open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klaipėdos verslo aukštosios mokyklos Teisės katedra

**Klaipėdos verslo aukštosios mokyklos Teisės katedra** (**KVAM TK**) - neuniversitetinės aukštojo mokslo įstaigos (VšĮ) Klaipėdos verslo aukštosios mokyklos (KVK)neuniversitetinė aukštojo mokslo įstaiga struktūrinis padalinys; Teisės katedra. Veiklos sritys - teisinis švietimas (teisės dėstymas), teisės mokslinė veikla (tyrimai, straipsnių publikavimas ir kt.). 12 dėstytojų (2010 m.). 

## Veikla
Pagrindinė studijų programa - Teisė. 
Teisės katedra organizuoja mokslo taikomąją bei metodinę veiklą, rengia seminarus, konferencijas, publikuoja straipsnius bei studijų metu naudojamas metodines, mokymo priemones. Teikia nemokamas teisines konsultacijas. 

2002 m. Klaipėdos verslo kolegijoje buvo įsteigta Teisės katedra (KVK TK).

2009 m. Klaipėdos verslo kolegija pakeitus pavadinimą ir tapus Klaipėdos verslo aukštąja mokykla, prie Katedros įsteigtas Teisės studijų programos studentų būrelis, kurio nariai teikia nemokamas teisines konsultacijas savo kompetencijos ribose socialiai remtiniems asmenims, bendrojo lavinimo mokyklų moksleiviams bei jauniems, studijuojantiems profesinėse arba aukštosiose Lietuvos mokyklose, asmenims. Tikslas - ugdyti studentų mokslo taikomosios veiklos ir konsultacinius įgūdžius, propaguojant ir organizuojant studentų mokslinę bei konsultacinę veiklą, lavinti studentų teisinio darbo įgūdžius, skatinti visų pakopų studentų bendradarbiavimą aukštojoje mokykloje, taip pat su kitų Lietuvos bei užsienio valstybių švietimo įstaigų bendruomene.

Adresas: Tilžės g. 46a, LT-91112, Klaipėda. 

## Vadovybė, personalas
*Katedros vedėja Aurelija Lebednikienė (nuo 2004 m.)
*Lektoriai, kiti dėstytojai: Sandra Balskuvienė (Sutarčių teisė, Regina Bertašienė (Civilinė teisė, Civilinio proceso teisė), Dr. Oleg Drobitko (Sutarčių teisė), Kęstutis Gabšys (Nevyriausybinės organizacijos, Viešoji politika, Viešasis administravimas), Dr. Irina Greychiene (Teisinė psichologija), Dokt. Asta Kaušikaitė (Civilinė atsakomybė),  Aurelija Lebednikienė (Administracinė teisė, Baudžiamoji teisė, Baudžiamojo proceso teisė, Teisės teorija, Teisėsaugos institucijos), Linas Mažonis (Įmonių teisė, Komercinė teisė), Justas Paulionis (Darbo teisė), Valerija Perova (Darbo ir civilinė sauga, Lietuvos valstybės ir teisės istorija), Vaida Railienė (Tarptautinė teisė, Verslo teisė), Rasa Rentauskienė (Muitų teisė), Jolanta Sarpalienė (Konstitucinė teisė, Žmogaus teisės), Margarita Šniutytė-Daugėlienė (Europos Sąjungos teisė), Dr. Zita Šličytė (Šeimos teisė), Jurgita Zavjalovienė (Mokesčių teisė).

## Šaltiniai
Socialinių mokslų kolegijos Teisės katedra

**Socialinių mokslų kolegijos Teisės katedra** - Socialinių mokslų kolegijos struktūrinis padalinys; Teisės katedra. Veiklos sritys - teisinis švietimas (teisės dėstymas), teisės mokslinė veikla (tyrimai, straipsnių publikavimas ir kt.). Teisės, verslo vadybos specialybės, Finansų, bankininkystės, tarptautinio verslo vadybos specialybės, Verslo komunikacijos vadybos, kompiuterių programavimo specialybės mokymas. Pagrindinė studijų programa - Teisė.

Adresas: Tilžės g. 52 (201 kabinetas), 91110, Klaipėda.

## Vadovybė
*Katedros vedėja lekt. Jūratė Paulauskienė 

## Personalas
***Klaipėda**: 
**Asistentai Balskuvienė Sandra (Komercinė teisė), Grabys Laimonas (Savivaldos teisė), Anželika Šakinienė (Komercinė teisė, Tarptautinė komercinė teisė, Verslo teisė, ES teisė), Aurelė Stasiūnienė (Savivaldos teisė)
**Lektoriai Rasa Bekėžienė (Teisėsaugos institucijos, Teisės teorija, Tarptautinė viešoji teisė), Mindaugas Džermeika (Baudžiamoji teisė ir baudžiamasis procesas), Dokt. Vaidotas Granickas (Teisės istorija, Darbo teisė), Diana Vercinskė (Civilinė teisė, Civilinio proceso teisė), Darius Kurpavičius (Viešojo administravimo pagrindai), Erika Misiūnienė (Civilinė teisė), Aušra Muraškienė (Filosofijos pagrindai) Jūratė Paulauskienė (Konstitucinė teisė, Socialinio aprūpinimo teisė, Teisės pagrindai)
**Kviestiniai dėstytojai Dr. Olegas Drobitko (Komercinė teisė), Giedrius Danėlius (Teismo sprendimų vykdymas), Dr. Zita Šličytė (Šeimos teisė)
***[[Vilnius]]**: Lektoriai Mindaugas Briedis (Teisės istorija), Giedrė Dailidėnaitė (Tarptautinė viešoji teisė), Indrė Gylytė (Konstitucinė teisė), Robertas Kvietkovskis (Darbo teisė), Jurius Petreikis (Teisės teorija), Asistentai Agnė Karalienė (Baudžiamoji teisė), Darius Sosnovskis (Verslo teisė)
***[[Telšiai]]**: 
**Lektoriai Loreta Bagdonavičienė (Teisėsaugos institucijos, Ekologinė teisė, Tarptautinė viešoji teisė), Vladas Barodica (Teisės teorija, Civilinė teisė, Civilinis procesas, Šeimos teisė), Renata Deveikytė (Draudimo teisė, Finansų teisė), Eglė Lakačauskienė (Darbo teisė, Profesinė etika), Danutė Popovič (ES teisės pagrindai, Sociologijos pagrindai, Tyrimų metodologijos pagrindai), Saulius Urbonas (Teisės istorija, Teisės pagrindai, Komercinė teisė, Verslo teisė)
**Asistentė Dalia Jonylienė (Darbo ir civilinė sauga)
**Kviestinis dėstytojas Mykolas Romeika (Administracinė teisė ir procesas, Baudžiamoji teisė).

## Šaltiniai
Utenos kolegijos Verslo ir technologijų fakulteto Teisės katedra

**Utenos kolegijos Verslo ir technologijų fakulteto Teisės katedra** (**UK VTF TK**) - Utenos kolegijos (UK) Verslo ir technologijų fakulteto struktūrinis padalinys; Teisės katedra. Veiklos sritys - teisinis švietimas (teisės dėstymas), teisės mokslinė veikla (tyrimai, straipsnių publikavimas ir kt.). Studijų programa - Teisė.

## Vadovybė
*Katedros vedėjas lekt. Viktoras Žemčiugovas (dėstomi dalykai - Teisėsaugos institucijos, Tarptautinė teisė, Agrarinė teisė). 

## Personalas
Katedros dėstytojai - docentai, lektoriai, kiti dėstytojai (skliausteliuose - jų dėstomi dalykai):
*Docentai: Rima Žarskutė (Dokumentų valdymas), Romualda Balkevičienė (Valstybės ir teisės teorija, Civilinė teisė, Civilinio proceso teisė)
*Lektoriai: Egidijus Gečiauskas (Teisės etika, Verslo etika, Politologija, Sociologija, Lotynų kalba), Zita Ruzgienė (Filosofija, Krašto kultūros istorija), Alma Šadzevičienė (Darbo teisė, Teisės pagrindai), Alvydas Žala (Civilinės sutartys ir atstovavimas teisme).	 
*Neatestuoti dėstytojai: Jolanta Bieliauskaitė (LR konstitucinė teisė, Agrarinė teisė, Valstybės ir teisės istorija, Verslo teisė), Daiva Rezienė (Teisės pagrindai, Finansų teisė, Personalo darbo organizavimas, Verslo veiklos organizavimas).

## Šaltiniai
Ratnyčia (Viečiūnai)

**Ratnyčia** – kaimas Druskininkų savivaldybėje, prie rytinio Druskininkų pakraščio ir Ratnyčios upelio. Šalia prasideda kelias .

## Istorija

Ratnyčia rašytiniuose šaltiniuose yra minima nuo 1589 m. Didžioji dalis kaimo 1982 m. buvo prijungta prie Druskininkų miesto (žr. Ratnyčia).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilniaus kolegijos Ekonomikos fakulteto Sociologijos ir teisės katedra

**Vilniaus kolegijos Ekonomikos fakulteto Sociologijos ir teisės katedra** (**VK EKF TK**) - Vilniaus kolegijos (VK) Ekonomikos fakulteto (EF) struktūrinis padalinys; socialinių mokslų krypties, Teisės katedra. įkurta 2005 m. rugpjūčio 31 d. (Vilniaus kolegijos direktoriaus įsakymu Nr. V-270), reorganizavus Humanitarinių ir socialinių mokslų katedrą. Katedros dėstytojai teisę dėsto ne tik Ekonomikos, bet ir kituose fakultetuose (tokiuose kaip VK Verslo vadybos fakultetas (VVF), Sveikatos priežiūros fakultetas (SPF), Elektronikos ir informatikos fakultetas (EIF), Dizaino ir technologijų fakultetas (DTF).

Adresas: Naugarduko g. 5, 37 kabinetas, LT- 01141, Vilnius.

## Veikla
Pagrindinis Katedros tikslas – užtikrinti specialistų, sugebančių savarankiškai ir kūrybiškai taikyti Europos Sąjungos teisės ir nacionalinės teisės normas darbo procese rengimą, įgyvendinti  studijų programose nustatytus tikslus. 
Veiklos sritys - teisinis švietimas (teisės dėstymas), teisės mokslinė veikla (tyrimai, straipsnių publikavimas ir kt.). Viena iš pagrindinių studijų programų - Teisė. Katedros uždaviniai ir veiklos kryptys:
*rengti ir tobulinti sociologijos ir teisės dalykų (modulių) programas
* rengti ir tobulinti mokymo(si) medžiagą bei kitas priemones
*  kelti dalykinę ir metodinę kvalifikaciją
* skleisti Katedros studijų kryptį atitinkančias teorines ir praktines žinias
* plėtoti mokslo taikomąją veiklą
* tirti darbdavių poreikius
* dalyvauti ekspertinėje, konsultacinėje ir projektinėje veikloje. 

Dėstytojų parengta mokymo(si) metodinė medžiaga:
*Kojalienė, Vida; Masandukaitė, Aušrelė. Individualūs darbo teisiniai santykiai. Praktinės užduotys. Vilnius, 2009. 50 p. ISBN 978-9955-519-93-5.
*Masandukaitė, Aušrelė. Teisė. Mokomoji knyga. Vilnius, 2004. 340 p. ISBN 978-9955-519-93-5.

Tyrimai:
*Batulevičiūtė, Skaistė; Masandukaitė, Aušrelė. Teisės dalyko svarba specialistui. 2007.
*Batulevičiūtė, Skaistė; Masandukaitė, Aušrelė; Mataikaitė, Sonata. VIKO Ekonomikos fakulteto dėstytojų darbo aplinkos vertinimas. 2008.
*Batulevičiūtė, Skaistė, Masandukaitė, Aušrelė; Mataikaitė, Sonata; Simoniukštytė, Aušra. Korupcijos apraiškos Vilniaus Kolegijoje. 2009.

## Vadovybė, personalas
*Katedros vedėja lekt. Aušrelė Masandukaitė
*Docentė Dr. Eglė Matuzaitė (EKF, Draudimo teisė)
*Asistentė Skaistė Batulevičiūtė (EKF, Sociologija)	  
*Lektoriai  Lolita Erika Auželytė (DTF, Teisė) Diana Bukantaitė (VVF, Teisė), Sigita Fomičiova (VVF, Teisė), Vida Kojalienė (SPF, Teisė), Donata Kravčenkienė (EIF, Teisė), Aušrelė Masandukaitė (EKF, Teisė), Sonata Matakaitė (VVF ir EKF, Sociologija), Donatas Raščius (PDF, Teisė), Aušra Simoniukštytė (PDF, Sociologija).

## Šaltiniai
Garifūnai

**Garifūnai** (*Garifuna*) – mišrios kilmės etninė grupė, gyvenanti daugiausia Centrinės Amerikos Karibų pakrantėje (Hondūre, Belize, Nikaragvoje, Gvatemaloje). Taip pat grupės garfūnų yra emigravusios į JAV (Los Andželą, Majamį, Niujorką).

Garifūnai kalba garifūnų kalba, kuri yra aravakų kilmės, tačiau smarkiai paveikta karibų, anglų, prancūzų, ispanų kalbų. Dauguma garifūnų yra daugiakalbiai ir dar kalba ispaniškai, ar anglų kreolų dialektais.

Garifūnų rasė susidarė susimaišius iš Afrikos atvežtiems vergams su vietiniais Karibų regiono gyventojais – aravakais ir karibais. Taip pat turi 4 % europietiškų genų. Manoma, kad garifūnų tauta pradėjo formuotis dar tik prasidedant Amerikos užkariavimui kai iš vergai išsivadavo sudužus dviem ispanų laivams prie Sent Vinsento. Afrikiečiai sėkmingai prisitaikė prie vietinių sąlygų ir sugyveno su vietos indėnais. Kita, pačių garifūnų pasakojama istorija byloja, kad jie yra ekspedicijos iš Malio, neva pasiekusios Ameriką 200 anksčiau nei Kolumbas, palikuonys. Britų kolonistai garifūnus vadino juodaisiais karibais, taip atskirdami nuo grynakraujų indėnų. Garifūnų kultūra klestėjo Sent Vinsente, XVII a. ją aprašė prancūzų misionierius Raimonas Bretonas. Garifūnai rėmė prancūzų valdžią Sent Vinsente ir kovojo prieš britus. Šiems užėmus salą, garifūnai buvo deportuoti į Roatano salą Hondūro pakrantėje. Tačiau ten buvo mažai gyvenamos vietos, skurdžios dirvos, todėl ispanai leido garifūnams įsikurti pakrantėje. Vėliau jie paplito po visą Centrinės Amerikos Karibų krantą.

Verčiasi gyvulių auginimu, žemės ūkiu, žvejyba, uždarbiauja plantacijose.

Oficialiai dauguma garifūnų yra katalikai, tačiau iš tiesų praktikuoja sinkretinį tikėjimą, kuriame sumišusios afrikiečių ir indėnų tikėjimų tradicijos. Religines apeigas atlieka šamanas, vadinamas *buyei*. Išlikusios įvairios mistinės praktikos, iniciacijos, laidojimo ritualai. Nedidelė dalis garifūnų, ypač gyvenančių miestuose, išpažįsta rastafari tikėjimą.

Garifūnai yra išvystę iš Afrikos kilusį muzikos stilių, vadinamą punta. Su juo susijęs per šventes atliekamas vaisingumo šokis. Muzika atliekama daugiausia būgnais. Taip pat turi ritualinį šokį, vadinamą dugu. Garifūnų muzika (kaip ir kalba) įtraukta į UNESCO nematerialaus pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Klaipėdos verslo aukštoji mokykla

**Klaipėdos verslo aukštoji mokykla** (**KVAM**) – aukštoji mokykla Lietuvoje, nevalstybinė koleginė aukštojo mokslo įstaiga. Veikia 4 katedros: Ekonomikos, Vadybos, Bendrųjų dalykų ir Teisės katedros, kuruojančios atitinkamų studijų programų procesą bei vykdo mokslo taikomąją veiklą. 1441 studentas, dirba 71 darbuotojas (2010 m.).

Pagal vadybos ir verslo administravimo, ekonomikos, teisės ir filologijos studijų kryptis aukštoji mokykla vykdo aštuonias aukštųjų koleginių studijų programas. Aukštojoje mokykloje vykdomos studijų programos parengtos orientuojantis į regiono specifiką ir poreikius, išanalizavus specialistų paklausą darbo rinkoje, glaudžiai bendradarbiaujant su socialiniais partneriais, atsižvelgiant į absolventų įsidarbinimo galimybes.

Adresas: Tilžės g. 46a, LT-91112, Klaipėda.

## Istorija
1997 m. įsteigta Sabaliauskaitės aukštesnioji verslo mokykla.

2001 m. rugpjūčio 24 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimu Nr. 1036 mokykla buvo reorganizuota ir įsteigta Klaipėdos verslo kolegija.

Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. Klaipėdos verslo kolegijoje pradėtos vykdyti dvi aukštųjų neuniversitetinių studijų programos: Finansai ir Anglų kalba.

2009 m. Klaipėdos verslo kolegija pakeitė pavadinimą ir tapo Klaipėdos verslo aukštąja mokykla.

## Vadovybė
* Direktorė doc. dr. Irena Sabaliauskaitė
* Direktorės pavaduotoja studijoms doc. dr. Rasa Grigolienė
* Direktorės pavaduotojas infrastruktūrai Tengizas Džibladzė
* Tarptautinių ryšių ir projektų vadybos skyriaus vedėja Lina Košeleva
* Savarankiškų studijų centro vedėja Danguolė Vagner
* Bendrųjų dalykų katedros vedėja Žaneta Čėsnienė
* Ekonomikos katedros vedėja Daiva Viningienė
* Vadybos katedros vedėja Jūratė Martinkienė
* Teisės katedros vedėja Aurelija Lebednikienė.

## Nuorodos

* Oficiali Klaipėdos verslo aukštosios mokyklos tinklavietė (lietuvių, anglų k.)
Juozas Andriuškevičius

**Juozas Andriuškevičius** (g. 1930 m. lapkričio 14 d. Paželsviuose, Marijampolės raj.) – poetas.

## Biografija

Baigė gimnaziją, dirbo Marijampolėje spaudos darbą.

## Bibliografija

* Skelbė eilėraščius periodikoje, antologiniuose leidiniuose,
* Išleido eilėraščių rinkinius:
** *Taikos balsai* (1951),
** *Dienų sidabras* (1997),
** *Sielos langai* (1998).

## Nuorodos

*
Albinas Andrulionis

**Albinas Andrulionis** (1908 m. rugpjūčio 10 d. Demeniškiuose, Lazdijų raj. – 1986 m. sausio 7 d. Kaune) – lietuvių poetas, prozininkas.

## Biografija

Mokėsi Marijampolės marijonų ir Alytaus gimnazijose, studijavo VDU, 1951 m. baigė Kauno mokytojų seminariją. Dirbo bibliotekose, mokytojavo Seirijuose, Kaune.

## Bibliografija

* Poezijos rinkiniai vaikams:
** *Pirmos plaštakės* (1936),
** *Baltaplunksnė* (1937),
* išvertė:
** brolių Grimų pasakų,
** Žiuli Verno kūrinių;
* dalį eilėraščių ir beletristikos vaikams paliko rankraščiais.

## Nuorodos

*
Mokestinių ginčų komisija

**Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės** (**MGK prie LRV**) – viešasis juridinis asmuo, išlaikomas iš valstybės biudžeto. Komisija yra ikiteisminė mokestinius ginčus nagrinėjanti institucija, kvaziteismas. Įstaiga prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės. Komisijos tikslas – objektyviai išnagrinėti mokesčių mokėtojo skundą ir priimti teisėtą bei pagrįstą sprendimą. Sprendimą dėl skundo dėl mokestinio ginčo Komisija priima per 60 dienų nuo skundo gavimo dienos.

Adresas: Tilto g. 17, 01402 Vilnius.

## Istorija
1998 m. liepos 2 d. Mokesčių administravimo įstatyme (toliau – MAĮ) įvesta mokesčių mokėtojų teisė apskųsti centrinio mokesčių administratoriaus sprendimą  Mokestinių ginčų komisijai. MAĮ 54 straipsnyje į mokestinių ginčų nagrinėjimo sistemą buvo įtraukta Mokestinių ginčų komisija. Šiame straipsnyje buvo nustatyta, jog Mokestinių ginčų komisiją steigia, jos sudėtį ir nuostatus tvirtina Vyriausybė ar jos įgaliota institucija.

1998 m. gruodžio 3 d. LRV nutarimu įsteigta ir patvirtinti nuostatai, o nutarimas taikytas nuo 1999 m. sausio 1 d. Šiuo metu galiojantys nuostatai patvirtinti Vyriausybės 2004 m. rugsėjo 2 d. nutarimu Nr. 1119.

1999 m. balandžio 15 d. Komisija buvo įregistruota kaip biudžetinė įstaiga.

1999 m. balandžio 30 d. įvyko pirmasis Komisijos posėdis.

## Sudėtis
Komisiją sudaro nariai: nuo 2024-12-23 Komisijos pirmininkė Vilma Vildžiūnaitė, narės Gvida Ivanauskienė, Kristina Jakštienė, Raimonda Juodkaitė, Jurgita Narkevičiūtė,  ankstesnė sudėtis: nuo 2024-10-12 Vilma Vildžiūnaitė (pirmininkė), Gvida Ivanauskienė, Jurgita Narkevičiūtė ir Evaldas Raistenskis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* https://mgk.lrv.lt/  (lietuvių, anglų k., dalis informacijos yra pateikta ukrainiečių ir rusų kalbomis)
* https://www.facebook.com/profile.php?id=100064679812173&ref=page_internal
* https://www.youtube.com/@mokestiniugincukomisija5466/featured
Kolpingo kolegija

**VšĮ Kolpingo kolegija** – bendruomeninė, nevalstybinė kolegija, įsikūrusi Kauno senamiestyje, Raguvos g. 7, Kaunas, LT-44275. Įstaigos kodas 193038291. Steigėjas – katalikiška labdaros ir paramos organizacija „Lietuvos Kolpingo fondas“. Teikiamas laipsnis – profesinis bakalauras.

## Istorija

Įkurta 2001 m., reorganizavus 1996 m. įkurtą Kolpingo aukštesniąją mokyklą.

Kolegijos steigėjas yra Lietuvos Kolpingo fondas – katalikiška labdaros ir paramos organizacija, vienijanti socialiai atsakingus žmones, veikiančius savipagalbos principu. Kolegija įsteigta realizuojant švietimą (vieną iš prioritetinių fondo veiklos sričių). Kolegiją remia Tarptautinė Kolpingo draugija, vienijanti apie 500 000 narių 57 valstybėse. Draugijos centras yra Vokietijoje (Kelne), kur pradėjo savo veiklą draugijos įkūrėjas Palaimintasis Adolfas Kolpingas (1813–1865).

Besiplečiant Kolpingo kolegijai, 2010 m. šalia senojo kolegijos pastato iškilo naujas (Jakšto g.6). Kolegija savo studentus jau nuo 2011 m. rudens  pakvietė mokytis moderniame pastate. Kolegijos materialinės bazės intensyvi plėtra prasidėjo 2008 m. pavasarį, o 2011 m. balandžio 4 d. įvyko naujojo pastato atidarymas. Jame yra atnaujinta biblioteka ir skaitykla, erdvios auditorijos, kompiuterinės klasės, taip pat konferencijų salė, aprūpinta modernia vertimo įranga ir kt. Patalpos pritaikytos neįgaliųjų reikmėms. Kolpingo name išsaugotas kultūros paveldas - atkasti vienos seniausių Kauno vietų -  XVI a. rūsių fragmentai.

2002–2011 m. į kolegijos infrastruktūrą iš viso buvo investuota apie 7 mln. litų. 2012 m. pradžioje, kai modernus statinys jau stovėjo įrengtas ir buvo naudojamas, Kolpingo kolegiją vertino Mokslo ir studijų stebėsenos ir analizės centras (MOSTA).
 
## Studijų programos

Kolpingo kolegiją baigę absolventai įgyja profesinio bakalauro laipsnį. Studentai gali rinktis nuolatines (3 metų), ištęstines (4 metų) ir ištęstines nuotolines (4 metų) studijas.

Šiuo metu stojantiesiems siūlomos 5 akredituotos profesinio bakalauro studijų programos:

* Apskaita ir tvarūs finansai (Verslo vadybos profesinis bakalauras)
* Socialinio darbo vadyba (Socialinių mokslų profesinis bakalauras)
* Transporto logistika (Verslo vadybos profesinis bakalauras)
* Vaiko gerovė ir socialinė apsauga (Socialinių mokslų profesinis bakalauras)
* Tvaraus verslo vadyba (Verslo vadybos profesinis bakalauras)

## Direktoriai
* Diana Adlienė (1996–1997)
* Nijolė Deksnienė (1997–2002)
* Leticija Juraškienė (2002–2007)
* Lina Kalibataitė (2007–2016)
* Aušra Fokienė (2016–2017)
* Algė Šuliakaitė (2017–2018)
* Ramunė Bagdonaitė–Stelmokienė (2018–2024)
* Vytautas Kirka (2024-dabar)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kolegijos svetainė (lietuvių, anglų, vokiečių k.)
Anykščiai (leidinys)

**Anykščiai** – A. Baranausko ir A. Žukausko-Vienuolio memorialinio muziejaus kaspusmetinis leidinys Anykščiuose.

Buvo leidžiamas nuo 1991 iki 2003 m. Redaktorius Vygandas Račkaitis.

Šiame leidinyje yra skelbiama šio krašto dabarties ir praeities rašytojų bei kultūros veikėjų atsiminimai, grožinė kūryba, kultūros ir literatūros istorikų tyrinėjimai, kritikų straipsniai, iliustracinė medžiaga.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Garifūnų kalba

**Garifūnų kalba** – aravakų kalbų šeimai priskiriama kalba, vartojama afrikiečių ir aravakų/karibų palikuonių garifūnų. Paplitusi Belize, Hondūre, Gvatemaloje, Nikaragvoje (vad. Moskitų krante). Kalbančiųjų skaičius ~100-300 tūkst. žmonių.

Garifūnų žodyno kilmė:
* Aravakų kalbos – 45 %
* Karibų kalbos – 25 %
* Prancūzų kalba – 15 %
* Anglų kalba – 10 %
* Ispaniški ir angliški terminai – 5 %
* Pavieniai žodžiai iš Afrikos kalbų

Garifūnų kalba pasižymi išskirtine savybe, kad moterų ir vyrų vartojamas žodynas skiriasi. Yra dalis žodžių, kuriuos vyrai vadina vienaip, moterys kitaip. Moteriškas žodynas daugiausia aravakų kilmės, vyriškas – karibų. 2009 m. Garifūnų kalba įtraukta į UNESCO žodinio ir nematerialaus paveldo vertybių sąrašą.

Abėcėlę sudaro 6 balsės (a, e, i, o, ü, u) ir 16 priebalsių (b, ch, d, f, g, h, k, l, m, n, p, r, s, t, w, y).

Daiktavardžiai turi vyrišką ir moterišką giminę. Daugiskaitos sudarymas nereguliarus, jai sudaryti naudojamas priesagos. Priesagomis taip pat nurodomas objekto ryšis. Veiksmažodžiai kaitomi laikais, nuosakomis, asmenimis.

## Nuorodos
*
Adam Lambert diskografija

Amerikiečių dainininko **[[Adam Lambert]] diskografiją** sudaro vienas studijinis albumas, du skaitmeniniai albumai, 5 singlai ir 4 vaizdo klipai.

## Albumai

### Studijiniai albumai

### Gyvo garso albumai/DVD

### EP’ai

### Kiti albumai

## Singlai

### Kitos dainos

## Vaizdo klipai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Pranas Mikalauskas-Antalkis

**Pranas Mikalauskas-Antalkis** (1923 m. gruodžio 23 d. Antalkiuose, Vilkijos valsčius – 1997 m. kovo 26 d. Vilkijoje) – lietuvių prozininkas, spaudos darbuotojas, kraštotyrininkas.

## Biografija
Mokėsi Vilkijos gimnazijoje. 1950-1962 m. dirbo Vilkijos rajono laikraščio „Komunizmo vėliava“ redakcijoje, nuo 1963 m. iki 1991 m. – Vilkijos profesinėje technikos mokykloje. Šioje mokykloje įsteigė kraštotyros muziejų, vadovavo kraštotyrininkams.

Bendradarbiavo pokarinėje pogrindžio spaudoje (laikraštyje „Rūpintojėlis“ ir kt.), nuo 1978 m. redagavo pogrindinį laikraštį „Katakombos“, nuo 1990 m. leido ir redagavo almanacho pobūdžio leidinį „Katakombos“. 

Išleido keliolika apsakymų, legendų, esė. Parašė romanų, kurių fragmentai spausdinti periodikoje. Išspausdino dokumentinių apybraižų apie N. Rerichą, B. Šo, J. Tysliavą, S. Šimkų, I. Buniną, O. Milašių, V. Šiugždinį, pogrindinės spaudos leidėjus.

## Bibliografija
* *Žaibams susikryžiavus*, 1991 m.
* *Odisėjas ieško nemirtingumo*, 1991 m.
* *Nepažįstamas Vydūnas*, monografija, 1991 m.
* *Vienišas ir paskutinis*, 1992 m.
* *Žemdirbiams lemiu pavasarėlį*, 1993 m.
* *Šviesusai Vaižganto kryžius*, 1993 m.
* *Šerkšnu aprengta duktė*, 1994 m.
* *Ir tu nurimsi*, 1994 m.
* *Trečdalis atskilusio Mėnulio – virš Lietuvos*, Oskaro Milašiaus veikalo „Apokalipsės pranašavimai“ fragmentai su komentarais, 1995 m.
* *Arti žvaigždžių*, 1995 m.
* *Atsiskyrėlio regėjimai*, 1996 m.
* *Lietuvis danguje*, apie palaimintąjį Jurgį Matulaitį, 1996 m.
* *Sutemų sklidinos akys*, romanas,
* *Šventovė, aprengta šerkšnu*, romanas,
* *Žaibas liūtyje*, romanas,
* *Sidabražolių vestuvės*, romanas,

## Šaltiniai

*
Saliamonas Antanaitis

**Saliamonas Antanaitis** (slp. *Paprūsės Beržas*, 1894 m. sausio 12 d. Suodžiuose, Šakių raj. – 1973 m. spalio 15 d. Vokietijoje) – lietuvių prozininkas, poetas.

## Biografija

Vidurinį mokslą ėjo Marijampolėje ir Vilniuje, Karaliaučiaus, Leipcigo, Freiburgo universitetuose studijavo fiziką ir matematiką. Mokytojavo Kauno, Jurbarko gimnazijose, dėstė Šiaulių ir Panevėžio mokytojų seminarijose. 1944 m. pasitraukęs iš Lietuvos, gyveno Vokietijoje, mokytojavo Vasario 16-osios gimnazijoje.

## Bibliografija

* Prozą ir poeziją publikavo Aušrinėje, Ateityje ir kitur,
* išleido:
** apysaką: *Per kovą į laisvę*, (1920),
** apybraižą apie Archimedą (1955).

## Nuorodos

*
Bukit Džalilo nacionalinis stadionas

**Bukit Džalilo nacionalinis stadionas** () – įvairių sporto šakų stadionas Bukit Džalilo mikrorajone Kvala Lumpūre, Malaizijoje. Stadione vyksta finalinės Malaizijos futbolo taurės ir supertaurės dvikovos.

2007 m. buvo vienas iš Azijos futbolo taurės stadionų, kuriame buvo žaistos 7 rungtynės, tarp kurių pusfinalio dvikova tarp Irako ir Pietų Korėjos rinktinių. Stadionas yra didžiausias Malaizijoje, 1998 m. pastatytas specialiai Sandraugos žaidynėms.

## Šaltiniai
Rimantas Ražanskas

**Rimantas Ražanskas** (1953 m. gegužės 15 d. Antupiuose, Anykščių rajonas – 2008 m. sausio 18 d. Panevėžyje) – teisininkas, Panevėžio apygardos prokuratūros prokuroras.

Brolis Gintaras Ražanskas (g. 1964 m.), pedagogas, istorijos mokytojas.

## Biografija
1961-1968 m. mokėsi Mickūnų (Anykščių r.) aštuonmetėje mokykloje, 1968–1971 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. 1974-1979 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1979-1981 m. Švenčionių rajono žemės ūkio valdybos vyriausiasis juriskonsultas, 1981-1992 m. Ukmergės rajono prokuratūros tardytojas, 1992–1995 m. Ukmergės rajono apylinkės prokuratūros vyriausiojo prokuroro pavaduotojas, nuo 1995 m. pradžios Panevėžio miesto apylinkės vyriausiasis prokuroras, nuo 2001 m. Panevėžio apygardos prokuratūros Prokurorinės veiklos kontrolės skyriaus vyriausiasis prokuroras (skyriaus vadovas), 1995–2001 m. Panevėžio miesto apylinkės prokuratūros vyriausiasis prokuroras, nuo 2001 m. Panevėžio apygardos prokuratūros vyresnysis justicijos patarėjas. 2001–2005 m. Prokurorinės veiklos kontrolės skyriaus vyriausiasis prokuroras, 2005-2008 m. Labai sunkių nusikaltimų ikiteisminio tyrimo organizavimo skyriaus vyriausiasis prokuroras.

Paskelbė straipsnių periodikoje bei internete teisinių žinių tematika.

Buvo vedęs; žmona Janina Ražanskienė (g. 1959 m.), teisininkė, prokurorė. Sūnus Mindaugas Ražanskas, teisininkas, prokuroras.

Palaidotas Debeikių (Anykščių raj.) kapinėse šeimos kape.

## Šaltiniai
Antanas Razgaitis

**Antanas Razgaitis** (g. Lietuvoje – m. 2009 m. balandžio 4 d. Niujorke, JAV) – teisininkas, JAV lietuvių veikėjas, ateitininkas.

## Biografija

Užaugo 4 vaikų šeimoje. Baigė teisę. Klyvlendo ateitininkų kuopos narys, Šiaurės Amerikos ateitininkų krašto valdybų narys, Niujorko visuomeninių organizacijų veikėjas. Tautos Fondo Direktorių tarybos narys.

Žmona Rasa. Dukra Vaiva. Sūnus Darius.

Po mirties pelenai pervežti į Lietuvą laidoti.

## Šaltiniai
Konkurencinis pranašumas

**Konkurencinis pranašumas** – ekonominėje literatūroje dar vadinamas strateginiu pranašumu, kuris privalo būti
toks, kad jį būtų galima naudoti kiek įmanoma ilgiau. Šis pranašumas leidžia gauti didesnes, negu vidutinės
šakoje, pajamas bei užtikrinti stiprias pozicijas rinkoje. Svarbu paminėti, kad jis nėra įgyjamas vieną
karta ir visam laikui. Beveik visada po tam tikro laikotarpio jis yra prarandamas.

Dažniausiai **konkurencinio pranašumo** apibrėžimai atspindi šio proceso esmę. Tačiau kai kurie autoriai bando
patikslinti ir išplėsti **konkurencinio pranašumo** sampratą. **Konkurencinis pranašumas** yra įmonės sugebėjimas
ilgu laikotarpiu efektyviai sukurti vertę, kuri viršytų konkurentų sukuriamą vertę ir tuo pačiu metu pasiekti
aukštesnį nei vidutinis šakoje pelningumą. Pagal šį pranašumą naudą gauna vartotojai, akcininkai bei įmonės
vadovai ir personalas. Ekonominė vertė, kurią gauna akcininkai, turi viršyti vartotojų gaunamą vertę.
Ilgalaikiai akcininkų tikslai verčia įmonę siekti ne trumpalaikio, bet ilgalaikio ir pastovaus **konkurencinio**
**pranašumo**.
Anykščiai (reikšmės)

**Anykščiai**:
* Anykščiai – miestas šiaurės rytų Lietuvoje, Utenos apskrityje;
* Anykščiai – Antano Baranausko ir Antano Vienuolio memorialinio muziejaus leidinys, ėjęs kas pusmetį Anykščiuose (1991 – 2003 m.).
* Anykščiai – futbolo sporto klubas.
* Anykščiai – viensėdis prie Anykščių.

Taip pat:

* Anykšta – rajoninis laikraštis, leidžiamas nuo 1948 m.
* Anykšta – upė Anykščių rajone, Šventosios intakas.
* Anykštis – ežeras Trakų rajone.
* **Anykštis** – kitaip Rubikių ežeras.
* **Nykščiai** – Anykščių krašto žurnalas (savaitinis, vėliau mėnesinis), išleistas 2008 m.
* **Nykščiai** – Anykščių regioninė radijo stotis, transliuojanti 99,9 MHz dažniu FM bangų ruože.

Panašūs:

* Anykštėnai – kaimas Alytaus rajone.
* Aknysčiai – kaimas Anykščių rajone.
Herta Miuler

**Herta Miuler** (;  g . 1953 m. rugpjūčio 17 d. Nitchidorfe, Rumunijoje) – vokiečių ir rumunų rašytoja, Nobelio literatūros premijos laureatė. Herta Miuler buvo gerai žinoma jau nuo 1990-ųjų metų, jos darbai yra išversti į daugiau nei 20 kalbų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://www.goethe.de/kue/lit/aug/de5360302.htm
Vokietijos tarptautinio teisinio bendradarbiavimo fondas

**Vokietijos tarptautinio teisinio bendradarbiavimo fondas** () - paramos fondas Vokietijoje. Vokietijos Vyriausybės vardu remia valstybių partnerių pastangas reformuojant teisines sistemas bei teisėsaugą, justiciją.

## Istorija
1992 m. Fondas įkurtas kaip visuomeninė draugija (*gemeinnütziger Verein*) tuometinio Vokietijos teisingumo ministro Klaus Kinkel iniciatyva. Pagrindinė konsultacinė programa TRANSFORM. Ją visų pirma finansuoja Vokietijos teisingumo ministerija. 

Remiama advokatų stažuotės ir praktika Vokietijoje. 

## Ryšiai su Lietuva
Lietuvoje paramą gauna Vokietijos teisės centras Vilniuje (vykdo teisės švietimo bei teisės praktikos VFR programas). Advokatai iš Lietuvos dalyvauja praktikos programose Vokietijoje (stažuojasi advokatų kontorose).

## Vadovybė
*Kuratorijos pirmininkas Dr. Jörg Freiherr Frank von Fürstenwerth, Vokietijos draudimo ūkio konfederacijos pirmininkas
*Pirmininko pavaduotojas Dr. Bernhard Dombek, buvęs Vokietijos advokatų rūmų pirmininkas

## Nuorodos
*Oficiali Vokietijos tarptautinio teisinio bendradarbiavimo fondo tinklavietė (vokiečių, anglų k.)
Limos kultūra

**Limos kultūra** () - ikikolumbinė Senovės Peru kultūra, gyvavusi vidurinėje Kostoje, dabartiniame Limos regione. Jos klestėjimas (II-VII a.) sutapo su ankstyvuoju tarpiniu periodu. Svarbiausios Limos kultūros upės buvo Čiljonas, Rimakas ir Lurinas. Jos apytikrė šiaurinė riba buvo Čankajaus upė, o pietinė - Mala upė.

Ši lokali kultūra susiformavo po Čavino kultūros žlugimo, ir jos teritorija buvo toje pat vietoje, kaip gerokai senesnė priešistorinė Norte Čiko civilizacija. Nėra tiksliai žinoma, kiek kultūros atstovai buvo politiškai susivieniję, t. y. ar jie buvo sukūrę valstybę.

VII a. Limos kultūrą nustelbė Vario kultūra, kuri iki IX asuvienijo daugumą Centrinių Andų kultūrų. Vėliau Limos kultūros teritorijose atsirado Čankajaus, Ičmos ir kitos kultūros.
## Bruožai
Limos kultūros indėnai vertėsi žvejyba ir žemdirbyste: augino moliūgus, batatus, čirimojas, kukurūzus, pupeles ir kitas kultūras, įrengė sudėtingus irigacinius įrenginius. Pagrindinis kultūros centras sutapo su dabartine Peru sostine - Lima. Šia ir dabar galima rasti išlikusių Limos kultūros piramidžių (huakų), kurių svarbiausios: Pukljana (*Pucllana*), Ualjamarka (*Huallamarca*), Kachamarkilja, Maranga ir kt. Architektūrai būdinga statyba iš molinių plytų (). Jau tuomet kultūros teritorijoje atsirado vienas svarbiausių ikikolumbinės Peru miestų - Pačakamakas.

Limos kultūros atstovai gamino gražius keramikos dirbinius, pagal jų bruožus išskiriamos trys kultūros fazės:

* Ankstyvoji: 150-300 m. Raudoni raštai  baltame fone.
* Vidurinė: 300-500 m. Trispalvė keramika: raudona, balta ir juoda spalvos.
* Vėlyvoji arba Marangos: 500-650 m. Keturspalvė keramika: raudona, balta, juoda ir pilka spalvos.
Keramikai būdingi stilizuoti gyvačių ornamentai, ypač dažnai pasitaiko šešiakampės formos veidai, apsupti gyvačių rombai.
## Nuorodos
* Limos kultūra (isp.)
Žadeikių apylinkė (Klaipėda)

**Žadeikių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Žemaitijoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Endriejavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Klaipėdos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Antkopčio apylinkės.

## Vadovai
* A. Norkus, pirmininkas iki 1941 m.
* P. Šleinius, pirmininkas iki 1947 m.

## Šaltiniai
Elektroninių ryšių teisė

**Elektroninių ryšių teisė** – teisės šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius, susijusius su elektroninių ryšių paslaugomis, tinklais ir su jais susijusiomis priemonėmis bei paslaugomis, elektroninių ryšių išteklių naudojimu, taip pat visuomeninius santykius, susijusius su radijo įrenginiais, galiniais įrenginiais ir elektromagnetiniu suderinamumu.

## Principai
Elektroninių ryšių veiklos reguliavimas grindžiamas principais: veiksmingo ribotų išteklių valdymo ir naudojimo, technologinio neutralumo, funkcinio lygiavertiškumo, proporcingumo, mažiausio būtino reguliavimo, teisinio tikrumo kintančioje rinkoje, ekonominės plėtros, veiksmingos konkurencijos užtikrinimo, vartotojų teisių apsaugos, reguliavimo kriterijų, sąlygų ir procedūrų objektyvumo, skaidrumo ir nediskriminavimo principais.

## Lietuvos elektroninių ryšių teisė
Lietuvoje elektroninių ryšių teisinius santykius reglamentuoja LR elektroninių ryšių įstatymas.

## Šaltiniai

## Literatūra
*Irmantas Jarukaitis, Tomas Lamanauskas, Mindaugas Civilka, Agnė Makauskaitė. Elektroninių ryšių teisė. - Vilnius, Eugrimas, 2005. ISBN 9955-501-81-2.
Vokietijos darbo birža

**Vokietijos darbo birža** ( - **Federalinė darbo agentūra**, **BA**; anksčiau **Federalinė darbo įstaiga**, ) - darbo rinkos politikos priemones įgyvendinanti organizacijoje Vokietijoje; darbo birža. Nedarbo draudimo () subjektas. 

## Statistika

Įsteigta 1927 m. 

113 000 darbuotojų. Metinis biudžetas - 54 mlrd. eurų (2010 m.).

## Nuorodos
* Oficiali Vokietijos darbo biržos tinklavietė (vokiečių k.)
Recreation Day

**Recreation Day** – ketvirtasis Švedijos progresyviojo power metalo muzikos grupės Evergrey studijinis albumas.

## Dainų sąrašas
# "The Great Deceiver" – 04:20
# "End Of Your Days" – 04:40
# "As I Lie Here Bleeding" – 03:50
# "Recreation Day" – 05:22
# "Visions" – 06:02
# "I'm Sorry" – 03:19
# "Blinded" – 04:35
# "Fragments" – 05:37
# "Madness Caught Another Victim" – 03:00
# "Your Darkest Hour" – 06:16
# "Unforgivable Sins" – 04:15

## Personalas
### Grupė
* Tom S. Englund – vokalas/gitara
* Henrik Danhage – elektrinė gitara
* Michael Håkansson – bosinė gitara
* Rickard Zander – klavišiniai
* Patrick Carlsson – mušamieji

### Svečiai
* Carina Englund – vokalas
* Mercury Choir – choras
Čankajaus kultūra

**Čankajaus kultūra** () - ikikolumbinė Senovės Peru kultūra, gyvavusi vidurinėje Kostoje, dabartinio Limos departamento šiaurinėje dalyje, į šiaurę nuo Limos miesto. Jos kultūrinis centras buvo prie Čankajaus upės, kas ir davė pavadinimą visai kultūrai. Kita svarbi upė buvo Čiljonas.

## Raida
Čankajaus kultūra apėmė dalį senosios Limos kultūros teritorijų. Ši lokali kultūra susiformavo po to, kai IX a. Vario kultūra atitraukė savo įtaką iš buvusių provincijų. Po to kurį laiką regioną valdė Čimu kultūros valstybė Čimoras, kol apie XIII a. pietinėse Čimoro provincijose atsirado prielaidos išsivystyti autonomiškai kultūrai. 

Piečiau nuo Čankajaus buvo Ičmos kultūra, o šiaurėje klestėjo Čimu. Tikriausiai kultūroje egzistavo tam tikro lygio politinė konsolidacija, kur bendruomenių viršūnėje stovėjo kurakai. 

Apie 1470 m. kultūros teritorijas nukariavo Inkų imperija, kuri įjungė ją į Činčasuju provinciją.

## Bruožai
Čankajaus kultūros indėnai vertėsi žvejyba ir žemdirbyste, statė sudėtingus irigacinius įrenginius. Svarbiausios jų gyvenvietės buvo  *Lauri, Lumbra, Tambo Blanco, Pasamano, Pisquillo Chico*, *Tronconal*. Architektūrai būdinga statyba iš nedegtų plytų (), kurios kai kuriais atvejais derinamos su degtomis arba akmeniu.

Gyvenvietėse jau buvo specializuoti amatinkai, kurie užsiėmė vietos menų: keramikos, tekstilės, aukso dirbinių, medžio drožinių gamyba.

Čankajaus tekstilė buvo labai aukšto lygio: čia naudota medvilnė, linas, plunksnos. Išvystyti labai dailūs ir sudėtingi ornamentai, tarp kurių ypač dažni žuvų, zoomorfiniai, geometriniai motyvai.

Keramikai būdingi juodi piešiniai ant šviesaus fono. Ant vazų aptinkami maždaug 400 ornamentų tipų, kurie tikriausiai turėjo tam tikras prasmes. Ypač būdingas kultūros elementas - figūrėlės kučimilko (), vaizduojančios žmones, išskėtusius rankas į šonus. Manoma, kad jos galėjo sergėti nuo piktųjų dvasių, todėl dažnai aptinkamos (beveik visada poromis) kapuose.

## Nuorodos
* Čankajaus kultūra (isp.)


Image:Chancay Auch 3.jpg|Tekstilė
Image:Ceramio Cultura Chancay.jpg|Vaza
Image:Idolo Cultura Chancay.jpg|Kučimilko
Limos departamentas

**Limos departamentas** (, ) – departamentas vakarinėje Peru, Ramiojo vandenyno pakrantėje. Šiaurėje ribojasi su Ankašo departamentu, rytuose – su Huanuko, Pasko ir Chunino departamentais, pietuose – su Huankavelikos ir Ikos departamentais. Limos miestas sudaro Limos provinciją ir į departamento sudėtį neįeina. Administracinis centras – Huačas.

## Istorija

Departamento teritorija gyvenama nuo gilios senovės. Čia klestėjo Limos, Čankajaus, Marangos kultūros. Iš tų laikų išlikusios religinio centro Pačakamako liekanos. Taip pat randama pirmadžių, gyvenviečių liekanų, geoglifų. Vėliau regionas tapo Inkų imperijos periferija.

Teritorijos reikšmė išaugo, kai Fransisko Pisaro vadovaujami konkistadorai išsilaipino Kostoje. Rimako žiotyse jie įkūrė Limos miestą, kuris užkariavus Peru tapo vicekaralystės sostine.

Limos departamentas 1821 m. įkurtas Chosė de San Martino dekretu. Limos provincija atsiskyrė 2002 m.

## Geografija

Didesnioji departamento dalis yra sausringoje pakrantės srityje, vadinama Kosta. Už 20-30 km į rytus nuo jūros prasideda Andų kalnai. Vietomis kalnų grandinės pasiekia jūrą ir suformuoja stačius skardžius. Aukščiausia departamento vieta – Huakšašo kalnas (5654 m).

Nuo Andų link vandenyno teka keletas nedidelių, tačiau svarbius žemdirbystės slėnius sudarančių upių. Tai Pativilka, Uarmėjas, Čiljonas, Rimakas, Kanjetė. Sausrų metu daugelis upių išdžiūsta, o po liūčių sukelia smarkius potvynius.

Klimatas subtropinis, karštas. Pakrantėje nuo gegužės iki gruodžio pastoviai tvyro debesys, oro drėgnumas pakyla virš 80 %, susidaro dulksna, tuo tarpu kalnų vietovėse būna pakankamai saulėta ir karšta. Žiemą temperatūra vyrauja ~14&nbsp;°C. Vasarą debesys prasisklaido, oras atšyla vidutiniškai iki 25&nbsp;°C.

Pakrantėse būdingos skurdžios pusdykumės, o Andų šlaituose drėgnieji miškai ir krūmynai – junga.

## Ekonomika

Limos departamentas – svarbiausias ekonominis ir finansinis šalies centras. Taip pat svarbią ekonomikos dalį užima žemės ūkis: auginama medvilnė, cukranendrės, vaisiai, soja. Pramoninė žvejyba, jūros gerybių gaudymas. Gyvulininkystė. Pramonė: žuvies miltų, aliejaus, gamyba, metalurgijos, naftos rafinavimo, tekstilės pramonė. Įrengta keletas vandens ir šiluminių jėgainių.

## Administracinis skirstymas
Limos departamentas administraciškai padalintas į 10 provincijų (skliaustuose – administracinis centras).
* Barankos provincija (Baranka)
* Kachatambo provincija (Kachatambas)
* Kantos provincija (Kanta)
* Kanjetės provincija (Kanjetė)
* Huaralio provincija (Huaralis)
* Huaročiri provincija (Matukana)
* Huauros provincija (Huačas)
* Limos provincija (Lima) – autonomiška
* Ojono provincija (Ojonas)
* Jaujoso provincija (Jaujosas)
Viktoras Prapras

**Viktoras Prapras** – vienas iš grupės „Hiperbolė“ įkūrėjų, vokalistas (baritonas), klavišininkas, 1974–1977 m. grupės vadovas.

## Biografija
Muzikinę veiklą pradėjo berniukų chore „Ąžuoliukas“, kuriame susipažino su kitu „Hiperbolės“ vokalistu – Michailu Garberiu, kurį pats vėliau ir pakvietė į grupę. 1979 m. baigė Pramonės-civilinės statybos fakultetą. Grupės gyvavimo pradžioje taip pat grojo ritmine gitara, kaip ir kiti grupės nariai kūrė dainas („Tu grok“, „Daktarai“, „Porcelianas“, „Lapų likimas“, „Pakeleiviai“ ir kt.), ypač rūpinosi dikcija ir balso tembru.
Paweł Wypych

**Pavelas Vipichas** (,  1968 m. vasario 20 d. Otvocke – 2010 m. balandžio 10 d. prie Smolensko) – lenkų tarnautojas, savivaldos ir politinis veikėjas, nuo 2009 m. iki 2010 m. Lenkijos prezidento kanceliarijos valstybės sekretorius.

## Biografija
Baigė Varšuvos universiteto Socialinės profilaktikos ir resocjalizacijos institutą ir Istorijos fakultetą, o veliau Varšuvos universiteto Žurnalistikos ir politikos mokslų fakulteto podiplomines studijas irgi Leono Kozminsko Aukštosios verslo ir vadybos mokyklos viešojo administravimo vadybo studijas.

Nuo 1990 m. iki 2003 m. Varšuvos savivaldybių tarybų narys. 1996–1999 m. Lenkijos mokslų akademijos Teisės mokslų instituto Kriminologijos katedros asistentas. 1999–2002 m. Varšuvos pagalbos šeimai centro vadovas. Nuo 2002 m. iki 2005 m. Varšuvos valdybos Socialinės politikos biuro vedėjas.

2005–2006 m. Darbo ir socialinės politikos ministerijos valstybės sekretorius ir Vyriausybės įgaliotinis neįgalių reikalams. Nuo 2006 m. rugsėjio iki lapkričio Varšuvos valdybos koordinatorius, o veliau ministro pirmininko patarėjas. Nuo 2007 m. vasario iki birželio Ministrų tarybos pirmininko kancelarijos valstybės sekretoriaus pavaduotojas. Nuo 2007 m. birželio 1 d. iki lapkričio 26 d. Socialinio draudimo valdybos pirmininkas.

2007 m. gruodžio 11 d. paskirtas prezidento Lecho Kačinskio patarėjas darbo ir socialinės politikos reikalams, o 2009 m. balandžio 30 d. Prezidento kancelarijos valstybės sekretorius.

Buvo Lenkijos skautijos sajungos ir Respublikos skautijos sajungos narys. Nuo 1987 m. iki 1999 m. skautijos instruktorius.

Žuvo 2010 m. balandžio 10 d. Smolensko aviakatastrofos metu.

## Nuorodos
* Apie Paweł Wypych Lenkijos prezidento tinklalapyje .
InsideOut Music

**InsideOut** – nepriklausoma įrašų kompanija, užsiimanti progresyviojo metalo bei progresyviojo roko žanrų muzikos leidyba. Ji buvo įkurta Vokietijoje XX amžiaus 10-ajame dešimtmetyje ir nuo tada išplito visoje Europoje bei Šiaurės Amerikoje.

## Atlikėjai
### Dabartiniai
* A.C.T
* Amaseffer
* Beardfish
* California Guitar Trio
* Chroma Key
* Deadsoul Tribe
* Demians
* Derek Sherinian
* Devin Townsend
* Dominici
* Eldritch
* Enchant
* Ephrat
* Frost*
* GPS
* IQ
* James LaBrie
* Jughead
* Kaipa
* Karmakanic
* Kevin Moore
* King's X
* Magellan
* Michael Pinnella
* Mindfeed
* OSI
* Pain of Salvation
* Planet X
* Poverty's No Crime
* Presto Ballet
* Redemption
* Russell Allen's Atomic Soul
* Saga
* Shadow Gallery
* Slavior
* Spiritual Beggars
* Star One
* The Flower Kings
* The Jelly Jam
* The Shadow Theory
* The Tangent
* Thought Chamber
* Tiles
* Transatlantic
* Ty Tabor

### Buvę
* Abydos
* Asia
* Aspera
* Ayreon
* Event
* Evergrey
* Fates Warning
* Jerry Gaskill
* Michael Romeo
* Neal Morse
* Paatos
* Pallas
* Pure Reason Revolution
* Riverside
* Ray Wilson
* Spock's Beard
* Stream of Passion
* Steve Hackett
* Symphony X
* The Devin Townsend Band
* Vanden Plas

## Nuorodos
* 
* Oficialus MySpace puslapis
Heinrich Camerarius

**Heinrich Camerarius** (*Henricus Camerarius*, 1547 m. Braunšveige, dab. Žemutinė Saksonija, kaip *Heinrich Kemmer* – 1601 m. vasario 11 d. Gieseritze, Vokietija) – vokiečių savivaldos teisininkas, teisėtyrininkas, Rostoko universiteto profesorius, rektorius.

Tėvas Hans Kemmer († 1549 m.), Braunšveigo pirklys. Motina Kunigunde Pelt.

## Biografija
Mokėsi Braunšveige (mokytojas Joachim Mörlin). Nuo 1566 m. studijavo Vitenbergo, po 2 mėn. – Rostoko universitete. 1570 m. teisių magistras, 1574 m. teisių licenciatas (apgynė atitinkamas disertacijas).

Hanzos miesto Rostoko (Šiaurės Vokietija) sindikas, nuo 1578 m. universiteto teisių ordinarinis profesorius. 1579 m. rugpjūčio 13 d. apgynė disertaciją, teisių mokslų daktaras. Skaitė paskaitas (Liūbeko teisė ir jos modifikacijos Rostoke). Savo darbuose iš romėnų teisės atstovavo Jacques Cujas pozicijoms. 1583, 1589 ir 1595 m. Rostoko universiteto rektorius.

1587 m. Rostoko miesto pasiųstas į Švediją, į Hanzos parlamentą, vad. „Hanzos dienas“ () į Liūbeką ir Meklenburgo hercogystės landtagus. Hercogo Ulricho fon Meklenburgo, kitų hercogų, kunigaikščių patarėjas. 1588 m. gautą kvietimą tapti Braunšveigo sindiku atmetė, tačiau 1600 m. spalio mėn. dalyvavo taikant miestą ir hercogą Heinrich Julius von Braunschweig-Wolfenbüttel.

1575 m. vedė Margarete Dobbin (1554–1626). Dukra Margarethe ištekėjo už teisėtyrininko Martin Chemnitz (1561–1627).

1601 m. mirė kelionės metu grįždamas iš Salzwedel į Rostoką, netoli Gieseritz, palaidotas Rostoke.

## Literatūra
* Johann Bernhard Krey: *Andenken an die rostockschen Gelehrten aus den drei letzten Jahrhunderten.* Rostock 1816, S. 40–43 (Google Books).
* Otto Krabbe: *Die Universität Rostock im fünfzehnten und sechzehnten Jahrhundert.* Stillersche Hofbuchhandlung, Rostock und Schwerin 1854, S. 697f. (Google Books).

## Šaltiniai
Savivaldos teisė

**Savivaldos teisė** - administracinės teisės pošakis; visuma teisės normų, reguliuojančių valstybės teritorijos administracinių vienetų pagrindus, funkcionavimą ir statusą (vietos savivaldą). 

## Lietuvos savivaldos teisė

Lietuvoje savivalda įgyvendinama per atitinkamas savivaldybių tarybas.
Savivaldybių tarybų nariais Lietuvos Respublikos piliečius ir kitus nuolatinius administracinio vieneto gyventojus pagal įstatymą ketveriems metams renka Lietuvos Respublikos piliečiai ir kiti nuolatiniai administracinio vieneto gyventojai, remdamiesi visuotine, lygia ir tiesiogine rinkimų teise, slaptu balsavimu.
Savivaldos institucijų organizavimo ir veiklos tvarką nustato LR vietos savivaldos įstatymas.
Lietuvos Respublikos įstatymams, Vyriausybės bei savivaldybės tarybos sprendimams tiesiogiai įgyvendinti savivaldybės taryba sudaro jai atskaitingus vykdomuosius organus (LR Konstitucija, 119 straipsnis).

## Šaltiniai
Max Hagemann

**Max Hagemann** (1883 m. birželio 28 d. Hanoveryje, Vokietija – 1968 m. sausio 12 d. Bichle, Aukštutinė Bavarija) – vokiečių teisininkas, teisėjas, pirmasis Vokietijos kriminalinės tarnybos (, BKA) prezidentas.

## Biografija
1902 m. humanistinėje gimnazijoje baigė abitūrą, studijavo teisės ir valstybės mokslus Lozanoje, Miunchene ir Gėtingene. Apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras; išlaikė asesoriaus egzaminą.

Nuo 1910 m. Verdeno prokuratūros Aller tarnautojas, nuo 1915 m. prokuroras Berlyne, nuo 1920 m. vasario mėn. viešojo administravimo teisininkas, Vokietijos kriminalinės policijos vadovo pavaduotojas, valdymo patarėjas (*Regierungsrat*). Nuo 1930 m. lapkričio mėn. iki 1945 m. vasario mėn. Prūsijos aukštesniojo administracinio teismo teisėjas, Berlyno universiteto dėstytojas („Kriminalistika ir baudžiamosios teisės pagalbiniai mokslai“). Vėliau – BKA vadovas.

Buvo vedęs; vaikų neturėjo.

## Nuorodos
* Vokietijos kriminalinės tarnybos tinklavietė

## Šaltiniai
* Im Dienst der Inneren Sicherheit: die Geschichte des Bundeskriminalamtes von Albrecht, Horst: – Wiesbaden: BKA, 1988. IDN: 891273719
Sebastian Dette

**Hans Walter Sebastian Dette** (g. 1958 m. balandžio 26 d. Daune, Vokietija) – vokiečių teisininkas, buvęs Vokietijos Federalinio Administracinio Teismo (BVerwG) teisėjas, Tiuringijos audito rūmų pirmininkas (nuo 2010 m.).

## Biografija
1977 m. Noivydo miesto Werner Heisenberg gimnazijoje baigęs abitūrą, 1977–1979 m. atliko karinę tarnybą (*Jagdbombergeschwader 31* štabe Niorveniche). 1979–1983 m. studijavo teisę Mainco universitete, 1983–1986 m. atliko teisės referendariatą (stažavosi Vokietijos administracinių mokslų universitete Speyer). 1985 m. apgynė disertaciją, teisės mokslų daktaras.

1979–1986 m. prof. Teichmann (Maince) katedros tarnautojas, nuo 1986 m. gruodžio mėn. Tryro apskrities administracijos tarnautojas, iki 1987 m. gruodžio referentas policijos, savivaldybių priežiūros ir stichinių nelaimių klausimais, nuo 1987 m. gruodžio iki 1988 m. gruodžio mėn. Tryro-Sarburgo apskrities administracijos apskričių teisės komiteto pirmininkas, nuo 1989 m. pradžios iki 1989 m. lapkričio Reino krašto-Pfalco žemės Aplinkos ir sveikatos ministerijos Parlamento ir Kabineto skyriaus vedėjas, nuo 2003 m. lapkričio pradžios *Bundesverwaltungsgericht* teisėjas.

2010 m. sausio 29 d. 73 iš 85 balsų Tiuringijos landtage išrinktas Audito rūmų pirmininku (pirmtakas Manfred Scherer, Tiuringijos vidaus reikalų ministras)

## Šaltiniai
* Pressemitteilung Nr. 12/10 der Thüringer staatskanzlei vom 29. Januar 2010 zur Ernennung zum Präsidenten des Thüringer Rechnungshofes 
* Pressemitteilung Nr. 7/2010 des Bundesverwaltungsgerichtes vom 1. Februar 2010 zum Ausscheiden beim BVerwG
* Pressemitteilung Nr. 50/2003 des Bundesverwaltungsgerichtes vom 4. November 2003 zum Dienstantritt beim BVerwG

## Šaltiniai
Fandarja

**Fandarja** (, ) – upė šiaurės rytų Tadžikistane; Zeravšano kairysis intakas. Susidaro susiliejus Jangobo ir Iskanderdarjos upėms, prasidedančioms Gisaro kalnuose. Kanjonu kerta Zeravšano kalnagūbrį, sudaro slenksčius. Ilgis 24 km, su Jangobu – 140 km.

Upės slėniu eina svarbus plentas Dušanbė-Taškentas.

## Šaltiniai