open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kanados vyrų krepšinio rinktinė

**Kanados vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Kanadą. Daugkartinė olimpinių žaidynių, pasaulio ir Amerikos čempionatų dalyvė.

1936 m. olimpinėse žaidynėse kanadiečiai pelnė sidabro medalius. Tiesa, vėliau Kanados rinktinė liko be didelių pasiekimų – aukščiausi laimėjimai yra 1980 ir 1999 m. Amerikos čempionate iškovoti sidabro medaliai. 2023 m. pasaulio čempionate Kanada iškovojo bronzą.

## Pasiekimai pasaulio čempionatuose

* 1950 – 
* 1954 – 7 vieta
* 1959 – 12 vieta
* 1963 – 11 vieta
* 1967 – 
* 1970 – 10 vieta
* 1974 – 8 vieta
* 1978 – 6 vieta
* 1982 – 6 vieta
* 1986 – 8 vieta
* 1990 – 12 vieta
* 1994 – 7 vieta
* 1998 – 12 vieta
* 2002 – 13 vieta
* 2006 – 
* 2010 – 22 vieta
* 2014 – 
* 2019 – 21 vieta
* 2023 – 3 vieta 

## Pasiekimai olimpiadoje

* 1936 – 2 vieta; 
* 1948 – 9 vieta;
* 1952 – 9 vieta;
* 1956 – 9 vieta;
* 1964 – 14 vieta;
* 1976 – 4 vieta;
* 1984 – 4 vieta;
* 1988 – 6 vieta;
* 2000 – 7 vieta;
* 2024 – 5 vieta;

## Pasiekimai Amerikos čempionate

* 1980 – 2 vieta 
* 1984 – 3 vieta 
* 1988 – 3 vieta 
* 1989 – 5 vieta
* 1992 – 5 vieta
* 1993 – 7 vieta
* 1995 – 4 vieta
* 1997 – 5 vieta
* 1999 – 2 vieta 
* 2001 – 3 vieta 
* 2003 – 4 vieta
* 2005 – 9 vieta
* 2007 – 5 vieta
* 2009 – 4 vieta
* 2011 – 6 vieta
* 2013 – 6 vieta
* 2015 – 3 vieta 
* 2017 – 8 vieta
* 2022 – 4 vieta
* 2025 – 4 vieta

## Garsūs žaidėjai
* Steve Nash
* Shai Gilgeous-Alexander
* Cory Joseph
* Dwight Powell
* Rick Fox
* Kevin Pangos
* Nickeil Alexander-Walker

## Treneriai


*  Gordon Fuller: 1936
*  Bob Osborne: 1948
*  Paul Thomas: 1952
* Jim Bulloch: 1954
* Lance Hudson: 1956
* Fred Collen: 1959
*  Bob Hamilton: 1963
*  Ruby Richman: 1964
*  Paul Mullins: 1970
*  Jack Donohue: 1972–1988
*  Ken Shields: 1989–1994
*  Steve Konchalski: 1995–1998
*  Jay Triano: 1999–2004
*  Leo Rautins: 2005–2011
*  Jay Triano: 2012–2019
*  Roy Rana: 2017–2019
*  Gordon Herbert: 2018, 2025–
*  Nick Nurse: 2019–2023
*  Jordi Fernández: 2023–2025


## Šaltiniai
Koma

**Koma** – organizmo būsena, kuomet visiškai prarandama sąmonė, dingsta refleksai, kartais sutrinka kitos gyvybinės funkcijos. Koma laikoma ūminio cerebrinio nepakankamumo požymiu – smegenys nepajėgia centralizuotai valdyti ar reguliuoti visų organizmo sistemų.

Komą gali sukelti apsinuodijimas, medžiagų ir energijos apykaitos sutrikimai, CNS susirgimai, smegenų pažeidimai, hipoksija. Kartais koma sukeliama dirbtinai farmaciniais preparatais, siekiant apsaugoti aukštesniąsias smegenų funkcijas nuo pažeidimų, kuriuos gali sukelti smegenų traumos.

Komoje esančio žmogaus neįmanoma prižadinti, jis nereaguoja į šviesą ar skausmą, neturi miego−budros ciklų, neatlieka valingų veiksmų.

Komos stadijos:
* *prekoma* – ligonio sąmonė retkarčiais praskaidrėja, jis sugeba atsakyti į paprastus klausimus.
* *koma* – visiškas sąmonės praradimas, neurologiniai simptomai rodo komos gylį: sutrikęs rijimas, išnykęs vyzdžio refleksas, raumenys rigidiški ar yra parezė, pasireiškia traukulių sindromas ir kt.
* *negrįžtama koma* – organizmo funkcijos nebegali atsikurti.

Komą gali sukelti įvairios priežastys, tačiau su priežastimis susiję specifiniai patofiziologiniai ir klinikiniai požymiai pasireiškia tik prekomoje. Perėjus į komą visi požymiai suvienodėja.

Kai kurios patologinės būsenos dažnai laikomos pakopomis į komą. Tai:
* somnolencija – patologinis mieguistumas.
* soporas – sąmonės sutrikimas, kai refleksai išlikę, bet ligonis visiškai abejingas aplinkai.
* stuporas – visiškas nejudrumas ir nekalbumas, kai sąmonė išlikusi.

Sindromai, būdingi komai:
* bulbarinių nervų patologija (sutrinka rijimas, dėl ko gali užspringti).
* hipertermija ar hipotermija (hipotermija rodo negrįžtamos komos eigą)
* kraujotakos ir kvėpavimo sutrikimai (širdies aritmija, per didelis ar per mažas plaučių vėdinimas, *apnoea*)
* traukulių sindromas (nuo mimikos raumenų trūkčiojimo iki bendrų epilepsinių traukulių)
* neurotrofiniai sutrikimai (atsiranda pragulos, galinčio sukelti sepsį)

Koma gydoma šiais būdais:
* palaikant normalią kraujotaką.
* palaikant normalų plaučių vėdinimą.
* gerinant smegenų kraujotaką.
* skatinant galvos smegenų apykaitą
* gydant traukulius
* saugant nuo pragulų

## Šaltiniai
* Vileišis A., Kazakevičius R. ir kt. 1991. Patologinė fiziologija.
HAŠK Zagreb

**Zagrebo HAŠK** – buvęs Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo.

## Istorija

Klubą įkūrė studentai entuziastai. Jis gyvavo iki 1945 m. birželio, kai buvo likviduotas. Geriausi žaidėjai prisijungė prie naujo Dinamo Zagreb klubo. 

Žlugus komunistų režimui HAŠK atkurtas.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Elenijos

**Elenijos** (*Elaenia*) – tironinių (*Tyrannidae*) šeimos paukščių gentis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje. Būdingos rusva, žalsva arba alyvinė spalva.

## Rūšys

Gentyje yra 18 rūšių:
* *Elaenia martinica*
* *Elaenia spectabilis*
* *Elaenia flavogaster*
* *Elaenia ridleyana*
* *Elaenia albiceps*
* *Elaenia parvirostris*
* *Elaenia strepera*
* *Elaenia mesoleuca*
* *Elaenia gigas*
* *Elaenia pelzelni*
* *Elaenia cristata*
* *Elaenia ruficeps*
* *Elaenia chiriquensis*
* *Elaenia frantzii*
* *Elaenia obscura*
* *Elaenia dayi*
* *Elaenia pallatangae*
* *Elaenia fallax*
Aleksandras Kurkauskas

**Aleksandras Kurkauskas** (1882 m. kovo 10 d. Kasimovo apskritis, Riazanės sritis – ?) – Lietuvos karinis veikėjas, generolas leitenantas.

## Biografija
Brolis Vladas Kurkauskas. Baigęs Orenburgo Antrąją kadetų mokyklą ir Nikolajaus karo inžinerijos mokyklą Sankt Peterburge tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1913 m. baigė karininkų elektrotechnikos mokyklą. Nuo 1916 m. tarnavo 11-osios armijos inžinerijos viršininko valdyboje. 1916 m. papulkininkis. 1916–1917 m. inžinerijos bataliono vadas. 1918 m. lapkričio mėn. – 1920 m. lapkričio mėn. mobilizuotas tarnavo Sovietų Rusijos kariuomenėje. Lietuvos valdžios prašymu iš jos paleistas grįžo į Lietuvą.

1920 m. gruodžio mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1920 m. gruodžio mėn. – 1921 m. gegužės mėn. Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Technikos skyriaus inžinierius, 1921 m. gegužės mėn. – 1925 m. gegužės mėn. šio skyriaus viršininkas. 1925 m. generolas leitenantas. 1925 m. liepos mėn. – 1930 m. rugsėjo mėn. Aukštųjų karo technikos kursų inžinerijos kabineto vedėjas, dėstytojas.

TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugpjūčio 1 d. suimtas, kalintas Kaune. 1941 m. kovo mėn. emigravo į Vokietiją, gyveno Berlyne. TSRS kariuomenei užėmus Berlyną 1945 m. gegužės mėn. suimtas, tolesnis likimas nežinomas.

## Šaltiniai
Message Passing Interface

**Message Passing Interface** (**MPI**) – standartas, naudojamas paskirstytosios atminties lygiagrečiuosiuose kompiuteriuose. Jį sudarant buvo pasitelktos kitų programavimo bibliotekų (PVM, Chameleon, PARMACS) ypatybės bei įvertinti naujausi teoriniai siūlymai. Svarbesnės MPI ypatybės:
# MPI – biblioteka, o ne programavimo kalba. Ji tik apibrėžia paprogramių vardus, parametrus ir jų funkcine paskirtį. Šias paprogrames galima naudoti Fortran 77 ir C kalbomis parašytose programose. Vartotojas programą rašo standartine programavimo kalba ir tik kompiliuodamas prijungia MPI biblioteką.
# MPI realizuotas išreikštinis duomenų siuntimo modelis. Apibrėžtos ne tik būtinosios programavimo priemonės, be kurių negalime užrašyti lygiagrečiojo algoritmo. MPI leidžia atlikti skaičiavimus su heterogeniškais kompiuteriais.
# MPI standartas apibrėžia tik funkcinę paprogramės paskirtį, bet nereglamentuoja jos realizacijos. Todėl skirtingų tipų kompiuterių gamintojai gali šias paprogrames realizuoti efektyviausiu šiam kompiuteriui būdu.
# MPI standartu parašyta programa be pakeitimų gali būti perkelta iš vieno tipo kompiuterio į kito tipo kompiuterį. Tai ypač svarbu kuriant matematinių algoritmų bibliotekas.

## MPI funkcijos
Išsamų MPI standartą sudaro 125 pagrindines paprogrames ir funkcijos. Daugelis šių paprogramių yra tik kelių pogrindinių funkcijų skirtingos versijos, leidžiančios efektyviau realizuoti tam tikrus algoritmus. Kuriant MPI standartą, sudarytas ir minimalus funkcijų ir paprogramių rinkinys, kurio užtenka realizuojant bet kokį lygiagretųjį algoritmų.
# MPI_Init – nurodoma MPI darbo pradžia.
# MPI Comm_size – leidžia sužinoti, kiek procesorių, vykdo skaičiavimus.
# MPI_Comm_rank – leidžia sužinot, koks yra dabar veikiančio procesoriaus numeris.
# MPI_Send – pranešimo siuntimas.
# MPI_Recv – pranešimo gavimas.
# MPI_Finalize – nurodoma MPI darbo pabaiga.
OpenMP

**OpenMP** – programavimo standartas, skirtas realizuoti lygiagretiesiems algoritmams bendros atminties kompiuteriuose. Todėl, kad OpenMP skirtas bendros atminties kompiuteriams, programuotojui nereikia rūpintis duomenų apsikeitimų tarp skirtingų procesorių.
Algoritmas dalinamas į nuosekliąsias ir lygiagrečiąsias dalis, kurios vykdomos procesų grupėse. Procesai naudoja bendrus ir lokalius kintamuosius. Bendras kintamasis yra bendras visiems grupės procesams, o lokalus kintamasis sukuriamas kiekvienam procese. OpenMP lokalus kintamieji yra analogiški HPF ir MPI procesų kintamiesiems.

OpenMP programavimo pagrindiniai etapai:
# Algoritmą pradeda vykdyti vienas procesas – šeimininkas (*Master* direktyva). Tai algoritmo nuoseklioji dalis.
# Vėliau naudojama lygiagrečioji sritis, tai atliekama, kai pasibaigia nuoseklioji algoritmo dalis ir sukuriama vienu metu dirbančių procesų grupė (Išsišakojimo (*Fork*) direktyva).
# Šiame etape visi procesai baigia vykdyti lygiagrečiosios srities užduotis. Jie sustabdomi ir toliau skaičiuoja tik procesas šeimininkas (Apjungimo (*Join*) direktyva).
Danijos vyrų ledo ritulio rinktinė

**Danijos vyrų ledo ritulio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Danijai tarptautinėse ledo ritulio varžybose. 2003 m. Danijos vyrų ledo ritulio rinktinė dalyvavo pasaulio vyrų ledo ritulio čempionate, kuriame užėmė 3 vietą savo grupėje, viena vieta aukščiau nei JAV vyrų ledo ritulio rinktinė.

2020 m. ji buvo 12 vietoje Tarptautinės ledo ritulio federacijos reitinge.

## Žiemos olimpinių žaidynių pasiekimai

1920–2006 m. nepateko.

## Pasaulio čempionato pasiekimai

* 1995 m. 17 vieta
* 1996 m. 18 vieta
* 1997 m. 20 vieta
* 1998 m. 20 vieta
* 1999 m. 17 vieta
* 2000 m. 21 vieta
* 2001 m. 22 vieta (3 vieta Pirmo Diviziono B grupėje)
* 2002 m. 18 vieta (1 vieta Pirmo Diviziono B grupėje)
* 2003 m. 11 vieta
* 2004 m. 12 vieta
* 2005 m. 14 vieta
* 2006 m. 13 vieta
* 2007 m. 10 vieta
* 2008 m. 12 vieta
* 2009 m. 13 vieta
* 2010 m. 8 vieta

## Šaltiniai
Chelmas

**Chèlmas**  () – miestas-apskritis Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, netoli sienos su Ukraina. Apskrities centras, miestas-apskritis. Išvystyta cemento, stiklo, chemijos, drabužių, avalynės gamybos, lengvoji bei maisto pramonė. 67 702 gyventojų, gyv. tankumas – 1 921 žm./km². Plotas – 35,28 km². Miestas išsidėstęs prie Uherkos upės. Svarbus geležinkelio mazgas. Miestą kerta krašto greitkelis 12, sutampantis su europiniu  (Liublinas–Kijevas). Mieste įsikūręs Chelmo stačiatikių dekanatas.

## Istorija

Įkurtas X a., Magdeburgo teisė – nuo 1392 m. Miesto įkūrėjas – Danielius Haličietis. XIX a. miestas buvo Liublino gubernijos Chelmo apskrities centras.

## Miestai partneriai

Chelmas yra užmezgęs partnerystės ryšius su:
*  Noksvilis, JAV
*  Kovelis, Ukraina
*  Morlaiksas, Prancūzija
*  Sindelfingenas, Vokietija
*  Utena, Lietuva

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Konstantinas Tyzenhauzas

**Konstantinas Tyzenhauzas** (1786–1853) – grafas, Livonijos vokiečių kilmės Lietuvos zoologas, daugiausiai nuveikęs ornitologijos srityje. Parengė ir išleido keliolika ornitologijos veikalų, sukaupė didelę paukščių iškamšų ir kitų eksponatų kolekciją.

Laikomas vienu garsiausių Tyzenhauzų giminės atstovų, kuris paliko pėdsaką daugelio Europos šalių istorijoje.

## Biografija

Pradinį ir vidurinį mokslą baigė Varšuvoje.Vėliau Vilniaus universitete studijavo gamtos mokslus ir tapybą pas Joną Rustemą. Mokėsi pas žymų gamtininką Stanislovą Bonifacą Jundzilą
Dalyvavo 1812m. kare, po karo gyveno Prancūzijoje. Grįžęs apsigyveno Pastovių dvare.

## Mokslinė veikla
Surinko didelę biblioteką, kurioje ypač turtingas buvo ornitologijos skyrius. Turėjo 3000 paukščių iškamšų ir didžiulę kiaušinių kolekciją.
Daug prisidėjo prie zoologijos žinių skleidimo Lietuvoje ir Lenkijoje, sukūrė ornitologinę nomenklatūrą ir terminologiją lenkų kalba.

K. Tyzenhauzo vardu pavadinta viena vabzdžių gentis(*Tyzenhausia*), vienos genties *Potamogeton* rūšis ir vienos genties *Chara* maurabranginių dumblių rūšis.

## Bibliografija

* Visuotinė ornitologija 1846m. lenkų kalba.
* Parengė spalvotą paukščių kiaušinių atlasą 1862m.
* Ornitologijos arba mokslo apie paukščius pagrindai 1841m. lankų kalba.
* Migruojančių paukščių ornitologinis stebėjimas jų parskridimo ir išskridimo požiūriu 1844m. lenkų kalba.
* Europos paukščių ir žinduolių katalogas 1848m. lotynų kalba.

Iš viso yra paskelbęs daugiau kaip 20 vertingų mokslinių darbų lenkų, vokiečių, lotynų, prancūzų kalbomis ne tik apie paukščius, bet ir apie kirmėles, vabzdžius, žuvis, retus žinduolius ir kt.
Dalis darbų liko rankraščiuose.

## Šaltiniai
Simptomas

**Simptomas** - vienas atskiras medicininis kūno morfologinis, fiziologinis ar psichologinis požymis (ženklas), rodantis organizmo sutrikimą, patologinę būseną ar ligą. Tai gali būti vienas konkretus ligonio skundas kažkuo savo organizme.

Simptomų pavyzdžiai yra galvos skausmas, išbėrimas, pykinimas, galvos svaigimas ir kt.

Kai kuriuos simptomus gali sukelti labai daug skirtingų ligų (pvz., svaigulį), o kitus simptomus gali sukelti tik kelios ligos (pvz., apakimą kairiojoje matymo lauko pusėje).

Kartais, kai simptomo priežastis nežinoma ir nepavyksta išsiaiškinti jį sukeliančios ligos, pats sindromas neretai pavadinamas *idiopatiniu sindromu* ir išskiriamas kaip atskira liga, kuri gali būti vadinama, pvz., „idiopatiniu galvos skausmu“.

Neretai keli simptomai labai dažnai sutinkami kartu, tuomet toks simptomų kompleksas vadinamas *simptomų kompleksu* arba *sindromu*. Pvz., gripišką sindromą, būdingą kai kurioms infekcinėms ligoms, sudaro galvos skausmas, raumenų skausmas, padidėjusi temperatūra.
Uakariai

**Uakariai** (*Cacajao*) – primatai, priskiriami sakių šeimai. Tai nedrąsūs, nelaisvėje sunkiai prijaukinami gyvūnai. Zoologijos soduose išgyvena 5-8 metus. Patinai būna agresyvūs, kai gina patelę ar jauniklį.

Gentyje yra 2 rūšys, 7 porūšiai.
* Rudasis uakaris (*Cacajao melanocephalus*):
** *Cacajao melanocephalus melanocephalus*,
** *Cacajao melanocephalus ouakary*.
* Raudonasis arba raudonveidis uakaris (*C. calvus*):
** *Cacajao calvus calvus*,
** *Cacajao calvus ucayalii*,
** *Cacajao calvus rubicundus*,
** *Cacajao calvus novaesi*.
Antanas Krikščiūnas

**Antanas Krikščiūnas** (1891 m. birželio 6 d. Ašminta, Prienų apskritis – 1942 m. birželio 16 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas, topografas, kartografas.

## Biografija

Brolis visuomenės veikėjas Jurgis Krikščiūnas, sūnus partizanas Jurgis Krikščiūnas. 1911–1915 m. studijavo Maskvos geodezijos institute. 1915 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. 1917 m. baigė praporščikų mokyklą prie Karo topografijos mokyklos. Lietuvos atstovybės tarpininkavimu demobilizuotas grįžo į Lietuvą.

1921 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. Užsienio reikalų ministerijos komisijos valstybės sienai su Latvija demarkuoti narys. 1922 m. paskirtas į kariuomenės Generalinį štabą, suorganizavo topografijos dalį (nuo 1929 m. Karo topografijos skyrius), iki 1940 m. skyriaus viršininkas. 1925 m. dalyvavo demarkuojant Lietuvos – Vokietijos (Klaipėdos kraštas), 1939–1940 m. demarkuojant Lietuvos – TSRS valstybės sienas. 1935 m. pulkininkas, 1940 m. daktaras.

TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. iš kariuomenės atleistas. Nuo 1940 m. spalio mėn. – Kauno aukštesniosios technikos mokyklos direktorius, kartu dėstė ir Vytauto Didžiojo universiteto Statybos fakultete, 1941 m. docentas.

Bendradarbiavo karinėje spaudoje. 1937–1938 m. redagavo Kariuomenės štabo „Karo topografijos skyriaus metraštį“.

## Bibliografija
* Kartografija, 1931 m.
* Topografijos vadovėlis: Elementarinis kursas, 1934 m.

## Įvertinimas
* 1928 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1939 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1930 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Kęstutis Kuckailis

**Kęstutis Kuckailis** (g. 1939 m. sausio 2 d. Taikūnai prie Veisiejų) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas (1993 m.).

## Biografija
1962 m. baigė TSRS ginkluotųjų pajėgų Blagoveščensko tankų karo mokyklą, 1975 m. baigė Maskvos R. Malinovskio tankų karo akademiją, joje dėstė taktiką.

Lietuvai atkūrus nepriklausomybę 1990–1992 m. Maskvoje Lietuvos Respublikos ambasados Rusijoje referentas, 1996–1997 m. karinis atašė. 1992–1993 m. krašto apsaugos ministro patarėjas, 1994–1995 m. dirbo krašto apsaugos ministerijos Tarptautinių ir vidaus ryšių departamente. 1998–2001 m. Lietuvos karo akademijos dėstytojas.

## Įvertinimas
* 1996 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis

## Šaltiniai
Raudonasis uakaris

* *Cacajao calvus calvus*,
* *Cacajao calvus ucayalii*,
* *Cacajao calvus rubicundus*,
* *Cacajao calvus novaesi*.

**Raudonasis uakaris** arba **raudonveidis uakaris** (*Cacajao calvus*) - sakių šeimai priskiriams primatas, paplitęs Pietų ir Centrinės Amerikos atogrąžų miškuose.

Ilgis - 55 cm, svoris apie 3 kg. Kūnas apaugęs tankiais plaukais, o veidas ir kakta - pliki, melsvai raudoni, ypač jei beždžionė sunerimusi. Nors gimsta apžėlusia galva, tačiau vėliau nuplinka.
Mikvah

**Mikvah** () – tai specialus baseinas, skirtas ritualiniams apsivalymo ritualams. Apsivalymas atliekamas visiškai pasineriant į vandenį.

Baseinas naudojamas:
* vyrui priimant judaizmo religiją,
* judaizmą išpažįstančiam vyrui norint apsivalyti,
* žydei apsivalyti po mėnesinių ir gimdymo.

## Nuorodos
*Mikvah
Burka (apsiaustas)

**Burka** – berankovis baltas, juodas ar rudas (natūralios avių vilnos spalvos) veltininis ar avikailio apsiaustas. Paplitęs Kaukaze.

Burkos būna:
* raitelių burkos – ilgos, gauruotos, su siūlėmis, su išryškintais plačiai kampuotais pečiais.
* pėsčiųjų burkos – trumpos, lygios, be siūlių.
 
Burkos buvo svarbus Kaukazo piemenų drabužis. Senovėje jas vilkėdavo ir keliautojai. Kaukaze yra pavardžių, kurių kilmė susijusi su burkomis. Pvz., osetiniška pavardė *Menabde* yra kilusi iš osetin. *nabadi* 'burka' ir reiškia 'burkų darytojas'.

Žodžio *burka* kilmė nėra aiški. Yra nuomonių, kad gali būti kilęs iš persų kalbos, nors realiausia, kad kilęs iš  'tamsiai rudas su pilku ar raudonu atspalviu', o šis žodis kildinamas arba iš  'raudonai rudas', arba  'tamsiai raudonai rudas'.
 
Burkos buvo ir kazokų uniformos dalis. Rusijos kavalerijos uniformos dalimi buvo nuo XVIII a. vidurio. Žinomas Rusijos pilietinio karo vadas Vasilijus Čiapajevas dažnai vaizduojamas dėvintis burką.

## Nuorodos
 
* Balta burka (nuotrauka)
* Juoda burka (nuotrauka)
Burka (reikšmės)

Žodis burka gali reikšti:

* burka – toks Kaukazo tautų ir kazokų apsiaustas;
* burka – toks moterų musulmonių drabužis.

Taip pat:
* Sivka-Burka () – rusų liaudies pasakos personažas žirgas ir kartu pasakos pavadinimas;
* Burka () – rusiška pavardė.

## Nuorodos
Pranas Kvedaras

**Pranas Kvedaras** (1889 m. vasario 3 d. Žagarėje, Šiaulių apskrityje – 1935 m. vasario 3 d. Kaune) – veterinarijos gydytojas, Lietuvos visuomenės ir karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija
1914 m. baigęs Varšuvos veterinarijos institutą iki 1920 m. dirbo Tobolsko gubernijoje Rusijoje.

Grįžęs į Lietuvą 1920 m. gruodžio mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, 2-ojo raitelių pulko, vėliau – Veterinarijos inspekcijos veterinarijos gydytojas. Nuo 1921 m. Kariuomenės centrinės veterinarinės ligoninės, nuo 1922 m. Karo veterinarinės ligoninės vyr. gydytojas. 1926–1935 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo karo veterinarijos inspektorius. 1930 m. pulkininkas. Ilgametis Aukštųjų karininkų kursų dėstytojas.

## Įvertinimas
1928 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Stanislovas Kuizinas

**Stanislovas Kuizinas** (1881 m. gegužės 20 d. Vingininkai prie Šilalės – 1944 m. vasario 13 d. Kaunas) – Lietuvos kultūros, karinis ir visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas, pulkininkas leitenantas (1930 m.) .

## Biografija
1900 m. baigė Palangos progimnaziją. Įsijungė į tautinį judėjimą, gabendavo iš Prūsijos knygas. 1899 m. Palangoje vaidino pirmajame lietuviškame vaidinime, Keturakio „Amerika pirtyje“. 1902 m. baigė Liepojos gimnaziją. 1902–1906 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenės 260-ajame Ordagano pėstininkų pulke. 1906 m. sausio 8 d. baigė karo mokyklą ir gavo karininko laipsnį. 1906 m. Dorpato universitete įgijęs provizoriaus padėjėjo teises, iki 1914 m. dirbo Tauragėje. Kartu organizavo ir režisavo lietuviškus vakarus. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui mobilizuotas į Rusijos kariuomenę, paskirtas
Radviliškio maitinimo punkto viršininku. Vėliau Vilniaus, Vitebsko komendantas. 1918 m. birželio 5 d. vokiečių internuotas.

1918 m. birželio mėn. grįžęs į Lietuvą, Šilalėje, Tauragėje steigė vietos komitetus, pirmąsias Lietuvos valdžios institucijas, dirbo Tauragės apskrities
valdyboje. 1918 m. pabaigoje Tauragės apskrities vicepirmininkas, 1919 m. paskirtas Tauragės srities apsaugos ūkio vedėju. 1919 m. sausio 26 d. Lietuvos kariuomenės savanoris, Pirmojo pėstininkų Žemaičių bataliono vadas. Dalyvavo Nepriklausomybės kare. Nuo 1919 m. balandžio 15 d. Šiaulių karo komendanto
padėjėjas, vėliau Joniškio komendantas, 1919 m. rugsėjo 15 d. – 1925 m. liepos 4 d. Kauno geležinkelio stoties komendantas. Nuo 1923 m. balandžio 14 d. Generalinio štabo Karo technikos Susisiekimo skyriaus ypatingųjų reikalų karininkas. 1923 m. vienas Lietuvos jūrininkų sąjungos steigėjų ir veikėjų. 1926–1928 m. Karo mokslo valdybos vadovėlių rengėjas, nuo 1928 m. kovo mėn. Švietimo dalies vedėjas ir žurnalo „Karys“ redaktorius. 1929–1934 m. Vyriausiojo štabo Spaudos ir švietimo skyriaus karininkas. Dažnai pasirašinėdamas Sistos slapyvardžiu bendradarbiavo leidiniuose „Inkaras“, „Lietuva“, „Lietuvos aidas“, „Lietuvos žinios“, „Mūsų žinynas“, „Trimitas“.

## Įvertinimas
* 1934 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Petras Kutka

**Petras Kutka** (1897 m. sausio 26 d. Ramuldavoje, prie Debeikių – 1965 m. gruodžio 22 d. Saint Charles, Ilinojus, palaidotas Šv. Kazimiero kapinėse Čikagoje) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija

1918 m. baigė Petrogrado statybos technikos mokyklą. Grįžęs į Lietuvą mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919 m. gruodžio mėn. baigė Kauno karo mokyklą, tarnavo geležinkelių kuopoje (nuo 1920 m. Geležinkelių batalionas). 1920 m. liepos – gruodžio mėn. dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės junginiais.

1926 m. baigė Aukštuosius karo technikos kursus. 1926–1932 m. tarnavo Technikos pulke. 1932–1934 m. Generalinio štabo Tarnybų skyriaus karininkas, geležinkelių karo komendantas, 1934–1940 m. Karo technikos valdybos štabo viršininkas, Generalinio štabo karininkų kursų lektorius. 1937 m. pulkininkas.

SSRS okupavus Lietuvą, 1940 m. liepą–gruodį dėstė Aukštojoje karo mokykloje. 1940 m. gruodį iš kariuomenės atleistas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, gyveno Zelonceveno pabėgėlių stovykloje, dirbo Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto suburtoje aukšto rango Lietuvos karininkų grupėje ryšiams su Lietuvos partizanų dalinių štabais palaikyti. 1945–1948 m. mokytojavo karo pabėgėlių stovyklose. 1949 m. išvyko į JAV .

## Bibliografija
*  (pagal vokišką knygą *W. Kretzschmann. Die Wiederherstellung auf dem Eisenbahnen östlichen Kriegsschauplatz. – 1925*)
* Rusų fronto geležinkelių atstatymo ypatumai (1932 m.)

## Įvertinimas
* 1928 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Kazys Labutis

**Kazys Labutis** (1899 m. sausio 22 d. Šakališkiuose, Igliškėlių valsčius – 1975 m. balandžio 8 d. Kanberoje, Australija) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija
1919 m. baigė Kauno karo mokyklą. 1919–1920 m. dalyvavo kovose su Raudonąja armija ir Lenkijos kariuomenės daliniais. 1923 m. sausio mėn. Klaipėdos sukilimo dalyvis. 1923–1925 m. Kauno policijos, raitosios policijos rezervo vadas. 1925–1927 m. kriminalinės policijos rezervo viršininkas.

1928 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1934–1939 m. 1-ojo husarų Lietuvos Didžiojo Etmono Jonušo Radvilos pulko vado padėjėjas. 1939 m. 2-ojo ulonų Lietuvos Kunigaikštienės Birutės pulko vadas. 1940 m. pulkininkas.

SSRS okupavus Lietuvą iš kariuomenės atleistas. 1941–1944 m. savisaugos dalinių Kauno apygardos vadas, 1944 m. Vietinės rinktinės Vilkaviškio apskrities komendantas.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1948 m. emigravo į Australiją .

## Įvertinimas
* 1923 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1935 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas
* 1939 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Juozas Lanskoronskis

**Juozas Lanskoronskis** (1893 m. sausio 7 d. Zasiškis, Nemunėlio Radviliškio valsčius – 1980 m. rugpjūčio 3 d. Belgija) – Lietuvos karinis veikėjas, Generalinio štabo pulkininkas.

## Biografija
1915 m. Peterburge baigė Istorijos ir filologijos institutą, 1916 m. baigė Pavelo karo mokyklą. 1917–1918 m. prisidėjo prie Rusijos kariuomenės lietuvių karinių dalinių organizavimo.

1919 m. grįžęs į Lietuvą tapo savanoriu, organizavo lietuvių kariuomenės kovų veiksmus. Dalyvavo kariniuose veiksmuose su Raudonaja armija, bermontininkais ir Lenkijos kariuomenės daliniais. 1920–1922 m. Pirmosios brigados štabo viršininkas. Kartu su Stasiu Pundzevičiumi parengė Giedraičių mūšio operacinį planą. 1922 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus, vėliau juose dėstė. 1922–1923 m. mokėsi Saint-Cyro aukštojoje karo mokykloje Prancūzijoje.

1925–1926 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo Karo mokslo skyriaus viršininkas. 1926–1929 m. mokėsi Belgijos karo akademijoje. 1929 m. trumpai Antrosios karinės apygardos štabo viršininkas. 1929 m. Generalinio štabo pulkininkas. 1930–1934 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo 2-ojo (informacijos) skyriaus viršininkas. 1934–1937 m. 6-ojo pėstininkų pulko vadas ir Klaipėdos įgulos viršininkas.

Nuo 1937 m. Lietuvos karinis atašė Prancūzijoje ir Belgijoje.

1940 m. TSRS okupavus Lietuvą į ją negrįžo. Dalyvavo Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto veikloje.

## Bibliografija
* Kariuomenės organizacijos bruožai (1927 m.)
* Bendroji taktika (1930 m.)

## Įvertinimas
* 1919 m. 1-ojo laipsnio Vyties Kryžius Nr.539
* 1921 m. 2-ojo laipsnio Vyties Kryžius Nr.24
* 1929 m. DLK Gedimino 3-ojo laipsnio ordinas (1929 08 14)
* 1930 m. Vytauto Didžiojo 3-ojo laipsnio ordinas (1930 09 04)
*1930 m. Belgijos 1-ojo laipsnio Karo kryžius
*1931 m. Čekoslovakijos Baltojo liūto 4-ojo laipsnio ordinas su kardais
*1932 m. Estijos Erelio kryžiaus 3-ojo laipsnio ordinas (1932 01 22)
*1933 m. Estijos Kaitselito 3-ojo laipsnio kryžius 
*1934 m. Latvijos Trijų žvaigždžių 3-ojo laipsnio ordinas
*1926 m. Latvijos gynybos sąjungos Bronzos medalis
*1929 m. Latvijos Nepriklausomybės karo 10-mečio medalis
*1933 m. Prancūzijos Garbės legiono 4-ojo laipsnio ordinas (Karininko kryžius)
*1932 m. Švedijos Kalavijos 3-ojo laipsnio ordinas
* 1933 m. Vengrijos Nuopelnų ordino 2-ojo laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Auksis

**Auksis** – rudeninė obelų veislė. Ją 1951 m. Vytėnuose išvedė I. Štaras ir D. Bulavienė, sukryžminę Mekintošą su Gravenšteinu. Nuo 1987 m. veislė rajonuota visoje respublikoje.

Vaismedžių vainikas kūgiškas ar rutuliškas. Šakos su liemeniu suaugusios maždaug 45 laipsnių kampu. Vyrauja trumposios vaisinės šakutės. Ant šakų obuoliai laikosi stipriai. Vaisiai skinami rugsėjo pirmoje pusėje. Vartojami švieži iki sausio–vasario mėnesio.

Vaisių odelė vidutinio storumo, gelsva, įsaulyje padengta šviesiu raudoniu ir tamsiai raudonais nevienodo ilgumo ir platumo dryžiais ir taškais. Vaisiai gana atsparūs rauplėms ir rudajam puviniui, labai skanūs, aromatingi, rūgščiasaldžiai. Minkštimas gelsvas, švelnios konsistencijos, labai sultingas. Šerdelė neryški, nedidelė. Sėklų kameros nedidelės, siauros, uždaros arba pusiau atviros.
Adolfas Lapšys

**Adolfas Lapšys** (1899 m. spalio 28 d. Kūkai, Žeimelio valsčius – 1942 m. gruodžio 2 d. Sverdlovskas) – teisininkas, Lietuvos karinis veikėjas, teismo pulkininkas.

## Biografija
1919–1922 m. tarnavo Lietuvos kariuomenės Elektrotechnikos batalione. 1920 m. baigė Kauno karo mokyklą, dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais. 1932 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1934–1935 m. Kariuomenės teismo nuovados tardytojas, per Klaipėdos zasininkų teismo procesą Kariuomenės teismo prokuroro padėjėjas, 1935–1940 m. Kariuomenės teismo teisėjas. 1938 m. teismo pulkininkas.

TSRS okupavus Lietuvą 1941 m. birželio 14 d. suimtas ir išvežtas į Starobelsko, vėliau Gariu (Sverdlovsko sritis) lagerį. 1942 m. spalio mėn. NKVD Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirti. Sušaudytas.

## Įvertinimas
* 1929 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius
* 1938 m. Vytauto Didžiojo ordino Karininko kryžius

## Šaltiniai
Jonas Laugalys

**Jonas Laugalys** (1948 m. kovo 30 d. Batakiai, Tauragės raj.) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija
1966–1969 m. mokėsi Daugpilio karo aviacijos mokykloje. 1969–1991 m. tarnavo TSRS ginkluotosiose pajėgose, nuo 1976 m. dirbo Daugpilio karo aviacijos mokykloje. 1979–1983 m. studijavo Lietuvos kūno kultūros institute.

1992–1994 m. Lietuvos krašto apsaugos mokyklos Fizinio parengimo ir sporto katedros vedėjas. 1994–1999 m. Lietuvos karo akademijos Fizinio parengimo katedros vedėjas, 1999–2000 m. viršininkas. 1995 m. pulkininkas.

## Šaltiniai
Jonas Martynas Laurinaitis

**Jonas Martynas Laurinaitis** (1894 m. vasario 1 d. Aleknaičiai, Joniškio valsčius – 1966 m. rugsėjo 25 d. Čikaga) – kalbininkas, Lietuvos karinis veikėjas, spaudos darbuotojas, pulkininkas leitenantas.

## Biografija

1915 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją, 1916 m. baigė Maskvos karo mokyklą. 1919-1920 m. mokėsi Aukštuosiuose lietuvių kalbos kursuose Kaune ir lankė Aukštųjų kursų Humanitarinių mokslų skyrių.

1917 m. Petrograde dislokuotų lietuvių karių suvažiavime išrinktas Lietuvių karių sąjungos Centro komiteto nariu. Jo iniciatyva gautas leidimas Smolenske kurti lietuvių pėstininkų batalioną. 1918 m. Voroneže Vyriausiosios lietuvių tarybos Rusijoje karinės komisijos pirmininkas. Bendradarbiavo periodiniuose leidiniuose „Lietuvių balsas“, „Santara“, „Vadas“.

1918 m. grįžo į Lietuvą. 1919 m. kovo mėn. – 1925 m. birželio mėn. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, Apsaugos ministerijos Rikiuotės skyriaus literatūros komisijos pirmininkas. 1919 m. – Karo aviacijos mokyklos viršininkas. 1920–1922 m. redagavo žurnalą „Kariškių žodis“, 1920-1923 m. – žurnalą „Atspindžiai“, 1921 m. – „Mūsų žinynas“.  1929 m. pulkininkas leitenantas. 1929 m. birželio mėn. – 1940 m. gruodžio mėn. vėl tarnavo Lietuvos kariuomenėje, kariuomenės Vyriausiojo štabo Spaudos ir švietimo skyriaus Spaudos poskyrio vedėjas, Krašto apsaugos ministerijos Terminologijos komisijos pirmininkas, karinių terminų tvarkytojas. 1941–1944 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Lietuvių kalbos institute. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945 m. Rebdorfo (Eichštatas) karo pabėgėlių stovyklos Lietuvių bendruomenės pirmininkas. 1949 m. išvyko į JAV.

Nepriklausomoje Lietuvoje buvo vienas iš Lietuvių žurnalistų ir rašytojų sąjungos, Lietuvių-latvių vienybės draugijos, Kariuomenės pirmūnų draugijos (karių, veikusių Rusijoje) steigėjų ir valdybos narių. Jo iniciatyva 1935 m. Kaune įkurta Lietuvių kalbos draugija, jos veikla 1946 m. atgaivinta tremtyje Vokietijoje. Parašė kalbos kultūros, terminologijos, lietuvių kariuomenės istorijos straipsnių. Bendradarbiavo lietuvių žiniasklaidoje. Parengė mokomąją knygą su žodynėliu „Lietuvių kalbos vadovas“ (bendraautoriai Stasys Barzdukas ir Pranas Skardžius, 1950 m. Bielefeldas). Išvertė T. Zeiferto „Trumpą Latvijos istoriją“ (1927 m.). Redagavo karių auklėjimo leidinius „Kareivis – Lietuvos gynėjas“, 1926 m.; „Laisvės kelias“, 1934 m.

## Bibliografija
* *Lietuvos kariuomenė*, 1928 m.
* *Mūsų kariškoji spauda*, 1928 m.

## Įvertinimas
* 3 laipsnio Šv. Stanislavo ordinas su kardais
* 4 laipsnio Šv. Vladimiro ordinas su kardais
* 1928 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis
* 1932 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1933 m. Latvijos 3 laipsnio Trijų žvaigždžių ordinas

## Šaltiniai

## Literatūra
*Lietuvos kariuomenės karininkai 1918-1953. V tomas.
Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija

**Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacija** (**MŽŪO**; ) – specialusis Jungtinių Tautų Organizacijos padalinys, vadovaujantis tarptautinėms pastangoms bado problemai išspręsti. Tarnaudama kiek išvystytoms, tiek besivystančioms šalims, MŽŪO veikia kaip neutralus forumas, kur visos tautos susitinka kaip lygios bendriems susitarimams ir organizacijos politikos debatams. MŽŪO taip pat yra institucinis mokslinių žinių ir informacijos organas, padedantis besivystančioms šalims modernizuoti ir gerinti žemės ūkio, miškininkystės ir žvejybų praktikas, garantuojant pasaulio gyventojams pilnaverčią mitybą ir bendrą saugumą dėl maisto pasiskirstymo. Organizacijos devizas *fiat panis* iš lotynų kalbos išvertus reiškia „tebūna duona!“.

MŽŪO buvo įsteigta 1945 m. spalio 16 d. Kvebeko mieste, Kanadoje. 1951 m. jos būstinė iš Vašingtono (JAV) buvo perkelta į Romą (Italija).

Organizacija turi 192 narius: prie jos yra prisijungusios 191 šalis bei Europos ekonominė bendrija (2007 m. lapkričio 23 d.).

## Nuorodos
* FAO oficiali svetainė
Japetas (palydovas)

**Japetas,** arba **Saturnas VIII** – natūralus Saturno palydovas, kurį 1671 m. spalio 25 d. atrado astronomas Giovanni Domenico Cassini. Palydovas pavadintas titano Japeto graikų mitologijoje vardu.

## Vardas

Cassini keturis atrastus palydovus (Tetiją, Dionę, Rėją ir Japetą) Liudviko XIV garbei pavadino „Sidera Lodoicea“ (). 1789 m. William Herschel atrado Mimą ir Enceladą. Kadangi tuo metu palydovai neturėjo pavadinimų, kartu su Titanu jiems dabartinius pavadinimus 1847 m. davė W. Herschel sūnus John Herschel.

## Fizinės charakteristikos

Mažas tankis leidžia daryti išvada, jog Japetas daugiausia sudarytas iš ledo ir nedidelio kiekio (~20 %) uolienų. Kitaip nei daugumos palydovų, pastarojo forma nei sferinė, nei elipsoidinė, per vidurį turi ryškią pusiaujo keterą, suplotus polius. Palydovas tankiai nusėtas krateriais, turi kelis ypač didelius kraterius, kurių didžiausio skersmuo viršija 500 km. Japetas pasižymi tuo, jog turi dviejų spalvų pusrutulius. Tamsų, pavadintą Kasinio regionu (*Cassini Regio*), ir šviesų, vadinamą Ronsevalio žeme (*Roncevaux Terra*).

Temperatūra tamsiajame regione ties pusiauju pakyla iki 130 K (-143,2°C). Šviesioji pusė sugeria mažiau Saulės šviesos, todėl čia temperatūra pakyla iki 100 K (-173,2&nbsp;°C).

### Pusiaujo ketera

Vienas ryškiausių šio palydovo paviršiaus darinių - pusiaujo ketera, besidriekianti 1300 km Kasinio regiono viduriu. Ketera yra 20 km pločio ir vidutiniškai 13 km aukščio. Atrasta, kai Cassini erdvėlaivis nufotografavo Japetą 2004 m. gruodžio 31 d. Vietomis ketera išauga net iki 20 km aukščiau supančių vietovių, gausiai nusėta kraterių, o tai liudija seną kilmę.

Kol kas tiksliai nežinoma, kaip susiformavo ši ketera ir kodėl driekiasi idealiai pusiaujo linija. Šiuo metu iškeltos trys hipotezės:
# manoma, jog tai gali būti jauno Japeto paplokščios formos liekana, kai palydovas apie savo ašį sukosi žymiai greičiau, nei dabar.
# Tai galėjo būti ledinė medžiaga, išsiveržusi iš po paviršiaus ir sustingusi.
# Buvo pasiūlyta idėja, jog Japetas formavimosi metu dėl didelės Hilo sferos turėjo žiedų sistemą ir kad ši ketera susiformavo dėl žiedų susidūrimo akrecijos. Tačiau ketera atrodo per daug tvirta, jei ji būtų šio įvykio rezultatas, be to, naujos nuotraukos atskleidė keteros tektoninius defektus, akivaizdžiai nesuderinamus su šia hipoteze.

## Orbita

Nors Japetas yra trečias pagal dydį Saturno palydovas, tačiau skrieja apie planetą žymiai toliau, nei artesnis didelis palydovas Titanas. Tuo pačiu palydovo orbitos plokštuma yra labiausiai pakrypusi iš visų reguliarių palydovų. Dėl tokių orbitos savybių Japete, vieninteliame iš didžiųjų palydovų, aiškiai matytųsi Saturno žiedai, o pati planeta atrodytų keturis kartus didesnė nei Mėnulis žvelgiant iš Žemės.

## Galerija


Vaizdas:Iapetus Spins and Tilts.jpg|Kasinio regionas
Vaizdas:Iapetus Roncevaux Terra PIA09756.jpg|Ronsevalio žemė
Vaizdas:Iapetus mountains Larger.jpg|Japeto paviršius iš arti
Vaizdas:Iapetus by Voyager 2 - enhanced.jpg|Voyager 2 nuotrauka (1981 m. rugpjūčio 22 d.)


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Apie Japetą NASA puslapyje (anglų k.)
Keturskiautis žvaigždulis

**Keturskiautis žvaigždulis** (*Geastrum quadrifidum*) – žvaigždulinių (*Geastraceae*) genties grybų rūšis.

Jauni vaisiakūniai rutuliški, uždari, 2-4 cm skersmens, odiškai geltoni, pilkai rudi. Egzoperidžiui trūkus, 4 nusmailėjusiomis, į žemę, lyg rankomis, atsirėmusiomis skiautėmis iškeliamas kiaušiniškai pailgas, 2x1 cm dydžio, melsvai pilkas, vėliau rudas, beveik juodas endoperidis, kūnelis su gražia angele viršūnėje. Gleba juodai ruda.
Sporos 6-7 μm.

**Būdingi požymiai**: egzoperidžiui trūkus, endoperidis pakimba ant 4 smailių skiaučių.

Auga vasarą – rudenį, spygliuočių ir mišriuose miškuose, tarp nukritusių spyglių, lapų ir ant jų. Sengirių grybas. Retas. Saugomas, įrašytas į Lietuvos Raudonąją knygą. Nevalgomas.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 474
Laivūnas

**Laivūnas** – Lietuvos karinių jūrų pajėgų puskarininkio laipsnis. Atitinka sausumos karinių pajėgų viršilą, kitų valstybių karo laivynuose – bocmaną.

Terminas atsirado XIX a. Iš pradžių taip vadintas laive dirbantis žmogus arba laivininkas. 1935 m. laipsnis įsteigtas pirmajame Lietuvos karo laive „Prezidentas Smetona“ kaip aukščiausias tarp viršilų ir puskarininkių. 1936 m. Karo tarnybos įstatymu laivūnas priskirtas prie puskarininkių.

1992 m. atkūrus Lietuvos karinį jūrų laivyną, atkurtas ir laipsnis.

## Šaltiniai
Algirdas Antanas Lauraitis

**Algirdas Antanas Lauraitis** (1935 m. sausio 2 d. Naujininkai, Eržvilko valsčius) – TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, pirmo rango kapitonas, komandoras .

## Biografija
1958 m. baigė Rygos aukštąją karo jūrų povandeninio plaukiojimo mokyklą. 1958–1969 m. TSRS Šiaurės karinio laivyno dyzelinio ir atominių povandeninių raketinių laivų šturmanas. 1966 m. baigė Aukštuosius karinio jūrų laivyno karininkų specialiuosius kursus Leningrade, 1968 m. baigė specialiuosius atominių povandeninių laivų karininkų kursus Obninske (Maskvos sritis). 1969–1970 m. TSRS Šiaurės karinio laivyno Pirmosios atominių povandeninių laivų flotilės štabo viršininko padėjėjas operatyvinei veiklai ir koviniam parengimui. 1970–1981 m. dėstė Atominių povandeninių laivų įgulų rengimo centre Obninske, techninių laivavedybos priemonių katedros viršininkas. 1979 m. TSRS karinių jūrų pajėgų pirmo rango kapitonas.

1994–1995 m. dirbo Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Kovinio parengimo skyriuje, 1994 m. komandoras. 1995–1998 m. dirbo kariuomenės Aprūpinimo departamente.

Parašė apie 10 mokomųjų priemonių ir vadovėlių atominių povandeninių laivų elektroninių navigacijos prietaisų ir kompleksų eksplotacijos ir laivavedybos klausimais (rusų kalba).

## Šaltiniai
Aliaskos malamutas

**Aliaskos malamutas** – šunų veislė. Tai stambus darbinis šuo, kurio veislė buvo išvesta traukti roges Šiaurėje. Kilmės šalis - Aliaska (JAV). Aliaskos malamutas dažnai yra painiojamas su Sibiro haskiu. 

Vieni malamutai vis dar naudojami kaip kinkomieji šunys traukti roges kelionėse, tempti krovinius, o kiti laikomi kaip šeimos augintiniai ar parodiniai šunys. Jie negali pasirodyti šunų rogių tempimo lenktynėse geriau už kitus, mažesnių veislių šunis, tačiau gali tempti roges ilgus atstumus, bet lėčiau.

## Išvaizda

Kailis tankus, šiurkštesnis nei Sibiro haskio. Įprastos kailio spalvos - įvairūs baltos ir pilkos spalvos atspalviai, sabalo ir balta, juoda ir balta, rusva ir balta arba visiškai balta.Akys migdolo formos ir visada rudos. Mėlynos akys yra veislės nukrypimas ir nepripažįstamos parodose. Malamutų uodega yra riesta, pūkuota, plunksnos formos.

## Charakteris

Aliaskos malamutai yra viena iš mažiausiai pakitusių šunų veislių, išlaikę savo formą ir savybes. Jie nėra tinkami kaip sarginiai šunys. 

Malamutai yra stiprūs, turi plačią krūtinę ir didelę galvą. Patinai gali būti agresyvesni, nei patelės. Vis dėlto malamutai yra gana meilūs žmonėms - tai gerai žinomas charakterio bruožas, dėl kurio jie yra laikomi šeimos šunimis.

Malamutai yra gana tylūs šunys ir retai loja. Jie gali kaukti kaip vilkai ar kojotai. Kaukimas beveik nesiskiria nuo vilko.

## Nuorodos
* Malamutų nuotraukos
Tuščiaviduris žvaigždulis

**Tuščiaviduris žvaigždulis** (*Geastrum fimbriatum*) – žvaigždulinių (*Geastraceae*) genties grybų rūšis.

Jaunas šio grybo vaisiakūnis yra mažas baltas rutulys, jo viršutinis sluoksnis galiausiai sutrūkinėja į žvaigždiškas mėsingas skilteles, kurios užsiriečia žemyn; jų būna nuo 5 iki 10. Skiltelės vėliau įgauna rausvą atspalvį ir grybui senstant tolydžio kietėja. Vidury šio žvaigždiško darinio yra sporų maišelis, kuriame bręsta sporos. Rutuliškas sporų maišelis iš pradžių būna baltas, vėliau žalsvai rudas arba riešuto spalvos. Subrendusio grybo maišelis pratrūksta ir viršuje atsiranda apvali, mažyčiais plaukeliais apžėlusi anga, iš kurios išbyra sporos, kurios būna 3-4,5 μm. 
Trama iš pradžių balta ir plaušinga, galiausiai virsta rudais milteliais.

**Būdingi požymiai**: vaisiakūnis dažniausiai su 8 skiautėmis. 

Auga rugpjūčio-spalio mėn., spygliuočių, rečiau lapuočių miškuose, dažnai po eglėmis, parkuose, soduose po alyvomis, mėgsta kalkingą dirvą. Neretas. Nevalgomas.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 475
* Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 197
Rudasis žvaigždulis

**Rudasis žvaigždulis** (*Geastrum rufescens*) – žvaigždulinių (*Geastraceae*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Iš pradžių rutuliški, 5-10 cm skersmens, vėliau – egzoperidis suskeldėja į 6-7 skilteles, kartais ir daugiau. Skiltelės rožinio atspalvio, senos – rudos spalvos, storos, mėsingos, kietos, šiurkščios, išorinėje dalyje žemėtos. Endoperidis – kiaušiniškas arba rutuliškas kūnelis, 2-3 cm skersmens, su nežymia angele arba be jos, pilkai rausvai arba tamsiai rudas.
Trama tamsiai ruda.
Sporos 3-5 μm, smulkiai karpotos.

**Būdingi požymiai**: egzoperidis storas, rausvai rudas, rožinio atspalvio.

Auga vasarą – rudenį, lapuočių ir spygliuočių miškuose, pavieniui, po kelis vaisiakūnius. Nedažnas. Nevalgomas.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 473
Arvydas Lekavičius

**Arvydas Lekavičius** (1941 m. rugsėjo 21 d. Kaunas – 2003 m. liepos 14 d. Vilnius) – TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija
1963 m. baigė Vilniaus radiotechnikos karo mokyklą, 1972 m. baigė Charkovo artilerijos radiotechnikos karo akademiją. 1972–1978 m. Irkutsko srityje, 1978–1987 m. Kazachstane dislokuotų radiolokacinių stočių inžinierius-radioelektronikas. Tobulino kosminės erdvės kontrolės ir balistinių raketų atakos atrėmimo radiolokacinę sistemą. 1978–1985 m. padalinio vadas, dalinio vado pavaduotojas. Nuo 1985 m. TSRS ginkluotųjų pajėgų pulkininkas. 1987–1992 m. Kolomnoje (Maskvos sritis) dislokuotos divizijos vado pavaduotojas ginkluotei ir technikai.

Nuo 1992 m. Lietuvos kariuomenės pulkininkas. 1992–1993 m. Lietuvos krašto apsaugos mokyklos viršininko pavaduotojas ūkio reikalams. 1994–1996 m. Lietuvos kariuomenės vado pavaduotojas užnugariui, rūpinosi užsienio valstybių karinis techninės pagalbos priėmimu. 1995 m. Vokietijoje ir JAV baigė NATO aplinkos saugos kursus. Nuo 2000 m. Atsargos karininkų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas.

## Įvertinimas
2003 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius

## Šaltiniai
Laisvės kryžiaus ordinas

**Laisvės kryžiaus ordinas**, **Laisvės kryžius** () – aukščiausias Estijos valstybės apdovanojimas už karinius ir civilinius nuopelnus ginant Estijos nepriklausomybę.

Įsteigtas 1919 m. vasario mėn. Pirmasis Estijos ordinas.
Buvo trijų kategorijų, trijų laipsnių:
* I kategorija – už karinis vadovavimą,
* II kategorija – už narsą mūšiuose,
* III kategorija – už civilinius nuopelnus.

1919–1925 m. juo buvo apdovanota 3215 asmenų, iš jų 1064 užsienio piliečiai, daugiausia valstybių vadovai, kariškiai, diplomatai. Vėliau šio ordino neskirta.

Tarp apdovanotųjų – Vinstonas Čerčilis, Žoržas Klemanso, Benitas Musolinis, Juzefas Pilsudskis, Lietuvos prezidentas Aleksandras Stulginskis (III kategorijos, 1 laipsnio, 1925 m.) ir diplomatas Jonas Aukštuolis (III kategorijos, 2 laipsnio, 1925 m.).

Estijos kariuomenės vadas Johanas Laidoneris apdovanotas I ir III kategorijos ordinu.

## Šaltiniai
Jutlandijos pusiasalis

**Jutlandija** (, ) – pusiasalis šiaurinėje Europos dalyje, į pietus nuo Skandinavijos pusiasalio. Ribojasi su Šiaurės jūra vakaruose, Skagerako ir Kategato sąsiauriais šiaurėje ir Baltijos jūra rytuose. Plotas ~40 000 km². Aukščiausias taškas – 173 m. Po potvynio 1825 m. susiformavęs Limfjordo sąsiauris padalino pusiasalį, šiaurinė dalis, nors iš visų pusių apsupta vandens, tebelaikoma jo dalimi. Pietuose pusiasalį kerta Kylio kanalas.

Vakarinė dalis lygi, daug pelkių, rytinė – šiek tiek labiau kalvota.

Didžioji, šiaurinė pusiasalio dalis priklauso Danijai, pietinė – Vokietijai.
Kategatas

**Kategatas** (, ) − Baltijos jūros sąsiauris tarp rytinės Jutlandijos ir pietinės Skandinavijos pusiasalio dalies.

Kategato sąsiaurio šiaurinės dalies ir Skagerako sąsiaurio pietrytinės dalies vandenų sąlyčio zona yra Baltijos ir Šiaurės jūrų riba. Kategato pietuose yra Eresuno, Mažojo Belto ir Didžiojo Belto sąsiauriai, per kuriuos jungiasi su pagrindine Baltijos jūros dalimi.

Sąsiaurio ilgis ~270 km, plotis − nuo 60 km šiaurėje iki 122 km pietuose.

Prie Danijai priklausančių kai kurių salų sąsiauryje pasitaiko nuo 2 m iki 6,5 m gylio seklumų. Sąsiaurio vidutinis gylis – 23 m, nors šiaurinėje dalyje pagilėja nuo 50 m iki 100 m, o giliausias duburys ties Varbergu – 130 m gylio.

Kategato sąsiaurio 22 300 km² plote vandens tūris – 500 km³. Vandens temperatūra vasarį 2 °C, rugpjūtį 17 °C, druskingumas šiaurėje 29,6 ‰, pietuose 18,5 ‰. Pakrantės kai kada užšąla. Kategato sąsiauryje yra dvi pagrindinės vandens srovės – Baltijos srovė ir Jutlandijos srovė.

Kategato sąsiauryje yra Samsės, Lesės ir Anholto salos. Pagrindinis uostas – Geteborgas.

## Šaltiniai
Kyšezeras

**Kyšezeras** ( 
Kisezers zoo.jpg
Ķīšezers, Mežaparks, Riga.JPG
Ķīšezers, dienvidaustrumu krasts.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.ezeri.lv
Audinių sutraiškymo sindromas

**Audinių sutraiškymo sindromas**, kitaip *trauminė toksikozė*, *„crush“ sindromas* – sunkus sveikatos sutrikimas, kurį sukelia raumenų ar kitų minkštųjų audinių suspaudimas, kurį gali sukelti užgriuvimas žemėmis, griuvėsiais ir kt. (dėl bombardavimo, žemės drebėjimo ir pan.). Sindromą 1941 m., Londono bombardavimo metu, aprašė britų gydytojas Erikas Baivotersas (*Eric Bywaters*)

Sindromas prasideda, kai baigiasi traiškantis suspaudimas. Pasireiškia:
* skausmas, dėl kurio atsiranda neurohumoraliniai ir neuroendokrininiai sutrikimai
* *trauminė toksemija*, atsirandanti toksinėms medžiagoms iš yrančių sutraiškytų audinių patekus į kraują
* hipovolemija (sumažėjęs kraujo kiekis kraujo induose), dėl kraujavimo į sutraiškytus audinius.

Vėliau prasideda ūminis inkstų nepakankamumas, kurį, spėjama, sukelia iš audinių į kraują patekęs mioglobinas, nes veikia nefrotoksiškai.

Audinių sutraiškymo sindromas turi tris stadijas:
# ankstyvasis – (1-2 dienos) vyrauja šokas
# tarpinis – (nuo 3 iki 8-12 dienos) vyrauja ūminis inkstų nepakankamumas
# vėlyvasis – (iki 1-2 mėn) sveikimas

Kadangi sutraiškymo sindromas prasideda pašalinus spaudimą, D. Britanijoje suteikiantiems pirmą pagalbą nerekomenduojama išlaisvinti suspaustus audinius daugiau kaip 15 min., jei nėra čia pat paruoštos specializuotos pagalbos.

## Literatūra
* Bywaters EG, Beall D. Crush injuries with impairment of renal function. Br Med J 1941;1:427-32
* Sever MS et al. Management of Crush-Related Injuries after Disasters. NEJM 2006;354:1052-63
* Vileišis A, Kazakevičius R ir kt. (1991) Patologinė fiziologija