open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bagano karalystė

**Pagano karalystė** arba **Bagano karalystė** (, (bəɡàɰ̃ kʰɪʔ), arba **Bagano imperija**, **Pagano imperija**) – pirmoji mjanmų karalystė, suvienijusi žemes, kurios vėliau sudarys dabartinio Miamaro teritoriją. Paganas Iravadžio slėnį ir jį supančias teritorijas valdė 250 m. ir šiuo laikotarpiu sudarė sąlygas mjanmų kalbos ir mjamų kultūros iškilimui, bamarų išplitimui Aukštutinėje Birmoje ir teravados budizmo sklaidai šalyje ir visoje žemyninėje Pietryčių Azijos dalyje. Mjamų raštas karaliaus dvare išplito XII amžiuje.

Karalystė išaugo iš nedidelės Bagano gyvenvietės, kurią įkūrė iš Nandžao karalystės į Iravadžio slėnį atsikėlę mranmai (birmiečiai). Kunigaikštystė plėtėsi į aplinkines žemes, o XI a. šeštajame ar septintajame dešimtmetyje karalius Anvrahta įkūrė Pagano imperiją, pirmąkart į vieną politinį darinį suvienydamas Iravadžio slėnį ir aplink jį esančias sritis. Iki XII a. Anavrahtos įpėdiniai savo įtaką išplėtė iki pat šiaurinės Malakos pusiasalio dalies pietuose, maždaug iki Salvino upės rytuose, į šiaurę beveik iki dabartinės Kinijos sienos ir iki Arakano bei Čino kalvų vakaruose. XII ir XIII amžiais Paganas, kartu su Khmerų imperija, buvo dvi pagrindinės imperijos Pietryčių Azijoje.

Mjanmų kalba ir kultūra laipsniškai ėmė dominuoti viršutiniame Iravadžio slėnyje ir jau XII a. į antrą planą nustūmė piu, monų ir palių kalbas. Teravados budizmas ėmė iš lėto plisti ir rasti pasekėjų kaimuose, nors vadžrajana, mahajana, brahmanizmas ir animizmas išliko praktikuojami ir įsitvirtinę visuose visuomenės sluoksniuose. Pagano valdovai valdė daugiau nei 10 000 budistinių šventyklų, iš kurių iki šių laikų išliko apie 2000. Turtingieji aukodavo šventikams žemių, kurios būdavo atleistos nuo mokesčių.

Pagano valdžiai būdinga vadinamasis mandalos politinis modelis. Jos bruožas – suverenas turi tiesoginę valdžią pagrindinėse žemėse (*pji*, pažodžiui „šalis“, ), o toliau esančias žemes valdo kaip duokles mokančius vasalus (*nainnjan*, pažodžiui „užkariautos žemės“, ). Tai reiškė, kad monarcho galia laipsniškai silpnėjo tolstant nuo sostinės. Visos žemės buvo administruojamos trimis lygiais: *taing* (, provincijos), *mio* (, miesto), and *yva* (, kaimo) su karališku dvaru viduruje. Karalystę sudarė bent 14 taingų.

Karalystės galia ėmė menkti XIII a. Tam įtakos turėjo nuolat augantis mokesčių nemokančių budistinių šventyklų turtas, kas XIII a. pab. apsunkino lėšų surinkimą valstybės iždui. Tai paaštrino nesutarimus šalies viduje ir padarė imperiją pažeidžiamesnę išorės grėsmėms. Taip 1287 m. po antrojo mongolų antpuolio karalystė suskilo ir politinė fragmentacija išliko iki XVI a.

### Valdovai
Žemiau pateiktas Bagano valdovų sąrašas, remiantis dviem kronikomis: konbaunų kronika, pavadinimu *Hmannan Jazavin*, ir anksčiausia mjanmų kronika, *Zatadoubon Jazavin*.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
* 
*
Vokiečių priemiestis

**Vokiečių priemiestis** – buvęs kvartalas Vilniaus miesto savivaldybėje, ties dabartine Vokiečių gatve ir Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčia.

## Etimologija

Vokiečių gatvės pavadinimas kildinamas iš „vokiečių miesto“ – erdvės, į kurią XIV a. pradėjo keltis į Vilnių atvykę daugiausiai vokiečių kilmės pirkliai ir amatininkai. Vėliau pačioje gatvėje įsikūrė daugiausiai vokiška Vilniaus liuteronų bendruomenė ir dar iki XX a. vidurio į evangelikų liuteronų bažnyčią ėjo daugiausiai vokiečių kalba kalbantys šios bendruomenės nariai.

Vokiečių gatvės pavadinimas, kaip ir daugelis kitų Vilniaus gatvių pavadinimų, buvo keičiamas pagal laikmetį ir valdžią (*Die deutsche Gasse, Gasztoldowska, Monetowa, Немецкая, Niemiecka, Vokiečių, Muziejaus* iki 1988 m.). Šiandien iš senųjų laikų gatvės išliko pusė jos – rytinės gatvės pusės namai, stovėję ten, kur dabar driekiasi pėsčiųjų promenada, buvo sugriauti per II pasaulinį karą.

## Istorija

XIV a. dabartinėje Vokiečių gatvėje apsigyveno vokiečių pirkliai ir amatininkai. Pasak Vilniaus praeitį tyrinėjančių istorikų, vakariečiai pavertė savo gatvę savotišku finansiniu miesto centru: čia klestėjo prekyba, amatai, virė to meto verslai. Vienu metu Vokiečių gatvė vadinta Monetų gatve dėl šioje vietoje iki pat XVIII a. pabaigos veikusios Vilniaus monetų kalyklos.

Po II pasaulinio karo senoji gatvės struktūra buvo labai smarkiai suardyta – 1944 m. gatvė smarkiai sugriauta per sovietinių bombonešių antskrydį. Senieji pastatai išliko tik pietvakarinėje Vokiečių gatvės pusėje, kitoje – sovietinių laikų namai.
Vaizdas:Vilnius, Vokiečių gatvė 1.jpg
Vaizdas:Vilnius, Vokiečių gatvė.jpg


## Šaltiniai
Tomislav Gomelt

**Tomislavas Gomeltas** (*Tomislav Gomelt*, g. 1995 m. sausio 7 d.) – futbolininkas iš Kroatijos, saugas. 

Kitados atstovavo Kroatijos U-19 jaunimo rinktinei.

## Karjera
Futbolo pagrindų mokėsi gimtinėje, o 2013 m. persikėlė į Londono „Tottenham Hotspur“. Anglijos klube debiuto nesulaukė – buvo skolinamas Belgijos „Royal Antwerp“ ir Italijos „Bari“.

2015 m. tapo Bario klubo nariu, tačiau buvo paskolintas Rumunijos „Cluj“, kuriame žaidė du sezonus.

2017 m. grįžo į gimtinę ir sudarė sutartį su „Rijeka“.

2018-ųjų metų pradžioje buvo paskolintas Ispanijos antrosios lygos „Lorca“ ekipai.

2018 m. vasarą persikėlė į Rumuniją, kur atstovavo Bukarešto „Dinamo“ klubui.

2019-ųjų žiemą tapo „Crotone“ nariu. Žaidė Serie B ir šia ekipa iškovojo kelialapį į „Serie A“. 2020–2021 m. sezono pradžioje sužaidė dvejas Serie A rungtynes.

2021 m. vasarą persikėlė į „ADO Den Haag“. 2021-aisiais „Eredivisie“ sužaidė 10 rungtynių, per kurias pasižymėjo pelnydamas vieną įvartį.

### FK Sūduva
Nuo 2022 m. sausio mėn. FK Sūduva narys.

2022 m. kovo 6 d. oficialiai debiutavo  A lygos rungtynėse prieš „Šiaulių“ ekipą, kurios baigėsi nulinėmis lygiosiomis.

2022 m. A lygoje sužaidė aštuonerias rungtynes ir užsidirbo geltoną kortelę.

Nuo 2023 m. rungtyniavo NK Rudeš.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
### su [[FK Sūduva]]
; Supertaurė
: **Nugalėtojas:** 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt
* fksuduva.lt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Ursulos sesuo

**Ursulos sesuo** () – 1978 m. Italijoje sukurtas erotinis trileris.

## Siužetas

Po tėvo savižudybės seserys Dagmara ir Ursula apsistoja pajūrio viešbutyje, tikėdamos, kad permainos padės įveikti neviltį. Ypač prislėgta atrodo Ursula, kuri sapnuose retkarčiais regi tėvą. 

Viešbutį valdo sutuoktiniai Robertas ir Vanesa, čia slapta vyksta prekyba narkotikais, o savininkai apgaudinėja vienas kitą. Atvykus seserims, netrukus įvykdomos kelios žmogžudystės, kurių aukomis tampa jaunos moterys.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Stefania D‘Amario – Dagmara
* Barbara Magnolfi – Ursula
* Marc Porel – Nardis
* Vanni Materassi – Robertas 
* Antiniska Nemour – Dženė
* Anna Zinnermann – Vanesa 
* Yvonne Harlow – Stela 
* Danila Trebbi – prostitutė
Afroditė (1982 filmas)

**Afroditė** () – 1982 m. sukurta erotinė drama.

## Siužetas

Pirmojo pasaulinio karo metai. Pasiturintis aristokratas Haris į jam priklausančią salą Prancūzijos pakrantėje atsiveža jauną ir naivią merginą Pauliną. Čia, saloje, prabangos apsuptyje, jis rengia teatralizuotus erotinius pasirodymus antikinės Graikijos mitų temomis, Paulinai skirdamas pagrindinį vaidmenį bei dėmesį. Tačiau mergina neįtaria, kad, naudodamasis ja, Haris drauge šnipinėja savo įtakingus svečius.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Horst Buchholz – Haris
* Valerie Kaprisky – Paulina
* Dalia Boccardo – Barbara
* Capucine – ledi Stanford
* Catherine Jourdan
* Yves Massard
* Daniel Beretta

## Šaltiniai
Išdykėlė Lola

**Išdykėlė Lola** () – 1998 m. itališka erotinė komedija, režisuota Tinto Brass.

## Siužetas

Lola – jauna mergina, gyvenanti nedideliame miestelyje kartu su motina, našle Zaira. Ji susižadėjusi su jaunuoliu vardu Mazetis. Pastarasis įsitikinęs, kad mergina iki vestuvių privalo likti nekalta ir nors jųdviejų jungtuvės netrukus įvyks, Lola įvairiais būdais provokuoja jį suartėti, norėdama įsitikinti, ar jis bus geras meilužis.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Anna Ammirati – Lola
* Patrick Mower – Andrė
* Susanna Martinkova – Mišelė
* Antonio Salines – Pepė
* Serena Grandi – Zaira 
* Max Parodi – Mazetis 

## Šaltiniai
Mia Sara

**Mija Sara** (; g. 1967 m. birželio 19 d. Brukline) – amerikiečių aktorė.

## Biografija
Mija gimė fotografės bei stilistės Dianos ir fotografo aktoriaus Jerome Sarapocciello šeimoje, kilusioje iš Italijos.

Savo žymiausius vaidmenis ji atliko karjeros pradžioje, praėjusio amžiaus 9 dežimtmečio antroje pusėje. Jos debiutas buvo 1985 m. fantastinis nuotykių filmas „Legend“, kurį režisavo Ridley Scott, o pagrindinius vaidmenis atliko Sara bei Tom Cruise. 1986 m. pasirodžiusi komedija „Ferris Bueller‘s Day Off“ taip pat buvo populiari ir aktorė sulaukė didelio režisierių susidomėjimo.

1987 m. Mija atliko pagrindinį vaidmenį biografiniame mini seriale „Queenie“, 1992 m. kartu su Melanie Griffith nusifilmavo kriminalinėje dramoje „A Stranger Among Us“. Už vaidmenį fantastiniame veiksmo filme „Timecop“, kuriame taip pat vaidino Jean-Claude Van Damme, Mija buvo apdovanota Saturno prizu.

2002–03 m. ji vaidino seriale „Birds of Prey“, o 2013 m. baigė aktorės karjerą.

2023 m. grįžo į kino pasaulį ir suvaidino dramoje „Čako gyvenimas“.

## Asmeninis gyvenimas
Mija buvo ištekėjusi su Jasono Connery, Sean Connery sūnaus, su kuriuo vėliau išsiskyrė. Judviejų sūnus Dashiell Connery taip pat aktorius.

Nuo 2010 m. ji ištekėjusi už prodiuserio ir aktoriaus Brian Henson, turi dukterį Amelia Jane.

Nuo 1994 m. Mija turi privataus piloto licenciją.

## Filmografija
### Kinas

* Legend (1985)
* Ferris Bueller's Day Off (1986)
* Apprentice to Murder (1988)
* Shadows in the Storm (1988)
* Big Time (1989)
* Any Man's Death (1990)
* A Climate for Killing (1991)
* By the Sword (1991)
* A Stranger Among Us (1992)
* Caroline at Midnight (1994)
* Timecop (1994)
* The Set Up (1995)
* The Pompatus of Love (1995)
* Tamsi diena, šviesi naktis (1995)
* Midnight in Saint Petersburg (1996)
* Dazzle (1999)
* Little Insects (2000)
* The Impossible Elephant (2001)
* Turn of Faith (2002)
* Hoodlum & Son (2003)
* Dorothy and the Witches of Oz (2012)

### Televizija
* Queenie (1987)
* Alfred Hitchcock Presents (1988)
* Daughter of Darkness (1990)
* Chicago Hope (1995–96)
* Birds of Prey (2002–03)
* CSI: NY (2005)

## Apdovanojimai
* Saturno apdovanojimas – geriausia antrojo plano aktorė (1995)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Tamsi diena, šviesi naktis

**Tamsi diena, šviesi naktis** () – 1995 m. JAV sukurtas trileris.

## Turinys

Heilė, kenčianti nuo savo vyro Bo smurto, motelyje užklumpa šį su kavinės padavėja Rinda. Nusivylusi, kad susidėjo su vedusiu vyru, ši nusprendžia mesti darbą ir vykti į kitą miestą. Sėdant į mašiną, šalia atsiranda Heilė, kuri pasisiūlo vykti kartu. Pakeliui merginos paima pavėžėti vaikiną vardu Dodžas, kuris traukia į kanjoną netoli Meksikos sienos.

Tuo metu gretimame miestelyje trys nusikaltėliai apiplėšia inkasatorius ir pabėga su didele pinigų suma. Pakeliui jie patenka į avariją ir du iš jų žūva, tačiau trečiasis dingsta su beveik milijonu doleriu. Policijos leitenantas Kvinas, kurio bičiulis žuvo per apiplėšimą, leidžiasi į bėglio paiešką.

Sustojimo degalinėje metu Rinda sužino apie apiplėšimą ir supranta, kad Dodžas slapstosi nuo policijos. Nepaisant to, ji sutinka toliau vežti Dodžą ir pradeda vis intensyviau su juo flirtuoti, nors pastarasis labiau domisi Heile. Pasiekus kanjoną, kuris yra jo kelionės tikslas, Rinda nusprendžia keliauti toliau, tuo tarpu Heilė lieka su Dodžu. Grįžusi į miestelį, Rinda susiduria su Kvinu, kuris liepa nuvežti jį atgal į kanjoną. Pakeliui prie jų prisijungia dar vienas policininkas, tačiau kanjone paaiškėja, kad trečiasis plėšikas buvo pats leitenantas, nuo kurio paspruko kiti du nusikaltėliai, vėliau žuvę avarijoje. Kvinas nužudo Rindą ir policininką, įsitikinęs, kad buvę bendrininkai sustojo pavėžėti būtent Dodžą ir kad šis po avarijos pasisavino dalį grobio. Jam belieka priversti jį prisipažinti, kur paslėpti pinigai, tačiau Dodžas dievagojasi nieko apie tai nežinąs.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Mia Sara – Heilė 
* Michelle Forbes – Rinda 
* Gil Bellows – Dodžas 
* J. T. Walsh – leitenantas Kvinas
* Tim Guinee – Bo 
* John Beck
* Kirk Baily

## Šaltiniai
Sex-shop (filmas)

**Sex-shop** – 1972 m. sukurta komiška drama. Claude Berri jai parašė scenarijų, režisavo ir atliko pagrindinį vaidmenį.

## Turinys

Klodas, nedidelio knygyno savininkas, susiduria su finansiniais sunkumais, todėl, draugo patartas, pakeičia profilį ir knygyną paverčia sekso reikmenų parduotuve. Pas jį pradeda lankytis keisčiausių fantazijų turintys žmonės ir verslas pradeda sektis. Klodas susipažįsta su odontologu Liusjenu ir jo žmona Žaklina. Pastarieji organizuoja svingerių vakarėlius ir kviečia prisijungti ir parduotuvės savininką. Šį traukia Žaklina, tačiau jo paties žmona Izabelė nėra sužavėta naujais eksperimentais. Savo ruožtu Liusjenas susižavi Izabele ir Klodui tenka patirti, kad jis pavydi savo žmonos, su kuria santykiai paskutiniu metu klostėsi nekaip.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Claude Berri – Klodas
* Jean-Pierre Marielle – Liusjenas
* Nathalie Delon – Žaklina
* Juliet Berto – Izabelė
* Francesca Romana Coluzzi – prostitutė
* Jacques Martin
* Beatrice Romand

## Šaltiniai
Sekmadienio meilužiai

**Sekmadienio meilužiai** () – 1980 m. sukurta komedija, sudaryta iš 4 tarpusavyje nesusijusių epizodų. Kiekvieno jų veiksmas vyksta vis kitoje šalyje (Didžiojoje Britanijoje, Prancūzijoje, Italijoje ir JAV), o aktoriai ir epizodo režisierius yra iš tos šalies.

Filmo epizodai: „Anglo namai“, „Prancūziškas metodas“, „Skipis“ ir „Armando užrašų knygelė“.

## Pagrindiniai aktoriai
* Roger Moore
* Lino Ventura
* Priscilla Barnes
* Gene Wilder
* Lynn Redgrave
* Kathleen Quinlan
* Ugo Tognazzi
* Sylva Koscina
* Beba Lončar
* Rossana Podesta
* Milena Vukotic
* Lory Del Santo
* Catherine Spaak

## Šaltiniai
Wolfgang P. Schmid

**Volfgangas Paulas Šmidas** (, 1929 m. spalio 25 d. Berlynas, Vokietija – 2010 m. spalio 22 d. Frydlandas, Vokietija) – vokiečių kalbininkas, indoeuropeistas, Mainco mokslo ir literatūros akademijos akademikas (1966), Latvijos mokslų akademijos užsienio narys (1994), Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys (1994).

## Biografija
Pradžioje V. Šmidas Berlyno–Cėlendorfo Bažnytinėje aukštojoje mokykloje studijavo protestantų teologiją, vėliau perėjo mokytis į Tiubingeno universitetą, kur pas H. Krahę studijavo indoeuropiečių kalbotyrą. 1955 m., vadovaujamas H. Krahės, gavo daktaro laipsnį apgynęs disertaciją apie indoiranėnų verbalinę sistemą, už šią disertaciją Filosofijos fakultetas jam skyrė premiją.

1961 m. Tiubingene baltų ir indoeuropiečių veiksmažodžio tema (publikuota 1963 m.) išėjęs habilitaciją, 1964 m. V. Šmidas tapo Insbruko universiteto profesoriumi. Jau 1965 m. ėmė vadovauti Getingeno Jurgio Augusto universiteto Indoeuropeistikos katedrai, pakeitęs šias pareigas ėjusį V. Krauzę, čia V. Šmidas dirbo iki pensijos (1998). Šiame universitete dėstė ir lietuvių kalbą. 1969 m. jis atsisakė 1968 m. gauto paskyrimo į Viurcburgo universitetą.

Nuo 1966 m. V. Šmidas buvo tikrasis Mainco mokslo ir literatūros akademijos narys, čia jis keletą kartų (pirmą sykį 1977 m.) buvo išrinktas humanitarinių ir socialinių mokslų klasės viceprezidentu. 1988 m. tapo Leipcigo Saksonijos mokslų akademijos nariu korepondentu, o 1993 m. – Krokuvos Lenkijos mokslų akademijos tikruoju užsienio nariu. 2000 m. Vilniaus universitetas jam suteikė garbės daktaro vardą.

Pagrindinė jo tyrimų sritis buvo baltų kalbos (baltų kalbas laikė svarbiu indoeuropiečių kalbų tyrimo šaltiniu), onomastikos studijos, ypač vietovardžiai ir vandenvardžiai, indoeuropeistikos klausimai ir įvairios bendrõsios kalbotyros kategorizavimo problemos. Jis buvo serijos „Hydronymia Germaniae“ (1962–2006) ir „Hydronymia Europaea“ (nuo 1985 m.) redaktorius, taip pat redagavo tradicinį žurnalą „Indo-European Research“, pradžioje (1962–1965) drauge su H. Krahe, vėliau iki 1996 m. buvo vienintelis šio žurnalo redaktorius, o nuo 1997 m. iki mirties jį redagavo su E. Egersu. Parašė knygą „Baltų ir indoeuropiečių veiksmažodžio studijos“ (1963), publikavo straipsnių apie S. Grunau kronikoje rastą maldos „Tėve mūsų“ tekstą, Z. Zinkevičiaus paskelbtą lenkų–jotvingių žodynėlį „Pagonių šnektos iš Narevo“ ir kitų. Redagavo ir parašė komentarus veikalui „Kuršių nerijos kalba: Vieno mirštančio dialekto istorinės kalbotyros ir instrumentinės fonetikos studijos“ (1985–1995).

## Išnašos

## Bibliografija
* V. Šmido bibliografija
Mano geriausias priešas

**Mano geriausias priešas** () – italų režisieriaus Carlo Verdone sukurta komedija, kurioje jis pats atlieka pagrindinį vaidmenį.

## Turinys

Achilas De Belis jau 25 metai vedęs turtingą paveldėtoją Džidžolą ir sėkmingai tvarkosi šeimos viešbutyje. Jis atleidžia chroniška depresija sergančią kambarinę Aną Ritą, apkaltinęs ją kompiuterio vagyste. Šios sūnus, 24 metų Orfėjas, dirbantis padavėju, nesėkmingai bando grąžinti motinai darbą, o galiausiai nusprendžia atkeršyti Achilui jį sužlugdydamas.

Orfėjas seka Achilą ir nufotografuoja jį kartu su svaine Ramona, o vėliau nuotraukomis juos abu šantažuoja. Tą pačią dieną jis susipažįsta su Cecilija, kurią įsimyli net neįtardamas, kad tai Achilo duktė. Tiesa paaiškėja, kai santuokos jubiliejaus vakarėlyje pasirodęs Orfėjas svečiams išdalina kompromituojančias Achilo ir Ramonos nuotraukas. Achilas išvaromas iš namų, šeimos, o Cecilija, pasibaisėjusi tiek tėvo neištikimybe, tiek Orfėjo elgesiu, dingsta.

Kuomet Ana Rita prisipažįsta sūnui iš tiesų pavogusi kompiuterį, jis bando atsiprašyti Achilo. Galiausiai abu vyrai suvienija jėgas, mėgindami rasti dingusią Ceciliją.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Carlo Verdone – Achilas De Belis
* Silvio Muccino – Orfėjas
* Ana Caterina Morariu – Cecilija De Belis
* Agnese Nano – Džidžola De Belis 
* Corinne Jiga – Ramona 
* Sara Bertela

## Pagrindiniai apdovanojimai
* David di Donatello (nominacija) – geriausias filmas, geriausias režisierius, geriausias scenarijus, geriausias prodiuseris, geriausia aktorė (A. C. Morariu), geriausias aktorius (C. Verdone), geriausia scenografija, geriausi kostiumai, geriausias montažas, geriausias garsas, geriausia kinematografija
* Ciak d'oro (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (A. C. Morariu), geriausias montažas, geriausias garsas
* Nastro d'argento (nominacija) – geriausias prodiuseris, geriausias aktorius (C. Verdone, S. Muccino)
* Kineo apdovanojimas – geriausias aktorius (S. Muccino), geriausias režisierius

## Šaltiniai
Fabien Ourega

**Fabjenas Urega** (; g. 1992 m. gruodžio 7 d.) – futbolininkas iš Prancūzijos, Saugas. Atstovavo „Žalgirio“ klubui.

## Karjera
Žaidė antroje pagal pajėgumą prancūzų lygoje „Sochaux“ ir Paris FC.

Nuo 2021 m. atstovavo Prancūzijos trečiojo diviziono „Orleans“ klubui.

### Vilniaus „Žalgiris“
2022 m. sausio 28 d. pranešta, kad tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.

2022 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

2022 m. rugpjūčio 29 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatu 4:1.

2022 m. spalio 30 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FC Džiugas. Žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 6:0.

### „Astanos“ klubas
2023 m. vasario 12 d. tapo žinoma, kad „Žalgirio“ klubas susitarė su Astana ir karjerą prancūzas tęs Kazachstane. Sutarties sąlygos neskelbiamos.

2024 m. rugpjūčio mėn. pasitraukė iš klubo ir nuo to laiko niekur nežaidė.

### FK Kauno Žalgiris
2025 m. sausio 26 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas atstovaus Kauno Žalgirio klubui.

2025 m. kovo 8 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Telšių Džiugą. Po Romualdo Jansono perdavimo antrą susitikimo minutę įvartį pelnė Amine Benchaib ir kauniečiai pirmavo (1-0). Varžovai pelnė du įvarčius ir išplėšė pergalę rezultatu 2-1. Ūrega susitikimą pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo 88 minutę vietoje Fiodoro Černycho ir žaidė iki finalinio švilpuko.

2025 m. birželio 25 d. pelnė savo pirmąjį įvartį A lygos rungtynėse prieš FK Panevėžys ir svariai prisidėjo prie triuškinančios kauniečių pergalės rezultatu 3-0..

2025 m. spalio 28 d. tapo žinoma, kad futbolininkas pratęsė sutartį ir atstovaus Kauno Žalgiriui ir 2026 m. sezone.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
;  su FK Kauno Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas:** 2025 m.

;  su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas**: 2022 m.
* **[[LFF taurė]] laimėtojas**: 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* foot-national.com
* footballdatabase.eu
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Braeso paradoksas

**Braeso paradoksas** – pastebėjimas, kad prie esamo gatvių tinklo pridėjus vieną ar daugiau gatvių, bendras eismo pralaidumas gali sumažėti. Šį paradoksą 1968 metais pirmą kartą atrado vokiečių matematikas Dytrichas Braesas.

Galimos šio paradokso analogijos aptinkamos ir elektros tinklų bei biologinėse sistemose. Teoriniu požiūriu, prastas tinklo pralaidumas gali būti pagerintas pašalinus tam tikras jo dalis. Braeso paradoksu aiškinamas eismo pralaidumo pagerėjimas uždarius esamus pagrindinius kelius.

## Šaltiniai
Ron Stallworth

**Ronas Stalvortas** (, g. 1953 m. birželio 18 d.) – į pensiją išėjęs amerikiečių policijos pareigūnas, kuris XX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje įsifiltravo į Kukluksklano gretas Kolorado Springse, Kolorado valstijoje. Jis buvo pirmasis afroamerikietis detektyvas Kolorado Springso policijos departamente.

2018 m. filmas „BlacKkKlansman“ yra paremtas jo patirtimi infiltruojantis į Kukluksklaną, kur jį įkūnijo aktorius John David Washington.

## Šaltiniai
Robert apdovanojimas

**Robert apdovanojimas** () – Danijos kino apdovanojimas, kurį kiekvienais metais skiria Danijos kino akademija ir šalyje yra prilyginamas Oskarui arba BAFTA premijoms.

Apdovanojimas teikiamas nuo 1984 m., nugalėtojus sprendžia kino akademijos nariai (vėliau atsirado 2 kategorijos, kurių nugalėtojus lemia žiūrovai). Nuo 2013 m. į apdovanojimus pretenduoja ir televizijos aktoriai.

Premija pavadinta danų skulptoriaus Robert Jacobsen garbei.

## Kategorijos
### Dabar

### Panaikinti apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
Oficiali svetainė
Širdžių dama (filmas)

**Širdžių dama** () – 2019 m. Danijoje sukurta drama, deleguota atstovauti šalį Oskaro apdovanojimuose geriausio užsienio filmo kategorijoje. 

Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 97 % teigiamų atsiliepimų.

## Turinys

Ana yra sėkminga teisininkė, dirbanti su vaikų ir jaunimo bylomis. Laimingoje santuokoje su Peteriu jie augina dvynes dukras. Tačiau šeimos gyvenimas apsiverčia aukštyn kojom, kai pas juos atsikrausto nerūpestingas Peterio sūnus iš ankstesnės santuokos. Kol Peteriui sunku atkurti santykį su ilgai nematytu Gustavu, Anai, įpratusiai dirbti su probleminiais jaunuoliais, pavyksta su juo užmegzti ryšį. Kai palengva stiprėjanti draugystė perauga į moters aistrą, ant kortos pastatoma jos karjera ir šeimos gerovė.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Trine Dyrholm – Ana
* Gustav Lindh – Gustavas
* Magnus Krepper – Peteris
* Preben Kristensen
* Mads Willw
* Peter Khouri
* Diem Camille Gbogou

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Bodil apdovanojimas – geriausias filmas, geriausia aktorė (T. Dyrholm), geriausias antrojo plano aktorius (G. Lindh), geriausia kinematografija
* Robert apdovanojimas – geriausias filmas, geriausia aktorė (T. Dyrholm), geriausias antrojo plano aktorius (G. Lindh), geriausia kinematografija, geriausias režisierius, geriausias originalus scenarijus, geriausias montažas, geriausias garsas, geriausia muzika
* Dias de Cine apdovanojimas – geriausia užsienio aktorė (T. Dyrholm)
* Ciuricho filmų festivalis – geriausia aktorė (T. Dyrholm)
* Transilvanijos filmų festivalis – geriausias režisierius
* Geteborgo filmų festivalis – geriausias Šiaurės filmas
* Europos kino apdovanojimas (nominacija) – geriausia Europos aktorė (T. Dyrholm)

## Šaltiniai
2022 m. Virslīga

**[[2022]] m. [[Virslīga]]** – Latvijos 2022 m. aukščiausiosios futbolo lygos sezonas. Prasidėjo 2022 m. kovo 11 d., o baigėsi 2022 m. lapkričio 12 d.

## Pokyčiai lygoje
* Čempionatas vyko pandemijos sąlygomis.
* 2022 m. dalyvavo 10 komandų.
* 2022 m. sausio 28 d. dešimčiai klubų suteiktos A tipo licencijos.
* Licencijos buvo suteiktos šiems klubams: 

Spalvų reikšmės: 
: Suteikta LFF-A tipo licencija.
: Nesuteikta LFF-A tipo licencija.

2022 m. balandžio 11 d. FK RFS rezultatu 10:0 sutriuškino FK Tukums 2000.

## Galutinė lentelė
* Valmiera FC tapo šalies čempionais.

🛡️ PASTABA. Sprtaks nesugebėjo licencijuotis net Pirmai lygai.

## Pereinamosios rungtynės
Pereinamosiose rungtynėse dėl teisės žaisti 2023 m. sezono Latvijos aukščiausioje lygoje rungtyniavo FK Metta (9 vieta Virsliga) ir Grobiņas SC (3 vieta Pirmoje lygoje).
----
; Pirmosios rungtynės

----
; Atsakomosios rungtynės

* **[[FK Metta]] nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 5:2 ir išsaugojo vietą [[Virsliga]].**

## Taip pat skaitykite
* 2022 m. 1. līga – 2022 m. Pirma lyga

## Išnašos

## Nuorodos
* Latvijos futbolo federacijos svetainė
* RSSSF duomenų bazė:
: Čempionų sąrašas
: Latvijos futbolo istorija
: 2022 m. RSSSF duomenų bazė
Noko kultūra

**Noko kultūra** (arba ***Noko civilizacija***) – kultūra, susiformavusi 1500 m. pr. m. e. centrinėje dabartinės Nigerijos dalyje. Kultūra pavadinta pagal Nigerijos Kaduno valstijoje esantį hamų apgyvendintą Noko kaimą, kurio teritorijoje 1928 metais buvo atrastos terakotos. Kultūra Nigerijoje susiformavo apie 1500 m. pr. m. e. ir nežinomomis aplinkybėmis išnyko 500 m. e. m., t. y., egzistavo du tūkstančius metų.

Bent 550 m. pr. m. e. Noko kultūros atstovai jau mokėjo lydyti metalą ir jį apdoroti. Tuo tarpu istorinės lingvistikos duomenys leidžia daryti prielaidą, kad metalo lydymas regione nepriklausomai buvo išrastas iki 1000 m. pr. m. e. Tyrimai, susiję su Noko civilizacija yra gan neseni – sistematiniai Noko archeologinių vietovių kasinėjimai pradėti tik 2005 m. Tikimasi, kad atradimai padės geriau suprasti terakotos skulptūrėlių vietą ir paskirtį Geležies amžiaus kontekste.

Atsižvelgiant į kultūrinius ir meninius panašumus tarp Noko civilizacijos Noko, Sokoto ir Katsinos gyvenvietėse, Nigerio-Kongo kalbomis šnekantys jorubai, džiukunai ar dakarkariai gali būti Noko civilizacijos palikuonys. 
Remiantis Noko kultūros terakotų panašumu su bronzinėmis statulėlėmis jorubų Ifės karalystėje ir binių Benino karalystėje, tikėtina, kad šios karalystės galėjusios būti Noko kultūros tradicijų tęsėjos.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
*Breunig, P. & Rupp, N. (2006). Nichts als Kunst. Archäologische Forschungen zur früheisenzeitlichen Nok-Kultur in Zentral-Nigeria. Forschung Frankfurt 2-3, 73-76.
Balso klostės

**Balso klostės**, arba **balso stygos** () – dvi gleivine padengtos į gerklų vidų iš šonų išsikišančios raukšlės. Balso klosčių sluoksnyje yra balso raištis ir balso raumuo. Balso klostės prasideda nuo vedeginės kremzlės balso ataugų ir yra prisitvirtinusios prie skydinės kremzlės vidinio paviršiaus. Virš balso klosčių lygia greta su jomis išsidėstę prieangio raiščiai (netikrosios balso klostės).

## Anatomija

Skiriamos dvi balso klosčių rūšys.

### Tikrosios balso klostės
Dvi simetriškai išsidėsčiusios gerklų gleivinės raukšlės, įsigaubusios į gerklų ertmę, turi balso raištį ir balso raumenį. Tikrųjų balso klosčių raumenų sandara ypatinga, ji skiriasi nuo kitų raumenų sandaros: pailgųjų skaidulų pluoštai driekiasi įvairiomis priešingomis kryptimis, prasideda prie raumens krašto ir baigiasi jo gilumoje, todėl gali virpėti tiek visa tikrųjų balso klosčių masė, tiek ir viena kuri nors jų dalis, pavyzdžiui, pusė jų, trečdalis, kraštai ir t. t. Kuo didesnės, storesnės balso klostės, tuo žemesnis balsas.

### Netikrosios balso klostės
Jos taip pat vadinamos **prieangio raiščiais** – dvi gleivinės klostės, dengiančios pogleivinį audinį ir nedidelį raumenų pluoštą; paprastai netikrosios balso klostės šiek tiek dalyvauja atveriant ir užveriant balsaskylę, tačiau jos juda vangiai ir iki galo viena su kita nesusiliečia. Netikrosios balso klostės svarbios išgaunant švilpimą primenantį balsą ir dainuojant virštoniniu būdu.

## Išnašos
Vallentuna BK

**Vallentuna BK** – Švedijos futbolo klubas iš Valentiunos.

## Istorija
1919 m. įkurtas klubas. Žaidė žemesniuose divizionuose, nuo 1996 m. žaidė trečios pakopos pirmenybėse, nuo 2005 m. ketvirtos pakopos, o vėliau buvo kritimas į penktą.

## Sezonai
* šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Lietuviai
*  Ernestas Grudys, vartininkas (2021 m.)

## Stadionas
Vallentuna IP – klubo namų arena, talpinanti 2 tūkst. žiūrovų.

## Spalvinė gama

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia balta raudona apranga. 
* Išvykose rungtyniauja balta juoda apranga.

* 2020 m. žaidė Errea firmos apranga.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY (Klubo profilis)
* Transfermarkt (Klubo profilis)
Muhavura

**Muhavura** arba **Muhabura** () – stratovulkanas, stūksantis šiaurės rytiniame Virungos ugnikalnių virtinės pakraštyje, Ruandos ir Ugandos pasienyje. Netoliese, apie 3,5 km į rytus, stūkso mažesnis Gahingos ugnikalnis. Muhavuros viršukalnės krateryje telkšo nedidelis ežerėlis. Teigiama, kad Muhavura – gana jaunas ugnikalnis, kada jis paskutinįsyk buvo išsiveržęs, nėra žinoma.

Įeina į Vulkanų biosferos rezervatą.

## Išnašos
Gabrielė Vilkickytė

**Gabrielė Vilkickytė** (g. Vilniuje, Lietuvoje) – Lietuvos atlikėja, dainų autorė.

## Biografija
Būdama 16 metų išskrido į Australiją mokytis, savanoriavo Čikagoje, senelis buvo tremtinys Sibire, grįžo namo į Žemaitiją.
Muzikinę karjerą pradėjo chore „Liepaitės“, ten dainavo 10 metų. 2015 m. pabaigė Vilniaus Jėzuitų gimnaziją su pagyrimu. Muzikos kelią pradėjo 2016 m. išleidusi pirmąją savo dainą kartu su Chris Metric – „Ramybė“. 2018 m. išleidus mini albumą „Kilometrai“ išvyko, metus keliavo po Honkongą, JAV, Australiją, būdama Honkonge išleido mini dokumentinį filmą „Hong Kong: ten būti čia“. 2020 m. Vilniaus universitete įgijo žurnalistikos bakalaurą, televizijos krypį, o tiksliau dokumentikos.

Nuo mažens turi odos atopinį dermatitą. Turi brolį.

2022 m. atsisakė vadybinės kompanijos Creative Industries.

## Diskografija

### Albumai

## Eurovizijos dainų konkursas

## Apdovanojimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gabrielė Vilkickytės Facebook puslapis
* Gabrielė Vilkickytės Instagram puslapis
Šalčininkų Stanislavo Moniuškos menų mokykla

**Šalčininkų Stanislavo Moniuškos menų mokykla** – neformaliojo švietimo ugdymo įstaiga Šalčininkuose, skirta vaikų gebėjimų ir kūrybiškumo ugdymui. Komplektuojama iš Šalčininkų mieste bei rajone gyvenančių vaikų, norinčių mokytis muzikos, dailės ir choreografijos. Įstaigos kodas 191417232, mokoma lietuvių kalba.

Įvairių muzikos instrumentų ir dailės bei choreografijos skyriuose mokosi apie 280 mokinių, dirba 30 mokytojų. Mokykla bendradarbiauja su Lietuvos ir užsienio muzikos ir meno mokyklomis. Palaiko glaudžius ryšius su panašiomis mokyklomis Chelmžoje (Lenkija), Lydoje (Baltarusija), Budapešte (Vengrija).

## Istorija

1974 m. įkurta **Šalčininkų muzikos mokykla**, veiklą pradėjusi Šalčininkų vidurinės mokyklos patalpose. Tuomet įsteigti fortepijono, akordeono, teorijos skyriai, mokėsi apie 50 mokinių, dirbo 6 mokytojai, mokyklai vadovavo muzikos mokytojas ir chorvedys Vladislovas Bogdanovičius. Nuo 1977 m. mokykla persikėlė į klasicistinius Vagnerių dvaro rūmus. 1988 m. atliktas rūmų remontas, įrengta geros akustikos barokinė salė, kurioje nuolat koncertuoja ne tik mokyklos mokiniai, bet ir žinomi atlikėjai iš Lietuvos ir užsienio. 

1986 m. įkurti dailės ir choreografijos skyriai. Įstaiga pakeitė pavadinimą - ji tapo **Šalčininkų meno mokykla**. 2000 m. mokyklai suteiktas kompozitoriaus Stanislavo Moniuškos vardas. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos sprendimu Nr.476 mokykla pavadinta **Šalčininkų Stanislavo Moniuškos menų mokykla**. 2004 m. mokykloje pradėjo veikti pučiamųjų instrumentų orkestras.

## Direktoriai

* Vladislovas Bogdanovičius (1974-2013)
* Aleksandr Godovščikov (2014-dabar)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Lietuvos muzikų sąjunga. Šalčininkų Stanislavo Moniuškos menų mokykla
Sviatoslavas Olgovičius

**Sviatoslavas Olgovičius** (, mirė 1164 m. vasario 14 d.) – Naugardo (1136-1138 m.), Siverų Naugardo (1139 m.), Kijevo Bilhorodo (1141-1154 m.) ir Černigovo (1154-1164 m.) kunigaikštis. Jis buvo Černigovo kunigaikščio Olego Sviatoslavičiaus sūnus su neįvardyta chano Asaduko dukterimi.

Po vyresniojo brolio Vsevolodo II mirties, Sviatoslavą ir jo brolį Igorį iš Kijevo išvijo Iziaslavas Mstislavičius. Sviatoslavas pabėgo, bet Igoris buvo sugautas ir galiausiai 1147 m. nužudytas. Sviatoslavas pabėgo į Černigovą, bet jam buvo įsakyta atiduoti savo miestą Siverų Naugardą pusbroliams Iziaslavui ir Vladimirui Davidovičiems. Padedamas savo sąjungininko Jurijaus Dolgorukio ir savo uošvio Aepos Chano, Sviatoslavas pradėjo karą prieš pusbrolius, bet buvo priverstas bėgti į Karačevą. Ten 1147 m. sausio 16 d. Sviatoslavas nugalėjo brolius Davidovičius.

## Šaltiniai

* Dimnik, Martin. *The Dynasty of Chernigov, 1146-1246*, 2000
Salaspilio stadionas

**Salaspilio stadionas** () – futbolo stadionas Salaspilyje, Latvijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Sėdimų vietų skaičius iki rekonstrukcijos – 648. Nuo 2021 m. talpina tūkstantį žiūrovų. Stadionas atitinka FIFA reikalavimus. Stadioną prižiūri ir tvarko Salaspilio vaikų sporto mokykla. 

## Istorija
Stadionas pradėtas statyti 2006 m., o pabaigtas ir atidarytas 2008 m. birželio 27 d. Jo statyba kainavo 1,5 mln latų.

Stadione yra sintetinio futbolo aikštė, 8 lengvosios atletikos trasos (420 metrų ilgio), lengvosios atletikos sektoriai. 

2009 m. aukščiausioje lygoje rungtyniavęs futbolo klubas „Daugava Rīga“, dabartinis FK RFS, čia sužaidė dalį savo namų rungtynių.

2018 m. Salaspilio savivaldybės taryba ir Latvijos futbolo federacija susitarė dėl futbolo aikštės modernizavimo, kuris leistų įkurti aukšto lygio FIFA reikalavimus atitinkantį stadioną. Futbolo federacijos lėšomis išklota nauja ir moderni dirbtinė danga, o savivaldybė vykdė stambaus mąsto stadiono infrastruktūros tobulinimo darbus, prisiimdama didžiausią finansavimo naštą. Pakabinti LED šviestuvai, atnaujintos sėdimos vietos žiūrovams, atlikti dažymo ir kiti darbai. Jei anksčiau stadione buvo galima sportuoti tik dieną, tai dabar gali vykti varžybos neatsižvelgiant į paros metą. Stadiono apšvietimui skirtos LED technologijos sunaudoja žymiai mažiau elektros energijos.

„Super Nova“ klubas paskelbė, kad 2022 m. Virsliga sezone namų rungtynės žais Salaspilio miesto stadione.

Adresas: Rudzu iela 2, Salaspilis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Salaspilio stadionas salaspilssporto.lv
* Salaspilio stadionas europlan-online.de
* Salaspilio stadionas SOCCERWAY
Ernestas Grudys

**Ernestas Grudys** – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
Vartininkas atstovavo Gargždų „Bangai“, Klaipėdos „Atlantui“, „Palangos“ ir „Neptūno“ klubams Lietuvoje.
### FK Banga
Nuo 2012 m. priklausė Gargždų „Bangos“ klubui, žaidė A lygoje. Daugiausiai laiko praleido dublerių ekipoje. 2012 m. lapkričio 11 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Šiauliai. Tai buvo paskutiniojo (36) turo rungtynės, kuriose savo šanso sulaukė ir Ernestas Grudys. Pasirodė po keitimo ir žaidė vietoje Vitalij Myrnyj.

### FK Palanga
2015 m. perėjo į „Palangos“ klubą. 2015 m. palangiškiai žaidė Pirmoje lygoje, o Ernestas Grudys buvo ekipos pagrindiniu vartininku. 2015 m. Pirmoje lygoje sužaidė 26 rungtynes.

2016 m. tęsė karjerą FK Palanga. Sužaidė šešerias rungtynes Pirmoje lygoje ir kartą LFF taurės turnyre prieš FA Dainava. palangiškiai rezultatu 6-1 sutriuškino alytiškius ir pateko į kitą etapą.

### FK Koralas
2017 m. perėjo į FK Koralas. Pirmoje lygoje sužaidė 28 rungtynes ir buvo pagrindiniu ekipos vartininku.

2017 m. birželio 23 d. gynė vartus LFF taurės rungtynėse prieš FK Sūduva. 13 min. prasileido įvartį, o po pirmojo kėlinio buvo pakeistas. Marijampoliečiai pelnė dar tris įvarčius antrame kėlinyje ir šventė pergalę rezultatu 4:0. Palangiškiai iškrito iš tolimesnių turnyro kovų.

2018 m. tęsė karjerą „Korale“. 2018 m. kovo 31 d. rungtynėse prieš FK Banga dešimtą žaidimo minutę užsidirbo raudoną kortelę ir buvo pašalintas iš aikštės.

2018 m. gegužės 22 d. žaidė rungtynėse prieš FC Kupiškis. Klaipėdieičiai tuo metu išgyveno žaidybinę ir finansinė krizę, nebesurinkdavo pilnos sudėties. Rungtynėse prieš FC Kupiškis prasileido net dvylika įvarčių į savo vartus. Šiose rungtynėse Ernestas Grudys buvo aikštės žaidėju, žaidė atakos smaigalyje puolėjo pozicijoje, o vartus gynė Vincentas Šarkauskas. Devintojo turo rungtynėse prieš FC Kupiškis klaipėdiečiai pradėjo nesurinkę pilnos sudėties, žaidė dešimtyje, o rungtynes baigė aštuoniese. Matydamas savo ekipos bejėgiškumą, Ernestas Grudys 25 rungtynių paliko aikštę ir Koralas liko žaisti devyniese. O rungtynių pabaigoje traumą gavo Ignas Venckus ir teko rungtynes baigti aštuoniese.

Galiausiai, 2018 m. rugsėjo 19 d. buvo išplatinta žinia, kad „Koralas“ traukiasi iš Pirmos lygos.

### F.K. Minija
Ernestas Grudys nelaukė Koralo agonijos ir 2018 vasarą perėjo į FK Minija (2017). 2018 m. liepos 3 d. debiutavo naujoje ekipoje rungtynėse prieš FC Hegelmann Litauen, kurios baigėsi nulinėmis lygiosiomis. pirmoje lygoje sužaidė keturiolika rungtynių.

### FK Neptūnas
2021 m. pradžioje priklausė „Neptūno“ klubui, bet balandžio mėn. vartininkas išvyko į Švediją.

### Vallentuna BK
2021 m. balandžio 9 d. tapo „Vallentuna“ klubo nariu. 2021 m. sezone žaidė Švedijoje.

### FK Neptūnas
2022 m. sausio mėn. pranešta, kad atstovaus „Neptūno“ klubui. Pirmoje lygoje sužaidė penkiolika rungtynių. Po sezono paliko klubą.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
Andrew Sihler

**Endriu Litltonas Sileris** (, g. 1941 m. vasario 25 d. Siatlas, JAV) – amerikiečių kalbininkas, lyginamosios indoeuropeistikos specialistas.

## Biografija
E. Sileris 1962 m. Harvardo universitete su pagyrimu gavo humanitarinių mokslų bakalauro laipsnį, čia jis studijavo germanų kalbas, literatūrą ir kalbotyrą. 1965 m. Jeilio universitete apgynė humanitarinių mokslų magistro laipsnį, o 1967 m. tame pačiame universitete tapo mokslų daktaru. E. Sileris įgijo išsilavinimą bendrosios kalbotyros srityje, tačiau jis telkėsi į istorinę lyginamąją kalbotyros pusę. Be kitų, jo dėstytojai buvo V. Kaugilas ir S. Insleris. Baigęs studijas E. Sileris dirbo Viskonsino-Madisono universitete Kalbos katedros fakultete, iš kurio išėjo į pensiją 1999 m. pavasarį.

E. Silerio brolis Viljamas Sileris yra Virdžinijos universiteto Dardeno verslo mokyklos finansų profesorius. Klasikinės literatūros, filologijos ir istorijos profesorius Ernstas Gotlybas Sileris yra brolių Silerių senelio brolis, o Amerikos liuteronų dvasininkas Vilhelmas Sileris – jų prosenelis. Ernstas Gotlybas Sileris buvo svarbus klasikos tyrinėtojas, kurio darbuose mažai domimasi istorine kalbotyra. Vilhelmas Sileris universitete mokėsi filosofijos, nors jį anksti patraukė teologija. Vilhelmas Sileris publikavo trumpų kūrinių įvairiomis temomis.

E. Sileris įnešė savo indėlį į indoeuropeistiką atskleisdamas, kad Edgertono dėsnis (išplėstasis Zyverso dėsnis) yra nepagrįstas, jei atsižvelgsime į visus įrodymus. Be kitų darbų, E. Sileris parašė graikų ir lotynų kalbų lyginamąją gramatiką, skirtą pakeisti K. Bako prieš maždaug 60 metų parašytąją.

## Išnašos

## Bibliografija
* E. Silerio bibliografija
Madūriečių kalba

**Madūriečių kalba** (*Bhâsa Madhurâ* / ꦧꦱꦴꦩꦝꦸꦫꦴ / ) – austroneziečių kalba, vartojama madūriečių, gyvenančių daugiausia Madūros saloje Indonezijoje, taip pat aplinkinėse salose (Kangeano, Sapudžio) bei kitur šalyje (ypač, rytų Javoje). Kalbančiųjų skaičius – 6,7 mln. žmonių (2011 m., priskaičiuojant Kangeano tarmę, kartais laikomą atskira kalba). Tai viena labiausiai paplitusių Indonezijos kalbų. Dabar paprastai užrašoma lotynišku raštu, nors naudojamas ir arabiškas raidynas (vad. *Pegon*), o istoriškai buvo užrašoma ir javiečių raštu (*carakan*).

Išskiriamos 6 madūriečių tarmės:
* Baveano – Baveano saloje;
* Bankalano – Madūros Bankalano regencijoje;
* Pamekasano – Madūros Pamekasano regencijoje;
* Sampango – Madūros Sampango regencijoje;
* Sapudžio – Sapudžio salose;
* Sumenepo – Madūros Sumenepo regencijoje.

Kangeaniečių tarmė, vartojama Kangeano salose, kartais laikoma atskira kalba.

Literatūrinė madūriečių kalba pagrįsta Sumenepo tarme. Surabajoje gyvenantys madūriečiai kaip prekybinę kalbą ir *[[lingua franca]]* naudoja Bankalano tarmę. Rašytiniai tekstai madūriečių kalba atsiranda nuo XVIII a. Į lotynų raštą pereita XX a. antroje pusėje. 1994 m. išversta Biblija (tiesa, krikščionių tarp madūriečių nedaug).

Madūroje vartojama praktiškai visų madūriečių, nors beveik visi jie taip pat šneka indonezietiškai. Javoje, ypač didmiesčiuose, nyksta dėl indoneziečių kalbos įtakos. Madūriečių ir javiečių palikuonys (pendalungai) vietomis šneka savita tarme.

## Šaltiniai
Novickis

**Novickis** – slaviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos Lietuvoje yra: Novickienė (ištekėjusi moteris) ir Novickytė (mergautinė pavardė).

* Genadijus Novickis – baltarusių politikas;
* Olegas Novickis – rusų kosmonautas;
* Valdemaras Novickis – Lietuvos rankininkas.
Marko Milićković

**Markas Miličkovičius** (; g. 1998 m. kovo 31 d.) – futbolininkas iš Juodkalnijos, atakuojantis saugas. Lietuvoje atstovavo „Žalgirio“ klubui. Kitados atstovavo Juodkalnijos U-19 ir U-21 rinktinėms.

## Karjera
Tris sezonus praleido OFK Titograd. Karjeros pradžioje buvo skolinamas žemesniojo diviziono Ulcinio „Otrant-Olympic“ klubui.

2020 m. vasarą išvyko į Kosovą. Sezoną praleido Dreno „Feronikeli“ klube.

2021 m. perėjo į OFK Petrovac. Įpusėjus 2021–2022 metų Pirmai lygai buvo sužaidęs 18 rungtynių, pelnė 10 įvarčių ir atliko 1 rezultatyvų perdavimą. Tuo metu buvo rezultatyviausias 2021–2022 m. Pirmos lygos žaidėjas.

### Vilniaus „Žalgiris“
2022 m. sausio 30 d. pranešta, kad tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.

Debiutavo A lygoje 2022 m. kovo 4 d. rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą. Šiose rungtynėse pasižymėjo įvarčiu.

2022 m. rugpjūčio 29 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatu 4:1.

2022 m. spalio 30 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FC Džiugas. Žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 6:0.

2023 m. gruodžio 26 d. „Žalgirio“ klubas oficialiai pranešė, kad futbolininkas karjerą tęs Uzbekistane.

### Vėlesnė karjera
2024 m. sezone rungtyniavo PFK Metallurg Bekabad (Uzbekistanas).

Nuo 2025 m. žaidė gimtinėje, atstovavo FK Budućnost Podgorica (Juodkalnija).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
### Komandiniai pasiekimai
; su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas: [[2022 m. A lyga|2022]] m.

* **LFF taurės laimėtojas: 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Sapotekų civilizacija

**Sapotekų civilizacija** (sapotekų k. *Be’ena’a*) – Amerikos vietinė ikikolumbinė civilizacija, klestėjusi Oachakos slėnyje Mezoamerikoje. Archeologiniai duomenys rodo, kad jų kultūra atsirado mažiausiai prieš 2500 metų. Senovinio Monte Albano miesto sapotekų archeologinėje vietovėje yra monumentalių pastatų, žaidimų aikštelių, didingų kapaviečių ir kapų dirbinių, tarp jų – dailiai apdirbtų aukso papuošalų. Monte Albanas buvo vienas iš pirmųjų didžiųjų Mezoamerikos miestų. Jis buvo sapotekų valstybės, kuri valdė didžiąją dalį teritorijos, šiandien žinomos kaip Meksikos Oachakos valstija, centras.

## Raštas
Monte Albane archeologai rado išplėstinį tekstą, parašytą glifiniu raštu. Kai kuriuos ženklus galima atpažinti kaip kalendoriaus informaciją, tačiau pats raštas liko neiššifruotas. Jis skaitomas stulpeliais iš viršaus į apačią, jo parašymas yra šiek tiek grubesnis nei vėlesnių klasikinių majų, ir tai leido epigrafams manyti, kad šis raštas taip pat buvo mažiau fonetiškas nei, daugiausia skiemeninis, majų raštas.

Ankstyviausias žinomas artefaktas su sapotekų raštu yra *Danzante* („šokėjo“) akmuo, rastas San Chosė Mogote, Oachakoje. Jame pavaizduotas reljefas, vaizduojantis, atrodo, negyvą ir kruviną belaisvį, o tarp jo kojų – du glifiniai ženklai, galbūt jo vardas. Pirmą kartą datuotas 500–600 m. pr. m. e., iš pradžių jis buvo laikomas ankstyviausiu raštu Mezoamerikoje. Tačiau buvo išreikštos abejonės dėl šio datavimo, nes paminklas galėjo būti naudojamas pakartotinai. Atrodo, kad sapotekų raštas nustojo būti naudojamas maždaug VIII-IX a.

## Šaltiniai

* 
* 
* 
* 
*
Petar Mamić

**Petaras Mamičius** ( g. 1996 m. kovo 6 d.) – futbolininkas iš Kroatijos, gynėjas. Kitados atstovavo Kroatijos U-17, U-19 ir U-21 jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Zagrebo „Dinamo“ akademijos auklėtinis. Žaidė „Dinamo“ dublerių ekipoje antrajame pagal pajėgumą divizione.

Karjeros pradžioje buvo nuomojamas: atstovavo Zagrebo „Lokomotiva“. 

Bandė laimę Italijoje, „Frosinone“ klube, bet po pusmečio grįžo į Kroatiją. 

Atstovavo Zaprešičiaus „Inter“, „Rijeka“, „Varaždin“ klubų ekipoms.

2020–2021 metų sezoną jis praleido Lenkijoje. Atstovavo Čenstakavos „Rakow“ ir Belsko-Bialos „Podbeskidzie“ klubams. 

2021 m. rudenį grįžo į Kroatiją, kur atstovavo Kroatijos aukščiausios lygos Zagrebo „Hrvatski Dragovoljac“ klubui, kuriame žaidė iki 2021 metų pabaigos.

### FK Žalgiris
2022 m. sausio 31 d. pranešta, kad prie „Žalgirio“ futbolo klubo prisijungė gynėjas iš Kroatijos.

Debiutavo A lygoje 2022 m. kovo 4 d. rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

### Klužo CFR
2024 m. sausio mėn. persikėlė į CFR Cluj (Rumunija).

### Mostaro „Zrinjski“
2024 m. vasarą persikėlė į HŠK Zrinjski Mostar (Bosnija).

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; su FK Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas: [[2022 m. A lyga|2022]] m.
* **LFF taurės laimėtojas''': 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* hskzrinjski.ba
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Pensilvanijos vokiečių tarmė

**Pensilvanijos vokiečių tarmė** (, pačia tarme *Deitsch*) – vokiečių kalbos tarmė, kurią vartoja dalis vokiečių migrantų palikuonių, gyvenančių JAV šiaurės rytuose, ypač Pensilvanijos valstijoje. Panašia tarme kalba ir vokiečių palikuonys, gyvenantys Ohajo ir Indianos valstijose. Tarp religinių bendruomenių, Pensilvanijos vokiečių tarmę daugiausia vartoja amišai, tačiau ji vartojama ir žmonių, savęs nepriskiriančių konkrečiai religijai. Šia tarme nuo 1996 m. leidžiamas laikraštis „Hiwwe wie Driwwe“.

## Istorija

XVII a. pabaigoje – XVIII a. pradžioje į dabartines Pensilvanijos, Merilando, Virdžinijos, Vakarų Virdžinijos ir Šiaurės Karolinos valstijas atsikėlė migrantai iš pietinės Vokietijos, Elzaso, Lotaringijos, Šveicarijos. Daugiausia jų buvo iš Kurpfalco regiono. XVIII a. šie migrantai ir jų palikuonys kalbėjo gretimomis tarmėmis, kol apie 1800 m. nusistovėjo norminė tarmė Pfalco tarmės pagrindu. 1938 m. suvienodinta rašyba.

## Šaltiniai
Gariga

**Gariga** (, ) – Viduržemio pajūrio augalijos tipas: žemaūgiai (iki 50 cm) krūmynai ir krūmokšniai. Auga levandos, čiobreliai, žemi ąžuolai. Tarp augalijos lopinėlių žemė dažnai būna pilka. Susidaro iškirstų miškų vietoje dėl žmogaus ūkinės veiklos, nuganytose ir dirvožemio erozijos paveiktose vietose, taip pat po dažnų gaisrų.

Labiausiai paplitusios daugelyje Viduržemio jūros salų, ypač Korsikoje, Sardinijoje ir Maltoje.

## Šaltiniai
Donald Ringe

**Donaldas „Donas“ Rindžas** (, g. 1954 m.) – amerikiečių kalbininkas, indoeuropeistas.

## Biografija
D. Rindžas baigė Kentukio universitetą, vėliau, kaip Maršalo stipendininkas, Oksfordo universitete apgynė kalbotyros magistro laipsnį. 1984 m., vadovaujamas V. Kaugilo, Jeilio universitete apgynė daktaro laipsnį. 1983–1985 m. Bardo koledže dėstė klasiką. Nuo 1985 m. dirba Pensilvanijos universiteto Kalbotyros fakultete, nuo 1996 m. čia jis eina profesoriaus pareigas.

D. Rindžas yra daugybės knygų ir straipsnių autorius, daugiausia rašo apie indoeuropiečių istorinę kalbotyrą, ypač gilinasi į senąją graikų, tocharų ir germanų kalbas.

## Išnašos

## Bibliografija
* D. Rindžo bibliografija