijos lataką su žinomu nuolydžiu. Yra matuojamas tik vienas parametras – vandens lygis latake prieš susiaurėjimą. 

## Konstrukcija
Venturi latakai montuojami gelžbetoniniame latake, kuris gali būti įrengtas lauke ar patalpoje. Latako korpusas pagal poreikį gaminamas iš įvairių medžiagų, o dažniausiai iš metalo arba plastiko. Paprastai venturi latakai įrengiami su ultragarsiniu lygio davikliu.

Latakas susideda iš keturių pagrindinių dalių: srauto įtekėjimo dalies, susiaurėjimo dalies, sąsiaurio (angos) ir išėjimo difuzoriaus.

Venturi latako geometriniai matmenys priklauso nuo tėkmės srauto matavimo ribų. Vandens kiekiui iki 70 m³/h  projektuojami iki 2 m ilgio latakai, 500 m³/h – iki 4 m, iki 4000 m³/h  – iki 10 m.

## Šaltiniai
* Ecoranga [interaktyvus] 2016. Prieiga per internetą: http://www.ecoranga.com/irangos-pardavimas/irangos-pardavimas/venturi-latakas/ 
* Interautomatika [interaktyvus] 2016. Prieiga per internetą: http://interautomatika.lt/download/MJK713%20vadovas_LT.pdf
* Aleksandro Stulginskio universitetas [interaktyvus] 2012. Prieiga per internetą: http://asu.lt/wp-content/uploads/2015/03/pekus.pdf
Kritimo šulinys

**Kritimo šulinys** () – nuotekų šulinys, prijungiantis aukščiau esantį išvadą ar nuotaką.

## Kritimo šulinių funkcijos
Kritimo šuliniai įrengiami kai:
* didelis žemės paviršiaus nuolydis;
* reikia sumažinti nuotekų tekėjimo greitį;
* reikia išspręsti sankirtas su kitomis komunikacijomis;
* reikia įrengti apsemtus išleistuvus;
* prie pagrindinio vamzdžio reikia pajungti aukščiau paklotus šoninius vamzdžius.

## Kritimo šulinių konstrukcija ir įrengimas
Kritimo šuliniai gali būti su išoriniu ir vidiniu kritimo stovais arba be jų. Kritimo stovo skerspjūvis turi būti ne mažesnis už pritekamojo vamzdžio skerspjūvį. Kai perkrytis mažesnis nei 0,3 m, kritimo šuliniai įrengiami be kritimo stovų.

Įrengiant kritimo šulinius reikia garantuoti krentančio srauto energijos nuslopinimą, kad ištekančių nuotekų greitis neviršytų 4 m/s. Kritimo šuliniai dažniausiai būna plastikiniai ar gelžbetoniniai.

## Šaltiniai
* Rimeika M. 2006. *„Nuotakyno projektavimas. Metodikos nurodymai“.* Vilnius: Technika;
* STR 2.07.01:2003 *„Vandentiekis ir nuotekų šalintuvas. Pastato inžinerinės sistemos. Lauko inžineriniai tinklai“*. Vilnius, 2003. Prieiga per internetą:http://www3.lrs.lt/pls/inter3/dokpaieska.showdoc_l?p_id=216857;
* Lietaus nuotekų tinklai, 2013 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: http://mevilsta.lt/left/inzineriniai-tinklai/lietaus-nuoteku-tinklai-/ ;
* Išorės nuotekų sistema. Gaminių katalogas, 2012 [interaktyvus]. Prieiga per internetą: http://lt.wavin.com/web/download?uuid=257eced8-7a9a-495b-8ebb-17059b23
Analai

**Analai** ( nuo *annus*, 'metai') – metiniai miesto, regiono ar šalies svarbių įvykių aprašymai, išdėstyti chronologine tvarka. Taip gali būti pavadinami ir bet kurie kiti istoriniai įrašai. Vienas žinomiausių kūrinių tokiu pavadinimu priklauso senovės romėnų istorikui Tacitui (žr. Tacito „Analus“). Lietuvos istorijai reikšmingi Kvedlinburgo analai, nes juose buvo pirmą kartą paminėtas Lietuvos vardas.

Šiuolaikiniame gyvenime žodis „analai“ apibūdinamas kronikos, metraščio, svarbių įvykių aprašymo reikšme. Todėl posakis „įtrauktas į analus“ suprantamas kaip „įėjęs į istoriją“. 

## Istorija

Analus kūrė senovės egiptiečiai, šumerai, persai, kinai, graikai. Senovės Graikijoje analų forma buvo paplitusi iki Herodoto. Dabartinį pavadinimą analams suteikė romėnai. Seniausiems romėnų analams šaltiniu pasitarnavo žynių  kasmetiniai įrašai ant medinių lentelių, padengtų gipsu, su konsulų paminėjimu. Šios lentelės buvo pristatomos visuomenei, ant jų būdavo surašomi svarbiausieji įvykiai: aukščiausių valdininkų vardai, saulės ir mėnulio užtemimai, žinios apie kainų kilimą, karus ir kt.

Manoma, kad seniausi raštai pražuvo Romos gaisre 387 m. pr. m. e. per galų antpuolius, tačiau vėliu buvo atstatyti iš prisiminimų ir pratęsti. Apie 130 m. pr. m. e. konsulas Publius Mucius Scaevola analus sudėjo į 80 knygų rinkinį, pavadintą „Annales maximi“ (). Oficialių analų rašymas Romos respublikoje nutrūko tarp 123 ir 114 m. pr. m. e. 

Nors senovės Romos analų iki šių dienų neišliko, tačiau jais kaip šaltiniais naudojosi daugelis romėnų istorikų (pvz., Titas Livijus), kurie, kaip Tacitas, taip pat kartais savo raštams suteikdavo analų pavadinimą ir formą. 

Analai plačiai paplito viduramžiais, kada beveik kiekvienas didelis vienuolynas rašė savo metinius raštus.

## Taip pat skaitykite

* Analų mokykla

## Šaltiniai
Girulių miškas

**Girulių miškas** – miškas pietryčių Lietuvoje, Vilniaus rajone bei ties vakariniais Vilniaus pakraščiais, 1–2 km į vakarus nuo Lazdynų, 2 km į pietvakarius nuo Pilaitės, Neries dešiniajame krante. Priklauso Vilniaus miškų urėdijai (Sudervės, Verkių girininkijos).

Paviršius kalvotas, besileidžiant į Neries slėnį išraižytas griovų ir raguvų. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję smėliai, vietomis velėniniai jauriniai priesmėliai ir priemoliai. Per mišką teka Sudervės upelis, keli bevardžiai upokšniai. Girulių miškas yra miško parkas.

Medynai:
* pušynai: 80 %
* eglynai: 15 %
* baltalksnynai: 3 %
* drebulynai: 1 %
* ąžuolynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 64 % medynų, pusamžiai medžiai 36 %.

Girulių miške sutinkamos stirnos, šernai, lapės, kiškiai, usūriniai šunys. Auga vaistiniai augalai. Ties Neries ir Sudervės santaka yra pilkapių. Didelę miško dalį apima Griovių geomorfologinis draustinis, šiaurės vakarinį galą siekia Neries regioninis parkas (Dūkštų kraštovaizdžio draustinis). Seniau augo saugomas Bieliūnų ąžuolas.

Miške įsikūrę kaimai: Giruliai, Platiniškės, Užlandžiai, Vaičiūniškės, Pasieniai, Smigliai, Bieliūnai, Grioviai, Gudeliai, Naujakiemis.

## Šaltiniai
Pro Evolution Soccer

**Pro Evolution Soccer** (trumpiau − **PES**, taip pat **World Soccer: Winning Eleven**) – futbolo sporto kompiuterinių žaidimų serija, kurią nuo 2001 m. kuria ir leidžia Japonijos „Konami“ kompanija. 

## Apie žaidimus
„Pro Evolution Soccer“ žaidimų serija pradėta leisti 2001 m. Jos pirmtaku buvo 1996 m. išleistas žaidimas „Goal Storm“. Iki 2001 m. pasirodė dar keletas žaidimų. „PES“ žaidimai leidžiami kiekvienais metais, rudens mėnesiais. Europoje žaidimai iš pat pradžių turėjo „PES“ pavadinimą, kai kituose regionuose būdavo pardavinėjami „World Soccer: Winning Eleven“ pavadinimu. Nuo 2007 m. „PES“ pavadinimas naudojamas JAV rinkoje ir 2015 m. tik Japonijoje išleistas žaidimas naudojo „Winning Eleven“ pavadinimą.

„Pro Evolution Soccer“ pagrindinis konkurentas yra JAV kompanijos „Electronic Arts“ leidžiama „FIFA“ žaidimų serija. Paprastai „PES“ žaidimai yra prastesnės grafikos nei taip pat kasmet leidžiami „FIFA“ žaidimai ir „Konami“ turi mažiau licenzijuotos medžiagos iš pagrindinių futbolo lygų lyginant su „FIFA“ serija, kuriai pavadinimą oficialiai licenzijavo Tarptautinė futbolo federacija (FIFA). Pavyzdžiui, tik „FIFA“ serija turi populiarių Anglijos „Premier League“ ir Vokietijos „Bundesliga“ čempionatų licenzijas. Kai „PES“ serijai išskirtinai licenzijuotos UEFA Čempionų lyga, UEFA Europos lyga.

Iki 2006 m. „PES“ žaidimai buvo leidžiami numeruoti „PES“, „PES 2“ ir t. t., nuo 2006 m. leidžiami su vieneriais metais aukštesniu skaičiumi − „PES 2007“, „PES 2008“ ir t. t. Serijos žaidimai paprastai išleidžiami esamos kartos „PlayStation“ ir „Xbox“ konsolėms. Serijos žaidimai susilaukė komercinės sėkmės: 2012 m. duomenimis bendrai buvo parduoti daugiau nei 76 mln. kopijų tiražu.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* giantbomb.com
* mobygames.com
Uncharted 4: A Thief's End

**Uncharted 4: A Thief's End** („Neištirta: vagies galas“) – 2016 m. nuotykių ir veiksmo kompiuterinis žaidimas, išleistas „PlayStation 4“ konsolei. Žaidime pasakojama patyrusio nuotykių ir lobių ieškotojo Neiteno Dreiko istorija, pradėta ankstesniuose „Uncharted“ serijos žaidimuose. 

Žaidime didelę dalį užima Neiteno laipiojimai naudojantis įvairiomis sienų atbrailomis, skersiniais ir pan., šokinėjimas naudojantis lynu, sėlinimas ir priedangų naudojimas, bei tiesioginės kovos su priešininkais šaudant. Sprendžiami nesudėtingi galvosūkiai ir renkami išslapstyti trofėjai. Žaidime yra kelių žaidėjų kovos, susiskirsčius tarpusavyje į du būrius, scenarijus.

*[[Metacritic]]* suvestinės duomenimis, „Uncharted 4: A Thief's End“ kritikai įvertino 93 balų iš 100 vidurkiu. Žaidimas buvo sutiktas su dideliu ažiotažu ir per pirmąją savaitę parduotas 2,7 mln. kopijų tiražu.

## Siužetas

Po nuotykių žaidime „Uncharted 3: Drake's Deception“ N. Dreikas yra vedęs žurnalistę Eleną Fišer ir jie drauge ramiai gyvena be nuotykių, Neitenas užsiima paprasto nuskendusio turto gelbėtojo darbu. Netikėtai Neiteną aplanko iš jaunystės laikų laikytas žuvusiu vyresnysis brolis Samuelis (Semas), kuris paprašo pagalbos. Kartu su Neitenu prieš 15 metų jie Panamoje ieškojo XVII a. pirato Henry Avery lobio ir susišaudymų kalėjime metu Samuelis buvo pašautas. Neitenas laikė ji žuvusiu, tačiau brolis išgyveno 15 metų sugautas ir uždarytas kalėjime. Narkomafijos bosas Hector Alcazar padėjo jam pasprukti iš kalėjimo, tačiau atsilyginimo vardan Samueliui teko prižadėti surasti pirato Henry Avery 400 mln. dolerių vertą lobį, apie kurį jis prikalbėjo kalėjime. Pusę šio lobio pareikalavęs narkomafijos bosas davė Samueliui 3 mėnesius laiko jį surasti. Samuelis ryžosi kreiptis į brolį pagalbos. Norėdamas padėti Neitenas priverstas leistis į pavojingas senovės pirato lobio paieškas kartu su broliu ir į pagalba pasikviestu praeities nuotykių bendrininku Saliu, tačiau šio lobio siekia ne jie vieni...  

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* giantbomb.com
Bordo naujasis stadionas

**Bordo naujasis stadionas** (, pagal rėmėjus *Matmut Atlantique*) – futbolo stadionas Bordo mieste Prancūzijoje. Stadione yra 43 000 sėdimų vietų, čia namų rungtynes žaidžia FC Girondins de Bordeaux.

## Istorija

„Girondins“ klubas ilgus metus naudojosi Chaban-Delmas stadionu kaip namų aikšte, bet XXI a. pradžioje nusprendė pasistatyti naują stadioną. Jo konstrukcijos darbai buvo pradėti 2013 m., baigtas statyti 2015 m. balandį. Oficialiai atidarytas 2015 m. gegužės 18 d. Pirmosios futbolo rungtynės buvo sužaistos 2015 m. gegužės 23 d. tarp Ligue 1 klubų Girondins de Bordeaux ir Montpellier Hérault SC. 2015 m. rugsėjo 7 d. vyko draugiškos rungtynės tarp Prancūzijos ir Serbijos rinktinių, kurias 2-1 laimėjo šeimininkai. Netrukus stadionui suteiktas rėmėjo „Matmut“ vardu.

Stadione vyko penkerios UEFA 2016 m. čempionato rungtynės, įskaitant ir vieną ketvirtfinalį. 2019 m. pasiektas lankomumo rekordas regbio rungtynėse – 42 071 žiūrovas.

## Šaltiniai
Plavys

**Plavys** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 2,5 km į vakarus nuo Dusetų. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 1,0 km, plotis iki 0,46 km. Altitudė 108,2 m. Ežero gylis siekia 11 m. Kranto linija labai vingiuoja, yra įlankų, kyšulių. Krantai daugiausia aukšti, tik šiaurrytinis krantas žemas ir pelkėtas. Ežerą supa dirbami laukai, iš vakarų prieina Ąžuolyno miškas, stūkso Antažiegės piliakalnis. Šiaurės rytuose išteka upeliukas link Sartų ežero intako Plavelės. Šalia Plavio telkšo Žiego ir Plavelio ežerai.

Pietiniame Plavio krante įsikūrusios Pakniškės, šiauriniame ir rytiniame – Antažiegė ir Didžiadvaris. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos Pakniškių kaime.

Vandenvardis siejamas su žodžiais *plova* ('užžėlęs ežero krantas, liūnas'), *plūsti* ('tekėti, bėgti, lietis, piltis'), slav. **plavь* ('žema pieva, pelkynė, liūnas').

## Šaltiniai
Mary Norton

**Merė Norton** (, 1903 m. gruodžio 10 d. – 1992 m. rugpjūčio 29 d.) – anglų rašytoja, kūrusi vaikams. Labiausiai išgarsėjo po knygos „Skoliniautojai“ (, 1952) pasirodymo.

1952 m. už „Skoliniautojus“ pelnė prestižinį apdovanojimą – Karnegio medalį.

## Biografija

Merės Norton tėvas – garsus chirurgas Redžinaldas Spenseris. Būsimoji rašytoja gimė Londone, o po kelerių metų su šeima persikėlė gyventi į Bedfordšyro grafystę. Vaikystėje Merė buvo trumparegė, todėl negalėdama aiškiai įžiūrėti daiktų, anksti pradėjo fantazuoti.

Pagrindinį išsilavinimą įgijo Šv. Margaritos vienuolyno mokykloje, vėliau mokėsi sekretorių kolegijoje ir susirado sekretorės darbą. Rašytoja dievino teatrą, todėl su broliais režisuodavo ir improvizuoti vaidindavo spektaklius. Nuo 1925 m. viename teatre mokėsi aktorystės meno ir vaidino nedidelius vaidmenis.

1926 m. ištekėjo už vaikystės draugo Roberto Čarlzo Nortono ir apsigyveno Portugalijoje. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, Merė tvarkė karo laivybos dokumentus. Netrukus jai įgriso smulkmeniškas amatas, todėl nusprendė imtis kūrybos. Nusiuntusi pirmuosius kūrinius į vieną žurnalą, sulaukė teigiamų įvertinimų. Migdydama vaikus, sukūrė pasaką apie raganą „Stebuklingas lovagalio bumbulas, arba Kaip po dešimties nesunkių pamokų tapti ragana“ (, 1943). Po ketverių metų išleistas tęsinys „Laužai ir šluotkočiai“ (). Nuo 1957 m. šios knygos leidžiamos bendru rinkiniu „Lovagalio bumbulas ir šluotkočiai“ ().

Į literatūros klasikų gretas Merė Norton įėjo „Skoliniautojais“ ir šios knygos tęsiniais, kurių buvo net keturi: „Skoliniautojai laikuose“ (, 1955), „Skoliniautojai prie upės“ (, 1959), „Skoliniautojai ore“ (, 1961) ir „Skoliniautojai atsikeršija“ (). Lietuviškai išleista tik pirmoji serijos dalis (vert. Viltaras Alksėnas, Vilnius: Tyto alba, 2002).

Po Roberto Nortono mirties rašytoja ištekėjo už Laionelio Bonsejaus ir kurį laiką gyveno Esekse, Airijoje. Vėliau grįžo į Angliją, kur ir mirė.

## Palikimas
Pagal rašytojos romanus „Stebuklingas lovagalio bumbulas, arba Kaip po dešimties nesunkių pamokų tapti ragana“ ir „Laužai ir šluotkočiai“ kino kompanija „Disney“ pastatė dvi ekranizacijas.

Romanas „Skoliniautojai“ taip pat susilaukė keleto ekranizacijų:
* *The Borrowers*, 1973 m. amerikiečių televizijos filmas.
* *The Borrowers*, 1992 m. BBC televizijos serialas ir jo 1993 m. tęsinys *The Return of the Borrowers*.
* *The Borrowers*, 1997 m. britų-amerikiečių filmas.
* *[[The Secret World of Arrietty]]*, 2010 m. japonų animacinis filmas, sukurtas studijos „Studio Ghibli“.
* *The Borrowers*, 2011 m. britų filmas.

## Šaltiniai

* Merės Norton 100-osioms gimimo metinėms skirtas straipsnis. ''Rubinaitis'', 2003 m.

## Šaltiniai
Platelių kraštovaizdžio draustinis

**Platelių kraštovaizdžio draustinis** – saugoma teritorija Lietuvoje, Plungės rajone, aplink Platelių ežerą; priklauso Žemaitijos nacionaliniam parkui. Įsteigtas 1960 m.

Draustinyje saugomas vaizdingas vidurio Žemaičių aukštumos šiaurinės dalies kraštovaizdis – kalvos, miškai, ežerai. Į draustinį patenka Platelių ežeras ir duburys, dar keletas ežerų (Beržoras, Ilgis, Iešnalis, Žiedelis ir kt.), Barstyčių kalvagūbris, Platelių, Plokštinės kalvotieji ruožai, pušynai ir eglynai (Plokštinės-Stirbaičių miškai). Draustinio tikslas – išsaugoti didžiausio ir giliausio Žemaitijoje Platelių ežero ir jo apyežerių kraštovaizdį su vertingomis pakrantėmis, salomis, Kumelkaktės pusiasaliu, Šventorkalnio archeologiniu kompleksu, Ąžuolų salos senosiomis gyvenvietėmis, povandeninio paveldo objektais, Europos Bendrijos svarbos buveinėmis bei žvilgančiajai riestūnei, dvilapiui purvuoliui, jerubei ir ūdrai tinkamomis buveinėmis ir kitomis saugomomis rūšimis.

Draustinio erdvėje peri juodieji gandrai, auga reti augalai: dvilapė blandis, paprastasis sinavadas, paupinis jonpapartis.

## Šaltiniai
Pijuosas

**Pijuosas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 1 km į šiaurę nuo Dusmenų. Ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus 1,03 km, plotis iki 0,21 km. Altitudė 136,4 m. Gylis siekia 13,5 m. Krantai daugiausia statūs, aukšti, šiaurės vakaruose ir pietuose – žemi, pelkėti. Krantai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Pietuose iš Pijuoso išteka upelis į Didžiulio ežerą..

Greta ežero įsikūrę Dusmenys ir Varliai.

## Šaltiniai
Plačiava

**Plačiava** – durpynas Lietuvoje, Ukmergės rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Ukmergės, Plačiavos miške. Užima 6,33 km². Rytiniu durpyno pakraščiu teka Šventosios intakas Storė.

Nenusausintos pelkės (žemapelkės) durpių sluoksnio vidutinė storymė buvo 2,2 m, didžiausia – 5,2 m. Durpių vidutinis susiskaidymas 30 %, peleningumas 10,9 %, vidutinis drėgnumas 89 %. Po durpėmis slūgso sapropelio sluoksnis (iki 2 m). Po juo guli priesmėlis.

Plačiavos durpyne nuo 1953 m. durpes kasė Jonavos durpių įmonė – 1985 m. ji pagamino 28 000 t durpių. Po Antrojo pasaulinio karo į durpyną produkcijai išvežti nutiesta Jonavos–Ukmergės geležinkelio atšaka (1958 m. išardyta). XX a. pab. eksploatacija baigta.

## Šaltiniai
Jonas Kazimieras Denhofas

**Jonas Kazimieras Denhofas** (1649 m. birželio 8 d., Varšuva – 1697 m. birželio 20 m., Roma) – Romos katalikų ir ATR valstybinis veikėjas, Mogilos abatas (1666), Varšuvos kanauninkas, Plocko dekanas, Krokuvos kanauninkas (1681), ATR rezidentas Romoje (1682), kardinolas (1686), Čezenos vyskupas (1687–1697).

## Biografija
Lenkijos magnatų Denhofų giminės atstovas, herbo „Vepr“ savininkas. Karūnos didžiojo pakamario Teodoro Denhofo (m. 1684) ir Katerinos Pranciškos fon Besen (m. po 1673) sūnus. Jo krikšto tėvu tapo kardinolas ir būsimasis Lenkijos karalius Jonas Kazimieras Vaza.

Jonas Kazimieras Denhofas išsilavinimą gavo jėzuitų kolegiume, Rešliuje ir Pultuske. Baigė jėzuitų kolegiumą Varšuvoje. Užėmė Mogilos abato, Plocko dekano, Varuvos ir Krokuvos kanauninko pareigas. 1670–1674 metais studijavo teologiją ir kanauninkišką teisę Prancūzijoje. 1674 metais išvyko į Romą.

Prie Jono Sobieskio Jonas Kazimieras Denhofas atstovavo ATR interesus Vatikane.

1686 metais Jonas Kazimieras Denhofas nuo Romos popiežiaus gavo kardinolo saną, o 1687 metų lapkritį buvo paskirtas Čezeno vyskupu Italijoje. 1695–1696 metais buvo kardinolų kolegijos narys. Gyvenimo pabaigoje atsisakė vadovauti Čezenos vyskupijai.

1697 metų birželį 48-metis kardinolas Jonas Kazimieras Denhofas mirė Romoje.

## Literatūra
* Edward Ozorowski, Denhoff Jan Kazimierz [w:] Słownik polskich teologów katolickich, t. 1, Warszawa 1981, s. 384–385.

## Nuorodos
Stanislovas Šemeta

**Stanislovas Šemeta** (? – apie 1590) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija

Stanislovo Šemetos ir Onos KęsgaiLaitės sūnus, Žemaitijos kašteliono Melchioro Šmetos brolis.

Pajūrio tijūnas 1567 m., Lietuvos didysis prievaizdas 1576–1589.

## Literatūra
* Шэметы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 766. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)
Essaï Altounian

**Essaï Altounian** (, g. 1980 m. lapkričio 5 d. Paryžiuje) – armėnų kilmės prancūzų dainininkas, dainų autorius, klavišininkas, muzikos įrašų prodiuseris ir aktorius.

Būdamas dvylikos, Essaï įrašė savo pirmąją dainą, o 19-kos pasirašė kontraktą su „Sony France“ ir tapo grupės „Ideal-3“ pagrindiniu vokalistu. Sėkmingiausia jų daina tapo „Pardonne-moi“, kurią grojo visos pagrindinės Prancūzijos radijo stotys. Po dvejų metų Essaï paliko grupę ir pradėjo solinę karjerą. Dainininkui teko dirbti su atlikėja Jenifer, kuriai jis parašė keletą dainų naujam jos albumui, kuris pelnė *Diamond Plaque* apdovanojimą. Jungtinės Amerikos Valstijose atlikėjas su Kerry Gordy įrašė singlą „Family“. 2015 metais kaip grupės-projekto „Genealogy“ narys dalyvavo 60-ajame „Eurovizijos“ konkurse Vienoje.

## Nuorodos

* Essaï – ''Je n’oublie pas''
Tamar Kaprelian

**Tamar Kaprelian** (, g. 1986 m. spalio 28 d. Skotsdeile, Arizona) – armėnų kilmės JAV dainininkė.

Tapo žinoma 2008 metais, nugalėjusi JAV motyvacinį koverių dainų konkursą. 2009 m. išleido debiutinį singlą „New Day“, sulaukusį populiarumo. 2010 m. rugpjūčio 24 d. pasirodė debiutinis atlikėjos albumas „Sinner or a Saint“. 2015 metais kaip grupės-projekto „Genealogy“ narė dalyvavo 60-ajame „Eurovizijos“ konkurse Vienoje.

Po dalyvavimo „Eurovizijoje“, atlikėja su Elhaida Dani, Elina Born, Maria-Elena Kyriakou ir Stephanie Topalian įrašė singlą „The Otherside“.

## Diskografija

### Albumai
* 2010: *Sinner of a Saint*

### EP
* 2012: *California*
* 2015: *Yours To Keep*

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Tamar Kaprelian – ''New Day''
Vahe Tilbian

**Vahe Tilbian** (, g. 1980 m. vasario 17 d. Etiopijoje) – armėnų kilmės Etiopijos dainininkas, muzikantas ir šokėjas.

## Biografija
Vahe gimė ir užaugo Etiopijoje. Abu jo tėvai yra armėnų kilmės. Atlikėjo seneliai, kurie 1923 metais bėgo nuo armėnų genocido, nukeliavo į Siriją ir vėliau pasiekė Etiopiją, visos giminės liko Vakarų Armėnijoje.

Vahe savo pašaukimą atrado tik baigęs biologijos mokslus Britų Kolumbijos universitete, Vankuveryje, Kanadoje. Dainininkas taip pat buvo profesionalus Lotynų Amerikos šokių šokėjas bei šokių kolektyvo *Salsegnochu Dance Group* įkūrėjas bei choreografas. Šiuo laikotarpiu jis taip pat buvo pagrindiniu tenoru *The Motley Singers* chore Adis Abeboje.

Po trejų metų darbo verslo sektoriuje Vahe nusprendė pradėti dirbti muzikos industrijoje. Jis prisijungė prie grupės „Z Beyaynetus“, o netrukus jį pastebėjo prodiuseris ir atlikėjas Kenny Allen, kuris paprašė Vahe tapti jo pritarinčiuoju vokalistu įrašant naująjį K. Allen albumą. 2011 metais jam pavyko patekti į finalines perklausas „Big Brother Africa“ šou.

2010 metais Vahe parašė žodžius savo pirmajai dainai, jai muziką sukūrė Michael Hailu. Vėliau pasirodė singlas „Don’t Stop“, kuris 2012 metais buvo nominuotas Armėnijos pulso muzikos apdovanojimuose už geriausią armėnų atlikėjo anglišką dainą. Kūrinys užėmė trečią vietą balsavime. Tų pačių metų lapkritį buvo išleistas albumas „Mixology“.

Dvejus metus buvo grupės „Zemen Band“ narys, dirbo su keliais Etiopijos atlikėjais. V. Tilbian taip pat yra dirbęs žurnalo „Zoma Magazine“ redaktoriumi.

2015 metais kaip grupės-projekto „Genealogy“ narys dalyvavo 60-ajame „Eurovizijos“ konkurse Vienoje.

## Diskografija
* *Mixology* (2012)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Naoemon Šimizu

**Naoemon Šimizu** – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1923 m.

## Šaltiniai
Rjuzo Šimizu

**Rjuzo Šimizu** (g. 1902 m. rugsėjo 30 d. - ?) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1923 m.

## Šaltiniai
Džiro Mijake

**Džiro Mijake** (? - m. 1984 m. lapkričio 30 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.

## Šaltiniai
Misao Tamai

**Misao Tamai** (g. 1903 m. gruodžio 16 d. - m. 1978 m. gruodžio 23 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1927 m.

## Šaltiniai
Ko Takamoro

**Ko Takamoro** (g. 1907 m. lapkričio 9 d. - m. 1995 m. kovo 26 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1927 m.

## Šaltiniai
Šodžiro Sugimura

**Šodžiro Sugimura** (g. 1905 m. balandžio 4 d. - m. 1975 m. sausio 15 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1927 m.

## Šaltiniai
Jasuo Harujama

**Jasuo Harujama** (g. 1906 m. balandžio 4 d. - m. 1987 m. birželio 17 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1927–1930 m.

## Šaltiniai
Takeo Vakabajaši

**Takeo Vakabajaši** (g. 1907 m. rugpjūčio 29 d. - m. 1937 m. rugpjūčio 7 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1930 m.

## Šaltiniai
Hideo Šinodžima

**Hideo Šinodžima** (g. 1910 m. sausio 21 d. - m. 1975 m. vasario 11 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1930 m.

## Šaltiniai
Tadao Takajama

**Tadao Takajama** (g. 1904 m. birželio 24 d. - m. 1980 m. liepos 1 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1930 m.

## Šaltiniai
Masao Nozava

**Masao Nozava** – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1930 m.

## Šaltiniai
Jukio Goto

**Jukio Goto** (? - m. 1976 m.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1930–1934 m.

## Šaltiniai
Ičidži Otani

**Ičidži Otani** (g. 1912 m. rugpjūčio 31 d. - m. 2007 m. lapkričio 23 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1934 m.

## Šaltiniai
Teiiči Macumaru

**Teiiči Macumaru** (g. 1909 m. vasario 28 d. - m. 1997 m. sausio 6 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1934 m.

## Šaltiniai
Analai (Tacitas)

**Analai** () – paskutinis ir didžiausias senovės romėnų istoriko Publijaus Kornelijaus Tacito veikalas. Jis aprašo įvykius mūsų eroje nuo 14 m. (imperatoriaus Oktaviano Augusto mirtis) iki 68 m. (Julijų–Klaudijų dinastijos pabaiga). Apie vėliau valdžiusius imperatorius pasakoja to paties autoriaus „Istorijos“.

Tacito istorinis raštas žinomas pavadinimu „Analai“, nors jo originalus pavadinimas yra „Ab excessu divi Augusti“ (), ir tik kartą pats autorius savo darbą įvardijo kaip analus. Kūrinys išlikęs iki mūsų dienų ne visas: gerai išsilaikė Tiberijaus ir Nerono valdymo aprašymai, iš dalies – Klaudijaus,  visai neliko Kaligulos valdymo laikotarpio aprašymo.

## Turinys

Dar savo „Istorijų“ rašymo metu Tacitas susidūrė su romėnų visuomenės problemų, valdant keturiems imperatoriams ir Flavijams, ištakų tyrimu. Todėl jis pradėjo rašymą „Nuo dieviškojo Augusto pabaigos“, kur aprašė Tiberijaus, Kaligulos ir Nerono valdymą, taip pat, tikėtina, šešių mėnesių bevaldystę iki pasakojimo pradžios „Istorijose“. Tik naujausiais laikais šį veikalą imta vadinti „Analais“. Tai stambiausias istoriko kūrinys, kurį sudarė 18 ar 16 knygų. Tikslus šių knygų skaičius, beje, nežinomas. Tikėtina, kad didžiulis rinkinys buvo padalintas į tris dalis ir buvo leidžiamas iš eilės. Pagal skirtingus vertinimus, „Analai“ buvo parašyti po 110 ar 113 m. Iki mūsų dienų pilnai išliko tik I–IV knygos (14–28 m. įvykiai), taip pat nedidelis V knygos fragmentas (29 m. įvykiai). Tokiu būdu, daugiausiai išlikęs Tiberijaus ir Nerono valdymo aprašymas, iš dalies – Klaudijaus ir visiškai nieko apie imperatorių Kaligulą. Be to, „Analai“ galėjo būti ir neužbaigti rašyti – Tacitas galėjo mirti, nespėjęs užbaigti XVII ir XVIII knygų (67–68 m.). Dėl istoriko mirties „Analų“ XIII–XVI knygos galėjo būti išleistos jas paredagavus, kas paaiškintų kai kuriuos šių knygų turinio, logikos ir stiliaus trūkumus. 

XV knygoje pateikiamas krikščionių persekiojimų ir žudynių Nerono laikais pasakojimas – tai vienas iš pirmųjų nepriklausomų liudijimų apie Kristų ir krikščionių bendruomenės egzistavimą Romoje. Šis fragmentas ypač traukia šiuolaikinių tyrinėtojų dėmesį.

„Analuose“ Tacitas išreiškė ketinimą aprašyti Oktaviano Augusto valdymo metus, tačiau apie šį kūrinį nieko nežinoma – galbūt jis taip ir nebuvo parašytas.

### „Analų“ struktūra

* **I knyga**. Įžanga, 14-15 m. įvykiai.
* **II knyga**. 16-19 m.
* **III knyga**. 20-22 m.
* **IV knyga**. 23-28 m.
* **V knyga**. Dalis 29 m. įvykių.
* **VI knyga**. Dalis 31 m. ir 32-37 m. įvykių.
* **VII knyga**. Neišliko.
* **VIII knyga**. Neišliko.
* **IX knyga**. Neišliko.
* **X knyga**. Neišliko.
* **XI knyga**. 47 m. ir dalis 48 m. įvykių
* **XII knyga**. 48-54 m.
* **XIII knyga**. 54-58 m.
* ** XIV knyga**. 59-62 m.
* ** XV knyga**. 63-65 m.
* ** XVI knyga**. Įvykiai nuo 65 m. pab. iki 66 m. ir galbūt iki Nerono savižudybės.
* **XVII knyga**. Tikėtina, nebuvo sukurta.
* **XVIII knyga**. Tikėtina, nebuvo sukurta.

## Nuorodos

* „Analų“ tekstai
Takaši Kasahara

**Takaši Kasahara** (g. 1918 m. kovo 26 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1940 m.

## Šaltiniai
Lee Yoo-hyung

**Lee Yoo-hyung** (g. 1911 m. sausio 21 d. - m. 2003 m. sausio 29 d.) – buvęs futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1940 m.

## Šaltiniai
Kim Sung-gan

**Kim Sung-gan** (g. 1912 m. lapkričio 17 d. - m. 1984 m. gegužės 29 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1930–1940 m.

## Šaltiniai
Jukio Cuda

**Jukio Cuda** (g. 1917 m. rugpjūčio 15 d. - m. 1979 m. balandžio 17 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1940–1951 m.

## Šaltiniai
Megumu Tamura

**Megumu Tamura** (g. 1927 m. sausio 10 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1951 m.

## Šaltiniai
Hirokazu Ninomija

**Hirokazu Ninomija** (g. 1917 m. lapkričio 22 d. - m. 2000 m. kovo 7 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1940–1954 m.

## Šaltiniai
Takaši Kano

**Takaši Kano** (g. 1920 m. spalio 31 d. - m. 2000 m. birželio 4 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1951–1954 m.

## Šaltiniai
Jošio Okada

**Jošio Okada** (g. 1926 m. rugpjūčio 11 d. - m. 2002 m. birželio 22 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1951–1954 m.

## Šaltiniai
Taro Kagava

**Taro Kagava** (g. 1922 m. rugpjūčio 9 d. - m. 1990 m. kovo 6 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1951–1954 m.

## Šaltiniai
Masao Ono

**Masao Ono** (g. 1923 m. kovo 2 d. - m. 2001 m. vasario 11 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1954 m.

## Šaltiniai
Hidemaro Vatanabe

**Hidemaro Vatanabe** (g. 1924 m. rugsėjo 24 d. - m. 2011 m. spalio 12 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1954 m.

## Šaltiniai
Takeši Inoue

**Takeši Inoue** (g. 1928 m. rugsėjo 30 d. - m. 1992 m. balandžio 5 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1954 m.

## Šaltiniai
Arava Kimura

**Arava Kimura** (g. 1931 m. liepos 8 d. – m. 2007 m. vasario 21 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1954–1955 m.

## Šaltiniai
Nobuo Macunaga

**Nobuo Macunaga** (g. 1921 m. gruodžio 6 d. - m. 2007 m. rugsėjo 25 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1954–1955 m.

## Šaltiniai
Tomohiko Ikoma

**Tomohiko Ikoma** (g. 1932 m. balandžio 27 d. - m. 2009 m. rugpjūčio 25 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.

## Šaltiniai
Reizo Fukuhara

**Reizo Fukuhara** (g. 1931 m. balandžio 2 d. - m. 1970 m. vasario 27 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.

## Šaltiniai
Tošio Ivatani

**Tošio Ivatani** (g. 1925 m. spalio 24 d. - m. 1970 m. kovo 1 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1951–1956 m.

## Šaltiniai
Gjodži Macumoto

**Gjodži Macumoto** (1934 m. rugpjūčio 13 d. - 2019 m. rugsėjo 2 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1958 m.

## Šaltiniai
Seiširo Šimatani

**Seiširo Šimatani** (g. 1938 m. lapkričio 6 d. - m. 2001 m. spalio 24 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1959 m.

## Šaltiniai
Jozo Aoki

**Jozo Aoki** (g. 1929 m. balandžio 10 d. - m. 2014 m. balandžio 23 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.

## Šaltiniai
Hiroši Ninomija

**Hiroši Ninomija** (g. 1937 m. vasario 13 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1958–1961 m.

## Šaltiniai
Kendži Točio

**Kendži Točio** (g. 1941 m. gegužės 26 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1961 m.

## Šaltiniai
Takao Nišijama

**Takao Nišijama** (g. 1942 m. sausio 7 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1964 m.

## Šaltiniai
Kacujoši Kuvahara

**Kacujoši Kuvahara** (g. 1944 m. gegužės 30 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1965 m.

## Šaltiniai
Džundži Kavano

**Džundži Kavano** (g. 1945 m. liepos 11 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1968–1969 m.

## Šaltiniai
Tadao Oniši

**Tadao Oniši** (g. 1943 m. balandžio 18 d. - m. 2006 m. birželio 29 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1969 m.

## Šaltiniai
Takeo Takahaši

**Takeo Takahaši** (g. 1947 m. gegužės 31 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1966–1970 m.

## Šaltiniai
Norio Jošimizu

**Norio Jošimizu** (g. 1946 m. rugpjūčio 21 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1970 m.

## Šaltiniai
Jošio Kikugava

**Jošio Kikugava** (1944 m. rugsėjo 12 d. – 2022 m. gruodžio 2 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1969–1971 m.

## Šaltiniai
Battle of the Sexes

**Battle of the Sexes** – aštuntasis studijinis amerikiečių reperio Ludacris albumas, išleistas 2010 m. kovo 9 d. Albumo singlas „How Low“ sulaukė didelio pasisekimo JAV, pasiekdamas šeštąją „Billboard Hot 100“ reitingo vietą, o singlas „My Chick Bad“ – vienuoliktąją. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją pardavimų savaitę JAV pardavus 137 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas ketvirtuoju Ludacris įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2022 m. lapkričio mėnesio duomenimis, JAV parduota per milijoną albumo kopijų ir jis tapęs platininiu.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Seiiči Sakija

**Seiiči Sakija** (g. 1950 m. gruodžio 1 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1971–1972 m.

## Šaltiniai
Šusaku Hirasava

**Šusaku Hirasava** (g. 1949 m. kovo 5 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1972–1974 m.

## Šaltiniai
Sade

**Sade** – britų muzikos grupė iš Londono, susiformavusi 1982 m. Grupės muzikinį stilių sudaro soul, R&B, džiazo lengvojo roko ir fank elementų mišinys. Iš viso grupė yra išleidusi šešis studijinius albumus ir visame pasaulyje pardavusi per 75 milijonus įrašų. Grupė pasivadino vokalistės Sade Adu vardu.

Grupės debiutinis albumas „Diamond Life“, išleistas 1984 m. Jungtinėje Karalystėje pagal pardavimus pasiekė 2-ąją vietą, kai buvo parduota jo 1,2 mln. kopijų. Be to, albumas pelnė „Brit Award“ apdovanojimą už geriausią britišką albumą 1985 m. Pažymėtina, jog albumas populiarumo sulaukė kone visame pasaulyje, kai kuriose šalyse užimdamas 1-ą vietą pagal pardavimus, įskaitant ir patekimą į Top 10 Jungtinėse Amerikos Valstijose. 1985 metų gale grupė išleido savo antrąjį darbą – albumą „Promise“, kuris sugebėjo šoktelėti į pirmąsias pardavimų vietas tiek JAV, tiek Jungtinėje Karalystėje. Pastarojoje albumas įvertintas dukart platininiu. 1986 m. Sade laimėjo Grammy apdovanojimą kaip geriausi nauji atlikėjai. Grupės penktasis studijinis albumas „Lovers Rock“, išleistas 2000 metais, laimėjo Grammy už geriausią pop vokalo albumą. O šeštasis albumas „Soldier of Love“ (2010) užėmė 4-tą vietą Jungtinėje Karalystėje ir 1-ą vietą JAV pagal pardavimų skaičius. 2011 m. grupė laimėjo savo ketvirtąjį Grammy apdovanojimą už geriausią R&B pasirodymą duetu arba grupėje su vokalais.

## Grupės nariai
;Dabartiniai nariai
* Sade Adu – vokalas, dainų žodžiai, dainų autorė
* Paul Denman – bosinė gitara, dainų autorius
* Andrew Hale – klavišiniai, dainų autorius
* Stuart Matthewman – gitara, saksofonas, dainų autorius

;Buvę nariai
* Paul Anthony Cook – būgnininkas, dainų autorius
* Dave Early – būgnininkas

## Diskografija
* *[[Diamond Life (albumas)|Diamond Life]]* (1984)
* *[[Promise (albumas)|Promise]]* (1985)
* *[[Stronger Than Pride]]* (1988)
* *[[Love Deluxe]]* (1992)
* *[[Lovers Rock]]* (2000)
* *[[Soldier of Love]]* (2010)

## Nuorodos
* 
* 

## Šaltiniai
Kodži Funamoto

**Kodži Funamoto** (g. 1942 m. rugpjūčio 12 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1967–1975 m.

## Šaltiniai
Soldier of Love

**Soldier of Love** – šeštasis studijinis britų grupės „Sade“ albumas, išleistas 2010 m. vasario 5 d. Tai – pirmasis grupės albumas per dešimt metų nuo 2000 m. išleisto „Lovers Rock“. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 502 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas pasiekė ketvirtąją vietą Jungtinėje Karalystėje. 2011 m. vasario mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota virš 2,3 milijonų albumo kopijų.

2011 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose daina „Soldier of Love“ laimėjo apdovanojimą už geriausią grupinį vokalinį R&B atlikimą, o daina „Babyfather“ nominuota geriausio grupinio vokalinio pop atlikimo kategorijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Akira Macunaga (1948)

**Akira Macunaga** (g. 1948 m. rugpjūčio 8 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1973–1976 m.

## Šaltiniai
Tošio Takabajaši

**Tošio Takabajaši** (g. 1953 m. lapkričio 15 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1974–1976 m.

## Šaltiniai
Nobuo Kavakami

**Nobuo Kavakami** (g. 1947 m. spalio 4 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1970–1977 m.

## Šaltiniai
Acujoši Furuta

**Acujoši Furuta** (g. 1952 m. spalio 27 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1971–1978 m.

## Šaltiniai
Ičiro Hosotani

**Ičiro Hosotani** (g. 1946 m. sausio 21 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1978 m.

## Šaltiniai
Micuru Komaeda

**Micuru Komaeda** (g. 1950 m. balandžio 14 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1976–1977 m.

## Šaltiniai
Vaidas Žlabys

**Vaidas Žlabys** (g. 1986 m. gruodžio 13 d.) –  bekelės ir plento ilgų nuotolių bėgikas, Wild Souls trail runners bėgimo klubo treneris, Lietuvos Trail Akademijos įkūrėjas, įvairių socialiai atsakingų projektų iniciatorius.

## Pasiekimai

Nuo 2013 m. iki 2024 m. jis  Lietuvą Europos ir Pasaulio čempionatuose atstovavo 9 kartus tiek bėgimo bekele, tiek plento bėgimo varžybose. 

2016 m. jis buvo 10-as pagal greitį maratonininkas Lietuvoje. Nuo 2017 m. jis susitelkė į Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės rungtynes. 2017 m. užėmė 23-ąją vietą bendrojoje įskaitoje.

2016 m. Pasaulio bekelės čempionate Portugalijoje užėmė 20-ąją vietą. 2017 m. Transgrancanaria varžybose užėmė 2-ąją vietą. 2024 m. nugalėjo Europos bekelės bėgimo taurės etapo varžybose *Pieniny ultra trail*.  

### Bekelės varžybos

**Prestižiškiausi laimėjimai:**

#### Pastabos

### Plento varžybos

2017 m. pasiekė savo asmeninį geriausią rezultatą Otavos maratone.

### Nacionaliniai rekordai
2016 m. gegužės 14 d. Vilniaus prekybos centre „Ozas“ Vaidas Žlabys inicijavo projektą „100 km ant bėgimo takelio“, kurio metu užfiksavo Lietuvos rekordą – jis įveikė ilgiausią atstumą ant bėgimo takelio. Vaidas Žlabys 100 km ant bėgimo takelio įveikė per 7 val. 15 min. 40 sek.

## Šaltiniai
Šigemi Išii

**Šigemi Išii** (g. 1951 m. liepos 7 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1974–1979 m.

## Šaltiniai
Jošiiči Vatanabe

**Jošiiči Vatanabe** (g. 1954 m. balandžio 5 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1979 m.

## Šaltiniai
Mūrmuiža

**Mūrmuiža** () – miestelis šiaurės Latvijoje, Valmieros savivaldybėje, 10 km nuo Valmieros, prie Miegupės upelio; Kaugurų valsčiaus centras. 440 gyventojų (2021 m.). Veikia paštas, vaikų darželis, biblioteka, mokykla, turizmo informacijos centras. Išlikusi rezidencinė Mūrmuižos pilis su parku (dabar Zentos Maurinios muziejus). 2009–2021 m. buvo Beverynos savivaldybės centras.

## Šaltiniai
Stanislovo Rapolionio premija

**Stanislovo Rapolionio premija** – Lietuvių švietimo draugijos „Rytas“ skiriama literatūros premija, pavadinta vieno lietuvių raštijos pradininkų Stanislovo Rapolionio (1485–1545) garbei. Premijos teikimo tikslas: skatinti mokytojų, kultūros ir meno veikėjų literatūrinę veiklą, tautinį ugdymą, istorinės praeities studijavimą Rytų Lietuvoje. 

Premijos teikiamos Eišiškių Stanislovo Rapolionio gimnazijoje gegužės mėnesį (gegužės 13 d. – S. Rapolionio mirties data, o tiksli gimimo data nežinoma). Laureatai pagerbiami gimnazijos salėje, kurią puošia S. Rapolionio biustas (skulp. Konstantinas Bogdanas), įteikiant S. Rapolionio skulptūrėlę, diplomą ir piniginę premiją. Ta proga aplankomas ir S. Rapolionio paminklas gretimame Gornostajiškių dvare.

## Istorija

Ankstesniais metais premiją teikė Tautinių mažumų ir išeivijos departamentas prie LR Vyriausybės. Departamento generalinio direktoriaus 2006 m. vasario 10 d. įsakymu Nr.-V-14  buvo patvirtinti Premijos skyrimo nuostatai. Pirmieji apdovanojimai vyko 2007 m. gegužės 11 d. per pirmąjį Rytų Lietuvos moksleivių menų festivalį „Rytų Lietuvos žiedas“ Siemens arenoje. 2008 m. ceremonija vyko Vilniaus Kongresų rūmuose. Šiuose renginiuose buvo apdovanojami ir ankstesniųjų metų nominantai.

Nuo 2010 m. sausio 1 d. panaikinus Tautinių mažumų ir išeivijos departamentą, Stanislovo Rapolionio premija ėmė rūpintis Lietuvių švietimo draugija „Rytas“. Ji 2011 m. vasario 10 d. taip pat priėmė nutarimą skirti Stanislovo Rapolionio premiją.

## Premijos laureatai

# 2005 m. Vytautas Dailidka, pedagogas (knygos „Tautinių tradicijų puoselėjimas“, „Paklydusio pavasario godos“)
# 2006 m. Algirdas Kavaliauskas, humanitarinių mokslų daktaras (knygos „Visaginas“, „Jaunojo visaginiečio portretas“, „Jūsų laukia Visaginas“)
# 2007 m. Viktorija Lapėnienė (knygos „Kryžių sakmė“, „Išgirskime amžių kuždesį“, „Reškutėnai“)
# 2008 m. Antanas Karmonas (knyga „Lietuvių genties didkelis“)
# 2009 m. Algimantas Masaitis, draugijos „Rytas“ pirmininkas (knyga „Marijampolio vaikai“)
# 2010 m. Jonas Bajorūnas (knyga „Mielagėnų kraštas“)
# 2011 m. Juozas Vercinkevičius, redaktorius 
# 2012 m. Valentinas Šiaudinis, pedagogas
# 2013 m. Antanas Lesys, istorikas (knyga „Kova už Šalčininkų kraštą ir lietuvybės išsaugojimą“)
# 2014 m. Aldona Vasiliauskienė, religijos istorikė, visuomenininkė
# 2015 m. Gražina Landsbergienė, Vytauto Landsbergio fondo vadovė
# 2016 m. Aurelija Arlauskienė, žurnalistė
# 2017 m. Marija Šaknienė, žurnalistė, poetė
# 2018 m. Vytautas Valentinas Česnulis, žurnalistas 
#  2019 m. Benjaminas Kondratas, lituanistas, kraštotyrininkas
#  2020 m. Angelė Valienė, lituanistė
#  2021 m. Irma Stadalnykaitė, redaktorė
#  2022 m. Sofija Daubaraitė, žurnalistė
#  2023 m. Nijolė Tuomienė, mokslo darbuotoja 
#  2024 m. Kazys Misius, kraštotyrininkas
#  2025 m. Kazimieras Garšva, lituanistas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Stanislovo Rapolionio premijos skyrimo nuostatai („Voruta“, 2016 m. kovo 26 d. Nr. 3, 16 p.) 
* Stanislovo Rapolionio premija - unikali premija
Ugnis (simbolis)

**Ugnies garbinimas** – ugnies simbolikos religinis išaukštinimas. Laikomas vienu iš indoeuropiečių religijos kertinių bruožų, bet žinomas daugelyje pasaulio kraštų.

Ugnis simboliškai suprantama kaip šviesos ir šilumos teikėja, gynėja nuo tamsos ir blogio, namų židinys, namų širdis, skaistinanti, valanti galia. Ji turi savybę visad kilti į viršų, jos dūmai sklaidosi danguje, todėl ugnis laikyta tarpininke tarp žmonių ir dievų, į ją lietos aukos, tikintis, kad su dūmais pasieks dievus. Ugnis yra suburianti – aplink ugnį vykdavo įvairios religinės apeigos, be jos buvo neįsivaizduojamos šventės, bendruomenės renginiai.

Gilesne prasme, ugnis yra tapatinama su dvasios liepsna, žmogaus užsidegimu, ryžtu, gyvenimo varu, dieviškumu (plg. mitą apie Prometėją, žmonėms pavogusį dieviškąją ugnį). Kosmologiškai ugnimi laikoma ne tik žmogaus įžiebiama ugnis, bet ir dieviškoji ugnis – žaibas, saulė, žvaigždės.

Iki krikščionybės atsiradimo Lietuvoje Vaidilutės ąžuolų giraitėse kurstė šventąją ugnį dievams. Ypatinga ugnies reikšmė buvo iškelta Vedų ir Avestos kultūrose, kur visi ritualai vykdavo tik ugnies pagalba.

Manoma, kad pirmieji ugnies pažabojimo pėdsakai aptinkami prieš 790 tūkst. metų dabartinio Izraelio teritorijoje. Mokslininkai spėja, kad religinės svarbos nuovoka galėjo išsivystyti būtent tuo metu.

## Šaltiniai
Jošikazu Nagai

**Jošikazu Nagai** (g. 1952 m. balandžio 6 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1971–1980 m.

## Šaltiniai
Keturių dykumų iššūkis

**Keturių dykumų iššūkis** () – daugiadienis ultramaratoninis bekelės bėgimas dykumų trasomis (Atakamos, Sacharos, Gobio dykumose, *Paskutinėje dykumoje* Antarktidoje) – vieną etapą sudaro 250 km trasa. Kol kas tik Ryan Sandes pavyko laimėti visus rungtynių etapus. Be to, jis laimėjo visas varžybas iš pirmo bandymo.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė.