open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kniūbsčio poza

**Kniūbsčio poza** () – gulinčio žmogaus poza, kai gulima ant pilvo veidu žemyn. Priešinga gulinčiojo poza yra aukštielninko poza.

Anatominiais terminais žmogaus kniūbsčia poza apibūdinama taip: ventralinė (pilvinė) pusė žemyn, dorzalinė (nugarinė) – aukštyn.

## Šaudymas

Anglišku terminu *prone position* sporte apibūdinama šaudymo poza, kai šaulys šaudo gulėdamas kniūbsčias. Šis šaudymo variantas laikomas lengviausiu ir taikliausiu, kadangi tokia šaulio kūno padėtis užtikrina didžiausią šaulio kūno stabilumą. Šiuo metu Olimpinėse žaidynėse yra vienintelė šaudymo tik gulint rungtis – tai šaudymo šautuvu gulint kniūbsčiomis () rungtis.

## Kniūbsčio poza transporte

Terminu *prone position* taip pat dažnai apibūdinama tam tikra orlaivio piloto ar kitokios transporto priemonės vairuotojo kniūbsčia poza. Orlaivio, kurio pilotas guli kniūbsčias, skerspjūvis mažesnis nei orlaivio su sėdinčių pilotu. Taip pat Antrojo pasaulinio karo metais kai kurių bombonešių įgulų nariai bombų taikytojai () bombonešyje gulėdavo kniūbsčiomis, kad pro skaidrų langelį lėktuvo dugne ar blisterį bombonešio priekyje geriau matytų taikinius žemėje.
Zigmas Gudauskas

**Zigmas Gudauskas** (g. 1958 m. vasario 25 d.) – Lietuvos irkluotojas, pasaulio čempionas, vėliau treneris.

SSRS akademinio irklavimo rinktinės narys, nusipelnęs sporto meistras.

## Sportiniai pasiekimai
* 1981 m. Pasaulio čempionas (aštuonvietė su vairininku M8+)
* Pasaulio čempionato sidabro medalio laimėtojas 1986 m.
* 1982 m. Pasaulio čempionatas, – bronzos medalis
* 1981–1984 m. SSRS čempionas
* 1981 m. Liucerna tarptautinės irklavimo regatos nugalėtojas
* 1992 m. jis gynė Lietuvos garbę Barselonos olimpinėse žaidynėse

## Nuorodos
* M8+ World rowing championships, Munich 1981
* M8+ World rowing championships, Nottingham 1986
* Zigmantas Gudauskas su irklais negali išsiskirti, ve.lt
* Olimpiečiai LIF – Lietuvos irklavimo federacija
Chang'e 1

**Chang’e 1** () – bepilotis Kinijos Mėnulio orbitos tyrinėjimo erdvėlaivis. Jis buvo pavadintas kinų Mėnulio deivės Čangės vardu.

Šis erdvėlaivis buvo paleistas 2007 m. spalio 24 d. iš Sičango kosminių skrydžių centro Sičuane. Tų pačių metų lapkričio 5 d. erdvėlaivis pasiekė Mėnulio orbitą. Lapkričio 26 d. buvo padaryta pirmoji Mėnulio nuotrauka, o po metų sudarytas visos Mėnulio orbitos žemėlapis.

Iš pradžių buvo planuojama „Chang’e 1“ naudoti lygiai metus, bet vėliau veikla buvo pratęsta 4 mėnesiais. 2009 m. kovo 1 d. erdvėlaivį išvedus iš orbitos jis sudužo atsitrenkęs į Mėnulio paviršių.

2010 m. spalio 1 d. startavo antrasis šios misijos erdvėlaivis „Chang'e 2“.

## Šaltiniai
Chang'e 2

**Chang’e 2** () – bepilotis Kinijos Mėnulio orbitos tyrinėjimo erdvėlaivis. Jis pavadintas kinų Mėnulio deivės Čangės vardu. Tai yra antrasis tokios misijos erdvėlaivis – nuo 2007 iki 2009 m. buvo naudojamas „Chang'e 1“ erdvėlaivis.

„Chang’e 2“ paleistas 2010 m. spalio 1 d. iš Sičango kosminių skrydžių centro Sičuane. Šis erdvėlaivis panašus į „Chang’e 1“, bet su tam tikrais technologiniais patobulinimais.

Ištyręs Mėnulio orbitą erdvėlaivis buvo nusiųstas į Žemė–Saulė L2 Lagranžo tašką. Kinijos kosmoso tyrimų agentūra tapo trečiąja po NASA ir ESA pasiekusia šį tašką. Šio taško orbitą „Chang’e 2“ pasiekė 2011 m. rugpjūčio 25 d. Kitų metų balandį erdvėlaivis paliko šią orbitą ir nuskriejo link „4179 Toutatis“ asteroido, pro kurį praskriejo gruodį. Šis pasiekimas leido Kinijai tapti ketvirtąja šalimi pasiekusia asteroidą po JAV, ES ir Japonijos.

Vienas svarbiausių „Chang’e 2“ tikslų buvo detalus Mėnulio orbitos ištyrimas, ruošiantis „Chang'e 3“ nusileidimui ant šio Žemės palydovo paviršiaus, kuris planuojamas 2013 m. gruodį.

## Šaltiniai
Prieškrušinė raketa

**Prieškrušinė raketa** () – raketa, naudojama apsaugai nuo galimos krušos. Veikimas pagrįstas smūginės bangos poveikiu atmosferos dalyje, kur formuojasi kruša.

Prieškrušinių raketų naudojimas mažina žemės ūkio kultūrų nuostolius dėl krušos poveikio. Pirmieji prieškrušiniai ginklų kompleksai Rusijoje buvo sukurti 1961–1963 m. Visasąjunginiame aukštikalnių prieškrušiniame institute (). Tai buvo raketų kompleksas „Oblako“ ( 'Debesis') ir artilerijos kompleksas „Elbrus“ ( "Elbrusas').
Komplekso „Oblako“ pagrindas buvo netradicinės schemos raketa, kuri po paleidimo ir suveikimo nusileidžia parašiutu. Artilerijos kompleksas naudojo specialios konstrukcijos artilerijos sviedinius.

1969 m. pirotechnines sistemas kuriančiame Taikomosios chemijos mokslinio tyrimo institute (Sergijev Posadas, Rusija) pagal Gruzijos mokslų akademijos Geofizikos instituto techninę užduotį buvo sukurta prieškrušinė raketa „Alazan“ ( 'Alazanis'), kurios veikimo spindulys yra 8 km.
Chang'e 3

**Chang’e 3** () – bepilotis Kinijos Mėnulio orbitos tyrinėjimo erdvėlaivis. Jis pavadintas kinų Mėnulio deivės Čangės vardu. Tai yra trečiasis šios misijos erdvėlaivis. Paleistas iš Žemės 2013 m. gruodžio 1 d. (UTC laiku, gruodžio 2 d. vietos laiku) iš Sičano. Gruodžio 6 d. pradėjo suktis nusileidimo orbitoje apie Mėnulį. Pagrindiniu „Chang’e 3“ tikslu buvo laikomas sėkmingas nusileidimas ant Mėnulio paviršiaus – tą jis įvykdė 2013 m. gruodžio 14 d. Erdvėlaivis tapo pirmuoju kosminiu aparatu, sėkmingai nusileidusiu ant Žemės palydovo nuo 1976 m. „Luna 24“ aparato.

„Chang’e 3“ bendrai svėrė 3,7−3,8 t. Jį sudarė nusileidimo modulis ir mėnuleigis *Yutu*, varomas saulės baterijų. Mėnuleigis išdirbo Mėnulyje 972 dienas − tai buvo 19 mėnesių ilgiau nei planuota.

Kaip ir ankstesni „Chang’e“ misijos erdvėlaiviai „Chang'e 1“ bei „Chang'e 2“, „Chang’e 3“ tyrinėjo Mėnulio orbitą bei paviršių. Sekantis kinų aparatas „Chang'e 4“ 2019 m. sausio 3 d. sėkmingai nusileido Mėnulio nematomoje pusėje.

Planuojama, kad 2019 m. erdvėlaivis „Chang'e 5“ paims mėginius iš Mėnulio ir grįš į Žemę. 2025 m. Kinija ketina į Mėnulį nusiųsti ir pilotuojamą erdvėlaivį.

## Šaltiniai
Dana Rosemary Scallon

**Dana Rozmari Skelon** (, tikrasis vardas – **Rosemary Brown**; g. 1951 m. rugpjūčio 30 d.), žinoma sceniniu vardu **Dana ** – airių dainininkė ir buvusi Europos Parlamento narė.

Ji gimė Londone. Būdama penkerių metų su tėvais persikėlė į Šiaurės Airiją.

Užsiima dainavimu nuo vaikystės. 1969 metais pirmą kartą dalyvavo Airijos nacionalinėje atrankoje į „Eurovizijos“ dainų konkursą, tačiau užėmė antrąją vietą. 1970 metais Dana atstovavo Airijai Eurovizijos dainų konkurse, kur ji laimėjo pirmąją vietą su daina „All Kinds of Everything“.

XX a. 9-ojo dešimtmečio pradžioje, kartu su vyru persikėlė į JAV, kur ji dalyvauja religinėje veikloje. Grįžusi į Airiją 1997 metais, paskelbė apie savo kandidatūrą prezidento rinkimuose. 1999 m., kaip nepriklausoma kandidatė laimėjo rinkimus į Europos Parlamentą.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Šiaurės Atlantas

**Šiaurės Atlantas** – šiaurinės Atlanto vandenyno dalies pavadinimas.

## Geografija

Šiaurės Atlantas yra tarp Šiaurės Amerikos ir Europos iki maždaug 20 laipsnių šiaurės platumos arba ekvatoriaus. Nėra aiškaus sutarimo, kur yra šiaurinė Atlanto riba, tuo labiau, kad kartais Arkties vandenynas laikomas Atlanto dalimi. Šiaurės Atlanto plotis yra nuo 3500 iki 6400 km. Šiaurėje ribojasi su Norvegijos jūra, pietuose su Centriniu Atlantu, kuris skiria Vakarų Afriką nuo šiaurinės Pietų Amerikos dalies. Palei Šiaurės Atlanto krantus yra 16 Europos ir dvi Šiaurės Amerikos valstybės.

Skirtingai nuo Pietų Atlanto Šiaurės Atlante yra keletas didelių pakraščio jūrų: Lamanšo sąsiauris, Airijos jūra, Viduržemio jūra, Šiaurės jūra ir Šv. Lauryno įlanka. Sąlyginai Šiaurės Atlanto baseinui priskiriamos ir Juodoji bei Azovo jūros.

Taip pat skirtingai nuo Pietų Atlanto šioje vandenyno dalyje ir pakraščio bei vidinėse jūrose yra daug salų, tarp jų Azorai, Bermuda, Britų salos, Farerai, Grenlandija, Airija, Islandija, Kanarai, Žaliojo Kyšulio salos, Madeira ir Niufaundlendas.

## Klimatas

Šiaurės Atlante sąveikaujant žemo slėgio zonai netoli Islandijos ir aukšto slėgio sričiai aplink Azorus susidaro vyraujantys vakarų vėjai, lemiantys orus pačiame Šiaurės Atlante ir Vakarų Europoje. Tačiau tai būdinga ne visiems metams. Tomis žiemomis, kai aplink Islandiją susidaro aukšto slėgio sritis, ji blokuoja šiltų ir drėgnų oro masių judėjimą iš šiaurės Amerikos ir į Vakarų Europą patenka šaltos oro masės iš Europos arktinės dalies arba Sibiro.

## Druskingumas
Šiaurės Atlanto paviršiaus vanduo yra druskingiausias tarp visų vandenynų, pasiekdamas 37 promiles tarp 20 ir 30 laipsnių platumos. Tai gali būti paaiškinama intensyviu garavimu Viduržemio jūros baseine ir vandens iš jo patekimu į Šiaurės Atlantą.

## Reikšmė

Naujųjų laikų istorijoje Šiaurės Atlantas turėjo išskirtinį vaidmenį. Per jį vikingai ir Kristupas Kolumbas atrado Naująjį pasaulį. 1866 m. rugpjūčio 27 d. pavyko pakloti pirmąjį telegrafo kabelį jūra tarp Airijos ir Niufaundlendo. XIX–XX a. emigracijos metu milijonai europiečių persikėlė laivais į Šiaurės Ameriką. Po Antrojo pasaulinio karo susikūrusi Vakarų Europos ir Šiaurės Amerikos valstybes vienijanti sąjunga pavadinta Šiaurės Atlanto sutarties organizacija (NATO).

Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos Šiaurės Atlantu vyko intensyviausia laivyba pasaulyje. Vėliau, didelė dalis laivybos persikėlė į Ramiojo vandenyno baseiną bei nafta turtingų Artimųjų Rytų valstybių pakrantes, tačiau dėl to, kad Šiaurės Atlantas „jungia“ Europą ir JAV bei Kanadą, laivyba juo išlieka labai intensyvi. Didelę dalį prekių judėjimo užima konteinerių pervežimas tarp JAV (Niujorkas) ir Europos uostų (Roterdamas, Hamburgas).

Šiaurės Atlante taip pat vykdoma intensyvi žvejyba – svarbią reikšmę turi silkių, menkių žvejyba. Pakraščio jūrose išgaunama nafta ir dujos, Šiaurės jūros dugne taip pat yra didelės akmens anglies atsargos.

## Nuorodos
Tyras (reikšmės)

**Tyras** gali reikšti:
* Miestas Libane – Tyras (Τύρος);
* Istorinis miestas Ukrainoje – Tyras (Ukraina) (Τύρας);
* Senovinis Dniestro pavadinimas;
* Klampi pelkė, negyvenama, tuščia vieta (taip pat **týrelis**): Aukštasis tyras, Mūšos tyrelis, Tyrelio miškai.
Konrad Loerke

**Konradas Liorke** (g. 1909 m. sausio 26 d. Priekulėje, Vokietijos imperija - 1975 m. Bušhovene prie Bonos, Vakarų Vokietija) – Vokietijos karinio jūrų laivyno karininkas, karinių laivų kapitonas.

## Biografija

Gimė 1909 m. sausio 26 d. Priekulėje. 1929 m. įstojo į Vokietijos karinį jūrų laivyną, kur treniravosi torpediniuose ir eskadrinių minininkų laivuose. Nuo 1939 m. balandžio iki 1942 m. gegužės 2 d. buvo karinio laivo Z 7 Hermann Schoemann kapitonas leitenantas. 1942 m. birželį tapo torpedinio laivo *Möwe* komendantu, tų pačių metų rugpjūčio mėnesį paskirtas *Jaguar* laivo komendantu, spalio mėnesį *Falke* laivo komendantu. 1943 m. gegužės 19 d. apdovanotas Vokiečių kryžiumi už 148 žmonių išgelbėjimą prie Nicos kai britų karinis laivas *HMS Sportsman* nuskandino keleivinį lainerį *Général Bonaparte*. K. Loerke nepaisydamas šalia esančių britų laivų nutarė išgelbėti šiuos žmones, kurių didžiąją dalį sudarė moterys ir vaikai, kuriuos išgelbėjęs nuplukdino į Tuloną. 1943 m. rugpjūčio 21 d. paskirtas karinio laivo *Z 39* kapitonu. 

Po karo priklausė naujai suformuotam Vokietijos minų valytojų daliniui. Vėliau buvo paskirtas Vokietijos laivyno atašė Paryžiuje, kur 1959 m. vasario 19 d. už karo metu išgelbėtų žmonių gyvybę buvo apdovanotas Prancūzijos legiono ordinu, taip tapdamas pirmuoju Vokietijos karo laivyno karininku apdovanotu šiuo ordinu.

## Nuorodos
* Geneologija (vok.);
* Biografija (ang.) ;
* Apdovanojimai (ang.) ;
* Straipsnis apie apdovanojimą Paryžiuje (vok.);
* Apdovanojimų ceremonijos nuotrauka.
Goro provincija

**Goro provincija** () – provincija Afganistano centrinėje dalyje. Tai 7-a pagal plotą ir 15-a pagal gyventojų skaičių šalies provincija. Administracinis centras – Čagčaranas.

## Istorija

Provincijos pavadinimas kilęs nuo indoeuropietiškos šaknies, reiškiančios kalnus (plg. sanskrito *giri*, avestos *gairi*, sen. persų *gairi*, puštūnų *ghar*).

Lietuvos archeologai čia atrado V tūkstantmetį pr. m. e. siekiančių radinių. Harirudo slėnyje rastos budistų vienuolyno liekanos. Iki XII a. čia vyravo budizmas ir zoroastrizmas. Po krašto islamizacijos, įvykdytos Mahmudo Gaznaviečio, iš Goro kilo Guridų dinastija.

Senovėje šis kraštas buvo žinomas kaip Mandešas, Guristanas.

Afganistano karo metu (2001–2013 m.) provincijoje veikė Lietuvos kariuomenės dalinys (kaip NATO subjektas).

## Geografija

Visą provinciją užima Hindukušo kalnagūbriai. Svarbiausios upės – Harirudas, Farahrudas, Murgabas.

## Gyventojai
  
Dauguma gyventojų yra tadžikai ir čaraimakai (58 %), taip pat gyvena hazarai (39 %), puštūnai (3 %) ir uzbekai (1 %). Apie 70 % gyventojų yra musulmonai sunitai, likusieji – šiitai.

## Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 10 rajonų.

Svarbiausios gyvenvietės:

* Čagčaranas
*Marghab
* Lalas
* Šinkotas
* Kale Zobaidas
* Daulat Jaras
* Dahane Falezakas
* Kvadžaha

## Nuotraukos


File:Jam Qasr Zarafshan.jpg|Harirudo upė ir Džamo minaretas
File:Qasr Zarafshan.jpg|Zarafšano kasras
File:Ghor Province Afghanistan Jam Village.jpg|Džamo kaimas
File:LT BV-206.jpg|Lietuvos karių visureigis traukia afganų policijos automobilį
Sudakas

**Sudakas** (ukr. ir , ) – istorinis miestelis Krymo Autonominėje Respublikoje, įsikūręs prie Juodosios jūros ir nutolęs 57 km į vakarus nuo Feodosijos bei 104 km į rytus nuo Krymo sostinės Simferopolio.

## Istorija
Manoma, kad miestas įkurtas 212 m. alanų buvusioje Bosporo karalystėje. VI amžiuje Bizantijos imperatorius Justinianas I įsakė pastatyti pilį. VII amžiuje chazarai nusiaubė miestą ir pervadino į *Suğdaq*.

Nuo IX amžiaus iki XII amžiaus palaikė prekybos ryšius su Kijevo Rusia.
Geltonieji Vandenys

**Geltonieji Vandenys** (; ; ) – miestas Dniepropetrovsko srityje, Ukrainoje. Įsikūręs šalia Geltonosios upės (), nutolęs 130 km į vakarus nuo srities administracinio centro Dnipro.

## Istorija
Geltonųjų Vandenų teritorija buvo žinoma iki įkuriant kaimą 1895 m. Miesto teisės suteiktos 1957 m.

Istorinis Geltonųjų Vandenų mūšis vyko dabartinio miesto teritorijoje.
Senosios Įpilties II senosios kapinės

**Senosios Įpilties senosios kapinės**, vadinamos *Kapeliais* (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje, 1,8 km į šiaurės vakarus nuo kelio , Šventosios kairiajame krante, Senosios Įpilties miške.

## Kapinės
Įrengtas aukštumoje, pakilesnėje vietoje. Laidojimo žymių nesimato. Paviršius lygus. Teritorija apaugusi mišriu mišku, kuriame dominuoja spygliuočiai.  

Teritorijos plotas – apie 0,02 ha.

1,11 km į pietus yra Senosios Įpilties I senosios kapinės-*Maro kapeliai*, 0,25 km į šiaurės vakarus – Senosios Įpilties II piliakalnis-*Karo kalnas*. 

## Istorija
Veikė XVI–XVIII a. Vadinamos *Kapeliais* (). Kapines uždarius, XIX a. jose laidoti savižudžiai, neatpažinti skenduoliai, nekrikštyti kūdikiai. 

XX a. kapinėse stovėjo monumentalus kryžius, kuris 8 dešimtmetyje sunyko.  

2012 m. žvalgė Julius Kanarskas.

## Šaltiniai
Senosios Įpilties I senosios kapinės

**Senosios Įpilties senosios kapinės**, vadinamos *Maro kapeliais, Maro kapais, Senkapiais* (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje, 1,36 km į vakarus nuo kelio , Šventosios kairiajame krante.

## Kapinės
Įrengtas aukštumos šlaite, kuris žemėja į vakarus, link Šventosios slėnio. Ovalo plano, pailgos šiaurės - pietų kryptimi, 20 m ilgio, 13 m pločio. Apjuostos stambių akmenų aptvaro, kurio pietinėje dalyje įrengti varteliai. Viduryje stovi koplytstulpis, o į rytus nuo kapinių – stogastulpis su angelų bareljefais ir memorialine lenta: „ČIA AMŽINAM POILSIUI ATGULĖ MŪSŲ AINIAI. JIE ŠITĄ ŽEMĘ MYLĖJO, TAUSOJO, BRANGINO, LAISTĖ PRAKAITU SŪRIU, KAD ŠIANDIENA GYVENIMU GALĖTUM DŽIAUGTIS TU...“ Pietiniame pakraštyje apaugusios dekoratyviniais krūmais. 

Teritorija – apie 0,04 ha.

Į vakarus ir šiaurę yra Senosios Įpilties I kapinynas-*Karių kapeliai*, 1,11 km į šiaurę yra Senosios Įpilties II senosios kapinės-*Kapeliai*, 0,25 km į pietryčius – Senosios Įpilties piliakalnis-*Pilies kalnas*. 

## Istorija
Kapinės įrengtos priešistorinio kapinyno teritorijoje. Veikė XVI–XVIII a. Vadinamos Maro kapais, Maro kapeliais, Senkapiais (). Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. jose laidoti savižudžiai, neatpažinti skenduoliai, kitatikiai, nekrikštyti kūdikiai. 

XVIII a. aptvertos akmenų pylimu, kurio viršutinė dalis 1939 m. nuardyta ir išvežta Šventosios uosto statybai.  Kapinėse stovėjo pora monumentalių kryžių ir koplytėlė, kurie XX a. pr. sunyko. Vienas kryžius buvo statytas 1814 m. XX a. 8 dešimtmetyje į kapines iš kaimo centro perkeltas koplytstulpis. 

1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Kultūros paveldo centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 2008 m. – Julius Kanarskas.

Nuo 1972 m. kapinės yra valstybės saugomo kultūros paminklo – Senosios Įpilties kapinyno teritorijoje.

2007 m. Senosios Įpilties kaimo bendruomenė priešais kapines pastatė memorialinį stogastulpį (meistras Tadas Šorys, Kretinga).
 
## Šaltiniai

* Vilnius Morkūnas. 1992 m. Kretingos rajono žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita. - Vilnius, 1995. - Lietuvos kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. - F. 28, ap. 1, b. 14. - L. 49

## Nuorodos
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. - B. 19. - L. 213–218
Senosios Įpilties I kapinynas

**Senosios Įpilties kapinynas**, vadinamas *Karių kapeliais* (valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas - 5247, senas registro kodas - A439P, senas kultūros paminklo Nr. AR529) – kapinynas šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje, 1,35 km į vakarus nuo kelio , Šventosios kairiajame krante.

## Kapinynas
Įrengtas aukštumos šlaite, kuris nuolaidėja į vakarus, link Šventosios upės slėnio. Saugoma teritorija stačiakampio plano, pailga šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 79 m ilgio ir 51 m pločio. Pietrytinėje jos dalyje yra akmenų aptvaro apjuostos senosios kaimo kapinės, vadinamos *Maro kapeliais, Maro kapais*, kuriose stovi koplytstulpis, o rytinėje kapinyno dalyje – stogastulpis. Į šiaurę nuo kapinių esančioje kapinyno dalyje matosi buvusio žvyro karjero žymės. Aplinkui kapinyną – dirbama žemė. Anotacinio kultūros paveldo objekto ženklo nėra.

Teritorija – 0,38 ha.

0,25 km į pietryčius yra Senosios Įpilties piliakalnis-*Pilies kalnas*, 0,45 km į šiaurės rytus – III piliakalnis-*Marijos kalnelis*, 1,5 km ta pačia kryptimi – Naujosios Įpilties alkakalnis (Alkos kalnas).

## Istorija
Kapinynas vadinamas *Karių kapeliais*. Pasakojama, kad jame laidoti Impilties pilies gynėjai. XX a. 3 dešimtmetyje pradėjus jo teritorijoje kasti žvyrą, duobėse buvo randama žmonių griaučių, įvairių metalinių dirbinių. 

Preliminariai datuojamas I tūkstantmečiu.

1923 m. žvalgė Vladas Nagevičius, 1948 m. – Lietuvos istorijos institutas (tyrimų vadovas Pranas Kulikauskas), 1959 m. – Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Kultūros paveldo centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 2008 m. – Julius Kanarskas.

Nuo 1972 m. – respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR529). 1992 m. perregistruotas į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 1997 m. registruotas kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A439), 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu (A439P), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paminklu. 

## Literatūra
* Jonas Puzinas. Naujausių proistorinių tyrinėjimų duomenys. - Senovė. - Kaunas, 1938. - T. 4. - P. 296
* Lietuvos TSR archeologijos atlasas. - Vilnius, 1977. - P. 102, eil. Nr.  630

## Šaltiniai

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų katalogas. - Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976. - Eil. Nr. 16
* Kretingos rajono kapinių apskaitos duomenys (1982 m. lauko darbai). - [Kaunas]: Visasąjunginio žemės ūkio aerofotogeodezinių tyrinėjimų instituto Vakarų filialas, [1983]. - L. 132, 141

## Nuorodos
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. - B. 19. - L. 213–218
Gaznio provincija

**Gaznio provincija** () – provincija Afganistano pietrytinėje dalyje. Tai 8-a pagal plotą ir 7-a pagal gyventojų skaičių šalies provincija. Administracinis centras – Gaznis.

## Geografija

Didesnioji provincijos dalis kalnuota (Vidurio Afganistano kalnai). Pietryčiuose plyti sausringos lygumos. Yra ličio, aukso, vario telkinių. Yra didelis Bande Sardeho tvenkinys. Svarbiausia upė – Argandabas.

## Gyventojai
  
Provincijoje dominuoja dvi tautos – puštūnai (49 %, daugiausia lygumose) ir hazarai (45 %). Dar yra tadžikų (7 %), indų.

## Administracinis suskirstymas

Provincija padalinta į 19 rajonų.

Svarbiausios gyvenvietės:

* Gaznis
* Sangaras
* Nava
* Ramakas
* Sange Maša
* Hadži Chelis
* Mukuras
* Karabagas

## Nuotraukos


File:Snow covered mountains in Ghazni.jpg|Kalnuotas kraštovaizdis
File:Ghazni-Minaret.jpg|Gaznio minaretas
File:Ghazni province in April 2010.jpg|Vaizdas į Gaznio miesto slėnį
File:Elders of Afghanistan.jpg|Vietiniai senoliai
File:Defense.gov photo essay 120505-A-3108M-008.jpg|Kalnai ir dykynės
Herbert Böttcher

**Herbertas Biočeris** (1907 m. balandžio 24 d. Priekulėje, Vokietijos imperija – 1950 m. birželio 12 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – teisininkas, SS ir policijos vadas.

## Biografija

Gimė 1907 m. balandžio 24 d. Priekulėje. Tėvas Otto Böttcher (1872–1932) buvo Klaipėdos krašto prezidentas 1931–1932 metais. H. Biočeris baigė Klaipėdos Luizos gimnaziją. Baigęs mokslus studijavo teisėtyrą Karaliaučiaus, vėliau Miuncheno ir Vienos universitetuose. 1925 m. Karaliaučiaus universitete tapo Corps Littuania Königsberg studentų organizacijos nariu. 1931 m. Leipcigo universitete tapo teisės daktaru. Iki 1933 m. dirbo teisininku Berlyne, vėliau grįžo į Klaipėdą, kur dirbo advokatu ir notaru.

H. Biočeris priklausė nacionalsocialistiniai Klaipėdos krašto organizacijai, kuri aktyviai veikė prieš Lietuvos valdžią, už tai buvo nuteistas ir pasodintas į kalėjimą 1934–1937 metais. Jis buvo nuteistas su kitais savo bendražygiais vadinamojoje Neumanno-Sasso byloje. Išėjęs iš kalėjimo buvo išrinktas į Klaipėdos krašto seimelį. 1939 m. sausio mėnesį tapo Klaipėdos krašto direktoriumi, o tų pačių metų kovo mėnesį Klaipėdos miesto policijos komisaru. 1939 m. kovo mėnesį tapo Šturmbanfiureriu. 1940 m. rugpjūtį tapo Oberšturmbanfiureriu. 1940 m. spalį išsiųstas dirbti į Kaselį. 1941 m. spalio mėnesį tapo Štandartenfiureriu. Nuo 1942 m. pradžios buvo Kauno SS policijos komisaras. Tų pačių metų balandžio mėnesį buvo išsiųstas į Radomą, kur buvo vienas iš žmonių atsakingų už 300.000 vietos žydų išgabenimą į Treblinkos koncentracijos stovyklą. 1943 m. balandį tapo Oberfiureriu. Nuo 1944 m. lapkričio tapo Karaliaučiaus policijos generolu majoru ir Brigadefiureriu.

Po Trečiojo Reicho žlugimo H. Biočeris buvo sulaikytas britų ir įkalintas. 1947 m. britai perdavė H. Biočerį Lenkijos Liaudies Respublikai, kur 1949 m. birželio 18 d. jis buvo nuteistas mirties bausme, kuri buvo įvykdyta 1950 m. birželio 12 d. Varšuvoje.

## Literatūra

* Israel Gutman (Hg.): Enzyklopädie des Holocaust – Die Verfolgung und Ermordung der europäischen Juden, Piper Verlag, München/Zürich 1998, 3 Bände, ISBN 3-492-22700-7.
* Ernst Klee: Das Personenlexikon zum Dritten Reich. Fischer, Frankfurt am Main 2007. ISBN 978-3-596-16048-8. (Aktualisierte 2. Auflage)
* Mads Ole Balling: Von Reval bis Bukarest. Statistisch-Biographisches Handbuch der Parlamentarier der deutschen Minderheiten in Ostmittel- und Südosteuropa 1919–1945. Band 2: Ungarn, Jugoslawien, Rumänien, Slowakei, Karpatenukraine, Kroatien, Memelländischer Landtag, Schlesischer Landtag. Komparative Analyse, Dokumentation-Verlag, Kopenhagen 1991, ISBN 87-983829-5-0

## Nuorodos

* Biografija (lenk.);
* H. Biočerio veikla Radome ir nuotrauka (ang.);
* Nuotrauka .
Senosios Įpilties II kapinynas

**Senosios Įpilties II kapinynas** (saugotinas kultūros paveldo objektas) – kapinynas šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje, 0,8 km į vakarus nuo kelio , Įpilties kairiajame krante.

## Kapinynas
Įrengtas pakrantės aukštumoje. Teritorija dirvonuoja, joje stovi keli nenaudojami ūkiniai statiniai. Anotacinio kultūros paveldo objekto ženklo nėra.

0,19 į pietvakarius yra Senosios Įpilties piliakalnis-*Pilies kalnas*, 0,2 km į šiaurės vakarus – Senosios Įpilties III piliakalnis-*Marijos kalnelis*, 0,5 km į vakarus – kapinynas-*Karių kapeliai*, 0,6 km į pietvakarius – III kapinynas, 0,5 km į šiaurės vakarus – IV kapinynas, 1 km į šiaurės rytus – Naujosios Įpilties alkakalnis (Alkos kalnas).

## Istorija
Dirbant žemės judinimo darbus aukštumoje buvo randama įvairių archeologinių radinių. Į muziejus pateko III–IV a. apyrankė ir pora X–XIII a. dirbinių.

Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus.

1948 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas (tyrimų vadovas Pranas Kulikauskas).

1972–1977 m. – respublikinės reikšmės archeologijos paminklas (AR528). 

## Šaltiniai
Senosios Įpilties III kapinynas

**Senosios Įpilties III kapinynas** (saugotinas kultūros paveldo objektas) – kapinynas šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje, 0,2 km į vakarus nuo kelio , Šventosios kairiajame krante.

## Kapinynas
Įrengtas kalvelėje, esančioje bevardžio upelio (Šventosios upės kairiojo intako) kairiajame krante. Kalvelė netaisyklingo ovalo plano, pailga šiaurės rytų - pietvakarių kryptimi, 50 m ilgio, 15 m pločio, dirvonuoja. Joje auga pora lapuočių medžių, paviršiuje gausu užslinkusių duobių (buvę bulviarūsiai). Pakraščiuose suversti iš laukų surinkti akmenys. Anotacinio kultūros paveldo objekto ženklo nėra.

Teritorijos plotas – 0,08 ha.

0,4 km į šiaurę yra Senosios Įpilties piliakalnis-*Pilies kalnas*, 0,58 km į šiaurės vakarus – kapinynas-*Karių kapeliai*, 0,6 km į šiaurės rytus II kapinynas, 0,74 km ta pačia kryptimi – Senosios Įpilties III piliakalnis-*Marijos kalnelis*.

## Istorija
Kasant duobes bulvių rūsiams bei dirbant kitus žemės judinimo darbus kalvelėje buvo randama įvairių archeologinių radinių. Į muziejus pateko VIII–XIII a. geležinis įmovinis ietigalis.

2005 m. žvalgė ir kartografavo Kultūros paveldo centras (Linas Tamulynas, Renaldas Augustinavičius).
Hluchivas

**Hluchivas** (); ) – istorinis miestelis Sumų srityje, Ukrainoje, į pietus nuo pasienio su Rusija. 2005 m. duomenimis, miestelyje gyveno 36 100 gyventojų.

## Istorija
Pirmą kartą paminėtas 1152 m. kaip *Severianas*. Tarp 1320 m. ir 1503 m. priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Vėliau buvo užkariautas Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės. 1618 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos sudėtyje.

## Galerija

Vaizdas:Glukhov church.jpg
Vaizdas:Духовно-просвітницький центр Глинської пустині у Глухові.jpg
Vaizdas:Gluhiv, bashta.jpg


## Nuorodos
* Apie Hluchivą encyclopediaofukraine.com svetainėje
Luna 24

**Luna 24** buvo bepilotė Tarybų Sąjungos kosmoso misija į Mėnulį. Tai buvo paskutinis Luna programos erdvėlaivis bei trečioji sėkminga Tarybų Sąjungos misija į Mėnulį, kuri atskraidino mėginius į Žemę.

„Luna 24“ pasiekė Mėnulį 1976 m. rugpjūčio 18 d., o rugpjūčio 22 d. nusileido Žemėje paėmęs 170,1 gramų Mėnulio mėginių.

Šis erdvėlaivis tapo paskutiniu Tarybų Sąjungos istorijoje. Iki 2013 m. pabaigos „Luna 24“ buvo paskutinis kosminis aparatas nusileidęs Mėnulyje. Šių metų gruodžio mėnesį Kinija planuoja paleisti savo erdvėlaivį „Chang'e 3“, kuris turėtų nusileisti ant Mėnulio paviršiaus.

## Šaltiniai
Hazarai

**Hazarai** – persiškai kalbanti tauta vidurio Afganistane. Jie išpažįsta šiizmą ir yra trečia pagal dydį Afganistano tauta, sudaro 9–19 % šalies gyventojų. 650 000 hazarų gyvena Pakistane ir apie 1 mln. Irane.

## Istorija
Hazarus pirmąkart XVI a. pradžioje paminėjo Babūras, o vėliau Abaso I istorikai. Jie perėmė šiizmą XVI a. pabaigoje – XVII a. pradžioje valdant Safavidams.

Hazarai su kitomis tautomis tarnavo Ahmado Šacho Duranio armijoje XVIII a. Teigiama, kad hazarai buvo išvyti iš Helmando provincijos ir Arghandabo rajono Kandaharo provincijoje. Antrąkart valdant Dost Mohamadui Chanui, hazarai buvo pirmąkart apmokestinti, bet išlaikė autonomiją iki Abduro Ramano Chano valdymo XIX a. pabaigoje.

Kai Gandomako sutartis užbaigė Antrąjį Anglų-afganų karą 1880 m., Abduras Ramanas Chanas nusprendė užimti Hazaradžatą ir Kafiristaną. Hazarai priešinosi, tad jo pajėgos vykdė skerdynes. Pietinės Hazaradžato dalies pagailėta, nes ten gyventojai pripažino Abduro Ramano Chano valdžią, o kitur hazarai rėmė jo dėdę Šer Ali Chaną. Abduras Ramanas Chanas suėmė Syed Jafarą, Šeicho Ali genties vadą, ir įkalino Mazar-e-Šarife.

Pirmasis hazarų sukilimas prieš Abdurą Ramaną Chaną įvyko tarp 1888 ir 1890 m., kai sukilo jo pusbrolis Mohamedas Ešakvas ir hazarų Šeicho Ali genties vadai prisidėjo. Sukilimas buvo trumpalaikis, emiras išplėtė savo valdžią hazarų teritorijoje. Abduras Ramanas Chanas loaimėjo sukiršinęs hazarų sunitus ir šiitus. 

Išsiuntus Šeicho Ali genties vadus į Kabulą Savar Chanas ir Syed Jafar Chanas priešinosi valdžiai, bet jie buvo nugalėti. Hazarai buvo apmokestinti, afganų valdytojai valdė nugalėtuosius su prievarta. Žmonės buvo nugalėti, kaimai nusiaubti, vadai nužudyti ar įkalinti, o geriausia žemė atiduota afganų klajokliams.

Antrasis sukilimas įvyko 1892 m. pavasarį. Syed Askar Mousavi teigia, kad jo priežastis yra hazarų vado žmonos išprievartavimas, kurį įvykdė 33 afganų kariai. Net Abdurą Ramaną Chaną rėmę hazarų vadai perėjo į sukilėlių pusę. Emiras paskelbė džihadą hazarų šiitams, surinko 40 tūkst. karių, 10 tūkst. raitelių ir 100 tūkst. ginkluotų civilių (dauguma jų buvo puštunų klajokliai). Jo armijai padėjo britų patarėjai. Ši armija nugalėjo sukilėlius Urosgano provincijoje 1892 m. Vietiniai buvo ištremti ar nužudyti.

Dėl stiprios priespaudos hazarai sukilo 1893 m. pradžioje ir užklupę valdžią nepasiruošusią užėmė visą Hazaradžatą. Po kelių mėnesių sukilėliai buvo nugalėti dėl maisto trūkumo. Nedidelės sukilėlių grupės išsilaikė iki metų galo, vyriausybės kariai ištrėmė ištisus kaimus.

Dėl ankstesnių įvykių kilo stipri neapykanta tarp hazarų ir puštunų, kurie palaikė vyriausybę. Manoma, kad Abduras Ramanas Chanas ištrėmė ar nužudė 60% hazarų. Jų žemdirbiai turėjo savo žemę atiduoti puštunams, tad daugelis jų persikėlė į miestus Afganistane ir Irane, kad rastų darbo. Pakistane hazarai draugavo su juos priglaudusiais puštunais.

## Išnašos
Luna programa

**Luna programa** buvo eilė bepiločių Tarybų Sąjungos kosmoso misijų į Mėnulį. Programa vyko nuo 1959 iki 1976 m. Iš 44 bandymų 15 erdvėlaivių pasiekė savo tikslą. Dauguma šių erdvėlaivių tyrinėjo Mėnulį, jo paviršiaus sudėtį, temperatūrą, radiaciją ir gravitaciją. Iš visų bandymų 24 erdvėlaiviai buvo pavadinti „Luna“. „Luna“ programos išlaidos sudarė 4,5 mlrd. JAV dolerių.

1958 m. rugsėjo 23 d. paleistas „Luna 1“ tapo pirmuoju kosminiu zondu, praskriejusiu netoli Mėnulio (5995 km aukštyje virš paviršiaus), ir pirmasis erdvėlaivis istorijoje, sėkmingai paleistas Mėnulio link.

Antrasis sėkmingas programos bandymas įvykdytas 1959 m. rugsėjo 12 d. paleidus „Luna 2“ erdvėlaivį. Jis tapo pirmuoju kosminiu aparatu, pasiekusiu Mėnulio paviršių. „Luna 2“ patvirtino, kad Mėnulis neturi magnetinio lauko ir taip pat nerado jokių Van Aleno radiacijos juostų aplink Mėnulį požymių.

Netrukus po „Luna 2“ buvo paleistas „Luna 3“ erdvėlaivis. Jis apskriejo aplink Mėnulį ir pirmą kartą padarė kitos Žemės palydovo pusės nuotraukų.

1966 m. sausio 31 d. buvo paleistas „Luna 9“, kuris sėkmingai nusileido Mėnulyje ir tapo pirmuoju kosminiu aparatu, atlikusiu švelnų nusileidimą (nesudužusiu). Erdvėlaivis į Žemę atsiuntė 5 panoramines Mėnulio nuotraukas – pirmąsias tokias nuotraukas iš Žemės palydovo.

1966 m. kovo mėnesį Tarybų Sąjunga paleido „Luna 10“, kuris tapo pirmuoju dirbtiniu Mėnulio palydovu.

Dar vieni svarbiausių šios programos pasiekimų įvyko su „Luna 16“, „Luna 20“ ir „Luna 24“ erdvėlaiviais, kurie sėkmingai į Žemę atskraidino 0,326 kg Mėnulio mėginių. Šios misijos buvo pirmosios istorijoje mėginių iš Mėnulio paėmimo misijos, atliktos vien robotais.

## Šaltiniai
NKL 2013–2014 m. sezonas

**[[NKL]] 2013–2014 metų sezonas** – 9-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 15 klubų. Lygos čempione tapo „Mažeikių“ komanda.

## Reguliarusis sezonas

## Atkrintamosios varžybos

### Aštuntfinaliai

|*** penktosios rungtynės tarp Šilutės „Šilutė“ ir Kauno „Žalgiris-2“ ekipų buvo žaidžiamas neutralioje salėje – Radviliškyje. Tokį sprendimą priėmė lyga, kai penktosiose varžybose Šilutėje likus kiek daugiau nei penkioms minutėms iki rungtynių pabaigos, esant rezultatui 72:59, buvo sulaužyta ir laiku tinkamai nesutvarkyta krepšinio lenta.

### Ketvirtfinaliai

### Finalo ketvertas

## Nuorodos
1948 m. Saltsjobadeno Tarpzoninis turnyras

**1948 m. Saltsjobadeno tarpzoninis šachmatų turnyras** – tai pasaulio čempionato ciklo (1949–1951) atrankinės šachmatų varžybos. Vyko 1948 m. liepos 15 d. – rugpjūčio 15 d. Saltsjobadene. Tai pirmas turnyras vykdomas pagal naująją, 1947 m. FIDE 18-ojo kongreso patvirtintą, pasaulio čempionato sistemą.

## Turnyras
Turnyras atrinko 5-is šachmatininkus žaisiančius 1950 m. Kandidatų turnyre.

### Dalyvių atranka
Numatyta atranka į tarpzoninį turnyrą buvo atlikta tik dalinai: teisę pirmajame tarpzoniniame turnyre iškovojo tik 4 šachmatininkai iš 1-ojo zoninių turnyrų ciklo  – E. Bekas ir O‘Keli (1-os ir 2-os FIDE zonų nugalėtojai), I Keždenas ir D. Janovskis – JAV ir Kanados čempionatų, kurie tuo pačiu buvo ir 5-os, bei 6-os zonų turnyrai, nugalėtojai.

Likusius 16 žaidėjų pakvietė FIDE kvalifikacinis komitetas. Dėl įvairių priežasčių turnyre atsisakė dalyvauti: A. Denkeris, I. Keždenas, O‘Kelli ir E. Eliskazesas. Vietoj jų pagal atsarginių sąrašą į varžybas buvo įtraukti: A. Lilientalis, G. Štolcas, E. Lundinas ir V. Pircas. .

### Rezultatai

Teisę dalyvauti 1950 m. Kandidatų turnyre iškovojo: 1. D. Bronšteinas – 13½ taško; 2. L. Sabo – 12½; 3. I. Boleslavskis – 12; 4. A. Kotovas – 11½; 5. A. Lilientalis – 11.

### Turnyro lentelė
Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Saltsjobadenas, 1948 liepa-rugpjūtis.

Pastaba. Žalsva spalva pažymėti dalyviai, kurie pateko į 1950 m. Kandidatų turnyrą .

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 1948 m. Salsjobadeno tarpzoninio turnyro partijos
Izmajilas

**Izmajilas** (, rus. ir ,  arba *Smil*; , *Hacidar* arba *Ismail*) – istorinis miestas šalia Dunojaus upės pietvakarių Ukrainoje, Odesos srityje. Izmajilo rajono administracinis centras. Didžiausias Dunojaus uostas.

Išvystyta maisto (konservų, žuvies, mėsos) pramonė bei turizmo sektorius, remontuojami laivai. Veikia A. Suvorovo muziejus.

2001 m. duomenimis, Izmajile gyveno 84 800 gyventojų, kurių daugumą sudarė rusai 42,7 %, ukrainiečiai 38 %, bulgarai 10 % bei moldavai 4,3 %.

## Istorija
Izmajilo tvirtovė buvo pastatyta XII amžiuje, Genujos pirklių. Trumpai priklausė Valakijai. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas kaip *Ismailijis*.

## Šaltiniai
Senosios Įpilties III senosios kapinės

**Senosios Įpilties III senosios kapinės**, kitaip – **Vidgirių senosios kapinės**, vadinamos *Maro kapeliais, Markapiais, Senkapiais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 24209, senas registro kodas – L543, senas kultūros paminklo Nr. AV535) – neveikiančios kapinės šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Senojoje Įpiltyje, 0,55 km į šiaurės rytus nuo kelio , Vidgirių miške.

## Kapinės
Įrengtos pakilumos viršūnėje, miške. Ovalo plano, pailgos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 80 m ilgio, 25 m pločio, apjuostos akmenų aptvaro, kurio vakarinėje dalyje paliktas tarpas praėjimui. Laidojimo žymių nesimato. Ties viduriu stovi metalinis kaltinis kryžius. Paviršius išraustas žvėrių urvų. Apaugusios spygliuočiais medžiais. Anotacinio kultūros paveldo objekto ženklo nėra.

Teritorija – apie 0,17 ha, perimetras – 160 metrų.

2,5 km į šiaurės vakarus yra Senosios Įpilties I senosios kapinės, 1,9 km į šiaurę – Naujosios Įpilties senosios kapinės, 1,25 km į pietvakarius – Benaičių senosios kapinės.

## Istorija
Kapinės veikė XVI a. – XX a. pr. Senosios Įpilties kaimo *Vidgirių* (seniau – *Šilinės*) miške. Jose laidoti Senosios Įpilties, Naujosios Įpilties ir Kiaupiškių gyventojai. Vadinamos *Markapiais, Maro kapeliais, Senkapiais* (). Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pr. retsykiais laidoti savižudžiai, nekrikštyti kūdikiai.

XVIII a. aptvertos akmenų pylimu. Kapinėse stovėjo keletas monumentalių kryžių (vienas statytas 1814 m.) ir koplytėlė, kurie XX a. II pusėje sunyko. XX a. viduryje pastatytas kaltinis kryžius.

1956 m. žvalgė Vladas Šaulys, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).

1972–1984 m. – vietinės reikšmės archeologijos paminklas (AV535). 1997 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L543), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

## Šaltiniai
Naujosios Įpilties senosios kapinės

**Naujosios Įpilties senosios kapinės**, vadinamos *Markapiais, Senkapiais, Pilkapiais* (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 24201, senas registro kodas – L535) – neveikiančios kapinės šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Naujojoje Įpiltyje, 0,22 km į rytus nuo kelio , Alkupio dešiniajame krante.

## Kapinės
Įrengtos Alkos kalno šiaurės rytinėje papėdėje. Netaisyklingo ovalo plano, pailgos šiaurės – pietų kryptimi, 24 m ilgio, 21 m pločio. Laidojimo žymių nesimato. Paviršius lygus, žemėja į rytų pusę, link Alkupio upelio. Teritorija dirvonuoja, vakarų pusėje apaugusi krūmokšniais. Anotacinio kultūros paveldo objekto ženklo nėra.

Teritorija – apie 0,05 ha, perimetras – 85 m.

1,9 km į pietus – Senosios Įpilties (Vidgirių) senosios kapinės, 1,7 km į pietvakarius – Senosios Įpilties I senosios kapinės, 1,95 km į šiaurės vakarus – Senosios Įpilties II senosios kapinės.

## Istorija
Kapinės veikė XVI – XIX a. Laidoti Naujosios Įpilties gyventojai. Vadinamos Markapiais, Kapeliais, Pilkapiais (). Kapines uždarius, XIX a. retsykiais laidoti savižudžiai, nekrikštyti kūdikiai.

Seniau kapinėse stovėjo keletas monumentalių kryžių, kurie XX a. pr. sunyko.

1995 m. žvalgė Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).

1997 m. registruotos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (L535), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

## Šaltiniai

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų katalogas. – Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1986. – Eil. Nr. 6sg
Pievupis (Šventoji)

**Pievupis** – upelis šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje; dešinysis Įpilties intakas.

Ištakos ties Kretingos ir Skuodo rajonų savivaldybių riba, *Kuniginės* miške, 1,8 km į šiaurės vakarus nuo kelių  ir Daukšiai–Medininkai kryžkelės. Teka pietvakarių – vakarų kryptimi tarp Kuniginės ir Degimų miškų bei pietiniu Degimų miško pakraščiu, žemupyje daro platų vingį ir pasuka pietų – pietryčių kryptimi, tekėdamas atvira vietove. Upelio vaga ištiesinta, paversta melioracijos kanalu. Į Įpiltį įteka Naujosios Įpilties kaime, 0,19 km į pietvakarius nuo tilto kelyje Senoji Įpiltis–Naujoji Įpiltis–Kiaupiškės, 5,3 km nuo jos žiočių.

;Gyvenvietės: Naujoji Įpiltis.

Upėvardis reiškia „pievų upė“.

## Nuorodos
* Lietuvos Respublikos upių ir tvenkinių klasifikatorius. – Vandentakio kodas 20010112
Tivoli Hall

**Tivoli Hall** (slo. *Hala Tivoli*) – daugiafunkcė dviejų salių sporto arena, 1965 m. pastatyta Slovėnijos sostinėje Liublianoje. Abi salės naudojamos ledo ritulio ir krepšinio rungtynėms bei įvairiems kultūros renginiams.

2013 m. šioje arenoje vyks 2013 m. Europos krepšinio čempionato A grupės rungtynės.
Bonifika Hall

**Arena Bonifika** – sporto arena Koperio mieste Slovėnijoje. Arenoje be sporto aikštelių yra baseinas, lengvosios atletikos stadionas ir didesnis stadionas.

2013 m. arenoje vyko 2013 m. Europos krepšinio čempionatas.
Podmežakla Hall

**Podmežakla Hall** () – sporto arena Jesenicės mieste Slovėnijoje, pastatyta 1978 m. Šioje arenoje savo namų rungtynes žaidžia vietos HK Acroni Jesenice ledo ritulio klubas.

2013 m. arenoje vyko 2013 m. Europos krepšinio čempionatas.
Alkupis (Įpiltis)

**Alkupis** – upelis šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje; dešinysis Įpilties intakas.

Ištakos yra šiaurės vakarinėje Naujosios Įpilties kaimo dalyje, 0,46 km į pietryčius nuo kelių  ir Senoji Įpiltis–Naujoji Įpiltis–Kiaupiškės kryžkelės. Teka pietvakarių kryptimi. Vaga natūrali, pakrantės apaugusios želdiniais. Į Įpiltį įteka 0,24 km į rytus nuo kelio  tilto per upę, 2,9 km nuo jos žiočių.

;Gyvenvietės: Naujoji Įpiltis.

;Gamtos ir kultūros paveldo objektai: Naujosios Įpilties senosios kapinės, Alkos kalnas, koplyčia, Daubos kūlis (visi – dešiniajame krante).

Pavadinimas kildinamas nuo žodžių *alka* („balokšnis, tvenkinys“; „vieta ant kalno, kur degintos aukos“) bei *[[alkas]]* („kalnas su šventviete, stabas“). Tokios kilmės vandenvardžių Lietuvoje yra 12.

## Šaltiniai
Klasikinė muzika (reikšmės)

**Klasikinė muzika** – profesionalų atliekama, scholastinė, estetinėms reikmėms kuriama muzika:

* Vakarų klasikinė muzika;
* Indijos klasikinė muzika;
* Persų klasikinė muzika;
* Kinų tradicinė muzika;
* Indoneziečių gamelanas;
* Azerbaidžaniečių mugamas;
* Tajų klasikinė muzika;
* Osmanų klasikinė muzika.
Luna 9

**„Luna 9“** – SSRS kosminis zondas, skirtas Mėnulio ir kosminės erdvės tyrimams. 1966 m. sausio 31 d. nešančioji raketa „Molnija-M“ į skrydžio trajektoriją link Mėnulio išvedė zondą „Luna 9“. Iš pradžių kosminis aparatas išvesta į orbitą aplink Žemę, o po to startavo link Mėnulio. 1966 m. vasario 3 d. aparatas „Luna 9“ pirmą kartą istorijoje nusileido ant Mėnulio paviršiaus Audrų vandenyne, į vakarus nuo Reinerio ir Marijaus kraterių (koordinatės 64 laipsniai 22 minutės vakarų ilgumos ir 7 laipsniai 8 minutės šiaurės platumos). Su zondu įvyko 7 ryšio seansai, užtrukę iš viso daugiau nei 8 valandas. Seansų metu kosminis aparatas perdavinėjo panoraminį Mėnulio vaizdą šalia nusileidimo vietos. Po nusileidimo kosminio aparato svoris buvo apie 100 kg.

Iki „Luna 9“ zondo buvo daugiau nei dešimt bandymų nusileisti Mėnulio paviršiuje pagal programą E-6.
Bad Romance

„**Bad Romance**“ – amerikiečių atlikėjos Lady Gaga pirmasis singlas iš albumo „The Fame Monster“ (2009 m.). Dainą parašė ir prodiusavo pati atlikėja su amerikiečių prodiuseriu RedOne.

Daina buvo nominuota Geriausiam moters pop vokalo atlikimui Grammy apdovanojimuose. Jungtinėse Amerikos Valstijose „Bad Romance“ pakilo į antrąją vietą Billboard Hot 100 top, jai buvo suteiktas 10x platininio albumo sertifikatas, pardavus 5 401 000 dainos kopijų. Dainą visame pasaulyje įsigijo 9,7 milijonai klausytojų.

## Dainos versijos
* **Skaitmeninis parsisiuntimas**
# „Bad Romance“ – 4:54

* **Skaitmeninis parsisiuntimas EP**
# „Bad Romance“ – 4:54
# „Bad Romance“ (Hercules & Love Affair Remix) – 5:11
# „Bad Romance“ (Chew Fu Remix) – 7:13
# „Bad Romance“ (Starsmith Remix) – 4:55
# „Bad Romance“ (Music Video) – 5:14

* **Reklaminis CD Singlas**
# „Bad Romance“ (Short Radio Edit) – 4:00
# „Bad Romance“ (Radio Edit) – 4:22
# „Bad Romance“ (Main) – 4:54

* **EU CD Single**
# „Bad Romance“ (Radio Edit) – 4:24
# „Bad Romance“ (Main) – 4:54

* **Vokietijos Remix Versijos**
# „Bad Romance“ (Radio Edit) – 4:21
# „Bad Romance“ (Chew Fu Remix) – 7:13
# „Bad Romance“ (Starsmith Remix) – 4:55
# „Bad Romance“ (Grum Remix) – 4:50
# „Bad Romance“ (Bimbo Jones Radio Remix) – 3:58
# „Bad Romance“ (Hercules & Love Affair Remix) – 5:11
# „Bad Romance“ (Hercules & Love Affair Dub Remix) – 5:11
# „Bad Romance“ (Music Video) – 5:14

* **Prancūzijos CD Singlas**
# „Bad Romance“ (Radio Edit) – 4:21
# „Bad Romance“ (Bimbo Jones Radio Remix) – 3:58
# „Bad Romance“ (Chew Fu Remix) – 7:13

* **JK CD Singlas**
# „Bad Romance“ (Radio Edit) – 4:22
# „Just Dance“ (Deewaan Mix ft. Ashking, WeDis, Lush, Young Thoro) – 4:16

* **JK 7" picture disc**
# „Bad Romance“ (Radio Edit) – 4:21
# „Paparazzi“ (DJ Dan Club Remix) – 6:37

* **JAV skaitmeninis Remix EP**
# „Bad Romance“ (Chew Fu H1N1 Fix) – 7:13
# „Bad Romance“ (Kaskade Remix) – 4:20
# „Bad Romance“ (Bimbo Jones Radio Remix) – 3:58
# „Bad Romance“ (Skrillex Remix) – 4:23

* **JAV Skaitmeninis The Remixes EP 2 dalis**
# „Bad Romance“ (Grum Remix) – 4:50
# „Bad Romance“ (Richard Vission Remix) – 5:22
# „Bad Romance“ (Hercules & Love Affair Remix) – 5:12
# „Bad Romance“ (Hercules & Love Affair Dub Remix) – 5:12
# „Bad Romance“ (DJ Dan Remix) – 3:44

* **JAV ''„The Remixes“'' CD Singlas**
# „Bad Romance“ (Chew Fu H1N1 Fix) – 7:13
# „Bad Romance“ (Kaskade Remix) – 4:20
# „Bad Romance“ (Bimbo Jones Remix) – 3:58
# „Bad Romance“ (Skrillex Remix) – 4:23
# „Bad Romance“ (Grum Remix) – 4:51
# „Bad Romance“ (Richard Vission Remix) – 5:23
# „Bad Romance“ (Hercules & Love Affair Remix) – 5:12

## Įrašymo personalas
* Lady Gaga – vokalas, dainos autorė, įrašymo prodiuserė, vokalo apdirbimas, pritariamasis vokalas
* RedOne – dainos autorius, prodiuseris, vokalo apdirbimas, pritariamasis vokalas, audio, instrumentai, muzikos programavimas, garso įrašymas
* Johny Severin – vokalo apdirbimas
* Dave Russell – audio
* Eelco Bakker – audio
* Mark Stent– audio mixing
* Gene Grimaldi – audio

## Top

### Savaitės TOP

### Metų pabaigos Top

## Sertifikatai

## Išleidimo istorija

## Šaltiniai
Kachovka

**Kachovka** () – uostamiestis pietų Ukrainoje, prie Dniepro upės (Kachovkos tvenkinio), Chersono srityje. Pro Kachovką eina Odesos–Rostovo prie Dono plentas. Mieste įsikūręs Švedijos konsulatas. Elektrinio suvirinimo įrenginių, gelžbetonio gaminių, baldų, avalynės gamyba, maisto pramonė. Veikia istorijos muziejus. Yra paminklas „Legendinė tačianka“ (1967 m. pastatytas minint Spalio revoliucijos penkiasdešimtmetį).

## Istorija
1492 m. Menglis Girėjus pastatė tvirtovę netoli šiandieninės Kachovkos, vadintos Islam Kermenu (*İslâm Kermen*). 1695 m. vadovaujant Ivanui Mazepui kazokai sunaikino tvirtovę. 1791 m. rusų pulkininkas D. M. Kulikovskis įkūrė prekybos miestelį *Kachovką*. 1938 m. buvo suteiktos miesto teisės.

2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu miestas buvo užimtas Rusijos kariuomenės. 

2023 m. birželio 6 d. Rusijos pajėgos susprogdino Kachovkos hidroelektrinės užtvanką netoliese esančioje Naujosios Kachovkos gyvenvietėje.

## Šaltiniai
Naujosios Įpilties senovės gyvenvietė

**Įpilties senovės gyvenvietė** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas - 27081, senas registro kodas - A1709) – senovės gyvenvietė šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Naujosios Įpilties kaime (Darbėnų seniūnija), kelio  dešinėje pusėje, Įpilties ir Alkupio santakos dešiniajame krante. 
 
## Vieta
Gyvenvietė plyti lygumoje, šiaurinėje Naujosios Įpilties alkakalnio papėdėje. Ji apima 300 x 100 m dydžio plotą, pailgą beveik šiaurės - pietų kryptimi. Teritorija dirvonuoja, pietrytinėje dalyje auga vaismedžių sodas. Anotacinio kultūros paveldo objekto ženklo nėra. 

Palei pietrytinį teritorijos pakraštį stovi sodyba. Už jos yra Naujosios Įpilties senosios kapinės, vadinamos *Kapeliais*, rečiau – *Pilkapiais*. 

Teritorijos plotas – 4,05 ha.

0,99 km į pietvakarius yra Įpilties piliakalnis-Marijos kalnelis, 1 km – Įpilties II kapinynas, 1,26 km – Pilies kalnas, 1,53 km – kapinynas-Karių kapeliai, 1,05 km į vakarus – Įpilties IV kapinynas. 

## Tyrimai
1960 m. žvalgė Juozas Mickevičius, į šiaurę nuo alkakalnio 1 ha plote aptikęs neįtvirtintos senovės gyvenvietės kultūrinio sluoksnio pėdsakų.

1996 m. žvalgomuosius archeologinius tyrimus atliko Gintautas Zabiela. Centrinėje dalyje ištirtas 1 m² dydžio plotas, kuriame po 25 cm storio armeniu aptiktas 25 cm storio maišytas rusvas kultūrinis sluoksnis. Gyvenvietės teritorijoje aptiktas akmeninis trintuvas, smulkių molio tinko gabaliukų, lipdytos grublėtosios ir lygiosios keramikos šukių..

Neįtvirtinta gyvenvietė datuojama I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

Padavimai mena, kad šalia Alkos kalno senovėje buvęs *Šventasis miestas*. 

2003 m. registruota Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A1709), 2005 m. pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996 ir 1997 metais. - Vilnius, 1998