open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maunt Ogastasas

**Maunt Ogastasas** (, 'Augusto kalnas') – kalnas Australijoje, Vakarų Australijos valstijos šiaurės vakarų dalyje, apie 850 km į šiaurę nuo Perto, 320 km į rytus nuo Karnarvono miesto, to paties pavadinimo Maunt Ogastaso nacionaliniame parke.

Kalno aukštis siekia 1106 m virš jūros lygio arba apie 860 m virš aplinkinės lygumos. Kalnas turi beveik 8 km ilgio centrinę keterą, plotas užima apie 47,95 km². Lipimas į viršūnę gali užtrukti iki 5 valandų (su grįžimu). Įrengti kopimo maršrutai, kurių vienas yra 4 klasės, kitas – 5 klasės, yra daug kitų pėsčiųjų takų.

1858 m. birželio 3 d. Frensis Gregoris tapo pirmuoju europiečiu, užkopusiu į kalną. Po kelių savaičių jis pavadino kalną savo brolio, keliautojo Augusto Gregorio (1819–1905) vardu.

## Geologija

Turistinėje ir informacinėje literatūroje Maunt Ogastasas yra plačiai minimas kaip „didžiausias pasaulyje monolitas“, tačiau šis teiginys nėra pagrįstas geologinės ar kitos mokslinės literatūros šaltiniais. Jis daugiau nei dvigubai didesnis už Uluru, stūksantį Australijos viduryje. Skirtingai nuo Uluru, kuris yra monolitas ir apskritai neturi augalinės dangos, Maunt Ogastasas apibūdinamas kaip monoklina (asimetriška antiklina). Tokios uolos sluoksniai suklostyti į arką panašią geologinę struktūrą, kuri šiaurės rytų pusėje yra statesnė nei pietvakarių.

Uolienų sudėtyje yra smėlio ir žvyro, kuriuos nuosėdų forma sunešė senovėje pietryčiuose tekėjusių upių sistema, drenavusi regioną maždaug prieš 1600 mln. metų. Vandenys srūvo per pažeidžiamą ir eroduojantį, 1800–1620 mln. metų senumo, granitinių bei metamorfinių uolienų paviršių. Upių sąnašos konsolidavosi į smiltainį ir konglomeratą, kurie vėliau buvo palaidoti po jaunesnėmis jūrinėmis nuosėdomis, susidariusiomis regione plytėjusioje seklioje jūroje prieš 1600–1070 mln. metų. Uolienos buvo įterptos į jų dabartinę struktūrą maždaug prieš 900 mln. metų, kai judėjimas išilgai tektoninių lūžių žemiau susiklosčiusių granitinių ir metamorfinių uolienų sukėlė lokalų stiprų, į šiaurės rytus nukreiptą sluoksnių suspaudimą. Smiltainį ir konglomeratą dengusios jūrinės nuosėdinės uolienos erodavo nuo Augusto kalno – dabar jos sudaro kalvas aplink Kobros (*Cobra*) ir Maunt Ogastaso rančas. Dėl erozijos smiltainis ir konglomeratas taip pat pasišalino iš kalno šiaurės vakarų pakraščio ties Paundu (*The Pound*), taip apnuogindami granito uolienas.

1894–aisiais Augusto kalne buvo kilusi aukso karštinė.

## Flora ir fauna

Iš augalijos rūšių dominuoja akacijos (*Acacia sensu lato*), kasijos (*Cassia*) ir bervidiniai (*Eremophila*); tarp gyvūnų paplitę emu, raudonosios ir kalninės kengūros, varanai (*Goanna*) ir plėšrieji paukščiai. Ant Augusto kalno ir aplink jį sutinkama daugiau kaip 100 rūšių paukščių.

## Šaltiniai
Kelionė į Vakarus

**Kelionė į vakarus** (paprotiniais rašmenimis: 西遊記; pinyin: *Xīyóujì*) – vienas iš keturių klasikinių romanų kinų literatūroje. Romanas, nenurodant autoriaus, išleistas besibaigiant Mingų dinastijai. XX a. kūrėju pripažintas Vučengenas. 
Istorinis romano pagrindas yra Tangų dinastijos vienuolio Siuandzango piligriminė kelionė Indijon. Prie pat Siuandzango autobiografijos buvo pridėta pasakos, tautosakos, fantastikos, mitologijos ir satyros elementų bei nuorodų į daoizmą, budizmą ir konfucianizmą. Romano Tangų vienuolį lydi visai pasakiški asmenys: beždžionių karalius Sunukungas, kuilys Džubadzė, vandenis Šaudzingas ir slibinas-arklys.
Stip Pointas

**Stip Pointas** () – toliausiai į vakarus nutolusi Australijos žemyno vieta. Yra Vakarų Australijoje, 670 km į šiaurę nuo Perto, siaurame pusiasalyje, skiriančiame Indijos vandenyną nuo Ryklių įlankos pietinės dalies. Priešais Stip Pointo kyšulį yra Dirko Hartogo sala.

Stip Pointas pasiekiamas gruntkeliu, atsišakojančiu nuo Džeraldtono–Port Hedlando plento. Yra stovyklavietė. Stip Pointas garsėja kaip didelė žūklės mėgėjų traukos vieta.

## Šaltiniai
Pr0211 b

**Pr0211 b** (dar žymima **Pr 0211 b**) – egzoplaneta, skriejanti apie Pr0211 žvaigždę, kuri, kaip ir Saulė, priklauso G spektrinei klasei. Pr0211 b ir Pr0201 b yra pirmosios egzoplanetos, atrastos Mesjė 44 padrikajame spiečiuje, esančiame Vėžio žvaigždyne.

Pr0211 b yra dujinė milžinė, priskiriama karštojo Jupiterio tipui. Ši egzoplaneta yra 1,88 karto masyvesnė už Jupiterį, o jos spindulys – apytikriai 1,2 karto didesnis. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 2,1 paros, jos orbitos spindulys yra 0,03176 av, o ekscentricitetas – 0,01.

Pr0211 b ir Pr0201 b 2012 m. drauge su kolegomis atrado astronomas Sam Quinn. Atradimas buvo padarytas Džordžijos universiteto (JAV) teleskopu stebint 53 žvaigždes, esančias Mesjė 44 spiečiuje. Planeta aptikta radialinių greičių metodu.

## Šaltiniai
1978 m. Lietuvos TSR Konstitucija

**1978 m. Lietuvos TSR Konstitucija** – 1978 m. Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos priimta Lietuvos TSR konstitucija. Konstitucija buvo paremta 1977 m. TSRS Konstitucija.

## Nuorodos
* Konstitucijos tekstas
Hailas

**Hailas** () – miestas Saudo Arabijos šiaurės vakaruose, Hailo emyrato sostinė. Mieste gyvena 1,2 mln. gyventojų (2018 m.). Miestas pasižymi agrikultūra – čia auginami javai, datulės, vaisiai.

## Istorija

Istoriškai miestas tapo svarbus, nes per jį ėjo chadžo keliautojai kupranugarių vilkstinėmis.

Hailas – Rašidų karališkosios šeimos tėvonija. Ši dinastija valdė ir Hailo miestą, ir to paties pavadinimo emyratą. Jie buvo Saudidų dinastijos (Saudo Arabijos karališkosios šeimos) varžovai.

Hailo miestas buvo Džabal Šamaro emyrato sostinė nuo 1836 m., kol 1921 m., kai jį užkariavo Nedždas, dabartinė Saudo Arabija. 

Emyratui vadovavo Rašidų dinastija. Pirmasis emyras Abdullah bin Ali Al Rashid perėmė valdžią su savo broliu emyru Obaidu ir Džabro sūnumis. Abdullah bin Rashidas statė Barzano rūmus Haile. Po Abdullah Al Rashid mirties (1848 m.) jo sūnus ir įpėdinis Talalas užbaigė rūmus.

Rašidų valdymo laikotarpiu daug užsienio keliautojų aplankė Hailį, bei jo emyrus. Savo įspūdžius aprašinėjo įvairiuose žurnaluose ir knygose, įskaitant Georg August Wallin (1845), William Gifford Palgrave (1865), ledi Anne Blunt (1881), Charles Montagu Doughty (1888) ir Gertrude Bell (1914).

1921 m. Nedždas ėmėsi plėsti savo teritoriją ir puolė Hailą. Ibn Saudas įsakė sunaikinti Barzano rūmus, o Al Rashido ir Al Sabhano lyderiams buvo įsakyta persikelti iš Hailo į Rijadą. Musulmonų vahabistų sektos lyderis (*Abd al-`Azīz Āl Sa`ūd*) Abdul Azizas ibn Saudas (1880–1953) XX a. pirmaisiais dešimtmečiais, žlungant Osmanų imperijai užkariavo visą Nedžą, Hidžazą, arabų kunygaikštystes ir 1932 m. paskelbė Saudo Arabijos Karalystę.

ibn Saudas paskyrė laikinąjį emyrą – Princą Ibraheem bin Salem Al Sabhan, siekdamas užsitikrinti Hailo žmonių lojalumą. Po to miestas, netekęs savo reikšmės, smarkiai sumažėjo.

## Sportas
* Al-Tai FC – futbolo klubas;
* Princo Abdul Aziz bin Musa'ed stadionas, kurio talpa 20 000 žiūrovų.

## Išnašos
Budž Bimas

**Budž Bimas** (, 'Eklso kalnas') – užgesęs ugnikalnis Australijos pietryčiuose, netoli Makartūro miestelio pietvakarinėje Viktorijos valstijos dalyje, žinomas savo lavos suformuotomis olomis. Aborigenų gunditjamarų kalba *Budj Bim* reiškia „Aukšta galva“. Ši teritorija priklauso Eklso Kalno nacionaliniam parkui, kuris užima 61,2 kv. km plotą, nutolęs apie 270 km į vakarus nuo Melburno, 15 km į pietvakarius nuo Makartūro.

1836 m. majoras Tomas Mitčelas kalną pavadino *Mount Eeles* – bendražygio *William Eeles* iš 95-ojo pėstininkų pulko garbei, kartu su Mitčelu kovojusio pusiasalio kare. Padaryta braižytojo klaida lėmė, kad nuo 1845 m. šis vardas tapo *Eccles*.

## Geologija

Nedidelis, kūgio formos ugnikalnis iškilęs į 178 m aukštį. Tai poringo šlako kalva šalia trijų sutampančių vulkaninių kraterių grupės. Ugnikalnio krateryje telkšo gilus Siurprizo ežeras (*Lake Surprise*). Į pietryčius driekiasi mažesnių kraterių ir šlako kūgių eilė. Išplitę lavos srautai buvo maitinami keliais lavos kanalais, taip suformavę skydinį ugnikalnį.

Pradiniai ugnikalnio amžiaus vertinimai buvo siejami su pelkių, susidariusių praėjus tam tikram laikui po išsiveržimo, minimaliu amžiumi. Jis svyravo nuo 6 000 iki 27 000 metų, tačiau naujausi tyrimai parodė, kad išsiveržimas įvyko bent prieš 30 000 metų (remiantis datuotomis Siurpizo ežero dugno nuosėdomis), galbūt prieš 40 000 metų, kad būtų galėjęs patekti į Tairendaros lavos srautą. Išsiveržusi lava tekėjo 50 km daugiausiai pietų kryptimi į vandenyną ties Tairendaros miesteliu. Šis srautas sutrikdė vietovėje vyravusią vandens nuotėkio sistemą. Į rytus Ficrojaus upė dabar teka įsiterpusi tarp lavos tėkmės paliktų uolų ir Molio kalno (*Mount Clay*) eskarpo. Į vakarus jos intakas Darlotas teka sudėtingesniu pelkių ir gretimų užliejamų žemių kraštovaizdžiu.

## Kultūrinė reikšmė

Budž Bimo vietovės buvo svarbios vietos aborigenų istorijai. Dar prieš kelis tūkstantmečius iki europiečių atsikėlimo, gunditjamarų žmonės sukūrė savitą akvakultūros sistemą. Jie Darloto upės vandenį kanalais kreipė į gretimas žemumas. Jose į užtvankomis apribotus vandenis pakliūdavo unguriai ir kitos žuvys, kurias aborigenai ištisus metus žvejodavo pintomis gaudyklėmis, o laimikį išrūkydavo eukaliptų drevėse. Tai leido medžiotojų-rankiotojų bendruomenei išsivystyti į sėslias grupes, statančias nuolatinius akmeninius būstus. Po 1830–ųjų atsikėlus europiečių kolonistams kilo kruvini susirėmimai su aborigenais.

Išlikęs būdingas kraštovaizdis ir augmenija, senųjų palaidojimų vietos, dalis aborigenų akmeninių statinių. 2019 m. vietovė buvo įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip Budž Bimo kultūrinis kraštovaizdis.

## Šaltiniai
Super Pit aukso kasykla

**Super Pit aukso kasykla** () – 3,5 km ilgio, 1,5 km pločio ir virš 600 m gylio atvira aukso kasykla Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje, Kalgurlio pietrytiniame pakraštyje. Viena didžiausių Australijos aukso kasyklų. Priklauso *Kalgoorlie Consolidated Gold Mines* bendrovei, yra didžiausias Kalgurlio darbdavys, aprūpinantis darbu apie 1100 miesto gyventojų.

Įkurta 1989 m., sujungus keletą nedidelių požeminių aukso kasyklų. Auksas vietovėje kasamas nuo 1893 m., aukso telkiniai, vadinamoji „Auksinė mylia“ () – vieni didžiausių pasaulyje. Dėl didelės aukso koncentracijos vietovė anksčiau buvo laikoma „turtingiausia pasaulio kvadratine mylia“. Per 30 veiklos metų kasykloje iškasta daugiau nei 21 milijonas Trojos uncijų (653 t) aukso. Iki 2016 m. tai buvo didžiausia Australijos aukso kasykla, kuri užtikrindavo apie 8% visos Australijos metinės aukso produkcijos (nuo 2016 m. didžiausia – Bodingtono aukso kasykla netoli Perto). 2017–2018 finansiniais metais kasykloje iškasta 730 000 Trojos uncijų (22,7 t)  aukso, tačiau po 2018 m. gegužę įvykusios nuošliaužos, 2018–2019 finansiniais metais aukso gavyba sumažejo iki 490 000 Trojos uncijų (15,2 t).

Iš kasyklos kasmet išvežama apie 15 milijonų tonų uolienų.


Kalgoorlie Super Pit 1.jpg|Kasykla 2009 m.
Komatsu PC8000, Super Pit, 2016.jpg|Komatsu PC8000 ekskavatoriaus kauše telpa 66 t uolienų
Super Pit Gold Mine, Kalgoorlie-Boulder 4.jpg|Uolienos išvežamos 225 t talpos savivarčiais


## Šaltiniai
Airijos futbolas 2020 m.

**[[Airijos futbolas]] [[2020]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. vasario 14 d., baigėsi lapkričio 15 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. pavasarį, gruodžio 6 d.;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. pavasarį, tačiau dėl COVID-19 pandemijos buvo nutrauktas.

## Lygos
### Premier divizionas

Pirmenybės vadinosi Premjer divizionu (), jame dalyvavo 
10 komandų. Shelbourne FC tapo 2019 m. I diviziono nugalėtojais ir buvo perkelti į 2020 m. Premier divizioną. University College Dublin AFC 2019 m. Premier divizione liko dešimtoje vietoje (paskutiniai) ir iškrito į I divizioną.

Čempionatas vyko pandemijos sąlygomis, komandos rungtyniavo ne keturių ratų sistema, o tik dviejų. Lyga prasidėjo 2020 m. vasario 14 d., ir buvo planuojama baigti 2020 m. spalio 30 d. Sezonas buvo sustabdytas kovo viduryje dėl COVID-19 pandemijos Airijos Respublikoje, kaip numatyta Airijos vyriausybės ir Airijos futbolo asociacijos direktyvoje. Vėliau FAI paskelbė nenumatytų atvejų planą, kad vėliau sezoną galėtų baigti su mažesniu rungtynių skaičiumi. Pirmenybės atnaujintos 2020 m. liepos 31 d. Planuota, kad jas pavyks užbaigti 2020 m. lapkričio 8 d. Pirmenybės buvo nutrauktos dėl pandemijos antrą kartą. Tuo metu pirmavo Shamrock Rovers FC, jie ir buvo paskelbti čempionais. Galutinė lentelė:

### I divizionas

I divizionas – antros pakopos pirmenybės (). Pirmosios rungtynės sužaistos 2020 m. vasario mėn. Buvo sužaisti du ratai, kiekviena komanda po 18 rungtynių (ankstesniais metais buvo žaidžiami 3 ratai). Lygoje dalyvavo 10 komandų (tarp jų vienas naujokas – iš Premier lygos iškritęs UCD Dublin). Limerick FC nesugebėjo licencijuotis – turėjo finansinių nepriteklių ir nutraukė veiklą. Drogheda United FC tapo pirmenybių nugalėtojais ir kitą sezoną pateko į Premier divizioną. Dar 4 komandos pateko į atkrintamųjų rungtynių turnyrą, kuriame kovojo dėl vietos Premjer divizione. Galutinė lentelė:



## Taurės
### Nacionalinė taurė

Airijos futbolo taurė () buvo pagrindinis futbolo taurės turnyras Airijoje. Dėl pandemijos pakito turnyro tvarkaraštis, finalas įprastai vykdavo lapkričio pradžioje, tačiau buvo nukeltas į gruodžio pradžią. Finalo rungtynių pagrindinis laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 2-2, rungtynės buvo pratęstos ir Dundalk FC nugalėjo varžovus rezultatu 4-2 bei iškovojo šalies futbolo taurę. Lemiamos sezono kovos:

----

----

----
----

----

### Lygos taurė

Turnyras prasidėjo 2020 m. pavasarį, tačiau dėl pandemijos kovo 20 d. turnyras buvo nutrauktas, o nugalėtojai neišaiškinti.

### Supertaurė

Sezono atidarymo rungtynėse dėl trofėjaus turėjo žaisti praėjusio sezono čempionai ir taurės laimėtojai, tačiau dėl pandemijos rungtynės atšauktos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ireland 2011-20 (Claudionicoletti.eu)
* Ireland 2020 (Rsssf.org)
* SOCCEWAY: Premier League
* SOCCERWAY: First division
Virgin Australia

**Virgin Australia** – viena didžiausių Australijos oro linijų bendrovė, priklausanti Richardo Bransono įkurtai „Virgin Group“ įmonių grupei. Savo veiklą ji pradėjo 2000 m. kaip „**Virgin Blue**“ bendrovė su 2 lėktuvais ir vienu aptaraujamu maršrutu. Netrukus kompanija sparčiai plėtėsi ir tapo viena pagrindinių šalies aviakompanijų, ypač po 2001 m. rugsėjį įvykusio „Ansett Australia“ bankroto.

2011 m. kompanija patyrė didelius pokyčius – pakeitė savo pavadinimą į „**Virgin Australia**“, atnaujino logotipą, naujus orlaivių dažymus, naujas uniformas, naujus keleivių meniu. Tuo pačiu orlaivių parką papildė nauji plataus fuzeliažo lėktuvai, kurie ilguose maršrutuose galėtų konkuruoti su Qantas avialinijomis.

2019 m. „Virgin Australia“ aptarnavo 56 maršrutus visame pasaulyje. Įmonės būstinė yra Brisbano mieste.

## Flotilė





## Galerija


File:Skywest Airlines, Virgin Australia livery, (VH-FVI) ATR 72-212A at Sydney Airport.jpg|ATR 72
File:Virgin Australia - VH-VPH (8350982723).jpg|Boeing 777 Los Andžele
File:Virgin Australia Regional Airlines Airbus A320 (VH-YUD) at Christmas Island Airport operating last flight of 2016 (3).jpg|Airbus A320


## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Išnašos
Arubos herbas

**[[Aruba|Arubos]] herbas** buvo sukurtas 1955 m. Amsterdame. Nuo tada jis yra naudojamas kaip nacionalinis šalies simbolis. Herbas turi septynis pagrindinius elementus:

* Liūtas skydo viršuje simbolizuoja galią ir dosnumą.
* Baltas kryžius padalina skydą į keturias dalis bei reprezentuoja atsidavimą ir tikėjimą:
** Pirmas ketvirtis (kairysis viršutinis) vaizduoja alaviją, pirmą salos klestėjimo šaltinį. Jis palenktas taip, lyg vėjas pūstų iš šiaurės rytų, iš Nyderlandų, simbolizuodamas ryšį su šia šalimi.
** Antras ketvirtis (dešinysis viršutinis) – Oibergas, labiausiai žinomas Arubos kalnas. Jis reiškia salos iškilimą iš jūros.
** Trečias ketvirtis (kairysis apatinis) vaizduoja rankos paspaudimą, Arubos gerų santykių su pasauliu simbolį.
** Ketvirtas ketvirtis (dešinysis apatinis) – krumpliaratis, reprezentuojantis šalies pramonę.
* Skydo apačioje yra pora supintų lauro šakelių – tradicinis taikos ir draugystės simbolis.

## Šaltiniai
Gaskoino upė

**Gaskoino upė** () – upė Australijos vakaruose, ilgiausia Vakarų Australijos upė. Prasideda trimis ištakomis Koljerio kalnagūbryje. Ties *Three Rivers Station* gyvulininkystės ūkiu šios ištakos susilieja į Gaskoino upę ir teka į vakarus. Įteka į Indijos vandenyno Ryklių įlanką ties Karnarvonu.

Didžiausi intakai: Lajansas, Landoras, Tomo upė.

Didžiąją metų dalį Gaskoino upė būna išdžiuvusi, kartais sausros užsitęsia ir visus metus. Žemupį vanduo pasiekia tik po liūčių (dažnai kyla smarkūs potvyniai).

Upę 1839 m. britų administratorius ir tyrinėtojas Džordžas Grėjus pavadino savo draugo, kapitono Džono Gaskoino garbei.

## Šaltiniai
Iturėja

**Iturėja** () – senovės Artimųjų Rytų (Istorinės Sirijos) regionas, buvęs dabartinės Sirijos pietvakariuose (Daros muchafazos šiaurinė dalis ir Damasko muchafazos vakarinė dalis) ir Libano rytuose. Senieji regiono gyventojai buvo **iturėjai** (), semitų kilmės tauta. Dalis autorių juos sieja su arabais, kita dalis – su aramėjais.

Po islamizacijos šiam regionui prigijo arabizuotas pavadinimas **Džaiduras** ().

## Geografija
Antikos laikais Iturėja buvo neaiškiai apibrėžtas regionas, išsidėstęs į šiaurę nuo Golano ir Betanėjos. Tai buvo aukštumų kraštas, besitęsiantis palei Hermono ir Antilibano kalnų rytines pašlaites. Šie kalnai jį skyrė nuo Bekos slėnio vakaruose. Į rytus nuo jo buvo Aramas. Iturėja užėmė svarbią strateginę padėtį, būdama tarpininkė tarp Finikijos vakaruose ir Damasko rytuose.

Pagrindiniai Iturėjos miestai buvo Libano Chalkidė (kai kurių autorių siejama su dab. Andžaru), Abila ir Pilypo Cezarėja (kartais priskiriama Golanui), .

## Raida
Iturėja istoriniuose šaltiniuose yra minima tik nuo helenizmo laikų, nors kai kurie autoriai bando sieti Iturėją su bibliniu vietovardžiu Jetur ().

Iturėja buvo Seleukidų imperijos dalis. II a. pr. m. e. pabaigoje minima, kad Hasmonėjų karalius Aristobulas I surengė karinį žygį į šiaurę ir prisijungė didelę dalį Iturėjos. Vėliau yra minimas Iturėjų karalius Ptolemėjas, kuris valdė 85-40 m. iš Chalkidės miesto. Manoma, kad jis galėjo pasinaudoti proga sukurti nepriklausomą karalystę, kuri istoriografijoje vadinama Chalkidės karalyste. Vėliau minimi jos karaliai Lisanijas ir Zenodoras.
 
23 m. pr. m. Zenodorui mirus Iturėja buvo perduota valdyti Erodui Didžiajam. Po šio mirties 4 m. pr. m. e. dalis Iturėjos regiono liko egzistuoti kaip nepriklausoma karalystė (minimas jos karalius Lisanijas), o pietinės jos teritorijos atskirtos ir atiduotos valdyti Erodo sūnui Pilypui kartu su Batanėja, Trahonitis ir Gaulanitis. Vėliau čia valdė Erodas Agripa I, Erodas Agripa II ir Aristobulas. Šiam mirus 92 m. Iturėja prijungta prie Sirijos provincijos.
Port Hedlandas

**Port Hedlandas** () – miestas šiaurės vakarų Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje, Pilbaros krašte. Įsikūręs 1322 km į šiaurės rytus nuo Perto, Indijos vandenyno pakrantėje. Svarbus jūrų uostas (išvežama daugiausia geležies rūda, taip pat druska, varis, manganas, chromas). Praeina Australijos žiedinis greitkelis, yra tarptautinis oro uostas. Į aplinkines geležies rūdos kasyklas nutiesti geležinkeliai. Svarbus kalnakasybos pramonės centras. Taip pat auginami gyvuliai (galvijai, avys).

## Istorija

1863 m. dabartinio miesto pakrantę pasiekė švedų keliautojas Peteris Hedlandas. 1895 m. pradėjo kurtis Port Hedlando gyvenvietė. XX a. 7-ajame dešimtmetyje išaugo kaip geležies rūdos eksporto uostas.

## Šaltiniai
Brumas

**Brumas** () – miestas šiaurės vakarų Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje, Kimberlio krašte, Dampyro Žemėje. Įsikūręs 1681 km į šiaurės rytus nuo Perto, Indijos vandenyno pakrantėje. Praeina Australijos žiedinis greitkelis, yra tarptautinis oro uostas. Yra austrių ūkiai (perlų rinkimas), plėtojamas turizmas (smėlio paplūdimiai, fosilijų radavietės, žūklė).

2016 m. 21,4 % Brumo gyventojų buvo aborigenų kilmės.

## Istorija

1883 m. įkurta Brumo gyvenvietė, kuri pavadinta Vakarų Australijos gubernatoriaus Frederiko Brumo (*Frederick Broome*) garbei. Ilgą laiką vykdytas perlų rinkimas nardant (tuo vertėsi aborigenai). Vėliau įsteigti austrių ūkiai. 1942 m. Brumą subombardavo japonų aviacija.

## Šaltiniai
Singapore Airlines skrydis Nr. SQ 21

**Singapore Airlines skrydis Nr. SQ 21 ir 22** (trumpinami **SQ21/SIA21** ir **SQ22/SIA22**) – Singapore Airlines kompanijos skrydžiai iš Niuarko (JAV) į Singapūrą. Nuo 2018 m. spalio 11 d. iki 2020 m. šis maršrutas buvo ilgiausiu komerciniu skrydžiu pasaulyje – į Singapūrą atstumas siekia 15344 km, atgal į JAV – 16600 km ir trunka apie 18 val. 2020 m. ilgiausio maršruto vardą perėmė Singapore Airlines skrydžiai Nr. 23 ir 24 iš Singapūro Changi oro uosto į Džono F. Kenedžio tarptautinį oro uostą Niujorke.

2004 m. avialinijos šį maršrutą pradėjo vykdyti su Airbus A340 orlaiviais ir tuo metu pasiekė ilgiausio komercinio skrydžio rekordą. Iš karto po to skrydžiu atgal buvo pasiektas ir dar ilgesnė distancija – 16600 km.

2013 m. kompanija paskelbė sustabdanti šį maršrutą dėl nepakankamo pelno.

2015 m. pabaigoje aviakompanija paskelbė su „Airbus“ sudariusi sutartį dėl naujų orlaivių šiam maršrutui naudojimo – Airbus A350-900ULR. Skrydžiai atnaujinti 2018 m. spalio 11 d. ir pradėjo kasdieninius maršrutus spalio 18 d.

Įprastai šiuos skrydžius aptarnauja 4 skrydžių pilotai ir 13 stiuardų.

## Šaltiniai
Vorbertonas

**Vorbertonas** () – gyvenvietė centrinėje Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje, Gibsono dykumos pietiniame pakraštyje. Įsikūrusi 1500 km į šiaurės rytus nuo Perto, 1050 km į pietvakarius nuo Elis Springso, labai atokioje vietoje. Dykumų keliai į Jularą, Lavertoną, Rauliną. Yra lėktuvų pakilimo takas, motelis, mokykla, aborigenų menų centras.

2016 m. 84,9 % Vorbertono gyventojų buvo aborigenų kilmės. Vorbertonas yra aborigenų ngaanjatdžarų žemių centras.

## Istorija

Vorbertonas įkurtas 1933 m. kaip krikščioniška misija ir pavadintas keliautojo Piterio Vorbertono garbei.

## Šaltiniai
Makajaus ežeras

**Makajaus ežeras** (, pidžantadžatdžarų k. *Wilkinkarra*) – druskingas ežeras centrinėje Australijos dalyje, Vakarų Australijos valstijos rytuose (didžiausias valstijoje), dalis – Šiaurinėje teritorijoje. Telkšo 355–370 m aukštyje virš jūros lygio, Didžiojoje Smėlio dykumoje. Ežeras yra ~100 km ilgio ir tiek pat pločio. Dugne susidaręs druskų ir kitų mineralų sluoksnis, vandenyje gausu dumblių.

## Šaltiniai
Farerų futbolas 2020 m.

**[[Farerai|Farerų]] futbolo varžybos [[2020]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. kovo mėn., baigėsi 2020 m. rudenį;
* s turnyras prasidėjo 2020 m. pavasarį, finalas įvyko 2020 m. gruodžio 5 d.

## 2020 m. [[Farerų futbolo supertaurė|Supertaurė]]
* Dėl Supertaurės kovojo HB Tórshavn ir KÍ Klaksvík.
* Rungtynės įvyko 2021 m. kovo 3 d.

* KÍ Klaksvík palaužė varžovus tik baudinių serijos metu ir iškovojo Supertaurę.

## 2020 m. Betri deildin mann
* **Farerų salų Premjer lyga** – aukščiausioji futbolo lyga.
* **Betri deildin menn** vadintos dėl rėmimo sutarčių. (Nuo 2018 m. sezono.)
* Dalyvavo 10 komandų.

Pokyčiai dėl pandemijos:
* Sezoną buvo numatyta pradėti 2020 m. kovo 8 d., o vėliau atidėtas. 
* Sezonas prasidėjo 2020 m. gegužės 9 d. baigėsi 2020 m. lapkričio 7 d. 

### Galutinė lentelė
* HB Torshavn tapo čempionais 24 kartą klubo istorijoje.

## 2020 m. 1. deild
* **1. Deild** – antros pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 10 komandų.
* Vikingur II ekipa tapo pirmenybių nugalėtojais, bet į elito divizioną nepateko, nes buvo dublerių ekipa.
* 07 Vestur užėmė antrą vietą ir kaip antroji komanda pateko į elito divizioną. 

## 2020 m. Moterų futbolo elito divizionas
* **Betri Deildin** – pirmos pakopos, elito diviziono, aukščiausioji moterų futbolo lyga.
* Čempionėmis tapo KÍ Klaksvík. Tai dvidešimtasis šios ekipos čempionių titulas.

## 2020 m. Farerų moterų futbolo taurė
* Pusfinaliai buvo sužaisti 2020 m. lapkričio 14 d.
: B36 žaidė prieš **[[NSÍ Runavík (moterys)|NSI]]** (rezultatas 2:3); 
: **[[KÍ Klaksvík (moterys)|KÍ]]** kovojo prieš IF/Vikingur/B68 (rezultatas 3:1).

* Finalas buvo sužaistas 2020 m. lapkričio 22 d.
: **[[KÍ Klaksvík (moterys)|KÍ]]** nugalėjo varžoves ''(NSÍ)'' rezultatu 3:0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.

### Finalo rungtynės
----

* KÍ Klaksvík iškovojo pergalę rezultatu 3:0 ir iškovojo šalies futbolo taurę (15 kartą klubo istorijoje).
----

## 2020 m. [[Farerų futbolo taurė]] (Løgmanssteypið)
* **[[Farerų futbolo sistema|Farerų futbolo]] taurė** – pagrindinis Farerų taurės turnyras. Vyksta nuo 1955 metų.
* **s** turnyras () prasidėjo 2020 m. pavasarį.
* Ketvirtfinalio rungtynės buvo nukeltos į lapkričio 21 d.
* Pusfinaliuose varžovus nugalėjo Havnar Bóltfelag (*pergalė 3:1 prieš NSÍ Runavík*) ir Víkingur Gøta (*2:1 prieš B36 Tórshavn*). 
* Finalas įvyko 2020 m. gruodžio 5 d.
### Finalo rungtynės
----

* Havnar Bóltfelag nugalėjo varžovus rezultatu 2:0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė (2020 m. sezonas)
* Fleshcsore rezultatai
* Soccerway.com Meistaradeildin (2020 m. aukščiausioji lyga)
* Soccerway.com 1.deild (2020 m. 1. deild (*II pakopa*))
* Soccerway (Futbolo taurės turnyras)
* Soccerway (2020 m. moterų futbolo taurės turnyras)
IL Stjørdals-Blink

**Idrettslaget Stjørdals-Blink**, o trumpiau **IL Stjørdals-Blink** – Norvegijos futbolo klubas iš Schjordalshalseno.

## Istorija
Klubas įkurtas 1910 m. O 1956 m. susijungė Stjørdal AIL ir IL Blink.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai
; **2. divisjon**
* Nugalėtojai: 2019

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Jurgio Ambraziejaus Pabrėžos kapo koplyčia

**Jurgio Ambraziejaus Pabrėžos kapo koplyčia** – koplyčia, stovinti Kretingoje, Senosiose kapinėse Vilniaus gatvėje, skirta pagerbti Jurgio Pabrėžos (1771–1849) atminimui. Pastatyta  šalia Šv. Jurgio koplyčios.

1993 m. Jurgio Ambraziejaus Pabrėžos kapo koplyčia įtraukta į Kultūros vertybių registrą.

## Istorija

Senosiose Kretingos kapinėse palaidotas vienuolis pranciškonas, pamokslininkas, botanikas ir gydytojas Jurgis Pabrėža, dar žinomas kaip tėvas Ambrozijus, Ambraziejus. 1771–1849 m. Kretingoje gyvenęs vyras buvo puikiai žinomas apylinkių gyventojams, todėl 1932 m. vienuolyno gvardijonas Augustinas Dirvelė ant jo kapo nusprendė pastatyti nedidelę 15 m² neogotikinio stiliaus mūrinę koplyčią.

Stogo forma piramidinė keturšlaitė, kampuose keturi stačiakampio plano piramidiniai keturšlaičiai bokšteliai su metaliniais kryžiais viršūnėse, tarp bokštelių ant stačiakampių postamentų stovi keturios betoninės skulptūros: šv. Pranciškaus (o gal paties J. A. Pabrėžos) ir 3 angelų. Koplyčios viduje yra sieninės tapybos paveikslas „Švč. M. Marija nuolatinė gelbėtoja“, kurio autorius vietinis menininkas Benediktas Zacharka.

Koplyčios tvarkymu ir restauravimu užsiėmė pavieniai meistrai, paveikslas joje kelis kartus uždažytas.

Daug Žemaitijos tikinčiųjų J. Pabrėžą iki šiol laiko šventuoju. Pasakojama, kad prie jo kapo  apsilankantieji patiria stebuklų, tad žvakės čia negęsta ištisus metus. Tačiau J. Pabrėža svarbus ne vien tikintiesiems – jis paliko daug darbų botanikos tema, lotynų–lietuvių kalbų botanikos žodyną, augalų morfologijos lietuvių terminų žodyną, pirmąjį lietuvių kalba parašytą  geografijos vadovėlį bei geografijos terminų žodyną, 17 rankraščių, kuriuose aprašomos ligos, jų simptomai, gydymas, medicininių terminų žodyną, lotynų kalbos vadovėlį, taip pat ne vieną pamokslą tikėjimo klausimais.

2023 m. koplyčia buvo restauruota pagal architekto Vytauto Paulionio parengtą statinio atkūrimo projektą. Po perdažymo koplyčia sušvito ryškiai žydra ir gelsva spalvomis. Atkurtos ir pasigamintos trūkstamos puošybos detalės, atnaujintas kryžius virš koplyčios. Restauratoriai sutvarkė sienų ir skliauto plyšius, išbetonavo grindis. Liko neatkurta vidaus freska, kuriai būtini atskiri polichrominiai tyrimai.

## Šaltiniai
Kretingos lurdas

**Kretingos lurdas** – švč. Mergelės Marijos garbei Kretingoje pastatytas lurdas, vienas miesto simbolių, svarbus istorijos, religinės kultūros ir architektūros paveldo simbolis. Šiandien čia vyksta Kretingos miesto šventės, ugdymo įstaigų renginiai, atlaidai. Lurdas stovi slėnyje Vilniaus ir J. Pabrėžos gatvių kampe, netoli Grafo Tiškevičiaus tilto, tarp Kretingos katalikų bažnyčios ir šv. Antano rūmų, šalia vienuolyno tvenkinio. 

## Istorija

Lurdas buvo pastatytas 1933 m. rugpjūčio 2 d., ceremonijoje dalyvaujant tuometiniam Lietuvos prezidentui Antanui Smetonai, krašto apsaugos ministrui Baliui Giedraičiui bei 25 tūkst. tikinčiųjų iš visos Lietuvos. Lurdas sumanytas 75-ųjų švč. Mergelės Marijos apsireiškimo Prancūzijoje esančiame Lurde metinių proga. Kretingoje, Dopulčio (Pastauninko) upelio slėnyje, prie vienuolyno, lurdą įrengti nusprendė kunigas Antanas Dirvelė. Aukštutinėje angoje pastatyta švč. Lurdo Marijos skulptūra. Kitoje žemutinės angos pusėje – klūpančios šv. Bernadetos su žvake rankose, žiūrinčios į švč. Mergelę Mariją, statula. Abi statulos atvežtos iš Prancūzijos. 

1941 m., į miestą įžengus vokiečių kariuomenei, lurdas tapo žydų žudynių vieta. Pokaryje, praėjus dešimtmečiui, sovietų valdžios nurodymu grota iki pusės užpilta žemėmis. 1952 m. lurdas sunaikintas, tačiau vietos gyventojams pavyko išsaugoti ir į bažnyčią perkelti jo skulptūras. Vėliau šalia lurdo esanti švč. Mergelės Marijos aikštelė paversta kareivių mankštos ir pratybų vieta. 1989 m. Kretingos gyventojai lurdą vėl sutvarkė – išvalė upelį, nutiesė takelius, pasodino medžių, sugrąžino skulptūras. 1989 m. lurdas buvo pašventintas iš naujo. 2003 m. lurdas įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą.

## Galerija

Kretinga Lourdes Grotto, dedicated to the guardian of the Franciscans the Virgin Mary Nuotrauka 3.jpg
Kretinga Lourdes Grotto, dedicated to the guardian of the Franciscans the Virgin Mary Nuotrauka 4.jpg
Kretinga Lourdes Grotto, dedicated to the guardian of the Franciscans the Virgin Mary Nuotrauka 5.jpg
Kretinga Lourdes Grotto, dedicated to the guardian of the Franciscans the Virgin Mary Nuotrauka 6.jpg
Kretinga Lourdes Grotto, dedicated to the guardian of the Franciscans the Virgin Mary Nuotrauka 2.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos lurdai
* Kretingos krašto enciklopedija. Kretingos Lurdas
Grorud IL

**Grorud Idrettslag**, o trumpiau **Grorud IL** arba **GIL** – Norvegijos futbolo klubas iš Oslo dalies, vadinamos Grorudu.

## Istorija
Klubas įkurtas 1918 m. 

2019 m. tapo 2. divisjon nugalėtojais Antroje grupėje ir iškopė į Pirmą divizioną.

Ilgam įsitvirtinti Pirmame divizione nepavyko: 2022 m. liko penkioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai
; 2. divisjon (Antra grupė)
* **Nugalėtojai**: 2019

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

 Aprangos gamintojai
*  Umbro

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Schjordalshalsenas

**Schjordalshalsenas** – miestas centrinėje Norvegijoje, Triondelage. Miesto statusą gavo 1997 m. Pramonės šakos mieste yra labai įvairios (mineralinių produktų, stiklo dirbinių, plastiko ir maisto produktų). Mieste yra Centrinės Norvegijos regioninės sveikatos tarnybos administracinės įstaigos. Mieste veikia Ole Vig vidurinė mokykla ir pradinės mokyklos. 

## Sportas
* IL Stjørdals-Blink (futbolo klubas)
* Øverlands Minde – futbolo stadionas, kurio talpa 500 žiūrovų.

## Galerija

Kjoepmannsgata.JPG|Kjøpmannsgata
Flybilde Stjørdalshalsen 2014.jpg|Miestas (2014)
Flyfoto av Stjørdal (ca. 1961) (10805573053).jpg|Miestas (1961)
Stjoerdal crop.jpg|Vaizdas į fjordus
Stjoerdal town hall.jpg|Miesto rotušė


## Nuorodos
* Stjørdalshalsen
Arafuros pelkė

**Arafuros pelkė** – didelė gėlo vandens šlapynė Arnhemo Žemėje, šiaurinėje Australijos dalyje. Tai beveik nepaliesta salpa, kurios plotas 700 km². Drėgnojo sezono pabaigoje jos plotas išplinta iki 1300 km², todėl ši pelkė yra pati didžiausia šiaurinėje salos teritorijoje, o galbūt ir visoje Australijoje. Pelkės gylis labai priklauso nuo sezoniškumo. Ši vietovė turi didelę kultūrinę reikšmę jolngu žmonėms, ypač raminginingų bendruomenei. Šioje pelkėje buvo filmuojamas filmas „Dešimt kanojų“.

## Geografija ir klimatas
Arafuros pelkė – didelė ir netolygi salpa, apsupta 60-100 m aukščio plynaukšte su vakaruose ir rytuose matomais stačiais šlaitais. Rytiniame šlaite yra Arafuros džiunglės. Čia yra drenažiniai kanalai ir senvagės, kurie sukuria didelį Goider-Glaido upės sistemos potvynių kontrolės ir sedimentacinį baseiną, kurio pagrindiniai intakai Goiderio ir Gulbuvangai upės pietuose, o ištakos šiaurėje per Glaid Riverį į Arafuros jūrą.

Pelkė yra musoninio atogrąžų klimato su sausa žiema ir lietinga vasara zonoje, kurioje vidutinis metinis kritulių kiekis – daugiau kaip 1000 mm. Lietingas sezonas paprastai trunka nuo gruodžio iki balandžio mėnesio. Sausais metais, sausojo sezono metu didžiojoje pelkės dalyje nėra stovinčio vandens. Lietinguoju metu vidutinis metinis vandens gylis pagilėja dviem metrais, pradedant sausiu ir baigiant balandžiu, kai jis būna didžiausias.

## Augalija ir gyvūnija
Arafuros pelkė susideda iš 25 atskirų augalų ekosistemų, turinčių daugiau nei šimtą registruotų žolinių, miglinių, vandens, viksvuolinių augalų ir medžių rūšių. Didžioji pelkės dalis apaugusi žemaūgiais ir retais žolinio pagrindo miškais, kur dominuojančios medžių rūšys yra baltoji ir smulkioji mirtenė.

Pelkė yra priskirta Paukščiams svarbiai teritorijai. Tai yra pagrindinė skeltapėdžių žąsų veisimosi vieta. Čia taip pat paplitę australinės žąselės, australinės pilkosios antys, švilpiančiosios medžąsės ir kiti. Pelkėje yra karališkosios girnovės, mažojo juodojo kormorano, mažojo kormorano ir žalčiakaklinių kolonijos. Žemėse, esančiose šalia pelkės, yra viena didžiausių kapišoninių giedančiųjų papūgų kolonija, esanti už Ketrinos miesto ribų.

Daugybė vaisėdžių šikšnosparnių maitinasi ir veisiasi aplinkiniuose mirtenių miškuose. Pelkėje taip pat buvo rasta tik Naujojoje Gvinėjoje ir Jorko Kyšulio pusiasalyje besiveisianti smulkiadėmė aterina. Pelkė yra svarbi gėlavandenių ir briaunagalvių krokodilų veisimosi vieta.

## Kultūrinė svarba
Raminginingų bendruomenės Australijos aborigenai pelkėje užsiima žvejyba, medžiokle ir rankiojimu, įskaitant žąsų ir krokodilų kiaušinių rinkimą. Pelkės pakraščiuose yra naminių gyvulių ganyklos. Pelkė yra viena iš nedaugelio atogrąžų šlapžemių Australijoje, kurią vis dar valdo aborigenai naudodamiesi tradicine žemės naudojimo praktika. XX a. ketvirtajame dešimtmetyje tradicinį pelkės naudojimą tyrinėjo antropologas Donaldas Tomsonas. Didžioji dalis 2006 m. filmo „Dešimt kanojų“ buvo nufilmuota pelkėje, kur didelė dalis aktorių buvo vietinės bendruomenės nariai kalbantys jolngu kalba.

Pelkės žemių valdymas priklauso aborigenams, pagal Arnhemo Žemės aborigenų žemės patikėjimą.

## Šaltiniai
Dingų tvora

**Dingų tvora** arba **Šunų tvora** () – 5 614 km ilgio tvora Australijoje avių bandų apsaugai nuo dingų, ilgiausia tvora pasaulyje. Prasideda Džimbore, netoli Dolbio, Kvinslande, ir baigiasi prie uolų Didžiosios Australijos įlankos pakrantėje, Nalarboro lygumoje, netoli Nandru gyvenvietės.  

Tvora tęsiasi nederlingomis lygumomis per Kvinslando, Naujojo Pietų Velso ir Pietų Australijos valstijas. Tvoros ruožai kiekvienoje valstijoje turi savo pavadinimus. Tvora daugiausia 1,8 m aukščio, vietomis įrengtas baterijomis maitinamas apšvietimas. Tvoros trasa 5 m į abi puses išvalyta nuo augmenijos. Vietose, kur tvorą kerta nedideli, vietinės reikšmės keliai, įrengti vartai, didesnio eismo keliuose, plentuose ir geležinkeliuose įrengti specialūs siaurų metalinių strypų paviršiai, trukdantys gyvulių ir žvėrių judėjimui.

XIX a. pabaigoje pradėtos įrengti tvoros valstijų apsaugai nuo triušių, tačiau norėto tikslo nepasiekta, ir tvoros apleistos. XX a. pradžioje jas pradėjo taisyti ir pritaikyti apsaugai nuo dingų. 1930 m. vien Kvinslande buvo 32 000 km tokių tvorų. XX a. penktajame dešimtmetyje tvoros sujungtos į vieną, jų priežiūra pradėjo rūpintis valstijų vyriausybės. Iki 1980 m. tvora buvo 8 614 km ilgio, vėliau sutrumpinta. Iš dalies tvoros įrengimas pasiteisino, tačiau dingai Australijos pietrytinėse valstijose visiškai neišnyko. Be to, dėl sumažėjusio plėšrūnų skaičiaus padaugėjo kengūrų ir triušių, kurie nualina avių ir galvijų ganyklas. Dėl audrų, potvynių ir kupranugarių veiklos tvoroje atsiranda plyšių, todėl tvora pastoviai patruliuojama ir taisoma.

Laikoma, kad tvora saugo ir pačius dingus nuo susimaišymo su naminiais šunimis.

## Šaltiniai
Tenant Krikas

**Tenant Krikas** () – gyvenvietė centrinėje Australijoje, Šiaurės Teritorijoje. Įsikūrusi 989 km į pietus nuo Darvino, 508 km į šiaurę nuo Alis Springso. Praeina Darvino–Port Ogastos plentas (atšaka į Klonkarį (Kvinslandas)) ir Adelaidės–Darvino geležinkelis, yra oro uostas. Apylinkėse kasami boksitai, mangano rūda, laikomi galvijai. Veikia kalnakasybos muziejus, menų centras, Kristaus Karaliaus katalikų bažnyčia. Apylinkėse yra Karlu Karlu draustinis, Davenporto kalnagūbrio nacionalinis parkas.

2016 m. 50 % Tenant Kriko gyventojų buvo aborigenų kilmės.

## Istorija

1860 m. škotų keliautojas Džonas Makdualas Stiuartas netoliese tekantį upokšnį (kriką) pavadino ekspedicijos rėmėjo Džono Tenanto garbei. 1872 m. pastatyta Tenant Kriko telegrafo stotis. 1926–1927 m. apylinkėse rasta aukso, prasidėjo aukso karštligė ir gyvenvietė išaugo. 1954 m. suteiktas miestelio statusas.

## Šaltiniai
Gosfordas

**Gosfordas** () – miestas pietinėje Australijoje, Naujajame Pietų Velse. 

## Istorija
Miestas įkurtas išeivių iš Anglijos. 1885 m. suteiktos miesto teisės.

## Sportas
* Central Coast Mariners FC– futbolo klubas
* Bluetongue Central Coast Stadium, futbolo stadionas, talpantis daugiau nei 20 tūkst. žiūrovų.

## Nuorodos
* visitcentralcoast.com.au/
2018–2019 m. A-League

**[[2018]]–[[2019]] m. [[A-League]]** – Australijos pirmos pakopos divizionas, aukščiausioji futbolo lyga. 

Sezonas prasidėjo 2018 m. spalio 19 d., baigėsi 2019 m. gegužės 19 d. Dalyvavo 10 komandų.

## Reguliariojo sezono lentelė

Šaltinis: soccerway

## Finalo serija
### Kova dėl patekimo į finalą
----

* **[[Melbourne Victory FC|Melbourne Victory]] pateko į kitą etapą.**
----
----

* **[[Adelaide United FC|Adelaide United]] pateko į kitą etapą.**
------------------------------------------------------

### Pusfinaliai
----

* **[[Perth Glory FC|Perth Glory]] pateko į finalo rungtynes.**
----
----

* **[[Sydney FC]] pateko į finalo rungtynes.**
-------------------------------------------
-------------------------------------------
#### Finalo rungtynės
----

* **[[Sydney FC]] palaužė varžovus tik baudinių serijos metu ir iškovojo čempionų titulą.**
------------------------------------------------------------------------

## Šaltiniai
 

## Nuorodos
* A-League oficiali svetainė
* RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašas ir sezonai)
Masgreivo kalnagūbris

**Masgreivo kalnagūbris** () – kalnagūbris centrinėje Australijoje, Šiaurės Teritorijos ir Pietų Australijos valstijos pasienyje, į šiaurę nuo Didžiosios Viktorijos dykumos, Vakarų Australijos plokščiakalnyje. Tęsiasi iš vakarų į rytus apie 210 km. Aukštis iki 1440 m (Vudrofo kalnas). Dauguma viršūnių daugiau kaip 1100 m aukščio. Kalnagūbrį sudaro granitas, gneisas, jis smarkiai suskaidytas sausų slėnių. Yra naudingųjų iškasenų – platinos, aukso, sidabro, urano, vario rūdos.

Būdinga pusdykumių augalija: reti eukaliptų sąžalynai, akacijų krūmai, spinifekso žolių kupstai. Masgreivo kalnagūbrio vakarinėje dalyje gyvena aborigenų pičančačarų bendruomenė (Amatos ir Kalčičio kaimai).

## Šaltiniai
2019–2020 m. A-League

**[[2019]]–[[2020]] m. [[A-League]]** – Australijos pirmos pakopos divizionas, aukščiausioji futbolo lyga. Dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **2019–2020 m. Hyundai A-League.**

Sezonas prasidėjo 2019 m. spalio 11 d., turėjo baigtis 2020 m. balandžio 26 d., tačiau dėl pandemijos grėsmių dalis rungtynių buvo perkeltos (nukeltos), tad baigėsi 2020 m. rugpjūčio 19 d. Football Federation Australia (FFA) sustabdė čempionatą 2020 m. kovo mėn. pabaigoje ir atnaujino 2020 m. liepos mėn., viduryje.

Dalyvavo 11 komandų. Naujokais tapo Western United.

## Reguliariojo sezono lentelė

Šaltinis: soccerway

## Finalo serija
### Kova dėl patekimo į pusfinalį

### Pusfinaliai
----

----

----
#### Finalo rungtynės
----

; Sydney FC pratęsimo metu palaužė varžovus ir tapo čempionais.
----

## Šaltiniai
 

## Nuorodos
* A-League oficiali svetainė
* RSSSF duomenų bazė (Čempionų sąrašas ir sezonai)
Flinderso kalnagūbris

**Flinderso kalnagūbris** () – kalnų masyvas Australijoje, Pietų Australijos pietryčiuose, į šiaurę nuo Spenserio įlankos. Tęsiasi iš šiaurės į pietus apie 500 kilometrų. Aukštis iki 1180 m (Šv. Marijos kalnas). Kalnus sudaro nuosėdinės uolienos (šiaurinėje dalyje yra magminių intruzijų), kuriose gausu prekambro fosilijų. Būdingos kuestos.

Pietiniuose Flinderso kalnagūbrio šlaituose veši eukaliptų miškai, šiauriniuose – krūmokšniai. Kalnagūbrio gamta saugoma Flinderso kalnagūbrių (įkurtas 1945 m., centre) ir Vulkathunhos–Kumpio Kalnagūbrių (įkurtas 1970 m., šiaurėje) nacionaliniuose parkuose.

Kalnai pavadinti anglų jūrininko Metju Flinderso garbei. Kalnuose gyvena aborigenai adnjamadanai. Pagrindinė Flinderso kalnų gyvenvietė – Kvornas.

## Šaltiniai
Vilūna

**Vilūna** () – miestelis vakarų Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje. Įsikūręs 947 km į šiaurės rytus nuo Perto, 182 km į rytus nuo Mikataros, dykumų pakraštyje. Yra dykumų keliai link Elis Springso ir Hols Kriko, gruntkelis į Mikatarą, nedidelis oro uostas. Svarbus aukso gavybos centras. Apylinkėse taip pat kasama urano rūda, yra švino telkinių.

Didelė dalis Vilūnos gyventojų yra aborigenų kilmės.

## Istorija
Vilūna įkurta 1898 m., pradėjus apylinkėse kasti auksą. 1932–1957 m. veikė siaurasis geležinkelis iš Mikataros. XX a. vid. veikė krikščioniška misija, į kurią atkeldinti aborigenai iš Maralingos vietovės, kurioje buvo vykdomi branduoliniai bandymai.

## Šaltiniai
Pr0201 b

**Pr0201 b** (dar žymima **Pr 0201 b**) – karštojo Jupiterio tipo egzoplaneta, skriejanti apie F spektrinio tipo žvaigždę Pr0201. Pr0201 b ir Pr0211 b yra pirmosios egzoplanetos, aptiktos Mesjė 44 padrikajame spiečiuje, esančiame Vėžio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos Pr0201 sistema nutolusi apie 592 šviesmečius.

Pr0201 b yra dujinė milžinė. Jos masė siekia 0,54 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,27 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 4,4 paros, jos orbitos spindulys – 0,06 av. Pr0201 žvaigždės, apie kurią skrieja planeta, masė ir spindulys yra atitinkamai 1,24 ir 1,15 karto didesni nei Saulės. 

Pr0201 b bei Pr 0211 b 2012 m. drauge su kolegomis atrado astronomas Sam Quinn. Atradimas padarytas Džordžijos universiteto (JAV) teleskopu stebint 53 žvaigždes, esančias Mesjė 44 padrikajame spiečiuje. Planeta aptikta radialinių greičių metodu.

## Šaltiniai
Kengūrų sala

**Kengūrų sala** () – Australijai priklausanti sala, esanti Indijos vandenyne, prie Australijos pietinės pakrantės, Didžiojoje Australijos įlankoje, į pietus nuo Jorko pusiasalio ir Šventojo Vincento įlankos. 13,5 km pločio sąsiauris skiria nuo Flerjės pusiasalio. Priklauso Pietų Australijos valstijai. Plotas 4351 km² (trečia pagal dydį Australijos sala po Tasmanijos ir Melvilio salos).

## Geografija

Sala tęsiasi iš rytų į vakarus 145 km, plotis iki 90 km. Krantai statūs, kranto linijos ilgis 509 km. Paviršius kalvotas, iškyla iki 307 m. Būdingi karstiniai reiškiniai. Salą dengia sausi eukaliptų miškai, kserofiliniai krūmynai. Klimatas subtropinis, sausį būdinga 20–25 °C temperatūra, liepą 13–16 °C. Kritulių iškrinta 600 mm per metus.

Kengūrų saloje išlikę daug endeminių ir retų rūšių, neliestos gamtos plotų. Apie ketvirtis salos ploto saugoma (Flinderso gyvūnijos nacionalinis parkas, gamtos rezervatai). Gyvena įvairūs sterbliniai (kengūros, valabės, bandikutai, posumai, echidnos), ruoniai, pingvinai, emu.

## Gyventojai
2016 m. Kengūrų saloje gyveno 4702 žmonės. Pagrindinė gyvenvietė – Kingskotas (~2000 gyv.). Verčiamasi gyvulininkyste (galvijai, avys), turizmu, gipso, akmens druskos kasyba. Yra oro uostas, kelto linija į Keip Džervisą.

## Istorija
Archeologiniai radiniai rodo salą buvus gyvenamą maždaug prieš 10 tūkst. metų. Vėliau sala buvo apleista. 1802 m. ją pasiekė britų jūrininkas Metju Flindersas ir pavadino „Kengūrų sala“. Netrukus saloje ėmė stovyklauti ruonių medžiotojai. 1812 m. pradėta kasti druska. 1836 m. pradėjo kurtis pirmieji nuolatiniai gyventojai.


Kangaroo Island kangaroos.jpg|Kengūros Kengūrų saloje
The Road Less Travelled (199943099).jpeg|Kelias Kengūrų saloje
Kangaroo Island (2052422838).jpg|Salos pakrantė
Dauncey St Kingscote.jpg|Kingskotas


## Šaltiniai
Karališkieji parodų rūmai

**Karališkieji parodų rūmai** – UNESCO paveldo sąraše įrašyti rūmai Australijos Melburno mieste. 

Šie rūmai buvo pastatyti 1879–1880 m., kaip tarptautinių parodų ekspozicijų judėjimo 1851–1915 m. dalis. Karališkieji parodų rūmai yra miesto centre, apsupti 4 gatvių, yra 150 metrų ilgio.

Pastačius rūmus juose 1880 m. vyko Pasaulinė paroda. 1888 m. čia vyko dar didesnė tarptautinė paroda, o 1901 m. rūmuose įvyko simbolinė Australijos parlamento pristatymo ceremonija.

XX a. mažesnės rūmų erdvės ir pastatai kentėjo nuo gaisro ir buvo sugriauti, tačiau pagrindinė salė iki šiol išlikusi. Paskutiniame XX a. dešimtmetyje rūmai buvo stipriai restauruojami ir atnaujinami, o 2004 m. juos įrašius į UNESCO paveldą sarąšą, rūmai tapo pirmu tokiu objektu Australijoje.

Karališkieji parodų rūmai yra vieni iš nedaugelio išlikusių XIX a. pasaulinių parodų pastatų.

Šalia esantys Karltono sodai taip pat kartu įrašyti į UNESCO paveldo sąrašą.

Iki šiol rūmai yra naudojami įvairiems kultūros ir kitų sričių renginiams, parodoms. Ekspozicijos rengiamos ir šalia esančiame Melburno muziejuje.

## Šaltiniai
Narakorto Urvų gamtosaugos parkas

**Narakorto Urvų gamtosaugos parkas** () – nacionalinis parkas Australijoje, Pietų Australijos valstijoje, netoli Narakorto miesto. Parkas garsėja 6,6 km² teritorijoje slypinčiais urvais ir juose rastomis gerai išsilaikiusių iškastinių gyvūnų liekanomis (įskaitant daugelį Australijos megafaunos pavyzdžių). Daugelyje urvų susiformavusios įspūdingos stalaktitų ir stalagmitų struktūros.

Narakortas kartu su Riverslėjaus parku patenka į svarbiausių fosilijų radaviečių dešimtuką pasaulyje ir puikiai iliustruoja pagrindinius unikalios Australijos faunos evoliucijos etapus. 1994 m. Narakorto parkas UNESCO buvo įtrauktas į pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Vietovės uolienos formavosi iš koralų ir kitų jūrinių organizmų prieš 200 milijonų metų ir vėl prieš 20 milijonų metų, kai žemė buvo atsidūrusi žemiau jūros lygio. Požeminiams vandenims tirpdant ir ardant klintinius gruntus susiformavo urvai. Tokios skylės žemėje tapo savotiškais spąstais čia patekusiems gyvūnams. Žinduoliai ir kitos sausumos būtybės iš šių urvų nebegalėjo ištrūkti. Fosilijos randamos išlikusios sluoksniuose, susiformavusiuose iš suardyto (išplauto) viršutinio dirvožemio. Kai kuriuose urvuose fosilijų turtingi sluoksniai yra iki 20 m storio, ir jie išsaugomi būsimiems paleontologiniams tyrimams.

Urvai, esantys dabartinio nacionalinio parko ribose, pirmą kartą buvo aptikti 1845 m., atradus *Blanche* urvą. 1885 m. Miškų departamentas šiame objekte paskyrė prižiūrėtoją dėl „urvų populiarumo ir vandalizmo grėsmės“.

2001 m. panaikintas buvęs Narakorto urvų apsaugos parkas, o jo naudojama žemė pertvarkyta į nacionalinį parką.

## Lankymas

Parkas pritaikytas priimti turistus, įrengta stovyklavietė ir kemperių parkas, maitinimo, apgyvendinimo ir iškylų vietos. Lankytojams organizuojamos ekskursijos po urvus, šiuolaikinių technologijų pagalba parodomos neprieinamos vietinių šikšnosparnių *Miniopterus orianae bassanii* gyvenamos olos. Lankytojų centre yra nuotykių urvas, vyksta specialūs renginiai, eksponuojamos fosilijos. Iš 28 parke esančių urvų tik keturi yra atviri visuomenei. Kiti urvai yra saugomi nuo visuomenės akiračio, nes jie yra svarbūs moksliniams tyrimams ir pačių urvų bei jų turinio apsaugai.


Naracoorte Caves1.jpg|Šalia muziejaus
Naracoorte Caves National Park.jpg|Kasinėjimų vieta urve
Natural formations in Alexandra cave.JPG|Stalaktitai ir stalagmitai
Leipoa gallinacea.jpg|Vienas iš eksponatų
Wonambi naracoortensis vs Thylacoleo.jpg|Vienas iš eksponatų
Narracoortecavesdiprotodon.JPG|Diprotodono iškamša


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Nausėdija

** Nausėdija** gali reikšti:
* nauja gyvenvietė, naujakurių kolonija;
* nausėdija – Lenkijos gyvenviečių tipas;
* Nausėdija (*The Settlement*) – kitas Kalėdų salos sostinės pavadinimas.

Dar žr. Nausėdai (reikšmės).