open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Magazinas

**Magazinas** (, 'sandėlis') – istorinis statinys, kuriame buvo įrengtas atsarginis javų sandėlis su kaupiamomis sunkmečiui – bado ir nederliaus atveju – grūdų atsargomis. Magazinai buvo steigiami valstybės valdžios liepimu arba dvarininkų iniciatyva. Atidavę tam tikrą dalį derliaus į magazinus, prireikus žemdirbiai galėjo skolintis iš jų maistui arba sėklai. Savo reikšmę šie atsargų sandėliai prarado per Pirmąjį pasaulinį karą.

Lietuvoje buvusių dvarų sodybose, miesteliuose tebestovi išlikusių XIX a. mūrinių magazinų ar jų liekanų, dalis jų įtraukti į Kultūros vertybių registrą: Laužemės dvare, Pašvitinyje, Sedoje, Veliuonoje, Raguvėlės dvare, Salamiesčio dvare, Paežerių dvare, Kriūkuose, Žiežmariuose.

## Istorija

Magazinai buvo žinomi dar senovės Graikijoje ir senovės Romoje. Nuo XVI a. buvo steigiami Italijos valstybėse, vėliau – Prancūzijoje, Prūsijoje ir kitur, nuo 1722 m. – Rusijos imperijoje.

Ankstyvaisiais laikais magazinai buvo naudojami kaip kariniai sandėliai kariuomenėms aprūpinti maistu ir pašarais. Karinių pajėgų maisto aprūpinimo ir tiekimo sistema taikos ir karo metu kūrėsi lygiagrečiai su nuolatinių armijų atsiradimu. Jų paskirtis buvo sulaikyti kareivius (eilinius, grenadierius, dragūnus, reiterius, husarus, jūrininkus ir kt.) nuo dezertyravimo iš kariuomenės dėl blogo maitinimo, sumažinti plėšimus dėl maisto trūkumo. Be to, normuotų maisto davinių skirstymas atsižvelgiant į karinių formuočių dydžius leido išvengti beprasmiško produktų švaistymo. Magazinai, kaip ir ginklų arsenalai, buvo kuriami tvirtovėse, kurios tapo karo veiksmų centrais. Karo laivynuose magazinus sukurdavo atitarnavusiuose laivuose, pvz. 1827 m. tam tikslui įrengtas rusų burlaivis „Trys Hierarchai“ Kronštato įlankoje. Karo metais fronto užnugaryje, prie svarbių kryžkelių, stočių buvo statomi laikinieji magazinai (). Kariniuose magazinuose buvo sukuriamos maisto, pašarų, vaistų, amunicijos būtinosios atsargos.

Rusijos imperijoje dvarams ir vienuolynams įsakyta steigti magazinus nuo 1761 m. Vakarų Europoje magazinai išnyko XIX a. įdiegus valstybės paskolas, o Rusijoje dar laikėsi ir XX a. pirmaisiais dešimtmečiais.

## Lietuvoje

Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje pirmuosius magazinus XVIII a. viduryje ir vėliau kūrė privatūs dvarai. Po Abiejų Tautų Respublikos padalijimo juos buvo įsakyta steigti Rusijos valdžios nurodymu. Valstybinėse žemėse jie pradėti steigti 1796 m., valstybiniuose dvaruose – 1799 m. Tačiau badmečiai valstiečių XIX a. viduryje neaplenkdavo, nes savivaliaudavo dvarininkų paskirti magazinų prižiūrėtojai, juos ištuštindavo pražygiuojanti kariuomenė. Magazinuose būtinų sukaupti grūdų normos buvo įvairios. Jų kiekiai skyrėsi privačiuose dvaruose, o valstybinėse žemėse sudarė 1/20 rugių ir 1/25 – miežių metinio derliaus. Atsargas tikrino valdžios siunčiami revizoriai.

Vien Kauno gubernijoje 1861 m. buvo daugiau kaip 1170 magazinų. Po baudžiavos panaikinimo reformos, kai dvarininkai paleido valstiečius be žemės, grūdų atsargų sandėlių pradėjo mažėti, dauguma perėjo valsčių pareigūnų žiniai. Per Pirmąjį pasaulinį karą, vokiečių okupacijos metais (1915–1918 m.), magazinus nustota naudoti pagal paskirtį.

## Šaltiniai
Ellen White

**Ellen White** (g. 1989 m. gegužės 9 d.) – Anglijos futbolininkė, puolėja.

## Karjera
Kitados rungtyniavo Manchester City WFC.

## Rinktinės
Nuo 2010 m. rungtyniavo Anglijos nacionalinėje rinktinėje. 2012 m. olimpinių žaidynių dalyvė.

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FIFA svetainėje
Bedugnis (Molėtų r.)

**Bedugnis** – ežerėlis Lietuvoje, Molėtų rajone, 4,5 km į pietryčius nuo Kuktiškių, Panatryčio miške. Ežerėlio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,095 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 155,3 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės kalvotos. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Galuonio ežero intako Vyžintos baseinui.

## Šaltiniai
Maltos futbolas 2019–2020 m.

**[[Malta|Maltos]] futbolo varžybos [[2019]]–[[2020]] m.**
*  prasidėjo 2019 m. rugpjūčio 23 d., o dėl pandemijos nutrauktas 2020 m. pavasarį (tuo metu buvo sužaista 20 turų);
* s turnyras prasidėjo 2019 m. rudenį, o 2020 m. dėl pandemijos nutrauktas.

## 2019–2020 m. Premier League
* **Premier League** – pirmos pakopos, elito divizionas, aukščiausia lyga.
* Dalyvavo 14 klubų.

### Galutinė lentelė
* Po XX (20) turų čempionatas buvo nutrauktos dėl pandemijos.
* Čempionais tapo Floriana.

## 2019–2020 m. [[Maltos futbolo taurė]] ''(FA Trophy)''
* **[[Maltos futbolo taurė]]** – pagrindinis taurės turnyras Maltoje.
* Buvo sužaistos ketvirtfinalio rungtynės, o pusfinaliaio ir finalo susitikimai neįvyko dėl pandemijos.
* Nutraukus turnyrą nugalėtojai nepaaiškėjo.

## 2019 m. [[Maltos futbolo supertaurė|Supertaurė]]
* **[[Maltos futbolo supertaurė]]** – trofėjus, dėl kurio nuo 1985 m. varžosi Maltos čempionai ir taurės laimėtojai. 
* Jeigu čempionai laimi ir taurės turnyrą, tuomet čempionai dėl supertaurės žaidžia prieš vicečempionus.
* Maltos Supertaurės laimėtojai.

----

-----------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* FLASHSCORE
Elingas

**Elingas** () – laivų statyklos statinys su įrenginiais laivams surinkti ir remontuoti, jis su krante įrengta nuožulnia platforma sujungtas su vandeniu.  Tai vieno aukšto uždaras statinys, be pastogės patalpų, stovintis vidaus vandenų uosto, prieplaukos teritorijoje ar akvatorijoje. Ant nuožulnios tvirtos aikštelės nutiestais bėgiais užtempiami ir nuleidžiami vežimėliai su užkrautais laivais. 

Elinge įrengti laivų statybos bei remonto postai, kėlimo įranga (kranai, suktuvai) vežimėliams pakelti ir nuleisti. Išilginiame elinge laivas nuo kranto aikštelės į vandenį nuleidžiamas priekiu, skersiniame elinge – šonu. Nuo šios aikštelės į darbo arba remonto postą laivas perkeliamas užstumiamuoju arba pasukamuoju įrenginiu.

Elingai taip pat statomi sportinių valčių irklavimo stotyse, įvairių laivų prieplaukose, kur šie statiniai kaip garažai naudojami laikyti įvairioms vandens transporto priemonėms. Elingai turi įrangą laivų, jachtų, valčių iškėlimui iš vandens, inventoriaus laikymui ir remontui, aptarnaujančiam personalui skirtas buitines patalpas.

Oreivystėje elingas – statinys su įrenginiais aerostatams statyti, laikyti, remontuoti.

## Lietuvoje

Klaipėdoje stovi buvusios tarpukario Pauliaus Lindenau įkurtos laivų statyklos statinių komplekso elingas su slipo mechanizmais ir vežimėliais.


Lindenau Klaipeda 1.jpg|Istorinis Klaipėdos elingas
"Big Fish".JPG|Išvežama jachta iš elingo
Busskirch - St. Martin - Obersee 2012-11-09 14-43-28.JPG|Nameliai – elingai
Boathouse at Camp Wild Air, Upper St Regis Lake, NY.jpg|Katerių elingas virš vandens.


## Šaltiniai
Bliūdelis (Molėtų r.)

**Bliūdelis** – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 3,5 km į pietryčius nuo Suginčių, Kulionių kaimo rytiniame pakraštyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,14 km, plotis – iki 0,095 km. Altitudė 149 m. Pietinis ir rytinis krantai aukšti. Ežerą supa Poviliškio miškas. Pietvakariuose išteka upeliukas link Lenktinio ežero (Virintų ežero baseinas).

## Šaltiniai
Kroatijos futbolas 2019–2020 m.

**[[Kroatija|Kroatijos]] futbolo varžybos [[2019]]–[[2020]] m.**
*  prasidėjo 2019 m. liepos 19 d., baigėsi 2020 m. liepos 25 d.; (buvo sustabdytos dėl pandemijos)
* s turnyras prasidėjo 2019 m. rudenį, finalas įvyko 2020 m. rugpjūčio 1 d. (buvo nukeltas dėl pandemijos)

## 2019–2020 m. Pirma lyga ''(1. HNL)''
* **Pirma lyga** arba **PrvaLiga (1.HNL)** – pirmos pakopos, aukščiausioji futbolo lyga.
* 29–asis čempionatas atkūrus šalies nepriklausomybę.
* Dalyvavo 10 komandų.
* Dėl pandemijos čempionatas buvo sustabdytos, o vėliau atnaujintos.

Komandos:

:NK Rudeš Zagreb prarado vietą elito divizione ir iškrito į Antrą lygą;
:NK Varaždin (2012) 2018/19 m. tapo Antrosios lygos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą.

### Galutinė lentelė
*  Čempionais tapo NK Dinamo Zagreb.

## 2019–20 m. Antra lyga
* **Antra lyga** () – antros pakopos pirmenybės.
* Pirmenybės buvo nutrauktos dėl pandemijos. Nugalėtoju paskelbtas HNK Šibenik.

## 2019–2020 m. [[Kroatijos futbolo taurė]]
* **[[Kroatijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Kroatijoje.
* Tai buvo 29–asis taurės turnyras, atkūrus šalies nepriklausomybę.
* Finalo rungtynės buvo nukeltos į vėlesnį laiką ir sužaistos 2020 m. rugpjūčio 1 d.
* Rijeka finale rezultatu 1-0 įveikė varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę.
### Finalo rungtynės
----

## Išnašos

## Nuorodos
*prvahnl.hr Oficiali svetainė 
*Prva HML SOCCERWAY
*RSSSF duomenų bazė
Garažas

**Garažas** () – atskiras pastatas arba patalpa mechaninėms transporto priemonėms saugiai laikyti. Skiriami lengvųjų ir kitų automobilių, vienviečiai ir daugiaviečiai garažai. 

## Charakteristika

Garažai statomi iš įvairių medžiagų: medžio, plytų, betoninių blokų, metalo konstrukcijų. Garaže įrengiamos įprastos atveriamosios durys ar pakeliami garažo vartai, kurie uždaryti patikimai saugo patalpą nuo įsilaužimo ir vandalizmo. Garažuose dažnai, be saugomos transporto priemonės, įrengiamos buitinių rakandų padėjimo vietos, einamojo remonto įrankiai ir dirbtuvės, studijos. Garažų konstrukcija gali būti standartinė arba pastatoma pagal individualų projektą, įrengiant visus patogumus: vėdinimo, gaisrinės saugos sistemas, vandentiekį. Garažas su izoliuotomis sienomis ir stogu gali būti apšildomas įvestu šildymu. 

Garažai įrengiami po vienu stogu individualaus gyvenamojo namo dalyje, po pastoge, atskirai stovinčiame pastate, tame tarpe ir vienviečiuose geležiniuose konteineriuose. Dažniausiai jie skirti vienam ar dviem automobiliams, rečiau – trims. Daugiaviečiai garažai po vienu stogu statomi įrengiant atskirus boksus, į kuriuos transporto priemonės įvažiuoja tiesiai iš lauko arba iš vidinio koridoriaus. Kituose garažuose transporto priemonės statomos bendroje patalpoje į paženklintas parkavimo vietas. 

Dideliuose miestuose statomi daugiaaukščiai garažai, išskiriami sklypai sublokuotų garažų zonoms, kuriose susiburia savininkų kooperatyvai, bendrijos. Šiuolaikiniuose garažuose įrengiama laisvų vietų paieškos, automobilio pastatymo, nuotolinio valdymo ir kita įranga.


2009-365-232 Let it Rain-Snow (3858492698).jpg|Automobilis pastogėje
Two-Car Garage.jpg|Garažas dviem automobiliams
Nizniy Novgorod, 6-th district of Mesherskoye Ozero (9354382454).jpg|Garažai geležiniuose kiautuose „rakuška“ (Rusija)
Nikiszowiec 126.JPG|Sublokuotų garažų eilė
Mönchsberggarage 2.jpg|Daugiavietis garažas


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kur nakvoti automobiliui sveikiausia?
* Kauniečių garažai keliauja į metalo supirktuves
Bliudinis

**Bliudinis** – ežerėlis Lietuvoje, Molėtų rajone, 2,5 km į pietvakarius nuo Molėtų, į vakarus nuo plento . Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,09 km. Altitudė 144,9 m. Krantai neaukšti, ištisai apaugę medžiais. Iš šiaurės vakarų prieina Duobužių miškas, kitose pakrantėse plyti pievos. Vakaruose išteka upelis link Duobužio ežero (Siesarties upės baseinas). Šalia įsikūręs Luokesos kaimas.

## Šaltiniai
Boksas (garažas)

**Boksas**, arba **garažo boksas** (bendrinėje kalboje vadintinas „atitvaru, vieta garaže“ ) – atskira, negyvenamoji patalpa, skirta laikyti transporto priemonei daugiaviečiame garaže.

## Automobilių sportas

Boksai  – lenktynių trasoje esančios garažų patalpos, skirtos techniniam darbui su automobiliais per treniruotes, bandomuosius važiavimus ir lenktynes. Boksuose automobilis paruošiamas išvažiavimui į trasą, įskaitant jo parametrų operatyvią kontrolę, važiuoklės, aerodinaminių ir kitų elementų suderinimo darbus, taip pat remonto darbus, kuriuos įmanoma atlikti lauko sąlygomis. Varžybų metu stebint žiūrovams, boksų zonoje komandos sustojusiems automobiliams operatyviai keičia padangas, papildo degalų bakus bei pagal poreikį atlieka kitus aptarnavimo darbus.

Autodromo boksai apjungti į vieningą kompleksą, kurio pagrindinės charakteristikos – darbo vietų skaičius, patalpų plotas, techninis aprūpinimas, priešgaisrinė sauga – apsprendžiamos Tarptautinės automobilių federacijos reikalavimais. Nuo boksų parametrų priklauso suteikiamos licencijos tipas, leidžiantis organizuoti tam tikro lygio lenktynes ir kitus renginius. Boksų zonai priskiriama ir prieš ją esanti lenktynių trasos zona PL (), kurioje sustoja automobiliai techniniam aptarnavimui. Boksuose sužymėtos atvykimo ir išvykimo juostos, nustatytas griežtas 60–100 km/h greičio apribojimas. Lenktynių metu prieiga prie boksų leidžiama tik komandų ir atrinktų asmenų personalui. Lenktynėse su degalų papildymo operacijomis mechanikų įgulos aprūpinamos specialiais nedegiais darbo kostiumais.

Autodromuose gali būti ne vienas boksų kompleksas, tačiau per varžybas visos komandos naudojasi tik vienu iš jų. Pavyzdžiui, Bahreino trasoje „Sakhir“ viena boksų eilė priklauso karališkosios šeimos nariams.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Formula One Glossary
Boksas (reikšmės)

**Boksas** – kelias reikšmes turinti sąvoka:

* Boksas – dvikovos sporto šaka
* Boksas (garažas) – atskira, garažo paskirties patalpa daugiaviečiame garaže
* Boksas (kamera) – sandari, sterili kamera laboratorijoje

## Kiti

* Šachmatų boksas – šachmatų ir bokso varžybos

Taip pat ši sąvoka reiškia vieną iš daugelio patalpos skyrių, atitvertą vietą kam nors laikyti, tarp jų:

* *Boksas* – apribota erdvė laikyti gyvuliui (karvei, paršavedei)
* *Boksas* – atskira saugykla daržovių, bulvių sandėlyje
Ringaudų dvaras

**Ringaudų dvaras** – dvaras, esantis Biržų rajone, Nemunėlio Radviliškio seniūnijoje. 

Dvaro sodybos fragmentai yra netoli kelio iš Biržų į Germaniškį. Dvaro pastatų neišliko. 

1645 m. Biržų kunigaikštystės žemėlapyje minimas vietovardis *Ryndawgi*, tačiau nepaminėta, kad tai dvaras. Apie dvarą pirmi dokumentai yra 1828–1829 m. Pabiržės katalikų gyventojų sąrašai, kur užfiksuota, kad Ringaudų dvaro savininkai yra Kšyštofas Harenas su žmona, evangelikų liuteronų tikybos. Po baronų Harenų dvarą valdė latvis Prusenas. Per tarpukario Lietuvos žemės reformą ir dvaro parceliaciją 1931 m. iš 245,18 ha dvaro žemių Edmundui Prusenui palikta 132,15 ha. 

Netoliese yra buvusio dvaro palivarkas, kuriame gal gyveno Prusenas, nes dvaro centrą ir žemę jis nuomodavo. 1927 m. palivarką nusipirko Andrius Strelčiūnas. Palivarke tebestovi dvaro laikų gyvenamasis namas, tvartas, keli ūkiniai pastatai. A. Strelčiūnas 1931 m. mirė. Ūkiu rūpinosi jo žmona Adelė, kuri per sovietizaciją su vaikais ištremta į Krasnojarsko kraštą. 1991 m. Ringaudų palivarką atgavo Strelčiūnų dukra Danutė su sesers šeima. 

2009 m. Nemunėlio Radviliškio seniūnija ėmėsi tvarkyti Ringaudų kaimo kapines. Jose palaidoti buvę Ringaudų dvaro savininkai. Laidojimo datos, likę paminkliniuose akmenyse, žymi 1913 ir 1926 metus, kai į amžinybę iškeliavo paskutinysis dvaro valdytojas Prusenas bei jo žmona. 

Kapinėse buvo išvartyti paminklai, nutraukytos tvorelių grandinės. Kapinių viduryje likusią koplytėlę taip pat niokojo vandalų rankos, prisidėjo ir gamtinės sąlygos. Kapinaitėse sutvarkytos dvarininkų ir kitų palaidotųjų kapavietės – atstatyti, sutvirtinti paminklai, sudaužyti kryžių akmenys surinkti ir sudėti šalia, sutvarkyta koplytėlė.

## Šaltiniai
Irena Augevičiūtė-Kaestli

**Irena Helena Aldona Augevičiūtė-Kaestli** (1920 m. kovo 30 d. Vilniuje – 2008 m. sausio 23 d. Berne) – Šveicarijos lietuvių bendruomenės aktyvistė.

## Biografija
Gimė ir augo gydytojo Jono Augevičiaus šeimoje. 1922 m. šeima iš Vilniaus krašto buvo priversta išvažiuoti į Kėdainius, vėliau persikėlė į Kauną. Irena Augevičiūtė baigė Kauno Aušros mergaičių gimnaziją ir toliau Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisę. Metus laiko tobulino anglų kalbos žinias Londone. 1940 m. ištekėjo už šveicarų konsulo Kaune Frydricho Kestlio ir išvyko gyventi į vyro gimtąją šalį. 1944 m. jiems gimė sūnus Vytis.

Vyrą tarnybos reikalai vertė keltis iš vienos valstybės į kitą (teko  gyventi Kroatijoje, Kanadoje), kartu keliavo ir Irena Kaestli. 1960 m. šeima galutinai apsigyveno Šveicarijoje ir I.Kaestli aktyviai įsijungė į Šveicarijos lietuvių bendruomenės veiklą, buvo išrinkta šios organizacijos sekretore–iždininke. Ant jos pečių gulė Lietuviškų studijų savaičių organizavimas Moršache 1974 m. ir  Ainsydelne 1990 m., taip pat 1987 m. Lenkų muziejuje Rapersvilyje švęstas Lietuvos krikšto 600 metų jubiliejus ir 1991 m. surengtas iškilmingas vakaras Berno *Palace Belleviu* viešbutyje Šveicarijos vyriausybei pripažnus Lietuvos Nepriklausomybę.

Paskutines savo gyvenimo dienas Irena Augevičiūtė-Kaestli praleido senelių slaugos namuose Berne, kur ir mirė.  Dailininkės Sofijos Romerienės tapytas jos portretas kabo Lietuvos ambasadoje Berne.     

## Įvertinimas
* Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis (2005 m.)

## Išnašos

## Šaltiniai
* Mirė Irena Aldona Kaestli Augevičiūtė // Pasaulio lietuvis, 2008 m. kovas, psl. 20 
* J.Survilaitė: ''Atsiminimai apie Ireną Aldoną Augevičiūtę-Kaestli'' // lietuviai.ch 
* Irenos Kaestli portretas sujungia dviejų nuostabių lietuvių likimus // lietuviai.ch 
* Janina survilaitė. ''Šveicarijos LB 60–metį pasitinkant // www.bernardinai.lt , 2011–02–01
Oranžerija

**Oranžerija** ( < *orange*, 'apelsinas') – atskiras šildomas pastatas arba pastato dalis su stikliniu stogu ir dideliais langais, skirtas šiltųjų kraštų augalams auginti.

## Istorija

Pirmosios oranžerijos pasirodė antroje XVI a. pusėje Prancūzijoje ir buvo skirtos išsaugoti žiemai vasarinius vaisinius augalus. 1599 m. Leideno botanikos sode buvo pastatyta pirmoji stiklinė oranžerija su krosniniu apšildymu, leidusiu ištisus metus auginti egzotinius augalus. 1646 m. toks sodas atsidarė Amsterdame, ​​1714 m. – Paryžiuje. XVII–XIX a. tokie šiltnamiai buvo populiarūs turtinguose Europos dvaruose, kuriuose buvo auginami apelsinai ir kiti egzotiniai augalai. Pavyzdžiui, 1805 m. į Vieną atvykęs prancūzų gamtininkas B. de Saint-Vincent rašė apie įspūdį, kurį jam padarė vietinių aristokratų namai: „Man naujas įprotis pasirodė žavus: beveik visos aukštuomenės damos savo namus puošė oranžerijomis, kuriose net žiemą sklandė pačių rečiausių ir nuostabiausių augalų kvapai“..

Pamažu oranžerijos ėmė puošti ir turtingesnių miestiečių namus: „Šiandien tai būtinas priedas prie bent kiek padoresnio sodo“, - rašė baronas Ernouf 1863 m. Tuo metu Prancūzijoje plito svetainių-oranžerijų mada, kurios pavyzdžiu galėtų būti oranžerija, aprašyta Emilio Zola romane „La Curée“ (1871).

## Lietuvoje

Lietuvos dvaruose oranžerijos pradėtos statyti XIX a. pirmoje pusėje. XIX a. pabaigoje buvo įrengta Kretingos dvaro oranžerija. Kauno botanikos sodo oranžerija istoriją skaičiuoja nuo 1923 m. ir yra viena didžiausių Lietuvoje.

## Šaltiniai
Paviljonas

**Paviljonas** (<, kilm. *papilionis*, 'palapinė') – būdingas statinys XVI–XIX a. barokiškuosiuose parkuose, buvęs vienaukštis pramogų, poilsio statinys, taip pat rūmų dalis arba priestatas su atskiru stogu, dažnai – ir įėjimu. 

## Klasikiniai paviljonai

Paviljonas kaip didelių rūmų priestatas buvo pastatomas greta pagrindinio pastato iš šonų ar prie jo atskirų kampų, arba užimantis centrą. Išoriškai klasikiniai paviljonai pasižymi įvairiais aukščiais, skirtingais  profilio deriniais, kai plokščias rūmų fasadas gali baigtis apvaliais paviljonais arba plokščiais išsikišančiais paviljono fasadais. Būdinga fasadų spalvų, medžiagų ir ornamentų įvairovė. Jie gali būti pagrindinių rūmų stačiakampių erdvių tęsiniai arba prie pagrindinio pastato prijungti siaurais įėjimais.

Atskiri paviljonai buvo plačiai pasklidę parkų teritorijose, pasižymėjo įvairia stilistine architektūra. Jie buvo pastatomi kaip oranžerijos, arbatos nameliai ar su įrengtais kitų tautų egzotiškais interjerais šeimininko ir svečių pramogoms.

## Šiuolaikinėje architektūroje

Šiandien paviljonas – tai pastatų komplekso dalis arba atskiras, dažniausiai vienaukštis, lengvų konstrukcijų pastatas. Jame įrengiamos įvairios paskirties patalpos. Mugėse ir šventėse pastatomi laikinų lengvų konstrukcijų (medžio, aliuminio) paviljonai, kurie geriau atrodo ir yra tvirtesni  už palapines. Priklausomai nuo renginio specifikos, tai progai pastatomą paviljoną galima naudoti kaip  parodų, sporto salę, prekybinę patalpą, sanatorijos gydyklą, orkestrui ir šokiams skirtą salę, priėmimų salę arba kaip meno galeriją. Paviljono patalpos laisvai transformuojamos į verslo prezentacijų ar korporatyvinių renginių salę, prestižinę konferencijų salę, erdvią parodų ar sporto varžybų salę, salę kameriniams koncertams, privatiems banketams, jubiliejams, šventėms.

## Lietuvoje

Žinomesni paviljonai, įtraukti į Kultūros vertybių registrą:
* Verkių dvaro sodybos paviljonas   
* Žaliakalnio funikulieriaus statinių komplekso paviljonas 
* Aleksoto funikulieriaus statinių komplekso paviljonas 
* Muzikos paviljonas Neringoje, Kalno g. 12  
* VU astronomijos observatorijos pastatų ansamblio astronomijos paviljonas  
* Vilniaus Radvilos rūmų komplekso šiaurės paviljonas,  vakarų paviljonas 
* Aukštosios Fredos dvaro sodybos paviljonas  
* Birštono sanatorijos pastatų komplekso vandens gėrimo paviljonas, sruogos g. 2  
* Paviljonas Palangoje, Basanavičiaus g. 26  
* Kauno Vytauto parko komplekso paviljonas 

## Šaltiniai
Flygelis

**Flygelis** ( 'sparnas') – šoninis pastato priestatas (sparnas) arba atskiras statinys rūmų kieme už pagrindinio pastato. Flygeliai būdingi XVII–XVIII a. dvarų architektūrai.

## Charakteristika

Flygeliai dažnai išdėstomi pagrindinio pastato šonuose, taip pat, atsiradus poreikiui, pvz., plečiant ar rekonstruojant pastatą, pristatomi vėlesniu laiku. Flygeliai taip pat gali būti pastatyti atskirai ir sujungti su pagrindiniu pastatu jungiamosiomis struktūromis – kolonada arba pergole. Klasikiniuose ir paladianizmo architektūros pastatuose flygeliai yra kiek mažesni pastatai, pristatyti abiejose rūmų pusėse, prie kurių prisijungia kvadrantais arba kolonadomis, iš dalies išsikišę į priekį, taip sudarydami iš šonų ribojamą erdvę priešais rūmus.

Šiuolaikinėje architektūroje flygeliai dažnai projektuojami viešuosiuose pastatuose, suteikiant jiems specialių funkcijų. Pavyzdžiui, ligoninės dažnai turi skirtingus tokio pobūdžio prijungtus šoninius pastatus, atitinkamai pavadintus pagal veiklos pobūdį: rentgeno centras, chirurgijos korpusas ir pan. Flygeliai teikia galimybę įstatyti daugiau langų natūraliai šviesai patekti, pavojaus atveju sutrumpina evakuacijos kelius.

## Šaltiniai
Belvederis (pastatas)

**Belvederis** (
BevedereKlausbergSchuschke.JPG|Belvederis Potsdame
Klein-Glienicke, Park, Aussichtspavillon Grosse Neugierde.jpg|Belvederis virš paviljono, Berlynas
Balthasar-Neumann-Haus in Würzburg.jpg|Belvederis virš pastato, Viurcburgas
Le kiosque du Jardin des Plantes (Paris).jpg|Atskirai stovintis belvederis, Paryžius 


## Taip pat skaitykite

* Belvederio dvaras

## Šaltiniai
Teskokas (valstybė)

**Teskokas** (, ) – miestas-valstybė (*āltepētl*), buvusi Mezoamerikoje, Vidurio Meksikoje, apie 18 km į šiaurės rytus nuo Tenočtitlano, Meksiko slėnyje, ant Teskoko ežero kranto, ties dabartiniu Teskoko miestu (Meksiko valstija). Tai buvo vienas galingiausių Vidurio Meksikos miestų.

Teskokas įkurtas XII a., greičiausiai čičimekų genčių. Apie 1337 m. akolua (actekams gimininga nahuatlių tauta), padedama tepanekų, išstūmė čičimekus ir įsikūrė Teskoke. Akolua sostinė iš Koatlinčano buvo perkelta Teskokan. 1418 m. Teskoko valdovas (tlatoanis) Ištilšočitlis I nuverstas Askapocalko valdovo Tesosomoko. 1428 m. Ištilšočitlio sūnus, pagarsėjęs kaip poetas, mąstytojas Nesahualkojotlis sudarė sąjungą su actekais ir nugalėjo Tesosomoko sūnų Maštlą. Actekų imperija, Teskokas ir tepanekų miestas Tlakopanas sudarė trilypę sąjungą. Teskokas tapo antru pagal svarbą krašto miestu (po Tenočtitlano).

Teskokas garsėjo moksliniu ir kultūriniu gyvenimu, senųjų raštų biblioteka (sudeginta konkistadorų), sudėtinga vandens tiekimo ir drėkinimo sistema, lietaus dievo Tlaloko šventykla. Tuomet pastatytuose valdovų rūmuose buvo daugiau kaip 300 patalpų, sodų, žvėrynų, maudyklių. XVI a. pradžioje miestas užėmė 450 ha plotą, gyveno apie 24 000 gyventojų.

1520 m. į Teksoką įžengė ispanų konkistadorų armija, vadovaujama Ernano Korteso. Ispanai nužudė karalių Kakamaciną ir vietoje jo paskyrė marionetinį valdovą Ištilšočitlį II. Teskoke ispanai rengėsi Tenočtitlano apgulčiai.

## Valdovai
* Kinacinas (*Quinatzin*)
* Tečotlalacinas (*Techotlālatzin*, 1357? 1377?–1409 m.)
* Ištilšočitlis I (*Īxtlīlxōchitl*, 1409–1418 m.)
* Nesahualkojotlis (*Nezahualcoyōtl*, 1431–1472 m.)
* Nesahualpilis (*Nezahualpilli*, 1473–1515 m.)
* Kakamacinas (*Cacamatzin*, 1515–1520 m.)

Po ispanų užkariavimo:
* Koanakočcinas (*Cōānacochtzin*, 1520–1525 m.)
* Tekokolcinas (*Tecocoltzin*, 1525 m.)
* Ištilšočitlis II (*Īxtlīlxōchitl*, 1526–1531 m.)
* Karlosas Ometočcinas (*Carlos Ōmetōchtzin Chīchīmēcatēcuhtli*, 1531–1539 m.)
* Anotonijus Pimentelis Tlalhuitolcinas (*Antonio Pimentel Tlahuitoltzin*, 1540–1546 m.)
* Ernandas Pimentelis Nesahualkojotlis (*Hernando Pimentel Nezahuacoyotl*, 1546–1564 m.)

## Šaltiniai
Rosano evangelija

**Rosano evangelija** () – VI a. rankraštis, parašytas graikų kalba, susidedantis iš Evangelijos pagal Matą ir Evangelijos pagal Morkų tekstų.

Rankraščio pavadinimas kilo iš miesto, kuriame buvo surastas, pavadinimo.

## Struktūra
Rosano evangelija parašyta sidabriniu rašalu ant purpurinio pergamento. Rankraštį sudaro 188 pergamento lapai (307 mm x 260 mm) (*376 puslapiai*). Pirmosios trys eilutės kiekvienos evangelijos teksto, taip pat žodžių „Dievas”, „Jėzus Kristus” trumpiniai (*nomina sacra*) išskirti auksiniu rašalu užrašytomis raidėmis. Tekstas lape išdėstytas dviem kolonomis, po 20 eilučių kiekvienoje kolonoje.

Šis rankraštis laikomas vienu seniausių rankraščiu su Naujojo Testamento tekstu, kurį puošia miniatiūros, nutapytos akvareliniais dažais kartu su tekstu.

Rankraštis būtent žinomas dėl Jėzaus Kristaus gyvenimo ciklą vaizduojančių miniatiūrų.

Rosano rankraštis kartu su , , Sankt Peterburgo purpuriniu rankraščiu priklauso purpurinių rankraščių grupei.

Rankraščio šriftas klasikinis. Rankraštis priskirtas Alando rankraščių kategorijai Nr. V. Rankraščio tekstą 1883 m. buvo išspausdinęs Otas Fon Gebhardas.

## Istorija
Naujojo Testamento rankraščių mokslinio instituto (), esančio Vokietijoje, ekspertų rankraštis datuotas VI amžiumi.

Rosano evangelija surasta 1879 m. Italijoje, Rosano miesto katedroje vokiečių liuteronų teologo Oskaro fon Gebhardo ir iš Tartu kilusio baltvokiečių teologo Oskaro Adolfo Harnako.

2015 m. spalio 9 d. Tarptautinis UNESCO komitetas įrašė Rosano evangeliją į „Pasaulio atminties“ registrą.

## Galerija

Rossano Gospels - Evangelists.jpg|thumb|Rosano evangelija. Apaštalai
CPR-Präsentation in Rossano.jpg|thumb|Rankraščio prezentacija Rosano mieste
Rossano Gospels - book of S.Matthew.jpg|thumb|Rosano evangelija. Evangelijos pagal Matą tekstas
Codex purpureus rossanensis, pl. 13 - Judas.jpg|thumb|Rosano evangelija. Judas
Meister des Evangeliars von Rossano 002-cropped.jpg|thumb|Rosano evangelija


## Šaltiniai

## Literatūra
* S. A. Usow, Die Miniaturen zu. dem in Rossano entdeckten Evangeliencodex aus dem 6. Jahrh, Moskau 1881.
* Oscar von Gebhardt, Die Evangelien des Matthaeus und des Marcus aus dem Codex purpureus Rossanensis. Leipzig: Hinrichs, 1883.
* William Sanday, The Text of the Codex Rossanensis (Σ) Studia biblica, [vol. 1] Oxford 1885, S. 103–112.
* Loerke, William C. "The Miniatures of the Trial in the Rossano Gospels. " Art Bulletin 43 (1961): 171–195.
Mafalda Salvatini

**Mafalda Salvatini** (1886 m. spalio 17 d. *Baji* miestelyje (dab. Bakoli miesto dalis Neapolio provincijoje), Italija – 1971 m. birželio 13 d. Lugane, Šveicarija) – soprano partijas dainavusi italų operos dainininkė. 

## Biografija
Gimė Neapolio armijos karininko šeimoje. Sulaukusi ketverių metų tapo našlaite ir vėliau augo internatuose Portičyje ir Paryžiuje. Jau ankstyvojoje vaikystėje buvo pastebėti muzikiniai gabumai, kuriuos ji ugdė pas žinomus prancūzų dainininkus ir pedagogus Pauline Viardot-García bei Jean de Reszke. Vėliau tobulinosi Vokietijoje pas Julių Lybaną (*Julius Lieban*).

1908 m. debiutavo Berlyno valstybinėje operoje (), Džiuzepės Verdžio operoje „Aida“ scenoje pasirodė kartu su garsiuoju Enrico Caruso. Šiame teatre iki 1914 m. ji dainavo Leonoros partiją Dž. Verdžio „Trubadūre“ ir vaidino pagrindinį vaidmenį Džakomo Pučinio „Madam Baterflai“. 1912 m. gastroliavo Bavarijos valstybinėje operoje (), o 1913 m. Paryžiaus operoje () debiutavo Valentinos vaidmenyje Jakobo Meyerbeero „Hugenotuose“.  

Nuo 1914 m. iki 1923 m. priklausė Vokiečių operos Berlyne () dainininkų kolektyvui. Dainavo šias partijas: Amelijos Dž. Verdžio „Kaukių baliuje“, Martos Eugeno d'Albertso „Slėnyje“, Mirtoklės to paties kompozitoriaus „Mirusiose akyse“, Rachelės Žako Galevi operoje „Žydė“, Zentos Richardo Vagnerio „Skrajojančiame olande“ ir kt.

1922 m. ir 1928 m. gastroliavo Vienos Valstybinėje operoje, 1927 m. ir 1928 m. Zemper operoje Drezdene (). Yra dainavusi ir Rygos operoje, taip pat Olandijos ir Belgijos teatruose.  

1908 m. ji Berlyne ištekėjo už hugenotų kilmės verslininko Valterio Gerardo, pora susilaukė dviejų sūnų: Rolfo (1909–2011) ir Horsto (1912–2008). Vyriausias iš jų, Rolf Gérard, užaugęs tapo žinomu scenografu ir tapytoju. Po kiek laiko Mafalda Salvatini su vyru išsiskyrė. 

1932 m. ji baigė dainininkės karjerą, o po metų ištekėjo už Lietuvos pasiuntinio Berlyne Jurgio Šaulio. Šeima apsigyveno Šveicarijoje, Suviglianoje (dab. Lugano miesto dalis). M. Salvatini mirė 1971 m. ir buvo palaidota šalia savo vyro dr. Jurgio Šaulio. Jų amžino poilsio vieta tapo Lugano Kastanjolos kapinių kolumbariumas.

## Šaltiniai
* ''Mafalda Salvatini'' // Operissimo auf der Basis des Großen Sängerlexikons
* Gintautas Bertašius: ''Istorinė atmintis'' // lietuviai.ch 
* Raimundas Marius Lapas. ''Už kiekvieno didžio vyro – didi moteris!'' // www.draugas.org
* ''Nepriklausomybės Akto signatarų atminimą saugo ir išeivija'' // www.gargzdai.lt
* ''Ponia Salvatini–Šaulienė apie save'' // Dienos naujienos Nr. 219 (739), 1933 m. rugsėjo 26 d., psl 2–3
Gorillaz

**„Gorillaz“** – britų virtuali grupė, kurią 1998 m. įkūrė muzikantas Damon Albarn ir menininkas Jamie Hewlett. Grupė susideda iš keturių animuotų narių: Stuart "2-D" Pot, Murdoc Niccals, Noodle bei Russel Hobbs. Jų išgalvotas pasaulis yra vaizduojamas grupės muzikiniuose vaizdo klipuose ar kitose trumpose animacijose. Tačiau vienintelis nuolatinis grupės narys yra jos įkūrėjas Damon Albarn, kuris dažnai bendradarbiauja su kitais atlikėjais. Pats Damonas yra buvęs grupės „Blur“ pagrindinis vokalistas ir klavišininkas. 

Grupė išgarsėjo 2001 m. išleidusi debiutinį albumą „Gorillaz“, jis tapo dvigubai platininiu, o visai netrukus grupė sumušė Gineso rekordą kaip sėkmingiausia virtuali grupė. Antrasis studijinis albumas buvo „Demon Days“, išleistas 2005 m. Jungtinėje Karalystėje tapęs šešis kartus platininiu.

## Diskografija
**Studijiniai albumai**

* *[[Gorillaz (albumas)|Gorillaz]]* (2001)
* *[[Demon Days]]* (2005)
* *[[Plastic Beach]]* (2010)
* *[[The Fall (Gorillaz albumas)|The Fall]]* (2010)
* *[[Humanz]]* (2017)
* *[[The Now Now (albumas)|The Now Now]]* (2018)
* *[[Song Machine, Season One: Strange Timez]]* (2020)
* *[[Cracker Island]]* (2023)

## Šaltiniai
Žiemos sodas

**Žiemos sodas** –  pastato priestatas su įstiklinta patalpa šiltųjų kraštų ar kambariniams augalams auginti, taip pat naudojama poilsiui, pramogoms. Dažnai tai pereinama patalpa tarp namo ir sodo, su vaizdu į sodą ar parką. Dalis augalų sode auga pastoviai, kiti pastatomi vazonuose, kurie gali būti keičiami ar šiltuoju metų laiku išnešami į lauką. 

Žiemos sodai, kaip namo dalį apsaugantys stiklu nuo kritulių ir šalčio, Europoje pradėti plačiau vystyti XIX a., statybose pradėjus  taikyti stiklą, lengvas surenkamąsias konstrukcijas, namų apšildymą. 1840 m. Anglijoje (Chatsworth, Derbišyras) pastatytas tuo metu didžiausias žiemos sodas, buvęs 83 × 37 × 20 m dydžio.

## Charakteristika

Žiemos sodas apšildomas namo šildymo sistema, o didelis stiklų plotas leidžia patekti natūraliai dienos šviesai. Sodo patalpa pastatoma naudojant karkasą iš surenkamų metalo, aliuminio, PVC ar medžio konstrukcijų ar įrengiant verandą kaip svetainės tęsinį. Šiuolaikiniuose žiemos soduose įstatomi stiklo paketai. Be įprasto skaidraus stiklo, kai kurios plokštumos gali būti įstiklinamos matiniu stiklu siekiant turėti daugiau privatumo. Mikroklimato kontrolei gali būti įrengiamos žaliuzės ir roletai, valdomi nuotoliniu būdu. Speciali, šilumą atspindinti grindų danga, įskaitant grindinį šildymą, pritaikoma tiek priestatuose, tiek integruotose sodų patalpose. Žiemos sodas pagal naudojimo paskirtį skiriasi nuo šiltnamio, pastatomo atskirai, už namų ribų, ir skirto augalams auginti.

## Lietuvoje

Grafas J. Tiškevičius 1875 m. nupirkęs Kretingos dvarą, rekonstravo rūmus ir pristatė oranžeriją, kurioje įkūrė žiemos sodą. Kretingos dvare žiemos sodas buvo sudėtinė rūmų interjero dalis, jis buvo didžiausias tarp to meto Europos privačiose valdose pastatų oranžerijų.


25342-Hainichen-1930-Wintergarten-Brück & Sohn Kunstverlag.jpg|Kavinė žiemos sode, 1930 m. 
Historisch-Ökologische Bildungsstätte Emsland in Papenburg 2013 by-RaBoe 006.jpg|Namo fasadas uždengtas žiemos sodu
Myddelton House, Enfield, London ~ conservatory and flower bed 03.jpg|Išėjimas į sodą
Manhattan New York City 2009 PD 20091129 019.JPG|Žiemos sodas Manhetene, Niujorke
SunderlandWinterGardens.jpg|Žiemos sodas Sanderlande, Šiaurės Anglijoje


## Šaltiniai
Pergolė

**Pergolė** (
樹林省民公園 Shulin Shengmin Park - panoramio.jpg|Pergolė be pastebimo apželdinimo
Wü Hofgarten 04.jpg|Metaliniais strypais suformuota pergolė
Rose Pergola at Kew Gardens.jpg|Konstrukcija ant sumūrytų kolonų
Pérgola modelo habana en Plaza de les Corts, Benicassim.JPG|Moderni pergolė be apželdinimo
Pergola-Wroclaw-wnetrze.jpg|Pergolė Vroclavo parke


## Šaltiniai
Glorijetė

**Glorijetė**, arba **glorietė** () – nedidelis paviljono tipo statinys su kolonomis, statytas parkuose ar soduose. Glorijetė skirta grožėtis aplinkiniu vaizdu, pasislėpti nuo saulės ar lietaus. Pradėta statyti XVIII a. antroje pusėje.

Žinomiausia glorijetė yra UNESCO pasaulio paveldo Šenbruno rūmų ansamblio dalis Vienoje (Austrija). Šenbruno glorijetė pastatyta 1775 m. imperatorės Marijos Teresės parėdymu. 

Glorijete gali būti pavadinamas metalinis paukščių narvelis, panašus savo formą į šį architektūrinį objektą.

## Kitos glorijetės

Kiti žinomi architektūros paminklai, kurie apibrėžiami kaip glorijetės:
* rūmų *Schloss Esterházy* sode Eizenštate, Burgenlande (Austrija)
* *Muskau* parke, prie Giorlico (Vokietija)
* *Bergpark Wilhelmshöhe* parke Kaselyje (Vokietija)
* Trogire (Kroatija)
* Karlovy Varuose (Čekija)
* *Maiers-Gloriette* Fertoboze (Vengrija)
* *Brukenthal* muziejuje Sibiu (Rumunija)
* *Villa Olmo* Kome (Italija)
* *Jardin des Plantes* Paryžiuje (Prancūzija)
* *Portmeirion* (Velsas)
* Lidso pilyje Kente (Anglija)
* *Corfe* pilyje Dorsete (Anglija)

## Šaltiniai
George Russell

**Džordžas Raselas** (; g. 1998 m. vasario 15 d. ) – Jungtinės Karalystės Formulės 1 pilotas, nuo 2022 m. sezono atstovaujantis Mercedes  ekipai.

Savo lenktynininko karjerą britas pradėjo 2014 m., kai laimėjo Anglijos BRDC Formulės 4 čempionatą.

Vėliau porą metų D. Raselas lenktyniavo Formulės 3 čempionate, o 2017 m. nugalėjo GP3 serijos lenktynėse.

2018 m. britas tapo Formulės 2 čempionu, laimėjęs 7 lenktynes sezone.

2018 m. spalį buvo pranešta, kad D. Raselas taps naujuoju Williams komandos nariu.

Su Williams britas lenktyniavo 3 sezonus. 2021 m. sezone G. Raselas lenktynėse Belgijoje finišavo 2 vietoje ir iš viso sezone surinko 16 taškų.

Prieš 2022 m. sezoną su britu sutartį pasirašė Mercedes ekipa.

## Šaltiniai

## Šaltiniai
Alexander Albon

**Aleksandras Albonas** (; g. 1996 m. kovo 23 d. ) – Tailando Formulės 1 pilotas, nuo 2019 m. sezono vidurio atstovaujantis Red Bull Racing-Honda  ekipai.

Savo lenktynininko karjerą jis pradėjo 2005 m., būdamas 8 metų, pradėjęs lenktyniauti kartingų serijose.

2014 m. A. Albonas užėmė 3 vietą Eurocup Formula Renault 2.0 čempionate.

2016 m. tailandietis tapo GP3 serijos vicečempionu.

2017 m. jis pradėjo lenktyniauti Formulės 2 lenktynėse, o 2018 m. čia užėmė 3 vietą.

2018 m. lapkritį buvo pranešta, kad A. Albonas taps naujuoju Toro Rosso komandos nariu. Jis tapo pirmuoju tailandiečiu Formulėje 1 nuo Birabongse Bhanudej 1954 m.

Įpusėjus 2019 m. sezonui tailandietis buvo pakviestas į pagrindinę Red Bull komandą, o vietoj jo į Toro Rosso perėjo Pierre Gasly.

## Šaltiniai
Altana

**Altana** (, 'terasa ant stogo') – mažas parko, sodo statinys, statomas kompozicinių ašių sankirtoje arba jų gale, ant kalvos, terasoje, tvenkinio saloje. Skirta poilsiui, pasislėpti nuo saulės, lietaus. Itin būdinga barokinių parkų architektūrai.

## Charakteristikos

Įvairiuose šaltiniuose pateikiamos šios architektūrinės konstrukcijos ypatybės:

* Altana  – atskiras statinys parke ar sode. Būna atviras (su ažūrinėmis sienomis) arba uždaras, stačiakampio, daugiakampio, apskrito plano. Statinio stogas – šlaitinis, kupolinis, remiamas kolonų arba stulpų. Kai kada rotondos, monopterio, pagodos pavidalo, apsodinta vijokliniais augalais, dažnai dekoruota.

* Altana  dar vadinamas virš stogo pakylėtas bokštelis, terasa. Jos paprasta struktūrinė forma būdinga jau renesanso namams. Praturtėjusi stilistinių bruožų sutinkama barokiniuose centrinės Italijos rūmuose, ypač Romoje, kur įgauna lodžijos formą, atspindinčią architektūrinių dimensijų ir elegancijos vystymąsi.

* Altana  – tai išorinė pastato dalis, į kurią patenkama iš viršutinių aukštų. Ji paprastai įrengiama ant kaimo namų, vilų ir pilių, kad būtų galima apžvelgti apylinkę. Altana pastatoma arba ant išsikišančios pastato dalies sienų, arba ją palaiko kolonos ir stulpai. Balkono () išskirtinumas, palyginus su altana – jo konstrukcija išsikiša už pastato ribų, laisvai atremta ant konsolių ar ištrauktų į priekį sijų („balkių“).

* Altana  – lodžija, dengta stogo terasa arba belvederis, paplitusi viduramžių Venecijoje ir renesanso Romoje.

## Šaltiniai
Lonatas

**Lonatas** () – miestas Lombardijoje (šiaurės Italija), provincijoje. Miestas išsidėstęs Gardos ežero pietvakariniame krante. 2018 m. turėjo 16 506 gyventojus.

## Sportas
Išvystyta stendinio šaudymo sportas. Vyko 2017 m. ir 2019 m. pasaulio stendinio šaudymo čempionatai.
* **[[A.C. Feralpi Lonato]]** buvęs futbolo klubas iš Lonato del Gardos, kuris buvo įkurtas 1980 m., ir buvo žinomas *A.C. Lonato* pavadinimu iki 1985 m. 2009 m. susijungė su kaimyninio miestelio komanda.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Sam Kerr

**Samantha May Kerr** (g. 1993 m. rugsėjo 10 d.) – Australijos futbolininkė, puolėja.

## Karjera
karjeros pradžioje žaidė Australijos klubuose. Rungtyniavo JAV klube „Chicago Red Stars“. 

Nuo 2020 m. atstovavo Chelsea (Anglija). 2019 m. lapkričio 13 d. paskelbta, kad su futbolininke sudaryta dviejų su puse metų sutartis.

## Rinktinė
Nuo 2009 m. atstovavo Australijos nacionalinei rinktinei. 2016 m. olimpinių žaidynių dalyvė.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Megan Rapinoe

**Megan Rapinoe** (g. 1985 m. liepos 5 d.) – JAV futbolininkė, žaidžianti puolėjos pozicijoje JAV klube „Reign FC“.

Nuo 2006 m. žaidžia JAV nacionalinėje rinktinėje. 2012 m. ir 2016 m. olimpinių žaidynių dalyvė. 2015 ir 2019 m. su JAV rinktine tapo pasaulio čempione. 2019 m. turnyre įmušė 6 įvarčius ir tapo auksinio batelio nugalėtoja.
Adomas Bartuševičius-Narsuolis

**Adomas Bartuševičius** (; 1927 m. – 1951 m. sausio 16 d.) – Lietuvos laisvės kovotojas, partizaninės kovos prieš Sovietų Sąjungos valdžią Lietuvoje dalyvis 1944–1953 m., Dainavos apygardos Dzūkų brigados Margio grupės būrio vadas. Slapyvardis – „Narsuolis“.  

## Šeima

 
Adomas Bartuševičius (pavardė gali būti verčiama kaip *Bartusevičius* arba *Bartoševičius*) gimė 1927 m. Panemunio dvare, Adomo Dominyko ir Magdalenos Bartuševičių šeimoje. Adomo senelis buvo 1863 m. sukilimo dalyvis, daktaras Vaclovas Bartuševičius, pastatęs Birštono gydyklas ir padovanojęs 9 ha žemės sanatorijos statybai. Jo prosenelis Adomas Bartuševičius, Birštono kurorto įkūrėjas, 1831 m. sukilimo ir 1863 m. sukilimo dalyvis, kurio tėvas Vincas Bartuševičius 1794 m. sukilimo dalyvis.

1941 m. okupantų sovietinė valdžia Bartuševičių šeimą išbuožino. 1945 m. suimtas Adomo tėvas Adomas Dominykas Bartuševičius dvi savaites buvo tardomas Alytuje, o grįžęs po tardymų netrukus mirė. Adomo Bartuševičiaus-Narsuolio seserys Zita Bartuševičiūtė ir Ona Bartuševičiūtė-Žukauskienė pokaryje buvo ištremtos į Sibirą.

## Kovoje už Lietuvos laisvę
1948 m., būdamas 21 metų amžiaus, Adomas Bartuševičius įstojo į partizanų gretas. Buvo Dainavos apygardos Dzūkų rinktinės Margio grupės būrio vadas. Pasižymėjo ištverme, drąsa, narsa, todėl jam davė „Narsuolio“ slapyvardį.

Dalyvavo įvairiuose mūšiuose, susišaudymuose. Vienų įnirtingų kautynių metu buvo sunkiai sužeistas, todėl ilgai gulėjo ir gydėsi Punios šile, bunkeryje. Žuvo 1951 m. sausio 16 d. Vėžionių k., apsuptyje, išduotas. Kartu su juo žuvo Vytautas Gervickas-Drugelis iš Plasapnykų kaimo. Abiejų kūnai buvo atvežti į Jiezną ir niekinami stribyno kieme. Užkastas į bendrą kapą.

## Atminimo išsaugojimas
1990 m. lapkričio mėn. Jiezne buvo pastatytas ir pašventintas paminklas Laisvės kovų dalyviams savanoriams. Tarp paminėtų žuvusiųjų yra Adomo Bartusevičiaus-Narsuolio (1927–1951) pavardė.

## Išnašos
Steponas Vytautas Jurna

**Steponas Vytautas Jurna** (1934 m. rugsėjo 26 d. – 2021 m. kovo 8 d.) – Lietuvos finansininkas.

## Biografija

1962 m. baigė Vilniaus universitetą.

1956 m. Biržų rajono finansų skyriaus inspektorius. 1957–1990 m. dirbo Lietuvos SSR finansų ministerijos revizoriumi, skyriaus vedėju, Valstybės pajamų valdybos viršininku, finansų ministro pavaduotoju. 1990–1991 m. Lietuvos Respublikos finansų ministro pavaduotojas – Valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas, 1991–1992 m. Lietuvos Respublikos finansų ministro pavaduotojas. 1992 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės vadovybės patarėjas mokesčių ir apskaitos klausimais.

1992–1999 m. banko „Hermis“ vyriausiasis finansininkas. 1999–2005 m. Turto banko valdybos pirmininkas. 2007–2014 m. Mokestinių ginčų komisijos pirmininkas.

Iki 1989 m. SSKP narys.

## Šaltiniai
Monopteris

**Monopteris** (, 'viensparnis') – nedidelis apskrito plano šventyklos pastatas be sienų, apjuostas vienos eilės kolonada, kuri laiko perdangą ir stogą. Būdinga senovės graikų ir romėnų architektūrai. Baroko ir klasicizmo epochose monopterio tipo paviljonai ir pavėsinės buvo statomi dvarų soduose ir parkuose.

## Charakteristika

Skirtingai nei toluose (plačiąja prasme, kaip apvaliame pastate), monopteryje nėra sienų, tarp kurių būtų šventovės celė. Graikai ir ypač romėnai šiuo terminu apibrėžė ir tolą. Senovėje monopteriai, be kita ko, tarnavo baldakimo kulto įvaizdžiu. To pavyzdys yra Lisikrato paminklas Atėnuose, nors sienos tarp jo kolonų buvo sudėtos dar senovėje. Deivės Romos ir Augusto šventykla Atėnų akropolyje yra monopteris iš senovės Romos laikų su atvira vidine erdve. XV a. keliautojas Kiriakas iš Ankonos paliko tokį atsiliepimą: „*Ad praefatae Palladis Templi vestibulum*“.

Baroko ir klasicizmo architektūroje monopteriui kaip paviljonui dažnai taikytas klasikinis pavadinimas, pavyzdžiui, „mūzų šventykla“. Jis yra populiarus anglų ir prancūzų parkuose. Monopteriai taip pat buvo statomi Vokietijos parkuose, pavyzdžiui, Miunchene esančiame „Anglijos sode“ ir Hamburgo-Ependorfo „Hayns parke“. Daug kur parkuose ir gydyklose ant mineralinio vandens šaltinių pastatyti monopterio formos paviljonai. Daugelį monopterių papildo tokie stafažo elementai kaip priekyje įrengti portikai. Jie taip pat atlieka tik dekoratyvinę funkciją, nes nėra vieno įėjimo į apskritą šventyklą, kuri yra atvira iš visų pusių.

Daugelis monopterių yra apibūdinami kaip rotondos dėl jų apvalaus grindų plano. Tolams toks apibūdinimas taip pat taikomas. Tačiau daugelio monopterių statinio planas yra kvadratinis arba daugiakampis, dėl ko jie nebūtų vadinami rotondomis. Pvz., Mūzų šventykla su Polymnija, esanti Tyfurto pilies () sode, turi šešiakampį grindų planą.


Арка Эолова.jpg|Piatigorske (Rusija)
Monopteros at Gaalgebierg Luxenborg.jpg|Eše (Liuksenburgas)
Olimpia FilipTemple.JPG|Statinio liekanos Olimpijoje (Graikija)
Tempel Tiefurt.JPG|Tyfurte, Bavarijoje (Vokietija)
Temple of Vesta Forum Romanum Rome.jpg|Vestos šventovė Romos Forume
Hot mineral water taps at the side of centalna mineralna banja Sofia 20090406 014.JPG|Mineralinio vandens šaltinis (Bulgarija)


## Šaltiniai
Cristiane Rozeira

**Cristiane Rozeira de Souza Silva** (g. 1985 m. gegužės 15 d.) – Brazilijos futbolininkė, žaidžianti puolėjos pozicijoje Brazilijos klube „São Paulo Futebol Clube“.

Nuo 2003 m. žaidžia Brazilijos nacionalinėje rinktinėje. 2004 m., 2008 m., 2012 m. ir 2016 m. olimpinių žaidynių dalyvė.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* FIFA svetainėje
Tupelas

**Tupelas** () – JAV miestas Misisipės valstijos šiaurės rytuose, įsikūręs tarp Memfio ir Birmingamo miestų. Jis yra 7–asis pagal gyventojų skaičių miestas valstijoje, laikomas komercijos, pramonės ir kultūros centru Šiaurės Misisipėje, taip pat didžiausias Ly apygardoje, jos administracinis centras. 2017 m. duomenimis, turėjo 38,1 tūkst. gyventojų, iš jų, pagal rasinę sudėtį, apie 59% baltųjų, 37% afroamerikiečių. Aglomeracijoje gyveno 165,3 tūkst. žmonių.

## Istorija

Tupelas įkurtas 1866 m. pirmųjų gyvenviečių vietoje prie anksčiau nutiesto „Mobile and Ohio“ geležinkelio. 1934 m. jis tapo pirmuoju elektrifikuotu miestu pagal Tenesio Slėnio objektų statybos ir valdymo programą Didžiosios ekonominės krizės metais, valdant prezidentui Franklinui Ruzveltui. 1936 m. Tupelą beveik sunaikino vienas didžiausių JAV istorijoje tornadų.

Elektrifikacija pastūmėjo Tupelo vystymąsi, jis tapo regioniniu gamybos ir logistikos centru ir vienu metu buvo laikomas Amerikos baldų gamybos pramonės centru. Nors nuo 1990 m. daugelis gamybos pramonės šakų patyrė ekonominį nuosmukį, miestas toliau augo plėtodamas sveikatos priežiūros, mažmeninės prekybos ir finansinių paslaugų sritis.

## Kultūra, švietimas

Tupelas glaudžiai susijęs su Misisipės pop muzikos istorija, garsėja kaip „rokenrolo karaliaus“ Elvio Preslio gimtinė, atlikėjais Rae Sremmurd ir Diplo. E. Preslio tėvo suręstame name įkurtas memorialinis muziejus. Mieste įsikūrę daug meno ir kultūros institucijų, įskaitant didžiausią Misisipėje 10 tūkst. vietų daugiafunkcę vidaus „BancorpSouth“ areną. Tupelas yra vienintelis JAV pietinėse valstijose gavęs penkis „Visos Amerikos miesto“ apdovanojimus, vieną paskutinių iš jų – 2015 m.

Tupele įsikūręs Misisipės universiteto filialas, Itavambos koledžas (*Itawamba Community College*), Misisipės moterų universitetas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Florida (Misūris)

**Florida** () – kaimas JAV, Misūrio valstijos šiaurės rytuose, Monro apygardoje. Florida įsikūrusi prie greitkelio nr. 107 ir valstijos kelio „U“ kryžkelės, prie Marko Tveno ežero pakrantės.

Florida žinoma kaip rašytojo Marko Tveno (1835–1910) gimtinė. Čia įkurtas memorialinis muziejus. Šalia, prie rašytojo vardu pavadinto ežero, įkurtas 1,2 ha dydžio valstybinis M. Tveno parkas. Tai populiari poilsio vieta su istorine poilsine, pastatyta apie 1941 m., pažintiniu gamtos taku.

## Istorija

Į šią vietą žmonės atsikėlė 1831 m. žiemą. Bendruomenė gyvenvietei suteikė Floridos valstijos vardą. Pirmieji gyventojai buvo Robert Donaldson, Joseph Grigsby, Hugh A. Hickman, gydytojas Keenan, John Witt ir majoras W. N. Penn. Už pusės mylios į pietus nuo Floridos Hickman turėjo malūną, o Penn buvo įsteigęs įvairių prekių parduotuvę. Penn netrukus perkėlė savo parduotuvę į Floridą. Tai buvo pirmasis gyvenvietės verslas. Pirmaisiais metais buvo tikimasi, kad ji taps vietos prekybos ir laivybos centru, nes įsikūrė prie Druskos upės (*Salt River*), už 48 mylių į aukštupio pusę nuo jos santakos su Misisipe.

Pavyzdžiui, M. Tveno tėvas kartu su kitais investuotojais 1836 m. prie Druskos upė įsteigė laivybos kompaniją, tikėdamasis plėtoti upių transporto ir prekybos verslą. Iš Hickman malūno į Misisipę laivai plukdė miltus, grįžo su cukrumi, kava ir įvairiomis prekėmis. Vis dėlto netinkamas upės lygis reikalavo papildomų lėšų už perkrovimo darbus į baržas ir atgal. Nesant geležinkelio ir laivuojamos upės, Floridai buvo lemta likti nedideliu kaimu, kuris rūpinosi vietinių ūkininkų prekybos poreikiais. Tvenų šeima, ieškodama geresnių galimybių, paliko Floridą ir persikėlė į Hanibalą (Misūrio valstijoje), kai būsimajam rašytojui buvo apie 5 metus. Jis ir toliau lankėsi Floridoje per vasaros atostogas dėdės John Quarles ūkyje. Tokie vaikystės vasarų prisiminimai vėliau buvo minimi Tveno romanuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Marko Tveno gimtinė–muziejus Misūrio parkų svetainėje