open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Budriai (Švenčionys)

**Budriai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės vakaruose, 5 km į pietus nuo Labanoro. Stūkso Pilalės piliakalnis, pietuose telkšo Peršokšnai, aplink kaimą plyti Labanoro giria.

## Istorija

1692 m. kaimas užrašytas Molėtų parapijos metrikų knygoje, 1699 m. – dviem vardais *Budrių arba Peršokšnų* kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kvangdžu

**Kvangdžu** () – miestas Pietų Korėjos pietvakariuose. Sudaro metropolinį, provincijoms nepavaldų miestą. Oro uostas, geležinkeliai ir plentai į Seulą, Pusaną. Mašinų, automobilių gamyba, chemijos, tekstilės, siuvimo, maisto (ryžių malimo, alaus) pramonė; geležies liejykla. Yra du universitetai, metropolitenas, Meno gatvė (parduotuvės su tradicinio ir šiuolaikinio meno kūriniais), miesto apylinkėse intensyvus žemės ūkis (medvilnė, ryžiai, tabakas, šilkininkystė).

## Istorija

Miestas įkurtas 57 m. pr. m. e. ir tuo metu buvo pagrindinis šalies ekonominis ir politinis centras. Šiuolaikinė miesto plėtra prasidėjo 1914 m., nutiesus geležinkelį į Seulą. 1980 m. mieste įvyko pagarsėjęs Kvangdžu sukilimas.

Iki 2005 m. Kvangdžu priklausė Pietų Džolos provincijai, buvo jos sostinė.

## Sportas

Kvandžu 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.

## Šaltiniai
Vertikalusis zoniškumas

**Vertikalusis zoniškumas** – geografinių gamtinių zonų kitimas ne pagal geografinę platumą, bet dėl klimato ir dirvožemių kitimo nuo jūros lygio, kalnuose kylant viršūnės kryptimi nuo jų papėdės arba leidžiantis priešinga kryptimi. Ryškiausias vertikalusis zoniškumas yra aukštuose kalnuose – Alpėse, Anduose, Himalajuose ir pan.

Vertikalaus zoniškumo hipotezę pirmasis iškėlė vokiečių geografas Aleksandras Humboltas.

## Šaltiniai
Neobarokas

**Neobarokas** – istorizmo stilius architektūroje, formaliai priskiriamas prie baroko. Išorinėse pastatų sienose naudojamas baroko stilius, paplito XIX a. pabaigoje (nuo 1880 m.).

Dažniausiai neobaroko stilius buvo naudojamas viešuose pastatuose, konkrečiai – teatruose, kur italų ir prancūzų barokas vystėsi kartu su opera ir dramaturgija. Taip pat buvo statomi ir neobaroko stiliaus gyvenamieji pastatai, lygiagrečiai su neorenesansiniais. Neobarokas kartais pasirodydavo ir sakralinėje architektūroje. Galiausiai neobarokas susijungė su secesine architektūra. Retkarčiais buvo sutinkamas net iki XX a. antro dešimtmečio. Šio stilio pastatų pastatoma ir dabar.

Austrijoje neobarokas buvo siejamas su patriotizmu, valstybės klestėjimu ir galia XVIII a. pradžioje.

## Neobaroko stiliaus bažnyčios Lietuvoje

*Aukštelkės Šv. Antano Paduviečio bažnyčia
*Kartenos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
*Lazdijų Šv. Onos bažnyčia
*Molėtų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia
*Punios Šv. apaštalo Jokūbo bažnyčia
*Skriaudžių Šv. Lauryno bažnyčia
*Vabalninko Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
*Vaidotų Šv. apaštalo Pauliaus Atsivertimo bažnyčia
*Vievio Šv. Onos bažnyčia
*Vilniaus Šv. Ignoto bažnyčia
*Zarasų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
*Žemaičių Kalvarijos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo mažoji bazilika
Kaja

**Kaja** vadinami:

* Kaja (Busanas) – miestas Pietų Korėjos pietryčiuose, turintis provincijos statusą;
* Kaja – miestas Burkina Fase;
* Kaja – miestelis Pietų Sudane;
* Kaja – valstija Mianmare;

* Kaja – augalų gentis.
Karakas

**Karakas** () – miestas vidurio Jordanijoje, 140 km į pietus nuo Amano, stačiašlaitės aukštumos, iš trijų pusių apsuptos slėnių, viršūnėje. Muchafazos centras. Verčiamasi žemės ūkiu ir prekyba, amatais, turizmu.

Karako įžymybė – XI a. kryžiuočių Karako pilis.

## Istorija

Miestas gyvenamas nuo geležies amžiaus. Jis buvo vienas svarbiausių moabitų centrų, tuo metu vadintas ***Kir-Moabu***. Biblijoje minimas kaip ***Ker-Harezetas***, priklausęs Asirijos imperijai. Vėliau miestą užkariavo nabatėjai, o 105 m. – romėnai (jiems valdant vadintas ***Areopoliu***). Miestas buvo svarbus prekybinis centras prie Karalių kelio. Bizantijos laikais vadintas Karaku (*Kharkha*), tapo vyskupijos centru.

1142 m. kryžiuočių riteris Pajenas pastatė Karako pilį. Tačiau kryžiuočiai ją valdė neilgai – 1188 m. Saladinas pilį užėmė. Vėliau pilį ir miestą valdė įvairūs arabų valdovai, osmanai.
Songnamas

**Songnamas** (hangul 성남시) – miestas Pietų Korėjoje, faktiškas pietinis Seulo priemiestis. 1,03 mln. gyventojų (2005). Platūs gyvenamieji rajonai, daug dangoraižių (ypač *Bundang* mikrorajone). Su Seulu jungia metropolitenas, dauguma gyventojų dirba Seule.

Mieste nežymiai išvystyta pramonė (tačiau plečiasi, ypač tokios šakos, kaip aukštosios kompiuterių technologijos.

## Istorija
Kaip atskiras miestas, Songnamas suformuotas 1991 metais.

## Sportas
* Seongnam FC futbolo klubas
* Tancheon sporto komplekso stadionas, kurio talpa 16 146 žiūrovai.

## Šaltiniai
Suvonas

**Suvonas** (hangul 수원시) – miestas Pietų Korėjoje, Kiongido provincijoje, 30 km į pietus nuo sostinės Seulo. Išvystyta tekstilės, maisto pramonė. Daug universitetų, yra metropolitenas.

## Istorija

Korėjos karalius *Jeongjo* 1796 m. numatė Suvoną padaryti šalies sostine ir 1796 m. pastatė *Hwaseong* tvirtovę, kuri tebestovi iki šiol ir yra UNESCO pasaulinio kultūros paveldo sąraše. Tvirtovės sienos kadaise tvėrė visą miestą, tačiau dabartinis Suvonas išsiplėtęs žymiai labiau nei tvirtovė.

## Sportas
* Suwon Samsung Bluewings – futbolo klubas;
* Suwon FC – futbolo klubas;
* Suvono pasaulio čempionato stadionas, kurio talpa 45 192 žiūrovai.
* Suwon Sports Complex;
* Suvone 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.

## Šaltiniai
Pavietas

**Pavietas** (, ) – Lenkijos administracinis-teritorinis vienetas.

Pavietas taip pat buvo administracinis vienetas Lenkijos karalystėje (nuo XV a.), Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje (nuo XVI a. antrosios pusės) ir Abiejų Tautų Respublikoje. Vaivadijos dalis, turinti renkamą kolektyvinio valdymo instituciją, administraciją, teritorijos valdytoją kaštelioną. 1975–1998 m. Lenkijoje pavietų nebuvo.

## Istorija

### Lenkijos karalystė ir LDK
Lenkijos karalystėje pavietų teises XIV a. antroje pusėje įgijo kaštelionijos – miestas ar pilis, turinti savo kaštelioną. Pavieto valdytoju tapo bajorų seimelio renkamas seniūnas. XV a. pavietus pradėta kurti ir Lietuvoje. Pavietais Lietuvos žemėse maždaug iki 1800 m. vadinosi ir valsčiai, vėliau – tik apskritys.

### Lenkijos Respublika
Nuo 1999 m. sausio 1 d., įvykdžius Lenkijos administracinę teritorinę reformą, šalyje sukurta trijų pakopų savivaldos sistema: vaivadija – pavietas – valsčius ( – *powiat* – *gmina*). Sudaryti 65 miestų pavietai ir 314 žemių pavietų. Pagal Europos Sąjungos teritorijų klasifikaciją pavietas atitinka NUTS 4 teritoriją. Didžiausias miesto pavietas yra Varšuva, didžiausias žemės pavietas – Balstogė.

Miesto pavietui vadovauja miesto taryba ir jos renkamas miesto prezidentas, žemės pavietui – pavieto taryba ir jos renkamas seniūnas.
Tedžonas

**Tedžonas** () – miestas Pietų Korėjos vidurio vakaruose. Didelis susisiekimo mazgas. Išvystyta šilko, medvilnės, mašinų, maisto pramonė. Apylinkėse išgaunamos volframo rūdos.

## Istorija

Tedžonas ilgą laiką buvo nedidelis kaimas. Tačiau 1905 m. nutiesus geležinkelį Seulas-Pusanas ir čia pastačius stotį, gyvenvietė pradėjo augti. 1926 m. valdant japonams buvo nutiestas geležinkelis į Mokpą ir tai dar labiau paspartino miesto plėtrą. Dabar tai antras miestas šalyje pagal augimo spartą.

1993 m. Tedžone vyko Pasaulinė paroda.

### Pavadinimo kilmė

Anksčiau miestas vadinosi *Hanbat*, kas senąja korėjiečių kalba reiškė „platus laukas“. Dabartinis pavadinimas (*Taejŏn* arba *Daejŏn*) dabartine kalba reiškia tą patį.

## Švietimas

Mieste įsikūrę nemažai universitetų, privačių ir valstybinių tyrimų centrų. Žinomiausi iš jų yra: Korėjos mokslo ir technologijų institutas (KAIST), Čungnamo valstybinis universitetas, Pėčė universitetas, Usong universitetas, Informacinių technologijų vystymo institutas, Euldži universitetas, Hanbat valstybinis universitetas, Tedžono universitetas, Korėjos kosmoso tyrimų institutas.

## Sportas

Tedžone 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.

## Šaltiniai
Leonas Gogelis

**Leonas Gogelis** (1869 m. rugsėjo 1 d. Linkuvoje – 1937 m. rugsėjo 8 d. Kaune) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, mikrobiologas, profesorius, habilituotas veterinarijos mokslų daktaras.

## Biografija

Mokėsi Šiaulių gimnazijoje.

Būdamas 34 m. amžiaus, 1903 m. su pasižymėjimu baigė Tartu (Dorpato) veterinarijos institutą, 1916 m. apgynė daktaro disertaciją. 1904–1911 m. dirbo Užkaukazėje Zurnabato priešmarinės stoties vicedirektoriumi. Nuo 1911 m. – bakteriologijos laboratorijos vedėjas Naugarduke (dab. Baltarusija). 1912 m. grįžo į Tartu ir dirbo Veterinarijos instituto Bakteriologijos katedros asistentu, docentu, vėliau buvo šios katedros profesorius, vedėjas. 1918 m. dėl Pirmojo pasaulinio karo institutui persikėlus į Saratovą, iki 1920 m. jame ėjo tas pačias pareigas.

1920 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Žemės ūkio ministerijoje veterinarijos inspektoriumi ir kartu – Marvos Priešmarinės stoties, įkurtos Marvos dvare, direktoriumi (iki 1924 m. sausio 1 d.). Tuo metu Priešmarinės stoties pagrindinė užduotis buvo gaminti imuninį serumą.

Bakteriologijos skyriuje tuo metu buvo atliekami tik negausūs bakteriologiniai tyrimai. Todėl 1923 m. gegužės mėn. šios stoties turtas buvo perduotas Lietuvos universiteto Medicinos fakulteto Veterinarijos skyriui, o 1924 m. gruodžio mėn. Marvos priešmarinė stotis uždaryta.

Inventorių ir personalą perėmė Žemės ūkio ministerija. Buvusios stoties pagrindu įkurta Valstybinė veterinarinės bakteriologijos laboratorija. L. Gogelis paskirtas vadovauti šios laboratorijos diagnostikos skyriui, bet dirbo neilgai. Formuojant minėtą laboratoriją, į ją buvo įtrauktas prie Krašto apsaugos ministerijos 1922–1924 m. veikęs Karo veterinarinės bakteriologijos kabinetas. 1924–1928 m. Lietuvos Respublikos Medicinos fakulteto Veterinarijos skyriaus Bakteriologijos katedros vedėjas ir profesorius.

1928 m. išvyko į SSRS. 1928–1935 m. dirbo Jerevano veterinarijos institute, Diagnostikos skyriaus vedėju ir tuo pačiu metu – šio instituto Bakteriologijos ir užkrečiamų ligų katedros profesoriumi. 1935–1937 m. Kijevo veterinarijos instituto Užkrečiamų ligų katedros vedėjas ir profesorius.

## Šaltiniai
* http://server.ekoi.lt/zoologai/G/gogelis_l.html
* http://www.ebiblioteka.lt/resursai/LMA/Ekologija/E-067.pdf
Tegu

:: *Apie tarpukario Lietuvos jachtą žr. [[Tegu (jachta)]]*.

**Tegu** arba **Degu** () – miestas Pietų Korėjoje, Šiaurės Kiongsango provincijos adm. centras. Svarbus susisiekimo mazgas. Išvystyta lengvoji (šilko, medvilnės, odos), maisto pramonė, gaminamos mašinos; išvystyta spalvotoji metalurgija. Prie miesto išgaunama akmens anglis ir varis.

Mieste gausu parkų, iš kurių žymiausi: *Apsan* kalnas, ant kurio yra daug takelių, budizmo šventyklų, Korėjos karo muziejus; *Palgongsan* su budistų šventyklomis; *Salseong* parkas yra įsikūręs 1500 m. senumo tvirtovėje. Mieste yra 5 universitetai. Tegu veikia tarptautinis oro uostas.

## Klimatas

## Administracinis suskirstymas
Tegu suskirstytas į 7 rajonus ''gu'' ir dvi apygardas *gun.*

## Sportas
Tegu mieste 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.

### Futbolas
* Daegu FC futbolo klubas;
* „Daegu“ stadionas
* DGB Arena, kurios talpa 12 415 žiūrovų.

## Šaltiniai
Airėnai I

**Airėnai I** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, 8 km į pietvakarius nuo Maišiagalos. Rytuose yra Ąžuolyno miškas, vakaruose už 1 km teka Neris. Seniūnaitijos centras. Pro Airėnus eina kelias iš Kernavės į Dūkštas. Saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Airėnų konglomeratas, mitologinis Airėnų akmuo su ženklais.

## Istorija

Pirmieji Airėnai XIX a. buvo Airėnų kaimas ir palivarkas, priklausęs kunigaikščiams Giedraičiams. Airėnai II įsikūrė XX a. pradžioje, atkėlus gyventojų iš Gardino gubernijos.

## Gyventojai

## Bendradarbiavimas
 – Brduvas

## Šaltiniai
Aisėnai (Klaipėda)

**Aisėnai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Veiviržėnų, 16 km į pietus nuo Gargždų. Vakariniu pakraščiu teka upelis Aisė. Eina keliai: Gargždai – Švėkšna, Priekulė-Veiviržėnai. Iš šiaurės prieina Padumblės, iš rytų – Aisėnų, iš pietų – Piliakalnio miškai. Vakariniu pakraščiu ribojasi su Pėžaičių kaimu.

Aisėnų kaime yra trejos senosios kaimo kapinės (trečiosios kapinės 2014 m. įtrauktos į Kultūros vertybių registrą), buvęs muitinės pastatas.

## Istorija

VIII-XIII a. Aisėnų kaimo teritorija priklausė Lamatos žemei. Po Melno taikos ji liko LDK pakraštyje, prie valstybinės sienos su Kryžiuočių ordinu. Priklausė Rietavo valsčiui bei Rietavo valstybiniam dvarui, Rietavo parapijai. XIX-XX a. Aisėnų kaime buvo Rusijos valstybės sienos perėjimo punktas ir muitinė. Pro kaimą ėjo prekybos, knygnešių bei kontrabandos keliai. 1922 m. Aisėnuose buvo 219 gyventojų. 1941 m. birželio 22 d. ryte, Vokietijai užpuolus Sovietų Sąjungą, kaimo apylinkėse žuvo dauguma Aisėnų užkardos sovietų pasieniečių. Sovietmečiu Aisėnų kaimas buvo 1949 m. įkurto „Pionieriaus“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

Pokaryje Aisėnų apylinkėse veikė Kęstučio apygardos Butigeidžio rinktinės Dariaus rajono partizanai. Aisėnų miške buvo partizanų štabo bunkeris, sovietų karių ir stribų užpultas ir sunaikintas 1950 m. vasario 16 d. Užpuolimo metu žuvo būrio vadas ir Dariaus tėvūnijos (rajono) štabo darbuotojas Pranas Auškalnis-Laisvė (g. 1923), partizanai Konstantinas Butkevičius – Lyra (g. 1912), Eduardas Gavrilčikas – Aidas (Vytenis) (g. 1914), Bronislava Žemgulytė – Lietuvaitė (g. 1925). Buvusio bunkerio vietoje pastatytas atminimo paminklas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Aisėnų kaime gimė Gasparas Cirtautas (1841–1913), Žemaičių vyskupas, profesorius.

## Šaltiniai
Centrinis masyvas

**Centrinis Masyvas** () – didžiausias senų kalnų masyvas Prancūzijos pietuose, susidedantis iš kalnų ir plokščiakalnių. Centrinį Masyvą sudaro kristalinės uolienos, stūkso užgesusių ugnikalnių kūgiai. Nuo Alpių Centrinį Masyvą skiria gilus Ronos slėnis. Aukštis iki 1464 m, Pju de Domo (*Puy-de-Dôme*) k. Iš kalnų išteka daug upių, todėl Centrinis Masyvas dažnai vadinamas Prancūzijos vandens saugykla. Kai kurių upių slėniai labai gilūs, siauri, per juos nutiesti tiltai. Centrinio Masyvo gelmėse laikosi labai aukšta temperatūra, todėl daugelyje vietų iš žemės trykšta karštosios versmės, yra mineralinių šaltinių. Tokiose vietose įkurta gydomųjų kurortų.
Alaviniškiai

**Alaviniškiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Viduklės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alesninkai

**Alesninkai** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Vievio. Įkurta kaimo bendruomenė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alšininkai

**Alšininkai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Jiezno.

Per Alšininkų gyvenvietę teka Alšia ir jos dešinysis intakas Virkius, eina Kruonio−Stakliškių kelias. Iš vakarų pusės prie gyvenvietės prieina Sundakų miškas, iš pietų − Pieštuvėnų ežeras.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Novosibirskas

**Novosibirskas** – miestas Rusijoje, Vakarų Sibiro lygumos pietryčiuose, prie Obės upės; srities centras. Dėl Novosibirsko vandens jėgainės užtvankos yra susiformavusios Novosibirsko marios. Miestas – svarbus geležinkelio ir automobilių kelių mazgas, upių uostas. Yra oro uostas, metropolitenas (nuo 1985 m.). Aleksandro Nevskio soboras (pastatytas 1897 m.).

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1893 m. kaip *Новая Деревня*, sujungus kaimus *Гусевка* ir *Александровск*, buvusius prie Transsibiro geležinkelio magistralės ties tiltu per Obės upę. 1895–1925 m. vadinosi ***Novonikolajevsku***. 1903 m. gavo miesto teises, ėmė sparčiai vystytis, greitai pavijo ir pralenkė kitus Vakarų Sibiro miestus, nors iš pradžių daugiausia turėjo prekybinę, o ne pramoninę svarbą. Apie 1930 m. ėmė plėtotis pramonė, švietimo ir kultūros įstaigos. Po II pasaulinio karo miestas tapo neoficialia Sibiro sostine, svarbiausiu rytinės Rusijos pramonės, kultūros ir mokslo centru.

## Ekonomika
Novosibirske išvystyta elektroenergetika, degalų ir naftos pramonė, metalurgija, mašinų ir prietaisų gamyba, radioelektronika, medienos apdirbimo pramonė, tekstilės, chemijos, vaistų, lengvoji, maisto pramonė. Miesto apylinkėse išgaunamas smėlis, molis plytoms, keramzito žaliavos, mineraliai vandenys.

## Kultūra ir švietimas
Mieste yra didžiausios Rusijoje operos ir baleto teatras (НОВАТ), muzikinės komedijos, jaunimo, lėlių, dramos teatrai, kultūros galerija, filharmonija, cirkas. Muziejai: kraštotyros, geologijos, zoologijos, Sibiro istorijos ir etnokultūros.

Novosibirske yra Rusijos mokslų akademijos Sibiro filialas, Novosibirsko valstybinis universitetas, žemės ūkio ir technikos universitetai, medicinos akademija, konservatorija, daug institutų. 28 km į pietus nuo miesto, prie Novosibirsko marių kranto įsikūręs Akademinis miestelis (*Академический городок*), kuriame yra mokslinių tyrimų institutai, gyvenamieji pastatai, komunalinės įstaigos.

## Sportas
* FK Sibirʹ Novosibirsk (futbolo klubas);
* FK Novosibirskas (futbolo klubas);
* „Spartako“ stadionas, kurio talpa 12,5 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Novosibirsk Sovetskaya 1A.jpg|Aleksandro Neviškio soboras (1897 m.)
Transib Novosibirsk.jpg|Transsibiro magistralės geležinkelio stotis (XXI a. pradžia)
Novosibirsk KrasnyPr Museum of Arts 07-2016.jpg|Novosibirsko dailės muziejus
Красный факел.jpg|Operos ir baleto teatras "Krasnyj fakel“


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Diskai

**Diskai** (*Symphysodon*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis. Kūnas iš šonų labai suplotas, 20-25 cm aukščio ir ilgio. Šonai raudoni, mėlyni, žali, rudi. Žiotys labai mažos, todėl maisto ieško vidutiniame vandens gylyje ir minta smulkiu gyvu grobiu.

Ikrelius neršia ant akmenų arba augalų lapų. Maždaug po penkiasdešimt valandų iš kiaušinėlių išsirita lervos ir prilimpa prie tėvų kūno. Pirmas dvi savaites jos minta maistinga medžiaga, kurios sluoksnis susidaro ant tėvų kūno veisimosi periodu. Po trijų mėnesių jaunos žuvelės įgauna disko pavidalo kūną. 

Paplitę Amazonės baseine.

Gentyje yra 3 rūšys. Auginami akvariumuose.
## Rūšys

* Paprastasis diskas (*[[Symphysodon discus]]*)
* Melsvasis diskas (*[[Symphysodon aequifasciatus]]*), 
* *[[Symphysodon tarzoo]]*

## Nuorodos
* Akvariumas.lt , Diskai
* Symphysodon sp.
Amaliai (Šiauliai)

**Amaliai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių, prie Šiaulių−Kretingos geležinkelio. Prie Amalių yra Gulbinų miškas; teka Amalė (Ringuvos intakas).

## Istorija

Tarpukariu kaimas priklausė Šiaulių apskričiai.

## Gyventojai

; Žymūs žmonės
Kaime gimė Arkadijus Kiseliovas – pedagogas, matematikas.

## Šaltiniai
Saranskas

**Saranskas** () – miestas Rusijoje, kairiajame Insaro upės (Volgos baseinas) krante; Mordovijos sostinė.

Svarbus susisiekimo mazgas, yra oro uostas. Išvystyta mašinų, metalo apdirbimo, chemijos, medžio apdirbimo, maisto, elektroenergetikos pramonė, juodoji metalurgija, gaminami televizoriai.

Mieste yra mokslinių tyrimų institutai (kalbos, literatūros, istorijos, ekonomikos), du universitetai (Mordovijos valstybinis ir pedagogikos). Dramos ir lėlių teatrai, filharmonija, paveikslų galerija, skulptūros ir kraštotyros muziejai. Šv. Jono cerkvė (pastatyta 1693 m.).

## Istorija
Miestas įkurtas 1641 metais kaip tvirtovė  tuometiniame Rusijos valstybės pietrytiniame pakraštyje. Tvirtovėje gyveno rusai, mordviai ir totoriai. 1651 m. suteiktos miesto teisės, iš pradžių miestas vadintas Saranesku (). XVIII a. karinę svarbą prarado ir tapo prekybos ir pramonės centru, kadangi buvo geroje geografinėje padėtyje – tarp Astrachanės, Maskvos, Krymo ir Kazanės. XIX a. pabaigoje nutiesta geležinkelio linija Maskva–Kazanė, todėl miesto ekonominė ir politinė svarba dar labiau išaugo. Po Rusijos pilietinio karo miesto pramonė taip nukentėjo, kad atsigavo tik 1928 m. 1934 m. Saranskas tapo Mordovijos ATSR sostine.

## Sportas
* FK Saransk (futbolo klubas);
* FK Mordovija Saransk (buvęs futbolo klubas);
* „Mordovijos“ arena, kurios vietų skaičius	44 442 žiūrovai.
Novaja Derevnia

**Novaja Derevnia** yra:

* kaimas Rytprūsiuose, Saranskojės rajone – Senieji Gertlaukiai;
* 1893-1895 m. Novosibirsko pavadinimas.
Ambraziškiai

**Ambraziškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Molėtų. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-33028), Ambraziškių dvaras. Į šiaurę nuo gyvenvietės telkšo Ambraziškių ežeras.

## Istorija

1584 metais Ambraziškių dvaras priklausė Valentui Bžežinskiui. 1663 m. minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje.

## Gyventojai

## Galerija

Ambraziškiai, Lithuania - panoramio (4).jpg|Kaimas prie Ambraziškių ežero
Ambraziškiai, Lithuania - panoramio (15).jpg|Kaimo sodybos
Ambraziškiai, Lithuania - panoramio (2).jpg|Daugiabutis
Ambraziškiai, Lithuania - panoramio (18).jpg|Tvenkinukai ant Verbylos upelio


## Šaltiniai
Omskas

**Omskas** – miestas Rusijoje, prie Omės ir Irtyšiaus santakos; srities centras. Svarbus geležinkelio ir automobilių kelių mazgas, uostas prie Irtyšiaus. Išvystyta elektroenergetika, mašinų ir prietaisų pramonė, naftos, chemijos, vaistų, statybinių medžiagų, medžio apdirbimo pramonė, lengvoji (siuvimo, medvilnės, kailių, odos, avalynės, kilimų) ir maisto pramonė.

Omske yra valstybinis universitetas, medicinos akademija, kūno kultūros akademija. Be to, yra žemės ūgio, pedagogikos, technikos, kelininkystės universitetai, daug institutų, kitų aukštųjų mokyklų. Kultūros įstaigos: teatrai (dramos, muzikos, lėlių), vargonų salė, cirkas, paveikslų galerija, F. Dostojevskio (1850–1854 m. kalėjo Omske) kraštotyros muziejus. *Никольский казачий* soboras (pastatytas 1840 m.). Miesto pakraštyje yra ornitologinis draustinis.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1716 m. kaip tvirtovė. 1768–1771 m. vietoje jos buvo pastatyta kita tvirtovė, priešingame (dešiniajame) Omės upės krante. 1782 m. gavo miesto teises, 1785 m. patvirtintas herbas. 1822 m. tapo Vakarų Sibiro general – gubernatoriaus rezidencija, ėmė augti ir įgyti didelę svarbą. XIX a. pradžioje jau buvo didelis prekybos centras, plėtrą labai paskatino Transsibiro geležinkelio tiesimas. Po 1917 m. Lenino perversmo vyko aršios pilietinio karo kovos. Įsitvirtinus sovietams, Omsko apylinkėse buvo sparčiai plėtojamas žemės ūkis. Po Stalino mirties imta plėtoti naftos pramonė.

## Sportas
* FK Irtyš Omsk futbolo klubas;
* „Avantgardo“ stadionas, kurio talpa 5,5 tūkst. žiūrovų;
* „Geologo“ stadionas, kurio talpa 12 tūkst. žiūrovų.
* „Raudonosios Žvaigždės“ stadionas (Stadion Krasnaja zvezda), kurio talpa 5 tūkst. žiūrovų;
* „Raudonosios Žvaigždės“ maniežas, kurio talpa 3 tūkst. žiūrovų.
Anavilis

**Anavilis** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Paberžės. Seniūnaitijos centras. 3 km į pietvakarius nuo Anavilio yra Kazimieravo ežeras.

## Istorija

Kaime XIX a. buvo Anavilio dvaras, priklausęs Hertmanui. 1950–1992 m. Anavilio tarybinio ūkio, Paberžės daržininkystės tarybinio ūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikia plastikų gamybos bendrovė. Yra vaikų darželis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Andriškiai

**Andriškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, prie kelio . Anksčiau kaime buvo Žaliosios Vinco Žemaičio pagrindinė mokykla, Žaliosios biblioteka ir paštas (LT-70073). Į rytus nuo kaimo auga Žaliosios miškas.

## Istorija

Ilgą laiką Andriškiams oficialiai buvo priskirtas kur kas stambesnis kaimas Žalioji. 2018 m. jis vėl gavo savarankiškos gyvenvietės statusą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Andrušaičiai

**Andrušaičiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Raseinių, prie Gintaro upelio. Praeina keliukas Norgėlai–Laužai. Yra vilnonių verpalų gamykla „Danspin“.

## Istorija

XX a. pr. – kaimas ir palivarkas Raseinių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Apaščia (Rokiškis)

**Apaščia** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, už 2 km į šiaurės vakarus nuo Pandėlio, prie Apaščios upės. Seniūnaitijos centras. Praeina plentas .

## Istorija

Seniau būta dvaro. LTSR metais buvo „Pušyno“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Armeniškiai

**Armeniškiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurę nuo Klausučių, prie Armenos upelio (dešinysis Nemuno intakas). Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, paštas (LT-74045), Armeniškių kaimo bendruomenė, Armeniškių pagrindinė mokykla. Iš rytų plyti Dubysos miškas, vakaruose – Burbinės miškas.

### Etimologija

Kaimo vardas – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Armenos upelio vardo.

## Istorija

Pokario metais veikė Kęstučio apygardos, Vaidoto partizanų rinktinės partizanai.

## Istorija

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Buivydas (1894–1968) –  literatas, Amerikos lietuvių visuomenės veikėjas.
* Antanas Mickus (1898–1973) – Lietuvos fotografas.

## Galerija

Vaizdas:Armeniskiu centras.jpg|Armeniškių centras.
Vaizdas:Armeniskiu kryzius.jpg|Kryžius Armeniškių centre.
Vaizdas:Armeniskiai is pietvakariu.jpg|Armeniškiai iš pietvakarių pusės.
Vaizdas:Armeniskiu autobusu stotele.jpg|Armeniškių autobusų stotelė.


## Šaltiniai
Arnionys II

::*Apie gretimą kaimą panašiu pavadinimu žr. [[Arnionys I]]*

**Arnionys II** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2,5 km (tiesiąja) į pietryčius nuo Joniškio, šalia Arnionių I kaimo (jų beveik niekas neskiria). Tai naujesnė gyvenvietė. Šalimais yra Arino ežeras. Praeina kelias . Stovi Arnionių koplyčia.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Pabradės valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Arškainiai

**Arškainiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, Raseinių miesto rytiniame pakraštyje, faktiškai Raseinių priemiestis. Seniūnaitijos centras. Rytiniu gyvenvietės pakraščiu teka Prabauda (Šaltuonos intakas). Pro kaimą eina kelias .

## Istorija

Pirmą kartą paminėti 1410 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Arvydai

**Arvydai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Bezdonių. Seniūnaitijos centras. Arvydų dvaras yra prie Bezdonių. Kaimą supa miškai, iš rytų prieina Rokantiškių miškai, iš pietų – Buzaraisčio miškai, iš vakarų – Lavoriškių-Nemenčinės miškai. Arvydų girininkijos miške auga iš medžių suformuotas rekordinio dydžio užrašas „Žalgiris 600“.

## Etimologija

Iš šių apylinkių kilo būsimasis Lenkijos premjeras Marian Zyndram-Kościałkowski (1892–1946), kurio giminės sodyba buvo netoli dabartinių Arvydų. Jis savo politinės veiklos pradžioje pasirinko slapyvardį *Jerzy Orwid* ir spėjama, kad pagal tai ir pavadinta gyvenvietė  (dvarininkinis vietovardis).

## Istorija

1950–1992 m. buvo žuvininkystės ūkio centrinė gyvenvietė. Yra miško uogų ir grybų, jų perdirbimo, žuvininkystės bendrovės, biblioteka, Nemenčinės miškų urėdijos Arvydų girininkija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Audronys I

**Audronys I** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Obelių, prie kelio į Rokiškį. Rytiniame gyvenvietės pakraštyje telkšo Obelių ežeras. Netoliese yra Audronys II.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Audronyse gimė dailininkas Justinas Vienožinskis (1886–1960). Išlikęs jo gyvenamasis namas.

## Šaltiniai
Augmėnai

**Augmėnai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Baisogalos. Veikia lentpjūvė, malūnas. Yra senkapių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Leonas Jasiulis (1932-2004 m.) – dailėtyrininkas, pedagogas.
* Vincas Kisarauskas (1934-1988 m.) – tapytojas, grafikas, scenografas. Vienas ekslibriso kūrėjų judėjimo iniciatorių.
## Šaltiniai
Augustinava

**Augustinava** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Panemunėlio GS. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Praeina vieškelis .

## Istorija

Kaime rastas akmeninis kirvis siaurėjančia pentimi (saugomas Rokiškio muziejuje).

Augustinava kūrėsi kaip dvaro palivarkas. Po I pasaulinio karo veikė komunistų pogrindinė kuopelė. 1951 m. įkurta pradinė mokykla. LTSR laikais – „Atžalyno“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aukštakalniai

**Aukštakalniai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Kamajų. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka.

## Gyventojai

1923 m. buvo 154 gyv., 30 ūkių.

## Šaltiniai
Auleliai

**Auleliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras. Auleliuose yra vaikų globos namai, kuriuose gyvena įvairaus amžiaus vaikų, laikinai arba visiškai netekusių tėvų globos.

## Istorija

1923 m. buvo 28 ūkiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Aunuvėnai

**Aunuvėnai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Šaukėnų, prie Aunuvos ir Šatrijos upelių santakos (netoliese telkšo Aunuvėnų tvenkinys). Praeina kelias . Yra paštas (LT-86040).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Avižonys

**Avižonys** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, į pietryčius nuo Širvintų, 1 km į rytus nuo Kielių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ažugiriai

**Ažugiriai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 10 km į vakarus nuo Utenos, prie plento . Į šiaurę nuo Ažugirių gyvenvietės yra Kermežio ežeras. Yra nebeveikiančios kapinaitės.

Kaimo pavadinimas kilęs nuo žodžių „užu girios“. Ažugirių kaime pievos, kalneliai, miškeliai turi savo atskirus pavadinimus: Lauka (pieva), Užubaliai (miškas), Meškaplašiu, Uliuko kalnas, Stramoka (bala), Samanyškis (pievokšlis) Pakapių kalnas, Burlakalnis (kalva), Prūdas, Jokūbonis, Raistelis (miškelis), Barabų kalnas.

1923 m. buvo 121 gyventojas ir 23 ūkiai. 0,5 km nuo Kermežio ežero, Pakapių kalne, atkasti kapai, kuriuose rasta žalvarinių papuošalų, senovinių pinigų, amuletas − meškos dantis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ažulaukė

**Ažulaukė** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Veikia Ažulaukės pagrindinė mokykla ir Eitminiškių gimnazijos skyrius, biblioteka, paštas (LT-15013), yra žemės ūkio bendrovė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ažupiečiai

:: *Apie Anykščių miesto dalį žr. [[Užupiečiai (Anykščiai)]]*.

**Ažupiečiai** (tarm. ***Užupiečiai***) – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Anykščių. Rytiniu kaimo pakraščiu teka Šventoji. Pietrytinė kaimo dalis prijungta prie Anykščių miesto, pietuose yra Ažupiečių viensėdis.

## Istorija

Iki XX a. pradžios buvo Anykščių miestelio vakarinis priemiestis, nuo miestelio atskirtas Šventosios vaga. Ažupiečių kaimas įsiliejo į Anykščius 1925 m., kai Anykščių valsčiaus valdyba patvirtino Anykščių miestelio plano schemą.

Kaime pas senelius augo Antanas Vienuolis. 1985 m. įkurta Anykščių žemės ūkio mokykla.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Algirdas Eduardas Čižas, inžinierius statybininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
* Feliksas Kairys, knygnešys, švietėjas.

## Šaltiniai
Bačkininkai (Prienai)

**Bačkininkai** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, šalia kelio , 4 km į pietvakarius nuo Pakuonio. Šiaurėje plyti Bačkininkų miškas.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs nuo profesijos vardo *bačkininkas* („statinių, bačkų dirbėjas, pardavėjas“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bačkininkai (Švenčionys)

**Bačkininkai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 13 km į rytus nuo Švenčionių, 5 km į vakarus nuo Svirkų, 2 km nuo sienos su Baltarusija. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka (nuo 1961 m.), paštas (LT-18033). Eina kelias , atsišakoja .

## Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bačkonys

**Bačkonys** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Žiežmarių, šalia magistralės . Yra pakelės užeiga (architektas E. Beinortas), viešbutis, motelis. Išlikęs buvusio Bačkonių dvaro parkas (tarp retų medžių – stambiavaisis ąžuolas, amerikinė liepa), yra I pasaulinio karo vokiečių karių kapai. Kaimo pietryčiuose yra Pastrėvio HE tvenkinys.

## Istorija

XX a. pradžioje čia buvo grafo B. Tiškevičiaus Žiežmarių dvaro palivarkas. 1910 m. įkurta slapta mokykla, kurioje mokėsi 10 vaikų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Eugenijus Algimantas Gūzas (1939–2025) – architektas, grafikas.

## Šaltiniai
Baibiai

**Baibiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Yra Baibių pagrindinė mokykla, biblioteka, medicinos punktas. Artimiausi ežerai – Uolys, Bružokėliai. Pro Baibius yra numatyta nutiesti autoturizmo trasa: Zarasai–Salakas–Kiemionys–Baibiai–Antalieptė–Baltriškės-Degučiai–Zarasai (110 km).

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Baibiai [Zarasų rajonas] / Milda Pošytė. – Vilnius, A. Malinausko IĮ, 2005.
Bakšėnai

**Bakšėnai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurę nuo Kupiškio, 3 km į rytus nuo Salamiesčio, Pyvesos dešiniajame krante.

Per kaimą eina Salamiesčio−Alizavos kelias, iš rytų teka Upelis.

## Istorija

Archeologiniai šaltiniai rodo, kad kaimo apylinkėse žmonės gyveno dar prieš mūsų erą, o pats kaimas susiformavo Valakų reformos metu XVI a.. Nuo 1603 m. minimas kaip Salamiesčio dvaro kaimas, kurį sudarė 11 valakų. 1645 m. kaimas pažymėtas Biržų dvaro kunigaikštystės žemėlapyje. XVIII a. pradžioje priklausė Vabalninko valsčiui. 1819 m. Bakšėnai su Salamiesčio dvaro valdomis atiteko Mykolui Tiškevičiui.

1961–1915 m. priklausė Panevėžio apskrities Čypėnų valsčiui, 1919–1946 m. – Biržų apskrities Vabalninko valsčiui. 1933 m. išskirstytas į vienkiemius. 1947–1950 m. kaimas priklausė Biržų apskrities Kupreliškio valsčiui.

Kazys ir Lionginas Mikoniai organizavo Aukštaičių pažangiojo jaunimo organizaciją, 1916–1917 m. leido slaptą laikrašty „Irklas“. Po Antro pasaulinio karo apylinkėse veikė Albino Tindžiulio-Dėdės vadovaujami partizanai.

1947 m. kaime įkurtas kolūkis „Tarybinis pirmūnas“, o iki 1984 m. Bakšėnai buvo kolūkio centras. 1950 m. prijungtas Zasinyčios kolūkis, 1970 m. – „Atžalynas“ ir bendras kolūkis pervadintas Bakšėnais. 1984 m. buvo prijungtas prie Salamiesčio kolūkio. Gyvavo iki 1991 m.

1916 m. buvo atidaryta trijų skyrių pradinė mokykla, o 1929 m. buvo keturi skyriai. Mokykla patalpas nuomojo, savo žemės neturėjo. Veikė iki 2001 m. Nuo 1947 m. Bakšėnuose veikė biblioteka.

## Gyventojai

## Piliakalniai

Gyvenvietės teritorijoje, Pyvesos dešiniajame krante yra nukirstos piramidės formos Bakšėnų piliakalnis. Jo aikštelė lygi, 25×15 m dydžio. Piliakalnio pietinis ir rytinis šlaitai statūs, o šiaurinis ir vakarinis – nuolaidūs. Rasta žalvarinių dirbinių (saugomi LNM), lipdytinės lygiosios ir brūkšniuotosios keramikos, kaulinis žeberklo antgalis, akmeninės trinamosios girnos, akmeninis kirvis, gyvulių kaulų.

Kaimo rytinėje dalyje, prie Upelio žiočių, yra nedidelis Milžinkapio piliakalnis.

## Šaltiniai
Balandžiai

**Balandžiais** vadinami:

* paukščiai;
* kaimai Lietuvoje:
** Jurbarko rajone:
*** Eržvilko seniūnijoje,
*** Raudonės seniūnijoje;
** Raseinių rajone;
** Šalčininkų rajone;
** Tauragės rajone;
** Ukmergės rajone.
Baleliai

**Baleliai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės šiaurėje, prie senojo kelio Ukmergė-Panevėžys. Seniūnaitijos centras. Pro kaimą teka Mūšia (dešinysis Šventosios intakas), kurios ištakos yra už kelių kilometrų į šiaurės vakarus nuo Balelių. Yra Balelių pagrindinė mokykla, biblioteka, veikia Balelių koplyčia. Aptiktas kapinynas. Kaimo pakraštyje auga saugomas Viškonių ąžuolas.

2023 m. kaimas atšventė 675 metų jubiliejų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baltraitiškė

**Baltraitiškė** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Šimkaičių, 4 km į šiaurės rytus nuo Stakių, kairiajame Alsos krante. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, Veliuonos kultūros centro Baltraitiškės skyrius.

## Gyventojai


Baltraitiškė, rodyklė prie parduotuvės.JPG|Kaimo rodyklė
Baltraitiškė, buv. kultūros centras.JPG|Buvęs kultūros centras


## Šaltiniai
Bardauskai

**Bardauskai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Keturvalakių, prie kelio į Antupius. Yra Bardauskų seniūnaitija.

## Istorija

## Gyventojai

Pirmojo Lietuvos Respublikos visuotinio gyventojų 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymo metu kaime buvo 42 ūkiai.

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė ir pradžios mokyklą lankė gydytojas, valstybės ir visuomenės veikėjas Eliziejus Draugelis (1888–1981).

## Šaltiniai
Barskūnai

**Barskūnai ** – kaimas Širvintų rajono savivaldybės pietryčiuose, 6 km į šiaurės rytus nuo Maišiagalos, tarp Juodės II ir Ringės upelių. Seniūnaitijos centras. Yra Barskūnų pagrindinė mokykla. Eina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bartašiškė

**Bartašiškė** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Kaltinėnų, dešiniajame Yžnės krante. Rytuose plyti Perkūniškės, šiaurėje – Lapkalnio miškai. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bartkiškė I

**Bartkiškė I ** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, pietvakariniame Turmanto pakraštyje, šalia Vilniaus–Daugpilio geležinkelio, greta kelio . Bartkiškės seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baukštininkai

**Baukštininkai** (seniau ***Bauškaralė***) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Gindulių, 5 km į šiaurės rytus nuo Slengių, prie kelio . Pro kaimą teka Baukštė.

## Etimologija

Kaimas yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Baukštės upelio. Tikriausiai ankstyviausia kaimo pavadinimo forma buvusi be priesagos – *Baukštė*. Priesaga *-inink-* atsiradusi Klaipėdos kraštą prijungus prie Lietuvos. Šnekamojoje kalboje vartota vokiškos kaimo vardo formos *Baugskorallen* transformacija *Bauškaralė*.

## Istorija

1785 m. minimas bajoriškasis dvaras ir kaimas su 13 sodybų. 1846 m. turėjo riteriškojo dvaro statusą, kaimo ir dvaro gyventojai kalbėjo lietuviškai ir vokiškai. 1874 m. dvare veikė spirito varykla. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje dvarui priklausė Žemgrindžių palivarkas. Pro dvarą ėjo siaurasis geležinkelis.

1839 m. – XX a. 8 dešimtmetyje veikė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bebrininkai

**Bebrininkai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, ant Šešupės kranto, 6 km į rytus nuo Pilviškių, 1 km į pietus nuo Antanavo. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias , taip pat keliukai į Tursučius, Jurgelius. Kaimo vakaruose, prie Žvirgždės upelio yra Bebrininkų kaimo senosios kapinės. Toliau vakaruose esančiame Piliūnų kaime stūkso Piliūnų piliakalnis.

## Etimologija

*Bebrininkais* LDK laikais buvo vadinami baudžiauninkai, kurie prižiūrėdavo bebrynus, gaudydavo bebrus ir dvarui atiduodavo jų kailiukus. Bebrininkai nėjo lažo, bet turėdavo mokėti duoklę, šienauti pievas ir eiti į talkas.

## Istorija

## Gyventojai

Pagal pirmajį Lietuvos visuotinį gyventojų 1923 metų surašymą Bebrininkų kaime buvo 31 ūkis ir 275 gyventojai.

### Žymūs žmonės
* Bebrininkuose gimė žurnalistas, redaktorius Mikas Ilgūnas (1911–1967).
* Bebrininkuose gimė bolševikų Vilniuje sušaudytas Telšių vyskupas Vincentas Borisevičius (1887–1946).

## Šaltiniai
Bėčiūnai

**Bėčiūnai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietryčius nuo Ignalinos, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Vakaruose telkšo ežerai Gulbinis, Skudutis.

Kaime buvo Bėčiūnų dvaras, jį sudarė gyvenamasis namas, tvartas, klojimas ir sodas. Išliko tik kai kurie buvusio dvaro pastatai.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Bėčiū́nas*, plg. pavardės *Bė̃čas, Bė̃čis, Bė̃čius*.

## Istorija
Bėčiūnai minimi nuo 1706 m. XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčių. Dvaras priklausė Holovnioms, Kvintoms.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bendoriai

**Bendoriai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Riešės. Seniūnaitijos centras. Yra žirgų sporto aikštynas, kuriame organizuojamos varžybos. Praeina senasis Ukmergės kelias (RK5214). Pietryčiuose plyti pelkėtas Bukiškio miškas. Yra tarybinių karių memorialas. XXI a. pradžioje pradėjo smarkiai plėstis, atsirado nausėdijų rajonas Bendorėliai. Bendorius aptarnauja VVT – 87 nr. maršrutas (stotelės „Bendoriai“, „Bendorėliai“).

## Etimologija

Kaimo vardas tikriausiai kilęs nuo pavardės ar bendrinio žodžio *bendorius* (atėjęs iš vokiečių kalbos per slavų kalbas) – „kubilų, statinių, visokių rėčkų dirbėjas“.

## Istorija

Iki XX a. vid. buvo dvi Bendorių gyvenvietės – Žemųjų Bendorių kaimas ir Aukštųjų Bendorių palivarkas ir užusienis (ties dabartiniais Bendorėliais).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bendrės

**Bendrės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Miroslavo. Stūkso Olakalnis, ant kurio stovi koplyčia.

## Istorija

XIX a. viduryje minimas Bendrių dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Berčiūnai (Panevėžys)

**Berčiūnai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Panevėžio pakraščių, Sanžilės kanalo pakrantėje. Panevėžio–Šiaulių geležinkelio atskirtas nuo Berčiūnų Naujamiesčio seniūnijoje. Veikia Berčiūnų pagrindinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Berkinėnai

**Berkinėnai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Telšių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Liūtagalvės cichlidės

**Liūtagalvės cichlidės** (*Steatocranus*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis, kurioms būdinga susilpnėjusi plaukiojamosios pūslės funkcija.

Paplitusios Kongo upėjė (endeminės rūšys). Viena rūšis auginama akvariumuose.

Gentyje yra 9 rūšys.
## Rūšys
**[[Steatocranus bleheri]]* Meyer, 1993 
*Liūtagalvė cichlidė (*[[Steatocranus casuarius]]*)
**[[Steatocranus gibbiceps]]*  	 
**[[Steatocranus glaber]]*  	 
**[[Steatocranus irvinei]]*  	
**[[Steatocranus mpozoensis]]*  	 
**[[Steatocranus rouxi]]* 
**[[Steatocranus tinanti]]*  	 
**[[Steatocranus ubanguiensis]]*  

## Nuorodos
Bertaučiai

**Bertaučiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Buivydžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bertužiai

**Bertužiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Šiaulių, 2 km į pietvakarius nuo Kairių. 2 km į rytus nuo kaimo yra Kairių ežeras. Šalia greitkelio  skirtingų lygių sankryžos su keliu į  kelią.

## Istorija

1923 m. spalio 10 d. Bertužiai priskirti Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčios parapijai. 1923 m. Bertužiuose buvo 18 ūkių ir 124 gyventojai, kaimas priklausė Šiaulių valsčiui.  Pokario metais apylinkėse veikė Prisikėlimo apygardos Vytauto Didžiojo partizanų rinktinės partizanai. 1953–1955 m. didžioji kaimo dalis nugriauta statant Zoknių aerodromą. Atstačius žemės nuosavybę kaimas pradėjo plėstis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Beržė (Šilalė)

**Beržė** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Palentinio, kairiajame Nakačios upelio krante. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Beržėnai (Joniškis)

**Beržėnai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Rudiškių, prie Kūros upės (Beržėnų tvenkinio). Seniūnaitijos centras. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Beržiškės

**Beržiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Biliūniškės

**Biliūniškės** – kaimas Akmenės rajono savivaldybės pietuose, 9 km į pietus nuo Papilės, šalia kelio . Stovi paminklas 1863 m. sukilimo dalyviams (pastatytas 1925 m., autorius K. Skerstonas).

## Istorija

XIX a. viduryje buvo Biliūniškių palivarkas. 1863 m. kovą susitelkė sukilėlių būrys, kuriam vadovavo J. Stanevičius-Pisarskis. Kovo 30 d. sukilėliai užėmė Papilę, paskelbė manifestą apie žemės atidavimą valstiečiams, konfiskavo policijos bylas. Balandžio 28 d. kaimo apylinkėse sukilėliai susirėmė su caro kariuomene ir laimėjo mūšį, nors daug sukilėlių žuvo.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Biliūniškėse gimė inžinierius, sporto ir politinis veikėjas Valentinas Greičiūnas (1939–).

## Šaltiniai
Birsčiai

**Birsčiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Krosnos, prie kelio . Kaime anksčiau buvo Krosnos geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Biruliškės

**Biruliškės ** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Kauno, prie automagistralės . Yra elektros pastotė, Kauno kogeneracinė jėgainė.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1992 m. atidengta tautodailininko L. Juozonio ąžuolinė atminimo lenta  su bareljefu, 40x100 cm, prie namo, kuriame 1938–1944 m. gyveno knygnešio sūnus rezistentas Kipras Bielinis.

## Šaltiniai
Biržūnai

**Biržūnai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Salako, piečiau kairiojo Šventosios upės kranto. Kaimo pašonėje eina krašto kelia 179, telkšo Ūsto, Kernio, Ūparto ir kiti ežerai. Seniūnaitijos centras. Prie Šventosios veikia energetikos muziejus.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė Nepriklausomybės kovų savanoris, visuomenės veikėjas Adolfas Juodka (1897–1984), dirbęs 1926–1940 m. Raseinių miesto burmistru.

## Šaltiniai

Vytautas Indrašius. „Aukštaitijos šviesuliai“, 1999, Vilnius, psl. 86-89.

## Nuorodos
* 
*
Blauzdžiūnai

**Blauzdžiūnai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 5,5 km į rytus nuo Kriukų, 1 km nuo Latvijos sienos, prie Švitinio. Seniūnaitijos centras. Greta praeina plentas .

Pirmą kartą paminėtas 1585 m. rugsėjo 26 d. kaip Grothusų Beržtalio (Glebavos) dvaro valdos kaimas. Pavadinimo kilmė – nuo čia gyvenusių valstiečių Blauzdžiūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bliūdžiai (Panevėžys)

**Bliūdžiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Panevėžio centro, prie kelio . Stūkso Bliūdžių akmuo (su „pėdomis“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bogdoniškė (Zarasai)

**Bogdoniškė** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, tuojau į rytus nuo Turmanto, prie Latvijos sienos. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bubėnai

**Bubėnai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Rietavo, kairiajame Bubos (Jūros upės intakas) krante, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Bubėnuose 1940 m. gruodžio 27 d. gimė zootechnikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras Petras Bendikas.

## Šaltiniai
Burbaičiai

**Burbaičiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kukečių, šalia Dubysos ir Kražantės santakos. Stūkso Burbaičių piliakalnis, įrengtas Burbaičių pėsčiųjų tiltas. Eina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Burkėnai

**Burkėnai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, dešiniajame Akmenos upės krante, 8 km į pietus nuo Šilalės, šalia krašto kelio , prie Andriejaičių kaimo. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Butėnai (Radviliškis)

**Butėnai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Šeduvos, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Kaimas paminėtas 1585 m. Iki 2008 m. veikė biblioteka. Iki 2009 m. veikė pradinė mokykla – Šeduvos gimnazijos pradinio ugdymo skyrius.

## Gyventojai

## Galerija

Butėnai, buv. mokykla.JPG|Buvusi mokykla
Butėnai, stotelė.JPG|Autobusų stotelė
Butėnai, akmuo su pavadinimu.JPG|Akmuo prie įvažiavimo


## Šaltiniai
Butėnai (Anykščiai)

**Butėnai** – gatvinis kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Svėdasų, prie Šventosios upės. Seniūnaitijos centras. Kaimas driekiasi 2 km. Yra etnografinių sodybų, kaimo turizmo sodyba „Barono vila“, Z. Valuntos medinių skulptūrų parkas. Aptiktas V–VI a. Butėnų pilkapynas.

Tai didžiausias plotu Svėdasų parapijos kaimas, geriausiais laikais gyvenę daugiau negu 400 gyventojų. Vyravę Žvirblių, Juzėnų, Valuntų, Kazlauskų, Pakštų, Navikų, Milčiukų, Baronų, Prūsų pavardės, buvę ir Butėnų.

## Etimologija

Manoma kad pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio *Butėnas* (asmenvardinis vietovardis). Senoliai pasakodavo, jog kadaise čia apsigyveno žmogus, pavarde Butėnas, ir vėliau iš jo giminės išaugo didelis sodžius.

## Istorija

Butėnų dvaro vardas pirmą kartą paminėtas 1671 m. gegužės 13 d. Komarų giminės valdų pasidalijimo akte, XIX a. pradžioje jau minimas tik Butėnų kaimas. Butėnai (*Butany*) minimi ir Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose. Priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui.

XIX a. pabaigoje priklausė Svėdasų valsčiui, čia veikė slapta daraktorinė mokykla, žandarai užklupo ir nubaudė jos mokytoją Kaminską ir mokinių tėvus. 1902 m. surengtas nelegalus lietuviškas vakaras. 1910 m. įkurta rusiška liaudies mokykla, nuo 1918 m. – lietuviška, veikusi iki 1971 m.

Sovietmečiu buvo Mičiurino kolūkio centrinė gyvenvietė, prijungus prie Svėdasų kolūkio pradėjo nykti.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Butėnuose gimė JAV lietuvių rašytojas ir dramaturgas Jonas Juška (1886–1982).
* Kaime gyveno rašytojo J. Baltušio „Parduotų vasarų“ piemenėlio Aloyzo prototipas, liaudies meistras Zenonas Valunta, buvęs su rašytoju vaikystės draugais. Z. Valunta čia turėjo medinį zoologijos sodą.

## Šaltiniai
Budriai (Kaunas)

**Budriai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km nuo Garliavos.

## Istorija

2017 m. kaimas buvo panaikintas, o jo teritorija prijungta prie Garliavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Būteniai

**Būteniai** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Skaudvilės.

## Gyventojai

## Šaltiniai