open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilniaus knygų mugė

**Vilniaus knygų mugė** – kasmet LITEXPO parodų rūmuose vykstanti tarptautinė mugė, skirta įvairių naujų knygų pristatymui, diskusijoms, susitikimams su rašytojais, TV ir radijo laidų transliavimui, gražiausių ir geriausių knygų rinkimams. Tai yra didžiausia knygų mugėje Baltijos šalyse.

Mugėje kasmet dalyvauja apie 300 leidyklų iš Lietuvos ir užsienio šalių, mugę per keturias dienas aplanko virš 60 tūkstančių lankytojų. Bendras Vilniaus knygų mugės plotas – virš 12 tūkstančių m². Mugės metu vyksta knygų pristatymai, susitikimai su Lietuvos ir užsienio rašytojais, veikia meno parodos, kūrybinė studija „Tu gali sukurti knygą“, diskusijų klubas, įrengiamos televizijos ir radijo studijos, vyksta filmų peržiūros Knygos kino salėje, poezijos skaitymai Literatų svetainėje, šurmuliuoja bukinistų pasažas, kuriame parduodamos senų ir retesnių leidimų knygos, audio įrašai.

Mugės knygos ir renginiai skirstomi į šias temas:
# Grožinė literatūra
# Dalykiniai ir specializuoti leidiniai
# Knygos vaikams ir jaunimui
# Mokslo, akademinės ir kritikos knygos
# Enciklopedijos
# Žodynai, vadovėliai
# Meno albumai, iliustracijos, atvirutės, kalendoriai
# Religinė literatūra
# Leidiniai užsienio kalbomis
# Laikraščiai, žurnalai
# Žemėlapiai, kelionių vadovai
# Muzikiniai garso ir vaizdo įrašai
# Bibliotekos
# Knygynai, didmeninė ir mažmeninė prekyba knygomis
# Multimedia ir elektroninė knygų leidyba
# Televizija ir radijas
# Kino menas
# Kolektyviniai ir nacionaliniai stendai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali mugės svetainė
Auksaspalvis šakočius

**Auksaspalvis šakočius** (*Ramaria aurea*) – kuokinių šeimai šakočių (*Ramaria*) genčiai priklausantis valgomas grybas. Paplitęs visuose žemynuose.

## Biologija

Simbiotrofas. Vaisiakūniai vienmečiai, 6–15 cm aukščio, išauga rudenį. Valgomas jaunas. Grybas šakotas, ryškiai geltonos spalvos, primenantis koralą. Auga pavieniui arba nedidelėmis grupelėmis. Augti tinka lapuočių, kartais spygliuočių miškai, labiau – brandūs miškai su stora miško paklote. Pietų Europoje dažniau siejamas su bukais.

## Populiacija Lietuvoje

1992 m. auksaspalvis šakočius įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Lietuvoje aptiktas pietinėje ir pietrytinėje dalyse. Žinomos 2 radavietės. Tris kartus grybas rastas Žaliųjų ežerų apylinkėse (1957, 1968 ir 1970 m. Vilniaus rajone), taip pat Dzirmiškio girininkijoje (1967 m. Miroslavo apylinkės Alytaus rajone). Nuo 1970 m. daugiau nerastas.

## Šaltiniai
Jonas Karolis Opalinskis

**Jonas Karolis Opalinskis** (; 1642–1695 m. kovo 25 d.) – Lenkijos seniūnas ir kaštelionas, Lenkijos karalienės ir Lietuvos didžiosios kunigaikštienės Katerinos Opalinskos tėvas.

## Biografija
1642 metais gimė Lenkijos poeto ir karo vado – Kristupo Opalinskio (1611–1655) ir Terezės Konstancijos Carnkovaitės šeimoje. Buvo Lenkijos seniūnas ir kaštelionas.

1678 m. gruodžio 4 d. vedė Sofiją Carnkovaitę (1660–1701). Nuo santuokos gimė keturi vaikai.
* **Marija** (g. ir m. 1679) – mirė po gimimo;
* **[[Katerina Opalinska|Katerina]]** (1680–1747) – Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Stanislovo Leščinskio žmona, jų duktė Marija Leščinska tapo Prancūzijos karaliene;
* **Kūdikis** (g. ir m. 1681);
* **Stanislavas** (g. ir m. 1682) – mirė kūdikystėje.

Mirė 1695 m. kovo 25 d. būdamas 53 metų. 1748 metais Serakuvo bažnyčioje buvo pastatytas paminklas Jonui Karoliui ir jo žmonai. Ten jis buvo palaidotas kartu su ja.

## Genealogija


## Išnašos

## Nuorodos
* Профиль на geneall.net
* Профиль на Genealogics.org
Krokinis minkštenis

**Krokinis minkštenis** (*Hapalopilus croceus*) – kempiniečių (*Polyporales*) eilės kempininių (*Polyporaceae*)   šeimos minkštenių genties grybų rūšis. Paplitusi vidutinėse platumose Azijoje, Europoje, Okeanijoje, Amerikoje. Daugelyje Europos šalių reta rūšis. Jos arealas sutampa su ąžuolo arealu, išskyrus jo šiaurinę ribą.

## Biologija

Termofilinė rūšis. Parazituoja ant pūvančios medienos, sukelia baltąjį gyvų medžių kamienų šerdies puvinį. Vaisiakūniai vienmečiai, kempiniškai mėsingi, išauga vasarą ar ankstyvą rudenį. Stambūs, ryškiai oranžinės spalvos.

Auga pavieniui ant gyvų ir negyvų lapuočių medžių, ypač ant senų stambių ąžuolų, dažniausiai gana aukštai nuo žemės. Pasitaiko ant virtuolių ar stuobrių senuose plačialapių lapuočių miškuose ir parkuose. 

## Populiacija Lietuvoje

1992 m. krokinis minkštenis įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Lietuvoje aptiktas 21 radavietėje. Gausesnės populiacijos Punios šile (Alytaus rajone), Kauno ąžuolyne ir Gojaus miške (Prienų rajone).

## Šaltiniai
Sofija Ana Čarnkovska

**Sofija Ana Čarnkovska** (; 1660 m. kovo 12 d., Poznanė – 1701 m. gruodžio 2 d., Vroclavas) – Lenkijos bajorė iš Čarnkovskių giminės, Jono Karolio Opalinskio žmona ir Lenkijos karalienės ir Lietuvos didžiosios kunigaikštienės Katerinos Opalinskos motina.

## Biografija
Gimė 1660 m. kovo 12 d. Poznanėje Adomo Čarnkovskio ir Terezės Zaleskos šeimoje.

1678 m. gruodžio 4 d. ištekėjo už kunigaikščio Jono Karolio Opalinskio, santuokoje su kuriuo gimė keturi vaikai:
* **Marija** (g. ir m. 1679) – mirė po gimimo;
* **[[Katerina Opalinska|Katerina]]** (1680–1747) – Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Stanislovo Leščinskio žmona, jų duktė Marija Leščinska tapo Prancūzijos karaliene;
* **Kūdikis** (g. ir m. 1681);
* **Stanislavas** (g. ir m. 1682) – mirė kūdikystėje.

Mirė 1701 m. gruodžio 2 d. nuo pneumonijos būdama 41 metų amžiaus. 1748 metais Serakuvo bažnyčioje buvo pastatytas paminklas Sofijai. Ten ji buvo palaidota kartu su vyru.

## Genealogija


## Išnašos

## Nuorodos
* Профиль на geneall.net
* Профиль на Genealogics.org
Garbės ginklai (filmas)

**Garbės ginklai** () – 1994 m. JAV sukurtas televizijos filmas – vesternas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jurgen Prochnow – Džekas Njumanas
* Martin Sheen – Džeksonas Hardinas
* Corbin Bernsen – Brentas Malikas
* Gerard Christopher – leitenantas Markas Kaunteris
* Todd Jensen – Izabelės Vaikis
* Christopher Atkins – Dastis Fogas
* Janine Denison – Belė Boid

## Turinys

Pasibaigus pilietiniam karui, pietinėse JAV teritorijose savo tvarką pradėjo kurti šiauriečiai. Brentas Malikas ir jo parankiniai prievarta superka iš vietinių ūkininkų žemes arba juos tiesiog  nužudo, jei negauna tai, ko siekia. Neryžtingas miestelio šerifas bijosi imtis veiksmų, o gretiname forte esančios kariuomenės vadas yra išvien su Maliku. Buvęs karo dalyvis Njumanas bando pasipriešinti, tačiau yra nužudomas, o jo ranča sudeginama. 

Toliau Maliko kelyje atsiduria Belė Boid, tačiau ir ši neketina nusileisti. Malikas imasi teisinių priemonių, norėdamas ją iškeldinti, nes Belė yra skolinga nuomos sumą už 5 metus ir, teismo sprendimu, turi ją sumokėti per savaitę. Tuo metu apylinkėse pasirodo keletas buvusių pietiečių armijos kareivių, atvykusių į pagalbą Njumanui. Sužinoję, kad šis negyvas,  vyrai nusprendžia padėti Belei ir susigrumti su Maliku ir jo žmonėmis...
Puslaisvis briedžiukas

**Puslaisvis briedžiukas** (*Morchella semilibera*) – briedžiukinių (*Morchellaceae*) šeimos briedžiukų (*Morchella*) genties valgomų grybų rūšis. Paplitusi Europoje, Azijoje, Afrikoje, Šiaurės Amerikoje.

## Biologija

Puslaisvis briedžiukas mėgsta lapuočių ar mišrius miškus, parkus. Auga pavieniui ar grupelėmis tarp žolių ir pūvančių lapų. Tinka humusingas ar smėlėtas dirvožemis. Yra dirvožemio saprotrofas arba sudaro mikorizę. Vaisiakūniai vienmečiai, vystosi pavasarį.

Briedžiuko apoteciai išauga iki 15–20 cm aukščio. Kepurėlė kūgio ar varpelio formos, 2–6 cm ilgio, korėta, prie koto prisitvirtinusi savo vidurine dalimi, pilkšvai ruda. Kepurėlės apatinis kraštas nepriaugęs, laisvas. Kotas tuščiaviduris, trapus, balsvas arba gelsvas, cilindriškas, nelygus, su negiliomis įdubomis ar vagelėmis. Trama balsva, švelnaus skonio. 

## Populiacija Lietuvoje

2000 m. puslaisvis briedžiukas įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Lietuvoje žinoma 12 radaviečių: Alytaus, Anykščių, Kėdainių, Kupiškio, Panevėžio, Ukmergės ir Vilniaus rajonuose.

## Šaltiniai
Dvikova (1971 filmas)

**Dvikova** () – 1971 m. JAV sukurtas vesternas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Kirk Douglas – Vilas Teneris
* Johnny Cash – Eibas Krosas
* Jane Alexander – Nora Teneri
* Karen Black – Džeinė Sims
* Dana Elcar – Marvas Grynas
* Keith Carradine – jaunasis šaulys

## Turinys

Po to, kai jo žirgui įgėlė gyvatė, garsus Laukinių Vakarų kaubojus Eibas Krosas priverstas trumpam užsukti į miestelį. Pasklidęs garsas apie jo atvykimą netrukus sukelia didžiulį ažiotažą, mat mieste jau kuris laikas gyvena kitas garsus šaulys Vilas Teneris. Nors jiedu niekada nebuvo susitikę, pasklinda gandas apie galimą jų dvikovą ir žmonės pradeda lažintis. Eibas nenori kovos, bet neturi pinigų, ir Vilas, manantis, kad iš judviejų dvikovos bus galima gerai uždirbti, pradeda jį kalbinti ir provokuoti susirungti. Galiausiai paskelbiama vieta ir laikas: sekmadienis, ketvirta valanda, koridai naudojama arena už miesto, kad visi norintys galėtų įsigyti bilietą ir pamatyti geriausių Laukinių Vakarų šaulių dvikovą...
Ąžuolinis skylenis

**Ąžuolinis skylenis** (*Inonotus dryophilus*) – šiurkšteninių (*Hymenochaetaceae*) šeimos skylenių genties grybas. Auga šiaurinėse vidutinių platumų zonose nuo Azijos iki Šiaurės Amerikos. Europoje dažnesnis pietinėje ir centrinėje dalyje.

## Biologija

Parazituojantis grybas, sukeliantis baltąjį šerdinį gyvų medžių kamienų medienos puvinį. Vaisiakūniai vienmečiai, stambūs, išauga vasarą ar ankstyvą rudenį.

Auga ant vidutinių ir stambių ąžuolų, pavienių ar miškuose. Dažniausiai pasitaiko 2 m ir didesniame aukštyje ant kamienų ar apatinių stambių šakų. Panašūs kamštinio skylenio (*Inonotus dryadeus*) vaisiakūniai vystosi žemiau, apatinėje ąžuolo kamieno dalyje.

## Populiacija Lietuvoje

1992 m. ąžuolinis skylenis įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Lietuvoje auga daugiausiai pietrytinėje ir centrinėje dalyje. Aptikta 19 radaviečių su gausiomis populiacijomis Punios šile (Alytaus rajone), Kauno ąžuolyne, Gustonių miške (Panevėžio rajone), Gojaus miške (Prienų rajone), Dūkštų, Verkių ir Žaliųjų ežerų apylinkėse (Vilniaus rajone).

## Šaltiniai
Inserts

**Inserts** – 1975 m. JAV sukurta komiška drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Richard Dreyfuss – Bojus Vanderis
* Jessica Harper – Keitė Keik
* Bob Hoskins – Didysis Makas
* Veronica Cartwright – Harlenė
* Stephen Davies – Reksas

## Turinys

Kažkada Vanderis buvo sėkmingas kino režisierius, tačiau po draugo mirties jis visiškai prasigėrė. Dabar jis sėdi užsidaręs namuose ir uždarbiauja kurdamas trumpus nebylius pornografinius filmukus, kuriuos filmuoja tiesiog savo namuose. Kartą, jam befilmuojant sceną su Harlene (aktorė – narkomanė) ir Reksu (apie didelę karjerą svajojančiu aktoriumi, dirbančiu laidojimo namuose), apsilanko Didysis Makas (mafijozas, finansuojantis Vanderio filmus) ir jo meilužė Keitė. Nusprendus padaryti pertrauką, Harlenė randama negyva nuo narkotikų perdozavimo. Kol Didysis Makas su Reksu pasišalina, ketindami atsikratyti kūnu, lengvabūdė Keitė nusprendžia įtikinti režisierių, kad gali nenufilmuotose scenose pakeisti Harlenę…
Windows Phone

**Windows Phone** – „Microsoft“ korporacijos sukurta operacinė sistema, skirta išmaniesiems telefonams bei kitiems mobiliesiems įrenginiams. Ši sistema pakeitė „Windows Mobile“ ir „Zune“ sistemas. Šioje sistemoje yra įdiegta nauja „Metro“ dizaino kalba. Pirmą kartą sistema pasirodė „Windows Phone 7“ telefone 2010 m. spalį.

Paskutinė sistemos versija yra Windows 10 Mobile, pasirodžiusi 2015 m. „Windows Phone“ operacinė sistema tesudaro 2 % išmaniųjų telefonų rinkos.

## Nuorodos
* Oficiali sistemos svetainė

## Šaltiniai
Protarpinė viksva

**Protarpinė viksva** (*Carex distans*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos viksvų (*Carex*) genties augalų rūšis, auganti Europoje, Azijoje, Šiaurės Afrikoje, introdukuota Šiaurės Amerikoje, Australijoje.

## Biologija

Augalas daugiametis, žolinis, šakniastiebinis, 40–80 cm aukščio stiebu. Dauginasi sėklomis, bet gali plisti ir šakniastiebiais. Kalkiamėgis, auga drėgnose karbonatingose ir šaltiniuotose pievose bei kalkingose žemapelkėse.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje protarpinė viksva nuo 1962 m. įrašyta į Saugomų augalų sąrašus.

Lietuvoje ši viksva dažnesnė Pietų Lietuvoje: Dauguose, prie Obelijos, Žuvinto ežerų (Alytaus raj.), Sekionių apylinkėse (Kaišiadorių raj.), prie Dusios, Metelio, Šlavantėlio ir Liūnelio ežerų, Mankūnėlių apylinkėse (Lazdijų  raj.), Stakliškių apylinkėse (Prienų raj.), Lentvario apylinkėse (Trakų raj.), Bartninkų apylinkėse (Vilkaviškio raj.), Neries slėnyje (Vilniuje).

## Šaltiniai
Budionovskas

**Budionovskas** () – miestas Rusijoje, Stavropolio krašte, 220 km į pietryčius nuo Stavropolio, prie Kumos upės. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie linijos į Mineralinius Vandenis. Plentai į Mineralinius Vandenis, Kaspijską, Svetlogradą, Divnojė. Chemijos, lengvoji, maisto, odos apdirbimo, mašinų gamybos, statybinių medžiagų pramonė. Veikia krašto muziejus, kultūros namai.

Tautinė sudėtis: rusai – 87,7 %, armėnai – 7,5 %, ukrainiečiai – 1,8 %, kiti – 3 %.

## Istorija

XIII–XVI a. dabartinio Budionovsko vietoje klestėjo svarbus miestas, prekybinis centras – Madžaras. Čia gyveno tiurkų tautos, žydai, alanai, rusai. XV–XVI a. tiurkų valstybių karų metu sugriautas. Dar iki XIX a. pr. buvo išlikę mauzoliejų griuvėsiai. 1799 m. Madžaro vietoje armėnai įkūrė ***Sviatoj Kresto*** (*Святой Крест*) arba ***Karabagly*** miestą. 1883 m. įkurtas rusų stačiatikių vienuolynas. 1910 m. tapo apskrities centru. 1920 m. dėl antireliginių paskatų miestas pervadintas ***Prikumsku*** (*Прикумск*), o 1935 m. pavadintas Budionovsku tarybinio maršalo Semiono Budiono garbei. 1957–1973 m. vėl buvo grąžintas Prikumsko vardas. 1995 m. Budionovske čečėnų kovotojai buvo užėmę ligoninę.


Majar mausoleum1.jpg|Madžaro mauzoliejaus griuvėsiai 1793 m.
Buden monastery (newspaper).jpg|Mamajaus–Madžaro Kristaus Prisikėlimo vienuolynas 1906 m.


## Šaltiniai
Bozašči

**Bozašči** () arba ***Buzači*** () – pusiasalis vakarų Kazachstane, Mangystau srityje; Mangyšlako pusiasalio šiaurinė, lyguminė dalis. Išsikiša į šiaurės rytinę Kaspijos jūros dalį. Ribojamas Mangystau įlankos vakaruose, Kaidako įlankos rytuose ir Negyvojo Kultyko įlankos šiaurėje. Aukštis iki 61 m (pietryčiuose).

Plyti dykumos, šiaurėje – druskožemiai. Yra naftos ir gamtinių dujų telkinių.

## Šaltiniai
Pievinė viksva

**Pievinė viksva** (*Carex buxbaumii*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos viksvų (*Carex*) genties augalų rūšis, savaime papllitusi Europoje, Azijoje, Šiaurės Amerikoje.

## Biologija

Augalas daugiametis, žolinis, 75–100 cm aukščio stiebu, 5–10 cm ilgio žiedynu. Kalkiamėgis, auga drėgnose karbonatingose ir šaltiniuotose pievose bei šarmingose žemapelkėse. Rečiau aptinkamas šlapiuose krūmynuose ir pelkėtose miško buveinėse: beržynuose, pušynuose, juodalksnynuose. Dėl prieraišumo karbonatingiems dirvožemiams dažniausiai auga liekniniuose viksvynuose, rečiau pasitaiko melsvuosiuose melvenynuose. 

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje pievinė viksva nuo 2000 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Lietuvoje rasta: Kamanų pelkėje (Akmenės raj.), Pašilėlių pelkėje (Kėdainių raj.), Tyro pelkėje (Klaipėdos raj.), Margininkų miške (Kretingos raj.), Upytės apylinkėse (Panevėžio raj.), Stakliškių apylinkėse (Prienų raj.), Viduklės apylinkėse (Raseinių raj.), Garnių k. (Švenčionių raj.). Naujesni duomenys rodo, kad populiacijos Prienų ir Kėdainių raj. yra pakankamai didelės – augalai gausūs, skaičiuojami šimtais individų, išplitę palyginti dideliuose plotuose. 

## Šaltiniai
Buzulukas

**Buzulukas** () – miestas Rusijoje, Orenburgo srities vakaruose, 140 km į pietryčius nuo Samaros, prie Samaros upės ir jos intako Buzuluko žiočių. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Samaros–Orenburgo linijos. Plentai į Bugulmą, Oralą, Samarą, Orenburgą. Naftos gavybos ir perdirbimo pramonės centras. Taip pat mašinų gamybos, baldų pramonė. Apylinkėse pumpuojama nafta. Veikia krašto muziejus, humanitarinis–technologinis institutas.

## Istorija

1736 m. rusų ekspedicija prie Samaros upės, baškirų piliavietėje, įkūrė Buzuluko tvirtovę. 1781 m. Buzulukas tapo miestu ir apskrities centru. Veikė turgūs, rusų vyrų ir moterų vienuolynai.

## Šaltiniai
Didysis Balkanas

**Didysis Balkanas** () – kalnagūbris Turkmėnistano vakaruose. Pietryčiuose Uzbojaus sausvage atskirtas nuo Mažojo Balkano ir Kopetdago vakarinių pakraščių. Vakaruose priartėja prie Kaspijos jūros. Ilgis ~70 km, plotis 20 km. Aukštis iki 1880 m (Arlano k.). Sudarytas daugiausia iš smiltainio ir klinties.

Vyrauja druskių–pelynų dykumos, aukščiau 800 m – pusdykumės ir kalnų stepės. Didžiojo Balkano papėdėje yra Nebit Dago naftos verslovės.

## Šaltiniai
Eraičininė nendrūnė

**Eraičininė nendrūnė** (*Scolochloa festucacea*) – Miglinių (*Poaceae*) šeimos nendrūnių (*Scolochloa*) genties vienintelė augalų rūšis. Paplitusi Šiaurės Amerikoje, Azijoje ir Europoje, kur dažnesnė šiaurinėje ir rytinėje dalyje.

## Biologija

Augalas daugiametis, žolinis, šakniastiebinis, 100–150(200) cm aukščio stiebais. Žydi liepos mėn. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviniu būdu.

Auga paupiuose, paežerėse, lėtai tekančiame ir stovinčiame vandenyje (iki 1,5 m gylyje), užpelkėjusiose pievose. Tinka karbonatingas ir neutralios reakcijos vanduo. Sudaro *Scolochloetum festucaceae* bendrijas arba auga kitų pakrantės helofitų bendrijose. Tik nuolat užlietose vandens vietose augantys augalai žydi ir subrandina sėklas. Laikinai užliejamose vietose auga tik vegetuojantys augalai, kurie dažniausiai sudaro labai vešlius sąžalynus, kartais negausiai auga viksvynuose.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje eraičininė nendrūnė pirmą kartą nustatyta 1979 m. Ūlos pakrantėse ties Rudnia (Varėnos rajone). Nuo 1981 m. įrašyta į Saugomų augalų sąrašus.

Lietuvoje nendrūnė yra vakariniame Eurazijos arealo pakraštyje. Daugiau aptikta Ignalinos ir Zarasų rajonuose. Pavienės radavietės nustatytos Utenos, Lazdijų, Varėnos, Vilniaus ir Plungės rajonuose. Grėsmę populiacijoms kelia užpelkėjusių vandens telkinių pakrančių sausinimas, krantų pertvarkymas, tarša.

## Šaltiniai
Šlapyninis vijukas

**Šlapyninis vijukas** (*Vertigo geyeri*) – pilvakojų moliuskų (*Gastropoda*) vijukinių (* Vertiginidae*) šeimos rūšis.
## Morfologija
Kriauklė ruda, blizgi, ovali, 1,7–1,9 mm ilgio ir 1,2 mm pločio, turi iki 5 vijų. Kriauklės angoje 4 maži dantukai. 

## Ekologija
Šlapyniniai vijukai gyvena šlapioje aplinkoje.
## Šaltiniai
Elžbieta Habsburgaitė (1526-1545)

**Elžbieta Habsburgaitė ** (, ; 1526 m. liepos 9 d., Lincas – 1545 m. birželio 15 d., Vilnius) – Lenkijos karalienė ir Lietuvos Didžioji kunigaikštienė iš Habsburgų giminės, Žygimanto Augusto žmona.

## Biografija

Elžbieta Habsburgaitė buvo Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Ferdinando I ir jo žmonos Onos Jogailaitės duktė. Netrukus po jos gimimo Elžbieta buvo pažadėta į žmonas Lenkijos karaliui Žygimantui Augustui. Jų vestuvės įvyko 1543 metų gegužės 5 d., kada nuotakai buvo vos 16 metų.

## Literatūra
* Constantin von Wurzbach: Habsburg, Elisabeth von Oesterreich (1526–1545). Nr. 70. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. Bd 6. Verlag L. C. Zamarski, Wien 1856–1891

## Nuorodos

## Genealogija
Plačialapis lipikas

**Plačialapis lipikas** (*Galium rubioides*) – raudinių šeimos augalas, paplitęs Europoje ir Azijoje. Natūraliose sąlygose auga regione nuo Austrijos ir Kroatijos į rytus Rusijoje, Turkijoje, Kaukaze, Vakarų Sibire, Kazachstane, Šiaurės Kinijoje ir Amūro regione Rusijoje. 

Valstybinės saugomų teritorijų tarnybos prie Aplinkos ministerijos duomenimis, Lietuvoje plačialapiai lipikai anksčiau buvo rasti vos 3 vietose. 1922 metais Žaliųjų ežerų apylinkėse aptikti tik 2 šios rūšies individai, vėliau minėtoje vietoje plačialapių lipikų nerasta. Maždaug prieš dvidešimt metų nedidelė šių augalų grupė aptikta Lazdėnų apylinkėse (Elektrėnų sav.) ir Kaišiadorių rajone. 2011 m. plačialapis lipikas pražydo Neries regioniniame parke.

Plačialapis lipikas – tai daugiametis, iki 70 cm aukščio užaugantis augalas, birželio pabaigoje pasidabinantis baltais žiedais. Didžiausią grėsmę šiam augalui kelia augaviečių užžėlimas krūmais ar jų užsodinimas medžių (ypač spygliuočių) plantacijomis. Be abejo, jiems taip pat galėtų pakenkti bet kokie žemės kasimo darbai.

## Šaltiniai
Šerinis meldelis

**Šerinis meldelis** (*Isolepis setacea*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos meldelių genties augalas. Paplitęs Europoje, Pietvakarių ir Centrinėje Azijoje. Šiaurės Amerikoje laikoma adventyvine (iš kitur perkelta) rūšimi.

## Biologija

Tai vienmetis ar daugiametis žolinis augalas, siekiančiais 20 cm aukštį stiebais. Dauginasi sėklomis, bet gali plisti ir šakniastiebiais. Auga atvirose, drėgnose, dažniausiai laikinai užliejamose augavietėse: vandens telkinių pakrantėse, antropogeninėse augavietėse su pažeista žolių danga. Prieraišus *Isoeto–Nanojuncetea* bendrijoms. Labiausiai tinkantis dirvožemis – padengtas dumblu smėlis arba priemolis, turtingas maisto medžiagų.

Šerinis meldelis neatlaiko kitų žolinių ir sumedėjusių augalų konkurencijos, kuomet vystosi velėna, susiveria žolinių augalų danga.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje šerinis meldelis nuo 2000 m. įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

Literatūroje nurodoma šio meldelio radavietė Paluknyje (Trakų raj.), tačiau naujų patvirtinančių duomenų nėra. 1993 m. surastas Ruklos apylinkėse, kur išaiškintos 2 nedidelės populiacijos, siekusios apie keliasdešimt augalų. Vėliau jie išnyko. Grėsmę kelia augaviečių eutrofizacija, kuomet vystosi nustelbiantys nitrofiliniai augalai, mėgstantys azoto gausų dirvožemį.

## Šaltiniai
Didysis Krymo kanjonas

**Didysis Krymo kanjonas** () – didelis kanjonas, esantis Krymo pietuose, Krymo kalnuose, Bachčisarajaus rajone, 5 km į pietryčius nuo Sokolinojės, ties šiaurės rytine Ai Petrio masyvo riba. Kanjoną sudarė Belbeko intakas Kokozka. Ilgis 3,5 km, plotis 2–4 m, gylis iki 350 m. Kanjono klonio aukštis virš jūros lygio 500–600 m. Gausu krioklių, slenksčių, duburių.

Didžiojo Krymo kanjono šlaitai apaugę pušimis, lapuočiais. Čia yra retų augalų augaviečių (europinis kukmedis, gebenė, plačialapė klumpaitė, įvairūs paparčiai). Populiarus turistinis objektas.


Kanyon uzkoe mesto.jpg|Dugnas
Kanyon goluboe ozero.jpg|Duburys (Karagolio ežeras)
Karakol(Vanna Molodosti).jpg|Duburys (Karagolio ežeras)
SpringPaniya0.jpeg|Krioklys (Panijos versmė)


## Šaltiniai
Galvinis vikšris

**Galvinis vikšris** (*Juncus capitatus*) – vikšrinių (*Juncaceae*) šeimos vikšrių (*Juncus*) genties augalų rūšis, paplitusi Europoje, Šiaurės Afrikoje, Šiaurės Amerikoje.

## Biologija

Vienmetis, 5–15 cm aukščio žolinis augalas. Stiebai laibi, prie žemės šakoti. Žiedai po kelis susitelkę į žvaigždiškas galvutes stiebų viršūnėse. Žydi birželio–rugsėjo mėn. Auga drėgnose ganyklose ir dirbamuose laukuose, laikinai užliejamuose jų plotuose, smėlynų lomose, ant lauko keliukų. Augalas siejamas su nederlingų drėgnų smėlio dirvožemių *Isoeto–Nanojuncetea* klasės bendrijomis. Augalų gausą tiesiogiai lemia meteorologinės sąlygos – drėgnomis vasaromis, ypač antroje vegetacijos sezono pusėje, augavietės dera gausiau. 

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje galvinis vikšris nuo 1981 m. įrašytas į Saugomų augalų rūšių sąrašus.

Ankstesnės radavietės nustatytos pietiniuose rajonuose, vėliau šių augalų aptikta Skuodo, Klaipėdos, Jonavos, Trakų rajonuose. Buvusi gausi populiacija pajūrio smėlynų keliukuose ir ties Šaipiais (Klaipėdos raj.) beveik sunykusi – ją baigia išstumti susiverianti daugiamečių psamofitų velėna.
 Grėsmę kelia mažėjantis lauko keliukų tinklas sausinamuose ir išlyginamuose laukuose, pasėlių priežiūrai taikomos pažangios technologijos.

## Šaltiniai
Didysis Stavropolio kanalas

**Didysis Stavropolio kanalas** () – drėkinamasis kanalas pietų Rusijoje, Stavropolio krašte ir Karačiajų Čerkesijoje, ima vandenį iš Kubanės, Kumos ir Tereko upių. Ilgis – 480 km.

Pirmoji kanalo dalis atsišakoja nuo Kubanės ties Ust Džeguta ir eina iki Kalauso aukštupio. Įrengti 3 tvenkiniai. Ši atkarpa įrengta 1957–1967 m. ir vadinosi Kubanės–Kalauso kanalu. Vėliau įrengtos kanalų ir tvenkinių sistemos iki Kumos ir Tereko baseinų. Kanalas baigiasi Čograjaus tvenkinyje, priklausančiame Kumos–Manyčiaus kanalų sistemai.

## Šaltiniai
Sleeping Dogs

**Sleeping Dogs** – 2012 m. atvirojo pasaulio veiksmo-nuotykių kompiuterinis žaidimas, sukurtas studijų „United Front Games“ ir „Square Enix London“. Išleistas „Square Enix“ ir „Bandai Namco Games“ operacinei sistemai Microsoft Windows bei žaidimų konsolėms PlayStation 3 ir Xbox 360. Veiksmas vyksta Honkonge, pasakojama apie tai, kaip Honkongo kilmės JAV policininkui po priedanga Vei Šenui paskiriama infiltruotis į *Sun On Yee* triados organizaciją.

## Apžvalga
„Sleeping Dogs“ yra veiksmo-nuotykių žaidimas, žaidžiamas iš trečiojo asmens perspektyvos. Žaidėjas valdo veikėją *Wei Shen*, kinų-amerikiečių kilmės policijos pareigūną, kuris infiltruojasi į *Sun On Yee* triados organizaciją. Pirmosios žaidimo misijos apima linijinio siužeto veikėjo valdymo apmokymus.

Po šių misijų žaidėjui suteikiama visiška klaidžiojimo po miestą laisvė. Žaidime koncentruojamasi ties Šeno kovos, šaudymo ir parkour sugebėjimais bei turimais prietaisais, kurie gali praversti kovoje arba žvalgymesi po miestą. Žaidėjai turi vykdyti pagrindines ir šalutines misijas bei užsiimti kitokia veikla, norėdami atrakinti naują žaidimo turinį ir toliau tęsti istoriją, bet jie taip pat gali bastytis po atvirą pasaulį ir užsiimti tiek legalia, tiek nusikalstama veikla. Pastaroji gali pakurstyti policijos atsaką, kurio intensyvumą reguliuoja vadinamoji  ('karštis') sistema, kuri rodoma žaidimo sąsajos displėjuje *heads-up display* (HUD). Jame taip pat matomi įvairūs objektai, svarbiausios vietos (prieglobsčiai, kontaktų punktai ir kt.) bei paties Šeno padėtis miesto minižemėlapyje. Žaidimas pasižymi vaidmenų žaidimams būdinga mechanika, kuri remiasi trijų tipų patirties taškų (XP) rinkimu: *Triad XP, Face XP, Police XP*. Be misijų vykdymo, jų gaunama užsiiminėjant grumtynėmis, vairuojant ar lenktyniaujant. Atrakindamas naujų veikėjo statistikos taškų, žaidėjas gali tobulinti veikėjo sugebėjimus, bei gauti žaidėjo pasiekimų.

## Kūrimas
„Sleeping Dogs“ užsitęsęs kūrimo laikotarpis prasidėjo 2008 m. Apie žaidimą, kaip „True Crime“ serijos tęsinį, viešai pranešta 2009 m., bet 2011 m. projekto kūrimas buvo nutrauktas bendrovės „Activision Blizzard“ dėl pakartotinų išleidimo atidėliojimų ir biudžeto sunkumų. Po šešių mėnesių teises į žaidimo platinimą įsigijo „Square Enix“, bet kadangi nebuvo įsigyta „True Crime“ intelektinė nuosavybė, žaidimą teko pervadinti, pasirinktas „Sleeping Dogs“ pavadinimas. Kūrimo eigoje studijos „United Front“ personalas lankėsi Honkonge su tikslu surinkti miesto vaizdinės ir garsinės medžiagos.

## Spin-off
„Triad Wars“ yra „Sleeping Dogs“ spin-off ir antroji „Sleeping Dogs“ serijos dalis. Žaidimą ketinama išleisti 2015 m. pradžioje. Žaidimas pasižymės tradiciniais MMO elementais, pagrindinis tikslas jame bus paimti valdžią triadų kriminaliniame pasaulyje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Boras (Rusija)

**Boras** () – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, Volgos kairiajame krante, priešais Žemutinį Naugardą. Su Žemutiniu Naugardu Borą jungia bendras geležinkelio ir automobilių tiltas bei keltuvų linija. Yra 3 geležinkelio stotys (svarbiausia „Mochovyje Gory“, į ją atvyksta elektrinis traukinys iš Maskvos). Veikia vandens taksi tinklas. Stiklo gamybos, mašinų gamybos (laivų, įrengimų), statybinių medžiagų, medienos apdirbimo pramonė.

Veikia 5 pravoslavų cerkvės ir 1 sentikių cerkvė, krašto muziejus.

## Istorija

Boras žinomas nuo XIV a. Miesto statusas suteiktas 1938 m. Prie Boro 2004 m. prijungta keletas aplinkinių gyvenviečių.


Lenina street in Bor.JPG|Lenino gatvė
Nizhny-Novgorod-Bor-seen-from-Sennaya-Sq-C0277.jpg|Boras anapus Volgos
The Volga river (Волга).jpg|Prieplauka prie Volgos
Церковь Симеона Столпника. Вид 3..JPG|Šv. Simono Stulpininko apleista cerkvė


## Šaltiniai
Porinis česnakas

**Porinis česnakas** (*Allium scorodoprasum*) – amarilinių (*Amaryllidaceae*) šeimos česnako (*Allium*) genties augalas. Paplitęs Vidurio ir Atlantinėje Europoje, Viduržemio jūros pakrantėje, Mažojoje Azijoje, Kryme, Kaukaze. Šiaurinė arealo riba praeina  per Estiją ir Pietų Skandinaviją. 

## Biologija

Daugiametis žolinis, maistinis, 50-80 (100) cm aukščio augalas. Auga pamiškėse, miško aikštelėse, šlaituose, užliejamose pievose, krūmuose. Žydi birželį ir liepą. Žiedyne būna iki 15 žiedų ir iki 50 svogūnėlių. Žiedyno apvalkalas dviskiautis, išliekantis ir subrendus vaisiams. Kaip svogūninis augalas, dauginasi svogūnėliais, išaugančiais žiedyne ir dukteriniais svogūnėliais. 

Augavietėse česnakas pakenčia tiek laikiną užtvindymą, tiek sausrą.

Kai kur auginamas daržuose. Gali būti vartojamas vaistams, kaip daržovė ir prieskonis. 

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje porinis česnakas nuo 1981 m. įrašytas į Saugomų augalų rūšių sąrašus.

Labiau paplitęs vakarinėje dalyje, auga didesnių upių  (Nemuno, Minijos, Ventos) slėnių pievose ir pakrūmėse. Didžiausia populiacija yra Bitėnų apylinkių užliejamose pievose. Čia 1 m² auga iki 40 žydinčių augalų. Nedidelė, tik 16 m² užimanti augavietė nustatyta Šešupės salpoje (Šakių raj.). Grėsmę kelia pievų arimas, jų apaugimas krūmynais, mišku.


20140607Allium scorodoprasum4.jpg
Allium scorodoprasum ÖBG-BT.jpg


## Šaltiniai
The Stig

**The Stig** – britų „BBC“ televizijos laidos apie automobilius „Aukščiausia pavara“ veikėjas, įvairių automobilių bandytojas, laidos svečių vairavimo mokytojas. Veikėjas visada yra su baltu šalmu bei apranga, tad niekada nėra žinoma jo tapatybė.

Nuo 2002 iki 2003 m. pirmąjį Stigą (tuomet apsirengusį juodai) vaidino buvęs Formulės 1 lenktynininkas Perry McCarthy. Po to, kai „Sunday“ dienraštis atskleidė jo tapatybę, juodasis Stigas buvo panaikintas ir 3 sezone buvo pristatytas naujasis baltas Stigas.

Vienoje 13 sezono serijoje buvo bandyta atskleisti baltojo Stigo tapatybę kaip daugkartinį Fomulės 1 čempioną Michael Schumacher. 15 sezone buvo atskleista tikroji Stigo tapatybė – jį iki 2010 m. vaidino Anglijos lenktynininkas Ben Collins. Šis faktas buvo atskleistas lenktynininko autobiografijos knygoje „The Man in the White Suit“. Vėliau buvo pradėti teisiniai ginčai dėl šio fakto atskleidimo.

Prasidėjus 16 sezonui jame vaidinantis baltąjį Stigą žmogus iki šiol nėra žinomas.
Didysis Sajanas

**Didysis Sajanas** () – kertinis Rytų Sajano kalnagūbris, besidriekiantis pietų Sibire, juo eina Rusijos–Mongolijos siena. Ilgis – 150 km. Jame iškilusi aukščiausia Sajanų vieta – Munku Sardykas (3491 m). Iš šiaurės supa Okos plynaukštė, iš rytų – Tunkino plikkalniai, pietuose telkšo Chubsugulo ežeras.

Iš šiaurinio Didžiojo Sajano šlaito išteka Oka, iš pietinio – Tengesin Golas ir Siaržyk Golas.

## Šaltiniai
Daugiametis patvenis

**Daugiametis patvenis** (*Swertia perennis*) – gencijoninių šeimos patvenių (*Swertia*) genties augalų rūšis, paplitusi Vidurio ir Rytų Europoje, Šiaurės Amerikoje.

## Biologija

Daugiametis žolinis augalas, išsiskiriantis stambiu šakniastiebiu ir žiemojančia skrotele. Išauga iki 10–50 cm aukščio, jo žiedynas 5–12 cm ilgio, žiedai violetinės spalvos. Daugiausiai dauginasi sėklomis, tačiau plinta it vegetatyviniu būdu. Tinkamiausios augavietės – šaltiniuotos ir šarmingos žemapelkės, neretai – karbonatingos durpės. Augalas jautrus hidrologiniams aplinkos pokyčiams.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje daugiametis patvenis nuo 1962 m. įrašytas į Saugomų augalų rūšių sąrašus.

Augavietės nustatytos Anykščių, Kelmės, Kretingos, Prienų, Šiaulių, Švenčionių, Ukmergės, Vilniaus ir Zarasų rajonuose. 
 Grėsmę kelia supančių teritorijų sausinimas, augaviečių eutrofizacija.


Swertia perennis-01-Kaernten-2008-Thomas Huntke.jpg
Swertia perennis a1.jpg
Swertia perennis 230705.jpg
Swertia perennis Orchi 2012-07-01 011.jpg


## Šaltiniai
Gerd Leufert

**Gerd Leufert** (1914 m. birželio 9 d. Klaipėdoje – 1998 m. sausio 22 d. Karakase, Venesuela) – dailininkas, fotografas.

## Biografija

Gimė 1914 m. birželio 9 d. Klaipėdoje. 1933 m. studijavo tapybą Hanoveryje, 1935-1936 m. Maince, 1939 m. Miuncheno dailės akademijoje. II pasaulinio karo metu ir pokaryje dirbo grafiku įvairiuose leidiniuose Miunchene. 1952 m. emigravo į Venesuelą, kur tapo leidyklos *McCann Erickson* direktoriumi. 1958-1967 m. dėstė menus Karakaso universitete. 1961-1966 m. dirbo Karakaso dailės muziejuje. Tapė abstraktaus meno kūrinius. 1964 m. sukūrė Venesuelos logotipą pasaulinei parodai Niujorke. 1989 m. pradėjo fotografuoti ir 1990 m. išleido savo pirmąjį fotografijų albumą. Už savo kūrybą apdovanotas įvairiais Venesuelos valstybiniais apdovanojimais. Mirė 1998 m. sausio 22 d. Karakase.

## Nuorodos

* Biografija I (isp.)
* Biografija II (isp.) 

## Literatūra

* Sotillo, Álvaro (seleccionador) (1984). La Emblemática de Gerd Leufert, 1932-83. Caracas. Ediciones Galería de Arte Nacional.
* Diccionario biográfico de las Artes Visuales en Venezuela, tomo II, pp 689-693. Caracas. Galería de Arte Nacional. 2005.
Reimso katedra

**Reimso katedra** () – bažnyčia Reimso mieste, kur buvo karūnuojami Prancūzijos karaliai. Katedra buvo pastatyta senosios bažnyčios vietoje, kurią sunaikino 1210 m. gaisras. Dabartinė katedra pastatyta 1275 m.

Šioje vietoje 496 m. Šv. Remigijus pakrikštijo Chlodvigą, kuris buvo pirmasis frankų karalius. Romėnų laikais šioje vietoje buvo pirtys.

Šiandien katedra − tai pagrindinis Reimso turizmo objektas, kuris sulaukia apie vieną milijoną lankytojų per metus.

## Šaltiniai
Horst Erich Wolter

**Horst Erich Volter** (1906 m. rugpjūčio 26 d. Klaipėdoje – 1984 m. vasario 14 d. Leipcige) – grafikas.

## Biografija

Gimė 1906 m. rugpjūčio 26 d. Klaipėdoje. 1920-1924 m. baigė leidybos kursus Klaipėdoje ir nuo 1925 m. dirbo Leipcigo leidykloje *Giesecke & Devrient*. 1925-1930 m. vakarais studijavo tipografiką Leipcigo grafikos akademijoje. 1937 m. pasaulinėje parodoje Paryžiuje už savo darbu gavo *Diplom d'Honneur* apdovanojimą. Po II pasaulinio karo vadovavo leidyklos *Offizin Andersen Nexö Leipzig* atkūrimui. 1959 m. gavo *Gutenbergo* apdovanojimą. 1959, 1965 ir 1971 m. buvo pasaulinės knygų mugės Leipcige pirmininkas. 1962 m. tapo profesoriumi, 1974 m. apdovanotas nacionaliniu Vokietijos demokratinės respublikos prizu. Mirė 1984 m. vasario 14 d. Leipcige.

## Nuorodos

* Biografija (vok.)
* Susijusi literatūra (vok.)

## Literatūra

* Elmar Jansen: Horst Erich Wolter und der VEB Offizin "Martin Andersen Nexö" in Leipzig. In: Bildende Kunst, Henschel-Verlag, Berlin, Jg. 9 (1961), S. 708f. ISSN 0006-2391.
* Walter Bergner: Horst Erich Wolter. In: Albert Kapr (Hrsg.): Traditionen Leipziger Buchkunst. Carl Ernst Poeschel, Walter Tiemann, Hugo Steiner Prag, Ignaz Wiemeler, Horst Erich Wolter. Fachbuchverlag, Leipzig 1989, S. 224–278. ISBN 3-343-00475-8.
* Horst Riedel: Stadtlexikon Leipzig von A bis Z. Verlag Pro Leipzig, Leipzig 2005. ISBN 3-936508-03-8.
* Helmut Bähring, Kurt Rüddiger (Hrsg.): Lexikon Buchstadt Leipzig. Von den Anfängen bis zum Jahr 1990. Tauchaer Verlag, Taucha 2008. ISBN 978-3-89772-147-0.
* Herbert Kästner: Zwei Hundertjährige. Egon Pruggmayer und Horst Erich Wolter. In: Marginalien. Zeitschrift für Buchkunst und Bibliophilie, Harrassowitz, Wiesbaden, Bd. 183 (2006), S. 61–65, ISSN 0025-2948.
Lieknasis švylys

**Lieknasis švylys** (*Eriophorum gracile*) – viksvuolinių (*Cyperaceae*) šeimos švylių (*Eriophorum*) genties augalų rūšis. Paplitusi Europoje, išskyrus pietinę dalį, Šiaurės Vakarų Azijoje, Šiaurės Amerikoje. 

## Biologija

Daugiametis, plonu šliaužiančiu šakniastiebiu, 10-45 cm aukščio žolinis augalas. Žydi gegužės-birželio mėn. Ant stiebo susiformuoja pūkuotas žiedynas. Augalas auga pavieniui ir kolonijomis, plinta sėklomis, kurias išnešioja vėjas, bei vegetatyviniu būdu.

Auga tarpinėse pelkėse ir liūnuose, rečiau – šarmingose ir šaltiniuotose žemapelkėse. Išnešiotos augalo sėklos geriausiai sudygsta ir sutvirtėja jauni augalai praardytoje samanų dangoje. Tokių buveinių poreikis sąlygoja rūšies retumą.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje lieknasis švylys nuo 1962 m. įrašytas į Saugomų augalų rūšių sąrašus.

Didesnės augavietės žinomos šiose pelkėse: Siberijos (Plungės raj.), Debesnų (Telšių raj.), Smalvykščio ir Raisto (Zarasų raj.), Žuvinto (Alytaus raj.) ir Liubelio (Lazdijų raj.) apyežerėse. Rūšis nyksta sausinant ir eksploatuojant pelkes, rūgštėjant buveinėms (dėl globalinės taršos).

## Šaltiniai
Adrian Gaxha

**Adrian Gaxha** (; g. 1984 m. vasario 13 d. Skopjė) – albanų kilmės Makedonijos dainininkas, dainų autorius ir įrašų prodiuseris.

Debiutavo 2001 metais Albanijos populiariosios muzikos festivalyje *Nota Fest*, kuriame jis užėmė pirmąją vietą. Per trumpą laiką Adrian tapo vienu populiariausių dainininkų Makedonijoje ir Albanijoje. Iki šiol atlikėjas įrašė keturis albumus: tris albanų ir vieną – makedonų kalbomis.

2006 metais su Esma Redžepova Makedonijos „Eurovizijos“ atrankos finale su kūriniu „Ljubov e…“ užėmė antrą vietą.

2008 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su Tamara Todevska ir Vrčak atlikę dainą „Let Me Love You“ pusfinalyje užėmė 10 vietą, surinkę 64 taškus.

Atlikėjas du kartus dalyvavo Albanijos muzikos konkurse *Kënga Magjike* – 2010 ir 2012 metais.

## Diskografija

### Albumai
* *Thuaj Mamit*
* *300 Godini* (2008)
* *E Brenduar* (2010)

### Singlai
* „Vo Ime Na Ljubovta“ (Tamara Todevska, Vrčak & Adrian Gaxha)
* „Sa Sexy“
* „Недопирлива“ (su Vrčak)
* „Токсичнa“ (su Vrčak & Robert Bilbilov)
* „Ti Tani“ (su Snow Black)
* „Skandali“
* „Заробена“ (Ohridfest 2009)
* „Ngjyra e Kuqe“
* „Kjo zemër“
* „Oj ti cike“

## Nuorodos
* Atlikėjo svetainė – gaxha.com
* Daina ''Let Me Love You'' (2008 m.)

|-
Dirvinis česnakas

**Dirvinis česnakas** (*Allium vineale*) – amarilinių (*Amaryllidaceae*) šeimos česnako (*Allium*) genties augalas. Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje, Mažojoje Azijoje, Kryme, Kaukaze. Introdukuota Šiaurės Amerikoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje.

Daugiametis žolinis, 30-70 cm aukščio augalas. Žydi birželį ir liepą. Retas augalas, Lietuvos raudonojoje knygoje priskiriamas pažeidžiamoms rūšims, kurių populiacijų skaičius ir individų gausumas populiacijose sparčiai mažėja.

Žiedynas nedidelis, su svogūnėliais, kartais žiedų nebūna – tik svogūnėliai. Sėklos subręsta ne kasmet, todėl įprastas vegetatyvinis dauginimasis. Populiacijoje ne visada būna subrendusių, žiedyną išauginusių individų. Jų augimui tinkamiausi sausi, smėlėti ar žvyrėti šlaitai, pakelės, pamiškės, pievos.

## Paplitimas Lietuvoje

Lietuvoje dirvinis česnakas nuo 1981 m. įrašytas į Saugomų augalų rūšių sąrašus.

Dažnesnis pietinėje dalyje, kitur retas. Didžiausia, apie 0,5 ha plotą užimanti dirvinių česnakų augavietė yra pakelėje netoli Palangos. Kitur česnakai auga negausiai – pavieniui ar nedidelėmis grupelėmis, todėl tokios populiacijos yra labiausiai pažeidžiamos.

## Sinonimai

**Allium affine* Boiss. & Heldr.
**Allium arenarium* Wahlenb.
**Allium assimile* Halácsy
**Allium campestre* Schleich. ex Steud.
**Allium compactum* Thuill.
**Allium descendens* W.D.J.Koch
**Allium laxiflorum* Tausch
**Allium littoreum* Bertol.
**Allium margaritaceum var. bulbiferum* Batt. & Trab.
:ir kt.


Crow garlic (Allium vineale) - geograph.org.uk - 196064.jpg
(MHNT) Allium vineale - inflorescence immature.jpg
Allium vineale coteau-charteves 02 13072007 1.jpg
Allium vineale Pillnitz.jpg
Nsr-slika-310.png


## Šaltiniai
Lanksčioji kartenė

**Lanksčioji kartenė** (*Cardamine flexuosa*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos kartenių (*Cardamine*) genties augalas.

## Biologija

Dvimetis arba vienmetis žolinis augalas, išaugantis iki 10-20 cm aukščio. Žiedai smulkūs, 3–4 mm dydžio, su 4 kuokeliais. Žydi visą vasarą. Dalis sėklų sudygsta iš karto ir augalai žydi dar tais pačiais metais. Likusios tarnauja kaip ilgalaikis dirvožemio sėklų bankas. 

Lanksčiajai kartenei augti tinka brandūs šlapi miškai (spygliuočiai, lapuočiai, mišrūs), kuriuose daugiamečių žolinių augalų danga natūraliai dera su kartkartėmis užtvindomais ir plikais dirvožemio plotais. Pasitaiko augalų ant šlapių miško bei pamiškių keliukų, dažniausiai rupūžinių vikšrių (*Juncus bufonius*) sudaromose terofitų bendrijose. 

Gali būti painiojama su panašiais augalais – pavėsinėmis karčiosios kartenės (*Cardamine amara*) formomis arba gėlynuose pasitaikančiu adventyviniu (iš kitur perkeltu) augalu gauruotąja kartene (*Cardamine hirsuta*).

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje lanksčioji kartenė nuo 2000 m. įrašyta į Raudonąją knygą.

Nustatytos 4 augavietės Kaišiadorių, Plungės, Tauragės ir Vilniaus rajonuose.Populiacijos gausios, bet nepastovios. 1997 m. Žiedelio ežero (Plungės raj.) apylinkių eglyne rasta gana gausi kartenės populiacija, kurią sudarė keli tūkstančiai individų. 1999 m. nustatyta, kad augalų ženkliai sumažėjo, atlikus miško retinimo darbus ir pasausėjus dirvožemiui bei suvešėjus žolių dangai. Panašūs pokyčiai vyko Dambravos miške (Kaišiadorių raj.). Negausi lanksčiųjų kartenių populiacija yra Ožkagirio miške (Tauragės raj.). 2004 m. aptikta gausi populiacija Dūkštų ąžuolyne (Vilniaus raj.). 

Grėsmę rūšies gyvavimui kelia staigūs miško buveinių pokyčiai dėl miško kirtimų.

## Šaltiniai
Dirvinė šerardija

**Dirvinė šerardija**, arba **artvenis** (*Sherardia arvensis*) – raudinių (*Rubiaceae*) šeimos šerardijų (*Sherardia*) genčiai priklausanti vienintelė rūšis. Paplitusi Europoje, Azijoje, Šiaurės Afrikoje.

## Biologija

Vienmetis žydintis žolinis augalas, išaugantis iki 5–20 cm aukščio. Jo žiedai smulkūs, blyškiai rožiniai ar alyviniai, susitelkę į menturius. Žydi balandžio–liepos mėnesiais. Vaisius – riešutėlis. Dauginasi sėklomis.

Auga derlinguose laukuose ir daržuose, palei takelius kaip piktžolė. Nederlingose augavietėse jie būna smulkūs, o derlinguose dirbamuose laukuose išauga neaukšti, bet vešlūs, su keliais stiebais, besidriekiančiais pažeme.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje dirvinė šerardija nuo 1989 m. įrašyta į Raudonąją knygą.

Augavietės nustatytos Palangoje, Birštone, Pakruojo, Joniškio rajonuose. Grėsmę kelia intensyvi žemdirbystė, trąšų naudojimas.


Sherardia arvensis Kaldari 02.jpg
Sherardia arvensis 050731.jpg
Sherardia arvensis Kaldari 01.jpg
Sherardia arvensis2.jpg


## Šaltiniai
Liu Shaoqi

**Liu Šaoči** (; 1898 m. lapkričio 24 d. Ningsiangas, Kinija – 1969 m. lapkričio 12 d. Kaifengo kalėjimas) – kinų revoliucionierius, valstybininkas ir teoretikas. 1954–1959 m. jis buvo Nacionalinio Liaudies Kongreso Nuolatinio Komiteto Pirmininku, o 1959–1968 m. Kinijos Liaudies Respublikos prezidentu. Prezidentavimo metais jis įgyvendindavo politiką, siekiant atstatyti Kinijos ekonomiką. 1968 m. Liu dingo iš viešojo gyvenimo ir buvo vadinamas revoliucijos išdaviku.

## Biografija
Liu gimė turtingo valstiečio šeimoje, Ningsiange, Hunano provincijoje. Jis lankė tą pačią mokyklą, kurią lankė Mao Dzedunas provincijos sostinėje Čangša mieste. Po to studijavo Šanchajuje ir Pekine.

1921 m. Liu prisijungė prie Kinijos komunistų partijos ir buvo išsiųstas studijuoti į Maskvą. 1922 metais grįžęs į Kiniją, jis vadovavo keletui geležinkelininkų streikų. 1925–1926 m. jis buvo darbininkų streikų vadovas kalnakasybos rajonuose Hunano ir Dziangsi provincijų pasieniuose. Nuo 1927 m. Kinijos komunistų partijos Centro komiteto narys. 1932 m. jis tapo Kinijos komunistų partijos sekretoriumi Fudziano provincijoje. 1934 m. jis dalyvavo Ilgajame žygyje. Po to jis vėl išvyko į Maskvą, o grįžęs tapo Naujosios Ketvirtosios Armijos Politiniu Komisaru. 1942 m. buvo išrinktas į Kinijos komunistų partijos Politbiurą.

Po Kinijos Liaudies Respublikos sukūrimo, Liu užsiėmė ekonominiais klausimais. Jis buvo iš centrinio planavimo ir sunkiosios pramonės plėtros sekėjų pagal sovietinį modelį.

Nuo 1959 m. balandžio 28 d. iki 1968 m. spalio 31 d. buvo Kinijos Liaudies Respublikos prezidentu. Iš pradžių Liu Šaoči turėjo būti Mao Dzeduno įpėdiniu, tačiau vėlyvais 1960-aisiais metais Liu pasipriešino Mao bei skeptiškai žiūrėjo į Didijį šuolį ir kultūrinės revoliucijos metu buvo pašalintas.

1966 m. po to, kai prasidėjo Kultūrinė revoliucija, kartu su Deng Siaopingu buvo laikomas „buržuazinės linijos“ atstovu bei vadinamas „Kinijos Chruščiovu“. 1968 m. Liu buvo pasmerktas viešosios savikritikos procesui ir pašalintas iš visų pozicijų partijoje. Jis buvo suimtas ir jam buvo skirtas namų areštas. Tačiau Liu greitai dingo.

1969 m. pabaigoje Liu mirė Kaifengo kalėjime. Mirties priežastimi buvo prastos gyvenimo sąlygos ir negydytas cukrinis diabetas ir plaučių uždegimas. 1980 m., pasibaigus Kultūrinei revoliucijai, jis buvo reabilituotas Deng Siaopingo vyriausybės.

## Asmeninis gyvenimas
Liu buvo vedęs penkis kartus. Jo trečioji žmona Xie Fei () buvo iš Hainano provincijos ir viena iš nedaugelio moterų dalyvavusių Ilgajame žygyje. 1948 m. Liu vedė penktą kartą savo sekretorę Wang Guangmei (). Po Liu mirties, Wang Guangmei atsidūrė kalėjime, kur buvo laikyta daugiau nei dešimtmetį.

## Šaltiniai
Boržomio tarpeklis

**Boržomio tarpeklis** () – kalnų tarpeklis Mažajame Kaukaze, Gruzijoje, Kuros slėnyje. Skiria Meschečio ir Trialečio kalnagūbrius. Ilgis ~60 km. Gylis iki 1500 m. Šlaituose auga plačialapiai ir spygliuočiai medžiai. Dalis tarpeklio patenka į Boržomio draustinį.

Boržomio tarpeklyje įsikūręs garsus Boržomio kurortas.

## Šaltiniai
Gelsvasis pūkelis

|-----
| align="left" |• *Pseudognaphalium luteoalbum*(L.) Hilliard, B.L.Burtt}}

**Gelsvasis pūkelis** (*Gnaphalium luteoalbum*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos pūkelių (*Gnaphalium*) genties augalų rūšis, paplitusi visuose žemynuose. Laikoma, kad Šiaurės ir Pietų Amerikoje ji yra atvežtinė. Lietuva yra šiaurrytiniame arealo pakraštyje.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

**Vietiniai pavadinimai**:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Biologija

Tai vienmetis, kartais daugiametis žolinis augalas, 10–60 cm aukštį siekiančiais stačiais, dažniausiai tik viršūnėje šakotais stiebais. Lapai pailgi, lancetiški, pusiau apimantys stiebą, pražangūs. Visas augalas pasidengęs pilkais pūkeliais. Smulkūs žiedai gelsvai balti, vystosi viršūnėse. Čia graižai susitelkę į tankias krūveles skėtiškose šluotelėse. Vainikėlis oranžinis arba gelsvai baltas. Žydi birželio–spalio mėnesiais. Sėklos pailgos, cilindriškos, 0,5–0,75 mm ilgio, rusvos su baltais taškeliais.

### Taksonomija

Šią rūšį 1753 m. pirmą kartą aprašė Carl von Linné veikale *„[[Species plantarum]]“*, pavadindamas *Gnaphalium luteo-album* (vėliau rašyboje atsisakyta brūkšnelio). 1829 m. botanikas Ludwig Reichenbach rūšį priskyrė *[[Helichrysum]]* genčiai, tačiau šis vardas nebuvo pripažintas, ir rūšis iki 1981 m. išliko *[[Gnaphalium]]*, kol botanikai Olive Mary Hilliard ir Brian Burtt jos nepervedė į *[[Pseudognaphalium]]*. 

2004 m. tiriant *Helichrysum* ir giminingų genčių filogenetinius ryšius paaiškėjo, kad ši rūšis išsivysčiusi iš *Helichrysum*. Dėl to buvo atgaivintas seniai užmirštas L. Reichenbach suteiktas pavadinimas. Vėlesni tyrimai rodė, jog visos tikrintos *Pseudognaphalium* rūšys kilusios iš *[[Helichrysum]]* kaip ir *[[Anaphalis]]*.

## Populiacija Lietuvoje

Lietuvoje gelsvasis pūkelis – labai retai pasitaikantis augalas. Nuo 2000 m. įrašytas į Raudonąją knygą.

Žinomos kelios radavietės prie Nemuno, ruože tarp Kauno ir Druskininkų. Dažniausiai stiprios erozijos veikiamuose upės šlaituose gelsvasis pūkelis nespėja įsitvirtinti, o kiek lėkštesniuose netrunka įsigalėti daugiamečiai augalai, formuojantys velėną.

## Šaltiniai
Dong Biwu

**Dongas Bivu** (; 1886 m. kovo 5 d. – 1975 m. balandžio 2 d.) – Kinijos komunistų politinis lyderis Mao Dzeduno režimo laikais.

## Biografija
Dong Biwu gimė Huangango mieste, Hubėjuje. 1911 m. dalyvavo Sinhai revoliucijoje bei du kartus išvykdavo studijuoti į Japoniją. 1921 m. Dong dalyvavo 1-ajame Kinijos komunistų partijos Kongrese kaip Uhano atstovas. Mao Dzedunas ir Dong Biwu buvo vieninteliai vyrai, kurie dalyvavo tiek 1-ajame Partijos Kongrese, tiek Kinijos Liaudies Respublikos steigime Tiananmeno aikštėje 1949 metais.

Nuo 1959 m. iki 1975 m. kartu su Song Qingling, Dong Biwu buvo Kinijos Liaudies Respublikos pirmininko pavaduotoju. Po to, ir vėl kartu su Song Qingling nuo 1968 m. iki 1972 m. jie vykdė Kinijos Liaudies Respublikos prezidento pareigas. Tačiau 1975 m. prezidento pareigos buvo panaikintos ir Nacionalinio Liaudies Kongreso Nuolatinio Komiteto Pirmininkas – Zhu De – tapo formaliuoju valstybės vadovu. Dong buvo išrinktas Nacionalinio Liaudies Kongreso Nuolatinio Komiteto Pirmininko pavaduotoju.

1945–1975 m. Dong buvo Kinijos komunistų partijos Politbiuro narys. Be to, 1973 m. jis buvo išrinktas vienu iš devynių Politbiuro nuolatinio komiteto narių 10-ojo Komunistų partijos Kongreso metu.
Dong Biwu mirė metais anksčiau nei Mao bei keletas kitų svarbių politikų, tokių kaip Zhou Enlai ir Zhu De.

1991 m. Uhano centrinėje aikštėje Dongui buvo pastatytas paminklas. O Hubėjaus provinciniame muziejuje galima pamatyti Dongo asmeninių daiktų kolekciją.