open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Branduolinis holokaustas

**Branduolinis holokaustas** arba **branduolinė apokalipsė** – futurologinis scenarijus apie žmonijos susinaikinimą panaudojant masinio naikinimo ginklus, sukeliančius visuotinius sugriovimus ir radioaktyvią taršą. Pagal tokį scenarijų, būsimuose pasauliniuose karuose visa Žemė ar jos dalis branduolinės ginkluotės paverčiama negyvenama. 

Be tiesioginio miestų sunaikinimo per branduolinius sprogimus, branduolinis karas gali sukelti ugnies audras, branduolinę žiemą, dėl radioaktyviųjų medžiagų išplitusią spindulinę ligą ir (arba) laikiną šiuolaikinių technologijų praradimą dėl elektromagnetinių impulsų poveikio. Kai kurie mokslininkai, pavyzdžiui, Alan Robock, spėliojo, kad termobranduolinis karas gali užbaigti šiuolaikinę civilizaciją Žemėje, iš dalies dėl ilgai trunkančios branduolinės žiemos. Pagal vieną modelį, vidutinė Žemės temperatūra po visuotinio termobranduolinio karo keletą metų kristų vidutiniškai 7-8°C.

Nepaisant to, ankstyvieji šaltojo karo laikų tyrimai parodė, kad milijardai žmonių išgyvens tiesioginių branduolinių sprogimų ir radiacijos poveikio sukeltas pasekmes. Kai kurie mokslininkai tvirtina, kad branduolinis karas netiesiogiai gali prisidėti prie žmonių išnykimo dėl antrinių padarinių, įskaitant pražūtingą poveikį aplinkai, socialinės visuomenės ir ekonomikos žlugimą. Be to, buvo teigiama, kad net palyginti nedidelės apimties tarpusavio branduoliniai smūgiai tarp Indijos ir Pakistano, apimantys 100 bombų, pagal galią panašių numestų ant Hirošimos, gali sukelti branduolinę žiemą ir nužudyti daugiau nei milijardą žmonių.

Nuo 1947 m. mokslininkų atomininkų biuletenio sukurtas „Pasaulio pabaigos laikrodis“ modeliuoja, kiek šiuolaikinis pasaulis yra priartėjęs prie branduolinio konflikto.

Branduolinio holokausto grėsmė vaidina svarbų vaidmenį populiariai suvokiant branduolinių ginklų grėsmę. Ji apibūdinama saugumo koncepcija, kylančia iš garantuoto abipusio sunaikinimo karinės strategijos doktrinos, ir yra tinkamas scenarijus  survivalizmui. Branduolinio holokausto siužetai dažnai sutinkami literatūroje ir filmuose, ypač fantastikos žanruose, tokiuose kaip mokslinė, distopinė, apokaliptinė ir postapokaliptinė fantastika.

## Šaltiniai
14-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**14-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 1988 m. gegužės 20, pabaiga – 1989 lapkričio 1.

## Turnyras

## Prizininkai
Čempionate nugalėjo kaunietis Algirdas Katilevičius, nepralaimėjęs nei vienos partijos bei surinkęs  12,5 taško iš 14-kos galimų.  Algimamtas Kaminskas iš Pasvalio, iškovojęs 11 taškų,  pelnė sidabro, o Algimantas Arulis iš Marijampolės  (10 tšk.)  – bronzos medalį.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Viggo Jensen

**Viggo Jensen** (1874 m. birželio 22 d. – 1930 m. lapkričio 2 d.) – Danijos sunkiaatletis, gimnastas, lengvaatletis ir sportinio šaudymo atstovas, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse danas dalyvavo keturiose sporto šakose. Gimnastikos varžybose Jensen varžėsi kopimo virve rungtyje, kurioje užėmė 4-ą vietą. Lengvosios atletikos disko metime užimta 6 vieta, o rutulio stūmime – 4 vieta. Sportinio šaudymo varžybose danas užėmė 6-ą vietą 200 m kariuomenės graižtvinio ginklo varžybose bei pelnė bronzą 300 m graižtvinio ginklo trimis pozicijomis varžybose. Sunkiosios atletikos varžybose Viggo Jensen iškovojo sidabrą sunkumų kėlime viena ranka bei auksą sunkumų kilnojime dviem rankom.

1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo sportnio šaudymo rungtyje. 300 m graižtvinio ginklo trimis pozicijomis varžybose užimta 15 vieta. Komandinėje įskaitoje kartu su Danijos nacionaline rinktine užimta 4 vieta.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Launceston Elliot

**Launceston Elliot** (1874 m. birželio 9 d. – 1930 m. rugpjūčio 8 d.) – škotų sunkiaatletis, gimnastas, lengvaatletis ir imtynininkas, olimpinis čempionas. 

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse škotas dalyvavo keturiose sporto šakose. Gimnastikos varžybose Elliot varžėsi kopimo virve rungtyje, kurioje užėmė 5-ą vietą. Lengvosios atletikos 100 m bėgime nepateko į finalą. Imtynių varžybose pralaimėjo pirmąją kovą vėliau čempionu tapusiam Carl Schuhmann. Sunkiosios atletikos varžybose Launceston Elliot iškovojo sidabrą sunkumų kėlime dviem rankom bei auksą sunkumų kilnojime viena ranka.

1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo lengvosios atletikos varžybose. Vyrų disko metime užimta 11 vieta.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Aramas Chačaturianas

**Aramas Chačaturianas** (; 1903 m. birželio 6 d. – 1978 m. gegužės 1 d.) – armėnų tarybinis kompozitorius, dirigentas. Chačaturianas yra laikomas vienu geriausiu tarybinių kompozitorių. 1936 m. baigė Maskvos konservatoriją, mokėsi pas Nikolajų Miaskovskį ir nuo 1950 m. joje dėstė, 1952 m. tapo profesoriumi. Nuo 1963 m. Armėnijos mokslo akademijos narys.

## Kūryba
Sukūrė baletus *Laimė* (1939), *Gajanė* (1942), *Spartakas* (1954), 3 simfonijas, 4 siuitas *Valensijos našlė* (1940), *Gajanė* (1943), *Maskaradas* (1944), *Lermontovas* (1959), kūrinių instrumentams ir orkestrui koncertą fortepijonui (1936), smuikui (1940), violončelei (1946), koncertines rapsodijas smuikui (1961), violončelei (1963), fortepijonui (1968), kamerinių ansamblių *Šokis* (1926)*,* 7 rečitatyvus ir fugą fortepijonui (1928–66), dramos spektaklių ir kino filmų muzikos. Kūryboje naudojo armėnų, azerbaidžaniečių, uzbekų, gruzinų folkloro motyvus. Kūryboje jaučiama moderni harmonija, ritmas sudėtingas, naudojami makamai ir mugamai.

## Šaltiniai
Paul Masson

**Paul Masson** (1876 m. spalio 11 d. – 1944 m. lapkričio 30 d.) – Prancūzijos treko dviratininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse prancūzas dalyvavo dviračių treko varžybose. Masson iškovojo tris aukso medalius visose rungtyse, kuriose startavo: vyrų individualiame sprinte, vyrų laiko intervalo lenktynių ir vyrų 10 km lenktynėse.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
San Fernandas (Ispanija)

**San Fernandas** () – miestas Ispanijos pietuose, Andalūzijoje, Kadiso provincijoje, 14 km į pietryčius nuo Kadiso, prie Atlanto vandenyno Kadiso įlankos (Kadiso užutėkio), priešais Puerto Realį. Yra karinis, prekybos, žvejybos ir jachtų uostas. Per San Fernanadą eina Sevilijos–Kadiso plentas ir geležinkelis. Svarbus pramoninis centras (ginklų gamyba, laivų statyba, apylinkėse išgaunama valgomoji druska). Veikia jūrų akademija.

Yra La Karakoso arsenalas, Astronomijos observatorija (nuo XVIII a.), teatro rūmai (1804 m.), Šv. Romualdo tvirtovė (1328 m.), Suaso tiltas (pastatytas finikiečių, XV a. rekonstruotas), rotušė (XVIII a.), žymių jūrininkų panteonas (XVIII–XIX a.), Šv. Petro tvirtovė (miesto apylinkėse XVIII a. pastatyta ant finikiečių šventovės liekanų), Šv. Petro ir Pauliaus (XVIII a. pab.), Karmelio kalno Švč. Mergelės Marijos (1733 m.) bažnyčia.

## Istorija
Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Senovėje dabartinio miesto teritorija buvo saloje. Čia vėliau buvo finikiečių ir kartaginiečių gyvenvietės, stovėjo Heraklio šventykla. Romėnų laikais saloje įkurta Antipolio gyvenvietė, verstasi žvejyba ir druskos garinimu. Vėliau gyvenvietė nunyko.

1776 m. įkurtas Real Puente de Leono miestas kaip svarbus karinio jūrų laivyno uostas. 1813 m. miestas pervadintas San Fernandu karaliaus Fernando VII garbei.

## Galerija

Puentezuazosanfer.jpg|Suaso tiltas
Castillo de San Romualdo.JPG|Šv. Romualdo tvirtovė 
San Fernando - Panteón de Marinos Ilustres.JPG|Jūrininkų panteonas
Iglesia Mayor San Fernando.JPG| Šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia


## Šaltiniai
Léon Flameng

**Léon Flameng** (1877 m. balandžio 30 d. – 1917 m. sausio 2 d.) – Prancūzijos treko dviratininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse prancūzas dalyvavo dviračių treko varžybose. Flameng užėmė 5-ą vietą laiko intervalo varžybose. Vyrų sprinto varžybose pelnytas bronzos medalis. 10 km varžybose nusileido tik bendrataučiui Paul Masson ir iškovojo sidabrą. 100 km lenktynėse tapo olimpiniu čempionu.

Vėliau tarnavo kaip karo lakūnas Prancūzijos karinėse oro pajėgose.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Malojos perėja

**Malojos perėja** (, ) – Alpių kalnų perėja pietryčių Šveicarijoje, Graubiundeno kantone. Ši perėja jungia Engadino ir Bregaljos slėnius. Ja eina kelias tarp Kjavenos Italijoje ir Silvaplanos Šveicarijoje. Šalimais telkšo nedidelis Bitabergo ežeras. Perėjos aukštis – 1815 m.

Perėja pravažiuojama visus metus, bet žiemomis kartais trumpam užnešama sniegu.

## Šaltiniai
Saguntas

**Saguntas** (, ) – miestas Ispanijos rytuose, Valensijos regione, 30 km į šiaurę nuo Valensijos miesto, Valensijos aglomeracijoje, prie Palansijos upės žemupio, netoli jos žiočių Viduržemio jūroje. 5 km į rytus nuo Sangunto centro yra didelis prekybinis uostas (*El Puerto*, per kurį įvežama geležies rūda, akmens anglys, išvežami citrusiniai vaisiai), taip pat jachtų uostas. Pro miestą eina Barselonos–Valensijos geležinkelis ir greitkelis. Saguntas – didelis pramoninis centras (juodoji metalurgija, mineralinių trąšų, cemento, vyno, aliejaus gamyba), apylinkėse auginami apelsinai, citrinos, ryžiai, plėtojamas turizmas (Plaja de Kaneto, Almardos, Grao de Sagunto ir kt. kurortai).

Veikia Sagunto archeologijos centras, Sagunto istorijos muziejus, Švč. Jėzaus Kristaus Kraujo brolijos Kraujo muziejus, į vakarus nuo miesto prasideda yra Siera Kalderonos gamtos parkas. Sagunto išlikęs romėnų architektūros paveldas (V a. pr. m. e. – III a. m. e.: tvirtovė, amfiteatras, cirko vartai, Dianos šventykla), taip pat XIII–XIV a. Jėzaus Kristaus Išganytojo, Švč. Mergelės Marijos bažnyčios, XVIII a. rotušė.

## Istorija
Apie V a. pr. m. e. šioje vietoje buvo įtvirtinta keltiberų gyvenvietė Arsė. Vėliau graikai iš Zakinto salos čia įkūrė savo koloniją. 225 m. pr. m. e. jis minimas kartaginiečių karvedžio Hasdrubalo ir Romos sutartyje (). 219 m. pr. m. e. vyko ilgai trukusi Sagunto apgultis, per kurią Kartaginos karvedys Hanibalas užėmė miestą. 214 m. pr. m. e. miestą vėl užėmė romėnai.

Po neilgo vizigotų valdymo, VIII a. miestą užėmė arabai ir pavadino Murviedru. Miestas suklestėjo, pastatyta daug mečečių, mokyklų, diduomenės rūmų. Vėliau miestą užgožė auganti Valensija. 1098 m. miestą trumpam užkariavo Rodrigas de Vivaras, o 1238 m. Saguntą nukariavo Aragono karalius Jokūbas I.

1811–1814 m. miestą buvo užėmusi Prancūzijos kariuomenė. Po 1868 m. revoliucijos naujoji provincijos vyriausybė Murviedro miestui sugrąžino antikinį pavadinimą – Sagunto. XX a. pr. Saguntas pradėjo augti kaip uostas ir metalurgijos pramonės centras.

## Galerija

Castillo02 Sagunto.JPG|Sagunto tvirtovė
PM 051625 E Sagunt.jpg|Amfiteatras
Església de Santa Maria de Sagunt, País Valencià.JPG|Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
Vista de Sagunto desde el castillo, España, 2015-01-03, DD 01.JPG|Sagunto uostas


## Šaltiniai
HD 86264 b

**HD 86264 b** – egzoplaneta, skriejanti apie F7V spektrinės klasės žvaigždę HD 86264, esančią Hidros žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 224,3 šviesmečio (68,8 parseko).

HD 86264 b yra dujinė milžinė, maždaug 7 kartus masyvesnė už Jupiterį, jos spindulys – apytikriai 1,13 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per ~1475 paras, jos orbitos didysis pusašis yra 2,86 (± 0,07) av, o ekscentricitetas – 0,7 (± 0,2). Didelis HD 86264 b orbitos ekscentricitetas rodo, kad ji skrieja ištęsta elipsine orbita. HD 86264 b pusiausvyros temperatūra – 214 K.

Apie HD 86264 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Kalifornijoje esančioje Liko observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. HD 86264 b yra vienintelė šioje sistemoje atrasta planeta (2020 m. duomenimis).

## Šaltiniai
Valdis Zeps

**Valdis Juris Zepas** (, 1932 m. gegužės 29 d. Daugpilis, Latvija – 1996 m. liepos 26 d. Ryga, Latvija) – Amerikos latvių išeivijos kalbininkas, profesorius, rašytojas.

## Biografija
Gimė Latgaloje, Daugpilyje. Antrojo pasaulinio karo metais, 1944–aisias, su šeima pasitraukė į Vokietiją. Ten baigė Liubeko latvių gimnaziją.

1949 m. iškeliavo į Jungtines Amerikos Valstijas. 1953 m., kaip prancūzų filologas, Ohajo valstijoje su pagyrimu baigė Majamio universitetą, tačiau studijuodamas lankė ir sociologijos bei aliejinės tapybos kursus. Vėliau metus mokėsi Nebraskos Centrinėje teologijos seminarijoje, po to dvejus metus tarnavo privalomojoje karo tarnyboje. 1957 m. vedė amerikietę drabužių dizainerę. 1961 m. V. Zepas Blumingtone, Indianos universitete įgijo sociologijos ir filosofijos daktaro laipsnį. Viskonsino-Madisono universitete dirbo dėstytoju. Nuo 1978 m. vadovavo šio universiteto Baltijos tyrimų centrui.

Pagrindinės mokslinių tyrimų temos – latvių ir latgalių kalbų istorija, kalbų kontaktų klausimai, struktūrinė kalbos analizė. Tyrė baltų ir slavų kalbų santykius. V. Zepas latvių išeivijos kalbotyroje laikomas matematinių metodų iniciatoriumi. Įžymiausios monografijos – „Latvių ir finų kalbinė konvergencija“ ir „Latgalos vietovardžiai“.

Janio Turbado () slapyvardžiu publikavo kūrinį „Kumelės sūnus Kurbadas“, kuris 1959 m. keliais fragmentais buvo spausdinamas išeivijos kultūros žurnale „Jaunā Gaita“ (). Visas darbas buvo išleistas 1970 m. V. Zepas buvo latgalių kilmės, jis rašė ir latgalietiškai. Kiti jo slapyvardžiai – Kaņču Jezups, Andrzey Lurba.

## Bibliografija
***Straipsniai:***
* *Folk Meter and Latvian Verse* http://www.lituanus.org/1972/72_2_03.htm , „Lituanus“. 18:2 (1972) p. 10–26.
* *Is Slavic a West Baltic Language?* http://www.utexas.edu/cola/centers/lrc/indices/gl/gl24.html , „General Linguistics“. (1985) p. 213–222.http://www.laborunion.lt/memo/txt/zeps1985_gl.pdf.
* *What’s Instant Coffee in Latvian?* http://www.lituanus.org/1987/87_3_03.htm , „Lituanus“ 33:3 (1987) p. 25–36.

***Knygos:***
* *Phoneme subsystems and correspondences in Cheremis dialects, 1960*
* *Concordance and Thesaurus of Cheremis Poetic Language (Janua Linguarum)* su Thomas A. Sebeok, *1961*
* *Latvian and Finnic linguistic convergences* (Indianios universiteto leidinys. Uralo ir Altajaus kalbų serija), *1962*
* *The placenames of Latgola: A dictionary of East Latvian toponyms* (Viskonsino-Madisono universiteto Baltijos tyrimų centras). *1984*

## Išnašos
Kuprinis

**Kuprinis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6,5 km į pietus nuo Labanoro, Baranavos miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,34 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 148,7 m. Krantai neaukšti, sausi. Iš vakarų ir pietų prieina miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Peršokšnų ežero baseinui (Lakajos upės intako Peršokšnos baseinas).

Prie ežero įsikūrę Pašerinės ir Pakerotės kaimai.

## Šaltiniai
Kuojinis (Švenčionių r.)

**Kuojinis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Labanoro, Labanoro girioje, 0,5 km į rytus nuo Aiseto ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,23 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 160,8 m. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais, žemi ir pelkėti. Pakrantės kalvotos, vietomis aukštos. Šiaurės vakaruose išteka upeliukas link mažo bevardžio ežerėlio (Aiseto ežero baseinas).

## Šaltiniai
Adolf Schmal

**Adolf Schmal** (1872 m. rugsėjo 18 d. – 1919 m. rugpjūčio 28 d.) – Austrijos dviratininkas ir fechtuotojas, olimpinis čempionas, sporto žurnalistas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse austras dalyvavo dviejose sporto šakose. Fechtavimosi kardu varžybose laimėjo vieną kovą iš keturių ir liko ketvirtoje vietoje. Dviračių sporto varžybose dalyvavo keturiose rungtyse. 100 km varžybų distancijos sportininkas neįveikė. 10 km ir laiko intervalo varžybose užimtos 3-ios vietos. Dviračių dvylikos valandų važiavimo varžybose Schmal tapo olimpiniu čempionu.

Vėliau tapo sporto žurnalistu, knygų autoriumi.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Aristidis Konstantinidis

**Aristidis Konstantinidis** () – Graikijos dviratininkas, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse graikas dalyvavo dviračių sporto varžybose. 10 km ir 100 km varžybų distancijų sportininkas nebaigė. Dviračių plento lenktynių varžybose Konstantinidis tapo olimpiniu čempionu.

Vėliau įkūrė Atėnų dviračių sporto asociaciją.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Stamatios Nikolopoulos

**Stamatios Nikolopoulos** () – Graikijos treko dviratininkas, olimpietis.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse graikas dalyvavo dviračių sporto varžybose. Individualiose laiko intervalo ir sprinto varžybose iškovojo sidabro medalius.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Alfréd Hajós

**Alfréd Hajós** (g. 1878 m. vasario 1 d. - m. 1955 m. lapkričio 12 d.) – Vengrijos plaukikas, lengvaatletis, futbolininkas ir architektas. Olimpinis plaukimo čempionas.

## Biografija
1895 m. ir 1896 m. tapo Europos čempionu 100 m plaukime laisvuoju stiliumi.

Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vengras dalyvavo plaukimo varžybose. 100 m plaukimo laisvuoju stiliumi ir 1200 m plaukimo laisvuoju stiliumi varžybose Hajós tapo olimpiniu čempionu.

1898 m. tapo Vengrijos nacionaliniu čempionu lengvosios atletikos 100 m bėgimo, 400 m barjerinio bėgimo ir disko metimo rungtyse. 1902 m. žaidėjo Vengrijos nacionalinės futbolo rinktinės sudėtyje. 

Vėliau dirbo architektu. 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Dezső Lauber pelnė sidabro medalius architektūros įskaitoje.

## Šaltiniai
Kurtinėlis (Švenčionių r.)

**Kurtinėlis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4,5 km į pietvakarius nuo Kaltanėnų, Žeimenos miške, 0,35 km į rytus nuo Liedžio ežero. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 142,7 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Liedelės upelio baseinui (Žeimenos upės intako Kiaunos baseinas).

## Šaltiniai
Kurtinėlis (12132325)

**Kurtinėlis** – mažas ežerėlis Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3 km į pietryčius nuo Kaltanėnų, Pakretuonės miške. Ežerėlio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,045 km, plotis – iki 0,035 km. Altitudė 147,5 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę krūmais ir medžiais. Vakaruose išteka per pelkę upeliukas link kiek didesnio dar vieno Kurtinėlio ežerėlio (Žeimenos upės baseinas).

## Šaltiniai
Kurtinėlis (12132326)

**Kurtinėlis** – mažas ežerėlis Lietuvoje, Švenčionių rajone, 2,5 km į pietryčius nuo Kaltanėnų, Pakretuonės miške. Ežerėlio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,1 km, plotis – iki 0,035 km. Altitudė 147,4 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Pietryčiuose įteka upeliukas iš toje pačioje pelkėje telkšančio mažesnio dar vieno Kurtinėlio ežerėlio, o šiaurės vakaruose išteka upelis link Bernutiškio ežero (Žeimenos upės baseinas).

## Šaltiniai
Vampyrų medžiotojas D

**Vampyrų medžiotojas D** (, Vanpaia Hantā Dī) – japonų rašytojo Hidejuki Kikuči knygų serija apie paslaptingą, neaiškios kilmės vampyrų medžiotoją, žinomą tik kaip D (tariama dy). Jis pats yra pusiau žmogus, pusiau vampyras – knygų pasaulyje tokie hibdridai vadinami danpylais (į anglų kalbą transkribuota kaip ), žodis kilęs iš balkanų folkloro dhampir, kur reiškia tą patį. Veiksmas vyksta labai tolimoje postapokaliptinėje ateityje, Žemė nuniokota pasaulinio branduolinio karo, po kurio civilizaciją atkūrė ir ilgą laiką žmoniją valdė vampyrai, pagarbiau vadinami aristokratais. „Vampyrų medžiotojo D“ veiksmo metu vampyrų valdžia ir jų sukurta socialinė santvarka taip pat beveik visur žlugusi, pasaulis anarchijoje. 

Kūriniai aprėpia daug įvairių žanrų – postapokaliptinę fantastiką, vampyrų fantastiką, vesterną, siaubo ir kosminio siaubo žanrus, maginę fantastiką ir kitus. Pirmoji knyga buvo išleista 1983 m., o viso iki 2020 m. Kikuči išleido 44 knygas (31 atskirą istoriją, tačiau kai kurios yra kelių tomų). Istorijos parašytos Japonijoje populiariu „lengvo romano“ (, , raito noberu) stiliumi.

Vakaruose anglų kalba buvo išleistos pirmos šešiolika knygų.

## Adaptacijos

### Anime

1985 m. buvo išleistas anime filmas „Vampyrų medžiotojas D“, kurio siužetas paremtas pirmąją serijos knyga tokiu pačiu pavadinimu „Vampyrų medžiotojas D“. Prie veikėjų piešimo prisidėjo ir Jošitaka Amano, iliustravęs Kikuči knygas. 1992 m. vakaruose buvo išleista ir angliškai įgarsinta filmo versija. 

2000 m. buvo išleistas kitas anime filmas, vakaruose platintas pavadinimu Vampire Hunter D: Bloodlust ir paremtas trečiąja serijos knyga „Demon Deathchase“.

### Žaidimai

1999 m. PlayStation platformai buvo išleistas išlikimo siaubo žanro kompiuterinis žaidimas, pavadintas tiesiog Vampire Hunter D. Žaidimo siužetas šiek tiek paremtas filmu „Vampire Hunter D: Bloodlust“, žmogus vardu Elbourne pasamdo D rasti ir išgelbėti jo dukrą Šarlotę, tikriausiai pagrobtą vampyro. Pagrindinis skirtumas, kad žaidimo siužetas daugiausia vyksta pily, kuri filme ir knygoje buvo tik pačioje pabaigoje. Žaidėjas valdo personažą D, pily ieško reikalingų daiktų, sprendžia galvosūkius, kaunasi su priešais.

### Manga

Manga adaptacija buvo išleista 2007 m. pavadinimu „Hidejuki Kikučio Vampyrų medžiotojas D“, tačiau dažnai vadinama taip pat tiesiog „Vampyrų medžiotojas D“. Iš viso išėjo aštuonios dalys, kurių siužetai maždaug atitinka pirmas aštuonias knygas. Septinta istorija, „Paslaptinga kelionė prie Šiaurės jūros“ buvo išleista dviem dalim, dviem atskirom knygom, ir manga septinta bei aštunta dalys taip pat atitinka šios istorijos pirmą ir antrą knygas.

### Radijo dramos

Asaši Sonorama pagal tris knygas sukūrė penkių dalių radijo dramą, išleistą magnetofono kasetėse. Pirmoji dalis išėjo 1988 m., paskutinė – 1990 m. Vėliau buvo perleista kompaktiniuose diskuose.

## Nuorodos ir šaltiniai
*Knygų serija Goodreads portale
### Išnašos
13-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**13-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 1986 m. sausio 10, pabaiga – 1987 spalio 15.

## Turnyras

## Prizininkai
Čempionate nugalėjo Algimantas Kaminskas iš Pasvalio,  surinkęs  10,5 taško iš 14-kos galimų.  Michailas Škulėpa  (Vilnius)  surinko pustaškiu mažiau bei pelnė sidabro, o Algimantas Arulis Marijampolė (9,5 tšk.)  – bronzos medalį.   
## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Vittore Pisani

**Vitorė Pizanis** (, 1899 m. vasario 23 d. Roma, Italijos karalystė – 1990 m. gruodžio 22 d. Komas, Italija) – italų kalbininkas, indoeuropeistas. 

## Biografija
### Studijos
Nors V. Pizanis baigė realinę gimnaziją, t. y. jis negavo reikalingo klasikinio paruošimo (savarankiškai studijavo senąją graikų kalbą ir kalbotyrą), 1916 m. jis įstojo į Romos La Sapiencos universiteto filologijos fakultetą, kuriame mokėsi klasikinės filologijos, o 1921 m. šį fakultetą baigė, apgynęs diplominį darbą Euripido „Elena“. Baigęs universitetą savarankiškai studijavo sanskritą, o 1923 m., draugo sanskritologo patartas, Romos antikvarinėje parduotuvėje nusipirko indoeuropeistikos pagrindėjo F. Bopo veikalą „Vergleichende Grammatik“ (). Taip jis gavo indoeuropeistikos pagrindus ir pradėjo tirti indoeuropiečių kalbas.

### Mokslinė ir tiriamoji veikla
1930 m. V. Pizanis tapo kalbotyros dėstytoju, 1933 m. – Florencijos universitete klasikinių kalbų lyginamosios istorijos neetatiniu dėstytoju, 1935 m. – neetatiniu dėstytoju Kaljaryje, ir galiausiai nuo 1938 iki 1964 m. – etatiniu dėstytoju Milano universitete; nuo 1939 m. – Lombardijos mokslo ir literatūros instituto narys korespondentas, 1952 m. – tikrasis jo narys. 1946 m. įsteigė žurnalą „Paideia“, o kitais metais įkūrė Milano kalbotyros draugiją. 1969 m. tapo Nacionalinės dei Linčei akademijos nariu korespondentu. Italijos enciklopedijoje prisidėjo prie straipsnių apie kalbotyrą. 1985 m. apdovanotas Feltrinelio premija už nuopelnus filologijos ir kalbotyros srityje.

Indoeuropeistikos veikaluose gausiai rėmėsi ir lietuvių kalbos duomenimis. Straipsniuose nagrinėjo lietuvių kalbos istorinės gramatikos, etimologijos, santykių su kitomis kalbomis klausimus, dalis straipsnių paskelbti lietuvių ir latvių kalbotyros leidiniuose. Tyrė baltų mitologijos ir senovės religijos problemas. Italų spaudoje parašė daugybę baltistikos veikalų recenzijų. Iškėlė teoriją, kad slavų kalbos yra kilusios iš paribinių baltų dialektų, kontaktavusių su iranėnų kalbomis.

V. Pizanis mirė Šv. Onos ligoninėje Kome 1990 m. gruodžio 22 d., būdamas seniausias tuometinis italų kalbininkas.

## Bibliografija
* *Grammatica dell’antico indiano* (1930—1933)
* *Geolinguistica e indoeuropeo* (1939)
* *Storia delle letterature antiche dell’India* (1954)
* *Indoeuropeo ed Europa* (1974)
* *Lingue preromane d’Italia: origini e fortune* (1978)
* *Lezioni sul lessico inglese*, Paideia Editrice, Brescia, 1967, 1976 (antrasis leidimas)
* *Manuale storico della lingua greca*, Paideia Editrice, Brescia, 1973, 1947 (pirmasis leidimas)

## Išnašos

## Literatūra
* *Vittore Pisani (Roma 1899-Como 1990)*, nekrologas žurnale „Kratylos“, Nr. 35-6 (1990).
* Carlo Alberto Mastrelli *In memoria di Vittore Pisani*, „Archivio glottologico italiano“, LXXVII (1992).
* Giovanni Gentile *Giovanni Gentile e il Senato: carteggio, 1895—1944*, a cura di Emilia Campochiaro, Lucia Pasquini, Alessandra Millozzi, Rubbettino, 2004.

## Nuorodos
* V. Pizanio biografija, „Dizionario Biografico degli Italiani Treccani“
Rusų gatvė

**Rusų gatvė** – Vilniaus senamiesčio gatvė, ribojasi su Maironio, Literatų ir Latako gatvėmis.

## Pavadinimas

Gatvė pradžioje turėjo Spaso gatvės, taip pat Prečystenkajos bei Metropolitalnos pavadinimus.

## Istorija

Gatvė šioje vietoje nutiesta 1905 metais. Prieš tiesiant gatvę, nugriautas prieš 50 metų statytas dviaukštis namas. Šalia stovėjo pailgas vienaaukštis pastatas, kuris buvo perstatytas į trijų aukštų namą. Jis sudegė 1944 metais.

Rusų g. 5 pastatytas namas išlaikė autentišką išvaizdą, namas dviejų aukštų. Rusų g. 3 namas vienaaukštis, taip pat nepakito. Toliau ėjo aklina mūro siena. Jos vietoje XX a. pradžioje pastatyta keturių aukštų spaustuvė. Šis namas užbaiga gatvę ir įsilieja į Literatų gatvę. Kitoj pusės stovintis dviaukštis pastatas su mūro tvora ir vartais. Kadaise ši valda priklausė burmistrui  Liachovičiui, vėliau valdą nupirko Puzinai. Šalia XIX a. buvo pastatytas triaukštis bajorų viešbutis. Trečias namas – Metropolito rūmai taip pat išliko nepakitę.

## Dabartis

Gatvės ilgis apie 150 metrų, gatvė išklota akmenų grindiniu (nuo Literatų g. iki Latako g.) ir trinkelėmis (likusi atkarpa iki Maironio g,). Iš viso gatvėje yra 3 namai. Rusų g. 1 įsikūrusi galerija, Rusų g. 3 -Vilniaus tarptautinė mokykla.

2016 m. Rusų ir Maironio gatvių sankirtoje atidengta lentelė žyminti gatvę rusų kalba.

## Galerija


Rusų gatvė 3.jpg|2020 m.
Rusų gatvė 4.jpg|2020 m.
Rusų gatvė 1.jpg|2020 m.
Rusų gatvė 2.jpg|2020 m.



## Šaltiniai
Andriaus Volano gatvė

**Andriaus Volano gatvė** – nedidelė Vilniaus senamiesčio gatvė, sujungianti Šv. Mykolo ir Literatų gatves.

## Pavadinimas
Anksčiau vadinosi Pakrovskajos, Švietimo gatve. Dabar pavadinta evangelikų reformatų ideologo, literato, Mikalojaus Radvilos Rudojo, karalių Žygimanto Augusto, Stepono Batoro, Zigmanto Vazos sekretoriaus Andriaus Volano vardu. 

## Istorija

Visą vakarinę pusę užima Lietuvos Respublikos švietimo, mokslo ir sporto ministerijos kompleksas ir jo pagrindinis 3 aukštų pastatas (A.Volano g. 2/Šv. Mykolo g. 7). 

Pastatas klasicistinio stiliaus. Jo centrinėje dalyje ties durimis iš abiejų pusių įkomponuoti piliastrai. Pačius rūmus sudaro 3 korpusai.  Iki 1639 m. šioje valdoje veikė Evangelikų – reformatų bažnyčia, ligoninė bei mokykla. Vėliau valda atiteko jėzuitams. 1802 m. valdą nupirko teisėjas Vincas Mikuličius, kuris pastatus rekonstravo. 1804 m. pastatų kompleksas atiteko Vilniaus universitetui. Pagrindiniame pastate buvo įrengti butai profesoriams. Čia gyveno Pranciškus Smuglevičius, Andrius Sniadeckis. 1809-1910 m. pagal Mykolo Angelo Šulco projektą pristatytos chemijos laboratorijos.

1832 m. Vilniaus universitetą uždarius, chemijos laboratorijos perduotos Vilniaus I gimnazijos mokinių konviktui. Vokiečių okupacijos metais čia veikė Darbo namai, vėliau prieglauda. Tarpukariu čia įsikūrė Baltasis kryžius, darbininkų klubas. Taip pat veikė Vilniaus apygardos mokyklų kuratorija.

## Dabartis
Ilgis 70 metrų, išklota trinkelėmis. Gatvei priklauso vienintelis namas (A. Volano g. 2) minėtas ministerijos pastatas.

Priešais Švietimo ir mokslo ministeriją įrengtas nedidelis skveras. Už jo stovi buvusio moterų benediktinių vienuolyno pastatai su Vilniaus Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia, kurioje šiuo metu įrengtas Bažnytinio paveldo muziejus. Jame eksponuojamas Vilniaus arkikatedros lobynas.

## Šaltiniai
Onos Šimaitės gatvė

**Onos Šimaitės gatvė** – Vilniaus senamiesčio gatvė netoli Tymo turgaus. Jungiasi su Bokšto, Maironio ir Kūdrų gatvėmis.

## Aprašymas
2015 m. Kūdrų gatvė pervadinta Vilniaus universiteto bibliotekininkės Onos Šimaitės, gelbėjusios žydus per II pasaulinį karą, vardu. Jai 1966 m. Jeruzalėje suteiktas Pasaulio tautų teisuolės titulas (vienai pirmųjų lietuvių).

Onos Šimaitės ir Bokšto gatvių sankirtoje yra Česlovo Milošo laiptai, kuriais iš Bokšto gatvės patenkama į Užupį. Ant laiptų iškaltos lietuviškos ir lenkiškos Č. Milošo eilės, kurias atrinko literatas Mindaugas Kvietkauskas su žmona literatūrologe Brigita Speičyte.

## Šaltiniai
Ronda

**Ronda** () – miestas pietų Ispanijoje, Andalūzijoje, Malagos provincijoje, 60 km į vakarus nuo Malagos, Rondos aukštumose, abipus Gvadalevino upės kanjono (*Tajo de Ronda*), siekiančio 160 m gylį. Per Rondą eina Kordobos–Alchesiraso geležinkelis ir plentas, per kanjoną pastatyti 3 tiltai (naujasis, senasis ir romėnų). Vystoma maisto, odos, siuvimo, baldų pramonė, dailieji amatai (medžio drožyba, keramika, kalyba, odos, kamščio apdirbimas), turizmas, apylinkėse plėtojamas žemės ūkis (alyvuogės, citrusiniai vaisiai, vynuogės, veisiamos avys, arkliai, koviniai buliai).

Mieste gausu muziejų (miesto, archeologijos ir meno, Ch. Peinado tapybos, koridos, medžioklės, vyno, ginkluotų plėšikų, bandolerų), yra Naujojo tilto lankytojų centras. Rondoje išlikusi XIII a. miesto siena su vartais ir arabiškų pirčių liekanos, XIV a. Šv. Sebastijono minaretas, XV–XVI a. bažnyčios ir vienuolynai (Švč. Mergelės Marijos, Mūsų Tėvo Jėzaus, Šventosios Dvasios, Šv. Dominyko), XVII–XVIII a. Markizo iš Salvatieros rūmai, rotušė, seniausia Ispanijoje koridos arena (1785 m.), Naujasis tiltas. Į rytus nuo Rondos prasideda Siera de las Nieveso gamtos parkas. Vyksta Andalūzijos folkloro šventės, korida.

## Istorija
Rondos vietovė gyvenama nuo neolito laikų. VI a. pr. m. e. čia įkurta keltų gyvenvietė Arunda. Greta jos vėliau įsikūrė finikiečiai. Per Antrąjį pūnų karą Romos karvedys Scipionas Afrikietis šalia įkūrė nedidelę romėnų tvirtovę, manoma, ji ir davė pradžią dabartiniam miestui. V a. Rondą nukariavo svebai, o VI a. ją užėmė Bizantija.

VIII a. Rondą užėmė arabai, čia įkūrė tvirtovę. 1039–1065 m. ji buvo taifos sostinė, suklestėjo menai ir amatai. Vėliau Rondą užkariavo Sevilijos valdovas. 1485 m. miestą užėmė ispanai, tačiau ir pasibaigus rekonkistai Ronda dar ilgai buvo moriskų (į krikščionybę atverstų musulmonų) prieglobsčiu, beveik visi jie išžudyti per 1566 m. moriskų sukilimą.

Per XIX a. pradžios Napoleono I Ispanijos kampaniją čia buvo įsitvirtinę vietos patriotai, dėl karo veiksmų ir plėšikavimo labai sumažėjo gyventojų. Miestas labai nunyko po Ispanijos pilietinio karo, nes respublikonus rėmę miesto gyventojai buvo priversti emigruoti.

Dėl savo vaizdingos gamtos ir architektūros Rondoje apsistodavo rašytojai, menininkai (pvz., Ernestas Hemingvėjus).

## Galerija

Arena Ronda.JPG|Koridos arena
Ronda, Andalucia (48794479716).jpg|Naujasis tiltas
Ronda-Iglesia del Espiritu Santo, Puertas de Carlos V y de Almocabar.jpg|Miesto siena iš Šv. Dvasios bažnyčia
Rues du village touristique de Ronda.jpg|Miesto gatvelė


## Šaltiniai
Laiškanešys (knyga)

**Laiškanešys** () – JAV rašytojo David Brin postapokaliptinis fantastinis romanas, kaip viena knyga pirmą kartą išleistas 1985 m. Prieš tai romanas buvo išleistas padalintas į dvi dalis: „The Postman“ 1982 m. ir „Cyclops“ 1984 m., abi dalys buvo nominuotos Hugo premijai už geriausią fantastinį romaną. 1986 m. pilna knyga vėl buvo nominuota Hugo premijai, taip pat nominuota Nebula premijai, laimėjo Locus premiją už geriausią mokslinės fantastikos romaną ir John W. Campbell atminimo premiją už geriausią mokslinės fantastikos romaną. 1997 m. pagal knygą buvo pastatytas to paties pavadinimo filmas „Laiškanešys“.

Knygos pasaulyje JAV kaip valstybė yra sunaikinta karo, ir jos teritorijoje egzistuoja daugybė besivaidijančių grupuočių. Kūrinio siužetas pasakoja apie vienišą žmogų Jungtinių Valstijų Pašto tarnybos uniforma, klaidžiojantį postapokaliptiniame Oregone, už maistą ir prieglaudą atliekantį Šekspyro pjeses ir pasakojantį, kad vientisa JAV valstybė vėl atkūrinėjama. Jo išsigalvojimai padeda žmonėms atgauti viltį, pakylėti dvasią, ir pamažu atsiranda prielaidos įvairioms konfliktuojančioms grupėms iš tiesų susivienyti ir atkurti Jungtines Amerikos Valstijas.

## Nuorodos ir šaltiniai

*„The Postman“ internetinėje fantastikos duomenų bazėje
*„The Postman“ fantastikos istorijos portale „Worlds Without End“
*„The Postman“ Goodreads portale
Pantelis Karasevdas

**Pantelis Karasevdas** (1877 m. – 1946 m. kovo 14 d.) – Graikijos kareivis, politikas, sportinio šaudymo atstovas, olimpinis čempionas. Panathīnaïkós AÓ futbolo klubo prezidentas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse graikas dalyvavo trijose sportinio šaudymo rungtyse. Kareivių šaudyme pistoletu iš 25 m Karasevdas rungties nebaigė. Šaudyme graižtviniu ginklu trijomis padėtimis užimta 5 vieta. Kareivių šaudyme graižtviniu ginklu iš 300 m tapo olimpiniu čempionu.

Vėliau studijavo teisę Atėnų universitete. 1910 m. pirmą kartą išrinktas į Graikijos parlamentą. Vėliau perrinktas dar du kartus. 1924 m. – 1926 m. ir 1928 m. – 1930 m. futbolo klubo Panathīnaïkós AÓ prezidentas. Nuo 1924 m. iki 1935 m. Graikijos olimpinio komiteto narys.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Georgios Orphanidis

**Georgios Orphanidis** (1859 m. – 1942 m.) – Graikijos sportinio šaudymo atstovas, olimpinis čempionas. 

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse graikas dalyvavo visose penkiose sportinio šaudymo rungtyse. Greitašaudos pistoletu rungtyje nusileido tik savo tautiečiui Ioannis Frangoudis ir užėmė 2-ą vietą. Šaudyme graižtviniu ginklu iš 300 m atstumo trimis pozicijomis graikas tapo pirmuoju olimpiniu čempionu.

1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse medalių sportininkas neiškovojo. Mažo kalibro ginklų varžybose užimta 15 vieta, kareivių graižtvinio ginklo rungtyje 7 vieta, graižtvinio ginklo laisvos pozicijos rungtyje 7 vieta. Šaudyme graižtviniu ginklu iš 300 m atstumo trimis pozicijomis graikas olimpinio titulo nesusigrąžino ir užėmė 9-ą vietą.	

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Ioannis Frangoudis

**Ioannis Frangoudis** (1863 m. – 1916 m. spalio 19 d.) – Graikijos karininkas, sportinio šaudymo atstovas, olimpinis čempionas. 

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse graikas dalyvavo keturiose sportinio šaudymo rungtyse. Kaireivių šaudyme iš 25 m atstumo pistoletu rungtyje graikas liko 4-as. Šaudyme pistoletu laisvąją padėtimi Frangoudis užėmė trečią vietą, šaudyme graižtviniu ginklu laisvąją padėtimi pelnytas sidabras. Greitašaudos pistoletu rungtyje graikas tapo pirmuoju olimpiniu čempionu.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Sumner Paine

**Sumner Paine** (1868 m. gegužės 13 d. – 1904 m. balandžio 18 d.) – JAV kareivis, sportinio šaudymo atstovas, olimpinis čempionas. 

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo dviejose sportinio šaudymo rungtyse. Kareivių šaudyme iš 25 m atstumo pistoletu rungtyje amerikietis liko 2-as. Šaudymo pistoletu iš laisvosios padėties rungtyje Sumner Paine tapo pirmuoju olimpiniu čempionu.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Laiškanešys (reikšmės)

**Laiškanešys** – laiškus išnešiojantis žmogus. Plačiau skaitykite straipsnyje paštininkas.

Taip pat gali reikšti:

* „Laiškanešys“ – David Brin postapokaliptinės fantastikos romanas
** „Laiškanešys“ – pagal jį 1997 m. pastatytas filmas
Pabėgimas iš Niujorko

**Pabėgimas iš Niujorko** () – 1981 m. JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas, režisuotas John Carpenter. Filme vaidina Kurt Russell, Lee Van Cleef, Donald Pleasence, Ernest Borgnine, Isaac Hayes, Adrienne Barbeau ir Harry Dean Stanton.

Filmo veiksmas vyksta 1997 m., vaizduojama netolima ateitis. Dėl išaugusio nusikalstamumo Jungtinėse Valstijose šalies valdžia Manhatano salą Niujorke pavertė aukščiausio saugumo kalėjimu. JAV prezidentą skraidinęs orlaivis Air Force One užgrobiamas teroristų ir tyčia nukrenta Niujorke. Buvusiam kareiviui, federaliniam kaliniui Sneikui Pliskenui patikima vos per 24 valandas išvaduoti JAV prezidentą, už ką, pasisekus, šiam būtų suteikta malonė.

Scenarijų J. Carpenter parašė dar XX a. aštuntajame dešimtmetyje, reaguodamas į Votergeito skandalo įvykius. Filmavimo J. Carpenter ėmėsi po filmo „Helovinas“ (1978) sėkmės, daugiausia filmuota Sent Luise, Misūryje, filmo biudžetas siekė apie 6 mln. JAV dol.

„Pabėgimas iš Niujorko“ sulaukė teigiamų kritikų atsiliepimų ir komercinės sėkmės, bilietų kasose surinkęs daugiau kaip 25 mln. JAV dol. pajamų. Buvo nominuotas keturiems „Saturno“ apdovanojimams, tame tarpe geriausio mokslinės fantastikos filmo ir geriausios režisūros kategorijose. Filmas tapo kultine klasika ir susilaukė mažiau nusisekusio tęsinio „Pabėgimas iš Los Andželo“ (1996).

## Siužetas

1988 m. nusikalstamumui Jungtinėse Valstijose išaugus 400 %, šalies valdžia Manhatano salą Niujorke pavertė milžinišku aukščiausio saugumo kalėjimu. Salą juosia 15 m siena, tiltai išminuoti, o visi kaliniai nuteisti kalėti iki gyvos galvos.

1997-ieji, Europoje tarp NATO ir Sovietų Sąjungos įsivyravęs karas, galintis peraugti į branduolinį holokaustą. JAV prezidentą į viršūnių susitikimą taikos klausimu skraidinęs orlaivis Air Force One užgrobiamas teroristų ir tyčia nukrenta Niujorke. Prieš pat lėktuvui sudūžtant, jį užgrobę teroristai kartu su prezidentu nusileidžia išsigelbėjimo kapsule. Prezidentas dėvi sekamąją apyrankę ir yra prirakintas antrankiais prie portfelio, kuriame laikoma audiokasetė su įrašu apie slaptą branduolinės sintezės panaudojimo būdą elektros energijai išgauti, gabenamą kaip dovaną mainais už taiką.

Gelbėti prezidento siunčiama policija, tačiau nusikaltėliai pabrėžia, jog prezidentas bus nužudytas, jei toliau bus bandoma jį vaduoti. Policijos komisaras Bobas Haukas (akt. Lee Van Cleef) buvusiam kareiviui, federaliniam kaliniui Sneikui Pliskenui (akt. Kurt Russell) pasiūlo sudaryti sandorį. Jei Sneikas išlaisvins prezidentą, Haukas šiam suorganizuos prezidento amnestiją. Siekdamas užtikrinti sąlygų laikymąsi, Haukas Pliskenui į arteriją suleidžia mikrosprogmenų, kurie, sprogus po 22 valandų, jį pražudytų…

## Išnašos
Robert Garrett

**Robert S. Garrett** (g. 1875 m. gegužės 24 d. – m. 1961 m. balandžio 25 d.) – JAV lengvaatletis, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo keturiose lengvosios atletikos rungtyse. Vyrų šuolių į tolį ir šuolių į aukštį varžybose amerikietis liko antras. Rutulio stūmime Garrett geriausiu bandymu pasiekė 11,22 m rezultatą ir pelnė auksą. Vyrų disko metimo varžybose amerikietis pagerino pasaulio rekordą (29,150 m) ir tapo olimpiniu čempionu.

1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Robet Garrett dalyvavo trijose rungtyse. Vyrų disko metime rezultato neužfiksavęs amerikietis nebuvo klasifikuotas. Vyrų rutulio stūmime ir vyrų trišuolio varžybose užimtos trečiosios vietos. Toje pačioje olimpiadoje Garret turėjo dalyvauti virvės traukimo varžybose su JAV rinktine, bet nacionalinė rinktinė varžybose nepasirodė, nes 3 rinktinės nariai dalyvavo kūjo metimo finale.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Ellery Clark

**Ellery Harding Clark** (g. 1874 m. kovo 13 d. - m. 1949 m. liepos 27 d.) – JAV rašytojas, lengvaatletis, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo trijose lengvosios atletikos rungtyse. Vyrų rutulio stūmime amerikietis medalių nepelnė. Šuolių į tolį ir šuolių į aukštį varžybose Ellery Harding Clark tapo olimpiniu čempionu.

1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Ellery Harding Clark dalyvavo daugiakovės rungtyje, kurioje užėmė 5-ą vietą.

Vėliau pradėjo savo grožinės literatūros rašytojo karjerą. Amerikietis išleido 19 knygų. 1952 m. pagal Clark knygą pastatytas filmas Caribbean Gold.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
James Connolly

**James Brendan Connolly** (g. 1868 m. spalio 28 d. - m. 1957 m. sausio 2 d.) – JAV lengvaatletis, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo trijose lengvosios atletikos rungtyse. Vyrų šuoliuose į tolį užimta trečia vieta, o vyrų šuoliuose į aukštį pelnytas sidabras. Vyrų trišuolio varžybose amerikietis nušoko 13,71 m ir tapo pirmuoju olimpiniu čempionu.

1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse James Brendan Connolly olimpinio čempiono titulo neapgynė ir iškovojo sidabro medalį.

Vėliau pradėjo savo rašytojo karjerą.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Lakajas (ežeras)

**Lakajas** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11,5 km į pietvakarius nuo Labanoro, Rašios miške, 0,06 km į šiaurės rytus nuo Juodųjų Lakajų ežero. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,29 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 145,3 m. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais, neaukšti, tik vakarinis krantas aukštas. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Lakajos baseinui.

## Šaltiniai
Welles Hoyt

**William Welles Hoyt** (g. 1875 m. gegužės 7 d. – m. 1954 m. gruodžio 1 d.) – JAV lengvaatletis, olimpinis čempionas.

## Biografija
Atėnuose vykusiose pirmosiose moderniose 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo dvejose lengvosios atletikos rungtyse. Vyrų 110 m barjeriniame bėgime amerikietis medalių nepelnė. Šuolių su kartimi varžybose amerikietis įveikė 3,30 m ir tapo pirmuoju olimpiniu čempionu.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Lazdininkų ežeras

**Lazdininkų ežeras** arba **Lazdinka** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6 km į vakarus nuo Pabradės, Kregžlės miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,13 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 131,5 m. Krantai apaugę medžiais ir krūmais, žemi, pelkėti – į pietus yra nusidriekusi ~ 3 ha dydžio pelkė. Pakrantės kalvotos, aukštos. Šiaurėje įteka upelis iš Kumpočio ežero.

Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.

## Šaltiniai
12-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**12-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 1983 m, pabaiga – 1986 .

## Turnyras

## Prizininkai
Pirmąją vietą čempionate iškovojo Airidas Rutkauskas (Elektrėnai), surinkęs 14,5 taško iš 19-kos galimų. Pustaškiu atsilikęs Gediminas Miškinis (Vilnius) užėmė antrąją vietą. Dar du vilniečiai: Vadovas Cibulskis ir Juozas Ciparis, surinkę  po 13-ka taškų, pasidalijo 3-4 vietomis.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Baskų pelota 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Baskų pelota]] 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Tai buvo vienintelis kartas kai baskų pelota buvo įtraukta į pagrindinių žaidynių sporo šakų sąrašą. Kaip parodomoji sporto šaka baskų pelota vyko 1924 m., 1968 m. ir 1992 m. žaidynėse.

## Medalininkai

## Nuorodos
* TOK svetainė
Francisco Villota

**Francisco Villota** (1873 m. lapkričio 18 d. – 1950 m. sausio 7 d.) – Ispanijos baskų pelotos žaidėjas, olimpinis čempionas. 

## Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pirmą kartą vyko baskų pelotos varžybos. Poroje su José de Amézola y Aspizúa ispanai finale nugalėjo Prancūzijos duetą ir tapo olimpiniais čempionais. Tai buvo pirmasis olimpinis auksas Ispanijos istorijoje.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Neji prie Senos

**Neji prie Senos** () – miestas Prancūzijoje (Il de Fransas, Aukštutinė Sena), Paryžiaus priemiestis.

## Istorija
1222 m. miestas įkurtas prie Senos upės.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gimnastika 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Gimnastika ]] 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. 138 gimnastai iš aštuonių valstybių varžėsi vienoje daugiakovės rungtyje.

## Varžybos
Daugiakovė susidėjo iš šešiolikos pratimų: du pratimai ant skersinio, du pratimai ant lygiagrečių, du pratimai ant kabančių žiedų, du pratimai ant atraminio buomo su rankenom, dveji laisvieji pratimai, atsispyrimo šuolis, kopimas virve, šuolis į tolį, šuolis su kartimi, šuolis į aukštį ir sunkumų kilnojimas.

Prancūzija užėmė visas tris prizines vietas.

## Medalininkai

## Nuorodos
* TOK svetainė
Tarptautinė baskų pelotos federacija

**Tarptautinė baskų pelotos federacija** arba **FIPV** () – pagrindinė pasaulio baskų pelotą prižiūrinti organizacija, kuri rengia pasaulio čempionatus. Sąjungos būstinė yra įsikūrusi Pamplonoje, Ispanijoje.

## Istorija
1929 m. gegužės 19 d. Buenos Airėse susitikę atstovai iš Ispanijos nacionalinės baskų pelotos federacijos, Prancūzijos baskų pelotos federacijos ir Argentinos baskų pelotos federacijos įkūrė tarpatuinę baskų pelotos federaciją.

2018 m. federacijai priklausė 26-ios šalys: 

* Europa (6): Ispanija, Prancūzija, Italija, Graikija, Belgija, Nyderlandai
* Šiaurės Amerika (9): Kanada, JAV, Meksika, Puerto Rikas, Nikaragva, Gvatemala, Salvadoras, Kuba, Kosta Rika
* Pietų Amerika (9): Argentina, Urugvajus, Venesuela, Peru, Paragvajus, Čilė, Brazilija, Bolivija, Ekvadoras
* Azija (2): Filipinai, Indija

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gustave Sandras

**Gustave Sandras** (1872 m. vasario 24 d. – 1951 m. birželio 21 d.) – Prancūzijos gimnastas, olimpinis čempionas.

## Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse prancūzas dalyvavo gimnastikos varžybose. Pirmą kartą vykusiose daugiakovės įskaitoje prancūzas aplenkė 137-is sportininkas ir tapo pirmuoju šios rungties olimpiniu čempionu istorijoje.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Leikštikėlis

**Leikštikėlis** arba **Leikštėnų ežeras** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4,5 km į pietus nuo Joniškio, Varnėnų miške. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,45 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 139,9 m. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais, žemi, pelkėti – ežeras telkšo Padubingės pelkės šiaurrytinėje dalyje. Šiaurėje įteka D-1-1 upelis iš netoliese telkšančio Leikštinio ežero, o pietvakariuose tas pats upelis išteka link Purvyno ežero (Žeimenos upės intako Dubingos baseinas).

## Šaltiniai
Leikštikas

**Leikštikas** arba **Leikštinis** arba **Lukštelių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3,5 km į pietus nuo Joniškio, Varnėnų miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,98 km, plotis – iki 0,34 km. Altitudė 140,2 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Kranto linija vingiuota, į šiaurę ir rytus atsišakoja 2 įlankos. Pietuose išteka D-1-1 upelis link netoliese telkšančio Leikštikėlio ežero (Žeimenos upės intako Dubingos baseinas).

Šiaurrytinėje pakrantėje yra poilsiavietė.

## Šaltiniai
Leistinis

**Leistinis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 8 km į pietvakarius nuo Labanoro, Čiulų miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 151,5 m. Krantai miškingi, žemi, į vakarus yra nutįsusi užpelkėjusi įlanka. Ežeras nenutekantis, priklauso Stirnės upelio baseinui (Žeimenos upės intako Lakajos baseinas).

## Šaltiniai