open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elephunk

**„Elephunk“** – amerikiečių hiphopo grupės „Black Eyed Peas“ trečiasis studijinis albumas, išleistas 2003 m. Tai buvo pirmasis komerciškai sėkmingas albumas, bei pirmasis albumas su nauja vokaliste Stacy „Fergie“ Ferguson, kuri pakeitė Kim Hill. Albumai singlai iš „Elephunk“ – „Where Is the Love?“, „Shut Up“, „Hey Mama“ ir „Let’s Get It Started“ tapo labai populiarūs hitai. Albumo pavadinimas „Elephunk“ yra žodžių *elephant* ir *funk* derinys. Yra parduota daugiau nei 8 milijonai albumo kopijų pasaulyje.

## Albumo dainos
# „Hands Up“ – 3:35
# „Labor Day (It’s a Holiday)“ – 3:58
# „Let's Get Retarded“ – 3:35
# „Hey Mama“ – 3:34 (kartu su Tippa Irie)
# „Shut Up“ – 4:56
# „Smells Like Funk“ – 5:04
# „Latin Girls“ – 6:17 (kartu su Debi Nova & Dante Santiago)
# „Sexy“ – 4:43 (kartu su Sérgio Mendes)
# „Fly Away“ – 3:35
# „The Boogie That Be“ – 5:12
# „The Apl Song“ – 2:54 (Prodiuseris: apl.de.ap)
# „Anxiety“ – 3:38 (kartu su Papa Roach)
# „Where Is the Love?“ – 4:32 (kartu su Justin Timberlake) (Prodiuseris: Ron Fair)

### Papildomos dainos
* „Let’s Get It Started“ – 3:39(JAV versija)
* „Third Eye“ – 3:43 (JK versija)
* „Rock My S***“ (JK versija)
* „What’s Goin' Down“ (JK versija)
* „The Elephunk Theme“ (Vokietijos versija)
* „La Paga“ (Juanes kartu su Will.I.Am & Taboo) (Lotynų kalbos versija)

## Singlai

* „Where Is the Love?“
* „Shut Up“
* „Hey Mama“
* „Let’s Get It Started“
* „The Apl Song“ (tik vaizdo klipas)
* „The Elephunk Theme“ (tik Vokietijos radijui išleista)

## Topai

## Pardavimai ir atestacjos

## Singlų topai

## Šaltiniai
Prūsijos piliakalniai

**Prūsijos piliakalniai** – piliakalniai () senovės prūsų gyventoje teritorijoje, tai – dabartinės Lietuvos Respublikos Klaipėdos kraštas, Rusijos Federacijos Kaliningrado sritis bei Lenkijos Respublikos Pamario vaivadija, Varmijos Mozūrų vaivadija ir Palenkės vaivadijos vakarinė dalis. 

## Tyrimai

Vieni pirmųjų Prūsijos archeologijos paminklus tyrė J. Guise, Augustas Henigas, Otas Tišleris, Georgas Bujakas, Johanas Heidekas, H. Beningkas, kai kurie dvarininkai savo žemėse. Tačiau daugumą jų domino kapinynai ir pilkapynai. 1880-1921 m. Prūsijos piliakalnius tyrė Karaliaučiaus universiteto profesorius ir ilgalaikis rektorius Adalbertas Becenbergeris, kuris organizavo Prūsijos ir Mažosios Lietuvos archeologinių paminklų tyrinėjimus, su kitais dalyvavo daugiau kaip 120 archeologinių ekspedicijų. Daugiausia, daugiau, kaip 20 archeologinių paminklų ištyrė Sembos pusiasalyje, daugiau kaip 30 – Klaipėdos, Šilutės ir Tilžės apskrityse. Paskelbė tyrimų ataskaitų, kurios neprarado svarbos, nes dauguma archeologinių paminklų sunaikinta. Tyrimų duomenis derino su etnografijos, tautosakos ir kalbotyros duomenimis.

XX a. pirmoje pusėje Prūsijos archeologijos paminklus tyrė Karlas Štadis, Frydrichas Peiseris, Karlas Engelis, Vilhelmas Gertė. Po Antrojo pasaulinio karo žvalgomuosius archeologinius tyrimus Kaliningrado srityje vykdė Frida Gurevič, V. Timofejevas, Vladimiras Kulakovas, Lietuvos archeologai.

## Lokalizacija
Prūsijos piliakalnių vietas nustatė  vokiečių pedagogas, archeologas, Rytų Prūsijos archeologijos paminklų inspektorius Emilis Holakas, kuris kartu su A. Becenbergeriu, o nuo 1890 m. vykdydamas savarankiškus archeologinius kasinėjimus, ištyrė apie 60 archeologinių paminklų Sembos pusiasalyje ir Prūsijos pietinėje dalyje. Jis sudarė pirmąjį Rytų Prūsijos proistorės apžvalginį žemėlapį su komentarais (*Erläuterung zur vorgeschichtlichen Übersichtskarte von Ostpreussen* 1908 m.) Jame pateikta archeologinė apžvalga, išsamūs archeologinių paminklų aprašai su paaiškinimais. Medžiaga sugrupuota pagal akmens, bronzos, geležies amžius. Šis veikalas laikomas pirmuoju Rytų Prūsijos archeologijos vadovėliu.

Nemažai medžiagos apie Prūsijos fortifikacinę sistemą pateikė Adolfas Beticheris, kuris Karaliaučiuje 1891-1898 m. išleido 8 tomų veikalą „Rytprūsių provincijos statybos ir meno paminklai“, jo t. 1-7 gausiai iliustruoti. 1899 Vilhelmas Šimelpfenigis parengė 9 tomą - „Vardų ir vietovardžių rodyklė“. Leidinys turi didele išliekamąją vertę - beveik visi jame aprašyti Prūsijos bei Mažosios Lietuvos architektūros ir meno paminklai per karus ir sovietmečiu sunaikinti.

## Prūsijos piliakalniai

## Šaltiniai
Elzė iš Gilijos

**Elzė iš Gilijos** () – 2000 m. Lietuvos kino studijoje kartu su Vokietijos firmomis *Q&Q Medien GmbH* bei *Filmburo NW* Rytprūsių rašytojo Ernsto Vicherto (1831–1902) apysakos „Šaktarpis“ motyvais sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 110 min.

## Apie filmą
Šis filmas – tai sakmė apie aistringą meilę, neapykantą ir kerštą, istorija, nukelianti į XIX amžiaus egzotišką Mažąją Lietuvą – unikalių papročių, įstabios gamtos ir nepaprasto istorinio likimo kraštą. Pavaizduotas suvokietintas Kuršių nerijos kraštas. Tai buvo ir kaip pripažinto kino meistro darbas, ir kaip tvirtas žingsnis į priekį techninėje srityje. Pirmas lietuviškas ir bendros gamybos su vokiečiais didelio biudžeto filmas su „*Dolby Surround*“ garsu ir puikiais kompiuterinės grafikos efektais.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Vytautas Žalakevičius
* Režisierius statytojas – Algimantas Puipa
* Kompozitorius – Juozas Širvinskas
* Operatorius statytojas – Viktoras Radzevičius
* Montažo režisieriai – Gintautas Smilga, Almantas Grikevičius
* Dailininkas statytojas – Augis Kepežinskas
* Kostiumų dailininkas – Eglė Kvintienė, Danutė Šniaukštienė
* Prodiuseriai – Robertas Urbonas, Jan Fantl

## Vaidina
Eglė Jaselskytė, Kostas Smoriginas, Janina Lapinskaitė, Andrius Paulavičius, Antanas Šurna, Vytautas Paukštė, Eduardas Pauliukonis, Daiva Stubraitė, Kristina Savickytė, Artūras Varnas, Povilas Stankus, Povilas Gaidys, Arvydas Lebeliūnas, Vidas Petkevičius, Vytautas Tomkus, Jonas Pakulis, Aušra Venckūnaitė, Rokas Adlis, Gediminas Pranckūnas, Kęstutis Macijauskas, Romualdas Butkevičius, Vidas Jakimauskas, Irena Kriauzaitė, Jolanta Dapkūnaitė, Dalia Uzdila, Ferdinandas Jakšys, Remigijus Bilinskas, Vilius Petrauskas, Romualdas Gudas, Kazimieras Žviklys, Dainius Svobonas, Elena Gaigalaitė, Milė Šablauskaitė, Vanda Marčinskaitė, Joana Čižauskaitė.

## Siužetas
Keršto ir sužlugdytos meilės, neapykantos ir atlaidumo istorija. Kostiuminio psichologinio epo veiksmas rytuliojamas Kuršių nerijoje XIX a. viduryje. Filmo centre – prūso žvejybos verslo viršininko Griunbaumo ir našlio lietuvių jūreivio Jurgaičio konfliktas.
Per nelaimingą atsitikimą Jurgaitis apkaltinamas žmogžudyste ir Griunbaumas pasodina jį į kalėjimą. Jurgaičio dukterį Elzę priglaudžia jo draugas Mykolas.
Elzė užauga. Tarp jos ir Mykolo sūnaus įsiplieskia gilūs jausmai. Jiems priešinasi Mykolo žmona Gryta. Sugrįžęs iš kalėjimo Jurgaitis keršija Griunbaumui, kurį išgelbėja Jurgaičio duktė.

## Apdovanojimai
* 2000 – Nominacijos „Geriausias režisieriaus darbas“, „Geriausias operatoriaus darbas“ festivalyje KINOŠOK (Anapa, Rusija).

## Šaltiniai
Šiliškė

**Šiliškė** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 6,2 km į pietus nuo Bubių, Dubysos dešiniajame krante.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bazilionų apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gatvė

**Gatvė** – miestų, miestelių, kompaktiškesnių kaimo gyvenviečių kelias. Gatvės skirtomos į magistralines (tranzitinės arterijos, jungia miesto rajonus, transporto mazgus), vietines ir pėsčiųjų.

Miesto gatvių sudaromas tinklas gali būti radialinis, linijinis arba stačiakampis.

## Istorija

Lietuvoje gatvės pradėjo formuotis iš vieškelių, ėjusių per giminės bendruomenės gyvenvietę (viešę). Pirmųjų miestų gatvės kūrėsi palei prekybinius kelius, todėl jų planas daugiausia radialinis (Vilnius). Nuo magistralinių gatvių atsišakodavo aklagatviai ir sudarydavo netaisyklingus kvartalus. Susijungdami jie sudarė skersgatvius. Kaune ir Klaipėdoje susiformavo taisyklingas stačiakampis gatvių tinklas. Po valakų reformos susikūrė gatviniai kaimai, kurie įgijo linijinį gatvių planą (Veiveriai, Viduklė). Gatvinių rėžinių kaimų gatvė paprastai tiesi, gatvinių išretėjusių – vingiuota. Padrikajame kaime būna viena ar keletas gatvių, jos netaisyklingos, plačios, ribojamos tvorų. Miesto pakraščių, miestelių gatvės mažai skyrėsi nuo kaimo gatvių.

XIII a. Vilniuje pradėti rengti ąžuoliniai ir pušiniai gatvių grindiniai, XV a. jau buvo akmenimis grįstų gatvių. XVIII a. pab. pradėtas rengti gatvių apšvietimas. Ilgas, plačias, gerai apžvelgiamas gatves pradėta vadinti prospektais. XX a. pradėta gatves asfaltuoti, įrengta lietaus kanalizacija, betoninių plytelių šaligatviai.

## Šaltiniai
Šilynas

:: *Apie buvusią gyvenvietę Pagėgių savivaldybėje žr. [[Šilynas (Pagėgiai)]]*.

**Šilynas** – viensėdis Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 3 km į pietus nuo Bubių, prie senojo kelio Bubiai–Kelmė, dešiniajame Dubysos krante.

## Istorija

XIX a. viensėdį valdė Bubių dvarininkai Zubovai. TSRS okupacijos metais viensėdis priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gebenė

**Gebenė** (*Hedera*) – aralijinių (*Araliaceae*) šeimos sumedėjusių lianų gentis. Auga Pietų, Vakarų, centrinėje Europoje, Šiaurės Afrikoje, centrinėje, pietų, rytų Azijoje. Auga ant uolų, medžių, pasiekia 25–30 m aukštį.

## Rūšys

Pasaulyje yra apie 15 gebenių rūšių. Lietuvoje savaime auga tik viena rūšis.

* Gebenė lipikė (*Hedera helix*)

Kitos rūšys:
* Kolchidinė gebenė (*Hedera colchica*)
* Atlantinė gebenė (*Hedera hibernica*)
* Kininė gebenė (*Hedera sinensis*)
* Madeiros gebenė (*Hedera maderensis*)
* Azorinė gebenė (*Hedera azorica*)
* Alžyrinė gebenė (*Hedera algeriensis*)
* Kanarinė gebenė (*Hedera canariensis*)
* Kaukazinė gebenė (*Hedera caucasigena*)
* Himalajinė gebenė (''Hedera nepalensis')
* ir kt.
Zuikiškė (Šiauliai)

**Zuikiškė** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Bubių, kelio  dešinėje. Saugomi Zuikiškės ąžuolas, Zuikiškės liepa.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui. Kaime paprastai būna orientavimosi sporto varžybų starto vieta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Renegotiations: The Remixes

**„Renegotiations: The Remixes“** yra amerikiečių hiphopo grupės „Black Eyed Peas“ pirmasis EP, 2006 m. kovo 21 d. išleistas pirmiausiai per „iTunes“. Visos dainos iš BEP studijinio albumo „Monkey Business“. Dainos „Don't Phunk with My Heart“ remiksas Chicago House yra „Black Eyed Peas“ penktojo albumo „The E.N.D.“ deluxe versijoje.

## Albumo dainos
# „Like That“
#* kartu su Q-Tip, Talib Kweli, Cee-Lo & John Legend,
# „Ba Bump“ (Erick Sermon Remix)
# „My Style“ (DJ Premier Remix)
#* kartu su Justin Timberlake
# „They Don’t Want Music“ (Pete Rock Remix)
#* kartu su James Brown
# „Feel It“ (Jazzy Jeff Soulful Remix)
# „Audio Delite At Low Fidelity“
# „Disco Club“ (Large Pro Peas Remix)

### Papildomos dainos
* „Like That“ vaizdo klipas  (tiktai iTunes) 
* „Don't Phunk with My Heart“  (Chicago House Remix) 

## Nuorodos
* Black Eyed Peas oficiali svetainė
Kirdonėliai

**Kirdonėliai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kirdonių. Pietiniu kaimo pakraščiu teka Tatula, aplink dunkso Kirdonių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Behind the Bridge to Elephunk

**„Behind The Bridge To Elephunk“** yra pirmasis oficialus DVD albumas, 2004 m. rugsėjo 14 d. išleistas amerikiečių hiphopo grupės „Black Eyed Peas“. Didžiąją dalį šio DVD galima pamatyti oficialioje BEP svetainėje . Albumo pavadinimas yra trijų pirmųjų „Black Eyed Peas“ studijinių albumų – „Behind the Front“, „Bridging the Gap“ ir „Elephunk“ pavadinimų derinys.

## DVD informacija
Dainos „The Boogie That Be“ vaizdo klipas buvo įrašytas dar prieš dainą ir kai dar Fergie nebuvo prisijungusi prie grupės. Todėl, Fergie nematyti šiame vaizdo klipe.

## Albumo turinys
* Iš Elephunk
# „Let's Get Retarded“ gyvai Big Day Out
# „Hey Mama“
# „Shut Up“
# „Where Is the Love?“

* Iš Bridging The Gap
# „B. E. P. Empire“
# „Weekends“
# „Get Original“
# „Request Line“

* Iš Behind The Front
# „Fallin' Up“
# „Joints & Jam“
# „Karma“
# „What It Is“
# „Head Bobs“

## Papildoma medžiaga
* Atrask hiphopą
* Kuriant vaizdo klipą „Where Is The Love?“
* Kuriant vaizdo klipą „Shut Up“
* Kuriant vaizdo klipą „Hey Mama“
* „Shut Up“ gyvai Big Day Out
* „The Boogie That Be“ vaizdo klipas
* Fotogalerija

## Šaltiniai
Live from Sydney to Las Vegas

**„Live From Sydney To Vegas“** yra antrasis oficialus DVD albumas, išleistas amerikiečių hiphopo grupės „Black Eyed Peas“.. Jame yra medžiaga iš dviejų koncertinio turo „Monkey Business Tour“ koncertų bei papildoma medžiaga ir galimybė junginėti per Sidnėjaus ir Las Vegaso šou.

## Albumo turinys

### Sidnėjaus koncertas
# „Hey Mama“
# „Smells Like Funk“
# „Dum Diddly“
# „Don't Lie“
# „Shut Up“ (Knee Deep Versija)
# "Taboo Freestyle
# "Apl.de.ap Freestyle
# "will.i.am Freestyle
# „Fergie“ Freestyle
# „Labor Day (It’s a Holiday)“
# „Pump It“
# „Where Is The Love“
# „Don't Phunk With My Heart“
# „Let's Get It Started“

### Las Vegaso koncertas
# „Dum Diddly“
# „Don't Lie“
# „Where Is The Love?“
# „Don't Phunk With My Heart“

## Papildoma medžiaga
Kai rodo „Dum Diddly“, „Don't Lie“, „Where Is The Love“ ar „Don't Phunk With My Heart“ per Sidnėjaus koncertą, paspaudus „enter“ perkelia į tą patį momentą Las Vegaso koncerte.

## Šaltiniai
Pijus Bielskus

**Pijus Bielskus** (1880 m. sausio 11 d. Balsupiuose, Šunskų valsčius, Marijampolės apskritis – 1958 m. liepos 16 d. Kaune) – Romos katalikų kunigas, filosofijos mokslų daktaras, profesorius, Lietuvos Respublikos Prezidento kanceliarijos viršininkas.

## Biografija
Mokėsi Keturvalakių pradinėje mokykloje, Marijampolės gimnazijoje, Seinų kunigų seminarijoje, dalyvavo klieriko Igno Čižausko įkurtos slaptos klierikų „penkiukių” organizacijos vadovybėj (organizacijos tikslas – skaityti lietuviškus laikraščius bei raštus ir studijuoti lietuvių kalbą ir literatūrą. 1903 m. gegužės 17 d. Varšuvoje įšventintas kunigu. Nuo 1904 m. iki 1910 m. mokėsi užsienyje: trejus metus Šveicarijos Fribūro ir dvejus metus Belgijos Leuveno universitete, kuriame jam buvo suteiktas filosofijos daktaro laipsnis.

1910 m. pradėjo profesoriauti Seinų seminarijoje, Pirmojo pasaulinio karo metu Tambove vadovavo trejus metus Žiburio draugijos mergaičių gimnazijai. 1919 m. birželio 16 d. kaip vienas iš Lietuvos Amerikos lietuvių atstovų vyko į Taikos konferenciją Paryžiuje. Delegacijai buvo pavesta griežtai reikalauti Lietuvos valstybingumo pripažinimo neįsileidžiant į bet kokias kitas kombinacijas, kol Lietuvos nepriklausomybės klausimas nebus pripažintas. 1920 m. kovo 1 d. paskirtas Užsienio reikalų ministerijos patarėju, dalyvavo sprendžiant klausimus su Vatikanu, dalyvavo kaip sekretorius ir iždininkas Lietuvos delegacijos Rygoje Lietuvos ir Latvijos sienai nustatyti. Nuo 1921 m. balandžio 10 d. Respublikos Prezidento kanceliarijos viršininkas, nuo 1930 m. rugsėjo 1 d. Lietuvos ordinų kancleris – tvarkė valstybės apdovanojimus.

Vienas iš Ateitininkų federacijos vadovų. 1940 m. nuvyko pas savo brolį knygnešį Vincą Bielskų ir jo namuose paslėpė Lietuvos Nepriklausomybės Akto originalą, kurio tolesnis likimas nežinomas.

Sovietiniais metais dirbo įvairiose pareigose, paskutinė jo darbo vieta – sodininkas Kauno J. A. Domaševičiaus tuberkuliozės sanatorijoje. Palaidotas Kauno Panemunės kapinėse.

## Apdovanojimai

* 1930 m. Vytauto Didžiojo 3-ojo laipsnio ordinas (1930 12 31)
* 1938 m. DLK Gedimino 2-ojo laipsnio ordinas (1938 02 16)
* 1928 m. DLK Gedimino 3-ojo laipsnio ordinas (1928 02 16)
* 1928 m. Lietuvos Nepriklausomybės medalis
* 1931 m. Latvijos Trijų žvaigždžių 2-ojo laipsnio ordinas
* 1932 m. Rumunijos Karūnos 2-ojo laipsnio ordinas
* 1939 m. Suomijos Baltosios rožės 2-ojo laipsnio ordinas

## Nuorodos
* http://www.spaudos.lt/Knygnesiu_paminklai/knygnesiai/vincas_bielskus2.html 
* http://www.xxiamzius.lt/numeriai/2009/02/13/aktu_01.html 
* http://www.muziejai.lt/mazeikiai/satrijos_raganos_muz.htm
* http://kauno.diena.lt/dienrastis/kita/vasario-16-osios-akto-misle-atskleistu-stebuklas-16630
* http://www.politika.lt/?cid=9274&new_id=737113
* http://wapedia.mobi/lt/Sein%C5%B3_kunig%C5%B3_seminarija
Vilkuriai

**Vilkuriai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 5 km į rytus nuo Bubių, prie kelio Aukštelkė–Trociškė.

## Istorija

1923 m. kaimas priskirtas Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčiai. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė kolūkiui „Naujas gyvenimas“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Monkey Business Tour

**„Monkey Business Tour“** yra amerikiečių Hiphopo grupės „The Black Eyed Peas“ koncertinis turas. Turas palaikė BEP ketvirtąjį studijinį albumą „Monkey Business“. Visos datos buvo paskelbtos „Black Eyed Peas“ oficialiame tinklalapyje.
Per šį turą buvo galima išgirsti Fergie pagrindinį singlą iš solo albumo „The Dutchess“.

## Turo dainos

# „Hey Mama“
# „Hands Up“
# „Dum Diddly“
# „Joints & Jams“
# „Don't Lie“
# „Sweet Child o' Mine“
# „Shut Up“
# „Taboo Freestyle“
# „Apl. De. Ap Freestlye“
# „No Woman, No Cry“
# "Jamming
# „London Bridge“
# „Pump It“
# "Where Is the Love?
# „Don't Phunk with My Heart“
# „My Style“
# „My Humps“
# "Let's Get It Started
# „Jump Around“

## Turo datos

## Šaltiniai
Terakota

**Terakota** ( – degta žemė) – žemos degimo temperatūros, poringa, natūralios molio spalvos keramika. Kartais terakota gludinama, dengiama keraminiu laku arba spalvinama angobu. Terakota nuo seno naudojama buityje (pvz., lipdyti, žiesti indai), architektūroje (Mesopotamijos, Graikijos, etruskų, Vid. Azijos šalių pastatų puošyba). Kuriamos terakotinės skulptūros (etruskų, senovės graikų Tanagros skulptūrėlės, senovės Indijos, Kinijos statulėlės, šiais laikais smulkioji skulptūra, reljefai).

1974 m. kovo 29 d. apie 45 km į šiaurės rytus nuo Šensi provincijos sostinės Siano atrasta tūkstantinė terakotinių kareivėlių armija, saugojanti pirmojo imperatoriaus Ši Huangdi kapą.

## Šaltiniai
Angobas

**Angobas** () – plonas balto arba spalvoto molio, porceliano sluoksnis, kuriuo dengiamas padžiovinto arba išdegto keramikos dirbinio paviršius. Po to dirbinys dar kartą degamas. Angobu išlyginamas paviršiaus rupumas, pakeičiama spalva, sumažinamas dirbinio sienelių pralaidumas skysčiui.

Dekoruojamas tapybos, reljefo, sgrafito ornamentais ir vaizdais, neretai dengiamas skaidria spalvota arba bespalve glazūra. Angobas vartotas senovės Rytų tautų, buvo paplitęs antikos laikotarpiu, viduramžiais (labiausiai islamo kraštuose). Šiais laikais juo apdorojami liaudies bei profesionaliosios keramikos dirbiniai, vartojamas koklių, čerpių ir plytų gamyboje.,

## Šaltiniai
San Tomė ir Prinsipės vėliava

**San Tomė ir Prinsipės vėliava** – vienas oficialių San Tomė ir Prinsipės Demokratinės Respublikos simbolių. Sudaryta iš raudono trikampio flagštoko pusėje ir trijų horizontalių juostų. Vidurinėje juostoje – dvi juodos žvaigždės. Vėliava priimta 1975 m. lapkričio 5 d.

Raudonas trikampis vėliavoje simbolizuoja lygybę ir kovą už nepriklausomybę, o dvi juodos žvaigždės – dvi pagrindines šalies salas, San Tomė ir Prinsipę. Žalia juosta simbolizuoja salų vešlią augaliją, geltona juosta – saulę.

Raudona, žalia ir juoda yra pagrindinės Afrikos šalių vėliavų spalvos.
## Šaltiniai
Microsoft PowerPoint

**Microsoft PowerPoint** – kompiuterinė programa prezentacijų (*pateikčių*) skaidrėms ruošti; Microsoft Office programų paketo dalis. „PowerPoint“ skaidrės (sutrumpintai vadinamos ir „ppt“) rodomos arba naudojant projektorių ir ekraną, arba tiesiog kompiuterio monitoriuje. Su Microsoft PowerPoint programa sukurti skaidrių rinkiniai šnekamojoje kalboje vadinami PowerPoint prezentacijomis, nors dažnai sakoma dar paprasčiau – tiesiog prezentacijos (*pateiktys*).

## Istorija
Šią kompiuterinę programą sukūrė amerikiečiai Robertas Gaskinsas su Denisu Ostinu, o 1987 m. už 14 mln. dolerių ją pardavė korporacijai „Microsoft“.

## Statistika

* Iki mūsų dienų „PowerPoint“ programa buvo įdiegta 500 mln. kompiuterių.
* Kiekvieną darbo dieną visame pasaulyje parodoma po 30 mln. „PowerPoint“ prezentacijų.
* Daugiau kaip 6 mln. mokytojų visame pasaulyje naudoja „PowerPoint“ savo kasdieninėms pamokoms bei paskaitoms.
* Vidutinė „PowerPoint“ prezentacija turi 40 žodžių.
* Žiūrovai vidutiniškai įsidėmi tik 4 skaidres iš standartinio 20-ies skaidrių „PowerPoint“ pristatymo (sudaryto tik iš teksto).
* „Microsoft PowerPoint“ užima net 95 % programinės įrangos prezentacijų rinkoje.

## Kritika

* Paskaičiuota, kad klausantis neefektyviai parengtų „PowerPoint“ prezentacijų, vien Vokietijoje iššvaistoma tiek darbo laiko, kad jis galėtų kainuoti 1,6 mlrd. eurų per savaitę.
* Amerikiečių komunikacijos profesorius Edwardas Tufte‘as teigia, kad būtent „PowerPoint“ programa kalta dėl kosminio erdvėlaivio „Columbia“ katastrofos 2003 m. vasario 1 d. Pasak jo, NASA ekspertai posėdyje iš anksto buvo įspėti, kad erdvėlaivio techniniai nesklandumai kelia rimtą grėsmę saugumui. Tačiau pranešant apie tai, buvo naudotos „PowerPoint“ skaidrės, o klausytojai kaip visada prasnaudė ir neišgirdo įspėjimų.

## Nuorodos
Keletas svetainių su daugybe nemokamų „PowerPoint“ šablonų:
* [en] Microsoft Powerpoint Templates
* [en] Best Powerpoint Templates
* [en] FPPT templates
Angaras

**Angaras** () – pastatas, skirtas laikyti, aptarnauti ir remontuoti lėktuvams, malūnsparniams. Lietuvoje angarais priimta vadinti visus ūkinės, pramoninės ar sandėliavimo paskirties pastatus. 

Nuolatiniai angarai būna 100 m pločio bei didesni. Jų laikančiosios konstrukcijos gali būti iš plieno (arkos, rėmai, klostės).

Laikinųjų angarų plotis būna iki 30 m, laikančiosios konstrukcijos dažniausiai medinės.

Iš pneumokarkasinių konstrukcijų: plieninio arba lengvųjų lydinių karkaso, kuris aptempiamas neperšlampamu audiniu arba plėvele, statomi surenkamieji angarai.

Angaro vartų konstrukcija sudėtinga. Didžiulės vartų plokštės šliaužia horizontaliais bėgiais arba pasisuka apie horizontaliąją arba vertikaliąją ašį.

## Šaltiniai
Markas Taimanovas

**Markas Jevgenijevičius Taimanovas** (; 1926 m. vasario 7 d. Charkovas – 2016 m. lapkričio 28 d.) Rusijos šachmatininkas ir pianistas.

1952 m. Taimanovas tapo tarptautiniu didmeistriu. 1953 m. Ciuriche žaidė kandidatų turnyre (laimėtojas turėjo galimybę kovoti su pasaulio šachmatų čempionu dėl titulo), kuriame užėmė devintąją vietą. 1946–1956 m. buvo vienas iš dešimties geriausių pasaulio žaidėjų. Taimanovas 23 kartus dalyvavo TSRS šachmatų čempionatuose, juose du kartus dalijosi pirmąja vieta. 1952 m. po papildomų varžybų jis pralošė Michailui Botvinikui, o 1956 m. po papildomų varžybų dėl 1-3 vietų užėmė pirmąją vietą, nugalėjęs Jurijų Averbachą ir Borisą Spaskį. Taimanovas dar žinomas kaip 1971-ųjų kandidatų mačuose rezultatu 0-6 pralaimėjęs Robertui Fišeriui.

Taimanovas per visą savo karjerą yra nugalėjęs šešis pasaulio čempionus: Michailą  Botviniką, Vasilijų Smyslovą, Michailą Talį, Tigraną Petrosianą, Borisą Spaskį ir Anatolijų Karpovą.

Taimanovas šachmatais žaidė ilgai: du kartus 1993 ir 1994 m. tapo pasaulio senjorų šachmatų čempionu, o 2000 m. minėtose varžybose vėl laimėjo bronzą. Be to, 2001 ir 2003 m. Europos senjorų šachmatų čempionate laimėjo bronzos medalius. 

Jo vardu pavadinti keli debiutų variantai siciliškoje gynyboje, Benoni gynyboje ir Nimcovičiaus gynyboje. Apie šiuos variantus Taimanovas yra parašęs keletą knygų.

Taimanovas žinomas ne tik kaip šachmatininkas, bet ir kaip koncertų pianistas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Interviu su Marku Taimanovu
* Markas Taimanovas
* 20 klausimų Markui Taimanovui
* Didmeistrio profilis: Markas Taimanovas
Trociškė

**Trociškė** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4,2 km į pietryčius nuo Bubių, prie kelio Aukštelkė–Bazilionai, Giniočių miške.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Joachim Murat

**Joachimas Miuratas** (, 1767 m. kovo 25 d. Labastide-Murat kaime – 1815 m. spalio 13 d.) – kunigaikštis, Prancūzijos maršalas (1804 m.), Neapolio karalius (1808–1815 m.), Revoliucijos ir Napoleono karų dalyvis, nacionalinis Italijos herojus.

## Biografija
Gimė smuklininko šeimoje pietų Prancūzijos Lo departamente. 1787 m. metęs teologijos studijas, įstojo į revoliucinę armiją. 1795 m. spalio 13 d. pasižymėjo per rojalistų maišto slopinimą Paryžiuje, po to tapo Napoleono Bonaparto adjutantu. Po žygio Italijoje tapo brigados generolu, po Egipto kampanijos – divizijos generolu. Napoleonas jį labai vertino už drąsą ir gebėjimą įkvėpti armiją, bet buvo prastos nuomonės apie jo, kaip karvedžio savybes. J. Miuratas suvaidino labai svarbų vaidmenį per 1799 m. lapkričio 9 d. perversmą. Išvaikęs vadinamąją *Penkių šimtų tarybą* (Prancūzijos Parlamento, veikusio 1795–1799 m., Žemieji rūmai), buvo paskirtas Paryžiaus gubernatoriumi. 1800 m. vedė Napoleono Bonaparto seserį Karoliną.

Per žygį į Italiją 1800 m. pasižymėjo Marengo mūšyje, vėliau kovėsi Centrinėje Italijoje su Neapolio kariuomene. 1804 m. gruodžio 2 d., Napoleono karūnacijos metu, vadovavo procesijai, vykusiai iš Tiuilri į Paryžiaus katedrą. Procesijos metu nešė imperatoriaus karūną. Napoleonas jam suteikė imperijos princo titulą, taip pat Prancūzijos maršalo vardą. 1808 m. tapo abiejų Sicilijų karalystės karaliumi *Joachimu Napoleonu Pirmuoju*. Nuo 1810 m. J. Miurato santykiai su Napoleonu Bonapartu pablogėjo dėl Miurato pretenzijų įgyti visišką nepriklausomybę.

1812 m. vadovavo 28 000 žmonių kavalerijos korpusui, veikusiame Didžiosios armijos avangarde žygio į Rusiją metu. Rugsėjo 7 d. pasižymėjo Borodino mūšyje, spalio 6 d. buvo sutriuškintas prie Tarutino ir vos išvengė nelaisvės. Griūvant Napoleono Bonaparto imperijai, Miuratas 1813 m. sudarė taiką su Austrija ir slaptą sandėrį su Britanija, pasižadėdamas nukreipti prieš Prancūziją 30 000 kareivių korpusą. J. Miurato kariuomenė nebuvo labai aktyvi, Eugenijui de Boharnė pavyko smogti austrams keletą triuškinančių smūgių. Vėliau, Napoleonui pabėgus iš Elba salos, vėl su juo suartėjo. Napoleonas, nenorėdamas matyti jo netoli savęs, įsakė vykti į Prancūzijos pietus. Po Vaterlo mūšio su nedidele flotile nusprendė plaukti į Italijos pietus ir ten organizuoti sukilimą prieš Burbonus. Tačiau audra išblaškė laivus ir, kai 1815 m. rugsėjį pasiekė Kalabrijos krantą, kartu su juo tebuvo likę 26 žmonės. Buvo sugautas žandarų. Karo lauko teismo sprendimu jis, kaip maištininkas, Pizzo vietovėje buvo sušaudytas. Palaidotas Per Lašezo kapinėse Paryžiuje.

Turėjo 4 vaikus. Visus titulus gavo gerai kovodamas Napoleono Bonaparto armijoje arba dėl santuokos su Napoleono jaunesniąja seserimi Karolina Bonapart. Dažnai vadinamas „spalvingu puošėju“ arba „puikiuoju karaliumi“.

## Šaltiniai
Antanas Petrauskas

**Antanas Petrauskas** MIC (1881 m. balandžio 17 d. Lapupio kaime, Prienų apskritis – 1944 m. kovo 31 d. Kaune) – Romos katalikų kunigas, prozininkas, vertėjas ir politikas.

## Biografija
Mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. Nuo 1903 m. vikaravo Seinuose. 1917 metais dalyvavo Vilniaus konferencijoje, kuri išrinko Lietuvos Tarybą, paskelbusią šalies Nepriklausomybę. 1920 m. naujai įsteigtos Barzdų Kristaus Karaliaus parapijos pirmas klebonas. Pradėjo nuo koplyčios išplėtimo, vėliau pastatė dviaukštę kleboniją, ūkinius pastatus. Jo pastangų dėka 1923 metais atidaryta mergaičių namų ūkio ruošos mokykla, po metų – parapijos namai su sale. Barzdų pradžios mokykloje dėstė tikybą. 1934–1935 m. Londono Šv. Kazimiero lietuvių bažnyčios, o 1939–1940 m. – Žemaičių Kalvarijos Švč. M. Marijos Apsilankymo parapijos bažnyčios klebonas. Marijonų vienuolis.

Buvo gabus literatas ir vertėjas, išspausdino apsakymų ir vaizdelių. 1934 m. Čikagoje išleido knygą „Praeities pabiros“, kurioje prisiminė XX a. pradžios įvykius. Išvertė keletą religinio turinio knygelių, „Ryto“ laikraštyje paskelbė vertingų prisiminimų apie vyskupą Jurgį Matulaitį.

## Šaltiniai
* Petrauskas, Antanas // www.lkma.lt
* Antanas Petrauskas // „100 iškiliausių Prienų krašto asmenybių“
Mediniai (Biržai)

**Mediniai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje. Šalia kaimo stovi buvę kolūkio pastatai. Taip pat čia yra bulių kautynių trasa, kur kasmet vyksta vienas iš etapų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Durpyninis gegužlinis

**Durpyninis gegužlinis** (*Polytrichum strictum*) – *Polytrichales* eilės gegužlinių (*Polytrichaceae*) šeimos samanų rūšis. Panašus į paprastąjį gegužlinį.

Stiebas 10–30&nbsp;cm aukščio, aptrauktas storu, balsvai gelsvu rizoidų valkčiu, kuris neretai siekia iki pusės
stiebo arba dar aukščiau. Lapai 5–7&nbsp;mm ilgio. Sporinė iki 3&nbsp;mm ilgio ir 2&nbsp;mm pločio, beveik kubinė. Gaubtuvėlis dažniausiai gelsvai rudas. Dvinamis, sporifikuoja vasarą.

Auga aukštapelkėse, įvairių tipų miškų užpelkėjusiose ar drėgnose vietose.

## Šaltiniai
Smiltyninis gegužlinis

**Smiltyninis gegužlinis** (*Polytrichum juniperinum*) – *Polytrichales* eilės gegužlinių (*Polytrichaceae*) šeimos samanų rūšis. 

Stiebas status, 2–10&nbsp;cm aukščio, apačioje aptrauktas rizoidų valkčiu. Lapai iki 10&nbsp;mm ilgio, tamsiai žali, linijiškai
lancetiški. Gysla plati, viršūnėje išsišovusi iš lapo. Sporinė stati, pailgai keturbriaunė, iki 5&nbsp;mm ilgio, su
disko pavidalo kakleliu. Augalas dvinamis.

Auga sausuose pušynuose, apyrečiuose miškuose, pamiškėse, sausose pievose, gaisravietėse.

## Šaltiniai
Šarkinė (Biržai)

**Šarkinė**- kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, šalia kelio Biržai–Pačeriaukšte. Išlikusios dvi sodybos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aleksandras Beliavskis

**Aleksandras Henrikovičius Beliavskis** (; g. 1953 m. gruodžio 17 d.) – Ukrainos šachmatų didmeistris

Dabar Beliavskis gyvena Slovėnijoje ir žaidžia už jos olimpinę komandą. Laikomas puikiu populiariausių debiutų, tokių kaip valdovės gambitas, ispaniškoji partija ir prancūziškoji gynyba, žinovu.

1973-aisiais Beliavskis laimėjo pasaulio jaunimo čempionatą. Be to, jis keturis kartus laimėjo TSRS čempionatą (1974, 1980, 1987 ir 1990 m.).

1983/84 m. Kandidatų mačų dėl pasaulio čempiono titulo ketvirtfinalyje Beliavskis pralošė būsimam 1983/84_m._Kandidatų_mačai#Finalasfinalo nugalėtojui Gariui Kasparovui.

1984 m. mačuose „TSRS prieš pasaulio rinktinę“ Beliavskis nugalėjo Jasirą Seiravaną rezultatu 2-0 ir Bentą Larseną rezultatu 1½-½.

Taip pat Aleksandras Beliavskis žinomas kaip endšpilio teoretikas. Be to, Beliavskis – šachmatų treneris.

## Knygos
Aleksandras Beliavskis parašė keletą knygų:
* 
* 
*
Žilsvasis gegužlinis

**Žilsvasis gegužlinis** (*Polytrichum piliferum*) – *Polytrichales* eilės gegužlinių (*Polytrichaceae*) šeimos samanų rūšis. 

Stiebas status, paprastas, 2–3&nbsp;cm aukščiai. Lapai pailgai lacentiški. Lapų gysla plati, išsišokusi iš lapo viršūnės ilgo, žilo, smulkiai pjūkliško šerelio pavidalu, kuris ypač aiškus viršutiniuose lapuose. Sporinė keturbriaunės prizmės formos su aiškiu, trumpu kakleliu. Augalas dvinamis.

Auga kopose, smiltinguose išretintuose miškuose, bergždynuose.

## Šaltiniai
Užkalniai (Šiauliai)

**Užkalniai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietvakarinėje dalyje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Bubių, prie kelio Gilvyčiai–Kuršėnai.

## Istorija

Greta kaimo – Noliškių pilkapiai. Kaimas pasižymėjo keliais XVII a. – XIX a. koplytstulpiais ir koplytėlėmis. TSRS okupacijos metais Užkalniai priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tilybiškė

**Tilybiškė** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Bubių, prie kelio Gilvyčiai–Sauginiai. 

## Istorija

Kaimo rytuose yra senovės gyvenvietė ir senkapiai. TSRS okupacijos metais priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juozapas Galeckas

**Juozapas Galeckas** (1871 m. kovo 2 d. Rūdos kaime, Gižų valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1922 m. birželio 10 d. Šlavantų kaime, Veisiejų valsčius, Lazdijų apskritis) – Romos katalikų kunigas, liaudies švietėjas, visuomenininkas.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje. Kunigu įšventintas 1894 m. rugsėjo 10 d. Tais pačiais metais paskirtas vikaru į Aukštąją Panemunę, nuo 1896 m. vikaravo Lazdijuose, 1898 m. –Sniadave, 1899 m. – Raigarde, 1900 m. – Zambravėje, 1903 m. – Zavaduose, 1905 m. – Jeleniave, 1907 m. – Berznyke.

Po 1905 m. įvykusių muštynių tarp tikinčiųjų Berznyko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios šventoriuje Seinų vyskupija nusprendė steigti atskirą parapiją Kučiūnuose. Tam reikalui buvo paskirtas kun. Galeckas. Jau 1907 metais per kelis mėnesius jam pavyko įrengti ir pašventinti medinę Šv. Kazimiero bažnyčią. Naujasis klebonas tuo neapsiribojo ir ėmė aktyviai plėsti visuomeninę veiklą. 1910 metais įsteigė „Žiburio“ draugijos skyrių ir buvo jo pirmininku. Draugija įsteigė knygyną, platino laikraščius, rengė vakarėlius su vaidinimais. Kunigas apylinkėje įkūrė šešias mokyklas, kurias pats išlaikė. Apie bažnyčią ir kleboniją užveisė sodą, laikė bites, augino gėles, organizavo bitininkų bei sodininkų kursus. Ne visiems patiko tokia aktyvi klebono veikla, jis buvo užpultas. J. Galeckas nusprendė išsikelti ir įkurti naują parapiją. 1919 m. nupirko Šlavantų dvarą, kuriame įrengė kleboniją, o iš kluono 1921 m. pastatė medinę Šlavantų Viešpaties Apreiškimo Švenčiausiai Mergelei Marijai bažnyčią; netoli jos – mokyklą.

Besirūpindamas naująja bažnyčia klebonas susirgo ir mirė. Viena iš Kučiūnų miestelio gatvių pavadinta kunigo Juozapo Galecko vardu.

## Šaltiniai
* M. Gustaitis „Kunigas Juozapas Galeckas - Dzūkijos darbuotojas“ (1924 m.)
* Natalija Bucevičiūtė. Švytintys pėdsakai 
* Eugenija Pakutkienė. Kučiūnų parapijai 100 metų.
Spitkiškė

**Spitkiškė** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pašiaušės, prie kelio Pašiaušė–Mielaičiai–Burkšai. 

## Istorija

Sovietmečiu kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui. Atėjus Nepriklausomybei, ilgą laiką priklausė Šiaulių rajonui, tačiau tarp 2011 ir 2016 m. viensėdis priskirtas Kelmės rajonui, nors 2016 m. Registrų centro įrašuose su klaida paliktas ir viensėdis Šiaulių rajone.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mielaičiai (Šiauliai)

**Mielaičiai** – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 11 km į pietus nuo Bubių, prie kelio Pašiaušė–Spitkiškė–Burkšai, Dubysos kairiajame krante. Pietinė kaimo dalis išlikusi Kelmės rajone.

## Istorija

Sovietmečiu kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Skurviai

**Skurviai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 5 km į pietryčius nuo Bubių, prie kelio Jusaičiai–Jankaičiai, Dubysos kairiajame krante.

## Istorija

Kaimo pietiniame pakraštyje buvusi senovės gyvenvietė, į vakarus – Jusaičių alkakalnis.

XIX a. buvo kaimas Šiaulių valsčiuje. Sovietmečių kaimas priklausė „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stibiriškė (Šiauliai)

**Stibiriškė** – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 12 km į pietus nuo Bubių, senojo kelio Bubiai–Kelmė kairiojoje pusėje, Dubysos dešiniajame krante. 

## Istorija
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pakarčiūnai

**Pakarčiūnai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio  aplinkkelio, Gubernijos miškas.

## Istorija

Kaimo šiaurinėje ir rytinėje dalyje buvusios trys senovės gyvenvietės. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Gegužės devintosios“ kolūkiui.

1912-1920 m. veikė dvarininko Juozo Griniaus iniciatyva įsteigta privati mokykla, kurioje dirbo mokytoja Julija Klupšaitė. Mokykla dirbo vienoje lentpjūvės patalpoje. 1920 m. įsteigta savivaldybės Pakarčiūnų pradžios mokykla, joje įvairiu laiku dirbo mokytojai: Vargonaitė, Rymaitė, Markevičienė, Jenonienė, Blažienė, Aldona Balčiūnienė, J. Baranauskas. 1970 m. Mokykla uždaryta. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Huun-Huur-Tu

**Huun-Huur-Tu** (tuv. *Хүн Хүртү*) – etninės muzikos grupė iš Rusijos, Tuvos respublikos. Atlieka tradicinę tuviečių liaudies muziką. Vienas išskirtinių muzikos bruožų – gerklinis dainavimas – vienodo tono garsas, primenantis fleitos garsą, tačiau atliekamas balsu. Huun-Huur-Tu taip pat groja ir tradiciniais muzikos instrumentais – igilu, došpuluru, šamano būgnu, chomusu ir kt.

Grupė susikūrė 1992 m. pavadinimu „Kungurtuk“. Ją sudarė Kaigalulas Chovalygas, broliai Aleksandras Bapa ir Sajanas Bapa bei Albertas Kuvezinas. Netrukus ji pavadinimą pakeitė į „Huun-Huur-Tu“, reiškiantį 'saulės spinduliai'. 1993 m. Londone ir Kalifornijoje jie įrašė savo pirmąjį albumą *60 Horses In My Herd*. Kuveizinas paliko grupę ir sukūrė folkroko grupę Yat-Kha, o jį pakeitė Anatolijus Kularas.

1999 m. išleistame ketvirtajame albume *Where Young Grass Grows* būdinga daugiau pasaulio etninės muzikos sintezė, naudojami įvairių šalių etniniai instrumentai.

Huun-Huur-Tu dalyvauja įvairiuose etninės muzikos festivaliuose visame pasaulyje. Taip pat įrašė du albumus su Bulgarijos valstybinės televizijos moterų choru.

## Diskografija
 
**Studijiniai albumai**
* *60 Horses In My Herd* (1993 m.)
* *The Orphan’s Lament* (1994 m.)
* *If I’d Been Born An Eagle* (1997 m.)
* *Where Young Grass Grows* (1999 m.)
* *Spirits from Tuva* (2003 m.)
* *Altai Sayan Tandy-Uula* (2004 m.)
* *Mother-Earth! Father-Sky!* (2008 m.) (su dainininku Saincho Namtčylaku)

**Koncertiniai albumai**
* *Live 1* (2001 m.)
* *Live 2* (2001 m.)
* *Best * Live* (2001 m.)
* *More Live* (2003 m.)

**Bendri albumai**

Su Bulgarijos valstybinės televizijos moterų choru Angelite:
* *Fly, Fly My Sadness* (1996 m.)
* *Mountain Tale* (1998 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Dimos Dikoudis

**Dimos Dikoudis** (; g. 1977 m. birželio 24 d.) – Graikijos krepšininkas, rungtyniaujantis Salonikų "Aris" klube.

2009 m. liepos 23 d. pasirašė dvejų metų kontraktą su Salonikų "Aris" klubu.

## Šaltiniai
Naktinė kepuraitė

**Naktinė kepuraitė** (; ) – šilta audeklinė kepuraitė, kuri dėvima miegant. Paprastai sudaro komplektą su pižama ar naktiniais marškiniais. Naktinės kepuraitės buvo sukurtos tam, kad būtų sumažintas galvinių utėlių plitimą. Tais laikais žmonės nešiojo perukus, todėl plaukus kirpdavo trumpai, ir daugelis utėlių susirinkdavo perukuose. Be to, naktinės kepuraitės saugojo galvą nuo šalčio, kas buvo svarbu šiaurinėje Europoje, kol nebuvo centrinio šildymo ir naktimis gyvenamose patalpose būdavo šalta.

Moteriškos naktinės kepuraitės dažnai būdavo ilgos audeklo juostos, kuriomis apsukdavo galvą. Vyriškos naktinės kepuraitės dažnai būdavo ilgos, kūgiškai smailėjančios, su bumbulu gale. Ilgas galas dažnai būdavo naudojamas kaip šalikas, juo apsukdavo kaklą, bet ne toks ilgas, kad apsisukęs apie kaklą galėtų užsmaugti miegantį asmenį.
Dabar gaminamos naktinės kepuraitės paprastai nebeturi smailėjančio galo su bumbulu. Jas daugiausia naudoja plinkantys žmonės.


File:Casa Loma PC210021.JPG| 
File:Little Red Riding Hood (136547330).jpg|*Gustave Doré* iliustracija iš „Raudonkepuraitės“
Bumbulas

**Bumbulas** () – rutulio formos puošinys, kuris naudojamas drabužiams, paprastai įvairioms kepurėms puošti. Bumbulai drabužiams paprastai daromi iš tekstilinių siūlų.

Bumbulais paprastai puošia vaikiškas kepures, dažnai – moteriškas. Taip pat bumbulais dažnai puošia megztas slidininkų kepuraites, taip pat – beretes, jūreivių besnapes, kiverius, kai kurias škotiškas kepures.


File:Tam-o-shanters.jpg|Škotų kepurės *Tam o'shanter* 
File:Felix Pissarro wearing a Red Beret (1881) - Camille Pissarro.jpg| Vaikas su berete su bumbulu, Camille Pissarro paveikslas
File:Syntagma - Evzones at the Tomb of the Unknown Soldier.JPG|Graikijos kareivių evzonų sargyba prie Nežinomo kareivio kapo. Batai su bumbulais.


## Bumbulo darymo eiga
Bumbulo darymo etapai:
# Iš kartono iškerpami du vienodi žiedai. Jų žiedų ir jų vidinių angų skersmenų priklauso būsimo bumbulo dydis.
# Žiedai sudedami vienas ant kito ir ant jų ima vynioti pasirinkto storio ir spalvos siūlus. Nuo siūlų storio ir putlumo bei suvyniojimo tankumo priklauso bumbulo stangrumas. Angos žieduose turi būti pakankamai didelės, kad pro jas eitų prakišti siūlų kamuoliuką. Jei didelis kamuoliukas, kurio reikės bumbulo darymui, nepratelpa, siūlus galima padalinti į kelis kamuoliukus. Tai netrukdo, nes vėliau siūlus vis viena perkerpa.
# Baigus vynioti siūlus apie žiedus siūlai perkerpami pagal išorinį žiedų kraštą. Perkirpus žiedai šiek tiek atsiskiria vienas nuo kito.
# Tarp diskų įkišamas siūlas, kuriuo apjuosiami pro žiedų angas prakišti siūlai.
# Šis juosiantis siūlas suveržiamas ir surišamas, kad laikytų bumbulo siūlų gabaliukus.
# Išimami pagalbiniai žiedai, ir bumbulas papurenamas, kad įgautų apvalią formą.


file:Pompo8.jpg|
Image:Pompo7.jpg|
Image:Pompo6.jpg|
Image:Pompo3.jpg|
Image:Pompo2.jpg|
Image:Pompo.jpg|
Antonio Segni

**Antonio Segni** (1891 m. vasario 2 d. – 1972 m. gruodžio 1 d.) – buvęs Italijos politikas, du kartus užėmęs šalies ministro pirmininko ir dvejus metus buvęs valstybės preizdentu. Jis buvo pirmasis Italijos ministras pirmininkas kilęs iš Sardinijos.

## Biografija

Gimęs žemvaldžių šeimoje jis mokėsi teisės mokslų žemės valdymo ir teisėtvarkos srityje. Vėliau jis prisijungė prie Italijos pilietinės partijos ir buvo jos konsulas. 1926 m. Benito Mussolini išardė partiją ir Segni pradėjo dėstyti teisę įvairiuose šalies universitetuose. Šiuo laikotarpiu jis buvo Sasario universiteto rektoriumi.

1943 m. jis buvo vienas iš Krikščionių demokratų partijos įkūrėjų Sardinijoje. 1948 m. Segni buvo išrinktas į šalies parlamentą.

1946–1951 m. laikotarpiu Segni užėmė šalies žemės ūkio ministro pareigas, 1955 m. jis išrenkamas ir į šalies ministro pirmininko postą. Jam einant šias pareigas Italija pasirašė Europos Ekonominės Bendrijos sutartį, pagal kurią šalis prisijungė prie šios bendrijos.

1959 m. jis dar kartą išrenkamas šalies ministro pirmininko postui. Jis pakeitė Amintore Fanfani, kurio vyriausybėje dirbo šalies gynybos ministru.

1962 m. gegužės 11 d. Segni išrenkamas Italijos Respublikos prezidentu (443 balsais iš 854).

1964 m. rugpjūčio 7 d. Segni ištiko rimtas paralyžius ir tik šiek tiek pagijęs tų pačių metų gruodžio 7 d. jis pasitraukė iš prezidento pareigų.

1972 m. gruodžio 1 d. jis mirė Romoje, sulaukęs 81 metų.

Segni sūnus Mario yra dabartinis Italijos politikas.

|-

|-

|-
Viešosios teisės įstaiga

**Viešosios teisės įstaiga** (, *AdöR*, *AöR*) Vokietijoje, Šveicarijoje, Lichtenšteine - organizacija, vykdanti tam tikras viešąsias funkcijas (viešąsias paslaugas), jai priskirtas įstatymu. Viešosios teisės įstaigų veiklą reguliuoja įstatai. Viešosios teisės įstaigas Vokietijoje steigia ir per jas veikia Federacijos, federalinių žemių ar savivaldybių viešojo administravimo subjektai. Organizacijų pavyzdžiai - Studentų reikalų tarnyba (*Studentenwerk*), ligoninės etc. Analogas Lietuvoje - viešoji įstaiga, valstybės įstaiga ir kt.

## Literatūra
* Stefan Detig, "Die kommunale Anstalt des öffentlichen Rechts (Kommunalunternehmen) als Wirtschaftsförderungsinstitution" (disertacija). Nomos Verlag, 2004.
Licencija

**Licencija** () – dokumentas, oficialus leidimas, suteikiantis teisę vykdyti tam tikras dažniausiai komercines operacijas. Licenciją išduodantis fizinis ar juridinis asmuo vadinamas *licenciaru*, o ją gaunantis - *licenciatu*.

Kiekviena įmonė turi bent keletą licencinių sutarčių. Jų prekybos balansas nerodo įmonės atsilikimo, kartais ekonomiškai naudingiau būna įsigyti teisę gaminti, pardavinėti objektą, taip pat gauti techninę dokumentaciją, gamybos paslaptis, negu patiems konstruoti ir eikvoti lėšas bei laiką.

## Licencijų rūšys

* **Paprastoji licencija**. Licencijos objektas leidžiamas naudoti ne tik licenciatui, bet ir licenciarui. Taip pat licenciaras gali išduoti licencijas ir kitiems. Šios licencijos naudojimas dažnai pasitaiko plataus vartojimo prekių bei gamybos paslapčių srityse.

* **Išimtinė licencija**. Licencijos teisės priklauso tik licenciatui. Šiuo atveju išduoti kitą licenciją licenciaras negali. Išimtinės licencijos dažniausiai naudojamos mašinų, kitų prietaisų pramonėje.

* **Pilnutinė licencija**. Šios retos licencijos teisės suteikia pilnai naudotis jos objektu. Licenciaras negali išduoti pilnutinės licencijos kitiems asmenims arba organizacijoms.

* **Priklausomoji licencija**. Licenciją gali pateikti licenciatas, gavęs licenciaro sutikimą ir įsigijęs išimtinę ar pilnutinę licenciją .

* **Tarpusavio licencija**. Licencijų mainai, kai, pavyzdžiui, du patentų savininkai turi susijusius patentus ir vienas patento savininkas negali užpatentuoto išradimo naudoti be antrojo leidimo.

* **Įsipareigojančioji licencija**. Licencija, kai licenciaras perduoda ne tik savo teises, bet ir įpareigoja licenciatams, pavyzdžiui, iš jų išpirkti sutartas prekes.

* **Patentinė licencija**. Laisvai išduodama licencija objektui, šiuo atveju patentui.

* **Aktyvi licencija**. Licencija išduodama licenciaro pasiūlymu.

* **Pasyvi licencija**. Licencija išduodama dėl licenciato pageidavimų.

* **Priverstinė licencija**. Valstybinė patentų licencija tam tikrą laiką apribojanti objekto naudojimą, jo prekybą.

* **Neišimtinė licencija**. Licencija, kai licenciaras gali suteikti licenciatui teisę panaudoti licencijos objektą, galėdamas tas teises perduoti kitiems asmenims ir pats naudotis licencijos objektu.

* **Viešoji licencija**. Licencija, kai licenciaras paskelbia bet kam galintis išduoti šią licenciją.

## Nuorodos

* http://www.licensing.org/ Tinklalapis apie licencijavimą. (Angl.)
Keistoji materija

**Keistoji materija** - medžiaga, sudaryta tik iš keistųjų kvarkų, aukštyn kvarkų, žemyn kvarkų.

## Kvarkų apibrėžimas
Aplink esama medžiaga arba materija yra sudaryta iš elektronų (elektringųjų dalelių) ir atomo branduolio. Atomo branduolys sudarytas iš sunkiųjų hadronų: protonų ir neutronų. Protonas yra teigiamo krūvio, o neutronai - be krūvio. Neseniai buvo atrasti patys mažiausi objektai - kvarkai. Jie sudaro hadronus: neutronus ir protonus. Kvarkai tarpusavyje sąveikauja keisdamiesi gliuonais. Hadronus sudaro trys skirtingi kvarkai. Kol kas yra atrasti 6 kvarkai.

## Keistosios materijos apibrėžimas
Keistosios materijos apibrėžimas išpopuliarėjo statant Didįjį hadronų priešpriešinių srautų kolaiderį Ženevoje. Tokia materija netik egzotiška, bet ir turi unikalių savybių. Pirma materija gali būti pačios primityviausios formos (protonas ir elektronas), bet protonai ir neutronai bus sudaryta tik iš keistųjų kvarkų. Keistoji materija turi unikalią savybę - ji gali normalią materiją paversti į keistąją materiją (hadronų skaičius gali ir nesiskirti). Jei nors vienas keistasis atomas atsirastų, pvz.: kambaryje, viskas aplink taptų keistąja medžiaga. Šios medžiagos atsiradimas priskiriamas prie Pasaulio pabaigos scenarijų, nes jai atsiradus, viskas virstų karštu gumulu. Vienintelis šansas tokią materiją sunaikinti, yra sukūrus reikiamą kiekį keistosios antimaterijos, bet to padaryti per trumpą laiką praktiškai neįmanoma. Ši materija taip pat gali sukelti visos Saulės sistemos arba net galaktinę katastrofą, nes gali keliauti kosmine erdve.
Joseph Fouché

**Žozefas Fušė** (, 1759 m. gegužės 21 d. Le Pellerin, netoli Nantes, Prancūzija – 1820 m. gruodžio 26 d. Trieste, tuometinėje Austrijoje, dab. Italija) – prancūzų politikas, Napoleono Bonaparto policijos ministras.

## Biografija

1792 m. išrinktas į Konventą. Prisidėjo prie jakobinų. Balsavo už Liudviko XVI mirtį. Kraštutinio teroro priemonėmis kovojo su kontrrevoliuciniais maištais. Suartėjo su eberistais. 1794 m. pašalintas iš jakobinų klubo. Termidoro perversmo organizatorius. 1799 m. padėjo Napoleonui Bonpartui įvykdyti Briumerio 18-osios perversmą.

Dirbdamas policijos ministru (1799-1802, 1804-1810, 1815 m.), sukūrė išplėtotą žvalgybos, provokacijų ir šnipinėjimo sistemą. Napoleonui Bonapartui nebuvo ištikimas, tačiau ne kartą atskleidė prieš imperatorių regztas operacijas. 1814 m. tapo Burbonų šalininku. Grįžus Liudvikui XVIII (1815 m.) vėl paskirtas policijos ministru.

## Literatūra
* Stefan Zweig „Žozefas Fušė. Politinio veikėjo portretas“ (biografija, )

## Nuorodos