open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Petriškės piliakalnis

**Petriškės piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31089; registro Nr. VT200) Visagino savivaldybės teritorijoje. 

## Piliakalnis
Petriškės piliakalnis yra Drūkšių ežero pietinėje pakrantėje, ties kranto linijos ženkliu posūkiu, apie 1,18 km į pietvakarius nuo Ignalinos AE aušinamojo (įsiurbimo) kanalo žiočių ir apie 1,75 km į šiaurės vakarus nuo pagrindinių kelių kryžkelės ties IAE centriniu korpusu. Piliakalniui įkurti pasirinkta masyvi ir aukšta ežero pakrantės kalva, iš pietų, pietryčių ir rytų pusės atskirta pelkėtos daubos.

Didžioji dalis kalvos jau nuplauta ežero, išliko tik jos pietrytinis šlaitas, kuris savo ruožtu apardytas tiesiant keliuką – nustumdytas paviršius. Piliakalnis užima apie 0,89 ha plotą. Gyvenvietės teritoriją sudaro miškas ir nedideli atviri plotai bei ją kertantis keliukas. 

## Tyrimai
Piliakalnį 2006 m. vasarą aptiko Egidijus Šatavičius. Tyrimų metu centrinėje piliakalnio dalyje (kalvos šlaite) aptiktas intensyvus iki 30 cm storio kultūrinis sluoksnis su pavieniais degintais kauliukais ir gausiais keramikiniais radiniais, kurie preliminariai datuojami bronzos amžiaus pabaiga – senuoju geležies amžiumi (VII a. pr. m. e. – IV a.). Radiniai skirtini brūkšniuotosios keramikos kultūrai. Šį objektą nuolatos intensyviai žaloja eroduojanti ežero pakrantė.  KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-01-24; Nr. KPD-RM-200.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Petriškė
Zouhaier Dhaouadi

**Zuhaeiras Dauadis** (g. 1988 m. sausio 1 d.) – Tuniso futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo saugo pozicijoje.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo 2006 m., kai pasirašė ketverių metų sutartį su „Club Africain“ už 250 tūkst. dinarų. 

2012 m. liepos 10 d. pasirašė trejų metų sutartį su Prancūzijos Évian Thonon Gaillard FC klubu.

## Rinktinė
2006 m. lapkričio 15 d. debiutavo rungtynėse prieš Libiją. 

Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį į Zambijos rinktinės vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
* Tuniso futbolo lyga (2008, 2015 m.)
* Šiaurės Afrikos Čempionų taurė (2009 m.)
* Tuniso futbolo taurė (2018 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kovinis skrydis

**Kovinis skrydis** (), *kovinis išskridimas* - vieno orlaivio skrydis, aviacijos kovinės veiklos apskaitos vienetas. 

## Antrojo pasaulinio karo metai
### D. Britanija ir JAV
D. Britanijos ir JAV karinėse aviacijose privalomų kovinių skrydžių skaičius buvo ribotas. Pvz., Karališkųjų oro pajėgų bombonešių įgulos privalėjo atlikti 30 kovinių skrydžių, po ko aviatoriai įgulų nariai gaudavo karo veterano statusą ir teisę išeiti į atsargą. Panaši tvarka buvo ir JAV Karinėse oro pajėgose..

### TSRS ir Vokietija
TSRS ir Vokietijos karinėje aviacijoje kovinių skrydžių skaičius nebuvo ribojamas. Tarybinėje karinėje aviacijoje tai kėlė problemų, kadangi lakūnai pailsėti galėdavo tik patekę į ligoninę ar pulką atitraukus performavimui. 

Geriausi TSRS KOP ir liuftvafės pilotai atliko šimtus kovinių skrydžių. 

**Žinomiausių Antrojo pasaulinio karo pilotų kovinių skrydžių statistika** 

#### TSRS KOP naikintuvų koviniai skrydžiai
Daugelyje pasaulio valstybių koviniu skrydžiu laikydavo bet kurį skrydį vadovybės įsakymu į kovos veiksmų zoną. Nuo 1942 m. vidurio tarybinėje naikintuvų aviacijoje kovinis skrydis apibrėžtas taip: 

… naikintuvo koviniu skrydžiu laikyti tik tokį skrydį, kai naikintuvas susiduria su oro priešininku ir įvyksta oro mūšis, o dengiant šturmuotuvus ar bombonešius koviniu skrydžiu laikomas tik toks naikintuvo skrydis, kai šturmuotuvai ar bombonešiai vykdydamo kovinį skrydį nepatiria nuostolių nuo priešo naikintuvų atakų.


#### TSRS KOP bombonešių koviniai skrydžiai
KOP bombonešiams ir šturmuotuvams kovinį skrydį įskaitydavo tik tada, kai skrydžio rezultatyvumą patvirtindavo fotografijos. Tam lėktuvų grupėje būdavo lėktuvas su filmavimo įranga. Pagal taip užfiksuotus skrydžius šturmo ir bombonešių aviacijos dalyse apdovanodavo pilotus.

## Kiti karai
Vietnamo kare JAV KOP lakūno tarnyba karo veiksmų teatre pasibaigdavo atlikus 100 kovinių skrydžių virš Šiaurės Vietnamo. Tiek skrydžių paprastai surinkdavo per 7-8 mėnesius. Skrydžiai virš Pietų Vietnamo, Laoso ar Kambodžos neįskaitydavo. Kai kurie pilotai per 2-3 „kadencijas“ spėdavo atlikti virš 500 skrydžių. 

## Nuorodos
Juozas Dingelis

**Juozas Dingelis** (g. 1946 m. sausio 1 d. Varėnos raj. Čižiūnų kaime) – Lietuvos miškininkas, visuomenės veikėjas, Lietuvai pagražinti draugijos Valdybos pirmininkas.

## Biografija

Gimė valstiečio šeimoje. 1959 m., baigęs Valkininkų vidurinės mokyklos aštuonias klases, įstojo į Vilniaus miškų technikumą. 1963 m. (17 metų) jį baigė ir pradėjo dirbti Alytaus miškų ūkio Daugų girininkijos girininko pavaduotoju.

1966 m. paskirtas Valkininkų miškų ūkio vyresniuoju inžinieriumi, 1973–1988 m. – Valkininkų girininkijos girininku.

1988 m. Miškų ūkio ministro įsakymu perkeltas į Vilniaus miškų ūkio gamybinio susivienijimo vyriausiojo inžinieriaus pareigas.

1990 m. gegužės 2 d. paskirtas Vilniaus miškų urėdijos urėdu, juo dirbo iki 2000 m. lapkričio 27 d.
40 metų dirbo miškininku: nuo miško darbininko, girininko iki įmonės vadovo. Buvo išrinktas Lietuvos miškų urėdų tarybos pirmininku.
16 metų dainavo Varėnos vyrų vokaliniame ansamblyje „Girios aidas“, koncertavo Europos šalyse, Kuboje, Vietname. Vėliau dainavo folkloro ansamblyje „Nalšia“.

1995 m. kartu su šviesios atminties monsinjoru Kazimieru Vasiliausku, kitais šviesuoliais atkūrė Lietuvai pagražinti draugiją.

IV draugijos suvažiavime 2007 m. vasario 3 d. penktą kartą išrinktas valdybos pirmininku. Šias pareigas eina iki šiol. Jam vadovaujant, Draugija išaugo į vieną didžiausių ir veikliausių organizacijų Lietuvoje. Taip pat yra Vilniaus pedagoginio universiteto Regionų socialinės organizacijos plėtros centro koordinatorius.

2004 ir 2008 m. dalyvavo Seimo rinkimuose, tačiau niekada nepriklausė jokiai partijai. Vedęs, turi tris dukteris.

## Apdovanojimai

Už nuopelnus Lietuvai J. Dingelis apdovanotas: Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino I laipsnio medaliu, Kultūros žymūno ženklu, Lietuvos Respublikos Prezidento ir Lietuvos Respublikos miškų ministro padėkomis.

## Nuorodos

* Biografija LPD tinklalapyje 
* Biografija LRV tinklalapyje
Martin Seligman

**Martin E. P. Seligman** (g. 1942 m. rugpjūčio 12 d. Albany, Niujorke) yra amerikietis psichologas ir knygų autorius. Jo sukurta įgyto bejėgiškumo teorija yra ypač vertinama mokslinėje psichologų bendruomenėje. Jis taip pat plačiai žinomas kaip pozityviosios psichologijos įkūrėjas. Seligman yra Pensilvanijos universiteto pozityviosios psichologijos centro direktorius.

Pagal Haggbloom ir kolegų atliktą tyrimą, Seligmanas užima 13-ą vietą tarp dažniausiai cituojamų XX a. psichologų įvadiniuose pischologijos vadovėliuose. Seligmanas 1998 m. buvo išrinktas Amerikos psichologų asociacijos prezidentu didžiausia balsų persvara šios institucijos istorijoje.

## Knygos

* Seligman, Martin E. P. (1975). *Helplessness: On Depression, Development, and Death*. San Francisco: W. H. Freeman. ISBN 0-7167-0752-7 (Paperback reprint edition, W. H. Freeman, 1992, ISBN 0-7167-2328-X)
* Seligman, Martin E. P. (1991). *Learned Optimism: How to Change Your Mind and Your Life*. New York: Knopf. ISBN 0-671-01911-2 (Paperback reprint edition, Penguin Books, 1998; reissue edition, Free Press, 1998)
* Seligman, Martin E. P. (1993). *What You Can Change and What You Can't: The Complete Guide to Successful Self-Improvement*. New York: Knopf. ISBN 0-679-41024-4 (Paperback reprint edition, Ballantine Books, 1995, ISBN 0-449-90971-9)
* Seligman, Martin E. P. (1996). *The Optimistic Child: Proven Program to Safeguard Children from Depression & Build Lifelong Resilience*. New York: Houghton Mifflin. (Paperback edition, Harper Paperbacks, 1996, ISBN 0-06-097709-4)
* Seligman, Martin E. P. (2002). *Authentic Happiness: Using the New Positive Psychology to Realize Your Potential for Lasting Fulfillment*. New York: Free Press. ISBN 0-7432-2297-0 (Paperback edition, Free Press, 2004, ISBN 0-7432-2298-9)
* Seligman, Martin E. P. (2004). '"Can Happiness be Taught?". *Daedalus*, Spring 2004.
* Peterson, Christopher, & Seligman, Martin E. P. (2004). *Character Strengths and Virtues*. Oxford: Oxford University Press. ISBN 987-0-19-516701-6

## Šaltiniai
Imatra

**Imatra** () − miestas Suomijoje, Pietų Suomijos provincijoje, Pietų Karelijos regione, prie Vuoksos upės (yra Imatros krioklys); 6 km nuo Rusijos−Suomijos valstybinės sienos. Nuo Imatros iki Helsinkio − 230 km, artimiausio Rusijos miesto Svetogorsko − 7 km, o iki Sankt Peterburgo − 210 km.

## Istorija
Imatros miestas įkurtas 1948 m., o miesto statusas jam suteiktas 1971 m.

1960 m. tarp Imatros ir Svetogorsko nutiestas geležinkelis, kuriuo buvo vykdomas importas ir eksportas. 1970 m. šalių susitarimu (tarp TSRS ir Suomijos) buvo atidarytas ir automobilių eismo perėjimo punktas, kuriuo daugiausiai buvo eksportuojama rusiška mediena.

1990 m. buvo nuspręsta rekonstruoti šį sienos perėjimo punktą ir leisti kirsti sieną visiems norintiems, o ne tik turintiems specialius leidimus. 2002 m. po ilgų biurokratinių kliūčių, sienos perėjimo punktas ėmė veikti. Nuo 2006 m. šis punktas veikia ištisą parą.

## Miestai partneriai
*  Ludvika, Švedija
*  Zalcgiteris, Vokietija
*  Sigetvaras, Vengrija
*  Kitimatas, Kanada
*  Sankt Peterburgas, Rusija
*  Tichvinas, Rusija
*  Zvolenas, Slovakija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Imatros internetinė svetainė  (anglų, rusų, suomių, vokiečių k.)
* Informacija keliaujantiems  (anglų, rusų, suomių k.)
Hiuvinkė

**Hiuvinkė** (, ) − miestas Suomijoje, Pietų Suomijos provincijoje, Usimos regione, 50 km į šiaurę nuo Helsinkio.

Dėl gero susisiekimo su Helsinkiu, Hiuvinkė tapo svarbiu jo priemiesčiu. Todėl Hiuvinkėje yra tik nedidelės prekybos ir aptarnavimo įmonės, nes didesnės įmonės neatlaiko Helsinkio konkurencijos.

Hiuvinkė garsėja žinomais architektūriniais statiniais − *Hiuvinkės bažnyčia*, *Geležinkelio muziejumi*, senu *vilnos fabriku*.

## Istorija
XVI a. šioje vietoje buvo taverna, vadinama *Hyvinkäänkylä*, kuri buvo pusiaukelėje tarp Helsinkio ir Hemenlinos. Pirmuosiuose mokesčių žiniaraščiuose čia jau buvo pažymėti keli namai.

1861 m. visoje Suomijoje prasidėjus geležinkelių bėgių tiesimui, Hiuvinkės kaimas labai išsiplėtė. Hiuvinkės geležinkelio stotis (aplink ją vystėsi miestas) išliko iki mūsų dienų. 1875 m. geležinkelio atkarpa Hanko−Hiuvinkė tapo pirmuoju privačiu geležinkeliu Suomijoje. XX a. pradžioje Hiuvinkė tapo tarpine stotele išvykstantiems emigrantams į Šiaurės Ameriką.

Hiuvinkę supa pušynai, todėl čia labai švarus oras. 1880 m. Hiuvinkėje buvo atidaryta sanatorija.

Industrializacijos metais Hiuvinkėje buvo atidarytas vilnos fabrikas, kuris dirbo iki 1990 m. Dabar fabriko patalpose rengiamos parodos.

Po II pasaulinio karo, Hiuvinkės aeoruostas buvo pagrindinis Suomijoje, nes Helsinkio aeoruostą kontroliavo sąjungininkai.

## Miestai partneriai
*  Motala, Švedija
*  Kečkemėtas, Vengrija
*  Korseras, Danija
*  Kostroma, Rusija
*  Eigersundas, Norvegija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Hiuvinkės internetinė svetainė  (anglų, prancūzų, rusų, suomių, švedų, vokiečių k.)
* Geležinkelio muziejus  (anglų, suomių k.)
Dūkštelių piliakalnis

**Dūkštelių piliakalnis**, *Putrakalnis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 33310) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Dūkštelių, Dūkšto seniūnija. Pasiekiamas iš plento  prieš Parsvėto ežerą pasukus į kairę vakaruosna link Salako, prieš Samanio ežerą 100 m paėjus pėsčiomis į kairę pietų kryptimi per šlapią pelkę – yra priekyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis yra 350 m į šiaurės vakarus nuo Dūkšto piliakalnio. Jis įrengtas atskiroje pelkių juosiamoje kalvelėje Samanio ežero pietiniame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 11x7 m dydžio, iš visų pusių apjuosta greičiausiai natūralios kilmės pylimo, kuris aukščiausias vakarų pusėje – 2 m aukščio, 13 m pločio. Jo žemėjantys iki 0,3 m aukščio, 7 m pločio galai juosia likusią aikštelės dalį. Šlaitai statūs, 4–6 m aukščio, akmeningi.

Piliakalnis apardytas, aikštelėje iškastos lobių ieškotojų duobės, šiaurinis šlaitas skalaujamas ežero. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę alksniais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 2009 m. gruodžio 9 d. Kultūros paveldo departamento nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos posėdyje įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Dūkšteliai II
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Hemenlina

**Hemenlina** − miestas Suomijoje, prie Vanajavesio ežero, 105 km į šiaurę nuo Helsinkio.

## Istorija

Hemenlinos miestas įkurtas 1639 m. Iš pradžių tai buvo nedidelė gyvenvietė aplink švedų XIII a. pastatytą Hemės pilį.

1862 m. nutiestas geležinkelis iš Helsinkio į Hemenliną. Tai buvo pirmasis geležinkelis Suomijoje. Dabartinė geležinkelio stotis (*Rautatieasema*) pastatyta 1921 m.

## Žymūs žmonės

Hemenlinoje gimė žymus kompozitorius Janas Sibelijus (1865–1957).

## Miestai partneriai
*  Upsala, Švedija
*  Frederiksbergas, Danija
*  Berumas, Norvegija
*  Tverė, Rusija
*  Veimaras, Vokietija
*  Celė, Vokietija
*  Puspokladanas, Vengrija
*  Torūnė, Lenkija
*  Habnarfjorduras, Islandija
*  Kekertarsuatsijatas, Grenlandija

## Sportas
* FC Hämeenlinna (futbolas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Hemenlinos internetinė svetainė  (anglų, suomių, švedų k.)
* Hemenlinos pilis (anglų k.)
Hannes Kolehmainen

**Juho Pietaris "Hanesas" Kolehmainenas** (*Juho Pietari "Hannes" Kolehmainen*, 1889 m. gruodžio 9 d. – 1966 m. sausio 11 d.) – suomių ilgų nuotolių bėgikas. 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Stokholme Kolehmainenas iškovojo aukso medalius 5000 m, 10000 m ir kroso rungtyse, taip pat kartu su kitais suomių bėgikais Jalmariu Eskola ir Albinu Stenrosu iškovojo sidabro medalį komandinėje kroso rungtyje. 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Antverpene Kolehmainenas iškovojo aukso medalį maratono rungtyje.

## Šaltiniai
Orechovo taika

**Orechovo taika** arba **Nioteborgo taika** (, , ) − Didžiojo Novgorodo ir Švedijos taikos sutartis, sudaryta 1323 m. rugpjūčio 12 d. Orechovo salos Orešeko tvirtovėje po 30 metų karo.

Karelijos sąsmaukos vakarinė dalis ir gretima Savolakso sritis atiteko Švedijai, sąsmaukos rytinė dalis su Korelos miestu liko Novgorodui. Pirmą kartą oficialiai buvo nustatyta Švedijos ir Rusijos valstybinė siena: nuo Suomijos įlankos Sestros upe į šiaurę iki Saimos ežero, toliau į šiaurės vakarus iki Botnijos įlankos kranto.


Kamen v Oreshke.jpg|Atminimo akmuo Orešeko tvirtovėje
Treaty-of-Nöteborg.png|thumb|Siena po Švedijos ir Didžiojo Novgorodo sutarties pasirašymo


## Nuorodos
* Orechovo sutartis (rusų k.)
* Orechovo sutartis  (švedų ir lotynų k.)
Pasamanės piliakalnis

**Pasamanės piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 2812; naujai išaiškinamųjų sąrašo Nr. 59; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1514K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24759) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurė nuo Pasamanės, Dūkšto seniūnija. Pasiekiamas iš plento  prieš Parsvėto ežerą pasukus į kairę vakaruosna link Salako, už Samanio ežero pasukus į kairę pietvakarių – pietų kryptimi keliuku pro sodybą, toliau laukais – iš viso 1 km – yra priekyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Samanio ežero pietvakarių krante esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 40x25 m dydžio, 2 m aukštesniu šiaurės vakariniu galu. Šlaitai statūs, iki 10 m aukščio, vakarinis ir pietinis – žemesni ir nuolaidesni.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dabar dirvonuoja, rytinis ir šiaurinis šlaitai apaugę medžiais.

## Tyrimai
1991 m. piliakalnį žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Aikštelėje kultūrinio sluoksnio nerasta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Pietrytinėje piliakalnio papėdėje 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 19 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 3 502 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1. p. 49 (Nr. 37).
* Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas ir žvalgomieji tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius. 1992. T. II, p. 116;.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995. P. 244, 245 (Nr. 60).
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 172–173.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pasamanė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Vaškonių piliakalnis

**Vaškonių piliakalnis**, *Saliamonų kalnas* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 13052; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. AV1855) ir gyvenvietė Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, 0,6 km į šiaurės vakarus nuo Vaškonių, Dūkšto seniūnija. Pasiekiamas plentu Dūkštas – Visaginas, ties jo posūkio į dešinę viduriu, kur plentas priartėja prie geležinkelio, prieš autobusų stotelę pasukus keliuku į kairę šiaurės vakarų kryptimi, į mišką, už 50 m ir vėl į kairę pietvakariuosna, už 100 m – yra 50 m į kairę pietų kryptimi nuo keliuko, už pelkutės, Dūkšto girininkijos 179 kvartalo pietrytinėje dalyje, miške, Ignalinos miškų urėdija.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje drėgnų slėnių. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 25x10 m dydžio, iškiliu viduriu, 2 m žemesne pietvakarių dalimi. Šiaurės rytų šlaite, 4 m žemiau aikštelės, yra natūrali terasa. Šlaitai vidutinio statumo, iki 8 m aukščio. Aikštelė apardyta duobių. Piliakalnis yra miške.

## Tyrimai
1991 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 257 (Nr. 95).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vaškonys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pročiūnai I

**Pročiūnai I** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Satkūnų, prie kelio . Pročiūnų seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Eskortinis šliupas

**Eskortinis šliupas** () – lėtas (iki 16 mazgų) Pirmojo ir Antrojo pasaulinių karų laikų eskortinis laivas. Panašus į korvetes, tačiau labiau pritaikytas ilgoms kelionėms. Buvo skirti lydėti laivų vilkstines, o ne karinių laivų junginius.

1915–1938 m. D. Britanija pastatė 112 eskortinių šliupų, 198 išminavimo šliupus. Vėliau eskortinius šliupus perklasifikavo į korvetes, išminavimo šliupus () – į minų tralerius. Šliupai, statyti jėgai demonstruoti kolonijose (), buvo perduoti Britų Sandraugos šalių laivynams.

Eskortiniai šliupai buvo projektuoti veikti Viduržemio jūros regione, tropiniuose regionuose, todėl Antrojo pasaulinio karo metais buvo šalti ir nepatogūs veikti Šiaurės Atlante. Šliupai būdavo ginkluoti dideliu kiekiu giluminių bombų, buvo labai gerai aprūpinti povandeninių laivų paieškos įranga. Prieš pat Antrąjį pasaulinį karą suprojektuoti *Black Swan* tipo šliupai buvo greitesni (greitis 19 mazgų), turėjo daugiau zenitinės ginkluotės.

D. Britanijos eskortiniai šliupai turėdavo eskadrinio minininko dydžio korpusą, variklius, pritaikytus tolimiems reisams, galingą priešlėktuvinę ginkluotę. Šliupai būdavo gana lėti, kadangi plaukiant dideliu greičiu jų garsiniai lokatoriai nustodavo veikti, be to, mažesnis greitis užtikrindavo taupesnį kuro naudojimą ir atitinkamai didesnį maksimalų plaukimo nuotolį.
Tikrieji eskadriniai minininkai būdavo dukart greitesni, būdavo ginkluoti mažesnio pakilimo kampo patrankomis bei torpedomis, nes šių laivų funkcija būdavo saugoti vilkstines ar laivyną nuo priešo antvandeninių karo laivų.
Jau prieš Antrąjį pasaulinį karą viršų ėmė imti eskadriniai minininkai, kadangi jie galėjo veikti kaip eskortiniai laivai ir kovoti tiek su priešo antvandeniniais, tiek su povandeniniais laivais. O šliupai mažai tiko antvandeninių laivų atakoms atremti.

Antrojo pasaulinio karo metais šliupu (*Starling*) plaukiojo žinomiausias britų ir amerikiečių kovotojas su povandeniniais laivais Karališkojo karinio laivyno kapitonas Džonis Volkeris (*Johnnie Walker*), tapęs žinomiausiu vokiečių povandeninių laivų naikintoju. Jo 6 laivų (šliupai ir korvetės) grupė nuskandino daugiau kaip 16 vokiečių povandeninių laivų.

Eskortinių šliupų tipo karo laivai JAV laivyne buvo vadinami *[[Eskortinis mininkas|eskortiniais minininkais]]* (), vėliau – *fregatomis*, TSRS kariniame laivyne – *[[Sargybinis laivas|sargybiniais laivais]]* ()

## Šliupai laivynuose
* Indijos Karališkasis karo laivynas
** klasė *Cornwallis* (1)
* D. Britanijos Karališkasis karo laivynas
** klasė *Patobulintas Black Swan* (34)
** klasė *Grimsby* (13)
** klasė *Black Swan* (8)
** klasė *Folkestone* (5)
** klasė *24* (4)
** klasė *Banff* (4)
** klasė *Falmouth* (4)
** klasė *Shoreham* (4)
** klasė *Bittern* (3)
** klasė *Egret* (3)
** klasė *Bridgewater* (2)
* Karališkasis Olandijos karo laivynas
** klasė *Flores* (2)
** klasė *Johan Maurits van Nassau* (1)
** klasė *Van Kinsbergen* (1)
* Italijos karo laivynas
** klasė *Eritrea* (1)

Karo metais buvo nuskandinta 18 eskortinių šliupų.

## Nuorodos

* Sloops
Pūškų piliakalnis

**Pūškų piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 21515; naujai išaiškinamųjų sąrašo Nr. 3052; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A37P) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Pūškų kaime, Rimšės seniūnija. Pasiekiamas žvyrkeliu Rimšė – Pūškos, yra į šiaurę nuo šio kelio sankryžos su keliu į Vydžius, kaimo centre. Ant piliakalnio stovi Pūškų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, bažnyčia.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Prūto ežero vakarinio kranto pusiasalyje esančios masyvios kalvos aukštesniame pietiniame gale. Aikštelė trapecijos formos, siauresniu pietiniu galu, beveik tiesiu šiauriniu šonu, žemėjanti į pietų pusę, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 75 m ilgio, 50 m pločio šiaurinėje dalyje, 32 m – pietinėje dalyje. Joje yra kultūrinis sluoksnis su brūkšniuota keramika. Pietiniame aikštelės pakraštyje supiltas 0,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Šlaitai vidutinio statumo, 6–15 m aukščio, rytinis – status.

Piliakalnį labai apardė 1845 m. ant jo pastatyta (pradžioje kaip koplyčia) Pūškų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, bažnyčia (jos medinis priestatas pristatytas 1936 m.), įrengtas šventorius, dvaro kapinės, įvairūs pastatai, šlaituose einantys keliai. Dabar aikštelė aplink bažnyčią dirvonuoja, rytinis šlaitas apaugęs lapuočiais medžiais.

## Tyrimai
1992 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 50 200 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 405 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 174–175.
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 285.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1. p. 50 (Nr. 41).
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995p. 246 (Nr. 65).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pūškos
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ažubalio piliakalnis

**Ažubalio piliakalnis su gyvenviete**, *Bajorų piliakalnis* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 1956; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR170; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1437KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24558) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Ažubalio kaime, Vidiškių seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Kazitiškio miško šiauriniame krašte pasukus į dešinę rytų – pietryčių kryptimi link Rupinskėlių ir toliau link Ažubalio, Ažubalyje, už sodybos pasukus į kairę vakaruosna, pavažiavus lauko keliuku 400 m yra dešinėje, šiaurinėje kelio pusėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos vakariniame pakraštyje, iš šiaurės ir vakarų juosiamas Galų durpyno pelkių. Aikštelė apvali, 18 m skersmens, 0,5 m iškiliu viduriu. Ji šlaituose apjuosta dvigubu griovių ir pylimų žiedu, daug kur virtusiu terasomis. 2–4 m žemiau aikštelės visuose piliakalnio šlaituose yra 3 m pločio, 0,5 m gylio griovys ir už jo supiltas 0,5 m aukščio, 5 m pločio pylimas, daug kur virtęs 3 m pločio terasa. Pylimo išorinis šlaitas yra 2–4 m aukščio. Pietrytiniame šlaite, 4 m žemiau pirmos terasos yra 5,5 m pločio antroji terasa, kurios išorinis 1,5 m aukščio šlaitas status, su iki 60 cm skersmens stambiais akmenimis. Pietiniame šlaite, 4 m žemiau pylimo yra trikampė 8 m ilgio, 8 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, 10–15 m aukščio, viršuje dirbtinai pastatinti. 

Piliakalnis apardytas arimų, dabar apaugęs tankiomis jaunomis pušimis su krūmų pomiškiu. 

Vakarinėje, pietinėje ir pietrytinėje papėdėse 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antra puse - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 17000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 448000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.108
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 148-149.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1. p. 36 (Nr. 3).
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 224 (Nr. 3). 

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Ažubalis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ažušilės piliakalnis

**Ažušilės piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas ; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1892; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1952K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Ažušilės kaime, Vidiškių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Vidiškės – Kūjiškės Ažušilėje pasukus į dešinę vakaruosna link Poviliškės, pavažiavus 200 m – yra Ažušilės vakariniame pakraštyje 30 m į kairę pietų kryptimi nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 28x10 m dydžio, 2 m aukštesne pietvakarine dalimi. Šlaitai statūs, 15–20 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, kultūrinis sluoksnis (buvo randama puodų šukių) sunaikintas. Dabar apaugęs mišriu mišku.

Rytinėje papėdėje 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos. 

## Tyrimai
1989 m. piliakalnį žvalgęs Romas Jarockis aikštelės šiaurės rytinėje dalyje ištyrė 25 m² plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 28400 m². 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 148-149.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1, p. 36–37 (Nr. 4).
* Algirdas Girininkas, Romas Jarockis, Gintautas Zabiela 1990. Nauji archeologijos paminklai Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, p. 191–192.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 224 (Nr. 4). 

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Ažušilė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Bajorų piliakalnis

**Bajorų piliakalnis su gyvenviete**, *Leoniškės piliakalnis, Černagurka, Dobra Nadzieja* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16349; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1693; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1436KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24556) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Leoniškės kaime, Kazitiškio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Naujasalis – Pagurbė, pervažiavus geležinkelį miške pirmu keliuku pasukus į dešinę pietuosna, pavažiavus ir paėjus 950 m miško keliuku laikantis dešinės iki užželiančios miško palaukės, prieš sodybos liekanas dešinėje – yra 70 m į dešinę vakarų kryptimi nuo keliuko.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas raistų juosiamoje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 57x36 m dydžio, 1,5 m aukštesniu vakariniu šonu. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 6 m ilgio, 10 m pločio terasa, per 1 m žemėjanti į šiaurę. Šlaitai vidutinio statumo, 10–15 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, dabar apaugęs tankiu mišriu mišku. 

Visose piliakalnio papėdėse yra 1 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos, trinamosios girnos. 

## Tyrimai
1958 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1976 m. ir 1985 m. – Mokslinė metodinė taryba.Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio viduriu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr. 612. Paminklo teritorijos plotas 31 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 098 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.40
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 150-151.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Bajorai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Koncentruotieji pašarai

**Koncentruotieji pašarai** – pašarai kuriuose yra nedidelis kiekis (iki 18 %) ląstelienos ir daug energijos. Tai varpinių ir ankštinių augalų (miežių, kviečių, kvietrugių, avižų, rugių ir pan.) grūdai, kukurūzų bei sorgo sėklos ir kt.

## Koncentruotų pašarų apdorojimo metodai
Yra eilė koncentruotųjų pašarų apdorojimo metodų: fiziniai ir cheminiai, sausi ir drėgni. Reikia pripažinti, kad yra keblu labai tiksliai juos sugrupuoti, nes dažnai pašaras vienu metu gali būti apdorojamas dviem ar trimis metodais. Pavyzdžiui, gaminant granules pašaras yra malamas, apdorojamas karščiu ir drėgme (garais) ir
spaudimu (granuliavimo procesas). Vis tik galima išskirti pagrindinius koncentruotų pašarų apdorojimo metodus:
*mechaninis perdirbimas,
*šiluminis apdorojimas,
*presavimas,
*fermentavimas,
*daiginimas.

### Mechaninis perdirbimas
Mechaninis perdirbimo metu grūdai yra suskaldomi, sutraiškomi arba sutrinami. Galima išskirti šiuos mechaninio perdirbimo būdus:
*lukštenimas - kuomet nuo grūdų ar kitų sėklų yra pašalinama luobelė. Luobelėje yra daug ląstelienos ir ją sunkiai virškina kiaulės, paukščiai ir jauni gyvūnai;
*ekstrudavimas (želatinizavimas) – tai mechaninis procesas, kurio metu pašaras yra suspaudžiamas ir stumiamas arba prakišamas dideliu slėgiu specialiame įrenginyje. Ekstrudavimo procesas prasideda pašaro malimu, veikimu karštais garais ir baigiasi jo stūmimu specialiu sraigtu per plieninį siaurėjantį vamzdį su konusinėmis skylėmis. Ekstrudavimo metu yra suardomas krakmolo granulės;
*malimas – tai mechaninis procesas, kurio metu pašaras yra susmulkinamas į smulkias daleles, grūdus daužant (plaktukiniai malūnai) arba trinant (girnų tipo malūnai). Malimas yra plačiausiai naudojamas pašarų apdorojimo būdas;
*traiškymas – tai procesas, kurio metu grūdai yra praleidžiami tarp volų ir yra suspaudžiami į plokščias dalis. Grūdai gali būti traiškomi sausi arba apdoroti karštais garais.

### Šiluminis apdorojimas
Sausas šiluminis apdorojimas – tai grūdų apdorojimas karštu oru arba mikrobangomis. Drėgnas šiluminis apdorojimas- tai pašarų apdorojimas karštu vandeniu arba verdant ir karštais garais. Šiluminis
apdorojimas dažniausiai derinamas su mechaniniu pašarų apdorojimu.

### Presavimas
Presavimas – tai pašarų granuliavimas, mineralinių papildų briketavimas ir kt.

### Fermentavimas
Fermentavimas – pašarų veikimas fermentais jų virškinamumui padidinti. Naudojamas retai.

### Daiginimas
Daiginimas (hidroponika) – grūdų daiginimas ir augalų auginimas ne dirvožemyje, o mitybiniuose vandens tirpaluose.
Pat Symonds

**Pat Symonds** (g. 1953 m. birželio 11 d.) – buvęs vienas Formulės 1 Renault ekipos vadovų iš Didžiosios Britanijos.

Nuo devintojo XX a. dešimtmečio Symondsas dirbo Toleman, Benetton ir Renault ekipose lenktynininkų inžinieriumi, o nuo 2001 m. buvo Renault ekipos vyriausiuoju technikos inžinieriumi.

2009 m. rugsėjo 16 d. Renault ekipa pranešė, kad iš komandos atleido du svarbius vadovus – P. Symondsą ir Flavio Briatore. Tai įvyko po viešumoje pasklidusio skandalo, kuomet šie ekipos vadovai buvo įtariami surežisavę 2008 m. Singapūro lenktynių baigtį. FIA atlikusi tyrimą patvirtino šiuos įtarimus ir P. Symondsui uždraudė dalyvauti FIA rengiamuose čempionatuose penkerius metus. Tiesa, 2010 m. sausio 5 d. Prancūzijos teismas atšaukė FIA sprendimą. Po šio nuosprendžio FIA pareiškė, kad rašys apeliaciją tokiam teismo sprendimui.

## Šaltiniai
Garbšių piliakalnis

**Garbšių piliakalnis**, *Juodkalnis, Bažnyčios kalnas* – piliakalnis Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Garbšių kaime, Kazitiškio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Kazitiškis – Švedriškė pasukus į Garbšius, yra kaimo vakarinėje dalyje. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Sagardo ežero pietvakariniame krante esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 80x15 m dydžio. Piliakalnio šlaitai vidutinio statumo, 6–15 m aukščio, į ežerą statūs. Piliakalnį labai apardė arimai, sunaikinę kultūrinį sluoksnį, rytų – pietryčių šlaite pastatyti pastatai. Dabar piliakalnis dirvonuoja, šiauriniame šlaite auga mišrus miškas, pietrytinėje pašlaitėje stovi sodyba.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela. Žvalgomoji ekspedicija Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, 2002, p. 204–210.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius, 2001. T. 8, p. 24 (Nr. 8).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Garbšiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Juostinis laikas

**Juostinis laikas** - laikas, būdingas tai pačiai laiko juostai. Buvo įvestas norint išvengti skirtingų vietinių laikų tarp artimų vietovių. Tuo pačiu, jis neleido per daug nutolti nuo vietinio laiko. Iki XIX a. pabaigos buvo naudojamasi vietiniais laikais. Juostinis laikas įvestas 1884 metais Vašingtono tarptautinės konferencijos metu.

Kiekviena vietovė, nesanti viename dienovidinyje turi skirtingą laiką, o vietovės, esančios viename dienovidinyje turi tą patį juostinį laiką, pvz.: Lietuvos rytiniai ir vakariniai laikai skiriasi 23m, tačiau šiose vietovėse laikas sutampa.

## Laiko skaičiavimas
Juostinis laiko skaičiavimo būdas pagrįstas sutartiniu Žemės rutulio paviršiaus dalijimu į 24 valandines juostas Centriniai juostų dienovidiniai vienas nuo kito nutolę tiksliai per 15° arba 1h, juostų ribos išilgai dienovidinių eina negyvenamose vietose (vandenynuose, jūrose, dykumose) o sausumoje jos vedamos palei valstybių sienas, dideles upes. Valandinių juostų centrinių dienovidinių geografinės ilgumos atitinka sveikąjį valandų skaičių, o ta juosta, kurios centru eina Grinvičo dienovidinis, laikoma **pagrindine** **(nuline)**.

Priimta, jog visoje tam tikros valandinės juostos teritorijoje laikas yra vienodas ir lygus pasaulinio koordinuoto laiko UTC ir juostinės pataisos, priklausančios nuo juostos padėties, sumai:

ZT= UTC + nh.

Čia n- valandinės juostos eilės numeris, skaičiuojant jas nuo nulinės juostos (n=0) rytų kryptimi. Nulinės valandinės juostos juostinis laikas atitinka pasaulinį koordinuotąjį laiką UTC. Prie šio laiko pridėjus 1h, gaunamas pirmosios valandinės juostos juostinis laikas, pridėjus 2h- antrosios juostos laikas. Didžioji dalis Lietuvos teritorijos (išskyrus vakarinį pakraštį, priklauso antrajai juostai (UTC+2).

Galima sakyti, kad Žemės rytų pusrutulyje juostinis laikas lenkia UTC laiką n valandomis, o vakarų pusrutulyje atsilieka 24-n valandomis, pvz.: JAV rytinėje pakrantėje juostinis laikas atsilieka nuo UTC 5 val. (UTC-5), o vakarinėje pakrantėje - 8 val. (UTC-8).
Jakaviškių piliakalnis

**Jakaviškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16248; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV2079; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1538K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24769) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Jakaviškių kaime, Ceikinių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Ceikiniai – Mielagėnai Čebatoriuose pasukus į kairę šiaurėn link Dalgėdų, Jakaviškių šiaurinėje dalyje pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi keliuku, už 150 m – yra kairėje, nusileidus į pakalnę, neprivažiavus sodybos. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 50 m ilgio, 25 m pločio rytiniame ir 15 m pločio vakariniame šonuose. Šlaitai statūs, iki 9 m aukščio. Šiauriniame šlaite rasta brūkšniuotos keramikos. Piliakalnis labai apardytas arimų, dabar dirvonuoja, pietų – pietryčių šlaite auga medžiai.

Pietryčių, vakarų ir šiaurės vakarų piliakalnio papėdėje 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1988 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 14 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 162 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V., 1993, p. 81.
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 286.
* Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990. p. 204–206.
* Gintautas Zabiela. Medinės Lietuvos pilys, V., 1995. P. 250-230-231 (Nr. 24).
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 162-163.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Jakaviškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Indija 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Indija|Indijos]]** sportininkai dalyvavo 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atverpene, Belgija. Tai buvo antrasis šalies dalyvavimas.

## Lengvoji atletika
Trys sportininkai atstovavo Indijai lengvosios atletikos bėgimuose.

## Imtynės
Du sportininkai dalyvavo imtynių laisvo stiliaus varžybose. Tai buvo pirmas kartas, kai Olimpinėse žaidynėse Indijos sportininkai dalyvavo imtynių sporto šakoje.

## Nuorodos
* Indijos olimpinis komitetas
Susperia

**Susperia** – Norvegijos melodingojo black/thrash metalo muzikos grupė, įkurta 2000 metais. Grupė iki šiol išleido penkis albumus.

## Nariai
* Pål Mathisen – vokalas
* Terje Andersen – gitaros
* Christian Hagen – gitaros
* Håkon Didriksen - bosinė gitara
* Kenneth Åkesson - mušamieji

## Diskografija
* Predominance (2001)
* Vindication (2002)
* Unlimited (2004)
* Cut From Stone (2007)
* Attitude (2009)

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*MySpace
*
Rafik Halliche

**Rafikas Hališas** (*Rafik Halliche*; g. 1986 m. rugsėjo 2 d.) – buvęs Alžyro futbolininkas, gynėjas. Kitados atstovavo Alžyro nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Karjerą pradėjo Alžyro klube NA Hussein Dey. 2008 m. žaidėją įsigijo SL Benfica, tačiau nuomos pagrindais buvo paskolintas CD Nacional. 

2010 m. rugpjūčio 24 d. pasirašė trejų metų sutartį su Fulham klubu. Vėlesniais metais rungtyniavo Académica de Coimbra, Qatar SC, GD Estoril Praia, Moreirense FC.

## Rinktinė
2008 m. gegužės 31 d. debiutavo Alžyro nacionalinėje rinktinėje rungtynėse prieš Senegalą, kur pasirodė po keitimo.

Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje. 2010 m. sausio 14 d. pelnė įvartį į Malio rinktinės vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
; su Alžyro rinktine
* Afrikos Tautų taurė: 2019 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Globalsportsarchive
Linkmenų piliakalnis

**Linkmenų piliakalnis su gyvenviete**, *Pilalė* – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 1962; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR176; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1518K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24763) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Linkmenyse, Linkmenų seniūnija. Pasiekiamas iš plento Švenčionėliai – Utena Linkmenyse pasukus į dešinę šiaurėn link Benediktavo (Ginučiai), pravažiavus elektros liniją, ties sodyba pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi 500 m pro sodybą dešinėje – yra 100 m į rytus už jos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 25x19 m dydžio, 1,5 m žemesne pietvakarine dalimi. Šiaurės vakarų šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 8–10 m aukščio. Šiaurės rytų šlaito apatinėje dalyje įkastas aukštos įtampos elektros stulpas.

Piliakalnis dirvonuoja, Šiaurės rytų šlaitas apaugęs alksniais.

Visose pašlaitėse yra 0,3 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos, šlako.

## Tyrimai
1958 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1976 m. ir 1985 m. – Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 8500 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 802 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 109.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 164–165.
* Mečislovas Davainis-Silvestraitis. Papiliakalnis (M. D-s // Vilniaus žinios. 1905, liepos 10 (23). P. 3.
* Adolfas Nezabitauskas. Linkmenų žemė ir pilis // Nauja vaga. 1964, liepos 3.
* Rimutė Jablonskytė-Rimantienė. Draustinio archeologiniai paminklai // Ignalinos kraštas. Vilnius, 1966. p. 16–17.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Linkmenys
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mieliatilčio piliakalnis

**Mieliatilčio piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31117; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. VT257) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Mieliatilčio, Naujojo Daugėliškio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Naujasis Daugėliškis – Rimšė neprivažiavus Dysnos pasukus į dešinę pietryčių kryptimi, pavažiavus miško keliuku 2 km, laikantis dešinės, iki pat kelio galo prie Dysnos – yra 20 m į vakarus. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dysnos dešiniajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga beveik vakarų – rytų kryptimi, 62x42 m dydžio. Jos rytiniame gale supiltas puslankio formos 50 m ilgio, 0,6 m aukščio, 20 m pločio pylimas, už kurio iškastas 15 m pločio, 0,6 m gylio griovys. Šlaitai į Dysną ir jos krante esančias pelkes statūs, 1–4 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų metu (nuskleistas pylimas, užartas griovys), apsodintas pušimis. Jo pietinį šlaitą plauna Dysna. Išgraužoje matyti iki 1,5 m storio kultūrinis sluoksnis su degusiais akmenimis, grublėtoji keramika.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-02-27; Nr.: KPD-RM-257.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Džiugas Brazaitis. Mieliatilčio gyvenvietės // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2004 metais. Vilnius, 2006, Lietuvos archeologijos draugija; p. 7-10, ISBN 9955-9913-0-5.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Mieliatiltis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Indija 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Indija|Indijos]]** sportininkai dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atėnuose, Graikija.

## Medaliai

## Sporto šakos

## Rezultatai
### Šaudymas iš lanko
#### Vyrų individualios varžybos

#### Moterų individualios varžybos

#### Vyrų komandinės varžybos

#### Moterų komandinės varžybos

### Lengvoji atletika
#### Vyrų rinktinė

#### Moterų rinktinė

### Badmintonas
#### Vyrų vienetai

#### Moterų vienetai

### Žolės riedulys
#### 1 raundas

Komandos sudėtis: Gagan Ajit Singh, Devesh Chauhan, Adrian D'Souza, Baljit Singh Dhillon, Arjun Halappa, Dhanraj Pillay, Vikram Pillay, Viren Rasquinha, Adam Sinclair, Harpal Singh, Prabjoth Singh, Sandeep Singh, Deepak Thakur, Dilip Tirkey, Ignace Tirkey ir William Xalxo.

### Dziudo

### Buriavimas
Malav Shroff ir Sumeet Patel (17 x 19 x 18 x 15 x 18 x 19 x 18 x 19 x 19 x 19 x 18 x 19 x Nestartavo x 19 x 17 x 18) - 19 vieta

### Šaudymas
#### Vyrai
* Rajyavardhan Singh Rathore - 
* Abhinav Bindra - 7 vieta
* Deepali Deshpande
* Gagan Narang - 12 vieta
* Manvajit Singh Sandhu - 19 vieta
* Mansher Singh - 21 vieta

#### Moterys
* Suma Shirur - 8 vieta
* Deepali Deshpande - 19 vieta
* Anjali Bhagwat - 20 vieta

### Plaukimas

### Tenisas

### Sunkioji atletika
* Kunjarani Devi - 4 vieta
* Thing Baijan Sanamacha Chanu - *finalo nepasiekė* 
* Karanam Malleswari - *finalo nepasiekė* 

### Imtynės
Nei vienas Indijos imtynių rinktinės narys nepasiekė medalininkų pozicijų.
* Anuj Chaudhary
* Palwinder Singh Cheema
* Yogeshwar Dutt
* Mukesh Khatri 
* Ramesh Kumar 
* Sushil Kumar 
* Sujeet Maan 

## Nuorodos
* Indijos olimpinis komitetas