open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zimbabvės provincijos

**[[Zimbabvė]]** suskirstyta į 8 **provincijas** ir 2 provincijos statuso miestus.

## Istorija

Zimbabvės provincijų ištakos siekia XIX a. pabaigą, kuomet jos teritorijoje suformuotos dvi kolonijinės valdos – Matabelelandas pietuose (kolonija tapo 1896 m.) ir Mašonalandas šiaurėje (kolonija tapo 1890 m.). 1901 m. abi kolonijas sujungus į Pietų Rodeziją, jos atliko provincijų funkciją. Vėliau provincijos buvo pervardintos pagrindinių miestų vardais, ir nuo jų atskirtos Gvelo (vėliau Midlanso), Umtalio (vėliau Manikalando) ir Viktorijos (vėliau Masvingo) provincijos.

Apie 1974 m. provincijoms suteikti istorinių regionų pavadinimai, o Matabelelandas padalintas į Pietų ir Šiaurės Matabelelandą. 1981 m. įteisintas Mašonalando padalinimas į tris dalis: Rytų, Vidurio ir Vakarų. 1997 m. iš provincijų išskirti du provincijų statuso miestai – Bulavajas ir Hararė, o 2000 m. šių miestų (seniau administracinių centrų) netekusios provincijos gavo naujas sostines: Rytų Mašonalando sostine tapo Marondera, o Šiaurės Matabelelando – Lupanė.

## Nuorodos
* Zimbabwe: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Provinces of Zimbabwe (Statoids.com)
Knipelio tiltas

**Knipelio tiltas** () – varstomasis tiltas Kopenhagoje, Danijoje.

## Istorija
Tiltas atidarytas 1937 m. gruodžio 17 d. Dizaineris – Kaj Gottlob. Anksčiau toje vietoje stovėjo medinis, o vėliau plieninis tiltai. Tai tik vienas iš dviejų tiltų palei vidinį Kopenhagos uostą, kuris leidžia juo naudotis automobiliams. Tiltas jungia dvi salas Slotsholmeną ir Kristianshavną.


Vaizdas:Knippelsbro - C. F. Tietgens Hus.jpg|Vaizdas nuo Kristianshavino
Vaizdas:Knippelsbro.jpg|Valdymo bokštas
Vėdelis

**Vėdelis** () – miestas Vokietijoje, Šlėzvigo-Holšteino žemėje. Įsikūręs ant dešiniojo Elbės upės kranto, yra maždaug 20 km į pietus nuo Elmshorno ir 17 km į vakarus nuo Hamburgo. Yra du muziejai, mėgėjų teatras, taip pat laivas-teatras, universitetas.

## Istorija
Rašytiniuose dokumentuose miestas pirmą kartą paminėtas 1212 m., tačiau nėra visiškai aišku, ar ten neminima kokia nors kita gyvenvietė tokiu pačiu pavadinimu. Pavadinimas reiškia 'tvenkinio krantas'. Greičiausiai taip pavadintas pagal nedidelį *Wedeler Aue* upelį, kuris kėlė kliūčių svarbiam vietos prekybos maršrutui. Priklausė Šauenburgo grafų valdoms.

Iki XVII a. mieste intensyviai prekiauta galvijais (ypač jaučiais). Trisdešimtmečio karo metu miesto ūkiai buvo smarkiai nualinti, dėl to smuko galvijų prekyba. Didžiojo maro laikotarpiu XVIII a. miestas buvo net keletą kartų sudegintas iki pamatų. 1848 m. vokiečių dauguma Šlėzvigo-Holšteino žemėje, įskaitant ir Vėdelį, sukilo prieš Danijos valdymą ir ketino prisijungti prie Vokietijos federacijos. 1864 m. į kraštą įsiveržus prūsų ir austrų kariams, buvo nutrauktas du šimtmečius trukęs Danijos valdymas. Miestas vėl pamažu ėmė klestėti. 1875 m. suteiktos miesto teisės. Antrojo pasaulinio karo metu britų karališkosioms oro pajėgoms bombardavus miestą, 70 % miesto tapo griuvėsiais. 1954 m. pradėti didelio masto atstatymo darbai.

## Žymūs žmonės
* Hellmuth Walter (1900–1980) – inžinierius ir išradėjas
Jevhenas Konovalecis

**Jevhenas Mychailovyčius Konovalecis** (, g. 1891 m. birželio 14 d. – 1938 m. gegužės 23 d.) – žymus Ukrainos karinis ir politinis veikėjas, Ukrainos tautos respublikos armijos vadas, Ukrainos karinės organizacijos vadovas, Ukrainos tautininkų organizacijos pirmininkas, Lietuvos pilietis. 

## Biografija

Gimė Zaškivo kaime Lvovo paviete. 1901-1909 m. mokėsi Akademinėje gimnazijoje Lvove, nuo 1909 m. studijavo teisę Lvovo universitete. Gynė ukrainiečių jaunimo teises mokytis gimtąja kalba. 1912 m. vadovavo švietėjiškai organizacijai „Prosvita" („Savišvieta") Lvove. 1913 m. tapo Ukrainiečių studentų sąjungos vienu iš vadovų.

Prasidėjus I Pasauliniam karui, 1914 m. buvo mobilizuotas į Austrijos–Vengrijos kariuomenę. 1915 m. birželio mėnesį pateko į rusų nelaisvę. Po 1917 m. Vasario revoliucijos Rusijoje sutelkė esančius nelaisvėje ukrainiečius ir 1917 m. rugsėjį organizavo pabėgimą iš belaisvių lagerio ir atvyko į Kijevą.

1917 m. spalio-lapkričio mėnesiais suformavo Sičės šaulių pulką, kuris netrukus tapo vienas kovingiausių Ukrainoje tautos respublikos armijos vienetų. Jo vadovaujamas pulkas 1918 m. sausio-vasario mėnesiais, vykstant nepaskelbtam Ukrainos ir Sovietų Rusijos karui, apgynė Ukrainos sostinę nuo bolševikų kariuomenės ir sutriuškino jų Kijeve organizuotą sukilimą, o 1918 m. kovo mėnesį išlaisvino Kijevą nuo bolševikų. 1918 m. J. Konovalecis vadovavo 50 tūkstančių Ukrainos kariuomenei karinėse operacijose prieš bolševikų ir Antono Denikino kariuomenes. 1920 m. pasitraukė į Čekoslovakiją.

Atskiro dėmesio yra vertas Ukrainos kovotojų organizacijos ir Lietuvos bendradarbiavimas, sėkmingai vystęsis Vilniaus krašto bei Vakarų Ukrainos (Halicijos) išlaisvinimo nuo lenkų kontekste.

1925 m. jo vadovaujama UKO suteikė pagalbą Lietuvai, parplukdant du povandeninius laivus, kuriuos Lietuva įsigijo Vokietijoje, pranešdamas apie lenkų ketinimą juos paskandinti. 1926 m. UKO įspėjo Lietuvos vadovybę dėl galimo Lenkijos išpuolio prieš Lietuvą. Kiek žinoma, 1928 m. gegužės 14-18 d. Jevhenas Konovalecis ir UKO atstovai lankėsi Lietuvoje, dalyvavo atidengiant Laisvės paminklą Kaune, kituose renginiuose Lietuvos nepriklausomybės 10-mečiui pažymėti. Susitiko su Lietuvos vadovybe, Šaulių sąjungos vadovais. Manoma, kad tuo metu E. Konovaleciui buvo suteikta Lietuvos pilietybė, kurią jis turėjo iki pat žūties.

1938 m. gegužės 23 d. sovietų spec. agentas P. Sudoplatovas, kilęs iš Rytų Ukrainos, perdavė Roterdame (Nyderlandai) J. Konovaleciui paketą su sprogmenimis, kuriems suveikus, J. Konovalecis žuvo. Palaidotas Roterdame, Crooswijk kapinėse. J. Konovalecio mirties diena Ukrainoje iki šiol švenčiama kaip Didvyrių diena.

## Nuorodos
*Audiobook Simonas Petliūra, Jevhenas Konovalecis, Stepan Bandera -  Three Leaders of Ukrainian Liberation Movement murdered by the Order of  Moscow
* E. Konovalecio biografija
Vilhelmshafenas

**Vilhelmshafenas** () – miestas Vokietijoje, Žemutinės Saksonijos žemės šiaurėje, prie Jadės įlankos Šiaurės jūroje. Tai svarbus šalies jūrų uostas ir didžiausia karinio laivyno bazė.

## Istorija
Sibethsburgo pilis, pastatyta iki 1383 m., buvo sugriauta Hanzos sąjungos 1433 m. 1853 m. Prūsijos princas Adalbertas Jadės taikos sutarties metu išsireikalavo 3,13 km² ploto Oldenburgo didžiosios kunigaikštystės teritorijos prie Jadės įlankos. 1869 m. Prūsijos karalius Vilhelmas I (vėliau ir Vokietijos imperatorius) Hanoverio provincijoje įkūrė miestą-eksklavą kaip laivyno bazę besiplečiančiam šalies laivynui. Toliau nuo įlankos kranto buvusi teritorija priklausė Oldenburgo kunigaikštystei. XX a. pr. Vilhelmshafene įsteigtos laivų statyklos.

Antrojo pasaulinio karo metu miestas smarkiai nukentėjo nuo bombardavimų, buvo sugriauta apie du trečdalius pastatų. 1945 m. gegužės 5 d. lenkų pajėgos, vadovaujamos generolo Stanisław Maczek, užėmė Vilhelmshafeną ir į nelaisvę paėmė jame buvusią dislokuotą gynybos kariuomenę. Į jų rankas pateko ir apie 200 nacistinės Vokietijos laivyno *Kriegsmarine* laivų, kurie vėliau buvo perduoti Sąjungininkams. 1947 m. buvo priimtas naujas miesto herbas.


Vaizdas:2012-05-28 Fotoflug Cuxhaven Wilhelmshaven DSCF9446.jpg|Giliavandenis uostas
Vaizdas:Marinemuseum-wilhelmshaven-2007.jpg|Laivyno muziejus


## Miestai partneriai
*  Viši, Prancūzija (nuo 1965 m.)
*  Norfolkas, Virdžinija, JAV (nuo 1976 m.)
*  Danfermlinas, Škotija (nuo 1979 m.)
*  Čingdao, Kinija (nuo 1992 m.)
*  Bad Harcburgas, Vokietija (nuo 1988 m.)
*  Bydgoščius, Lenkija (nuo 2006 m.)
Manikalandas

**Manikalandas** () – Zimbabvės provincija.

## Padėtis
Manikalando sienos ribojasi su Rytų Mašonalando provincija šiaurėje, su Mozambiko Respublika rytuose, su Masvingo provincija pietvakariuose bei su Midlandso provincija vakaruose. Provincijos sostinė Mutarė (184 205 gyventojų) keliu yra maždaug 265 km į pietryčius nuo Zimbabvės sostinės ir didžiausio šalies miesto Hararės.

## Apžvalga
Provincijos plotas siekia apytiksliai 36,5 tūkst. km². Gyvena maždaug 1,59 mln. žmonių (2006 m. duomenimis). Mutarė yra provincijos sostinė.

## Etimologija
Pavadinimas kilo dėl to, kad didžioji teritorijos dalis yra gyvenama manjikų etninės grupės. Ši etninė grupė, kalbanti savita manjikų kalba, yra laikoma šonų subetnosu. Istorinis manjikų gyvenamas Manjikalandas apima ne tik Zimbabvės Manikalando provinciją, bet ir Mozambiko provinciją Maniką.

## Rajonai

Provincija suskirstyta į 7 rajonus: Buheros, Čimanimanio, Čipindžės, Makonio, Mutarės, kuriame yra Mutarės miestas, Mutasos ir Njangos.

## Gyventojai
Manikalando gyventojai kalba šonų kalba, tačiau skirtingi rajonai turi savo tarmes. Dauguma žmonių turi savo tradicines pamaldas, tačiau Krikščionybė, ypač Metodistų Bažnyčia, Septintiosios dienos adventistų Bažnyčia, Anglikonų Bažnyčia ir Romos Katalikų Bažnyčia, taip pat praktikuojama.

## Mokyklos
Vidutiniškai kas 5 km Manikalande yra mokykla. Visoje provincijoje yra daug pradinių ir vidurinių mokyklų. Mokyklų skaičius rajonuose parodytas šioje lentelėje:

## Žymios vietos
* Trutbekas (kaimelis)
* Njanga (miestelis)
* Bvumbos kalnai
* Čimanimanis (miestelis)

## Taip pat skaitykite
* Zimbabvės provincijos
Širvėnos ežero tiltas

**Širvėnos ežero tiltas** – pėsčiųjų tiltas, ilgiausias Lietuvoje (525 m), nutiestas per dirbtinį Širvėnos ežero rytinį pakraštį ties Biržais. Tiltas yra Biržų regioniniame parke, jungia Biržų miestą su šiaurės rytiniame ežero pakraštyje esančiu Astravo dvaru. Jo medinis takas nutiestas ant laikančiųjų metalo sijų.

Širvėnos pakrantė pasiekiama iš Atgimimo g. Biržuose. Tai seniausias Lietuvoje dirbtinis ežeras, kuris susidarė 1575 m. užtvenkus Apaščios ir Agluonos upelius, ruošiantis Biržų tvirtovės statyboms. Kitoje ežero pusėje, kuri pasiekiama pėsčiomis perėjus medinį tiltą, baltumu šviečia restauruotų Astravo (grafų Tiškevičių) dvaro rūmų kompleksas.

Vieno garsiausių Biržų krašte statinio ilgis – 525 m, plotis – 2,45 m, sąmatinė vertė – 336 tūkst. Lt, atiduotas eksploatuoti – 1987 m., rekonstruotas – 2003 m. 2012–2013 m. buvo planuojama iki tilto nutiesti modernius pėsčiųjų ir dviračių takus su reikiama infrastruktūra (apšvietimas, suoliukai, informaciniai ženklai, poilsio aikštelės, dviračių stovai), pritaikytais ir neįgaliesiems.

2019 m., trumpiau nei per metus, tiltas rekonstruotas: įrengtas naujas medinis paklotas, turėklai, tilto apšvietimas, vaizdo stebėjimo įranga. Tiltu pasiekiamas 2020 m. vasarą atnaujintas dvaro parkas.

Ant Širvėnos tilto apie 2019 m. nufilmuotas grupės Golden Parazyth dainos klipas „Vasara“.

## Galerija

Biržai, Širvėnos tiltas.JPG|Tilto profilis (nuo Biržų)
Biržai, Širvėna, tiltas.JPG|Medinį paklotą laiko metalo sijos
Biržai - panoramio - Laima Gūtmane (simka… (1).jpg|Nuo dvaro pusės
Biržai - panoramio - Laima Gūtmane (simka… (2).jpg|2016 m.
The longest wooden bridge in Lithuania - panoramio.jpg|2011 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pėsčiųjų lieptas per Širvėnos ežerą
* Šiaurės Lietuvos paveldas
NKL 2008–2009 m. sezonas

NKL 2008–2009 metų sezonas – 4-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 19 klubų, pirmenybes laimėjo Prienų „Rūdupis“.

## Reguliarusis sezonas

## Atkrintamosios varžybos

### Aštuntfinaliai

### Finalai

## Nuorodos
Fudžis

**Fudžis** () – miestas Japonijoje, Šidzuokos prefektūros rytinėje dalyje, prie Fudži upės. Miesto pakrašty stūkso Fudži kalnas. Iš pietų pusės miestą supa Ramiojo vandenyno Surugos įlanka. Gyventojų 253 tūkst. (2012 m. duomenys), trečias pagal dydį prefektūroje, po Hamamacu ir Šidzuokos. Popieriaus, maisto, metalo, automobilių dalių pramonė. Vystomas žemės ūkis (auginama žalioji arbata), sodininkystė.

## Istorija
Edo laikotarpiu per miestą ėjo svarbus prekybos maršrutas *[[Tōkaidō]]*. Tuomet kraštą valdė Tokugavos šiogūnatas. Meidži laikotarpyje 1889 m. čia buvo įkurtas Jošivaros (吉原町) miestelis ir keletas kaimų aplink jį. 1929 m. Kadžimos kaimas buvo pervadintas į Fudžį ir tapo miesteliu. 1948 m. Jošivarai suteiktas miesto statusas. Iki 1956 m. dauguma aplinkinių kaimelių taip pat gavo miestelių statusą ir susijungė vieni su kitais. 1954 m. sujungus Tagouros, Ivamacu ir Fudži miestelius, buvo įkurtas Fudžio miestas. 1966 m. Fudžį sujungus su Jošivara ir Takaoka, buvo sukurtas naujasis Fudžio miestas.

2001 m. suteiktas specialaus savivaldos miesto statusas. 2008 m. prie miesto prijungtas Fudžikavos miestelis.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra erškėtis, medis – kamparinis cinamonas.
Fudžis (upė)

**Fudžis** () – upė centrinėje Japonijoje, teka Jamanašio ir Šidzuokos prefektūrose. Kartu su Mogamio ir Kumos upėmis yra viena srauniausių šalies upių.

Upės aukštupyje pastatyta keletas hidroelektrinių. Fudži upė žymi Japonijos elektros tinklo skiriamąją ribą, nuo kurios į rytus naudojamas 50 Hz dažnis, o į vakarus – 60 Hz.

## Tėkmė
Prasideda 2685 m aukštyje virš jūros lygio Nokogiri kalno viršūnėje Akaišio kalnuose. Sruvendama iki Ičikavamisato miestelio, kur susikerta su Fuefuki upe, upė vadinama Kamanaši () pavadinimu, vėliau tampa žinoma kaip Fudži upė. Paskiau tekėdama vakarine Fudži kalno papėde įteka į Ramiojo vandenyno Surugos įlanką.

## Istorija

Upės apylinkėse 1180 m. vyko Fudžigavos mūšis, vienas pirmųjų svarbiausių Genpei karo mūšių. Sengoku laikotarpiu feodalas Takeda Šingen upės atkarpoje, kurioje ji vadinta Kamanaši pavadinimu, įrengė dideles užtvankas, kurios leido užtvindyti buferines zonas, taip reguliuojant padarytą žalą. Šios užtvankos vis dar egzistuoja ir vadinamos *Shingen-zutsumi* (信玄堤). Edo laikotarpiu valdant Tokugavos šiogūnatui potvyniai ir toliau buvo kontroliuojami 1674 m. naujai įrengtomis užtvankomis, kurios nukreipdavo vandens srovę atokiau nuo apgyvendintų plotų.

Edo ir ankstyvajame Meidži laikotarpiuose upe nuo Surugos įlankos iki Kajaus žemės buvo intensyviai plukdomos prekės. Atidarius Tokaido, Čūo ir Fudži geležinkelio linijas, prekyba upe smuko ir nuo 1923 m. nebevykdyta.

## Šaltiniai
Mogamis

**Mogamis** () – upė Japonijoje, Jamagatos prefektūroje. Srauniausia upė šalyje (kitos taip pat sraunios šalies upės – Fudži ir Kuma). Prasideda Jamagatos prefektūros pietuose ir teka į šiaurę, ties Šindžio miestu pasuka į vakarus ir ties Sakatos miestu įteka į Japonijos jūrą.

Anksčiau į Kansajaus regioną upe buvo plukdomos įvairios prekės, kaip kad dažinio dygmino kuokštai, ryžiai.

Žymus japonų poetas Macuo Bašio parašė keletą haiku apie šią upę.

## Literatūra
*『日本大百科全書 — 第2版. — 東京: 小学館, 1994–1997. – 全26冊.

## Šaltiniai
Algirdas Vileikis

**Algirdas Anatolijus Vileikis** (1933 m. sausio 29 d. Kaune – 2020 m. liepos 23 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius, sovietinis partinis veikėjas.

## Biografija
1950–1951 m. treniravo Biržų gimnazijos merginų krepšinio komandą. 1957 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1957–1959 m. Ukmergės kelių statybos organizacijos darbuotojas. 1959–1965 m. LSSR automobilių transporto ir plentų ministerijos skyriaus vyr. inžinierius, viršininkas, valdybos viršininkas. 1965–1971 m. Vilniaus miesto Spalio rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas. 1968 m. treniravo Vilniaus „Žalgirio“ (Vilniaus statybos tresto) merginų krepšinio komandą. 1971–1974 m. Vilniaus miesto Vykdomomo komiteto pirmininko pavaduotojas, I pavaduotojas, 1974–1990 m. pirmininkas. 1981 m. baigė Visuomeninių mokslų akademiją prie SSKP CK. 1990–2002 m. LR Susisiekimo ministerijos skyriaus vedėjas ir Tarptautinių santykių departamento direktorius.

Nuo 1976 m. LKP CK narys. Nuo 1974 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1975 m. LSSR AT Prezidiumo narys.

## Bibliografija
* Vilnius Tarybų Lietuvos sostinė. – Vilnius: Mintis, 1986. – 101 p.
* Déjà vu. Vilnius, 1974–1990: knyga apie vilniečių gyvenimą, miesto paslaptis pagal paskutinio sovietmečio Vilniaus mero Algirdo Vileikio pasakojimą / Inga Liutkevičienė. – Vilnius: I. Liutkevičienė, 2012. – 256 p.: iliustr. – ISBN 978-609-408-332-7

## Įvertinimas
* 1983 m. LTSR nusipelnęs inžinierius
* 2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės medalis „Už nuopelnus Vilniaus sportui“

## Šaltiniai
Vytautas Augustauskas

**Vytautas Augustauskas**:

* Vytautas Augustauskas (1884) – karinis veikėjas
* Vytautas Augustauskas-Augustaitis – kūno kultūros ir sporto veikėjas
Vidurio Mašonalandas

**Vidurio Mašonalandas** – Zimbabvės provincija. Plotas siekia 28 347 km² ir 2006 m. gyveno maždaug 1,07 milijono gyventojų, kas yra apie 8,5% Zimbabvės populiacijos.

## Apžvalga
Provincijos administracinis centras – Bindura. 2002–2003 m. per lietingąjį sezoną šią ir dar kelias Zimbabvės provincijas buvo apsėmęs potvynis.

## Rajonai
Provincija suskirstyta į septynis rajonus: Binduros, Sentenario, Guruvės, Maunt Darvino, Rašingos, Šamvos ir Mazovės.

## Taip pat skaitykite
* Zimbabvės provincijos
Mattel

**„Mattel, Inc.“** – stambiausias žaislų gamintojas pasaulyje pagal pelnomas pajamas. Bendrovei priklauso tokios produktų linijos, kaip Fisher Price, lėlės Barbės, Hot Wheels ir Matchbox, Masters of the Universe, American Girl ir daugelis kitų. Bendrovė taip pat gamina įvairius stalo žaidimus. XX a. 9-ajame dešimtmetyje bendrovė taip pat gamino kompiuterinių žaidimų konsoles.

Bendrovės pavadinimas sudarytas iš įkūrėjų Harold „**Matt**“ Matson ir **El**liot Handler, ją įkūrusių 1945 m., vardų raidžių. Handlerio žmona Ruta Handler tapusi bendrovės prezidente, 1959 m. įsteigė lėlių Barbių produktų liniją. Po lėlės Barbės pasirodymo, „Mattel“ iš pagrindų pakeitė nusistovėjusią žaislų pramonę pristatydama kalbančius žaislus. Septintajame dešimtmetyje pristačiusi kalbančią lėlę Chatty Cathy, „Mattel“ greitai tapo pirmaujančiu žaislų gamintoju JAV.

Iki 1994 m. bendrovė Kanadoje, Europoje ir Australijoje prekiavo „Nintendo“ produktais. 2002 m. „Mattel“ uždarė paskutinę gamyklą JAV ir gamybą perkėlė į Kiniją, kur netrukus įsivėlė į skandalą, susijusį su tarša.

## Išnašos
Džajadeva

**Džajadeva** (, ) – XII a. indų poetas, kūręs sanskritu. Žymus savo epine poema „Gytagovinda“, kurioje pasakojama apie dievo Krišnos ir gopės Radhos meilės žaismus. Tai svarbus kūrinys indų vaišnaviškoje bhakti tradicijoje.

Pasak legendų, Džajadeva gimė brahmanų šeimoje Orisoje, netoli Purio miesto. Konarko apylinkėse mokėsi sanskrito poezijos, vėliau vedė Padmavatę (devadasę), kuri tapusi jo įkvėpėja. Orisoje tuo metu buvo paplitęs Krišnos (*Madhava*) kultas, nulėmęs Džajadevos religines pažiūras. Džajadevos biografiniai faktai nėra gerai žinomi, daugelis jų rasta šventyklų įrašuose arba vėlesnių autorių paminėjimuose.

Be Gytagovindos Džajadeva dar sukūrė įvairių poetinių kūrinių, keletą sikhų šventraščio „Guru Grantho“ himnų, prisidėjo prie Orisos klasikinės muzikos vystymo. Purio Džaganathos šventykloje susiklosčiusi tradicija recituoti Džajadevos eiles.

## Šaltiniai
Gvadalkanalis

**Gvadalkanalis** () – sala Ramiajame vandenyne, Saliamono salyno pietryčiuose, didžiausia Saliamono Salų valstybėje.

Sala vulkaninės kilmės, užima 5302 km² teritoriją. Paviršius kalnuotas, iškylantis iki 2449 m (Popomanaseu k.). Teritoriją dengia tropinės džiunglės. Yra aukso telkinių. Gvadalkanalyje gyvena endeminės kuskusų (*Phalanger*) rūšys, įvairios papūgų rūšys, gausu briaunagalvių krokodilų.

1999 m. saloje gyveno 109 382 gyventojai (apie penktadalis šalies gyventojų). Dauguma gyventojų yra melaneziečiai, yra polineziečių, mikroneziečių, europiečių, kinų. Pagrindinis miestas – šalies sostinė Honiara. Sala sudaro Gvadalkanalio provinciją.

## Istorija

1568 m. salą pasiekė ispanų ekspedicija, vadovaujama Alvaro de Mendanjos. Ispanai salą pavadino pagal Gvadalkanalio kaimą Ispanijoje (Sevilijos provincija), kurio pavadinimas savo ruožtu kilo iš arabų *Wādî al-Khānāt* – 'gardų slėnis'. XVIII–XIX a. pradėta salos kolonizacija. Antrojo pasaulinio karo metais saloje vyko labai nuožmus Gvadalkanalio mūšis tarp Sąjungininkų ir Japonijos. Tropinės gamtos sąlygos sudarė nepakeliamas mūšio sąlygas.

## Šaltiniai
Kova su vėžiu Tarybų Lietuvoje

**Kova su vėžiu Tarybų Lietuvoje** – Onkologijos instituto tęstinis mokslo darbų leidinys, ėjęs 1959–1980 m. Vilniuje.

## Istorija

Išėjo 14 tomų. Atsakomasis redaktorius Albertas Telyčėnas. Tiražas – 500–1000 egz.

## Šaltiniai
Kovos keliais

**Kovos keliais** – poezijos almanachas, išleistas 1929 m. Maskvoje.

## Istorija
Išspausdinta TSRS gyvenusių lietuvių rašytojų Andriaus Dabulevičiaus, Aleksandros Merkytės, Broniaus Pranskaus, Jono Stašelio, Felikso Vaišnoro ir Antano Virkučio kūrinių.

Sudarė Bronius Pranskus ir Stasys Raudonis.

## Šaltiniai
Kovotojas (Kaunas)

**Kovotojas** – rankraštinis komunistinis žurnalas, ėjęs nelegaliai 1931–1940 m. Kaune.

## Istorija

Leido Kauno sunkiųjų darbų kalėjimo politiniai kaliniai. 1931–1936 m. išėjo dvylika numerių; tiražas – 2-3 egz.

## Redaktoriai

* Aleksas Maginskas, Romas Šarmaitis, Motiejus Šumauskas – 1931–1936 m.
* Petras Pajarskis, Vincas Lieponis, Aleksandras Gudaitis-Guzevičius, Alfonsas Gailevičius, Alpas Liepsnonis, Antanas Mickevičius, Šmuelis Šadevičius, Jonas Vildžiūnas – 1936–1940 m.

## Šaltiniai
Maniučio tvenkinys

**Maniučio tvenkinys** () – tvenkinys Mvenezio rajone (Zimbabvė), susidaręs patvenkus Mvenezio upę.

Maniučio užtvankos statybas finansavo korporacija *Mwenezi Development Corporation*. Tvenkinio vandenimis drėkinamos alyvaplmių plantacijos.

## Istorija

Užtvanką statė kompanija „International Construction Zimbabwe“ (Pietų Afrikos statybinės kompanijos „Murray and Roberts“ padalinys). Statybos baigtos 1988 m.
1996 m. tvenkinio vandens lygis pirmąkart pasiekė viršų, per kurį nuteka perteklinis vanduo.

Užtvanka yra Mvenezio upės slėnyje, vidurupyje. Apylinkės yra sausringas lygumų kraštas. Dėl to teko iškeldinti nemažai kaimų. Gyventojai buvo perkeldinti į gan tolimas vietoves, pvz., tarp *Ngundu* ir *Chiredzi*.

## Ekologija
Anksčiau upėje buvo gausu begemotų, kurių dabar nebėra. Tvenkinyje labai daug krokodilų. Nuo jų užpuolimų gan dažnai žūsta vietiniai kaimiečiai, žuvaujantys tvenkinyje.

Tvenkinyje gyvena kelios rūšys afrikinių tigrinių tetrų, kaip ir Karibos tvenkinyje

## Panaudojimas

### Elektros gamyba
Valstybinė Zimbabvės elektros gamybos kompanija „Zimbabwe Electricity Supply Authority“ (ZESA) jau senai kelia mintį apie elektros gamybą Maniučio užtvankoje, tačiau trūkstant lėšų šie planai neįgyvendinami.
Tyrimai rodo, kad vandens ištekliai leistų veikti dviem 350 kilovatų turbinoms 6000 valandų per metus. Taip būtų pagaminama 4,2 gigavatvalandžiai energijos per metus.

### Irigacija
Maniučuo tvenkinio vandenimis buvo numatyti drėkinti agroindustrinio komplekso žemes ((2000 hektarų cukranendrių), esančių 40 km žemiaus užtvankos.

Vietiniai gyventojai bandė pradėti kelis irigacijos, naudojant tvenkinio vandenis, projektus, bet lėšų stygius neleido jų įgyvendinti.

Statant tvenkinį buvo numatyta vandenį naudoti drėkinti tiek pramoninio žemės ūkio, tiek vietinių gyventojų lkaukus. Šiuo metu vanduo naudojamas tik komerciniam drėkinimui. Numatyti drėkinti 3476 hektarai žemių, priklausančių vietiniams smulkiems ūkininkams, taip ir liko nedrėkinamos. 1995 m., kai rajone ir visoje šalyje buvo smarki sausra, tvenkinys tebeturėjo 80% vandens, bet šį drėkinimui tenaudojo tik stambūs komerciniai vartotojai.

### Poilsis
Anksčiau prie tvenkinio atvykdavo turistai žvejoti ir kitaip pramogauti. Dabar jų atvyksta mažai, kadangi liūčių išplautais keliais gali pravažiuoti tik visureigiai.

## Nuorodos
Kowieński Robotnik

**Kowieński Robotnik** () – socialdemokratų laikraštis, nelegaliai išėjęs 1897 m. balandžio 1 d. Kaune lenkų kalba.

## Istorija

Daugintas hektografu. Parengė Feliksas Dzeržinskis.

## Šaltiniai
Mvenezis

**Mvenezis** () – Zimbabvės ir Mozambiko upė, stambus Limpopo intakas. Upė prasideda pietų centrinėje Zimbabvėje ir teka į pietryčius Mvenezio slėniu. Zimbabvėje seniau upė buvo vadinama *Nuanetsi* ar *Nuanetzi River*, dabar šis pavadinimas tebenaudojamas Mozambike.

Mvenezis teka per Gonarežou nacionalinį parką. Mvenezis į Limpopą įteka Mozambike.

## Hidrologija

Mvenezio upė yra išdžiūstanti, ji teka tik liūčių sezoną (lapkritis-balandis), debitas didžiausias gruodį-vasarį. Išimtys yra tik vietovės, kur įrengti tvenkiniai.
Upe nutekantis vanduo sudaro 6,7 % viso Limpopo baseino nuotėkio, tad Mvenezis yra trečias pagal nuotėkį Limpopo intakas.

Didžiausi Mvenezio intakai yra: *Dinhe*, *Manyoshi*, *Mtedzi*, *Mhondi*, *Makugwe*, *Sosonye*, *Sovoleli*, *Malole*, *Mwele* ir Mušavė (*Mushawe*).

### Užtvankos

Mvenezyje įrengta nemažai slenksčių () ir viena didelė užtvanka, kuri palaiko Maniučio tvenkinį, tiekiantį vandenį į Rutengą ir cukranendrių plantacijoms drėkinti.

Yra numatytos dar dvi vietos būsimoms užtvankoms tarp Maniučio tvenkinio ir Mvenezio kaimo, bet statybų pradžia dar nenumatyta.

## Gyvoji gamta

Upėje ir jos pakrantėse gyvena daug gyvūnų rūšių, pvz., garniai, begemotai, Nilo krokodilai. Nuo krokodilų užpuolimų žūsta nemažai žmonių ir daug naminių gyvulių (ožkų, veršiukų, asilų).

## Nuorodos
Mušavė

**Mušavė** () – upė Zimbabvėje, dešinysis Mvenezio intakas. Išteka *Nemande* kalno apylinkėse ir teka Marandos apylinkėmis, kol įteka į Mvenezį (žemiau Maniučio tvenkinio).

## Hidrologija
Mušavė yra efemerinė upė, kuri teka tik liūčių sezoną (lapkritis-kovas). Mušavės žemupyje upės vaga eina aliuviniu vandeninguoju sluoksniu), kuriame ištisus metus yra vandens. Todėl čia lieka nuolatiniai ar pusiau nuolatiniai ežeriukai, kuriuose gyvena Nilo krokodilai.

### Užtvankos
Mušavė yra patvenkta ties *Dengenya*. Užtvanka buvo pastatyta tam, kad sukauptu vandeniu laistyti žemės ūkio sklypus, tačiau dabar tvenkinio duburys užpildytas smėliu. Kelios nedidelės užtvankos yra Mušavės intakuose.

Vanduo Maranos verslo centrui yra siurbiamas iš aliuvinio vandeningojo sluoksnio, kuriuo eina upės vaga Mušavės žemupyje.

## Išnašos
Masvingas

**Masvingas** (), iki 1982 m. ***Fort Viktorija*** () – miestas pietryčių Zimbabvėje, Masvingo provincijos sostinė. Miestas yra netoli Didžiosios Zimbabvės, nacionalinio paminklo, pagal kurį pavadinta visa valstybė. Miestas yra 292 km į pietus nuo sostinės Hararės.

## Istorija
Miestas iki 1982 m. vadinosi *Fort Viktorija*. 1982 m. trumpam buvo pervadintas į ***Njandą*** (). Po kelių mėnesių miestas gavo dabartinį pavadinimą *Masvingas*, kai paaiškėjo, kad pavadinimas kai kuriose tarmėse prastai skamba.

Fort Viktorija buvo seniausia kolonijinė gyvenvietė Zimbabvėje, susidariusi apie stovyklavietę, kuri liko S. Rodso organizuotos pionierių kolonos, 1890 m. keliavusios į Solsberį (dabar Hararė).
Nacionalinis paminklas Senasis fortas () yra miesto centre. Jį pastatė 1891 m., jis buvo dalis įtvirtinimų virtinės, kuri saugojo maršrutą iš Solsberio į pietus.

## Demografija
Gyventojų skaičius:
* 1970 m. – apie 15 000;
* 1982 m. – 30 523,
* 1992 m. – 51 743,
* 2002 m. – apie 58 000,
* 2009 m. – 71966.

Daugelis vietinių gyventojų priklauso šonų grupei *karangai* ().

## Priemiesčiai
Miesto priemiesčiai skirstomi į:
* Didelio tankio priemiesčiai: *Mucheke* (senai atsiradęs miestelis), *Rujeko*,
* Vidutinio tankio priemiesčiai: *Target Kopje* (pietinėje dalyje) ir *Eastvale*
* Mažo tankio priemiesčiai: *Rhodene* (šiaurinėje dalyje), labiausiai pasiturintis priemiestis.

## Švietimas
Valstybinės aukštosios mokyklos:
* Masvingo politechnikos institutas (*[Masvingo Polytechnic*) ir
* Didysis Zimbabvės universitetas (*Great Zimbabwe University*; buvęs Masvingo valstybinis universitetas).

Vidurinės mokyklos:
* Viktorijos vidurinė mokykla (*Victoria High School*),
* *Kyle College*,
* Zimuto vidurinė mokykla (*Zimuto High School*),
* *Gokomere High School* ir
* Čibio vidurinė kokykla (*Chibi High School*).

## Geografija

Vietovės apie Masvingą yra santykinai lygumos, nusėtos suapvalintais granito kalnais, vadinamais  'mažos galvos'. Savanose dominuoja medžiai paprastieji ausuoniai, kuriuos vietiniai vadina *mopane*. Retkarčiais pasitaiko baobabai. Orai karšti ir sausi, išskyrus vasaros liūčių sezoną. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 600 mm.

Netoli miesto yra Mutirikivės tvenkinys (*Lake Mutirikwe*). Vandeniu miestas apsirūpina iš Mutirikivės tvenkinio. Per miestą teka Mučekės upė.

Per miestą eina krovininė geležinkelio linija. Mieste yra aerodromas.

## Nuorodos
Uma Mohan

**Uma Mohan** (, g. 1966 m. spalio 31 d.) – tamilų kilmės Indijos muzikos atlikėja, šokėja, rašytoja, dramaturgė. Atlieka daugiausia sakraliąją indų muziką (sanskritu).

Gimė Madrase, muzikų šeimoje. Mokėsi klasikinės Pietų Indijos muzikos pas savo motiną ir guru P.L.Saraswathy Ram. Madraso universitete studijavo prekybą, gavo magistro laipsnį.

Pirmieji Mohan kūriniai buvo tamilų kalba, vėliau įrašė sakralių kūrinių kitomis Indijos kalbomis (hindi, kanadų, telugų ir kt.). Tačiau gausiausia Umos Mohan kūryba susijusi su vedinių himnų įdainavimu.

## Diskografija
* *Moolamantra* (2001 m.)
* *Sacred Chants for Peace, Prosperity & Enlightenment* (2001 m.)
* *Moolamantra II* (2002 m.)
* *Sacred Chants II for Courage, Confidance & Limitless Joy* (2002 m.)
* *Sacred Chants III for Stress Relief, Immunity & Longevity* (2002 m.)
* *Divine Chants of Ganesh* (2004 m.)
* *Sounds of Harmony* (2005 m.)
* *Amruthavarsha Shlokas on Ganapathi, Guru & Navagraha* (2005 m.)
* *Shanti mantra* (2006 m.)
* *Amruthavarsha III Shlokas on Vishnu* (2006 m.)
* *Divine Chants of Mahalakshmi* (2006 m.)
* *Divine Chants of Shiva* (2007 m.)
* *Dhan Laabh* (2007 m.)
* *Kundalini – The Awakening of Chakras* (2008 m.)
* *Divine Chants of Rudra* (2008 m.)
* *Divine Chants of Shakti* (2008 m.)
* *Trishakti* (2008 m.)
* *Divine Chants of Guru* (2009 m.)
* *Vedanta Wisdom* (2009 m.)
* *Aadhya* (2009 m.)
* *Oneness Chants* (2009 m.)
* *Divine Chants of Narayana* (2010 m.)
* *Isha-the Lord* (2010 m.)
* *Aadya-the Beginning* (2011 m.)
* *Divine Chants of Tirupati Balaji* (2011 m.)
* *30 Essentials – Uma Mohan* (2012 m.)
* *Vaastu – Purify Your Home* (2012 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
*
Naujosios Džordžijos salos

**Naujosios Džordžijos salos** – Saliamono salyno salos, kurios priklauso Vakarų provincijai. Jos yra į šiaurės vakarus nuo Gvadalkanalio. Didesnės salos yra kalnuotos ir miškingos. Didžiausios salos yra Naujoji Džordžija, Vela Lavela, Kolombangara (miegantis ugnikalnis), Gizo, Vangunu, Rendova ir Teteparė. Jos yra apsuptos koralionių rifų. Naujosios Džordžijos salose yra didžiausia pasaulyje sūraus vandens lagūna – Marovo lagūna.

Kita garsi vieta yra Kenedžio sala, kur būsimasis JAV prezidentas John F. Kennedy praleido tris dienas išmestas į krantą per Antrą pasaulinį karą, per kurį buvo kaunamasi keliose salose.

Didžiausi miestai yra Gizo, Munda ir Noro. Pagrindiniai verslai – miškininkystė ir žvejyba.

Viena iš mažesnių salų Ranonga pakilo tris metrus po žemės drebėjimo 2007 m.

## Šaltiniai
Malaita

**Malaita** – sala Saliamono Salose, didžiausia Malaitos provincijoje. Tai kalnuota tropinė sala, kurios miškai ir upių sistemos nėra gerai išnaudotos. Malaitoje gyvena daugiausiai žmonių iš visų Saliamono Salų, 140 tūkst. t. y. daugiau nei penktadalis valstybės gyventojų. Didžiausias miestas ir provincijos sostinė yra Aukis šiaurės vakariniame krante.

## Pavadinimas

Dažniausiai vietiniai vadina Mala, o kai kuriuose dialektuose Mara ar Mwala. Malaita ar Malayta atsirado XVI a. ispanų tyrinėtojų, kurie lankėsi saloje ir tvirtino, kad tai tikrasis salos pavadinimas, kelionių žurnaluose. Pirmąkart jie pamatė salą iš Santa Isabelės, kur ji vadinama Mala. Viena teorija teigia, kad *ita* buvo pridėta, nes Bughotu kalboje reiškia „ten“". Vyskupas George Augustus Selwyn vadino salą Malanta 1850 m. Sala buvo vadinama Mala valdant britams. Dabar Malaita minima oficialiuose dokumentuose. Sala taip pat vadinama Didžiaja Malaita, nes greta yra mažesnė Pietų Malaita.

## Geografija

Malaita yra siaura sala, 164 km ilgio ir 37 km pločio plačiausioje vietoje. Ji tesiasi iš šiaurės vakarų į pietryčius. Tačiau vietiniai ir oficialųs dokumentai teigia, kad ji tesiasi iš šiaurės į pietus patogumo dėlei. Pietvakariuose yra Nepakeičiamas sąsiauris, kuris skiria Malaitą nuo Gvadalkanalio ir Floridos salų. Į šiaurės rytus ir rytus yra atviras Ramusis vandenynas, išskyrus mažą Sikaianos salą. Šiaurės vakaruose yra Santa Isabelės sala, o iškart pietvakariuose – Pietų Malaita (Maramasike). Abi Malaitas skiria Maramasikės sąsiauris. Toliau į pietvakarius yra Makira, piečiausia iš didesnių Saliamono Salų.

Malaitos klimatas yra labai drėgnas. Saulė yra zenite virš Malaitos, tai ypač pasireiškia lapkritį ir vasarį.

## Galerija


Image:Malaita.jpg|Koralinio rifo sala prie Malaitos
Image:Selwyn, George Augustus (1809-1878), by Mason & Co..jpg|George Augustus Selwyn


## Išnašos
Paprastasis ausuonis

**Paprastasis ausuonis** (*Colophospermum mopane*) – pupinių šeimos (*Fabacease*) medis, augantis karštose sausose žemumose (nuo 200 iki 1150 m), šiaurinėse Pietų Afrikos srityse (PAR, Zimbabvė, Mozambikas, Botsvana, Namibija, Angola, Malavis). Tai vienintelė ausuonio genties (*Colophospermum*) rūšis.

Pavadinimas *mokane* yra vietinis šių medžių pavadinimas. Gentinis pavadinimas *Colophospermum* reiškia 'sakingos sėklos', kadangi žodis *colophos* akivaizdžiai mini sakų terpentino kvapą. Graikijos miestas Kolofonas () garsėjo kanifolija, gaunama iš kai kurių medžių sakų.

Auga bazinėse (kalkingose) dirvose, kuriose dirvožemis plonas ir prastai nutekamas, taip pat aliuvinėse (upių nuosėdų) dirvose. Pietų Afrikos respublikoje ir gretimose Botsvanos ir Zimbabvės teritorijose medžiai užauga nuo 4 iki 18 m aukščio, sudaro *mopane* krūmynus, rečiau – retmiškius. Šiauriau ausuonių medžiai būna aukštesni ir sudaro aukštus retmiškius, kurie vadinami  'katedriniai retmiškiai'.

Medžiai lengvai atpažįstami pagal drugelio pavidalo lapus bei plonas plačias ankštis. Ausuoniai įeina į šių kraštų malkinių medžių trijulę, kurią be ausuonio sudaro pūkuotoji akacija (*Acacia erioloba*) ir kliedmis (*Combretum imberbe*).

## Panaudojimas

Ausuonių mediena yra viena sunkiausių pietų Afrikos regione, dėl kietumo sunkiai apdirbama, tačiau ir atspari termitams. Dėl šių savybių ausuonių mediena nuo seno naudojama namų ir tvorų statybose, geležinkelio pabėgiams bei šachtų atramoms. Dėl atsparumo termitams ir rausvos spalvos šios medienos lentos populiarios grindims kloti. Už Afrikos ribų ausuonio mediena populiari kaip sunki dekoratyvinė mediena, iš jos daro akvariumų ir sodų puošinius, stalo lempų pagrindus, statulėles. 

Ausuonio medieną vis dažniau naudoja muzikos instrumentų gamyboje (ypač medinių pučiamųjų). Reikiamos kokybės senegalinės dalbergijos (*Dalbergia melanoxylon*, vad. afrikinio juodmedžio) medienos, tradiciškai naudojamos klarnetų gamyboje), vis sunkiau rasti. Ją vis dažniau keičia ausuonio mediena, kuri išlaikoma praktiškai neskilinėja, o iš jos pagaminti instrumentai pasižymi šiltu sodriu tonu.
Mediena naudojamai medžio angliai degti. 

Kramtomas ausuonių šakeles naudoja vietoje dantų šepetukų, žievę naudoja odoms rauginti, iš jos gamina špagatą. Lapai naudojami žaizdoms gydyti. 

Ausuonių lapais minta drugių *[[Imbrasia belina]]* vikšrai. Šie vikšrai, turintys nemažai baltymų, yra žmonių valgomi. Kepintus ar džiovintus juos pardavinėja, kaimo ekonomikoje prekyba jais duoda nemažas pajamas. 
Šių medžių lapais minta ir drugių *Gonometa rufobrunnea* vikšrai, kurių gaminamos gijos naudojamos „laukinio šilko“ gamyboje. Gijos gaunamos surenkant kokonus ir panaudojamos audeklų gamyboje.

## Nuorodos
Sikaiana

**Sikaiana**, anksčiau vadinta **Stiuarto sala** – mažas Saliamono saloms priklausantis atolas, 212 km į šiaurės rytus nuo Malaitos. Salos ilgis yra 14 km, o jos lagūna, vadinama Te Moana, yra apsupta koralinių rifų. Salos plotas tik 2 km². Netoli salos nėra patogios vietos išmesti inkarą, tad Sikaiana beveik nepasiekiama.

## Istorija

Sikaiana priklauso Saliamono Salų Malaitos provincijai. Joje gyvena 300 polineziečių. 1856 m. Havajų karalystei buvo pasiūlyta valdžia Sikaianoje. Havajų karalius Kamehameha IV patvirtino salos prijungimą, bet dėl didelio nuotolio nuo Havajų šis veiksmas nebuvo formalizuotas. Kai kurie vietiniai save vadina havajiečiais ir JAV piliečiais, nes ši sala priklausė Havajams, kai jie buvo JAV aneksuoti 1898 m., bet ši sala neminima Havajų komisijoje, kur išvardintos visos aneksuojamos salos.
Santa Isabelė (sala)

**Santa Isabelė** – ilgiausia iš Saliamono Salų ir didžiausia sala Isabelės provincijoje. Salos ilgis siekia apie 200 km, plotis 22 km, plotas 2999 km².

Šuazelis yra vakaruose, Malaita yra rytuose, Ramusis vandenynas – šiaurėje, o Gvadalkanalis pietuose.

Aukščiausias kalnas saloje yra Sasaris (1220 m). Maruto upė teka iš to kalno į vandenyną prie Hofio. Administracinis centras yra Buala, kur yra aerouostas. Kitas svarbus salos kaimas yra Samasodu.

## Istorija

Pirmi europiečiai saloje buvo ispanai, vadovaujami Álvaro de Mendaña de Neira, kurie 1568 m. čia apsistojo, kad pastatytų valtis gretimų salų žvalgybai. Jie labai greitai įsivėlė į konfliktus su vietiniais.

Neradę aukso, aptikę mažai maisto ir sutikę priešiškus gyventojus, ispanai persikėlė į Honiarą Gvadalkanalyje. Jų kolonija išmirė.

XIX a. Santa Isabelės gyventojai kentėjo nuo europiečių, kurie grobė vietinius darbams plantacijose. XX a. pradžioje saloje išplatinta krikščionybė.
San Giorgio Maggiore bazilika

**Šv. Jurgio Didžioji bazilika** (San Džordžo Madžorė, ) – renesanso stiliaus bažnyčia Venecijoje, to paties pavadinimo saloje, turinti mažosios bazilikos statusą. Tai vienas iš žymiausių architekto Andrea Palladio statinių.
## Istorija

Pirmoji bažnyčia San Džordžijo Madžiorės saloje buvo pastatyta IX − X amžiais. Venecijos dožas Tribuno Memmo padovanojo ją benediktinų vienuoliams. Šalia bažnyčios įsikūrė benediktinų vienuolynas. 1223 m. žemės drebėjimas sugriovė ir bažnyčią, ir vienuolyną. XVI a. pradžioje vienuoliai nuvalė buvusios bažnyčios likučius ir pradėjo galvoti apie bažnyčios atstatymą. 1560 m. vienuolyno perstatymuose dalyvavo architektas Andrea Palladio (1508−1580), kuris suprojektavo vienuolyno refektoriumą. Venuoliai paprašė jo sukurti naująją bažnyčią. Andrea Palladio paruošė projektą 1565-66 m. Bažnyčios statybos prasidėjo iškart 1566 m. Pagrindinės bažnyčios dalys buvo baigtos 1575 m., išskyrus chorą ir fasadą. Iškart po to prasidėjo bažnyčios vidinių dalių dekoravimas, papildant bažnyčią žymių Venecijos menininkų darbais. Po Andrea Palladio mirties 1580 m. buvo pastatytas choras, o su architekto Vincenzo Scamozzi priežiūra iki 1610 m. − fasadas. Abu statiniai, spėjama, labai nežymiai skiriasi nuo Andrea Palladio suprojektuotų. 

Bažnyčios dizaine Andrea Palladio išsprendė antikinės šventyklos paprastumo ir krikščionių šventyklos didingumo suvienijimo problemą. Balto Istrijos marmuro fasadas beveik uždengia plytinį bažnyčios korpusą. 75 m aukščio kampanilė buvo pastatyta 1791 m. pagal architekto Benedetto Buratti projektą. Skirtingai nuo daugelio kitų Italijos kampanilių šiuo metu į ją veda liftas. Iš jos atsiveria puikus Venecijos miesto vaizdas. Bažnyčios altorius ir presbiteriją puošia vieni garsiausių Venecijos dailininkų darbų: Jacopo Tintoretto „Paskutinė vakarienė“ ir „Žydai dykumoje“, Sebastiano Ricci „Madona su Kūdikiu“, bei Jacopo Bassano „Piemenėlių pagarbinimas“. Baziliką savo paveiksluose yra pavaizdavę žymūs vėlesni dailininkai: Frančeskas Gvardis, Klodas Monė.

## Bažnyčios vaizdai


Image:S giorgio detail.JPG | Bažnyčios fasado skulptūra
Image:Nave - San Giorgio Maggiore - Venice 2016.jpg| Bažnyčios interjeras
Image:Main altar - San Giorgio Maggiore - Venice 2016 (2).jpg| Bažnyčios interjeras, pagrindinis altorius
Image:Jacopo Tintoretto - The Jews in the Desert - WGA22646.jpg| „Žydai dykumoje“, Jacopo Tintoretto paveikslas bažnyčoje


## Nuorodos

* 
* architecture.com 
* greatbuildings.com
San Giorgio Maggiore

**San Džordžijo Madžiorė** (* San Giorgio Maggiore*, iš italų k. *Šv. Jurgio didžioji*) gali reikšti:

* San Džordžijo Madžiorės sala – viena Venecijos salų.
* San Giorgio Maggiore bazilika – bažnyčia Venecijos saloje.
* San Giorgio Maggiore vienuolynas – vienuolynas Venecijos saloje.
* San Giorgio Maggiore bazilika (Neapolis) – bažnyčia Neapolyje.
Mutirikivės tvenkinys

**Mutirikivės tvenkinys** (), anksčiau *Kailo tvenkinys* () – tvenkinys pietryčių Zimbabvėje, į pietryčius nuo Masvingo, susidaręs patvenkus Mutirikvės upę. Statybos darbai truko 1958–1960 m. Tvenkinio vanduo naudojamas iriguoti pietvakariau esančias plantacijas apie *Triangle* miestą, kuriose pagrindinė kultūra yra cukranendrės.

Šiauriniame tvenkinio krante yra Kailo tvenkinio rekreacinis parkas (*Lake Kyle Recreational Park*), o pietiniame krante – kitas mažas rekreacinis parkas. Netoliese yra nacionalinis istorinis paminklas Didžioji Zimbabvė.

Į tvenkinį įteka ne tik Mutirikvės, bet ir Mbebvio, Matarės, Pokotekės, Umpopinjanio, Makurumidzio ir Šagašės upės.

XX a. 9-tą dešimtmetį dėl sausros tvenkinys smarkiai nuseko, bet 10-tą dešimtmetį vandens lygis vėl pakilo. Lygio svyravimai priklauso nuo irigacijos poreikių ir kritulių kiekio.

Užtvankos aukštis yra 63 m, ilgis – 309 m. Tvenkinio baseino plotas yra 3900 km².

## Nuorodos

* Lake Kyle Recreational Park
Mutirikvė

**Mutirikvė** (), anksčiau *Mtilikvė* () – upė pietvakarių Zimbabvėje, Rundės intakas.

Didžiausias Mutirikvės intakas yra *Pokotekė* ().

Ant upės pastatytos dvi užtvankos, sudariusios du tvenkinius:
* Mutirikvės tvenkinį, kuris laikomas svarbia saugoma šlapyne.;
* Bangalos tvenkinys – jį sudariusi užtvanka pastatyta ties Renco kasyklomis ().

## Nuorodos
Springfildas (Masačusetsas)

**Springfildas** () – miestas JAV, Masačusetso valstijos pietuose. Įsikūręs ant rytinio Konektikuto upės kranto. Tai trečias didžiausias miestas pagal gyventojų sk. valstijoje ir ketvirtas Naujojoje Anglijoje (po Bostono, Vusterio ir Providenso), 2010 m. duomenimis, turintis per 153 tūkst. gyv. Visoje metropolinėje zonoje gyvena per 698 tūkst. žmonių (2009 m.). Apie 38 km į pietus yra valstijos sostinė Hartfordas. Yra oro uostas, keletas universitetų, 5 muziejai.

## Istorija
Gyvenvietę 1636 m. įkūrė JAV kolonistas Viljamas Pinčonas (*William Pynchon*) ir pavadino pagal savo gimtąjį miestą tokiu pačiu pavadinimu Esekso grafystėje (Anglija). Amerikos revoliucijos lakais miesto ginklų gamykloje 1794 m. buvo sukurtos pirmosios amerikietiškos muškietos, o vėliau ir žymusis Springfildo šautuvas. Ginklų gamykla buvo svarbus JAV tiksliosios pramonės centras iki kol Vietnamo karo metu 1968 m. buvo uždaryta. 1852 m. suteiktas miesto statusas. Mieste 1891 m. fizinio lavinimo treneris Džeimsas Neismitas sugalvojo krepšinio žaidimą.

## Šaltiniai
Nianganis

**Nianganis** (, šon. *Gomo reNyangani*) – aukščiausias Zimbabvės kalnas. Jo aukštis siekia 2592 m virš jūros lygio. Kalnas yra Nianganio nacionaliniame parke, apie 275 km į pietryčius nuo šalies sostinės Hararės. Dėl palyginus žemo kalno aukščio ir tropinės vietos sniegas čia iškrenta labai retai, paskutinį kartą jis užfiksuotas 1935 m. rugpjūtį.

Nianganio višukalnę galima pasiekti pėsčiomis per 1-3 valandas pagal 4 paruoštus turistinius maršrutus.
Borisas Nemcovas

**Borisas Nemcovas** (, 1959 m. spalio 9 d. Sočyje – 2015 m. vasario 27 d. Maskvoje) – Rusijos politikas ir fizikas.

## Biografija

Gimė Rusijos žydų šeimoje. Studijavo Gorkio valstybiniame universitete. Prieš tapdamas politiku, tyrinėjo plazminės fizikos, akustikos ir hidrodinamikos problemas, 60 mokslinių straipsnių autorius, fizikos-matematikos mokslų kandidatas, išradėjas (jo akustinis lazeris naudojamas kosminiuose laivuose).

1991–1997 m. Nižnij Novgorodo srities gubernatorius, 1990–1993 m. – Rusijos TFSR liaudies deputatas, 1994–1997 m. – Federacijos Tarybos narys.

1997 m. kovą paskirtas Rusijos ministro pirmininko V. Černomyrdino pirmuoju pavaduotoju, kartu Rusijos kuro ir energetikos ministras. 1998 m. balandžio – rugpjūčio S. Kirijenkos vyriausybėje – vicepremjeras.

Nuo 2000 m. – Rusijos dešiniosios opozicijos veikėjas, V. Putino kritikas. 2000–2003 m. Rusijos Dūmos pirmininko pavaduotojas nuo Dešiniųjų frakcijos.

2011–2012 m. Maskvoje organizavo masinius opozicijos protesto mitingus. Su kitais paskelbė devynis pranešimus apie korupciją V. Putino aplinkoje.

Nuo 2012 m. buvo Rusijos respublikonų-liaudies laisvės partijos pirmininkas. 2013 m. išrinktas į Jaroslavlio srities dūmą.

Vėlų 2015 m. vasario 27 d. vakarą nušautas Maskvos centre.

## Nuorodos
* B. Nemcovo svetainė 

## Šaltiniai
All We Know Is Falling

**„All We Know Is Falling“** – debiutinis amerikiečių roko grupės Paramore, albumas, išleistas 2005 m. birželio 26 d. Albumas užėmė 8-tą vietą JK roko tope. JAV buvo užimta 30-ta vieta Billboard Heatseekers tope, tačiau nepateko į Billboard 200.

Pagal Paramore prodiuserį „Atlantic Records“ kompanijoje, Steve Roberston, vietoje staigaus debiutinio albumo pristatymo radijo stotims, jis manė, kad grupė turėtų pradėti nuo pradžios ir lėtai stumtis link savo vietos pramogų pasaulyje. Jo žodžiais tariant, Robertsonas „norėjo, kad vaikai patys atrastų vietą grupėje be ypatingo postūmio.“

Kaip teigė dainininkė Hayley Williams, šešėlis, krintantis nuo sofos albumo viršelyje, yra tapatinamas su bosisto Jeremy Davis išvykimu. Davis laikinai paliko grupę, kai ši atvyko į Orlandą, Floridą įrašinėti albumą. Davis prisipažino, kad iš karto pradėjo gailėtis palikęs grupę ir netvėrė savo kailyje, kai grupė paprašė jo grįžti neilgai trukus, kai albumas buvo išleistas. Jo išvykimas turėjo didelės įtakos grupei, įkvėpė parašyti dainą „All We Know“, kuri tapo ir albumo „All We Know Is Falling“ pagrindu. 2010-ųjų liepą buvo parduota jau 580 000 albumo kopijų Jungtinėse Valstijose, nors iki „Riot!“ išleidimo albumas buvo parduotas tik 50 000 kartų. 2009 m. gegužės 26 d. specialus albumo leidimas buvo išleistas „iTunes“ parduotuvėje. Jame yra įtrauktos 2 dainos iš pasirodymų ir 3 video klipai.

2005 m. rugsėjį specialiame albumo leidinyje Japonijoje buvo įtraukta iki šiol neišleista daina „Oh, Star“.

## Dainų sąrašas
Visų dainų autorė Hayley Williams, išskyrus, kur pažymėta; muzika sukurta Williams ir Josh Farro, išskyrus, kur pažymėta.

## Išleidimo istorija

## Pozicija topuose

## Sertifikacijos

## Kūrybinė grupė
**Paramore**
* Hayley Williams – pagrindinis vokalas
* Josh Farro – pagrindinė gitara, antras vokalas, riksminis vokalas (tik dainoje „My Heart“)
* Jason Bynum – ritminė gitara, antras vokalas
* John Hembree – bosinė gitara
* Zac Farro – būgnai

**Kiti muzikantai**
* Lucio Rubino – bosinė gitara, tik dainoje „Here We Go Again“
* Jeremy Caldwell – bosinė gitara dainoje „Here We Go Again“

**Gamyba**
* James Paul Wisner – prodiuseris dainoms „All We Know“, „Never Let This Go“ ir „My Heart“
* Mike Green – prodiuseris dainoms „Pressure“, „Emergency“, „Brighter“, „Whoa“, „Conspiracy“ ir „Franklin“; garso įrašymo technikas, išskyrus dainoje „Here We Go Again“
* Roger Alan Nichols ir Nick Trevisick – prodiuseriai ir garso operatoriai dainoje „Here We Go Again“
* Tom Baker – valdymo technikas
* Dave Buchanan – technikas
* John Janich – pagrindinis prodiuseris

## Šaltiniai
Kirakira

**Kirakira** – Makiros-Ulavos provincijos sostinė Saliamono Salose. Miestas yra šiauriniame Makiros (anksčiau vadintas San Kristobalu) krante. Nuo miesto 18 km į rytus eina kelias link Varihito upės ir 100 km į vakarus link Maro’u įlankos.

Kirakiros aerouostą aptarnauja Saliamono oro linijos, kurios aptarnauja skrydžius į Honiarą ir kitus oro uostus.

## Išnašos
Rožinė

**Rožinė** – spalva, HSV spalvų rate (arba RGB spalvų rate) esanti tarp raudonos ir magentos, kurios atspalvio kampas yra 330°.

RGB spalvų rate rožinė yra tretinė spalva. Spalva, priešinga rožinei, yra pavasario žalia.

Dažnai rožinė maišoma su rausva spalva dėl savo panašumo, tačiau rožinė yra rausvos (arba raudonos, arba violetinės) atspalvis.
Krasnaja molodiož (Kaunas)

**Krasnaja molodiož** () – LKJS Kauno rajono komiteto laikraštis, nelegaliai ėjęs 1920–1922 m. Kaune rusų kalba.

## Istorija

Leistas kaip laikraščio „Borba“ priedas. Išėjo šeši numeriai. Tiražas 1500 egz.

## Šaltiniai
Krasnaja molodiož (Vilnius)

**Krasnaja molodiož** () – LKJS Vilniaus apygardos komiteto laikraštis, nelegaliai ėjęs 1921–1922 m. Vilniuje rusų kalba. Išėjo keturi numeriai.

## Šaltiniai
Krasnoje znamia

**Krasnoje znamia** () – komunistinis laikraštis, ėjęs 1920–1922 m. Vilniuje rusų kalba.

## Istorija

1920–1921 m. leido Lietuvos ir Baltarusijos komunistų partijos CK ir Vilniaus komitetas, o 1921–1922 m. – LKP Vilniaus apygardos komitetas. Tiražas 1920 m. – 3000-8000 egz. 1920 m. leido priedus „Krasnoje znamia profsojuzov“, „Krasnoje znamia molodioži“ ir „Krasnoje znamia rabotnicy“.

Bendradarbiavo Zigmas Angarietis, Kazimieras Cichovskis, Pranas Eidukevičius, Romualdas Muklevičius, Romanas Pileris ir kt.

## Redaktoriai

* Vincas Kapsukas – 1920–1921 m.
* Baltrus Matusevičius – 1922 m.

## Šaltiniai