open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Organdis

**Organdis** () – labai lengvas, pusiau permatomas, dažytas ar margintas medvilninis drobinio pynimo audinys iš plonų šukuotinių verpalų, sustandintas apdailos metu; vartojamas suknelėms, palaidinukėms, apsiuvams. Laikomas lengviausiu ir labiausiai šiugždančiu medvilniniu audiniu. 

## Aprašas
Organdis yra audžiamas balansuotu drobiniu pynimu (). Dėl standumo ir pluošto sudėties linkęs glamžytis.

Šio audinio peršviečiamumas ir šiugždumas yra išgaunami rūgštimi apdorojus nebalintą natūralios spalvos audinį. 

Organdis pagal apdailą būna trijų tipų: 
* standus () – dažniausia organdžio rūšis.
* pusstandis () ir minkštas (). Šie dažniausiai naudojami vasariniams drabužiams ir klostuotiems interjero elementams (užuolaidoms).


Vaizdas:Fanny Kemble by Thomas Sully, 1834.jpg|Tomo Salio (*Thomas Sully*) paveikslas „Fanny Kemble“. Jame pavaizduotos aktorės kostiumo rankovė iš organdžio.
Vaizdas:Yellow organdy gown by Dior - Publicity.jpg|Geltona suknelė su šleifu. Abu iš organdžio.

## Nuorodos

* Tortora, Phyllis (2006). Fairchild's Dictionary of Textiles 7th Edition. Fairchild. p. 396. ISBN 0-87005-707-3.
Puma Swede

**Puma Svedė** (, tikrasis vardas – *Johanna Jussinniemi*; g. 1976 m. rugsėjo 13 d. Stokholmas) – Švedijoje gimusi suomių kilmės pornografinių filmų aktorė.

## Biografija

Johana gimė Stokholme, tačiau abu jos tėvai yra kilę iš Suomijos. Baigusi mokslus ji kurį laiką dirbo modeliu ir kompiuterių įmonės reprezentaciniu veidu.

2004 m. ji persikėlė gyventi į JAV, kur po metų sulaukė pasiūlymo vaidinti pornografiniuose filmuose. Debiutavusi 2005 m., pradžioje ji rinkosi tik scenas su merginomis, tačiau jau metų pabaigoje, pasirodžius filmui „School of Hardcore“, ją buvo galima išvysti ir scenose su vyrais. Būdama viena iš aukščiausių merginų (178 cm) pornografijoje, ji dažnai atlieka dominuojančios, valdingos moters, kuriai paklūsta vyrai, vaidmenis. Jos pseudominas „Puma“ yra pagal automobilį „Ford Puma“, o „Swede“ reiškia Švediją.

2012 m. metais pasirodė jos autobiografinė knyga „Puma Swde, My Life as a Porn Star“, taip pat išleista ir jos gimtinėje. Nors aktorė nemažai laiko praleidžia gimtojoje Švedijoje, šioje šalyje ji nėra vaidinusi jokiame filme.

Be pornografijos Puma yra atlikusi nedidelius vaidmenis keliose komedijose: „Sex Galaxy“ (2008 m.), „I Hope They Serve Beer in Hell“ (2009 m.) ir „The 41-Year-Old Virgin Who Knocked Up Sarah Marshall and Felt Superbad About It“ (2010 m.)

## Šeima

2008 m. ji susižadėjo su aktoriumi Keiran Lee, su kuriuo 2009 m. pradžioje susituokė.

Asmeniniame gyvenime ji yra gera aktorės Nikki Benz draugė.

## Apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
Aarzemnieki

**Aarzemnieki** – Latvijos muzikos grupė. Ją sudaro vokalistas Jöran Steinhauer, smuikininkė Katrīna Dinanta, būgnininkas Raitis Vilumovs ir pianistas Guntis Veilands.

2014 metais dalyvavo Latvijos nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą. Nacionaliniame finale, kuriame dalyvavo 12 atlikėjų, paaiškėjo, kad šaliai Eurovizijoje atstovaus grupė Aarzemnieki su daina „Cake to Bake“. Grupė pirmajame Eurovizijos pusfinalyje užėmė 13 vietą ir į finalą nepateko.

Grupės pavadinimas, išvertus į lietuvių kalbą, reiškia „Užsieniečiai“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

|-
Barklainių Didysis akmuo

**Barklainių Didysis akmuo, Ėriškių miško akmuo** – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas Panevėžio rajone, Ramygalos seniūnijoje, ties Barklainių I kaimu. Vietinių žmonių vadinamas *Didžiuoju akmeniu*. Paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.

Riedulys stūkso Panevėžio miškų urėdijos Upytės girininkijos (481 kv., 19 skl.) teritorijoje. Pasiekiamas iš kelio  šalia Barklainių šiaurinio pakraščio, kur yra viadukas, pasukus žvyrkeliu į vakarus (link Ėriškių miško) apie 1,6 km. Pravažiavus aukštos įtampos liniją ir pasiekus miško pakraštį, už griovio toliau keliauti ta pačia kryptimi apie 0,5 km siauru sezoniniu miško keliuku. Akmuo stūkso pakelėje, iš dalies dengiamas tankių krūmokšnių. Kelio nuorodomis ar kitaip vietovėje nepažymėtas (2016 m. balandžio mėn. duom.). Priekyje, už 50 m yra kitas griovys (Molainios upelis), baigiasi miškas.

Kitas panašus riedulys netoli Barklainių – Užkalnių akmuo, gulintis atvirame lauke, į pietus nuo Barklainių.

## Riedulio būklė 1989 m.

Pirmykštė natūrali jo forma apskaldant kažkada buvo pažeista. Riedulio paviršius apsamanojęs, vietomis kerpėtas. Riedulio aplinka - padrėkusioje priemolingoje lygumoje augantis lapuočių (beržų, alksnių) miškas. Jame šis paminklinis riedulys guli prie pat traktorių labai išmalto keliuko (iš pietvakarių pusės), apie 50 m į pietryčius nuo magistralinio melioracijos kanalo, t. y. Molainos upelio. Į riedulio šoną remiasi seniai nupjauto nemažo alksnio kelmas (19 cm skersmens) ir dar du menkesni kelmukai, greta yra didžiųjų skruzdžių apgyventas nedidelis kupstas. Šitoje pat keliuko pusėje (pietvakarinėje) arti riedulio auga alksnių, beržų, o kitapus keliuko (šiaurrytinėje pusėje) tęsiasi nemažas iškirsto miško plotas, kuriame dabar želia jauni krūmokšniai. Prie riedulio nėra paminklinio stulpo, apsaugos zona riboženkliniais kuolais nepažymėta.

## Duomenys

Akmuo yra pilko granito, 2,9 x 2,5 m dydžio ir 1,4 m aukščio.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Nevada Smitas

**Nevada Smitas** () – 1966 m. sukurtas vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Steve McQueen. Filmas nominuotas Laurel apdovanojimui geriausios veiksmo dramos kategorijoje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Steve McQueen – Nevada Smitas / Maksas Sandas
* Karl Malden – Tomas Fičas
* Brian Keith – Jonas Kordas
* Arthur Kennedy – Bilis Bordou
* Suzanne Pleshette – Pilar
* Raf Vallone – tėvas Zakardis
* Martin Landau – Džesis Kou

## Turinys

Jaunuolio Makso Sando tėvus nužudo trejetas nusikaltėlių: Fičas, Kou ir Bodrou. Vaikinas dega noru keršyti, tačiau pavyti ir įveikti trijulę nėra lengva užduotis. Maksas susipažįsta su Jonu Kordu, ginklų prekeiviu, kuris jaunuolį apmoko elgtis su ginklu.

Po ilgų paieškų Maksas susiduria su vienu iš žudikų, Kou, turinčiu arklį, pažymėtą jo tėvų ūkyje. Maksui pavykta grumtynėse įveikti Kou, tačiau kitų jo sėbrų nepavyksta rasti dar ilgą laiką.

Iš laikraščio sužinojęs, kad antrasis ieškomasis, Bodrou, yra įkalintas griežto režimo stovykloje pelkėse, Maksas įmituoja nesėkmingą banko apiplėšimą, kad būtų suimtas. Įkalintas dvejiems metams, jis atsiduria toje pat stovykloje, kur Bodrou jo neatpažįsta. Ištyrinėjęs aplinką, Maksas pasiūlo jam bėgti. Jiems padeda gretimoje fermoje gyvenanti indėnė Pilar, parūpinanti valtį. Pabėgimas pavyksta, tačiau Pilar, įkasta gyvatės, miršta, o Maksas įvykdo savo teisingumą Bodrou.

Kad pasiektų paskutinį taikinį, Fičą, Maksas pasivadina Nevada Smitu ir sugeba įsilieti į jo gaują, planuojančią didelį apiplėšimą. Nors Fičas įtaria, kas iš tiesų yra Smitas, tai nesutrukdo apiplėšimui, po kurio Maksas ima jį persekioti. Po susišaudymo Fičas sužeidžiamas, tačiau Maksas nusprendia palikti jį gyvą, sakydamas, kad šis yra nevertas mirti...
Organza

**Organza** () – plonas, permatomas, standus drobinio pynimo audinys iš šilko ar viskozės siūlų; vartojamas oficialioms suknelėms, palaidinukėms arba kaip labai lengvas pamušalas.

Daug šiuolaikinių organzų audžiamos iš sintetinio pluošto (poliesterio, nailono). Šilko organzą audžia daug fabrikų palei Jangdzę ir Džedziango provincijoje (Kinija). Grubesnę šilko organzą audžia Bengalūro regione (Indija).
Prabangios šilko organzos audžiamos Prancūzijoje ir Italijoje.

Organza būna blizgi arba matinė. Raštai organzoje išgaunami keliais būdais – siuvinėjant, ėsdinant, marginant velenais.

Iš organzos siuvama vestuvinės ir vakarinės suknelės, ji naudojama miegamųjų ir kitų kambarių interjero puošimui. Dvigubo pločio viskozinės ir celiuliozės acetato organzos naudojamos kaip permatomos užuolaidos.


Vaizdas:Organza skirt - Finished!.jpg|Sijonas iš organzos
|Mergaitės suknelė iš organzos
File:Woman's Dress LACMA M.2007.211.940a-b (1 of 5).jpg|Moteriška suknelė iš šilko organzos ir satino (~1830 m.)
File:Woman's Dress LACMA M.2007.211.940a-b (2 of 5).jpg|Moteriška suknelės iš šilko organzos ir satino detalė


## Nuorodos
Užkalnių akmuo

**Užkalnių akmuo** (arba ***Barklainių akmuo, Ramygalos akmuo***) – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas Panevėžio rajone, Ramygalos seniūnijoje, ties Karvelių kaimu. Kiek toliau yra Užkalnių, Barklainių gyvenvietės.

Riedulys stūkso atvirame lauke prie melioracijos griovio (Linelio upelio vagos), apie 0,6 km į šiaurės vakarus nuo kelių  ir  sankirtos. Kelio nuorodomis ar kitaip vietovėje nepažymėtas (2014 m. balandžio mėn. duom.). Paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.

Kitas panašus riedulys – Barklainių Didysis akmuo.

## Istorija

Riedulys buvo surastas melioruojant ir gulėjo lygiame lauke netoli Černiauskų sodybos. Panevėžio rajono atsakingi administracijos pareigūnai nusprendė jį sunaikinti. Susprogdinti nesiryžo (arti sodyba, netoli plentas), todėl įsakė jį užkasti. Paminklinis riedulys 1984 m. pavasarį buvo įverstas į išraustą duobę ir palaidotas. Visuomenei reikalaujant ir Lietuvos TSR gamtos apsaugos komitetui pareikalavus, riedulys 1985 m. rudenį buvo vėl iškeltas į žemės paviršių ir paguldytas arčiau plento - prie melioracijos kanalo.

## Riedulio būklė 1989 m.

Stovis buvo įvertintas kaip patenkinamas, nes riedulys turi daug plyšių, įtrūkimų, yra nudažytas (matyt, atkasant, perstumdant su traktoriais). Geotopo aplinkos būklė buvo įvertinta kaip patenkinama. Riedulys guli palyginti lygaus ariamo lauko pakraštyje, greta
gilaus melioracijos kanalo. Aplinkui želia dilgėlės, kiečiai, usnys ir šiaip žolės, lauko pakraščiu pro riedulį važinėjama (llaikinas šio lauko keliukas). Prie pat riedulio (nuo melioracijos kanalo pusės) yra laikina paminklinė rodyklė: ant dviejų įsmeigtų lazdų pritvirtintas geltonai dažytas kartono lapas su įrašu „Barklainių Didysis akmuo“. Apsaugos zona riboženkliniais kuolais nepažymėta.

## Duomenys
* Aukštis: 1,90 m
* Ilgis: 3,13 m
* Plotis: 2,14
* Perimetras: 9,16 m
* Sudėtis: mikroklininis pegmatoidinis granitas su granatais.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Akmuo Rapolas

**Akmuo Rapolas** – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, gamtos paminklas Panevėžio rajone, apie 1,5 km į rytus nuo Krekenavos. Paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.

Riedulys stūkso Panevėžio miškų urėdijos Krekenavos girininkijos teritorijoje (87 kv., 25 skl.), Varnakalnio miške tekančio Linkavos upelio, vieno iš Nevėžio intakų, vagoje, Krekenavos regioniniame parke. Pasiekiamas iš kelio  pagal įrengtas nuorodas. Link akmens driekiasi pažintinis *Girinio takas*. Pusės kilometro ilgio take gausu informacijos apie mišką, galima užlipti į apžvalgos bokštelį, išvysti pro medžių tankmę Linkavos slėnį bei skardį, įrengtos atokvėpio vietos, Girinio pavėsinė. Kai kurie žmonės Rapolą dėl savo nemenko dydžio pavadina Puntuko broliu. 

## Duomenys

Akmuo yra 14,54 m apimties, 2,55 m aukščio, 5,14 m ilgio ir 4,18 m pločio. Uoliena – blastoklazitas (kataklazuotas granitogneisas).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Akmuo Rapolas (''mytrips.lt'')
Žironos provincija

**Žironos provincija** arba **Cheronos provincija** (, ) – Ispanijos provincija, esanti šiaurės rytinėje Katalonijos autonominio regiono dalyje. Šiaurės vakaruose ribojasi su Lerida, pietvakariuose su Barselona, šiaurėje turi pasienio ruožą su Prancūzija bei rytuose provincijos krantus skalauja Viduržemio jūra.

2024 m. duomenimis, provincijoje gyveno 821 108 gyventojų. Administracinis centras ir didžiausias miestas – Žirona. Svarbus pramonės, turizmo ir susisiekimo centras.

Provincija sudaryta iš 221-os savivaldybės (įskaint ir Žironos miestą).

Ljivijos savivaldybės eksklavas, kuris priklauso Žironos provincijai yra Prancūzijos teritorijoje.

## Miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Žirona – 100,2 tūkst. gyventojų
* Figeresas – 47,1
* Blanesas – 41,3
* Ljoret de Maras – 36,2
* Saltas – 33,2
* Olotas – 27,9
* Sant Feliu de Gičolsas – 22,1
* Palafrugelis – 21,9
* Banjolesas – 20,3

## Šaltiniai
Moleskinas

**Moleskinas** (; , iš  'kurmis' +  'kailis' ) – aštuonių nyčių satininio pynimo labai tankių ataudų sunkus medvilninis merserizuotas audinys, dažomas dažniausiai tamsiomis spalvomis. Po audimo pakerpamas, todėl viena pusė padengta trumpu minkštu pūku.  
Vartojamas darbo drabužiams. 

Žodžiu  vadina ir:
* iš šio audinio siūtus drabužius (dažniausiai kelnes). Tokie drabužiai žinomi kaip minkšti ir patvarūs. Kai kurie moleskino variantai gerai sulaiko vėją.
* lipnius pleistrus, kuriuos klijuoja prie odos, kad apsisaugoti nuo pūslių nutrynimo.
* kurmių kailiukus, kuriuos naudoja aprangai siūti.

## Naudojimas
Pilkšvai gelsvai žalias () moleskinas buvo naudojamas Bundesvero uniformoms pradedant 7-tu ir baigiant 10-to dešimtmečio pradžia, kai moleskiną pakeitė poliesterio ir medvilnės mišinio ruoželinio pynimo audeklas, margintas *[[Flecktarn]]* tipo kamufliažo dėmėmis. Vokiškojo moleskino paviršius buvo nekirptas (nesuformuotas pūkas), todėl jo geroji pusė buvo plokščia ir glotni (tuo skyrėsi nuo britaniškojo moleskino). Jis buvo tvirtas, tankiai austas audinys, nelaidus vėjui, atsparus trynimui. Jo pagrindiniai trūkumai buvo didelis plotinis tankis ir neatsparumas vandeniui. 

Moleskinas dažnai naudojamas siūti kelnėms, kurios panašios į džinsus savo išvaizda, todėl kartais vadinamos *moleskininiais džinsais* ().

Moleskino skiautės, padengtos iš blogosios pusės klijine danga, naudojamos kaip pleistras pėdoms apsaugoti nuo pūslių sutrynimo. Jei pūslė jau susidarė, tai moleskino pleistre iškerpama skylė, kad užklijavus pleistrą moleskinas nespaustų pačios pūslės. Storas moleskinas apsaugo pūslės sritį nuo tolesnio trynimo.  

Moleskinas naudojamas video ir/ar audio įrašyme su prisegamu mikrofonu (). Kai norima paslėpti tokį mikrofoną po drabužiais, iškyla problema, nes viršutinis drabužių sluoksnis trinasi į mikrofono paviršių ir įraše atsiranda nereikalingas šio trynimosi triukšmas. Tokį triukšmą labai mažina apie mikrofoną priklijuota moleskino juostelė, kuri pakelia viršutinį drabužių sluoksnį virš mikrofono paviršiaus.

## Nuorodos
Bisau Gvinėjos regionai

**[[Bisau Gvinėja]]** administraciškai yra daloma į 8 **regionus** () bei vieną autonominį sektorių (*sector autónomo*), kuris apima šalies sostinę. Regionai savo ruožtu dalomi į sektorius, kurių šalyje esti 37.

{| style="background:transparent;"
|- valign="top"
|

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Guinea-Bissau (Citypopulation.de)
* Regions of Guinea-Bissau (Statoids.com)
Bafatos regionas

**Bafatos regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos centrinėje dalyje. Administracinis centras – Bafata.

## Geografija

Regionas yra tarp Ojo vakaruose, Gabu rytuose, Kinaros ir Tombali regionų pietuose, šiaurėje ribojasi su Senegalu. Bafata teka Žeba su Korubalu bei Kampasa. Vakaruose prasideda Žebos estuarija.

## Administracinis suskirstymas

Bafatos regionas padalintas į 6 sektorius:
* Bafata
* Bambadinka
* Kontuboelas
* Galomaras
* Gamamundas
* Šitolė
Eglė Rakauskaitė

**Eglė Rakauskaitė** (g. 1967 m. balandžio 30 d.  Vilniuje) – Lietuvos tarpdisciplininė menininkė.

## Biografija
1993 m. baigė tapybos studijas Vilniaus dailės akademijoje.

Nuo 1991 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. 1999 m. 48-ojoje Venecijos bienalėje su Mindaugu Navaku atstovavo Lietuvai..

## Šaltiniai
Hardangervida

**Hardangervida** () – didžiausias kalnų plokščiakalnis, iškilęs Norvegijoje daugiau kaip 1100–1400 m virš jūros lygio. Savitą jo išvaizdą lemia stačios viršukalnės kaip Horteigenas ir Hardangerjekuleno ledynas. Dalį regiono užima Hardangervidos nacionalinis parkas. Daugybė upių išteka iš kalnų ežerų. Žinomiausi – Numedalslegenas ir Telemarksvasdragetas rytuose, Bjorėja ir Veringsfosenas vakaruose. Senovėje susiformavę keliai ir pėsčiųjų takai liudija apie anksčiau gyvenusių žmonių žygius per kalnus. Medžiotojai čia tykodavo šiaurės elnių, o žvejai iki šiol žvejoja upėtakius.
Biombo regionas

**Biombo regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Kinjamelas.

## Geografija

Regionas yra tarp Kašeu šiaurėje, Ojo ir Bisau rytuose. Iš pietų supa Žebos estuarija, iš vakarų – vandenynas. Šiauriniu pakraščiu driekiasi Mansonos estuarija.

## Administracinis suskirstymas

Biombo regionas padalintas į 3 sektorius:
* Kinjamelas
* Prabisas
* Safimas
Bolamos regionas

**Bolamos regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Bolama.

## Geografija

Regionas apima Bižagošo salyną, kurį sudaro daugiau nei 20 salų, bei nedidelę dalį žemyno su San Žuano miesteliu.

## Administracinis suskirstymas

Bolamos regionas padalintas į 3 sektorius:
* Bolama – apima Bolamos, Galinjaso salas bei žemyninę dalį;
* Bubakė – apima pietinę salyno dalį: Bubakę, Orangozinją, Orangą, Rošą, Žuan Veirą, Sogą, Rubanę, Menekę;
* Karavela – apima šiaurinę salyno dalį: Karavelą, Karašę, Uną, Unjakomą, Urakanę, Enu, Formosą, Pontą, Rają.
Gabu regionas

**Gabu regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos rytinėje dalyje. Administracinis centras – Gabu.

## Geografija

Regionas ribojasi vakaruose su Bafata, pietvakariuose su Tombali, iš pietų ir rytų supa Gvinėja, iš šiaurės – Senegalas. Paviršius – savanomis apaugusi lyguma, rytuose iškylanti į iki 300 m aukštį siekiančias aukštumas. Teka Žebos, Korubalo, Kampasos aukštupiai.

## Administracinis suskirstymas

Gabu regionas padalintas į 5 sektorius:
* Bojė
* Gabu
* Pišė
* Pirada
* Sonakas
Lančiūnavos ąžuolas

**Lančiūnavos ąžuolas** – augęs  Kėdainių rajono savivaldybėje buvęs valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Jis yra vienas iš lankytinų objektų Truskavos seniūnijoje, esantis Kėdainių miškų urėdijos Lančiūnavos girininkijos (23 kv., 3 skl.) teritorijoje, Lančiūnavos miške. Pasiekiamas iš kelio  pasukus į rytus. Posūkio vieta šiame kelyje – apie 1 km į šiaurę nuo Lančiūnavos (). Toliau keliaujama miško keliu apie 2,5 km, yra nuorodos. Pakeliui telkšo nedidelis ežerėlis buvusio karjero vietoje.

Ąžuolas paskelbtas saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1960 m. rugsėjo 1 d. įsakymu Nr. 165, dvidešimt pirmojo amžiaus antrajame dešimtmetyje ąžuolas nudžiūvo ir 2018 m. balandžio 16 d. įsakymu iš gamtos paveldo objektų išbrauktas. 

## Duomenys

Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*), jo aukštis 28 m. Kamieno apimtis – 4,7 m (1,3 m aukštyje).


Kelias prie Lančiūnavos ąžuolo.JPG|Rodyklė: 150 m iki ąžuolo
2019. Lančiūnavos ąžuolas.JPG|2019 m. Prie kamieno išlikęs informacinis ženklas
2019. Lančiūnavos ąžuolas su Alina.JPG|Prie gulinčio kamieno nelikę kelmo


## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Kėdainių miškų urėdijos paveldo objektai
Grenadinas

**Grenadinas** (; ) – lengvas šilkinis ar iš kitokių daugiagijų siūlų suknelinis, juostuoto ar languoto pynimo audinys.

Audinys lytint primena gazą. Audžiamas žakardinėmis audimo staklėmis. Pradėtas austi Italijoje. XVIII a. Prancūzijoje buvo populiarus juodas grenadinas, naudotas kaip juodi šilko nėriniai. Dabar šilkinis grenadinas naudojamas kaklaraiščių gamyboje.
 
## Nuorodos
Gabardinas

**Gabardinas** (; ) – patvarus, tankus diagonalinio, rečiau – kordinio pynimo audinys, kurio paviršiuje vyrauja metmenys. Audžiamas iš vilnonių, medvilninių arba viskozinių verpalų.

Naudojamas siūti kostiumams, paltams, kelnėms, uniformoms, vėjastriukėms ir pan. drabužiams.

## Audinys
Gabardinas paprastai audžiamas iš tradicinių šukuotinės vilnos verpalų, tačiau gali būti naudojami ir medvilnė, tekstūrizuotas poliesteris ar jų mišinys. Gabardinas visada turi daug daugiau metmenų negu ataudų.

Medvilnės gabardinas pagal užsakymus siuvamuose klasikiniuose vyriškuose kostiumuose naudojamas kišenių pamušalams, nes kišenėse nešiojamos smulkmenos paprastai greitai pratrina skyles paprastai mechaniškai netvirtame įprastinių pamušalų audinyje.

Drabužiai iš gabardino paprastai žymimi kaip tinkami tik sausajam cheminiam valymui, kas tipiška vilnonės tekstilės gaminiams.

Žodžiu  gali vadinti ir ruoželinį pynimą, naudojamą gabardino audeklui austi, bei lietpalčius iš tokio audinio.

## Istorija

Vaizdas:Burberry advertisement angling suite of gabardine fabric 1908.jpg|*Burberry* kompanijos skelbimas, reklamuojantis gabardininį žvejo kostiumą
Vaizdas:Gabardine (PSF).png|Viduramžių apsiaustas 

Gabardiną 1879 m. išrado Tomas Berberis (*Thomas Burberry*), mados namų *[[Burberry]]*, garsių ir dabar, įkūrėjas.

Pirmieji gabardinai buvo nelaidūs vandeniui, nes nuo tankiai suausto gabardino paviršiaus lietaus lašai nusirita, tad audinys sunkiai įmirksta. Gabardino lietpalčiai buvo smagesni nešioti negu gumuoti makintošai. Manoma, kad audinys pavadintas pagal žodį , kuris pradžioje reiškė ilgą laisvą apsiaustą, kokius vilkėdavo viduramžiais, o vėliau – apsiaustą nuo lietaus.

*Burberry* gabardininius drabužius vilkėjo poliariniai tyrinėtojai, pvz., Pietų ašigalį pirmas (1911 m.) pasiekęs Roaldas Amundsenas ir Ernestas Šekeltonas, kurio ekspedicija 1914 m. bandė kirsti Antarktidą. Striukę iš gabardino vilkėjo Džordžas Meloris 1924 m. nesėkmingajame žygyje į Everesto viršūnę.

XX a. 6-tą dešimtmetį iš gabardino siuvo spalvingus raštuotus laisvalaikio švarkus, kelnes ir kostiumus. Tokios kompanijos, kaip „J. C. Penney“, „Sport Chief“, „Campus“, „Four Star“ ir „California Trends“ siuvo trumpas striukes (kartais išverstines), vadinamas  'savaitgalio striukės'.

## Nuorodos

* Cumming, Valerie, C. W. Cunnington and P. E. Cunnington. *The Dictionary of Fashion History*, Berg, 2010, ISBN 978-1-84788-533-3
* Kadolph, Sara J., ed.: *Textiles*, 10th edition, Pearson/Prentice-Hall, 2007, ISBN 0-13-118769-4
* Picken, Mary Brooks: *The Fashion Dictionary*, Funk & Wagnalls, 1957. (1973 edition ISBN 0-308-10052-2)
Thomas Burberry

**Tomas Berberis** (*Thomas Burberry*; g. 1835 m. rugpjūčio 27 d. – m. 1926 m. balandžio 4 d.) – anglų vyriškos aprangos tiekėjas, *[[Burberry]]* mados namų įkūrėjas, gabardino išradėjas.

## Biografija
Gimė 1835 m. rugpjūčio 27 d. *Brockham Green* kaime netoli Dorkingo. Mokėsi *Brockham Green* kaimo mokykloje.

Tomas Berberis buvo vietinio manufaktūros prekybininko mokinys parduotuvėje. 1856 m. jis atidarė savo aprangos verslą Beizingstoke.

Berberis suprato viešumo ir reklamos poreikį, tad pasirūpino, kad lordas Kitčeneris ir lordas Bade-Pauelas vilkėtų jo paltus, saugančius nuo blogo oro. Tokiomis priemonėmis jis savo verslą išplėtė į vieną didžiausių aprangos verslų D. Britanijoje.

Jis buvo absoliučios blaivybės šalininkas, kovojo prieš rūkymą. Jis taip pat buvo prisiekęs baptistas, melsdavęsis kiekvieną rytą.

Tomas Berberis mirė 1926 m. savo namuose *Hook* miestelyje netoli Beizingstoko.

## Šeima
Buvo dukart vedęs. Pirmoji žmona buvo *Catherine Hannah Newman*, antroji *Mary Marshall*. Turėjo du sūnus.

## Nuorodos
Šilinis pjūklius

**Šilinis pjūklius** (*Barbitistes constrictus*) – Pjūklinių (*Phaneropteridae*) šeimos vabzdys. Paplitęs Europoje, Lietuvoje nedažnas. Žiogas gyvena daugiausia krūmynuose, pievose, kartais randamas miškuose. Ilgis – 14–20 mm (suaugėlis). Žiogas žalias, sparnai trumpi, kiaušdėtis kardo pavidalo. Vabzdys visaėdis.

## Nuorodos
* http://orthoptera.speciesfile.org/Common/basic/Taxa.aspx?TaxonNameID=4327 – Nuotraukos, taksonomija ir paplitimas
Pelkinis smailiagalvis

**Pelkinis smailiagalvis** (*Conocephalus dorsalis*) – žiogų () šeimos vabzdys. Paplitęs Europoje, šiaurės vakarų Azijoje. Lietuvoje aptinkamas nedažnai.

## Išvaizda
Žiogo suaugėlis 10–15 mm ilgio, žalias, su plačia ruda išilgine juosta ant nugaros. Patelės turi kiaušdėtę, kuri siekia apie 8–9 mm. Antenos ilgos, iki 2,5 karto ilgesnės už patį žiogą. Sparnai rudi, įvairaus ilgio (kartais pakankamo, kad galėtų skraidyti).

## Biologija ir ekologija
Vabzdys visaėdis, nimfos daugiau augalėdės. Patinėliai svirpia skleisdami aukšto dažnio garsus ir taip viliodami pateles. Patelės kiaušinius deda į augalų stiebus.
Žiogai gyvena pelkėtose pievose, krūmynuose.

## Nuorodos
* http://orthoptera.speciesfile.org/Common/basic/Taxa.aspx?TaxonNameID=1133433 – Taksonomija, paplitimas, nuotraukos.
* http://www.orthoptera.org.uk/account.aspx?spname=Conocephalus%20dorsalis  – Informacija ir nuotraukos
Vėjastriukė

**Vėjastriukė** () – plona striukė, skirta sulaikyti šaltą vėją ir lengvą lietų. Tai paprastai lengva striukė, šiais laikais dažniausiai iš sintetinio audeklo. 
Dažnai turi elastinius juostą ir rankogalius, užsegama užtrauktuku. Neretai turi kapišoną, kuris gali būti paslepiamas apykaklėje ar nusegamas. 

## Angliški pavadinimai
Terminas  daugiausia naudojamas Šiaurės Amerikoje ir Japonijoje, tai bendriniu žodžiu tapęs prekės ženklas, kurį kažkada naudojo Čikagos „John Rissman“ kompanija savo gabardininėms striukėms vadinti.  

Žodis  naudojamas D. Britanijoje ir kai kuriose Tautų Sandraugos šalyse, įskaitant Indiją. D. Britanijoje striukes *windcheater* dar vadina  ar . Terminas *windcheater* yra ankstesnis už *windbreaker*, pradžioje reiškė viršutinį drabužį, kuris užsivelkamas per galvą, o ne užsagstomas, kaip dabartiniai *windbreaker*. Skirtingai negu *windbreakers*, kurie yra iki juosmens ir dygsniuoti, *windcheaters* paprastai būna iki šlaunų ir nedygsniuoti, be pamušalo.
Kagulas

**Kagulas** (, iš  'kapišonas') – lengva, vėjo ir lietaus nepraleidžianti striukė su kapišonu, paprastai be pamušalo. Kagulas dažnai siekia kelius.

## Variantai
Kagulus, kurie gali būti suvynioti į labai kompaktišką ritinėlį ir nešiojami krepšyje ar kišenėje, išrado *Noel Bibby* (kompanija „Peter Storm Ltd“) XX a. 6-to dešimtmečio pradžioje. Jis turėjo nenuimamą kapišoną, elastinius ar virvele užtraukiamus rankogalius, o kaklo iškirptėje – kelis spraustukus ar trumpą užtrauktuką. Jie nebuvo priekyje atsagstomi, juos vilkdavosi per galvą. 

Egzistavo kagulo variantas, kur suvyniojus kapišonas ar viena iš kišenių tampa krepšeliu, į kurį supakuojamas suvyniotas kagulas. 
Tokie kagulai 8-tą dešimtmetį labai išpopuliarėjo D. Britanijoje, jų prekių ženklai buvo *Pack-a-Mac* ir *Cag in a Bag*.

## Taip pat skaitykite
* Anorakas
* Makintošas
* Vėjastriukė

## Nuorodos
Kašeu regionas

**Kašeu regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos šiaurės vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Kašeu.

## Geografija

Regionas ribojasi vakaruose su Oju rytuose, su Biombu pietuose, iš šiaurės ribojasi Senegalas. Iš vakarų skalauja Atlanto vandenynas. Yra giliai įsiterpiančios Kašeu ir Mansoa estuarijos. Regionui priklauso greta žemyno esančios Žetos ir Pesišės salos.

## Administracinis suskirstymas

Kašeu regionas padalintas į 6 sektorius:
* Biženė
* Bula
* Kašeu
* Kajo
* Kančungas
* San Domingošas
Kinaros regionas

**Kinaros regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Buba.

## Geografija

Regionas ribojasi su Bafata rytuose, su Tombali pietuose, su Bolama vakaruose. Iš vakarų supa Atlanto vandenynas, iš šiaurės – Žebos ir Korubalo estuarijos. Gilyn į regioną įsiterpusios Didžiosios Bubos ir Tombali estuarijos. Yra Kontanjeso nacionalinis parkas.

## Administracinis suskirstymas

Kinaros regionas padalintas į 4 sektorius:
* Buba
* Empada
* Fulakunda
* Titė
The Common Linnets

**The Common Linnets** – olandų muzikos grupė, susikūrusi 2013 metais.

2013 m. lapkričio 25 d. olandų transliuotojai AVRO ir TROS paskelbė spaudos konferencijoje, kad grupė atstovaus Nyderlandams 2014 m. Eurovizijos konkurse Kopenhagoje. Kovą paskelbta daina „Calm After the Storm“, kuri pristatyta olandų televizijos laidoje *De Wereld Draait Door*. Galutinė dainos versija išleista kovo 13 dieną.

## Diskografija

### Albumai
* 2014: *The Common Linnets*
* 2015: *II*

### Singlai
* 2014: *Calm After the Storm*
* 2014: *Give Me a Reason*
* 2014: *Christmas Around Me*
* 2015: *We Don't Make the Wind Blow*
* 2015: *Hearts On Fire*
* 2016: *In Your Eyes*

## Nuorodos

* Oficiali grupės svetainė

|-
Auksiaspalvis grūzdas

**Auksiaspalvis grūzdas** (*Lactarius chrysorrheus*) – ūmėdinių šeimai priklausantis nevalgomas grybas.

## Išvaizda

 

Kepurėlė 4–6 cm skersmens, iš pradžių iškili, vėliau paplokščia ir galiausiai per vidurį įdubusi, jaunų vaisiakūnių kraštai užsilenkę žemyn. Luobelė plika, matinė, dažnai padengta tamsiomis dėmėmis. Kotas 4– 8 cm ilgio ir 1,5 – 2 cm skersmens, lygus, cilindriškas, kartais su šiek tiek gumbiškai sustorėjusiu pagrindu. Lakšteliaintankūs, dažnai šakoti, nelabai platūs. Trama trapi balsva bekvapė, labai aštraus skonio. Sporos yra baltos, elipsės formos 6,4 -8,0 x 5,7 -6,3 mikrometrų dydžio. Bazidiosporos, pailgos, 30- 50 × 8,5 -11 mikrometrų dydžio.

Spalvos ir formos kaita:  kepurėlė būna ochros geltonumo arba šviesiai oranžinių atspalvių, su tamsesnėmis įvairios formos ir dydžio dėmėmis kraštuose. Kotas pilnaviduris, vėliau pasidaro tuščiaviduris; iš pradžių jis būna balsvas, tačiau greitai įgauna šviesiai oranžinį  atspalvį. Lėkšteliai kreminiai, vėliau tramos spalvos. Perpjovus tramą išsiskiria baltos pieniškos sultys, kurios pabuvusios ore pagelsta.

## Augavietė

Šis gana retas grybas, mėgsta lapuočių miškus, kur auga pavieniui arba grupėmis po ąžuolais ir kaštonais.

Sezonas:  liepa – rugsėjis

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (93 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Baltasis godūnas

**Baltasis godūnas** (*Choiromyces meandriformis*) – bobausinių šeimai priklausantis, požeminis, valgomas (IV kategorijos) grybas. Lietuvoje yra nykstantis, todėl įtrauktas į Lietuvos raudonąją knygą. Lietuvoje dar vadinamas **rusų baltuoju triumu**, **laumiabulviu**.

## Išvaizda

Vaisiakūniai 3-8 cm skersmens, netaisyklingi, dažniausiai kauburiuoti; luobelė šviesi, gelsvai pilka arba šviesiai ruda, lygi, kartais tinkliškai išmarginta baltais ruoželiais ir atrodo lyg suaižėjusi. Trama tampri, jaunų vaisiakūnių balta, senesnių baltai pilka, skersiniame pjūvyje matyti daugybė gelsvai rudų ir tamsesnių raukšlių. Aukšliai verpstiški, į viršūnę platėja, juose yra po 8 sporas. Sporos šviesiai gelsvos, rutuliškos, 16-21 μm, jų paviršiuje gausu ilgų, iki 4, kartais net iki 8 μm ilgio dygliukų.

## Augavietė

Auga lapuočių ir spygliuočių miškuose, ypač kalkingose dirvose. Godūno vaisiakūniai dažnai išlenda į dirvos paviršių, todėl juos rasti lengviau negu trumus. Auga vakarinėje, pietvakarinėje, vidurio, rytinėje ir šiaurės rytinėje Lietuvos dalyse. Europoje šiauriausia šio grybo paplitimo riba nustatyta ties Danija, centrine Švedija ir vakarine Lietuvos dalimi.

Sezonas:  liepa – spalis

## Nuorodos

*  Aprašai apie grybus 

*  Lietuvos Raudonoji knyga
Bafata

**Bafata** yra Centrinės Bisau Gvinėjos miestas, žinomas kaip Amilkaro Kabralo gimtinė. 2010 m. mieste gyveno 34,7 tūkst. žmonių.

Bafatos apylinkės garsėja laukine gamta, ypač beždžionėmis. Svarbiausia miesto pramonė yra plytų gamyba. Bafata yra Bafatos regiono sostinė ir Bafatos vyskupystės centras.

## Sportas
* Háfia FC de Bafatá – futbolo klubas; rungtyniavęs stipriausiame šalies futbolo divizione;
* Bafatos miesto stadionas;

## Galerija

File:Mercado de Bafatá 2.jpg|Turgus
File:Colonial building on Avenida Principal, Bafatá, Guinea-Bissau 1.jpg|
File:Day221-Bike-130612 (9290907859).jpg|
File:Rua principal de Bafatá - 20130612-DSC 9045.jpg|pagrindinė gatvė
File:Bafatá_cathedral,_Bafatá,_Guinea-Bissau_2.jpg|bažnyčia
File:20130612-DSC 9048 (9293655064).jpg|
File:Regional education administration in Bafatá, Guinea-Bissau.jpg|


## Išnašos
Paprastasis taukius

**Paprastasis taukius** (*Sarcosoma globosum*)&nbsp;– taukinių šeimai priklausantis nevalgomas grybas. Šis grybas yra beveik išnykęs. Dėl to yra įtrauktas į Lietuvos raudonąją knygą. Paprastasis taukius yra labai retas ir nykstantis grybas visoje Europoje.

## Išvaizda

Vaisiakūniai 3–8&nbsp;cm skersmens, dažniausiai rutuliški, raukšlėti, rudi, vidus pilnas bespalvių, į alyvą panašių gleivių. Vaisiakūnio viršuje yra apvalus lėkštelės pavidalo, tamsiai rudos spalvos įdubimas. Tai vaisinė grybo dalis, kurioje statmeniškai išsidėstę aukšliai. Aukšliai cilindriški, 350–400x17–20 μm. Sporos elipsiškos, 25–28x9–11 μm.

## Augavietė

Auga miško paklotėje tarp spyglių ir samanų, dažniausiai brandžiuose eglynuose, jų pakraščiuose, kartkartėmis didelėmis grupėmis. Ilgą laiką buvo teigiama, kad retas grybas jau išnykęs. Lietuvoje nebuvo aptinkamas nuo 1960 iki 2008 metų. Per pastaruosius penkerius metus, Lietuvoje registruotos ne mažiau kaip penkios šio grybo radavietės. Vaisiakūniai išdygsta ne kasmet, esant nepalankioms sąlygoms grybiena gali neišauginti vaisiakūnių ir kelerius metus. Pasitaiko, kad po atodrėkių išdygsta ir gruodžio mėnesį.

Sezonas: žiemą lapkritis–gruodis, pavasarį kovas–gegužė

## Nuorodos

* Daug informacijos apie Lietuvoje augančius grybus 
*  Lietuvos raudonoji knyga
Ojo regionas

**Ojo regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos šiaurinėje dalyje. Administracinis centras – Farimas.

## Geografija

Regionas ribojasi su Bafata rytuose, su Kašeu vakaruose, su Biombu ir Bisau pietvakariuose, iš šiaurės riboja Senegalas, iš pietų skalauja Žebos estuarija. Svarbiausios upės – Kašeu, Mansoa. Būdingos žemumos, apaugusios savanomis. Aukštis iki 70 m.

## Administracinis suskirstymas

Ojo regionas padalintas į 5 sektorius:
* Bisora
* Farimas
* Mansaba
* Mansoa
* Njakra
Elmetas

**Elmetas (Elfedas)** () – britų karalystė, kuri įsukūrė Vakarų Ridinge šiuolaikiniame Jorkšyre.

## Istorija
Karalystė buvo įkurta apie 460 metus, atskirta nuo Regedo karalystės sudėties. Pirmuoju Elmeto karaliumi tapo Masgvidas Glofas, Ebrauko valdovo, Gurgusto sūnus. Pietų karalystės pasienis ėjo pagal Šifo upę, rytų - pagal Uorfo upę. Karalystė ribojosi su anglosaksų karalystėmis Deira ir Mersija. Įsikūrusi teritorijose šiuolaikinių grfysčių Notingemšyro, Derbšyro, Stafordšyro, Lesteršyro ir Pietų Jorkšyro.

Ribose tarp  V ir VI amžiaus Elmetas dalyvavo sudarant Kalchvinedo karalystę. VI amžiaus antroje pusėje Elmeto valdovai dalyvavo britų karuose prieš anglus, tačiau nesėkmingai. O 616 metais Elmetas buvo užgrobtas Deiros karaliaus Edvino Šventojo prijungdamas Elmeto teritoriją prie savo valdų.

## Elmeto valdovai
* Masgvidas Glofas (460–495)
* Laenogas ap Masgvidas (495–540), 
* Artuisas ap Masgvidas (540–560), 
* Gvalogas ap Lanogas (560–590), 
* Kvaradogas ap Gvalogas (590–616), 

## Nuorodos
* 
## Šaltiniai
* 
* David Rollason, *Northumbria, 500-1100*, Cambridge University Press (2003)
* Christopher A Snyder, *The Britons*, Blackwell Publishing (2003)
* Alex Woolf, "Romancing the Celts: a segmentary approach to acculturation", in *Cultural Identity in the Roman Empire*, ed. Ray Laurence, Joanne Berry. Routledge (1998)
Tombali regionas

**Tombali regionas** () – regionas Bisau Gvinėjos pietinėje dalyje. Administracinis centras – Katio.

## Geografija

Regionas ribojasi su Kinaros, Bafatos ir Gabu regionais šiaurėje, iš pietų riboja Gvinėja, iš vakarų skalauja Atlanto vandenynas. Svarbiausios upės – Kasinė ir Kumbiža (sudaro gilias estuarijas). Priklauso Melo sala.

## Administracinis suskirstymas

Tombali regionas padalintas į 4 sektorius:
* Bedanda
* Kasinė
* Katio
* Kebas
Užtraukiamoji virvelė

**Užtraukiamoji virvelė**, *užtraukutė* () – virvelė (grandinėlė, kaspinas, raištelis ar juosta) iš bet kokios tekstilinės ar netekstilinės medžiagos,  skirta drabužio ar drabužio dalies dydžiui reguliuoti ar pačiam drabužiui užsegti, krepšiui uždaryti. Tam virvelė patraukiama ir užfiksuojama (paprastai surišama, kartais fiksuojama spaustuku). Paprastai užtraukiamoji virvelė būna perveriama per praveras, kilpas, ąsas ir pan., todėl tokias virveles dar vadina *įveriamoji virvelė*

Laisvosios užtraukiamosios virvelės dalies ilgis gali padidėti, kai užveržiant ji sutraukiama. Kai kuriais atvejais naudojama kilpos pavidalo užtraukiamoji virvelė su spaustuku, o ne vienlinka įveriamoji virvelė su dviem laisvais surišamais arba nesurišamais galais.

## Naudojimas
Užtraukutės naudojamos :
* drabužiuose – striukėse, kelnėse, pižamose, beretėse ir pan.,
* bagažo reikmenyse – krepšiuose, kuprinėse ir pan.,
* turistiniuose reikmenyse – miegmaišiuose,
* talpyklėse – šiukšlių maišuose,
* avalynėje – bateliuose (batraiščiai).

Dažnai drabužių, krepšių ir pan. užtraukiamosios virvutės galuose turi antgalius, kurie neleidžia galams nuspurti, palengvina virvelės įvėrimą į pravėras. 


Vaizdas:Felpa.JPG|Drabužis su užtraukute
Vaizdas:Dressed in yellow for summer.jpg|Geltona suknelė su užtraukute ties klubais
File:Kvit pompadur med blomar NF.1928-0408.jpg|Kapšelis su užtraukiamąja juostele
File:Tight bed sheet.jpg|Užtraukiamoji virvutė paklodei tvirtinti
File:Change purse open.jpg|Atidarytas megztas kapšelis su užtraukute


## Pavojai
1996 m. JAV Vartotojų produktų saugos komisija () išleido nurodymus vaikų viršutinių drabužių saugai, turinčius apsaugoti nuo pasismaugimo drabužių kaklo ar juosmens užtraukiamosiomis virvutėmis ar apsiraizgymo jomis. 
Vaikų drabužių virvutės yra paslėptas rizikos veiksnys, nes gali tapti mirties ar sužalojimų priežastis, kai virvutės užsikabina už žaidyklų ir žaidimų aikštelių įrangos, autobusų durų, lovyčių ir pan. 
1985-1999 m. CPSC gavo pranešimus apie 22 mirtis ir 48 nemirtinus nelaimingus atsitikimus, kai vaikų drabužių virvutės už ko nors užkliuvo. 2006 m. CPSC išleido laišką vaikų viršutinių drabužių gamintojams, importuotojams ir pardavėjams, kuriuo ragina užtikrinti, kad drabužiai neturėtų kapišonų užtraukiamųjų virvučių, kurios kelia vaikams pasismaugimo grėsmę. Paskutiniais metais JAV buvo atšaukti keletas gaminių dėl galimos pasismaugimo grėsmės.

Lietuvoje galioja analogiškos paskirties europinis standartas LST EN 14682:2008. Vaikiškų drabužių sauga. Vaikiškų drabužių virvelės ir įveriamosios virvelės. Techniniai reikalavimai

## Nuorodos
Jonavos Neries stadionas

**Jonavos Neries stadionas** – futbolo stadionas Jonavos užmiestyje, kairiajame Neries krante. Stadione dažniausiai vykdomos jaunimo ir vietinių klubų futbolo varžybos.

Stadiono operatorius – Jonavos rajono savivaldybės kūno kultūros ir sporto centras. Stadione įrengta žolės laistymo sistema. Tai buvęs didžiausias miesto stadionas iki Jonavos centrinio stadiono atidarymo.

## Istorija

Sovietmečiu „Neries“ stadionas buvo pagrindinis Jonavos rajono stadionas. Vėliau pastatytas Jonavos miesto stadionas, o „Neries“ stadionas daugiausia naudojamas vaikų ir jaunimo sporto reikmėms. 2013 m. įrengta laistymo sistema.

## Šaltiniai
Michailas Miasnikovičius

**Michailas Miasnikovičius** (, g. 1950 m. gegužės 6 d. Naujajame Snove, Nesvyžiaus rajone, Minsko srityje) – Baltarusijos politikas, valstybės veikėjas, buvęs Baltarusijos ministras pirmininkas (2010–2014 m.).

## Biografija

1972 m. baigė Bresto inžinierinį statybos institutą, 1989 m. – Minsko aukštąją partinę mokyklą. Ekonomikos mokslų daktaras (1998 m.), profesorius (2003 m.).

1972–1973 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1973 m. pradėjo dirbti vandens tiekimo įmonėje Minske, vėliau buvo inžinierius Minsko vykdomojo komiteto komunalinio ūkio valdyboje. 1983–1984 m.buvo Minsko miesto Tarybų rajono liaudies deputatų tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas, vėliau – Minsko vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas. 1985–1986 m. – Baltarusijos komunistų partijos Minsko miesto komiteto sekretorius, vėliau – Baltarusijos TSR komunalinio ūkio ministras. 1990 m. paskirtas BTSR ministrų tarybos pirmininko pavaduotoju – valstybinio ekonomikos ir planavimo komiteto pirmininku.

1991–1994 m. buvo Baltarusijos ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas. 1994 m. Baltarusijos prezidento rinkimuose vadovavo kandidato V.Kebičiaus rinkimų štabui, tačiau rinkimus laimėjęs Aleksandras Lukašenka pasiūlė jam dirbti savo komandoje ir paskyrė vicepremjeru, o 1995 m. – prezidento administracijos vadovu. Šiose pareigose M. Miasnikovičius dirbo iki 2001 m.

2001 m. rugsėjo mėn. A.Lukašenka paskyrė jį savo padėjėju ypatingiems pavedimams, o spalio mėn. – Nacionalinės mokslų akademjos prezidentu. Nuo 2004 m. spalio mėn. – Mokslų akademijos prezidiumo pirmininkas.

2010 m. gruodžio 28 d. paskirtas Baltarusijos Respublikos ministru pirmininku. Rusijoje kilus ekonominei krizei, smarkiai pablogėjo ir Baltarusijos ekonomikos padėtis. 2014 m. gruodžio 27 d. A. Lukašenka atleido ministrą pirmininką M. Miasnikovičių, kelis ministrus ir regionų gubernatorius, Nacionalinio banko valdybos pirmininkę. 

## Šaltiniai

|-
Geltonasis kiškiaausis

**Geltonasis kiškiaausis** (*Otidea onotica*) – pironeminių šeimai priklausantis  ketvirtos kategorijos valgomas grybas. Dėl savo retumo yra saugotinas ir įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Išvaizda

Vaisiakūniai mėsingi, gelsvai rausvi, gelsvi, asimetriškai susisukę, pailgi. Kepurėlė 3- 5 cm aukščio, 3 cm skersmens, į apačią siaurėja ir pereina į kotą. Kotas trumpas, kepurėlės spalvos. Trama plona, malonaus kvapo ir skonio. Aukšliai 150-180 x 9-10 μm. Sporos elipsiškos, bespalvės, su dviem riebaliniais lašais, 12-15 x 6-8 μm.

## Augavietė

Dažniausiai sutinkamas lapuočių ir mišriuose su ąžuolų priemaiša miškuose, pavieniui arba grupėmis.

Sezonas:  liepa – spalis

Į aprašytąjį išvaizda panašus rudasis kiškiaausis (Otidea leporina Batsch), tik truputį mažesnis ir rudos spalvos. Auga daugiausia spygliuočių miškuose. Valgomas, ketvirtos kategorijos. Vartojamas šviežias ir džiovintas.

## Nuorodos

* Daug informacijos apie Lietuvoje augančius grybus 
*  Lietuvos raudonoji knyga
Arjavarta

**Arjavarta** ( – 'arijų buveinė') – Indijos (šiaurinės dalies) pavadinimas, sutinkamas senojoje sanskrito literatūroje. Apėmė dabartinę Indo–Gangos lygumą. Arjavartoje susiklostė budizmas, džainizmas, hinduizmas.

Pasak Manaus įstatymo (2.22), Arjavarta yra „žemė tarp Himalajų ir Vindhjos, nuo rytų iki vakarų jūros“. Vasištha Dharmasutra (I.8-13) ją apibūdina esant į rytus nuo ten, kur Sarasvatė išdžiūva dykumoje, į vakarus nuo Kalakavanos, į šiaurę nuo Parijatros ir Vindhjos kalnų ir į pietus nuo Himalajų. Panašus apibūdinimas sutinkamas Baudhana Dharmasutroje, nors kitur Arjavarta suvokiama tik kaip Gangos–Jamunos tarpupis.

Kai kuriose dharmasutrose aprašomi apsivalymo ritualai, kuriuos turi atlikti arijas, sugrįžęs iš žemių už Arjavartos ribų.

## Taip pat skaitykite
* Ariana
* Bharata

## Šaltiniai
Sophie Dee

**Sofi Dy** (, tikrasis vardas – *Kirsty Hill*; g. 1984 m. sausio 17 d. Karmardenas, Velsas) – Didžiosios Britanijos pornografinių filmų aktorė.

## Biografija

Sofi gime Pietų Velse, Karmardene, kur gyveno kartu su tėvu, pamote ir broliu. Šeima buvo persikėlusi į Angliją, bet vėliau grįžo į Velsą, kur Sofi baigė vidurinę mokyklą. 

Baigusi mokslus, ji ilgą laiką negalėjo rasti sau tinkamo užsiėmimo ir nuolatos juos keitė:„– Turėjau daugybę darbų. Buvau padavėja, pristatinėjau laikraščius, buvau kambarinė ir klojau lovas viešbučiuose. Dirbau kepykloje ir patiekdavau arbatą bei sausainius sekmadieniais. Taip pat dirbau drabužių parduotuvėje, pardavinėjau telefonus“, – vardino savo užsiėmimus Sofi.

Nusprendusi ieškoti geresnio uždarbio, ji persikėlė į Angliją, kur Birmingeme tapo striptizo šokėja bei  topless modeliu. Pusantrų metų jos nuotraukas naudojo tokie leidiniai kaip „The Daily Sport“ ir „The Sun“ savo garsiajame „Page 3“, kuriame nuolat spausdinamos apsinuoginusių merginų nuotraukos. „– Esu ganėtinai žemo ūgio, taigi vienintelis modelio darbas, kurį galėjau dirbti, buvo demonstruoti savo krūtinę“, – sakė ji.

2005 m. sausį Sofi persikėlė į Kaliforniją, ketindama pradėti pornografinių filmų aktorės karjerą. „– Draugas sakė, kad man turėtų pavykti. Tuo metu aš jau šokau ir pozavau apsinuoginusi nuotraukoms bei žurnalams. Taigi, tai buvo sekantis žingsnis“.

Savo pseudonimą ji pasirinko pagal britų modelį Sophie Dahl, draugui pareiškus, kad jos yra panašios.

Apie pirmąjį filmavimą Sofi pasakojo: „– Tai buvo scenos su Alexander DeVoe ir Mr. Marcus. Buvau tokia išsigandusi ne tik dėl to, kad tai buvo pirmasis filmavimas, bet taip pat ir mano pirmas kartas su juodaodžiu. Nemanau, kad filmuojant išleidau bent garsą. Ne dėl to, kad man nepatiko, tiesiog labai nervinausi.“

2011 m. Sofi įkūrė keletą interneto svetainių, už kurias vėliau pelnė ne vieną pornografijos verslo apdovanojimą. Tais pačiais metais ji režisavo savo kol kas vienintelį filmą „Sophie Dee‘s My Point Of View“.

## Kiti filmai

Sofi yra vaidinusi keliuose siaubo filmuose: „Theater of Derange“ pirmoje ir antroje dalyse (2012 ir 2014 m.), „A Haunted House 2“ (2014 m.) bei komedijoje „Pagirių žaidynės“ (2014 m.), taip pat keliuose trumpo metražo filmuose.

2012 m. sukurtoje siaubo komedijoje „Sadistic Eroticism“ ji atliko pagrindinį vaidmenį.

## Šeima

Sofi nėra vienintelė savo giminės atstovė, kuri filmuojasi pornografiniuose filmuose. Jos įseserė Linsey Dawn McKenzie taip pat vadina šio žanro filmuose Anglijoje, o kita įseserė Alyson McKenzie yra kino bei teatro aktorė. Jos pamotė yra buvusi striptizo šokėja.

Nuo 2010 m. Sofi yra ištekėjusi už pornografinių filmų aktoriaus bei agentūros „Valley Babes XXX“ vadovo bei savo agento Lee Bangso.

## Apdovanojimai

2011 m. Sofi Dy laimėjo interneto puslapio FreeOnes.com rengiamos apklausos „Miss FreeOnes“ titulą. 2010 m. šiuose rinkimuose ji užėmė 4 vietą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
Ankstyvoji guotė

**Ankstyvoji guotė ** (*Hygrophorus marzuolus*) – Guoteninių šeimai priklausantis vertingas valgomas grybas.

## Išvaizda

Kepurėlė 4–10 cm skersmens, tvirta mėsinga, iš pradžių iškili, vėliau paplokščia, dažnai netaisyklingos formos, išsilanksčiusiais kraštais. Luobelė lygi ir sausa, dažnai nežymiai rievėta. Kotas 4– 8 cm ilgio ir 1– 2,5 cm skersmens, pilnaviduris, cilindriškas arba truputį kreivas. Jo viršutinė dalis šiek tiek žvynuota, paviršius apžėlęs blizgančiais plaušeliais, baltas arba pilkas. Lakšteliai platūs reti, kartais šakoti, šiek tiek nuaugę kotu žemyn ir sujungti lakšteliukais. Trama vientisa minkšta, yra malonaus, tačiau labai silpno kvapo ir švelnaus skonio. Sporos yra baltos, elipsės formos 6,5-8,5 iki 4,5-5 mikrometrų dydžio. Bazidiosporos yra baltos, cilindriškos, 5,4 - 8,1 mikrometrų dydžio.

Spalvos ir formos kaita: jaunų vaisiakūnių kepurėlė balta, senesnių šviesiai ruda arba švino spalvos, senų įgauna juosvą atspalvį, bet vidurys visada būna šviesesnis. Blizgančiais plaušeliais apžėlęs kotas iš pradžių baltas, vėliau šviesiai pilkas, viršutinė dalis šiek tiek žvynuota. Balti lakšteliai taip pat įgauna pilką atspalvį. Trama balta, tačiau  kepurėlės ir koto pilka.

## Augavietė

Šis retas grybas, dažniausiai nedidelėmis grupėmis auga kalvotų vietovių eglynuose ir kėnių giraitėse, kartais ir mišriuosiuose miškuose.

Sezonas:  grybas išdygsta vos nutirpus sniegui, todėl sutinkamas vasario – gegužės mėnesiais.

Panašios rūšys: šį grybą lengva supainioti su Juosvarude guote  (***Hygrophorus camarophyllus***), tačiau pastaroji išdygsta tik rudenį.

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (91 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Osa (Graikija)

**Osa** (), arba **Kisavas** () – kalnas Graikijoje, rytų Tesalijoje, priklauso Larisos nomui. Kalno aukštis virš jūros lygio – 1978 m. Osa yra prie Termos įlankos, į šiaurę nuo Pelijo ir į pietus nuo Olimpo. Nuo pastarojo Osą skiria Tempų slėnis, pro kurį teka Pinėjo upė.

Jūriniuose šlaituose plyti tankūs valgomojo kaštainio (), europinio kukmedžio (), platanalapio klevo () ir paprastojo kaštono () miškai. Ties 400 m dažnesnis tampa bukas (), kurį aukštesnėse vietose pakeičia makedoninis kėnis (), maišytas su kedriniu kadagiu (), skroblalape ostrija () ir gudobele (). Kalno viršūnė turi akmeningų atodangų, tačiau žemiau jos driekiasi pievos.

Graikų mitologijoje aloadai Otas ir Efialtas, siekdami pakilti pas dievus, į dangų, pasinaudojo kalnu. Jie prievarta norėjo padaryti savo žmonomis Artemidę ir Herą, todėl grasino dievams pastatysią ant Olimpo Osos kalną, o ant Osos – Pelijo kalną.

## Nuorodos
* Osos augalų įvairovė (anglų k.) 

## Šaltiniai
Gotha G.V

**Gotha G.V** – sunkusis bombonešis, naudotas vokiečių per Pirmąjį pasaulinį karą. Šis lėktuvas skirtas ilgo nuotolio tarnavimui. G.V serija buvo naudojama daugiausiai naktiniams antskrydžiams.

## Specifikacijos
* Įgula: 3
* Ilgis: 12,42 m
* Sparnų mojis: 23,70 m
* Aukštis: 4,5 m
* Sparnų plotas: 89,5 m²
* Tuščio svoris: 2739 kg
* Didžiausias pakilimo svoris: 3967 kg
* Varikliai: du Mercedes D.IVa. 191 kW (260 hp) kiekvienam.
* Didžiausias greitis: 140 km/h (87 m/h)
* Didžiausias nuskrendamas nuotolis: 840 km
* Ginkluotė: 2 arba 3 × 7,92 mm Parabellum MG14 kulkosvaidžiai