open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chitridiomikotai

* * Mastigomycotina*
* *Chytrids*

**Chitridiomikotai** (*Chytridiomycota*) – tai yra grybų skyrius, kurį sudaro patys primityviausi grybai. Daugelis šio skyriaus atstovų gyvena vandenyje, parazituodami vandens grybus,dumblius, aukštesniuosius vandens augalus ir bestuburius. Kai kurie parazituoja sausumos augalų šaknis drėgname dirvožemyje. Labai nedidelė šių grybų dalis minta negyvomis organinėmis medžiagomis (saprotrofai).
Kadangi daugelis atstovų – viduląsteliniai parazitai, tai chitridiomikotų kūnas – plika citoplazmos masė. Saprotrofų ląstelės sienelė sudaryta iš chitino (iki 60 %) ir gliukanų. Labiau išsivysčiusių grybų kūnas yra ovali ar pailga ląstelė, turinti plonus, vos šakotus, bebranduolius siūlus. Toks kūnas yra vadinamas rizomiceliu. Jo siūlai, neturintys branduolių, padeda įsitvirtinti substrate ir siurbti maisto medžiagas iš substrato. Tipiškas atstovas – bulvinis raupis (*Synchytrium endobioticum*).

Bulvinis raupis sukelia bulvių stiebagumbių ligą – ***bulvių vėţį***. Pavasarį bulvinio raupio zoosporos, turinčios vieną lygų žiuželį, iš dirvožemio prasiskverbia į bulvės stiebagumbių audinius. Ląstelėje iš zoosporos išsivysto grybo kūnas, neturintis sienelės. Augdamas grybas sukelia augalo audinių ***hipertrofiją*** ir ***hiperplaziją*** – susidaro navikai ant stiebagumbio. Po kurio laiko grybo kūnas apsigaubia apvalkalu ir virsta ***soru***. Iš jo išsivysto 5–9 zoosporangių grupė. Zoosporangėje vasarą išsivysčiusios zoosporos pakartotinai apkrečia sveikus bulvių stiebagumbius. Kai dirvožemyje trūksta vandens, iš soro išsivysto gametangės, kuriuose susidaro vienodo dydžio gametos. Jos susilieja (vyksta lytinis procesas izogamija) ir susidaro zigota. Ji įsiskverbia į stiebagumbio epidermį ir apsivelka storu apvalkalu. Taip susidaro ramybės spora. Pavasarį, dygstant ramybės sporai, įvyksta mejozė. Po to susidaro zoosporangė su zoosporomis, kurios apkrečia bulvių stiebagumbius.

Chitridiomikų atstovai, parazituojantys augalus: *Olpidium*, *Synchytrium*, *Physoderma*, genčių grybai.

## Literatūra

* E. Kutorga, „Botanikos ir mikologijos nomenklatūra“, Mokomoji priemonė, Vilniaus universiteto leidykla , 1997 m.
* Z. Dabkevičius, „Mikologijos pagrindai“, Mokomoji priemonė, Lietuvos žemdirbystės institutas, 2009 m.
* Э. Мюллер, В. Лёффлер, „Микология“, Москва: Мир, 1995м.
* В. Билай „Основы общей микологии“, Киев, 1974м.

## Nuorodos

*  Straipsnis apie Chitridiomikotus
Drowning Pool

**„Drowning Pool“** – amerikiečių alternatyviojo metalo grupė, susikūrusi 1996 m. Dalase, Teksase, JAV. Grupė buvo pavadinta pagal 1975 m. to paties pavadinimo filmą.

## Grupės sudėtis

;Dabartiniai narai
* Jasen Moreno – vokalistas (2012–dabar)
* Christian Pierce – gitaristas (1996–dabar)
* Stevie Benton – bosistas (1996–dabar)
* Mike Luce – būgnininkas (1996–dabar)

;Buvę nariai
* Dave Williams – vokalistas (1999–2002)
* Jason Jones – vokalistas (2003–2005)
* Ryan Mccombs – vokalistas (2005–2011)

## Diskografija

**Studijiniai albumai**

* *[[Sinner]]* (2001) (Wind-Up Records)
* *[[Desensitized]]* (2004) (Wind-Up Records)
* *[[Full Circle]]* (2007) (Eleven Seven Music)
* *[[Drowning Pool (albumas)|Drowning Pool]]* (2010) (Eleven Seven Music)
* *[[Resilience]]* (2013) (Eleven Seven Music)
* *[[Hellelujah]]* (2016) (Entertainment One Music)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* Drowning Pool last.fm svetainėje
* Drowning Pool Discogs svetainėje
Laura Palmer (daina)

**„Laura Palmer“** – britų grupės Bastille daina. Tai penktasis singlas iš debiutinio grupės album„o Bad Blood“, išleistas po tarptautinio hito „Pompeii“. Pirmą kartą kūrinys buvo paviešintas 2011 m. kaip takelis iš pačios grupės išleisto EP tokiu pačiu pavadinimu (kartu su takeliais „Overjoyed“, „Things We Lost in the Fire“ ir „Get Home“). 2013 m. birželio 2 d. daina buvo skaitmeniniu formatu perleista kaip atskiras singlas. Ji pakilo iki 42 UK Singles Chart topo vietos. Dainos pavadinimas įkvėptas veikėjos iš David Lynch TV serialo „Twin Peaks“.

## Kritikų įvertinimas
Lewis Corner iš Digital Spy tinklaraščio teigiamai įvertino dainą žodžiais:


Takelis panardina klausytojus į populiaraus TV serialo pasaulį – nuo kraują varinėjančių ritmų, iki vaiduokliško aido. „What a year and what a night/ What terrifying final sights/ Put out your beating heart“, skambiu balsu amerikietės aukos klausia Smith, prieš prasidedant dramatiškam, tokiam pat įtikinamam kaip ir serialas, priedainiui. Galutinis rezultatas yra ne tik maloniai klausoma odė paskirta „Twin Peaks“, bet ir kūrinys, akivaizdžiai sustiprinantis pačių Bastille kultiškumą.


## Vaizdo klipas

Dainos vaizdo klipas YouTube tinklapyje buv išleistas 2013 m. balandžio 11 d. Jo trukmė trys minutės ir dvidešimt viena sekundė. Vaizdo klipe, kuriame atkuriama paini ir keista istorija kaip pagrobiamas ir greičiau nei per dvi minutes paleidžiamas grupės lyderis Dan Smith, pasirodo keturi žmonės, dėvintys gumines kaukes. Klipo pabaigoje Smith tai pat duodama guminė kaukė, kuri atrodo kaip žudikas Bobas, „Twin Peaks“ pagrindinis antagonistas; Smith užsimauna kaukę, bet po kelių sekundžių nusiima.

Dainos versija panaudota šiame klipe yra unikali staigiu ir netikėtu įrašo pertraukimu pačiame jo viduryje. Scenos, kurios metu Smith pagrobiamas, metu (ji rodoma kaip rankine kamera filmuotas įrašas), vaizdas staiga nutrūksta – visai kaip prastai sumontuotoje VHS juostoje – ir peršoka prie visiškai nesusijusio kadro, kuriame nufilmuotas staugiantis šuo, taip pat nufilmuotas rankine kamera, ir daina sustoja antrojo priedainio viduryje (šuo jau pasirodė kadre, tačiau fone negirdėti muzikos). Po penkių sekundžių, vaizdo klipas grįžta prie labiau neutralios kameros pozicijos ir daina tęsiasi.

## EP dainos
;Skaitmeninė versija
# „Laura Palmer“ – 3:06
# „Thinkin Bout You“ (su O.N.E.) – 3:05
# „Laura Palmer“ (RAC miksas) – 3:11
# „Laura Palmer“ (Imagine Dragons remiksas) – 3:49
# „Laura Palmer“ (Kat Krazy remiksas) – 3:32

;Vinilinė plokštelė
# „Laura Palmer“
# „Thinkin Bout You“ (su O.N.E.)

## Pasirodymas topuose

### Kassavaitiniai topai

## Išleidimo istorija

## Šaltiniai
Johann Nikolaus von Dreyse

**Johanas fon Draizė** (; g. 1787 m. lapkričio 20 d. – m. 1867 m. gruodžio 9 d.) – Vokietijos šaunamųjų ginklų išradėjas ir gamintojas. Labiausiai žinomas jo darbas yra Prūsijos armijos ginkluotėn priimtas Draizės adatinis šautuvas.

Draizė savo adatinį šautuvą 1836 m. pasiūlė Prūsijos armijai, į kurios ginkluotę šautuvas buvo priimtas 1840 m. gruodį kaip *Leichte Perscussions-Gewehr M 1841* ('1841 m. lengvasis kapsulinis šautuvas'). Pavadinimas specialiai buvo parinktas klaidinantis, kad nebūtų galima nuspėti, koks šautuvo mechanizmas. Vėliau, 1855 m., pervadintas į *Zündnadelgewehr M 1841*.

Draizė gimė Zemerdoje, kuri tada priklausė Mainzo kurfiurstijai, spynų meistro šeimoje.

1809–1814 m. Draizė dirbo Paryžiaus ginklų fabrike, kuris priklausė šveicarui Žanui Samueliui Pauliui. Šis buvo sukonstravęs kelis eksperimentinius karinius pro drūtgalį užtaisomus šautuvus. Grįžęs į Zemerdą Draizė 1824 m. įkūrė kompaniją, kuri gamino kapsulinių ginklų kapsules. Tada jis ir ėmė kurti adatinį šautuvą.

Kai kas mano, kad Draizės adatinis šautuvas yra pirmasis šautuvas su svirtine spyna (). Jis iš tikrųjų turi drūtgalį uždarančią spyną, tačiau naudoja ne metalinius, o popierinius šovinius su vidine kapsule.
Šautuvo adata (skiltuvo analogas) praduria popierinį šovinį ir smogia į kapsulę, kuri padega dūminį paraką. Draizės šautuvo konstrukcija paprasta, jį gana lengva išlaikyti švarų ir veikiantį. Susidėvėjusias adatas gana lengva pakeisti, tam nereiki ardyti spynos mechanizmo. Draizės šautuvas buvo didelis žingsnis tobulinant šautuvus, jų šaudymo sparta buvo gerokai didesnė, nei to meto graižtvinių šautuvų, užtaisomų pro žiotis, kurie buvo standartiniai armijos šautuvai iki XIX a. 7-to dešimtmečio vidurio.

Kitas Draizės šautuvo privalumas buvo tas, kad šaulys galėjo pertaisyti šautuvą gulėdamas ir nesirodydamas priešui.

Draizės šautuvą Prūsijos kariuomenė naudojo Austrijos-Prūsijos ir Prancūzijos-Prūsijos karuose. Tuo metu Draizės šautuvas jau buvo pasenęs, jį gerokai lenkė Prancūzijos *[[Mle 1866 Chassepot]]* šautuvas. Kitose šalyse pasirodė kiti spyniniai šautuvai. Pvz., 1869 m. Šveicarija priėmė spyninį dėtuvinį Veterlio šautuvą, kuris buvo daugiašūvis šautuvas su vamzdiška povamzdine dėtuve, naudojęs šoninio dūžio šovinius. Prancūzija perdarė 11 mm *Chassepot* šautuvus į Gra šautuvus, spyninius šautuvus, naudojusius metalinius šovinius.

## Galerija

Soemmerda Dreyse Muehle.jpg|Draizių malūnas Zemerdoje
Soemmerda-dreyse02.jpg|Paminklo Draizei atidarymas 1909 m.
Needle Gun.jpg|Draizės *Zündnadelgewehr* (Prūsijos 1841 m. modelis)


## Nuorodos
Jean-Samuel Pauly

**Žanas Samuelis Paulis** (*Jean-Samuel Pauly*; 1766-1821), tikroji pavardė *Samuel Johann Pauli* – šveicaras, Prancūzijos ginklų konstruktorius ir išradėjas. Išrado pirmus unitarinius šovinius ir pirmus šaulių ginklus unitariniams šoviniams.

## Biografija
1798 m., būdamas 32 m., Paulis buvo artilerijos seržantas Šveicarijos armijoje ir jos sudėtyje kariavo už respublikonų Prancūziją vadovaujant būsimam maršalui Andre Masenai. 
Kariaudamas, 1799 m., Paulis parašė vadovą, kaip naudoti šaunamuosius ginklus. 

1802 m. Paulis persikelia į Prancūziją, kur konstravo dirižablius, palaikė ryšius su ginklų gamykla Sent Etjene. 
1804 m. Paulis konstravo automatinį tiltą. Po to įkūrė ginklų dirbtuves, kur tobulino gyvsidabrio fulminato naudojimą šaulių ginkluose kaip degimo iniciatorių. 
1809 m. savo dirbtuvėse įdarbino būsimą garsų vokiečių ginklų konstruktorių Johaną Draizę. 

### Unitarinio šovinio išradimas
Paryžiuje, bendradarbiaudamas su prancūzu ginklininku Fransua Prelo (*François Prélat*), Paulis sukūrė unitarinį šovinį. Šis šovinys buvo kartoninis cilindras, užpildytas rutuliška kulka, dūminiu paraku ir kalio chloratu (Bertoleto druska, pagrindinė Paulio naujovė). 
Paulis toliau tobulino savo šovinį ir 1812 m. rugsėjo 26 d. gauna patentą šiam šoviniui. Patobulintame variante šovinio tūtelė buvo visiškai metalinė ar iš kartono ir metalo, o tūtelės dugne buvo įtaisoma kapsulė. Tai buvo pirmasis centrinio dūžio unitarinis šovinys.  

### Šautuvas unitariniams šoviniams
1812 m. rugsėjo 29 d. Paulis užpatentavo pirmą pasaulyje pro drūtgalį užtaisomą šautuvą unitariniam šoviniui, tuo beveik penkiasdešimčia metų aplenkdamas likusį pasaulį. 
Konstrukcijoje buvo numatyta slankiojama ar atverčiama spyna, automatinis kovinės spyruoklės užvedimas pertaisant, tūtelių ekstrakcijos sistema. 
1813 m. sausio 3 d. šautuvą išradėjas pademonstravo Prancūzijos policijos ministrui, kartu parodydamas puikius rezultatus. To meto per žiotis užtaisomus titnaginius šautuvus šaudymo toliu ir glaustumu pranoko du kartus.  

Apie naujovę buvo pranešta imperatoriui Napoleonui, kuris labai susidomėjo ir liepė detaliai išbandyti šautuvą. Tačiau netrukus Prancūzijos imperija žlugo, ir Napoleonas prarado sostą. Šautuvas liko neįdiegtas. 
Toliau unitarinius šovinius tobulino prancūzas ginklininkas Kazimiras Lefoše (*Casimir Lefaucheux*), sukūręs smeiginius šovinius, ir vokietis ginklininkas Johanas Draizė, sukūręs popierinį „adatinį“ šovinį. 1814 m. balandžio 5 d. Draizį išvyko į Prūsiją, o Paulis – į Londoną, kur tęsė šaulių ginklų kūrimo darbus remiamas ginklininko Durso Ego (*Durs Egg*). 

1817 m. Paulis sukonstravo šautuvą su tiems laikams nauju skeliamuoju mechanizmu su kovine spyruokle ir strypiniu daužikliu. Tokia konstrukcija vėliau imta naudoti praktiškai visuose šaulių ginkluose. Šią idėją perėmė ir savo adatiniame šautuve panaudojo Draizė. 

Nežiūrint į Paulio sukurtų ginklų privalumus, jie taip ir liko neįdiegti, o pats Paulis mirė likdamas praktiškai nežinomas. 

## Nuorodos

* Pistols: an illustrated history of their impact by Jeff Kinard
* Самюэль Паули  в Энциклопедии вооружения
Basim

**Anisas Basimas Mudžahidas** (; geriau žinomas kaip **Basim**; g. 1992 m. liepos 4 d.) – Danijos dainininkas ir dainų autorius. Atlikėjas yra kilęs iš Maroko, tačiau gyvena *Høje Gladsaxe*, Kopenhagos pakraštyje. Būdamas vos 15-os metų, dalyvavo danų „X Factor“, tačiau iškrito ketvirtfinalio etape. Po dalyvavimo „X Factor“, pradėjo solo karjerą. Šiuo metu išleido du albumus – 2008 m. „Alt det jeg ville have sagt“ ir 2009 m. „Befri dig selv“. Basim atstovavo Danijai 2014 m. Eurovizijos konkurse Kopenhagoje.

## Diskografija

### Albumai
* 2008: *Alt det jeg ville have sagt*
* 2009: *Befri dig selv*

### EP
* 2013: *5*

### Singlai
* 2008: *Alt det jeg ville have sagt*
* 2008: *Jeg vil*
* 2009: *Baby, jeg savner dig*
* 2009: *Lad ikke solen gå ned* (Basim & Lis Sørensen)
* 2009: *Befri dig selv*
* 2011: *Ta’ mig tilbage*
* 2014: *Cliché Love Song*
* 2014: *Picture In a Frame*
* 2015: *Kostbar*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

|-
Erna Solberg

**Erna Solberg** (g. 1961 m. vasario 24 d. Bergene) – norvegų politikė, Konservatorių partijos lyderė (nuo 2004 m.). Norvegijos ministrė pirmininkė (nuo 2013 m. spalio 16 d.).

## Biografija
Vaikystėje E.Solberg turėjo sunkumų mokantis, kadangi sirgo disleksija, tačiau visuomet aktyviai dalyvavo visuomeniniame gyvenime: 1979 m. buvo išrinkta į Norvegijos mokinių sąjungos vykdomąją tarybą, 1979–1983 m. ir 1987–1989 m. buvo Bergeno miesto tarybos pavaduojanti narė, taip pat vadovavo Jaunųjų konservatorių miesto skyriui.

1986 m. baigė politologijos ir sociologijos studijas Bergeno universitete.

Nuo 1989 m. Hordalando apygardoje jau penkias kadencijas renkama Stortingo (Norvegijos parlamento) nare. 1994–1998 m. vadovavo Norvegijos moterų konservatorių sąjungai.

2001–2005 m. Kjellio Magne Bondeviko vyriausybėje buvo savivaldybių bei regionų vystymo ministrė. 2004 m. gegužės 9 d. išrinkta Norvegijos konservatorių partijos pirmininke.

Po 2013 m. vykusių parlamento rinkimų suformavo dešiniųjų partijų mažumos vyriausybę, spalio 16 d. paskirta Norvegijos ministre pirmininke (antroji moteris šiame poste po Gru Harlem Brundtland). „Rinkėjai mums suteikė mandatą reformų programai, kuri leis mažinti eiles sveikatos įstaigose, kelti žinių lygį mokyklose, greičiau tiesti kelius. Ir, svarbiausia, Norvegija taps iš tiesų konkurencinga ir ateityje išliks gerovės valstybė“ – po rinkimų pagrindinius vyriausybės tikslus įvardino E. Solberg.

## Papildoma informacija
* 1996 m. ištekėjo už Sindre Finneso, kartu augina dvi dukras.
* Norvegų spauda Erną Solberg vadina Jern-Erna ()

## Šaltiniai

|-

|-
Marcin Mroziński

**Marcinas Mrozinskis** (; g. 1985 m. rugsėjo 26 d. Inovroclave) – lenkų aktorius, dainininkas ir televizijos laidų vedėjas.

Jo muzikinė karjera prasidėjo jau nuo 8 metų, dalyvaujant įvairiuose festivaliuose. 1997 metais dalyvavo Prancūzijos Nacionaliniame dainų konkurse, vykusiame *Radziejow* mieste, kuriame užėmė pirmąją vietą. Taip pat atstovavo Airijai tarptautiniame festivalyje „Dainuojanti kaukė“, kuriame liko antras. Nuo 1998 m. veda keletą televizijos laidų Lenkijoje.

2010 m. vasario 14 d. laimėjo Lenkijos nacionalinę pirminę atranką į Euroviziją. Konkurso pusfinalyje su daina „Legenda“, užėmė 13 vietą ir į finalą nepateko.

## Nuorodos

* Myspace tinklalapis

|-
Dvigalvis žasto raumuo

**Dvigalvis žasto raumuo** (), bendrinėje kalboje vadinamas **bicepsu** – rankos raumuo, prisitvirtinęs tarp peties ir alkūnės, ties žastikauliu (). Su dviem mažesniais raumenimis: snapiniu žasto  () ir žastiniu () dvigalvis sudaro priekinę žasto dalį.

Raumenį sudaro dvi galvos – ilgoji ir trumpoji. Abi galvos prasideda ant menties kaulo (). Trumpoji galva tvirtinasi prie snapinės ataugos (), ilgoji galva tvirtinasi prie viršutinio sąnarinio gumburėlio () ties žastikaulio viduriu, abi galvos susijungia suformuodamos vieną raumens pilvelį. Raumuo pasibaigia dviem sausgyslėmis, kurios tvirtinasi prie stipinkaulio šiurkštumos () ir dvigalvės aponeurozės (), besitvirtinančios prie giliosios dilbio fascijos.

Krauju raumenį aprūpina žastinė arterija (), inervuoja raumeninis odos nervas  (iš C5-C6 stuburinių fragmentų).

Susitraukdamas dvigalvis žasto raumuo atlieka dvi funkcijas: lenkia ranką per alkūnę ir suka dilbį į išorę. Jo sinergistas yra žastinis raumuo, o antagonistas yra trigalvis žasto raumuo (tricepsas) ir alkūninis raumuo.
Vėžliablakės

**Vėžliablakės** (*Scutelleridae*) – blakių pobūrio šeima.

Šios šeimos blakių kūno ilgis – nuo 6 iki 22 mm. Vėžliablakėms būdingas ypač didelis nugaros skydelis, kuris kaip šarvas dengia beveik visą pilvelį ir visiškai paslepia membraninius sparnus. Kūnas dažniausiai spalvingas, nugara išgaubta.

Minta tik augaliniu maistu.

Paplitusios visame pasaulyje, didžiausias rūšių skaičius yra šiltuose kraštuose – šeimai priskiriama apie 450 rūšių. Europoje gyvena 52 rūšys, Lietuvoje – 5 rūšys.

## Lietuvoje gyvenančios rūšys

* Dryžakuprė vėžliablakė (*Eurygaster austriaca*) (Schrank, 1778)
* Maurinė vėžliablakė (*Eurygaster maura*) (Linnaeus, 1758)
* Lenktagalvė vėžliablakė (*Eurygaster testudinaria*) (Geoffroy, 1758)
* Paprastoji vėžliablakė (*Odontoscelis fuliginosa*) (Linnaeus, 1761)
* Žolinė vėžliablakė (*Phimodera humeralis*) (Dalman, 1823)

## Šaltiniai
Ajalis

**Ajalis** () – miestas Bahreine, Bahreino salos šiaurėje, Vidurio muchafazoje, į šiaurę nuo Rifos. Funkcionuoja daugiausia kaip „miegamasis“ miestas. Išvystyti keramikos amatai. Miestas žymus dėl čia išlikusių senovinių pilkapių. Jie datuojami nuo pat Dilmuno laikotarpio. Manoma, kad juose laidoti iškilūs Dilmuno žmonės. Archeologiniai kasinėjimai pradėti XX a. Dabar radikalūs musulmonai pasisako už kapaviečių panaikinimą.

## Istorija

Ajalis kurtis pradėjo maždaug tarp 1970–1980 m.
Madinat Hamadas

**Madinat Hamadas** () – miestas Bahreine, Bahreino salos šiaurinėje pusėje, Šiaurės muchafazoje, 18 km į pietvakarius nuo Manamos. Čia daugiausia įsikūrę gyvenamųjų namų kvartalai, kuriuose gyvenantys žmonės dirba Manamoje. Yra keletas prekybos centrų, Bahreino universiteto pagrindiniai rūmai, Kanu mečetė. Miestas žymus savo eismo žiedų gausa (jų yra 22). Netoliese yra „Sachir“ Formulės-1 trasa.

## Istorija
Hamadas pradėtas kurti 1984 m. kaip skurdesnių gyventojų gyvenamasis miestas. 1990 m. čia priglausti dėl Persijos įlankos karo pasitraukę pabėgėliai iš Kuveito. Miestas pavadintas karaliaus Hamado bin Isa al Chalifos garbei.

## Sportas
* Al-Khaldiya SC – sporto klubas; žinomas dėl savo futbolo ekipos, rungtyniavusios Premjer lygpje.
* Madinat Hamado miesto stadionas, talpina 2 tūkst. žiūrovų. Budaiya Club ir Al-Khaldiya SC namų stadionas.

## Išnašos
Casimir Lefaucheux

**Kazimiras Lefoše** (*Casimir Lefaucheux*; g. 1802 m. sausio 26 d. – 1852 m. rugpjūčio 9 d.) – prancūzų šaunamųjų ginklų konstruktorius. Žinomas kaip smeiginių šovinių ir smeiginių revolverių sukūrėjas.

Gimė *[[Bonnétable]]* miestelyje, mirė Paryžiuje.

Kazimiras Lefoše pirmą savo patentą gavo 1827 m.

1825 m. pradėjo, o 1832 m. baigė konstruoti *drop barrel* principu paremtą medžioklinį dvivamzdį šautuvą su šoviniais popierinėmis tūtelėmis. Šautuvas turėjo vamzdžio fiksatorių su originaliu ekscentriku, dėl ko vamzdžiai buvo užrakinami patikimiau, o pats šautuvas buvo saugesnis. Šiam šautuvui Lefoše sukonstravo specialų šovinį kartonine tūtele ir privirintu padegamuoju vamzdeliu. Šis šovinys buvo tolesnis Paulio šovinių vystymas.

K. Lefoše laikomas ginklininku, išradusiu (1836 m.) vieną pirmųjų efektyvių šovinių, naudojusių smeiginį () mechanizmą. Šis smeiginis šovinys kartonine tūtele ir variniu dugneliu sukurtas tobulinant jo paties šovinį su padegamuoju vamzdeliu. Lefoše šovinys turėjo kūginę kulką, kartoninę tūtelę parakui ir varinį pamatėlį, kuriame buvo kapsulė. Lefoše pasiūlė vieną pirmųjų realiai veikusių pro drūtgalį užtaisomų ginklų.
Šis jo išradimas buvo paremtas 1808–1812 m. Žano Samuelio Paulio pionieriniais darbais.

1846 m. Lefoše sukūrė ir užpatentavo smeiginį *[[peperboksas|peperboksą]]* – pistoletą su revolveriškai besisukančiais vamzdžiais. 1851 m. šis peperboksas buvo sėkmingai pademonstruotas Londone.

1846 m. Lefoše sistemą patobulino Bendžaminas Hulje (*Benjamin Houllier*), išradęs visiškai metalinę (žalvarinę) šovinio tūtelę.

## Tolesnis smeiginių ginklų kūrimas
1852 m. Kazimiras Lefoše mirė, jo darbus pratęsė sūnus Eugenijus Lefoše. Jo sukurtas smeiginis revolveris 1853 m. buvo priimtas į Prancūzijos kariuomenės ginkluotę, tai buvo pirmasis pasaulyje karinis revolverio modelis.

1858 m. pasirodė *[[Lefaucheux M1858]]* – Lefoše smeiginis revolveris, kuris tapo pirmuoju pasaulyje revolveriu, naudojančiu metalinius šovinius, kurį valstybė priėmė ginkluotėn.


File:Revolver Lefaucheux IMG 3108.jpg|Belgų gamybos ''Lefaucheux'' armijos revolveris, (apie 1860-1865 m.)
File:Pepperbox IMG 5238.jpg|Lefoše sistemos peperboksas
File:Pocket revolver Lefaucheux.jpg|Lefoše sistemos kišeninis revolveris


## Nuorodos
Vitinių evangelikų liuteronų kapinės

**Vitinių evangelikų liuteronų senosios kapinės** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 22272) – neveikiančios kapinės šiaurės vakariniame Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Vitiniuose (Kretingalės seniūnija), 0,95 km į pietryčius nuo kelio , Bonės kairiajame krante. 

## Kapinės
Įrengtos nukasto aukštumos kyšulio terasoje, kurią iš šiaurės rytų ir šiaurės pusių juosia Bonės slėnio griova. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 87 m ilgio ir 27 m pločio, apjuostos iš lauko akmenų sukrauto aptvaro, kurio plotis apie 1 m, aukštis – 0,3 m. Palei aptvarą auga aukšti lapuočiai medžiai. Paviršius nelygus, žemėja iš pietų į šiaurės pusę. Vizualiai pastebima per 15 kapviečių, kurias ženklina 2 sulankstyti ažūriniai ornamentuoti kaltiniai bei 4 mediniai kryžiai, vieno antkapinio paminklo postamentas, keli betoniniai antkapiai ir metalinė tvorelė. Kapinių šiaurės vakarinėje papėdėje auga senas, aukštas medis, šalia kurio stovi baigiantis sunykti kryžiaus su stogeliu pavidalo anotacinis ženklas su įrašu: „VITINIŲ / KAIMO / KAPINĖS“. Kapinės neprižiūrimos, apleistos, apaugusios mišku. 

Teritorijos plotas – 0,17 ha.

## Istorija
Veikė XVIII a. – 1944 m. Laidoti Vitinių evangelikai liuteronai. 

## Nuotraukos

Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (02).JPG|Iš akmenų sukrautas kapinių aptvaras
Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (04).JPG|Kaltinis ažūrinis kryžius kapinių šiaurinėje dalyje
Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (05).JPG|Medinis kryžius ir akmeninio antkapinio paminklo postamentas kapinių šiaurinėje dalyje 
Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (06).JPG|Betoninis antkapis ir nulenktas kaltinis ažūrinis kryžius kapinių centrinėje dalyje
Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (07).JPG|Medinis kryžius kapinių centrinėje dalyje
Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (08).JPG|Baigiantis sunykti medinis kryžius profiliuota viršūne kapinių centrinėje dalyje
Vaizdas:Vitiniai_kapines_2014 (09).JPG|Medinis kryžius tarp dviejų betoninių antkapių kapinių rytinėje dalyje


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vitinių k. evangelikų liuteronų senosios kapinės, Klaipėdos r. sav., Vitinių k. (Kretingalės sen.). – Kultūros vertybių registras
Stančių senovės gyvenvietė

**Stančių senovės gyvenvietė** (valstybės saugomas nacionalinio reikšmingumo lygmens kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – 32589) – senovės gyvenvietė šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Stančiuose (Kretingalės seniūnija), nuo kelio  dešinėje pusėje, Dūmešio kairiajame krante. 

## Vieta
Įrengta lygioje vietoje. Teritorija netaisyklingo plano, 162 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi ir 115 m pločio, dirvonuoja. Anotacinio ženklo nėra.

Teritorijos plotas – 1,1597 ha.

## Tyrimai
2007 m. išaiškino ir tyrė Linas Tamulynas. Aptiktas iki 1 m storio II – XVIII a. kultūrinis sluoksnis su neaiškios paskirties ūkinių duobių, židinių, stulpaviečių liekanomis, lipdyta ir žiesta keramika, Romos imperijos monetomis, gintaro karoliukais, žalvarinių papuošalų fragmentais. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2007 metais
* Stančių senovės gyvenvietė, Klaipėdos r. sav., Stančių k. (Kretingalės sen.). – Kultūros vertybių registras
Stančių evangelikų liuteronų kapinės

**Stančių evangelikų liuteronų senosios kapinės** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 22269) – neveikiančios kapinės šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Stančiuose (Kretingalės seniūnija), 0,28 km į pietryčius nuo kelio , Dangės dešiniajame krante. 

## Kapinės
Įrengtos aukštumos kyšulyje, pakilumoje, iškylančioje virš aplinkos iki 0,7 m aukščio. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos rytų – vakarų kryptimi, 28 m ilgio ir 16 m pločio, apaugusios pavieniais medžiais. Kapinėse išliko 5 ažūriniai kaltiniai kryžiai, pora betoninių antkapių ir vieno akmeninio antkapinio paminklo postamentinė dalis. Dalis kryžių deformuota. Teritorija apaugusi daugiamete žole ir vaiskrūmiais, netvarkoma. Anotacinio ženklo nėra.  

Teritorijos plotas – 0,17 ha.

## Istorija
Veikė XVIII a. – 1944 m. Laidoti Stančių evangelikai liuteronai. 

## Nuotraukos

Vaizdas:Stanciai_kapines_2014 (2).JPG
Vaizdas:Stanciai_kapines_2014 (3).JPG
Vaizdas:Stanciai_kapines_2014 (4).JPG 
Vaizdas:Stanciai_kapines_2014 (5).JPG
Vaizdas:Stanciai_kapines_2014 (3).JPG


## Nuorodos
* Stančių k. evangelikų liuteronų senosios kapinės, Klaipėdos r. sav., Stančių k. (Kretingalės sen.). – Kultūros vertybių registras
Stančių II senovės gyvenvietė

**Stančių II senovės gyvenvietė** (valstybės saugomas nacionalinio reikšmingumo lygmens kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – 32326) – senovės gyvenvietė šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Stančiuose (Kretingalės seniūnija), 0,47 km į pietryčius nuo kelio , Dangės dešiniajame krante. 

## Vieta
Įrengta aukštumoje. Teritorija netaisyklingos trapecijos plano, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 210 m ilgio ir 78 m pločio, dirbama. Anotacinio ženklo nėra.

Teritorijos plotas – 1,5 ha.

## Tyrimai
2007 m. išaiškino ir tyrė Linas Tamulynas. Aptiktas iki 1 m storio III tūkst. pr. m. e. – I m. e. tūkst. kultūrinis sluoksnis su stulpaviečių, ūkinių duobių, židinių, neaiškios paskirties duobių liekanomis, lipdyta virveline, grublėta, lygiu paviršiumi keramika. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2007 metais
* Stančių senovės gyvenvietė II, Klaipėdos r. sav., Stančių k. (Kretingalės sen.). – Kultūros vertybių registras
Lietava (Jonava)

**Lietava** – Jonavos miesto dalis, esanti tarp Žeimių ir Lietavos gatvių. Pavadinta Lietavos upės, tekančios Jonavos rajone, vardu. Lietavos rinkimų apylinkė Nr. 12 turi 2481 rinkėją (2012 m.).

## Šaltiniai

* Lietava (Wikimapia)
Kosmonautai

**Kosmonautai** – Jonavos miesto dalis, esanti tarp Žeimių ir Lietavos gatvių, abipus Kosmonautų gatvės, prie Lietavos mikrorajono. Yra „Achemos” mokymo centras, Vaikų darželis „Saulutė“ (47 darbuotojai, 250 vaikų). „Saulutės“ rinkimų apylinkė Nr. 7 turi 1618 rinkėjus (2012 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kosmonautai (Wikimapia)
* „Achemos” mokymo centro puslapis 
* Vaikų darželis „Saulutė“
Juodblakės

**Juodblakės** (*Thyreocoridae*) – blakių pobūrio šeima.

Šiai negausiai šeimai priklauso juodos, blizgančios blakės, iš pirmo žvilgsnio panašios į krypūnėlių (*Histeridae*) šeimos vabalus.

Kūno ilgis 3–6 mm. Skydelis dengia beveik visą pilvelį. Šie vabzdžiai minta sėklomis ir žiedais, dažniausiai aptinkami ant žolių ir krūmų. kai kurios rūšys yra kultūrinių augalų kenkėjai.

Paplitusios visame pasaulyje – šeimai priskiriama apie 40 rūšių. Europoje gyvena 4 rūšys, Lietuvoje – 1 rūšis.

## Lietuvoje gyvenančios rūšys

* Skarabėjinė juodblakė (*Thyreocoris scarabaeoides*) (Linnaeus, 1758)

## Šaltiniai
Kamuolblakės

**Kamuolblakės** (*Plataspididae, sin. Coptosomatidae*) – blakių pobūrio šeima.

Šių blakių kūnas apvalus, 2-20 mm ilgio. Skydelis dengia visą pilvelį ir sparnus.

Minta pupinių šeimos augalais.

Šeimai priskiriama apie 560 rūšių. Europoje gyvena 4 rūšys, Lietuvoje – 1 rūšis.

## Lietuvoje gyvenančios rūšys

* Dobilinė kamuolblakė (*Coptosoma scutellatum*) (Geoffroy, 1785)

## Šaltiniai
Kasereso provincija

**Kasereso provincija** () – provincija vakarų Ispanijoje, esanti šiaurinėje Estremadūros autonominėje srityje. Administracinis centras – Kaseresas. Kiti miestai: Plasencija, Truchiljas (ispanų konkistadoro Francisco Pizarro gimimo vieta). Padalinta į 219 savivaldybių. Yra keletas komarkų: Las Viluerkas, Las Hurdes. Ribojasi su Salamankos, Avilos, Toledo ir Badachoso provincijomis. Vakaruose turi pasienio ruožą su Portugalija.

2024 m. duomenimis, provincijoje gyveno 388 652 gyventojai. Ketvirtadalis iš jų gyveno provincijos sostinėje.

## Miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Kaseresas – 95,0 tūkst. gyventojų
* Plasensija – 38,6
* Navalmoral de la Mata – 16,7
* Korija – 10,8
* Miachadasas – 8,7
* Truchiljas – 8,1

## Šaltiniai
Presštofas

**Presštofas** () – vokiškas odos pakaitalas (erzacinė oda), plačiai naudota pirmoje XX a. pusėje. Gamintas iš specialiu būdu sluoksniuotos ir apdorotos plaušienos. Presštofas buvo patvarus, lengvai panaudojamas vietoj natūralios odos, kuri karo metais buvo deficitinė. 

Presštofas buvo išrastas XIX a., o plačiausiai naudotas Vokietijoje per Antrąjį pasaulinį karą. Iš presštofo gamino binoklių futliarus ir dirželius, arklių pakinktus, aprangos diržus, kepurių snapelius. Presštofas buvo naudojamas praktiškai visur, kur buvo naudojama natūrali oda, išskyrus gaminius, kurie buvo nuolat lankstomi (pvz., avalynė). Nuo lankstymo presštofas imdavo irti, jo sluoksniai atsiskirdavo.
Karališkių Švč. Dievo Motinos globos sentikių cerkvė

**Karališkių Švč. Dievo Motinos globos cerkvė** – buvusi sentikių ir stačiatikių cerkvė Karališkiuose (Kurklių seniūnija, Anykščių rajono savivaldybė, paribyje su Molėtų rajonu).

Vietos sentikių bendruomenė () gyvavo nuo 1742 m. Tai viena įdomesnių ir retesnių Lietuvos teritorijoje egzistavusių sentikių bendruomenių, praėjusi ilgą transformacijos kelią iš sentikystės į vientikystę (*единоверие*) ir iš vientikystės į stačiatikybę. Išlikusios rusų stačiatikių kapinės, kuriose laidojama.

## Istorija

Į Karališkius ir jo apylinkes pirmieji sentikiai atsikėlė XVIII a. viduryje. Pagrindiniame sentikių istoriografijos dokumente „Degučių metraštyje“ minima, kad čia maldos namai įkurti 1742 m., o juos palaimino Gudiškių vienuolyno dvasios tėvas Naumas Saveljevičius. 1765 m. minimos tik 6 rusų sodybos, po 1782–1784 m. čia gyveno 335 *bogomolai* (dar taip vadinti sentikiai).

1813 m. pro Karališkius vykdamas Rusijos caras Aleksandras I lankėsi ir meldėsi vietos cerkvėje. Tuometis caras atrodė palankus Lietuvos ir Rusijos sentikiams. Netgi gavo nustebusio dvasios tėvo palaiminimą. Tačiau tai buvo pirmas ir paskutinis kartas, kai Rusijos imperatorius lankėsi sentikių maldykloje. Rusijos valdovu tapus Nikolajui I, vėl sugrįžo skaudi sentikių persekiojimo sistema, priimti sentikius diskriminuojantys įstatymai.

1869–1872 m. religinės reformos metu dalis Karališkių sentikių bendruomenės tikinčiųjų su sentikių dvasiškiu Vasilijumi Darendovu prisijungė prie Stačiatikių bažnyčios. 1873 m. Karališkių sentikių bendruomenė buvo performuota į vientikių parapiją. Maldykloje 1871 m. įrengta ir iki XX a. vidurio veikė Karališkių Švč. Dievo Motinos Globėjos cerkvė. Nuo 1894 m. prie cerkvės įsteigta pradžios mokykla. Joje mokėsi ir lietuvių, ir rusų vaikai. Lietuvius mokė daraktoriai, o rusų vaikus – šventikas Kaštalianovas.

1888–1926 m., iki gyvenimo pabaigos, joje religines apeigas organizavo vientikių klebonas Jakovas Ankudinovas. Jam mirus, nebepavyko rasti sentikių apeigas mokančio stačiatikių dvasininko, todėl parapiją aptarnavo Ukmergės klebonas, o nuo 1937 m. – jerovienuolis Agafangelas (Fiodorovas), tuo metu parapijoje buvo 273 tikintieji. Po II pasaulinio karo bendruomenėje liko apie 180 tikinčiųjų, dvasininko nebuvo, tik retkarčiais atvažiuodavo Inturkės stačiatikių popas. 1964 m. maldos namai dėl avarinės būklės uždaryti, o 1968 m. religinė bendruomenė užregistruota kaip sunykusi. Buvusi cerkvė perstatyta į „Anykščių vyno“ gamyklai priklausančius poilsio namus (šalia – Karališkių ežeras).

Išlikęs Karališkių cerkvės bažnytinės knygos įrašas apie žinomo archeologo Petro Tarasenkos gimimą 1892 m. ir krikštą. Jis užregistruotas stačiatikiu, nors jo protėviai sentikiai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Karališkių sentikių bendruomenė (''Королишкcкая община'') 
* Karališkių kaimo istorija
Žiedblakės

**Žiedblakės** (*Anthocoridae*) – blakių pobūrio šeima.

Kūnas ovalus arba pailgas, 2-5 mm ilgio. Galva ištįsusi, priekyje buka, straubliukas sudarytas iš 3 segmentų. Kai kurių atstovų yra sutrumpėję antsparniai.

Daugeliui žiedblakių būdingos kelios kartos per metus. Patelės deda kiaušinėlius ant augalų (kartais įterpdamos į augalų audinius), po medžių žieve arba į nukritusius lapus bei miško paklotę. Žiemoja suaugusios blakės.

Minta tiek augaliniu, tiek smulkiais vabzdžiais (amarai, tripsai, smulkios lervos, erkės bei jų kiaušinėliai). Grobį medžioja ropodamos augalais, miško paklotėje, po medžių žieve, kinivarpų takuose. Randamos ir lapsukių vikšrų susuktuose lapuose, tarp amarų kolonijų.

Šios blakės laikomos naudingomis, nes naikina kultūrinių augalų bei medžių kenkėjus ir kartais jos panaudojamos kaip biologinis ginklas prieš augalų kenkėjus.

Šeimai priskiriama apie 500 rūšių. Europoje gyvena 98 rūšys, Lietuvoje – 12 rūšių.

## Lietuvoje gyvenančios rūšys

* Rytinė žiedblakė (*Amphiareus obscuriceps*) (Poppius, 1909)
* Vakarinė žiedblakė (*Anthocoris amplicollis*) (Horvath, 1893)
* Rudakojė žiedblakė (*Anthocoris confusus*) (Reuter, 1884)
* Guobinė žiedblakė (*Anthocoris gallarumulmi*) (De Geer, 1773)
* Ryškiasparnė žiedblakė (*Anthocoris limbatus*) (Fieber, 1836)
* Vaismedinė žiedblakė (*Anthocoris nemorum*) (Linnaeus, 1761)
* Panašioji žiedblakė (*Anthocoris simulans*) (Reuter, 1884)
* Pievinė žiedblakė (*Lyctocoris campestris*) (Fabricius, 1794)
* Lygioji žiedblakė (*Orius laticollis*) (Reuter, 1884)
* Mažoji žiedblakė (*Orius minutus*) (Linnaeus, 1758)
* Juodoji žiedblakė (*Orius niger*) (Wolff, 1811)
* Paprastoji žiedblakė (*Xylocoris cursitans*) (Fallén, 1807)

## Šaltiniai
Livelinas ap Merfinas

**Livelinas ap Merfinas** () (m. 942 m.) – Merfino vyresnysis sūnus ir sosto paveldėtojas. Livelinas toliau pakluso Gvinedo karaliui Anaraudui. 916 metais Anaraudas mirė ir galimas dalykas, kad Livelinas įgijo nepriklausomybę. Tikėtina, kad Livelinas buvo tarp velsiečių karalių, kurie savo siuzerenu pripažino anglosaksų karalių Edvardą. Livelino mirties metai sutampa su Idvalo ap Anaraudo, kuris žuvo mūšyje su anglosaksais, mirties metais. Tais pačiais metais Hivelas ap Kadelas tapo Gvinedo ir Poviso karaliumi, apvesdinęs savo sūnų Ouainą ap Chivelą už Ancharados, Livelino dukros. Nežinoma ar dar gyvi buvo Livelino broliai, bet manoma, kad vienas iš jų turėjo sūnų.

## Šaltiniai
Cilindras (skrybėlė)

**Cilindras** – pailgas, plokščiu viršumi vyriškas galvos apdangalas. Jis buvo populiarus nuo XVIII iki XX amžiaus. Po II pasaulinio karo šis apdangalas tapo retenybe ir buvo nešiojamas ypatingomis progomis arba specialiose vietose. XXI amžiuje cilindrai yra dėvimi tam tikruose renginiuose, taip pat yra tradicinė kai kurių uniformų dalis. Cilindrai įprastai dėvimi su specialiomis aprangomis, kaip kad frakas ir kt.

Cilindrai dažnai buvo siejami su aukštesniąja klase ir juos nešiojo kapitalizmo ir pasaulinio verslo atstovai. Dažnai cilindrai buvo siejami su politika, o JAV simbolis Dėdė Semas taip pat yra vaizduojamas su cilindru. Šis galvos apdangalas dažnai naudojamas magų.
Joakim Noah

**Joakim Noah** (g. 1985 m. vasario 25 d.) – buvęs krepšininkas iš Prancūzijos. Žaidėjo tėvas yra prancūzas, o mama švedė. 

2007 m. NBA naujokų biržoje 9-uoju šaukimu pasirinko Čikagos „Bulls“ ekipa. 2016 m. pradžioje pasirašė ketverių metų sutartį su Niujorko „Knicks“ klubu.

## Pasiekimai
* 2014 m. Geriausias metų gynėjas
* 2013 m. NBA geriausių gynėjų komanda
* 2011 m. NBA geriausių gynėjų antroji komanda
* 2013, 2014 m. visų žvaigždžių rinktinė

## Išnašos
Brakteatas

**Brakteatas** (lot. *bractea* - plona plokštelė; sk. brakte/atas) – įvairių Europos šalių plona vienpusė sidabrinėmoneta; averso piešinys iškilas; pradėta kaldinti XII a. pirmoje pusėje Vokietijoje; XII-XVIII a. kaldinta Lenkijoje, Čekijoje, Vengrijoje, Danijoje, Skandinavijos valstybėse; paskutiniai nukaldinti XIX a. pradžioje Erfurte ir Hanoveryje (Hanower); viduramžiais vadintas denaru ir pfenigu.

## Šaltiniai
Skerdblakės

**Skerdblakės** (*Nabidae*) – blakių pobūrio šeima.

Šiai šeimai priklauso nedideli, 3–12 mm ilgio, vabzdžiai. Kūnas pailgas. Kojos ypač stiprios. Priekinių kojų blauzdos sustorėjusios ir ginkluotos trumpais spygliukais, pritaikytais grobiui sugriebti ir laikyti. Straubliukas lenktas, pjautuvo formos.

Grobuonys – minta mažesniais už save nariuotakojais, pasitaiko kanibalizmo atvejų.

Šeimai priskiriama apie 400 rūšių. Europoje gyvena 52 rūšys, Lietuvoje – 10 rūšių.

## Lietuvoje gyvenančios rūšys

* Žiaurioji skerdblakė (*Himacerus apterus*) (Fabricius, 1798)
* Trumpasparnė skerdblakė (*Nabis limbatus*) (Dahlbom, 1851)
* Juostuotoji skerdblakė (*Nabis lineatus*) (Dahlbom, 1851)
* Plačioji skerdblakė (*Nabis flavomarginatus*) (Scholtz, 1847)
* Trumpoji skerdblakė (*Nabis brevis*) (Scholz, 1847)
* Raudonpilvė skerdblakė (*Nabis ericetorum*) (Scholtz, 1847)
* Laukyminė skerdblakė (*Nabis ferus*) (Linnaeus, 1758)
* Taškuotoji skerdblakė (*Nabis punctatus*) (A. Costa, 1847)
* Vikrioji skerdblakė (*Nabis pseudoferus*) (Remane, 1949)
* Paprastoji skerdblakė (*Nabis rugosus*) (Linnaeus, 1758)

## Šaltiniai
Kaklaraištis

**Kaklaraištis** – medžiaginė aprangos dalis, rišama aplink kaklą, įprastai pailga. Dabartinis kaklaraištis kilęs iš XVII a. kroatiškos kaklaskarės kravato. Kaklaraiščiai įprastai neturi dydžių, tačiau gali būti ilgesni. Vyrai dėvi kaklaraiščius kaip oficialios aprangos dalį prie kostiumo ar panašių rūbų. Kaklaraiščiai taip pat dažnai dėvimi kaip uniformos dalis (mokyklose, kariuomenėje ir kitur). Įprastai kaklaraiščiai rišami aplink marškinių apykaklę.

Kartais kaklaraiščius nešioja ir moterys, ypač prie uniformų (mokyklose, padavėjos, policininkės ir kt.). Kai kur moterys kaklaraiščius nešioja kaip puošybos elementą.

Kaklaraiščiai turi keturis pagrindinius mazgų rišimo variantus:
* Vindzoro mazgas
* Pusiau Vindzoro mazgas
* Preto mazgas
* Paprastasis mazgas
2014 m. pasaulio ledo ritulio čempionato I divizionas

**2014 m. pasaulio ledo ritulio čempionato I diviziono** varžybos vyko balandžio 20–26 dienomis. A grupės turnyras surengtas Kojange (Pietų Korėja), o B grupės kovos vyko Vilniuje (Lietuva).

## Turnyro sistema

Kiekvienoje grupėje visos komandos sužaidžia tarpusavyje po vienerias rungtynes. Pirmąsias dvi vietas A grupėje užėmusios komandos patenka į 2015 m. pasaulio čempionatą, o paskutinioji grupės ekipa iškrenta į kitų metų I diviziono B grupės varžybas. Geriausia B grupės rinktinė kitais metais varžosi I diviziono A grupėje, o prasčiausiai pasirodžiusi komanda iškrenta į II diviziono A grupę. Jos vietą I diviziono B grupės varžybose kitais metais užima geriausia II diviziono A grupės rinktinė.

## Arenos

Čempionatas vyko dviejose arenose – A grupės komandos kovojo Kojango ledo rūmuose, o B grupės varžybos surengtos Siemens arenoje.

## Dalyviai

Čempionate dalyvavo 10 rinktinių iš Europos ir 2 iš Azijos.

### Kvalifikacija

#### A grupė

#### B grupė

** – varžybų šeimininkai*

## A grupės varžybos

### Turnyrinė lentelė

### Rungtynių rezultatai

*Rungtynių tvarkaraštis pateiktas vietos laiku ([[UTC+9]])*

### Statistika

#### Rezultatyviausi žaidėjai

#### Naudingiausi vartininkai

#### Geriausi žaidėjai

Geriausius žaidėjus išrinko turnyro direktoratas.
* Geriausias vartininkas:  Yutaka Fukufuji
* Geriausias gynėjas:  Dominique Heinrich
* Geriausias puolėjas:  Jan Muršak

#### Naudingiausias žaidėjas

Naudingiausią žaidėją išrinko žiniasklaidos atstovai.
* Naudingiausias žaidėjas:  Luka Gracnar

## B grupės varžybos

### Turnyrinė lentelė

### Rungtynių rezultatai

*Rungtynių tvarkaraštis pateiktas vietos laiku ([[UTC+3]])*

### Statistika

#### Rezultatyviausi žaidėjai

#### Naudingiausi vartininkai

#### Geriausi žaidėjai

Geriausius žaidėjus išrinko turnyro direktoratas.
* Geriausias vartininkas:  Przemysław Odrobny
* Geriausias gynėjas:  Alan Letang
* Geriausias puolėjas:  Dainius Zubrus

## Nuorodos
* Oficiali A grupės svetainė 
* Oficiali B grupės svetainė
Budaija

**Budaija** () – miestas Bahreine, Bahreino salos šiaurės vakariniame kampe, Šiaurės muchafazoje. Plentas į Manamą. Svarbus žemdirbystės ir vandens tiekimo centras. Kurortas.

## Istorija

Gyvenvietę įkūrė beduinai davasirai, bet 1923 m. didelė jų dalis iškeldinta į Saudo Arabiją. Iki atrandant naftą, Budaija buvo daugiausia žvejų ir perlų rinkėjų kaimas.

## Sportas
* Budaiya Club – futbolo klubas;

## Išnašos
Lugo provincija

**Lugo provincija** () – viena iš Ispanijos provincijų, esanti šalies šiaurės vakaruose, šiaurės rytinėje Galisijos autonominio regiono dalyje. Administracinis centras – Lugas. Ribojasi su Orensės, Pontevedros, La Korunjos, Leono provincijomis. Šiaurėje provincijos krantus skalauja Biskajos įlanka.

2024 m. duomenimis, provincijoje gyveno 325 048 gyventojai. Lugo provincija padalinta į 67 savivaldybes.

## Provincijos miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Lugas – 90,4 tūkst. gyventojų
* Monforte de Lemosas – 15,9
* Burela – 9,4
* Sarija – 9,3
* Viveiras – 7,5
* Ribadeo – 6,9
* Vilalba – 5,9
* Fosas – 5,5
* Čantada – 4,5
* Kovasas – 3,3

## Šaltiniai
Džidhafsas

**Džidhafsas** () – miestas Bahreino šiaurėje, 3 km į vakarus nuo Manamos, Šiaurės ir Sostinės muchafazose. Patenka į Manamos priemiesčių teritoriją. Dauguma gyventojų – musulmonai šiitai. Svarbus Bahreino religinis centras – gausu mečečių, huseinijų, havzų (seminarijų).
Hidas

**Hidas** () – miestas Bahreine, Muharako salos pietrytiniame gale, Muharako muchafazoje. Dauguma gyventojų sunitai, didelė jų dalis kilusi iš Omano. Į pietus nuo miesto esančioje nusausintoje teritorijoje yra pramoninis kompleksas, pagrindinė Bahreine vandens gėlinimo gamykla, sausasis dokas. Sudarytu pylimu Hidas jungiasi su Manamos Džufairo rajonu. Veikia Bahreino uostų ir jūrinių reikalų administracija.

## Istorija
Hidas įkurtas XVIII a. iš Omano ir Kataro atsikrausčiusių žmonių. Iki atrandant naftą, buvo svarbus žvejybos ir perlų rinkimo centras.

## Sportas
* Hidd SCC – futbolo klubas;

## Išnašos
Madinat Isa

**Madinat Isa** () – miestas Bahreino šiaurinėje dalyje, Vidurinėje muchafazoje, į pietvakarius nuo Manamos, prie plento į Avalį. Veikia garsus tradicinis turgus, labiausiai lankomas vietinių gyventojų (ne turistų), keletas įvairių tautinių-religinių mokyklų, politechnikos institutas.

Madinat Isa pavadinta buvusio šalies monarcho Isos bin Salmano al Chalifos garbei.

## Šaltiniai
Avalis

**Avalis** () – gyvenvietė Bahreine, Bahreino salos centrinėje dalyje, Pietų muchafazoje. Naftos gavyba (telkiniai piečiau esančioje Sakiro dykumoje). Plentas į Manamą, keliai į Zalaką, Sitrą. Gyvena daugiausia imigrantai.

## Istorija

Avalis įkurtas 1933 m. „Bahrain Petroleum Company“ ir skirtas naftos gręžinių aptarnavimui.
La Korunjos provincija

**La Korunjos provincija** () – viena iš Ispanijos provincijų, esanti šalies šiaurės vakarinėje dalyje, Galisijos autonominiame regione. Administracinis centras – La Korunja. La Korunjos provincijos krantus vakaruose ir šiaurėje skalauja Atlanto vandenynas, pietuose ribojasi su Pontevedros provincija bei rytuose su Lugo provincija.

## Miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* La Korunja – 212,3 tūkst. gyventojų
* Santjago de Kompostela – 82,5
* Ferolis – 56,8
* Naronas – 32,5
* Karbaljas – 19,3
* Santa Ušija de Ribeira – 13,7
* O Miljadoiras – 13,4
* A Bajuka – 13,1
* Betansosas – 10,2

## Komarkos

## Šaltiniai
Čamantas

**Čamantas** (; iš mapudungunų *chamall* 'vilnonis audeklas') – tradicinis puošnus centrinės Čilės drabužis, panašus į pončą, austas iš šilko ir vilnos siūlų. Drabužio kontūro apdaila – kaspininis apvadas. 
Esminis skirtumas tarp čamantų ir kitų pončų yra abipusiškumas, nes abi čamanto pusės, tiek šviesioji, tiek tamsioji, yra gerosios. Tradiciškai čamantą tamsiąja puse į viršų dėvi dieną, šviesiąja – dažniausia naktį. 

Čamantai pasaulyje pagarsėjo, kai 2004 m. viršūnių susitikime 21 APEC šalių lyderis oficialiai nuotraukai fotografavosi vilkėdami čamantus. 

Čamantų audimas reikalauja didelio kruopštumo, nes tenka, derinant šilkinius ir vilnonius siūlus, austi sudėtingus raštus dviem gerosioms pusėms. 

Čamantai būna puošiami raštais, vaizduojančiais Čilės nacionalinę gėlę *Lapageria rosea*, miežių ir kviečių varpas, gervuoges, vynuogių kekes, fuksijas, našlaites ir įvairius Čilėje gyvenančius paukščius. 


Vaizdas:Chilean Man Chile Chamanto Poncho.JPG|Vyriškis iš Čilės 1843 m. piešinyje


## Nuorodos

* Museo Rancagua  (with photos)
Panerių skulptūrų parkas

**Panerių skulptūrų parkas** – betoninių skulptūrų parkas Aukštuosiuose Paneriuose, Vilniuje, esantis ties magistralinio kelio  ir Žarijų g. sankryža. Parke yra šešios 1985 m. rudenį – 1986 m. pavasarį rengto betono skulptūrų simpoziumo „Skulptūra pramoniniame peizaže“ metu sukurtos betoninės skulptūros (keturios pievoje, dvi miške). Simpoziumo iniciatorius – skulptorius Mindaugas Navakas, organizatoriai – Lietuvos dailininkų sąjungos jaunųjų skulptorių sekcija ir buvusi Vilniaus stambiaplokščių namų detalių gamykla, kurios teritorijoje įkurdintas skulptūrų parkas. Ekspozicijos dizaineris – architektas Vytautas Jakubauskas.

2014 m. pradėti parko tvarkymo darbai: apgenėti krūmokšniai, visos skulptūros nugruntuotos.

## Skulptūros
* Ksenijos Jaroševaitės „Gulinti“ (apgadinta)
* Kęstučio Musteikio „Rytas“ (baigta 1986 metais)
* Naglio Nasvyčio „Mėnesiena“
* Mindaugo Navako „Užtvara“
* Vlado Urbanavičiaus „Rantytas“
* Mindaugo Šnipo „Piliakalnis“

## Galerija

Vaizdas:Kęstutis Musteikis Rytas.jpeg|K. Musteikio „Rytas“
Vaizdas:Mindaugas Navakas Užtvara.jpeg|M. Navako „Užtvara“
Vaizdas:Mindaugas Šnipas Piliakalnis.jpeg|M. Šnipo „Piliakalnis“
Vaizdas:Vladas Urbanavičius Rantytas.jpeg|V. Urbanavičiaus „Rantytas“
Vaizdas:Paneriai Sculpture Park, panorama.jpeg|Bendras parko vaizdas


## Šaltiniai
Breanne Benson

**Brina Benson** (, tikrasis vardas – *Bernadette Hamzai*; g. 1984 m. balandžio 22 d. Tirana) – albanų kilmės amerikiečių pornografinių filmų aktorė.

## Biografija
Brina gimė Tiranoje, tačiau jau vaikystėje jos šeima emigravo į Italiją, o kai jai buvo 7 metai, persikėlė į JAV. Jie apsistojo Pietų Kalifornijoje, San Diege, kur ji baigė mokyklą ir psichologijos studijas koledže.

Būdama 19, Brina ėmė pozuoti nuotraukoms suaugusiųjų žurnalams. Į pornografiją ją atvedė gera draugė Tanya James, su kuriam Brina šoko naktiniame klube. Tanya tuo metu susitikinėjo su pornografijos filmų aktoriumi ir, jo įkalbėta, taip pat filmavosi keliuose filmuose. Brina, nusprendusi, kad tai gali būti įdomu ir linksma, taip pat nusprendė pabandyti. Pirmasis filmas, kuriame ji nusifilmavo kartu su Tanya, vadinosi „Cockless 23“ ir buvo sukurtas 2003 m. Pradėjusi naują karjerą, Brina tikėjosi, kad jos niekas neatpažins, tačiau jau netrukus tai padarė jos mokslo draugė, išvydusi nuotraukas interneto puslapyje welivetogether.com, o vėliau apie tai sužinojo vyresnioji sesuo ir visa šeima.

2004 m. Brina, spaudžiama šeimos, nustojo filmuotis, o per tuos metus vaidino tik solo scenose ir scenose su merginomis. Ji ilgą laiką dirbo striptizo šokėja įvairiuose Kalifornijos naktiniuose klubuose, o 2009 m. vasarą nusprendė vėl grįžti į pornografiją. Tų pačių metų rudenį ji pirmą kartą nusifilmavo sekso scenoje su vyru.

2011 m. ji sausį tapo žurnalo „Penthouse“ mėnesio mergina.

## Apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
Orensės provincija

**Orensės provincija** (, ) – priėjimo prie jūros neturinti Ispanijos provincija, esanti šalies šiaurės vakaruose, pietrytinėje Galisijos autonominio regiono dalyje. Administracinis centras – Orensė. Vakaruose ribojasi su Pontevedra, šiaurėje su Lugu, rytuose su Leonu ir Samora bei pietuose turi pasienio ruožą su Portugalija. Provincijos plotas yra 7 273 km² ir yra padalinta į 92-i savivaldybes.

## Provincijos miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Orensė – 97,5 tūkst. gyventojų
* Karbalinas – 11,3
* O Barkas – 10,9
* Verinas – 9,9
* A Valensa – 7,0
* Činso de Limija – 7,0
* Alarisas – 4,0
* Rua de Valdeoras – 4,0
* Selanova – 3,6
* Ribadavija – 3,1

## Šaltiniai