open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lietuvos olimpinė akademija

**Lietuvos olimpinė akademija** – Lietuvos savarankiška šviečiamoji visuomeninė sporto organizacija, veikianti Vilniuje, Olimpiečių g. 15.

## Veikla
Įkurta 1989 m. prof. S. Stonkaus ir J. Šliažo bei Lietuvos valstybinio kūno kultūros instituto ir Lietuvių tautinio olimpinio komiteto iniciatyva. 1990 m. liepos 9 d. Lietuvos olimpinė akademija tapo jauniausia olimpine organizacija šalyje. Vienija 95 narius, tarp jų 9 profesoriai habilituoti daktarai, 20 docentų, mokslo daktarų, taip pat nusipelnę treneriai, sporto organizatoriai, sporto veteranai, olimpiečiai ir kt.

Tyrinėja, saugo ir skleidžia olimpines idėjas, olimpinio sąjūdžio kultūrinį palikimą, telkia mokslininkus kūno kultūros ir sporto raidai Lietuvoje nagrinėti ir plėtoti. Kartu su kitomis sporto organizacijomis rengia tarptautines konferencijas, simpoziumus, propaguoja kilnaus elgesio principus sporte, rūpinasi olimpinėmis žaidynėmis, jų rezultatais. Nuo 1995 m. akademija leidžia žurnalą „Sporto mokslas“.

1991 m. buvo surengta konferencija „Lietuvos kūno kultūros ir sporto problemos“, 1993 m. – „Istorinė patirtis – Nepriklausomos Lietuvos dabarčiai ir ateičiai“. Abiejų konferencijų moksliniai darbai išspausdinti ir išleisti atskirais leidiniais. Lietuvos olimpinė akademija aktyviai bendradarbiauja su Tarptautine olimpine akademija, kurios sesijose, konferencijose kasmet pasirodo Lietuvos atstovai.

Nuo 2005 m. Lietuvos olimpinė akademija renka savo akademikus, jais tapo:
* 2005 m. – Janis Grinbergas, Artūras Poviliūnas, Stanislovas Stonkus
* 2006 m. – Povilas Karoblis, Kęstutis Miškinis.
* 2008 m. – Valdas Adamkus
* 2009 m. – Algirdas Gaižutis
* 2010 m. – Česlovas Garbaliauskas
* 2012 m. – Marijona Barkauskaitė
* 2014 m. – Jonas Petras Jankauskas, Povilas Tamošauskas, Algis Daumantas, Valerijus Jasiūnas

## Prezidentai
* Valierius Jasiūnas – 1989–1994 m.
* Povilas Karoblis – 1994–2013 m.
* Artūras Poviliūnas – nuo 2013 m.

## Kiti straipsniai
* Lietuvos olimpiečių asociacija
* Lietuvos tautinis olimpinis komitetas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos olimpinė akademijos svetainė
Otomiai

**Otomiai** (savivardžiai *Hñähñu, Hñähño, Ñuhu, Ñhato, Ñuhmu*) – indėnų tauta, gyvenanti centrinėje Meksikoje. Kalba otomių kalbos dialektais (otomangų kalbų šeima).

Iki įsikuriant Teotihuakanui otomiai gyveno Tulos apylinkėse, kur vėliau suklestėjo toltekų kultūra. Po keleto amžių otomiai taip pat sukūrė savo kultūrą su sostine Šaltokanu. Tačiau apie 1399 m. juos nugalėjo actekai. Otomiai dažnai buvo imami į actekų kariuomenę bei tarnavo samdiniais tlaskaliečiams. Meksikos užkariavimo metu dalis otomių prisidėjo prie ispanų. Nuo XVI a. jie tapo pavaldūs ispanams bei asimiliavosi su kitomis centrinės Meksikos tautomis.

Dabar Meksikoje gyvena ~300 tūkst. žmonių, kalbančių otomių kalba (5-6 % vienkalbiai). Daugiausia otomių gyvena Hidalgo, Meksiko, Pueblos, Keretaro, Tlaskalos valstijose.
Kulių apylinkė (Plungė)

**Kulių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungtos Mastaičių apylinkė ir Mižuikų apylinkė, 1963 m. – dalis Šėmulių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 78,45 || 2400 () || „Pergalės“ kolūkis, „Pažangos“ kolūkis  || 1 miestelis, 5 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2166 || || 1 miestelis, 11 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 119,6 || || „Pergalės“ kolūkis, Šiemulių kolūkis  || 1 miestelis (Kuliai), 11 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 11 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1821 || || 1 miestelis, 11 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1986 m. || || || „Pergalės“ kolūkis, Kulių girininkija, Mostaičių girininkija  || Didieji Mostaičiai, Karklėnai, Kuliai, Kumžaičiai, Mažieji Mostaičiai, Šiemuliai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1472 || || 1 miestelis, 12 kaimų, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Paukštakių apylinkė

**Paukštakių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alsėdžių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungta Vilkaičių apylinkė ir dalis Grumblių apylinkės, o dalis Paukštakių apylinkės prijungta prie Telšių rajono Lieplaukės apylinkės. 1963 m. prijungta Jogaudų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Vorošilovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 43,2 || 2240 () || „Paukštakių“ kolūkis, „Šviesos“ kolūkis  || 16 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 2112 || || 29 kaimai, 6 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 114,9 || || Grumblių kolūkis, Paukštakių kolūkis, „Švyturio“ kolūkis  || 29 kaimai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė, 6 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 29 kaimai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė, 6 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1688 || || 29 kaimai, 6 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Grumblių kolūkis, „Švyturio“ kolūkis  || Gelindėnai, Grumbliai, Jogaudai, Paukštakiai, Staneliai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1355 || || 28 kaimai, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Platelių apylinkė

**Platelių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurės vakaruose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Platelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Virkšų apylinkės ir dalis Mačiūkų apylinkės, 1967 m. – didžioji dalis Gintališkės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pirmūno“ ir „Didžiojo Spalio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 77,8 || 2952 () || „Pirmūno“ kolūkis, „Didžiojo Spalio“ kolūkis  || 1 miestelis, 13 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2674 || || 1 miestelis, 14 kaimų, 7 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 114,8 || || Dovainių kolūkis, Gintališkės kolūkis, Platelių kolūkis  || 1 miestelis (Plateliai), 14 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 16 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2706 || || 1 miestelis, 16 kaimų, 7 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Gintališkės kolūkis, Platelių kolūkis, Beržoro girininkija, Platelių girininkija  || Beržoras, Dovainiai, Gintališkė, Plateliai, Stirbaičiai, Šateikių Rūdaičiai, Užpelkiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2405 || || 1 miestelis, 16 kaimų, 7 kaimų dalys 
|}

## Vadovai
* Vytautas Jaugėla, viršaitis 1990–1995 m.

## Šaltiniai
Rietavo apylinkė

**Rietavo apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rietavo valsčiuje, bet iki 1950 m. panaikinta. Atkurta 1977 m. balandžio 4 d. iš buvusių Bubėnų apylinkės ir Pelaičių apylinkės.

|-
| 1979-01-17  || || 3877 || || 45 kaimai 
|-
| 1986 m. || || || „Bangos“ kolūkis, „Lenino keliu“ kolūkis, Rietavo tarybinis ūkis technikumas, Giliogirio girininkija, Girėnų girininkija, Rietavo girininkija, Skroblio girininkija, Žadvainių girininkija  || Giliogiris, Lioliai, Pelaičiai, Sauslaukis, Vatušiai, Žadvainai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3322 || || 40 kaimų, 1 kaimo dalis 
|}

## Vadovai
* Vytautas Dičiūnas, viršaitis 1990–1995 m.

## Šaltiniai
Šateikių apylinkė

**Šateikių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Platelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Gintališkės apylinkės ir Sėlenių apylinkės. Atkurta 1956 m. gegužės 15 d. iš Mišėnų apylinkės ir dalies Sėlenių apylinkės. 1968 m. prijungta mažoji dalis Gintališkės apylinkės, 1975 m. – Alksnėnų apylinkė.

|-
| 1959 m.  || 52,23 || 3459 () || Šalyno tarybinis ūkis  || 13 kaimų, 2 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 3107 || || 15 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 95,3 || || Rūdaičių kolūkis, Šateikių tarybinis ūkis  || 15 kaimų, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė 
|-
| 1979-01-17  || || 3073 || || 20 kaimų 
|-
| 1986 m. || || || Aleksandravo kolūkis, Alksnėnų kolūkis, Šateikių tarybinis ūkis, Šateikių girininkija  || Aleksandravas, Alksnėnai, Bukantė, Kadaičiai, Narvaišiai, Papieviai, Sėleniai, Šateikiai, Vydeikiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2679 || || 20 kaimų 
|}

## Šaltiniai
Tverų apylinkė

**Tverų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tverų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rietavo rajonui. 1954 m. prijungta dalis Tauravo apylinkės ir dalis Lopaičių apylinkės, 1963 m. – visa Tauravo apylinkė, 1969 m. – dalis Labardžių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kovo 8-osios“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 51 || 2800 () || „Kovo Aštuntosios“ kolūkis  || 1 miestelis, 12 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2580 || || 1 miestelis, 31 kaimas 
|-
| 1972-10-01  || 120,5 || || „Kovo 8-osios“ kolūkis, „Pavasario“ kolūkis, „Keturių komunarų“ kolūkis  || 1 miestelis (Tverai), 31 kaimas
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 31 kaimas 
|-
| 1979-01-17  || || 2701 || || 1 miestelis, 39 kaimai 
|-
| 1986 m. || || || „Keturių komunarų“ kolūkis, Tverų kolūkis, Labardžių girininkija, Tverų girininkija  || Dalgai, Labardžiai, Lopaičiai, Pajomantis, Pleinės, Taukolydžiai, Tverai, Žilaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2145 || || 1 miestelis, 39 kaimai 
|}

## Šaltiniai
Stalgėnų apylinkė

**Stalgėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plungės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungta Luknėnų apylinkė, 1963 m. – dalis Daugėdų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 52,48 || 2305 () || „Raudonosios Vėliavos“ kolūkis  || 6 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2277 || || 15 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 120,6 || || „Minijos“ kolūkis, Milašaičių tarybinis ūkis  || 15 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 15 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1884 || || 15 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1986 m. || || || „Minijos“ kolūkis, Milašaičių tarybinis ūkis, Stalgėnų girininkija  || Daugėdai, Luknėnai, Milašaičiai, Stalgėnai, Užduobulis, Vainaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1715 || || 13 kaimų, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Žemaičių Kalvarijos apylinkė

**Žemaičių Kalvarijos apylinkė** (iki 1954 m. ***Kalvarijos apylinkė***, 1964–1989 m. ***Varduvos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Kalvarijos apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alsėdžių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Sedos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkė pervadinta Žemaičių Kalvarijos vardu, prie jos prijungtos Užbradumės apylinkė ir Šarnelės apylinkė. 1963 m. prijungta Gegrėnų apylinkė. 1964 m. lapkričio 25 d. pervadinta Varduvos apylinke. 1989 m. birželio 21 d. atkurtas senasis Žemaičių Kalvarijos apylinkės pavadinimas.

|-
| 1954-05-25  || || || „Varduvos“ ir „Aušros“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 55,91 || 3133 () || „Varduvos“ kolūkis  || 1 miestelis, 8 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2982 || || 1 miestelis, 12 kaimų, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 91,6 || || „Mūsų ateities“ kolūkis, Rotinėnų kolūkis, Varduvos kolūkis  || 1 miestelis (Varduva), 14 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 14 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 2947 || || 1 miestelis, 22 kaimai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Gegrėnų kolūkis, Varduvos kolūkis  || Gegrėnai, Jazdauskiškiai, Rotinėnai, Šarnelė, Varduva ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2323 || || 1 miestelis, 22 kaimai, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Lietuvos orientalistų asociacija

**Lietuvos orientalistų asociacija** – Lietuvos visuomeninė organizacija, vienijanti Lietuvos orientalistus – mokslininkus, dėstytojus, Rytų kalbų specialistus, muziejininkus, Rytų tautų kultūrų, filosofijos, religijos, meno mėgėjus. 2008 m. buvo apie 50 narių.

## Veikla
Įkurta 1979 m. Vilniuje. Pagrindiniai tikslai: puoselėti ir plėtoti Lietuvoje Rytų tautų kultūrų, filosofijos, religijos, mitologijos, literatūros ir meno pažinimo tradiciją, kurti orientalistinių tyrinėjimų ir studijų centrus, skatinti orientalistų kūrybinę veiklą, jų profesinį tobulėjimą ir bendravimą, rūpintis orientalizmo ir Rytų kalbų dėstymu, Rytų tautų muziejų ar Rytų dailės skyrių steigimu kituose muziejuose, ekspozicijų ir parodų organizavimu, Rytų tekstų vertimu į lietuvių kalbą, propaguoti Rytų kultūros idėjas, skatinti ryšius su užsienio šalių orientalistais. Rengia respublikines ir tarptautines mokslines konferencijas. Su Kultūros, filosofijos ir meno institutu leidžia knygų serijas „Rytai-Vakarai“: „Komparatyvistinės studijos“ (nuo 2000 m., išleisti 7 t.), „Bibliotheca Orientalia et Comparativa“ (nuo 2002 m., išleisti 9 t.) ir kt. leidinius.

## Pirmininkai
* Vytautas Mažiulis – 1979-1989 m.;
* Romualdas Neimantas – 1989-1991 m.;
* Antanas Andrijauskas – nuo 1991 m.

## Šaltiniai
Žlibinų apylinkė

**Žlibinų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plungės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungtos Kontaučių apylinkė ir dalis Stanelių apylinkės, 1963 m. – Rimučių apylinkė, 1986 m. – Medingėnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Žlibinų“ ir „Kontaučių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 79,91 || 2998 () || „Kontaučių“ kolūkis, „Žlibinų“ kolūkis, „Švyturio“ kolūkis, Milošaičių tarybinio ūkio Kapsūdžių ir Kepurėnų skyriai  || 15 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2792 || || 25 kaimai, 6 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 146,3 || || „Liepsnos“ kolūkis, Rimučių kolūkis, Žlibinų kolūkis, Kantaučių tarybinis ūkis  || 26 kaimai, 5 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 26 kaimai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1999 || || 24 kaimai, 7 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Kantaučių kolūkis, Žlibinų kolūkis, Medingėnų tarybinis ūkis, Purvaičių girininkija  || Kantaučiai, Kapsūdžiai, Keturakiai, Medingėnai, Plauskiniai, Užduobulis, Varnaičiai, Vilkaičiai, Žlibinai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2320 || || 34 kaimai, 8 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Medingėnų apylinkė

**Medingėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rietavo rajonui. 1954 m. prijungta Plauskinių apylinkė ir dalis Užpelių apylinkės, 1963 m. – dalis Daugėdų apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Medingėnų apylinkė prijungta prie Žlibinų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybinės Tėvynės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 60 || 1224 () || „Tarybinės Tėvynės“ kolūkis, „Plauskinių“ kolūkis  || 15 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1088 || || 16 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 78,5 || || Medingėnų tarybinis ūkis  || 16 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 16 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 873 || || 16 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || || Gedikėnai, Kiliūnėnai, Medingėnai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Lietuvos pajūris (laikraštis)

**Lietuvos pajūris** – Kanados Mažosios Lietuvos lietuvių bičiulių draugijos leidinys.

## Istorija
1960–1971 m. leistas Monrealyje 4 kartus per metus. Išėjo 39 numeriai. 1982–1996 m. buvo leidžiamas Čikagoje kaip laikraščio „Laisvoji Lietuva“ mėnesinis priedas. Tiražas 1983 m. – 2025 egz.

Redaktorius Ansas Lymantas.

## Šaltiniai
Nausodžio apylinkė

**Nausodžio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plungės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungta Gondingos apylinkė ir dalis Užlieknio apylinkės, o dalis Nausodžio apylinkės prijungta prie Vieštovėnų apylinkės. 1963 m. prijungta Užlieknio apylinkė, 1969 m. – Vieštovėnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gondingos“ ir „Socialistinio kelio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 42,9 || 2803 () || „Socialistinio kelio“ kolūkis, „Gondingos“ kolūkis, Milošaičių tarybinis ūkis  || 12 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2781 || || 15 kaimų, 3 kaimų dalys, 1 invalidų namai 
|-
| 1972-10-01  || 101,4 || || „Ateities“ kolūkis, Gandingos kolūkis, Karklėnų kolūkis, „Socialistinio kelio“ kolūkis  || 19 kaimų, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 18 kaimų, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2693 || || 15 kaimų, 3 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Karklėnų kolūkis, „Socialistinio kelio“ kolūkis, Stonaičių internato pagalbinis ūkis, Plungės girininkija  || Gandinga, Jodėnai, Juodeikiai, Karklėnai, Kaušėnai, Nausodis, Prūsaliai, Stonaičiai, Varkaliai, Vieštovėnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3464 || || 14 kaimų, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Lietuvos paminklai

**Lietuvos paminklai**, iki 2002 m. „Paminklai“ – Lietuvos valstybės įmonė Vilniuje, Šnipiškių g. 3.

## Istorija
Įkurta 1991 m. A. Jocio iniciatyva prie Paminklotvarkos departamento (dab. Kultūros paveldo departamentas), 1995 m. įmonė reorganizuota į specialios paskirties bendrovę „Lietuvos paminklai“. 2003 m. bendrovės statusas pakeistas į UAB, tuo pačiu plečiant veiklą, pritraukiant lėšų iš Europos Sąjungos struktūrinių fondų. Šios lėšos ir dabar naudojamos Lietuvos kultūros paveldo išsaugojimui bei tvarkymui. Nuo 2007 m. valstybės įmonė. Dirba aukštos kvalifikacijos ekspertai, statybos vadovų atestatus turintys techninės priežiūros inžinieriai, statinių projektų vadovai, architektai, archeologai, iš viso – 45 specialistai.

## Veikla
Įmonė organizuoja kultūros paveldo objektų tyrimus, atlieka projektavimo, konservavimo, restauravimo, remonto ir atkūrimo darbus, nuo 2007 m. t. p. vykdo kultūros paveldo objektų ir vietovių tvarkymą, jų priežiūrą, atlieka tvarkomuosius statybos darbus, specialųjį teritorijų planavimą. Įmonė įgyvendina valstybės, savivaldybių, privačių asmenų, ES struktūrinių fondų finansuojamus kultūros vertybių priežiūros projektus, vykdo paveldotvarkos programas. 1991–2006 m. tvarkė apie 1000 kultūros paminklų už 331 mln. Lt.

## Svarbiausi darbai
* Bernardo, arba Bernardinų, Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia ir vienuolynas
* Vilniaus Šv. Stanislovo ir Šv. Vladislovo arkikatedra bazilika
* Vilniaus Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčia
* Vileišių rūmai
* Verkių dvaro sodyba
* Trakų pusiasalio pilis
* Užutrakio dvaro rūmai
* Kauno Šv. Gertrūdos (Marijonų) bažnyčia 
* Klaipėdos universiteto pastatai
* Jonas Basanavičius gimtinės sodyba, Ožkabaliai, Vilkaviškio rajono savivaldybė
* Kintų vidurinė mokykla, dab. Vydūno kultūros centras-muziejus; Šilutės rajono savivaldybė
* Burbiškių dvaro sodyba, Radviliškio rajono savivaldybė
* buv. Kražių kolegija
* Liškiavos Švč. Trejybės bažnyčia ir vienuolyno ansamblis, Varėnos rajono savivaldybė
* Rumbonių Švč. Trejybės bažnyčia, Alytaus rajono savivaldybė
* Chaimo Frenkelio vila Šiauliuose
* Kurtuvėnų Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia
* Kėdainių sinagogų kompleksas (Kėdainių senoji sinagoga, Kėdainių naujoji sinagoga)
* Plungės dvaro sodyba
* Kretingos dvaro sodyba
* Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia
* Utenos pašto stotis

## Direktoriai
* Alfonsas Jocys – 1991-1996 m.
* Vydmantas Drumsta – nuo 2000 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Lietuvos paralimpinis komitetas

**Lietuvos paralimpinis komitetas** yra savarankiška Lietuvos Respublikos neįgaliųjų sporto organizacija, vadovaujanti ir koordinuojanti paralimpinį judėjimą Lietuvoje. Lietuvos paralimpinio komiteto prezidentas – 2016 m. Rio de Žaneiro paralimpinių žaidynių čempionas **[[Mindaugas Bilius]]**, organizacijai vadovaujantis nuo 2017 m. Lietuvos paralimpinio komiteto būstinės adresas: T. Vrublevskio g. 6, Vilnius. 

## Veikla
Lietuvos paralimpinis komitetas įkurtas 1990 m., 1991 m. priimtas į Tarptautinį paralimpinį komitetą (*International Paralympic Committee*, IPC).

Lietuvos paralimpinio komiteto nariai yra Lietuvos aklųjų sporto federacija, Lietuvos neįgaliųjų sporto federacija, Paralimpiečių asociacija ir Lietuvos savivaldybių sporto skyrių vadovų asociacija.  

## Prezidentai
* Jonas Mačiukevičius – 1990-1992 m.
* Vytautas Kvietkauskas – 1992-2005 m.
* Vytautas Girnius – 2005–2009 m.
* Vytautas Kvietkauskas - nuo 2009 m.
*Mindaugas Bilius - nuo 2017 m.
Lietuvos periodinės spaudos leidėjų asociacija

**Lietuvos periodinės spaudos leidėjų asociacija** – Lietuvos verslo organizacija, įkurta 1993 m. Vilniuje.

## Veikla
Lietuvos periodinės spaudos leidėjų asociacija vienija juridinius asmenis – nacionalinės, regioninės ir miestų periodinės spaudos leidėjus. Gina periodinės spaudos leidėjų ekonomines teises, spaudos laisvę, atstovauja periodinės spaudos leidėjams valstybės institucijose.

Prezidentas nuo 1993 m. Rimantas Šukys.

## Kiti straipsniai
*Lietuvos žurnalistų sąjunga
*Nacionalinė rajonų ir miestų ir laikraščių asociacija
*Regioninių televizijų asociacija

## Šaltiniai
Lietuvos pienininkų ir kontrolasistentų draugija

**Lietuvos pienininkų ir kontrolasistentų draugija**, 1927–1936 m. Lietuvos pienininkų ir kontrolasistentų sąjunga – Lietuvos profesinė organizacija, veikusi 1927–1940 m.

## Istorija
Lietuvos pienininkų ir kontrolasistentų draugija vienijo gyvulininkystės ir pienininkystės specialistus, rūpinosi jų profesiniais, socialiniais, ekonominiais, teisiniais ir kultūriniais reikalais, organizavo narių savišalpą, padėdavo rasti darbo jį praradusiems ir paremdavo. 1937 m. draugija turėjo 304 narius.

Išleido Grietinės nugriebimo punktų vedėjams vadovėlį (1934 m., 2 leid. 1941 m.), 1930–1940 m. leido mėnesinį žurnalo „Pieno ir gyvulių ūkis“ (redaktoriai A. Daukša, 1933–1940 m. – Kazimieras Jasiūnas).

Ilgamečiai draugijos nariai: J. Grumžlys, K. Jasiūnas, K. Petrikas, Stasys Ramonas, J. Petraitis, A. Reventas.

## Šaltiniai
Lietuvos pakuotojų asociacija

**Lietuvos pakuotojų asociacija** – Lietuvos organizacija, vienijanti pakuočių, pakavimo priemonių ir įrangos gamybos bei platinimo įmones. Įkurta 1994 m. Kaune, turi apie 60 narių (2007 m.). Būstinė Kaune, Karaliaus Mindaugo pr. 21.

## Veikla
Lietuvos pakuotojų asociacija formuoja produkcijos pakavimo strategiją pagal pasaulines pakavimo šakos tendencijas ir Europos Sąjungos reikalavimus, dalyvauja rengiant įstatymus, susijusius su pakavimu, atstovauja narių interesams ir gina juos šalies ir tarptautinėse institucijose, kaupia teisinę, techninę ir kitą pakavimo srities informaciją, platina informaciją apie pasaulio pakavimo šakos plėtros kryptis ir naujoves, organizuoja pakavimo srities specialistų mokymą, rengia seminarus. Nuo 1995 m. leidžia ketvirtinį laikraštį „Pakuotojo kelrodis“, metinį biuletenį „Lietuvos pakuotojų asociacija“ lietuvių, anglų, rusų kalbomis. Nuo 1995 m. Pasaulio pakuotojų organizacijos, 2007 m. – Europos Pakavimo Institucijų Konsorciumo (EPIC) narė.

## Prezidentai
* Antanas Vosylius – 1994–2003 m.
* Faustas Keršys – nuo 2003 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Lietuvos pionierius

**Lietuvos pionierius** – Lietuvos laikraštis vidutinio mokyklinio amžiaus vaikams, ėjęs 1946–1989 m. Vilniuje.

## Istorija
Leido Lietuvos Lenino komunistinė jaunimo sąjunga ir Lietuvos V. Lenino pionierių organizacijos respublikinė taryba. Ėjo kas savaitę, nuo 1957 m. – du kartus per savaitę. 1952–1957 m. buvo leidžiamas tapatus leidinys lenkų kalba *„Pionier Litwy“*. Buvo skirtas stiprinti moksleivių idėjinį, politinį ir internacionalinį auklėjimą.

Tiražas 1967 m. – 149 000 egz., 1981 m. – 144 900 egz., 1987 m. – 164 500 egz., 1989 m. – 133 900 egz. 

Laikraštyje kaip neetatiniai korespondentai arba darbuotojai savo kūrybinį kelią pradėjo daugelis būsimų žurnalistų ir rašytojų: Gintarė Adomaitytė, Bronė Buivydaitė, Gintautas Iešmantas, Valdemaras Kukulas, Alfonsas Maldonis, Vytautas Račickas, Virgis Stakėnas, nemažai straipsnių Lietuvos praeities tematika paskelbė Vytenis Almonaitis, Pranas Kulikauskas, kiti mokslininkai.

## Vyriausieji redaktoriai
* 1946–1947 m. A. Urbonavičius
* 1948–1949 m. Stasys Bistrickas
* 1949–1952 m. Leopoldas Mykolaitis
* 1953–1972 m. Mindaugas Marcalis
* 1972–1987 m. Leonora Šileikaitė
* 1988–1989 m. Laimutė Drazdauskaitė

## Šaltiniai
Lietuvos politinių emigrantų suvažiavimas

**Lietuvos politinių emigrantų suvažiavimas** – kairiųjų lietuvių politinių emigrantų suvažiavimas, 1928 m. sausio 22 d. vykęs Berlyne.

Tikslas – suvienyti po Gruodžio septynioliktosios perversmo iš Lietuvos į Vakarų ir Rytų Europos šalis išvykusius politinius emigrantus, izoliuoti plečkaitininkus, kurių padedama Lenkija ketino toliau kištis į Lietuvos reikalus ir galbūt ją pajungti. Suvažiavime dalyvavo 31 delegatas – 27 iš Vokietijos ir 4 iš TSRS. Jie atstovavo apie 150 Lietuvos politinių emigrantų, gyvenančių Latvijoje, Lenkijoje, TSRS, Vokietijoje ir kitose užsienio šalyse. Suvažiavimui įtaką darė Lietuvos komunistų partija.

Suvažiavimas priėmė rezoliucijas dėl Lietuvos nepriklausomybės gynimo nuo Lenkijos, kovos su autoritariniu A. Smetonos režimu Lietuvoje, politinių emigrantų padėties ir uždavinių, bendro su komunistais socialistinio fronto vadovybės išrinkimo, išrinko Lietuvos politinių emigrantų komitetą.

## Šaltiniai
Lietuvos politologų asociacija

**Lietuvos politologų asociacija** – Lietuvos savarankiška visuomeninė organizacija, vienijanti politologus, t. p. kitus besidominčius politikos mokslu ar kitaip su juo susijusius asmenis. Būstinė Vilniuje, Vokiečių g. 10-210.

## Istorija
Lietuvos politologų asociacija įkurta 1991 m. Vilniuje, vienija daugiau kaip 70 narių (2008 m.). Asociacija skatina Lietuvos politikos mokslų plėtrą, skleidžia informaciją apie politikos mokslų laimėjimus ir naujoves. Nuo 1994 m. Tarptautinės politikos mokslų asociacijos (*International Political Science Association*, IPSA) narė, dalyvauja jos konferencijose ir tyrimų komitetų veikloje. Asociacija ir Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutas rengia metines konferencijas, seminarus, nuo 1995 m. leidžia žurnalą „Politologija“ ir informacinį biuletenį.

## Prezidentai
* Algis Krupavičius – 1991-1995 m.
* Egidijus Kūris – 1995-1998 m.
* Gediminas Vitkus – 1999-2001 m.
* Algimantas Jankauskas – 2001-2003 m.
* Ramūnas Vilpišauskas – 2003-2005 m.
* Irmina Matonytė – 2005-2010 m.
* Jūratė Novagrockienė – 2010-2013 m.
* Liutauras Gudžinskas – nuo 2013 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos politologų asociacija
2009–2010 m. LFF taurė

**2009–2010 m. LFF taurė** – 64-asis Lietuvos futbolo taurės turnyras. Taurę laimėjo Panevėžio „Ekranas“.

## Formatas

Varžybos vyko 8 etapais. Visuose etapuose poros žaidė po vienerias rungtynes, išskyrus pusfinalį, kuriame poros žaidė po dvejas rungtynes (namuose ir svečiuose). Varžybos prasidėjo 2009 m. gegužės 17 d. ir baigėsi 2010 m. gegužės 15 d.

## Komandos

Turnyre varžėsi 50 komandų – visos A lygos ir I lygos komandos, taip pat kai kurios II, III ir SFL lygų lygų komandos.

## Rezultatai
### I etapas (1/128 finalo)

I etape rungtyniavo II, III ir SFL lygų komandos. „Venta“ burtų keliu į kitą etapą pateko be kovos.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### II etapas (1/64 finalo)

II etape prie I etapo 17 nugalėtojų prisidėjo „Venta“, kuri pateko į šį etapą be kovos.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### III etapas (1/32 finalo)

Prie II etapo 9 nugalėtojų prisidėjo 7 klubai iš I lygos.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### IV etapas (šešioliktfinalis)

IV etape žaidė III etapo nugalėtojai.

----

----

----

----

----

### V etapas (aštuntfinalis)

Prie keturių IV etapo laimėtojų prisijungė A lygos 4 naujokai. Dar 4 A lygos klubai („Ekranas“, „Sūduva“, „Šiauliai“, „Vėtra“) į kitą etapą pateko be kovos.

----

----

----

----

----

### VI etapas (ketvirtfinalis)

V etapo 4 laimėtojai prisijungė prie 4 stipriausių A lygos klubų („Ekranas“, „Sūduva“, „Šiauliai“, „Vėtra“).

----

----

----

----

----

### VII etapas (pusfinalis)

Varžėsi VI etapo nugalėtojai.

----

----

----

### Finalas

Geriausiu rungtynių žaidėju pripažintas Dominykas Galkevičius („Ekranas“).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuanian cup 2009/10 (Almis.sritis.lt)
* LFF Taurė 2009/10 (Rsssf.com)
* Lithuanian Cup 2009/2010 (Flashscore.com)
* LFF tauré 2009/10 (Foot.dk)
Paraiba

**Paraiba** () – valstija šiaurės rytų Brazilijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje. Joje yra ryčiausias Amerikos žemyno taškas – Ponta do Seišaso kyšulys. Valstija ribojasi su Pernambuku pietuose, su Seara vakaruose ir su Šiaurės Rio Grande šiaurėje. Sostinė ir didžiausias miestas – Žoan Pesoa.

## Geografija

Centrinę valstijos dalį užima iš prekambro uolienų sudaryti kalnai ir plokščiakalniai. Teišeiros kalnabūbryje yra aukščiausia Paraibos vieta – Žabrės kalnas (1197 m). Palei vandenyną driekiasi pakrantės žemuma. Klimatas tropinis, jūrinis, drėgnas. Borboremos plokščiakalnyje sausiau, metinis kritulių kiekis mažesnis nei 500 mm. Vidutinė metinė oro temperatūra 24-26&nbsp;°C. Pagrindinės upės – Šiaurės Paraiba, Kurimatau, Mamanguapė, Piranjasas.

## Gyventojai

Etninė sudėtis:
* *[[pardo]]* – 58,9 %
* baltieji – 37,5 %
* juodaodžiai – 3,4 %
* azijiečiai ir indėnai – 0,2 %

## Miestai

Didžiausi miestai (2008 m., tūkst. gyventojų):
* Žoan Pesoa – 693,0
* Kampina Grandė – 381,4
* Santa Rita – 125,8
* Patosas – 99,9
* Bajė – 95,4
* Soza – 65,5
* Kažazeirasas – 57,6
* Guarabira – 55,7

## Šaltiniai
Jonas II Megas Komninas

**Jonas II Megas Komninas** (, *Iōannēs II Megas Komnēnos*, g. 1262 m. Trapezundas – m. po 1297 m. rugpjūčio 16 d.) – Komninų dinastijos septintasis Trapezundo imperatorius, valdė 1280 – 1297 m.

Jonas II buvo Trapezundo imperatoriaus Manuilo I ir jo trečiosios žmonos Irenos Syrikainos () jauniausias sūnus.

Naujuoju Trapezundo imperatoriumi Jonas II tapo 1280 m. birželį, sužinojus, kad jo brolis Jurgis pateko turkams į nelaisvę.

1282 m. Jonas II su Bizantijos pasiuntiniu pirmą kartą išvyko į Konstantinopolį ir nuo to laiko jis liko ištikimas Paleologams. Valdant Jonui II prasidėjo katalikybės propaganda mongolų tarpe, buvo nuolankiai priiminėjami Romos pasiuntiniai.

1284 m., kai Jono II nebuvo šalyje, jo giminaičiai ir Gruzijos karalius Dovydas VI Narinas pabandė atstatyti gruzinų įtaką imperijoje ir apsupo Trapezundą. Nepavykus užimti sostinės, gruzinų kariai užėmė keletą imperijos provincijų ir Trapezundo imperatore paskelbė Jono II seserį, Manuilo I ir jo antros žmonos Rusudan iš Gruzijos, dukrą Teodorą. Bet 1285 m. iš Konstantinopolio grįžęs Jonas II nušalino Teodorą ir vėl perėmė imperijos valdymą.

Jono II valdymo metu susilpnėjo mongolų įtaka. 1291 m. popiežius Mikalojus IV kvietė Joną II, kartu su Gruzijos ir Armėnijos krikščioniais, dalyvauti kryžiaus žygyje išlaisvinant Jeruzalę nuo Egipto mamliukų sultonų, bet Jonas II šį kvietimą ignoravo.

## Jono II šeima
Jonas II buvo vedęs Eudokiją Paleologę ( g. 1265 m. – m. 1302 m.), Bizantijos imperatoriaus Mykolo VIII dukrą ir susilaukė dviejų sūnų.
* **[[Aleksijus II Megas Komninas|Aleksijus]] ** (1283 rugpjūtis – 1330 m. gegužės 3 d.), Trapezundo imperatorius
* **[[Mykolas Megas Komninas|Mykolas]]** (1285 – po 1355 m.), Trapezundo imperatorius

Jonas II mirė 1297 m. pasienio Limini pilyje. Jo kūnas buvo pervežtas į Trapezundą ir palaidotas Panagia Khrysokephalos bažnyčioje (dabar Fatiha mečetė). Imperijos sostą paveldėjo penkiolikmetis jo sūnus Aleksijus. Žmona Eudokija su jaunėliu Mykolu iš Trapezundo grįžo atgal į Konstantinopolį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rytų literatūra, Trapezundo kronika 
* Trapezundo imperatorių genealoginis medis
Bronzinė skydblakė

**Bronzinė skydblakė** (*Troilus luridus*) – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių rūšis. Tai vienintelė rūšis visoje *Troilus* (Stål, 1867) gentyje.

Blakės ilgis yra 10-13 mm. Plėšri. Dažniausiai randamos lapuočių ir spygliuočių medžių draugijoje.
Spalva varijuoja nuo pilkai rudos iki tamsiai rudos, priešpaskutinis antenos segmentas baigiasi geltonai oranžine skersine juosta. Kojos rudos. Priešnugarėlės priekiniai kampai užapvalinti.
Per metus būna viena generacija. Nimfos maitinasi ant pašarinių augalų, kitų vabzdžių lervomis, vikšrais. Ankstyvųjų stadijų nimfas galima sumaišyti su mėlynosios skydblakės (*Zicrona caerulea*) nimfomis. Pirmieji naujos kartos suaugėliai pasirodo liepos mėnesį.
Paplitusi visoje Europoje, gyvena ir Lietuvoje.

## Nuorodos

* www.britishbugs.org.uk
* www.eakringbirds.com
* www.commanster.eu
Paleostomis

**Paleostomis** arba **Paliastomis** () – seklus reliktinis ežeras vakarų Gruzijoje, į pietryčius nuo Počio miesto ir Rionio upės žiočių. Gylis iki 3,2 m. Įteka Fečoros ir Kaparčos upės. Ežeras siaura protaka jungiasi su Juodąja jūra. Vystoma žvejyba. Paleostomio ežeras įeina į Kolchečio nacionalinį parką.

Ežere randama senovinės architektūros liekanų.

## Šaltiniai
Kuliamoji

**Kuliamoji** – javų kūlimo mašina.

Nuo XIX a. Lietuvos dvaruose buvo kuliama užsieninėmis kuliamosiomis. Panaikinus baudžiavą ir dvarininkams netekus neapmokamos darbo jėgos, daugiausia jomis kulta Suvalkijoje, Vakarų ir Šiaurės Lietuvoje.

Be importinių kuliamųjų, buvo ir vietoje pagamintų. Pavyzdžiui, 1824 m. Strėvininkuose (Trakų apskr.) buvo sukonstruota labai naši tvenkinio vandeniu sukama kuliamoji. Vilniuje XIX a. viduryje meistras Soroka dirbo medines kuliamąsias, pritaikytas mažesniems ūkiams. Apie 1842–1852 m. Šiaulių apylinkių, taip pat kitiems Kauno ir Vilniaus gubernijų dvarams kuliamosios buvo dirbamos nusižiūrėjus į škotiškąsias, kurių pasvirusį ratą suko arkliai arba jaučiai. 1861 m. reformos išvakarėse medines kuliamąsias sparčiai ėmė išstumti ketinės kuliamosios.

Plintant fabrikinėms kuliamosioms, pagal jų pavyzdžius sau ir kitiems kuliamąsias padarydavo vietiniai meistrai. 1884 m. „Aušroje“ rašoma, kad Griškabūdyje valstiečio sūnus pagal fabrikinį pavyzdį pasidirbęs kuliamąją mediniu mechanizmu. Pasitaikydavo ir miestelių gyventojų, kurie nusipirkę kuliamąsias, kuldavo aplinkiniams valstiečiams. XX a. pradžioje kuliamosiomis imta kulti visoje Lietuvoje.

Pagal dydį ir kūlimo našumą kuliamosios buvo įvairių dydžių. Mažąsias kuliamąsias suko keli vyrai arba vilktas, vidutines ir didžiąsias – vilktas, žmonių vadintas maniežu, ruzvelkiu. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje visoje Lietuvoje stambių ir vidutinių valstiečių ūkiuose buvo naudojami mediniai vietinių meistrų darbo vilktai. Tuo pačiu laikotarpiu Lietuvoje plito fabrikiniai ketiniai keturiais rodikliais (dišliais) vilktai, sukami 5 – 6 arklių.

XIX a. pabaigoje valstiečiai ėmė naudotis kuliamosiomis varomomis malkomis kūrenamu garo varikliu – lokomobiliu. 1885 m. Šiaulių apskr. stambiuose dvaruose tokių kuliamųjų buvo 30.
U2 diskografija

Airių roko grupės U2 diskografija susideda iš dvylikos studijinių, septynių gyvo garso, penkių kompiliacinių ir septynių EP albumų, bei penkiasdešimt aštuonių singlų. Grupę sudaro keturi nariai: Bono (vokalas ir gitara), The Edge (gitara, klavišiniai, palaikantis vokalas), Adam Clayton (bosinė gitara) bei Larry Mullen Jr. (būgnai ir mušamieji). Grupė susiformavo 1976 m., tuo metu jos nariai buvo paaugliai su ribotais muzikiniais sugebėjimais.

1991 m. grupė ėmė eksperimentuoti ir pradėjo groti elektroninės ir šokių muzikos paveiktą alternatyvųjį roką bei išleido labai sėkmingą studijinį albumą „Achtung Baby“. Panaši eksperimentacija tęsėsi visą devintąjį dešimtmetį. 2000 m. U2 nutarė sugrįžti prie labiau roko muzikos skambesio.

U2 pardavė daugiau kaip 145 mln. albumų visame pasaulyje, laimėjo net 22 Grammy apdovanojimus, t. y. daugiau negu kuri nors kita grupė pasaulyje. 2005 m. pradžioje jie įtraukti į Rokenrolo šlovės muziejų.

## Albumai

### Studijiniai albumai

### Gyvo garso albumai

### Rinkiniai

### EP

## Singlai

## Videografija
### Filmai kino teatrui

### Video albumai

### Vaizdo klipai

## Nuorodos
* U2 Wanderer - informacija apie kiekvieną grupės albumą, dainų žodžiai ir kt.
New Old Songs

***New Old Songs*** yra debiutinis remix albumas išleistas 2001 m. gruodžio 4 d. Jungtinių Amerikos Valstijų nu metal grupės Limp Bizkit.

## Albumo informacija

Kūrinių remiksų albumas *„New Old Songs“*, grupės kūrinius iš pirmų trijų studijinių albumų, savaip interpretavo tokie didžėjai ir atlikėjai, kaip The Neptunes, P-Diddy, Bosko, Timbaland, DJ Premier bei William.
Šį albumą grupė pradėjo kurti su  Wes Borland, jis net yra viršelio autorius. Tačiau, Wes paliko grupę dar neišėjus albumui, ir jo remiksuota daina nepateko į galutinę albumo versiją.  

## Albumo viršelis

Kilo nemažai sklandumų su albumo viršeliu, kadangi jis labai panašus į kitos grupės Aesop Rock albumo *[[Labor Days]]*  viršelį. 

## Albumo dainos

## Albumo vieta topuose

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali Limp Bizkit svetainė
Greatest Videoz

**Greatest Videoz** – oficialus DVD albumas išleistas Jungtinių Amerikos Valstijų nu metal grupės Limp Bizkit. Įrašų kompanija Interscope Records išleido albumą 2003 m. rugsėjo 23 d kartu su kompiliaciniu albumu *[[Greatest Hitz]]*. DVD nėra singlų „Sour“, „Take a Look Around“ ir „The Truth“ (reikia pastebėti, jog „The Truth“ klipas nebuvo oficialiai išleistas) vaizdo klipų. Taip pat vaizdo klipai yra cenzūruoti.

## Albumo turinys
Visų vaizdo klipų režisierius yra Fred Durst, išskyrus du.

# „Counterfeit“ (režisieriai Roger Pistole ir Johnathan Craven)
# „Faith“
# „Nookie“
# „Break Stuff“
# „Re-Arranged“
# „N 2 Gether Now“
# „My Generation“
# „Rollin' (Air Raid Vehicle)“
# „My Way“
# „Boiler“ (režisieriai Dave Meyers ir Fred Durst)
# „Eat You Alive“
# „Behind Blue Eyes“

## Vaizdo klipuose pasirodantys žmonės
* Sen Dog, Cypress Hill, Thom Hazaert (Corporate Punishment Records Prezidentas) – „Counterfeit“
* Jonathan Davis, Fieldy, Brian „Head“ Welch, Ice Cube, Munky, Les Claypool – „Faith“
* Eminem, Dr. Dre, Jonathan Davis, Snoop Dogg, Pauly Shore, Seth Green ir kiti – „Break Stuff“
* Matt Pinfield – „Re-Arranged“
* Method Man, Redman, Pauly Shore – „N 2 Gether Now“
* Ben Stiller, Stephen Dorff – „Rollin' (Air Raid Vehicle)“
* Bill Paxton, Thora Birch – "Eat You Alive "
* Halle Berry – „Behind Blue Eyes“

## Nuorodos
* Oficiali Limp Bizkit svetainė
Rock im Park 2001

***Rock im Park 2001*** pirmasis gyvo garso albumas Jungtinių Amerikos Valstijų nu metal grupės Limp Bizkit, įrašų kompanijos Liberation Entertainment išleistas DVD/CD formatu 2008 m. kovo 31 d. Jungtinėje Karalystėje. JAV albumas išleistas 2008 m. liepos 8 d.

## Albumo informacija

Šis koncertas buvo įrašytas 2001 m. Vokietijoje per Rock im Park festivalį. *Rock im Park 2001* gali būti parduodamas kaip atskiras DVD, kuris turi dvi koncerto versijas (85 minučių TV versija ir 75 minučuų remix versija), ir be to dar 2006 m. interviu su DJ Lethal. Albumas taip pat gali būti parduodamas kaip CD/DVD paketas, tik su remiksuota koncerto versija. Buklete, kurį galima rasti albume, yra parašyta apie grupės biografiją ir diskografiją.

## Albumo dainos
#"Hot Dog"
#"Show Me What You Got"
#"Break Stuff"
#"The One"
#"Livin' It Up"
#"My Generation"
#"Re-Arranged"
#"Master of Puppets"
#"Faith"
#"Full Nelson"
#"My Way"
#"Nookie"
#"I Would for You"
#"Take a Look Around"
#"Rollin' (Air Raid Vehicle)"

## Personalas

**Fred Durst – vokalas
**Sam Rivers – bosistas 
**John Otto – būgnininkas, perkusija 
**DJ Lethal – pavyzdžiai, klavišiniai, programavimas, garso dizainas 
*Wes Borland - gitara, pritariamieji vokalai

## Nuorodos
*Oficiali Limp Bizkit svetainė
Mis Pasaulis 1982

**Mis Pasaulis 1982** – 32-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Mariasela Álvarez iš Dominikos Respublikos.

## Rezultatai
*Mis Pasaulis 1982: **Mariasela Álvarez** (Dominikos Respublika)

*1 vicemis: **Sari Aspholm** (Suomija) 
*2 vicemis: **Della Dolan ** (JK)
*Finalistės:
**3 vicemis: **Lolita Morena** (Šveicarija)
**4 vicemis: **Elizabeth Caughey** (JAV)
**5 vicemis: **Althea Rocke** (Trinidadas ir Tobagas)
**6 vicemis: **Roberta Brown** (Airija)
*Pusfinalininkės: **Catherine Morris** (Australija), **Brita Cederberg** (Bolivija), **Maureen Lewis** (Kaimanų salos), **Tina Nielsen** (Danija), **Frances Limtiaco** (Guamas), **Sara-Jane Areza** (Filipinai), **Ana Sasso** (Jugoslavija) ir **Caroline Murinda** (Zimbabvė).

### Specialūs apdovanojimai

*Mis Asmenybė: **Maureen Therese Lewis** (Kaimanų salos), 
*Mis Fotogeniškiausia: **Lolita Laure Morena** (Šveicarija)

### Regionų nugalėtojos

* **Afrika:** Caroline Murinda  (Zimbabvė)
* **Amerika:** Mariasela Alvarez Lebron  (Dominikos Respublika)
* **Azija:** Sara-Jane Areza (Filipinai)
* **Europa:** Sari Kaarina Aspholm  (Suomija)
* **Okeanija:** Catherine Ann Morris  (Australija)

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Mis Pasaulis 1983

**Mis Pasaulis 1983** – 33-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Sarah-Jane Hutt iš JK.

## Rezultatai
*Mis Pasaulis 1983: **Sarah-Jane Hutt** (JK).
*1 vicemis: **Rocio Isabel Luna Florez** (Kolumbija)
*2 vicemis: **Catia Silveira Pedrosa** (Brazilija)
*Finalistės:
**3 vicemis: **Catherine Elizabeth Levy** (Jamaika)
**4 vicemis: **Unnur Steinsson** (Islandija)
**5 vicemis: **Maritza Burgos Canalias** (Panama)
**6 vicemis: **Lisa Gayle Allred** (JAV)
*Pusfinalininkės: **Mercedes Stermitz** (Austrija), **Francoise Bostoen** (Belgija), **Ana Maria Taboada Arnold** (Bolivija), **Nancy Lalleman Heynis** (Nyderlandai), **Margaret Cheung Man Yuk** (Honkongas), **Patricia Nolan** (Airija), **Yi'fat Schechter** (Izraelis) ir **Bernarda Marovt** (Jugoslavija).

### Specialūs apdovanojimai
*Mis Asmenybė: **Catia Silveira Pedrosa** (Brazilija)
*Mis Fotogeniškiausia: **Bernarda Marovt** (Jugoslavija)

### Regionų nugalėtojos

* **Afrika:** Annie Broderick (Liberija)
* **Amerika:** Rocio Isabel Luna Florez (Kolumbija)
* **Azija:** Yi'fat Schechter (Izraelis)
* **Europa:** Sarah-Jane Hutt  (JK)
* **Okeanija:** Tanya Bowe  (Australija)

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
1959 m. Formulės 1 sezonas

**1959 m. Formulės 1 sezonas** buvo 10-tas FIA organizuotas Formulės 1 čempionatas. Jis prasidėjo gegužės 10 d., baigėsi – gruodžio 12 d. po devynių etapų.

## Sezono apžvalga
Jackas Brabhamas laimėjo čempionatą pirmą kartą. Cooper ekipa laimėjo 5 iš 9 lenktynių. Šių metų Vokietijos GP pirmą kartą vyko AVUS trasoje, kuri pasižymėjo labai dideliais greičiais. Tuo metu šiose lenktynėse buvo pasiektas greičiausias vidutinis greitis (230.71 km/val). 

## Sezono rezultatai

## 1959 komandinė įskaita

## 1959 asmeninė įskaita

* Už greičiausią ratą duodamas 1 taškas.
* Į čempionato įskaitą užskaitomi 5 geriausi piloto rezultatai. Skliausteliuose pateikti visi taškai.

## Šaltiniai
Nikolajus Sliunkovas

**Nikolajus Nikitovičius Sliunkovas** (, 1929 m. balandžio 26 d. – 2022 m. rugpjūčio 9 d.) – TSRS partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys.

## Biografija
1962 m. baigė Baltarusijos žemės ūkio mechanizacijos institutą. Dirbo Minsko traktorių gamykloje meistru, cecho viršininku, gamyklos profsąjungos pirmininku. 1960–1965 m. – Minsko atsarginių detalių gamyklos direktorius, nuo 1965 m. – Minsko traktorių gamybinio susivienijimo generalinis direktorius.

1972–1974 m. – TSKP Minsko miesto komiteto pirmasis sekretorius. 1974–1983 m. – TSRS Valstybinio plano komiteto pirmininko pavaduotojas.

1983–1987 m. – Baltarusijos KP CK I sekretorius. Nuo 1987 m. – TSKP CK sekretorius ir Ekonomikos skyriaus vedėjas. Nuo 1988 m. – TSKP CK socialinės – ekonominės politikos komisijos pirmininkas. TSKP CK narys nuo 1986 m., kandidatas į TSKP CK Politinio biuro narius nuo 1986 m., TSKP CK Politinio biuro narys nuo 1987 m.
Nuo 1990 m. – pensijoje.

TSRS Aukščiausiosios Tarybos 7, 10, 11 šaukimų deputatas. 1989 m. – TSRS liaudies deputatas.

Socialistinio darbo didvyris (1974 m.), TSRS Valstybinės premijos laureatas (1971 m.).

## Šaltiniai
Paraiba (reikšmės)

**Paraiba** gali reikšti:
* Paraiba – Brazlijos valstija;
* Šiaurės Paraiba – upė Brazilijoje;
* Pietų Paraiba – upė Brazilijoje;
* Vidurinė Paraiba – upė Brazilijoje.
Arpas

**Arpas** – grūdų vėtomoji mašina.

Vėtymo arpai Lietuvoje ėmė plisti XVIII a. paskutiniajame ketvirtyje, o gausiai išplito XIX a. antrojoje pusėje – XX a. Prieš Antrąjį pasaulinį karą beveik visi Lietuvos valstiečiai javus vėtė arpais.

Pirmieji arpai buvo mediniu mechanizmu, gana gremėzdiški, sunkūs sukti, jų sietai taip pat buvo namų darbo. Tokie arpai tik išskirdavo grūdus nuo pelų, bet nerūšiuodavo, tad valstiečiai dar naudojo ir vėtykles. Vėlesni arpai išskirdavo dviejų rūšių grūdus ir pelus. Po Pirmojo pasaulinio karo plito fabrikų gamybos lengvi arpai. Tuo metu ėmė atsirasti fuchtelių (fukteliai), kurie grūdus surūšiuodavo.

## Šaltiniai
Stimsono doktrina

**Stimsono doktrina** – oficiali JAV federalinės valdžios pozicija, nurodanti, kad JAV nepripažįsta tarptautinių teritorinių pasikeitimų, besiremiančiu jėgos panaudojimu. Doktrina rėmėsi universaliu tarptautinės teisės principu, kad iš neteisės teisė neatsiranda. Pradžioje doktrina taikytina Japonijos teritorijos ekspansijai ir perteikta diplomatinės notos pavidalu 1932 m. sausio 7 d.

Stimsono doktrinos taikymas buvo pratęstas ir Baltijos šalims, Velso deklaracijos forma 1940 m. liepos 23 d. Po II pasaulinio karo doktrina sustiprėjo.

## Šaltiniai
VV Cephei

**VV Cephei** – raudonoji hipermilžinė žvaigždė, viena didžiausių žinomų žvaigždžių. Jos skersmuo prilygsta maždaug 1600–1900 mūsų saulės skersmenų – 2 436 875 000 km. VV Cefėjaus žvaigždė spinduliuoja 275 000–575 000 kartų stipriau už saulę. Žvaigždės vėjo greitis nuo jos sklinda maždaug 25 kilometrų per sekundę greičiu, kaip ir kitų raudonųjų hipermilžinių žvaigždžių.

## Nuorodos

* Apie žvaigždę hubblesite.org svetainėje
* Nuotraukų galerija 
* What is the Biggest Star in the Universe?
Sumner Welles

**Samneris Velesas** (*Sumner Welles*; 1892 m. spalio 14 d. Niujorke – 1961 m. rugsėjo 24 d. Naujajame Džersyje) – JAV diplomatas, ėjęs valstybės sekretoriaus pavaduotojo pareigas.

Welles laikomas vienu iš svarbiausiu Franklino Ruzvelto patarėju užsienio politikos klausimais. Ruzvelto administracijoje Welles'as buvo laikomas Lotynų Amerikos ekspertu, taip pat kaip vienas iš svarbiausių Sovietų Sąjungos įvykdytos Baltijos šalių okupacijos JAV nepripažinimo politikos architektu. 1940 m. liepos 23 d. Welles paskelbė žymiąją deklaraciją, kurioje buvo smerkiama Sovietų Sąjungos agresija . Tačiau laikui bėgant Sumner Welles'o pažiūros keitėsi, 1942-43 metais jau linko pripažinti Baltijos šalių inkorporaciją į Sovietų Sąjungą, o tie gyventojai "kurie nepanorės gyventi po Rusijos valdžia, turės teisę laisvai emigruoti". Nuo 1943 vasaros Welles jau galutinai pripažino Baltijos šalių priklausomybę Sovietų Sąjungai, dėl Baltijos šalių negyvybingumo būti valstybėmis.      

## Šaltiniai

## Nuorodos