open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lynx FC

**Lynx Football Club** – Gibraltaro futbolo klubas. Varžėsi Gibraltaro nacionalinėje futbolo lygoje.

## Istorija
Klubas įkurtas 2007 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

; Aprangų gamintojai:
*  Adidas – metai nežinomi;
*  Givova – metai nežinomi;
*  Joma – metai nežinomi;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Matthew Dellavedova

**Metju Delavedova** (, g. 1990 m. rugsėjo 8 d. Meriboras, Australija) – Australijos krepšininkas. Žaidžia įžaidėjo ir atakuojančio gynėjo pozicijose. 2016 m. kartu su Klivlando „Cavaliers“ tapo NBA čempionu.

2016 m. pasirašė kontraktą su Milvokio „Bucks“ klubu, bet po dvejų metų grįžo į „Cavaliers“.

2023 m. gegužės 17 d. M. Delavedova pasirašė dviejų metų sutartį su Melburno „United“ komanda.

## Pasiekimai
* 2020 m. vasaros olimpinės žaidynės - 
* 2016 m. NBA čempionas
* 2012 m. WCC metų žaidėjas
* Įamžinti marškinėliai Saint's Mary koledže

## Šaltiniai
Gibraltaro futbolas 2010–2011 m.

**[[Gibraltaras|Gibraltaro]] futbolo varžybos [[2010]]–[[2011]] m.**
*  prasidėjo 2010 m. rudenį, baigėsi 2011 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2011 m. pradžioje, finalas vyko 2011 m. pavasarį.

## 2010–2011 m. Premjer lyga
* **Premjer lyga** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 6 ekipos. Jos sužaidė po 20 rungtynių.

### Galutinė lentelė

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė – 2010–2011 m. sezonas
Gibraltaro futbolas 2018–2019 m.

**[[Gibraltaras|Gibraltaro]] futbolo varžybos [[2018]]–[[2019]] m.**
*  prasidėjo 2018 m. rudenį, baigėsi 2019 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2019 m. sausio 20 d, finalas vyko 2019 m. gegužės 26 d.

## 2018–2019 m. Premjer lyga
* **Premjer lyga** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Dalyvavo 10 ekipų. Lygos naujokais tapo Boca Gibraltar Albert Ferri.

### Galutinė lentelė

## 2018–2019 m. Rock Cup turnyras
* Į finalą pateko Gibraltar United FC ir Europa FC.
#### Finalo rungtynės
----

* **[[Europa FC|Europa]] finale nugalėjo varžovus rezultatu 3-0 ir iškovojo Rock taurę.**

-----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė 2018–2019 m. sezonas
* Soccerway 2018–2019 m. sezonas
* Flashscore – lygos archyvas
Išumas

**Išumas** – dievybė akadų mitologijoje, dievų pasiuntinys. Išumo genealogija nėra aiški. Nurodoma, kad jo brolis – saulės dievas Šamašas (Senosios Babilonijos karalystės laikų tradicijoje). Žinomas ir tekstas, kuriame teigiama, jog Šamašas buvęs Išumo tėvas, o motina – Ninlilė. Buvo tapatinamas su šumerų dievu Hendursaga (greičiausiai jau nuo III tūkst. pr. m. e.). Abiejų dievybių žmona – menkai žinoma deivė Ninmug.

Išumas laikytas požemio pasaulio dievo Nergalo bei negandų, maro ir karo dievo Eros patarėju bei pasiuntiniu. Be to, buvo laikomas ne tik konkrečių dievybių, bet ir apskritai dievų pasiuntiniu, šaukliu. Skirtingai nei jo viešpats Era, žmonių atžvilgiu veikdavęs palankiai, bandydavęs sušvelninti šio dievo rūstybę, gebėjęs atskirti „teisingą“ karą nuo nepateisinamo. Požemio pasaulyje užtardavęs mirusiuosius dievui Nergalui. Pavyzdžiui, vėlyvame Asirijos imperijos laikotarpio tekste „Asirijos sosto įpėdinio požemio pasaulio regėjimas“ pasakojama, kaip jis užtaręs auką Nergalui ir pastarasis ją išlaisvinęs. Manyta, kad saugojąs žmones naktį (ypač sergančiuosius). „Eros epe“ yra Išumui skirtas pašlovinimas.

Nors Išumas daugiausia buvęs palanki ir gailestinga dievybė, turėjęs ir neigiamų bruožų. Buvo dangaus dievo Anu *sukkalu* („leitenantas“), sutinkamas epitetas „žmonių ir šalies naikintojas (rijikas)“. „Eros epe“ minima, kad Išumas meistriškai panaudojąs savo jėgą prieš šalies priešus. Kai kuriais bruožais panašus į dievą Ea. Kaip ir pastarasis, pasižymėjęs aštriu protu, savo tikslams pasiekti sėkmingai pasitelkdavęs psichologinę manipuliaciją.

Pradedant Trečiosios Ūro dinastijos laikais, aptinkama nemažai asmenvardžių, į kuriuos įeina Išumo vardas. Vardas bandomas sieti su akadų kalbos žodžiu *išatu(m)*, reiškiančiu ugnį, tačiau Išumas neturi ugnies dievybės bruožų. Ikonografijoje nėra vaizduojamas.

## Šaltiniai
2015 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas

**2015 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas** – 22-asis pasaulio moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 2015 m. gruodžio 2 - gruodžio 20 dienomis Danijoje.

Čempionato nugalėtoja trečią kartą tapo Norvegijos rinktinė. Rumunijai atstovavusi Cristina Neagu paskelbta geriausia turnyro žaidėja.

## Arenos

## Grupinės varžybos
### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

## Atkrentamosios varžybos

## Šaltiniai
Puerto Riko moterų rankinio rinktinė

**Puerto Riko moterų rankinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Puerto Riką tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Puerto Riko rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Pasaulio čempionatas

## Šaltiniai
1954 m. pasaulio rankinio čempionatas

**1954 m. pasaulio rankinio čempionatas** – 2-asis pasaulio rankinio čempionatas, kuris vyko 1954 m. sausio 13 - sausio 17 dienomis Švedijoje.

Čempionato nugalėtoja pirmą kartą tapo Švedijos rinktinė. 

## Grupinės varžybos
### A grupė

### B grupė

## Klasifikacinės varžybos
### 5-6 vieta
;5 vieta

### Bronzinis finalas

### Auksinis finalas

## Šaltiniai
Čekoslovakijos vyrų rankinio rinktinė

**Čekoslovakijos vyrų rankinio rinktinė** – istorinė komanda, atstovavusi Čekoslovakijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinavo Čekoslovakijos rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Olimpinės žaidynės

### Pasaulio čempionatas

## Šaltiniai
1958 m. pasaulio rankinio čempionatas

**1958 m. pasaulio rankinio čempionatas** – 3-asis pasaulio rankinio čempionatas, kuris vyko 1958 m. vasario 27 – kovo 8 dienomis Rytų Vokietijoje.

Čempionato nugalėtoja antrą kartą tapo Švedijos rinktinė. Čempionate dalyvavo rekordinis 16 komandų skaičius. Brazilija tapo pirmąją ne Europos šalimi dalyvavusia pasaulio čempionate.

## Grupinės varžybos
### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

## Antras turas
### I grupė

### II grupė

## Klasifikacinės varžybos
### 7-8 vieta

### 5-6 vieta

### Bronzinis finalas

### Auksinis finalas

## Šaltiniai
Teodor Tripplin

**Teodoras Triplinas** (; 1812 m. sausio 13 d. Kališe, Lenkija – 1881 m. sausio 25 d. Varšuvoje, Lenkija) – gydytojas, keliautojas, apkeliavęs dalį Šiaurės Afrikos, Turkiją, beveik visą Europą, tame tarpe Lietuvą ir Žemaitiją, kurias aprašė knygoje „Kelionės po Lietuvą ir Žemaitiją dienoraštis“. 

Teodoras Triplinas gimė Kališe (Lenkija), klasikinės literatūros profesoriaus Frederiko Triplino šeimoje. Dalyvavo 1830 m. sukilime, po pralaimėjimo emigravo į Karaliaučių, pasimokė universitete, po to keliavo po Europą, Monpeljė įstojo į universitetą, baigė medicinos studijas, po to vertėsi medicinos praktika Prancūzijoje, vėliau Krokuvoje. 1849 m. kartu su žmona apsigyveno Varšuvoje. Be kelionės aprašymo apie Lietuvą ir Žemaitiją, T. Triplinas parašė knygas „Gydytojas Šveicarijoje“, „Gydytojo lenko kelionės po savąjį kraštą“, „Sugrįžimas iš Berezinos“, „Kelionė per Sacharą“, „Kelionė po mėnulį“, „Lenkijos higiena“ ir kt. 1856 m. vasarą T. Triplinas keliavo po Lietuvą ir Žemaitiją, 1857 m. išvyko į Egiptą, vėliau į Italiją, kariavo Garibaldžio kariuomenėje, buvo sunkiai sužeistas, 1877 m. grįžo į Varšuvą. 


Vaizdas:Grave of Teodor Tripplin.JPG|Teodoro Tripplino kapas Varšuvos evangelikų reformatų kapinėse
Vaizdas:Teodor Tripplin Wycieczki title page.jpg|Galicijos ir Vengrijos Tatrų šlaitų pirmojo tomo pirmojo leidimo titulinis puslapis (1856)
Antanas Rimantas Šakalys

**Antanas Rimantas Šakalys** (1938 m. spalio 1 d. Pakačinių kaime, Zarasų raj. - 2019 m. spalio 30 d.) – Lietuvos dailininkas, grafikas.

1953–1958 m. mokėsi Kauno taikomosios dailės technikume. 1961–1963 m. studijavo Vilniaus dailės institute (dabar Vilniaus dailės akademija). Po dviejų kursų išvyko mokytis į Maskvos Kinematografijos institutą. Jį baigęs 1968 m. grįžo į Vilnių. 1968–1971 m. buvo Lietuvos televizijos dailininkas-statytojas, Multiplikacijos cecho dailininkas ir tų darbų televizijoje pradininkas. 1971–1978 m. Lietuvos kino studijos meninių filmų dailininkas-statytojas. Kurį laiką dėstė Vilniaus Inžineriniame institute piešimą ir Dailės institute kino bei televizijos dailės pagrindus.

## Kūryba
Sukūrė estampų, ekslibrisų, knygų iliustracijų, logotipų, vokų ir kt.

Išleido penkis sukurtų vokų katalogus

## Narystė
*Lietuvos dailininkų sąjungos (1974)
*Amerikos filatelistų draugijos „Lietuva“ narys
*Filatelinio opozicinio visuomeninio judėjimo „Filop“ internete vadovas
*Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos narys.

## Apdovanojimai
*Sausio 13-osios medalis (2004 m.)
*LLKS ordinas „Už Tėvynės laisvę“ (2008 m.)
*1941 m. birželio sukilimo medalis (2016 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Filatelinis opozicinis visuomeninis judėjimas „Filop“
2017 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas

**2017 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas** – 23-asis pasaulio moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 2017 m. gruodžio 1 - gruodžio 17 dienomis Vokietijoje.

Čempionato nugalėtoja antrą kartą tapo Prancūzijos rinktinė. Norvegijai atstovavusi Stine Bredal Oftedal paskelbta geriausia turnyro žaidėja.

## Arenos

## Grupinės varžybos
### A grupė

### B grupė

### C grupė

### D grupė

## Atkrentamosios varžybos

## Šaltiniai
1938 m. pasaulio rankinio čempionatas

**1938 m. pasaulio rankinio čempionatas** – 1-asis pasaulio rankinio čempionatas, kuris vyko 1938 m. vasario 5 - vasario 6 dienomis Trečiajame Reiche.

Čempionato nugalėtoja tapo Vokietijos rinktinė. 

## Medalininkai

## Varžybų lentelė

## Šaltiniai
Cirvija

**Cirvija** – upė Lietuvoje, Trakų rajono pietryčiuose; Merkio dešinysis intakas. Prasideda šalia Rūdiškių, prie Šilynų kaimo ir Vilniaus–Gardino geležinkelio. Teka pietryčių, pietų kryptimi pro Rūdiškių miškus. Įteka į Merkį 105,8 km nuo jo žiočių, į šiaurės rytus nuo Pamerkių kaimo.

Intakas – Onupis (dešinysis).

Vaga daugiausia ištiesinta. Prie Cirvijos įsikūrę kaimai: Šilynai, Rūdiškių kaimas, Midaviriai, Bajoriškės, Dailidės, Jalovė.

Upėvardį *Cirvijà* bandoma vesti iš veiksmažodžių *čirėti, čirvėti* („čirškėti, čiulbėti“), nors Janas Otrembskis manė, kad *Cirvija* yra tarmybė, o norminė lytis būtų **Tirvija*.

## Šaltiniai
Margis (upė)

**Margis** – upelis Lietuvoje, Trakų rajone; priklauso Strėvos baseinui. Prasideda pelkėtose vietose prie Mikniškių, 2,5 km į vakarus nuo Žaizdrių. Aukštupyje teka į pietus, toliau pasuka į vakarus ir giliu, vietomis miškingu slėniu prateka ežerų virtinę – Margį, Juodikį, Katišių, Ungurį, Unguraitį ir Skričiuką. Kozelkiškėse įteka į Gilūšio ežerą, kuris yra Bagdononių tvenkinio, sudaryto ant Strėvos upės, dalis.

Didelis nuolydis, tėkmė srauni. Žemupys patenka į Aukštadvario regioninį parką. Prie upelio įsikūrę kaimai: Mikniškės, Skersabalė, Malūniai, Katišiai, Kapčiškės, Statkonys, Paunguriai, Kozelkiškės.

Vandenvardis, matyt, kilęs iš žodžio *márgas* („raibas, rainas“), nors gali būti ir iš *márgas* („toks žemės matas“) ar *márgė* („žuvis rainė“; „toliau nuo sodybų esantis rėžis“).

## Šaltiniai
Siduri

**Siduri** – deivė Mesopotamijos mitologijoje. Pirmąkart paminėta Akado imperijos laikotarpio įrašuose. Vidurinės Babilonijos karalystės laikais jau buvo susiliejusi su deive Ištare.

Minima babiloniečių Gilgamešo epe, pasak kurio, turėjusi alinę pasaulio pakraštyje. Akadų kalba Siduri įvardijama *sabitum* („alinės laikytoja“). Gilgamešas ją susitikęs pakeliui pas Utnapištį. Siduri bandžiusi atkalbėti Gilgamešą nuo nemirtingumo paieškų, teigdama, kad mirtis esanti visiems žmonėms dievų skirta dalia, nemirtingi esą tik patys dievai, tad verčiau mėgautis paprastais žemiškojo gyvenimo malonumais, džiaugtis kiekviena diena, užuot ieškojus nemirtingumo. Visgi atkalbėti Gilgamešo jai nepavykę. Kituose mito variantuose Siduri vaidmuo tenka Ištarei.

Siduri vardas apytikriai reiškia „ji yra mano siena (apsauga)“. Vardas kildinamas ir iš huritų kalbos (*Šiduri* – „jauna moteris“).

## Šaltiniai
Roland Varga

**Rolandas Varga** (*Roland Varga*; g. 1990 m. sausio 30 d.) – Vengrijos futbolininkas, saugas (*vingeris*), bei puolėjas.

## Karjera
Nuo 2008 m. priklausė italų Brescia Calcio, bet buvo skolinamas kitiems klubams.

Žaidė gimtinėje, atstovavo Újpest (2010 m.), o vėliau persikėlė į Italiją US Foggia (2011 m.)

Nuo 2012 m. atstovavo Győri ETO FC. Sužaidė 75 susitikimus elito divizione.

Nuo 2015 m. Ferencváros narys. Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Sūduva.

2021 m. sausio mėn. perėjo į kitą vengrų klubą MTK Budapest FC. Birželio mėn. paliko klubą.

Vėliau rungtyniavo Al-Ittihad Kalba SC (JAE), Termalica Nieciecza (Lenkija), Sepsi OSK (Rumunija).

2024 m. vasarą persikėlė į Paksi FC (Vengrija).

2025 m. liepos 8 d. perėjo į Fehérvár FC.

## Rinktinės
Kitados atstovavo Vengrijos jaunimo rinktinėms, U-21 rinktinei.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Franck Boli

**Frankas Bolis** (*Franck Boli*; g. 1993 m. spalio 7 d.) – Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Nuo 2012 m. priklausė norvegų Stabæk IF, o vėliau buvo išvykęs į Kiniją (Liaoning Whowin).

Grįžo į Norvegiją. Iš pradžių parungtyniavo Ålesunds FK, o nuo 2017 m. atstovavo Stabæk IF.

2019 m. rugpjūčio 1 d. pasirašė sutartį su Ferencváros (Vengrija).
: Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Sūduva.

2023 m. persikėlė į Portland Timbers (JAV). Nuo 2024 m. rungtyniavo Atlético San Luis (Meksika).

2025 m. vasarą sudarė sutartį su Wadi Degla (Egiptas).

## Rinktinė
2021 m. pakviestas į nacionalinė rinktinę. 2021 m. rugsėjo 3 d. debiutavo rinktinėje prieš Mozambiką.

## Pasiekimai
**su Ferencváros**
*Nemzeti Bajnokság I: 2019–2020, 2020–2021, 2021–2022 m.
*Magyar Kupa: 2021–2022 m.

**Asmeniniai**
* Eliteserien rezultatyviausias žaidėjas: 2018 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Tokmac Nguen

**Tokmacas Nguenas** (*Tokmac Chol Nguen*; g. 1993 m. spalio 20 d.) – iš Pietų Sudano kilęs Norvegijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo (*vingerio*), bei puolėjo pozicijose.

## Karjera
Nuo 2011 m. priklausė norvegų Strømsgodset IF, bet buvo skolinamas kitiems klubams (Bærum SK ir Mjøndalen IF).

Nuo 2019 m. Ferencváros narys. Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš „Sūduvos“ klubą.

2024 m. kovo 25 d. futbolininkas pasirašė dviejų metų sutartį su Djurgårdens (Švedija). 2024 m. sezone sužaidė 22 rungtynes Allsvenskan ir pasižymėjo šešiais įvarčiais.

## Rinktinės
Kitados atstovavo Norvegijos jaunimo rinktinėms.

2021 m. kovo 24 d. debiutavo Norvegijos nacionalinėje rinktinėje rungtynėse prieš Gibraltarą. Norvegai sutriuškino varžovus rezultatu 3-0.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Mikalojus Signevičius

**Mikalojus Signevičius** (*Мікалай Яўгенавіч Сігневіч*; g. 1990 m. vasario 20 d.) – Gudijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Ferencváros narys.

## Karjera
Nuo 2011 m. priklausė gudų Dinamo Brest, o vėliau (2014 m.) perėjo į BATÈ. 2017 m. buvo paskolintas graikų Platanias FC.

### [[Ferencvárosi TC|Ferencváros]]
Nuo 2019 m. Ferencváros narys. Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Sūduva.
### [[FK Himki]]
2020 m. perėjo į Rusijos Premjer lygos pirmenybėse dalyvaujančią FK Himki..

## Rinktinės
Kitados atstovavo Gudijos jaunimo rinktinėms. Žaidė  U-21 rinktinėje.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* Soccerway svetainė / žaidėjo profilis
Thomas P. Heckmann

**Thomas Peter Heckmann** – vokiečių elektroninės muzikos diskžokėjus ir prodiuseris iš Mainco, Vokietija. Daugiausia grojantis techno, taip pat kitą įvairią pogrindinę elektroninę muziką.

## Karjera
T. Heckmann kurti įkvėpė tokie atlikėjai kaip Kraftwerk, Jean Michel Jarre ir Pink Floyd.

Būdamas vienuolikos jis pradėjo kurti muziką elektroniniais vargonais, ją papildydamas aido garsais iš mikšerių ir įvairių plastikinių objektų. Vėliau Casio VL-1 sintezatoriumi sukūrė pirmąjį savo garso takelį. Tuomet T. Heckmann eksperimentavo su EBM, synth pop ir industrial muzikos stiliais.

T. Heckmann pirmasis rinkai išleistas įrašas buvo 1991 m. singlas „Liquid“, įrašytas pseudonimu Exit 100 kompanijos „Force Inc. Music Works“ iš Frankfurto. 1993 m. Heckmann įkūrė įrašų kompaniją „Trope Recordings“, o 1994 m. antrinę įrašų studiją „Acid Fuckers Unite“ (AFU). 1998 m. įsteigė „Wavescape“, o 2000 m. įrašų studiją „Sub~Wave“.

## Diskografija (pasirinktinai)
* 1993: Exit 100 – *Circuits* (Dragnet Records)
* 1994: Age – *The Orion Years* (Mille Plateaux)
* 1994: Drax – *Drax Red* (Trope Recordings)
* 1994: Drax – *Mental Doors* (Oscillator)
* 1995: Drax – *Tales From The Mental Plane* (Trope Recordings)
* 1995: Thomas P. Heckmann Presents Spectral Emotions – *The Labworks Years* (Labworks UK)
* 1996: Drax – *Drax Six* (Trope Recordings)
* 1997: Silent Breed – *The Return Of The Acid Fucker* (Acid Fuckers Unite)
* 1998: Age – *Isolation* (Force Inc. Music Works)
* 1999: Knarz – *Tanzmaschine/Maschinentanz* (Force Inc. Music Works Germany)
* 1999: Thomas P. Heckmann – *Raum* (Mille Plateaux)
* 2000: Thomas P. Heckmann – *Tanzmusik* (Wavescape)
* 2000: Welt In Scherben – *Welt In Scherben I-V* (Force Inc. Music Works)
* 2002: Drax – *Trauma* (Silly Spider Music)
* 2005: Welt In Scherben – *Scherbengericht* (Molecular Funk Guerilla)
* 2006: Thomas P. Heckmann – *Electronic Body Music* (Wavescape)
* 2008: Thomas P. Heckmann – *The Lost Tales Vol I* (FAX +49-69/450464)
* 2008: Thomas P. Heckmann – *The Lost Tales Vol II* (FAX +49-69/450464)
* 2009: Electro Nation – *Robots And Electric Toys (The Lost Album)* (Acid Fuckers Unite)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Bærum SK

**Bærum Sportsklubb**, o trumpai **Bærum SK** – Norvegijos futbolo klubas iš Berumo savivaldybės.

## Istorija

Klubas įkurtas 1910 m. kovo 26 d. «Grane Fotballklubb» pavadinimu. Klubą įkūrė Haraldas Julsrudas ir Hansas Larsenas.

Nuo 2011 m. klubas blaškosi tarp Pirmojo ir Antrojo diviziono. Pakilęs į Pirmą divizioną nesugeba jame įsitvirtinti ir iškrenta į Antrąjį divizioną.

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
*  Tokmac Nguen, puolėjas, 2014 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Achmadas Šachas Duranis

**Achmadas Šachas Duranis** (taip pat **Achmadas Šachas Abdalis**, apie ‎1722 m. – 1772 m. spalio 16 arba 17 d.) – XVIII a. Afganistano karvedys ir valstybės įkūrėjas.

## Biografija

Achmadas Šachas Duranis gimė apie 1722 m. arba Multane, arba Herate. Jis buvo abdalių genties vado Mohamedo Zamano Chano antrasis sūnus. Jis kariavo Nadiro pajėgose, vadovavo kavalerijai ir pasižymėjo kaip sumanus generolas. 1747 m. pasikėsinimo metu buvo nužudytas Nadiras. Achmadas Šachas Duranis buvo išrinktas Nadiro imperijos valdovu (šachu) ir vainikuotas Kandahare. Po išrinkimo jis organizavo plačias karines kampanijas siekdamas užtvirtinti savo autoritetą. Kandaharą paskelbė valstybės sostine. Laikomas Afganistano valstybės įkūrėju, pramintas „afganų tautos tėvu“. 1748 m. pradėjo aštuonių žygių į Indiją seriją. 1752 m. užėmė Lahorą ir Multaną. 1756–57 m. jo pajėgos užėmė Delį ir Agrą. Apiplėšė Mathurą ir Vrindavaną. 1759 m. užkariavo Pandžabą ir 1761 m. sausio 14 d. Trečiajame Panipato mūšyje sutriuškino Marathų konfederacijos kariuomenę. 

Achmadas Šachas nominaliai paliko Mogolų imperiją, tačiau imperatorius tebuvo marionetė jo rankose. Jis vedė Mogolų imperatoriaus Muhamedo Šacho dukterį. Jo sūnus Timūras buvo Pandžabo vietininku ir vedęs kito imperatoriaus Alamgiro II dukterį. Po 1760 m. Achmadas Šachas nesėkmingai kariavo su sikhais ir dėl didelių maištų savo valstybės viduje turėjo atitraukti savo pajėgas, užleido sikhams Pandžabą. Jo karai Indijoje stipriai susilpnino Mogolų imperijos autoritetą. Pandžabe iškilo sikhai, o Indijos pietvakariuose marathai. Šios sąlygos leido Indijoje ženklią politinę įtaką įgauti britų Rytų Indijos kompanijai. Achmado Šacho valdos vienu metu driekėsi nuo Indijos vandenyno iki Amu Darjos upės. Achmadas Šachas Duranis mirė 1772 m. spalio 16 ar 17 d., buvo palaidotas mauzoliejuje Kandahare. Jo įpėdiniai nebuvo vykę valdovai ir XIX a. pr. ši valstybė subyrėjo.

## Šaltiniai
* Alexander Mikaberidze. *Conflict and Conquest in the Islamic World*, 2011, t. I, p. 16
* Enciklopedija Britannica
Raufoss IL

**Raufoss IL** – Norvegijos futbolo klubas iš Raufoso. Namų rungtynes žaidžia „NAMMO“ stadione.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1918 m. vasario 10 d. Per ilgą klubo veiklos istoriją yra dalyvavę aukščiausiosios lygos ir žemesniųjų pakopų pirmenybėse.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}
Šaltinis: 

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Raufosas

**Raufosas** () – miestas pietinėje Norvegijoje, Oplande. Komunos centrinė gyvenvietė, kurioje buvo pastatyti fabrikai ir veikė degtukų, bei karinės amunicijos fabrikai. Artimiausias miestas yra Jovikas, nutolęs 10 km atstumu.

## Istorija
Iki 1868 m. čia buvo Raufosų ūkis, kuris tais metais buvo parduotas įmonei ir po penkerių metų pradėjo veikti „Rødfos Tændstikfabrik“. Buvusios fermos teritorijoje buvo pastatyti darbininkų namai, vienas iš jų šiandien saugomas Toten Økomuseum muziejuje į rytus nuo savivaldybės.

1895 m. valstybė nusipirko degtukų fabriką, o kitais metais veiklą pradėjo „Rødfos Patronfabrikk“. Apsigyveno daugybė darbininkų.

Atsirado poreikis turėti savo bažnyčią, o 1939 m. buvusios koplyčios vietoje buvo atidaryta bažnyčia. 1920 m. Baptistų kongregacija turėjo savo bažnyčią.

Per XX amžių gyventojų skaičius sparčiai išaugo ir radosi naujos gyvenamosios zonos.

## Sportas
* Raufoso sporto klubas, kurio dalimi yra futbolo komandos.
* Raufoss IL futbolo komanda.
* NAMMO stadionas, talpinantis 1,8 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Raufoss_railroad_station.jpg|geležinkelio stotis


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vestre Toten kommune – Raufoss
Pordenone Calcio

**Pordenone Calcio** – buvęs Italijos futbolo klubas iš Pordenonės, Friulio–Venecijos Džulijos regiono.

## Istorija
1920 m. įkurtas orginalusis klubas.

2018–2019 m. sezone ekipa tapo Serie C nugalėtojais ir pirmą kartą klubo istorijoje pateko į Serie B.

Nuo 2019–2020 m. rungtyniavo Serie B, tačiau šioje lygoje ilgam įsitvirtinti nepavyko. 2021–2022 m. sezone liko dvidešimtoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2023 m. spalio mėn. paskelbta apie klubo bankrotą.

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja juoda žalia apranga. 
* Išvykose žaidžia balta apranga.

## Lietuviai
* Edgaras Dubickas, puolėjas (nuo 2022 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Nutodenas

**Nutodenas** – miestas pietinėje Norvegijoje, Telemarke. Komunos centrinė gyvenvietė, į vakarus nuo miesto yra Tuvenas (oro uostas). 

## Istorija

Nutodenas buvo atskirtas nuo Hedalo savivaldybės 1913 m., tapo atskiru miestu ir savivaldybe. 

1964 m. sausio 1 d. Hedalo ir Gransherado valsčiai buvo sujungti į Nutodeną, kad būtų sudaryta nauja išsiplėtusi savivaldybė.

Šalia miesto yra Hedalio *()* ežeras, o *Tinnelva* (upė) teka per miestą į Hedalio ežerą.  

Mieste vyksta kasmetinis bliuzo festivalis, kuris laikomas vienu geriausių bliuzo festivalių Europoje. Čia vyksta ir metalo festivalis, vadinamas *Motstøy Festivalen*.

Čia įsikūrusi futbolo klubo „Notodden FK“ būstinė.

## Sportas
* Notodden FK futbolo komanda.
* Nutodeno miesto stadionas.
## Galerija

Utsikt_over_Hjuksebø_mot_Notodden.JPG|Miesto panorama
Notodden_Tinnelva.jpeg|Tinelvos upė ir Tino ežeras
Tinnsjo_-_Norway.jpg|Tino ežeras
Notodden_flyplass_Tuven_IMG_2869.JPG|Tuveno oro uostas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Statistics Norway
Otensheimas

**Otensheimas** () – Aukštutinės Austrijos miestas, išsidėstęs ant Trauno upės kranto. Netoli yra didžiausias žemės miestas – Lincas. Miestas garsus dėl savo vandens sporto infrastruktūros.

## Sportas
Mieste vyko daug tarptautinių akademinio irklavimo varžybų: 1998 m. pasaulio jaunimo čempionatas, 2008 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas, 2013 m. pasaulio iki 23 m. amžiaus grupės čempionatas, 2019 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Abasidų revoliucija

**Abasidų revoliucija** (Abasidų sukilimas) − Abasidų sukurstytas sukilimas arabų kalifate 747−751 m., per kurį buvo nuversta Omejadų valdžia ir kalifais tapo Abasidai.

## Istorija
Omejadai įtvirtino savo valdančiąją dinastiją kalifo Muavijos I (valdė 661−680 m.) pastangomis. Per Omejadų valdymą arabus lydėjo didžiulė karinė sėkmė. Arabų kalifatas nusitęsė nuo Pirėnų kalnų vakaruose iki Indo upės slėnio rytuose. Užkariautose teritorijose plito islamas, kėlėsi gyventi arabai. Omejadai vienijo šalį įvesdami bendrus pinigus, bendrą administracinę arabų kalbą ir centrinę valdžią, plito didžiulę teritoriją apimanti prekyba. Tačiau kalifate buvo daug ir augančių prieštarų. Kilo nepasitenkinimas Omejadų nesibaigančiomis karinėmis kampanijomis ir dėl nuolat privilegijų suteikimo arabų musulmonams. Nearabų musulmonai nuolat piktinosi didesniais mokesčiais, o Šija, Alidų šalininkai, laikė Omejadus tik valdžios uzurpatoriais ir tikėjo, kad kalifo postas turi priklausyti Ali ir Fatimos palikuonims.

Abasidai buvo Mahometo dėdės Abaso palikuonys. Jie sumaniai išnaudojo nepasitenkinimą Omejadams savo naudai skleisdami antiomejadišką propagandą. Jų veikla sulaukė didelio palaikymo Chorasane, kur vietos arabai ir nearabai ypatingai buvo priešiškai nusiteikę Omejadams. Abasidų rėmėjų tinklas veikė Irake, Palestinoje ir Sirijoje. 747 m. Chorasane prasidėjo jų šalininkų sukilimas su juodomis mahdžio vėliavomis. 748 m. vasarį sukilėliai užėmė Mervą ir patraukė į vakarus. Iki metų pabaigos jie, vadovaujami Abu Salamos ir Abu Muslimo, užvaldė centrinį Iraną. 749 m. jie užvaldė didesniąją dalį Irako ir Kufoje kalifu buvo paskelbtas Abasidų atstovas Abual Abasas as Safa. 750 m. sausį jų pajėgos pasiekė lemiamą pergalę prieš kalifo Marvano II kariuomenę mūšyje prie Didžiojo Zabo upės Šiaurės Irake. Marvanas II pabėgo į Egiptą, kur buvo nužudytas po septynių mėnesių. Omejadų giminės atstovai buvo išžudyti, išskyrus kelis, kurie pasitraukė į Iberiją ir kur Abdur Rahmanas I įkūrė Kordobos emyratą.

Kalifai Abual Abasas as Safa ir Mansūras panaikino etninę ir ekonominę diskriminaciją kalifate, sulygino visų musulmonų teises. Jie sostinę iš Damasko perkėlė į naują miestą Bagdadą. Po valdžios paėmimo Abasidai įtvirtino savo valdžią nurodydami nužudyti vakarykščius sąjungininkus: viziriu paskirtą Abu Salamą ir Irane ypač populiarų Abu Muslimą. Jie nusisuko nuo Šijos ir pradėjo persekioti Alidų teisės į kalifatą šalininkus.
## Šaltiniai
* Alexander Mikaberidze. *Conflict and Conquest in the Islamic World*, 2011, t. I, p. 5-6
Liaoning FC

**Liaoning Football Club**, o ankstesniais metais žinomi kaip **Liaoning Hongyun** – Kinijos futbolo klubas iš Šenjango, Liaoningo provincijoje.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1953 m. Nuo 1994 m. profesionalus futbolo klubas.

Ilgą laiką klubas rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, bet dėl finansinių sunkumų iš elito pirmenybių turėjo pasitraukti.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
*  Jacob Mulenga

## Išnašos

## Nuorodos
*
Norvegijos futbolas 2019 m.

**[[Norvegija|Norvegijos]] futbolo varžybos [[2019]] m.**
*  prasidėjo 2019 m. kovo 30 d., o baigėsi 2019 m. gruodžio 1 d.
* s turnyras prasidėjo 2019 m. pavasarį, o finalo rungtynės vyko 2019 m. gruodžio 8 d.

## 2019 m. Eliteserien
* **Eliteserien** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 16 klubų.

Komandos:

### Galutinė lentelė
* Molde FK tapo čempionais.

### Pereinamosios rungtynės
----

----------
----------

* **Po dviejų rungtynių rezultatas buvo lygus 5-5, bet [[IK Start|Start]] pateko į elito divizioną dėka svečiuose pelytų įvarčių.**
---------------------

## 2019 m. OBOS-ligaen
* **1. divisjon** arba **OBOS-ligaen** – antros pakopos pirmenybės.
* 2019 m. dalyvavo 16 komandų.

Komandos:

### Galutinė komandų rikiuotė
* Ålesunds FK tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į Eliteserie.

### Atkrintamosios rungtynės
----

----
----

* **Åsane nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 5–3 ir pateko į 1. divisjon.**
------------------------------

## 2019 m. [[Norvegijos futbolo taurė]]s turnyras
* **Norvegijos futbolo taurė** – pagrindinis taurės turnyras Norvegijoje, vyksta nuo 1902 metų. Iki 1937 m. buvo pagrindinis šalies futbolo turnyras.
* Tai buvo 114–asis taurės turnyras šalyje. Finalas įvyko 2019 m. gruodžio 9 d.
* Finale susitiko FK Haugesund ir Viking FK ekipos.

## Išnašos

## Nuorodos
* Finalo rungtynių sąrašas (RSSSF)
* soccerway 2019 m. duomenys 
* Flashscore (2019 m. Eliteserien)
Pinenkir

**Pinenkir** arba **Pinkir**, **Pinikir** – Deivė Motina elamitų mitologijoje, III tūkst. pr. m. e. laikyta aukščiausiąja dievybe. XXIII a. pr. m. e. datuojamoje akadų sutartyje tarp karaliaus Naram-Sino ir Sūzų įvardijama dievo Humbano sutuoktine. II tūkst. pr. m. e. aukščiausiąja elamitų dievybe tapo Humbanas, o Pinenkir imta tapatinti su deive Kiririša. Nors Naujosios Elamo karalystės laikais (VII a. pr. m. e.) Pinenkir kulto reikšmė vėl išaugo, buvusios svarbos deivė taip ir neatgavo.

## Šaltiniai
Inšušinakas

**Inšušinakas** – dievybė elamitų mitologijoje, Sūzų miesto globėjas, požemio karalystės valdovas, taip pat priesaikų dievas. Sutuoktinė – priesaikų deivė Išnikarab, priimanti mirusiuosius požemio pasaulyje. Sūzuose Inšušinakas buvo laikomas teisingumo gynėju (drauge su dievu Nahundžiu). Dievybės vardas *<sup>d</sup>nin.šušin.ak* šumerų kalba reiškia „Sūzų viešpats“. Čoga Zanbilyje (30 km į pietus nuo Sūzų) buvo Inšušinakui skirtas zikuratas.

Žinios apie Inšušinako kultą siekia III tūkst. pr. m. e. pabaigą. Minimas to laikotarpio karališkuosiuose įrašuose, tačiau tada dar nebuvo priskiriamas svarbiausioms dievybėms. Iš epiteto „silpnųjų tėvas“ sprendžiama, kad Inšušinako kultas buvo populiarus tarp žmonių. Ilgainiui tapo vienu svarbiausių elamitų dievų (II–I tūkst. pr. m. e.). Išlikęs XIII a. pr. m. e. datuojamas tekstas, kuriame Inšušinakas bei Humbanas vadinami dievų valdovais. Teigiama, kad II tūkst. pr. m. e. pabaigoje trys aukščiausios elamitų dievybės buvo Inšušinakas, Humbanas ir Kiririša. Inšušinako kultas didelę svarbą išlaikė iki Achemenidų imperijos laikų.

Elamo valdovai dažniausiai save įvardydavo Inšušinako „mylimais tarnais“. VIII a. pr. m. e. datuojamame įraše kalbama apie įstatymus, kuriuos įtvirtinę dievas Inšušinakas ir karalius Šutruk-Nahhunte II. Sūzuose aptiktos I tūkst. pr. m. e. datuojamos laidojimo lentelės, kuriose teigiama, kad Inšušinakas požemio karalystėje skelbiąs nuosprendį mirusiųjų sieloms. Įvairiuose elamitų teisiniuose dokumentuose į saulės dievą ir Inšušinaką neretai kreipiamasi kaip į „šviesos ir tamsos viešpačius“.

## Šaltiniai
Kiririša

**Kiririša** arba **Kiriša** – Deivė Motina elamitų mitologijoje. Iš pradžių deivė buvo garbinama Lijano vietovėje, pietvakarių Elame, o III tūkst. pr. m. e. pabaigoje kultas išplito visame Elame. Kiririšos vaidmuo ypač išaugo II tūkst. pr. m. e. pabaigoje – deivė tapo viena svarbiausių elamitų dievybių, buvo laikoma „dievų motina“. II tūkst. pr. m. e. viduryje aukščiausiąja elamitų dievybe tapo Humbanas, o Kiririša imta laikyti jo „didžiąja sutuoktine“. Deivės vardas *kiri.riša* reiškia „didžioji deivė“.

Kiririša siejama su Deive Motina Pinenkir, teigiama, kad su ja susiliejo II tūkst. pr. m. e. (bent jau nuo XVIII a. pr. m. e.). Vokiečių iranologo Walther Hinz teigimu, iš pradžių Pinenkir vardas buvo tabu, vietoj jo ši deivė vadinta Kiririša, o laikui bėgant imta laikyti atskira dievybe.

## Šaltiniai
Vytautas Stašinskas

**Vytautas Stašinskas** (1906 m. lapkričio 18 d. Kaune, Rusijos imperija – 1967 m. liepos 15 d. Bostone (MA), JAV) – Lietuvos futbolininkas ir diplomatas. Palaidotas Niujorko Kalvarijos kapinėse.

## Biografija
Tėtis Lietuvos politikas Vladas Stašinskas. Mokėsi Vilniaus lietuvių švietimo draugijos „Rytas“ keturklasėje mokykloje, 1926 m. baigė Kauno Aušros gimnaziją. Aktyviai veikė pirmajame lietuvių skautų būryje, dalyvavo sportinėje veikloje: žaidė futbolą, krepšinį, beisbolą, rungtyniaudavo lengvosios atletikos varžybose. 

1924 m. buvo išrinktas Lietuvos fizinio lavinimo sąjungos Centro valdybos sekretoriumi. Nuo 1925 m. priklausė LFLS Kaunas futbolo komandai, žaidė vartininko pozicijoje. 1927 m. tapo šalies čempionu. 1928 m. perėjo į Kauno Taurą (buvo vienas iš klubo steigėjų) ir užbaigė sekretoriaus darbą. Nuo 1925 m. buvo kviečiamas į Lietuvos vyrų futbolo rinktinę, kurios sudėtyje dalyvavo keturiose tarptautinėse draugiškose rungtynėse. Buvo vienas geriausių šalies vartininkų tarpukaryje, sirgalių tarpe žinomas *Vykos* pravarde.

1931 m. užbaigė kariūnų aspirantų kursus ir gavo atsargos leitenanto karinį laipsnį, atliko tarnybą Lietuvos kariuomenėje. Vėliau studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultete, šią aukštąją mokyklą baigė 1934 m. Dar būdamas studentu, nuo 1932 m. dirbo Užsienio reikalų ministerijoje. 1935 m. paskirtas konsulato sekretoriumi į Lietuvos pasiuntinybę Briuselyje, po to dirbo atašė pareigose. 1938–1939 m. buvo laikinas reikalų patikėtinis Belgijoje, paruošė Lietuvos–Belgijos prekybinę sutartį. 

1939 m. kovo 15 d. buvo perkeltas dirbti atašė į Lietuvos generalinį konsulatą Niujorke. 1941 m. tapo vicekonsulu, 1955 m. – konsulu, vėliau generalinio konsulo pavaduotoju. Nuo 1964 m. spalio 1 d., po Jono Budrio mirties, buvo pripažintas generaliniu konsulu. Tačiau netrukus suprastėjo sveikata (1967 m. nustatytas inkstų vėžys), 1966 m. atlikta operacija situacijos nepakeitė. 1967 m. birželį dar labiau suprastėjus sveikatos būklei pasiėmė atostogas ir išvyko atostogauti į , Masačusetse. Liepos 3 d. buvo paguldytas į ligoninę, liepos 15 d. pranešta apie jo mirtį. Vyt. Stašinskui mirus, Lietuvos diplomatų gretos šiame konsulate dar labiau praretėjo – jame teliko tik Anicetas Simutis ir raštvedė mašininkė R.Budrienė.

## Šaltiniai
* 
* *Stašinskas, Vytautas* // JAV lietuviai – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2002, 290–291 psl.
* Mirė Generalinis konsulas V.Stašinskas // Dirva Nr. 81, 1967 m. liepos 26 d., psl. 1
* Vytautas Stašinskas // www.weltfussball.de
* Vytautas (Vyka) Stasinskas // www.geni.com
Karl Friedrich Schinkel

**Karlas Frydrichas Šinkelis** (*Karl Friedrich Schinkel*, 1781 m. kovo 13 d. – 1841 m. spalio 9 d.) – vokiečių architektas, miestų planuotojas, tapytojas, grafikas, dizaineris ir scenografas, suvaidinęs lemiamą vaidmenį klasicizmo ir istorizmo architektūros raidoje Prūsijos karalystėje. Jam vadovaujant Prūsijos statybų komisijai, tuometė karalystės sostinė Berlynas įgavo naują, reprezentatyvų vaizdą. Architekto darbų yra ir kituose miestuose.

## Galerija


Vaizdas:150524 Konzerthaus Berlin (Nacht) - clone.jpg|Koncertų rūmai, past. 1818-1821 m., Berlynas, Vokietija.
Vaizdas:Altes Museum, Berlin 2012.jpg|Senasis muziejus, past. 1823-1830 m., Berlynas, Vokietija.
Vaizdas:Altstadtkirche-1845.jpg|Naujoji Karaliaučiaus senamiesčio bažnyčia, past. 1838-1845 m., Karaliaučius, dab.Rusija
Vaizdas:Friedrichswerdersche Kirche & Schinkelplatz.jpg|Friedrichswerder bažnyčia, past. 1824-1831 m., Berlynas, Vokietija
Meksikos moterų softbolo rinktinė

**Meksikos moterų softbolo rinktinė** – komanda, atstovaujanti Meksikai tarptautinėse moterų softbolo varžybose.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Olimpinės žaidynės

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Železnaja

**Železnaja** ( – 'geležinė') – kalnas Rusijoje, Stavropolio krašte, Kaukazo Mineralinių Vandenų krašte, Piatigorėje. Tai paleovulkaninis magminis atlikuonis (lakolitas), iškylantis į 852 m aukštį. Kalno šlaituose trykšta 23 mineraliniai šaltiniai, kurių vandenyje gausu geležies hidroksido.

Šlaitus dengia plačialapių miškai (klevai, ąžuolai, skroblai, uosiai, bukai, liepos). Papėdėje įsikūręs Železnovodsko kurortas.

## Šaltiniai
Železnovodskas

**Železnovodskas** () – miestas Rusijoje, Stavropolio krašte, 191 km į pietryčius nuo Stavropolio, Stavropolio aukštumos pietuose, Železnajos kalno papėdėje. Tai balenologinis kurortas, patenkantis į Kaukazo Mineralinių Vandenų kurortinę sritį. Geležinkelis į Piatigorską, netoliese praeina Vladikavkazo–Rostovo prie Dono plentas. Vystomas turizmas, veikia daug sanatorijų, gydyklų. Apylinkėse trykšta geležingos mineralinės versmės, pilstomas mineralinis vanduo. Yra kraštotyros muziejus (įkurtas 1988 m.), meno galerija, pašto stotis (pastatyta 1875 m.), geležinkelio stoties pastatas (1897 m.), XIX–XX a. akmeniniai pastatai, parkas (įkurtas 1825 m.).

2010 m. 87,66 % gyventojų buvo rusai, 2,44 % – armėnai, 1,4 % – ukrainiečiai, 1,22 % – graikai.

## Istorija
Nuo 1810 m. žmonės iš visos Rusijos pradėjo traukti prie gydomųjų Železnajos kalno šaltinių. Ilgą laiką tai tebuvo stovyklavietė su menkais patogumais. Železnovodskas įkurtas 1842 m. kaip karinė kazokų bazė. XIX a. pab. – XX a. Železnovodskas ėmė sparčiai plėtotis, miesto teisės suteiktos 1917 m.


Железноводский парк - panoramio (13).jpg|Miesto parkas
41 В Курортном парке. Дворец Эмира Бухарского.JPG|Bucharos emyro dvaras
Вокзал, фасад.jpg|Geležinkelio stotis
Островские Ванны 2.JPG|Ostrovskio vonios


## Šaltiniai
Železnogorskas (Kurskas)

**Železnogorskas** () – miestas Rusijoje, Kursko srityje, 90 km į šiaurės vakarus nuo Kursko; rajono centras (į jo sudėtį nepatenka). Yra geležinkelio stotis „Michailovskij Rudnik“ prie Oriolo–Lgovo linijos, praeina plentas link Černigovo. Didelis geležies rūdos gavybos centras (Kursko magnetinė anomalija). Veikia kelių universitetų padaliniai, metalurgijos kolegija, krašto muziejus.

## Istorija
Železnogorskas pradėjo kurtis 1957 m., ėmus kasti rūdą Michailovsko geležies telkinyje ir pradėjus statyti kalnakasybos kombinatą. 1962 m. suteiktas miesto statusas. 2008 m. prie miesto prijungta keletas aplinkinių gyvenviečių bei kaimų.

## Šaltiniai
Tadas Petkevičius

**Tadas Petkevičius** gimė Šiaulių miesto valdybos sekretoriaus Justino Petkevičiaus ir Sofijos Matusevičiūtės šeimoje. 1911 m. baigė Šiaulių gimnaziją ir įstojo i Maskvos universiteto Gamtos fakultetą, po metų perėjo i teisių fakultetą. Dalyvavo lietuvių visuomeninėje veikloje.

1917 m. Demokratinės tautos laisvės santaros (Santara) vienas kūrėjų.

1918-21 m. dirbo Ministrų kabineto reikalų vedėju.  

1919 m. vedė Jono Jablonskio dukrą Juliją. 

1921 m. buvo paskirtas Lietuvos atstovybės patarėju Londone. 1922-27 m. Dirbo Užsienio reikalų ministerijos juriskonsultu. 1927-40 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete,  1940-43 m. Vilniaus universitete; 1942 m. profesorius. 
1939 m. jo vadovaujama teisininkų komanda parengė argumentus, kurių pagrindu Lietuva Tarptautiniame Hagos Tribunole, ad hoc teisėju nuo Lietuvos dalyvaujant Mykolui Romeriui, prieš Estiją laimėjo bylą Panevėžio -Saldutiškio geležinkelis.
1942-44 m. dalyvavo Vyriausiojo lietuvių komiteto ir VLIK veikloje.  

1945 m. NKVD suimtas, kartu su kitais apkaltintas Memorandumo apie neteisėtą Lietuvos prijungimą prie SSRS parengimu. Kalėjo Kyštymo lageryje Čeliabinsko srityje. 

1953 m. grįžo i Lietuvą. 1955-59 m. dirbo M. K. Čiurlionio dailės muziejuje Kaune. 1956 m. vėl suimtas, bet nesudarius bylos paleistas. 1959 m. atleistas iš darbo. Vertė mokslo žurnalų straipsnius ir grožinę literatūrą iš anglų ir italų kalbų.

## Memorandumas
1944 m. išstūmus vokiečius iš Lietuvos ir jos valdymą perėmus sovietinei administracijai, prasidėjus naujoms represijoms, būtinai reikėjo apie tai pranešti Vakarų valstybėms, drauge pabrėžiant, jog Lietuvos prijungimas prie Tarybų Sąjungos 1940 m. įvykęs prieš tautos valią, dėl to ji ryžtingai siekia atgauti savo nepriklausomybę. Profesorius, drauge su buvusiu Lietuvos atstovu Paryžiuje Petru Klimu, mokytoja Petronėle Lastiene, „Varpo“ spaustuvės direktoriumi Jonu Česnavičiumi, Jadvyga Jablonskiene ir dantų gydytoja Brone Pajedaite, šiuo reikalu parengė, išvertė į prancūzų kalbą ir išsiuntė anglų, prancūzų bei amerikiečių užsienio reikalų ministerijoms adresuotą memorandumą. Tik liko neaišku, ar memorandumas pasiekė adresatus. Už Memorandumo parengima 1946 m. kovo 30 d. NKVD kariniame tribunole Vilniuje Petkevičius nuteistas (pagal Rusijos Baudžiamojo kodekso 58 straipsnį) aštuoneriemsmetams lagerio su turto konfiskavimu.

## Įvertinimas
2001 m. Už žydų gelbėjimą per II pasaulinį karą Tadui Petkevičiui ir Julijai Petkevičienei suteikti *Pasaulio tautų teisuolio* vardai.

## Šaltiniai
* https://www.vle.lt/Straipsnis/Tadas-Petkevicius-4025
* http://db.yadvashem.org/righteous/righteousName.html?language=en&itemId=4045316&lt;/nowiki&gt;
Ilimo Železnogorskas

**Ilimo Železnogorskas** () – miestas Rusijoje, Irkutsko srityje, 163 km į šiaurės rytus nuo Bratsko, 16 km nuo Ilimo upės; Nižneilimsko rajono centras. Geležinkelio stotis prie Baikalo–Amūro magistralės, netoliese praeina Bratsko–Ust Kuto plentas. Plėtojama juodoji metalurgija, medienos apdirbimo pramonė, dirba šiluminė jėgainė. Prie miesto kasama geležies rūda, kvarcinis smėlis. Veikia pramonės institutas, istorijos ir meno (įkurtas 1977 m.), istorijos ir literatūros muziejai.

## Istorija

1630 m. kazokai prie Ilimo upės įkūrė ostrogą, kuris išaugo į nedidelį miestą (nuo 1897 m.). Statant Ust Ilimsko HE, miestas 1974 m. buvo užlietas. XX a. vid. dabartinio miesto vietoje ėmė kurtis kalnakasių gyvenvietė (iki 1958 m. vadinta Koršunka, iki 1965 m. – Železnogorskas). 1965 m. pastatytas kalnakasybos kombinatas, suteiktas miesto statusas ir Ilimo Železnogorsko vardas.

## Šaltiniai
Želtovo ugnikalnis

**Želtovo ugnikalnis** () – veiklus ugnikalnis Rusijoje, pietų Kamčiatkoje, 8 km į šiaurės rytus nuo Iljino ugnikalnio, 20 km nuo Kurilų ežero. Aukštis – 1953 m. Sudarytas iš bazaltinių ir andezitinių lavų, aplink – pemzos laukai.

Didelis išsiveržimas įvyko 1823 m., vėl išsiveržė 1972 m. Veikia fumarolės.

## Šaltiniai
Žerdevka

**Žerdevka** () – miestas Rusijoje, Tambovo srityje, 128 km į pietus nuo Tambovo, prie Savalos upės; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Lipecko–Volgogrado linijos. Vystoma maisto (grūdų, aliejaus, mėsos, cukraus) pramonė, yra mechaninės dirbtuvės. Veikia krašto muziejus, cukraus pramonės kolegija.

## Istorija
1869 m., nutiesus geležinkelį, ėmė augti Čibizovkos kaimas. 1905 m. geležinkelio stotis pervadintas Žerdevka. 1924 m. Čibizovka tapo valsčiaus centru, imta plėtoti cukraus pramonė. 1954 m. Čibizovka pervadinta į Žerdevką, suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Hebatė

**Hebatė** arba **Hepatė** – Deivė Motina hetitų bei huritų mitologijoje. Sutuoktinis – audros dievas Tešubas, sūnus – Saruma. Vardo kilmė nežinoma. Hetitų įrašuose deivė įvardijama *NIN.SAL.LUGAL.šamê* („Viešpatė, dangaus karalienė“). Sutinkamas epitetas „visų gyvųjų motina“. Mituose svarbesnio vaidmens neatlieka, minima tik mite apie Kumarbį kaip susirūpinusi Tešubo žmona.

Teigiama, kad deivės kulto ištakos gali siekti neolito laikus – ji siejama su deivėmis, garbintomis Čatal Hiujuke bei Chadžilare (*Hacilar*). Ankstyviausi įrašai, kuriuose minima Hebatė, aptikti Ebloje (iš laikotarpio iki Sargono valdymo). Kaip moterų asmenvardžių dėmuo, Hebatės vardas aptinkamas Hatušo (greta dabartinės Bohazkalės gyvenvietės), Alalacho bei Ugarito archyvuose. Pirmosios žinios apie Hebatės kultą tarp huritų siekia Mitanijos valstybės laikus. Šiuo laikotarpiu Hebatė buvo Alepo deivė globėja. Tuo tarpu Alalache drauge su Tešubu ir Ištare sudarė aukščiausių dievybių trejetą. Deivės vardas dažnai aptinkamas senovės Sirijos bei Palestinos regiono asmenvardžiuose. Iš Amarnos laiškų žinoma, kad vėlyvojo bronzos amžiaus laikotarpiu Jeruzalę valdė karalius Abdi-Heba. Tai rodo, kad Palestinoje buvo paplitusi deivės vardo forma *Heba*. Manoma, kad Senajame Testamente (2 Sam 23:32 ir 1 Kr 11:33) sutinkamas asmenvardis *Eliahba* taip pat gali būti huritų kilmės.

Dėl huritų kultūros įtakos Hebatės kultas išplito pietų Anatolijoje. Šiame regione deivė garbinta drauge su Tešubu bei Saruma. Jos šventviečių būta įvairiose vietovėse, kaip antai Kumanyje (Kapadokijoje), Udoje, Lavazantijoje.

XIII a. pr. m. e. huritų panteonas tapo hetitų valstybinės religijos dalimi. Hebatė sutapatinta su hetitų saulės deive Arina, kuri laikyta karališkosios poros globėja. Šiuo aspektu vaizduojama Jazilikajos bareljefuose. Deivė stovi ant žvėries, panašaus į leopardą, ją lydi Saruma, Alanzu, Takiti, Gulšeš, Hutena ir Hutelura.

Hebatės kultas Lydijoje ir Karijoje (čia ji vadinta Hipta) dar buvo išsilaikęs helenizmo laikais. Tuo tarpu Komanoje, Kapadokijoje, buvo garbinama deivė Ma, turėjusi karo dievybės bruožų. Graikai ją tapatino su Enio, o romėnai su Belona. Iš to sprendžiama, kad ir Hebatė galėjusi turėti karo dievybės bruožų.

## Šaltiniai
Momikas

**Momikas** () – XIII–XIV a. armėnų architektas, akmens apdirbėjas, miniatiūrininkas. Kilęs iš Vajocdzoro srities, baigė Gladzoro universitetą, mokėsi pas meistrą Siranesą. Ilgą laiką dirbo Kilikijoje, vėliau grįžęs į Armėniją dirbo kunigaikščių Orbeljanų rūmuose (jo patronas buvo žymus vyskupas, istorikas Stepanas Orbeljanas). Buvo vienu žymiausių armėnų miniatiūros meistrų, iliustravo knygas, kūrė chačkarus. Tarp svarbiausių Momiko architektūros dirbinių – Noravanko Švč. Dievo Motinos bažnyčia (1339 m.), Arenio Švč. Dievo Motinos bažnyčia (1321 m.).

Momiko gyvenimo metai nežinomi – ankstyviausias jo darbas datuojamas 1283 m. (miniatiūros maldyne), vėlyviausias – 1339 m. (Noravanko bažnyčia).


Matenadaran, MS 6792.jpg|Momiko piešta miniatiūra (1302 m.)
Momik.jpg|Momiko chačkaras (1306 m.)
Noravank-astvatsatsin-IMG 2015.JPG|Noravanko vienuolyno bažnyčia
IPadOS

**„iPadOS“** (iki 2019 m. – **„iOS“**) – kompanijos „Apple“ sukurta operacinė sistema, projektuota „iPad“ planšetiniams kompiuteriams. Oficialiai pasirodė 2019 m. rugsėjį kaip „iOS“ projekto tąsa „iPadOS 13“.

Iš pradžių iPad veikė su iOS operacine sistema, bet dėl platformos populiarumo, vystymosi atsirado daug specifinių naujų funkcijų, būdingų tik iPad. Per 2019 m. WWDC  Apple pademonstravo naują iPadOS, paskelbta, kad ji bus vystoma atskirai nuo iOS.

2018 m. duomenimis, „Apple“ „App Store“ internetinėje parduotuvėje galima rasti daugiau nei 1 mln. ipadOS programėlių.

## Galimybės
* Perdirbtas pagrindinio ekrano (*desktop*) dizainas ir atsirado galimybė rodyti valdiklius;
* Galima dirbti su keliomis programomis vienu metu;
* Kitoks failų parodymas „Failuose“ (programa) ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Bohazkalės archyvas

**Bohazkalės archyvas** – daugiau nei 15 000 molinių dantiraščio lentelių rinkinys, kurį Hatuše, senovės Hetitų valstybės sostinėje, aptiko vokiečių archeologas Hugo Winckler, Hatušą tyrinėjęs 1906–1912 m. Rinkinys pavadintas pagal gretimą Bohazkalės (, anksčiau *Boǧazköy*) gyvenvietę. Pirmosios dantiraščio lentelės šioje vietovėje buvo atrastos prancūzų tyrinėtojo Ernest Chantre 1892–1893 m. Nors tuo metu dar nebuvo aišku, kokia kalba šios lentelės užrašytos, buvo nustatyta, kad tokia pat kalba parašyti Arzavos laiškai, aptikti Amarnoje (Egipte). Tai paskatino tolimesnius tyrinėjimus.

Didžioji dalis tekstų datuojama XIV–XIII a. pr. m. e., bet yra ir ankstyvesnių – iš XVII–XVI a. pr. m. e. Didžiuma dantiraščio lentelių užrašytos hetitų kalba, tačiau esama ir lentelių, užrašytų akadų, luvių, huritų bei kitomis kalbomis. Aptikta įvairaus pobūdžio tekstų – karalių analų, įsakymų, sutarčių, diplomatinių susirašinėjimų, įstatymų sąvadų, teismų protokolų, šumerų–akadų–hetitų kalbų žodynų, mitologinių bei religinių tekstų ir kt.

## Šaltiniai