open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Garbūnų ežeras

**Garbūnų ežeras** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4 km į pietus nuo Ignalinos, 0,06 km į šiaurę nuo Pravalo ežero. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,16 km, plotis – iki 0,085 km. Altitudė 150,9 m. Krantai žemi, pietvakariuose pelkėti, apaugę medžiais. Ežerą supa Antagavės miškas. Pietvakariuose išteka upeliukas link Ilgaičio ežero (Rudinės upės intako R-1 baseinas). Į rytus įsikūręs Garbūnų kaimas.

## Šaltiniai
Metonimija

**Metonimija** ( – „anapus pavadinimo“) – sudėtingos sąvokos kitimas paprasta, konkrečia, dažniausiai vietoj visumos pasakojama dalis. Reikšmė perkeliama remiantis loginiais ryšiais, erdvės, laiko, priežasties ir pasekmės. Būdingiausia prozoje. Metonimijos rūšys, arba metonimijos grupės tropai, yra antonomazija, sinekdocha, hiperbolė, ironija.

Metonimijos pagal išraišką yra skirstomos į paprastąsias ir išplėtotas. Paprastos – lakoniškos, trumpos (2,3 žodžiai), glaudžiai susiję su gretinamuoju žodžiu. Pagal tai paprastosios metonimijos skirstomos į: metoniminį epitetą (žaliaskarė eglė), medžiagos metonimiją (vario klevai), vietos metonimiją (dūmuos paskendus kavinė), priklausomybės metonimiją („Mėgau Grygą ir Čiurlionį mėgau“ – omeny turima jų kūryba).

## Šaltiniai
Gervėlis I

**Gervėlis I** arba **Gervėtis I** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 6 km į vakarus nuo Kazitiškio, Ažvinčių (Gervėčių sengirės) gamtiniame rezervate. Ežero ilgis pietvakarių-šiaurės rytų-pietryčių kryptimi – 0,25 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 160,3 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežeras telkšo Gervėčio pelkės šiaurvakarinėje dalyje. Ežerą supa Ažvinčių giria. Ežeras nenutekantis, priklauso Utenykščio ežero baseinui.

## Šaltiniai
Gervėlis III

**Gervėlis III** (arba ***Gervėtis III***) – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 5,5 km į vakarus nuo Kazitiškio, Ažvinčių (Gervėčių sengirės) gamtiniame rezervate. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,19 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 160,1 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežeras telkšo Gervėčio pelkės pietrytinėje dalyje. Ežerą supa Ažvinčių giria. Ežeras nenutekantis, priklauso Utenykščio ežero baseinui.

## Šaltiniai
Algirdas Rudys

**Algirdas Rudys** (g. 1974 m. lapkričio 19 d. Kupiškyje) – Lietuvos inžinierius, ugniagesys, vidaus tarnybos pulkininkas.

## Biografija

1997 m. baigė Kauno technologijos universiteto Panevėžio politechnikos fakultetą.

1994–1997 m. Priešgaisrinės apsaugos departamento prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Panevėžio miesto sukarintos priešgaisrinės apsaugos dalinio 1-osios specializuotos sukarintos priešgaisrinės dalies ugniagesys,

1997–2001 m. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento Panevėžio miesto sukarintos priešgaisrinės apsaugos dalinio inžinerinės inspektorinės grupės inspektorius,

2001–2007 m. – Panevėžio priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos Operacinio vadovavimo dalies vyresnysis specialistas,

2007–2008 m. – Panevėžio priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos Operacinio vadovavimo skyriaus operacijų vadovas,

2008–2012 m. Panevėžio apskrities priešgaisrinės gelbėjimo valdybos Kupiškio priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos viršininkas,

2012–2019 m. – Panevėžio apskrities priešgaisrinės gelbėjimo valdybos viršininkas.

Nuo 2019 m. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamento prie Vidaus reikalų ministerijos Panevėžio priešgaisrinės gelbėjimo valdybos viršininkas.        

## Šaltiniai
Kilimo mazgo heliocentrinė ilguma

**Kilimo mazgo ilguma** (☊ arba Ω)  yra vienas iš orbitinių elementų, naudojamų apsakyti objekto orbitai kosminėje erdvėje. Tai kampas nuo atskaitos krypties, vadinamos *ilgumos pradžia*, iki **[[Mazgas (astronomija)|Kilimo mazgo]]** ilgumos, kai matuojama atskaitos plokštumoje. Kilimo mazgas yra taškas, kuriame objekto orbita kerta atskaitos plokštumą. Paprastai naudojamos atskaitos plokštumos ir ilgumos pradžios yra: 

* Geocentrinei orbitai, Žemės pusiaujas naudojamas, kaip atskaitos plokštuma ir pavasario lygiadienio taškas kaip ilgumos pradžia. Kampas matuojamas į rytus (arba, žiūrint iš šiaurės ašigalio, prieš laikrodžio rodyklę). 
* Heliocentrinei orbitai, ekliptika kaip atskaitos plokštuma ir pavasario lygiadienio taškas kaip ilgumos pradžia. Kampas matuojamas prieš laikrodžio rodyklę (žiūrint iš ekliptikos šiaurės).  
* orbitai už Saulės sistemos ribų, plokštuma, kuri liečia dangaus sferą dominančioje vietoje (vadinama *dangaus plokštuma* ), naudojama, kaip atskaitos plokštuma, ir statmena projekcija stebėtojo kryptimi į šiaurinį dangaus polių, kaip ilgumos pradžia.  Kampas matuojamas į rytus (arba, kaip mato stebėtojas, prieš laikrodžio rodyklę) žiūrint iš šiaurės į mazgą. , pp. &nbsp; 40, 72, 137; &nbsp;  , sk. 17. 

## Išnašos
Silosas (saugykla)

**Silosas**, **silosinė** (, dgs. *silos*; nuo  – *siros*, 'duobė grūdų laikymui') – saugykla, sandėlis, skirtas laikyti didelius kiekius įvairių birių medžiagų žemės ūkyje, pramonėje, statybose. Silosas  – paprastai tai bokšto formos, aukštas cilindrinis arba stačiakampis statinys su kūginiu dugnu birioms medžiagoms saugoti. Silosas žemės ūkyje naudojamas grūdams arba fermentuotam pašarui, vadinamam silosu, pašarų granulėms sandėliuoti. Silosai taip pat naudojami akmens anglies, cemento, techninės anglies, maisto produktų, medžio drožlių saugojimui. Pavieniai silosai ar jų kompleksai statomi prie elevatorių, malūnų, kepyklų, cemento gamyklų, akmens anglių sandėlių.

## Istorija

Pirmąjį šiuolaikinį vertikalų medinį silosą, pripildytą grūdais, 1873 m. suprojektavo ir pastatė Fred Hatch Ilinojaus valstijoje, JAV.

## Konstrukcija

Silosai juose esančias medžiagas apsaugo nuo vandens ir oro poveikio: nepralaidūs drėgmei, atsparūs karščiui ir pakankamai atsparūs cheminių medžiagų poveikiui. Siloso bokštai statomi iš plytų, gelžbetonio, metalo konstrukcijų. Turi įrengtas ventiliacijos, birių medžiagų pakėlimo ir išleidimo sistemas, dozavimo įrangą. Dėl savo vertikalios padėties, nepaisant didelio saugomos žaliavos kiekio, silosų nauda akivaizdi taupant sandėliavimo plotą. Cilindrinių statinių diametras būna nuo 3 iki 27 m, aukštis – nuo 10 iki 90 m.

Silosų sienos daromos iš metalo lakštų, monolitinio ir surenkamojo gelžbetonio. Dugnas gali būti plokščias arba piltuvo pavidalo. Biralai į silosą kraunami per viršų mechaniniu (konvejeriais) arba pneumatiniu būdu (vamzdžiais). Sublokuoti bokštai aptarnaujami prijungtais transporteriais. Silose laikomos medžiagos iškraunamos pro angas siloso dugne savaiminio byrėjimo būdu, taip pat mechaniniu arba pneumatiniu būdu. Silose laikoma medžiaga maišoma mechaniškai arba aeruojama pučiant orą.


Betonpartner Concrete Plant, 2017 Rákospalota.jpg|Cemento silosai betono gamykloje Budapešte
Coal loading silo - geograph.org.uk - 190821.jpg|Anglies pakrovimas iš siloso į vagonus Bristolio uoste
Kippsiloauflieger.png|Siloso priekaba (*Silo trailer*)


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tarptautinė siloso saugyklų asociacija
Popierinis maišelis

**Popierinis maišelis** () – maišelis, pagamintas iš popieriaus, dažniausiai – kraftpopierio, kartono. Naudojamas pirkiniams, dovanoms ar įvairiems kitiems daiktams dėti ir nešti. Maišeliai gali būti gaminami su šilkografine ar kitokia spauda. 

## Istorija

Pirmąją popierinių maišelių gamybos mašiną 1852 m. užpatentavo Francis Wolle (JAV). Jis su broliu įkūrė „Union Paper Bag Company“. 1871 m. išradėja Margaret E. Knight sukūrė įrenginį, gaminusį maišelius su plokščiu dugnu, buvusius pranašesniais už ankstesnius voko formos maišelius. 1912 m. Minesotos valstijoje pradėti gaminti maišeliai su rankenėlėmis, kurie greitai išpopuliarėjo ir tapo standartiniais pirkinių maišeliais, pažymėtais prekybininkų firminiais ženklais, spalvomis, logotipais.

XX a. aštuntajame dešimtmetyje rinkoje pasirodė plastikiniai maišeliai, kurie dėl mažesnių gamybos kaštų galiausiai išstūmė popierinius maišelius, tapo įprastais prekybos centrų pirkinių maišeliais. Pastaruoju metu ryškėja tendencija jų palaipsniui atsisakyti dėl daromos žalos gamtai ir vėl naudoti popierinius maišelius.

## Gamyba

Popierinių maišelių gamyba vyksta keliais būdais – jie gaminami sulankstant popierių rankiniu arba mechanizuotu būdu. Gali būti naudojamas perdirbtas popierius. Pagal individualius užsakymus ant maišelių galima puošyba spausdinamais piešiniais, ornamentais, logotipais, naudojamas įvairiaspalvis ar lateksinis popierius. Maišeliui pritvirtinamos medžiaginės, virvelinės ar popierinės (suktos, plokščios) rankenėlės. Paprastai stačiakampis maišelio dugnas ir rankenėlės turi įklijuotus pastiprinimus, dėl kurių šie maišeliai tinkami sunkesniems, iki 10 kg svorio nešuliams. 

## Perdirbimas

Popieriniai maišeliai yra tinkami perdirbimui. Priklausomai nuo paskirties, kiti maišeliai gaminami iš impregnuoto popieriaus ar su nelaidžia drėgmei plastiko plėvele, todėl jų perdirbimas yra sudėtingesnis.

## Šaltiniai
Ark: Survival Evolved

**Ark: Survival Evolved** (stilizuotai rašoma kaip **ΛRK**) – atviro pasaulio išgyvenimo žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas įmonės „Studio Wildcard“.

Žaidėjas žaidžia pirmojo arba trečiojo asmens perspektyva ir siekia išgyventi dirbtiniame pasaulyje, vadinamoje „Arkoje“, kuri paviršutiniškai imituoja natūralią ekosistemą su Žemėje seniai išnykusiais gyvūnais (dinozaurais, pterozaurais, mamutais, megalodonais, mozazaurais ir kt). Žaidėjai turi galimybę įvairiais būdais „prisijaukinti“ daugumą gyvūnų ir naudoti juos kovai, resursų rinkimui bei kitais tikslais. Vėliau išleistuose papildymuose „Scorched Earth“, „Aberration“ ir „Extinction“ atsirado ir pilnai fantastinių gyvūnų, neturinčių jokio atitikmens paleontologijoje: vyvernai, uolų drakonai ir kiti. Taip pat žaidėjai gali gamintis įvairius įrankius, statytis pastatus, burtis į gentis ir kovoti prieš kitas gentis, įveikti sunkius „bosus“. Po visą žemėlapį išmėtytuose fiktyvių ankstesnių į Arką patekusių žmonių užrašuose žaidėjai gali rasti įvairias užuominas apie šį dirbtinį pasaulį ir kaip jis veikia. Įveikus bosus, atskleidžiama dar daugiau pasaulio istorijos. Pirmoji arka vadinosi Sala (), istorija vėliau buvo tęsiama kaip DLC išleistose arkose „Išdeginta žemė“ (, dykumų tema) ir „Aberration“ (sugadinta arka, kurioje žmonėms įmanoma išgyventi tik giliuose urvuose).

Neskaitant mokamų DLC, yra ir nemokamų Arkų, sukurtų pačių žaidėjų arba žaidėjų su „Studio Wildcard“ pagalba – konkursus laimėjusiems modifikacijų ir arkų kūrėjams įmonė moka 4000 dolerių per mėnesį už jų darbą. Populiarios nemokamos DLC arkos yra „Ragnarok“, „The Centre“, „Volcano“. Įvairios nemokamos modifikacijos patobulina žaidimo prietaisus, įrankius ir talpas, statybą, ar prideda naujų įrankių, gyvūnų, dekoracijų ir panašiai.

## Nuorodos ir šaltiniai
Gilūtas (Ignalinos r.)

**Gilūtas** () – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone ir Baltarusijoje Breslaujos rajone, 9 km į pietryčius nuo Rimšės, Prūto ežero pietinėje pakrantėje. 13,7 ha ežero yra Lietuvoje ir 16,9 ha – Baltarusijoje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,25 km, plotis – iki 0,4 km. Altitudė 143,2 m. Krantai daugiausia aukšti, apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Šiaurėje 30 m ilgio upeliu jungiasi su Prūto ežeru (Drūkšių ežero baseinas). Lietuvoje prie ežero įsikūręs Pūškų kaimas, Baltarusijoje – Maniūkų ir Bitiūnų kaimai.

## Šaltiniai
Čavaš Varmanės nacionalinis parkas

**Čavaš Varmanės nacionalinis parkas** (, ) – saugoma gamtos sritis Rusijoje, pietų Čiuvašijoje (Šemuršos rajonas). Įsteigtas 1993 m.

Parkas apima miškingą sritį (miškingumas – 95 %) prie Abamzos upelio. Vyrauja beržynai, drebulynai ir liepynai. Sutinkamos retos gyvūnų rūšys: kurmėnas, kilnusis erelis, jūrinė šarka, didysis apuokas, karališkasis erelis, juodasis gandras, stepinė lingė, gyvatėdis ir kt.

Yra išlikę senovinių pilkapių, XIX–XX a. pr. čiuvašų dervų, balų rūdos gavybos įmonių, vandens malūnų liekanų. Yra išlikusios čiuvašų religinių aukojimų šventvietės.


Нацпарк "Чаваш вармане".jpg|Bezdnos upė parke
Тайга на территории нац парка.jpg|Parko miškai


## Šaltiniai
Gulbinas (Ignalinos r.)

**Gulbinas** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 7,5 km į šiaurės rytus nuo Kazitiškio. Ežero ilgis iš vakarų į pietryčius – 0,21 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 151,3 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežerą supa miškelis, tik kiek atokiau į šiaurę plyti pievos, įsikūręs nebegyvenamas Leoniškės viensėdis. Ežeras nenutekantis, priklauso Dysnų ežero intako Svetyčios baseinui.

## Šaltiniai
Ilgaitis (Ignalinos r., Ignalinos sen.)

**Ilgaitis** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4,5 km į pietus nuo Ignalinos, Pravalo ežero šiaurvakarinėje pakrantėje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,41 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 150,9 m. Pietrytinis krantas aukštas, kiti – žemi. Ežerą iš visų pusių supa Pavajuonio ir Antagavės miškai. Vakaruose išteka R-1 upelis link Rudinės upės (Žeimenos upės baseinas). Į vakarus įsikūręs Pipiriškės kaimas.

## Šaltiniai
Crocodile Rock

**„Crocodile Rock“** – daina, kurią parašė Elton John ir jo kolega Bernie Taupin. Ji buvo įrašyta 1972 m. vasarą „Château d'Hérouville“ įrašų studijoje Prancūzijoje. Ten Eltonas prieš tai dar įrašinėjo savo albumą „Honky Château“. Tačiau Crocodile Rock buvo įtraukta į 1973 m. išleistą „Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player“. Daina buvo išleista kaip singlas, dar prieš pasirodant albumui ir tapo jo pirmuoju nr. 1 hitu. Amerikoje tais metais singlas tapo auksiniu, o 1995 m. jau platininiu. 

Dainos tekstai atspindi ankstyvuosius rokenrolo laikus, susitikinėjimus ir jaunatvišką nepriklausomybę anuomet. Ją parašyti įkvėpė australų roko grupės „Daddy Cool“ singlas-hitas „Eagle Rock“, kuris tapo sėkmingiausiu aštuntojo dešimtmečio Australijos singlu. Vieno turo metu Australijoje išgirdęs, kaip grupė koncertuoja, Eltonas liko sužavėtas.

## Šaltiniai
Mick Jagger

**Seras Maiklas Filipas Džageris** (*Sir Michael Philip Jagger*; g. 1943 m. liepos 26 d.) – britų atlikėjas, dainų kūrėjas, aktorius ir filmų prodiuseris, kuris išgarsėjo kaip roko grupės „The Rolling Stones“ pagrindinis vokalistas ir vienas jos įkūrėjų. Džagerio karjera tęsiasi jau penkis dešimtmečius ir yra laikomas vienas populiariausių bei įtakingiausių pagrindinių vokalistų rokenrolo istorijoje. Per visą gyvavimo laikotarpį grupę išskyrė Miko savitas balsas ir energingi gyvi pasirodymai kartu su gitaristu Keith Richards. Džageris taipogi sulaukė neigiamo žiniasklaidos dėmesio atskleidęs apie savo priklausomybę narkotikams ir romantiškus nuotykius, jis dažnai apibūdinamas kaip prieškultūrinė figūra. 

## Diskografija

#### Soliniai albumai

#### Rinkiniai

* *The Very Best of Mick Jagger* (2007)

#### Bendri albumai

* *Jamming With Edward!* (1972)
* *Alfie* (2004)
* *SuperHeavy* (2011)

## Filmografija
Filmai, kuriuose pasirodė Mikas Džageris.

## Šaltiniai
Vargdienių seserys

**Vargdienių seserys** (arba ***Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo Vargdienių seserų kongregacija***, , santrumpa *MVS*) – lietuvių moterų vienuolių kongregacija, 1918 m. įkurta Lietuvoje, Marijampolėje. Vienuolijai 1989 m. suteiktos popiežiškos teisės, vyriausioji vadovė – ses. Jolita Matulaitytė (P. Kriaučiūno g., Marijampolė). Bendruomenėms priklauso 43 amžinųjų įžadų seserys (35 Lietuvoje,  8 Šiaurės  Amerikoje).

## Istorija

1918 m. pavasarį iš Varšuvos į Marijampolę sugrįžęs kunigas Jurgis Matulaitis ėmėsi svarbaus uždavinio – steigti lietuvaičių vienuolių kongregaciją. Kandidačių parengimas buvo prasidėjęs prieš 4 metus, tačiau dėl karo veiklą teko pristabdyti. Vargdienių seserų kongregacija įkurta 1918 m. spalio 15 d. Seinų vyskupui Antanui Karosui pasirašius kanonišką dekretą, suteikiantį jai vyskupiškąsias teises. Vienuolijos steigėjas – arkivyskupas Jurgis Matulaitis, suprasdamas tokios vienuolijos reikalingumą, pavedė ją Nekaltai Pradėtosios Mergelės Marijos Globai ir pavadino Vargdienių seserimis, tuo vardu nustatydamas vienuolijos paskirtį ir pobūdį.

1940 m. seserys turėjo savo skyrius Alytuje, Marijampolėje, Vilkaviškyje, Kudirkos Naumiestyje, Šakiuose, Kybartuose, Karkliniuose, Kalvarijoje, Kazlų Rūdoje ir Simne.

1941 m. sovietai vargdienių seserų namus uždarė, nuo tol seserys veikė pogrindyje, buvo persekiojamos, teisiamos, kalinamos. Nepaisydamos to, slapta vykdė katechezę, šeimose prižiūrėjo vaikus, slaugė ligonius, vasaromis užsiėmė vaikų katecheze Rusijoje, Baltarusijoje, Vidurinėje Azijoje, Užkaukazėje. 1989 m. vienuolijai suteiktos popiežiškos teisės.

## Seserys Šiaurės Amerikoje

1936 m. pirmosios penkios seserys iš Marijampolės atvyko į Šiaurės Ameriką. Beveik per visus aštuoniasdešimt metų, seserų skaičius Šiaurės Amerikoje retai viršijo 40 narių. Seserys dirbo Toronto ir Monrealio lietuvių parapijose Kanadoje. Nuo 1943 m. Putname, Konektikuto valstijoje, pradėjo veiklą seserų įsigyti Centriniai namai, kvietę lietuvius atvykti rekolekcijoms, vasaros atostogoms. Karui pasibaigus, naujiems imigrantams pabėgus nuo karo ir atvykus į JAV, seserys įkūrė bendrabutį merginoms, įsteigė lietuvišką spaustuvę, redagavo žurnalą vaikams „Eglutė“, vasaros metu organizavo stovyklas, dirbo lietuvių parapijose. 1968 m. Putname įkurti Pal. J. Matulaičio slaugos namai.

Pastaruoju metu Šiaurės Amerikos skyriuje gyveno 14 seserų. Dvi seserys dirbo Lemonte, Ilinojaus pal. J. Matulaičio misijoje (netoli Čikagos), penkios gyveno pal. J. Matulaičio namuose, septynios - Centriniuose namuose, Putname. Centriniai namai visada tarnavo kaip lietuviška krikščioniška susitikimo bei maldos vieta išeivijos žmonėms.

## Bendruomenės
* Pal. Jurgio Matulaičio namai Kaune
* Šv. Kryžiaus namai Vilniuje
* Šv. Juozapo namai Marijampolėje
* Šv. Jono Bosko namai Alytuje
* Šiaurės Amerikos seserys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Pirmoji lietuviška moterų vienuolija: veržlumas tarnauti visiems ir visur
Valerija Bartuševičiūtė Mendziblocka

**Valerija Bartuševičiūtė Mendziblocka** (; 1840 m. birželio 4 d. – 1909 m. birželio 11 d.) – 1863 m. sukilimo dalyvė.

## Kilmė

Valerija Bartuševičiūtė–Mendziblocka gimė 1840 m. birželio 4 d. Panemunio dvare, vieno iš Birštono kurorto įkūrėjų Adomo Bartuševičiaus ir Dominykos Jodkovskytės Bartuševičienės šeimoje. Prieš ją buvo gimę du broliai: Vaclovas Bartuševičius ir Adomas Dominykas Bartuševičius.  
1842 m. mirė motina Dominyka, todėl auklėti vaikus teko tėvui. Valerijai tuomet tebuvo dveji metai. 

## Dalyvavimas 1863 m. sukilime

Kilus 1863 m. sukilimui visa Bartuševičių šeima į jį įsitraukė. Valerijos brolis Adomas Dominykas Bartuševičius vadovavo sukilėlių būriui, brolis Vaclovas Bartuševičius gydė sukilimo dalyvius, kartu su tėvu Pelėšiškėse 1863 m. balandžio-liepos mėnesiais sužeistiems sukilėliams buvo įsteigę slėptuvę-ligoninę.

Valerija 1863 m. sukilimo metu gabeno maisto atsargas kartu su Bartuševičių dvariškiu Niemčinovskiu valtimi per Nemuno upę sukilėliams. Tuo ji buvo apkaltinta. Prieš ją caro žandarmerijos buvo užvestos bylos.

## Šeima

1865 m. vasario 11 d. Valerija Bartuševičiūtė Vilniuje Šv. Jonų bažnyčioje ištekėjo už bajoro Jono Mendziblockio. Pirmas jų sūnus Vaitiekus Jonas gimė 1866 m. vasario 8 d. Panemunio dvare Nemajūnuose kaip tik tuo metu, kai buvo keliamos naujos bylos prieš jos tėvą Panemunio dvaro savininką Adomą Bartuševičių, dėdę Leoną Jurgį Jodkovskį, kitus artimuosius. Po sūnaus gimimo Valerija ir Jonas Mendziblockiai iš Panemunio dvaro persikėlė gyventi į Birštoną. Šiame miestelyje Bartuševičiams priklausė du namai, vienas kurių stovėjo dailininko Nikodemo Silvanavičiaus, vėliau čia atsikėlusio gyventi, kaimynystėje.

1885 m. balandžio 4 d. Griškonyse Valerija ir Jonas Mendziblockiai susilaukė sūnaus dailininko Adomo Mendziblockio. Jo krikštatėviu tapo iš Lvovo atvykęs Galicijos knygų leidėjas dėdė iš motinos pusės Adomas Dominykas Bartuševičius.

Valerija Bartuševičiūtė – Mendziblocka mirė 1909 m. birželio 11 d. Vilniuje jau būdama našle. Paliko sūnus: Vaitiekų – Joną, Samuelį, Sigizmundą, Izidorių, dailininką Adomą Mendziblockį bei dukterį Eugeniją. Palaidota Bernardinų kapinėse. Duktė Eugenija liko netekėjusi, mirė 1929 m. ir buvo palaidota šalia motinos Valerijos Vilniaus Bernardinų kapinėse.

## Išnašos
LKAL 1997–1998 m. sezonas

**[[LKAL]] 1997–1998 metų sezonas** – 4-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 14 klubų. Čempionate nugalėjo Vilniaus „Vadas“.

## Reguliarusis sezonas

### Pirmasis etapas

### Antrasis etapas

## Atkrintamosios varžybos

## Nuorodos
Gulbinis (Ignalinos r., Ignalinos sen.)

**Gulbinis** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 2 km į pietus nuo Ignalinos. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,28 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 158,9 m. Vakarinis krantas aukštas, kiti – žemesni, šiaurrytinis – žemas ir pelkėtas. Iš šiaurės ir vakarų ežerą supa Bėčiūnų miškas. Šalia įsikūręs Bėčiūnų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Rudinės upės baseinui (Žeimenos upės baseinas).

## Šaltiniai
The Big Picture

**„The Big Picture“** – dvidešimt penktasis britų atlikėjo Elton John studijinis albumas, išleistas 1997 m. rugsėjo 22 d. Iš jo išėjo garsūs Eltono singlai, tokie kaip „Something About the Way You Look Tonight“ bei „Live Like Horses“ (kuris buvo sudainuotas duetu su Luciano Pavarotti, bet tik singlo versijai). Tais pačiais metais įrašytas ir „Candle in the Wind 1997“ –  daina, kurią Eltonas perrašė nuo originalo, išleisto 1973 m. kurią skyrė neseniai tuo metu avarijoje žuvusiai Velso princesei Dianai. Be to, singlas „Something About The Way You Look Tonight"/"Candle in the Wind 1997“ yra antras pagal pardavimus visame pasaulyje. 

2006 m. Eltonas Džonas per interviu atskleidė, kad šis albumas Bernie Taupino yra pats nemėgstamiausias. To priežastis yra ta, kad jam nepatiko bendras dainų tekstų rezultatas ir tai, kad albumo kūrimas buvo šaltas ir techniškas. 

## Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin.

## Šaltiniai
Kauno pal. Jurgio Matulaičio namų koplyčia

**Kauno pal. Jurgio Matulaičio namų koplyčia** – vargdienių seserų kongregacijai priklausanti koplyčia, įsikūrusi palaimintojo arkivyskupo Jurgio Matulaičio namuose Kaune, Eiguliuose, Žeimenos g. 6. Seserų leidimu ja naudojasi ir Kauno pal. arkivyskupo Jurgio Matulaičio parapija, kol nebaigta parapijos bažnyčia. Koplyčioje kiekvieną dieną seserys su parapijos tikinčiųjų bendruomene dalyvauja šv. Mišiose.

Koplyčia vienuolijos namuose užima jų šiauriniame gale pastatytą pusiau apskrito plano priestatą su iškeltu metaliniu kryžiumi. Naujoji parapijos bažnyčia iškilusi už 100 m nuo koplyčios.

## Istorija

Kertinis pal. Jurgio Matulaičio namų akmuo pašventintas 1993 m. rugsėjo 28 d., o namai pašventinti 1995 m. spalio 15 d. Pal. arkivyskupo Jurgio Matulaičio parapija Eiguliuose įkurta po metų – 1996 m. spalio 10 d. 

## Nuorodos

* Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo Vargdienių seserų kongregacija. Pal. Jurgio Matulaičio namai
* Palaimintojo Jurgio Matulaičio parapijos Kaune istorija
Diamond Dogs

**„Diamond Dogs“** – aštuntasis britų atlikėjo David Bowie studijinis albumas, kurį išleido 1974 m. gegužės 24 d. Žvelgiant iš teminės pusės, tai buvo Džordžo Orvelo „1984-ieji“ knygos junginys su Bowie glamroko suteiktu atspalviu ir postapokaliptinio pasaulio vizija. David Bowie norėjo iš esmės pradėti Orvelo knygos teatrinę produkciją, tačiau Orvelo teisių paveldėtojai atsisakė duoti leidimą. Pabaigęs įrašinėti albumą „Pin Ups“, šis iškart pradėjo ruoštis „Diamond Dogs“. Negavęs reikalingo leidimo, atlikėjas vis tiek į albumą įtraukė keletą dainų su aliuzija į „1984“.

„Diamond Dogs“ buvo paskutinis Bowie glamroko eros albumas, o kai kuriose dainose girdimi fankui ir soul būdingi skambesiai, kurie paskui buvo labiau išplėtoti 1975 m. albume „Young Americans“. Albumas buvo komerciškai sėkmingas, pasiekęs pirmąją vietą Jungtinės Karalystės ir penktąją JAV albumų reitinguose.

## Dainų sąrašas
Visas dainas parašė David Bowie, išskyrus, kur pažymėta.

### Pirmoji pusė

# „Future Legend“ – 0:58
# „Diamond Dogs“ – 5:56
# „Sweet Thing“ – 3:37
# „Candidate“ – 2:39
# „Sweet Thing (Reprise)“ – 2:31
# „Rebel Rebel“ – 4:30

### Antroji pusė

# „Rock 'n' Roll with Me“ (Bowie/Warren Peace) – 3:57
# „We Are the Dead“ – 4:58
# „1984“ – 3:27
# „Big Brother“ – 3:21
# „Chant of the Ever Circling Skeletal Family“ – 1:58

## Kūrybinė grupė

* David Bowie – pagrindiniai ir pritariamieji vokalai; gitaros; saksofonai; Moog sintezatorius; Mellotronas
* Mike Garson – klavišiniai
* Herbie Flowers – bosinė gitara
* Tony Newman – būgnai
* Aynsley Dunbar – būgnai
* Alan Parker – gitara dainoje „1984“

**Techninis personalas**
* David Bowie – prodiusavimas, garso suvedimas
* Tony Visconti – styginiai instrumentai dainoje „1984“, garso suvedimas
* Keith Harwood – garso inžinierius, garso suvedimas

## Šaltiniai
Juodinis (Ignalinos r.)

**Juodinis** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3 km į vakarus nuo Ignalinos, Gaveikėnų kaimo pietiniame pakraštyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,84 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 147 m. Šiaurinis ir pietinis krantai aukšti, vakarinis ir rytinis – žemi ir pelkėti. Iš vakarų ir pietų ežerą supa Palūšės miškas, šiaurinėje pakrantėje yra pievų ir dirbamos žemės plotai. Rytuose išteka upelis link žuvininkystės ūkio tvenkinių (Dringio ežero intako Palaukinio baseinas). Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Juodenis

**Juodenis** arba **Aukšlinis** – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3,5 km į pietryčius nuo Linkmenų, Palabažio miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,54 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 149,5 m. Krantai daugiausia žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Ūsių ežero baseinui (Žeimenos upės baseinas). Kiek atokiau į rytus eina kelias .

## Šaltiniai
Adolf Abicht

**Adolfas Abichtas** (, 1793–1860 m. liepos 15 d.) – Vilniaus universiteto profesorius, Vilniaus medicinos – chirurgijos imperatoriškoje akademijos Bendrosios terapijos katedros vedėjas.

## Kilmė
Adolfas Abichtas gimė 1793 m. Erlangene, Bavarijos žemėje, Vokietijoje. Jo tėvas Johanas Heinrichas Abichtas buvo Vilniaus universiteto filosofijos, logikos ir metafizikos profesorius.

## Mokslo ir studijų metai

Adolfas Abichtas 1810 m. baigė Vilniaus universitetą. 1811 m. tapo filosofijos magistru, 1815 (1816) m. – medicinos mokslų daktaru. Buvo vienas geriausių Gotfrydo Ernesto Grodeko studentų. 

Po mokslų kelerius metus tobulinosi Vokietijoje, Prancūzijoje. 

1816 m., nepaisant Jozefo Franko užtarimo, buvo paskirtas dirbti Joniškėlio ligoninės gydytoju. 

1824 m. Augustui Liudvikui Bekiu mirus, Adolfui Abichtui Vilniaus universitete pavestas patologijos ir papildomos higienos kursas.  Paskirtas universiteto terapinės klinikos profesoriaus padėjėju. 1827 m. Adolfui Abichtui suteiktas profesoriaus vardas. 1824–1842 m. Vilniaus universitete dėstė bendrosios patologijos kursą, paskelbė savo bendrosios patologijos paskaitas „*Praelectionum pathologiae generalis, libri duo...Vilnae, 1831*", bendrosios terapijos nuostatus „*Institutiones Therapiae generalis, 1840*". Kartu Abichtas buvo terapeutinės klinikos profesoriaus pagalbininkas.

## Tolesnė veikla
Po Vilniaus universiteto uždarymo 1832 metais, Abichtas užsiėmė medicinos praktika ir dėstė įsteigtoje Vilniaus medicinos – chirurgijos imperatoriškoje akademijoje. Buvo šios akademijos Bendrosios terapijos katedros vedėjas. Po šios akademijos uždarymo toliau vertėsi medicinos praktika.

1851 m. gydytojo Benedikto Balinskio, Panemunės dvaro savininko Adomo Bartuševičiaus ir Birštono klebono Sorokos prašymu, Vilniaus civilinis gubernatorius atsiuntė autoritetingą komisiją šaltinių mineraliniams vandenims ištirti. Šią komisiją sudarė Vilniaus universiteto prof. Adolfas Abichtas, sanitarijos inspektorius V. Povstanskis ir farmacijos magistras Justinas Kuševičius. Komisija ištyrė ne tik Birštono mineralinius šaltinius, bet ir gamtą, dirvožemį, nubraižė Nemuno kilpų žemėlapį ir nustatė, kad Birštonas ir jo mineraliniai šaltiniai bei aplinka tinka kurortui ir gydykloms kurtis.

Abichtas buvo populiarus visuomenėje, ypač vargšų tarpe. 

Adolfas Abichtas mirė 1860 m. liepos 15 d. Vilniuje, palaidotas Vilniaus evangelikų senųjų kapinių komplekso senosiose kapinėse. 

## Šeima
Buvo vedęs. Adolfo Abichto sūnus Henrikas – 1863 m. sukilimo dalyvis. Sulaikytas Lenkijoje su dideliu kiekiu ginklų ir draudžiamos literatūros. Jam 1863 m. Varšuvoje buvo įvykdytas mirties nuosprendis.

## Mokslo darbai

* Adolfas Abichtas. Bendrosios patologijos paskaitos, 1831.
* Adolfas Abichtas. Bendrosios terapijos nuostatai, 1840. http://elibrary.mab.lt/handle/1/22523

## Nuorodos

## Išorinės unorodos
* Vilniaus universiteto informacija apie Adolfą Abichtą http://www.mokslasvu.mb.vu.lt/Accessibility/LT.php?content=publication&Id=26 
*
Kompaktiškas vadovo automobilis

**Kompaktiškas vadovo automobilis** – aukščiausios vidutinės klasės automobilis, didesnis nei kompaktinis automobilis ir mažesnis už verslo klasės automobilį. Kompaktiškas vadovo automobilis yra JK terminas ir Europos automobilių klasifikacijos D dalis.

Jie gali turėti našumo ir komforto savybių, todėl jie dažnai laikomi statuso simboliais; didelę dalį „vadovo automobilių“ rinkos dalies sudaro įmonių nuosavybės teise priklausantys automobiliai arba transporto priemonės, kurias įmonė teikia verslui ir kartais privatiems darbuotojams.

## Išnašos
Vaclovas Šamotulietis

**Vaclovas iš Šamotulio** (, , 1523 m. arba 1529 m. – 1567 m. arba 1568 m.) – Renesanso epochos atstovas. Laikomas vienu žinomiausių Lenkijos Renesanso epochos kompozitorių.

## Kilmė
Vaclovas iš Šamotulio gimė nedideliame Šamotulio miestelyje, kuris yra netoli Poznanės, Lenkijoje.

## Gyvenimo metai
Vaclovas buvo žinomo Lenkijoje muzikos teoretiko ir Renesanso epochos kompozitoriaus Sebastijano iš Felštyno (lenk. *Sebastian z Felsztyna*) mokinys. Felštynas dabartiniu metu žinomas kaip Skelevkos kaimas, esantis netoliese Lvovo.

Vaclovas mokėsi Lubransko akademijoje Poznanėje, vėliau apie 1538 m. studijavo Krokuvos akademijoje muziką.

1545–1547 m. jis ėjo Trakų kašteliono Jeronimo Chodkevičiaus sekretoriaus pareigas.

Nuo 1547 m. gegužės 6 d. iki 1555 m. lapkričio mėn. dėka savo talento Vaclovas tapo Žygimanto Augusto rūmų dainininku ir kompozitoriumi, lot. *compositor cantus*. Buvo katalikas, vėliau tapo kalvinistu. Kaip kompozitorius buvo žinomas ir užsienyje.

Nuo 1555 m. lapkričio mėnesio Vaclovas gyveno Vilniuje, kur dalyvavo Mikalojaus Radvilos Juodojo rūmų kapelos veikloje.
Mirė apie 1560 metus pagal vienus šaltinius – Vilniuje, pagal kitus – Pinčuve.

## Kūryba
Vaclovo kūriniuose gausu lyrizmo, emocionalumo. Jo kūriniai pilni liaudiškų dainų motyvų. Kūryboje atsispindėjo tai, kas buvo artima tos epochos humanistams. Vaclovas bendravo su kompozitoriumi Cyprijanu Bazyliku (lenk. *Cyprian Bazylik*), kūrė muziką Andriaus Trečieskio eilėms (lenk. *Andrzej Trzecieski*).

Vaclovas savo tekstus rašė lotyniškai, o tuo metu, kai pasinėrė į kalvinizmą – lenkiškai. Rašė psalmes, motetus. Dauguma jo muzikinių kūrinių parašyti chorui *a capella*.

Vaclovo kūriniai buvo išleisti Krokuvoje, Niurnberge ir Karaliaučiuje. Nemaža dalis kūrinių neišliko. Išlikę 4 motetai, 7 keturbalsės dainos, iš jo poezijos – 3 lotynų kalba parašyti eilėraščiai.

## Motetai
* In te, Domine, speravi (publikuota Niurnberge, 1554).
* Ego sum pastor bonus (publikuota Niurnberge, 1564).
* Nunc scio vere.

## Dainos

* Alleluja, Chwalcie Pana Alleluia (Laudate Dominum omnes gentes – Hallelujah, Praise the Lord) Nakłoń, Panie, ku mnie ucho Twoje.
* Kryste dniu naszej światłości (~ 800 m.).
* Błogosławiony człowiek (Beatus vir, qui non abiit…).
* Modlitwa, gdy dziatki spać idą or Już się zmierzka. Tai žinomiausia Vaclovo kompozicija, kurią Henrikas Goreckis panaudojo trims kompozicijoms: Chorale in the Form of a Canon (1961/1984), Old Polish Music (1969), and the First String Quartet (1988).
* Pieśń o narodzeniu Pańskim or Pochwalmyż wszytcy społem.
* Powszechna spowiedź.

## Išnašos

## Literatūra

* Ливанова, Т. История западноевропейской музыки до 1789 года (Renesanso epocha).
* Сhybiński A., Waclaw z Szamotul. «KM», 1948, t. XXIII.
* Jachimecki Z., Wplywy włoskie w muzyce polskiej, cz 1, Kr., 1911; Opieński H., La musique polonaise, P., 1918.
* Jachimecki Z., Muzyka polska w rozwoju historycznym, t. 1, Kr., 1948.
* Szweykowscy A. i Z., Wacław z Szamotuł – renesansowy muzyk i poeta, «Muzyka», 1964, No 1-2.
Deimantė Rimkutė

**Deimantė Rimkutė** (g. 1998 m. birželio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkė, politikė, visuomenininkė.

## Biografija

2017 m. baigė Vilniaus Jono Basanavičiaus gimnaziją. 2022 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete įgijo teisės magistro laipsnį, jos darbas pripažintas geriausiu darbu.. Nuo 2022 m. studijuoja teisės doktorantūrą. Stažavosi Europos Sąjungos Teisingumo Teisme, taip pat Mastrichto universiteto Europos privatinės teisės institute.

Nuo 2019 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. Būdama 20 m. amžiaus, tapo jauniausia išrinkta Vilniaus politike. 2021-2023 m. vadovavo Vilniaus miesto savivaldybės tarybos Aplinkos ir energetikos komitetui.

2014–2020 m. užėmė įvairias visuomeninio pobūdžio pozicijas Lietuvoje ir užsienyje: nuo 2014 m. Lietuvos liberalaus jaunimo narė, 2015–2016 m. Lietuvos mokinių parlamento atstovė Švietimo ir mokslo ministerijoje.
2016–2017 m. Vilniaus liberalaus jaunimo organizacijos pirmininkė, 2016–2018 m. Vilniaus jaunimo organizacijų sąjungos „Apskritas stalas“ valdybos narė,  2017–2019 m. nacionalinės jaunimo reikalų tarybos narė, 2018-2020 m. Europos liberalaus jaunimo valdybos narė.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Biografija (''vrk.lt'')
Young Americans

**„Young Americans“** – devintasis britų atlikėjo David Bowie studijinis albumas, kurį išleido 1975 m. kovo 7 d. „RCA Records“ įrašų kompanija. Albumas pasižymėjo Bouvio nukrypimu nuo glamroko, skirdamas daugiau dėmesio soulo ir R&B muzikos žanrams. Deividas albumo skambesį pavadino "plastikiniu soulu", kadangi anot jo tai buvo suspaustos etninės muzikos liekanos, kurios pergyveno Muzak roko laikus ir buvo parašytos bei sudainuotos balto brito.

Diduma dainų įrašymo sesijų vyko Filadelfijoje su prodiuseriu Tony Visconti ir su keletu kitų muzikantais, įskaitanti ir gitaristą Carlos Alomar bei dainininką Luther Vandross. Vėliau dainos įrašinėtos ir Niujorke, kur Bouvis sutinka ir bendradarbiauja su Džonu Lenonu. Albumas sulaukė sėkmės Jungtinėse Valstijose, kur ten pateko į top dešimtuką, o daina „Fame“ tais pačiais metais, kai buvo išleistas albumas jau spėjo pasižymėti JAV topuose, užimdama pirmąją vietą. Bendrai albumas kritikų buvo vertinamas teigiamai.

## Dainų sąrašas
Visas dainas parašė David Bowie, išskyrus kur pažymėta.

#### Pirmoji pusė

# „Young Americans“ – 5:11
# „Win“ – 4:44
# „Fascination“ (Bowie, Luther Vandross) – 5:45
# „Right“ – 4:15

#### Antroji pusė

# „Somebody Up There Likes Me“ – 6:36
# „Across the Universe“ (John Lennon, Paul McCartney) – 4:29
# „Can You Hear Me?“ – 5:03
# „Fame“ (Bowie, Carlos Alomar, Lennon) – 4:16

## Kūrybinė grupė
* David Bowie – vokalas, gitara, klavišiniai
* Carlos Alomar – gitara
* Mike Garson – pianinas
* David Sanborn – saksofonas
* Willie Weeks – bosinė gitara 
* Andy Newmark –būgnai 
* Earl Slick – gitara

**Papildomi muzikantai**
* Larry Washington – konga
* Ava Cherry – pritariamieji vokalai
* Robin Clark – pritariamieji vokalai
* Luther Vandross – pritariamieji vokalai, vokalinės aranžuotės
* Anthony Hinton – pritariamieji vokalai
* Diane Sumler – pritariamieji vokalai
* Pablo Rosario – perkusija 
* John Lennon – vokalas, gitara, pritariamieji vokalai 
* Emir Ksasan – bosinė gitara 
* Dennis Davis – būgnai 
* Ralph MacDonald – perkusija 
* Jean Fineberg – pritariamieji vokalai 
* Jean Millington – pritariamieji vokalai 

## Šaltiniai
Rudoji žuvėdra

**Rudoji žuvėdra** arba **rudasis nodis** (*Anous stolidus*) – jūrinis paukštis, priklausantis kirinių šeimai. 

## Aprašymas
Ilgis – nuo 38 iki 40 cm, sparnų plotis – apie 80 cm, sveria apie 180 g. Suaugusių paukščių kūnas, uodega, sparnai yra tamsiai rudi, viršugalvis – šviesiai pilkas. Gyvena kolonijomis, paplitusi daugumoje Atlanto ir Ramiojo vandenynų tropikų ir subtropikų salų, Venesuelos, Australijos pakrantėse. Maitinasi žuvimi, moliuskais.

## Perėjimas
Tėvai kartu suka lizdą iš šakelių ir dumblo. Patelė padeda po vieną rausvą ar pilkšvą, išmargintą rausvais rudais taškeliais kiaušinį. Peri nuo 32 iki 36 dienų, maitina nuo 40 iki 56 dienų.
Ūdekų vėjo malūnas

**Ūdekų vėjo malūnas** – kepurinis, akmeninis–medinis vėjo malūnas, stovintis Pakruojo rajone, Linkuvos seniūnijoje, Ūdekų kaime, Pakalnės gatvėje. Pasiekiamas išsukus iš kelio  į vakarus, link Gudžiūnų.

1993 m. objektas paskelbtas valstybės saugomu inžinerinio paveldo paminklu.

 
## Konstrukcija

Malūnas kompaktinis, aštuoniakampio plano, 4 aukštų, su kupolo formos kampuota kepure. Pirmo aukšto sienos - lauko akmenų mūro, aukščiau – medinės, karkasinės konstrukcijos sienos 

Išlikusi malūno technologinė įranga:
* statvolio viršutinis krumpliaratis (sandėliuojamas kepurėje, statvolis neišlikęs); 
* sparninis velenas ir sparninis krumpliaratis; 
* medinio juostinio stabdžio mechanizmas;
* ketinė sparninio veleno galva; 
* akmeninis guolis sparninio veleno drūtgaliui;
* malūno liemens ir kepurės sujungimo mechanizmas.

## Istorija

Malūnas pastatytas apie 1902 m. Pirmasis pastato savininkas buvo Šurna, vėliau - Nociunskis, Plūkas. 1914 m. malūną iš Plūko nupirko Linkavičių dvaro eigulys Karolis Rozenfeldas. 

Apie 1931 m. malūne buvo įrengtas garo katilas. Naudotas girnoms sukti, kai nebūdavo vėjo. Garo katilas veikė apie ketverius metus. 

Pokaryje, 1948 m. malūną perėmė Joniškio apskrities pramonės kombinatas. Sparnai malūnui buvo reikalingi iki 1959 m., kuomet buvo įvesta elektra. XX a. pabaigoje malūnas rekonstruotas, pritaikytas pobūviams, laisvalaikio praleidimui - įrengta sauna su baseinu, pobūvių salės.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos vėjo malūnai. Ūdekų vėjo malūnas
Masu

**Masu** () – kvadrato formos medinė dėžutė, tradiciškai naudota Japonijoje kaip oficialus ryžių kiekio matas. Dėžutės tūris gali svyruoti nuo maždaug 0,18 litro (tūrio vieneto, vadinamo 合 = *go*) iki 18 litrų (斗 = *to*). Mažos *masu* dėžutės, talpinančios apie 180 ml, šiais laikais naudojamos kaip puodeliai, iš kurių geriama sakė.

## Šaltiniai
Volvo S60

**Volvo S60** – kompaktiškas prabangus sedanas, prestižinis vidutinio dydžio automobilis, gaminamas ir parduodamas bendrovės „Volvo cars“ nuo 2000 m.

## Pirmoji karta
Pirmoji karta (2000–2009) pradėta gaminti 2000 m. rudenį, norint pakeisti S70 ant P2 platformos. Dizaineris – britas Peter D. Horbury. Prieš tai buvo panašus modelis, pavadintas Volvo V70 ir sportinė versija, vadinama S60 R. Stiliaus užuominos buvo paimtos iš ECC koncepcinio automobilio ir S80. Šis automobilis pasižymi dideliu skaičiumi saugos priemonių, kurios sušvelnina ar nukreipia smūgio jėgą susidūrimo metu. 2001 m. jis buvo pripažintas saugiausiu automobiliu pasaulyje.
2001 m. rugsėjo mėnesį Frankfurto automobilių parodoje pirmą kartą pristatytas S60 AWD. Šiame modelyje buvo sumontuota visiškai nauja, elektroniniu būdu valdoma visų varančių ratų sistema. Ją sukūrė švedų kompanija „Haldex“. Naujojoje sistemoje sukimo momentas perduodamas nebe viskozinės movos pagalba, o panaudojant standžius diskus. Modelyje buvo montuojamas 2,5 litro turbokompresoriaus variklis.
2005 m. buvo išleistas Volvo S60 pagražintas modelis – nauji žibintai, atnaujintos sėdynės, prietaisų skydelis bei centrinė vairuotojo konsolė.

## Antroji karta
Antroji karta (2010–2018)
pradėta gaminti 2010 m. ir turi savo universalo versiją, pavadintą – Volvo V60.

## Trečioji karta
Trečioji karta prisijungs prie „Volvo“ serijos 2018 m. arba 2019 m. Ji bus sukurta pagal sutrumpintą „Scalable Product Architecture“ platformos versiją pirmajame „Volvo“ gamykloje Ridžvilyje, Pietų Karolinoje. JAV taps vieninteliu pasauliniu S60 sedano šaltiniu, kai gamyba Kinijoje bus nutraukta 2019 m. pradžioje .
„Volvo S60“ bus gaminamas tik Jungtinėse Valstijose, tik su benzininiais varikliais neseniai pastatytoje „Volvo“ gamykloje Čarlstone, Pietų Karolinoje. Nuo 2021 m. čia bus pradėtas gaminti ir naujos kartos „Premium“ SUV „Volvo XC90“, o automobiliai bus skirti vietinei rinkai ir eksportui. „Volvo S60“ bus 4,7 metro ilgio, 2,04 metro pločio ir 1,43 metro aukščio. Ratų bazės ilgis – 2872 mm. Lengviausias modelis svers 1680 kilogramų ir siūlys 442 litrų dydžio bagažinę.
Naujas „Volvo S60“ gaminamas su dviem benzininiais varikliais su turbina ir elektros kompresoriumi bei iš tinklo įkraunama hibridine sistema: tai „T6 Twin Engine AWD“ iš tinklo įkraunamas hibridas, pasiekiantis 340 AG ir daug apdovanojimų pelnęs 400 AG (nurodyti JAV duomenys) „T8 Twin Engine AWD“ iš tinklo įkraunamas hibridas. Gaminami ir modeliai su benzininiais T5 ir T6 varikliais.

## Išnašos
Gargždų Gargždai

**Gargždų „Gargždai“** – krepšinio klubas iš Gargždų. Rungtyniavo NKL ir RKL lygose, 2022 m. laimėję NKL debiutavo LKL čempionate. Nuo 2025 m. komanda vėl dalyvauja LKL čempionate.

## Istorija
Klubas „Gargždai SC” įkurtas 2014 m. Klaipėdos rajono savivaldybės iniciatyva. Iki 2013 m. gyvavusi ankstesnė Gargždų krepšinio komanda „Gargždai”, 2010 m. įkurta krepšininko Mariaus Prekevičiaus, 2010–2011 m. sezone žaidė RKL lygoje, o vėliau 2011–2013 m. rungtyniavo NKL kaip „Gargždai-Bremena”. Kitas dešimtmečiu anksčiau (1996–2000 m.) gyvavęs „Gargždų” klubas, žaidęs antroje ir trečioje pagal pajėgumą LKAL ir LKBL lygose, buvo pirmuoju profesionaliu krepšinio klubu Gargžduose.

Jau debiutiniame savo sezone „Gargždų“ komanda iškovojo 1996–1997 m. sezono LKBL auksą, vėliau toks pasiekimas buvo pakartotas po 21 metų, kuomet Gargždų SC ekipa tapo 2017–2018 m. sezono RKL čempione.

Dar du kartus gargždiškiai iškovojo bronzos medalius, tą jie padarė 1999 m. LKAL pirmenybėse ir 2017 metais RKL čempionate.

2021–2022 m. NKL sezone komanda tapo lygos čempione. LKL Valdyba suteikė licenciją ir leido dalyvauti 2022–2023 m. LKL sezone.

2022 m. rugsėjo 27 d. Pasvalyje sužaidė istorines rungtynes LKL. Debiutinėse rungtynėse 92:97 nusileido „Pieno žvaigždžių“ ekipai. 2024 m. sausio 25 d. dėl ilgalaikių įsiskolinimų „Gargždai“ paskelbė pasitraukiantys iš LKL sezono ir pradedantys bankrotą. Nepaisant bandymų išsaugoti klubą, sausio 30 d. komanda oficialiai pasitraukė iš LKL, anuliuoti jos 2023–24 m. sezono rungtynių rezultatai (3 perg. ir 14 pral., 12 vieta).

2025 m. liepos 10 d. LKL valdyba suteikė VšĮ „Gargždų krepšinio klubui“ licenciją dalyvauti 2025–2026 m. „Betsafe–LKL“ čempionate.

## Žaidėjai

## Pasiekimai

## Žymesni žaidėjai

* Simas Galdikas (2021–2022)
* Marius Runkauskas (2021–2023)
* Julius Kazakauskas (2022–2023)
* Julius Jucikas (2023)
* Justas Furmanavičius (2023–2024)

## Treneriai
* Mindaugas Bugys (2010–2012)
* Rytis Vaišvila (2012)
* Simonas Serapinas (2017–2019)
* Albertas Vilimas (2019)
* Erikas Kubilius (2019–2020)
* Paulius Juodis (2021–2022)
* Povilas Šakinis (2022–2023)
* Laimonas Eglinskas (2023–2024)
* Tomas Rinkevičius (2025–)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* **[https://www.bcgargzdai.lt/ Oficiali svetainė] **
* **[https://lkl.lt/komandos/gargzdai LKL svetainė] **
Lietuvos dizaino taryba

**Lietuvos dizaino taryba** – taryba, kuri prisideda prie ilgalaikės dizaino politikos formavimo: teikia pasiūlymus kultūros bei ekonomikos ir inovacijų ministrams, siūlo rekomendacijas dėl dizaino srities strateginio planavimo, plėtros programų, priemonių, jų tikslų ir siektinų rezultatų.

## Istorija
2016 m. rugpjūtį Panemunės pilyje susirinkę dizaino bendruomenių entuziastai diskutavo apie vieningos dizaino politikos formavimą ir dizaino tarybos būtinybę. 

2019 m. vasario 19 d. Kultūros ministras Mindaugas Kvietkauskas ir Ekonomikos ir inovacijų ministras Virginijus Sinkevičius patvirtino Lietuvos dizaino tarybos nuostatus. 

2019 m. birželio 5 d. Lietuvos dizaino taryba susirinko į pirmąjį posėdį. Pirmininke išrinkta asociacijos „Dizaino forumas“ valdybos narė Audronė Drungilaitė, pavaduotoju – Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys Algirdas Orantas. Posėdyje aptartos Lietuvos dizaino tarybos veiklos gairės ir jos uždaviniai. 

## Nariai
Pagal tarybos nuostatus ją sudaro 9 nariai: trejų metų laikotarpiui Ekonomikos ir inovacijų ministerija į tarybą deleguoja 2 narius, Kultūros ministerija – 4 narius, kurie atstovauja dizaino krypties studijas vykdančioms aukštosioms mokykloms, Lietuvos regionams ir dizaino sritims, po vieną narį deleguoja Nacionalinė kūrybinių ir kultūrinių industrijų asociacija, asociacija „Dizaino forumas“, Lietuvos grafinio dizaino asociacija.

Vadovaudamasis Lietuvos dizaino tarybos nuostatais, 2019 m. gegužės 2 d. kultūros ministras Mindaugas Kvietkauskas patvirtino jos sudėtį.

* Audronė Drungilaitė – asociacijos „Dizaino forumas“ valdybos narė
* Vytautas Gečas – dizaineris, Vilniaus dailės akademijos doktorantas
* Rita Kaupelienė – Vytauto Didžiojo universiteto Mados dizaino studijų programos koordinatorė
*Jonas Malinauskas – Vilniaus technologijų ir dizaino kolegijos Grafinio dizaino katedros vedėjas
* Eglė Opeikienė – Nacionalinės kūrybinių ir kultūrinių industrijų asociacijos valdybos narė
* Algirdas Orantas – Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys
* Lina Vaičiūnienė – Ekonomikos ir inovacijų ministerijos Inovacijų ir pramonės departamento Verslo ir mokslo bendradarbiavimo skyriaus vyriausioji specialistė
* Liutauras Valickas – Ekonomikos ir inovacijų ministerijos Inovacijų ir pramonės departamento Inovacijų politikos skyriaus vedėjas
* Rūta Valušytė – Kauno technologijos universiteto Dizaino centro vadovė. 

Tarybos sekretore paskirta Kultūros ministerijos Profesionaliosios kūrybos ir tarptautiškumo politikos grupės vyriausioji specialistė Milda Vakarinaitė.

## Nuorodų sąrašas
Kambriušis

**Kambriušis** – ežerėlis Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3 km į pietryčius nuo Ginučių, 0,6 km į pietryčius nuo Asėko ežero, Linkmenų miške. Ežerėlis beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,06 km. Altitudė 141,3 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.

Vandenvardis greičiausiai kilęs iš asmenvardžio **Kambriužis* (plg. *Kambrevičius, Kimbrys, Kembrys*).

## Šaltiniai
Algirdas Orantas

**Algirdas Orantas** (g. 1977 m. sausio 30 d.) – grafinis dizaineris, LGDA narys, Lietuvos dizaino tarybos narys. Vizualinio dizaino srityje darbuojasi nuo 1998 m.

## Biografija

2002 m. baigė Vilniaus dailės akademija, dizaino katedros bakalaurą. 2007 m. kartu su Donatu Kliunka įkūrė dizaino studiją „Studio libre“, specializuojasi pakuočių ir prekinių ženklų srityje.

Nuo 2003 m. LGDA narys. Nuo 2013 m. LGDA valdybos narys.

Tėvas – knygų dailininkas Romas Orantas. Pavadintas Algirdo Steponavičiaus garbei.

## Apdovanojimai

* 2002 m. Lietuvos grafinio dizaino apdovanojimuose MARATONAS 2002
** 1 ir 3 vietos kalendorių kategorijoje
** 2 vieta metų darbo kategorijoje
* 2009 m. konkurse Wolda’09 kartu su Donatu Kliunka kurtas „Global Vision 2020“ logotipas gavo apdovanojimą “Best of Lithuania”

## Šaltiniai
2019 m. Copa América

**2019 m. Copa América** – CONMEBOL rengiamas *[[Copa América]]* futbolo turnyras, vykęs 2019 m. birželio 14–liepos 7 dienomis Brazilijoje. Čempionais tapo šeimininkai brazilai, finale 3–1 nugalėję Peru futbolininkus.

## Dalyviai

Čempionate tradiciškai dalyvavo visos CONMEBOL zonos komandos bei 2 kviestinės rinktinės. Seniau paprastai svečių teisėmis rungtyniaudavo dvi CONCACAF zonos narės, tačiau kadangi 2019 m. CONCACAF Aukso taurė vyko tuo pačiu metu, šios zonos komandos negalėjo dalyvauti. Svečių teisėmis pakviestos AFC zonos narės – Japonijos ir Kataro rinktinės.

* 
* 
*  (šeimininkai)
*  (ginantys titulą) 

* 
* 
*  (kviestinė)
*  (kviestinė)
 
* 
* 
*  
* 

## Stadionai

Čempionatas vyko 6 Brazilijos stadionuose.

## Sudėtys

Tradiciškai kiekvieną rinktinę sudaro 23 futbolininkai, iš jų 3 vartininkai.

## Varžybos
Po grupių turnyro į kitą etapą patenka 1-2 vietas grupėse užėmusios komandos bei dvi 3 vietas užėmusios komandos.

#### A grupė

----

----

----

----

----

#### B grupė

----

----

----

----

----

#### C grupė

----

----

----

----

----

## Atkrintamosios varžybos
 

### Ketvirtfinaliai

----

----

----

### Pusfinaliai

----

### Dėl 3-os vietos

## Finalas

## Įvarčiais pasižymėję žaidėjai

;3 įvarčiai
* Evertonas
* Paolas Gereras

;2 įvarčiai

* Serchijus Agueras
* Lautaras Martinesas
* Gabrielis Žezus
* Filipė Koutinjas
* Robertas Firminas
* Aleksis Sančesas
* Eduardas Vargasas
* Duvanas Sapata
* Kodžis Mijošis
* Edisonas Floresas
* Edinsonas Kavanis
* Luisas Suaresas
* Darvinas Mačisas

;1 įvartis

* Paulas Dibala
* Džiovanis Lo Selsas
* Lionelis Mesis
* Leonelis Chustinianas
* Marselas Martinsas
* Kazemiras
* Dani Alvešas
* Ričarlisonas
* Vilijanas
* Chosė Pedras Fuensalida
* Erikas Pulgaras
* Arturas Vidalis
* Gustavas Kueljaras
* Rodžeris Martinesas
* Anchelis Mena
* Eneras Valensija
* Šoja Nakadžima
* Oskaras Kardosas
* Derlisas Gonsalesas
* Ričardas Sančesas
* Džefersonas Farfanas
* Jošimaras Jotunas
* Almoezas Ali
* Chosė Chimenesas
* Nikolas Lodeiras
* Chosefas Martinesas

;Į savo vartus
* Arturas Mina (Urugvajaus naudai)
* Rodrigas Rochasas (Kataro naudai)

## Šaltiniai