open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fabrizia Sacchi

**Fabricija Sači** (; g. 1971 m. vasario 10 d. Neapolyje) – italų aktorė.

## Biografija
Fabricija yra baigusi Silvio D‘Amico dramos akademiją. 1990 m. ji debiutavo filme „Tracce di vita amorosa“. 2001 m. vaidino Mario Bava trilerio „Pasiutę šunys“ JAV sukurtame perdirbinyje.

2013 m. ji nominuota David di Donatello apdovanojimui kaip geriausia antrojo plano aktorė už vaidmenį filme „Viaggio sola“.

## Dalinė filmografija
* Paz! (2002)
* Melisa P. (2005)
* Pirmoji gražuolė (2010)
* Nesiartink prie manęs (2013)
* Viaggio sola (2013)

## Apdovanojimai
* David di Donatello (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2013)
* Ciak d'oro (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2002)
* Nastro d'argento (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (2013)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Smilgių mokykla (Kužiai)

**Šiaulių rajono Smilgių pradinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla, veikusi Smilgių kaime (Šiaulių rajono savivaldybė). Mokykla veikė buvusiame Ščensnovo dvare.

## Istorija

Kaimo mokykla įkurta 1909 m. Sčesnovo dvaro rūmuose. Iš pradžių kaip pradinė mokykla (dėstoma rusų kalba, po I pasaulinio karo lietuvių kalba), vėliau 1949–1961 m. septynmetė, 1961–1969 m. aštuonmetė, 1969–2007 m. pradinė, 2007 m. uždaryta.

## Šaltiniai
Palonas (Kiršinas)

**Palonas** (*Palonėlė*) – upė Lietuvoje, Radviliškio rajone; Kiršino dešinysis intakas (Nevėžio baseinas). Prasideda Valatkonių kaimo apylinkėse, Baisogalos miške. Teka į šiaurės rytus, daugiausia dirbamais laukais. Įteka į Kiršiną (Sidabravo tvenkinį) 17,1 km nuo jo žiočių, ties Pakiršiniais.

Intakai – Imantų upelis, Vabalys (kairysis).

Beveik visa vaga, išskyrus patį žemupį, ištiesinta. Ties Valatkoniais slėnio šlaitai smarkiai kalvoti, artėjant link žemupio lėkštėja. Prie upės įsikūrę kaimai: Valatkoniai, Palonai, Dišliai, Vabaliai, Praščiūnai, Dargėnai.

Upėvardis kilęs nuo žodžio *palios* – 'balos, šlapios pievos'.

## Šaltiniai
Lia Zoppelli

**Lija Dzopeli** (; 1920 m. lapkričio 16 d. – 1988 m. sausio 2 d.) buvo italų teatro, televizijos ir kino aktorė.

Gimusi Milane, jau 1939 m. ji debiutavo teatro scenoje „Cimara-Maltagliati-Ninchi“, kur dirbo su to laikotarpio žymiais šalies teatro aktoriais Rugerro Rugerri ir Memo Benassi. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, Lija kurį laiką dirbo ir Piccolo teatre pas režisierių Luchino Visconti. 

Kine ir televizijoje svarbesnius vaidmenis ji ėmė gauti praėjusio amžiaus 7–o dešimtmečio pradžioje, vaidino keliose komedijose su populiariu komiku Toto, o nuo 1962 m. – ir TV serialuose. Ilgą laiką dalyvavo TV šou „Carosello“.

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Lorella Cuccarini

**Lorela Kukarini** (; g. 1965 m. rugpjūčio 10 d. Romoje) – italų šokėja, dainų atlikėja, TV laidų vedėja ir aktorė. 

2011 m. ji apdovanota ordinu „Už nuopelnus Italijos respublikai“.

## Biografija
Lorela gimė Romoje ir nuo 9 metų lankė šokių mokyklą, kuriai vadovavo Enzo Paolo Turchi, aktorės Carmen Russo vyras. 

20–ies ji pateko į televiziją, kur TV šou „Fantastico“ buvo jo vedėjo Pippo Baudo asistentė. Vėliau jos televizijos karjera sėkmingai klostėsi kanaluose RAI, Canale 5 ir Mediaset, kur Lorela dalyvavo eilėje TV ir varjetė šou („Paperissima“, „Buona Domenica“ ir kt.), vedė įvairias programas ir buvo keletą kartų apdovanota „Telegatti“ prizais už savo veiklą.

Taip pat ji išmėgino jėgas kaip atlikėja ir išleido keletą solinių albumų. Karjeros pradžioje ji bendradarbiavo su atlikėja ir šokėja Heather Parisi, su kuria 1988 m. išleido bendrą dainų rinkinį ir vėliau scenoje buvo laikomos „meninėmis varžovėmis“. Tuo laikotarpiu jai pavyko atsikratyti stereotipo, kad tėra eilinė televizijos mergina, ir įrodyti, kad ji pati gali kurti įvairiapusiškus pasirodymus ir kaip šokėja, ir kaip aktorė. 1989 m. Lorela buvo tarp žymiausių Italijos atlikėjų, įrašiusių singlą „Per te Armenia“, kurio lėšos buvo skirtos nukentėjusiems nuo žemės drebėjimo Spitake paremti.

1995 m. ji dalyvavo ir populiariausiame šalyje Sanremo muzikos festivalyje, kurio konkursinėje programoje užėmė 10 vietą.

## Šeima
Nuo 1991 m. Lorela yra ištekėjusi už kompozitoriaus Silvio Testi, su kuriuo turi 4 vaikus.

## Diskografija
* Lorel (1986)
* Voci (1993)
* Voglia di fare (1995)
* Le piu belle canzoni (2002)
* Nemicamatissima (2017)

## Filmogrfaija
* Piazza di Spagna (1992, mini serialas)
* Amiche (2004, mini serialas)
* Lo zio d‘America 2 (2006, mini serialas)
* L‘amore e sordo (2012, TV filmas)
* L‘isola di pietro 2 (2018, serialas)

## Nuorodos

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Tommy Wirkola

**Tomis Virkola** (g. 1979 m. gruodžio 6 d. Altoje) – norvegų kino režisierius, prodiuseris ir scenarijų autorius, kuriantis filmus gimtinėje, o nuo 2013 m. – ir JAV. Dažniausiai tai juostos su siaubo ir juodojo humoro elementais.

## Filmografija

**Acting roles**

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Nužudyti Buljo

**Nužudyti Buljo** – debiutinis režisieriaus Tommy Wirkola filmas, juodoji komedija,  Quentin Tarantino „Nužudyti Bilą“ parodija.

2013 m. sukurtas filmo tęsinys „Nužudyti Buljo 2“, kurį režisavo Geir Vegar Hoel.

## Apdovanojimai
* Kosmorama – žiūrovų apdovanojimas (2008)

## Šaltiniai
Senasis Henris

**Senasis Henris** () – 2021 m. JAV sukurtas vesternas, interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ vertinamas 94% teigiamų atsiliepimų, nors patyrė finansinę nesėkmę.

## Turinys

Senas našlys fermeris Henris Makartis gyvena nuošalioje fermoje kartu su sūnumi Vaitu. Pastarąjį jis labai saugo ir neleidžia naudotis ginklais, dėl ko sūnus laiko tėvą nusenusiu nevykėliu.

Kartą jie aptinka žirgą kruvinu balnu, o kiek paieškoję – ir sužeistą raitelį bei didelę sumą pinigų. Henris ir Vaitas pargabena sužeistąjį namo, bet laiko surištą, nes įtaria šį esant nusikaltėlį. Šis sakosi esąs Karis ir tvirtina esąs šerifas, kurį persekioja nusikaltėliai. 

Netrukus į fermą atvyksta būrys plėšikų, tvirtinančių, kad yra įstatymo sargai, ieškantys nusikaltėlio. Henris jiems neišduoda Kario, būrys pasišalina, tačiau lieka stebėti Henrio namų.

Vakare Karis pasakoja Henriui savo istoriją, taip pat ir tai, kad vaikystėje buvo žymaus nusikaltėlio Bilio Kido žmogžudystės liudininkas. Henris juo patiki ir atriša. Ryte jis ketina su sūnumi išvykti, tačiau nusikaltėliai sugrįžta. Henris vienas stoja su jais į kovą ir visus nužudo. Vėliau, norėdamas perrišti Kario žaizdą, jis pastebi šį turint gaujos žymę. Karis nušauna Henrį, nes pažino, kad šis iš tiesų yra išgyvenęs Bilis Kidas, o jo mirtis garantuos Kariui šlovę. Galiausiai Vaitas nušauna Karį, o mirštantis Henris prašo jo nekartoti tėvo paklydimų. Vaitas palaidoja tėvą ir išvyksta iš fermos.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tim Blake Nelson – Henris Makartis
* Scott Haze – Karis 
* Gavin Lewis – Vaitas
* Trace Adkins – dėdė Elas
* Stephen Dorff – Ketčamas
* Richard Speight Jr. – Duganas 

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Almerijos vesternų filmų festivalis – geriausias aktorius (T.B. Nelson), geriausias režisierius

## Šaltiniai
Sesklas

**Sesklas** () – kaimas Graikijos žemyninėje dalyje, Egėjo jūros vakarinėje pakrantėje prie Volo miesto. Tuo pačiu pavadinimu pavadinta neolitinė gyvenvietė, buvusi toje pačioje vietovėje ir laikoma viena ankstyviausių žmonių gyvenviečių dab. Graikijoje ir Europoje.

## Archeologinė gyvenvietė

Sesklo archeologinėje gyvenvietėje gyventa nuo ankstyvojo neolito (7 tūkstantmetis pr. m. e.) iki vidurinio bronzos amžiaus. Gyvenvietė labiausiai klestėjo 5 tūkstantmetyje pr. m. e. Žmonių apsigyvenimą šioje vietovėje tikriausiai lėmė palankios gamtinės sąlygos: sezoniniai gausūs vandenimis upokšniai, artima lyguma žemdirbystei, kalvos ir jūra.

Manoma, kad žmonės atsikraustė į vietovę 7 tūkstantmečio pr. m. e. viduryje, ikikeramikiniame neolito laikotarpyje. Sesklo archeologinė vietovė svarbi tuo, kad joje ryškiai išsiskiria trys žmonių bendruomenės veiklos bruožai: sėslus gyvenimo būdas, žemdirbystė ir gyvulininkystė.

Iš anksčiausios Sesklo gyvenvietės beveik nieko neišliko. Rasta apskritiminių įdubų, keturkampių pastatų pamatų ir molio šukių, naudotų statybai, pėdsakų, obsidiano ir skalūno ašmenų, kaulo ir akmens įrankių, terakotinių figūrėlių.

Kur kas didesnė gyvenvietė buvo 6 tūkstantmetyje pr. m. e. Jos pastatai buvo įvairesni: rasta pastatų likučių su akmeniniais pamatais ir plytų sienomis, kitų, statytų iš medžio ir molio, ir pastatų, kurių sienų pagrindus sudarė statūs akmens luitai.

Viduriniojo neolito laikotarpyje gyvenvietė išsiplėtė iki 100 000 kv. m. ploto. Ant Kastrakio kalvos (Sesklo A gyvenvietė) buvo 500–800, tankiai sustatytų namų. Gyvenvietės lygumoje (Sesklas B) namai buvo didesni ir statyti rečiau. Visi namai turėjo akmeninius pamatus, plaušaplyčių sienas, dvišlaičius medinius stogus ir židinius. Šio laikotarpio materialinė kultūra pavadinta Sesklo kultūra ir buvo panaši platesniame Tesalijos regione. Pagerinta molio degimo technika leido išgauti gražią raudoną spalvą ant balto pagrindo rankų darbo molinių indų dekore. Gyventojai naudojo daug daugiau ir įvairesnių įrankių, kai kurie jų (obsidiano) buvo atgabenti iš Melo salos. 5 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje ši gyvenvietė sudegė.

Kastrakio kalvos viršūnėje apsigyventa dar po apie 500 metų. Joje pastatytas centrinis ir didžiausias gyvenvietės pastatas – megaronas, kuris apjuostas keliais akmenų struktūrų ratais. Ši gyvenvietė išgyvavo iki viduriniojo bronzos amžiaus.

Sesklo archeologinė vietovė atrasta XIX a. pabaigoje. 1901–1902 m. Christas Cundas pirmasis atliko kasinėjimus Kastrakio kalvoje. 1956 m. Dimitris Teocharis kasinėjo kalvos viršūnėje ir 1972 m. – aplinkinėje lygumoje. Vietovė tyrinėjama toliau.

## Galerija
 
Vaizdas:Sesklo DSC 2020a.jpg| Sesklo archeologinės gyvenvietės liekanos
Vaizdas:Female figurine with child small painted terracott neolithic, NAMA 5937 080804.jpg| Moters su vaiku figūrėlė, apie 4800 m. pr. m. e.
Vaizdas:Sesklo and Dimini neolithic 4800 BC, NAMA 080795.jpg| Dirbiniai iš Sesklo ir Diminio, apie 4800 m. pr. m. e.
Vaizdas:Dipper, pottery from Sesklo, 4800-4500 BC, NAMA 6037, 191088.jpg| Indas iš Sesklo, apie 4600 m. pr. m. e.


## Šaltiniai

* E. Stamelou, Graikijos kultūros ir sporto ministerija
Gogas ir Magogas

**Gogas ir Magogas** (, *Gōg ū-Māgōg*) – su žydais kovojančių žmonių iš šiaurės vadas ir jo valdoma žemė. Minimi Senajame Testamente, pranašo Ezechielio knygoje. Vardų kilmė neaiški.

Rabiniškojoje literatūroje taip įvardijamas Mesijo priešininkas, laikų pabaigoje vadovausiąs blogio jėgoms. Tokiame kontekste Gogo ir Magogo vardai sutinkami Apreiškime Jonui, islamo literatūroje.

## Išnašos
Tiago Almeida

**Tiagas Migelis Monteiras de Almeida** (*Tiago Miguel Monteiro de Almeida*, g. 1990 m. spalio 13 d.) – buvęs Portugalijos ir Žaliojo Kyšulio futbolininkas, gynėjas. Atstovavo „Sūduvos“ klubui.

## Karjera
Rungtyniavo gimtojoje Portugalijoje. Sužaidė 17 rungtynių Primeira Liga (aukščiausioje lygoje) atstovaudamas „Moreirense“ ir „Belenenses“ klubams. Daugiausiai rungtyniaudavo Segundona Liga (antroje pakopoje).

Bandė laimę Rumunijoje, kur atstovavo Jasų „ACSM Poli“ ir „Hermannstadt“. Rumunijos Liga I (aukščiausioje lygoje) sužaidė 25 rungtynes.

### FK Sūduva
Nuo 2022 m. gegužės pabaigos FK Sūduva narys. 2022 m. liepos 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą. Šiose rungtynėse pasižymėjo pelnydamas įvartį, o marijampoliečiai sutriuškino varžovus rezultatu 4:0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai

## Rinktinės
Atstovaudamas Žaliojo Kyšulio Respublikos nacionalinei rinktinei sužaidė 15 rungtynių.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* fksuduva.lt
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Liudmila Aleksejeva

**Liudmila Aleksejeva** (, 1927 m. liepos 20 d. Eupatorijoje, Rusijos TFSR, TSRS – 2018 m. gruodžio 8 d. Maskvoje, Rusija) – sovietų režimo disidentė, Rusijos visuomenės veikėja ir žmogaus teisių gynėja. TSRS žmogaus teisių judėjimo narė, Maskvos Helsinkio grupės viena iš įkūrėjų. 2002–2012 m. – Žmogaus teisių komisijos prie Rusijos Federacijos prezidento narė. 

2008 m. buvo apdovanota LDK Gedimino ordino Riterio kryžiumi. Taip pat buvo apdovanota ir kitais ordinais.

## Biografija
Liudmila Aleksejeva gimė 1927 m. liepos 20 d. Eupatorijoje, Rusijos TFSR. 1937 m. persikėlė į Maskvą. Tėvas – Michailas Lvovičius Slavinskis, motina – Valentina Efimenko Aleksejeva, pedagogė.

Po Maskvos kurį laiką su savo senele gyveno Feodosijoje, tačiau, kilus karui, 1941 m. kartu su ja grįžo atgal.

Dėstė istoriją Maskvoje. 1952 m. įstojo į TSKP. Dalyvavo disidentų judėjimuose.

1977 m. dėl suėmimo grėsmės persikelė į JAV, tačiau 1993 m. kartu su savo vyru grįžo atgal į tėvynę.

Mirė 2018 m. gruodžio 8 d. Maskvoje.

## Apdovanojimai ir premijos

### Apdovanojimai
* Garbės legiono ordino kryžius (Pranzūzija, 2007 m.);
* Vokietijos Federacinės Respublikos ordinas „Už nuopelnus“ (Vokietija, 2009 m.)
* LDK Gedimino ordino Riterio kryžius (Lietuva, 2008 m.);
*Marijos žemės kryžiaus ordinas (Estija, 2012 m.);
*Ordinas „Už nuopelnus Lenkijos Respublikai“ (Lenkija, 2018 m., po mirties);
*Helsinkio universiteto garbės profesorė (2016);
*Rusijos Federacijos prezidento padėka (2008).

### Premijos

* Sacharovo premija (2009);
* Ulofo Palmės premija (2004);
* Rusijos žydų bendruomenių federacijos premija (2005);
* Natalijos Estemirovos premija (2012);
* Vaclavo Havelo premija (2015);
* Rusijos Federacijos valstybinė premija (2017).

## Šaltiniai
Septynios seserys

**Septynios seserys** – režisieriaus Tommy Wirkola sukurta fantastinė utopija. Originalus jo pavadinimas verčiamas „Kas nutiko Pirmadienei“. (). Pagrindinio vaidmens atlikėja Noomi Rapace juostoje įkūnijo septynias identiškas seseris, nors pradinėje versijoje filmo herojus turėjo būti vyras.

Filmavimas buvo vykdomas Rumunijoje ir truko 94 dienas.

## Turinys

XXI a. vidurys. Dėl per didelio žmonių skaičiaus ir maisto trūkumo šeimoms leidžiama turėti tik po vieną vaiką. Kiti vaikai paimami ir patalpinami į kreosono būklę, iš kurios galės būti pažadinti, kuomet žmonija išspręs populiacijos problemą. Visą tvarką prižiūri specialios organizacijos, kurios, esant reikalui, atima „nelegalius vaikus“.

Terensas Setmanas sužino, kad jo duktė, kurios jis seniai nematė, mirė gimdydama, tačiau spėjo susilaukti septynerių mergaičių. Terensas nusprendžia išsaugoti visus vaikus ir tam paskiria visą savo gyvenimą. 

Praeina 30 metų. Merginos, pavadintos savaitės dienų vardais, gyvena viename bute ir į lauką išeina kiekviena savo savaitės dieną. Jos dirba bendrą darbą ir kas vakarą dalinasi įspūdžiais, kad kitą dieną kita sesuo galėtų be klaidų gyventi viešą gyvenimą. Jos visos naudojasi viena – Karen Setman – tapatybe. Karen dirba banke ir laukia paaukštinimo, tačiau į šią vietą pretenduoja ir kolega, kuris užsimena apie jos paslapties atskleidimą.

Prasidėjus naujai savaitei, į darbą išėjusi Pirmadienė vakare negrįžta namo, o jos sekimo apyrankė pasirodo besanti išjungta. Kitą dieną Antradienė bando išsiaiškinti, ką veikė sesuo, tačiau ją suima ir pristato pas Nikoletę Keiman – politikę, vadovaujančią vaikų apskaitos priežiūros biurui. Ši leidžia suprasti, kad jai žinoma apie septynias seseris, tačiau reikalą bando sutvarkyti be viešo triukšmo. Į Setman butą pasiunčiamas agentų būrys, tačiau likusios seserys sugeba apsiginti: jos nužudo agentus, bet sužeista Sekmadienė taip pat miršta.

Likusios gyvos keturios seserys bando išgyventi, tačiau jų medžioklė tampa vis intensyvesnė.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Noomi Rapace – Pirmadienė, Antradienė, Trečiadienė, Ketvirtadienė, Penktadienė, Šeštadienė, Sekmadienė / Karen Setman
* Villem Dafoe – Terensas Setmanas
* Glenn Close – Nikoleta Keiman
* Marwan Kenzari
* Christian Rubeck

## Apdovanojimai
* Locarno filmų festivalis (nominacija) (2017)

## Šaltiniai
Monstrų šeimynėlė (2021 filmas)

**Monstrų šeimynėlė** () – 2021 m. Italijoje sukurta juodojo humoro komedija.

## Turinys

Adalberto ir Luna, kaimynystėje gyvenantys jaunuoliai, tampa pora ir netrukus Luna ima lauktis. Vaikinas priverstas merginą supažindinti su savo tėvais, kurie gyvena niekam nežinomame atokiame dvare. Čia jie slepiasi nuo pasaulio, nes visa šeima yra tikri monstrai: tėvas ir mažoji sesuo vampyrai, motina ragana, šios brolis Frankenšteinas, o močiutė – vaiduoklis. Pats Adalbertas yra vilkolakis, tačiau iki šiol sėkmingai gyvena tarp žmonių. Tėvų namuose jis tikisi stebuklingo veidrodžio Siri dėka sužinoti, ar būsimasis vaikas taip pat bus monstras, ar ne.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Cristiano Caccamo – Adalberto
* Emanuela Rei – Luna
* Massimo Ghini – Vladimiras, Adalberto tėvas
* Lucia Ocone – Brunhilda, motina
* Sara Ciocca – Salmeta, sesuo
* Barbara Bouchet – Krisilda, močiutė
* Lillo – Nando
* Ilaria Spada – Stela 

## Šaltiniai
Lenkijos–Slovakijos dujotiekis

**Lenkijos–Slovakijos dujotiekis** – tarpvalstybinis magistralinis dujotiekis, jungiantis Lenkijos ir Slovakijos gamtinių dujų paskirstymo sistemas.

## Istorija
2017 m. vasarį Europos Sąjungos plėtros fondas užtikrino 40 % projekto finansavimo tarpvalstybinės gamtinių dujų jungties statybai tarp Lenkijos ir Slovakijos. 2018 m. rugsėjo 18 d. pradėti jungties statybos darbai.

2022 m. gegužę Lenkijos ir Slovakijos dujotiekių tinklus sujungęs vamzdynas baigtas statyti ir užpildytas dujomis.

## Šaltiniai
Maina

**Maina** () – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Uljanovsko srityje, 75 km į pietvakarius nuo Uljanovsko, prie Mainos ir Beriozovkos upių.

## Istorija

Įkurta 1898 m. kaip stoties gyvenvietė naujoje Inzos–Simbirsko linijoje, Maskvos–Kazanės geležinkelyje.

Nuo 1930 m. – Mainos rajono administracinis centras.

1957 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jurijus Afanasjevas (1934–2015) – Rusijos politikas ir istorikas

## Šaltiniai
Maina (upė)

**Maina** () – upė Rusijoje, Mainos ir Veškaimos rajonuose, Uljanovsko srityje, Baryšo dešinysis intakas. Įteka į Baryšą 132 km nuo jo žiočių. Ilgis – 23 km.

Upė teka per Mainos gyvenvietę, taip pat per Novoaneksovskio, Anenkovo-Lesnojo ir Novočufarovskio kaimus.

## Intakai

* 4,1 km – Kryušas;
* 6,6 km – bevardis upelis, prie Anenkovo-Lesnojo kaimo;
* 9,5 km – Suchodolas;
*  ? km – Maidanas.

## Šaltiniai
Warta Zawiercie (tinklinis)

**Warta Zawiercie** – tinklinio klubas iš Zavercio. Klubas buvo įkurtas 1972 m. kaip Warta Zawiercie tinklinio skyrius, o 1993–1995 metais dalyvavo antroje lygoje. Ši komanda buvo išformuota 1995 m. 2011 m. klubas atkurtas. 2017 m. pakilo į „PlusLiga“. Nuo 2020 m. komanda vadinasi *Aluron CMC Warta Zawiercie*.

Didžiausia klubo sėkmė – trečioji vieta „PlusLiga“ 2021/2022 metų sezone  . 
## Klubo informacija
* **Adresas:** ul. Blanowska 40,42-400 Zavercis;
* **Salė:** *Hala OSiR II*, Zavercis;
* **Aprangos spalvos:** geltona ir žalia;
* **Direktorius:** Kryspin Baran

## Išnašos

## Nuorodos
* Klubo tinklalapis (lenk.);
* Lenkijos tinklinio federacijos tinklalapis (lenk.).
Frimantlas

**Frimantlas** (arba ***Frimantlis***, ) – uostamiestis Australijos pietvakariuose, Vakarų Australijos valstijoje, Perto aglomeracijoje; faktiškai – Perto miesto dalis. Įsikūręs Indijos vandenyno pakrantėje, Gulbių upės žiotyse, apie 19 km į pietvakarius nuo Perto centro. Kaip miesto rajonas Frimantlas užima 5,5 km² plotą ir turi 8211 gyventojų, kaip savivaldybė – 19 km² plotą ir turi 28 893 gyventojus (2016 m.).

Laivų statybos, metalurgijos (lydomas plienas), chemijos (fosforo trąšų), maisto (cukraus) pramonė. Veikia žvejybos ir prekybos uostas (perkraunami konteineriai ir kitos prekės, eksportuojami gyvuliai, importuojami automobiliai, aptarnaujami kruiziniai ir kariniai laivai), geležinkelio stotis (elektriniai keleiviniai traukiniai į Perto centrą), keltai į Pertą ir Rotnesto salą. 1905–1952 m. veikė elektrinis tramvajus.

Yra privatus katalikiškas Australijos Dievo Motinos universitetas, įkurtas 1990 m., Vakarų Australijos jūrų, Vakarų Australijos laivų nuolaužų, Vakarų Australijos kariuomenės muziejai, Frimantlo menų centras. Išlikusi kolonijinių laikų architektūra: „Apvalusis namas” (*Round House*, buvęs kalėjimas, 1831 m., – seniausias išlikęs pastatas Vakarų Australijoje), Frimantlo kalėjimas (1859 m., kartu su kitais Australijos kalėjimais – Pasaulio paveldo paminklas), rotušė (1887 m.), turgaus paviljonai (1898 m.), Šv. Patriko bazilika (1900 m.), buvusių bankų, aludžių, viešbučių, sandėlių, prekybos ir laivybos bendrovių pastatai. Frimantlas žymus naktiniu gyvenimu, restoranais, barais ir kavinėmis, lankomas turistų. Frimanle užaugo AC/DC roko grupės solistas Bonas Skotas, jo kapas įtrauktas į Australijos kultūros paveldo sąrašą ir laikomas labiausiai lankomu kapu šalyje.

Viena pirmųjų europiečių įkurtų gyvenviečių Vakarų Australijoje. Įkurtas 1829 m., pavadintas Didžiosios Britanijos karinio jūrų laivyno kapitono Čarlzo Frimantlo garbei. Nuo audrų, rūko ir didelių potvynių-atoslūgių svyravimų apsaugotas uostas tapo svarbiu banginių medžioklės centru, per uostą į Vakarų Australijos koloniją buvo gabenamos prekės, atvykdavo kolonistai. XIX a. pabaigoje, prasidėjus Kulgardžio-Kalgurlio aukso karštligei, Frimantlas išaugo, pagal svarbą aplenkė kitą Vakarų Australijos uostamiestį Olbanį. 1929 m. Frimantlui suteiktos miesto teisės. Antrojo pasaulinio karo metu buvo svarbi Sąjungininkų povandeninių laivų bazė. XX a. pabaigoje miestas patyrė gentrifikaciją, iš industrinio uostamiesčio tapo kultūros ir turizmo centru. Prie Frimantlo gerovės augimo prisidėjo ir 1987 m. Perto jachtklubo surengtos prestižinės buriavimo varžybos – Amerikos taurės regata.

## Galerija

High Street Fremantle 2.jpg|Pagrindinė Frimantlo gatvė. Tolumoje – rotušės bokštas.
St Patrick's Basilica, Fremantle.jpg|Šv. Patriko bazilika – viena iš penkių bazilikos titulą turinčių Australijos bažnyčių.
FremantlePrisonYard.jpg|Frimantlo kalėjimo (veikė iki 1991 m.) kiemas
Statue of Bon Scott.jpg|„AC/DC“ solisto Bono Skoto paminklas žvejybos uosto teritorijoje


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Savivaldybės tinklalapis
Karlo Markso kalnas

**Karlo Markso kalnas** (, ) – viršukalnė Pamyre, pietų Tadžikistane (Kalnų Badachšanas); aukščiausias Šachdaros kalnagūbrio taškas. Aukštis – 6726 (ar 6723) m. Šlaitus dengia ledynai (jų bendras plotas XX a. antroje pusėje – 26,7 km²).

Kalnas pavadintas vieno iš socializmo teoretikų, Karlo Markso garbei. Pirmoji į kalną 1946 m. įkopė TSRS ekspedicija, vadovaujama Jevgenijaus Beleckio.

## Šaltiniai
Tapinas

* Andrius Tapinas (g. 1977 m.) – žurnalistas, laidų vedėjas, rašytojas;
* Laimonas Tapinas (1944–2022) – rašytojas, vertėjas, žurnalistas, kino istorikas ir kritikas.

Pavardės kilmė neaiški: gali būti latviška (yra pavardė ), o gali būti nuo žodžių  „smulkiais žingsniais bėgioti ar vaikščioti“,  „klampoti per purvyną, klemšioti; eiti, paliekant pėdas“.

## Šaltiniai
Maksvytis

* Kazys Maksvytis (g. 1977 m.) – krepšinio treneris;
* Mindaugas Maksvytis (g. 1980 m.) – futbolininkas.

Pavardė dėl metatezės pakitusi iš **Maskvytis* – nuo žodžio *maskvytis* „rusas, maskvėnas“.

## Šaltiniai
Karlivka

**Karlivka** () – miestas Ukrainoje, Poltavos srities rytuose, prie Orčyko upės kranto, 40 km į rytus nuo Poltavos. Geležinkelio stotis (prie linijos Poltava–Lozovaja). Mašinų gamybos, maisto (mėsos, grūdų ir kt.) pramonė.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta XVIII a. Nuo 1863 m. valsčiaus centras, nuo 1957 m. – miestas. 1923–2020 m. Karlivkos rajono centras.

## Šaltiniai
Sumotas

**Sumotas** () – Japonijos miestas, esantis Avadžio saloje, Hiogo prefektūroje.

Miestas įkurtas 1940 m. vasario 11 d. 2017 m. balandžio 30 d. duomenimis, mieste gyvena 45 090 gyventojų. 2006 m. vasario 11 d. Gošikio miestas buvo prijungtas prie Sumoto miesto. 

## Klimatas
Sumote vyrauja drėgnas subtropinis klimatas su karštomis vasaromis ir vėsiomis žiemomis. Kritulių iškrenta daug ištisus metus, tačiau žiemą jų būna šiek tiek mažiau.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Soledaras

**Soledaras** () – miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, 12 km į šiaurės rytus nuo Bachmuto, prie Bachmuto ir Mokros Plotvos upių santakos. Netoliese Dekonskos geležinkelio stotis prie Bachmuto–Pervomaisko linijos ir Druskų („Sol“) stotis prie linijos į Siverską. Svarbus akmens druskos gavybos centras (viena didžiausių druskos gavybos kompanijų pasaulyje „Artiomsol“).

## Istorija
Nuo XIX a. pab. ėmė kurtis druskos kasyklos. 1924 m. keletas druskakasių gyvenviečių sujungtos į Briancevkos miesto tipo gyvenvietę. 1926 m. ji pervadinta vokiečių marksisto Karlo Libknechto garbei. 1965 m. suteiktas miesto statusas, ir iki 1991 m. miestas vadintas ***Karlo Libknechtovsku*** (). TSRS laikais mieste pagaminta ~40 % šalies druskos produkcijos. 1999 m. prie Soledaro prijungtos Dvurečės ir Solio miesto tipo gyvenvietės. 2022 m., Rusijos–Ukrainos karo metu, Rusijos pajėgos sugriovė dalį „Artiomsol“ gamyklos įrengimų.

## Šaltiniai
Karkarali kalnai

**Karkarali kalnai** () – kalnų masyvas rytiniame Kazachstane, rytinėje Kazachstano kalvyno dalyje (Karagandos sritis, Karkarali rajonas). Būdingi sudūlėję žemkalniai, iškylantys iki 1566 m, su stačiais skardingais šlaitais. Yra polimetalų rūdų telkinių.

Šlaituose veši ašuočių ir įvairiažolės stepės, yra nedidelių pušynų, kadagynų, krūmynų. Kalnai patenka į Karkarali nacionalinį parką.

Kalnų papėdėje įsikūręs Karkarali miestas.

## Šaltiniai
Mainos rajonas

**Mainos rajonas** () – Uljanovsko srities centrinėje dalyje esantis administracinis vienetas. Administracinis centras – Mainos miesto tipo gyvenvietė, esantis 75 km į pietvakarius nuo Uljanovsko. Ribojasi su Cilninskio rajonu rytuose, Kuzatovskio ir Baryšo – pietuose, Veškaimskio ir Karsunskio – vakaruose ir Surksio šiaurės vakaruose.

## Istorija
Iki XVII amžiaus vidurio dabartinio rajono teritorijoje buvo tik viena gyvenvietė: Makalušos kaimas (dabartinis Senųjų Makalušų miestelis).

Rajonas buvo suformuotas 1930 m. rugpjūtį, jo administraciniu centru tapo Maina.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

* Jurijus Afanasjevas (1934–2015) – Rusijos politikas ir istorikas (gimė Mainoje).

## Administracinė sudėtis
Mainos rajone yra 64 gyvenvietės, įeinančios į 2 miesto ir 5 kaimo gyvenvietes:

* Ignatovskio miesto gyvenvietė;
* Mainos miesto gyvenvietė;
* Anenkovskio kaimo gyvenvietė;
* Vyrovskio kaimo gyvenvietė;
* Gymovskio kaimo gyvenvietė;
* Staromaklaušinskio kaimo gyvenvietė;
* Tagaiskio kaimo gyvenvietė.

## Šaltiniai
Beriozovka (Guščia)

**Beriozovka** () – upė Rusijoje, Mainos rajone, Uljanovsko srityje; Guščios dešinysis intakas. Įteka į Guščią 22 km nuo jo žiočių. Ilgis – 22 km.

Upė teka per Mainos gyvenvietę. Netoli teka Mainos upė.

## Šaltiniai
Šeimos gydytojas

**Šeimos gydytojas** (iki 2005 m. vadinta **bendrosios praktikos gydytoju**) – medicinos specialistas, užsiimantis pirmine sveikatos priežiūra – ūmių ligų diagnostika ir gydymu, lėtinių ligų ilgalaike priežiūra ir ligų profilaktika, o prireikus nukreipiantis pacientus pas reikalingą specialistą. Šeimos gydytojo pareigos gali smarkiai skirtis tarp valstybių ar net jų viduje. Didesniuose miestuose išsivysčiusiose valstybėse šeimos gydytojai užsiima pirmine sveikatos priežiūra, o besivystančiose valstybėse ar išsivysčiusių valstybių kaimo vietovėse šie gydytojai taip pat gali atlikti skubios medicininės pagalbos specialistų, gimdymų priėmėjų ir nesudėtingų operacijų chirurgų funkcijas.

Lietuvoje šeimos gydytojo kaip specialybės ištakos siekia 1990 m., kai buvo priimta nacionalinė sveikatos koncepcija, o pirmieji 30 bendrosios praktikos gydytojų buvo paruošti apie 1995 m. Lietuvoje šeimos gydytojo profesinė kvalifikacija įgyjama baigus medicinos studijas ir šeimos medicinos rezidentūrą. Nuo 2017 m. Lietuvoje veikia Lietuvos šeimos gydytojų profesinė sąjunga.

2021 m. duomenimis, Lietuvoje dirbo apie 2000 šeimos gydytojų.

## Žymesni šeimos gydytojai ir gydytojos
* Birutė Kažemėkaitė
* Ferdinandas Kaunas
* Manfredas Žymantas

## Taip pat skaitykite
* Bendrosios praktikos slaugytojas

## Šaltiniai
Need for Speed: Most Wanted (2012 kompiuterinis žaidimas)

**Need for Speed: Most Wanted** (dar žinomas kaip **Most Wanted 2012**)  – atviro pasaulio lenktynių žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas studijos „Criterion Games“, o 2012 m. išleistas kompanijos „Electronic Arts“. Tai devynioliktoji „Need for Speed“ serijos dalis, kuri buvo išleista Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360, PlayStation Vita, iOS ir Android platformoms. 2013 m. išleista „Wii U“ versija pavadinimu „**Most Wanted U**“. Žaidimas perėmė savo pirmtako, 2005 m. „Most Wanted“ pavadinimą bei idėją ir buvo perdaryta pagal „Criterion Games“ viziją.

Žaidimas sulaukė teigiamų atsiliepimų iš kritikų, kurie palankumą rodė naujojo „Most Wanted“ žemėlapiui ir gebėjimui sujungti ankstesnių „Burnout“ bei „Need for Speed“ serijų žaidimų stilius. Visgi, kritikos sulaukė vieno žaidėjo režimo (angl. *Single-player*) trūkumai, dėl kurių žaidimas negalėjo lygintis su tuo, ką siūlė kelių žaidėjų režimas (angl. *Multi-player*), kuris jų požiūriu šauniai pasirodė žaidimų rinkoje.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

## Išnašos
2022 m. Europos vyrų bokso čempionatas

**2022 m. Europos vyrų bokso čempionatas** – Tarptautinės bokso asociacijos organizuotas geriausių Europos vyrų bokso čempionatas, kuris vyko gegužės 23 d. – gegužės 30 d.Armėnijoje.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

Dėl įtampos tarp Azerbaidžano ir Armėnijos Azerbaidžano bokso federacija nusprendė atstovų į čempionatą nesiųsti.

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Dalyvaujančios šalys
219 boksininkų iš 39 šalių startavo 2022 m. čempionate:

## Lietuvos komanda
Vido Bružo ir Vinco Murausko treniruojamai Lietuvos moterų rinktinei pasaulio čempionate atstovavo trys boksininkės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali EUBC svetainė
Armagedonas

**Armagedonas** (, , ) – Naujajame Testamente, Apreiškimo Jonui 16,16, minima vieta, kur laikų pabaigoje žemės karaliai, vedami tamsos jėgų, kariausią su Dievo pajėgomis. Pavadinimas, manoma, hebrajiškos kilmės ir reiškia „Megido kalva“, „kalnas prie Megido“.

Megido vietovė (dab. šiaurės Izraelis) dėl savo strateginės reikšmės buvo daugelio karinių susirėmimų vieta. Teigiama, kad šis miestas kontroliavo perėjimą dviem karo ir prekybos keliais, vienas iš kurių jungė Egiptą su kraštais, kur dabar įsikūrusios Irano, Irako, Turkijos ir Sirijos valstybės, o kitas – Jeruzalę su dabartiniu Libanu.

Armagedono terminą neretai vartoja protestantų fundamentalistai, taip įvardydami būsimą pragaištingą kovą tarp gėrio ir blogio jėgų. Jehovos liudytojai Armagedonu vadina eschatologinį mūšį, per kurį Jahvė įveiksiąs Šėtoną.

Terminas vartojamas ir perkeltine prasme, pvz., įvardijant branduolinį pasaulinį karą.

## Išnašos
Pensilvanijos universitetas

**Pensilvanijos universitetas** (; **Penn**, **UPenn**) – privatus universitetas, esantis Filadelfijoje, Pensilvanijos valstijoje, JAV. Jis yra ketvirta pagal senumą aukštojo mokslo įstaiga JAV ir vienas iš devynių prieš JAV nepriklausomybės karą įkurtų universitetų. Pensilvanijos universitetas yra vienas iš 14–os JAV universitetų asociacijos steigėjų. Patį universitetą įkūrė Bendžaminas Franklinas. Tarp universiteto absolventų yra 12 valstijų vadovų (taip pat ir JAV prezidentas Viljamas Harisonas). Pensilvanijos universitetas laikomas vienu iš prestižinių JAV universitetų.

Pensilvanijos universiteto Mūro elektrotechnikos mokykloje laikotarpiu nuo 1942 iki 1945 m. buvo sukurtas pirmasis pasaulyje elektroninis programuojamasis visuotinės reikšmės kompiuteris *[[ENIAC]]*.

## Išnašos
Gagaūzijos Respublika

**Gagaūzijos Respublika** (gag. *Gagauz Respublikası*, , ) – nepripažinta valstybė, kuri iširus Sovietų Sąjungai atsiskyrė nuo Moldavijos, bet vėliau taikiai prisijungė prie Moldavijos. 1990–1994 m. buvo ''de facto'' nepriklausoma.

## Istorija
1989 m. lapkričio 12 d. įvyko neeilinis gagaūzų tautos atstovų suvažiavimas, kuriame Moldavijoje buvo paskelbta Gagaūzijos Respublika, tačiau kitą dieną Moldavijos Aukščiausiosios Tarybos prezidiumas panaikino neeilinio suvažiavimo sprendimus, pavadinęs juos antikonstituciniais.

1990 m. rugpjūčio 19 d. Moldavijos pietinių stepių liaudies deputatų suvažiavimas paskelbė nepriklausomybę nuo Moldavijos ir Gagaūzijos Respublikos įkūrimą. Po dviejų dienų įvyko neeilinis Moldavijos Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo posėdis, kuriame buvo priimtas sprendimas paskelbti respubliką neteisėta, o suvažiavimą – nekonstituciniu. Į Gagaūziją buvo išsiųstas Moldavijos savanorių būrys ir policijos daliniai, kad numalšintų disidentus, tačiau atvykę sovietinės armijos kariai užkirto kelią kraujo praliejimui.

Iš pradžių respubliką sudarė penki rajonai: Komratas, Čadir Lunga, Vulkeneštis, Basarabiaska ir Taraklija.

1994 m. gruodžio mėn., remiantis Gagaūzijos Respublikos ir Moldavijos Respublikos pasiektais susitarimais, buvo pasirašytas dokumentas dėl taikios Gagaūzijos integracijos su autonomijos teisėmis. Integracija vyko nuo 1994 m. gruodžio mėn. iki 1995 m. birželio mėn., kai Gagaūzijos Respublika teisiškai iširo ir tapo Gagaūzijos autonominiu teritoriniu vienetu.

## Išnašos
Jauniūnų mokykla

**Jauniūnų mokykla** – buvusi mokykla Jauniūnuose (Širvintų rajonas). Po mokyklos uždarymo patalpos buvo naudojamos, dabar dalis pastato naudojama bendruomenės poreikiams – renginiams organizuoti, dekoracijoms, seniūnijos turtui sandėliuoti.

## Istorija

Mokykla veikė 1966–2001 m., uždaryta dėl pernelyg mažo mokinių skaičiaus.

## Šaltiniai
Manhatanhendžas

**Manhatanhendžas** (, taip pat vadinamas **Manhatano [[saulėgrįža]]**) – laikas, kuomet Saulė saulėlydžio ir saulėtekio metu susilygina su rytų arba vakarų krypties gatvėmis Manhatane, Niujorke. Kiekvienas iš šių įvykių pasikartoja po du kartus per metus, vasaros ir žiemos saulėgrįžų metu. Saulėlydžiai įvyksta maždaug gegužės 28 ir liepos 13 dienomis, o saulėtekiai – gruodžio 5 ir sausio 8 dienomis. Geriausios vietos stebėti Manhatanhendžą būna 14-oje, 23-oje, 34-oje, 42-oje ir 57-oje gatvėse.

Terminą *Manhatanhendžas* pirmą kartą pavartojo 1997 m. „Natural History“ žurnale astrofizikas, niujorkietis Neilas Degrasas Taisonas. Ši mintis kilo jam apsilankius Jungtinėje Karalystėje stovinčiame Stounhendže, kuris buvo pastatytas kaip astronominė stebykla.

Dauguma Manhatano gatvių yra pastatytos 29° laipsnių kampu, tad kai saulėtekio azimutas yra 299° (29° iš šiaurės į vakarus), saulėtekis susilygina su gatvių išdėstymu. Pastaruoju metu šis įvykis sulaukia didelio Niujorko gyventojų dėmesio. Panašūs reiškiniai vyksta ir kituose miestuose, kurių gatvių išdėstymas yra šiaurės-pietų ir rytų-vakarų kryptimis. Saulę savo miestų gatvėse stebi Baltimorės, Čikagos, Toronto, Monrealio, Milton Keinso ir Kembridžo gyventojai.

## Šaltiniai
FK Strumska slava Radomir

**Radomiro futbolo klubas „Strumska Slava“** – Bulgarijos futbolo klubas iš Radomiro. Namų rungtynes žaidžia Radomiro miesto (Gradski) stadione, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1927 m. 

2016–2017 m. tapo Trečios lygos (Pietvakarių grupėje nugalėtojais ir pateko į Antrą lygą.

Nuo 2017–2018 m. rungtyniavo Antroje lygoje. Debiutiniame sezone liko dvyliktoje vietoje ir išvengė iškritimo.

2018–2019 m. Antroje lygoje užėmė šeštą vietą. 2019–2020 m. liko trylikti. 2020–2021 m. liko dešimti.

2021–2022 m. sezone žaidė Antroje lygoje (II). Iškovojo aštuntą vietą ir išliko šioje pakopoje.

2024–2025 m. sezone Antroje lygoje tarp dvidešimties dalyvių liko devyniolikti, priešpaskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Pasiekimai
; **Antra lyga (II)**
*  **Nugalėtojai (1):** 1953–1954 m.

; **Trečia lyga (III)**
*  **Nugalėtojai (1):** 2016–2017 m.

; **Bulgarijos futbolo taurė**
* Ketvirtfinalis (1): 2018–2019 m.

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja mėlyna apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* [bgclubs.eu](https://bgclubs.eu/teams/Strumskaslava1927(Radomir))
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Užliedžių mokykla-daugiafunkcis centras

**Užliedžių mokykla** – buvusi mokykla Užliedžiuose (Kauno rajonas). Domeikavos gimnazijos skyrius. Vykdo ikimokyklinį, priešmokyklinį ir pradinį ugdymą. Įstaigos kodas 305824092. Mokykla veikia kultūros centro pastate, kuriame anksčiau buvo ir seniūnijos administracija.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Užliedžiuose veikė daraktorių mokykla. Daraktorius buvo valstietis Mykolas Noseckis, mokęs vaikus lietuvių ir lenkų kalbomis. 1892 m. mokykla buvo susekta.

1924 m. įkurta pirmoji pradinė mokykla. 1933 m. joje mokėsi 35 mokiniai, 1979 m. – 27. Grąžinus mokyklos pastatą buvusiems jo savininkams, 1989 m. ji perkelta į Užliedžių kultūros namų patalpas, kurias geranoriškai savivaldybei perdavė buvusio LVA mokomojo ūkio darbuotojai, už pajus išsipirkę pastatą. Mokykloje tuo metu dirbo 2 mokytojai, mokėsi 26 mokiniai. 1992 m. į Užliedžių kultūros namus buvo perkelta Linkuvos devynmetė mokykla, tad pradinė mokykla buvo reorganizuota į Užliedžių devynmetę mokyklą. Mokykloje dirbo 13 pedagogų, mokėsi ~90 moksleivių iš Užliedžių ir Giraitės. Mažėjant mokinių skaičiui, 1999 m. mokykla vėl reorganizuota į pradinę, joje tuo metu dirbo 3 pedagogai, mokėsi 37 mokiniai.

Vykdant Kauno rajono savivaldybės mokyklų tinklo pertvarką, 2005 m. mokykla reorganizuota į Domeikavos mokyklos Užliedžių skyrių, o 2021 m. išregistruota.

2020 m. pradėta centro rekonstrukcija, pastatytas trečias aukštas su klasėmis, sporto sale, valgykla. Nuo 2022 m. centro patalpose veikia Užliedžių biblioteka.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Serbijos–Bulgarijos karas

**Serbijos-Bulgarijos karas** (, ) – karinis konfliktas tarp Serbijos karalystės ir Bulgarijos kunigaikštystės, prasidėjęs 1885 m. lapkričio 14 d. ir trukęs iki 1885 m. lapkričio 28 d. Nors Bulgarija buvo Osmanų imperijos vasalė, turkai į karą nesikišo. Nesutikdama su Rytų Rumelijos prijungimu prie Bulgarijos, Serbija pradėjo karą, bet skaudžiai pralaimėjo. Austrija-Vengrija pareikalavo, kad Bulgarija nutrauktų invaziją, ir buvo sudarytos paliaubos. Galutinė taika buvo pasirašyta 1886 m. kovo 3 d. Bukarešte. Senosios sienos nebuvo pakeistos. Po karo Europos galybės pripažino 1885 m. rugsėjo 18 d. įvykusį Bulgarijos suvienijimo aktą.

Karas žymiai sustiprino Bulgarijos tarptautinę padėtį. Pergalė didele dalimi išsaugojo Bulgarijos susivienijimą. Pralaimėjimas turėjo ilgalaikių pasekmių Serbijos kariuomenei, kurią anksčiau serbai laikė nenugalima. Po karo buvo vykdomos ambicingos kariuomenės reformos.

## Išnašos
Minesotos universitetas

**Minesotos universitetas** () – valstybinis universitetas jungtiniame Mineapolio ir Sent Polo mieste, Minesotos valstijoje, JAV. 2021 m. rudenį Minesotos universitete mokėsi 52 376 studentai. Minesotos universitetas JAV yra trečias pagal dydį po Ohajo ir Arizonos universitetų. Minesotos universitetas priklauso Amerikos universitetų asociacijai, vienijančiai pirmaujančius Šiaurės Amerikos universitetus. Ši asociacija gyvuoja nuo 1900 m. Nuo 2001 m. Minesotos universitetas įeina į „Viešąją gebenę“ (*[[Public Ivy]]*) – prestižinių valstybinių koledžų ir universitetų sąrašą.

Kaip koledžas-parengiamoji mokykla, Minesotos universitetas buvo įkurtas 1851 m. Mineapolyje. Tarp žymių Minesotos universiteto absolventų minėtini fizikas ir chemikas Faringtonas Danielsas (1889–1972), politikė demokratė Helen Dž. Busalis (1919–2009), informatikas Georgijas B. Janakis (g. 1958).

Universiteto spalvos – vyšninė ir auksinė.

## Išnašos
Nepriklausomybės ąžuolas (Šilalė)

**Nepriklausomybės ąžuolas** – paminklinis ąžuolas, augantis Šilalėje, centre, J. Basanavičiaus ir Nepriklausomybės g. sankryžoje. Jo papėdėje akmeniniuose stulpeliuose iškalta data „1918-02-16“, bylojanti, kad šis medis pasodintas Lietuvos valstybės atkūrimo 1918 m. proga. Šilališkių vadinamas Nepriklausomybės ąžuolu. Visai šalia, prie paminklo „Laisvės šauklys“ auga Sausio 13-osios ąžuolai ir liepa.

## Istorija

Palyginti neilgą istoriją skaičiuojančio ąžuolo amžius, pasodinimo aplinkybės skirtinguose šaltiniuose nurodomi nevienodai, be konkretesnės datos. Jis pasodintas šilališkių rankomis, minint atkurtos Lietuvos 20-metį. Kraštotyrininko Kazimiero Šetkaus teigimu, medelį pasodino Šilalės šaulių būrys 1937-ųjų rudenį. Taip buvo iš anksto pasiruošiama Nepriklausomybės 20-mečio minėjimui.

Kitų šaltinių teigimu, medis pasodintas minint Atkurtos Lietuvos 10-metį – 1927 ar 1928 m. Po jo šaknimis užkastas butelis su testamentu, kuriame surašyta, kokiu tikslu ir kokia proga šis medis pasodintas. Iškilmes organizavo Šilalės šviesuolis vaistininkas Simonas Gaudėšius, pirmasis savivaldybės tarybos pirmininkas Stasys Biržiškis, klebonas Pranas Kūdis, kiti miestelio inteligentai. 

Informacinėje lentoje prie aikštėje stovinčio „Laisvės šauklio“ paminklo nurodyta, kad Nepriklausomybės ąžuolas pasodintas Nepriklausomybės 10-mečio proga 1928 m., įdėta sodinimo ceremonijos nuotrauka.

## Būklė

Medis auga judrios trikampės miesto sankryžos salelėje, apvažiuojamas automobilių iš visų trijų pusių. Palyginti neaukšto medžio šakas neretai aplaužo pro šalį važiuojantys sunkvežimiai, žiemą ąžuolas kenčia nuo druskų. Pastaruoju metu susirūpinta prastėjančia paminklinio medžio būkle. 2018 m. buvo tariamasi dėl ąžuolo gelbėjimo darbų su arboristikos specialistais. Imtasi priemonių ąžuolo augimo sąlygų pagerinimui: atlikti dirvožemio tyrimai, paviršinis žemės sluoksnis pakeistas mulčiu, išimta kadaise šakose palikta plieninė viela, polajyje įrengti vertikalūs maitinimo ir kvėpavimo šulinėliai, sutvarkyta laja, pašalinti gretimi krūmai, nutraukiantys maistingąsias medžiagas, žiemos metui įrengta apsauga nuo druskos, kuria barstomi keliai.

## Duomenys

Šilalės rajono savivaldybės tarybos 2006 m. paskelbtas gamtos paveldo objektu. Pagrindinės charakteristikos (duomenų šaltiniai: 2017-08-09):

* Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*)
* Kamieno apimtis 1,3 m aukštyje –  2,40 m
* Aukštis – 15,0 m
* Amžius – 94 metai (1928-2022 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Savivaldybės saugomų gamtos paveldo objektų sąrašas
Tenenių ąžuolas

**Tenenių ąžuolas**, taip pat **Nepriklausomybės ąžuolas** – išskirtinis ąžuolas, augantis Šilalės rajono savivaldybėje, Tenenių miestelyje, skvere priešais Šv. Barboros bažnyčios šventorių. Aptvertas metaline grandine ant betoninių stulpelių, yra nedidelis akmuo su įrašu apie paminklinį medį.
 
Tenenių ąžuolas vietos šaulių iniciatyva pasodintas Lietuvos valstybės atkūrimo 1918 m. proga 1928 m. Ant akmens, gulinčio šalia kamieno, pritvirtinta juoda granitinė lenta su įrašu „LIETUVOS / NEPRIKLAUSOMYBĖS / 10-MEČIUI / 1928 m. TENENIŲ / ŠAULIAI“. Pasakojama, kad prie medžio užkastas tą faktą pažymintis aktas.

## Duomenys

Šilalės rajono savivaldybės tarybos 2006 m. gruodžio 29 d. sprendimu Nr. T1-1324 paskelbtas gamtos paveldo objektu. Pagrindinės charakteristikos (duomenų šaltiniai: 2012-06-03):

* Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur L.*)
* Kamieno apimtis 1,3 m aukštyje –  2,62 m
* Aukštis – 20,80 m:
* Amžius – 94 metai (2022 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Savivaldybės saugomų gamtos paveldo objektų sąrašas
Vertybinis popierius

**Vertybinis popierius** – dokumentas, kurio turėtojas įgyja tam tikras turtines, kai kada ir neturtines, teises emitento (asmens, išleidusio tą vertybinį popierių) atžvilgiu. Vertybinis popierius išreiškia šių teisių vertę; formą nustato įstatymas. Prekiaujama vertybinių popierių biržose ir užbiržinėje rinkoje.

Vertybinius popierius išleidžia finansinės ir nefinansinės bendrovės, valstybė, savivaldybės. Tam tikrus vertybinius popierius gali išleisti ir fiziniai asmenys (pvz., čekius, vekselius). Vertybiniai popieriai gali būti įvairiais būdais perleidžiami (pvz., parduodant, įkeičiant), drauge perleidžiant teises, kurias tie vertybiniai popieriai suteikia. Galimi ir vertybinių popierių atpirkimo sandoriai.

Pagal tai, kokias turtines teises suteikia, išskiriamos šios vertybinių popierių rūšys: skolos (obligacija), nuosavybės (akcija), prekiniai (konosamentas).

## Išnašos
2022 m. Europos sunkiosios atletikos čempionatas

**2022 m. Europos sunkiosios atletikos čempionatas** – 100-asis Europos sunkiosios atletikos federacijos organizuotas geriausių Europos sunkiosios atletikos sportininkų čempionatas, kuris vyko gegužės 28 d. – birželio 5 d. Albanijoje.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

2021 m. rugsėjį čempionato rengimas oficialiai buvo suteiktas Bulgarijai. 2022 m. vasarį dėl Bulgarijos atstovų lyderystės nesutarimų čempionato rengimo teisės perleistos Albanijai.

## Medalių lentelė

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

## Dalyvaujančios šalys
324 sunkiaatlečių iš 39 šalių startavo 2022 m. čempionate:

* (14)
* (15)
* (4)
* (1)
* (5)
* (3)
* (16)
* (6)
* (15)
* (12)
* (2)
* (10)
* (5)
* (14)
* (8)
* (17)
* (5)
* (5)
* (2)
* (5)
* (12)
* (9)
* (2)
* (5)
* (5)
* (1)
* (1)
* (13)
* (10)
* (9)
* (13)
* (2)
* (12)
* (1)
* (12)
* (7)
* (2)
* (24)
* (22)

## Lietuvos komanda
;Vyrai

;Moterys

**LR** – Lietuvos rekordas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali EWFED svetainė
Tadas Jagminas

**Tadas Jagminas** (1730–1791) – Žemaitijos kunigaikštystės bajoras, ėjęs įvairias Abiejų Tautų Respublikos valdovo skiriamas pareigas.
1780 m. atstovavo Žemaitijos kunigaikštystę ATR Seime. Šiaulių karališkosios ekonomijos administratorius (nuo 1782 m.), Tverų pavieto tijūnas (1788–1791 m.), Šiauduvos pavieto tijūnas (1787–1788 m.), Tendžiogalos pavieto tijūnas (1775–1787 m.), Beržėnų pavieto tijūnas (1773–1775 m.), Žemaitijos stalininkas (1773 m.). Pasižymėjo mecenatyste: 1788 m. pastatė Barstyčių bažnyčią, fundavo Tytuvėnų bažnyčios vargonus).
## Išnašos
Pavidaujys

**Pavidaujys** (maždaug iki 2015 m. ***Pavidaujys I***) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Girdžių, prie Vidaujos upelio ir kelio . Veikia Pavidaujo kaimo bendruomenė.

## Istorija

1554 m. kaimas buvo užrašytas Veliuonos klebonijai.

Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Vaidoto partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Monoteletizmas

**Monoteletizmas** (*mono…* + gr. *thelēma* – 'valia') – teologinė doktrina, anot kurios, Jėzus Kristus buvęs dievažmogis, turėjęs dvi prigimtis (dieviškąją ir žmogiškąją), tačiau tik vieną akstiną veikti, kitaip tariant, valią (dieviškąją).

Šią doktriną VII a. suformulavo Konstantinopolio patriarchas. Tai padaryti jį paskatino imperatorius Heraklėjas, kuris manė, kad toks kompromisas (tarp monofizitizmo ir Chalkedono susirinkimo dogmos, kad Jėzus Kristus esąs ir Dievas, ir žmogus) padėsiąs Bizantijos pusėn patraukti monofizitus, gyvenusius rytinėse imperijos provincijose.

Monoteletizmą galutinai atmetė Konstantinopolio III susirinkimas, vykęs 680–681 m., pasmerkdamas doktriną kaip ereziją.

## Išnašos
Ion Ivanovici

**Jonas Ivanovičis** (; 1845 m. – 1902 m. rugsėjo 28 d.) – rumunų kompozitorius. Žymiausias jo kūrinys – valsas „Dunojaus bangos“.

## Biografija

Gimė 1845 m. Timišoaroje, turėjo serbiškų šaknų. Muzika susidomėjo vaikystėje, grojo fleita. Vėliau persikėlė į Galacį, kur praleido didžiąją gyvenimo dalį. Tapo karininku ir kūrė kariuomenės muziką, sukūrė per 350 kūrinių, tarp jų – 1880 m. sukurtas valsas „Dunojaus bangos“.

Mirė Bukarešte.

## Šaltiniai
LDK–Maskvos karai

**LDK–Maskvos karai** vyko XIV–XVI amžiuose. Karai susidėjo iš kelių kampanijų, priežastis – valdovų siekis vyrauti buvusiose Kijevo Rusios žemėse.

Karai prasidėjo 1368 m., kai Ldk Algirdas surengė žygį į Maskvą dėl pastarosios konflikto su Algirdo uošviu – Tverės kunigaikščiu Michailu Aleksandrovičiumi. Tų metų lapkritį Algirdo ir Kęstučio kariuomenė apgulė mūrinį Maskvos kremlių, kur rezidavo Maskvos didysis kunigaikštis Dmitrijus Donietis, bet jo neužėmė, pasitenkindama išpirka. 1370 ir 1372 m. buvo surengti pakartotiniai žygiai.

1384 m. Jogailos motina Julijona tarpininkavo siekiant sudaryti abi puses tenkinančią sutartį, tačiau nesėkmingai. 1390 m. Vytautas, antrąkart pabėgęs į Vokiečių ordiną, ištekino dukterį Sofiją už Dmitrijaus Doniečio sūnaus Vasilijaus I, bet santykiai vėl paaštrėjo 1395 m., Ldk Vytautui įsigalėjus Smolenske. XIV a. pabaigoje LDK valdžią pripažino kelios nedidelės Okos aukštupio kunigaikštystės, buvusios Maskvos pasienyje.

1406 ir 1408 m. Vytauto kariauna surengė du žygius į Maskvos didžiąją kunigaikštystę, užvaldė kelias Okos aukštupio kunigaikštystes, bet padėtį komplikavo padažnėję LDK elito bėgimai į Maskvą (Švitrigaila, Aleksandras Alšėniškis ir kiti). 1408 m. LDK ir Maskvos kariuomenės susitiko prie Ugros upės, kur abejų pusių pajėgoms nesiryžus pradėti mūšį, pasirašė taikos sutartį, pagal kurią Ugra tapo natūralia LDK ir Maskvos valdų siena.

## Šaltiniai