open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Įsivaizduojamos bendruomenės

**Įsivaizduojamos bendruomenės** – JAV mokslininko Benedikto Andersono (*Benedict Richard O'Gorman Anderson*, g. 1936 rugpjūčio 26 d.) sukurta koncepcija, aiškinanti nacionalizmo kilmę. Pagal ją tautos traktuojamos kaip žmonių įsivaizduojamos bendruomenės.

Savo koncepciją jis išdėsto 1991 m. išleistoje knygoje Anderson, Benedict. Imagined Communities: Reflections on the Origin and Spread of Nationalism. Revised Edition ed. London and New York: Verso, 1991. ISBN 0-86091-329-5.

## Teorijos esmė

Tauta, pasak B. Andersono, yra įsivaizduojama, nes jos realiai negalima apčiuopti, o tik įsivaizduoti ir tapatintis su įsivaizduojamu tautos įvaizdžiu. „Iš tikrųjų visos bendruomenės, didesnės už pirmykščius kaimus, kur gyventojai vos ne kasdien susiduria akis į akį , yra įsivaizduojamos”, - teigia jis.

Įsivaizduojama bendruomenė leidžia save pajusti kaip kažką didesnio už tiesiogiai supančią bendruomenę. B. Andersono teigimu, susiformuoti įsivaizduojamoms bendruomenėms galimybės sudarė komunikacijos technologijos. Kolektyvinį įsivaizdavimą ir per tai atsirandantį bendrumą autorius motyvuoja tų pačių knygų, žurnalų, laikraščių skaitymui. Technologija įvardijama kaip kultūrinės nacionalizmo šaknys – tai technologinio determinizmo pavyzdys.

Spaudą B. Andersonas vertina kaip verslą: su knygomis, anot jo, prasideda ir masinė gamyba. Jis sako, kad pirmiausia prekiautojai ieškojo tokių knygų, kurios galėjo dominti kuo daugiau jų amžininkų. Užpildžius pirmąją - lotyniškai kalbančiųjų rinką, atsigręžiama į vietinių kalbų rinkas. Taip kapitalizmas kelia nacionalinių kalbų bangą. Andersonas pabrėžia, kad spausdintinė kalbos atsiradimas davė akstiną formuotis nacionalinėms tautoms.

## B. Andersono idėjų kontekstas

B. Andersonas priklauso modernistinei nacionalizmo mokyklai (kartu su Ernest'u Gellner'iu, Eric'u Hobsbawm'u ir kt.), nes jis tautas ir nacionalizmą laiko šiuolaikiniu produktu, susiformavisiu ekonominiams ir politiniams tikslams pasiekti. Modernistinė nacionalizmo aiškinimo mokykla oponuoja ankstesnėms teorijoms, teigiančioms, kad tautos egzistavo nuo ankstyviausių žmonijos gyvavimo laikų.

B. Andersonas, išskirdamas utopinius nacionalizmo bruožus (tauta yra įsivaizduojama, ribota ir suvereni), skiriasi nuo kitų modernistinės mokyklos teoretikų tuo, kad, priešingai, pavyzdžiui, Gellner'iui and Hobsbawm'ui, globalizacijos sąlygomis neprognozuoja nacionalizmo išnykimo, o suteikia naujų idėjų nacionalizmo aiškinimui.

Tauta, pasak B. Andersono, yra įsivaizduojama, nes jos realiai negalima apčiuopti, o tik įsivaizduoti ir tapatintis su įsivaizduojamu tautos įvaizdžiu. Ribota nacija todėl, kad nė viena nacija netapatina savęs su visa žmonija. Suvereni nacija yra per laisvės suvokimą – laisvės matas ir simbolis yra suvereni valstybė.

## Nuorodos

* Anderson Benedict. Įsivaizduojamos bendruomenės. Apmąstymai apie nacionalizmo kilmę ir plitimą. Vilnius: Baltos lankos 1999. ISBN 9986-861-74-8

* Ernest Gellner. Tautos ir nacionalizmas. Vilnius:Pradai,1996

* Interviu su Benediktu Andersonu apie Įsivaizduojamas bendruomenes Oslo Universiteto tinklalapyje
Distribucija

**Distribucija** – krovinio pristatymas iš gamintojo (arba sandėlio) iki gavėjo. Distribucijos paslauga gali būti ir pavienės siuntos pristatymas gavėjui ir sistemingas kompleksinis logistikos paslaugų teikimas.

Žodis distribucija turi ir daugiau prasmių, dažnai jis yra vartojamas, kai yra kalbama apie programinės įrangos platinamuosius paketus.
Trijų mergelių tiltas

**Trijų mergelių tiltas** – pėsčiųjų tiltas per Nemuną Kaune, jungiantis Panemunės šilą ir A. ir J. Gravrogkų gatvę Gričiupio mikrorajone. Po tiltu nutiesta geležinkelio Vilnius-Kaunas linija. 2014 m. vasarą tiltas renovuotas, atnaujintas jo apšvietimas.

Užbaigus Trijų mergelių tiltą, likusios konstrukcijos panaudotos 1980 m. pirmajam Nemuno salos tiltui (prie Maironio g.) pastatyti.

## Legenda

Tilto pavadinimas tikriausiai mena Mergaičių salą, virš kurios buvo įrengta Kauno HE. Pirmasis tiltas už vandens jėgainės kaip tik ir yra Trijų mergelių tiltas. Apie šią salą pasakojama legenda, menanti, jog kadaise čia gyvenusios trys mergelės. Kartą jos besimaudydamos nuskendo, pavirto undinėmis, tačiau naktimis sugrįždavo į tą salą ir mėnesienoje šokdavo laumių šokį.


Trijų mergelių bridge.jpg | Tiltas iki 2014 m. renovacijos


## Šaltiniai
Placebo

**Placebo** gali reikšti:

* placebas – medicinoje stebimas reiškinys, kuomet paciento sveikatos būklė ima gerėti jam gavus tariamą vaistą;
* Placebas – J. Ivanauskaitės romanas;
* Placebo – roko grupė.
LGBT judėjimai

**LGBT judėjimai** siekia visuomeninio homoseksualumo, biseksualumo bei transseksualumo pripažinimo. Šiuos judėjimus vienija kova už socialinę lygybę; taip pat yra skiriamas dėmesys LGBT bendruomenių vystymuisi.

LGBT organizacijos skleidžia informaciją apie homoseksualumą visuomeninėms institucijoms siekdamos mažinti homoseksualų diskriminaciją bei kitas homofobijos apraiškas; dalyvauja rengiant antidiskriminacinius ir registruotos partnerystės įstatymus; organizuoja visuomeninius ir kultūrinius renginius homoseksualams.

Kaip teigia projekto EQUAL Lietuvoje atstovai, *„Ideologija, kuri grindžiama prietarais ir diskriminacija prieš gėjus ir lesbietes, visada įrodinėja, kad [[heteroseksualumas]] „normalus“ arba „natūralus“, o homoseksualumas – „nenormalus“ arba „perversiškas“. Heteroseksualūs santykiai pateikiami kaip pranašesni – taip pat kaip ir kitose prietarų srityse.“*

LGBT judėjimai yra pastovus įvairių organizacijų bei asmenų kritikos objektas dėl moralinių, religinių ir kitų prieštaravimų homoseksualumui. Tyrimai parodė, kad neigiamai homoseksualumą vertinantys žmonės dažniausiai yra vyriškos lyties, vyresnio amžiaus, religingi, konservatyvių pažiūrų. Tokios socialinės grupės taip pat yra labiau linkusios turėti negatyvią nuomonę dėl kitų mažumų grupių  bei palaikyti tradicines lyčių roles.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* GAY.LT - Lietuvos gėjų, lesbiečių, biseksualų ir transseksualų portalas 
* International Lesbian and Gay Association (ILGA)
* Europos Bendrijų iniciatyva EQUAL
* Visuomeninė Lietuvos gėjų ir lesbiečių svetainė
Kristupas Skuminas Tiškevičius

**Kristupas Skuminas Tiškevičius** (, apie 1729 m. Vilniuje – 1762 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės, Skumino šakos. Tėvas Juozapas Skuminas Tiškevičius, motina Teresė Ščit. Broliai Kazimieras Skuminas Tiškevičius, Jonas Skuminas Tiškevičius

1748 m. vedė Jadvygą Zaluską, vaikų neturėjo.

## Valstybės tarnyba

1752 m. Rietavo seniūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jonas Skuminas Tiškevičius

**Jonas Skuminas Tiškevičius** (, apie 1729 m. – apie 1770 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės, Skumino šakos. Tėvas Juozapas Skuminas Tiškevičius, motina Teresė Ščit. Broliai Kristupas Skuminas Tiškevičius, Kazimieras Skuminas Tiškevičius
## Šeima
1750 m. vedė Karpytę, vaikai:
* **Jeronimas Tiškevičius**, Kiermelio seniūnas, vedė Augustą Oginskaitę, duktė Karolina Tiškevičiūtė, Antono Chylevskio žmona.
* **Dominika Petronėlė Tiškevičiūtė**, kuri ištekėjo už Stanislovo Valavičiaus.

## Valstybės tarnyba

1755 m. Kiermelio seniūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jurgis Mykolas Tiškevičius

**Jurgis Mykolas Tiškevičius** (, 1533–1625 m.) – SJ, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės. Tėvas Mykolas Tiškevičius, motina Petronėlė Tiškevičienė.
## Šeima
Žmona Helena Obrazcova, vaikai:
* Jurgis Mikalojus Tiškevičius;
* Ivanas Tiškevičius;
* Kristupas Tiškevičius.

## Valstybės tarnyba

Karūnos maršalka, Gardino seniūnas, jėzuitas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Jurgis Mikalojus Tiškevičius

**Jurgis Mikalojus Tiškevičius** (, apie 1590 m. – apie 1650 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės. Tėvas Jurgis Mykolas Tiškevičius, motina Helena Obrazcova.
## Šeima
Žmona Barbora Lichtian, sūnus Piotras Tiškevičius.

## Valstybės tarnyba

Slonimo žemės raštininkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Piotras Tiškevičius

**Piotras Tiškevičius** (, apie 1615 m. – apie 1690 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės. Tėvas Jurgis Mikalojus Tiškevičius, motina Barbora Lichtian.
## Šeima
Žmona Ana Kiendzeržavska, vaikai:
* Domininkas Aleksandras Tiškevičius (1636–1701 m.), Slonimo stalininkas, Slonimo pateisėjis, nuo 1689 m. Slonimo pakamaris.
* Mikalojus Tiškevičius (1638–1695 m.), žmona Izabelė Dolska, vaikų neturėjo.
* Klara Tiškevičiūtė, vyras Mykolas Palubinskis
* Petronėlė Tiškevičiūtė, vyras Naugarduko vaivada Dimitras Samuelis Palubinskis.

## Valstybės tarnyba

Slonimo maršalka, 1685 m. Smolensko kaštelionas.
## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
Stanislovas Joachimas Tiškevičius

**Stanislovas Joachimas Tiškevičius** (, 1834 m. spalio 14 d. – 1911 m. birželio 6 d.) – bajoras, Lelijos herbo grafas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis. Motina Febronija Šolaiska. Brolis Tadas Jonušas Tiškevičius.
## Šeima
1862 m. vedė, pirmoji žmona Julija Celinska (*Julia Celińska*), vaikai:
* **Jonušas Tiškevičius** (1862-1913 m. spalio 18 d. Verynioje), 1887 m. balandžio 16 d. vedė Nataliją Tarnovską (Natalia Tarnowska). Jų sūnus Jurgis Tiškevičius (g. 1892 m. rugpjūčio 26 d. Zakopanėje, m. 1945 m. deportuotas į TSRS). 1918 m. balandžio 14 d. vedė Mariją Barborą Kvilecką ir turėjo dukterį Klementiną Tikevič (g. 1921 m.), kuri 1972 m. rugpjūčio 2 d. ištekėjo už Stanislovo Krolikevičiaus. Duktė Natalija Tiškevič (g. 1894 m. liepos 27 d.), 1922 m. ištekėjo už Jano Stanislovo Siemenskio-Levickio. Sūnus Stanislovas Tiškevičius (1896 m. liepos 9 d. Zakopanėje – 1954 m. vasario 27 d. Lodzėje), 1933 m. liepos 31 d. vedė Mariją Teresę Ledovicką, vaikų neturėjo.
* **Vincentas Tiškevičius** (1866 m. Briuselyje – 1903 m. rugsėjo 26 d. Stanislavice). 1901 m. vasario 16 d. vedė Reginą Gržeškievič (*Regina Grześkiewicz*). Jie turėjo sūnų Vladislovą (g. 1901 m. Ciešyne), kurio sūnus Marekas Tiškevičius (1940 m. rugpjūčio 21 d. Krokuvoje), 1968 m. balandžio 15 d. vedė Kazimierą Janas. Jų vaikai Piotras Tiškevičius (g. 1970 m. lapkričio 16 d. Krokuvoje) ir Ana Tiškevič (g. 1977 m. birželio 18 d. Krokuvoje).

1876 m. rugpjūčio 10 d. vedė antrą kartą, antroji žmona Vanda Poninska (*Wanda Ponińska*), su ja vaikų neturėjo.

Očeretos dvaro valdytojas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Zenica

**Zenica** – miestas Bosnijoje ir Hercegovinoje, 70 km į šiaurę nuo Sarajevo, prie Bosnos upės. Tarp gyventojų vyrauja musulmonai. Yra *Čaršijska* mečetė, austrų fontanas, miesto muziejus ir meno galerija (buvusioje sinagogoje), *Vranduk* tvirtovė, teatras. Metalurgijos kombinatas, koksochemija.

## Sportas
### Futbolas
* NK Čelik Zenica
* NK Djerzelez Zenica
* FK Rudar Zenica
* NK Zenica
Trąšos

**Trąšos** – medžiagos, kurios įterptos į dirvą, gerina augalų augimą ir vystymąsi. Trąšos veikia dviem būdais – tiekdamos augalų paimamas mineralines medžiagas ir gerindamos dirvožemio struktūrą.

Trąšos skirstomos į tris pagrindines grupes: organines, mineralines ir bakterines.

## Istorija

### Trąšų gamyba Lietuvoje

Pirmoji Lietuvoje trąšų gamykla „Artojas“, buvo Klaipėdoje, veiklą pradėjusi 1928 m. Gamino sieros rūgštį ir superfosfatą. Gamyklos apimtis buvo 50 tūkst. tonų superfosfato per metus. „Artojas“ savo veiklą sustabdė 1951 m.

Lietuva, būdama Tarybų Sąjungos nare, buvo įtraukta į chemizavimo programą. 1959 m. pradėtas statyti Kėdainių chemijos kombinatas, kuris po privatizacijos 1996 m. spalio 30 d. buvo reorganizuotas į akcinę bendrovę „Lifosa“.

## Organinės trąšos
Tai augalų maisto elementai, kurie yra ne mineraliniuose junginiuose, bet organinėse medžiagose. Kad augalai galėtų naudoti organines trąšas, pirmiausia dirvos mikroorganizmai jas turi suskaidyti. Skaidymo metu vyksta:
* mineralizacija – iš skylančių organinių junginių išsiskiria paprasti, augalų įsisavinami mineraliniai junginiai.
* puvenų susidarymas – susidarančios puvenos (humusas) dėl didelio hidrofiliškumo didina dirvožemio vandens imlumą (dirvožemis ilgiau išlaiko drėgmę) ir dirvožemio gebą sulaikyti mineralinius jonus (šie neišplaunami iš dirvos ir ilgiau lieka prieinami augalams).

Organinių trąšų rūšys:
* mėšlas
* kompostas
* žalioji trąša
* durpės ir kt.

## Mineralinės trąšos
Gaminamos iš mineralų, uolienų pramoniniu būdu. Jos skirstomos į makroelementines (pagrindines) ir mikroelementines.

**Makroelementinės** (pagrindinės) – tai dažniausiai augalams naudojamos trąšos. N – azotas, P – fosforas, K – kalis. Makroelementinių trąšų grupės:
* *Paprastosiose trąšose* yra tik vienas elementas, pvz., amonio salietra (NH4NO3).
* *Sudėtinės trąšos* – vienoje molekulėje yra mažiausiai dvi maisto medžiagos, pvz., kalio salietra (KNO3).
* *Kompleksinės trąšos* – kai vienoje granulėje arba tirpale yra mažiausiai dvi maisto medžiagos, pvz., azofoska, nitrofoska, nitroamofoska ir kt.
* *Trąšų mišiniai* – tai mechaniškai sumaišytos 2-3 trąšų rūšys.

**Mikroelementinės trąšos** – jų augalams reikia mažai, bet be jų augalai negali normaliai vystytis.

## Bakterinės trąšos (bakteriniai preparatai)
Tai išauginta bakterijų masė (sporos), reikalinga naudingai mikroflorai dirvoje sudaryti, pvz., nitraginas.

## Trąšos

**Azoto**
* Amonio salietra
* Amonio sulfatas
* Kalcio salietra
* Karbamidas
* KAS

**Fosforo**

* Paprastas superfosfatas
* Dvigubas superfosfatas
* Trigubas superfosfatas
* Precipitatas
* Boro superfosfatas

**Kalio**

* Kalio chloridas
* Kalio druska
* Silvinitas
* Kalio magnezija
* Kalio sulfatas

**Kompleksinės**

* Nitrofoska
* Azofoska

**Sudėtinės**

* Kalio salietra
* Amofosas

## Literatūra
* Alfredas Martynas Sviklas, Rasa Paleckienė, Rasa Šlinkšienė. *Fosforo trąšos .* Kaunas: Technologija, 2006, 15 p. ISBN 9955-25-036-4.

## Šaltiniai
Čarlis ir Orkestras

**Čarlis ir Orkestras** (, taip pat žinomi kaip *Templin band* arba *Bruno and His Swinging Tigers*) – nacių remiama vokiečių propagandinio svingo grupė.

Džiazo ritmai nacių vadovybei atrodė kaip sukilėlių muzika, bet nacių propagandos ministras Joseph Goebbels sugalvojo panaudoti tai trumpų dažnių radijo transliacijose į Jungtines Amerikos Valstijas bei Jungtinę Karalystę. Britų klausytojai juos galėjo išgirsti kiekvieną trečiadienį ir šeštadienį apie 9 valandą vakaro.

Grupės tikslas buvo sukelti simpatijas naciams, atkreipti dėmesį į II Pasaulinį karą, Sąjungininkų pralaimėjimą, įtikinti klausytojus, jog Didžioji Britanija buvo tik Amerikos ir žydų interesų pėstininkas bei pramogine forma skleisti Adolfo Hitlerio idėjas. Dainos kėlė įtampą, vertė klausytojus galvoti, kad jie pralaimi karą ir kad tai yra tik laiko klausimas, kol jie bus visiškai sutriuškinti.

Įkurta 1940 metais, grupė tarp 1941 m. kovo mėn. ir 1943 m. vasario mėn. išleido net 90 įrašų. Grupei vadovavo Karl Schwedler (*Charlie*) ir Lutz Templin. Jai taip pat priklausė būgnininkas Fritz Brocksieper, Kurt Abraham su pučiamaisiais bei Willy Berking, grojantis trombonu. Dainų tekstus rašė propagandos ministras, kuris taip pat leido Čarliui keliauti po neutralias ir okupuotas valstybes rinkti džiazo ir šokių muziką, kuri padėjo grupei ir propagandos ministrui sukurti daugiau įrašų.

Amerikos svingo ir populiarios britų dainos iš pradžių buvo atliekamos kaip ir originalas. Tačiau antroje ar trečioje strofose prasidėdavo propagandiniai vokiečių tekstai ir monologai. Pavyzdžiui, perdainuojant Walter Donaldson hitu tapusią dainą *You're Driving Me Crazy*, Čarlis jausmingai dainuoja apie trikdančią naują meilę, o trečioje strofoje pasigirsta:

: *Here is Winston Churchill's latest tear - jerker:*
: *Yes, the Germans are driving me crazy.*
: *I thought I had brains,*
: *But they shot down my planes…*

: Štai Winstono Čerčilio naujausias virkdantis pasisakymas:
: Taip, vokiečiai mane varo iš proto.
: Maniau, kad sugebu mąstyti,
: Bet jie numušė mano lėktuvus…

Cornelius Ryan parašytoje knygoje „Ilgiausia diena“ yra iškarpa iš Čarlio perdainuoto Louis Armstrong 1930-ųjų hito *I Double Dare You*:

: *I double dare you to venture a raid.*
: *I double dare you to try and invade.*
: *And if your loud propaganda means half what it says,*
: *I double dare you to come over here.*

: Išdrįsk mane užpulti.
: Išdrįsk mane užgrobti.
: Ir jei tavo propaganda reiškia tik pusę to, ką pasakai,
: Išdrįsk pas mane ateiti.

Sakoma, kad Winston Churchill su malonumu klausėsi transliacijų, nes jam dainų tekstai pasirodydavo labai juokingi. O *Charlie and his Orchestra* grupės nariai po karo sukūrė gana sėkmingas karjeras muzikos versle.
Aleksandras Hilaris Palubinskis

**Aleksandras Hilarijus Palubinskis** (, 1626–1679 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Vanagėlio herbo kunigaikštis, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Palubinskių giminės. Tėvas Konstantinas Palubinskis, motina Sofija Sapiegaitė.

Baigė Vilniaus akademiją, studijavo Zamostės akademijoje ir Krokuvos universitete. Karalius Vladislovas Vaza, kurio dvare tarnavo jaunystėje, taip pat ne kartą siuntė pasimokyti užsienyje.

## Šeima
Pirmoji žmona Zuzana Chreptavičiūtė, Naugarduko vaivados Jurgio Chreptavičiaus duktė, su ja vaikų neturėjo.

1652 m. vedė antrą kartą, antroji žmona Sofija Konstancija Volodkovič. Dukterys Ona Marijona (*Anna Marianna Połubińska*) ir Izabelė Elena (*Izabella Helena Połubińska*).

## Valstybės tarnyba

1646 m. išrinktas Abiejų Tautų Respublikos Seimo atstovu. Nuo 1648 m. tapo jaunesniuoju husarų vadu Lietuvos lauko etmono Jonušo Radvilos kariuomenėje. 1648–1650 m., Bogdano Chmelnickio sukilimo metu kovojo Ukrainoje. 1651 m. tapo husarų vėliavos vadu, 1652 m. Radvilos kariuomenės trijų vėliavų vadas. 1654 m. pastalininkis, 1656 m. Lietuvos lauko raštininkas. Švedų tvano metu iš pradžių buvo švedų pusėje kartu su Radvilomis, tačiau 1656 m. spalio 8 d. Prostkų mūšyje jau kovojo prieš Boguslavo Radvilos kariuomenę.

Vėliau kovojo su Rakošio kariuomene, su Rusija Baltarusijoje ir Lietuvoje, 1665 m. buvo patekęs į nelaisvę prie Čenstakavos, kur turėjo prisiekti, kad niekada neleis kilti nesutarimams tarp Lietuvos ir Lenkijos kariuomenių. 1669–1679 m. Lietuvos didysis maršalka.

## Nuorodos
* Genealogija

|-
Dimitras Samuelis Palubinskis

**Dimitras Samuelis Palubinskis** (, 1615-1679 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Vanagėlio herbo kunigaikštis, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Palubinskių giminės. Tėvas Mykolas Palubinskis, motina Elžbieta Korsakaitė.
## Šeima

Pirmoji žmona Konstancija Stadnicka, Pšemyslio kašteliono Viktorino Stadnickio duktė. Vaikai: Mykolas Palubinskis, Dimitras Palubinskis, Remigijus Palubinskis, Hilaris Palubinskis, Antanas Palubinskis, Leonas Kazimieras Palubinskis, Piotras Palubinskis, Sofija Palubinskaitė, Ona Palubinskaitė, Kotryna Palubinskaitė, Klara Palubinskaitė, Joana Palubinskaitė, Konstancija Palubinskaitė, Eufrozina Palubinskaitė, Elžbieta Palubinskaitė, Floriana Palubinskaitė

Antroji žmona Petronėlė Tiškevičiūtė, Piotro Tiškevičiaus ir Anos Kiendzeržavskos duktė. Su ja vaikų neturėjo.

## Valstybės tarnyba

1671-1679 m. Naugarduko vaivada.

## Nuorodos

Genealogija

|-
Kirkliai (Tauragė)

**Kirkliai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės rytus nuo Skaudvilės, prie autostrados , į pietryčius nuo Žemaičių plento Ančios tilto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pabambiai

**Pabambiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Skaudvilės. 400 metrų į šiaurės rytus nuo Juškaičių piliakalnio yra Pabambių senkapis, vad. Smeltyne. Jame rasta įvairių žalvarinių apyrankių ir geležinių ietigalių. Radiniai neišliko.

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose minima, kad prie Pabambių ir Margynės kaimo ribos, kairiajame Alkos upės krante, buvo senovės lietuvių alka. Čia stovėjo koplyčia. Ant kalvelės buvo pastatyta daugiau nei 100 kryžių, tai būtų kaip Tauragės krašto Kryžių kalnas. Dabar nėra nieko išlikę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paverkalnis

**Paverkalnis** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Skaudvilės. 

## Istorija

Kaime buvęs Paverkalnio palivarkas, bet palivarko centro pastatai nugriauti, dabar ten yra ariami laukai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Plingės

**Plingės** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Skaudvilės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bokšeiniai

**Bokšeiniai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Adakavo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Cigelnė (Tauragė)

**Cigelnė** – buvęs kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Skaudvilės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mutinos mūšis

**Mutinos mūšis** įvyko 43 m. pr. m. e. balandžio 21 d. tarp Marko Antonijaus ir Romos respublikos pajėgų, kurioms vadovavo Gajus Vibijus Pansa Cetronianas ir Aulas Hircijus, kurie bandė padėti Cezario žudikui  Decimui Junijui Brutui Albinui.

## Įžanga

Praėjus maždaug metams po Julijaus Cezario mirties, nutrūko derybos tarp Romos Senato ir Marko Antonijaus. Jis surinko savo legionus ir išžygiavo prieš  Decimą Brutą, Cizalpinės Galijos vietininką.

Markas Antonijus apsupo Decimą Brutą *Mutinoje* (dabar Modena), į pietus nuo Pado (Po) ant *via Aemilia*. Pansa buvo išsiųstas iš Romos į šiaurę, kad prisijungtų prie Hercijaus ir Oktaviano pajėgų padėti Decimui Brutui. Balandžio 14 d. Marko Antonijaus legionai susidūrė su Pansos Forum Galoro kaime. Pansos pajėgos buvo sutriuškintos, o generolas mirtinai sužeistas. Vietoj lemiamos pergalės Markas Antonijus patyrė pralaimėjimą, nes išsekusias jo karių gretas užpuolė Hircijaus vadovaujamas pastiprinimas.

## Mūšis

Praėjus šešioms dienoms po Forum Galoro mūšio, dvi armijos susitiko Mutinos apylinkėse. Ten buvo ir konsulo Hircijaus pusėje kovojo Oktavianas. Antonijus vėl pralaimėjo, bet Hircijus žuvo palikęs armiją ir respubliką be lyderio. Oktavianui atiteko velionio legionai.

## Pasekmės

Greitai po mūšio Bolonijoje buvo sudaryta taika ir susikūrė Antrasis triumviratas, sudarytas iš Oktaviano, Marko Antonijaus ir Lepido. Jie užmiršo nesutarimus ir atsigrežė prieš Cezarį užmušusius senatorius. Vėliau Oktavianas susidorojo su kitais triumvirato nariais ir tapo pirmuoju imperatoriu, bet Mutinoje jis pirmąkart pasireiškė kaip politinė jėga su kuria reikia skaitytis. Be šios pergalės jis nebūtų pripažintas Cezario įpėdiniu.
Lietuvos lauko raštininkas

**Lietuvos lauko raštininkas** (, ) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės pareigūnas, atsakingas už kariuomenės administravimo ir materialinio-techninio aprūpinimo klausimus. Analogiškos pareigos Lenkijos karalystėje vadinosi Karūnos lauko raštininkas. Civilinės centrinės valdžios pareigų atitikmuo – Lietuvos didysis raštininkas.

## Istorija
Pareigos įsteigtos 1570 m. Nuo 1633 m. raštininkas negalėjo užimti jokių Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigų. Po kariuomenės pertvarkymo 1717 m. jo pozicijos susilpnėjo. 1775 m. įsteigus Kariuomenės departamentą, buvo vienas žemiausių departamento pareigūnų.

1790 m. Ketverių metų seimas, įvedęs karinius laipsnius, panaikino šias pareigas, o Lietuvos lauko raštininkui buvo suteiktas generolo leitenanto laipsnis ir patikėta armijos inspekcija.

## Įgaliojimai
Lietuvos didžiojo etmono, arba Lietuvos lauko etmono štabo narys, atsakingas už kariuomenės administravimą, armijos materialinį aprūpinimą ir apskaitą, atlyginimų kariams išmokėjimą. Jis taip pat pravesdavo kariuomenės apžiūras, kontroliavo ginkluotės kokybę. Lietuvos lauko raštininkas inspektuodavo Ukrainos ir Podolės pilis.

## Lietuvos lauko raštininkai
Vėluikiai

**Vėluikiai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Skaudvilės, prie kelio . Paribyje su Karšuva stovi Karšuvos tiltas. Yra biblioteka.

Tai sena vietovė, esanti Ančios ir Suvirkštės upelių santakoje. Čia yra apardytas plokštinis Vėluikių kapinynas, kuriame aptikta IV–VII a. dirbinių, kurių dalis pateko į Kauno karo, ir Skaudvilės visuomeninį, muziejų. Kapinynas yra netoli dviejų Ivangėnų (Karšuvos) piliakalnių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaidatoniai (Tauragė)

**Vaidatoniai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Skaudvilės, šalia kelio .

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vaidatoniuose 1930 m. balandžio 5 d. gimė chorvedys, pedagogas, muzikologas, humanitarinių mokslų (istorijos) daktaras Boleslovas Zubrickas.

## Šaltiniai
Zakarkiškė

**Zakarkiškė** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Skaudvilės.

## Istorija

Kaime buvo dvaras, jame buvo 70 ha žemės, jo centre buvo senų pastatų, apie 1966 m. jie nugriauti, išlikęs tik plūkto molio ir lauko akmenų tvartas, o 1985 m. čerpės pakeistos šiferio stogo danga.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Konstantinas Palubinskis

**Konstantinas Palubinskis** (, m. 1640 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Vanagėlio herbo kunigaikštis, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Lietuvos didikų Palubinskių giminės. Senelis rotmistras, Naugarduko kaštelionas Aleksandras Ivanovičius Palubinskis (m. 1607 m.), motina Chodkevičiūtė.

## Valstybės tarnyba

1625–1633 m. Mstislavlio kaštelionas, 1633–1640 m. Pernu vaivada.

## Šeima ir vaikai

Konstantinas Palubinskis buvo vedę Sofiją Andrejevną Sapiegaitę (apie 1595–1657), Mstislavlio vaivados Andriaus Sapiegos ir Bogdanos Šimkovič dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo šešis sūnus ir šešias dukteris. Vaikai:

* Aleksandras Hilaris (1627–1679), Lietuvos didysis maršalka
* Gabrielius
* Kazimieras
* Vladislavas
* Samuilas 
* Jeronimas 
* Konstancija, vienuolė 
* Katerina, Trakų kašteliono, kunigaikščio Aleksandro Oginskio žmona
* Kristina, Vilkmergės pakamario Jono Kamenskio žmona 
* Eufrosinija, 1-mas vyras – Rečicos pakamaris Boleslovas-Aleksandras Chaleckis, 2-ras vyras Smolensko vėliavininkas, kunigaikštis Vladislovas Giedraitis   
* Alšė-Teodora 
* Petronėlė, vienuolė.

## Nuorodos
* Genealogija

|-
Vilnaliai

**Vilnaliai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Skaudvilės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Yochanan Vollach

**Yochanan Vollach** (, g. 1945 m. gegužės 14 d. Kiryat Bialik) – iš Izraelio kilęs futbolininkas. Žaidė . Baigęs futbolininko karjerą tapo Haifos „Maccabi“ sporto klubo finansų direktoriumi, nuo 1999 m. buvo viso sporto klubo tarybos pirmininku bei krepšinio klubo prezidentu. 1993 m. tapo Haifos miesto garbės piliečiu.

## Nuorodos
* Hapoel Haifa svetainės aprašymas 
* World cup football cards with Vollach's youth picture from 1970
* Negotiations for the merger of Transclal and Newlog
* Vollach is appointed CEO of The Chamber of Shipping of Israel
Poderiškiai (Alšėnai)

**Poderiškiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje. Ribojasi su Digrių, Dievogalos, Girininkų, Tabariškių, Mitkūnų, Čebeliškės kaimais. Statoma individualių namų gyvenvietė.

## Istorija

Iki 2010 m. kaime veikė gaisrinė.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Individualių namų gyvenvietė
Gustaitis

;Gustaitis
* Algirdas Gustaitis (1916) – rašytojas, žurnalistas, kartografas;
* Algirdas Gustaitis (1939) – futbolo žaidėjas, treneris;
* Antanas Gustaitis (1898) – lakūnas, aviakonstruktorius;
* Antanas Gustaitis (1907) – rašytojas;
* Antanas Gustaitis (1951) – politikas;
* Juozas Gustaitis – aktorius, režisierius;
* Leonas Gustaitis – karininkas;
* Motiejus Gustaitis – kunigas, poetas, vertėjas;
* Rytis Gustaitis – teatro ir kino aktorius.

;Gustaitienė
* Aleksandra Zdanavičiūtė-Gustaitienė (g. 1905) – aktorė;
* Valentina Leonavičiūtė-Gustaitienė (g. 1946) – Lietuvos teatro aktorė;

;Gustaitytė
* Renata Gustaitytė – lengvaatletė
* Rasa Gustaitytė () – JAV žurnalistė, redaktorė, psichologė, pedagogė

Pavardė populiariausia Suvalkijoje (Marijampolė, Sasnava, Gudeliai, Igliškėliai ir kt.). Kilusi iš krikšto vardo *Augustas* trumpinio.

## Šaltiniai
Architektūrinis stilius

**Architektūrinis stilius** yra architektūros klasifikavimas remiantis forma, statybos technika, medžiagomis, laikotarpiu, regionu ir kitais kriterijais. Architektūrinis stilius yra architektūros istorijos mokslo objektas.

## Architektūros stiliai chronologine tvarka
* Neolito architektūra 10 000 m. pr. m. e. - 3000 m. pr. m. e.
* Senovės Egipto architektūra 3000 m. pr. m. e. – 373 m.
* Šumero architektūra 5300 m. pr. m. e. – 2000 m. pr. m. e.
* Klasikinė architektūra 600 m. pr. m. e. - 323 m.
** Senovės Graikijos architektūra 776 m. pr. m. e. - 265 m. pr. m. e. 
** Senovės Romos architektūra 753 m. pr. m. e. – 663 m.
* Bizantijos architektūra 527 m. - 1520 m.
* Romaninė architektūra 1050–1100 m.
* Normanų architektūra 1074–1250 m.
* Gotikinė architektūra 1190–1400 m.
** Plytinė gotika apie 1350–1400 m.
* Izabelės gotika 1474–1505 m. (Ispanija)
* Tiudorų stilius 1485–1603 m.
* Ispanijos kolonijinė architektūra XVI a.
* Anglijos Barokas 1666 m. (Didysis gaisras) – 1713 m. (Utrechto sutartis)
* Sicilijos Barokas 1693 m. žemės drebėjimas – apie 1745 m.
* Ukrainos Barokas XVII-XIX a.
* Neogotika XVIII a. vid. – XIX a. vid.
* Klasicizmas XIX a.
* Pseudorusiškas stilius 1826–1917 m., nuo XX a. 10 dešimt.
* Neoromaninė architektūra XIX a. vid. – XIX a. pb.
* Čikagos mokykla (architektūra) XIX a. 9-10 dešimt.
* Neobizantinė architektūra 1882–XX a. 3 dešimt.
* Art nouveau, Jugendstil 1888 m. - 1911 m.
* Funkcionalizmas (architektūra) XX a. 1-4 dešimt.
* Futuristinė architektūra XX a. pradž.
* Ekspresionizmas (architektūra) XX a. 1-3 dešimt.
* Amsterdamo mokykla XXa. 9 dešimt.
* Bauhaus 1919-1933 m.
* Art deco XX a. 3-4 dešimt.
* Tarptautinis stilius XX a. pradž.
* Nacionalsocializmo architektūra XX a. 3 dešimt.
* Konstruktyvizmas (architektūra) XX a. 3 dešimt.
* Postkonstruktyvizmas
* Stalinistinė architektūra (socialistinis klasicizmas) ~ 1955 m.
Pajuodupis (reikšmės)

**Pajuodupiu** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone;
* Klaipėdos rajone;
* Prienų rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Šiaulių rajone;
* Vilniaus rajone.
Jašiūnų dvaras

**Jašiūnų dvaras** išlikęs Jašiūnuose. Respublikinės reikšmės architektūros paminklas. Yra parkas (įveistas dar iki pastatant rūmus), išlikusi oficina, buvusios arklidės su sodininko, girininko ir vežėjo patalpomis antrajame aukšte. Prie arklidžių – svirnas (liaudies architektūros statinys). Per Merkį nutiestas Jašiūnų dvaro tiltas.

Dvaro puošmena – jo parkas, jame yra sukurtos raiškios želdinių kompozicijos, plastiško kontūro medžių masyvai, vinguriuojantys takai, taip pat parke auga apie 30 rūšių spygliuočių ir lapuočių medžių.

## Istorija

Nuo XV a. iki XVIII a. pab. Jašiūnų dvarą valdė Radvilos. Teigiama, kad 1561 m. šią teritoriją įsigijo Mikalojus Radvila Rudasis.

XIX a. pradžioje iš nusigyvenusių Radvilų dvarą nupirko Ignotas Balinskis. Kai 1820 m. jo sūnus Mykolas Balinskis vedė Sofiją Sniadeckytę, čia apsigyveno ir Sniadeckiai.

Dvaro rūmai pastatyti per 1824–1828 m. Sniadeckių iniciatyva, vėlyvojo klasicizmo stiliumi su romantizmo bruožais (projekto autorius – Karolis Podčašinskis). Pagrindinio fasado antrasis aukštas papuoštas 4 dorėninių kolonų portikais. Rūmuose buvo didelė biblioteka, čia gyveno ir lankydavosi M. Balinskis, Jonas Slovackis ir Julijus Slovackis, Andrius Sniadeckis, Adomas Mickevičius, Stanislovas Bonifacas Jundzilas ir kiti XIX a. mokslininkai ir rašytojai. Taip rūmai tapo kultūros židiniu.

XIX a. 2-ojoje pusėje klasicistinis vidaus dekoras perdirbtas, pastatytas bokštinis aštuoniakampis priestatas. XX a. pabaigoje rūmai restauruoti (architektė M. Butautienė).

2023 m. buvo atidaryta atnaujinta dvaro oficina ir svirnas.

## Architektūra
Vėlyvojo klasicizmo dvaro rūmai, pastatyti 1828 m., archit. Karolis Podčašinskis, turi ampyro ir romantizmo bruožų. Jie dviaukščiai, simetriškos kompozicijos, stačiakampio plano, su 4 dorėninių kolonų portiku rytų pusėje, lodžija vakarų pusėje ir priestatu šiaurinėje pusėje, pastatytu 1876 m., archit. Apolinaras Mikulskis. Rūmų viduje dauguma patalpų su veidrodiniais skliautais, II aukšto planas anfiladinis, būdinga gausi puošyba.

Kiti vertingi dvaro sodybos statiniai:
* klasicistinė oficina, pastatyta XIX a. pradžioje
* priestatas, 1860 m.
* raudonų plytų mūro tarnų namas, su arklide ir ratine, XIX a. antra pusė
* trys kumetynai, pastatyti XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje
* medinis liaudiškų formų svirnas, 1818 m.
* tvoros fragmentai su vartų stulpais, XIX a. pabaigoje
* angliškasis parkas su taisyklingų formų parteriu, įkurtas 1828 m.
* dvaro kapinės, įkurtos 1830 m.


Jašiūnai, dvaras, akmuo.JPG|miniatiūra|250px|right|Atminimo akmuo (toliau – oficina)
Jašiūnai, prie dvaro.JPG|miniatiūra|250px|right|Buvęs kumetynas
Jašiūnų dvaro vestibiulis ir laiptai.jpg|thumb|Jašiūnų dvaro vestibiulis ir laiptai
Jašiūnų dvaro menės ir interjeras.jpg|thumb|Jašiūnų dvaro menės ir interjeras
Jašiūnų dvaro menės ir interjeras 1.jpg|thumb|Jašiūnų dvaro menės ir interjeras
Jašiūnų dvaro menės ir interjeras 2.jpg|thumb|Jašiūnų dvaro menės ir interjeras


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jašiūnų dvaras (jasiunudvaras.wordpress.com)
* Jašiūnų dvaras (12kedziu.lt) 
* Miestai.net forumo tema
Markgrafas

**Markgrafas** (; angl. ir ) – aristokrato, valdančio *[[marka|marką]]*, titulas. Markgrafai aukštesni už grafus, bet žemesni už hercogus. Markizas yra markgrafo titulo variantas, būdingas Prancūzijai, Anglijai ir kitoms šalims.

## Pavadinimas
Vokiškas titulas *Markgraf* kilęs iš *Mark* 'marka' + *Graf* 'grafas'. Čia *[[marka]]* vadinama pasienio sritis.

Markgrafo žmona (markgrafienė) vadinama , o .

Markgrafo valdoma teritorija vadinama *marka* (, ) ar *markgrafija*, o markgrafo pareigos, buvimas markgrafu – *markgrafyste* (, *margravate*).

## Istorija
Markgrafai atsirado kaip Karolingų valstybių pasienio provincijų *[[marka|markų]]* kariniai valdytojai. Pasienio provincijos buvo labai svarbios kariniu požiūriu, kadangi jos atremdavo priešų smūgius, jose būdavo daug įtvirtinimų ir karinių pajėgų. Markos paprastai būdavo didesnės už analogiškas valdas karalystės gilumoje. Todėl markgrafai turėdavo daugiau valdžios negu grafai, valdę panašias vidines valdas, todėl aristokratų hierarchijoje markgrafai aukštesni už grafus.

Daugelis markų buvo Karolingų valstybės, o vėliau – Šventosios Romos imperijos rytų pasienyje. Išimtys buvo *Bretonų marka* (pasienyje su Bretane) ir *Ispanų marka* (apimanti dabartinę Kataloniją), pasienyje su Pirėnų musulmonais.

*Brandenburgo marka* (Brandenburgo markgrafystė) tapo Prūsijos karalystės branduoliu. *Rytų marka* (; XIX–XX a. šis pavadinimas į vokiečių kalbą dažnai verstas kaip *Ostmark*) tapo Austrija. Dar viena marka pietryčiuose tapo Štirija (dabar – Austrijos dalis, vokiškai vadinama *Steiermark*). Šios markos gynė pasienį su slavais ir vengrais.

Vėlyvaisiais viduramžiais markgrafystės tapo paveldimomos monarchijomis, savo lygiu atitinkančiomis hercogystes. Markgrafų teisės buvo menkesnės už hercogų. Tačiau 1356 m. Šventosios Romos imperatorius ir Bohemijos karalius Karolis IV išleido Auksinę Bulę, kuria pripažino Brandenburgo grafą Šventosios Romos imperijos rinkėju. Šie rinkėjai rinkdavo Šventosios Romos imperijos imperatorius, kadangi imperatorystė buvo ne paveldima, o renkama. Iki tol rinkėjai buvo tik hercogai, trys svarbiausieji arkivyskupai (Kelno, Mainco ir Tryro), Bohemijos karalius ir Reino Palatinato valdytojas (pfalcgrafas).

Tuo metu markgrafas tapo tiesiog aristokratų titulu, aukštesniu už grafus (tiek paprastus, tiek landgrafus, tiek reichsgrafus). Paskutiniais dešimtmečiais, kai Vokietija, Italija ir Austrija dar buvo monarchijos, jos markgrafijų neliko, nes visi markgrafai gavo aukštesnius titulus.

## Šaltiniai
Nosas

**Nosas** – ežeras pietų Lietuvoje, Alytaus rajone, apie 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Daugų. Ilgis šiaurės–pietų kryptimi 1,3 km, plotis iki 0,35 km. Altitudė 139,6 m. Gylis siekia 3,5 m. Telkšo ledyninėje rinoje. Krantai daugiausia aukšti ir statūs, ypatingai šiaurės rytuose, o pietvakarinis krantas žemas ir pelkėtas. Iš vakarų prieina Kalesninkų miškas.

Pro Nosą į tuojau pietuose telkšantį Neveiglo ežerą teka Abista (Varėnės intakas, Merkio baseinas).

Prie Noso įsikūrę Melnytėlės, Tamašavos ir Užukalnių kaimai.

Ežerėvardis *Nõsas* kildinamas iš žodžio *nosis* („uoslės organas; atsikišusi smaili dalis“).

## Šaltiniai
Magistralinis kelias A18 (Lietuva)

**A18** – Lietuvos magistralinis kelias, Šiaulių miesto aplinkkelis. Kelio ilgis – 17,10 km. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda į pietus nuo Šiaulių, dviejų lygių sankryžoje, su . Eina Šiaulių rajono savivaldybės teritorija. Žiedu aplenkia Šiaulių miestą. Susikerta su magistrale  ir įsilieja atgal į , į šiaurę nuo Šiaulių.

Planuojama trasą pratęsti iki  kelio (į rytus nuo miesto), šitaip suformuojant šiaurinį miesto aplinkkelį. Ši atkarpa bus pirmoji Lietuvoje, kai dviejų juostų kelias bus su atskirtu vietiniu ir tranzitiniu srautu. Susisiekimas bus tik per skirtingų lygių sankryžas, kurios planuojamos, kur kelias susitiks su krašto ir magistraliniais keliais.

## Istorija
Apie 2000 m. buvo atidarytas šiaurvakarinis miesto apvažiavimas, kuris jungė  su . Tuomet kelias turėjo krašto kelio statusą ir jo numeris buvo .

2004 m. buvo atidarytas Šiaulių pietvakarinis apvažiavimas, kuris suformavo Šiaulių vakarinį apvažiavimą, bei buvo nukreipta  trasa.

Šiuo metu planuojama nutiesti šiaurrytinį miesto apvažiavimą.

## Maršrutas

|}
|}

## Galerija

Vaizdas:PodesineA18.JPG|Kelias ties tvenkiniu
Vaizdas:A18-kelyje.JPG|Transportas
Vaizdas:A18+medinupelis.JPG|A18 kerta Medinupelį


## Šaltiniai
KK123

**Krašto kelias 123** – kelias, jungiantis Biržus, Pandėlį ir Rokiškį. Kelio ilgis – 66,75 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda į pietus nuo Rokiškio, sankryžoje su . Eina Rokiškio ir Biržų rajonų savivaldybių teritorijomis. Svarbiausios gyvenvietės – Rokiškis, Pandėlys, Papilys. Baigiasi Biržuose, Respublikos g.

Ties Kazliškiu kerta Nemunėlį. Ties Kučgaliu ir pačiu Biržų miestu du kartus kerta Apaščios upę.
Žvirgždėnų pušis

**Žvirgždėnų pušis** – 13 m aukščio, 1 m skersmens pušis, auganti Alytaus rajone, Žvirgždėnų kaime, prie kelio , 3 km nuo Daugų.

Pasodino Žvirgždėnų kaimo gyventojas Milius. 1960 m. pušis paskelbta gamtos paminklu. 1987 m. įtraukta į valstybinės reikšmės gamtos paveldo objektų sąrašą.

## Legendos

Pasakojama, kad prie tos pušies esą vaidendavęsi. Elgetos čia prašydavę važiuojančių ir einančių išmaldos. Žmonės mėtydavę jiems pinigus, arba čia palikdavę. Šnekama, kad ir dabar gyventojai dar randa menkos vertės monetų.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Keiji Yamada

**Keidžis Jamada** ( g. 1954 m. balandžio 5 d.) – Japonijos politikas, nuo 2002 m. iki 2018 m. ėjęs Kioto prefektūros gubernatoriaus pareigas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
David Lane

**Deividas Edenas Leinas** (*David Eden Lane*, 1938 m. lapkričio 2 d. – 2007 m. gegužės 28 d.) – JAV baltųjų nacionalistų lyderis. Vienas iš Ordino (*The Order*) įkūrėjų.

## Gyvenimas
Gimė Vodene, Ajovoje, klajojančio fermos darbininko šeimoje. Alkoholikas tėvas 1942 m. paliko šeimą. Kitais metais vaikai pateko į našlaičių prieglaudą. Deividą greitai įsivaikino klajojantis liuteronų pastorius. Ilgos nuobodžios valandos praleistos patarnaujant bažnyčioje atgrasė jaunuolį nuo krikščionybės.

1979 m. Deividas Leinas tapo kukluksklano nariu, 1981 m. – Arijų nacijų (*Aryan Nations*) organizatoriumi Kolorado valstijoje. 1983 m. rugsėjo 22 d. kartu su dar 8 žmonėmis įkūrė *Die Bruder Schweigen* broliją, plačiau žinomą kaip Ordinas (*The Order*). Brolija siekė „totalinės arijų rasės pergalės“ .

Deividas Leinas sukūrė 14 žodžių (*Fourteen words*) bei 88 priesakus (*[http://www.resist.com/Articles/literature/88PreceptsByDavidLane.htm 88 Precepts]*).

## Įkalinimas
Už reketą, konspiraciją, žmogaus teisių ir laisvių suvaržymą nuteistas kalėti 190 metų. Kalėjo federaliniame kalėjime ADX Florence, Flourense (Koloradas). Kalėdamas išliko autoritetu JAV baltiesiems nacionalistams, rašė knygas bei straipsnius, daugiausia „sąmokslo teorijos“ tematika.

## Nuorodos
Magistralinis kelias A17 (Lietuva)

**A17** – Lietuvos magistralinis kelias, Panevėžio aplinkkelis. Kelio ilgis – 22,28 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda kelių lygių sankryžoje, su magistraliniais keliais  ir . Eina Panevėžio rajono savivaldybės teritorija. Iš vakarų pusės aplenkia Panevėžio miestą. Susikerta su . Baigiasi, įsiliedamas į . Kelias didžiojoje dalyje nutiestas 2+1 eismo juostų profiliu. Šis profilis pasižymi tuo, kad kai į vieną pusę eismas turi 1 juostą, o kitą - 2 juostas, ir tokia konfigūracija keičiasi kas kelis kilometrus, kai 1 juostos kelias išplatėja į 2, o priešpriešiniam eismui susiaurėja į 1 juostą ir atvirkščiai.

## Istorija

Aplinkkelis pradėtas tiesti XX amžiaus 10-ajame dešimtmetyje. Iš pradžių buvo pastatyta atkarpa tarp  ir . Vėliau Panevėžio aplinkkelis buvo pratęstas iki  kelio. Dabar šis kelias yra dalis  magistralės.

## Maršrutas

|}
|}

## Šaltiniai
Aktau

**Aktau** – miestas vakarų Kazachstane, Mangyšlako pusiasalyje ir yra bene vienintelis šalies uostas prie Kaspijos; srities centras. Aktau miestas turi ypatingą sistemą – nė viena gatvė neturi pavadinimo. Visi adresai yra iš trijų skaičių: kvartalo, pastato namo ir apartamentų (butų). Yra regioninis studijų ir istorijos muziejus, II pasaulinio karo Ugnies memorialas, Beket Atos mečetė, dramos teatras, Yntymako aikštė.

## Istorija
Aktau buvo pastatytas 1961 m. ir buvo paprastas mažas kaimas, kol regione nebuvo atrasti milžiniški naftos klodai. 1963 m. Aktau įgavo miesto statusą. Nuo 1964 iki 1991 m. Aktau vadinosi ***Ševčenko*** (ukrainiečio poeto Taraso Ševčenkos garbei, kuris lankėsi Aktau vietoje dėl politinių represijų).

Miesto pavadinimas *Aktau* išvertus iš kazachų kalbos reiškia „Baltasis kalnas“. Taip jis pavadintas dėl prie Kaspijos esančių šlaitų ir klifų.

## Transportas
Aktau turi Tarptautinį oro uostą, geležinkelio stotį ir gerą jūrų uostą. Autobusai ir taksi yra pagrindiniai miesto susisiekimo priemonės.

## Geografija ir klimatas
Aktau yra pietvakarinėje Kazachstano dalyje, prie rytinės Kaspijos pakrantės, centrinėje Mangyšlako pusiasalio dalyje. Aktau turi akmenuotus šlaitus ir smėlėtus paplūdimius prie Kaspijos.

Miesto klimatas yra žemyninis, su sausomis vasaromis ir vėsokomis žiemomis. Vidutinė sausio temperatūra yra -4 °C, vidutinė liepos temperatūra siekia +27 °C.

Vidutinė poilsio sezono, kuris tęsiasi nuo gegužės iki rugsėjo, temperatūra būna +21 °C.

## Aktau miesto projektas
Nuo 2007 metų Kazachstano prezidentas Nursultanas Nazarbajevas davė pradžią projektui *Aktau miestas* dėl turizmo plėtros ir investicijų pritraukimo . Visiškai naujas miestas išdygs į šiaurvakarius nuo Aktau dabartinės vietos. 4 mln. m² reidencijų ir verslo pastatų bus pastatyti. Architektūrinis stilius bus panašus kaip JAE.

## Sportas
* FK Kaspij Aktau (futbolas)

## Miestų partnerystė
*  Potis, Gruzija 
*  Gorganas, Iranas 

## Nuorodos
* Aktau.kz  (Google vertimas)
* Aktau jūrų uostas 
* Lada savaitraštis
* Tumba weekly newspaper
* Ogni Mangyštau laikraštis
* Aktau dabartinė orų prognonė
* Mariot viešbutis 
* Aktaumarket.com / Verslo Informacija 

## Šaltiniai
Mormonai (reikšmės)

**Mormonais** vadinami:
* mormonai − religinio judėjimo atstovai;
* mormonai − alkinių šeimos paukščiai;
* mormonai − alkinių šeimos paukščių gentis.
Amonio sulfatas

**Amonio sulfatas** ((NH4)2SO4) – azoto trąša. Azoto jame yra 20,5-21 %, sieros – 23-24 %. Lėtai tirpstanti trąša (2 mėn.), fiziologiškai rūgščios reakcijos. Tinka bulvėms ir bastutiniams augalams (žieminiams ir vasariniams rapsams), kuriems reikia daug sieros, tręšti.

## Panaudojimas
Amonio sulfatas naudojamas kaip trąša šarmingiems dirvožemiams. Dirvoje amonis yra atplaiduojamas ir suformuoja mažą kiekį rūgšties, mažindamas dirvos pH, tuo pačiu duodamas augalų augimui būtiną azotą. Pagrindinis trūkumas naudojant azoto sulfatą yra jo mažas azoto kiekis lyginant su azoto nitratu, kuris padidina pervežimo kainas.

Ši medžiaga taip pat naudojama kaip pagalbininkas žemės ūkio purškikliams vandenyje tirpiems insekticidams, herbicidams ir fungicidams. Jis veikia sujungdamas geležies ir kalcio katijonus, kurie yra ir šulinio vandenyje, ir augalų ląstelėse.

### Laboratorinis panaudojimas
Biochemijoje, amonio sulfato nusodinimas yra paplitęs metodas gryninant baltymus atrankiu nusodinimu. Amonio sulfatas yra itin tirpus vandenyje, todėl galima pagaminti labai koncentruotus tirpalus, kuriuos naudojant baltymai nusės tam tikrose koncentracijose. Tai užtikrina patogų ir paprastą būdą frakcionuoti sudėtingus baltymų mišinius. Taip pat amonio sulfatas yra įvardintas kaip sudėtinė daugelio vakcinų dalis Ligų kontrolės centre, JAV.

## Gavimas
Vienas iš būdų, kuriuo amonio sulfatas yra pagaminamas, vyksta reaguojant susintetintam amoniakui su sieros rūgštimi:

2 NH3 + H2SO4 → (NH4)2SO4

## Šaltiniai
Povilas Brazdžiūnas

**Povilas Brazdžiūnas** (1897 m. rugsėjo 18 d. Žižmariškyje, Stumbriškio valsčiuje – 1986 m. vasario 28 d. Vilniuje) – fizikas, akademikas, profesorius, vienas fizikos mokslo organizatorių ir daugelio šio mokslo sričių pradininkas Lietuvoje.

## Biografija
Povilas Brazdžiūnas gimė valstiečių šeimoje Žižmariškio kaime (Kupiškio raj.), septynių brolių ir seserų šeimoje. Mokėsi Vabalninko mokykloje, vėliau – Panevėžio gimnazijoje, kurią baigė 1915 m. 1925 m. baigė Lietuvos universiteto Matematikos-gamtos fakultetą.

Mirė 1986 m. vasario 28 d. Vilniuje, palaidotas Antakalnio kapinėse.

### Akademinė veikla

Baigęs gimnaziją nuo 1916 m. trumpai mokytojavo Biržų „Saulės“ draugijos gimnazijoje. Vėliau, baigęs universitetą, 1926–1928 m. dirbo Ciuricho universitete (Šveicarija), 1928–1940 m. – Lietuvos universitete Matematikos-gamtos fakultete.

1934 m. balandžio 24 d. P. Brazdžiūnui suteiktas docento vardas. 1945 m. kovo 17 d. gavo matematikos ir fizikos profesoriaus vardą ir pradėjo vadovauti Vilniaus universiteto Matematikos ir gamtos fakulteto Eksperimentinės fizikos katedrai, o vėliau – Bendrosios fizikos katedrai. 1960 m. tapo Fizikos fakulteto naujai įkurtos Radiofizikos katedros vedėju.

1963 m. prie Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir matematikos instituto įkurta Lietuvos fizikų draugija, kurios pirmininku nuo pat įkūrimo (išskyrus 1966–1968 m.) iki savo mirties buvo Povilas Brazdžiūnas.

## Žymūs pasiekimai
1929 m. P. Brazdžiūnas dalyvavo ekspedicijoje, kuri darė Baltijos jūros prie Lietuvos krantų magnetinius matavimus. Tyrinėjo medžiagų elektrinio laidumo kitimą stipriuose elektriniuose laukuose efektus, organizavo puslaidininkių tyrimus, aktyviai kūrė lietuvišką fizikos terminiją.

1930 m. pradėjo kurti Lietuvos magnetinį žemėlapį.

## Atminimas
Iš 100 Lietuvos asmenybių, per tūkstantį labiausiai nusipelniusių Lietuvai, įamžintų Tado Gutausko granitinėje skulptūroje „Vienybės medis”, paminėtas ir Povilas Brazdžiūnas:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Matematikos ir informatikos institutas: Akademikas Povilas Brazdžiūnas
Eksperimentų su žmogbeždžionėmis draudimas

**Eksperimentų su žmogbeždžionėmis draudimas** () – griežti žmoginių beždžionių naudojimo moksliniuose bandymuose apribojimai, galiojantys Nyderlanduose, Naujojoje Zelandijoje, Jungtinėje Karalystėje, Švedijoje, Austrijoje bei Vokietijoje. Šiose valstybėse įstatymiškai reglamentuojama, kad šimpanzių, gorilų, orangutanų bei mažųjų šimpanzių (bonobo) kognityviniai panašumai su žmogumi yra tokie dideli, kad šių primatų naudojimas moksliniams tyrinėjimams yra neetiškas. 

Ispanijos parlamentas 2008 m. birželio 25 dieną balsavo už pagrindinių žmogaus teisių suteikimo žmogbeždžionėms ir šioje šalyje planuojama priimti rezoliuciją, pagal kurią būtų draudžiami ne tik eksperimentai su žmogbeždžionėmis, bet ir bet koks komercinis ir kitoks jų naudojimas (cirkuose, televizijos reklamose, kino filmuose), įskaitant jų pardavimą bei pirkimą.

„Eksperimentų su žmogbeždžionėmis draudimas“ galioja tik hominidų šeimų atstovams. Nors Austrijoje taip pat yra draudžiamas gibonų naudojimas medicininiams ir kitiems eksperimentams (šis atvejis yra vienintelis, kai yra neleidžiama eksperimentuoti su nežmoginiais primatais), kitos valstybės, pripažinusios eksperimentų su žmogbeždžionėmis draudimą, ir toliau naudoja kitus primatus (makakų, marmozečių etc.).

## Nuorodos
*The Great Ape Project
*Helene Guldberg „The great ape debate“  
*Project R&R

## Išnašos