open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mykolas Hlušnevičius

**Mykolas Hlušnevičius** (, 1797 m. Minskas – 1862 m. liepos 21 d. Vilnius) – Lietuvos astronomas.

## Biografija
1814-1818 m. Vilniaus universitete studijavo matematiką ir astronomiją. 1818 m. filosofijos magistras. Nuo 1819 m. Vilniaus universiteto observatorijos adjunktas ir direktoriaus padėjėjas, 1843-1847 m. – direktorius. 1816-1843 m. dalyvavo K. Tenerio vadovaujamuose Lietuvos I eilės trianguliacijos darbuose, už juos 1837 m. apdovanotas Šv. Stanislovo ordinu ir žiedu su briliantu. Šių darbų aprašymą paskelbė tęstiniame leidinyje „Karinės topografinės saugyklos užrašai“ (Zapiski voenno-topografičeskogo depo t. 8-9 1843 m.) Stebėjo planetas, Mėnulio okultacijas, Jupiterio palydovų užtemimus, asteroidus. 1838-1846 m. (1838–1843 m. su P. Slavinskiu) leido tęstinį leidinį „Stebėjimų, atliktų Imperatoriškosios mokslų akademijos observatorijoje Vilniuje, ištrauka“ (), stebėjimų rezultatus t. p. skelbė žurnale „Astronomische Nachrichten“.

## Šaltiniai
Mikelis Hofmanas

**Mikelis Hofmanas** (slapyvardis *Ateivis*, 1889 m. gegužės 3 d. Musaičiai, Šilutės apskritis – 1921 m. birželio 26 d. ten pat) – Mažosios Lietuvos poetas, visuomenės ir kultūros veikėjas.

## Biografija
1912 m. spalio mėn. Tilžėje su kitais įsteigė jaunimo draugijų sąjungą „Santara“, 1920 m. – Prūsų lietuvių susivienijimo Šilutės skyrių, jo sekretorius. Įkūrė Verdainės (dab. Šilutės miesto dalis) jaunimo draugijos chorą „Jovaras“. 1918 m. įsteigus Mažosios Lietuvos tautinę tarybą, įkūrė Šilutės apskrities skyrių, 1920–1921 m. jo sekretorius.

Spaudoje agitavo už Klaipėdos krašto susijungimą su Lietuvos valstybe. Buvo vokiečių valdžios persekiojamas. Parašė eilėraščių, jų paskelbta almanache „Dainuokim“ 1920 m., antologijoje „Kaip ąžuols drūts prie Nemunėlio“ 1986 m. Kūrybai būdingi patriotiniai motyvai. Kai kurie jo eilėraščiai tapo liaudies dainomis.

## Bibliografija
* Jaunimo aidos, 1913 m.; 2 leid. pavadinimu „Jaunimo aidai“ 1920 m.
* Tėvynės garsai, 1919 m.
* Tarp audrų, 1920 m.

## Šaltiniai
Erichas Hofmanas

**Erichas Hofmanas** (, 1895 m. kovo 4 d. Miulhauzenas – 1982 m. lapkričio 7 d. Kylis) – vokiečių kalbininkas, baltistas, habilituotas daktaras.

## Biografija
Studijavo Getingeno ir Leipcigo universitetuose, mokytojai Eduardas Hermanas, Jurgis Gerulis, Maksas Vasmeris. 1926 m. lankėsi Lietuvoje. 1930 m. habilituotas daktaras. 1926–1934 m. dėstė Marburgo, nuo 1936 m. – Miunsterio, 1940–1945 m. – Prahos universitete; 1936 m. profesorius. 1950–1963 m. vadovavo Kylio universiteto Bendrosios ir indoeuropiečių kalbotyros katedrai; 1953–1954 m. Kylio universiteto rektorius.

## Mokslinė veikla
Tyrė baltų kalbų leksikos, istorinės gramatikos problemas. Baigė leisti E. Frenkelio „Lietuvių kalbos etimologinį žodyną“ (*Litauisches etymologisches Wörterbuch*), su E. Tangliu ir A. Slupskiu, 1955–1965 m. Parengė spaudai A. Kuršaičio „Lietuviškai vokišką žodyną“ (*Litauisch-deutsches Wörterbuch*), pradėjo su V. Vismanu, po jo mirties redagavo vienas, 4 t. 1968–1973 m. P. Kvaukos ir R. Pyčo „Kuršininkų kalbos žodynui“ (*Kurisches Wörterbuch*) 1977 m. parašė įvadą apie kuršininkus ir jų kalbą.

## Bibliografija
* Išraiškos stiprinimas: Etimologinio stiprinimo ir laipsniuojamųjų prieveiksmių vartosenos baltų-slavų ir kitose kalbose tyrinėjimai (*Ausdrucksverstärkung: Untersuchungen zur etymologischen Verstärkung und zum Gebrauch der Steigerungsadverbia im Balto-slavischen und in anderen Sprachen*) 1930 m.

## Šaltiniai
Brabanto landgrafystė

**Brabanto landgrafystė** – feodas Žemutinėje Lotaringijoje, Šventosios Romos imperijos dalis. Anksčiau buvo grafystė, vėliau tapo Brabanto hercogyste.

Landgrafyste feodas tapo apie 1085-1086 m., kai 1085 m. mirė ankstesnis Brabanto grafas Hermanas II Lotaringietis, turėjęs grafo palatino titulą. Tuomet feodą perdavė Henrikui III Leuveniečiui ir suteikė landgrafo titulą.

Brabanto feodas buvo mažas - nedidelė teritorija tarp Denderio (*Dender*) ir Zenės (*Zenne*) upių, į vakarus nuo Briuselio.

Po šimto metų, maždaug 1183-1184 m., imperatorius Frydrichas I Barbarosa sukūrė paveldimą Brabanto hercogo titulą, kurį suteikė Henrikui I Brabantiečiui, ir Brabanto landgrafystė tapo hercogyste.
Pranas Hiksa

**Pranas Hiksa** (1897 m. gegužės 23 d. Verkių dvaras, dab. Vilniaus miesto dalis – 1966 m. balandžio 4 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius, lenktynininkas, pirmasis Lietuvos karo lakūnas, kapitonas.

## Biografija
Mokėsi Šiaulių gimnazijoje, Liepojos komercinėje mokykloje, 1915 m. rugpjūčio 6 d. baigė vairuotojų mokyklą Maskvoje.

### Rusijos imperijos kariuomenėje
Studijavo Maskvos komercijos institute, 1916 m. spalio 1 d. mobilizuotas į Rusijos imperijos kariuomenę, tarnavo 23-ajame aviacijos būryje, dislokuotame prie Rygos. 1916 m. gruodžio 3 d. pasiųstas į Petrogrado karo aviacijos mokyklą Gatčinoje. 1917 m. vasario 17 d. suteiktas Rusijos kariuomenės praporščiko, 1917 m. rugsėjo 15 d. – paporučikio laipsnis. 1917 m. vasario 21 d. su grupe kitų mokinių pasiųstas tęsti karo aviacijos mokslų Didžiojoje Britanijoje. 1917 m. rugsėjo 7 d. baigė Karališkųjų oro pajėgų aviacijos mokyklą, įgijo aviacijos leitenanto laipsnį. Įvykus Spalio perversmui grįžo į Lietuvą.

### Lietuvos kariuomenėje
1919 m. gegužės 15 d. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. Nepriklausomybės kovų metu atliko žvalgybinius skrydžius ties Panevėžiu, Ežerėnais (dab. Zarasai), Utena, Suvalkais. 1919 m. lapkričio 22 d. suteiktas vyr. leitenanto laipsnis, nuo lapkričio 27 d. – aviacijos mokomojo būrio viršininkas, nuo 1920 m. balandžio 16 d. – Oro (Pirmosios) eskadrilės vadas, nuo 1922 m. birželio 3 d. – kapitonas. Jo mokiniai: Jeronimas Garolis, Jurgis Dobkevičius, Antanas Gustaitis, Jonas Mikėnas, Leonardas Peseckas, Vsevolodas Šenbergas, Antanas Stašaitis, Simas Stanaitis, Vytautas Jablonskis, Jonas Liorentas, Česlovas Januškevičius.

### 1922–1939 m.
1922 m. rugsėjo 25 d. iš kariuomenės paleistas tęsti studijų.1928 m. baigė studijas Prahoje, įgijo inžinieriaus specialybę. Grįžęs dirbo Kauno „Metalo“ fabrike, vyr. inžinierius. 1928–1940 m. Lietuvos aeroklubo viceprezidentas ir Lietuvos autoklubo narys. 1931 m. ir 1932 m. pirmųjų automobilių lenktynių „Aplink Lietuvą“ nugalėtojas. 1934 m. ir 1935 m. dalyvavo tarptautiniame Monte Karlo ralyje.1935 m. rugsėjo mėn. dalyvavo Lietuvos aeroklubo surengtame „Oro traukinyje" – parodomąjame skrydyje per Baltijos šalių sostines.

### Antrasis pasaulinis karas ir vėliau
1939 m. rugsėjo 18 d. – spalio 9 d. laikinai buvo mobilizuotas į Karo aviaciją ir paskirtas 1-ojo autobūrio vadu. Vėliau vėl dirbo inžinieriumi. 1961 m. gegužės mėn. išėjo į pensiją. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pranas Hiksa. Atsiminimai
Fred Falke

**Frédérick „Fred“ Falke** (arba trumpiau **Fred Falke**, g. 1973 m. sausio 7 d.) – prancūzų house muzikos dj ir prodiuseris.

Pradžioje jis grojo bosine gitara, kol nesusitiko armijoje su kitu atlikėju Alan Braxe, ir nors Falke toliau grojo gitara, tačiau prabėgus metams, po atsitiktinio susitikimo, abu nusprendė dirbti kartu, kurdami elektronine muziką. Jau pirmasis jų kartu išleistas singlas „Intro“ 2000 m. tapo labai populiariu, kurį išleido „Vulture music“. Abu dirbdami sukūrė dar kelis garsius hitus, kaip „Palladium“, „Love lost“ ar „Rubicon“, bei sukūrė nemažai remixų, tarp kurių buv ir Jamiroquai, Justice, Goldfrapp ir kiti. Abu produktyviai dirbo iki 2008 m. kol abu pasuko savais keliais. Šiuo metu jis bendradarbiauja su kitu prodiuseriu ir geru draugu Kris Menace, kurio įrašų studijai šiuo metu Falke ir priklauso.

## Singlai

* „Intro“ 2000 m. Su Alan Braxe
* „Palladium“ 2002 m. Su Alan Braxe
* „Love Lost“ 2003 m. Su alan Braxe
* „Rubicon“ 2006 m. Su Alan Braxe

## Remiksai

* „Number 1“ Goldfrapp 2005 m. su Alan Braxe
* „Only This Moment“ Röyksopp 2005 m. su Alan Braxe
* „Runaway“ Jamiroquai 2006 m. su Alan Braxe
* „Alright“ Jamiroquai 2007 m. su Alan Braxe
* „D.A.N.C.E.“ Justice 2007 m. su Alan Braxe
* „Pjanoo“ Eric Prydz 2008 m.
* „Golden Cage“ Whitest Boy Alive 2008 m.
* „I Have A Vision“ Roy Davis Jr 2009 m.
Henrika Hokušaitė

**Henrika Hokušaitė-Kosmauskienė** (1927 m. rugsėjo 24 d. Panevėžyje – 1989 m. rugpjūčio 31 d. ten pat) – Lietuvos teatro ir kino aktorė.

## Biografija
1944 m. mokėsi Panevėžio dramos teatro vaidybos studijoje, nuo 1945 m. šio teatro aktorė. 1946 m. baigė Panevėžio mokytojų seminariją. Sukūrė daugiau kaip 95 vaidmenis teatre, nuo 1964 m. vaidino kino filmuose.

## Kūryba

### Vaidmenys teatre
* 1949 m. Tania – Aleksandras Ostrovskis. Belugino vedybos
* 1954 m. Polina Andrejevna – Antonas Čechovas. Žuvėdra
* 1957 m. Vera – Ivanas Turgenevas. Mėnuo kaime
* 1965 m. Sotanvil – Moljeras. Žoržas Dandenas
* 1967 m. Daktarė fon Cand – Frydrichas Diurenmatas. Fizikai
* 1973 m. Kesarija – Otaras Joselianis. Kol vežimas neapvirto
* 1982 m. Diana Barabanova – Aleksandras Galinas. Retro
* 1983 m. Mačiulienė, Leizarienė – Vincas Krėvė. Žentas

### Vaidmenys kine
* 1964 m. Madam – Marš, marš, tra-ta-ta!, rež. Raimondas Vabalas
* 1968 m. Eglės motina – Kai aš mažas buvau, rež. Algirdas Araminas
* 1969 m. Aktorė - Birželis, vasaros pradžia, rež. Raimondas Vabalas
* 1970 m. Paštininkė – Vyrų vasara, rež. Marijonas Giedrys
* 1972 m. Akmuo ant akmens, rež. Raimondas Vabalas
* 1975 m. Nerami rudens diena, rež. Algimantas Kundelis
* 1978 m. Kaziūnė – Nesėtų rugių žydėjimas, rež. Marijonas Giedrys
* 1983 m. Dariaus motina – Skrydis per Atlantą, rež. Raimondas Vabalas
* 1986 m. Benjaminas Kordušas, rež. Vidmantas Bačiulis
* 1986 m. Mesje!, rež. Michailas Jevdokimovas
* 1987 m. Šešiolikmečiai, rež. Raimundas Banionis
* 1988 m. Gervinienė - Vilius Karalius, rež. Vidmantas Bačiulis, LTV
* 1988 m. Onelė - Gyvenimas po klevu, rež. Kazimieras Musnickas, LTV.

## Įvertinimas
* 1974 m. LSSR nusipelniusi artistė

## Šaltiniai
Melon: Remixes for Propaganda

***Melon: Remixes for Propaganda*** – airių roko grupės U2 kompiliacinis remiksų albumas, išskirtinai išleistas tik fanų klubui „Propoganda“, 1995 m. pavasarį. Kai kurie albume esantys remiksai seniau išleisti singlų diskuose, o kai kurie tik šiame rinkinyje. Kompiliacijos pavadinimas yra grupės dainos „Lemon“ pavadinimo anagrama. Albume išleisti du šios dainos remiksai.

## Dainų sąrašas
Visoms dainoms muziką sukūrė U2, žodžius parašė Bono ir The Edge.
# "Lemon" (The Perfecto mix) – 8:57
# "Salomé" (Zooromancer remix) – 8:02
# "Numb" (Gimme Some More Dignity mix) – 8:47
# "Mysterious Ways" (The Perfecto mix) – 7:07
# "Stay" (Underdog mix) – 6:45
# "Numb" (The Soul Assassins mix) – 3:58
# "Mysterious Ways" (Remixed by Massive Attack) – 4:50
# "Even Better Than the Real Thing" (The Perfecto mix) – 6:39
# "Lemon" (Bad Yard Club mix) – 8:36

### Promo leidimas
# "Salomé" (Zooromancer remix) – 8:02
# "Lemon" (Bad Yard Club mix) – 8:36
# "Numb" (The Soul Assassins mix) – 3:58
# "Numb" (Gimme Some More Dignity mix) – 8:47

## Atlikėjai
* Bono - pagrindinis vokalas
* The Edge - gitara, klavišiniai, vokalas
* Adam Clayton - bosinė gitara
* Larry Mullen Jr. - būgnai

## Nuorodos
* ''Melon (Promo)'' - informacija apie promo leidimą, dainų žodžiai ir kt. (u2wanderer.org)
Leiba Hofmekleris

**Leiba (Liolia) Hofmekleris** (1900 m. gegužės 15 d. Vilnius – 1941 m. birželio mėn. Kaunas) – Lietuvos dirigentas, pianistas.

## Biografija
Brolis Michelis Hofmekleris. Tėvas Marduchajus (Motel) Hofmekleris (?–1944 m.), Ašmenos kantoriaus sūnus, violončelininkas. Muzikos mokėsi privačiai. Lenkams užėmus Vilnių su tėvais atvyko į Kauną. 1921–1935 m. Valstybės teatro koncertmeisteris, vėliau ir dirigentas, pagrindinis baletų dirigentas. 1934–1935 m. su šio teatro baleto trupe gastroliavo Monte Karle, Londone. 1934–1935 m. Vinco Kudirkos orkestro, nuo 1939 m. Kauno radiofono orkestro, kuris 1940 m. perkeltas į Vilnių, dirigentas. Hitlerininkų nužudytas. Yra išlikę L. Hofmeklerio diriguotų muzikos įrašų, kuriuose ištraukas iš operų atlieka legendiniai lietuvių dainininkai Kipras Petrauskas, Elzbieta Kardelienė.

## Pastatymai
* Adolfas Adamas. Žizel
* Aleksandras Glazunovas. Raimonda
* Juozas Gruodis. Jūratė ir Kastytis
* Balys Dvarionas. Piršlybos
* Vytautas Bacevičius. Šokių sūkuryje
* Piotras Čaikovskis. Miegančioji gražuolė
* Igoris Stravinskis. Ugnies paukštė
* Džiuzepė Verdis. Trubadūras
* Žakas Ofenbachas. Hofmanno pasakos

## Šaltiniai
Michelis Hofmekleris

**Michelis (Moišė) Hofmekleris** (1898 m. Vilnius – 1965 m. vasario 2 d. Miunchenas) – Lietuvos smuikininkas, XX a. pirmosios pusės lietuvių pramoginės muzikos populiarintojas.

## Biografija
Tėvas Marduchajus (Motel) Hofmekleris (?–1944 m.), Ašmenos kantoriaus sūnus, violončelininkas. Brolis Leiba Hofmekleris. Muzikos nuo mažens mokė tėvas, 1911–1915 m. – smuikininkas I. Malkinas. Su Hofmeklerių šeimos ansambliu griežė pramoginę muziką Vilniuje, 1920 m. Suvalkuose. Lenkams užėmus Vilnių su šeima atvyko į Kauną, baigė Kauno konservatoriją. 1920–1941 m. Valstybės teatro orkestro smuikininkas. Daug prisidėjo rengiant pirmąsias Lietuvoje muzikines radijo laidas. Kauno radiofonas savo laidas pradėjo transliuoti 1926 m. birželio 12 d., o jau liepos 1 d. kaip rašė spauda, „Hofmeklerio vedamas 7 žmonių orkestras paskleidė mūsų radijo bangomis pirmąjį muzikos koncertą. Ir pradėjo siausti Lietuvoje nauja epidemija – radijo karštligė. Radijo antenos ėmė dygti viena po kitos“. 1940–1941 m. Kauno radiofono pramoginės muzikos ansamblio dirigentas. 1920–1941 m. su savo įkurtu ansambliu ir orkestrais griežė paties instrumentuotą lietuvių pramoginę muziką Kaune „Konrado kavinėje“, restoranuose „Metropolis“ ir „Versalis“, Karo muziejuje, Kauno radijuje ir Palangos Kurhauze, kavinėse „Jūratė“, „Grand“. Su Hofmeklerio ansambliais dainavo Danielius Dolskis, Antanas Dvarionas, Antanas Šabaniauskas. 1926–1940 m. jo ansambliai į gramofono plokšteles įrašė apie 120 muzikos kūrinių. Antrojo pasaulinio karo metais kalėjo Kauno gete, kur suorganizavo 40 muzikantų orkestrą, Dachau (Vokietija) koncentracijos stovykloje. 1949–1955 m. gyveno Izraelyje, koncertavo Jeruzalės radijuje, vadovavo orkestrui „King David“, 1955–1965 m. – Miunchene.

## Įvertinimas
* 1931 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band

**Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band** (*Seržanto Pipiro Vienišų Širdžių Klubo Grupė*) – aštuntasis britų roko grupės „The Beatles“ albumas, išleistas 1967 m. birželio 1 d. Jungtinėje Karalystėje ir sekančią dieną JAV. Įrašytas per 129 dienų periodą, prasidedantį nuo 1966 m. gruodžio 6 d. Kartais kritikų vadinamas geriausiu „The Beatles“ kūriniu ir vienu iš įtakingiausių visų laikų albumų. 2003 m. žurnalas „Rolling Stone“ išrinko jį geriausiu visų laikų albumu (sąrašas 500 „Greatest Albums of All Time“).

## Dainų sąrašas
Visos dainos sukurtos Lenon/McCartney, išskyrus „Within You Without You“, kurią sukūrė George Harrison.
### Pirma pusė
# "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band " – 2:02
# "With a Little Help from My Friends" – 2:44
# "Lucy in the Sky with Diamonds" – 3:28
# "Getting Better" – 2:47
# "Fixing a Hole" – 2:36
# "She's Leaving Home" – 3:35
# "Being for the Benefit of Mr. Kite!" – 2:37

### Antra pusė
# "Within You Without You" – 5:05
# "When I'm Sixty-Four" – 2:37
# "Lovely Rita" – 2:42
# "Good Morning Good Morning" – 2:41
# "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Reprise)" – 1:18
# "A Day in the Life" – 5:33

## Šaltiniai
Jurgis Hopenas

**Jurgis Hopenas** (, 1891 m. kovo 23 d. Kaunas – 1969 m. spalio 4 d. Torunė) – Lietuvos tapytojas, grafikas.

## Biografija
1913 m. studijavo Krokuvos dailės akademijoje. 1914-1920 m. gyveno Peterburge, nuo 1921 m. su pertraukomis studijavo Vilniaus universitete, nuo 1931 m. jame dėstė; nuo 1937 m. docentas. Dirbo Vilniaus mokslo bičiulių draugijos muziejuje. Nuo 1946 m. gyveno Lenkijoje, dėstė Torunės universitete, 1947-1961 m. Grafikos katedros vedėjas.

## Kūryba
Sukūrė ofortų ciklų istorine, buitine, urbanistine tematika (aplankai „Senasis Vilnius“ 1924 m., 1925 m., 1927 m., teatro dekoracijų, knygų iliustracijų, ekslibrisų, nutapė portretų, Vilniaus vaizdų. 1929-1932 m. restauravo Vilniaus universiteto P. Smuglevičiaus ir J. Lelevelio salių dekorą. 1933 m. sukūrė Trakų pilies freskų kopijų. 1938-1939 m. sgrafito technika dekoravo Vilniaus katedros Vyskupų koplyčią, 1942-1943 m. (su kitais) – Lentvario ir Perlojos bažnyčių, 1944 m. – Šv. Jokūbo ir Pilypo bažnyčios Vilniuje interjerą. Sukūrė Lietuvos istorinių vietovių dokumentinių fotografijų seriją. Jo kūriniams būdingas detalus piešinys, ryškūs baroko, vėlyvojo romantizmo bruožai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Jurgis Hopenas. Skaitmeninės kūrinių kopijos](http://kpbc.umk.pl/dlibra/results?search_op1=AND&search_attid1=2&isExpandable=off&dirids=1&queryType=-4&query=&search_value1=%22Hoppen,%20Jerzy%20(1891-1969)%22&isRemote=off&encode=true&action=SearchAction&language=pl)
Notecė

**Notecė** () – upė centrinėje Lenkijoje; dešinysis Vartos (Oderio baseinas) intakas. Tai septinta pagal ilgį Lenkijos upė. Prasideda Kujavijos ežeryne, netoli Pžedeco. Aukštupyje teka į šiaurę Kujavijos Pamario vaivadija, ežeringomis vietovėmis. Nuo vidurupio teka daugiausia Didžiosios Lenkijos lyguma, į vakarus Didžiosios Lenkijos ir Liubušo vaivadijomis. Įteka į Vartą į rytus nuo Didžiosios Lenkijos Gožuvo.

Didžiausi intakai: Pana, Gonsavka, Kcyninka, Gulčanka (kairieji), Gvda, Drava, Lobžonka (dešinieji). Notecė Bydgoščiaus kanalu sujungta su Vysla. Laivuojama 274 km nuo žiočių ruože. Prie Notecės esantys miestai: Pšedečas, Brduvas, Kujavijos Izbica, Krušvica, Pakoscė, Barcinas, Labišynas, Naklas prie Notecės, Ujscė, Čarnkuvas, Vielenė, Kšyžas, Drezdenkas.

## Šaltiniai
Aleksandras Hornas

**Aleksandras Hornas** (, 1834 m. birželio 15 d. Klaipėda – 1897 m. liepos 28 d. Įsrutis) – Prūsijos ir Mažosios Lietuvos istorikas.

## Biografija
Leipcigo ir Karaliaučiaus universitetuose studijavo teisę. Įsruties senovės draugijos (*Altertumsgesellschaft Insterburg*) narys. 1874-1897 parašė veikalų apie prūsų, mozūrų, kryžiuočių teisę, senovės Prūsijos ir Prūsų (Mažosios) Lietuvos istorijos klausimais, Mažosios Lietuvos gyvenviečių (Darkiemis, Įsrutis, Labguva, Mielaukiai, Želva) istorinių geografinių apybraižų, populiarią K. Donelaičio biografiją, 1893 m. Paskelbė vertingos demografinės, ūkinės statistikos ir ekonominių socialinių santykių Mažojoje Lietuvoje medžiagos. Veikalai palyginti objektyvūs lietuvininkų, kuriuos laikė Mažosios Lietuvos autochtonais, atžvilgiu.

## Bibliografija
* Senosios Prūsijos kultūros vaizdai (*Culturbilder aus Altpreussen*), 1886 m.
* Rytų Prūsijos valdymas po sekuliarizacijos. 1525–1875 (*Die Verwaltung Ostpreussens seit der Säcularisation. 1525-1875*), 1890 m.

## Šaltiniai
Stanislovas Hozijus

**Stanislovas Hozijus** (, , 1504 m. gegužės 5 d. Krokuva – 1579 m. rugpjūčio 5 d. Kapranika prie Romos) – Katalikų bažnyčios veikėjas, kardinolas, teologas.

## Biografija

Kilęs iš Krokuvos miestiečių. 1519–1524 m. studijavo Krokuvos universitete. Vėliau Krokuvos vyskupo rūmuose dirbo mokytoju. Domėjosi humanizmu, palaikė ryšius su Erazmu Roterdamiečiu. 1529–1534 m. studijavo Bolonijos universitete. Nuo 1538 m. Lenkijos karaliaus sekretorius. 1538 m. paskirtas Varmės, 1540 m. dar ir Krokuvos, 1542 m. Sandomiero kanauninku. 1549–1550 m. ir 1569 m. vykdė Žygimanto Augusto diplomatinius pavedimus. Nuo 1549 m. Chetalo, nuo 1551 m. Varmės vyskupas. Tapo aktyviu kontrreformacijos veikėju. Iš vyskupijos šalino kitatikius. Pasisakė prieš tautinės bažnyčios Lenkijoje koncepciją. Nuo 1558 m. dirbo Romoje. 1560–1561 m. popiežiaus nuncijus Vienoje. 1561 m. kardinolas. 1561–1563 m. dalyvavo Tridento susirinkime, 1563 m. jam vadovavo. 1564 m. grįžo į Lenkiją, įtikino Žygimantą Augustą pritarti šio susirinkimo nutarimams ir stiprinti kovą su reformacija. 1564 m. į Lenkiją pakvietė jėzuitus ir Braunsberge (dab. Branevas) įkūrėjų pirmąją kolegiją (*Collegium Hosianum*). Nuo 1569 m. vėl dirbo Romoje. 1572–1578 m. vokiečių reikalų kongregacijos narys.

Meno ir kultūros mecenatas. Parašė daug teologijos veikalų ir poleminių laiškų (rink. „Opera omnia“, 1584 m.) Svarbiausiame veikale „Confessio fidei catholicae Christiana“ (1557 m., 39 leidimai) išdėstė Katalikų bažnyčios svarbiausias nuostatas. Bažnyčios vienybės simboliu laikė popiežiaus instituciją.

Netrukus po Hozijaus mirties prasidėjo pastangos jį paskelbti palaimintuoju. Formalų procesą 1923 m. pradėjo Chelmno vyskupija, o 1975 m. perėmė Varmijos vyskupija. Teologinė Hozijaus raštų peržiūra tęsėsi nuo 1978 m., o 2006 m. Olštyne buvo atnaujintas jo beatifikacijos procesas. Žinomas kaip Dievo tarnas.

## Šaltiniai
Ulrichas Hozijus

**Ulrichas Hozijus** (, apie 1455 m. Pforcheimas prie Karlsrujės – 1535 m. gegužės mėn. Vilnius) – Lietuvos statybininkas.

## Biografija
1504 m. iš Krokuvos atvyko į Lietuvą. Gyveno Kaune, vėliau Vilniuje. 1524–1535 m. Vilniaus pilininkas ir pinigų kalyklos vyr. specialistas, 1528–1535 m. ir Vilniaus vėliavininkas. Žygimanto Senojo karališkųjų statybų prižiūrėtojas: nuo 1513 m. vykdė Žemutinės pilies, nuo 1515 m. – didžiųjų karališkųjų malūnų statybos darbų priežiūrą. 1532–1534 m. vadovavo tilto per Nerį statybai. Jam vadovaujant, 1535 m. pradėta Švč. Trejybės prieglaudos Vilniuje (dabar Dominikonų g. 14) statyba, kurią 1570 m. baigė statyti sūnus Janas. Tiesė pirmąjį Vilniaus vandentiekį.

## Šaltiniai
Michalas Homolickis

**Michalas Homolickis** (, 1791 m. lapkričio 22 d. Bialavičiai, Slanimo apskritis – 1861 m. sausio 21 d. Vilnius) – Lietuvos medikas, istorikas, daktaras.

## Biografija
Baigęs Žirovicų bazilijonų mokyklą nuo 1808 m. Vilniaus universitete studijavo mediciną. 1815 m. daktaras. Nuo 1815 m. Vilniaus medicinos draugijos narys, vienas jos leidinių redaktorių. Nuo 1816 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, buvo medicinos fakulteto sekretorius; nuo 1824 m. ekstraordinarinis profesorius. 1827 m. dėl sveikatos išėjo į pensiją ir atsidėjo Vilniaus istoriniams tyrimams.

Žurnale „Wizerunki i Roztrząsania Naukowe“ paskelbė 1838 m. straipsnių apie Vilniaus katedrą, 1840 m. ir 1843 m. apie Šv. Kazimiero koplyčią, 1843 m. apie Švč. Trejybės cerkvę, 1843 m. paskelbė P. Smuglevičiaus tapytus Vilniaus vaizdus. Vilniaus istorijos žinovo autoritetą pelnė, kai pagal jo pastabas 1841–1843 m. tame pat žurnale, Juozapas Ignotas Kraševskis turėjo sustabdyti savo „Vilniaus istorijos“ l t. leidimą ir parengti naują jo redakciją.

Po mirties 1861 m. buvo išspausdinti atsiminimai apie J. Franką, 1872 m. – jo parengti J. Franko atsiminimų fragmentai, 1910 m. – straipsniai apie karališkuosius karstus Vilniaus katedroje ir kita. Medicinos kurso paskaitos neišspausdintos.

## Šaltiniai
Johanas Filipas Holchauseris

**Johanas Filipas Holchauseris** (, 1731 m. Saksonija – 1792 m. rugpjūčio 17 d. Varšuva) – žymiausias Abiejų Tautų Respublikos XVIII a. medalininkas.

## Biografija
Manoma, dirbo Brandenburgo monetų kalykloje. Į Varšuvą atvyko 1765 m. Stanislovo Augusto Poniatovskio kvietimu. Nuo 1766 m. dirbo monetų spaudų raižytoju ir medalininku. Sukūrė apie 100 medalių ir žetonų, monetų, kanceliarinių Abiejų Tautų Respublikos valdovo ir dignitorių spaudų. Daugelyje medalių – Stanislovo Augusto Poniatovskio portretas. Sukūrė 11 iš 23 medalių Lenkijos karalių serijoje. Sukūrė medalių privatiems asmenims, LDK veikėjams. Suprojektavo monetų – 1766 m. – karūnavimo dukatą, 1766 m. ir 1771 m. bandomuosius talerius. Savo darbus žymėjo pavarde ar inicialais. Jo kūrybai būdingas vėlyvojo baroko ir neoklasicizmo stilius.

## Medaliai
* Stanislovo Augusto karūnavimas, 1766 m.
* Pinigų reforma, 1766 m., 1788 m.
* Edukacinė komisija, 1774 m., 1777 m.
* Gegužės 3 d. Konstitucija, 1791 m.
* Apdovanojimas už ištarnautus 18 metų viename korpuse
* Aleksandras, 1791 m.
* Kazimieras Jogailaitis, 1792 m.
* Stanislovas Liubomirskis, 1771 m.
* Stanislovas Malachovskis, 1790 m.
* Vilniaus universiteto astronomas Martynas Počobutas, 1775 m.
* Poetas ir istorikas Adomas Naruševičius, 1771 m.
* LDK didysis etmonas Mykolas Kleopas Oginskis, vienpusis, apie 1786 m.
* Frydrichas Vilhelmas II, 1786 m.

## Šaltiniai
Gerardeskiai

**Gerardeskiai** (*Gherardeschi*, *della Gherardesca*) – įtakinga giminė Pizos respublikoje, žinoma nuo XI a., XIII a. viduryje buvusi viena žinomiausių. Jie buvo gibelinų šalininkai ir paprastai valdė Donoratiko (*Donoratico*) grafystę.

Iš Gerardeskių giminės kilo keli bažnyčios veikėjai, bet ji garsėjo savo kariškiais ir politikais.

Manoma, kad Galuros judikas Konstantinas I, valdęs Galuros judikatą Pizos arkivyskupijos vardu, galėjo būti Gerardeskis.

Gerardeskiai varžėsi su kita gibelinų šeima Viskončiais. 1237 m. jų kivirčus taikyti teko kištis arkivyskupui ir imperatoriui Frydrichui II, bet tai nepavyko.

XIII a. pradžioje Gerardeskiai ėmė dalyvauti Pizos veikloje Sardinijos saloje. 1230 m. Galuros judiko Ubaldo (iš Viskončių giminės) kariuomenė įsiveržė į Kaljario judikatą, bet Gerardeskiai, rėmę Benedetą ir jaunąjį Giljomą II, jų įsiveržimą atrėmė.
1258 m., kai Kaljario judikatas buvo padalintas, Gerardeskiai gavo pietinį trečdalį buvusio judikato, įskaitant sostinę Kaljarį. Vėliau viena iš Gerardeskių moterų ištekėjo už Galuros judiko Jono Viskončio, kraičio turėdama šiaurinį Kaljario judikato trečdalį. Šios vedybos pabaigė vaidus tarp Viskončių ir Gerardeskių.

Gerardeskių įtaka viršūnę pasiekė Ugolino dela Gerardeskos (*Ugolino della Gherardesca*) asmenyje 1270–1290 m. Jis dalinosi valdžią su sūnėnu Nino Viskončiu, bet vėliau jie susikivirčijo. Pasipiktinę Pizos gyventojai suėmė Ugoliną, o iš Nino atėmė Galuros judikato sostą.

Pizoje, šv. Pranciškaus bažnyčioje, yra Gerardeskių koplyčia.
Nundziangas

**Nundziangas** (arba ***Nendziangas, Nondziangas***; ) – upė šiaurės rytų Kinijoje; kairysis, pats didžiausias Sungario (Amūro baseinas) intakas. Prasideda Ilhuri Alinio kalnuose, toliau teka į pietryčius Sunliao lyguma. Nundziangas teka Vidinės Mongolijos ir Heilongdziango provincijomis, vietomis sudaro jų ribą. Įteka į Sungarį netoli Daano.

Didžiausi intakai: Ganas, Nuominas, Anlunas, Čuoeras, Taoeras, Huolinas (dešinieji), Nemoras, Vujueras (kairieji).

Upės poplūdis būna vasarą. Nundziangas laivuojamas nuo žiočių iki Cicikaro miesto.

## Šaltiniai
Nura

**Nura** () – upė Kazachstane, Karagandos ir Astanos srityse. Prasideda vakariniuose Kyzyltaso kalnų šlaituose. Teka į vakarus Kazachijos kalvynu. Žemupyje prateka ežerų grupę ir įteka į nenuotakų Tengizo ežerą.

Didžiausi intakai: Šerubajnura, Ulkenkundyzis, Akbastau. Vanduo vasarą upės žemupyje druskingas, žiemą užšąla. Upė patvenkta Samarkando tvenkiniu. Upės vanduo naudojamas drėkinimui, tiekiamas Karagandos miestui. Prie Nuros upės įsikūręs Temirtau miestas.

## Šaltiniai
Niuja

**Niuja** (, ) – upė Rusijoje, pietvakarių Jakutijoje; Lenos kairysis intakas. Prasideda pasienyje su Irkutsko sritimi, teka į šiaurės rytus Palenės plynaukšte. Vidurupyje ir žemupyje vaga labai vingiuota.

Didžiausi intakai: Chamakis, Tympyčanas, Ulachan Murbajys, Očuguj Murbajys, Betinčė (visi kairieji). Upė užšąla antroje spalio dalyje, atitirpsta gegužės pradžioje. Niuja laivuojama 146 km nuo žiočių ruože.

## Šaltiniai
Magical Mystery Tour

**„Magical Mystery Tour“** (*Magiškas Paslapčių Turas*) – britų roko grupės „The Beatles“ studijinis albumas ir filmas. Taip pat buvo išleistas dvigubas EP tuo pačiu pavadinimu. Nors filmas susilaukė negatyvių atsiliepimų ir buvo mažai kur rodomas, albumo ir EP dainos buvo populiarios. Albumas buvo nominuotas Grammy apdovanojimui ir 8 savaites išbuvo JAV populiariausių albumų sąrašo pirmoje vietoje.

## Filmas
Po „Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band“ albumo Polas Makartnis norėjo sukurti filmą pagal Bitlų muziką. Jis buvo be scenarijaus: paremtas improvizacija bei ranka parašytomis idėjomis ir situacijomis. Būrys „eilinių“ žmonių keliavo autobusu ir turėjo patirti neapibrėžtų „magiškų“ nuotykių. Deja, „magiški“ nuotykiai, kurių buvo tikėtasi, neįvyko. Filmavimo metu daug mašinų pradėjo sekti neįprastai atrodantį autobusą, kad pamatytų, ką jame važiuojantys žmonės sugalvojo, ir todėl susidarė mašinų spūstis. Į filmą buvo įterpta muzikinių interliudų su Bitlų dainomis.

„Magical Mystery Tour“ buvo pirmasis Bitlų filmas po jų vadybininko Briano Epsteino mirties 1967 m. rugpjūtį. Daugelis mano, kad jo sprendimų trūkumas lėmė nedisciplinuotą produkciją (filmas buvo kuriamas be scenarijaus ir be profesionalaus režisieriaus). Tiek žiūrovai, tiek kritikai filmą įvertino labai prastai.

## Dainų sąrašas
# „Magical Mystery Tour“ (Lennon /McCartney)
# „The Fool on The Hill“ (Lennon /McCartney)
# „Flying“ (Lennon /McCartney/Harrison/Starkey)
# „Blue Jay Way“ (Harrison)
# „Your Mother Should Know“ (Lennon /McCartney)
# „I Am the Walrus“ (Lennon /McCartney)
# „Hello Goodbye“ (Lennon /McCartney)
# „Strawberry Fields Forever“ (Lennon /McCartney)
# „Penny Lane“ (Lennon /McCartney)
# „Baby You’re a Rich Man“ (Lennon /McCartney)
# „All You Need Is Love“ (Lennon /McCartney)
Gabono geografija

**Gabonas** – šalis Vakarų Afrikoje, besidriekianti palei Atlanto vandenyną, į pietus nuo Biafros įlankos.

## Sienos
Gabonas iš viso turi 2551 km tarptautinių sienų. Ribojasi su Pusiaujo Gvinėja šiaurės vakaruose (350 km), Kamerūnu (298 km) šiaurėje, Kongo Respublika (1,903 km) rytuose ir pietuose. Gabonas kerta pusiaujo liniją.

**Jūrinė teritorija**
* Besiribojanti zona: 24 jūrmylių
* Išskirtinė ekonominė zona: 200 jūrmylių
* Jūros teritorija: 12 jūrmylių

## Klimatas
Klimatas tropinis: karštas ir drėgnas, gruodžio ir sausio mėnesiais sausa. Nuo sausio iki birželio krenta lengvas lietus, po kurio prasideda liūtys.

## Vietovės paviršius
Siaura krantinė lyguma; centrinės sritys kalvotos; savana driekiasi į rytus ir pietus.
* drėkinama žemė: 40 km² (1993 m.)
Jugra

**Jugra** () – istorinė sritis dabartinėje Rusijoje – Šiaurės Urale, už Pečioros upės, kurioje gyveno chantų gentys ir iš dalies – mansių gentys. Pavadinimas *Jugra* naudotas rusiškuose šaltiniuose XII–XVII a.

## Geografija
Jugra buvo ryčiausias naugardiečiams žinomas regionas, labai neapibrėžtomis ribomis, į rytus nuo Pečioros. Tai vakariausias Sibiro regionas, prisiglaudęs prie rytinių Uralo kalnų. Į vakarus nuo jos buvo istorinė Pečioros žemė (šiaurėje) ir Didžioji Permė (pietvakariuose). Jugra geografiškai sutapo su Obės baseinu – milžiniškomis pelkingomis lygumomis Vakarų Sibiro lygumoje.

## Istorija
Nuo XII a. pabaigos iki maždaug 1470 m. Jugra buvo Naugardo respublikai pavaldus kraštas, kur Novgorodas nereguliariai rinkdavo duoklę, kurią turėdavo mokėti kailiais, žuvimi, vėplių iltimis ir kt.
XIV a. Novgorode buvo susidariusi korporacija „Jugorščina“ (*Югорщина*), kurios nariai Jugroje prekiavo bei rinko duoklę. Žinoma, kad nuo XII a. pabaigos Jugros gentys, susijungusios į smulkias kunigaikštystes, iki XV a. retkarčiais sukildavo, Stambiausias sukilimas buvo 1445 m.

XIV a. pabaigoje į kovą su Didžiuoju Novgorodu dėl šiaurės ir šiaurės vakarų žemių (ir Jugros taip pat) stojo Maskvos didžioji kunigaikštystė. Nuo XV a. antros pusės, po 1465, 1783 ir ypač 1499–1500 m. karo žygių Jugra imama vis labiau įtraukti į centralizuotą Maskvos valstybę. Daugelis pusiau nepriklausomų chantų ir mansių kunigaikštysčių XVI a. pabaigoje jau buvo panaikintos, paskutinės – XVII a. 5-ąjį dešimtmetį. Istoriniuose dokumentuose žodis *Jugra* paskutinį kartą minimas 1606 m.

## Jugra toponimuose
Jugros pavadinimas išlikęs kai kuriuose Šiaurės Rusijos pavadinimuose. Pvz., yra sąsiauris *Jugorskij Šar* ( 'Jugros sąsiauris'), *[[Jugros pusiasalis]]* ().
Dalia Ibelhauptaitė

**Dalia Ibelhauptaitė** (g. 1967 m. gegužės 4 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Didžiosios Britanijos teatro ir operos režisierė, prodiuserė.

## Biografija
Būdama penkiolikos metų dar mokykloje 1983 m. režisavo pirmuosius savo darbus. Nuo 1985 m. režisieriaus asistentė Jaunimo teatre. 
1990 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje, Marko Zacharovo mokinė. 

Nuo 1991 m. gyvena Londone. Režisavo dramos spektaklių, operų Londono teatruose. 

Vadovauja aktorių meistriškumo seminarams: Karališkasis nacionalinis teatras ir Nacionalinės operos studija Londone, L. Strasbergo institutas, Los Andželas, Olandija, Kinija, Izraelis. 

Viena iš Bohemiečių trupės (dabar Vilnius City Opera) steigėjų.

Ištekėjusi už britų aktoriaus Deksterio Flečerio.

## Apdovanojimai
* 2011 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius
* 2020 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

## Pastatymai
* Nikolajus Gogolis. Lošėjai, 1992 m.
* Karlas Goldonis. Mirandolina, 1994 m.
* Šveikas, 1999 m., 2004 m., pagal J. Hašeką
* Džiuzepė Verdis. Rigoletas, 1995 m., „Hackney Empire“ teatras, Londonas
* Džakomas Pučinis. Madam Baterflai, 1997 m., 2000 m., su trupe „Opera North“
* Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas, 1998 m., 2001 m., su trupe „Opera North“
* Gaetanas Donicetis. Don Paskualė, 2000 m., trupė „Opera Zuid“, Olandija
* Džiuzepė Verdis. Kaukių balius, 2001 m., Vilniaus festivalis, Trakų pilis, 2002 m. – LNOBT
* Rudžeras Leonkavalis. Pajacai, 2003 m., Vilnius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vilnius City Opera
Jonas Hurtelijus

**Jonas Hurtelijus** (, apie 1610 m. Ragainė – 1666 m. ten pat) – Mažosios Lietuvos raštijos darbuotojas, giesmių kūrėjas ir vertėjas, žodynininkas, kunigas.

## Biografija
Studijavo Karaliaučiaus universitete. Nuo 1635 m. iki mirties Ragainės klebonas. Rašė lietuvių kalbos žodyną, katekizmą. Teigė, kad lietuvių kalba kilusi iš hebrajų kalbos. Vertė ir kūrė lietuviškas giesmes; apie 30 jų paskelbta D. Kleino 1666 m. giesmyne.

## Šaltiniai
Adomas Hrebnickis

**Adomas Hrebnickis** (lenk. *Adam Hrebnicki*,
1858 m. sausio 6 d. Ciotšas, Lepelio apskritis, Vitebsko gubernija – 1941 m. spalio 13 d. Rojus arba Dūkštas) – Lietuvos sodininkas pomologas.

## Biografija
1883 m. baigė Sankt Peterburgo miškų institutą, iki 1922 m. jame dėstė, 1902–1922 m. Sodininkystės ir daržininkystės katedros vedėjas; 1902 m. profesorius. 1890–1904 m. Staniškiuose prie Dūkšto įveisė 14 ha pomologinį sodą, tą vietovę pavadino Rojumi. Nuo 1922 m. gyveno Rojuje ir dirbo savo sode. Jame vaismedžius ir vaiskrūmius sodino iki 1936 m. 1939–1940 m. Žemės ūkio rūmų Kaune sodininkystės konsultantas.

1957 m. Rojaus gyvenvietėje įsteigtas Vytėnų sodininkystės ir daržininkystės bandymų stoties atramos punktas, 1961 m. įkurtas Adomo Hrebnickio memorialinis muziejus.

Palaidotas Dūkšteliuose.

## Mokslinė veikla
Ištyrė 629 obelų, 223 kriaušių, 240 slyvų, 105 vyšnių bei kelias dešimtis vaiskrūmių veislių. Augino įvežtas iš Rusijos, Lenkijos, Vokietijos, JAV, t. p. vietines vaismedžių veisles, tyrė derlumą, tręšimą, stebėjo atsparumą šalčiams. Surado, ištyrė ir platino iki tol pomologams nežinomas, bet Lietuvos soduose auginamas vaismedžių veisles ir pavadino jas – „Beržininkų ananasas“, „Beržininkų avietinis“, „Gerkonių avietinis“, „Lietuvos cukrinis“, „Lietuvos pepinas“, „Panemunės baltasis“, „Jono pepinas“.

1903–1906 redagavo „Vaisių atlasą“ (Atlas plodov). Jame aprašė ir iliustravo veisles, pateikė veislių įvertinimą Lietuvos klimato sąlygomis. 1904–1906 pasiūlė vaismedžių veislių sąrašą Rusijos regionams. 1911 m. žurnale „Vaistininkystė“ () aprašęs VI eilinę sodininkystės parodą-mugę Peterburge ir pasiūlė Lietuvai standartinį vaismedžių sortimentą. Paskutinę nuomonę dėl tam tikrų veislių tinkamumo mūsų sąlygomis prof. A. Hrebnickis išreiškė 1936 m. žurnale „Lenkijos sodininkas“ (). Jame profesorius pasisakė dėl daugelio obelų veislių tinkamumo Vilniaus sričiai. Iš viso prof. A. Hrebnickis yra parašęs daugiau kaip 400 sodininkystės ir pomologijos veikalų ir straipsnių. Jų bibliografinė rodyklė paskelbta 1*87 m. Birutės Ališauskaitės knygutėje „Adomas Hrebnickis“.

## Bibliografija
* Vaismedžių sodo priežiūra, 1892 m., iki 1931 m. išėjo 7 leidimai
* Apie vaismedžių partenokarpiją, 1909 m.
* Apie vaismedžių žydėjimo tyrimą, 1914 m.
* Masinis derliaus nustatymas pagal žiedus bei užuomazgas ir derliaus įvertinimas, 1915 m.
* Vaismedžių kryžminis apsidulkinimas, 1915 m.

## Šaltiniai
Live from Paris

***Live from Paris*** – video ir gyvo garso airių roko grupės U2 albumas, įrašytas 1987 m. liepos 4 d., koncerto Paryžiuje metu. Albume sudėtos beveik visos tuo metu koncerte atliktos dainos. Trūksta tik "Stand by Me", "C'mon Everybody" (abi jos grotos prieš "I Will Follow") ir "Help" (atlikta tarp "The Electic Co. " ir "Bad").

Albumas pasiekė 54-ąją vietą *Billboard Top 200* albumų tope.

## Dainų sąrašas
# "I Will Follow" - 3:58
# "Trip Through Your Wires" - 3:33
# "I Still Haven't Found What I'm Looking For" - 5:26
# "MLK" - 1:27
# "The Unforgettable Fire" - 4:40
# "Sunday Bloody Sunday" - 5:33
# "Exit" - 4:12
# "In God's Country" - 2:52
# "The Electric Co. " - 4:32
# "Bad" - 7:04
# "October" - 2:04
# "New Year's Day" - 4:44
# "Pride (In the Name of Love)" - 4:55
# "Bullet the Blue Sky" - 4:53
# "Running to Stand Still" - 4:07
# "With or Without You" - 9:59
# "Party Girl" - 4:11
# "40" - 6:46

## Nuorodos
''Live from Paris'' - informacija apie albumą, koncertinį turą
Zbignevas Ibelgauptas

**Zbignevas Ibelgauptas** (g. 1961 m. rugpjūčio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos pianistas, pedagogas, Lietuvos muzikos ir teatro akademijos rektorius.

## Biografija
### Akademinė
1984 m. baigė Lietuvos konservatorijos K. Grybausko klasę, 1988 m. jos stažuotę. Nuo 1988 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas, nuo 1999 m. docentas. Nuo 2011 m. Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademijos profesorius, Fortepiono katedros vedėjas. Tarptautinių pianistų konkursų (S. Vainiūno, Čiurlionio, Fortepijoninių duetų) žiuri narys. 2011–2021 m. LMTA rektorius.

### Kūrybinė
1988 m. su Rūta Ibelgauptiene subūrė fortepijoninį duetą (partneriai Lietuvos valstybinis simfoninis orkestras, Lietuvos kamerinis orkestras ir Kauno kamerinis orkestras, Lenkijos radijo orkestras), dalyvauja tarptautiniuose festivaliuose. Duetas pirmasis Lietuvoje atliko kūrinius, kuriuos parašė Alfredas Šnitkė, Vytautas Barkauskas, Vidmantas Bartulis, Vytautas Germanavičius, Remigijus Merkelys, Gintaras Sodeika.

## Įvertinimas
* 1979 m. Lietuvos jaunųjų pianistų konkursas – I vieta
* 1982 m. Čiurlionio konkursas – I vieta ir premija už geriausią M. K. Čiurlionio kūrinių interpretaciją.
* 1997 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija, su Rūta Ibelgauptiene
* 1999 m. Tarptautinis fortepijoninių duetų konkursas, Roma – II vieta

## Nuorodos
* Lietuvos muzikos atlikėjų informacijos centras

## Šaltiniai
Rūta Rikterė

**Rūta Rikterė** (Ibelgauptienė, Šmigelskaitė; g. 1963 m. sausio 2 d. Elektrėnuose) – Lietuvos pianistė, pedagogė.

## Biografija
* 1986 m. baigė Lietuvos konservatoriją, J. Karnavičiaus fortepijono klasę, 1989 m. – jos stažuotę.
* 1988 m. su Z. Ibelgauptu subūrė fortepijoninį duetą. Duetas koncertuoja Lietuvoje ir užsienyje, dalyvauja tarptautiniuose festivaliuose.
* 1989 m. Pradėjo dėstyti Lietuvos konservatorijos. Nuo 1999 m. docentė. Nuo 2009 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Fortepijono katedros profesorė.

## Įvertinimas
* 1982 m. Čiurlionio konkursas – II vieta
* 1992 m. tarptautinis fortepijoninių duetų konkursas, Roma – II premija
* 1997 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija, su Z. Ibelgauptu

## Nuorodos
* Lietuvos muzikos atlikėjų informacijos centras

## Šaltiniai
Martynas Yčas (1917)

**Martynas F. Yčas** (1917 m. gruodžio 10 d. Voroneže, Rusija – 2014 m. balandžio 22 d. Boulder, Kolorado valstija, JAV) – JAV lietuvių biologas, biochemikas.

## Biografija
Gimė Lietuvos visuomenės veikėjų Martyno Yčo ir Hipatijos Yčienės šeimoje. Pirmojo pasaulinio karo metais šeima pasitraukė į Rusiją.

1936–1940 m. Vytauto Didžiojo universitete ir Vilniaus universitete studijavo teisę. Nuo 1940 m. gyveno JAV. 1947 m. baigė Viskonsino universitetą, 1950 m. Kalifornijos technologijos institutą. 1951–1956 m. JAV kariuomenės aprūpinimo ir tiekimo žinybos laboratorijos biochemikas. 1956–1988 m. dėstė Niujorko valstijos Sirakūzų universitete; 1966 m. profesorius.

1990 m. Vilniaus universiteto garbės daktaras.

## Mokslinė veikla
Tyrė genetinio kodo problemas. Su G. Gamovu ir A. Riču suformulavo informacijos kodavimo baltymų sintezėje hipotezę, tyrė ryšį tarp informacijos, glūdinčios nukleorūgštyse, ir šių rūgščių susintetintame baltyme. Sukūrė nukleorūgščių kodonų dažnio skaičiavimo metodą, ląstelių jungimosi į audinius per embriogenezę modelį. 1975 m. ir 1979 m. skaitė paskaitas Lietuvoje.

## Bibliografija
* *Mr. Tompkins inside himself: adventures in the new biology / George Gamow, Martynas Yčas. – New York: The Viking Press, 1967*. – 274 p.: iliustr.
* Biologinis kodas, 1969 m., anglų k.; 1971 m. rusų k.
* *Viaggio di Mr. Tompkins all’intero di se stresso: avventure nella nuova biologia / George Gamow, Martynas Yčas. – Bologna: Zanichelli, 1976*. – 264 p.
* Apie gyvybės prigimtį: mechanizmas ir prasmė, 1994 m., rusų k.
* Apie biologiją. – Kaunas: Candela, 1994. – 423 p.: iliustr. – ISBN 9986-400-03-1
* Ankstyvoji krikščionybė. – Kaunas: Candela, 1997. – 335 p. – ISBN 9986-400-08-2
* Iš Agaro krašto: Martynas Yčas, 1885–1941. – Kaunas: Candela, 2009. – 527 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-400-21-9

## Šaltiniai
Kaljario judikai

**Kaljario judikai** ( ar *judikes*; ) – kunigaikščio rango valdovai, viduramžiais valdę Kaljario judikatą (pietų ir pietryčių Sardinija).

Kaljario judikatas buvo didžiausias judikatas Sardinijoje. XI–XII a. jis varžėsi su Logudoro judikatu dėl dominavimo Sardinijoje, dažniausiai buvo Pizos respublikos sąjungininkas ar vasalas.

Pirmoji vietinė dinastija kilo iš dviejų klanų – *Salusio de Lacon* (*Salusius*, rečiau *Salucio*) ir *Torchitorio de Ugunale* (*Torcotorius*). Šių klanų garbei dinastijos valdovai, o vėliau jų palikuonys Toresai (*Torres*; 1163) ir Masos (*Massa*; 1188) tradiciškai pakaitomis pasiimdavo karališką vardą *Salusijus* (*Salusio*) ar *Torkitorijus* (*Torchitorio*).

Po to Kaljario judikų linija nutrūko, nes judikatą padalino į tris dalis, kurios atiteko Gerardeskiams, Arborėjos judikatui ir Galuros judikatui.
Oka (Angara)

**Oka** (, ) – upė Rusijoje, Buriatijoje ir Irkutsko srityje; Angaros kairysis intakas. Prasideda Rytų Sajane, Okos ežere. Teka į šiaurę, aukštupyje siauru slėniu kerta Sajanų kalnagūbrius, sudaro nepraplaukiamus slenksčius. Žemupyje teka Irkutsko-Čermchovo lyguma, vaga tampa vingiuota. Įteka į Bratsko tvenkinį.

Didžiausi intakai: Žombolokas, Zima, Ija (kairieji). Upė laivuojama žemupyje. Prie Okos įsikūrę Zimos ir Sajansko miestai.

## Šaltiniai
Sara Šner-Nišmit

**Sara Dušnickaitė** (*Sara Šner-Nišmit*, , Lenkijoje žinoma ir kaip **Sonia Dusznicka**, o Lietuvoje: **Sara Dušnickaitė**, 1913 m. kovo 12 d. Seinuose, tuomet. Suvalkų gubernijoje – 2008 m. rugsėjo 22 d. Lohame ha-Getaʼot kibuce, Izraelyje) – litvakų kilmės Izraelio rašytoja, Antrojo pasaulinio karo dalyvė, visuomenės veikėja.

## Biografija

Jos šeima nuo seno gyveno Dusnyčios kaime, apie ką byloja ir tėvų pavardė. Po 1920 m. lietuvių - lenkų karinio konflikto iš 308 ha šeimos valdomos žemės maždaug pusė liko Lenkijoje, o kita dalis atsidūrė Lietuvoje. Sara, gimtinėje labiau žinoma kaip Sonia, Dusnyčioje praleido ankstyvą vaikystę, o vėliau buvo išsiųsta pas savo dėdę Izaoką Finką į Marijampolę, kur baigė pradinę mokyklą. Tėvas gavo matininko darbą Lazdijuose ir visa šeima persikraustė į Lietuvą. Mokėsi Lazdijų „Žiburio“ gimnazijoje, gaudama tvirtus humanitarinius pagrindus. Gimnazijos direktoriumi buvo kunigas Dr. Jonas Starkus, o vokiečių kalbą dėstė Salomėja Nėris. Sara vaidindavo mokyklos dramos būrelyje, dalyvavo žydų sporto klubo *Ha Koakh Lazdijai* veikloje.

1931 metais pabaigė gimnaziją ir įstojo į Kauno universitetą studijuoti psichologiją ir pedagogiką. Priklausė žydų jaunimo organizacijai *Hehalutz Hatzair*, visuomeniniais reikalais keliaudavo po visą šalį. Ištekėjo. 1939 m., Lietuvai atgavus Vilnių, persikėlė ir tenai vadovavo žydų mokyklai *Tarbut*.

Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, bėgo į Tarybų Sąjungą, bet kelionės tikslo nepasėkė ir atsidūrė vakarų Baltarusijoje, Naugarduko apylinkėse. Pateko į Dvoreco getą, kur teko dirbti priverčiamų darbų stovykloje vertėja. Supratusi, kad getas netrukus bus likviduotas, pasitraukė į apylinkėse veikusį partizanų būrį ir jame kovojo prieš fašistus iki pat Raudonosios armijos atėjimo. 1945 m. pabaigoje grįžo į Kauną, o 1946 metais pervažiavo į Lenkiją ir dirbo Varšuvos *Žydų istorijos institute*. Ištekėjo antrą kartą. Kartu su savo vyru Zvi Šner 1947 m. emigravo į tuometinę Palestiną, jie buvo žinomo *Lohamei Hageta´ot* kibuco vieni iš įkūrėjų. Gimė sūnūs Avner, Giora ir Mošė.

1955 m. įsidarbino vyro vadovaujamame „Geto kovotojų muziejuje“. Kibuco muziejus (viena iš jo salių skirta Valkininkų žydų istorijai) išgarsėjo visoje šalyje savo edukacinėmis programomis jaunimui, prie jų ruošimo prisidėjo ir Sara Šner-Nišmit. Norėdama plačiau supažindinti izraeliečius su Rytų Europos žydų gyvenimu ir holokaustu, pradėjo rašyti knygas. Taip gimė kūriniai apie tarpukario žydų judėjimą Lietuvoje, asmeninio gyvenimo prisiminimai. Labiausiai rašytoją išgarsino novelė apie Kauno getą – „Mapu gatvės vaikai“.

Mirė kibuce, kur ir buvo palaidota.

## Bibliografija
* Ma’avako shel ha-geto. Ha-Merkaz le-tarbut vele-ḥinukh-Tel Aviv, 1968
* The children of Mapu Street. Jewish Publication Society of America, Philadelphia, 1970
* Hayu halutsim be-Lita. Lohame ha-Getaʼot-Tel Aviv, 1982
* Ha-Pelugah ha-51. Misrad ha-bitahon, 1990
* Poemah pedagogit aheret. Ha-Kibuts ha-meuhad, 1996
* Yaldah bi-melunah. Bet lohame ha-getaot, 1998
* Ha- Yeladim me-Reḥov Mapu. Yerushalayim, 2000
* Shuv porḥim ha-narkisim. Be-yaḥad hotsaʾah le-or-Tel Aviv, 2003

## Šaltiniai
Kuratorija

**Kuratorija** (, dgs. *curatoriae*; kitaip dar *partis*, dgs. *partes*) – pagrindinis judikato administracinis vienetas, kurį valdydavo *kuratorius* (*curatore*), pavaldus judikui.

Kuratorijų padaliniai buvo *vilos* (dgs. *villae*), kaimai. Suskirstymas į kuratorijas liko iš Bizantijos valdymo laikų, jos iki šiol Italijoje pripažįstamos kaip „istoriniai regionai“.

Kuratorijų skaičius Sardinijoje:
* Arborėjos judikatas – 13, kurį laiką 14, kuratorijų
* Galuros judikatas – 10 kuratorijų
* Kaljario judikatas – 14 kuratorijų
* Logudoro judikatas – 20 kuratorijų
Vanilinis dangus

**Vanilinis dangus** () – 2001 m. amerikiečių psichologinis trileris, kritikų apibūdintas kaip „keistas mokslinės fantastikos, romantikos ir iškreiptos realybės derinys“ arba „erotinis nuotykis, meilės istorija, komedija, paslaptis ir psichologinis trileris su doze mokslinės fantastikos“. Tai yra 1997 m. ispaniško filmo „Atverk savo akis“ (*Abre los Ojos*) perdarymas.

## Siužetas

Deividas – jaunas, išvaizdus, lengvabūdis, turtingas verslininkas, vadovaujantis iš tėvo paveldėtai mados korporacijai. Deividas per savo gimtadienio pobūvį savo draugo Brajano dėka susipažįsta su ispanakalbe mergina Sofija. Ji tiesiog pavergia Deivido mintis ir šis tą pačią naktį vyksta drauge su ja į jos butą. Ryte Deividą pasitinka jo mergina Džiuliana ir mašinoje ima jam priekaištauti, o tada įsiutusi nulekia nuo tilto. Avarijoje Džiuliana žūsta, o Deividas išgyvena, bet jo veidas lieka subjaurotas, todėl vėliau jis priverstas nešioti kaukę. Sofija ir Brajanas pradeda jo privengti. Tačiau vieną rytą Deividą gatvėje prižadina Sofija ir imasi jį globoti. Jam atliekama veido operacija, jis lyg vėl senasis Deividas, tačiau jam vietoj Sofijos vis vaidenasi Džiuliana, todėl vieno iš tokių apsėdimų metu jis nužudo Sofiją/Džiulianą.

Visą šią istoriją jis pasakoja psichologui kalėjime, tačiau pastarasis, nors nori, nebežino kaip padėti Deividui. Tiesa, Deividas prisimena kažkokį keistą vyrą, kuris jam pasakojęs, kad tikrovę galima kurti pačiam. Televizoriaus ekrane pamatytas užrašas *Life Extention* („Gyvenimo prailginimas“) jam grąžina miglotus prisiminimus, todėl Deividas su psichologu išskuba į tą įmonę, kurioje siūloma kūno užšaldymo po mirties paslauga su galimybe kūną atgaivinti neribotoje ateityje, o kol kūnas negyvas, smegenyse veikia liucidinio sapno stimuliavimas. Paaiškėja, kad po avarijos skausmus ir depresiją kentęs Deividas užsisakė šią paslaugą ir jau daug metų kaip yra miręs ir sapnuoja, tačiau dėl pasąmonės proveržių jo sapnas susijaukė. Tada pasirodo tas pats „techninės pagalbos“ vyras ir siūlo Deividui šokti nuo dangoraižio stogo, jei jis nori, kad sapnas baigtųsi.

## Aktoriai
*Aktorius – vaidmuo*
* Tom Cruise – David Aames
* Penélope Cruz – Sofia Serrano
* Jason Lee – Brian Shelby
* Kurt Russell – Dr. Curtis McCabe
* Cameron Diaz – Julianna 'Julie' Gianni
* Noah Taylor – Edmund Ventura
* Timothy Spall – Thomas Tipp
* Tilda Swinton – Rebecca Dearborn
* Michael Shannon – Aaron
* Ken Leung – Art Editor
* Shalom Harlow – Colleen
* Oona Hart – Lynette
* Ivana Milicevic – Emma
* Johnny Galecki – Peter Brown
* Jhaemi Willens – Jamie Berliner

## Taip pat skaitykite
* Simuliuojama realybė
* Sąmoningas sapnavimas
* Smegenys rezervuare

## Šaltiniai