open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sacred Books of the East

***Sacred Books of the East*** (iš anglų k. „Rytų šventraščiai“) – 50-ies tomų vertimų serija, kurioje pateikiami svarbių Azijos tautų religinių ir filosofinių tekstų vertimai į anglų kalbą. Šiuos vertimus, leistus nuo 1879 iki 1910 m. redagavo Maksas Miuleris, o spausdino Oksfordo universiteto leidykla. *Sacred Books of the East* pateikiami svarbiausių hinduizmo, budizmo, islamo, džainizmo, daoizmo, konfucionizmo, zoroastrizmo tekstų vertimai.

Dabar visi šie tekstai ir vertimai laisvai prieinami .pdf pavidalu bei internete.

## Vertimai
* Upanišados (1879, 1884 m., 2 t., vert. Max Müller)
* Dharmasūtros: Apastamba, Gautama, Vasištha, Baudhajana (1879, 1882 m., 2 t., vert. Georg Bühler)
* Konfucianizmo tekstai: „Dokumentų knyga“ Šudzing, „Poezijos knyga“ Šidzing, „Nuolankumo knyga“ Siaodzing, „Permainų knyga“ Jidzing, „Apeigų knyga“ Lidzi (1879, 1882, 1885 m., 6 t., vert. James Legge)
* Avesta (1880, 1883, 1887 m., 3 t., vert. James Darmesteter, Lawrence Heyworth Mills)
* Pehlevi raštai (1880, 1882, 1884, 1892, 1897 m., 5 t., vert. Edward William West)
* Koranas (1880 m., 2 t., vert. Edward Henry Palmer)
* Višnaus papročiai (1880 m., vert. Julius Jolly)
* Mahabharatos dalys: Bhagavadgyta, Sanatsudžatija, Anugyta (1882 m., vert. Kashinath Trimbak Telang)
* Dharmapada ir Sūtra Nipata (1881 m., vert. Max Müller ir Viggo Fausböll)
* Budistinės sūtros: Mahaparinirvana sūtra ir kt. (1881 m., vert. Thomas William Rhys Davids)
* Šatapatha Brahmana (1882, 1885, 1894, 1897, 1900 m., 5 t., vert. Julius Eggeling)
* Vinajos tekstai (1881, 1882, 1885 m., 3 t., vert. Thomas William Rhys Davids ir Hermann Oldenberg)
* Kiniškas Ašvaghošos „Budos gyvenimo“ vertimas (1883 m., vert. Samuel Beal)
* Saddharma Pundarika (1884 m., vert. Johan Hendrik Caspar Kern)
* Džainų sūtros: Akaranga, Kalpa, Utaradhjajana, Sūtrakritanga (1884, 1895 m., 2 t., vert. Hermann Jacobi)
* Manusmriti (1886 m., vert. Georg Bühler)
* Grihja sūtros (1886, 1892 m., 2 t., vert. Hermann Oldenberg, Max Müller)
* Rigvedos giesmių antologija (1891, 1897 m., vert. Max Müller, Hermann Oldenberg)
* Brihaspačio dharmasūtra (1889 m., vert. Julius Jolly)
* Vedantos sūtros (1890, 1896, 1904 m., 3 t., vert. George Thibaut)
* Milinda Panha (1890, 1894 m., 2 t., vert. Thomas William Rhys Davids)
* Daoizmo tekstai: Dao de dzing, Žuangdzi (1891 m., vert. James Legge)
* Atharvaveda (1897 m., vert. Maurice Bloomfield)
* Mahajanos budzimo tekstai: Pradžniaparamita sūtra, Sukhavati vjūha, Budhakarita, Amitaju Dhjana sūtra, Vadžračhedika (1894 m., vert. Edward Byles Cowell, Max Müller, Takakusu Junjiro)
* Temų ir vardų sąvadas (1910 m., parengė Moriz Winternitz)

## Nuorodos
*''Sacred Books of the East'', PDF e-books holybooks.com
* Sacred Books of the East internetinė svetainė
Atostogos Amerikoje

**Atostogos Amerikoje** () – 1984 m. Italijoje sukurta komedija.

## Siužetas

San Krispino katalikišką mokyklą baigę mokiniai vasarai išvyksta atostogų į Ameriką, lydimi kelių dėstytojų ir vieno iš jų motinos, mis de Romanis. Vaikinai tikisi pašėlioti ir patirti nuotykių su merginomis, tačiau realybėje vienas po kito įsivelia į nesusipratimus. Alesio dar lėktuve susipažįsta su Antonela, tačiau mergina skrenda į Niujorką pas savo sužadėtinį. Vėliau jie jau trise netyčia susiduria parke ir Antonela su Alesio sutaria vakare susitikti. Peo ir 2 draugai naktiniame klube susipažįsta su 2 merginomis, kurios taip pat pasirodo turinčios itališkų šaknų. Jie išleidžia kelis šimtus dolerių šampanui, tikėdamiesi praleisti naktį, tačiau, merginos atsiveda juos į namus, kur vaikinams tenka bendrauti su jų giminaičiais ir vyru. Vaikinai stengiasi iškrėsti kuo daugiau pokštų savo mokytojams – dvasininkams, Filipo motina sulaukia priekabiavimų gatvėje. Peo turi pažįstamą bičiulį Niujorke ir tikisi, kad šis padės jiems susirasti merginų, tačiau paaiškėja, jog šis gėjus. 

Grupė autobusu vyksta į Greislendą, vėliau viešbutyje Alesio vėl susutinka Antonelą, kuri pradeda jį atvirai vilioti. Peo, tapęs nusikaltimo liudininku, patenka į kamerą, tačiau susipažįsta su žavia policininke. Kalnų stovykloje jie susitinka turistų grupę iš Turino ir kadangi serga už skirtingas komandas, nusprendžia santykius išsiaiškinti futbolo varžybomis. Kalifornijos pliaže Filipo susipažįsta su mergina, kuri išmoko jį plaukioti banglente ir su kuria jis dingsta visai nakčiai, o motina su kunigu donu Buro leidžiasi po naktinius klubus jo ieškoti. Naktis baigiasi šokiais, o apsvaigusi ši vos nesuvilioja šventiko.Kol kiti ilsisi, Peo su draugais paslapčia pasprunka į Las Vegą, o Alesio eilinį kartą susitinka Antonelą. Vaikinai pradžioje išlošia, tačiau galiausiai praranda paskutinius pinigus. Netikėtai aptikęs kišenėje dar kelis dolerius, Peo užsisako eskorto merginą, tačiau ši pasirodo labai negraži ir jis netenka paskutinių pinigų taip ir nesugulęs su ja.  Vaikinai grįžta taksi, už kurią sumokėti grupė turi sumesti paskutinius dolerius.

Praėjus mėnesiui nuo grįžimo į Romą, pas Alesio atskrenda Antonela, tačiau sutinka šį su mergina. Pas Filipą ir jo motiną atvyksta jo naujoji draugė iš Kalifornijos kartu su išsiskyrusiu tėvu. Peo mėgina bare susipažinti su mergina, kuri pasirodo esanti amerikietė, atvykusi su savo mokyklos draugėmis...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jerry Cala – Peo Kolombo
* Christian De Sica – donas Buro
* Claudio Amendola – Alesio
* Antonella Interlenghi – Antonela
* Gianmarco Tognazzi – Filipo de Romanis
* Edwige Fenech – mis de Romanis, Filipo motina
* Enzo Liberti – Alesio tėvas
Life Is Good

**Life Is Good** – vienuoliktasis amerikiečių reperio Nas studijinis albumas, išleistas 2012 m. liepos 13 d. Anot atlikėjo, įkvėpimo šiam albumui jis sėmėsi iš skyrybų su žmona, R&B atlikėja Kelis. Albumas susilaukė labai gerų kritikų įvertinimų ir, per pirmą savaitę JAV pardavus 149 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje.

2013 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose „Life Is Good“ buvo nominuotas geriausio repo albumo kategorijoje, tačiau nusileido Drake albumui „Take Care“.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Malisa Longo

**Malisa Longo** (tikrasis vardas – * Maria Luisa Longo*; g. 1950 m. liepos 13 d. Venecija) – italų aktorė, modelis ir rašytoja.

## Biografija
Longo gimė Venecijoje, vėliau su šeima persikėlė į Romą. Čia ji dirbo modeliu, dalyvavo „Mis Italija“ konkurse ir laimėjo „Mis Cinema“ bei „Mis Lazio“ titulus.

Po filmavimosi įvairiose televizijos reklamose, Longo 1968 m. debiutavo kine, giallo filme „Nuoga... tu mirsi“. Iki 1997 m. ji vaidino įvairaus žanro, daugiausia komedijose, trileriuose ir eksploataciniuose filmuose, paprastai atlikdama antro plano vaidmenis. 

2000 m. ji išleido romaną, vėliau – poezijos ir esė rinkinius.

## Filmografija

* 1997 Anxiety (TV filmas) 
* 1992 L'uovo del cuculo (trumpo metražo) 
* 1991 Classe di ferro (TV serialas) 
* 1990 Pierino torna a scuola 
* 1990 Un gatto nel cervello
* 1989 La señora del Oriente Express
* 1988 I frati rossi 
* 1988 Snack Bar Budapest 
* 1987 Urban Warriors 
* 1986 Begėdis
* 1985 Carabinieri si nasce 
* 1985 Miranda 
* 1983 Thor il conquistatore
* 1982 Gunan il guerriero
* 1980 La mondana nuda 
* 1980 Mafia, una legge che non perdona
* 1980 La dottoressa ci sta col colonnello 
* 1980 La città delle donne
* 1979 Il mammasantissima
* 1979 Sette uomini d'oro nello spazio
* 1979 Gamines à tout faire 
* 1978 La guerra dei robot
* 1978 Battaglie negli spazi stellari
* 1978 Helga, la louve de Stilberg 
* 1977 Elsa Fräulein SS
* 1977 Anno zero - Guerra nello spazio 
* 1977 Kalifornija
* 1977 Macho Killers 
* 1976 Taxi Love - Servizio per signora 
* 1976 Mark colpisce ancora" 
* 1976 Emmanuelle bianca e nera 
* 1976 A.A.A. cercasi spia... disposta spiare per conto spie
* 1976 Kitės salonas 
* 1976 L'adolescente 
* 1975 Amori, letti e tradimenti 
* 1975 The Erotic Adventures of Robinson Crusoe 
* 1975 Zanna Bianca e il cacciatore solitario 
* 1975 Giochi erotici di una famiglia per bene 
* 1974 Il domestico 
* 1974 Q 
* 1974 Superuomini, superdonne, superbotte
* 1974 Adolescence pervertie 
* 1973 Amazonės 
* 1973 C'era una volta questo pazzo, pazzo, pazzo West 
* 1973 Prenez la queue comme tout le monde
* 1973 Riko
* 1972 I bandoleros della dodicesima ora
* 1972 Afyon oppio 
* 1972 Le mille e una notte all'italiana 
* 1972 Gražioji Antonija 
* 1972 Beffe, licenzie et amori del Decamerone segreto
* 1972 Decameron proibitissimo (Boccaccio mio statte zitto) 
* 1972 Drakono kelias 
* 1972 Il Decamerone proibito 
* 1971 Aklasis
* 1971 Roma bene 
* 1971 Io, Cristiana, studentessa degli scandali
* 1971 Zorro il cavaliere della vendetta
* 1970 Edipeon 
* 1970 Trasplante de un cerebro 
* 1970 No desearás al vecino del quinto 
* 1970 Daugiau dolerių MakGregorams
* 1970 La ragazza di nome Giulio
* 1970 Il trapianto
* 1970 La banda de los tres crisantemos 
* 1969 Zorro marchese di Navarra 
* 1969 One on Top of the Other 
* 1969 À propos de la femme
* 1968 Eat It 
* 1968 Nuoga... tu mirsi 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* IMDb profilis
Brangiai mamai gimtadienio proga

**Brangiai mamai gimtadienio proga** () – 1974 m. Italijoje sukurta komiška drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – grafas Fernando
* Lila Kedrova – grafienė Mafalda
* Eleonora Giorgi – Andžela
* Antonino Faa di Bruno – dėdė Albeto
* Renato Chiantoni – Anšisė
* Orchidea de Santis – Jolanda
* Vera Drudi – Driada

## Turinys

Grafas Fernando, kitų vadinamas Didino, jau seniai suaugo, tačiau vis dar gyvena su motina, kuri kontroliuoja absoliučiai visus jo žingsnius ir ignoruoja faktą, kad sūnus jau seniai suaugo ir nori pats valdyti savo gyvenimą. Be to, jo dėdė Alfredo įsitikinęs, kad sūnėnas psichiškai serga ir greičiausiai yra homoseksualus, nors iš tiesų Fernando tiesiog jaučiasi nelaimingas. Jis neturi merginos ir priverstas leisti vakarus su pripučiama lėle, tačiau padėtis pasikeičia kuomet nukritus nuo laiptų miršta tarnaitė ir namuose pasirodo nauja. Andžela, jauna ir daili mergina, iš karto krinta į akį Fernando, kuris pradeda ją sekti ir paslapčia fotografuoti. Jam dėmesį rodo ir Jolanda, neseniai ištekėjusi už šeimos draugo, tačiau nelaimingas grafas įsimyli Andželą, kurią vilioja ir jo dėdė Alfredo. Norėdamas pademonstruoti savo jausmus, Fernando pavagia motinos deimantą ir padovanoja jį Andželai, tačiau pirmoji apie tai sužino ir atima jį iš merginos. Kai galiausiai jie permiega, motiną ištinka širdies smūgis, Andžela išsiunčiama namo, o Fernando lieka su motina. Praeina kažkiek laiko ir Andžela vėl grįžta per jo motinos gimimo dieną, o Fernando apsisprendžia išvažiuoti su ja. Motina išverčia ant sūnaus savo gimtadienio tortą ir nuveda jį į vonią praustis, kur, negalėdama pakelti minties apie būsimą išsiskyrimą, nuskandina sūnų...
Laura (filmas)

**Laura** () – 1976 m. sukurtas erotinis filmas apie grupės tyrinėtojų, Indonezijos džiunglėse ieškančių paslaptingos genties, žinančios nemirtingumo ritualą.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Annie Belle – Laura
*Al Cliver – Nikolia
* Orso Maria Guerrini – profesorius Morganas
* Michele Starck – Natali Morgan
* Emmanuelle Arsan – Mirta
* Pierre Haudebourg – Doli
* Homer Adams – Styvas

Pradžioje buvo planuojama, kad pagrindinį vaidmenį filme atliks JAV aktorė Linda Lovelace, tačiau dėl asmeninių problemų buvo nutarta jai pasiūlyti antrinį (Natali Morgan) vaidmenį, o galiausiai jos dalyvavimo filme buvo apskritai atsisakyta.

Juostoje taip pat vaidina knygos autorė Emmanuelle Arsan.
Natalie Babbitt

**Natali Babit** (*Natalie Babbitt*; g. 1932 m. liepos 28 d. – 2016 m. spalio 31 d.) – amerikiečių vaikų rašytoja ir knygų iliustratorė.

Gimė kaip Natali Zein Mūr Deitone, Ohajuje, baigė Smito koledžą Nortamptone. Ištekėjo už Samuelio Fišerio Babito. Jis 1965–1978 m. buvo Kirklando koledžo prezidentas. 1966 m. Natali Babit iliustravo vyro parašytą knygą vaikams „Keturiasdešimt devintasis burtininkas“ (*The Forty-ninth Magician*). Vėliau pati Natali sukūrė porą paveikslėlių knygelių, o netrukus pradėjo rašyti apysakas. Didžiausio pasisekimo sulaukė autorės 1976 m. išleista knyga „Amžinieji Takiai“ (*Tuck Everlasting*), rašanti apie nemirtingą šeimą. Pagal šią knygą pastatyti 2 filmai. 1982 m. rašytoja buvo nominuota Hanso Kristiano Anderseno medaliui.

## Bibliografija

* *Dick Foote and the Shark* (1967 m.)
* * Phoebe’s Revolt* (1968 m.)
* *The Search for Delicious* (1969 m.)
* *Knee-Knock Rise* (1970 m.)
* * The Something* (1970 m.)
* *Goody Hall* (1971 m.)
* *The Devil’s Storybook* (1974 m.)
* Amžinieji Takiai (*Tuck Everlasting*, 1976 m.)
* *The Eyes of the Amaryllis* (1977 m.)
* *Herbert Rowbarge* (1982 m.)
* *The Devil’s Other Storybook* (1987 m.)
* *Nellie: A Cat on Her Own* (1989 m.)
* *Bus for deadhorse* (1990 m.)
* *Bub: Or the Very Best Thing* (1994 m.)
* *Ouch!: A Tale from Grimm* (1998 m.)
* *Elsie Times Eight* (2001 m.)
* *Jack Plank Tells Tales* (2007 m.)
* * The Moon Over High Street* (2011 m.)
* *The Devil’s Storybooks* (2012 m.)
Jurgis Dominykas Liubomirskis

Kunigaikštis **Jurgis Dominykas Liubomirskis** (, apie 1664–1727 m. liepos 28 d., Janovecas) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Karūnos didysis pastalininkis (nuo 1695 metų), Karūnos dvaro pakamaris (nuo 1702 metų), Karūnos pėstininkų generolas-leitenantas, Krokuvos vaivada (1726–1727), Kazimežsko, Olštyno, Riksko, Lipnovo seniūnas. Polono, Janovco ir Liubomlio valdytojas.

## Biografija
Lenkijos žymios magnatų Liubomirskių giminės atstovas, herbo „Šreniawa“ savininkas. Karūnos lauko etmono Jurgio Sebastijono Liubomirskio (1616–1667) jaunesnysis sūnus nuo antros santuokos su Barbora Tarlaite (m. 1689). Broliai – Stanislovas Iraklijus, Aleksandras Mikalojus, Augustinas Jeronimas ir Pranciškus Sebastijonas.

Išsilavinimą gavo jėzuitų mokyklose. 1684 metais Jurgis Dominykas Liubomirskis dalyvavo Šventosios Lygos kare prieš Osmanų imperiją. 1685 metais dalyvavo Karūnos didžiojo etmono Stanislovo Jana Jablonovskio kampanijoje, Bukovinoje. 1693 ir 1695 metais dalyvavo mūšiuose su Krymo totoriais. 1695 metais gavo Karūnos didžiojo pastalininkio pareigybę.

Buvo renkamas pasiuntiniu (deputatu) nuo Liublino vaivadijos į 1693, 1701, 1718, 1720 ir 1722 metų seimus.

1697 metais elekciniame seime Jurgis Dominykas Liubomirskis palaikė Francua Lui de Burbono-Konti kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. Vėliau ATR karalių pripažino Saksonijos kurfiurstą Augustą Stiprujį ir 1698 metais dalyvavo karinėje ekspedicijoje prieš Krymo totorius. Po to dalyvavo kazokų sukilimo, vadovaujant Semiono Palijos Ukrainoje numalšinime.

1701 metais Jurgis Dominykas Liubomirskis buvo paskirtas karaliaus gvardijos vadu, o 1702 metais gavo Karūnos dvaro pakamario pareigybę.

Šiaurės karo metu perėjo į Stanislovo Leščinskio pusę (1704 metais). Po to du kartus keitė politinę orientaciją, kol 1710 metais perėjo į grįžusio į Lenkiją Augusto Stipriojo pusę.

1712 metais Jurgis Dominykas Liubomirskis kovėsi prieš kazokų sukilėlius, vadovaujamus Filipo Orliko. 1716 metais tapo tarpininku derybose tarp Tarnogrado konfederacijos ir Lenkijos karaliaus Augusto Stipriojo. 1718 metais seime pareikalavo Rusijos armijos išvedimo iš ATR teritorijos. 1726 metais gavo Krokuvos vaivados pareigybę.

1715 metais Jurgis Dominykas Liubomirskis tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi.

## Šeima
1695 metais pirma santuoka buvo su Uršule Katerina Bokum (1680–1743), tapusia naujo Lenkijos karaliaus Augusto Stipriojo meiluže. Sutuoktiniai vaikų neturėjo ir netrukus išsiskyrė. Antrą kartą vedė Magdaleną Tarlaitę (m. 1732), Liublino vaivados Stanislavo Tarlos (m. 1705) ir Terezos Dunin-Borkovskos dukterį, Krokuvos stalininko Pranciškaus Šembeko (apie 1667–1712) našlę. Vaikai:

* Kunigaikštis Antonis Benediktas (m. 1761), Karūnos armijos generolas-majoras, po to generolas-leitenantas (1753), Karūnos didysis ginklininkas (1754)
* Kunigaikštis Pranciškus Ferdinandas (m. 1774), Karūnos didysis ginklininkas (1761–1771), Karūnos didysis vėliavininkas (1774), Bečo seniūnas.

## Nuorodos

|-
Talorkas II

**Talorkas II** () – piktų karalius, valdęs VI amžiuje.

## Biografija
Pagal piktų kroniką jis valdė vienuolika metų, tarp Keiltramo ir Dresto V. Talorko II tėvas minimas kaip Mordelegas, Mordeletas ir Murtoloikas.

## Literatūra
* Хендерсон Изабель. Пикты. Таинственные воины древней Шотландии / Перевод с англ. Н. Ю. Чехонадской. – М.: ЗАО Центрополиграф, 2004. – 217 с. – (Загадки древних цивилизаций). – 7 000 экз. – ISBN 5-9524-1275-0.
Druskininkų lynų kelias

**Druskininkų „Lynų kelias“** – vienintelis Lietuvoje keleivinis lyninis keltuvas, veikiantis Druskininkuose. Jungia du lankomiausius Druskininkų turistinius objektus – Vandens parką ir „Snow Areną“. Atidarytas 2015 m. lapkričio 25 d. Keltuvą aptarnauja „Kautros“ dukterinė įmonė UAB „Kautros keltuvai“.

## Techninės galimybės

Tai vieno lyno sistemos įrenginys su keturiomis uždaromis kabinomis – gondolomis, pakylančiomis į 45 m aukštį. Jose telpa po 10 žmonių. Gondolos pagamintos iš skaidraus stiklo, todėl keleiviai iš tokios judančios apžvalgos aikštelės mato įspūdingą Druskininkų panoramą. Iš vienos Nemuno pusės į kitą keliamasi maždaug 1 km atstumu, sugaištama apie 8,5 min. Per valandą galima perkelti iki 240 keleivių. Viena kabina pritaikytas ir fizinę judėjimo negalią turintiems keleiviams. 

Statant keltuvą dalyvavo ir specialistai iš Šveicarijos bei Italijos. „Lynų keliui“ įrengti iš viso prireikė 2,3 km ilgio specialaus 40 mm diametro lyno, kurio bendras svoris yra apie 11 tonų. Lynų kelio įrengimo darbus atliko bendrovės „Eltel Networks“ ir „Bartholet Maschinenbau AG“. Lynų kelio projekto vertė siekia 3,9 mln. eurų. 

Nutrūkus elektros tiekimui, keltuve numatytas alternatyvus elektros energijos tiekimas. 

Vienintelis panašus keltuvas Baltijos šalyse yra Siguldoje (Latvija).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Druskininkų lynų kelias (''druskininkai.lt'') 
* Druskininkuose atidarytas Lynų kelias (''15min.lt'')
Svyruonėlė

**Svyruonėlė** – upė Lietuvoje, Vilniaus rajono rytuose; Kenos dešinysis intakas. Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinas. Prasideda Slabados miške. Teka į šiaurę. Įteka į Keną 14 km nuo jos žiočių, ties Kryžkeliu.

Gyvenvietės prie Svyruonėlės: Tumosai, Skarvadiškės, Kalesninkai, Žemliai, Žemaitėliai, Kūliai, Svironys, Mūrininkai.

## Šaltiniai
1934 m. nepavykęs perversmas Lietuvoje

**1934 m. nepavykęs perversmas Lietuvoje** – „Geležinio vilko“ organizuotas pučas, kuriuo siekta nušalinti Lietuvos prezidentą Antaną Smetoną ir jį pakeisti Augustinu Voldemaru.

Sukilimą organizavo 1929 m. A. Smetonos uždraustos organizacijos „Geležinis vilkas“ nariai, parėmė keletas aukštų karininkų.

Po nepavykusio pučo nauju Vyriausiojo štabo viršininku buvo paskirtas generolas leitenantas Jonas Jackus, aktyviai dalyvavęs malšinant sukilimą.

## Eiga
Kilus bruzdėjimui armijoje, 1934 m. susibūrė nauja karininkų grupė, kurios vienas iš pagrindinių organizatorių buvo aviacijos majoras Jonas Špokevičius. Buvo suformuluoti 6 reikalavimai, kurių esmę sudarė grįžimas į 1926 m. gruodžio perversmo dvasią ir santvarką, siekiant grąžinti A. Voldemarą į valdžią, atkurti „Geležinio Vilko“ organizaciją, priversti atsistatydinti Juozo Tūbelio vyriausybę.

Sukilimas prasidėjo naktį iš birželio 6-osios į 7-ąją. Apie 2 val. nakties šarvuotis įvažiavo į Kariuomenės štabo kiemą, paskui jį sekė 2-ojo ir 5-ojo pėstininkų pulkų daliniai. Karo policijos mokyklos personalas užėmė Kauno komendantūrą. Tankai „Renault FT-17“ išsidėstė prie geležinkelio stoties, 3-osios policijos nuovados, geležinkelio ir Panemunės tiltų. Buvo užimta telefono centrinė, o kiek vėliau ir automatinė centrinė, dislokuota Teisingumo ministerijoje. Tuo pat metu sukilėliai užėmė Šančių karinę telefono centrinę ir Kariuomenės štabo pagrindinę būstinę. Užėmus svarbiausią kariuomenės koordinavimo centrą – Kariuomenės štabą ir paralyžiavus telefono ryšį, buvo imtasi antrosios sukilimo dalies: generolas Petras Kubiliūnas, kuris vėliau atsiribojo nuo sukilimo nuostatų, kartu su vienu pulkininku pas prezidentą du kartus vyko derėtis dėl anksčiau sutartų reikalavimų, tačiau jo siūlymai buvo atmesti.

Nesutarus dėl tolesnės maišto eigos pučas išblėso ir prasidėjo sukilėlių areštai. Daugeliui maišto vadovų buvo atimti karininkų laipsniai, apdovanojimai, jie paleisti į atsargą, pažeminti laipsniu arba atleisti, trys jų nuteisti mirties bausme, bet paskui ji pakeista 12 metų kalėjimo. Pats A. Voldemaras nuteistas 12 metų kalėti, tačiau 1938 m. jam buvo suteikta malonė su sąlyga, jog šis pasitrauks į užsienį.

Anot istoriko Česlovo Iškausko, tai buvo vienas iš 6 „Geležinio vilko“ rengtų pučų per 1929–1934 m., tačiau vienintelis išaugęs iki sukilimo.

## Žymūs dalyviai
* gen. ltn. Petras Kubiliūnas
* aviacijos viršininkas plk. ltn. Juozas Narakas
* husarų pulko vadas plk. Juozas Bačkus
* Jonas Pyragius
* Leonas Taunys
* ats. pulkininkas Jonas Petruitis
* Jonas Špokevičius

## Taip pat skaitykite
* Tauragės sukilimas
* 1935 m. ūkininkų streikai Lietuvoje

## Šaltiniai
2015 m. Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencija

**2015 m. Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencija**, dažnai trumpinama **COP 21**, vyko nuo 2015 m. lapkričio 30 d. iki gruodžio 12 d. Paryžiuje, Prancūzijoje. Tai buvo 21-a kasmetinė Partijų konferencijos sesija, skaičiuojant nuo 1992 m. Jungtinių Tautų Bendrosios klimato kaitos konvencijos ir 11-a Partijų susirinkimo sesija nuo 1997 m. Kioto protokolo. Konferencijos tikslas buvo pasiekti teisiškai įpareigojantį bendrą susitarimą tarp visų pasaulio valstybių dėl klimato.

Konferencija vyko Le Buržė komunoje, Paryžiuje.

## Tikslai
Pagrindinis konferencijos aspektas – spręsti, kaip neleisti vidutinei Žemės temperatūrai viršyti 2 °C lygio, lyginant su rodikliais iki pramonės revoliucijos.

## Finansai
Skaičiuojama, kad šios konferencijos organizavimas kainavo apie 170 mln. €. Prancūzijos vyriausybė patvirtino, kad 20 procentų šios sumos padeng4 tokios kompanijos kaip Engie, Électricité de France, Air France, Renault–Nissan aljansas ir BNP Paribas.

## Rezultatai
Šių derybų metu Paryžiuje 195 šalių delegatai patvirtino Paryžiaus susitarimą, kuris padės stabdyti pasaulinį klimato atšilimą. Šalys užsibrėžė tikslą, jog globali temperatūra kiltų gerokai mažiau, nei 2 laipsniais bei numatė dėti pastangas, kad šiltėjimas neviršytų 1,5 laipsnio. Siekiant šių tikslų, šiltnamio dujų išmetimas iki amžiaus vidurio turėtų būti sumažintas 40-70 proc. Nors pradžioje ekspertų vertintas kaip daugiau simbolinis, dėl jo reikšmingo poveikio prekybai ir energetikos politikai susitarimas imtas vertinti kaip teisiškai įpareigojantis.

## Nuorodos

* Oficiali Prancūzijos vyriausybės svetainė 
* Oficiali JTO svetainė

## Šaltiniai
Andrius Grigalius Sanguška

**Andrius Grigalius Sanguška** (? – 1591) – kunigaikštis, Sanguškų giminės, Kovelio linijos atstovas.

## Biografija
Grigaliaus Sanguškos ir Anastasijos Gornostajos, Naugarduko vaivados ir žemės paiždininkio Ivano Gornostajaus dukters, sūnus.

## Šeima
Jo žmona buvo Sofija Sapiegaitė (? – po 1592), Kijevo kašteliono Povilo Sapiegos duktė. Turėjo su ja vaikų:
* Simonas Samuelis (? – 1638), Vitebsko vaivada,
* Aliona, ištekėjo už Minsko pateisėjo Kristupo Žižemskio.

Po Andriaus Sanguškos mirties jo žmona ištekėjo už Andriaus Tiškevičiaus.

## Nuorodos
Mikalojus Dominykas Pacas

**Mikalojus Dominykas Pacas** (? – 1595) – LDK valstybinis veikėjas, Lietuvos Brastos pakamaris (1579–1595).

## Biografija
Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, dvigubos lelijos herbo (lenk. „Gozdawa“) savininkas. Lietuvos Brastos pakamario ir Smolensko kašteliono Dominyko Mikalojaičio (m. 1578) ir Onos Loskaitės jaunesnysis sūnus. Vyresnysis brolis – Lietuvos taurininkas (1581–1589), Vilniaus tijūnas (1589–1600) ir Minsko vaivada (1600–1610) Jonas (apie 1550–1610).

1579 metais Mikalojus Dominykas Pacas iš valdovo Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Stepono Batoro gavo Lietuvos Brastos pakamario titulinę pareigybę, šiame paviete telkė ir dalį savo žemėvaldos. XVI a. pab. didžioji dalis Pacų giminės perėjo iš Evangelikų Reformatų (Kalvinizmo) tikėjimo į Romos Katalikų Bažnyčią, ką rodo ir Mikalojaus Dominyko Paco vaikų gyvenimai. Ypač tai atspindi vyresnėlis Steponas Kristupas, kuris buvo išsiųstas gyventi į Boloniją ir studijuoti jos universitete, vieną pagrindinių kontrreformacijos židinių.

Apie 1585 metus vedė Sofiją Bogdaną Sapiegaitę (m. apie 1630), Minsko vaivados Bogdano Povilo Sapiegos (? – 1593) ir Marinos Kapustiankos (m. apie 1570) dukterį.

## Šeima ir vaikai
Apie 1585 metus vedė Sofiją Bogdanovną Sapiegaitę (m. apie 1630), Minsko vaivados Bogdano Povilo Sapiegos (?–1593) ir Marinos Kapustiankos (m. apie 1570) dukterį. Vaikai:

* Steponas (1587–1640), Lietuvos paiždininkis (1630), Lietuvos didysis iždininkas (1630–1635), Lietuvos pakancleris (1635–1640), Lietuvos Brastos seniūnas
* Samuelis (1590–1627), rotmistras, pulkininkas ir regimentas, Lietuvos didysis vėliavininkas (1623–1627)
* Teofilis (m. po 1614)
* Teodatas Bogdanas (m. po 1609)
* Eva (m. po 1647), Smolensko vaivados Aleksandro Korvino Gosievskio (apie 1575–1639) žmona
* Ona (m. po 1631), Stakliškių seniūno Kristupo Kolčevskio žmona.
*Marina 1590– m. po 1623
## Genealogija

## Literatūra
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
* Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy, tom IV: Ziemia smoleńska i województwo smoleńskie. XIV-XVIII wiek. Pod redakcją Andrzeja Rachuby / opr. Lulewicz H., Rachuba A., Romaniuk P. P. / Wydawnictwo DiG, Warszawa 2003
* Urzędnicy centralni i dostojnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV-XVIII wieku. Spisy. Tom XI. Pod redakcją Antoniego Gąsiorowskiego, opr. Lulewicz H. i Rachuba A. / Biblioteka Kórnicka, Kórnik, 1994

## Nuorodos
25 (Adele albumas)

**25** – trečiasis studijinis britų atlikėjos Adele albumas, išleistas 2015 m. lapkričio 20 d. Tai – pirmasis albumas per daugiau nei ketverius metus. Pirmasis albumo singlas „Hello“ buvo išleistas 2015 m. spalio 23 d. ir susilaukė itin didelio pasisekimo, pasiekęs topų viršūnęs 28 šalyse (įskaitant Jungtinę Karalystė ir JAV). Singlas JAV tapo pirmuoju singlu istorijoje, kuris buvo parduotas daugiau, nei milijoną kartų per savaitę.

„25“ susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmoje vietoje daugiau nei dešimtyje šalių, įskaitant JAV ir Jungtinę Karalystę. Jungtinėje Karalystėje, per pirmą savaitę pardavus per 800 tūkstančių kopijų. Tai buvo rekordinis skaičius, todėl albumas tapo greičiausiai parduodamu albumu šalies istorijoje. „25“ tapo geriausiai parduodamu 2015 m. albumu Jungtinėje Karalystėje. JAV per pirmą savaitę buvo parduota 3,38 milijono kopijų ir albumas sulaužė pardavimų rekordą.

2016 m. sausio mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje buvo parduota 2,6 milijono albumo kopijų, o JAV – 7,6 milijono.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Believe (Justin Bieber albumas)

**Believe** – trečiasis studijinis kanadiečių atlikėjo Justin Bieber albumas, išleistas 2012 m. birželio 15 d. Šis albumas nuo ankstesniųjų atlikėjo įrašų skiriasi brandesniu skambesiu, labiau primenančiu šokių ir R&B muziką, nei pop. Iš viso buvo išleisti penki singlai, iš kurių pirmasis, „Boyfriend“, susilaukė didelės sėkmės ir pasiekė antrąją vietą JAV „Billboard Hot 100“ bei pirmąją Kanados „Canadian Hot 100“ singlų reitinguose.

„Believe“ susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 374 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Albumas taip pat pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje, Austrijoje, Kanadoje bei dar dvylikoje šalių. Įrašas tapo šeštu geriausiai parduodamu 2012 m. albumu pasaulyje.

2013 m. sausį buvo išleista nauja albumo versija „Believe Acoustic“, kurioje visos dainos skamba akustiškai.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Gyventojų registro tarnyba

**Gyventojų registro tarnyba** – Lietuvos valstybės įstaiga, tvarkiusi Gyventojų registrą 2000–2015 m.

## Istorija
Tarnyba įkurta 2000 m. prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos, perėmus iš Lietuvos statistikos departamento tvarkyti Gyventojų registrą.

Nuo 2009 m. sudarė ir tvarkė asmens atpažinimo elektroninėje erdvėje sertifikatus ir kvalifikuotus sertifikatus, įrašomus į asmens tapatybės korteles.

2014 m. įstaiga perėjo Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijai ir ėmė kartu su Registrų centru tvarkyti Gyventojų registrą. 2015 m. tarnyba prijungta prie Registrų centro.

Direktorė – Marija Norkevičienė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Interneto svetainė
Looking 4 Myself

**Looking 4 Myself** – septintasis studijinis amerikiečių atlikėjo Usher albumas, išleistas 2012 m. birželio 8 d. Albume dainas kartu atlieka tokie atlikėjai, kaip Rick Ross, Pharrell Williams ir kiti. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų, kurie gyrė daugybės muzikinių žanrų mišinį, tačiau kai kurie peikė per didelę orientaciją į pop stilių bei struktūros trūkumą. Per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 128 tūkstančiai albumo kopijų ir „Looking 4 Myself“ debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas ketvirtuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

2013 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumo singlas „Climax“ laimėjo geriausio R&B atlikimo nominacijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Born and Raised

**Born and Raised** – penktasis studijinis amerikiečių muzikanto John Mayer albumas, išleistas 2012 m. gegužės 22 d. Šis albumas nuo ankstesnių atlikėjo įrašų skiriasi visai kitokiu stiliumi – muzika buvo įkvėpta folk stiliaus atlikėjų Bob Dylan, Neil Young bei kitų.

„Born and Raised“ susilaukė daugiausiai teigimaų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 219 tūkstančių kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas trečiuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Ona Aloizė Ostrogiškė

**Ona Aloizė Ostrogiškė** (; 1600–1654 m. sausio 27 d.) – Lietuvos dižiojo etmono Jono Karolio Chodkevičiaus žmona.

## Biografija

Ona Aloizė Ostrogiškė buvo kunigaikščio, Voluinės vaivados Aleksandro Vasiljevičiaus Ostrogiškio (1593–1603) ir jo žmonos Anos Kostkos duktė. Konstantino Ostrogiškio ir Janos Kostkos anūkė.

Būdama trejų metų neteko tėvo. 1620 m. lapkričio 28 d. Jaroslave buvo ištekinta už 60-mečio Lietuvos didžiojo etmono Jono Karolio Chodkevičiaus. Mažiau nei po metų Chodkevičius sunkiai susirgo ir mirė Chotynėje. Po ko kunigaikštytė Ona Aloizė prisiekė daugiau netekėti. 1636 m. gegužės 24 d. mirė jos motina – Ona Ostrogiškė ir palikimas, tame tarpe Jaroslavo miestas, perėjo mirusiosios vaikams: vyresnei seseriai Katerinai, Onai Aloizėi, Konstantinui ir Aleksandrui Mykolui Liubomirskiui (sesers Sofijos sūnui).

Mirė 1654 m. sausį Didžiosios Lenkijos dvare, gelbėdamasi nuo Chmelnickio kazokų.

## Literatūra
* *Левицкий О.* Анна-Алоиза, княжна Острожская // Киевская старина. – 1883, ноябрь.
* Testament Anny Alojzy z Ostrogskich Chodkiewiczowej // Testamenty szlacheckie z ksiąg grodzkich wielkopolskich z lat 1631–1655. – Poznań-Wrocław, 2008.

## Nuorodos
* Львівський літопис. Коментарі. № 84 // *Бевзо О. А.* Львівський літопис і Острозький літописець. – Київ, 1971. – 200 с. – С. 149.
Kyvė (Rukainiai)

**Kyvė** – upė Lietuvoje, Vilniaus rajono rytuose; Vilnios kairysis intakas. Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinas. Teka per Rukainių seniūniją į šiaurę. Įteka į Vilnią 20,3 km nuo jos žiočių.

Gyvenvietės prie Kyvės: Pajuodžiai, Užupiai, Dobromislė, Kyviškės, Žemieji Karklėnai.

Upėvardis greičiausiai finougriškas, kilęs iš ,  („akmuo“), nors bandoma ieškoti baltiškų sąsajų (*kyvis, kivynas* „smulkus vandens gyvis, kirmėlytė“).

## Šaltiniai
LKBL 2003–2004 m. sezonas

**[[RKL|LKBL]] 2003–2004 metų sezonas** – 10-sis Lietuvos krepšinio B lygos sezonas.

## Reguliarusis sezonas

## Atkrintamosios varžybos

### Didysis Finalo Ketvertas

## Nuorodos
Čiobiškio Dariaus ir Girėno tiltas

**Čiobiškio S. Dariaus ir S. Girėno tiltas** – automobilių tiltas, kertantis Musės upę kelyje , Širvintų ir Kaišiadorių rajonų paribyje, Čiobiškio kaime, įsikūrusiame prie Musės ir Neries upių santakos. 

Tiltas yra arkinis, gelžbetoninis, vienos angos. Tai technikos paminklas, reikšmingas istorijai ir kultūrai, 1993 m. įrašytas į LR nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą  (unikalus kodas ). Prie tilto pritvirtinta paminklinė lenta su pavadinimu. Prie pat tilto stovi XX a. pradžioje pastatytas vandens malūnas su išlikusia technologine įranga (patiltėje buvo išardyta užtvanka).

## Istorija

Tiltas per Musės upę pradėtas statyti 1933 m. liepos mėn. Darbus vykdė Ukmergės apskrities valdyba, rangovai J. Lujanas ir ir D. Chenkinas. Statyboje buvo užimta apie 50 darbininkų iš Čiobiškio miestelio ir aplinkinių kaimų. Baigtas statyti 1934 m. pavasarį.  1934 m. liepos 22 d., per iškilmingą atidarymą tiltas pavadintas lakūnų Stepono Dariaus ir Stasio Girėno vardu. 

## Tilto duomenys

Tilto perdanga kombinuota – gelžbetoninė, arkinė, iškili, su paklotu apačioje. Ją sudaro dvi standžios, tarpusavyje sujungtos arkos, jų aukštis yra 4,9 m. Paklotą laikanti konstrukcija – monolitinė. Jos pagrindiniai elementai – 12 kintamo aukščio skersinių sijų.
 
* Tilto ilgis yra 28,2 m
* Bendras plotis – 6,6 m
* Važiuojamosios dalies plotis – 5,5 m
* Plotis tarp arkų – 5,9 m
* Aukštis nuo vidutinio vandens horizonto – 5,8 m
* Keliamoji galia – 13 t.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Čiobiškio seniūnija (''vilnijosvartai.lt'') 
* Tiltas per Musę Čiobiškyje (Henriko Kebeikio kolekcija, 132-138 nuotraukos)
Trespassing

**Trespassing** – antrasis studijinis amerikiečių atlikėjo Adam Lambert albumas, išleistas 2012 m. gegužės 14 d. Albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų, kurie gyrė atlikėjo muzikalumą bei dainų kokybę. Per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 77 tūkstančiai „Trespassing“ kopijų ir albumas debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Carrie Underwood

**Keri Meri Andervud** (*Carrie Marie Underwood*, g. 1983 m. kovo 10 d.) – amerikiečių kantri dainininkė, dainų autorė ir aktorė. Išgarsėjo 2005 m. laimėjusi muzikinį konkursą „American Idol“. Yra laimėjusi daugybę apdovanojimų, įskaitant aštuonis „Grammy“ bei dvylika „Billboard“.

2023 m. duomenimis, Underwood yra išleidusi devynis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Denim & Rhinestones“, išleistas 2022 m. birželį. Atlikėja yra pardavusi virš 70 milijonų įrašų visame pasaulyje.

## Diskografija
* *Some Hearts* (2005)
* *Carnival Ride* (2007)
* *[[Play On]]* (2009)
* *[[Blown Away]]* (2012)
* *Storyteller* (2015)
* *[[Cry Pretty]]* (2018)
* *My Gift* (2020)
* *My Savior* (2021)
* *Denim & Rhinestones* (2022)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Blown Away

**Blown Away** – ketvirtasis studijinis amerikiečių kantri atlikėjos Carrie Underwood albumas, išleistas 2012 m. gegužės 1 d. Albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmą savaitę JAV pardavus 267 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, ten išbūnant dvi savaites. Tai buvo trečiasis atlikėjos įrašas, pasiekęs šią viršūnę. 2020 m. sausį albumas JAV tapo triskart platininiu, pardavus tris milijonus kopijų.

2013 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumo singlas „Blown Away“ laimėjo geriausio solinio kantri atlikimo beu geriausios kantri dainos kategorijose.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Blunderbuss

**Blunderbuss** – debiutinis amerikiečių muzikanto Jack White studijinis albumas, išleistas 2012 m. balandžio 23 d. Albumas susilaukė labai gerų kritikų įvertinimų, kurie albumą vadino vienu stipriausiu metų įrašų. Per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 138 tūkstančiai albumo kopijų ir jis debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. 2013 m. kovo mėnesio duomenimis, iš viso JAV parduota virš 500 tūkstančių kopijų ir albumas tapęs auksiniu. „Blunderbuss“ taip pat debiutavo pirmojoje vietoje Jungtinėje Karalystėje ir Kanadoje.

2013 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose „Blunderbuss“ buvo nominuotas metų albumo ir geriausio roko albumo nominacijose, o singlas „Freedom at 21“ – geriausios roko dainos. 2014 m. singlas „I’m Shakin'“ buvo nominuotas geriausio roko atlikimo ir geriausio vaizdo klipo nominacijose.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Braschatas

**Braschatas** () – miestas šiaurės Belgijoje, Flandrijoje, Antverpreno provincijoje, į šiaurę nuo Antverpeno. Praeina sanasis Antverpeno–Eindhoveno kelias. Yra miesto parkas su išlikusiais kariniais įtvirtinimais (prieštankinis griovys, bunkeriai, šaudyklos), XIX a. rezidencinė pilis, bažnyčia, artilerijos muziejus.

## Istorija

Gyvenvietė pavadinimu *Breesgata* rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1269 m. Braschate 1482 m. įkurtas moterų vienuolynas. XVI a. smarkiai nukentėjo per protestantų–katalikų kovas ir maro epidemiją. 1823 m. sudaryta Braschato savivaldybė. Per I pasaulinį karą čia ėjo svarbi Antverpeno uosto gynybinė linija, kuri dar labiau išplėsta per II pasaulinį karą.
Herstalis

**Herstalis** () – miestas rytų Belgijoje, Valonijoje, Lježo provincijoje, Maso upės pakrantėje; šiaurės rytinis Lježo priemiestis. Veikia ginklų gamykla FNH. Yra istorijos muziejus, Pipino bokštas, paminklas Karoliui Didžiajam, Šv. Remigijaus, Šv. Mergelės Marijos, Šv. Lamberto bažnyčios.

## Istorija

Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Merovingų laikotarpiu čia buvo gyvenvietė minima kaip *Héristal*. Čia įrengta tvirtovė, veikė keltas per Masą. VII a. Herstalio valdovas Pipinas tapo Karolingų dinastijos pradininku. Herstalis buvo pirmoji karalystės sostinė, bet valdant Karoliui Didžiajam perkelta į Acheną. Viduramžiais Herstalis pateko į Brabanto kunigaikštystę, buvo svarbus amatų centras. XIX a. buvo svarbus plieno, anglių pramonės centras, įkurta ginklų, motociklų gamykla.
Jėjus

**Jėjus** (, ) – miestas Pietų Sudano pietuose, Centrinės Ekvatorijos valstijoje, 170 km į pietvakarius nuo Džubos, prie Jėjaus upės, netoli Kongo DR ir Ugandos sienų. Keliai į Džubą, Maridį, Moją, Dungu. Veikia oro uostas. Žemės ūkio krašto prekybinis centras (kava, kasava). Yra žemės ūkio ir mechanikos universitetas.

## Istorija

Jėjus buvo svarbus prekybinis, tranzitinis centras. Antrojo Sudano pilietinio karo metu tapo neramumų židiniu: 1997 m. Jėjus tapo Sudano liaudies išsivadavimo armijos būstine, miestą atakavo Sudano ginkluotosios pajėgos, todėl daug gyventojų pabėgo į Kongą ir Ugandą.
Riomė

**Riomė** (, ) – Danijai priklausanti sala, esanti Vatų jūroje, Fryzų salyne, šalia vakarinių Jutlandijos krantų. Plotas – 129 km². Riomė yra 3 km į šiaurę nuo Vokietijai priklausančios Ziulto salos. Paviršius lygus, iškyla iki 19 m. Vyrauja viržynai, krūmynai. Su Jutlandija salą jungia pylimas kuriuo eina automobilių kelias, o su Ziultu jungia kelto linija.

2011 m. Riomėje gyveno 650 žmonių. Pagrindinė gyvenvietė – Hafnbiu (*Havneby*; 302 gyv.). Verčiamasi daugiausia turizmu. Išlikusi būdinga fryziška architektūra.

## Galerija

Dk römö Østerhedevej 8 1.jpg|Tradicinis fryzų namas
Rømø-Dünenlandschaft.jpg|Viržynas
Sankt Clemens Kirke römö 2.jpg|Šv. Klemenso bažnyčia
Havneby, Rømø 2.JPG|Hafnbiu uostas
Elvasas

**Elvašas** arba **Elvasas** () – miestas rytų Portugalijoje, Aukštutiniame Alenteže, 230 km į rytus nuo Lisabonos, 15 km į vakarus nuo Ispanijos miesto Badachoso. Savivaldybės centras. Stotis prie Lisabonos–Madrido geležinkelio, taip pat praeina Lisabonos–Madrido greitkelis, yra plentas į Portalegrę. Mieste išlikusi XVII–XIX a. gynybinė architektūra: yra maurų laikų Elvaso pilis (dabartinio pavidalo nuo 1641 m.), žvaigždinė tvirtovė, gynybinės sienos, Amoreiros akvedukas, *Nossa Senhora da Graça* tvirtovė, apylinkėse dar keletas įtvirtinimų. Elvaso įtvirtinimų kompleksas 2012 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Taip pat yra gotikinė katedra, išlikęs istorinis senamiestis. Gaminamas brendis, vystomi tradiciniai keramikos amatai. Apylinkėse auginamos alyvuogės, slyvos, vynuogės, javai, kamštiniai ąžuolai.

## Istorija

Elvasas nuo VIII a. buvo maurų tvirtovė. 1166 m. ją užkariavo Alfonsas I. 1570 m. Elvasas tapo vyskupijos centru. Nuo XVII a. vid. Elvasas tapo svarbia Portugalijos pasienio tvirtove karuose prieš ispanus.

## Savivaldybė
Elvašo savivaldybė užima 631,2 km² plotą, 2011 m. gyveno 23 078 gyventojai. Be Elvašo miesto kitos svarbesnės jos gyvenvietės: Vila Boinas, Terugenas, Santa Eulalija, San Visentė.

## Galerija

Elvas-city gate-03.jpg|Miesto sienos
Elvas September 2013-38.jpg|Vartų koplyčia
Elvas September 2013-16.jpg|Šv. Dominyko bažnyčia
Elvas-castelo-09.jpg|Elvaso pilis


## Šaltiniai
Kaldas da Rainja

**Kaldaš da Rainja** arba **Kaldas da Rainja** () – miestas Portugalijoje, Vakarų ir Težo slėnio krašte, į šiaurės vakarus nuo Santareno, maždaug pusiaukelėje tarp Lisabonos ir Leirijos, 10 km į rytus nuo Atlanto vandenyno. Savivaldybės centras. Plentai į Lisaboną, Leiriją, Santareną. Keramikos amatai. Yra XVI a. Šv. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, XVI a. barokinis Šv. Sebastijono vienuolynas, Respublikos aikštė, dailininko Žozė Maljoa (*José Malhoa*) muziejus. Trykšta karštosios versmės.

## Istorija

Pasak legendos, 1484 m. miestą įkūrusi karalienė Eleonora Vizietė, čia sustojusi prie versmių. Čia XV a. pab. pastatyta ligoninė. 1511 m. Kaldasui suteiktos miesto teisės. Miesto pavadinimas reiškia „karalienės vonios“.

## Savivaldybė
Kaldaš da Rainjos savivaldybė užima 255,7 km² plotą, 2011 m. gyveno 51 729 gyventojai. Be Kaldaš da Rainjos miesto kitos svarbesnės jos gyvenvietės: Foz do Areljas, Kazal Novas, Nadadoras, Salir do Portas, Šaun da Prada, Kampas.

## Sportas
* Caldas SC, futbolo klubas.
* „Campo da Mata“ stadionas.

## Šaltiniai
Fanė

**Fanė** (, ) – Danijai priklausanti sala, esanti Vatų jūroje, Fryzų salyno šiaurėje, šalia vakarinių Jutlandijos krantų (5 km nuo žemyno), priešais Esbjergą. Plotas – 55,8 km². Salos ilgis 15,7 km, plotis 5,3 km, aukštis iki 21 m. Būdingi smėlynai, viržynai, pušų giraitės.

2015 m. Fanėje gyveno 3263 žmonių. Pagrindinė gyvenvietė – Nordbiu (*Nordby*; 2659 gyv.). Verčiamasi daugiausia turizmu. Išlikusi būdinga fryziška architektūra (pora bažnyčių, vėjo malūnas, valstiečių trobos). Veikia muziejus. Yra išlikę nacių karinių įtvirtinimų.


DK Fanoe Windmill01.JPG|Sionderho vėjo malūnas
DK Fanoe Nordy Museumofshipping.JPG|Laivybos muziejus Nordbiu miestelyje
Fanoe - dunes.jpg|Fanės kraštovaizdis
Phoca vitulina 3.jpg|Ruonių gulykla
Sakmė apie Igorio žygį

**Sakmė apie Igorio žygį** (sen. rus *Слово о пълку Игоревѣ*) – epinė poema, garsus senosios Rusios literatūros paminklas. Parašyta senąja rusų kalba. Siužeto pagrindą sudaro nesėkmingas Rusios kunigaikščių žygis prieš polovcus, 1185 m. organizuotas Naugardo-Severskio kunigaikščio Igorio Sviatoslavičiaus. Sudėtinga poetine kalba, įpinant slavų mitologijos elementų, taip pat aprašomi įvykiai, susiję su kunigaikščių tarpusavio nesutarimais, karo žygiais ir sėkmingais mūšiais pradedant seniausiais laikais. Bėgant amžiams daug „Sakmės“ motyvų ir kitų sąsajų pateko į senuosius slavų metraščius, liaudies kūrybą. Liaudies epo siužetą sėkmingai panaudojo rusų ir užsienio klasikinės muzikos kūrėjai, dailininkai.

## Istorija
 
„Sakmė“ buvo sukurta, manoma. XII a. pabaigoje, iš karto po aprašomų įvykių (dažnai datuojama 1185 m., rečiau 1–2 metais vėliau). Vienintelis XVI a. nuorašas žuvo 1812 m. Maskvos gaisro metu, bet liko dvi jo kopijos. Istoriografijoje būta bandymų suabejoti „Sakmės“ autentiškumu. Tokios pozicijos besilaikantys tyrinėtojai nesėkmingai bandė įrodyti, kad „Sakmės“ šaltinis buvo XIV a. poema „Uždonė“ (*Задонщина*). Iš tiesų daugelis faktų rodo, kad „Uždonė“ buvo parašyta sekant „Sakme“, o tai tik patvirtina „Sakmės“ autentiškumą.

## Sąsajos su Lietuva

Kūrinyje pateikiamas panoraminis to meto Rusios vaizdas, iš kurio matyti kylančios Lietuvos galia, jos karo žygiai, siekę ir Severų žemę (prie Lietuvos Severų žemė buvo prijungta vėliau). Lietuviai jau tapo tokiais pat grėsmingais priešais Polockui, kaip polovcai – pietų Rusiai. Polocko kunigaikštystė, „Sakmės“ žiniomis, buvo visiškai sugniuždyta lietuvių antpuolio.


Igorsvyat.jpg|Po kunigaikščio Igorio mūšio su polovcais
Перов Плач Ярославны.jpg|Kunigaikštienės Jaroslavnos rauda, aut. Vasilijus Perovas
The Soviet Union 1957 CPA 1974 stamp (Old Russian Poet. The Tale of Campaign of Igor).jpg|TSRS pašto ženklas, 1957 m.
Princeigor.jpg|Kunigaikščio Igorio sceninis kostiumas, 1909 m.
Ivan Bilibin 181.jpg|Kunigaikštis Igoris, 1929 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* „Sakmės“ tekstas rusų/anglųk.
Julija Mackevič

**Julija Mackevič** (, , g. 1986 m. kovo 11 d. Šalčininkuose) – Lietuvos ir Šalčininkų rajono savivaldybės politinė ir visuomeninė veikėja, 2015–2019 m. Šalčininkų rajono tarybos narė, Lietuvos lenkė.

## Biografija
Gimė 1986 m. kovo 11 d. Šalčininkuose Jano Mackevič ir Lilijos Mackevič (merg. Stankevič) šeimoje. Po Antrojo pasaulinio karo mamos šeima persikėlė į Šalčininkus iš Vilniaus (tiksliau Panerių apylinkių). Stankevič (lenk. *Stankiewicz*) herbo „Kapas“ (lenk. *Mogiła*) – viena seniausių Lietuvos–Lenkijos bajorų giminė, turima šeimos genealogija siekia XVI amžių.
 
2004 metais baigė Šalčininkų Lietuvos Tūkstantmečio vidurinę mokyklą.

2008 metais baigė Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakulteto molekulinės biologijos studijas.

2013 metais Vilniaus Gedimino technikos universitete įgijo nanobiotechnologijų magistro kvalifikacijos laipsnį. Magistro baigiamąjį darbą rašė ir praktiką atliko Jungtinėje Vilniaus universiteto ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto Kamieninių ląstelių laboratorijoje.

Turi jaunesniąją seserį Editą Mackevič. Ištekėjusi, augina sūnų Luką.

## Visuomeninė ir politinė veikla
2008 m. kartu su seserimi įkūrė VšĮ Jaunimo bendradarbiavimo centrą „Europroject“, kurio – aktyvinti Šalčininkų rajono jaunimą. Centras yra įgyvendinęs virš 35 projektų Lietuvoje ir virš 60 projektų užsienyje. Šiuo metu centras veikia visos Lietuvos mastu. Centras turi partnerių beveik visuose ES ir kaimyninėse valstybėse. Veikla yra finansuojama iš įvairių Europos Komisijos ir Europos Tarybos bei Lietuvos Respublikos programų lėšų.

2013 m. įkūrė ir vadovauja VšĮ Europos demokratijos plėtros centrui Vilniuje. Centras vykdo projektus Rytų partnerystės šalyse. Projektų tematika: demokratija, žmogaus teisės, regioninė valstybių politika, bendradarbiavimas tarp Europos Sąjungos ir Rytų partnerystės šalių ir kt.

Julija Mackevič buvo išrinkta Lietuvos jaunimo atstove 27-ame ir 28-ame Vietos ir regioninės valdžios Kongrese Strasbūre  (Europos taryboje).

Priklauso Lietuvos Respublikos Liberalų sąjūdžiui.

2014 metais buvo išrinkta Liberalų sąjūdžio Šalčininkų skyriaus pirmininke.

2015 m. dalyvavo Savivaldybių tarybų ir merų rinkimuose Šalčininkų rajone. Yra išrinkta ir prisiekė Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos nare 2015–2019 metų kadencijai. 2015 m. Šalčininkų rajono mero rinkimuose užėmė 2 vietą .

2015 metų birželį inicijavo Liberalų sąjūdžio Tautinių bendrijų komiteto steigimą ir yra išrinkta šio komiteto pirmininke. Komiteto pagrindinis veiklos tikslas yra sukurti platformą, kur Lietuvos tautinių bendrijų atstovai galėtų aktyviai dalyvauti Lietuvos visuomeninėje ir politinėje veikloje.

2015 m. lapkritį yra išrinkta Liberalų sąjūdžio valdybos nare ir Alytaus koordinacinės tarybos pirmininke.
 
Moka lenkų, anglų, rusų ir ukrainiečių kalbas. Domisi Lietuvos-Lenkijos bei Vilniaus miesto istorija, renka šeimos genealogijos archyvus. Yra Europos biatlono fanų klubo narė.

## Šaltiniai
2015 m. Abu Dabio Grand Prix

**2015 m. Abu Dabio Grand Prix** – 19-tos, paskutinės, 2015 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko lapkričio 27-29 dienomis Yas Island trasoje. Tai buvo septintos Abu Dabio GP lenktynės Formulės 1 istorijoje.

Kvalifikavijoje šeštą kart iš eilės sezone nugalėjo vokietis N. Rosberg. Jis nesunkiai laimėjo ir lenktynes. Jo komandos draugas, čempiono titulą užsitikrinęs dar Rusijos GP, finišavo antras. Trečią ir ketvirtą vietas užėmė Ferrari lenktynininkai K. Raikkonen ir S. Vettel.

## Kvalifikacija

## Lenktynės

* PL (*pit lane*) – boksai.

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* Rodomos tik pirmos 5 įskaitų vietos.
* **Paryškinti** čempionato nugalėtojai.

## Šaltiniai