open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaminalchuju

**Kaminalchuju** () – senovės majų archeologinė radmvietė Gvatemaloje, vakariniame Gvatemalos miesto pakraštyje. Pavadinimas majų kalba reiškia „mirties kalvą“.

Miestas susidarė IX–VIII a. pr. m. e. ir laikomas vieninteliu to laikmečio miestu majų civilizacijoje. Tikėtina, kad miestui didelę įtaką darė tuo metu klestėjęs Teotihuakanas. Kaminalchuju buvo pastatyta apie 400 pastatų iš saulėje džiovinto molio plytų. Pastatytas šventyklų kompleksas, stelos. Mieste auginti kukurūzai, medvilnė, anonos, avokadai, kakavmedžiai, pupelės. Buvo išvystyta keramika, obsidiano apdirbimas.

Kaminalchuju tyrinėjimai pradėti XX a. pirmojoje pusėje, tačiau dėl Gvatemalos miesto plėtros bei neįtin atsparių molinių senovės miesto pastatų didelė jo dalis buvo sunaikinta. Tyrinėjimo pradžioje rasta apie 200 platformų ir piramidžių kalvų, kurių dauguma buvo sukurtos dar iki ikiklasikinio laikotarpio pabaigos (250 m.). Dabar išlikę tik grupė piramidžių kalvų, o archeologiniai radiniai patalpinti muziejuose, todėl nors Kaminalchuju istorinė reikšmė labai didelė, turistiniu atžvilgiu tai nėra populiari vieta.
Nešatelio ežeras

**Nešatelio ežeras** (, ) – ledyninis ežeras vakarų Šveicarijoje, Nešatelio kantone, Juros kalnų pietrytinėje papėdėje. Tai didžiausias Šveicarijos ežeras.

Plotas 218 km², ilgis 38 km, didžiausias plotis 8 km, didžiausias gylis 152 m. Ežero ilgis (iš šiaurės rytų į pietvakarius) yra apie 40 km. Ežero paviršiaus altitudė yra 432 m. Vakariniai ežero krantai aukšti, statūs, rytiniai − lėkšti. Prataka jungia Nešatelio ežerą su Bylio ežeru. Nešatelio ežero šiauriniame krante yra Nešatelio miestas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nešatelio ežeras  (anglų, italų, prancūzų, vokiečių k.)
Kumarkachas

**Kumarkachas** – (, kičių kalba: *Q’umarkah* – „senų nendrių vieta“), actekų vadintas **Utatlan** – poklasikinio laikotarpio aukštikalinių majų (kičių) miestas ir valstybė, buvusi dab Gvatemalos pietuose.

## Istorija

Kičiai būsimo miesto teritorijoje gyveno nuo VI a. pr. m. e. Tačiau aukštesnio lygio civilizacija čia prasidėjo tik nuo XIII a., ir yra susijusi su stipria įtaka iš šiaurės, pasireiškusia naujų genčių migracija į Majos aukštumas. Šaltiniuose jie minimi kaip *yaqui*, ir tai reiškia, kad kalbėjo nauatlių kalba. Kaip tik tuo metu šiaurėje žlugo nauatliškai kalbėjusių toltekų imperija, ir tai galėjo būti artimai susiję. Ateiviai greičiausiai perėmė vietines majų kalbas, tačiau įkūrė dinastijas ir miestus, atsinešė Jukatano šiaurėje paplitusį meno stilių. Savo protėviais juos laiko keturios majų aukštikalnių tautos: kičiai, kakčikeliai, cutuchiliai ir rabinaliai, tuo metu dar šnekėjusios bendra kalba.
 
1225 m. buvo įkurta kičių valstybė su sostine Chakavic (*Jakawitz*), vėliau perkelta į Kumarkachą. Per XIV a. kičių ekspansija plėtėsi, jie ėmė kontroliuoti rabinalius, cutuchilius, pokomamius, kakčikelius. Didžiojo užkariautojo *K’iq’ab*' (~1435–~1475) laikais Kičiams pavyko sukurti laikiną imperiją, užvaldžiusią visas Majos aukštumas, kuri subyrėjo po didžiojo valdovo mirties.

XV a. pabaigoje kičiai aktyviai kovojo su aplinkinėmis tautomis, kas juos labai nusilpnino. 1510 m. jie buvo priversti prisiekti ištikimybę Actekų imperatoriui Montesuma II. Tuo metu actekai išvertė Kumarckacho pavadinimą į savo kalbą ir vadino jį Utatlán.

1524 m., po Meksikos užkariavimo, Pedro de Alvarado pasiekė šią piečiausią Actekų imperijos teritoriją ir ją nukariavo. Valstybės sostinė buvo sunaikinta, o netoli jos pastatytas ispanų miestas Santa Krus del Kičė.

## Valdovai (ahpop)
* B’alam Kitze (~1225–~1250)
* K’ok’oja (~1350–1275)
* Tz’ikin (1275–~1300)
* Ajkan (~1300–~1325)
* K’okaib (~1325–~1350)
* K’onache (~1350–~1375)
* K’otuja (~1375–~1400)
* Quq’kumatz (~1400–~1435)
* K'iq'ab' (~1435–~1475)
* *8 Q’aam* (~1475–~1500)
* *3 Keh* (~1500–1524)
Čiapa de Korsas (majai)

**Čiapa de Korsas** () – ikikolumbinės Mezoamerikos archeologinė radimvietė Meksikoje, Čiapaso valstijoje, šalia šiuolaikinio Čiapa de Korso miesto.

Miestas susidarė ankstyvosios formacijos periode, apie 1400 m. pr. m. e., tačiau kalvos ir aikštės pastatytos ~700 m. pr. m. e., o šventykla ir rūmai pastatyti vėlyvajame formacijos periode, tarp 400 m. pr. m. e. ir 200 m. e. m.

Čiape de Korse rastas seniausias Majų ilgojo skaičiavimo kalendorius, datuojamas 36 m. pr. m. e., išražytas ant plokštės. Be to, rasta keramikos šukių, ant kurių pavaizduota kažkas panašaus į epi-olmekų raštą. Šis radinys datuojamas 300 m. pr. m. e. ir jei būtų patvirtintas, tai būtų seniausias šio rašto egzempliorius.
Sergejus Koroliovas

**Sergejus Koroliovas** (, 1907 m. sausio 12 d. Žitomire – 1966 m. sausio 14 d. Maskvoje) – sovietų mokslininkas, raketinės ir kosminės technikos konstruktorius ir gamybos organizatorius, praktinės kosmonautikos pradininkas.

## Biografija
* 1924 m. baigė Odesos statybininkų profesinę mokyklą, įgydamas statybininko-čerpininko specialybę;
* 1924–1929 m. mokėsi A. Baumano aukštosios technikos mokyklos Aeromechanikos fakultete. Diplominiam darbui sukūrė lengvojo lėktuvo СК-4 projektą (vadovas – Andrejus Tupolevas);
* Papildomai 1930 m. baigė Maskvos lakūnų mokyklą;
* Raketine technika susidomėjo susipažinęs su K. Ciolkovskiu. Subūręs vienminčių komandą, 1933 m. paleido pirmąją TSRS skysto kuro raketą ir buvo paskirtas Reaktyvinio mokslinio tyrimo instituto direktoriaus pavaduotoju;
* Nuo 1946 m. iki mirties buvo balistinių ilgojo nuotolio raketų bei raketinių-kosminių sistemų generaliniu konstruktoriumi.

## Veikla
S. Koroliovui vadovaujant buvo sukurta:
* 1957 m. – pirmasis dirbtinis Žemės palydovas („Sputnik“);
* 1961 m. – pirmasis kosminis laivas „Vostok“ („Восток“), kurį pilotavo pirmasis kosmonautas Jurijus Gagarinas;
* 1965 m. įvyko pirmasis išėjimas į atvirą kosmosą (kosmonautas Aleksejus Leonovas);
* sukurtos raketinės-kosminės sistemos, kurių pagalba paleistas dirbtinis Saulės palydovas, automatinės tarpplanetinės stotys į Mėnulį, Venerą bei Marsą, pirmasis minkštas nusileidimas į Mėnulį, dirbtiniai Žemės palydovai serijos „Elektron“, „Molnija-I“, daugelis serijos „Kosmos“ palydovų bei pirmieji tarpplanetiniai žvalgybiniai palydovai „Zond“.

## Papildoma informacija
* 1938 m. buvo apkaltintas naryste opozicinėje grupuotėje ir kenkėjiška veikla, nuteistas dešimčiai metų kalėti. Pradžioje dirbo aukso kasyklose Kolymoje, vėliau- kalintas NKVD specialiojoje tarnyboje, kur konstravo naują aviacinę techniką. 1944 m. buvo išlaisvintas anksčiau laiko, 1957 m. reabilituotas;
* Akademikas S. Koroliovas buvo dukart Socialistinio darbo didvyris, Lenino premijos laureatas;
* Palaidotas prie Kremliaus sienos Maskvoje.

## S. Koroliovo vardu pavadinta
* Mokslininkų miestelis Maskvos srityje;
* Krateris Marse;
* Krateris Mėnulyje;
* Asteroidas 1855 Korolyov;
* Maskvos srities miestas Kaliningradas 1996 m. pervadintas Koroliovu;
* Samaros valstybinis aerokosminis universitetas;
* Raketinė-kosminė korporacija „Energija“;
* Mokslinis tiriamasis laivas „Akademikas Sergejus Koroliovas“;
* Žitomiro karinis institutas;
* Gatvės ir prospektai daugelyje Rusijos miestų.
Beth Gibbons

**Beth Gibbons** (g. 1965 m. sausio 4 d. Ekseteryje, Devone) – anglų dainininkė ir dainų kūrėja, žinoma kaip anglų grupės *[[Portishead]]* vokalistė.
Čiapa de Korsas

**Čiapa de Korsas** () – miestas pietryčių Meksikoje, Čiapaso valstijoje, 15 km į rytus nuo valstijos sostinės Tustla Gutjereso. Mieste išlikusi XVI a. kolonijinė architektūra, netoliese yra turistų lankomas Sumidero kanjonas.

## Istorija

Čiapa de Korsas yra apgyvendintas nuo senų laikų. Netoliese yra ikiklasikinio majų miesto Čiapa de Korso archeologinė radimvietė. Kolonijiniu laikotarpiu Čiapa de Korsas buvo valstijos indėnų sostinė.

## Šaltiniai
Chiara Simoneschi-Cortesi

**Chiara Simoneschi-Cortesi** (g. 1946 m. balandžio 21 d. Ciuriche) – dabartinė Šveicarijos Federalinės Tarybos prezidentė.

Simoneschi-Cortesi į Šveicarijos Federalinę Tarybą buvo išrinkta 1999 m., o vėliau 2003 m. ir 2007 m. − perrinkta.

Nuo 1987 m. iki 1999 m. Simoneschi buvo Tičino kantono tarybos narė.

## Nuorodos
* Simoneschi-Cortesi internetinis puslapis  .
Išimčė

**Išimčė** (isp., kakčikelių kalba: *Iximché* – „pienmedžio medis“) – poklasikinio laikotarpio aukštikalinių majų (kakčikelių) miestas ir valstybė, buvusi dab. Gvatemalos pietuose.

## Istorija

Senoji kakčikelių istorija artimai susijusi su gretimų kičių istorija. Iki XIII–XV a. kakčikeliai buvo didelės kičių Kumarkacho valstybės vasalai.
 
Einant į pabaigą didžiojo Kumarkacho valdovo *K’iq’ab*' (~1435–~1475) valdymui, 1470 m. suiro ilgai trukusi kičių ir kakčikelių sąjunga. Kakčikeliai tapo nepriklausomi ir įkūrė Išimče miestą kaip savo valstybės sostinę. Valstybę valdydavo du valdovai, renkami iš keturių pagrindinių klanų. 1493 m. tarp keleto klanų įvyko pilietinis karas.

Išimčė ne kartą kovojo su kaimynais kičiais. Regione pasirodžius iš pradžių actekams, vėliau ispanams, kakčikeliai palaikydavo atėjūnų pusę kovoje su šiais savo kaimynais, kas garantavo ilgalaikį saugumą.
 
1524 m., po Meksikos užkariavimo, Pedro de Alvarado pasiekė kakčikelių teritoriją, buvo čia svetingai sutiktas ir prie Išimčės įkūrė naujosios Gvatemalos gubernijos sostinę. Kadangi taika netruko ilgai, 1526 m. ispanai sudegino Išimče, o dėl nuolatinių kačikelių atakų buvo priversti perkelti sostinę į naują vietą – Antigua Guatemala.

## Nuorodos
* Istorija ir nuotraukos
Austriškoji plačiataurė

**Austriškoji plačiataurė** (*Sarcoscypha austriaca*, sin. skarlatininė plačiataurė) – plačiataurių (*Sarcoscypha*) genties grybų rūšis. Ankstyvo pavasario grybas.

Kepurėlė 1-6 cm skersmens, plačios taurės pavidalo, viduje oranžiškai raudona, išorėje balsva, gelsva, lyg miltuota.
Kotas 1-3 x 0,3-0,5 cm, į viršų platėjantis, pereinantis į kepurėlę, balsvas.
Trama plona, rausva, be ypatingo kvapo ir skonio.
Sporos  25-38 x 10-15 μm.
Auga vos sniegui nutirpus pavieniui, grupėmis, ant lapuočių medžių liekanų, kartais net vienu galu panirusios vandeny, giraitėse, šileliuose, krūmokšniuose. Nustatyta, kad mažytis vaisiakūnis pradeda formuotis vėlyvą rudenį ir per visą žiemą vystosi toliau. Šiems grybams reikia keleto mėnesių, kad jie visiškai susiformuotų. Labai dažna. Nevalgoma.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 509
* Grybų žinynas, Andreas Gminder ir Tanja Böhning, Aktėja, ISBN 978-9955-21-184-6, psl. 299
Isapa

**Isapa** () – archeologinė radimvietė dabartinėje Meksikoje, Čiapaso valstijoje, Takanos ugnikalnio (ketvirtas pagal aukštį šalyje) papėdėje, šalia Gvatemalos sienos.

Isapos kultūra gyvavo tarp 600 m. pr. m. e. ir 100 m. m. e. tačiau pagal kai kuriuos archeologus Isapa galėjusi iškilti ne vėliau nei 1500 m. pr. m. e., t. y. tuo pat metu kaip olmekų miestai Teotihuanakas ar La Venta. Isapos regionas buvo gyvenimas ir ikiklasikiniu Mezoamerikos laikotarpiu. Tikslesnę Isapos chronologiją sunku nustatyti iš menko radinių, tinkamų tirti radioaktyviosios anglies metodu, skaičiaus.

Dėl Isapoje rastų daugybės stelų ir monumentų su raižiniais, prigijo terminas Isapos stilius, kuriuo apibūdinami ir kiti to laikotarpio Ramiojo vandenyno pakrantės miestų pvz., Takalik Abacho ar Kaminalchuju, radiniai.

Isapa buvo išsidėsčiusi drėgnoje ir kalvotoje vietovėje, padengtoje vulkaninėmis uolienomis, tinkamomis vystyti žemės ūkį. Klimatas karštas ir sausas. Iki pat actekų užkariavimo buvo verčiamasi daugiausia kakavos auginimu.

Isapa užima plačią teritoriją, kurioje išsidėstę daug monumentų ir statinių. Yra 8 pilkapių grupės, kurias skirtingais skaičiavimais sudaro nuo 80 iki 130 įvairaus išsilaikymo lygio objektų. Aptiktos piramidės, skulptūrinės aikštės, bei, kaip manoma, dvi aikštės, skirtos žaidimui su kamuoliu.

Pasak archeologo Michael Douglas Coe Isapos kultūra jungė olmekų kultūrą su ankstyvąja majų kultūra. Šį teiginį jis grindžia olmekų stiliaus motyvų gausa Isapos radiniuose. Kiti mokslininkai laiko Isapos kultūrą unikalia ir dariusią tik dalinę įtaką vėlesniam majų kultūros vystymuisi. Manoma, kad Isapoje galėjęs būti sudarytas Mezoamerikos 260-ies dienų kalendorius.

Isapa žymi dėl savo gausių radinių: skulptūrų-stelų ir altorių, su pavaizduotomis varlėmis (lietaus simboliais). Žmonės piešiami didelėmis grupėmis, o ne pavieniui, gausu zoomorfinių motyvų. Suskaičiuotos 68 stelos, 61 altorius, 3 sostai ir 68 kiti monumentai.
Apocalypto (garso takelis)

**Apocalypto** – amerikiečių kompozitoriaus James Horner 2006 m. sukurtas garso takelis, skirtas Melo Gibsono filmui apie majus – „Apokalipto“.

Garso takelio muzika sukurta kompozitoriaus James Horner, o vokalai – pakistaniečių dainininko Rahat Nusrat Fateh Ali Khan ir anglų muziko Terry Edwards. „Apocalypto“ yra trečiasis garso takelis, sukurtas bendradarbiaujant Horneriui ir Gibsonui. Ankstesni kompozitoriaus kūriniai sukurti Gibsono filmams „Žmogus be veido“ ir „Narsioji širdis“.

Kuriat garso takelį Horneris atsisakė chorinės muzikos, tačiau panaudojo platų arsenalą egzotiškų instrumentų: jūrinį trimitą, švedišką žievės trimitą, Ugandos žverių ragus, taip pat susintetintus garsus. „Apocalypto“ garso takelis įrašytas Londono „Abbey Road“ studijoje. Prie kūrimo prisidėjo pučiamųjų instrumentų specialistas Tony Hinnigan.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
William Matthew Flinders Petrie

**Viljamas Matijus Flindersas Pytris** (1853 m. birželio 3 d. – 1942 m. liepos 28 d.) – garsiausias anglų kilmės egiptologas.

## Gyvenimas

Flindersas gimsta Anglijoje 1853 m. birželio 3 d. pietryčių Londone (Maryon Raude, Čarltone, Kente), giminėje garsėjusioje keliautojais, atradėjais ir mokslininkais. Nuo mažens motinos buvo mokomas užsienio kalbų. Dalis iš tų kalbų senovinės ir vėliau labai pravers studijuojant egiptologija. Jis vaikšto po Londono muziejų, kuriame Egipto ekspozicijas žino mintinai.
Studijuodamas jis su tėvu tyrinėja Stoumhendžą.

Paskui susipažįsta su turtinga finansuotoja, kuri tampa jo drauge ir finansuoja jo kelionę į Egiptą. Gizoje jis atlieka matavimo darbus. Jo dėka buvo tiksliai išmatuota piramidžių aukštis, plotis, kraštinės bei pačios piramidės taisiklingumas. Jis išaiškina, kad Gizos piramidės nėra taisiklingos, nes yra pasuktos ir subalansuotos į tam tikras žvaigždes.
Pagaliau Pytris susidomi Egipto priešistore. Jo kasinėjimai Nagados ir Fajumo teritorijose duoda labai didelių pasiekimų.

Kasinėjant Nagadą randama daug kapų, kuriuose egiptiečiai laiduoti be balzamavimo, tiesiog suriesti duobėje. Randama daugybė puodų šukių bei kitokių artefaktų.
Kasinėjimai tesiami ir 1908 m. randamas didžiulis Nubų moters sarkofagas su puikiais laidojimo daiktais. Šalia sarkofago guli vaiko mumija tai ypač reikšmingas atradimas, nes paaiškėja, kad nubiai dažniai perimdavo egiptiečių papročius.
Vėliau ima kasinėti Šehelio saloje, kur randa faraonų atnašavimo stelas. Ksinėdamas Fajume, aptinka graikiškuosius – romėniškuosius sarkofagus, ant kurių viršaus ištapyti relistiniai mirusiųjų atvaizdai, nors patys jų kūnai buvo balzamuojami pagal senovės egiptiečių papročius.

Mirė 1942 m. liepos 28 d. Jeruzalėje.
Jo žmona Hilda Urlin (1871–1956) buvo pirmoji moteris egiptologė.

## Nuorodos
* William Matthew Flinders Petrie: The Father of Egyptian Archaeology, 1853–1942
Saladas (Buenos Airės)

**Saladas** (), **Pietų Saladas** (*Salado del Sur*) – upė Argentinoje, dagiausia Buenos Airių provincijoje. Prasideda Santa Fė provincijos pakraštyje, El Čanjaro ežere. Teka daugiausia į pietryčius pampos lygumomis. Įteka į Atlanto vandenyno Samborombono įlanką, ~170 km į pietus nuo Buenos Airių miesto.

Salado basinas yra svarbi žemės ūkiui sritis. Upės žemupyje įrengta kanalų sistema, įrengta keletas tvenkinių. Dažnai po liūčių kyla potvyniai. Prie Salado įsikūrę miestai: Chuninas, Roke Peresas, Cheneral Belgranas.

## Šaltiniai
Zakuleu

**Zakuleu** – (kičių kalba: *Saqulew*, vietine mamų kalba vadintas **Zac Tz’otz** – „baltoji žemė“) – poklasikinio laikotarpio aukštikalnių majų (mamių) miestas ir valstybė, buvusi dab. Gvatemalos pietuose.

## Istorija

Mamiai šiose teritorijose gyveno nuo gana senų laikų, o miesto vietoje pastovi gyvenvietė susiformavo apie V a. Jau klasikiniu laikotarpiu, veikiant šiaurėje esančiai Teotihuakano (o ne Majų) kultūrai, mieste susiformavo valstybingumas, buvo statomos piramidės.
 
Labiausiai miestas ir jo valdoma mamių valstybė suklestėjo poklasikiniu laikotarpiu (po X a.). Tuo metu mieste buvo pastatyta daug naujų statinių. Miestas tapo mamių šventąja vieta ir sostine.

XV a., gretimą kičių Kumarkacho karalystę valdant *K’iq’ab*' (~1435–~1475), mamių karalystė buvo įtraukta į kičių valstybės sudėtį. Tuo metu miestas ir įgavo kičišką Zakuleu pavadinimą. Po šio valdovo mirties, mamiai vėl išsilaisvino.

Jau tuo metu Zakuleu gyventojų skaičiumi lenkė kitas mamių miestas – *Xinabahul* (dab. Huehuetenango). Tačiau 1525 m., po Meksikos užkariavimo, Pedro de Alvarado pasiekus mamių teritoriją, šie iš savo miesto pasitraukė į įtvirtintą Zukuleu. Ten, vadovaujami *Kayb’il Balam* ėmė priešintis. Atmušus ispanus, šie apsupo tvirtovę ir po ilgalaikės apsupties mamiai pasidavė. Zakuleu buvo apleistas.

## Nuorodos
* Istorija ir nuotraukos
Mendosa (upė)

**Mendosa** () – upė vakarų Argentinoje, Mendosos provincijos šiaurėje. Upė prasideda Anduose, susiliejus Tupungato, Vakaso ir Kuevaso upėms, prasidedančioms Akonkagvos ir Tupungato kalnų papėdėse. Aukštupyje teka į šiaurės rytus U formos ledyniniu tarpukalnių slėniu. Už Uspaljatos pasuka į pietryčius, Potreriljoso slėniu kerta Prekordiljerą ir išteka į lygumą, teka Mendosos aglomeracijos pietiniu pakraščiu. Žemupyje pasuka į šiaurę ir įteka į Gvanakačės pelkynus, kurie jungiasi su San Chuano upe (Kolorado baseinas).

Mendosos upės vanduo naudojamas drėkinimui. Ties Potreriljosu patvenkta hidroelektrinės užtvanka. Upės aukštupys slenkstėtas ir mėgstamas plaukikų plaustais.

## Šaltiniai
Takalik Abachas

**Takalik Abachas** (majų k. **) – ikikolumbinio laikotarpio archeologinė radimvietė Gvatemalos pietvakariuose, Retalhuleu departamente. Tai viena iš keleto radimviečių, kuriai būdingi tiek majų, tiek olmekų kultūrų bruožai. Miestas klestėjo ikiklasikiniu ir klasikiniu laikotarpiu, nuo IX a. pr. m. e. iki X a. m. e. ir buvo svarbus prekybinis centras, prekiavęs su Kaminalchuju ir Čokola. Pagrindinės prekės buvo kakava ir obsidianas. Tyrimai atskleidė, jog Takalik Abachas yra viena didžiausių Ramiojo vandenyno pakrantės radimviečių su skulptūriniais monumentais.

Miestas buvo nepertraukiamai gyvenamas 2000 metų, o jo gyventojai ir dominuojanti kultūra keitėsi. Ikiklasikiniame laikotarpyje dominavo olmekų architektūra, Okosito stiliaus keramika. Ikiklasikinio laikotarpio pabaigoje iškilo šventyklos, pradedami raižyti majų glifai, naudojamas Majų ilgojo skaičiavimo kalendorius. Olmekų skulptūros pradėjo nykti, įsivyravo majų tradicijos. Klasikinio laikotarpio pradžioje pradėtos statyti stelos, būdingos Peteno regionui, keramikos stilius perėjo prie Solano, siejamo su majais kičiais. Vėliau miestą nusiaubė užkariautojai, tačiau dalis pastatų buvo atstatyta. Poklasikiniu periodu Takalik Abache apsigyveno kičiai.

Takalik Abacho archeologinė radimvietė užima 6,5 km² plotą. Yra išlikę ~70 statinių, tuzinas aikščių, išsidėsčiusių ant 9 terasų. Yra 2 kamuolio žaidimo laukai, 239 akmeniniai monumentai, jų tarpe stelos ir altoriai. Išlikusios vandentiekio sistemos liekanos.
Altun Ha

**Altun Ha** – senovinis majų miestas dabartiniame Belize, Belizo apygardoje, 80 km į šiaurę nuo Belizo miesto, netoli Karibų jūros kranto. Pavadinimas dabartine majų kalba reiškia „uolų karjeras“ (pagal gretimą *Rockstone Pond* kaimą), o senasis miesto pavadinimas nėra žinomas.

Archeologiniai tyrimai rodo, kad Altun Ha buvo įkurtas ~200 m. pr. m. e., tačiau pats miesto suklestėjimas prasidėjo klasikiniu majų laikotarpiu (200–900 m.). Tuo metu mieste gyveno apie 10 tūkst. gyventojų. Apie 900-uosius mūsų eros metus dalis didikų kapų buvo išplėšta, todėl galima daryti prielaidą, kad miestiečiai sukėlė revoliuciją prieš elitą. Dar amžių po to miestas buvo gyvenamas, tačiau didelės statybos nebevyko. Vėliau populiacija nunyko, XII a. miestas šiek tiek atsigavo, bet vėliau vėl sumenko iki mažo kaimelio.

Altun Ha archeologiniai tyrimai pradėti 1965 m. Yra išlikusi Mūro altorių šventykla, kurios aukštis 16 m. Iš svarbiausių radinių paminėtina nefritinė, sverianti 5 kg, majų saulės dievo Kinich Ahau galva.
Robotų fetišizmas

**Robotų fetišizmas** (**ASFR** arba **technoseksualumas**) – lytinis fetišizmas, kai jaučiama trauka humanoidiniams arba nehumanoidiniams robotams (sekso robotams) arba žmonėms, kurie elgiasi kaip robotai arba žmonėms, kurie yra apsirengę robotų kostiumus. Retesnė fantazija yra transformavimasis į robotą.

Technoseksualus galima skirstyti į dvi kartais persikertančias grupes:

* Pirmieji svajoja turėti jau sukurtą robotą partnerį, su kuriuo galėtų bendrauti ir/arba mylėtis. Robotas turėtų būti grynai dirbtinis kūrinys, dažnai sukurtas specialiai tam, kad tenkintų savo šeimininko fantazijas.

* Antra rūšis technoseksualų svajoja, kad juos ir/arba jų partnerį savanoriškai arba per prievartą paverstų į kiborgą. Dažniausiai fantazuojama apie patį transformacijos procesą.

Technoseksualų skoniai būna labai įvairūs. Dalį labiausiai jaudina metališkas blizgesys, robotiškas judėjimas ir garsai. Kiti trokšta visiškai žmogiško, sąmoningo roboto. Daliai labai svarbi yra galimybė nuimti nuo roboto odos dalis ar kitaip jį išardyti, o kitiems tai atrodo neskoninga.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* San Diego Union-Tribune: Harmony, The First AI Sex Robot
* Vice: The First Sex Doll Brothel in Europe
Hesdenas-Zolderis

**Hesdenas-Zolderis** – miestas šiaurės rytų Belgijoje, į šiaurę nuo Haselto. Zolderio rotušė, Šv. Pranciškaus mokykla ir ligoninė, Zolderio geležinkelio stotis, Meilanto pilis.

## Istorija

Miestas įkurtas 1977 m. sujungus Hesdeno ir Zolderio gyvenvietes. Iki XX a. pabaigos buvo gerai išvystyta kalnakasybos pramonė.

## Sportas

Mieste yra buvusi F1 automobilių trasa „Terlaemen“. Miestą iki 2006 m. atstovavo Koninklijke Heusden-Zolder futbolo klubas.

2019 m. mieste vyko 2019 m. pasaulio BMX čempionatas.
Hamė

**Hamė** – miestas vakarų Belgijoje, 23 km į pietvakarius nuo Antverpeno. Yra kelios bažnyčios, koplyčia, malūnas.

## Sportas
* KFC VW Hamme (futbolas)
Lyras

**Lyras** – miestas šiaurės Belgijoje, į pietryčius nuo Antverpeno. Išvystyta automobilių pramonė, gaminami „Van Hool“ autobusai. Stovi Šv. Gumaro bažnyčia, rokoko stiliaus rotušė, Šv. Margaritos bažnyčia (XVII a.).

## Sportas
### Futbolas
* K. Lierse SK
* K. Lyra TSV
Van Hool

**„Van Hool“** – Belgijos autobusų ir troleibusų gamybos bendrovė, įsikūrusį Lyre. Įkurta 1947 metais.

XXI a. pradžioje padėvėti „Van Hool“ miesto autobusai atvežti į Kauną, kursuoja miesto maršrutais. Šiauliuose kursuoja vienas "Volvo" suvdvejintas autobusas su "Van Hool" kėbulu.
Natūralizmas

**Natūralizmas** ( – įgimtas, gamtinis) – XIX a. paskutinių dešimtmečių dailės, teatro, literatūros srovė.

Vėlyvoji realizmo atmaina. Pagrindinis jos principas – objektyvus ir tikslus tikrovės vaizdavimas. Rašytojai natūralistai teigė, kad menininkas, vaizduodamas pasaulį, privalo moksliškai analizuoti ekonominius socialinius santykius, remtis stebėjimu ir dokumentais, veikėjų charakteriuose pabrėžti fiziologinius veiksnius (ypač paveldėjimą). Natūralistinėje literatūroje visai nevertinami dvasiniai dalykai – moralė, tikėjimas, joje vyrauja kovos už būvį, smurto, instinktų tenkinimo ir išsigimimo temos. Žmogus priklausomas nuo biologinės prigimties, gyvenimo atsitiktinimų, jo elgesį lemia įgimtos savybės, fizinė būsena. Veikėjų charakteriai atsiskleidžia per kalbą, kurioje gausu šiurkščių, net vulgarių posakių. Populiariausi žanrai – romanas, novelė, drama.

Vienas žymiausių natūralizmo atstovų – prancūzų rašytojas Emilis Zola. Dvidešimties romanų cikle „Rugonai Makarai“, remdamasis tiesioginiais aplinkos stebėjimais, tyrinėjimais bei dokumentais, jis parodo aplinkos ir paveldėjimo įtaką penkioms vienos giminės kartoms.

Lietuvoje natūralizmas neturėjo atstovų, išskyrus vieną kitą natūralistinį elementą kai kurių rašytojų kūriniuose.

Šiuolaikinei – populiariajai – literatūrai (detektyvams, meilės romanams) būdingi iškreipti natūralizmo bruožai. Iš esmės tai paviršutiniškas tikrovės vaizdavimas. Tikrovė, ypač neigiami gyvenimo reiškiniai – smurtas, narkomanija, ištvirkavimas – šiuolaikinėje literatūroje vaizduojama be gilesnio idėjinio įprasminimo, vien siekiant išlaikyti skaitytojo dėmesį.
Lomelis

**Lomelis** – miestas šiaurės Belgijoje, pasienyje su Nyderlandais, į pietus nuo Eindhoveno. Mieste yra didžiausios ne Vokietijoje esančios vokiečių karių kapinės. Veikia trys muziejai.

## Sportas
### Futbolas
* KFC Lommel SK (buvęs futbolo klubas);
* KVSK United Overpelt-Lommel
La Luvjeras

**La Luvjeras** – miestas pietryčių Belgijoje, tarp Monso ir Šarlerua. Buvęs kalnakasybos centras. Yra kelios bažnyčios. Centre esantys 4 kanalo keltuvai priskirti UNESCO pasaulio paveldui.

## Sportas
* UR La Louvière Centre futbolo klubas;
* RAA Louviéroise futbolo klubas;
* „Stade du Tivoli“ futbolo stadionas.
Ostendė

**Ostendė** – miestas šiaurės vakarų Belgijoje, prie Lamanšo sąsiaurio. Geležinkelio stotis. Yra jūrų muziejus, Šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia, nemažai paplūdimių.

## Sportas
1920 m. mieste vyko olimpinė buriavimo regata.

Miesto sporto komandos:
* KV Oostende (futbolas)
* BC Oostende (krepšinis)
* Hermes Volley Oostende (tinklinis)
Lietuvos chorų sąjunga

**Lietuvos chorų sąjunga** – Lietuvos kūrybinė visuomeninė organizacija, nuo 1989 m. veikianti Vilniuje, B. Radvilaitės g. 8.

## Veikla
Lietuvos chorų sąjunga vienija chorų vadovus, pedagogus, choristus ir kitus kūrybinius darbuotojus (170 narių, 2008 m.). Nuo 1991 m. Tarptautinės chorų organizacijos „Europa cantat“ narė. Sąjungai vadovauja prezidiumas.

Lietuvos chorų sąjunga plėtoja ir puoselėja chorinį meną, tęsia Lietuvos tautinės chorinės kultūros tradicijas. Rengia akcijas bei seminarus dirigentams, Lietuvos chorų konkursus (1995 m., 1998 m., 2002 m., 2006 m.), nuo 2001 m. kasmet – berniukų chorų festivalį.

Lietuvos chorų sąjungos Kauno skyrius, įkurtas 1995 m., mieste organizuoja tradicinius renginius:
* Bažnytinės chorinės muzikos festivalis – konkursas „Cantate Domino“
* Festivalis „Susitikime dainoj“
* Moterų chorų festivalis „Ave Maria“
* Kalėdinis – naujametinis koncertas „Pakelkim mes taurę linksmybės“
* Dainų šventė, vykstanti poriniais metais Dainų slėnyje 

## Prezidentai
* Arvydas Girdzijauskas – 1989-1992 m.
* Albinas Petrauskas – 1992–1995 m.
* Vytautas Miškinis – 1995-2017 m. 
* Rasa Gelgotienė – nuo 2017 m.

 
## Šaltiniai
Ruselarė

**Ruselarė** – miestas vakarų Belgijoje, į pietvakarius nuo Briugės. Išlikusi XVIII a. rotušė, pilis, dviračių muziejus.

## Sportas
* KSV Roeselare (futbolas)
Lokerenas

**Lokerenas** – miestas šiaurės vakarų Belgijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Gento. Geležinkelio stotis. Stovi Šv. Lauryno bažnyčia, rotušė.

## Sportas
* KSC Lokeren Oost-Vlaanderen (futbolas)
Omar Bongo

**Omar Bongo** (prieš tai buvęs *Albert-Bernard Bongo*, 1935 m. gruodžio 30 d. – 2009 m. birželio 8 d. Barselonoje) – Gabono prezidentas.

Šalies prezidentu jis tapo būdamas 31 metų ir buvo 4-tu jauniausiu Afrikos prezidentu. Po Fidelio Kastro pasitraukimo iš Kubos prezidento posto 2008 m. iki pat savo mirties Bongo buvo ilgiausiai šalies valdovo pareigas einančiu žmogumi pasaulyje, neskaitant monarchijų.

Omar Bongo gimė 1935 m. 12 vaikų šeimoje Levai – mieste netoli sienos su Kongu. Vėliau šis miestas buvo pervadintas į Bongovilį dėl Bongo įtakos ir darbo plečiant šį miestą. Baigęs mokslus jis įstojo į šalies kariuomenę, kurioje jis gavo pirmojo leitenanto pareigas šalies oro pajėgose.

## Politinė karjera

Po Gabono nepriklausomybės paskelbimo 1960 m. Bongo po truputį kilo politinės karjeros laiptais. Jis pradėjo dirbti su tuo metu prezidento pareigas einančiu Leon M'ba. 1964 m. šalies prezidentas buvo pagrobtas, o Bongo buvo laikomas karinėje bazėje šalies sostinėje, kol po dviejų dienų šalies prezidentas grįžo į savo postą.

1966 m. šalies prezidentas paskelbė Bongo šalies viceprezidentu. Po metų vykusiuose rinkimuose šalies prezidentas išliko savo poste, tad Bongo irgi toliau dirbo šalies prezidentūroje. Tais pačiais metais M’ba mirė, o nauju šalies prezidentu tapo Omar Bongo.

1973 m. Bongo priėmė islamo tikėjimą ir pakeitė savo vardą iš tuo tuo metu buvusio Albert-Bernard Bongo į Omar Bongo. 2003 m. prie savo pavardės Omaras naudoja ir Ondimba.

2003 m. buvo pakeistos konstitucijos nuostatos, kurios nurodė, kiek kadencijų šalį gali valdyti tas pats prezidentas. Nuo to laiko Bongo dingo visos kliūtys dalyvauti visuose iš eilės rinkimuose į šalies prezidentus. 2005 m. rinkimuose jis gavo 79,2 % žmonių balsų ir gavo teisę šalį valdyti dar 7 metus.

2009 m. gegužę Bongo suspendavo savo pareigas ir išvyko gydytis nuo vėžio į Ispaniją. Prezidentas birželio 8 d. mirė Barselonos ligoninėje.

## Šaltiniai
Bongovilis

**Bongovilis** () – nedidelis miestas Gabono pietryčiuose, Aukštutinės Ogovės provincijoje, netoli sienos su Kongo Respublika. Miestas anksčiau buvo vadinamas Levajumi, tačiau šalies prezidento Omar Bongo garbei buvo pervadintas. Šiame mieste jis gimė ir savo valdymo metais šį miestą labai išplėtė.

## Šaltiniai
Julienne Irwin

**Julienne Irwin** (g. 1993 m. kovo 14 d. JAV) – amerikiečių dainininkė iš Bel Airo (Maryland valstija), *[[America's Got Talent]]* finalistė.

Mokosi Harfordo Kristiano mokykloje. Pirmąkart scenoje pasirodė Niujorke su daina "HOW DO I LIVE". Muzikinio konkurso atrankos nariai vienbalsiai nutarė ją siųsti į Las Vegasą. Ten ji atliko dainą "At last", pusfinaliuose "Bless the Broken Road" Top 10 "Til I Can Make It On My Own", o Final 8 "Crazy". Didžiajame finale Julienne atliko dainą "What Hurts the Most" ir "Ower the rainbow".

## Citatos
„Aš gyvenu tik dėl country muzikos. Jei ji neegzistuotų didelė dalis mano gyvenimo būtų praleista“.

## Nuorodos
* Julienne Irwin svetainė
Centrinis gambitas

**Centrinis gambitas** – šachmatų debiutas, kurio ėjimai:

**1. e4 e5<br />2. d4 ed<br />3. c3**

Baltieji aukoja viena ar du pėstininkus, norėdami greitai išvesti figūras ir aplenkti juoduosius. Debiutas yra centro partijos variantas, tik vietoj **3.Vxd4** juodieji nusprendžia neišvesti valdovės į centrą ir bando vystyti lengvąsias figūras – žirgus arba rikius. Debiutas dažnai pereina į aštrų tęsinį – šiaurės gambitą (**1.e4 e5 2.d4 ed 3.c3 dc 4.Rc4 cb 5.Rxb2**), kuriame baltieji paaukoja du pėstininkus, tačiau išveda rikius, pavojingai nusitaikiusius į karaliaus sparną, kol juodieji nesivysto. Be šio tęsinio dar pasitaiko **3…dc 4.Žxc3**. Kartais juodieji atmeta gambitą, nekirsdami pėstininko ir atsakydami bet kuriuo kitu ėjimu, pavyzdžiui, **3…c5**, po ko seka **4. cd cd**. Dabar kirsti valdove nenaudinga, nes po **5.Vxd4 Žc6** juodieji laimi tempą, nes baltieji priversti traukti valdovę. Geriau žaisti **5.Žf3**, po ko neišvengiamai seka **6.Žxd4**.

Vis dėlto be ėjimo **3…dc** kiti ėjimai iš esmės nežaidžiami, nors pasitaiko **3…Ve7** bei **3…d5** (Kapablankos gynyba).

Ėjimas **3…Ve7** ardo baltųjų centrą: baltieji negali žaisti **4. cd**, nes po
**4…Vxe4** baltieji pėstininką praranda be kompensacijos. Negelbėja ir **4. Žd2**, nes po **4…cd** juodieji privalo kirsti pėstininku ir nekontroliuoja centro. Abejotinas ir **4. f3**. Įdomus ėjimas – **4. Ve2**, toliau žaidžiant gambito stiliumi. Vis dėlto geriausias ėjimas – **4. Vxd4**, neturint centro kontrolės, bet išvengiant pėstininkų praradimų.

Ėjimas **3…d5** nėra populiarus, bet žaistinas. Šis ėjimas vadinamas Kapablankos gynyba, trečiojo pasaulio čempiono Ch. R. Kapablankos garbei. Kapablanka savo knygoje „Šachmatų vadovėlis“ nurodė ėjimą **3…d5** kaip paprasčiausią tęsinį pradedantiesiems. Po šio ėjimo paprastai tęsiama **4. ed Vxd5 5. cd Žc6 6. Žf3**.

Centrinis gambitas buvo žaidžiamas tokių atakuojančių meistrų kaip Aliochinas, Maršalas, Blekburnas ar Mizesas, tačiau nuo 1920-ųjų debiuto populiarumas išblėso. Pastaruoju metu ši pradžia aukšto lygio žaidime žaidžiama labai retai.
Italijos tarptautiniai santykiai

Italija buvo viena Europos Sąjungos įkūrėjų. 1955 m. šalis įstojo į Jungtinių Tautų Organizaciją. Italija taip pat laikoma svarbia ir stipria NATO nare. 1975 m. Italija drauge su kitomis šalimis įkūrė vadinamą G8 sąjungą (be Italijos šią sąjungą sudaro Prancūzija, Vokietija, Didžioji Britanija, Rusija, Kanada, JAV ir Japonija). Kiekvienais metais paeiliui viena šalis narė yra atsakinga už visus sąjungos veiksmus.

Italija palaiko glaudžius ryšius su Jungtinių Tautų Organizacija ir padeda jai įvairiuose kraštuose. Tarkim Italijos kariai padeda išlaikyti ramybę Somalyje, Mozambike ir Rytų Timore. 2003 m. Italija išsiuntė 2000 savo karių į Afganistaną. 2006 m. rugpjūtį Italija išsiuntė apie 2500 savo karių į Libaną.
Ažukalnis

**Ažukalnis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 1,5 km į pietryčius nuo Degučių. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,84 km, plotis iki 0,31 km. Altitudė 149,3 m. Krantai žemi, pietuose ir šiaurės vakaruose – pelkėti. Ežerą supa iš visų pusių miškas (Gražutės miškas). Pietuose įteka bevardis upelis. Šiaurėje išteka upelis link Antalieptės HE tvenkinio. Ažukalnis įeina į Gražutės regioninį parką.

## Šaltiniai
Trūkstama dėlionės dalis

**Trūkstama dėlionės dalis** – matematinė optinė apgaulė, susidedanti iš dviejų geometrinių figūrų derinių. Atrodo, kad abu deriniai suformuoja 13×5 dydžio stačius trikampius, bet viename jų yra 1×1 dydžio skylė. Kadangi figūrų deriniai yra sudaryti iš identiškų dalių, jų užimami plotai turėtų būti lygūs, todėl kyla klausimas, iš kur atsiranda skylė.

Manoma, kad šį konkretų galvosūkį-iliuziją išrado Niujorko magas mėgėjas Paulas Curry 1953 m.

## Paaiškinimas

Keturios figūros (geltona, raudona, mėlyna ir žalia) iš tikrųjų užima 32 langelių plotą, bet trikampis yra 13 langelių pločio ir 5 langelių aukščio, taigi atrodo, kad plotas turėtų būti S=\frac{13\cdot5}{2}=32,5.

Paslaptis tame, kad mėlyno trikampio kraštinių santykis yra 5:2 (=2.500:1), o raudono 8:3 (≈2.667:1). Todėl abu figūrų deriniai iš tikro nėra taisyklingi trikampiai - vieno įžambinė yra išlenkta į viršų, o kito - į apačią. Kadangi išlenkimas yra tik maždaug 1/28 langelio, pamatyti jį yra sunku. Bet įsižiūrėjus į tašką, kur raudonas trikampis liečiasi su mėlynu ir palyginus jį su tuo pačiu tašku kitoje figūroje, matyti, kad pirmajame trikampyje įžambinė eina šiek tiek žemiau langelių linijos, o antrajame - šiek tiek aukščiau.

## Taip pat skaitykite
* Paradoksas

## Šaltiniai
Rusiškoji partija

**Rusiškoji partija** (kartais vadinama **Petrovo gynyba**) – šachmatų debiutas, kurio ėjimai:

**1.e4 e5<br />2.Žf3 Žf6**

Šį debiutą pirmasis populiarino Aleksandras Petrovas XIX a. viduryje. Debiutą juodaisiais žaidė didmeistriai Anatolijus Karpovas, Arturas Jusupovas, Frenkas Maršalas, Vladimiras Kramnikas ir Haris Pilsberis

## Tęsiniai

Baltieji turi keturis populiariausius tęsinius:
* **3. Žc3**, dažniausiai pereina į keturių žirgų debiutą arba trijų žirgų debiutą
* **3. Rc4**, taip pat neretai pereina į keturių žirgų debiutą
* **3. Žxe5** – klasikinis variantas
* **3. d4** – Šteinico variantas

Dažniausias tęsinys – **3. Žxe5**, taip pat neretai pasitaiko **3. Žc3**. Kiti du variantai žaidžiami nedažnai.

### 3.Žc3

Jei baltieji gina užpultą karaliaus pėstininką ėjimu **3. Žc3**, juodieji dažnai perveda šį debiutą į keturių žirgų debiutą ėjimu **3…Žc6** arba žaidžia **Petrovo trijų žirgų partiją**, eidami **3… Rb4**.

### 3. Rc4

Kita galimybė yra **3. Rc4 Žxe4 4. Žc3** (Bodeno-Kieserickio gambitas). Juodieji gali priimti gambitą žaisdami **4…Žxc3 5. dxc3 f6**. Vėliau juodieji dažnai daro ėjimą trumpąją rokiruotę. Kiek agresyvesnis ėjimas – **6.Žh4** ruošiant greitą puolimą prieš juodųjų karalių.

### 3. Žxe5
**3. Žxe5** yra klasikinis variantas. Po **3. Žxe5** juodieji neturėtų žaisti **3… Žxe4?**, nes po **4. Ve2** baltieji įgyja materialinę persvarą (**4…Žf6?? 5. Žc6+** ir juodieji pralošia valdovę, o po **4… d5 5. d3 Ve7 6. de Vxe5 7. ed** juodieji praranda pėstininką.), arba gauna gerą poziciją (**4…Ve7 5. Vxe4 d6 6. d4 f6 7. Žc3 de 8. Žd5 Vd6 9. Rf4 Žd7 10. 0-0-0** ir baltieji turi didelį pranašumą). Todėl vietoj **3…Žxe4?** dažniausiai žaidžiama **3…d6**. Juodieji turi traukti žirgą.
* **4. Žc4** – Paulseno variantas
* **4. Žd3** – Karklinso ataka
* **4. Žxf7?!** – Kochreno gambitas

Vietoj išvardintų variantų baltieji dažnai atsitraukia atgal, žaisdami pagrindinį tęsinį **4. Žf3 Žxe4 5. d4 d5 6.Rd3**. Taip pat baltieji gali žaisti **5. Ve2 Ve7 6. d3.**. Taip pat galimas atsakas yra **5.c4**, vadinamas **Kaufmano ataka**. Šį variantą studijavo Paulis Keresas.

### 3. d4
Viljamas Šteinicas propagavo ėjimą **3. d4**. Po **3… ed 4. e5** (**4. Rc4** perveda į rikio debiutą) tęsiama **4…Žxe4 5. Vxd4 d5 6. ed Žxd6 7. Žc3 Žc6 8. Žf4** ir žaidimas lygus. Po kito nukirtimo **3…Žxe4 4. Rd3 d5 5.Žxe5**, dažniausi atsakymai **5…Žd7** arba **5…Rd6** suteikia apylygius šansus.

## ECO lentelė
Šachmatų debiutų enciklopedijoje rusiškosios partijos kodai yra C43 (variantui **3. d4 ed 4. e5 Že4 5. Vxd4**) bei C42 visiems kitiems tęsiniams.
Babrukas

**Babrukas** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, Trakų miesto pietinėje dalyje, Trakų istoriniame nacionaliniame parke. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1,52 km, plotis iki 0,51 km. Altitudė 149,8 m. Gylis siekia 17 m. Ežeras rininės kilmės. Yra 0,15 ha plotą užimanti salelė. Krantai žemi, daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Ežero pakrantėse įsikūrę Trakų miesto dalys Babriškė ir Naujasodis. Iš Babruko išteka upelis į Olaukos ežerą (Totoriškių ežero baseinas).

Ežero pietiniame krante įsikūręs Babriškių kaimas. Rytine pakrante eina kelias . Prie ežero veikia 3 kaimo turizmo sodybos, viešbutis.

2011 m. iš dalies ežero išvalytas dumblas, sutvarkytos ežero pakrantės.

## Šaltiniai
Zooropa

**Zooropa** – aštuntasis studijinis airių roko grupės U2 albumas, išleistas 1993 m. liepos 5 d.

## Dainos

### Albumo dainos
# „Zooropa“ – 6:31
# „Babyface“ – 4:01
# „Numb“ – 4:20
# „Lemon“ – 6:58
# „Stay (Faraway, So Close!)“ – 4:58
# „Daddy’s Gonna Pay For Your Crashed Car“ – 5:20
# „Some Days Are Better Than Others“ – 4:17
# „The First Time“ – 3:45
# „Dirty Day“ – 5:24
# „The Wanderer“  *(kartu su Johnny Cash)*  – 5:41

### Singlai
# „Numb“
# „Lemon“
# „Stay (Faraway, So Close!)“

## Pozicijos ir pardavimai

## Atlikėjai

### U2
* Bono – pagrindinis vokalas, pridėtinė gitara
* The Edge – gitara, pianinas, sintezatorius, palaikantis vokalas, pagrindinis vokalas („Numb“)
* Adam Clayton – bosinė gitara
* Larry Mullen Jr. – būgnai, mušamieji, palaikantis vokalas („Numb“)

### Kiti
* Brian Eno – sintezatorius, pianinas, palaikantis vokalas
* Johnny Cash – pagrindinis vokalas („The Wanderer“)

## Nuorodos
* Zooropa – informacija apie albumą, dainų žodžiai ir kt.
Balčių ežeras

**Balčių ežeras, Baltys** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,67 km, plotis iki 0,46 km. Altitudė 161,9 m. Vidutinis gylis siekia 8,1 m, giliausia vieta – 22,5 m. Kranto linija vingiuota, 4 km ilgio; krantai sausi, gan statūs. Ežerą supa dirbamos kalvos, o pietuose ir rytuose dunkso Balčių ir Minčios miškai ir telkšo pelkė. Balčių ežeras nenutekantis, priklauso Minčios upelio baseinui (Žeimenos baseinas).

Prie ežero įsikūrę Antabaltės, Liūniškių bei Balčių kaimai. Šiaurės vakarinėje pakrantėje stūkso Antabaltės piliakalnis. Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Baldonas

**Baldonas** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajono rytuose, 8 km į pietryčius nuo Kurklių, paribyje su Molėtų rajonu. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,07 km, plotis iki 0,25 km. Altitudė 123,2 m. Krantai aukšti, apaugę miškeliais, tik ežero galai, kur įteka ir išteka upeliai, žemi ir pelkėti. Šiaurės vakaruose įteka Keršos upelis (iš Keršių ežero), pietryčiuose išteka Baldonė link kito už 25 m telkšančio Baldono ežero (Šventosios baseinas). Priklauso Baldono geomorfologiniam draustiniui.

Baldono ežero rytinėje pakrantėje įsikūrę Dapkūniškių ir Pabaldonės kaimai.

Ežerėvardis *Baldőnas* kildinamas nuo žodžio *bala* („stovintis vanduo, šlapynė“, plg.  „užakęs ežeras“). Sąsaja su *baldyti, bildenti* („belsti“) laikoma mažiau įtikinama.

## Šaltiniai
Lietuvių frontas

**Lietuvių frontas** (**LF**) – pogrindinė antinacinė ir antisovietinė organizacija veikusi Lietuvoje ir užsienyje.

## Istorija
Lietuvių frontas – pirma pogrindinė antinacinė organizacija Lietuvoje, įkurta 1941 m. po to, kai Laikinoji vyriausybė buvo priversta nutraukti veiklą.

LF branduolį sudarė Lietuvos nepriklausomybės idėjų įgyvendinimui atsidavę Lietuvos aktyvistų fronto (LAF) nariai: prof. Juozas Ambrazevičius-Brazaitis, Adolfas Damušis ir kiti, daugiausia vadinamųjų jaunųjų katalikų aplinkos žmonės. Visose apskrityse buvo kuriamos LF grandys.

1942 m. pradėta organizuoti LF karinį padalinį „Kęstutis“. Šis padalinys turėjo tapti pagrindu Lietuvos kariuomenei atkurti. Tačiau 1944 m., Povilui Plechavičiui formuojant Vietinę rinktinę, LF parėmė jos organizavimą savo žmonėmis. „Kęstutis“, kaip atskiras vienetas, kovose nedalyvavo.

Viena pagrindinių priemonių LF politikai įgyvendinti buvo pogrindinė spauda. LF leido du skirtingo konfidencialumo laipsnio leidinius – „Lietuvių fronto biuletenį“ ir „Į Laisvę“. „Lietuvių fronto biuletenis“ buvo skirtas tik LF vadovaujančioms grandims. „Į laisvę“ spausdintas dideliu tiražu (10 tūkst. ir daugiau) ir skirtas plačiajai visuomenei.

Po nelengvų derybų su kitomis pogrindinėmis organizacijomis, 1943 m. pavyko sudaryti bendrą pasipriešinimo veiklą koordinuojantį organą – Vyriausiąjį Lietuvos išlaisvinimo komitetą (VLIK).

1944 m. nacių įvykdytas VLIK’o ir Vietinės rinktinės likvidavimas, emigracija į Vakarus bei prasidėję NKVD suėmimai LF organizuotą veikimą Lietuvoje baigė. Daug LF narių vėliau tęsė kovą įvairiose kitose pasipriešinimo struktūrose - Lietuvos partizanų gretose ir emigracijoje.

Svarbus LF suvažiavimas įvyko 1948 sausio 24–25 Bad Cannstatt'e, Vokietijoje. Susirinkimas apjungė už Lietuvos sienų atsidūrusius rezistentus, kurie Lietuvoje priešinosi okupaciniams režimams. Jame buvo aptarta pasaulio politinė padėtis ir numatyta būsimos, atstatytos Lietuvos politinė sąranga. 

Po šio suvažiavimo, Vokietijoje dar buvo išleisti trys „Į Laisvę“ numeriai: Nr. 2 (36) – 1948 m. birželio 2 d. ir Nr. 3 (37) – 1948 m. rugsėjo 10 d. Kitas „Į Laisvę“ numeris – 1 (38) – išėjo jau JAV 1953 m. gruodžio 1 d.

## Literatūra
* Lietuvių frontas: lietuvių frontas vokiečių okupacijos metais (sud. Mindaugas Bloznelis). - Kaunas: „Į laisvę“ fondo Lietuvos filialas, 2008.
** D. 1. - 2008. - 424 p. - ISBN 978-9986-541-24-0

## Papildomam skaitymui

* Lietuvių fronto suvažiavimo 1948 m. sausio 24–25 d. protokolas, „Nepriklausomybės sąsiuviniai“ , LRT.lt 2015.09.08 13:45

## Šaltiniai
*
Pop (albumas)

***Pop*** – devintasis studijinis airių roko grupės U2 albumas, išleistas 1997 m. Jį sudaro 12 dainų, šešios iš jų išleistos kaip singlai.

## Apie albumą
Albumas paveiktas techno ir elektroninės šokių muzikos. Jį pristatyti surengtas „PopMart Tour“ koncertinis turas, kurio metu nufilmuotas koncertinis filmas „PopMart: Live from Mexico City“. Po *[[October (albumas)|October]]*, tai mažiausiu kopijų skaičiumi parduotas U2 albumas.

## Dainos

### Albumo dainos
Visoms albumo dainoms muziką sukūrė U2, žodžius parašė Bono ir The Edge
# "Discothèque" – 5:19
# "Do You Feel Loved" – 5:07
# "Mofo" – 5:46
# "If God Will Send His Angels" – 5:22
# "Staring at the Sun" – 4:36
# "Last Night on Earth" – 4:45
# "Gone" – 4:26
# "Miami" – 4:52
# "The Playboy Mansion" – 4:40
# "If You Wear That Velvet Dress" – 5:14
# "Please" – 5:10
# "Wake Up Dead Man" – 4:52

### Singlai
# "Discothèque"
# "Staring at the Sun"
# "Last Night on Earth"
# "Please"
# "If God Will Send His Angels"
# "Mofo"

## Pozicijos ir pardavimai

## Atlikėjai

### U2
* Bono - pagrindinis vokalas, pridėtinė gitara 
* The Edge - gitara, klavišiniai, palaikantis vokalas
* Adam Clayton - bosinė gitara
* Larry Mullen Jr. - būgnai, mušamieji

## Nuorodos
* Pop - informacija apie albumą, dainų žodžiai ir kt.
Baltas (Zarasų r., prie Zarasaičio)

**Baltas** (antrasis) – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, Zarasų miesto pietrytinėje dalyje. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,8 km, plotis iki 0,56 km. Altitudė 129,9 m. Krantai statūs, aukšti. Šiaurėje ir rytuose prie ežero prieina Magučių miškas. Šiaurės vakaruose protaka jungiasi su Zarasaičio ežeru ir yra laikomas to ežero dalimi. Priklauso Laukesos baseinui. Pietrytinėje pakrantėje įsikūręs Magučių kaimas.

## Taip pat skaitykite
* Baltas (Zarasų r., prie Laukeso)

## Šaltiniai
Baltas (Švenčionių r.)

**Baltas** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į rytus nuo Labanoro, Labanoro regioniniame parke. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 3,38 km, plotis iki 0,29 km. Altitudė 147,6 m. Giliausia ežero vieta yra centre ir siekia 15,4 m. Ežeras rininės kilmės, kranto linijos ilgis 7,6 km. Krantai statūs, aukšti, apaugę Labanoro girios pušynais. Kranto linija vingiuota, rytinis ežero galas jungiasi Vartų sąsiauriu. Dugnas padengtas dumblingu sapropeliu ir dumblingomis gėlavandenėmis klintimis, yra daubų. Atabradas smėlingas. Pietvakariuose išteka Žeimenos intakas Luknelė. Ežero pratakumas 41 % per metus.

Į pietus nuo Balto ežero įsikūręs Pažemio kaimas. Rytinėje ežero pakrantėje įrengta stovyklavietė.

## Šaltiniai
Šlapimas (Švenčionys)

**Šlapimas** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 1 km į pietus nuo Labanoro. Įeina į Labanoro regioninį parką. Per kaimą eina Labanoro-Inturkės kelias bei kelio atšaka į Pašekštį. Į rytus nuo kaimo telkšo Labanoro ežeras.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs iš žodžio  – „drėgnumas, drėgmė“, t. y. drėgnoje vietoje esanti gyvenamoji vieta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Karol Górski

**Karolis Gurskis** (*Gorskis*, , 1903 m. balandžio 30 d. Odesa – 1988 m. gruodžio 11 d. Torunė) – Lenkijos istorikas medievistas, habilituotas daktaras, Lenkijos mokslų akademijos narys korespondentas.

## Biografija
1925 m. baigė Jogailos universitetą. 1933-1973 m. dėstė Poznanės ir Torunės universitetuose. 1933 m. habilituotas daktaras. 1951 m. Lenkijos mokslų akademijos narys korespondentas. Nuo 1956 m. profesorius.

Tyrinėjo Prūsijos, Vokiečių ordino, Rytų Pamario istoriją. Neigė ordino kaip vienuolių karinės organizacijos teisę kurti valstybę, smerkė smurtu ir klasta jo vykdytą prūsų ir kitų baltų žemių užkariavimą bei kolonizavimą, grobikiškus karus su Lenkija ir Lietuva. Spaudai 1948 m. parengė šaltinių publikacijų apie Prūsos pasidavimą Lenkijai ir kitus veikalus. Jo veikalų bibliografija, apie 600 pozicijų, paskelbta knygoje *W kręgu stanowych i kulturowych preobrażeń Europy Pólnocnej* (Šiaurės Europos luominių ir kultūrinių permainų sūkuryje), 1988 m.

## Bibliografija
* XV a. Prūsų istorijos fragmentai (*Fragmenty dziejów Prus w XV wieku*), 1937 m.
* Kryžiuočių valstybė Prūsijoje (*Państwo Krzyżackie w Prusach*), 1946 m.
* Teutonų ordinas. Apie Prūsijos valstybės kilmę (*L'Ordine teutonico. Alle orģgini dello stato prussiano*), italų k. 1971 m.; lenkų k. 1977 m.
* Kryžiuočių valstybės istorijos studijos ir apybraižos (*Studia i szkice z dziejów państwa Krzyżackiego*), 1986 m.
* Krikščioniškasis dvasingumas (*Duchowość chrześcijańska*), 1978 m.
* Dvasingumo istorijos Lenkijoje apybraiža (*Zarys dziejów duchowości w Polsce*), 1986 m.
* Karališkosios Prūsijos luomų aktai (Akta Stanów Prus Królewskich), parengė, 4 t. 1955-1967 m.
* Janas Dlugošas. Prūsų vėliavos (*Banderia Prutenorum Jana Dlugosza*), parengė, 1958 m.
* Karališkoji ir Kunigaikštiškoji Prūsija XV ir XVI amžiuje (*Prusy Królewskie i Książęce w XV i XVI wieku*), parengė, 1971 m.

## Literatūra
* Karol Górski. Człowiek i uczony. Wydawnictwo Naukowe Uniwersytetu Mikołaja Kopernika, 1999, ISBN 83-231-1031-X

## Šaltiniai
Abšalomas

**Abšalomas**, arba **Absalomas** () – mylimiausias Izraelio karaliaus Dovydo sūnus, kuris sukilo prieš tėvą, norėdamas iš šio paveržti sostą. Dovydo žmonės Efraimo miške Abšalomo kariuomenę sumušė. Abšalomas mėgino pabėgti raitas ant mulo, tačiau galva įstrigo tarp ąžuolo šakų, o mulas, ant kurio Abšalomas jojo, pabėgo. Dovydo kariuomenės vadas Joabas, nepaisydamas karaliaus įsakymo palikti Abšalomą gyvą, įsmeigė į Dovydo sūnaus širdį tris ietis. Abšalomo kūnas buvo įmestas į gilią duobę miške, ant jo sukrauta didelė akmenų krūva.

## Šaltiniai