open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Visoki Dečanų vienuolynas

**Visoki Dečanų vienuolynas** () – pagrindinė serbų ortodoksų bažnyčia, esanti Metohijoje, Kosove, 12 km į pietus nuo Pečo. Vienuolynas yra seniausia viduramžių bažnyčia Balkanuose. Išsaugota freskų apdaila.

## Istorija
Vienuolynas pastatytas 1327 m. kaštainių giraitėje serbų karaliaus Stefano Urošo III nurodymu. Įstatai datuojami 1330 m. Bažnyčioje palaidoti karaliaus palaikai. Iki 1335 m. statybos darbus tęsė jo sūnus Stefanas Urošas IV Dušanas. Sienų tapyba buvo baigta 1350 m.

1990 m. Visoki Dečanų vienuolynas buvo paskelbtas išimtinės svarbos kultūros paminklu ir yra saugomas Serbijos Respublikos. 2004 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip Kosovo viduramžių paminklai objekto dalis. Taip pat yra saugomas Jungtinių Tautų Organizacijos („KFOR“ – NATO vadovaujamos tarptautinės taikos palaikymo pajėgos, kurios atsakingos už Kosovo saugumą).

## Galerija

Portik nad vhodom.JPG|Vartai
14th-century_fresco_of_Jesus_Christ_bearing_the_cross,_Visoki_Dečani,_Kosovo.jpg|Kristus, nešantis kryžių
Loza nemanjica.jpg|Freska
Visoki Decani 08.JPG|Kryžius
Crucifixion of Christ - Visoki Dečani Monastery.jpg|Kristaus nukryžiavimas


## Nuorodos
* Apie Visoki Dečanų vienuolyną www.kosovo.net svetainėje 
* Apie Visoki Dečanų vienuolyną www.srpskoblago.org svetainėje
Taragonos provincija

**Taragonos provincija** – viena iš Ispanijos provincijų, esanti šalies šiaurės rytuose, Katalonijoje. Administracinis centras – Taragona. Ribojasi su Kasteljono provincija, Teruelio provincija, Saragosa, Leridos provincija, Barselona ir Viduržemio jūra.

2012 m. čia gyveno 813 tūkst. gyventojų (19-ta vieta tarp šalies provincijų), iš kurių maždaug penktadalis sostinėje Taragonoje. Plotas – 6303 kv. km (39-ta vieta tarp visų šalies provincijų). Provincijoje yra 183 savivaldybės.

## Ekonomika
Taragona yra žemės ūkio kraštas, čia auginamos vynuogės, alyvuogės, vaisiai, ryžiai, pomidorai ir kitos daržovės. Pajūrio gyvenvietėse užsiimama žvejyba. Provincijoje yra tekstilės, metalo apdirbimo, popieriaus gamybos pramonės, tačiau dominuoja naftos perdirbimo pramonė, kuri yra sutelkta apie provincijos sostinę Taragoną, netoli uosto. Provincijoje yra dvi branduolinės elektrinės – Vandellós ir Ascó. Turizmas išvystytas pakrantėje, daugiausia aplink Salou.

## Didžiausi miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Reusas – 103,9 tūkst. gyventojų
* Taragona – 67,2
* El Vendrelis – 29,7
* Salou – 26,6
* Tortosa – 24,5
* Valjsas – 22,6
* Amposta – 20,7
* Kambrilsas – 19,9
* Vila Seka – 18,4
* Toredembara – 17,6

## Administracinis suskirstymas
Provinciją sudaro dešimt komarkų:

2004 m. duomenys pagal „Katalonijos Statistikos Institutą“

## Šaltiniai
Heivordas

**Heivordas** () – miestas JAV, Kalifornijoje. Įsikūręs rytiniame San Fransisko įlankos regione, Heivordą su įlankos vakarine pakrante jungia San Mateo tiltas. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 144 tūkst. gyventojų.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1851 m. indėnų gyvenvietės vietoje. Heivordas įkurtas XIX a. 1868 m. miestą nusiaubė to paties pavadinimo kaip ir miestas uraganas. Nuo XX a. pr. iki 9-ojo dešimtmečio Heivordo ūkio pagrindą sudarė dabar nebeplėtojamos maisto konservų ir druskos gamybos pramonės šakos. Įlankos pakrantė palei Heivordą buvo paversta ekstensyviais tvenkiniais, kuriuose garinant jūros vandenį buvo išgaunama druska.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Heivordas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Funabašis, Japonija
*  Gaznis, Afganistanas

## Šaltiniai
Carl Barks

**Karlas Barksas** (; 1901 m. kovo 27 d. Merile, Oregone, JAV – 2000 m. rugpjūčio 25 d. Grants Pase, Oregone) – amerikiečių komiksų dailininkas, labiausiai žinomas dėl komiksų apie Antulį Donaldą. Jis taip pat sukūrė Skrudžą Makdaką. Karlas Barksas dirbo anonimiškai iki savo karjeros galo, o fanai jį praminė „Žmogumi-antimi“ () ir „Geru antino dailininku“ ().

Barksas dirbo „Disney Studio“ ir „Western Publishing“ kompanijoms, kur sukūrė Ančiogalą () ir daug jos gyventojų: Skrudžą Makdaką (1947), Brolius Grybšt (1951), Jaunuosius švilpikus (1951), Sriegą Bevaržtį (1952) ir Magiką Keryčą (1961). Dailininkas Vilas Eisneris Barksą pavadino „komiksų knygų Hansu Kristianu Andersenu“.

## Apdovanojimai

* „Shazam“ apdovanojimas geriausiam rašytojui, 1970 m.
* Komiksų knygų menų akademijos šlovės apdovanojimas, 1973 m.
* „Inkpot“, 1977 m. San Diego „Comic-Con“.
* Priimtas į Eisnerio šlovės menę, 1987 m.

## Šaltiniai
Berešidas

**Berešidas** () – miestas vakarų Maroke, Šavijos-Uardigo regione, 32 km į pietus nuo Kasablankos. Provincijos centras. Svarbus pramoninis centras (maisto, tekstilės, mašinų, elektronikos pramonė). Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Veikia psichiatrijos ligoninė.

## Sportas
* CA Youssoufia Berrechid – „Jusufijos“ sporto klubas; futbolo ekipa rungtyniavo Botola.
* Berešido miesto savivaldybės stadionas, talpinantis 5 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė
Don Rosa

**Keno Don Hugo Rosa**, paprastai žinomas kaip **Don Rosa** (g. 1951 m. birželio 29 d.) – amerikiečių komiksų knygų rašytojas ir iliustruotojas, labiausiai žinomas dėl savo istorijų apie Skrudžą Makdaką, Antulį Donaldą ir apie kitus „Disney“ veikėjus. Daugelio jo istorijų siužeto plotmė apima Karlo Barkso sukurtus veikėjus ir fiktyvias vietas. Tarp 1987 m. ir 2006 m. jis sukūrė apie 90 istorijų. 1995 m. pelnė „Eisner“ apdovanojimą už „geriausią serijinę istoriją“ – 12 skyrių kūrinį „The Life and Times of Scrooge McDuck“.
Pečo patriarchatas

**Pečo patriarchatas** (; ) – serbų ortodoksų bažnyčia, esanti netoli Pečo, Kosove. Bažnyčių kompleksas yra Serbijos arkivyskupų ir patriarchatų dvasinis centras bei mauzoliejus.

1947 m. buvo paskelbtas ypač svarbiu kultūros paminklu. Kartu su Visoki Dečanų vienuolynu, 2006 m. liepos 13 d. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Tiksli statybų data nėra žinoma. Manoma, kad tuo metu kai šventasis Sava buvo gyvas, sklypas ant kurio pastatyta bažnyčia, tapo Žicos vienuolyno nuosavybė, vėliau Serbijos arkivyskupo sostas.

Arkivyskupas Arsenijus I 1266 m. pastatė šv. Apaštalų bažnyčia. 1250 m. bažnyčia buvo dekoruota. Apie 1320 m. Arkivyskupas Nikodimas I pastatė šv. Demetrijaus bažnyčią. Maždaug po dešimtmečio (1330 m.) arkivyskupas Danilas II pastatė trečią Švenčiausios Mergelės Hodegetrijos bažnyčią. Taip pat pastatė ir mažą šv. Mikalojaus bažnyčią. Prie visų trijų bažnyčių pastatė narteksą, priestatą prieš įėjimą į bažnyčias. Priešais narteksą pastatė bokštą. Arkivyskupo Joanakio II laikais, apie 1345 m., lig tol be apdailos buvusi šv. Demetrijaus bažnyčia buvo išpuošta freskomis. Imperatorius Dušanas Galingasis (valdęs 1331–1355 m.) suteikė arkivyskupijai Pečo patriarchalinį statusą.

XIV a. nedidelis pakeitimas buvo padarytas šv. Apaštalų bažnyčiai. Nuo XIII iki XV a. ir XVII a. Serbijos patriarchatai ir arkivyskupai buvo laidojami Pečo patriarchato bažnyčiose.

## Restauracija
Komplekso restauracijos darbai trūko nuo 2006 m. birželio iki lapkričio mėnesio. Pagrindinis tikslas buvo apsaugoti kompleksą nuo erozijos, taip pat pataisyti vidines sienas bei eksterjero vaizdą. Darbų eigoje šiaurinėje šv. Demetrijaus bažnyčios fasado dalyje buvo rastos dvi nežinomios freskos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Serbijos stačiatikių bažnyčios svetainė
Gelmių tyrimai

**Gelmių tyrimai** – fizikinių, cheminių ir biologinių sąlygų jūros dugne tyrimas moksliniams arba komerciniams tikslams. Gelmių tyrimai yra laikoma palyginti nesena tyrimų sritis ir kol kas Žemės vandenynų gelmės vis dar nėra iki galo ištirtos.

Šiuolaikinis gelmių tyrimas prasidėjo, kai prancūzų mokslininkas Pjeras Simonas de Laplasas tyrė vidutinį Atlanto vandenyno gylį stebėdamas potvynio ir atoslūgio judesius Brazilijos ir Afrikos pakrantėse. Vėliau, didėjant povandeninių kabelių montavimo paklausai, reikėjo tikslesnių matavimų ir prasidėjo pirmieji jūros dugno tyrimai. Pirmosios gelmių gyvybės formos buvo atrastos 1864 m. kai norvegų tyrėjai išgavo krinoidą 3 109 m gylyje. Britų valdžia 1872 m. išsiuntė „Challenger“ ekspediciją, kuri atrado daug naujų organizmų rūšių.

## Gelmių tyrimai Lietuvoje
Įgyvendinant Jūrinio slėnio projektą, Klaipėdos universitete kuriama jūrinių ir vandens tyrimų bei eksperimentų bazė. Joje bus ir mokslinių tyrimų laivas, kuris galės atlikti daugumą okeanografinių tyrimų:

* vandens baseinų gylių matavimas,
* dugno morfologijos nustatymas,
* seismo akustiniai jūros dugno tyrimai,
* vandens baseinų dugno mėginių paėmimas;

## Šaltiniai
Krakas

**Krakas** () – apleistas miestas pietų Italijoje, Bazilikatoje, Materos provincijoje, 40 km nuo Taranto įlankos, ant 400 m aukščio kalvos, skardžiu besileidžiančios į Kavonės slėnį. Yra X a. normanų tvirtovė, XVII a. Šv. Petro bažnyčia, Šv. Mergelės Marijos Žvaigždės bažnyčia, Šv. Mykolo, Šv. Angelo bažnyčios.

## Istorija

Apie 540 m. vietovė buvo vadinama *Montedoro*, čia gyveno graikai, atsikėlę iš Metaponto. Nuo 1060 m. šaltiniuose minimas kaip *Grachium*. XII a. priklausė normanams. Pastatyta bažnyčia, XIII a. pastatyta pilis, statytos vilos. XVI a. čia gyveno ~2500 žmonių. Po Italijos suvienijimo, 1861 m., Kraką užėmė valstiečiai, vadovaujami Carmine Crocco, siekę grąžinti Burbonų valdžią.

Nuo XIX a. Krakas pradėjo nykti – dėl skurdžių gyvenimo sąlygų, plėšikavimų, daug žmonių emigravo. XX a. vid. po žemės drebėjimo dėl nestabilios geologinės padėties prasidėjo nuošliaužos, pastatų griūtis, dauguma gyventojų buvo iškeldinta į Krako Peskeros kaimą. Ten perkelta ir dauguma kultūros paveldo vertybių.

Krakas dėl savo unikalios architektūros dažnai pasirenkamas kaip filmų filmavimo vieta. Čia filmuota „Kristaus kančia“, „Kristaus gimimo istorija“, „Paguodos kvantas“, „Karalius Dovydas“, „Vargšų nimfa“ ir kt.

## Galerija

File:Craco0002.jpg|Griuvėsiai
File:Cracoevacuata.JPG
File:Craco0003.jpg
File:Craco strada.jpg
File:Craco 0004.jpg
Hamptonas

**Hamptonas** () – miestas JAV, Virdžinijos valstijos rytuose, pietrytiniame Virdžinijos pusiasalio smaigalyje. Įsikūręs prie Česapiko įlankos ir Džeimso upės estuarijos. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 137 tūkst. žmonių. Priklauso Virdžinija Bičo-Norfolko-Niuporto Niuso metropolinei teritorijai. Su Norfolku sujungtas tiltais ir povandeniniais tuneliais.

Tai jūrų uostas. Turi daugelį mylių Atlanto vandenynu besitęsiančią kranto liniją, daug paplūdimių. Plėtojamas turizmas.

## Istorija
Hamptono istorija siekia 1607 m., kada buvo įkurtas Old Point Komforto strateginis gynybos punktas, o vėliau ir gyvenvietė.

Po JAV pilietinio karo kitoje upės pusėje, priešais Hamptono miestą, buvo įkurtas istorinis Hamptono universiteto miestelis. Universitetas suteikė teisę studijuoti daugeliui vergais buvusių ir laisvais piliečiais tapusių afroamerikiečių bei vietiniams JAV gyventojams. Po valstijų suvienijimo, laikui bėgant Hamptonas plėtėsi prisijungdamas kaimyninius miestelius. 1908 m. suteiktas miesto statusas. XX a. miesto teritorijoje įsikūrė Langlėjaus karinė oro bazė, NASA Langlėjaus mokslinių tyrimų centras ir Virdžinijos oro ir kosmoso centras. 1957 m. nutiestas vienas pirmųjų tiltų-tunelių pasaulyje. Jis kirto Hampton Roudso uosto įplauką.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Hamptonas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Sautamptonas, Jungtinė Karalystė
*  Vandomas, Prancūzija
*  Pitermaricburgas, Pietų Afrikos Respublika
*  Anjangas, Pietų Korėja

## Šaltiniai
Melfis

**Melfis** () – miestas pietų Italijoje, Bazilikatoje, Potencos provincijoje, Vulturės krašte, Vulturės kalno papėdėje. Maisto (vyno, konditerijos, vandens fasavimo), automobilių („Fiat“ padalinys) pramonė. Turizmas.

## Paveldas

Miestas žymus savo architektūros paveldu: yra XI a. normanų pastatyta Melfio pilis, XI a. katedra (atstatyta baroko stiliumi, su normaniška varpine, interjeras dekoruotas XIII a. freskomis), XI a. vyskupų rūmai (*Palazzo del Vescovado*, atstatyti XVIII a. baroko stiliumi), XI–XIII a. miesto sienų, vartų liekanos. Veikia archeologijos muziejus.

## Istorija

Senovėje Melfio vietoje gyveno lukanai. Romėnams užkariavus kraštą, 291 m. pr. m. e. netoliese įkurta Venusijos kolonija. Viduramžiais Melfis atsidūrė riboje tarp Bizanijos ir lombardų valdomų žemių. XI a. miestą užėmė normanų karvedys, Apulijos ir Kalabrijos grafas Vilhelmas „Geležinė Ranka“. 1059 m. Melfis tapo Apulijos grafystės sostine, čia vyko popiežiškieji susirinkimai. Vėliau miestas tapo pavaldus Neapolio karalystei. 1231 m. Šv. Romos imperatorius Frydrichas II paskelbė „Melfio konstitucijas“, kuriomis sukūrė biurokratinį aparatą regione.

1528 m. Melfį nusiaubė prancūzų armija, vadovaujama Odet of Foix. Nužudyta ~3000 miestiečių. 1531 m. Ispanijos karalius Karolis V italų admirolui Andrea Doria suteikė Melfio princo statusą.

Po Italijos suvienijimo, 1861 m., Melfį užėmė valstiečiai, vadovaujami Carmine Crocco, siekę grąžinti Burbonų valdžią. 1930 m. Melfį nusiaubė žemės drebėjimas.


File:Castello di Melfi4.jpg|Melfio pilis
File:Campanilemelfi.jpg|Melfio katedros varpinė
File:Chiesa di Sant'Antonio.jpg|Šv. Antano bažnyčia
File:Giardini palazzo vescovile Melfi.jpg|Vyskupų rūmai
Terahercinė spinduliuotė

**Terahercinė spinduliuotė** –  elektromagnetinės spinduliuotės rūšis, kurios dažnių spektras yra tarp infraraudonųjų bangų ir mikrobangų.
Nest

**„Nest“** – Suomijos tamsiojo neofolkloro ir ambientinės muzikos grupė. Susikūrė 1999 m. Ryhimekyje iš Aslak Tolonen ir Timo Saxell. „Nest“ muzikai būdingi atmosferiški elektroniniai tonai, gamtos garsai, o pagrindinis kūrinio motyvas atliekamas suomių liaudies instrumentu – kantele. Kūrinių tematika remiasi suomių ir kitų Europos šalių mitologija, J.R.R. Tolkien pasauliu, gamtos motyvais.

2004 m. įrašė bendrą EP albumą su amerikiečių metalo grupe „Agalloch“.

## Nariai
* Aslak Tolonen – kantelė, vokalas
* Timo Saxell – bosinė gitara, vokalas

## Diskografija
;Studijiniai albumai
* *Woodsmoke* (2003 m.)
* *Trail of the Unwary* (2007 m.)
* *Entering The Levitation* (skirtas grupei „Skepticism“, 2007 m.)
; Demo
* *Fabled Lore* (2000 m.)
* *The Unseen Passage / Hidden Stream* (2001 m.)
* *Agalloch/Nest Split 10"* (2004 m.)
; Kompiliaciniai albumai
* *Whom the Moon a Nightsong Sings* (2010 m.)

## Nuorodos
*
Inezganas

**Inezganas** (, ) – miestas pietiniame Maroke, Suso–Masos–Dra regione, Atlanto vandenyno pakrantėje, Suso šiaurinėje pakrantėje; Agadiro priemiestis (13 km į pietus nuo Agadiro centro). Svarbus transporto mazgas. Yra oro uostas. Verčiamasi prekyba žemės ūkio produkcija, amatais (Inezganas žymus sidabro dirbiniais).
Tarudantas

**Tarudantas** (, ) – miestas pietų Maroke, Suso–Masos–Dra regione, Suso upės slėnyje, 80 km į rytus nuo Agadiro. Provincijos centras. Pro miestą eina Agadiro–Urzazato kelias. Maisto pramonės (ypač aliejaus) centras. Prekyba žemės ūkio produkcija (mandarinai, apelsinai, alyvuogės, arganai), amatai (odos apdirbimas, kilimų gamyba, juvelyrika, keramika). Veikia tradicinis sūkas (turgus). Tarudantą supa 6 km gynybinė siena su 9 vartais.

## Istorija

1056 m. Tarudantą užkariavo Almoravidai. Miestas suklestėjo XVI–XVII a., valdant Saadi dinastijai. 1528 m. Mohamadas aš Šeichas čia įkūrė mečetę su minaretu, įrengė gynybinę sieną. Kurį laiką miestas buvo Saadi sostine, iš čia rengti žygiai prieš portugalus į Agadirą. Valdant Alavitams miestas nusiaubtas.

## Galerija

File:Taroudant City Walls 2011.jpg|Miesto siena
File:Taroudant maroc 52.JPG|Mečetė
File:Taroudant Souk Shoe Shop.jpg|Sūkas
Taurirtas

**Taurirtas** (, ) – miestas šiaurės rytų Maroke, Rytų regione, Rifo kalnuose, 100 km į vakarus nuo Udždos, prie Za vadžio. Provincijos centras. Pro miestą eina Feso–Udždos geležinkelis (su atšaka į Nadorą), greta praeina plentas. Yra išlikusi senovinė kasba. Apylinkėse kasamas švinas, cinkas, geležis, fluoras. Žemės ūkio regiono prekybinis centras.

## Istorija

Taurirtą XII a. įkūrė Marinidai.

## Galerija

File:Taourirt Maroc 001.JPG|Kasba
File:Taourirt.jpg|Miesto panorama
File:ONCF DF 100 near Taourirt.jpg|Traukinys Taurirto apylinkėse
Tiznitas

**Tiznitas** (, ) – miestas pietų Maroke, Suso–Masos–Dra regione, 16 km nuo Atlanto vandenyno pakrantės, 90 km į pietus nuo Agadiro. Provincijos centras. Pro miestą eina Agadiro–Ajūno plentas. Į šiaurę nuo miesto yra Suso–Masos nacionalinis parkas. Svarbus kalybos amatų centras (durklų, peilių gamyba, sidabro dirbiniai). Yra miesto vartai.

## Istorija

Tiznitą 1881 m. įkūrė sultonas Hasanas I, kaip karinį postą Suso berberų žemėse. 1912 m. regione sukilimą prieš prancūzus sukėlęs Ahmedas al Hiba pasiskelbė Tiznito sultonu.

## Galerija

File:Tiznit Gate.jpg|Tiznito vartai
File:Tiznit place.jpg|Aikštė
File:Tiznit rue.jpg|Tiznito gatvelė
Levišo Dievo Motinos cerkvė

**Levišo Dievo Motinos cerkvė** () – XIV a. serbų ortodoksų bažnyčia Prizrene, pietų Kosove. Valdant Osmanų imperijai bažnyčia buvo paversta į mečetę. XX a. pradžioje pertvarkyta į cerkvę.

## Istorija
Cerkvės statybos darbai buvo pradėti 1306 m. Baigta statyti 1309 m. Pastatyta ant senos, Bizantijos laikų bažnyčios griuvėsių.

1990 m. buvo paskelbta ypač svarbiu kultūros paminklu. 2006 m. liepos 13 d. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 1999 m., po Kosovo karo, buvo saugoma KFOR pajėgų. 2004 m., po Kosovo etninių neramumų, buvo sudeginta.

## Galerija

Ljeviska007.jpg|Freska buvo sunaikinta 2004 m. Kosovo neramumų metu 
Ljeviska007b.jpg|Freska po Kosovo albanų vandalizmo
Ljevis31.jpg|Serbų karaliaus Stefano Urošo II freska
Simeon Ljeviska.jpg|Šv. Simeono freska
Ljeviska002.jpg|„Apaštalų komunija“
Prvovencani Ljeviska1.jpg|Stefano Nemaničiaus freska
Saint Sava, Bogorodica Ljeviška.jpg|Šv. Savo freska


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bažnyčios istorija bei nuotraukų galerija 
* Frescos
Temara

**Temara** () – miestas šiaurės vakarų Maroke, Rabato–Salė–Zamuro–Zearo regione, Atlanto vandenyno pakrantėje; pietinis Rabato priemiestis. Svarbus pramoninis centras: maisto, tekstilės, elektronikos, chemijos, poligrafijos pramonė. Vystomas turizmas.

## Istorija

Temara įkurta XII a. Almohadų sultono Abdal Mumino, čia pastatydinusio mečetę. XVII a. miestas buvo įtvirtintas (sudaryta kasba).
Sidi Ifnis

**Sidi Ifnis** (, , ) – miestas pietų Maroke, Suso–Masos–Dra regione, Atlanto vandenyno pakrantėje, 160 km į pietus nuo Agadiro. Provincijos centras. Keliai į Gelmimą ir Tiznitą. Svarbus žvejybinis uostas. Verčiamasi daugiausia žvejyba (sardinės, plekšnės, korifenos, sidabriniai kupriai, tunai), aliejaus gamyba (iš arganų). Vystomas turizmas. Yra gubernatoriaus rūmai, katedra, švyturys, vilos.

Dauguma gyventojų – berberai šilhai.

## Istorija

Vietovė nuo seno buvo gyvenama berberų žvejų ir prekybininkų. 1476 m. ispanai, kaip manoma čia, įkūrė *Santa Cruz de la Mar Pequeña* gyvenvietę. 1524 m. ją užgrobė Saadų dinastijos valdovai. 1860 m. po Ispanijos–Maroko karo Sidi Ifnis sutartimi paskirtas Ispanijai ir kaip eksklavas (Ifnis) buvo Ispanijos Sacharos dalimi. 1957–1958 m. vyko Ifnio karas, kurio metu Maroko nacionalistai siekė užimti Ifnį. Ispanai atrėmė marokiečius, tačiau 1969 m. Sidi Ifnis visgi perduotas Marokui.

## Galerija

File:Legzira beach.jpg|Legziros paplūdimys 
File:Sidiifni.jpg|Mečetė
File:Paseo maritimo de Sidi Ifni (Marruecos).jpg|Vaizdas į vandenyną ties Sidi Ifniu
Hendersonas

**Hendersonas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Nevados valstijose pietuose. Įsikūręs į pietryčius nuo Las Vegaso (priklauso jo aglomeracijai). 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 260 tūkst. gyventojų. Antras didžiausias miestas valstijoje, po Las Vegaso.

Netoliese nuo Hendersono, į rytus, yra Huverio hidroelektrinė ir užtvanka, įrengta patvenkus Kolorado upę, bei Mido tvenkinys.

## Istorija
Hendersono miestelis iškilo 1942 m., Antrojo pasaulinio karo metu, pastačius pagrindinę magnio lydinių gamyklą. Hendersonas greitai tapo pagrindiniu magnio tiekėju Jungtinėse Valstijose. Gamykla tiekė magnį JAV karo departamentui, kuris jį naudojo padegamosios amunicijos apvalkalų, lėktuvų variklių, karkasų ir kitų dalių gamybai.

Po karo magnio gamyba tapo nebereikalinga gynybos tikslams, tad šioje srityje dirbę darbuotojai išsikeldino. Vietinė pramonė išgelbėjo Hendersoną nuo paskelbimo karinio pertekliaus nuosavybe ir galimo teritorijos pardavimo. 1953 m. Hendersonui suteiktas miesto statusas. Tuomet jame gyveno 7410 gyventojai.

1988 m. užsidegė „PEPCON“ raketinio kuro gamykla. Gaisras greitai pasiglemžė gamyklą, išspjaudamas raketinį kurą, dūmus ir toksiškus garus. Gaisras įplieskė stambų sprogimą, kuris visiškai sunaikino pastatą. Vėliau sekė mažesni sprogimai, kurie sukėlė smūgines bangas, kurios nusitęsė per Las Vegaso slėnį, išdaužydamos langus ir apgadindamos pastatus mylių atstumu. Sprogimai taip pat sukėlė žemės drebėjimus, iš kurių kai kurie buvo 3,0–3,5 stiprumo pagal Richterio skalę. Incidento metu žuvo du žmonės, dar 372 buvo sužeisti. „PEPCON“ gamyklos nelaimės įvykiai paspartino miesto plėtrą link gyvenamosios ir komercinės struktūros.

## Šaltiniai
Maroko Meseta

**Maroko Meseta** – bendras lygumų ir plynaukščių, besidriekiančių šiaurės vakarų Maroke, pavadinimas. Tęsiasi tarp Atlanto vandenyno vakaruose ir Viduriniojo bei Aukštojo Atlaso kalnagūbrių rytuose. Iš šiaurės riboja Rifo kalnai. Būdingas aukštis – 400–1600 m. Sudaryta iš nuosėdinių uolienų. Yra gausių fosforitų telkinių (Churibga).

Šiaurėje paviršių dengia subtropiniai miškai, pietuose augmenija pereina į pusdykumes. Prateka Um ar Rbijos ir Tensifto upės.

## Šaltiniai
Tensiftas

**Tensiftas** () – upė vidurio vakarų Maroke. Prasideda Aukštojo Atlaso kalnų šlaituose, Džebel Taurito masyve, į šiaurę nuo Tizin Tiškos perėjos. Teka į vakarus per Maroko Mesetą. Įteka į Atlanto vandenyną ties Suira Kedimos fortu, 40 km į pietus nuo Safi.

Didžiausi intakai – Šišava ir Nfisas.

Vasaros pabaigoje smarkiai nusenka. Žiemą ir pavasarį būdingi trumpi, bet smarkūs poplūdžiai. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Įrengtos 3 užtvankos.

Netoli Tensifto įsikūręs Marakešas.

## Šaltiniai
Pseudobatialė

**Pseudobatialė** () – pasaulinio vandenyno dugninė ekologinė zona šelfo depresijoje, vidutiniame gylyje (nuo 250–400 m iki 600–1200 m). Tai palyginti nedidelė lokali įduba šelfe, atskirta nuo žemyno šlaito palyginti seklia zona.

Pseudobatialės sąvoką ir terminą rusų ichtiologas Anatolijus Andrijaševas (*Анатолий Петрович Андрияшев*) įvedė 1974 ir 1979 m. savo darbuose apie jūrų dugninės faunos, ypač žuvų, vertikalųjį zoniškumą.

Pseudobatialė yra kontinentiniame šelfe giliau sublitoralės, gyliuose analogiškuose batialei. Tikroji batialė būna už šelfo ribų žemyno šlaite. Pseudobatialė nuo pseudoabisalės skiriasi mažesniu gyliu.

Pseudobatialė nuo batialės žymiai skiriasi dugninių ir padugnės pelaginių žuvų bei bentosinių hidrobiontų rūšine sudėtimi. Pseudobatialės fauna būna pakrantinės (neritinės) kilmės, prasiskverbusi į pseudobatialės zoną ir prisitaikiusi ten gyventi gerokai didesniame gylyje.

Pseudobatialinių biotopų pavyzdžiai yra Antarktidos ir Arkties vandenyno, Baltosios ir Baltijos jūrų, pietų Aliaskos vidušelfinės įdubos, taip pat izoliuotos Norvegijos fiordų ir Magelano sąsiaurio įdubos.

## Nuorodos

* Кафанов&nbsp;А.&nbsp;И., Кудряшов&nbsp;В.&nbsp;А. (2000): Морская биогеография. Учебное пособие.  М.: Наука. 176 с. Проверено 15 июля 2013&nbsp;г.
* Жирков&nbsp;И.&nbsp;А. (2010): Жизнь на дне. Био-экология и био-география бентоса.  М.: Т-во научных изданий КМК. 453 с. Проверено 15 июля 2013&nbsp;г.
Anatolijus Andrijaševas

**Anatolijus Andrijaševas** (; 1910 m. rugpjūčio 10 d., Monpeljė, Prancūzija – 2009 m. sausio 4 d., Sankt Peterburgas) – tarybinis rusų ichtiologas, zoogeografas. Biologijos mokslų daktaras (1951 m.), profesorius (1970 m.), TSRS MA narys korespondentas (nuo 1966 m., RMA – nuo 1991 m.), Rusijos gamtos mokslų akademijos tikrasis narys (nuo 1994 m.). Daugiau kaip 250 mokslinių darbų autorius.

## Biografija
* 1933 m. – baigė Leningrado valstybinio universiteto (LVU) biologijos fakultetą, specialybė – ichtiologija.
* 1934 m. – dalyvavo TSRS MA Zoologijos instituto (ZIN) hidrobiologinėje ekspedicijoje į Japonijos jūrą.
* 1937 m. – apgynė biologijos mokslų kandidato disertaciją, tema „Beringo jūros ir gretimų vandenų žuvų faunos zoogeografija ir kilmė“, kuri 1939 m. išleista kaip knyga,
* 1938–1939 m. – LVU asistentas, docentas.
* 1939–1943 m. – Sevastopolio biologinės stoties vyresnysis mokslinis darbuotojas, vėliau – TSRS MA Zoologijos instituto darbuotojas.
* 1943–1946 m. – TSRS MA ZIN mokslinis sekretorius.
* nuo 1946 m. – TSRS MA ZIN direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, vėliau – vyresnysis ir vyriausiasis mokslo darbuotojas, Arktikos ir Antarktidos žuvų skyriaus vedėjas.
* 1951 m. – apgynė biologijos mokslų daktaro disertaciją, tema „TSRS šiaurės jūrų žuvų fauna ir jos kilmė“ (*Фауна рыб северных морей СССР и её происхождение*).
* 1966 m. liepos 1 d. – išrinktas TSRS MA nariu korespondentu (bendrosios biologijos skyrius, specialybė zoologija).*
* 1994 m. – išrinktas Rusijos Gamtos mokslų akademijos tikruoju nariu.

## Apdovanojimai
* 1947 m. – TSRS Garbės poliarininkas (*Почетный полярник СССР*)
* 1968 m. – Amerikos ichtiologų ir herpetologų draugijos (*American Society of Ichthyologists and Herpetologists*) užsienio garbės narys;
* 1971 m. – TSRS valstybinė premija;
* 1985 m. – Europos ichtiologų sąjungos garbės narys;
* 1991 m. – Akademiko L. Bergo vardo premija;
* Почетный член Европейского союза ихтиолологов (1985);
* 1994 m. – nusipelnęs Soroso profesorius;
* 1999 m. – TSRS MA Tolimųjų Rytų skyriaus (Vladivostokas) Jūrų biologijos instituto Garbės narys;
* Apdovanotas 5 TSRS ordinais ir medaliais. Ordinai:
** 2 Darbo raudonosios vėliavos ordinai,
** Tautų draugystės ordinas,
** 2 Garbė ženklo ordinai.

## Nuorodos

* Андрияшев Анатолий Петрович. In: Российская академия наук.
* Андрияшев Анатолий Петрович (биография). In: «Камчатский край» svetainė.
Pseudoabisalė

**Pseudoabisalė** () – pasaulinio vandenyno dugninė ekologinė zona šelfo depresijoje, dideliame gylyje (virš 2500–3000 m). Tai palyginti nedidelė lokali įduba šelfe, atskirta nuo žemyno šlaito palyginti seklia zona.

Pseudoabisalės sąvoką ir terminą rusų ichtiologas Anatolijus Andrijaševas (*Анатолий Петрович Андрияшев*) 1974 ir 1979 m. pakartotinai įvedė savo darbuose apie jūrų dugninės faunos, ypač žuvų, vertikalųjį zoniškumą.
Pseudoabisalės zonos būna žemyniniame šelfe tarp sublitoralės ir batialės, vietose abisalės gylio (virš 2500–3000 m) įdubomis. Tipiškos abisalės už šelfo, tai jau dugnas vandenyno guolio srityje. Pseudoabisalė nuo panašios pseudobatialės skiriasi žymiai didesniu gyliu. 
 
Pseudoabisalė nuo abisalės žymiai skiriasi dugninių ir padugnės pelaginių žuvų bei bentosinių hidrobiontų rūšine sudėtimi. Pseudoabisalės fauna būna pakrantinės (neritinės) kilmės, prasiskverbusi į pseudobatialės zoną ir prisitaikiusi ten gyventi gerokai didesniame gylyje.

Pseudoabisalės biotopų yra Arkties vandenyno baseine, taip pat Japonijos ir Viduržemio jūroje, kurios su vandenynu sujungtos sekliais sąsiauriais..

## Nuorodos

* Чернышев&nbsp;А.: Тайна глубин Японского моря. Проверено 15 июля 2013&nbsp;г.
* Жирков&nbsp;И.&nbsp;А. (2010): Жизнь на дне. Био-экология и био-география бентоса.  М.: Т-во научных изданий КМК. 453 с. Проверено 15 июля 2013&nbsp;г.
Hidrobiontas

**Hidrobiontas** (; iš , iš  'vanduo' + biont ( 'organizmas, individas'), *vandens organizmas* – organizmas, prisitaikęs gyventi ir nuolatos ar dalį gyvenimo ciklo gyvenantis vandenyje.
Hidrobiontai yra daugelis rūšių iš tokių grupių kaip žuvys, pintys, dygiaodžiai, vėžiagyviai, moliuskai ir kt., kurie visą gyvenimą praleidžia vandenyje. Dalį gyvenimo ciklo vandenyje gyvena dalis beuodegių varliagyvių ir uodų, laumžirgiai.

Žuvininkystė, akvariumistika ir panašios veiklos sritys užsiima hidrobiontų veisimu. Hidrobiontus tiria hidrobiologija.

## Hidrobiontų įvairovė pagal gyvenamų vandenų vietą
* neustonas – visuma organizmų, gyvenančių ant vandens paviršiaus plėvelės (*epineustonas*) arba išsyk po ja (*hiponeustonas*).
* pleustonas – visuma organizmų, gyvenančių vandens paviršiuje ar pusiau panirusių į vandenį.
* pelaginiai organizmai – gyvūnai ar protistai, gyvenantys vandens storymėje.
** nektonas – vandens storymėje aktyviai plaukiojantys gyvūnai, gebantys plaukti prieš srovę.
** planktonas – vandens storymėje pasyviai plūduriuojančių organizmų visumą.
* reofilai – gyvūnai, prisitaikę gyventi srauniame vandenyje. Dalis jų gyvena vandens storymėje plaukdami prieš srovę, kiti – prisitvirtinę prie dugno.
* bentosas – ant dugno grunto ir grunte gyvenantys organizmai.
Intervalas (matematika)

Matematikoje (**realusis**) **intervalas** – aibė realiųjų skaičių su savybe, kad bet kuris skaičius, esantis tarp dviejų aibės skaičių, taip pat yra aibėje. Pavyzdžiui, aibė su visais x skaičiais, tenkinančiais 0 \leq x \leq 1, yra intervalas, kuris turi 0 ir 1, taip pat visus skaičius tarp jų. Kiti intervalų pavyzdžiai: aibė visų realiųjų skaičių \R, aibė visų neigiamų realiųjų skaičių ir tuščia aibė.

## Taikymas
**Intervalų metodu** galima spręsti nelygybes f(x) > 0 arba f(x) . Tokiu atveju skaičių tiesėje atidedami taškai, kuriose f(x) virsta nuliu arba neturi prasmės ir šie taškai padalija intervalą į baigtinį skaičių intervalų, kurių kiekviename funkcija f yra pastovaus ženklo. Norint nustatyti tą ženklą, užtenka apskaičiuoti funkcijos reikšmę nors viename pasirinkto intervalo taške.

## Šaltiniai
Inferno

**Inferno** – amerikiečių rašytojo Dan Brown detektyvinis romanas. Originalas anglų kalba išleistas 2013 metais, o lietuviškas pasirodė tais pačiais metais. Į lietuvių kalbą išvertė Bronislovas Bružas.

Tai ketvirtoji knygų serijos apie Harvardo ikonografijos ir religinio meno profesorių Robertą Lengdoną dalis.
Japoninis puošmedis

* *C. japonicum var. sinense* Rehder & E.H. Wilson
* *Cercidiphyllum ovale* Maxim

**Japoninis puošmedis** (*Cercidiphyllum japonicum*) – puošmedinių (*Cercidiphyllaceae*) šeimos, puošmedžių (*Cercidiphyllum*) genties lapus metantis medis. Tėvynėje medis dar vadinamas ***Katsura*** ().
.

## Morfologija

Laja kiaušiniška. Žievė lygi, juosvai ruda, greitai sueižėja. Ūgliai ploni, pilki, rudi arba rausvi, žvilgantys, su smulkiomis, gelsvai rudomis karpelėmis. Pumpurai smulkūs, kiaušiniški, priešiniai, rausvi, pridengti dviem žvyneliais. Lapai paprasti, odiški, plačiai rutuliški, širdišku pamatu, lenkta viršūne, apvaliais pjūkliškais kraštais, 5–10 cm ilgio, melsvai žalia viršutine ir balsvai žalia apatine puse, su rausvais, žvilgančiais, 2–3 cm ilgio lapkočiais. Rudenį lapai gelsvi, oranžinės arba oranžiškai gelsvos spalvos. Rudenį lapai skleidžia silpną karamelės kvapą, tačiau išdžiovinus lapus jie tampa bekvapiai. Žiedai smulkūs, lapų pažastyse. Žydi gegužės mėnesį.Vaisiai – odiškos dėžutės, 1,5–2 cm ilgio, jose bręsta daug sparnuotų sėklų, kurios yra rudos spalvos. Dauginasi sėklomis ir ataugomis.

## Matmenys

Medis įprastai užauga nuo 15 iki 30 m aukščio, o Lietuvoje iki 10-15 m.

## Augavietės
Mėgsta pusiau pavėsį, saulėtoje vietoje lėtai auga. Gerai auga derlingame, drėgname dirvožemyje. Jis turėtų būti rūgštus arba neutralus (pH 6-7). Labai dekoratyvus, atsparus klimatinėms sąlygoms. Jauni medeliai linkę nušalti, todėl žiemai reikia pridengti. Lietuvoje vaisius subrandina labai vėlai. Sėklas patartina sėti rudenį, kad pereitų stratifikacijos periodą. Pirmais metais auga labai lėtai. Taip pat galima dauginti gyvašakėmis. Tinka auginti pavieniui, labai gražiai atrodo rudenį.

## Paplitimas

Labiausiai paplitęs Japonijoje. Lietuvoje auginamas retai.

## Šaltiniai

## Literatūra

* A. Navasaitis, M. Navasaitis, „Lietuvos medžiai“, Vilnius „Mokslas“, 1979 m., (214 psl.)
Pradžia (filmas)

**Pradžia** () – 2010 m. mokslinės fantastikos filmas, režisuotas Christopher Nolan.

## Aktoriai
: *Aktorius – personažas*

* Leonardo DiCaprio – Domas Kobas (profesionalus vagis, kuris specializuojasi išgaudamas paslaptis iš aukų įeidamas į jų sapnus)
* Joseph Gordon-Levitt – Artūras (Kobo partneris, kuris tvarko ir tiria misijas)
* Ellen Page – Ariadnė (architektūros studentė, kuri konstruoja sapnų lygius)
* Tom Hardy – Ymas (aštraliežuvis Kobo kolega)
* Ken Watanabe – ponas Saito (japonų verslininkas, kuris samdo Kobą)
* Dileep Rao – Jusufas (farmakologas)
* Cillian Murphy – Robertas Fišeris (verslo imperijos įpėdinis)
* Tom Berenger – Piteris Brauningas (Roberto Fišerio krikštatėvis)
* Marion Cotillard – Mala Kob (Domo Kobo mirusi žmona)
* Pete Postlethwaite – Mauricijus Fišeris (Roberto FIšerio tėvas, mirštantis kompanijos savininkas)
* Michael Caine – prof. Stivenas Milesas (Kobo vadovas ir uošvis)

## Siužetas

Domas Kobas gali su savo komanda pasinerti į žmogaus sapnus ir sužinoti jo paslaptis. Kobas – vagis, jį pasamdo japonų verslininkas ponas Saito, kuris nori, kad Kobas įsiskverbtų į Roberto Fišerio protą. Robertas greitai paveldės savo mirštančio tėvo milžinišką verslo kompaniją, tačiau verslininkas Saito nori, kad kompanija būtų suskaidyta. Už tai Saito suteiks galimybę Kobui laisvai grįžti į JAV, kur jo ieško policija. Kobas sutinka, suburia komandą ir sumąsto, kaip padaryti, jog Fišeris suprastų, jog idėja apie kompanijos likimą atėjo jam pačiam. Kai norima apgavystė vis labiau sudėtingėja, Kobas turi susidoroti su savo paties emocijomis ir kaltės jausmu, kuris jį persekioja. Kobas susiduria su klausimu, kas yra tikra, o kas yra tik sapnas.
Lietuva 2014 m. Eurovizijoje

Lietuva dalyvavo 2014 m. Eurovizijoje, kuri vyko Kopenhagoje, Danijoje. Šalies daina buvo atrenkama per Eurovizijos dainų konkurso nacionalinę atranką, devynių savaičių nacionalinio finalo formatą, kurį organizavo Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija (LRT). Po finalo išaiškėjo, kad į 2014 m. „Euroviziją“ vyks Vilija Matačiūnaitė su savo pačios bei Viktoro Vaupšo kūrybos daina „Attention“.

## „Eurovizijos“ dainų konkurso nacionalinė atranka

*„Eurovizijos“ dainų konkurso nacionalinė atranka* yra nacionalinio finalo formatas, sukurtas LRT, siekiant atrinkti Lietuvos dainą 2014 m. Eurovizijoje. Atranka apims dešimties savaičių ilgą procesą, kuris prasideda nuo 2013 m. gruodžio 14 dienos, daina bus pasirinkta 2014 m. vasario 8 d., o atlikėjas 2014 m. vasario 15 dieną. Konkursą veda Simona Nainė ir Arūnas Valinskas.

### Dalyviai

* Aistė Pilvelytė
* Aleksandra Metalnikova
* Gintė Sičiūnaitė
* Ieva Zasimauskaitė
* Julija Jegorova
* Juozas Butnorius
* Jurijus Veklenko
* Justinas Lapatinskas
* Kristina Radžiukynaitė
* Martynas Kavaliauskas
* Mia
* Monika Linkytė
* Neringa Šiaudikytė
* Pop Ladies
* Sasha Song
* Soliaris
* Tadas Vilčinskas
* Vaidas Baumila
* VIG Roses
* Vilija Matačiūnaitė

### Nacionalinė atranka

#### 1 laida – Jubiliejinis koncertas

Jubiliejiniame koncerte, kuriame buvo paminėtas Lietuvos dalyvavimas Eurovizijos dainų konkurse 20-metis, dalyvavo penkiolika dalyvių. Justinas Lapatinskas atliko 1994 m. dainą „Lopšinė mylimai“, Vilija Matačiūnaitė atliko 1999 m. dainą „Strazdas“, VIG Roses atliko 2001 m. dainą „You Got Style“, Martynas Kavaliauskas atliko 2002 dainą „Happy You“, Jurijus Veklenko ir Monika Linkytė atliko 2004 m. dalyvavusią dainą „What’s Happened To Your Love?“, Soliaris atliko 2005 m. dainą „Little by Little“, Pop Ladies atliko 2006 m. dainą „We Are the Winners“, Aleksandra Metalnikova atliko 2007 m. dainą „Love or Leave“, Julija Jegorova atliko 2008 m. dainą „Nomads In The Night“, Aistė Pilvelytė atliko lietuvišką 2009 m. dainos versiją „Pasiklydęs žmogus“, Juozas Butnorius ir Tadas Vilčinskas atliko 2010 m. dainą „Eastern European Funk“, Neringa Šiaudikytė atliko 2011 m. dainą „C’est ma vie“ ir Mia atliko 2013 m. dainą „Something“. Donny Montell atlikto 2012 m. dainą „Love Is Blind“ kaip šou svečias.

#### 2 laida (gruodžio 21 d.)

#### 3 laida (gruodžio 28 d.)

#### 4 laida (sausio 4 d.)

4-oji atrankos laida surengta 2014 m. sausio 4 d. Jame dalyvavo dešimt atlikėjų, kurie atliko lietuviškų dainų hitus.

#### 5 laida (sausio 11 d.)

Penktasis atrankos šou surengtas 2014 m. sausio 11 d. Dėl teisės atstovauti Lietuvai kovojantys devyni dalyviai atliko pasaulinius hitus. Lietuvos komisiją sudaro Darius Užkuraitis, Ieva Prudnikovaitė-Pitrėnė, Edmundas Seilius ir Ramūnas Zilnys.

#### 6 laida (sausio 18 d.)

#### 7 laida (sausio 25 d.)

#### 8 laida (vasario 1 d.)

#### Finalas (kovo 1 d.)

## Eurovizijoje

Lietuva dalyvaus antrajame pusfinalyje gegužės 8 d.

### Balsavimas

#### Lietuvos gauti taškai

## Taip pat skaitykite
* Lietuva Eurovizijoje
* Eurovizijos dainų konkursas 2014

## Šaltiniai
Njuspeipis

**Njuspeipis** – mėnesinis Kauno studentų žurnalas, leidžiamas nuo 1997 m. 

## Istorija

Njuspeipį įkūrė ir pradėjo leisti 1997 metais Arūnas Garaliavičius. Tuo metu tai buvo tik Kauno technologijos universiteto (KTU) telekomunikacijų ir elektronikos fakulteto studentų atstovybės Rafes leidinys. Vėliau 2004 metais Njuspeipis susijungė su 2 kitais KTU fakultetų laikraščiais: Dizaino ir technologijų fakulteto "Didis" ir Ekonomikos ir vadybos fakulteto "Varnelė". 

Šiuo metu Njuspeipis yra leidžiamas mokslo metų mėnesiais 1200 egz. tiražu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Njuspeipio“ tinklalapis .
Jón Jósep Snæbjörnsson

**Jonas Josepas Snaibjornsonas** (; g. 1977 m. birželio 1 d., geriau žinomas kaip **Jónsi**) – Islandijos dainininkas, grupės Í Svörtum Fötum narys. 2004 metais atstovavo Islandijai Eurovizijos dainų konkurse ir jame užėmė 19 vietą. Jónsi su dainininke Greta Salóme atstovavo Islandijai 2012 m. Eurovizijos dainų konkurse Baku, Azerbaidžane. Finale duetas užėmė 20 vietą.

Augdamas Islandijos šiaurėje, 1997 metais jis persikėlė į sostinę Reikjaviką. Ten jis tapo naujai suformuotos poproko grupės Í Svörtum Fötum, su kuriais jis išleido keturis albumus, vokalistu.

## Nuorodos
* Daina „Heaven“

|-
Declan Hill

**Declan Hill** – airių kilmės kanadiečių žurnalistas, mokslininkas, konsultantas.
Studijavo Kanados nacionalinio teatro mokykloje, Trejybės koledžo universitete, Toronte. 2008 m. Oksfordo universitete apgynė sociologijos mokslų disertaciją, kurios tema – nelegalūs susitarimai dėl sporto varžybų baigties.
Jis tyrinėjo Rusijos mafijos poveikį profesionaliam ledo rituliui.
Kalba keturiomis kalbomis: anglų, prancūzų, ispanų ir italų (silpnai).

## Veikla
Prieš pradėdamas futbolo korupcijos tyrimus D. Hillas kūrė dokumentiką apie Kanados mafijos vadeivos nužudymą, Kosovo etninius konfliktus, etninį valymą Irake, pagoniškas religijas Bolivijoje. Nuo 2016 m. Vyriausiasis mokslo darbuotojas Würzburg universitete ir profesorius *New Heaven* universitete.

## Darbai
D. Hillas išleido dvi knygas apie nelegalius susitarimus sporte – „The Fix: Organized Crime and Soccer“ (išversta į 15 kalbų) ir „The Insider’s Guide to Match-Fixing in Football“. Jis paskelbė mokslinius straipsnius nagrinėjama tema, yra žurnalo „Global Integrity“ recenzentas.

## Apdovanojimai
* 2003 m. tarptautinės organizacijos *Amnesty International Canada* žiniasklaidos apdovanojimo laimėtojas;
* 2007 m. Kanados žurnalistų asociacijos apdovanojimas.

## Šaltiniai

## Nuodoros
* Apie Declan Hill declanhill.com svetainėje
Mandžiūrinis riešutmedis

* *Juglans cathayensis * Dode
* *Juglans cathayensis var. formosana* (Hayata) AMLu & RHChang
* *Juglans collapsa* Dode
* *Juglans Draconis* Dode
* *Juglans formosana* Hayata
* *Juglans stenocarpa* Maxim.

**Mandžiūrinis riešutmedis** (*Juglans mandshurica*) – riešutmedinių (*Juglandaceae*) šeimos, riešutmedžių (*Juglans*) genties lapus metantis medis.

## Morfologija

Laja plačiai rutuliška, retesnė kaip graikinio, medyne augančių viršūninė, su tiesiu, šiek tiek laibėjančiu liemeniu. Žievė juosvai pilka, iš pradžių lygi, vėliau žemutinėje liemens dalyje sueižėjusi. Ūgliai gelsvai žali, apvalūs, stori, jauni plaukuoti, vėliau beveik pliki, su gelsvomis, apie 6 mm ilgio lenticelėmis. Lapai sudėtiniai, neporomis plunksniški, 40–100 (125) cm ilgio, kotuoti, sudaryti iš 9–19 pailgai elipsiškų, trumpa nusmailėjusia lapelių viršūne. Lapeliai 7–20 cm ilgio, 3–7 cm pločio, pjūkliškais kraštais, žalia, žvaigždiškais plaukeliais apaugusia apatine puse. Lapo kotelis su liaukiniais plaukeliais. Rudenį lapai gelsta ir krinta po šalnų atskirai koteliai ir lapeliai. Vienanamis. Kuokeliniai žiedai 10–30 cm ilgio, žirginiuose, piesteliniai po 3–15 kekėse. Žydi gegužės mėnesį. Vaisiai kiaušiniški, smailiomis viršūnėmis, žalsvi, plaukuoti, truputį lipnūs. Kevalas juosvai rudas, storas, su 6–8 bukomis išilginėmis briaunelėmis. Sėklos sudaro 18% kevalo svorio. Prinoksta rugsėjo mėnesį ir netrukus nukrenta. Dauginasi sėklomis ir ataugomis.

Mediena kieta, patvari, rausvos spalvos, gražios tekstūros.

## Matmenys

Auga sparčiai (iki 80–90 metų, vėliau augimas sustoja). Įprastai užauga 23–25 m aukščio. Kamieno skersmuo 0,65 – 1 m.

## Amžius

Išgyvena iki 200 metų.

## Augavietės

Auga mišriuose spygliuočių bei lapuočių miškuose, arčiau upės slėnių ir ant neaukštų kalnų 500–2800 m virš jūros lygio. Lietuvoje augintinas dekoratyviniais tikslais, ypač kur neužpelkėję, geri dirvožemiai bei pakankamai erdvės, nes išvysto plačią lają. Mėgsta gerą priežiūrą. Jauni medeliai truputį nukenčia nuo šalnų, todėl juos patartina rudenį pridengti.

## Paplitimas

Kilęs iš Tolimųjų Rytų kur auga Chabarovsko, Primorės krašte, Korėjoje, šiaurės Kinijoje ir Mandžiūrijoje. Lietuvoje retokas.

## Panaudojimas

Mediena naudojama baldų gamyboje, apdailai, fanierai gaminti.

Kevalai naudojami meno dirbiniams gaminti. Žievė, lapai, vaisiai naudojami liaudies medicinoje. Žieduose gausu nektaro.

## Literatūra

* A. Navasaitis, M. Navasaitis, „Lietuvos medžiai“, Vilnius „Mokslas“, 1979 m., (160 psl.)
Pilkasis riešutmedis

**Pilkasis riešutmedis** (*Juglans cinerea*) – riešutmedinių (*Juglandaceae*) šeimos, riešutmedžių (*Juglans*) genties lapus metantis medis.

## Morfologija

Laja tanki, plačiai rutuliška. Žievė pilka, giliai sueižėjusi. Ūgliai stori, apvalūs, pilkai žalsvi, jauni gausiai apaugę pilkais liaukiniais plaukeliais, vėliau beveik pliki, pilkai rudi. Lapai sudėtiniai, neporomis plunksniški, 50–70 cm ilgio, kotuoti, sudaryti iš 11–19 (21) pailgai kiaušiniškų, pjūkliškais kraštais, 6–15 cm ilgio, 3–6 cm pločio, žalia, kiek plaukuota viršutine ir pilkai žalia, gausiau plaukuota apatine puse lapelių.. Lapkotis taip pat plaukuotas. Kuokeliniai žiedai 6–15 cm ilgio, žirginiuose, piesteliniai po 3–8 kekėse. Žydi gegužės – birželio mėnesį. Vaisiai pailgai kiaušiniški, smailiomis viršūnėmis, 6–10 cm ilgio, plaukuoti, gelsvai žali. Kevalas kiaušiniškas, smailia viršūne, su aštuoniomis išilginėmis plonomis, vingiuotomis, aštriomis briaunomis, tarp kurių yra smulkesnės skiautėtos briaunelės. Sėklos prinoksta rugsėjo – spalio mėnesį. Dauginasi sėklomis ir ataugomis. Sėklas būtina sėti rudenį arba 5 mėnesius stratifikuoti.

Mediena kieta, tvirta, patvari, gražios tekstūros.

## Matmenys

Auga sparčiai. Įprastai užauga iki 30 m aukščio. Kamieno skersmuo 1–2 m.

## Augavietės

Šviesamėgis. Gerai auga puriuose priesmėlio arba priemolio dirvožemiuose. Atsparus klimatinėms sąlygoms. Vertingas dekoratyvinis medis, tinka auginti pavieniui, grupėmis arba masyvais. Jaunus medelius reikia gerai tręšti ir dažnai purenti dirvą.

## Paplitimas

Kilęs iš Šiaurės Amerikos rytinės dalies. Lietuvoje retokas.

## Panaudojimas

Mediena naudojama baldų gamyboje, apdailai.

Kevalai naudojami meno dirbiniams gaminti. Žievė, lapai, vaisiai naudojami liaudies medicinoje. Riešutai naudojami konditerijoje. Žieduose gausu nektaro.

## Literatūra

* A. Navasaitis, M. Navasaitis, „Lietuvos medžiai“, Vilnius „Mokslas“, 1979 m., (166psl.)
Bobbysocks

**„Bobbysocks“** – Norvegijos duetas, 1985 m. Eurovizijos nugalėtojos. Grupė įkurta 1983 m.

1985 m. duetas laimėjo Eurovizijos dainų konkursą su daina „Let it Swing“, vėliau daina užėmė pirmąją vietą Norvegijos topuose.
 
1988 m. duetas iširo, bet grupės narės periodiškai rengia koncertus drauge.

## Diskografija

### Albumai
* 1984: Bobbysocks!
* 1986: Waiting for the Morning
* 1987: Walkin' on Air

### Singlai

* 1984: I Don’t Wanna Break My Heart
* 1984: Radio
* 1985: Let It Swing / La Det Swinge
* 1985: Midnight Rocks
* 1986: Waiting for the Morning
* 1986: Johnny And The Dancing Girls
* 1987: Swing It, Magistern
* 1987: If I Fall
* 1987: Don’t Leave Me Here Without You
* 2010: Thank You (su Aleksandru Rybaku)

## Nuorodos

* 

|-
Demersinė zona

**Demersinė zona** () – jūros, vandenyno ar gilaus ežero vandens storymės dalis dideliame gylyje prie dugno, todėl veikiama dugno ir bentoso.

Ežeruose demersinė zona yra  išsyk virš bentoso zonos ir yra dalis žymiai didesnės profundinės zonos. 

Demersinėje zonoje ir prie pat dugno gyvenančios žuvys – demersinės žuvys.

## Nuorodos
Širdinis riešutmedis

* *Juglans sachalinensis* Komatsu
* *Juglans sieboldiana* Maxim
* *Juglans cordiformis var. ailantifolia* (Makino) Rehder
* *Juglans coarctata * Dode
* *Juglans cordiformis* Maxim
* *Juglans lavalleei * Dode
* *Juglans sieboldiana var. cordiformis* Makino
* *Juglans subcordiformis* Dode

**Širdinis riešutmedis** (*Juglans ailantifolia*) – riešutmedinių (*Juglandaceae*) šeimos, riešutmedžių (*Juglans*) genties lapus metantis medis.

## Morfologija
Laja plačiai rutuliška. Žievė lygi, pilka, žemutinėje liemens dalyje sueižėjusi. Ūgliai apvalūs, rudi, stori, plaukuoti. Lapai sudėtiniai, neporomis plunksniški, 40–60 (100) cm ilgio, sudaryti iš 11–15 plačiai elipsiškų arba net širdiškų, pjūkliškai dantytais kraštais, trumpai nusmailėjusių, plaukuotų lapelių. Lapeliai 6–12 (18) cm ilgio, 3–6 cm pločio, trumpakočiai. Rudenį lapai gelsta ir krinta, dažniausiai atskirai koteliai ir lapeliai. Vienanamis. Kuokeliniai žiedai, žirginiuose, piesteliniai po 8–12 kekėse. Žydi gegužės pabaigoje – birželio pradžioje. Vaisiai kiaušiniški, rusvai žali, gausiai plaukuoti, prinoksta rugsėjo pabaigoje ir tuoj nukrinta. Kevalas pilkai rusvas, kiek suplotas, širdiškas, plonas, nusmailėjusia viršūne, beveik lygiu, kiek banguotu paviršiumi. Dauginasi sėklomis ir ataugomis.

Mediena kieta, patvari, gražios tekstūros.

## Matmenys

Auga lėtai. Įprastai užauga 15–20 m aukščio. Kamieno skersmuo 0,6 m.

## Augavietės

Lietuvoje auginamas parkuose kaip dekoratyvinis medis. Auga gerai, dera, vaisiai užauga brandūs. Šalčiams gana atsparus. Tinkamas auginti grupėmis, pavieniui ir masyvais. Geriausiai dauginti nuo vietinių medžių surinktais vaisiais.

## Paplitimas

Kilęs iš Japonijos, paplitęs Kurilų salose, Sachaline. Lietuvoje retokas. Seniausi medžiai Lietuvoje rasti Alšėnuose ir Rudmenoje.

## Panaudojimas
Mediena naudojama baldų gamyboje, apdailai.
Kevalai naudojami meno dirbiniams gaminti. Žievė, lapai, vaisiai naudojami liaudies medicinoje. Žieduose gausu nektaro. Vertinamas dėl skanių, palyginti plonu kevalu vaisių.

## Literatūra

* A. Navasaitis, M. Navasaitis, „Lietuvos medžiai“, Vilnius „Mokslas“, 1979 m., (157 psl.)
Gustav Winckler

**Gustav Frands Wilzeck Winckler** (g. 1925 m. spalio 13 d. – m. 1979 m. sausio 20 d.) – populiarus danų dainininkas, kompozitorius ir muzikos leidėjas. Jis užaugo *Nørrebro* rajone Kopenhagoje ir pradėjo savo karjerą kaip dekoratorius.

1957 m. su Birthe Wilke atstovavo Danijai Eurovizijos dainų konkurse, kur atliko dainą „Skibet skal sejle i nat“. Jie užėmė 3 vietą ir pribloškė televizijos auditoriją su 13 sekundžių trukusiu bučiniu pasirodymo pabaigoje.

Jis dalyvavo Danijos atrankoje „Melodi Grand Prix“ du kartus – 1964 m. su daina „Ugler i mosen“ ir 1966 m. su „Salami“.

Atlikėjas žuvo per automobilio avariją 1979 m.

## Nuorodos
* gustavwinckler.dk

|-