open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kanzai

**Kanzai** (, sav. *Kaw*) – indėnų sijų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, dabar daugiausia Oklahomoje. Populiacija – 1700 žmonių (kilmės – apie 3000). Kanzų kalba (sijų kalbų šeima) kaip gimtoji jau išnykusi, dabar kalba angliškai. Tikintieji daugiausia Indėnų Bažnyčios nariai ar krikščionys protestantai (metodistai).

Kanzai, atsiskyrę nuo kitų dhegijų, leidosi į šiaurę pagal Misūrio upę ir įsikūrė prie Kanzaso upės žiočių. Toliau šiaurėje jų veržimąsi sustabdė šajenai. XVIII a. patraukė į vakarus, prie Didžiosios Mėlynosios upės (*Big Blue River*). Kanzai sudarė sąjungą su osedžais bei omahais ir ėmė puldinėti aplinkines tautas, ypač paunius. XIX a. vid. kanzų populiacija siekė apie 1700 žmonių. Po susidūrimo su amerikiečiais, kanzai buvo perkelti į Kansil Grovo rezervaciją prie Neošo upės (Kanzaso valstija). XIX a. 8-ajame dešimtmetyje baltųjų buvo išstumti į Indėnų teritoriją (Osedžo rezervacijos šiaurės vakarus). Dėl perkraustymų ir ligų kanzų skaičius smarkiai sumažėjo.

Kultūriškai artimi kitiems prerijų indėnams. Vertėsi daugiausia kapline-lydimine žemdirbyste ir raitąja bizonų medžiokle. Būstas – žeminė su stogu, pakeltu ant 8 stulpų. Vyrai dėvėdavo juosmens raištį, sujuostą diržu, apdangą ant pečių, moterys – durstytą sijoną iki kelių, sujuostą diržu, šaltuoju metu – per kairį petį permestą apdangą. Kartais tatuiruodavusi kūną.
 
Kanzų tradicinė šeima didžioji, patrilokalinė. Būta vogtinių vestuvių papročio. Patrilinijinės giminės jungėsi į 2 brolijas. Gentį valdė 2 vadai (nuo abejų brolijų, titulas paveldimas) bei giminių vyresniųjų taryba. Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, turi išplėtotą mitologiją, tikima dvasiomis-sergėtojomis, būta medžioklės, karinių, derliaus apeigų.

Dabartiniai kanzai asimiliuoti, nutautėję. Dirba daugiausia samdomus darbus. Kanzų rezervacija yra šiaurės Oklahomoje (pagrindinė gyvenvietė – Kau Sitis).


Washunga.jpg|Kanzų vadas Vašunga (XIX a. pab.)
Kansas Indian village Barber 1865p637 cropped.jpg|Kanzų kaimo piešinys (XIX a. vid.)
War dance in the interiour of a Konza lodge.jpg|Kanzų karo šokio piešinys (1819 m.)
Pawnee01.png|Kanzų ir aplinkinių tautų žemės XIX a.


## Šaltiniai
Vasilijaus sala

**Vasilijaus sala** () – didžiausia Nevos upės deltos sala, užimanti didžiąją Sankt Peterburgo Vasiljeostrovsko rajono dalį. Salą skalauja Didžioji ir Mažoji Neva, Suomių įlankos Nevos užutėkis, nuo Dekabristų salos skiria Smolenkos upė. Salos plotas – 10,9 km², ji driekiasi 4,2 km iš šiaurės į pietus ir 6,6 km iš vakarų į rytus, virš vandens ji iškilusi 1,3–3,5 m. Dažniausiai naudojamas salos sutrumpinimas – В. О. Saloje suplanuoti lygiagretūs prospektai, kuriuos kerta vad. linijos.

Pirmasis mūrinis pastatas – Menšikovo rūmai – saloje pastatytas 1720 m. Intensyviau statyti pradėta XVIII a. viduryje. Didžiosios Nevos pakrantėje pamažu koncentravosi pagrindiniai miesto gyvenamieji bei visuomeniniai pastatai – Peterburgo mokslų akademija, Mokslų akademijos biblioteka, Imperatoriškoji dailės akademija, Dvylikos kolegijų pastatas, Kunstkamera, Sankt Peterburgo universitetas, į salą persikėlė Peterburgo uostas. Čia buvo ir katalikiška Peterburgo dvasinė akademija, kurioje mokėsi daug garsių lietuvių.

1850 m. per Didžiąją Nevą pastatytas pirmasis nuolatinis Blagoveščenskio tiltas, sujungęs Vasilijaus salą su Admiraliteto sala. XIX–XX a. sandūroje vyko sparti gyvenamųjų namų statyba, pietinėje ir šiaurinėje dalyse atsirado stambios pramonės įmonės, 1907 m. pradėjo kursuoti tramvajus.
Su miesto centru salą jungia Rūmų tiltas, su Petrogrado sala – Biržos bei Tučkovo tiltas, keturi tiltai – su Dekabristų sala. 2016 m. gruodžio mėn. baigta statyti Vakarinio greitojo diametro dalis, nepakeliamais tiltais sujungusi Vasilijaus salą su Sankt Peterburgo šiauriniais ir pietiniais rajonais.

Saloje yra metro stotis „Vasiljeostrovskaja“ ir vienas iš stoties „Sportivnaja“ vestibiulių.


Image:Павильон 6 "Ленэкспо".JPG|„Lenekspo“ paviljonas
Image:Menshikov Palace in SPB 01.jpg|Menšikovo rūmai
Image:Imperial Academy of Arts in SPB.jpg|Dailės akademija 
Image:Kunstkamera SPB 01.jpg|Kunstkamera
Image:Ледокол Красин.jpg|Ledlaužis-muziejus „Krasinas“
Image:Library of the Russian Academy of Sciences 02.jpg|Mokslų akademijos biblioteka
Image:Въезд на ул. Репина.JPG|Repino gatvė – siauriausia Sankt Peterburge
Vaizdas:Sady & Parky Sankt-Peterburg 2010 0176.jpg|Buv. Katalikų dvasinės akademijos pastatas


## Šaltiniai
2015-2016 m. Barcelona FC sezonas

}

### Komandos sudėties pokyčiai

#### Išvyko

#### Atvyko

= Sudėties statistika =
}
|Pedro
|0 
|0 
|0 
|1 
|0 
|0
|**1** 
|- bgcolor="#EFEFEF"
|#
| colspan="3" |Į savus vartus
|3 
|0 
|0 
|0 
|0 
|0
|**3** 
|-
|-
| colspan="4" |**Iš viso**
|**112** 
|**22** 
|**27** 
|**5** 
|**1** 
|6
|**173** 
|}
Juodosios našlės paslaptis

**Juodosios našlės paslaptis** () – 1963 m. sukurtas kriminalinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* O.W. Fischer – Velbis
* Karin Dor – Klarisė
* Klaus Kinski – Boidas
* Werner Peters – misteris Šoras
* Doris Kirchner – misis Šor
* Eddi Arent – Fišas 

## Turinys

Londone per keletą dienų vienas du vyrai nužudomi kulkomis su voro nuodais. Žurnalistas Velbis, savo straipsniuose žudiką praminęs Juodąja našle, išsiaiškina, kad abu vyrai prieš 15 metų kartu dalyvavo ekspedicijoje, kurios vadovas profesorius mirė Meksikoje įgeltas voro. Kuo toliau, tuo daugiau šios ekspedicijos dalyvių miršta, o pagrindine įtariamąja tampa velionio profesoriaus duktė Klarisė...
Kretingos parko II tvenkinys

**Kretingos parko II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,51 km, plotis – iki 0,1 km. Yra 0,06 ha sala. Altitudė 26,3 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo Kretingos parko III tvenkinys, pasroviui iškart – Kretingos parko I tvenkinys. Pietinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Kretingos dvaro sodyba, šiaurinėje – Padvarių gyvenvietė.

## Šaltiniai
Kretingos parko I tvenkinys (20050027)

**Kretingos parko I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 0,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,24 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 18 m. Pietinis krantas aukštokas. Tvenkinio krantai apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo Kretingos parko II tvenkinys. Pietinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Kretingos dvaro sodyba ir ten esantis Kretingos muziejus, šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Padvarių gyvenvietė. Tvenkinio užtvanka eina kelias .

## Šaltiniai
Januliškio dvaras

**Januliškio dvaras** – buvusi dvaro sodyba Švenčionių rajone, Labanoro girioje įsikūrusiame Januliškio kaime.

## Istorija

Tarpukario metais Januliškyje veikė mokykla, stovėjo nedidelis dvaras ir lenkų kariuomenės arklidės.

Užpraeitame amžiuje Januliškio apylinkių žemės nuo Baranavos kaimo iki pat Luknelės upelio priklausė vienam olandų kilmės grafui Šneideriui. Jam priklausė Baranavos miškai. Grafas nusipirkęs visą Baranavos girią pradėjo statytis dvarus. Savo vietininkus grafas įkurdino Kampuotėlėje, Januliškyje ir kt. Čia kūrėsi maži dvareliai. 

Ar grafas Šneideris buvo tikrasis Januliškio apylinkių savininkas, turimi duomenys yra prieštaringi. Senieji apylinkių gyventojai mini, kad šios žemės priklausė ukrainiečių kilmės grafui Nemčinskui. Valdant Nemčinskui, administraciniu centru buvo Baranava. Dvaras buvo įsikūręs dabartinės Prūdiškės girininkijos pastate. Pasakojama, kad kasant dvaro pastatui pamatus rasta žmonių palaikų. Tame dvare vėliau gyvenę januliškiečiai iki šiol pamena, kad ten kartas nuo karto vaidendavosi. Nemčinską vietiniai žmonės iki šiol prisimeną kaip griežtą žmogų. Artėjant antrajam pasauliniam karui, Nemčinskai iš Januliškio pasitraukė. Valdžią perėmė vokietis Bekas, apie kurį iki šiol neturima jokių duomenų.

Januliškyje tarpukario metais dar egzistavo parkas, pasodintas to paties Nemčinsko. Iš dabar išlikusių alyvų bei sibirinių maumedžių matyti, kad parkas užėmė apie 3 ha plotą. Čia išlikę ir yra saugomi Januliškio maumedžiai. 

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai 
* Januliškio girininkija. Kaimo istorija
Kretingos vienuolyno tvenkinys

**Kretingos vienuolyno tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto centrinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Dupulčio upelį (Akmenos intakas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,2 km, plotis – iki 0,08 km. Krantai daugiausia aukštoki, apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo 0,63 ha tvenkinys. Pietinėje pakrantėje yra Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia ir vienuolynas, šiaurinėje – senosios miesto kapinės.

## Šaltiniai
Klecininkų tvenkinys

**Klecininkų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 3 km į pietvakarius nuo Salantų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Pestupio intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,21 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 57,5 m. Krantai žemi. Pietinėje pakrantėje stūkso Krepų birštvos miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūrę kaimai: Klecininkai, Barzdžių Medsėdžiai.

## Šaltiniai
Klibių tvenkinys

**Klibių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Kretingos miesto centro. Sudarytas užtvenkus Burkštino upę (Akmenos intakas) 3,9 km nuo jos įtekėjimo į Padvarių tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,48 km, plotis – iki 0,38 km. Yra 4 a sala. Altitudė 39 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais. Kranto linija labai vingiuota. Į šiaurę ir rytus plyti dirbami laukai. Šalia įsikūrusi Klibių gyvenvietė. Šiaurine pakrante eina kelias .

Tvenkinys įrengtas 1974 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Kretingos parko III tvenkinys (20050025)

**Kretingos parko III tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiaurrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,55 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 26,5 m. Krantai aukštoki. Pasroviui iškart telkšo Kretingos parko II tvenkinys. Kretingos dvaro tvenkiniai buvo numeruojami nuo seniausio, esančio prie rūmų, iki paskutinio, esančio tarp Padvarių ir Kretingos naujo mikrorajono. Pagal LR Vyriausybės patvirtintą oficialųjį Lietuvos upėvardžių klasifikatorių, dabartinėje topografinėje medžiagoje jie numeruojami nuo ištakų santakos link, t. y. atvirkščiai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Padvarių gyvenvietė. Tvenkinys buvo iškastas medžioklei, jo pakrantėse veisėsi daug vandens paukščių, o dabar jis vasarą tampa mėgstamiausia kretingiškių poilsiavimo vieta.

## Šaltiniai
Kretingos tvenkinys

**Kretingos tvenkinys** arba **Kretingos miesto tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto centrinėje ir šiaurinėje dalyse. Sudarytas užtvenkus Akmenos upę (Kuršių marių intakas) 33,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 3,08 km, plotis – iki 0,05 km. Pietinėje dalyje yra 0,64 ha sala, šiaurinėje – 0,04 ha sala. Priešsroviui iškart telkšo Padvarių tvenkinys, pasroviui už 1,8 km – Bajorų tvenkinys. Altitudė 13 m. Krantai neaukšti. Šiauriniai krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Rytinėje pakrantėje įsikūrę senosios miesto kapinės ir buvusio Kretingos dvaro sodyba, šiaurinėje – naujosios miesto kapinės. Tvenkinio vidurinę dalį skersai kerta kelias , šiaurinę dalį – geležinkelis Kužiai – Kretinga. Aplink šiaurinę tvenkinio dalį įsikūrusi Padvarių gyvenvietė.

Tvenkinys įrengtas 1987 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Kurmaičių tvenkinys

**Kurmaičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Kretingos, Kurmaičių gyvenvietės šiaurrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Pilsupio upelį (Akmenos intakas) 0,6 km nuo jo įtekėjimo į Padvarių tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,3 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 26,7 m. Krantai aukšti, šlaitai apaugę medžiais ir krūmynais. Į šiaurę plyti dirbami laukai. Tvenkinio užtvanka eina kelias .

## Šaltiniai
Laivių tvenkinys

**Laivių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 1 km į šiaurės rytus nuo Salantų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Salanto intakas) 0,37 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,19 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 53,8 m. Krantai neaukšti. Aplink tvenkinį plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Laivių kaimas.

## Šaltiniai
Admiraliteto sala

**Admiraliteto sala** () – Sankt Peterburgo teritorijos dalis, esanti tarp Nevos upės, Gulbių kanalo, Mojkos bei Kriukovo, Admiraliteto ir Naujojo Admiraliteto kanalų.

Faktiškai tai dvi Žiemos kanalu atskirtos salos – 1-oji Admiraliteto sala bei 2-oji Admiraliteto sala.

Šis pavadinimas žinomas nuo 1713 m., asocijuojasi su vieno iš Sankt Peterburgo simbolių - Admiraliteto pastatu (arch. A.Zacharovas), tačiau jis kilęs nuo Admiraliteto laivų statyklos, buvusios salos centre. Tuo metu sala buvo didesnė, bet 1715–1720 m. ją kanalais padalino į 14 salų, iš kurių iki šių dienų išliko penkios.
Ermitažo tiltas

**Ermitažo tiltas** () – seniausias Sankt Peterburgo akmeninis tiltas per Žiemos kanalą (*Зимняя канавка*), jungiantis 1-ąją ir 2-ąją Admiraliteto salą miesto Centriniame rajone, Rūmų krantinėje, tarp Ermitažo teatro ir Didžiojo (Senojo) Ermitažo.
 

Ermitažo tiltas – viena mėgiamiausių fotografų ir dailininkų vietų. Jo vaizdas nuo Milijoninės gatvės – vienas iš Sankt Peterburgo simbolių.

## Istorija
Pirmas medinis tiltas šioje vietoje pastatytas 1718–1720 m., tik šalia Žiemos rūmų iškasus kanalą. Akmeninis vienos angos tiltas pastatytas 1766 m., įrenginėjant granitinę Nevos krantinę. Elipsės formos 9,73 m pločio arka buvo sumūryta iš klinčių plytų ir apdailinta granito plokštėmis. Iki 1828 m. buvo vadinamas Aukštutiniu krantinės bei Žiemos rūmų tiltu. Po to, kai P. Čaikovskio operoje „Pikų dama“ Liza puolė nuo Ermitažo tilto į Žiemos kanalą, plačiai pradėtas naudoti „Lizos tiltelio“ pavadinimas

1934 m. tilto anga buvo pakeista į gelžbetoninę, paliekant buvusį išorės vaizdą.

## Šaltiniai
Kvecių tvenkinys

**Kvecių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Kretingos. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Tenžės intakas) 0,46 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 16 m. Krantai žemi, pietinis apaugęs medžiais. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Kvecių kaimas.

## Šaltiniai
Mikoliškių tvenkinys

**Mikoliškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 12 km į pietus nuo Kartenos. Sudarytas užtvenkus Juodupio upę (Trumpės intakas) 4,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,43 km, plotis – iki 0,08 km. Yra 4 a sala. Altitudė 75 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti pievos, kiek atokiau stūkso Mikoliškių miškas. Šalia įsikūręs Mikoliškių kaimas. Vakarine pakrante nutiestas kelias .

## Šaltiniai
Kahuiljai

**Kahuiljai** (ang. ir , sav. *ʔívil̃uqaletem, Ivilyuqaletem*) – indėnų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, pietų Kalifornijoje. Populiacija – 800 žmonių (kilmės – apie 4200). Kahuiljų kalbą (*Ivilyuat*), priklausančią jutų-actekų kalbų šeimai, dabar moka nedaugelis; dauguma kalba ispaniškai bei angliškai. Dauguma tikinčiųjų – Romos katalikai, yra protestantų, prigimtinės tikybos tęsėjų.
 
Nuo 1774 m. susidūrė su ispanais, bet gyvendami atokiose dykynėse, buvo mažai paveikti atėjūnų. XIX a. kahuiljai įsivėlė į JAV–Meksikos karą, į jų žemes ėmė keltis amerikiečiai. 1863 m. beveik pusė populiacijos išmirė nuo raupų epidemijos.

Tradicinė kahuiljų kultūra panaši į kitų Kalifornijos indėnų. Vertėsi daugiausia rankiojimu ir medžiokle, taip pat augino kukurūzus, moliūgus, melionus, ankštines kultūras. Buvo išplėtoję krepšių pynimą, apeiginių rūbų ir galvos dangalų iš paukščių plunksnų gamybą. Lipdydavo keramikos dirbinius, dažnai juos puošdavo raštais. Prekiaudavo su kaimyninėmis tautomis.

Tradiciniai vyrų drabužis – strėnraištis, moterų – sijonas iš karnų, odų ar nendrių. Avėdavo sandalus iš augalinių pluoštų arba odos, vilkėdavo apdangalus iš susiūtų triušių kailiukų. Būstai būdavo dengti žagarais, statydavosi atskirus apeiginius namus.
 
Kahuiljai skirstėsi į patrilinijines egzogamines „laukinių kačių“ ir „kojotų“ brolijas, bei patrilinijines gimines, sudarytas iš 3–10 giminių grandinių. Vyriausioji giminės grandinė valdydavo apeiginį namą ir jo šventuosius rykus, o giminės grandinės vadas (paveldimas titulas) tapdavo ir visos genties vadu bei vyriausiuoju kunigu. Taip pat svarbią visuomeninę padėtį užėmė šamanai. Kauhiljų naujavedžiai keldavosi į vyro namus.

Nuo 1877 m. kahuiljai buvo perkelti į rezervacijas. Dabar dirba žemės ūkyje, samdomus darbus pramonėje ir paslaugų bare. Išlaikę tradicinės kultūros bruožų (gimininius santykius, švenčių valgius, mirusiųjų atminimo apeigas ir kt.). Poroje rezervacijų tebestovi apeiginiai namai, Morongo rezervacijoje veikia etnografinis muziejus, Toreso-Martineso – istorinė bendruomenė.

Kahuiljų rezervacijos yra pietų Kalifornijoje, Riversaido apygardoje (Agva Kaljentės, Augustino, Kabasono, Kahuiljų, Morongo, Ramonos, Santa Rosos, Toreso-Martineso dykumos kahuiljų – pastaroji – ir Imperialo apygardoje), San Diego apygardoje (Kojotų Kahuiljų ir Kupenjų).


Ramona standing at the grave of Alesandro in the cemetery on the Coahuilla Indian Reservation, ca.1905 (CHS-3871).jpg|Kahuiljų moteris Ramona Lubo kapinėse (~1905 m.)
PSM V37 D488 Adobe house of mission indians coahuila valley.jpg|Kahuiljai prie savo būsto (1890 m.)
Chief Meyers, New York Giants catcher, by Paul Thompson, 1910.jpg|Iš kahuiljų kilęs beisbolininkas Džonas Tortesas "Vadas" Majersas (*John Tortes "Chief" Meyers*)
Edward S. Curtis Collection People 056.jpg|Kahuiljų moteris (1926 m.)


## Šaltiniai
Karvelė

**Karvelė** – upelis Vilniaus rajone, Dūkštos dešinysis intakas. Prasideda Karvio ežere, prateka per Karvio kaimą, įteka į Dūkštą 16,6 km nuo jos žiočių.

Priskiriama Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinui.

## Išnašos
Padvarių tvenkinys (Burkštinas)

**Padvarių tvenkinys (Burkštinas)** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 3 km į šiaurės rytus nuo Kretingos miesto centro. Sudarytas užtvenkus Burkštino upę (Akmenos intakas) 1 km nuo jos įtekėjimo į Padvarių tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,57 km, plotis – iki 0,09 km. Yra 2 salos (5 a ir 2 a). Altitudė 26,3 m. Krantai daugiausia aukšti, plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Padvarių kaimas, šiaurinėje – Tintelių kaimas.

## Šaltiniai
Pesčių tvenkinys

**Pesčių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 2,5 km į pietvakarius nuo Salantų. Sudarytas užtvenkus Pestupio upę (Salanto intakas) 1,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,55 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 44,4 m. Krantai neaukšti. Tvenkinio šiaurvakarinis galas užpelkėjęs. Žemiau užtvankos prasideda Salantų regioninis parkas. Vakarinėje pakrantėje telkšo keletas mažų karjerų tvenkinukų. Šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai, pietvakarinėje – pievos. Šalia tvenkinio įsikūrę Pesčių ir Klecininkų kaimai.

## Šaltiniai
Rūdaičių tvenkinys

**Rūdaičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Kretingos, Rūdaičių gyvenvietės centre. Sudarytas užtvenkus Ž-8 upelį (Žibos intakas) 0,68 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,59 km, plotis – iki 0,21 km. Yra keletas salų (3 didžiausios: 0,17 ha, 0,06 ha ir 0,03 ha). Altitudė 14,5 m. Krantai neaukšti. Salos ir krantai daugiausia apaugę medžiais. Rytinėje pakrantėje įkurtas kaimo parkas. Pietine pakrante nutiestas kelias .

Tvenkinys įrengtas 1972 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Salantų tvenkinys

**Salantų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Salantų miesto šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Salanto upę (Minijos intakas) 20,9 km nuo jos žiočių.

Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,62 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 40,5 m. Krantai aukšti, daugiausia apaugę medžiais. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Kadagyno kaimas. Vakarine pakrante nutiestas kelias . Žemiau užtvankos pastatytas Salantų tiltas.

## Istorija

Užtvanka, kuri užtvenkė Salantos upę buvo pastatyta 1993 m.

2021 m. pradėta griauti Salantų užtvanka. Prieš tai iš tvenkinio buvo išleista dalis rezervuaro vandens.

## Šaltiniai
Titvydiškės tvenkinys

**Titvydiškės tvenkinys** arba **Senosios Įpilties tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 11 km į šiaurę nuo Darbėnų, Senosios Įpilties kaimo vakarinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Įpilties upę (Šventosios intakas) 1,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis šiaurės-pietų-vakarų kryptimi – 0,59 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 18,8 m. Šiaurinis krantas aukštas, apaugęs medžiais, stūkso Įpilties piliakalnis, plyti dirbami laukai.

## Šaltiniai
Tuzų tvenkinys

**Tuzų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 6,5 km į rytus nuo Salantų. Sudarytas užtvenkus Salanto upę (Minijos intakas) 36 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,09 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 80 m. Krantai aukšti, šlaitai daugiausia apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Tuzų kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1982 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Žadeikių tvenkinys (Kretinga)

**Žadeikių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 4 km į vakarus nuo Kartenos. Sudarytas užtvenkus M-8 upelį (Minijos intakas) 2,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,02 km, plotis – iki 0,6 km. Altitudė 48,5 m. Krantai aukštoki, plačiai apaugę medžiais. Vakarinėje pakrantėje stūkso Aukštkalvių miškas. Į šiaurę ir į pietus plyti dirbami laukai. Į rytus įsikūręs Žadeikių kaimas, į pietus - dalis Rubulių kaimo.

## Šaltiniai
Šukės tvenkinys

**Šukės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 8 km į pietryčius nuo Darbėnų, Šukės gyvenvietės rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Šukupio upę (Akmenos intakas) 7,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,27 km, plotis – iki 0,1 km. Yra 6 a sala. Altitudė 42,9 m. Krantai žemi, apaugę medžiais, rytinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Aplinkui plyti dirbami laukai.

## Šaltiniai
„Lietuvos ryto“ spaustuvė

**„Lietuvos ryto“ spaustuvė** – spaustuvė, veikianti nuo 1994 m.

## Istorija

Spaustuvė įkurta 1994 m. Skaidiškėse. Turi ofsetinės spaudos ir žurnalų spausdinimo mašinas. 2008 m. pastatyta nauja spaustuvė Vievyje.

Spausdina leidinius „Lietuvos rytas“, „Ūkininko patarėjas“, „Akistata“, „Šeimininkė“, „Verslo žinios“, „Flintas“, taip pat spausdino „Kalba Vilnius“, „Kviečiu prie stalo“, „Turizmas“.

Direktoriai – P. Lunys, Nerijus Baura.

## Šaltiniai
Ekologinė žemdirbystė

**Ekologinė žemdirbystė** – vienas iš alternatyviųjų žemdirbystės metodų. Vengiama sintetinių (mineralinių trąšų), greitai išsiplaunančių trąšų palaikant dirvožemio derlingumą. Vietoj to naudojamos organinės trąšos – mėšlas, kompostas, kt., taip pat taikoma sėjomaina. Tai padeda padidinti ir išlaikyti dirvožemyje sukauptą humuso pusiausvyrą. Jų apribojimai taip skatina intensyvesnius negu tradicinėje žemdirbystėje gyvybinius vyksmus, aktyvesnę mikrofloros ir mikrofaunos veiklą dirvožemyje.

Europos Sąjungoje, JAV, Kanadoje bei kitose šalyse reikalaujama, kad ekologiška produkcija būtų sertifikuota ir pažymėta ženklu. Už tai atsakingos regioninės, nacionalinės ir tarptautinės organizacijos (JAV žemės ūkio departamentas, Europos Komisija). Daugelyje šalių nenaudojamos žemės ūkio ir maisto pavadinimo asociacijos su ekologija: JAV, JK (), Prancūzijoje, Vokietijoje (, ).

## Lietuvoje
Lietuvoje ekologiškos produkcijos augintojų ir gamintojų statusą suteikia viešoji įstaiga „Ekoagros“. Ekologiškumo reikalavimus atitinkantys ūkiai gauna oficialų sertifikatą ir ženklą, kuriuo žymima ekologiška produkcija. 2016 m. sertifikuoti 2 539 ekologinės gamybos ūkiai Lietuvoje.

## Taip pat skaitykite
* Ekologiškas maistas
* Veganiška žemdirbystė

## Literatūra
* Žemdirbystė. Vadovėlis. Aleksandro Stulginskio universitetas. 2013 m.

## Išnašos
Žiemos kanalas

**Žiemos kanalas** () – nedidelis kanalas Sankt Peterburgo Centriniame rajone, jungiantis Nevą ir Mojką ties Žiemos rūmais. Kanalo ilgis – 228 m, plotis – 20 m. Žiemos kanalas – vienas didžiausių turistų traukos objektų mieste, populiari romantiškų susitikimų vieta, o kanalo vaizdas su arkine galerija nuo Milijoninės gatvės – vienas iš Sankt Peterburgo simbolių.

Nedidelis kanalas šioje vietoje buvo iškastas 1719 m. Po metų dalis krantinės prie caro Petro I namo buvo išgrįsta akmenimis (pirmą kartą Sankt Peterburge). 1787 m. vietoje Petro I Žiemos rezidencijos kanalo krantinėje pagal Giacomo Quarenghi projektą buvo pastatytas klasicistinis Ermitažo teatras, o kitoje kanalo pusėje baigta Didžiojo Ermitažo statyba. Abu pastatai per kanalą antrojo aukšto lygyje buvo sujungti galerija, kurią prilaiko aukšta arka.

1784 m. kanalo krantinės buvo sutvirtintos, išgrįstos jau tradicija tapusiomis granito plokštėmis, turėklai papuošti grotelėmis.

Kanalo pavadinimai kelis kartus keitėsi, jis buvo vadintas Senuoju rūmų, Žiemos rūmų, dešinysis krantas kurį laiką buvo Pašto gatvė. Dabartinis pavadinimas galutinai įsitvirtino XIX a. pradžioje.

Per neilgą kanalą nutiesti net trys tiltai. Pirmasis medinis pakeliamasis tiltas pastatytas 1720 m., o 1766 m. vietoje jo pastatytas pirmasis Peterburge akmeninis Ermitažo tiltas, netrukus atsirado I Žiemos tiltas. Labai panašus II Žiemos tiltas pastatytas 1940 m.

## Šaltiniai
Kunigiškių tvenkinys (Palanga)

**Kunigiškių tvenkinys** arba **Kunigiškių karjeras** – karjero tvenkinys Lietuvoje, Palangos savivaldybėje, 4,5 km į šiaurę nuo Palangos miesto centro, Kunigiškiuose. Sudarytas išeksploatavus žvyro ir smėlio išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,67 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 3,9 m. Krantai aukšti, apaugę medžiais. Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse stūkso Palangos miškas. Pietuose išteka upelis į netoliese esantį 3,2 ha karjero tvenkinį (Ošupio upelio baseinas). Vakarine pakrante nutiestas kelias , už kurio piečiau telkšo dar vienas karjero tvenkinys (7,5 ha), o šiauriau – prasideda Palangos oro uostas.

## Šaltiniai
Anna Meredith

**Anna Meredith** (g. 1978 m. sausio 12 d.) – britų elektroninės ir akustinės muzikos kompozitorė ir atlikėja. Ji yra reziduojanti BBC Scottish Symphony Orchestra kompozitorė, bei Sinfonia ViVA narė.

2016 m. Meredith išleido savo debiutinį albumą „Varmints“, kuris pelnė metų škotiško albumo apdovanojimą elektronikos stiliaus muzikos kategorijoje.

## Karjera
Meredith gimė *Tufnell Park*, šiaurės Londone, o po dvejų metų persikėlė į Škotiją, *South Queensferry*. Muzikos bakalaurą su pagyrimu baigė Jorko universitete, o Londono karališkojoje muzikos kolegijoje įgijo magistro laipsnį. 2003-iais metais tapo Constant ir Kit Lambert nare Londono karališkojoje muzikos kolegijoje.

Kompozitorė didesnio publikos dėmesio susilaukė po savo kūrinio „Froms“ premjeros 2008 m. BBC Last Night of the Proms koncertui, kuris buvo transliuojamas 40 mln. klausytojų. BBC užsakymu kompozitorė taip pat sukūrė savo pirmąją operą „Tarantula in Petrol Blue“ (libreto autorius – Philip Ridley) bei „Concerto for Beatboxer and Orchestra“ bendradarbiaujant su beatboxer’iu Shlomo. Meredith buvo paskirta komisijos nare konkurse „BBC Young Musician of the Year“ bei mentore TV laidoje „Classical Goldie“, yra dažna viešnia BBC Proms, BBC 3, BBC 4 radijo laidose.

2009 m. buvo nominuota Times Breakthrough apdovanojimui o 2010 m. laimėjo Paul Hamlyn fondo įsteigtą kompozitoriaus prizą.

Taip pat minėtini Meredith kūriniai – „Four Tributes to 4am“ orkestrui, elektronikai ir vizualizacijoms (Eleanor Meredith), bei „HandsFree“, parašytas Nacionaliniam jaunimo orkestrui „PRS NewMusic20x12“ festivalio užsakymu ir sulaukęs daug gerų atsiliepimų po premjeros 2012 m. Liverpulio kultūrinėje olimpiadoje.

Šalia akademinės veiklos Meredith taip pat aktyviai kuria elektroninę muziką, kurią atlieka įvairiose Europos šalyse, su tokiais atlikėjais kaip These New Puritans, James Blake, Seb Rochford ir Max de Wardener.

2012 m. įrašų kompanija „Moshi Moshi Records“ išleido debiutinį kompozitorės EP „Black Prince Fury“, kuris buvo palankiai prilygintas avangardinio džiazo kompozitoriaus Moondog kūrybai.

2013 m. rugpjūtį „Moshi Moshi Records“ ir „VF Editions“ išleido antrąjį Meredith EP „Jet Black Raider“. Interviu interneto žurnalui „Pitchfork“ Meredith pažymėjo, kad šiame EP naudojami akustiniai klarneto, vokalo, golokos, būgnų, violončelių garsai, skirtingai nei „Black Prince Fury“, kuriame naudojami vien sintetiniai garsai.

Meredith debiutinis albumas „Varmints“, buvo išleistas 2016 m. kovą.

## Diskografija
**Albumai**
* *Varmints* (2016)

**EP**
* *Black Prince Fury* (2012)
* *Jet Black Raider* (2013)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus puslapis
Savaitgalis itališkai

**Savaitgalis itališkai** () – 1965 m. Italijoje sukurta komedija, pasakojanti apie 40-mečių poros bei jų draugų atostogų savaitgalį prie jūros. 

Juostos garso takelis sudarytas iš populiarių to laikotarpio itališkų dainų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sandra Milo – Džulijana
* Enrico Maria Salerno – Enriko
* Jean Sorel – Seržas
* Daniela Bianchi – Izabela
* Lelio Luttazzi – Antonio
* Raffaele Pisu – Paskualino 
* Veronique Vendell
Venecijos liūtai

**Venecijos liūtai** () – 2015 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Neri Marcore – Gualtjero
* Stefano Pesce – Alesio
* Anna Dalton – Eliza
* Piera Degli Esposti – Mara
* Pierpaolo Spollon – Martinas
* Antonio Pennarella – Dženaras
* Cristina D‘Alberto – Ema 

## Turinys

Gualtjero, nevykęs verslininkas, iššvaisto šeimos turtą, tačiau sugalvoja naują verslo įdėją kaip suderinti ekologiją ir tikėjimą – gaminti krucifiksus iš perdirbto plastiko. Medžiagą jam parūpina vienas verslininkas, bažnyčios atstovai palaimina verslo planą, tačiau paaiškėja, kad plastikas sąveikoje su vandeniu sprogsta. Gualtjero mėgina atsikratyti jau pagamintais krucifiksais, tačiau plastikas, kurį jis gavo, priklauso mafijai ir ši neketina atsisakyti savo pelno dalies...
Italų nuotykiai Amerikoje

**Italų nuotykiai Amerikoje** () – 2013 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Vincenzo Salemme – Dario
* Ambra Angiolini – Anžela
* Ricky Memphis – Nino
* Anna Foglietta – Karmen
* Giovanni Vernia – Mikelė
* Maurizio Mattioli – Oreste
* Andrea Pittorino – Robis
* Daniela Piperino – psichoanalitikė

## Turinys

Anžela – psichologinių problemų turinti sekretorė, kuri įstringa lifte su pagyvenusiu vyriškiu ir, ištikta priepuolio, jį užsipuola. Išsilaisvinus paaiškėja, kad vyriškis – jos naujasis viršininkas, kuris Anželą tuoj pat atleidžia iš darbo. Nino – beviltiškai nejuokingas klounas, kuris nesugeba prajuokitni net vaikų. Antonio – oficiantas, manantis esąs kortų genijus, tačiau pralaimintis net nepilnamečiam užeigos šeimininko sūnui. Karmen – bedarbė „blondinė“. Mikelė – kvaištelėjęs zoologijos sodo darbuotojas, besikalbantis su gyvūnais ir netekęs darbo dėl etatų mažinimo.

Visi jie susitinka su notaro kabinete, kuriame sužino esantys nesantuokiniai milionieriaus Džanio Galvanio vaikai. Pastarasis mirė ir paliko jiems daugiau kaip 9 milijonus eurų su sąlyga, kad vaikai nuveš jo pelenus į JAV ir išbarstys juos Didžiajame kanjone, o vaizdo įrašą parodys notarui. Naujieji giminaičiai kartu su Nino sūnumi Robiu skubiai išvyksta į JAV, tačiau dėl oro sąlygų lėktuvas priversta nusileisti Arizonoje. Nors iki kelionės tikslo lieka beveik 1700 kilometrų, Anžela kategoriškai atsisako vėl lipti į lėktuvą ir jie išsinuomoja automobilį, kad pasiektų kelionės tikslą. Pakeliui jie patiria daugybę nesusipratimų, ne kartą netenka urnos su pelenais, tačiau galiausiai pasiekia kelionės tikslą ir tuo pačiu atranda vienas kitą kaip brolį ir seserį. Išbėrę pelenus jie grįžta į Italiją, kur sužino, kad notaras paspruko su visu jų palikimu...
Aš nekalbėti angliškai

**Aš nekalbėti angliškai** () – 1995 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – Seržo Kolombo
* Paola Quattrini – Patricija
* Ian Price – Frederikas
* Carolyn Pickles – Linda
* Mario Bianco
* Matteo Dondi
* Laura Migliacci
* Chiara Noschese

## Turinys

Didelė Anglijos draudimo kompanija įsigyja tuo pačiu besiverčiančią nedidelę italų bendrovę ir pradeda joje pertvarką, norėdami priversti vietinius dirbti intensyviau ir produktyviau. Vienas pagrindinių reikalavimų – mokėti anglų kalbą – tampa privalomas visiems. Pagyvenęs agentas Seržo Kolombo, nuo pat pirmos dienos patekęs į naujųjų šeimininkų „juodąjį sąrašą“, kad išsaugoti darbą nusprendžia įrodyti esąs ne prastesnis už kitus. 

Vasaros atostogų metu jis užsirašo į anglų kalbos kursus ir išvažiuoja į Angliją. Bėda ta, kad jo bendramoksliai – paaugliai, o mokytojai vadovaujasi griežtomis taisyklėmis ir už didesnius prasižengimus žada juos išsiųsti namo...
Aš grįšiu į praeitį ir pakeisiu savo gyvenimą

**Aš grįšiu į praeitį ir pakeisiu savo gyvenimą** () – 2015 m. italijoje sukurta komedija, kurią režisavo Carlo Vanzina.

## Siužetas

Marko ir Klaudio – vaikystės draugai, kuriems dabar jau virš 40. Marko ką tik metė žmona, o Klaudio niekaip negali rasti sau merginos, todėl vis dar gyvena su motina. Netikėtai jie abu patenka į automobilio avariją ir atsiduria 25 metais praeityje, vėl mokykloje. Turėdami gyvenimo patirties ir žinodami, kas bus ateityje, bičiuliai nusprendžia padaryti viską, kad jų likimai pasikeistų: Marko stengiasi vengti Džiulijos, kurią įsimylėjo mokykloje, vedė ir galiausiai buvo paliktas, o Klaudio – žūtbūt ištekinti savo motiną...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Raoul Bova – Marko
* Ricky Memphis – Klaudio
* Massimiliano Tortora – Marko tėvas
* Paola Minaccioni – Klaudio motina
* Giulia Michelini – Džiulija
* Augusto Fornari – Lando
* Michaela Andreozzi – Marko motina

## Šaltiniai
Angela Finocchiaro

**Angela Finocchiaro** (g. 1955 m. lapkričio 20 d. Milanas) – italų aktorė, dažnai atliekanti komiškus vaidmenis.

## Dalinė filmografija
* Bambeklis (1986)
* Noras skraidyti (1991)
* Šventės nebus (1998)
* Sveiki atvykę į Pietus (2010)
* Atspėk, kas ateis per Kalėdas? (2013)
* Bosas svetainėje (2014)

## Apdovanojimai ir nominacijos
* David di Donatello – geriausia antrojo plano aktorė (2006 ir 2007 m.)
* David di Donatello nominacija – geriausia aktorė (1991 ir 2011 m.) ir geriausia antrojo plano aktorė (1992 m.)
* Ciak d'oro – geriausia aktorė (1991 m.) ir geriausia antrojo plano aktorė (1991, 1992 ir 2006 m.)
* Ciak d'oro nominacija – geriausia antrojo plano aktorė (2007 ir 2011 m.)
* Ciak d'oro nominacija – geriausia aktorė (2007 m.)
* Nastro d‘Argento – geriausia antrojo plano aktorė (2006 m.)
* Nastro d‘Argento nominacija – geriausia aktorė  (1992, 1996 ir 2011 m.) ir geriausia antrojo plano aktorė (2008 m.)
* Kineo apdovanojimas nominacija – geriausia antrojo plano aktorė (2008 m.)
* Venecijos kino festivalis – Wella prizas (2005 m.)

## Nuorodos

* / IMDb profilis
Atspėk, kas ateis per Kalėdas?

**Atspėk, kas ateis per Kalėdas?** ()– 2013 m. Italijoje sukurta situacijų komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Diego Abatantuono – Džulijus
* Claudio Bisio – Domeniko
* Raoul Bova – Frančesko
* Carlo Buccirosso – Antonio
* Cristiana Capotondi – Valentina
* Angela Finocchiaro – Marina
* Claudia Gerini – Kjara
* Rosalia Porcaro – Eliza
Pragaras (2016 filmas)

**Pragaras** () – 2016 m. sukurta drama, Venecijos kino festivalyje nominuota Auksiniam liūtui.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Dakota Fanning – Liza
* Paul Anderson – Frenkas
* Kit Harington – Samuelis
* Guy Pearce – pastorius
* Carice van Houten – Ana
* Emilia Jones – Joana 

## Turinys

Filmo veiksmas vyksta atvirkščiai, nuo pabaigos.

Laukinių Vakarų laikai. Nebylė mergina Liza gyvena kartu su vyresnio amžiaus vyru, dukterimi ir  vyro sūnumi. Ji žinoma apylinkėse pribuvėja, tačiau kartą komplikuoto gimdymo metu Liza nužudo kūdikį, kad išgyventų šio motina, nors pastaroji nedavė tokio sutikimo. Miestelio pastorius pradeda Lizos persekiojimą ir galiausiai mergina priversta bėgti. Palaipsniui atskleidžiama visa istorija apie tai, ką Lizai teko iškęsti iki tol, kaip ji tapo nebyle ir kodėl pastorius ją persekioja jau daugybę metų...

## Apdovanojimai
* Europos kino apdovanojimas – geriausias grimas
* Auksinis veršis – geriausias filmas, geriausias režisierius, geriausia kinematografija, geriausias garsas, geriausia muzika, geriausias prodiusavimas 
* Auksinis veršis – geriausio scenarijaus nominacija
* Londono filmų festivalis – geriausio filmo nominacija 
* Venecijos kino festivalis – Auksinio liūto nominacija
Kilivai

**Kilivai** (*K’olew*, ) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės vakarų Meksikoje, Kalifornijos pusiasalio šiaurėje, San Pedro Martiro („Kankinio Šv. Petro“) kalnų šiauriniuose šlaituose. Populiacija – apie 50 žmonių. Kilivų kalba, priskiriama jumanų-kočimių šeimai, beveik išnykusi, likę kilivai šneka ispaniškai. Išlaikę tradicinės tikybos bruožų, nors dabar dauguma katalikai arba protestantai (metodistai).

Iki sąlyčio su europiečiais gyveno gentinėje santvarkoje. Kultūriškai artimi kitoms Kalifornijos pusiasalio ir Aridoamerikos tautoms (kukapams, tipajams-ipajams, ypač paipajams).

Kilivai gyvena pusdykumėse ir kalnų pušynuose. Tradiciniai verslai – kaplinė-lydiminė žemdirbystė, medžioklė (elnių, triušių, iki XX a. vid. jai naudojo lankus ir strėles), rankiojimas (kaktusų sėklų, pušų kankorėžių ir kt.), pardavimui laiko galvijus, verčiasi amatais (puodininkystė, tinklų ir krepšių pynimas iš agavų pluošto, suvenyrinių lankų, strėlių, vėzdų gamyba ir kt.). Uždarbiauja medvilnės plantacijose.

Kilivų gyvenvietę, sudarytą iš kelių ūkių, valdo seniūnas. Pasitaiko didžiųjų ir mažųjų šeimų. Tradicinė santuoka patrilokalinė, dabar dažniau neolokalinė ar bilokalinė. Svarbi kūmystė.

Tradicinei religijai būdingas šamanizmas, ateities pranašavimas, mirusiųjų minėtuvės. Švenčių metu renkasi į Santa Katarinos gyvenvietę, ten šoka skambant moliūgų tarškynių muzikai. Dievą-sutvėrėją vadina *Meltí ?ipá jalá(u)* („kojotžmogis mėnulis“).

Dabartiniai kilivai smarkiai persimaišę su meksikiečiais, kočimiais, iš Meksikos valdžios dažnai patiria prievartą. Gyvena Žemutinės Kalifornijos valstijoje, Ensenados savivaldybėje.

## Šaltiniai
Audrų vandenynas

**Audrų vandenynas** (, centro koordinatės ) – didžiausia Mėnulio lyguma (Mėnulio jūra), esanti matomosios Mėnulio pusės šiaurės vakaruose ir vakaruose.

Audrų vandenynas yra netaisyklingos formos sustingusios lavos lyguma. Jo vakariniai kraštai yra aiškiai apriboti aukštikalnėmis, tačiau rytinių pakraščių ribos su Lietų ir Salų jūromis neapibrėžtos. Skersmuo 2568 km, apytikslis plotas 2 290 000 km². Audrų vandenyno šiaurėje yra Rasos įlanka (*Sinus Roris*), pietuose vandenynas susisiekia su Pažinimo ir Drėgmės jūromis. Vandenyno rytinėje pusėje yra labai šviesus Aristarcho krateris. Tarp Mėnulio matomosios pusės vakarinės ribos ir pietvakarinio vandenyno pakraščio įsiterpęs pažymėtinas tamsus krateris Grimaldis.

Nėra aišku, kaip susidarė Audrų vandenynas. Viena versija, jis yra labai seno hipotetinio milžiniško smūginio baseino dalis, kuris susidarė dar neataušus Mėnulio plutai. Šio baseino žymės esą buvo sunaikintos vėlesnių bombardavimų ir erozijos. Kita versija, Audrų vandenynas yra lava užlieta smūginių baseinų ir kraterių virtinė, tačiau tokiu atveju jame turėtų būti atpažįstamos žiedinės struktūros, ir įžvelgta jų vandenyno šiaurėje. Dar kita versija, vandenynas susidarė po Lietų jūros smūginio baseino susidarymo persiliejus lavai į baseino išorinį žiedą. Pagal šią versiją, išsiliejusios lavos kiekis turėtų būti milžiniškas. Ketvirta versija, vandenynas susidarė dėl tektoninių poslinkių Mėnulio plutoje.  

## Šaltiniai
Žydrojo Ežero nacionalinis parkas

**Žydrojo Ežero nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos sritis vakarų Azerbaidžane, Geigelo rajone, aplinkui Žydrąjį (Geigelo) ežerą. Plotas – 127,55 km². Nacionalinis parkas įsteigtas 2008 m., gerokai išplėtus čia anksčiau buvusį Žydrojo Ežero rezervatą (įsteigtas 1925 m., apėmė 70,1 km² plotą).

Nacionaliniame parke saugomi vaizdingi Geigelo ir Moralgelo ežerai, Mažojo Kaukazo kalnų miškai, kur auga kaštanlapiai ąžuolai, siauralapiai ir paprastieji uosiai, rytiniai ir paprastieji skroblai, pietinės gudobelės, geltonžiedės sedulos, labai retų eldarinių pušų (uolinės pušies porūšis) giraitės. Iš retų gyvūnų parke sutinkami bezoariniai ožiai, kaukaziniai ularai, lūšys, lokiai, šakalai, nendrinės katės, grąžinti kaukaziniai elniai.


Göygöl Milli Parkı (5).jpg|Parko miškai
Göygöl Milli Parkı (2).jpg|Parko kalnai
(L) Goygol MP 012.jpg|Žydrasis ežeras
Göygöl Milli Parkı (6).jpg|Ežero pakrantės


## Šaltiniai
Džordžo banka

**Džordžo banka **() – Atlanto vandenyno sekluma (banka) netoli Jungtinių Amerikos Valstijų kranto, į rytus nuo Niujorko, į pietus nuo Meino įlankos. Mažiausias gylis 45 m.

Džordžo bankos pavadinimo kilmė yra neaiški. 1610 m. Velasko žemėlapyje, paruoštame Anglijos karaliui Džeimsui I, minimas pavadinimas „St. Georges Bank“ – anglams tuo metu buvo įprasta jų globėjo šv. Jurgio vardu pavadinti naujai atrastas vietoves.

Džordžo banka – viena svarbiausių žvejybos vietų Šiaurės Atlante.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* The Sorry Story of Georges Bank
Abisalė

**Abisalė** ( – bedugnė) – jūrų ir vandenynų didžiausių gylių sritis, kurios gylis daugiau negu 2000 metrų. Abisalėje vanduo neapšviestas, beveik nejuda, žemos temperatūros (1–2 °C), pastovaus druskingumo (34,7–34,9‰) ir tankio. Gruntą daugiausia sudaro mineralinės arba organinės kilmės dumblas. Gyvūnai dėl nuolatinės tamsos yra akli arba labai didelėmis akimis; daugelis turi fotoforus.
Heničesko sąsiauris

**Heničesko sąsiauris** (, ) arba ***Tonka Voda*** (*Тонка протока, Тонка Вода*; „seklus/leinas vanduo“) – sąsiauris pietų Ukrainoje, Chersono srityje, skiria žemyną nuo Arabato nerijos (Krymo pusiasalio dalis), jungia Azovo jūrą (rytuose) su Sivašu (vakaruose). Ilgis apie 4 km, plotis 80 – 150 m, gylis iki 4,6 m. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Heničesko miestas. Per sąsiaurį nutiestas automobilių tiltas ir nebeveikiantis geležinkelio tiltas.

## Šaltiniai
Genujos įlanka

**Genujos įlanka** () – Viduržemio jūros dalis ties šiaurės vakariniais Italijos krantais (Ligūrija). Tai toliausiai šiaurėn nutolusi Ligūrijos jūros vieta. Ilgis 30 km, plotis ties išėjimu 96 km, gylis 1000–1500 m. Potvynis kyla kas pusė paros, jo aukštis iki 0,3 m.

Svarbiausi uostai – Genuja ir Savona. Kiti didesni miestai prie Genujos įlankos: Imperija, Albenga, Varacė, Kiavaris, Sestri Levantė, La Specija.

## Šaltiniai
Estijos suvereniteto deklaracija

**Estijos suvereniteto deklaracija** () buvo paskelbta 1988 m. lapkričio 16 d. Dainuojančios revoliucijos metu Estijoje. Šia deklaracija buvo paskelbta Estijos nepriklausomybė ir Estijos įstatymų pranašumas prieš Tarybų Sąjungos įstatymus. Estijos parlamentas taip pat paskelbė visų natūralių resursų priklausomybę valstybei - žemės, vidaus vandenų, miškų, mineralinių iškasenų, pramonės produkcijos, agrokultūros, statybos, valstybinių bankų, transporto, visuomeninių paslaugų ir kt. Estijos teritorijos ribose. Nuo to laiko lapkričio 16 d. minima kaip Estijos nepriklausomybės paskelbimo diena. Vienas pagrindinių politikų rengiant ir sudarant nepriklausomybės aktą buvo Arnold Rüütel.

## Istorija
Estija paskelbė savo nepriklausomybę pasibaigus I pasauliniam karui ir šaliai laimėjus nepriklausomybės kare 1920 m. vasario 2 d. 

1939 m. rugpjūtį nacistinei Vokietijai ir SSRS pasirašius Molotovo-Ribentropo paktą Estija buvo okupuota.

Didžioji dauguma Vakarų Europos valstybių nepripažino šios okupacijos, o Baltijos šalių diplomatai veikė savo šalies vardu bei įvairiomis pastangomis gynė šalių nepriklausomybės klausimus.

1985 m. pradėtos politinės ir ekonominės reformos Perestroika ir Glasnost, siekiant pakelti ekonomikos lygį bei demokratizuoti Tarybų Sąjungą. Šių reformų rezultatai – visose TSRS gyvenimo sferose paaštrėjusi krizė, TSKP valdžios likvidavimas ir TSRS žlugimas.

1991 m. rugpjūčio 20 d. buvo paskelbta Estijos nepriklausomybės atkūrimo deklaracija. Tai įvyko vėliausiai iš visų Baltijos šalių.  1991 m. rugsėjo 6 d. Tarybų Sąjunga pripažino Estijos nepriklausomybę ir šalis prisijungė prie JTO tų pačių metų rugsėjo 17 d.

Praėjus beveik trejiems metams 1994 m. rugpjūčio 31 d. Rusijos ginkluotosios pajėgos pasitraukė iš Estijos. 2004 m. šalis prisijungė prie ES ir NATO, o 2010 m. tapo Tarptautinės ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos nare.

## Šaltiniai
Geografo įlanka

**Geografo įlanka** () – įlanka Indijos vandenyno rytuose, ties pietvakariniais Australijos krantais (Vakarų Australija), ~220 km į pietus nuo Perto. Ilgis 65 km. Gylis siekia 27 m. Potvynis kyla kartą per parą (aukštis iki 1 m). Pagrindiniai uostai – Banberis ir Baseltonas. Per įlanką pastatytas 2 km ilgio medinis pirsas, kuriuo, dėl įlankos seklumo, būdavo gabenami kroviniai į Baseltoną.

Įlanka 1801 m. pavadinta prancūzų keliautojo Nikolia Bodeno ekspedicijos laivo „Geografas“ () garbei.

## Šaltiniai
Megdoro ledynas

**Megdoro ledynas** (), iki 2023 m. **Geografų Draugijos ledynas** (, ) – ledynas Pamyro kalnų vakaruose, Tadžikistane, Garmo viršukalnės šlaituose. Ledynas dendritinio pobūdžio. Ilgis 24 km. Plotas 64,4 km².

Prasideda susidūrus dviem ledo upėms 5000—6590 m aukštyje. Firno sritis yra 4200 m aukštyje, o ledo liežuvis leidžiasi iki 2580 m. Ledyno tirpsmo vandenys maitina Vandžo aukštupį.

## Šaltiniai
Islandijos futbolas 2018 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[2018]] m.**
*  prasidėjo 2018 m. balandžio 27 d., baigėsi 2018 m. rugsėjo 29 d.;
* s turnyras prasidėjo 2018 m. pavasarį, finalas įvyko 2018 m. rugsėjo 15 d.
* s turnyras prasidėjo 2018 m. vasario 9 d., finalas įvyko 2018 m. balandžio 5 d.

## 2018 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild karla** arba **Pepsi-deild karla** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 12 komandų. 
*  Valur Reykjavík gynė čempionų titulą ir dar kartą tapo čempionais. (Jau 21 kartą klubo istorijoje.)

### Galutinė lentelė

## 2018 m. 1. deild karla
* **1. deild karla** – antros pakopos pirmenybės.
* 2018 m. dalyvavo 12 komandų.
### Galutinė lentelė
* Nugalėtojais tapo ÍA Akranes. Jie iškopė į 2019 m. elito divizioną.
* HK Kópavogur liko antroje vietoje, bet iškopė į elito divizioną.

## 2018 m. [[Islandijos futbolo taurė]]
* **[[Islandijos futbolo sistema|Islandijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Islandijoje. Vyksta kasmet nuo 1960 m.
* **s turnyras** prasidėjo 2018 m. pavasarį, finalas įvyko 2018 m. rugsėjo 15 d.
* Gardabairo „Stjarnan“ finale nugalėjo tik po baudinių serijos ir tapo futbolo taurės savininkais.

### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

----

Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 0-0. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito.  Baudinių seriją laimėjo Gardabairo „Stjarnan“ ir iškovojo šalies taurę.
----

-------------------

#### Pusfinalio rungtynės

----

Gardabairo „Stjarnan“ nugalėjo varžovus ir pateko į finalą.
------

----

-------------------
----

Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 2-2. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito.  Baudinių seriją laimėjo Breiðablik ir pateko į finalą.
----

## 2018 m. [[Islandijos futbolo lygos taurė|Lygos taurė]]
* **2018 m. [[Islandijos futbolo lygos taurė]]**, tai buvo 23-asis priešsezoninis turnyras.
* s turnyras prasidėjo 2018 m. vasario 9 d., finalas įvyko 2018 m. balandžio 5 d.
* 24 komandos buvo suskirstytos į keturias grupes ir kovojo dėl Lygos taurės.
* Valur Reykjavik finale nugalėjo varžovus 4-0 ir iškovojo Lygos taurę.

### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

---------------

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* RSSSF duomenų bazė
Chicago Fire

**Chicago Fire Soccer Club** – JAV futbolo klubas iš Čikagos miesto Ilinojaus valstijoje. 

## Istorija
Įkurtas 1997 m., nuo tada rungtyniavo Major League Soccer.

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę JAV nacionalinei rinktinei
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus tinklapis