open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Savilionių apylinkė

**Savilionių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raitininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. 1954 m. prijungtos Ryliškių apylinkė ir Raitininkų apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. apylinkė performuota į Raitininkų apylinkę.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybinės Dainavos“, „Aušros“, Tarybinio artojo“ ir „Raitininkų“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 81,3 || || „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Nemuno“ kolūkis  || 19 kaimų, 19 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Kazimieras Pūras

**Kazimieras Pūras** (1926 m. kovo 28 d. Kiemėnuose, Saločių valsčiuje – 2023 m. vasario 6 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.

## Biografija
Baigęs Pasvalio gimnaziją, 1948–1953 m. Vilniaus universitete studijavo anglų kalbą ir literatūrą.

1953–1992 m. Lietuvos radijo ir televizijos reporteris, redaktorius, scenaristas, leidinio „Radijo laikraštis“ redaktorius, 1960–1968 m. vadovavo televizijos informacijos bei meninių laidų redakcijoms. 1968–1988 m. kūrybinio susivienijimo „Lietuvos telefilmas“ scenarijų redkolegijos vyriausias redaktorius. Sukūrė originalių radijo ir televizijos žurnalistikos bei dramaturgijos darbų – radijo pjesę „Laimingoji sala“ (past. 1963 m.), 1966–1969 m. – scenarijus „Literatūrinių herojų klubo“ ekranizacijoms, portretinėms apybraižoms apie S. Nėrį, V. Mykolaitį-Putiną, A. Miškinį, dokumentiniams filmams „Labas rytas“, „Kai žemė degė“, „Vilnius“ (su K. Musnicku) ir kt. Rašė radijo ir televizijos bei dramaturgijos klausimais. Išspausdino eilėraščių, apsakymų, apybraižų.

Žurnalistikos disciplinas dėstė Vilniaus universitete. Nuo 1990 m. leidiniuose „Respublika“, „Literatūra ir menas“, „Pozicija“, „Vakarinės naujienos“, „7 meno dienos“, „Apžvalga“, „Lithuanian Weekly“, „Lietuvos aidas“ paskelbė publikacijų politinio, visuomeninio, kultūrinio gyvenimo klausimais.

Iš anglų kalbos išvertė grožinės literatūros, mokslo populiarinimo knygų.

Nuo 1957 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos ir Lietuvos kinematografininkų sąjungos narys. 

## Bibliografija
* *Saulėlydžių kloniuos: Eilėraščiai ir vertimai*, 1996 m.
* *Paribio žemės varpai*, dokumentinė apybraiža, 1997 m.
* *Kazimieras Pūras: bibliografija: 1946–2001*: 75-osioms gimimo metinėms / Pasvalio Mariaus Katiliškio viešoji biblioteka; Vilniaus pasvaliečių bendrija; parengė B. Lapinskaitė. – Vilnius: Pasvalys, 2002.
* *Kur žiojėja smegduobėlės*: Eilėraščiai vaikams, 2001 m.
* *Kiemėnai*: Kaimo istorinė apybraiža, 2004, 2010 m.
* *Gyvenimas kitiems*: Mokytojai Eugenijai Pūrienei atminti, 2008 m.
* *Dienų palydos*: eilėraščiai, 2011 m.

## Šaltiniai
Rutki Starai

**Rutki Starai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Augustavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Augustavo ir 87 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Bambininkų apylinkė

**Bambininkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Simno valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Simno rajonui. 1954 m. prijungta dalis Simno II apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Bambininkų apylinkė prijungta prie Verebiejų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 35,1 || || „Aušros“ kolūkis  || 11 kaimų
|}

## Šaltiniai
Grenados politinė sistema

**Grenados politinė sistema** yra parlamentinė atstovaujamoji demokratinė monarchija su dvipartine sistema. Vykdomąją valdžią sudaro šalies vadovas karalius Karolis III, jo atstovas generalgubernatorius ir ministro pirmininko vadovaujama vyriausybė. Įstatymų leidžiamąją - dviejų rūmų parlamentas. Šalis yra Tautų Sandraugos narė.

## Vykdomoji valdžia

Vykdomąją valdžią sudaro šalies vadovas karalius Karolis III, jo atstovas generalgubernatorius ir ministro pirmininko vadovaujama vyriausybė, kurią sudaro 14 ministerijų. Ministru pirmininku dažniausiai išrenkamas valdančiosios partijos lyderis. Generalgubernatorius skiriamas ministro pirmininko siūlymu.

## Įstatymų leidžiamoji valdžia

Grendados parlamentas yra sudarytas iš dviejų rūmų: Senato ir Atstovų Rūmų. Į Atstovų Rūmus kas penkerius metus renkama 15 narių pagal mažoritarinę sistemą. Į 13 vietų turintį Senatą 10 narių skiriami ministro pirmininko, o 3 - opozicijos lyderio.

Po paskutinių 2008 metais vykusių rinkimų Atstovų Rūmuose daugumą turi Nacionalinis Demokratinis Kongresas. Opozicijoje - Naujoji Nacionalinė partija.

Įstatymų leidyboje dalyvauja abieji rūmai. Atstovų Rūmuose paruošti įstatymų projektai keliauja į Senatą, kuris gali juos arba patvirtinti, arba grąžinti atgal ir reikalauti pataisymų. Įstatymas įsigalioja sulaukus abiejų rūmų pritarimo ir pasirašius generalgubernatoriui.

## Narystė tarptautinėse organizacijose
Tarptautinės organizacijos, kurioms priklauso Grenada: Tautų Sandrauga, OECS, CDB, FAO, G-77, Interpol, JTO, PSO, UPU, UNESCO, UNCTAD, IFAD, IFC, ILO, IMO, IBRD, TVF, CARICOM ir kt.

## Nuorodos
* Oficialus Grenados valdžios institucijų tinklalapis

## Išnašos
Junčionių apylinkė

**Junčionių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Kazimieravo apylinkės, dalies Kedonių apylinkės, dalies Pivašiūnų apylinkės, dalies Užukalnių apylinkės ir dalies Eičiūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Junčionių apylinkė prijungta prie Jurgelionių apylinkės ir Pivašiūnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybinės žemės“ ir „Tarybinio artojo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 71,1 || || „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Tarybinės žemės“ kolūkis, „Žvaigždės“ kolūkis  || 25 kaimai
|}

## Šaltiniai
Tolkūnų apylinkė (Alytus)

**Tolkūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Revų apylinkės ir Pupasodžių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Tolkūnų apylinkė prijungta prie Miroslavo apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Volungės“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 58,68 || || „Volungės“ kolūkis, „Pažangos“ kolūkis, „Balkasodžių“ kolūkis  || 16 kaimų
|}

## Šaltiniai
Rausvasis gvazdikmedis

**Rausvasis gvazdikmedis** (*Syzygium jambos*) – mirtinių (*Myrtaceae*) šeimos visžalis vaismedis, augantis viso pasaulio tropinėje zonoje.

## Augalo morfologija
Rausvasis gvazdikmedis – 7,5-12 m aukščio tankios lajos visžalis medis. Lapai kieti, tamsiai žali, elipsiškos formos, blizgūs, 10-22 cm ilgio ir 2,5-6,25 cm pločio. Jauni lapai rožinės spalvos.

Žiedai kreminės-baltos arba žalsvos spalvos, 5-10 cm pločio su 4 cm ilgio 300 šviesių kuokelių išeinančių iš keturių baltai-žalių įgaubtų žiedlapių taurės.

Vaisiai ovalios, kriaušės arba apvalios formos, 4-5 cm ilgio, su plona, lygia, šviesiai žalia arba balta odele. Vaisiaus vidus rožių aromato, saldus. Sėklidėje yra 1-1,6 cm ilgio rudos 1-4 sėklos.

## Vardai
Rausvasis gvazdikmedis dar vadinamas: , , , , ,  ir kt.

## Panaudojimas
Rausvojo gvazdikmedžio vaisiai valgomi žali. Iš jų gaminami džemai, žele, sirupai ir padažai. Iš lapų gaminamas eterinis aliejus. Rausvojo gvazdikmedžio žievė turi daug tanino.

## Išnašos

## Nuorodos
* Syzygium jambos (L.) Alston
Vilniaus paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centras

**Vilniaus paslaugų verslo profesinio mokymo centras** (VPVPMC) – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo ir profesinio lavinimo mokykla Vilniuje, Didlaukio g. 84, vykdanti vidurinio ir profesinio ugdymo programas.

## Istorija
* 1961 metai. Žvėryno mikrorajone įkurta Vilniaus 10-oji profesinė technikos mokykla, kurioje buvo ruošiami avalynės siuvėjai, kiek vėliau – rūbų ir kailių siuvėjai.
* 1983 metai. Mokykla perkelta į naujas patalpas Baltupiuose ir tampa Vilniaus 10-ąja vidurine profesine mokykla.
* 1995 metai. Vykstant mokyklų tinklo optimizavimui, Vilniaus lengvosios pramonės ir Vilniaus buitininkų mokyklos sujungtos ir tampa Vilniaus lengvosios pramonės ir buitinių paslaugų mokykla. Išauga mokinių skaičius, padidėja ruošiamų specialybių spektras.
* 2003 metai. Priimtos mokytis pirmosios paslaugų ir verslo pakraipų technologinės gimnazijos klasės.
* 2004 metai. Mokykla tapo Vilniaus paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centru.
* 2008 metai. Akredituota viduriniojo ugdymo programa – įsteigtas gimnazijos skyrius.

## Mokymo programos
* Dailiųjų tekstilės gaminių gamintojas;
* Socialinio darbuotojo padėjėjas;
* Vizualinės reklamos gamintojas;
* Siuvinių gamintojas;
* Interjero apipavidalintojas;
* Buitinių paslaugų teikėjas;
* Dailiųjų odos dirbinių gamintojas;
* Fotografas;
* Floristas;
* Dekoratyvinės kosmetikos kosmetikas;
* Apeigų ir švenčių organizatorius;
* Auklė;
* Siuvimo verslo paslaugų teikėjas;
* Kirpėjas.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Mokyklos internetinė svetainė .
Vikonių apylinkė

**Vikonių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Anykščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Andrioniškio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Vikonių apylinkė prijungta prie Andrioniškio apylinkės ir Šeimyniškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Draugystės“ ir „Paryžiaus Komunos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 32 || || „Draugystės“ kolūkis, „Paryžiaus Komunos“ kolūkis  || 1 miestelis, 21 kaimas, 2 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Repšėnų apylinkė

**Repšėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kavarsko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Dabužių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino vėliavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 31,9 || || „Stalino vėliavos“ kolūkis  || 15 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Aulelių apylinkė

**Aulelių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Svėdasų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. 1954 m. prijungtos Daujočių apylinkė ir Netikiškių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Aulelių apylinkė prijungta prie Kraštų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Chruščiovo vardo ir „Jaunosios Gvardijos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 50 || || „Naujo gyvenimo“ kolūkis, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 20 kaimų
|}

## Šaltiniai
Nausodės apylinkė (Anykščiai)

**Nausodės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Kirmėlių apylinkės ir dalies Jačiūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Juostininkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Žemaitės vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 33,58 || || J. Žemaitės vardo kolūkis  || 4 kaimai, 4 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Vaidlonių apylinkė

**Vaidlonių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Troškūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Umėnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Vaidlonių apylinkė prijungta prie Juostininkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || K. Štaro vardo kolūkis ir Surdegio durpynas  || 
|-
| 1959-02-01  || 56,34 || || K. Štaro vardo kolūkis  || 10 kaimų, 10 vienkiemių, 1 durpynas
|}

## Šaltiniai
Antaplaštakio apylinkė

**Antaplaštakio apylinkė** (arba ***Antaplaštakių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Dapkūniškių apylinkės ir dalis Kunigiškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Antaplaštakio apylinkė prijungta prie Staškūniškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pirmyn“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 25,9 || || „Pirmyn“ kolūkis  || 14 kaimų, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Prauslių apylinkė

**Prauslių apylinkė** (iki 1962 m. ***Kunigiškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Kunigiškių vardu. 1944 m. buvo Kavarsko valsčiuje, 1949 m. – Žemaitkiemio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Knitiškių apylinkės. 1962 m. liepos 26 d. perkeltas apylinkės centras į Prauslius ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1963 m. sausio 12 d. Prauslių apylinkė prijungta prie Staškūniškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kibirkšties“ ir „Tarybinio artojo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 48,5 || || „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Kibirkšties“ kolūkis, Staškūniškio tarybinio ūkio Jakšiškių skyrius  || 16 kaimų, 18 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Nemira Pumprickaitė

**Nemira Pumprickaitė** (g. 1963 m. birželio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistė.

## Biografija
Mokėsi Vilniaus 34-oje vidurinėje mokykloje, 1986 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

### Karjera
1986–1994 m. Lietuvos televizijos sporto laidų redakcijos reporterė, vedė laidas „Vakaro žinios“ ir „Aktualus interviu“. Nuo 1994 m. dirbo radijo stotyje M-1, laidos „Pakalbėkim“ vedėja.

1994 m. vasario mėn. – 1995 m. pr. „LitPoliinter“ televizijoje, 1995 m. gegužės 5 d. – 1998 m. televizijoje LNK vedė laidą „Ryto ratas“, nuo 1996 m. kovo mėn. LNK „Žinių“, nuo 1997 m. laidos „Raudonoji linija“ vedėja. 1998–2000 m. BTV „Žinių“, laidos „Karštoji linija“ vedėja, 2000 m. laidos „Pjūvis“ vedėja, laidos „Ekipažas“ žurnalistė. 2000–2001 m. LRT laidos „Aktualus interviu“ vedėja.

### Politinė komunikacija
2000–2001 m. LR susisiekimo ministrų Gintaro Striauko ir Dailiaus Barakausko, 2001–2006 m. ministro pirmininko Algirdo Brazausko atstovė spaudai. 2006–2008 m. ministro pirmininko Gedimino Kirkilo patarėja viešiesiems ryšiams. 2008–2009 m. Seimo pirmininko Arūno Valinsko sekretoriato vadovė.

### Grįžimas į televiziją
2009–2010 m. LNK laidos „Savaitės įvykių TOP5“ vedėja. Nuo 2011 m. sausio mėn. – LRT televizijos laidų „Savaitė“, 2018–2020 m. rugpjūčio – „Dienos tema“, nuo 2020 m. rugsėjo 7 d. – „LRT forumas“ vedėja.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Interviu su N. Pumprickaite // Kauno diena, 2006-08-19
Paparčio žiedas

**Paparčio žiedas** () – vienas mistiškiausių Rasos šventės, baltų mitologinių simbolių, žmogaus brandos, žinojimo įsikūnijimas. Papartis iš tikrųjų nežydi. Apie tai lietuvių liaudies dainose sakoma: „akmuo be kraujo, vanduo be sparnų, papartis be žiedų“. Paparčio sporos išsisėja, ir taip paparčiai toliau auga.

## Reikšmė
Paparčio žiedas nėra vien šventinių pramogų ženklas ar vidinio, dvasinio pasaulio bei gyvenimo metafora. Žiedo paieška – su dvasinėmis vertybėmis, patirtimis susijęs pasaulio pažinimo kelias. Mistinio paparčio žiedo paieška grindžiama racionalumu. Rasti paparčio žiedą – įžvelgti pačias giliausias būties prasmes. Paparčio žiedo radimas – gyvenimo išminties subrandinimas. Sakmė simbolizuoja, kad gėris, išmintis, žinojimas atsiveria tik drąsiam, ryžtingam. Be to, tariamai pražystančio paparčio žiedo sakmė iškelia ištvermę, kaip vertingiausią asmenybės brandos bruožą. Su paparčio žiedo šviesa yra tapatinamas žinojimas, pažinimas (sakoma: „šviesus žmogus“, „šviesuomenė“, „švietimas“).

## Paparčio žiedo paieška
Lietuvių liaudis yra sukūrusi nemažai sakmių apie stebuklingąjį paparčio žiedą. Jis pražystąs tik vienoje pasaulio vietoje vidurnaktį per Jonines ir tik trumpam, akimirksniui. Ieškoti reikia eiti pavieniui, o ne būriu. Nuėjus į mišką, reikia neišsigąsti įvairių magiškų dalykų, baisybių, laukti, iki kol paparčio žiedas sužydės. Kas, nepabūgęs baisių trikdžių ir kliūčių, atskirtyje atlikęs paparčio žiedo paieškai būtinus veiksmus, jį randa – tas įgyja dieviškąją visažinystės galią, tampa labai laimingas; mato, kur yra paslėpti pasaulio turtai, supranta paukščių ir gyvulių kalbą. Netyčia rastas paparčio žiedas (pavyzdžiui, užkritęs už apavo einant per mišką) – kaip ir su juo lengvai įgyta visažinystė – neilgai trukus prarandama.



Paparčio žiedo ieškojimui parenkama vieta, kurioje yra negirdėti nei šuns lojimo, nei gaidžio giedojimo. Šermukšnio lazda apsibrėžus ratą ir patiesus skepetaitę, uždegama žvakė ir garsiai meldžiamasi, nesižvalgant ir nesibijant visokių bauginančių baisybių, kurios per visą naktį šiurpiais garsais ir vaizdais mėgina išgąsdinti ir išguiti paparčio žiedo ieškotoją iš apsibrėžto rato… Ištvėrus visus išbandymus trokštamas žiedas nukrenta ant skepetaitės kaip aukso grūdelis… Spindintis paparčio žiedas nukrenta nelyg iš dangaus ant žemės nupuolęs šviesulys. Kartais jis tiesiog prilyginamas žibančiai žvaigždei ar švytinčiam mėnesiui. Rasos šventėje trokštama šviesiausios dangaus dovanos – paparčio žiedo šviesos. Rasų dovanos nusileidžia kaip dangaus raktai atveriantys kelią į šviesą, į visavertį žinojimą. – (*[[Jonas Vaiškūnas]]*).


## Šaltiniai
Terminatorius: išsigelbėjimas

**Terminatorius: išsigelbėjimas** – 2009 metų JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kurį režisavo Joseph McGinty Nichol, žinomas kaip McG, o pagrindinius vaidmenis atliko Christian Bale ir Sam Worthington. Tai ketvirtas filmas „Terminatorių“ serijoje, veiksmas jame vyksta 2018 metais, kai žmonių pasipriešinimo kariai kovoja prieš „Skynet“ žudymo mašinas. Filme nebėra kelionių laike, kai pirmuosiuose trijuose filmas vyko tarp 1984 ir 2004 metų. Christian Bale atlieka John Connor vaidmenį, o Sam Worthington įkūnija kiborgą Marcus Wright. Filmas pradėtas filmuoti 2008 metų gegužę Naujoje Meksikoje ir buvo baigtas per 77 dienas. „Terminatorius: išsigelbėjimo“ premjera įvyko 2009 m. gegužės 21 d. JAV ir Kanadoje, o birželio pradžioje pradėtas rodyti ir Didžiojoje Britanijoje, Australijoje, Naujoje Zelandijoje ir Pietų Afrikoje. Filmas pasaulyje uždirbo 371 mln. JAV dolerių.

## Išnašos
Šviderekas

**Šviderekas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Augustavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Diktarų apylinkė

**Diktarų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Leliūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Velykūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Diktarų apylinkė prijungta prie Skiemonių apylinkės ir Trumbatiškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 37 || || M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 23 kaimai, 3 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Ramaškonių apylinkė

**Ramaškonių apylinkė** (arba ***Ramoškonių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Anykščių valsčiuje, 1949 m. buvo Anykščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. 1954 m. prijungta Mogylų apylinkė ir dalis Stakių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Ramaškonių apylinkė prijungta prie Stakių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Puškino vardo ir J. Biliūno vardo kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 74 || || J. Biliūno vardo kolūkis, Puškino vardo kolūkis  || 15 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Mauras Pucas

**Mauras Pucas** (apie 1810 m. Žiliuose, Ragainės apskritis – po 1852 m. JAV) – Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas, mokytojas, spaudos darbuotojas.

## Biografija
Apie 1835 m. baigė Karalienės mokytojų seminariją ir mokytojavo Žiliuose, 1850 m. dėl lietuviškos ir demokratinės veiklos atleistas. 1851 m. sausio – kovo mėn. Tilžėje leido ir redagavo E. Herenderferio laikraštį „Freie Gemeinde“ ir dvisavaitį lietuvišką priedą „Lietuviškas prielaiškas“, kurį, išleidus 7 numerius, dėl demokratinės ir lietuviškos minties 1851 m. kovo 9 d. valdžia uždarė. Leidinyje kritikavo nacionalinį ir socialinį lietuvininkų išnaudojimą, skleidė demokratines idėjas. Redaktoriui buvo iškelta byla, ir jis 1851 m. rugpjūčio mėn. su šeima emigravo į JAV.  

## Šaltiniai
Kunigis

**Kunigis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, 6 km į rytus nuo Antalieptės, šalia šiaurės vakarinio Veprio ežero kranto. Ilgis rytų-vakarų kryptimi 0,75 km, plotis iki 0,37 km. Altitudė 149,6 m. Krantai žemi, apaugę mišku. Tuoj į šiaurę už 0,1 km nuo Kunigio telkšo Kunigėlis. Kunigio ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios intako Glušoko baseinui.

Prie ežero įsikūręs Pakunigės kaimas.

## Šaltiniai
Juozas Pronskus

**Juozas Pronskus** (1893 m. balandžio 1 d., senuoju stiliumi kovo 20 d. Rumšaičiuose, Ylakių valsčius, Mažeikių apskritis – 1984 m. gegužės 21 d. Vinipege, Kanada) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius. Vienas iš lietuvių feljetono pradininkų.

## Biografija
Mokėsi Barstyčių pradžios mokykloje, Globojamas Žemaičių Kalvarijos bažnyčios klebono Jono Petrausko, buvo ruošiamas kunigystei, tačiau už J. Šliūpo raštų skaitymą neteko klebono globos. 1913 m. savarankiškai mokėsi farmacijos Vilniuje ir Peterburge, baigęs vaistinės mokinio kursą dirbo vaistinėse Peterburge, Plungėje. 1920 m. išlaikė provizoriaus padėjėjo egzaminą.

Į spaudą pradėjo rašyti 1912 m. Nuo 1920 m. dirbo Kauno spaudos biure, leidinių „Lietuva“, „Trimitas“, „Lietuvos žinios“ redakcijose.

1920 m. spalio 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos frakcijai, įėjusiai į LSLDP ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.

1922 m. Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos steigėjas. Nuo 1922 m. gruodžio 8 d. Klaipėdoje veikusio Mažosios Lietuvos gelbėjimo komiteto narys, Mažosios Lietuvos vadavimo sąjungos dalyvis. 1922 m. Klaipėdoje redagavo laikraščius „Prūsų lietuvių balsas“, 1924 m. – „Klaipėdos žinios“. 1925 m. grįžo į Kauną, „Lietuvos žinių“ redaktorius. Bendradarbiavo žurnale „Policija“.

1927 m. išvyko į JAV ir Bostone redagavo savaitraštį „Sandara“. 1928 m. perėjo į „Naujienų“ redakciją. Lankė Šiaurės vakarų universiteto Medilo žurnalistikos mokyklą.

1932 m. grįžo į Lietuvą, 1932–1933 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ vyriausias redaktorius, nuo 1933 m. Klaipėdoje redagavo „Lietuvos keleivį“, 1936–1939 m. – „Vakarus“, 1939–1941 m. „Eltos“ redaktorius ir vertėjas. 1944 m. išvyko į Vokietiją, ten dirbo įvairų spaudos darbuotojo darbą. 1948–1957 m. gyveno Kanadoje, bendradarbiavo „Naujienose“ ir „Nepriklausomoje Lietuvoje“. 1957 m. persikėlė į JAV, dirbo „Naujienų“ redakcijoje.

Išvertė R. Tagorės dramas „Auka“, „Paštas“ (1922 m.)

## Bibliografija
* *Prošepano priepuoliai*, feljetonų rinkinys, 1920 m.
* *Magaryčios*, feljetonų rinkinys, 1922 m.
* *Lietuvos Sachara*, feljetonų rinkinys, 1923 m.
* *Plukiava*, feljetonų rinkinys, 1926 m.
* *Arionų prisikėlimas*, 1930 m.
* *Šiaurė šaukia*, apie Kanadą, 1957 m.

## Literatūra
* Pronskus Juozas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 44.
* Pronskus Juozas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1961, t. 24, p. 99.
* Tamošaitis M., Pronskus Juozas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 281–283.

## Šaltiniai
Įstros aerodromas

**Įstros aerodromas** (ICAO kodas: EYPI) – aerodromas, įsikūręs 11 km į šiaurę nuo Panevėžio.

## Istorija
UAB „Įstros aviaparkas“ įkurtas 2006 m., pertvarkius VŠĮ „Įstros aerodromas“, kurio įkūrėjas ir puoselėtojas lakūnas Vytautas Lapėnas. Šiame aerodrome 2002 m. buvo suorganizuotas tryliktasis Europos akrobatinio skraidymo čempionatas.

## Aprašymas
Įstros aviaparkas yra Stanionių kaime, Panevėžio rajone. Aerodromo teritorija yra nutolusi apie 11 km į šiaurę nuo Panevėžio. Patogi strateginė vieta, nes aerodromas įsikūręs visai šalia Via Baltikos magistralės. Į aerodromą nuo Via Baltikos veda 500 m ilgio asfaltuotas kelias.

Aerodromo teritorijoje yra du kilimo ir tūpimo takai: vienas 600 m × 20 m asfalto ir antras 800 m × 40 m grunto. Aerodromas gali priimti visų tipų iki 5700 kg masės orlaivius. Taip pat aerodromo teritorijoje yra asfaltuota lėktuvų stovėjimo aikštelė, aviaciniai 427 m², 260 m², 577 m² angarai skirti lėktuvų stovėjimui ir remontui. Atskridusiems pilotams ir svečiams sudaromos sąlygos pailsėti, taip pat teikiamos nakvynės bei maitinimo paslaugos. Aerodromas eksploatuojamas visus metus. „Įstros aviaparkas“ siūlo organizuoti įvairius verslo renginius, konferencijas, įmonės šventes, pobūvius ir nakvynę motelyje.

Privačia iniciatyva veikia įkurtas aviacijos muziejus, porceliano galerija (vienas bendrasavininkių – Virmantas Puidokas), pastatytas 5,5 m aukščio ąžuolinis paminklas „Lituanica“ skrydžiui per Atlantą atminti.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus puslapis
Grenados šventės

**[[Grenada|Grenados]] švenčių** sąrašas: (2011 m.)

* Sausio 1 d. - Naujieji metai
* Vasario 7 d. - Nepriklausomybės diena
* Balandžio 22 d. - Gerasis penktadienis (data  kasmet keičiama)
* Balandžio 25 d. - Šv. Velykų pirmadienis (data kasmet keičiama)
* Gegužės 1 d. - Darbo diena
* Birželio 13 d. - Sekminių pirmadienis (data kasmet keičiama)
* Birželio 23 d. - Devintinės (data kasmet keičiama)
* Rugpjūčio 1 d. - Baudžiavos panaikinimo diena
* Rugpjūčio 8 d. - Karnavalo pirmadienis (data kasmet keičiama)
* Rugpjūčio 9 d. - Karnavalo antradienis (data kasmet keičiama)
* Spalio 25 d. - Padėkos diena
* Gruodžio 25 d. - Šv. Kalėdos
* Gruodžio 26 d. - Šv. Kalėdų antroji diena

## Šaltiniai
Kuojinis (Zarasų r., Salako sen.)

**Kuojinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, Salako seniūnijoje, 2 km į pietus nuo Degučių. Įeina į Gražutės regioninį parką. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus iki 0,67 km, plotis iki 0,51 km. Altitudė 149,8 m. Krantai aukštoki, apaugę medžiais. Iš rytų prieina Gražutės miškas. Pietinėje ir šiaurvakarinėje pakrantėse plyti pievos. Šiaurės rytuose išteka upelis link Ažukalnio ežero (Šventosios baseinas).

Prie Kuojinio įsikūrę Zarkiškių ir Vitkuškių kaimai.

## Šaltiniai
Vakilo mečetė

**Vakilo mečetė** () – musulmonų šiitų mečetė, esanti Irano mieste Širaze, į vakarus nuo Vakilo bazaro. Pastatyta Zendų dinastijos valdymo metais (1751–1773 m.), atstatyta XIX a. valdant Kadžarams. Pavadinimas „vakil“ reiškia regentą. Šį titulą naudojo Zendų dinastijos pradininkas Karimas Chanas. Jo valdymo metais Širazas tapo šalies sostine, tuomet pastatyta daug religinių pastatų.

Vakilo mečetė užima 8 660 m² plotą, turi du ivanus (įėjimo arkas). Jie gausiai dekoruoti vietiniu dekoro stiliumi. Naktinės maldos salė užima 2 700 m² plotą, paremta 48 gausiai ornamentuotomis kolonomis. Minbaras pagamintas iš vientiso žalio marmuro luito. Prie mečetės įrengti 2 minaretai.


Image:Vakeel-mosque.jpg|Kolonos
Image:Entrée masjed-e-vakil shiraz.jpg|Įėjimas
Image:Vakil Iwan.jpg|Įėjimo (ivano) ornamentai
File:Vakil mosque.jpg|Lubų ornamentai
Bulkovizna

**Bulkovizna** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Barglavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Barglavo, 21 km į pietvakarius nuo Augustavo ir 70 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Siano didžioji mečetė

**Siano didžioji mečetė** () – seniausia Kinijos mečetė. Ji yra Šaansi provincijoje, Siano mieste. Pastatyta 742 m., vėliau daug kartų perstatyta (ypač valdant Ming dinastijos imperatoriui Hongvu). Mečetė pastatyta kinų ir yra grynai tradicinės kinų architektūros bruožų. 

Siano didžioji mečetė yra svarbus turistinis objektas bei kinų musulmonų (hujų) maldos namai.
Obelaukių apylinkė

**Obelaukių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Parovėjos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Biržų rajonui. 1954 m. prijungta Lyglaukių apylinkė ir dalis Biržų miesto, o dalis Obelaukių apylinkės prijungta prie Ageniškio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Obelaukių apylinkė prijungta prie Biržų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || K. Požėlos vardo, „Širvėnos“ kolūkiai ir fabriko „Siūlas“ pagalbinis ūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 59,03 || || „Širvenos“ kolūkis, K. Požėlos vardo kolūkis  || 25 kaimai, 4 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Klausučių apylinkė (Biržai)

**Klausučių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Biržų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Biržų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Ripeikių apylinkės ir dalis Biržų miesto. 1963 m. sausio 12 d. Klausučių apylinkė prijungta prie Biržų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybinio artojo“, „Tarybinės žemės“ kolūkiai ir Naradavos tarybinio ūkio Kaunių skyrius  || 
|-
| 1959-02-01  || 51 || || „Tarybinės žemės“ kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis  || 17 kaimų, 3 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Meilūnų apylinkė (Biržai)

**Meilūnų apylinkė** (arba ***Meiliūnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vabalninko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vabalninko rajonui. 1954 m. prijungta Gataučių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Meilūnų apylinkė prijungta prie Geidžiūnų apylinkės ir Vabalninko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Biliūno vardo, „Vienybės keliu“ ir „Liepos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 71 || || J. Biliūno vardo kolūkis, „Liepos“ kolūkis, „Vienybės keliu“ kolūkis  || 23 kaimai, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Klemensas Prielgauskas

**Klemensas Prielgauskas** (1894 m. spalio 27 d., senuoju stiliumi spalio 14 d. Mantvydžiai, Tirkšlių valsčius, Mažeikių apskritis – 1965 m. spalio 25 d. Hamiltonas, Kanada) – Lietuvos visuomenės veikėjas, diplomatas, žurnalistas.

## Biografija
1914 m. baigė Liepojos gimnaziją, nuo 1917 m. Tbilisio meno akademijoje studijavo meno istoriją, 1926–1929 m. Karaliaučiaus universitete – germanistiką, vokiečių ir prancūzų literatūrą. 1918–1940 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje, ėjo konsulo pareigas Hamburge, Karaliaučiuje, Daugpilyje. 1943–1944 m. Studijų biuro dokumentacijos skyriaus viršininkas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. atvyko į Kanadą.

1912 m. dirbo laikraščio „Rygos garsas“, vėliau – laikraščių „Rygos naujienos“, „Botagas“, „Naujoji Lietuva“, „Juokų kalendorius“, „Lietuvių balsas“ redakcijose. Nepriklausomoje Lietuvoje aktyviai bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvis“, „Lietuvos žinios“, „Darbininkas“, „Mūsų sportas“, „Lietuvos aidas“. „Kuntaplyje“ įvedė humoristinį meteorologijos skyrių „Oras“, kuriame kritiškai vertino tarptautinę politiką. Vokietijoje aktyviai rašė į visus laikraščius. Iki 1949 m. su kitais leido tremtinių stovyklos laikraštį „Pasaulis šiandien“. Gyvendamas Kanadoje, bendradarbiavo laikraščiuose „Nepriklausoma Lietuva“, „Tėviškės žiburiai“, „Naujienos“, „Draugas“.

Pasirašydavo slapyvardžiais Kl. Giedrugas, Vyt. Vaidotas, Vyt. V-tas, R. Purkštys, T. Božegreika, Šilvarnis ir kt. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
Kvetkų apylinkė

**Kvetkų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Panemunio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Jakniūnų apylinkės, dalis Kraštų apylinkės ir dalis Papilio apylinkės, 1960 m. – dalis Aukštadvario apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kvetkų apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Papilio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo, „Kvetkų“ ir „Paškučių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 73,2 || || „Kvetkų“ kolūkis, „Lenino keliu“ kolūkis, M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 26 kaimai, 20 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Mažuikių apylinkė

**Mažuikių apylinkė** (arba ***Mažuikų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Papilio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. dalis apylinkės prijungta prie Papilio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Mažuikių apylinkė panaikinta, visa jos teritorija prijungta prie Papilio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Švyturio“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 41,62 || || „Švyturio“ kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 19 kaimų, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Užušilių apylinkė

**Užušilių apylinkė** (arba ***Užūšilių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Parovėjos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Biržų rajonui. 1954 m. prijungta Kašeliškių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Užušilių apylinkė prijungta prie Medeikių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Ateities“ ir „Jaunosios Gvardijos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 71,48 || || „Ateities“ kolūkis, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 24 kaimai, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Tabokinės apylinkė

**Tabokinės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje, pasienyje su Latvija.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemunėlio Radviliškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Biržų rajonui. 1954 m. prijungta Šleideriškio apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Tabokinės apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Nemunėlio Radviliškio apylinkės ir Pundurių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || A. Matrosovo vardo ir „Auksinės varpos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 70,85 || || „Auksinės varpos“ kolūkis, A. Matrosovo vardo kolūkis  || 26 kaimai, 20 vienkiemių
|}

## Šaltiniai
Kik em Dženi

**Kik em Dženi** () – veikiantis povandeninis vulkanas Karibų jūroje. 8 km į pietus nuo vulkano yra Grenada. Matuojant nuo jūros dugno Kik em Dženi aukštis siekia 1 300 m. 

Pirmasis įrašas apie šį vulkaną buvo įrašytas 1939 m., tačiau neabejojama, kad jis buvo išsiveržęs ir anksčiau. Tų metų liepos 23-24 dienomis vulkano išsiveržimas sukėlė cunamį, kurio bangos pasiekus Grenados krantus buvo 2 m aukščio.

Iki 2001 m. vulkanas išsiveržė mažiausiai 12 kartų, tačiau nei vienas jų nebuvo toks stiprus, kaip 1939 m.

2003 m. tyrinėjimų metu buvo atrastas krateris su fumarolėmis, kurios leido šaltus ir karštus dujų burbulus. Toje vietoje buvo atrasti ir paimti nauji olivino pavyzdžiai.
Peleniškių apylinkė (Biržai)

**Peleniškių apylinkė** (arba ***Pelaniškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pabiržės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Biržų rajonui. 1954 m. prijungtos dalis Sodeliškių apylinkės, dalis Smilgių apylinkės ir dalis Ripeikių apylinkės, o dalis Peleniškių apylinkės prijungta prie Pabiržės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Peleniškių apylinkė prijungta prie Smilgių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Laisvosios žemės“ ir „Socializmo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,08 || || „Laisvosios žemės“ kolūkis, „Socializmo“ kolūkis  || 30 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Suosto apylinkė

**Suosto apylinkė** (arba ***Suostų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Svidžių apylinkės ir dalies Kuldūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Suosto apylinkė prijungta prie Sodeliškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Suostų“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 40,44 || || „Suostų“ kolūkis, „Švyturio“ kolūkis  || 24 kaimai, 3 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Čypėnų apylinkė

**Čypėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vabalninko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vabalninko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Račgalių apylinkės ir dalis Buožių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Čypėnų apylinkė prijungta prie Vabalninko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Jaunosios Gvardijos“ ir „Raudonosios Žvaigždės“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 44 || || „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 18 kaimų, 1 vienkiemis
|}

## Šaltiniai
Jasiuliškių apylinkė

**Jasiuliškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vabalninko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vabalninko rajonui. 1954 m. prijungta Šukionių apylinkė ir dalis Strazdžių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Jasiuliškių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Kratiškių apylinkės ir Vabalninko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“, „Gaižiūnų“ ir „Tarybinio artojo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 74 || || „Gaižiūnų“ kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Aušros“ kolūkis, „Gintaro“ kolūkis, „Atžalyno“ kolūkis  || 25 kaimai, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Vanda Preidytė

**Vanda Preidytė** (g. 1949 m. lapkričio 14 d. Karužiškiuose, Panevėžio apskritis) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistė.

## Biografija
1961–1967 m. mokėsi Panevėžio internatinėje sporto mokykloje, 1972 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.

1972–1975 m. Lietuvos radijo laidų redaktorė, 1972–1992 m. – Lietuvos televizijos naujienų laidos „Panorama“ korespondentė, laidos vedėja. 1992 m. sukūrė ir ėmė vesti laidą „Naujienos. Nuomonės“, kuri iš pradžių buvo transliuojama per LTV, o nuo 1994 m. lapkričio – per „Tele-3“. Nuo 1997 m. su Č. Iškausku vedė TV3 laidą „Akcentai“. Vėliau vėl Lietuvos televizijos žurnalistė, laidos „Sėkmės formulė“ vedėja. 1998–2016 m. VšĮ „Medialita“ vadovė.

## Filmografija
* *Benamiai*,
* *Pasidalinkime tavo skausmą*,
* *Armėnija*,
* *Šiaurės galgota*.

## Šaltiniai
Avitas

**Eparchijus Avitas** (apie 385 m. – po 456 m. spalio 17 d. ar 457 m.) buvo Vakarų Romos imperatorius nuo 455 m. liepos 8 ar 9 d. iki 456 m. spalio 17 d. Jis buvo Galijos romėnų aristokratas, senatorius, aukštas civilinis ir karinis pareigūnas, vėliau Pjačencos vyskupas.

Kaip Galijos atstovas jis priešinosi Romos imperijos apsiribojimui vien Italija politiškai ir administraciniu požiūriu. Todėl būdamas imperatoriumi jis nusamdė keletą Galijos senatorių imperatoriaus administracijai. Tam priešinosi Italijos senatoriai ir Romos liaudis, kuri nukentėjo, kai vandalai nusiaubė miestą 455 m. Avitas gerai sutarė su vizigotais, ypač jų karaliumi Teodoriku II, jo draugu, kuris jį paskelbė imperatoriumi, bet sąjunga baigėsi, kai Teodorikas įsiveržė į Ispaniją ir nepadėjo Avitui kautis su prieš jį sukilusiais generolais.

## Mirtis

Avito mirties priežastys 457 m. neaiškios. Jam kėlė grėsmę tai, kad kai kurios Romos imperijos sritys jį laikė teisėtu imperatoriumi net po nuvertimo. Pavyzdžiui, to meto Ispanijos istorikas Hidacijus 457 m. laikė trečiaisiais Avito valdymo metais. Be to Sidonijus Apolinaris pasakoja apie perversmą Galijoje, organizuotą Marcelo, tikriausiai turėjusį sugrąžinti Avitą į sostą.

Avitas sužinojo, kad Romos senatas paskelbė jam mirties bausmę ir bandė bėgti į Galiją. Oficiali kelionės priežastis buvo nugabenti aukas Švento Juliano bazilikai Alvernijoje, jo gimtinėje. Gregoras Turietis teigia, kad Avitas mirė kelionėje. Pagal kitus šaltinius jį nužudė Majorianas ir Ricimeras, numarino badu ar pasmaugė. Jis buvo palaidotas šalia Švento Juliano kapo.

## Išnašos
Kučgalio apylinkė

**Kučgalio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Papilio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pariškių apylinkės ir dalis Šekštininkų apylinkės, o dalis Kučgalio apylinkės prijungta prie Vabalninko rajono Kupreliškio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kučgalio apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Kupreliškio apylinkės ir Papilio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kučgalio“ ir „Einorių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 62,42 || || „Kučgalio“ kolūkis, „Einorių“ kolūkis, „Rovėjos“ kolūkis  || 14 kaimų, 9 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Dainavos apylinkė

**Dainavos apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Eišiškių rajone;
* Naujosios Vilnios rajone;
* Šalčininkų rajone:
** Jašiūnų apylinkėse (Šalčininkų rajone ir Eišiškių rajone);
** Eišiškių apylinkėse;
* Ukmergės rajone;
* Varėnos rajone;
* Vievio rajone.
Dainavos apylinkė (Jašiūnai)

**Dainavos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Jašiūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Jašiūnų apylinkės ir dalis Skubėtų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Dainavos apylinkė prijungta prie Jašiūnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Budiono vardo kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 50 || || Budiono vardo kolūkis, Jašiūnų tarybinis ūkis  || 4 kaimai, 8 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|}

## Šaltiniai
Julė Pranaitytė

**Julė Pranaitytė** (1881 m. gruodžio 15 d. Panenupiuose, Griškabūdžio valsčius – 1944 m. sausio 29 d. Filadelfijoje) – JAV lietuvių spaudos leidėja, publicistė.

## Biografija
Mokėsi Peterburgo (Rusija) Šv. Kotrynos
gimnazijoje, Prancūzijoje, Šveicarijoje. 1909 m. studijavo mediciną Pensilvanijos universitete.

Po sužadėtinio P. Vaičaičio mirties išvyko į JAV, kur 1903 m. su J.Mačiu-Kėkštu parengė poeto eilėraščių rinktinę. Kartu su A. Miluku 1903-1943 m. leido ir redagavo laikraštį ir žurnalą „Žvaigždė“, 1942-1943 m. šio leidinio redaktorė. Viena ir kartu su A. Miluku išleido daugiau kaip 100 įvairių spaudinių. Leido knygas. Pasirašinėjo *Pranaičių Julė*. 

## Bibliografija
* *Iš kelionės po Europą ir Aziją*, Filadelfija, 1914 m.
* *Laisvosios Lietuvos aplankytų*, 1928 m.
* *Laiškai iš Ispanijos*, 1932 m.
* *Kun. A. Miluko darbuotė*, monografija, 1937 m.

## Šaltiniai
Strazdžių apylinkė

**Strazdžių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vabalninko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vabalninko rajonui. 1954 m. prijungta Natiškių apylinkė ir dalis Lebeniškių apylinkės, o dalis Strazdžių apylinkės prijungta prie Jasiuliškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. visa Strazdžių apylinkė prijungta prie Vabalninko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Žemės maitintojos“ ir „Nauju keliu“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 73 || || „Naujuoju keliu“ kolūkis, „Žemės maitintojos“ kolūkis, „Už taiką“ kolūkis  || 19 kaimų, 4 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Bronius Pranskus

**Bronius Pranskus-Žalionis** (iki 1923 m. **Vaclovas Anskaitis**, 1902 m. spalio 11 d. Juodupėnuose, Vilkaviškio apskritis – 1964 m. gegužės 7 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytojas, literatūrologas, redaktorius, komunistinis veikėjas.

## Biografija
1915–1921 m. mokėsi Vilkaviškio, Vilniaus, Voronežo (Rusija), Marijampolės realinėje gimnazijose. Įsijungė į komunistinį judėjimą. 1920–1922 m. LKJS Suvalkijos komiteto sekretorius. 1922 m. pasiųstas į Karaliaučių organizuoti LKP literatūros spausdinimą. 1921 m. ir 1922 m. kalintas, nuo 1923 m. gyveno SSRS. 1926 m. baigė Maskvos universiteto Literatūros fakultetą. 1923–1936 m. dėstė Vakarų tautinių mažumų komunistiniame universitete, nuo 1934 m. profesorius. 1931–1937 m. redagavo žurnalą „Priekalas“. 1939 m. Rusijoje suimtas, nuteistas 8 metams.

1947 m. grįžęs iš Komijos lagerių į Lietuvą, 1947–1958 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute. 1948–1952 m. LSSR rašytojų sąjungos literatūros konsultantas, 1951 m. atleistas ir pašalintas iš sąjungos. 1957–1964 m. Vilniaus universiteto profesorius, 1958–1962 m. lietuvių literatūros katedros vedėjas.

## Kūryba
Eilėraščius pradėjo rašyti 1922 m. Parengė Artūro Regračio (1949, 1962 m.), Broniaus Laucevičiaus-Vargšo (1949, 1962 m.), Aleksandro Fromo-Gužučio (1955 m.), Antano Vienažindžio (1958 m.), Konstantino Jasiukaičio (1959 m.), Andriaus Dabulevičiaus (1960 m.), Aleksandros Merkytės (1961 m.) ir kt. kūrybos rinkinius. Propagavo socialistinį realizmą.

## Bibliografija
* Audringosios jėgos: eilės ir poemos. – Minskas: Baltarusijos valstybinė leidykla. Lietuvių sektorius, 1932. – 151 p.
* Lietuvių literatūros chrestomatija. – Minskas: Baltarusijos valstybinė leidykla. Lietuvių sektorius, 1933.
* Audroms siaučiant: rinkinys (sudarė). – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1955. – 419 p.
* Po raudonąja vėliava: rinkinys. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1956. – 406 p.
* Pranas Vaičaitis. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1956. – 37 p.
* Spalio revoliucija ir lietuvių literatūra. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1958. – 39 p.
* Į ateitį šviesią: eilėraščiai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1959. – 199 p.
* Lietuvių literatūros gretose: straipsnių rinkinys. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1959. – 433 p.
* Kovos keliais (sudarė). – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1961. – 390 p.
* Kovų poemos: eilėraščiai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1961. – 201 p.
* Artimieji toliai: atsiminimai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1962. – 425 p.
* Proletarinė lietuvių literatūra: monografija. – Vilnius: Vaga, 1964. – 502 p.
* Bronius Pranskus. Laikas ir literatūra / Bronius Prėskienis, Adolfas Sprindis. – Vilnius: Vaga, 1973. – 489 p.
* Audringosios jėgos: eilėraščių rinktinė (sud. Juozas Misevičius). – Vilnius: Vaga, 1982. – 215 p.

## Įvertinimas
* 1962 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas

## Šaltiniai

## Literatūra
* Bronius Pranskus-Žalionis: gyvenimas ir kūryba / Bronius Prėskienis. – Vilnius: Vaga, 1987. – 282 p.
Vėžionių apylinkė

**Vėžionių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Daugų rajone;
* Eišiškių rajone;
* Jiezno rajone;
* Kupiškio rajone;
* Prienų rajone.
Salomėja Pranaitienė

**Salomėja Pranaitienė** (g. 1955 m. sausio 25 d. Lauksodoje, Telšių rajonas) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1972 m. baigė Plungės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo mokslinės agronomės specialybę.

Nuo 1977 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto korespondentė, rengė rytines radijo laidas kaimui. 1984 m. pervesta į Televizijos informacijos redakciją, vėliau tapusią Lietuvos televizijos „Naujienų“ direkcija, vyresnioji redaktorė. Ten dirbo iki 2020 m. Rengė videoreportažus, pateikė kitą informaciją „Panoramai“ kaimo gyvenimo, žemės ūkio reformos, aplinkosaugos temomis. 

## Šaltiniai
Vytautas Matuzas

**Vytautas Matuzas** (g. 1985 m. liepos 24 d. Panevėžyje) – dainininkas, reperis. Išgarsėjo po pasirodymo TV3 projekte „Lietuvos talentai“.

Pirmasis pasirodymas dainuojant karaoke įvyko 2008 m. Karaoke čempionatų dalyvis: 2010 m. Lietuvos čempionatas – 3-oji vieta, Pabaltijos šalių čempionatas – 2-oji vieta.

Lietuvos talentų antrojo sezono finale užėmė 4-ąją vietą.
Kurmelionių apylinkė

**Kurmelionių apylinkė** (arba ***Kurmelėnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kalniškių apylinkės, o dalis Kurmelionių apylinkės prijungta prie Akmenynės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kurmelionių apylinkė prijungta prie Akmenynės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Čapajevo vardo ir „Naujųjų Želtupių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 23 || || Čiapajevo vardo kolūkis  || 8 kaimai, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai