open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Punsko senųjų kapinių koplyčia

**Punsko senųjų kapinių koplyčia** – laidojimo koplyčia, stovinti Lenkijoje, Seinų apskrityje, Punske, 0,5 km į pietryčius nuo Punsko bažnyčios, netoli Lietuvių kultūros namų, senosiose Romos katalikų kapinėse. Koplyčia stovi senesnėje, rytinėje kapinių dalyje. Senosios kapinės neveikia apie 100 metų, pažymėtos lietuvišku atminimo akmeniu. Kapinių teritorija užima daugiau kaip 1 ha plotą, išlikę vos 5 antkapiai, o du su lietuviškais įrašais saugomi Juozo Vainos muziejuje. Koplyčioje yra palaidota fundatoriaus Ciemnolonskio šeimos narių, bažnyčios statytojas. 

Maršalka Ciemnolonskis koplyčią pastatė XIX a. pradžioje savo mirusios žmonos kapo vietoje. Spėjama, kad fundatoriui esant gyvam, koplyčia buvo jo šeimos laidojimo vieta. Žinoma, kad jos rūsyje palaidoti Mockavos ekonomijos komisaro sūnus Juzefas Klopotovskis, miręs 1814 m.,  Ana Narbutova, Kurliandijos kariuomenės leitenanto našlė, mirusi 1815 m., kunigas Bieniaševičius. Kapinių koplyčioje palaidotas ir Punsko bažnyčios statytojas klebonas Kazimieras Jonkaitis (1835–1881).

1970 m. kunigo Ignoto Dzermeikos rūpesčiu koplyčia buvo suremontuota, aplink visą kapinių plotą pasodinta topolių, kurie vėliau iškirsti dėl teršiamos aplinkos.

Kapinių koplyčios statinys sumūrytas iš plytų, tinkuotas.  Grindys išlietos cementu. Prie pietos ant grindų yra kunigui K. Jonkaičiui skirta atminimo lenta. Daugiau jokių laidojimo pėdsakų neišlikę. Šalia koplyčios, į bažnyčios pusę, palaidotas 1920 m. lapkričio 20 d. senosiose kapinėse lenkų sušaudytas lietuvių savanoris ir šaulys Jonas Murauskas iš 
Vaitakiemio.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Stare cmentarze w Puńsku i Burbiszkach *danielpaczkowski.blogspot.com*
Ricky Chanda

**Rikis Čanda** (; g. 2005 m. gegužės 5 d.) – Zambijos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo šalies jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje, o vėliau futbolininkas persikėlė į Europą. Atstovavo Žešuvo „Stal“ jaunimo ekipoms (Lenkija).

2024 m. atvyko į Lietuvą. 2024 m. birželio 5 d. pranešta, kad pasirašė sutartį su FK Riteriai.

2024 m. birželio 14 d. debiutavo Pirmos lygos rungtynėse prieš FK Nevėžis. varžvai nugalėjo minimaliu rezultatu 1-0.

2024 m. birželio 22 d. pelnė pirmąjį savo įvartį Pirmos lygos rungtynėse prieš FK Be1. „Riteriai“ nugalėjo minimaliu rezultatu 2-1.

2025 m. vasario mėn. tapo žinoma, kad atstovaus Talino „Nomme United“ (Estija).

## Statistika
; A lygos statistika

## Pasiekimai
; Su FK Riteriai 
*  **Pirmos lygos nugalėtojas (1):** 2024 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
FC Syunik

**„Siuniko“ futbolo klubas** arba trumpai **Syunik** – Armėnijos futbolo klubas iš Siuniko.

## Istorija
2023–2024 m. sezone rungtyniavo Pirmoje lygoje. Užėmė antrą vietą ir kovojo pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į stipriausią šalies divizioną.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
* Šaltiniai: 

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Sandomiro konfederacija

**Sandomiro konfederacija** – Abiejų Tautų Respublikos karalių Augustą II Stiprųjį remianti, prieš Švediją nukreipta Abiejų Tautų Respublikos didikų konfederacija. Konfederacija buvo įkurta Sandomiro mieste (Lenkija) 1704 m. gegužės 20 d. įvykusiame bajorų susirinkime. Konfederacija buvo reakcija į Rusijos remiamą Varšuvos konfederaciją. Sandomiro konfederacijos vadovu (maršalka) buvo išrinktas vienas jos pradininkų vokiečių kilmės LDK karinis ir politinis veikėjas, ištikimas Augusto II šalininkas Stanislovas Ernestas Denhofas.

Sandomiro konfederacijos nariai karu su Augustu II, remdamiesi ATR ir Rusijos Narvos sutartimi faktiškai delegavo Rusijai dalį ATR suverenių funkcijų.

Konfederacija egzistavo iki 1717 m.; buvo išformuota Nebyliojo Seimo nutarimu.

Konfederacijos nariai daugiausia buvo Mažosios Lenkijos bajorai, rėmę Saksonijos kurfiurstatą, kurio valdovas Augustas II taip pat buvo išrinktas Abiejų Tautų Respublikos karaliumi. Konfederacijos suformavimas sukėlė trejus metus trukusį pilietinį karą tarp Rusijos ir Švedijos remiamų ATR didikų stovyklų – Sandomiro ir Varšuvos konfederacijų. Pradžioje Švedijos remiama pusė turėjo pranašumą, Varšuvos konfederacija laimėjo ATR pilietinį karą (1704–1706 m.), kuris baigėsi Altransštato sutartimi (1706 m. spalio 13 d.). Tačiau po Švedijos pralaimėjimo Didžiajame Šiaurės kare Rusijos remiama pusė atsigavo, nugalėjo ir Augustas II 1709 m. sugrįžo į ATR sostą.

## Literatūra

* (LA) *Actum in Castro Sandomiriensi Sabbatho ante festvm sanctorvm Viti & Modesti martyrvm proximo, anno Domini millesimo septingentesimo quarto*. s. n., s. l. n. a.
* (PL) *Historia Polski. Kalendarium dziejów: 1655–1887*, t. 2, red. A. Nowak, Kraków 2010.
* (RU) История СССР с древнейших времен до наших дней: в двух сериях : 12-ти т. / АН СССР, Ин-т истории; гл. ред. совет: Б. Н. Пономарев (пред.), В. М. Хвостов (зам.пред.) [и др.]. – М. : Наука, 1966–1980. т.3.
* (PL) *[https://web.archive.org/web/20160304110532/http://www.wbc.poznan.pl/dlibra/docmetadata?id=oai%3Awww.wbc.poznan.pl%3A76736&from=http%3A%2F%2Ffbc.pionier.net.pl Konfederacya Generalna Stanów Koronnych y W. X. Litt: na Ziezdzie Walnym, pod Sandomirzem] postanowiona*. wbc.poznan.pl.
* (PL) Konopczyński, W., *Dzieje Polski nowożytnej*, wyd. 4 krajowe, Warszawa 1999.
* (DE) Gotthold Rhode. *Geschichte Polens. Ein Überblick. 3.*. Verbesserte Auflage. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 1980, .
* (PL) Rostworowski, E., *Historia powszechna. Wiek XVIII*, wyd. 6, Warszawa 1998.
* (EN) Stone, Daniel, *[http://books.google.se/books?id=LFgB_l4SdHAC&pg=PA370&lpg=PA370&dq=Sandomierz+Confederation&source=bl&ots=QkBJUBIklC&sig=GiJCX4vgwbaHZiC1VqLedaFy5lk&hl=sv&sa=X&ei=HqC5U4--C6fOygPgz4CIAw&ved=0CF0Q6AEwBw#v=onepage&q=Sandomierz%20Confederation&f=false The Polish-Lithuanian State, 1386–1795]*. „4“. University of Washington Press. p. 252.
* (PL) Wojciech Kriegseisen, Samorząd szlachecki w Małopolsce w latach 1669–1717, Warszawa 1989.

## Išnašos
Vilkiškių dvaras

**Vilkiškių dvaras** – buvęs dvaras Vilkiškių kaime (Šalčininkų rajonas), kairiajame Merkio krante. Rūmai – stačiakampis vienaukštis pastatas, iškilęs ant aukštos akmeninės pamūrės. Dvare įsikūręs Šalčininkų turizmo informacijos centras, prie Merkio įrengta poilsiavietė. Pirmas dvaro aukštas skirtas ekspozicijoms, seminarams, edukacinei veiklai, veikia administraciniai kabinetai. Aplink dvarą yra valstybės saugomas peizažinis parkas (3,3 ha), kuriame yra liepų ir ąžuolų alėjos, didingi maumedžiai.

## Istorija

Medinės architektūros dvarą Merkio slėnyje 1847 m. pastatė bajorai Dmochovskiai. Jie dvaro rūmus papuošė mezoninu su dviaukščiu portiku. Kiekvienas aukštas buvo paremtas kolonomis, į namus vedė platūs laiptai, nuo langų kaskadomis krito mediniai raižiniai. Rūmus juosė parkas su liepų ir ąžuolų alėjomis, didingais maumedžiais. Už dalyvavimą 1863 m. sukilime caro valdžia Dmochovskių dvarą konfiskavo.

Po II pasaulinio karo dvare veikė Vilkiškių pagrindinė mokykla, uždaryta 2008 m. Vėliau, apie 2022 m. dvaras restauruotas. 2024 m. kovo 6 d. ryte dvaras užsidegė.

## Architektūra

Dvaro rūmai pasižymi istorizmo laikotarpio medinės architektūros bruožais. Tai stačiakampio plano pastatas, kurio centrinėje dalyje virš stogo iškeltas dvipusis mezoninas. Pagrindiniame (pietvakarių) fasade – atviras dviaukštis prieangis su mezonino dalyje įrengtu balkonu. Stoge – tūriniai švieslangiai, strategiškai apšviečiantys pastogėje įrengtas erdves.

## Galerija

Vilkiškės 2024c.jpg
Vilkiškės 2024e.jpg
Vilkiškės 2024g.jpg
Vilkiškės 2024k.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vilkiškių dvaro sodyba (Salcininkai.lt)
* Vilkiškių dvaro rūmų atgimimas (Niekonaujo.lt)
* Mediniai Lietuvos dvarai. Vilkiškių dvaras (Youtube.com)
From Out of Nowhere

**From Out of Nowhere** – keturioliktasis britų roko grupės „Electric Light Orchestra“ studijinis albumas (bei antrasis, kai grupė vadinama „Jeff Lynne's ELO“). Tai – paskutinis grupės darbas, kuriame groja klavišininkas Richard Tandy, miręs 2024 m. gegužę. Albumui pristatyti išleisti du singlai: „From Out of Nowhere“ ir „Time of Our Life“.

Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo komerciškai sėkmingas. Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota per 21 tūkstantis kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, tapdamas ketvirtuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Kūrybinė grupė
* Jeff Lynne – vokalas, gitara, bosinė gitara, pianinas, būgnai, klavišiniai, violončelė , vibrafonas, garso suvedimas
* Richard Tandy – pianinas 
* Steve Jay – garso inžinerija, garso suvedimas, tamburinas, barškučiai

**Techninis personalas**
* Bob Ludwig – garso dizainas
* Ryan Corey – meninė kryptis, dizainas, iliustracijos
* Joseph Cultice – fotografijos

## Išnašos
Kind

**Kind** – vienuoliktasis Velso roko grupės „Stereophonics“ studijinis albumas, išleistas 2019 m. spalio 25 d. Jam pristatyti išleisti keturi singlai: „Fly Like an Eagle“, „Bust This Town“, „Don't Let the Devil Take Another Day“ ir „Hungover For You“.

Nepaisant vidutiniškų kritikų įvertinimų, albumas buvo komerciškai sėkmingas. Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota beveik 30 tūkstančių kopijų, debiutuojant pirmojoje albumų reitingo vietoje ir tampant septintuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas
Visų dainų autorius Kelly Jones.

## Išnašos
Foals

**Foals** – britų roko grupė iš Oksfordo, susiformavusi 2005 m. Debiutinį albumą „Antidotes“ grupė išleido 2008 m. kovą. 2024 m. duomenimis, „Foals“ yra išleidę septynis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Life Is Yours“, išleistas 2022 m. birželį.

## Grupės nariai
**Dabartiniai nariai**
* Yannis Philippakis – solinė gitara , vokalas , perkusija , bosinė gitara , pritariamasis vokalas 
* Jack Bevan – būgnai, perkusija 
* Jimmy Smith – ritminė gitara, klavišiniai, sintezatorius, pritariamasis vokalas , solinė gitara 
* Walter Gervers – bosinė gitara, pritariamasis vokalas , perkusija 

**Buvę nariai**
* Andrew Mears – vokalas, ritminė gitara 
* Edwin Congreave – klavišiniai, sintezatorius, pritariamasis vokalas , bosinė gitara 

## Diskografija
**Studijiniai albumai**
* *Antidotes* (2008)
* *Total Life Forever* (2010)
* *Holy Fire* (2013)
* *What Went Down* (2015)
* *Everything Not Saved Will Be Lost – Part 1* (2019)
* *[[Everything Not Saved Will Be Lost – Part 2]]* (2019)
* *Life Is Yours* (2022)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Everything Not Saved Will Be Lost – Part 2

**Everything Not Saved Will Be Lost – Part 2** – šeštasis britų roko grupės „Foals“ studijinis albumas, išleistas 2019 m. spalio 18 d. Tai – tų pačių metų kovą išleisto „Everything Not Saved Will Be Lost – Part 1“ tęsinys, taip pat paskutinis grupės įrašas, kuriame groja klavišininkas Edwin Congreave, 2021 m. palikęs grupę. Jam pristatyti išleisti penki singlai: „Black Bull“, „The Runner“, „Into the Surf“, „Like Lightning“ ir „Neptune“.

Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo komerciškai sėkmingas. Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota per 20 tūkstančių kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Kūrybinė grupė
* Yannis Philippakis – vokalas, gitara, bosinė gitara
* Jimmy Smith – gitara, klavišiniai
* Jack Bevan – būgnai
* Edwin Congreave – klavišiniai, sintezatorius, bosinė gitara

## Išnašos
Giants of All Sizes

**Giants of All Sizes** – aštuntasis britų roko grupės „Elbow“ studijinis albumas, išleistas 2019 m. spalio 11 d. Jam pristatyti išleisti trys singlai: „Dexter & Sinister“, „Empires“ ir „White Noise White Heart“.

Albumas susilaukė kritikų pripažinimo Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota per 27 tūkstančiai kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, tapdamas trečiuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Kliedesys

**Kliedesys** – mintys ir sprendimai, neturintys realaus pagrindo, neatitinkantys tikrovės.

Kliedinčio žmogaus neįmanoma paveikti argumentais, jį perkalbėti, toks žmogus liguistai įsitikinęs savo teisumu. Kliedesys yra šizofrenijos, alkoholinės ir kitų psichozių simptomas. Kliedesiai skirstomi į persekiojimo, nuodijimo, pavyduliavimo, didybės, nusižeminimo ir kitus kliedesius. Visi kliedesiai dalijami į dvi grupes: susijusius su pažinimo proceso sutrikimu (ligonis savo klaidingą išvadą grindžia subjektyviais vaizdiniais ir iš jų susikuria, jo manymu, logišką sistemą), ir kliedesius, susijusius su pažinimo ir pojūčių sutrikimais (ligonis kliedi vaizdais, svajoja, fantazuoja). Kliedesius gali lydėti baimės jausmas, nesuprantamas nerimas, neaiškaus pavojaus jausmas (sakykime, paranojinio persekiojimo kliedesį išgyvenantis ligonis kiekvieną kito žmogaus gestą ir poelgį supranta kaip jam priešišką sąmokslą, ženklų perdavimą ir bando pabėgti, pasislėpti ir kita). Kliedesys skiriasi nuo perdėtų idėjų, kuomet žmogus tam tikrai problemai teikia nepaprastai didelę reikšmę.

## Išnašos
Without Fear

**Without Fear** – debiutinis airių atlikėjo ir dainų autoriaus Dermot Kennedy studijinis albumas, išleistas 2019 m. spalio 4 d. Jam pristatyti išleisti keturi singlai: „Moments Passed“, „Power Over Me“, „Lost“ ir „Outnumbered“.

Nepaisant vidutiniškų kritikų įvertinimų, albumas buvo komerciškai sėkmingas. Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota per 20 tūkstančių kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, tampant pirmuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Blufildso įlanka

**Blufildso įlanka** (; arba ***Blufildso lagūna***, ) – uždara Karibų jūros įlanka, įsiterpusi į rytinius Nikaragvos krantus, Pietų Karibų Kranto autonominiame regione. Plotas – 186 km². Ilgis iš šiaurės į pietus 29 km, plotis iki 8 km. Baseino plotas – 13 000 km². Nuo vandenyno skiria Venado (Elnio) sala.

Suteka Eskondido (Blufildso), Kukros, Dukunio, Tusvanio upės. Krantai žemi, pelkėti. Didžioji dalis pakrančių paskelbta Sero Silvos gamtos rezervatu. Prie įlankos įsikūręs Blufildso miestas.

## Šaltiniai
Perlų lagūna

**Perlų lagūna** () – lagūna Nikaragvos rytuose, Pietų Karibų Kranto regione, Karibų jūros pakrantėje (atskirta siaura nerija), į šiaurę nuo Bliufildso. Plotas – 388 km² (kitur nurodoma 518 km²). Ilgis iš šiaurės į pietus 48 km, plotis iki 11 km.

Suteka Kurinvasas, Vavašangas, Kanja Pačas, Njari. Pietuose protaka jungiasi su Karibų jūra. Pietuose yra El Puerko sala.

Pakrantės žemės, pelkėtos. Vakarinė pakrantė paskelbta Vavašango gamtos rezervatu. Vystoma laivyba, žvejyba. Pagrindinės pakrančių gyvenvietės – Laguna de Perlasas, Kakabila.

## Šaltiniai
Arklio oro maišai

**[[Naminis arklys|Arklio]] oro maišai** – poriniai ausies trimitų (*tubae auditivae*) išsiplėtimai, kurie talpina apie 300–500 ml oro. Būdingi neatrajojantiems kanopiniams, pvz., arkliams, raganosiams, jungiasi su vidine ausimi ir nosies ertmės ryklės nosine dalimi (*pars nasalis pharyngis*).

Arklio oro maišai išsidėstę po galvos smegenų ertme, kaukolės kaudaliniame krašte, šalia atlanto sparnų. Juos dengia poausinės bei žandinės seilių liaukos, taip pat sparniniai raumenys. Dėstosi ant ryklės, šalia stemplės pradžios. Ylinis poliežuvinis kaulas (*os stylohyoideus*) dalina į medialinę ir lateralinę dalis. Padengtas gleivine, kurios epitelis – tariamai daugiasluoksnis su tauriškaisiais egzokrinocitais. Taip pat paviršiumi eina daug kranialinių nervų, kraujagyslių, tarp jų išorinė ir vidinė miego arterijos (*arteria carotis externa et interna*).

Manoma, kad oro maišų funkcija – vėsinti arterinį kraują, tekantį į galvos struktūras, smegenis. Tai apsaugo galvos smegenis nuo perkaitimo, intensyviai dirbant gyvūnui.

Grybeliniai (arklių oro maišų mikozė) ir bakteriniai užsikrėtimai yra reti, tačiau, laiku nepastebėjus, tikimybės išgyventi labai mažos. Oro maišų ligos: empiema, grybelinės infekcijos ir meteorizmas. Empiema dažnai išsivysto sergant viršutinių kvėpavimo takų bakterinėmis infekcijomis. Grybelinės infekcijos gali būti bet kurioje oro maišų dalyje ir tai yra dažniausia šio organo liga. Tuo tarpu oro maišų meteorizmas yra labai retai pasitaikanti liga ir būdinga kumeliukams arba arkliams iki 20 savaičių amžiaus. Šios ligos etiologija nežinoma, tačiau pasireiškia oro susikaupimu viename arba abiejuose oro maišuose.

## Išnašos
Why Me? Why Not.

**Why Me? Why Not.** – antrasis solinis anglų muzikanto Liam Gallagher studijinis albumas, išleistas 2019 m. rugsėjo 20 d. Jam pristatyti išleisti šeši singlai: „Shockwave“, „The River“, „Once“, „One of Us“, „Now That I've Found You“ ir „Gone“.

Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo komerciškai sėkmingas. Per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje parduota per 68 tūkstančiai kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, tapdamas antruoju soliniu atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Track listing
The final track listing was revealed by Gallagher on Twitter. An exclusive original demo of the song "Once" appears on the Collector's Edition.

## Dainų sąrašas

## Kūrybinė grupė

**Muzikantai**
* Liam Gallagher – vokalas 
* Gene Gallagher – perkusija 
* Greg Kurstin – bosinė gitara, būgnai, akustinė gitara, elektrinė gitara, lūpinė armonikėlė, perkusija, melatronas, pianinas, vargonai, tampūra 
* Mike Moore – elektrinė gitara , akustinė gitara 
* Dan McDougall – būgnai 
* Andrew Wyatt – akustinė gitara, būgnai, pianinas, bosinė gitara, synth, papildoma gitara, prodiusavimas , pritariamasis vokalas 
* Parker Kindred – būgnai 
* Nick Zinner – elektrinė gitara 
* Christian Madden – klavišiniai 
* Richard Craker – gitara, perkusija, klavišiniai 
* Scott Poley – gitara 
* Nick Movshon – bosinė gitara 
* Homer Steinweiss – būgnai 
* Antoinette Toni Scruggs, Briana Lee, Charissa Nielsen, Mark Diamond – pritariamasis vokalas 

**Techninis personalas**
* Greg Kurstin – prodiusavimas, garso inžinerija 
* Andrew Wyatt – prodiusavimas 
* Simon Aldred – prodiusavimas 
* Damon Duell McMahon – papildomas prodiusavimas 
* Richard Craker – papildomas prodiusavimas 
* Lewis Jones – styginių instrumentų garso inžinerija
* Julian Burg – garso inžinerija 
* Alex Pasco – garso inžinerija 
* Adam Noble – garso inžinerija , prodiusavimas 
* Jacob Munk – garso inžinerija 
* Jens Jungkurth – garso inžinerija 
* Will Purton – garso inžinerijos pagalba 
* Jay Reynolds – garso inžinerija 
* Brandon Bost – garso inžinerija 
* Geoff Alexander – koordinavimas
* Chris Elliott – styginių instrumentų aranžuotės  
* Tom Elmhirst – garso suvedimas 
* Mark „Spike“ Stent – garso suvedimas 
* Michael Freeman – garso suvedimo pagalba 
* Richard Woodcraft – pučiamųjų instrumentų įrašymas 
* Julian Simmons – pučiamųjų instrumentų įrašymas 
* Randy Merrill – garso dizainas 

**Dizainas**
* Tom Beard – viršelis, fotografijos
* Liam Gallagher – meninė kryptis, dizainas
* Richard Welland – meninė kryptis, dizainas
* Francois Rousselet  – fotografijos

## Išnašos
Paharos lagūna

**Paharos lagūna** () – lagūna Nikaragvos šiaurės rytuose, Šiaurės Karibų Kranto regione, Karibų jūros pakrantėje (atskirta siauros pelkėtos nerijos). Plotas – 88 km² (kitur nurodoma 89,6 km²). Ilgis iš šiaurės į pietus 18 km, plotis iki 8 km.

Suteka Avalas, Krabo Tingis, Majo Tingis. Pietuose protaka (Nata Bilu) jungiasi su Karibų jūra. Pietuose yra Meir Kajaskos sala.

Pakrantės žemės, pelkėtos, apaugusios mangrovėmis. Lagūna patenka į Kajos Miskitoso ir Aplinkinių Pakrančių jūrinį biologinį rezervatą. Šiauriniame krante įsikūręs Isinki Ta kaimas.

## Šaltiniai
Baruchas

**Baruchas** () – Senojo Testamento personažas, pranašo Jeremijo raštininkas, ištikimas jo draugas. Minima, kad buvęs Nerijos sūnus.

Pasakojama, kad Baruchas su Jeremiju praleidęs paskutines dienas, prieš 586 m. pr. m. e. babiloniečiams užimant Jeruzalę. Teigiama, jog Baruchas užrašęs Dievo apreiškimą Jeremijui. Sugriovus Jeruzalę, taip pat tuomet, kai pranašas Jeremijas turėjęs išvykti į Egiptą, Baruchas likęs su juo.

Barucho vardu vadinama viena iš deuterokanoninių knygų, tradiciškai jam priskiriama šios knygos autorystė.

## Išnašos
Ogurdža

**Ogurdža** (, ) – didžiausia sala Kaspijos jūroje. Plotas apie 45 km², ilgis 40 km, o plotis svyruoja nuo 0,5 iki 2 km. Sala negyvenama. Priklauso Turkmėnijai, Balkano velajatui. Veikė leprozoriumas. Anksčiau buvo salynas, kuris nuslūgus Kaspijos jūrai pavirto į vientisą salą. Ogurdžoje žemės smėlingos, daugiausia auga žolės ir krūmai. Nuo 1980 m. veikia gamtos rezervatas, vėliau prijungtas prie Hazaro rezervato. Saloje esama kulanų, kaspinių ruonių, džeiranų.

## Etimologija
Salos turkmėniškas pavadinimas kilęs nuo ogurdžalų genties, gyvenusios Čelekeno pusiasalyje.

## Šaltiniai
2024 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas

**2024 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas** – 26-asis Europos šalių lengvosios atletikos čempionatas, vykęs Romoje, Italijoje.
Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Medalių lentelė

## Rezultatai

### Vyrai

#### Bėgimai

#### Techninės rungtys

### Moterys

#### Bėgimai

#### Techninės rungtys

### Mišrios rungtys

## Lietuva čempionate
### Vyrai
;Bėgimas ir ėjimas

;Technikos rungtys

### Moterys
;Bėgimas ir ėjimas

;Technikos rungtys

Teisę startuoti Romoje turėjo ir Greta Karinauskaitė (3000 m kliūtinis bėgimas) bei Gabija Galvydytė (800 m), tačiau šios JAV studijuojančios sportininkės dalyvavo identišku metu vyksiančiame NCAA čempionate.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Čempionato oficiali svetainė
* EAA oficiali svetainė
Beatričė Juškevičiūtė

**Beatričė Juškevičiūtė** (g. 2000 m. sausio 10 d.) − Lietuvos daugiakovininkė, nacionalinė čempionė ir rekordininkė.

## Biografija

2024 m. gegužę Juškevičiūtė pagerino beveik 15 metų gyvavusį Lietuvos rekordą 100 m bėgime su barjerais bei tapo pirmąja lietuve distanciją įveikusia greičiau nei per 13 sekundžių.

## Pasiekimai varžybose

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Beatričė Juškevičiūtė WA svetainėje
Austėja Kavaliauskaitė

**Austėja Kavaliauskaitė** (g. 2000 m. gegužės 25 d.) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi sportiniame ėjime. Nacionalinė čempionė ir rekordininkė.

## Biografija
2022 m. pasaulio sportinio ėjimo komandinis čempionate kartu su Lietuvos nacionaline komanda užėmė 4-ą vietą.

2023 m. Slovakijoje vykusiose varžybose A. Kavaliauskaitė užfiksavo naują Lietuvos 35 km ėjimo rekordą – 2:58:25.

## Pasiekimai

## Nuorodos

* A.Kavaliauskaitė WA puslapyje
Luksnėnų koplyčia

**Luksnėnų koplyčia** – koplyčia, veikianti Alytaus rajone, Luksnėnų kaime (Alytaus sen.), netoli kelio  (Draugystės g.). Įkurta 1994 m. kaimo bendruomenės rūpesčiu pritaikytose visuomeninio pastato patalpose.

Koplyčia buvo įrengta nuo kolūkio laikų likusiame 1968 m. statybos kontoros pastate, aprūpinta būtiniausiu bažnytiniu inventoriumi. Priekyje pastatytas iškilus medinis kryžius su Nukryžiuotuoju, atkeltas iš kaimo parko. Koplyčia pašventinta, priklauso Alytaus švč. Mergelės Marijos krikščionių pagalbos parapijai. Kas savaitę vyksta šv. mišios.

2024 m. rugpjūtį Luksnėnų koplyčia minėjo 30 metų veiklos jubiliejų.

## Literatūra

* Alytaus seniūnija: [Luksnėnų koplyčia] // Dzūkų kraštas. – Kaunas, 1999. – P. 44-45.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Alytaus rajono sakralas *sakralas.lt*
Švecov M-25

**Švecov M-25** () – XX a. ketvirtajame ir penktąjame dešimtmečiuose Sovietų Sąjungoje gamintas aviacinis radialinis variklis, amerikietiško varikio „Wright R-1820-F3" licencinė kopija.

## Konstrukcija ir gamyba
"Wright R-1820 " kopijos licencinės gamybos sutartis buvo pasirašyta 1933 m. balandžio 22 d. Variklio gamybai buvo pastatyta gamykla Permėje (Gamykla Nr. 19), prie jos įkurta atskiras konstruktorių biuras (OKB-19), jai nupirkta amerikietiška įranga. Gamyklos direktoriumi tapo inžinierius Arkadijus Švecovas (*Аркадий Швецов*), vadovavęs pasirengimui sovietinės versijos gamybai.

Pirmasis „M-25“ buvo surinktas 1934 m. liepos 1 d. Pirmieji gamykliniai 100 valandų darbo bandymai baigėsi nesėkmingai. Pakartotiniai, sėkmingi bandymai buvo atlikti 1935 m. liepos-rugpjūčio mėn. Serijinė gamyba – nuo 1936 m., 1937 m. pradėta gamyba konvejerio būdu. 1936 m. pilnai atsisakyta importinių komponentų.

Pirmieji „M-25“ buvo gaminami iš JAV importuotų rinkinių. Vienintelis skirtumas tarp „M-25“ ir „R-1820-F3“ buvo metrinių komponentų naudojimas. Viso Permės ir Kazanės (Gamykla Nr. 27; surinkinėjo variklius naudodama iš Permės gautus detalių rinkinius) aviacijos gamyklose iki 1942 m. buvo pagaminta 13 888 vnt. M-25.

Variklis buvo keletą kartų modifikuotas, sukurti variantai su reduktoriais. Galios duomenys iš esmės atitiko analogiškų „Wright“ variklių parametrus.

„M-25“ pagrindu sukurtas labai pačiai naudotas, pvz.į „An-2“ montuotas variklis „ASh-62“. Kita žymesnė evoliucija – dvigubos žvaigždės formos dviejų eilių 18 cilindrų variklis „M-70“. Pastarojo pagrindu sukurtas „ASh-73“ buvo montuojamas į atvirkštinės inžinerijos būdu sukurtą „Boeing B-29 Superfortress“ nelicencinę kopiją „Tu-4“.

## Naudojimas

* Beriev Be-2
* Grigorovič IP-1
* Kharkiv KhAI-5bis
* Kočerigin DI-6
* Tupolev I-14
* Polikarpov I-15bis
* Polikarpov I-153
* Polikarpov I-16

Trofėjinius „M-25“ vokiečiai montavo į transportinius lėktuvus „Gotha Go 244“.

## Modifikacijos

;* M-25
;* M-25A
;* M-25E
;* M-25V

## Specifikacijos (Švecov M-25)

### Bendrosios characteristikos

* **Tipas:** oru aušinamas devynių cilindrų žvaigždinis variklis
* **[[Vidaus degimo variklio cilindro skersmuo|Stūmoklio skersmuo]]:** 155,5 mm
* **[[Vidaus degimo variklio stūmoklio eiga:|Stūmoklio eiga:]]** 174,5 mm
* **Darbinis tūris:** 29,876 l
* **Ilgis:** 1 100 mm
* **Skersmuo:** 1 365 mm
* **[[Variklio sausas svoris|Sausas svoris]]:** 434 kg

### Komponentai

* **Kompresorius:** vieno greičio, vienos kameros, su reduktoriumi, centrifūginis
* **Kuro sistema:** karbiuratorius „1 K-25“ („Solex“ kopija)
* **Vožtuvų sistema:** du vožtuvai cilindrui, valdomi velenu iš viršaus (OVC)

### Galios duomenys

* **Galia:** 520–600 kW (700–800 AG), esant 2100 aps./min. priklausomai nuo modelio
* **[[Suspaudimo laipsnis]]:** 6,4:1

## Šaltiniai

* (EN) 
* (EN) 
* (RU) Котельников В. Р. Отечественные авиационные поршневые моторы (1910–2009). – М.: Русский Фонд Содействия Образованию и Науке, 2010. – 504 с. – .
* (RU) Справочник по авиамоторам производства завода им. Сталина. – М.: Государственное издательство оборонной промышленности, 1946. – 266 с.
Seinų šv. Agotos koplyčia

**Seinų šv. Agotos koplyčia** () – koplyčia, esanti Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinuose. Tituluojama šv. Agotos vardu. Koplyčia stovi to paties vardo aikštės viduryje, priešais Švč. Mergelės Marijos baziliką. Tinkuota keturkampė koplyčia sumūryta iš plytų. Stogą puošia ant jo įtaisyta medinė, vidutinio žmogaus ūgio šv. Agotos skulptūra. Koplyčia pastatyta 1789 m., skulptūra ant jos užkelta vėliau.

1983 m. objektas įrašytas į Lenkijos saugomų paminklų registrą. XX a. pabaigoje koplyčia ir skulptūra buvo restauruotos. 2014 m., praėjus keleriems metams po renovacijos, skulptūros būklė pablogėjo ir buvo nuimta nuo stogo. Ji laikinai buvo saugoma klebonijoje. 2020 m. ant koplyčios sugrąžinta naujai pagaminta šv. Agotos skulptūros kopija.

2018 m. birželio 15–16 dienomis iš lauko pusės buvo atnaujinta šv. Agotos koplytėlė. Padedant Lietuvos konsulatui, darbus atliko Seinų miesto ir parapijos savanoriai lietuviai. Atsižvelgiant į architektūrinio projekto reikalavimus, atitinkamomis spalvomis perdažytos pastato sienos, langai, metalinė tvorelė, kiti elementai, taip pat užglaistyti įtrūkimai. Šiais darbais siekta ne tik sutvarkyti koplyčią ir jos aplinką, bet ir prisiminti artėjantį Seinų parapijos įkūrimo 200 metų jubiliejų, Seinų krašte vykusį lietuvių tautinį atgimimą.

## Taip pat skaitykite

* Leipalingio šv. Agotos koplyčia

## Literatūra

* Wojciech Guzewicz. Sejneński ośrodek kościelny : wybrane zagadnienia. „Civitas et Lex”. 2 (10), s. 87–97, 2016.
* Stanisław Herbst: Analiza układu przestrzennego miasta Sejny. W: Materiały do dziejów Ziemi Sejneńskiej. Warszawa: Państwowe Wydawnictwo Naukowe, 1963, s. 223-230.

## Išnašos
Antonella Palmisano

**Antonela Palmizano** (*Antonella Palmisano*, g. 1991 m. rugpjūčio 6 d. Motoloje) – Italijos lengvaatletė, kuri specializuojasi sportinio ėjimo rungtyse. Olimpinė čempionė ir pasaulio čempionatų prizininkė.

## Biografija
2009 m. Europos jaunimo čempionate italė pelnė sidabro medalį. 2010 m. pasaulio taurės jaunimo kategorijos čempionė. 2011 m. Europos jaunimo iki 23 m. amžiaus kategorijos vicečempionė.

2013 m. debiutavo pasaulio lengvosios atletikos čempionate, kuriame 20 km distanciją įveikė per 1:30:50 ir užėmė 13-ą vietą. 2015 m. pasaulio čempionate užėmė 5-ą vietą.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse italė dalyvavo moterų 20 km sportinio ėjimo rungtyje. Sportininkė distanciją įveikė per 1:29:03 ir užėmė 4-ą vietą, o iki medalio Palmisano pritrūko 22 sekundžių.

2017 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate iškovojo savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį – bronzą 20 km sportinio ėjimo rungtyje.

2020 m. olimpinių žaidynių lengvosios atletikos varžybose italė 20 km distanciją įveikė per 1:26:36 ir su nauju asmeniniu rekordu tapo pirmąja itale laimėjusi olimpinį aukso medalį.

2024 m. Europos lengvosios atletikos čempionate pirmą kartą tapo Europos čempione.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* WA svetainėje
Nafissatou Thiam

**Nafisatu Tiam** (*Nafissatou Thiam*, g. 1996 m. gegužės 30 d.) – Belgijos lengvaatletė, kuri specializuojasi daugiakovių rungtyse. Daugkartinė olimpinė čempionė ir pasaulio rekordininkė.

## Biografija

Gimė belgės ir senegaliečio šeimoje.

2011 m. pasaulio jaunučių čempionate belgė užėmė 4-ą vietą. 2013 m. Europos jaunimo čempionate pasiekė naują Belgijos nacionalinį rekordą ir pelnė aukso medalį. Savo debiutiniame 2013 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate Thiam užėmė 14-ą vietą. 2014 m. Europos lengvosios atletikos čempionate iškovojo bronzos medalį.

Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Thiam buvo deleguota dalyvauti dvejose rungtyse. Moterų šuolio į aukštį varžybose belgė nepasirodė, o moterų septynkovės varžybose su nauju Belgijos nacionaliniu rekordu (6810) tapo olimpine čempione.

2017 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate pirmą kartą tapo pasaulio čempione septynkovės rungtyje.

Lengvosios atletikos varžybose 2021 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Belgijos atstove antrą kartą tapo olimpine čempione.

2023 m. kovo 3 d. pasiekė naują pasaulio rekordą moterų uždarų patalpų penkiakovės rungtyje (5055 taškai).

2024 m. Europos lengvosios atletikos čempionate trečią kartą tapo Europos čempione septynkovės rungtyje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Thiam WA svetainėje
Izraelio okupuotos teritorijos

**Izraelio okupuotos teritorijos** – nuo 1967 m. Šešių dienų karo Izraelio okupuotos Palestinos teritorijos – Gazos Ruožas ir Vakarų Krantas – bei Golano aukštumos. Izraelis taip pat buvo okupavęs Sinajaus pusiasalį ir pietų Libaną. Iki Šešių dienų karo Palestinos teritorijos buvo užimtos Egipto (Gazos Ruožas) ir Jordanijos (Vakarų Krantas). Sinajus priklausė Egiptui, Golano aukštumos – Sirijai.

1967–1981 m. keturios okupuotos teritorijos buvo įtrauktos į Izraelio karinę guberniją, o Jungtinės Tautos jas laikė „okupuotomis arabų teritorijomis“. 1981 m. pagal Egipto ir Izraelio taikos sutartį, kuria Egiptas pripažino Izraelį, o Izraelis grąžino Egiptui Sinajaus pusiasalį, karinė gubernija panaikinta. Pasirašęs sutartį su Egiptu, Izraelis prijungė Golano aukštumas prie Šiaurės apygardos, o Gazos Ruože ir Vakarų Krante įvedė civilinę valdžią. Nepaisant karinės gubernijos panaikinimo ir atsižvelgiant į Egipto reikalavimus, terminas „okupuotos arabų teritorijos“ ir toliau buvo vartojamas apibūdinti Vakarų Krantui (su Rytų Jeruzale, kurią Izraelis aneksavo 1980 m.), Gazos Ruožui ir Golano aukštumoms.

Tarptautinis Teisingumo Teismas, JT Generalinė Asamblėja ir JT Saugumo Taryba laiko Izraelį okupuojančia jėga. JT specialusis pranešėjas Richard Falk pavadino Izraelio okupaciją „tarptautinės teisės pažeidimu“. Izraelio Aukščiausiasis Teismas nusprendė, kad Izraelis Vakarų Krante vykdo „karinę okupaciją“. Tačiau Izraelio vyriausybė Vakarų Krantą laiko ne okupuota, o „ginčytina teritorija“.

2005 m. Izraelis vienašališkai pasitraukė iš Gazos Ruožo. JT ir daugelis žmogaus teisių organizacijų tebelaiko Izraelį Gazos Ruožo okupuojančia jėga dėl jo vykdomos teritorijos blokados, tačiau Izraelis tai atmeta.

2024 m. liepos 19 d. Tarptautinis Teisingumo Teismas nusprendė, jog Izraelio vykdoma Palestinos teritorijų okupacija yra neteisėta ir prilygsta apartheidui. 2024 m. rugsėjo 18 d. JT Generalinė Asamblėja priėmė rezoliuciją, reikalaujančią Izraelio per metus nutraukti okupaciją.

## Okupuotos teritorijos

## Šaltiniai
Varšuvos konfederacija (1704)

**Varšuvos konfederacija** – ATR didikų karinis-politinis susivienijimas – visuotinė konfederacija, įkurta Didžiojo Šiaurės karo metu 1704 m. vasario 16 d. Varšuvoje. Konfederaciją įkūrė prorusiško karaliaus Augusto II Stipriojo priešininkai. Konfederacija buvo įkurta pertvarkant antisaksišką Didžiosios Lenkijos konfederaciją. Konfederacija buvo įkurta praėjus dviem dienoms po to, kai ATR Seimas paskelbė aktą dėl Abiejų Tautų Respublikos karaliaus nušalinimo ir karaliaus nebuvimo (lenk. *bezkrólewia*). Kartu konfederatai pradėjo derybas dėl taikos ir sąjungos su Švedija.

Varšuvos konfederacijos lyderiais buvo primas Michalas Stefanas Radziejovskis, Poznanės vaivada Stanislovas Leščinskis, maršalas Piotras Jakubas Bronišas, Hieronimas Augustinas Lubomirskis ir Jonas Chrizostomas Pieniożekas. Faktiškai tikruoju konfederacijos vadovu buvo iš Suomijos kilęs Švedijos generolas Arvidas Hornas.

Varšuvos konfederacija tapo 1704–1706 m. ATR pilietinio karo pradžia. 1704 m. liepos 12 d. Varšuvoje generolas Arvidas Hornas, palaikomas švedų kariuomenės, įtikino elekcinį Seimą karaliumi išrinkti Stanislovą Leščinskį. Tai privertė saksų šalininkus 1704 m. gegužės 20 d. įkurti Sandomiro konfederaciją, vadovaujamą Augusto II Stipriojo. 1704 m. rugpjūčio 30 d. Augustas II Stiprusis Narvoje pasirašė sutartį su Petru I, kuri glaudžiau sujungė ATR su Rusijos caryste, rusų kariuomenė gavo teisę veikti visoje ATR teritorijoje prieš švedus ir jų sąjungininkus.

1706 m. Altransštato sutartimi pasibaigusiame ATR pilietiniame kare Varšuvos konfederacijos šalininkai laimėjo. Tačiau ši pergalė buvo trumpalaikė – jau 1709 m., po švedų pralaimėjimo Poltavos mūšyje Augustas II grįžo į ATR sostą.

## Taip pat skaityti
* ATR pilietinis karas (1704–1706)
* Didžiosios Lenkijos konfederacija
* Tarnogrodo konfederacija
* Sandomiro konfederacija

## Bibliografija
* (PL) Cieślak, Edmund, Stanisław Leszczyński, 1994, p. 40-43.
* (EN) Frost, Robert I. (2009). „„Everyone understood what it meant“: The Impact of the Battle of Poltava on the Polish-Lithuanian Commonwealth“. *Harvard Ukrainian Studies*. **31** (1/4): 159–176. ISSN 0363-5570. JSTOR 41756501
* (PL) Konopczyński, Władysław, Dzieje Polski nowożytnej,, t. II, 1936, 156–158 p.

## Išnašos
Didžiosios Lenkijos konfederacija (1703)

**Didžiosios Lenkijos konfederacija** – viena iš Abiejų Tautų Respublikos didikų politinių-karinių sąjungų – konfederacijų, nukreiptų prieš karalių Augustą II. Konfederacija įsteigta 1703 m. liepos 9 d. Poznanės vaivados Stanislovo Leščinskio pastangomis; jai vadovavo Kališo kaštelionas Piotras Bronišas.

Varšuvos kongrese (1704 m. sausio–vasario mėn.) Didžiosios Lenkijos konfederacija buvo pertvarkyta į karaliaus nušalinimą paskelbusią švedų kontroliuojamą Varšuvos konfederaciją, kuriai vadovavo primas Mykolas Stefanas Radziejovskis.

## Bibliografija

* (PL) Orgelbrand, Samuel (1902). S. Orgelbranda Encyklopedja powszechna z ilustracjami i mapami. S. Orgelbranda synów. p. 267 (http://books.google.com/books?id=X9gDAAAAYAAJ&pg=PA267)
Vilniaus konfederacija (1599)

**Vilniaus konfederacija** – 1599 m. gegužės 28 d. Vilniuje įkurta Abiejų Tautų Respublikos protestantų ir stačiatikių politinė sąjunga – konfederacija.

Sutarties iniciatoriai ir globėjai – Kijevo vaivada Konstantinas Vasilijus Ostrogiškis ir Lietuvos didysis etmonas Kristupas Radvila Perkūnas. Konfederacijos tikslas – įgyvendinti 1573 m. Varšuvos konfederacijos nuostatas ir kartu gintis nuo konfesinio smurto prieš evangelikų kongregacijas ir stačiatikių bažnyčias.

Šis susitarimas buvo tik politinio pobūdžio, nes abi puses vienijo tik priešiškumas katalikybei. Sutarties dalyviams nepavyko sudaryti religinės sąjungos. Abi pusės paskyrė laikinuosius atstovus (protestantų atstovas – Andržejus Žečynskis).

## Bibliografija

* (PL) Kazimierz Chodynicki, *Kościół prawosławny a Rzeczpospolita Polska. Zarys historyczny 1370–1632*, Warszawa 1934, s. 350–352.
* (PL) Józef Łukaszewicz, *O kościołach Braci Czeskich w dawnej Wielkiejpolsce*, Poznań 1835, s. 174–186.
* (PL) Janusz Woliński, *Polska i kościół prawosławny. Zarys historyczny*, Lwów 1936, s. 66.
* (PL) Historia Kościoła w Polsce, t. I, cz. 2, Poznań-Warszawa 1974, s. 310.
Vilniaus bombardavimas (1942)

**Vilniaus bombardavimas** – 1942 m. kovo 23 d. vakarą Sovietų Sąjungos karinių oro pajėgų surengtas aviacijos antskrydis prieš Vilniaus miestą.

Antpuolis vyko debesuotą vakarą, Prano Bieliausko teigimu – po 21:00. Užėmę Vilnių vokiečiai nepaliko zenitinių dalinių, aplink miestą nebuvo Liuftvafės dalinių, todėl miestas iš oro buvo faktiškai neginamas. Miesto karinės valdžios institucijos nesugebėjo iškviesti pagalbos iš Kauno. SSRS KOP neišnaudojo šios galimybės atakuoti konkrečius taikinius, o vykdė „kiliminį bombardavimą“ – bombas mėtė iš maždaug 5 km aukščio. Kartu su bombardavimu SSRS KOP vykdė ir propagandinę kampaniją – mėtė antinacistinius atsišaukimus.

Iš viso 1942 m. kovo 23 d. ant Vilniaus numesta 27 800 kg sprogmenų ir 1 203 000 atsišaukimų. P. Bieliausko teigimu – antskrydyje dalyvavo 8 orlaiviai, išmesdami po 3 ir 5 bombas, po valandos dar vienas bombonešis išmetė penkias bombas. Iš viso išmesta ir sprogo apie 35 bombos.

Nei viena bomba nepataikė į Šnipiškių kareivines. Bombardavimo metu apgriauta keliolika namų centrinėje miesto dalyje, senamiestyje. Apgriautos senamiestyje buvusios kareivinės (greičiausiai pastatai adresu Šv. Ignoto 6, sovietmečiu nugriauti, dabar Nr. 8), nuo skeveldrų nukentėjo Vilniaus universiteto pastatai, Šv. Mikalojaus bažnyčia (į pačią bažnyčią nepataikė), savivaldybės kieme buvusi gaisrinė, geležinkelio stoties perone išmušta duobė, į kurią vėliau įvažiavo garvežys. Bombos nepataikė nei į vieną vokiečių administracijos įstaigą.

Bombardavimo metu žuvo apie 12 vokiečių kareivių, keliolika civilių, sužeista virš 50 žmonių. Žymesnės aukos – užspaustas griuvėsių žuvo kunigas Kristupas Čibiras, sužeistas vyskupas Mečislovas Reinys, gaisrininkas Šimkus.

## Literatūra
* (LT) Kaip sovietai Stalino įsakymu griovė ir niokojo Vilnių, www.delfi.lt, 2015.07.18 06:00
* (LT) Lietuvos literatūros ir meno archyvas, F.205 Ap.1 b.276 l.3

## Išnašos
Mažeika (kunigaikštis)

**Mažeika**, **Mažeikis** – XIII a. pabaigos žemaičių kunigaikštis, paskutinis šaltiniuose minimas žemaičių kunigaikštis.

Laikomas Butvydo vasalu. Minimas Eiliuotojoje Livonijos kronikoje kaip *kunic Maseke*, aprašant 1291 m. vykusį jo paties vadovautą žemaičių žygį į Talsus. Žygis baigėi nesėkmingai, mūšio metu žuvo jo sūnus. Minima, kad Mažeika buvo priverstas palikti karo grobį ir ginklus (šalmus, skydus, ietis, kardus ir 250 arklių) ir grįžti į Lietuvą.

Mažeikos valda laikytina Vartbergės kronikoje prie 1332 metų datos minimas Mažeikių dvaras Žemaitijoje.

## Šaltiniai

* (LT) Baranauskas, Tomas, Apie Lietuvos „karalius“, kurių nebuvo , Lietuvos Aidas

* (LT) Petrauskas R., Mažeika, Visuotinė lietuvių enciklopedija

## Išnašos
Rygos mūšis (1204)

**Rygos mūšis** – 1204 m. vasarą įvykęs lietuvių ir lyvių išpuolis prieš Rygos miestą, 1203 m. surengto Jersikos, polockiečių ir lietuvių pajėgų žygio į Rygą tęsinys, Livonijos kryžiaus žygių pirmojo etapo dalis. Mūšis aprašytas Henriko Latvio kronikoje.

Žygis surengtas vyskupui Albertui fon Buchhevdenui () išvykus iš Rygos verbuoti naujų kryžininkų.

Lietuvių ir lyvių žygyje dalyvavo beveik trys šimtai Lietuvos karių kartu su sąjungininkais – nekrikštytais Aizkrauklės ir Lielvardės lyviais. Užpuolikai patraukė Rygos link, kur prie Senojo kalno () susirėmė su kalavijuočiais ir rygiečiais. Mūšio metu iš laivų išsilaipinę lyvių kariai bandė užimti miestą iš Dauguvos pusės, tačiau miesto įgulai juos apšaudžius strėlėmis, šie atsitraukė.

## Šaltiniai
* (LT) Latvis, Henrikas, Vartbergė, Bermanas Livonijos kronikos, Vilnius, Mokslas, 1991, 222 p., ISBN: 5420004666

## Išnašos
Narevo upės mūšis

**Narevo upės mūšis** - 1282 m. spalio 13 d. įvykęs Krokuvos kunigaikščio Lešeko Juodojo kariuomenės susidūrimas su jungtine lietuvių bei jotvingių kariuomene. Mūšis baigėsi lenkų pergale.

## Mūšis
1282 m. rudenį į Liublino apylinkes įsiveržė jungtinės lietuvių ir jotvingių pajėgos, siekusios iki 14 tūkst. karių. Įsiveržėlių pajėgos buvo pasidalinusios į tris grupuotes. Nusiaubę Liublino apylinkes, jos traukėsi su grobiu. Besitraukdama lietuvių-jotvingių kariuomenė nenustatytoje vietoje tarp Narevo ir Nemuno upių susirėmė su persekiojančia Lenkijos kariuomene, vadovaujama Lešeko Juodojo. Numanomomis mūšio vietomis įvardijama:

* netoli Bransko, prie Nureko ir Brankos upelių,
* prie Narevo upės netoli Dlugosiodlo,
* netoli Vasilkovo prie Supraslio upės,
* Lopeninko ([*Lopiennik*) ir Kšivių (Krivių?) (*Krzywe*) kaimų laukuose,
* Juodosios Ančios upės santakoje su Nemunu, netoli Jatwieź Duża kaimo.

Lenkijos kariuomenei, siekusiai apie 6 tūkst. karių, pavyko pavieniui užpulti lietuvių dalinius. Pastariesiems pasitraukus, lenkai sutriuškino jotvingių kariuomenę. Po pergalės lenkų kariuomenė plėšikavo jotvingių žemėje – Balstogės aukštumose.

Manoma, kad šiame mūšyje buvo sunaikinta mūšį jotvingių karinė galia. 1283 m. invazija buvo paskutinė jotvingių invazija į Lenkiją. Kryžiuočių riteriai taip pat pasinaudojo pralaimėjimu prie Narevo upės ir nusiaubė jotvingių žemes. Netrukus jotvingiai, kaip atskira gentis, išnyko iš žemėlapių.

1282-1283 m. žiemą Lešekas Juodasis Rovinų mūšyje sėkmingai atrėmė atsakomąją lietuvių invaziją į Lukovo sritį.

## Literatūra

* (PL) 
* (PL) 
* (PL)
Sportland arena

**„Sportland“ arena** – futbolo stadionas Taline (Estija), į rytus nuo Le Coq arenos, pietinėje miesto dalyje. Priklauso Lilekiulos futbolo kompleksui, yra pavadintas sporto bendrovės „Sportland“ vardu.

## Istorija

Atidarytas 2003 m., 2018 m. buvo renovuotas.  Stadione vyksta nemažai ankstyvųjų sezono rungtynių.

## Šaltiniai
2024 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas

**2024 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas** – 67-asis geriausių pasaulio šiuolaikinės penkiakovės atletų čempionatas, kuris vyko Kinijoje.

Čempionatas taip pat buvo ir atranka į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes.

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

### Mišrios rungtys

## Medalių lentelė

## Lietuva čempionate

;Individualios varžybos

;Komandinės įskaitos

; Estafetės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* UIPM oficiali svetainė
Mažeikos žygis į Talsus

**Mažeikos žygis į Talsus** – 1291 m. arba metais vėliau įvykęs žemaičių kunigaikščio Mažeikos (Eiliuotojoje Livonijos kronikoje – *Maseke*) vadovaujamų pajėgų žygis į Kuršą. Lietuvių pajėgos per ordino sunaikintą Žiemgalą įsiveržė į Kuršą ir nesėkmingai apgulė Talsų pilį, apiplėšė apylinkes. Livonijos ordino magistras Baltazaras Holtė per Jelgavą pasiuntė ordino kariuomenę su užduotimi užkirsti kelią grįžtančiai lietuvių kariuomenei. Mūšis vyko prie patvinusios Skujenės upės. Ordino kariams pavyko nugalėti priešininkus ir atimti karo grobį. Mūšyje žuvo Mažeikos sūnus.

## Mūšio aprašymas Eiliuotoje Livonijos kronikoje
Vieną rytą žemaičių kavalerijos pulkai užpuolė Talsų piliakalnį ir miestą (sen. vok. *hachelwerc*), kurį jo gynėjams pavyko apsaugoti. Į kelionę atgal žemaičiai leidosi su karo grobiu prikrautais vežimais. Jelgavos komtūras išsiuntė laišką magistrui į Rygą, kuriuo kvietė Livonijos ordino brolius apsispręsti „kariauti ar geriau pasiduoti“. Riteriai nusprendė neleisti priešams palikti kraštą ir į pagalbą pasikvietė Siguldos pilies įgulą, Rygos piliečius ir atvykėlius kryžiuočius. Kariuomenė patraukė į Mitavos pilį, „kuri yra prie Žemgalių žemės“ (sen. vok. *liget vor Semegallen lant*), kur pulkai buvo surikiuoti pagal vėliavas ir iškeliavo į Žiemgalą.

Prie itin plačios Skujainės (sen. vok. *waßßer Schenen*) upės jie įkūrė karo stovyklą ir pakeliui pasiuntė žvalgus link artėjančių priešininkų. Lietuviai naktį statė tiltą per upę, o Ordino kariai, vadovaujami riterio Merkelino, ryte netikėtai užpuolė tuos žemaičius, kurie jau kėlėsi per tiltą. Lietuviai pradėjo bėgti atgal ir tiltas staiga sugriuvo. Mūšyje žuvo daug žemaičių ir valdovo Mažeikos sūnus, o Kurše paimtas į nelaisvę Daugavgryvos cistersų vienuolyno vienuolis Vigboldas Doselis (sen. vok. *Wîcbolt Dosel*) buvo išvaduotas. Ordino kariai pastatė naują tiltą ir su mūšio daina „hilf uns Sancta Marîâ zû vromen!“ (liet. „Padėk mums pavojuje, šventoji Marija!“) trimis vėliavomis puolė anapus upės buvusius žemaičius.

Mūšio metu žuvo vienas brolis ir trys vokiečiai bei dar daug žemaičių. Jų kunigaikštis Mažeika (sen. vok. *kunic Maseke*) buvo priverstas palikti karo grobį ir ginklus (šalmus, skydus, ietis, kardus ir 250 arklių) ir grįžti į Žemaitiją. Ordino broliai išlaisvino kuršius belaisvius, broliškai pasidalijo pelną ir per Jelgavą grįžo į Rygą.

## Šaltiniai
2005 m. Baltijos taurė

**2005 m. Baltijos taurė** – Baltijos taurės futbolo turnyras, vykęs gegužės 21 d. Lietuvoje. Turnyre dalyvavo ne trys kaip įprasta, bet tik dvi Baltijos šalių komandos – Latvija ir Lietuva. Čempionais tapo lietuviai.

## Rungtynės

## Šaltiniai

* Rsssf.com
Telšių žydų ligoninė

**Telšių žydų ligoninė** – Telšiuose buvusi žydų bendruomenės gydymo įstaiga.

Žydų ligoninės pastatas konstruktyvizmo stiliaus, architektas – Jonas Sidabras. Planams statyti antrą aukštą sutrukdė sovietinė ir nacistinė okupacija.

## Istorija
1919 m. gegužės 28 d. žydų bendrija „Ozė“ mieste įsteigė žydų ligoninę, ji veikė Liepojos gatvės 150 pastate. Ligoninė atidaryta, nes daug žydų ėmė sirgti šiltine. Teigiama, kad šioje ligoninėje sąlygos buvo blogos (naudotas šulinio vanduo, nebuvo vonios). Dirbo daktaras P. Šimkevičius, felčeris, daugiau medicinos darbuotojų dėl lėšų stygiaus nebuvo, ūkvedys dirbo neatlygintinai. Trūkstant lėšų, naktį ligoniai būdavo paliekami neprižiūrimi. Medikamentus tiekdavo Goldnerio vaistinė.

Maždaug 1930 m. prasidėjo naujos žydų ligoninės statyba, kuria rūpinosi draugija „Bikur-Choilius“. Naujosios ligoninės steigimą su žmona inicijavo gydytojas Menuchinas. Finansiškai parėmė JAV įsikūrę iš Telšių kilę žydai (Natanas-Dovydas Krolas paaukojo 6000 litų ar dolerių). Pastatyta 1933 m. pabaigoje, o atidaryta 1934 m. vasarį.

Ligoninėje iš pradžių buvo 16 lovų (vėliau jų padaugėjo), operacinė ir laboratorija, rentgeno aparatas, veikė 3 skyriai – terapinis, akušerinis-ginekologinis ir chirurginis. Ilgametis vedėjas – daktaras N. Menuchinas. Paskutiniais metais prieš prasidedant Antrajam pasauliniam karui jis dirbo savanoriškais pagrindais.

Ligoninėje gydymas buvo mokamas. Gydyti ne tik žydų tautybės asmenys, tačiau jiems buvo teikiamas prioritetas.

1939 m. pavadinta N. D. Kraulio vardu.

## Išnašos