open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Belzebubas

**Belzebubas** (arba ***Belzebulas***; ) – dievybė, kuri buvo garbininima Palestinoje, Ekrono mieste, arba krikščionių mitologijoje demoniškos būtybės vaizdinys. Senesniuose tekstuose Belzebubas buvo tapinamas su Baalu, tačiau žydų tekstuose simbolizavo velnią. *Ba'al Zebûb* hebrajų kalboje reikštų 'Zebubo viešpats' arba 'Musių viešpats', tačiau Zebuvo vietovė nežinoma. Kitas žodis – *Zebûb* – vartojamas musėms vadinti arba veiksmažodžiui *skraidyti, skristi*. Taip pat hebrajai Belzebubo dievo reikšmę sumenkina iki musės, kuriai svarbiausias maistas mėšlas. Bendrai Belzebubas simbolizuoja piktąsias dvasias ar jų išvarymą.

Belzebubo vardą išgalvojo žydai, norėdami sumenkinti svarbiausią vietinę Kanaano žemės dievybę. Iš tikrųjų ligi tol hetitų dievas buvo vadinamas Baalzebubu (*Baal* – viešpats, valdovas + *zebub* – kunigaikštis). Apgalvotai pakeisdami antrąjį balsį (aa -> ee) žydai „Dievų kunigaikštį“ pavertė „Musių viešpačiu“.

Evangelijoje yra pasakojama, kad fariziejai ir raštų aiškintojai vadinę Jėzų Kristų Belzebubu arba tvirtinę, kad jis „Belzebubo galia“ išvaro piktąsias dvasias (Mt 10:25; 12:24; Lk 11:15-19). Tačiau Kristus jiems atkirto: jei aš išvarau „Belzebubo galia“, tai kokia galia piktąsias dvasias „išvarinėjo“ jūsų mokytojai.

## Išnašos
Pejotlis

**Pejotlis** (*Lophophora*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos  augalų gentis, kuriai priklauso rutuliškos formos kaktusai, augantys JAV pietuose (Teksase) ir Meksikoje. Auga lėtai, tik apie trisdešimtuosius augimo metus pražysta.

Gentyje yra dvi rūšys:
*Plėtrusis pejotlis (*Lophophora diffusa*)
*Kvaitulinis pejotlis (*Lophophora williamsii*)
Opoka

**Opoka** (išvertus iš lenkų kalbos uola, akmenuota dirva) – nuosėdinė silicitinė uoliena. Susideda daugiausia iš labai smulkių opalo grūdelių. Būna klastinio kvarco, feldšpato, glaukonito, molio dalelių, organizmų (radioliarijų, diatomėjų, pinčių) griaučių liekanų. Stuktūra smulkiagrūdė. Tekstūra vientisa, sluoksniuota. Spalva nuo šviesiai pilkos iki tamsiai pilkos, beveik juoda. Poringa. Naudojama kaip adsorbentas ir aktyvus mineralinis priedas; iš opokos gaminamos statybinės medžiagos. Opokos kilmė neaiški (manoma, kad biogeninė ar chemogeninė). Opoka slūgso kreidos ir paleogeno sistemų nuogulose.

Opoka gali būti naudojama kaip priedas cemento gamyboje, garso izoliacijai gaminti. Taip pat naudojama cheminiams teršalams absorbuoti.

## Lietuvoje
Pradėta eksploatuoti 1989 m. Gavyba sustabdyta 1993 m. išžvalgius telkinius, atnaujinta 2022 m.

Lietuvoje kreidos sistemos opoka yra Šilutės rajone (Stoniškių-Žemaitkiemio telkinyje), paleogeno – pietų Lietuvoje daugiau kaip 100 m gylyje.

## Šaltiniai
Kvaitulinis pejotlis

**Kvaitulinis pejotlis** (*Lophophora williamsii*, ) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos bedyglis augalas. Jis kilęs iš pietvakarių Teksaso, Meksikoje dažniausiai randamas Čihuahua dykumoje, Tamaulipaso, San Luis Potosi valstijose. Ten jis auga tarp krūmų, krūmokšnių, ypač jei jie auga klintyse.

Stiebas virš žemės suploto rutulio formos, apie 10 cm skermsnes, su 5-10 briaunų. Žiedas balsvai rausvas, išauga iš kaktuso vidurio, kuriame yra įdubimas, žydi nuo kovo iki gegužės, kartais vėlyvą rugsėjį.

Augalas turi haliucinogeninių savybių. Pejotlis gerai žinomas dėl savo psichotropinių alkaloidų, ypatingai dėl meskalino. Vietos gyventojų naudojamas meditacijai, įvairiems ritualams.
Skridinaitis

**Skridinaitis** (*Disocactus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis. Stiebas rutuliškas. Auga Meksikoje, Pietų Amerikoje.

Rūšys:
*Skaistusis skridinaitis (*Disocactus bahiensis*)
*Rūdyninis skridinaitis (*Disocactus ferricola*)
*Uodegotasis skridinaitis (*Disocactus flagelliformis*) 
*Uolinis skridinaitis (*Disocactus heptacanthus*)
*Taškuotasis skridinaitis (*Disocactus horstii*)
*Plokščiasis skridinaitis (*Disocactus macdougallii*) 
*Lapeninis skridinaitis (*Disocactus phyllanthoides*) 
*Baltapūkis skridinaitis (*Disocactus placentiformis*)
*Puošnusis skridinaitis (*Disocactus pseudoinsignis*)
*Baltažiedis skridinaitis (*Disocactus speciosus*) 
*Voratinklinis skridinaitis (*Disocactus zehntneri*)
ir kt.
Frailėja

**Frailėja** (*Frailea*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso rutulišką ar cilindrižką išvaizdą turintys kaktusai, paplitę Brazilijoje.


File:Frailea curvispina 7.JPG|*Frailea curvispina*
File:Frailea uhligiana.JPG|*Frailea uhligiana*
Frailea pygmeae var. aurea 2.JPG|*Frailea pygmeae var. aurea*
File:Frailea castanea 18.JPG|*Frailea castanea*
File:Frailea pseudograhliana.JPG|*Frailea pseudograhliana*
File:Frailea cataphracta 2.JPG|Frailea cataphracta
Lepšiškiai

**Lepšiškiai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Lapių, Lapių geomorfologiniame draustinyje. Pietinėje kaimo dalyje stūkso valstybės saugomas Lepšiškių piliakalnis. Kaimas yra vaizdingoje, mažai urbanizuotoje vietovėje, moreninių raguvų išvagoto Lapių valstybinio geomorfologinio draustinio teritorijoje. Pagal draustinio tvarkymo planą kaime ribojama unikalų reljefą žalojanti veikla, įskaitant statybas.

1979 m. įkurta sodininkų bendrija „Lepšiškiai“ (214 sklypų). Bendrijai priklauso didelis tvenkinys, atsiradęs užtvenkus Lepšiškės upelį. Buvusiame karjere 1973 m. įrengtas Kauno regiono buitinių atliekų Lapių sąvartynas. Pirmosios atliekų kaupimo aikštelės viršūnė yra aukščiausias Kauno rajono taškas (127,5 metrai virš jūros lygio).

## Etimologija

Prieš II pasaulinį karą šiose vietose gausiai gyventa lenkų, iš čia ir kaimo pavadinimas *Lepsziszki* (lenkiškai – „geresnė vieta“). Pokario metais, sulietuvinus pavadinimą, kaimą imta vadinti Lepšiškiais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
NG

**NG** gali reikšti:

* Nitroglicerinas (NG, glicerolio trinitratas, trinitroglicerolis) – bespalvis (laikomas ilgainiui pagelsta), bekvapis, nuodingas skystis;
* Nigerijos – ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalies dviejų raidžių kodas;
** ISO 3166-2:NG – ISO 3166-2 standarto sudėtinė dalis apibrėžianti Nigerijos padalijimą į regionus.

**ng** gali reikšti:
* Ndonga kalbos kodas (pagal ISO 639-1 standartą);
* Ndonga Vikipedija (:ng:).
Lapenis

**Lapenis** (*Epiphyllum*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos epifitinių augalų gentis. Auga Pietų Amerikoje.

Gentyje yra 19 rūšių:
* Rinčiuotasis lapenis (*Epiphyllum creanatum*)
* Ratilinis lapenis (*Epiphyllum hookeri*)
* Didysis lapenis (*Epiphyllum oxypetalum*)
* Tikrasis lapenis (*Epiphyllum phyllanthus*)
ir kt.
Naktenis

**Naktenis** (*Selenicereus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos laipiojančių augalų gentis.

Tiksli kilmė nėra aiški, tačiau manoma, kad jie kilę iš Meksikos, Brazilijos ar Karbų jūros baseino. Vėliau natūralizuoti kitose tropinėse šalyse ir dabar yra paplitę Centrinėje Amerikoje ir Karibuose. Paprastai žydi vasarą, naktimis.

Rūšys:
* Šertvinis naktenis (*Selenicereus anthonyanus*)
* Ilgažiedis naktenis (*Selenicereus coniflorus*)
* Didžiažiedis naktenis (*Selenicereus grandiflorus*)
* Kabliuotasis naktenis (*Selenicereus hamatus*)
* Laibasis naktenis (*Selenicereus macdonaldiae*)
* Stambusis naktenis (*Selenicereus megalanthus*)
* Ratilinis naktenis (*Selenicereus pteranthus*)
* Briaunotasis naktenis (*Selenicereus spinulosus*)
Parodija (augalas)

**Parodija** (*Parodia*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis. Dydis nuo kelių centimetrų iki 1 m.

Gentyje yra apie 50 rūšių:
**[[Parodia aureicentra]]* 
**[[Parodia ayopayana]]* 
*Parodia chrysacanthion 
**[[Parodia formosa]]* 
*Raudonžiedė parodija (*Parodia haselbergii*) 
*Kabliuotoji parodija (*Parodia maassii*) 
**[[Parodia mairanana]]* 
**[[Parodia microsperma]]* 
**[[Parodia mutabilis]]* 
*Snieguotoji parodija (*Parodia nivosa*) 
**[[Parodia ocampoi]]* 
**[[Parodia penicillata]]* 
**[[Parodia procera]]* 
**[[Parodia saint-pieana]]* 
*Kraujažiedė parodija (*Parodia sanguiniflora*) 
*Plokščiadyglė parodija (*Parodia schwebsiana*) 
**[[Parodia taratensis]]* 
**[[Parodia tuberculata]]* 
*Parodia uebelmanniana   
ir kt.


Image:Notocactus concinnus var. aceguaensis AH197.jpg|*[[Parodia concinna]]*
Image:Parodia erinacea Lem.png|*[[Parodia erinacea]]* 
Image:Parodia-herteri-1.jpg|*[[Parodia-herteri]]*
Image:Parodia magnifica0.jpg|*[[Parodia magnifica]]*
File:Parodia erubescens.JPG|*[[Parodia erubescens]]*
File:Parodia leninghausii 31 fioritura autunnale.JPG|*[[Parodia leninghausii]]*
File:Parodia penicillata.JPG|*[[Parodia penicillata]]*
File:Parodia warasii 5.JPG|*[[Parodia warasii]]*
File:Parodia chrysacanthion 11.JPG|*[[Parodia chrysacanthion]]*
File:Notocactus concinnus - parodia concinna.JPG|*[[Parodia concinna]]*
File:Parodia Liberec 1.jpg|Parodijos Libereco botanikos sode.
DMT

**DMT**, dar žinomas kaip **dimetiltriptaminas** – natūraliai egzistuojanti stipriausia haliucinogeninė medžiaga pasaulyje, randama žmogaus kūne, taip pat ir daugelyje augalų. Šį haliucinogeną naudoja Pietų Amerikos šamanai religiniams tikslams. Pirmą kartą susintetintas 1931 metais. Savo struktūra ir poveikiu junginys artimas psilocibinui, priklausantis tai pačiai triptaminų klasei.

Kol kas nežinoma, kodėl kankorėžinė liauka gamina DMT. Teigiama, kad dimetiltriptaminas sukelia sapnus, išsiskiria prieš pat mirtį. 

## Poveikis
Priklausomai nuo to, kaip suvartojama, poveikis gali trukti nuo 5 minučių iki ilgiau nei 3 valandų. Rūkant poveikis prasideda mažiau nei po 45 sekundžių, ir maksimalūs efektai juntami praėjus minutei po rūkymo. Surūkius poveikis trunka nuo 5 iki 30 minučių, priklausomai nuo dozės. Liekamieji efektai gali trukti nuo 15 iki 60 minučių.

### Teigiami
* trumpas poveikis (rūkant)
* Haliucinacijos
* intensyvios vizijos atmerktomis akimis
* kaleidoskopinis vaizdas
* paaštrėję pojūčiai
* dvasiniai, religiniai potyriai

### Neutralūs
* susimaišiusios spalvos (pilka atrodo raudona ir pan.)
* pakitęs laiko pojūtis

### Neigiami
* rūkant dūmas labai aštrus, gali laikinai sukelti stiprų kosėjimą
* nemalonus pojūtis pilve
* baimė
* labai greit prasidedantis poveikis gali sukelti problemų, jei nebuvo pasiruošta (galima nuversti daiktus, nukristi, ir pan.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Dopecast DMT Special: audio pranešimas apie DMT 
* „New Mimosa hostilis“ išgavimo metodas – DMT Quicktek 
* Erowid informacija – DMT
* TiHKAL – DMT
* DMT žurnalai
* Release The Reality – žurnalas
* „Breaking Open the Head“ – šamaniška kelionė 
* forumas
* DMT-Nexus 
* Rick Strassman – „DMT: The Spirit Molecule “ – knyga apie DMT
* Aktorius Joe Rogan apie DMT per radiją
Šileikiškis

**Šileikiškis** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Tatkonių. Melioruojant kaimas sunaikintas. Išliko keli ąžuolai ir senos kapinaitės, vadinamos kapeliais.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Šileikiškis – žinomų medikų prof. Prano Mažylio ir prof. Jūratės Jankevičiūtės gimtinė.

## Šaltiniai
Areolė

**Areolė** – pūkuotos pagalvėlės ant kaktuso spenelių galų, iškilimų paviršių ar briaunų kraštų, iš kurių kuokštais išauga spygliai, dygliai ir dažniausiai žiedai bei ūgliai.

Tai pažastiniai pumpurai. Areolė pradeda augti iš pažastinio pumpuro. Kai kurių kaktusų areolė sudaryta iš dviejų dalių, apatinė dalis laiko žiedus ir vaisius, o iš viršutinės išauga dygliai.

Kiekviena kaktusų rūšis turi jai būdingą areolių raštą.
Didžioji karnegija

**Didžioji karnegija** (*Carnegiea gigantea*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos, monotipinės **karnegijos** (*Carnegiea*) genties kaktusas.

Indėnai vadina **saguaro**. Tai aukščiausias kaktusas visoje šeimoje, medžio pavidalo, išaugantis net iki 18 metrų aukščio. Stiebas storas. Pražysta maždaug 75-aisiais augimo metais. Pražysta gegužės – birželio mėn., naktį, baltais žiedais. Žiedus apdulkina vabzdžiai ir šikšnosparniai.

Auga JAV (Arizonoje, Kalifornijoje) ir Meksikoje.
Kopūstgalvis raukšlius

**Kopūstgalvis raukšlius** (*Sparassis crispa*) – kempiniečių eilės grybų šeima.

Vaisiakūniai gelsvi, senesni rudo atspalvio, apie 10-35 cm skersmens. Šakos susiraukšlėjusios arba susigarbanojusios. Iš tolo visas vaisiakūnis panašus į kalafioro galvą. Trama malonaus skonio ir kvapo. Auga rugpjūčio – rugsėjo mėn. apie spygliuočių medžių kamienus.
Flickr

**„Flickr“** – socialinis tinklas, priklausantis „SmugMug“ bendrovei. 

Tai interneto svetainė, kurios paskirtis – nuotraukų publikavimas internete. Svetainė ypač mėgiama internetinius dienoraščius (*[[blog]]*) rašančių žmonių, nes jie „Flickr“ albumuose gali patogiai ir nemokamai laikyti savo nuotraukas bei kitas grafines rinkmenas. Svetainei populiarumo suteikia galimybė įkeliamoms nuotraukos priskirti raktinius žodžius, pagal kuriuos naršytojams patogu rasti norimas nuotraukas.

„Flickr“ yra sukurta „Ludicorp“ kompanijos; žiniatinklyje svetainė pasirodė 2004 m. vasarį. 2005 m. kovą „Yahoo!“ kompanija įsigijo „Ludicorp“ kartu su „Flickr“. 2017 m. „Verizon“ bendrovė įsigijo „Flickr“. 2019 m. parduota „SmugMug“ bendrovei.

Pagal nutylėjimą įkeliamoms nuotraukoms priskiriamos autorinės teisės jas įkėlusiems asmenims, tačiau „Flickr“ taip pat suteikia galimybę visoms iliustracijoms priskirti vieną iš šešių Creative Commons licencijų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ''Flickr'' svetainė
* ''Flickr'' tinklaraštis
Ežiažvakis

**Ežiažvakis** (*Echinocereus*) – kaktusinių (*Cactaceae*) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso cilindrišką išvaizdą turintys kaktusai. Auga JAV pietinėje dalyje ir Meksikoje. 

Gentyje yra apie 50 rūšių:
* *[[Echinocereus acifer]]*
* *[[Echinocereus adustus]]*
* *[[Echinocereus apachensis]]*
* Arizoninis ežiažvakis (*Echinocereus arizonicus*)
* *[[Echinocereus barthelowanus]]*
* *[[Echinocereus bonkerae]]*
* *[[Echinocereus boyce-thompsonii]]*
* *[[Echinocereus brandegeei]]'
* [[Kalninis ežiažvakis]] (*Echinocereus chisoensis*)
* [[Žalsvažiedis ežiažvakis]] (*Echinocereus chloranthus*)
* *Echinocereus cinerascens*
* [[Raudonžiedis ežiažvakis]] (*Echinocereus coccineus*)
* *Echinocereus ctenoides*
* *Echinocereus dasyacanthus*
* [[Žaliasis ežiažvakis]] (*Echinocereus davisii*)
* *Echinocereus engelmannii*
* *Echinocereus enneacanthus*
* [[Trumpadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus fasciculatus*)
* [[Žemuoginis ežiažvakis]] (*Echinocereus fendleri*)
* [[Lenktadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus ferreirianus*) 
* [[Retadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus knippelianus*)
* *Echinocereus ledingii*
* *Echinocereus milleri*
* [[Sonorinis ežiažvakis]] (*Echinocereus nicholii*)
* *Echinocereus nivosus*
* *Echinocereus pacificus*
* *Echinocereus papillosus*
* [[Šukadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus pectinatus*)
* [[Penkiabriaunis ežiažvakis]] (*Echinocereus pentalophus*)
* *Echinocereus polyacanthus*
* *Echinocereus salm-dyckianus*
* [[Gausiabriaunis ežiažvakis]] (*Echinocereus scheeri*)
* [[Reichenbacho ežiažvakis]] (*Echinocereus rechenbachii*)
* [[Standusis ežiažvakis]] (*Echinocereus rigidissimus*)
* [[Mišriadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus ×roetteri*) 
* *Echinocereus russanthus*
* [[Gauruotasis ežiažvakis]] (*Echinocereus schmollii*) 
* [[Šiaudadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus stramineus*)
* [[Stambiadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus triglochidiatus*)
* [[Žalsvažiedis ežiažvakis]] (*Echinocereus viridiflorus*)
* *Echinocereus websterianus*

<gallery>
Image:Echinocereus_viereckii_PICT2181.JPG|Echinocereus viereckii
Image:Echinocereus_viereckii_PICT2183.JPG|Echinocereus viereckii
Image:Echinocereus_amoenus_PICT2032.JPG|Echinocereus amoenus
Image:Echinocereus_fendleri_rob.jpg|Echinocereus fendleri robustus
Image:Echinocereus_laui.JPG|Echinecereus lauii
Image:Echinocereus pentalophus procumbens.JPG|Echinocereus penthalophus procumbens
Image:Echinocereus pectinatus dasyacanthus 2.jpg|[[Šukadyglis ežiažvakis]] (*Echinocereus pectinatus'')]]
Karbonatinės uolienos

**Karbonatinės uolienos** – nuosėdinės uolienos, kurių sudėtyje yra daugiau kaip pusę sudaro karbonatiniai mineralai. Šios uolienos plačiai paplitusios Žemėje. Apie 21-22 % visų nuosėdinės kilmės uolienų yra karbonatai.

Karbonatinėms uolienoms būdinga balta ar šviesiai pilka spalva, bet dėl įvairių priemaišų spalva gali kisti. Pasitaiko tamsiai pilkos, rusvos, raudonos, rausvos ir juodos spalvų karbonatinės uolienos.

Karbonatinės uolienos klasifikuojamas atsižvelgiant į jų mineralinę sudėtį, struktūrą ir tekstūrą. Pagrindinė karbonatų klasifikacija remiasi jų mineraline sudėtimi pagal vyraujantį mineralą ar mineralų santykį. Labiausiai paplitę karbonatinių uolienų mineralai yra:
* aragonitas
* kalcitas
* dolomitas
* ankeritas
* magnezitas
* breineritas
* pistomezitas
* sideritas
* rodochrozitas
* ferodolomitas

Labiausiai paplitusios karbonatinės uolienos yra klintis ir dolomitas. Kitos – mažiau paplitusios ir dauguma jų vadinamos pagal vyraujančio mineralo pavadinimą.

Pagal struktūrinius požymius karbonatinės uolienos gali būti skirstomos į:
* kriauklines
* detritines
* biohernines
* sferoagregatines
* pelitomorfines
* nuotrupines
* gniutulines
* konkrecines
* varveklines
* antrines ir t.t

## Karbonatų susidarymas

Karbonatų kilmė buvo aiškinama įvairiai. Dar XVIII a. buvo manoma, kad karbonatai susidaro iš organizmų skeletų ir jų liekanų. Vėliau ši koncepcija buvo užmiršta ir didesnio pripažinimo sulaukė chemogeninė koncepcija. Tačiau dabar pripažįstama, kad abi šios koncepcijos yra teisingos ir karbonatai gali susidaryti tiek biogeniniu tek chemogeniniu būdu.

Karbonatinė sedimentacija prasidėjo proterozojuje, kai Žemės atmosferoje atsirado daug anglies dvideginio. Pradėjo vyrauti cheminis karbonatų nusėdimas. Fanerozojuje pradėjo vyrauti biogeninė karbonatų sedimentacija. Kaip tik fanerozojuje biota išmoko užsiauginti mineralinį skeletą. Nors ir biogeninė sedimentacija padidėjo, bet cheminis karbonatinių nuosėdų susidarymas nesustojo.

Daugiausia karbonatų susidaro jūrose, tačiau karbonatai gali kauptis ir ežeruose.
Harjana

**Harjana** (, ) – valstija šiaurinėje Indijoje. Iki 1966 ji buvo Pandžabo valstijos dalis. Ribojasi su Radžastanu vakaruose ir pietuose, Himačal Pradešu ir Pandžabu šiaurėje bei Utarančalu ir Utar Pradešu rytuose, taip pat ir Delio teritorija pietuose. Sostinė Čandigarchas valstijai nepavaldi.

## Religijos
* Hinduizmas – 80 %
* Sikhizmas – 16 %
* Islamas – 4 %
* Krikščionybė – 0,1 %

## Didžiausi miestai
* Faridabadas – 1054,9 tūkst. gyv. (2001)
* Rohtakas – 286,8
* Panipatas – 261,7
* Hisaras – 256,8

## Šaltiniai
Utar Pradešas

**Utar Pradešas** (,  'šiaurinė valstija') – didžiausia gyventojų skaičiumi ir penkta plotu Indijos valstija. Ji ribojasi su Himačal Pradešu, Harjana, Deliu, Radžastanu, Madhja Pradešu, Čhatisgarchu, Džarkandu ir Biharu. Šiaurėje turi sieną su Nepalu.

## Religijos
* hinduizmas – 80 %,
* islamas – 18 %,
* sikhizmas, budizmas, krikščionybė ir kt. – 2 %.

## Didžiausi miestai
* Kanpuras – 2532,1 tūkst. gyv. (2001 m.),
* Laknau – 2207,3 tūkst.,
* Agra – 1259,9 tūkst.,
* Varanasis – 1100,7 tūkst.,
* Merutas – 1074,2 tūkst.,
* Alachabadas – 990,3 tūkst.,
* Gaziabadas – 968,5 tūkst.,
* Bareli – 699,8 tūkst.

## Šaltiniai
Holokausto neigimas

**Holokausto neigimas** () – konspiracinis tikėjimas, kad II pasaulinio karo metais masinės žydų žudynės (holokaustas) iš tiesų nevyko. Teorijos palaikytojai neigia kad:
* Nacių vyriausybė leido kryptingai prieš žydus, romus ar jų kilmės asmenis nukreiptus įstatymus, kurių galutinis tikslas – šių tautinių grupių išnaikinimas.
* Naciai ir jų sąjungininkai išžudė virš penkių milijonų žydų kilmės žmonių.
* Egzistavo specialios mirties stovyklos su specialia įranga (dujų kameromis, krematoriumais) masiniam žmonių žudymui.

Papildomai, holokausto, kaip istorinio fakto pripažinimas yra aiškinamas pasauliniu žydų sąmokslu. Todėl holokausto neigimas yra laikomas antisemitine sąmokslo teorija, o kai kuriose valstybėse net draudžiamas kaip tautinės nesantaikos kurstymas.

Holokausto neigėjai nepripažįsta termino „neigimas“ šiame kontekste, ir save vadina **holokausto peržiūrėtojais** (). Tačiau jų negalima painioti su tikrais revizionistais, mokslininkais, kurie naudodami mokslinę metodologiją ir istorinius šaltinius tiria ir tikslina su holokaustu susijusias istorines detales.
Džamu ir Kašmyras

**Džamu ir Kašmyras** (kašmyrų k. جۄم تٕہ کٔشِیر, , ) – Indijos sąjunginė teritorija. Ji ribojasi su Himačal Pradešu pietuose, Pakistanu vakaruose ir Kinijos Liaudies Respublika šiaurėje ir rytuose.

Valstija turi dvi sostines: Šrinagarą vasarą ir Džamu žiemą.

Ši valstija yra politinis vienetas, sudarantis dalį Kašmyro regiono. Likusioji regiono dalis priklauso Pakistanui (kur sudaro Gilgito-Baltistano ir Laisvojo Kašmyro administracinius vienetus). Maža dalelė yra atitekusi Kinijai, kur sudaro Aksai Čino administracinį vienetą. Nuo Indijos Nepriklausomybės paskelbimo 1947 m. šis regionas yra konfliktų šaltinis su Pakistanu ir Kinijos Liaudies Respublika. Dėl jo jau kilo keturi karai.

## Istorija
: *Pagrindinis straipsnis – [[Kašmyro konfliktas]], dar žiūrėti [[Kašmyro istorija]], [[Džamu istorija]], [[Ladako istorija]]*.''

Iki XIX a. atskiros valstijos dalys: tibetiečių Ladakas, dogrų Džamu ir kašmyrų Kašmyro slėnis vystėsi atskirai ir savarankiškai. 1846 m. Džamu valdovai sukūrė Džamu-Kašmyro karalystę, kurios teritorija ir atitinka dabartinį Kašmyro regioną. 1947 m. ši karalystė buvo neteisėtai padalinta tarp Indijos ir Pakistano. Kadangi nė viena valstybė nepripažįsta karine jėga nustatytų sienų, Kašmyro konfliktas tęsiasi iki dabar.

2019 m. spalio 31 d. Džamu ir Kašmyras iš valstijos tapo sąjungine teritorija, be to, atskirtas Ladakas į savarankišką vienetą.

## Kultūra
Indijai priklausoma Kašmyro teritorija gali būti skirstoma į tris kultūrinius regionus: Džamu, Kašmyro slėnį ir Ladaką. Džamu dažnai vadinamas „šventyklų miestų“, į kurį nuolat plūsta hinduistų ir musulmonų piligrimai. Kašmyras žinomas dėl savo įspūdingo kalnų peizažo, o Ladakhas, dar vadinamas „Mažuoju Tibetu“, žymus savo budistine kultūra.

## Geografija

Didžioji Džamu ir Kašmyro dalis išsidėsčiusi Himalajų kalnyne.

## Religijos
* Islamas – 66,97 %,
* Hinduizmas – 29,63 %,
* Sikhizmas – 2,03 %,
* Budizmas – 1,36 %.

## Didžiausi miestai
* Šrinagaras – 894,9 tūkst. gyv. (2001 m.),
* Džamu – 378,4,
* Anantnagas – 63,4,

## Šaltiniai
Sanhedrinas

**Sanhedrinas** (;  'sėdintys kartu', 'susirinkimas, taryba') – iki V a. veikusi žydų politinė institucija, tuo pačiu aukščiausioji teisinė institucija.

Pagal Biblijos reikalavimus kiekvieno miesto sanhedriną sudarė 23 teisėjai. Didysis (Auksčiausias) Sanhedrinas susidėjo iš 71-jo didžiausiojo Izraelio teisėjo ir kitų, kurie atsakė už viso Izraelio tvarką ir teisingumą. Didžiajam Sanhedrinui vadovavo teisingumo vadas (*Nasi*), o jam padėdavo teisingumo pavaduotojas (*Av Beit Din*), aplink juos pusiau ratu sėdėjo 69 padedantys teisėjai. Jie visi rinkdavosi į Jeruzalės šventykloje paskirtas patalpas (*Liškat ha-Gazith*) bei dirbdavo visas dienas išskyrus Šabą bei visas žydų religines šventes. Kristaus laikais Didžiojo Sanhedrino teisėjais buvo išrinkti sadukėjai ir farizėjai, tačiau jie Naujajame Testamente aprašyti kaip korumpuoti savanaudžiai, klausantys Romos imperijos diktato. Judaizme Sanhedrinas simbolizavo paskutinę Izraelio teisingumo valdžią, blogai vykdžiusią Mozės reikalavimus.

## Nuorodos
* Žydų teismas – Sanhedrinas
Himačal Pradešas

**Himačal Pradešas** () – labiausiai kalnuota Indijos valstija. Šiaurėje ribojasi su Džamu ir Kašmyru, pietvakariuose su Pandžabu, pietuose su Harjana ir Utar Pradešu ir pietryčiuose su Utarančalu. Rytuose turi sieną su Tibetu.

## Religijos
* hinduizmas – 95 %
* sikhizmas, budizmas ir kt. – 5 %

## Didžiausi miestai
* Šimla – 142,2
* Solonas – 34,2
* Mandi – 26,9

## Šaltiniai
Utarakhandas

**Utarakhandas** (, ) – viena šiaurės Indijos valstijų.

Šiaurės vakaruose ribojasi su Himačal Pradešo, pietvakariuose su Utar Pradešo valstijomis. Šiaurės rytuose turi sieną su Tibetu (Kinijos Liaudies Respublikos okupuota ir prisijungta šalis), o pietryčiuose su Nepalu.

Atskira valstija Utarakhandas tapo tik nuo 2000 metų. Iki tol buvo Utar Pradešo dalis. 2000–2006 m. vadinosi **Utaranačalas**.

Utarakhando pavadinimas yra kilęs nuo sanskrito žodžio „*utara*“ (उत्तर), reiškiančio *šiaurė*, o „*khaṇḍa*“ (खण्ड) reiškia *šalis*, kartu tai reiškia *šiaurės šalis*. Valstijos pavadinimas buvo paminėtas dar ankstyvoje hinduizmo literatūroje kaip *Kedarkhandas*, dabar tai Garvalio regionas, bei *Manaskhand* – Kumaono regionas. Utarakhandas taip pat yra puranų senovinis terminas, apibrėžiantis Indijos Himalajų kalnų regiono centrinę dalį.

## Gyventojai
Valstijos vietinės tautybės yra:
* Garvaliai – gyvena Garvalio regione.
* Kumaoniai – gyvena Kumaono regione.
* Džaunsariai – gyvena Čakrate ir Kalsyje (Dehraduno apygarda)
69,77 procentai gyventojų gyvena kaimų vietovėse. Didžiausią dalį valstijoje sudaro brahmanų luomas, jų apie 25-27 procentai, kiek mažiau – kšatrijų.

## Kalba
Oficiali Utarakhando kalba yra hindi, ja kalba 43 procentai gyventojų, ypač valstijos pietuose, taip pat ši kalba naudojama kaip *[[lingua franca]]* – bendravimo kalba. Sanskritas turi antros oficialios kalbos statusą.

Valstijoje yra nemažai kalbančių urdu (4,2%), pandžabų (2,6%), bengalų (1,5%), nepalų (1,1%), bhodžpurių (0,95%) kalbomis.

Valstijoje yra trys vietinės, regioninės kalbos:
* Garvalių kalba – kalba apie 23 procentai gyventojų, daugiausia valstijos šiaurės vakaruose.
* Kumaonių kalba – kalba apie 20 procentų gyventojų valstijos pietryčiuose.
* Džaunsarių kalba – kalba apie 1,3 procentų gyventojų – Dehraduno apygardoje, esančioje valstijos vakaruose.

## Religijos
* Hinduizmas – 80 %
* Sikhizmas – 16 %
* Islamas – 4 %
* Krikščionybė – 0,1 %

## Didžiausi miestai
* Dehradunas – 578,4 tūkst. gyv. (2011 m.)
* Haridvaras – 175,0
* Haldvanis – 129,1
* Rurki – 97,1

## Šaltiniai

## Nuorodos
* youtube.com / Tribes of Uttarakhand – A Documentary Movie *(video medžiaga apie Utarakhando gyventojus ([[Hindi kalba|Hindi k.]])*
* youtube.com / Dev Bhoomi Uttarakhand | The Land of Gods | Hindi Documentary | Places to see in Uttarakhand *(video medžiaga, ką galima pamatyti Utarakhande – (Hindi k.)*)
Biharas

**Biharas** () – valstija rytinėje Indijoje. Šiaurėje turi sieną su Nepalu, ribojasi su Utar Pradešo, Vakarų Bengalija ir Džarkandu.

Valstijos teritorija buvo budizmo ir džainizmo lopšys.

## Religijos
* hinduizmas – 83,2 %
* islamas – 16,5 %
* krikščionybė, sikhizmas, džainizmas, budizmas ir kt. – 0,5 %

## Didžiausi miestai
* Patna – 1376,9 tūkst. gyv. (2001 m.)
* Gaja – 383,2
* Bhagalpuras – 340,3
* Muzafarpuras – 305,5
* Darbhanga – 266,8
* Biharas – 232,0
* Ara – 203,4
* Mungeras – 187,3
* Čhapra – 178,8
* Katiharas – 175,2
* Purnija – 171,2
* Sasaramas – 131,0
* Dinapuras – 130,3
* Saharsa – 124,0
* Hadžipuras – 119,3
* Dehris – 119,0
* Betija – 116,7
* Sivanas – 108,2
* Motiharis – 101,5

## Šaltiniai
Burka

**Burka** () – visą kūną uždengiantis rūbas. Egzistuoja dvejopos burkos – musulmoniškos ir kaukazietiškos.

Musulmoniškos burkos dažniausiai dėvimos Rytų kraštuose. Burką moteris gali nusivilkti tik esanti savo namuose. Seniau Afganistane moterį dėvinčią burką būdavo sunku pamatyti, tačiau valdžią paėmus Talibanui burkos dėvėjimas tapo privalomas.
Siela

:  *Apie gotikinio roko grupę skaitykite straipsnyje [[Siela (grupė)]]*

**Siela** () – religinė, filosofinė sąvoka, reiškianti nematerialią substanciją, nepriklausomą nuo kūno.

Filosofijoje ir religijose labai dažnai „siela“ yra apibrėžiama štai tokiu apibrėžimu: „*siela yra kūno ir [[materija|materijos]] priešingybė*“

Religijose siela dažniausiai laikoma nemirštančia ir amžina; manoma, kad ji atsiskirianti nuo kūno mirties metu.

Dauguma filosofų sielą supranta kaip nematerialią substanciją, o kai kurie mokslininkai bandė įrodyti jos egzistavimą, ieškodami mirusio žmogaus kūno masės pakitimų.

Žodis psichologija kilo iš  'siela'. Lotynų kalbos žodis *spiritus* turi žodžio „siela“ šaknį ir išvertus reiškia „kvėpavimas“. Hebrajų kalba žodis *nepheš* reiškia ne tik 'siela', bet ir 'gyvenimas' arba 'būtinas kvėpavimas'.

## Siela krikščionybėje

Sielos nemirtingumas ir pomirtinis gyvenimas yra svarbi krikščionių mokymo dalis. Krikščionys tiki, kad po mirties Dievas atlygins kiekvienam už jo gerus ir blogus darbus. Teisuoliams žadamas amžinas gyvenimas rojuje, o nusidėjėlių sielos būsiančios atskirtos nuo Dievo ir pasmerktos amžinai kančiai pragare. Katalikybėje tikima ir skaistykla, kurioje žmonių sielos apsivalančios per kančią.

Katalikų Bažnyčios katekizme yra parašyta kad „*kartais siela ir dvasia laikomos skirtingais dalykais*“, o kartais nelaikomos. Katalikų Bažnyčios katekizme teigiama kad „*siela yra žmogaus gyvybė*“, „*siela yra žmogaus asmuo*“, „*siela yra dvasinis lygmuo*“, „*siela yra kūno forma*“ ir taip toliau.

## Siela hinduizme

Hinduizmo šventraštyje Bhagavadgytoje rašoma, kad: „*sielos neįmanoma suskaidyti į dalis*, *siela yra netrapi*.“    Pagal vedantinę filosofiją, kiekviena gyva būtybė turi atmaną – aukščiausiojo dieviškumo (brahmano) atspindį savyje.

## Siela islame
Apie sielos sampratą islame žr. *[[nafs]]*.

## Literatūra
* Dainius Razauskas, Sielos lygmenys: įžanginės pastabos didelei temai. *Žmogaus samprata tradicinėje kultūroje: konferencijos medžiaga*, Vilnius: Lietuvos liaudies kultūros centras, 2005, p. 54–69.
* Gintaras Beresnevičius, Sielos fenomenologijos įvadas. *Lietuvos kultūros tyrinėjimai*, t. 1, Vilnius: Valstybinis leidybos centras, 1995, p. 49–139.

## Šaltiniai
Kraujo plazma

**Kraujo plazma** – skystoji kraujo dalis, sudaranti 55 % kraujo tūrio. Gelsvai žalsvos spalvos. Kraujo plazma perneša biologiškai aktyvias medžiagas, medžiagų apykaitos produktus, lemia organizme cirkuliuojančio skysčio tūrio pastovumą, šarmų ir rūgščių pusiausvyrą. Plazmos laboratorinis tyrimas padeda diagnozuoti ligas. Natūralios kraujo plazmos ir jos įvairių komponentų perpilama, kai organizme smarkiai sumažėja cirkuliuojančių skysčių tūris, kai kraujyje sumažėja baltymų, nukraujavus. Perpilant kraujo plazmą ar jos komponentus, donoro ir recipiento kraujo grupės neturi sutapti.

## Sudėtis
Plazmą sudaro:
* vanduo 91 %
* baltymai (7-8 %) – lemia kraujo plazmos klampumą atlieka buferinę, imuninę ir pernašos funkcijas. Plazmos baltymai skirstomi į tris frakcijas:
** albuminus 55 %
** globulinus 38 %
** fibrinogeną 7 %
* organinės medžiagos (1,1 %) – suteikia kraujui lipnumą.
* neorganinės medžiagos (0,9 %) – nulemia kraujo plazmos osmosinį slėgį, kuris yra apie 7,9 a

Pastovią plazmos elektrolitų koncentraciją palaiko inkstai. Izotoninis plazmos tirpalas apibūdina osmosiškai aktyvių dalelių visumą, ir jo osmoliariškumas lygus 300 mosmol/l. Ši reikšmė atitinka 7,3 atmosferos osmosinį slėgį, kuris būdingas 0,9 % NaCl tirpalui. Plazmos ir audinių skysčio joninė sudėtis beveik vienoda, tačiau plazmoje yra daugiau baltymų, kuriems kraujagyslių sienelės beveik nepralaidžios.

Daugelis kraujo plazmos baltymų yra gaminami kepenyse. Daugiausia yra albuminų (60 % visų plazmos baltymų) ir globulinų, kurių molekulinė masė daug didesnė nei albuminų. Plazmos baltymai sudaro 25 mmHg koloidų osmosinį slėgį (onkotinį slėgį). Jis yra didesnis nei audinių skysčio, nes stambiamolekuliniai baltymai nepraeina pro kapiliarų endotelį. Sumažėjus plazmos koloidų osmosiniam slėgiui, skystis pereina iš kraujagyslių į audinių (intersticinį) tarpą (atsiranda patinimai, badavimo edema) arba į tuščiavidures kūno ertmes, pvz., kaupiasi pilvo ertmėje (badavimo ascitas).




## Išskyrimas

Kraujo plazmos preparatas yra paruošiamas centrifuguojant. Šviežio kraujo mėginys, kuris turi antikoagulianto įpilamas į vamzdelį ir šis sukamas centrifugoje tol, kol kraujo ląstelės patenka ant vamzdelio dugno. Tada kraujo plazma yra išskiriama. Kraujo plazmos tankis ~ 1025&nbsp;kg/m³ arba 1,025&nbsp;kg/l.

## Išnašos
Sedos Vytauto Mačernio gimnazija

**Mažeikių rajono Sedos Vytauto Mačernio gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Sedoje (Mažeikių raj.), S. Dariaus ir S. Girėno 16, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190164331.

## Istorija

1538 m. Sedos miestelyje įkurta parapijinė mokykla. 1803 m. miestelyje atidaryta rusiškoji mokykla, 1836 m. pradeda veikti valdinė parapijinė mokykla. 1865 m. šioje mokykloje įkuriamas skyrius mergaitėms. 1903 m. atidaryta mokykla mergaitėms. 1915 m. rusiškoji mokykla miestelyje uždaryta.

1921 m. įkurta pirmoji vidurinė mokykla, bet 1935 m. uždaryta. 1939 m. vėl atidaryta dviejų skyrių vidurinė mokykla. 1947 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 1961 m. mokykla persikėlė į dabartines patalpas.

2005 m. mokyklai suteiktas rašytojo Vytauto Mačernio (1921-1944) vardas. 2007 m. birželio mėn. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. Mažeikių rajono savivaldybės taryba 2007 m. liepos 27 d. sprendimu Nr. T1-235 ją pavadino Mažeikių rajono Sedos Vytauto Mačernio gimnazija. Sedos mokykla tapo ketvirtąja gimnazija Mažeikių rajone.

## Direktoriai

* 1921 m. Alfas Mažonis
* 1921 m. Vincas Kopka
* 1922 m. Petras Micevičius-Misiūnas
* 1925 m. Pranas Bajerčius
* 1926 m. Petras Bimba
* 1928 m. Julija Marija Žukauskaitė
* 1928 m. Jurgis Košys
* 1932 m. Petras Sūdžius
* 1939 m. Antanas Milčius
* 1944 m. Jurijus Kovryginas
* 1951 m. Antanas Skiparis
* 1953 m. Justinas Paulauskas
* 1967 m. Albertas Stratas
* 1973 m. Rimantas Labženkis
* 1980 m. Danutė Petrušienė-Kontenienė
* 1984 m. Domas Niūniava
* 1988 m. Vidmantas Joneikis
* 1993 m. Genoveita Gricienė
* 2019 m. Aušra Kazlauskienė

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Mažeikių Gabijos gimnazija

**Mažeikių „Gabijos“ gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mažeikiuose, Gabijos takas 1, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190176796.

## Istorija

1970 m. įkurta Mažeikių 2-oji vidurinė mokykla. 1974 m. pradedama dirbti kabinetine sistema, įrengti 27 mokomieji kabinetai, 1975 m. mokykloje įvestas sustiprintas chemijos mokymas. 1989 m. sustiprintai pradedama dėstyti anglų kalba, 1990 m. ir vokiečių kalba. 1994 m. vidurinei mokyklai suteiktas Gabijos vardas. 1995 m. pristatyta mokyklos vėliava ir emblema. 1998 m. suteikiamas realinės gimnazijos klasių statusas, 2001 m. patvirtinamas ir humanitarinis profilis. 2005–2009 m. mokykla išgryninta – tapo keturmete gimnazija. 2008 m. atlikta gimnazijos renovacija.

## Direktoriai
* 1970–1997 m. Pranas Barvydas (rusų k.)
* 1997–2001 m. Gediminas Gudas (matematika-fizika)
* 2001–2017 m. Stasys Šiurkus (matematika)
* nuo 2017 m. Eduardas Vaičiulis

## Žymūs mokytojai
* Laima Prialgauskienė, direktoriaus pavaduotoja.
* Vaidilutė Barvydienė, Lietuvių literatūros ir gramatikos mokytoja

## Žymūs mokiniai
* Vitas Lingys (1960–1993), žurnalistas

## Literatūra
* Mažeikių „Gabijos“ gimnazija (sud. Pranas Barvydas). – Vilnius: Andrena, 2010. – 160 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-37-059-8

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Barneso debiutas

**Barneso debiutas** (dar vadinamas **Gedulto debiutu**) pradedamas baltųjų ėjimu **1.f3**. Iš 20 galimų pirmųjų ėjimų **1.f3** laikomas prasčiausiu. Pėstininku atakuojamas lentos laukelis, esantis lentos centre – **e4**, bet jei tai pagrindinis baltųjų siekis, nors jis neturėtų tokiu būti, tai, 1.d3 (Mizeso debiutas) arba **1.Žc3** (Dunsto debiutas) yra geresni variantai, nors ir jie laikomi gana pasyviais. **1.f3** nieko nepadaro figūrų vystymui, netgi blokuoja baltųjų vystymą, kadangi užima  **f3** laukelį, paprastai naudojamą žirgui išvesti. Be to, **1.f3** be reikalo susilpnina karaliaus flangą.

Kadangi **1.f3** silpnas ėjimas, yra retai naudojamas. Tačiau nėra pats rečiausias ėjimas. Kai kurie žaidėjai jį naudoja arogantiškai lyg sakydami „Prieš tave galiu žaisti bet kokiu būdu“. Po **1.f3 e5** kai kurie žaidėjai netgi tęsia visai nevykusiu **2.Kf2** ėjimu, kuris kartais vadinamas *Klajojančio karaliaus debiutu*. Pavyzdys galėtų būti Saimonas Viljamsas prieš Martiną Simonsą paskutiniajame Britų čempionato turnyro rounde 1999 m., kuriame Viljamsas neturėjo dėl ko žaisti.
Atmesti ėjimu **1.f3** primetamą žaidimą nėra lengva užduotis. Juodieji gali lengvai užsitikrinti pranašumą vystydami centro pėstininkus, užimdami centrą ir greitai vystyti kitas figūras. Bet tai paversti laimėjimu yra sunkiau, ir daugelyje žaidimų baltieji „atsibunda“ ir pradeda stiprų žaidimą po kelių ėjimų.

Barneso debiutas gali virsti Kvailio matu: **1.f3 e5** (arba **e6**) **2.g4 Vh4** matas. Iš visų baltųjų galimų 2 ėjimų tik vienas skelbia matą vienu ėjimu, **2.h3** – matą dviem ėjimais.

Šis debiutas laikomas nestandartiniu, todėl Šachmatų debiutų enciklopedijoje klasifikuojamas A00 numeriu.
Debiutas pavadintas Tomo Vilsono Barneso (1825-1874) vardu. Šis anglų žaidėjas laimėjo 8 įspūdingas pergales prieš Polą Morfį, vienoje iš jų į ėjimą **1.e4** atsakydamas **1…f6** (Barneso gynyba).
Baltiškoji gynyba

**Baltiškoji gynyba** – šachmatų debiutas, pradedamas šiais ėjimais:

1.**d4 d5**
2.**c4 Rf5**

(*Baltiškasis debiutas* – tai visai kita pradžia, kurioje baltieji pradeda žaidimą **1.Žc3**. Turi ir kitus pavadinimus)

Baltiškoji gynyba – neįprasta atmesto valdovės gambito versija. Nėra labai paplitusi tarp meistrų, nors šį debiutą naudojo didmeistriai Paulis Keresas ir Aleksejus Širovas.

Daugelyje atmesto valdovės gambito debiuto variantų juodieji turi sunkumų vedant valdovės flango rikį. Baltiškoji gynyba tai sprendžia radikaliai – išveda valdovės rikį iškart. Baltieji gali išvengti tokios padėties įvairiai: **3.Vb3**, **3.Žc3**, **3.cd**, **3.e3** ir **3.Žf3**.
Gulioniškė

**Gulioniškė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, kiek į rytus nuo Višakio Rūdos. Pro kaimą teka Judrės upelis. 

## Kariniai objektai

Į rytus ir pietryčius nuo kaimo plyti Kazlų Rūdos miškai, kur sovietų okupacijos metais buvo pastatyti itin įslaptinti TSRS kariniai objektai – vieni svarbiausių „Kauno placdarmo“ objektų: aerodromas, pušų apsuptyje išlikusi sovietinių generolų vila (buvo įrengta erdvi valgykla, biliardinė, pirtis, nedidelis baseinas). 800 m nuo vilos buvo sunkiai aptinkama požeminė vadavietė (dar vadinama Brežnevo bunkeriu – iš viso 1000 m² ploto): ant paprastos kalvelės buvo daržinę primenančios kareivinės, o iš jų siauri ilgi laipteliai veda į požemį, kur temperatūra lygi žiemą ir vasarą. Bunkeryje, glūdinčiame 10 m po žeme, buvo įrengtos visos komunikacijos, veikė autonominiai elektros generatoriai, ventiliacijos sistemos ir palydovinis ryšys, karių (daugiausia – ryšininkų ir šifruotojų) gyvenamosios patalpos, valgykla. Bunkeryje buvo patalpa su bėgiais, iš kur į lauką būdavo išstumiama galinga ryšio antena, per kurią buvo galimas tiesioginis ryšys su Maskva.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Škotijos vėliava

**[[Škotija|Škotijos]] [[vėliava]]** – stačiakampio formos mėlyname fone baltas įžambusis kryžius (dar vadinamas šv. Andriaus kryžiumi). Kryžiaus plotis – 1/5 vėliavos aukščio.

Heraldinis blazonavimas (aprašymas): *Azur fone Argent įžambusis kryžius*.

## Istorija
Manoma, kad tai viena seniausių vėliavų (dar žiūrėti Danijos vėliava), atsiradusi apie 832 metus, kada Škotijos karalius Óengus II prieš mūšį su anglais danguje išvydo regėjimą – danguje pasirodė baltas šv. Andriaus kryžius (šv. Andrius – Škotijos globėjas). Mūšį laimėjo škotai, o kryžius tapo Škotijos simboliu.

Škotijos vėliavos kryžius yra sudėtinė Jungtinės Karalystės vėliavos dalis.

## Spalvos
Spalvų reikšmės Pantone spalvų sistemoje:
*  Žydra – Pantone 300

Spalvų reikšmės RGB spalvų sistemoje:
* Žydra – 0, 103, 197

## Panašios vėliavos

## Nuorodos
* vexillum.com 
* flags.net
Bareišiai

**Bareišiais** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;
* Jonavos rajone;
* Rokiškio rajone;
* Ukmergės rajone;
* Utenos rajone.
Kurėjai

**Kurėjai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, prie vakarinio Lyduokių pakraščio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Valai (Ukmergė)

**Valai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Žemaitkiemio, dešiniajame Siesarties krante. Netoli kaimo teka upelis Plaštakėlė. Seniūnaitijos centras. Yra pradinė mokykla (Žemaitkiemio mokyklos skyrius), parduotuvė ir kavinė-baras, koplytstulpis (autorius R. Zinkevičius). Valų kaimui minint 300 metų sukaktį buvo pastatytas paminklas.

## Gyventojai

## Galerija

Valai, Lithuania - panoramio (8).jpg|Koplytstulpis
Valai, Lithuania - panoramio (4).jpg|Kryžius sodyboje
Valai,_Lithuania_-_panoramio_(12).jpg|Kaimo atminimo akmuo


## Šaltiniai
Mišniūnai

**Mišniūnai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km piečiau nuo Šešuolių, prie kelio . Pro kaimą teka Ringė.

## Istorija

Mišniūnų kaimo gyventojai aktyviai dalyvavo Lietuvos valstybės kūrime 1919 metais. Iš šio kaimo į Lietuvos kariuomenę į savanorius išėjo Feliksas Dijokas (g. 1894 m.) ir Izidorius Dilys (g. 1886 m.). Abiem jiems buvo suteiktas kūrėjo-savanorio statusas ir abu buvo apdovanoti Savanorio medaliais.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Navalinskas (1935–2020) – žurnalistas, redaktorius.

## Šaltiniai
Anciūnai

**Anciūnai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Zibalų, prie kelio . Seniūnaitijos centras. Yra Zibalų mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šešuolėliai I

**Šešuolėliai I** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Zibalų. Šešuolėlių seniūnaitijos centras. Išlikęs valstybės saugomas Šešuolėlių dvaras, senasis parkas, tvenkiniai. Veikia biblioteka. Šalia kaimo telkšo Šešuolėlių pelkė, plyti Šešuolėlių miškas.

Šešuolėlių Švč. Mergelės Marijos, Visų malonių Tarpininkės, bažnyčia yra Antruosiuose Šešuolėliuose.

## Istorija
Šešuolėlių dvaras buvo nuo XIX a. pr. Jame veikė spirito varykla, XIX a. pab. įveistas parkas. Dvaras priklausė Končių giminei. Šešuolėliai buvo apylinkės centras Vilniaus apskrities Širvintų valsčiuje.

LTSR laikais Šešuolėliai I buvo Šešuolėlių tarybinio ūkio centrine gyvenviete. Veikė girininkija, felčerių ir akušerių punktas, pradinė mokykla, biblioteka, kultūros namai (nuo 1959 m.).

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Šešuolėlių dvaras
*
Šešuolėliai II

**Šešuolėliai II** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Šešuolėlių I, prie Širvintos upės. Praeina kelias , atsišakoja . Kaime yra Šešuolėlių Švč. Mergelės Marijos, Visų malonių Tarpininkės, bažnyčia, taip pat keletas Šešuolėlių II dvaro sodybos pastatų. Į vakarus nuo kaimo dunkso Girelės miškas.

## Istorija
XIX a. buvo dvaras Vilniaus apskrities Širvintų valsčiuje, kuris 1865 m. priklausė Ignacui Jasinskiui.

LTSR laikais veikė pradinė mokykla (įkurta 1928 m., 1949–1961 m. septynmetė, vėliau aštuonmetė).

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Džharkhandas

**Džharkhandas** (, ) – valstija rytinėje Indijoje. Ribojasi su Biharu, šiaurėje, Utar Pradešu ir Čhatisgarhu vakaruose, Odiša pietuose ir Vakarų Bengalija rytuose.

## Religijos
* hinduizmas – 68,5 %
* islamas – 13,8 %
* animizmas – 13%
* krikščionybė – 4,1 %
* kitos – <1 %

## Didžiausi miestai
* Rančis – 846,4 tūkst. gyv. (2001 m.)
* Džamšedpuras – 570,3
* Bokaras – 394,2
* Dhanbadas – 199,0
* Mangas – 166,1
* Hazaribagas – 127,2
* Aditjapuras – 119,2

## Šaltiniai
Inkubai

**Inkubai** ( – „gultis ant viršaus“) – krikščioniškoje mitologijoje vyriškos giminės demonai, lytiškai santykiaujantys su miegančiomis moterimis. Pasak krikščionių teologų, inkubai – puolę angelai, neretai persekiojantys vienuoles. Lytinio akto metu inkubas iščiulpa iš moters visą energiją, kad palaikytų savo gyvastį. Dažniausiai demonas nužudo savo auką arba palieka labai silpną, be gyvybės energijos. Šių demonų moteriškas atitikmuo – sukubės.

Moteris galėjo pastoti nuo inkubo. Buvo manoma, kad inkubas gali pavirsti žmogumi ir susilaukti palikuonių, kurie dažnai būdavo išsigimę, luošiai ar pusiau žvėrys. Dažniausiai inkubai aplankydavo raganas ar jų burtų aukas.

## Mito kilmė
Inkubų legendą paaiškina tai, kad viduramžiais buvo ypač neigiamai žiūrima į moterų seksualines nuodėmes. Inkubų aukos galėjo patirti vaikščiojimą per miegus ar miego paralyžių. Taip pat inkubų aukos galėjo savo ar ne savo valia turėti seksualinių santykių ne santuokoje. Tokiu būdu buvo aiškinami atsiradę nesantuokiniai vaikai. Prievartautojai kaltindami inkubus išvengdavo bausmės už išžaginimus. Kartais pačios moterys teigdavo pastojusios nuo inkubo slėpdamos tiesą, jog pastojo ne santuokoje nuo mylimo draugo ar pažįstamo asmens, kuris ją išžagino.

## Literatūra
* „Mitologijos enciklopedija: 2 tomas“, Vaga, Vilnius, 1999.
Sukubė

**Sukubė** ( – „meilužė, sugulovė“; *sub-* – „po, žemiau“ + *cubāre* – „gulėti“) – demonas krikščioniškoje mitologijoje, kuris įgauna gražios moters pavidalą ir sapnuose vilioja vyrus, ypač – vienuolius. Anot religinių tradicijų, pakartotinus lytinius santykius su sukube lydi prastėjanti fizinė ir psichinė sveikata, netgi mirtis. Demonai, įgyjantys vyrišką pavidalą ir gundantys moteris, vadinami inkubais. Vieningo išvaizdos apibrėžimo nėra: sukubė dažniausiai apibūdinama, kaip esybė, galinti suteikti sau labai gražios moters išvaizdą, tačiau pažvelgus iš arčiau gali pasimatyti tam tikros kūno deformacijos, kaip plėšraus paukščio nagai ar gyvatės uodega.

Žydų Zohare bei viduramžių Ben Siros tekstuose Lilita buvo Adomo pirmoji žmona, kuri vėliau tapo sukube. Palikusi Adomą ir turėjusi lytinių santykių su arkangelu Samaeliu, ši atsisakė grįžti atgal į Edeną. Zohare ir Kabaloje minimos keturios sukubės, su kuriomis Samaelis buvo intymus. Įvardijamos keturios demonų karalienės – Lilita, Eišeta, Agrata bei Nahema.

Per visą istoriją, kunigai ir rabinai, įskaitant Ben Dosą ir Abajų, siekė pažaboti sukubių galią. Tačiau ne visos sukubės buvo bloga linkinčios. Viduramžių anglų rašytojo Volterio Mepo (*Walter Map*) satyroje „Smulkmenos teismui“ (*De Nugis Curialium*) rašoma, kad  popiežius Silvestras II (999–1003) buvo susidėjęs su sukube vardu Meridijana, kuri šiam padėjo užimti aukščiausias pareigas Romos Katalikų Bažnyčioje. Prieš mirtį šis pripažino savo nuodėmes ir atgailavo.

Nuo XVI a. smuklės išorėje stovinti medinė sukubės statula ar sukubės formos papuošimai rodydavo, kad čia kartu yra ir viešnamis. Šiais laikais sukubės koncepcija plačiai paplitusi populiariojoje kultūroje, sutinkama knygose, filmuose, muzikoje, žaidimuose.

## Išnašos

## Literatūra
* Mitologijos enciklopedija: 2 tomas. Vaga. Vilnius. 1999.
Šilos dinastija

**Šilos dinastija** – Korėjoje 57 m. pr. m. e. – 935 m. egzistavusios Šilos karalystės valdovų dinastija. Iš pradžių tai nebuvo paveldima dinastija, ir trys klanai – *Pak*, *Sok* ir *Kim* dalijosi valdžia. Nuo valdovo *Nemul* (*Naemul*) laikų įsigalėjo *Kim* klanas.

Ankstyvieji valdovai tituluodavosi *isagum*, o vėliau, Šilai įgijus valdžią visoje pietryčių Korėjoje – *maripgan*. Spėjama, kad šie titulai susiję su Altajaus tautų terminu *chan*, reiškiančiu „valdovas“. Nuo VI a., stiprėjant Kinijos įtakai, kitų Korėjos valstybių pavyzdžiu, ėmė tituluotis karaliais *wan* bei *daewan*.

Vienas svarbiausių šios dinastijos valdovų atributų bei simbolių buvo auksinė karūna, vaizduojanti šventuosius medžius. Ji dar gali priminti ragus. Spėjama, kad šitokia karūnos forma kilo iš Altajaus tautų šamanistinių tikėjimų ir pirmųjų valdovų tapatinimo su garbinamais gyvūnais. Nors auksinės karūnos buvo bendra Korėjos pietinių valstybių Pekčės, Šilos ir Kaja tradicija, visos trys formos buvo skirtingos.
Verksnionys

**Verksnionys** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Kamajų, Dviragio ežero pietrytiniame krante. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.

## Gyventojai

## Galerija

Verksnionys, apleistas pastatas.JPG|Apleistas pastatas
Verksnionys, Lithuania - panoramio.jpg|Apylinkės


## Šaltiniai
Bulgarų kalba

**Bulgarų kalba** (*български език*) – indoeuropiečių kalbų šeimos slavų grupės pietų slavų pogrupio kalba.

Bulgarijos valstybinė kalba. Bulgarų kalba taip pat kalbama Albanijoje, Argentinoje, Graikijoje, Izraelyje, Kanadoje, Moldovoje, Rumunijoje, JAV, Serbijoje, Turkijoje, Ukrainoje, Vengrijoje, Rusijoje. Pasaulyje bulgarų kalba šneka daugiau kaip 9 milijonai žmonių.

Priešingai nei kitose slavų kalbose, bulgarų kalboje beveik išnyko linksniai, bet vartojami žymimasis, nežymimasis ir „nulinis“ artikeliai.

Bulgarų kalba artima bažnytinei slavų kalbai, iki šiol turi daugelį žodžių, kurie rytų slavų kalbose laikomi archajiškais. Dėl istorinių aplinkybių bulgarų kalboje yra daug tiurkiškos kilmės žodžių.

## Abėcėlė
Bulgarų kalbos abėcėlę sudaro 30 raidžių:

**Аа Бб Вв Гг Дд Ее Жж Зз Ии Йй Кк Лл Мм Нн Оо Пп Рр Сс Тт Уу Фф Хх Цц Чч Шш Щщ Ъъ Ьь Юю Яя**

Lyginant su rusų kalbos abėcėle, bulgarų kalboje nėra raidžių **Ы**, **Э** ir **Ё**.

## Istorija
Bulgarų kalba VIII amžiuje tapo pirmąja rašytine slavų kalba. Rašyta glagolica, vėliau ji buvo pakeista kirilica.

## Fonetika

## Sintaksė

## Nuorodos

* 
* Bulgarijos mokslų akademijos Bulgarų kalbos institutas (bulgarų kalba)