open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Sims Medieval

**The Sims Medieval** – gyvenimo simuliacijos žanro kompiuterinis žaidimas, išleistas 2011 m. kovo 22 d. kompanijos „Electronic Arts“ ir skirtas „Microsoft Windows“, „Mac OS X“ bei „iOS“ platformoms. Šis žaidimas yra dalis „The Sims“ serijos. 2013 m. kovo 25 d. buvo išleista ir Nokia Lumia Windows Phone skirta versija. Žaidimas nuo savo pirmtakų išsiskyrė savita viduramžių tematika ir atmosfera, kurioje žaidėjui leista statyti savo karalystę vykdant įvairias paskiriamas užduotis. 

## Apie žaidimą

### Herojų tipai
Žaidėjui suteikta galimybė pasirinkti norimą herojaus tipą ar klasifikaciją, nuo kurio priklausys jo sugebėjimai ir pareigos. Čia herojų tipai:

* Monarchai – valdys karalystę ir galės kurti diplomatinius santykius su kitomis karalystėmis.
* Burtininkai – geba burti ir atakuoti pasitelkiant magiją, šie įgūdžiai ugdomi, studijuojant didelę burtų knygą.
* Šnipai – galės nunuodyti kitus sim'sus arba karalystės prašymu ką nors pavogti.
* Kunigai – yra dviejų tipų: Peteranų ir Jakobanų. Peteranų kunigai renkasi lengvesnį kelią ir stengiasi atversti sim'są įkvepiančio ir teigiamo pamokslo būdu. Jakobanų kunigai pasitelkia baimės kurstymą, kad palenktų sim'są į savo pusę ir vilki prabangius apdarus.
* Kalviai – gamindami ginklus ir šarvus, naudoja žaliavas, išgautas karalystės teritorijoje.
* Gydytojai – naudodami nustatytam terminui medicinos technologijas, ypač dėles, padeda sim'sams saugoti sveikatą.
* Riteriai – gali treniruotis, tobulinti įgūdžius bei ugdytis ištvermę, taip pat būtent jų pajėgomis užkariaujamos kitos karalystės.
* Pirkliai – turės priėjimą mainuose su kitomis karalystėmis prekyboje.
* Dainius – galės deklamuoti poemas ir groti liutnia kitiems sim'sams.

## Nuorodos
* The Sims Medieval portale Origin
Eloy Room

**Elojus Romas** (**'; g. [[1989]] m. [[vasario 6]] d.) – [[Kiurasao]] futbolininkas, [[vartininkas]]. [[Columbus Crew]] klubo ir [[Kiurasao vyrų futbolo rinktinė]]s žaidėjas.

== Karjera ==


== Rinktinė ==

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m.

== Apdovanojimai ==

=== Klubiniai ===
**Vitesse**
* [[Nyderlandų futbolo taurė]]: 2016–17

**PSV**
* [[Eredivisie]]: 2017–18

=== Tarptautiniai ===
**Kiurasao'''
* Karibų taurė: 2017
* Karaliaus taurė: 2019

### Asmeniniai
* Karibų taurės auksinė pirštinė: 2017

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Juriën Gaari

**Jurienas Gari** (**'; g. [[1993]] m. [[gruodžio 23]] d.) – [[Kiurasao]] futbolininkas, [[gynėjas|dešiniojo krašto gynėjas]]. Atstovavo [[Kiurasao vyrų futbolo rinktinė|Kiurasao vyrų futbolo rinktinei]].

== Karjera ==
karjerą pradėjo 2012 m. VV Smitshoek. Nuo 2014 m. rungtyniavo „Kozakken Boys“ klube. Nuo 2018 m. priklausė [[RKC Waalwijk]] ([[Nyderlandai]]).

Nuo 2024 m. atstovavo [[Al-Hazem FC|Al-Hazem]] klubui ([[Saudo Arabija]]). 

[[2025]] m. [[rugpjūčio 6]] d. pasirašė sutartį su Pirmojo diviziono (II) [[Abha Club]] ([[Saudo Arabija]])..

== Rinktinė ==
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2017 m., įmušė įvartį CONCAFAC 2019 m. taurėje.

== Apdovanojimai ==

=== Tarptautiniai ===
**Kiurasao'''
* Karibų taurė: 2017

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Juriën Gaari pagal FLASHSCORE
*
Vidžiūnai (Astravas)

**Vidžiūnai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 6 km į pietryčius nuo Mikailiškių, prie Ašmenos upės. Ateina keliukas iš Mikailiškių.

XIX a. Vidžiūnai pateko į Vilniaus apskrities Varnionių valsčių, Markūnų kaimo apylinkę. 1865 m. buvo Palestinos užusienis (Kotovičių valda). ~1893 m. gyveno 41 katalikas ir 7 žydai.

## Šaltiniai
Didelis Turaujis

**Didelis Turaujis** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 7 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių.

XIX a. Didelis Turaujis pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių. Priklausė Paškevičių valdai Sidariškėse. XIX a. pab. gyveno 61 katalikas.

## Šaltiniai
Mažas Turaujis

**Mažas Turaujis** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į šiaurę nuo Mikailiškių, Turaujo ežero pietiniame krante.

XIX a. Mažas Turaujis pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių, Strėčios kaimo apylinkę. XIX a. pab. gyveno 40 katalikų, 5 stačiatikiai.

## Šaltiniai
Origin

**Origin** – skaitmeninio platinimo platforma, kurią įkūrė „Electronic Arts“, skirta kompiuterinių žaidimų įsigijimui bei naudojimuisi, taip pat skaitmeninių teisių valdymui ir daugelio žaidėjų žaidimų komunikacijai. Šios platformos programinė įranga prieinama asmeniniams kompiuteriams ir mobiliesiems įrenginiams. 

2022 m. spalį „Origin“ sustabdė paslaugų teikimą „Microsoft Windows“ naudotojams, perkeldami juos į „EA Play“. 

„Origin“ tiekia socialinio susisiekimo paslaugas, tokias kaip vartotojo valdymo, bendravimo su kontaktais draugų sąraše, tiesioginio jungimosi į žaidimą, žaidimo transliavimo per „Twitch“ platformą ir kitų socialinių tinklų integravimo kaip „Facebook“, „Xbox Live“, „PlayStation Network“ bei „Nintendo Network“. 2011 m. „Electronic Arts“ pareiškė ketinanti konkuruoti su kita žaidimų platinimo paslaugomis teikiančia platforma, „Valve“ korporacijai priklausančiu „Steam“, pasiūlydama žaidimų progreso saugojimą debesyje, automatinę atnaujinimų diegimo sistemą, pasiekimų funkciją ir galimybę jungtis ta pačia paskyra per kelias platformas.

2013 m. „Origin“ turėjo daugiau kaip 50 mln. registruotų vartotojų.

## Nuorodos
* „Origin“ oficiali svetainė

## Šaltiniai
Newmont Corporation

**Newmont Corporation** – didžiausia pasaulyje aukso kasybos bendrovė, įsikūrusi Grinvud Vilidže, Kolorado valstijoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose. Bendrovei priklauso aukso kasyklos JAV (Nevadoje, Kolorade), Kanadoje (Ontarijo, Kvebeko provincijose), Meksikoje, Dominikos Respublikoje, Australijoje, Ganoje, Argentinoje, Peru ir Suriname. Be aukso bendrovė kasa ir varį, sidabrą, cinką ir šviną. „Newmont“ turi 16 600 nuolatinių darbuotojų, dar 15 000 dirba bendrovėje pagal sutartis.

„Newmont Corporation“ – vienintelė aukso kasybos bendrovė, patenkanti į „Standard & Poor‘s 500“ akcijų rinkos indeksą.

## Istorija
1916 m. amerikiečių inžinierius ir politikas Viljamas Boisas Tompsonas (*William Boyce Thompson*) įkūrė „Newmont Company“ holdingo bendrovę naftos, dujų ir kasybos investicijoms. Bendrovę pavadino pagal Montanos, kurioje užaugo, ir Niujorko, kuriame praturtėjo, pavadinimus. 1921 m. bendrovė įregistruota „Newmont Corporation“ pavadinimu, nuo 1925 m. jos akcijos parduodamos viešai.

1929 m. bendrovė Kalifornijoje įsigijo pirmąją aukso kasyklą, XX a. viduryje – kasyklų Namibijoje ir Pietų Afrikoje. Septintajame dešimtmetyje „Newmont Corporation“ rado didžiausią XX a. aukso telkinį Šiaurės Amerikoje – Karlino nedarną Nevados valstijoje, ir pradėjo eksploatuoti pirmąjį atvirąjį aukso karjerą pasaulyje. Devintojo dešimtmečio pabaigoje bendrovė reorganizavosi, atsisakė naftos, dujų, akmens anglies verslo, perkėlė pagrindinę būstinę iš Niujorko į Denverį, vėliau (2008 m.) – į Grinvud Vilidžą. 2001 m. susijungė su „Battle Mountain Gold“ bendrove, 2002 m. įsigijo „Normandy Mining Limited“ bei „Franco-Nevada Mining Corporation“, 2007 m. – „Miramar Mining Corporation“, 2019 m. – „Goldcorp“ bendroves.

## Veikla
2019 m. „Newmont Corporation“ kasyklose iškasta 6,3 mln. uncijų aukso. Bendrovės išžvalgytos aukso atsargos siekė 100,2 mln. uncijų. 2020 m. bendrovei priklausė kasyklos:

* „Newmont Corporation“ dalis

Be to, bendrovė turėjo 50 % dalį Super Pit aukso kasykloje Australijoje, kurioje 2019 m. iškasti 228 tūkst. uncijų aukso („Newmont Corporation“ dalis). Kasykla parduota 2020 m. sausį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Newmont oficialus tinklalapis
Elson Hooi

**Elsonas Hojus** (**'; g. [[1991]] m. [[spalio 1]] d.) – [[Kiurasao]] futbolininkas, [[puolėjas]]. [[Kiurasao vyrų futbolo rinktinė]]s žaidėjas.

== Karjera ==
Nuo 2021 m. rungtyniavo [[ADO Den Haag]] klube.

Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m.

== Apdovanojimai ==

=== Tarptautiniai ===
**Kiurasao'''
* Karibų taurė: 2017
* Karaliaus taurė: 2019

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Turaujis

**Turaujis** () – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 37 km į šiaurės rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną. Ilgis – 1,57 km, plotis iki 0,39 km. Baseino plotas – 131 km². Vandens skaidrumas – 1,2 m.

Dubaklonio gylis 3–5 m, vakaruose – iki 11 m. Krantai žemi, smėlėti, vakaruose ir rytuose apaugę mišku, užpelkėję. Atabradas 0,5–1 m pločio. Dugne slūgso sapropelis. Vandens augalų juosta siekia 2–2,5 m gylį.

Turaujis priklauso Neries baseinui. Prateka Klevelės upė (Neries intakas), per ją jungiasi su gretimais Belajės ir Zalavo ežerais.

Ežere veisiasi lydekos, ešeriai, aukšlės, plakiai, vėgėlės, karšiai, lynai, raudės, meknės, kuojos, pūgžliai, vijūnai, paprastieji ir sidabriniai karosai.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Mažas Turaujis, Akartėliai.

## Šaltiniai
Klevelė

**Klevelė** arba ***Saročianka, Saračanka*** () – upė Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone; Vilijos dešinysis intakas. Prasideda prie Karanėtų kaimo. Aukštupyje teka miškais į rytus, pietryčius, prateka mažus Baranskajės ežerėlius. Salpa pelkėta. Prateka Klevelio ežerą, už kurio jau vadinama Saračianka. Toliau prateka ežerų virtinę – Turaujo, Zalavo, Kaimyno, Tumkų ežerus. Tada iš Tumkų ežero vinguriuoja į pietus, pietvakarius. Įteka Nerin (Vilijon) 269,8 km nuo jos žiočių, šalia Saročios (prie Saročios Malūno kaimo).

Vagos nuolydis – 1,4 m/km. 2,2 km vagos ruožas ištiesintas.

Prie Klevelės/Saročiankos įsikūrę kaimai: Buikos, Baranai, Barava, Mažas Turaujis, Aukštieji Kaimynai, Žemieji Kaimynai, Ginkiškė, Tumkos, Luosiai, Saročia.

## Šaltiniai
Klevelis

**Klevelis** () – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 38 km į šiaurės rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną. Ilgis – 0,85 km, plotis iki 0,23 km. Baseino plotas – 114 km².

Dubaklonio gylis 10–15 m. Krantai žemi, daug kur pelkėti, apaugę mišku, krūmais. Dugnas plokščias, dengiamas sapropelio. Paviršius užaugęs vandens augalais.

Klevelis priklauso Neries baseinui. Prateka Klevelės upė (Neries intakas), per ją sąsmauka jungiasi su gretimu Belajės ežeru.

Prie ežero įsikūręs Baravos kaimas.

## Šaltiniai
Zalavo ežeras

**Zalavo ežeras** () – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 37 km į šiaurės rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną. Ilgis – 0,87 km, plotis iki 0,37 km. Baseino plotas – 140 km². Vandens skaidrumas – 1,3 m.

dubaklonis pjautuvo pavidalo, jo gylis 10–14 m. Pietvakariniai krantai žemi, pelkėti, kiti – aukšti. Atabradas siauras, smėlingas, dugne yra sapropelio nuogulų. Ežeras eutrofinis, vandens augalai siekia 2–2,5 m gylį, į ežerą jų juosta eina iki 35 m nuo kranto.

Zalavo ežeras priklauso Neries baseinui. Prateka Klevelės upė (Neries intakas), per ją sąsmaukomis jungiasi su gretimais Turaujo ir Kaimyno ežerais.

Ežere sugaunama lydekų, ešerių, karšių, lynų, raudžių, kuojų ir kitų žuvų.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Aukštieji Kaimynai, Žemieji Kaimynai.

## Šaltiniai
Kaimynas (Baltarusija)

**Kaimynas** arba ***Kaimynų ežeras*** () – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 36 km į šiaurės rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną. Ilgis – 1,55 km, plotis iki 0,38 km. Baseino plotas – 159 km². Vandens skaidrumas – 2,0 m.

dubaklonis netaisyklingas, sudarytas iš 3 duburių, jo gylis 10–15 m (šiaurės vakaruose – 3–5 m). Krantai apaugę miškais, ir krūmais. Iki 4–6 m gylio dugną dengia smėlis ir dumblas, giliau yra sapropelio nuogulų. Vandens augalai siekia 1–1,8 m gylį.

Kaimynas priklauso Neries baseinui. Prateka Klevelės upė (Neries intakas), per ją sąsmaukomis jungiasi su gretimais Zalavo ir Tumkų ežerais.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Aukštieji Kaimynai, Ginkiškė.

Tarpukario lenkiškuose žemėlapiuose ežeras žymimas Želėdžio pavadinimu.

## Šaltiniai
Tumkų ežeras

**Tumkų ežeras** () – ežeras Gudijoje, Gardino srities Astravo rajone, 34 km į šiaurės rytus nuo Astravo. Patenka į Saročios ežeryną. Ilgis – 3,22 km, plotis iki 0,45 km. Baseino plotas – 172 km². Vandens skaidrumas – 1,9 m.

dubaklonis pailgas, vingiuotas, jo gylis nuo 3–7 iki 10–18 m. Krantai žemi. Atabradas smėlėtas, iki 2 m pločio, giliau yra sapropelio nuogulų. Vandens augalai siekia 2,2–2,7 m gylį.

Tumkų ežeras priklauso Neries baseinui. Prateka Klevelės upė (Neries intakas), per ją sąsmauka jungiasi su gretimu Kaimyno ežeru. Vakaruose įteka upelis iš Halodno (Halubino) ežero.

Prie ežero įsikūrę kaimai: Tumkai, Podlipjė, Horševičai. XIX a. ežeras dar buvo žinomas kaip Soročia.

## Šaltiniai
Babičiai

**Babičiai** () – keletas kaimų Baltarusijoje:

* Babičiai – Astravo raj., Gudagojo k. t.;
* Babičiai – Astravo raj., Mikailiškių k. t.;
* Babičiai – Ščiutino raj.;
* Babičiai – Kamianeco raj.;
* Babičiai – Oršos raj.;
* Babičiai – Gluboko raj.;
* Babičiai – Rečycios raj.;
* Babičiai – Čačersko raj.;
* Babičiai – Klecko raj.
Ginkiškė

**Ginkiškė** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 9 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, ant Kaimyno ežero kranto. Šalia plyti didelis durpynas.

## Istorija

XIX a. Ginkiškė pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių. 1865 m. buvo 35 gyventojai (visi katalikai).

## Šaltiniai
Perto monetų kalykla

**Perto monetų kalykla** () – valstybinė įmonė Perte, Australijoje, oficiali Australijos aukso luitų gamintoja. Priklauso Vakarų Australijos vyriausybei. Įkurta 1899 m. Vakarų Australijos kasyklose iškastam auksui gryninti ir Britų imperijos auksinių soverenų bei pusės soverenų monetoms kalti. Buvo vienas iš trijų Didžiosios Britanijos karališkosios monetų kalyklos (*Royal Mint*) padalinių Australijoje; kiti du – Sidnėjaus ir Melburno monetų kalyklos, šiuo metu nebeveikiančios. Gamina ir saugo aukso, sidabro ir platinos luitus bei progines, kolekcines monetas ir kitus brangiųjų metalų dirbinius. Iki 1983 m. gamino ir apyvartines Australijos monetas iš netauriųjų metalų. Įsikūrusi Rytų Perte, neoromaninio stiliaus pastate (įtrauktas į Vakarų Australijos kultūros paveldo sąrašą). Lankoma turistų, yra parduotuvė, aukso ekspozicijos, rengiamos ekskursijos.

Perdirba apie 90 % Australijoje iškasto aukso; luitų ir monetų gamybai naudoja ir importuotus metalus. Kasmet pagamina apie 13 % visos pasaulio tauriųjų metalų luitų ir monetų produkcijos. 2018 m. kalykla pagamino ir pardavė aukso, sidabro ir platinos dirbinių už 18,9 mlrd. Australijos dolerių.

Kalykloje saugoma didžiausia ir vertingiausia pasaulio moneta – „Australijos kengūros vienos tonos auksinė moneta“ (*Australian Kangaroo One Tonne Gold Coin*). Monetos svoris – viena tona, skersmuo – apie 80 cm, storis – virš 12 cm. Moneta pagaminta 2011 m. iš gryno, 99,99 %, aukso. 2012 m. įrašyta į Gineso rekordų knygą. Monetos vertė – daugiau nei 50 mln. Australijos dolerių.


Gold Ingot 100g Perth Mint.JPG|Perto monetų kalykloje pagamintas 100 g aukso luitas
Perth Mint - Joy of Museums - The One Tonne Gold Coin.jpg|Didžiausia pasaulyje auksinė moneta


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ekin Airbuggy

**Ekin WHE Airbuggy** – britų gamybos vienvietis malūnsparnis, kurį suprojektavo ir gamino Šiaurės Airijos įmonė WH Ekin (Engineering) Company. 

## Sukūrimas
Įmonė buvo įkurta 1969 m., su tikslu pagal licenciją pagaminti šešis McCandless M-4 autožirus. Vėliau įmonė patobulino pirminį projektą, ir sukūrė „Airbuggy“. Šis orlaivis pirmą kartą pakilo į orą 1973 m. vasario 1 d. Tai buvo tradicinės komponuotės vienvietis autožiras su užpakalinėje dalyje sumontuotu 75 AG (56 kW) Volkswagen keturių cilindrų automobilinis variklis. Jis turėjo fiksuotą triratę važiuoklę su atvira kabina, esančia prieš rotoriaus piloną. Pirmasis „Airbuggy“ buvo užsakovui buvo pateiktas 1975 m. gruodžio mėn.

## Specifikacijos
* **[[Įgula (mašinos)|Įgula]]:** 1
* **Ilgis:** 3,51&nbsp;m
* **Aukštis:** 2,21&nbsp;m
* **Tuščio svoris:** 161&nbsp;kg
* **[[Maksimalus kilimo svoris]]:** 295&nbsp;kg
* **Variklis:** 1 × 1600-1800cc Volkswagen oro aušinamas 4 cilindrų horizontalus opozicinis stūmoklinis 75&nbsp;AG (56&nbsp;kW) galios variklis
* **Pagrindinio rotoriais diametras:**  6,63&nbsp;m
* **Pagrindinio rotoriaus plotas:** 37,63&nbsp;m²
* **Sraigtas:** dvimentis Hoffman stumiantis propeleris, 1,45&nbsp;m diametro

**Parametrai**

* **Maksimalus greitis:** 69&nbsp;mazgai (80&nbsp;mylios per valandą, 128&nbsp;km/h)
* **Kreiserinis greitis:** 52&nbsp;mazgai (60&nbsp;mylios per valandą, 97&nbsp;km/h)
* **[[V greičiai|V<small>ne</small>]]:** 69&nbsp;mazgai (80&nbsp;mylios per valandą, 128&nbsp;km/h)
* **Skrydžio nuotolis:** 121&nbsp;jūrmylės (140&nbsp;mylios, 225&nbsp;km)
* **Kilimo greitis:** 1000,6&nbsp;pėdos/min (5,083&nbsp;m/s)
* **Disko apkrova:** 1,7&nbsp;svaro/kv. pėdą (8,5&nbsp;kg/m²)
* **Galios ir svorio santykis:** 0,188 kW/kg (0,115 AG/svarui)

## Taip pat skaitykite
**Panašios paskirties, konstrukcijos ir laikotarpio orlaiviai**
* Campbell Cricket

## Išnašos
Ezida

**Ezida** () – rašto dievo Nabu šventykla, stovėjusi Borsipos mieste, ~20 km į pietus nuo Babilono.

Ankstyviausias įrašas, minintis Ezidą, datuojamas Babilonijos karaliaus Hamurabio valdymo laikotarpiu (1792–1750 m. pr. m. e.), jame nurodoma, kad Hamurabis atstatęs šią šventyklą. Tuomet ji buvo skirta dievui Tutu, tapatintam su Marduku. Valdant karaliui Marduk-apla-idinai (1173–1161 m. pr. m. e.), Ezida tapo paties Marduko šventykla, o vėliau – išimtinai dievo Nabu. Šis dievas Ezidoje pradėtas garbinti Senosios Babilonijos karalystės laikais. Per babiloniečių Naujųjų metų šventę Nabu statula iš šios šventyklos būdavo nugabenama į Babiloną: Nabu taip simboliškai aplankydavęs tėvą Marduką. Paimti Nabu statulos iš Babilono atvykdavo pats karalius. Į Borsipą Nabu statula grįždavo lydima Marduko statulos.

Savo turtais ir svarba Ezida nusileido tik Esagilai – Marduko šventyklai Babilone. Naujosios Babilonijos karalystės ir vėlesniu laikotarpiu Ezidą sudarė daugiau nei 80 kambarių ir kiemų, Nabu celė buvo įrengta šventyklos centre (į ją buvo patenkama per kitus du kambarius). Ezidos pašonėje stovėjo *Eurmiminanki* zikuratas.

Ilgainiui Nabu kultas išplito ir Asirijoje, jos sostinėje Kalache buvo pastatyta šio dievo šventykla, taip pat pavadinta Ezida. Ji perstatyta 879 m. pr. m. e., valdant Ašurnasirpalui II. Čia būta dviejų kulto vietų – Nabu ir jo sutuoktinės Tašmetu.

Šventyklos pavadinimas *É-zi-da* šumerų kalba apytikriai reiškia „Teisumo namai“.

## Šaltiniai
Kermelėnai

**Kermelėnai** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Gudagojo kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 7 km į pietryčius nuo Astravo, prie plento Ašmena–Gožė (P-52).

## Šaltiniai
Želėdis

**Želėdis** (arba ***Želėdžio Žukainys***; , ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 13 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, 8,5 km nuo Lietuvos sienos. Supamas pelkių, raistingų miškų. Kaime stovi Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia (pastatyta 1912 m.).

## Istorija

XIX a. Žukainys (Želėdžio) pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių. Priklausė Želėdžio dvarui. Apie XIX a. pab. buvo 315 gyventojų. Greta buvo Želėdžio miestelis su katalikų bažnyčia (pirma pastatyta 1622 m.), priklausiusia Svyrių dekanatui, parapijos mokykla. Šalia dar buvo Aukš. Želėdžio kaimas ir du užusieniai.

## Šaltiniai
Zabieliškė

**Zabieliškė** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į pietus nuo Mikailiškių, prie kelio Mikailiškės–Gervėčiai.

## Šaltiniai
Aukštieji Kaimynai

**Aukštieji Kaimynai**  (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 9 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, tarp Zalavo ir Kaimyno ežerų.

## Istorija

XIX a. Kaimynai pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių (buvo kaimas ir užusienis).

## Šaltiniai
Lazavai (Mikailiškės)

**Lazavai** arba ***Lazavas*** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2 km į pietus nuo Mikailiškių, netoli Mikailiškių–Gervėčių kelio.

## Šaltiniai
Lakčionys

**Lakčionys** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 18 km į šiaurę nuo Mikailiškių, 2,5 km nuo Lietuvos sienos, pamiškėje, prie Lentupio–Rudnios kelio ir buvusio Pabradės–Lentupio geležinkelio.

## Istorija

XIX a. Lakčionys pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių. Amžiaus pabaigoje čia gyveno 126 žmonių (visi katalikai).

## Šaltiniai
Luosiai

**Luosiai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, prie Klevelės žemupio. Netoliese eina Vilniaus–Polocko plentas.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį. 1866 m. čia gyveno 124 žmonės (visi katalikai).

## Šaltiniai
Maža Strėčia

**Maža Strėčia** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į rytus nuo Mikailiškių, prie Strėčios upės. Šalia prasideda Soročios ežerynas (Gulbesas, Juodžiai ir kt.).

## Šaltiniai
Guda

**Guda** – Baltarusijos etninės muzikos kolektyvas. Susibūrė 1996 m. Minske. Atlieka autentišką gudų liaudies muziką.

Grupės repertuaro pagrindą sudaro ritualinės dainos ir liaudies šokiai. „Guda“ atlieka archajines dainas, stengiasi jas gaivinti, pasitelkdama įvairių etnografinių ekspedicijų medžiagą ir bendraudama su senaisiais liaudies tradicijų puoselėtojais.

„Guda“ išsirutuliojo iš grupės muzikos tyrinėtojų, rinkusių senąsias dainas ir šokius. 2012 m. greta muzikos grupės įkurta tradicinių šokių mokykla.

Baltarusijos tradicinio folkloro grupė „Guda“ yra išleidusi tris albumus. Albume „Dievų žaidimai“ pristatomos archajiškos bei ritualinės baltarusių dainos, mitologiniai siužetai – albumas yra kaip tradicinis kiekvieno Baltarusijos regiono kalendorius. Trečiasis grupės albumas skiriamas vienai įdomiausių tradicijų ir ceremonijų baltarusių kultūroje – vestuvėms.

## Albumai
* *Архаічныя абрадавыя сьпевы* (2002 m.)
* *Ігры багоў* (2005 m.)
* *Вясельле* (2014 m.)

## Šaltiniai
Stary Olsa

**Stary Olsa** () – Baltarusijos viduramžių muzikos grupė. Įkurta 1999 m. Minske ir atlieka daugiausia karinio pobūdžio dainas apie LDK laikus.

Grupę 1999 m. įkūrė Dmitrijus Sasnovskis. Jos pavadinimas 'Senoji Olsa' kilęs nuo Olsos upės, tekančios per Kličavo miestą. „Stary Olsa“ siekia rekonstruoti LDK laikų muziką, tam pasitelkdama įvairius senuosius muzikos instrumentus (dūdmaišiai, guslės, ratukinė lyra, šalmėjus, daudytė, mandolina ir kt.), baltarusių liaudies balades, karines dainas, dvaro muziką. Taip pat atlieka Europos šalių viduramžių ir renesansinę muziką, etniniu stiliumi įgroja žymias roko balades. Per pasirodymus vilki būdingus XIV–XVII a. LDK rūbus. Yra įrašę dainą, šlovinančią litvinų valdovą Vytautą.

„Stary Olsa“ dalyvauja įvairiuose muzikos festivaliuose, viduramžių rekonstrukcijų šventėse, riterių turnyruose. 2003 m. prie grupės įkurtas šokių kolektyvas „Javorina“.

## Diskografija

* *Келіх кола* (2000 m.)
* *Вір* (2001 m.)
* *Verbum* (2002 m.)
* *Шлях* (antologija, 2003 m.)
* *Скарбы літвінаў: Сярэднявечча* (2004 m.)
* *Скарбы літвінаў: Рэнесанс* (2004 m.)
* *Ладдзя Роспачы* (2004 m.)
* *Сярэднявечная дыскатэка* (2005 m.)
* *Гераічны эпас (Спевы рыцараў і шляхты Вялікай Літвы)* (2005 m.)
* *Музыка Вялікага княства Літоўскага* (2007 m.)
* *Лепшае* (2009 m.)
* *Дрыгула* (2009 m.)
* *Santa Maria* (2013 m.)
* *Кола рыцэрска* (2016 m.)
* *Medieval Classic Rock* (2016 m.)
* *Вада, хмель і солад* (2017 m.)

## Šaltiniai

## Literatūra
* 

## Nuorodos
* 
* Daina kunigaikščiui Vytautui (Песня а князю Вітаўце)
Reskial

**Reskial** (, *Recial*, *Reschualc*) – moteriškoji figūra etruskų mitologijoje, galbūt viena iš lasų.

Reskial vaizduota kaip jauna moteris arba mergaitė. Aptikti trys ją vaizduojantys etruskų veidrodžiai. Ant vieno iš jų Reskial pavaizduota kaip nuoga moteris, prisidengusi galvą šydu. Kitas veidrodis vaizduoja Malavisch rengimo sceną. Reskial stovi, pasiruošusi padėti rengiant Malavisch, vienoje rankoje ji laiko krepšį, o kitoje – gėlę. Greta pavaizduota deivė Turan, kuri pataiso diademą, uždėtą ant Malavisch galvos. Ant trečiojo veidrodžio (aptiktas Talamonėje) Reskial pavaizduota laikanti paukštį jinksą (*iynx*). Drauge su ja pavaizduoti Medėja (*Metvia*), kuri laiko paterą, ir Jasonas (*Heasun*). Reskial apsirengusi gundančiai, pasikėlusi sijoną (*[[anasyrma]]* gestas).

Šios mitologinės figūros vardas bandomas sieti su etruskų kalbos žodžiu *sval*, reiškiančiu „gyventi“.

## Šaltiniai
Polyus

**Polyus PJSC** () – didžiausia Rusijos aukso kasybos bendrovė, įsikūrusi Maskvoje. Bendrovei priklauso trečias didžiausias aukso rezervas pasaulyje šešiose aukso kasyklose. Polyus PJSC akcijomis prekiaujama Londono ir Maskvos akcijų biržose.

## Kasyklos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Rosebelo aukso kasykla

**Rosebelo aukso kasykla** – aukso atvira kasykla Brokopondo apygardoje, Suriname. Eksploatuojama nuo 2004 m. Skaičiuojama, jog kasyklos rezervų pakaks iki 2028 m.

Pagrindinis akcijų paketas (95 %) priklauso IAMGOLD korporacijai. Dar 5 % kasyklos akcijų priklauso Surinamo šalies vyriausybei.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IAMGOLD svetainė
Olimpiada (reikšmės)

**Olimpiada** – terminas, turintis kelias reikšmes:

* Olimpiada – Olimpinės žaidynės
* Olimpiada (chronologija) – laiko skaičiavimo sistema senovės Graikijoje
* Olimpiada (kasykla) – rusų bendrovės „Polyus“ aukso kasykla
* Olimpiada (asteroidas) – asteroidas
* Olimpiada – keli vietovardžiai Graikijoje
* Olimpiada – moteriškas vardas
** Olimpiada (*Olympias*) –  Aleksandro Makedoniečio motina
** Olimpiada Ivanova – rusų sportininkė, ėjikė

Taip pat:
* Žaidimo, mokomojo dalyko varžybos:
** Šachmatų olimpiada
** Tarptautinės mokslo olimpiados
** Lietuvos mokinių biologijos olimpiada
** Lietuvos mokinių chemijos olimpiada
** Lietuvos mokinių fizikos olimpiada
** Lietuvos mokinių matematikos olimpiada
Markūnai (Astravas)

**Markūnai** arba ***Morkonys*** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietryčius nuo Mikailiškių, prie Neries ir Ašmenos santakos.

## Istorija

Rėžinis Markūnų kaimas šaltiniuose minimas nuo 1528 m. kaip Radvilų nuosavybė. Vėliau kaimas prijungtas prie Bžostovskių Mykoliškių dvaro, Kotvičiaus Turlų dvaro valdų. 1795–1811 m. morkoniškių vardai katalikiški, pavardės rodo lietuvišką, gudišką ir lenkišką kilmę.

XIX a. kaimas pateko į Vilniaus apskritį. 1866 m. čia gyveno 276 žmonės (iš jų 155 katalikai, 11 žydų). Priklausė Kotvičiams.

Konstantinas Tiškevičius savo ekspedicijos Nerimi metu pastebėjo, jog nuo Markūnų jau kalbama lietuviškai. 1965 m. Česlovas Kudaba dar mini, kad kai kurie morkoniškiai tebemoka lietuviškai. XXI a. pr. gyventojai kalbėjo gudiškai, bet jų kalboje tebėra daug lituanizmų.

## Šaltiniai
Didelė Strėčia

**Didelė Strėčia** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 11 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, šalia Strėčios upės. Eina Vilniaus–Polocko plentas, atšaka į Kliukščionis.

Katalikų kapinėse stovi Šv. Vaitiekaus koplyčia.

## Istorija
Istoriniuose šaltiniuose Strėčia minima nuo 1518 m. Ji XVI a. buvo Svirskių tėvonija.

XIX a. Didelė Strėčia pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių, buvo kaimo apylinkės centras. Buvo palivarkas (Paškevičių valda). Iki XX a. 7-ojo dešimtmečio veikė vandens malūnas.

## Šaltiniai
Jungtinės Karalystės karūnos brangenybės

**Jungtinės Karalystės karūnos brangenybės** – 142 karališki ceremonijose naudojami objektai, kurie saugomi Londono Taueryje, britų monarchijos simbolis. Šios brangenybės naudojamos prisaikdinant naująjį Jungtinės Karalystės karalių ar karalienę. Kolekcija siekia XII a. Brangenybės simbolizuoja karaliaus įtaką kaip šalies vadovo, anglikonų bažnyčios globėjo ir JK karališkųjų ginkluotųjų pajėgų lyderio. Ant objektų atvaizduota karalystę sudarančių teritorijų: Anglijos, Velso, Škotijos ir Šiaurės Airijos heraldinė simbolika. Naujausi kolekcijos turtai taip pat turi ir Tautų Sandraugos heraldikos. Kasmet brangenybių ekspoziciją Londono Taueryje aplanko 2,5 milijonai turistų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Mieleišiūnai (Mikailiškės)

**Mieleišiūnai** arba ***Mileišiūnai*** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietvakarius nuo Mikailiškių, netoli Mikailiškių–Gervėčių kelio.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Vilniaus apskritį, Varnionių valsčių, Mikailiškių kaimo apylinkę. Priklausė Mikailiškių Bžestovskių valdai.

## Šaltiniai
Padvarė (Mikailiškės)

**Padvarė** arba ***Padvaronys*** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2 km į pietvakarius nuo Mikailiškių, šalia Vilniaus–Polocko plento. Kaimas gatvinis.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Vilniaus apskritį, Varnionių valsčių; buvo Mikailiškių kaimų apylinkės centras. ~1866 m. gyveno 71 katalikas ir 4 žydai. Priklausė Bžestovskių Mikailiškių valda.

## Šaltiniai
Paškūnai

**Paškūnai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, šalia Vilniaus–Polocko plento, ant Juodžių ežero kranto.

## Istorija

XIX a. Paškūnų užusienis pateko į Švenčionių apskritį, Aleksandrovo valsčių. Priklausė Svieronių apylinkei ir dvarui. ~1866 m. gyveno 25 katalikai.

## Šaltiniai
Pylimai (Astravas)

**Pylimai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 14 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, raistų apsuptyje.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Lentupio valsčių, Dvarčionių apylinkę. ~1866 m. gyveno 69 katalikai.

## Šaltiniai
Pilvinai

**Pilvinai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 5 km į šiaurės vakarus nuo Mikailiškių, tarpumiškėje. Apylinkėse yra apie 20 pilkapių.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Aleksandrovo valsčių, Padalių apylinkę. Priklausė Kurkovskiams (Padalių dvaras).

## Šaltiniai
Petrošiškė (Astravas)

**Petrošiškė** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 14,5 km į šiaurę nuo Mikailiškių, 5 km nuo Lietuvos sienos, raistų apsuptyje. Praeina kelias Didelė Strėčia–Kliukščionys.

## Šaltiniai
Zbigniew Preisner

**Zbignevas Preisneras** (; g. 1955 m. gegužės 20 d.) – lenkų kompozitorius. Jis sukūrė muziką daugiau nei 70 filmų.

## Filmografija
* *Be pabaigos* (1985 m.)
* *Trumpas filmas apie žudymą* (1988 m.)
* *Trumpas filmas apie meilę* (1988 m.)
* *Dvigubas Veronikos gyvenimas* (1991 m.)
* *Žaidimai Dievo laukuose* (1991 m.)
* *Trys spalvos: Mėlyna* (1993 m.)
* *Trys spalvos: Balta* (1994 m.)
* *Trys spalvos: Raudona* (1994 m.)
* *Eliza* (1995 m.)
* *Tarp nepažistamųjų* (2002 m.)

## Literatūra
* 
* 
* 
* 

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Radziušiai

**Radziušiai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 7 km į rytus nuo Mikailiškių, prie Strėčios upės, tarpumiškyje. Ateina kelias iš Čorny Boro.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Nestoniškių valsčių. Priklausė Chominskiams (Dubraulėnų dvaras).

## Šaltiniai
Tuščia

**Tuščia** () – upelis Gudijoje, Gardino srityje (Smurgainių ir Astravo raj.) bei Minsko srityje (Medilo raj.); Strėčios kairysis intakas (Neries baseinas). Išteka iš Tuščios ežero vakarinės dalies (8 km į šiaurės vakarus nuo Vyšniavo). Teka į šiaurės vakarus daugiausia miškingomis vietovėmis. Įteka Strėčion netoli Aleškų kaimo.

Vagos nuolydis 1,2 m/km. Baseinas yra Naručio–Vilijos lygumoje. Vaga vietomis ištiesinta.

Prie Tuščios įsikūrę Dabraulėnai, Pazborcai, Radziušiai-Tuščia.

## Šaltiniai
Rudnia (Astravas)

**Rudnia** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 20 km į šiaurę nuo Mikailiškių, 0,5 km nuo Lietuvos sienos (1,5 km nuo Svitailiškės), prie Striūnos upelio, miškų apsuptyje. Ateina kelias (bei neveikiantis geležinkelis) iš Lentupio (buvusios linijos Pabradės–Lentupis dalis).

## Istorija

XIX a. Rudnios užusienis pateko į Švenčionių apskritį. ~1866 m. čia gyveno 13 katalikų.

## Šaltiniai
Pabaliai (Astravas)

**Pabaliai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 5 km į pietvakarius nuo Mikailiškių, prie Paupės upelio, 2 km nuo Astravo AE.

## Šaltiniai
Paupė (Neris)

**Paupė** () – upelis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone; Neries kairysis intakas. Prasideda Pabalių kaimo apylinkėse, 2 km į rytus nuo Astravo AE. Teka į pietus, toliau – į šiaurės rytus laukais. Įteka Nerin (Vilijon) 278,3 km nuo jos žiočių, ties Markūnais (tuoj už Ašmenos žiočių).

4,6 km ruože nuo ištakų iki Čechų kaimo ištiesinta.

## Šaltiniai
Lengvoji atletika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Lengvoji atletika]] 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko ketvirtą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. JAV rinktinė laimėjo daugiausiai medalių. Olimpiadoje vyko tik vyrų varžybos.

## Maratonas
Maratono originali 25-ių mylių distancija buvo prailginta iki 26-ių mylių jog startas galėtų būti duotas šalia Vindzoro pilies. Vėliau princesė Meri pareikalavo jog startas prasidėtu ties karališkojo vaikų kambario langais kas dar labiau prailgino bėgimo distanciją. Galiausiai britų varžybų rengėjai pakeitė finišo liniją, jog sportininkai finišuotu priešais karalių Eduardą VII, pademonstruojant karališkosios šeimos svarbą. Dėl šių pakeitimų maratono trasa išaugo iki 26 mylių 385 jardų (arba 42,195 km). Nuo 1924 m. 42,195 km distancija tapo maratono standartu.

Bėgimo metu italas Dorando Pietri išsiveržė į priekį. Įbėgęs į stadioną sportininkas buvo labai išsekęs ir pasuką ne į tą pusę. Teisėjams sustabdžius sportininką, jisai suklupo ant žemės. Teisėjai padėjo italui atsikelti ir toliau tęsti bėgimą finišo link. Sportininkas dėl nuovargio suklupo dar keturis kartus. Visais kartais jam atsitiesti padėjo stadione buvę teisėjai. Italas finišo liniją kirto pirmas ir tapo rungties nugalėtoju. JAV delegacija pateikė protestą dėl sportininkui suteiktos pagalbos ir pareikalavo, kad aukso medalis būtu perduotas antram finišo liniją kirtusiam amerikiečiui Johnny Hayes. Varžybų rengėjai patenkino protestą ir diskvalifikavo Italijos bėgiką Dorando Pietri. Sekančią dieną karalienė Aleksandra Danė motyvuodama jog sportininkas buvo diskvalifikuotas ne dėl savo kaltės įteikė jam paauksuotą sidabrinę taurę.

## 400 m bėgimas
400 m sprinto bėgimą laimėjo JAV bėgikas John Carpenter. Po finišo britų teisėjai sportininką diskvalifikavo. Toks sprendimas priimtas jog pagal britų lengvosios atletikos varžybų rengimo taisykles Carpenter įvykdė negalimą lenkimą ir trasos užkirtimą prieš anglų atstovą Wyndham Halswelle. Pagal JAV lengvosios atletikos varžybų reglamentavimą toks manevras buvo legalu, bet kadangi varžybos vykdytos Jungtinėje Karalystėje amerikietis buvo diskvalifikuotas. Birtų teisėjai priėmė sprendimą vykdyti pakartotiną distancijos finalą. Protestuodami finale nepasirodė du amerikiečiai. Aukso medalis automatiškai įteiktas vieninteliam stadione pasirodžiusiam britų atstovui, o sidabro ir bronzos medaliai neįteikti.

## Medalininkai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* TOK svetainė
Šaudymas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Sportinis šaudymas]] 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko trečią kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Jungtinė Karalystė laimėjo daugiausiai medalių.

## Dalyvavusios šalys
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Nuorodos
* TOK svetainė
Plaukimas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Plaukimas]] 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko ketvirtą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Jungtinė Karalystė pelnė daugiausiai aukso medalių.

## Dalyvavusios šalis
32 plaukikai iš 4 šalių varžėsi 1904 m. olimpinėse žaidynėse:

## Medalininkai

## Medalių lentelė

## Nuorodos
* TOK svetainė
Šiuolaikinė penkiakovė 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Šiuolaikinė penkiakovė]] 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Švedija laimėjo visus medalius.

## Dalyvavusios šalys
32 penkiakovininkai iš 11 šalių startavo olimpinėse žaidynėse:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medalininkai

## Medalių lentelė

## Nuorodos
* TOK svetainė
Gösta Lillehöök

**Gösta Lillehöök** (g. 1884 m. gegužės 25 d. – m. 1974 m. lapkričio 18 d.) – Švedijos šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
Stokholme vykusiose penktose moderniose 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lillehöök dalyvavo pirmą kartą vykusiose šiuolaikinės penkiakovės varžybose. Šaudymo rungtyje švedas buvo trečias, plaukime liko 10-as, fechtavime ir bėgime buvo penktas, o jodinėjimo varžybose užėmė ketvirtą vietą. Susumavus visų rungčių taškus paaiškėjo, jog švedas tapo pirmuoju istorijoje šiuolaikinės penkiakovės olimpiniu čempionu.

Vėliau dirbo nacionaliniame Švedijos radijuje.

## Nuorodos
* Olympedia svetainėje
Vasilijus Kreitanas

**Vasilijus Kreitanas** (, 1832 m. kovo 24 d. Hamina, Vyborgo gubernija, Suomijos Didžioji Kunigaikštystė – 1896 m. gegužės 25 d. Sankt Peterburgas, Rusijos imperija) – rusų skulptorius, keturiolikos maišto dalyvis, vienas iš „Dailininkų artelės“ steigėjų.

## Biografija

Vasilijus Kreitanas gimė 1832 m. kovo 24 d. Haminoje, Vyborgo gubernijoje, Suomijos Didžiojoje Kunigaikštystėje vokiečių kilmės skulptoriaus Petro Kreitano šeimoje. Vasilijus Kreitanas mokėsi Šv. Petro ir Povilo liuteronų mokykloje Sankt Peterburge.
1858 m. Kreitanas įstojo į Sankt Peterburgo Dailės akademijos skulptūros klasę, kuriai vadovavo profesoriai Nikolajus Pimenovas, Klodas fon Jurgensburgas. Studijų metu Kreitanas ne kartą buvo apdovanotas Dailės akademijos medaliais: 1858 m. jis gavo mažąjį sidabro medalį už bareljefą „Pasaulinis tvanas“, 1859 m. didįjį sidabro medalį, 1862 m. mažąjį sidabro medalį už skulptūrą „Sėjėjas”.

1863 m. lapkričio 9 d. Vasilijus Kreitanas dalyvavo Dailės akademijos keturiolikos studentų maište. Studentai atsisakė dalyvauti konkurse dėl didžiojo aukso medalio. Konkursas buvo skirtas Dailės akademijos 100-osioms gyvavimo metinėms. Nuo 1863 m. Vasilijus Kreitanas buvo Sankt Peterburgo dailininkų artelės, kuriai vadovavo Ivanas Kramskojus, nariu. Buvo vienas šios artelės steigėjų.

1869 m. už Dailės akademijos parodoje eksponuotą portretinį biustą Vasilijui Kreitanui suteiktas pirmojo laipsnio dailininko vardas. Vėliau Kreitanas užsiėmė pedagogine veikla, mokė dvarininkų vaikus. Dirbo dailės mokytoju Sankt Peterburgo 2-ojoje karinėje gimnazijoje. Nuo 1870 m. iki 1891 m. Kreitanas dėstė skulptūrą Meno mylėtojų imperatoriškoje draugijoje.

## Galerija

Памятник Гоголю в Александровском саду.jpg|thumb|Gogolio biustas (Aleksandro sodas)
Памятник Лермонтову в Александровском саду.jpg|thumb|Lermontovo biustas (Aleksandro sodas)
Памятник Жуковскому в Александровском саду.jpg|thumb|Poeto Žukovskio biustas (Aleksandro sodas)


## Nuorodos
Skerdimai (Astravas)

**Skerdimai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4,5 km į pietus nuo Mikailiškių, prie Mikailiškių–Gervėčių kelio.

## Istorija

XIX a. Skerdimų palivarkas pateko į Vilniaus apskritį. ~1866 m. čia gyveno 3 katalikai.

## Šaltiniai
Sukoriškė

**Sukoriškė** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 13,5 km į šiaurę nuo Mikailiškių, 6,5 km nuo Lietuvos sienos, prie kelio Didelė Strėčia–Kliukščionys.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Aleksandrovo valsčių, Budrėnų apylinkę ir valdą. ~1866 m. čia gyveno 42 katalikai.

## Šaltiniai
Mostėnai

**Mostėnai** arba ***Mascianai*** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 16 km į šiaurę nuo Mikailiškių, 5 km nuo Lietuvos sienos, prie Strūnos upės. Keliai į Kisielius, Spandus, Lakčionis.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Aleksandrovo valsčių. ~1866 m. čia gyveno 170 katalikų, 2 stačiatikiai ir 7 žydai.

## Šaltiniai
Būdiškė

**Būdiškė** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 14 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, Strėčios kairiajame krante, priešais Nivjės kaimą.

## Šaltiniai
Saročia

**Saročia** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, prie Saročios (Klevelės) žemupio, netoli santakos su Nerimi.

## Istorija

XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Aleksandrovo valsčių, Strėčios apylinkę. ~1866 m. čia gyveno 88 katalikai, 3 žydai. Veikė vandens malūnas, milo karšykla. 1864 m. priklausė Paškevičiams (Sidariškių dvarui).

## Šaltiniai
Raistiškės

**Raistiškės** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 5 km į rytus nuo Mikailiškių, Strėčios (Alchovkos tvenkinio) kairiajame krante.

## Šaltiniai
Šarkauščina (Astravas)

**Šarkauščina** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 16,5 km į šiaurę nuo Mikailiškių, netoli Strūnos upelio.

XIX a. buvo palivarkas Švenčionių apskrityje. Gyveno 10 katalikų (~1866 m.).

## Šaltiniai
Šulmanas

**Šulmanas** arba **Salmanu** – dievas Mesopotamijos mitologijoje.

Dievavardis bandomas sieti su akadų kalbos daiktavardžiu *šulmu*, reiškiančiu „gerovė“, tvirtinama, kad Šulmanas galėjo būti laikomas dieviškuoju gydytoju. Pagal kitą versiją, dievavardis reiškia „maloningasis“. Vis dėlto žinių apie Šulmano funkcijas ar kultą iš esmės nėra išlikę, apie tokios dievybės egzistavimą daugiausia liudija teoforiniai asmenvardžiai. Didžioji jų dalis datuojama paskutiniu II tūkst. pr. m. e. ketvirčiu (Vidurinės Asirijos karalystės laikotarpis). Vienas iš tokių asmenvardžių yra *Šulmanu-ašared* (Šalmaneseras), kuris apytikriai reiškia „[dievas] Šulmanas yra pirmutinis, pirmasis [tarp dievų]“. Šalmaneseras I Dur-Katlimu mieste pastatydino Šulmano šventyklą. Tvirtinama, esą šis dievas buvo glaudžiai susijęs su Asirijos karališkąja šeima.

Senajame Testamente, Ozėjo knygos 10,14, minimas Šalmanas, sunaikinęs Bet Arbelį. Teigiama, kad čia gali būti turimas omenyje kuris nors Asirijos valdovas, vardu Šalmaneseras, pvz., Šalmaneseras III (IX a. pr. m. e.). Visgi išliko tik teoforinis asmenvardžio elementas.

Ugarito asmenvardžiuose sutinkamas dėmuo *šlmn* veikiausiai žymi vakarų semitų dievą Šalmaną. Dievavardis *(Ršp)-Šl/rmne*, minimas senovės egiptiečių apžadinėje steloje, datuojamoje 20–21 dinastijų laikais, veikiausiai taip pat reiškia Šalmaną, o ne Šulmaną.

Manoma, kad šios dievybės atmainos kultas šiaurinėje Sirijoje dar buvo išsilaikęs helenizmo epochoje (galbūt ir vėlesniu laikotarpiu).

## Šaltiniai
Konakovas

**Konakovas** () – miestas Rusijoje, Tverės srityje, 82 km į pietryčius nuo Tverės, prie Donchovkos upės (Ivankovo tvenkinio). Rajono centras. Yra geležinkelio stotis, prieplauka. Veikia didelė šiluminė elektrinė, plėtojama maisto, statybinių medžiagų pramonė.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1806 m. (kaip Kuznecovas) prie besikuriančios fajanso gamyklos. Tai buvo didžiausias Rusijoje fajanso gamybos centras. 1929 m. gyvenvietė pervadinta į Konakovą (vietinės reikšmės tarybinio revuliocionieriaus Porfyrijaus Konakovo garbei). 1937 m. suteiktas miesto statusas.

## Gyventojai


Vaizdas:Konakovo wedding hall. Tver region, Russia.jpg|Lenino prospektas
Vaizdas:Konakovo city municipal library. Tver region, Russia.jpg|Konakovo biblioteka
Vaizdas:Конаковский фаянсовый завод.JPG|Konakovo fajanso fabrikas
Vaizdas:Konakovo state district power plant, summer 2008. View from Konakovo city beach.jpg|Konakovo šiluminė elektrinė


## Šaltiniai
Lankis

**Lankis** – Neries kairysis intakas, nedidelis 7,5 km ilgio upelis Jonavos rajone, į pietryčius nuo Jonavos, įtekantis 40,1 km atstumu nuo Neries žiočių. Upelio baseino plotas – 11,6 km². Hidrologinis kodas LR upių klasifikatoriuje – 12011040.

Lankis prasideda Ruklos kaime, Gaižiūnų miškuose, į vakarus nuo Ruklos miestelio. Aukštupyje  teka į šiaurės vakarų pusę (Jonavos link) natūralia vaga miškinga vietove. Kirtęs „Achemos“ geležinkelio atšaką, Lankis nukreipiamas į geležinkelio pakelės griovį. Į Nerį įteka šalia Jonavos geležinkelio tilto, nuo „Achemos“ pusės pratekėjęs miesto aplinkkelį. Po plentu vaga nukreipta per trijų angų pralaidą, priešais upės salelę su vieniša tilto atrama. 

Gyvenvietės prie upelio: Rukla, Kamšalai, Jonalaukis.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Neries intakai
* Lankis žemėlapyje ''Gamtos kataloge''
Sado aukso ir sidabro kasyklos

**Sado aukso ir sidabro kasyklos** () – aukso ir sidabro kasyklos Japonijoje, Nijigatos prefektūroje, Sado salos vakarinėje dalyje. Išskiriamos trys pagrindinės: Aikavos aukso ir sidabro kasykla, Curuši sidabro kasykla ir Nišimikavos aukso kasykla. Kasyklos nuo 1994 m. yra įtrauktos į Japonijos nacionalinį istorinių vietų sąrašą, o 2024 m. kaip **Sado salos aukso kasyklos** pripažintos UNESCO Pasaulio paveldo sąrašo objektu.

## Istorija

Kad Sado saloje aptinkama aukso mini jau XI a. rašytiniai šaltiniai. Manoma, kad auksas tuo metu buvo randamas upių išplautame grunte. Vienoje tokių vietų buvo įkurta pirmoji aukso kasykla – Nišimikavos, veikusi iki 1872 m. Vėliau, 1542 m., pradėjo veikti Curuši sidabro kasykla, uždaryta iš karto po karo – 1946 m. Paskutinė iš trijų pagrindinių kasyklų buvo Aikavos, įkurta 1600 m. ir veikusi ilgiausiai, iki 1989 m.

Visos kasyklos Edo laikotarpiu priklausė Tokugavos šiogūnui, kasyklos darbuotojai daugiausiai buvo į salą ištremti kaliniai. Tuo metu iš kasyklų kasmet būdavo išgaunama iki 400 kg aukso ir iki 25 000 kg sidabro. Po Meidži restauracijos kasyklos nacionalizuotos, o 1896 m. parduotos Mitsubishi korporacijai. Japonijos imperijai sunaudojant vis daugiau vietinių išteklių bei modernizacijos dėka įdiegus naujausią to meto kalnakasybos įrangą, intensyviausia kasyklų veikla vykdyta 1937–1943 metais. Aukso išgavimas per metus siekė 800–1600 kg, sidabro – apie 25 000 kg. Po Antrojo pasaulinio karo metalų išgavimas gerokai sulėtėjo, paskutinė kasykla dėl per mažo pelningumo buvo uždaryta 1989 m.

## Esama padėtis

Šiuo metu kasyklos veikia kaip muziejus, kuriame galima pamatyti kasyklos tunelius, senąją ir moderniąją įrangą, kalnakasių darbo sąlygas ir pan. 1994 m. kasyklos buvo įrašytos į Japonijos nacionalinį istorinių vietų sąrašą, suteikiant joms papildomą pripažinimą. 2022 m. nuspręsta vietovę nominuoti įtraukimui į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, tačiau tai sulaukė Pietų Korėjos protesto, nes kasyklose Korėjos okupacijos metais buvo naudojamas priverstinis korėjiečių darbas. Sutarimą pavyko pasiekti 2024 m. Japonijai davus pažadą, kad konsultuojantis su Pietų Korėja bus įrengiamos papildomos ekspozicijos, organizuojami atminimo renginiai bei kitokiais būdais pristatoma kasyklose naudoto priverstinio darbo istorija.

## Galerija


Hiroshige, Gold mine in Sado province, 1853.jpg|XIX a. graviūra, vaizduojanti įėjimus į Sado kasyklas.
Sado gold mountain.jpg|Įėjimas į aukso kasyklos muziejų.


## Šaltiniai
Stromatolitas

**Stromatolitas** ( 'sluoksnis', *lithos* 'akmuo') – sluoksniuotas, daugiausia kalkakmenio darinys, susidaręs dėl vienaląsčių fotosintetinančių organizmų – melsvabakterių – augimo. Šioms struktūroms paprastai būdingi ploni, kintami šviesūs ir tamsūs sluoksniai.

Iškastiniai stromatolitai randami visose geologinių epochų nuogulose ir leidžia spręsti apie gyvybės Žemėje raidą prieš milijardus metų.

## Reikšmė ir taikymas
Kai kurie stromatolitai yra datuojami 3,5 milijardo metų, šios uolienos, esančios Australijoje ir Pietų Afrikoje, yra vieni seniausių žinomų gyvybės įrodymų. Stromatolitai buvo rasti ir Grenlandijoje, nuosėdinių uolienų telkinyje po ledynu, ten jie datuojami iki 3,7 milijardo metų ir kol kas yra seniausi atrasti stromatolitai. Šios biologinės kilmės struktūros suteikia duomenų apie astronominę ir geofizinę praeities aplinką, taip pat sudaro kraštovaizdžius, kurie gali būti būti turistų traukos objektas ekoturizmui.

Stromatolitai pasižymi dideliu dekoratyvumu. Medžiaga yra gerai poliruojama ir plačiai naudojama kaip dekoratyvinis akmuo žvakidžių ir dekoratyvinių rutulių gamyboje. Be to, stromatolitų pavyzdžius galima įtraukti į mineraloginę ar paleontologinę kolekciją.

## Taip pat skaitykite
* Melsvabakterės
* Ryklių įlanka
* Prekambras
* Koralas

## Šaltiniai