Jonas Kriščiūnas

**Jonas Kriščiūnas** (1888 m. sausio 5 d. Stebuliškėse, Liudvinavo valsčius, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1973 m. liepos 2 d. Kaune) – Lietuvos agronomas, bitininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Liudvinavo pradžios mokykloje, 1907 m. baigė Marijampolės gimnaziją. 1912–1913 m. dalyvavo Marijampolės ūkio draugijos veikloje, skaitė paskaitas žemės ūkio klausimais. 1913 m. baigė Sankt Peterburgo universiteto Fizikos-matematikos fakultetą. 1914–1917 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, 1915–1916 m. mokėsi Pavlovsko Romanovo aerologijos observatorijoje ir Konstantinovo meteorologijos observatorijoje. 1916 m. dirbo aerologu XI aviacijos divizijoje.

1919 m. Kvietiškyje (Marijampolės apskritis) suorganizavo žemės ūkio mokyklą. 1919–1927 m. Dotnuvos žemės ūkio technikumo dėstytojas. 1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje, priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai.

1925–1941 m. ir 1944–1973 m. Žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1940–1941 m. ir 1944–1945 m. rektorius, 1945–1947 m. prorektorius, 1928–1941 m. ir 1944–1957 m. Augalininkystės, 1957–1962 m. Žemdirbystės katedros vedėjas, nuo 1940 m. profesorius. 1940 m. žemės ūkio mokslų garbės daktaras. 1941–1944 m. gyveno Rusijoje, beveik metus – Debiosų vaikų namų direktorius. 1956–1958 m. kartu buvo Kauno rajono Mičiurino kolūkio pirmininkas.

1946 m. LSSR mokslų akademijos tikrasis narys. 1948 m. Sąjunginės Lenino žemės ūkio mokslų akademijos narys. 1946–1950 m. SSRS AT, 1951–1959 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1965 m. Lietuvos entomologų draugijos narys.

1910–1914 m. parašė populiarių knygučių žemdirbystės klausimais. Bendradarbiavo „Lietuvos žiniose“, „Lietuvos ūkininke“ (kurį laiką redagavo jo priedą „Žemė“). 1927 m. su kitais įsteigė Lietuvos bitininkų ir cukrinių runkelių augintojų draugijas, 1930 m. – kooperatinę draugiją „Sėklininkas“. Cukrinių runkelių auginimo ir lietuviškos agronominės literatūros pradininkas, paskelbė apie 1000 straipsnių žemės ūkio klausimais. Knygelėje „Augalų ligos“ pirmasis Lietuvoje aprašė vabzdžius kenkėjus ir pavadino juos lietuviškais terminais. Propagavo augalų apsaugą, bitininkystę ir sėklininkystę.

## Bibliografija
* Augalų ligos, 1912 m.
* Kaip gaminti vaisių vyną, 1928 m.
* Bitininkystė, 1933 m., 1961 m.
* Augalininkystė, 1959 m.

## Atminimo įamžinimas
* Palaidotas Petrašiūnų kapinėse; 1965 m. pastatytas antkapinis paminklas (skulpt. Petras Aleksandravičius).
* 1974 m. LŽŪA įsteigta Jono Kriščiūno vardo premija, kasmet mokama konkursą laimėjusiam studentui už gerą mokslinį-tiriamąjį darbą bitininkystės, sėklininkystės ar augalininkystės tema. Agronomijos fakultete, Augalų apsaugos katedroje jo vardu pavadintas bitininkystės kabinetas.
* 1974 m. spalio 26 d. Dotnuvos-Akademijos gyvenvietės (Kėdainių raj.) Gėlynų gatvė pavadinta J. Kriščiūno vardu.
* 1984 m. spalio 19 d. centriniame Noreikiškių skvere pastatytas paminklinis biustas (skulpt. Bronius Vyšniauskas).
* 1988 m. sausio 12 d. ant namo Kauno centre (Kęstučio g. 27) atidengta memorialinė lenta.
* 1993 m. Aleksoto mikrorajone, Birutėje jo vardu pavadinta gatvė.

## Šaltiniai

## Literatūra
* A. Skirkevičius. Akademiko Jono Kriščiūno entomologinė veikla. – Vilnius, 1976.
* Akademikas Jonas Kriščiūnas (sud. Petras Vasinauskas). – Vilnius, 1979.
* Akademikui Jonui Kriščiūnui – 100 (sud. Justinas Straigis, Jonas Dmukauskas). – Vilnius, 1989.
* Kriščiūnas Jonas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais. – Klaipėda, 1924. – p. 30.
* Kriščiūnas Jonas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1958, t. 13, p. 155.
* Tamošaitis M., Kriščiūnas Jonas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas (sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis). – Vilnius, 2006. – p. 189–191.