open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nelsono Mandelos nacionalinis stadionas

**Nelsono Mandelos nacionalinis stadionas** (*Nelson Mandela National Stadium*; 1997–2013 m. ***Nambulės stadionas***) – daugiafunkcis stadionas Ugandos sostinėje Kampaloje (Kiros savivaldybėje, Bvejogererės mikrorajone). Stadione daugiausia vyksta futbolo varžybos – čia rungtyniauja Ugandos vyrų futbolo rinktinė, klubai „Uganda Revenue Authority SC“, „SC Villa“, „Police FC“. Taip pat vyksta lengvosios atletikos varžybos, koncertai.

## Istorija

Pastatytas 1997 m. Stadiono statybai 36 mln. JAV dolerių paramą suteikė Kinija. Iš pradžių vadintas Nambulės vardu (*Namboole*) pagal kalvą, kurios papėdėje įsikūręs. Vėliau pervadintas PAR prezidento Nelsono Mandelos garbei.

## Šaltiniai
Trinidado ir Tobago demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Trinidadas ir Tobagas|Trinidado ir Tobago]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 1 225 225 (2013 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 19,5 %
* *15-64 m.:* 71,8 %
* *65 m. ir vyresni:* 8,7 % (2012 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 33,5 m.
* *vyrų:* 33,1 m.
* *moterų:* 34,0 m. (2012 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** -0,086 % (2012 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 14,25 gimimų/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,35 mirčių/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -6,76 migrantų/1000 gyv. (2012 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 14 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 3 % (2010 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,76 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,03 vyro vienai moteriai (2012 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 26,73 mirusiųjų/1000 gimimų (2012 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 71,67 m.
* *vyrų:* 68,81 m.
* *moterų:* 74,6 m. (2012 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 98,6 %
* *vyrų:* 99,1 %
* *moterų:* 98,0 % (2003 m. apsk.)

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Trinidadas ir Tobagas (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Trinidado ir Tobago miestai
Glyptostrobus europaeus

**Glyptostrobus europaeus** (*Glyptostrobus europaeus*) – pušūnų (*Pinophyta*) skyriaus, kiparisinių (*Cupressaceae*) šeimos, *[[Taxodioideae]]* pošeimio, *[[Glyptostrobus]]* genties išnykusi medžių rūšis.

## ''Glyptostrobus europaeus'' fosilijų radimvietės
Glyptostrobus gentis aptinkama nuo anktyvojo kreidos periodo, o ši rūšis augo mioceno–plioceno epochose. Jų fosilijos randamos Europoje (Lietuvoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Čekijoje, Slovakijoje, Vengrijoje, Šveicarijoje, Nyderlanduose, Belgijoje, Liuksemburge, Prancūzijoje, Graikijoje), Azijoje (Sibire, Japonijoje), Šiaurės Amerikoje (JAV).

## Apibūdinimas
Kamienas tiesus. Lapeliai žvynelių ar spygliukų formos 3 mm ilgio ir 0,5 mm pločio, be kotelių. Kankorėžėliai apie 2–3 cm ilgio ir apie 1,0–1,6 cm skersmens ir ant ilgo kotelio. Jų žvyneliai apie 0,8–1,0 cm ilgio ir 0,4–0,5 cm pločio. Sėklytės su sparneliais.

## Nuorodos
* Glyptostrobus europaeus (paleodb.org), *[[anglų kalba]]*
* Molecular characterization of fossil organic matter in Glyptostrobus europaeus remains from the Orawa basin (Poland). Comparison of pyrolytic techniques (sciencedirect.com), *anglų k.*
* The buried Miocene forest at Bükkábrány, Hungary, *anglų k.*
* Glyptostrobus europaeus (libinfo.uark.edu), *anglų k.*
* Glyptostrobus Cone from the Liriodendron Bed near Sendai (jstage.jst.go.jp), *anglų k.*
* Glyptostrobus europaeus (botany.cz), *[[čekų kalba]]*
* Glyptostrobus europaeus per google paiešką
Speisaidas

**Speisaidas** () – miestelis Trinidade ir Tobage, Tobago salos šiaurės rytuose, 26 km nuo Skarboro, prie Tirelo įlankos. Priešais Speisaidą yra Mažojo Tobago sala. Turizmas (apylinkėse driekiasi koraliniai rifai).
Skarboras (Tobagas)

**Skarboras** () – miestas Trinidade ir Tobage, didžiausias Tobago saloje. Yra salos pietvakariuose, prie Roklio įlankos. Turi prieplauką, kelius į kitas salos vietas, XVIII a. karaliaus Jurgio III fortą (dabar muziejus), Tobago asamblėją. Išvystytas turizmas. Skarboras pasiekiamas keltu iš Port of Speino bei lėktuvais (už 12 km yra Arthur Napoleon Raymond Robinson tarptautinis oro uostas).

## Istorija

Miestas įkurtas XVIII a., pastačius fortą. Pavadintas pagal Skarboro miestą Anglijoje. 1769 m. tapo Tobago sostine. Prancūzų valdymo laikais vadintas **Port Lui** ( – „Liudviko uostas“).


Image:TOBAGO-scarbor-pass-terminal.jpg|Panorama nuo uosto
Image:Carrington Street C IMG 2856.JPG|Gatvelė
Image:TOBAGO-fort-james-kanonen.jpg|Forto patrankos


## Šaltiniai
Nuodingasis arkliasiūtis

**Nuodingasis arkliasiūtis** (*Hippomane mancinella*) – karpažolinių (*Euphorbiaceae*) šeimos medžių rūšis. Paplitusi tropinėse Amerikos srityse: Floridoje, Bahamuose, Karibų salose, Centrinėje Amerikoje, Pietų Amerikos šiaurėje. Augalas žymus tuo, jog tai vienas nuodingiausių medžių pasaulyje.

Medis užauga iki 15 m aukščio. Žievė pilka, lapai blizgūs, žiedai smulkūs, žalsvi, susitelkę ant 7 cm ilgio varpų. Vaisius žalias ar žalsvai geltonas, primena obuolį.

Nuodingasis arkliasiūtis auga jūros pakrantėse, gerai sulaiko vėją ir stabdo eroziją.

Augalas ispaniškai vadinamas *manzanilla de la muerte* arba *árbol de la muerte* („mirties obuolėlis“ arba „mirties medis“), angliškai *manchineel*. Visos augalo dalys turi stiprių toksinų. Pieniškai baltuose augalo syvuose yra odą itin erzinančių cheminių medžiagų, sukeliančių pūsles. Stovėjimas po šiuo medžiu per lietų gali labai pažeisti odą, o deginant nuodingąjį arkliasiūtį galima apakti nuo dūmų. Nors paprastai teigiama, kad augalo vaisius yra mirtinai nuodingas, šiuolaikinių patvirtinimų nėra. Dalyje Karibų salų šie nuodingi medžiai žymimi įrašais ar juostomis. Senovės karibai augalo syvais nuodydavo strėles, prie medžio pririšdavo savo aukas.


Image:Hippomane mancinella-Hocquart 1821.jpeg|Požymiai
Image:Hippomane mancenilla feuilles inflor.jpg|Lapai ir žiedynas
Image:Hippomane mancinella (fruit).jpg|Vaisius
File:Mancenillier1.JPG|Augavietė
Hippomane mancinella MHNT.BOT.2016.24.57.jpg|*Hippomane mancinella* - medienos skerspjūvis


## Šaltiniai
Čakačakarė

**Čakačakarė** (; ) – negyvenama sala Karibų jūroje, Bokaso salų grupėje, Bokas del Dragono sąsiauryje tarp Trinidado salos ir Venesuelos krantų. Priklauso Trinidadui ir Tobagui. Plotas – 3,6 km². Sala apaugusi tropiniais miškais ir sąžalynais.

Salą 1498 m. rugpjūčio 12 d. atrado Kristupas Kolumbas ir pavadino *El Caracol* („sraigė“). Vėliau čia buvo medvilnės plantacija, banginių medžioklės stotis, raupsuotųjų kolonija ir moterų vienuolynas. Nuo 1984 m. sala nebegyvenama, yra švyturys ir vienuolyno liekanos. Čakačakarė lankoma turistų.


Image:Chacachacare.JPG|Apleistos vienuolių gyvenamosios patalpos
Image:Chacachacare dry forest 2.jpg|Sausieji tropiniai miškai Čakačakarėje
Image:Chacachacare dry forest 3.JPG|Sausieji tropiniai miškai Čakačakarėje
Mažasis Tobagas

**Mažasis Tobagas** () – nedidelė salelė Karibų salyne, prie šiaurės rytinio Tobago salos galo (Trinidadas ir Tobagas), 2,4 km nuo Speisaido. Paviršius kalvotas, aukštis siekia 137 m.

Sala negyvenama, apaugusi sausaisiais tropiniais miškais. Ji yra svarbi retų paukščių buveinė. Čia sutinkami raudonsnapiai fajetonai (*Phaethon aethereus*), atogrąžinės audronašos (*Puffinus lherminieri*), baltapilviai padūkėliai (*Sula leucogaster*), rudieji nodžiai (*Anous stolidus*), tamsiosios žuvėdros (*Onychoprion fuscatus*), rudasparnės žuvėdros (*Onychoprion anaethetus*), baltauodegiai fajetonai (*Phaethon lepturus*). Aplinkiniuose sekliuose vandenyse driekiasi koralų rifai.

1909 m. William Ingram Mažajame Tobage įveisė didžiuosius rojaus paukščius (*Paradisaea apoda*), kuriuos siekė apsaugoti nuo medžioklės Naujojoje Gvinėjoje. Buvo atvežti 45 jaunikliai. Šie paukščiai saloje gyveno bent iki 1958 m., tačiau po 1963 m. salą nusiaubusio uragano „Flora“, jų nebeliko.
Skarboras

**Skarboras** () gali reikšti:

* Skarboras – miestas Anglijoje;
* Skarboras – Toronto miesto dalis;
* Skarboras – miestelis Trinidade ir Tobage;
* Skarboras – miestas JAV, Meine;
* Skarboro rifas – sekluma Pietų Kinijos jūroje.
Nerėpa

**Nerėpa** – upelis Kauno rajone, priklausantis Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka  dešiniajame krante.

Nerėpa prasideda ties Kulautuva ir teka per Kulautuvos mišką pietvakarių kryptimi. Vidurupyje įsteigtas Nerėpos entomologinis draustinis, siekiant apsaugoti retųjų vabzdžių buveines. Kerta kelią , toliau upelio vaga sureguliuota, prateka tvenkinį, naudojamą rekreacijai. Žemupyje kanalizuota, įteka į Nemuną.

## Padavimuose

Dešiniajame Nerėpos krante yra Jučionių šaltinis (Kulautuvos girininkijos 22 masyvo, kvartalo Nr. 169 R dalyje). Jo vanduo buvo (tebėra) laikomas nepaprastu, gydomuoju bei šventu.  Versmingoje upelio pakrantėje stūksojęs vadinamasis **Karalaitės akmuo**. Jis buvęs didelis, „žmogaus pavidalo". Pokario metais suskaldytas ir panaudotas statyboms. Apie Karalaitės akmenį buvo pasakojama, kad tai esanti iš liūdesio suakmenėjusi mergina, o šaltinis esąs jos ašaros. Iš seno vietovėje prie šaltinio (kai kada vadinamoje Milžinkapiu) stovėjęs kryžius. Šaltinis lankomas ir dabar.

Šalia upelio įsikūrusios gyvenvietės: Kulautuva, Jučionių k.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Nerėpa (''panoramio.com'')
Nerijus Gadliauskas

**Nerijus Gadliauskas** (g. 1973 m. vasario 7 d. Dusetose) – kino, televizijos ir teatro aktorius.

## Biografija
Baigė neakivaizdinę fizikos mokyklą „Fotonas", 1995 m. – Lietuvos muzikos akademiją, kurso vadovai rež. Algirdas Latėnas ir Elvyra Piškinaitė. 1995-1998 m. vaidino „Vaidilos“ teatre. Nuo 2001 m. – Valstybinio jaunimo teatro aktorius. Sukūrė beveik 30 vaidmenų teatre (spektakliai „Dėdė Vania", „Vasarvidžio nakties sapnas", „Katės namai"), kine (filmas „Kolekcionierė"), garsina animacinius filmus.

## Šeima
Mama – pedagogė. Vienturtis.

Vedęs. Žmona – aktorė Aldona Bendoriūtė-Gadliauskienė (g. 1972 m.). Turi du sūnus.

## Vaidmenys
* Neilas Wallas – Paolo Emilio Landi „Strip man show arba viskas apie vyrus“, rež. Paolo Emilio Landi, 2003
* Serebrenikovas – Antonas Čechovas „Dėdė Vania“, rež. Algirdas Latėnas, 2005
* Bankas – pagal William Shakespeare pjeses „Šekspyriada“, rež. Gintaras Varnas, 2009
* Maciejevskis – „Barbora ir Žygimantas" pagal Jono Griniaus pjesę „Gulbės giesmė", rež. Jonas Vaitkus, 2010
* Kazys Binkis – pagal Kazio Binkio ir keturvėjininkų kūrybą „Keturiais vėjais", rež. Tomas Jašinskas, 2011
* I Žmogžudys – pagal W. Shakespeare'ą „Ledi Makbet", rež. Algirdas Latėnas, 2011

## Filmografija
* 2003 – Komisaras Virgis – „Lietuviškas tranzitas“, rež. Evaldas Kubilius.
* 2008 – dabar – Robertas „Robertėlis“ Tumas – „Moterys Meluoja Geriau“, rež. Ramūnas Rudokas.
* 2008 – Klientas – „Kolekcionierė“, rež. Kristina Buožytė.
* 2013 – Robertas „Robertėlis“ Tumas – „Moterys Meluoja Geriau. Kristina“, rež. Arvydas Šlepikas.
* 2016 – Gediminas „Gedutis“ – „Apie mus ir Kazlauskus“, rež. Arvydas Šlepikas.
* 2016 – Prokuroras Rimvydas – „Patriotai“, rež. Alvydas Šlepikas.
* 2016 – Vokiečių šnipas Štrausas – „Laisvės kaina. Savanoriai“, rež. Saulius Balandis.
* 2017–2018 – Albertas – „Šviesoforas“, rež. Mykolas Vildžiūnas , Juna Zubavičienė.
* 2018 – Robertas „Robertėlis“ Tumas – „Moterys Meluoja Geriau. Robertėlis“, rež. Andrius Žiurauskas.
* 2020 – Robertas „Robertėlis“ Tumas – „Moterys Meluoja Geriau. Robertėlis. Antroji Banga!“, rež. Andrius Žiurauskas.
* 2021 – Laidojimo namų savininkas – „Gaujų Karai. Karveliai“, rež. Ričardas Vitkaitis.
* 2023 – Stasys – „Man reikia meilės“, rež Džiugas Siaurusaitis, Balys Latėnas

## Šaltiniai
* Nerijus Gadliauskas: striptizo man nešoko nė viena. Gal yra norinčių?
* Biografija
Vilniaus Kongresų rūmai

**LVSO koncertų salė, buvę Vilniaus Kongresų rūmai** – pastatas Senamiestyje, Vilniuje. Projekto autoriai – Edmundas Pranciškus Stasiulis ir Janina Marozienė.

## Istorija

XIX a. pab. būsimųjų rūmų vietoje stovėjo privatūs namai, kurie Antrojo pasaulinio karo metais naudoti kaip ligoninė. 1944–1963 m. pastatuose veikė Vilniaus 6-oji vidurinė mokykla, kurią iškėlus atsilaisvinusiose patalpose įkurta Lietuvos TSR Švietimo ministerijos respublikinė neakivaizdinė vidurinė mokykla.

1982 m., nugriovus anksčiau šioje vietoje stovėjusius namus, buvo pastatyti LKP Centro Komiteto rūmai. 1984 m. buvo suprojektuota automobilių stovėjimo aikštelė ir Politinio švietimo namai prie LKP CK, kurie turėjo užimti likusį laisvą plotą. 1989 m. prasidėjo pastato statybos, bet Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, jos sustojo.

1993 m. įkūrus Valstybinę Kongresų rūmų statybos direkciją ir gavus lėšų, darbai buvo atnaujinti. 1999 m. pabaigus statinį, šis perduotas Vilniaus universitetui ir Lietuvos valstybinio simfoninio orkestrui, bet vėliau Vilniaus universitetas perdavė savo patalpas Lietuvos muzikos akademijai.

Savo pastatymus Kongresų rūmuose stato bei rodo Vilnius City Opera.

## Šaltiniai
Krilinas

**Krilinas** – „Drakonų Kovos“, „Drakonų Kovos Z“ ir „Drakonų Kovos GT“ animacinių serialų veikėjas.

## Siužetas
Krilinas vyresnis už Goką vieneriais metais, taip pat yra Goko geriausias draugas. Jis turi šešis taškus ant savo kaktos, tai nedideli randai kuriuos jam išdegino vienuoliai, kai jis prisijungė prie jų Orindžino šventykloje. Krilinas pirmą kartą sutiko Goką pirmojoje DragonBall dalyje, kai jie abu atvyko treniruotis pas Džiną Vėžlį. Jie išmoko dirbti kartu ir tapo geriausiais draugais. Krilino mėgstamiausios atakos yra „Destructo Disk“, „Tri-Form“, „Kamehameha“ ir „Solar Flare“. Pirmojoje DragonBall dalyje Krilinas buvo nužudytas vieno iš Pikolo pakalikų, bet vėliau buvo prikeltas Drakono rutuliais. DragonBall Z dalyje Krilinas, Bulma ir Gohanas išskrido į Nameko planetą ieškoti Nameko Drakono rutulių. Vėliau jis gavo galių iš Namekų Senolio ir išgyveno iki tol, kol Fryzas jo nesusprogdino. Krilino mirtis pažadino Super Sajaną Goko viduje. Pasibaigus Fryzo sagai Krilinas buvo prikeltas su Nameko drakono rutuliais. Po metų Krilinas vedė 18 kiborgę ir jie susilaukė dukters Maronos. Kažkur tarp Celo sagos pabaigos ir Buu Sagos pradžios Krilinas nusprendė nebesiskusti savo galvos.

Daburos dėka Krilinas keletai epizodų buvo paverstas į akmenį, bet, kai Dabura žuvo, jis atsigavo. Dar kartą Krilinas buvo miręs Buu sagoje, kai Buu sunaikino žemę. DragonBall GT dalyje Krilino veikėjas neprarado svarbos. Kaip bebūtų Krilinas buvo miręs keturis kartus, visus kartus buvo gražintas į gyvųjų pasaulį Drakono rutuliais. Jis buvo miręs daugiausiai kartų ir patyręs daugiausiai sužalojimų tarp visų negu DragonBall veikėjų. Krilinas niekada nemanė mesti kovos menų, bet suprato, kad niekada neprilygs Super Sajanams, taigi jis net nebandė atakuoti blogųjų drakonų. GT dalyje Krilinas vaizduojamas kaip pakankamai senas žmogus. Kaip bebūtų Krilinas turbūt stipriausias žmogus, bet jis konkuruoja su Jamčiu ir Tenu.

## Išvaizda
Krilino išvaizda šiek tiek keista. Dažniausiai jis nešioja Džino vėžlio treniruočių aprangą. Jis skutasi ir todėl dažnai rodomas be plaukų. Jo ūgis 153 centimetrai, o svoris 58 kilogramai.

## Sugebėjimai
* Bukujustu – gebėjimas skristi naudojant KI.
* Ki Blast – pagrindinė energijos banga.
* Kamehameha – pirmoji energijos ataka, parodyta Drakonų kovose.
* Destrutco Disk – energijos diskas.

## Svetainės
* Krilino aprašymas
Taylor Swift (albumas)

**Taylor Swift** – debiutinis amerikietės atlikėjos-dainų autorės Taylor Swift albumas. „Big Machine Records“ išleido albumą 2006 m. pabaigoje, kai Swift buvo vos 16 metų. Swift muzika pasakoja apie romantiškus santykius.

Kritikai teigiamai priėmė šį albumą. JAV Billboard 200 albumas pakilo į penktąją vietą, o Recording Industry Association of America sertifikavo jį penkis kartus platininiu. Albumas sulaukė susidomėjimo ir Kanadoje, Australijoje ir Jungtinėje Karalystėje.

Buvo išleisti penki singlai ir visi tapo platininiais.

## Dainos

## Singlai

## Išnašos
Žaltvykslė

**Žaltvykslė** arba **pelkių ugnis** ( – 'apgaulinga ugnis') – vaiduokliška klaidžiojanti šalta liepsna, kuri regima švytinti naktį, dažniausiai miškuose, pelkėse, prie vandens telkinių. Tai dažnas folkloro motyvas – pasakojama, kad žaltvykslė paklaidina keliautojus, yra maginių, piktavalių jėgų apraiška. Klaidžiojančios ugnies motyvas aptinkamas ne tik Europos kraštų folklore, bet ir Azijoje, Pietų Amerikoje.

Žaltvykslės fenomeną 1776 m. bandė paaiškinti Alesandras Volta, kai atrado metaną. Jis teigė, kad pelkių ugnis tai natūralus fenomenas, susidarantis pelkėtose vietovėse išsiskiriant dujoms. Šią teoriją parėmė Joseph Priestley ir Pierre Bertholon de Saint-Lazare. Nors ši teorija buvo kritikuota, dabar moksliškai priima pelkių ugnį traktuoti kaip fosfino, difosfano arba metano oksidaciją. Šios dujos susidaro organinio irimo proceso metu ir sukelia fotonines emisijas. Kadangi fosfinas ir difosfanas užsidega nuo kontakto su deguonimi, šios dujos gali nesunkiai įžiebti metaną. Be to, fosfino oksidacijos metu susidaro fosforo pentoksidas, kuris su vandens garais sudaro fosforo rūgštį. Tiesa, mokslininkams nėra pavykę sukurti pelkių ugnies laboratorinėmis sąlygomis – nuo liudininkų aprašytos ji skirdavosi savo žalia spalva, gausiais dūmais.

Alternatyviai žaltvykslė aiškinama švytinčiais grybais, jonvabaliais, kitais bioliuminescensiniais organizmais.

Dabar pranešimai apie žaltvyksles reti, tai siejama su pelkių melioracija.

## Taip pat skaitykite
* Nagos ugnies kamuoliai
* Švento Elmo ugnis

## Šaltiniai
Taylor Swift diskografija

Amerikietė atlikėja-dainų autorė Taylor Swift yra išleidusi keturis studijinius albumus, tris gyvo garso albumus, tris EP ir trisdešimt vieną singlą. Ji pardavė daugiau nei 22 mln. albumų kopijų pasaulyje. 2005 m. T. Swift pasirašė kontraktą su „Big Machine Records“, o kitais metais išleido savo debiutinį albumą. Buvo išleisti penki šio albumo singlai, kurie JAV pateko į geriausiųjų 40-uką.

Antrąjį studijinį albumą „Fearless“ T. Swift išleido 2008 m. Albumas Billboard 200 pasiekė aukščiausią – 1 – vietą ir joje išsilaikė 11 savaičių iš eilės. Jis tapo geriausiai JAV parduodamu 2009 m. albumu. Trylika albumo dainų pateko į Billboard Hot 100 40-uką, sumušdamas daugiausiai geriausiųjų 40-uke esančių dainų iš vieno albumo rekordą. Iš šio albumo buvo išleisti penki singlai. Pirmasis, „Love Story“, užėmė pirmąją vietą ARIA topuose ir buvo sertifikuotas triskart platininiu. Trečiasis, „You Belong with Me“, užėmė aukščiausią vietą JAV. 2009 m. Swift laimėjo Billboard metų atlikėjos apdovanojimą.

Trečiasis atlikėjos albumas „Speak Now“ buvo išleistas 2010 m. Šešiolika savaičių iš eilės jis užėmė pirmąją vietą Billboard 200. Pirmąją savaitę buvo parduota daugiau nei 1 mln. kopijų. RIAA sertifikavo šį albumą keturis kartus platininiu. Iš šio albumo buvo išleisti šeši singlai. Pirmieji du, „Mine“ ir „Back to December“, Billboard Hot 100 pakilo į dešimtuką.

Ketvirtasis atlikėjos albumas „Red“ išleistas 2012 m. spalį. „We Are Never Ever Getting Back Together“ buvo išleistas kaip pagrindinis albumo singlas ir jis tapo pirmuoju Billboard Hot 100. Trečiasis albumo singlas, „I Knew You Were Trouble“, tapo antrąją daina, pasiekusia antrąją vietą Jungtinėje Karalystėje.

## Albumai
### Studijiniai albumai

### Gyvo garso albumai

### Vaizdo albumai

### EP

## Singlai

### Kviestiniai projektai

## Muzikos klipai

## Išnašos
Dragon Ball Z: Battle of Gods

**Dragon Ball Z: Battle of Gods** ( ) – aštuonioliktas japonų animacinis pilnametražis filmas iš „Dragon Ball“ franšizės ir 14-as iš priskiriamų „Dragon Ball Z“ daliai. Filmo premjera Japonijoje įvyko 2013 m. kovo 30 d. Tai pirmasis „Dragon Ball“ filmas, išleistas teatrine versija po 17 metų nuo paskutinio filmo, 1996 m. sukurto studijos metinių proga.

Tai apskritai pirmasis japonų filmas, rodytas IMAX skaitmeniniuose teatruose. Filmas taip pat išleistas Blu-ray ir DVD pakuotėse 2013 m. rugsėjo 13 d.

„Battle of Gods“ laikomas oficialia „Dragon Ball“ siužeto linijos tąsa, kurios veiksmas vyksta laiko tarpe tarp 517 ir ankstesnių mangos skyrių, kadangi prie projekto dirbo ir pats mangos autorius Akira Torijama. Siužetas sukasi aplink Bilsą, naikinimo Dievą, kurį pasiekia žinia, jog galaktikos tironas Fryzas buvo nukautas Son Goko. Trokšdamas savęs verto priešininko, Bilsas, kartu su savo kompanionu, nukanka iki Šiaurės Galaktikos mesti iššūkį Gokui.

## Siužetas
Filmo veiksmas vyksta praėjus keleriems metams po kovos su Bū.

Bilsas – sunaikinimo Dievas, kuriam buvo pavesta išlaikyti tvarką visatoje, pabunda iš ilgo miego. Išgirdęs gandus, kad kažkoks sajanas įveikė Fryzą, nukeliauja pas tą sajaną (Son Goką) ir meta jam iššūkį kautis. Gokas visiškai neišsigandęs puola Bilsą, tačiau skaudžiai pralaimi ir krenta be sąmonės.

Tuo metu žemėje vyksta Bulmos gimtadienio vakarėlis. Bilsas įveikęs Goką ieško stipresnių priešininkų, todėl nuvyksta ten. Vedžitas pamatęs Bilsą ir supratęs, kad jis piktadarys ir lengvai susitvarkė su Goku, stoja į kovą su naujuoju priešininku. Deja, Vedžitas taip pat skaudžiai pralaimi. Tai pamatę Krilinas, Pikolas, Kiborgė-18 ir Tenšinhanas taip pat pabando pasipriešinti Bilsui, tačiau nesėkmingai. Galiausiai Gokas, sužinojęs, kad yra dieviškojo sajano forma, surenka Drakono rutulius ir paklausia Šenlongo, kaip įgauti tokią formą. Šenlongas atsako, kad pirmiausia jam reikėtų surasti šešis sajanus. Gokas, pamatęs, jog visų pažįstamų sajanų yra tik penki, pasikviečia Vedžito brolį Tarblą.

Vėliau Gokas finalinėje kovoje virš Žemės dar kartą susigrumia su Bilsu. Kovos įkarštyje Gokas virsta dieviškuoju sajanu, tačiau vis dėlto Bilsas laimi. Po kovos Bilsas pasikėsina sunaikinti Žemę, nes buvo pažadėjęs, kad jei niekas jo neįveiks, jis sunaikins ją. Tačiau išsekus jėgoms po alinančios kovos su Goku, jam tepavyksta sunaikinti vos kelias uolas. Viskas baigiasi tuo, kad Bilsas iškeliauja į savo namus ir ten užmiega trejiems metams.

## Veikėjai

* Gokas
* Vedžitas
* Gohanas
* Pikolas
* Krilinas
* Jamčis
* Tenšinhanas
* Čiaucas
* Tranksas
* Gotenas
* Gotranksas
* Bilsas
* Visas
* Žuvis pranašautoja
* Pilafas
* Mei
* Šū
* Puaras
* Ulongas
* Meistras Rošis
* Bulma
* Čiči
* Giumajus
* Kiborgė-18
* Marona
* Ponas Šėtonas
* Bū
* Videlė
* Dendis
* Šenlongas
* Dr. Bryfsas
* Ponia Bryf
* Senasis Kajus
* Kibito Kajus
* Karalius Kajus

## Išnašos
Kodansha

**Kodansha** () – didžiausia leidykla Japonijoje, leidžianti manga žurnalus „Nakayoshi“, „Afternoon“, „Evening“ ir „Weekly Shonen Magazine“, taip pat labiau literatūrinius žurnalus „Gunzō“ ir „Shūkan Gendai“.

Leidykla rengia prestižinius Kodansha Manga Award apdovanojimus nuo 1977 m. (nuo 1960 m. kitais įvairiais pavadinimais).

## Istorija

Seidži Noma (*Seiji Noma*) leidyklą įkūrė 1909 m. kaip bendrovės „Dai-Nippon Yūbenkai“ padalinį. Pirmasis leidyklos išleistas žurnalas buvo „Yūben“.

## Šaltiniai
Kazys Valentas Žaltauskas

**Kazys Valentas Žaltauskas** (1963 m. kovo 3 d. Kaune – 2012 m. kovo 25 d.) – dailininkas vitražistas, visuomenininkas, Senojo Kauno draugijos narys. Palaidotas Karmėlavos kapinėse.

## Biografija

K. Žaltauskas 1981 m. baigė Kauno 28-ąją vidurinę mokyklą. 1975-1978 m. mokėsi Kauno keturmetėje dailės mokykloje. 1981 m. įstojo į Valstybinio dailės instituto Pramoninės dailės fakultetą Kaune. Studijavo stiklo ir porceliano katedroje. 1987 m. baigė šį institutą ir įgijo taikomosios dekoratyvinės dailės dailininko specialybę. 

Po studijų, 1987-1991 m., dirbo Kauno „Dailės“ kombinate kūrybiniu dailininku, 1992-1994 m. – VDA Kauno dailės institute mokymo meistru. Nuo 1995 m. atsidavė vien kūrybiniam darbui. 

Paskutiniaisiais gyvenimo metais dailininkas bylinėjosi su Lietuvos teisėsauga dėl jo neteisėto baudžiamojo persekiojimo, valstybę padavė į Europos Žmogaus Teisių Teismą Strasbūre. 

## Kūryba

Nuo 1987 m. dailininkas kasmet dalyvavo įvairiose parodose Lietuvoje. Buvo Lietuvos dailininkų sąjungos narys (nuo 1992 m.). Savo sukurtų interjero, eksterjero, kraštovaizdžio objektų paviršiuose dailininkas siekė įvairiai perteikti prigimtines stiklo savybes: optiką, skaidrumą, spalvą, sąveiką su šviesa. Kūriniams gaminti naudojo elementus iš stiklo, bronzos, žalvario, krištolo, aliuminio ir kitų medžiagų derinių.

Svarbesni K. Žaltausko darbai:

* „Casino“ baro Kaune šviestuvai bra,
* Didžiosios Britanijos konsulato Kaune (Smalininkų g.) erdviniai skulptūriniai akcentai (bendraaut. A. Binkis),
* Kauno Rotušės didžiosios salės Lietuvos ir Kauno herbiniai vitražai,
* Kavinės „Tulpė“ apvaliosios salės langų vitražai,
* Klaipėdos muzikinio teatro salės šviestuvai,
* Kučiūnų bažnyčios (Lazdijų raj.) sietynas (bendraaut. S. Straigis),
* Lietuvos dailės muziejuje – stiklo plastika „Kalnai“ (ekspozicijoje),
* Ryšių istorijos muziejaus XIV-XX a. pradžios pašto istorijos ekspozicija, 
* Telekomo Kaune interjerų vitražai,
* Vienuolinių namų koplyčios Kaune (Anykščių g. 22A) vitražai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* [In memoriam: Kazys Valentas Žaltauskas](http://www.kamane.lt/Naujienos/2012-metai/Kovas/Daile/IN-MEMORIAM-KAZYS-VALENTAS-ZALTAUSKAS-1963-03-03-2012-03-25/(searchTerm)/%C5%BDaltauskas)
Teardrops on My Guitar (singlas)

**„Teardrops on My Guitar“** – kantri muzikos daina, kurią įrašė amerikietė atlikėja-dainų autorė Taylor Swift. Dainą parašė Swift kartu su Liz Rose, o prodiusavo – Nathan Chapman ir Swift. „Big Machine Records“ ją išleido 2007 m. vasario 24 d. kaip antrąjį debiutinio Swift albumo „Taylor Swift“ singlą. Dainą įkvėpė Swift patirtis su Drew Hardwick, bendraklasiu, kuriam ji jautė šiltus jausmus. Jis to nenujautė ir su atlikėja kalbėjo apie savo merginą. Po kelerių metų Hardwick atėjo į Swift namus, tačiau ji jį atstūmė.

## Dainos
* **CD Single**
# „Teardrops on My Guitar“ (Album Version) – 3:36
# „Teardrops on My Guitar“ (Instrumental) – 3:36
# „Teardrops on My Guitar“ (Music Video) – 3:50

* **Remix CD Single**
# „Teardrops on My Guitar“ (Pop Version) – 2:59

* **European Digital Download EP / International Promo CD**
# „Teardrops on My Guitar“ – 3:14
# „Teardrops on My Guitar“ (Acoustic) – 2:58
# „Teardrops on My Guitar“ (Cahill Radio Edit) – 3:01
* **Columbian Remix CD single**
# „Teardrops on My Guitar“ (Album Version) – 3:35
# „Teardrops on My Guitar“ (Radio Version) – 3:24
# „Teardrops on My Guitar“ (Pop Version) – 3:00
# „Teardrops on My Guitar“ (International Version) – 3:14
# „Teardrops on My Guitar“ (Joe Bermudez Radio Mix) – 3:08
# „Teardrops on My Guitar“ (Cahill Radio Mix) – 3:24
# „Teardrops on My Guitar“ (Cahill Extended) – 5:21
# „Teardrops on My Guitar“ (Acoustic Version) – 2:57

## Topai ir sertifikatai

### Topai

### Metų pabaigos topai

### Sertifikatai

## Išnašos
BBL Iššūkio taurė

**BBL Iššūkio taurė** – tarptautinė krepšinio lyga, kurioje dalyvauja klubai iš Lietuvos, Latvijos ir Estijos. Lyga laikoma antruoju BBL divizionu.

## Turnyro sistema

## Istorija

## Finaliniai ketvertai

## Nuorodos
Our Song (singlas)

**„Our Song“** – kantri muzikos daina, kurią įrašė amerikietė atlikėja-dainų autorė Taylor Swift. Dainą parašė Swift, o prodiusavo – Nathan Chapman. „Big Machine Records“ ją išleido 2007 m. rugpjūčio 22 d. kaip trečiąjį debiutinio Swift albumo „Taylor Swift“ singlą. Swift sukūrė šią dainą mokyklos talentų renginiui, tai daina apie vaikiną, su kuriuo Swift neturėjo dainos.

## Dainos
* **U.S. Maxi-CD Single**
# „Our Song“ – 3:27
# „Our Song“ (CD-ROM video) – 3:33

## Topai ir sertifikatai

### Savaitiniai topai

### Metų pabaigos topai

### Sertifikatai

## Išnašos
Tim McGraw (singlas)

**„Tim McGraw“** – kantri muzikos daina, kurią įrašė amerikietė atlikėja-dainų autorė Taylor Swift. Dainą parašė Swift ir Liz Rose, o prodiusavo – Nathan Chapman. „Big Machine Records“ ją išleido 2006 m. birželio 19 d. kaip debiutinį Swift ir debiutinio Swift albumo „Taylor Swift“ singlą. Swift parašė šią dainą, žinodama, kad ji ir buvęs vaikinas, Brandon Borello, išsiskirs, kai jis išvažiuos į koledžą. Dainoje pasakojama apie įvairius dalykus, kurie primintų Borello apie Swift ir jų kartu praleistą laiką: vienas iš šių dalykų yra kantri atlikėjo Tim McGraw muzika.

## Dainos
* **US Maxi-CD Single**
# „Tim McGraw“ – 3:52
# „Tim McGraw“ (radio edit) – 3:41
# „Tim McGraw“ (instrumental) – 3:52
# „Tim McGraw“ (enhanced video) – 4:02

## Topai

### Metų pabaigos topai

## Išnašos
Auksinis liūtas

**Auksinis liūtas** () – aukščiausias apdovanojimas, teikiamas filmui Venecijos kino festivalio metu. Apdovanojimas festivalio organizacinio komiteto įsteigtas 1949 m. ir laikomas vienu prestižiškiausiu kino pramonės apdovanojimų. 1970 m. buvo įsteigtas antras Auksinio liūto apdovanojimas pagerbti asmenis, įnešusius reikšmingą indėlį į kiną.

Apdovanojimas buvo pristatytas Šv. Morkaus Auksinio liūto (sparnuoto liūto, kuris buvo vaizduojamas Venecijos respublikos vėliavoje) pavadinimu. 1947–1948 m. buvo teikiamas *Gran Premio Internazionale di Venezia* ('Didysis tarptautinis Venecijos prizas') apdovanojimas. 1934–1942 m. aukščiausias apdovanojimas, teikiamas geriausiam Italijos filmui ir geriausiam užsienio filmui, buvo *Coppa Mussolini* ('Musolinio taurė').

1969–1979 m. laikotarpiu nebuvo įteiktas nei vienas Auksinio liūto apdovanojimas. Pasak Venecijos bienalės renginio tinklalapio, ši pertrauka buvo padaryta po to, kai 1968 m. Auksinis liūtas buvo įteiktas iš esmės eksperimentiniam filmui „Die Artisten in der Zirkuskuppel: Ratlos“; tinklalapyje rašoma, kad „apdovanojimų statulėlės vis dar buvo fašistinės eros, kas buvo nepriimtina politiniu požiūriu.“

## Laureatai
14 Prancūzijos filmų pelnė Auksinį liūtą, daugiau nei bet kurios kitos šalies. Taip pat didžiąją dalį apdovanojimų gavo vyrai, daugiausia europiečiai.

žymi pirmąjį šalies laimėjimą

## Šaltiniai
Max Chilton

**Max Chilton** (g. 1991 m. balandžio 21 d.) – Formulės 1 lenktynininkas iš Jungtinės Karalystės. Formulėje 1 britas debiutavo 2013 m. tapęs Marussia ekipos lenktynininku.

Savo sportininko karjerą M. Chilton pradėjo 2005 m. buvusiame T Cars čempionate. Jame jis praleido dvejus metus ir pelnė 7 pergales.

Vėliau britas lenktyniavo Formulės 3 ir GP 2 čempionatuose. 2012 m. jis praleido su Marussia ekipa būdamas jos lenktynininku bandytoju.

2012 m. gruodžio mėnesį ekipa pranešė, kad M. Chilton taps naujuoju jų lenktynininku.

## Šaltiniai
Atamis

**Atamis** () – miestas Japonijoje, Šidzuokos prefektūros rytuose; kurortas. 38 tūkst. gyventojų (2012 m.).

## Geografija
Atamis įsikūręs šiaurinėje Idzu pusiasalio dalyje ant dalinai panirusios vulkaninės kalderos šlaitų, priešais Sagamio įlanką. Pavadinimas pažodžiui reiškia „karštas vandenynas“, paminint žymias miesto karštąsias versmes *[[onsen]]*. Miestui priskiriama įlankoje esanti Hacušimos sala. Didžioji dalis Atamio miesto patenka į Fudži-Hakonė-Idzu nacionalinį parką. Dėl šiltos Kurošio srovės miesto apylinkėse vyrauja jūrinis klimatas su karštomis, drėgnomis vasaromis ir trumpomis žiemomis.

## Istorija
Atamis kaip karštųjų versmių kurortas žinomas nuo VIII a. Edo laikotarpiu visa Idzu žemės teritorija buvo valdoma Tokugavos šiogūnato. Po 1889 m. kadastrinės reformos Meidži laikotarpyje, Atamis buvo prijungtas prie Šidzuokos Kamo apskrities. 1894 m. birželio 11 d. gyvenvietei buvo suteiktas miestelio statusas, o 1896 m. jis paskirtas Tagatos apskrities administraciniu centru.

1923 m. Didžiojo Kanto žemės drebėjimo epicentras buvo giliai po Idzu Ošimos sala Sagamio įlankoje, netoli Atamio, todėl miestelis kaip ir kitos Kanto regiono savivaldybės smarkiai nukentėjo. Atamį užliejo 35 m aukščio cunamio banga, nušlavusi miestelį ir paskandinusi 300 žmonių.

Šiandieninis Atamio miestas įkurtas 1937 m. balandžio 10 d. sujungus Atamio miestelį su kaimyniniu Tagos kaimu. Po to, kai 1950 m. Japonijos vyriausybė Atamį paskelbė „tarptautiniu turizmo ir kultūros miestu“, apylinkėse sparčiai ėmė kurtis dideli kurortiniai viešbučiai. Šitai dar paspartino 1964 m. mieste įrengus greitosios Tōkaidō Shinkansen traukinio linijos stotelę. Be savo žymiųjų versmių, Atamis taip pat garsėjo ir onsen geišomis. Dėl 10-ojo dešimtmečio Japonijos ekonominės krizės, sumažėjo turistų srautai į Atamio miestą, tačiau ekonomika atsigavo, kai gyventojai ėmė teikti apgyvendinimo paslaugas žmonėms, vykstantiems į netoliese esančius Tokijo ir Jokohamos miestus.

24-asis Japonijos komunistų partijos Kongresas 2006 m. sausį vyko Atamio mieste.

## Ekonomika
Miesto ekonomika stipriai remiasi karštųjų versmių turizmu. Komercinė žvejyba taip pat laikoma svarbia pramonės šaka.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra japoninis abrikosas, medis – sakura, paukštis – paprastasis kiras.

## Miestai partneriai
*  Bepu, Japonija (nuo 1966 m. rugpjūčio)
*  Sanremas, Italija (nuo 1976 m. lapkričio)
*  Kaškaišas, Portugalija (nuo 1990 m. liepos)
*  Akapulkas, Meksika

## Šaltiniai

## Literatūra
* Hammer, Joshua. (2006).  ''Yokohama Burning: The Deadly 1923 Earthquake and Fire that Helped Forge the Path to World War II''. New York: Simon & Schuster. ISBN 0-7432-6465-7; ISBN 978-0-7432-6465-5
Benua Madona

**Benua Madona** (arba **Madona Benua**), kitaip **Madona su gėle** – paveikslas, priskiriamas italų renesanso dailininkui Leonardui da Vinčiui (1452 - 1519) ir esantis Ermitažo muziejuje Sankt Peterburge.

## Apie paveikslą
Spėjama, kad paveikslas sukurtas 1478-80 m. ir buvo vienu pirmųjų savarankiško Leonardo darbų po to, kai jis paliko Andrea del Verrocchio dirbtuves ir pradėjo savarankišką karjerą. Leonardas užrašuose mini, kad 1478 m. jis pradėjo 2 Madonos paveikslus (kitas, spėjama, yra „Madona su gvazdiku“ Senojoje pinakotekoje Miunchene). Paveikslas buvo gerai žinomas to meto dailininkams. Spėjama, kad juo rėmėsi Lorenzo di Credi ir Rafaelis, tapydami savus Madonų paveikslus, kuriuose vaizduojamas kūdikis Kristus, tiesiantis rankas paimti gėlę iš Madonos rankų. „Benua Madona“, savo ruožtu, gali būti paremta kiek ankstesniu Leonardo mokytojo Andrea del Verrocchio darbu. Skirtingai nuo Verrocchio *[[quattrocento]]* stiliaus darbo Leonardo paveikslas įsuptas į švelnius šešėlius ir jame panaudotos Leonardui būdingos *[[chiaroscuro]]* ir *[[sfumato]]* technikos, leidžiančios pavaizduoti paveikslo veikėjus beveik realistiškai tikrais.

Šimtmečiais paveikslas buvo laikomas prarastu, kai 1909 m. jį sensacingai Sankt Peterburge eksponavo architektas Leontijus Benua. Iš to kilo paveikslo pavadinimas. Buvo atsekta paveikslo istorija. Į Benua rankas paveikslas pateko iš jo žmonos tėvo, pirklio Aleksandro Sapožnikovo kolekcijos. Patį paveikslą į Rusiją iš Italijos apie 1790 m. atgabeno pirklys Aleksandras Korsakovas, po kurio mirties jo sūnus pardavė paveikslą Sapožnikovui. Leontijaus žmona Marija Benua apie 1912 m. nusprendė jį parduoti. Žymus to meto paveikslų perpardavinėtojas Joseph Duveen pasiūlė 500 000 frankų už jį. Rusijos visuomenė organizavo rinkliavą, kad paveikslą būtų galima nupirkti ir jis liktų Rusijoje. Marija Benua, taip pat, norėjo, kad jis liktų Rusijoje. Paveikslą už beveik simbolinę 150 000 rublių sumą 1914 m. įsigijo Ermitažas. Suma buvo išmokėta dalimis, kurių paskutinė jau po Spalio revoliucijos.

Ruošdama paveikslą pardavimui Marija Benua kreipėsi dėl autentiškumo patvirtinimo į vieną įtakingiausių to meto menotyrininkų Bernardą Berensoną. Bernardas Berensonas taip aprašo įspūdžius: „*Vieną nelaimingą dieną buvau pakviestas susipažinti su „Madona Benua“ ... Šiurpokas senutės vaiduoklis žaidžia su kūdikiu: jo veidas primena tuščią kaukę, prie kurios pridurtas išsipūtęs kūnelis ir galūnės ... Ir visgi man teko pripažinti, kad šis siaubingas kūrinys priklauso Leonardui da Vinčiui.“*

## Susiję paveikslai

Image:Andrea del Verrocchio - Mary with the Child - Google Art Project.jpg | 1466-70 m. atliktas Andrea del Verrocchio „Madona su Kūdikiu“
Image:Raphael Madonna of the Pinks.jpg| „Madona su gvazdikais“ (1506-07, priskiriamas Rafaeliui)


## Išnašos

## Nuorodos
* „Benua Madona“ WGA tinklalapyje
* „Benua Madona“ Ermitažo tinklalapyje
Utioja

**Utioja** () − Norvegijos 10,6 ha dydžio sala, esanti penktame pagal plotą Norvegijos Tyrifjordeno ežere, apie 38 km į šiaurės vakarus nuo sostinės Oslo centro. Artimiausias krantas nuo salos yra už 600 metrų. Utioja daugiausia apaugusi mišku, yra keli pastatai, maža prieplauka, skirta prisišvartuoti keltu vykstantiems keleiviams. Sala priklauso Norvegijos darbo partijos jaunimo lygai, kuri vasarų metu organizuodavo jaunimo stovyklas. Tokios stovyklos metu, 2011 m. liepos 22 d., Norvegijos pilietis A. Breivikas įvykdė prieš civilius gyventojus nukreiptą teroro aktą, per kurį nužudė 69 asmenis. Dar 8 asmenys tą pačią dieną žuvo Osle A. Breivikui susprogdinus užminuotą automobilį. Dėl tolimesnės salos ateities šiuo metu Norvegijoje vyksta diskusijos − grąžinti joje vasaros stovyklas, ar įrengti aukų atminimo memorialą.

## Nuorodos
* Utiojos sala
2012–2013 m. Baltijos krepšinio lyga

**[[BBL]] 2012–2013 metų sezonas** – 9-as lygos sezonas, kuriame dalyvauja 23 klubai.

## Reguliarusis sezonas

** Grupė A**

** Grupė B**

** Grupė C**

** Grupė D**

## TOP 16

E grupė

F grupė

G grupė

H grupė

## Finalai

## Nuorodos
* Oficiali BBL svetainė
Amama Mbabazi

**Patrikas Amama Mbabazis** (*Patrick Amama Mbabazi*; g. 1949 m. sausio 16 d.) – ilgametis Ugandos teisininkas ir politikas. Nuo 2011 m. gegužės 24 d. – Ugandos ministras pirmininkas. Prieš šias pareigas, nuo 2009 m. vasario iki 2011 m. gugužės, dirbo saugumo ministru. Taip pat, nuo 2010 m. birželio iki 2011 m. birželio, vadovavo Nacionaliniam pasipriešinimo judėjimui. Nuo 2003 m. Amama Mbabazi – Ugandos parlamento narys.
Giedo van der Garde

**Giedo van der Garde** (g. 1985 m. balandžio 25 d.) – Formulės 1 lenktynininkas iš Nyderlandų. 2013 m. sezonę jis lenktyniavo Caterham ekipoje.

Savo sportininko karjerą olandas pradėjo su kartingais. 1998 m. jis tapo savo šalies kartingų čempionu. Vėliau jis lenktyniavo įvairiose lenktynėse – Formulės Renault, Formulės 3, GP2 čempionatuose.

2008 m. van der Garde tapo Formulės Renault čempionu, 2011 m. GP2 Azijos pirmenybėse užėmė trečią vietą.

Pirmą kartą prie Formulės 1 automobilio vairo olandas atsisėdo 2007 m., kuomet tapo Spyker ekipos bandytoju.

2012 m. jis buvo Caterham ekipos bandytoju, o po metų tapo komandos nuolatiniu lenktynininku.

## Šaltiniai
Jyrki Katainen

**Jurki Katainenas** (, g. 1971 m. spalio 14 d. Silinjervyje, Šiaurės Savas) – suomių politikas, buvęs partijos Nacionalinė koalicija pirmininkas, 2011 – 2014 m. - Suomijos ministras pirmininkas.

2014 m. birželio mėn. paskirtas EK nariu, atsakingu už finansus, o nuo lapkričio 1 d. Ž.K. Junkerio komisijoje yra vicepirmininkas bei užimtumo, investicijų, ekonomikos ir konkurencingumo komisaras

## Biografija
Anksti pradėjo dalyvauti politinėje veikloje: 1993 m. tapo Silinjervio savivaldybės tarybos nariu. 1998 m. baigė Tamperės universitetą, stažavosi Suomijos ambasadoje Londone. 1998–2000 m. buvo Europos liaudies partijos jaunimo organizacijos pirmininko pavaduotojas.

Nuo 1999 m. – Eduskuntos (Suomijos parlamento) deputatas. 2001 m. išrinktas Nacionalinės koalicijos partijos pirmininko pavaduotoju, 2004 m. – šios partijos pirmininku. Nuo 2005 m. – Europos liaudies partijos viceprezidentas.

2007–2011 m. buvo vicepremjeras ir finansų ministras Matti Vanhaneno ir Mari Kiviniemi vyriausybėse.

2011 m. birželio 22 d. paskirtas 72-tros Suomijos vyriausybės ministru pirmininku (63-čias šalies ministras pirmininkas). Vyriausybę sudarė šešios partijos. Šalies ministru pirmininku buvo iki 2014 m. birželio 24 d.

## Papildoma informacija
* 2008 m. Financial Times nominavo J.Kataineną geriausiu Europos finansų ministru.

## Nuorodos
* Asmeninis puslapis partijos svetainėje 

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Šiaurės Fryzų salos

**Šiaurės Fryzų salos** – grupė salų Vatų jūroje, prie vakarinės Šlėzvigo-Holšteino pakrantės, Vokietijoje. Salos Vokietijos teritorijoje yra Šiaurės Fryzijos regione ir yra dalis Šlėzvigo-Holšteino Vatų jūros nacionalinio parko. Retkarčiais į šią salų grupę taip pat įtraukiama Helgolando sala.

Kartais šioms saloms priskiriamos ir Danijos Fryzų salos, kurios yra vakarinėje Jutlandijos pakrantėje, Danijoje.

## Istorija

Po fryzų ir danų salų kolonizacijos VIII a., šios salos priklausė Danijai ir buvo valdomos jo karaliaus. Tada salos buvo vadinamos „Karaliaus Fryzų salomis“. Šiek tiek vėliau jos buvo perduotos Vokietijai, išskyrus kelias karališkas Danijos grupes. Po vokiečių-danų karo 1886 m., kai kurios salos atiteko Prūsijai. 1920 m. salos buvo padalintos dviem šalims – Danijai ir Vokietijai.
Dragon Ball GT

**Dragon Ball GT** (, , sutrumpintai **DBGT**) – 1996–1997 m. japonų anime televizijos serialas, paremtas Akiros Torijamos „Dragon Ball“ manga, kurį sukūrė „Toei Animation“. Serialo premjera įvyko Japonijoje per Fuji TV ir serijos buvo leidžiamos nuo 1996 m. vasario mėn. iki 1997 m. lapkričio mėn. Iš viso buvo išleistos 64 serijos. Kitaip nei ankstesniuose dviejuose „Dragon Ball“ anime, „Dragon Ball GT“ neadaptuoja Torijamos mangos, bet yra išskirtinis „Dragon Ball Z“ anime tęsinys su originalia istorija, kurioje naudojami tie patys veikėjai ir visata, kurioje pasakojama apie Goką, jo anūkės Pan ir įvairių jų bendražygių žygdarbius. Tačiau Torijama sukūrė kai kuriuos naujus serialo veikėjus.

## Kritika
Dragon Ball GT dažnai laikoma „Dragon Ball“ serijos „balta varna“, nes joje nedalyvavo serijos kūrėjas Akira Torijama. 2010 m. „Dragon Ball: Raging Blast 2“ žaidimo prodiuseris Ryo Mito teigė, kad „GT yra populiarus tarp gerbėjų užsienyje. Japonijoje jis nėra toks populiarus“. 2000-aisiais šis serialas buvo laikomas antru pagal dydį „Funimation“ anime turtu, nusileidęs tik „Dragon Ball Z“. 2005 m. GT išleidimas Amerikoje buvo įvardytas kaip „labai sėkmingas“.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Shueisha

**Shueisha** () – viena didžiausių leidyklų Japonijoje. Leidžia tokius žurnalus, kaip „Weekly Shōnen Jump“, „V Jump“, „Weekly Young Jump“, „Jump SQ.“, „Non-no“ ir „Ultra Jump“.

„Shueisha“ kartu su kitomis leidyklomis, „Shogakukan“ ir „Hakusensha“, valdo „Viz Media“, kuri platina jų manga komiksus Šiaurės Amerikoje.

## Istorija

„Shueisha“ buvo įkurta 1925 m. kaip „Shogakukan“ leidybos padalinys. Romanas, pavadinimu „Jinjō Shōgaku Ichinen Josei“ (尋常小學一年女生), buvo pirmasis, kurį leidykla išleido bendradarbiaujant su „Shogakukan“. Kitais metais „Shueisha“ tapo nepriklausoma įmone.

## Išnašos
Šiaurinis kalnagūbris

**Šiaurinis kalnagūbris** () – kalnų grandinė Trinidado salos šiaurinėje dalyje. Driekiasi nuo Čagvaramaso pusiasalio vakaruose iki Toko kyšulio rytuose. Stačiais šlaitais iškyla virš piečiau plytinčios lygumos. Jame yra aukščiausi salos kalnai – El Sero del Aripas (940 m) ir El Tukučė (936 m).

Kalnai sudaryti daugiausia iš nuosėdinių uolienų (skalūnų, klinties), rytinėje dalyje yra vulkaninių uolienų. Šlaitai daugiausia apaugę tropiniais miškais, tačiau dėl intensyvaus miškų kirtimo dabar daug kur plyti savanos.
El Sero del Aripas

**El Sero del Aripas** () – aukščiausia vieta Trinidado ir Tobago valstybėje. Yra Trinidado salos šiaurinėje dalyje, Šiauriniame kalnagūbryje, į šiaurės rytus nuo Arimos. Aukštis – 940 m. Kalną dengia tropiniai miškai.

## Šaltiniai
Milton Obote

**Apolo Milton Obote** (1925 m. gruodžio 28 d. – 2005 m. spalio 10 d.) – Ugandos socialistų politinis lyderis, kuris 1962 m. išvadavo Ugandą iš britų kolonijinės administracijos priklausomybės. Po šalies nepriklausomybės, nuo 1962 m. iki 1966 m. užėmė Ugandos ministro pirmininko pareigas, o nuo 1962 m. iki 1971 m. – Ugandos prezidento pareigas. 1971 m. jį nuvertė Idi Amin, tačiau, po Amino nuvertimo 1979 m., atgavo valdžią. Antrasis jo valdymo laikotarpis pasižymėjo represijoms ir civilių gyventojų žūtimis. Visa tai atvedė į Ugandos krūmynų karą.
Erikas Grigaliūnas

**Erikas Grigaliūnas** (g. 1994 m. kovo 3 d. Lazdijuose) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas. Buvęs Alytaus „Dainavos“ žaidėjas.

## Karjera

2003–2009 m. žaidė FK „Alyčio“ jaunimo komandoje. Pirmasis treneris *Antanas Bytautas*. 2009 m. sezono metu jaunimo čempionate įmušė 17 įvarčių. Tais pačiais metais buvo pakviestas į „Alyčio“ klubą, 2009 m. balandžio 19 d. debiutavo rungtynėse prieš Kėdainių „Nevėžį“. Būdamas 15 metų įmušė pirmąjį įvartį LFF I lygoje, rungtynėse prieš Mažeikių ekipą. 2009 m. 15-metis puolėjas Pirmoje lygoje įmušė tris įvarčius. 

2009 m. kovo 17 d. debiutavo Lietuvos jaunimo iki 16 m. futbolo rinktinėje, rungtynėse prieš Lenkiją, iš viso rinktinėje sužaidė 2 varžybas.   

2010 m. vasarį pradėjo treniruotis Nacionalinėje Futbolo Akademijoje Kaune. Tais pačiais metais E. Grigaliūnas persikėlė į „Mažeikių“ klubą, rungtyniavo dublerių komandoje. 2010 m. spalio 25 d. debiutavo mažeikiškių ekipoje rungtynėse prieš „Pakruojis-2“ ir šiose rungtynėse įmušė du įvarčius.  

2011 m. nutraukė sutartį su mažeikiškiais, po to, kai klubas iš pagrindinės komandos vyriausio trenerio pareigų atleido jo tėvą Ričardą Grigaliūną. 

Grįžęs į Alytų futbolininkas treniravosi individualiai, padedant tėvui, žaidė Alytaus apskrities čempionato komandoje FK Auska Alytus. 

2012 m. rungtyniavo Alytaus Dainavoje.

## Nuorodos

* Erikas Grigaliūnas www.futbolinis.lt;
* Septyniolikmečiu alytiškiu susidomėjo ukrainiečiai;
* Erikas Grigaliūnas - Futbolo.tv ;
* Erikas Grigaliunas ball juggling - YouTube.

## Šaltiniai
Katsuhiro Otomo

**Kacuhiro Otomo** (; g. 1954 m. balandžio 14 d.) – japonų manga rašytojas, scenaristas ir kino režisierius. Plačiai žinomas dėl „Akira“ manga komiksų ir jų adaptacijos. K. Otomo taip pat režisavo keletą vaidybinių filmų, kaip kad 2006 m. manga komiksų „Mushishi“ adaptacija.

## Biografija
Kacuhiro Otomo gimė Tomės mieste, Mijagio prefektūroje. Lankydamas vidurinę mokyklą K. Otomo susižavėjo kino filmais, per atostogas dažnai vykdavo traukiniu jų pasižiūrėti. 1973 m. baigęs mokyklą, jis išvyko į Tokiją tikėdamasis tapti manga rašytoju. Tų pačių metų spalio 4 d. K. Otomo išleido pirmąjį savo darbą, Prospero Merimė apsakymo „Mateo Falcone“ manga adaptaciją, pavadinimu „A Gun Report“.

## Karjera
Po daugybės trumpų istorijų, parašytų žurnalui „Action“, 1979 m. K. Otomo išleido mokslinės fantastikos kūrinį „Fireball“. Jo kūrinys „Dōmu“ 1983 m. pelnė Nihon SF Taisho apdovanojimą, japonišką Nebula premijos variantą.

1982 m. debiutavo kine dirbdamas veikėjų dizaineriu prie anime filmo „Harmagedon“. Po metų ėmėsi rašyti savo žymiausio kūrinio „Akira“, kurį užbaigė po aštuonerių metų, jo apimtis siekė daugiau nei 2000 puslapių. 1988 m. dar bekurdamas manga, jis ėmė rašyti scenarijų manga motyvais paremtam animuotam filmui. Vėliau sekė anime filmai „Neo Tokyo“ ir „Robot Carnival“. 2004 m. sukūrė vieną brangiausių Japonijos animacinių filmų „Steamboy“.

## Bibliografija
* 1973: *A Gun Report*
* 1979: *Short Peace*
* 1979: *Highway Star*
* 1980: *Domu: A Child’s Dream*
* 1980: *Kibun wa mō Sensō*
* 1981: *Sayonara Nippon*
* 1982: *[[Akira]]*
* 1984: *Visitors*
* 1990: *Kanojo no Omoide…*
* 1990: *The Legend of Mother Sarah*
* 1991: *ZeD*
* 1996: *SOS! Tokyo Metro Explorers*
* 1996: *Batman: Black & White #4*
* 2001: *Hipira: The Little Vampire*
* 2006: *Park*
* 2012: *DJ Teck’s Morning Attack*
* 2006: *Park*
* 2006: *Park*
* 2006: *Park*

## Filmografija
* 1987: *Neo Tokyo*
* 1987: *Robot Carnival*
* 1988: *[[Akira]]*
* 1991: *World Apartment Horror*
* 1991: *Roujin Z* (scenarjus)
* 1995: *Memories*
* 2001: *Metropolis* (scenarjus)
* 2004: *[[Steamboy]]*
* 2006: *Mushishi* (vaidybinis)
* 2012: *Combustible *

## Išnašos

## Nuorodos
*
Prawda Wileńska

**Prawda Wileńska** () – LKP(b) Vilniaus miesto ir apskrities komiteto laikraštis, leistas 1940 m. rugpjūčio 21 d. – 1948 m. kovo 31 d. Vilniuje lenkų kalba.

## Istorija

Išeidavo tris kartus per savaitę. 1941 m. birželio 23 d. – 1944 m. liepos 16 d. nėjo. 1941 m. leido priedą „Czytanki“.

## Redaktoriai

* Jonas Karosas – 1940–1941 m., 1944 m.
* Vladislavas Sokolovskis – 1944 m.
* Antonas Fedorovičius – 1944–1948 m.

## Šaltiniai