open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naujieji Vainočiai

**Naujieji Vainočiai** (, nuo 1938 m. liepos 16 d. , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Istokas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 8 km į šiaurės rytus nuo Slavsko, nuo 2008 m. birželio 30 d. Timiriazevo kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Skalvos žemės kaimo pavadinimas *Vainōtai* prūsiškos kilmės. 1307 m. skalvių žemėje minėta vietovė *Waynegine* tapatinama su Vainočiais.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Tilžės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskrities) dvaras. 1947–2008 m. Timiriazevo apylinkės gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
* Istokas foto-planeta.com
Kapiri Mpošis

**Kapiri Mpošis** () – Zambijos miestas, įsikūręs šiaurės Kapiri Mpošio apskrityje, per jį driekiasi Didysis šiaurinis kelias ir geležinkelis jungiantis miestą su Kitve ir Lusaka-Livingstonu, ir vakarinėje stotyje (*New Kapiri Mposhi*) priklausančiai „Tanzania-Zambia Railway Authority“ iki pat Dar es Salamo miesto. Nuo 1976 m. Kapiri Mpošis turi dvi geležinkelio stotis: TAZARA geležinkelio stotis jungia miestą su Dar es Salamu, o Zambijos geležinkelio stotis jungiasi Lusaka-Livingstonu. TAZARA geležinkelio stotis palyginti didesnė ir naujoviškesnė, nei Zambijos geležinkelio stotis. Daugiausiai parduotuvių ir verslo centrų Kapiri Mpošyje galima rasti palei pagrindinį kelią, prie kurio taip pat yra kepykla, „Pep“ ir „Barclays“ bankas.
Korean e-Sports Association

**Korean e-Sports Association** (**KeSPA**, **Korėjos elektroninio sporto asociacija**) – Pietų Korėjos organizacija, tvarkanti ir reguliuojanti Pietų Korėjos elektroninį sportą. Nuo 2009 m. iki dabar jos žinioje yra 25 kompiuterinių žaidimų profesionalios varžybos, tarp kurių –  ir Counter Strike.

KeSPA buvo įkurta 2000 metais ir patvirtinta Pietų Korėjos Kultūros, sporto ir turizmo ministerijos. Ji yra atsakinga už elektroninio sporto populiarinimą, įtvirtinimą tarp įprastų sporto šakų, turnyrų taisykles, žaidimo sąlygas, varžybų transliacijas, žaidėjų reitingų sistemą ir panašiai. Būstinė įsikūrusi Seule.

Profesionalios StarCraft II varžybos Pietų Korėjoje iš pradžių nebuvo reguliuojamos KeSPA ir neturėjo oficialaus statuso. Jo varžybas rengdavo GOMTV pagal sutartį su Blizzard Entertainment. Nuo 2012 m. StarCraft II taip pat yra tarp KeSPA žaidimų. 2012 – 2016 m. KeSPA organizavo ir StarCraft II turnyrus, po 2016-ųjų „KeSPA Cup“ žaidžiamas tik League of Legends.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

### Šaltiniai
Kapiri Mpošio apskritis

**Kapiri Mpošio apskritis** – viena iš Zambijos Centrinėje provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Kapiri Mpošis. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 194 752 žmones.

## Išnašos
Parmos katedra

**Parmos katedra** (it. *Duomo di Parma*) – romanikos stiliaus bažnyčia-katedra Italijoje Parmos mieste. Katedra pagarsėjusi Renesanso dailės meistro Koredžo tapyba.

## Istorija

Manoma, kad toje vietoje buvo krikščionių šventykla nuo VI amžiaus. Katedros statyba buvo pradėta 1059 m. vyskupo Pietro Cadalus, pašventinta 1116 m. popiežiaus Paskalio II-jo, tačiau jau 1117 m. buvo apgadinta žemės drebėjimo. Dabartinis fasadas baigtas 1178 m., gotikinio stiliaus varpinė pastatyta 1284–1294 m. Katedros kupolo freską „Mergelės Marijos paėmimą į dangų“ 1522–1530 m. sukūrė Koredžas.

## Katedros vaizdai


Image:Duomo di Parma (retro).jpg| Katedra iš kampo
Image:Duomo di parma, cupola di correggio 03.JPG| Katedros interjeras, Koredžo ištapytas kupolas
Image:DuomoParma.jpg| Katedra naktį
Image:AntelamiDeposition.jpg| Benedetto Antelami panelė „Nuėmimas nuo kryžiaus“ (1178 m.)


## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Ivanas Moskvitinas

**Ivanas Jurjevičius Moskvitinas** (*Иван Юрьевич Москвитин*; gimimo ir mirties datos nežinomos) – rusų keliautojas, Sibiro tyrinėtojas, kazokų atamanas. Laikomas pirmuoju rusu, pasiekusiu Ramiojo vandenyno pakrantę.

Spėjama, kad Moskvitinas gimė Maskvoje, 1626 m. tarnavo kazokų armijoje Tomske. 1635–1638 m. atamano Dmitrijaus Kolypovo būryje keliavo iš Tomsko į Jakutską. 1638 m. prie Aldano upės kazokai įkūrė tvirtovę. Kitais metais iš jos išsiųstas kazokų būrys, vadovaujamas Moskvitino, aukštyn Aldano upe ieškoti sidabro telkinių ir rinkti kailius. Keliautojai leidosi Aldano, vėliau Majos upėmis, pėsčiomis kirto pervalką kol pasiekė Uljos upę. 1639 m. rugsėjį Ivanas Moskvtinas priplaukė Uljos žiotis ir pasiekė Ochotsko jūrą (Ramiojo vandenyno dalis) bei ten įkūrė žiemavietę. Kazokai išgirdo iš vietinių evenų apie Amūro upę ir kitais metais patraukė į pietus. Pakeliui jie atrado Šantarų salas, o vėliau įplaukė į Amūro limaną.

1645 m. Moskvitinas ir Kopylovas pranašė Tomsko vaivadai, kad nori surengti ekspedicija Amūro upe, tačiau ją surengė Vasilijus Pojarkovas.

1646 m. Ivanas Moskvitinas turbūt grįžo į Maskvą, kur valdžia sužinojo apie jo atradimą. 1647 m. atvyko į Tomską, gavo atamano titulą. Tolesnis likimas nežinomas.

Pagal Moskvitino duomenis 1642 m. K. Ivanovas sudarė Rusijos Tolimųjų Rytų žemėlapį.
Litunga

**Litunga** (*Mbumu wa Litunga* 'žemės šeimininkas') – valdovo titulas, naudojamas lozi etninės grupės Alujanos karalystėje, dabartinėje vakarų Zambijoje. Litungos valdė nuo XVII–XVIII a. iki dabar, su nedidele pertrauka XIX a. viduryje.

## Tradicijos
Ankstyviausi lozi protėvių *luyi* (ar *luyana*) monarchai buvo moterys, kurios, anot legendų, atvedė gentį į Barotselendą ir čia apsistojo. Valdant *Mbuyu wa Mwambwa* tauta išsirinko vyriškos lyties vadą Mboo Mwanasilandu, kurį ėmė tituluoti litunga. Šiam priskiriamas įvairių tradicijų išradimas, pvz., sezoninis kilnojimasis tarp dviejų sostinių kuomboka. Vėliau valdė dar 11 valdovų, kuriems dažniausiai priskiriamos gerosios savybės.

Po valdovo Mulambva teisingo valdymo, 1830 m. šalyje prasidėjo suirutė ir trumpalaikių litungų laikai. Alujaną nusiaubė kololo gentys, kurių vadai, tituluojami morena, viešpatavo iki 1864 m. Vėliau dinastiją atkūrė Sipopa. Po jo iki mūsų dienų valdė 10 litungų.

Litungai valdo padedami genties susirinkimo *kuta* ir ministrų, tituluojamų *induna*. Greta pagrindinės litungų linijos, egzistuoja *Litunga la Mboela* linija – karališkosios giminės princesės, valdančios pietinę Alujanos krašto dalį iš Nalolo miestelio.

## Litungų sąrašas

### Ankstyvieji litunga

### Vėlyvieji litunga

## Nuorodos
* Sarašas barotseland.com 
* Sarąšas WORLD STATESMEN.org
Darbėnų girininkija

**Darbėnų girininkija** yra Kretingos miškų urėdijos vakarinėje dalyje, Kretingos rajono savivaldybėje, Darbėnų miestelio apylinkėje.

## Apibūdinimas
Girininkija apima Kretingos rajono savivaldybės Darbėnų seniūnijos vakarinę, centrinę ir pietinę dalį bei Kretingos seniūnijos centrinę dalį. Vakaruose ribojasi su Palangos girininkija, iš pietų ir rytų – su Vaineikių girininkija, o šiaurinėje dalyje – su Grūšlaukės ir Lenkimų girininkijomis.

Valstybinės reikšmės miškų plotas – 2782 ha, iš kurių 63% užima pušynai, 25% – eglynai, o likusius – beržynai, ąžuolynai ir kiti medynai. Didžiausi yra Baltkalnio, Lenkės, Mažučių, Joskaudų, Kadagynų Rievos, Tūbausių miškai.

Girininkiją sudaro Kadagynų, Mažučių ir Darbėnų eiguvos.

Girininkijos miškuose išskirtos 3 skirtingų tipų buveinės (5,63 ha), saugomos 3 vištvanagių ir 2 suopių lizdavietės, į Raudonąją knygą įrašytų pilkųjų garnių kolonija, 18 kultūros paveldo objektų – Auksūdžio Velnio akmuo, Auksūdžio senovės gynybinis įtvirtinimas, vad. *Kūlių pilale*, Auksūdžio alkvietė, Auksūdžio ir Dubašių senovės žemdirbystės vietos, Joskaudų alkakalnis-piliakalnis, vad. *Alkos, Pilies kalnu*, Erškėtyno šaltinis, akmuo ir Erškėtyno koplyčia, Genčų ir Žibininkų kapinynai, Žibininkų senovės gyvenvietė, Daubėnų I, Daubėnų II, Kašučių, Mažučių, Tarvydų II ir Žibininkų senosios kapinės, Lietuvos partizanų bunkeris ir paminklas Žibininkuose.

## Istorija
Darbėnų girininkija įkurta 1920 m. buvusios grafų Tiškevičių valdų Darbėnų girininkijos bazėje. Tiškevičių laikais girininkijai vadovavo Jonas Dunduras. 

;Girininkijos administracinis pavaldumas
*1920–1922 m. – Kretingos miškų urėdija 
*1922–1929 m. – Skuodo miškų urėdija 
*1930–1945 m. – Kretingos miškų urėdija
*1945–1947 m. – Kretingos miško pramonės ūkis
*1947–1949 m. – Klaipėdos miškų ūkis
*1950–1967 m. – Kretingos miškų ūkis
*1967–1990 m. – Kretingos miško pramonės ūkis
*nuo 1991 m. – Kretingos miškų urėdija

;Girininkijos centras
*1920–2009 m. – Darbėnai
*nuo 2009 m. – Juzumai

;Girininkai
*1920–1928 m. – Jonas Dunduras
*1928–1929 m. – Edmundas Palekauskas
*1929–1935 m. – Juozas Jarašiūnas
*1935–1940 m. – Jonas Kaušinis
*1940 m. – Pranas Brazdeikis
*1940–1942 m. – Mikas Žilinskas
*1942–1944 m. – Benediktas Aponavičius
*1944–1949 m. – Domininkas Narkus
*1950–1956 m. – Juozas Erentrautas
*1956–1958 m. – Stanislovas Stonys
*1958–1962 m. – Vincas Ligeika
*1963–1968 m. – Jonas Paulauskas
*nuo 1968 m. – Vilius Perkamas
 
## Šaltiniai
*Kretingos miškų urėdijai 90. – Klaipėda: Druka, 2009

## Nuorodos
* Kretingos miškų urėdijos tinklalapis
Estijos notarų rūmai

**Estijos notarų rūmai** () – Estijos Respublikos notarus (apie 100, 2011 m.) vienijanti organizacija; notarų rūmai in Estland. Rūmų nariai privaloma tvarka yra visi Estijos notarai. Aukščiausia institucija – atstovų susirinkimas. Vykdomasis organas – Prezidiumas (kadencija – 3 m.). Priežiūrą vykdo Estijos teisingumo ministerija. Priklauso U.I.N.L..

Asesorių skaičius: 24 (2009 m.).

## Prezidiumas
* Prezidentė: Notarė Anne Saaber, Talinas
* Viceprezidentas: Notaras Priidu Pärna, Talinas
* Kiti nariai: Notarė Anneli Alekand (Talinas), Notarė Katri Kutsar (Valga), Notaras Tiit Juse (Jehvis), Notaras Edgar Grünberg (Tartu) ir Notarė Gerda Pitk (Kuresarė).

Adresas: Kopli 31, 10412 Talinas.

## Nuorodos
* Estijos notarų rūmai (estų, vokiečių, anglų ir rusų k.)
Pseudoaneurizma

**Pseudoaneurizma**, kitaip *netikroji [[aneurizma]]* - tai hematoma, atsiradusi dėl arterijos sienelės defekto, kai išsiliejęs kraujas turi ryšį su kraujagysle. Ši hematoma formuojasi už kraujagyslės sienelės, todėl pseudoaneurizmos sienelę sudaro aplink esantys audiniai, dažniausiai tai yra naujai susiformavęs granuliacinis audinys. Aneurizma - yra kraujagyslės išsiplėtimas, kurį sudaro visi kraujagyslės sienelės sluoksniai, tuo ji skiriasi nuo pseudoaneurizmos. Taip pat reikia pabrėžti skirtumą nuo arterijos disekacijos - tai yra prasiskyrę kraujagyslės sienelės sluoksniai ir tarp jų tekantis kraujas. Arterijos disekacija gali sukelti vėlesniąsias aneurizmas.

Dažniausia pseudoaneurizmų priežastis - jatrogeninės traumos, atliekant įvairiais medicinines intervencijas, dažniausiai arteriografijas su kontrastu, taip pat įvedant stentus į kraujagysles. Viena iš retesnių pseudonaeurizmos priežasčių - ūminis pankreatitas, kuomet kasos fermentai patenka į šalia kraujagyslių esančią terpę ir tuo pačiu pažeidžia kraujagyslės sienelę.

Priešingai nei pseudoaneurizmų, aneurizmų priežastys - įgimtos kraujagyslių anomalijos, ir aterosklerozė.

Dažniausios pseudoaneurizmos yra šlauninės arterijos, jos sudaro 8 procentus visų kraujagyslinių komplikacijų. Mažos pseudoaneurizmos linkusios pačios sunykti, o didesnėms pašalinti reikia kitos medicininės intervencijos.

## Gydymas
Auksinis standartas gydant pseudoaneurizmas yra kraujagyslių chirurgija. Pseudoaneurizma apsiuvama, ar kitais būdais mažinama iš išorės, taip pat galima pašalinti ir endovaskuliniu būdu.

Mažiau invazyvus metodas - dvigubas skenavimas ultragarsu, jo pagalba galima atlikti kompresiją ir perkutaniškai suleisti trombino injekciją, tikintis kad pseudoaneurizmos turinys sukrešės ir užsidarys jungtis su kraujagyslės spindžiu.
Šveicarijos notarų rūmai

**Šveicarijos notarų rūmai** (, **SNV**) – Šveicarijos Konfederacijos notarus vienijanti organizacija, Notarų rūmai. Teisinė forma – *[[draugija|Verein]]* pagal Šveicarijos CK. Kolektyviniai nariai yra kantonų Argau, Bazelio miesto, Bazelio žemės, Berno kantono, Fribūro kantono, Ženevos, Graubiundeno, Juros, Noienburgo, Tičino, Urio, Vo, Valės notarų susivienijimai. Finansuojamas iš atskirų narių mokesčių ir Centrinio testamentų registro.

## Organai

Visuotinis susirinkimas, Valdyba, Prezidentinė konferencija ir Revizoratas.

Būstinė: Muri bei Bernas.

## Nuorodos
* Šveicarijos notarų rūmai
Vestfalijos notarų rūmai

**Vestfalijos notarų rūmai** () - viešosios teisės korporacija, vienijanti notarus Vokietijoje, Hamo aukštesniojo apygardos teismo veiklos teritorijoje. Būstinė: Ostenallee, Hamm, Vestfalija.

Rūmų veiklos teritorija apima šių apygardos teismų veiklos teritorijas: Arnsbergo, Bylefeldo, Bochumo, Detmoldo, Dortmundo, Eseno, Hageno, Miunsterio, Paderborno ir Zygeno. 

Apie 1900 narių (2011 m.) Dalis yra notarai advokatai.

Prižiūri Šiaurės Reino-Vestfalijos teisingumo ministerija.

## Vadovybė
*Prezidentas Ulrich Schäfer
*Direktorius Christoph Sandkühler

## Nuorodos
* Vestfalijos notarų rūmai (vokiečių k.)
Tartu universiteto Teisės fakultetas

**Tartu universiteto Teisės fakultetas** () – Tartu universiteto struktūrinis padalinys; Teisės fakultetas. Rengia estų teisininkus. Nuo 1996 m. leidžia žurnalą „Juridica International“.

## Administracija
* Dekanas: Jaan Ginter.

## Paramos fondas
Fakultete veikia paramos fondas. Tarybą sudaro:
* Kalle Merusk – Konstitucinės ir administracinės teisės profesorius (pirmininkas)
* Raul Narits – profesorius, lyginamosios teisės dėstytojas
* Jüri Raidla (g. 1957 m.) – advokatas, „Raidla Lejins & Norcous“ vadovas
* Koit Semjonov – *Eesti Energia Jaotusvõrk OÜ* pirkimų skyrius
* Paul Varul (g. 1952 m.) – advokatas, privatinės teisės instituto vadovas, civilinės teisės profesorius, VARUL vadovas
* Andres Vutt – civilinės teisės lektorius

## Nuorodos
* TU Teisės fakultetas (estų k.)
Šveicarijos civilinio proceso kodeksas

**Šveicarijos civilinio proceso kodeksas** () - Šveicarijos civilinio proceso teisės šaltinis, civilinio proceso kodeksas. 

## Istorija
Iki 2010 m. kiekvienas kantonas turėjo nuosavą CPK. Jie išsivystė savarankiškai. Kai kuriuose greta naujų (pvz., Glarus - 2001 m., Valės - 1998 m.) galiojo seni kodeksai (pvz., Bazelio miesto - 1875 m., Berno kantono - 1918 m.). Federaliniu mastu tik 1947 metais buvo priimtas įstatymas dėl federalinio civilinio proceso, tačiau reguliavusio tik federalinių kaip pirmosios ir paskutinės instancijos teismų civiliniuose ginčuose tarp Federacijos ir kantonų ir tarp šių.

1999 m. pradėta vienodinti Šveicarijos civilinio proceso teisę.

2008 m. priimtas galutinis variatnas. 

2011 m. CPK įsigaliojo.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 26 kantonų CPK 
* CPK vienodinimas
Mažieji Krauleidžiai

**Mažieji Krauleidžiai** (, nuo 1938 m. liepos 16 d. *Klein Heidenstein*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Chrustalnojė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 28 km į šiaurės vakarus nuo Slavsko, nuo 2008 m. birželio 30 d. Jasnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Skalvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės.1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Prochladnojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
* Chrustalnojė foto-planeta.com
Sibiro traktas

**Sibiro traktas** () arba **Didysis traktas** (*Большой тракт*) – istorinis kelias, jungęs Maskvą su Sibiro miestais.

Ankstyvaisiais Sibiro kolonizacijos laikais susisiekimas vyko praktiškai tik upėmis. Tačiau 1730 m. pradėtos sausumos kelio į Sibirą statybos. Kelio pradžia buvo iš Maskvos į Vladimirą ėjęs Vladimiro traktas. Toliau maršrutas driekėsi per Muromą, Kozmodemianską, Kazanę, Permę, Kungurą, Jekaterinburgą, Tiumenę, Tobolską, Tarą, Kainską, Tomską, Jeniseiską ir užsibaigė Irkutske. Toliau praplaukus Baikalo ežerą ties Verchneudinsku kelias šakojosi į dvi dalis – vienas ėjo į Nerčinską, o kitas – į Kiachtą. Per pastarąjį miestą karavanų keliais buvo galima pasiekti Kinijos miestą Džangdziakou.

XIX a. Sibiro traktas pasistūmėjo į pietus ir ėjo per Jalutorovską, Išimą, Omską, Tomską, Ačinską, Krasnojarską. Iki pat XIX a. tai buvo svarbiausia Sibiro transporto arteriją. Vėliau ją pakeitė Transsibiro geležinkelis bei Amūro ratinis kelias.

Sibiro traktas pagarsėjo tuo, jog juo buvo gabenama aukščiausios rūšies kiniška arbata į Peterburgo rūmus.
Revda

**Revda** () – Rusijos miestas Sverdlovsko srityje, Revdos miesto apygardos administracinis centras, už 43 km nuo srities centro Jekaterinburgo, netoli Pervouralsko. Miestas išsidėstęs prie tvenkinio bei Revdos ir Čiusovajos upių santakos. Per miestą praeina geležinkelio linija „Kazanė–Jekaterinburgas“. Revda – išvystytos metalurgijos pramonės miestas, turintis 61,7 tūkst. gyventojų.

## Geografija

Šalia Revdos miesto praeina Europos ir Azijos žemynus skirianti riba. Revda išsidėsčiusi vidurio Uralo kalnų vakarinėje dalyje, supama kalvų, apaugusių spygliuočių miškais. Pagrindinė miesto dalis įsikūrusi kairiajame Revdos krante ir prie didelio buvusio gamyklos tvenkinio, ant lėkšto Šaitano kalvos šlaito. Revdos apylinkėse yra vienas aukščiausių kalnų vidurio Urale – Volčichos kalnas (526,3 m).

## Istorija

Revda – vienas seniausių Uralo miestų, savo istoriją skaičiuojantis nuo 1734 m., kada Demidovų įkurtoje gyvenvietėje pradėjo veikti pirmoji aukštakrosnė, lydanti ketų. Demidovai metalų rūdų kasykloms ir lydymo gamykloms įkurti ir plėsti pusvelčiui supirko žemes iš vietinių baškirų, kurie buvo priversti pasitraukti iš savo tradicinių teritorijų.

1929 m. Revda įgijo miesto tipo gyvenvietės statusą, 1935 m. – suteiktos miesto teisės.

## Pramonė

Revda garsėja metalurgijos, chemijos, statybų pramonės įmonėmis. Kai kurios iš jų:
* *Ревдинский метизно-металлургический завод* – juodoji metalurgija;
* *Металлургический холдинг (Ревдинский ОЦМ)* – spalvotoji metalurgija;
* *Среднеуральский медеплавильный завод* – vario lydymas;
* *Ревдинский кирпичный завод* – plytų gamyba, statybinės medžiagos;
* *Уральские самоцветы* – brangiųjų mineralų apdirbimas.

## Kultūra, švietimas

Didžiosios metalurgijos gamyklos Revdoje turi savo istorijų muziejus. Revdos senamiestyje yra išlikę medinės architektūros pavyzdžių: Demidovų dinastijos šeimos namas (XIX a.), kiti XIX a. pabaigos–XX a. pradžios statiniai.

Mieste veikia kelių aukštųjų mokyklų ir koledžų filialai.

## Nuorodos
* Revda svetainėje „Moj gorod“ (rusų k.)
* Revdos mokymo įstaigos  (rusų k.)
Revda (reikšmės)

**Revda** – turi kelias reikšmes, susijusias su vietovardžiais:

* Revda – miestas Rusijoje Sverdlovsko srityje;
* Revda – upė, tekanti pro Revdos miestą, Čiusovajos intakas Rusijoje Sverdlovsko srityje;
* Revda – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje Murmansko srityje;
* **Revda** – kelių mažų gyvenviečių Rusijoje pavadinimai.
Tuviai

**Tuviai** (sav. *тывалар*) – tiurkų tauta, gyvenanti pietų Sibire, daugiausia Sajanų ir Altajaus kalnuose. Dauguma tuvių gyvena Rusijai priklausančioje Tuvoje (279 789), taip pat Krasnojarsko krašte (2939), Irkutsko srityje (1674). Dar 4000 tuvių gyvena Kinijoje (daugiausia Altajaus miesto apylinkėse), bei 31 823 Mongolijoje (tiesa, didžioji dalis jų save laiko **[[urianchajai]]s**). Tuviai kalba tiurkų kalbų šeimai priklausančia tuvių kalba. Tuviai rasiškai yra mongolidai.

Tuviai skirstosi į vakarų tuvius ir tuvius-todžinus. Pastarieji sudaro tik 5 % tuvių ir gyvena šiaurės rytų Tuvoje (Todžos kožune). Tuviams giminingi Buriatijoje gyvenantys sojotai (Okos tuviai).

## Istorija

Tuvių tauta ėmė formuotis iš tiurkų genčių, ne vėliau nei I tūkstantmečio viduryje atsikrausčiusių į Sajanų ir Altajaus priekalnes. Jos čia sumišo su vietinėmis Jenisiejaus, samojedų tautomis, galbūt ir su skitais. Tuviai III a. atsidūrė Šiongnu valstybės sudėtyje ir siejami su kinų šaltiniuose minimu etnonimu *Dubo*. Nuo VI a. tuviai pateko į tiurkų genčių kaganatus (gioktiurkų, uigūrų, kirgizų). Uigūrų kaganato laikais Tuvoje, Tere Cholo ežere buvo pastatyta Por Bažyno tvirtovė. 1207 m. tuviai buvo užkariauti mongolų ir jų valdyti iki XVII a., dėl to patyrė ryškią mongolizaciją. Mongolai tuvius įvardijo kaip urianchajus. Nuo XVIII a. iki 1911 m.  Sinhai revoliucijos Tuvą valdė kinų Čingų dinastija. XX a. pr. ėmė formuotis šiuolaikinė tuvių tauta, 1914 m. Tuva tapo Rusijos imperijos protektoratu, 1921–1944 m. turėjo  formaliai nepriklausoma prosovietinę Tanu Tuvos valstybę.

## Kultūra

Tradiciškai tuviai vertėsi klajokline gyvulininkyste, ganė avis, ožkas, galvijus, kupranugarius, jakus, šiaurės elnius. Gyvendavo jurtose arba beržo žieve dengtuose čiumuose. Tradicinė tuvių religija yra tiurkų šamanizmas (tengrizmas), iš mongolų yra perėmę Tibeto budizmą. Dažnai pasitaiko religinis sinkretizmas, kai abi religijos praktikuojamos drauge. Tuviai išlaikę savitą muzikinį paveldą – gerklinį dainavimą (chomėjų). Jo pagalba pasakojami epai, legendos.


Image:Schamanin während einer Kamlanie-Zeremonie am Feuer in Kysyl.jpg|Tuvių šamanas
Image:Tuvans Horse riding.jpg|Tuvių žirgų lenktynės
Image:Yurt in Tos Bulak.jpg|Tuvių jurta
Naujosios Vilnios valsčius

**Naujosios Vilnios valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Naujoji Vilnia.

## Istorija

Gyvavo II pasaulinio karo pradžioje.

## Šaltiniai

* Valsčiaus informacija (Radzima.net)
Davenda

**Davenda** () – Rusijos miesto tipo gyvenvietė Užbaikalės krašte, Mogočios rajone. Gyvenvietė įsikūrusi prie Davendos upės (Šilkos intakas), už 52 km nuo Mogočios, už 25 km į pietryčius nuo geležinkelio stoties „Kislyj Kliuč“ (Užbaikalės geležinkelio linija). 

Gyvenvietėje gyvena 772 žmonės (2010 m.). Čia veikia butų komunalinio ūkio įmonė, vidurinė mokykla, vaikų darželis, klubas, biblioteka, ligoninė.

## Istorija

Gyvenvietė įsikūrė 1939 m., atidarius bandomąją molibdeno perdirbimo gamyklą. Pradžioje ši vieta buvo vadinama *Ivačicha*. Nuo 1941 m. molibdeno kasimas ir perdirbimas Davendoje tapo pagrindine ūkio šaka. 1990 m. pradėta aukso gavyba. 

1989 m. čia gyveno 2,6 tūkst., 2002 m. – 1,0 tūkst. žmonių.

## Pramonė

Gyvenvietėje veiklą vykdo čia įsikūrusi Davendos rūdynų valdyba – *Давендинское рудоуправление*. Tai kalnakasybos įmonė , eksploatuojanti Davendos telkinį ir sodrinanti molibdeno rūdą. 1941–1992 m. rūda buvo kasama požeminiu būdu, įrengus 3 šachtas, kurių gylis po 350 m., ir horizontalius praėjimus (*штольни*). Kai kurie įmonės ekonominiai rodikliai:
* rūdos gavyba– 165 tūkst. t per metus;
* rūdos sodrinimas – 500 t per parą;
* molibdeno koncentrato gamyba – 230–300 t per metus.

Išsekus molibdeno atsargoms, valdyba 1993 m. pradėjo dirbti gretimame Aleksandrovsko aukso rūdos telkinyje, esantį tame pačiame rūdynų lauke.  

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie Davendą
* Davendos miesto tipo gyvenvietė
Meikštų dvaras

**Meikštų dvaras** – dvaras Meikštuose, Ignalinos rajone.

## Istorija
Dvaras minimas jau XVIII a.

Dvaras iš Naruševičių atiteko Augustinui Vavžeckiui, o XIX a. pab. Simonas Meištavičius pastatė neogotikinės pilies formų rūmus.

VšĮ „Meikštų Dvaras“ pradėjo savo veiklą 2001 m. rugpjūčio 6 d. apleistame Meikštų dvaro pastate. Šiandien tai didžiausias priklausomybių reabilitacijos centras Lietuvoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* VšĮ „Meikštų Dvaras“ 
* Meikštų buv. dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
Mumbvos apskritis

**Mumbvos apskritis** – viena iš Zambijos Centrinėje provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Mumbva. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 158 861.

## Išnašos
Ispanijos futbolas 1901–1902 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[1901]]–[[1902]] m.**
*  nevyko;
* s turnyras prasidėjo 1902 m. pavasarį, finalas įvyko 1902 m. rudenį.

## 1902 m. [[Ispanijos futbolo taurė]]
* **[[Ispanijos futbolo taurė]]** – pagrindinis Ispanijos futbolo atkrintamųjų varžybų turnyras, vykstantis nuo 1902 metų.
### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Lengvenis (XIII a.)

**Lengvenis** – Lietuvos sritinis kunigaikštis XIII a. Mindaugo seserėnas ir vasalas.

## Biografija

Minimas 1242–1260 m. Manoma, kad valdė sritį šiaurės rytų Lietuvoje (centras tikriausiai buvęs Linkmenų pilis).

## Šaltiniai
Kazitiškio dvaras

**Kazitiškio dvaras** – dvaras, buvęs Kazitiškyje. Išlikęs dvaro svirnas, kluonas, klėtis, parkas.

## Istorija
Žinomas nuo XVII a. XVIII a. dvarą valdė Butleriai, kurie įkurdino vienuolius unitus. XIX a. pradžioje dvarą valdė Belikovskiai, vėliau – Mikuličiai.

## Parkas
Dvaro parkas buvo įkurtas XIX a., valdant Mikulskiams. Užima 4 ha teritoriją, parke daug alėjų, gausu svetimšalių medžių (15 rūšių) ir krūmų (17 rūšių).

Parke saugomas Kazitiškio ąžuolas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://enciklopedija.ignalinosvb.lt/index.php?page=dvarai-dvarvietes
Ispanijos futbolas 1906–1907 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[1906]]–[[1907]] m.**
*  nevyko;
* s turnyras prasidėjo 1907 m. pavasarį, finalas įvyko 1907 m. kovo 30 d.

## 1907 m. [[Ispanijos futbolo taurė]]
* **[[Ispanijos futbolo taurė]]** – pagrindinis Ispanijos futbolo atkrintamųjų varžybų turnyras, vykstantis nuo 1902 metų.

;Grupės turnyras:
* Vizcaya Bilbao (6)
* CF Madrid (6)
* FC Vigo (5)
* TFB Salamanca (2)
* Recreativo Huelva (1)

;Finalas:

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Ispanijos futbolas 1936–1937 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[1936]]–[[1937]] m.**
*  nevyko, organizuoti tik regioniniai turnyrai;
* s turnyras nevyko.

## 1936–1937 m. sezonas

;Vientisas čempionatas neorganizuotas, vyko tik regioniniai turnyrai.

### Viduržemio lyga

|}

## Nuorodos
* Rsssf.com
Ispanijos futbolas 1937–1938 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[1937]]–[[1938]] m.**
*  nevyko, organizuoti tik regioniniai turnyrai;
* s turnyras nevyko.

## 1937–1938 m. sezonas

Vientisas čempionatas neorganizuotas, vyko tik regioniniai turnyrai.

### Katalonijos lyga

|}

## Nuorodos
* Webalice.it
Vyžaičiai

**Vyžaičiai** (, nuo 1936 m. *Wiescheiten*, nuo 1938 m. liepos 16 d. *Kleinsommershöfen*, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ***Moskovskojė***, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 31 km į šiaurės vakarus nuo Slavsko, nuo 2008 m. birželio 30 d. Jasnojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Skalvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Šilutės apskrities, nuo 1922 m. Lankos apskrities kaimas. 1938 m. balandžio 1 d. Vyžaičiai, Liutkai, Šuderaičiai ir Staldžiai sujungti į Jėgerhoho savivaldybę. 1947–2008 m. Prochladnojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
* Moskovskojė foto-planeta.com
Ispanijos futbolas 2005–2006 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[2005]]–[[2006]] m.**
*  prasidėjo 2005 m. rudenį, baigėsi 2006 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2005 m. rudenį, finalas įvyko 2006 m. pavasarį.

## 2005–2006 m. Primera División
* **Primera División** () – aukščiausia futbolo lyga.
* Dalyvavo 20 komandų.
* Čempionais tapo FC Barcelona.

### Galutinė lentelė

|}

## II divizionas

Nugalėjo Recreativo Huelva.

## 2005–2006 m. [[Ispanijos futbolo taurė]]
* **[[Ispanijos futbolo taurė]]** – pagrindinis Ispanijos futbolo atkrintamųjų varžybų turnyras, vykstantis nuo 1902 metų.
### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## [[Ispanijos futbolo supertaurė|Supertaurė]]

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAY
Ispanijos futbolas 2011–2012 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[2011]]–[[2012]] m.**
*  prasidėjo 2011 m. rudenį, baigėsi 2012 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. pavasarį.

## 2011–2012 m. [[La Liga]]
* **[[La Liga]]** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 20 komandų. Pokyčiai:

### Galutinė lentelė
* Čempionais tapo Real Madrid.

## 2011–2012 m. [[Ispanijos futbolo taurė]]
* **[[Ispanijos futbolo taurė]]** – pagrindinis Ispanijos futbolo atkrintamųjų varžybų turnyras, vykstantis nuo 1902 metų.
### Finalo ir pusfinalio rungtynės

#### Finalo rungtynės
----

## [[Ispanijos futbolo supertaurė|Supertaurė]]

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAT
Ivanas V

**Ivanas V** (1666 m. rugsėjo 6 d. Maskvoje – 1696 m. vasario 8 d. ten pat) – Rusijos caras (1682–1696 m.).

## Biografija
Aleksejaus Michailovičiaus ir Marijos Miroslavskajos sūnus. Po tėvo mirties (1682 m. gegužės mėn.) ligoto Ivano teisę į sostą ginčijo jo brolio, būsimojo Petro I (Aleksejaus Michailovičiaus ir Natalijos Naryškinos sūnaus), giminaičiai. Po Šaulių maišto (1682 m. birželio mėn.) Zemskinis susirinkimas patvirtino Ivaną pirmuoju, Petrą I – antruoju caru. Faktiškai iki 1689 m. valdė regentė – Ivano sesuo Sofija Aleksejevna, vėliau – Petras I.

## Šeima

**Žmona:** (nuo 1684) Praskovja Fiodorovna Saltykova (1664–1723), caraitė.

Ivano V vaikai:
* Marija Ivanovna (1689–1692), mirė vaikystėje;
* Feodosija Ivanovna (1690–1691), mirė kūdikystėje;
* Jekaterina Ivanovna (1691–1733), caraitė, ištekėjo už hercogo Karolio Leopoldo Meklenburg-Šverino (1678–1747), jų duktė Ana Leopoldovna buvo imperatoriaus Ivano VI motina – nominalus caras 1740–1741 metais;
* Ana Ivanovna (1693–1740), Rusijos imperijos imperatorė 1730–1740 metais;
* Praskovija Ivanovna (1694–1731), caraitė, ištekėjo už generolo-anšefo Ivano Iljičiaus (1680–1730), kilusio iš senos Rusijos Riurikaičių giminės

## Nuorodos

## Šaltiniai

## Galerija
Marijanas Čapskis-Hutenas

**Marijanas Čapskis-Hutenas** (1816 m. kovo 30 d. Lachvoje, Bresto sritis – 1875 m. birželio 10 d. Vieckovice, Poznanės vaivadija) – lenkų romantizmo tapytojas, grafikas, gamtininkas.

## Biografija

Po 1832 m. studijavo Berlyno dailės akademijoje, apie 1840 m. Charkovo universitete (teisę). 1844–1875 m. gyveno Kijeve, Kėdainiuose, Voluinėje, Tomske (čia 1864–1867 m. ištremtas už 1863 m. sukilimo rėmimą), Tartu, Vieckovicuose.

Nutapė romantinių kompozicijų (*Raiti kazokai*, *Raitelis su turbanu*), nupiešė portretų, peizažų (*Namas Miropolyje*), sukūrė raižinių (*Teterovo ežero pakrantės vaizdas*). Parašė vieną pirmųjų bitininko vadovų lenkų kalba (1863 m. J. Znamirowskio slap.), knygą „Visuotinė žirgo istorija“ su atlasu (*Historia powszechna konia*, 3 t., 1874 m.), kurią iliustravo savo piešiniais (žinomi iš M. Busso litografijų). 1856 m. Dūkšto bažnyčioje (neišlikusi) buvo Marijano nutapytas paveikslas *Šv. Jozapas*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Liepojos vyskupija

**Liepojos vyskupija** () – 1937 metais įkurta katalikiška vyskupija, esanti Liepojoje. Pavaldi Rygos arkivyskupijai. 1995 metais, kai buvo įsteigta Jelgavos vyskupija, prarado dalį savo teritorijos. 33 000 katalikų (iš 314 500 gyv.). Katedra – Šv. Juozapo (*[[Svētā Jāzepa Katedrālē]]*).

Adresas: Peldu iela 15, Liepoja, Latvija, LV-3400.

## Vyskupai
* Antonijs Urbšs (Urbbs) † (1938–1965)
* Jānis Bulis (1991–1995), dabartinis Rēzekne-Aglona vyskupas
* Ārvaldis Andrejs Brumanis (1995–2001)
* Vilhelms Toms Marija Lapelis OP (2001–2012)
* Viktors Stulpins (nuo 2013)

## Nuorodos
*  Liepojos vyskupija
Geležių valsčius

**Geležių valsčius** (arba ***Gelažių valsčius***) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Geležiai.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Subačiaus valsčiaus, dalies Kupiškio valsčiaus ir dalies Vabalninko valsčiaus. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kupiškio rajonui (2 apylinkės), Panevėžio rajonui (1 apylinkė) ir Vabalninko rajonui (4 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 140 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Šaltiniai
Aukštupėnų valsčius

**Aukštupėnų valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kupiškis, vėliau – Aukštupėnai.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Kupiškio valsčiaus. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kupiškio rajonui (5 apylinkės) ir Vabalninko rajonui (1 apylinkė).

|-
| 1949-01-01  || 111 || || || 6 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Šaltiniai
Piktupėnų valsčius

**Piktupėnų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Piktupėnai.

## Istorija

Apie 1900 m. iš dalies Piktupėnų valsčiaus įkurtas Dinkių valsčius. 1920 m. Piktupėnų valsčius perduotas iš Tilžės apskrities Pagėgių apskričiai. 1945 m. sausio 28 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. prijungti Lauksargių valsčius ir Pagėgių valsčius. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Pagėgių rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1925 m.  || || 1865 || || || 6 gyvenvietės 
|-
| 1949-01-01  || 213 || || || 6 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Šaltiniai
Stoniškių valsčius

**Stoniškių valsčius** (iki 1947 m. ***Rukų valsčius***; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Stoniškiai.

## Istorija

Rukų valsčius minimas XX a. pradžioje. 1920 m. valsčius perduotas iš Tilžės apskrities Pagėgių apskričiai. 1945 m. sausio 28 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. lapkričio 6 d. prijungti Galsdonų valsčius, Plaškių valsčius ir Usėnų valsčius, o Rukų valsčius pervadintas Stoniškių vardu. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Pagėgių rajonui (5 apylinkės).

|-
| 1925 m.  || || 1871 || || || 9 gyvenvietės 
|-
| 1949-01-01  || 191 || || || 5 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Šaltiniai
Rygos arkivyskupija

:*Šis straipsnis - apie arkivyskupiją, egzistuojančią nuo 1918 m. Apie feodalinę valstybę žiūrėkite [[Rygos arkivyskupija (Livonija)]]*

**Rygos arkivyskupija** () –  arkivyskupija Latvijoje, egzistuojanti nuo 1918 metų. Vyskupo būstinė. Katalikų sk. - 210 000 (iš 1,334 mln. gyv.).

Adresas: Maza Pils iela 2/a,  LV-1050, Ryga, Latvija.

## Nuorodos
* Rygos arkivyskupija 
* Aprašas ''catholic-hierarchy.org'' (anglų k.)
Olegas

**Olegas** (mirė – 912 m.) – Kijevo Rusios kunigaikštis.

## Valdymas
Pasak ''Senujų laikų pasakojimo'', Riuriko giminaitis (galbūt svainis). Po jo mirties (879 m.) tapo Didžiojo Naugardo kunigaikščiu ir Riuriko sūnaus Igorio globėju. 882 m., surinkęs normanų bei slavų kariauną, surengė žygį į Kijevą, nužudė jos kunigaikščius Askoldą ir Dyrą. Kijevą padarė valstybės sostine. 883–885 m. prisijungė drevlianų, severianų, radimičių, 907 m. – viatičių, kroatų, dulebų ir tivercų žemes. 907 m. (pagal *Senujų laikų pasakojimą*, pagal Naugardo metraštį – 922 m.) Olego kariauna apgulė Konstantinopolį. Olegas privertė Bizantiją sumokėti kontribuciją ir sudaryti Rusios pirkliams naudingą sutartį. Po Olego mirties Kijevo sostą užėmė Igoris.

## Šaltiniai

## Galerija
Ispanijos futbolas 2009–2010 m.

**[[Ispanija|Ispanijos]] futbolo varžybos [[2009]]–[[2010]] m.**
*  prasidėjo 2009 m. rudenį, baigėsi 2010 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2009 m. rudenį, finalas įvyko 2010 m. pavasarį.

## 2009–2010 m. Primera División
* **Primera División** () – aukščiausia futbolo lyga.
* Dalyvavo 20 komandų.
* Čempionais tapo FC Barcelona.

### Galutinė lentelė

|}

## 2009–2010 m. [[Ispanijos futbolo taurė]]
* **[[Ispanijos futbolo taurė]]** – pagrindinis Ispanijos futbolo atkrintamųjų varžybų turnyras, vykstantis nuo 1902 metų.
### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## [[Ispanijos futbolo supertaurė|Supertaurė]]

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAY
Ernesto Gliuko Biblijos muziejus

**Ernesto Gliuko Biblijos muziejus** () – krikščionybės muziejus Alūksnėje, Latvijoje. Jis buvo įkurtas 1990 metais Šventojo Rašto į latvių kalbą vertėjo Johano Ernesto Gliuko ir jo vertimų atminimui.

Pats namas pastatytas 1908 m., iš pradžių jame buvo parduotuvė, vėliau – smuklė.

## Nuorodos

*Ernesto Gliuko Biblijos muziejus
Didieji Krauleidžiai

**Didieji Krauleidžiai** (, nuo 1938 m. liepos 16 d. *Groß Heidenstein*, nuo 1946 m. ***Didžioji Chrustalnojė***, ) – buvusi Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 28 km į šiaurės vakarus nuo Slavsko, nuo 2008 m. birželio 30 d. Jasnojės kaimo gyvenvietės Chrustalnojės kaimo teritorija.

## Istorija

Skalvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės.1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Prochladnojės apylinkės teritorija.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Remigijus Žaliūnas

**Remigijus Žaliūnas** (g. 1961 m. liepos 2 d. Alsėdžiuose, Plungės rajonas) – Lietuvos gydytojas kardiologas, profesorius, habilituotas biomedicinos mokslų (medicinos) daktaras.

Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Kardiologijos klinikos vadovas.

## Biografija
1968–1971 m. mokėsi Alsėdžių vidurinėje mokykloje, 1971–1979 m. Plungės 4-ojoje vidurinėje mokykloje. 1986 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1988–1990 m. studijavo Kauno medicinos instituto Kardiologijos institute aspirantūroje.

1986–1987 m. Kauno medicinos instituto gydytojas internas, nuo 1987 m. Kauno medicinos instituto klinikos gydytojas kardiologas. 1990–1991 m. Kardiologijos instituto jaunesnysis mokslo darbuotojas. 1991–1993 m. Kauno medicinos akademijos Kardiologijos klinikos asistentas, 1993–1998 m. vyriausiasis asistentas. 1996–1998 m. Kauno medicinos akademijos Medicinos fakulteto dekano padėjėjas. 1998–2000 m. Kauno medicinos universiteto Kardiologijos klinikos docentas, nuo 2000 m. profesorius, 1998–2002 m. Kauno medicinos universiteto studijų prorektorius. Nuo 2001 m. Kardiologijos klinikos vadovas. 2002–2010 m. Kauno medicinos universiteto rektorius, 2010–2020 m. Lietuvos sveikatos mokslų universiteto rektorius.

Apgynė daktaro disertaciją (1990), habilituoto daktaro disertaciją (1995). Suteikti docento (1996), profesoriaus (1999), Rektoriaus emerito (2021) vardai. Paskelbė daugiau kaip 300 mokslinių publikacijų.

Vadovėlių „Kardiologijos pagrindai", „Vidaus ligos", „Širdies ligos“ bendraautorius. Moka lietuvių, anglų, rusų, ispanų, prancūzų kalbas.

Yra Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys (akademikas), Lietuvos kardiologų draugijos, Lietuvos gydytojų sąjungos, Europos kardiologų draugijos, Amerikos kardiologų draugijos narys. Kauno krašto kardiologų draugijos pirmininkas.

## Įvertinimas

* 2022 m. 2-ojo laipsnio Santakos garbės ženklas

## Išnašos
Pagraudė

**Pagraudė** – žemaičių žemė, valsčius, į vakarus nuo Karšuvos žemės plotų.

## Istorija
Vietovė gali būti siejama su Paragaudžiu, tačiau hipotezė nėra aiškiai patvirtinta  XIII–XIV a. Pagraudės valsčiui priklausė Kvėdarna ir jos apylinkės,  Vanagių piliakalnis. Pagraudę mini Petras Dusburgietis savo kronikoje:  1305 m. vadovaujami Karaliaučiaus kontūro 2000 raitelių įsiveržė į Pagraudės valsčių ir jį nusiaubė, o paskui nuo ryto iki pietų stovėjo prie Gedimino pilies (čia stovėjo kunigaikščio Gedimino pilis). 1317 m. į valsčių vėl buvo įsiveržę kryžiuočiai.

## Šaltiniai
Daugavos stadionas (Liepoja)

**Daugavos stadionas** () – stadionas Latvijoje, Liepojos miesto vakarinėje dalyje, už 200 m nuo Baltijos jūros kranto. Pavadintas Dauguvos upės vardu. Talpa – 5038 žiūrovų.

## Istorija

1925 m. pastatytas ir atidarytas. Iki 1934 m. vadintas Darbininkų stadionu, nuo 1934 iki 1990 m. – Miesto stadionu. 1990 m. pervadintas „Daugavos“ pavadinimu.

Jame žaidė FHK Liepājas Metalurgs ekipa, o dabar FK Liepāja klubo komandos.

## Nuorodos
* Apie stadioną
Liepojos muziejus

**Liepojos muziejus** () – istorijos ir meno muziejus Liepojoje (Latvija), didžiausias muziejus Kurše. Pastatytas 1901 metais. Įkurtas 1924 m.

Adresas: Kūrmājas prospekts 16, Liepāja, 3401, Latvija.

## Eksponatai
110 000 saugomų vnt. Muziejaus nuolatinėse ekspozicijose galima susipažinti su Liepojos istorija ir priešistore, Pietų Kuršo etnografija, alavinių dirbinių kolekcija ir ekspozicija, kuri skirta žvejo, skulptoriaus ir medžio drožėjo Mikelio Pankuoko (Miķelis Pankoks) gyvenimui ir kūrybai.

Muziejuje reguliariai rengiamos meno parodos.

## Nuorodos

* Liepojos muziejus
* El. Ekskursija po muziejų
Miesto stadionas (Vroclavas)

**Miesto stadionas** () – keturių žvaigždučių (pagal UEFA standartus) futbolo stadionas Vroclave, Lenkijoje. Pastatytas Euro 2012 čempionatui. Stadionas turi 42 771 sėdimą vietą.

2011 m. rugsėjo 9 d. buvo duotas leidimas atidaryti stadioną. Rugsėjo 10 d., atidarymo dieną, vyko sunkiasvorių bokso varžybos tarp Vitalijaus Kličko (Ukraina) ir Tomasz Adamek (Lenkija). Stadione buvo žaidžiamos kelios UEFA Euro 2012 grupių etapo rungtynės.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali stadiono svetainė
Taštagolas

**Taštagolas** () – Rusijos miestas Kemerovo srityje, Taštagolo rajono administracinis centras, nutolęs 511 km į pietus nuo Kemerovo, 145 km – nuo Novokuznecko.

Taštagolas – išvystytos kalnakasybos pramonės miestas prie Kondomos upės (Tomės intakas), turintis 23,1 tūkst. gyventojų (2010 m.).

## Geografija

Taštagolas išsidėstęs kalvotame taigos rajone – Kalnų Šorijoje, Altajaus ir Sajanų kalnų sandūroje. Į rytus nuo miesto plyti Šorijos nacionalinis parkas.

## Istorija

Miestas savo istoriją skaičiuoja nuo 1939 m., kai šiose apylinkėse įsikūrė pirmoji gyvenvietė prie atrastų geležies rūdynų. Miesto pavadinimas siejamas su tiurkų ir mongolų kilmės žodžiais, kur *taš* – akmuo, *gol* - slėnis, šlaitas. Nuo 1952 m. – darbininkų gyvenvietė, nuo 1963 m., apjungus apylinkių *Kočiuro*, *Šalymo* gyvenvietes – suteiktos miesto teisės.

## Ekonomika

Čia išgaunama ir sodrinama geležies rūda, taip pat tiekiama žaliava į Novokuznecko metalurgijos įmones. Pagrindinė miesto įmonė – Taštagolo rūdynas (*Таштагольский рудник*, priklausantis *ОАО Евразруда*). Vystoma statybinių medžiagų pramonė.

Taštagolas yra galutinė stotis Pietų Kuzbaso geležinkelio linijoje „Taštagolas–Novokuzneckas–Kemerovas“. Su Altajaus Respublika miestą jungia 2008 m. nutiesta automagistralė į Turočiaką . Su gretimais regionais taip pat susisiekiama oro maršrutais per vietinį oro uostą.

Vaizdingos kalnų apylinkės palankios vystyti turizmą, ypač – kalnų slidinėjimą.

## Kultūra, švietimas

Veikia kelių valstybinių aukštųjų mokyklų – Sibiro industrijos universiteto, Kuzbaso technikos universiteto – filialai. 

Taštagole veikia miesto kraštotyros, Kalnų Šorijos etnografijos ir gamtos muziejai, Šorijos ekologijos muziejus „Tazgol“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie Taštagolą oficialiame tinklalapyje
* Miestas svetainėje „Moj gorod“
Miesto stadionas (Poznanė)

**Miesto stadionas** () yra futbolo stadionas Poznanėje, Lenkijoje. Stadionas yra pietvakarinėje miesto dalyje. Jame namų rungtynes žaidžia Lech Poznań ir Warta Poznań. Po 2010 m. rekonstrukcijos yra 43 000 sėdimų vietų, stadionas visiškai uždengtas. Tai vienas iš stadionų, kuriuose vyko Euro 2012 rungtynės.

Stadiono atidarymas įvyko 2010 m. rugsėjo 20 d. Jo metu koncertavo Sting.

## UEFA Euro 2012
Stadione buvo žaidžiami keli grupių etapai.

## Nuorodos
* Lech Poznań oficiali klubo svetainė
Maksimilianas I (Bavarija)

**Maksimilianas I ** (1573 m. balandžio 17 d. Miunchene – 1651 m. rugsėjo 27 d. Ingolštate) – Bavarijos kurfiurstas.

## Valdymas

Į Bavarijos hercogo sostą sėdo 1597 m. Reformavo šalį, skatino ekonomikos raidą, sukūrė gerai organizuotą valdymo aparatą bei 100 metų galiojusį įstatymų rinkinį *[[Bavarijos civilinis kodeksas|Codex Maximilianeus]]*. Kovojo už kontreformaciją. 1607 m. įvykdė nuosprendį Donauvorto miestui. Vėliau protestantai susijungė į Evangeliškąją uniją. Žemės kunigaikštis į tai atsakė, 1609 m. įsteigdamas Karališkąją lygą; taip atsirado prielaidos Trisdešimties metų karui. Jo pradžioje atėjo pagalbon imperatoriui Ferdinandui II su lygos armija, vadovaujama generolo Tilio: 1620 m. – kovojant dėl Bohemijos, 1623 m. – dėl Pfalco. Už tai gavo Aukštutinį Pfalcą bei Pfalco kurfiursto titulą. Rėgensburgo kurfiurstų susirinkime 1630 m. pasiekė, kad būtų atleistas Valenšteinas. Ilgu Maksimiliano viešpatavimo laikotarpiu Bohemija virto ankstyvojo absoliutizmo valstybe, dėl kurios gerovės nenuilsdamas darbavosi religingasis jos kurfiurstas. Aistringai garbino Dievo motiną ir turėjo didžiulės įtakos Bavarijos dievobaimingumui (Marija, mergelė)..

## Šaltiniai

## Nuorodos
Rygos pieno kombinatas

AB **Rygos pieno kombinatas** (, **RРК**) – pieno perdirbimo įmonė Latvijoje (Rygoje, prie Pietinio tilto). Valdybos pirmininkė Ināra Driksna. Apyvarta 41,63 mln. LVL (2009).

## Istorija
1927 m. įkurta „Rygos pieno centralė“ (*Rīgas piena centrāle*). Produktai - pienas, sviestas, kazeinas, grietinėlė, grietinė, ledai. 

1945 m. pradėtas gaminti lydytas sūris. 

1963 m. įmonė gavo dabartinį pavadinimą, kadangi buvo pastatytas  Rygos pieno kombinatas Nr. 2. 

## Prekės ženklai, gaminiai
;Prekės ženklai
RASA

Devizas: „Rytinės rasos šviežumas“

**Produktai**
Pienas

* Rasa Piens 2 % (0,5 l)
* Rasa Piens 2 % (1 l)
* Rasa Piens 2 % (1,5 l)
* Rasa Lauku Piens  3,5 % (0,5 l)
* Rasa Lauku Piens  3,5 % (1 l)
* Rasa Lauku Piens  3,5 % (1,5 l)

## Nuorodos
* Rygos pieno kombinatas
Tengrizmas

**Tengrizmas** – iš Sibiro ir Vidurinės Azijos kilusi religija, turinti šamanizmo, animizmo, protėvių kulto, totemizmo elementų. Tradiciškai buvo paplitusi tarp tiurkų genčių, mongolų, vengrų. Tengrizmas koncentruojasi apie dangaus dievybę Tengri, sudievintą dangų ( 'dangus'). Mongolai šią sakralinę esatį dar įvardina kaip *munch chuch tengri* 'amžinasis žydrasis dangus'. Dabartinėje Turkijoje tengrizmas įvardinamas kaip *Gök Tanrı* 'dangaus dievybė'.

Tengrizme gyvenimo prasmė įvardijama kaip gyvenimas harmonijoje su aplinkiniu pasauliu. Žmonių gyvenimą prižiūri šventasis dangus Tengri, motina-žemė Umai ir kitos dvasios. Dangus, Žemė ir protėvių dvasios suteikia žmonėms visko, ko jiems reikia. Gyvendamas teisingą ir garbingą gyvenimą žmogus palaiko pasaulio harmoniją ir maksimalizuoja savo jėgas. Su dvasiomis bendrauja šamanai, svarbus šventųjų kalnų, ežerų kultas.

Tengrizmas tebepraktikuojamas dalies tuvių, chakasų, mongolų, išgyvena atgimimą Turkijoje, Kazachstane, Kirgizijoje. Dalyje tiurkų ir mongolų tautų tengrizmas yra susipynęs su Tibeto budizmu, viena iš tokių sintezių vadinama burchanizmu.
Monkų miesto herbas

**Monkų miesto herbas** () – Monkų miesto herbo skydas auksinės spalvos, kuriame vaizduojama žalia veja ant kurios stovi Barbora Radvilaitė, kuri dažnai lankydavosi šiose vietovėse. Taip pat herbe vaizduojami augantys bulvių žiedai, kurie simbolizuoja krašte klestinčią bulvininkystę. Herbas sukurtas XX a. pabaigoje.

## Taip pat skaitykite

* Monkų miesto vėliava.

## Šaltiniai

* Monkų miesto herbo aprašas (lenk.);
* Aprašymas apie herbą (angl.);