open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mulu kalno nacionalinis parkas

**Mulu kalno nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos sritis Malaizijoje, Borneo saloje, Saravako valstijos šiaurės rytuose, Brunėjaus pasienyje. Įsteigtas 1974 m.

Nacionalinis parkas apima antro pagal aukštį kalno Saravake – Mulu (2376 m) – apylinkes. Būdingi karstiniai reiškiniai – klintiniai karstiniai atlikuoniai (smilės), gilūs kanjonai, daug urvų (bendras ištirtų požeminių galerijų ilgis 295 km). Parke yra Air Džerniho urvynas ir Lubang Nasib Baguso urvas, su didžiausia pasaulyje Saravako grota (atrasta 1981 m.). Priekalnėse veši drėgnieji atogrąžų miškai.

Mulu kalno nacionalinis parkas pasižymi didele gamtine įvairove: aptikta apie 3500 aukštesniųjų augalų rūšių, iš jų apie 1500 gaubtasėklių rūšių, 67 žinduolių rūšys, 262 paukščių rūšys. Tarp būdingų parko gyvūnų yra malakinis kalao, baltakuodis ragasnapis, itin retas šalmuotasis kalao, 12 rūšių šikšnosparniai, barzdotasis šernas, didžioji gimnūra, vakarinis ilgakulnis, krabaėdė makaka, malajinis lokys, sumatrinis raganosis, orangutanas.

Nuo 1977 m. Mulu kalno nacionalinio parko karstą tiria Didžiosios Britanijos speleologai. 2000 m. parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Parkas yra itin atokioje vietoje, pasiekiamas tik per Mulu oro uostą arba plaukiant aukštyn Baramo upe iš Mirio.


Deer Cave passage.jpg|Elnių urvas
1996 Mulu 01.jpg|Temstant pakyla būriai šikšnosparnių
Speckle-bellied Keelback (Rhabdophis chrysargos) (6748153341).jpg|Parke gausu gyvačių (*Rhabdophis chrysargos*)
Forest Brook (15616730445).jpg|Džiunglių upelis
Mulu.JPG|Mulu kalnas


## Šaltiniai
Rokiškio V tvenkinys

**Rokiškio V tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, Rokiškio miesto rytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Laukupės upę (Nemunėlio intakas) 21,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,45 km, plotis – iki 0,21 km. Yra 3 a sala. Altitudė 134,4 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais. Pasroviui už 25 m telkšo Rokiškio IV tvenkinys, priešsroviui už 0,3 km – Rokiškio III tvenkinys. Rytinėje pakrantėje yra įrengta poilsio zona su paplūdimiu, stūkso Juodalungės miškas. 

Tvenkinys įrengtas 1959 metais.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Biržos tiltas (Sankt Peterburgas)

**Biržos tiltas** () – varstomasis metalinis tiltas per Mažosios Nevos upę Sankt Peterburge, jungiantis Biržos aikštę Vasilijaus saloje su Mytinsko krantine Petrogrado saloje.

1894 m. čia buvo pastatytas 25-kių angų medinis tiltas su pakeliama centrine anga. 1930 ir 1937 m. tiltas platintas, medinės angos pakeistos metalinėmis. 1957–1960 m. kiek žemiau senojo, pastatytas dabar stovintis tiltas. Jo ilgis – 239 m, plotis tarp turėklų – 27 m, važiuojamoji dalis – 21 m. Penkios angos simetriškos, 37+43,5+53+43,5+37 metrų ilgio. Du centrinės angos sparnai – pakeliami.

Gelžbetoninės tilto atramos apdailintos granito plokštėmis. Ketaus turėklai papuošti Neptūno tridančiais.

Nuo 1922 m. iki 1989 m. tiltas buvo vadinamas Statybininkų (*Строи́телей*). 1997 m. važiuojamoje tilto dalyje buvo demontuoti tramvajaus bėgiai.

Keliamas Biržos tiltas buvo filmuojamas populiarioje kino komedijoje „Nepaprasti italų nuotykiai Rusijoje“.

## Nuorodos
* https://krti.gov.spb.ru/mosty-sankt-peterburga/birzhevoj-most/  Биржевой мост
Vengerinės tvenkinys

**Vengerinės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Skardupio upelį (Vingerinės intakas, Nemunėlio baseinas) 2,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,61 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 93,5 m. Priešsroviui už 0,16 km telkšo Buteikių I tvenkinys. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui daugiausia plyti pievos, krūmynai, vietomis - dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Vengerinės kaimas, pietinėje pakrantėje – Buteikių kaimas. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Buteikių I tvenkinys

**Buteikių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Skardupio upelį (Vingerinės intakas) 3,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,16 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 100,4 m. Krantai žemi, daugiausia apaugę medžiais. Pasroviui už 0,16 km telkšo Vengerinės tvenkinys, priešsroviui už 0,2 km – Buteikių II tvenkinys. Rytinėje pakrantėje stūkso Želtoniškio miškas. Šiauriau įsikūręs Vengerinės kaimas, aplinkui – Buteikių kaimas. Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Buteikių II tvenkinys

**Buteikių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Skardupio upelį (Vingerinės intakas) 3,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,39 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 100,4 m. Krantai žemi, apaugę medžiais. Pasroviui už 0,2 km telkšo Buteikių I tvenkinys. Tvenkinį supa Želtoniškio miškas, tik dalyje šiaurinės pakrantės yra Buteikių kaimas.

## Šaltiniai
Hierapolis

**Hierapolis** ( „šventasis miestas“) – senovinis miestas Mažosios Azijos pietvakariuose, Frygijoje, prie Pamukalės versmių, Didžiojo Meandro slėnyje. Yra dabartinės Turkijos teritorijoje, Denizlio provincijoje.

Hierapolis įkurtas apie II a. pr. m. e., o po 190 m. pr. m. e. ėmė sparčiai plėstis, nes tapo svarbia gydykla, pradėtos kaldinti monetos. 133 m. pr. m. e. miestas atiteko Romos imperijai, vėliau sugriautas žemės drebėjimo, o 60 m. atstatytas. III–VII a. Hierapolis suklestėjo kaip menų, prekybos, filosofijos centras, čia lankydavosi Romos imperatoriai. VII a. miestą nusiaubė Persijos kariuomenė ir žemės drebėjimai. 1190–1210 m. Hierapolis su pertraukomis priklausė kryžininkų valstybėmis ir Konijos sultonatui, 1210–1354 m. – užimtas seldžiukų. XIII a. Hierapolis nunyko, nors seldžiukai čia pastatė pilį. Seldžiukų gyvenvietė išnyko XIV a. pab.; o 1354 m. senojo miesto likučius sugriovė žemės drebėjimas.

Hierapolis 1887 m. buvo kasinėjamas Karlo Humano, 1957–2008 m. – Italijos, nuo 2011 m. – Italijos ir Turkijos archeologų. Radiniai saugomi Didžiosios Britanijos, Vokietijos, Italijos muziejuose, Hierapolio archeologiniame muziejuje.

Hierapolyje išlikęs imperatoriaus Adriano laikų amfiteatras, dveji miesto vartai, vėlyvojo helėninio laikotarpio Apolono šventykla, II a. pr. m. e. Plutono šventykla, nimfų šventorius, keletas nekropolių, baseinai ir pirtys, V a. krikščionių kankinio Šv. Pilypo kapavietė, III a. vandeniu varoma lentpjūvė.

1988 m. Hierapolis kartu su Pamukalės versmėmis įrašytas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


TR Pamukkale Hierapolis asv2020-02 img29.jpg|Amfiteatras
Hierapolis 10 May 2008 (69).jpg|Apolono šventyklos liekanos
Hyerapolis, martyrion di san filippo, 04.JPG|Šv. Pilypo kapavietė
Hierapolis-Necropoli - panoramio.jpg|Nekropolis


## Šaltiniai
Kuko ankstyvosios žemdirbystės vieta

**Kuko ankstyvosios žemdirbystės vieta** arba **Kuko pelkė** () – archeologijos paminklas Papua Naujosios Gvinėjos teritorijoje, kur 7-10 tūkstantmečių laikotarpyje buvo vystomas izoliuotas nuo išorinio pasaulio žemės ūkis. Vietovės archeologiniai kasinėjimai ir tyrimai atliekami nuo 1960-ųjų, jų pradininku buvo Australijos archeologas Jack Golson. 2008 m. Kuko pelkė įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Kuko pelkė plyti pietrytinėje Naujosios Gvinėjos salos dalyje, apie 1550 m virš jūros lygio aukštyje, *Wahgi* kalnų slėnyje. Pelkė susiformavo buvusio ežero baseine, kurį užpildė vandens srautų suneštos aliuvinės nuogulos. Paminklo plotas užima 116 hektarų. Šioje pelkėtoje vietovėje išlikę perėjimo nuo augalų rankiojimo prie ankstyvosios žemdirbystės pėdsakų. Archeologų duomenimis, šis procesas čia vyko maždaug 5–ajame tūkstantmetyje pr. m. e. Šiam laikotarpiui priskiriami šalia šlapiosios zonos ribos aptikti žemės kaupai. Apie 2000 m. pr. m. e. šioje zonoje buvo sukurta drenažo kanalų sistema, sujungta į vieningą tinklą. Jį sudarė kelių tipų grioviai, kurie skyrėsi dydžiu, kryptimi, buvo įrengti sklypų viduje ar driekėsi jų perimetru. Dažniausiai buvo auginami vaisius ir riešutus vedantys medžiai, valgomieji dioskorėjos ir kolokazijos šakniastiebiai, ganyklų kultūros, cukranendrės, žalumynai, lapinės daržovės ir bananai.

## Archeologiniai radiniai

Tiriant drenažo kanalus, buvo rasta medinių žemės kasimo įrankių, akmens trintuvė, kiti smulkesni daiktai. Išvalius kanalus ir atkasus gilesnį žemės klodą, buvo rasti ir tiriami įvairūs molio sluoksniai, naudoti įrengti sausinimo grioviams. Šie sudėti skirtingo grunto sluoksniai liudija žmogaus veiklą.

## Šaltiniai
Naujosios Zelandijos subantarktinės salos

**Naujosios Zelandijos subantarktinės salos** () – Naujajai Zelandijai priklausančių salų grupė, išsidėsčiusi Ramiojo vandenyno subantarktinėje zonoje. Objektas 1998 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Geografija

Salos išsibarsčiusios didelėje, 3,5 mln. km² plotą užimančioje vandenyno teritorijoje, kuri savo dydžiu atitiktų apie pusę Australijos žemyno. Salos iškilusios ant Ramiojo vandenyno tektoninės plokštės, jos pakankamai geografiškai izoliuotos tiek nuo pačios Naujosios Zelandijos, tiek tarpusavyje. Kiekviena salų grupė pasižymi savitu mikroklimatu ir endeminėmis bei retomis floros ir faunos rūšimis (pvz. didysis kuoduotasis pingvinas). Visos salos negyvenamos, jose ribojamas turizmas. Salose esantys žmonės – mokslinių ekspedicijų ar meteorologinių stočių darbuotojai.

Į šią grupę patenka sekančios salų grupės su atskiromis salomis bei iškilusiomis uolomis:
}
|-
| 2
| 877–002
| Baunčio salos
| 1,35
| 
|-
| 3
| 877–003
| Antipodų salos
| 20,97
| 
|-
| 4
| 877–004
| Oklendo salos
| 625,60
| 
|-
| 5
| 877–005
| Kempbelo salos
| 113,31
| 
|-
|}

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Naujosios Zelandijos enciklopedija
Karališkasis baublys

**Karališkasis baublys** (* Gorsachius magnificus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Pirmą kartą pastebėtas 1890 metais, Hainane

## Išvaizda
Vidutinio dydžio garninis paukštis. Kūno ilgis 55 – 56 cm.

Patino pakaušis juodas su rudai juodu kuodu. Nuo pakaušio iki snapo eina juoda juosta. Pakaušį nuo veido skiria siaura balta juosta. Smakras ir viršutinė gerklės dalis baltos spalvos. Rainelė geltona. Oda nuo snapo iki akių ir aplink akis geltonai žalia. Snapas juodas, bet posnapio pamatas žaliai geltono atspalvio. Gerklės priekis išmargintas juodais ir rudais dryžiais. Kaklo nugarinė dalis ruda. Nugara ir sparnų viršus rudai juodas, kartai purpurnio atspalvio. Plasnojamosios plunksnos pilkai melsvos. Kaklo priekyje, per vidurį eina ruda juosta. Šlaunys rausvai rudos, kojos žalios.

Patelės galva ir kaklas ne tokie ryškūs. Kuodas trumpesnis už patino. Nugara ir sparnai išmarginti baltomis dėmelėmis.

Jaunikliai rudos spalvos, išmarginti tamsiai gelsvomis ar baltomis dėmelėmis.

## Paplitimas
Paplitęs Kinijos pietuose ir rytuose ir Vietnamo šiaurės rytuose. Populiacijoje 250–999 suaugę individai.

## Biologija
Naktinis miškų paukštis. Migrantas. Aptinkamas tankiuose, šaltiniuotuose, pelkėtuose miškuose. Minta smulkia žuvimi, krevetėmis ir kitais bestuburiais. Grobio ieško naktį. Dieną slepiasi aukštuose medžiuose.

Lizdus krauna ąžuoluose, pušyse. Lizdas 4 – 10 metrų aukštyje. Dėtyje 3 – 5 kiaušiniai.

Kartos trukmė 6,7 metai.

## Apsauga
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis karališkasis baublys yra nykstanti rūšis. Tik keli individai buvo pastebėti per paskutiniuosius 30 metų .

Pagrindinės populiacijos mažėjimo priežastys: žemdirbystės plėtra ir miškų kirtimas.

Kinijoje ir Vietname ši rūšis yra saugoma rezervatuose.

## Šaltiniai
Onuškio I tvenkinys

**Onuškio I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Juodupės, Onuškio gyvenvietės pietiniame pakraštyje. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,36 km, plotis – iki 0,17 km. Yra 2,5 a sala. Altitudė 105,9 m. Rytinis krantas aukštokas. Priešsroviui už 0,13 km telkšo Onuškio II tvenkinys. Vandens perteklius nuteka į Lakštenos upę (Vyžuonos upės baseinas). Vakarinėje pakrantėje plyti sodai, yra įrengtas paplūdimys, pietinėje – plyti dirbami laukai. Šiaurrytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Humoras (senoji medicina)

**Humoras** ( – drėgmė, skystis) pagal senosios medicinos teoriją yra vienas iš keturių pagrindinių organizmo skysčių, kurie yra kraujas, tulžis, juodoji tulžis ir gleivės. Jie buvo laikomi lemiančiais žmogaus temperamentą.
Dabartinėje medicinoje ir biologijoje šis terminas nevartojamas, vartojamas tik jo būdvardinis darinys – *humoralinis*.
Skegnesas

**Skegnesas** () – miestas rytų Anglijoje, JK. Žymus savo Šiaurės jūros skalaujamais paplūdimiais.

## Istorija
Miesto pavadinimas kildinamas iš danų Anglijos laikotarpio. XVI a. pirmąją vikingų įkurtą gyvenvietę pasiglemžė jūra. Britų Skegnesas susiformavo kaip mažas žvejybos kaimelis. 1875 m. nutiestas geležinkelis. 1908 m. jau vyko reguliarūs reisai iš Londono Kings Kroso geležinkelio stoties į Skegnesą. 1936 m. Skegnese atidaryta pirmoji šalyje atostogų stovykla.

## Ekonomika
Pagrindinis miesto finansinis šaltinis yra sezoninis turizmas. Veikia daug viešbučių, restoranų, prekybos centrų. XXI a. miesto turizmo sektoriaus atnešamos pajamos pradėjo sparčiai blėsti dėl turistų vis dažniau pasirenkamų pigių kelionių į užsienį.

## Miestų partnerystė

*  Bad Gandersheimas, Vokietija

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Jongpjongo kurortas

**Jongpjongo kurortas** () – slidinėjimo kurortas Pjončano apskrityje, Pietų Korėjoje.

Vasaros mėnesiais Jongpjongo kurorte vystomas golfo turizmas. Tai didžiausias slidžių ir snieglenčių sporto kurortas Pietų Korėjoje. Kurorto nuosavybė priklauso Susivienijimo bažnyčiai.

Kurortą iš viso sudaro 31 slidinėjimo trasa, 15 keltų linijų. 1458 m virš jūros lygio.

## Varžybos
Jongpjongo kurorte dažnai vyksta didelio masto žiemos sporto varžybos.

1999 m. čia vyko Azijos žaidynės. Keturis kartus rengti Pasaulio kalnų slidinėjimo taurės etapai (1998 m., 2000 m., 2003 m. ir 2006 m.).

2009 m. kurorte vyko pasaulio biatlono čempionatas.

2018 m. žiemos olimpinių žaidynių metu kurorte vyks kalnų slidinėjimo slalomo ir didžiojo slalomo rungtys.

## Šaltiniai
Ragučių tvenkinys

**Ragučių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 8 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Ūdrupio intakas, Vyžuonos upės baseinas) 0,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,3 km, plotis – iki 0,19 km. Yra 0,13 ha miškinga sala. Altitudė 129,9 m. Vakarinis krantas aukštokas. Tvenkinį supa Ignotiškio miškas ir Ragučių kaimas. Šiauriau eina kelias . Šiaurinėje pakrantėje yra Ignotiškio dvaro sodyba.

## Šaltiniai
Kilpiškių tvenkinys

**Kilpiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 1 km į pietus nuo Pandėlio miesto. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Apaščios intakas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,23 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 87,6 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Į vakarus įsikūręs Pandėlio kaimas, į pietus – Kilpiškių kaimas.

## Šaltiniai
Sriubiškių tvenkinys

**Sriubiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 4,5 km į pietus nuo Pandėlio miesto. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Lėvens intakas) 0,55 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,5 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 91,5 m. Tvenkinio vakarinė dalis siaura, rytinė - plati. Krantai žemi, tik šiaurinis krantas aukštesnis. Rytinis krantas apaugęs medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į pietus įsikūręs Sriubiškių kaimas, į rytus – Daržupio viensėdis, į šiaurę – Miliūnų kaimas.

## Šaltiniai
Lukštų tvenkinys

**Lukštų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 11 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Šaltojos intakas, Vyžuonos upės baseinas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,23 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 112 m. Vakarinis krantas aukštokas. Į šiaurę stūkso Bakūriškio miškas, rytinėje pakrantėje plyti pievos ir krūmynai, vakarinėje - dirbami laukai. Pietine pakrante eina kelias . Į pietryčius įsikūręs Lukštų kaimas, į vakarus – Pašilių kaimas.

## Šaltiniai
Mingėlių tvenkinys (Rokiškis)

**Mingėlių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 5,5 km į rytus nuo Obelių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Sulpio intakas, Kriaunos upės baseinas) 1,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,24 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 149,7 m. Krantai neaukšti, apaugę mišku. Į pietus plyti pievos. Šalia įsikūręs Mingėlių kaimas. Į vakarus yra Pasausiškio buvusio dvaro sodyba.

## Šaltiniai
Ratuokliškio tvenkinys

**Ratuokliškio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 8 km į pietus nuo Obelių. Sudarytas užtvenkus S-2 upelį (Sartų ežero intakas) 5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 123,1 m. Krantai neaukšti, daugiausia apaugę mišku. Į pietryčius už 0,11 km telkšo Ratuokliškio ežeras. Aplinkui įsikūręs Mičiūnų kaimas. Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Onuškio II tvenkinys

**Onuškio II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Juodupės, Onuškio gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Vyžuonos intako Lakštenos baseinas) 0,13 km nuo jo įtekėjimo į Onuškio I tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,25 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 108,3 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais, į rytus plyti dirbami laukai. Vakarine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Beičių I tvenkinys

**Beičių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 10 km į pietus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Audros upę (Sartų ežero intakas, Šventosios upės baseinas) 11 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 2,03 km, plotis – iki 1,23 km. Altitudė 111,5 m. Pasroviui prasideda žuvininkystės ūkio tvenkiniai, priešsroviui iškart prasideda Beičių II tvenkinys. Tvenkinio krantai žemi, šiaurėje plačiai užpelkėję (Balų pelkė), apaugę mišku.

Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Kuosių kaimas ir stūkso Baušiškių piliakalnis. Rytinėje pakrantėje stūkso Beiciškio miškas, už jo įsikūręs Beičių kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1976 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Beičių II tvenkinys

**Beičių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 9 km į pietus nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Audros upę (Sartų ežero intakas, Šventosios baseinas) 12,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,06 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 112,5 m. Pasroviui iškart telkšo Beičių I tvenkinys. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę krūmynais. Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse stūkso Beičių miškas. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Kuosių kaimas.

## Šaltiniai
Japoninis baublys

**Japoninis baublys** (*Gorsachius goisagi*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Smulkus, trumpasnapis kaštoninės spalvos paukštis.

## Išvaizda
Smulkus, 47 cm ilgio, garninis paukštis. Viršugalvis ir kuodelis kaštoninės spalvos. Snapas trumpas ir storas. Antsnapis tamsiai rudas, o posnapis geltonas. Rainelė geltona. Pleišto formos odos plotas, kuris prasideda prie snapo pamato ir baigiasi už akies, žaliai geltonas. Kaklo šonai yra gelsvai rudi. Kūno viršus kaštoninis. Sparnai tamsesni, pirmųjų plasnojamųjų plunksnų viršūnės gelsvai rudos. Kūno apačia ir šonai rudi, išmarginti tamsiai rudos spalvos dryželiais. Kojos juodai žalios. Veisimosi apdarui būdinga: žydras pleišto formos odos plotas ir žaliai juodas snapas.

## Paplitimas
Paplitęs Kinijoje, Honkonge, Indonezijoje, Šiaurės Korėjoje, Pietų Korėjoje, Rusijos Tolimuosiuose Rytuose ir Taivane. Populiacijoje 600–1700 suaugę individai.

## Biologija
Naktinis miškų paukštis. Laikosi miškuose prie upių, upelių ar pelkėse. Dažniausiai aptinkamas 50 – 240 m aukštyje virš jūros lygio.

Migrantas. Į žiemojimo vietas traukia spalio mėnesį. Dalis lieka Kiūšiū saloje. Dauguma skrenda pro Kiniją į Filipinus. Žiemoja ūksminguose, tamsiuose miškuose, šalia vandens telkinių, 2400 m aukštyje virš jūros lygio. Grįžta kovo – gegužės mėnesiais.

Minta krabais, vabzdžiais, kirmėlėmis ir smulkia žuvimi. Medžioja pavieniai arba nedidelėmis grupėmis. Grobio ieško lėtai vaikščiodamas tarp tankių žolių.

Veisiasi gegužės – liepos mėnesiais. Lizdus krauna kedruose, puskiparisiuose, ąžuoluose, skirpstuluose ir kaštainiuose, 7 – 20 m aukštyje. Lizdus krauna pavieniai. Dėtyje 3 – 4 balti kiaušiniai. Inkubacija trunka 17 – 20 dienų. 5 savaičių jaunikliai apsiplunksnuoja.

## Apsauga
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis japoninis baublys yra nykstanti rūšis. Pagrindinės populiacijos mažėjimo priežastys: žemdirbystės plėtra ir miškų kirtimas.
Japonijoje ir Honkonge paukščiai yra saugomi valstybės. Filipinuose rūšis globojama Kesono nacionaliniame parke.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Planet of Birds anglų k.
* Japoninio baublio balsas
Gačionių tvenkinys

**Gačionių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 4,5 km į šiaurę nuo Jūžintų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gačionių ežero intakas, Šventosios upės baseinas) 1,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus - 0,49 km, plotis - iki 0,33 km. Altitudė 116,7 m. Krantai aukštoki, apaugę medžiais ir krūmynais. Kranto linija labai vingiuota. Šiaurinėje pakrantėje stūkso miškas. Rytinėje pakrantėje įsikūrusi dalis Čivylių kaimo, vakarinėje – Kulių kaimas. Tvenkinio užtvanka eina kelias . 

Tvenkinys įrengtas 1973 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Sriubiškių (Skeirių) tvenkinys

**Sriubiškių (Skeirių) tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2 km į pietus nuo Jūžintų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Ratkupio intakas, Jūžinto ežero baseinas) 0,66 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,2 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 138 m. Krantai daugiausia žemi. Rytinėje pakrantėje stūkso miškelis ir eina kelias . Kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Sriubiškėlių kaimas, vakarinėje – Sriubiškių kaimas.

## Šaltiniai
Duokiškio tvenkinys

**Duokiškio tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 8,5 km į pietus nuo Kamajų miestelio. Sudarytas užtvenkus Uosijos upę (Jaros-Šetekšnos intakas) 7,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,28 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 124,5 m. Priešsroviui už 0,64 km telkšo Uosinto ežeras. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Duokiškio miestelis, rytinėje – Nečionių kaimas.

## Šaltiniai
Norvegijos futbolas 1925 m.

**[[Norvegija|Norvegijos]] futbolo varžybos [[1925]] m.**
* s turnyras prasidėjo 1925 m. vasarą, o finalo rungtynės įvyko 1925 m. spalio 18 d.

## 1925 m. [[Norvegijos futbolo taurė]]s turnyras
* **Norvegijos futbolo taurė** – pagrindinis taurės turnyras Norvegijoje, vyksta nuo 1902 metų. Iki 1937 m. buvo pagrindinis šalies futbolo turnyras.
* 24-asis futbolo taurės turnyras. 
* Brann tapo taurės savininkais.

#### Finalo rungtynės
----

*[[SK Brann|Brann]] nugalėjo 3-0 ir tapo taurės savininkais. (Antrą kartą.)*
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF
Skriemulinis lankas

**Skriemulinis lankas** () – šiuolaikinis lankas, kurio veikimo principas pagrįstas svertų sistema, sudaryta iš kabelių ir skriemulių, naudojamų lengvai įtempti lanko šakoms atgal. Šaulys, naudojantis šio tipo lanką, beveik nejaučia nuovargio, jam lengva taikytis: įtempęs lanką, laiko ne pilną lanko jėgą, o tik apie trečdalį. Tai templinis ginklas, kuris gali būti naudojamas šaudymo iš lanko sportinėse varžybose, medžioklėje. Šiuolaikiniai skriemuliniai lankai pagal jėgos ir taiklumo galimybes yra pranašesni už lygiavamzdžius šautuvus.

## Konstrukcija

Lyginant su kitais lankais, skriemulinis lankas yra taiklesnis, greitesnis bei gali toliau nušauti strėlę. Šio lanko templė yra pritvirtinta ne tiesiogiai prie lanko šakų, bet prie skriemulių. Šakos yra per standžios, kad būtų galima jas lengva ir patogu įtempti. Skriemulinio lanko šakos paprastai būna standesnės, nei kitų tipų lankuose. Priklausomai nuo lanko konstrukcijos, skriemuliai gali būti įtaisyti lanko šakų viršūnėje ar šakų pagrinde. Vienas arba abu skriemuliai turi vieną ar kelis kabelius, tvirtinamus ant priešingos šakos. Kai templė tempiama atgal, ji priverčia skriemulius suktis. Tai verčia skriemulius traukti kabelius, kurie verčia šakas lenktis ir taip kaupti energiją. Dėka tokios svertų sistemos, skriemulinis lankas turi tempimo jėgos kreivę, kai aukščiausia tempimo jėga pasiekiama ir tada atsileidžia iki mažesnės laikymo jėgos. Skriemuliniai lankai dažnai turi apie 60 svarų aukščiausią tempimo jėgą, tačiau prieš iššaunant strėlę gali reikėti laikyti tik 15 – 20 svarų.

Skriemulinis lankas gali turėti standartinius taikiklius ar taikiklius su didinamaisiais lęšiais, priartinančiais vaizdą nuo 2 iki 8 kartų. Šaudant iš tokio tipo lanko naudojamas specialus templės paleidėjas, leidžiantis lankininkui šauti kaip iš šautuvo - nuspaudus gaiduką. Naudojama integruota antivibracinė sistema su įtaisais rankenos apačioje ir viršuje sumažinti vibracijai. Itemptas lankas sudaro didelį templės kampą patogiai šaudymo pozicijai bei taiklumui. 

Svarbios techninės lanko charakteristikos:  lanko bazė ir masė, reguliuojamas tempimo ilgis, bazinis atstumas iki templės, tempimo jėga, tarpašinis atstumas, paleistos strėlės greitis.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Skriemulinių lankų gidas (anglų k.)
Juodonių tvenkinys

**Juodonių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 9 km į pietus nuo Kamajų miestelio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Maleišos intakas, Jaros-Šetekšnos baseinas) 1,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,49 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 123,2 m. Krantai daugiausia aukštoki, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui įsikūręs Juodonių kaimas, plyti dirbami laukai. Į vakarus stūkso miškelis ir eina kelias . 

Tvenkinys įrengtas 1971 metais.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Norvegijos futbolas 1930 m.

**[[Norvegija|Norvegijos]] futbolo varžybos [[1930]] m.**
* s turnyras prasidėjo 1930 m. vasarą, o finalo rungtynės įvyko 1930 m. spalio 19 d.

## 1930 m. [[Norvegijos futbolo taurė]]s turnyras
* **Norvegijos futbolo taurė** – pagrindinis taurės turnyras Norvegijoje, vyksta nuo 1902 metų. Iki 1937 m. buvo pagrindinis šalies futbolo turnyras.
* 29-asis futbolo taurės turnyras. 
* Horteno „Ørn“ tapo taurės savininkais.

#### Finalo rungtynės
----

*[[FK Ørn-Horten|Horteno „Ørn“]] nugalėjo 4-2 ir tapo taurės savininkais. (Ketvirtą kartą.)*
----

## Išnašos

## Nuorodos
* rsssf.no
Lisleby FK

**„Lisleby Fotballklubb“** – Norvegijos futbolo klubas iš Fredrikstado.

## Istorija
Klubas įkurtas 1920 m. gegužės 8 d. 1966 m. sezone Pirmame divizione (II). 

Dabar tai mėgėjiško lygio komanda (žaidžianti šeštos pakopos pirmenybėse).

## Pasiekimai
1931 m. žaidė taurės pusfinalyje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* worldfootball.net
* Transfermarkt
FK Kvik Trondheim

**Trondheim „Kvik“** – Norvegijos futbolo klubas iš Trondheimo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1900 m. Dabar tai mėgėjiško lygio komanda, žaidžianti žemesniuosiuose divizionuose.

## Pasiekimai
1915 m. žaidė taurės pusfinalyje.

## Apranga
; Rungtyniavo tradicine apranga

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Templė

**Templė** – strypas, lynas, naudojamas kam nors įtempti, pritvirtinti. Ji yra templinių ginklų, įvairių konstrukcijų sudedamoji dalis. 

## Lankų templės

Šaunamasis lankas veikia kaip spyruoklės ir stygos mechanizmas, kuriame templė, atlikdama stygos vaidmenį, turi atlaikyti didelį krūvį. Įtempiant templę, lenkiamame lanke sukaupiama potencinė energija. Atleidus templę, ši energija virsta kinetine energija. Išlaisvinta spyruoklės principu veikiančio lanko energija, jai stengiantis grįžti į ramybės būseną, perduodama į templę, kuri šią energiją perduoda išsviedžiamai strėlei. 

Tradicinės senųjų lankų templės gaminamos iš suvytų kanapinių virvių, sausgyslių, šilko, odos. Šiuolaikiniams lankams naudojamos templės iš atsparių sintetinių medžiagų. Priklausomai nuo lanko stiprumo ir jo konstrukcijos, templės parenkamos atitinkamo ilgio, sudarytos iš įvairaus skaičiaus gijų.

## Kitos naudojimo sritys

Templės, kai jų neveikia gniuždymo jėgos, gali būti įrengiamos statybos objektuose, pakabinamose konstrukcijose, jomis tvirtinamos erdvinių ryšių sistemos. Jų pagalba tvirtinami balkonai ir stogeliai (atsisakant kolonų krūviui laikyti), vantiniai tiltai, erdviniai fasadai. Templių naudojimu paremtos gelžbetonio konstrukcijų įtempto armavimo technologijos, kai konstrukcijos armuojamos įtemptais aukšto atsparumo plieno lynais ir strypais, vantų ir templių sistemomis. Metalinės templės tvirtinamos prie inkaro, įtempiamos sąvaržos pasukimu, nenaudojant papildomos įrangos. Plieninę betono armatūrą bandoma pakeisti templėmis iš stiklo pluošto.

## Šaltiniai
Bergens FK

**„Bergens Fotboldklub“** – Norvegijos futbolo klubas iš Bergeno.

## Istorija
Klubas įkurtas 1899 m. Nustojo gyvuoti 1912 m. Buvo pirmasis Bergeno futbolo klubas. 

Nuo 1886 m. futbolas buvo retkarčiais vykdoma veikla, o klubą 1899 m. įkūrė jauni žmonės, besidomėję sportu, ypač futbolu. Iki 1908 m. buvo vienintelis miesto futbolo klubas, tad daugiausiai rungtyniavo prieš Bergeno mokyklų komandas. 

Nuo 1905 m. tarp Bergeno FK ir Stavangerio klubų „Vidar“ bei „Stavanger IF“ buvo žaidžiami reguliarūs trijų komandų turnyrai dėl „Tryggve Gran“ įsteigtos taurės.

1908 m. perbėgėliai iš Bergens FK įkūrė atskirą „Sportsklubben Brann“ įkūrė, o tuo metu Bergene atsirado keletas kitų klubų.

1911 m. buvo įkurtas Bergen Fotballkrets, o Bergens FK laimėjo pirmąjį rajono čempionatą. Tai leido klubui dalyvauti Norvegijos čempionate, kur ketvirtfinalyje įveikė „Stavanger IF“, bet pusfinalyje kovojo prieš „Urædd“ ir patyrė triuškinantį pralaimėjimą 3-10.

1911 m. rudenį Norvegijos futbolo asociacija Bergens FK skyrė 500 kronų baudą. Klubas atsisakė sutikti su bauda ir nutraukė savo veiklą. Vėliau keli nariai prisijungė prie „Brann“, o kiti – prie Bergens Sportsklubb, kuris buvo išformuotas 1916 m.

## Pasiekimai
1911 m. žaidė taurės pusfinalyje.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė (Visas archyvas)
* RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
* RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
Stavanger IF

**„Stavanger Idrettsforening“** – Norvegijos futbolo klubas iš Stavangeryje.

## Istorija
Klubas įkurtas 1905 m. Dabar tai mėgėjiško lygio komanda, žaidžianti žemesniuosiuose divizionuose.

## Pasiekimai
1930 m. žaidė Norvegijos futbolo taurės pusfinalyje.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė (Visas archyvas)
* RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
* RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
Kareivonių piliakalnis

**Kareivonių piliakalnis**, *Girelės piliakalnis, Kareivonių kalnas* – piliakalnis Elektrėnų savivaldybėje, į vakarus nuo Kareivonių gyvenvietės, Kietaviškių seniūnijoje. 

Šis piliakalnis dar nėra plačiau tyrinėtas, jo archeologinė vertė nenustatyta.

Tai vietinės reikšmės paminklas. Piliakalnis yra ovalo formos, apie 100 m. ilgio ir 21 m. pločio. Pylimų ir griovių nėra. Jis apaugęs ąžuolais, lazdynais ir kitokiais krūmais. Rytinėje piliakalnio dalyje yra aikštelė, kurios pakraščiai apaugę ąžuolais. Senos gyvenvietės likučių neaptikta. 

Šalia piliakalnio buvo aptikti žmonių gyvenimo pėdsakai. Tai epipaleolito – mezolito pradžios (8-7 tūkstantmečiai pr. m. e.) gyvenvietė. Rasti titnaginiai dirbiniai: gremžtukai, rėžtukai, skeltės bei nuoskalos, aptikta akmeninių kirvių. Didelė dirbinių koncentracija vienoje vietoje leidžia teigti, kad piliakalnio teritorijoje gyventa naujajame žalvario amžiuje iki geležies amžiaus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Elektrėnų savivaldybės piliakalniai
Rauno Aaltonen

**Rauno August Aaltonen** (g. 1938 m. sausio 7 d.) dar žinomas kaip „Ralio profesorius“ – Suomijos profesionalus ralio lenktynininkas, kuris dalyvavo Pasaulio ralio čempionate XX a. 7-ajame dešimtmetyje.

## Karjera
Prieš pasaulio ralio čempionatą lenktynininkas dalyvavo Europos ralio čempionate, kurį laimėjo 1965 m. su šturmanu Tony Ambrose. Jis taip pat nugalėjo 1961 m. bei 1965 m. Suomijos ralio čempionatą. 1966 m. jis bendradarbiavo su lenktynininku Bob Holden Australijoje, kad laimėtų premjerines turistinių automobilių lenktynes „Gallaher 500“ su Mini Cooper S automobiliu.

## Karjeros rezultatai

### Bathurst 500/1000 rezultatai

## Galerija

File:Rauno Aaltonen - 1965 Rally Finland.jpg|R. Aaltonen 1965 m. 1000 ežerų ralyje
File:Mäkinen and Aaltonen - 1965 Rally Finland.jpg|R. Aaltonen už Timo Mäkinen 1000 ežerų ralyje
File:Rauno Aaltonen - 1965 Rally Finland 2.jpg|R. Aaltonen su šturmanu Anssi Järvi
File:2006FOS BMW2002tiRally.jpg|BMW 2002tii
File:Rauno Aaltonen.JPG|R. Aaltonen 2008 metais


## Šaltiniai
Découvertes Gallimard

**Découvertes Gallimard** (pažodž. „Atradimai Gallimard“; ) – enciklopedinių knygų serija, sukurta Pierre Marchand ir išleista leidyklos „Éditions Gallimard“. Pirmą kartą pasirodė 1986 m. lapkričio mėn. Gausiai iliustruota serija orientuota į archeologiją, istoriją, kultūrą, meną, mokslą, religiją nuo senovės iki dabarties.

Pirmasis tomas *À la recherche de l’Égypte oubliée* (Lietuviškas leidimas: *Užmiršto Egipto beieškant*) yra apie Senovės Egiptą. Serija tapo labai sėkminga, įvairūs tomai buvo išversti į daugiau nei 20 kalbų. Šiuo metu yra daugiau nei 700 knygų, kurias parašė daugiau kaip 500 autorių. „Baltos lankos“ paskelbė keletą tomų serijoje „Atradimai“ Lietuvoje.

## Knygų sąrašas
Serijos „Atradimai Baltos lankos“ knygų sąrašas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*
Sampsono tiltas

**Sampsono tiltas** () – varstomasis metalinis septynių angų tiltas per Didžiąją Nevką Sankt Peterburge, jungiantis Nevos upės dešinį krantą su su Petrogrado sala (miesto Vyborgo rajoną su Petrogrado rajonu). XIX amžiuje čia buvęs tiltas vadintas Vyborgo, 1918–1993 m. – Laisvės () tiltu.

1955–1958 m. pagal architekto L. Noskovo projektą pastatytas 7-ių angų tiltas su dviem pakeliamais sparnais centre. Penkios angos – metalinės, Gelžbetoninės tilto atramos apdailintos granito plokštėmis.

Važiuojamoje dalyje gelžbetoninės plokštės padengtos asfaltbetoniu, šaligatviai – asfaltuoti. Šaligatvis nuo važiuojamosios dalies atskirtas granito bordiūrais, o pakeliamoje angoje – metaliniais. Tilto turėklai – iš ketaus, kaip ir apšvietimo stulpai, turintys po tris šviestuvus.

Tilto ilgis – 214,8 m, plotis – 27 m, šaligatviai abiejose pusėse – 3 m pločio, tramvajaus juosta – 7 metrai.

Nuo tilto atsiveria gražus vaizdas į Kutuzovo krantinę, kreiserį „Aurora“ bei Nachimoviečių mokyklą.

## Nuorodos
* Сампсониевский мост
FK Spring

**Kristianijos (Oslo) „Spring“** – Norvegijos futbolo klubas iš Oslo. Tuo metu Oslas vadinosi Kristianija.

## Istorija
Klubas įkurtas 1887 m. Buvo vienas iš pirmųjų futbolo klubų Norvegijoje. 

Dalyvavo pirmame futbolo taurės turnyre (1902 m.). Pusfinalyje pralaimėjo būsimiems turnyro nugalėtojams SK Grane.

1902 metų rugsėjo mėn. klubas išformuotas.

## Pasiekimai
1902 m. dalyvavo futbolo taurės turnyre.

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė (Visas archyvas)
* RSSSF duomenų bazė (Čempionai ir sezonai)
* RSSSF duomenų bazė (Taurės turnyrai)
Eidsvold IF

**Eidsvolio „Spring“** –Norvegijos futbolo klubas  iš Eidsvolio, Akešhiuso fiulkės. Sporto klubas turi futbolo ir rankinio komandas.

## Istorija
Klubas įkurtas 1903 m. liepos 15 d. Po Antrojo pasaulinio karo sumažėjęs susidomėjimas lėmė, kad „Eidsvold IF“ ir „Bøn“ susijungė ir įkurtas „IL Vito“. Šis klubas gyvavo 20 metų, o 1969 m. „Vito“ buvo išformuotas.

„Eidsvold IF“ perėmė futbolo komandos vietą 4-ajame divizione.

2015 m. dalyvavo ketvirtojo diviziono kovose.

2022 m. gegužės 22 d. Norvegijos futbolo taurės turnyro pirmojo etapo rungtynėse patyrė triuškinantį pralaimėjimą prieš Lillestrøm. Susitikimas baigėsi varžovų pergale rezultatu 7-0. Varžovai rungtyniavo Eliteserie (I), o Eidsvold – penktoje pakopoje.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Papilių tvenkinys

**Papilių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2,5 km į pietvakarius nuo Obelių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Akmenės intako A-2 intakas, Kriaunos upės baseinas) 2,9 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,5 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 127,3 m. Krantai aukštoki. Aplinkui plyti dirbami laukai ir įsikūręs Papilių kaimas.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Eidsvolis

**Eidsvolis** (), arba **Siundetas** (*Sundet*) – gyvenvietė Norvegijos pietryčiuose, Akešhiuso fiulkėje, Eidsvolio savivaldybės administracinis centras. Įsikūrusi fiulkės šiaurinėje dalyje, abipus Vormos, apie 55 km į šiaurės rytus nuo Oslo. Keliai į Oslą, Hamarą, Ornesą, Sandą, geležinkeliai į Oslą ir Hamarą. Veikia Eidsvolio geležinkelio stotis.

Vietovė pradėta apgyvendinti vikingų laikais, kai iškirtus mišką čia įsikūrė pirmieji naujakuriai. Gyvenvietė išaugo prie perkėlos per Vormą.

## Šaltiniai
Nezabitauskis

* Adolfas Nezabitauskis – pedagogas, žurnalistas, istorikas;
* Kajetonas Nezabitauskis – žemaičių lietuviškojo sąjūdžio veikėjas, bibliografas.
* Liudas Nezabitauskis – teisininkas, žurnalistas, tautosakininkas.
Petkūnų tvenkinys

**Petkūnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 1 km į pietvakarius nuo Kamajų miestelio, prie buvusio Petkūnų kaimo. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Jaros-Šetekšnos intakas) 2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,47 km, plotis – iki 0,23 km. Yra nedidelė salelė. Skersai kertantis kelias tvenkinį dalija į 2 dalis. Altitudė 108,3 m. Krantai žemi. Rytiniame krante stūkso miškelis. Aplinkui plyti dirbami laukai ir įsikūręs Mieliūnų kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1969 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Laukagalių tvenkinys

**Laukagalių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2 km į pietus nuo Kamajų miestelio. Sudarytas užtvenkus Uosijos upę (Jaros-Šetekšnos intakas) 0,46 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,6 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 115,3 m. Krantai žemi, užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinė tvenkinio dalis ištisai užžėlusi vandens augalais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Įsikūrę šie kaimai: Čepeliškė, Laukagaliai, Nemeniūnai, Kariūnai. Vakarine pakrante eina kelias . Šiaurrytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1974 metais.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Raikėnų tvenkinys

**Raikėnų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Pandėlio miesto. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Lakštutės intakas, Apaščios upės baseinas) 0,23 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,38 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 81,8 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais, į pietus stūkso miškelis. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į šiaurės vakarus įsikūręs Raikėnų kaimas. Šiauriau tvenkinio eina kelias .

## Šaltiniai
Islandijos futbolas 2012 m.

**[[Islandija|Islandijos]] futbolo varžybos [[2012]] m.**
*  prasidėjo 2012 m. gegužės 6 d., baigėsi 2012 m. rugsėjo 29 d.;
* s turnyras prasidėjo 2012 m. gegužės 15 d., finalas įvyko 2012 m. rugpjūčio 18 d.;
* s turnyras prasidėjo 2012 m. vasario 16 d., finalas įvyko 2012 m. balandžio 28 d.

## 2012 m. Úrvalsdeild
* **Úrvalsdeild karla** arba **Pepsi-deild karla** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 12 komandų. 
*  FH Hafnarfjörður tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

## 2012 m. 1. deild karla
* **1. deild karla** – antros pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 12 komandų.
### Galutinė lentelė
* Nugalėtojais tapo Þór Akureyri. Jie iškopė į elito divizioną.
* UMF Víkingur liko antroje vietoje, bet iškopė į elito divizioną.

## 2012 m. [[Islandijos futbolo taurė]]
* **[[Islandijos futbolo sistema|Islandijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Islandijoje. Vyksta kasmet nuo 1960 m.
* **s turnyras** prasidėjo 2012 m. gegužės 15 d., finalas įvyko 2012 m. rugpjūčio 18 d.;
* KR Reykjavík finale nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir tapo taurės savininkais.

### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

## 2012 m. [[Islandijos futbolo lygos taurė|Lygos taurė]]
* **2012 m. [[Islandijos futbolo lygos taurė]]**, tai buvo 17-asis priešsezoninis turnyras.
* s turnyras prasidėjo 2012 m. vasario 16 d., finalas įvyko 2012 m. balandžio 28 d.
* 24 komandos buvo suskirstytos į tris grupes ir kovojo dėl Lygos taurės.
* KR Reykjavik finale nugalėjo varžovus 1-0 ir iškovojo Lygos taurę.

### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Finalo rungtynės
----

----

## Išnašos

## Nuorodos
* Ksi.is svetainė 
* RSSSF duomenų bazė
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
Tabariškių dvaras

**Tabariškių dvaras** – dvaras, esantis Tabariškėse, Turgelių seniūnijoje, Šalčininkų rajono savivaldybėje. Dvaro sodybos fragmentai – rytiniame pakraštyje: kumetyno, svirno liekanos.

## Istorija
Pirmą kartą dvaras minimas XVI a.. XVII a. pab. jį nusipirko Abdank herbo bajoras Jeronimas Skarbek–Važinskis (*Hieronim Skarbek–Ważyński*). LDK raštininkas Mykolas Skarbek–Važinskis įkurdino čia karmelitus vienuolius, 1770 m. pastatė medinę Šv. arkangelo Mykolo bažnyčią. Ji perstatyta 1870 m. Tai viena įdomesnių Lietuvos medinių barokinių bažnyčių. Bebokštė, pagrindiniame fasade akcentuotas aukštas lankstyto silueto frontonas, kuris ir suteikia bažnyčiai barokinę išvaizdą. Barokas ypač ryškus bažnyčios interjere. Puošnus didysis altorius su angelų skulptūromis ir karmelitams artimu Švc. Mergelės Marijos Škaplerienės paveikslu (XVIII a.). Bažnyčioje yra daugiau senų, vertingų paveikslų. Vertingiausias iš tapybos darbų – Kristaus atvaizdas su nendre. Bažnyčioje galima pamatyti šventovės fundatoriaus Mykolo Skarbek–Važinskio (mirė 1774 m.) portretą. Mirė bevaikis. Tabariškių dvarą užrašė sūnėnui Antanui Važinskiui, kuris taip pat neturėjo vaikų. Bažnyčioje yra Antano Važinskio (mirė 1832 m.) ir jo žmonos Barboros Važinskienės (mirė 1830 m.) memorialinės lentos iš marmuro. Po A. Važinskio mirties dvarą valdė jo brolis Ignotas Važinskis, turtingiausias giminėje. Jis, arba jo sūnus Martynas, apie 1815 m. pastatė dvaro rūmus, kurie iš toli švietė keturių kolonų portiku – buvo klasicistiniai. Šalia stovėjo oficina, atokiau – labai didelė klėtis su kolonomis.

XIX a. Tabariškių dvare lankėsi Vladislovas Sirokomlė, kuris kasinėjo pilkapius, buvusius netoliese, prie Merkio upės. Paskutiniu Tabariškių valdytoju buvo Juozapas Skarbek–Važinskis (1879-1930).

Dvaras nukentėjo dar per pirmąjį pasaulinį karą, sunyko po antrojo pasaulinio karo. XX a. 7-ame dešimtmetyje sugriuvus Merkio upės užtvankai, nuseko didelis dvaro tvenkinys su pylimais.

## Dvaro nuotraukos iki Antrojo pasaulinio karo

Tabaryški, Važynski. Табарышкі, Важынскі (1913).jpg|
Tabaryški, Važynski. Табарышкі, Важынскі (1919-39) (3).jpg|
Tabaryški, Važynski. Табарышкі, Важынскі (1919-39) (2).jpg| 
Tabaryški, Važynski. Табарышкі, Важынскі (J. Bułhak, 1930).jpg|


## Tabariškių dvaro svirnas
Išlikęs dvaro svirnas (past. XIX a. I pus.) – stačiakampio tūrio, dviejų aukštų, priekiniame fasade per abu aukštus – atviros galerijos, kokybiškai pastatytas, puošni priesvirnio apdaila, daug gražių autentiškų detalių. Svirnas naudojamas, bet neprižiūrimas ir sparčiai nyksta.

Tabarikių dvaro svirnas1.jpg|
Tabarikių dvaro svirnas2.jpg|
Tabarikių dvaro svirnas3.jpg| 
Tabarikių dvaro svirnas4.jpg| 
Tabarikių dvaro svirnas5.jpg|


## Šaltiniai
Europos šaudymo iš lanko čempionatas

**Europos šaudymo iš lanko čempionatas** – Europos šaudymo iš lanko varžybos, kurias organizuoja Tarptautinė šaudymo iš lanko federacija (FITA). Čempionatai vyksta kas dveji metai, pradedant 1968 m.

## Čempionatų duomenys

### Lauko čempionatai

### Uždarų patalpų čempionatai

## Nuorodos

* Nugalėtojai
* EMAU
Kurkliečių III tvenkinys (12250027)

**Kurkliečių III tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 10 km į pietryčius nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Biržupio upę (Sartų ežero intakas) 7,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,21 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 128 m. Krantai neaukšti, daugiausia apaugę medžiais. Pasroviui už 25 m telkšo didesnis Kurkliečių II tvenkinys. Šiaurinis krantas užpelkėjęs. Aplinkui stūkso Stačiaragio miškas, išskyrus dalį vakarinės pakrantės, kurioje įsikūręs Kurkliečių kaimas. Tvenkinio užtvanka eina kelias Nr.3633 (Kurkliečiai – Bagdoniškis – Buniuškiai).

## Šaltiniai
Ilgasis lankas

**Ilgasis lankas** – viduramžių lankų tipas. Ilgieji lankai išsiskiria savo dydžiu nes lanko ilgis dažniausiai yra toks pats ar net didesnis negu šaulio.

## Istorija
lgieji lankai paplito XIII a. Toks lankas turėjo apie 100 – 120 svarų tempimo jėgą. Kildinamas iš pietų Velso. Istoriniuose šaltiniuose minimas apie 1150 m.

1298 m. Falkirko mūšis buvo pirmasis, kuriame plačiai naudoti ilgieji lankai. Visoje Anglijoje ilgieji lankai naudoti kaip pagrindiniai kovos ginklai iki XVI a., o kai kuriuose mūšiuose lankininkai su ilgaisiais lankais sudarydavo iki 85 % kareivių. Tipinis atstumas iki taikinio buvo 220 jardų nes iš tokio atstumo strėlė galėjo pramušti šarvus. Įgudę šauliai galėjo paleisti nuo 8 iki 10 gerai nutaikytų strėlių per minutę. Tuo metu Anglijoje visi vyrai nuo 12 iki 65 metų buvo įstatymais įpareigoti treniruotis šaudyti iš lanko.

Ilgieji lankai buvo daugiausiai gaminami iš kukmedžio, bet šiais laikais gaminami ir iš kitokios medienos.

Ilgieji lankai nesuteikia strėlei tiek energijos, kiek kitų tipų lankai, dėl to jie buvo daromi stipresni. Viduramžiais, lankų tempimo jėgos siekdavo iki 150 svarų, bet šiandien ilgieji lankai retai viršija 50 svarų. Jie yra mažiau taiklūs ir jais sunkiau šaudyti nei moderniais lankais.

## Varžybos
Tarpautinė šaudymo iš lanko federacija pripažįsta ilgųjų lankų naudojimą sportinėse varžybose. Ilgieji lankai naudojami 3D šaudymo iš lanko pasaulio čempionatuose.

## Šaltiniai
Kurkliečių II tvenkinys

**Kurkliečių II tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 10 km į pietryčius nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Biržupio upę (Sartų ežero intakas) 6,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,42 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 125,9 m. Priešsroviui už 25 m telkšo Kurkliečių III tvenkinys, pasroviui už 17 m – Kurkliečių I tvenkinys. Tvenkinio krantai daugiausia aukštoki, apaugę medžiais ir krūmynais. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Kurkliečių kaimas, plyti dirbami laukai,  rytinėje – Rukelių kaimas, plyti pievos, auga miškeliai. Šiaurine pakrante eina kelias Nr.3633 (Kurkliečiai – Bagdoniškis – Buniuškiai).

## Šaltiniai
Lenktas lankas

**Lenktas lankas** arba **olimpinis lankas** – modernių lankų tipas. Labiausiai paplitusių lankų grupė sportiniame šaudyme iš lanko.

## Istorija
Pirmykščiai lenkti lankai buvo plačiai paplitę antikos tautų - persų, dakų, kumanų, graikų, hiksų, hunų ir kitų.

1972 m. lenkti lankai pradėti naudoti Šaudymo iš lanko olimpinių žaidynių varžybose.

## Bruožai
Lyginant su paprastu ilguoju lanku, lenktojo lanko viršūnės yra išlenktos tolyn nuo lankininko, kai lanko templė nėra uždėta. Šio tipo lankai turi savyje daugiau energijos lyginant su tiesių šakų lankais ir dėl to daugiau jos suteikia strėlei.

Lenktųjų lankų šakos taip pat labiau apkrauna lanko konstrukciją ir todėl jie gali sukelti didelį garsą kai jais yra šaunama.Lankų šakos paprastai būna pagamintos iš stiklo pluošto, anglies pluošto ir medienos sluoksnių ant anglies putų arba medienos šerdies. Anglies pluošto šakos įprastai strėles paleis didesniu greičiu, lyginant su tokios pat tempimo jėgos medinėmis šakomis. Lanko rankena paprastai yra daroma atskira nuo šakų, ir gaminama iš aliuminio arba magnio lydinių.

## Varžybos
Lenktasis lankas yra vienintelis lankų tipas leidžiamas Olimpinėse žaidynėse.

## Šaltiniai
Kurkliečių I tvenkinys (12250029)

**Kurkliečių I tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 11 km į pietryčius nuo Rokiškio. Sudarytas užtvenkus Biržupio upę (Sartų ežero intakas) 6,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,4 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 123,8 m. Krantai aukštoki, ypač vakarinis. Aplinkui plyti pievos, krūmynai. Priešsroviui už 17 m telkšo Kurkliečių II tvenkinys. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Kurkliečių kaimas, rytinėje – Rukelių kaimas.

## Šaltiniai