open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kvadratinė šaknis iš 2

**Kvadratinė šaknis iš 2**, žymima \sqrt {2}, – teigiamas realusis skaičius, kurį padauginus iš savęs gaunamas 2.

Geometriškai kvadratinė šaknis iš 2 yra kvadrato, kurio kraštinė lygi vienetui (vienetinio kvadrato), įstrižainės ilgis, tai išplaukia iš Pitagoro teoremos. Kvadratinė šaknis iš 2 turbūt yra pirmasis žinomas iracionalusis skaičius.

Pirmieji 65 kvadratinės šaknies iš 2 dešimtainiai skaitmenys yra:
: 1,41421 35623 73095 04880 16887 24209 69807 85696 71875 37694 80731 76679 73799…

Trupmena \tfrac{99}{70} yra gera \sqrt{2} aproksimacija iki pirmų keturių dešimtainių skaitmenų.

## Iracionalumo įrodymas
Įrodyti, kad kvadratinė šaknis iš 2 yra iracionalusis skaičius galima prieštaros būdu. Norint tai padaryti yra daroma prielaida, kad √2 yra racionalusis skaičius ir parodoma, kad ši prielaida veda į prieštaravimą. Iš to išplaukia, kad √2 negali būti racionalusis skaičius, todėl jis yra iracionalusis.

# Jeigu √2 yra racionalusis skaičius, tai turi egzistuoti tokia trupmena su skaičiais *m* ir *n*, kad lygybė √2 = *m*/*n* būtų teisinga.
# Galima teigti, kad *m*/*n* yra nesuprastinama trupmena, t. y., *m* ir *n* neturi bendrojo daliklio.
# Lygtis √2 = *m*/*n* gali būti pertvarkyta į *m*2 = 2*n*2. Iš to seka, kad *m*2 yra lyginis skaičius.
# Atsižvelgiant į tai, kad lyginio skaičiaus kvadratas visada yra lyginis skaičius, o nelyginio - nelyginis, iš (3) žingsnio galima daryti išvadą, kad *m* taip pat turi būti lyginis skaičius. Vadinasi *m* galima užrašyti kaip *m* = 2*k*, kur *k* - natūralusis skaičius.
# Sujungus lygtis iš (3) ir (4) gaunama: 2*n*2 = *m*2 = (2*k*)2 = 4*k*2. Kitaip tariant, *n*2 = 2*k*2, kas leidžia teigti, kad skaičius *n* dalijasi iš 2.
# Jeigu *m* ir *n* abu dalijasi iš dviejų, tai 2 yra bendrasis daliklis, o tai prieštarauja prielaidai (2), kad *m* ir *n* neturi bendro daliklio. √2 - iracionalusis skaičius.

## Šaltiniai
Dusa

**Dusa** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajone, Pumpėnų seniūnijoje; Lėvens dešinysis intakas. Prasideda pamiškėje prie Talkonių, teka Gegabrastos kaimo dirbamais laukais šiaurės, šiaurės rytų ir šiaurės vakarų kryptimi, įteka į Lėvenį 17,1 km nuo jo žiočių, ties Auriliškiais. Visa vaga reguliuota.

Vandenvardis siejamas su žodžiu *dùsti* („stigti oro, trokšti; dvisti, švinkti“) arba  („ramybė, snaudulys, miegas“).

## Šaltiniai
Dirt 3

**Dirt 3** (stilizuojama kaip **DiRT 3**) – 2011 m. lenktynių simuliacijos žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas ir išleistas studijos „Codemasters“ ir prieinamas Microsoft Windows, PlayStation 3 bei Xbox 360 platformoms. Priešingai, nei ankstesnėje dalyje, šioje nebenaudojamas Colin McRae vardas.

Kaip ir „Dirt 2“, čia galima rinktis iš gausybės ralio lenktynininkų, tokių kaip Ken Block, Tanner Foust, Liam Doran, Kris Meeke, Sébastien Ogier, Sébastien Loeb, Mohammed Ben Sulayem bei kitų. Galima lenktyniauti bekelėse (off-road) trasose, kurios žaidėją nukelia į beveik bet kokį pasaulio kontinentą: Europą, Afriką, Aziją ir Š. Ameriką, kartu su tiems regionams būdingais klimato pokyčiais. 

2012 m. išleistas „Complete Edition“, susidedantis iš pagrindinio žaidimo ir keleto papildinių, kuriame pridėtos naujos trasos bei automobiliai. 2017 m. buvo išimtas iš „Steam“ platformos dėl pasibaigusių automobilių gamintojų suteiktų licencijų galiojimo.  

## Žaidimo eiga
Pagrindinis žaidimo kursas "Dirt Tour" leidžia dalyvauti lenktynėse ir renkant taškus pritraukti įvairių rėmėjų dėmesį, kurie pasirūpina naujais automobiliais. Lenktynių metu galima naudoti laiko atsukimo funkciją, bet jos panaudojimas atima dalį uždirbtų reputacijos taškų. Taip pat atsiranda naujas sunkumo lygis (hardcore), leidžiantis lenktynių metu vaizdą matyti tik iš automobilio vidaus (head cam), o be to, suintensyvėja lietus arba snigimas ir nelieka jokių pagalbinių gairių. Neskaitant to, kas jau buvo matyta „Dirt 2“, trečioji serijos dalis pristatė dar keletą naujų lenktynių tipų.

#### Lenktynių tipai:

* Ralio lenktynės (Rally racing)
* Ralio krosas (Rallycross)
* *Hillclimbing*
* *Landrush*
* *Gymkhana*
* *Head 2 Head*

#### Specialieji režimai:

* *Invasion*
* *Outbreak*
* *Transporter*

## Įvertinimas
Bendras „Dirt 3“ vertinimas buvo teigiamas, daugiausiai pagyrimų sulaukė jo eiga, automobilių pasirinkimas ir fizikos. „IGN“ gerai atsiliepė apie žaidimo eigą ir tinklinį režimą. Panašiai ir „GameTrailers“ rodė palankumą žaidimo eigai bei jo pastatymui. Tuo tarpu „Official Xbox Magazine“ kritikavo automobilių santykį su žemės paviršiumi bei socialinių tinklų funkcijas. O „Destructoid“ liaupsino žaidimo grafikas, muziką, garsus, automobilių pasirinkimą bei daugelio žaidėjų režimo pateikimą. Nepriekaištingas orų pokyčių dinamiškumas neliko nepastebėtas „Eurogamer“, kuris šalia to teigiamai įvertino *Gymkhana* lenktynių režimą, nustatymų galimybes bei automobilių valdymą.

## Šaltiniai
Robata

**Robata** – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajone, Pumpėnų seniūnijoje; Lėvens dešinysis intakas. Prasideda Lavėnų kaimo laukuose, teka Smilgelių kaimo dirbamais laukais šiaurės kryptimi, žemupyje pasuka į šiaurės vakarus, teka miškinga vietove, įteka į Lėvenį 20,9 km nuo jo žiočių, ties Gegabrasta. Visa vaga reguliuota.

Hidronimas „Robata“ (arba *Robatė*) laikomas finougrizmu. Siejamas su lyv. ir  ('pelkė'), lyv. *rabat-suo* „pelkė“, *rapa-suo* „klampi pelkė“.

## Šaltiniai
Taisyklingasis daugiakampis

**Taisyklingasis daugiakampis** – daugiakampis, kurio visos kraštinės lygios ir visi kampai lygūs.

Mažiausias taisyklingasis daugiakampis yra lygiakraštis trikampis su 3 kraštinėmis.

Aplink taisyklingąjį daugiakampį galima apibrėžti ir į jį įbrėžti tik vieną apskritimą, o šių apskritimų centrai sutampa. Taisyklingasis daugiakampis vadinamas *įbrėžtiniu*, jei visos jo viršūnės yra apskritime ir *apibrėžtiniu*, jei visos jo kraštinės yra apskritimo liestinės.

Taisyklingojo n-kampio visų kampų suma lygi (n-2) * 180°.

## Palyginimo lentelė
Žemiau pateikiamas taisyklingųjų daugiakampių sąrašas, kurie turi 10 ar mažiau kraštinių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Tūkstantmečio tiltas

**Tūkstantmečio tiltas** () – aliumininis kabamasis tiltas, kertantis Temzės upę centriniame Londone, Jungtinėje Karalystėje. Tiltas sujungia pėsčiųjų eismo srautus tarp Sadarko rajono ir komercinio centro Londono Sityje.

Pietiniame tilto gale padarytas tiesioginis sujungimas su Teit Modern galerija bei Šekspyro teatru, o šiaurėje sujungta su Londono Sičio mokykla ir Londono Šv. Pauliaus katedra.

## Istorija
1996 m. paskelbtas tilto architektūrinis konkursas. Tilto projektui iškeltos sąlygos, kurios reikalavo apriboti konstrukcijos aukštį, kad tiltas neužstotų istorinės Šv. Pauliaus katedros vaizdo. 1998 m. pradėti tilto statybos darbai. Prasidėjus statyboms darbai vėlavo, o įkainiai išaugo ir viršijo biudžetą 2,2 milijonais £. Bendrai tilto statybos atsiėjo 18,2 milijonų £.

2000 m. birželio 10 d. tiltas oficialiai atidarytas.

Po atidarymo pėstieji galėjo justi tilto svyravimus. Vos po dviejų dienų nuo tilto atidarymo eismas tiltu uždarytas defektų šalinimui. 2002 m. tiltas vėl atidarytas. Papildomi darbai kainavo dar 5 milijonus £.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Etelbertas I

**Etelbertas I** () – Kento karalius, Ermenriko sūnus. Bedos šaltiniuose minimas kaip trečiasis anglosaksų karalius. Pirmasis anglų karalius priėmęs krikščionybės tikėjimą ir pradėjęs steigti krikščioniškas bažnyčias.

## Šaltiniai

* Kelly, S. E. 1995. Charters of St. Augustine’s Abbey Canterbury and Minster-in-Thanet. *Anglo-Saxon Charters* 4.
* Sawyer, P. H. 1968. Anglo-Saxon Charters: An Annotated List and Bibliography. *Royal Historical Society Guides and Handbooks* 8.
Barbara Krafft

**Marija Barbara Kraft** (, 1764 m. balandžio 1 d. – 1825 m. rugsėjo 28 d.) – austrų dailininkė, šiandien geriausiai žinoma dėl plačiai reprodukuoto pomirtinio Volfgango Amadėjaus Mocarto portreto.

## Gyvenimas ir karjera
B. Kraft gimė Iglau (dabar Jihlava, Čekija), kur tuo metu dirbo jos tėvas, Austrijos imperatoriaus dvaro dailininkas Johanas Nepomukas Štaineris. Tapybos ją mokė tėvas, su kuriuo ji kartu išvyko į Vieną, kur 1786 m. savo pirmąjį paveikslą eksponavo Dailės akademijoje.

1789 m. ji ištekėjo už Vienos vaistininko Jozefo Krafto. 1792 m. gimęs jų sūnus Johanas Augustas Kraftas, kurį mokė motina, vėliau tapo tapytoju ir litografu. 1794–1803 m. įvairiais laikotarpiais B. Kraft dirbo ir keliavo viena Jihlavoje, Zalcburge ir Prahoje, vis sėkmingiau tapydama portretus ir kurdama buitinius bei religinius paveikslus. 1804 m. ji išsiskyrė su vyru ir apsigyveno Zalcburge, kur gyveno iki 1821 m. Paskutinius ketverius savo gyvenimo metus ji buvo paskirta Bambergo *miesto dailininke*. B. Kraft mirė būdama 61 metų amžiaus.

## Darbai
Savo stiliumi Barbara Kraft priklausė sentimentalizmo ir klasicizmo kryptims. Dailininkė buvo viena paklausiausių ir labiausiai užimtų to meto portretų tapytojų. Vien per paskutinius ketverius metus Bamberge ji nutapė 145 portretus. Dėl didelio paveikslų skaičiaus ne visi jos paveikslai yra kruopščiai nutapyti, tačiau, pasak meno žinovų, šiandien ji nepelnytai yra gerokai primiršta.

Šiandien geriausiai yra žinomas jos sukurtas Volfgango Amadėjaus Mocarto portretas, kurį 1819 m., praėjus 28 metams po Mocarto mirties, užsakė austrų libretistas Jozefas Sonlaitneris, remdamasis Mocarto sesers Marijos Anos pateikta informacija ir aiškiai remdamasis „didžiuoju šeimos paveikslu“, ilgą laiką priskiriamu Johanui Nepomukui dela Kročei. Vis dėlto, naujausiais tyrimais tai yra paneigta. B. Kraft paveikslas šiandien yra vienas dažniausiai reprodukuojamų Mocarto portretų.

Barbara Kraft tapė ne tik portretus, bet ir religinius bei buitinius paveikslus, kuriuose jaučiama olandų dailininko Gerito van Honthorsto įtaka. Pasak meno ekspertų, ypatingo dėmesio yra vertas jos spalvų traktavimas.

## Galerija

Vaizdas:Barbara Krafft - Generalleutnant Clemens Freiherr von Raglovich (ca.1813).jpg|Clemens von Raglovich (apie 1813 m.)
Vaizdas:Barbara Krafft - Frédéric-Napoléon, prince Bacciochi (1819).jpg|Frédéric-Napoléon Bacciochi (1819 m.)
Vaizdas:Barbara Krafft - Porträt Jean Baptist Wenzel.jpg|Jean Baptist Wenzel
Vaizdas:Barbara Krafft - Franz de Paula hrabě Hartig a jeho manželka Eleonora jako Caritas Romana (1797).jpg|Grafas Francas de Pola ir jo žmona Eleonora (1797 m.)


## Šaltiniai
Dimitravo dvaras

**Dimitravo dvaras** – buvęs dvaras Dimitravo kaime (Kretingos rajonas). Garsėja tuo, kad XX a. tarpukariu ir II pasaulinio karo metais čia veikė Dimitravo priverčiamojo darbo stovykla.

## Istorija
Dvaras pastatytas XIX a. pradžioje grafų Zubovų giminės iniciatyva, o Dimitravo pavadinimas jam buvo suteiktas grafo Dmitrijaus Zubovo garbei. Remiantis istoriniais šaltiniais, XIX a. pabaigoje už Zubovų skolas dvaras atiteko Tiškevičiams, tačiau gaji ir legenda apie tai, jog dvaras Tiškevičiams buvo praloštas. Tolesnį dvaro likimą nulėmė XX a. tarpukariu pradėta vykdyti žemės reforma. Išskaidytos ir išdalintos dvaro valdos atiduotos nekilmingiesiems, o valdos dalis, kuriai priklausė pats dvaras, 1937 m. parduota valstybei. Čia iki 1940 m. veikė Dimitravo priverčiamojo darbo stovykla, kur A. Smetonos valdžia kalino jai nepalankius žmones, komunistus ir nusikaltėlius. Jie rinkdavo iš akmeningų apylinkių akmenis, gabeno juos į buvusiame kumetyne atidarytą akmenskaldę, skaldė keturkampiais gabalais. Greta Dimitravo nutiestu geležinkeliu akmenys buvo išgabenami, jais grįsti prieškario Lietuvos keliai ir gatvės.

Lietuvą okupavus vokiečiams, 1941–1944 m. čia veikė koncentracijos stovykla. Pradžioje joje buvo uždaryti Kretingos apskrities sovietų valdžios atstovai ir aktyvistai, vėliau įkalinta ir nužudyta ~500 Skuodo žydų bendruomenės moterų ir vaikų. Buvęs dvaras vokiečiams ir toliau tarnavo kaip kalinimo vieta: čia buvo laikomos sovietų karininkų šeimos, vėliau išvežtos į Vokietiją priverčiamiesiems darbams. 1944 m. Dimitravo stovykloje kalėjo ~500 ūkininkų, nesilaikiusių tuometinės valdžios nustatytų žemės ūkio prievolių.

Pasitraukus vokiečiams, 1944 m. pabaigoje sovietai Dimitrave įkūrė karinę stovyklą, kurioje vyko šauktinių apmokymai ir seržantų paruošimas. 1949 m. dvare įkurtas „Vienybės“ kolūkis, 1964–1995 m. veikė Kretingos kraštotyros muziejaus filialas. Muziejus priminė šiurpius prieškario ir karo periodus. Po Nepriklausomybės atkūrimo ekspozicija buvo išgabenta į Kretingos muziejų, o dvaro rūmuose apgyvendintos kelios šeimos.

## Šaltiniai
Aida Krilavičienė

**Aida Krilavičienė** (g. 1963 m. liepos 7 d.) – Lietuvos vertėja, redaktorė. Verčia iš suomių kalbos.

## Biografija

1981–1987 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1987–1991 m. leidykloje „Šviesa“ dirbo korektore, vėliau – jaunesniąja redaktore. 1994–1997 m. – žurnalo „Ji“ redaktore.

## Bibliografija
Žymesni vertimai:
* M. Waltari. *[[Sinuhė egiptietis]]* (1997 m.)
* M. Waltari. *Turmsas nemirtingasis* (1998 m.)
* M. Waltari. *Mirties angelas* (1999 m.)
* A. Paasilinna. *Zuikio metai* (2000 m.)
* L. Lander. *Tegul užeina audra* (2002 m.)
* M. Waltari. *Žmonijos priešai* (2003 m.)
* M. Waltari. *Keturi saulėlydžiai* (2003 m.)
* M. Waltari. *Mikaelis Klajūnas* (2005 m.)
* L. Lander. *Juodųjų drugelių namai* (2005 m.)
* R. Isomäki. *Sarasvati upės smėlis* (2008 m.)
* M. Waltari. *Karalystės paslaptis* (2008 m.)
* M. Waltari. *Karina Mauno duktė* (2009 m.)
* R. Paasonen. *Saulės padėtis* (2009 m.)
* K. Utrio. *Varinis paukštis* (2011 m.)
* T. Kinnunen. *Šviesa tavo akyse* (2018 m.)
* N. Sumanen. *Rembo* (2018 m.)
* H. Kännö. *Sapnų sala* (2020 m.)
* ir kt.

Taip pat išvertė šiuolaikinių suomių dramaturgų pjesių, istorinės, dokumentinės, filosofinės suomių literatūros, vaikų literatūros, suomių poezijos.

## Apdovanojimai
* 2006 m. Metų vertėjo krėslas (už M. Waltari romano „Mikaelis klajūnas“ vertimą)
* 2008 m. Lietuvos–Suomijos Kultūros fondo Pripažinimo premija
* 2013 m. Kauno miesto burmistro Jono Vileišio medalis
* 2019 m. Adomo Druktenio premija už reikšmingiausią ir meniškiausią vertimą paaugliams (už Nadjos Sumanen romano „Rembo“ vertimą)
* 2022 m. Vieno lito literatūrinė premija už literatūrinių ryšių sklaidą ir profesionalius vertimus iš suomių kalbos.

## Šaltiniai
East Midlands Railway

**East Midlands Railway** arba **EMR** – geležinkelių kompanija veikianti Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje.

Kompanija įkurta 2019 m. kaip olandų tarptautinės transporto grupės Abellio padalinys. Kompanija perėmė visą buvusios kompanijos East Midlands Trains geležinkelių infrastruktūrą. Visos pagrindinės EMR linijos yra elektrifikuotos ir leidžia išvystyti 200 km/h greitį.

## Traukiniai
Kompanijos turtą sudaro šių klasių traukiniai:

* 11 traukinių – 156 Super Sprinter klasė
* 26 traukinių – 158 Express Sprinter klasė
* 24 traukinių – 170 Turbostar klasė
* 4 traukinių – 180 Adelante klasė
* 27 traukinių – 222 Meridian klasė
* 21 traukinių – 360 Desiro klasė

## Linijos


East Midlands Railway.svg|EMR geležinkelių tinklas
CL180KET.jpg|EMR greitasis traukinys
Keteringo geležinelio stotis 20230617 095606.jpg|EMR regioninio susisiekimo traukinys British Rail Class 222
Velingboro geležinekelio stotis 20230617 090755.jpg|EMR talismanas priešais Velingboro geležinkelio stotį
Keteringo geležinelio stotis 20230617 095645.jpg|EMR talismanas priešais Keteringo geležinkelio stotį


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Lutono tarptautinis oro uostas

**Londono Lutono tarptautinis oro uostas** () – tarptautinis oro uostas Lutone, Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje, 45 km nuo Londono centro.

## Istorija
Pirmasis oro uostas teritorijoje pradėjo veikti 1938 m. liepos 16 d. Antrojo pasaulinio karo metu oro uostas pritaikytas Jungtinės Karalystės karinių oro pajėgų *[[Royal Air Force]]* reikmėms. 1952 m. oro uostas perduotas civilinėms reikmėms ir pilotų mokymui.

1999 m. lapkritį karalienė Elžbieta II atidarė naująjį Lutono tarptautinio oro uosto terminalą, kurio statybos kainavo 40 milijonų £. Tuo pačiu metu atidaryta Lutono oro uosto geležinkelio stotis, kurią aptarnauja EMR geležinkelių linija, jungianti oro uostą su Sent Penkro tarptautine geležinkelio stotimi.

2018 m. oro uosto metinis keleivių skaičius siekė 16,5 milijonų. Oro uostas buvo penktas užimčiausias oro uostas Jungtinėje Karalystėje.

## Populiariausi reisai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Jaunimo reikalų agentūra

**Jaunimo reikalų agentūra** – biudžetinė įstaiga prie Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministerijos, atsakinga už jaunimo politikos įgyvendinimą.

## Istorija

1996 m. Lietuvos Respublikos Seimas priėmė nutarimą „Dėl Valstybinės jaunimo politikos koncepcijos“, kuriame buvo numatyta įsteigti instituciją, atsakingą už jaunimo politikos įgyvendinimą – Valstybinę jaunimo reikalų tarybą.

2003 m. Seimui priėmus Lietuvos Respublikos jaunimo politikos pagrindų įstatymą buvo apibrėžta jaunimo politiką formuojančių ir įgyvendinančių institucijų kompetencija. 2005 m. Jaunimo politikos pagrindų įstatymas buvo pakeistas, pariteto principais veikiančią Valstybinę jaunimo reikalų tarybą paverčiant patariamąja institucija, o vietoje Valstybinės jaunimo reikalų tarybos  sekretoriato įkuriant Jaunimo reikalų departamentą prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos.

2021 m. prie Jaunimo reikalų departamento prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos buvo prijungta Jaunimo tarptautinio bendradarbiavimo agentūra. 2022 m. Jaunimo reikalų departamento prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos pavadinimas buvo pakeistas į Jaunimo reikalų agentūrą.

## Vadovai

* Juras Požėla, 2006-2010 m.
* Juozas Meldžiukas, laikinai einantis direktoriaus pareigas, 2010-2011 m.
* Mindaugas Kuliavas, 2011-2015 m.
* Juozas Meldžiukas, laikinai einantis direktoriaus pareigas, 2015 m.
* Vydūnas Trapinskas, 2016 - 2017 m
* Jonas Laniauskas, nuo 2017 m.

## Išnašos
Lilia Brik

**Lilia Brik** (, 1891 m. lapkričio 11 d. – 1978 m. rugpjūčio 4 d.) – rusų prozininkė, vertėja, memuaristė. Labiausiai žinoma kaip žymaus rusų poeto Vladimiro Majakovskio mūza, kuri suvaidino reikšmingą vaidmenį jo gyvenime ir kuriai jis skyrė daugelį eilėraščių, iš kurių žinomiausias yra „Lilička!“. Be Majakovskio, taip pat bendravo su Osipu Briku, Vitaliju Primakovu, Vasiliju Katajanu, Sergejumi Paradžanovu ir daugeliu kitų vyrų.

## Biografija
Lilia Brik (iki vedybų – Kagan) gimė 1891 m. lapkričio 11 d. Maskvoje, Rusijos imperijoje. Tėvas – Urijus Kaganas – juristas, motina – Jelena Kagan – mokėsi Maskvos konservatorijoje, tačiau buvo bedarbė, abu buvo žydiškos kilmės.

Mokykloje mokytojai pabrėždavo jos gebėjimus, ypač matematikos srityje. Po mokyklos mokėsi matematikos fakultete. Su Majakovskiu susipažino 1915 m. liepos mėn. Vėliau V. Majakovskis tą dieną apibūdino kaip „laimingiausią jo gyvenime“. Gan greit Majakovskis ją pamilo.

Po Majakovskio mirties pradėjo rašyti memuarus ir netgi parašė laišką J. Stalinui, kuriame skundėsi, kad Majakovskio palikimas nėra pakankamai saugomas. Nusižudė 1978 m. rugpjūčio 4 d. Maskvoje.

## Šaltiniai
Norvegijos futbolas 2023 m.

**[[Norvegija|Norvegijos]] futbolo varžybos [[2023]]–[[2024]] m.**
*  prasidėjo 2023 m. balandžio 10 d., baigėsi 2023 m. gruodžio 3 d.
* s turnyras prasidėjo 2023 m. gegužės 22 d., finalas įvyko 2023 m. gruodžio 9 d.

## 2023 m. [[Eliteserien]]
* **[[Eliteserien]]** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 16 klubų.

Pokyčiai:

Komandos:

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės

Dėl išlikimo Eliteserien kovojo Vålerenga ir Pirmojo diviziono atstovai Kristiansund.
----

----

* **Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo lygus (2-2). Kristiansund nugalėjo po baudinių serijos (5–4) ir pateko į 2024 m. [[Eliteserien]].**
----

## 2023 m. OBOS-ligaen
* **1. divisjon** arba **OBOS-ligaen** – antros pakopos pirmenybės.
* 2023 m. dalyvavo 16 komandų.

Komandos:

### Galutinė lentelė

### Atkrintamosios rungtynės
----
; Pirmasis etapas

----
; Antrasis etapas

----
;Trečiasis etapas

----

### Pereinamosios rungtynės
----

----

* **[[FC Lyn Oslo|Olso „Lyn“]] nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 5-1 ir pateko į Pirmąjį divizioną.**
----

## 2023 m. [[Toppserien]]
* **[[Toppserien]]** – pirmos pakopos, aukščiausioji moterų lyga šalyje.
* Åsane pateko iš moterų Pirmojo diviziono.
### Dalyviai

### Galutinė lentelė

PASTABA. Rosenborg skirta vieno taško nuobauda.
* Avaldsnes nesugebėjo licencijuotis 2024 m. Toppserien ir iškrito į žemesnį divizioną.

### Pereinamosios rungtynės
----

----

* **[[Avaldsnes IL (moterys)|Avaldsnes]] nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 3–2 ir išsaugojo vietą aukščiausioje lygoje.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* Finalo rungtynių sąrašas (RSSSF)
* SOCCERWAY (2023 m. sezono Eliteserien) 
* SOCCERWAY (2023 m. Pirmasis divizionas)
* SOCCERWAY (2023 m. sezono Toppserien)
Arendal Fotball

**Arendal Fotball** – Norvegijos futbolo klubas iš Arendalio.

## Istorija
2010 m. rugsėjo 27 d. įkurtas klubas. 2011 m. debiutavo 3. divisjon (IV pakopa). 2012 m. tapo 3. divisjon nugalėtojais savo grupėje ir buvo perkelti į aukštesnę pakopą. Nuo 2013 m. rungtyniavo 2. divisjon, o 2016 m. savo grupėje tapo nugalėtojais ir pateko į 1. divisjon.

2017 m. sezone rungtyniavo Pirmame divizione (), tačiau liko 16 vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2018 m. rungtyniavo Antrame divizione. 2018 buvo šešti savo grupėje ir 2019 m. liko šešti. 2020 m. iškovojo pentą vietą.

2021 m. buvo antri antrojoje grupėje ir kovojo su pirmos grupės antros vietos laimėtojais. IL Hødd namuose nugalėjo rezultatu 2:1, o atsakomosios baigėsi lygiosiomis 2:2. IL Hødd nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 4:3, tad kovojo pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į Pirmą divizioną. Ardenall Fotball liko 2. divisjon (trečioje pakopoje).

2022 m. sezone Antrame divizione antrojoje grupėje buvo antri ir varžėsi su pirmos grupės antrąja ekipa Ullensaker/Kisa IL. Namuose Arenal Fotball pralaimėjo rezultatu 0:1, tačiau svečiuose pasiekė pergalę 3:0. Pereinamosiose rungtynėse dėl vietos Pirmame divizione varžėsi Skeid ir Arendal Fotball. Jau pirmosiose rungtynėse Skeid rezultatu 6–0 sutriuškino varžovus. Atsakomosiose rungtynėse Arendal Fotball patyrė dar vieną pralaimėjimą (1–2). Skeid nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 8–1 ir išsaugojo vietą Pirmame divizione.

## Pasiekimai
; **2. divisjon**
: 2016 (4–oji grupė)

; **3. divisjon**
: 2012 (5–oji grupė)

## Sezonai

|}

## Stadionai
* „Bjønnes“ stadionas arba Norac Stadion talpina 5 tūkst. žiūrovų. Iš jų – 2 492 sėdimos vietos.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Rungtyniavo Adidas firmos apranga.

## Garsesni treneriai
*  Mattias Andersson
*  Roger Risholt

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
1956 metų JAV prezidento rinkimai

**1956 metų JAV prezidento rinkimai** vyko 1956 m. lapkričio 6 d., juose antrą kartą susirungė pareigas einantis JAV prezidentas Dvaitas D. Eizenhaueris ir buvęs Ilinojaus gubernatorius Edlajus Stivensonas, kurį Eizenhaueris jau buvo įveikęs 1952 metų JAV prezidento rinkimuose. Tai buvo šeštas ir kol kas paskutinis atvejis, kai JAV prezidento rinkimuose dalyvauja tie patys kandidatai, ir antrasis atvejis, kai abu kartus laimėjo tas pats kandidatas.

Eizenhaueris, kuris buvo geriau žinomas dėl savo karinės lyderystės Antrajame pasauliniame kare, pirmosios kadencijos pabaigoje išlaikė savo populiarumą. Nors po 1955 m. patirto miokardo infarkto buvo spėlionių, kad jis gali ir nesiekti antrosios kadencijos, tačiau jo sveikata pagerėjo ir 1956 m. respublikonų partijos pirminiuose rinkimuose jis nesulaukė didelio pasipriešinimo. Stivensonas buvo populiarus tarp liberalių demokratų, tačiau rinkimų metu neužėmė jokių pareigų ir neturėjo didelės rinkėjų paramos. Rinkimų kampanijos metu jis pasisakė už ženklų socialinių programų išlaidų didinimą ir karinio biudžeto mažinimą, šaukimo į kariuomenę atsisakymą.

Dėl pasibaigusio Korėjos karo ir stiprios ekonomikos mažai kas abejojo Eizenhauerio sėkme siekiant perrinkimo.

## Išnašos
Vajų kalba

**Vajų kalba** arba ***gvachirų kalba*** (*Wayuunaiki*) – aravakų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų vajų, gyvenančių Pietų Amerikos šiaurėje, Kolumbijoje ir Venesueloje (La Gvachiros pusiasalyje, aplink Marakaibo ežerą). Kalbančiųjų skaičius – 420–600 tūkst. žmonių. Apie pusė vajų vienakalbiai (moka tik gimtąją kalba), kiti kalba ir ispaniškai.

Išskiriamos dvi vajų tarmės: viunpiumiujinų (*Wüinpümüin*) ir vopumiujinų (*Wopumüin*), kurios vartojamos atitinkamai pusiasalio šiaurės rytuose bei pietvakariuose.

Vajų kalba agliutinacinė, kaitoma giminėmis. Įprasta sakinio tvarka – veiksmažodis-objektas-subjektas.

Kalboje išskiriami 6 balsiai ir 16 priebalsių. Visi priebalsiai turi prailgintas formas.

Nuo XX a. 9-ojo dešimtmečio Kolumbijoje ir Venesueloje pradėta plėtoti vajų kultūra. Nuo 2000 m. leidžiamas dvikalbis laikraštis *Wayuunaiki*.

Vajų abėcėlė: A/a, Ch/ch, E/e, I/i, J/j, K/k, ´, L/l, M/m, N/n, O/o, P/p, R/r, S/s, Sh/sh, T/t, U/u, Ü/ü, W/w, Y/y.

## Šaltiniai
Charošauka

**Charošauka** (, ) – kaimas pietryčių Baltarusijoje, Gomelio srityje, Dobrušo rajone, 20 km į pietryčius nuo Dobrušo, 1 km nuo Rusijos sienos. Praeina kelias Homelskaja Aharodnaja–Uborkas. Yra karo memorialas.

## Istorija
Charošauka šaltiniuose minima nuo XVIII a., tada buvo Čartoriskių valda, pateko į Rečycos apskritį. 1832 m. pastatyta medinė cerkvė. 1897 m. kaime veikė parapinė mokykla, 6 vėjo malūnai, kalvė, plytinė, krautuvė, užvažiuojamieji namai. 1930 m. įkurtas Molotovo kolūkis. 1959 m. Charošaukoje veikė malūnas, lentpjūvė, mechaninės dirbtuvės, devynmetė mokykla, klubas, biblioteka, felčerių-akušerių punktas, ryšių skyrius, 2 parduotuvės.

## Šaltiniai
Euklido teorema

**Euklido teorema** – pagrindinė skaičių teorijos teorema, teigianti, kad pirminių skaičių yra be galo daug. Pirmą kartą teoremą įrodė Euklidas savo veikale „Pradmenys“. Yra ne vienas šios teoremos įrodymų.

Iš Euklido teoremos nėra aišku, koks yra pirminių skaičių pasiskirstymas begalinėje aibėje, tai aprašo pirminio skaičiaus teorema.

## Euklido įrodymas
Euklidas pasiūlė įrodymą, paskelbtą savo veikale „Pradmenys“, IX knygoje, 20-ajame teiginyje.

Tegul *p*1,&nbsp;*p*2,&nbsp;…,&nbsp;*p**n* – baigtinis pirminių skaičių sąrašas, o *P*&nbsp;=&nbsp;*p*1*p*2…*p**n* – šių pirminių skaičių sandauga. Tegu *q*&nbsp;=&nbsp;*P*&nbsp;+&nbsp;1, tada *q* yra arba pirminis skaičius, arba sudėtinis skaičius.

* Jeigu *q* yra pirminis, tada duotas sąrašas yra nepilnas, nes pačio *q* nėra jame.
* Jeigu *q* yra sudėtinis, tai tada egzistuoja toks skaičius *p*, kuris dalina *q*. Jeigu *p* būtų sąraše, tai jis dalintų ir *P*, ir *P*&nbsp;+&nbsp;1. Taigi turėtų dalyti ir jų skirtumą, t. y. (P+1) – P = 1. Kadangi joks pirminis skaičius nedalo 1, jis negali būti sąraše. Iš to seka, kad turi būti dar vienas pirminis skaičius, kurio nėra tame sąraše.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
O. Henrio anšlagas

**O. Henrio anšlagas** () – 1952 m. JAV kino almanachas, sudarytas iš penkių filmų, kiekvienas jų grįstas O. Henrio apsakymu.

Filmą prodiusavo André Hakim, o režisavo penki režisieriai pagal penkis įvairių autorių scenarijus. Muziką sukūrė Alfred Newman. Filmą pasakoja rašytojas John Steinbeck, kuris prieš kamerą pasirodo tik tam, kad pristatytų kiekvieną istoriją.

## Siužetas
Muilius (*Soapy*) mano, kad benamiui šaltu oru geriausia būti suimtam ir įmestam į šiltą kalėjimo kamerą. Bėgliai Semas (*Sam*) ir Bilas (*Bill*) pagrobia vaiką, kad gautų 2000 dolerių naujai suktybei, o Dela (*Della*) ir Džimas (*Jim*), turėdami mažai pinigų, stengiasi vienas kitam nupirkti kalėdinių dovanų. Detektyvas skolingas žmogžudžiui pinigų, todėl iš kaltės nesiryžta jo suimti. Vargšas senas dailininkas priglobia ir išgelbsti sergančią jauną moterį, tačiau ši įsitikinusi vis tiek mirsianti už lango nukritus paskutiniam lapui.

## Kino almanacho dalys

### [[Faras ir himnas]]

: Režisierius – Henry Koster
: Scenarijaus autorius – Lamar Trotti

: Aktoriai:
* Charles Laughton – Soapy
* Marilyn Monroe – gatvės prostitutė
* David Wayne – Horace

### [[Rago aidas]]

: Režisierius – Henry Hathaway
: Scenarijaus autorius – Richard L. Breen

: Aktoriai:
* Dale Robertson – Barney Woods
* Richard Widmark – Johnny Kernan
* Richard Rober – detektyvų viršininkas
* House Peters – Dave Bascom

### [[Paskutinis lapas]]

: Režisierius – Jean Negulesco
: Scenarijaus autoriai – Ivan Goff ir Ben Roberts

: Aktoriai:
* Anne Baxter – Joanna Goodwin
* Jean Peters – Susan Goodwin
* Gregory Ratoff – Behrman
* Richard Garrick – gydytojas

### [[Raudonojo vado išpirka]]

Ši istorija, kritikų išpeikta dar iki oficialios premjeros, iš pirmųjų seansų buvo iškirpta; į filmą vėl įtraukta tik 7-ojo dešimtmečio pradžioje, kai filmas rodytas per televiziją.

: Režisierius – Howard Hawks
: Scenarijaus autoriai – Ben Hecht, Nunnally Johnson ir Charles Lederer

: Aktoriai:
* Fred Allen – Samuel Brown
* Oscar Levant – William Smith
* Lee Aaker – J. B. Dorset

### [[Magų dovana]]

: Režisierius – Henry King
: Scenarijaus autorius – Walter Bullock

: Aktoriai:
* Jeanne Crain – Della Young
* Farley Granger – Jim Young
* Fred Kelsey – ponas Schultz / Kalėdų Senelis

## Žiūrovų atsiliepimai
Remdamasi daugiau kaip 250 žiūrovų balsų, vertinimų apibendrinimo svetainė „Rotten Tomatoes“ filmui suteikė 66 % reitingą.

## Nuorodos
* Filmas „O. Henrio anšlagas“ (YouTube kanalas, anglų k.)

## Išnašos
Seniava (Kaunas)

**Seniava** – Kauno miesto teritorija, esanti pietiniame miesto pakraštyje, piečiau Fredos. Su Aleksotu jungia Seniavos plentas. Tai buvusi šiaurinė Seniavos kaimo dalis, nuo kurio ją skiria upelis Sąnaša. Yra Seniavos kapinės.

## Šaltiniai
Kleinfelterio sindromas

**Klainfelterio sindromas (47, XXY)** – genetinis sutrikimas, kurį turintis asmuo pasižymi papildoma X chromosomos kopija. Pagrindiniai šios patologijos požymiai – prastai funkcionuojančios sėklidės ir nevaisingumas. Klainefelterio sindromo atveju būdingi ir kiti fiziniai duomenys, tokie kaip silpnesnis raumenynas, prastas judesių koordinavimas, nedidelis plaukuotumas, platesnis dubuo, krūtys. Šie požymiai neretai pastebimi tik paauglystėje. Nors tokiems asmenims kalbos problemos nustatomos kiek dažniau, įprastai jų intelektiniai sugebėjimai yra normalūs.

Klainfelterio sindromas nėra genetiškai paveldimas. Papildoma X chromosoma vienodu dažnumu paveldima tiek iš tėvo, tiek iš motinos pusės. Vyresnėms moterims susilaukti palikuonių su Klainfelterio sindromu rizika yra didesnė. Šis sindromas yra nustatomas, kuomet greta Y chromosomos turima bent viena papildoma X chromosoma ir kariotipas pasižymi 47 chromosomomis.

Nors efektyvaus gydymo ir nėra, šiems žmonėms teikiama įvairialypė pagalba: jiems skiriama fizinė terapija, psichoterapija, jeigu būtina – ir kalbos terapija. Kadangi šie asmenys dėl savo pirminių išorinių lytinių organų įprastai laikomi vyrais, jiems gali būti taikoma ir testosterono pakeitimo terapija, siekiant padidinti pastarojo lygį organizme, o krūtys pašalintos chirurginiu būdu. Maždaug pusė žmonių, kenčiančių nuo Klainfelterio sindromo, medicininės intervencijos pagalba gali susilaukti vaikų, tačiau ši paslauga brangi ir rizikinga.

## Išnašos
Petras Dumčius

**Petras Dumčius** (1858 m. gruodžio 27 d. Eiciūnuose, Paežerėlių valsčius – 1933 m. birželio 13 d. Eiciūnuose, Paežerėlių valsčius) – pedagogas, Sūduvos krašto švietėjas, lietuvybės skleidėjas, knygnešys. 

## Biografija

P. Dumčius gimė gausioje ūkininko šeimoje, kurioje kartu augo su trimis broliais ir dviem seserimis. Mokėsi pas kaimo daraktorių ir Žemosios Panemunės pradžios mokykloje. Įstojo į Veiverių mokytojų seminariją, kurią sėkmingai baigė 1879 m. Ilgiausiai mokytojavo gimtajame Paežerėlių (Kriūkų) valsčiuje, dirbo keliose Sūduvos krašto mokyklose. Kurį laiką dėstytojavo toje pačioje Veiverių seminarijoje. Eiciūnuose savoje žemėje pastatė pradžios mokyklą, kurioje pats ir mokytojavo. Mokytoju dirbo iki 1927 m. Vietos valstiečių buvo gerbiamas už vaikų auklėjimą, supažindinimą su amatais, lietuvybės ugdymą.

Savo sodyboje buvo įrengęs draudžiamosios spaudos slėptuvę, literatūra dalindavosi su kaimynais ir jos platintojais. Bendravo su daugeliu to meto iškilių žmonių: J. Jablonskiu, V. Kudirka, M. Jankumi, J. Kriaučiūnu. 

P. Dumčius mirė 1933 m. savo ūkyje Eiciūnuose. Palaidotas Paežerėlių kapinėse prie Kriūkų.

## Įamžinimas

Neišlikusiai gimtajai sodybai atminti 2003 m. Eiciūnuose pastatytas paminklas. 2005 m. P. Dumčiaus vardu pavadinta jo įsteigta Gerdžiūnų mokykla. 2019 m. prie uždarytos mokyklos Gerdžiūnuose pastatyta stela su bareljefu (aut. Vidas Cikana). 

## Literatūra

* Arimantas Dumčius. Dumčiai: kilmė, giminystės ryšiai, veikla.- Kaunas, 2019,

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Šakių rajono praeities asmenybės *sakiai.rvb.lt*
* 12.13.Atminimo paminkluose įamžinti Šakių krašto šviesuoliai *aidas.lt*
* „Paminklas P. Dumčiui“, kurį sukūrė Gerdžiūnų bendruomenė *facebook.com*
Apolonijas Pergietis

**Apolonijas Pergietis** (, apie 262–190 m. pr. m. e.) – senovės graikų matematikas ir astronomas.

Daugiausia žinomas dėl kūgio pjūvių tyrinėjimo darbų veikale „Kūgio pjūviai“, kurią sudaro 8 knygos, dauguma kitų veikalų neišliko.

Pirmasis pradėjo vartoti elipsės, hiperbolės, parabolės terminus.

Apolonijui Pergiečiui taip pat yra priskiriama ekscentrinių dangaus kūnų orbitų hipotezė, kuria paaiškinamas planetų judėjimas ir kintantis Mėnulio sukimosi greitis.

## Biografija
Apolonijas Pergietis gimė apie 262 m. pr. m. e. Pergo mieste (dabartinė Turkija). Išvyko į Aleksandriją, kur studijavo geometriją ir vėliau ją dėstė. Mirė 190 m. pr. m. e. Aleksandrijoje, Egipte.

## Šaltiniai
Robertas Badaras

**Robertas Badaras** (g. 1965 m.) – Lietuvos gydytojas–toksikologas. VU Medicinos fakulteto dėstytojas.

Domisi cheminių priklausomybių gydymu, ūminiais apsinuodijimais, greitosiomis detoksikacijos metodikomis bei klinikine mityba.

## Išsilavinimas
1983–1989 m. Gydomoji medicina (Kauno medicinos institutas);
1989–1990 m. Terapijos internatūra, (Vilniaus universitetas);
1991–1993 m. Klinikinės toksikologijos rezidentūra (Vilniaus universitetas);
2007–2009 m. Anesteziologijos ir reanimatologijos rezidentūra (Vilniaus universitetas);
2011–2016 m. Biomedicinos doktorantūra, (Vilniaus universitetas). Apginta biomedicinos mokslų daktaro disertacija „Greitoji opioidinė detoksikacija taikant naują palaipsniui didėjančių naltreksono dozių indukcijos metodą“.

## Karjera
* Nuo 1990 m. dirba klinikiniu toksikologu.

* Nuo 1991 m. dirba RVUL Ūminių apsinuodijimų skyriuje. 1995–1998 m. RVUL Priėmimo skyriaus vadovas. Nuo 2010 m. RVUL Toksikologijos centro vadovas.

* Nuo 2022 m. dirba Kalėjimų tarnybos Sveikatos priežiūros skyriuje.

Turi gydytojo klinikinio toksikologo, gydytojo anesteziologo reanimatologo licencijas, taip pat visuomenės sveikatos priežiūros specialisto licenciją verstis privalomuoju mokymu apie alkoholio ir narkotikų žalą žmogaus sveikatai.

Stažavosi Rusijoje, Lenkijoje, JAV. Įvairių toksikologijos mokymo priemonių, daugybės mokslinių straipsnių ir pranešimų bendraautoris.

## Šaltiniai
Alisha Lehmann

**Ališa Lėman** (*Alisha Lehmann*, g. 1999 m. sausio 21 d., Šveicarija) – Šveicarijos futbolininkė, puolėja. 

Buvo kviečiama į jaunimo, o nuo 2017 m. ir į nacionalinę rinktinę.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Šveicarijoje. Nuo 2016 m. rungtyniavo BSC YB Frauen. Per 52 rungtynes pasižymėjo 25 įvarčiais.

2018 m. persikėlė į Angliją.Nuo rugpjūčio mėnesio priklausė West Ham United.

2021 m. sausio 27 d. pranešta, nuomos pagrindais buvo paskolinta „Everton“ klubui.

Nuo 2021 m. rungtyniavo Aston Villa. 2022 m. liepos mėn. pasirašyta nauja sutartis.

2024 m. liepos 6 d. futbolininkė pasirašė sutartį su Juventus galiosiančią iki 2027 m.

2025 m. rugpjūčio 12 d. persikėlė į Como klubą (Italija).

## Rinktinės
Kitados atstovavo Šveicarijos jaunimo rinktinėms. 2015–2016 m. rungtyniavo Šveicarijos WU-17 rinktinėje, o 2016–2018 m. atstovavo WU-19 rinktinei.

Nuo 2017 m. spalio mėn. kviečiama į nacionalinę rinktinę. 2018 m. kovo 2 d. pelnė pirmą įvartį prieš Suomiją.

2021 m. rugsėjo 17 d. pelnė įvartį į Lietuvos rinktinės vartus. Po jos tikslaus smūgio rezultatas tapo 1-0, o rungtynės baigėsi anglių pergale rezultatu 4-1.

## Pasiekimai
; **West Ham United**
* Women's FA Cup finalininkės: 2018–2019 m.

**Switzerland U17**
* UEFA moterų U-17 čempionatas:
: Antroji vieta: 2015 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Selina Wagner

**Zelina Vagner** (*Selina Anna Wagner*, g. 1990 m. spalio 6 d., Sankt Vendelis, Vokietija) – buvusi Vokietijos futbolininkė, saugė. 

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Vokietijoje. 2007–2008 m. sezone rungtyniavo 1. FC Saarbrücken. 

2009 m. perėjo į VfL Wolfsburg. Su šiuo klubu du kartus (2012–2013, 2013–2014 m.) UEFA moterų čempionių lygos nugalėtoja.

Nuo 2015 m. rungtyniavo SC Freiburg. O 2017 m. perėjo į SC Sand. O nuo 2018 m. atstovavo SV Göttelborn. 

Žinoma, kad nuo 2021 m. rungtyniavo SV 07 Elversberg.

## Rinktinės
Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms. 2007 m. pakviesta į Vokietijos WU-17 rinktinę.

## Pasiekimai
; su VfL Wolfsburg
***[[UEFA moterų čempionų lyga|UEFA moterų čempionų lyga]]**:
** Nugalėtoja: 2012–2013, 2013–2014 m.

;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Kosovare Asllani

**Kosovarė Aslani** (*Kosovare Asllani*, g. 1989 m. liepos 29 d., Švedija) – Kosovo albanų kilmės Švedijos futbolininkė, puolėja.

## Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Švedijoje. Pirmuoju profesionaliu klubu tapo Linköpings FC. Vėliau tęsė karjerą užsienio klubuose.

Rungtyniavo Chicago Red Stars (JAV), PSG (Prancūzija), Manchester City (Anglija), Real Madrid (Ispanija), AC Milan (Italija).

## Rinktinės
Nuo 2008 m. kviečiama į nacionalinę rinktinę.

## Pasiekimai
; Linköpings FC
* Damallsvenskan: 2009, 2017
* Svenska Supercupen: 2009
* Svenska Cupen: 2008, 2009

; su Manchester City
* FA WSL: 2016
* FA WSL Continental Cup: 2016

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali svetainė]
* SOCCERWAY (Apie žaidėją)
* FLASHSCORE (Apie žaidėją)
* SOFASCORE (Apie žaidėją)
* soccerpunter (Apie žaidėją)
* soccerdonna (Apie žaidėją)
* worldfootball.net (Apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (Apie žaidėją)
Katrín Jakobsdóttir

**Katrin Jakobsdoutir** (*Katrín Jakobsdóttir*; g. 1976 m. vasario 1 d. Reikjavike) – Islandijos politikė, šalies ministrė pirmininkė (nuo 2017 m.).

## Biografija
K. Jakobsdoutir Islandijos universitete studijavo islandų ir prancūzų kalbas, jį baigė 1999 m. 2004 m. ten pat baigė islandų literatūros magistro studijas.

1999–2007 m. dirbo žiniasklaidoje, taip pat ir nacionaliniame transliuotojuje RUV, be to, mokytojavo ir dėstė. Įsitraukusi į politinę veiklą, 2003 m. tapo Kairiųjų-žaliųjų partijos pirmininko pavaduotoja. Nuo 2009 m. vasario iki 2013 m. gegužės užėmė švietimo, mokslo ir kultūros bei Šiaurės šalių kooperacijos ministrės postus.

2017 m. Islandijos parlamento rinkimuose nė vienai politinei jėgai nesugebėjus iškovoti aiškios pergalės, šalies prezidentas Gudnis Johanesonas sudaryti vyriausybę pavedė K. Jakobsdoutir. Ši suformavo iš trijų partijų – Kairiųjų-žaliųjų, Nepriklausomybės ir Progresyviosios – sudarytą koalicinę vyriausybę.

2020 m. kovą, prasidėjus COVID-19 pandemijai, vadovaujant K. Jakobsdoutir imtasi operatyvių priemonių, jos padėjo sėkmingai suvaldyti pandemiją.

Po 2021 m. parlamento rinkimų trims koaliciją sudariusioms partijoms nutarus pratęsti bendradarbiavimą, K. Jakobsdoutir išsilaikė premjerės poste.

## Asmeninis gyvenimas
Politikės tėvas Jakob Ármannsson (1939–1996) buvo pedagogas ir bankininkas, motina Signý Thoroddsen (1940–2011) – psichologė.

K. Jakobsdoutir sutuoktinis – Gunnar Sigvaldason, ji susilaukė trijų sūnų (2005, 2007 ir 2011 m.).

## Išnašos
Valstybinė darbo inspekcija

**Valstybinė darbo inspekcija** – darbuotojų saugos, sveikatos ir darbo santykių kontrolės įstaiga.

## Istorija

1919 m. įsteigtas **Darbo inspekcijos departamentas**.

1990 m. prie Vyriausybės įsteigtas **Darbų saugos departamentas**. 1992 m. pertvarkytas į **Valstybinę darbo inspekciją** ir *Technikos priežiūros tarnybą*.

1994 m. tapo Tarptautinės darbo inspekcijų asociacijos, 1995 m. ES ir asocijuotųjų šalių Vyriausiųjų darbo inspektorių komiteto nare.

## Tikslas
Inspekcija skirta vykdyti nelaimingų atsitikimų darbe, profesinių ligų, darbuotojų saugos ir sveikatos, norminių darbo teisės aktų pažeidimų prevenciją, kontroliuoti darbo kodekso, darbuotojų saugą ir sveikatą bei darbo santykius reglamentuojančių teisės aktų laikymąsi.

Ją sudaro 5 teritoriniai skyriai, kurių pagrindinės buveinės yra Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose ir Panevėžyje.

## Šaltiniai
Julija Podoziorova

**Julija Podoziorova** (, g. 1983 m. lapkričio 2 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
2006 m. debiutavo kine, kai gavo vaidmenį seriale „Negimk gražia“. 2008 m. įkūnijo Mašą dramoje „Paskambink į mano durys“. 2010 m. vaidino trijose melodramose – socialinėje komedijoje „Maskviečiai“ ir serialuose „Mūsų kaimynai“ bei „Vestuvinis žiedas“. Vėliau pasirodė komediniame seriale „Du tėvai ir du sūnūs“, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Dmitrijus Nagijevas. O 2015–2016 m. aktorė vaidino Olgą komedijinėje melodramoje „Mama“.

Šlovės sulaukė suvaidinusi keturių serijų Aleksandro Sazonovo melodramoje „Žmona nuomos pagrindais“. Ryškūs vaidmenys aktorei atiteko projektuose „Raktas į jo širdį“, „Tu gali mane vadinti tėtuku“ ir „Vapsvos lizdas“. 2017 m. vaidino komedijoje „Ivanovai-Ivanovai“, o vėliau – trileryje „Įkaitė“ ir melodramoje „Aš niekada nepasiduosiu“. Vaidino ir Romano Fokino seriale „Psichologiūkštės“, kuriame vaidmenis atliko eilė žinomų aktorių Anastasija Panina, Anna Staršenbaum, Sofija Kaštanova, Romanas Majakinas, Jegoras Koreškovas ir Dmitrijus Jendalcevas. 2019 m. dalyvavimo detektyvo „Raja žino viską!“ filmavime. 2020 m. vaidino detektyviniame seriale „Trys viename – 7“. O vėliau pasirodė melodrama „Sugrįžimas“, kurioje ji vaidino pagrindinį vaidmenį.

2021 m. filmavosi populiarumo susilaukiusiame seriale „Atostogos“. O 2022 m. pasirodė šio serialo tęsinys, kuriame vadino Michailas Galustianas, Pavelas Maikovas, Araratas Keščianas ir kiti aktoriai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Ana Čipovskaja

**Ana Čipovskaja** (, g. 1987 m. birželio 16 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Debiutavo 2003 juostoje „Operacija: Nacijos spalva“, o sekančiais metais filmavosi televizijos seriale „Brangioji Maša Berezina“, o vėliau pasirodė „Sidabrinėje lelijoje“ ir seriale „Viengungiai“, kriminalinėje komedijoje „Suvyniokite meškeres“. Būdama studente gavo vaidmenis veiksmo filme „Vyriškas sezonas. Aksominė revoliucija", kriminaliniame seriale „Broliai“. Jai atiteko ir pagrindinis vaidmuo Saido Kurbanovo melodramoje „Meilės labirintai“ (tarnaitė Asia). Čipovskajai buvo pasiūlyta vaidinti Valerijaus Todorovskio filme „Stileivos“, tačiau ji atsisakė dėl studijų, o vaidmuo atiteko Oksanai Akinšinai.

2017 m. aktorė vaidino pagrindinius vaidmenis projektuose „Vaikštant per kančias“ ir „Blokbasteris“ (Nataša). Jos herojė – akinamai graži, bet nemąstanti plėšikė. 2019 m. vaidino Verą Andronovą dramoje „Nugalėtojai“. 2020 m. pasirodė Romano Volobujevo komedijoje „Paskutinis ministras“ apie netikėtus sprendimus priimantį valdininką. 2021 m. suvaidino Taisiją Artemjevą, tai-bokso trenerę. 2022 m. lapkritį buvo išleistas mistinis Ivano Petuchovo trileris „Seserys“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Oksana Akinšina

**Oksana Akinšina** (, g. 1987 m. balandžio 19 d., Leningrade) – Rusijos aktorė.

## Biografija
2001 m. debiutavo kine, kai suvaidino filme „Seserys“. 2002 m. pasirodė Švedijos ir Danijos kriminalinėje dramoje „Lilija amžinai“. Filmas sukurtas remiantis realia mergaitės iš Lietuvos Danguolės Rasalaitės istorija. Juo siekiama perteikti prekybos žmonėmis ir seksualinės vergovės aukų gyvenimą. 2004 m. filmavosi juostoje „Bornas: absoliutus pranašumas“ (). Šiame veiksmo trileryje pagrindinį vaidmenį įkūnijo Matt Damon, o Oksana Akinišina vaidino politiko Vladimiro Neskio, kurį nužudė Bornas, dukrą. 2008 m. pasirodė filmas „Stileivos“ (), kuriame aktorė įkūnijo studentę Poliną.

2016 m. atliko vaidmenį komedijoje „Bobrovų šeimynėlė“. 2022 m. filmavosi seriale „The Tiolki“ ().

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Laura Pausini

**Laura Pauzini** (, g. 1974 m. gegužės 16 d.) – Italijos dainininkė, dainų autorė, televizijos laidų vedėja. Atlikėja išgarsėjo 1993 m., laimėjusi debiutantų nominaciją Sanremo muzikos festivalyje su daina „La solitudine“ (*Vienatvė*). Ši daina tapo Italijos dainų standartu ir tarptautiniu hitu.

## Biografija
1993 m. balandį atlikėja išleido savo debiutinį albumą, pavadintą jos vardu, kuris buvo parduotas virš 2 milijonų tiražu. Antrasis albumas „Laura“ buvo išleistas po metų bei buvo parduotas 3 milijonų kopijų tiražu.

Per visą savo karjerą L. Pauzini yra išleidusi 14 studijinių albumų, 2 geriausių dainų rinkinius ir 2 albumus ispanų bei anglų kalbomis atitinkamai. Savo dainas L. Pauzini atlieka ispanų ir italų kalbomis, tačiau ji savo pasirodymuose yra dainavusi angliškai, portugališkai, prancūziškai, vokiškai, lotyniškai, kiniškai, katalonietiškai, neapolietiškai, romanietiškai ir sicilietiškai.

L. Pauzini yra pasirodžiusi kaip teisėja įvairiose italų ir ispanų TV laidose, kaip „The Voice“, „La Banda“ ir „X Faktorius“. 2016 m. atlikėja kartu su aktore Paola Cortellesi pradėjo vesti TV laidą „Laura & Paola“.

2014 m. Italijos muzikos industrijos federacija patvirtino, kad L. Pauzini yra pardavusi virš 70 milijonų kopijų įrašų ir ji tapo ketvirta pagal šį skaičių Lotynų muzikos atlikėja.

Per savo karjerą italė pelnė įvairių Italijos bei tarptautinių muzikos apdovanojimų. 2006 m. ji tapo pirmąja Italijos atlikėja, laimėjusia Grammy statulėlę. Apdovanojimas L. Pauzini buvo skirtas geriausio Lotynų muzikos albumo kategorijoje. 2021 m. italė buvo nominuota Oskarui geriausio filmo muzikinio takelio kategorijoje už dainą „Io sì (Seen)“. Ši daina laimėjo Auksinio gaublio apdovanojimą geriausios dainos kategorijoje ir tapo pirmąja itališka daina, laimėjusia Auksinį gaublį.

2022 m. gegužę kartu su Alessandro Cattela bei Mika L. Pauzini vedė Turine vykusį Eurovizijos dainų konkursą.

2023 m. pradžioje įrašų kompanija „Warner Music Group“ pagerbė L. Pauzini kaip labiausiai klausomą ir populiariausią italų atlikėją pasaulyje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Herono trikampis

**Herono trikampis** – trikampis, kurio kraštinių ilgiai ir plotas yra sveikieji skaičiai. Trikampio pavadinimas kilo nuo Herono Aleksandriečio. Trikampis, kurio kraštinės yra Pitagoro trejetai, taip pat yra Herono trikampis.

Herono trikampiais plačiąja prasme taip pat gali būti vadinami trikampiai, kurių kraštinės ir plotas yra racionalieji skaičiai.

## Pavyzdys

Bet kuris trikampis, kurio kraštinės sudaro Pitagoro trejetą taip pat yra Herono trikampis.

Duotas trikampis be stačiojo kampo, kurio kraštinių ilgis yra 5, 5 ir 6, o plotas 12. Šis trikampis gali būti sudarytas imant du stačiuosius trikampius, kurio kraštinės yra 3, 4 ir 5. Šie trikampiai yra sudedami taip, kad keturios kraštinės būtų viena priešais kitą. Skaičiai 3, 4, ir 5 sudaro Pitagoro trejetą.

Šį pavyzdį galima apibendrinti. Daroma prielaida, kad egzistuoja Pitagoro trikampis su kraštinėmis (*a*, *b*, *c*), o *c* – ilgiausioji kraštinė. Taip pat turimas kitas Pitagoro trikampis (*a*, *d*, *e*), kurio ilgiausioji kraštinė *e*. Šie trikampiai yra sujungti taip, kad liečiasi kraštine *a*. Taip gaunamas naujas trikampis, kurio kraštinių ilgiai yra *c*, *e* ir *b*&nbsp;+&nbsp;*d*. Šiuo atveju trikampio plotas yra:

: S=\frac{1}{2}(b+d)a

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Bergman

**Bergman** − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Ingmar Bergman (1918–2007) – garsus švedų teatro ir kino režisierius;
* Marie Bergman (g. 1950) – šlagerio dainininkė;
* Ingrid Bergman (1915–1982) –   švedų aktorė.
Vyneris

**Vyneris** − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Norbertas Vyneris (1894–1964) – amerikiečių matematikas;
* Julius Liudvikas Vyneris (1795–1862) – pirklys, dosniausias Memelio filantropas.