open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ona Kuncienė

**Ona Navickaitė-Kuncienė** (1926 m. sausio 18 d. Cibiliekai, Krokialaukio valsčius – 1999 m. gegužės 30 d. Vilnius) – Lietuvos archeologė, istorijos mokslų daktarė.

## Biografija
Baigė Vilniaus universitetą. Nuo 1951 m. LTSR mokslų akademijos Istorijos instituto archeologė.

## Mokslinė veikla
Tyrinėjo ir žvalgė Lietuvos piliakalnius, kapinynus, pilkapynus: Bačkininkėlių piliakalnis, Dovainonių piliakalnis, Guogų piliakalnis, Kačėniškės piliakalnis, Maneičių piliakalnis, Rumšiškių piliakalnis, Katkuškių pilkapynas, Lavariškių pilkapynas, Pabarių pilkapynas, Pamusių pilkapynas, Grigiškių pilkapynas, Sausių pilkapynas, Sarių pilkapynas, Diržių kapinynas, Mikytų kapinynas, Pryšmančių kapinynas, Veršvų kapinynas, Trakų salos pilis.

## Bibliografija
* O. Navickaitė. Guogų-Piliuonos piliakalnis. Lietuvos TSR Mokslų akademijos darbai. A serija. 1959. T. 1. P.
* Lietuvos archeologijos paminklai, 1968 m.
* Lietuvos gyventojų prekybiniai ryšiai I–XIII a., bendraautoriai Mykolas Michelbertas, Adolfas Tautavičius, Vilnius, Mintis, 1972 m.
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, Diemedžio leidykla, 2000 m.

## Šaltiniai

* Rimutė Rimantienė. Ona Navickaitė-Kuncienė: (1926 01 18–1999 05 30), Lietuvos istorijos metraštis, 1999, 2000, p. 444–445.
Aleksandras Indriulaitis

**Aleksandras Indriulaitis** (1934 m. gruodžio 20 d. Šiauliuose – 2018 m. gruodžio 25 d. JAV) – Lietuvos menotyrininkas, Visuotinės lietuvių enciklopedijos, Kultūros paminklų enciklopedijos straipsnių autorius, dailininkas.

## Biografija

1958 m. baigė lietuvių kalbos ir literatūros studijas VU istorijos-filologijos fakultete. 1966 m. Vilniaus dailės institute įgijo dailės istoriko specialybę.

Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Pagrindinė darbo kryptis – dailės palikimo aiškinimas, paminklų apskaita, jų apsaugos metodika. Publikavo medžiagą apie dailės paminklus ir dailininkų kūrybą. Buvo ilgametis vadovas ekspedicijose dailės paminklams tirti. Savo žiniomis prisidėjo nustatant meninę vertę tūkstančiams dailės paminklų nuo XVI a., esančių įvairiose šalies vietovėse.

Svarbiausi straipsniai paskelbti Visuotinėje lietuvių enciklopedijoje, Kultūros paminklų enciklopedijoje, Lietuvos archyvuose, kultūros leidiniuose „Literatūra ir menas“, „Kultūros barai“, „Savastis“ ir kt.

## Šaltiniai
Bad

**„Bad“** – septintasis amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas, išleistas 1987 m. Tai yra vienintelis albumas pasaulyje, kurio penki singlai tapo Billboard Hot 100 numeris 1. Visame pasaulyje šio albumo įrašų yra parduota apie 30 milijonų kopijų.

Devynias iš vienuolikos albumo dainų prodiusavo pats M. Jacksonas.

Šis albumas ar dainos iš jo buvo nominuoti šešiose Grammy kategorijose, iš kurių dvejose tapo nugalėtoju (geriausias neklasikinis įrašas bei geriausias muzikinis klipas „Leave Me Alone“).

## Dainų sąrašas
(numeris, daina, prodiuseris, trukmė)

1. „Bad“ Michael Jackson 4:07
2. „The Way You Make Me Feel“ Michael Jackson 4:57
3. „Speed Demon“ Michael Jackson 4:01
4. „Liberian Girl“ Michael Jackson 3:53
5. „Just Good Friends“ (duet with Stevie Wonder) Terry Britten, Graham Lyle 4:06
6. „Another Part of Me“ Michael Jackson 3:54
7. „Man in the Mirror“ Glen Ballard, Siedah Garrett 5:19
8. „I Just Can’t Stop Loving You“ (duet with Siedah Garrett) Michael Jackson 4:11
9. „Dirty Diana“ Michael Jackson 4:41
10. „Smooth Criminal“ Michael Jackson 4:17
11. „Leave Me Alone“ Michael Jackson 4:39

## Singlai
(numeris, metai, daina, pasiekimai)

# 1987 – „I Just Can’t Stop Loving You“ JAV #1 / JK #1
# 1987 – „Bad“ U.S. #1 / JK #3
# 1987 – „The Way You Make Me Feel“ JAV #1 / JK #3
# 1988 – „Man in the Mirror“ JAV #1 / JK #21
# 1988 – „Dirty Diana“ JAV #1 / JK #4
# 1988 – „Another Part of Me“ JAV #11 / JK #15
# 1988 – „Smooth Criminal“ JAV #7 / JK #8
# 1989 – „Leave Me Alone“ JK #2
# 1989 – „Liberian Girl“ JK #13
Pakuonio valsčius

**Pakuonio valsčius** (iki I pasaulinio karo ***Pagirmuonio valsčius***, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje, kairiajame Nemuno krante. Centras – Pagirmuonys, vėliau – Pakuonis.

## Istorija

Įkurtas XIX a. kaip Pagirmuonio valsčius, po I pasaulinio karo pervadintas Pakuonio valsčiumi. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Panemunės rajonui (4 apylinkės) ir Prienų rajonui (4 apylinkės).

|-
| 1888 m.  ||   || 7753 ||  || ||
|-
| 1923 m.  || 126 || 5285 || 898 || || 40 gyvenviečių 
|-
| 1932 m. || 117 || 6300 || || 8 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 134 || || || 8 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Antanas Juodis, 1932 m.
* Plešanovas, vykdomojo komiteto pirmininkas iki 1948 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis
 
1888 m.:
* Lietuviai – 97,7 %
* Žydai – 1,6 %
* Lenkai – 0,6 %

### Žymūs žmonės

|-
| 1855 || Girininkai || Juozas Kairiūkštis, pedagogas || 1937
|-
| 1863 || Girininkai || Simonas Varkala, kunigas || 1949
|-
| 1881 || Girininkai || Juozas Varkala, lietuviškos spaudos platintojas || 1965
|-
| 1909 || Antakalnis || Kazys Dereškevičius, agronomas || 2007
|-
| 1930 || Pakuonis ||Kazimieras Bublys, socialinių mokslų daktaras, miškininkas ||
|-
| 1933 || Laukiškiai || Jonas Misiūnas, teisininkas, LTSR veikėjas || 2015
|-
| 1937 || Antakalnis || Kostas Dereškevičius, tapytojas || 2023
|}

## Šaltiniai
Romas Jarockis

**Romas Jarockis** (1963 m. balandžio 30 d. Naujojoje Akmenėje – 2020 m. lapkričio 24 d.) – Lietuvos archeologas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1970–1981 m. mokėsi Naujosios Akmenės II vidurinėje mokykloje, 1985–1990 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete ir tapo diplomuotu archeologu. 1997–2001 m. Lietuvos istorijos instituto / Vytauto Didžiojo universiteto doktorantas. Paraleliai 1998–2001 m. studijavo Lundo universiteto Archeologijos institute. 2002 m. birželio 26 d. Lietuvos istorijos institute apgynė daktaro disertaciją „Urbanizacijos raida Žiemgaloje 11-16 a. Centras, periferija ir valdžia“.

1990–1997 m. ir nuo 2001 m. Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus mokslo darbuotojas. Nuo 2003 m. Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto mokslo darbuotojas. Buvo Lietuvos archeologijos draugijos narys.

2013–2016 m. ėjo kultūros viceministro pareigas.

## Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinių tyrimų sritys buvo gyvenviečių archeologija, urbanizacijos procesų teorija, Šiaurės Lietuvos apgyvendinimo raida, vėlyvasis geležies amžius, ankstyvieji viduramžiai, miestų archeologija ir urbanistika XIV–XVI a., aerofotografija. Tirti ir žvalgyti kultūros paminklai: Ažušilės piliakalnis, Eketės piliakalnis, Įpilties piliakalnis, Lokinės piliakalnis, Luponių piliakalnis, Ramulėnų piliakalnis, Spitrėnų piliakalnis, Šinkūnų piliakalnis, Žagarės II piliakalnis.

Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.

## Bibliografija
* Semigallia 1100–1400. A review of archaeological and historical sources. Culture Clash or Compromise? The Europeanisation of the Baltic Sea Area 1100–1400 AD, N. Blomkvist ed. Acta Visbyensia XI, Visby, 1998, p. 45-53.
* Lithuanian Archaeology in the Past and Present, Archaeologia Baltica, Vilnius 1998, vol. 3, p. 37-41.
* Stones, Bricks and Nails. The introduction of new building techniques south west of the Daugava, Europeans or Not? Local Level Strategies on the Baltic Rim 1100–1400 AD, N. Blomkvist, S.-O. Lindquist eds., Kalmar-Visby, 1999, p. 153–164.
* Geographical situation, chronological development and early economy. A comparison analysis of two hill fort-settlement complexes in Semigallia 900–1400 AD. Lübeck style? Novgorod style? Baltic Rim Central Places as Arenas for Cultural Encounters and Urbanisation. M. Auns ed., Riga, 2001, p. 77-88.
* Some aspects of urban development of two manor-boroughs in Žagarė in the 13th-16th century, Lietuvos archeologija, Vilnius 2001, t. 21, p. 355–366.
* Christianization and Monetization. Coins from 14th-17th century burials in Lithuania, Från stan till land. En medeltidsarkeologisk resa tillägnad Hans Andersson, A. Andren, L. Ersgård, J. Wienberg (eds.), Lund Studies in Medieval Archaeology 29, Lund, p. 263–266.
* Lietuviškosios Žiemgalos dalies apgyvendinimo raida XIII–XVI a., Lietuvos archeologija, Vilnius 2003, t. 24, p. 9-16.
* Ekete Iron Age and Early Medieval Hill-fort Settlement Complex. Aerial Archaeology and Remote Sensing, Archaeologia Baltica, Klaipėda 2008, t.9, p.8-14.

## Šaltiniai
Amerikos plaukimo federacija

**Amerikos plaukimo federacija** (**UANA**) – vandens sporto federacija įkurta 1948 m. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Organizacija pavaldi tarptautinei vandens sporto federacijai FINA ir Amerikos olimpiniam komitetui.

## Čempionatai
Federacija organizuoja šiuos čempionatus:
*Centrinės Amerikos ir Karibų plaukimo čempionatas
*JAV plaukimo čempionatas
*Kanados plaukimo čempionatas
*Karibų salų plaukimo čempionatas
*Pietų Amerikos plaukimo čempionatas

## Organizacija
Federacija padalinta į keturias zonas:
* 1 zona: CONSANAT – Pietų Amerikos konfederacija.
* 2 zona: CCCAN – Karibų ir Centrinės Amerikos plaukimo konfederacija.
* 3 zona: JAV vandens sporto dfederacija
* 4 zona: Kanados vandens sporto federacija

### Nariai

## Šaltiniai
Toksinės atliekos

**Toksinės atliekos** – atliekos, kurių sudėtyje yra nuodingų medžiagų arba kurios pačios yra nuodingos medžiagos, galinčios sutrikdyti organizmų sveikatą, sukelti ligas ar mirtį. Dalis tokių atliekų yra lengvai plintančios ir gali apnuodyti ežerus, upes ir kitus vandens telkinius, dirvožemius, orą, žemės ūkio produkciją. 

Toksinės atliekos yra pavojingų atliekų variantas. 

Kartu su kitomis užterštumo problemomis, toksinės atliekos tapo rimta problema pramonės revoliucijos metu. Toksinėms atliekoms priskiriami pramonės ir komercijos produktai, kurie atsiranda tiek iš gyventojų sunaudotų produktų (pvz., valymo priemonės, kosmetika), tiek iš žemės ūkio (pvz., cheminės trąšos, pesticidai), kariuomenės (pvz., branduolinių ginklų bandymai, cheminis ginklas), medicinos įmonių (pvz., medikamentai) veiklų, tiek iš radioaktyvių šaltinių ir galiausiai lengvosios pramonės (pvz., sauso valymo įmonių įkūrimas).

## Padariniai žmogaus sveikatai
Toksinėse atliekose dažniausiai aptinkami kancerogenai. Todėl tokių toksinių medžiagų nutekėjimas ar išgaravimas iš jų saugyklų gali žymiai padidinti vėžio riziką žmonėms apsikrėtusiems minėtomis medžiagomis. Pavyzdžiui, reto kraujo vėžio - eritrocitozės židinys buvo atrastas netoli toksinių atliekų sąvartyno Pensilvanijoje 2008 metais.

Toksinės atliekos, kuriose yra organinės kilmės kancerogenų, gali būti naikinami deginant juos, nors toks būdas yra brangus. Tačiau jei atliekose yra sunkiųjų metalų arba radioaktyvių izotopų, tokios atliekos turi būti atskirtos ir laikomos specialiuose sandėliuose, nes jos negali būti sunaikintos.

## Šaltiniai
Tero Pitkämäki

**Tero Kristianas Pitkamaki** (*Tero Kristian Pitkämäki*, 1982 m. gruodžio 19 d.) – suomių ieties metikas, olimpietis.

## Biografija
2004 m. Atėnų olimpinėse žaidynėse Pitkamaki užėmė 8 vietą, po ketverių metų Pekine iškovojo bronzos medalį. 2006 m. Europos lengvosios atletikos čempionate Pitkamaki užėmė antrą vietą. Sėkmingiausiai sportininkui susiklostė 2007 m., kuomet jis laimėjo Osakoje rengtą Pasaulio lengvosios atletikos čempionatą, buvo išrinktas Europos metų lengvaatlečiu ir geriausiu 2007 m. Suomijos sportininku.

## Šaltiniai
Lietuva 2010 m. Eurovizijoje

**[[Lietuva Eurovizijoje|Lietuva]]** dalyvavo ** [[Eurovizija 2010|2010 m. Eurovizijos dainų konkurse]]** ir išrinko savo atstovą LRT organizuojamoje nacionalinėje atrankoje.

## Galimas pasitraukimas

2009 m. gruodį buvo pranešta, kad Lietuva oficialiai pasitraukia iš 2010 m. konkurso dėl lėšų stygiaus. Lietuvos dalyvavimas Eurovizijoje Osle, Norvegijoje kainuoja apie 300 000 litų. Tačiau bendrovė „TEO LT“ suteikė finansavimą dalyvavimui konkurse. Pasak bendrovės direktoriaus pavaduotojo Nerijaus Ivanausko, LRT buvo nuspręsta paremti dėl šių priežasčių: Lietuvos tarptautinio įvaizdžio gerinimo bei TEO LT skaitmeninės plėtros.

## Nacionalinis finalas

2010 m. LRT paviešino nacionalinio finalo detales. Atlikėjai turi teisę dalyvauti tik tuomet, jei yra lietuviai ar gyvena Lietuvoje. Dainų autoriai gali būti užsieniečiai. Paraiškas atlikėjai galėjo teikti iki sausio 24 d. Vasario 1 d. LRT paskelbė 36 dalyvius, susikausiančius trijuose pusfinaliuose.

## Struktūra

Trijuose nacionalinės atrankos pusfinaliuose varžosi po 12 atlikėjų. Iš kiekvieno pusfinalio po 3 dainas patenka į finalą. Komisija į finalą gali sugrąžinti iki trijų dainų. Finale laimėjęs atlikėjas gauna teisę atstovauti Lietuvai 2010 m. Eurovizijoje.

### Balsavimo sistema

Komisija ir žiūrovai vertina 10 labiausiai patikusių dainų 12, 10, 8–1 taškais. Laimi daugiausiai taškų surinkusi daina.

## Rezultatai

### Pusfinaliai

*Geltonai pažymėtos dainos į finalą pateko komisijos sprendimu.*

#### I pusfinalis

Prieš pirmąjį pusfinalį pasitraukė atlikėja Donata Virbilaitė su daina „Nupirkta pasaka“.

#### II pusfinalis

Prieš koncertą atlikėjas Merūnas, turėjęs pasirodyti su daina „Rosa“ pateikė atrankos rengėjams medicininę pažymą, todėl dėl atlikėjo sveikatos problemų, jo pasirodymas buvo nukeltas į trečiajį pusfinalį. Po koncerto, atlikėjo Donato Montvydo daina „Running fast“ buvo diskvalifikuota, nes buvo viešai skambėjusi dar iki 2009 m. spalio 1 d., ko neleidžia konkurso taisyklės.

#### III pusfinalis

Iš 3-ojo pusfinalio dėl nežinomų priežasčių pasitraukė grupė Vanilla sound, turėjusi atlikti dainą „Faces“.

### Finalas

## Taip pat skaitykite
* Lietuva Eurovizijoje
* Eurovizijos dainų konkursas 2010

## Šaltiniai
Deividas Gailius

**Deividas Gailius-Daunys** (g. 1988 m. balandžio 26 d. Klaipėdoje) – krepšinio žaidėjas iš Lietuvos.

Krepšininko karjerą pradėjo Klaipėdos V. Knašio krepšinio mokykloje. Vėliau žaidė NKL Klaipėdos komandoje „Nafta-Uni-Laivitė“ ir buvo vienas iš taikliausių Lietuvos jaunių rinktinės tritaškių metikų (12/29, 41 proc.). 2007 m. liepos mėn. pasirašė kontraktą su Klaipėdos „Neptūnu“.

2009 m. rugpjūčio 9 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Šiaulių „Šiauliais“.

2010 m. liepos 3 d. pasirašė sutartį su Italijos Bolonijos „Virtus“ klubu.

2012 m. rugpjūčio 2 d. sugrįžo į Klaipėdos „Neptūną“ ir pasirašė vienerių metų sutartį.

2013–2014 m. atstovavo Slovėnijos Liublianos „Union Olimpija“ klubui.

2014 m. rugpjūčio 7 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Klaipėdos „Neptūnu“ 2015 m. birželio 16 d. Vilniaus „Lietuvos ryto“ klubas pasirašė dvejų metų sutartį su žaidėju.

2018 m. rugpjūčio 3 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Turkijos Izmiro „Pınar Karşıyaka“ ekipos. 2019 m. pradžioje sugrįžo į Klaipėdą ir su komanda pasirašė sutartį iki sezono pabaigos.

## Pasiekimai
* 2006 m. NKL vicečempionas
* 2007 m. NKL čempionas
* 2010 m. LKF taurės trečios vietos laimėtojas.
* 2010, 2013, 2016, 2019 m. LKL trečios vietos laimėtojas.
* 2015 m. Europos krepšinio čempionatas (Prancūzija) Sidabro medalis
* 2016 m. Karaliaus Mindaugo taurės čempionas
* 2025 m. Karaliaus Mindaugo taurės vicečempionas  (Klaipėdos „Neptūnas“)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Egiptiečių kalba

**Egiptiečių kalba** gali reiškti:

* Senovės egiptiečių kalba – kalba, vartota Senovės Egipte;
* Egipto arabų kalba – dabar Egipte vartojama kalba.
Egipto arabų kalba

**Egipto arabų kalba** – arabų kalbos tarmė, vartojama Egipte. Kalbančiųjų skaičius – 76 mln. žmonių.

Egiptų arabų kalbos susiformavimo židinys – Nilo delta, ypač Kairas. Egipto arabų kalba pradėjo formuotis musulmonams užkariavus Egiptą. Klasikinė arabų kalba buvo paveikta vietinės koptų kalbos, vėliau – turkų, italų, prancūzų, anglų kalbų.

Egipto arabų kalba paplitusi kaip šnekamoji, poetinė, literatūrinė kalba, o oficiali Egipto kalba yra klasikinė arabų. Nuo klasikinės arabų kalbos Egipto arabų kalba skiriasi supaprastinta gramatika, pakitusia fonetika.

## Šaltiniai
Koptų kalba

**Koptų kalba** − semitų-chamitų šeimos kalba, senosios egiptiečių kalbos paskutinė stadija. Vartota Egipto krikščionių koptų.

Koptų kalba susiformavo Egiptą užkariavus graikams. Graikų raštas buvo pritaikytas užrašyti senąją egiptiečių kalbą. Pradžioje ją vartojo išlikę senovės Egipto žyniai, koptų kalba buvo užrašomi religiniai ritualai. II−III a. koptų kalba pradėta vartoti Egipto krikščionių (koptų), nors jų pagrindinė liturginė kalba tebebuvo graikų. Pradėjo formuotis savitas koptų raidynas. VI−V a. Šenudas standartizavo koptų kalbą pagal sahidų tarmę. Egiptą užkariavus arabams koptų ir graikų kalbos viešojoje erdvėje uždraustos, todėl perėjo į šnekamosios ir liturginės kalbos lygmenį. Ypač aktyviai prieš koptų kalbą kovojo mameliukai. Tai lėmė, kad XVII a. koptų kalba praktiškai išnyko, koptai perėmė Egipto arabų kalbą. XIX a. antroje pusėje Aleksandrijos ortodoksų popiežius Kirilas IV pradėjo koptų kalbos atgaivinimo kampaniją. Buvo išleista keletas knygų, žodynų. 1954 m. įkurtas koptų studijų institutas. Šia kalba domisi, mokosi egiptologai, koptai, Egipto musulmonai. Manoma, kad dabar šią kalbą vartoja ~300 žmonių.

Koptų rašto sistema išsivystė iš graikų rašto sistemos, tačiau turi keletą papildomų ženklų iš senovės egiptiečių kalbos demotinio rašto.

## Tarmės

Koptų kalba turi keletą tarmių:
* Aukštutinio Egipto:
** Sahidų (arba Tėbų),
** Achmimimkų,
** Likopolitanų;
* Žemutinio Egipto:
** Bohairių (arba Memfio),
** Fajumo,
** Oksirinčitų.

## Nuorodos
* 
* Koptų šriftas kompiuteriui
Torpedinių katerių tenderis

**Torpedinių katerių tenderis** () – pagalbinis karo laivas, torpedinių katerių veikimą užtikrinantis tenderis.

Torpedinių katerių tenderiai buvo torpedinių katerių, veikiančių toli nuo savo bazių, plaukiojančios bazės. Jie tiekdavo kateriams degalus, šaudmenis, atsargines dalis ir kitus reikmenis.

Pirmieji torpedinių katerių tenderiai atsirado pačioje XIX a. pabaigoje.

JAV kariniame laivyne torpedinių katerių tenderių korpuso kodas buvo AGP. Antrojo pasaulinio karo metais šiuos laivus kartais vadino *patrulinių laivų tenderiais* ().


File:USS Mobjack (AGP-7) 2.jpg|JAV torpedinių katerių tenderis USS „Mobjack“ (AGP-7) (1943 m. rugsėjis)
File:USS Wachapreague (AGP-8) refuels PT-194 on 20 October 1944 (80-G-345815).jpg|Tenderis USS „Wachapreague“ (AGP-8) papildo degalais torpedinį katerį PT-194 (1944 m. spalis, Ramusis vandenynas)
File:USS Willoughby (AGP-9) being launched at the Lake Washington Shipyards, Houghton, Washington (USA), on 21 August 1943 (19-N-54642).jpg|USS „Willoughby“ (AGP-9) nuleidžiamas į vandenį (1943 m. rugpjūčio 21 d.).
Derrick Low

**Derikas Lou** (g. 1986 m. kovo 11 d. Honolulu) – JAV krepšininkas, rungtynivęs įžaidėjo pozicijoje.

## Biografija
Derikas Lou gimė 1986 m. kovo 11 d. Honolulu (Havajai). Įstojo į Vašingtono valstijos universitetą. Baigęs universitetą žaidė Australijoje, Prancūzijoje, Lietuvoje, Izraelyje, Ukrainoje.

## Karjera
Atstovaudamas savo mokyklai tris kartus buvo išrinktas Havajų „Misteriu krepšiniu“. Buvo pakviestas į JAV jaunimo rinktinę. 2007 m. atstovavo JAV nacionalinę rinktinę Panamerikos čempionate. 2007–2008 m. sezoną Vašingtono valstybinio universiteto ekipai D. Lou per 33 min. pelnydavo po 14,1 taško, atlikdavo po 1,6 perdavimo. 2008–2009 sezoną pradėjo Australijos krepšinio lygoje. D.Lou atstovavo Sidnėjaus „Spirit“ ekipai, po to persikėlė į Prancūziją ir vilkėjo Ruano „Basket“ komandos marškinėlius. 2009–2010 sezoną žaidė Šiauliuose. Prisijungęs prie Šiaulių komandos tapo vienas iš jos lyderių. Europos taurės turnyre D. Lou rinko 18,5 taško ir atliko 3,8 rez. perdavimo. Su Šiauliais tapo LKF taurės trečios vietos nugalėtoju. Dalyvavo LKL visų žvaigždžių dienoje, laimėjo tritaškių konkursą.

2010 m. liepos 20 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Haifos „Maccabi“ klubu, tačiau gruodžio viduryje buvo atleistas.

2017 m. Lietuvos antidopingo agentūros paimtame Lou dopingo teste aptikta dimetilbutilamino ir higenamino. Sportininkas diskvalifikuotas.

## Pasiekimai
* 2010 m. LKF taurės trečios vietos laimėtojas.
* 2010, 2016 m. LKL Visų žvaigždžių dienos tritaškių konkurso nugalėtojas.

## Šaltiniai
HIStory

**HIStory: Past, Present and Future, Book I** (dažnai vadinamas tiesiog **HIStory**) – dvigubas devintas amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas, išleistas 1995 m. Pirmajame diske „HIStory Begins“ yra įrašyti ankstesni atlikėjo hitai, o antrajame „HIStory Continues“ – nauji kūriniai. Šis albumas yra geriausiai parduodamas studijinis dvigubas solo atlikėjo albumas visame pasaulyje. Jo parduota apie 20 milijonų kopijų.

Albumo dainos „Scream“ vaizdo klipas laimėjo Grammy apdovanojimą geriausio muzikos vaizdo klipo kategorijoje. Dar keturiose kategorijose albumas ar jo dainos buvo nominuotos.

## Dainų sąrašas
(numeris, daina, prodiuseriai, trukmė)

**HIStory Begins (1 diskas)**
1. „Billie Jean“ 4:54
2. „The Way You Make Me Feel“ 5:00
3. „Black or White“ 4:15
4. „Rock with You“ Rod Temperton 3:40
5. „She’s Out of My Life“ Tom Bahler 3:38
6. „Bad“ 4:07
7. „I Just Can’t Stop Loving You“ 4:12
8. „Man in the Mirror“ Glen Ballard; Siedah Garrett 5:20
9. „Thriller“ Rod Temperton 6:00
10. „Beat It“ 4:18
11. „The Girl Is Mine“ 3:41
12. „Remember the Time“ Michael Jackson; Bernard Belle; Teddy Riley 4:00
13. „Don’t Stop 'til You Get Enough“ 6:04
14. „Wanna Be Startin' Somethin'“ 6:05
15. „Heal the World“ 6:25

**HIStory Continues (2 diskas)**
1. „Scream“ Michael Jackson; Janet Jackson; James Harris III; Terry Lewis 4:38
2. „They Don’t Care About Us“ 4:44
3. „Stranger in Moscow“ 5:44
4. „This Time Around“ Michael Jackson; René Moore; Dallas Austin;Christopher Wallace; Bruce Swedien 4:20
5. „Earth Song“ 6:47
6. „D.S.“ 4:50
7. „Money“ 4:41
8. „Come Together“ John Lennon; Paul McCartney 4:02
9. „You Are Not Alone“ R. Kelly 5:45
10. „Childhood (Theme from Free Willy 2)“ 4:28
11. „Tabloid Junkie“ Harris; Lewis; Michael Jackson 4:32
12. „2 Bad“ Michael Jackson; Swedien; Moore; Austin 4:49
13. „HIStory“ Harris; Lewis; Michael Jackson 6:37
14. „Little Susie“ 6:13
15. „Smile“ Charlie Chaplin; John Turner; Geoffrey Parsons 4:56

## Šaltiniai
Laima Vaitkunskienė

**Laima Vaitkunskienė-Nakaitė** (g. 1934 m. rugsėjo 13 d. Rokiškyje) – Lietuvos archeologė.

## Biografija
1956 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. 1967 m. apgynė disertaciją „Sidabras Lietuvos archeologinėje medžiagoje“, istorijos mokslų kandidatė. 1993 m. apgynė habilitacinį darbą „Vakarų žemaičiai geležies amžiuje: kultūra ir etnosocialinė istorija“, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.

1956 m. Šiaulių „Aušros“ muziejaus, nuo 1957 m. – Istorijos instituto mokslinė bendradarbė.

Lietuvos archeologijos draugijos narė.

## Mokslinė veikla
Mokslinių ekspedicijų, tyrinėjusių I–XII a. geležies amžiaus žemaičių, skalvių, kuršių genčių kapinynus, senųjų baltų gyvenvietę Juodonių piliakalnio (Rokiškio rajonas) papėdėje, vadovė. Archeologinių tyrimų interesai: žemaičių etnogenezė ir etninė istorija, I m. e. tūkstantmečio Lietuvos gyventojų menas ir pasaulėžiūra.

Tyrinėti laidojimo paminklai: Bandužių kapinynas, Didkiemio kapinynas, Jurgaičių kapinynas, Kaštaunalių kapinynas, Pagrybio kapinynas, Vilkų Kampo kapinynas, Žąsino kapinynas, Žvilių kapinynas.

Publikavo apie 210 straipsnių.

## Bibliografija

Monografijos:
* Sidabras senovės Lietuvoje. Mokslas, 1981 m.
* Žalvariniai senolių laiškai. Vyturys, 1991 m.
* Pagrybio kapinynas. Iš: Lietuvos archeologija, T. 13, Diemedis, 1995 m.
* Žvilių kapinynas. Iš: Lietuvos archeologija, T. 17, Vilnius, 1999 m.
Su kitais autoriais:
* Lietuvos materialinė kultūra IX–XIII a., bendraautorė, 1978 m.
* Lietuvos TSR archeologijos atlasas, bendraautorė, 1978 m.
* Meno verslai, bendraautorė, 1987 m.

## Šaltiniai
Algimantas Bliujus

**Algimantas Bliujus** (g. 1953 m. rugsėjo 30 d. Vilniuje) – Lietuvos archeologas, redaktorius, vadybininkas.

## Biografija
1971 m. baigė Vilniaus 16-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.

1977–1982 m. Trakų istorijos muziejaus Istorinio skyriaus vedėjas, 1982–1992 m. Mokslo ir enciklopedijų leidybos instituto redaktorius, 1992–1993 m. radiofono „Vilniaus varpas“ kultūrinių laidų redaktorius, 1994–1996 m. Valstybinio radijo ir televizijos komiteto skyriaus vedėjas. Nuo 1996 m. dirba įvairiose media agentūrose, „Media Bridge Vilnius“ direktorius.

Lietuvos archeologijos draugijos narys.

## Mokslinė veikla
Tyrinėti ir žvalgyti archeologijos objektai: 1977 m. Visginų pilkapiai, Kaišiadorių rajonas, 1978–1980 m. žvalgomieji tyrinėjimai Trakų mieste ir Trakų salos pilis bei Trakų pusiasalio pilis, 1978–1981 m. Eitulionių pilkapynas.

## Bibliografija
* Eitulionių (Trakų raj.) pilkapių tyrinėjimai 1978 ir 1979 metais, Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1978 ir 1979 metais, Vilnius, 1982, p. 53–56.
* Eitulionių pilkapyno tyrinėjimai, Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1980 ir 1981 metais, Vilnius, 1982, p. 43–46.
* Eitulionių pilkapynas, Muziejai ir paminklai/5, Vilnius, 1983, p. 31–40.
* Раскопки в д. Ейтулионис, Археoлогические открытия 1980 года, Москва, 1981, с. 350.

## Šaltiniai
Bahamų herbas

**Bahamų herbas** – vienas iš valstybės simbolių. Herbas susideda iš skydo su nacionaliniais simboliais, kurį laiko marlinas ir flamingas.

Kriauklė virš skydo simbolizuoja įvairų salyno jūrinį gyvenimą. Žemiau esančiame skyde pavaizduotas svarbiausias simbolis – Kolumbo laivas Santa Maria. Aukščiau pavaizduota tekanti saulė – jaunos tautos simbolis. Gyvūnai, laikantys skydą yra nacionaliniai simboliai. Flamingas stovintis ant žemės ir marlinas jūroje nusako salos geografiją.

Ryškios spalvos herbe skirtos parodyti šviesią salų ateitį. Manoma, kad dėl to sala bus patrauklesnė turistam.
Arvydas Malonaitis

**Arvydas Malonaitis** (g. 1958 m. balandžio 6 d. Jankų kaime, Šakių rajonas) – Lietuvos archeologas, daktaras.

## Biografija
1976 m. baigė Griškabūdžio vidurinę mokyklą, 1981 m. Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos fakultete įgijo istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo specialybę. 2000 m. apgynė daktaro disertaciją „Siauraašmeniai pentiniai kirviai Lietuvoje (tipologija ir ergonomika)“.

1981–1985 m. Vilniaus rajono Trakų Vokės aštuonmetės mokyklos, 1985–1991 m. Vilniaus 23-ios vidurinės mokyklos mokytojas. Nuo 1991 m. Vilniaus pedagoginio universiteto Baltų proistorės katedros asistentas, nuo 2003 m. docentas, katedros vedėjas.

Lietuvos archeologijos draugijos narys.

## Mokslinė veikla
Archeologinių tyrimų interesai: geležinių darbo įrankių tipologija, ergonomika, vidinė struktūra, jų paplitimas baltiškajame regione. Tyrinėti objektai:
* Slavikų spėjamos kapinyno vietos žvalgymas, Šakių rajonas,
* Dauglaukio senovės gyvenvietė, Dauglaukio alkavietė (1-oji gyvenvietė), Dauglaukio kapinynas, Tauragės rajonas,
* Kulionių piliakalnio papėdės gyvenvietės ir aplinkos žvalgymas, Molėtų rajonas.

## Bibliografija
* Siauraašmeniai pentiniai kirviai Lietuvoje (tyrinėjimų metmenys) // Istorija. T. 35 (1997). P. 48–77.
* Ornamentuotieji siauraašmeniai pentiniai kirviai Lietuvoje // Istorija. T. 38 (1998). P. 3–11.
* Ergonominis siauraašmenių kirvių tyrimas // Istorija. T. 39 (1999). P. 3–9.
* Senovinė apeigų vieta Dauglaukyje // Istorija. T. 43 (2000). P. 8–18.
* Baltai ir Antika // Istorija. T. 49–50 (2001). P. 46–55.
* Schmaläxte mit Nacken in Litauen // Archaeologia Baltica. Vol. 5 (2002). P. 163–183.
* Įmoviniai kirviai Lietuvoje: bendroji apžvalga // Istorija. T. 57 (2003). – P. 3–9.
* Įmoviniai kirviai Lietuvoje: klasifikacija // Istorija. T. 58 (2003). – P. 3–9.
* Kazakevičius V., Malonaitis A. Verkaliai įsmeigti ginklai Lietuvos geležies amžiaus paminkluose // Istorija. T. 59–60 (2004). P. 3–12.
* Geležiniai pleišto pavidalo kirviai Lietuvoje // Lietuvos archeologija. T. 27 (2005). P. 23–27.

## Šaltiniai
Bahamų kreolų kalba

**Bahamų kreolų kalba** – šnekamoji ir rašytinė kreolų kalba, daugiausia vartojama Bahamose. Apie keliasdešimt tūkstančių žmonių šią kalbą naudoja JAV, Jungtinėje Karalystėje ir Terkso ir Kaikoso salose. Kalbos detalės pakitusios skirtingose Bahamų salose.

Bahamų kreolų kalba yra panaši į kitas kreolų kalbas, pagrįstas anglų kalba, kaip Barbadoso kreolų kalba, Angilijos kreolų kalba, Trinidado kreolų kalba arba Mergelių salų kreolų kalba.

## Žodžių pavyzdžiai

## Nuorodos
*
Povandeninių laivų tenderis

**Povandeninių laivų tenderis** (), *plaukiojamoji povandeninių laivų bazė* – pagalbinis karo laivas tenderis, užtikrinantis povandeninių laivų veikimą.

Povandeniniai laivai, lyginant su kitais okeaniniais laivais, yra maži, juose telpa nedaug degalų, maisto, torpedų ir kitų šaudmenų bei kitų atsargų. Jų įgulose paprastai nėra visų reikalingų remonto ir techninės priežiūros specialistų, o pats laivas neturi visos galinčios prireikti remonto įrangos. Visa tai gabena povandeninių laivų tenderis. Prireikus tenderis jūroje sutinka povandeninį laivą ir papildo jo atsargas. Arba tenderis laukia netoli povandeninių laivų veikimo zonos uoste, kuris šiaip nėra pritaikytas povandeninių laivų bazavimuisi. Kai kurių laivynų povandeninių laivų tenderiai turi dirbtuves, kuriose atlieka reikiamus techninius darbus, ir patalpas, kuriose ilsisi povandeninių laivų įgulos arba kuriose laukia pakaitinės povandeninių laivų įgulos.

Antrojo pasaulinio karo metais Vokietijos karo laivynas negalėjo naudoti antvandeninių povandeninių laivų tenderių, tad vietoj jų naudojo XIV tipo povandeninius laivus, vadinamąsias „pienines karves“ ().

D. Britanijos karališkajame karo laivyne povandeninių laivų tenderius vadina  'povandeninių laivų depinis laivas', tokie buvo HMS „Medway“ (F25) (nuskandintas 1942 m.) ir HMS „Maidstone“ (nuleistas 1937 m., supjaustytas 1978 m.).

Povandeniniams laivams didėjant, vis labiau automatizuojant jų įrangą, ėmus naudoti branduolinę energiją poreikis povandeninių laivų tenderiams ėmė mažėti.

JAV kariniame laivyne povandeninių laivų tenderiai priskiriami pagalbiniams laivams, jų korpuso kodas – *AS*. 2006 m. JAV turėjo tik du tokius tenderius – USS „Emory S. Land“ (AS-39) ir USS *Frank Cable* (AS-40).

Rusijos Federacijos karinis jūrų laivynas 2001 m. jau turėjo išbraukęs iš laivyno sąrašų visus *Don* klasės ir *Ugra* klasės povandeninių laivų tenderius, kuriuos turėjo paveldėjęs iš TSRS karinio jūrų laivyno. Paskutinis *Ugra* klasės laivas buvo Indijai 1968 m. parduotas INS „Amba“ (A54), kuris buvo naudojamas su TSRS gamybos *[[Foxtrot klasės povandeninis laivas|Foxtrot]]* klasės povandeniniais laivais. „Amba“ iš Indijos laivyno išbraukta 2006 m. liepos mėn.

## Taip pat skaitykite
* Jonas Pleškys
Bahamų himnas

**March On, Bahamaland** – Bahamų valstybinis himnas. Jo kompozitorius – Timotis Gibsonas. Himnas priimtas 1973 metais.

## Žodžiai

### Anglų kalba
: Lift up your head to the rising sun, Bahamaland;
: March on to glory, your bright banners waving high.

: See how the world marks the manner of your bearing!
: Pledge to excel through love and unity.

: Pressing onward, march together
: to a common loftier goal;

: Steady sunward, tho' the weather
: hide the wide and treachrous shoal.

: Lift up your head to the rising sun, Bahamaland,
: 'Til the road you’ve trod lead unto your God,
: March on, Bahamaland.
## Šaltiniai
Hansi Kürsch

**Hans Jürgen Kürsch** (g. 1966 m. rugpjūčio 10 d.) – Vokietijos muzikantas, geriausiai žinomas kaip progresyviojo power metalo muzikos grupės Blind Guardian vokalistas ir buvęs bosistas. Kartu su gitaristu André Olbrich, jis taip pat yra pagrindinis grupės dainų kūrėjas.

## Diskografija
### [[Blind Guardian]]
* *[[Battalions of Fear]]* (1988)
* *[[Follow the Blind]]* (1989)
* *[[Tales from the Twilight World]]* (1990)
* *[[Somewhere Far Beyond]]* (1992)
* *[[Tokyo Tales]]* (1993)
* *[[Imaginations from the Other Side]]* (1995)
* *[[The Forgotten Tales]]* (1996)
* *[[Nightfall in Middle-Earth]]* (1998)
* *[[A Night at the Opera]]* (2002)
* *[[Live]]* (2003)
* *[[Imaginations Through the Looking Glass]]* (2004)
* *[[A Twist in the Myth]]* (2006)
* *[[Another Stranger Me]]* (2007)
* *[[At the Edge of Time]]* (2010)

### [[Demons & Wizards (grupė)|Demons & Wizards]]
* *[[Demons & Wizards (albumas)|Demons & Wizards]]* (1999)
* *[[Touched by the Crimson King]]* (2005)

## Kita veikla
Hansi Kürsch buvo vienas iš kviestinių vokalistų Ayreon albume 01011001 (2008).
Romas Olišauskas

**Romas Petras Olišauskas** (g. 1946 m. gegužės 1 d. Veisiejuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos archeologas, paveldosaugininkas, paveldosaugos pradininkas Šiaulių krašte.

## Biografija
1963 m. baigė Kapčiamiesčio vidurinę mokyklą, 1967 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.

Nuo 1967 m. Kultūros ministerijos Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologijos grupės vyr. mokslinis bendradarbis, 1977–1984 m. Archeologijos paminklų skyriaus viršininkas. 1984 m. gruodžio 22 d. perkeltas vyr. moksliniu bendradarbiu į Šiaulių Aušros muziejų. 1990 m. sukūrus naujas paveldosaugos struktūras, perkeltas į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo inspekcijos Šiaulių apygardą vyriausiuoju valstybiniu inspektoriumi. 1995 m. reorganizavus Kultūros paveldo inspekciją – Kultūros ministerijos Kultūros vertybių apsaugos departamento Šiaulių teritorinio padalinio konservatorius, nuo 1997 m. padalinio viršininkas, vedėjas.

Lietuvos archeologijos draugijos narys.

## Mokslinė veikla
1967–1989 m. dalyvavo Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos organizuotose žvalgomosiose archeologinėse ekspedicijose, kurių metu žvalgyti visi respublikos rajonai. Ekspedicijų metu išaiškinta 600 naujų archeologijos paminklų, kurie įrašyti į saugomų kultūros paminklų sąrašus. 1967–1972 m. rengė „Lietuvos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą“ – respublikinės ir vietinės reikšmės archeologijos paminklų kartoteką.

1968–1970 m. kartu su kitais specialistais rengė Lietuvos gamtos, istorijos ir kultūros paminklų kartografavimo metodiką. 1970–1984 m. kartu su Respublikiniu žemėtvarkos projektavimo institutu kartografavo archeologijos paminklus, rengiant kartografinę medžiagą „Lietuvos gamtos, istorijos ir kultūros paminklams“. Tuo metu buvo kartografuota apie 80 % Lietuvos teritorijos, nustatytos daugiau kaip 1000 archeologijos paminklų teritorijos. 1991 m. Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro ekspedicijos metu dalyvavo išaiškinant ir nustatant kultūros vertybes ir jų teritorijas Akmenės ir Šiaulių rajonuose. 1993 m. Šiaulių mieste ir rajone kartu su kitais specialistais vykdė architektūros, archeologijos (piliakalnių) paminklų aerofotofiksaciją.

1994–1996 m. kartu su kitais specialistais atliko XIX a. pirmosios pusės inžinerinio hidrotechninio statinio Ventos–Dubysos kanalo tyrimų ir inventorizavimo darbus, 1995 m. – Šiaulių rajone esančių 23 buvusių dvarų sodybų inventorizaciją, būklės įvertinimą, fotofiksaciją.

Tyrinėti ir žvalgyti archeologijos paminklai: Girkalių kapinynas, Kretingos rajonas; Šventosios akmens amžiaus stovyklos, Palangos savivaldybė; Kaukų piliakalnis, Alytaus rajonas; Kumelionių piliakalnis ir senovės gyvenvietė, Meškučių piliakalnis, Marijampolės rajonas; Imbarės piliakalnis ir senovės gyvenvietės, Kretingos rajonas; Bražuolės piliakalnis, Trakų rajonas; Papelkių pilkapiai (Vizdergių) ir senkapis, Lieporių kapinynas, Šiaulių rajonas; Spitrėnų piliakalnis, Utenos rajonas; Stungių kapinynas, Joniškio rajonas.

## Įvertinimas
* 2005 m. – Pelikso Bugailiškio premija

## Šaltiniai
Andra Simniškytė

**Andra Simniškytė-Strimaitienė** (g. 1971 m. birželio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos archeologė, redaktorė.

## Biografija
1989 m. baigė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą. 2004 m. apsigynė disertaciją „Kultūrinė dinamika Sėlos regione I–XIII a.“, humanitarinių mokslų daktarė.

1994–1997 m. Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus laborantė, 1997–2006 m. jaunesnioji mokslo darbuotoja. Nuo 2006 m. mokslo darbuotoja. 2008–2010 m. žurnalo „Lietuvos archeologija“ atsakingoji redaktorė. Nuo 2009 m. Vilniaus universiteto lektorė.

Lietuvos archeologijos draugijos narė.

## Mokslinė veikla
Archeologinių tyrimų interesai: apgyvendinimo dinamika Šiaurės Rytų Lietuvoje – Pietryčių Latvijoje m. e. I–II tūkstantmečio pradžioje; geležies amžius; piliakalniai ir jų papėdės gyvenvietės; žmogaus veiklos tęstinumas ir permainos. Tirti archeologijos paminklai: Juodonių piliakalnis, Petrešiūnų piliakalnis, Stasiūnų piliakalnis.

## Bibliografija
* Eikotiškio kapinynas Rytų Lietuvos pilkapių kultūros kontekste. Istorija. Lietuvos aukštųjų mokyklų mokslo darbai. 1998. Nr. XXXVII. P.14-24;
* Geriamieji ragai. Lietuvos archeologija. T.15. 1998. P.185-245;
* Sėliai. Liaudies kultūra. 1999. Nr.5. P.26-36
* Populations of North-eastern Lithuania and the ethno-genesis of Selonians. Latvijas Zināntnu Akadēmijas Vēstis. A dala: Sociālās un humanitārās zinātnes. Riga, 2001.gads. 55.sējums. 5./6.numurs. L.72-82.
* Juodonių piliakalnio papėdės gyvenvietė. Chronologiniai ir struktūriniai pokyčiai. Archaeologia Lituana. T.3. 2002. P.137-156.
* Roman Period metal half-moon shaped pendants with knobs in eastern Baltic region. Archaeologia Baltica, 2002, 5, 95-122
* Continuity and Discontinuity in the Juodonys archaeological complex (kartu su M. Stančikaitė, D. Kisieliene). Muinasaja teadus, 13, 2003, 267–286
* Archeologinių ataskaitų suvestinės ir rodyklės. Iki 1997 metų. Sudarytoja, Vilnius. Lietuvos istorijos instituto leidykla, 1999, 397 p.

## Šaltiniai
Mbanza Kongas

**Mbanza Kongas** () – miestas šiaurės vakarų Angoloje, netoli Kongo Demokratinės Respublikos sienos, ant Mongo stalkalnio, greta Luezio upės. Zairo provincijos administracinis centras. 67,6 tūkst. gyventojų. Yra oro uostas. Eina Nzeto-Bambos plentas.

## Istorija

Senovėje Mbanza Kongas buvo Kongo karalystės sostinė. Tai buvo vienas didžiausių subsacharinės Afrikos miestų, portugalų keliautojo 1491 m. palygintas su Evora. XVI a. portugalai pradėjo miesto kolonizaciją, jis pervadintas **San Salvadoru** (*São Salvador*). 1549 m. mieste pastatyta viena seniausių Afrikos katedrų. XVII a. antroje pusėje miestas buvo nuniokotas bakongų antpuolių. 1705 m. miestas atstatytas, bet prarado savo buvusią reikšmę. San Salvadoras Angolai atgavus nepriklausomybę pervadintas atgal į Mbanza Kongą.

2017 m. senovės miesto liekanos įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos
* UNESCO svetainė
Lunda

**Lunda** - istorinis regionas ir to paties pavadinimo valstybė, egzistavusi dabartinės Kongo Demokratinės Respublikos pietvakarinėje dalyje ir prie jos prisišliejusiose Angolos, Zambijos teritorijose.
## Geografija

Lundos teritorijos branduolys sutampa su Lundos plynaukšte, kur prasideda svarbios Kongo baseino ir kitos Afrikos upės: Zambezė, Kasajus, Lualaba ir kt. Upių drėkinama dirva buvo tinkama žemdirbystei, čia buvo auginami kukurūzai, jamsas, sorgas, moliūgai, aliejinės palmės, tabakas.
## Istorija
### Karalystė
Lundos karalystė konsolidavosi XVI a. pabaigoje, kuomet nedidelę teritoriją ėmė valdyti vadai, kurie tituluodavosi *Mwaanta Gaand*, t. y. "žemės valdytojais". Yra išlikę pasakojimai, kad kai kurie Lundos gyventojai migravo į vakarus, spėjama, kad jie galėjo būti imbangalų ir jaka protėviai. 
### Imperija

Imperijos įkūrimas apie 1680 m. siejamas su gerokai ilgesnę istoriją turėjusia Lubos karalyste rytuose. Legendos teigia, kad šios karalystės valdovo sūnus *Ilunga Tšibinda* atvyko į Lundą, vedė karališko kraujo princesę, o jų sūnus įkūrė naują dinastiją, kurios valdovai titulavosi Mvanta Yaw. Tuo metu valstybės dydis buvo apie 150,000 km².

Klestėjimo laikais XIX a. pradžioje Lundos imperija užėmė apie 300,000 km² ir turėjo apie 175,000 gyventojų. Tai nebuvo vieninga imperija, kadangi ji dalijosi į 12 klanų (tradicinių provincijų), kurie įjungti į imperiją mokėjo duoklę centrinei valdžiai, perėmė lundų kultūrą, kalbą, papročius. Vienas tų klanų buvo čokviai.

Per XVIII a. Lunda skatino kolonizaciją, ir jos gyventojai nešė kultūrą tolyn į rytus, įkurdami stiprias valstybes. Tokiu būdu išeiviai iš Lundos rytuose įkūrė Kazembę ir Bembą.
### Žlugimas

XIX a. viduryje Lunda patyrė krizę, kadangi sustiprėję klanai atsisakė mokėti duoklę. Stipriausias ekonomiškai klanas čokviai, prekyboje su portugalais įgiję šaunamuosius ginklus, 1887 m. nugalėjo Lundos armiją ir paėmė Lundoje valdžią. Jie Lundos regione įkūrė Čokvės valstybę.

1885 m. Berlyno konferencijoje ir 1891 m. Portugalijos-Anglijos sutartimi Lundos regionas buvo padalintas tarp Portugalijos Vakarų Afrikos, Rodezijos ir Belgijos Kongo. Pagrindinės Lundos teritorijos atiteko Belgijos Kongui, ir dabar KDR gyvena dauguma lundų.
## Nuorodos
* Afrikos savanų valstybės
Mosamedesas

**Mosamedesas**, tiksliau ***Mosamedišas*** (), 1985–2016 m. **Namibė** () – miestas pietvakarių Angoloje, Atlanto vandenyno pakrantėje (prie nedidelės įlankos), Namibo dykumos šiauriniame pakraštyje. Namibo provincijos administracinis centras. Yra vienas iš trijų pagrindinių šalies jūrų uostų (geležies rūdos, medvilnės, tabako, sizalio eksportas, žvejyba). Maisto (žuvų perdirbimo, malimo) pramonė, laivų remontas. Veikia Namibės ir Jurijaus Gagarino oro uostai. Geležinkelis ir plentas į Lubangą. Į pietus nuo Namibės pasideda Jonos nacionalinis parkas.

## Istorija

Miestas įkurtas portugalų 1849 m. ir pavadintas Mosamedišu (*Moçâmedes*). Pavadintas pagal Mosamedišo barono titulą. Pastatytas fortas, uostas. Pradžioje vystyta žvejyba, o netoliese radus geležies telkinių pradėtas vykdyti žaliavų eksportas. 1985 m. miestas pervadintas į Namibę. 2016 m. grąžintas buvęs pavadinimas.

## Šaltiniai
Luena

**Luena** () – miestas rytų Angoloje, plokščiakalnyje, prie Luenos upės. Mošiko provincijos administracinis centras. 85,0 tūkst. gyventojų (2007 m.). Plentai į Kuitą, Kolvezį, Saurimą. Į rytus nuo Luenos prasideda Kamėjos nacionalinis parkas.

## Istorija

Kolonijiniais laikais miestas buvo žinomas kaip **Vila Luzas** (*Vila Luso*). Čia vyko intensyvios Angolos pilietinio karo kovos. 

2002 m. Luenoje nužudytas ir palaidotas UNITA lyderis Jonas Savimbi.

## Sportas
* FC Bravos do Maquis futbolo klubas;
* Estádio Mundunduleno stadionas.
Kašitas

**Kašitas** () – miestas šiaurės vakarų Angoloje, į šiaurės rytus nuo Luandos, prie Dandės upės. Bengo provincijos administracinis centras. 11,5 tūkst. gyventojų (2008 m.). Per miestą eina Luandos-Uižės plentas, yra geležinkelio atšaka. Arkivyskupijos centras.

## Istorija

Kašitas provincijos centru tapo 1975 m.

## Sportas
* Estádio Municipal do Dande stadionas.
* Domant FC namų rungtynes žaidžiantis klubas.
IPad

**iPad** – planšetinių kompiuterių serija, sukurta bendrovės „Apple Inc.“. Anksčiau juose buvo įdiegta iOS operacinė sistema, 2019 metais pristatyta originali iPad skirta iPadOS.

Pirmosios kartos iPad modelis pristatytas 2010 m. balandžio mėn., praėjus 80 dienų buvo parduota jau apie 3 mln. jo vnt., o metų pabaigoje jau per 14,8 mln. vnt. 2011 m. kovą pasirodė iPad 2 modelis. 2012 m. Išleisti 3 ir 4 serijos iPad, bet pirmasis iPad Mini. 2013 metais pasirodė pirmasis iPad Air ir 2 serjos iPad Mini. 2014 metais pristatyti 2 serijos Mini ir 3 serijos Air iPad. 2015 metais pirmą kartą pasirodė iPad Pro (12.9"), bet atnaujinta iPad Mini serija su naujuoju 4 serijos planšetiniu kompiuteriu. 2016 m. Išleistas mažesnis (9.7") iPad Pro. 2017 m. išleistas 5 serijos iPad ir 2 serjos iPad Pro. 2018 m. pristatyti 6 serijos iPad ir 3 serjos iPad Pro. 2019 metais išleistas 3 serijos iPad Air, 5 serijos iPad Mini ir 7 serijos iPad. 2020 metais išleistas 4 serijos iPad Pro, 8 serijos iPad ir 4 serijos iPad Air.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Čokviai

**Čokviai** (*Chokwe*) – Vidurinės Afrikos tauta, gyvenanti Angolos rytinėje dalyje, taip pat gretimose teritorijose Kongo Demokratinėje Respublikoje ir Zambijoje. Jie kalba čokvių kalba, kuri priklauso bantų kalboms.
## Paplitimas

Pagrindinės čokvių gyvenamos teritorijos yra mažiau derlingos lygumos tarp Lundos ir Bijės plynaukščių. Čia jie gyvena tarp senesnių krašto gyventojų nganguelų.

## Istorija

### Lundos imperijoje
Čokviai yra kildinami iš Lundos imperijos (XVII-XIX a.), klestėjusios pietvakarinėje KDR ir gretimose Angolos teritorijose, kur sudarė vieną iš dvylikos klanų. Yra hipotezė, kad jie galėjo kilti vieni iš senųjų krašto gyventojų pigmėjų, kurie ilgainiui perėmė į kraštą atsikėlusių bantų kalbą ir kultūrą.

Dėl savo padėties vakariausiose Lundos teritorijose, čokviai galėjo kontroliuoti prekybinius karavanų kelius su vakaruose gyvenusiais ovimbundais. Jiems čokviai parduodavo vergus, dramblio kaulą, vėliau kaučiuką, o už tai juos pasiekdavo portugalų prekės, pirmiausia šaunamieji ginklai. Dėl to ilgainiui čokviai tapo ekonomiškai stipriausiu Lundos klanu ir dėl prekybinės veiklos paplito didelėse teritorijose iki pat Bijės plynaukštės.
### Čokvė
XIX a. čokviai atsisakė mokėti duoklę Lundai ir tapo nepriklausomi. 1887 m. turėdami šaunamuosius ginklus, jie nugalėjo Lundos armiją ir paėmė Lundoje valdžią. Jų trumpam sukurta valstybė **Čokvė** valdė didžiules teritorijas Lundos plynaukštėje. Čokvės valstybine kalba tapo čokvių kalba, paplito čokvių papročiai.

Tuometinė Čokvė buvo viena iš tuometinės pietinės savanų Afrikos XIX a. efemeriškų imperijų, tokių, kaip Tipu Tip, Garanganzė ir kitos.
### Kolonijinis laikotarpis

1885 m. Berlyno konferencijoje ir 1891 m. Portugalijos-Anglijos sutartimi Čokvė (ir Lunda) buvo padalinta tarp Portugalijos Vakarų Afrikos, Rodezijos ir Belgijos Kongo. Pagrindinės čokvių teritorijos atiteko Portugalijai.

Tačiau portugalai teritorijas įsisavinti pradėjo tik apie 1930 m., nukariaudami čokvius ir pajungdami juos savo valdžiai. Dabar čokviai yra viena iš Angolos tautų.
## Kultūra
Čokviai yra išvystę aukšto lygio tradicinę dailę, pirmiausia medinę skulptūrą. Labai išraiškingos čokvių kaukės.
## Nuorodos

Afrikos savanų valstybės
Vygandas Juodagalvis

**Vygandas Juodagalvis** (g. 1957 m. rugsėjo 5 d. Dūkšte, Ignalinos rajonas) – Lietuvos archeologas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1975 m. baigė Kapsuko Jono Jablonskio vidurinę mokyklą. 1982 m. Vilniaus universitete įgijo istoriko, istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo specialybę (specializacija – archeologija), diplominio tema „Akmens amžius Užnemunėje“. 1993 m. Lietuvos istorijos institute apgynė daktaro disertaciją „Užnemunė akmens amžiaus pabaigoje – žalvario amžiaus pradžioje“.

1982–1983 m. Paminklų restauravimo projektavimo instituto bendradarbis, 1983–1987 m. dirbo Vilniaus miesto istorijos ir kultūros paminklų apsaugos inspekcijoje, 1987–1997 m. Lietuvos nacionaliniame muziejuje. Nuo 1997 m. Lietuvos istorijos instituto Archeologijos skyriaus vyresnysis mokslo darbuotojas.

Lietuvos archeologijos draugijos narys.

## Mokslinė veikla
Archeologinių tyrimų interesai: Pietų ir Pietvakarių Lietuvos (Užnemunės) akmens ir žalvario amžiai; titnago dirbinių gamybos technika; eksperimentinė archeologija – archeologinės eksperimentinės bazės kūrimo programa „Neolitinis kaimas“, pradėta 1999 m., remia Aukštaitijos nacionalinis parkas. Tirti archeologiniai paminklai: Dusios gyvenvietė, Kubilėlių gyvenvietė, Varėnės gyvenvietė.

## Bibliografija
* Kubilėlių vėlyvojo neolito gyvenvietė, Lietuvos archeologija, Vilnius, 1992, t. 8, p. 34–56.
* Mezolitinės tradicijos vėlyvojo neolito titnago inventoriuje, Lietuvos archeologija, Vilnius, 1992, t. 9, p. 107–115.
* Steinzeitalter, Archaologische Schatze aus Litauen, Duisburg, 1992, p. 11–20.
* Epoka kamienia, Starożytności Litwy, Warszawa, 1994, p. 18–23, 65–74, 117–120.
* Kiaurasienės keramikos klausimu, Kultūros paminklai, Vilnius, 1994, nr. 1, p. 4–9.
* The „Stone Age in South Lithuania“ Project, Archaeologia Baltica, Vilnius, 1998, vol. 3, p. 55–66.
* Senovės gyvenvietė prie Dusios ežero, Lietuvos archeologija, Vilnius, 1999, t. 16, p. 239–276.
* Šventoji revisited – the joint Lithuanian-Norwegian project, Lietuvos archeologija, Vilnius, 2000, t. 19, p. 139–151 (kartu su David Neil Simpson).
* Akmens amžius Pietų Lietuvoje (geologijos, paleogeografijos ir archeologijos duomenimis), Vilnius, 2001 (monografijos bendraautoris ir redakcinės kolegijos narys).
* Glūkas 10 – epipaleolito stovykla ir neolito gyvenvietės prie Varėnės upės, Lietuvos archeologija, Vilnius, 2002, t. 23, p. 197–238.
* Varėnės upės 10-oji senovės gyvenvietė, Lietuvos archeologija, Vilnius, 2004, t. 25. p. 79–108 (kartu su Egle Marcinkevičiūte).
* Mezolitinis būstas Gluobiuose, Lietuvos archeologija, Vilnius, 2005, t. 28. p. 69–80.

## Šaltiniai