open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žinojimas

**Žinojimas** – sąmoningas patyrimas, tam tikro dalyko supratimas, pažinimo išdava. Įgyjamas kaupiant faktus, duomenis, įgūdžius, mokantis bei per praktinį patyrimą.

Kas yra žinojimas, iš kur jis kyla, ar galimas visiškas žinojimas – vieni svarbiausių filosofinių klausimų. Mokslas apie pažinimą vadinamas epistemologija. Nuo antikos žinojimu laikomas ne vien fakto konstatavimas, bet ir pagrindų bei priežasčių nustatymas, kodėl faktas yra toks, koks yra. Platonas teigė, kad žinojimas skiriasi ir nuo tikėjimo (nuomonės), ir nuo pagrįsto tikėjimo (nes turi egzistuoti dar vienas tikėjimas, pagrindžiantis pirmąjį, o šiam – trečias ir t. t.), ir nuo juslinio patyrimo, tikrąjį žinojimą apibrėžė kaip už juslinių ir kintamų reiškinių esančių amžinųjų idėjų įžvalgą ar prisiminimą, jusliškai suvokiamus objektus priskyrė tikėjimo sričiai. Platoniškoji tikrojo žinojimo ir tikėjimo skirtis turėjo daug įtakos vėlesniam žinojimo klausimų aiškinimui.

Racionalizmo atstovai tikrąjį žinojimą siejo su įgimtosiomis idėjomis. Daugelio empirizmo atstovų požiūriu, absoliutus žinojimas yra nepasiekiamas – tai tik labiau pagrįstas įsitikinimas. Pasak materialistinio požiūrio, žinojimas yra praktikos patikrintas tikrovės pažinimo rezultatas; tikrovė aiškinama kaip besivystanti, ji pažįstama vis geriau, paviršutinišką žinojimą keičia vis išsamesnis.

Žinojimo įgijimo, įsisavinimo, patikrinimo ir plitimo būdai tiriami logikos, metodologijos, pažinimo teorijos, mokslotyros, sociologijos. Žinojimas skirstomas įvairiopai: į empirinį ir teorinį, aiškų ir neaiškų, deklaratyvų, procedūrinį, episteminį. Filosofijoje išskiriamas spekuliatyvus žinojimas – teorinis žinojimas, nesiremiantis ankstesne patirtimi, o gaunamas įžvalgos būdu. Jam artimas žinojimas – intuitivus (paremtas nuojauta).
 
Religiniu požiūriu, žinojimas laikomas esąs kilęs iš Dievo. Krikščionybėje žinojimas () laikomas viena iš septynių Šv. Dvasios dovanų. Islame žinojimas () laikomas Dievo apreiškimu. Mistinėse tradicijose (ypač išsirutuliojusiose iš gnosticizmo) ypač išaukštinama betarpiška, ne iš teorinių svarstymų, o iš vidinės nuojautos kylanti žinija (gnozis). Indiškoje tradicijoje žinojimas () laikomas svarbiausia priemone į išsivadavimą. Advaita vedantos filosofijoje visiškas savęs pažinimas laikomas tikrovės prigimties (brahmano) patyrimu. Džniana dažnai priešpastatoma vidžnianai – protavimu pagrįstam skirtybių žinojimui.

## Šaltiniai
FK Nioman (moterys)

**Gardino futbolo klubas „Nioman“ ([[Nemunas]])** () – Baltarusijos futbolo klubas iš Gardino. Moterų komanda dalyvauja elito diviziono, aukščiausios lygos pirmenybėse.

## Istorija
2017 m. suburta morerš futbolo ekipa Gardine, kuri pavadinta „Nioman“.

2018 m. moterų komanda dalyvavo Gudijos moterų Vyša lygoje. Užėmė penktą vietą.

2019 ir 2020 m. iškovojo čempionato bronzos medalius.

## Sezonai

Šaltinis:

## Sudėtis
Atnaujinta; 2018 m. spalio 31 d.

## išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* Сайт ассоциации «Белорусская федерация футбола» 
* Soccerway ŽFK Neman 
* ŽFK Neman YouTube kanalas
Jair Bolsonaro

**Žairas Mesijasas Bolsonaras** (*Jair Messias Bolsonaro*, g. 1955 m. kovo 21 d. Gliserijuje) – Brazilijos politikas, nuo 2019 m. sausio 1 d. iki 2022 m. lapkričio 4 d. – 38-tasis Brazilijos prezidentas. Postą perėmė iš Michel Temer.

Buvęs kariškis, nuo 1991 m. buvo renkamas atstovu į Brazilijos Kongreso Atstovų Rūmus vienoje iš Rio de Žaneiro rinkiminių apygardų. Keletą kartų keitė partijas; nuo 2018 m. priklauso Socialliberalų partijai (*Partido Social Liberal*, PSL). Atstovauja dešiniąsias konservatyviąsias ir neoliberalias pažiūras. Dėmesį į save patraukė prieš moteris, homoseksualus nukreiptomis kalbomis bei rasistiniais ir Brazilijos karinę diktatūrą (1964–1985) ginančiais pasisakymais. Antrame Brazilijos prezidento rinkimų ture surinko 55,1 % balsų.

## Šaltiniai

|-
FK Pakruojis

**Pakruojo FK** – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Pakruojo.

## Istorija

Tarpukariu (1922-1940) Pakruojyje veikė žydų „Makabio“ sporto klubo skyrius, susiburdavo komandos įvairioms rungtynėms. Būta jaunalietuvių ir kitų organizacijų skyrių, o vasaros metu jėgas išbandydavo su Rozalimo, Klovainių ir aplinkinių kaimų komandomis.

Pokario metais suburta komanda, kuri žaidė Lietuvos II grupės pirmenybėse. Iš tų laikų liko mažai informacijos. Žinoma, kad 1953 m. rugpjūčio 2 d. išvykoje buvo žaistos rungtynės su Biržų „Žalgiriu“ ir jas pakruojiečiai pralaimėjo 1:6.

## Taip pat skaitykite
* FK Kruoja Pakruojis (2001–2015 m.)
* FC Pakruojis (nuo 2016 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
FK Svalia Pasvalys

**Pasvalio „Svalia“** – Lietuvos futbolo klubas iš Pasvalio.

## Istorija
1947 m. susibūrė komanda vadovaujama Cedrono. 

Pokario metais spaudoje minimos „Svalios“, „Žalgirio“ bei „Kooperatininko“ komandos.

1947 m. Biržų „Aras“ net 13-2 nugalėjo pasvaliečius.

1949 m. rugsėjo 4 d. biržiečiai nugalėjo pasvaliečius 5-1.

1954 m. rašoma, kad Pasvalio „Žalgiris“ rezultatu 6-2 nugalėjo Biržų „Siūlo“ komandą.

Pasvalyje 1955 m. Lietuvos „B“ grupės Panevėžio zonos futbolo rungtynės Biržų „Siūlas“ – Pasvalys 3:2 

1961 m. Biržų „Siūlas“ ir Pasvalio „Kooperatininkas“ sužaidė rezultatu 2:0.

## Šaltiniai

## Nuorodos
FK Vabalninkas

**Vabalninko FK** – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Vabalninko.

## Istorija

Tarpukariu (1922–1940) mieste veikė „Makabio“ sporto draugijos skyrius, Šaulių sąjungos komanda ir kiti dariniai.

Po kario metais suburta komanda, kurią daugiausiai sudarė Vabalninko tarybinio ūkio technikumo moksleiviai.

1951 m. Vabalininko futbolo komanda žaidė su Biržų „Sakalu“. Šiose rungtynėse biržiečiai nugalėjo rezultatu 5-2.

## Stadionai
Tarpukariu stadionas buvo įrengtas šalia parko. Sovietų okupacijos metais padaryta aikštė šalia technikumo (dabartinės žemės ūkio mokyklos).

## Šaltiniai

## Nuorodos
Bedugnis (Anykščių r.)

**Bedugnis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 3 km į rytus nuo Svėdasų. Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo 0,095 km. Altitudė 106,7 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę krūmais. Aplinkui plyti pievos. Pietuose išteka upeliukas link šiaurine ežero pakrante tekančios Uosintos upės (Jaros-Šetekšnos intakas). Į šiaurę nuo ežerėlio įsikūręs Daujočių kaimas.

## Šaltiniai
Bitaitis (ežeras)

**Bitaitis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Viešintų miestelio, ties riba su Kupiškio rajonu. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,24 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 102 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplink ežerą plyti ~ 5 ha dydžio Juodbalės pelkė. Į šiaurę nuo ežero stūkso miškelis, į pietus plyti dirbami laukai. Šiaurėje išteka upelis link Suosos upės (Lėvens intakas).

## Šaltiniai
Budasas

**Budasas** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Vyžuonų miestelio. Ežero ilgis iš pietų į šiaurę – 0,49 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 106,2 m. Krantai aukštoki, daugiausia apaugę medžiais. Rytiniu krantu eina riba su Utenos rajonu. Iš rytų prieina Šilelių miškas, buvo įsikūręs Stalnioniškių kaimas. Į vakarus plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurėje išteka Š-3 upelis link Šventosios upės.

## Šaltiniai
Būdragaidis

**Būdragaidis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Kurklių miestelio, Puntuko miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,34 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 70,7 m. Krantai žemi, pelkėti (plyti ~ 14 ha dydžio pelkė), tik pietinis krantas kiek aukštesnis. Šiaurėje išteka upelis link Šventosios upės. Ežeras yra Būdragaidžio gamtiniame rezervate.

Ežero pavadinimas kilęs iš žodžių *budrus gaidys* – yra legenda apie budrų žiauraus pono gaidelį, baudžiauninkų vargus, žemėn prasmegusį dvarą ir toje vietoje atsiradusį ežerą.

## Šaltiniai
Mažiavų paminklas partizanams

**Mažiavų tipinis atminimo ženklas Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Daugvaišo kuopos partizanams atminti** yra pietrytinėje Plungės rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Mažiavose (Nausodžio seniūnija), 1,6 km į šiaurės rytus nuo rajoninio kelio Kuliai–Šiemuliai–Gaudučiai (3213) ir Mardosai–Karklėnai–Šiemuliai (3211) kryžkelės.

## Paminklas

Atminimo ženklas betoninis, tipinis, trikampės stačiasienės Laisvės kolonos su Jogailaičių dvigubo kryžiaus siluetu viršūnėje pavidalo, įmontuotas į apskritą betoninį cokolį, įbetonuotas žemėje, dažytas baltais dažais.
 
Priekinėje (pietinėje) plokštumoje yra užrašas: „MAŽIAVŲ KAIME / BUVUSIOJE / DRUNGILŲ SODYBOJE / 1946 10 01 / ŽUVO / ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / KARDO RINKTINĖS / KULIŲ KUOPOS / PARTIZANAI“, šoninėje (šiaurės rytinėje) plokštumoje – teksto tęsinys: „KUOPOS VADAS / JURGIS BURBA / G. 1920 M. / PIJUS JUZIKIS / G. 1929 M. / DANIELIUS PETRAUSKAS / G. 1927 M. / VLADAS ŠIPALIS / G. 1920 M.“ Užrašas paryškintas baltais emulsiniais dažais.

Paminklo aukštis – 1,70 m, kolonos sienelių plotis –  31,5–32,5 cm. Paminklinės teritorijos plotas – 1 m².

## Istorija

1946 m. spalio 1 d. MVD vidaus kariuomenės 354-ojo šaulių pulko kareiviai ir MVD Kretingos apskrities skyriaus stribai ties Kartenos ir Kulių valsčių sandūra esančiuose Pakutuvėnų ir Mažiavų kaimuose vykdė baudžiamąją operaciją, ieškodani partizanų. Jos metu Kulių valsčiaus Mažiavų kaimo ūkininko Kosto Drungilo sodyboje jie apsupo 6 Kardo rinktinės Daugvaišo kuopos Kazio Kijausko būrio partizanus.

Per susišaudymą žuvo 4 kovotojai: kuopos vadas Jurgis Burba (g. 1920 m.), Pijus Juzikis (Juzikas; g. 1929 m.), Vladas Šipalis, visi iš Šiemulių, ir Danielius Petrauskas (g. 1927 m.) iš Sontakių.

Partizanai broliai Juozapas ir Stanislovas Vasiliauskiai iš Mažiavų kaimo ir sodybos savininkas, partizanų rėmėjas Kostas Drungilas buvo suimti ir išvežti katorgos darbams į lagerius.

Pokario melioracija Kosto Drungilo sodybą nugriovė. Iš Pakutuvėnų kilusio tremtinio Algimanto Grigalausko ir Lietuvos gyventojų ir rezistencijos tyrimo centro iniciatyva sodybvietėje 2016 m. spalio 1 d. atidengtas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas) šioje vietoje žuvusiems partizanams atminti.

## Šaltiniai
Barzdžių Medsėdžių paminklas partizanams

**Barzdžių Medsėdžių tipinis atminimo ženklas Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto kuopos partizanams atminti** yra šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Barzdžių Medsėdžiuose (Imbarės seniūnija), 3,27 km į vakarus nuo krašto kelio , 115 m į šiaurės vakarus nuo kelio Klausgalvai–Pesčiai, kelio Klausgalvai–Leliūnai dešinėje pusėje.

## Paminklas

Atminimo ženklas tipinis, trikampės stačiasienės Laisvės kolonos su Jogailaičių dvigubo kryžiaus siluetu viršūnėje pavidalo, pilkšvo, stambaus grūdėtumo granito, suklijuotas iš dviejų statmenų šlifuotų plokščių, įtvirtintas į apskritą betoninį postamentą ir įbetonuotas žemėje.

Priekinėje (vakarų) pusėje akmenyje iškaltas tekstas: „BARZDŽIŲ MEDSĖDŽIŲ / KAIME / 1948 08 14 / ŽUVO / ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / KARDO RINKTINĖS / SKIRMANTO KUOPOS / PARTIZANAI“, pietų pusėje – teksto tęsinys: „KUOPOS VADAS / ADOMAS ŽEMELIS / GIRULIS JONAS / G. 1922 M. / JONAS VIBRYS / BANGA / G. 1918 M. / RYŠININKĖ / VALERIJA JOCKIENĖ / G. 1909 M.“ Užrašas paryškintas bronzos pudra. 

Paminklo aukštis – 1,70 m, sienelių plotis – 32,5–33 cm.

## Istorija

Gavusi NKVD slapto informatoriaus Stasio Danilevičiaus "Žaibo" pranešimą apie Kretingos apskrities Salantų valsčiaus Barzdžių Medsėdžių kaime pasirodžiusius partizanus, MGB Salantų valsčiaus poskyrio viršininko leitenanto Paulausko vadovaujama karinė grupė, susidedanti iš penkių MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareivių ir vieno stribo, naktį į 1948 m. rugpjūčio 14-ąją atvyko į kaimą. Sutartu laiku informatorius išbėgo iš sodybos ir pranešė, kad jo name apsistojo 4 partizanai, tarp kurių yra moteris.

Kareiviams apsupus namą, prasidėjo susišaudymas. Partizanai turėjo rankinį kulkosvaidį ir du automatus, o operatyvinė grupė buvo ginkluota 4 automatais ir 3 karabinais. Per kautynes salantiškis stribas Stasys Preibys keletą kartų siūlė partizanams pasiduoti, bet šie, sukoncentravę ugnį į jį, stribą nukovė.

Per 20 minučių trukusias kautynes žuvo partizanai, Kardo rinktinės Skirmanto (Skuodo) kuopos vadas Adomas Žemelis–*Girulis Jonas* (g. 1922 m.) ir būrio vadas Jonas Vibrys–*Banga* (g. 1918 m.). Širvydo (Kretingos) kuopos vadas Pranas Gricius–*Albinas Kopūstas* (g. 1920 m.) buvo sužeistas ir suimtas. Kartu buvusi partizanų ryšininkė, Benaičių kaimo valstietė Valerija Jockienė (g. 1909 m.) vienais duomenimis žuvo per susišaudymą, o kitais duomenimis po susišaudymo buvo suimta ir tą pačią dieną tardymo metu MGB Kretingos apskrities skyriaus būstinėje nužudyta.

Žuvusiems partizanams atminti Lietuvos gyventojų ir rezistencijos tyrimo centro ir Kretingos rajono savivaldybės administracijos iniciatyva kaimo pietvakariniame pakraštyje, prie pagrindinio kelio 2018 m. pastatytas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas).  Mūšio ir žuvimo vieta yra 890 m į šiaurės rytus nuo atminimo vietos, už laukuose stūksančio miškelio.

## Šaltiniai
Jungtinių Tautų plėtros programa

**Jungtinių Tautų plėtros programa** (, **UNDP**; kartais lietuviškai vadinama ir Jungtinių Tautų vystymo programa) – Jungtinių Tautų agentūra, koordinuojanti pagalbą besivystančioms valstybėms. Įkurta 1965 m. lapkričio 22 d., agentūros būstinė – Niujorke. UNDP atskaitinga Generalinei Asamblėjai ir yra finansuojama iš savanoriškų valstybių dotacijų. Tai viena pagrindinių tarptautinių institucijų, koordinuojančių Darnaus vystymosi tikslų įgyvendinimą.

## Tikslai
UNDP deklaruoja siekį naikinti skurdą ir sumažinti nelygybę bei atskirtį. Tai daroma padedant geriau planuoti valstybių politiką, ugdant gebėjimus, suvedant skirtingas puses bendradarbiavimui. Pagrindinės tematinės sritys: darnusis vystymasis, demokratija ir taikos užtikrinimas, atsparumas klimato kaitai ir stichinėms nelaimėms.

## Veikla

UNDP yra atsakinga už daugelį techninių projektų, kurie gali būti įgyvendinami vykdant Pasaulio sveikatos organizacijos, UNEP ir kitų institucijų siekius arba tarptautinių konferencijų metu priimtus sprendimus (pavyzdžiui, 2015–2030 m. laikotarpio Darnaus vystymosi tikslus). UNDP taip pat atlieka tyrimus, renka duomenis, publikuoja ataskaitas apie vystymosi situaciją įvairiose šalyse. Pavyzdžiui, sudaro Žmogaus socialinės raidos indeksą ir skelbia kasmetinę Žmogaus socialinės raidos ataskaitą.

## Struktūra

UNDP vadovauja administratorius, kurį skiria JTO generalinis sekretorius. Administratoriui pavaldūs tematiniai skyriai (pavyzdžiui, Žmogaus socialinės raidos ataskaitos skyrius arba Jungtinių Tautų savanoriai) ir penki atskirus regionus koordinuojantys biurai. Pastarieji prižiūri atskirose šalyse esančius UNDP padalinius. UNDP padalinys Lietuvoje veikė 2006–2013 metais.

UNDP administratoriaus pareigas ėję asmenys:
* 2017– : Achim Steiner (Vokietija)
* 2009–2017: Helen Clark (Naujoji Zelandija)
* 2005–2009: Kemal  Dervis (Turkija)
* 1999–2005: Mark Malloch Brown (Jungtinė Karalystė)
* 1993–1999: James Gustave Speth (JAV)
* 1986–1993: William H. Draper III (JAV)
* 1976–1986: Frank Bradford Morse (JAV)
* 1972–1975: Rudolph A. Peterson (JAV)
* 1966–1971: Paul G. Hoffman (JAV)

### Biudžetas
UNDP yra tarp didžiausią biudžetą turinčių Jungtinių Tautų sistemos padalinių. 2008-2018 m. jos biudžetas sudarė tarp 4,5 mlrd. ir 5,5 mlrd. JAV dolerių per metus. Daugiausiai lėšų į UNDP biudžetą įnešančios valstybės: Vokietija, Japonija, JAV, Jungtinė Karalystė, Norvegija, Švedija, Šveicarija.

## Šaltiniai
Adomas Žemelis

**Adomas Žemelis**, slap. **Girulis Jonas** (1922 m. Skuodas, Skuodo vls., Kretingos apskr. – 1948 m. rugpjūčio 14 d., Barzdžių Medsėdžiai, Darbėnų vls., Kretingos apskr.) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės štabo sekretorius, Skirmanto (Skuodo) kuopos vadas.

## Biografija
Gyveno ir tarnavo Skuode. 1944 m. pab. pasitraukė į mišką, tapo LLA organizacijos nariu. Vienas iš Kretingos apskrities partizanų junginio – Kardo rinktinės kūrėjų, nuo 1945 m. lapkričio 15 d. rinktinės štabo raštvedys, nuo 1946 m. sausio 30 d. – štabo stovyklos komendanto pavaduotojas, nuo 1946 m. kovo mėn. – štabo sekretorius, vėliau – Skirmanto (Skuodo) kuopos vadas.

Žuvo 1948 m. rugpjūčio 14 d. Barzdžių Medsėdžių kaime (Salantų vls., Kretingos apskr.), per susišaudymą su MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareiviais ir Salantų stribais, apsuptas su trimis partizanais slapto sovietų saugumo informatoriaus *Žaibo* sodyboje. 

Vardas įamžintas 2018 m. Barzdžių Medsėdžiuose pastatytame tipiniame atminimo ženkle.

## Šaltiniai

* Lietuvos ypatingasis archyvas. – F. K-1, ap. 3. – B. 1176. – L. 24-25. – B. 1178. – L. 236-237; ap. 58. – B. 11951/3, t. 1, l. 8-9, 81
* Dalia Kuodytė. Žemaičių apygarda Kardo (Kardų) rinktinė. – Laisvės kovų archyvas. – Kaunas, 1993. – T. 7. – P. 4, 8, 16
* Julius Kanarskas. Kretingiškiai kovose dėl Lietuvos valstybingumo. – Klaipėda, 2016, p. 68, 69, 75, 77, 89, 94, 156
* Leonas Rimeikis. Klajūnas. – Mažeikiai, 2013. – P. 160-161
Negarbos paminklas partizanams

**Negarbos tipinis atminimo ženklas Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Narimanto kuopos partizanams atminti** yra vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Negarboje (Kretingos seniūnija), 2,62 km į vakarus-pietvakarius nuo krašto kelio  ir kelio Tūbausiai–Tarvydai–Rūdaičiai kryžkelės, Tenžės dešiniajame krante.

## Paminklas

Atminimo ženklas tipinis, trikampės stačiasienės Laisvės kolonos su Jogailaičių dvigubo kryžiaus siluetu viršūnėje pavidalo, pilkšvo, stambaus grūdėtumo granito, suklijuotas iš dviejų statmenų šlifuotų plokščių, įtvirtintas į apskritą betoninį postamentą ir įbetonuotas žemėje.

Priekinėje (vakarų) pusėje iškaltas užrašas: „JAZDŲ KAIME / 1948 11 05 / ŽUVO / ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / KARDO RINKTINĖS / NARIMANTO KUOPOS / PARTIZANAI // VLADISLOVAS GIKARAS / TADAS / G. 1925 M. / STANISLAVAS STONKUS / ŽENTAS / G. 1928 M.“, pietvakarinėje pusėje: „KAZIMIERAS KRIAUČIŪNAS / MINDAUGAS / G. 1928 M. / SUIMTAS SUŽEISTAS / MIRĖ / 1948-11-12“. Užrašas paryškintas bronzos pudra. 

Paminklo aukštis – 1,70 m, sienelių plotis – 32,5–33 cm.

## Istorija

Nuo 1945 m. lapkričio 15 d. Palangos valsčiuje ir vakarinėje Kretingos valsčiaus dalyje veikė Kardo rinktinės Pušies, nuo 1946 m. – Narimanto, kuopa.

Nacionalizuoto Sofijos Marijos Tiškevičiūtės-Dembinskos Jazdų dvaro (Kretingos vls., Kretingos apskr.) sodybos daržinėje partizanai įsirengė slėptuvę, kurioje ruošėsi praleisti 1948–1949 m. žiemą. Gavę agento pranešimą apie besislapstančius partizanus, 1948 m. lapkričio 5 d. Jazdų dvaro sodybą apsupo 28 MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareiviai ir Palangos stribai.

Per kautynes žuvo partizanai Vladas Gikaras–*Tadas* (g. 1925 m.) iš Joskaudų ir kretingiškis Stasys Stonkus–*Žentas* (g. 1928 m.). Trečiasis partizanas – Kazys Kriaučiūnas–*Mindaugas, Kravcovas* (g. 1928 m.) buvo sunkiai sužeistas, suimtas ir parvežtas į Palangą, kurioje nuo žaizdų po savaitės, lapkričio 12 d. mirė.

Žuvusiems partizanams atminti Lietuvos gyventojų ir rezistencijos tyrimo centro ir Kretingos rajono savivaldybės administracijos iniciatyva buvusioje dvarvietėje šalia Negarbos (Jazdų) kapinyno 2018 m. pastatytas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas).

## Šaltiniai

* Lietuvos ypatingasis archyvas. – F. K-1, ap. 3. – B. 303. – L. 337, 360. – B. 1176. – L. 99-100. – B. 1178. – L. 347-349. – B. 1243. – L. 349; ap. 47, b. 264. – B. 22v-23
* Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo departamento archyvinė pažyma. – 1998 m. kovo 6 d. – L. 4-5, 8.
* Lietuvos gyventojų genocidas, 1948. – Vilnius, 2007. – T. 3. – D. 1 (A-M). – P. 392, 696
* Julius Kanarskas. Kretingiškiai kovose dėl Lietuvos valstybingumo. – Klaipėda, 2016. – P. 93, 94, 115, 130, 149, 182
Pakutuvėnų paminklas rezistentams

**Pakutuvėnų paminklas Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Daugvaišo kuopos partizanams ir rėmajams atminti** yra pietrytinėje Plungės rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Pakutuvėnuose (Šateikių seniūnija), 3,63 km į pietryčius nuo magistralinio kelio  ir Aleksandravo Minijos gatvės sankryžos, kelio Pakutuvėnai–Mamiai–Baltmiškiai kairėje pusėje.

## Paminklas

Paminklas stovi pakelėje, dirbamo lauko pakraštyje. Jis dviejų tarpsnių, tamsiai pilkos spalvos, stambaus grūdėtumo granito. Postamentas žemas, gulsčio stačiakampio pavidalo, šlifuotas. Virš jo kyla statmena, netaisyklingos formos, link viršaus siaurėjanti paminklinė plokštė, kurios priekinė pusė šlifuota, o šonai ir nugarinė pusė – grubiai tašyti.

Plokštės priekinėje pusėje iškaltas lotyniškas kryžius ir memorialinis užrašas: „ČIA BUVO K. JONUŠO / SODYBA // UŽ 120 m. BUVO / VYTAUTO GRIGALAUSKO / SODYBA // UŽ MIŠKO 1 km STOVI / ATMINIMO ŽENKLAS / 1946.10.01 ŽUVUSIEMS / KARDO RINKTINĖS / PARTIZANAMS // UŽ JŲ RĖMIMĄ KALĖJO: / KOSTAS DRUNGILAS / JUOZAS IR STASYS / VASILIAUSKAI / IŠ MAŽIAVŲ K., / ALBINAS LUBYS IŠ MAŽIAVŲ K. // A. G.“ Kryžius ir užrašas paryškinti baltais emulsiniais dažais. 

Paminklo aukštis – 1,93 m, plotis – 89 cm, storis – 41 cm.

## Istorija

1946 m. spalio 1 d. MVD vidaus kariuomenės 354-ojo šaulių pulko kareiviai ir MVD Kretingos apskrities skyriaus stribai ties Kartenos ir Kulių valsčių sandūra esančiuose Pakutuvėnų ir Mažiavų kaimuose vykdė baudžiamąją operaciją, ieškodami partizanų. Jos metu Kulių valsčiaus Mažiavų kaimo ūkininko Kosto Drungilo sodyboje jie apsupo 6 Kardo rinktinės Daugvaišo (Kulių) kuopos partizanus, iš kurių 4 (Jurgis Burba, Pijus Juzikis, Danielius Petrauskas, Vladas Šipalis) žuvo.  Partizanai broliai Juozapas ir Stanislovas Vasiliauskiai iš Mažiavų kaimo, sodybos savininkas Kostas Drungilas, o taip pat partizanų rėmėjas Albinas Lubys iš Pakutuvėnų kaimo buvo suimti, kalinti ir išvežti į lagerius.

Iš Pakutuvėnų kilusio tremtinio Algimanto Grigalausko iniciatyva kaime 2016 m. spalio 1 d. atidengtas paminklas politinio kalinio ir tremtinio dalią patyrusiems Mažiavų ir Pakutuvėnų partizanams ir jų rėmėjams atminti.

## Šaltiniai
Denionių ežeras

**Denionių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 6,5 km į pietvakarius nuo Svėdasų, Šimonių girioje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,41 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 100,6 m. Krantai neaukšti, sausi. Rytuose įteka upelis iš Apvalainio ežero. Denionių ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios baseinui. Pietinėje pakrantėje yra įrengta stovyklavietė.

## Šaltiniai
Elmis

**Elmis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 1,5 km į vakarus nuo Rubikių kaimo. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,55 km, plotis – iki 0,32 km. Altitudė 133,8 m. Vakarinis ežero galas gausiai užžėlęs vandens augalija. Krantai daugiausia žemi, pietinis ir šiaurvakarinis pelkėti. Pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai, vietomis auga krūmynai. Šiaurės rytuose išteka Šventosios intakas Elmė, o iš vakarinės ežero dalies išteka Strėlupys (Elmės intakas). Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Elmiškio kaimas.

## Šaltiniai
Ešerinis (Anykščių r.)

**Ešerinis** arba **Ešerinėlis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 5,5 km į vakarus nuo Svėdasų, 0,35 km į pietus nuo Priegodo ežero, rytinėje Šimonių girios dalyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,11 km, plotis – iki 0,04 km. Altitudė 104,6 m. Krantai žemi. Ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios upės baseinui.

## Šaltiniai
Ešeris

**Ešeris** (arba ***Pavirinčių ežeras***) – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kurklių miestelio. Ežeras ovalo formos, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,38 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 86,5 m. Krantai žemi, pelkėti. Pakrantės apaugę miškeliais, vietomis plyti pievos. Pietvakariuose išteka 2 upeliai, kurie už 0,8 km suteka į vieną ir teka link Virintos upės. Į vakarus už 0,13 km telkšo mažesnis Pavirinčių ežeras. Šalia įsikūrę Pavirinčių ir Pakalnių kaimai.

## Šaltiniai
Ežerėlis (Anykščių r.)

**Ežerėlis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 5 km į pietryčius nuo Troškūnų, Troškūnų miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,18 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 89,6 m. Krantai žemi, pietuose pelkėti. Šiaurėje išteka upelis link Mažvilkos ežero (Juostos baseinas).

## Šaltiniai
Galinis (Anykščių r.)

**Galinis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 4 km į pietryčius nuo Svėdasų. Ežeras netaisyklingo trikampio formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,11 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 99,5 m. Krantai žemi, pelkėti. Pakrantės apaugę mišku, tik pietinėje pakrantėje plyti pievos ir įsikūręs Butėnų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Uosintos upės baseinui (Jaros-Šetekšnos intakas).

## Šaltiniai
Prialgavos III senosios kapinės

**Prialgavos III senosios kapinės**, vadinamos *[[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės pietinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Prialgavoje (Notėnų seniūnija), 170 m į šiaurę nuo rajoninio kelio Mosėdis–Šliktinė, 220 m į šiaurės vakarus nuo Bartuvos upelio.

## Kapinės

Įrengtos kalvoje, pailgos šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi,ovalo plano, apjuostos palaidų stambių lauko akmenų pylimu, palei kurį auga aukšti lapuočiai medžiai.

Pietvakarinėje dalyje stovi medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, su įstiklintomis durelėmis ir dvišlaičiu skardos stogeliu koplytėlė.

Teritorijos plotas – 0,14 ha.

## Istorija
Veikė XVI a. – XX a. pr., laidoti Prialgavos gyventojai, daugiausia maro ir kitų užkrečiamų ligų aukos, savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan.
Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė su medinėmis, polichromuotomis šventųjų skulptūrėlėmis ir keli monumentalūs kryžiai. Kryžiai sunyko, o koplytėlė atnaujinta.

Kapinėse seniau kaimo gyventojai rinkdavosi per gegužines pamaldas pagerbti mirusiųjų.

Saugotinas kultūros paveldo objektas, turintis memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.
Dvarviečių senosios kapinės

**Dvarviečių senosios kapinės**, vadinamos *[[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės pietinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Dvarviečiuose (Notėnų seniūnija), 470 m į pietus nuo rajoninio kelio Seda–Barstyčiai–Salantai, kaimo šiaurinėje dalyje, kelio Šliktinė–Dvarviečiai dešinėje pusėje.

## Kapinės
Įrengtos lygioje vietoje, pakelėje, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apie 30 m ilgio ir 15 m pločio, netaisyklingo ištęsto ovalo plano, apjuostos akmenų ir žemių pylimu, palei kurį auga lapuočiai medžiai.

Centrinėje dalyje ant aukšto betoninio stačiakampio postamento stovi raudonų plytų mūro stačiakampė stačiasienė koplytėlė su dvišlaičiu stogeliu. Jos postamente įmūrytas juodas akmuo su augalinio ornamento apsuptu užrašu: „ILSĖKITĖS VIEŠPATIES RAMYBĖJE“. Koplytėlėje yra Švč. Mergelės Marijos Maloningosios skulptūra, o prie frontono pritvirtintas ornamentuotas krucifiksas.

Už koplytėlės, kapinių šiaurės vakarinėje dalyje stūkso masyvus, ąžuolinis, monumentalus kryžius. Jo stiebo priekinėje dalyje įrėžtas užrašas: „A† A / 1948“.

Priešais koplytėlę kapinių rytiniame pakraštyje pastatytas medinis, stogastulpio pavidalo, tipinis Skuodo rajono kapinių anotacinis ženklas su užrašu: „DVARVIEČIŲ / KAIMO KAPINĖS“.

Teritorijos plotas – 0,07 ha.

## Istorija
Kapinės veikė XVI a. – XX a. pr. Jose laidoti Dvarviečių gyventojai, daugiausia maro aukos, savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, nuo užkrečiamų ligų mirę vaikai ir pan.

Mirusiems atminti nuo seno stovėjo medinė koplytėlė su šventųjų skulptūromis ir trejetas monumentalių kryžių, iš kurių išliko tik 1948 m. pastatytas ąžuolinis kryžius. Mūrinė koplytėlė išmūryta 2008 m.

Seniau kaimo gyventojai kapinėse rinkdavosi per gegužines pamaldas pagerbti mirusiųjų.

Saugotinas kultūros paveldo objektas, turintis memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.

## Galerija

Dvarviečių kapinės 2018 (2).JPG|Kapinių vaizdas iš šiaurės vakarų pusės
Dvarviečių kapinės 2018 (3).JPG |Anotacinis kapinių ženklas
Dvarviečių kapinės 2018 (4).JPG |Centrinė kapinių dalis iš rytų pusės
Dvarviečių kapinės 2018 (5).JPG |Kapinių koplytėlės priekinis fasadas
Dvarviečių kapinės 2018 (6).JPG |1948 m. statytas kapinių kryžius
Dvarviečių kapinės 2018 (7).JPG |Kapinių kryžiaus užrašas


## Šaltiniai
Zobielų senosios kapinės

**Zobielų senosios kapinės**, vadinamos *[[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės šiaurės vakariniame Plungės rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Zobieluose (Platelių seniūnija), 3,3 km į šiaurės rytus nuo Notėnų Šv. kankinės Kotrynos bažnyčios, 1,35 km į šiaurę nuo rajoninio kelio Gintališkė–Medsėdžiai ir Notės gatvės kryžkelės.

## Kapinės
Įrengtos Notės kairiajame krante, aukštumos viršūnėje, netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų–pietvakarių kryptimi, 33 x 20 m dydžio, apjuostos žemių pylimu, palei kurį auga lapuočiai medžiai.

Centrinėje dalyje stūkso nedidelė mūrinė, stačiakampė stačiasienė koplytėlė su dvišlaičiu mediniu stogeliu. Jos viduje pastatyta Švč. Mergelės Marijos skulptūra, sudėtos nuo kryžių nuimtos lieto metalo Nukryžiuotojo figūros.

Į vakarus ir rytus nuo koplytėlės guli trejetas išvirtusių medinių kryžių.

Rytiniame pakraštyje pastatytas tipinis Plungės rajono kapinių anotacinis ženklas su užrašu: „ZOBIELŲ KAIMO / KAPINĖS“.

Teritorijos plotas – 0,06 ha.

## Istorija
Kapinės veikė XVI a. – XX a. pr. Jose laidoti Zobielų gyventojai, daugiausia maro aukos, savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, nuo užkrečiamų ligų mirę vaikai. 1948 m. palaidotas kaimynystėje, Rusiškėse per susišaudymą su MGB Platelių valsčiaus poskyrio stribais ir kareiviais žuvęs Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Žygimanto (Platelių) kuopos partizanas Kazys Valinskas–*Sultonas*.

Mirusiems atminti buvo pastatyta medinė koplytėlė su šventųjų skulptūromis ir trejetas monumentalių kryžių. Mediniai kryžiai sunyko ir išvirto, o vietoje medinės koplytėlės XX a. II pusėje pastatyta mūrinė.

Seniau kaimo gyventojai kapinėse rinkdavosi per gegužines pamaldas pagerbti mirusiųjų.

Saugotinas kultūros paveldo objektas, turintis memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.

## Galerija

Zobielų kapinės (2) 2018.JPG|Kapinių ir anotacinio ženklo vaizdas iš rytų pusės
Zobielų kapinės (3) 2018.JPG |Kapinių vaizdas iš šiaurės rytų pusės
Zobielų kapinių koplytėlė 2018.JPG |Kapinių koplytėlė
Zobielų kapinių kryžiai 2018.JPG |Išvirtę kryžiai kapinių rytinėje dalyje
Zobielų kapinių skulptūra 2018.JPG |Švč. Mergelės Marijos skulptūra


## Šaltiniai
Davangerė

**Davangerė** (, ) – miestas Indijoje, vidurio Karnatakoje, Dekano plokščiakalnyje; apskrities centras. Yra geležinkelių mazgas. Prekybos žemės ūkio žaliavomis centras. Vystoma medvilnės pramonė.

Dauguma miesto gyventojų – kanadų tautybės hindai.

## Šaltiniai
Davenportas

**Davenportas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, į vakarus nuo Čikagos, rytinėje Ajovoje, Misisipės dešiniajame krante. Su priešingame upės krante (Ilinojuje) esančiais miestais Rok Ailandu, Molinu, Rytų Molinu sudaro aglomeraciją (382 tūkst. gyv.). Svarbus upių uostas. Pro Davenportą eina Čikagos–Omahos plentas. Žemės ūkio regiono (kukurūzai, sojos; gyvulininkystė) centras. Žemės ūkio mašinų gamyba, maisto, siuvimo pramonė. Veikia keletas koledžų, Šv. Ambrozijaus universitetas (nuo 1882 m.), meno galerija, istorijos ir gamtos mokslų muziejus, rotušė.

## Istorija

Davenportas indėnų saukų žemėse įkurtas 1836 m. ir pavadintas Ajovos kolonizatoriaus Džordžo Davenporto (*George Davenport*) garbei. Miesto teisės suteiktos 1851 m. Davenportas pradėjo plėtotis 1856 m. per Misisipę pastačius geležinkelio tiltą.

## Šaltiniai
David Garedžos vienuolynai

**David Garedžos vienuolynai** () – Gruzijos stačiatikių vienuolynų kompleksas, esantis 60 km į rytus nuo Tbilisio, Kachetijoje, šalia Azerbaidžano sienos. Sudaro keli šimtai Garedžos kalno šlaito urvuose (~25 km atstume) įrengtų koplyčių, celių, bažnyčių ir gyvenamųjų patalpų.

David Garedžos kompleksą VI a. įkūrė Šv. Dovydas Garedžietis – vienas iš taip vadinamų trylikos Asirijos tėvų, stiprinusių krikščionybę senovės Gruzijoje. Kompleksas plėtojosi iki XIII a., kol 1265 m. buvo nuniokotas mongolų antpuolio. Vėliau vienuolynas buvo atkurtas, bet 1615 m. vėl nuniokotas Sefevidų. Tarybiniais metais vienuolynas buvo uždarytas, o apie 1980 m. paverstas karinių pratybų baze. Dėl visuomenės spaudimo bazė panaikinta, bet vėliau kurį laiką buvo atkurta pačių gruzinų. Dalis komplekso statinių patenka į Azerbaidžano teritoriją, todėl tarp valstybių iškilęs ginčas dėl sienos toje vietoje.

David Garedžos kriptose yra išlikę vertingų senovinių freskų.


Chichkhituri Tower.jpg|Čičkhiturio bokšto liekanos
Udabno caves.jpg|Udabno vienuolynas
David Gareja Monastery 2, Georgia.jpg|Lavros vienuolynas
Fresco in David Gareja (1).jpg|Freskos


## Šaltiniai
Davlekanovas

**Davlekanovas** (, ) – miestas Rusijoje, Baškortostane, 96 km į pietvakarius nuo Ufos, prie Diomos upės; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Ufos–Samaros linijos. Maisto (miltų–kruopų, pašarų), mašinų gamybos, metalo apdirbimo, statybinių medžiagų pramonė. Yra kultūros namai, rašytojo Achijaro Chakimovo namas-muziejus.

2010 m. 47,1 % miesto gyventojų buvo rusai, 26 % – baškirai, 17,9 % – totoriai, 4,4 % – ukrainiečiai, 1,3 % – čiuvašai.

## Istorija

Davlekanovas įkurtas XVIII a. kaip baškirų gyvenvietė, pavadintas tėvonio Davlekano Syrtlanovo garbei. Augti pradėjo 1888 m. nutiesus geležinkelį. Miestas nuo 1942 m.

## Šaltiniai
Dajė

**Dajė** () – miestas vidurio Kinijos Liaudies Respublikoje, Hubėjaus provincijoje, Huangši miesto prefektūroje. Geležinkelio stotis, praeina plentas Pekinas–Guangdžou. Svarbus geležies rūdos gavybos ir perdirbimo (juodosios metalurgijos) centras. Yra azurito, malachito telkinių.

## Istorija

Senovėje apylinkėse buvo kasama vario rūda. 1960 m. tapo Huangši miesto prefektūros dalimi.

## Šaltiniai
Daisecuzanas

**Daisecuzanas** (, ) – vulkaninis kalnagūbris Japonijoje, vidurinėje Hokaido salos dalyje. Ilgis siekia apie 100 km. Aukštis iki 2290 m (Asahio kalnas). Kiti svarbesni ugnikalniai: Kuma (2210 m), Pipu (2197 m), Koizumis (2158 m), Ebošis (2072 m) ir kt. Trykšta karštosios versmės, fumarolės, šniokščia kriokliai. Veši kalnų taiga. Daisecuzano ir apylinkių kraštovaizdis saugomas Daisecuzano nacionaliniame parke.

## Šaltiniai
Daken Dabanas

**Daken Dabanas** arba ***Riterio kalnai*** – Nanšano kalnų masyvo vakarinės dalies kalnagūbris (vidurio vakarų Kinija). Išsidriekęs per 200 km, tarp Ulan Dabano ir Tergun Dabano kalnagūbrių. Aukštis iki 5926 m. Susideda iš kristalinių skalūnų, smiltainių, filito. Labai sudūlėjęs. Centrinę dalį dengia ledynai. Iki 3000 m aukščio auga druskių dykumos, iki 3300–3500 m – aukštikalnių stepės, vietomis iki 3800 m subalpinės pievos, aukščiau – akmenynai.

Vokiečių geografo Karlo Riterio garbei kalnus pavadino Nikolajus Prževalskis.

## Šaltiniai
2018 m. Naujosios Kaledonijos nepriklausomybės referendumas

**2018 m. Naujosios Kaledonijos nepriklausomybės referendumas** vyko 2018 m. lapkričio 4 dieną. Šiuo referendumu buvo sprendžiama, ar Naujoji Kaledonija taps nepriklausoma nuo Prancūzijos. Referendumas buvo viena iš 1998 m. Numėjos susitarimo sąlygų.

Prancūzijos valdžia prieš referendumą paskelbė jog Prancūzija gerbs bet kokį Naujosios Kaledonijos pasirinkimą.

## Istorija
1998 m. pasirašytas 1998 m. Numėjos susitarimas pagal kurį parengtas dvidešimtmečio planas Naujosios Kaledonijos savivaldai įsteigti. Susitarimas taip pat įpareigojo iki 2018 m. pabaigos įvykdyti Naujosios Kaledonijos nepriklausomybės referendumą.

2018 m. kovo 20 d. paskelbta, kad referendumas vyks tų pačių metų lapkričio 4 dieną. Jame balsuoti gali Naujoje Kaledonijoje gimę arba ilgai gyvenę gyventojai.

## Referendumas
Referendume balsuotojai turėjo atsakyti į klausimą:

Vertimas: Ar norite, kad Naujoji Kaledonija gautų pilną suverenumą ir taptų nepriklausoma?

## Rezultatai

## Šaltiniai
Niomda

**Niomda** () – upė Rusijoje, Kostromos ir Ivanovo srityse; Volgos kairysis intakas. Prasideda Galičo aukštumos pietrytiniame pakraštyje, teka į pietus miškingomis vietovėmis. Įteka į Gorkio tvenkinio Niomdos įlanką.

Didžiausi intakai: Šuja (kairieji), Šača, Kusė, Nikifora, Votgatė (dešinieji).

Upės mityba mišri, vyrauja sniego tirpsmo vandenys. Užšąla lapkritį, atsidengia balandžio viduryje. Laivuojama nuo Žukovo prieplaukos. Prie upės žiočių yra stambus Zavražjės kaimas.

## Šaltiniai
Grikiapelių ežerėlis

**Grikiapelių ežerėlis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 4,5 km į pietvakarius nuo Svėdasų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,16 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 93,8 m. Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis. Krantai žemi, pelkėti. Pakrantės apaugę medžiais ir krūmais. Iš pietų prieina Grikiapelių miškas, į šiaurę plyti pievos. Ežerą iš šiaurės į pietus prateka Šaltupės upelis (Šventosios intakas). Šalia įsikūręs Grikiapelių kaimas.

## Šaltiniai
Gudelių ežeras (Anykščių r.)

**Gudelių ežeras** arba **Smulkis** - ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kurklių miestelio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,23 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 85,8 m. Vakarinis ir rytinis krantai aukštoki, kiti krantai žemi – plyti į šiaurę ir pietus ~ 8 ha dydžio Gudelių pelkė. Šiaurės rytuose išteka upelis link Virintos upės. Šalia įsikūręs Gudelių kaimas.

## Šaltiniai
Ilginis (ežeras)

**Ilginis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 6 km į pietvakarius nuo Svėdasų, Šimonių girios pietrytinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,28 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 102,6 m. Krantai žemi, pelkėti, tik šiaurrytinis kiek aukštesnis ir sausas. Į šiaurės vakarus už 0,2 km toje pačioje pelkėje telkšo Apvalainio ežeras. Ilginio ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios upės baseinui.

## Šaltiniai
Petras Kisielius (1902)

**Petras Kisielius** (**Kisielis**) (1902 m. vasario 17 d. Miškiniuose, Krekenavos valsčius, Panevėžio apskritis – 1991 m.  Vaišvydavoje, Kauno rajonas) – 1919 m. Lietuvos savanoris.

## Biografija
1919 m., būdamas septyniolikos metų, tapo Kėdainiuose suformuoto Panevėžio bataliono kariu. Jam teko atremti rusų Raudonosios armijos įsiveržimą, kovoti su bermontininkais vokiečiais ir lenkų Želigovskio armija. Į pirmąjį mūšį patekęs prie Krekenavos, kovas jaunasis savanoris baigė 1920 m.  Kaišiadoryse, kai buvo paskelbtos paliaubos ir nubrėžta tarp Lietuvos ir Lenkijos demarkacinė linija.

Gyveno Krekenavos valsčiaus Linkaičių kaime. 1930 m., Vytauto Didžiojo metais, apdovanotas Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medaliu.

1989 m. dalyvavo ir sakė kalbą Vasario 16-osios minėjime Kupiškio etnografijos muziejaus kiemelyje.

Mirė sulaukęs 89 metų dukros Laimos namuose. Palaidotas Truskavos kaimo kapinaitėse.   

Sutuoktinė Eleonora (1903–1968), vaikai: Stasys, Emilija (1927-2017), Laima.


Vaizdas:Petras Kisielius Savanoris2.jpg|Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis, 1930 m.
Vaizdas:Petras Kisielius Savanoris.jpg|Bataliono vado išrašas apie tarnavimą Panevežio batalione
Vaizdas:Petras Kisielius.jpg|1989 m. kalba Vasario 16-osios minėjime Kupiškio etnografijos muziejaus kiemelyje
Vaizdas:Petras Kisielius (1902-1990).jpg|1989 m. Kupiškyje Vasario 16 d. minėjime
Vaizdas:Kisieliaus vaikai ir vaikaičiai.jpg|Prie Petro Kisieliaus 1989 m. sodinto ąžuoliuko Kupiškio etnografijos muziejaus kieme (iš kairės) anūkas Vaidas, sūnus Stasys, proanūkiai Mykolas, Ignas, Dobilė, Dorotėja
Vaizdas:Petras Kisielius 1902-1990.jpg|Petras Kisielius (1902-1991), Truskavos kapinės


## Šaltiniai
Juodeglynis (ežeras)

**Juodeglynis** – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 9 km į vakarus nuo Svėdasų, Šimonių girioje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,19 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 110,3 m. Krantai neaukšti, sausi. Rytinėje pakrantėje yra nebegyvenamas Juodeglynio viensėdis. Ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios upės baseinui.

## Šaltiniai
Dalmatijos salos

**Dalmatijos salos** () – salynas Adrijos jūroje, šalia šiaurės vakarinių Balkanų pusiasalio krantų, Dalmatijos krašte, priklauso Kroatijai. Salyną sudaro virš 1000 salų, kurių bendras plotas – apie 2500 km². Salų paviršius kalnuotas (iki 778 m, Bračo saloje), krantai labai vingiuoti, daug įlankų, sąsiaurių. Salos sudarytos iš klinties, paplitę karstiniai reiškiniai. Veši subtropiniai krūmynai, sodai. Salos susidarė jūrai apsėmus Dinarų kalnyno pakraštį.

Didžiausios Dalmatijos salos: Krkas (408 km²), Bračas (395 km²), Hvaras (300 km²), Pagas (285 km²), Korčula (276 km²), Dugi Otokas (114 km²), Mljetas (100 km²), Rabas (90,8 km²), Visas (90,2 km²), Lošinis (74,7 km²), Pašmanas (63 km²), Šolta (59 km²), Uglianas (50 km²).

Dalmatijos salose gyvena 121 tūkst. gyventojų (2001 m.). Verčiamasi daugiausia turizmu, sodininkyste (vynmedžiai, citrinmedžiai, alyvmedžiai). Salas jungia keltai, Krko salą su žemynu – tiltas.

## Šaltiniai
Emmanuel Macron

**Emanuelis Makronas** (, g. 1977 m. gruodžio 21 d. Amjene, Prancūzijoje) – prancūzų politikas, nuo 2017 m. gegužės 14 d. einantis Prancūzijos prezidento pareigas.

## Biografija
### Išsilavinimas ir profesinė veikla
Makronas gimė 1977 m. Amjene. Jo tėvai buvo Žanas Mišelis Makronas, neurologijos profesorius Pikardijos universitete ir gydytoja Fransuza Makron. Pora išsiskyrė 2010 m. Makronas turi brolį Loreną, gimusį 1979 m., ir seserį Estrelę, gimusią 1982 m.

Nors užaugo nereligingoje šeimoje, jis 12 metų pasikrikštijo savo noru, bet dabar yra agnostikas.

2007 m. susituokė su buvusia savo mokytoja vidurinėje mokykloje Brigitte Marie-Claude Trogneux, kuri 24 metais vyresnė už sutuoktinį.

Nuo 2008 m. rugsėjo iki 2012 m. dirbo investicijų banke „Rothschild & Co“ Prancūzijos padalinyje. 2010 m. banke buvo paaukštintas iki partnerių. Oficialūs dokumentai rodo, kad nuo 2009 iki 201 m. Makronas uždirbo beveik 3 milijonus eurų.

## Politinė veikla
2006–2009 m. Makronas priklausė Prancūzijos Socialistų partijai. 2016 m. balandį įkūrė politinę partiją „En Marche“.

2012 m. Prancūzijos prezidento François Hollande Makronas buvo paskirtas Generalinio sekretoriaus pavaduotoju. 2014 m. tapo Manuelio Vallso ministrų kabineto nariu, atsakingu už ekonomiką, pramonę ir skaitmeninius reikalus. Šias pareigas ėjo iki 2016 m.

2014–2016 m. ėjo Prancūzijos Ekonomikos, pramonės ir skaitmeninių reikalų ministro pareigas.

### Prancūzijos prezidentas
2017 m. gegužės 7 d. antrajame rinkimų ture su 66,1 proc. balsų Makronas laimėjo 2017 m. prezidento rinkimus, taip tapdamas jauniausiu prezidentu Prancūzijos istorijoje (39 metų). Netrukus atsistatydino iš savo įkurtos partijos prezidento pareigų. 2017 m. birželį vykusiuose parlamento rinkimuose Makrono įkurta partija „En Marche“ laimėjo Prancūzijos parlamento rinkimus, taip suformuodama daugumą Nacionalinėje Asamblėjoje.

2022 m. prezidento rinkimuose E. Makronas antrajame ture surinko 58,5 % balsų ir buvo perrinktas antrajai kadencijai.

## Išnašos
Gailestingumo darbai

**Gailestingumo darbai** – Katalikų Bažnyčioje sudaryti sąrašai darbų, kuriais pasireiškia gailestingumas, ir kurie skirti kito poreikiams tenkinti.

Tradiciškai skiriami septyni gailestingumo darbai kūnui:

# alkaną pamaitinti
# trokštantį pagirdyti
# nuogą aprengti
# pakeleivį į namus priimti
# kalinį sušelpti
# ligonį aplankyti
# numirėlį palaidoti

Taip pat tradiciškai skiriami septyni gailestingumo darbai sielai:

# nemokantį pamokyti
# abejojančiam patarti
# nuliūdusį paguosti
# pikta darantį sudrausti
# įžeidimus atleisti
# nuoskaudas nukęsti
# melstis už gyvus ir mirusius

## Išnašos
Prialgavos senosios kapinės

**Prialgavos senosios kapinės**, vadinamos *[[Maro kapeliai]]s* – neveikiančios kapinės pietinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Prialgavoje (Notėnų seniūnija), 270 m į rytus nuo rajoninio kelio Mosėdis–Šliktinė, kaimo pietrytiniame pakraštyje, kelio Prialgava–Derkinčiai kairėje pusėje.

## Kapinės
Įrengtos kalvelėje, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, ovalo plano, apjuostos žemių pylimo ir griovio, palei kuriuos auga lapuočiai medžiai. Viduryje ant betoninio stačiakampio postamento pastatyta koplytėlė, o į pietryčius nuo jos stovi kryžius.

Koplytėlė medinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, su įstiklintomis durelėmis ir dviem langeliais. Stogas dvišlaitis, apskardintas. Virš jo kyla kaltinis, ornamentuotas kryželis-saulutė. Viduje stovi masinės gamybos Švč. Mergelės Marijos skulptūra.

Kryžius betoninis, antkapinio paminklo tipo. Jo postamentas statmeno stačiakampio pavidalo, viršuje ir apačioje išplatintas. Priekinėje plokštumoje bronzos pudra paryškinta data: „1929“. Viršutinė dalis lotyniško kryžiaus pavidalo, su lieto metalo Nukryžiuotojo figūra.

Teritorijos plotas – 0,02 ha.

## Istorija
Veikė XVI a. – XX a. pr., laidoti Prialgavos gyventojai, daugiausia maro aukos, savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, nuo užkrečiamų ligų mirę vaikai ir pan.

Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė ir keli kryžiai. Mediniai kryžiai sunyko, o koplytėlė XXI a. atnaujinta. Šalia jos 1929 m. pastatytas betoninis kryžius.

Seniau kaimo gyventojai kapinėse rinkdavosi per gegužines pamaldas pagerbti mirusiųjų.

Saugotinas kultūros paveldo objektas, turintis memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.

## Galerija

Prialgavos kapines 1. 2018 (2).JPG|Kapinių vaizdas iš pietų-pietvakarių pusės
Prialgavos kapines 1. 2018 (3).JPG|Kapinių centrinė dalis
Prialgavos kapines 1. 2018 (4).JPG|Kapinių koplytėlė
Prialgavos kapines 1. 2018 (5).JPG|Kapinių kryžius
Rebeka Ibrahima

**Rebeka Salsabil Ibrahima** (gimė **Rebeka Koha**, 1998 m. gegužės 19 d., Ventspilyje) – Latvijos sunkiaatletė, olimpietė. Nuo 2022 m. atstovauja Katarą.

## Biografija
2014 m. Koha atstovavo Latviją 2014 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose svorio kategorijoje iki 48 kg latvė iškovojo bronzos medalį. Tais pačiais metais sportininkė dalyvavo ir savo drebutiniame pasaulio sunkiosios atletikos čempionate, kuriame užėmė 22-ą vietą. 2015 m. pasaulio čempionate Koha užėmė 10-` vietą.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Rebeka Koha varžėsi svorio kategorijoje iki 53 kg. Rovimo rungtyje sportininkė iškėlė 90 kg ir tai buvo trečias geriausias dienos rezultatas. Stūmimo rungtyje Koha liko ketvirta su 107 kg. Bendroje įskaitoje sportininkė surinko 197 kg ir užėmė 4-ą vietą.

2017 m. Koha tapo pasaulio jaunimo čempione bei pelnė savo pirmąjį pasaulio suaugusiųjų čempionato medalį - bronzą. 2018 m. Bukarešte vykusiame Europos čempionate sunkiaatletė laimėjo savo pirmąjį žemyno aukso medalį. Tais pačiais metais sportininkė antrą kartą iš eilės tapo pasaulio jaunimo čempione.

2018 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionate Koha išrovė 103 kg ir pelnė mažąjį bronzos medalį. Stūmimo rungtyje sportininkė buvo tik 6-a su 124 kg. Bendroje įskaitoje sportininkė surinko 227 kg ir pelnė bronzos medalį.

2020 m. Rebeka paskelbė apie sužadėtuves su Kataro disko metiku Moaaz Mohamed Ibrahim ir pasitraukimą iš sporto.

2022 m. gruodžio 30 d. grįžo į sportą atstovaudama Katarą ir laimėjo Vakarų Azijos čempionatą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* R.Koha IWF svetainėje