open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kilėva

**Kilėva** – negyvenamas viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Rubikių.

XIX a. pab. per kaimą buvo nutiesta nutiesta siaurojo geležinkelio Utena–Anykščiai linija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiaupiškės

**Kiaupiškės** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 9 km į šiaurės rytus nuo Darbėnų. Kaimas įsikūręs į pietus nuo Naujosios Įpilties, prie Kiaupiškės upelio ir Kiaupiškių miško. Kaimo pakelėje stovi koplytėlė, o greta esančioje sodyboje – ornamentuotas kryžius ir koplytstulpis. Vidgirių miške yra apleistos, krautų akmenų tvora apjuostos senos kaimo kapinės, kuriose 1959 m. buvo išlikę keli apgriuvę mediniai kryžiai ir koplytėlė, pastatyti nuo maro mirusiems kaimo gyventojams atminti.

## Istorija

Nuo XIX a. pradžios priklausė Auksūdžio (Nausėdų) seniūnijai. 1923 m. jame buvo 4 ūkiai ir 26 gyventojai.

## Gyventojai

## Literatūra
* Julius Kanarskas. Darbėnų apylinkės kaimai. – Švyturys (Kretinga), 1992.

## Šaltiniai
Kilpiškė

**Kilpiškė** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Tryškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kilpiškiai

**Kilpiškiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pandėlio, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kimbirai

**Kimbirai** – kaimas Birštono savivaldybėje, 1 km nuo Birštono Vienkiemio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kimentmedis

**Kimentmedis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Ilgižių III. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiloniai

**Kiloniai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Vaiguvos. Stūkso Kilonių piliakalnis.

## Istorija

1949 m. minima Kilonių apylinkė Vaiguvos valsčiuje.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kilėviškiai

**Kilėviškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km nuo Rubikių. 

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Povilas Kemėšis (1921–2008), inžinierius elektrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
* Algirdas Banys (1929–2018), zootechnikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Šaltiniai
Kiminiškė

**Kiminiškė** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ukrinų.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Kineliai

**Kineliais** vadinamos gyvenvietės:

* Vilniaus mieste (šiaurės vakarinė)
* Vilniaus rajone:
** Juodšilių seniūnijoje (pietvakarinė),
** Rudaminos seniūnijoje (rytinė).
Kineliai (Juodšiliai)

**Kineliai** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Juodšilių.

## Istorija

Šiaurinė viensėdžio dalis XXI a. pr. prijungta prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kineliai (Rudamina)

**Kineliai** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Rudaminos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiniūnai

**Kiniūnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Naujojo Daugėliškio, 4 km į rytus nuo Paringio. Šalia kaimo jungiasi keliai  ir .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš spėjamo asmenvardžio **Kiniūnas*, plg. pavardės *Kinẽlis, Kiniáuskas*, taip pat šaltiniuose minimi asmenys *Elisabett Kinicia* (1640 m.), *Mathiae Kinienas* (1685–1731 m.).

## Istorija
Kiniūnai Daugėliškio parapijos metrikose minimi 1706 metais. XIX a. priklausė Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiui.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai. 1920–1928 m. veikė „Ryto“ draugijos mokykla. Nuo 1941 m. buvo Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiaus apylinkės centras.

Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono Kiniūnų apylinkės centras, vėliau priklausė Kačergiškės apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kinkiai I

**Kinkiai I** – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Papilės.

Netoliese įsikūrę Kinkiai II.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kimšai

**Kimšai** – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Kalvarijos, prie kelio . Į rytus nuo kaimo telkšo Janavas.

## Istorija
XIX a. pab. Kimšai buvo palivarkas Kalvarijos apskrities Janavo valsčiuje, Kalvarijos parapijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kinderiai

**Kinderiai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Šepetos, šalia kelio .

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kinderiuose gimė žurnalistas, režisierius, kino ir teatro kritikas Juozas Kaributas (1909–2000).

## Šaltiniai
Kintrimai

**Kintrimai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Endriejavo. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiošiai

**Kiošiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Kintų, prie Klaipėdos kanalo. Eina kelias , per kurį nutiestas Lankupių tiltas. Šalia jo išlikę senojo Kiošių tilto pamatai, metalu sutvirtinta krantinė.

## Istorija

1931 m. į Klaipėdos krašto muziejų iš ardomo senkapio Kiošiuose pateko senovės Romos moneta. II Pasaulinio karo metu dingo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kipšiai

:: *Apie kaimą Šiaulių rajone žr. [[Kipšiai (Šiauliai)]]*.

**Kipšiai** – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naudvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kipštai

**Kipštai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Stupurų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirdeikiškė

**Kirdeikiškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Švenčionėlių, Sudotos ežero pietiniame krante, Labanoro girios pakraštyje, netoli Mėžio ir Žeimenos upių. Kaimas patenka į didžiulį pilkapynų kompleksą: kaimo teritorijoje yra 2 Kirdeikiškės pilkapynai, Kirdeikiškės senovės gyvenvietė, dalis Rinkūnų pilkapyno.

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirdeikos

**Kirdeikos** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Švenčionėlių, šalia Jonlaukio, Labanoro girios rytinio pakraščio erčiose. Veda keliukas iš Grybų.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio *Kirdeika*.

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkai

:: *Apie kaimą Anykščių rajone žr. [[Kirkai (Anykščiai)]]*.

**Kirkai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Reivyčių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Kolnas

**Kòlnas**  (arba ***Kãlinas***, ) – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje, ~150 km į šiaurės vakarus nuo Lenkijos sostinės Varšuvos. Miestas įsikūręs Kolno aukštumoje prie Labnos ir Pisos upių. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr. DW647.

## Istorija

Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XVIII a. minima gyvenvietė netoli Pisos upės. X a.-XI a. gyvenvietėje stovėjo medinė pilis. Pirmą kartą gyvenvietė paminėta 1222 metais. 1425 m. Mazovijos kunigaikštis Janušas I Senasis gyvenvietei suteikė Kulmo miesto teises. 1426 m. gyvenvietė minima kaip *Colno*. 1434–1443 m. miestas persikelė arčiau Labnos upės, kur vėliau įsikūrė Labnos gyvenvietė. Šį persikėlimą lėmė tai, kad Kolno aukštumoje prie Pisos upės įsikūręs miestas buvo sunkiai pasiekiamas dėl nepalankių gamtinių sąlygų. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. 1765 m. spalio 13 d. karalius Stanislovas Augustas Poniatovskis suteikė gyvenvietei Kolno miesto herbą. 1794 m. liepos 10 d. mieste įvyko Kolno mūšis. Per 1794 m. sukilimą miestas sudegė.

1867 m. miestas tapo Lomžos gubernijos Kolno apskrities centru. 1904–1905 m. pastatyta Kolno Šv. Mikolajaus cerkvė. 1915 m. vokiečių kariuomenė mieste pastatė Kolno geležinkelio stotį, kuri jungė miestą su Vokietijos imperijos, Pišo miestu. 1923 m. ši geležinkelio linija buvo panaikinta. 1929 m. įkurtas Orzeł Kolno futbolo klubas. 1939 m. mieste gyveno 5,163 gyventojai iš kurių 67 % buvo žydai. 1939 m. rugsėjo 8 d. miestą užėmė Trečiasis Reichas. 1939 m. rugsėjo 29 d. miestą vokiečiai perdavė Tarybų Sąjungai. 1939–1941 m. ir 1944 m. miestas buvo Kolno rajono centras. 1941 m. birželio 22 d. miestą užėmė Trečiasis Reichas. 1941 m. rugpjūčio mėnesį Kolimagų ir Mšcivujės kaimuose buvo nužudyti visi miesto žydai. 1945 m. sausio 23 d. į miestą įžengė Raudonoji Armija.

## Gyventojai

1827 m. 38% miesto gyventojų buvo žydai, 1857 m. 62 %. Pagal 2008 m. gruodžio 31 d. surašymą:

Pagal 2002 m. surašymą vidutinės gyventojų mėnesinės pajamos buvo 1587,72 zlotai.

### Tautinė sudėtis

### Žymūs žmonės
* Johannes Scolvus – jūreivis, keliautojas;
* Barbara Kudrycka – švietimo ir mokslo ministrė;
* Stefan Kirtiklis – Lenkijos kariuomenės generolas;
* Kajetan Olszewski – Lenkijos kariuomenės generolas;
* Marian Jaszewski – politikas;
* Bronisław Kowalewski – Lenkijos kariuomenės karininkas.

## Paviršiaus struktūra

* Pastatai, dirbama žemė: 86 %;
* Miškai: 4 %;
* Vandens telkiniai: 10 %.

Miestas užima 2,67 % apskrities ploto.

## Paminklai
* Viduramžių miesto gatvių ir erdvių išdėstymas;
* XIX a. *Šv. Onos* parapijinė bažnyčia ir varpinė;
* XVIII a. Kolno sinagoga;
* XIX a. katalikų kapinės;
* XIX a. pirmos pusės Kolno žydų kapinės;
* I pasaulinio karo kareivių kapinės.

## Literatūra
* Kazimierz Rymut: Nazwy Miast Polski. Wrocław: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1987, s. 110. ISBN 83-04-02436-5.;
* Czesław Brodzicki: Ziemia Łomżyńska do 1529 roku. Łomżyńskie Towarzystwo Naukowe im. Wagów…, s. 7, 9, 46, 47.

## Šaltiniai
Ajegis

**Ajegis** – šiaurės Ispanijos Navaros provincijos savivaldybės miestas. Ajegis priklauso Tierra Estella apskričiai ir yra 45 km į pietvakarius nuo Pamplonos.

## Istorija
Benediktinai VIII a. pastatė Irache vienuolyną. Čia 1569 m. pradėjo veikti pirmasis Navaros provincijos universitetas  (uždarytas 1824 m.). 1891 m. šalia vienuolyno pastatytas Bodegas Irache vyno fabrikas.
Kirkėnai (Kupiškis)

**Kirkėnai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Skapiškio.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Kirkilai (Kelmė)

**Kirkilai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Liolių, prie kelių  ir  sankryžos bei Rūdijos upelio (Dratvens intakas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkilai (Radviliškis)

**Kirkilai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Skėmių, prie kelio  ir Staviko upelio.

## Istorija

XX a. buvo bajorkaimis Šiaulių apskrityje, Baisogalos parapijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkilai (Šakiai)

**Kirkilai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Slavikų, 3 km į pietvakarius nuo kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkai (Anykščiai)

**Kirkai** – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šeimyniškių.

## Istorija

1950 m. kaimas jau priklausė kolūkiui „Tarybų Lietuva“, vėliau – Anykščių vaismedžių medelynui, Anykščių sodininkystės tarybiniam ūkiui, Ažuožerių sodininkystės kolūkiui.

Kirkų kaimas, tuo metu priklausęs Šeimyniškių apylinkei, 1986 m. spalio 20 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios tarybos prezidiumo įsaku buvo išregistruotas iš gyvenamųjų vietovių registro, jo teritorija priskirta Aleininkų kaimui. 2019 m. vėl atkurtas, nors Registrų centro apskaitoje neegzistuoja.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kolo apskritis

**Kolo apskritis** () – apskritis Lenkijoje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje. Centras – Kolas. Plotas – 1011,03 km². Gyventojų skaičius – 88 244 žmonės (2010-06-30).

## Administracinis suskirstymas

## Galerija

Brdów - kościół i klasztor.jpg|Brduvas
Koło - kompleks bernardyński.jpg|Kolas
Kłodawa - Kościół Wniebowzięcia NMP.jpg|Klodava
Nowiny Brdowskie - pomnik powstancow.jpg|Brduvo Novinai
Przedecz - kościół Świętej Rodziny.jpg|Pšedečas
Dabie - ratusz.jpg|Dombis


## Šaltiniai
Kirkiliškiai

**Kirkiliškiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kurklių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkliai (Mažeikiai)

**Kirkliai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šerkšnėnų. 

## Gyventojai

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Kirkšiai

**Kirkšiai** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 10 km į rytus nuo Grūšlaukės ir 3 km į šiaurės vakarus nuo Salantų, prie kelio .

## Etimologija

Pavadinimas kilo iš asmenvardžio *Kirkšys* daugiskaitos formos. Vietovardis rašomas , , , , .

## Geografija

Kaimo žemės driekiasi į vakarus nuo Alkos kalno, tarp Erlos senslėnio ir *Juodupėnų* miško. Ribojasi su Žudgaliu, Bargaliu, Leliūnais ir Juodupėnais. Vakarine dalimi praeina kelias .

## Istorija

Susiformavo XVII a. Pirmąkart paminėtas 1750 m.

1750, 1821, 1843 ir 1846 m. buvo po 4, 1866 m. – 6 kiemai, 1923 m. – 7 kiemai.

Sovietinė melioracija kaimą sunaikino.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [[Pajūrio naujienos] - 2009 m. rugsėjo 18 d.]
Kirkučiai (Švenčionys)

**Kirkučiai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių, 3 km į rytus nuo Stanislavavo, prie Sirvėtos upės.

## Etimologija
Vietovardis kilęs nuo asmenvardžio *Kirkùtis*.

## Istorija
Vietovė Švenčionių bažnyčios raštuose minima 1749 m. XX a. pr. buvo užusienis Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkūnai (Rokiškis)

**Kirkūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Obelių.

## Istorija

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Ona Kurmytė-Mazurkevičienė (1901–1952), aktorė, gimusi Kirkūnuose.

## Šaltiniai
Kirkūnėliai

**Kirkūnėliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Rokiškio, piečiau Kirkūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirmėlinė

**Kirmėlinė** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Trakiškių. 

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirmėliškės (Prienai)

**Kirmėliškės** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Mackių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirmėliškės (Trakai)

**Kirmėliškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Padvarionių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirmėliškis

**Kirmėliškiu** vadinami kaimai Rokiškio rajone:

* Juodupės seniūnijoje,
* Kazliškio seniūnijoje.
Kirmiškiai

**Kirmiškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Sintautų, greta kelių  ir  kryžkelės. Per Novą nutiestas Bliūkiškių tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirmėliškės (Alytus)

**Kirmėliškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Krokialaukio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirnės

**Kirnėmis** vadinami du gretimi kaimai Šilalės rajone:

* Kirnės I (kairiajame Jūros upės krante),
* Kirnės II (dešiniajame Jūros upės krante).
Kirsliai

**Kirsliai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Slavikų, 2 km į pietvakarius nuo kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirsnokiškė

**Kirsnokiškė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Bagotosios, 3 km į šiaurės rytus nuo Antanavo. Piečiau kaimo teka Pilvė. Praeina kelias , atšakos į Armališkes, Nendrinius.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio **Kirsnokas*, plg. pavardė *Kirsnỹs*.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Marijampolės apskrities Pilviškių valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirtikai

**Kirtikai** – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Reškutėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirzinė

**Kirzinė** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, netoli Maišiagalos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kisieliai

**Kisieliai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 11 km į pietryčius nuo Plokščių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kisieliauka

**Kisieliauka** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Videniškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kisieliškė

**Kisieliškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, prie  kelio, 1 km į šiaurės vakarus nuo Sarių, 1 km į pietryčius nuo Laužėnų. Įsikūręs miško progumoje.

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

Iki 2015 m. turėjo viensėdžio statusą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kisieliškės

:: *Apie kaimą Vilniaus rajone žr. [[Kisieliškės (Vilnius)]]*.

**Kisieliškės** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Jiezno, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kirkiliškis

**Kirkiliškis** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kriklinių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiršai (Keturvalakiai)

**Kiršai** – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Alvito.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiškeliai

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Kiškeliai (Zarasai)]]*.

**Kiškeliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Anykščių, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiškelviečiai

**Kiškelviečiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Luokės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiškiai (Ignalina)

**Kiškiai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Linkmenų, Lūšykščio ežero pietiniame krante, prie kyšulio, skiriančio nuo Lūšių ežero, greta kelio . Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Vystomas turizmas. Veikia krišnaitų bendruomenė.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš pavardės *Ki̇̀škis*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Linkmenų valsčiuje.

Tarpukariu Kiškiai priklausė Lenkijai (Švenčionių apskrities Kaltanėnų valsčius). Lenkmečiu veikė lietuviška „Ryto“ draugijos mokykla (1922–1934 m.).

Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kiškoniai

**Kiškoniai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Tytuvėnų, tuojau į rytus nuo Pagryžuvio, ant Pagryžuvio tvenkinio kranto. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vitė

**Vitė** (arba ***Didžioji Vitė***) – Klaipėdos miesto dalis, esanti į šiaurės vakarus nuo Senamiesčio. Iš vakarų pusės ribojasi su Naujojo uosto, iš šiaurės su Janonio bei Dariaus ir Girėno, iš rytų su H. Manto, iš pietų su Daukanto ir Gegužės gatvėmis.

## Istorija

Vitė minima nuo XV a. pradžios – 1437 m. paminėta , tais metais mokėjusi 30 markių činšo, 1447 m. – 30 markių činšo už karčemą. 1540 m. Klaipėdos valsčiaus mokesčių mokėtojų sąrašuose atskirtos 2 Vitės – Didžioji Vitė ir Mažoji Vitė. Mažoji Vitė iš pradžių buvo pilį aptarnavęs žvejų kaimas, vėliau jame apsigyveno amatininkų, o Didžioji Vitė buvo valstybinių valstiečių kaimas. XVII a. abu kaimai laikyti žvejų kaimais. 1678 m. padegta Klaipėdos tvirtovės komendanto įsakymu, nuo jos kilo 1678 m. Klaipėdos gaisras.
Paskutinį kartą Mažoji Vitė paminėta 1709–1710 m. maro aukų statistikoje ir 1756 m. – XVIII a. viduryje tikriausiai buvo integruota į Klaipėdos miestą. Didžiosios Vitės pavadinimas XVIII a. taip pat beveik nevartotas – ji buvo įvardijama valsčiaus kaimu Vite.
XIX a. pradžioje kaimas gavo savarankiškos komunos statusą ir buvo vadinamas Valdiškąja Vite () arba Karališkąja Vite (), kuri 1856 m. sausio 1 d. oficialiai prijungta prie Klaipėdos miesto.

## Šaltiniai
Kisielka

**Kisielka** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Tverečiaus, prie Vytėnų miško ir kelio į Kelpučius. Sunykęs.

## Etimologija
Slaviškos priesagos *-ka* vedinys iš asmenvardžio *Kisiẽlis, Kisiẽlius*.

## Istorija
Minimas nuo XX a. vid. Seniau čia buvo Čepeliškės palivarkas.

Sovietmečiu priklausė Tverečiaus apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kisieliškės (Vilnius)

**Kisieliškės** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Rukainių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vitė (reikšmės)

**Vite** vadinami keli Klaipėdos priemiesčiai (miesto dalys):

* Bomelio Vitė,
* Didžioji Vitė,
* Mažoji Vitė.
Pocvietis

**Pocvietis** – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Didžiųjų Šelvių, netoli Klausučių.

## Istorija

XX a. tarpukariu Pocviečio dvaras išparceliuotas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Graikijos stačiatikių bažnyčia

**[[Graikija|Graikijos]] stačiatikių bažnyčia** (, *Hellēnorthódoxē Ekklēsía*) – stačiatikių bažnyčia, daugelio stačiatikių bažnyčių dalis, priklausanti didelei stačiatikių bažnyčių bendrijai. Jas sieja kultūrinės tradicijos, o jų liturgija paprastai yra laikoma graikų koinė, originalia Naujojo testamento kalba.

## Nuorodos
Klepočiai (Alytus)

**Klepočiai** – gatvinis kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Makniūnų. Netoliese telkšo Lizdų ežeras. Praeina kelias Ryliškiai–Ežerynas.

Yra keletas kultūros paminklų: koplytėlė ant medžio, kryžius (aut. Antanas Česnulis ir Algirdas Juškevičius, 1989 m.), stogastulpis (aut. Saulius Lampickas, Vytautas Kryževičius, 1989 m.), kapinių kryžius (aut. Algirdas Judickas, 1989 m.), Lietuvos kario Prano Kindero kapas.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Klepočius*, .

## Istorija

Per II pasaulinį karą kaime veikė savisaugos būrys. 1944 m. gruodžio 23 d. per baudžiamąją operaciją, siekiant palaužti gyventojų pasipriešinimą TSRS okupacijos režimui Alytaus apskrityje, kaimą iš dalies sunaikino TSRS NKVD kariuomenės 331 pasienio pulko ir III Baltarusijos fronto kariuomenės užnugario apsaugos daliniai, jiems talkino vietiniai stribai. Baudėjai sudegino 24 kaimo sodybas iš 32 buvusių, 12 jo gyventojų nužudė. Kai kuriuos vyrus suėmė, žiauriai tardė. buvo sudegintos Juozo Muzikevičiaus, Antano Jakavito, Juozo Mikalionio, Kazio Muzikevičiaus, Roko Mikalionio, Leonardo Mikalionio, Broniaus Muzikevičiaus, Alfonso Mikalionio, Vaitiekaus Kasiulyno, Antano Milaknio, Viktoro Prėskienio, Andriaus Muzikevičiaus, Juliaus Balio, Juozo Volungevičiaus, Jono Kudarausko, Jono Mikalionio, Jurgio Kudarausko, Motiejaus Paulausko, Juliaus Baranausko, Liudo Baranausko, Adomo Baranausko ir dar vieno gyventojo, kurio nepavyko išsiaiškinti, sodybos. Žuvo gaisre arba buvo nužudyti sovietinių kareivių Juozas Muzikevičius, Juozas Mikalionis, Kazys Muzikevičius, Rokas Mikalionis, Bronius Muzikevičius, Vaitiekus Kasiulynas, Viktoras Prėskienis, Jonas Mikalionis. Kitų gyventojų likimas kol kas nežinomas

1989 m. spalio 17 d. LTSR generalinė prokuratūra dėl Alytaus raj. Klepočių ir kitų kaimų gyventojų nužudymo iškėlė baudžiamąją bylą, tyrimas sustabdytas Rusijos federacijai ignoravus teisinės pagalbos prašymą. 1990 m. žuvusiesiems pastatyti koplytstulpiai, įtaisytos atminimo lentos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jurgis Kunčinas. Niekieno namai. Klepočiai
* Lietuvos Katalikų bažnyčios Kronika „Bolševikų siautėjimas Merkinės apylinkėse“
Švenčius

**Švenčius** – keleto Lietuvos ežerų vardas:

* Švenčius – Elektrėnų savivaldybėje;
* Švenčius – Kaišiadorių rajone;
* Švenčius – Trakų rajone.

Taip pat gyvenvietė:
* Švenčius – Šalčininkų rajone.
Švenčius (Kaišiadorių raj.)

**Švenčius** (arba **Žydiškių ežeras**) – ežeras Lietuvoje, Kaišiadorių rajono pietryčiuose, 10 km į šiaurės rytus nuo Stakliškių. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,57 km, plotis iki 0,75 km. Altitudė 177,5 m. Gylis siekia 4,2 m. Krantai daugiausia statūs, ardomi, tik vakarinis ir rytinis žemesni, užpelkėję. Aplink ežerą plyti dirbamieji laukai ir pievos, auga miškeliai. Į Švenčių įteka 4 bevardžiai upeliai ir Vadrė, išteka į Alšios ežerą Alšyčia (Verknės baseinas). Dugnas padengtas sapropelingu moliu, atabradas siauras, padengtas dumblingu smėliu.

Prie Švenčiaus esantys kaimai: Žydiškės, Vaitkūnai, Pašventys. Yra kaimo turizmo sodyba.

## Etimologija

Ežerėvadis *Švenčiús* kilęs nuo žodžio *šventas* („pašvęstas“, toliau, matyt, iš „šviesus“).

## Šaltiniai
Iračės vienuolynas

**Iračės vienuolynas** ( arba **Hyrache**, baskų kalba – **Iratxe**) – benediktinų vienuolynas Aiegi miestelyje šiaurės Ispanijoje, Navaros provincijoje.

## Istorija
Benediktinai vienuolyną pastatė VIII a., pirmųjų statinių neišliko. Kai kurie dabartiniai statiniai datuojami XI a. 1569 m. čia pradėjo veikti pirmasis Navaros provincijos universitetas , kuris 1824 m. buvo uždarytas. Nuo 1877 m. balandžio 24 d. vienuolynas, kaip istorinis paminklas, saugomas valstybės

## Iračės vienuolyno kompleksas
Irache vienuolyno kompleksą sudaro: romanistinio stiliaus XII a. bažnyčia, vienuolynas su zakristija, refektoriumu ir plateresko stiliaus varpinė

## Taip pat skaitykite
* Aiegi

## Išnašos

## Nuorodos
* Romanų turtai Navaroje. Irache vienuolynas
Švenčius (Elektrėnų sav.)

**Švenčius** – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Elektrėnų. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,25 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 99,4 m. Ežero forma šakota. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, tik šiaurės rytinis – aukštas. Pietinė ir rytinė pakrantės plačiai apaugę medžiais ir krūmynais, šiaurinėje ir šiaurrytinėje pakrantėse plyti pievos. Suteka 4 upeliai (vienas jų S-2 – iš Briaunio ežero), išteka S-2 upelis į Aujėdo ežerą (Strėvos baseinas).

Prie Švenčiaus įsikūręs Šuolių kaimas, toliau vakaruose – Kalniniai Jagėlonys.

## Šaltiniai
Švenčius (Trakų raj.)

**Švenčius** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajono pietuose, 4 km į rytus nuo Dusmenų. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,89 km, plotis iki 0,27 km. Altitudė 138 m. Gylis siekia 6 m. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, tik rytinis – aukštas. Iš rytų ribojasi su Sadolnikų mišku. Per Švenčių (iš Pikčiuko ežero) teka Musės intakas (Varėnės baseinas).

Prie Švenčiaus įsikūręs Bakaloriškių kaimas.

## Šaltiniai
Bonalė

**Bonalė** – upė vakarų Lietuvoje, Klaipėdos ir Kretingos rajonuose; Bonės kairysis intakas (Danės baseinas). Prasideda į pietryčius nuo Triušių kaimo, netoli Eketės upės. Teka į šiaurės rytus, palei Lapieniškių mišką. Įteka į Bonę 2,6 km nuo jos žiočių, ties Vitiniais.

Beveik visa vaga (išskyrus patį žemupį) sureguliuota.

## Etimologija
Priesagos *-al-* vedinys iš upės vardo *Bónė*.

## Šaltiniai
Pošalčiai

**Pošalčiai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Valkininkų, Šalčios kairiajame krante Dainavos girioje. Ties kaimu kertasi keliai  ir .

## Etimologija
Vietovė pavadinta pagal *Šalčios* upę.

## Istorija

XIX a. buvo Pošalčių kaimas ir miško dvaras Valkininkų valsčiuje.

XX a. vid. – Pošalčių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pošalčių apylinkė

**Pošalčių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Valkininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kuršių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Pošalčių apylinkė prijungta prie Čebatorių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 35,75 || || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis  || 5 kaimai
|}

## Šaltiniai
Kretainis

**Kretainis** – upelis vakarų Lietuvoje, Klaipėdos miesto pietrytiniame pakraštyje ir Klaipėdos rajone; Smeltalės dešinysis intakas. Prasideda Pramonės rajone, netoli Lypkių sodybų. Teka į pietvakarius per industrinę Klaipėdos dalį, palei geležinkelį. Įteka į Smeltalę 3,1 km nuo jos žiočių, Žardėje, į rytus nuo tarptautinės perkėlos.

Visa vaga sureguliuota. Vidurinis trečdalis upelio sukištas į vamzdžius po žemę. Nuo 2018 m. požeminė vaga perdaroma iš stačiakampių betoninių blokų į apskritus stiklo-laminato vamzdžius, paslinkus ją apie 20–50 m į rytus.

Upėvardis kildinamas iš *kretėti* („virpėti, tirtėti, drebėti“), jo senesnė reikšmė galbūt turėjo liūno, klampynės reikšmę (plg. *kritus* „klampus“).

## Šaltiniai
Ašutis

**Ašutis** – upelis vakarų Lietuvoje, Šilalės rajone, Lokystos kairysis intakas (Jūros baseinas). Prasideda prie Pakasokio kaimo. Teka į pietus, pietryčius per Balsius, Šilus, Šilalę. Įteka į Lokystą 14,2 km nuo jos žiočių, Šilalėje.

Intakai: Nerotas, Balčia (kairieji). Upė patvenkta ties Balsiais (5,2 km nuo žiočių) ir Šilale.

Upėvardis kildinamas nuo augalo pavadinimo *ašutis* („nelaboji svidrė“), plg. *ašutas* („arklio uodegos ar karčio plaukas“).

## Šaltiniai
Pipiriai

**Pipiriai** – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, prie kelio , 4 km nuo Klykolių.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bodegas Irache

**Bodegas Irache, S.L.** – 1891 m. įkurtas vyno gamykla Aiegi miestelyje šiaurės Ispanijoje, Navaros provincijoje, 2 km į pietus nuo Estelos. 

## Istorija
1072 m. Sančas IV Navarietis padovanojo vynuogyną Jokūbo kelyje buvusiai Irache vienuolyno piligrimų ligoninei.

1891 m. įkurta šeimos įmonė, kuri egzistuoja iki šių dienų.

1918 m. šalia vienuolyno pastatytos gamyklos pastatas, o vienuolyno vienoje patalpoje įkurtas vyndarystės muziejus, kuriame yra daugiau kaip 200 vienetų istorinių vyno gamybos įrangos ir daug vyno butelių iš žinomų vynuogių derlių.

### Vyno šaltinis
1991 m. „Bodegas Irache“ pastato sienoje, šalia istorinio piligrimų kelio, įrengė vyno šaltinį. Šaltinėlyje yra įrengti du kranai, – vandens ir raudono vyno, skirti pavargusiems piligrimams atsigerti.

„Vyno šaltinis“ yra pastatyta iš akmens ir įamžintas dviem piligrimėmis legendos:  .

## Vyno rūsiai
Vyno gamybos reikmėms naudojamos nerūdijančio plieno talpose su temperatūros kontrole. Šiuo metu yra 23 70000 l ir 9 25000 l vyno talpos.  Išpilstymo pajėgumas – iki 6000 butelių /val.

1991 m. atidarytas 6700 m² rūsio salė su 10000 225 l ąžuolo vyno statinių. Šios patalpos viena siena skirta brandinti 3 000 000 butelių vyno. 

## Vynuogynai ir vynuogės
„Bodegas Irache“ priklauso 150 ha vynuogynų, čia auginamos šių rūšių vynuogės: 
*Raudonųjų vynuogių rūšys: „Tempranillo“, „Grenache“  (), „Cabernet Sauvignon“, „Merlot“; 
*Baltųjų vynuogių rūšys:  „Viura“, C„hardonnay“  ir „Malvasía“.

## Vynai
Vyno gamykla daro įvairių rūšių vynus, įskaitant tarptautiniu mastu pripažintų prekių ženklus „Irache“, „Castillo de Irache“, „Prado de Irache“ ir „Fuente Cerrada“. Šie vynai eksportuojami į 68 pasaulio šalis.

## Išnašos

## Nuorodos
* http://www.winesfromspain.com 
* http://www.irache.com
* http://www.navarrawines.com
Šventaragio slėnis

**Šventaragio slėnis** – slėnis Vilniuje prie Neries ir Vilnios santakos. Pagal Lietuvos metraštį toje vietoje buvo deginami Lietuvos didžiųjų kunigaikščių palaikai. Pasak legendos, šią laidojimo tradiciją pradėjęs valdovas Šventaragis, kurio palaikai sudeginti XIII a.

Po senosios Vilniaus katedros liekanomis rasta XI–XIII a. aukojimo vietų. Nors su Šventaragio slėniu susijusios legendos istorikų atmetamos kaip prasimanymai, jas iš lietuvių mitologijos perspektyvos tyrė Vladimiras Toporovas, Gintaras Beresnevičius, Norbertas Vėlius, Vykintas Vaitkevičius ir kiti.

## Legenda

Kunigaikštis Šventaragis (priklausęs legendinei Palemono dinastijai) pasirinko gražią vietą slėnyje, Neries ir Vilnios santakoje ir nurodė savo sūnui Skirmantui pastatyti ten šventyklą, kurioje jis po mirties turėsiąs būti sudegintas. Jis taip pat nurodė čia deginti Lietuvos kunigaikščių ir didikų palaikus. Po daugelio metų didysis kunigaikštis Gediminas medžiojo ir sustojo slėnyje. Čia jam prisisapnavo staugiantis Geležinis Vilkas, o žynys Lizdeika sapną paaiškino kaip ženklą, kad čia Gediminas pastatys Lietuvos sostinę. Taip Gediminas tapo Vilniaus įkūrėju.

## Istoriografija

Šventaragio slėnio legendos buvo perpasakojamos vėlesnių istorikų, tarp jų Motiejaus Stryjkovskio ir Teodoro Narbuto, ir tapo labai populiariomis. 1582 m. išleistame darbe M.Stryjkovskis pridėjo, kad slėnyje buvo Perkūno šventykla, buvo deginama amžinoji ugnis, o toje vietoje vėliau pastatyta Vilniaus katedra. T. Narbutas, remdamasis abejotina Rivijaus kronika, net pateikė šventyklos išmatavimų ir joje atliekamų ritualų aprašymą. Iš tų aprašymų daryta išvada, kad Šventaragio slėnis pagoniškoje Lietuvoje buvęs svarbus kulto centras – čia stovėjusi šventykla Perkūnui, degė amžinoji ugnis, buvo atliekamos įvairios apeigos.

Akademinė diskusija apie tai, ar legendos susijusios su realia Vilniuje buvusia pagonių šventykla, tebesitęsia. Pagonių šventykla, kuri buvo sugriauta ir vietoje jos pastatyta katalikų bažnyčia, minima 1388 m. popiežiaus Urbono VI bulėje. Visgi bulė nėra labai konkreti ir joje aprašyti karaliaus Jogailos veiksmai yra panašūs į aprašytus Pakartoto Įstatymo knygoje (12:3–4).

## Išnašos
Kyviškė

**Kyviškė** – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kaulakių.

## Istorija

Panaikintas 1983 m. gruodžio 28 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Graikijos nomai

**Graikijos nomai** () – antro lygio Graikijos administraciniai vienetai, už kurios stambesnės yra pirmo lygio periferijos. Dabartinė Graikija suskirstyta:
* pirmas lygis – 13 periferijų (administracinių regionų)
* antras lygis – 54 nomai
* trečias lygis – 1038 *[[Graikijos demai|demai]]* ir *[[Graikijos kinotitos|kinotitos]]*. Demai atitinka miesto savivaldybes, o kinotitos – kaimo. 

Pagal Graikijos konstituciją nomai yra pagrindiniai antrojo lygio savivaldos vienetai. Po 1994 m. reformos daug administracinių funkcijų iš nomų buvo perduota periferijoms. Dalis administracinių funkcijų (pvz., sanitarijos reikalai, urbanistinis planavimas) liko nomų valdžioje, tad teisiškai nomai yra centrinės valstybės valdžios administraciniai vienetai.

Kitose kalbose nomus dar vadina *prefektūromis*, o nomarchus *prefektais*. 

## Organizacija
Dabartinė renkama nomų savivalda buvo suformuota 1994 m., ji pakeitė iki tol egzistavusią sistemą, kur nomų tarybas ir nomarchus skyrė vyriausybė. 

Dabar kiekvieną nomą valdo:
* *nomo taryba* (), kurią sudaro 21–37 nariai
* *nomarchas* (*νομάρχης*) – vadovaujantis tarybai
* *tarybos prezidentas* (*πρόεδρος*) – pirmininkaujantis taryboje 

Nomų tarybų narius viešai renka kas 4 metus. 3/5 vietų užima laimėjusi dauguma, o likusias 2/5 vietų proporcingai užima likusios partijos. Laimėjusios daugumos vadovas tampa ir ir nomarchu.

## Nomų sąrašas

Atikos periferija (pažymėta 1 aukščiau pateiktame žemėlapyje), susideda iš šių nomų:
# Atėnai
# Rytų Atika
# Pirėjus
# Vakarų Atika

## Šaltiniai
Kyvonys

:: *Apie kaimą Širvintų rajone žr. [[Kyvonys (Širvintos)]]*.

**Kyvonys** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Turgelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kizirniškės

**Kizirniškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Magučių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kižiai

:: *Apie kaimą Igliaukos seniūnijoje žr. [[Kižiai (Igliauka)]]*.

**Kižiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Baraginės.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klabutka

**Klabutka** – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kimbartiškės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kladninkai

**Kladninkai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Rokiškio, prie kelio . Šiauriau kaimo nutiesta geležinkelio linija Radviliškis–Daugpilis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klaišiai (Telšiai)

**Klaišiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Žarėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klampiniai Krušonys

**Klampiniai Krušonys** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Palomenės. Už 1 km į šiaurės vakarus yra Paromatės Krušonys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klampupiai

**Klampupiai** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Bagotosios, prie Višakio intako Klampupio, prie Kazlų Rūdos miškų. Greta eina kelias .

## Istorija

Iki 1954 m. – Klampupių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klangiai (Šakiai)

**Klangiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Kriūkų, šalia Nemuno intako Pietvio žemupio. Pro kaimą eina kelias .

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Vladislavovo apskrities Svetošino valsčių, Panemunės parapiją.

Tarpukaryje veikė Kriūkų marijavitų bažnyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klapatauskiai

**Klapatauskiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Vaiguvos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klausiškės

**Klausiškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Alovės, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klausmyliai

:: *Klausmyliais anksčiau vadinosi ir gretimas kaimas [[Dirvupiai]]*.

**Klausmyliai** – viensėdis Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Gindulių, 1 km į šiaurę nuo Jakų, plentų ir greitkelių (, ,  apsuptyje).

## Etimologija

Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Claus Myle*. Jis siejamas su asmenvardžiu *Mylus, Mylis, Myle, Mylisch* (< šaknies **mīl-*).

## Istorija

1785 m. minimas kaip karališkasis kaimas, 1737–1739 m. tarp atidarytų mokyklų minima Klausmylių, 1864–65 m. pastatytas naujas pastatas. Kaime gyveno ir aktyviai lietuviškoje veikloje reiškėsi Jonas Birškus. Mokykla tapo nebereikalinga po II pasaulinio karo. Sovietmečiu dvaras sunaikintas, kaimas ištuštėjo. XXI a. pradžioje atsikūrė kaip Klaipėdos priemiestis.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Horst Zwengel (g. 1937), politikas

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Klebonai (Šilutė)

**Klebonai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Žemaičių Naumiesčio, tuoj į pietus nuo plento .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kleboniškis (Kaišiadorys)

**Kleboniškis** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vilūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kleipščiai

**Kleipščiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Varkalių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kleiviškiai

**Kleiviškiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Šiaulėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klenuvka

:: *Apie kaimą Švenčionių rajone žr. [[Klenuvka (Švenčionys)]]*.

**Klenuvka** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kurklių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klepai

**Klepai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Kudirkos Naumiesčio, prie kelio . Stūkso Klepų piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klepočiai (Lazdijai)

**Klepočiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Kučiūnų, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų, prie Zapsio ir Galsto ežerų. Praeina vieškelis , atšaka į Miškinius.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kildinamas iš spėjamo asmenvardžio **Klepočius*.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Veisiejų valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klėtkininkai

**Klėtkininkai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kunigiškių, prie kelio  atšakos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Klevečkinė

**Klevečkinė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Skaistgirių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kleboniškis (reikšmės)

**Kleboniškiu** vadinama:

* kaimas Kaišiadorių rajone;
* Kauno miesto dalis;
* kaimas Panevėžio rajone.
Klevinė (Kazlų Rūda)

**Klevinė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km nuo Purviniškės. Technikos paminklas Kajackiškės geležinkelio tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kleviniai (reikšmės)

**Kleviniais** vadinama:

* kleviniai medžiai;
* kaimai:
** Marijampolės savivaldybėje;
** Šakių rajone.
Kleviniai (Marijampolė)

**Kleviniai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Sasnavos, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Evritanijos nomas

**Evritanijos nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Centrinės Graikijos periferijos dalis. Sostinė – Karpenisis (~8200 gyv.). Nomas suformuotas 1947 m. iš Etolijos ir Akarnanijos nomo.

## Geografija
Nomo teritorija beveik vien tik kalnai, pvz., pietinėje dalyje yra Timfristo kalnas () ir Panaitoliko kalnai ().
Nomo vakaruose teka Achelojas, rytuose – Agrafiotis ir į Jonijos jūrą įtekantis Megdovas.

Evritanijos nomas yra vienas mažiausių apgyvendintų nomų Graikijoje. Jį supa:
* šiaurėje, pietvakariuose ir pietuose – Etolijos ir Akarnanijos nomas,
* šiaurėje – Kardicos nomas,
* rytuose – Ftiotidės nomas.

Netoli Karpenisio Timfristo kalne yra žinomas slidinėjimo kurortas. Nuo 2004 m. veikia 1,4 km ilgio Timfristo kalno tunelis.

Vakarinėje dalyje klimatas yra Viduržemio jūros ir kalnų klimato mišinys. Didelėje nomo dalyje žiemą sninga, o vasarą būna šilta.

## Savivaldybės

## Istorija
Evritanija jau buvo gyvenama maždaug 6-5 tūkstantmečiai pr. m. e. Klasikinės antikos Graikijos laikais dabartinėje Evritanijoje gyveno *evritanai*. () Kraštas vėliau tapo Romos imperijos, dar vėliau – Bizantijos dalis. Žlugus Bizantijai tapo Epyro despotato dalimi. Dar vėliau kraštą užkariavo Osmanų imperija. Tiesa, apylinkės apie Agrafą išlaikė savo autonomiją, nes dėl sunkaus priėjimo jį buvo sunku užkariauti. Po 400 m. Evritanija tapo nepriklausomos Graikijos dalimi.

## Nuorodos
Nomarchas

**Nomarchas** () – administracinio vieneto nomo vadovas.

## Dabartinė Graikija
Dabartinėje Graikijoje *nomarchais* vadina nomų vadovus.

## Senovės Egiptas
Nomarchais vadinami ir Senovės Egipto regionų nomų valdovai. Nomarchai Egipte savo nomuose turėjo didelę valdžią. Nomarchai būdavo faraono atstovai, jie valdė ir prižiūrėjo savo nomus. Nomarchai rinkdavo mokesčius, vykdė teismo funkcijas, rinkdavo ir aprūpindavo kariuomenę, valdydavo nomų ūkinę veiklą.

Egipto skirstymas į nomus žinomas dar Senosios Egipto karalystės laikais (III-ias tūkstantmetis pr. m. e.), buvo naudojamas iki romėnų laikų.
Senovės Egiptas turėjo iki 42 regionų, kuriuos imta vadinti *nomais*, nors egiptiečių kalba toks regionas vadinosi *sepat*. Žodžiai *nomas* ir *nomarchas* buvo perimti iš graikų kalbos.
Pavadinimas *nomarchas* Egipte iš tikrųjų naudotas elinistiniame Egipte (nuo Aleksandro Makedoniečio užkariavimo). Tačiau istorikai šį terminą naudoja ir ankstesniems laikams. Nomarcho valdžia nome vadinama ***nomarchija*** ().

Nomarchu paskirdavo faraonas, nors kartais šį titulą tiesiog paveldėdavo. Nomarcho titulas būdavo paveldimas paprastai laikotarpiais, kai centrinė valdžia nusilpdavo, ir nomarchai imdavo dėl valdžios konkuruoti su faraonais. Tokiais laikais būdavo atvejų, kai ambicingi nomarchai, pasitaikius progai, įgaudavo daug savarankiškumo ir savo nomą atskirdavo nuo Egipto ar net nuversdavo faraoną.
Žinomi atvejai, kai nomarchai perimdavo Egipto valdovo karūną. Kartais tuo prasidėdavo naujos dinastijos, kurios atstatydavo centralizuotą valdžią Egipte.

### Helenistinis laikotarpis
Helenistiniame Egipte nomarchų valdžia silpo, ją vis labiau periminėjo į nomus skiriami strategai. Strategų pareigas įvedė Ptolemėjus I (valdė 323–283 m. pr. m. e., po to, kai Egiptą užkariavo Aleksandras Makedonietis). Strategai buvo karinė administracinė Prolemėjaus atrama, jie nomuose palaikė tvarką ir normalią nomų žinybų veiklą.
Ptolemėjus II (valdė 285–246 m. pr. m. e.) galutinai perskirstė administracines funkcijas, nomų valdininkai formaliai buvo pavaldūs karaliui, o iš tikro – karaliaus paskirtam strategui, kuris perėmė karinę administracinę valdžią nome. Nomarchai tapo karaliaus valdų valdytojais, jie faktiškai tapo žemės ūkio reikalus tvarkančiais valdininkais. Jie prižiūrėdavo karaliaus žemių įdirbimą ir prižiūrėjo *nomarchijas*, kurių ribos dažnai nesutapdavo su nomų ribomis.

## Nuorodos
Felipe Melo

**Felipė Melas Visentė de Karvaljas** (*Felipe Melo Vicente de Carvalho*; g. 1983 m. birželio 26 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, atraminis saugas.

## Karjera
2011 m. liepos viduryje buvo išnuomotas visam 2011–2012 m. sezonui Turkijos Galatasaray SK klubui, su galimybe išpirkti kontraktą už 13 mln. eurų. 2012 m. rugpjūčio pradžioje iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Turkijos Galatasaray SK klubui, su galimybe išpirkti kontraktą.

## Rinktinė
Brazilijos rinktinėje debiutavo 2009 m., draugiškose varžybose prieš Peru. Dalyvavo 2010 m. pasaulio čempionate. Įsimintinas šio žaidėjo pasirodymas buvo ketvirtfinalio varžybose prieš Nyderlandus, kurias brazilai pralaimėjo: varžybų pradžioje Felipė Melo atliko rezultatyvų perdavimą Robinho iš vidurio aikštės, tačiau antrajame kėlinyje po Veslio Sneiderio baudos smūgio įsimušė įvartį į savo vartus, o vėliau dar gavo raudoną kortelę už pražangą prieš Arjeną Robeną.

## Laimėjmai
;Flamengo
* Rio de Žaneiro valstijos čempionatas: 2001
* Copa dos Campeões: 2001

;Cruzeiro
* Campeonato Brasileiro Série A: 2003
* Copa do Brasil: 2003
* Campeonato Mineiro: 2003

;
* FIFA Konfederacijų taurė: 2009

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Hilabio kalnas

**Hilabio kalnas** () – aukščiausias kalnas Barbadoso saloje. Šio kalno aukštis siekia 340 m. Hilabio kalnas yra Šv. Andriejaus parapijoje.

## Šaltiniai
Šv. Liucijos parapija (Barbadosas)

**Šv. Liucijos parapija** – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Ši parapija yra pačioje salos šiaurėje. Ji yra vienintelė Barbadoso parapija, pavadinta šventosios moters vardu. Ši parapija geografiškai yra pusiasalis, iš trijų pusių apsuptas Atlanto vandenyno.

## Šaltiniai
Ftiotidės nomas

**Ftiotidės nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Centrinės Graikijos periferijos dalis. Sostinė – Lamija (58,6 tūkst. gyv.).

Po Graikijos Nepriklausomybės karo 1821 m. buvo įkurtas *Ftiotidės ir Fokidės nomas*, kuris 1947 m. buvo padalintas į dabartinius Ftiotidės ir Fokidės nomus.

## Geografija
Su Ftiotidės nomu ribojasi:
* rytuose – Malijos įlanka () ir Eubojos nomas už jos,
* pietuose – Beotijos ir Fokidės nomai,
* pietvakariuose – Etolijos ir Akarnanijos nomas,
* vakaruose – Evritanijos nomas,
* šiaurėje – Kardicos ir Larisos nomai,
* šiaurės vakaruose – Magnezijos nomas.

Pietinėje, pietvakarinėje, vakarinėje ir šiaurinėje dalyse vyrauja kalnai.

## Savivaldybės

## Senosios provincijos
Anksčiau Ftotidės nome egzistavo 3 provincijos:
* *Domoko provincija* (centras – Domokas)
* *Ftiotidės provincija* (centras – Lamija)
* *Lokridės provincija* (centras – Atalantė)
Šv. Jono parapija (Barbadosas)

**Šv. Jono parapija** – viena iš vienuolikos Barbadoso parapijų. Ši parapija yra salos rytinėje dalyje. Šv. Jono parapijoje yra vienintelė saloje aukštoji mokykla. Parapija taip pat turi Šv. Jono bažnyčią, nuo kurios stogo matosi Atlanto vandenynas.

## Šaltiniai
Šv. Juozapo parapija (Barbadosas)

**Šv. Juozapo parapija** – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Ji yra rytinėje salos dalyje. Šioje parapijoje yra du iš žymiausių salos botanikos sodų.

## Šaltiniai
Suosto valsčius

**Suosto valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje. Centras – Suostas.

## Istorija

Valsčius gyvavo trumpai – jis minimas Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, bet 1923 m. Suostas jau buvo Nemunėlio Radviliškio valsčiuje.

## Šaltiniai
Kupreliškio valsčius

**Kupreliškio valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Kupreliškis.

## Istorija

Įkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Vabalninko valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Vabalninko rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 255 || || || 6 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Šaltiniai
Dusmenų valsčius

**Dusmenų valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje. Centras – Dusmenys.

## Istorija

Valsčius gyvavo trumpai, iškart po I pasaulinio karo. Jis minimas 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, tačiau po kelerių metų panaikintas.

## Šaltiniai
Čedasų valsčius

**Čedasų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Čedasai. Carmečiu valsčiaus būstinėje miestelio vakariniame gale, už kapinių prie kelio link Pandėlio, 1916 m. įrengta Čedasų mokykla. Vėliau toje vietoje stovėjo Jono Jaudzemo namas, dar vėliau – parduotuvė.

## Istorija

Valsčius minimas nuo 1529 m. XIX a. priklausė Kauno gubernijai. 1905 m. gyventojai nušalino carinę ir išrinko naują valsčiaus valdybą. Čedasų valsčius minimas 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, bet jau 1923 m. Čedasai priklausė Panemunio valsčiui.

|-
| 1877 m. || || 4157 || 367 kiemai  || 6 seniūnijos || 83
|}

## Šaltiniai
Kvetkų valsčius

**Kvetkų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Kvetkai.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Jis dar minimas Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, tačiau vėliau nebeminimas.

|-
| 1877 m. || || 2675 || 184 kiemai  || 4 seniūnijos || 42
|}

## Šaltiniai
Lefkados nomas

**Lefkados nomas** () – vienas iš Graikijos nomų, Jonijos salų periferijos dalis. Sostinė – Lefkados miestas (10,9 tūkst. gyv.). Nomą sudaro Lefkados sala ir netolimos mažesnės salos – Meganisis (*Μεγανήσι*), Kalamas (*Κάλαμος*), Kastas (*Καστός*), Madouris (*Μαδουρή*), Skorpijas (*Σκορπιός*) ir Spartis. Tai mažiausias Graikijos nomas tiek savo plotu, tiek gyventojų skaičiumi.

## Savivaldybės

Pastaba: Meganisio demas ir Kalamo bei Kasto kinotitos yra atskirose salose. Kiti demai yra pagrindinėje Lefkados saloje.
Šv. Mykolo parapija (Barbadosas)

**Šv. Mykolo parapija** – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Šios parapijos centras yra salos sostinė Bridžtaunas. Miestas yra kultūrinis, pramonės ir transporto centras. Bridžtaune yra didžiausias šalyje uostas. Taip pat šalia miesto yra vienintelis šalyje Bridžtauno sraigtasparnių oro uostas.

## Šaltiniai
Šv. Petro parapija (Barbadosas)

**Šv. Petro parapija** – viena iš 11 Barbadoso parapijų. Šiai parapijai vardas buvo suteiktas nuo Šventojo Apaštalo Petro vardo. Parapija yra salos šiaurėje ir atskiria Šv. Liucijos parapiją nuo kitų salos parapijų.

Šioje parapijoje yra Barbadoso laukinės gamtos draustinis.

## Šaltiniai