open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Livingstonas (Zambija)

**Livingstonas** (arba ***Maramba***; ) – miestas pietų Zambijoje, Pietų provincijos administracinis centras. Išsidėstęs truputį į šiaurę nuo Zambezės upės, šalia sienos su Zimbabve, apie 11 km nuo Viktorijos krioklio. Didelis turizmo centras (visų pirma dėl turistų, keliaujančių link Viktorijos krioklio), išvystyta pramonė (tekstilė, apranga, mašinų surinkimas, baldai, maisto apdirbimas). Regione auginami kukurūzai, tabakas.

Miestas turi puikią geležinkelio infrastruktūrą – keliais ir geležinkeliais jis susisiekia su Lusaka ir likusia Zambija, Zimbabve (Bulavajas), Botsvana, Mozambiku, PAR. Yra oro uostas (vietiniai skrydžiai ir skrydžiai pietų Afrikoje). Greta Viktorijos krioklio *Mosi – oa-Tunya* nacionalinis parkas, laukinių gyvūnų parkas. Livingstono muziejuje yra senovės Afrikos radinių, škotų keliautojo D. Livingstono atmintini daiktai iš XIX a. vidurio.

## Istorija
Vietiniai Livingstono apylinkių gyventojai buvo loziai (*Lozi*). 1905 m. europiečiai įkūrė čia miestą, kadangi pabaigė statyti geležinkelio tiltą per Zambezę. 1907–1935 m. Livingstonas buvo britų Šiaurės Rodezijos (iki 1911 m. – Šiaurės Vakarų Rodezijos) kolonijos administracinis centras.

## Žymūs žmonės

* Elie Susman (1880-1957) - Pietų Afrikos kolonijinių šalių verslo magnatas.
Livingstonas

**Livingstonas**:

* škotų keliautojas – Deividas Livingstonas;
* miestas Zambijoje – Livingstonas (Zambija);
* miestas Škotijoje – Livingstonas (Škotija);
* miestas Jungtinėse Amerikos valstijose – Livingstonas (JAV);
* Ričardo Bacho apysaka - Džonatanas Livingstonas Žuvėdra.
Proza

**Proza** (lot. *(oratio) prosa* – nevaržoma kalba) – neeiliuotos kalbos forma, kuri pasižymi įprasta gramatine struktūra ir natūralia sakinių struktūra, nepaklūstančia jokiam iš anksto nustatytam ritmui. Proza yra neeiliuotų grožinės literatūros kūrinių visuma.

## Prozos kūrinio elementai
Fabula – kūrinio įvykių raida. Ji gali būti kelių tipų: tikroviška, fantastinė ir sąlyginė.
Fabulos įvykiai gali vystytis nuosekliai, vienas po kito, gali būti sukeisti poromis.

## Fabulos elementai
* Ekspozicija. Aiškinama veiksmo aplinkybės, priežastys, supažindinama su veikėjais, aplinka ir t. t.
* Veiksmo užuomazga. Pvz., Žemaitės „Marčioje“ tėvas pareiškia leisiąs Jonuką vesti, nes reikia pinigų skoloms padengti.
* Veiksmo vyksmas. Pvz., Žemaitės „Marčioje“ Katrės rengimasis vestuvėms. Veiksmas plėtojamas iki kulminacijos.
* Atomazga. Pvz., A. Vienuolio „Paskenduolėje“ – kaimo bendruomenės reakcija. Kaimiečiai nurimo, nes nebus kam vesti iš kelio kaimo vaikinų (nes Veronika nusiskandino).

## Nefabuliniai kūrinio elementai
* Gamtos vaizdai. Jie sudaro kūrinio foną, gali atspindėti veikėjų nuotaiką arba būti neutralūs.
* Kūrinio pavadinimas. Jame gali atsispindėti tema, žanras, veiksmo aplinkybės.
Nairobis

**Nairobis** () – miestas pietų Kenijoje, Rytų Afrikos plokščiakalnyje, maždaug 1700 m aukštyje virš jūros lygio. Šalies sostinė. 4,4 mln. gyventojų (2019). Su priemiesčiais 5,9 mln. gyventojų. Yra tarptautinis oro uostas. Geležinkeliai į Mombasą, Tororą (Uganda), plentai į Tanzanijos, Etiopijos, Sudano, Ugandos miestus. Išvystyta maisto, tekstilės, odos, avalynės, chemijos, metalo ir medienos apdirbimo pramonė. Nacionalinis universitetas. Vienas didžiausių lūšnynų Afrikoje – Kibera.

## Etimologija

Pirmiesiems gyventojams čia pasirodė gan šalta, todėl jie miestą pavadino *Nairobi *, kas išverstus iš masajų kalbos reiškia „šaltas vanduo“. Kiti teigia, kad miesto vardas reiškia „vėsusis“.

## Istorija

Miestas įkurtas kaip geležinkelio stotelė 1899 m. tiesiant geležinkelį nuo Mombasos iki Viktorijos ežero. Mieste kūrėsi įvairių tautų ir rasių gyventojai. Miestas netruko išaugti ir 1907 m. pakeitė Mombasą šalies sostinės pozicijoje. Ilgą laiką buvo britų Kenijos kolonijos administracinis centras, XX a. 3–5 dešimtmečiuose čia veikė Didžiosios Britanijos karinė bazė. Kolonijiniu Kenijos laikotarpiu miestas tapo kolonijos kavos, arbatos ir sizalio pramonės centru. 

1963 m. gruodį tapo nepriklausomos Kenijos sostine. XX a. 7-ajame dešimtmetyje pradėjo sparčiai plėstis; čia gyventi kėlėsi gyventojai iš aplinkinių provincijų. 1962 m. buvo 267 000, 1973 m. – 550 000, 2005 m. – 2,7 mln. (aglomeracijoje 3,6 mln.) gyventojų. Nesugebėdami pragyventi atvykėliai dažnai papildydavo nusikaltėlių gretas. 2001 m. Jungtinių Tautų komisija Nairobį pripažino pačiu pavojingiausiu pasaulio miestu. 

## Sportas
* Gor Mahia FC (futbolo klubas); daugkartiniai šalies čempionai.
* Tusker FC (futbolo klubas); daugkartiniai šalies čempionai;
* Sofapaka FC (futbolo klubas; 2009 m. šalies čempionai;
* Mathare United FC (futbolo klubas); 2008 m. šalies čempionai;
* Kenya Commercial Bank SC (sporto klubas); turi futbolo, regbio, tinklinio komandas bei užsiima kitais sportais;
* AFC Leopards – futbolo klubas;
* Nairobi City Stars – futbolo klubas;
* Nairobi United FC – futbolo klubas;
* Moi tarptautinio sporto centro stadionas (), kuris talpina 60 tūkst. žiūrovų; (Jis pastatytas Kasaranio rajone, Nairobyje.);
* *Njajo nacionalinis* stadione (), kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.
* *Miesto* stadionas (), kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų. 2019 m. stadione prasidėjo renovacijos darbai, nes stadiono būklė buvo prasta ir reikėjo atnaujinti.
* *Ruarakos* stadionas (), kuris talpina 4 tūkst. žiūrovų.
* *Vilties* stadionas (), pastatytas Kavangvarės rajone, 15 km nuo Nairobio centro., kurio talpa yra 5 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Rabatas

**Rabatas** (arba **Ribatas**) – miestas Maroko šiaurės vakaruose, šalies sostinė ir antrasis pagal dydį miestas (po Kasablankos). 1,66 mln. gyventojų (2005 m.). Išsidėstęs prie Atlanto vandenyno, Buragrago (*Bou Ragrag*) upės žiočių. Svarbus uostas, pramonės centras (tekstilė, maisto apdirbimas, statybinės medžiagos), Rabato oro uostas. Daug vyriausybinių pastatų. Gerai išvystytas turizmo sektorius, amatai. Yra Mohamedo V universitetas (įkurtas 1957 m.), nacionalinė muzikos, šokių ir dramos konservatorija, institutai (žemės ūkio, viešojo administravimo, taikomosios ekonomikos). Žymiausi muziejai: Antikos muziejus (daug archeologinių radinių), Maroko meno muziejus. Religinės įžymybės: XII a. Hasano bokštas (55 m minaretas), Jakubo al Mansuro mečetė (pastatyta apie 1160–1199 m., dabar apgriauta).

## Istorija
Gyvenvietė buvo įkurta XII a. kaip karinis postas (arab.: *ribat*). Dabartinę svarbą miestas ėmė įgyti po 1912 m., kai tapo Prancūzijos Maroko kolonijos administraciniu centru (Prancūzijos Marokas). 1956 m. šaliai iškovojus nepriklausomybę, jis tapo Maroko sostine. 2012 m. Rabatas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Sportas
* AS FAR – sporto klubas; futbolo ekipa rungtyniavo Botola, daugkartiniai šalies čempionai.
* AS FAR (moterys) – motereų futbolo komanda;
: princo Mulai Abdelos stadionas
* Fath Union Sport – sporto klubas; futbolo ekipa rungtyniavo Botola.
: „Belvederio“ stadionas;

## Šaltiniai
Kasablanka

**Kasablanka** (arba **Dar al Beida**; , ) – miestas vakarų Maroke, didžiausias šalies miestas ir uostamiestis, esantis prie Atlanto vandenyno. Tai vienas iš pagrindinių Šiaurės Afrikos verslo centrų. Gera transporto infrastruktūra: geležinkeliai, automagistralės, tarptautinis Mahometo V oro uostas, vienas iš didžiausių pasaulyje dirbtinis jūrų uostas. Didžioji dalis Maroko eksporto ir importo pereina pro Kasablanką. Pagrindinės eksporto prekės: grūdinės kultūros, oda, vilna, fosfatai.

Kasablanka yra taip pat ir pagrindinis šalies pramonės centras: čia gerai išvystyta žuvies (t. p. konservų), miltų, baldų, statybinių medžiagų, stiklo, tabako pramonė. 1976 m. čia įkurtas Hasano II universitetas, taip pat yra didžioji Hasano II mečetė.

## Istorija
Viduramžiais miestas klestėjo ir buvo vadinamas **Anfa**. 1468 m. jį sugriovė portugalai, tačiau 1515 m. jie patys ir atstatė, pavadindami *Casa Branca*. 1755 m. miestą ištiko stiprus žemės drebėjimas (1755 m. Lisabonos žemės drebėjimas), po kurio miestas vėl buvo atstatytas. 1781 m. Marokui pasirašius prekybos sutartį su Ispanija, miestas pavadintas *Casa Blanca*. 1907 m. Kasablanką okupavo prancūzai, kuriems valdant miestas sparčiai išaugo, o modernus miestas buvo pastatytas aplinkui senąjį maurų miestą.

## Pavadinimo kilmė
Miestas nors ir turėjo gana daug pavadinimų, bet pradedant XV a. jis visą laiką vadinamas „baltuoju namu“: portug.: *casa branca*, :, arab.: *dar al bayda*.

## Sportas
* Raja CA („Radžos“ futbolo klubas); futbolo ekipa rungtyniavo Botola.
* Wydad AC (sporto klubas); futbolo ekipa rungtyniavo Botola.
* Sporting Club Casablanca – moterų futbolo klubas;
* *[[Stade Mohamed V]]*; Mohamedo penktojo stadionas, kuriame žaidžia vietos komandos Raja CA ir Wydad AC;

## Šaltiniai
Mogadišas

**Mogadišas** (, , ) – miestas pietryčių Somalyje, šalies sostinė ir didžiausias miestas. 2,59 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs prie Indijos vandenyno, šiek tiek į šiaurę nuo pusiaujo. Pagrindiniai šalies jūrų ir oro uostai, verslo ir pramonės centras (nors pilietinis karas XX a. 10-ajame dešimtmetyje neigiamai paveikė miesto ekonomiką). Iki tol giliavandeniu uostu keliavo įvairios eksporto prekės: gyvuliai, bananai, kailiai, odos ir kt. Pramonės šakos: maisto (ypač mėsos ir žuvies), odos, medienos, tekstilės.

Mogadiše yra XIII a. mečetė, nacionalinis muziejus (esantis *Garesa* rūmuose, kuriuos XIX a. pastatė Zanzibaro sultonas). Somalio nacionalinis universitetas (įkurtas 1954 m.), pramonės institutas, veterinarijos institutas. Dauguma institucijų pilietinio karo metu neveikė.

## Istorija
Mogadišą X a. pradžioje įkūrė arabų (svahilių) pirkliai, o jau XII a. jis tapo svarbiu prekybos centru. Čia susiformavo miestas-valstybė Mogadišo sultonatas, kurioje plito brandi svahilių kultūra. Joje maišėsi vietinės somalių ir išorinės arabiškos, svahiliškos tradicijos.

XVI a., regione įsitvirtinus Portugalijai, miestas ėmė prarasti savo svarbą, buvo atkirstas nuo svarbios prekybos, tačiau vietos sultonų linija išlaikyta. Per XVI–XIX a. miestas buvo valdomas stipresnių valstybių, kurios įgydavo įtaką regione: Adžuranas, Geledi, Omano imperija.

1871 m. Mogadišas pateko Zanzibaro sultono valdžion. 1892 m. Italija išsinuomojo uostą, o 1905 m. nusipirko visą miestą, kuris vėliau tapo Italijos Somalio administraciniu centru. 1960 m. Mogadišas tapo nepriklausomos Somalio valstybės sostine, 1990–1995 m. smarkiai nukentėjo nuo pilietinio karo.

## Sportas
* Gasco FC – futbolo klubas; rungtyniavo pajėgiausioje šalies futbolo lygoje.

## Išnašos

## Nuorodos
* mogadishuimages (dabartinis)
* mogadishuimages (praeityje)
Domeikos kalnagūbris

**Domeikos kalnagūbris** () – Andų atšaka, kalnų grandinė Atakamos dykumos pietiniame pakraštyje. Driekiasi maždaug 600 km lygiagrečiai pagrindinei Andų grandinei nuo Kimalio kalno () šiaurėje iki Asufrės kalno () pietuose. Vidutinis aukštis 3 300 m, aukščiausios viršukalnės – iki 4 300 m. Šiame regione prasideda Loa – ilgiausia Čilės upė (440 km) ir vienintelė, tekanti per Atakamos dykumą.

Dėl drėgmės stokos augalija ir gyvūnija itin skurdi. Gausu iškasenų (varis ir kt.). Dėl nuošalumo ir atšiaurių gamtos sąlygų Domeikos kalnagūbrį retai lanko turistai ir alpinistai.
 
Pavadinimas 1889 m. suteiktas lietuvių kilmės mokslininko Igno Domeikos garbei. Taip pat su Domeikos kalnagūbrio vardu susijęs dinozauro *Domeykodactylus* pavadinimas (pagal radimvietę).

## Nuorodos
* Antofagastos regiono žemėlapis
Chartumas

**Chartumas** () – miestas šiaurės vidurio Sudane, sostinė ir antrasis pagal dydį šalies miestas (po Omdurmano). 5,49 mln. gyventojų (2014 m.). Išsidėstęs kiek į pietus nuo Baltojo Nilo ir Žydrojo Nilo santakos, labiau rytinėje šalies dalyje.

Chartumas yra didžiausioje šalies aglomeracijoje ir ekonominiame rajone kartu su Omdurmanu ir Šiaurės Chartumu: tiltai per Baltąjį Nilą jungia su Omdurmanu, per Žydrąjį Nilą – su Šiaurės Chartumu. Gerai suplanuotas miestas turi išsišakojančias gatves, gerą transporto infrastruktūrą, yra pagrindinis šalies administracinis centras. Didžioji dalis prekybos vyksta upių transportu pervežant prekes Nilu iš didelio Geziros (*Jazirah*) regiono, esančio pietuose. Pramonė: spaudos, maisto apdirbimo, tekstilės, stiklo.

Chartumo universitetas įkurtas 1956 m., Kairo universiteto Chartumo filialas įsteigtas 1955 m., yra daug specializuotų technikos mokyklų. Sudano nacionalinis muziejus, etnografijos muziejus, Chartumo zoologijos sodas. Yra Respublikos rūmai, parlamento pastatai.
## Miestai partneriai

* Stambulas, 
* Adis Abeba, 
* Ankara, 
* Brazilija, 
* Kairas, 
* Uhanas, 



## Išnašos
Šiaurės Chartumas

**Šiaurės Chartumas** (arba **Bahris**; ) – miestas Sudane, į šiaurę nuo sostinės Chartumo. 0,94 mln. gyventojų (2012 m.). Išsidėstęs prie Žydrojo Nilo santakos su Baltuoju Nilu ties Chartumu. Yra geležinkelis, dokai, dirbtuvės, išvystyta tekstilės ir alaus pramonė, pakuojama mėsa. Gaminami gumos gaminiai, betonas, avalynė. Vyksta prekyba gyvuliais, medvilnė, kviečiais, miežiais, vaisiais. Šiaurės Chartumas tiltais sujungtas su Omdurmanu ir sostine Chartumu.

Šiaurės Chartumo miestas anksčiau vadinosi Halfaja ir tai buvo didžiausia gyvenvietė Žydrojo ir Baltojo Nilo santakoje, kol egiptiečiai nepastatė Chartumo XIX a. trečiame dešimtmetyje.
## Gyventojai

## Išnašos
Žydrasis Nilas

**Žydrasis Nilas** (, ) – upė Etiopijoje ir Sudane; didžiausias, dešinysis Nilo intakas. Prasideda Čoke kalnuose Mažojo Abajaus pavadinimu, prateka Tanos ežerą, esantį 1800 m aukštyje virš jūros lygio (kartais ežeras laikomas Žydrojo Nilo pradžia). Iš pradžių nuo Tanos jis teka į pietus, paskui pasuka į vakarus per Etiopiją ir galiausiai į šiaurės vakarus į Sudaną. Prie Chartumo Žydrasis Nilas įteka į Baltąjį Nilą (nuo šios santakos pastarasis vadinamas tiesiog Nilu).

Svarbiausi intakai: Rahadas ir Dinderas (dešinieji).

Gausiausia upės tėkmė lietingojo sezono metu (nuo liepos iki rugsėjo); tuo metu Žydrasis Nilas tiekia apie 2/3 vandens į bendrąjį Nilą. Vidutinis upės debitas žiotyse 1650 m³/s (didžiausias 6000 m³/s, minimalus 130 m³/s).

Iki 1970 m,, kol nebuvo pastatyta Asuano užtvanka, Žydrasis Nilas sukeldavo gausius potvynius Egipte. Sudane ties Roseiresu ir Senaru yra pastatytos užtvankos, užtikrinančios Geziros regiono irigaciją. Žydrasis Nilas laivuojamas 580 km nuo žiočių.

## Šaltiniai
Baltasis Nilas

**Baltasis Nilas** (arab. النيل الأبيض, *an-Nīl al-Ābyadˤ*) – Nilo upės dalis, tekanti Ugandos, Pietų Sudano ir Sudano teritorijomis, šiaurės kryptimi link Chartumo, kur susilieja su Žydruoju Nilu ir sudaro bendrąjį (jungtinį) Nilą.

Bendras Baltojo Nilo ilgis nuo ištakų Viktorijos ežere iki Chartumo yra 3,700 km. Vidutinis debitas ties Chartumu 808 m³/s. Laivyba. Didžiausi intakai: Bahr al Gazalis (kairysis), Sobatas (dešinysis).

## Atkarpos

Skirtingos Baltojo Nilo atkarpos yra vadinamos skirtingai. Ištekėjęs iš Viktorijos ežero prie Džindžos miesto, jis yra vadinamas **Viktorijos Nilu**. Šiuo vardu jis prateka ir Kiogos ežerą Ugandoje, kol įteka į Alberto ežerą. Ištekėjęs iš jo, jau žinomas **Alberto Nilo** pavadinimu.

Pietų Sudano teritorijoje, t. y. į šiaurę nuo Nimulės miesto, Baltasis Nilas yra žinomas kaip **Bahr el Džebelis** (t. y. „Kalnų jūra“). Jis teka į šiaurę per pelkingas Sudo vietoves, kur sudaro vidinę deltą. Šioje vietoje nuo Baltojo Nilo atsiskiria gretima vaga Bahr el Zeraf (t. y. „Žirafų jūra“), kuri vėl susijungia su pagrindine vaga prie No ežero.

No ežere į Baltąjį Nilą įteka ir pagrindinis kairysis intakas – Bahr al Gazalis („Gazelių jūra“). Už šios vietos upė jau visuotinai žinoma kaip Baltasis Nilas. Už No ežero vaga susilieja su dešiniuoju intaku Sobatu. Atkarpos, kuri prasideda ties No ežeru ir baigiasi ties Chartumu, ilgis yra 957 km, baseino plotas 1,059 mln. km².
Omdurmanas

**Omdurmanas** () – miestas šiaurės vidurio Sudane, priešais Chartumą, netoli Žydrojo Nilo ir Baltojo Nilo santakos. 2,81 mln. gyventojų (2005; didžiausias šalies miestas). Didelis prekybos centras, daug prekių atkeliauja iš aplink esančio regiono, kuriame auginama medvilnė, grūdinės kultūros, klesti amatai.

Ties Omdurmanu 1898 m. Anglijos ir Egipto kariuomenė galutinai sutriuškinio politinio ir religinio lyderio Abdalos (*Abd Allah*) pajėgas.

## Sportas
* Al-Hilal Club – futbolo klubas; daugkartiniai šalies čempionai.
* Al-Merreikh SC – futbolo klubas; daugkartiniai šalies čempionai.
* „Al-Hilal“ klubo stadionas; talpninatis 25 000 žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kolonija del Sakramentas

**Kolonija del Sakramentas** arba ***Kolonija*** () – Urugvajaus uostamiestis, Kolonijos departamento centras, seniausia europiečių gyvenvietė Urugvajaus teritorijoje. Įsikūręs prie La Platos, 177 km į vakarus nuo Montevidėjo.

Miesto įžymybės – kolonijinio laikotarpio statiniai, muziejus (keraminių plytelių ir kt.), tvirtovė (keturios bastėjos), nedidelis senamiestis (UNESCO saugomas istorinis kvartalas). Kolonijos senamiestis pasižymi laisvu išplanavimu, o ne įprasta „gardelės“ schema, kurią savo kolonijose taikė ispanai. Išlikęs siaurų grįstų gatvelių tinklas, įtvirtinimai, vyrauja vienaaukščiai statiniai.

Keltų linija „Buquebus“ jungia Koloniją ir kitame La Platos krante esantį Buenos Airių miestą. Yra oro uostas.

Maisto (vaisių ir daržovių perdirbimo, pieno, žuvų) pramonė. Intensyviosios gyvulininkystės (veisiama galvijai, avys), javų, vynmedžių, daržovių auginimo regiono prekybos centras. Turizmas, pajūrio kurortas.

## Istorija

Kolonija yra vienintelis La Platos regione portugalų įkurtas *Nova Colonia do Sacramento* miestas (portugalas Manuelis de Lobas, 1680 m.). Miestas kelis kartus perėjo į ispanų rankas ir grįždavo portugalams, kol galop šioje teritorijoje įsitvirtino ispanai.


Colonia del Sacramento, Uruguay - panoramio.jpg|Senamiesčio gatvelė
Faro Colonia del Sacramento.JPG|Švyturys
Colonia del Sacramento 2016 024.jpg|Miesto sienos vartai
ColoniaMunicipality1.jpg|Savivaldybė


## Sportas
* Plaza Colonia – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausiame šalies futbolo divizione (Primera División).
* Namų rungtynes žaidė Chuano Gasparo Prandžio vardo stadione (), talpinačiame 4,5 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Miesto aprašymas (ispanų kalba) 
* Tours in Colonia 
* Hotels in Colonia
Bikinis

**Bikinis** – dviejų dalių moteriškas maudymosi kostiumėlis, naudojamas ir deginantis saulėje); maudomukas iš atskirų dalių. Bikinį sudaro dvi atskiros dalys: viena dengia krūtis, kita – kirkšnis (vulvos sritį) ir sėdmenis.

Yra tam tikras gaktos plaukų skutimo būdas, vadinamas skutimas bikiniui.

## Istorija
Panašią į bikinį aprangą nešiojo jau senovės Graikijoje, maždaug 1400 m. pr. m. e.

Pirmasis šiuolaikinis bikinis viešai buvo parodytas 1946 m. liepos 5 d. Paryžiuje. Jį sukūrė Luisas Rirdas (*Louis Reard*) ir pavadino atolo Ramiajame vandenyne vardu, kuriame buvo atliekami branduoliniai bandymai; jis manė, kad bikinis sukels tokį patį „atominį“ bumą, kaip ir bombos sukūrimas. Bikinį pristatė modelis Micheline Bernardini.

Pavadinimas „bikinis“ maršaliečių kalba reškia „kokosų paviršius“.
Rubikiai

**Rubikiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km į rytus nuo Anykščių. Galutinė Aukštaitijos siaurojo geležinkelio stotelė. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, pradinės mokyklos skyrius, pensionatas, Rubikių geležinkelio stotis. Yra veikiančios kapinės. Lietuvos kariuomenės savanorio viršilos Liudviko Biriuko žuvimo 1919 m. gegužės 23 d. vietoje pastatytas Nepriklausomybės kovų paminklas (projekto autorius Benjaminas Jakševičius). Plėtojamas kaimo turizmas. Kaimas įsikūręs vakariniame Rubikių ežero ir šiauriniame (buvęs Šiaulių kaimas) krante. Ties kaimu jungiasi keliai ,  ir . Rubikių ežero pakrantės patenka į Anykščių regioninį parką. Pertako saloje stūkso Rubikių piliakalnis.

## Istorija

Rubikiai (*Rubikie*) minimi Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose. Tuo metu 11 šio kaimo kiemų priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui. Taip pat pažymima, kad tai – žvejų kaimas. XIX a. pabaigoje kaimą pasiekė siaurojo geležinkelio Švenčionėliai–Utena–Anykščiai–Panevėžys linija.

1924 m. kaimą nusiaubė gaisras, o 1925 m. jis išskirstytas į vienkiemius. XX a. 3-ajame dešimtmetyje Rubikiuose veikė pradžios mokykla (1930 m. uždaryta).

1939 m. prie Šiaulių kaimo įkurta plytų gamykla. 1949 m. buvo oficialiai atidarytas valstybinis plytų ir drenažo vamzdžių fabrikas „Anykščiai“ (gamino plytas, vamzdžius). Aplink fabriką išaugo nauja Rubikių gyvenvietė, prie kurios prijungtas tiek senasis Rubikių kaimas (vakariniame ežero krante), tiek Šiauliai. Iki 1973 m. buvo Rubikių apylinkės centras. Tarybiniais metais kaime veikė paštas (nuo 1949 m.), medicinos punktas, biblioteka, Šiaulių pradžios mokykla (nuo 1939 m.). Mokykla ir vėliau įkurtas darželis 1999 m. buvo pertvarkyti į vieną Rubikių darželį-mokyklą. 1993 m. Rubikų plytų fabrikas bankrutavo.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Tumas (1856–1923), knygnešys, Vaižganto brolis, palaidotas Rubikių kapinėse,
* Ona Tuskenytė (1904–1980), kraštotyrininkė,
* Juozas Tyla (1923–1970), agronomas,
* Albertas Baniūnas (g. 1941), inžinierius, verslininkas,
* Jurgita Žąsinaitė-Gedminienė (g. 1975), kalbininkė, publicistė.

## Šaltiniai
Pelkinė dygutė

**Pelkinė dygutė** (*Calliergonella cuspidata*) – bukasnapinių (*Amblystegiaceae*) šeimos samanų rūšis. Tai pelkių, šlapių pievų, griovių samana.

## Požymiai

Lengvai atpažįstama pagal labai dygias stiebo ir šakučių viršūnėles, kurias sudaro kietai susisukę lapai. Stiebas iki 20 cm ilgio, status arba kylantis, beveik taisyklingai plunksniškai išsišakojęs. Stiebo lapai ovaliniai, lygiakraščiai. Sporogono kotelis 4-7 cm ilgio, raudonas. Sporinė pailgai cilindrinė, lenkta.

## Paplitimas

Auga pelkėtuose miškuose, pelkėtose vietose, paupiais ir paežerėmis, šaltiniuotose vietose puriais, žaliais, gelsvai žaliais, rudais patiesalais arba vejomis.

## Šaltiniai
Aktas (menas)

‪‬
**Aktas** mene – vaizduojamasis meno žanras, kuriuo atvaizduojamas nuogas žmogus. Dažniausiai vaizduojama paveikslo, skulptūros arba nuotraukos pavidalu. Nuogumo fotografija ar paveikslas pats savaime nėra aktas – akte yra meniškai išryškinami apnuogintas žmogus ar jo kūno dalis.

## Istorija
Seniausi skulptūriniai aktai rodo, kad akto žanras atsirado beveik kartu su pačiomis meno užuomazgomis ir iš pradžių buvo susijęs su magiškais derlingumo kultais. Aktas ypač paplito senovės Graikijoje – to laikotarpio aktai ilgiems laikams tapo tobulo kūno ir dvasios grožio pavyzdžiais. Tam tikrose epochose akto žanras rėmėsi tipiškais siužetais ir motyvais: Graikijoje – dievybių ir mitinių herojų atvaizdai, krikščioniškajame mene – Adomas ir Ieva, Samsonas ir Dalila bei kt. Naujųjų laikų mene šalia tradicinių siužetų atsirado aktams pozuojančių modelių. Kiekvienos epochos aktų tendencijos atspindi grožio suvokimą, iš dalies – lytinės moralės pokyčius.
Kreivadantė

**Kreivadantė** (*Anomodon*) – kreivadantinių (*Anomodontaceae*) šeimos samanų gentis, kuriai priklauso gana stambios, neblizgančios samanos. Jų pirminiai stiebai šliaužiantys, o antriniai – statūs arba kylantys. Lapai ant stiebo ir šakučių išsidėstę čerpiškai. Auga puriais kilimais ar patiesalais.

Lietuvoje auga 3 rūšys:
* Smulkioji kreivadantė (*Anomodon attenuatus*)
* Ilgalapė kreivadantė (*Anomodon longifolius*)
* Vytelinė kreivadantė (*Anomodon viticulosus*)
Iduna

Skandinavų mitologijoje **Iduna** () – jaunystės ir nemirtingumo deivė. Asų grupės deivė. Pagal Jaunesniają Edą ji buvo amžinos jaunystės obuolių saugotoja. Iduna poezijos dievo Bragio žmona. Idunos niekas nesukūrė ir negimdė, ji buvo nuo pradžių pradžios.

Pagal vieną mitą, Iduną ir jos obuoliais buvo pagrobęs milžinas Tjacis. Be Idunos amžinos jaunystės obuolių asai pradėjo senti. Tačiau įsikišo dievas Lokis, pavertęs Iduną riešutu, ją išgelbėjo. Tjacis mėgino persekioti Lokį pasivertęs ereliu, bet asas uždegė Tjacio sparnus ir šis buvo nugalėtas. Tokiu būdu asai atgavo Iduną ir obuolius, o Tjacį užmušė.
Šangų dinastija

**Šangų dinastija** () – pirmoji istorinė Kinijos dinastija. Tradiciškai manoma, kad ji valdė apie 1600–1046 m. pr. m. e. Šangų dinastija į valdžią atėjo po legendinės Sia dinastijos, po jos ėmė valdyti Džou dinastija. Vėlyvasis Šangų laikotarpis vadinamas **In**as (). Tuo metu dinastijos sostinė buvo netoli dabartinio Anjango.

## Kultūra

Apie Šangą daugiausiai sužinome iš radinių: bronzos dirbinių bei būrimo kaulų. Iš Ino laikotarpio išliko rašytinių šaltinių, kuriuose randama žinių apie to meto politiką, ekonomiką, kultūrą, religiją, geografiją, astronomiją, meną, mediciną.

Aristokratija gyvendavo aptvertuose miestuose, turėjo kovos vežimus. Ją išlaikė valstietija – tai rodo, kad visuomenė buvo jau gana stratifikuota.

Šangų astronomai atrado Marsą, įvairių kometų. Sukurta daug muzikos instrumentų.

Svarbi Šangų laikotarpio naujovė – bronza ir gaminiai iš jos. Bronziniai indai naudoti aukojimuose. Ritualiniai indai dažnai būdavo puošti taotie kaukėmis. Vėlyvajam Šangų būdingas dekoravimas simetriškomis gyvūnų figūromis.

Šangų religija buvo šamanistinio pobūdžio. Stiprus protėvių kultas. Svarbiausi aukojimai būdavo susiję su mirusiais valdovais. Hierarchijos viršūnėje buvo Šangdi – „aukščiausiasis protėvis“, su kuriuo bendrauti teisę turėjo tik valdovas. Ritualai neapsieidavo ir be kruvinų aukų. Kartu su valdovu būdavo palaidojami ir šimtai jo valdinių (galbūt vergų).

Vienas iš svarbiausių šaltinių, suteikiančių žinių apie šį periodą, yra būrimo kaulai, pirmąkart iškasti 1899 m. Toks būrimas vadinamas skapulomantija. Gyvūno kaulas, dažniausiai jaučio ar beždžionės (bet niekada katės ir šuns) mentė, pakaitintas įskildavo. Šventikas įskilimus interpretuodavo kaip atsakymą į klausimą, kuris būdavo prieš tai užrašomas ant to paties kaulo. Atsakymas taip pat būdavo užrašomas. Tai – seniausi turimi kinų rašto pavyzdžiai. Iki būrimo kaulus atrandant mokslininkams, jie buvo pardavinėjami kaip drakonų kaulai ir naudojami vaistams.

## Valdovai

Šangų dinastiją įkūrė maištininkas, nuvertęs paskutinį Sia valdovą. Pasak Shiji, Šangų sostinių buvo septynios. „In“ vadinamas paskutiniosios sostinės laikotarpis (sostinė perkelta valdant Pangengui). Jis laikomas išskirtinio klestėjimo metu. Šangų dinastija valdė didelę šiaurinės Kinijos teritoriją, nuolat vykdavo karai su kaimyninėmis gyvenvietėmis bei klajokliais iš Vidurinės Azijos stepių. Paskutinis In valdovas nusižudė, kai jo armiją nugalėjo Džou kariuomenė. Pasak legendų, prie Džou prisijungė išdavikai iš Šangų armijos. Žlugus **In**ui, likę klano nariai pasikeitė pavardę iš buvusios Dzi į tą, kuria vadinosi jų žlugusi dinastija – **In**as. Klanas išliko ir net tarnavo naujajai Džou dinastijai.

## Nuorodos
* Shang Dynasty 商朝(1,783 - 1,134 B.C.)
## Išnašos
Sąvaržėlė

**Sąvaržėlė** – kanceliarinė priemonė, naudojama susegti popieriaus lapus taip, kad juos po to nesunku būtų ir išsegti. Dažniausiai gaminamos iš metalinės vielos, ilgis apie 1-3 cm, ilgio ir pločio santykis 3:1. Taip pat gaminamos ir plastmasinės sąvaržėlės.

## Istorija
Panašios išvaizdos priemonės naudotos jau 3 tūkstantmetyje pr. m. e. Šumere. Šiuolaikinių sąvaržėlių išradėjas nėra žinomas. Maždaug nuo 1890 m. sąvaržėles pradėjo gaminti *The Gem Manufacturing Company* Anglijoje. 1899 m. William Middlebrook iš Konektikuto (JAV) gavo patentą pramoninei sąvaržėlių gamybai (gamybos mašinai).
Henri Dunant

**Žanas Anri Diunanas** (**Jean Henri Dunant**,  1828 m. gegužės 8 d. Ženevoje –  1910 m. spalio 30 d. Heidene) – šveicarų verslininkas, filantropas ir krikščioniškosios krypties humanistas.

## [[Raudonasis kryžius|Raudonojo kryžiaus]] įkūrimas

1859 m. birželio mėnesį, Henry Dunant, keliaudamas susitikti su Prancūzijos imperatoriumi Napoleonu III, netoli Italijos miesto Solferino atsitiktinai tapo Solferino mūšio tarp jungtinių Pjemonto-Sardinijos bei Prancūzijos pajėgų prieš Austriją liudininku. Į Solferino apylinkes jis atvyko iškart po žiauraus mūšio ir pasibaisėjo matydamas tūkstančius sužeistų karių, paliktų be jokios pagalbos, akis į akį su mirtimi. Kariuomenės medicinos tarnybos visai pakriko ir nebepajėgė susidoroti su darbu. H. Dunant buvo taip sukrėstas, kad net pamiršo, ko čia atvažiavo. Pavertęs Kostiljonės kaimelio bažnyčią į laikiną ligoninę, jis ėmėsi organizuoti pagalbą tiesiog mūšio vietoje, naudodamasis tuo, kas po ranka pakliuvo.

Grįžęs į Ženevą, H. Dunant neįstengė pamiršti to, ką matė ir nusprendė apie tai papasakoti pasauliui. Prisiminimus Diunanas įamžino knygoje „Prisiminimai apie Solferiną“, kuriuos jis 1862 m. išleido savo lėšomis ir išplatino visoje Europoje, taip pat išsiuntinėjo ją to meto Europos monarchams, politiniams veikėjams, karininkams filantropams ir bičiuliams. Ši knyga tarp europiečių greitai susilaukė netikėtos sėkmės. Daugeliui žiauri karo realybė buvo nepažįstama ir jos aprašymas stačiai pribloškė. Po metų įsteigė *Tarptautinį pagalbos komitetą sužeistiesiems gelbėti*, kuris nuo 1876 m. vadinasi Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus komitetas (TRK).

## Ženevos teisės iniciatyvos
1864 m. priimta Ženevos konvencija buvo parengta atsižvelgiant į Diunano pasiūlymus, išdėstytus jo memuaruose.

## Apdovanojimai
1901 m. Diunanas kartu su Frederiku Pasė (Frédéric Passy) apdovanotas pirmąja Nobelio taikos premija, laikomas Tarptautinio Raudonojo Kryžiaus bei Raudonojo Pusmėnulio judėjimų iniciatoriumi ir vienu pagrindinių steigėjų.

## Nuorodos
TRK Lietuvoje puslapis (lietuviškai)
Frédéric Passy

**Frederikas Pasė** (, dar kitaip vadinamas „Taikos Apaštalu“, g. 1822 m. gegužės 20 d. – m. 1912 m. birželio 12 d.) – prancūzų politikas, pacifistas ir humanistas. 1901 m. kartu su Henri Dunant buvo apdovanotas Pirmąja Nobelio taikos premija.
Dirižablis

**Dirižablis** ( 'valdomasis') – lengvesnis už orą valdomas aerostatas su varikliu. Pagrindinės dalys:
* pailgas, aptakus, pripildytas dujų (paprastai vandenilio ar helio) korpusas
* gondola
* kryžmiškos plokštumos:
** nejudamosios – stabilizatoriai
** judamosios – aukščio ir posūkio vairai, varikliai
Dirižabliai būna minkštieji, pusstandžiai ir standieji. **Minkštojo** (1-7 tūkst. m³) ir **pusstandžio** (8-35 tūkst. m³) dirižablio audeklinis korpusas išlaiko pastovią formą dėl dujų slėgio iš vidaus. **Standžiojo** dirižablio (iki 200 000 m³ talpos) korpusas metalinis. Skridimo greitis 100-135 km/h.

Pirmąjį dirižablį 1852 m. pastatė A. Žifardas (Prancūzija). 1900 m. Ferdinandas Cepelinas (Vokietija) sukonstravo standųjį dirižablį, pavadintą jo vardu.

Dirižabliai iki XX a. 6 dešimtmečio buvo naudojami tiekimui, ryšiams su sunkiai prieinamais rajonais, žvalgybai, laivų eskortavimui, povandeninių laivų ir minų užtvarų paieškai. Ypač naudoti vokiečių per Pirmą pasaulinį karą Londono bombardavimui.

Dirižabliai „išnyko“ dėl jų nepatvarumo ir sugebėjimo lengvai užsiliepsnoti, nors po daugelio
metų paaiškėjo, kad dirižablių gaisrų priežastis buvo įsielektrinanti degi apvalkalo medžiaga, o ne naudojamas degusis vandenilis.

Dabar jie daugiausia būna maži, naudojami reklamai, pripildyti helio.

Vaizdas:Zeppelin NT.jpg|1997 m. kietasis dirižablis *Zeppelin NT*
Vaizdas:Luftschiff small.jpg|Minkštasis dirižablis
Vaizdas:LZ127-Balticum.jpg|Vokiečių dirižablis Lz 127 virš Baltijos jūros 1930 m.
Vaizdas:Bundesarchiv Bild 102-11515, Zeppelin-Luftschiff bei der Landung.jpg|Dirižablio nusileidimas 1931 m.


## Taip pat skaitykite
* Aerostatas

## Šaltiniai
PostgreSQL

**PostgreSQL** – atviro kodo (BSD licencija), reliacinių duomenų bazių valdymo sistema. Ši sistema aktyviai kuriama daugiau nei 15 metų. Veikia daugelyje operacinių sistemų, įskaitant Linux, UNIX (AIX, BSD, HP-UX, SGI IRIX, Mac OS X, Solaris, Tru64) ir Windows. Be standartinių SQL galimybių, palaiko MVCC, GiST indeksavimą, išsaugotas procedūras ir trigerius įvairiomis kalbomis (įskaitant vidinę PL/pgSQL), rafinuotą užklausų planavimą bei optimizavimą, didelių binarinių objektų laikymą bei daugybę kitų funkcijų. Turi vidinį programavimo interfeisą, pritaikytą dirbti su C, C++, Java, Perl, Python, Ruby, Tcl ir kt. Yra sukurtos ODBC tvarkyklės. Didžiąja dalimi suderinama su ANSI SQL 92/99 standartais.

## Nuorodos
* PostgreSQL oficiali svetainė
* Planet PostgreSQL
Stračniai

**Stračniai** (arba ***Stročniai***) – gatvinis kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1,5 km nuo Subačiaus geležinkelio stoties pakeliui į Bygailių kaimą. Pro kaimą eina Liepojos-Romnų geležinkelio atšaka iš Radviliškio į Daugpilį.

Kaime yra Subačiaus kapinės, kuriose palaidotas fotografas Povilas Šinskis (1878–1974 m.), nuotraukose užfiksavęs daug Subačiaus ir Panevėžio apylinkių tarpukario gyvenimo vaizdų. Kapinėse laidojama jau nuo XIX a. Kapinėse stovi 1821 m. pastatyta Stračnių Šv. Povilo koplyčia; kapinėse yra Lietuvos partizanų kapai ir jiems skirtas paminklinis ansamblis.

## Geografija

Į rytus nuo kapinių į Viešintą, Lėvens intaką, įteka Vašuoka. O į vakarus nuo kaimo, 8-ajame dešimtmetyje eksploatuotame žvyro karjere, telkšo apylinkėje populiarus, tačiau bevardis tvenkinys. Jo plotas yra 5,5 ha (0,055 km²), kranto linijos ilgis 1,7 km.

## Istorija
Stračniuose buvo filmuotas televizijos filmas „Senovinės kupiškėnų vestuvės“  (1970 m. rugsėjo – lapkričio mėn.; TV filmo režisierius Eugenijus Šaltis ir Kupiškio etnografijos teatro spektaklio režisierius Povilas Zulonas). Stračnių kaimą filmavimui parinko etnografė Angelė Vyšniauskaitė .

2022 m. liepos 6 d. Panevėžio kraštotyrininkas ir genealogas tyrinėtojas Vytenis Bagdonas išleido knygą „Pilkauskai nuo Stračnių“.

## Gyventojai

## Galerija

Gatvė, Stračniai.JPG|Gatvėje – atminimo lenta apie „Kupiškėnų vestuves“
Stracniai.jpg|Stračniai žiemą
Stračniai, Pervaža.JPG|Geležinkelio pervaža (šalia kapinių)
Vaizdas:Stracniu_ezeriukas.jpg|Ežeriukas už Stračnių
Vaizdas:Stracniaikletis.jpg|Senovinė klėtis
Vaizdas:stracniai_koplycia.jpg|Koplyčia kapinėse
Vaizdas:Str koplycia vidus.jpg|Šv. Povilo koplyčios vidus


## Šaltiniai
Subačius (miestelis)

**Subačius** (arba ***Senasis Subačius***) – miestelis Kupiškio rajono savivaldybėje, į pietryčius nuo Subačiaus geležinkelio stoties (Subačiaus miesto), šalia kelio , prie Viešintos upės. Subačiaus miestelio seniūnaitijos centras. Stovi mūrinė Subačiaus Švč. Trejybės bažnyčia (pastatyta 1884 m.).

Šalia Subačiaus yra Lėvens kraštovaizdžio draustinis. Netoli miestelio yra Subačiaus viensėdis.

## Etimologija

Iš kur kilo Subačiaus pavadinimas nėra iki galo aišku. Tikėtina, kad jis kilęs iš slaviško asmenvardžio *Subačius* (pavardėje tik skiriasi pavardės kirtis – *Sùbačius*), kadangi slavams buvo būdinga pavadinti kūdikį pagal jo gimimo dieną, pvz., dabartinės pavardės *Понедельник*, *Середа* ir pan.). Tačiau gali būti ir taip, kad pavadinimas kilo nuo čia veikusių turgų šeštadieniais (vadintų *subatomis*). „Kauno dekanatų parapijų geografiniame aprašyme“ (1784 m.) gyvenvietė pavadinta *Subocz alias Kumpiniki*, tai leidžia juos sieti su anksčiau (1586 m.) šaltiniuose minėtomis Kumpiniškėmis (žr. Aleksandrowicz St. *Geneza i rozwój sieci miasteczek Białorusi i Litwy do poł. 17 w.*).

## Istorija

Rašytiniuose šaltiniuose (M. Strijkovskio „Lenkijos ir Lietuvos kronika“) minimas nuo 1582 m. 1590 m. pakancleris J. Valavičius ATR karaliaus Žygimanto Vazos pavedimu pastatė pirmą bažnyčią. 1645 m. Subačius gavo prekybos privilegiją. Miestelis nukentėjo per XVII a. vidurio karą. 1737 m. Subačiuje surašyta 19 sodybų, smuklė ir malūnas. 1765 m. inventoriuje vadinamas miestu, jame buvo 27 dūmai. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla.

1806 ir 1881 m. Subačius nuniokotas gaisrų. 1884 m. miestelyje pastatyta dabartinė Subačiaus Švč. Trejybės bažnyčia. XIX a. pabaigoje jis minimas kaip miestelis Vilkmergės apskrities Subačiaus valsčiuje. Netrukus Senąjį Subačių nurungė Naujasis Subačius, iškilęs prie geležinkelio. Prie to prisidėjo ne tik geležinkelio gyvenvietės plėtra, bet ir 1885 m. Senąjį Subačių nusiaubęs gaisras, kai beveik visas miestelis sudegė.

Nuo 1908 m. veikė Blaivybės ir Šviesos draugijos (ši rengė viešus vakarus su vaidinimais) skyriai. Tarpukariu miestelyje veikė vaistinė, kooperatyvas „Artojas“, Kupiškio žemės ūkio kooperatyvo skyrius, smulkaus kredito ir žemės ūkio draugijos, pieninė, malūnas su lentpjūve. Veikė pavasarininkai, šauliai, tolstojininkai (neilgai), kairioji švietimo draugija (vėliau prisidėjo prie jaunimiečių, 1933 m. uždaryta).

LTSR laikais – kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Iš Subačiaus kilusi tarpukario operos solistė Vincė Jonuškaitė, amžininkų vadinta „dieviškąja Vince“. Jos vardas 1997 m. suteiktas Subačiaus pradžios mokyklai, šiai minint 220 metų jubiliejų. Čia gimė kalbininkas Pranas Skardžius; jo namas pažymėtas memorialine lenta. Subačiuje gimė Povilas Gaidys, Klaipėdos teatro režisierius. Vienkiemyje netoli Subačiaus gimė Australijos lietuvių rašytoja Agnė Lukšytė.

Subačiuje užaugo pianistė Birutė Nasvytytė.

* Violeta Mičiulienė (g. 1962), aktorė humoristė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Urdė

Skandinavų mitologijoje **Urdė** (isl. *Urðr*) – viena iš trijų likimo deivių nornų. Vaizduojama sene, tuo tarpu kitos dvi nornos Verdanti ir Skulda vaizduojamos vidutinio amžiaus moterimi ir jauna mergina. Vardas reiškia „likimą“, ir yra panašus į praeities šaltinio, vadinamo Urdu. Kiekvienas žmogus turi gyvenimo siūlą, kurį audžia nornos. Siūlo ilgis ir storis atitinka žmogaus gyvenimą.
Verdanti

Skandinavų mitologijoje ** Verdanti** (isl. *Verðandi*) – viena iš trijų likimo deivių nornų. Vaizduojama vidutinio amžiaus moterimi, tuo tarpu kitos dvi nornos Urdė ir Skulda vaizduojamos sene ir jauna mergina. Vardas reiškia „tapsmą“. Kiekvienas žmogus turi gyvenimo siūlą, audžiamą nornų. Siūlo ilgis ir storis atitinka žmogaus gyvenimą.
Skulda

Skandinavų mitologijoje ** Skulda** – viena iš trijų likimo deivių nornų. Kitos nornos yra Urdė ir Verdanti. Vaizduojama jauna mergina, jauniausia iš visų trijų nornų, kitos dvi nornos – Urdė ir Verdanti – vaizduojamos sene ir vidutinio amžiaus moterimi. Vardas reiškia „pareigą“. Minima „Jaunesniojoje Edoje“ bei „Vyresniojoje Edoje“. Kiekvienas žmogus turi gyvenimo siūlą, kurį audžia nornos, siūlo ilgis ir storis atitinka žmogaus gyvenimą.
Versmenė

**Versmenė** (*Philonotis*) – bartramijinių (*Bartramiaceae*) šeimos samanų gentis. Stiebas status, apaugęs rizoidais. Lapai lancetiški, nusmailėję. Auga tankiomis vejomis.

Lietuvoje auga 4 rūšys, iš jų dvi įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą:
* Velėninė versmenė (*Philonotis cespitosa*)
* Brandenburginė versmenė (*Philonotis marchica*)
Trumpė

**Trumpė** (*Brachythecium*) – trumpinių (*Brachytheciaceae*) šeimos samanų gentis. Didelė Lietuvoje rūšių skaičiumi samanų gentis. Aptikta 13 rūšių. Stiebas gulsčias arba kylantis. Stiebo ir šakučių lapai dažnai yra skirtingos formos.

## Rūšys

*Žalioji trumpė (*Brachythecium rutabulum*) 
*Siauralapė trumpė (*Brachythecium velutinum*)
*Upelinė trumpė (*Brachythecium rivulare*)
*Lenktoji trumpė (*Brachythecium reflexum*)
*Tuopinė trumpė (*Brachythecium populeum*)
*Tikroji trumpė (*Brachythecium oedipodium*)
*Balkšvoji trumpė (*Brachythecium albicans*)
*Gelsvažalė trumpė (*Brachythecium salebrosum*)


Vaizdas:Brachythecium velutinum3 resize.jpg|Siauralapė trumpė (*Brachythecium velutinum*) 
Vaizdas:Brachythecium rivulare2 resize.jpg|Upelinė trumpė (*Brachythecium rivulare*) 
Vaizdas:Brachythecium reflexum1 resize.jpg|Lenktoji trumpė (*Brachythecium reflexum*) 
Vaizdas:Brachythecium populeum1 resize.jpg|Tuopinė trumpė (*Brachythecium populeum*) 
Vaizdas:Brachythecium curtum resize.jpg|Tikroji trumpė (*Brachythecium oedipodium*) 
Image:Brachythec. albicans resize.JPG|Balkšvoji trumpė (*Brachythecium albicans*)
Image:Brachyth.rutabulum resize.jpg|Žalioji trumpė (*Brachythecium rutabulum*)
Ylenė

**Ylenė** (*Cirriphyllum*) – trumpinių (*Brachytheciaceae*) šeimos samanų gentis.

Lietuvoje auga viena rūšis – unksminė ylenė (*Cirriphyllum piliferum*). Stiebas plunksniškai išsišakojęs, šliaužiantis arba kylantis. Lapai pailgai kiaušiniški. Auga ūksminguose miškuose.
Urdas

Skandinavų mitologijoje **Urdas** ( 'likimas') – šulinys arba šaltinis Asgarde prie Igdrasilo šaknų. Likimo deivės nornos – Urdė, Verdanti ir Skulda – kiekvieną dieną semia išmintį iš šulinio ir laisto medžio šaknis bei išraižo visų žmonių likimą ant Igdrasilo šaknies. Dievas Odinas įmetė savo akį į šulinį, kad gautų „išminties dovaną“.
Gražiasnapė

**Gražiasnapė** (*Eurhynchium*) – trumpinių (*Brachytheciaceae*) šeimos samanų gentis, kuriai priklauso patiesalais arba kilimais augančios samanos su šliaužiančiu ar kylančiu stiebu. Stiebo lapai atspurę, dantytais kraštais.

## Rūšys
Lietuvoje aptiktos 6 rūšys.

* Pailgoji gražiasnapė (Eurhynchium praelongum)
* Bukoji gražiasnapė (Eurhynchium angustirete)
* Gaubtoji gražiasnapė (Eurhynchium hians)
*


Image:Eurhynchium praelongum0.jpg|Pailgoji gražiasnapė (*Eurhynchium praelongum*)
Image:Eurhynchium angustirete resize.jpg|Bukoji gražiasnapė (*Eurhynchium angustirete*)
Image:Eurhynchium hians1 resize.jpg|Gaubtoji gražiasnapė (*Eurhynchium hians*)
Šilksamanė

**Šilksamanė** (*Homalothecium*) – trumpinių (*Brachytheciaceae*) šeimos samanų gentis, kuriai priklauso gana stambios, gelsvai žalios ir blizgančios samanos su išilgai giliai raukšlėtais lapais.

Lietuvoje auga dvi rūšys:
* Tikroji šilksamanė (*Homalothecium sericeum*)
* Gelsvoji šilksamanė (*Homalothecium lutescens*)
Skinfaksis ir Hrimfaksis

Skandinavų mitologijoje **Skinfaksis ir Hrimfaksis** – dienos personifikacijos Dagro ir nakties personifikacijos Notės arkliai. Skinfaksio ir Hrimfaksio vardai reiškia „blizgantys karčiai“ ir „apšerkšnoję karčiai“. Pirmoji joja Naktis ant arklio Hrimfaksio. Dienos arkliu Skinfaksiu joja Dagras, nuo arklio karčių nušvinta visa žemė ir dangus.

Į Skinfaksį ir Hrimfaksį yra panašūs Arvakas ir Alsvidas deivės Solės, Saulės personifikacijos, arkliai, kurie kartu traukia Solės vežimą.
Gojasamanė

**Gojasamanė** (*Pseudoscleropodium*) – trumpinių (*Brachytheciaceae*) šeimos samanų gentis, kurioje vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – grynoji gojasamanė (*Pseudoscleropodium purum*). Stiebas 5-15 cm ilgio, gulsčias arba kylantis, plunksniškai šakotas.
Oracle Database

**Oracle Database** (**Oracle RDBVS** arba **Oracle**) – viena didžiausių ir dažniausiai naudojamų reliacinių duomenų bazių valdymo sistemų.

Oracle yra labai plačiai naudojama bankinėse, finansinėse ir mokslinėse sistemose duomenims saugoti, apdoroti ir analizuoti. Oracle programinę įrangą kuria Oracle korporacija.

## Istorija
* **1979** m. Oracle 2. Pirmoji komercinė reliacinė duomenų bazių valdymo sistema. Dar nepalaikė transakcijų.
* **1982** m. Oracle 3. Perrašyta su C programavimo kalba. Palaikė COMMIT ir ROLLBACK (patvirtinimo ir atmetimo) transakcijų procedūras.
* **1984** m. Oracle 4. Skaitymo neprieštaringumo palaikymas. Skirtingų platformų palaikymas.
* **1986** m. Oracle 5. Paskirstytos užklausos. Tikra kliento-serverio architektūra.
* **1988** m. Oracle 6. Pristatyta procedūrinė valdymo kalba PL/SQL.
* **1989** m. Oracle 6.2. Pristatytas Oracle Parallel Server, leidžiantis naudoti Oracle paraleliniuose serveriuose – klasteriuose.
* **1992** m. Oracle 7. Palaikomos išsaugotos procedūros, trigeriai.
* **1997** m. Oracle 8. Pristatytos objektinio programavimo ir aukšto patikimumo bei didelio našumo galimybės.
* **1999** m. Oracle 8i. Integruota Java programavimo kalba. Paskelbtas palaikymas Linux operacinei sistemai. „i“ reiškia Internetas.
* **2001** m. Oracle 9i. Real Application Clusters (RAC) aukšto patikimumo sprendimas, XML palaikymas bei dar 400 naujų savybių.
* **2002** m. Oracle 9iR2.
* **2003** m. Oracle 10g. „g“ reiškia *grid – computing* – tinklelinis skaičiavimas.
* **2005** m. Oracle 10gR2.
* **2007** m. Oracle 11g.
* **2009** m. Oracle 11gR2.
* **2010** m. sausio 27 d. Oracle įsigijo Sun Microsystems kompaniją už 7.4 mlrd. JAV dolerių.
* **2013 **m. Oracle išleido Oracle Database 12*c* Linux, Solaris ir Windows operacinėms sistemoms.

## Struktūra
Kaip ir kiekviena RDBVS, Oracle duomenys prieinami per lentelių abstrakciją, aprašo ryšius tarp skirtingų lentelių ar jų dalių. Duomenims įvesti, keisti, ieškoti bei lentelėms ir duomenų bazei valdyti yra naudojama kalba SQL (*angl. Structured Query Language*)

## Platformos
**Oracle** 10gR2 palaiko šias kompiuterines platformas:
* Linux x86
* Linux (x64)
* Linux zSeries
* Linux Itanium
* Linux POWER
* Microsoft Windows (x86)
* Microsoft Windows (x64)
* Microsoft Windows (64-bit Itanium)
* Solaris (x86)
* Solaris SPARC (64-bit)
* AIX
* HP-UX PA-RISC
* HP-UX Itanium
* HP Tru64 UNIX
* HP OpenVMS Alpha
* IBM z/OS
* Mac OS X Server

## Taip pat skaitykite
* Duomenų bazė
* Reliacinė duomenų bazė
* Duomenų bazių valdymo sistema
* Oracle korporacija

## Nuorodos
* Oracle korporacija
* Oracle duomenų bazė
Žuvinto palios

**Žuvinto palios** (arba tiesiog **Palios**) – prie Žuvinto ežero esanti pelkė, Žuvinto biosferos rezervato sudėtinė dalis. Pelkė yra Alytaus rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Simno. Pelkės plotas 68,5 km² (su Žuvinto ežeru).

Šiaurės vakaruose moreninis gūbrys skiria pelkę nuo Amalvo palios. Žuvinto pelkės rytuose yra Žuvinto ežeras; per pelkę ir ežerą teka Dovinė, pelkės pietiniu pakraščiu į Žuvinto ežerą teka Kiaulyčia. Dovinė dalija pelkę į dvi dalis, kurių viduryje yra aukštapelkės (6,5 m aukščiau Žuvinto ežero lygio). Pakraščiuose – žemapelkė. Didžiausias durpių sluoksnis siekia 8,1 m, vidutinis 3,9 m.

Pietiniu pakraščiu į Žuvintą teka Bambena. Vyrauja viksvynai, nendrynai. Žuvinto pelkėje peri daug vandens ir pelkių paukščių. Gyvena briedžiai. Nuo 1993 saugoma Ramsaro konvencijos. 1945 08 05–09 Žuvinto pelkėje, Paliose, tarp Dzūkijos partizanų ir NKVD pasienio pulko bei SSRS reguliariosios kariuomenės dalinių įvyko Palių mūšis (Palių-Žuvinto mūšis).

## Nuorodos
* Palios 
* Paltanavičius, S. (2018). Žuvinto pelkė. Visuotinė Lietuvių Enciklopedija: https://www.vle.lt/straipsnis/zuvinto-pelke/
Aerodinaminis vamzdis

**Aerodinaminis vamzdis** – prietaisas naudojamas tirti ir matuoti objektų aerodinamines savybes.

Dažniausiai aerodinaminiai vamzdžiai naudojami lėktuvų ir automobilių savybių tyrimams. Automobilių atveju siekiama nustatyti kokia forma turi mažiausią oro pasipriešinimą, o tiriant lėktuvų savybes svarbios ir kitos savybės, pvz., keliamosios plokštumos profilis, stabilumas, valdymas ir kt.

Taip pat aerodinaminiame vamzdyje gali būti tiriama teršalų sklidimas aplinkoje, ieškoma efektyviausios sportininko pozicijos ir aukštų pastatų aerodinaminės savybės. Pastaruoju atveju svarbu nustatyti ar pastatas audros atveju išlaiko vėjo spaudimą ir nepradeda svyruoti.

Aerodinaminiame vamzdyje dažniausiai naudojami tiriamų objektų modeliai. Tai sukelia tam tikrų keblumų: modelis turi būti tiksli objekto kopija, turi būti pakankamas oro greitis, oro tekėjimo režimas turi atitikti režimą natūroje. Modelis neturi užimti daugiau kaip 10 % aerodinaminio vamzdžio skerspjūvio ploto, kuriame atliekami matavimai, tačiau mažinant modelį didėja matavimų paklaidos, todėl automobilių, lėktuvų bandymams skirtų aerodinaminių vamzdžių matavimo skerspjūvis siekia dešimtis m² ploto, o ventiliatorių galia 100 tūkst. kW. Tokias savybes turinčius aerodinaminius vamzdžius gali pasistatyti tik turtingos firmos ar tarptautinės organizacijos. Kosminių tyrimų aerodinaminiai vamzdžiai turi sukurti atitinkamą oro slėgį ir temperatūrą (iki -160°).

Aerodinaminiai vamzdžiai gali būti atviri ir uždari.
* Atviruose aerodinaminiuose vamzdžiuose panaudotas oras išmetamas į patalpą arba į atmosferą, taip prarandama visa orui šildyti, vėsinti, pūsti sunaudota energija, todėl atviri aerodinaminiai vamzdžiai paprastai būna tik maži – iki kelių šimtų kW galios, keliolikos metrų ilgio.
* Uždarieji aerodinaminiai vamzdžiai yra sudėtingesni – oras juose cirkuliuoja ratu, todėl taupoma energija. Bandymai tokiuose aerodinaminiuose vamzdžiuose yra brangūs, tačiau leidžia tirti mažai žinomus reiškinius.

Maži mokomieji aerodinaminiai vamzdžiai yra kiekvienoje didesnėje aviacijos specialistų ruošimo mokykloje.

## Šaltiniai