open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Barauka (Imbradas)

**Barauka** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Samanių, šalia Baraukos Rokiškio rajone (nuo jos skiria geležinkelis Radviliškis–Daugpilis). Praeina kelias , teka Kriaunelė. Kaime buvo Noreikių geležinkelio stotelė.

## Istorija

1735–1846 m. Baraukoje stovėjo pirmoji Zarasų sentikių cerkvė. Ji 1847 m. Kurliandijos generalinio-gubernatoriaus įsakymu nugriauta, vėliau nebeatstatyta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barauskai

**Barauskai** – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Kalvarijos. Buvusi Lakinskų geležinkelio stotelė.

## Istorija

Kadaise Barauskų (Borovščyznos) palivarkas priklausė totoriams Achmatovičiams, bet vėliau išdaintas. XIX a. pab. pateko į Kalvarijos apskrities Raudenio valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Doiviangfa nacionalinis parkas

**Doiviangfa nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1989 m. sausio 10 d.

## Vieta
Parkas užima 583,00 km² plotą ir apima Čaiprakano (Chai Prakan) ir Fango (Fang) apylinkėse Čiangmajaus provincijoje ir Maesuai (Mae Suai) apylinkėse Čiangrajaus provincijoje.

## Flora ir fauna
Doiviangfa nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Visžalis miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), vietnaminė pušis (Pinus merkusii) ir kt. Parke gyvena: Indijos muntjakas, šernas, ožka (Capricornis milneedwardsii), Birminis kiškis (Lepus peguensis), palminis musangas, dygliakiaulė, (Tupaia belangeri), makakos, dvispalvė ratufa (Ratufa bicolor), sutinkama daugiau paukščių: baltastrėnė šama (Copsychus malabaricus), volungė (Oriolus chinensis), bankivinė višta ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Huaisaikhao (Huai Sai Khao), Doiviangfa (Doi Wiang Pha) ir Maefangluango (Mae Fang Luang) kriokliai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Primaras

**Primaras** (, iš vulg. ) – miesto meras Moldavijoje ir Rumunijoje.

## Moldavija
Moldavijoje primaras yra atstovaujančioji administracinio vieneto gyventojų valdžia ir vietinės tarybos vykdomoji valdžia, renkama visuotiniu, lygiu, slaptu laisvu balsavimu. Primarų rinkimai vykdomi remiantis Rinkimų kodeksu. Vietinės tarybos ir primarai veikia kaip valdžios savarankiškos institucijos, remdamiesi įstatymais sprendžia bendruomeninius kaimų (komunų) ir miestų (municipijų) klausimus.

Kaimai (komunos) ir miestai (municipijai) turi po vieną primarą ir po vieną primaro pavaduotoją. Belcio, Benderų, Komrato ir Tiraspolio municipijai turi po vieną primarą ir tris primaro pavaduotojus. Kišiniovo municipijus turi generalinį primarą ir keturis primaro pavaduotojus.
Miestai, turintys virš 15 tūkst. gyventojų, savo tarybos nutarimu gali turėti du primaro pavaduotojus.

Komunų ir municipijų, turinčių mažiau kaip 5 tūkst. gyventojų, primarų pavaduotojai paprastai dirba visuomeniniais pagrindais.
Baraviškiai

**Baraviškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kriūkų, kairiajame Nemuno krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baravykai (Joniškis)

**Baravykai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pavirčiuvės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baravykinė

**Baravykinė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Lavoriškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baravykynė (Molėtai)

**Baravykynė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Giedraičių.

## Istorija

1838 m. minimas Baravykynės vienkiemis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barčiai (Širvintos)

**Barčiai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žemųjų Viesų. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Tarptautinė darbo diena

**Tarptautinė darbo diena** arba **Gegužės pirmoji** švenčiama gegužės 1 d.

Tarptautinės darbininkų dienos istorija siekia 1886 m. Tų metų gegužės 1 d. Čikagos miesto policija malšino darbininkų demonstraciją, kurios metu darbininkai reikalavo sutrumpinti darbo laiką iki 8 valandų per dieną. Malšinant demonstraciją neapsieita be aukų. 1889 m. Paryžiuje vykęs Tarptautinis darbininkų kongresas paskelbė Antrąjį Internacionalą darbo, socialistų ir marksistų partijoms. Jame buvo priimta rezoliucija dėl „Didžios tarptautinės demonstracijos“, palaikant darbininkų klasės reikalavimą dėl aštuonių valandų darbo dienos. Data buvo pasirinkta Amerikos darbo federacijos, minint visuotinį streiką Čikagoje. Vėliau ši demonstracija tapo kasmetiniu renginiu.

## Lietuvoje
Pirmą kartą Gegužės pirmoji Lietuvoje buvo švenčiama 1892 m. Vilniuje. 1919–1929 m. buvo švenčiama kaip „Darbo žmonių ir tautų solidarumo šventė“ ir turėjo nedarbo dienos statusą. Taip pat po pertraukos buvo švenčiama vokiečių ir sovietų okupacijos metais, todėl atgavus nepriklausomybę, šventės atsisakyta. Ji vėl sugrąžinta 1996 metais. Organizatorių teigimu, dabar Tarptautinės darbininkų šventės metu siekiama atkreipti dėmesį į darbininkų teises, padėti bedarbiams įveikti skurdą, pasirūpinti darbininkų sauga ir sveikata.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Barčialaukis

**Barčialaukis** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Ažulaukės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barčiūnai

**Barčiūnai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7,5 km į pietus nuo Seirijų, prie kelio  (ir jo atšakos į Vainiūnus), greta Cijūnmiškio miško. Yra Lietuvos partizanų kovos ir žūties vieta (1950 m. Asadauskų sodybos bunkeryje žuvo 4 Dainavos apygardos Šarūno rinktinės Mindaugo tėvūnijos partizanai). Veikia kailinių žvėrelių ūkis.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Barčiū́nas*.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Seirijų valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bareikiškiai

**Bareikiškiai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Musninkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barboriškės (Trakai)

**Barboriškės** (anksčiau ***Jevičizna, Ivičizna***) – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ubiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mažasis kormoranas

**Mažasis kormoranas** arba **Mažasis jūrkranklis** (*Phalacrocorax pygmaeus*) – kormoraninių (*Phalacrocoracidae*) šeimos paukštis. Nedidelis, trumpakaklis, apvalia galva, poilge uodega, tamsus. Gyvena gėluose vandenyse.

Gyvena toli nuo vandenyno kontinentinio klimato vidurinėse, šiltose platumose. Negyvena kalnuotose vietovėse, tik žemumose, retas sausuose, šaltuose kraštuose. Dažniausiai apsigyvena atviruose stovinčio ar lėtai tekančio gėlo vandens telkiniuose – užutėkiuose, tvenkiniuose, užliejamuose laukuose, pelkėse – sekliose vietose, kur pavyksta sugauti atskiras žuvis. Mėgsta vietas tankiai apaugusias augmenija. Žiemą dažniausiai stebimas sūriuose vandenyse.

Lietuvoje neperi. Matyti pavieniai paukščiai gruodžio mėnesį.

## Šaltiniai

* Žiedavimas.com – Mažasis kormoranas
Dubesaris

**Dubesaris** (arba ***Dubosarai***) (, , ) – Moldavijos miestas išsidėstęs kairiajame Dniestro krante; rajono centras. Miestas priklauso nepripažintai Padniestrės valstybei.

## Etimologija
Miesto pavadinimas kilo iš totoriško žodžio *Tembosarai* arba *Dembosarai*, kurie reiškia „Geltonosios kalvos“.

Kita miesto pavadinimo kilmės versija kildinama iš valčių pavadinimo – *dubasov*, gaminamų iš ąžuolo.

## Istorija
Miesto teritorijoje buvo rasti akmens amžiaus paminklai, skitų kurganai (tarp jų ir skitų giminės, valdžiusios VI – IV a. pr. m. e. vadovų kapai), Tripolio ir Černiachovo kultūrų, ankstyvųjų viduramžių paminklai ir slavų-moldavų gyvenvietės liekanos.

Pirmą kartą Dubesaris paminėtas maždaug XVIII a. pradžioje. Į Rusijos imperijos sudėtį gyvenvietė pateko 1791 m., o 1795 m. gavo miesto statusą. Dubesario ekonomikos vystymosi pradžia buvo prekyba mišku ir jo plukdymu.

1912 m. įrengta tabako džiovinimo ir pakavimo vieta, vėliau tapusi tabako-fermentacijos gamykla. Nuo 1924 m. Dubesaris priklausė Moldavijos ATSR. Tarpukariu mieste smarkiai vystėsi pramonė.

1941 m. liepos 27 d., tuoj po Didžiojo Tėvynės karo pradžios, Dubesaris buvo užimtas vokiečių-rumunų karių. Okupantai pradėjo naikinti žydus. Tabako-fermentacijos gamyklos teritorijoje buvo įrengtas žydų getas. Rugpjūčio pabaigoje į miestą atvyko vokiečių baudžiamasis dalinys. 1941 m., nuo rugsėjo 12 iki 28 d. mieste buvo buvo sušaudyta nuo 6 iki 8 tūkst. žmonių, bet be sąrašo nebuvo galima nustatyti tikslaus žuvusių skaičiaus. Po Dubesario išsilaisvinimo, už miesto buvo rasta 12 kapaviečių, kurių ilgis 15 m, ilgis ir plotis po 4 m ir dar viena tokia pati kapavietė prie miesto ligoninės. Pagal apytikrius skaičiavimus, okupacijos metu, mieste buvo nužudyta daugiau kaip 9 tūkst. žmonių. Mieste liko apie 500 gyventojų. Karo metu mieste veikė pogrindinės patriotinės Molčianovo ir Kulikovo, Dešovogo ir Nadvodskio grupės.

1951 m. prasidėjo Dubesario HE statyba. Statybos vadovu buvo Šutikovas, kurio vardu pavadinta miesto gatvė. 1954 m., 48 MW galios elektrinė pradėjo darbą.

Mieste veikia siuvimo fabrikas, gelžbetonio gamykla, fermentacinis tabako kombinatas, vyno kombinatas *Vyno aromatas*. Miesto apylinkėse veikia klinčių kasyklos. Mieste veikia 5 mokyklos ir 2 pradinės profesinės mokyklos. Tarybiniais laikais miesto apylinkėse buvo sukurtos valstybinės svarbos poilsio zonos. Didelis ekonomikos nuosmukis įvyko 1992 m. Padniestrės konflikto metu.

## Sportas
* FC Energetic Dubăsari (futbolas)

## Taip pat skaitykite
* Dubesario herbas
* Dubesario vėliava
* Dubesario hidroelektrinė
* Dubesario tvenkinys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Topografinis žemėlapis (rusų k.)
Miškinė antis

**Miškinė antis** (*Aix sponsa*) - žąsinių (*Anseriformes*) būrio paukštis. Maža, bet sąlygiškai ilga antis, kiek didesnė už mandarininę antį, tik ant galvos turi ilgą kuodą, o ne karčius.

Gyvena ežeruose ir pelkėse, lėtai tekančiose upės tankiuose lapuočių ar mišriuose miškuose. Žiemą laikosi atviresnėse vietose prie gėlavandenių telkinių. Maitinasi mažomis grupėmis, dažniausiai paviršiniais vandens augalais arba ant žemės - renka sėklas, riešutus, giles. Lizdus su uoksuose, inkiluose ar senuose genių lizduose 2-13 m virš žemės.

Lietuvoje neperi, stebima migracijos metu ir žiemą.

## Šaltiniai

* Žiedavimas.com - Miškinė antis
Matematinė statistika

**Matematinė statistika** – matematikos sritis, nagrinėjanti eksperimentų planavimo, duomenų rinkimo, sisteminimo, analizės ir interpretavimo metodus.

Remiasi tikimybių teorijos modeliais, naudojama daugelyje praktinės veiklos sričių, kur susiduriama su atsitiktinumu, neapibrėžtumu, duomenų sisteminimu, parametrų apskaičiavimu ir įvertinimu: socialinių tyrimų, laboratorinių, marketingo duomenų – taip vadinamos imties apdorojime ir išvadų gavime formaliais matematiniais metodais. Skirstoma į vienamatę, daugiamatę matematinę statistiką, apima ir atsitiktinių procesų – laiko eilučių analizę. Atskiros matematinės statistikos dalys yra koreliacinė analizė (sąryšių ir priklausomybės laipsnių nustatinėjimui), regresinė analizė (kintamojo priklausomybės nuo kitų nustatymui), hipotezių tikrinimas (imčių identiškumo problemai), diskriminantinė analizė (klasifikavimo, diagnozės uždaviniams spręsti), sankaupų analizė (dar vadinama klasterių analizė – objektų suskirstymui į grupes), faktorinė analizė (kintamųjų skaičiaus sumažinimui), eksperimento planavimo analizė ir kt. Praktikoje duomenų apdorojimui yra naudojami specializuoti kompiuteriniai taikomųjų programų paketai, kurie gerokai palengvina ir paspartina skaičiavimus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokomoji matematinės statistikos priemonė (rusų k.)
* Mokomosios statistikos priemonės  (anglų k.)
* Laisvo naudojimo matematinės statistikos programinė įranga
Bareišėliai

**Bareišėliai** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Troškūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bareišiai (Anykščiai)

**Bareišiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Troškūnų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bareišiai (Rokiškis)

**Bareišiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Rokiškio, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bareišiūnai

**Bareišiūnai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Magūnų, dešiniajame Neries krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barevičiai

**Barevičiai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kruonio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bareikos

**Bareikos** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Švėkšnos, 8 km nuo Veiviržėnų, 3 km nuo Šalpėnų, 8 km nuo Judrėnų; trikampyje tarp Šalpės, Graumenos ir Judrės upių. Per kaimą teka Alkupis, o tai rodo čia buvus alką, senovės lietuvių religinio kulto vietą. Kaimas ribojasi su Legučių, Pakapių, Vainotiškės, Pakalniškių, Jurkiškės (Švėkšnos sen.) kaimais. Iš rytų ir pietų kaimą supa Bareikių miškas, žmonių dar vadinamas Dvarkalnio mišku. Vidury kaimo yra nedidelė Bareikių giraitė. Yra išlikusios senos kaimo kapinaitės. Vakariniu pakraščiu eina kelias Legučiai–Pakalniškiai (4235).

## Istorija

Bareikų vietovardis (*Bareykenfield* 'Bareikių laukas') pirmą kartą paminėtas 1387 m. kryžiuočių žvalgų sudarytuose Lietuvos kelių pranešimuose. Tai seniausia žinoma Švėkšnos apylinkių gyvenvietė. Ji yra pirmoji žemaičių gyvenamoji vietovė kryžiuočių žygių kelyje iš Klaipėdos pilies pro Priekulę, palei Veiviržo upę, persikeliant per Graumeną (*Grawmanape*) ties Bareikomis (*Bareykenfield)*, pasiekiama upė Jūra ir persikėlus – į Varnius.

1553–1555 metais atliekant Švėkšnos dvaro žemių matavimus nustatyta, kad žemė „*rubežiuojasi*“ su „*karališkais*“  Bareikų ir Šalpėnų bajorų žemėmis ir Švėkšnos dvarui nepriklauso. 1644 ir 1695 metų Švėkšnos dvaro inventoriuje šie kaimai neminimi.

1737 metų Švėkšnos bažnyčios katalikų registracijos sąrašuose kaimai vadinami „*VILLA*“, o bajorkaimiai – „*REGIO*“. Bareikose („*REGIO Boreikianis“)* surašytos 5 bajorų „*GD*“ (*Generosus dominus* 'gimęs ponu, kilmingas') šeimos: 24 katalikai ir 6 vaikai; mažiau kilmingų bajorų „*D*“ (*Dominus* 'ponas')  tik viena šeima: atitinkamai 3 katalikai ir 1 vaikas; bei 10 laisvų valstiečių šeimų – 37 katalikai ir 16 vaikų.

1846 m. Bareikų *[[okolica|akalicoje]]* surašyti 4 bajorų ūkiai, 3 – laisvų valstiečių. Juose gyveno 49 gyventojų, tame tarpe  22 samdiniai ir keletas kampininkų. 1923 m. buvo 1 palivarkas, kuriame surašyta 26 gyventojai ir 13 sodybų kaime – 65 gyventojai. 2001 m. – 22 gyventojai.

## Gyventojai

## Literatūra
* Kazys Rėbžda. Šalpėnai. Kaunas: UAB Lisaura, 2015.

## Šaltiniai
Bargailiai

:: *Apie kaimą Kelmės rajone žr. [[Bargailiai (Kelmė)]]*.

**Bargailiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Pašušvio, prie Žadikės upelio ir Bargailių miško.

## Istorija

XX a. Bargailių kaimas ir dvaras buvo Kauno apskrities Krakių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bargainiai

**Bargainiai** – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Luokės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bargalis

**Bargalis** – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Salantų. Kaimas įsikūręs lygumoje, ribojasi su Žudgalio, Kirkšiais, Leliūnais, Klecininkais ir Pesčiais. Pietine kaimo dalimi prateka Pestupis (dešinysis Salanto intakas), centrine dalimi praeina kelias .

## Istorija

Po baudžiavos panaikinimo tarp Pesčių dvaro ir Barkelių XIX a. II pusėje įkurtas *Kniugalvių* (, ) kaimas, kuris XX a. pr. pavadintas *Bargaliu*.

Nuo 1919 m. Bargalio vardu buvo vadinama seniūnija (administracinis centras – Leliūnai). 1950–1954 m. kaimas buvo apylinkės administracinis centras.

1923 m. buvo 14 ūkių. 1930 m. iš Grūšlaukės į Salantus per kaimą šauliai nešė Vytauto Didžiojo paveikslą.

Bargalio gyventojai priklauso Leliūnų kaimo bendruomenei.
 

### Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Koplytėlė su Marijos ir 4 angeliukų skulptūromis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bargalis – Kretingos krašto enciklopedija
Bargavonės (Skaistgirys)

**Bargavonės** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skaistgirio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steffi Graf

**Stefanie Maria Graf** (g. 1969 m. birželio 14 d. Manheime, Vakarų Vokietijoje) – buvusi pirmoji pasaulio raketė. Sportininkė laimėjo 22 Didžiojo kirčio turnyrus ir pagal ši rodiklį nusileidžia tik Margaret Court. Ji vienintelė sportininkė, laimėjusi visus pagrindinius Didžiojo kirčio turnyrus bent po 4 kartus. Graf pirmąja pasaulio rakete buvo nuo 1987 metų ir aukščiausioje vietoje išsilaikė rekordiškai ilgą laiką – 377 savaites. Ji baigė savo sportininkės karjerą 1999 metais, būdama 3 reitingo vietoje. Dabar ji susituokusi su garsiu tenisininku Andrė Agasiu ir turi 2 vaikus.
Barišiava

**Barišiava** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Aukštadvario. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barysiai

**Barysiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Stupurų, prie kelio . Pro kaimą teka Kulpė. Į vakarus nuo kaimo yra Barysių aerodromas.

## Istorija

1950–1991 m. kaimas priklausė Mičiurino kolūkiui. 1957–1959 m. kaimo rytinėje dalyje pastatytas Barysių aerodromas, kuriame 1959–1992 m. veikė civilinis Šiaulių oro uostas.

## Gyventojai

## Galerija

2010 05 22 070Barysiai.JPG|Barysiai
2010 05 22 074BarysiaiKulpė.JPG|Kulpė ties Barysiais
2010 05 22 075BarysiaiKulpė.JPG|Kulpė ties Barysiais
2010 05 22 076Barysiai.JPG|Barysių aerodromas


## Šaltiniai
Barkai

**Barkai** – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Trakėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Barkeliškiai I

**Barkeliškiai I** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Joniškio.

## Istorija

1744 m. Bartkeliškių kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai. Kaimas taip pat užrašytas 1859 m. Joniškio bažnyčios brolijos išlaidų knygoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkeliškiai II

**Barkeliškiai II** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Joniškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkiai

**Barkiai** – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Slavikų.

## Istorija

Kidulių apylinkės Barkių kaimas 1987 m. kovo 25 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Barkiškės

**Barkiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Juodšilių. Šiaurinė kaimo dalis (už geležinkelio) priklauso Vilniaus miestui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baryškiai

**Baryškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, Nemunėlio kairiajame krante, 10 km į rytus nuo Papilio, 4 km į pietryčius nuo Kvetkų.

Pirmą kartą minimi 1609 m. Ukmergės pavieto Panemunio dvaro inventoriuje. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barystės

**Barystės** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Laižuvos, pasienyje su Latvija.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Barkiškės (Vilnius)

**Barkiškės** (arba ***Barkiškės II***) – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į pietryčius nuo Salininkų, šalia Juodšilių miško. Tai šiaurinė Barkiškių kaimo dalis (pietinė yra už geležinkelio).

## Istorija

Iki XX a. pabaigoje Barkiškės buvo kaimas Juodšilių apylinkėje. Šiai apylinkei priklausiusi dalis prijungta prie Vilniaus, o Rudaminos apylinkės dalis liko kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkiškės (reikšmės)

**Barkiškėmis** vadinami kaimai:

* Trakų rajone;
* Vilniaus mieste;
* Vilniaus rajone:
** Barkiškės I,
** Barkiškės II.
Barkiškės (Trakai)

**Barkiškės** – viensėdis Trakų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Babriškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkiškis

**Barkiškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Obelių.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barklainiai II

**Barklainiai II** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Uliūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkuškės

:: *Apie kaimą Turgelių seniūnijoje žr. [[Barkuškės (Jašiūnai)]]*.

**Barkuškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Turgelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkuškiai

:: *Apie kaimą Anykščių rajone žr. [[Barkuškiai (Anykščiai)]]*.

**Barkuškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Dubingių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barliškės

**Barliškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Eitminiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baronai (Bezdonys)

**Baronai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Bezdonių. Įsikūręs Nemenčinės–Lavoriškių girioje, į šiaurę nuo Karačiūnų–Bezdonių kelio. Kolektyviniai sodai (SB „Baronai“, SB „Pelkynas“, SB „Delfinas“), nausėdijos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baronėliai I

**Baronėliai I** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Glitiškių.

2025 m. Baronėlių viensėdis (identifikavimo kodas 11507) pervadintas Baronėlių I viensėdžiu, kadangi seniūnijoje yra dar vienas Baronėlių viensėdis, atitinkamai pervadintas Baronėliais II.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkūniškis (Alytus)

**Barkūniškis** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Alytaus. Yra išlikusi buvusi palivarko sodybos vieta su pastatų pamatais. 

## Istorija

Anksčiau vadintas Bartkūniškiu (rus. Bortkuniški). XVIII-XX a. pradžioje buvo stambus palivarkas su garo lentpjūve ir plytine.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkuškė

**Barkuškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4,5 km į rytus nuo Ceikinių, prie Birvėtos upės. Keliukas į Kančioginą.

## Etimologija
Priesagos *-uškė* vedinys iš asmenvardžio *Bar̃kus* ar kokio panašaus.

## Istorija
XX a. minimas kaip ***Malinovka***. Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baronėliai (reikšmės)

**Baronėliais** vadinami kaimai Vilniaus rajone:

* Baronėliai I prie Visalaukės,
* Baronėliai II prie Glitiškių.
Baroniškiai

**Baroniškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Piniavos, Jutiškių miško (Žaliosios girios dalis) pakraštyje, prie Kryžių ravo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baroniškiai (reikšmės)

**Baroniškiais** vadinami kaimai:

* Panevėžio rajone;
* Radviliškio rajone:
** Radviliškio seniūnijoje,
** Šiaulėnų seniūnijoje.
Baroniškiai (Radviliškis)

**Baroniškiai** – viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Radviliškio. 

## Istorija

## Gyventojai

1923 m. buvo 3 ūkiai (kiemai), kuriuose gyveno 19 gyventojų.

## Šaltiniai
Barsiukynė

**Barsiukynė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Raguvėlės geležinkelio stoties, Žiliškių miško pakraštyje, prie Gaidžiupio upelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
0 m.

**0** m. – neegzistuojantys metai tiek plačiausiai naudojamame Grigaliaus kalendoriuje, tiek jo pirmtake Julijaus kalendoriuje. Šiuose kalendoriuose po pirmų metų prieš mūsų erą iš karto ėjo 1 m. mūsų eroje. 0 m. egzistuoja tarptautiniame su datomis ir laiku susijusių duomenų apsikeitimo standarte ISO 8601:2004, visuose budistų ir senovės indų kalendoriuose. Astronomijoje naudojama metų numeravimo sistema, kurioje Julijaus kalendoriaus 1 metus prieš mūsų erą atitinka 0 metai, 2 m. pr. m. e. žymimi skaičiumi „- 1“ ir t. t.

Dėl 0 m. nebuvimo kartais painiojamos dešimtmečių, amžių bei tūkstantmečių ribos. Pavyzdžiui, kiekvienas dešimtmetis prasideda metais, kurių paskutinis skaitmuo yra 1, o ne 0. Trečias tūkstantmetis pagal Grigaliaus kalendorių prasidėjo 2001 m. sausio 1 d., o ne 2000 m. sausio 1 d., kada taip pat daug žmonių šventė tūkstantmečio pradžią. Taip yra todėl, kad pagal Grigaliaus kalendorių pirmas amžius prasidėjo 1 m., o ne 0 m., kurių pagal šį kalendorių iš viso nebuvo.
Barstytaliai

**Barstytaliai** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 2 km nuo Barstyčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barsukai (Kaišiadorys)

:: *Apie gyvūnus žr. [[Opšrūs]]*.

**Barsukai** – viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Žaslių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barsukinė (Prienai)

**Barsukinė** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Skriaudžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barsiukai (Panevėžys)

**Barsiukai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 23 km nuo Karsakiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barsukinė (Raseiniai)

**Barsukinė** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, už 6 km į pietryčius nuo Vosiliškio, prie Ažytės kairiojo kranto. Pro kaimą eina vieškelis .

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Mečislovas Sakalauskas (1928–2023) – fotografas.

## Šaltiniai
Barsūniškės

**Barsūniškės** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 2 km nuo Kazokiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baršėnai

**Baršėnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kriaunų. Stovi Sartų ežero apžvalgos bokštas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baršiškiai

**Baršiškiai** – buvęs kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, prie kelio , 7 km nuo Šaukėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Khunčae nacionalinis parkas

**Khunčae nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangrajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1995 m. rugpjūčio 14 d.

## Vieta
Parkas užima 270,00 km² plotą Viangpapao (Wiang Pa Pao) apylinkėse.

## Flora ir fauna
Khunčae nacionaliniame parke vyrauja:
* Visžaliai miškai;
* Lapuočių miškai;
* Mišrus miškas;
Parke gyvena: Himalajinis lokys, loris (Nycticebus bengalensis), baltarankis gibonas, Bengalinė katė (Prionailurus bengalensis), ožka (Capricornis milneedwardsii), žalioji kufija (Trimeresurus gramineus), karališkoji kobra, (Draco blanfordii), gekonas (Gekko gecko), scinkas ir kt., daug įvairių paukščių – (Dicrurus leucophaeus), pilkagalvė kanarėlinė musgaudė (Culicicapa ceylonensis), baltagalvė šakauodegė (Enicurus leschenaulti), rudasis žuvinis apuokas (Bubo zeylonensis), kryžiuotasis gyvatėdis (Spilornis cheela), šikra (Accipiter badius), bukutis (Sitta frontalis), vikšralesis (Pericrocotus flammeus), mėlyngerklis ūsys (Megalaima asiatica), (Megalaima haemacephala), (Chloropsis cochinchinensis), (Alcippe poioicephala) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Maetho (Mae Tho)krioklys. 7 lygių, 40 m aukščio krioklys netoli parko administracijos.
* Khunčae (Khun Chae) krioklys .
* Fikusų miškas. 1 600 m² ploto fikusų miškas esantis šalia parko administracijos.
* Čaiangrajo karštos versmės ir budistų vienuolynas ().

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Dubesario vėliava

**Dubesario vėliava** – oficialus Dubesario miesto simbolis. Vėliava sukurta 2005 m. vadovaujantis miesto nuostatomis.

Dubesario miesto vėliava yra stačiakampis (kraštinių santykis 1:2), raudonai žalias audeklas. Spalvų santykis 3:2, viršuje raudona, apačioje žalia spalva. Vėliavos centre pavaizduotas raidės *Д* formos, geltonos spalvos elektros stulpas. Mėlynai pavaizduoti stulpo viduje esantys laužytos linijos formos stulpo elementai, bei keturi trikampiai stulpo viršutinėje dalyje. Kairiajame viršutiniame kampe, raudoname fone pavaizduotas žalias ąžuolo lapas su gile. Apatinėje vėliavos dalyje, žaliame fone pavaizduotos balta ir mėlyna linijos, einančios per visą vėliavos ilgį.

Vėliavos kotas kairėje pusėje. Jo ilgis nustatytas Padniestrės konstitucijos. Vėliava vienpusė.

## Taip pat skaitykite
* Dubesario herbas
Žemaičių plentas (Kaunas)

:: *Apie senąjį kelią iš Kauno į Klaipėdą žr. [[Žemaičių plentas]]*

**Žemaičių plentas** – gatvė vakarinėje Kauno dalyje (Šilainiuose), kurios ilgis ~2 km

Vadinama todėl, kad ši gatvė ėjo kaip kelias – Žemaičių plentas, kuris jungė Kauną su Klaipėda. Šiandien ši gatvė yra svarbi transporto arterija, kuri naudojama kaip įvažiavimas/išvažiavimas iš Kauno miesto, bei viena pagrindinių gatvių Šilainių seniūnijos gyventojams.

## Maršrutas

*Nuo [[A1]] kelio*
IGH@

**IGH@** – imunoglobulino sunkusis lokusas yra 14 žmogaus chromosomos regionas, kuris turi geną, skirtą žmogaus antikūnių (imunoglobulinų) sintezei. 14 chromosoma dažnai pažeidžiama piktybinio susirgimo – daugybinės mielomos ląstelėse ir, dėl to, jos praranda galimybę atlikti gynybinę organizmo funkciją.
 
## Literatūra
– straipsnis apie  IGH@ struktūrą
Kišiniovo vandens bokštas

**Kišiniovo vandens bokštas** () – XIX a. pramoninės architektūros paminklas Kišiniove.

Bokštas stovi ant A. Matevičiaus ir B. Budonio gatvių kampo. Šis bokštas buvo vandentiekio pradžia mieste. Viršutinis aukštas buvo pastatytas iš medžio, bet žemės drebėjimo metu nugriuvo, o 1980–1983 m. buvo atstatytas. Pastato aukštis iki viršutinio karnizo – 22 m. Laikančios sienos pastatytos iš akmens-kriauklainio, įterpiant keletą eilių plytų. Sienų storis svyruoja nuo 2 m prie pagrindo iki 0,6 m viršutiniuose aukštuose. Bokšto viduje išliko metaliniai sraigtiniai laiptai, o rekonstrukcijos metu buvo sumontuotas liftas. Vienu metu bokšte buvo įsikūrusi Istorijos muziejaus būstinė. Panašios konstrukcijos vandens bokštas buvo pastatytas V. Aleksandro ir V. Mikle gatvių sankirtoje, bet iki šių dienų neišliko.

## Literatūra
* Chişinău: Enciclopedie. – Chişinău,: 1997. − 117 psl.
Emil Hegle Svendsen

**Emilis Hegle Svendsenas** (, g. 1985 m. liepos 12 d., Trondhaime, Norvegija) – norvegų biatlonininkas, keturiskart olimpinis ir vienuolika kartų pasaulio čempionas.

## Karjera
Emil Hegle Svendsen žiemos oliminėse žaidynėse debiutavo 2006 m. Turine. 2010 m. Vankuverio žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo 2 aukso medalius 20 km ir 4×7,5 km estafetės rungtyse bei sidabro medalį 10 km sprinto rungtyje. 2014 m. Sočio žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo aukso medalius 15 km masinio starto ir mišrios estafetės lenktynėse.

2008 m. laimėjo du aukso medalius pasaulio čempionate 20 km ir 15 km masinio starto rungtyse, 2009 m. laimėjo aukso medalį 4×7,5 km estafetės rungtyje, 2011 m. laimėjo du aukso medalius 4×7,5 km estafetės ir 15 km masinio starto rungtyse, 2012 m. laimėjo aukso medalį mišrios estafetės ir 4×7,5 km estafetės rungtyse. 2013 m. biatlono pasaulio čempionate laimėjo keturis aukso medalius 10 km sprinto rungtyje, 12.5 km persekiojimo lenktynėse, 4×7,5 km estafetės ir mišrios estafetės rungtyse. 2009/2010 m. laimėjo pasaulio biatlono taurę.

## Pasiekimai
* **[[Žiemos olimpinės žaidynės]]**
** 2010 m. Vankuveris – 2 aukso medaliai (20 km, 4×7,5 km estafetė), 1 sidabro medalis (10 km sprintas)
** 2014 m. Sočis – 2 aukso medaliai (15 km masinis startas, mišri estafetė), 1 sidabro medalis (10 km sprintas), 1 bronzos medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2018 m. Pjongčangas – 2 sidabro medaliai (4×7,5 km estafetė, mišri estafetė), 1 bronzos medalis (15 km masinis startas)
* **[[Biatlono pasaulio čempionatai]]**
** 2007 m. – bronzos medalis (mišri estafetė)
** 2008 m. – 2 aukso medaliai (20 km, 15 km masinis startas), sidabro medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2009 m. – aukso medalis (4×7,5 km estafetė)
** 2010 m. – sidabro medalis (mišri estafetė)
** 2011 m. – 2 aukso medaliai (15 km masinis startas, 4×7,5 km estafetė), sidabro medalis (12,5 km persekiojimas)
** 2012 m. – 2 aukso medaliai (mišri estafetė, 4×7,5 km estafetė), sidabro medalis (10 km sprintas)
** 2013 m. – 4 aukso medaliai (10 km sprintas, 12,5 km persekiojimas, 4×7,5 km estafetė, mišri estafetė), bronzos medalis (15 km masinis startas)
** 2015 m. – 2 sidabro medaliai (20 km, 4×7,5 km estafetė)
** 2016 m. – 1 aukso medalis ( 4×7,5 km estafetė), 1 bronzos medalis (12,5 km persekiojimas)
* **[[Biatlono pasaulio taurė]]**
** Bendrosios įskaitos taurės laimėtojas (2009/10)
** II vietos laimėtojas (2010/11, 2011/12, 2012/13, 2013/14)
** III vietos laimėtojas (2007/08, 2008/09)
* Individualūs pasiekimai: 38 kartai – I vieta, 21 – II vieta, 29 – III vieta

## Nuorodos
* Emil Hegle Svendsen profilis
* Emil Hegle Svendsen tinklalapis
Komuna (Moldavija)

**Komuna** () – Moldavijos kaimo teritorijos administracinis teritorinis vienetas, jungiantis du ar daugiau kaimų (priklausomai nuo ekonominių, socialinių kultūrinių, geografinių ir demografinių aplinkybių.

Moldavija turi 917 komunų ir 699 kaimus, kurie yra pernelyg smulkūs, kad turėtų administraciją, todėl yra pavaldūs miestams (40 kaimų) ar komunoms (659 kaimai).

Komuna kaip administracinis vienetas jungia kaimo gyventojus, turinčius bendrų interesų ir tradicijų. Kaimas, kuriame yra komunos taryba, vadinamas *kaimu rezidencija*. Komunos vadinamos kaimų rezidencijų pavadinimais.

Kaimo (komunos) statutas (kaip ir miesto municipijaus) rengiamas remiantis tipiniu parlamento patvirtintu statutu, po to patvirtinamas vietinės tarybos.

Komunos ir municipijai sudaro pirmą, žemiausią Moldavijos administracinio teritorinio suskirstymo lygį. Rajonai sudaro antrą lygį, juos sudaro komunos ir municipijai, kurių teritorijos sudaro vieningą rajono teritoriją, vienijamą ekonominių ir socialinių kultūrinių ryšių.

Komunų valdymo organai yra vietinės komunų tarybos (atitinka vietinę įstatymų leidybos instituciją) ir primarai (vykdomoji valdžia). Komuna turi vieną primarą ir vieną primaro pavaduotoją. Kai komunos gyventojų skaičius neviršija 5000 gyventojų, primaro pavaduotojas paprastai dirba visuomeniniais pagrindais (be atlyginimo).

## Nuorodos
* Закон об административно-территориальном устройстве Республики Молдова от 27 декабря 2001 года 
* Закон 2003 года о внесении изменений и дополнений в Закон об административно-территориальном устройстве 
* Закон Республики Молдова о местном публичном управлении от 18 марта 2003 года 
* Кодекс о выборах. Раздел V. Местные выборы. 
* Выдержки из закона об административно-территориальном устройстве Республики Молдова от 12 ноября 1998 года
Autostrada A1 (Lenkija)

**A1** – per Lenkiją einanti automagistralė (autostrada), kuri eina šiaurės-pietų kryptimi. Jis prasideda prie Gdansko, o baigiasi prie Lenkijos ir Čekijos valstybių sienos netoli Silezijos Vodzislavas. Planuojamas automagistralės ilgis – 568 km. Eksploatuojama – 399 km. Dar 37 km kelio yra tiesiama.

Šiuo metu eksploatuojami ruožai – nuo Gdansko iki Lodzės, Petrakavo aplinkkelis, Katovicų pramoninis regionas link sienos su Čekija. Šiuo metu tiesiamas ruožas – Lodzės aplinkkelis. Planuojama jungtis tarp Lodzės ir Katovicų pramonino rajono, kurio dalis iki Čenstakavos eis dabartine kelio trasa, o nuo Čenstakavos – nauja.

## Svarbesnės sankryžos

*
*

*
*
''
Ašajakatlis

**Ašajakatlis** ( – „vandens kaukė“; m. 1481 m.) – actekų imperijos valdovas (tlatoanis).

Valdovu tapo 1469 m., mirus tėvui Montesumai I. Jam valdant 1473 m. prie Tenočtitlano prijungtas Tlatelokas. Prisidengęs tlatelokiečių nepagarbiu elgesiu prieš actekus, Ašajakatlis įsiveržė į miestą, nužudė jo valdovą Mokihuišą ir pavergė miestą. Plėtė šalies teritoriją, užpuolė Mičoakane gyvenusius taraskanus, bet patyrė pralaimėjimą. Tai buvo pirmas actekų pralaimėjimas po keleto dešimtmečių. Taraskanų niekas nenugalėjo iki pat ispanų užkariavimo. Valdant Ašajakatliui sukurtas garsusis actekų saulės kalendorius.

Valdovas mirė 1481 m. Imperatoriumi tapo jo brolis Tisokas.
Ramutė Rachlevičiūtė

**Ramutė Rachlevičiūtė** (g. 1955 m. gegužės 25 d. Kaune) – Lietuvos menotyrininkė, dėstytoja.

## Biografija
1973–1978 m. studijavo Lietuvos valstybiniame dailės institute. 1978 m. apgynė diplominį darbą „20 a. 2-osios pusės lietuvių tapyba ir tarybinė dailės kritika“ (vad. Marija Nijolė Tumėnienė).

1979–1980 m. dirbo Lietuvos dailės muziejaus Vilniaus dailės parodų rūmuose. 1981–1991 m. Valstybinis TV ir Radijo komiteto kultūros laidų redaktorė.

Nuo 1992 m. VDA dėstytoja (dailės istorijos ir teorijos katedros lektorė), galerijos „Akademija“ vadovė. Dėstomi dalykai: XX a. Vakarų ir Lietuvos dailės istorija, Rusų avangardo (1900‒1930) dailė ir architektūra, Skandinavijos šalių dailė.

## Grantai, stipendijos
* 1995 ir 1997 m. Islandija, Šiaurės kraštų ministrų taryba
* 2002 ir 2003 m. *Cité internationale des Arts*, Paryžius
* 2002 ir 2010 m. *Northern Art Council*, Didžioji Britanija
* 2006–2007 m. Individuali kūrėjo stipendija (LR KM).

## Narystė
* Nuo 1992 m. Lietuvos dailininkų sąjungos Dailėtyros sekcijos narė
* Nuo 2002 m. Tarptautinės dailės kritikų asociacijos (AICA) Lietuvos sekcijos narė
* Nuo 2004 m. AICA Lietuvos sekcijos prezidentė
* Nuo 2005 m. AICA tarybos narė
* Nuo 2005 m. Lietuvos dailės istorikų draugijos narė
* Nuo 2005 m. Baltijos asamblėjos meno premijos skyrimo komisijos narė
* Lietuvos dailininkų sąjungos almanacho ,,Dailė“ redakcinės kolegijos narė.

## Apdovanojimai
* 1994 m. Tarptautinis dokumentinių filmų konkursas (Kopenhaga) – filmo „Dailininkas Audrius Puipa“ (scenarijus ir redaktorė)
* 2021 m. Vyriausybės kultūros ir meno premija

## Šaltiniai
Trečiokas (moneta)

**Trečiokas** – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Lenkijos sidabro moneta. 

## Lietuviški trečiokai

Valdant Žygimantui Augustui kaldinti 1546–1566 m. Vilniaus pinigų kalykloje. Monetos masė 2,67 g, skersmuo 21–22 mm, praba 875.

Kaldinti kelių tipų trečiokai:
*Averse valdovo portretas, legenda. Reverse legenda *III GROSS AR TRIP MAG DVCA LITVA*, apačioje Vytis ir data;
*Averse valdovo portretas, iš šonų data. Reverse Vytis, po juo nominalas, Gediminaičių stulpai, legenda *GROSSVUS TRIPL MAGN DVCA LITVA*. Monetos masė 7,1 g, skersmuo 26-28 mm, praba 344;
*Averse karūnuota monograma, iš šonų metai, legenda. Reverse Vytis, po juo nominalas, Gediminaičių stulpai. Monetos masė 3 g, skersmuo 21-22 mm, praba 875.
*Averse karūnuota monograma, iš šonų data, legenda. Reverse Vytis herbiniame skyde, po Vyčiu - nominalas, legenda. Masė 3 g, skersmuo 21-21,5 mm, praba 875.

Satyrinis trečiokas. Averse Vytis, po juo nominalas, legenda. reverse 4 eilučių legenda *QVI HABITAT IN COELIS IRRI DEBIT EOS* („Danguje gyvenantis juokiasi iš jų“), apačioje karūnuota monograma, iš šonų data. Monetos masė 3 g, skersmuo 21-22 mm, praba 875. Šia moneta, manoma, buvo pašiepiami Liublino unijos šalininkai.

Valdant Steponui Batorui monetos kaldintos Vilniaus pinigų kalykloje. Averse vaizduojamas valdovo portretas, legenda, reverse nominalas, po juo Erelis ir Vytis, apačioje legenda *GROS ARG TRIP M D LITVA*, Batorų giminės herbas ir data. Monetos masė 2,37 g, skersmuo apie 21 mm, praba 844

Žygimanto Vazos laikais kaldinti Vilniaus pinigų kalykloje 1589–1608 m. Averse valdovo atvaizdas, legenda, reverse nominalas, po juo Erelis ir Vytis, tarp jų - Vazų herbas, data ir legenda *GROS ARG TRIP M D LIT*. Masė 2,4 g, skersmuo apie 21 mm, praba 844. 

Jono Kazimiero laikais monetos kaldintos Vilniaus pinigų kalykloje 1652, 1664–1665 m., dviejų tipų:
*Averse valdovo portretas, legenda IO CAS D G REX POL M D L. Reverse Vytis, virš jo karūna, po juo skaičiai 30 (1/30 talerio dalis), legenda *GROS ARG III P MAD DVCA LI*. Masė 2 g, skersmuo 21 mm, praba 375;
*Averse valdovo portretas, legenda IOA CASIM D G REX POL & S. Revese Vytis, ties juo nominalas, apačioje legenda *GROS ARGE TRIP MAG DVC LIT*, data ir LDK žemės iždininko inicialai. Masė 1,75 g, skersmuo 19-20 mm, praba 375.

1706 m. Maskvoje, Admiraliteto kalykloje buvo nukalti bandomieji trečiokai Augusto II vardu. Averse valdovo portretas, legenda *AUGUST D L & E S*. Reverse Vytis, virš jo karba, LDK žemės iždininko ženklas, legenda *MONETA NOUA M D L*, data.

## Nuorodos
*
Zanzibaro sultonatas

**Zanzibaro sultonatas** () – istorinė valstybė, egzistavusi 1856–1964 m. Rytų Afrikoje su centru Zanzibare, kurios hegemonija klestėjimo laikotarpiu apėmė dabartinių valstybių Tanzanijos, Kenijos, pietinio Somalio, iš dalies Komorų teritorijas.

Vėlesniu laikotarpiu (po 1890 m.) sultonatas tapo britų kontroliuojamu **Zanzibaro protektoratu** ir valdė tik Zanzibaro salą.

## Raida

### Nepriklausomas sultonatas
Zanzibaro sultonatas susidarė Omano imperijai suskilus į dvi dalis. Pastarasis valdė didelę dalį Arabijos ir Rytų Afrikos, o 1840 m. perkėlė savo sostinę iš Maskato į Zanzibarą. Mirus sultonui Sa'id ibn Sultan, du jo sūnūs ėmė kovoti dėl valdžios, kas galiausiai lėmė sultonato skilimą. Majid ibn Sa'id 1856 m. užvaldė pietines buvusios Omano imperijos teritorijas (Svahilių krantą) ir įkūrė Zanzibaro sultonatą, kuris kontroliavo visas rytinės Afrikos pakrantes.

Pirmojo sultono laikais buvo labai stipriai vystoma vergų prekyba, ir Zanzibaras tapo pagrindiniu vergų tiekėju tuometiniame pasaulyje. Yra paskaičiuota, kad kasmet iš Zanzibaro buvo išvežamas apie 50 000 vergų. Siekdamas užtikrinti sėkmingą vergų prekybą, Zanzibaras turėjo plėsti savo įtaką į Afrikos gilumą ir įtvirtinti prekybinius kelius per retai gyvenamas savanas į Viktorijos ežero valstybes ir Savanų valstybes. Čia į vergų prekybą įsijungė kitos etninės grupės. Sultonato hegemonija vakaruose siekė iki pat Kongo džiunglių rytinio pakraščio, čia išplito svahilių kultūra ir kalba.

Vėlesni sultonai mažino vergų prekybos apimtis ir siekė vergovės panaikinimo. Jie gana sparčiau modernizavo šalį, įdiegdami naujas technologijas, vystydami infrastruktūrą. Tuometinis Stoun Taunas tapo moderniu miestu, turinčiu telegrafą, vandentiekį, gerus kelius. Buvo uždaryta daugybė vergų turgų

### Protektoratas
1886 m. Britų imperija ir Vokietija sudarė slaptą sutartį, pagal kurią iki 1890 m. pasidalino Zanzibaro valdomas žemynines teritorijas. 1890 m. pasirašius Heligolando-Zanzibaro sutartį, Zanzibaras tapo Britų protektoratu ir jam beliko tik Zanzibaro sala. Tačiau sultonato valdovų linija išlaikyta. 1896 m. įvyko trumpiausias užfiksuotas istorijoje 38 minučių karas, kuomet po sultono mirties įvyko perversmas ir valdžią užgrobė Khalid ibn Barghash, nepalankus britams. Britams pradėjus karo veiksmus, sultonas pasidavė iš karto.

1963 m., prasidėjus dekolonizacijai, sultonatas buvo paskelbtas nepriklausomu, o sultonas Jamshid bin Abdullah Al Said įtvirtintas naujuoju sultonu. Tačiau jau kitais metais jame įvyko Zanzibaro revoliucija, kuri nuvertė sultono valdžią ir paskelbė **Zanzibaro ir Pembos Liaudies Respubliką**. Jai buvo lemta egzistuoti tik keletą mėnesių, nes 1964 m. balandžio mėnesį ji sujungta su Tanganika, taip suformuojant Tanzaniją.

vaizdas:Flag of Zanzibar (December 1963-January 1964).svg|Sultonato vėliava 1963-1964
vaizdas:Flag_of_Zanzibar_(January-April_1964).svg|Liaudies respublikos vėliava 1964


## Sultonų sąrašas

Sultonai priklausė Al Said dinastijai, kuri iki šiol valdo Omaną.

## Nuorodos
Svahilių krantas
Ahuicotlis

**Ahuicotlis** ( – „vandens šuo“; m. 1502 m.) – actekų valdovas (tlatoanis), karvedys.

Ahuicotlis buvo valdovų Ašajakatlio ir Tisoko brolis. Dar jiems valdant pasižymėjo karo žygiais. 1486 m. tapo valdovu. Jo valdymo metais imperija smarkiai išplėsta: pradžioje numalšino uastekų sukilimą, užkariavo Ramiojo vandenyno pakrantę – mištekus, sapotekus, pasiekė vakarų Gvatemalą. Kariavo su Tlaskala ir Čolula.

Ahuicotliui valdant baigtas Tenočtitlano Didžiosios piramidės perstatymas. Mirė 1502 m. Po jo valdė Montesuma II – paskutinis tikrą valdžią turėjęs actekų imperatorius.
Mircea Snegur

**Mirča Sneguras** (; 1940 m. sausio 17 d. – 2023 m. rugsėjo 13 d.) – pirmasis Moldavijos prezidentas, šias pareigas ėjęs nuo 1990 iki 1997 m.

## Biografija
1967–1990 m. buvo Tarybų Sąjungos komunistų partijos narys. 1990 m. daug prisidėjo prie Moldavijos nepriklausomybės paskelbimo ir aktyviai dirbo, kad ji būtų pripažinta. 1996 m. prezidento rinkimuose politikas pralaimėjo kovą parlamento vadovui Petru Lucinschi.

## Šaltiniai

|-
Dubesario herbas

**Dubesario herbas** – oficialus Dubesario miesto simbolis.

Miesto herbas yra raižyto skydo formos. Skydo išorė melsva, vidus žydras. Herbo viduryje pavaizduotas geltonas saulės pusrutulis su spinduliais. Saulės dešinėje Dubesario hidroelektrinė, kuri yra pilkos spalvos, tekantis vanduo – šviesiai mėlynos. Skydo viduryje pavaizduotas šviesiai rudos spalvos viduramžių laivas su iškelta balta bure. Apačioje pavaizduotos geltonos kalvos. Viršuje, raudonomis raidėmis užrašytas miesto pavadinimas *ДУБОССАРЫ*. Skydo apačioje pavaizduoti persipynę vynuogių ir ąžuolo lapai su keturiomis kviečio varpomis. Skydo linkimo vietoje, lapų girliandą juosia juostelės, kurių spalvos atitinka Padniestrės vėliavos spalvas. Kairiajame viršutiniame kampe, geltoname fone pavaizduotas dvigalvis erelis, kairės kojos naguose laikantis alyvmedžio šakelę, dešinės – verpstę.

Herbo aukščio ir pločio santykis – 1,36:1. Vertikalią herbo dalį sudaro 2/3 tiesaus skydo ir 1/3 – lenkto.

## Taip pat skaitykite
* Dubesario vėliava
Kandys

**Kandys** – drugių (*Lepidoptera*) būrio vabzdžiai. Tai viena iš trijų nesistematinių drugių grupių (kitos – dieniniai drugiai, naktiniai drugiai). Kandys nedidelės, sparnai padengti plaukeliais, su blakstienėlėmis, tupėdamos suglaudžia sparnus kaip vamzdelį. Didelė dalis kandžių yra kenkėjai, naikinantys audinius, kailius, uogas, vaisius, javus.

## Sistematika

Kandžių šeimos:
* Tikrosios kandys (*Tineidae*)
* Dantytosios kandys (*Micropterigidae*)
* Sidabrataškės kandys (*Glyphipterigidae*)
* Taškuotosios kandys (*Yponomeutidae*)
* Šydinės kandys (*Ypsolophidae*)
* Ryškiosios kandys (*Agonoxenidae*)
* Svogūninės kandys (*Acrolepiidae*)
* Dalgiasparnės kandys (*Plutellidae*)
* Blastobazidinės kandys (*Blastobasidae*)
* Juodosios kandys (*Scythrididae*)
* Gražiosios čiuopiklinės kandys (*Cosmopterigidae*)
* Plačiasparnės čiuopiklinės kandys (*Oecophoridae*)
* Ilgaūsės makštinės kandys (*Adelidae*)
* Didžiosios čiuopiklinės kandys (*Chimabachidae*)
* Makštinės čiuopiklinės kandys (*Amphisbatidae*)
* Juodataškės čiuopiklinės kandys (*Ethmiidae*)
* Pjautasparnės čiuopiklinės kandys (*Gelechiidae*)
* Siaurasparnės čiuopiklinės kandys (*Batrachedridae*)
* Serbentinės makštinės kandys (*Prodoxidae*)
* Blizgančiosios makštinės kandys (*Heliozelidae*)
* Tamsios čiuopiklinės kandys (*Momphidae*)
* ir kt.
Tisokas

**Tisokas** ( – „apsmaigstytas smaragdais“; m. 1486 m.) – actekų valdovas (tlatoanis).

Montesumos I sūnus. Valdovu tapo 1481 m., kai mirė iki tol valdęs jo brolis Ašajakatlis. Tisoko valdymo metu didelių karinių laimėjimų nepasiekta. Vietoje naujų žemių grobimo Tisokas ėmėsi jau valdomų teritorijų įsisavinimo, malšino maištingų miestų sukilimus. Nors valdovo įsakymu buvo iškaltas monolitas, vadinamas „Tisoko akmeniu“, simbolizuojantis valdovo laimėjimus, tačiau manoma, kad tie laimėjimai buvę daugiau jo protėvių, o ne paties valdovo.

Tisoko valdymo metais pradėta Tenočtitlano Didžiosios šventyklos rekonstrukcija. Valdovas mirė 1486 m. Dalis šaltinių nurodo, kad Tisokas buvo nunuodytas ar tapo raganavimo, ligos auka. Manoma, kad generolai, aukštuomenė buvo nepatenkinti pernelyg konservatyvia užkariavimų politika. Nauju valdovu tapo Tisoko brolis Ahuicotlis.
Petru Chiril Lucinschi

**Petru Chiril Lucinschi** (rus. *Пётр Кириллович Лучинский*; g. 1940 m. sausio 27 d.) buvo Moldavijos politikas, antrasis šalies prezidentas (nuo 1997 iki 2001 m.).

## Biografija
Nuo 1971 m. buvo Moldavijos TSR komunistų partijos biuro narys. Tuo metu jis buvo vienintelis šios partijos biuro narys kilęs iš Moldavijos.

1977 m. baigė filosofijos daktaro laipsnio mokslus.

1978–1989 m. Lucincshi dirbo komunistų partijos Kišiniovo centro vadovu.

1993–1997 m. buvo Moldavijos parlamento vadovas. 1997 m. sausio 15 d. buvo išrinktas antruoju šalies prezidentu, poste pakeisdamas Mircea Snegurą. Šiame poste išbuvo iki 2001 m., kuomet didžioji dalis parlamento balsavo už Vladimirą Voroniną.

|-
Drabužinė kandis

**Drabužinė kandis** (*Tineola bisselliella*) – tikrųjų kandžių (*Tineidae*) šeimos kandžių rūšis. Kilusi iš vakarų Eurazijos, bet dabar paplitusi visame pasaulyje.

Gyvena drabužių spintose, mėgsta drėgnas, tamsias, nevėdinamas vietas. Vikšrai gadina vilnonius audinius, kailius. Gyvena po skydeliais, kuriuos sudaro iš maisto likučių ir ekskrementų.

Naikinimo būdai:
* Fiziniai – sausas drabužių valymas, vėdinimas, skalbimas (>50 °C temperatūroje daugiau nei pusvalandį), šaldymas (<-8 °C), tiesioginė saulės šviesa, siurbimas;
* Cheminiai – aerozoliniai insekticidai, kandis atbaidantys kvapikliai;
* Biologiniai – kamparas, kadagys, tikroji levanda, *Ichneumonoidea* vapsvos.

## Šaltiniai
Daujotėliai

**Daujotėliais** vadinami kaimai:

* Raseinių rajone:
** Ariogalos seniūnijoje,
** Nemakščių seniūnijoje;
* Tauragės rajone.
Čekonė

**Čekonė** – upelis Lietuvoje, Vilniaus rajone; Neries dešinysis intakas. Prasideda aukštumose, Medviediškių apylinkėse. Teka daugiausia pietvakarių kryptimi. Įteka į Nerį 135,1 km nuo jos žiočių, priešais Stirnius.

Upės žemupys įeina į Neries regioninį parką. Gyvenvietės prie Čekonės: Medviediškės, Leičiai, Čekoniškės.

Upėvardis atkurtas nuo senesnio *Čekanka*, kuris kilęs nuo Čekoniškių kaimo vardo.

## Šaltiniai
Kania

**Kania** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono pietryčiuose, Labanoro girios pakraštyje, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Žaugėdų. Ilgis pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi 0,86 km, plotis iki 0,48 km. Altitudė 148,7 m. Ežeras gilus, didžiausias gylis siekia 39,4 m. Dubuo rininės kilmės. Kranto linija vingiuota nesmarkiai. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, su terasomis, šiaurinis aukštesnis. Šiaurės ir pietų krantuose auga pušynai, kitur – supa raistai. Dugną dengia molingas sapropelis.

Per Kanią prateka iš Saločiaus ežero į Šiekšto ežerą Spenglos baseinui priklausantis upelis. 1975 m. šis upelis patvenktas, dėl to ežero plotas padidėjo nuo 25 iki 83 ha, vėliau nuleistas. Kania įeina į Labanoro regioninį parką. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Andrulėnų kaimas. Šiaurrytiniu krantu eina riba su Švenčionių rajonu.

Ežerėvardis *Kanià* visiškai neaiškios kilmės. Bandoma sieti su indoeuropietiškais gyvūnų pavadinimais (pvz.,  „žąsis“) arba laikyti finišku paveldu (plg.  „dėlė“,  „višta“).

## Šaltiniai