Akmeniškiai

**Akmeniškiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, prie Klaipėdos krašto ribos, 3 km į šiaurės rytus nuo Katyčių, dešiniajame Šyšos upės krante. Stūkso Akmeniškių piliakalnis (dar vadinamas Didele Pilaite, Švedkalniu, Pilimi, Margpiliu) su gyvenviete (1997 m. įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūrinio paveldo registrą, 1998 m. paskelbti kultūros paminklais).

## Istorija

Po 1422 m. Melno sutarties Akmeniškių kaimo teritorija buvo Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, Žemaičių seniūno Kęsgailos valdoje. 1533 m. šią teritoriją užgrobė Prūsija. Iki 1920 m. ji priklausė Tilžės apskričiai, Katyčių valsčiui ir parapijai, 1920–1939 m. – Klaipėdos kraštui, Pagėgių apskričiai.

1737 m. Akmeniškių kaime įsteigta vienakomplektė pradinė mokykla (nuo 1879 m. iki I pasaulinio karo pabaigos buvo net dvi klasės). XIX a. pabaigoje mokyklai pastatytas naujas pastatas. 1937 m. Akmeniškių pradinėje mokykloje mokėsi 29 mokiniai, iš kurių 25 išpažino evangelikų liuteronų, 4 katalikų tikėjimus. Dėstoma buvo vokiečių kalba, nežiūrint, kad kaimo dauguma gyventojų buvo lietuvininkai (1905 m. jie sudarė 83 %). Mokyklai priklausė trys pastatai (du mūriniai ir vienas medinis) ir 4 ha žemės. Akmeniškių kaime dar buvo dvaras, kalvė, vėjo malūnas. Vokiškuose raštuose Akmeniškiai buvo vadinami Ackmonischken (nuo 1939 m. Akmonischken).

Po karo iš esmės Akmeniškiuose pasikeitė gyventojai. Sovietmečiu priklausė Katyčių (1950–1977 m.), Usėnų (1977–1995 m.) apylinkėm. Gyventojai daugiausia dirbo Katyčių paukštininkystės tarybiniame ūkyje. Nuo 1995 m. priklauso Katyčių seniūnijai. Pagrindinis verslas – žemdirbystė. 1997 m. buvo 32, 2003 m. – 21 ūkis (laikė 112 galvijų).

## Gyventojai

## Piliakalnis

Akmeniškių kaimo šiauriniame pakraštyje, dešiniajame Šyšos upės krante, 450 m į šiaurės vakarus nuo Lazduonos ir Šyšos santakos ir 200 m į pietus nuo tilto per Šyšą yra Akmeniškių piliakalnis. Piliakalnio rytinis šlaitas leidžiasi į upės slėnį; status (aukštis iki 14 m). Piliakalnio viršuje esanti 50x26 m dydžio aikštelė, orientuota šiaurės – pietų kryptimi. Aikštelės pietinį pakraštį puslankiu juosia iki 3 m aukščio, 60 m ilgio pylimas. 1963 m. piliakalnyje buvo atlikti žvalgomieji tyrinėjimai. Piliakalnio aikštelėje rastas kultūrinis sluoksnis. 1,1 km į šiaurės rytus nuo piliakalnio yra Lazduonėnų piliakalnis. Kasmet nuo 2006 per Valstybės dieną (liepos 6 d.) ant Akmeniškių piliakalnio planuojama švęsti Piliakalnio šventę.

### Padavimai

Apie Akmeniškių piliakalnį pasakojama:
* Šios pilies paskutinis valdovas persimetęs į priešų pusę ir padėjęs jiems kovoti prieš lietuvius. Vėliau buvęs priverstas apleisti savo pilį ir persikelti į Vilkyčius.
* Šios pilies kunigaikščio dukra globojusi ten buvusius kaukus. Priešams užėmus pilį, ji nudundėjusi į atsivėrusią bedugnę, o kunigaikštienę su kunigaikštyte kaukai nuvedę į saugią vietą po kalnu. Po kiek laiko jos išėjo į kalno paviršių, bet kai tik pirmas saulės spindulėlis jiedvi palietė, tuoj pavirto rožių krūmu su dviem puokštėm .
* Ši vieta yra nugrimzdusios bažnyčios kalva („kaukarėlė“).
* Šį kalną supylęs milžinas. Ant jos stovėjusi pilis. Ją prakeikus, ji nugrimzdo.

## Šaltiniai

* Šilutės kraštas. Enciklopedinis žodynas. Šilutė. 2000.
* Mažosios Lietuvos enciklopedija. T.1., Vilnius. 2000.
* Albertas Juška. Mažosios Lietuvos mokykla. Klaipėda. 2003.
* Jonas Remeika. Ką kalneliai pasakoja: Padavimai iš Klaipėdos krašto praeities. Kaunas. 1990. P.58, 59.