open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
E40

**Europos kelias E40** – ilgiausias Europos kelių tinklo kelias, jungiantis 10 šalių. Ilgis daugiau nei 8000 km (4971 mylia). Prasideda Kalė mieste Prancūzijoje, tęsiasi vakarų–rytų kryptimi per Belgiją, Vokietiją, Lenkiją, Ukrainą, Rusiją, Kazachiją, Uzbekiją, Turkmėniją ir Kirgiziją ir baigiasi Kazachijos mieste Rideryje, netoli Kinijos sienos. Nuo Kalė iki Lenkijos–Ukrainos sienos kelio maršrutas eina vien automagistralėmis. Nuo 2014 m. Rytų Ukrainoje kelias kerta fronto liniją.

## Šaltiniai
Penkialapis balamedis

**Penkialapis balamedis** (*Tabebuia impetiginosa*, ) – bignonijinių (*Bignoniaceae*) šeimos lapus metanti medžių rūšis. Paplitusi nuo Meksikos šiaurėje iki Argentinos pietuose. Plačiai paplitęs Čiako regione.

Užauga 30 m aukščio. Kamienas aukštas, bešakis, išsšakoja tik pačioje viršūnėje. Lapai priešiniai, elipsiški, auga ant 2-3 cm ilgio lapkočių. Mediena tvirta, joje gausu tanino. Žiedai susitelkę rausvuose žiedynuose, gausiai žydinčiuose liepos-rugsėjo mėnesiais.
Euro 2008/B grupė

**[[Euro 2008|2008 m. Europos futbolo čempionato]]** B grupės varžybos.

## Turnyrinė padėtis

## Varžybų statistika

### Austrija – Kroatija

### Vokietija – Lenkija

### Kroatija – Vokietija

### Austrija – Lenkija

### Lenkija – Kroatija

### Austrija – Vokietija

## Išnašos
CONCACAF

**CONCACAF** – Šiaurės, Centrinės Amerikos ir Karibų asociacijų futbolo konfederacija. Viena iš šešių žemyninių FIFA konfederacijų.

Konfederacija suformuota 1961 m., susijungus dviem regioninėms futbolo organizacijoms: **CCCF** *(Centrinės Amerikos ir Karibų futbolo konfederacija)* ir **NAFC** *(Šiaurės Amerikos futbolo konfederacija)*. Iš viso yra keturiasdešimt CONCACAF narių.

## [[Šiaurės Amerika]] [[Pasaulio futbolo čempionatas|pasaulio futbolo čempionate]]

CONCACAF zonos komandos, dalyvavusios pasaulio futbolo čempionatuose:

*  (18): 1930, 1950, 1954, 1958, 1962, 1966, 1970, 1978, 1986, 1994, 1998, 2002, 2006, 2010, 2014, 2018, 2022, 2026
*  (12): 1930, 1934, 1950, 1990, 1994, 1998, 2002, 2006, 2010, 2014, 2022, 2026
*  (6): 1990, 2002, 2006, 2014, 2018, 2022
*  (3): 1982, 2010, 2014
*  (3): 1986, 2022, 2026
*  (2): 1970, 1986
*  (2): 1974, 2026
*  (2): 2018, 2026
*  (1): 1938
*  (1): 1998
*  (1): 2006
*  (1): 2026

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Išilginė banga

**Išilginė banga** – banga, kurioje fizikinio dydžio pokyčiai vyksta išilgai bangos sklidimo krypties. Jei kalbama apie terpėje sklindančią bangą, išilginėje bangoje terpės dalelės juda ta pačia kryptimi kaip ir banga. Mechanikoje išilginės bangos taip pat yra vadinamos **slėgio bangomis**. Geriausias išilginės bangos pavyzdys yra garso bangos.
Demostenas

**Demostenas** (gr. *Δημοσθένης, Dēmosthénēs;* 384 – 322 m. pr. m. e.) – svarbus senovės Atėnų politikas ir oratorius.

Demostenas mokėsi retorikos studijuodamas praeities garsių oratorių kalbas. Pirmą juridinę kalbą jis pasakė 20 metų amžiaus, kai jis sėkmingai bandė iš savo globėjų atgauti palikimo likučius. Kad turėtų iš ko gyventi, jaunuolis pradėjo verstis kalbų rašymu neišmanantiems gražbylystės ar teisės dalykų. Kelios tokios kalbos išliko. Vėliau Demosteną įtraukė politinio gyvenimo sūkuriai. Geriausios ir garsiausios yra prieš Makedonijos karaliaus Filipo agresiją nukreiptos kalbos. Demostenas pasakė aštuonetą tokių kalbų, iš jų labiausiai išgarsėjo vadinamosios Filipikos.

Liko 61 Demosteno kalba. Sofistai dar V a. pr. m. e. Visas oratorių pasakytas kalbas suskirstė į 3 grupes: 1) politines; 2) teismų; 3) progines ir pramogines kalbas. Neturime Demosteno proginių kalbų (pvz., laidotuvių kalbos žuvusiems prie Chaironėjos), liko tik dalis politinių ir teismų kalbų. Iš Demosteno kalbų matyti, jog jis visuomet surinkdavo medžiagą apie svarstomo dalyko aplinkybes, įsigilindavo į jas, tik kai kuriose politinėse kalbose jų nereikėjo smulkiai dėstyti, nes žmonėms situacija buvo aiški, ir oratorius daugiau dėmesio skirti galėjo įrodinėjimui. Savo politiniams teiginiams pagrįsti argumentus Demostenas semiasi iš poetų, kalbančių apie garbę, laisvę, tėvynės gynimą, mini Periklio veiklą, primena Maratono ir kitus mūšius su persais, pasitelkia patarlėmis išsakytą liaudies išmintį.

Demostenas paprastai laikosi tokių principų: įžangoje nurodo svarbiausius aptarsimus klausimus. Dėstyme kiekvieną klausimą ar teiginį iš pradžių apibūdina bendrais žodžiais, o paskui kalba smulkiau. Kalbos pabaigoje jis reziumuoja įrodymus, dar kartą kreipiasi į eklesiją, prašydamas pritarti jo siūlymams. Demostenas atidžiai apgalvodavo kalbų žodinę išraišką. Jo kalbose nėra naujadarų, pasenusių žodžių ar barbarizmų. Jis kalbėjo švaria, gryna Atikos kalba. Teismo kalbose vietomis šmėkšteli šnekamosios kalbos elementų, ten, kur jie stilistiškai reikalingi ir pateisinami. Politinės Demosteno kalbos yra rūsčios, rimtos, pakilios ir patetiškos, tačiau jose nerasime įmantrumo, puošnumo ar išpūstumo.
Lisijas

**Lisijas** (; 445 – 380 m. pr. m. e.) – Senovės Graikijos retorius, garsiausias kalbų kitiems rašytojas V a. pr. m. e.

Liko 23 pilnos kalbos ir 11 kalbų fragmentai. Lisijas ne tik puikiai išmanė juridinius dalykus, bet ir mokėjo parodyti kliento intelektą, charakterio bruožus, socialinę padėtį. Lisijas kūrė nepatyrusio, nesilankančio teismuose, pirmą sykį kalbančio bei improvizuojančio žmogaus įspūdį. Jo kalba taisyklinga, nėra archaizmų, naujadarų, neįprastų konstrukcijų, perkeltinės reikšmės žodžiai vartojami retai. Tekstuose nerasime nereikalingų dalykų, vaizdai gyvi, kalbantis žmogus atpasakoja veikiančiųjų asmenų dialogus. Iš Lisijo mokėsi daugelis graikų, o vėliau ir romėnų rašytojų bei oratorių.
Skersinė banga

**Skersinė banga** – banga, kurioje fizikinio dydžio pokyčiai vyksta statmenai bangos sklidimo krypčiai. Pavyzdžiui, jei skersinė banga juda teigiama *x*-ašies kryptimi, svyravimai joje vyksta *yz*-plokštumoje. Stygos arba membranos svyravimas būtų paprasčiausi mechanikos pavyzdžiai.

Šviesos bangos yra skersinės bangos, sudarytos iš surištų elektrinio lauko **E** ir magnetinio lauko **M** laukų, svyruojančių tarpusavyje statmenomis kryptimis, ir sklindančios statmena **E** ir **M** vektoriams kryptimi.
Statmuo

Geometrijoje dvi tiesės arba plokštumos (arba tiesė ir plokštuma) yra vadinamos **statmenomis** (arba **ortogonaliomis**) viena kitos atžvilgiu, jei jos sudaro lygius tarpusavyje šalia esančius 90 laipsnių kampus. Tokiu būdu situacijoje, pavaizduotoje paveiksliuke, spindulys AB yra **statmenas** tiesei CD taške B, tai žymima: \overline{AB}\bot\overline{CD}.

## Statmuo tiesei
Statmuo duotajai tiesei yra jai statmenos tiesės atkarpa, kurios galas yra tų tiesių susikirtimo taškas.

## Statmuo plokštumai
**Statmeniu plokštumai**, išvestu iš kurio nors taško, vadinama atkarpa, jungianti tą tašką su plokštumos tašku ir esanti plokštumai statmenoje tiesėje, o tos atkarpos galas, esantis plokštumoje vadinamas **statmens pagrindu**. Tiesė, kuri kerta plokštumą ir nėra jai statmena vadinamą *pasviroji plokštumai*.

Tiesės statmenumo plokštumai požymis: jeigu tiesė yra statmena dviem plokštumos susikertančioms tiesėms, tai ji statmena pačiai plokštumai.

## Trijų statmenų teorema
**Trijų statmenų teorema**: plokštumoje esanti tiesė yra statmena pasvirajai tada ir tik tada, kai ta tiesė yra statmena pasvirosios projekcijai.

## Ryšys su lygiagretumu
Euklidinėje geometrijoje bet kurios dvi tiesės, statmenos trečiajai, yra lygiagrečios. Panašiai, jeigu tiesė yra statmena kitai tiesei, tada ji yra statmena bet kuriai tiesei, lygiagrečiai tai kitai tiesei.

## Analizinėje geometrijoje
Dekarto koordinačių sistemoje, bet kurios dvi tiesės plokštumoje xy gali būti aprašomos lygtimis:
: ax + by + e = 0 ir cx + dy + f = 0.

Jos yra statmenos, tada ir tik tada, kai ac + bd = 0.

## Šaltiniai
Menandras

**Menandras** – vienas žymiausių naujosios antikinės komedijos autorių. Būtent atėnietis Menandras (343–291 m. pr. m. e.), kurio veikalų išliko daugiausiai, įvedė buitinę tematiką: santykiai tarp vaikų ir tėvų, karių, vergų ir ponų. Įdomesni jo tipažai: gudrus vergas, karys pagyrūnas.
Nors tuo metu laikai buvo neramūs, Menandro komedijose konkretūs politiniai įvykiai nėra vaizduojami. Dramaturgas išreiškia naujosios helenizmo epochos nuostatas. Kaip viena aukščiausiųjų įvardijama dorybė.

Teigiama, jog kaip tik humanizmo idėja ir yra Menandrui svarbiausia. Galima pastebėti, jog kartais jo komedijose vyrauja ne komiškasis, o melodraminis pradas. Štai komedijoje „Nukirptoji“ vyrauja moralinė problematika, sutirštinami neigiami reiškiniai, tačiau pabaiga laiminga. Be to, išlikusiose Menandro komedijose (pvz., „Bambeklis“) dažnas yra meilės motyvas, kuriam kartais priešpastatomas neapykantos jausmas.
Vytautas Sinkevičius (1951)

**Vytautas Sinkevičius** (g. 1951 m. gruodžio 7 d. Bagdanonių kaime, Trakų rajone) – teisininkas, teisėtyrininkas konstitucionalistas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius.

## Biografija
1975 m. baigė vientisąsias teisės studijas Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete ir jame dėstė. 2001 m. lapkričio 30 d. VU Teisės fakultete apgynė disertaciją „Lietuvos Respublikos pilietybės teisinis reguliavimas 1918-2001 metais: raida ir dabartinio teisinio reguliavimo problemos“ (doktorantūros komiteto pirmininkas, darbo vadovas – profesorius Mindaugas Maksimaitis). Socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.

Nuo 1975 m. VU Teisės fakulteto Valstybinės teisės katedros dėstytojas, nuo 1981 m. leidyklos „Mintis“ Teisinės literatūros redakcijos vedėjas. Nuo 1981 m. iki 1990 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo tarnautojas: 1981–1983 m. dirbo LTSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo skyriaus vyr. referentu; 1983–1985 m. -
Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Pirmininko pavaduotojo padėjėjas, 1985–1989 m. – Pirmininko padėjėjas. Nuo 1989 m. -
Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo Juri dinio skyriaus vedėjo pavaduotojas nuo 1990 m. iki 1999 m. buvo Aukščiausiosios Tarybos - Atkuriamojo Seimo (vėliau Seimo) Juridinio skyriaus (dab. LRSK Teisės departamento) vedėjo pavaduotojas, vėliau – vedėjas, Teisės departamento direktorius.
Buvo Valstybinės derybų su Rusija delegacijos narys. LR Konstitucinio Teismo teisėjas (1999 m. kovo – 2008 m.). Nuo 2010 m. Lietuvos mokslo tarybos narys.

Kelių mokslinių knygų bendraautoris.

Vedęs. Žmona VU docentė. Turi dukrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Profesinis tinklalapis
Pajūriškiai

**Pajūriškiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje prie Jūros upės, 1 km į rytus nuo Bikavėnų, prie kelio . Yra Pajūriškių Šv. Roko koplyčia, Pajūriškių kapinės (koplyčia ir kapinių vartai yra architektūros paminklai). Šiaurinė kaimo dalis yra Šilalės rajone.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vytautas Sinkevičius

**Vytautas [[Sinkevičius]]**:

* Vytautas Sinkevičius (1951) – teisininkas, teisėtyrininkas
* Vytautas Sinkevičius (1959) – politikas
Žemaitijos herbas

**[[Žemaitija|Žemaitijos]] herbas** – raudoname skyde juoda ant užpakalinių kojų stovinti meška su balta grandine ant kaklo.

## Istorija

Istorinėje literatūroje Žemaitijos, arba Žemaitijos Kunigaikštystės, herbo klausimas nepakankamai ištyrinėtas. Ypač neaiškus jo atsiradimo laikas ir kilmė. Manoma, kad Žemaitijos herbo ištakos susijusios su legendine Lietuvos kunigaikščių romėniškosios kilmės teorija. Pagal ją, viena iš Italijos į Lietuvą atsikėlusių giminių buvo vadinama Ursinais ( – meška).

Anksčiausi žinomi Žemaičių herbo pavaizdavimai randami ant Aleksandrui Jogailaičiui gamintos taurės 1492 m., vėliau šis herbas puikuojasi ant auksinės 1548 m. leistos monetos, kur jis įeina į jungtinį Žygimanto Augusto herbą.

Lietuvos valstybės didžiuosiuose antspauduose herbas pavaizduotas tik 1669 m., tai yra Mykolo Kaributo Višnioveckio valdymo laikais.

Remiantis istorine ir ikonografine medžiaga, mažojo ir didžiojo herbų etalonus sukūrė dailininkas Algis Kliševičius. Lietuvos heraldikos komisija juos aprobavo 1994 m. liepos 21 d. (komisijos posėdžio protokolas Nr. 121).


Vaizdas:POL województwo żmudzkie IRP COA.svg|Žemaičių kunigaikštystės herbas (XVI-XVIII a.)
Vaizdas:Księstwo Żmudzkie.JPG|Meška Žemaitijos herbe
Vaizdas:POL gmina Żmudź COA.svg|Žemaitijos herbo motyvas Žmudzės kaimo herbe


## Išnašos

## Nuorodos
* Žemaitijos herbas 
* Pavaizdavimas Žygimanto Augusto jungtiniame herbe
* Alegsandro Jogailaičio taurė
Algis Kliševičius

**Algis Kliševičius** (1950 m. sausio 1 d. Ramoniūnuose, Švenčionių raj. – 2008 m. birželio 6 d. Klaipėdoje) – Lietuvos grafikas, kaligrafas.

## Biografija
1963–1968 m. mokėsi Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinėje meno mokykloje. 1968–1973 m. studijavo grafiką Vilniaus valstybiniame dailės institute (dab. Vilniaus dailės akademija). Grafikos ir šrifto meną dėstė prof. Albertas Gurskas, diplominiam darbui vadovavo prof. A. Kučas.

1972–1974 m. dirbo Vilniaus pedagogikos mokslinio tyrimo instituto vyr. moksliniu bendradarbiu. 1975 m. kartu su taip pat grafikos studijas baigusia žmona Aldona (1946–2004) atvyko į Klaipėdą, čia išaugino tris dukras, nuveikė svarbiausius darbus taikomosios grafikos, knygų grafikos, ekslibriso ir ypač kaligrafijos srityje.

Nuo 1974 m. dėstė VDA Klaipėdos vizualinio dizaino katedroje taikomąją ir kompiuterinę grafiką, 1986 m. suteiktas docento, 2007 m. – profesoriaus laipsnis. 1980 m. tapo Lietuvos dailininkų sąjungos nariu.

Aktyviai dalyvaudamas miesto kultūriniame, dailės gyvenime, ne kartą buvo renkamas į Klaipėdos miesto kultūros ir meno tarybą, 2003 m. jam suteiktas Klaipėdos kultūros magistro vardas, 2005 m. – Lietuvos dailininkų sąjungos Klaipėdos skyriaus apdovanojimas "Jūrų žvaigždė".

A. Kliševičius buvo neeilinė asmenybė, nepaprastai darbštus ir išmintingas žmogus, eruditas. Talentingas kūrėjas, jautrus pedagogas, nenuilstantis kaligrafijos renginių organizatorius. Turėjo retą humoro jausmą ir gilias įžvalgas meno ir gyvenimo srityse. Palaidotas Lėbartų kapinėse.

## Kūryba
Parodose pradėjo dalyvauti tuoj po studijų baigimo 1973 m., rengė ne tik individualias parodas, dalyvavo bendrose parodose, bet buvo daugelio jų, ypač kaligrafijos parodų, iniciatorius ir įgyvendintojas. Jis su užsidegimu pats kūrė kaligrafiją, mokė jos ir skatino kitus. Visos svarbiausios Lietuvos kaligrafijos ir rašto meno parodos jo pastangomis vyko Klaipėdoje, lietuvių kaligrafija buvo pristatyta užsienyje. Inicijavo unikalų šalies mastu tęstinį leidinį "Kaligrafijos sąsiuviniai" ir išleido tris jo numerius.

Daug dirbo knygų grafikos srityje. Jo dirbtuvės lentynose buvo gausu jo apipavidalintų, iliustruotų knygų, bei pačių įvairiausių leidinių – nuo poezijos tomelio iki mokslinio leidinio.

1990 m. kartu su 2 klaipėdiečiais grafikais, šrifto entuziastais M. Petruliu ir L. Skačkauskaite-Kukliene surengė kaligrafijos parodą Vilniaus parodų rūmuose. Tai buvo pirmoji tikra kaligrafijos paroda.

1994 m. liepos 21 d. Lietuvos heraldikos komisija aprobavo A. Kliševičiaus sukurtus mažojo ir didžiojo Žemaitijos herbų etalonus. 1998 aprobavo Valstybės Saugumo Departamento ženklą ir vėliavą.
Noišvanšteinas

**Noišvanšteinas** () – pilis Bavarijoje, Vokietijoje. Ją pastatyti sugalvojo Bavarijos karalius Liudvikas II.

## Istorija
1861 m. į Bavarijos sostą sėdo aštuoniolikmetis Liudvikas II. Netrukus po to Bavarijos Alpėse ant kalvos jis ėmėsi statyti šią nuostabią pilį. Įkvėptas padavimų, taip pat Richardo Vagnerio operų, kurios įkūnija vokiečių legendas, Liudvikas projektavo buveinę su bokštais, smailiais bokšteliais ir net dirbtine ola. Jos vidus dekoruotas ne vienu, bet keliais įmantriais stiklais. Pasakų pilimi valdovas džiaugėsi trumpai - praėjus vos 100 dienų po to, kai į ją įsikraustė, jis paskelbtas negalinčiu valdyti ir iškeldintas į kitą jam priklausančią buveinę, kurioje vėliau mirė.

## Galerija

Image:20050619 130750 Marienbruecke Neuschwanstein.jpg
Image:Musical Theater Neuschwanstein Blick von der Terrasse 2003.jpg
Image:Neuschwanstein castle.jpg
Neuschwanstein, Schwangau, Alemania, 2015-02-15, DD 20.JPG
File:Neuschwanstein 2017.jpg|Noišvanšteinas iš toli
File:Neuschwanstein 2017-2.jpg|Noišvanšteinas


## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* Noišvanšteinas
Pievinė vingiorykštė

**Pievinė vingiorykštė** (*Filipendula vulgaris*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos, vingiorykščių (*Filipendula*) genties augalas. Paplitęs Europoje, vidurio ir šiaurės Azijoje.

Aukštis 30-60 cm. Lapai pražanginiai, smulkūs. Žiedynas baltas, susitelkęs šluotelėje, žydi birželio-liepos mėnesiais. Pievinė vingiorykštė auga sausose pievose, saulėtuose šlaituose.
Šlapynė

**Šlapynė, šlapžemė** – sausumos teritorija, kuri nuolat arba periodiškai būna persunkta drėgme. Šlapynių ekosistemose vyrauja drėgmę mėgstantys augalai, tai yra įvairių gyvūnų rūšių prieglobstis. Šlapynės skirstomos į pelkes, užpelkėjusius miškus, maršas, viržynus, lankas.

Poledynmečiu Šiaurės pusrutulyje susiformavusios pelkės skirstomos į aukštapelkes, tarpines pelkes ir žemapelkes. Be pastarųjų pelkių šaltuose pasaulio regionuose dar išskiriamos pelkės, susidarančios pietvakarių JAV ir tropinės pelkės, susidarančios Malaizijoje, Indonezijoje, tropiniame Pietų Amerikos regione bei Afrikoje. Pastarosios užima mažiau ploto nei mangrovės ar maršos, susidarančios sūraus vandens upių žiotyse, jūrų pakrantėse ar šlapynės, susiformuojančios gėlo vandens upių deltose, estuarijose.

## Ramsaro konvencija

Svarbiausias pasaulio šlapynes saugo Ramsaro konvencija. Pastaroji itin plačiai taiko terminą šlapynė, įskaitant ir egzotiškoms ekosistemoms apibūdinti (mangrovėms ir kt.) Joje taip pat išskiriami Lietuvos klimato zonai būdingi kraštovaizdžiai: bemiškiai durpynai, mišku apaugę durpynai, šlapi miškai, periodiškos gėlavandenės nedurpingos šlapynės, gėlavandenės nedurpingos šlapynės ir ežerai, pastovaus nuotėkio upės ir upeliai, sezoniškai ar periodiškai susidarančio nuotėkio upės ir upeliai, žuvininkystės tvenkiniai, kūdros, dirbtiniai vandens telkiniai ir tvenkiniai, užlieti karjerai, kanalai ir sausinamieji grioviai.

## Lietuvoje

Iki pat XX a. pabaigos šlapios teritorijos dažniausiai buvo vadinamos tiesiog pelkėmis, arba šlapiomis žemėmis. Pelkėmis buvo vadinamos durpinės šlapynės, o šlapiomis žemėmis – dėl nuolatinio arba sezoninio drėgmės pertekliaus žemės ūkiui netinkamos arba mažai tinkamos žemės. Kartais dar buvo skiriamos supelkėjusios žemės – plotai, kuriuos nenusausinus dengia plonesnė kaip 30 cm, o nusausinus – 20 cm durpių danga.

Lietuvoje šiuo metu yra apie 16350 kv. km šlapynėms priskirtinų teritorijų (tai sudaro apie 25 % bendro Lietuvos ploto). Tarp jų 8750 kv. km plotą užima šlapi miškai, 6450 kv. km – durpynai, 1150 kv. km – atviro vandens telkiniai.
 
## Šaltiniai
Baltarusijos futbolo lygos taurė

**Baltarusijos futbolo lygos taurė** (arba ***Federacijos taurė***, ) – vienkartinis Baltarusijos futbolo taurės turnyras, įvykęs nuo 2007 m. Jame dalyvavo 14 aukščiausiosios lygos ir 2-osios pakopos komandos. Baltarusijos futbolo federacija planavo, kad turnyras taps tradiciniu, tačiau turnyras elitinėms komandoms buvo neaktualus, todėl daug jų žaidė rezervinėmis sudėtimis. Po šio sezono lygos taurė jau nebebuvo rengiama.

## Finalai

|-
|  || Naftan Novopolock || FK Vitebsk || 3-0
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Football.by
Patrice Evra

**Patrisas Latyras Evra** (; g. 1981 m. gegužės 15 d.) – buvęs senegaliečių kilmės Prancūzijos futbolininkas, Prancūzijos rinktinės gynėjas.

 rungtyniavo nuo 2004 m. Su rinktine dalyvavo 2008, 2012, 2016 m. Europos futbolo čempionatuose, 2010 ir 2014 m. pasaulio čempionatuose.

## Pasiekimai

; AS Monaco
* Prancūzijos Lygos taurė (2003 m.)
* UEFA Čempionų lyga, 2 vieta (2004 m.)
; Manchester United
* Premier lyga (2007, 2008, 2009 m.)
* Anglijos lygos taurė (2006, 2009 m.)
* Community Shield (2007, 2008 m.)
* UEFA Čempionų lyga (2008 m.)
* FIFA pasaulio klubų čempionato taurė (2008 m.)
;Juventus
* Serie A: 2014–15, 2015–16 m.
* Coppa Italia: 2014–15, 2015–16 m.
* Supercoppa Italiana: 2015 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
William Gallas

**Vilijamas Galasas** (; g. 1977 m. rugpjūčio 17 d.) – futbolininkas, Prancūzijos rinktinės ir Tottenham Hotspur klubo gynėjas.

## Karjera
Vilijamas Galasas baigė Clairefontaine Prancūzijos futbolo akademiją. Futbolininko, kaip profesionalo karjerą pradėjo antroje divizijoje žaidžiančiam SM Caen klube, kuris 1996 m. buvo perkeltas į pirmą diviziją. 1997 m. perėjo į Olympique de Marseille klubą, kuriame žaidė ketverius metus. Debiutavo UEFA Čempionų lygoje. 2001 m. gegužės mėnesį už 6,2 milijonų svarų sterlingų perėjo į Chelsea FC. Su komanda yra laimėjęs FA Premier lygą, Anglijos lygos taurę. 2006 m. gegužę kontraktas baigėsi ir 2006 m. rugsėjį perėjo į Arsenal FC. Su nauja komanda pasirašė ketverių metų sutartį ir 2007 m. rugpjūčio 9 d. tapo Arsenal FC kapitonu. 2010 m. rugpjūčio 22 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Tottenham Hotspur klubu.

Galasas yra žaidęs už Prancūzijos U-18, su kuria laimėjo Europos čempionatą. 1997 m. žaidė FIFA pasaulio jaunimo čempionate už Prancūzijos U-20 rinktine. 2002 m. spalio 12 d. debiutavo prieš Sloveniją. 2006 m. žaidė pasaulio futbolo čempionate. 2011 m. birželio 6 d. nusprendė baigti karjerą nacionalinėje rinktinėje.

## Pasiekimai
**SM Caen**
* 1995–1996 Ligue 2 Čempionato laimėtojai
**Chelsea FC**
* 2004–2005, 2005–2006 FA Premier lyga
* 2005 Anglijos lygos taurė
* 2005 FA Community Shield
**Arsenal FC**

Pirma vieta
* 2007 Emirates taurė
* 2007 Amsterdamo turnyras
Antra vieta
* 2006 Anglijos lygos taurė

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Antonio Cassano

**Antonijas Kasano** (g. 1982 m. liepos 12 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės puolėjas.

## Karjera
2011 m. sausio ] d. pasirašė 3,5 m. trukmės sutartį su AC Milan klubu.

Bario klube pradėjo futbolininko karjerą. Atstovavo jaunimo ekipoms. Pakviestas į pagrindinę komandą, 1999 m. debiutavo Serie A būdamas 17 metų amžiaus.

Vėliau žaidė AS Roma ir Real Madrid.

## Karjera rinktinėje
Nuo 2000 m. rungtyniavo .

Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Pasiekimai
* Italijos supertaurė (2001 m.)
* Ispanijos La Liga (2007 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jan Vennegoor of Hesselink

**Janas Johanesas Venegoras of Heselinkas** (g. 1978 m. lapkričio 7 d.) – buvęs futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Nyderlandų rinktinei.

## Karjera
2010 m. rugpjūčio 30 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Austrijos Rapid Wien klubu. 2011 m. birželio 13 d. abipusiu susitarimu klubas nutraukė sutartį.

2011 m. lapkričio 3 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Olandijos PSV Eindhoven klubu.

## Rinktinė
 žaidė nuo 2000 m. 

Su rinktine dalyvavo 2006 m. pasaulio ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Bogdan Lobonţ

**Bogdanas Loboncas** (g. 1978 m. sausio 18 d.) – futbolininkas, Rumunijos rinktinės ir AS Roma klubo vartininkas.

 žaidžia nuo 1998 m. Su rinktine dalyvavo 2000 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Cosmin Contra

**Kosminas Kontra** (g. 1975 m. gruodžio 15 d.) – Rumunijos futbolininkas ir treneris, buvęs Rumunijos rinktinės gynėjas.

 žaidė nuo 1996 m. Su rinktine dalyvavo 2000 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose. 2009 m. balandžio 2 d. paskelbė pasitraukiantis iš nacionalinės rinktinės.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Cristian Chivu

**Kristianas Kivu** (g. 1980 m. spalio 26 d.) – futbolininkas, Rumunijos rinktinės ir Internazionale klubo gynėjas.

 žaidžia nuo 1999 m. Su rinktine dalyvavo 2000 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Pasiekimai
* Italijos futbolo taurė (2007 m.)
* Eredivisie (2002 m.)
* KNVB taurė (2002 m.)
* Johan Cruijff taurė (2002 m.)
* Nyderlandų metų futbolininkas (2002 m.)
* Rumunijos metų futbolininkas (2002 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Ciprian Marica

**Čiprianas Marika** (g. 1985 m. spalio 2 d.) – futbolininkas, Rumunijos rinktinės ir FC Schalke 04 klubo puolėjas.

2011 m. liepos 29 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Schalke 04 klubu.

 žaidžia nuo 2003 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Pasiekimai
* Ukrainos Premier lyga (2006 m.)
* Ukrainos taurė (2004 m.)
* Ukrainos supertaurė (2005 m.)
* Divizia A (2002, 2004 m.)
* Rumunijos taurė (2003, 2004 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Grégory Coupet

**Gregori Kupė** (; g. 1972 m. gruodžio 31 d.) – buvęs futbolininkas, Prancūzijos rinktinės vartininkas.

## Karjera
2008 m. liepos 4 d. G. Coupe perėjo į Atlético de Madrid už 1,5 mln. €. 2009 m. birželio pabigoje perėjo į Prancūzijos Paris Saint-Germain klubą.

## Rinktinė
 žaidė nuo 2001 m. 

Su rinktine dalyvavo 2002 ir 2006 m. pasaulio, 2004 ir 2008 m Europos futbolo čempionatuose.

## Pasiekimai
* Ligue 1 (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 m.)
* Trophée Des Champions (2003, 2004, 2005, 2007, 2008 m.)
* Prancūzijos Lygos taurė (2001 m.)
* UEFA Intertoto taurė (1997 m.)
* Taikos taurė (2007 m.)
* Coupe de France (2008 m.)
* Konfederacijų taurė (2001, 2003 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jérémy Toulalan

**Žeremi Tulalanas** (; g. 1983 m. rugsėjo 10 d.) – futbolininkas, Prancūzijos rinktinės ir Málaga CF klubo saugas.

2011 m. birželio 17 d. pasirašė ketverių metų kontraktą su Ispanijos Málaga CF klubu.

 žaidžia nuo 2006 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate.

## Pasiekimai
* Ligue 1 (2007, 2008 m.)
* Coupe de France (2008 m.)
* Trophée Des Champions (2006, 2007 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
NSV Utios

**NSV** (kitaip *NSV-12,7* arba *NSV-12,7 Utios*; , kur *НСВ* reiškia *Никитина-Соколова-Волкова*) – sunkusis 12,7 mm kalibro tarybinis kulkosvaidis, sukonstruotas G. Nikitino (*Г. И. Никитин*), J. Sokolovo (*Ю. М. Соколов*) ir V. Volkovo (*В. И. Волков*).

NSV buvo sukonstruotas tam, kad pakeistų Antrojo pasaulinio karo laikų kulkosvaidį DŠK. Į ginkluotę priimtas 1971 m.

## Paskirtis

Konstruojant NSV buvo numatyta, kad kulkosvaidis bus universalus ir naudojamas kaip:
* pėstininkų palaikymo ginklas – su lengvu trikoju stovu
* zenitinis kulkosvaidis – su specialiais zenitiniais stovais ar įrenginiais
* šarvuočių ir tankų kulkosvaidis
* mažųjų laivų kulkosvaidis

NSV naudojamas ir ant tankų:
* NSV – ant T-72
* NSVT – ant T-64 ir T-80

## Palyginimas su DŠK
Palyginus su DŠK, NSV yra:
* lengvesnis
* turi didesnę šaudymo spartą
* patikimesnė automatika, ypač dirbant nepalankiomis sąlygomis
* patogesnis šaudyti uždarose ertmėse – išskiria mažiau kenksmingų dujų
* pigiau ir greičiau pagaminamas, kadangi paprastesnis ir jam reikia mažiau metalo.

## Istorija
NSV sukonstruotas Tuloje, CKIB SOO (*Тульское ЦКИБ СОО*), 7-ojo dešimtmečio pabaigoje kaip pakaitalas pasenusiam sunkiajamm 12,7 mm kalibro kulkosvaidžiui DŠK. Tie patys konstruktoriai buvo ką tik dalyvavę 7,62 mm universaliojo kulkosvaidžio konkurse, kurį laimėjo M. Kalašnikovo kulkosvaidis.

NSV gamybai buvo organizuota nauja gamykla „Metalist“ Uralske (Kazachstanas), kadangi Kovrovo ginklų gamykla ZID buvo perkrauta. Gamybą Uralske organizavo daug patyrusių ginklininkų inžinierių ir darbininkų iš Tulos, Kovrovo, Iževsko ir kitų ginklų gamybos centrų. NSV gamyboje buvo panaudota daug tuometinių technologinių naujovių, kurių iki tol šaulių ginklų gamyboje niekas nenaudojo. Pvz., graižtvas darė elektrochemiškai, vamzdžio kanalą chromavo čiurkšlinio chromavimo technologija.

NSV kulkosvaidžius pagal tankų T-72 licencijas gamino Bulgarijos, Indijos, Lenkijos ir Jugoslavijos gamyklos. Jugoslavų NSV versija vadinasi M87.
Licenciją turėjo ir Iranas, bet nežinoma, ar jie gebėjo pradėti NSV gamybą.

Dabar Rusijoje NSV ima išstumti kulkosvaidis *[[Kord]]*, kuris ir buvo sukonstruotas NSV pakeisti, kadangi NSV buvo gaminamas Kazachstane. Pasidarė sunkiau gauti atsarginių NSV dalių iš gamyklų Ukrainoje ir Kazachstane.

## Variantai

### NSVT
NSVT (tankinis NSV) – identiškas NSV kulkosvaidžiui, skiriasi tvirtinimo įtaisais. NSV paprastai įtaisomi ant tankų bokštelių kaip savigynos ir zenitinis kulkosvaidis. Ant tanko įtaisomas NSVT turi specialų amortizuojantį guolį, elektrinį nuleistuką, horizontalaus ir vertikalaus taikymo mechanizmus ir kolimatorinį taikiklį.

### Utios-M

Kulkosvaidis NSV panaudotas laivo bokšteliniame kulkosvaidžio įrenginyje *Utios-M 12,7* ().

## Nuorodos
* NSV-12,7 „Utjos“ heavy machine gun (USSR/Russia) 
* Пулемет НСВ «Утес» 
* Пулемет НСВ-12,7 
* НСВ «Утес». Крупнокалиберный пулемет
Adrian Mutu

**Adrianas Mutu** (g. 1979 m. sausio 8 d.) – buvęs futbolininkas, Rumunijos rinktinės puolėjas.

## Karjera
2006 m. liepos 10 d. pasirašė sutartį su Fiorentina klubu.

Žaidėjas ne kartą susilaukė sankcijų už narkotikų bei alkoholio vartojimą.

## Rinktinė
2000 m. debiutavo . 

Su rinktine dalyvavo 2000 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Marius Niculae

**Marius Konstantinas Nikulajė** (g. 1981 m. gegužės 16 d.) – futbolininkas, Rumunijos rinktinės ir Shandong Luneng klubo puolėjas.

 žaidžia nuo 2000 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Pasiekimai
* Divizia A (2000 m.)
* Rumunijos taurė (2000, 2001 m.)
* Liga (2001 m.)
* Portugalijos SuperLyga (2002 m.)
* Portugalijos taurė (2002 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Naubėnai

**Naubėnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Kazitiškio. Naubėnuose yra labai senos, bet prižiūrimos kapinės. Šalia stūkso Juodžių ir Sungardų miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Valkininkų geležinkelio stotis

:: *Apie gyvenvietę, įsikūrusią prie Valkininkų geležinkelio stoties, žr. [[Naujieji Valkininkai]].*

**Valkininkų geležinkelio stotis** – stotis Naujųjų Valkininkų kaime (kuris iki 2010 m. taip pat vadinosi Valkininkų geležinkelio stotimi), prie Vilniaus–Marcinkonių geležinkelio. Stoja keleiviniai traukiniai Vilnius–Varėna–Marcinkonys. Prie stoties pastatytas paminklinis kryžius iš šios stoties į tremtį išvežtų Valkininkų ir jų apylinkių gyventojams atminti, pastatytas po 1995 m. Valkininkų parapijos kunigo Valentino Virvyčio rūpesčiu.

Stoties pastatų kompleksas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas ). Geležinkelio stoties statinių kompleksas yra iš XIX a. 2-osios pusės – XX a. 1-osios pusės:
* istorizmo stilistikos stoties pastatas (1929 m., Nr. );
* ūkinis pastatas (dirbtuvių pastatas, 1902 m., Nr. );
* 2 tarnautojų namai (1862 m., Nr.  ir );
* prekių sandėlis (1865 m., Nr. );
* vandens bokštas (ištęsto aštuonkampio plano, XIX a. pabaiga, Nr. ).

## Istorija

Nors Valkininkų stotis pažymėta dar 1861 m. plane, tačiau tik 1862 m. už 8 km nuo Valkininkų miestelio buvo nutiestas Peterburgo–Varšuvos geležinkelis. 1861 m. pradėta statyti, 1862 m. įrengta IV klasės medinė Valkininkų stotis (), buvusi tarp Varėnos (18 varstų) ir Rūdiškių (19 varstų) stočių.

Pro Valkininkų stotį į Sibirą buvo tremiami 1863 m. sukilimo dalyviai, vietos gyventojai turėjo padėti rusams saugoti stotį. 1863 m. rugpjūčio 24–25 d. naktį sukilėliai netoli Valkininkų stoties buvo nutraukę vielinę telegrafo liniją. Po 1863 m. sukilimo prie stoties pamažu ėmė rastis nauja gyvenvietė. 1864 m. rugsėjo 2–12 d. stoties prieigose Vilniaus generalgubernatoriaus įsakymu iškirstas miškas.

Kadangi Peterburgo–Varšuvos geležinkeliu važiuodavo ir Rusijos caro šeimyna, prie geležinkelio buvo imamasi ypatingų saugumo priemonių. Pavyzdžiui, 1901 m. spalio pabaigoje carui grįžtant iš Varšuvos, nuo Valkininkų pusės geležinkelį saugojo 52 kareiviai, o pačiai Valkininkų stočiai skirti dar 194 kareiviai.

Po I pasaulinio karo Valkininkų krašte vyko lietuvių ir lenkų pasienio kovos. 1923 m. vasario 16 d. lenkų 15-asis batalionas sustiprintomis pajėgomis užėmė Valkininkų stotį. Lenkijai ji priklausė iki II pasaulinio karo pradžios 1939 m.

1929 m. vietoje medinio pastatytas dabartinis mūrinis keleivių namas. 1940 m. išlikęs stoties teritorijos architektūrinis planas rodo ją buvus simetriškai išdėstytą, čia buvo vandens bokštas, prekių sandėlis, gyvenamieji namai ir kiti statiniai. Čia buvo itin ryškios reprezentacinė, reprezentacinė-gyvenamoji, techninė, gyvenamoji stoties zonos. Pagal Valkininkų valsčiaus gyventojų trėmimų planus, 1941 m. birželio 14 d. Valkininkų geležinkelio stotyje buvo paruošti 6 vagonai, kuriais į Sovietų Sąjungos gilumą turėjo būti ištremti 193 žmonės, iš jų 3 vagonai nuvežti į Kulundą (Kalugos sritis), 2 vagonai – į Medvežja Gorą (Karelija).

2000 m. Valkininkų stotyje suremontuoti stoties rūmai, įrengta pirmoji Lietuvoje guminių plokščių grindinio pervaža, per kurią galima važiuoti didesniais greičiais. 2008 m. geležinkelio stoties pastatų kompleksas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
KK128

**Krašto kelias 128** – kelias, jungiantis Naujuosius Valkininkus, Daugus ir Alytų. Kelio ilgis – 46 kilometrai.

Prasideda į vakarus nuo Naujųjų Valkininkų, atsišakodamas nuo . Eina per Varėnos ir Alytaus rajonus. Viaduku kerta kelią  ir užsibaigia kaip Alytaus mieste, Ulonų gatvėje (išsiskirsto į kelius  ir ).

Krašto kelias kerta šias upes: Duobuopį, Varėnę, Nemuną (Kaniūkų tiltas).
Luiz Felipe Scolari

**Luisas Felipė Skolaris** (g. 1948 m. lapkričio 9 d. Paso Funde, Pietų Rio Grandėje) – Brazilijos futbolo treneris. Treniravo Portugalijos futbolo rinktinę. 2002 m. treniruodamas Brazilijos futbolo rinktinę laimėjo pasaulio futbolo čempionatą.

## Karjera
Būdamas futbolininku žaidė Brazilijos klubuose SER Caxias do Sul, Juventude, EC Novo Hamburgo, CSA.

1982 m. pradėjo trenerio karjerą CSA klube. Vėliau treniravo įvairius Brazilijos klubus, jų tarpe tokius kaip Grêmio, Palmeiras, Cruzeiro, taip pat dirbo Kuveito, Saudo Arabijos, Japonijos klubuose. 1999 m. Luiz Felipe Scolari su Palmeiras klubu laimėjo Libertadores taurę ir išrinktas Pietų Amerikos metų treneriu (šis apdovanojimas vėliau suteiktas dar kart 2002 m.). Po tokio pasirodymo, 2001 m. Scolari pakviestas treniruoti Brazilijos rinktinę, su kuria  pasaulio futbolo čempionatą. Vėliau treneris stojo prie Portugalijos rinktinės vairo ir šią komandą 2004 m. nuvedė iki Europos čempionato finalo, o 2006 m. – pasaulio čempionato pusfinalio.

### Athletico Paranaense
2022 m. gegužės 4 d. pakviestas į Athletico Paranaense ir tapo techniniu direktoriumi, bei pagrindinės ekipos vyr. treneriu.

## Laimėjimai

#### Klubiniai
;CSA
* Campeonato Alagoano (1): 1982 m.

;Al Qadisiya Kuwait
* Kuveito emyro taurė (1): 1989 m.

;Criciúma
* Copa do Brasil (1): 1991 m.

;Grêmio
* Campeonato Brasileiro Série A (1): 1995–96 m.
* Copa do Brasil (1): 1993–94 m.
* Campeonato Gaúcho (3): 1987, 1995, 1996 m.
* Copa Libertadores (1): 1994–95 m.
* Recopa Sudamericana (1): 1995–96 m.

;Palmeiras
* Copa do Brasil (2): 1997–98, 2011–12 m.
* Copa Mercosur (1): 1998 m.
* Copa Libertadores (1): 1998–99 m.
* Torneio Rio-São Paulo (1): 2000 m.

;Cruzeiro
* Copa Sul-Minas (1): 2001 m.

;Bunyodkor
* Uzbekistano futbolo lyga (1): 2009 m.

#### Tarptautiniai
;
* Įlankos Tautų taurė (1): 1990 m.

;
* Pasaulio futbolo čempionatas (1): 2002 m.
* FIFA Konfederacijų taurė (1): 2013 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Euro 2008/C grupė

**[[Euro 2008|2008 m. Europos futbolo čempionato]]** C grupės varžybos.

## Turnyrinė padėtis

## Varžybų statistika

### Rumunija – Prancūzija

### Nyderlandai – Italija

### Italija – Rumunija

### Nyderlandai – Prancūzija

### Nyderlandai – Rumunija

### Prancūzija – Italija
Marmaris

**Marmaris** () – uostamiestis ir tarptautinis kurortas pietvakarių Turkijoje, Muglos provincijoje, prie Egėjo jūros. 28 tūkst. gyventojų (2000 m.). Kelto linija į Graikijos Rodo salą. Turistinio sezono metu mieste gyventojų padaugėja daugiau nei 10 kartų.

## Istorija
Miesto įkūrimo data nėra žinoma. VI a. pr. m. e. miestas minimas kaip Karijos miestas Fiskas (*Physkos*). Helenistiniu laikotarpiu miestą užėmė Aleksandras Makedonietis. XV a. Marmarį užėmė Osmanų imperija. 1522 m. Suleimanas I atstatė pilį ir iš jos rengė žygį į Rodo salą, kurioje buvo įsitvirtinę kryžiuočiai.

## Galerija

:Vaizdas:Marmaris TURKEY.JPG|Marmaris prie Egėjo jūros
:Vaizdas:Marmaris, centrum - 1.10.2011 r..jpg|Marmaris
Merkys (reikšmės)

**Merkys** reiškia:

* Merkys – upė pietryčių Lietuvoje;
* Merkys (kompanija) – patalynės, namų tekstilės gamintojas;
* FK Merkys Varėna – futbolo klubas;
* Merkys – retas vyriškas vardas.

## Pavardė

*Alfonsas Merkys – augalų fiziologas;
*Antanas Merkys – politikas, ministras pirmininkas;
*Gediminas Merkys – edukologas, sociologas;
*Vytautas Merkys (1929) – istorikas;
*Vytautas Merkys (1930) – matematikas.
UAB Merkys

**UAB Merkys** – lietuviška įmonė, gaminanti patalynę ir su ja susijusius gaminius. „Merkyje“ dirba ~200 darbuotojų (2009 m.).

## Istorija
1975 m. Varėnoje buvo įkurtas pūkų – plunksnų gaminių fabrikas „Merkys“. Apdorojus vandens paukščių pūkus ir plunksnas, iš jų buvo gaminami kimšti gaminiai (antklodes, pagalvės, miegmaišiai, drabužiai). Fabrike taip pat vyko ir kai kurios siūtinės produkcijos gamyba.

2001 m. įsteigta UAB „Merkys“. Ji gamina namų tekstilės gaminius – pagalves, antklodes, pledus, lovatieses, lovos baltinius, miegmaišius, chalatus. Gamyboje naudojami užpildai – pūkų-plunksnų mišiniai, avių vilnos pluoštas arba jo kamuoliukai, tuščiaviduris silikonizuotas poliesterinis pluoštas arba jo kamuoliukai.

## Nuorodos
* Oficialus UAB „Merkys“ tinklalapis  (lietuvių, anglų, rusų k.)
* Svetainė prekiaujanti Merkio patalyne
Vilhelmo kalnas

**Vilhelmo kalnas** (, ) – aukščiausia Papua Naujosios Gvinėjos viršukalnė, stūksanti Bismarko kalnagūbryje, Simbu ir Madango provincijose. Aukštis 4509 m. Tai antras pagal aukštį Naujosios Gvinėjos salos kalnas, nusileidžiantis tik Džajos kalnui (4884 m).

1888 m. kalną atrado vokiečių korespondentas Hugo Zöller. Jis viršukalnę pavadino Oto fon Bismarko sūnaus Vilhelmo garbei. 1938 m. į kalną pirmasis įkopė australų karys Leigh Vial, lydimas dviejų papuasų.
Papua įlanka

**Papua įlanka** () – Ramiojo vandenyno (Koralų jūros) įlanka prie pietrytinių Naujosios Gvinėjos salos krantų. Ilgis 150 km, plotis ties išėjimu 330 km. Gylis iki 969 m. Pagrindinis pakrantės miestas – Kerema.

Pakrantėje įlanka sekli, šalia krantų gausu koralų rifų. Įteka keletas didžiausių Naujosios Gvinėjos upių – Flajus, Kikoris, Puraris, Turama. Vakarinės pakrantės pelkėtos, apaugusios mangrovėmis, rytinė dalis – plokščia ir smėlėta. Centrinėje ir rytinėje dalyje toliau nuo pakrantės prasideda Pietinis kalnynas, kraštovaizdis pelkėtas, apaugęs tankiu tropikų mišku. Sausasis sezonas prasideda spalį ir tęsiasi iki vasario, po kurio prasideda drėgnasis sezonas.

Pietine įlankos riba laikoma linija nuo pietvakarinio Flajaus upės deltos kampo vakaruose iki Saklingo kyšulio už 355 km į rytus, 70 km į pietvakarius nuo Port Morsbio. Įlankos plotas sudaro apie 35 tūkst. kv.km. Papua įlankos gyvenvietės yra dažniausiai pakrantėje ar pakrantės mangrovių miškuose esantys kaimai, tačiau yra ir keletas svarbių regioninių centrų (Kikoris, Baimuru, Ihu, Kerema ir Malalaua). Šiose miesto tipo gyvenvietėse teikiamos sveikatos apsaugos paslaugos, yra mokyklos ir prekybiniai sandėliai. Dėl šiose gyvenvietėse teikiamų paslaugų, jų gyventojų etninė sudėtis yra mišri. Įlankos provincijos, kuri apima didžiąją dalį Papua įlankos pakrantės, administracinis centras yra Kerema.

Nuo XX a. šeštojo dešimtmečio Papua įlankos pakrantės gyventojai, ieškodami darbo, migruoja į Papua Naujosios Gvinėjos sostinę Port Morsbį. Dėl to Port Morsbyje yra didelė Papua įlankos pakrantės gyventojų bendruomenė. Įlankos pakrantės pasiekiamos regioninių avialinijų skrydžių. Gyvenvietes aplink Malaluą su Port Morsbiu jungia kelias. Negrįstas kelias jungia Keremą su Malalua, tačiau dažnai būna išplaunamas. Nepasaint šios infrastruktūros pagrindinės keliavimo priemonės išlieka kanojos su pakabinamais varikliais.

Pakrantės gyventojai daugiausia verčiasi žvejyba ir medžiokle, kai kuriose vietose taip pat ir žemdirbyste ir gyvulininkyste. Bendruomenės rytinėje įlankos dalyje (Toaripi ir Elema), kuriose dirva yra aukščiau, augina didelius daržus.
Saliamono jūra

**Saliamono jūra** – tarpsalinė Ramiojo vandenyno vakarinės dalies jūra. Įsiterpusi tarp Naujosios Gvinėjos vakaruose ir Saliamono salų rytuose. Šiaurėje nuo vandenyno skiria Bismarko salynas. Pietuose jungiasi su Koralų jūra. Plotas 723 tūkst. km². Vidutinis gylis 2430 m, didžiausias – 9140 m (Bugenvilio gelmė).
Bismarko jūra

**Bismarko jūra** arba **Naujosios Gvinėjos jūra** – tarpsalinė Ramiojo vandenyno vakarinės dalies jūra. Pietvakariuose skalauja Naujosios Gvinėjos salą, iš pietų, rytų ir šiaurės apsupta Bismarko salyno. Vitiazio sąsiauriu jungiasi su Saliamono jūra. Plotas 310 tūkst. km². Vidutinis gylis 1700 m, didžiausias – 2900 m. Vidutinė metinė vandens paviršiaus temperatūra 28 °C. Druskingumas 34,5 ‰. Jūroje yra aktyvių vulkaninių salų. Pakrančių miestai – Rabaulas, Madangas, Lorengau.

## Šaltiniai
Bismarko kalnagūbris

**Bismarko kalnagūbris** () – kalnagūbris Naujosios Gvinėjos saloje, centrinėje Papua Naujojoje Gvinėjoje. Aukštis iki 4509 m (Vilhelmo kalnas). Papėdėje auga tropinės džiunglės, 3400 m aukštyje prasideda alpinės pievos. Viršūnėse – uolynai, akmenynai. Kalnuose prasideda Ramu upė.

Kalnagūbris pavadintas Vokietijos kanclerio Oto fon Bismarko garbei (tuo metu teritorija priklausė Vokietijai).

## Išnašos
Flajus

**Flajus** () – upė Papua Naujosios Gvinėjos pietvakariuose, antra pagal ilgį (po Sepiko) šalyje. Prasideda Žvaigždžių kalnuose, centrinėje salos dalyje. Teka į pietus, pietryčius. Vidurupyje sudaro sieną tarp Indonezijos ir Papua Naujosios Gvinėjos. Vėliau pasuka į pietryčius, teka lygumomis. Įteka į Papua įlanką, sudaro didelę estuariją. Laivuojama.

Didžiausi intakai – Ok Tedis (dešinysis), Striklandas (kairysis).

## Išnašos
Henry Deringer

**Henris Derindžeris** (*Henry Derringer*, 1786 m. spalio 26 d. – 1868 m. vasario 28 d.) – amerikietis ginklininkas, išradęs kišeninius pistoletus derindžerius, gaminęs dvikovų pistoletus ir Kentukio tipo šautuvus.

Gimė Easton’o mieste (Pensilvanija), Johaneso Derindžerio (*Johannes Heinrich Deringer*) ir Katerinos MakKvity (*Catherine McQuety*) šeimoje. 1810 m. balandžio 5 d. Filadelfijoje vedė Elizabet Holobuš (*Elizabeth Hollobush*).

1852–1868 m. gamino savo sukurtus kišeninius pistoletus *Philadelphia Deringer*.
Generaliniai luomai

**Generaliniai luomai** gali reikšti:

* Prancūzijos Generaliniai luomai;
* Nyderlandų Generaliniai luomai.
Ex nunc

**Ex nunc** lotyniška frazė pažodžiui reiškianti „nuo to momento“.

Ypač naudojamas terminas teisės srityje, šio termino priešinga alternatyva yra *[[ex tunc]]*, nurodo, kad tam tikras veiksmas arba nuosprendis galioja *nuo to momento*, priešingas retroaktyvumo principui.

Pavyzdžiui, jei įstatymas anuliuoja ankstenįjį įstatymą, ir jei veikia *ex nunc*, tai jis įsigalioja *nuo to momento*, nuo tos datos, ir pakeitimai turi galios anstesniam įstatymui tiktai po jo įsigaliojimo.
Taavi Rähn

**Tavis Rahnas** (g. 1981 m. gegužės 16 d. Pernu) – buvęs estų futbolininkas, gynėjas arba saugas. 

## Karjera
Karjerą pradėjo Estijoje. Rungtyniavo Tervis, Viljandžio, Talino „Flora“ klubuose. 

Vėliau pesikėlė į Ukrainos aukščiausią lygą, į Lucko „Volyn“ klubą, kur žaidė atraminiu saugu. 

Nuo 2007 m. rungtyniavo „Ekrano“ klube. 2008 ir 2009 m. tapo A lygos čempionu.

Vėlesniais metais rungtyniavo Azerbaidane, Rusijoje ir Kinijoje. 

2013 m. trumpai žaidė Suomijoje, kur atstovavo FF Jaro.

2013–2014 m. rungtyniavo FC Flora, 2015 m. persikėlė į Levadia, o 2016 m. žaidė Paidės klube.

## Estijos rinktinė

Rungtyniavo Estijos vyrų futbolo rinktinėje,  rungtynes.

## Pasiekimai
;Flora
*Meistriliiga: 2002, 2003
*Estijos Supertaurė: 2014

;Ekranas
*A lyga: 2008, 2009

;Levadia
*Estijos supertaurė: 2015

## Išnašos

## Nuorodos
*
Derindžeris

**Derindžeris** () – mažas kišeninis neautomatinis ir nesavitaisis pistoletas. Kadangi šie pistoletai neturi pertaisymo mechanizmo, jie būna kompaktiškesni už savitaisius pistoletus.

Derindžeriai skiriasi vamzdžių skaičiumi:
* Pirmieji derindžeriai būdavo vienvamzdžiai ir kartu vienašūviai.
* Vėliau atsirado dvivamzdžiai derindžeriai, kurių vamzdžiai yra vienas virš kito. Tokie dvivamzdžiai irgi būna kompaktiški.
* Keturvamzdžių derindžerių vamzdžiai būna sublokuoti dviem aukštais – pora vamzdžių apačioje, pora – viršuje. Šių derindžerių plotis dukart didesnis už vienvamzdžių ir dvivamzdžių.

## Istorija
Pavadinimas *derindžeris* () atsirado iš Henrio Derindžerio (*Henry Deringer*) pavardės. Tik angliškame termine *derringer* atsirado antra *r* raidė, kurios nėra pavardėje.

Henris Derindžeris buvo garsus XIX a. pirmos pusės kišeninių pistoletų gamintojas. Daug ginklų gamintojų gamino jo kapsulinio pistoleto *Philadelphia Deringer* kopijas, tad pistoleto pavadinime buvusi jo pavardė tapo bendriniu tokių pistoletų pavadinimu.

Derindžerius dažnai naudodavo moterys, kadangi jie, būdami maži, tilpdavo rankinukuose ar tikdavo nešioti užkišus už kojinės raiščio.

1865 m. balandžio 14 d. būtent derindžeriu aktorius Džonas Butas (*John Wilkes Booth*) nušovė JAV prezidentą Abraomą Linkolną.

Derindžeris buvo per antrąjį pasaulinį karą gamintas vienšūvis 11,43 mm kalibro (*0.45 ACP* šovinys) FP-45 Liberator ( 'išlaisvintojas').

Derindžeriai yra rusiški begarsiai pistoletai *MSP* 7,62x35 mm (*МСП*) ir *S4M* 7,62x62,8 mm (*С4М*).

## Konstrukcija
Derindžerio šovinys užtaisant būna įstumtas į vamzdžio šovinio lizdą. Užtaisomas paprastai atlenkiant vamzdį – tuomet išimamos šautos tūtelės ir įdedami nauji šoviniai. Vienų derindžerių vamzdžiai atlenkiami į šoną, kitų – žemyn.

## Nuorodos
* The Duke’s Derringer
Tripolė

**Tripolė** (seniau ***Tripolis***) – miestas Graikijoje, vidurio Peloponese; Arkadijos sostinė. Geležinkelio stotis. Veikia Peloponeso universitetas.

Į pietus nuo Tripolio, netoli Alejos kaimo yra antikinės Tegėjos griuvėsiai. Tai buvo antra pagal dydį šventykla Peloponese po Dzeuso šventyklos Olimpijoje. Muziejuje eskponuojamos skulptūros, tarp jų šventyklos frontono fragmentai. 

## Istorija

Dabartinis miestas įkurtas 1770 m.

## Sportas
* AGS Astéras Trípolīs (futbolas)
Sepikas

**Sepikas** () – ilgiausia Naujosios Gvinėjos salos upė. Teka daugiausia Papua Naujosios Gvinėjos teritorija (Sandauno ir Rytų Sepiko prov.), tačiau nedidelė atkarpa teka per Indoneziją. Prasideda Viktoro Emanuelio kalnuose. Pradžioje teka į šiaurės vakarus, Indonezijoje pasuka į šiaurės rytus. Įteka į Bismarko jūrą.

Didžiausi intakai: Geltonoji upė (kairysis), Eiprilas, Karavari, Juatas, Keramas (dešinieji).

Sepiko baseine plyti dideli pelkynų plotai, senavaginiai ežerai (~1500), ypač pasipildantys vandeniu po upės potvynių (Čambri ežerai). Laivuojama.
Luiso I tiltas

**Luiso I tiltas** – arkinis geležinkelio tiltas per Duero upę Portugalijoje. Jungia Porto ir Vila Nova de Gajos miestus. Dviaukštis tiltas naudojamas pėsčiųjų, automobilių bei geležinkelio transporto susisiekimui. Jo 172 m ilgio tarpatramis tilto pastatymo metu buvo ilgiausias arkinis tarpatramis pasaulyje.
Antonios Nikopolidis

**Antonis Nikopolidis** (*Αντώνης Νικοπολίδης*; g. 1971 m. spalio 14 d.) – buvęs Graikijos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera

Anagennisi Arta FC, Panathinaikos,  Olympiacos klubo vartininkas. 

## Karjera rinktinėje

Graikijos rinktinės žaidėjas.

 žaidė nuo 1997 m. 

Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Pasiekimai
* Graikijos Superlyga (2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011 m.)
* Graikijos taurė (2004, 2005, 2006, 2008 m.)
* Graikijos supertaurė (2007 m.)
* UEFA Europos futbolo čempionatas (2004 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Angelos Basinas

**Angelis Basinas** (g. 1976 m. sausio 3 d.) – buvęs futbolininkas, Graikijos rinktinės saugas.

## Karjera
Rungtyniavo Panathinaikos (Graikija), Real Mallorca (Ispanija), AÉK Athī́na (Graikija), Portsmouth (Anglija) ir AC Arles-Avignon (Prancūzija).

2009 m. vasario 2 d. pasirašė 18 mėnesių sutartį su Portsmouth klubu.

## Karjera rinktinėje

 rungtyniavo nuo 1999 m. 

Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Europos futbolo čempionatuose.

## Pasiekimai
* Graikijos superlyga (2004 m.)
* Graikijos taurė (2004 m.)
* UEFA Europos futbolo čempionatas (2004 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Georgios Samaras

**Georgijas Samaras** (*Γιώργος Σαμαράς*; g. 1985 m. vasario 21 d.) – buvęs futbolininkas, puolėjas; atstovavo Graikijos rinktinei.

## Karjera

Karjerą pradėjo Nyderlanduose, tęsė Manchester City FC (Anglija) ir Glasgow Celtic (Škotija).

## Karjera riktinėje

 rungtyniavo nuo 2006 m. 

Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*