open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Super FM

**Super FM** – regioninė radijo programa, transliuota nuo 2003 m. balandžio 24 d. iki 2008 m. gegužės 22 d. iš Vilniaus ir girdima Vilniaus apskrityje 99,7 MHz dažniu bei internetu. Nuo 2017 m. balandžio 30 d. – 100,5 MHz dažniu.

„Super FM“ yra dukterinis European Hit Radio radijas, 2003 m. perėmęs „Laisvosios Bangos“ dažnį. „Super FM“ grojaraščio pagrindą iki 2008 m. sudarė populiariausi iki 10 metų senumo klasikiniai Europos hitai. Transliavo vien tik muziką, vengiant didžėjų kalbų bei žinių laidų.

Teigiama, kad „Super FM“ reitingai po pavadinimo pakeitimo ir formato pertvarkymo padvigubėjo. Iki „Super FM“ panaikinimo buvo pasiekiama daugiau nei 100 000 klausytojų per savaitę („TNS Gallup“ tyrimų rezultatai).

2017 m. balandžio 30 d. „Super FM“ vėl pradėjo transliuoti UAB „Radiola“, 2016 m. lapkričio mėn. 16 d. laimėjusi Lietuvos Radijo ir Televizijos Komisijos surengtą konkursą. Programa šiek tiek skirėsi nuo 2003–2008 m. programos: paskutinio dešimtmečio populiarioji muzika – 53 val. per savaitę; 2000–2010 m. muzika – 34 val. per savaitę; 1990–1999 m. muzika – 26 val. per savaitę; 1980–1989 m. muzika – 13 val. per savaitę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Super FM internetinis radijas
Vygas

**Vygas** () – upė Rusijoje, Karelijoje. Išteka iš Verchotinojės ežero, teka į šiaurės vakarus daugiausia pelkėtomis vietovėmis ir ties Petrovski Jamo gyvenviete įteka į Vygo ežerą. Ši upės dalis vadinama **Aukštutiniu Vygu**. Pratekėjusi ežerą upė teka į šiaurės rytus ir įteka į Baltosios jūros Onegos įlanką ties Belomorsku. Ši upės dalis vadinama **Žemutiniu Vygu**. Upės žemupys sureguliuotas ir įeina į Baltijos-Baltosios jūrų kanalą.
Vymė

**Vymė** (, ) – upė Rusijoje, Komių Respublikoje; Vyčegdos dešinysis intakas. Prasideda Timano kalvagūbrio pietiniuose šlaituose. Teka į pietus miškingomis ir pelkėtomis vietovėmis. Įteka į Vyčegdą ties Ust Vymės gyvenviete. Aukštupys slenkstėtas. Vymė laivuojama 172 km nuo žiočių.

Didžiausi intakai: Vorykva, Jelva, Požegas, Čubas (dešinieji), Kinas, Vesliana (kairieji).

## Išnašos
Vytegra

**Vytegra** () – upė Rusijoje, Vologdos srityje. Išteka iš Matkos ežero, teka į šiaurės vakarus ir įteka į Onegos ežerą ties Vytegros miestu. Visa upės vaga sureguliuota ir įtraukta į Volgos-Baltijos vandens kelią. Įrengti šliuzai. Sujungta su Kovžos upe, tekančia į Belojės ežerą.
Petrikas

**Petrikas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Petrikienė (ištekėjusi moteris) ir Petrikaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Algirdas Petrikas (1946) – inžinierius, politikas;
*Algirdas Petrikas (1951) – aplinkosaugininkas, politikas;
*Gintaras Petrikas – EBSW vadovas;
*Matas Petrikas – prodiuseris.
Tesla Roadster

**Tesla Roadster** – pilnai elektra varomas 2 vietų sportinis automobilis, kurį nuo 2008 iki 2012 m. gamino „Tesla Motors“. 

Automobilis vienu įkrovimu gali nuvažiuoti 393 kilometrų atstumą, bei įsibėgėti nuo 0 iki 97 km/h per 3,9 sekundės laiko tarpą. Tesla Roadster yra pirmasis masinės gamybos automobilis, naudojantis ličio jonų baterijas bei yra pirmasis elektromobilis, galintis nuvažiuoti didesnį kaip 320 km (200 mylių) atstumą vienu įkrovimu. Bazinio modelio kaina siekia 109 000 JAV dolerių.

2009 metų liepą pirkėjams buvo pristatyti pirmieji padidinto galingumo **Roadster Sport** modeliai. Sportinė versija įsibėgėja nuo 0 iki 97 km/h per 3,7 sekundes bei ketvirtį mylios (~400 m.) įveikia per 12,643 sekundžių.

Pirmą kartą automobilis publikai buvo pristatytas 2006 metų liepos 19 dieną, Santa Monikoje, Kalifornijoje. Pristatime dalyvavo tik 350 pakvietimus gavusių žmonių.

2018 m. vasario 6 d. asmeninis Elon Musk raudonas Roadster automobilis buvo panaudotas kaip bandomasis krovinys Falcon Heavy raketos paleidime ir buvo iškeltas į orbitą aplink Saulę.

2020 m. turėtų pasirodyti naujoji modelio versija Tesla Roadster (2020).

## Šaltiniai
Sinkevičius

* Apolinaras Sinkevičius – pedagogas, žurnalistas
* Egidijus Sinkevičius – ekonomistas, politikas
* Mindaugas Sinkevičius – politikas
* Rimantas Sinkevičius – chemikas, politikas
* Stasys Sinkevičius – pedagogas, chorvedys
* Vincas Sinkevičius – politikas
* Virginijus Sinkevičius – finansininkas, politikas
* Vytautas Sinkevičius (1951) – teisininkas konstitucionalistas
* Vytenis Sinkevičius – radijo laidų vedėjas, prodiuseris.
;Sinkevičienė
* Zofija Sinkevičienė – botanikė
;Sinkevičiūtė
* Nijolė Sinkevičiūtė – kompozitorė

## Etimologija
Viena populiariausių lietuviškų pavardžių. Kilusi iš pavardžių , . Jos padardytos iš slaviškų vardo *Simonas* trumpinių – *Ciнькo, Ciнкo, Cенькo, Sienka, Sieńka, Sinka, Sińka*.

## Šaltiniai
Kraksiniai

**Kraksiniai** (*Cracidae*) – vištinių paukščių (*Galliformes*) būrio šeima, kuriai genetiškai giminingiausi Australazijoje paplitę didžiakojiniai (*Megapodiidae*), su kuriais kartais apjungiami į atskirą *Craciformes* būrį, tačiau atlikti naujesni tyrinėjimai parodo, kad šios dvi šeimos visgi turi bendrą vištinių paukščių kilmę.

Visos rūšys – medžioklės objektas.

## Paplitimas
Beveik visos šeimos rūšys paplitusios atogrąžų ir subtropikų klimato Pietų ir Centrinės Amerikos dalyse, tik rudasparnė čačalaka (*Ortalis vetula*) aptinkama Šiaurės Amerikoje – pačioje pietinėje Teksaso dalyje. Trinidadinė pipilė (*Pipile pipile*) yra eneminė rūšis natūraliai paplitusi tik Trinidado saloje.

Gyvena miškuose.

## Išvaizda
Priklauso vidutinio dydžio ir stambūs paukščiai. Galva nedidelė, sparnai suapvalinti ir gana trumpi, uodega gana ilga. Ant kojų pentinų neturi.

Stambiausia kraksinių šeimos rūšis – didysis kraksas (*Crax rubra*), jų patino kūno ilgis 87-92 cm, svoris 3,6-4,8 kg. Smulkiausi – mažosios čačalakos (*Ortalis motmot*), kurių kūno ilgis 43–54 cm, svoris 345–620 g.

## Elgsena
Lizdą suka medžiuose. Paprastai dėtyje 1-4 kiaušiniai kuriuos peri tik patelė. Patino vaidmuo jauniklių priežiūroje skiriasi, nors daugumos rūšių patinai nedaug arba visiškai neprisideda auginant jauniklius.

Maitinasi tiek ant žemės, tiek ir medžių lajose. Minta vaisiais, vabzdžiais, kirmėlėmis.

## Sistematika
Tarptautinė ornitologų sąjunga pasaulio paukščių klasifikacijos 12.1 versijoje ir Handbook of the Birds of the World (*Pasaulio paukščių vadovas*) 1.0 versijoje, kraksinių (*Cracidae*) šeimoje išskiria 11 genčių ir 56 rūšis, kurios išskirtos į tribas ir du pošeimius:
* ** [[Pošeimis]]: ''[[Penelopinae]]*** <small>Huxley, 1868</small> – [[Penelopės]]
** [[Gentis (biologija)|Gentis]]: *Penelopina* <small>Reichenbach 1861</small> – [[Penelopinos]]
** Gentis: *Chamaepetes* <small>Wagler 1832</small> – [[Tikrieji guanai]]
** Gentis: *Penelope* <small>Merrem 1786</small> – [[Penelopės]]
** Gentis: *Aburria* <small>Reichenbach 1853</small> – [[Aburijos]]
** Gentis: *Pipile* <small>Bonaparte, 1856</small> – [[Pipilės]]
* *' Pošeimis: *[[Cracinae]]*** <small>Vigors, 1825</small> – [[Kraksai]]
** **Triba**: ''[[Oreophasini]]'' <small>Bonaparte 1853</small>
*** Gentis: ''[[Oreophasis]]'' <small>Gray 1844</small> – [[Raguotieji guanai]]
** **Triba**: ''[[Ortalidini]]'' <small>Donegan 2012</small>
*** Gentis: ''[[Ortalis]]'' <small>Merrem 1786</small> – [[Čačalakos]]
** **Triba*': *Cracini* <small>Rafinesque 1815</small>
*** Gentis: *Crax* <small>Linnaeus 1758</small> – [[Tikrieji kraksai]]
*** Gentis: *Pauxi* <small>Temminck 1813</small> – [[Šalminiai kraksai]]
*** Gentis: *Mitu* <small>Lesson 1831</small> – [[Mitu (biologija)|Mitu]]
*** Gentis: *Nothocrax* <small>Burmeister 1856</small> – [[Naktiniai kraksai]]

== Kladograma ==
Kraksinių (*Cracidae*) šeimos [[Filogenezė|filogenetinių]] ryšių [[kladograma]], pagrįsta pagal *De Cheno'' ir jo bendradarbių atliktus tyrimų rezultatus paskelbtus 2021 m.:

## Šaltiniai
Čačalakos

**Čačalakos** (*Ortalis*) – kraksinių (*Cracidae*) šeimos paukščių gentis.

Paplitę Centrinėje ir Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje. Tai patys mažiausi kraksinių šeimos paukščiai (dydis kaip fazano). Lizdą suka medžiuose. Dėtyje 2-3 kiaušiniai. Peri patelė 24-26 dienas. Išsiritę jaunikliai iškarto palieka lizdą.

Gentyje yra 12 rūšių:

## Rūšys

* Lyguminė čačalaka (*Ortalis vetula*)
* Pilkagalvė čačalaka (*Ortalis cinereiceps*)
* Rudasparnė čačalaka (*Ortalis garrula*)
* Rudoji čačalaka (*Ortalis ruficauda*)
* Raudongalvė čačalaka (*Ortalis erythroptera*)
* Rausvasnapė čačalaka (*Ortalis wagleri*)
* Meksikinė čačalaka (*Ortalis poliocephala*)
* Čako čačalaka (*Ortalis canicollis*)
* Baltapilvė čačalaka (*Ortalis leucogastra*)
* Margoji čačalaka (*Ortalis guttata*)
* Mažoji čačalaka (*Ortalis motmot*)
* Rudakaktė čačalaka (*Ortalis superciliaris*)
Klagenfurtas

**Klagenfurtas** (Klagenfurt am Wörthersee) – miestas pietų Austrijoje, Karintijos žemės sostinė. Miestas įsikūręs Klagenfurto įduboje, ant Glano upės kranto, netoli Vėrterio ežero. Praeina Vienos–Romos geležinkelis ir plentas, yra oro uostas. Mašinų, kompiuterių programinės įrangos gamyba, medienos, metalo apdirbimo, odos ir avalynės, elektrotechnikos, chemijos (ir farmacijos), dailiosios keramikos, tekstilės, siuvimo, popieriaus, maisto pramonė. Apylinkėse (ypač, prie Vėrterio ežero) išplėtotas turizmas. Vyksta kasmetinė medienos apdirbimo, popieriaus pramonės mugė.

Klagenfurte veikia 1970 m. įsteigtas universitetas, medicinos ir veterinarijos tyrimų centras, epidemiologinė, meteorologijos ir geofizikos stotys, slovėnų tautinės mažumos švietimo centras, konservatorija, Karintijos žemės, vyskupijos, kasybos muziejai, galerijos (tarp jų – Europos meno centras), teatras, planetariumas, roplių zoologijos sodas.

Čia gyvena apie 10 000 Karintijos slovėnų, dešimtadalis visos Karintijos slovėnų mažumos. Dabar miestas yra populiarus tarp turistų.

## Architektūra
Senamiestyje gausu XV–XVIII a. architektūros paveldo: Švč. Trejybės katedra (1581 m.), Šv. Petro ir Pauliaus katedra su gausiu stiuko dekoru (1591 m.), Šv. Martyno prie Ponfeldo, Šv. Baltramiejaus (abi XII a.), Šv. Egidijaus (1283 m.), Šv. Petro prie Bichilio, Šv. Pauliaus, Šv. Jokūbo Vyresniojo, Šv. Onos (visos XIV a.), Šventosios Dvasios (XIV a., perstatyta 1639 m), Švč. Mergelės Marijos (1624 m.), Šv. Lauryno (1732 m.) bažnyčios, Viktringo vienuolynas (1142 m.), keletas XVI–XIX a. rūmų ir vilų.

## Istorija
Miestą kaip tvirtovę ties prekybos keliu įkūrė Karintijos kunigaikštis. Pirmą kartą paminėtas XII amžiuje kaip *Forum Chlagenvurth*. Miestą dažnai apsemdavo, todėl 1246 m. grafas Bernardas von Spanheimas jį perkėlė į aukštesnę vietą. 1252 m. Klagenfurtas gavo miesto teises.

1514 m. gaisras sunaikino beveik visą miestą. Jis buvo atstatytas italų architekto Domeniko de Lalio. 1809 m. Napoleono armija miestą užėmė, sugriaudama miesto sienas. 1863 m. pastatytas geležinkelis atgaivino miesto ekonomiką.

## Sportas
### Futbolas
* SK Austria Kärnten
* FC Kärnten

Mieste 2008 m. vyko XIII Europos futbolo čempionatas.

## Nuotraukos

Klagenfurt Domplatz Kirche 22022007 01.jpg|Klagenfurto katedra
Klagenfurt Altes Rathaus 03.jpg|Buvusi rotušė
Stift Viktring 06112007 03.jpg|Viktringo vienuolynas
View over central Klagenfurt.jpg|Klagenfurto senamiesčio aikštė


## Šaltiniai
Šalmuotieji gokai

**Šalmuotieji gokai** (*Pauxi*) – kraksinių (*Cracidae*) šeimos paukščių gentis. Ant galvos turi didelę šalmo pavidalo išaugą.

Paplitę Pietų Amerikos šiauriniuose ir centriniuose rajonuose.

Gentyje 2 rūšys:

## Rūšys
* Šalmuotasis gokas (*Pauxi pauxi*)
* Vienspalvis gokas (*Pauxi unicornis*)
Kraksai

**Kraksai** (*Crax*) – kraksinių (*Cracidae*) šeimos paukščių gentis.

Plunksnos juodos, bet pilvas ir pauodegis šviesus. Antsnapio pamate dažnai būna išauga. Ant galvos nedidelis kuodas. Būdingas lytinis dimorfizmas.

Iš dalies poligamai. Lizdą pradeda statyti patinas, o patelė jam padeda. Dėtyje 2 kiaušiniai. Peri 30-32 dienas.

Paplitę nuo Meksikos iki Brazilijos.

Gentyje 7 rūšys:

## Rūšys
* Didysis kraksas (*Crax rubra*)
* Mėlynsnapis kraksas (*Crax alberti*)
* Geltongumbis kraksas (*Crax daubentoni*)
* Auskaruotasis kraksas (*Crax globulosa*)
* Raudongalvis kraksas (*Crax blumenbachii*)
* Plikaskruostis kraksas (*Crax fasciolata*)
* Juodasis kraksas (*Crax alector*)
Filachas

**Filachas** – antrasis pagal dydį Karintijos žemės (Austrija) miestas, įsikūręs Dravos ir Gailo santakoje. Miestas yra Dravos Alpių slėnyje, yra mėgstamas turistų ir žiemos sporto entuziastų. Netoli nuo Filacho yra keletas ežerų: Osiachas, Fakas ir kt.

## Istorija

Žmonės apylinkėse apsigyveno 3500 metų pr. m. e. Vėliau vietovė priklausė Romos imperijai. 1348 ir 1690 metais miestas buvo apgriautas žemės drebėjimų.

## Galerija

 Villach - Panoramaansicht (a).JPG|
 Villachshopping.JPG|
Velsas (Austrija)

**Velsas** – antrasis pagal dydį Aukštutinės Austrijos miestas, pastatytas ant Trauno upės kranto. Netoli yra didžiausias žemės miestas – Lincas. Ekonomikoje vyrauja paslaugų sfera, yra daug parduotuvių. Miestas garsėja dėl savo Velso mugių, vykstančių kas dvejus metus.

## Istorija

Apgyvendintas neolito eroje, svarbą įgavo Romos laikas, nes buvo Norikijos centre. Apie 215 metus gavo miesto teises, bet žlugus Romos imperijai neteko savo svarbos.

1222 m. vėl suteiktos miesto teisės.

## Žymūs miestelėnai
*  Marcel Sabitzer – mieste gimė Austrijos rinktinės futbolininkas;

## Išnašos

## Nuorodos
Dornbirnas

**Dornbirnas** – miestas vakarinėje Austrijoje, didžiausias Forarlbergo žemės miestas gyventojų skaičiumis. Netoli yra Lichtenšteino ir Šveicarijos siena. Dornbirnas – Foralbergo žemės komercijos ir prekybos centras. 

## Istorija

Pirmą kartą paminėtas 895 metais. 1380 m. tapo Habsburgų valda. Miesto statusas suteiktas tik 1901 metais.

## Sportas
* FC Dornbirn 1913 – futbolo klubas.
* „Stadion Birkenwiese“ – stadionas, kurio talpa 12 000 žiūrovų.

## Nuorodos
* www.dornbirn.at Oficiali miesto svetainė
Šteiras

**Šteiras** – miestas Aukštutinės Austrijos žemėje ant Šteiro ir Enso upių santakos. Miestas garsėja savo gamyklomis ir daugybe gerai išsaugotų istorinių pastatų.

## Istorija
Miestas pirmą kartą paminėtas 980 m. Antrojo pasaulinio karo metu čia buvo įsteigta koncentracijos stovykla, todėl miestas buvo subombarduotas. Po karo iki 1955 m. miestas, kaip ir Berlynas, buvo padalintas tarp sovietų ir amerikiečių. Po 1955 m., kai Austrija paskelbė savo neutralitetą, miestas buvo paliktas.

## Sportas
* SK Vorwärts Steyr – futbolo klubas;
Ransom E. Olds

**Ransom Eli Olds** (1864 m. birželio 3 d. Ženevoje, Ohajuje – 1950 m. rugpjūčio 26 d.) buvo vienas iš amerikiečių automobilių industrijos pradininkų, Oldsmobile ir Reo markių įkurėjas. Jis tvirtino pagaminęs savo pirmajį garo automobilį 1894 metais, o savo pirmą benzininį automobilį 1896 metais.

## Oldsmobile
1897 m. rugpjūčio 21 d. jis įkūrė Olds Motor Vehicle Company. 1899 metais kompaniją nupirko Samuel L. Smith ir pervadino į Olds Motor Works. Naujoji kompanija persikėlė iš Lansingo į Detroitą. Smith tapo kompanijos prezidentu, o Olds tapo viceprezidentu.

1901 metais Olds sukūrė Oldsmobile Curved Dash modelį, kuris buvo parduodamas už $ 650.00. Nors tais pačiais metais gamykla sudegė per gaisrą, buvo parduota daugiau kaip 600 automobilių. 1904 metais pardavimai siekė 5 000 automobilių.

Olds ir Smith konfliktavo, kol Smith pašalino Olds iš kompanijos viceprezidento posto ir 1904 metais jis paliko kompaniją. Jis suformavo R. E. Olds Motor Car Company, kuri buvo greitai pervadinta į Reo Motor Company, kad išvengtų ieškinių nuo Olds Motor Works. Olds buvo kompanijos prezidentu iki 1925 metų, vėliau ėjo pirmininko pareigas.

1908 metais Olds Motor Works nupirko General Motors. Po 107 gamybos metų 2004 metais markė buvo panaikinta.
Kvietrugis

**Kvietrugis** (× *Triticosecale*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos hibridinių augalų gentis. XIX a. gauti selekciniu būdu sujungus kviečių ir rugių chromosomas. Kvietrugiai gerai prisitaiko prie dirvožemio ir agroklimato sąlygų, turi vertingų biocheminių ir ūkinių savybių, išlaiko geriausius tėvinių formų požymius: derlingi, geriau žiemoja, neišgula, atsparūs ligoms, sausroms, auga rūgščiose dirvose.

## Produkcija

## Šaltiniai
Vuoksa

**Vuoksa** (, ) – upė Suomijoje ir Rusijoje (Leningrado sr.). Išteka iš Saimos ežero, teka į pietryčius per Salpauselkės aukštumas. Ties Imandra sudaro vandens kaskadas, slenksčius. Prateka Vuoksos ir dar grupę ežerų. Dvejomis atšakomis įteka į Ladogos ežerą. Ant Vuoksos įrengtos 4 hidroelektrinės.

Upės vaga kelis kartus keitėsi dėl ežerų vandens lygio kitimo. Dėl savo vandeningumo ir slenksčių gausos Vuoksa mėgstama plaukiotojų kajakais.

Vuoksa yra senovinis prekybos kelias. Didelės kovos čia vyko Žiemos karo ir Pratęsimo karo metu.

## Šaltiniai
Trinkulas (palydovas)

**Trinkulas** () arba **Uranas XXI** – gamtinis Urano palydovas. 2001 m. rugpjūčio 13 d. atrado Matthew J. Holman su komanda.

Iš karto po atradimo suteiktas laikinas **S/2001 U 1** pavadinimas. Vėliau pavadintas Viljamo Šekspyro pjesės „Audra“ veikėjo vardu.

Išskyrus palydovo dydį ir orbitą, daugiau nieko nežinoma. Dauguma charakteristikų suskaičiuotos teoriškai.

## Šaltiniai
Zikoraksas (palydovas)

**Zikoraksas** () arba **Uranas XVII** – gamtinis Urano palydovas. 1997 m. rugsėjo 6 d. Halo teleskopu atrado Brett J. Gladman, Philip D. Nicholson, Joseph A. Burns ir John J. Kavelaars.

Iš karto po atradimo suteiktas laikinas **S/1997 U 2** pavadinimas. Vėliau pavadintas Kalibano motinos vardu iš Viljamo Šekspyro pjesės „Audra“.

Išskyrus palydovo dydį ir orbitą daugiau nieko nežinoma. Dauguma charakteristikų suskaičiuotos teoriškai.

## Šaltiniai
Margareta (palydovas)

**Margareta** () arba **Uranas XXIII** – gamtinis Urano palydovas. 2003 m. rugpjūčio 29 d. atrado Scott S. Sheppard ir David C. Jewitt. 

Iš karto po atradimo suteiktas laikinas **S/2003 U 3** pavadinimas. Vėliau pavadintas Viljamo Šekspyro pjesės „Daug triukšmo dėl nieko“ veikėjo vardu.

Dauguma palydovo charakteristikų apskaičiuota tik teoriškai (tarp jų ir jo dydis).

## Šaltiniai
Prosperas (palydovas)

**Prosperas** () arba **Uranas XVIII** – gamtinis Urano palydovas. 1999 m. liepos 18 d. atrado Matthew Holman su komanda. 

Iš karto po atradimo suteiktas laikinas **S/1999 U 3** pavadinimas. Vėliau pavadintas Viljamo Šekspyro pjesės „Audra“ veikėjo vardu.

Dauguma palydovo charakteristikų apskaičiuota tik teoriškai (tarp jų ir jo dydis).

## Šaltiniai
Apaštalas Matas

**Apaštalas Matas** ( „Viešpaties dovana“ ; ) – vienas iš Jėzaus Kristaus apaštalų. Pagal Naująjį Testamentą buvo muitininkas iš Kafarnaumo, vėliau tapo apaštalu. Tradiciškai jam priskiriama pirmosios evangelijos autorystė.

## Istorija

Apaštalas Matas aprašė Jėzaus Kristaus gyvenimą ir mokymą. Jis taip pat turėjo kitą vardą, Levis, o jo tėvas buvo Alfiejus (Mk 2,14). Vardas Matas retai sutinkamas Šventajame Rašte. Jis kilęs iš hebrajiško vardo Mattaj arba Mattanja, kas reiškia „Dievo dovana“ – taip pat kaip Dorotas, Bogdanas, Teodoras, Božydaras, Deusdeditas ir t. t.

Apie tolimesnę Mato gyvenimą beveik nieko nežinoma. Pagal vienus šaltinius jis skelbė evangeliją Etiopijoje, kur ir buvo nukankintas, pagal kitus šaltinius jam buvo įvykdyta mirties bausmė Mažojoje Azijoje Ieralopio mieste.

Italijos mieste Salerno San-Matteo bazilikoje saugomi jo palaikai, pagal vieną versiją jie buvo atvežti į Italiją X a.

Dabar ginčijama Mato evangelijos autorystė. Manoma, kad ji parašyta graikiškai apie 85 m. ir vėliau per klaidą priskirta apaštalui Matui. Tai grindžiama teksto analize ir palyginimu su Evangelija pagal Morkų.

Laikoma, kad Apaštalas Matas parašė evangeliją žydams ir krikščionims, kurie atsivertė iš judaizmo.

Matas evangelistas yra gerbiamas katalikų ir stačiatikių. Jo minėjimo diena pas katalikus yra rugsėjo 21 d., pas stačiatikius – lapkričio 16 d.

Apaštalo Mato simbolis – angelas.

Šventas Matas yra buhalterių, bankininkų, apskaitininkų, biržos maklerių ir mokesčių rinkėjų šventasis globėjas.
Apaštalas Baltramiejus

**Apaštalas Baltramiejus** (‎ *bar-Tôlmay* vert. Tolmay sūnus; m. apie 70 m.) – vienas iš dvylikos apaštalų, Naujajame Testamente minimas tik apaštalų sąrašuose.

Manoma, kad Evangelijose minimas Baltramiejus (aramėjų kalboje *bar-Tholomaios* „Tolomajo – Ptolemo sūnus“ arba „kario sūnus“), ir Evangelijoje pagal Joną minimas Natanaelis (hebrajų kalboje „Dievas davė“) yra vienas ir tas pats asmuo.

Šventojo Baltramiejaus diena Katalikų bažnyčioje minima rugpjūčio 24 d., Rytų bažnyčiose – birželio 11 d. Armėnų apaštališkoji bažnyčia šventąjį Baltramiejų, kartu su šventuoju Tadu laiko savo globėjais. Koptų stačiatikių bažnyčia šv. Baltramiejų mini sausio 1 d.

Tikriausiai jis buvo Apaštalo Pilypo giminaitis ar artimas draugas, nes Apaštalas Pilypas atvedė Apaštalą Baltramiejų pas Jėzų, taip pat jie kartu minimi apaštalų sąrašuose.

Euzebijus mini, kad šventasis Baltramiejus skelbė evangeliją Arabijoje, Frygijoje, Likaonijoje. Paskui nuvykęs į Armėniją, kur į krikščionybę atvertęs Armėnijos karalių Polimijų su žmona ir dvylikos miestų gyventojus. Dėl to supykęs karaliaus brolis pagonis Astiagas Albanopolyje (dabar Emanstahatas) ar Urbanopolyje Baltramiejų nukankinęs (nežinia ar nukirsdinęs ar nulupęs odą ir nukryžiavęs). Pagal įvairius kitus šaltinius, Baltramiejus taip pat skelbė evangeliją Indijoje, net Etiopijoje.

Katalikų laikomas amatininkų: mėsininkų, odininkų, knygrišių, batsiuvių, tinkuotojų, šachtininkų, siuvėjų, kepėjų, o Florencijoje – alyvos, sūrių ir druskos globėjas; į jį kreipiamasi nervinių ligų, konvulsijų ir odos ligų atvejais.

Taip pat katalikai jį laiko bitininkų, piemenų, aludžių savininkų ir žemdirbių globėju.

## Paminėjimai Naujajame Testamente
Nors Baltramiejus yra minimas tarp dvylikos apštalų Mato, Marko ir Luko evangelijose, taip pat yra vienas iš Prisikėlimo liudininkų, kaskart minimas kartu su Pilypu, jis yra vienas iš apaštalų, kurio nei vienas individualus veiksmas ar žodis Naujajame Testamente nėra minimas.

Jei Natanielis laikytinas tuo pačiu Baltramiejumi, jo pakvietimo scenoje jis pasako garsią frazę: „Iš Nazareto gali kas būti geresnio?“. Jėzus pamatęs jį pasakė: „Štai tikras izraelietis, kuriame nėra veidmainystės“.

## Šaltiniai
Ribiškės

**Ribiškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietryčius nuo miesto centro, Pavilnių regioniniame parke, tarp Rasų vakaruose, Liepkalnio pietuose ir Gurių rytuose.

## Geografija

Erozinės raguvynų vėduoklės, gražios kalvos, nuo Ribiškių kalno atsiveria miesto panorama. Į šiaurės rytus, link Pūčkorių, veda 12 km pažintinis pėsčiųjų takas. Įsteigtas Ribiškių kraštovaizdžio draustinis. Ribiškes aptarnauja 31 ir 33 nr. autobusai (Ribiškių, Juodojo kelio st.).

## Istorija

XVII a. minimas Ribiškių dvaras (palivarkas), kurį pastatė jėzuitai. 1622–1632 m. iškasti ir įžuvinti tvenkiniai. Vėliau dvaras priklausė Vilniaus miestui.

XIX a. pabaigoje į Ribiškes vedė takai nuo Vilniaus centro – jie ėjo palei Vilnią, per botanikos sodą, buvusį greta Kreivosios pilies kalno ir toliau už jo. 1905 m. Rudaminos valsčiaus Ribiškių dvare (Tiškevičiaus), kaime, plytinėje ir mokykloje gyveno 406 žmonės.

1930 m. atrastas Ribiškių lobis, datuojamas XIII a. viduriu.

## Šaltiniai
Pūčkoriai

**Pūčkoriai** – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto rytuose, tarp Antakalnio ir Naujosios Vilnios. Stūkso Pūčkorių piliakalnis (XIII–XIV a.), jo papėdėje – akmens amžiaus stovykla. Prie Vilnios atsiveria Pūčkorių atodanga, prie atodangos išlikę XVI a. patrankų liejyklos liekanų, vandens malūnas, palivarko pastatai. Ties atodanga prasideda pažintinis pėsčiųjų takas (istorinis), vedantis į pietvakarius, link Ribiškių. Dešiniajame Vilnios krante išlikę lenkų statyti požeminiai gynybiniai įtvirtinimai. Tai dalis bendros didelės gynybinės sistemos įrengtos saugoti Vilniaus miestą.

## Etimologija

Pūčkorių pavadinimas kildinamas iš LDK laikų, kai XVI a. veikė patrankų liejykla – Puškarnia (iš lenkiško žodžio ), priklausiusi Lietuvos valdovams. Vilnios pakrantėje ties Pūčkoriais patrankos buvo ir išbandomos bei mokomi kariai. Pasakojama, kad liejykla turėjo savo bandymo poligonus ir artileristų mokymo laukus. Pūčkorių pabūklus žinojo net geriausiai Europoje ginkluota švedų kariuomenė. 1625 m. švedams užėmus Biržų pilį, k
aip karo grobis atiteko 60 lietuviškų patrankų, lietų Pūčkoriuose. Vėliau čia lietomis patrankomis naudojosi Petro I ir Napoleono armijų daliniai.

Tai, kad šiose vietose buvo liejamos patrankos, byloja išlikę liejyklos statiniai Vilnelės pakrantėje.

## Geografija

Priklauso Pavilnių regioniniam parkui. Pro Pūčkorius prateka Vilnia, čia atsiveria stačiašlaičiai giliai raižyti raguvyno masyvai, dešiniajame Vilnios krante yra garsioji Pūčkorių atodanga – geologinis paminklas (nuo 1974 m.), viena aukščiausių (65 m, plotis 260 m) ledynmečio atodangų Lietuvoje, čia atsiveria maždaug 20 tūkst. metų senumo sluoksniai. Nuo atodangos atsiveria įspūdinga Vilniaus miesto panorama.
## Istorija

XVI a. čia įkurta patrankų liejykla, turėjusi pabūklų bandymo poligonus, artileristų mokymo laukus. 1905 m. minima kaip medžio malimo fabrikas, teikęs žaliavą šalia buvusiam Kučkuriškių popieriaus fabrikui. II pasaulinio karo metu liejyklos pastatai stipriai nukentėjo.

## Gyventojai

1905 m. Mickūnų valsčiaus Puškarnios dvare, užusienyje ir liejykloje gyveno 201 žmogus. 1931 m. Puškarnios palivarke gyveno 12 gyventojų.

## Šaltiniai
Tuputiškės

**Tuputiškės** – rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti kairiajame Vilnios krante, į vakarus nuo Naujosios Vilnios ir piečiau Pūčkorių, persiliejusios su Žemuoju Pavilniu. Priklauso Pavilnių regioniniam parkui. Raguvų sistema (Tuputiškių geomorfologinis draustinis), įdomus Tuputiškių serpantinas, šalia – Pavilnio geležinkelio stotis.

## Istorija

Vietovardis yra asmenvardinės kilmės (iš *Tuputis* ar panašiai). 1783 m. dokumente užfiksuotas vietovardis *Tupaciszki*. Iki 1971 m. ir gatvė vadinosi Tupatiškių.

1905 m. Mickūnų valsčiaus Tuputiškių užusienyje gyveno 62 žmonės. 1931 m. Tuputiškių palivarke buvo 17 gyventojų.

## Šaltiniai
Markučiai

:: *Apie kaimą Širvintų rajone žr. [[Markučiai (Širvintos)]]*.

**Markučiai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietryčius nuo miesto centro, kalvotoje vietovėje kairiajame Vilnios krante (ties Kaukysos žiotimis). Iš šiaurės juosia Vilnia (kitapus – Belmontas), iš vakarų ribojasi su Paupiu, Rasų kolonija, iš pietų juosia Vilniaus–Naujosios Vilnios geležinkelio atkarpa (kitapus – Rasos, Ribiškės, rytuose dunkso miškai (už jų – Žemasis Pavilnys). Patenka į Pavilnių regioninį parką, yra Markučių kraštovaizdžio draustinis (saugomi raguvynų eroziniai latakai).

Išlikęs Markučių dvaras su parku, Šv. Barboros koplyčia. Dvare įrengtas rusų poeto A. Puškino muziejus (įkurtas 1948 m., pirmasis literatūrinis muziejus Vilniuje). Markučių ąžuolyne buvo pirmoji Lietuvos kunigaikščių vasarvietė.

## Etimologija

XIV a. Markučių dvaras priklausė didžiajam kunigaikščiui. Jis turėjo du centrus – Guras (kairiajame Vilnios krante) ir Zavilenska (dešiniajame Vilnios krante). Iš pradžių vietovė buvo žinoma kaip ***Sakalaičiai***. Markučių vietovardis aptinkamas nuo 1712 m. 1810 m. A. Chodkevičius dvarą pardavė Vilniaus iždininkui J. Eismuntui, kuris jį pavadino ***Svistapole***. XX a. minimas Vilnių dvaras.

## Istorija

Dvarvietė žinoma nuo XIV a.

Markučiai prie Vilniaus miesto prijungti XX a. 1-ajame dešimtmetyje.

## Gyventojai

1905 m. Mickūnų valsčiaus Markučių dvare (Puškinų valda) gyveno 84 žmonės. 1931 m. – 113 gyventojų.

### Žymūs žmonės

1884 m. į Markučių dvarą atsikėlė gyventi Grigorijus Puškinas, poeto A. Puškino sūnus, vedęs rusų geležinkelių inžinieriaus A. Melnikovo dukterį. Kartu jis atsivežė ir tėvo daiktų, kurie iki šiol saugomi muziejuje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* 
* Puškino muziejus
Rokantiškės

**Rokantiškės** – Vilniaus miesto dalis, išsidėsčiusi į rytus nuo miesto centro, miškingoje ir kalvotoje teritorijoje tarp Naujosios Vilnios rytuose ir Antakalnio, didelė dalis Rokantiškių įeina į Pavilnių regioninį parką, kuriame veši miškai.

Rokantiškėse veikia 170 m ilgio Rokantiškių slidinėjimo trasa.

## Geografija

Išlikusi piliavietė (pirmoji pilis pastatyta apie XI–XII a.). Šiaurėje yra didelės Rokantiškių kapinės, Rokantiškių ir Uosių kolektyviniai sodai. Rytuose, prie Murlės upelio stūkso Rokantiškių piliakalnis, yra Rokantiškių pilies liekanos, būta Rokantiškių pilkapyno. Netoliese stūkso Kučkuriškių piliakalnis, įsteigti Ancučių, Iškartų, Lyglaukių draustiniai. Rokantiškių kalva – aukščiausias Vilniaus taškas (ji yra toliau nuo Rokantiškių, Strielčiukuose).

Rokantiškės šiaurėje ribojasi su Mileišiškių ir Didžiųjų Pupojų sodais, rytuose – su Naująja Vilnia ir Mažaisiais Pupojais (iki Šiaurės, Kojelavičiaus g.), pietuose Barsukynės miško atskirtos nuo Kučkuriškių (nors anapus Batoro gatvės ir Vilnios esantys miškai su Rokantiškių piliakalniu ir piliaviete bei Rokantiškių tvenkiniu taip pat priskiriami šiai miesto daliai), pietvakariuose (Viršupio g.) ribojasi su Lyglaukiais, vakaruose – su Sapiegine (Iškartomis). Kaimiškoji Rokantiškių dalis yra toliau pietuose, nuo Vilniaus miesto Rokantiškių atskirta neseniai kolūkio vietoje iškilusio Strielčiukų rajono. Plačiąja prasme Rokantiškėmis vadinama visa teritorija tarp Antakalnio ir Naujosios Vilnios.

## Istorija

XVI a. metraščiuose yra padavimų apie tai, kad Rokantiškėse pilį XI–XII a. buvo pastatęs kunigaikštis Alšis. Nuo 1506 m. Lietuvos Metrikos aktuose minimas Rokantiškių valsčius (o pačios Rokantiškės vadinamos karaliaus nuomojama žeme), 1798 m. šaltiniuose minimas Rokantiškių kaimas ir dvaras (iš viso buvo 146 gyventojai, 9 kiemai, 5 kampininkai). 1636 m. pastatytas popieriaus fabrikėlis.

Po 1860 m. įkurta Naujosios Vilnios geležinkelio stotis, XIX a. 8-ojo dešimtmečio pradžioje dvaro palivarko rytinėje pusėje pradėjo kurtis ir būsimoji Naujoji Vilnia. Pačios Rokantiškės buvo kaimas ir valstybinis dvaras Mickūnų valsčiuje.

1931 m. Rokantiškių sodyboje gyveno 28 žmonės. 1968 m. prie Rokantiškių prijungtas Klonių kaimas.

## Susisiekimas
Rokantiškes aptarnauja daugiausia 115 maršruto autobusai bei 119 maršruto mikroautobusai, iki kapinių veža 37 maršrutas, ties Kučkuriškėmis – 27 maršrutas, o prie piliakalnio – 74 maršrutas.

## Šaltiniai

*
Sapieginė

**Sapieginė** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, šalia Antakalnio, Antakalnio–Sapieginės kalvyno šiaurės rytuose, iš šiaurės prieina Šveicarijos miško parkas. Priklauso Pavilnių regioniniam parkui. Išlikęs vandens rinkimo griovių kompleksas. Link Barsukynės (10 km) ir Belmonto (6 km) veda pažintiniai pėsčiųjų takai. Išlikę Antakalnio bunkeriai (prie Sapieginės erozinis atragio); bunkeriuose įsikūrusi viena didžiausių šikšnosparnių žiemojimo vietų Lietuvos pietryčiuose. Veikia Nacionalinis kraujo centras, vaikų namai, „Žalgirio“ sporto draugijos bazė.

Rytinė Sapieginės dalis, išsibarsčiusi erozinėse Pavilnių parko griovose, vadinama ***Iškartomis***. Ten įsteigtas Iškartų kraštovaizdžio draustinis. Rytuose pereina į Rokantiškes, pietuose į Lyglaukius.

Sapieginę aptarnauja 15 (Žolyno st.), 114 ir 115 (Bistryčios st.) nr. autobusai.

## Istorija

Nuo XVI a. priklausė didikams Sapiegoms. 1905 m. Mickūnų valsčiaus Sapieginės gyvenvietėje gyveno 348 žmonės.

## Nuorodos

* 
*
Belmontas

**Belmontas** – Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo miesto centro, Pavilnių regioniniame parke. Yra žirgynas, link Sapieginės veda 6 km pažintinis pėsčiųjų takas, pietuose prateka Vilnia, telkšo Belmonto tvenkinys. Šiaurinę ribą žymi status Vilnios slėnio šlaitas, apaugęs mišku (jis saugomas kaip Belmonto botaninis-zoologinis draustinis).

## Etimologija

XIX a. pradžioje Vilnios ir Srovės šlaituose ėmė kurtis vilos ir gyvenamieji namai, įkurtas ištaigingas restoranas. Dėl to vietovę didikai pavadino  – „gražus kalnas“.

## Istorija

1819 m. plane pažymėti palivarko pastatai Leoniškių kaime, kur dabar stovi malūnas. XIX a. pradžioje Leoniškių palivarko žemėse prancūzas Karolis de Vimas pastatė mūrinį vandens malūną. 

## Galerija

Krioklys Belmonte.jpg|Krioklys Belmonte
Belmonto parkas.jpg|Belmonto parkas
Belmonto gatvė.JPG|Belmonto gatvė


## Nuorodos
* 
* 
* Belmonto panoraminės nuotraukos 
* Belmontas žemėlapyje
Core fonts for the Web

**Pagrindiniai žiniatinklio šriftai** (*„Core fonts for the Web“*) – tai korporacijos Microsoft projektas, kurio tikslas buvo pateikti universalų TrueType tipo šriftų rinkinį žiniatinklio reikmėms. Projektas pradėtas 1996 m., šriftai nuo to laiko platinti nemokamai, bet su apribojimais. Korporacija Microsoft projekto atsisakė 2002 m., bet kitoms įmonėms leidžiama toliau platinti šriftus su tais pačiais apribojimais.

Šių šriftų platinimo sąlygų esmė: bet kas gali pateikti jų failus vartotojams interneto tarnybinėje stotyje; draudžiama keisti jų failų formatą bei turinį; draudžiama platinti juos bet kokiose laikmenose ar kitų paketų sudėtyje.

Rinkinį sudaro šie šriftai: Andale Mono, Arial, Arial Black, Comic Sans MS, Courier New, Georgia, Impact, Times New Roman, Trebuchet MS, Verdana, Webdings.
Šriftas gali turėti po keturis variantus: įprastas (*normal*), paryškintas (*bold*), kursyvu (*italic*), paryškintas kursyvu (bold italic).

Tai šriftai su lietuviškomis raidėmis. Be to, jie yra plačiai paplitę, kadangi jie taip pat yra platinami Microsoft Windows paketo sudėtyje. Dėl suderinamumo ir kitų sistemų vartotojai dažnai įsidiegia juos į savo kompiuterius.

## Šriftai

Image:Andale Mono sample.svg|Andale Mono
Image:Arial sample.svg|Arial
Image:Arial Black sample.svg|Arial Black
Image:Comic Sans sample.svg|Comic Sans MS
Image:Courier New sample.svg|Courier New
Image:Georgia sample.svg|Georgia
Image:Impact sample.svg|Impact
Image:Times New Roman sample.svg|Times New Roman
Image:Trebuchet MS sample.svg|Trebuchet MS
Image:Verdana sample.svg|Verdana
Image:Webdings-big.png|Webdings


## Nuorodos
* Šriftų svetainės archyvas
* Microsoft FAQ apie nebepalaikomus šriftus
* Šriftai ir apie juos 
* Šriftų atsiuntimas Sourceforge svetainėje
Kremsas prie Dunojaus

**Kremsas prie Dunojaus** – miestas Žemutinėje Austrijoje (penktasis pagal dydį miestas žemėje), 70 km nuo sostinės Vienos. Garsėja seniausiu kapu Austrijoje, rastu čia, kuris yra maždaug 27 000 metų. Kita miesto garsenybė *Steiner Tor* yra bene vieninteliai tokie viduramžių vartai, pastatyti 1480 m.

## Istorija

Miestas pirmą kartą paminėtas 995 metais, pastatytas ant Dunojaus ir Kremso upių santakos. XI–XII amžiuje miestas, tada vadintas *Chremis*, buvo beveik Vienos dydžio.

## Sportas
* Kremser SC (futbolas)
Čakarita

**Čakarita** () – kvartalas centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Tai rami miesto dalis, kuriai būdingi senosios architektūros namai, medžiais apsodintos gatvės. Čakaritoje yra didžiausios Pietų Amerikoje Čakaritos kapinės, kuriose palaidota daug Argentinai nusipelniusių žmonių. Čakaritoje yra 1870 m. pastatytas pastatas, kuriame gyveno prezidentai Julio Roca ir Carlos Pellegrini. Čakaritoje įsikūręs Chacarita Juniors futbolo klubas.
Koglanas

**Koglanas** () – kvartalas šiaurinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Tai nedidelis, vidutinės klasės kvartalas. Jame įsikūrė nemažai anglų ir airių imigrantų. Kvartalas pavadintas airių inžinieriaus, čia pastačiusio geležinkelio stotį Džono Koglano garbei.
Kolechjalesas

**Kolechjalesas** () – kvartalas šiaurinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. 

Kvartalas apribotas *Alvarez Thomas, Forest, Avenida De los Incas, Virrey del Pino, Cabildo, Jorge Newbery, Crámer* ir *Dorrego* gatvėmis. Tai judrus, komercinis kvartalas, kuriame gausu daugiaaukščių pastatų.
FC Interas

**Visagino „Interas“** – Lietuvos futbolo klubas iš Visagino.

## Istorija

2006 m. sezone užėmęs 8 vietą I lygoje ir tapęs antrąja komanda, pretenduojančia į A lygą (kitos komandos nepretendavo, kadangi aukštesnes vietas užėmė 2006 m. I lygoje dar žaidę A lygos komandų dublerių klubai). „Interas“ tuomet žaidė pereinamąsias rungtynes su 9-ąją vietą A lygoje užėmusia FK Šilutės komanda, abejos rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1, o po 11 m baudinių pergalę rezultatu 4:3 šventė Visagino komanda. 

Klubas įvykdė LFF licencijavimo komisijos keliamus reikalavimus ir 2007 metų sezone žaidė A lygoje. Tačiau Visagino miesto stadionas neatitiko LFF reikalavimų, komandos vadovybė kaip alternatyvą pasirinko Vilniaus „Žalgirio“ stadioną.

2007 m. sezone A lygoje užėmė paskutiniąją 10 vietą. 

LFF nusprendė neleisti klubui 2008 m. dalyvauti A lygos varžybose. Klubas tais metais nežaidė jokioje lygoje, tačiau 2008–2009 m. susibūrę komandos veteranai ėmė žaisti III lygos Utenos zonoje. Imtas vartoti „Intero veteranų“ pavadinimas.

## Emblemos

Interas-AE.png | Apie 1995 m.
Visagino_interas.svg | Apie 2000 m.
InterasAE.gif | 2007 m.


## Pasiekimai

## Sezonai

|}
|}

## Sudėtis

### Dubleriai

|}

## Treneriai
* Ivanas Švabovičius, 2007
* Virginijus Bukauskas

## Nuorodos
Vespasianas

**Titas Flavijus Vespasianas** (; 9 m. lapkričio 17 d. – 79 m. birželio 23 d.) – Romos imperatorius 69–79 m., Flavijų dinastijos pradininkas.

Jam mirus, valdė sūnūs Titas ir Domicianas. Jis užėmė sostą po audringų Keturių imperatorių metų. Vespasiano valdymas žinomas dėl reformų po Julijų–Klaudijų dinastijos pabaigos, karo žygio prieš Judėją, Koliziejaus statybos pradžios.
William C. Durant

**William C. Durant** (1861 m. gruodžio 8 d. – 1947 m. kovo 18 d.) buvo vienas iš amerikiečių automobilių industrijos pradininkų, General Motors ir Chevrolet įkurėjas, bei žmogus sukūręs holdingo sistema su skirtingomis markėmis ir automobilis linijomis.

Durant gimė Bostone, Masačusetso valstijoje. Jis buvo Mičigano gubernatoriaus Henry H. Crapo anūkas. Kai jis bandė tapti Buick kompanijos menedžeriu 1904 metais jam pasisekė ir jis greitai tapo kompanijos prezidentu. 1908 metais įkūrė General Motors ir prijungė Oldsmobile, Oakland (dabar Pontiac) ir Cadillac kompanijas.

1910 metais Durand susidūrė su finansiniais sunkumais ir bankai perėmė kontroję, nušalindami jį nuo GM valdybos. Tada jis tapo partneriais su Louis Chevrolet 1911 metais įkūrė Chevrolet kompanija ir 1915 metais sugrįžo į GM vadovo vietą prijungdamas prie koncerno Chevrolet, tačiau vėl jį prarado 1920 metais.

1921 metais jis įkūrė Durant Motors, tačiau kompanija žlugo 1933 metais.

Po Durant Motors žlugimo, Durant ir jo antroji žmona gyveno mažame pensione. Jis iki mirties valdė Boulingo salę Flinte, Mičigano valstijoje.
Eizenštatas

**Aizenštatas** ( – „geležinis miestas“) – miestas rytinėje Austrijoje, netoli Vulkos upės, už 12 km yra Vengrijos siena; Burgenlando žemės sostinė.

## Istorija

Miesto pavadinimas, pirmą kartą paminėtas 1118 m., sako, kad miestas buvo svarbus geležies gamybos ir prekybos centras regione. Miestas per jo gyvavimo laiką buvo daug kartų sugriaunamas ir atstatomas, buvo įvairių karų sūkuryje.

## Galerija

File:Kismarton légifotó1.jpg
File:Kismarton légifotó2.jpg
File:Eisenstadt - Schloss Esterhazy2.JPG


## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė 
* Official Eisenstadt Tourism Site
Vyner Noištatas

**Vyner Noištatas** – miestas rytinėje Austrijos dalyje, netoli Burgenlando žemės sienos.

## Istorija

Miestas įkurtas 1194 m., skirtas gynybai nuo kaimyninės Vengrijos. XV amžiuje atsikraustė daug naujakurių, nes čia rezidenciją pasistatė imperatorius Frydrichas III, jo sūnus, imperatorius Maksimilijonas I čia buvo ir palaidotas. 1487 m. miestą užėmė vengrai, 1490 m. Maksimilijonas I miestą atkovojo. 1768 m. miestą apgriovė žemės drebėjimas. Per Antrąjį pasaulinį karą dėl čia buvusių fabrikų 80 % miesto buvo sugriauta.

Dabar čia steigiamas modernus pramonės ir technologijų centras – *Civitas Nova* („naujasis miestas“).

## Sportas

### Futbolas
* FC Magna Wiener Neustadt
* Wiener Neustädter SC
Brėgencas

**Brėgencas** – miestas vakarinėje Austrijoje, ant Bodeno ežero kranto; Forarlbergo žemės sostinė. Netoli yra Lichtenšteino ir Šveicarijos sienos.

## Istorija

Pirmos gyvenvietės įkurtos apie 1500 metus pr. m. e. V amžiuje pr. m. e., čia įsikūrė keltai. 15 m. pr. m. e. gyvenvietę užėmė, Romos imperija. Apie 260 m. miestą sugriovė barbarai, 450 m. čia įkūrę savo gyvenvietę.

Pirmą kartą kaip miestas paminėtas 1249 metais. 1726 metais miestas tapo Foralbergo žemės sostine. Per II pasaulinį karą buvo subombarduotas.

## Sportas
* Rivella SC Bregenz (futbolas)
Leobenas

**Leobenas** – miestas rytinėje Austrijos dalyje, ant Muros upės kranto. Miestas specializuojasi pramonės srityje, jame yra Leobeno universitetas.

## Istorija
904 m. pirmąkart minima dabartinio Leobeno vietoje buvusi *Liupinos* gyvenvietė, šalia kurios 1173 m. paminėta kita, *Liubeno* gyvenvietė, išsiplėtusi greta Šv. Jokūbo bažnyčios. Vėliau jos susijungė į Leobeną, kuris 1261 m. gavo miesto teises. Nuo XIV a. geležies apdirbimo ir geležinių dirbinių prekybos centras. Per XVI a. religinius karus buvo katalikų karinės atramos punktas, čia įsitvirtino jėzuitų ordinas. 1782–1859 m. vyskupijos centras. 1797 m. Leobene pasirašyta Austrijos–Prancūzijos taikos sutartis, pagal kurią Austrija prarado Belgiją ir Lombardiją. Per XIX a. Leobenas lėtai, bet nuolatos plėtėsi. 1939 m. prie Leobeno prijungti *Donavicas*, *Judendorfas*, *Gosas* ir *Leitendorfas*; Leobenas padidėjo dvigubai. 1790 m. įkurtas Leobeno teatras. 1849 m. įkurta šachtininkų mokykla, dab. Metalurgijos ir kasybos universitetas.

## Ekonomika
Iki XX a. septinto dešimtmečio prie Leobeno buvo kasamos anglys. XX a. pabaigoje dėl ūkio konjunktūros pokyčių mažėjo metalurgijos fabrikų, didėjo kultūros įstaigų ir turizmo sektoriaus svarba. Geležinkeliai ir plentai Leobeną jungia su Viena, Lincu, Klagenfurtu. Išplėtota juodoji metalurgija (koncerno VOESTALPINE AG įmonė), metalo apdirbimo, maisto (alaus; daugiau kaip 1 mln. hl per metus), elektronikos, statybinių medžiagų, plaušienos ir popieriaus, chemijos (dažų, lakų), medienos apdirbimo pramonė. 

## Architektūra
Išlikęs Viduramžių miesto planas. Bažnyčios:
* gotikos, baroko bruožų turinti Šv. Jokūbo, 1188 m.,
* Švč. Mergelės Marijos prie Vaseno, 1149 m., XV a. lubų tapyba, gotikiniai vitražiniai langai, barokinis interjeras 1845 m., bokštas 1900 m.,
* Necgevolbe, 1483 m.,
* ankstyvojo baroko Šv. Pranciškaus Ksavero, 1665 m.),
* Gustavo Adolfo, 1908 m.).
* Benediktinių vienuolynas, 1020 m.) su vėlyvosios gotikos bažnyčia, apie 1520 m., XI a. ankstyvosios romanikos kripta, klasicistinis altorius 1793 m.,
* Šv. Mykolo koplyčia su freskomis, apie 1283 m.,
* dominikonų vienuolynas, 1280 m., išplėstas 1811; dabar Žemės teismas ir kalėjimas.

* XIII a. Maseno pilies griuvėsiai,
* Maut bokštas, 1280 m., barokinis kupolas 1794 m.,
* senoji rotušė, 1485 m., 1568 m. pristatytas bokštas; dab. Prekybos ir kongresų centras,
* svečių namai „Juodasis Erelis“ su gotikiniu kiemu, XVI a.,
* barokinis „Hackhaus“ su stiuko lipdinių fasadu, apie 1680 m.,
* Švč. Trejybės kolona, 1718 m.,
* Miesto teatro rūmai, 1791 m.,
* Angelų  tiltas, 1794 m.),
* Bergmano  tiltas, 1799 m.
* XX a. statiniai:
** naujoji rotušė, 1973 m.,
** Parodų rūmai, 1997 m., architektas G. Domenigas. 

## Gyventojai
Po Antrojo pasaulinio karo gyventojų skaičius pradėjo mažėti.

## Sportas
* DSV Leoben (futbolas)

## Šaltiniai
Rubikonas

**Rubikonas** (, ) – 80 km ilgio upė šiaurės Italijoje. Įteka į Adrijos jūrą tarp Riminio ir Čezenos. 

Iki 1933 m. upė buvo vadinama Fiumicino. Po ilgų diskusijų mokslininkai patvirtino, kad ši upė yra istorinis Rubikonas. Ypač daug įrodymų buvo pateikta 1991 m. tyrimuose.

„Peržengti Rubikoną“ yra populiari idioma, reiškianti pereiti punktą, nuo kurio nebegrįžtama. Rubikonas senovėje buvo riba tarp Romos miesto teritorijos ir Romos provincijos Cizalpinės Galijos. Romėnų teisė draudė karo vadams įžengti į Romos miesto teritoriją su kariuomene. Julijus Cezaris su savo legionais perėjo upę 49 m. pr. m. e., taip paskelbdamas karą, atvedusį jį į valdžią. Prie kranto jis, tariamai, pasakė „Burtas mestas“.

Vėliau Romos miesto teritorija buvo išplėsta, upė prarado svarbą. Laikui bėgant upės vaga ne kartą keitėsi, buvo tiesinama, keitėsi pavadinimai, be to šalia lygiagrečiai teka ir daugiau upių, todėl dabar negalima tiksliai pasakyti kur ir kokią upę peržengė Cezaris.

## Šaltiniai
Natrio hidrokarbonatas

**Natrio hidrokarbonatas** NaHCO3 (kiti pavadinimai: **natrio bikarbonatas**, **kepimo milteliai**, **kepimo soda**, **maistinė soda** ) – natrio ir angliarūgštės druska.

Natrio hidrokarbonatas – balti kristaliniai milteliai, be kvapo. Jis šiek tiek sūrus, šarminiu skoniu primenantis skalbiamąją sodą (natrio karbonatas). E numeris – E500. Natrio hidrokarbonatas gaunamas kaip vienas iš tarpinių Solvejaus proceso produktų (pagrindinis produktas yra natrio karbonatas). Jo tirpalas dėl hidrolizės turi silpnai šarminę reakciją. Gamtoje kartais aptinkamas kaip mineralas nahcolitas. 

## Skilimai
Natrio hidrokarbonatas naudojamas kepinio (kekso, duonos, pyrago) struktūros suformavimui reikalingoms dujoms pagaminti. Esant rūgščiai aplinkai, natrio hidrokarbonatas skyla:

:NaHCO3  +  H+   →   Na+  +  CO2  +  H2O

Galimas taip pat terminis skilimas, nors jis ne tiek naudingas, nes dujų pagaminama nedaug. Terminis skilimas prasideda virš 70&nbsp;°C  , greitai reakcijai reikia apie 200&nbsp;°C:

: 2NaHCO3 → Na2CO3 + H2O + CO2

Toliau kaitinamas ties 1000&nbsp;°C, natrio karbonatas skyla į natrio oksidą ir anglies dioksidą:

: Na2CO3 → Na2O + CO2

Dėl šių virsmų natrio hidrokarbonatas naudojamas, kaip ugnies gesinimo reagentas (BC klasės gaisrams), kai kurių sausų miltelių gesintuvuose.

Natrio hidrokarbonatas tai pat naudojamas neutralizuoti skrandžio rūgšties pertekliui, vaistų gamyboje ir pan. Taip pat jis yra naudojamas gazuoto vandens gamyboje.

## Šaltiniai
Gelnhauzenas

**Gelnhauzenas** () – miestas centrinėje Vokietijoje, Heseno žemėje, 40 km nuo Frankfurto prie Maino.

Miestas buvo įkurtas Frydricho I Barbarosos 1170 m.

## Nuorodos

* Miesto svetainė (vokiečių k.)
Kuveito dinaras

**[[Kuveitas|Kuveito]] dinaras** (arab. دينار) (ISO 4217 kodas – KWD) – oficialus Kuveito piniginis vienetas.
1 dinaras = 1000 filsų.
## Istorija
1961 m. dinaras pakeitė anksčiau cirkuliavusią *Įlankos rupiją* (). Rupija į dinarą buvo keičiama santykiu 13⅓.

1990 m. Persijos įlankos karo metu Irakas į apyvartą įvedė didelį kiekį irakietškų dinarų. Pasibaigus okupacijai valiuta buvo atstatyta.

## Banknotai
Banknotai – įprastos popierinės kupiūros. Nuo 1961 m. viso buvo atspausdintos ir išleistos į apyvartą 5 banknotų serijos. Cirkuliuoja ¼, ½, 1, 5 10 ir 20 nominalų banknotai.

## Monetos
Išleistos į apyvartą monetos:
*1 filsas (labai retai sutinkama)
*5 filsai
*10 filsų
*20 filsų
*50 filsų
*100 filsų
Kubos vėliava

**[[Kuba|Kubos]] [[vėliava]]** () – stačiakampės formos, padalinta į penkias vienodo aukščio mėlynas ir baltas juostas. flagštoko pusėje – kraštine priglaustas raudonas trikampis, viršūne nukreiptas į plazdančią vėliavos dalį. Trikampio centre įkomponuota balta penkiakampė žvaigždė.

## Istorija
Dabartinę vėliavą 1848 m. sukūrė laikraščio „La Verdad“ () redaktorius Migelis Tolonas (Miguel Teurbe Tolón), pagal JAV vėliavą. Pirmą kartą vėliava buvo iškelta 1850 m. šiaurės Kuboje, Kardenaso mieste, kai generolas Lopesas išsilaipino su 600 bendraminčių kovai prieš ispanų kolonialinę priespaudą.

Galutinai adaptuota ir įteisinta 1902 m. gegužės 20 d.

## Simbolika
Balta žvaigždė (*La Estrella Solitaria*, „Vieniša žvaigždė“) simbolizuoja šviesulį, nušviečiantį kelią į laisvę (simbolis pasiskolintas iš Teksaso vėliavos (JAV). Trikampis – masonų simbolis – laisvė, lygybė ir brolybė. Trys mėlynos juostos simbolizuoja ispanų padalintą valstybę, o dvi baltos juostos – teisingumą ir tiesumą. Raudona spalva simbolizuoja kubiečių kraują, pralietą laisvės kovose.

## Konstrukcija

## Spalvos
 Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 281;  RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 40, 104.

 Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra;  RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

 Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 186;  RGB spalvų sistemoje: Raudona – 206, 17, 38.
## Nuorodos
*vexilla-mundi.com
Filsas (moneta)

**Filsas** – moneta arabų šalyse.

* 1 Bahreino dinaras = 1000 filsų
* 1 Irako dinaras = 1000 filsų
* 1 Jordanios dinaras = 1000 filsų
* 1 Kuveito dinaras = 1000 filsų
* 1 Jungtinių Arabų Emiratų dirhamas = 100 filsų
* 1 Jemeno rialas = 100 filsų