Vergalės valsčius

**Vergalės valsčius** () – viena iš Pietų Kuršo savivaldybės administracinių teritorijų Latvijos vakaruose, į šiaurę nuo Liepojos. Plotas 190,53 km², 1242 gyventojai (2025 m.). Administracinis centras – Vergalė.

2025 m. duomenimis, veikia valsčiaus administracija, Vergalės ir Ziemupės kultūros namai, Vergalės ir Saraikių bibliotekos, muziejus, pagrindinė mokykla, lentpjūvė, durpių įmonė, kempingai, svečių namai. Stovi Vergalės, Ziemupės ir Saraikių liuteronų bažnyčios. Valstybės saugomi kultūros paminklai: valstybinės reikšmės – Ziemupės liuteronų bažnyčia, Vergalės bažnyčios altorius ir sakykla, Elko kalno piliakalnis, Uošeniekų senkapiai; regioninės reikšmės – Vergalės dvaro rūmai, herbo reljefas Vergalės bažnyčioje, Mazkalnų viduramžių kapinės, Bruneniekų senkapiai; vietinės reikšmės – Mazkažių gyvenamasis namas.

## Istorija
Dabartinis valsčius apima iki Antrojo pasaulinio karo buvusius Vergalės (Vergalių) ir Ziemupės valsčius bei buvusių Medzės ir Tašių valsčių dalį. XII a. pabaigoje dabartinio Vergalės valsčiaus teritorija buvo kuršių Piemarės žemėje. XIII a. per kuršių žemių dalybas Vergalės apylinkės atiteko Livonijos ordinui, Ziemupės – Kuršo vyskupui. Ilgainiui dabartinio valsčiaus teritorijoje susiformavo Vergalės (), Ziemupės (*Seemuppen*), Vecbebės (*Bebben*) ir Saraikių (*Sarreiken*) dvarai bei Uošeniekų palivarkas. 1877 m. įkurtas Vergalės valsčius. Latvijai tapus nepriklausoma, per 1920–1937 m. žemės ūkio reformą dvarų žemė išskirstyta į sklypus, išdalinta naujakuriams. 1935 m. Vergalės valsčius buvo 65,9 km², Ziemupės – 63 km² ploto; Vergalės valsčiuje buvo 254, Ziemupės – 177 valstiečių ūkiai. Abiejuose valsčiuose veikė pieno nugriebimo punktas, vėjo ir motorinis malūnai. 1932 m. per Vergalės valsčių nutiesta Liepojos–Alsungos siaurojo geležinkelio linija, 1935 m. prailginta iki Kuldygos, 1944 m. pertvarkyta į platųjį geležinkelį ir prailginta iki Ventspilio. 1932 m. Pluocėje atidarytas durpių fabrikas.

1945 m. Vergalės valsčiuje įkurtos Vergalės ir Vėrniekų apylinkės, Ziemupės valsčiuje – Ziemupės apylinkė. 1949 m. abu valsčiai panaikinti. 1951 m. prie Vergalės apylinkės prijungta Vėrniekų apylinkė, 1954 m. – Ziemupės apylinkė, 1954 ir 1975 m. – dalis Medzės apylinkės. Sovietmečiu veikė trys kolūkiai – „Ļeņina ceļš” Vergalėje, „Kopdarbs” Saraikiuose ir „Kaija” Ziemupėje. Apylinkėje buvo trys mechaninės ir dvi stalių dirbtuvės, pieno nugriebimo punktas, girininkija, miško ruošos punktas, veterinarijos stotis.

1990 m. Vergalės apylinkė pertvarkyta į valsčių. Iki 1926 m. Ziemupės valsčius priklausė Aizputės apskričiai, 1926–1949 m. – Liepojos apskričiai. Vergalės valsčius iki 1920 m. priklausė Gruobinios, 1920–1949 m. – Liepojos apskričiai. 1990–2009 m. Vergalės valsčius buvo Liepojos rajono, 2009–2021 m. – Paviluostos savivaldybės sudėtyje.

## Geografija

Ribojasi su Pietų Kuršo savivaldybės Sakos, Dunalkos ir Medzės valsčiais, vakaruose prieina prie Baltijos jūros (kranto linijos ilgis 20 km). Rytinė valsčiaus dalis yra Vakarų Kuršo aukštumos Vartajos banguotojoje lygumoje, vakarinė – Pajūrio žemumos Piemarės (šiaurėje) ir Bartavos (pietuose) lygumose. Valsčiaus pietryčiuose, prie Bebės, prasideda Tadaikių kalvagūbris, čia valsčiaus paviršius pakyla iki 47,5 m virš jūros lygio. Pietiniu paribiu driekiasi platus Alandės–Tašių slėnis, jame telkšo Pluočių pelkė (557 ha, kasamos durpės) ir prasideda Alandė. Į Baltijos jūrą teka nedideli upeliai – Griguliupė, Kapupė, Bubieris, Saraika, Karliupytė, Lenkupė ir kiti. Rytinę valsčiaus dalį drenuoja Durbės intakai Ilmutė ir Atupė. Didžiausi vandens telkiniai – dirbtiniai: Dvaro, Sudmalų, Vaverės, Salnajų, Piegazės, Dzirkalio tvenkiniai. Vidurinėje dalyje ir šiaurėje plyti dideli miškų masyvai. Valsčiaus pajūrio gamta saugoma Ziemupės draustinyje.

2000 m. duomenimis, miškai užėmė 51 %, žemės ūkio naudmenos – 36 %, pelkės – 2 %, krūmynai – 1 % valsčiaus ploto. Valsčių kerta regioninės reikšmės kelias Ventspilis (Lečiai)–Gruobinia (P111). Iki 1996 m. veikė Liepojos–Ventspilio geležinkelis (išardytas 2009 m.), valsčiuje buvo Vergalės stotis ir Pluocės stotelė.

## Gyventojai
1935 m. Vergalės valsčiuje gyveno 1280 žmonių, iš jų 97,0 % latvių, 1,3 % rusų, 0,8 % lenkų; Ziemupės valsčiuje – 756 žmonės, iš jų 98,8 % latvių, 0,4 % rusų. 1941 m. sovietų valdžia į tremtį išsiuntė 25, 1949 m. – 45 abiejų valsčių gyventojus. 2000 m. Vergalės valsčiuje buvo 1637 gyventojai, iš jų 90,9 % latvių, 4,3 % lietuvių, 2,5 % rusų.

Didžiausios gyvenvietės – Vergalė (310 gyv., 2025 m.), Saraikiai (233 gyv.), Ziemupė (183 gyv.), Pluocė (118 gyv.), Bebė.

## Galerija

Vērgale church.jpg|Vergalės liuteronų bažnyčia, 2012 m.
Ziemupe - panoramio.jpg|Jūros pakrantė prie Ziemupės


## Šaltiniai