Skapiškio GS

**Skapiškio geležinkelio stotis** – gyvenvietė Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Skapiškio, prie kelių  ir  sankryžos. Yra geležinkelio stotis, įrengta pietinėje gyvenvietės dalyje, prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio. 2014 m. buvo planuojama, kad gyvenvietė nebebus vadinama stoties vardu, tačiau sprendimas nebuvo priimtas ir išliko.

## Stotis

1873 m. pabaigoje prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio už 4 km nuo Skapiškio miestelio įrengta bevardė pralanka Nr. 36, suformuota Šimiškių kaimo laukuose. Iki I pasaulinio karo čia stovėjo keleivių namas, kuriame įrengti butukai aptarnaujantiems darbininkams. Ilgainiui ėmė kurtis gyvenvietė. 1914 m. atidaryta stotis, joje buvo vieno kelio atšaka su dviem iešmais ir kryžmėmis, dviem dvigubomis iešmininkų būdelėmis, dviem žaliais diskais ir dviem semaforais. 1915 m. einant frontui stoties pastatai buvo sudeginti.

1915–1916 m. savo reikalams siaurąjį geležinkelį nutiesė vokiečiai, kuris iš pradžių jungė Skapiškį su Neretomis, vėliau – Skapiškį su Suvainiškiu. Taip Skapiškio stotis tapo geležinkelio mazgu, čia įrengta stotis ir depas. Vokiečiai geležinkeliu vežė įvairų turtą, taip pat medieną, į Skapiškio geležinkelio stotį, o iš ten plačiuoju geležinkeliu – į Vokietiją. Po karo stoties žemėse dirbantys žmonės turėjo rūpintis prasilenkiančių traukinių eismu, traukinių keleiviais, saugoti atvežtas prekes, prižiūrėti stotį. Nuo 1919 m. vidurio Skapiškio stotis ėmė aptarnauti Lietuvos paštą.

Tarpukariu geležinkelis buvo vienintelė susisiekimo priemonė su Pandėliu ir Suvainiškiu. Skapiškio stotyje 1920–1922 m. pastatytas raudonų plytų depas plačiojo ir siaurojo geležinkelio riedmenims. 1928 m. įrengta prekių platforma, 1930 m. pradėtas statyti naujas keleivių namas (pagal inžinieriaus Vinco Puko tipinį projektą), iešmininkų būdelės, nutiesta atkarpa tarp I–IV stoties kelių, tvarkytas stoties kiemas, įrengti gardeliai gyvuliams, 1934 m. imtas statyti darbininkų namas su ūkio patalpomis. 1935 m. išgrįstas stoties prekių kiemas ir privažiavimas prie jo, pastatyta dviejų skyrių tualeto patalpa su sandėliu žibalui, stotyje pradėjo veikti elektros stotelė. Tarpukariu stotyje veikė bufetas, uždarytas apie 1936 m.

1935 m. Lietuvos geležinkelių vyr. direktoriaus įsakymu patvirtinta IV stoties kategorija. 1937 m. stotyje baigta statyti nauja mūrinė raštinė ir nedidelė garvežių taisymo dirbtuvė. 1937–1938 m. pastatytas naujas depas, atidarytas 1938 m. rugpjūtį.

Užėjus sovietams, 1941 m. pradžioje stočiai vadovavo Kazys Teresas, joje patvirtinti 3 viršininko padėjėjų etatai, 2 eiliniai padėjėjai, 4 iešmininkai, sargas, krovikas, 2 eiliniai krovikai. Nacių laikais stotis gavo III klasę, bet vokiečiai uždraudė gabenti privačius krovinius, juos perkrauti iš plačiojo į siaurąjį geležinkelį, nebebuvo vežamas privatus paštas (tik tarnybinės ir karinės siuntos), varžytas keleivių vežimas. 1944 m. liepos pabaigoje prie stoties vyko įnirtingos sovietų ir vokiečių karių kovos, buvo daug žuvusiųjų. Skapiškio geležinkeliečiai, siekdami išvengti bombardavimų ir mūšių, kelioms savaitėms pasitraukė link Ažubalio. Traukdamiesi vokiečiai stipriai sugadino geležinkelio infrastruktūrą, Skapiškio stotis buvo visiškai suniokota.

Skapiškio geležinkelio stoties gyventojams depas turėjo ir kultūrinę reikšmę – rodydavo kino filmus, rengdavo geležinkeliečių dienas, šokius, vakarones, spektaklius. Stotyje plačiojo ir siaurojo geležinkelio administracija bei darbininkai dirbo ir gyveno atskirai. Žiemą prieš siaurojo geležinkelio traukinį pirma pravažiuodavo specialus sniego valytuvas, dėl sniego traukiniai ne tik vėluodavo kelias valandas, bet kartais turėdavo nevažiuoti keletą dienų iš eilės. 

XXI a. pradžioje keleivinė stotis uždaryta.


Железнодорожная станция Скапишкис (2) - panoramio.jpg | Stotis 2012 m.
Skapiškis, gel. stotis.JPG | Stotis 2013 m.
Skapiškis, gel stotis, depas.JPG | Depas 2013 m.


## Gyventojai

## Šaltiniai