open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giovanni Gronchi

**Giovanni Gronchi** (1887 m. rugsėjo 10 d. – 1978 m. spalio 17 d.) buvo politikas iš Italijos, kuris nuo 1955 iki 1962 m. buvo trečiasis Italijos Respublikos prezidentas. Jo prezidentavimo laikotarpis pasižymėjo kontroversišku ir nepavykusiu mėginimu į valdžią atvesti kairiąją politinę jėgą.

## Biografija
Jis gimė 1887 m. rugsėjo 10 d. Pontederoje, Toskanos regione ir anksti tapo krikščionių judėjimo nariu. Vėliau jis mokėsi Pizoje literatūros ir filosofijos mokslų. Nuo 1911 iki 1915 m. jis dirbo mokytoju įvairiuose Italijos miestuose.

I pasauliniame kare jis dalyvavo kaip savanoris, o grįžęs iš karo 1919 m. įkūrė Italijos katalikų populiariąją partiją. Po to jis porą kadencijų buvo išrinktas į parlamentą.

Nuo 1925 iki 1943 m. jis buvo pasitraukęs iš politikos, kad nebūtų apkaltintas fašistinio režimo palaikymu, ir toliau dirbo mokytoju.

1943-1944 m. jis buvo vienas Krikščionių demokratų partijos įkūrėjų ir tapo kairiųjų judėjimo lyderiu. Nuo 1944 iki 1946 m. jis buvo šalies darbo ministras. 1947 m., Šaltojo karo metu, jis pasipriešino savo partijos sprendimui iš Italijos parlamento pašalinti komunistines ir socialistines partijas. 1948 m. Giovanni buvo išrinktas Italijos deputatų prezidentu.

1955 m. buvo renkamas naujas šalies prezidentas. Po trumpos kovos su vienu konkurentu, surinkęs 658 balsus iš 883 galimų, trečiuoju šalies prezidentu buvo išrinktas Giovanni Gronchi. Jis tapo pirmuoju tokį rangą užėmęs Katalikų partijos narys.

Gronchi kadencija truko iki 1962 m. ir per tuos metus prezidentas pasižymėjo savo kontroversiškais pasiūlymais, kaip socialistų ir komunistų partijų grąžinimas į parlamentą, atsisakymas priklausyti NATO ir pan., tačiau mažos Italijos liberalų partijos balsų dėka parlamentas sudarydavo reikiamą balsų daugumą, kad priimtų sprendimus be prezidento.

Po kadencijos pabaigos Gronchi bandė antrą kartą laimėti prezidento rinkimus, tačiau pralaimėjo Antonio Segni. Pagal Italijos konstituciją Gronchi tapo šalies senatoriumi visam gyvenimui. 1978 m. spalio 17 d. sulaukęs 91 metų jis mirė Romoje.

|-
Jurgeliškiai (Šiauliai)

**Jurgeliškiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 8 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio . 

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Pirmyn“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kadugiai

**Kadugiai** (arba ***Kadagynė***) – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 5 km į vakarus nuo Šiaulių, prie kelių  ir  sankryžos.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės Pranės Jankutės kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Black Blue & You Tour

**„Black Blue & You Tour“** – amerikiečių hiphopo grupės „The Black Eyed Peas“ koncertinis turas, kurį rėmė „Pepsi“.

## Istorija

2007 m. rugsėjo 1 d. per grupės oficialių internetinį tinklalapį buvo praneštos visos turo datos bei vietos. Buvo aplankyta daugiau nei 22 valstybės, tik Kinijoje surengti trys koncertai.

## Turo datos

## Koncertas El Salvadore
Koncertas El Salvadore buvo atšauktas dėl vokalistės Fergie ligos, nors ji sugrojo vieną dainą, o kiti grupės nariai surengė vienos valandos trukmės šou.

## Šaltiniai
Malavėniukai

**Malavėniukai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 4 km į rytus nuo Šiaulių, prie „Popiežiaus kelio“ , Švedės tvenkinio rytiniame krante. 

## Istorija

Prie kaimo buvo senkapis. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Ginkūnų daržininkystės tarybiniam kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pakvaišę dėl Merės

**Pakvaišę dėl Merės** () – brolių Farelly sukurta komedija. Filmas nominuotas dviem Auksiniams gaubliams, taip pat 11-kai įvairių apdovanojimų, taip pat pelnė 16 prizų.

Amerikos filmų institutas šiam filmui skyrė 27 vietą geriausių XX a. komedijų sąraše.

„Total Film“ žurnalo skaitytojai 2000 m. filmą išrinko tarp 100 geriausių visų laikų komedijų (4 vieta).

## Trumpa santrauka

Į mokyklos išleistuves moksliukas Tedas turėjo eiti drauge su gražiausia klasės mergina Mere. Tačiau jį ištiko neįtikėtina ir… labai pikantiška nelaimė – užtrauktuku jis prisižnybo savo pasididžiavimą.

Svajonių pasimatymas taip ir neįvyko. Po kelių dešimčių metų Tedas, niekaip negalintis atsikratyti minčių apie mylimąją, pasamdo privatų detektyvą, kad šis surastų Merę. Tačiau seklys, ją suradęs, pats įsimyli, todėl Tedui pameluoja – neva jo buvusi mylimoji virto storule ir turi penkis vaikus. Kol detektyvas mano atsikratęs konkurento ir inirtingai mergina gražuolę, Tedas nusprendžia pats pamatyti Merę.

## Aktoriai

: *Aktorius – vaidmuo*
* Cameron Diaz – *Mary*
* Matt Dillon – *Pat Healy*
* Ben Stiller – *Ted Stroehmann, privatus detektyvas*
* Chris Elliot – *Hillary*
* Lin Shaye – *Magda*
* Jeffrey Tambor – *Sully*
* Markie Post – *Sheila Jensen*
* Keith David – *Chalie Jensen*

## Apdovanojimai

* MTV filmų apdovanojimai – geriausias metų filmas
* MTV filmų apdovanojimai – Cameron Diaz už geriausią moters vaidmenį
* MTV filmų apdovanojimai – Matt Dillon už geriausią niekšo vaidmenį
Vincentas Vizgirda

**Vincentas Vizgirda** (1874 m. lapkričio 12 d. Zygmantų kaime, Tamošbūdžio valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1966 m. sausio 15 d. Marijampolėje) – Romos katalikų kanauninkas, kanonų teisės ir filosofijos mokslų daktaras, Vilkaviškio kunigų seminarijos rektorius.

## Biografija
Baigė Mintaujos gimnaziją, nuo 1895 m. mokėsi į Seinų kunigų seminarijoje. 1900 metais įšventintas kunigu. Kaip gabus teologas siunčiamas studijuoti į Romos šv. Grigaliaus ir Fribūro universitetus, kuriuose apgynė dvi – kanonų teisės ir filosofijos – daktaro disertacijas. Po studijų išvyko į JAV – kunigavo Plymonto Švento Andriejaus ir Ročesterio Švento Jurgio lietuviškose parapijose. Įkūrė naują lietuvių parapiją Vilkes Bare, kur 1912 m. pastatė naują bažnyčią. Aktyviai dalyvavo tautiečių draugijose: Kunigų vienybėje ir Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijoje. Lietuvių Romos katalikų susivienijime buvo renkamas valdybos nariu. Vienas iš laikraščio „Draugas“ leidėjų.

1912 m. grįžo į Lietuvą ir buvo paskirtas naujai atidarytos Kybartų gimnazijos prefektu. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui liko gimtinėje, 1917 m. Marijampolėje įkūrė lietuvišką „Žiburio“ gimnaziją, o 1918 m. gegužės mėnesį tokią gimnaziją įsteigia Šakiuose. Dar karo pradžioje nusprendžia iš savo JAV uždirbtų lėšų pastatyti naują bažnyčią Paluobiuose. Taip 1916 metais iškilo nauja medinė Paluobių Šv. Angelų Sargų bažnyčia.

1918 m. vyskupo pavedimu vyko į Seinus ir tų pačių metų rudenį atkurė lietuvių kalba dėstomą Seinų kunigų seminariją, tapo jos rektoriumi. Po metų lenkų valdžia seminariją uždarė, o klierikus deportavo į Lietuvą. Ištremta seminarija įsikūrė Zyplių dvare, vėliau persikėlė į Gižus, po to į Vilkaviškį. Visus nelengvus tuo meto organizacinius ir finansinius seminarijos klausimus teko spręsti V. Vizgirdai. 1926 metais paskirtas Kudirkos Naumiesčio klebonu ir dekanu, kartu dirbo Vilkaviškio vyskupijos kurijoje. Mirus vyskupui Antanui Karosui, 1947 – 1949 m. valdė vyskupiją.

1949 m. gegužės mėn. LTSR saugumo organai pagal agentūrinę bylą „Tina’’ suėmė Vilkaviškio vyskupijos valdytoją Vincą Vizgirdą, kurijos kanclerį kun. Stasį Mikelkevičių bei dar penkis šios vyskupijos kunigus ir nuteisė kalėti. Pagal bylos medžiagą valdytojas patarinėjęs antitarybinio pogrindžio dalyviams kaip toliau tęsti kovą, o jam talkinęs S. Mikelkevičius. Iš kalėjimo grįžo 1954 m. ir iki mirties gyveno Marijampolėje, buvo rezidentu bažnyčioje bei daug bendravo su likimo draugu kunigu Petru Dvaranausku.

## Šaltiniai
* Bernardas Aleknavičius. Nepavargstantis krašto švietėjas ;
* Arūnas Streikus. Lietuvos Katalikų Bažnyčia ir ginkluotasis pasipriešinimo sąjūdis Lietuvoje.
Pasekmizmas

**Pasekmizmas** arba **konsekvencializmas** () – moralinė teorija, teigianti, kad kiekvieno poelgio arba veiksmo moralinė vertė slypi tik jo pasekmėse, todėl morališkai teisingi yra tie poelgiai, kurių pasekmės yra geros.

Pasekmizmas paprastai yra supriešinamas su dviem kitom moralinėmis teorijomis: deontologija, kuri teigia, kad veiksmai yra *savaime* geri arba blogi, nepriklausomai nuo jų pasekmių, ir su dorybių etika, pasak kurios, svarbiausia yra žmogaus savybės, o ne jo poelgiai. Dažniausiai šios trys teorijos skiriasi tiktai būdu, kuriuo pasiekiamos paprastai tokios pačios išvados. Pavyzdžiui, konsekventialistas tikriausiai sakytų, kad melavimas yra blogai dėl jo blogų pasekmių. Tiesa, daliai šią teoriją palaikančių žmonių tam tikros numatomos teigiamos melo pasekmės galėtų jį paversti moraliai teisingu poelgiu. Deontologas turbūt sakytų, kad melavimas *visada* yra blogai, net jei jo pasekmės ir yra „geros“. Palaikančiam dorybių etiką labiau rūpėtų ne melavimas konkrečiu atveju, o ką sprendimas meluoti ar sakyti tiesą pasako apie to žmogaus charakterį.

## Nuorodos
* Aidai: Dvi pagrindinės šiuolaikinės moralinės teorijos

## Taip pat skaitykite
* Utilitarizmas
Ausinė kepurė

**Ausinė kepurė**, *ausinė* () – žieminė kailinė, audeklinė ar kailinė-audeklinė kepurė, turinti sprandą pridengiantį atvartą bei dvi atverčiamas ausines. Anksčiau tai buvo vyriška kepurių rūšis, dabar būna ir moteriškų. Paplitusi Rusijoje ir kituose kraštuose su šaltomis žiemomis.

Dažniausi kailiai, iš kurių siuvamos ausinės kepurės – triušio kailis, kirptas avikailis, dirbtinis kailis. Naudojami ir brangesni kailiai – lapės, bebro ir kt.

## Nešiojimo būdai
* Sprandinis atvartas ir ausinės pakelti aukštyn, ausinių raišteliai surišti viršugalvyje. Kepurė dengia viršutinę galvos dalį.
* Sprandinis atvartas nuleistas, ausinės atlenktos atgal ir surištos pakaušyje. Kepurė dengia ausis ir sprandą.
* Sprandinis atvartas nuleistas, ausinės nuleistos žemyn. Kepurė dengia ausis, sprandą ir skruostus ties ausimis.
* Sprandinis atvartas nuleistas, ausinės nuleistos žemyn ir surištos po smakru. Kepurė dengia ausis, sprandą, skruostus ties ausimis, pasmakrį.


Vaizdas:Ushanka of Soldier of Soviet Army-1.jpg
Vaizdas:Ushanka of Soldier of Soviet Army-2.jpg
Vaizdas:Ushanka of Soldier of Soviet Army-3.jpg
Vaizdas:Ushanka of Soldier of Soviet Army-4.jpg
Vaizdas:Ushanka of Soldier of Soviet Army-5.jpg
Vaizdas:Ushanka of Soldier of Soviet Army-6.jpg


## Istorija

Ausinės kepurės nešiojamos ne tik Rusijoje, bet ir kituose šiauriniuose kraštuose – Ukrainoje, Skandinavijoje, Pabaltijyje, Vokietijoje, Ukrainoje, Mongolijoje, Šiaurės Korėjoje, Šiaurės Kinijoje, Kanadoje.

Manoma, kad į Rusiją kailines ausines kepures atnešė mongolai, kuriems efektyvios šiltos žieminės kepurės itin svarbios dėl atšiauraus žemyninio klimato Mongolijoje.

Ausinių tipo kepurės yra pavaizduotos kai kuriuose Vakarų Europos Renesanso laikų paveiksluose.

1940 m. TSRS kariuomenėje ir milicijoje į žieminę uniformą įvestos ausinės kepurės. To priežastis – daug apšalusių ir sušalusių kareivių TSRS-Suomijos kare, kurie iki tol žiemą dėvėdavo budionovkas.
Ausinės kepurės iki šiol yra Rusijos Federacijos Ginkluotųjų pajėgų žieminės uniformos dalis. Ausines naudoja ir kai kurie Kanados kariuomenės daliniai.
Čiulas

**Čiulas** () – aptempta megzta kepuraitė su ausinėmis, būdinga Peru ir Bolivijai, iš vikunijos, alpakos, lamos ar avies vilnos. Alpakų vilna pasižymi labai geromis termoizoliacinėmis savybėmis, kas svarbu Andų aukštikalnėse.


Image:greenmustardorangbluechullo.jpg|Alpakos vilnos čiulas ir Peru
Image:darkbrownchullo.jpg|Alpakos vilnos čiulas ir Bolivijos
Image:greyllamachullo.jpg|Alpakos vilnos čiulas ir Bolivijos


## Nuorodos
FK Orša Vilnius

**Vilniaus „Orša“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

Komandą sudarė daugiausia 18–20 m. amžiaus jaunuoliai. 2009 m. ji debiutavo III lygoje ir ėmė žaisti SFL, tačiau 2010 m. dėl finansinių sunkumų pasitraukė iš varžybų pirmajame rate.

## Sezonai

|}

### [[SFL]] varžybos

|}

## Nuorodos
Eg Mortas

**Eg Mortas** () – tai miestelis ir komuna Prancūzijoje, Langedoko-Rusijono regione, Gardo departamente. Druskos gavyba, žvejyba, turizmas. Miestelis iš visų pusių apsitvėręs gynybine siena (aukštis 8–9 m).

Miestelis įsikūręs už 100 km nuo Marselio, 25 km nuo Monpeljė, 30 km nuo Nimo ir 5 km nuo Viduržemio jūros. Miestelis yra subtropinio klimato zonoje.

## Istorija
Vietovės pavadinimas kilęs iš  'mirę vandenys' (dėl aplinkinių druskingų šlapynių). Pastatytas Liudviko IV kaip uostas septintajam ir aštuntajam kryžiaus žygiams (1248 ir 1270 m.). Vėliau uostą užnešė nešmenys.

## Šaltiniai
Kepurė

**Kepurė** – galvos apdangalas, užmaunamas ant galvos, dengiantis viršugalvį ir paprastai pakaušį, galvos šonus. Ne visi galvos apdangalai yra kepurės – ne kepurės yra skaros, nuometai, kykai ir kt. Dalis šalmų irgi nėra kepurės.

## Rūšys

Kepurės pagal konstrukciją, medžiagas ir paskirtį labai įvairios, jų nusistovėjusios klasifikacijos nėra.

Kai kurios kepurių grupės (jų ribos nėra griežtos, nes yra kepurių, kurios pagal savo sandarą gali būti priskirtos išsyk dviem čia paminėtoms grupėms:
* skrybėlės – kepurės su plačiais bryliais, kurių viršutinė dalis nepriglunda prie galvos paviršiaus.
* kiveriai – primena aukštas skrybėles, bet be brylių, su snapeliais, viršus kietas, dažnai papuošti pliumažais.
* kepiai – kietos kepurės, primena žemą kiverį, iš kurių atsirado. Viršus paprastai žemo cilindro formos, neprigludęs prie galvos paviršiaus. Būdingos Prancūzijos kariuomenės uniforminės kepurės.
* kepės – kepius primenančios kepurės, kurių viršus minkštas, kartais prigludęs prie galvos viršaus. Paprastai turi atlenkiamus atvartus, kurie atlenkti pridengia ausis ir sprandą.
* plokščiosios kepės – kepės, kurių viršutinė dalis minkšta, prisiploja prie galvos viršaus. Snapelis paprastai nelabai ilgas.
* beisbolo kepuraitės – primena plokščiąją kepę. Viršutinė dalis dažniausiai priglunda prie galvos paviršiaus, snapelis paprastai ilgas.
* beretės – minkštos kepurės, kurių viršutinė dalis dažnai didesnio skersmens nei pati galva, prigludusi prie galvos. Neturi nei snapelio, nei brylių.
* tiubeteikos ir jarmulkos – mažos prigludusios ar beveik kepurės, dengiančios tik viršugalvį, be brylių, snapelių, bumbulų ar pliumažų.
* furažkos – kepurės iš graižo ir kieto arba minkšto neprigludusio viršaus. Paprastai su snapeliu. Būdingos karinėms ir kitokioms uniformoms.
** besnapės – furažkos be snapelių.
* pilotės – pailgos lengvos minkštos kepurės, su atvartais užlenktais į viršų. Paprastai uniformos dalis.
* papacha – kailinė cilindrinė ar pusrutuliška kepurė
* ir kt.

## Lietuvoje
Lietuvoje vyrai nešiojo įvairias kepures ir skrybėles. Iš sodybos vyrai neišeidavo be kepurės. Žiemą nešiotos lapės ar kiškio kailiu pamuštos „lapinės“ ausinės kepurės, taip pat veltinės skrybėlės, kurias suveldavo iš valstiečio duodavų vilnų keliaujantys skrybėlininkai. Tačiau labiausiai XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje buvo paplitę pirktinės kepurės su blizgančiu snapeliu (kaškietai). Pradedant XX a. III dešimtmečiu, vyriškos kepurės beveik be išimties buvo nešiojamos pirktinės (šlikės ir odinės kepurės). Vasaros metu mėgtos šiaudinės skrybėlės (jas pindavo patys žmonės), ypač karščių metu dirbant lauko darbus.

## Galerija


File:Stetson cowboy hat 1920s renovated.jpg|Skrybėlė
Vaizdas:MuseeMarine-ShakoMarine.jpg|Kiveris
File:Kepi mg 3387.jpg|Kepis
File:Camom43s.jpg|Kepės
File:Flat-cap.jpg|Plokščioji kepė
File:Von Dutch Cap.JPG|Beisbolo kepuraitė
File:Fingreenberet.jpg|Beretė
File:Kippa.jpg|Jarmulka
File:Czapka.marynarska.ORP.SĘP.JPG|Besnapė
File:Dekielmpv.png|Minkštoji furažka
Vaizdas:Bundeswehr schiffchen marine Msch u M.jpg|Pilotė


## Nuorodos
Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos Teisės fakultetas

**Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos Teisės fakultetas** – Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos struktūrinis padalinys, vykdantis teisės mokymą (Teisės fakultetas). Pradėjo veikti kaip Vilniaus teisės ir verslo kolegijos (VTVK) Teisės katedra, vėliau – kaip VTVK Teisės fakultetas.

## Vadovybė
Dekanas doc. Raimundas Kalesnykas. Fakulteto administraciją be to sudaro katedrų vedėjai.

## Katedros
* Viešosios ir privatinės teisės katedra.
* Bendrojo aukštojo lavinimo dalykų katedra.

## Nuorodos
* Oficiali Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos Teisės fakulteto tinklavietė  (lietuvių, anglų k.)
Jablanica

**Jablanica** – miestas pietų Bosnijoje ir Hercegovinoje, prie Neretvos upės ir Jablanicos ežero, tarp Sarajevo ir Mostaro. Dauguma gyventojų – musulmonai. Granito gavyba.

## Istorija

1943 m. čia įvyko Neretvos mūšis. Karo metu buvo nugriautas tiltas per upę. Sprogimo metu tiltu važiavęs traukinys nukrito į upę, kur yra iki šiol.

## Sportas
* NK Turbina Jablanica (futbolas)
FC Gütersloh 2000

**Giuterslo FC** – Vokietijos futbolo klubas iš Giuterslo (Šiaurės Reinas-Vestfalija).

## Istorjia
1978 m. įkurtas FC Gütersloh, kai susijungė Sport Verein Arminia ir Deutsche Jugendkraft Gütersloh klubai. 

1999 m. klubui buvo paskelbtas bankrotas už nesumokėtas skolas. 

2000 metais klubas perorganizuotas į FC Gütersloh 2000.

## Lietuviai
* Vladimiras Buzmakovas, gynėjas 1991–1993 m.
* Robertas Tautkus, gynėjas 1991–1993 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
The Incident

**„The Incident“** – serialo Dingę penktojo sezono paskutinioji serija. Ši serija buvo dvigubos trukmės ir apėmė 16 bei 17 sezono serijas. „The Incident“ pasirodė 2009 gegužės 13 per JAV televiziją ABC. Epizodas buvo parašytas Damon Lindelof’o ir Carlton Cuse’o, režisuotas Jack Bender’o. Epizodą žiūrėjo 9,428 milijonai JAV gyventojų ir sulaukė aukštų kritikų įvertinimų.

Džeko (Matthew Fox) noras pakeisti ateitį susprogdinus vandenilinę bombą sulaukia savo draugų pasipriešinimo, kai Lokas (Terry O'Quinn) paskiria Benui sunkią užduotį. Šiame epizode pirmą kartą per visą serialo rodymo laiką pristatomas paslaptingasis Kitų vadovas Džeikobas (Mark Pellegrino). Šioje serijoje atskleidžiama, jog Džeikobas įvairiai įtakojo išsigelbėjusiųjų *[[Oceanic Flight 815]]* herojų gyvenimus dar prieš lėktuvo nukritimą.
Louis Charles Antoine Desaix

**Lui Šarlis Antuanas Dezė** (; 1768 m. rugpjūčio 17 d. Ayat-sur-Sioule – 1800 m. birželio 14 d. prie Marengo) – divizijos generolas (1793 m.), Napoleono karų dalyvis, vienas geriausių Napoleono Bonaparto karvedžių.

## Biografija
Gimė 1768 m. Ayat-sur-Sioule vietovėje, Prancūzijos Overnė provincijoje. Kilęs iš senos kilmingos dvarininkų šeimos. Mokėsi karališkoje karo mokykloje. 1783 m. tapo pėstininkų leitenantu. Revoliucijos šalininkas. Pasisakė prieš tai, kad iš Prancūzijos karaliaus Liudviko XVI būtų atimta karūna, dėl to buvo suimtas ir du mėnesius kalinamas kalėjime.

1792–1797 m. kovėsi Reino armijos gretose. Būdamas labai narsus, greitai darė karjerą. Pišegriu prie Lauterburgo tiesiog mūšio lauke paskyrė Dezė brigados generolu. Nuo 1796 m. vadovavo Moro armijos centrui, nuo 1797 m. – Reino armijos centrui. 1798 m. kartu su Napoleonu Bonapartu dalyvavo Egipto ekspedicijoje, vadovavo divizijai.

1800 m. grįžo į Prancūziją ir iš karto Bonaparto buvo iškviestas žygiui į Italiją. Išgirdęs artilerijos kanonadą, Dezė su savo kareiviais įsiveržė į mūšio lauką prie Marengo. Taip jis išgelbėjo mūšį, kurį Napoleonas jau buvo bepralaimįs. Būtent tame mūšyje L. Dezė ir žuvo, kai jį kliudė muškietos šūvis. Dezė buvo geras Bonaparto draugas, po šių kautynių, švęsdamas vieną iš didžiausių savo gyvenime triumfų, Bonapartas su ašaromis pasakė: *„Kokia puiki būtų ši diena, jeigu aš šiandien galėčiau apglėbti Dezė“*- *Kodėl man negalima verkti?*… – suaimanavo Napoleonas mūšio įkarštyje, kai jam pranešė, kad Dezė ką tik nukrito nuo žirgo negyvas.

Napoleonas Bonapartas jį laikė vienu geriausių Prancūzijos karo vadų. Sakoma, kad tai vienas iš dviejų atvejų, kad kariai matė verkiantį Napoleoną Bonapartą. Antrą kartą tai buvo kai 1809 m. žuvo jo kitas maršalas Žanas Lanas.

## Nuorodos
Garo tiltas

**Garo tiltas** () – romėnų pastatytas akvedukas Prancūzijoje, Langedoko-Rusijono regione, Garo departamente. Šiuo 49 m aukščio ir 274 m ilgio akveduku buvo tiekiamas vanduo Nimui. Statinį sudaro 6 apatinės, 11 vidurinių ir 35 viršutinės arkos. Akvedukas įtrauktas į UNESCO paveldo sąrašą.

## Istorija
Akveduką pastatydino Senovės Romos karvedys ir prokonsulas Agripa apie 19 m. pr. m. e. Akmeniniai blokai buvo sudėti be skiedinio.

## Bibliografija
* „100 gražiausių pasaulio vietų“, 30 psl.

## Nuorodos
* Pont du Gard nuotraukos
* http://www.pontdugard.fr/
Tarptautinė teisės ir verslo aukštoji mokykla

**Tarptautinė teisės ir verslo aukštoji mokykla (TTVAM)** – akredituota nevalstybinė Lietuvos aukštoji mokykla, teikianti absolventams atitinkamos studijų krypties profesinio bakalauro laipsnį. Studijų formos - nuolatinė (studijų trukmė 3 metai) ir ištęstinė (studijų trukmė 4 metai). Studentams sudaroma galimybė studijuoti pagal individualų studijų planą ir nuotoliniu ar iš dalies nuotoliniu būdu. 

2024 metais Tarptautinė teisės ir verslo aukštoji mokykla (TTVAM) užsidarė. Vietoj jos pastato būs statomas gyvenamasis namas.

Adresas: Laisvės pr. 58, LT-05120, Vilnius.

## Istorija
Kolegija įkurta 1998 m. rugsėjo 1 d. kaip Daugvilienės aukštesnioji verslo mokykla. Direktorė ir steigėja – Daiva Daugvilienė.

2001 m. įsteigta Vilniaus teisės ir verslo kolegija, kuriai suteiktas aukštojo neuniversitetinio išsilavinimo institucijos statusas.

Nuo 2007 m. sausio 4 d. Vilniaus teisės ir verslo kolegija priimta į Lietuvos aukštųjų mokyklų asociaciją bendrajam priėmimui organizuoti (LAMA BPO).

2009 m. rugsėjo mėn. Vilniaus teisės ir verslo kolegija tapo Tarptautine teisės ir verslo aukštąja mokykla.

Tarptautinei teisės ir verslo aukštajai mokyklai vadovauja Gintautas Šiškus.

2012 m. aukštoji mokykla buvo akdredituota  maksimaliam šešerių metų laikotarpiui.

## Fakultetas
* Vadybos ir teisės.

## Studijų programos vykdomos lietuvių (LT) ir anglų (EN) kalbomis
Vizualinė komunikacija (LT), Finansai (LT), Reklama (LT), Tarptautinio verslo teisė (LT, EN), Teisė (LT), Logistika ir ekspedijavimas(LT), Turizmo ir viešbučių verslas (LT, EN), Verslo vadyba (LT, EN), Prodiusavimas (LT), Marketingas ir medijų menas (EN), Kosmetologija (EN) .

## Popaskaitinė veikla
Yra galimybės sportuoti. Suburta Studentų krepšinio komanda. Veikia Vadybos ir teisės fakulteto Studentų mokslinė draugija.

**Narystė asociacijose**
* Lietuvos kolegijų direktorių konferencija
* LAMA BPO (Lietuvos aukštųjų mokyklų asociacija bendram priėmimui organizuoti)
* Lietuvos viešbučių ir restoranų asociacija
* Vilniaus prekybos, pramonės ir amatų rūmai
* Lietuvos kokybės vadybos asociacija
* Lietuvos bibliotekų asociacija
* Lietuvos spaustuvininkų asociacija
* Lietuvos nacionalinė ekspeditorių ir logistų asociacija „Lineka“
* Lietuvos nacionalinė vežėjų automobiliais asociacija „Linava“
* Europos šalių aukštųjų mokyklų bendrija, SPACE
* Europos pirmaujančios mokyklos, rengiančios viešbučių specialistus, EURHODIP
* Baltijos jūros regiono tinklas, BSN
* Mokslo naujovių ekonomikoje ir versle bendrija, EDiNEB
* Europos tarptautinio švietimo asociacija, EAIE
* Baltijos vadybos plėtros asociacija, BMDA
* Lietuvos verslo konfederacija.

## Nuorodos
* Oficiali Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos tinklavietė  (lietuvių, anglų k.)
Livnas

**Livnas** – miestas Bosnijos ir Hercegovinos vidurio vakaruose, pasienyje su Kroatija, prie Bistricos upės. Dauguma gyventojų – kroatai. Išsidėstęs Bosnijos, Hercegovinos ir Dalmatijos regionų sankirtoje, Livanskio karstiniame lauke. Išvystyta maisto pramonė. Stovi paminklas karaliui Tomislavui.

## Sportas
* NK Troglav Livno (futbolas)
Kurmiškė (Varėna)

**Kurmiškė** – kaimas Varėnos rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Merkinės seniūnijoje, 4 km į šiaurės rytus nuo Merkinės. Dalis kaimo įeina į Dzūkijos nacionalinį parką. Per Kurmiškę eina plentas . Šiauriniu pakraščiu teka Nemuno intakas Strauja. Iš vakarų supa Subartonių miškai.

## Etimologija
Greičiausiai pavadinimas kilęs iš asmenvardžių *Kùrmis, Kurmỹs, Kurmà* ir pan., kurie būtų nuo gyvūno pavadinimo *[[kurmis|kùrmis]], kurnỹs*. Tiesa, šaltiniuose minima ir kaip *Kurniškė* (galbūt nuo žodžio *kùrnas* (← ) „dūminis (apie pirkią)“).

## Istorija
XIX a. pab. Kurmiškė buvo šlėktų užusienis Trakų apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Magistralinis kelias A1 (Latvija)

**A1** – Latvijos kelias, prasidedantis Rygoje ir baigiasi Ainažiuose (Estijos pasienyje). Kelias taip pat yra europinio kelio  dalis, pagrindinis kelias, jungiantis Rygą su Estijos sostine Talinu (priklauso trasai *[[Via Baltica]]*). Kelio ilgis – 101 km

Kelias prasideda Rygoje. Eina per Garkalnės, Adažių, Sėjos, Limbažių, Salacgryvos savivaldybes. Svarbiausios gyvenvietės – Saulkrastai, Vitrupė, Salacgryva, Ainažiai. Baigiasi ties Estijos siena.

Kelias buvo rekonstruojamas 2003–2007 m. laikotarpyje. 2007 m. buvo nutiestas Saulkrastų aplinkkelis.

## Šaltiniai
Punios piliakalnis

**Punios piliakalnis** (dar žinomas kaip **Margio kalnas**) – piliakalnis Alytaus rajone, šalia Punios kaimo, Nemuno dešiniajame krante, prie Punelės upelio žiočių. Įeina į Nemuno kilpų regioninį parką.

## Charakteristika

Aikštelė trikampė, išsidriekusi rytų-vakarų kryptimi, 155 m ilgio ir 85 m pločio rytiniame gale. Jos šiaurinę ir pietinę dalį apardė upės. Vakarinėje aikštelės dalyje yra 15 m ilgio ir 23 m pločio terasa. Aikštelės rytiniame krašte yra supiltas pylimas, kurio ilgis 75 m, aukštis 6 m, plotis 30 m. Už jo iškastas 60 m ilgio, 30 m pločio, 4 m gylio, 10 m pločio (dugne) griovys. Šlaitai statūs, 36–44 m aukščio.

## Istorija

Archeologiniais tyrimais nustatyta, kad piliakalnio vietoje buvo gyvenama jau akmens amžiuje, gyvenvietė čia buvo ir I tūkst. pr. m. e. Rasta to laikotarpio lygios keramikos. Pylimas supiltas per 3 kartus. Piliakalnis datuojamas XIV a. pab. – XV a. pr. Čia stovėjo medinė Punios pilis, kurios apylinkes 1382 m. niokojo kryžiuočiai. Pati pilis minima 1387 ir 1414 m. Aikštelėje stovėta medinių pastatų, kurių aptiktos sudegusios liekanos. Jų aplinkoje rasta žiestos keramikos, geležinis pentinas. Po pilies sunykimo aikštelėje XV–XVIII a. stovėjo Punios seniūno dvaro sodybos, privažiavimui XVII a. pylimas buvo per vidurį perkastas, o per griovį įrengtas tiltas. Aikštelėje sodybos stovėjo iki 1938 m., ji buvo ariama. Daugumą radinių sudaro dvaro laikotarpio statybinės bei interjero detalės, buityje naudoti dirbiniai. Į Nemuną ir Punelę griūvantys piliakalnio šlaitai buvo tvarkomi 1972, 1991–1997 ir 2000 m.

Manyta, kad ant Punios piliakalnio galėjusi stovėti legendinio kunigaikščio Margirio Pilėnų pilis, tačiau dabar ji lokalizuojama Žemaitijoje. Vis tik piliakalnio papėdėje pastatytas paminklinis akmuo su Maironio eilėmis Margirio atminimui.
File:Lithuania Punia Margiris Pilikalnis.jpg|Paminklas Margiriui
File:Nemunas008.JPG|Vaizdas į Nemuną nuo piliakalnio
File:Nemunas007.JPG|Vaizdas į Nemuną nuo piliakalnio


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Giuseppe Saragat

**Giuseppe Saragat** (1898 rugsėjo 18 – 1988 birželio 11) – Italijos politikas, nuo 1964 iki 1971 m. ėjęs šalies prezidento pareigas.

## Biografija

Saragat gimė Turine, o jo šeima kilusi iš Sardinijos.

Jis buvo socialistas, tačiau 1947 m. atsiskyrė nuo Italijos socialistų partijos, ir įkūrė Italijos socialistų darbininkų partiją, kuri greitai tapo Italijos Demokratų socialistų partija.

Nuo 1963 iki 1964 m. Saragat buvo šalies užsienio reikalų ministras, o 1964 m. buvo išrinktas į šalies prezidento postą.

1988 m. birželio 11 d. Romoje jis mirė.

|-
Stangė

**Stangė** – upokšnis Varėnos rajone, Merkinės seniūnijoje; Nemuno dešinysis intakas.

Prasideda mažame ežere Purplių miške, prie Merkinės viensėdžio. Teka mišku į pietvakarius, prateka keletą ežerėlių, iš kurių didžiausias Mergelės Akelės. Žemupyje teka Merkinės miestelio pietiniu pakraščiu. Įteka į Nemuną Merkinės piliakalnio papėdėje, tuojau pat po šio santakos su Merkiu. Upės tėkmė srauni.

Upėvardis (dar vad. *Stangis*) sietinas su žodžiu *stangus* („nelankstus, standus, stangrus“), arba su Dzūkijoje paplitusiais žodžiais *sténgti* („stingti“), *pasténgti* („pradžiūti“) ir reikštų išdžiūstančią upę.

## Šaltiniai
Giovanni Leone

**Giovanni Leone** (1908 m. lapkričio 3 d. – 2001 m. lapkričio 9 d.) – buvęs Italijos politikas. Du kartus – 1963 ir 1968 m. jis buvo šalies ministrų pirmininku, o nuo 1971 iki 1978 m. – šalies prezidentu. Iki šiol jis yra vienintelis Italijos prezidentas, kuris buvo priverstas atsistatydinti iš posto.

## Biografija

1929 m. jis baigė teisės mokslus, o netrukus po to pradėjo darbus šalies politikoje. 1963 ir 1968 m. po kelis mėnesius jis dirbo šalies premjeru, o nuo 1968 m. paskiriamas senato nariu visam gyvenimui.

1971 m. jis perėmė prezidentavimą iš Giuseppe Saragat, gavęs 518 iš 966 galimų balsų.

Savo preidentavimo laikais jis buvo įsivėlęs į keletą skandalų. Kuomet savo gimtajame mieste lankė cholera sergančius pacientus jis viena ranka su jais sveikinosi, o su kita už nugaros rodė ragų gestą. Šis įvykis labai išgarsėjo visoje šalyje, mat visi žurnalistai buvo tiesiai prezidentui už nugaros. Šitoks Leone poelgis buvo vertinamas kaip priešiškumas pacientams.

Pasitraukti iš savo pareigų Leone buvo priverstas, kai jis įsivėlė į JAV lėktuvų gamintojo *Lockheed* kyšių skandalą. Visa jo partija ir pats prezidentas gaudavo kyšius už amerikiečių lėktuvų įsigijimą. 1978 m. birželio 15 d. Leone pasitraukė iš šalies prezidento posto.

|-

|-

|-
Vetygalos atodanga

**Vetygalos atodanga** arba **Žėbos kalnas** – Anykščių raj., Vetygaloje, dešiniajame Šventosios šlaite, apie 100 m žemiau Virintos žiočių esanti atodanga, kurioje matomi apie 400 mln. metų senumo ikiledyniniai sluoksniai (Devono periodas), sudaryti iš šviesaus kvarco ir žėručio smėlio. Gamtos geologinis paminklas nuo 1964 m.

Ši atodanga yra viena didžiausių ikikvarterinių darinių atodangų Lietuvoje. Skardžio aukštis nuo Šventosios vandens lygio – 25 m, absoliutinis aukštis virš jūros lygio – apie 85 m, plotis – apie 30 m. Įspūdinguose uolienų sluoksniuose aptinkama šarvuotų žuvų liekanų, kurių amžius – 300–350 mln. metų. Šios žuvys – *Asterolepis radiata Rohon* – menkai išsivysčiusios, be skeleto. Jos 1993 m. įrašytos į Lietuvos rekordų knygą kaip seniausios Lietuvoje rastos žuvys.

Atodanga sudaro pietinę 420 m ilgio Žėbos kalno dalį. 1962 m. įrengus Kavarsko tvenkinį, Šventoji ties kalnu užliejo plačią viršsalpinę terasą ir į ją įsirėmusios atodangos apačią. Šiuo metu Šventosios vaga nenatūraliai išplatėjusi.

## Tyrimai
Pirmuosius atodangos tyrimus 1926 m. atliko prof. Juozas Dalinkevičius. Vėliau čia dirbo daug žymių mokslininkų ir iki šiol yra lankoma tarptautinių tyrinėtojų ekspedicijų.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Anykščių regioninis parkas: Gamtinės vertybės
* Vetygala
Komunaras

**Komunaras** – komunos narys arba kovotojas už komunizmą:
* 1871 m. Paryžiaus komunos nariai;
* gamybinių komunų nariai;
* kovotojai už komunizmą;
* LTSR komunarais buvo vadinami kai kurie nužudyti Lietuvos komunistai:
** Leonas Čaplinskis, Antanas Liaudanskas, Jankelis Šapira, Julius Šimelevičius, Bonifacas Verbickas, Vilniaus darbininkų atstovų tarybos gynėjai, 1919 m. sausio 2 d. žuvę kovoje su lenkų kovotojais;
** keturi komunarai: Rapolas Čarnas, Kazys Giedrys, Juozas Greifenbergeris, Karolis Požėla, sušaudyti 1926 m. gruodžio 27 d. Antano Smetonos nurodymu, apkaltinti perversmo rengimu.
Keturi komunarai

**Keturi komunarai** – 1926 m. gruodžio 27 d. Antano Smetonos nurodymu, apkaltinus perversmo rengimu, Kauno VI forte sušaudyti keturi komunistai: Rapolas Čarnas, Kazys Giedrys, Juozas Greifenbergeris, Karolis Požėla.

Mirties bausme taip pat buvo nuteistas ir Pijus Glovackas, tačiau Marijai Lastauskienei, kurios žentas buvo P. Glovackas, prašant, A. Smetona mirties bausmę pakeitė kalėjimu iki gyvos galvos. P. Glovackas nuo bausmės išsigelbėjo pasitraukdamas į Baltarusijos TSR.

Prasidėjus tarybinei okupacijai, komunarų kūnai buvo ekshumuoti ir sudeginti – urnos palaidotos Kauno karo muziejaus sodelyje. Vėliau, pastačius paminklą prie Ramybės parko, ten pat palaidotos ir jų urnos. 1973 m. Ramybės parke pastatytas paminklas „Keturi komunarai“ (skulpt. Bronius Vyšniauskas ir Napoleonas Petrulis). Sušaudytųjų vardais buvo pavadinta nemažai gatvių, mokyklų, gamyklų, kolūkių.

Atkūrus šalies nepriklausomybę, šių komunistų pelenai perlaidoti Aukštųjų Šančių karių kapinėse. Paminklas šiuo metu eksponuojamas tarybinių skulptūrų muziejuje Grūto parke.

2022 m. Kaune, K. Baršausko gatvėje iškeltas keturių komunarų sušaudymo vietą žymėjęs akmuo, įrengtas 1967 m.

## Šaltiniai
Follow the Leader

**„Follow the Leader“** – penkioliktoji 5 sezono ABC televizijos serialo „Dingę“ serija. Taip pat tai yra 101 serialo epizodas apskritai. „Follow the Leader“ JAV pristatytas 2009 gegužės 6. Šią seriją režisavo Stephen Williams, o parašė scenaristai Paul Zbyszewski ir Elizabeth Sarnoff; serija susilaukė 8,7 mln. JAV gyventojų dėmesio.

## Siužetas
1977, tęsiant praėjusioje serijoje („The Variable“) užmegztus įvykius, Džekas (Matthew Fox) ir Keitė pamato, kaip Eloiza (Alice Evans) nužudo savo sūnų Danielį (Jeremy Davies). Po to kai Džekas ir Keitė yra sugaunami, jiedu įrodo Eloizai, jog jie turi susprogdinti vandenilinę bombą, kad pakeistų ateitį. Tuo tarpu Sojeris (Josh Holloway) ir Džiuliet (Elizabeth Mitchell) *Dharma Initiative* gyvenamųjų namų kvartale yra paimti į nelaisvę Horacijaus (Doug Hutchison), Stiuarto (Eric Lange) ir Filo (Patrick Fischler), įtariant išdavystę. 2007, tęsiant serijoje „Dead is Dead“ užmegztus įvykius, Lokas *[[Kiti (Dingę)|Kitų]]* stovyklavietėje priverčia Ričardą (Nestor Carbonell) nuvesti jį ir visus *Kitus* pas Džeikobą.
Tvibiai

**Tvibiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 21 km į pietus nuo Šiaulių, prie kelio .

## Istorija

Kaimo teritorijoje buvusi senovės gyvenvietė. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Energijos“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Minaičiai (Šiauliai)

**Minaičiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Pakapės, prie kelio .

## Istorija

Kaimas garsėjo koplytėle medyje su skulptūra „Pieta“ (paminklų registro Nr. DV-2655). TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Energijos“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Trakų pilys

Trakuose yra dvi XIV-XV a. pilys:

* Trakų pusiasalio pilis (XIV a. II pus.);
* Trakų salos pilis (XV a. I pus.).

Istorijos šaltiniuose Trakų pilimi vadinama ir

* Senųjų Trakų pilis (XIV a. I pus.).
Bring in the Noise, Bring in the Phunk

**Bring In The Noise, Bring In The Phunk** yra vienos valandos trukmės DVD, sukurtas Urban Edge. Joje pasakojama apie amerikiečių hiphopo grupės „Black Eyed Peas“ biografiją. Yra interviu su fanais.

## Nuorodos
* http://www.wienerworld.com/u_faq.php 

## Šaltiniai
Žepčė

**Žepčė** – miestas šiaurinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, tarp Dobojaus ir Zenicos, prie Bosnos upės. Vyrauja musulmonai.

## Sportas

### Futbolas
* Usora Žepče
* NK Žepče
Žabliakas (Bosnija ir Hercegovina)

**Žabliakas** () – gyvenvietė šiaurės Bosnijoje ir Hercegovinoje, Zenicos-Dobojaus kantone, Usoros savivaldybėje, tarp Dobojaus ir Žepčės.

## Sportas
* NK Usora (futbolas)

## Šaltiniai
Švanenštatas

**Švanenštatas** – miestas Žemutinėje Austrijoje, netoli Feklabruko. Švanenštate susikerta *Wiener Straße* (B 1) ir *Gallspacher Straße* (B 135) keliai. Viešojo transporto autobuso linijos yra Velso, Feklabruko, Nydertalheimo ir Gmundeno kryptimis. Stotelėje *ÖBB Bahnhof Schwanenstadt* stoja regioniniai bei regioniniai ekspreso traukiniai (Viena-Zalcburgas atkarpa). Yra bažnyčia, du muziejai, *Windern* pilis.

## Sportas
* SC Schwanenstadt (futbolas)
Petrosianas

**Petrosiano** pavardę turi šie garsūs asmenys:
* Jevgenijus Petrosianas - Rusijos humoristas, rašytojas ir laidų vedėjas;
* Tigranas Petrosianas - TSRS šachmatininkas, buvęs šachmatų pasaulio čempionas;
* Levonas Teras-Petrosianas - buvęs Armėnijos prezidentas;
* Leonardas Petrosianas - buvęs Kalnų Karabacho prezidentas;
* Armenakas Petrosianas - Armėnijos futbolininkas;
* Aršakas Petrosianas - Armėnijos šachmatų didmeistris;
* Manukas Petrosianas - Armėnijos teologas;
* Vahė Petrosianas - JAV astrofizikas ir kosmologas.
Suaugusių žmonių žaidimai

**Suaugusių žmonių žaidimai** – 1967 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas dviejų dalių kino almanachas. Tragikomedija. Filmo trukmė – 74 min.

*„Pirmasis žaidimas“*
* Scenarijaus autorius – Algirdas Pocius (pagal jo apsakymą „Žlugimas“) ir Ilja Rudas-Gercovskis
* Režisierius – Ilja Rudas-Gercovskis
* Kompozitorius – Algimantas Apanavičius
* Operatorius – Donatas Pečiūra
* Garso operatorius – Dovydas Oržechovas
* Dailininkas – Algirdas Ničius
* Kostiumų dailininkė – Nijolė Klišiūtė.

## Vaidina
* Dalia Melėnaitė – Laima
* Ferdinandas Jakšys – jos vyras, vargonininkas Ramonas
* Juozas Rygertas – kunigas Vaisieta
* Marijonas Giedrys – Adomas
* Regimantas Adomaitis – vairuotojas Bronius
* Boris Smelcovas – pardavėjas
* Balys Juškevičius – kirpėjas.

*„Antrasis žaidimas“*
* Scenarijaus autoriai – Pranas Morkus, Algimantas Kundelis ir Raimondas Kašauskas (pagal jo apsakymą „Didelių žmonių žadimai“)
* Režisierius – Algimantas Kundelis, antrasis režisierius – Marijonas Giedrys
* Operatorius – Aleksandras Digimas
* Montažo režisierė – Lilija Zivienė
* Dailininkas – Jeronimas Čiuplys
* Kostiumų dailininkė – Nijolė Klišiūtė.

## Vaidina
* Regimantas Adomaitis – Bronius
* Eugenija Pleškytė – Regina
* Danutė Juronytė – Rūta
* Nijolė Lepeškaitė – Aldona
* Alfonsas Radzevičius – sargas
* Gerlinda Kovaitė – Zita
* Juozas Jaruševičius – vairuotojas
* Rimgaudas Karvelis – pakeleivis.
 

## Apdovanojimai
* 1968 – geriausio vyro vaidmens atlikėjo prizas R. Adomaičiui Pabaltijo, Baltarusijos ir Moldovos kino festivalyje Rygoje.
Šariažas

**Šariažas** ( – anstūmis) arba **tektoninė danga** – didelis lėkštas anstūmis, susidarantis kalnodaros metu. Horizontalios spaudimo jėgos išstumia Žemės plutos raukšlę į paviršių, ji pasvyra ir uždengia gretimą Žemės plutos sritį. Šariažo horizontalaus pasistūmimo amplitudė būna nuo kelių iki keleto šimtų kilometrų. Dažniausiai senesni sluoksniai užstumiami ant jaunesnių. 

Šariažų daugiausia esama Karpatuose, Dinarų kalnuose, Alpėse, Himalajuose.

## Šaltiniai
Nerami rudens diena

**Nerami rudens diena** – 1975 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 84 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Robertas Sviatopolkas-Mirskis
* Režisierius statytojas – Algimantas Kundelis
* Kompozitorius – Julius Andrejevas
* Operatorius statytojas – Jonas Marcinkevičius
* Montažo režisierė – Mingailė Murmulaitienė
* Dailininkai statytojai – Antanas Šakalys, Jeronimas Čiuplys
* Kostiumų dailininkė – Gražina Remeikaitė.

## Vaidina
* Balys Bratkauskas – Valaitis
* Henrikas Kurauskas – Butkus
* Algirdas Paulavičius – Jurėnas
* Audronė Meilutytė – Birutė, Valaičio sekretorė
* Gediminas Karka – Kaminskas
* Doloresa Kazragytė – Eda, jo dukra
* Nijolė Lepeškaitė – Jūratė Jurėnienė
* Regina Arbačiauskaitė – Zita
* Vytautas Rumšas – Linas
* Regina Paliukaitytė – TV žurnalistė
* Irena Garasimavičiūtė – Ona Valaitienė
* Gražina Balandytė – kaimynė
* Vytautas Kancleris – kaimynas
* Balys Barauskas – Žilys
* Juozas Jaruševičius – Justas
* Algimantas Kundelis – gydytojas
* Birutė Didžgalvytė - Zitos mama
* Juozas Kisielius - įmonės darbininkas
* Vytautas Tomkus - taksi vairuotojas
* Ottonas Laniauskas - įmonės vairuotojas
* taip pat Kazys Vitkus, Antanas Barčas, Jonas Čepaitis, , Henrika Hokušaitė, Kazys Jurašūnas, Jonas Kavaliauskas, Algirdas Pintukas, Viktoras Valašinas, Žydrė Laukytė, Olga Mažeikytė-Zavadskienė, Sergejus Michailovas, Artūras Pravilonis, Eduardas Rupšys, Algimantas Voščikas, Birutė Raubaitė, Vytautas Eidukaitis, Antanas Tarasevičius, Aleksandras Ribaitis, Albinas Budnikas ir kiti.

## Siužetas
Bene vienintelis lietuviškas „gamybinis filmas“. Vilniaus komunalinėje įmonėje verda tarpusavio santykių aistros, konfliktai, kova tarp nusistovėjusių ir modernių vadybos metodų. Įstaigos direktorius, neleidęs nuimti ant kelio nuvirtusio medžio, pats žūsta mašina į jį atsitrenkęs. Žuvusiojo pareigas užima jo kritikas.
Uosupis (Šiauliai)

**Uosupis** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Šiaulių, prie kelio Šapnagiai–Naisiai ir Švedės intako Uosupio.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės Ginkūnų daržininkystės tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Galerija

2010 05 22 115Uosupis.JPG|Dvaro liekanos
2010 05 22 106Gervėnųmiškas.JPG|Partizanų kapas Gervėnų miške
2010 05 22 109Uosupis.JPG
2010 05 22 107Uosupis.JPG|Palikta sodyba


## Šaltiniai
Šankara

**Šankara** (, kitaip **Adi Šankara, Adi Šankaračarja**, apie 788 m. Malabare (Keralos valstijoje) – 820 m. arba, pagal Hajime Nakamura, 700–750 m.) – indų filosofas, hinduizmo reformatorius. Šankara susistemino ortodoksines (pripažįstančias Vedų autoritetą) sistemas, išvystė vedantos doktriną advaita vedantą.

## Gyvenimas
Pasakojama, kad Šankaros tėvai Šivagurus ir Šivataraka ilgą laiką nesusilaukę palikuonio. Vis dėlto po maldų Vrišabhačalešvaros šventykloje seno žmogaus pavidalu pasirodęs dievas Šiva ir pasiūlęs rinktis tarp šimto laimingų sūnų ir vienintelio, tapsiančio didžiu išminčiumi, bet pasmerkto neilgai truksiančiam ir varginančiam gyvenimui. Šivagurus pasirinkęs pastarąjį variantą. Tą pačią naktį Šiva pasirodęs sapne Šivatarakai, jodamas Nandi jaučiu, ir jai pasakęs, kad jos sūnus būsiąs didis išminčius. Atsibudusi pora išgirdo, kaip Šiva pasakęs, jog gimsiąs kaip jų sūnus.

Šankaros tėvas Šivagurus gyvenęs trumpai ir miręs, kai sūnui tebuvę penkeri metai. Būdamas aštuonerių Šankara pradėjęs mokytis menų ir vedų mokslų. Jis pajutęs potraukį į asketizmą ir aštuonerių metų amžiaus tapęs klajojančiu vienuoliu. Šankara sutikęs guru Govindą, kurio mokiniu, kaip teigiama, ir tapęs. Tuo metu Šankara parengęs advaitos pagrindus, parašęs kelis himnus Šivai, keletą filosofinių traktatų bei Brihadaranjaka upanišados komentarus.

Būdamas penkiolikos Šankara pasiekė Kaši, kur pradėjo skleisti advaitos mokymą bei rašyti komentarus. Šankara skleidė savo mokymą keliaudamas po Indiją.

Esama mažiausiai trijų Šankaros pasitraukimo iš šio pasaulio versijų. Laikoma, kad jo išnykimo vieta esanti netoli Kedarnatho šventyklos. Pagal kitą versiją, Šankara susijungė su deive Kamakše (Kančipuramo mieste). Pasak trečios versijos, užkopė į Kailašo kalną ir ten išnyko.

## Mokymas

Šankaros teigimu, vienintelė visa apimanti realybė, tikroji būtis yra brahmanas. Jis esąs objektyvus pradmuo, tapatus „aš“ (sielai, atmanui, subjektyviajam pradmeniui). Pasaulio įvairovė, su ja susijęs judėjimas bei kitimas – iliuzija, kuri atsiranda dėl brahmano nepažinimo.

Šankaros doktrina turėjo didelės įtakos hinduizmo raidai, prisidėjo prie budizmo sunykimo Indijoje.

## Veikalai

* Brahmasūtros komentarai;
* Bhagavadgytos komentarai;
* Yša, Aitarėja, Katha, Kena, Čandogja, Taitiryja, Prašna, Brihadaranjaka, Manduka ir Mundaka upanišadų komentarai.
* Upadešasahasri („tūkstantis mokymų“);
* Viveka-čadamahi („viršūnės brangakmenis“);
* Atmabodha („Atmano pažadinimas“);
* Drigdrišjaviveka („skirtumas tarp išminties ir regėjimo“);
* Aparokšanubhuti („neregima realizacija“);
* Šatašloki („šimtas abejonių“);
* Sarvadaršanasidhartasanjaha („visų mokyklų mokymų santrauka“);
* Jogasūtra bhašja vivarna („Vjasos komentarų apie jogasūtrą papildymas“);
* Apatambasūtros komentaras;
* Višnusahasranamos komentarai;
* Sanathsudžatijos komentarai.

## Šaltiniai
Girelė (Šiauliai)

**Girelė** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 8 km į šiaurės rytus nuo Šiaulių, prie kelio .

## Istorija

1923 m. kaimas išskirstytas vienkiemiais. Tarpukariu veikė pradžios mokykla, motorinis malūnas.

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės Ginkūnų daržininkystės tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pavarių akmuo

**Pavarių akmuo** – riedulys, stūksantis Anykščių r., Pavarėse II, kairiajame Variaus upės krante, Variaus hidrografiniame draustinyje. Saugomas nuo 1964 m., 1985 m. paskelbtas geologiniu gamtos paminklu.

## Aprašymas

Virš žemės esančios akmens dalies aukštis siekia 2 m, ilgis – 4,35 m, plotis – 3,89 m, o didžiausia horizontali apimtis – 13,8 m. Jį sudaro juosvai rudas granitas su biotitu. Antžeminė dalis apzulinta, bet nepraradusi kampuotumo.

### Kilmė

Riedulį paliko iš šiaurės per Suomiją ir Latviją atslinkęs paskutinis, Nemuno, ledynas.

## Šaltiniai
Malavėnai

:: *Apie kaimą Šilalės rajone žr. [[Malavėnai (Šilalė)]]*.

**Malavėnai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į rytus nuo Šiaulių, prie kelių  ir „Popiežiaus kelio“ , Švedės tvenkinio rytiniame krante.

## Istorija

Kaimo laukuose buvusi senovės gyvenvietė. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui. Nuo 1961 m. kaime veikia „Ginkūnų paukštynas“ (dab. UAB „Ginkūnų paukštynas“), kuri turi 7 paukštides ir kasmet pagamina apie 30 mln. kiaušinių. 2001 m. kaimas turėjo 12, 2004 m. – 9, 2008 m. – 6 gyventojus.

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* 1874 m. balandžio 28 d. gimė kunigas, knygnešys Pranciškus Janulaitis. Mirė 1952 m. Vladimiro kalėjime.
* 1878 m. gimė istorikas, politinis veikėjas Augustinas Janulaitis.
* 1880 m. gimė gydytoja, Lietuvos visuomenės ir politinė veikėja Julija Biliūnienė-Janulaitytė.
* 1883 m. gimė gydytoja oftalmologė, Vilniaus krašto visuomenės veikėja Veronika Alseikienė-Janulaitytė.

## Šaltiniai
Ignas Starkus

**Ignas Starkus** (1888 m. liepos 31 d. Tolkūnuose, Miroslavo valsčius, Alytaus apskritis – 1956 m. rugsėjo 17 d. Elizabethas, JAV) – Romos katalikų prelatas, pedagogas, kapelionas.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje. 1911 m. įšventintas kunigu. Vikaravo Balbieriškyje ir Marijampolėje. Kaip gabus dvasininkas buvo pasiųstas į Peterburgo dvasinę akademiją, kurią baigė teologijos kandidato laipsniu.

Grįžęs į Lietuvą, 1918 m. rugpjūčio 15 d. paskirtas naujai įkurtos Šakių Žiburio gimnazijos direktoriumi ir kapelionu. Padėjo įkurti Zanavykų muziejų, globojo gimnazijos ateitininkus, organizavo tautosakos rinkimą. Kai gimnazijos namas sudegė, kun. I. Starkus pradėjo rūpintis dviaukščių gimnazijos rūmų statyba, pastatui paaukojo ir savo asmeninių lėšų.

Nuo 1926 m. buvo Šakių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios klebonas ir dekanato dekanas. Vėliau tarnavo klebonu Veiverių Šv. Liudviko, o nuo 1932 m. Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčių klebonu. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, buvo anglų okupacinės zonos Šv. Sosto Delegatūros įgaliotiniu lietuviams pabėgėliams. Emigravo 1951 m. į JAV, kunigavo Bayonne ir Elizabethe.

Brolis Antanas Starkus – gydytojas, VDU Patologijos ir patologinės anatomijos katedros vedėjas, Štuthofo koncentracijos stovyklos kalinys; brolis Jonas Starkus – Romos katalikų kunigas, kanonų teisės daktaras, visuomenininkas. Brolis Zigmas Starkus – buvęs Lietuvos vidaus reikalų ministras, Lietuvos banko valdybos direktorius.
Marčiupio akmuo

**Marčiupio akmuo** – stambus riedulys, slūgsantis Anykščių r., buvusioje Šlavėnų kaimo šiaurinėje dalyje, perduotoje Anykščių miesto plėtrai, kelio  rytinėje pašlaitėje. Akmuo yra apie 150 m į pietus nuo Anykščių miesto riboženklio (ties juo veikia degalinė), giliame Marčiupio upelio slėnyje. Prie akmens pastatyta informacinė rodyklė, tačiau jos nesant šalikelėje, akmenį sunku pastebėti nuo aukšto pylimo.

Nuo 2000 m. įtrauktas į nekilnojamųjų kultūros vertybių registro mitologinių vietų sąrašą (unik. kodas ).

## Aprašymas

Riedulys yra 3,7 m ilgio, 2,3 m pločio ir 1,6 m aukščio virš žemės paviršiaus. Akmuo rausvas, smulkiagrūdis, ovalios formos. Yra spėjama, jog didelė akmens dalis yra nuskendusi į dumblynę, kadangi akmuo guli šlapioje vietoje – karklyne.

## Padavimas

Legenda pasakoja, kad būta vestuvių, o jaunikio tėvai nenorėję marčios. Tad pro tą vietą, kur dabar stūkso akmuo, važiuojant jaunavedžiams, uošviai marčią prakeikė ir ji virto akmeniu.
Tai pat, akmuo yra paminėtas daugelyje lietuvių rašytojų kūrinių, tarp jų Antano Baranausko „Anykščių šilelyje“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Anykščių regioninis parkas: Akmenys 
* Padavimas apie Marčiupio akmenį ir prakeiktą marčią