open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Delaney

**Tomasas Delaini** (*Thomas Delaney*; g. 1991 m. rugsėjo 3 d.) – Danijos futbolininkas, saugas. Atstovavo Danijos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Gimė ir užaugo Danijoje, tačiau turi airiškų šaknų. Nuo pat mažens rungtyniavo FC Kopenhagen jaunimo komandoje, 2008 m. sužaidė draugiškas rungtynes su pagrindine komanda, į ją perkeltas kitais metais. 2013 m. tapo startiniu žaidėju, žaidė UEFA Čempionų lygoje, 2014 m. – komandos vicekapitonu, vėliau ir kapitonu. 2016 m. UEFA Čempionų lygoje pelnė tolimą įvartį prieš Club Brugge KV klubą, šis įvartis gražiausio UEFA Čempionų lygos sezono įvarčio rinkimuose užėmė trečiąją vietą. 2015 ir 2016 m. buvo paskelbtas FC Kopenghagen metų žaidėju. 2017 m. sausį prisijungė prie Werder Bremen komandos, pirmąsias rungtynes sužaidė išvykoje prieš Mainz 05 klubą. 2017 m. balandžio 1 d. pelnė pirmąjį karjeros „hetriką“ išvykoje prieš SC Freiburg komandą. 2018 m. birželio 7 d. Delaini už 20 mln. eurų sumą perėjo į Borussia Dortmund klubą.
## Rinktinės
Atstovavo Danijos jaunimo rinktinėms. 

Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2013 m. spalio 15 d., 2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos rungtynėse prieš Maltą. 

Žaidė 2018 m. ir 2022 m. pasaulio futbolo čempionatuose. 2020 m. Europos futbolo čempionate su komanda pasiekė pusfinalį.

## Apdovanojimai

; Copenhagen
* Danijos Superlyga: 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2015–16, 2016–17
* Danijos futbolo taurė: 2011–12, 2014–15, 2015–16, 2016–17

; Borussia Dortmund
* Vokietijos futbolo supertaurė: 2019

; Asmeniniai
* *Arla’s* metų apdovanojimas: 2009
* Geriausias Danijos futbolo taurės žaidėjas: 2015
* FC Kopenhagen metų žaidėjas: 2015, 2016

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Agatos Kristi kolekcija. Puaro

**Puaro** arba **Agatos Kristi kolekcija. Puaro** () – britų mistinės dramos žanro serialas, rodytas ITV kanalu nuo 1989 m. sausio 8 d. iki 2013 m. lapkričio 13 d. David Suchet seriale vaidina Agatos Kristi sukurtą detektyvą Erkiulį Puaro. Iš pradžių serialą prodiusavo „LWT“, vėliau – „ITV Studios“. Lietuvoje serialą transliavo LRT.

Iš viso nufilmuota 13 serialo sezonų ir 70 serijų. Kiekviena serija yra Kristi romano ar apsakymo adaptacija su Erkiuliu Puaro kaip pagrindiniu veikėju ir detektyvu, atsakingu už nusikaltimo (dažniausiai žmogžudystės) tyrimą.

## Aktoriai

## Išnašos
The Sims 4: Seasons

**The Sims 4: Seasons** – penktasis žaidimo „The Sims 4“ papildymas, išleistas 2018 m. birželio 22 d. asmeniniams kompiuteriams (Windows ir macOS). Papildymas prideda keturis metų laikus ir šventes. Čia naudojami elementai iš ankstesniųjų dalių papildymų „The Sims 2: Seasons“ bei „The Sims 3: Seasons“.

## Naujovės

* Nauja sodininko profesija;
* Nauji žaidimo nustatymai ir galimybės: sezonai, orai, šventės, kalendorius;
* Nauji interaktyvūs objektai: termostatas, vaikiškas baseinas;
* Naujas mirties būdas nuo termostato.

### Šventės
Pasirodo keturios kūrėjų sukurtos šventės – *Love Day*, *Harvestfest*, *Winterfest* ir *New Year's Eve*. Kiekviena iš jų atspindi realias šventes. Dar viena ypatinga naujovė, ko nebuvo ankstesnėse dalyse, tai švenčių kūrimas. Žaidėjai per kalendorių galiu susikurti šventę pagal save. Kiekvienoje šventėje skiriasi tradicijos, pridėta atitinkamų dekoracijų. Pavyzdžiui per naujuosius metus sims'as sugalvoja ką norės padaryti ateinančiais metais, taip pat gali skaičiuoti minutes iki vidurnakčio. Kai kurios šventės yra tiesiog atsitiktinės, kaip antai *Neighborhood Brawl*, per kurią reikia paprasčiausiai eiti susimušti su aplinkiniais (per šią dieną po muštynių sims'ų santykiai nesuprastėja, tai neturi jokios įtakos, tačiau per dažnai veliantis į muštynes, galima susigadinti reputaciją).

### Kalendorius
Atsiranda nauja kalendoriaus ikona, ant kurios paspaudus galima pamatyti visą kalendorių su artėjančiomis šventėmis. Be to, per ją galima planuoti savo paties susikurtus įvykius, ar tai būtų šventė, ar šiaip diena.

## Šaltiniai
Delfi TV

**Delfi TV** – naujienų svetainės Delfi televizijos kanalas. Daugiausiai transliuoja naujienų, pokalbių, pramogines laidas ir sporto varžybas. Taip pat savaitgaliais, 21.00 val. transliuojama rubrika „Delfi kinas“, siūlanti prestižiniuose kino festivaliuose įvertintus filmus. Savaitgaliais, 15.00 val. Delfi TV kanalu rodoma pažintinė dokumentika.

## Istorija

Nuo 2019 m. rugsėjo mėnesio Delfi TV pradėta transliuoti per kabelinės TV tiekėjus, o nuo 2020 m. vasario 6 d. Delfi TV nekoduotai transliuojama visoje Lietuvos teritorijoje.

## Transliacija
Kanalas transliuojamas skaitmeninės antžeminės televizijos MPEG-4 formatu LRTC1 tinklu bei per Telia internetinę televiziją.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus Delfi TV tinklalapis
Denijs Calvaert

**Denisas Kalvartas** (ol. *Denijs (Denys, Denis) Calvaert*, 1540–1619 m.) – flamandų tapytojas ir piešėjas, kūręs Italijoje. 
## Biografija
Denisas Kalvartas gimė 1540 m. Antverpene. 1556−1557 m. Antverpene jis buvo tapytojo, peizažisto Kerstiaen van Queboom (1515-1578) mokiniu. Apie 1560 m. jis atvyko į Boloniją, kur dirbo visą likusį gyvenimą, išskyrus 1572−1575 m. Romoje. Bolonijoje jis mokėsi pas Prosperą Fontaną ir po to pas Lorencą Sabatini, su kuriuo bendradarbiavo šiojo užsakymuose. Anksčiausias D. Kalvarto pasirašytas paveikslas yra 1568 m. datuotas „Budrumas“ (Nacionalinėje Bolonijos pinakotekoje). 1572 m. popiežiaus Grigaliaus XIII kvietimu L. Sabatinis dirbo Romoje. D. Kalvartas jį lydėjo ir padėjo darbuose. Romoje studijavo, piešė pagal Mikelandželo, Rafaelio ir Sebastiano del Pjombo darbus. 1575 m. grįžęs į Boloniją jis atidarė savo tapybos mokyklą, kurioje mokėsi Gvidas Renis ir Domenikinas, kurie vėliau persikėlė į Bolonijos Karačių mokyklą. Šiuo laikotarpiu D. Kalvartas tapė manieristiniu stiliumi, nors šiaurietiškos flamandų tapybos apraiškos išliko. Savo darbuose (pvz., paveikslas „Mistinės Šv. Kotrynos vestuvės“ Kapitolijaus muziejuose) jis siekė atgaivinti Koredžo tapybos stilių. Dėl kontrreformacijos iššauktų pasikeitimų bažnytiniame mene D. Kalvartas nestokojo užsakymų Bolonijoje, kurioje mirė 1619 m.

## Darbų galerija

Vaizdas:Denijs calvaert, la vigilanza.jpg| „Budrumas“ (1568 m., Nacionalinė Bolonijos pinakoteka)
Vaizdas:Denys Calvaert - The Death of Saint Peter Martyr - Google Art Project.jpg| „Šv. Petro Kankinio mirtis“ (piešinys)
Vaizdas:Denis Calvaert - Mystic marriage of Saint Catherine - Google Art Project.jpg| „Mistinės Šv. Kotrynos vestuvės“ (1590 m., Kapitolijaus muziejai, Roma)
Vaizdas:Calvaert Rest on the flight into Egypt.jpg| „Poilsis pakeliui į Egiptą“ (1590−1600 m., Nacionalinis Varšuvos muziejus)


## Šaltiniai

* Prado muziejaus informacija
Prospero Fontana

**Prosperas Fontana** (it. *Prospero Fontana*, iki 1512–1597 m.) – XVI a. italų tapytojas manieristas iš Bolonijos. 
## Biografija
Prosperas Fontana gimė ne vėliau 1512 m. Bolonijoje. Pasak Dž. Vazario, jis buvo vietos tapytojo Inočenco da Imolos mokiniu. Kitu liudijimu, jis dirbo kartu su Perinu del Vaga Genujoje. 1545 m. datuotas jo „Apreiškimo su šventaisiais“ paveikslas Bolonijos Šv. Dominyko bažnyčioje. Tikriausiai 1547−48 m. jis padėjo Dž. Vazariui šiojo darbuose Riminyje. 1550 m. P. Fontana buvo Romoje, kur nutapė popiežiaus Julijaus III portretą, dirbo popiežiaus rezidencijose. Apie 1560 m. keliavo į Prancūziją, kur Fontenblo buvo F. Primatičo pagalbininku. Apie 1563 m. grįžo į Boloniją, 1563−65 m. padėjo Dž. Vazariui darbuose Florencijoje. Jis po to dirbo Bolonijoje, buvo mėgstamas vyskupo Gabrielės Paleočio dailininkas. Dėl kontrreformacijos naujų reikalavimų bažnytiniam menui dailės darbų poreikis buvo didelis. P. Fontana tapė elegantiškus, tačiau be charakterio paveikslus ir buvo pirmaujančiu Bolonijos mokyklos dailininku iki Karačių. Prosperas Fontana mirė 1597 m. Bolonijoje. Jo duktė Lavinija Fontana (1552−1614) tapo žinoma portretiste. 

## Darbų galerija


Vaizdas:Prospero Fontana, Sepoltura di Gesù Cristo, 1548-49 circa.jpg| „Guldymas į karstą“ (1548−49 m., Nacionalinė Bolonijos pinakoteka)
Vaizdas:Prospero Fontana - Holy Family with the Infant St John the Baptist - WGA7989.jpg| „Šv. Šeima su Šv. Jonu Krikštytoju“ (privatus rinkinys)
Vaizdas:Prospero Fontana - Deposition - Google Art Project.jpg| „Nuėmimas nuo kryžiaus“ (1563 m., Naujojo Pietų Velso dailės galerija, Sidnėjus)
Vaizdas:Prospero Fontana, adorazione dei magi, 1569 ca., da s. caterina del corpus domini, 01.jpg| „Išminčių pagarbinimas“ (1569 m., Nacionalinė Bolonijos pinakoteka)


## Šaltiniai

* Britų muziejaus informacija
* Oxford Reference
Athrpa

**Athrpa** – likimo deivė etruskų mitologijoje; atitinka graikų Atropę, vieną iš trijų likimo deivių moirų.

Perudžoje aptiktas ankstyvojo helenistinio stiliaus bronzinis etruskų veidrodis (datuojamas ~320 m. pr. m. e.), kur ši deivė vaizduojama besiruošianti įkalti vinį – nepermaldaujamo likimo simbolį. Athrpa pavaizduota nuoga, ant jos nugaros – sparnai, vinį deivė laiko kairėje rankoje, o plaktuką – dešinėje. Iš viso pavaizduotos penkios figūros, visų jų vardai perimti iš graikų, tačiau pati scena graikų mene nėra vaizduojama. Athrpai iš dešinės sėdi Meleagras ir Atalanta, o iš kairės – Turan ir Atunis (Adonis). Pasak mitų, abi poras išskyrusi ankstyva mirtis. Pavaizduota ir šerno galva (Adonį užmušė šernas, o Atalanta ir Meleagras susitiko Kalidono šerno medžioklėje).

Vinies kalimo motyvas būdingas tik etruskams, graikai Atropės taip nevaizdavo. Volsinijuose, deivės Nortijos šventykloje, vykdavo vinies kalimo ceremonija, aprašyta romėnų istoriko Livijaus.

## Šaltiniai
The Sims 4: Cats & Dogs

**The Sims 4: Cats & Dogs** – ketvirtasis žaidimui „The Sims 4“ skirtas papildinys, kuris buvo išleistas 2017 m. lapkričio 10 d. Vėliau, 2018 m. liepos 31 d. jis buvo išleistas ir konsolėms „PlayStation 4“ bei „Xbox One“. Čia atsiranda nauja vietovė, vadinama *Brindleton Bay* ir yra pridedami katės bei šunys. Taipogi papildinyje atsiranda galimybė siekti veterinaro karjeros, o savo augintinį nuvesti į veterinarijos kliniką. Papildyme matomi elementai iš ankstesniųjų dalių papildymų „The Sims Unleashed“, „The Sims 2: Pets“ ir „The Sims 3: Pets“. 

## Naujovės
Žaidime atsiranda naujas katės ir šuns kūrimo įrankis.

* Naujas įgūdis: Veterinaras;
* Naujas gyvenimo tikslas: Gyvūnų bičiulis;
* Nauja vietovė: Brindleton Bay;
* Naujos gyvybės formos: Šunys ir katės;
* Naujos funkcijos: *Create-a-Pet* (augintinio kūrimo įrankis);
* Nauja profesija: Veterinaras;
* Augintinio savybės.

## Vertinimas
Kritikų vertinimus publikuojanti svetainė „Metacritic“ surinko iš viso 9 kritikų vertinimus ir skyrė 80 balų iš 100 šiam papildymui.

## Šaltiniai
Kapiniškių kraštovaizdžio draustinis

**Kapiniškių kraštovaizdžio draustinis** – saugoma gamtos teritorija pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke, ties Margionių ir Kapiniškių kaimais, išilgai Skroblaus aukštupio. Įsteigtas 1991 m.

Draustinis apima unikalias Skroblaus upelio ištakas (Bobos daržo šaltinį) ir aukštupį su gausiais šaltiniais, platų jo slėnį su būdinga vienkieminio Kapiniškių kaimo žemėnaudos struktūra, etnografiškai vertingą Margionių kaimą. Skroblaus slėnyje ant kalkingų dirvožemių susiformavo labai savitos augalų bendrijos, čia daug saugomų augalų ir vabzdžių rūšių. Taip pat saugoma Margionių akmens amžiaus titnago kasyklos vieta.

Draustinio teritorijoje Skroblus vinguriuoja tarp pievų ir duburių (viename jų – žemapelkė Skerdzimų pieva). Šlapiose vietose auga pelkinė uolaskėlė, baltijinė gegūnė, raudonoji gegūnė, reta samana žvilgančioji riestūnė, sausuose šlaituose – lieknoji plukė, vėjalandė šilagėlė, smiltyninis gvazdikas, plikažiedis linlapis, įvairūs katilėliai, upės vagoje – vandeninis vėdrynas. Dėl nebešienaujamų pievų įsivyrauja vingiorykštės, dilgėlės, karklai.

Paskroblių pievose lankosi retų rūšių drugiai – machaonas, raudonsparnė meškutė, žalsvasis melsvys, juodataškis melsvys, *[[Mythimna albipuncta]]*. Kapiniškių kalvų šlaituose suskaičiuotos 137 laukinių bičių rūšys (4 saugomos – raukšlėtoji smėliabitė, tamsiažalė vagabitė, Vankovičiaus melita, dedešvinė tetralonija). Iš paukščių stebimas nendrinis žiogelis, krakšlė, griežlė, paprastoji medšarkė, įvairios devynbalsės, nendrinė lingė, pievinė lingė.


Čirštų šalcinis.JPG|Čirštų šaltinio griova
Kapiniškiai, 2024, 2.JPG|Medžio dydžio kadagys Kapiniškių šiaurinėje dalyje
Kapiniškiai, 2024.JPG|Kapiniškių sodyba su senu klevu


## Šaltiniai
Nerijus Erminas

**Nerijus Erminas** (g. 1976 m. sausio 7 d. Plikių k., Klaipėdos raj.) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
1994–1998 m. studijavo skulptūrą Telšių aukštesniojoje taikomosios dailės mokykloje, 1999–2005 m. tęsė skulptūros bakalauro studijas Vilniaus dailės akademijoje, 2005–2007 m. įgijo skulptūros magistro laipsnį.

Dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Kinijoje, Vokietijoje, Italijoje, Danijoje, Olandijoje, Amerikoje); individualios – Telšiuose, Kretingoje (abi 1997), Vilniuje (2004, 2006, 2009; 2011 m. – su broliu Andriumi Erminu, 2013, 2014, 2015, 2018 m.), Nidoje (2005, 2016, 2019 m.), Klaipėdoje (2010, 2016 m.),Durbėje (2017 m.), Berlyne (2018 m.; abi su A. Erminu), Niujorke (2018 m.).

## Kūrybos bruožai
Nerijus Erminas kuria konceptualiąją skulptūrą. Iš skirtingos rūšies elementų – piešinių, rastų daiktų, natūralistinių medžio drožinių, gyvų оrganizmų – menininkas kuria instaliacijas, kurios materializuoja pasąmonės vaizdinius, kelia siurrealistines užuominas, kultūrines, religines ir socialines asociacijas, skatina naujai pažvelgti į pažįstamus reiškinius.

Kūrybai būdinga ironija, tapatybės paieškos, neįprasti medžiagų ir komponavimo deriniai.

Svarbesni kūriniai: *Paniręs* (2009 m.), instaliacijos *Žaidimas* (2012 m.), *Voveraitė ir siena* (2012 m.), *Tai, kas nematoma* (2013 m.), *Marijos Magdalietės kabinetas* (abu 2013 m.), *Perlai* (2014 m.), *Septynios dienos iki nakties* (2015 m.), *Aš būsiu pasirengęs, kai tu ateisi, Svetainė* (abu 2016 m.), *Inscenizacija. Kortų namelis* (2017 m.), skulptūra Dž. Selindžeriui ir jo romanui „Rugiuose prie bedugnės“ (Sudargas, 2020).

## Apdovanojimai
* 2018 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos individualioji valstybinė stipendija kultūros ir meno kūrėjams;
*2016 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos individualioji valstybinė stipendija kultūros ir meno kūrėjams;
*2013 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos individualioji valstybinė stipendija kultūros ir meno kūrėjams;
* 2012 m. ArtVilnius’12, už geriausią skulptūrą – *Voveraitė ir siena*, pristatė galerija (AV17), Vilnius, Lietuva;
* 2010 m. Metų skulptūra’09, už ryškiausią 2009 metų smulkiosios plastikos darbą, Šv. Jono gatvės galerija, Vilnius, Lietuva;
* 2009 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos individualioji valstybinė stipendija kultūros ir meno kūrėjams.

## Šaltiniai
Colin McRae: Dirt

**Colin McRae: Dirt** (stilizuotai **colin mcrae DiRT**) – lenktyninis kompiuterinis žaidimas, sukurtas ir 2007 m. birželio 15 d. išleistas kompanijos „Codemasters“, skirtas „Microsoft Windows“, „Xbox 360“ ir „PlayStation 3“ platformoms. „Colin McRae Rally“ serijoje tai šeštasis ir paskutinis žaidimas, kuris buvo išleistas iki daugelį kartų ralio čempionu tapusio Colin McRae mirties. Šiame žaidime pagerėjo grafikos, garsas, patobulintas automobilio valdymas, „Codemasters“ bendradarbiaujant su „Sony Computer Entertainment“, sukurtas naujas žaidimo varikliukas. Žaidime gausu *[[Bekelės lenktynės|off-road]]* kategorijos trasų, taip pat pasaulio ralio čempionato stiliaus rungčių.

2009 m. rugsėjį buvo išleistas žaidimo tęsinys – „Colin McRae: Dirt 2“.

## Išnašos
Luiso šachmatų figūrėlės

**Luiso šachmatų figūrėlės** () – XII a. pab. ar XIII a. pr. šachmatų figūrėlės, rastos Škotijos Luiso saloje. Kartu rasta 14 nardų šaškių ir diržo sagtis. Iš jų 82 objektai yra Britų muziejuje Londone ir 11 Nacionaliniame Škotijos muziejuje Edinburge. Viena figūrėlė yra privačioje nuosavybėje, keturios laikomos dingusiomis.
## Istorija
Septyniasdešimt aštuonios šachmatų figūrėlės rastos 1831 m. Uigo vietovės paplūdimyje Luiso saloje. Kartu rasta 14 nardų šaškių ir diržo sagtis. Visos jos buvo pilnai užbaigtos ir nesudarė pilnų šachmatų rinkinių. Iš to galima spręsti, kad jos tikriausiai buvo iš sudužusio prekybinio laivo. Paslėptos krante ir pamirštos. Pagal jų atlikimo stilių, manoma, kad jos buvo išdrožtos XII a. pabaigoje Skandinavijoje, tikriausiai Norvegijoje. Figūrėlės yra išdrožtos iš vėplio ilties ir kašaloto dantų. Jų aukštis 60−100 mm. Viena iš į muziejus nepatekusių šachmatų figūrėlių 2019 m. buvo parduota aukcione už 735 000 svarų sterlingų.

## Šachmatų figūrėlės

Vaizdas:NMSLewisChessmen17.jpg| Rikio figūrėlė
Vaizdas:NMSLewisChessmen2.jpg| Bokštų figūrėlės
Vaizdas:NMSLewisChessmen28.jpg| Karaliaus ir valdovės figūrėlės
Vaizdas:NMSLewisChessmen14.jpg| Žirgo figūrėlė


## Šaltiniai

* Britų muziejaus informacija
* Škotijos nacionalinio muziejaus informacija
Rytų Armėnija

**Rytų Armėnija** () – terminas, kuriuo armėnai vadina Armėnijos kalnyno rytinę dalį – tradicinę armėnų tautos gimtąją žemę. IV–XX amžiuose Armėnija buvo keletą kartų padalinta, o terminai *Rytų* ir *[[ Vakarų Armėnija |Vakarų Armėnija]]* buvo vartojami nurodyti dviejų skirtingų valstybių valdomas istorinės Armėnijos dalis, nors tarp jų ne visuomet buvo apibrėžta riba.

Teritorijos, kurios buvo vadinamos šiuo terminu:

* **[[Armėnijos marzpanatas]]** (vasalinė Persijos imperijos valstybė nuo 387 m., visiškai aneksuota 428 m.)  po šalies padalinimo tarp Bizantijos ir Sasanidų imperijų egzistavo iki arabų užkariavimo VII amžiaus viduryje.
* **[[Irano Armėnija (1502–1828) |Irano Armėnija]]** (1502–1813/1828), apimanti Rytų Armėnijos laikotarpį ankstyvaisiais ir vėlyvaisiais šiuolaikinės istorijos dešimtmečiais iki Rusijos imperijos aneksijos (1813 ir 1828 m.), kuomet ji buvo įvairių Irano imperijų dalis.
* **Rusijos Armėnija** (1828–1917) ir **[[Armėnijos TSR|tarybinė Armėnija]]** (1920–1991), apimanti armėnų apgyvendintas teritorijas, kontroliuotas Rusijos imperijos ir Tarybų Sąjungos. Šiuo metu didžiojoje šios teritorijos dalyje esti **[[Armėnija|Armėnijos Respublika]]**.

## Išnašos
Santerija

**Santerija** () arba ***lukumi*** (*Lucumí*) – Kuboje susiklostęs sinkretinis afroamerikiečių tikėjimas. Pradėjo klostytis XVI a., išsikristalizavo XIX a. vid. Santerija apima daugiausia jorubų religijos ir katalikybės elementus.

Nors formaliai santerijos sistema remiasi bibliniais motyvais, faktiškai jos pagrindą sudaro afrikietiški mitai ir religinės praktikos. Tikintieji gerbia jorubų dievybes oriša (arba oriča), kurios tapatinamos su katalikų šventaisiais, o jorubų dievas demiurgas Olorunas (Olodumarė) – su Dievu Tėvu. Be Oloruno aukojimai atliekami griausmavaldžiui Šango, karo ir metalų dievui Ogunui, gėlų vandenų deivei Ojai, ūkio dievui Ono, dievui-gydūnui Baba au Ajė, sūrių vandenų deivei Jemajai ir kt. Oriša dievybės reiškiasi per stebuklingus akmenis, prie kurių atliekami aukojimai.

Santerija turi savo šventikų luomą – „tėvus“ (babaloča) ir „motinas“ (jaloča) – jie kartais vadinami santerais. Šie žyniai atlieka apeigas, vadovauja santerijos bendruomenėms ir šakoms.
 
Pagrindinė santerijos apeiga – šventųjų akmenų „maitinimas“, atliekamas trissyk metuose. Šios apeigos, trunkančios 3 dienas, metu akmenys apliejami paaukotų gyvūnų (paprastai vištų, balandžių, patarškų) krauju, sumaišytu su žolelių užpilu. Kiekvienam akmeniui skiriamas skirtingas gyvūnas bei žolelės. Dalis santerijos sekėjų taip pat renkasi santero namuose sekmadieniais ir per katalikiškas šventes. Šių susirinkimų metu grojama būgnais (*Toque de santo*), atliekami apeiginiai šokiai prie oriša ir katalikų altoriaus. Tikima, kad šokio metu oriša įsikūnija į kurį nors iš šokėjų – šis patenka į transo būseną, dažnai apimamas traukulių. Pasitaiko glosolalija. Santeras turi nustatyti, kas iš orišų įsikūnijo (apsėstasis vadinamas dievybės „žirgu“). Per šį žmogų santeras įgyja galimybę bendrauti su oriša.

Santerai taip pat atlieka divinacines praktikas, vėlių malšinimus, gydymus, šventina amuletus.

Yra daug skirtingų santerijos atšakų. Norintys tapti santerijos sekėjais, turi praeiti iniciaciją, būti pakrikštyti katalikais. Dauguma santerijos sekėjų gyvena Kuboje, tačiau didelės bendruomenės yra kubiečių bendruomenėje JAV.


Santeria ceremonio (Mantilla, Havano) 05.jpg|Vištos aukojimas
Ceiba pentandra offrande Viñales 2.jpg|Sudėtos aukos
Santeria Centro Habana.JPG|*Toque de santo* motyvais atliekamas grojimas
Santero-omo-shangò.JPG|Santeras iš Havanos


## Šaltiniai
Haitiečių vudu

**Haitiečių vudu** – afroamerikietiška religija, vudu atšaka, kilusi iš Haičio. Religija išaugo iš Vakarų Afrikos atgabentų vergų papročių sinkretizmo su Romos katalikų tikėjimu.

## Istorija
Vudu pateko į Haitį XVI a. transatlantinės vergų prekybos laikais. Į Haitį vežti fonų, evių, jorubų ir kitų Vakarų Afrikos etninių grupių vergai, kurie išsaugojo savo religines tradicijas ir papročius. Vėliau šios tradicijos persipynė su Romos katalikų tikėjimu ir pradėjo formuoti dabartinį haitiečių vudu tikėjimą. Kuomet Haitis buvo Prancūzijos kolonija, 1685 m. karalius Liudvikas XIV išleido įsaką, kuriuo uždraudė viešai demonstruoti afrikiečių tikėjimus, o vergvaldžiai privalėjo savo vergus pakrikštyti. Po 1791 m. Haičio revoliucijos vudu praktikavimas saloje pradėjo populiarėti tarp saloje gyvenančių juodaodžių.

2003 m. vudu pripažinta oficialia religija. Tų pačių metų duomenimis, haitiečių vudu išpažino 2,1 % Haičio gyventojų, o dar didesnė dalis vudu praktikavo kartu su kitomis religijomis.

## Ceremonijos

Haitiečių vudu garbina lao dvasias, kurios už joms suteiktas aukas tikinčiuosius apdovanojančios. Religinių apeigų metu mušami būgnai, šokama, dainuojama. Tikima, kad lao dvasia įsikūniją į apeigų dalyvį, jog galėtų priimti aukas (vaisius, gyvūnų kraują) ir bendrauti su kitais tikinčiaisiais. Vudu ceremonijų metu aukojamos ant vevių paliktos aukos.

## Šaltiniai
Šuris

**Šuris** (*Śuri*) – dievas etruskų mitologijoje. Italų archeologas Giovanni Colonna Šurį prilygino dievui Aplu (Apolonui). Pastarąją dievybę etruskai siejo ir su požemio pasauliu. Britų archeologė Sybille Haynes Šurį įvardijo „požemio pasaulio Apolonu“.

Šio dievo vardas aptinkamas įrašuose ant votų, jis neretai įvardijamas „tėvu Šuriu“. Iš dievavardžio *Śuri* kildinamas etruskiškasis Viterbo miesto pavadinimas *Surrina*. Šuris laikomas faliskų dievo Sorano (*pater soranus*), *Soracte* kalno dievybės, atitikmeniu; Soranas savo ruožtu siejamas su romėnų požemio pasaulio dievybe Dis Pater. Būta šventosios Sorano grotos, kupinos nuodingųjų angių. Sorano žyniai – *hirpi sorani* – apeigų metu pamėgdžiodavo vilkus. Iš to sprendžiama, jog Šuris susijęs su kitomis požemio pasaulio ir mirties dievybėmis, kaip antai Aita, Vejoviu, Dis Pater (pvz., požemio pasaulio valdovas Aita buvo vaizduojamas su kepure iš vilko galvos kailio).

Kaip rodo Pirguose aptikti įrašai ant votų, Šuris čia buvo garbinamas drauge su saulės deive Katha, būta jų šventvietės.

## Šaltiniai
Sabu Martinez

**Louis „Sabu“ Martinez** (1930 m. liepos 14 d. – 1979 m. sausio 13 d.) – amerikiečių džiazo muzikantas, grojęs konga bei įvairia kita perkusija. Labiausiai žinomas kaip afro–kubiečių džiazo muzikantas, grojęs nemažai šio judėjimo albumų bei koncertavęs daugelyje koncertų.

Savo muzikinę karjerą muzikantas pradėjo 1941 m., būdamas vienuolikos metų. Martinez yra dirbęs kartu su kitais įvairiais garsiais džiazo muzikantais, tokiais kaip Duke Ellington, Count Basie, Thelonious Monk, bei daugybe kitų.

1953 m. pirmą kartą dalyvavo albumo įrašyme, grodamas kartu su Art Blakey. 1957 m. įkūrė savo grupę ir išleido debiutinį solinį albumą „Palo Congo.“ 1967 m. persikėlė gyventi į Švediją, kur 1979 m. ir mirė nuo skrandyje susidariusios opos.

## Diskografija
* *Palo Congo* (1957)
* *Sorcery!* (1958)
* *Sabu's Jazz Espagnole* (1961)
* *Afro Temple* (1973)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Machito

**Mačito** (*Machito*, tikrasis vardas **Fransiskas Raulis Gutjeresas Griljas**; *Francisco Raúl Gutiérrez Grillo*, 1903 m. gruodžio 3 d. – 1984 m. balandžio 15 d.) – džiazo muzikantas, kilęs iš Lotynų Amerikos. Geriausiai žinomas kaip vienas iš afrokubietiško džiazo bei salsos pradininkų. Nors tiksli muzikanto gimimo vieta nežinoma, jis užaugo Havanoje (Kuba), kartu su savo sese Grasjela, kuri neretai kartu su juo dainuodavo.

1937 m. persikėlė gyventi į Niujorką, kur 1940 m. įkūrė grupę „Afro-Cubans“, kurios muzikoje kubietiškus ritmus jungė su bigbendu. Vėliau, 1975 m., pradėjo koncertuoti su daug mažesne grupe, ypač daug koncertavo Europoje. Grupėje taip pat grojo ir jo sūnus bei dukra. 1983 m. laimėjo „Grammy“ apdovanojimą.

## Diskografija
* *Mucho Macho Machito* (1948–1949)
* *Kenya* (1957)
* *Vacation at the Concord* (1958)
* *Machito with Flute to Boot* (1959)
* *Machito at the Crescendo* (1961)
* *Machito!!!* (1983)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Mykolas Berkmanas

**Mykolas Berkmanas** (slapyvardis – Julijus Dalevskis) (1823 m. rugsėjo 23 d. Vilnius, Rusijos imperija – 1913 m. vasario 18 m. Skernevicės, Lenkijos Kongreso karalystė) – rezistentas, visuomenės veikėjas, 1863 m. sukilimo dalyvis. 

## Ankstyvieji gyvenimo metai ir studijos

Mykolas Berkmanas gimė 1823 m. rugsėjo 23  d. Vilniuje, Vilniaus laikrodininko Juozapo Berkmano ir Liudvikos Kislingaitės šeimoje. Juozapo senelis Juozapas Bergmanas buvo XVIII a. pabaigos - XIX a. pradžios Vilniaus laikrodžių cecho seniūnas, restauravo 1803 m. Vilniaus katedros varpinės laikrodį. Juozapo Berkmano pusbrolis buvo tapytojas Juozapas Berkmanas, dėdė - Vilniaus universiteto medicinos profesorius Jonas Karolis Berkmanas. Dėdė (jo motinos brolis) buvo dailininkas tapytojas Jonas Gotlibas Kislingas.

1841 m. Mykolas Berkmanas aukso medaliu baigė Vilniaus gimnaziją. Po gimnazijos Berkmanas įstojo studijuoti matematiką ir gamtos mokslus Charkovo universitete, kurį baigė 1848 m.

Baigęs studijas Mykolas Berkmanas mokytojavo Pružanuose, Gardino gubernijoje ir Lydoje. Nuo 1858 m. dėstė Vilniaus gimnazijoje. Šiuo laikotarpiu bendravo su Vladislovu Sirokomle, Mykolu Elvyru Andrioliu, Stanislovu Moniuška, organizavo ir vadovavo mėgėjų chorui. Berkmanas grojo violončele..

Vilniuje Mykolas Berkmanas buvo įstojęs į Pranciškaus Dalevskio ir Aleksandro Dalevskio vadovaujamą Lietuvos jaunimo brolybės sąjungą..
Vėliau Berkmanas išvyko mokytojauti į Kėdainius. Šiame mieste dirbo jo jaunystės draugas Mykolas Turskis, kuris vėliau vedė Zuzaną Dalevskytę. Dirbdamas Kėdainiuose Mykolas Berkmanas 1862 m. susituokė su Julija Dalevskyte.

## Dalyvavimas 1863 m. sukilime ir Sibiro tremtis

Kilus 1863 m. sukilimui, Kauno organizacijoje veikė pasivadinęs Julijumi Dalevskiu. Berkmanų butas tapo sukilėlių nuolatinių pasitarimų vieta. Čia lankėsi Konstantinas Dalevskis, taip pat vienas sukilimo vadų Antanas Mackevičius. Berkmanų bute įvyko pirmasis Zigmanto Sierakausko ir Antano Mackevičiaus susitikimas.

1863 m. rugpjūčio mėn. Julija Berkmanienė ir jos vyras Mykolas Berkmanas buvo suimti. Berkmanų bute Kėdainiuose padaryta krata. Jie kalėjo Kauno kalėjime. 1864 m. rugsėjo mėn. Muravjovo įsakymu Julija ir Mykolas Berkmanai buvo ištremti į Kostromos guberniją. 1864 m. rugsėjo 26 d. Julija ir Mykolas Berkmanai paliko Lietuvą.

Nuo 1866 m. liepos mėnesio Berkmanams leista gyventi Samaroje. 1867 m. gegužės 29 d., carui paskelbus dalinę amnestiją sukilėliams, Julijai ir Mykolui Berkmanams buvo leista vykti gyventi į Varšuvą. Į Lietuvą įvažiuoti jiems buvo draudžiama.

## Paskutinieji gyvenimo metai

Varšuvoje Mykolas Berkmanas dirbo korepetitoriumi, dėstė matematiką Varšuvos-Vienos geležinkelio technikos mokykloje. Nuo 1905 m. Mykolas Berkmanas gyveno pas brolį Juozapą Skernevicėse, čia mirė 1913 m. vasario 18 d.

## Šaltiniai
The Sims 4: City Living

**The Sims 4: City Living** – trečiasis žaidimo „The Sims 4“ papildinys, išleistas 2016 m. lapkričio 1 d. ir skirtas asmeniniams kompiuteriams. Jis prideda tris naujas politiko, kritiko ir socialinės žiniasklaidos darbuotojo profesijas. Pristatoma nauja vietovė, pavadinimu *San Myshuno* – tai didžiulis miestas, pilnas dangoraižių, jame dirba įvairūs karaoke barai, sporto salės, vyksta gatvės meno judėjimai ir kiti karnavalai, o apgyvendinimui apartamentų čia netrūks. Šiame papildyme pasimato elementai iš „The Sims 2: Apartment Life“ ir „The Sims 3: Late Night“. 

## Naujovės

* Nauji žaidimo nustatymai ir galimybės: burbulų pūtiklis, festivaliai, užkandžių kioskai, karaoke mašina, klaviatūra, kalbantis tualetas, krepšinio kortos, podiumas, gatvės menas, video žaidimų konsolė, gatvių galerija, brendimas
* Festivaliai: Flea Market, Spice Festival, Romance Festival, Humor and Hijinks Festival bei Geekcon
* Naujas sims'o įgūdis: Dainavimas
* Rajonai: Spice Market, Arts Quarter, Fashion District ir Uptown
* Specialus sklypas: Myshuno Meadows
* Nauji kolekcionuojami dalykai: plakatai, sniego gaubliai ir patiekalai
* Naujos profesijos: politikas, kritikas ir socialinės žiniasklaidos veikėjas
* Apartamentai

## Šaltiniai
Ignacijus Zdanavičius

**Ignacijus Zdanavičius** (pilnas vardas – Ignacijus Kazimieras Antanas, ; 1841 m. sausio 1  d. Vilnius, Rusijos imperija – 1863 m. gruodžio 21 d. Vilnius, Rusijos imperija) – rezistentas, 1863 m. sukilimo dalyvis.

## Biografija

Ignacijus Zdanavičius gimė 1841 m. sausio  1 d. Vilniuje Bajorų instituto mokytojo, filosofijos mokslų kandidato Aleksandro Zdanavičiaus ir Emilijos Piaseckytės šeimoje. Baigęs aukso medaliu Vilniaus gimnaziją Ignacijus Zdanavičius įstojo studijuoti į Sankt Peterburgo universitetą matematikos. 
Studijų metais Zdanavičius kartu su teisę studijavusiu Konstantinu Kalinausku buvo vienas aktyviausių Sankt Peterburgo studentų organizacijos „Ogol“ narių. 
Baigęs Sankt Peterburgo universitetą Ignacijus Zdanavičius toliau tęsė studijas Berlyno universitete.

Grįžęs į Lietuvą aktyviai įsijungė į 1863 m. sukilimą. Nuo 1863 m. rugpjūčio mėn. vadovavo Vilniaus sukilėliams, buvo jų komisaras, artimas Konstantino Kalinausko bendražygis. Vilniaus organizacijoje taip pat buvo miesto iždininkas.

1863 m. rudenį suimtas kartu su tėvu Aleksandru. Abu Zdanavičiai kalėjo Dominikonų vienuolyno patalpose. Ypač sunkiai sūnaus tragediją išgyveno tėvas, kuriam, po dviejų kitų vaikų mirties, Ignacijus buvo likęs vieninteliu pasididžiavimu, kurio mokslus jis skatino ir finansavo. Tardymo metu senukas tyrimo komisijai pasakojo apie sūnaus pasiekimus.

Laikinasis karo lauko auditoriatas Ignacijui Zdanavičiui paskyrė mirties bausmę sušaudant. 1863 m. gruodžio 20 d. Michailas Muravjovas pakeitė nuosprendį, Ignacijų Zdanavičių liepė pakarti kaip užsispyrusį ir kenksmingiausią sąmokslininką.

Ignacijus Zdanavičius pakartas 1863 m. gruodžio 21 d. Lukiškių turgaus aikštėje, Vilniuje.

Palaikai slapta buvo užkasti Vilniaus Gedimino kalno tvirtovėje. 2017 m. aptikti vykdant Gedimino kalno tvirtinimo darbus. 2019 m. lapkričio 22 d. palaikai iškilmingai palaidoti Vilniaus Rasų kapinių koplyčios kolumbariume.

## Šaltiniai
Loa (vudu)

**Loa** – haitiečių vudu ir luizianiečių vudu tikėjimų dvasios. Skirtingai nuo daugelio religinių esybių, loa nėra meldžiamasi, bet tikintieji joms turi tarnauti. Tikima, jog kiekviena dvasia turi savo mėgiamas aukas, savitas rimuotes, dainas, šokius, ritualinius simbolius. Naudojamos kiekvienai loa unikalios vevės, ant kurių teikiamos aukos. Haitiečių tikėjime dvasios taip pat užvaldo vudu ceremonijose dalyvaujančių žmonių kūnus.

## Šaltiniai
Špejerio katedra

**Špejerio katedra** (), oficialiai **Šv. Marijos ir Šv. Stepono katedra** () – viduramžių katalikų bažnyčia, pastatyta Špejerio mieste (), Reino krašte-Pfalce, Vokietijoje. Po Kluni abatijos sugriovimo, Napoleono Bonaparto valdymo laikais, Špejerio katedra tapo didžiausia išlikusia romaninio stiliaus bažnyčia pasaulyje. 1981 m. įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Galerija

Vaizdas:Speyer---Cathedral---South-View---(Gentry).jpg|Katedra iš toliau
Vaizdas:Speyer Siegel.jpg|Špejerio antspaudas su katedra 1293 m.
Vaizdas:Turmblick_Dom_Speyer.jpg|Katedros stogas
Vaizdas:Speyerer Dom, Apsismalerei, 1850.jpg|Lubų freska


## Išnašos

## Nuorodos
* dom-zu-speyer.de/ Oficiali svetainė
Nijolė Strakauskaitė

**Nijolė Strakauskaitė** (g. 1957 m. vasario 14 d. Juodkrantėje) – Lietuvos istorikė, docentė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1975–1980 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, 1983–1986 m. – aspirantė. 1987 m. apgynė istorijos mokslų kandidatės disertaciją, kuri 1993 m. nostrifikuota, pripažįstant istorijos mokslo daktaro laipsnį. 1999 m. stažavosi Vidurio Europos universitete (Vengrija), 2000 m. – Humboldtų universitete Berlyne, 2009 m. rinko medžiagą Prūsijos kultūros paveldo slaptajame valstybės archyve Berlyne.

1980–1983 m. dėstė istorines disciplinas Vilniaus universitete, nuo 1987 m. – Šiaulių Pedagoginio instituto Pedagogikos fakulteto Klaipėdoje Visuomenės mokslų katedros vyr. asistentė, nuo 1991 m. – Klaipėdos universiteto Politologijos katedros vyr. asistentė, nuo 1993 m. dėsto KU istorijos krypties studentams, nuo 1997 m. – docentė. Nuo 2003 m. Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto vyresnioji mokslo darbuotoja.

2007–2014 m. Liudviko Rėzos kultūros centro Klaipėdoje kuratoriumo pirmininkė, nuo 2014 m. Elko istorijos muziejaus (Lenkija) mokslo tarybos narė.

## Mokslinė veikla
Nijolė Strakauskaitė tyrinėja Rytų Prūsijos (ir Mažosios Lietuvos) kultūros istoriją ir identiteto problematiką XIX a. pab. – XX a. Taip pat kultūrines sąveikas Kuršių nerijoje (XVI–XX a.).

## Bibliografija
* *Kuršių nerija – Europos pašto kelias* (2001 m., anglų k. 2004 m., vokiečių k. 2006 m., rusų k. 2007 m.),
* * Kultūros kraštovaizdis prie Kuršių marių* (2010 m.),
* *Juodkrantės kurorto „aukso amžius“: nuo susikūrimo XIX a. viduryje iki katastrofos 1945 m.* (2018 m.),

;Sudaryti veikalai
* *Neringa* (su kitais, 1998 m.),
* *Klaipėda. Istorija populiariai* (su kitais, 2002 m.),
* *Klaipėda ir Kuršių nerija: vadovas* (2004 m.),
* *Klaipėda, Kuršių nerija, Karaliaučius: vadovas* (2005 m.),
* *Martynas Liudvikas Rėza: epochų atspindžiai* (su S. Pocyte, 2007 m.),
* *Kuršių nerija Hugo Scheu atvirukų rinkinyje. XIX a. pabaiga–XX a. pradžia / Die Kurische Nehrung in der Ansichtskartensammlung von Hugo Scheu. Ende des 19.–Anfang des 20. Jahrhunderts* (su L. Motuziene, 2010 m.),
* *Acta Historica Universitatis Klaipedensis* 23 t.: „Daugiareikšmės tapatybės tarpuerdvėse: Rytų Prūsijos atvejis XIX–XX amžiais“ (su V. Safronovu ir L. Motuziene, 2011 m.).

Taip pat Lietuvos ir užsienio leidiniuose paskelbė daugiau kaip 30 mokslinių straipsnių, recenzijų knygoms apie Mažąją Lietuvą.

## Įvertinimai
* Martyno Liudviko Rėzos vardo kultūros ir meno premija (2011 m.)

## Šaltiniai
Alatu

**Alatu** arba **Alatum** (*Allatu*, *Allatum*) – požemio pasaulio deivė akadų mitologijoje; sutapatinta su Ereškigale, požemio karalystės valdove. Deivės kultas buvo paplitęs ir tarp vakarų semitų tautų, įskaitant kartaginiečius. Alatu garbino ne tik semitų tautos, bet ir huritai, o iš šių deivė pateko į hetitų panteoną (hetitų imperijos laikais).

Dievavardis laikomas akadų kalbos vediniu iš huritų *allai*, reiškiančio „viešpatė“. Dantiraščiu Alatu vardas dažniausiai buvo užrašomas *<sup>d</sup>EREŠKIGAL*.

## Šaltiniai
Raimundas Zemackis

**Raimundas Zemackis** (pilnas vardas – Raimundas Mikalojus) ( 1810 m. rugsėjo 19 d. Loskos kaimas, Minsko gubernija, Rusijos imperija – 1863 m. birželio 5 d. Vilnius, Rusijos imperija) – kunigas, rezistentas, 1831 m. sukilimo ir 1863 m. sukilimo dalyvis.

## Biografija

Raimundas Zemackis gimė 1810 m. rugsėjo 19 d. Loskos kaime (dabartinė Baltarusijos teritorija) Kotrynos Kaminskos ir Andriaus Zemackio šeimoje. Jo tėvas Andrius Zemackis turėjo kapitono laipsnį, kurį buvo iškovojęs Tado Kosciuškos sukilime. Ūgtelėjęs Raimundas kartu su broliu Juozapu mokėsi Trinitorių vienuolyno mokykloje, vėliau tėvų buvo išsiųstas studijuoti Vilniaus universitete.

Raimundas Zemackis dalyvavo 1831 m. sukilime, mūšyje buvo sužeistas. Po to slapstėsi, taip pat ir miškuose, kol atklydo iki tėvų dvaro. Patarus namiškiams, po sukilimo baigė Vilniaus kunigų seminariją, tapo dvasininku.

1837–1849 m. Raimundas Zemackis dirbo vikaru Vilniaus Šv. Rapolo bažnyčioje. Vėliau kunigavo Voveryse, Lydos apskrityje.
 
Kilus 1863 m. sukilimui, kunigas Raimundas Zemackis bažnyčioje pagarsino atsišaukimą, kuriuo valstiečiai buvo raginami prisidėti prie sukilimo. Iš karto po to buvo suimtas ir atgabentas į kalėjimą Vilniuje. 1863 m. gegužės 21 d. Michailas Muravjovas jam pasirašė mirties nuosprendį.

1863 m. birželio 5 d. Lukiškių aikštėje, Vilniuje, kunigas Raimundas Zemackis buvo viešai sušaudytas.

Palaikai slapta buvo užkasti Vilniaus Gedimino kalno tvirtovėje. 2017 m. aptikti vykdant Gedimino kalno tvirtinimo darbus. 2019 m. lapkričio 22 d. palaikai iškilmingai palaidoti Vilniaus Rasų kapinių koplyčios kolumbariume.

## Šaltiniai
Pierre-Emile Højbjerg

**Pieras Emilis Hiojbergas** (*Pierre-Emile Højbjerg*; g. 1995 m. rugpjūčio 5 d.) – Danijos futbolininkas, saugas. Atstovavo Danijos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Gimė dano ir prancūzės šeimoje. Žaidė BK Skjold ir FC Copenhagen jaunimo komandose, būdamas 14-os persikėlė į Brøndby IF klubą. 2011 m. laimėjo Danijos geriausio iki 17 metų žaidėjo apdovanojimą. 2012 m. persikėlė į Miuncheno „Bayern“ klubą iki 2014 m. žaidė rezervinėje sudėtyje, vis dėlto 2013 m. balandžio 13 d., Bundeslygos mače prieš 1. FC Nürnberg klubą, žengė į aikštę po keitimo, tapdamas jauniausiu Miuncheno „Bayern“ žaidėju, debiutavusiu Bundeslygoje (17 metų ir 251 diena). 2015–2016 m. skolintas FC Augsburg, vėliau FC Schalke 04 komandai. 2016 m. nusprendė palikti klubą, norėdamas gauti daugiau žaidybinio laiko. 2016 m. liepą jį nusipirko FC Southampton už £12,8 mln. sumą bei pasirašė penkerių metų sutartį. 2016 m. rugpjūčio 13 d. debiutavo mače prieš Watford FC komandą. 2018 m. gruodį tapo klubo kapitonu.
## Rinktinė
2014 m. debiutavo Nacionalinėje rinktinėje. 2014 m. gegužę rungtyniavo prieš Vengrijos ir Švedijos komandas. 

Buvo įtrauktas į išplėstinį 2018 m. pasaulio futbolo čempionato sąrašą, nors į galutinę sudėtį nepateko.

## Apdovanojimai
**Bayern Munich**

* Bundeslyga: 2012–2013, 2013–2014
* DFB-Pokal: 2012–2013, 2013–2014
* UEFA čempionų lyga: 2012–2013
* FIFA Pasaulio futbolo klubų taurė: 2013

**Asmeniniai**

* DBU talentų apdovanojimas 2011: Danijos iki 17 metų geriausias žaidėjas
* *Spillerforeningen* 2013: Danijos metų talentas
* Danijos metų talentas: 2014

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
The Sims 4: Get Together

**The Sims 4: Get Together** – antrasis žaidimo „The Sims 4“ papildymas, išleistas 2015 m. gruodžio 8 d. Šis papildinys prideda naują senosios Europos tematikos vietovę *Windenburg*, kuri buvo įkvėpta Vokietijos ir Norvegijos. Čia sims'as galės lankytis naktiniuose klubuose, kavinukėse, taip pat atsiranda naujų gyvenamųjų būstų bei sklypų. Taipogi pridėta naujų lankytinų vietų, traukiančių atvykėlius. Panašių elementų jau būta ir „The Sims: Hot Date“, „The Sims 2: Nightlife“, „The Sims 2: FreeTime“ bei „The Sims 3: Late Night“. Papildinys išsiskiria tuo, kad būtent jo dėka sims'ai gali dabar įkurti kokį nors klubą ir tapti jo nariais, o nariai, savo ruožtu – organizuoti susitikimus ir įvairias veiklas.

## Naujovės

* Rajonas: Windenburg;
* Įgūdžiai: šokti ir dydžėjavimas (D.J.);
* Savybės: Šokių mašina ir sava asmenybė;
* Gyvenimo tikslas: Būrio lyderis;
* Naujos galimybės: klubai;
* Objektai: natūralus baseinas, rūbų kabinos ir spintelės, DJ aparatūra.

## Šaltiniai
Apladadas

**Apladadas** – viena iš audros dievybių asirų ir vakarų semitų mitologijoje. Dievavardis dar buvo užrašomas *<sup>d</sup>DUMU.UŠ <sup>d</sup>IM* arba *<sup>d</sup>A<sup>d</sup>IM* („Adado sūnus“). Apladado sutuoktinė – deivė Gabra.

Minimas Naujosios Asirijos karalystės laikų tekstuose (pradedant VIII a. pr. m. e.). Aptikta nemažai asirų bei aramėjų asmenvardžių, kurių dėmuo yra šios dievybės vardas. Iš to sprendžiama, kad Apladado kultas labiausiai paplitęs buvo šiaurinėje Mesopotamijoje ir Sirijoje. Apladado šventyklų būta *Kannu* vietovėje, kaip manoma, įsikūrusioje į rytus nuo Tigro upės, Suhio regione (ties Eufrato vidurupiu), o vėlesniais laikais – Dura-Europe.

Beer Ševoje aptiktas Apladadui dedikuotas antspaudas. Manoma, kad jis iš pradžių buvo saugomas Anato vietovėje (Suhio regionas) stovėjusioje šio dievo šventykloje. 613 m. pr. m. e. Suhį nukariavo Nabopalasaras, o Beer Ševa galėjo būti nukariauta Nabuchodonosaro II 586 m. pr. m. e., kuomet užimta Jeruzalė. Teigiama, kad Beer Ševoje galėjo būti dislokuoti kareiviai iš Eufrato vidurupio regiono ir būtent taip antspaudas atsidūrė šiame mieste.

## Šaltiniai
The Sims 4: Get to Work

**The Sims 4: Get to Work** – pirmasis gyvenimo simuliatoriaus žanro žaidimo „The Sims 4“ papildymas, išleistas 2015 m. kovo 31 d. asmeniniams kompiuteriams Šiaurės Amerikoje, o vėliau ir kituose žemynuose. Šiame papildyme pristatomos keturios naujos detektyvo, daktaro, mokslininko bei pardavėjo profesijos. Čia taipogi atsiranda naujas komercinis rajonas, vadinamas *Magnolia Promenade*, kuriame bus galima apsipirkinėti, be to, paliekamas laisvas plotas savajam verslui steigti. Kai kurie matomi elementai paimti iš ankstesniųjų papildymų „The Sims 2: Open for Business“ ir „The Sims 3: Ambitions“. 

## Naujovės

* Savybė: Atsparumas susirgimui (apdovanojamas);
* Gyvybės forma: Ateivis;
* Pasiekimai: *Aliens Among Us*, *Carried Away*, *Clued In*, *Double Life*, *Down To A Science*, *Patients Are A Virtue*, *Picture Perfect*, *Piece of Cake*, *Very Special Delivery*, *Autopsy-Turvy*, *Death of a Salesman*, *You-Reek-A*;
* Nustatymai ir kitos galimybės: grimas vyriškai lyčiai, vyrų nėštumas, gimdymas ligoninėje, įsčių vaisiaus lyties nustatymas, lengvo klausymo muzikos radijo stotis, ateivių TV kanalas, prekybos centrų gatvė, prekybos sklypo įsigijimas, užrašų knygutė, susirgimai, užkandžiai, parduotuvės vertė;
* Įgūdžiai: kepimas, fotografija;
* Rajonas: *Magnolia Promenade*;
* Kolekcionuojami dalykai: ypatingi mineralai – žeodos;
* Profesijos: detektyvas, daktaras, mokslininkas;
* Objektai: manekenai, skaitmeninės kameros, foto studija.

## Šaltiniai
Bartmann Fritz

**Bartmann Fritz** (1901 m. rugsėjo 11 d. – ?) – Lietuvos generalinės srities vokiečių kriminalinės policijos vadovas.

## Biografija
Teisės mokslų daktaras, NSDAP narys (bilieto Nr. 5919716), SS narys (bilieto Nr. 308192), *Kriminalrat*. 1941 m. dėstė Berlyno–Šarlotenburgo policijos karininkų mokykloje (*Polizeioffiziersschule Berlin-Charlottenburg*) ir Vienos vadų mokykloje (*Führerschule in Wien*). Vokiečių saugumo policijos ir SD vado Lietuvos generalinėje srityje įstaigos V skyriaus (kriminalinės policijos) viršininkas. 1942 m. gruodžio 23 d. lietuvių saugumo policijos viršininkui parašė raštą dėl elgesio su čigonais – jų žudymas rasiniais motyvais turėjo būti nutrauktas. Numatyta žudyti tik kriminalinius nusikaltimus padariusius čigonus. Nuo 1943 m. sausio 30 d. SS *sturmbannführer*. Netrukus buvo pervestas į Vyriausiąją reicho saugumo valdybą (RSHA), SS *obersturmbannführer*.

Po karo – vyriausiasis policijos komisaras ir kriminalinės policijos viršininkas Krefelde.

## Šaltiniai
Horst Barth

**Horst Barth** (1890 m. rugpjūčio 22 d. *Stenn* – 1961 m.) – vokiečių saugumo policijos ir SD „A“ operatyvinės grupės (*Einsatzgruppе A*) 2 ypatingojo būrio (*Sonderkommando 2*) vadovaujantis karininkas, organizavęs masinį žydų naikinimą Šiauliuose.

## Biografija
Gimė kaip devintas vaikas ūkininko šeimoje. Priklausė gimnastikos klubui „Normannia“. 1914 m. spalio 1 d. – 1918 m. lapkričio 30 d. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis, už kovinius nuopelnus apdovanotas II klasės Geležiniu Kryžiumi, rezervo leitenantas. Jenos ir Leipcigo universitetuose baigė teisės studijas, 1925 m. teisės mokslų daktaras.

Nuo 1934 m. sausio 1 d. Cvikau (*Zwickau*) policijos direktoriaus pavaduotojas, *Reichskriegerbund*, *Reichskolonialbund* ir *NS-Altherrenbundes* narys. Iš pradžių skeptiškai vertino ir žiūrėjo į nacionalsocializmą, tačiau 1937 m. gegužės 1 d. tapo NSDAP nariu, o 1938 m. gruodžio 6 d. įstojo į SS gretas. Prieš Antrąjį pasaulinį karą tarnavo SD padalinyje Cvikau.

1940 m. rugsėjo 21 d. – 1941 m. spalio 10 d. Kionigsbergo kriminalinės policijos vadovas. 1941 m. sausio 1 d. suteiktas *SS sturmbannführer* laipsnis. 1941 m. priskirtas prie saugumo policijos ir SD „A“ operatyvinės grupės (*Einsatzgruppе A*) 2 ypatingojo būrio (*Sonderkommando 2*), kuris vykdė masinius žydų šaudymus Šiauliuose, Liepojoje ir Rygoje. 1942 m. spalio 1 d. apdovanotas II laipsnio Karo nuopelnų kryžiumi be kardų. Po to buvo komandiruotas į kriminalinę policiją Krokuvoje. Nuo 1943 m. birželio 21 d. *SS obersturmbannführer*. 1944 m. gruodžio 1 d. apdovanotas II laipsnio Karo nuopelnų kryžiumi su kardais.

Po karo jam pavyko išvengti bausmės, tačiau 7-ojo dešimtmečio pradžioje jo rolė masinėse žudynėse išaiškėjo ir buvo pradėtas ikiteisminis tyrimas. Tuomet jis nusižudė.

## Išnašos
Peter Nikolaus Brogmus

**Peter Nikolaus Brogmus** (1898 m. sausio 29 d. – 1979 m.) – Lietuvos generalinės srities vokiečių žandarmerijos vadas.

## Biografija
Buvo žandarmerijos kapitonas, nuo 1941 m. rugsėjo 15 d. vokiečių žandarmerijos vadas Lietuvos generalinėje srityje. Nuo 1941 m. gruodžio 1 d. visi lietuvių savisaugos daliniai, išskyrus Vilniaus ir Kauno įgulas, perėjo į jo dispoziciją.

Po karo gyveno Gliuksburge (Šlėzvigo-Holšteino žemė), atsargos policijos majoras. 1968 m. gegužės 15 d. apdovanotas Vokietijos Federacinės Respublikos „Nuopelnų Kryžiumi“ su kaspinu (*Verdienstkreuz am Bande*).

## Šaltiniai
Bodingtono aukso kasykla

**Bodingtono aukso kasykla** () – aukso ir vario kasykla Vakarų Australijoje, 13 km į šiaurės vakarus nuo Bodingtono, apie 100 km į pietryčius nuo Perto; didžiausia Australijoje aukso kasykla. Nuo 2009 m. priklauso „Newmont“ korporacijai, kuri yra didžiausia aukso kasybos bendrovė pasaulyje. Kasyklą sudaro du atviri karjerai 21,2 ha plote. Gruntui kasti naudojami 4 ekskavatoriai, iškasta medžiaga išvežama 39 savivarčiais. Kasyklos pajėgumas – 235 tūkst. t uolienų per dieną. (p. 40)

2018 m. duomenimis kasyklos aukso rezervai buvo 12,35 mln. uncijų (350 t), vario – 1 230 mln. svarų (560 mln t). (p. 49, 51) 2018 m. kasykloje iškasta 709 tūkst. uncijų (20 t) aukso ir 77 mln. svarų (35 mln. t) vario. Pagal 2018 m. produkcijos apimtį aukso rezervų užteks iki 2036, vario – iki 2035 m.

Kasykla naudota 1987–2001 m., vėliau uždaryta. Radus naujų išteklių, kasyklos darbas 2009 m. atnaujintas, visas kasyklos akcijas įsigijo „Newmont“ bendrovė. ~2016 m. pagal išgauto aukso kiekį aplenkė Super Pit aukso kasyklą ir tapo didžiausia Australijoje. Kasykloje dirba 900 darbuotojų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Newmont tinklalapis
Kasper Schmeichel

**Kasperas Šmeichelis** (*Kasper Schmeichel*; g. 1986 m. lapkričio 5 d.) – buvęs Danijos futbolininkas, Vartininkas. Danijos vyrų futbolo rinktinės žaidėjas.

## Biografija

Gimė Kopenghagoje, tėvas – garsus danų vartininkas Pėteris Šmeichelis. 2005 m. debiutavo Manchester City pagrindinėje komandoje. 2006–2008 m. buvo skolinamas žemesnio kalibro Anglijos komandoms – Darlington, Bury, Falkirk, Cardiff City, Coventry City klubams. 2009 m. persikėlė į Notts County, už rekordinę šiam klubui perėjimo sumą bei tapo geriausiai apmokamu šio klubo žaidėju; Šmeichelis padėjo komandai prasibrauti į aukštesnį divizioną. 2010 m. persikėlė į Leeds United, ateinančiais metais – į Leicester City. Su šiuo klubu Šmeichelis 2013–2014 m. sezone laimėjo Football League Championship, o 2015–2016 m. sezone prisidėjo prie įspūdingo Leicester City triumfo „Premier“ lygoje. 2016 ir 2017 m. buvo pripažintas Danijos metų futbolininku.

## Rinktinės
Žaidė Danijos jaunimo komandose. Nacionalinėje komandoje debiutavo 2013 m., 2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos rungtynėse prieš Maltos komandą. Žaidė Danijos rinktinėje 2018 m. pasaulio futbolo čempionate, sužaidė visose rungtynėse.

## Apdovanojimai
**Notts County**
* Anglijos Antroji futbolo lyga: 2009–10

**Leicester City**
* Premier League: 2015–16
* Football League Championship: 2013–14
* FA taurė: 2020–2021
* FA Bendruomenės skydas: 2021

**Asmeniniai**
* Danijos metų metų futbolininkas: 2016, 2017
* Danijos futbolo asociacijos apdovanojimas: 2015
* Futbolo lygos dešimtmečio komanda: 2005–2015
* PFA metų komanda: 2009–10 League Two, 2012–13 Championship, 2013–14 Championship
* Antrosios Anglijos futbolo lygos mėnesio žaidėjas: 2009 m. spalis
* Antrosios Anglijos futbolo lygos metų žaidėjas: 2009–10
* Leicester City geriausias sezono žaidėjas: 2011–12, 2016 –17
* Leicester City žaidėjų renkamo geriausio sezono žaidėjo apdovanojimas: 2011–12, 2016 –17
* Leicester City remėjų sezono žaidėjas: 2011–12
* Leicester City *Champagne* sezono momentas: 2012–13
* FIFA metų vartininkas: 2018 (3-a vieta)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Leicester City FC
* dbu.dk (archyvuota)
* Transfermarkt