open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elbridge Gerry

**Elbridžas Tomas Geris** (; 1744 m. liepos 17 d. – 1814 m. lapkričio 23 d.) buvo amerikiečių politikas ir diplomatas. Demokratas-respublikonas E. Geris buvo išrinktas 5-uoju JAV viceprezidentu, valdant prezidentui Džeimsui Medisonui. Pareigas jis ėjo nuo 1813 metų kovo 4 dienos iki pat savo mirties, po pusantrų metų. Jis buvo pirmasis JAV viceprezidentas nekandidatavęs į JAV prezidentus. Nors tai įvyko ne dėl jo politinio apsisprendimo, o jo mirties.

Geris buvo vienas iš JAV nepriklausomybės deklaracijos ir Konfederacijos straipsnių pasirašytojų. Jis buvo vienas iš trijų žmonių atsisakiusių pasirašyti JAV Konstituciją, nes į ją nebuvo įtrauktas Teisių bilis. Vėliau Geris tapo 9-uoju Masačiusetso gubernatoriumi.

Gerio vardu pavadinta ir praktika **gerimanderingas** (angl. gerrymandering), kuri reiškia nesąžiningą rinkiminių apylinkių nubraižymą, paremtą rinkėjų prioritetų žinojimu, kad tam tikra politinė jėga gautų daugiau balsų. Pavadinimas kilo iš to, kad Geris, būdamas gubernatoriumi ir norėdamas padidinti savo rėmėjų pergalės rinkimuose galimybes, vieną rinkiminę apylinkę Bostone, Masačiusetso valstijoje, nubrėžė salamandros formos.

|-
Bijela Gora

**Bijela Gora** () – karstinis plokščiakalnis Dinarų kalnuose, vakarų Juodkalnijoje, šiauriniame Orjeno pakraštyje. Būdingas aukštis 1200–1500 m. Aukščiausia vieta – Velika Jastrebica (1862 m). Kalnai smarkiai paveikti ledyninės erozijos, gausu trogų, nuobyrynų.

Būdingos aukštikalnių pievos bei europinių kėnių, juodųjų ir baltažievių pušų, bukų giraitės. Yra daug retų, saugomų augalų. Plokščiakalnyje gyvena elniai, šernai, kartais sutinkami rudieji lokiai ir kalnų ožiai.

Bijela Gora gyvenama retai, čia gyvena ganykline gyvulininkyste besiverčiantys juodkalniečiai, priklausantys Katuno klanui.
Daniel D. Tompkins

**Danielis D. Tompkinsas** (; 1774 m. birželio 21 d. – 1825 m. birželio 11 d.) – amerikiečių verslininkas, teisininkas, ketvirtasis Niujorko valstijos gubernatorius ir 6-asis JAV viceprezidentas.
## Biografija
Danielis D. Tompkinsas gimė 1774 m. birželio 21 d. Skarsdeile, Niujorko valstijoje, Foks Mydous dvare. Jo tėvai buvo Sara Ana (Hyat) ir Džonatanas Grifinas Tompkinsas. Jo brolis Kalebas buvo JAV Atstovų rūmų narys 1817-1821 m. Danielis baigė Kolumbijos universitetą 1795 m. ir vėliau studijavo teisę pas Džeimsą Kentą ir Piterį Džėjų Munro. 1797 m. jis tapo advokatu ir praktikavo teisę Niujorke. Nors Kentas ir Munro palaikė Federalistų partiją, Tompkinsas buvo demokratas-respublikonas. Jis buvo išrinktas į Kongresą, bet posto atsisakė prieš pradėdamas kadenciją, nes buvo paskirtas į Niujorko Aukščiausiąjį teismą, kur tarnavo 1804-1807 m.

|-

## Išnašos
Džiurdževiča Taros tiltas

**Džiurdževiča Taros tiltas** – betoninis arkinis tiltas per Taros kanjoną Juodkalnijoje, Durmitoro nacionaliniame parke, tarp Budečevicos ir Trešijcos kaimų. Tiltu eina dviejų juostų kelias tarp Žabliako ir Plevlios. Ilgis 350 m, turi 5 arkas. Tiltas siauriausioje vietoje kerta Taros upės kanjoną, maksimalus aukštis virš upės yra 150 m. Pavadintas pagal netoliese šiaurėje esantį Džurdževiča Taros kaimą.

## Istorija
Tilto statybos darbai pradėti Jugoslavijos karalystėje 1938 m., pagal Miljato S. Trojanovičiaus projektą. Projekto vyr. inžinierius - Isaac Russo. Susisiekimui atidarytas 1940 m. lapkričio mėn. Pastačius tiltą jis buvo vienu didžiausių gelžbetoninių arkinių automobilių transporto tiltų Europoje. Statybų inžinierius – Lazaras Jaukovičius. 

Po 1941 m. balandžio mėn. Vokietijos invazijos į Jugoslaviją didžioji dalis Juodkalnijos, įskaitant Taros kanjoną, buvo okupuota Italijos. Kalnuota vietovė buvo palanki partizaninei kovai ir Juodkalnijoje prasidėjo partizaninis karas. 1942 m. ofenzyvos metu Taros tiltas buvo užimtas italų kariuomenės. 1942 m. pavasarį Jugoslavijos partizanams antpuolio metu pavyko iš dalies susprogdinti pagrindinę arką. Jiems padėjo vienas iš tilto statybos inžinierių Lazaro Jaukovičius. Vėliau italams pavyko sučiupti Lazarą Jaukovičių ir jis buvo nužudytas. Šie įvykiai vaizduojami 1969 m. jugoslavų filme "Most". Susprogdinus tiltą buvo nutrauktas vienintelis tinkamas susisiekimo kelias per Taros kanjoną ir taip sustabdytas italų puolimas.

1946 m. tiltas atstatytas.

## Konstrukcija
350 m ilgio ir 7 metrų pločio arkinis tiltas yra gelžbetonio konstrukcija. Pagrindinė arka yra 116 m pločio, prie kurios prijungtos kairiojoje upės pusėje esančios keturios 47 m pločio arkos.

## Nuorodos
Saša Kaun

**Aleksandras Olegovičius Kaunas** (; 1985 m. gegužės 8 d.), paprastai vadinamas **Saša Kaunu** – Rusijos krepšininkas, rungtyniavęs vidurio puolėjo pozicijoje. Rusijos rinktinės žaidėjas.

Baigęs mokyklą pagal mainų programą išvyko į JAV. Jaunystėje žaidė Florida Air akademijos komandoje. Vėliau žaidė Kanzaso, Diuko ir Mičigano universitetų komandose. 2008 m. su Kansas Jayhawks laimėjo NCAA čempionatą. 2008 m. naujokų biržoje 58 šaukimu pakviestas į NBA, Seattle SuperSonics klubą. Tačiau teisės į žaidėją perduotos Cleveland Cavaliers klubui. Tačiau NBA žaidėjas nežaidė ir savo profesionalo karjerą pradėjo Maskvos CSKA, su kuria pasirašė trejų metų kontraktą. Su „Cavaliers“ 2016 m. tapo NBA čempionu, nors klube žaidė nedaug.

2010 m. Saša Kaunas pakviestas į Rusijos rinktinę, su kuria dalyvavo 2010 m. pasaulio čempionate Turkijoje.

## Šaltiniai
Licėjus

**Licėjus** (, *lýkeion*;  – mokymo vieta Senovės Atėnuose) reiškia:
 
* Gimnazija, antrinio mokymo lygio mokykla (pvz., Vilniaus licėjus, Kėdainių licėjus, Punsko licėjus, Klaipėdos licėjus)
* *[[Lykeion]]*, mokymo įstaiga
* Licėjus (aukštoji mokykla) (*mažoji seminarija*), akademinė filosofijos ir teologijos studijų įstaiga (pvz., Telšių vyskupijos licėjus)
Puškinas (Sankt Peterburgas)

**Puškinas** – miestas  Rusijoje, į pietus nuo  Sankt Peterburgo (jam pavaldus nuo 1998 m.). Gausu parkų, rūmų. Yra Puškino muziejus.

## Istorija

Gyvenvietė įsikūrė XVII a. ir turėjo pavadinime suomišką šaknį *Saari*. 1716 m. minimas kaip ***Sarskoje Selo*** (), o liaudies etimologijos paveiktas pavadinimas perdarytas į ***Carskoje Selo*** ( – „caro kaimas“), kadangi XVIII a. viduryje imperatorė Jelizaveta čia pasistatydino vasaros rezidenciją. 1918 m. užėjus sovietams carinis pavadinimas pakeistas į ***Detskoje Selo*** ( – „vaikų kaimas“), o 1937 m. pervadintas ***Puškinu*** poeto A. Puškino (1799–1837) 100-ųjų mirties metinių proga. 1939 m. susprogdinta katedra, atstatyta 2010 m. pagal pradinį projektą.

## Architektūra

1723 m. mieste pastatyti barokiniai Jekaterinos, o 1796 m. – klasicistiniai Aleksandro rūmai. 1791 m. prie Jekaterinos rūmų pristatytas fligelis, kuriame nuo 1811 m. veikė Imperatoriškasis Carskoje Selo licėjus. Aplink rūmų ansamblį įrengti Jekaterinos ir Aleksandro parkai. 1990 m. ansamblis, kaip Sankt Peterburgo istorinio centro dalis, įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. 1785 m. pastatyti Babolovskių, 1824 m. – Atsarginiai rūmai. Veikia keli XVIII a. ir XIX a. soborai ir cerkvės.

## Lietuviai

Puškino miesto Kazanės kapinėse palaidotas lietuvių poetas Julius Janonis.

## Šaltiniai
Penkiniai

**Penkiniai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Keturvalakių.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Penkininkai

:: *Apie Kretingos miesto dalį žr. [[Penkininkai (Kretinga)]]*.

**Penkininkai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 10 į rytus km nuo Ismonių, prie kelio . Kaime veikia A. Antanaitytės kaimo turizmo sodyba, šiauriau telkšo ežeras Margis.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Pentiškės

**Pentiškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Antakalnio, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo teka Praviena.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pentupiai

**Pentupiai** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4,5 km į vakarus nuo Plutiškių, prie kelių  ir  sankirtos. Šalia teka Vabalkšnės intakas Asinis, pietuose prasideda Varnabūdės miškas. Išlikę Pentupių kaimo senosios kapinės.

## Istorija

Iki 1954 m. – Pentupių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pentviršiai

**Pentviršiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Griškabūdžio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pėpės

**Pėpės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šalčininkų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Perkūniškė

**Perkūniške** vadinami kaimai:

* Perkūniškė (Kelmė) – Kelmės rajone;
* Perkūniškė (Raseiniai) – Raseinių rajone;
* Perkūniškė (Šakiai) – Šakių rajone.
Perkūniškė (Kelmė)

**Perkūniškė** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Vaiguvos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Perlojus

**Perlojus** – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kaltanėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pernarava (kaimas)

**Pernarava** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, išsidėstęs aplink Pernaravos miestelį (rytiniame, pietiniame ir vakariniame pakraštyje).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Peršėkė (Alytus)

**Peršėkė** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Krokialaukio, prie kelių  ir  sankirta. Pro kaimą teka Peršėkės upelis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Perkasynė

**Perkasynė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 16 km nuo Suginčių, Dumblio ežero vakarinėje pakrantėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Perūnai

**Perūnai** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Visalaukės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pervainiškės

**Pervainiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Visalaukės IV. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pervieniškės

**Pervieniškės** (*Perveniškis*) – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Reškutėnų, prie Žaugėdos upės, tarp Kretuono ir Vajuonio ežerų. Praeina kelias .

## Istorija
Vietovė Švenčionių parapijos knygose minima nuo 1746 m.

XIX a. Pervieniškės buvo Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje, apylinkės centras. Buvo Narbutų tėvonija. 1760 m. Stanislovas Narbutas dvarą pardavė. Vėliau jį valdė Spicnaglai, Erteliai.

Iki XX a. vid. dabartinį kaimą sudarė Pervieniškių I, Pervieniškių II (Peleko) palivarkai ir Naujadvario arba Pervieniškių III (*Nowy Dwór*) palivarkas. Pervieniškės I XX a. pr. priklausė Erteliui, Pervieniškės II – Paukšutai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pesliai (reikšmės)

**Pesliais** vadinama:

* pesliai, vanaginiai paukščiai;
* kaimai:
** Anykščių rajone;
** Šilutės rajone;
** Ukmergės rajone.
Pesliai (Anykščiai)

**Pesliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Ažuožerių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pesliuose gimė rašytojas, žurnalistas, redaktorius, vertėjas Rimantas Vanagas (1948–).

## Šaltiniai
Peteriškės

**Peteriškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Aukštadvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkaučizna

**Petkaučizna** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žaslių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Peskojai

**Peskojai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Kretingalės, tarp greitkelio  ir Kretingos–Klaipėdos geležinkelio ruožo. Šalia teka upelis Dūmeišis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Peskojis* ar panašaus (plg. 1511–1520 m. Kretingalėje minimas asmuo *Pickanis Kayeil*, 1540 m. *Vrbann Peeßke*). Asmenvardis gana neaiškus, galbūt lygintinas su  „plunksnuotas, plaukuotas (?)“ ir *kāja* („koja“).

## Istorija
Peskojų vietovė pažymėta 1670 m. žemėlapyje. Gabrielis Langengutas 1685 m. nusipirko vietoje, vadintoje *Urban Pyßkayen*, žemės. 1785 m. vieta nurodoma kaip kulminis dvaras, 1913 m. dvaras priklausė Karlui Krausei. 1916 m. buvo dvaro apylinkė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkeliškės (Vilnius)

**Petkeliškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Eitminiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkiškiai (Lioliai)

**Petkiškiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Liolių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkiškiai (Pakražantis)

**Petkiškiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pakražančio. Kaimas išsibarstęs tarp Kražantės ir jos intako Kuprės, Kuprės miško pakraščiuose. Šiaurėje siekia vieškelį .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pesčiai

**Pesčiai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 2 km nuo į pietvakarius nuo Salantų, prie kelio , dešiniajame Salanto ir kairiajame jo intako Pestupio krante.

## Geografija

Kaimas plyti Salanto dešiniojo kranto aukštumoje. Vakariniu pakraščiu praeina kelias , o šiauriniu – , o centrine dalimis – Žudgalis–Pesčiai–Klecininkai. Šiaurės rytiniu pakraščiu teka Varlupis, o pietvakariniu – Pestupis (abu dešinieji Salanto intakai). Ant Pestupio įrengtas Pesčių tvenkinys. Kaimas ribojasi su Bargaliu, Žudgaliu, Salantais, Žvainiais ir Klecininkais.

## Istorija

Pesčiai () pirmąkart paminėti 1568 m. Kaimas priklausė ribojosi su Salantais, Erlėnais, Juodupėnais, Grūšlauke, Peldiškių miško apyrube ir Platelių valsčiaus kaimais. XVII a. II pusėje – XVIII a. pr. bendro naudojimo kaimo žemių vakarinėje dalyje susiformavo Pesčių užusienis. Kaimas priklausė Salantų dvarui, o nuo 1675 m. – Grūšlaukės dvarui. XVIII a. pab. Pesčiai padalinti į du teritorinius vienetus. Senojo kaimo žemėje įkurtas Grūšlaukės dvaro ūkinis gamybinis padalinys – Pesčių palivarkas (XIX a. tapęs grafų Tiškevičių Grūšlaukės dvaro administraciniu centru), o užusienis tapo savarankišku kaimu.

1750 m. Pesčiuose () buvo 55 (kaime – 46, užusienyje – 9), 1821 ir 1843 m. – 16, 1846 ir 1866 m. – 7 dūmai.

1861 m. kaimas tapo Grūšlaukės valsčiaus Pesčių seniūnijos centru. Jame buvo 335 revizinės sielos (prievolininkai valstiečiai) ir 1523 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai ėjo atodirbio prievolę grafų Tiškevičių Grūšlaukės (Pesčių) dvare.

1923 m. Pesčių dvare buvo 1, kaime – 9 kiemai. 1923–1927 m. dvaras išparceliuotas, žemės išdalintos dvaro kumečiams ir Grūšlaukės bei Salantų valsčių Lietuvos kariuomenės kūrėjams savanoriams, kurie naujakurių gyvenvietę pavadino Leliūnais. Senąjį gyvenvietės vardą išsaugojo arčiau Salantų buvęs Pesčių kaimas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
;Gimė:
* Kazys Ramonas (g. 1890 m. gegužės 10 d.), Lietuvos kariuomenės savanoris kūrėjas, jaun. puskarininkis.
* Juozapas Sodys (g. 1903 m. lapkričio 10 d.), Lietuvos kariuomenės savanoris kūrėjas, Žemaičių apygardos partizanas. Žuvo 1946 m. gruodžio 17 d. Pesčiuose.

## Kultūros paveldas
* Klecininkų (Pesčių) senosios kapinės
* Koplytėlė su Marijos skulptūra (registrinis kultūros paveldo objektas; XIX a. I pusė).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pesčiai: Kretingos krašto enciklopedija
Petraičiai (Klaipėda)

**Petraičiai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Veiviržėnų. 

## Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petraičiai (Pakruojis)

**Petraičiai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km nuo Stačiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petraičiai (Nevarėnai)

**Petraičiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Nevarėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petraitiškiai

**Petraitiškiai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Išlaužo, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkuškis

**Petkuškis** – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Obelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petkūniškiai

**Petkūniškiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kaulakių. Per Dubysą nutiestas Petkūniškių tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrašiškės

**Petrašiškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Aukštadvario, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrašiūnai (Ukmergė)

**Petrašiūnai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Ukmergės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrauskai (Trakai)

**Petrauskai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Onuškio.

## Etimologija
Greičiausiai tai sulietuvintas Petrovščiznos palivarko pavadinimas. Šis kilęs iš asmenvardžio, padaryto iš krikšto vardo *Petras*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrauskynė

**Petrauskynė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Piniavos.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Petravičiai

**Petravičiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Teizų, išsibarstęs prie vieškelio Teizai–Zebrėnai ir Šventupės upokšnio. Kaime išlikęs senovinis drėbto molio svirnas (statytas 1931 m.), tvartas ir kluonas, tradicinio išplanavimo sodyba.

## Etimologija

Vietovardis kilęs iš pavardės *Petrãvičius*.

## Istorija

XIX a. pabaigoje buvo Petravičių dvaras Seinų apskrities Šventežerio valsčiuje ir parapijoje. Jam priklausė plytinė, akmens ir durpių telkiniai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petreikiai

**Petreikiai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Dupulčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrikoniai

:: *Apie kaimą Molėtų rajone žr. [[Petrikiškiai]]*.

**Petrikoniai** – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Pašvitinio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškė (Visaginas)

**Petriškė** – kaimas Visagino savivaldybėje, 9 km nuo Gaidės. Stūkso Petriškės piliakalnis.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Naugarduko vaivadijai (nuo 1926 m. – Vilniaus vaivadijai), Breslaujos apskričiai, Drūkšių valsčiui.

1921 m. Lenkijos gyventojų surašymo duomenimis čia gyveno 30 žmonių, visi – lenkai katalikai. Tuo metu kaime buvo 7 namai. 1938 m. namų skaičius išaugo iki 10, o kaime gyveno jau 46 žmonės.  

Iki 2003 m. priklausė Ignalinos rajonui, Ignalinos seniūnijai. Kaimas galutinai išnyko po Ignalinos AE pastatymo. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškės

**Petriškėmis** vadinami kaimai:

* Kaišiadorių rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Širvintų rajone;
* Švenčionių rajone;
* Vilniaus rajone:
** Nakštiškių Petriškės,
** Petriškės.
Petriškės (Šalčininkai)

**Petriškės** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Turgelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškės (Širvintos)

**Petriškės** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Variekos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškė (reikšmės)

**Petriške** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone:
** Ignalinos seniūnijoje,
** Naujojo Daugėliškio seniūnijoje;
* Visagino savivaldybėje.
Petriškė

**Petriškė** (*Petravas*) – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos, miškų apsuptyje. Yra Petriškės geomorfologinis draustinis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš vardo *Pẽtras*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Petravo kaimas Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje, Pšijaznės (Vidiškių) apylinkėje, Kaminskių Pšijaznės dvaro valda.

Lenkmečiu 1921–1926 m. veikė lietuviška mokykla, nuo 1927 m. – valdiška. Sovietmečiu priklausė Palūšės apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškės (Švenčionys)

**Petriškės** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Švenčionių. 

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškės (Vilnius)

**Petriškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Glitiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškiai (Marijampolė)

**Petriškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Padovinio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petronėliai

**Petronėliai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km nuo Lauksodžio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petroniškė (Daugėliškis)

**Petroniškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, 0,5 km į pietus nuo Janionių, išsibarstęs prie kelio .

## Etimologija
Vietovardis kilęs iš asmenvardžio *[[Petronis]]*.

## Istorija
Vietovė Daugėliškio parapijos metrikose minima nuo 1706 m. XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčių ir dvaro valdą, Ožionių apylinkę.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petroniškis

**Petroniškis** – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Sudeikių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrošiai

:: *Apie kaimą Kelmės rajone žr. [[Petrošiai (Kelmė)]]*.

**Petrošiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Šiaulėnų, netoli Šušvės intako Beržutės. Pro kaimą eina kelias , pro pietinę dalį – keliukas Žeimiai–Jokūbiškiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrošynai

**Petrošynai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skrebotiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrošiškė

**Petrošiškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naujo Strūnaičio.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petroniškė

**Petroniške** vadinami kaimai Ignalinos rajone:

* Didžiasalio seniūnijoje,
* Daugėliškio seniūnijoje.
Petroniškė (Didžiasalis)

**Petroniškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Didžiasalio, Adutiškio miškų gilumoje, prie Adutiškio pelkės. Sunykęs.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Petrónis, Petroni̇̀s*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiuje, Guntauninkų apylinkėje.

Sovietmečiu priklausė Dysnos apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrošiškės

**Petrošiškės** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 10 km į pietvakarius nuo Naujųjų Kietaviškių. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Petrošiškėse 1883 m. balandžio 19 d. gimė diplomatas, žurnalistas, publicistas, visuomenės veikėjas Juozas Purickis.

## Šaltiniai
Petrošiškis (Kupiškis)

**Petrošiškis** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Alizavos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrošiūnai

**Petrošiūnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Didžiasalio, prie Svylos upės, netoli kelio . Piečiau telkšo užankantis Petrošiūnų ežeras.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Petrošiū́nas*.

## Istorija
Petrošiūnai minimi 1755 m. Tverečiaus bažnyčios metrikose. XIX a. pab. buvo kaimas Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiuje, Guntauninkų apylinkėje, priklausė Dysnos dvarui.

Sovietmečiu priklausė Dysnos apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petroškos

**Petroškos** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 9 km į rytus nuo Šalčininkų, prie kelio , 0,7 km nuo sienos su Gudija. Kaimas yra virš 200 m aukštyje, šalia prasideda Žižmos ir Visinčios upės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petručiai

:: *Apie viensėdį Riešės seniūnijoje žr. [[Petručai]]*.

**Petručiai** – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Paberžės.

2025 m. kaimas panaikintas, jo teritorija priskirta Babriškių kaimui (44,65 ha) ir Ereliškių kaimui (0,98 ha), Riešės seniūnijos Miškinių kaimui (2,32 ha) ir Petručų kaimui (0,01 ha).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petruliškis

**Petruliškis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Piniavos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrūniškis

**Petrūniškis** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Zarasų. Anksčiau netoliese buvo ir Petrūniškio viensėdis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petruškos (Sariai)

**Petruškos** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Sarių, Sarių ežero rytiniame krante, Peršaukščio miške, netoli plento . Apylinkėse – Peršaukščio kapinynai.

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petrovka (Pasvalys)

**Petrovka** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Daujėnų. 

## Istorija

XX a. tarpukariu buvo du kaimai – Petrovka I ir Petrovka II, vėliau sujungtos į vieną kaimą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petručai

:: *Apie išnykusį kaimą Paberžės seniūnijoje žr. [[Petručiai]]*.

**Petručai** (arba ***Petručiai***) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1,5 km į šiaurę nuo Pikeliškių, prie plento  ir vieškelio į Purnuškes. Šiaurėje ir vakaruose yra miškelių.

Buvęs viensėdis, 2025 m. paskelbtas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petruvka (Širvintos)

**Petruvka** – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Čiobiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petuchavas

**Petuchavas** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kalesninkų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petukai

**Petukai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kazitiškio, šalia Vilniaus–Daugpilio geležinkelio ir Dūdos upelio.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Petùkas*, kuris greičiausiai sulietuvintas iš *Petuchas* (< ,  „gaidys“).

## Istorija
XIX a. pab. buvo Petuchų užusienis (XX a. pr. – du užusieniai) Švenčuonių apskrities Daugėliškio valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Naugarduko vaivadijai (nuo 1926 m. – Vilniaus vaivadijai), Švenčionių apskritis. Sovietmečiu vakarinė dalis priklausė Kazitiškio apylinkei, rytinė – Vidiškių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pežai

**Pežai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Tytuvėnų. Šalia telkšo Pėžų ežeras, dunkso Šiluvos-Papušynio miškai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Piečiškiai

**Piečiškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žvirgždaičių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pielkava

**Pielkava** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Igliaukos.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Piemenys

**Piemenys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Didžiasalio, į pietus nuo Dysnos. Išnyko melioruojant laukus.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžio *[[piemuo|piemuõ]]* ʻžmogus, kuris gano gyvuliusʼ. Seniau vadintas slavišku atitikmeniu *Pastuszki, Postuchy*.

## Istorija
1755 m. minimas Tverečiaus bažnyčios metrikose (kaip *Pastuchy*). XIX a. pab. buvo kaimas Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiuje, Dysnos apylinkėje, priklausė Dysnos dvarui.

Sovietmečiu priklausė Dysnos apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pienagalys

**Pienagalys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Troškūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pienionių dvaras

**Pienionių dvaro sodyba** įsikūrusi Pienionyse, Kavarsko seniūnijoje, Anykščių rajone, prie kelio . Pienionių dvaras Kavarsko apylinkėse yra vienas iš kelių senajame administraciniame Pienionių lauke buvusių dvarų, vadintų tuo pačiu Pienionių vardu. Išlikę ūkinių pastatų fragmentai, parkas su skulptūrų liekanomis, lurdas.

## Istorija

Formuotis pradėjo XV amžiuje. Istoriniuose šaltiniuose netgi teigiama, kad 1442 m. šiame dvare lankėsi Ldk Kazimieras. Ties dabartiniu Kavarsku buvo Mažųjų Pienionių dvaras.

Iki XVII a. vidurio dvaro šeimininkais yra buvusios garsios Lietuvos didikų giminės – Sapiegos, Pacai. 1655 m. dvaras atiteko Antanui Daumantui-Siesickiui. Ši giminė save kildino iš XIII a. Lietuvos kunigaikščio Daumanto, Utenos įkūrėjo. Manoma, kad XVII–XVIII a. Pienionys buvo antraeilė valda, dažnai įkeičiama ir ėjusi iš rankų į rankas. Tuo metu pagrindinė Daumantų Siesickių rezidencija buvusi Siesikuose.

XIX a. pradžioje Siesickiai pastatė naują gyvenamąjį namą, užveisė parką, įrengė oranžerijas. Ponų namas buvo medinis, vienaukštis su dviaukšte centrine dalimi, kurią puošė 4 kolonų portikas.

Pienionių dvaras garsėjo ne tik savo įspūdinga architektūra bei egzotiniais augalais, bet ir spirito varykla. Ji buvo įrengta apie 1859 m. ir iki XX a. pradžios čia buvo varomas spiritas bei daromas alus. Po I pasaulinio karo antro aukšto salėje tuometinis dvaro savininkas Juozas Daumantas Siesickis įrengė koplyčią. 1926 m. šioje patalpoje buvo įrengta pradinė mokykla, kuri veikė iki 1973 metų.

## Galerija


Pienionių dvaras, vartai.JPG|Vartai su liūtais
Pienionių dvaras, bravoras.JPG|Bravoras
Pienionių dvaras, lurdas 2.JPG|Lygioje vietoje – lurdo grotos statinys
Pienionių dvaras, lurdas 1.JPG|Lurdo Marijos statula
Pienionių dvaras, pastatai.JPG|Statiniai dvarvietėje


## Nuorodos

* 
* Pienionių dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
Pienionys (Anykščiai)

**Pienionys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Šeimyniškių. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Žukauskas (1939–2022), dailininkas, skulptorius, kultūros ir meno veikėjas.

## Šaltiniai
Pieniuočė

**Pieniuočė** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kučiūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Piepaliai (Radviliškis)

**Piepaliai** – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Baisogalos, prie Kiršino.

## Istorija
1539 m. Baisogalos parapijos fundacijos akte minima baudžiaunininkų Popielaičių šeima, kurią karalius Žygimantas Senasis skyrė Baisogalos klebonui. Jos gyvenama sodyba ilgainiui išaugo į Piepalių kaimą. Piepaliai kaip klebono žemės minimi 1800, 1802, 1822 ir 1828 m. Tuo metu juose gyveno šešios šeimos: Stanislovo Rulos, Tado Bačevskio, Jurgio Bačevskio, Mikalojaus Kažukovskio, Martyno Bačevskio ir Andriaus Motiekaičio.

Baisogalos apylinkės Piepalių kaimas panaikintas 1982 m. kovo 26 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pieriškiai

**Pieriškiai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Makniūnų, prie Juodžio ežero. Kaime stūkso Pieriškių piliakalnis. Pro kaimą eina kelias , atšaka į Jociūnus. Aplink kaimą dunkso Noškūnų miškai.

Miškuose prie kaimo yra rašytojo, visuomenės veikėjo Rojaus Mizaros kapas, Pieriškių senosios kapinės (XIX a.).

## Etimologija
Vietovardis sietinas su slaviškos kilmės asmenvardžiais *Piora, Piorka, Peravičius, Periokas*, , .

## Istorija
XIX a. vid. – XX a. pr. Pieriškių kaimas pateko į Trakų apskrities Merkinės valsčių. Dabartinė pietinė kaimo dalis buvo Rinkavos () palivarkas, priklausęs Boričevskiams ir Andreikavičiams. Kaimas buvo šio dvaro valda. Buvo Pieriškių apylinkės, kuriai priklausė Lizdai ir Vertelkos, centras.

1944 m. gruodžio 24-25 dienomis sovietiniai kareiviai sudegino ūkininkės Jadvygos Dakinevičienės sodybą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Piesčiai

**Piesčiai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 20 km į pietvakarius nuo Marcinkonių, 1 km į pietvakarius nuo Šklėrių, 1 km nuo Gudijos sienos, Šklėrių miške.

## Etimologija
Senesnė vietovardžio forma **Viršudubis-Piesčiukai*. Pavadinimas galimai kilęs nuo žodžio *pieskà, piẽskas* (t. p. , ) „smėlis, smėlinga vieta“ (plg. *piesčiùkas* „toks smėlyne augantis asiūklis“) arba gal nuo kokio asmenvardžio, padaryto iš žodžio *piẽsčius, piesčiõkas* („grūstuvas piestoje grūsti; kas storų kojų“).

Vokiškuose šaltiniuose kaimas minimas kaip *Zjejßtjuk* = **Cieščiukas*, bet tai greičiausiai perrašos klaida. Tiesa, žinomos tokios pavardės kaip *Cieškà*,  ←  „sunkus, sudėtingas“.

## Gyventojai

XIX a. Piesčiai pateko į Gardino apskrities Beržtų valsčių.

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 56 žmonės, iš kurių 55 užsirašė lietuviais ir 1 lenku.

## Šaltiniai
Pieščiai

**Pieščiais** (arba ***Piesčiais***) vadinami kaimai:

* Šakių rajone:
** Pieščiai Kidulių seniūnijoje,
** Pieščiai Kriūkų seniūnijoje;
* Piesčiai Varėnos rajone.
Pieščiai (Kiduliai)

**Pieščiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dabitų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
FC Inter Sibiu

**Sibiu „Inter“** – buvęs Rumunijos futbolo klubas iš Sibiu.

## Istorija

## Pasiekimai
* s pusfinalis (1991, 1996 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
FK Elista

**Elistos FK** – buvęs Rusijos futbolo klubas iš Elistos.

## Istorija

### FK Uralan
Futbolo klubas Uralan buvo įkurtas 1958 m. kaip statybų tresto komanda. Kalmukų kalba Uralan reiškia „pirmyn“. Iki 1965 m. komanda kasmet laimėdavo Kalmukijos čempionatą ir taurę. 1966 m. buvo priimta į Sovietų Sąjungos lygos B klasę. Komanda žaidė tame pačiame lygyje (nuo 1971 m. vadinama Sovietų Antrąja lyga) iki 1991 m. Geriausias jų rezultatas buvo antra vieta 1991 m.

Rusijos pirmajame divizione žaidė nuo 1992 m., o 1997 m. tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į aukščiausią divizioną. 

Geriausias jų rezultatas buvo septinta vieta 1998 m. aukščiausioje lygoje.

2000 m. užėmė paskutinę vietą, tačiau vėl buvo perkelti į aukščiausią lygą. 

Du sezonus praleido aukščiausiame lygyje, kol 2003 m. iškrito.

2004 m. sezone klubas patyrė finansinių problemų. Žaidėjų atlyginimai nebuvo mokami pusmetį, todėl daugelis jų paliko Uralaną. Liepos 7 d. lygos rungtynėms klubas galėjo išleisti tik dešimt žaidėjų (įskaitant du vartininkus, iš kurių vienas žaidė puolėjo pozicijoje), o liepos 24 d. – tik devynis žaidėjus.

### FK Elista
„Uralan“ turėjo iškriti į antrąjį divizioną, tačiau 2005 m. kovo 22 d. pasitraukė iš čempionato.

Vietoje jo susikūrė naujas klubas FC Elista. 80 procentų Elistos žaidėjų buvo iš Uralano atsarginių ir jaunimo komandų.

Netrukus {2006 m.) šis klubas žlugo.

Klubas buvo atnaujintas 2014 m. ir rungtyniavo Rusijos mėgėjų futbolo lygoje, tačiau 2015 m. jo veikla nutrūko.

Klubas vėl buvo reformuotas 2021 m., rungtyniavo Rusijos trečioje pakopoje.

## Pasiekimai

Šaltiniai:

## Lietuviai
* Saulius Mikalajūnas, saugas 1999–2000 m.
* Vidas Dančenka, puolėjas 1999–2000 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Blankenfeldės dvaras

**Blankenfeldės dvaras** () – dvaras Latvijoje, Žiemgaloje, Jelgavos savivaldybė, Vilcės valsčius, prie pat Lietuvos sienos. Pasiekiamas iš Joniškio rajono savivaldybės Vaineikių kaimo, arba nuo kelio E77 Tilžė – Ryga Elėjoje pasukus į vakarus, į kelią P103 Bauskė – Duobelė ir 5-ame kilometre pietų kryptimi.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose Blankenfeldė pirmą kartą paminėta 1462 m.; tada ji priklausė Ernstui fon Medemui (*Ernst von Medem*). 1711 m. šio dvaro savininkas buvo Otas Kristoferis fon Medemas (*Otto Christopher von Medem*). 1738 m. dvaras parduotas E. J. fon Butlarui (*Ernst Johann von Buttlar*), o 1742–1743 m. – K. F. fon Manteifeliui-Scėgei (*Christopher Friedrich von Manteuffel-Szoege*). 1791 m. dvaras vėl parduotas, šį kartą Rusijos karališkosios kanceliarijos patarėjui, Maltos ordino riteriui baronui A. fon Kionigfelsui (*Andreas von Königfels*), kurio giminei jis priklausė iki 1840 m. Tais metais dvaras buvo parduotas Vilhelmui fon Hanui (*Wilhelm von Hahn*). Jo šeima dvare šeimininkavo iki 1920 m. žemės reformos.

Ponų name 1804–1805 m. du kartus buvo apsistojęs tremtyje gyvenęs Prancūzijos karalius Liudvikas XVIII.

## Rūmai
Iki šių dienų išlikę dvaro pastatai, statyti XVIII a. viduryje. Priešais ponų namą yra uždaras kiemas, kurį supa ūkiniai pastatai, mūrinė tvora, likusi iš senojo dvaro ansamblio, ir maži paviljonai kampuose, statyti XIX a. Vartų bokštas pastatytas XX a. pradžioje. Senojo ponų namo vietoje 1743 m. atsirado iki šių dienų išlikęs santūrios baroko formos ponų namas. XIX a. viduryje pastatytas namo priestatas, perstatytas stogas. Šiame pastate išliko pirmoji interjero apdaila (vėlesniais laikais ji buvo keičiama) – parketas, lubų plafonas su profilio juosta, medžio inkrustacijos durys, XIX a. pradžios klasicizmo stiliaus piešiniai salėje, XIX a. langai ir durys. 

Dvaras iš kitų Latvijos dvarų išsiskiria tuo, kad čia gausu mažosios architektūros formų, pvz.: įvažiuojamieji vartai, arbatos paviljonai, grota, vieninteliai Latvijoje rokoko stiliaus kalti geležiniai sodo varteliai. 

Dvarui priklauso 36 ha žemės, iš kurios 14 ha ariama. 2009 m. pradėta dvaro parko rekonstrukcija. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Blankenfeldės dvaras
*  Loreta RIPSKYTĖ, Dvarus bejungia klaidžiojanti raganos vėlė, Šiaulių kraštas, 2017 m. birželio 17 d.
Pieščiai (Kriūkai)

**Pieščiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Žemosios Panemunės, kairiojo Nemuno kranto terasoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilcės valsčius

**Vilcės valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Jelgavos savivaldybėje, į pietvakarius nuo Jelgavos. Centras – Vilcė.

## Geografija
Vilcės valsčius vakaruose siejasi su Duobelės savivaldybės Tėrvetės, šiaurėje – su Jelgavos savivaldybės Zaleniekų, rytuose – su Lielplatuonės, Elėjos valsčiais, pietuose – su Lietuvos Joniškio rajono savivaldybės teritorija.

**Didžiausios gyvenvietės:** Bandeniekai, Blankenfeldė, Kalnruozės, Kapteinės, Mazvilcė, Mūrmuiža, Vilcė, Ziedkalnė.

**Upės:** Kyvė, Platuonė, Rukūzė, Sidabrė, Švėtė, Vilcė.

## Istorija
1590 m. pastatytas mūrinis Vilcės dvaras, pramintas Mūrmuiža. 1680 m. prie Vilcės upės pastatytas vandens malūnas. Šiaurės karo metu 1705 m. liepos 16 d. netoli Mūrmuižos () prie Švėtė upės Švedijos kariuomenė, kuriai vadovavo Adamas Lėvenhauptas, nugalėjo Rusijos imperijos kariuomenės dalinius, kuriems vadovavo grafas Borisas Šeremetjevas. 1935 m. pastatytas paminklas mūšio vietoje, 1991 m. – mūšyje kritusių švedų karių kapinėse.

1819 m. Vilcės dvare atidaryta mokykla. Iki 1823 m. ją baigė 140 vaikų, bet mokykla buvo uždaryta. 1837 m. mokykla Vilcės ir Blankenfeldės vaikams vėl atidaryta, 1868 m. jai pastatytas naujas pastatas prie Elėjos kelio. 1921 m. mokykla tapo keturmete, 1931 m. – dešimtmete, 1934 m. – šešiamete, 1989 m. devynmete, nuo 1992 m. Vilcės pagrindinė mokykla.

## Paminklai
Vilcės valsčiaus žymią dalį užima Vilcės gamtos parkas.
* **Gamtos paminklai**: Blankenfeldės uosis, Blankenfeldės vinkšna, Čigonų ąžuolas, Grenčių ąžuolas.

* **Architektūros paminklai**: Berkenės dvaras, Blankenfeldės dvaras ir parkas, Vilcės dvaras, Berkenės malūnas, Mūrmuižos malūnas.

* **Istorijos paminklai**: Silenės piliakalnis, Vilcės piliakalnis, Mūrmuižos senkapis, 1705 m. Mūrmuižos kautynių vieta, paminklas švedų kariams.

## Šaltiniai
Vilcė

**Vilcė** (, ) – gyvenvietė pietų Latvijoje, Žiemgaloje, Jelgavos savivaldybėje, 26 km į pietvakarius nuo Jelgavos, Vilcės valsčiaus centras.

## Geografija
Gyvenvietė įsikūrusi vaizdingoje apylinkėje, Vilcės, Kyvės, Rukūzės ir Švėtės upių santakoje, prie kelio P103 Bauskė – Duobelė, 7,6 km į vakarus nuo Elėjos.

## Istorija
Į vakarus nuo gyvenvietės yra Vilcės piliakalnis. 1590 m. pastatytas mūrinis Vilcės dvaras, pramintas Mūrmuiža. 1680 m. prie Vilcės upės pastatytas vandens malūnas. 1819 m. Vilcės dvare atidaryta mokykla. Iki 1823 m. ją baigė 140 vaikų, bet mokykla buvo uždaryta.

## Šaltiniai
Augštkalnės valsčius

**Augštkalnės valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 40 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 7 km į šiaurės rytus nuo Žagarės. Centras – Augštkalnė.

## Geografija
Augštkalnės valsčius vakaruose siejasi su Duobelės savivaldybės Bukaišių, šiaurėje – su Tėrvetės valsčiumi, rytuose – su Jelgavos savivaldybės Zaleniekų ir Vilcės valsčiais, pietuose – su Lietuvos Joniškio rajono savivaldybės teritorija.

Žemės ūkio žemės užima apie 70% teritorijos,

**Didžiausios gyvenvietės:** Augštkalnė, Dzegudzeniai, Klintai, Vilkaišiai.

**Upės:** Igatė, Švėtė.

## Istorija
1935 m. įsteigtas Mežmuižos valsčius, 1938 m. jis pervadintas Augštkalnės valsčiumi, nes pagal Aukšto kalno piliakalnį pakeistas ir gyvenvietės pavadinimas. 1945 m. įkurtos Augštkalnės ir Berkenės apylinkės, 1949 m. panaikintas valsčius, o 1951 m. apylinkės sujungtos. 2002 m. Augštkalnės, Bukaišių ir Tėrvetės valsčiai sujungti į Tėrvetės savivaldybę. 

Valsčiaus pietinėje dalyje, prie pat Lietuvos sienos 1960–1982 m. veikė TSRS kariuomenės atominio ginklo ir raketų SS-4 bazė. 

## Galerija

Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne17.JPG|Mežmuižos dvaras
Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne16.JPG|Augštkalnės malūno ežeras
Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne18.JPG|Mežmuižos bažnyčia
Vaizdas:2010 09 04 4Vilkaiši2.JPG|Vilkaičiai


## Šaltiniai
Augštkalnė

**Augštkalnė** (, iki 1938 m. *Mežmuiža*, ) – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 40 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 7 km į šiaurės rytus nuo Žagarės, prie kelio  – P95 Jelgava. 478 gyventojai (2021 m.). Yra paštas LV-3709.

## Istorija
Mežmuižos dvaro rūmus netoli nuo XVIII a. bažnyčios, ant malūno tvenkinio kranto neogotikiniu stiliumi XIX a. viduryje pastatė Lyvenai, spėjama, pagal O. Dycės projektą. Apie 1870 m. dvarą nupirko baronas V. fon Hansas. 1918 m. rūmai nusavinti, juose įsikūrė valsčiaus taryba. 1950 m. rūmai pertvarkyti, nuo 1954 m. juose veikia Augštkalnės vidurinė mokykla.
  1938 m. prie dvaro įsikūręs kaimas pagal netoliese esantį Aukšto kalno piliakalnį pervadintas Augštkalne.

## Galerija

Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne17.JPG|Mežmuižos dvaras
Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne16.JPG|Augštkalnės malūno ežeras
Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne18.JPG|Mežmuižos bažnyčia
Vaizdas:2010 09 04 5Augskalne23.JPG|Augštkalnė


## Šaltiniai
FK Družba Majkop

**Maikopo „Družba“** – Rusijos futbolo klubas iš Maikopo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1963 m., kai buvo suburta Urožaj ekipa. Nuo 1969 m. žinoma Družbos pavadinimu.

2021/22 m. sezone rungtyniavo Antrame divizione ir užėmė vienuoliktą vietą.

## Pasiekimai
* s pusfinalis (1993 m.)

## Sezonai

|}
Šaltiniai:

### [[Antrasis divizionas (Nacionalinė futbolo lyga)|Antrasis divizionas]]

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfertmarkt (apie klubą}
Anderio stadionas

**Anderio stadionas** () – futbolo stadionas Čekijoje, Olomouco mieste, į šiaurę nuo centro. Talpa – 12 599. Šiame stadione namų varžybas žaidžia SK Sigma Olomouc klubas, taip pat kartais ir Čekijos nacionalinė rinktinė.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1940 m. ir pavadintas vietinio verslininko ir Olomouco futbolo klubo rėmėjo Josefo Anderio garbei. 2010 m. rugsėjo 7 d. šiame stadione Lietuvos rinktinė nugalėjo Čekiją rezultatu 1-0.

## Nuorodos

* Žemėlapis 
* Andrův stadionas 
* Oficiali svetainė
Tėrvetės valsčius

**Tėrvetės valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, į pietvakarius nuo Jelgavos. Centras – Zelmeniai.

## Geografija
Tėrvetės valsčius vakaruose siejasi su Duobelės savivaldybės Penkulės, Aurų, pietuose – Augštkalnės ir Bukaišių, rytuose – su Krimūnų valsčiais bei su Jelgavos savivaldybės Zaleniekų valsčiumi.

**Didžiausios gyvenvietės:** Kruoniaucė (688 gyv.), Tėrvetė (428), Zelmeniai (365), Mežmaliešiai (224), Klūnos (202).

**Upės:** Tėrvetė, Skujenė, Aucė.

**Vandens telkiniai:** Indranų tvenkinys, Kruoniaucės malūno tvenkinys.

## Istorija
XIII a. Tėrvetėje vesta Eiliuotoji Livonijos kronika ir Henriko Latvio kronika mini, kad kraštą valdė didžiūnai Viestartas ir Nameisis. Tėrvetė buvo rytų Žiemgalos centras, kurio Livonijos ordinas ilgą laiką nesugebėjo užkariauti. Tik 1286 m. žiemgaliai ir žemaičiai, nepavykus užimti Šventojo kalno pilį, patys sudegino savo pilį ir pasitraukė į Raktę. Gyvenvietė vadinta  (dvaras prie kalno). Tėrvetės vardas atgaivintas tik XX a. trečiame dešimtmetyje.

1935 m. Tėrvetės valsčiaus plotas buvo 103,7 km². 1945 m. įkurtos Tėrvetės, Bitės ir Priežų apylinkės, o 1949 m. valsčius panaikintas. 1954 m. prie Tėrvetės apylinkės prijungta Priežų apylinkė. 2002 m. Augštkalnės, Bukaišių ir Tėrvetės valsčiai sujungti į Tėrvetės savivaldybę.

## Paminklai
* **Istorijos paminklai:** Tėrvetės piliakalnis, Svėtkalnio piliakalnis, buvusi TSRS kariuomenės raketinė bazė.
* **Architektūros paminklai:** Jūlės dvaras, Vecstegulės dvaras.

## Ekonomika
Valsčiaus pagrindinė ūkio šaka – žemės ūkis, veikia agrofirma „Tērvete“.

## Šaltiniai
2012 m. Afrikos Tautų taurė

**2012 m. Afrikos Tautų taurė** – 28-asis Afrikos Tautų taurės turnyras, vykęs Gabone ir Pusiaujo Gvinėjoje 2012 m. sausio 21-vasario 12 dienomis, 4 miestuose.

Šį turnyrą surengti konkuravo taip pat Angola, Libija ir Nigerija. Angolai atiteko 2010 m. čempionatas, Libijai – 2013 m. Nigerija palikta kaip atsarginis variantas, jei dėl kokių nors priežasčių Gabonas ir Pusiaujo Gvinėja būtų negalėjęs surengti čempionato.

Dar prieš čempionatą tapo aišku, kad 2012 m. nauja komanda taps Afrikos čempione, nes 3 čempionatus iš eilės laimėjęs Egiptas neįveikė atrankos ciklo. Be to, į čempionatą nepateko tokios tituluotos komandos kaip Nigerija, Kamerūnas, Pietų Afrikos Respubika.

Nugalėtojais pirmą kartą istorijoje tapo Zambijos futbolininkai, finale po baudinių serijos nugalėję Dramblio Kaulo Krantą (2006 m. jie po baudinių taip pat pralaimėjo Egiptui). Zambijos futbolininkai savo pergalę dedikavo netoli Gabono žuvusiems 1993 m. aviakatastrofoje. Dramblio Kaulo Kranto futbolininkai pralaimėjo, nors per visą čempionatą nepraleido nei vieno įvarčio.   

## Stadionai
Čempionatas vyko 2 Gabono ir 2 Pusiaujo Gvinėjos miestuose.

## Komandų sudėtys

## Atranka

Atranka į Afrikos Tautų taurę vyko nuo 2010 m. liepos 1 d. iki 2011 m. rudens. Nors Togo rinktinei CAF pritaikė sankcijas, vėliau jos atšauktos ir rinktinė dalyvavo atrankoje.

## Patekusios komandos

*  *(kaip šeimininkai)*
*  *(kaip šeimininkai)*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Grupės etapas

### A grupė

----

----

----

----

----

### B grupė

----

----

----

----

----

### C grupė

----

----

----

----

----

### D grupė

----

----

----

----

----

## Atkrintamasis etapas

### Ketvirtfinaliai

----

----

----

### Pusfinaliai

----

### Varžybos dėl 3 vietos

### Finalas

## Įvarčių autoriai

;3 įvarčiai

*  Manucho
*  Didier Drogba

*  Pierre-Emerick Aubameyang
*  Cheick Diabaté
*  Houssine Kharja

*  Christopher Katongo
*  Emmanuel Mayuka

;2 įvarčiai

*  André Ayew
*  John Mensah
*  Abdoul Camara
*  Sadio Diallo

*  Ihaab Boussefi
*  Ahmed Saad Osman
*  Mohamed Ahmed Bashir

*  Mudather El Tahir
*  Youssef Msakni

;1 įvartis

*  Mateus
*  Mogakolodi Ngele
*  Dipsy Selolwane
*  Issiaka Ouédraogo
*  Alain Traoré
*  Wilfried Bony
*  Emmanuel Eboué
*  Gervinho
*  Salomon Kalou
*  Yaya Touré
*  Javier Balboa
*  Kily
*  Randy

*  Daniel Cousin
*  Bruno Mbanangoyé Zita
*  Eric Mouloungui
*  Stéphane N'Guéma
*  Emmanuel Agyemang-Badu
*  Asamoah Gyan
*  Mamadou Bah
*  Naby Soumah
*  Ibrahima Traoré
*  Garra Dembélé
* Seydou Keita

*  Bakaye Traoré
*  Younès Belhanda
*  William N'Gounou
*  Deme N'Diaye
*  Dame N'Doye
*  Moussa Sow
*  Issam Jemâa
*  Saber Khelifa
*  Khaled Korbi
*  James Chamanga
*  Rainford Kalaba
*  Stophira Sunzu

; Į savo vartus
*  Bakary Koné (Dramblio Kaulo Kranto naudai)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali 2012 m. Afrikos Tautų taurės svetainė
Zelmeniai

Zelmeniai () – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 35 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 4 km nuo Tėrvetės, 12 km į šiaurės rytus nuo Žagarės. Tėrvetės valsčiaus centras.

## Geografija
Gyvenvietė išsidėsčiusi prie kelio  – P95 Jelgava ir tarp Tėrvetės bei Svepainės upių. Yra Tėrvetės kultūros namai, biblioteka, paštas.

## Šaltiniai
Aljė (upė)

**Aljė** (, ) – upė centrinėje Prancūzijoje; Luaros kairysis intakas. Prasideda Centriniame masyve, į pietus nuo Lanžonjė. Teka šiaurės kryptimi (Lozero, Piui de Domo, Aukštutinės Luaros, Aljė, Šero, Nievro departamentais). Įteka į Luarą netoli Nevero.

Svarbiausi intakai:
* Alanjonas, Sjūlas (kairieji)
* Senjūras, Doras (dešinieji)

Upė vandeningiausia būna žiemą, ypač sausio-vasario mėnesiais. Vasarą nusenka. Aljė upė yra viena iš nedaugelio Pietų Europos upių, kur natūraliai gyvena kiršliai.

Miestai prie Aljė: Lanžonjė, Lanžakas, Briudas, Isuaras, Kurnon d'Overnė, Viši, Mulenas.

## Išnašos
Tėrvetė

**Tėrvetė** () – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 31 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 16 km į šiaurės rytus nuo Žagarės. 331 gyventojas (2021 m.).

## Geografija
Gyvenvietė išsidėsčiusi kalvotoje vietovėje prie kelio  – P95 Jelgava ir prie Tėrvetės upės.

## Istorija
XIII a. Tėrvetėje vesta Eiliuotoji Livonijos kronika ir Henriko Latvio kronika mini, kad kraštą valdė didžiūnai Viestartas ir Nameisis. Tėrvetės pilis buvo rytų Žiemgalos centras, kurio Livonijos ordinas ilgą laiką nesugebėjo užkariauti. XIII a. pabaigoje Livonijos ordinas kalvoje Svėtės žemėje greta Tėrvetės pilies pasistatė Šventojo kalno pilį, kuri tapo Tėrvetės apylinkių centrine baze. Žiemgaliai ir žemaičiai per 11 dienų trukusį kruviną mūšį bandė užimti pilį. Kai vokiečių nugalėti nepasisekė, žiemgaliai patys sudegino savo pilį ir pasitraukė į Raktę. 1290 m. ir kryžiuočiai paliko savo pilį, kuri atliko savo užduotį. 1335 m. ordinas 2 km nuo Tėrvetės pasistatė medinę pilį (, dab. Kalnamuiža), kurią 1445 m. užėmė ir sugriovė lietuviai. Šiaurės karo metu Švedijos karalius Karolis XII Šventojo kalno pilį užėmė ir nuo kalno apšaudė bei sugriovė Kalnamuižos pilį. Gyvenvietė vadinta Hofzumberge (dvaras prie kalno). Tėrvetės vardas atgaivintas tik XX a. trečiame dešimtmetyje.

## Galerija

Vaizdas:2010 09 04 7Tervete53.JPG|Tėrvetės dvaro pastatas
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete52.JPG|Kelias link Tėrvetės piliakalnių
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete06.JPG|Šventakalnio pietinis šlaitas
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete55.JPG|Šventakalnis
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete22.JPG|Paminklas didžiajai žiemgalių XIII a. laisvės kovai atminti tarp Šventkalnio ir Tėrvetės piliakalnio
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete29.JPG|Vaizdas nuo Tėrvetės piliakalnio
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete12.JPG|Ordino pilies griuvėsiai
Vaizdas:2010 09 04 7Tervete16.JPG|Medžių rotonda Šventkalnyje


## Šaltiniai