open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aloyzas Gureckas

**Aloyzas Gureckas** (g. 1930 m. sausio 2 d. Klauseikiuose, Ylakių valsčius, Mažeikių apskritis) – dainininkas, muzikos mokytojas, chorvedys.

## Biografija

Baigęs Klauseikių pradžios mokyklą ir Aleksandrijos progimnaziją (Skuodo r.), iki 1949 m. dirbo stambiame tėvų ūkyje, giedojo bažnyčios chore. Sovietinių stribų buvo suimtas ir tremiamas į Sibirą, bet jaunuoliui pavyko pabėgti ir apsistoti Liepojoje. 1951–1955 m. mokėsi dainuoti Klaipėdos muzikos mokykloje (dėst. Elena Dirsienė-Mažrimaitė). 1955–1957 m. solinio dainavimo studijas tęsė Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. S. Sodeika ir L. Pakonaitienė). 1962–1965 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. H. Perelšteino klasė). 1965–1967 m. muziką studijavo Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute (diriguoti mokė B. Razauskienė).

1955–1959 m. Lietuvos valstybinio dainų ir šokių liaudies ansamblio choro artistas (bosas). 1959–1963 m. Maišiagalos (Vilniaus r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas bei chorų vadovas. 1960–1970 m. Vilniaus 21-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovas. Jaunučių chorą (70 dalyvių) parengė 1964 m. ir 1969 m. respublikinėms moksleivių dainų šventėms, padarė įrašų Lietuvos radijui. Jaunių chorą (80 dalyvių) parengė 1964 m. ir 1965 m. respublikinėms dainų šventėms, padarė įrašų Lietuvos radijui ir televizijai. 1969 m. respublikinei moksleivių meno ir sporto šventei parengė 80 dalyvių vyresniųjų klasių moksleivių mišrųjį chorą. Chorai ir vokaliniai ansambliai apžiūrose ir konkursuose pelnė prizinių vietų, išleido plokštelę. Pedagogas mokykloje organizavo susitikimus su rašytojais ir kompozitoriais, rengė koncertus ir festivalius.

1968–1974 m. vadovavo Šalčininkų rajono mokytojų mišriajam chorui (70 dalyvių), kurį parengė 1970 m. respublikinei dainų šventei, nemažai koncertavo. 1970–1975 m. Lietuvos aklųjų draugijos kamerinio choro vyr. administratorius ir vaikų choro vadovas.

Nuo 1975 m. rudens Rudaminos (Vilniaus r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovas. Šie chorai (po 50-70 dainininkų) buvo parengti Vilniaus rajono ir respublikinėms dainų šventėms, dalyvavo koncertuose, prizinių vietų pelnė chorų apžiūrose. Moksleivių mišrųjį chorą parengė 1976 m. mokyklinių chorų zoninėms varžyboms ir 1977 m. respublikinei moksleivių dainų šventei, o jaunučių chorą 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei.

A. Gureckas buvo Šalčininkų ir Vilniaus rajonų dainų švenčių dirigentas, Vilniaus Arkikatedros kamerinio choro dalyvis. 1964 m. apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, 1995 m. jam suteikta vyresniojo muzikos mokytojo kvalifikacijos kategorija.

## Šaltiniai
Stasys Gudaitis

**Stasys Gudaitis** (g. 1928 m. balandžio 29 d. Jankų k., Šakių r.), choro dirigentas, dainininkas, pedagogas.

## Biografija

Muzikos pradmenis gavo iš vargonininko brolio Jeronimo, o mokydamasis Marijampolės Rygiškių Jono gimnazijoje – iš muzikos mokytojo ir chorvedžio J. Kamaičio. Už dalyvavimą rezistencinėje veikloje 1946 m. buvo suimtas ir nuteistas dešimčiai metų kalėti. Būdamas Komijos respublikos Abezės lageriuose, kartu su kunigu ir muziku Tadu Budraičiu 1954 m. suorganizavo 20-25 kalinių vyrų chorą, kuris dainavo J. Naujalio, Č. Sasnausko, S. Šimkaus, J. Švedo, V. Paulausko ir kitų lietuvių kompozitorių dainas.

Grįžęs į Lietuvą, 1956–1959 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. A. Ilčiukas). 1959–1964 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. L. Abariaus klasė).

1956–1962 m. dainavo Lietuvos valstybinės filharmonijos chore, o 1963–1978 m. Lietuvos valstybinio radijo ir televizijos chore, atlikdavo solo partijas, chormeisterio ir dirigento pareigas. 1962–1975 m. Respublikinių mokytojų namų mišriojo choro meno vadovas ir dirigentas. 1963 m. Vilniaus miesto chorų apžiūroje pedagogai pelnė geriausio sostinės mišriojo choro vardą, 1964 m. su choru išlaikė konservatorijos baigimo valstybinius egzaminus, kolektyvą parengė 1965, 1970 ir 1975 m. respublikinėms dainų šventėms, konkursuose pelnė prizinių vietų, dažnai koncertavo Lietuvoje, dainavo Baltarusijoje, Lenkijoje, Latvijoje ir Estijoje, dalyvavo radijo ir televizijos laidose. Chorą (60 dalyvių) išmokė daug lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių, rengė tradicinius kolektyvo jubiliejinius koncertus.

Nuo 1976 m. dėstė choro dirigavimą neakivaizdinio skyriaus moksleiviams Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje, 1978–1988 m. buvo Vilniaus kultūros mokyklos choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, nuo 1988 m. Vilniaus mokslinio tyrimo instituto „Venta“ mišriojo choro chormeisteris, daugelio chorų dainininkas (tenoras) ir giesmininkas. Sūnus Dainius Gudaitis irgi kvalifikuotas choro dirigentas.

## Šaltiniai
* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Juozas Gutauskas

**Juozas Gutauskas** (1893 m. vasario 14 d. Vaitkūnuose, Leliūnų valsč., Utenos apskr. – 1968 m. gegužės 19 d. Leliūnuose) – vargonininkas ir chorvedys.

## Biografija

Paūgėjęs su Juozu Strolia grojo kaimo vestuvėse, iš vietos vargonininko išmoko vargonuoti. 1925 m. prie Kauno konservatorijos baigė vargonininkų ir muzikos mokytojų kursus. Iki 1927 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Leliūnų parapijos bažnyčioje, vėliau vargonininkavo ir mokytojavo Merkinėje, vadovavo bažnyčios ir progimnazijos chorams.

Suorganizavo jaunalietuvių chorą ir pučiamųjų orkestrą. Chorą parengė 1938 m. jaunalietuvių dainų šventei Šiauliuose. Parašė kūrinių pučiamųjų orkestrui. Pokario metais sugrįžo į tėviškę, kur ir mirė.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Regimantas Gudelis

**Regimantas Gudelis** (g. 1944 m. kovo 27 d. Dubinių k., Šiaulių r.) – choro dirigentas, pedagogas, socialinių (edukologijos) mokslų daktaras, profesorius.

## Biografija

1958–1962 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. B. Mačikėnas). 1962–1967 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (prof. K. Kavecko ir vyr. dėst. K. Griauzdės klasės).

1966–1973 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto studentų mišriojo choro „Gabija" chormeisteris – dirigentas. Choro meno vadovui ir dirigentui K. Griauzdei padėjo parengti nemaža lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių, dirigavo daugelyje koncertų Lietuvoje ir užsienyje.

1969–1972 m. Vilniaus kooperacijos technikumo merginų choro (80 dalyvių) ir vokalinio ansamblio vadovas. Chorą parengė 1970 m. respublikinei dainų šventei, 1970 ir 1972 m. respublikinėms moksleivių meno mėgėjų apžiūroms, laimėjo prizinių vietų. Chorą išmokė sudėtingesnių kūrinių, koncertavo Vilniuje, Minske, Lvove ir Taline. Keletą metų mokytojavo Vilniaus 2-ojoje vaikų muzikos mokykloje.

Nuo 1973 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetų (Klaipėdos universiteto Menų fakulteto) Choro dirigavimo katedros vyr. dėstytojas, 1977 m. Leningrade apgynė pedagogikos mokslų kandidato disertaciją, nuo 1981 m. docentas. Dvejus metus vadovavo fakultetų merginų chorui, vėliau neakivaizdininkų choro studijai, išugdė būrį chorvedžių. 1979–1984 m. vadovavo iš Klaipėdos politechnikumo vaikinų ir medicinos mokyklos merginų sudarytam mišriajam chorui (70 dalyvių), 1984–1986 m. buvo Klaipėdos 24-osios profesinės technikos mokyklos jaunuolių choro (40-50 dalyvių) vadovas. 1981–1983 m. vadovavo Klaipėdos rajkoopsąjungos moterų chorui Gargžduose.

R. Gudelis yra parašęs apie 200 straipsnių, chorų koncertų recenzijų, atlikęs dainų švenčių sociologinius tyrimus. Parašė ir išleido penkias mokymo priemones ir tris vadovėlius: „Vakarų Europos chorinė literatūra“ (1992), „Rytų Europos chorinė literatūra“ (1993) ir „Lietuvių chorinė literatūra“ (1998). Pranešimus skaitė mokslinėse konferencijose Lietuvoje, Kijeve, Leningrade ir kitur, konsultavo Telšių meno mėgėjų kolektyvus, dainavo Klaipėdos chore „Aukuras“, Klaipėdos miesto savivaldybės kultūros centro „Žvejų rūmai“ mišriame choras „Cantare“, Klaipėdos universiteto mišriame chore „Pajūrio aidos“.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Kostas Gurevičius

**Kostas Gurevičius** (1898 m. sausio 23 d. Geisteriškių k., Vilkaviškio raj. – 1990 m. rugsėjo 12 d. Marijampolėje) – choro ir orkestro dirigentas, pedagogas.

## Biografija

Pirmasis muzikos mokytojas buvo vietos vargonininkas B. Grudzinskas. Nuo 1919 m. groti ir diriguoti mokėsi Marijampolėje pas Joną Bendorių, jam padėjo mokyti „Gabijos“ chorą, o vėliau pradėjo savarankiškai vadovauti įvairių organizacijų mėgėjų chorams, dėstyti muziką ir dainavimą kunigų Marijonų gimnazijoje bei Rygiškių Jono gimnazijoje, kur subūrė ir chorus. Moksleivių vasaros atostogų metu tobulinosi muzikos kursuose.

1924 m. visos Lietuvos dainų šventei Kaune parengė tris chorus ir buvo jungtinio choro dirigentas. Šventėje susipažino su Stasiu Šimkumi, kuris jį pakvietė mokytis Klaipėdos muzikos mokykloje. Mokydamasis susipažino su dirigentu Antanu Vaičiūnu ir buvo įtrauktas į Klaipėdos krašto Giedotojų draugijų lietuviškų chorų organizavimo darbą. 1928 m. birželio 22 d. Klaipėdoje pastatytai Šarlio Guno operai „Faustas“ parengė chorus. 1930–1933 m. valtorna grojo Valstybės teatro orkestre Kaune.

Nuo 1933 m. dėstė muziką ir dainavimą Vilkaviškio gimnazijoje, vadovavo moksleivių ir suaugusiųjų chorams bei pučiamųjų orkestrui. Vilkaviškio darbo rūmų 52 dalyvių chorą ir Vilkaviškio jaunalietuvių 36 dalyvių chorą parengė 1938 m. dainų šventei Klaipėdoje. Nuo 1939 m. – muzikos mokytojas, chorų ir orkestrų vadovas Marijampolėje.

Pokario metais dėstė muziką Marijampolės mokytojų seminarijoje (vėliau pedagoginė mokykla), organizavo moksleivių chorus, vokalinius ansamblius ir orkestrus, vadovavo įvairiems miesto meno mėgėjų kolektyvams. Padėjo rengti miesto ir rajono dainų šventes ir buvo jų dirigentas. 1960 m. pedagogui suteiktas nusipelniusio mokytojo vardas.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Jonas Hodelis

**Jonas Hodelis** (1878 m. lapkričio 16 d. Domantuose, Seredžiaus apylinkėje, Jurbarko raj. – 1947 m. rugsėjo 7 d. Filadelfijoje, JAV) – vargonininkas, chorvedys, Prano Hodelio brolis.

## Biografija
Apie trejus metus Kaune pas Juozą Naujalį mokėsi vargonuoti. 1904 m. atvyko į JAV ir daug metų buvo Šv. Kazimiero lietuvių parapijos vargonininkas Filadelfijoje.

1913 m. suorganizavęs chorą, rengė koncertus, dalyvavo tautiniuose minėjimuose, statė R. Herberto, Miko Petrausko ir Stasio Šimkaus operetes, giedojo bažnyčiose. Taip pat vargonininkavo ir vadovavo chorams Dievo Motinos Sopulingosios parapijoje Karney, NY, nuo 1935 m. Šv. Petro ir Povilo parapijoje Tamqua, PA, ir Limericko, PA, parapijoje. Dirigavo jungtiniam chorui Lietuvių dienoje Pensilvanijoje.

Buvo vienas iš 1911 m. ALRK Vargonininkų sąjungos steigėjų ir aktyvus jos narys, taip pat šios sąjungos Niujorko-Niudžersio provincijos narys. 1911 m. gegužės 31 d. Baltimorėje vykusiame I seime išrinktas į Centro valdybą – pradžioje knygium, 1921–1926 m. Centro valdybos pirmininku. 1916 m. birželio 7 d. Filadelfijoje vykusiame ALRK VI Vargonininkų sąjungos seime parodė operetę „Silvija“.

Harmonizavo lietuvių liaudies dainas ir kūrė savas: chorams „Šelpkime tėvynę“, „Darbininkų himnas“, „Šalia plento po kairės“, „Sudiev, gėlele" ir kt.

## Šaltiniai
* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Albinas Iešmanta

**Albinas Iešmanta** (1887 m. spalio 27 d. Kybartuose – 1988 m. kovo 17 d. Vilniuje) – pedagogas ir chorvedys.

## Biografija

Pramokęs griežti smuiku, 1900–1909 m. mokydamasis Marijampolės gimnazijoje, griežė moksleivių simfoniniame orkestre ir dainavo chore. Vaidino dramos spektakliuose, vadovavo gimnazijos, „Šviesos“ ir „Pirmosios senapiliečių kuopos“ draugijų chorams, rengė vakarus – koncertus.

1910–1915 m. studijavo Varšuvos muzikos institute, dalyvavo lietuvių studentų kultūrinėje veikloje. Per vasaros atostogas Marijampolėje vadovavo „Gabijos“ draugijai ir jos chorui, rengė koncertus, režisavo ir statė dramos bei muzikinius veikalus. 1910 m. liepos 17 d. jo iniciatyva Marijampolėje pastatyta Miko Petrausko opera „Birutė“. Jos pastatymui talkino iš Varšuvos iškviestas Jonas Bendorius, chorą parengti padėjo Viktoras Žadeika, spektaklį dirigavo A. Iešmantas. Su „Gabijos“ choru koncertavo Marijampolėje, Kalvarijoje, Kybartuose ir Vilkaviškyje.

Apsigyvenęs Vilniuje, 1915 m. suorganizavo studentų ir moksleivių mišrųjį chorą. Pirmojo pasaulinio karo metais atsidūręs Maskvoje, vadovavo lietuvių pabėgėlių chorui, surengė keletą koncertų.

1919–1939 m. dėstė lietuvių kalbą ir literatūrą Marijampolės gimnazijoje, kartu studijavo Vytauto Didžiojo universitete (1926–1938 m.). Marijampolėje kartu su realinės gimnazijos mokytojais įsteigė Liaudies teatrą ir buvo jo režisierius (1920–1925 m.). Atvykęs į Vilnių, 1939–1941 m. buvo lenkų 3-osios gimnazijos direktorius. Vokiečių okupacijos metais mokytojavo Žemaičių Naumiestyje, Švėkšnoje ir Kėdainiuose.

1944–1950 m. dirbo Lietuvos švietimo liaudies komisariate ir Švietimo ministerijoje, buvo Respublikinio pedagoginio kabineto direktorius. Harmonizavo lietuvių liaudies dainas, rašė vadovėlius, apybraižas, atsiminimus, vertė dramos veikalus. Mirė peržengęs savo 100-ąjį gimtadienį.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė

**Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė** (g. 1954 m. gruodžio 23 d. Rudiškių k., Joniškio r.) – pedagogė ir chorvedė.

## Biografija

Baigusi Joniškio 2-osios vidurinės mokyklos aštuonias klases ir vaikų muzikos mokyklą (mokyt. Z. Juodakevičiaus akordeono klasė), 1970–1974 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio J. Švedo pedagoginėje muzikos mokykloje (dėst. E. Jakštienė). 1974–1978 m. muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dirigavimo mokė S. Kačinskienė).

Nuo 1978 m. rudens Šiaulių 12-osios sustiprinto muzikos mokymo vidurinės mokyklos mokytoja ir chorų vadovė. Iki 1986 m. vadovavo tik jaunučių chorams, o vėliau ir jaunimo mišriajam chorui (chormeisteris A. Gumuliauskas).

1987 m. respublikinės moksleivių dainų šventės konkurse vaikų choras pelnė laureato vardą, o mišrusis pirmąją vietą. Abu chorai dalyvavo 1988 m. Maskvos televizijos konkurse „Choras ir mes" – mišrusis choras tapo laureatu. 1989 m. respublikiniame vaikų ir jaunimo chorų konkurse Vilniuje mišrusis choras pripažintas geriausiu kolektyvu sustiprinto muzikos mokymo mokyklų kategorijoje. Vaikų ir mišrųjį chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje.

1991 m. mišrusis choras dalyvavo tarptautiniame G. Dimitravo konkurse Varnoje (Bulgarija). Vaikų ir mišrusis choras dalyvavo 1991 m. chorų festivalyje „Dainuok, jaunoji Lietuva“ Panevėžyje ir Vilniuje. Baigiamajame festivalio koncerte Vilniuje (1991 m. birželio 2 d.) vaikų choras atliko J. Lyguto oratoriją „Grybų karas“. Mišriojo choro kamerinė grupė 1992 m. dalyvavo tarptautiniame senosios muzikos konkurse „Schola cantorum“ Lenkijoje (Kališe). 1993 m. rugsėjo 17 d. jaunimo mišrusis choras giedojo šv. Mišiose Kryžių kalne prie Šiaulių popiežiaus Jono Pauliaus II vizito proga Lietuvoje. Vaikų ir jaunimo chorai buvo parengti 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje – mišrusis choras išmoko pajėgiųjų chorų repertuarą. Jaunimo choras dalyvavo 1995 m. I Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivalyje Rygoje, koncertavo Ventspilyje. 1996 m. dalyvavo II tarptautiniame jaunimo chorų festivalyje „Marija, skaisčiausia Marija" Šiauliuose (Šv. Ignaco bažnyčioje). Jaunimo mišriojo choro kamerinė grupė yra koncertavusi Norvegijoje ir Lenkijoje. 1997 m. mišrusis choras dalyvavo II Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivalyje Gotlande (Švedija), o vaikų choras parengtas 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje – dalyvavo konkurse.

R. Gumuliauskienė mokyklos vokalinius ansamblius parengia respublikiniams „Dainų dainelės“ konkursams. Berniukų ansamblis 1984 m. minėto konkurso laureatas, o mišrusis jaunimo ansamblis 1994 ir 1996 m. konkursų laureatas. Jaunoji solistė Kristina Zmailaite 1992 m. „Dainų dainelės" konkurso laureatė. Atviras pedagogės pamokas ir chorų koncertus yra stebėję muzikos pedagogai iš daugelio užsienio šalių. 1993 m. R. Gumuliauskienei suteiktas muzikos mokytojos metodininkės vardas. 1996 m. ji stažavo Danijoje. Yra Šiaulių miesto ir 1993 m. Lietuvos jaunimo mažosios moksleivių dainų šventės Vilniuje dirigentė.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Pranas Hodelis

**Pranas Hodelis** (1889 m. Čekiškėje, Kauno raj. – 1950 m. birželio 19 d. North Arlingtone, Niujorke, JAV) – vargonininkas ir chorvedys.

## Biografija

1913 m. atvyko į JAV pas brolį Joną Hodelį, kuris Praną pasikvietė į Filadelfiją. Kadangi Jonas jau gerokai buvo pažengęs muzikoje, ėmėsi mokyti ir savo brolį.

Vėliau apie trejus metus vargonuoti mokėsi pas lietuvių vargonininkus Jersey Cityje, NY, ir Harrisone, NY. Minėtuose miestuose pradėjo ir vargonininkauti.

Vargonininkaudamas Dievo Motinos Sopulingosios lietuvių parapijoje Karney, NY, daug dirbo su jaunimu, įkūrė klubą „Baltoji lelija“, kurio pagrindinis tikslas buvo suorganizuoti chorą ir rengti lietuviškus vakarus – koncertus. Daug nuveikė ir su minėtos parapijos mišriuoju choru (50 dalyvių), kuris vėliau buvo pavadintas „Birutės“ vardu. Choras giedojo bažnyčioje, statė operetes: Stasio Šimkaus „Išeivis“ – 1927 m., „Čigonai“ – 1928 m. ir kt.), rengė koncertus, dalyvavo tautiniuose minėjimuose. 1940 m. rugsėjo 29 d. su parapijos choru surengė koncertą kolektyvo gyvavimo 40-mečio proga.

Nuo 1921 m. buvo ALRK Vargonininkų sąjungos narys (taip pat Niujorko-Niudžersio provincijos narys), 1926 m. išrinktas Seimo pirmininku, buvo Centro valdybos iždo globėjas. Buvo įkūręs nedidelę spaustuvę, kurioje leido savaitraštį „Amerika“. Paskutiniuosius savo gyvenimo metus praleido Newarke, NJ.

## Šaltiniai

* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Giedrutė Idzelienė-Balčiūnaitė

**Giedrutė Idzelienė-Balčiūnaitė** (g. 1951 m. rugpjūčio 15 d. Šiauliuose) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

## Biografija

Baigusi Kuršėnų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1969–1973 m. choro dirigavimo mokėsi Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. B. Sližys). 1974–1979 m. muziką neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė P. Januška).

Nuo 1973 m. Kulių (Plungės r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovė. Chorus paruošė Plungės rajono dainų šventėms ir kitiems kultūros renginiams, o jaunučių chorą 1987 m. respublikinei dainų šventei. 1992 m. suorganizavo vyresniųjų klasių merginų chorą, kurį su jaunučių choru parengė 1993 m. Klaipėdos regiono dainų šventei, o merginų 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Merginos dalyvavo 1995 m. Žemaičių ir Pamario krašto vaikų ir jaunimo chorų festivalyje „Pavasario balsai“, koncertavo Klaipėdos universiteto Menų fakulteto salėje respublikinės muzikos mokytojų konferencijos dalyviams. Merginų choras 1995, 1996 ir 1997 m. moksleivių chorų festivalio „Baltijos bangelės“ Palangoje dalyvės, taip pat dalyvavo 1996 m. Jaunimo menų šventėje Vilniuje, Žemaičių ir Pamario krašto vaikų ir jaunimo dainų šventėje „Mes Lietuvos vaikai" Klaipėdoje, 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventėje Vilniuje, pasirodo koncertuose, gieda bažnyčiose. Mokytoja kėlė kvalifikaciją Šiauliuose ir Vilniuje, dalyvavo mokslinėse konferencijose Klaipėdoje, diriguoja dainų šventėse. 1994 m. jai suteikta vyresniosios muzikos mokytojos, o 1996 m. muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Jeronimas Ignatonis

**Jeronimas Ignatonis** (1902 m. kovo 13 d. Užraguvio k., Šimkaičių valsč., Raseinių apskr. – 1968 m. lapkričio 12 d. Čikagoje, JAV) – pedagogas ir chorvedys, rašytojas.

## Biografija

1926 m. baigė Panevėžio mokytojų seminariją,
1927-1928 mokytojavo Raguvoje,
1930–1933 m. dainuoti mokėsi Kauno muzikos mokykloje, lituanistiką studijavo Vytauto Didžiojo universitete, suorganizavo ir trejus metus vadovavo universiteto studentų korporacijos Ramovės chorui. Surengė koncertų, dainavo Kauno radiofone. 1943 m. baigė Vilniaus universitetą.

Mokytojavo Liepojos lietuvių mokykloje Latvijoje, Raguvoje, Kaune, buvo Aklųjų instituto direktorius, dirbo Alytaus apskrities pradžios mokyklų inspektoriumi.

Nuo 1927 m. bendradarbiavo periodinėje spaudoje, parašė eilėraščių ir vaidinimų radijui. Ramovės korporacijos chorui parašė himną.

1944 m. pasitraukė Vokietiją, dalyvavo muzikinėje veikloje, buvo Miuncheno lietuvių gimnazijos inspektorius ir LB apygardos švietimo skyriaus vedėjas. 1949 m. emigravęs į JAV, apsigyveno Čikagoje. Čia suorganizavo lietuvių tremtinių vyrų chorą, talkino „Dainavos“ meno ansambliui, suredagavo ansamblio jubiliejinį leidinį (1955 m.).

Nuo 1954 m. dirbo „Draugo“ redakcijoje, parašė romanus „…Ir nevesk į pagundą“ (1958 m.), „Lūžiai“ (1963 m.), muzikinį veikalą „Vestuvės“ (pastatytas 1960 m.), pjesių ir feljetonų. Aktyviai reiškėsi lietuvių išeivių kultūros ir švietimo baruose. 1956–1959 m. buvo LB Čikagos apygardos valdybos narys švietimo reikalams, 1961–1964 m. – LB tarybos narys, 1964–1967 m. – Centro valdybos narys ir Švietimo tarybos pirmininkas. Rūpinosi lituanistinių mokyklų programų pertvarkymu, organizavo mokytojų konferencijas, priklausė Lietuvių rašytojų draugijai.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Antanas Ilčiukas

**Antanas Ilčiukas** (1902 m. lapkričio 23 d. Veleikiuose, Zarasų rajonas – 1990 m. lapkričio 29 d. Klaipėdoje) – Lietuvos vargonininkas, choro dirigentas, kompozitorius, pedagogas.

## Biografija
Pas Antazavės ir Dusetų vargonininkus išmokęs vargonuoti, 1920–1924 m. vargonininkavo ir vadovavo chorams Daugailiuose ir Kriaunose. Ten susipažino su pedagogu K. Kiela, kuris jaunuolį parengė eksterno egzaminams iš bendrojo lavinimo disciplinų. 1924–1930 m. Klaipėdos muzikos mokykloje-konservatorijoje mokėsi obojaus (dėst. Antanas Staupas), chorvedybos ir kompozicijos (dėst. Stasys Šimkus ir Juozas Žilevičius). Studijuodamas grojo mokyklos simfoniniame orkestre, dainavo moksleivių vyrų chore. Tuo pačiu metu lankė Klaipėdos lietuvių gimnaziją, vadovavo šio krašto Giedotojų draugijos chorams.

1930–1938 m. dirbo muzikos mokytoju ir chorų vadovu Pagėgiuose. 1933 m. II Klaipėdos krašto dainų šventei parengė Pagėgių mišrųjį chorą, o su K. Donelaičio gimnazijos choru gerai pasirodė 1936 m. chorų varžybose Kaune. 1938 m. dainų šventei Klaipėdoje parengė Smalininkų 30 dalyvių chorą. 1938–1940 m. dėstė muziką ir vadovavo chorams Tauragėje. Moksleivių chorus parengė dainų šventėms ir chorų varžyboms – laimėjo pirmųjų ir kitų prizinių vietų.

Atvykęs į Vilnių, 1940–1943 m. vadovavo Vilniaus universiteto studentų mišriajam chorui, surengė keletą koncertų. 1940–1947 m. (su pertrauka) studijavo dirigavimą Vilniaus muzikos mokykloje ir konservatorijoje. 1944–1947 m. LSSR filharmonijos mišriojo choro meno vadovas ir vyr. dirigentas. Daug padirbėjo sutelkdamas kolektyvą, mokydamas į j sudėtingų lietuvių ir užsienio klasikų kūrinių, rengdamas koncertus Lietuvos miestuose ir miesteliuose. 1947–1958 m. Vilniaus pedagoginio instituto akademinio choro vadovas. Į chorą subūrė apie 120 merginų ir vaikinų, išmokė sudėtingų lietuvių kompozitorių ir užsienio klasikų kūrinių, koncertų surengė Vilniuje, Kaune ir kituose Lietuvos miestuose, dainavo Maskvoje, Minske, 1950 m. respublikinei dainų šventei parengė 250 choristų ir mažesnį būrį dainininkų 1955 m. respublikinei dainų šventei; respublikinėse apžiūrose ir konkursuose pelnė prizinių vietų.

Nuo 1947 m. buvo ir J. Tallat-Kelpšos muzikos mokyklos choro dirigavimo dėstytojas, 1957–1972 m. Vilniaus pedagoginio instituto Muzikos katedros dėstytojas, nuo 1972 m. rudens iki mirties LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetų vyr. dėstytojas, išugdė būrį chorvedžių. Sukūrė ir harmonizavo dainų chorams, parašė straipsnių apie muzikus ir kitus kultūros veikėjus, buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas ir vyr. dirigentas (1946, 1955, 1960 m.), Vilniaus miesto ir keleto rajonų dainų švenčių dirigentas. 1955 m. dirigentui suteiktas LSSR nusipelniusio artisto vardas.

## Šaltiniai
Kęstutis Ilgūnas

**Kęstutis Ilgūnas** (g. 1926 m. gegužės 26 d. Pilviškių miestelyje, Vilkaviškio r.) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

## Biografija

1946–1948 m. vargonų ir choro dirigavimo mokėsi Kauno muzikos mokykloje (N. Martinonio ir A. Budriūno klasės).

Nuo 1949 m. kurį laiką choro dirigavimo studijas dar tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. K. Kavecko klasė) Vilniuje, bet dėl politinių persekiojimų studijas nutraukė.

Dar mokydamasis Kauno muzikos mokykloje pradėjo vadovauti Pilviškių nepilnos gimnazijos moksleivių ir mokytojų mišriajam chorui. 1951–1956 m. Valkininkų vidurinės mokyklos muzikos ir vokiečių kalbos mokytojas, moksleivių ir suaugusiųjų chorų vadovas.

Nuo 1952 m. kasmet ėmė organizuoti buvusio Eišiškių rajono dainų šventes ir joms diriguoti. Mokyklos ir kaimo chorus parengė 1955 m. respublikinei dainų šventei. 1956–1957 m. Bubių (Šiaulių r.) kaimo dainų ir šokių liaudies ansamblio vadovas. Kolektyvas nemažai koncertavo Žemaitijoje, taip pat Baltarusijoje ir Vilniuje. 1957 m. I respublikinio jaunimo festivalio konkurse pelnė trečiąją vietą. Buvo tų metų Šiaulių rajono dainų šventės vyr. dirigentas. 1958–1960 m. Pabradės (Švenčionių r.) vidurinės mokyklos muzikos mokytojas ir kultūros namų choro vadovas. 1958 m. suorganizavo pirmąją buvusio Pabradės rajono dainų šventę ir buvo jos vyr. dirigentas. Kultūros namų mišrųjį chorą parengė 1960 m. respublikinei dainų šventei Vilniuje. 1960–1964 m. Dūkšto (Ignalinos r.) Rytų Aukštaitijos dainų ir šokių liaudies ansamblio vadovas – surengė koncertų miestuose ir kaimuose. Taip pat dėstė muziką Dūkšto vidurinėje mokykloje ir vadovavo moksleivių chorams. Didelius jaunučių ir jaunių chorus parengė 1964 m. I respublikinei moksleivių dainų šventei Vilniuje.

1964–1986 m. K. Ilgūnas – Ignalinos rajoninių kultūros namų mišriojo choro vadovas. Kolektyvą parengė 1965, 1970, 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms, chorų apžiūrose bei konkursuose laimėjo pirmųjų ir kitų prizinių vietų. 1970 m. respublikinei dainų šventei parengė ir Dūkšto kultūros namų mišrųjį chorą.

Buvo Ignalinos rajoninių kultūros namų meno vadovas ir 2-osios vidurinės mokyklos muzikos bei dainavimo mokytojas. Išėjęs į pensiją, dar kurį laiką mokytojavo Didžiasalio (Ignalinos r.) vidurinėje mokykloje. Buvo Ignalinos rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Joana Jablonskienė-Kervytė

**Joana Jablonskienė-Kervytė** (g. 1943 m. liepos 14 d. Didžiosios Paluknės k., Skuodo r.) – choro dirigentė ir pedagogė.

## Biografija

Baigusi Lenkimų vidurinę mokyklą, 1961–1962 m. lankė chorvedžių kursus prie Palangos muzikos mokyklos (diriguoti mokė A. Kniūkšta). 1962–1966 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje – technikume (dėst. R. Varnas ir R. Zdanavičius). 1966–1971 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatrijoje (vyr. dėst. R. Kašponio klasė).

Mokydamasi Klaipėdoje, buvo berniukų choro „Gintarėlis“, o studijuodama Vilniuje -mergaičių choro „Liepaitės" chormeisterė. 1971–1975 m. choro dirigavimą ir kitas disciplinas dėstė Panevėžio J. Švedo pedagoginėje muzikos mokykloje, vadovavo mergaičių ir mišriajam moksleivių chorui (1974–1975). 1974 m. suorganizavo Panevėžio rajono vykdomojo komiteto darbuotojų mišrųjį chorą ir jį parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei.

Apsigyvenusi Vilniuje, J. Jablonskienė 1976 m. pradėjo dirbti Lietuvos aukšojo ir specialiojo vidurinio mokslo ministerijos mokslinio metodinio kabineto vyresniąja metodininke, nuo 1983 m. šios ministerijos meno grupės vadovė, o sujungus Aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo bei Švietimo ministerijas, iki 1990 m. buvo Meno skyriaus vyriausioji specialistė Lietuvos muzikos mokymo įstaigoms. 

Kartu dirbo Vilniaus miesto vyrų choro „Aidas" dirigente – chormeistre, 1977–1983 m. vadovavo Vilniaus 31-osios profesinės technikos mokyklos vaikinų chorui (40 dalyvių).

Nuo 1983 m. ir Vilniaus M. K. Čiurlionio vidurinės meno mokyklos (menų gimnazijos) choro dirigavimo dėstytoja, vyresniųjų klasių moksleivių choro chormeisterė ir jaunučių choro vadovė. 1987 m. su jaunučių choru pastatė G. Vanagaitės operą „Ožka Cignė". Su chorais dalyvavo respublikinėse dainų šventėse, koncertavo Lietuvoje, Rusijoje ir Estijoje. 1991–1996 m. M. K. Čiurlionio menų gimnazijos direktoriaus pavaduotoja internatui, vėliau mokytoja – 1994 m. jai suteikta vyresniosios muzikos mokytojos kvalifikacijos kategorija.

J. Jablonskienė buvo 1975 m. Panevėžio rajono dainų šventės dirigentė, Lietuvos muzikos mokymo įstaigų ir dainų švenčių konsultantė, įvairių konkursų žiuri narė, spaudai parengė pedagoginio repertuaro leidinių.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Elona Bubinaitė

**Elona Bubinaitė-Ylienė-Paškūnienė** (g. 1931 m. vasario 2 d. Šiauliuose) – Lietuvos muzikos pedagogė ir chorvedė.

## Biografija
1942–1949 m. lankė Šiaulių 2-ąją mergaičių gimnaziją, 1946–1953 m. mokėsi Šiaulių muzikos mokykloje (J. Byros solinio dainavimo klasė). 1955–1960 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. A. Budriūno klasė).

1949–1954 m. mokytojavo Šiaulių pradinėse mokyklose, 1953–1957 m. dėstė ir vadovavo merginų vokaliniam ansambliui Šiaulių pedagoginėje mokykloje. Vadovavo Šiaulių medicinos mokyklos merginų chorui, geležinkelininkų, taip pat ryšių klubo mišriesiems chorams – šio klubo chorą parengė 1955 m. respublikinei dainų šventei Vilniuje.

Nuo 1957 m. rudens kurį laiką buvo Vilniaus 18-ojo vaikų darželio muzikos vadovė. 1959–1986 m. Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja. Išėjusi į pensiją, iki 1995 m. choro dirigavimą dar dėstė mokyklos neakivaizdiniame skyriuje.

Nuo 1962 m. keletą metų buvo Lietuvos valstybinės konservatorijos choro dirigavimo katedros dėstytoja. Mokyklose išugdė būrį jaunųjų choro dirigentų. 1964–1969 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto studentų mišriojo choro „Gabija“ chormeisterė-dirigentė.

E. Ylienė yra skaičiusi pranešimų respublikiniuose pedagoginiuose skaitymuose ir chorvedžių konferencijose, parašė knygą „Muzikinio auklėjimo ir mokymo bendrojo lavinimo mokykloje metodika“ (1975), buvo moksleivių respublikinių dainų švenčių konsultantė, Šiaulių miesto dainų švenčių dirigentė. 1981 m. apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

## Šaltiniai
Romualdas Jacinkevičius

**Romualdas Jacinkevičius** (1941 m. balandžio 25 d. Panevėžyje – 1990 m. gegužės 31 d. Pasvalyje) – muzikos mokytojas ir chorvedys.

## Biografija

Mokėsi Troškūnuose, Joniškėlyje, Radviliškyje ir Subačiuje. 1959–1963 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio muzikos technikume (dėst. J. Bagdonas). Mokydamasis dirbo meno vadovu Naujamiesčio, Geležių ir kituose Panevėžio rajono kultūros namuose.

Nuo 1965 m. iki mirties Pasvalio vidurinės (vėliau P. Vileišio) mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovas. Ypač sėkmingai dirbo su vyresniųjų klasių mišriuoju choru (60-80 dalyvių), kurį parengdavo rajoninėms dainų šventėms, taip pat 1969, 1977 ir 1987 m. respublikinėms moksleivių dainų šventėms. 1976, 1979 ir 1983 m. mokyklinių chorų zoninėse varžybose choras pelnė pirmąsias vietas, o respublikinėse prizines. Choras atliko sudėtingesnių dainų repertuarą, dažnai pasirodydavo koncertuose. Mokykloje pedagogas įrengė pavyzdingą muzikos kabinetą, siekė, kad moksleiviai pamiltų muziką ir chorinį dainavimą.

Be pedagoginio darbo, R. Jacinkevičius nuolat vadovavo Pasvalio miesto ir rajono vokaliniams ansambliams, kurie respublikiniuose „Sidabrinių balsų" konkursuose laimėdavo pirmąsias vietas, dažnai su ansambliais koncertuodavo, dalyvavo televizijos laidose. Buvo Pasvalio rajono dainų švenčių dirigentas.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Jonas Jakaitis

**Jonas Jakaitis** (1883 m. balandžio 12 d. Vilniuje – 1963 m. liepos 9 d. Čikagoje, IL, JAV) – smuikininkas, orkestro ir choro dirigentas, pedagogas.

## Biografija

Pirmąsias smuiko ir giedojimo pamokas gavo iš Vilniaus Arkikatedros orkestro dirigento A. Solnickio.

Nuo 1898 m. muzikos mokėsi kunigaikščio B. Oginskio muzikos mokykloje Rietave.

Muzikos teorijos ir instrumentacijos mokėsi pas J. Macheką, grojo mokyklos orkestre.

Nuo 1906 m. pradėjo dirbti kunigaikštienės Marijos dvare Bobreke (netoli Osvencimo). Vadovavo orkestrui ir koncertavo kaip smuikininkas, iš dvariškių suorganizavo chorą ir pasirodydavo koncertuose. 1908 m. atvyko į JAV, apsigyveno Čikagoje. Nepritapęs prie lietuvių, ėmėsi vadovauti lenkų chorams, kurių tuomet būta gana daug. Su vienais chorais dirbo trumpiau, su kitais ilgiau. Buvo apskričių chorų konsultantas ir dirigentas, dainų švenčių vyr. dirigentas. Daug metų dėstė smuiką A. Pociaus įkurtoje L. van Beethoveno konservatorijoje, dalyvavo koncertuose, vadovavo lietuvių pučiamųjų instrumentų orkestrui.

Nuo 1917 m. buvo ALRK Vargonininkų sąjungos narys. Jo brolis Alfonsas Jakaitis taip pat mokėsi B. Oginskio muzikos mokykloje Rietave, o JAV vadovavo lenkų chorams ir orkestrams.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Elena Šulcaitė-Jakštienė

**Elena Šulcaitė-Jakštienė** (g. 1932 m. rugpjūčio 6 d. Pušalote, Pasvalio rajonas) – Lietuvos choro dirigentė ir pedagogė.

## Biografija
1942–1952 m. mokėsi skambinti fortepijonu Panevėžio muzikos kursuose ir muzikos mokykloje (dėst. S. Petkūnienė). 1952–1957 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Barausko klasė). Studijų metais dirbo Vilniaus 33-ojo vaikų darželio muzikos vadove, buvo Naujųjų Verkių popieriaus fabriko kultūros klubo meno vadovė.

Nuo 1957 m. rudens Panevėžio J. Švedo pedagoginės muzikos mokyklos choro dirigavimo ir privalomojo fortepijono dėstytoja, vadovavo merginų chorui, per kelis dešimtmečius išugdė būrį jaunųjų chorvedžių. 1960–1975 m. Panevėžio miesto prekybos valdybos moterų choro meno vadovė ir dirigentė. Kolektyvą išmokė nemaža dainų ir sudėtingesnių kūrinių, surengė koncertų, su juo dalyvavo Panevėžio miesto dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. Chorą parengė 1970 ir 1975 m. respublikinėms dainų šventėms. 1975–1981 m. Panevėžio rajkoopsąjungos moterų ir Spirito kombinato moterų bei vyrų vokalinių ansamblių vadovė. Kurį laiką vadovavo Panevėžio cukraus fabriko vyrų chorui ir kitiems meno mėgėjų būreliams.

E. Jakštienė buvo Panevėžio miesto dainų švenčių dirigentė, respublikinių dainų švenčių konsultantė, chorų ir vokalinių ansamblių koncertmeisterė.

## Šaltiniai
* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.
Elena Jakubauskienė-Radlinskaitė

**Elena Jakubauskienė-Radlinskaitė** (1955 m. gegužės 21 d. Kaišiadoryse) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

## Biografija

1963–1973 m. mokėsi Kaišiadorių vaikų muzikos mokykloje (A. Dzimidavičiaus akordeono ir M. Natanovičiaus smuiko klasėse), dainavo A. Pugžlienės vadovaujamame chore. 1973–1977 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. D. Pečkaitienė). 1978–1984 m. neakivaizdiniu būdu choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. N. Kazakauskienės klasė).

Nuo 1976 m. pradėjo dėstyti muziką Kaišiadorių 1-ojoje vidurinėje mokykloje, vadovauti jaunučių ir jaunių chorams.

Nuo 1978 m. Kaišiadorių 2-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, jaunių ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovė, nuo 1984 m. jaunių ir merginų chorų vadovė. Merginų chorą parengė 1987 m. respublikinei moksleivių dainų šventei Vilniuje. Mokytojos parengti jaunieji dainininkai buvo 1978 ir 1982 m. respublikinių „Dainų dainelės" konkursų laureatai.

Nuo 1987 m. Kaišiadorių vaikų muzikos mokyklos mokytoja, nuo 1996 m. vyresnioji mokytoja, chorinio dainavimo skyriaus jaunių choro vadovė. Chorą parengdavo Kaišiadorių rajono dainų šventėms, 1990–1991 m. jis dalyvavo vaikų ir jaunimo chorų festivalyje „Dainuok, jaunoji Lietuva" Kaišiadoryse, Kaune ir Vilniuje, 1990 m. Lietuvos tautinėje dainų šventėje, 1993 m. regioninėje dainų šventėje Alytuje, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Vilniuje, 1997 chorų festivalyje Kaune ir 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventėje Vilniuje. Mokytoja – Kaišiadorių rajono dainų švenčių jaunių chorų vyr. dirigentė.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Bronius Jakubauskas

**Bronius Jakubauskas** (1904 m. sausio 8 d. Kaltinėnuose – 1980 m. balandžio 30 d. Biržuose) – vargonininkas, dainininkas, muzikos mokytojas ir chorvedys.

## Biografija

Vietos mokytojo M. Danilevičiaus padedamas, Kaune eksternu išlaikė egzaminus iš progimnazijos kurso. Pas vietos vargonininką pramokęs muzikos, 1919–1922 m. Kauno muzikos mokykloje pas Juozą Naujalį mokėsi vargonuoti ir chorvedybos. Kitas disciplinas dėstė Juozas Babravičius, Aleksandras Kačanauskas, Elena Laumenskienė ir Juozas Tallat-Kelpša.

1924–1927 m. mokytojavo Žagarės progimnazijoje, muziką dėstė ir mokytojų kursuose, o vasaros atostogų metu lankė muzikos mokytojų kursus Klaipėdoje.

1928–1933 m. mokytojavo Karmėlavos mergaičių žemės ūkio mokykloje, vargonininkavo bažnyčioje ir vadovavo chorams. 1933–1937 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Viekšniuose, o vėliau – Biržuose. Kartu lankė Konrado Kavecko vadovaujamus vargonininkų kursus Kaune. 1938 m. dainų šventei Klaipėdoje parengė Biržų bažnyčios 53 dalyvių chorą. 1940 m. subūrė Biržų miesto profsąjungų didelį mišrųjį chorą ir surengė koncertų.

1941–1966 m. – Biržų vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams, rengė koncertus, dalyvavo rajono ir respublikinėse dainų šventėse, apžiūrose bei konkursuose pelnydavo pirmąsias ir kitas prizines vietas. Buvo Biržų rajono dainų švenčių, festivalių organizatorius ir vyr. dirigentas. Kaip solistas koncertavo Kaune, Klaipėdoje, Biržuose ir kitur.

## Šaltiniai
Alfonsas Jakupčionis

**Alfonsas Jakupčionis** (g. 1919 m. kovo 19 d. Saginaw, MI, JAV) – vargonininkas ir chorvedys.

## Biografija

Pas P. Dulkę mokėsi fortepijono, pas P. Saką vargonų Brooklyne, NY, nuo 1926 m. studijas tęsė Pius X School of Liturgical Music Niujorke. Baigęs studijas, pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorui Šv. Mykolo lietuvių parapijoje Bayonne, NJ. Kartu buvo ir raštinės sekretorius. 1941–1945 m. tarnaudamas amerikiečių kariuomenėje, grojo orkestre, o grįžęs vėl vargonininkavo toje pačioje parapijoje. Chorą paruošė 1964 m. Pasaulinės parodos Niujorke Lietuvių dienai, dainų šventėms ir kitiems tautiniams renginiams.

Nuo 1940 m. ALRK Vargonininkų sąjungos narys, taip pat ir New Yorko-New Jersio provincijos narys.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Albina Norvaišaitė-Jakubonienė

**Albina Norvaišaitė-Jakubonienė** (1940 m. liepos 11 d. Kaune – 2011 m. gruodžio mėn.) – Lietuvos muzikos mokytoja ir chorvedė.

## Biografija
Kauno vaikų muzikos mokykloje mokėsi skambinti fortepijonu. 1957–1961 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje-technikume (dėst. Danguolė Vaitkutė). 1959 m. pradėjo dirbti Kauno miesto vaikų darželiuose, vadovauti moksleivių chorui miesto 1-ojoje technikos mokykloje ir jaunučių chorui vaikų muzikos mokykloje.

1963–1970 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje neakivaizdiniu būdu (doc. Klemenso Griauzdės klasė). 1967–1976 m. Kauno 22-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytoja ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovė – jį parengė 1976 m. mokyklinių chorų zoninėms varžyboms. Taip pat dėstė Marijampolės kultūros mokykloje, nuo 1973 m. kurį laiką vadovavo Marijampolės 19-osios kaimo profesinės technikos mokyklos jaunuolių chorui.

Nuo 1976 m. rudens Kauno 27-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja bei vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovė. Kolektyvą parengė 1977 m. respublikinei moksleivių dainų šventei ir konkursui, 1979 m. respublikinėse mokyklų chorų varžybose pelnė laureato vardą. Taip pat vadovavo mergaičių vokaliniam ansambliui, kuris pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė respublikiniuose „Dainų dainelės“ konkursuose.

1978–1984 m. Kauno profsąjungų kultūros rūmų berniukų ir jaunuolių choro „Varpelis“ chormeisterė ir mergaičių vokalinio ansamblio vadovė. Ansamblis – 1981 m. respublikinio konkurso „Sidabriniai balsai“ Palangoje laureatas. Nuo 1978 m. Kauno 1-osios vaikų muzikos mokyklos filialo mokytoja, nuo 1982 m. miesto 1-osios vaikų muzikos mokyklos chorinio dainavimo skyriaus vedėja. 1992 m. mokykloje subūrė kamerinį merginų chorą, kuris dalyvavo 1993 m. moksleivių dainų šventėse Kaune ir Vilniuje, 1994 m. – I Pasaulio lietuvių dainų šventėje Kaune ir 1997 m. – Stasio Šimkaus jubiliejiniame koncerte „Pro memoria“. Ansamblis gieda bažnyčiose, 1995 m. giedojo Lenkijoje (Punske), 1996 m. – Baltarusijoje (Pelesoje).

1987–1991 m. vadovavo Kauno gamybinio susivienijimo „Banga“ kultūros namų „Šilelis“ merginų vokaliniam ansambliui, tapusiam 1990 m. respublikinio „Dainų dainelės“ konkurso laureatu. Nuo 1992 m. Kauno Kalniečių vidurinės mokyklos muzikos mokytoja ir vyresniųjų klasių merginų choro vadovė – parengė 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Nuo 1993 m. vadovavo ir Šv. Juozapo bažnyčios maldos sambūrio „Marijos vaikai“ jaunimo chorui. Choras kas sekmadienį gieda šv. Mišiose.

Nuo 1977 m. buvo daugelio Kauno miesto dainų švenčių dirigentė. Jai suteikta vyresniosios muzikos mokytojos kvalifikacijos kategorija. 1979 m. apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.

## Šaltiniai
* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. - Vilnius, 1999.
Janina Jameikienė-Linkutė

**Janina Jameikienė-Linkutė** (g. 1936 m. lapkričio 5 d. Pryšmantėlių k., Raseinių r.) – muzikos mokytoja ir chorvedė.

## Biografija

1945–1952 m. lankė Betygalos (Raseinių r.) vidurinę mokyklą, 1955–1960 m. choro dirigavimo neakivaizdiniu būdu mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje – technikume (dėst. V. Ūsevičius ir E. Kriščiūnienė).

1974–1978 m. muziką neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė R. Songaila ir R. Pupelis).

1952–1956 m. Nevočių (Šilalės r.) septynmetės mokyklos pradinių klasių ir muzikos mokytoja, 1956–1960 m. Tenenių (Šilalės r.) septynmetės mokyklos muzikos mokytoja. Abiejose mokyklose vadovavo vaikų chorams. 1960–1967 m. Švėkšnos (Šilutės r.) internatinės mokyklos muzikos mokytoja ir jaunių choro vadovė. Kolektyvą parengė 1965 m. respublikinei dainų šventei ir kasmentinėms Šilutės rajono dainų šventėms. 1967–1970 m. Viešvilės (Jurbarko r.) vaikų namų ir septynmetės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja. Jos vadovaujamas vaikų namų choras pirmavo Jurbarko rajone. 1970–1976 m. Veliuonos (Jurbarko r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro (60 dalyvių) vadovė. Choras nemažai koncertavo, dalyvavo Jurbarko rajono dainų šventėse, 1976 m. mokyklų chorų zoninėse varžybose Tauragėje laimėjo trečiąją vietą.

Nuo 1976 m. rudens Žiežmarių (Kaišiadorių r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovė. 1983 m. mokyklų chorų varžybose Vilniuje mišrusis choras (60 dalyvių) pelnė trečiąją vietą. Jaunučių chorą mokytoja parengė 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje; 1998 m. choras pasivadino „Varpelių" vardu, jį globoja Kaišiadorių laisvalaikio organizavimo centras.

J. Jameikienė- Šilalės, Šilutės, Jurbarko ir Kaišiadorių rajonų dainų švenčių dirigentė. 1994 m. jai suteikta muzikos mokytojos metodininkės, o 1996 m. – muzikos mokytojos ekspertės kvalifikacijos kategorija.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Antanas Jankauskas (1910)

**Antanas Jankauskas** (1910 m. gegužės 21 d. Pagomerčių k., Radviliškio raj. – 1975 m. balandžio 28 d. Kaune) – vargonininkas, muzikos mokytojas ir chorvedys.

## Biografija

1929 m. baigė Ylakių progimnaziją, 1936 m. – Kauno konservatorijos vargonų klasę. 1936–1940 m. dėstė muziką ir dainavimą, vadovavo chorams Kauno 6-ojoje gimnazijoje, 1944–1956 m. – Kauno mokytojų seminarijoje, 1956–1970 m. mokytojavo ir vadovavo moksleivių chorams Kauno 2-ojoje vidurinėje mokykloje. Kartu buvo moksleivių pedagoginės praktikos vadovas Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje.

Vadovavo gausiems vaikų ir vyresniųjų klasių mišriesiems ir merginų chorams, kuriuos parengdavo miesto ir respublikinėms dainų šventėms, prizines vietas su jais laimėdavo chorų apžiūrose ir konkursuose. Buvo Kauno miesto dainų švenčių dirigentas, moksleivių muzikinio auklėjimo klausimais rašė „Muzikos baruose“.

## Šaltiniai

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Jonas Jankus

**Jonas Jankus** (1888 m. rugsėjo 18 d. Sidabrave, Panevėžio apskr. – 1944 m. sausio 21 d. Brukline, JAV) – Lietuvos vargonininkas ir chorvedys.

## Biografija
Muziką mėgo iš vaikystės. Dvejus metus pasimokęs pas vietos vargonininką, pradėjo savarankiškai vargonininkauti Lenkimuose.

1909 m. išvyko į JAV, ten vargonininkavo ir vadovavo chorams daugelyje lietuvių parapijų: Maspethe, NY, Mt. Carmele, PA, Pitstone, PA, Pittsburghe, PA ir Filadelfijoje. Vargonininkaudamas studijavo *Pittsburgh Institute of Music* ir *Carnegie Tech* muzikos mokykloje. Studijavo vargonavimą, harmoniją ir dainavimą. 1927 m. išvyko į Romą, kur dvejus metus studijavo bažnytinės muzikos institute – studijoms vadovavo mons. prof. Raffaele Casimiri. 1929 m. grįžęs į JAV, kurį laiką vargonininkavo Šv. Antano lietuvių parapijoje Detroite, Dievo Motinos Sopulingosios parapijoje Karney, NY ir Harrisone, NY. Visur buvo subūręs ir chorus.

Nuo 1932 m. iki mirties vargonininkavo ir vadovavo chorui Apreiškimo lietuvių parapijoje Brukline. Čia išugdė skambų ir didelį chorą (60 moterų ir 35 vyrai), kuris giedojo bažnyčiose, rengė koncertus, statė operetes, dalyvavo Pasaulinių parodų Lietuvių dienų koncertuose, dainavo per radiją, dalyvavo tautinėse šventėse. 1935 m. Niujorko *Evening Journal* surengtame mėgėjų chorų festivalyje už Česlovo Sasnausko dainos „Karvelėli mėlynasai“ (solistė jo žmona Ieva) menišką atlikimą gavo pagyrimo raštą ir sidabro taurę. Choras kelis kartus pastatė Th. Dubois oratoriją „Septyni Kristaus žodžiai“ ir kitų stambesnių religinių kūrinių. Daugiausia J. Jankus vertėsi dainavimo bei fortepijono pamokomis.

Nuo 1914 m. ALRK Vargonininkų sąjungos narys, šios sąjungos Niujorko-Niudžersio provincijos narys, 1921 m. išrinktas Centro valdybos vicepirmininku, 1922–1925 m. buvo Centro valdybos pirmininkas, nuo 1940 m. iždininkas. Jo sūnus Justas taip pat vargonininkas.

## Šaltiniai
* Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. – Vilnius, 1999.