open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eravano nacionalinis parkas

**Eravano nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas vakarų Tailande, Kančanaburio provincijoje. Parkas įkurtas 1975 m. birželio 19 d.

## Vieta
Parkas užima 549,98 km², apima Mueango (Mueang), Si Sawato (Si Sawat) ir Saijoko (Sai Yok) apylinkėse, 62 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Kančanaburio.

## Flora ir fauna
Eravano nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai, lapuočių, mišrūs ir bambukų miškai.
Iš retų augalų parke sutinkama: *[[Afzelia xylocarpa]]*, *[[Terminalia alata]]*, *[[Vitex canescens]]*, tikrasis bambukas (*Bambusa bambos*), rudoji šorėja (*Shorea obtusa*) ir *[[Shorea  siamensis]]*, kietavaisė ksilija (*Xylia xylocarpa*), agrastinis lapainis (*Phyllanthus emblica*), *[[Polyalthia viridis]]*, paprastoji skėtra (*Chukrasia tabularis*) ir kt.

Parke gyvena: Indokininis tigras, Malajinis lokys, *[[Capricornis milneedwardsii]]*, Indijos muntjakas, šernas, Azijinis dramblys, baltarankis gibonas, Birminis kiškis (*Lepus peguensis*), kininis skujuotis (*Manis pentadactyla*) ir kt, sutinkama daug paukščių, roplių ir varliagyvių.

## Įžymiausios vietos
* Eravano krioklys().
* Falano (Pha Lan) krioklys.
* Fathato (Phathat), Vangbadano (Wang Badan), Mi (Mi), Taduango (Ta Duang) ir Rue (Ruea) urvai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 

* Tailando nacionaliniai parkai
Rimantas Martišauskas

**Rimantas Martišauskas** (g. 1986 m. rugsėjo 18 d.) − lietuvių lengvaatletis, rutulio stūmikas. Lietuvos čempionas.

## Biografija
Lietuvos čempionu tapo 2010 ir 2011 m.

Išstūmęs rutulį 19,01 m, 2015 m. birželį Graikijoje pasiekė geriausią karjeros rezultatą.

2016 m. sausio 30 d. LLAF taurės metu paimtame R. Martišausko dopingo teste aptikta draudžiamo klomifeno preparato pėdsakų. Ištirtas B mėginio rezultatas taip pat buvo teigiamas. R. Martišauskas diskvalifikuotas dvejiems metams.

## Geriausi sezonų rezultatai

## Pasiekimai

## Išnašos
Islamo revoliucijos gvardijos jūrų pajėgos

**Islamo revoliucijos gvardijos jūrų pajėgos**, *IRG jūrų pajėgos* – Irano Islamo revoliucijos gvardijos dalis. Jose tarnauja 20 tūkst. karių, jos turi apie 1500 motorinių valčių ir apie 50 katerių, krantų gynybos raketų ir artilerijos baterijų, sraigtasparnių.

IRG jūrų pajėgų vadas – kontradmirolas *Ali Morteza Saffari*.

## Ginkluotė

### Laivai
*  *Thondar* klasės raketiniai kateriai (10)
*  *Tir* klasės torpediniai kateriai (10)
*  *Peykaap* klasės torpediniai kateriai (10)
*  *[[Boghammar]]* klasės motorinės valtys
*  *Zodiac* pripučiamos valtys

### Orlaiviai
*  Mi-17 sraigtasparniai

### Kranto gynybos priešlaivinės raketos
*  Noor, sukurta kiniškos C-802 pagrindu
*  Kowsar, sukurta kiniškos C-701 pagrindu
*  Kowsar, sukurta kiniškos TL-10 pagrindu
*  Nasr-1, sukurta kiniškos TL-6 pagrindu
*  HY-2 Silkworm

## Bazės
Manoma, kad IRG jūrų pajėgos turi bazes šiose salose:
* Farsis
* Siris
* Abu Musa
* Larakas

## Nuorodos
Rudolf Leonhard

**Rudolfas Leonhardas** (, slapyvardis *Robert Lanzer*, 1889 m. spalio 27 d. Lisa (dab. Lešnas, Didžiosios Lenkijos vaivadija – 1953 m. gruodžio 19 d. Berlynas) – Vokietijos žurnalistas, rašytojas, rašė ir prancūzų kalba.

## Biografija
Getingeno ir Berlyno universitetuose studijavo teisę ir germanistiką. Pirmojo pasaulinio karo savanoris, vėliau pradėjo laikytis pacifistinių nuostatų, už tai teistas karo teismo. Vėliau dirbo įvairiose gydymo įstaigose, karo ligoninėse. Kovojo prieš nacizmą, dalyvavo socialistinių politinių organizacijų veikloje. 1918 m. jo žmona tapo rašytoja Zuzana Keler. Sūnus rašytojas, istorikas Volfgangas Leonhardas.

Nuo 1919 m. politikos, ekonomikos ir kultūros dienraščio „Die Weltbühne“ korespondentas. 1925 m. įkūrė literatūrinę draugiją „Grupė 1925“, joje dalyvavo Bertoldas Brechtas, Alfredas Doblinas, Leonhardas Frankas ir kt., iki 1927 m. jai vadovavo. 1928–1934 m. gyveno Paryžiuje. 1933 m. vienas Vokiečių rašytojų emigrantų draugijos (*Schutzverband deutscher Schriftsteller im Exil*) kūrėjų. 1939–1943 m. kalintas koncentracijos stovyklose Le Vernet ir Kastre Prancūzijoje, pabėgo. 1950 m. grįžo į Vokietiją.

Sukūrė poezijos, romanų, esė, radijo pjesių. Ankstyvoji kūryba ekspresionistinė, vėlesnei būdingi realistiniai vaizdavimo bruožai, yra makabriško komizmo elementų. 

## Bibliografija
* Kelias per mišką / *Der Weg durch den Wald*, 1913 m.,
* Apie kovą / *Über den Schlachten*, 1914 m.,
* Laiškai Margitai / *Briefe an Margit*, 1919 m.
* Chaosas / *Das Chaos*, 1919 m.,
* Eilėraščiai tema „Motina“ / *Gedichte über das Thema „Mutte“* 1920 m.,
* Le Vernet, eilėraščių ciklas, 1939–1944 m.,
* Pragaro prieangis / *Die Vorhölle*, drama, 1919 m.,
* Burė horizonte / *Segel am Horizont*, drama, 1925 m.,
* Įkaitai / *Geiseln*, drama, 1945 m. prancūzų k. , 1946 m. vokiečių k.,
* Viskas ir nieko! / *Alles und Nichts!*, aforizmų rinkinys, 1920 m.,
* Don Kichoto mirtis / *Der Tod des Don Quijote*, novelių (rinkinys, 2 d. 1938 m.,

## Šaltiniai
Farsis

**Farsis** () – Irano sala Persijos įlankoje, priklausanti Bušyro provincijai.
Salos plotas – 0,25 km².

Sala yra uždaryta, nes joje, manoma, Islamo revoliucinės gvardijos jūrų pajėgų bazė.
Leotichidas II

**Leotichidas II** (sen. : *Leotychides*, apie 545 m. pr. m. e. Sparta – 469 m. pr. m. e. Tegėja, Arkadija) – Spartos karalius 491-476 m. pr. m. e.

## Biografija
Euripontidų dinastijos. 479 m. pr. m. e. per graikų–persų karus 500 m. pr. m. e.–448 m. pr. m. e.) vadovavo prieš persus sukilusiam, jonėnų polius remiančiam graikų laivynui; mūšyje prie Mikalės kyšulio įveikė persų laivyną. 476 m. pr. m. e. vadovavo baudžiamajam žygiui į Tesaliją už Aleudų giminės sąjungą su persais. Grįžęs į Spartą apkaltintas buvęs papirktas, kad pasitrauktų iš Tesalijos. Pabėgo į Tegėją.

## Šaltiniai
Leovigildas

**Leovigildas** (istoriniuose šaltiniuose: *Liuvigild, Leuvigild, Leovigild, Leogild*, m. 586 m. balandžio ar gegužės mėn.) – Ispanijos vestgotų karalius.

## Biografija

568 m. mirus broliui karaliui Atanagildui, su kitu broliu Liuva pasidalijo Vestgotų karalystę, jam atiteko žemės į pietus nuo Pirėnų kalnų, Liuvai – Septimanija. 572 m. mirus Liuvai liko vienintelis vestgotų valdovas.

Leovigildas 569 m. atėmė iš svebų Leoną ir Samorą, iš Bizantijos 571–572 m.– Kordobą ir 581–583 m. Seviliją. Valdymo pabaigoje atrėmė frankų karalių Childeberto II ir Guntramo puolimą Septimanijoje.

## Šaltiniai
Abu Musa

**Abu Musa** ( - Irano sala Persijos įlankoje, netoli Ormuzo sąsiaurio, viena iš šešių archipelago salų. Ši 12 km² ploto sala priklauso Irano Hormozgano provincijai, nors į ją pretenduoja ir Jungtiniai Arabų Emyratai.

Abu Musoje gyvena apie 2 tūkst. gyventojų, kurie salą vadina „Gap-sabzu“ ( 'didi žalia vieta'). Senuose žemėlapiuose sala vadinama *Bumuf* ar *Bum-i Musa*, kas persiškai reiškia 'Musos (Mozės) žemė'. 

2010 m. saloje gyveno 2038 gyventojai, tad Abu Musa yra mažiausias Irano šahrestanas. Abu Musos mieste 2010 m. yra 1868 gyventojai.

Manoma, kad saloje yra Irano Islamo revoliucijos gvardijos jūrų pajėgų bazė.

## Istorija
Anksčiau salą kartu su kitomis Persijos įlankos salomis valdė D. Britanija. XX a. 7-o dešimtmečio pabaigoje D. Britanija salą perdavė Šardžos emyratui, kuris vėliau tapo JAE dalimi. 1968 m. D. Britanija pareiškė, kad atsisako dominavimo Persų įlankoje. Tuomet Iranas ėmėsi žygių prisijungti salą. 1971 m. JAE ir Iranas susitarė, kad sala atiteks JAE, tačiau netrukus salą okupavo Irano jūrų pėstininkai.  

1980 m. JAE dėl salos kreipėsi į JTO.  Tais pačiais metais Sadamas Huseinas ėmė teisinti Irano-Irako karą, skelbdamas, kad vienas karo tikslų yra išlaisvinti Abu Musą, Didesnįjį ir Mažesnįjį Tunbus. 1992 m. Iranas išvarė saloje buvusiose mokykloje, klinikoje ir elektrinėje, kuriuos išlaikė JAE, dirbusius užsienio darbuotojus.

## Nuorodos
Lepanto mūšis

**Lepanto mūšis** – 1570–1573 m. Kipro karo tarp Osmanų imperijos ir Venecijos jūrų mūšis, įvykęs 1571 m. spalio 7 d. Patrų įlankoje prie Lepanto, dab. Naupaktas, Graikija.

## Jėgos
Kovėsi Osmanų imperijos laivynas (210 galerų, 66 galeotai; vadas Alipaša Muezinzadė) ir Šventosios lygos, kurią sudarė Ispanija, Maltos ordinas, Genuja, Popiežiaus valstybė, Toskana, Venecijos respublika ir kai kurios kitos Italijos valstybės, laivynas (207 galeros ir 6 galeasai; vadas Ispanijos karaliaus Pilypo II brolis Chuanas Austras). Abu laivynai be jūrininkų turėjo po 25 000 karių. 

## Mūšio eiga
Laivynai išsirikiavo priešpriešiais puslankiais. Sąjungininkų 6 galeasai, išrikiuoti priešais turkų galeras, artilerijos ugnimi apšaudė priešo laivyno, kuris buvo prastai ginkluotas ir nusilpęs dėl 6 mėn. buvimo jūroje ir kovų su pakrančių tvirtovėmis, centrą. Paskui abordažo kautynėse turkų laivynas buvo sumuštas. Turkai neteko 225 laivų, 117 jų atiteko priešui, Šventoji lyga neteko 15 laivų.

## Mūšio reikšmė
Lepanto mūšis – vienas pirmųjų didelių Osmanų imperijos karinių pralaimėjimų Europos valstybėms ir paskutinis didelis irklinių laivų mūšis. Per jį išryškėjo artilerijos svarba. Dėl Šventosios lygos valstybių nesutarimų mūšis didesnės įtakos tolesnei karo eigai beveik neturėjo – pagal 1573 m. Venecijos ir Osmanų imperijos taikos sutartį turkams atiteko Kipras, Venecijos respublika turėjo sumokėti didelę kontribuciją, bet moraliai sustiprino krikščioniškosios Europos, kuriai XV a. – XVI a. nuolat grėsė Osmanų imperijos ekspansija, tautas. 

## Šaltiniai
Siris

**Siris** () - Irano sala Persijos įlankoje, priklauso Hormozgano provincijai. 

Sala yra už 76 km nuo *Bandar-e Lengeh* ir 50 km į rytus nuo Abu Musos salos. Siris yra viena iš šešių salų, sudarančių Abu Musos salų grupę. Salos plotas - 17,3 km², aukščiausias salos taškas - 33 m virš jūros lygio. Klimatas toks pat, kaip ir visose Persijos įlankos salose - drėgnas ir šiltas.

Ties Siriu buvo naftos platforma, kurią 1988 m. balandžio 18 d., operacijos „Maldininkas“ () metu, sunaikino JAV jūrų pajėgos.

Manoma, kad saloje yra Irano Islamo revoliucijos gvardijos jūrų pajėgų bazė.
Jean-Marie Le Pen

**Žanas Mari Le Penas** (, pilnas vardas *Jean Louis Marie Le Pen*; 1928 m. birželio 20 d. – 2025 m. sausio 7 d.) – Prancūzijos politikas, radikalus dešinysis.

## Biografija
Žvejo sūnus. 1954 m. baigė Paryžiaus universiteto Teisės fakultetą. Nuo 1954 m. Prancūzijos užsieniečių legiono parašiutininkas, tarnavo 1954 m. Indokinijoje, 1957 m. Alžyre. Grįžęs į Prancūziją tapo leidėjo P. Pužado, tuo metu vadovavusio kampanijai prieš smulkiųjų prekybininkų apmokestinimą, šalininku. 1958–1962 m., 1986–1988 m. Nacionalinio Susirinkimo deputatas.

1972 m. įkūrė Nacionalinį frontą, nacionalistinę radikalių dešiniųjų partiją, nepritariančią Europos integracijai, pabrėžiančią imigracijos, ypač arabų grėsmę Prancūzijai, siekiančią šalyje uždrausti mečečių statybą. Nuo 1984 m. Europos Parlamento deputatas; 2003 m. Europos teisingumo teismo sprendimu prarado mandatą dėl muštynių, 2004 m. vėl išrinktas. Per 1974, 1988, 1995 ir 2002 m. rinkimus buvo kandidatas į Prancūzijos prezidentus, 2002 m. gavo 16,86% balsų ir įgijo teisę dalyvauti antrajame rinkimų ture – Prancūzijoje tai sukėlė didžiules protesto demonstracijas; antrąjį turą pralaimėjo. XXI a. pirmaisiais metais labiau kritikavo pasaulinio ūkio globalizaciją, JAV ir anglosaksišką laisvosios rinkos liberalizmą. . 2011 m. Nacionalinio fronto vadovimą perdavė savo dukrai Marine. 2024 m. balandį Jeanui Marie Le Pen šeimos prašymu buvo suteikta „teisinė apsauga“.

## Šaltiniai
Chuzestano provincija

**Chuzestano provincija** () – provincija ir istorinis regionas vakarų Irane, Irako pasienyje ir Persijos įlankos pakrantėje. Administracinis centras – Ahvazas.

## Geografija

Šiaurinę teritorijos dalį užima kalvos ir Ahvazo kalnagūbris, pietinę – pelkėtos lygumos. Šiaurės vakariniu pakraščiu teka Karūno upė. Klimatas karštas, pietuose – drėgnas. Vasarą temperatūra viršija 40&nbsp;°C. Žiemos vėsios ir sausos, kartais temperatūra nukrenta žemiau 0&nbsp;°C, pasninga.

## Istorija

Chuzestane jau IV tūkstantmetyje pr. m. e. pradėjo kurtis miestai. III–II tūkstantmetyje čia gyvavo Elamo valstybė. Apie 639 m. pr. m. e. užkariavo Asirija. Vėliau (311–148 m. pr. m. e.) priklausė Seleukidams, VII a. Chuzestaną užkariavo arabai ir prijungė prie Kalifato. X–XI a. priklausė Bujidams, XI–XII a. Seldžiukidams, XIII–XIV a. Chulaguidams. XVI a. žemes užkariavo persai.

XX a. Chuzestanas tapo svarbiu naftos ir gamtinių dujų gavybos centru. 1980–1988 m. Irako-Irano karo metų šiaurės Chuzestaną buvo užėmusios Irako karinės pajėgos.

## Gyventojai

62,5 % Chuzestano gyventojų gyvena miestuose. Regionas pasižymi didele tautine įvairove: čia gyvena persai, arabai, lurai, žydai mizrachiai (daugiausia miestuose), lakai, kaškajai, afšariai (kaimuose).

Didžiausi miestai (2016 m.):

* Ahvazas – 1184,7 tūkst. gyventojų
* Dezfulis – 264,7
* Abadanas – 231,4
* Bender Mahšahras – 162,7
* Andimeškas – 135,1
* Choremšehras – 133,0
* Behbehanas – 122,6
* Izechas – 119,3
* Šuštaras – 101,8
* Mesdžed Soleimanas – 100,4
* Bender Chomeinis – 78,3
* Šušas – 77,1
* Ramhormozas – 74,2
* Omidijechas – 67,4
* Kūte Abdalachas – 56,2
* Sūsangerdas – 51,4

## Šaltiniai
2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas/10000 m vyrai

**Vyrų [[10000 m bėgimas|10000 m bėgimo]]** rungtis 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate vyko liepos 27 dieną Barselonoje, Ispanijoje.

## Medalininkai

## Rekordai

## Kalendorius

## Rezultatai

} ||18|| align="left" |  Manuel Ángel Penas ||align=left| ||NBG|| 
|-
|  ||12|| align="left" |  Monder Rizki ||align=left|  ||NBG|| 
|-
| ||25|| align="left" |  Michael Schmid ||align=left|  ||NBG|| 
|-
|  ||19|| align="left" |  Rui Pedro Silva ||align=left| ||NBG|| 
|}
SG - sezono geriausias rezultatas, NBG - sportininkas nebaigė trasos.

## Nuorodos
*Rezultatai
Mindaugo giminė

**Mindaugaičiai** – ankstyviausia žinoma Lietuvos kunigaikštystės, vėliau LDK valdžiusi giminė, dinastijos pradininkas - Mindaugas. Vėliau ją pakeitė Traidenio giminė, kol įsigalėjo Gediminaičiai. Nėra tiksliai žinoma, kokios bajorų giminės galėjo būti šios giminės palikuonės.

## Giminė
Apie Mindaugo giminę žinoma labai nedaug, ir labai daug tuometinių tarpusavio ryšių yra atstatyti spėjimo pagalba, remiantis tuometiniais metraščiais. Situaciją dar labiau apsunkina tai, kad apie XVI–XVII a. į aiškinimus įsipynė legendos, ypač Palemono dinastija, kurios labai iškraipė tikrovę.

Mindaugas ir jo brolis Dausprungas pirmą kartą minimi 1219 m. kaip du iš 5 vyresniųjų Lietuvos kunigaikščių. Nieko nėra žinoma apie jų tėvą, kuris minimas kaip stiprus kunigaikštis, tačiau net jo vardas nepateikiamas. Vėlesniais laikais jis sutapatintas su legendiniu Ringaudu.

## Šeimos medis
Demavendas

**Demavendas** () – snaudžiantis ugnikalnis šiaurės Irane, Elburso kalnuose. Stūkso 66 km į šiaurės rytus nuo Teherano, netoli Amolio miesto. Tai aukščiausia ne tik Irano, bet visų Artimųjų Rytų viršukalnė (aukštis – 5610 m, kitais duomenimis – 5604, 5601, 5671 m), taip pat aukščiausias visos Azijos ugnikalnis. Kalnas yra populiarus alpinistų ir kalnų žygeivių tarpe, į viršūnę veda 16 skirtingo sudėtingumo maršrutų.

Susidaręs iš andezitinės lavos. Padengtas sniegu, nedideliais ledynais (nusileidžia iki 4400 m). Viršūnėje ir kalno šlaituose veikia fumarolės ir solfatarai.

Istorijos šaltiniai pirmą įkopimą fiksuoja apie 905 metus, kai viršūnę pasiekė Persijos geografas Abu Dalaf Kazlaji. Europiečiai pradėjo kopti tik po tūkstantmečio, pradedant nuo 1837 m. Tilerio Thomsono ekspedicijos.  

Demavendas dažnai minimas Persijos mitologijoje, netgi Zaratustros  tekstuose. Pasakojama, jog ant kalno būdavo grandinėmis prikaustomos blogio jėgos: drakonai ir tironai. Yra ir herojiškų legendų apie nepaprastą jėgą turėjusį lankininką Arashą. Kad išsiaiškintų žemių ribas tarp tuometinės Persijos ir Turano, jis paleido strėlę nuo Demavendo, o ji nusileido toli Centrinėje Azijoje. 

Demavendas yra pavaizduotas ant 10000 Irano rialų kupiūros.

## Lietuvių kelionės ir kopimai

1930 m. keliu palei Demavendą važiavo lietuvių keliautojai Antanas Poška ir Matas Šalčius, kuris vėliau aprašė Demavendą knygoje „Svečiuose pas 40 tautų“. 2005 m. rugpjūčio 26 d. penki lietuviai, vadovaujami keliautojo Vytauto Bukausko, tapo pirmaisiais lietuviais, įkopusiais į viršūnę. 2019 m. liepos 8 d. į Demavendą įkopė septyniolikos lietuvių komanda, vadovaujama keliautojo Dainiaus Babilo.

## Šaltiniai
Čekijos futbolo supertaurė

**Čekijos futbolo supertaurė** () – Čekijos futbolo trofėjus, dėl kurio 2010–2015 m. kaudavosi Čekijos futbolo čempionai ir taurės laimėtojai. Rungtynės vykdavo vasarą prieš prasidedant naujajam sezonui.

## Istorija

Pagal rėmėjus supertaurė vadinosi:
* 2010 m. Sazka Tip Superpohár
* 2011–2012 m. Synot Tip Superpohár

## Titulai

Per 2010–2015 m. Čekijos taurę laimėjo 4 komandos, daugiausia – Sparta Praha ir Viktoria Plzen (po 2 kartus).

|-
| Viktoria Plzen || 2 || 2011, 2015
|-
| Sparta Praha || 2 || 2010, 2014
|-
| Sigma Olomouc || 1 || 2012
|-
| FK Jablonec || 1 || 2013
|}

## Rungtynės

|-
|  || Sparta Praha || Viktoria Plzen || 1-0
|-
|  || Viktoria Plzen || FK Mlada Boleslav || 1-1 (baud. 4-2)
|-
|  || Sigma Olomouc || Slovan Liberec || 2-0
|-
|  || FK Jablonec || Viktoria Plzen || 3-2
|-
|  || Sparta Praha || Viktoria Plzen || 3-0
|-
|  || Viktoria Plzen || Slovan Liberec || 2-1
|}

## Nuorodos
* Czech Republic - List of Super Cup Finals (Rsss.org)
* Czechia Super Cup (Soccerway.com)
Henryk Łowmiański

**Henrikas Lovmianskis** (, 1898 m. rugpjūčio 22 d. Daugudžiuose, Želvos valsčiuje – 1984 m. rugsėjo 4 d. Poznanėje) – lenkų istorikas, tyrinėjęs LDK viduramžių istoriją. Dirbo VU.

## Veikalai
* Studia nad początkami społeczeństwa i państwa litewskiego (1931-32)
* Studia nad dziejami Wielkiego Księstwa Litewskiego (1983)
## Išnašos
León Felipe

**Leonas Felipė** ( – slapyvardis, tikroji pavardė **Felipė Kaminas Galisia de la Rosa**, , 1884 m. balandžio 11 d. Tabara, Samoros provincija – 1968 m. rugsėjo 17 d. Meksikas) – ispanų poetas, dramaturgas.

## Biografija

Studijavo farmaciją, dirbo vaistinėse Ispanijoje, 1919–1922 m. ligoninių administratorius Pusiaujo Gvinėjoje. 1922 m. išvyko į Meksiką. Dirbo Verakruso bibliotekoje. Prasidėjus 1936–1939 m. Ispanijos pilietiniam karui grįžo į Ispaniją, kur kovėsi respublikonų pusėje. 1938 m. pasitraukė į Meksiką.

## Kūryba
Ankstyvojoje poezijoje (rinkinys „Keliauninko eilės ir maldos“) gausu religinių motyvų. Poezijos rinkiniuose „Pasitraukusio ispano rauda“, , „Laimėsi šviesą“, „Paskutinė žinia“, „Elnias“, „Rosinantas“ vyrauja humanistinė, socialinė tematika, tragiškos intonacijos. Parašė pjesių („Makbetas, arba Svajos žudikas“, „Trubadūras“). Kūrybai būdingas iškilmingas tonas, laisvės tema.

Eilėraščių lietuvių vertimų paskelbta knygoje „XX a. Vakarų poetai“, 1969 m. 

## Bibliografija
;Poezija
* *Versos y oraciones del caminante*, 1920, 1929 m.
* *Drop a Star*, 1933 m.
* *La insignia*, 1936 m.
* *Pescador de caña*, 1938 m.
* *Español del éxodo y del llanto*, 1939 m.
* *El gran responsable*, 1940 m.
* *Canto a mi mismo*, Volto Vitmeno vertimas, 1941 m.
* *El poeta prometeico*, 1942 m.
* *Ganarás la luz*, 1943 m.
* *Parábola y poesía*, 1944 m.
* *Llamadme publicano*, 1950 m.
* *El ciervo*, 1954 m.
* *Belleza cruel*, 1958 m.
* *¿Qué se hizo del rey don Juan?*, 1962 m.
* *Rocinante*, 1967 m.
* *Israel*, Finisterre, México D. F., 1970 m.
* *¡Oh, este viejo y roto violín!*, 1968 m.
;Pjesės
* La Manzana, 1951 m.
* El Juglarón, 1961 m.
* Macbeth o el asesino del sueño, pagal V. Šekspyrą, 1954 m.
* Otelo o El pañuelo encantado, pagal V. Šekspyrą,
* No es cordero… que es cordera, pagal V. Šekspyrą.

## Šaltiniai
Revai

**Revai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Likiškėlių. Dzirmiškių girininkija (Alytaus miškų urėdija).

## Istorija

1941 m. užėjus karui ties kaimu vyko įnirtingos kovos tarp sovietų ir vokiečių. 40-mečio proga kaime buvo atidengta skulptūrinė kompozicija (liaudies meistras V. Krušna ir architektas A. Mainelis).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Revai (Prienai)

**Revai** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, netoli Kunigiškių.

## Istorija

Panaikintas 1968 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čaraimakai

**Čaraimakai** arba **aimakai** – tautų grupė, gyvenanti Azijos Viduriniuosiuose Rytuose. Gyvena daugiausia šiaurės ir šiaurės vakarų Afganistane, Irano Rezavio Chorasano provincijoje bei Tadžikistane. Kalba persų kalbos aimakų tarme, kuri šiek tiek paveikta mongolų ir tiurkų kalbų. Dauguma Afganistano čaraimakų – musulmonai sunitai, Irano – šiitai. Čaraimakai yra daugiausia indoiranėnų kilmės, tačiau dalis genčių turi mongoliškų bruožų.

Artimi tadžikams ir hazarams, neretai priskiriami prie šių tautų. Susiskirstę į daug genčių ir giminių.

Iki XIX a. pab. čaramakai gyveno klajokliškai. Vėliau tapo sėslūs ir užsiima žemdirbyste (kviečiai, miežiai) ir galvijininkyste. Paplitę amatai – verpimas, kupranugarių kailių, ožkenų apdirbimas ir odos dirbiniai (burkos, pabalnės arkliams). Būdingi socialiniai bruožai – patriarchatas, leviratas.

## Kilmė ir įvairovė
Čaraimakų etnosas konsolidavosi Chorasano pietinėje dalyje, Herato regione (dab. vakarų Afganistanas ir gretimos teritorijos Irane). Nuo VIII a. šis kraštas buvo islamizuotas, vėliau persizuotas, ir gyventojų daugumą sudarė etniniai tadžikai, kalbėję rytiniu persų kalbos dialektu.

Kuomet XIII a. regioną nukariavo Mongolų imperija, o vėliau valdant mongolų kilmės dinastijoms, į regioną kėlėsi vis daugiau mongolų, kurie maišėsi su tadžikais ir perėmė jų kalbą, tačiau išlaikė klajoklinį gyvenimo būdą ir dalį mongoloidinės rasės bruožų. Jie ir buvo čaraimakų protėviai. Čaraimakai nesikėlė į regiono gyvenvietes, o iki dabar yra apgyvendinę nederlingus gyvulininkystei tinkamus plotus, skirtingai nei jiems giminingi tadžikai, kurie gyvena miestuose ir sėsliose gyvenvietėse.

Pats tautos pavadinimas yra jungtinis žodis, derinantis persišką šaknį *čar* („keturi“) ir mongolišką šaknį *aymak* („gentis, gentinė teritorija“). Šis pavadinimas reiškė keturis pagrindinius subetnosus, išsidėsčiusius aplink Herato miestą.
* Džemšidai (جمشیدی) – šiauriausias subetnosas, gyvenantis į šiaurę nuo Paropamizo kalnų, Kuškos upės aukštupyje (Herato provincijos šiaurė);
* Firuzkohai (فیروزکوهی) – šiaurės rytinis subetnosas, gyvenantis į šiaurę nuo Paropamizo kalnų, Murgabo aukštupyje (jų teritorijos administraciškai padalintos tarp Badgiso, Goro ir Farjabo provincijų);
* Taimaniai (تیمنی) – pietrytinis subetnosas, gyvenantis Faraho aukštupyje (Goro provincijos pietinė dalis);
* Teimuriai (تیموری) – vakarinis subetnosas, gyvenantis į vakarus nuo Herato (Herato provincijos vakarinė dalis ir gretimos teritorijos Irane).

## Šaltiniai
Helvetai

**Helvetai** – tauta, gyvenusi dabartinėje Šveicarijos teritorijoje. Antikos rašytojai manė, kad jie priklausė keltų gentims. Helvetų tautinė ir politinė organizacija nežinoma. Manoma, kad helvetai sudarė konfederaciją. Jie gyveno Šveicarijos plokščiakalnyje, kurį, pagal Julijų Cezarį (58 m. pr. m. e.), supo natūralios sienos – Ronos ir Reino upės, Ženevos ežeras ir Juros kalnai. Tuo metu helvetai nesutarė su Romos respublika. Cezaris daug apie juos rašo savo „Commentarii de Bello Gallico“, nes Galijos užkariavimą pradėjo nuo helvetų.
Larakas

**Larakas** () - Irano sala Persijos įlankoje. Salos plotas yra 49 km².

Larake iki 1987 m. buvo vienas iš terminalų, pro kur Iranas eksportuodavo naftą. 1986 m. lapkritį ir gruodį, Irano-Irako karo metu, terminalą subombardavo Irako aviacija.

Saloje dabar yra Irano Islamo revoliucijos gvardijos jūrų pajėgų bazė su Kinijos gamybos priešlaivinėmis raketomis HY-2 Haiying, kurios buvo atgabentos 1987 m. 

XVI a. Larako, Kešmo ir Ormuzo salas buvo užėmė portugalai ir pasistatę tvirtoves.
Upolu

**Upolu** – viena iš pagrindinių Samoa salų. Salą sudaro bazaltinis ugnikalnio skydas. Sala yra 75 km ilgio ir 1,125 km² ploto. Sala yra į rytus nuo kitos Samoa salos Savajo. Didžiausias salos miestas Apija yra šalies sostinė.

Pagal Polinezijos mitologiją, Upolu buvo pirmoji salos moteris – nuo jos vardo ir kildinamas salos pavadinimas.

2009 m. rugsėjo 29 d. salą sudrebino 8.0 balų pagal Richterio skalę žemės drebėjimas. Didžiausius nuostolius patyrė rytinė ir pietinė salos pakrantės. Iš viso Samoa žuvo 115 žmonių.

## Šaltiniai
Samoa herbas

Dauguma **[[Samoa]] herbo** elementų yra paimta iš šalies vėliavos. Herbo centre pavaizduotas Pietų Kryžiaus žvaigždynas.

Herbo apačioje yra užrašas Samoa kalba – *Samoa atrado Dievas*.
Meldučiai

**Meldučiais** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;
* Rokiškio rajone;
* Utenos rajone:
** Leliūnų seniūnijoje,
** Vyžuonų seniūnijoje.
Meldučiai (Anykščiai)

**Meldučiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Debeikių.

## Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Vytauto apygardos, Liūto partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Meldučiuose nuo 1964 m. gyvena ir kuria tautodailininkas Bronius Tvarkūnas (1933–).

## Galerija

Unnamed2 - panoramio (5345).jpg|B. Tvarkūno sodyba
Unnamed2_-_panoramio_(5343).jpg|Meldučių senkapis
Meldučiai, sodyba.JPG|Pakelės sodybos Meldučiuose


## Šaltiniai
Meldutiškiai

**Meldutiškiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Zarasų. Gražutės girininkija (Zarasų miškų urėdija).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meldžiūnai

**Meldžiūnai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 5 km nuo Lauksodžio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melekonys (Varėna)

**Melekonys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Vydenių, 1 km į pietus nuo Krivilių, prie kelio . Apima Krivilių fermų kompleksus.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš slaviškų asmenvardžių ,  (plg. lt. pavardės *Melekáuskis, Malakáuskas*), kurie kilę nuo ortodoksų šventojo *Malachijo* vardo.

## Istorija

XIX a. pab. Melekonys pateko į Lydos apskrities Kaniavos valsčių, buvo Kaniavėlės dvarininkų Jundzilų valda.

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 48 žmonės, iš kurių 41 buvo užrašyti lenkais ir 7 lietuviais.

## Šaltiniai
Melėnai

**Melėnais** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;
* Biržų rajone;
* Pasvalio rajone;
* Mėleniai Vilniaus rajone.
Melėnai (Anykščiai)

**Melėnai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Skiemonių. Stūkso Melėnų piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėleniai

**Mėleniai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Nemenčinės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meletiškės

**Meletiškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Antazavės. 

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėlidai

**Mėlidai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Aukštelkų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėlyniai

**Mėlyniai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Karsakiškio, Geležių miestelio pašonėje. Teka Žambas ir Muselė. Veikia daržovių ūkis. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melkys

**Melkys** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km į rytus nuo Maišiagalos, 3 km į pietvakarius nuo Pikeliškių, prie kelio . Kaimą supa raistingi miškeliai (Giedraitiškių, Dabravolės pelkės), pietuose telkšo Melkio ir Taučiliškių ežerai, pelkė Raudonoji bala (telmologinis draustinis). Keliukai į Žudiškes, Giedraitiškes, Pašurnę. Veikia privati, holistiniu mokymu pagrįsta Melkio mokykla.

## Etimologija

Neaišku, ar kaimo vardas kilo nuo ežero, ar atvirkščiai. Pavadinimas neaiškios kilmės. Gali būti, kad ankstesnė lytis buvo *Mielkys*. Galbūt sietinas su  („kresna moteris, stambus šuo; sukčius, apgavikas, mulkis“) ar  („didelis, stambus žmogus“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melnyčinė

**Melnyčinė** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Jasų. Miške prie kaimo saugomos Pušys Sesės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melninkai

**Melninkais** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone;
* Kėdainių rajone;
* Molėtų rajone;
* Rokiškio rajone;
* Šakių rajone;
* Šilalės rajone;
* Švenčionių rajone.
Melninkai (Ignalina)

**Melninkai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Ceikinių, prie Švintės upelio, Švenčionių rajono paribyje. Kaime yra Didžiasalio I karjeras. Vakaruose eina kelias .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs arba iš asmenvardžio *Mélninkas*, arba tiesiai iš bendrinio žodžio *mélninkas* ʻmalūnininkasʼ.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melninkai (Švenčionys)

**Melninkai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Naujo Strūnaičio. 

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melniškiai

**Melniškiai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Balbieriškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Giacomo Leopardi

**Džakomas Leopardis** (pilnas vardas , 1798 m. birželio 29 d. Rekanatis, Maseratos provincija, Markės sritis – 1837 m. birželio 14 d. Neapolis) – italų poetas, filosofas, kalbininkas. Vienas žymiausių Italijos poetų.

## Biografija
Grafas. Savarankiškai istoriją, klasikinę filologiją mokėsi namuose, mokėjo senovės graikų ir lotynų kalbas. Iki 1822 m. gyveno Rekanatyje, vėliau – Romoje, Bolonijoje, Florencijoje, Neapolyje.

## Kūryba

Apie 14 metų pradėjo kurti, versti antikos autorių veikalus. Sukūrė tragediją „Pompėjus Egipte“ (*Pompeo in Egitto*, 1812 m.), poemą „Mirties artėjimas“ (*L'Appressamento della morte*, 1816 m., parašyta tercinomis), kanconas „Italijai“ (*All'Italia*), „Prie Dantės paminklo“ (*Sopra il Monumento di Dante che si prepara in Firenze*, abu 1818 m.). Parašė „Astronomijos istoriją“ (*Storia dell'Astronomia*, 1813 m.; tai gyvenamojo laikotarpio astronomijos žinių santrauka). 1815 m. iš graikų kalbos išvertė „Pelių ir varlių karą“, 1816 m. – Vergilijaus „Eneidos“ paskutinę knygą ir Homero „Odisėjos“ pirmą knygą, Mosko, Hesiodo kūrinių fragmentų. Ankstyvosios jo kūrybos ir vertimų buvo paskelbta italų periodinėje spaudoje.

Italų literatūroje vykstant klasicistų ir romantikų polemikai jis palaikė klasicistus. Kūrė įvairių žanrų ir temų klasicistinę poeziją (išleista rinktinėje „Giesmės“, *Canti*, 1831 m., papild. leid. 1835 m. ir 1845 m.), įvedė laisvąją kanconą. Jo satyros dialoguose proza „Dvasios veikalėliai“ (*Operette morali*, 1827 m., papild. leid. 1834 m.) reiškiamas vadinamasis pasaulio sielvartas. Satyros poemoje oktavomis „Varlių ir pelių karo kronikos“ (*Paralipomeni alla Batracomiomachia*, par. 1831–1835 m., išl. 1842 m.) vaizduojamas 1815–1821 m. Italijos gyvenimas.

Leopardžio kūryboje reiškiamas kraštutinis pesimizmas, negatyvus požiūris į žmogaus lemtį ir istoriją. Jo pasaulėžiūros ir kūrybos raida atsispindi memuaruose „Dienoraščio sąsiuviniai“ (*Zibaldone di pensieri*, par. 1817–1832 m., išsp. 7 t. 1898–1907 m. pavadinimu „Įvairios mintys apie filosofiją ir literatūrą“, *Pensieri di varia filosofia e di bella letteratura*), juose yra jo filosofinių pastabų, filologijos analizių, literatūros kritikos.

Leopardžio pažiūros iki 1824 m. tyrinėtojų vadinamos istorijos pesimizmu. Jis teigė, kad žmogaus ir gamtos ryšys, teikęs laimės iliuziją ir valią gyventi, nutrūko dėl mokslo ir civilizacijos įtakos. Šį ryšį reikią atkurti, o literatūroje tai padaryti galima laikantis antikinės poezijos ir klasicizmo poetikos tradicijų. Nuo 1824 m. jo požiūris ir į gamtą tapo negatyvus: ją laikė mechaniškai veikiančia destruktyvia jėga, abejinga žmogaus ir kitų būtybių kančiai. Poezija, anot Leopardžio, turinti liudyti šią tiesą, o žmonės, ją suvokę, atsisakyti tuščių ambicijų, gyventi santarvėje ir užjausti vieni kitus.

Leopardžio kūrinių paskelbta lietuvių kalba. 

## Šaltiniai

* G. Leopardi atgarsiai Lietuvoje
Menčikiai

**Menčikiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Girėnų, šalia kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mendeliškė

**Mendeliškė** – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kimbartiškės.

## Istorija

Iki 1918 m. priklausė Rusijos imperijai. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Naugarduko vaivadijai (nuo 1926 m. – Vilniaus vaivadijai), Breslaujos apskričiai, Smalvos valsčiui.

Nuo 1940 iki 1990 m. priklausė Lietuvos TSR. Nuo 1972 m. priklauso Zarasų rajonui. 

## Gyventojai

1921 m. Lenkijos gyventojų surašymo duomenimis čia gyveno 14 žmonių, 8 lenkai katalikai ir 6 žydai. Tuo metu kaime buvo 2 namai. 

## Šaltiniai
Mendzisargiai

**Mendzisargiai** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Dieveniškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mergiūnai

**Mergiūnai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Joniškio, prie kelio . Stovi Mergiūnų šv. Izidoriaus koplyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Merionys II

**Merionys II** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 14 km į vakarus nuo Pabradės, Labanoro girioje, prie Asvejos įlankos. Praeina keliukas Padubingė–Žingiai. 

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Pabradės valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Merkialaukiai

**Merkialaukiai** – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Antazavės.

## Istorija

Kaimas panaikintas 2022 m. sausio 19 d., jo teritorija (19,49 ha) priskirta Daržininkų (0,34 ha), Latviškių (5,08 ha) ir Salinių (14,07 ha) kaimams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Merkinė (kaimas)

**Merkinė** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, išsidriekęs 4 km į rytus ir šiaurės rytus nuo Merkinės miestelio. Pro kaimą teka Stangė ir Strauja telkšo ežeras Mergelės Akelės. Praeina plentai , , . Visur aplink – Dainavos giria. Prie Mergelės Akelių stovi Čiurlionio kelio skulptūros, yra I pasaulinio karo karių kapai. Prie kelio į Subartonis išlikęs Žygimanto Augusto laikų Merkinės miestelio riboženklis-stulpas. Pietiniame paribyje stovi Merkinės tiltas per Merkį.

## Istorija

Iki 2017 m. buvo laikomas viensėdžiu.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Kaime gimė ir gyveno poetas Stasys Stacevičius (1959–2012).

## Šaltiniai
Merkio Vilkiškės

**Merkio Vilkiškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Turgelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškadonys

**Meškadonys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Krivilių, prie Razumnos miško ir kelio į Kijučius. Sodybų nebelikę. Yra kapinės.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš neapliudyto asmenvardžio **Meškadonis* (šaknis *mešk-* gali būti tiek nuo žodžio *meška*, tiek iš lenkiško vardo *Mieszk, Mieszko, Mieszek, Mieszka*).

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 22 žmonės, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.

## Šaltiniai
Meškalydimis

**Meškalydimis** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Joniškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Merlieniškė I

**Merlieniškė I** – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, 1 km į vakarus nuo Mažėnų, ant Dysnykščio ežero kranto.

## Etimologija
Autentiška forma greičiausiai yra *Merlė́niškė*, kuri iš asmenvardžio **Merlėnas*, plg. pavardė *Merliū́nas*.

## Istorija

XX a. pr. Merlieniškės užusienis pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Merlieniškė II

**Merlieniškė II** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Naujojo Daugėliškio. Sunykęs.

## Etimologija
Autentiška forma greičiausiai yra *Merlė́niškė*, kuri iš asmenvardžio **Merlėnas*, plg. pavardė *Merliū́nas*.

## Istorija
Merlieniškė Daugėliškio parapijos metrikose minima nuo 1707 m. XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrityje, Daugėliškio valsčiuje, žemose, pelkėtose vietose.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškapievės

**Meškapievės** – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Prienų, šalia kelio . Piečiau kaimo auga Meškapievių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškapjaunis

**Meškapjaunis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ilgižių III.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškauščizna

**Meškauščizna** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Naujo Strūnaičio, prie pat sienos su Baltarusija.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškeliūnai

**Meškeliūnai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kriūkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškėnai (reikšmės)

**Meškėnais** vadinama:

* žinduolių gentis;
* kaimai:
** Ignalinos rajone;
** Marijampolės savivaldybėje:
*** Igliaukos seniūnijoje,
*** Liudvinavo seniūnijoje,
*** Marijampolės seniūnijoje.
Meškėnai (Ignalina)

**Meškėnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Ignalinos, 1 km į rytus nuo Vajuonio ežero. Keliai į Kazokinę, Žydelius.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Meškė́nas*.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškėnai (Marijampolė)

**Meškėnai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Patašinės. Saugoma Meškėnų liepa.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškynai

**Meškynai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Skriaudžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškinė (Prienai)

**Meškinė** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Jiestrakio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškinė (Rokiškis)

**Meškinė** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Rokiškio, prie kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mešklydžiai

**Mešklydžiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Maironių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškuičiai (reikšmės)

**Meškuičiais** vadinama:

* kaimas Kelmės rajone;
* Šiaulių rajone:
** miestelis,
** kaimas,
** gel. stoties gyvenvietė.
Meškuičiai (kaimas)

**Meškuičiai** – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, buvęs šalia (į pietus) Meškuičių miestelio. XX a. 9-ame dešimtmetyje prie jo prijungtas. Apėmė fermas, geležinkelio stotį.

## Istorija

Panaikintas 1986 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėšliai

**Mėšliai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Ceikinių pietrytiniame pakraštyje, prie Ceikinės (Merkmenos) upelio. Šiauriniu pakraščiu praeina kelias .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Mė̃šlius* arba tiesiai nuo žodžio *mė̃šlius* ‘nešvarus, mėšlu susitepęs, nevalyvas žmogus’.

## Istorija
XIX a. pab. Mėšlių kaimas pateko į Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčių.

Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėšonys

**Mėšonys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Mielagėnų, šalia Kikižerio ežero ir kelio .

## Etimologija
Pavadinimas galimai kilęs iš spėjamos pavardės **Mėšónis*, plg. pavardė *Mešonaitis*.

## Istorija
Minimi 1755 m. Tverečiaus bažnyčios raštuose. 1830 m. kaime buvo 9 sodybos. XIX a. pab. pateko į Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčių, Paliesiaus dvaro valdą.

1929–1936 m. veikė Šv. Kazimiero draugijos skyrius. Sovietmečiu priklausė Dietkauščiznos, nuo 1979 m. Tverečiaus apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėtytiniai

**Mėtytiniai** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Ramygalos, prie kelio  ir Mėtytinių miško. Pietuose siekia Upytę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mėželiai

**Mėželiai** (***Mieželiai***) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Priekulės, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Venckų. Ties kaimu kertasi keliai  ir . Išlikę kapinaičių fragmentai.

## Etimologija

Pavadinimas greičiausiai kilęs iš lietuviškos pavardės su šaknimi *Miež-* (*Mieželis, Miežaitis, Miežis* ir pan.), kuri tarmėje buvo atliepiama kaip **mėž-*.

## Istorija

1785 m. kaimas minimas kaip *Meszeln*. XIX a. viduryje buvo 132 gyventojai 16 sodybų. Kalbėta lietuviškai ir vokiškai. Pro Mieželius nutiestas plentas Priekulė–Kintai–Ventė. XX a. pradžioje į vakarus nuo plento buvo keliolikos sodybų kupetinis kaimas. Kapinėse augo 3 seni ąžuolai. Padavime teigta, kad jie likę iš pagoniškos šventvietės laikų.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Michalinavas

**Michalinavas** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Šutų. Giliai Gelednios miškuose, prie pat Gudijos sienos. Likusi negyvenama sodyba. Ateina keliukas nuo Gelednės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Michaluvka

**Michaluvka** – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Čiobiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Eravano krioklys

**Eravano krioklys** () – krioklys Eravano nacionaliniame parke, Tailande, Kančanaburio provincijoje. 

## Bendri duomenys
* Tipas: kaskadinis, pakopinis
* Pakopų skaičius: 7
* Upė: Monglajus (Mong Lai) ir Omtala (Omtala)
* Bendras kaskadų aukštis: 831 m
* Bendras kaskadų ilgis: 1 700 m
* Koordinatės: 
Krioklys savo pavadinimą gavo dėl 7–tos kaskados panašumo į mifinį baltąjį dramblį „Eravaną“ () arba „Airavata“ (sanskritu: (ऐरावत).

Eravano krioklys yra mišriu mišku ir bambukais apaugusiame kalvos šlaite. Iš stambesnių gyvūnų sutinkama: krabaėdė makaka, rezusas, varanas (Varanus nebulosus).

## Teritorija
Krioklys yra 700 m į pietus nuo parko administracijos. Lankytojų patogumui šalia krioklio įrengtas apžvalginis takas, o vietose, kur jis kerta upės vagą – mediniai tiltai. Krioklio pakopos skaičiuojamos iš apačios į viršų. Pirmosios dvi pakopos Lukunlungo (Lu Kun Lung) ir Vungmača (Wung Macha) mėgstamos vietos gyventojų. Čia jie mėgsta praleisti savaitgalius. Aukščiau neštis maistą ir gėrimus (išskyrus butelį vandens) draudžiama. Trečias Fanumtoko (Pha Num Tok) kaskadas turi dideli vandens baseiną. Ketvirta Okenangfeseaho (Oke Nang Phe Seah), penkta Buamelongo (Bua Mae Long) ir šešta Dongproucksa (Dong Prouck Sa) pakopos išsidėsčiusios tankiame miške ir neturi šalutinių vandens srautų, tad vanduo krenta vientisa srove. Link paskutinės Pufaeravano (Phu Pha Erawan) pakopos, uolos viršuje, veda bambukais apaugęs takas.

Nuo 15 val draudžiama lipti aukščiau ketvirtos krioklio pakopos.

## Susisiekimas
* Iš Kančanaburio autobusas Nr. 8170, išvyksta kas 50 min nuo 8 val iki 17.20 val.

## Literatūra
* Thailand, Lonely Planet Publications, UK, 2009 – ISBN 978-1-74179-157-0

## Išnašos

## Nuorodos

* Eravano nacionalinis parkas. 
* Eravano krioklio žemėlapis
Miciūnai (Onuškis)

**Miciūnai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Aukštadvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miciūnai

**Miciūnai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Bražuolės, netoli Bražuolės upelio ir kelio . Keliukas į Dobilius.

## Istorija

XIX a. pabaigoje minimi keli Miciūnų kaimai Trakų apskrities Vievio valsčiuje: su 71 ir 80 gyventojų. Taip pat Miciūnų seniūnija, priklausiusi Petraševičiams. 1766 m. į ją pateko Miciūnų ir Vilūniškių kaimai.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žviliūnų apylinkė

**Žviliūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Žudžgalio apylinkės ir dalies Surdegio apylinkės. Panaikinta 1963 m. sausio 12 d. prijungiant prie Surdegio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Mičiurino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 30,77 || || Mičiurino vardo kolūkis  || 20 kaimų, 9 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Mickeliūnai

**Mickeliūnai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Piniavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mickiai (Kelmė)

**Mickiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Naudvario, prie magistralinio kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miciūniškė

**Miciūniškė** – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Švenčionių, netoli Jukiškės.

## Istorija

Panaikintas 2015 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mickiškė (Telšiai)

**Mickiškė** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Tryškių.

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Hilary Sipowicz (1890-1969), karininkas, inžinierius, mechanikas.

## Šaltiniai

*
Mickonys

**Mickonys** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Alionių I.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mickūniškiai

**Mickūniškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Traupio. Kaimo pakraščiu teka Pienia ir Nevėžis, pietuose driekiasi Daunoriškių miškas. Vieškeliai į Surdaugius, Šovenius. Priklauso Traupio parapijai. Yra senos sunykusios kapinaitės, be išlikusių laidojimo ženklų.

## Istorija
1921 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tuo metu turėjo 411,5 ha žemės. 1923 m. Mickūniškiuose buvo 23 sodybos. Po Antrojo pasaulinio karo sovietų valdžia į Sibirą ištrėmė 19 kaimiečių. 1949 m. kaimas įjungtas į kolūkį „Pirmyn į komunizmą”, nuo 1950 m. priklausė „Traupio švyturio”, nuo 1959 iki 1992 m. – „Vienybės” kolūkiui (1989 m. pervadintas „Traupio” kolūkiu). 2000 m. Mickūniškiuose buvo 11 sodybų.

## Gyventojai

Kaime 1933 m. gimė pedagogas ir chorvedys Gediminas Laurinavičius.

## Šaltiniai
Mičionys

**Mičionys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Debeikių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

* Pranas Gražys (1929–2019), rusų literatūros tyrinėtojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Šaltiniai
Mičiūnai (Paparčiai)

**Mičiūnai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Paparčių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Midolkai (reikšmės)

**Midolkais** vadinami kaimai Zarasų rajone:

* Dusetų seniūnijoje,
* Imbrado seniūnijoje:
** kaimas,
** viensėdis,
* Suvieko seniūnijoje.
Midžiūnai

**Midžiūnai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Velykių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miegonys

:: *Apie kaimą Biržų rajone žr. [[Miegonys (Biržai)]]*.

**Miegonys** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Rokiškio, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mielaičiai

**Mielaičiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Kepalių, prie kelio . Piečiau kaimo telkšo Mielaičių tvenkinys ant Ašvinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mičiūnai (Pandėlys)

**Mičiūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Panemunio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mielaičiai (reikšmės)

**Mielaičiais** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone;
* Joniškio rajone;
* Kelmės rajone;
* Šiaulių rajone:
** Bubių seniūnijoje,
** Kuršėnų seniūnijoje.
Mielaičiai (Ignalina)

**Mielaičiai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Ceikinių, pamiškėje, piečiau Paceikinės ežero. Sunykęs, likusi sodybvietė.

## Etimologija
Greičiausiai pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Mielaitis* ar panašaus (plg. pavardės *Mielỹs, Mieliū́nas*).

## Istorija
XX a. pr. buvo užusienis (Blaževičiaus valda) Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mieldažiškės

**Mieldažiškės** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šilavoto. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mieleikiai

:: *Apie kaimą Rokiškio rajone žr. [[Mieleikiai (Rokiškis)]]*.

**Mieleikiai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Vyžuonų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mielaičiai (Kelmė)

**Mielaičiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Pašiaušės. Šiaurinė kaimo dalis anksčiau buvo Šiaulių rajone.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mieleikiškė

**Mieleikiškė** – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Rimšės. Vietovė išskirtinė tuo, kad įsikūrusi visiškoje vandens apsuptyje – tai nedidelė sausa pakiluma (trakas), kurią iš šiaurės supa Alksnas, iš rytų – Liūneliai, iš pietų ir vakarų – klampynės. Patenka į Pušnies telmologinį draustinį.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mieleišupis

**Mieleišupis** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Naujosios Ūtos, Naujosios Ūtos seniūnijos šiauriniame pakraštyje. Šiaurės vakarų pusėje – Tartupio Mačiuliškių kaimo sodybos, šiaurėje – Šilavoto seniūnijos Mieleiškampio kaimo laukai. Kaimo vakarinį pakraštį supa Palių miškas, viduryje stūkso pušelėmis ir eglynais apaugusios kalvelės. Pietų pusėje – Skuigės kaimas.

## Etimologija

Kaimo žmonių pasakojimu, kaimo pavadinimas kilo nuo upelio, tekėjusio per kaimą. Pastarasis susidaręs iš kalvelių šlaituose ištekančių šaltinių. Kaimo pavadinimas *Mielaišupis* buvo paplitęs vietos žmonių šnekamojoje kalboje ir oficialiuose raštuose. Dabar raštuose randama naujas pavadinimas – Mieleišupis.

## Istorija

Bulotų sodyboje XX a. 5-ajame dešimtmetyje veikė Mieleišupio pradinė mokykla.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Bulota-Anbo – Lietuvos karo lakūnas, viršila, Geležinio Vilko rinktinės štabo adjutantas, Birutės rinktinės vadas, slapyvardžiui pasirinkęs žymaus aviakonstruktoriaus Gustaičio sukonstruoto lėktuvo „Anbo“ vardą. Žuvo prie Veiverių 1947 m. rugsėjo 24 d.
* Elvyra Paplauskaitė-Kalinkevičienė – Prienų ir Birštono krašto mokytoja šviesuolė.

## Šaltiniai

* Elvyros Paplauskaitės-Kalinkevičienės prisiminimai
* Žmonės ir darbai – Prienų ir Birštono krašto šviesuoliai, II dalis, 2013.
* V. Juodsnukis. „Suvalkijos partizanų takais“ I ir II d.