open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vytenis Albertas Zabukas

**Vytenis Albertas Zabukas** (1940 m. rugpjūčio 11 d. Jokūbavoje, Kavarsko valsčiuje – 2021 m. lapkričio 24 d. Klaipėdoje) – pedagogas, habilituotas technologijos mokslų daktaras, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, Seimo (1996–2000 m.) narys.

## Biografija
Vaikystėje su tėvais 1945 m. išsikėlė iš gimtojo kaimo Kavarsko valsčiuje į Klaipėdą, taip išvengdamas tremtinio dalios. 1947–1954 m. mokėsi Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinėje mokykloje. 1958 m. su pagyrimu baigė Klaipėdos žemės ūkio technikumą, 1966 m. baigė Vilniaus universiteto Chemijos fakultetą. 1968 m. įstojo į aspirantūrą, Rygoje apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją (daktaras). 1994 m. apgynė technikos mokslų daktaro disertaciją (habilituotas daktaras).

1958–1961 m. dirbo žemės ūkyje. 1966–1968 m. Kauno medicinos instituto, „Inkaro“ kombinato inžinierius. 1968–1978 m. Fizikinių techninių energetikos problemų instituto mokslinis bendradarbis, vėliau Kauno politechnikos instituto Klaipėdos fakulteto docentas. 1991–1995 m. ir 2001–2003 m. Klaipėdos universiteto profesorius, katedros vedėjas. 2003–2008 m. Jūrų technikos fakulteto dekanas. 2000 m. profesorius, nuo 2013 m. – profesorius emeritas.

## Politinė veikla
1988–1990 m. dalyvavo Lietuvos Sąjūdžio veikloje. 1993–2000 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

1990–1995 m. Klaipėdos miesto tarybos deputatas. 1995–1996 m. Klaipėdos miesto tarybos narys, Klaipėdos miesto mero pavaduotojas. 1996–2000 m. Seimo narys.

Žmona Audronė, sūnus Dainius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* V. A. Zabukas Anykštėnų biografijų žinyne
* Biografija ''lrs.lt'' svetainėje
Gintautas Babravičius

**Gintautas Babravičius** (g. 1955 m. rugsėjo 8 d. Klaipėdoje) – inžinierius-statybininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1962–1968 m. mokėsi Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinėje mokykloje, 1973 m. baigė Vilniaus Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Statybos fakultetą, ir įgijo inžinieriaus statybininko specialybę.

1978–1983 m. Vilniaus namų statybos kombinato Stambiaplokščių namų detalių gamyklos meistras, cecho viršininko pavaduotojas, cecho viršininkas, 1983–1988 m. direktoriaus pavaduotojas. 1988 m. įsteigė Laisvalaikio organizavimo susivienijimą „Centras“, kuris 1991 m. reorganizuotas į uždarąją akcinę bendrovę LOS CENTRAS, vadovavo šioms įmonėms. UAB LOS CENTRAS tapo radijo stoties „Radiocentras“ steigėjas, „Roko Maršų per Lietuvą“, tarptautinių festivalių „Vilnius Jazz“ organizatorius. 1995–2000 m. „Radiocentras“ generalinis direktorius.

2000–2004 m. Seimo narys. Nuo 2005 m. Vilniaus universiteto Tarptautinio žinių ekonomikos ir žinių vadybos centro dėstytojas. 2009–2011 m. Vilniaus mero pavaduotojas. 2012 m. vidaus reikalų ministro patarėjas. Nuo 2015 m. Mineralinės vatos gamintojų asociacijos prezidentas.

2000–2003 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys, 2007–2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1994 m. Lietuvos liberalų sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, 2009–2011 m. partijos pirmininkas.

Lions klubo narys. Lietuvos futbolo federacijos viceprezidentas. Jaunimo ekonominio mokymo organizacijos „JUNIOR ACHIEVEMENT-Lietuva“ valdybos narys. Lietuvos visureigių klubų asociacijos tarybos narys.

Buvusi žmona Birutė, sūnus Rokas, dukra Gabrielė.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Igoris Berinas

**Igoris Berinas (Berin)** (g. 1958 m.) – roko grupės „Hiperbolė“ gitaristas bei vokalistas. Į grupę atėjo 1978 m. pakviestas Ričardo Bartusevičiaus, su jo atėjimu grupėje buvo propaguojama sava kūryba. Pats sukūrė tokias dainas kaip „Pamiršk mane“, „Ieškosiu tavęs“, „Fėja“, „Vasara“, „Kodėl“, „Žingsniai“, „Aš tikiu“, „Rugiuose“ ir kt.

Uždraudus „Hiperbolės“ veiklą ir jai išsiskirsčius įkūrė grupes „Vilnius“ (1985m.), „Medium“(1986-7m.), buvo „Igorio Berino roko grupės“(1987m.), grupės „Provokacija“, grupės "Labirintas" kūrybinė siela ir vienas įkūrėjų, dalyvavo kuriant visas šių grupių dainas, daugelio jų autorius. Šiose grupėse taip pat grojo daug kitų žinomų Lietuvos muzikos atlikėjų - Ovidijus Vyšniauskas, Vytautas Šiškauskas, Vilija Grigonytė, Jūratė Pečkytė, Artūras Blažukas, Ričardas Bartusevičius
Virginijus Šmigelskas

**Virginijus Šmigelskas** (g. 1961 m. sausio 2 d. Maišiagaloje, Vilniaus rajone) – istorikas, teisininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Augo Širvintose. Čia baigė 7 klases ir 1975 m. iš Širvintų rajono išvyko į tuometę respublikinę Panevėžio internatinę sporto mokyklą. 1979 m. baigė vidurinę mokyklą. 1985 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, taip pat įgijo dramos režisūros specialybę. 1994–1999 m. studijavo teisę Vilniaus universiteto Teisės fakulteto neakivaizdiniame skyriuje. Stažavosi Vokietijoje ir Anglijoje.

1985–1987 m. Lietuvos knygų rūmų redaktorius. 1987–1989 m. Širvintų rajono kultūros namų direktorius. 1989–1991 m. Lietuvos kultūros fondo Kultūros veikėjų susivienijimo skyriaus viršininkas. 1991–1993 m. Kultūros ir švietimo ministerijos Kultūros ir meno informacijos agentūros atsakingasis sekretorius. 1993–1995 m. Etninio atgimimo ir plėtros fondo direktorius. 1995–1999 m. Blokados fondo direktorius. 1999–2000 m. specialios paskirties AB „Vilniaus šilumos tinklai“ teisininkas. 2000 m. Vilniaus pedagoginio universiteto socialinės politikos dėstytojas. 2001–2002 m. Regionų plėtros instituto direktorius.

1997–2000 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys pagal Lietuvos centro sąjungos sąrašą. 2000 m. gegužės 15 d. – 2000 m. spalio 18 d. Seimo narys. 2003–2005 m. UAB „RSVP“ direktorius. 2005 m. kultūros ministro patarėjas. 2009 m. Regionų ir demokratijos plėtros instituto direktorius. 2009–2015 m. Lietuvos aplinkos apsaugos investicijų fondo direktorius. 2008 m. laidos „Pašėlusiai noriu į kaimą“ vedėjas.

2017–2019 m. UAB „Lietuvos žinios“ direktorius.

1995–2000 m. Lietuvos centro sąjungos narys, Tarybos narys. Nuo 2004 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos narys, Vilniaus skyriaus pirmininkas, 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, sąjungos tarybos narys, Vilniaus regiono koordinatorius. Lietuvos centro partijos narys, 2019 m. partijos pirmininko pavaduotojas.

Vaikai Eglė, Akvilė.

## šaltiniai
Rūgščiavaisis citrinmedis

**Rūgščiavaisis citrinmedis** (*Citrus aurantifolia*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos citrinmedžių (*Citrus*) genties augalų rūšis. Augalas turi rūgštų minkštimą, kuriame gausu vitamino C.

## Augalų morfologija

Rūgščiavaisis citrinmedis – medžiakrūmis (krūminis medis), užaugantis iki 5 m aukščio. Šakos su daugybe spyglių. Lapai ovalūs, 2,5-9 cm ilgio. Žiedai 2,5 cm skersmens, gelsvai baltos spalvos. Vaisius – žalioji citrina. Augalas ištisus metus gali žydėti ir vesti vaisius, bet dažniausiai tai daro tarp gegužės ir rugsėjo.

## Paplitimas

Rūgščiavaisis citrinmedis kilęs iš Pietryčių Azijos. Vėliau introdukuotas Artimuosiuose Rytuose, Šiaurės Afrikoje. Kolonizatorių įveistas Vest Indijoje, Centrinėje Amerikoje, Floridoje, Kalifornijoje. Vėsesnio klimato kraštuose augalas dažnai auginamas namuose.

Pagrindiniai žaliųjų citrinų tiekėjai pasaulyje – Meksika, Centrinės Amerikos šalys, pietinės JAV valstijos.

## Šaltiniai
Momo

**Momo** gali reikšti:

### Vietovės
* Momo – miestas Gabone;
* Momo – miestas Novaros provincijoje, Pjemonto regione Italijoje.

### Žmonės
* Momo – Anglijos futbolo klubo Liverpool F.C. žaidėjo Mohamed Sissoko pravardė;
* Momo – Ispanijos futbolo klubo Deportivo žaidėjas Jerónimo Figueroa Cabrera (Momo);
* Momo – dešimtasis *Tui'Tonga* dinastijos Tongos valdovas.

### Kita
* MOMO sindromas – retas genetinis sutrikimas;
* Momo – japonų kalba „persikas“.
Karantanai

**Karantanai** (, ) buvo ankstyvųjų viduramžių Alpių slavai, gyvenę dabartinės Slovėnijos ir Austrijos teritorijoje. Jie buvo vieni iš šiuolaikinių slovėnų protėvių. Tuometiniuose viduramžių šaltiniuose jie dar buvo žinomi kaip **sclabenoi**, **vindai** ar **vinedai**.

## Raida
Karantanų protėviai kilo iš slaviškos Prahos-Korčako kultūros (VI a.) ir migravo iš Moravijos į pietus, apgyvendindami Alpes. Jie viduramžių germanų šaltiniuose buvo įvardinami kaip *sclabenoi*, o jų gyvenamas regionas – *Provincia Sclaborum*. Iki tol regione gyveno romanizuoti krikščionys, vadinamieji vlahai, kurie pamažu asimiliavosi su atėjūnais, perimdami jų kalbą ir sudarydami karantanų tautybę.

VI a. pabaigoje karantanai susivienijo su avarais kovoje su vakarine kaimyne Bavarų kunigaikštyste. 592 m. mūšyje laimėjo bavarų kunigaištis Tasilas I, tačiau 595 m. jungtinės slavų-avarų pajėgos sumušė bavarus, kas atvėrė jiems kelią į Italiją, – karantanai migravo į Friulio lygumas, kol jų nesustabdė Langobardų karalystės armija.
 
Po Avarų kaganato nusilpimo VII a. pradžioje, karantanai tapo nepriklausomi. Tuo metu žinomas vienintelis (ir pirmasis slavų istorijoje) kunigaikštis Valukas. Tuometiniuose šaltiniuose jis minimas kaip vinedų kunigaikštis (), o jo valdoma valstybė – Vinedų marka (). Nėra žinoma, ar karantanai sudarė dalį Samo karalystės (623–658 m.), nors kai kurie šaltiniai taip tvirtina. Po šios karalystės suirimo žinios apie karantanus nutrūksta.

Manoma, kad Valuko kunigaikštystė buvo tiesioginė VIII a. vid. minimos Karantanijos pirmtakė. Ši valstybė buvo nepriklausoma iki 745, o vėliau pripažino vasalitetą Bavarų kunigaikštystei ir Frankų imperijai. Karantanai buvo pirmieji slavai priėmę krikščionybę iš vakarų.

IX a. pradžioje jie apgyvendino ir Panoniją, taigi pavadinimas "karantanai paplito ir ten (lotyniškai *Carantanorum regio*, 819 m.) Pavadinimas karantanai išliko iki XIII a.

Karantanai kalbėjo slavų kalba ir gyveno slaviškose („župas“) anktyvųjų viduramžių kunigaikštysčių dalyse, ir susijungusiose šeimose („zadrugas“). Mįslingi *Kosezes* (*Kasazes*, lotyniškai iš pradžių *Kosentzez*, vokiškai *Edlinger* (kilmingieji), lombardų *Arimanni* (specialios karių klasės nariai) buvo ilgų debatų objektas. Jie tikriausiai buvo privati Karantanijos kunigaikščių armija.
Antanas Baura

**Antanas Baura** (g. 1955 m. lapkričio 21 d. Gailiešionyse, Utenos rajonas) – agronomas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1963–1971 m. mokėsi Utenos rajono Ilčiukų aštuonmetėje mokykloje, 1974 m. baigė Utenos rajono Vyžuonų vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją ir įgijo agronomo specialybę.

1979–1982 m. Anykščių rajono kolūkio „Už taiką“ vyr. agronomas. 1982 m. paskirtas Anykščių rajono susivienijimo „Agrochemija“ pirmininko pavaduotoju, vėliau Anykščių rajono Valstybinės žemės ūkio produktų supirkimo ir kokybės inspekcijos vyr. inspektorius, Anykščių rajono Žemės ūkio valdybos viršininko pavaduotojas, Anykščių rajono agropramoninio susivienijimo pirmininkas.

1995–2000 m. Utenos apskrities viršininko administracijos Kaimo reikalų departamento Anykščių rajono Žemės ūkio skyriaus vedėjas. 2000–2004 m. ir 2017–2020 m. Seimo narys. 2005–2007 m. Anykščių UAB „Jaros agrokompleksas“ direktorius. 2007–2011 m. Anykščių rajono savivaldybės administracijos direktorius.

1988–1989 m. Anykščių rajono tarybos deputatas. 2003–2007 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys..

Buvo LKP narys, nuo 2001 m. Valstiečių – Naujosios demokratijos partijų sąjungos narys, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, Anykščių raj. skyriaus pirmininkas. Nuo 2022 m. Demokratų sąjungos „Vardan Lietuvos“ Anykščių raj. skyriaus pirmininkas.

Žmona Aurelija, vaikai Vaida, Egidijus, Mindaugas..

## Išnašos
Jonas Čiulevičius

**Jonas Čiulevičius** (g. 1934 m. gruodžio 13 d. Kubiliūnuose, Pasvalio raj.) – agronomas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1945 m. tėvas buvo suimtas ir mirė GULAG'e. Represuota ir motina. 1942–1952 m. mokėsi Pasvalio rajono Saločių vidurinėje mokykloje, 1954 m. baigė Lazdijų vidurinę mokyklą. 1963 m. su pagyrimu baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultetą. 1971–1973 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos aspirantūroje. 1977 m. Latvijos žemės ūkio akademijoje apgynė kandidato disertaciją. 1990 m. apgynė habilituoto ekonomikos daktaro disertaciją.

1963–1971 m. Pasvalio rajono Žemės ūkio valdybos inspektorius organizatorius, Pasvalio raj. Krinčino kolūkio pirmininkas, 1971–1975 m. Pasvalio raj. Porijų kolūkio pirmininkas. 1975 m. pakviestas į Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultetą. 1975–1979 m. šio fakulteto vyresnysis dėstytojas, 1980–1990 m. docentas, 1990–1992 m. Ekonomikos katedros vedėjas, nuo 1992 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos profesorius. 2000–2004 m. Seimo narys.

Valstybinio socialinio draudimo fondo tarybos narys. Lietuvos žemės ūkio universiteto Mokslo tarybos, Žemės ūkio mokslo tarybos, Švietimo ir mokslo tarybos, Švietimo ir mokslo ministerijos Profesinio mokymo tarybos narys. 1990 m. Lietuvos ūkininkų sąjungos pirmininkas, Tarybos narys, 2001 m. suteiktas Lietuvos ūkininkų sąjungos garbės nario vardas. Lietuvos žemės ūkio rūmų Prezidiumo narys.

Vieno išradimo autorius. Parašė per 300 mokslinių, metodinių, publicistinių straipsnių. Žmona Vida, dukros Auksuolė, Alina.

## Bibliografija
* Žemės ūkio produkcijos kokybės gerinimas, monografija, 1984 m.;
* Gyvulininkystės produkcijos kokybės efektyvumas, monografija, 1987 m.;
* Žemės ūkio ekonomika, 1982 m.;
* Ūkininko pradžiamokslis, 1992 m.;
* Praktiniai ekonominiai patarimai ūkininkams ir bendrijoms, su kitais, 1993 m.

## Apie  jį
* „Jonas Čiulevičius” Kaunas, Lietuvos žemės ūkio universiteto leidybos centras, 1999.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Daniel Radcliffe

**Daniel Jacob Radcliffe** (g. 1989 m. liepos 23 d. Fulhame, Londone, Anglijoje) – Anglijos aktorius, kino filme „Haris Poteris“ suvaidinęs pagrindinį vaidmenį.

## Biografija
Danielis yra vienturtis vaikas Alano ir Marcia Gresham šeimoje. Mama – aktorių agentė. Danielis vaidinti svajojo nuo penkerių metų. Pirmas jo pasirodymas buvo 1999 m. David Copperfield šou BBC televizijoje su tokiais aktoriais kaip Maggie Smith, Ian McKellen, Bob Hoskins. Tačiau tai neturėjo jokios įtakos Haris Poteris vaidmeniui gauti – kūrėjai ieškojo Hario tokio, kokį visi įsivaizdavo. Kiti pagrindinių vaikiškų vaidmenų atlikėjai jokios vaidybinės patirties neturėjo.
Be to, Danielio tėvai nenorėjo, kad sūnus kada nors „įsiveltų“ į aktorystę. Nesėkmingai bandė gauti vaidmenį filme apie Oliverį Stouną. Kadangi Daniel entuziazmas neblėso, tėvai leido jam pabandyti gauti pirmąjį vaidmenį Davido Copperfieldo šou (mama pati nusiuntė sūnaus nuotrauką į BBC). 2001 m. jis suvaidino juostoje „Panamos siuvėjas“ kartu su tokiomis žvaigždėmis kaip Pierce Brosnan, Jamie Lee Curtis. Aktoriaus paieškos Hario Poterio vaidmeniui užtruko net 9 mėnesius. JAV ir Britanijoje atrankoje dalyvavo apie 16.000 berniukų.

D. Radcliffe’ą režisierius pastebėjo viename Davido Copperfieldo šou. Berniuko tėvai nenorėjo, kad jų sūnus vaidintų. Tačiau jo tėvą pažinojo vienas iš filmo prodiuserių. Danielis Radcliffe‘as prisijungė prie filmavimo bandymuose dalyvavusių vaikų (iš viso jų buvo 2000). Rugsėjį turėjo prasidėti filmavimas, tačiau aktorius Hario Poterio vaidmeniui dar nebuvo surastas. Režisieriui netgi atrodė, kad tokio vaiko net ir nėra, tačiau, į studiją atėjus Danieliui, jis iškart nudžiugo (kaip ir radus būsimus Hermioną ir Ronį). Knygos autorė irgi „palaimino“ visus pagrindinių vaidmenų atlikėjus – jie atitiko tai, kaip juos įsivaizdavo J. K. Rowling. Pasirinktas Danielis dėl filmavimo praleido beveik visus mokslo metus. Filmavimo aikštelėje jam buvo įrengta klasė, kadangi pagal įstatymus per dieną jam tekdavo prie pamokų praleisti mažiausiai 3 val.

Už vaidmenį filme „*[[Haris Poteris ir Išminties akmuo (filmas)|Haris Poteris ir Išminties akmuo]]*“ Danielis Radcliffe‘as gavo 110 000, už antrąjį – 3 mln. JAV dolerių.

Danielis lankė berniukų mokyklą ir su draugais klausėsi pankroko muzikos: „Sex Pistols“, „New York Dolls“, „The Stanglers“.
Gintaras Didžiokas

**Gintaras Didžiokas** (g. 1966 m. rugpjūčio 10 d. Vilniuje) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1984 m. baigė Vilniaus 23-ąją vidurinę mokyklą, 1991 m. – Kauno technologijos universitetą ir įgijo inžinieriaus radioelektroniko specialybę, 2004 m. – Maskvos tarptautinį universitetą, tarptautinio verslo vadybą.

1991–1992 m. Vidaus reikalų ministerijos Ryšių tarnybos inžinierius, vyr. inžinierius, viršininko pavaduotojas. 1992–1994 m. UAB „Europos pulsas“ Vilniaus filialo komercijos direktorius. 1994–2000 m. AB „Europuls ir Co“ direktorius. 2000–2004 m. Seimo narys. 2003–2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo stebėtojas Europos Parlamente. 2004–2009 m. Europos Parlamento narys. Nuo 2011 m. UAB „Straikas“ direktorius.

Nuo 2000 m. Naujosios demokratijos partijos narys, 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos narys, pirmininkės pavaduotojas. 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, pirmininkės pavaduotojas.

Kauno boulingo klubo, Motociklininkų klubo narys. Žmona Vilma, dukra Gintarė (g. 1992 m.)

## Nuorodos
* Oficiali Gintaro Didžioko svetainė ;
Vasilijus Fiodorovas

**Vasilij Fiodorov** (g. 1960 m. sausio 12 d. Vilniuje) – inžinierius, Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1975 m. baigė Vilniaus Pavilnio aštuonmetę mokyklą, 1977 m. baigė Vilniaus 6–ąją vidurinę mokyklą. 1978 m. mokėsi Vilniaus autotransporto mokomajame kombinate. 1992 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Mechaninės technologijos fakulteto vakarinį skyrių ir įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę.

1978–1979 m., 1981–1983 m. Vilniaus 3–iosios autotransporto įmonės (1995 m. reorganizuota į akcinę bendrovę „Ermeda“) vairuotojas, 1990–1991 m. autoremonto dirbtuvių meistras, 1991–1993 m. vadovaujantis tiekėjas, technikos direktoriaus pavaduotojas, 1993–1995 m. šios įmonės parduotuvės direktorius, 1995 m. AB „Ermeda“ komercijos direktorius. 1979–1981 m. tarnavo armijoje, 1983–1984 m. Vilniaus autobusų parko maršrutinio autobuso vairuotojas. 1995–1996 m. uždarosios akcinės bendrovės „Ermedos prekyba“ direktorius. 1996 m. kartu su dviem bendraminčiais įkūrė uždarąją akcinę bendrovę „Linkmenų prekyba“, 1996–2000 m. bendrovės direktorius.

Nuo 1998 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, šios sąjungos Tarybos narys.

2000–2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2000–2004 m. Seimo narys. 2003–2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. Žmona Fedosia, dukterys Ira ir Ania.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Buchtarma

**Buchtarma** (, ) – upė šiaurės rytų Kazachstane, Rytų Kazachstano srityje; Irtyšiaus dešinysis intakas. Prasideda Pietinio Altajaus ledynuose, Rusijos pasienyje. Teka į vakarus, aukštupyje siauru kalnų slėniu, žemupyje lygumomis. Įteka į Irtyšiaus upės Buchtarmos tvenkinį ties Oktiabrskio gyvenviete.

Buchtarmos slėnyje įsikūręs Zyrianovsko miestas.

## Išnašos
Bytantajus

**Bytantajus** () – upė Rusijoje, Jakutijoje; Janos kairysis intakas. Prasideda Verchojansko kalnagūbryje, teka į šiaurės rytus Janos plokščiakalniu. Laivuojama 120 km nuo žiočių. Bytantajus užšąla spalį, atitirpsta gegužės viduryje.

Didžiausi intakai: Biliachas, Tenki (dešinieji), Chobolas, Ačygyj Sakyryras, Ulachan Sakyryras, Kulaga Suochas (kairieji). Baseine >2000 ežerų.

## Šaltiniai
Beidziangas

**Beidziangas**, **Šiaurės upė** () – upė pietryčių Kinijoje, Guangdongo provincijoje; viena iš Perlų upę sudarančių upių. Teka daugiausia Nanlino kalnais ir kalvotomis lygumomis. Vasarą patvinsta. Upės žemupys laivuojamas. Beidziango vanduo naudojamas drėkinimui.

## Šaltiniai
Splinter Cell

**Splinter Cell** – *[[Stealth / Action|stealth-action]]* žanro kompiuterinių žaidimų serija, kurioje pagrindinis veikėjas agentas Semas Fišeris. Žaidimo leidėjas – Ubisoft. Taip pat išleistos septynios Splinter Cell knygos.

## Žaidimai
Iki 2013 metų išleisti septyni Splinter Cell žaidimai. Pirmoji serijos dalis išleista 2003 metais. Splinter Cell – stealth (sėlinimo) žaidimas, tad pagrindinis tikslas – išlikti nepastebėtam. Yra ir daugiau stealth žanro žaidimų, pavyzdžiui, Thief bei Metal Gear Solid.
* Tom Clancy's Splinter Cell – 2003 Ubisoft Montreal
* Tom Clancy's Splinter Cell: Pandora Tomorrow – 2004 Ubisoft Shanghai
* Tom Clancy's Splinter Cell: Chaos Theory – 2005 Ubisoft Montreal
* Tom Clancy's Splinter Cell: Essentials – 2005 Ubisoft Montreal
* Tom Clancy's Splinter Cell: Double Agent – 2006 Ubisoft Shanghai (next - gen)/Ubisoft Montreal (current - gen)
* Tom Clancy's Splinter Cell: Conviction - 2010 Ubisoft Montreal
* Tom Clancy's Splinter Cell: Blacklist - 2013 Ubisoft Toronto

## Knygos
Visos *Splinter Cell* knygos iki 2013-ųjų išleistos kelių skirtingų autorių tuo pačiu David Michaels pseudonimu. Pirmųjų dviejų knygų autorius – Raymond Benson, trečiosios ir ketvirtosios - Grant Blackwood, penktąją ir septintąją parašė Peter Telep. 2013-ųjų knyga - pirmoji, ant kurios viršelio matomas tikrasis autoriaus vardas.
* Tom Clancy's Splinter Cell – 2004
* Tom Clancy's Splinter Cell: Operation Barracuda – 2005
* Tom Clancy's Splinter Cell: Checkmate – 2006
* Tom Clancy's Splinter Cell: Fallout - 2007
* Tom Clancy's Splinter Cell: Conviction - 2009
* Tom Clancy's Splinter Cell: Endgame - 2009
* Tom Clancy's Splinter Cell Blacklist: Aftermath - 2013
Gilo ežeras

**Gilo ežeras** () – ežeras, kurio didžiausia dalis Sligo grafystėje, Airija. Ilgis – 8 km, plotis 2 km, plotas apie 13,4 km². Ežeras apsuptas miškingų kalvų. Ant ežero kranto pastatyta Parko pilis. Ežeras turi apie 22 smulkių salelių.
Balikrojaus nacionalinis parkas

**Balikrojaus nacionalinis parkas** (air. *Páirc Náisiúnta Bhaile Chruaich*) – nacionalinis parkas Nefino kalnuose, Majaus grafystėje, Airija. Vienas iš didžiausių Europos durpynų. Nacionaliniu parku paskelbtas 1998 lapkričio 1 d.

Parkas garsėja pelkėmis, uolomis, gyvūnų ir augalų įvairove. Pro parką teka Ovendurfo upė. Veisiasi: Baltakaktė žąsis, Gulbė giesmininkė, Sakalas keleivis, Griežlė – tai retos paukščių rūšys.
Jonas Jučas

**Jonas Jučas** (g. 1952 m. birželio 11 d. Kaune) – Lietuvos choro dirigentas; kultūros, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1970 m. baigė J. Aleksonio viduriniąją mokyklą. 1970–1972 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1972–1976 m. studijavo ir baigė Kauno J.Gruodžio aukštesniosios muzikos mokyklos teorijos ir kompozicijos klasę. 1982 m. baigė Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakulteto chorinio dirigavimo katedrą, įgijo kultūros ir švietimo darbuotojo kvalifikaciją, choro dirigento kvalifikaciją.

1968–1991 m. vadovavo meno saviveiklos kolektyvams (pvz. big byto grupėms „Dainiai“, „Gėlės“), rengė koncertines programas Lietuvoje ir užsienyje, kūrė muzikines kompozicijas. Dirbo Kauno valstybiniame lėlių teatre muzikinės dalies vedėju, dalyvavo įkuriant bei dvejus metus dirbo Valstybiniame jaunimo simfoniniame orkestre, vėliau – Kauno filharmonijoje vyriausiuoju administratoriumi.

Nuo 1977 m. dirbo pedagoginį darbą Kauno 22-oje, o vėliau 37-oje vid. mokyklose.

1991 m. Kaunas Jazz įkūrėjas ir meno vadovas, Pažaislio muzikos festivalio konsultantas, televizijos laidų apie džiazą autorius (90-aisiais), Kauno džiazo klubo pirmininkas. Lietuvoje ir užsienyje skaitė paskaitas vadybos klausimais. Dirbo pedagoginį darbą J. Naujalio muzikos gimnazijoje, vėliau (iki 2004 m.) LMTA Kauno fakulteto lektorius.

1996–1998 m. Kauno savivaldybės Kultūros skyriaus vedėjas. 1998–2000 m. Kauno apskrities viršininko administracijos Kultūros skyriaus vyriausiasis specialistas.

2000 m. ir 2002 m. išrinktas Kauno miesto tarybos nariu. 2000–2004 m. Seimo narys. 2005 m. Kauno miesto savivaldybės mero patarėjas. 2006–2008 m. LR Keturioliktosios Vyriausybės kultūros ministras. 2009–2010 m. LR Seimo pirmininko pirmojo pavaduotojo R. Šukio patarėjas. 2010–2012 m. LR Sveikatos apsaugos ministro R. Šukio patarėjas.

2012–2013 m. VšĮ JJJAZZ ekspertas-konsultantas. 2013 m. Init TV vadovo pavaduotojas.

2013 m. gruodžio 11 d. – 2015 m. balandžio 16 d. Kauno m. savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas.

## Apdovanojimai
* 2006 m. Gedimino ordino medalis
* 2004 m. Baltijos asamblėjos medalis
* 2008 m. Al Merito ordinas Didysis kryžius (Argentina),
* 2007 m. Medalis „Croatian Culture“ (Kroatija)

## Išnašos

|-
Konamaros nacionalinis parkas

**Konamaros nacionalinis parkas** (air. *Páirc Náisiunta Chonamara*) vienas iš šešių Airijos nacionalinių parkų. Įkurtas kalnų, miškų ir pelkių(vyrauja peizaže) 2957 ha plote 1980 metais, Golvėjaus grafystėje. Netoli yra Leterfrakas. Parke yra XIX amžiaus kapinaitės, 4000 metų senumo laidojimo kambariai.
Gediminas Jakavonis

**Gediminas Jakavonis** (g. 1958 m. gegužės 3 d. Varėnoje) – ekonomistas, Lietuvos ir Varėnos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, LR Seimo narys.

## Biografija
1976 m. baigė Varėnos vidurinę mokyklą, 1981 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Pramonės ekonomikos fakultetą ir įgijo ekonomisto specialybę.

1981–1986 m. Varėnos pūkų ir plunksnų fabriko „Merkys“ ekonomistas, direktoriaus pavaduotojas gamybai. 1986 m. Druskininkų meno dirbinių įmonės „Dailė“ galvanizavimo specialistas. 1987–1993 m. Lietuvos valstybinės draudimo įstaigos Varėnos filialo direktorius. 1997–2000 m. viešosios įstaigos „Politėja“ vadovo pavaduotojas. 2000–2004 m. Seimo narys, išrinktas pagal Naujosios sąjungos (socialliberalų) sąrašą. Dzūkų parlamentinės grupės pirmininkas.

1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo narys. 1998 m. balandžio 25 d. steigiamajame Naujosios sąjungos (socialliberalų) suvažiavime išrinktas šios sąjungos pirmininko pavaduotoju, Naujosios sąjungos (socialliberalų) tarybos prezidiumo narys.

2000–2002 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys. 2004–2008 m. Seimo narys, išrinktas pagal A. Brazausko ir A. Paulausko koalicijos „Už darbą Lietuvai“ sąrašą. Lietuvos delegacijos Europos Tarybos Parlamentinėje Asamblėjoje delegato pavaduotojas. Aplinkos apsaugos komiteto pirmininko pavaduotojas. 2008 m. liepą pasitraukė iš valdančiosios socialliberalų partijos ir pasiprašė priimamas į Valstiečių liaudininkų frakcijos gretas. 

2009–2012 m. dienraščio „Respublika“ apžvalgininkas.

2003–2007 m. ir 2011-2012 m. (išsikėlė savarankiškai) Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 2012 m. Seimo Darbo partijos frakcijos narys. 

Visuomeninės organizacijos futbolo klubas „Seimas“ steigėjas, valdybos narys.

Žmona Nijolė, sūnus Egidijus.

## Įvertinimas
* Lietuvos nepriklausomybės medalis
* NATO atminimo ženklas

## Šaltiniai
Kilario krantinė

**Kilario Krantinė** (air. *Caolsháile Ruadh*) – vienintelis Airijos salos fjordas, Konachte, Airija. Spėjama, kad susiformavo dėl ledynų veiklos. Jis yra tarp Golvėjaus ir Majaus grafysčių. Ilgis yra apie 15–16 km, gylis siekia 45 m. Šiaurinėje pakrantėje yra Milrio kalnas (~817 m).
Jūratė Juozaitienė

**Jūratė Juozaitienė** (g. 1953 m. liepos 31 d. Vilniuje) – architektė, Lietuvos kultūros, politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

1971 m. su pagyrimu baigė Vilniaus 16-ąją vidurinę mokyklą. 1976 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą ir įgijo architektės specialybę.

1976–1979 m. Statybos projektavimo instituto architektė, dalyvavo daugelyje konkursų. 1979–1997 m. Lietuvos statybos ir architektūros mokslinio tyrimų instituto Perspektyvinių problemų sektoriaus mokslinė bendradarbė. Tuo pat metu rašė mokslinį darbą „Lietuvos pramoninės architektūros raida“.

1991 m. įkūrė individualią projektavimo įmonę „Vila“, kurioje rengė architektūros projektus, atliko autorinę ir techninę priežiūrą. 1991–1994 m. vadovavo Dizainerių sąjungos salonui. Jį 1994 m. reorganizavus į uždarąją akcinę benrovę „Kauno dizaino salonas“, salono direktorė iki 2000 m. 1993 m. kartu su Vokietijos verslininkais įkūrė bendrą Lietuvos ir Vokietijos įmonę „Kariatidė“, iki išrinkimo į Seimą dirbo šios įmonės reklamos ir pardavimo direktorė.

2000–2004 m. Seimo narė, 2001–2002 m. Ministro Pirmininko patarėja statybos ir urbanistikos klausimais, Seimo Technologijų ir oro erdvės komiteto pirmininkė. 2004–2006 m. UAB JAS projektų vadovė. 2006–2007 m. Ministro Pirmininko patarėja aplinkosaugos ir investicijų klausimams. 2007–2009 m. Aplinkos ministerijos sekretorė.

2010–2012 m. Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės fakulteto Architektūros katedros vedėja, UAB „JAS“ direktorė plėtrai. 2012–2016 m. Ministro Pirmininko patarėja aplinkos apsaugos klausimais.

Nuo 2019 m. UAB „Permira Invest“ direktorė.

Nuo 1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos narė, nuo 2003 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narė. Lietuvos architektų sąjungos narė.

Vyras Virginijus, sūnūs Martynas, Jonas.

## Projektai

Žymiausi suprojektuoti ir pastatyti objektai: Jonavos sporto kompleksas, Pasvalio taupomasis bankas. „Audronės“ madų salonas pripažintas geriausiu metų interjero projektu. Viešbutis „Kaunas“ pripažintas geriausiu metų rekonstrukcijos projektu. Daugelio Kauno Laisvės alėjos parduotuvių rekonstrukcijų, prekybos centro Kaune, gyvenamųjų namų Kaune, Tauragėje, Vilniuje, viešbučių „Minotel“, „Kaunas“ projektų autorė.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Penki geri imperatoriai

**Penki geri imperatoriai** arba **įsūnyti imperatoriai** – penki paeiliui Romą valdę Nervų–Antoninų dinastijos imperatoriai (96–180 m): Nerva, Trajanas, Adrianas, Antonijus Pijus ir Markas Aurelijus. Jie žinomi dėl nuosaikios politikos lyginant su prieš ir po jų valdžiusiais tironiškesniais imperatoriais. Jų valdymas buvo imperijos klestėjimo viršūnė per *[[Pax Romana]]*.

Penkių gerų imperatorių laikotarpis išsiskyrė taikiu valdžios perėmimu. Kiekvienas imperatorius pasirinkdavo įsūnyti gerai atrinktą, kompetentingą įpėdinį, kuris sudarydavo lygiaverčius ryšius kaip giminaitis ir taip praktiškai paremdavo dinastijos principą, išvengdamas politinės maišaties, lydėjusios naujo imperatoriaus atsiradimą prieš ir po to laikotarpio. Tačiau Markas Aurelijus įpėdiniu įvardijo savo sūnų Komodą, kuris paprastai nėra laikomas geru imperatoriumi. Daugelis istorikų (ypač E. Gibonas) tai laiko Romos nuosmukio pradžia.

## Istorinis vertinimas
Iš Edvardo Gibono „Romos imperijos nuosmukio ir žlugimo istorija“:
*Jei žmogus būtų paprašytas nurodyti pasaulio istorijos laikotarpį, kurio metu žmonija buvo laimingiausia ir labiausiai klestinti, be dvejonės nurodytų laikotarpį trukusį nuo [[Domicijanas|Domicijano]] mirties iki Komodo atėjimo į valdžią. Visą Romos imperiją valdė absoliuti valdžia, vadovaujama dorybės ir išminties. Armijos buvo sutramdomos tvirtos, bet švelnios rankos keturių vėliau valdžiusių imperatorių, kurių asmenybė ir valdžia kėlė pagarbą. Civilinio administravimo formos buvo atidžiai prižiūrimos Nervos, Trajano, Adriano ir Antoninų, kuriuos džiugino laisvės idėja ir kurie buvo patenkinti save laikydami atsakingais įstatymų pasiuntiniais. Šie valdovai, verti Romos respublikos atkūrimo garbės, suteikė tų laikų romėnams galimybę džiaugtis racionalia laisve.*
Tačiau dabartiniai istorikai ne visai sutinka su Gibono vertinimu. Šių imperatorių valdžioje buvo daugiau žmonių nei keletas turtingų žmonių, paminėtų istoriniuose įrašuose. Didžioji likusiųjų dalis buvo žemdirbiai ar nuo jų priklausantieji, kurie gyveno pagal valdžios pareigūnų užgaidas ar nesulaikomų plėšikų, kurių buvo ne mažiau nei kitais laikais. Ar tie žmonės buvo laimingi, ar kentėjo yra istorinių ginčų tema. Bet kokiu atveju ne tik pavergti žmonės, bet ir barbarų gentys (pvz.: germanai) arba patys trokšdavo tapti romėnais arba greitai tapdavo pusiau romėnais užkariavę byrančios imperijos dalį, o tai įrodymas, kad romėnų socialinis - ekonominis gyvenimas pagal to meto standartus buvo labai geras.

## Šaltiniai
Krebso ciklas

**Krebso ciklas** – mitochondrijų matrikse ratu vykstančios medžiagų apykaitos grandininės reakcijos. Šis reakcijų ciklas pavadintas sero Hanso Krebso – Vokietijoje gimusio anglų mokslininko – garbei jo vardu.

Krebso ciklo pradžioje pereinamosios reakcijos metu susidariusi C_2 acetilo grupė susijungia su C_4 molekule ir susidaro citratas – C_6 molekulė. Dėl to ciklas kartais vadinamas **citrinos rūgšties ciklu**. Kai acetilo grupė oksiduojama, atimant iš jos elektronus, susidaro dvi anglies dioksido molekulės (CO_2). Oksidacijos metu daugelį elektronų prisijungia NAD^+ ir susidaro NADH. Tačiau vienos reakcijos metu elektronus prisijungia FAD, ir susidaro FADH_2. NADH ir FADH_2 perduoda elektronus į elektronų pernašos sistemą. Oksidacijos metu susidariusi energija panaudojama ATP sintezei substratinio fosforilinimo būdu.

## Eiga

## Taip pat skaitykite

* Kalvino ciklas
* Citrinos rūgštis
* Glikolizė
* Pereinamoji reakcija
* Glioksilato ciklas

## Išnašos

## Nuorodos
* Krebso ciklo animacija (liet.)
Madrigalas

**Madrigalas** – Renesanso laikotarpiu paplitęs polifoninis pasaulietinio pobūdžio kūrinys.

## Madrigalų balsai
Dauguma ankstyvųjų madrigalų (1520–1550) yra keturbalsiai. Amžiaus viduryje nusistovėjo penkiabalsiai, o šešių ir daugiau balsų madrigalai taip pat nebuvo neįprasti. Balsu buvo vadinama partija, skirta atlikti vienam dainininkui. Tačiau XVI a. instrumentai dažnai dubliavo balsus arba juos pakeisdavo. Amžiaus pabaigoje buvo atliekamos ir daug paprastesnės madrigalų aranžuotės: solistas dainuodavo vieną partiją, o sutrumpintas kitas partijas grodavo, pavyzdžiui, liutne.

## Itališkieji madrigalai
Itališkųjų madrigalų, vyravusių XVI a. pasaulietinėje muzikoje, populiarumas leido Italijai pirmą kartą tapti Europos muzikos lydere. Priešingai nei trečento madrigalas (posminė daina su priedainiu), XVI a. madrigalas buvo ištisinė kompozicija pagal trumpą eilėraštį. Žodžiu ištisinė pasakome, kad kiekvienai poezijos eilutei buvo kuriama vis kitokia muzika, atitinkanti žodžių ritmą ir prasmę. Madrigalų tekstai, kitaip nei frotolos, buvo meniškesni ir kilnesni. Iš pastoralės žanro, kuris tuo metu buvo itin madingas, jie skolinosi meilės siužetus ir erotinius motyvus. Madrigalų tekstus kūrė žymiausi poetai: Frančeskas Petrarka, Jakopas Sanacaras, Ludovikas Ariostas, Torkvatas Tasas, Džovanis Batista Gvarinis ir kt. Jų poezijos herojinė ir sentimentali tematika darėsi vis populiaresnė. Priešingai nei paprastų frotolų (melodijų su akompanimentu eilėms dainuoti), madrigalų muzika buvo daug sudėtingesnė, jų homofoninė ir kontrapunktinė faktūra išradingesnė, įvairesnė. Tačiau svarbiausia, kad madrigalų kūrėjai stengėsi muzikos eleganciją ar sąmojį derinti su poezijos žaismingumu, orumu ir aistra.

## Angliškieji madrigalai
Anglijoje pasaulietinių dainų aukso amžius išaušo vėliau negu kitose Europos šalyse. Jis prasidėjo 1588 m., kai Nikolas Jongas išleido į anglų kalbą išverstą itališkųjų madrigalų rinkinį *Musica transalpina* („Muzika iš anapus Alpių“). Pratarmėje Jongas rašė, kad šie madrigalai yra džentelmenų ir pirklių, kasdien susirinkdavusių jo namuose, dainų repertuaro dalis. Ši ir kitos antologijos, išleistos per 10 metų, tapo pagrindu angliškiesiems madrigalams suklestėti 1590–1640 m. Garsiausi madrigalų kūrėjai buvo Tomas Morlis, Tomas Vylksas ir Džonis Vilbis.
Vaclovas Karbauskis

**Vaclovas Karbauskis** (g. 1958 m. vasario 16 d. Tauragėje) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1976 m. baigė Tauragės 2-ąją vidurinę mokyklą, 1981 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Žemėtvarkos ir melioracijos fakultetą ir įgijo inžinieriaus hidrotechniko specialybę.

1981–1984 m. Tauragės melioracijos statybos montavimo valdybos meistras, 1984–1987 m. Jurbarko melioracijos statybos montavimo valdybos viršininko pavaduotojas gamybai, 1987–1988 m. Tauragės melioracijos statybos montavimo valdybos viršininko pavaduotojas ekonomikai. 1988 m. visuotiniame Tauragės valstybinės melioracijos įmonės darbuotojų susirinkime išrinktas direktoriumi, ją privatizavus, 1993–2000 m. akcinės bendrovės „Uliksas“ direktorius.

2000–2008 m. Seimo narys. 2009 m. UAB „Tauragės šilumos tinklai“ direktoriaus pavaduotojas realizacijai, 2010–2015 m. – direktorius. 2016–2017 m. valstybės įmonės „Tauragės regiono keliai“ kelių ir jų statinių priežiūros inžinierius.

1990–1995 m. Tauragės rajono tarybos deputatas, 2000–2001 m., 2003 m., 2007 m., 2011 m. ir nuo 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys

Nuo 1998 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, šios sąjungos Tarybos prezidiumo narys, Tauragės skyriaus pirmininkas, nuo 2004 m. sąjungos pirmininko pavaduotojas. Nuo 2009 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Tauragės rajono skyriaus narys.

Tauragės apskrities verslininkų asociacijos steigėjas, 1990–2000 m. pirmininkas. Tauragės Rotary klubo narys. Žmona Rima, sūnūs Gediminas, Mindaugas.

## Šaltiniai
Albedas

**Albedas** ( – baltis) – dydis, apibūdinantis kūnų paviršių gebėjimą atspindėti į juos krintančios spinduliuotės srautą. Albedui nepriskiriamas blyksnio formos atspindėjimas skysčiuose.

Albedo sąvoka labiausiai naudojama klimatologijoje ir astronomijoje.

Didžiausias paplitusių medžiagų albedas yra sniego – apie 90 %, mažiausias – tokių tamsių medžiagų kaip medžio anglis (4 %). Kai kurių gilių urvų ir panašių tamsių ertmių albedas gali būti artimas nuliui (juodojo kūno albedas lygus nuliui).
Daugumos sausumos paviršių albedas yra 10–40 % intervale, dykumos dažniausiai turi didžiausią albedą. Žemės planetos vidutinis atspindėjimas yra apie 30 %.

Žmogaus veikla keičiant planetos paviršiaus struktūrą (pvz., miškų kirtimas ir žemdirbystė) lemia planetos albedo kitimą. Tačiau šį poveikį sudėtinga įvertinti kiekybiniu požiūriu.

Vienas iš atspindėjimo reikšmės pavyzdžių yra sniego ir temperatūros grįžtamasis ryšys. Jeigu sniegu padengtas paviršius nutirpsta pakilus temperatūrai, sumažėja sniego plotas, dėl to sumažėja to paviršiaus albedas, spinduliavimas sugeriamas, virsta šiluma ir skatina tolesnį temperatūros kilimą bei sniego tirpimą. Atitinkamai galimas ir atvirkštinis procesas – temperatūrai žemėjant, susidaro daugiau sniego bei skatinamas atšalimo ciklas.

## Astronominis albedas
Planetų, palydovų, asteroidų albedas gali daug pasakyti apie šių dangaus kūnų savybes. Albedus giliau nagrinėja astronomijos šaka fotometrija. Daug informacijos apie tolimus arba mažus teleskopais negalimus stebėti objektus surinkta tyrinėjant jų atspindėjimo savybes.

Astronominiai albedai būna dviejų rūšių:
* **Geometrinis albedas** lygus stebėtojo registruojamo apšviestumų santykiui nuo dangaus kūno ir nuo tokio pat dydžio (kaip ir dangaus kūnas), difuziškai atspindinčio plokščio disko, statmeno regėjimo spinduliui (t. y., apšvietimo šaltinis yra stebėtojui už nugaros) ir esančio dangaus kūno vietoje. Geometrinis albedas priklauso nuo bangos ilgio.
* **Sferinis albedas** (arba **Bondo albedas**) yra dydis, parodantis kokią krentančią į jį visame elektromagnetinių bangų diapazone energijos dalį kūnas išsklaido į visas puses.

Albedas kinta nuo 0 iki 1. Kartais jis išreiškiamas procentais nuo 0 iki 100.

### Kai kurių dangaus kūnų albedai

:: 

## Šaltiniai
Klimatologija

**Klimatologija** – atmosferos mokslų šaka, tyrinėjanti klimatą, jo kaitą, įtakojančius veiksnius ir kitus susijusius reiškinius.

## Apibendrinimas
Skirtingai nei meteorologija, kuri koncentruojasi į santykinai trumpalaikių, kelių savaičių orų sistemų tyrimus, klimatologija studijuoja šių sistemų pasireiškimo dažnumą bei tendencijas per ilgesnius laikotarpius. Klimatologų tyrimų sritys – orų periodiškumas, pokyčiai, pokyčių priežastys ir ateities prognozės, vertinant laikotarpius nuo kelerių iki tūkstančių metų, tiek vietiniu, regioniniu, tiek ir pasauliniu mastu. 

Klimato sistema suprantama kaip tarpusavio sąveika tarp atmosferos, vandenynų, sausumos paviršiaus, sniego ir ledo dangos, bei biosferos. Trumpalaikiai ir paprastai abipusiai procesai ir pokyčiai (nuo valandų iki mėnesių) vadinami *vidiniais* šios sistemos procesais, o ilgalaikiai pokyčiai, tokie kaip žemės paviršiaus, biosferos, atmosferos, saulės spinduliavimo pasikeitimas -*išoriniais*.

Klimatologijos tyrimų objektai yra atmosferos paribio sluoksnis, atmosferos cirkuliacija, šilumos apykaita (spinduliavimas, konvekcija, slaptoji garavimo šiluma), sąveika tarp atmosferos, vandenynų ir sausumos paviršių (ypatingai augalija, žemės panaudojimas ir topografija), cheminė ir fizinė atmosferos sudėtis. Klimatologija susijusi su astrofizika, chemija, ekologija, geologija, geofizika, glaciologija, hidrologija, okeanografija ir vulkanologija.

## Tyrinėtojai
Vieni pirmųjų klimato tyrinėtojų:
* Edmundas Halis (*Edmund Halley*) – po kelionės į pietų pusrutulį 1686 m. sudaręs pasatinių vėjų žemėlapį.
* Bendžaminas Franklinas (*Benjamin Franklin*) – pirmasis sudaręs Golfo srovės tekėjimo planą (kuris tuomet buvo skirtas jūros paštui iš JAV į Europą).
* Fransis Galtonas (*Francis Galton*) – sukūrė anticiklono sąvoką. 
* Helmutas Landsbergas (*Helmut Landsberg*) – pritaikė statistines analizes, dėl kurių klimatologija tapo fiziniu mokslu.

## Metodai
Klimatologijoje naudojami įvairūs metodai. Paleoklimatologija siekia atkurti praeities klimato modelius tyrinėjant ledo kernus ir medžių rieves (dendroklimatologija); dabartinio klimato studijos naudoja per daug metų sukauptą meteorologinę informaciją – kritulių, temperatūrų, atmosferos sudėties matavimus; statistiniai bei matematiniai modeliai padeda integruoti skirtingus stebėjimų duomenis, juos analizuoti bei remiantis turima informacija sudarinėti ateities klimato projekcijas.

## Nuorodos
* Klimatologijos naujienos
Jeronimas Kraujelis

**Jeronimas Kraujelis** (1938 m. vasario 16 d. Šlekiuose, Ramygalos vlsč. – 2019 m. kovo 31 d.) – agronomas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1957 m. baigė Panevėžio rajono Ramygalos vidurinę mokyklą. 1962 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją ir įgijo mokslinio agronomo specialybę.

1962–1963 m. Pasvalio rajono Meškalaukio kolūkio vyr. agronomas, 1964–1968 m. Pasvalio žemės ūkio valdybos Planavimo – finansų skyriaus viršininkas, 1969–1985 m. Žemės ūkio ministerijos Darbo užmokesčio, Planavimo ir ekonomikos valdybų viršininkas, 1986–1988 m. Agropramoninio komiteto Vyriausioje ekonomikos valdyboje viršininko pavaduotojas, viršininkas.

1989–1991 m. žemės ūkio ministro pavaduotojas ekonomikos klausimams. 1992–2000 m. Lietuvos žemės ūkio bendrovių asociacijos generalinis direktorius, prezidentas. 2000–2004 m. Seimo narys, išrinktas Naujosios sąjungos sąraše, Kaimo reikalų komiteto pirmininkas. 2001–2004 m. Žemės ūkio ministras dvyliktojoje Vyriausybėje.

Keliolikos žemdirbių savivaldos ir kaimo plėtros komisijų narys. Lietuvos žemės ūkio rūmų pirmininko pavaduotojas. Žmona Eugenija, sūnus Gintaras.

## Išnašos

|-
Dalia Kutraitė-Giedraitienė

**Dalia Kutraitė-Giedraitienė** (g. 1952 m. balandžio 18 d. Vasiljevske, Bodaibo rajonas, Irkutsko sritis) – žurnalistė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
Gimė tremtinių šeimoje, grįžusi su tėvais į Lietuvą, gyveno Kaune. 1959–1970 m. mokėsi Kauno Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje. 1975 m. baigė Vilniaus universitetą ir įgijo žurnalistės specialybę. Studijuodama universitete pradėjo bendradarbiauti Valstybinio radijo Vaikų ir jaunimo laidų redakcijoje.

1975–1988 m. LRT Vaikų ir jaunimo laidų redakcijos laidos „Labanakt, vaikučiai“ redaktorė. Rengė įvairias laidas vaikams ir moksleiviams – „Fantazijos šalyje“, „Menininkai – vaikams“, „Moksleivių klubas“ ir kt. 1988–1992 m. Vaikų ir jaunimo laidų redakcijos vyr. redaktoriaus pavaduotoja. 1988–1992 m. rengė ir vedė laidą „Viltys ir likimai“, 1992–1993 m. kultūrinę-publicistinę programą „Nojaus arka“. 1991–1998 m. stažavo Danijoje, Švedijoje, JAV. 1992–1997 m. LTV kūrybinio susivienijimo „Jūsų studija“ vyriausioji redaktorė, 1997 m. LTV programų direktorė. 1993–1994 m. kūrė laidą apie garsias Lietuvos šeimas „Renome“, nuo 1994 m. rengė laidas „Likimai“, „Atgarsiai“. 1997–1999 m. LTV laidos „Kalbina Dalia Kutraitė“ vedėja ir autorė.

1998–1999 m. Vilniaus miesto savivaldybės mero Rolando Pakso patarėja ryšiams su visuomene. 1999 m. birželio-lapkričio mėn. R. Pakso vyriausybės kanclerė. 1999–2000 m. VšĮ „Rolando Pakso fondas“ direktorė. 2000 m. balandžio-spalio mėnesiais vėl Vilniaus miesto mero R. Pakso patarėja. 2000–2003 m. LR Seimo narė, 2000–2001 m. Seimo Liberalų frakcijos seniūnė, gruodžio mėn. išstojo iš frakcijos ir perėjo į Liberaldemokratų frakciją. 2003 m. prezidento R. Pakso patarėja, socialinės politikos grupės vadovė. 2003 m. išrinkta Vilniaus miesto savivaldybės tarybos nare, bet mandato atsisakė. Nuo 2005 m. komunikacijos bendrovės „Strateginių komunikacijų centras“ direktorė. Skaito paskaitas VU KF, Žurnalistikos instituto, Verslo ir vadybos akademijos studentams.

Lietuvos žurnalistų sąjungos narė, viena iš „Vilniaus klubo“ steigėjų ir narė, piliečių judėjimo „Vilniaus forumas“ organizatorė. 1999–2001 m. Lietuvos liberalų sąjungos narė, nuo 2000 m. LLS pirmininko pavaduotoja, Etikos komisijos pirmininkė. Nuo 2001 m. Liberalų demokratų partijos narė.

Vyras Virginijus Giedraitis, sūnūs Lukas ir Simonas.

## Bibliografija
* Dalia Kutraitė kalbina…: televizijos žurnalistės pokalbiai su žinomais Lietuvos žmonėmis. – Kaunas: Santara, 1999. – 130 p.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Dalia Kutraitė Giedraitienė // Kauno diena, 2003-11-08
Kęstutis Kuzmickas

**Kęstutis Kuzmickas** (g. 1959 m. kovo 30 d. Kaune) – gydytojas psichoterapeutas, politikas.

## Biografija

1976 m. baigė Kauno 1-ąją vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Kauno medicinos institutą ir įgijo gydytojo anesteziologo specialybę. Stažavo Rusijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Austrijoje, Vengrijoje, Anglijoje.

1982 m. Kauno akademinių klinikų gydytojas, nuo 1984 m. specializavosi psichiatrijos ir psichoterapijos srityse, klinikų Neurozių skyriaus gydytojas. 1994 m. įsteigė privatų K. Kuzmicko eriksoninės hipnozės centrą, kuriame iki išrinkimo į Seimą dirbo gydytoju psichoterapeutu, vadovu.

2000–2004 m. Seimo narys. 2003–2004 m. Europos Parlamento narys. 2005–2009 m. sveikatos apsaugos atašė LR misijoje prie Europos Bendrijų.

2000–2003 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2000 m. kovo – spalio mėn. Kauno miesto savivaldybės valdybos narys, Sveikatos ir jaunimo reikalų komiteto pirmininkas, nuo 2000 m. spalio mėn. Savivaldos ir ekonomikos komiteto narys.

Nuo 1998 m. Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys, sąjungos Tarybos ir Prezidiumo narys.

Švedijos hipnozės asociacijos, Europos hipnozės asociacijos narys. Lietuvos psichiatrų asociacijos, Lietuvos psichoterapeutų asociacijos, Lietuvos hipnozės asociacijos narys. Paskelbė 20 mokslinių publikacijų. Skaitė paskaitas Kauno medicinos universitete.

Žmona Solveiga, dukterys Gustė, Simona, Jonė.

## Nuorodos
* LRS nario tinklalapis (2000–2004);
* Kandidato į LRS narius tinklalapis  (2000).

## Šaltiniai
Saulius Lapėnas

**Saulius Lapėnas** (g. 1962 m. kovo 14 d. Mažeikiuose) – architektas, Lietuvos ir Jurbarko rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1980 m. baigė Šakių rajono Gelgaudiškio vidurinę mokyklą, 1985 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Architektūros fakultetą ir įgijo architekto specialybę.

1986–1989 m. Jurbarko miesto vykdomojo komiteto pirmininkas. 1989–1990 m. Jurbarko rajono vykdomojo komiteto pirmininkas. 1990–1991 m. Jurbarko rajono valdytojas. 1991 m. įregistravo projektavimo įmonę „Sala“ ir įkūrė S. Lapėno komanditinę ūkinę bendrovę „Akcentas“, kurioje būdamas tikruoju nariu kaip architektas dirbo iki 1993 m. 1992 m. įregistravo S. Lapėno įmonę „Asla“, iki 2000 m. jos direktorius. 2000–2004 m. Seimo narys, išrinktas Jurbarko rinkimų apygardoje Nr. 62. Iškėlė Lietuvos liberalų sąjunga. 2004–2008 m. Seimo narys, Liberalų ir centro frakcijos seniūno pavaduotojas. 2008–2012 m. Lietuvos Respublikos Vidaus reikalų ministro patarėjas. 2015–2019 m. išrinktas Jurbarko r. savivaldybės mero pavaduotoju.

1988–1989 m. Lietuvos komunistų partijos narys, nuo 1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, Jurbarko skyriaus pirmininkas. Nuo 2003 m. priklausė LiCS, buvo jos Jurbarko r. skyriaus pirmininkas (iki 2014 m.). 2020 m. išrinktas A. Juozaičio vadovaujamos Kartų solidarumo sąjungos – „Santalkos Lietuvai“ pirmininko pavaduotoju.

1995–2000 m. ir 2011–2019 m. Jurbarko rajono savivaldybės tarybos narys, 2000 m. balandžio – lapkričio mėn. šios tarybos Vietinio ūkio ir verslo komiteto pirmininkas.

Žmona Jolita, sūnus Mantas ir duktė Laura.

## Šaltiniai