open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raipstas

**Raipstas** (*Cytisus*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos krūmų ir medžių gentis.

Tai neaukštas, 1–3 m aukščio (retai 4), gausiai šakotas krūmas. Jaunos šakos briaunotos, kartais sparnuotos žalios. Lapai trilapiai. Žiedai geltoni, oranžiniai, rečiau kelių spalvų. Dalis rūšių dekoratyvios, bet gali tapti invazinėmis.

Raipstas paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje, Vakarų Azijoje. Iš viso gentyje yra 30-70 rūšių (naudojamos skirtingos klasifikacijos). Lietuvoje auga šluotinis raipstas (*Cytisus scoparius*) – invazinė rūšis. Kitos svarbesnės rūšys – gausiažiedis raipstas (*Cytisus multiflorus*), gauruotasis raipstas (*Cytisus villosus*), ruožuotasis raipstas (*Cytisus striatus*).

## Šaltiniai
Dieta

Mityboje **dieta** – žmogaus ar kito organizmo vartojamo maisto visuma. Nors žmonės yra visaėdžiai, jų dieta gali smarkiai skirtis dėl tradicinių, kultūrinių ar religinių įsitikinimų, sveikatos būklės ir kitų priežasčių. Skirtingos dietos gali daryti sveikatai teigiamą arba neigiamą poveikį, nes tinkamai mitybai būtinas subalansuotas ir visavertis maistas, aprūpinantis organizmą pakankamu kiekiu angliavandenių, baltymų, riebalų, vitaminų ir mineralinių medžiagų.

Nors "dieta" plačiąją prasme vadinama bet kokia žmogaus mitybos sistema, tačiau gana dažnai šis terminas suprantamas tik kaip trumpalaikis mitybos pokytis, leidžiantis atsikratyti antsvorio. Pastaroji metodika neturi nieko bendra su sveika gyvensena ir sveiku maistu. Paprastai tai trumpalaikis - nuo kelių dienų iki kelių savaičių - pokytis, kuris organizmui sukelia gana didelį stresą. Svoris krenta dėl to, kad kūnas gauna mažiau kalorijų nei suvartoja ir gauti energijai naudoja sukauptus riebalus ir raumenis. 

**Sveika mityba** - tai tokia mityba, kuri padeda palaikyti arba pagerinti bendrą sveikatą. Sveika mityba aprūpina organizmą būtiniausiomis maisto medžiagomis: skysčiais, makroelementais, mikroelementais ir pakankamu maisto energijos kiekiu. 

Sveikoje mityboje gali būti vaisių, daržovių ir neskaldytų grūdų, joje gali būti mažai arba  visai nebūti perdirbtų maisto produktų ar saldintų gėrimų. Sveikos mitybos reikalavimus gali atitikti įvairūs augalinės ir gyvūninės kilmės maisto produktai, nors veganiškos mitybos besilaikantiems žmonėms būtinas ne augalinis vitamino B12 šaltinis.

Medicinos ir vyriausybinės institucijos leidžia įvairius mitybos vadovus, kuriais siekiama informuoti žmones, ką jie turėtų valgyti, kad būtų sveiki. Kai kuriose šalyse taip pat privaloma nurodyti maistingumo faktus, kad vartotojai galėtų rinktis maisto produktus pagal sveikatai svarbias sudedamąsias dalis. Tačiau patariama maitintis vseikai kikvieną dieną ir be dietos.

## Taip pat skaitykite
* Maistas

## Nuorodos ir šaltiniai
* Pasaulio sveikatos organizacijos svetainė apie dietą ir fizinį aktyvumą 
* Dieta, mityba ir chroniškų ligų prevencija 
* Vilniaus visuomenės sveikatos centras – sveika mityba 
* 100 dietų 
* http://www.los.lt/kiek-trunka-dietos-ir-kiek-svorio-netenkama/
*
Lacha (Čilė)

**Lacha** ( arba *Río Laja*) – upė Čilėje, dešinysis Bio Bijaus upės intakas.

Išteka iš Lachos ežero dugno, pro plyšius uolose, todėl vandens lygis visada vienodas. 29 km nuo upės žiočių yra Lachos krioklys. Mėgstama plaukiotojų kajakais (IV, V sudėtingumo klasės).

Miestai – San Rosendas (žiotyse).

## Šaltiniai
Marius Kižys

**Marius Kižys** (g. 1982 m. vasario 21 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Nuo 2000 m. rungtyniavo Vilniaus „Polonijoje“, nuo 2001 m. Vilniaus „Žalgiryje“. 

2004 m. atstovavo FBK Kaunas ir buvo skolinamas FK Šilutė.

2005 m. sausio pabaigoje prisijungė prie Edinburgo „Heats“ klubo.

Grįžęs į Lietuvą trumpam prisijungė prie FK Šilutė, o netrukus išvyko į Lenkiją. Atstovavo LKS Lodz ir Gornik Zabrze.

2011 m. sausio 20 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Rusijos FK Nižnij Novgorod klubu.

Keletą metų praleido FK Tauras Tauragė, o vėliau prisijungė prie Sjørring Boldklub (2017–2018 m. sezone), o 2018 m. – Vang/Tvorup IF.

## Šaltiniai
Šluotinis sausakrūmis

**Šluotinis sausakrūmis** (*Cytisus scoparius*, sin. *Sarothamnus scoparius*; dar žinomas kaip *šluotinis raipstas, zuikiakrūmis, zuikio rūtai*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos krūmų rūšis. Paplitęs Europoje (Centrinėje, Pirėnų pusiasalyje, Britų salose, pietų Skandinavijoje). Tiksli šiaurės rytinė savaiminio arealo riba neaiški. Manoma, kad į šiaurę nuo vidurio Lenkijos, pietų Baltarusijos ir šiaurės Ukrainos yra svetimžemė rūšis. Taip pat introdukuota Šiaurės ir Pietų Amerikose, Pietų Afrikos Respublikoje, Madagaskare, Pietų ir Rytų Azijoje, pietryčių Australijoje, Naujojoje Zelandijoje.

Aukštis 1–2 m, retai pasiekia 3 m. Pagrindinės šakos apie 5 cm storio. Lapai smulkūs, 5–15 mm ilgio. Pavasario pabaigoje – vasaros pradžioje šluotinis sausakrūmis gausiai sužydi geltonais kvapniais žiedais. Jie išsidėstę po 1–2 lapų pažastyse, ~2,5 cm ilgio. Vasaros pabaigoje suformuoja 2–3 cm ilgio juodas ankštis, kurios išdžiūvusios „šaudo“ sėklas (jų ankštyje 2–12, kartais iki 20). Stambus krūmas gali išauginti iki 7000 ankščių.

Auga sausose smėlėtose dirvose, saulėtose vietose (pakelėse, atvirose kalvų pašlaitėse). Dažnai auginamas kaip dekoratyvinis augalas. Išvesta daug veislių įvairių spalvų žiedais. Šakelės naudojamos sausosioms puokštėms.

Lietuvoje – invazinis augalas. XIX a. pab. užregistruotas Priekulės apylinkėse. Daugiausia paplitęs Kuršių nerijoje, Dzūkijoje, Šiaulių apskrityje. Jis šalyje pradėjo sparčiai plisti XX a. antroje pusėje, kai pradėtas veisti miškuose, pamiškėse, smėlynuose, siekiant sutvirtinti erozijos veikiamą dirvožemį. Tačiau tankūs šluotinių sausakrūmių sąžalynai stelbia vietines augalų rūšis, keičia dirvožemio sudėtį, todėl pradeda augti kitos augalų rūšys. Derėti pradeda sulaukę 3–4 metų. Lietuvoje gana trumpaamžiai (iki 10 metų), nors pavieniai gali augti ir iki 30 metų. Šaltomis žiemomis apšąla, bet lengvai atželia. Sėklos gausiai dera, išlieka daigios iki 80 metų. Sėklas gali išnešioti vanduo, graužikai, pravažiuojantys automobiliai, ypač miškų ūkio technika.

Šluotinis sausakrūmis naikinamas raunant arba kasant, nupjautas greitai atželia ir šakojasi. Naikinti galima visais laikais, kai neįšalęs dirvožemis.

## Šaltiniai
Hualpa Tupakas

**Hualpa Tupakas** (, ,  m. 1533 m. spalio mėn.) buvo marionetinis inkų imperatorius, 1533 m. pasodintas į valdžią Fransisko Pisaro vadovaujamų konkistadorų.

Jis buvo jaunesnysis Atahualpos ir Huaskaro, ankstesnių inkų valdovų brolis, ir karūnuodami jį ispanai tikėjosi numalšinti čiabuvių nepasitenkinimą po to, kai buvo nužudytas Atahualpa.

Hualpos Tupako viešpatavimas tęsėsi neilgai – 1533 m., nepraėjus nė metams nuo karūnavimo, jis mirė nuo raupų. Ispanai karūnavo naują marionetę – jo brolį Manko Inka Jupankujį, vėliau tapusį inkų sukilimo prieš užkariautojus vadovu.
Titu Kusi

**Don Diego de Castro Titu Cusi Yupanqui** (1529–1571 m.) buvo Manko Inkos Jupankujo sūnus, vienas paskutiniųjų inkų valdovų.

1558 m. Sayri Tupakui priėmus vicekaraliaus Andrés Hurtado de Mendoza pasiūlytą atleidimą ir apsigyvenus netoli Kusko, Titu Cusi tapo Vilkabamboje įsikūrusių ispanams nepasidavusių inkų valdovu. Po Sayri Tupako mirties jis atnaujino karo veiksmus prieš ispanus, puldinėdamas keliautojus ir ispanų valdomas gyvenvietes.

Ispanai, bijodami naujo visuotinio sukilimo, bandė derėtis su Titu Cusi ir galų gale jis nusileido, 1567 m. pripažindamas Ispanijos karaliaus valdžią.

1571 m. Titu Cusi mirė. Artimu jo draugu tapęs vienuolis Diego Ortiz buvo apkaltintas Titu nunuodijimu ir nužudytas. Inkų imperijos likučius paveldėjo Titu Cusi sūnus Tupakas Amaru.

## Nuorodos
* Paskutinieji inkų imperatoriai
Gūrai (Kupiškis)

**Gūrai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 6,5 km į rytus nuo Skapiškio. Yra 2 sodybos.

## Istorija

1694 m. Gūrų vietovė minima Skapiškio parapijos aprašyme. 1909 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. 1949 m. susikūrė Gūrų kolūkis, vėliau prijungtas prie „Neries“ kolūkio, dar vėliau – prie „Tarybinės aušros“ kolūkio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sheryfa Luna

**Sheryfa Luna** (tikr. *Chérifa Babouche*, g. 1989 m. sausio 25 d.) – kabilų (Alžyro berberų) kilmės Prancūzijos dainininkė.

2007 m. dalyvavo Popstars konkurse, kuriame laimėjo 4 serijas. Sheryfos debiutinis albumas *Sheryfa Luna* Prancūzijos topuose užėmė 3 vietą. Šio albumo singlai *Quelque part* ir *Il avait les mots* pasiekė pirmas vietas Prancūzijos ir Belgijos topuose.

## Diskografija
* *Sheryfa Luna* (2007 m.)
* *Vénus* (2008 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Daina ''Il avait les mots''
Krūminis bijūnas

**Krūminis bijūnas** (*Paeonia suffruticosa*) - bijūninių (*Paeoniaceae*) šeimos daugiametis puskrūmis arba krūmas. Natūraliai paplitęs Kinijoje, auga miškuose ir pakalnėse. 

Aukštis 1-3 m, lapai dvigubai plunksniški, iki 25 cm ilgio, apatiniai nusvirę – pilkai žali, viršutiniai – tamsiai žali. Lietuvoje žydi gegužės pabaigoje–birželio pradžioje. Žiedai kvapūs, auga po vieną stiebo viršūnėse. Žiedai stambūs (iki 25 cm skersmens), įvairių spalvų. Dažniausiai – balti, rausvi, rausvi su melsva dėme prie pagrindo ir raudoni.
IžMašas

**IžMašas**, *Iževsko mašinų gamykla* ( ar *ИЖМАШ*; ) – TSRS mašinų pramonės gamykla, dabar – Rusijos mašinų gamybos koncernas. Gamykla įkurta 1807 m., vienas didžiausių ginklų gamintojų pasaulyje. Gamina šaulių ginklus (tarp jų Kalašnikovo automatus), vidutinio kalibro pabūklus, raketas, sviedinius, taip pat civilinę produkciją – motociklus ir automobilius.

## Koncerno sudėtis
Dabar koncerną sudaro:
* pats IžMaš'as ()
* IžAvto ()
* IžMoto ()

## Produkcija

### Motociklai
Pirmąjį IŽ motociklą IŽ-1 (su 1200 cm³ varikliu) pagamino 1928 m.

1973–1979 m. IžMašas gamino motociklus *IŽ Planeta* ir *IŽ Jupiter*, kuriuos D. Britanijoje pardavinėjo su pavadinimu *Cossack*.

Dabar IžMoto gamina keturis motociklų modelius – *Junker*, *Planet 5*, *Jupiter 5* ir *Kornet*. Visi su 350 cm³ dvitakčiais varikliais, o *Kornetas* – su 50 cm³. Junkerio ir Jupiterio varikliai aušinami skysčiu.
 
Gaminami ir krovininiai motociklai, specialūs motociklai milicijai ir pelkiniai motociklai (*Болотоход*).

IžMašas yra pagaminęs apie 11 milijonų motociklų.

### Automobiliai
IžMašas gamino automobilio Moskvič modelių Moskvič-412 ir AZLK-2138, AZLK-2140 variantus. Po to ėmė gaminti Iž-2126 Oda (Moskvič AZLK-2141 Aleko variantas su skirtinga užpakalinių ratų konstrukcija).

Dabar gamina vieną Kia ir du Lada modelius.

### Karinė produkcija

#### Ginklai
Dabar gaminama:
* Šaulių ginklai:
** automatai AK-101, AK-103, AK-102, AK-104, AK-105, AK-74M, AKM, AKMS, AN-94
** medžiokliniai šautuvai
*** savitaisiai graižtviniai: *Koršun, Saiga, Saiga-M3, Tigr, Medved-3,Medved-4*
*** savitaisiai lygiavamzdžiai: *Saiga-12, Saiga-20, Saiga-410*
*** pertaisomi graižtviniai: *Bars-4-1, Los-7-1, Los-9-1, Sobol*, ir kt.
** sportiniai šautuvai *SM-2, Record, Ural, Biathlon* ir kt.
** snaiperinis šautuvas SVD, SVDS
** pistoletas kulkosvaidis Bizon-2
** savitaisis pistoletas PM (kitaip dar Iž-70)
* Patrankos:
** automatinė patranka GŠ-30-1
* Amunicija:
** didelio tikslumo valdomi artilerijos sviediniai Krasnopol (152 mm) ir Kitolov-2M (122 mm)
* kovos ir išgyvenimo peiliai

Seniau gaminti ginklai:
* pertaisomi Mosino šautuvai (1891, 1891/30, 1907 m. modeliai), karabinai (1938, 1944 m. modeliai)
* automatai AK-47

#### Kita karinė produkcija
* Ryšių įranga
* Ginklų valdymo elektronika
* Telemetrijos sistemos
* Šaunamųjų ginklų taikikliai

## Nuorodos

* Oficiali IžMašo svetainė
Saiga (šautuvas)

**Saiga** () – lygiavamzdžiai ir graižtviniai medžiokliniai šautuvai, sukurti Kalašnikovo automato AK-47 pagrindu. Pavadintas pagal antilopes saigas.

## Istorija
Pirmasis „Saigos“ šeimos šautuvas buvo karabinas, sukurtas po 1970 m. Buvo reikalingas medžioklinis šautuvas, kuris tiktų saigų pertekliui šaudyti. Tuo metu saigų buvo tiek prisidauginę, kad migruojančių saigų kaimenės ištrypdavo ir nuėsdavo labai daug pasėlių. Paprasti lygiavamzdžiai šratiniai medžiokliniai šautuvai buvo pernelyg neefektyvūs masinėms medžioklėms.

Ižmašo konstruktoriai ketverius metus kūrė, o medžiotojai Kazachstane bandė kuriamą naują karabiną. Po to buvo pagaminta apie 300 naujų karabinų „Saiga“, naudojusių 5,6×39 mm (.220 Russian) šovinius. Masinė gamyba tada nebuvo pradėta.

## Konstrukcijos ypatumai
Pagal automatą AKM buvo gaminami savitaisiai medžiokliniai karabinai „Saiga“ (šovinys 7,62×39 mm). Karabino skirtumai nuo nuo kovinio automato:
* Negali šaudyti serijomis. Tai lemia kitokia kai kurių detalių konstrukcija.
* Kitoks dėtuvės tvirtinimo mazgas neleidžia naudoti kovinio automato dėtuvių.
* Buožė forma atitinka medžioklinių šautuvų buožes.
* Neturi pistoletiškos rankenos, todėl nuleistuko lankelis paslinktas arčiau buožės.
* Dėtuvės dviejų talpų – 5 ir 10 šovinių.
Gaminamos dvi karabino modifikacijos – 5,45х39 ir 5,56×45 mm šoviniams.

## Nuorodos
Donatas Strockis

**Donatas Strockis** (g. 1987 m. kovo 23 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.

## Klubinė karjera
Nuo 2004 m. priklausė FC Šiauliai. Iš pradžių rungtyniavo dublerių ekipoje, o vėliau debiutavo pagrindinėje komandoje. 
Nuo 2009 iki 2011 m. buvo skolinamas Baltarusijos FK MTZ-RIPO klubui. 
2009 m. rugpjūčio 7 d. debiutavo MTZ-RIPO komandoje.
2011 m. turėjo persikelti į Rusiją, į FC Torpedo Vladimir klubą, tačiau neišvyko į šią šalį. Transferis pavyko, tačiau agentas užsiprašė per daug ir debiutas Rusijos klube neįvyko. 
Po nevykusio transferio karjera pakrypo svetur, 2011 m. atstovavo Estijos Meistriliiga klubui JK Narva Trans. 

2012–2015 m. žaidė Pakruojo „Kruojos“ klube. 2013 sužaidė 30 rungtynių A lyga pirmenybėse ir pelnė du įvarčius, 2014 m. sužaidė 25 rungtynes A lyga pirmenybėse, o 2015 m. 20 rungtynių, pelnė vieną įvartį. A lyga pirmenybėse už klubą sužaidė 75 rungtynes, pelnė tris įvarčius.

Nuo 2016 metų atstovauja FC Pakruojis. Yra vienas svarbiausių komandos žaidėjų.

## Trenerio karjera
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.

## Šaltiniai
Anglesis

**Anglesis** arba ***Enis Monas*** (, ) – sala Airijos jūroje, prie šiaurės vakarinių Velso krantų. Priklauso Jungtinei Karalystei. Anglesis kartu su Holio sala bei kitomis salomis sudaro Anglesio sritį. Plotas 720 km². 2011 m. duomenimis saloje gyveno 69,7 tūkstančiai gyventojų. Didžiausias miestas – Holihedas. Administracinis centras – Langevnis.

Anglesis yra didžiausia Velso sala, penkta didžiausių aplink DB bei didžiausia Airijos jūroje. Nuo Velso pusiasalio salą skiria Menajaus sąsiauris per kurį nutiesti du tiltai. Paviršius banguotas (didžiausias aukštis 127 m). Yra Vilfos AE (1180 MW). Tekstilės pramonė. Auginami galvijai, avys. Žvejyba.

Senovėje apsigyveno keltai; buvo druidizmo centras. 78 m. užvaldė romėnai. Išliko dolmenų, menhirų, kryžių grupė X–XII a.

## Šaltiniai
SVD

**SVD**, *snaiperinis Dragunovo šautuvas* () – savitaisis taikliojo šaulio ginklas.

1963 m. priimtas į ginkluotę. 1964 m. IžMaše pradėta serijinė gamyba. Tada tapo standartiniu būrio taikliojo šaulio šautuvu daugelyje buv. Varšuvos sutarties šalių.

## Šaudmenys
Šaudo 7,62x54R atbrailiniaisšoviniais su paprastomis, trasuojamosiomis ir šarvamušėmis padegamosiomis kulkomis. Šautuvui skirti specialūs snaiperiniai šoviniai 7N1 ir 7N14 ().

## Komplektas
Komplektuojamas su PSO-1 () optiniu taikikliu, kurį galima pakeisti naktiniu taikikliu NSPUM ().

## Licencinės versijos
Neoriginalūs SVD, gaminti pagal licenziją:
* Lenkija – nuo 1966 m.
* Kinija – vadi. *Tipas 79* ir *Tipas 85*
* Irakas – *Al Kadesiah*

### Variantų charakteristikos


Image:Sniper rifle SWD.jpg|SVD
|SVD optinis taikiklis PSO-1
Image:Hungarian SVD.JPEG|Vengrijos kareivis su SVD
Image:PSO-1 reticle Romanian 2.JPG|Vaizdas pro optinį taikiklį PSO-1


## Šaltiniai
Bronius Sutkus

**Bronius Sutkus** (, 1924 m. gegužės 14 d. Karaliaučiuje, Rytų Prūsija – 2003 m. rugpjūčio 29 d.) – lietuvių kilmės vokiečių Vermachto snaiperis, rašytojas.

## Biografija

Gimė Karaliaučiaus priemiestyje Čiunkuose. 1938 m. įstojo į nacių jaunimo organizaciją Hitlerjugend. Dalyvavo Antrajame pasauliniame kare. Nuo 1943 m. rugpjūčio iki gruodžio Vilniuje buvo ruošiamas kaip snaiperis. Kaip 68-osios pėstininkų divizijos snaiperis buvo nusiųstas į Rytų frontą. Ten tarnavo apie pusę metų, nukovė 209 sovietų karius.

Pokario metais gyveno Lietuvoje, užmezgė kontaktus su Lietuvos partizanais. Buvo persekiojamas ir suimtas sovietinio saugumo. Jam buvo siūlyta dirbti sovietinėje snaiperių mokykloje, atsisakęs jis buvo ištremtas į Sibirą, kur praleido 22 metus. Po tremties grįžo ir gyveno Vilniuje. Po Sovietų Sąjungos subyrėjimo (1991 m.) skaitė paskaitas apie snaiperio veiklą karo sąlygomis. 1997 m. išvyko į Vokietiją.

Parašė knygą „Snaiperis: snaiperio karo dienoraštis“, kurioje išsamiai aprašo savo įvairiapusišką snaiperio patirtį, įgytą fronte.

## Apdovanojimai
Vermachto apdovanojimai:
* Antros klasės Geležinis kryžius (1944 m. liepos 6 d.)
* Sužeidimo ženklelis (juodas, 1944 m. rugsėjo 7 d.)
* Pirmos klasės Geležinis kryžius (1944 m. lapkričio 16 d.)
* Auksinis pirmos klasės Snaiperio ženklelis (itin retai suteikiamas, 1944 m. lapkričio 21 d.)
* Pėstininkų Šturmo ženklelis (sidabrinis, 1944 m. lapkričio 29 d.)
* Sužeidimo ženklelis (sidabrinis, 1945 m. kovo 3 d.)

## Bibliografija
* Saulius Šaltenis. „Karo meistras“ // Lietuvos aidas, Nr. 93 (6814), 1995 m. gegužės 6 d.
* Gražina Ašembergienė. „209 kartus gyvas“ // Respublika, Nr. 284 (1694), 1995 m. gruodžio 4 d.

## Nuorodos
* Vieno snaiperio istorija
Kernarvonas

**Kernarvonas** (; anglų kalboje šiuo metu vartojamas vališkas vietovardis, anksčiau – ) – miestas Jungtinėje Karalystėje, Velso šiaurės vakaruose, Gvinedo srityje, prie Kernarvono įlankos. Dauguma gyventojų kalba valų kalba. Išvystyta plastmasės ir metalo apdirbimo pramonė, prekyba žemės ūkio produktais, turizmas. Yra romėnų tvirtovė, XIII a. pilis.

## Istorija

Romėnų valdymo laikotarpiu (75-390 m.) čia stovėjo romėnų tvirtovė *Segontiumas*; jiems pasitraukus tapo vietos genčių vadų rezidencija (II a. Velso princesės Gvinedos dvaras). Anglijos karaliui Edvardui 1283 m. užkariavus Velsą, Kernarvonas įtvirtintas. 1284 m. gavo miesto teises. Nuo 1911 m. Kernarvono pilyje vyksta Velso princo investitūra.

## Sportas
* Caernarfon Town FC (futbolas)
Karfilis

**Karfilis** (, ) – miestas Jungtinėje Karalystėje, Velso pietuose, 5 km į šiaurę nuo Kardifo. 31,1 tūkst. gyventojų. Karfilis – „miegamasis“ Kardifo priemiestis, dauguma gyventojų dirba Velso sostinėje. Siuvimo pramonė. Turizmas.

## Istorija

Karfilis pradėjo kurtis aplink XIII a. pilį (antroji pagal dydį Didžiojoje Britanijoje po Vindzoro pilies). XIX a. miestas buvo anglių kasybos ir sūrių gamybos centras.
Kanarų didysis teleskopas

**Kanarų didysis teleskopas** () – astronomijos instituto astrofizikos observatorija Gran Kanarijos La Palmos saloje. Jos teleskopo veidrodžio skersmuo yra 10,4 m. Observatorija yra pastatyta ant užgesusio ugnikalnio keteros, 2400 m aukštyje. Ji veikia nuo 2006 m.

## Šaltiniai
Kardifas

**Kardifas** (, ) – miestas Jungtinėje Karalystėje, Velse, Bristolio įlankos šiauriniame krante, prie Tafo upės žiočių; Velso sostinė ir didžiausias miestas. Svarbus jūrų uostas. Tarptautinis oro uostas.

## Pramonė ir kultūra

Juodoji ir spalvotoji metalurgija, automobilių dalių gamyba, laivų remontas, aviacijos (British Aerospace įmonės), maisto (žuvies) pramonė. Karališkoji pinigų kalykla. Velso universitetas (įkurtas 1883 m.), aukštosios technologijų, medicinos mokyklos. Velso nacionalinis muziejus, Velso nacionalinis karo memorialas, Mokslo muziejus, skansenas (jame rekonstruota keltų gyvenvietė). Konferencijų ir parodų salė *Cardiff International Arena*. Velso kultūros centras.

## Architektūra

Kardife išliko romėnų forto vietoje 1090 m. pastatyta pilis (1875 m. perstatyta). Romaninė gotikinė Landafo katedra (XII–XV a.), Šv. Jono bažnyčia (XV a.). Visuomenės centras Keiteso parke (1926 m.), rotušė (1904 m.), Taikos bažnyčia (1938 m.).

## Istorija

76 m. įkurta romėnų tvirtovė. Normanų užkariautojui Robertui Fichamonui 1080 m. pradėjus mieste statydintis pilį Kardifas tapo prekybiniu centru, tačiau į didesnį miestą neišsiplėtė. Nuo 1556 m. buvo Glamorgano grafystės centras. Kardifą ir Merthyr Tydfilio kasybos centrą XIX a. sujungus geležinkeliais ir pastačius dokus jūrų laivams miestas suklestėjo, tapo didžiausiu pasaulyje akmens anglių eksporto uostu. Miesto teisės suteiktos 1905 m. Velso sostine tapo 1955 m.

## Sportas
* Futbolas – Cardiff City FC, UWIC Inter Cardiff FC, Cardiff Grange Harlequins AFC
* Regbis – Cardiff Blues
* Kriketas – Glamorgan CCC

## Šaltiniai
Limasolis

**Limasolis** () − miestas pietinėje Kipro pakrantėje, prie Akrotirio įlankos. Antrasis pagal dydį miestas šalyje. Turizmo centras. Veikia Kipro technologijos universitetas, keli muziejai, viduramžių pilis.

## Istorija

Miestas įsikūrė susijungus *Amathus* ir *Kourion* gyvenvietėms. Bizantijos laikais vadinosi ***Neapoliu***.

## Pramogos

Limasolyje kasmet vyksta tradicinis karnavalas, vyno festivalis, Šekspyro naktys, senovės graikų dramos festivalis, Yermasogeia gėlių festivalis.

2008&nbsp;m. Limasolyje vyko Vaikų Eurovizijos dainų konkursas.

## Sportas

### Futbolas
Limasolyje yra šie futbolo klubai:
* AÉL Lemesós,
* Apóllōn Lemesós,
* Árīs Lemesós.

## Galerija

Vaizdas:Limasolis promenada.jpeg|Limasolio promenada (alėja pėstiesiems)
Vaizdas:LimasolisDirbtinesalaPolnet.jpeg|Vilos pastatytos ant dirbtinės salos
Vaizdas:Spyrou Kyprianou ave Limassol.jpeg|Pastas Spyrou Kyprianou gatvėje
Vaizdas:Limassolio uostas.jpeg|Limasolio uostas
Vaizdas:The Oval Limasolis.jpeg|Pastatas "The Oval"
Vaizdas:Limasolis prie promenados.jpeg|Pastas prie promenados
Vaizdas:Limasolis Marine.jpeg|Limasolio prieplauka


## Šaltiniai
Stalo ledo ritulys

**Stalo ledo ritulys** (dar vadinamas *stalo ledo biliardu, sprtec ir kt.*) - stalo žaidimas, populiarus Europoje, taip pat JAV ir Kanadoje.

Žaidimo tikslas - nugalėti, įmušant kaip galima daugiau įvarčių į priešininko vartus. Taisyklės analogiškos kaip ir klasikiniame ledo ritulyje. Egzistuoja dvi žaidimo rūšys, kurios skiriasi tarp savęs taisyklėmis: skandinaviškoji (STIGA) ir čekiška (*sprtec*).

*Sprtec* atsirado praeito šimtmečio pirmojoje pusėje Moravijoje (dabar Čekijos respublika). Buvo žaidžiama sagomis, stambesnėmis monetomis. Smūgiuojama mažomis medinėmis lazdelėmis. Žaidimo taisykles pirmas oficialiai sukūrė žinomas čekų entuziastas M. Zapletalas. Žaidimas susideda iš trijų kėlinių po šešias minutes.

## Tarptautinės federacijos nariai

*  Austrija
*  Čekija
*  Danija
*  Estija
*  Italija
*  JAV
*  Kanada
*  Latvija
*  Norvegija
*  Rusija
*  Slovakija
*  Suomija
*  Švedija
*  Šveicarija
*  Ukraina
*  Vokietija
*  Vengrija

## Nuorodos
* STIGA Tarptautinė federacija
* STIGA Žaidimo mokykla 
* Rusų žaidimo mokykla 
* Kanadiečių žaidimo mokykla 
* 2008.06.13-15 Europos čempionatas Rygoje 
* Sprtec tarptautinė federacija
Baris (Velsas)

**Baris** – miestas Jungtinėje Karalystėje, Velso pietuose, prie Bristolio įlankos, į pietvakarius nuo Kardifo. Dalis miesto yra saloje. Per Bario uostą išvežamos akmens anglys, cementas, miltai, metalo dirbiniai. Laivų remontas, naftos chemijos, maisto, tekstilės pramonė, silikonų gamyba. Pajūrio kurortas (smėlio paplūdimiai). 

## Istorija

II a. minima normanų statyta tvirtovė. Iš nedidelio kaimo miestas pradėjo augti 1889 m. pastačius doką ir ėmus per Bario uostą eksportuoti akmens anglis.

## Sportas
* Barry Town FC (futbolas)
Kermanas

**Kermanas** () – miestas pietryčių Irane, tarp Kuhrudo ir Kuhbenano kalnų. Provincijos centras. Virš 530 tūkst. gyventojų. Iš miesto keliai veda į Teheraną, Zahedaną, Bender Abasą, bei geležinkelis į Teheraną. Veikia oro uostas.

Kermanas yra svarbiausias Irano tradiciškų persiškų kilimų gamybos ir eksporto centras. Perdirbama nafta, naftotiekiu tiekiama iš Bender Abaso naftos telkinių. Taip pat vykdoma metalo apdirbimo, tekstilės, maisto pramonė. Veikia Šahido Bahonaro, musulmonų Azado, medicinos universitetai. Muziejai. Miesto apylinkėse kasamos akmens anglys.

## Istorija
Manoma, kad miestą (224–239 m.) įkūrė Persijos šachas Ardašyras I. Buvo vadinamas Behdesyru, Berdesyru ar Berdešyru. Jau VIII a. miestas buvo žymus kašmyro audimo centras. Sefevidų laikais miestas pradėtas vadinti Kermanu. Ne kartą nuniokotas tiurkų, afganų antpuolių. XVIII a. miestą užėmė kadžarai. Už paramą Zandų dinastijai, miesto gyventojai buvo smarkiai suluošinti, moterys ir vaikai paimti į vergovę. Kermanas atstatytas Kadžarų dinastijos valdovo Fatho Ali Šacho laikais (1797–1834 m.), į šiaurę nuo senojo miesto vietos.

## Paveldas
Kermanas turi gausų architektūrinį paveldą: III a. Persijos šacho Ardašyro I citadelės griuvėsiai, kupolinė seldžiukų Masdžid Maleko mečetė (XI a. pab.) su XII a. michrabais, Masdžid Džomjė mečetė (1349 m., restauruota 1560 m.) su fajanso mihrabu, Masdžid Pa Minaro mečetė (1390 m.), Džabel Sango laidojimo vieta (XI–XII a.), Bage Sirifo sodas, Gombad Džabalijė mauzoliejus su dvigubu kupolu, Kobehe Sabzo pastato liekanos (XIV–XV a.).

## Sportas
* Sanat Mes Kerman – futbolo klubas, rungtyniavo aukščiausiame šalies divizione;

## Galerija

Image:Shah Nematollah Vali Shrine 13.jpg|Šeicho Nematola Vali mauzoliejus 
Image:Yakhchal.jpg|
Image:Rayen Castle Kerman.jpg|Citadelė


## Šaltiniai
Audeklas

**Audeklas** – audinys, megztinė ar neaustinė medžiaga, naudojama drabužiams, užuolaidoms ir kitokiems panašiems gaminiams gaminti. Pasižymi plokščia forma.

*Tekstilės gaminys* „Tekstilės terminų žodyne“ laikomas *audinio* sinonimu. Tačiau *tekstilės gaminiai* reiškia ne tik medžiagas žaliavas, iš kurių kažkas gaminama, bet ir užbaigtus tekstilinius daiktus (pvz., lovatiesė, skara, nosinė, kojinė ir t. t.).

## Audeklų klasifikacija
Audeklai būna trijų pagrindinių tipų:
* audiniai – audimo būdu gaminami audeklai.
* mezginiai (kitaip dar *trikotažas*) – mezgimo būdu gaminami audeklai
* neaustiniai audeklai (kitaip dar *neaustiniai audiniai*) – audeklai, gaunami kitokiu būdu sujungiant siūlus (ne audžiant ir ne sunarpliojant). Pavyzdžiui, veltinis, fetras ir kt.

## Audeklų panaudojimas
Audeklai naudojami šių gaminių gamyboje:
* drabužiai
* užuolaidos ir kitokios drapiruotės
* sienų ir baldų apmušalai
* patalynė ir jos užvalkalai
* maišeliai, maišai ir panašios pakuotės
* tvarsčiai
* košimo filtrai
* langų, lovų ir panašūs tinkleliai, apsaugantys nuo vabzdžių
* kompozitų gamyba (pvz., tekstolitas)
Henrik Ibsen

**Henrik Johan Ibsen** (**Henrikas Johanas Ibsenas** g. 1828 m. kovo 20 d. Skien, Norvegija – 1906 m. gegužės 23 d. Oslas, Norvegija) – žymus Norvegijos dramaturgas, dažnai vadinamas „šiuolaikinės dramos tėvu“.

Jo pjesės dažnai buvo laikomos skandalingomis, nes Ibsenas nebijojo peržengti įprastų Viktorijos epochos moralės normų ir rašyti apie realų, o ne idealizuotą pasaulį.

Ibsenas vienas pirmųjų įtraukė į dramaturgiją kritišką požiūrį į moralę ir išdrįso ja suabejoti. Daugelis kitų to laikotarpio kūrinių priešingai – pateikė priimtos moralės pavyzdžius ar smerkė už jos nesilaikymą; buvo tikimasi, kad kiekviena drama baigsis moralės normas atitinkančiomis išvadomis, gėris atneš laimę, o amoralus elgesys – bausmę. Ibsenas metė iššūkį šioms normoms ir nebijojo sugriauti žiūrovų iliuzijų.

## Biografija
Henrikas Ibsenas gimė pasiturinčių pirklių šeimoje nedideliame Norvegijos uoste Skien. Būdamas penkiolikos jis paliko namus ir tapo vaistininko mokiniu bei pradėjo rašyti pjeses. Vėliau jis persikėlė į Oslą, ketindamas įstoti į universitetą, tačiau nesugebėjo išlaikyti stojamųjų egzaminų.

1850 m. jis išleido pirmąją savo pjesę – „Katilina“, tačiau ji nebuvo pastatyta. Pirmoji pastatyta jo pjesė „Laidotuvių kalva“ (1850 m.) didelio dėmesio nesusilaukė.

Kelerius metus Ibsenas dirbo teatre Bergene. Tuo metu jis neišleido nė vieno kūrinio, tačiau sukaupė daug praktinės patirties. 1858 m. jis grįžo į Oslą, kur tapo vietinio teatro kūrybos direktoriumi ir susituokė su Siuzana Toreson. Šeima gyveno skurdžiai, ir 1864 m. Ibsenas išvyko į Sorentą Italijoje.

1865 m. išleista pjesė „Brandas“ susilaukė sėkmės, kaip ir 1867 m. pasirodęs žymiausias jo kūrinys – „Peras Giuntas“. Ne mažiau populiarūs, nors ir kontroversiški buvo ir jo vėlesni darbai, išpopuliarėję visoje Europoje.

1868 m. Ibsenas persikėlė į Dresdeną Vokietijoje, vėliau – į Miuncheną, kur 1879 m. išleido pjesę „Lėlių namai“, kurioje buvo negailestingai kritikuojamos nusistovėjusios tradicijos ir moterų padėtis visuomenėje.

Ibseno realizmas visiškai pakeitė įprastas dramos taisykles, suformuodamas šiuolaikinę dramaturgiją, kurioje nebijoma nepaisyti nusistovėjusių normų ir atvirai kalbėti apie problemas.

1906 m. gegužės 23 d. Ibsenas mirė Osle po serijos insultų.

## Išnašos


## Daugiau informacijos
* *Henrik Ibsen: A New Biography*, Robert Ferguson, Richard Cohen Books, London, 1996.

## Nuorodos
* Henrikas Ibsenas lietuviškai
* Pažintis su Ibsenu  
* Ibsen.net - Viskas apie Ibseną
Bristol Rovers FC

**Bristolio „Rovers“** – Anglijos futbolo klubas iš Bristolio. Klubo komanda 2009-2010 m. sezone žaidžia Anglijos pimojoje futbolo lygoje.

## Istorija

Nuo 1996 m. rugpjūčio klubas žaidžia „Memorial“ stadione, bet dėl vykdomų darbų laikinai žaidžia „Whaddon Road“.

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Carlisle United FC

**Carlisle „United“** –  Anglijos futbolo klubasiš Karlailo. Klubo komanda 2009-2010 m. sezone žaidžia Anglijos Pirmojoje futbolo lygoje.

## Istorija

Klubas suformuotas 1903 m. susijungus dviem Karlislo klubams, „Shaddongate United“ ir „Red Rose“. Naujas klubas iš pradžių žaidė „Milhome Bank“ stadione, vėliau Devonshire“ Park ir galiausiai „Brunton Park“.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Svirė

**Svirė** () – upė Rusijoje, Leningrado srityje. Išteka iš Onegos ežero, teka į vakarus, įteka į Ladogos ežerą. Upės viduryje anksčiau buvo slenksčiai, bet pastačius Svirės aukštupio ir Svirės žemupio užtvankas bei pakilus vandens lygiui jie užlieti. Visa upė laivuojama. Vandens lygis svyruoja nedaug.

Didžiausi intakai – Paša, Ojatė (kairieji). Užšąla lapkritį ar gruodį, atitirpsta balandžio antroje pusėje ar gegužės pradžioje. Svirė yra Baltosios-Baltijos ir Volgos-Baltijos vandens kelių dalis.

Prie upės įsikūrę miestai – Podporožė, Lodeinoje Polė.

## Šaltiniai
Baliklis

**Baliklis** – audeklų baltumą didinanti (balinanti) medžiaga, dedama į dėmių išėmiklius, skalbimo priemones, skirtas baltiems audeklams.

## Baliklių rūšys
Vieni balikliai yra labai kenksmingi aplinkai, kiti – ne. Perkarbonatai, peracto rūgštis ir vandenilio peroksidas priklauso balikliams, kurie skyla į nekenksmingus aplinkai junginius. Tačiau jų aktyvumą didina tokie junginiai kaip, pavyzdžiui, EDTA (etilendiamintetraacetatas), kurie yra žalingi aplinkai. Todėl aktyvatorių koncentracija skalbimo priemonėse turi būti labai apskaičiuota.

Perkarbonatai dirgina žmogaus odą, kurią tiesiogiai liečia, tačiau nenustatyta, kad darytų rimtą ilgalaikį poveikį. Kartu su perkarbonatais į skalbiklius dažnai dedama EDTA ar panaši medžiaga, kuri didina baliklių veiksmingumą žemoje temperatūroje. Pavyzdžiui, skalbiklis efektyviai skalbia +60 °C temperatūroje, o ne +90 °C (taip taupoma elektros energija).

Didelė vandenilio peroksido koncentracija dirgina akis ir odą. Tačiau skalbimo priemonėse ir balikliuose vandenilio peroksido būna mažai, todėl jis neturi neigiamo poveikio nei gamtai, nei sveikatai. Vandenilio peroksidas greitai suskyla į deguonį ir vandenį, kurie nekenkia aplinkai.

Perboratus draudžia naudoti *eko* ženklą turinčiuose plovikliuose, kadangi net nedidelės boro koncentracijos veikia augalų augimą. Natrio perboratų ūminis toksiškumas mažas, tačiau jie degraduoja į boratus, kurie, įtariama, turi teratogeninį poveikį (poveikis vaisiui). Boratais virsta skalbimo mašinoje, po to boratai su nuotekomis patenka į valymo įrenginius, todėl rizika žmogui yra nedidelė.

Chloro balikliai pradėti naudoti XVIII a. pabaigoje. Chloro balikliai yra efektyvūs, tačiau labai toksiški visam gyvajam pasauliui – tiek žmonėms, tiek gyvūnams bei augalams. Reaktyvūs chloro junginiai, pavyzdžiui, natrio hipochloridas, yra labiausiai žalingi iš visų baliklių. Chloro baliklius draudžia naudoti „Gulbės“ ekologinį ženklą turinčiuose skalbikliuose. Didžiausią pavojų kelia tai, kad jie greitai reaguoja su kitomis medžiagomis, sudarydami įvairius labai nuodingus chlororganinius junginius, tokius kaip chloroformas. Natrio hipochlorido garai toksiški. Nustatyta, kad pelėms ši medžiaga sukelia lytinės sistemos pažeidimus. Šio baliklio veiksmingumą žemesnėje temperatūroje irgi didina įvairiais aktyvikliais, pavyzdžiui, EDTA.
       

## Balikliai Europoje
Europos gyventojai jau gana seniai vengia chloro baliklių. Pavyzdžiui, 1988 m. Švedijoje balinimo priemonėse chloras sudarė 280 tonas, o 1996 m. – tik 10 tonų. Tokie dideli pokyčiai vyksta dėl didėjančio visuomenės aplinkosauginio išprusimo. Jie yra įrodymas, kaip žmonės gali gerinti savo aplinką.
Pieno rūgštis

**Pieno rūgštis** (jos druskos – *laktatai*) – organinė rūgštis, dalyvaujanti įvairiuose biocheminiuose procesuose. Tai bespalvis arba gelsvos spalvos skystis, turintis būdingą rauginto pieno kvapą. Pieno rūgštį pirmąkart išskyrė švedų chemikas Karlas Vilhelmas Šėlė (Carl Wilhelm Scheele) 1780 m. Maisto produktų sudėtyje žymima E numeriu **E270**.

## Pieno rūgštis ir fizinis krūvis
Pieno rūgštis gaminasi raumenyse esant intensyviam fiziniam krūviui, kai organizmas nebespėja aprūpinti raumenų deguonimi. Tuomet energija gaunama anaerobiškai skaidant gliukozę iki piruvato (glikolizė), kuris po to verčiamas laktatu. Paplitusi nuomonė, kad padidėjusi protonų koncentracija ląstelėse, raumenų nuovargis ir skausmas yra tiesiogiai susiję su pieno rūgšties koncentracijos padidėjimu, nėra teisinga. Iš tiesų tai lemia kiti su anaerobiniu skaidymu susiję procesai.

Didžioji dalis pieno rūgšties įprastai iš raumenų per kraują pernešama į kepenis. Čia dalis skaidoma iki anglies dvideginio ir vandens, kita dalis panaudojama gaminti gliukozei, kurią kraujas perneša atgal į raumenis. Gliukozės gamyba iš pieno rūgšties vadinama *gliukoneogeneze*.

## Pieno rūgštis maiste
Pieno rūgštis naudojama kaip konservantas, skonio stipriklis, rūgštingumo reguliatorius. Ji naudojama perdirbant mėsą kaip minkštinimo ir mėsos kvapo sustiprinimo priemonė. Pieno rūgštis taip pat padeda užkonservuoti daržoves, pavyzdžiui kopūstus, agurkus. Pieno rūgštis padeda reguliuoti pH lygį, apsaugo nuo mikroorganizmų dauginimosi, prailgina produktų galiojimo laiką. Daugiausia jos randama raugintose daržovėse, jogurte, kefyre, sūriuose, rūkytoje žuvyje.

## Pieno rūgštis kosmetikoje
Pieno rūgštis priklauso AHA (Alfa Hidroksi Acid) rūgščių grupei ir yra naudojama kaip odos drėkiklis, valiklis ir tonizatorius. Ji suaktyvina odos regeneraciją bei kolageno ir elastino sintezę. Oda tampa skaistenė ir šviesesnė, ši rūgštis sprendžia paviršinių spuogų bei randų problemas.

## Šaltiniai
Siasė

**Siasė** () – upė Rusijoje, Novgorodo ir Leningrado srityse. Išteka iš pelkių Novgorodo srityje. Įteka į Ladogos ežerą 11 km nuo Volchovo žiočių.

Svarbiausias intakas – Tichvinka.

Upė įeina į Tichvinkos vandens kelią, jungiantį Volgą ir Baltijos jūrą. Prie upės, netoli nuo žiočių, įsikūręs Siastrojaus miestas.

Upe ėjo viena kelio iš Variagų pas Graikus atšakų. Prie Siasės slenksčių buvo įkurtas vikingų Alaborgo miestas.

## Šaltiniai
Mologa

**Mologa** () – upė Rusijoje, Tverės, Novgorodo ir Vologdos srityse; kairysis Volgos intakas, įteka į Rybinsko tvenkinį.

Aukštupyje plotis 10–20 m. Bežecko apylinkėse išplatėja, pavirsta eile 100–600 m pločio ežerų. Juose daug salų, krantai pelkėti. Prateka Verestovo ežerą. Pratekėjus ežerą plotis 30–40 m, Pestovo apylinkėse – ~100 m, žiotyse – 200 m. Laivuojama iki Ustiužnos.

Didžiausi intakai – Volčina, Koboža, Čagoda (kairieji).

Miestai prie Mologos – Bežeckas, Pestovas, Ustiužna. Santakoje su Volga stovėjęs Mologos miestas užtvindytas pastačius Rybinsko HE.

## Šaltiniai
Kord

**Kord**, *Kordas* (, iš **''К**онструкция **ОР**ужейников **Д**егтярёвцев*) – sunkusis 12,7 mm Rusijos [[kulkosvaidis]] su juostiniu maitinimu.

== Istorija ==
Sukurtas kaip pamaina kulkosvaidžiui *NSV Utios*, kurio gamyba po TSRS suirimo sutriko, nes gamintojai liko skirtingose valstybėse - Ukrainoje ir Kazachstane. Kulkosvaidį *Kord'' sukūrė Kovrovo Degtiariovo vardo gamyklos (ZID) konstruktoriai po 1990 m. Serijinė gamyba pradėta 2001 m., kulkosvaidis dar 1997 m. priimtas į Rusijos kariuomenės ginkluotę. Naudojami du „Kordo“ variantai – pėstininkų ir tankinis, kuris kaip nuotolinio valdymo zenitinis kulkosvaidis įtaisomas ant tanko T-90 bokštelio.

## Paskirtis ir šaudmenys
Skirtas kovoti su:
* gyvąja jėga
* lengvai šarvuotais antžeminiais taikiniais
* oro taikiniais (iki 1500 m nuotolio)

Pagal taikinius parenkami šoviniai su tam tikromis kulkomis. Naudojamų kulkų markės:
* šarvamušė padegamoji B-32 (), 1932 m. modelis
* specialioji šarvamušė padegamoji BS (), 1972 m. modelis
* šarvamušė padegamoji trasuojamoji BZT-44 (), 1944 m. modelis
* akimirkinė padegamoji MDZ ()

Parengtas „Kordo“ variantas, kuris gali naudoti standartinius NATO šovinius 12,7×99 mm.

## Nuorodos
* Kord. 12.7 mm machine – gun (gamintojo tinklalapis)
* 12,7 мм пулемёт „Корд“ 
* Крупнокалиберный пулемет 6П50 Корд 12.7 (Россия) , Kord 12.7 6P50 heavy machine gun (Russia) 
* КОРД, пулемет калибра 12,7 мм 
* 12,7 mm Machine Gun Kord  (nuotraukos)
* KORD 12,7 mm machine gun Šaudymas stovint (Youtube)
* NEW-2009 Kord 12.7 mm Russian HEAVY MACHINE-GUN (Youtube)
Juan de Grijalva

**Chuanas de Grichalva** (; g. apie 1489 m. Kelare – m. 1521 m. sausio 21 d. Nikaragvoje) – ispanų konkistadoras.

Manoma, jog jis galėjo būti kilęs iš tos pačios šeimos kaip ir Diegas Velaskesas.

Chuanas de Grichalva dalyvavo ekspedicijose į Espanjolą (1508 m.) ir Kubą (1511 m.). Jis vienas pirmųjų ištyrė Meksikos krantus, išplaukęs iš Kubos su keturiais laivais 1518 m. balandį. Pasak Hernano Korteso, su juo išvyko 170 žmonių, bet Pedro Martiro teigė, kad jų buvo apie 300.

Grichalvos ekspedicijose dalyvavo Franciskas Montechas, Pedras de Alvaradas, Chuanas Diasas ir kiti.

Apiplaukęs Guaniguaniko iškyšulį Kuboje, Grichalva plaukė palei Meksikos krantus, kol gegužės 1-ąją pasiekė Tabasko regioną pietų Meksikoje. Jo vardu pavadinta Meksikos upė.

Chuano de Grichalvos keliones savo knygoje aprašė kitas konkistadoras Bernalis Diasas del Kastiljas.

## Nuorodos

Chuano de Grichalvos ekspedicija (1518 m.) (anglų kalba)
* **Biografijos:**
** Chuanas de Grichalva (anglų kalba)
** Chuanas de Grichalva (ispanų kalba)
Bernal Díaz del Castillo

**Bernal Díaz del Castillo** (*Bernalis Diasas del Kastiljas*, 1496 m. Ispanijoje, Medinos del Kampo miestelyje – 1584 m.) buvo konkistadoras, kaip liudytojas parašęs knygą apie Meksikos užkariavimą, kuriam vadovavo Hernanas Kortesas.

## Biografija

Bernalis Diasas del Kastiljas gimė Ispanijoje, mažame Medinos del Kampo miestelyje, neturtingoje šeimoje. Jis gavo menką išsimokslinimą ir 1514 m. išplaukė į Kubą ieškoti laimės, tačiau joje nuo epidemijų jau buvo išmirę dauguma vietinių gyventojų, todėl ispanai nesurado reikalingos darbo jėgos ir ekspedicija buvo išsiųsta į mažesnes Karibų salas, ir Diasas prie jos prisidėjo. Kelionei vadovavo Franciskas Hernandesas de Kordoba ir netrukus ispanai atrado Jukatano krantus, bet išsilaipinę buvo užpulti vietinių indėnų, taigi į Kubą sugrįžo nepavydėtinos formos.

Visgi, Diasas sugrįžo į Jukatano pusiasalį po metų, kartu su Chuano de Grichalvos vadovaujama ekspedicija, kurios tikslas buvo ištyrinėti naujai atrastas žemes. Prieš sugrįždamas į Kubą, jis iš karto prisijungė prie kitos ekspedicijos, šįkart Hernano Korteso. Tuo metu Diasas dar nežinojo, jog dalyvaus vienoje didžiausių istorijoje karinių kampanijų, kuri vos po kelerių metų sunaikins Mezoamerikos actekų imperiją. Kelionės metu Diasas iš jos dalyvių rinko visą jam reikalingą informaciją, kurią vėliau sudėjo į savo knygą, pavadintą *Historia verdadera de la conquista de la Nueva España* (liet. *Tikroji istorija apie Naujosios Ispanijos užkariavimą*). Savo darbe Diasas aprašo daugelį iš 119 mūšių, kuriuose, kaip jis tvirtina, pats dalyvavo, ir actekų imperijos nukariavimo kulminaciją 1521 metais.

Už tai Diasas buvo paskirtas Santjago de los Kabaljeros, dabartinio Antigvos Gvatemalos miesto, gubernatoriumi. Savo knygą jis pradėjo rašyti 1568-aisiais, beveik penkiasdešimt metų po aprašomo įvykio, taip atsakydamas į alternatyvią istoriją, parašytą Korteso kapeliono, kuris kampanijoje iš tikrųjų nedalyvavo. Kūrinys buvo pavadintas *Verdadera Historia* (isp. „Tikroji istorija“), paneigdamas klaidingus faktus, išdėstytus Korteso pasakojime.

Diasas mirė 1584 metais, nesulaukęs savo knygos išleidimo. Jo rankraščiai buvo rasti Madrido bibliotekoje ir 1632-aisiais pagaliau išleisti. Kūrinyje pasakojama liudijimo stiliumi, dažnai viską nušviečiant iš paprasto karininko pusės. Šiandien ši knyga yra pats svarbiausias ir patikimiausias šaltinis, padedantis suprasti actekų imperijos žlugimo priežastis ir Meksikos užkariavimą.

## Nuorodos

* ''La Historia verdadera de la conquista de la Nueva España'' (Bernalio Diaso del Kastiljo knyga ispanų kalba)

* **Biografijos:**
** Bernal Díaz del Castillo (anglų kalba)
** Bernal Díaz del Castillo (anglų kalba)
** Viskas, kas susiję su Bernaliu Diasu ir jo knyga ''Verdadera Historia'' (ispanų kalba)
Damien Plessis

**Damienas Plesisas** (; g. 1988 m. kovo 5 d. Neuville-aux-Bois, Prancūzijoje) – Prancūzijos U-19 rinktinės ir Panathīnaïkós AÓ komandos futbolininkas.

Futbolininko karjerą pradėjo Lyono klube. 2007 m. rupgjūtį pasirašė trejų metų sutartį su Liverpool. Debiutavo 2008 m. balandžio 5 d. prieš Arsenal FC. 

2010 m. rugpjūčio 31 d. perėjo į Panathīnaïkós AÓ klubą.

2007 m. žaidė UEFA jaunimo čempionate atstovaudamas Prancūzijos U-19 rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Raudonžiedis šakinys

**Raudonžiedis šakinys** (*Silene dioica*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos, naktižiedžių (*Silene*) genties daugiametis augalas. Paplitęs didžiojoje Europos dalyje.

Aukštis 30-90 cm, stiebas status. Lapai 3-8 cm ilgio, priešiniai. Žiedai tamsiai rausvi arba raudoni, 1,8-2,5 cm skersmens, sudaryti iš penkių žiedlapių, kurie galuose perskelti. Žydi vasarą. Auga šlaituose, pakelėse, miškuose.
Šambalioniškis

**Šambalioniškis** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, netoli Ramygalos. Prie Upytės upelio įrengtas dirbtinis tvenkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Shadowrun

**Shadowrun** – mokslinės-maginės fantastikos vaidmenų žaidimas, kurio veiksmas vyksta netolimoje ateityje, fiktyvioje visatoje, kur vienu metu koegzistuoja kibernetika, magija ir fantastinės būtybės. Serija apjungia kiberpanko, urbanistinės fantastikos ir kriminalinį žanrus, pasitaiko ir konspiracijų, siaubo bei detektyvo žanrų elementų. Sukurtas 1989 m., jis tapo vienu populiariausiu vaidmenų žaidimų ir išsiplėtė iki didelės frančizės, apimančios knygų serija, šešis kompiuterinius žaidimus, kolekcionuojamų kortų žaidimą, du miniatiūrų žaidimus.

## Pasaulis

„Shadowrun“ veiksmas vyksta artimoje ateityje, pirmajame taisyklių leidime tai buvo 2050 m., 20-ųjų metinių leidime – 2077 m. Pasibaigus Majų kalendoriaus ilgajam ciklui, pasaulį ištiko permainos: atsirado magija, įvairios fantastinės būtybės – drakonai, gūlai ir kt., dalis žmonių transformavosi į įvairias maginės fantastikos rases – elfus, nykštukus, orkus ir kt., šamanai atrado tikrą ryšį su dvasių pasauliu. Tuo pačiu vystėsi ir technologijos, technologine ir socialine prasme pasaulis tapo tipišku kiberpanko pasauliu: viską valdo galingos megakorporacijos, egzistuoja visaapimantis kompiuterinis tinklas „matrica“, kiberimplantai ir kt.

## Sistema

„Shadowrun“ naudoja tik šešiasienius kauliukus. Žaidimas yra paremtas įgūdžių sistema, skirtingai nei klasių sistemoje, žaidėjas neprivalo pasirinkti konkrečios klasės, o renkasi tik kokius įgūdžius jo veikėjas mokės. Klasės („archetipai“) egzistuoja, tačiau tik kaip gairės žaidėjams. Tarp klasių yra hakeriai, „gatvės samurajai“, magai, šamanai, technologai („riggers“) ir kitos. Veikėjas kuriamas jo įgūdžius ir kitas savybes „perkant“ už taškus. Kiekvienas veikėjas turi skaičiumi išreikštą „esenciją“, tam tikrą gyvybės jėgą, kuri mažėja naudojant kiberimplantus. Nuo jos priklauso magiškos galios, todėl, pvz., magams žalinga naudoti implantus. Patirties taškai šiame žaidime vadinasi *karma*. Už juos galima tobulinti veikėjo įgūdžius bei naudoti įvairiais kitais būdais (priklausomai nuo konkretaus taisyklių leidimo, pvz., sykį išvengti mirties).

## Apdovanojimai

„Shadowrun“ ir įvairūs jo priedai yra laimėję „Origins Awards“. Ketvirtasis leidimas 2006 m. yra taip pat laimėjęs „Ennie Awards“ už geriausias vaidmenų žaidimų taisykles ir geriausią žaidimą.

## Kiti kūriniai

### Kompiuteriniai žaidimai

### Kortų žaidimas

„Shadowrun“ žaidimų kūrėjai yra sukūrę 4 versijų „Shadowrun“ kortų kalades, kurios vadinasi „Shadowrun: The Trading Card Game“.

### Stalo žaidimas

Dar kompanijos „WizKids“ yra sukurtas „Shadowrun“ stalo žaidimas, kuriame yra daugelių „Shadowrun“ žaidimų veikėjų figūrėlės.

### Knygos

Yra parašytos 48 „Shadowrun“ knygos, kuriose aprašytas tolesnis „Shadowrun“ žaidimų veikėjų gyvenimas ir naujos istorijos, susijusios su „Shadowrun“ žaidimais.

## Nuorodos

* Oficiali „Shadowrun“ žaidimų svetainė  
* Kita svetainė apie „Shadowrun“
Naujoji Granados karalystė

**Naująja Granados karalyste** () XVI a. buvo vadinama grupė Ispanijos imperijos kolonijinių provincijų Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje, maždaug dabartinės Kolumbijos ir Venesuelos teritorijoje. 1717 m. ji tapo Naujosios Granados vicekaralystės dalimi.

## Kolonijinė istorija

1514 m. ispanai šiose vietovėse pirmąkart įkūrė nuolatines gyvenvietes. 1525 m. liepos 29 d. konkistadorui Rodrigui de Bastidui įkūrus Santa Martą, o 1533 m. – Kartacheną, Ispanija įtvirtino pakrančių kontrolę ir galėjo pradėti ekspansiją į žemyno gilumą. Konkistadoras Gonsalas de Kesada kolonizavo didelę regiono dalį, judėdamas palei Magdalenos upę tolyn į Andus ir nugalėjęs muiskų gentis bei 1538 m. įkūręs Santa Fé de Bogotá (dabartinė Bogota). Jis ir pavadino šias teritorijas, „Naująja Granados karalyste“ () pagal Granados karalystę, iki 1492 m. gyvavusią Ispanijos pietuose.

Siekiant įkurti civilinę Naujosios Granados valdžią, 1548–1549 m. Santa Fé de Bogotá buvo įsteigta audiencija, institucija, atliekanti vykdomosios ir teisminės valdžios funkcijas. **Santa Fe de Bogotos karališkoji audiencija** () pilnai sutapo su karalystės teritorija. Tiesa, iš pradžių (iki pat 1564 m.) audiencija neturėjo savo prezidento.

Iš pradžių audiencija ir karalystė buvo tiesiogiai priklausomos nuo Ispanijos karūnos. Tačiau atliekant administracines reformas, 1564 m. Naujoji Granada tapo Peru vicekaralystės administraciniu vienetu, turinčiu savo gubernatorių ir tapo viena iš jos audiencijų. Nuo tada gubernatorius formaliai buvo priklausomas nuo Peru vicekaraliaus Limoje.

Dėl sudėtingo ir lėto apsikeitimo informacija tarp dviejų sostinių, karalystė vystėsi gana atskirai nuo Peru vicekaralystės. Todėl 1717 m. iš trijų šiauriausių vicekaralystės audiencijų (vadovaujant Naujajai Granadai) buvo suformuota nepriklausoma Naujosios Granados vicekaralystė.

## Svarbiausi miestai

Didžiausi Naujosios Granados karalystės miestai pagal 1791 m. gyventojų surašymą buvo:
# Kartachena – 154 304
# Santa Fė de Bogota – 108 533
# Popajanas – 56 783
# Santa Marta – 49 830
# Tuncha – 43 850
# Santa Krus de Momposas – 24 332
Pašiliai II

**Pašiliai II** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje. Pašilių seniūnaitijos centras. Stovi V. Svirskio koplytstulpis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Area 51

**Area 51** () – teritorija pietvakarių Nevadoje (JAV) šalia druskos ežero. Tai yra ypač slapta karinė bazė, kurios egzistavimas ilgą laiką oficialiai nebuvo pripažįstamas (iki 2013 m.).

Pagrindinė Area 51 paskirtis buvo naujų lėktuvų išbandymas. Tarp kitų, ten buvo vykdomos U-2 (bandymams vieta pasirinkta 1955 m.), SR-71 Blackbird, A-12 (OXCART), F-117 Nighthawk programos.

51-oji zona tapo šiuolaikinių sąmokslo teorijų objektu dėl savo slaptumo ir ryšio su įslaptintų orlaivių tyrimais. Tarp jų, teiginiai esą ten saugomi ir tyrinėjami sudužę nežemiškos kilmės erdvėlaiviai. Šias sąmokslo teorijas ypač išgarsino populiariosios kultūros filmai ir kiti kūriniai, pavyzdžiui, Nepriklausomybės diena.

Zonos apylinkės yra populiari turistų lankoma vieta.

## Išnašos

## Nuorodos
* What is Area 51 and what goes on there? – BBC
Tabaskas

**Tabaskas** () – valstija rytų Meksikoje. Sostinė – Viljahermosa.

Tabasko valstijos plotas yra 24 738 km², ji ribojasi su Verakrusu vakaruose, Čiapasu pietuose ir Kampeče šiaurės rytuose. Tabaskas taip pat turi sieną su Gvatemalos respublikos Peteno departamentu rytuose.

## Didžiausi miestai
* Viljahermosa – 340,0 (tūkst. gyv., 2020 m.)
* Kardenasas – 80,4
* Komalkalkas – 43,0
* Tenosikė – 34,9
* Pomoka – 31,5
* Makuspana – 31,4
* Teapa – 29,0
* Huimangiljas – 27,1

## Šaltiniai