open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raktų Rūmai

**Raktų Rūmai** (; ) – tiesiogiai renkami žemesnieji Tinvaldo (Meno salos parlamento) rūmai. Aukštesnieji rūmai yra *Įstatymų Leidžiamoji Taryba* ().

## Istorija
Šie rūmai pirmąkart žinomuose dokumentuose paminėti 1417 m. Šiame anglų mokslininko lotyniškai parašytame dokumente minimi  ('Meno Raktai') ir  (Įstatymo Raktai*).

Pavadinimo kilmė diskutuojama. Spėjama, kad  'raktas' gautas iškraipius  'rinktinis, išrinktas'. Įtikimesnis yra paaiškinimas, kad iškraipytas buvo  'keturi ir dvidešimt'), nes šiuos rūmus sudarė visada 24 nariai. Šios institucijos menietiškas pavadinimas išliko  'Keturi ir dvidešimt').

== Struktūra ir veikla ==
Žemesniųjų rūmų nariai vadinami [[Raktų Rūmų narys|Raktų Rūmų nariais]] (). Juos renkant balsuoti gali 16 metų ar vyresni Meno [[pilietis|piliečiai]], o išrinktais gali būti 21 m. ar vyresni, išgyvenę Mene bent 3 metus.

Saloje yra 15 [[Raktų Rūmų rinkimo apygarda|Raktų Rūmų rinkimo apygardų]] (), kurias sudarant remtasi vietiniais administraciniais vienetais – *šedingais* () ir kitais. Dabartinis šių rūmų narių pasiskirstymas rinkimo apygardose toks:
* 2 apygardos, renkančios po 3 narius,
* 5 apygardos, renkančios po 2 narius,
* 8 apygardos, renkančios po 1 narį.

Raktų rūmų kadencija paprastai trunka 5 metus, tačiau tam tikromis sąlygomis Rūmai gali būti paleisti ir anksčiau.

[[Raktų Rūmų spikeris]] () yra Raktų Rūmų narys, išrinktas pirmininkauti. Jis gali balsuoti kaip ir kiti rūmų nariai. Tačiau jis dar gali ir susilaikyti, kas neleidžiama eiliniams Rūmų nariams. Jei balsavimo rezultatai baigiasi lygiosiomis, spikeris negali susilaikyti ir turi pareikšti savo lemiamą balsą. Tai neįprasta įstatymų leidžiamosioms institucijoms, tačiau nariai privalo dalyvauti visose sesijose (tai įtvirtinta įstatymuose), negalėdamas dalyvauti posėdyje Rūmų narys turi gauti tam leidimą.

Raktų Rūmai išrenka daugumą Įstatymų Leidžiamosios Tarybos narių. Įstatymų leidyba paprastai prasideda ne šioje Taryboje, o Raktų Rūmuose. Tad Raktų Rūmai turi daugiau galių, nei Taryba, kuri tėra tikslinantys rūmai.

Raktų Rūmai maždaug vieną kartą per mėnesį susitinka su Įstatymų Leidžiamąja Taryba jungtinėje sesijoje, kuri vadinama *Tinvaldo rūmai'' (). Tinvaldo prezidentas, išrinktas abiejų Rūmų, pirmininkauja Tinvaldo Rūmų posėdžiuose ir Tarybos posėdžiuose.
Vieną kartą per metus, Tinvaldo Dieną (tai nacionalinė Meno Salos šventė) Tinvalde pirmininkauja Meno salos gubernatorius ().

Paskutiniai rinkimai į Raktų Rūmus vyko 2011 m.

## Atlyginimai, išlaidos ir kita
Nuo 2010 m. balandžio:
* Pagrindinis Raktų Rūmų nario atlyginimas – £36 998,12 per metus
* Padengiamos tarnybinės išlaidos – £6271,10 per metus (nepateikiant čekių ir neimant mokesčių)
* Padengiamos sekretorių darbo ir pašto išlaidos
* Lengvatinė pensijų kaupimo schema.
 

## Nuorodos

* Apie papildomas išmokas už papildomus darbus   (Tinvaldo straipsnis)
Raktų Rūmų spikeris

**Raktų Rūmų spikeris** (; ) – vyriausias Raktų Rūmų (žemutiniai Meno salos parlamento Tinvaldo rūmai) pareigūnas. Spikerį išsirenka Raktų Rūmų nariai iš savo tarpo pirmo posėdžio po rinkimų metu.

Spikeris atsakingas už Raktų Rūmų procedūrų laikymąsi, už reglamento interpretavimą. Jis tvarko Rūmų reikalus ir rengia Rūmų darbotvarkę kiekvienam posėdžiui.

Spikeris yra nešališkas Rūmų narys, jis balsuoja tik tais atvejais, kai balsuojant balsai pasidalija po lygiai.

Visi spikeriai nuo 1750 iki 1898 m. buvo arba kilę iš *Moore* ar *Taubman* giminių arba tapę jų nariais per santuoką. Iki 1866 m. Raktų Rūmų nariai buvo nerenkami.

Dabartinis Raktų Rūmų spikeris yra Juan Watterson, išrinktas 2016 m.

Iki Raktų Rūmų rinkimų 1867 m. buvo priimta, kad spikerio pareigos yra iki gyvos galvos. Todėl *Edward Moore Gawne*, kuris atsistatydino 1867 m., buvo pirmasis spikeris, kuris nemirė eidamas šias pareigas.
Po jo visi spikeriai mirė eidami pareigas, nors buvo galimi kiti variantai – atsistatydinti ar būti neišrinktam. 1990 m. spikeris *Charles Kerruish* atsistatydino. Nuo tada nė vienas spikeris šias pareigas eidamas nemirė.
Geležinis kupolas

**Geležinis kupolas** () – mobili Izraelio oro gynybos sistema, sukurta kompanijos „Rafael Advanced Defense Systems“.

Sistema sukurta siekiant perimti ir sunaikinti trumpo nuotolio raketas ir artilerijos sviedinius, leidžiamus iš Gazos ruožo į Izraelį. 2011 m. kovo 27 d. „Geležinis kupolas“ buvo paskelbtas darbiniu ir dislokuotas netoli Beer Ševos miesto. 2011 m. balandžio 7 d. sistema sėkmingai numušė pirmąjį kovinį taikinį – iš Gazos ruožo palestiniečių paleistą „Grad“ tipo raketą. 2012 m. kovo 10 d. laikraštis „The Jerusalem Post“ pranešė, kad nuo savo dislokavimo pradžios sistema numušė 90% raketų, paleistų iš Gazos ruožo ir skrendančių į gyvenamuosius Izraelio rajonus. Iki 2012 m. lapkričio „Geležinis kupolas“ numušė per 400 raketų.
Nuga

**Nuga** () – konditerijos gaminys, tradiciškai gaminamas iš cukraus arba medaus, kiaušinių baltymų ir kepintų riešutų (migdolų, graikiškų ar lazdyno, bet ne arachiso). Nugos konsistencija, priklausomai nuo sudėties, gali būti nuo minkštos iki kietos. Skirtingam skoniui ir aromatui suteikti naudojamos citrinų žievelės, cinamonas, vanilė, džiovinti vaisiai, cukatai, šokoladas.

## Rūšys
Išskiriamos dvi pagrindinės nugos rūšys – baltoji ir rudoji. Baltoji nuga gaminama iš kiaušinių baltymų ir yra minkšta. Rudoji nuga gaminama karamelizuoto cukraus pagrindu ir yra kietesnė, kartas net traški.

## Kilmė
Nugos kilmė nėra visiškai išaiškinta, bet manoma, kad dabartinio pavidalo nuga atsirado Pietų Europos šalyse, maždaug XV a., kur iki šiol yra vienas iš Kalėdų šventės atributų. Taip pat tikėtina, kad ji buvo atvežta iš Artimųjų Rytų. Gal būti, kad nugos tėvynė yra Persija – nugos rūšys labai populiarios dabartiniame Irane. Pavadinimas „nuga“ kilęs iš lotyniško žodžio *nux* – riešutas. Tradicinė nuga gaminama Ispanijoje (kur ji vadinama „turrón“), Italijoje (Kremonos mieste), Prancūzijoje (Montelimaro mieste) ir Belgijoje. JAV, nuga vadinamas vienas iš šokoladinių batonėlių (tokių kaip „Mars“, „Nuts“) ingredientų, kuris visiškai skiriasi nuo tradicinio recepto. Dažniausiai į sudėtį patenka kukurūzų sirupas, želatina ir arachisai. Nuga gali būti naudojama įvairiuose receptuose.
Tinvaldo prezidentas

**Tinvaldo prezidentas** () – Tinvaldo (Meno salos parlamentas) posėdžiuose pirmininkaujantis pareigūnas. Dabar jį renka Tinvaldo nariai iš savo tarpo. Pirmas išrinktasis prezidentas buvo *Charles Kerruish*. Jis buvo išrinktas 1990 m., pareigas ėjo iki pasitraukimo 2000 m.

Prezidentas pagal pareigas lieka nešališkas, bet balsuojant Įstatymo Leidžiamojoje Taryboje (aukštesnieji Tinvaldo rūmai) ir balsams už ir prieš pasiskirsčius po lygiai, savo balsu nulemia balsavimo baigtį.

Prezidentas skelbia posėdžių darbotvarkę, yra atsakingas už Tinvaldo Rūmų procedūrų priežiūrą ir jų reglamento interpretavimą. Šios pareigos yra panašios į Raktų Rūmų spikerio pareigas.

## Istorija
Iki 1990 m. Tinvaldo pareigas pagal užimamą postą (*ex officio*) automatiškai užimdavo Meno salos gubernatorius.

Dabar šias pareigas einantis asmuo iškart būna ir Tinvaldo prezidentas, ir Meno salos Įstatymų Leidžiamosios Tarybos prezidentas. Vieną Tinvaldo posėdį per metus, per nacionalinę šventę Tinvaldo dieną, tradiciškai veda Meno salos gubernatorius.

## Tinvaldo prezidentai
* Iki 1990 m. – Meno salos gubernatorius;
* 1990–2000 m. – *Charles Kerruish*
* 2000–2011 m. – *Noel Quayle Cringle*
* 2011-2016 m. – *Clare Christian'
* 2016-2021 m. - *Stephen Rodan*
* nuo 2021 m. - *Laurence Skelly''

## Tinvaldo prezidento pavaduotojai
Tinvaldo prezidento pavaduotojais () yra Raktų Rūmų spikeriai ().
Olimpiko teatras

**Olimpiko teatras** (Olimpinis teatras, ) – XVI a. teatras Vičenzos mieste Italijoje. Tai seniausias išlikęs renesanso stiliaus teatras ir seniausias uždarų patalpų teatras pasaulyje. Vienas garsiausių architekto Andrea Palladio kūrinių.

## Istorija
Teatras sumanytas Vičencos Olimpinės akademijos (*Accademia Olympica*) − miesto menininkų ir mokslininkų institucijos. Vienas akademijos užsiėmimų buvo rengti teatro vaidinimus, tačiau buvęs akademijos pastatas tam buvo per mažas. Idėjos įgyvendinti ėmėsi architektas Andrea Palladio (1508−1580), vienas akademijos narių ir steigėjų. Jis pradėjo planuoti teatrą 1579 m. Andrea Palladio mirė vos pradėjus statybas 1580 m. Jo sumanymus tęsė mokinys Vincenzo Scamozzi, kuris pats suplanavo 2 papildomus kambarius teatre ir įėjimą į teatrą.

Teatras pastatytas vietoj buvusios viduramžių tvirtovės liekanų. Teatro statybos buvo baigtos 1584 m. Vincenzo Scamozzi jas baigti padėjo Andrea Palladio sūnus Silla. 1585 m. kovo 3 d. jame pristatytas pirmas vaidinimas − Sofoklio drama „Karalius Edipas“. Teatro sceną, vaizduojančią Graikijos Delfų miestą, iš medžio ir stiuko sukūrė Vincenzo Scamozzi. Scena buvo planuojama laikina, išrenkama, tačiau išliko originalioje formoje iki pat šių dienų.

Tik pastatytas teatras plačiai išgarsėjo. Amžininkai jame įžvelgė pilną antikinės teatro kultūros atgaivinimą renesanso laikų Italijoje. Kurdamas teatrą Andrea Palladio ėmė pavyzdžio iš antikinių teatrų. Olimpiko teatro auditorija suplanuota kaip atviro antikinio teatro. Ją sudaro 13 sėdimų pakopų. Auditorija yra pusapvalės elipsės formos, o ne apskritimo, dėl vietos taupumo.

2012 m. tapti Klasikinių spektaklių ciklo vadovu Olimpiko teatre buvo pakviestas lietuvių režisierius Eimuntas Nekrošius, kuris pristatė teatre savo spektaklį „Rojaus“ tema pagal Dantės „Dieviškąją Komediją“. Šiais laikais teatre rengiami spektakliai ir klasikinės muzikos koncertai. Žiūrovų įleidžiama apie 400. Ne pasirodymų metu Olimpiko teatrą galima aplankyti su mokamu bilietu arba bendru bilietu į Vičencos muziejus.

## Teatro vaizdai

Image:Teatro Olimpico (Vicenza) (23543557).jpg | Teatro planas, Bertotti Scamozzi piešinys, 1776 m.
Image:Vicenza-ingresso del Teatro Olimpico.jpg| Įėjimo į teatrą arka, projektuota Vincenzo Scamozzi 
Image:Teatro olimpico, cavea 02.JPG| Auditorija
Interior of Teatro Olimpico (Vicenza) - Gradinata2.jpg| Auditorija


## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 
* Olimpiko teatras Palladio architektūros centre
* Olimpiko teatras italia.lt tinklalapyje 
* Olimpiko teatras ancientdigger.com tinklalapyje
Meno Salos vyriausiasis ministras

**Vyriausiasis ministras** (; ) – Meno Salos vyriausybės vykdomosios dalies vadovas.

Pareigybė atsirado iš Vykdomosios tarybos pirmininko () pareigybės. Iki 1980 m. Vykdomajai tarybai vadovavo Meno salos gubernatorius, o po 1980 m. Tarybai ėmė vadovauti Tinvaldo (Menos salos parlamento) renkamas pirmininkas. Titulas buvo pakeistas į *Vyriausiasis ministras* 1986 m.

Vyriausiąjį ministrą Tinvaldo teikimu po Raktų Rūmų rinkimų skiria Meno salos gubernatorius. Vyriausiasis ministras užima pareigas iki kitų rinkimų, t. y., kadencija trunka 5 m. Po sekančių rinkimų jis gali būti paskirtas vėl eiti šias pareigas. Iš pareigų gali būti pašalintas Tinvaldui nubalsavus už nepasitikėjimą.

Po 2006 m. lapkričio mėn. rinkimų *John Shimmin* (MHK), *Stephen Rodan* (MHK, Sveikatos ir Socialinės saugos ministras) ir *David Cannan* (MHK, buvęs Iždo ministras) siekė užimti Vyriausiojo ministro postą. Tinvalde nė vienas nesurinko reikiamos daugumos. Antrojo balsavimo metu *Tony Brown* (Raktų Rūmų spikeris) buvo iškeltas kandidatu ir niekas tam neprieštaravo., *Tony Brown* iš vyriausiojo ministro pareigų atsistatydino 2011 m. rugsėjo 29 d.

## Vyriausiųjų ministrų sąrašas
* *Miles Walker* MHK (1986 gruodis – 1996 m. gruodžio 3 d.)
* *Donald Gelling* MLC (Menos salos Įstatymų leidžiamosios tarybos narys) (1996 m. gruodžio 3 d. – 2001 m. gruodžio 4 d.)
* *Richard Corkill* MHK (2001 m. gruodžio 4 d. – 2004 m. gruodžio 14 d.)
* *Allan Bell* MHK (2004 m. gruodžio 14 d., laikinai einantis pareigas)
* *Donald Gelling* MLC (2004 m. gruodžio 14 d. – 2006 m. gruodžio 14 d.)
* *Tony Brown* MHK (2006 m. gruodžio 14 d. – 2011 m. spalio 11 d.)
* *Allan Bell* MHK (2011 m. spalio 11 d. – dabar)

## Nuorodos
Port Irinas

**Port Irinas** (; ) – miestelis (formaliai – kaimas) Meno salos pietinėje dalyje.

## Geografija
Paplūdimys įlankoje prie Port Irino yra smėlėtas, šonuose yra du kyšuliai, kurie dominuojančius vakarų vėjus nukreipia tiesiai į kaimą. Ant Brada Hedo (*Bradda Head*) kyšulio pastatytas memorialinis bokštas, vadinamas *Milner’s Tower*.

Promenadoje, esančioje aukščiau pajūrio linijos, stovi daug viešbučių, daugelis statyti Viktorijos laikais. Keičiantis turistų skoniams daug jų buvo perstatyti į gyvenamuosius namus.

Miestas garsus vaizdais, pvz., spalvingais saulėlydžiais virš Port Irino įlankos ir Brada Hedo kyšulio ar retkarčiais horizonte matomais Šiaurės Airijos Morno kalnais.

## Istorija
Pavadinimas, spėjama, reiškia 'geležies uostas' arba 'lordo uostas'.

Port Irine yra išorinis bangolaužis, matomas tik atoslūgių metu. Šis bangolaužis statytas 1863 m., jį statant buvo naudojama pirmoji geležinkelio linija Meno saloje, vadinta *[[Port Irino bangolaužio geležinkelis]]* (*Port Erin Breakwater Railway*). 1884 m. smarki audra sugriovė bangolaužį, ir šis liko neatstatytas.
Šiandien plūduras žymi bangolaužio galą, o galas sausumoje ir dabar gerai matyti.

Į šiaurės rytus nuo Port Irino, ties A7 kelio galu yra įtvirtinimų likučiai. Tai buvusi *motte and bailey castle* tipo pilis, žinoma kaip *Cronk Howe Mooar*. Gali būti, kad tai buvo mediniai įtvirtinimai, apie 1100 m. pastatyti karaliaus Magnuso III Basojo.

## Transportas

### Geležinkelis
Port Irino geležinkelio stotis, esanti kaimo centre, yra vakarinis Meno salos geležinkelio (*Isle of Man Railway*) galas.
Stotis kartais apibūdinama kaip gražiausiais miesto pastatas. Ji pastatyta iš ryškiai raudonų plytų, neįprastai įkomponuota tarp platformų ir gretimo kelio.
Dabartinė stotis užima gerokai mažesnę teritoriją, negu anksčiau. Tą ankstesniąją dalį užima *Bus Vannin* autobusų kompanijos pastatai bei *The Haven* alinė.
Modernizuojant stotį buvo sutrumpintos platformos, pastatyta pašiūrė vagonams, kur jie telpa aštuoni. Anksčiau riedmenys buvo laikomi po atviru dangumi.
 
### Autobusų transportas
Autobusai Port Irine bazuojasi *Bridson Street* esančiame depe. Maršrutai iš kaimo važiuoja į salos sostinę Daglasą (per *Port St. Mary*, *Colby* ir Kasltauną, *Ballasalla*). Darbo dienomis ir šeštadieniais autobusai važinėja kas 20 min., sekmadieniais ir darbo dienomis po 18.00 – rečiau.
Penktadienio ir šeštadienio vėlyvais vakarais važinėja specialūs naktiniai reisai ( 'Naktinė pelėda'), kurie yra brangesni.
Reti reisai važiuoja ir į Pylą. Visi šie autobusai priklauso Meno Salos valstybinei kompanijai *Bus Vannin*. Ši kompanija 1976 m. pakeitė pervežimų paslaugas, anksčiau teiktas kompanijos *Isle Of Man Road Services*.
Varstomasis tiltas

**Varstomasis tiltas** – judančių tiltų rūšis, kuomet tilto galai pasikelia ir taip sudaro vietos laivams praplaukti.

## Istorija
Varstomieji tiltai naudoti dar senovėje, bet nebūdavo dideli. Pirmasis didelis varstomasis tiltas yra 1850 m. Sankt Peterburge pastatytas Blagoveščenskio tiltas.

## Ryšys su kito tipo tiltais
Varstomojo tilto konstrukcija išvystyta iš pakeliamųjų, plokštelinių sijinių ir konsolinių tiltų konstrukcijų. Progresuojant tiltų statybai varstomieji tiltai davė pamatą kitų tipų tiltų atsiradimui: liftinis tiltas, pasukamasis tiltas.

## Paskirtis
Santvariniai tiltai gali būti panaudoti itin plačiai. Jie tinka tiek pėstiesiems, tiek visų tipų autotransporto priemonėms Naudojami geležinkeliams tiesti, bet nėra tinkami vamzdinės konstrukcijoms.
Blagoveščensko tiltas

**Blagoveščenskio tiltas** () – tiltas Sankt Peterburge, Rusijoje. Pirmasis didelis varstomasis tiltas pasaulyje ir pirmasis pastovus tiltas virš Nevos upės. Atidarytas 1850 m. Suprojektavo inžinierius Stanislovas Kerbedis.

## Istorija
1727 m. buvo pastatytas laikinas tiltas dabartinio tilto vietoje. Naujojo pastovaus tilto statybų darbai pradėti 1843 m. ir baigti 1850 m. Blagoveščenskio tiltas pradėtas naudoti tų pačių metų lapkričio 12 d. 

2006 m. pradėti tilto rekonstrukcijos darbai. 2007 m. rugpjūčio 15 d. tiltas vėl atidarytas. Rekonstrukcijos metu tilto plotis buvo pailgintas nuo 24 m iki 37 m. Po rekonstrukcijos tiltui suteiktas Blagoveščenskio vardas.
Ye Shiwen

**Ye Shiwen** (g. 1996 m. kovo 1 d.) – Kinijos plaukikė, 2012 m. olimpinė čempionė 400 m ir 200 m kompleksinio plaukimo rungtyse, dabartinė pasaulio rekordininkė 400 m. rungtyje ir olimpinė rekordininkė 200 m rungtyje. 

## Biografija

Ye Shiwen gimė Hangdžou mieste, Džedziango provincijos sostinėje rytinėje Kinijoje. Jos tėvas jaunystėje buvo bėgikas, o mama – šuolininkė į tolį. Plaukimu pradėjo užsiiminėti nuo šešerių metų, jos vaikų darželio auklėtojai pastebėjus, kad turi dideles plaštakas. Dešimties metų (2006 m.) jau laimėjo 50 m. plaukimo laisvu stiliumi rungtį Džedziango provincijos žaidynėse, sekančiais metais buvo priimta į provincijos plaukimo komandą., o dar po metų (2008-aisiais) jau ir į Kinijos nacionalinę plaukimo komandą.

Ye Shiwen treniruojasi Australijoje su dviem pasaulinės klasės treneriais Ken Wood ir Denis Cotterell.

## Pasiekimai

2010 m. Azijos žaidynėse Ye Shiwen moterų 400 m kompleksinio plaukimo rungties finale atplaukė per 4:33.79 ir laimėjo aukso medalį. Auksą taip pat laimėjo ir 200 m plaukimo rungtyje, distanciją įveikusi per 2:09.37 (geriausias rezultatas 2010 m. apskritai).

2011 m. Ye Shiwen laimėjo auksą 200 m plaukime kompleksiniu stiliumi pasaulio čempionate Šanchajuje, pralenkdama žymias plaukikes Ariana Kukors ir Stephanie Rice.

2012 m. Olimpiadoje Londone 400 m plaukimo kompleksiniu stiliumi finale ji atplaukė per 4:28.43, laimėdama pirmąją vietą ir sumušdama pasaulio rekordą, anksčiau ketverius metus priklausiusį Stephanie Rice. Jos paskutiniųjų 50 distancijos metrų laikas (28.93 s) buvo lyginamas su tos pačios rungties vyrų plaukiku Ryan Lochte, kuris šią distancijos dalį atplaukė penkiomis dešimtosiomis sekundės lėčiau. Tačiau toks palyginimas yra klaidinantis, kadangi visą distanciją Ryan Lochte įveikė 23,25 s greičiau už Ye Shiwen, taip pat, bet kuris iš vyrų finalininkų aštuoneto atplaukė už ją bent dešimčia sekundžių greičiau.

Dėl labai spartaus Ye Shiwen tobulėjimo (Olimpiadoje penkiomis sekundėmis pralenkė ankstesnį savo pačios geriausią laiką) ir įspūdingų rezultatų kilo daug kontroversijos dėl galimo draudžiamų preparatų vartojimo. JAV ir Pasaulio plaukimo trenerių asociacijų direktorius John Leonard teigė, kad tokie rezultatai yra akivaizdžiai nerealistiški, net jei šiuo metu ir neįrodyta, kad plaukikė vartojo dopingą.

Ye Shiwen užstojo žymūs plaukikai, buvę Olimpiniai čempionai Ian Thorpe ir Adrian Moorhouse, sakydami, kad tokiame amžiuje yra normalu per trumpą laiką labai stipriai patobulinti rezultatus. Britų Olimpinės asociacijos vadovas Colin Moynihan spaudos konferencijoje oficialiai paskelbė, kad Ye Shiwen praėjo visus draudžiamų preparatų testus ir „nusipelnė savo talento pripažinimo“.

### Pagrindiniai laimėjimai

## Nuorodos ir šaltiniai
*Straipsnis „The Telegraph“ 
*Profilis Londono Olimpiados svetainėje

## Išnašos
Parapijos kapitonas

**Parapijos kapitonas** () – parapijos Meno Saloje pareigūnas. Anksčiau šios pareigos vadinosi *Parapijos milicijos kapitonas* (). Dabar tai garbės titulas. Anksčiau parapijos kapitonas galėdavo sušaukti savo parapijoje miliciją, jo pareiga būdavo uždegti laužus, pranešančius parapijos gyventojams apie įsiveržimą.

Parapijos kapitonas įvardinamas prieš vardą pridedant žodį *kapitonas*, pvz., *Captain Charles Fargher*. Tas pats žmogus vienu metu gali būti ir dviejų parapijų kapitonas. Titulas išlieka iki mirties, nebent atimamas už blogą elgesį, tačiau taip nebuvo nutikę jau daug šimtmečių.

Dabar Onkanas ir Maiklas administraciškai laikomi rajonais, tačiau rajonai sutampa su senovinėmis parapijomis, todėl jie tebeturi ir parapijų kapitonų pareigybes.

Analogiška pareigybė miestuose yra *miesto kapitonas* (), tačiau ši pareigybė dabar nebenaudojama. Meno salos miestai yra:
* Ramsis,
* Daglasas,
* Kasltaunas.
Meno salos vyriausiasis sekretorius

**Vyriausiasis sekretorius** (; ) – Meno salos valdininkas, valstybės tarnybos vadovas.

Vyriausiasis sekretorius vadovauja *Vyriausiojo sekretoriaus biurui* (; ) ir *Viešajai tarnybai* (), konsultuoja politikos ir vadybos klausimais vyriausiąjį ministrą ir ministrų tarybą, veikia kaip Meno salos gubernatoriaus patarėjas.

Dabartinis vyriausiasis sekretorius yra *Will Greenhow*.

## Nuorodos
* The Chief Secretary
Meno salos vykdomoji taryba

**Meno salos vykdomoji taryba** () – buvęs pagrindinis Meno salos vyriausybės vykdomosios valdžios organas. Taryba palaipsniui ėmė veikti kaip salos ministrų taryba, tad 1990 m. performuota į Meno salos ministrų tarybą.

Vykdomoji taryba buvo įkurta 1949 m., po rinkimų (*General Election*), „kad padėtų gubernatoriui atlikti jo pareigas“. Vykdomoji taryba pakeitė nuo 1946 m. veikusį Tinvaldo vykdomąjį komitetą (*Executive Committee of Tynwald*).
Pradžioje tarybai vadovavo Meno salos gubernatorius, į jos sudėtį įėjo dalis Tinvaldo narių:
* 2 Raktų Rūmų nariai
* Žemės ūkio ir žvejybos komisijos pirmininkas,
* Kelių ir transporto komisijos pirmininkas,
* Socialinių paslaugų komisijos pirmininkas,
* Vietinės savivaldos komisijos pirmininkas,
* Švietimo komisijos pirmininkas.

1980 m. gubernatorius nustojo pirmininkauti Vykdomajai tarybai, jį pakeitė Tinvaldo renkamas pirmininkas. 1985 m. Tarybos sudėtis buvo pakeista, jos nariais tapo aštuonių pagrindinių Tinvaldo komisijų (*Boards*) pirmininkai, kurie 1986 m. imti vadinti *ministrais*, o tarybos pirmininkas – vyriausiuoju ministru.

1990 m. Vykdomoji taryba pervadinta į *Ministrų tarybą*.

## Nuorodos
Lietuvos savivaldybių indeksas

**Lietuvos savivaldybių indeksas** – Lietuvos laisvosios rinkos instituto kasmet nuo 2011 m. skelbiamas indeksas, kuris vertina, kaip savivaldybėse yra užtikrinama žmonių ekonominė laisvė. Šiame indekse savivaldybės vertinamos balais ir išrikiuotos nuo geriausios iki blogiausios pagal tai, kaip savivaldybėse yra užtikrinama žmonių ekonominė laisvė. Geriau vertinamos tos savivaldybės, kurios užtikrina žmogaus laisvę rinktis, skatina privačią iniciatyvą, kuria palankias verslo sąlygas, taupo išteklius, garantuoja savo veiklos skaidrumą. Miestų ir ne miestų savivaldybės indekse išrikiuojamos atskirai.

## Rodikliai
Lietuvos savivaldybių indeksas sudarytas iš trijų rodiklių grupių:
* „Savivaldybė gyventojui“ rodiklių grupėje vertinamos gyventojams aktualios sritys: komunalinis ūkis ir transportas, švietimas, sveikatos apsauga, socialinė rūpyba.
* Antroje grupėje „Savivaldybė investuotojui“ vertinama savivaldybės investicijų ir plėtros padėtis, savivaldybės nustatomi mokesčiai.
* Trečiojoje rodiklių grupėje „Savivaldybės valdymas“ vertinama savivaldybės administracija ir personalo valdymas bei turto valdymas.

## Rezultatai

### 2011 m.
Geriausiai įvertintos miestų savivaldybės:
* Klaipėda,
* Panevėžys,
* Alytus,
* Vilnius,
* Kaunas,
* Šiauliai,
* Palanga.

### 2012 m.
Geriausiai įvertintos miestų savivaldybės:
* Klaipėda,
* Vilnius,
* Panevėžys,
* Kaunas,
* Šiauliai,
* Palanga,
* Alytus.

## Šaltiniai
Meno salos pasas

**Meno salos pasas** – pasas, Meno salos Vyriausiojo sekretoriaus biuro išduodamas Britanijos piliečiams (*British citizens*) ir Britanijos valdiniams (*British subjects*), susijusiems su D. Britanijos karūnos priklausoma teritorija Meno sala.

## Išvaizda
Britanijos pasai, išduodami Meno saloje, šiek tiek skiriasi nuo tų, kurie išduodami Jungtinės Karalystės piliečiams.

Meno salos paso viršutinėje dalyje, kaip ir visų Britanijos pasų viršuje yra užrašas *European Union* ('Europos Sąjunga'). Tai rodo, kad nors Meno sala nėra ES narė, tačiau jos piliečiai Europos Sąjungoje turi specialų statusą. Žemiau užrašai *British Isles* ('Britų salos'), o po juo – *Isle of Man* ('Meno sala').

Jungtinės Karalystės pasas po užrašu *European Union* turi užrašą *United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland* ('D. Britanijos ir Šiaurės Airijos Jungtinė Karalystė').

## Kas turi teisę gauti tokius pasus
Vyriausiojo sekretoriaus biuras Britanijos piliečių pasus išduoda tik:
* Britanijos piliečiams, kurie dabar gyvena Meno saloje,
* Britanijos piliečiams, gimusiems Meno saloje, bet dabar gyvena Jungtinėje Karalystėje ar Normandijos salose.
Biuras taip pat išduoda Britanijos valdinių pasus Britanijos valdiniams, dabar gyvenantiems Meno saloje.

## Teisių išimtys
Kai kurie Britanijos pasai, išduoti Meno saloje, yra ribotų teisių: „turėtojas negali naudotis Europos Bendrijos lengvatomis, susijusiomis su įdarbinimu ar apgyvendinimu“ (*holder is not entitled to benefit from European Community Provisions relating to employment or establishment*).

Teisių į lengvatas neturi Britanijos piliečiai, kurie yra gimę ar natūralizuoti Meno saloje ar Normandijos salose, kurie nėra susiję su Jungtine Karalyste gyvenimu joje (5 pragyventi metai iš eilės) ar kilme (JK kilęs bent vienas tėvų ar senelių).

Ši išimtis yra paremta 3-iuoju protokolu prie JK Priėmimo į Europos Bendriją Akto, kuris apibrėžė ryšius tarp Meno salos ir dabartinės Europos Sąjungos. Protokolas apibrėžė, kad terminas *Manxman* reiškia asmenį, kuris gimimo ar natūralizacijos susietas su Meno sala, tačiau neturi ryšių su JK. Tokia apibrėžtis skiriasi nuo įprastinės žodžio *menietis* (*Manxman*) prasmės. Protokolas nurodo, kad taip apibrėžti *Manxmen* neturi tiesioginės teisės laisvai gyventi ir dirbti ES valstybėse narėse (išskyrus Jungtinę Karalystę).
Praktikoje ES valstybės, reguliuodamos *Manxmen* teises gyventi ir dirbti, naudoja savo taisykles. Dažnai dėl paprastumo *Manxmen* laiko tokiais pat Britanijos piliečiais kaip ir kiti.

## Nuorodos
Taip. Ne

**„Taip. Ne“** (ankstesnis pavadinimas – **„Taip ir Ne“**) – intelektinis TV žaidimas, kuriame dalyviai bandydavo atspėti žodį, užduoti tam tikros tematikos klausimus, o žaidimo vedėjas Arūnas Valinskas į juos galėjo atsakyti tik „taip“ arba „ne“. Vedėjo asistentė – manekenė Renata Mikailionytė.

## Istorija
Pirmoji žaidimo laida eteryje pasirodė 1992 m. balandžio mėnesį Lietuvos televizijos eteryje. Ją A. Valinskas vedė kartu su humoristu Raimondu Bingeliu. Laida rodyta penktadieniais. 1992 m.
antroje pusėje laida rodyta LTV2 eteryje. 1993 m. viktorina tik su A. Valinsku pradėta rodyti „LitPoliinter“ televizijoje ir 1995 m. šiai tapus LNK, gyvavo iki 1997 m. gegužės mėn. Nuo tų pačių metų rudens iki 2000 m. gegužės mėnesio ši laida buvo rodoma Baltijos televizijos (vėliau persivadinusios į BTV) eteryje. Nuo 2012 m. rugsėjo 5 d. iki 2013 m. gegužės 15 d. žaidimas „Taip. Ne“ vėl buvo rodomas BTV kanalu. Laidos vedėju ir asistente išliko A. Valinskas ir R. Mikailionytė.

2014 m. sausio 16 d. – birželio 7 d. „Taip. Ne“ rodytas LRT televizijos eteryje, ten, kur ir prasidėjo šio žaidimo istorija.

## Taisyklės
Pradžioje vyko du pusfinaliai, kuriuose dalyvavo po dvi žaidėjų poras. Vedėjui paskelbus laidos temą, su kuria būdavo susiję visi atsakymai, poros uždavinėja klausimus, į kuriuos vedėjas galėjo atsakyti tik „taip“ arba „ne“. Vyko 3 raundai, kuriuose už teisingą atsakymą pora gaudavo vieną tašką, o laimėdavo surinkusioji 2 taškus. Po kiekvieno užduoto klausimo leista spėti ir jei nepataikoma, žaidėjas iškrisdavo, porininką (-ę) palikęs spėlioti vieną, bet ties kitu raundu galėjo sugrįžti. Jei nei vienai porai nepavykdavo atspėti, tuomet sekančio raundo atsakymas būdavo vertas 2 taškų. Už kiekvieną laimėtą tašką pora gaudavo prizus. Neatspėtus atsakymus, įskaitant ir neišnaudotą „Kas yra po gaubtu?“ klausimą (jei kuri nors pora iš eilės gaudavo 2 taškus) leista spėti žiūrovams. Tuomet finale susitikdavo pusfinaliuose laimėjusios poros. Finale nugalėjusi pora žaisdavo superfinale, kuriame milžiniško kauliuko pagalba pasirinkdavo vieną iš šešių didžiųjų prizų ir turėjo atspėti žodį per vieną minutę.

## Papildomi faktai
Žaidimo vinjetėje skamba dainininko Ovidijaus Vyšniausko balsas. Tradicinis laidos akcentas – vedėjo pabaigoje ištariamas „Atia!“

Žaidime ne kartą dalyvavę ir nugalėję eruditai Benjaminas Mašalaitis, Liucijus Ambraška, Saulius Jurkevičius , Stasys Petraška ir kt. vėliau pasižymėjo ir daugybėje kitų viktorinų.

## Šaltiniai
Kjerikati rūmai

**Kjerikati rūmai** () – renesanso stiliaus XVI a. rūmai Vičenzos mieste Italijoje. Vienas garsiausių architekto Andrea Palladio (1508−1580) kūrinių. Šiuo metu juose yra Vičencos miesto meno galerija.

## Istorija

Rūmus 1550 m. užsakė Vičencos didikas Girolamo Chiericati. Pastatą suprojektavo architektas Andrea Palladio. Rūmų statybos pradėtos 1551 m. ir sustojo 1557 m. su Girolamo Chiericati mirtimi. Jo sūnus ir paveldėtojas Valerio organizavo vidinių erdvių ištapymą freskomis. Galutinai rūmai užbaigti apie 1680 m. 1839 m. Vičencos miesto savivaldybė įsigijo pastatą iš Chiericati giminės ir įkurdino jame miesto paveikslų galeriją (*Pinacoteca Civica*). Pastatas buvo restauruotas architektų Berti ir Miglioranza. Muziejus atidarytas 1855 m. rugpjūčio 18 d. 

Rūmus galima aplankyti su bendru bilietu po Vičencos muziejus. Meno galerijoje yra žinomų italų dailininkų: Tintoretto, Giovanni Battista Piazzetta, Cima da Conegliano ir kitų, paveikslų. Numizmatikos kambarys, piešinių ir grafikos kambarys, skulptūrų kolekcija.

## Rūmų vaizdai


Image:Palazzo Chiericati (23544331).jpg| Rūmų planas, Bertotti Scamozzi piešinys, 1776 m.
Image:Palazzo Chiericati exterior 2.jpg| Rūmų kolonada
Image:VicenzaPalazzoChiericatiOrdineIonico.jpg| Fasado detalė
Image:Fresco plafond grote zaal Chiercati.jpg| Interjeras. Vienos salės lubų freskos


## Nuorodos

* Kjerikati rūmai Palladio architektūros centre
* Vičencos muziejų tinklalapis 
* italian-architecture.info tinklalapis
Ivankivo rajonas

**Ivankivo rajonas** () – administracinis Ukrainos vienetas esantis Kijevo srities šiaurėje. Administracinis rajono centras – Ivankivas.

## Geofrafija
Tai didžiausias Ukrainos rajonas, užimantis 3 616 km² plotą.

Didžiausios upės – Dniepras (Kijevo tvenkinys), Teterivas, Žereva, Murava.

Rajonas šiaurėje ribojasi su Baltarusija, pietuose su Borodjankos, vakaruose su Polesės ir Malino rajonais, rytuose su Kozeleco ir Vyšgorodo rajonais.

Šiaurinė rajono dalis patenka į Černobylio zoną.

## Istorija
Rajonas suformuotas 1923 m. 1988 m. į rajono sudėtį pateko panaikintas Černobylio rajonas ir Pripetės miestas.

## Demografija
2012 m. rajone gyveno 30 847 žmonės. Rajone yra 82 gyvenvietės.

## Administracinis suskirstymas
Valdžios institucijos:
* gyvenvietės – 1;
* kaimo – 26.
Gyvenviečių kiekis
* Rajono pavaldumo miestai – 1;
* Miesto tipo gyvenvietės – 1;
* Kaimai – 80.
Junano-Guidžou kalnynas

**Junano-Guidžou kalnynas** arba **Junano-Guidžou plynaukštė** () – kalnų sistema Junano ir Guidžou provincijose, pietvakarinėje Kinijoje. Kalnyno ilgis siekia 1000 km, plotis iki 400 km, apima apie 500 000 km² plotą. Skiriamos dvi skirtingos kalnyno sritys: aukštikalnių regionas šiaurinėje Junano provincijos dalyje, vidutiniškai iškylantis iki 2000 m, kai kuriose vietose viršukalnės siekia ir apie 4000 m ir siaurų upių tarpeklių bei sprūdžių išraižytas 1200 m aukštį siekiančių banguojančių kalvų regionas vakarinėje Guidžou provincijos dalyje. Kalnynas sudarytas iš lengvai yrančių klintinių uolienų, todėl čia susidaro įspūdingi karstiniai dariniai.

## Išnašos
Vėlyvoji Džao

**Vėlyvoji Džao** () – 319-351 m. egzistavusi valstybė, kurioje valdžią laikė sinizuoti klajokliai dzie. Valstybė kilo dabartinėje Kinijos Hebei provincijoje, tačiau didžiausios ekspansijos laikais valdė didžiąją dalį Šiaurinės Kinijos į šiaurę nuo Geltonosios upės. Alternatyvus valstybės pavadinimas yra **Ši Džao** (), pagal valdovų pavardę.

## Istorija
Prielaidos atsirasti Vėlyvajai Džao susidarė 318 m., kuomet Šiaurinę Kiniją valdžiusioje Han Džao kilo neramumai. Tais metais imperatorius Indi buvo nužudytas savo uošvio, kuris įvykdė rūmų perversmą ir siekė išžudyti visą Liu giminę. Prieš uzurpatorių sukilo keli įtakingi karo vadai, kurie siekė pasinaudoti suirute ir užimti sostą. Tarp jų buvo buvusio imperatoriaus giminaitis Liu Jao, ir dzie kilmės generolas Ši Le. Galutinę pergalę šventė Liu Jao, kuris titulavosi nauju imperatoriumi. Tačiau rytinėje imperijos dalyje įsitvirtinęs Ši Le turėjo savo ambicijų. Nesugebėjęs susitarti su Liu Jao, jis sukūrė savo valstybę – Vėlyvąją Džao su sostine Siangguo ir titulavosi Didžiuoju šanju bei Džao karaliumi. Jam pakluso istorinės Jan, Jou, Čing provincijos, tuo tarpu Han Džao išlaikė istorines Kinijos sostines Luojangą ir Čanganą.

Šiaurinės Kinijos susiskaldymas tarp dviejų Džao tęsėsi dar dešimt metų, kol galiausiai 329 m. Han Džao armija patyrė triuškinantį pralaimėjimą, o pats imperatorius paimtas į nelaisvę ir vėliau nužudytas. Ši Le įsakymu nužudžius ir jo įpėdinį, Šiaurės Kinija buvo vėl suvienyta. 330 m. Ši Le pasiskelbė imperatoriumi ir tapo pagrindiniu hegemonu šiaurėje, kuriam ištikimybę prisiekė kaimyninės valstybės, kaip Ankstyvoji Liao, uveniai, Kogurio.

Po Ši Le mirties 333 m. sostą paveldėjo Ši Hu (imperatorius Vudi), kuris perkėlė sostinę į Ječengą. Jis bandė nukariauti aplinkines valstybes, suvienydamas visą Šiaurės Kiniją, tačiau didesnių pokyčių nepasiekė. Vietoj to stiprėjo sianbų klanai duanai ir murongai, kurie siaubė Vėlyvosios Džao teritorijas. Nuolatiniai karai silpnino valstybę, o dėl chaoso imperatoriaus rūmuose kildavo daug vidaus neramumų. 

Dėl to 349 m. Vudi mirus, atsirado keli pretendentai į sostą. Įpėdinis Ši Ši tevaldė vos 33 dienas, nes jį nušalino Ši Dzunas, kurį po kelių mėnesių nušalino Ši Dzianas. Šis kitais metais buvo nušalintas Ši Dži. Ši nuolatinė valdovų kaita neleido susidaryti centrinei valdžiai, todėl karalystės šiaurę teriojo murongų Ankstyvoji Jan valstybė, vakaruose atskilo di genties Ankstyvoji Čin.

Neramumų metu iškilo kinų kilmės asmenybė Žan Minas, kuris skatino etninių kinų revanšistines nuotaikas ir 350 m. išžudė apie 200 000 "barbarams" priskiriamų gyventojų. Vėliau jis išžudė beveik visą Ši giminę ir sukūrė savo karalystę Žan Vei. 351 m. balandį jo įsakymu nužudžius paskutinįjį Ši giminės valdovą, Vėlyvoji Džao nustojo egzistuoti.  
 
## Administraciniai vienetai

Valstybė buvo dalinama į provincijas džou, kurių sistemą paveldėjo iš Vakarų Dzin imperijos. Didžiausio išsiplėtimo laikais valstybei priklausė 15 provincijų: Sidžou, Jongdžou, Joudžou, Dzidžou, Čingdžou, Jandžou, Siužou, Ingdžou, Judžou, Dzingdžou, Bingdžou, Čindžou, Jangdžou, Šuodžou, Idžou.

## Valdovai
Činghajaus-Tibeto geležinkelis

**Činghajaus-Tibeto geležinkelis** arba **Čingdzango geležinkelis** () – aukštumų geležinkelis Kinijoje, jungiantis Siningą (Činghai provincija) su Lasos miestu Tibeto autonominiame regione. Geležinkelio ilgis – 1956 km. 815 km atkarpa tarp Siningo ir Goldmudo buvo nutiesta dar 1984 m., o likusi 1142 km ilgio atkarpa nuo Goldmudo iki Lasos atidaryta 2006 m. Tai pirmasis geležinkelis, Tibetą sujungęs su bet kokia kita Kinijos provincija. Taip pat Tibetas yra paskutinis provincijos lygio regionas, kuriame buvo nutiestas geležinkelis. Iki tol dėl itin kalvoto kraštovaizdžio ir amžinojo įšalo buvo sunku nutiesti geležinkelį. Keleiviniai traukiniai vyksta iš Pekino, Čengdu, Čongčingo, Guangdžou, Šanchajaus, Siningo ir Landžou. Kelionė iš Lasos į Guangdžou ar Šanchajų trunka apie 3 dienas.

Tai aukščiausiai esantis geležinkelis pasaulyje. Jo linija kerta Tangulos kalnų perėją, kuri iškilusi į 5072 m aukštį virš jūros lygio. Tangulos geležinkelio stotis įsikūrusi 5 068 m aukštyje () ir taip pat yra aukščiausia pasaulyje. Fenghuošano tunelis yra aukščiausias pasaulyje (4905 m). Apskritai apie 80 % (daugiau kaip 960 km) Goldmudo–Lasos geležinkelio linijos atkarpos eina didesniame nei 4000 m aukštyje. Geležinkelis eina per 675 tiltus, kurių bendras ilgis 159,88 km. Apie 550 km geležinkelio nutiesta amžinojo įšalo teritorijoje.

## Nuorodos

* Detalus Činghajaus-Tibeto geležinkelio žemėlapis
Meno salos ministrų taryba

**Meno salos ministrų taryba** (; ) – pagrindinis Meno salos vyriausybės vykdomosios valdžios organas. Jo funkcijos labai panašios į Jungtinės Karalystės ministrų kabineto funkcijas.
 
1990 m. Meno salos ministrų taryba pakeitė panašias funkcijas vykdžiusią *[[Meno salos vykdomoji taryba|Vykdomąją tarybą]]* (*Executive Council*).

## Sudėtis
Ministrų tarybą sudaro:
* vyriausiasis ministras, kurį skiria Meno salos gubernatorius, o kandidatūrą kelia Tinvaldas.
* ne daugiau kaip 9 ministrai. Visi jie turi būti Tinvaldo nariai. Ministrus irgi skiria gubernatorius, patarus vyriausiajam ministrui. Vyriausiasis ministras priskiria ministrus vyriausybės departamentams.

## Dabartiniai ministrų tarybos nariai
Visi ministrai yra Raktų Rūmų nariai.
* Vyriausiasis ministras – *Allan Bell*
* Bendruomenių, kultūros ir laisvalaikio ministras – *Graham Cregeen*
* Ekonominio vystymo ministras – *John Shimmin*
* Švietimo ir vaikų ministras – *Tim Crookall*
* Aplinkos, maisto ir žemės ūkio ministras – *Phil Gawne*
* Sveikatos ministras – *David Anderson*
* Vidaus reikalų ministras – *Juan Watterson*
* Socialinės rūpybos ministras – *Chris Robertshaw*
* Iždo ministras – *Eddie Teare*

Ministrų tarybos posėdžiuose dalyvauja ir:
* Generalinis atornėjus: *Stephen Harding*
* Vyriausiasis finansininkas: *Mark Shimmin*
* Vyriausiasis sekretorius: *Will Greenhow*
* Viešųjų ryšių valdininkas: *Alistair Ramsay*
* Ministrų Tarybos selretorius

## Nuorodos
Džersio pasas

**Džersio pasas** – Britanijos pasas, Džersio vyriausybės Pasų biuro išduodamas Britanijos piliečiams (*British citizens*), susijusiems su Britanijos karūnos Džersio valda.

## Išvaizda
Britanijos pasai, išduodami Džersyje, šiek tiek skiriasi nuo tų, kurie išduodami Jungtinės Karalystės piliečiams.

Džersio paso viršutinėje dalyje, kaip ir visų Britanijos pasų viršuje yra užrašas *European Union* ('Europos Sąjunga'). Tai rodo, kad nors Džersis nėra ES narys, tačiau jo piliečiai Europos Sąjungoje turi specialų statusą. Žemiau užrašai *British Isles* ('Britų salos'), o po juo – *Bailiwick of Jersey* ('Džersio beilivikas').

Jungtinės Karalystės pasas po užrašu *European Union* turi užrašą *United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland* ('D. Britanijos ir Šiaurės Airijos Jungtinė Karalystė').

## Kas turi teisę gauti tokius pasus
Muitinių ir imigracijos departamento Pasų biuras Britanijos piliečių pasus išduoda tik Britanijos piliečiams, gyvenantiems Normandijos salose, Meno saloje ar Jungtinėje Karalystėje ir susijusiems su Džersiu (gyvenantiems Džersyje, gimusiems Džersyje ar kurių tėvai gimė Džersyje).

## Teisių išimtys
Kai kurie Britanijos pasai, išduoti Džersyje, yra ribotų teisių – „turėtojas negali naudotis Europos Bendrijos lengvatomis, susijusiomis su įdarbinimu ar apgyvendinimu“ (*holder is not entitled to benefit from European Community Provisions relating to employment or establishment*).

Tokias apribotas teises turi Britanijos piliečiai, gimę Džersyje ir nesusiję su Jungtine Karalyste gyvenimu joje (5 pragyventi metai iš eilės) ar kilme (JK kilęs bent vienas tėvų ar senelių). Jie vadinami specialiu terminu *Channel Islanders* ('Normandijos saliečiai').

## Nuorodos
Hinohara

**Hinohara** () – savivaldybė Nišitamos apskrityje, Tokijo vakaruose, Japonijoje. Vienintelis Tokijui priklausantis administracinis vienetas, turintis kaimo statusą. Ribojasi su Kanagavos ir Jamanašio prefektūromis.

Hinohara buvo įkurta 1889 metais. 2012 m. duomenimis čia gyveno 2544 gyventojai, buvo 1222 namų ūkiai. Vietovė kalnuota (aukščiausias taškas – Mito kalnas, 1528 m), daug miškų (93%), didžiausia upė – Akigava. Yra viena pradinė ir viena pagrindinė mokykla. Pagrindinės ūkio šakos – miškininkystė, kalnakasyba.

Per Hinoharą eina trys pagrindiniai keliai (33, 205 ir 206). Traukinių stoties nėra, tačiau kursuoja autobusai.

## Galerija

Vaizdas:Tokyo-hinohara-village.png|Hinoharos padėtis Tokijuje
Vaizdas:Hinohara Vill Office.jpg|Savivaldybės pastatas
Vaizdas:Hossawa Falls.jpg|Hosavos krioklys
Vaizdas:Chitoseya tofu shop, Hinohara, Tokyo, Japan.JPG|Tofu parduotuvė


## Šaltiniai
Siningas

**Siningas** () – miestas vidurio Kinijoje; Činghajaus provincijos sostinė. Miestas įsikūręs daugiau nei 2200 m aukštyje, Tibeto kalnyne, netoli Hesi koridoriaus, prie Sininghės upės (Hvanghės baseinas). Yra oro uostas, pro Siningą eina Činghajaus-Tibeto geležinkelis, jungiantis šį miestą su Tibetu ir kultūrine Kinija. Metalurgijos, mašinų gamybos, chemijos, popieriaus, statybinių medžiagų, žemės ūkio produkcijos perdirbimo pramonė. Į šiaurės vakarus nuo Siningo yra Datuno akmens anglių baseinas. Veikia 3 universitetai.

Sininge yra 1583 m. įkurtas tibetiečių budistų Kumbumo vienuolynas, XIV a. Donguano mečetė, Beišan Si daoistų šventykla.

## Istorija

Siningas susikūrė daugiau nei prieš 2100 metų prie šiaurinės šilko kelio atkarpos. Valdant Hanų dinastijai (nuo III a. pr. m. e.), čia įsitvirtino kinai, kurie kontroliavo prekybinį kelią ir saugojo jį nuo klajoklių antpuolių. Vėliau dėl miesto kontrolės kovojo tibetiečiai, Tujuhunų karalystė. 763 m. miestą užvaldė tibetiečiai, bet 1104 m. Siningą atgavo Songų dinastija. XVI a. miestas tapo budizmo atšakos Gelug dvasiniu centru.

1927 m. Siningą nusiaubė 8,6 balų stiprumo žemės drebėjimas, žuvo ~200 tūkst. žmonių. Iki 1928 m. miestas priklausė Gansu provincijai, bet vėliau tapo naujai sukurtos Činghajaus provincijos sostine.


Image:Kumbummonastery.jpg|Kumbumo vienuolynas
Image:Dongguan mosque.jpg|Donguano mečetė
Image:Xining Station 01.jpg|Geležinkelio stotis


## Šaltiniai
Naningas

**Naningas** (, ) – miestas pietryčių Kinijoje, prie Judziango upės (Sidziango baseinas); Guangsi autonominio regiono administracinis centras, džuangų tautos kultūrinis, ekonominis centras. Yra Vusu tarptautinis oro uostas, greitojo geležinkelio linija į Guangdžou. Metalurgijos, mašinų gamybos, tekstilės, maisto pramonė; turizmas. Veikia keli universitetai, menų kolegija. Yra Guangsi muziejus, botanikos sodas, zoologijos sodas, arbatmedžių parkas. Apylinkėse yra senovinio Jangmėjaus miesto liekanos, Guilino kalvos.

## Istorija

Naningas įkurtas 318 m. baijuė tautų žemėse. Šis miestas tapo vienų svarbiausių kinų karinių postų šalies pietuose. XX a. pr. tapo svarbiu prekybiniu centru, nuo 1912 m. Naningas tapo Guangsi sostine (pakeitė Guiliną).


Image:Nanning marriott.jpg|Naujas dangoraižių kompleksas
Image:Four linked pottery jars.jpg|Senovinė keramika Guangsi muziejuje
Image:NICEC (Nanning).jpg|Naningo parodų rūmai


## Šaltiniai
Čaotianmeno tiltas

**Čaotianmeno tiltas** – ilgiausias pasaulyje arkinis tiltas.

Tiltas pritaikytas automobilių ir geležinkelio transportui. Jo ilgis yra 1,741 km. Šio tilto konstrukcijos padarytos iš plieno, jo arkos aukštis – 142 m, o atstumas nuo pakabintos dalies pradžios iki galo – 552 m. Tiltas atidarytas 2009 m. balandžio 29 d. ir tapo ilgiausiu arkiniu tiltu pasaulyje. 

## Šaltiniai
Absoliutus blogis: išsigimimas

**Absoliutus blogis: išsigimimas** ( arba *Biohazard: Degeneration*) – 2008 m. CGI mokslinės fantastikos siaubo veiksmo animacinis filmas, paremtas kompiuterinių žaidimų „Resident Evil“ serijos motyvais. „Sony Pictures Entertainment“ teigimu, tai yra pirmas pilnametražis filmas, kuris paremtas CGI judesio grafika.

Skirtingai nuo tuo pačiu žaidimu paremtų filmų „Absoliutus blogis“ serijų, animacinio filmo ir jo tęsinio „Absoliutus blogis: prakeikimas“ siužete nėra herojės Alisos, o veiksmas sukasi vien apie „Resident Evil“ žaidimo protagonistus. Filmo premjera įvyko 2008 m. spalio 18 d. Tokijuje. Originalus įgarsinimas yra anglų kalba.

## Siužetas

Rakūno miestas buvo sunaikintas branduolinio sprogimo, tačiau mirtinas T virusas nebuvo sunaikintas. Jis paplito juodojoje rinkoje ir teroristinės organizacijos ar valstybės jį gali perimti. Grupė žmonių įsitikinę, kad žlugusios „Umbrella“ korporacijos pragaištingus tyrimus perėmė ir toliau vykdo vyriausybės remiama „WilPharma“ korporacija. Vyriausybė šią savo veiklą esą slepia.

2005 m. Į Harvardvilio miesto oro uostą atvyksta Kler Redfild. Prie oro uosto vyksta protesto akcija, nes protestantai sužinojo, kad atvyksta ir senatorius Ronas Deivisas, pagarsėjęs korporacijos „WilPharma“ rėmėjas. Kler susitinka su viena savo organizacijos moterų ir mergaite Rani. Netrukus oro uoste prieš senatorių Roną Deivisą pasirodo vienas protestuotojų, kuris imituoja T viruso apkrėstąjį. Kler išaiškina, kad jis tik apsimetėlis, tačiau pasirodo antrasis. Ir jis jau yra nebe apsimetėlis. 

Zombis užpuola policininką ir yra nušaunamas. Netrukus nušautasis prisikelia, o policininkas puola kitus žmones. Oro uoste kyla panika. Sumaišties metu Kler atpažįsta vieną antivyriausybinės organizacijos lyderių Kurtį Milerį. Tuo metu į oro uostą nukrenta lėktuvas, kuriame įvyko viruso T proveržis. Išsigelbėję nuo katastrofos Kler ir senatorius Ronas Deivisas pamato, kaip iš lėktuvo liekanų išlipa zombiai. Išsigelbėjusieji užsidaro viename oro uosto pastato sparnų. Uostas aptveriamas policijos. Situaciją sukontroliuoti atvyksta JAV specialusis agentas Leonas S. Kenedis ... 

## Veikėjai
* Leonas S. Kenedis – specialus agentas, pasiųstas JAV vyriausybės į Harvardvilį padėti vietos pajėgoms suvaldyti situaciją, kuri kilo po viruso T paskleidimo oro uoste;
* Kler Redfild – išsigelbėjusi iš Rakūno miesto. Ji paskyrė gyvenimą pagalbos teikimui nukentėjusiems nuo bioterorizmo;
* Ronas Devisas – JAV senatorius, vienas korporacijos „WilPharma“ akcininkų ir gynėjų viešojoje erdvėje;
* Frederikas Douningas – korporacijos „WilPharma“ mokslinių tyrimų skyriaus vyriausiasis vadovas;
* Andžela Miller – viena Harvardvilio policijos pareigūnių. Ji turi padėti Leonui S. Kenedžiui suvaldyti situaciją oro uoste;
* Kurtis Mileris – Andželos brolis, kovotojas prieš bioteroristinius tyrimus ir vyrausybę. Norėdamas atskleisti tiesą visuomenei jis apsikrečia G virusu.
ir kiti.

## Taip pat skaitykite
* „Absoliutus blogis: prakeikimas“
Taihangšanas

**Taihangšanas** () – kalnagūbris Kinijoje, rytinėje Lioso plynaukštės dalyje, įeina į Šansi, Henano, Hebėjaus provincijų teritoriją. Kalnų grandinė tęsiasi virš 400 km šiaurės–pietų kryptimi ir iškyla į 1500–2000 m aukštį virš jūros lygio. Svarbiausia viršukalnė Siao Utaišanas (2882 m), esanti į vakarus nuo Pekino. 

Kalnai sudaryti iš nuosėdinių gneiso ir granito uolienų. Vakariniai šlaitai lėkšti, rytiniai – statūs. Kasama akmens anglis, asbestas, grafitas. Taihangšaną kerta 28 km ilgio Taihango geležinkelio tunelis, atidarytas 2007 m. ir tuomet buvęs ilgiausiu šalyje.

## Išnašos
Dezaktyvacija

**Dezaktyvacija** – viena iš nukenksminimo priemonių, kuria pašalinamos radioaktyvios medžiagos užterštose vietovėse, nuo pastatų paviršių, konstrukcijų, technikos, drabužių, asmens apsaugos priemonių, vandens.

Dezaktyvaciją galima atlikt dviem būdais – mechaniniu ir fizikiniu-cheminiu, kurie vienas kitą papildo. Mechaniniu būdu radioaktyvios medžiagos nuo užterštų paviršių šalinamos šluotelėmis ar kitomis priemonėmis, iškratant, išpurtant drabužius, nuplaunant vandens srove, nuputimu (pvz., naudojant aviacinius variklius). Vandens paviršiaus įtempimus galima mažinti temperatūros pakėlimu ar naudojant paviršiaus aktyvias medžiagas (muilą, skalbimo miltelius ir t. t.). Mechaninis būdas yra paprastas ir prieinamas, todėl dažniausiai taikomas technikos, automobilinio transporto, drabužių, asmens apsaugos priemonių dezaktyvacijai iškart išėjus iš užterštos teritorijos.

Tačiau dėl glaudaus radioaktyvių medžiagų ryšio su daugelio medžiagų paviršiumi ir gilaus jų įsiskverbimo į paviršius, mechaninis būdas gali neduoti reikiamo efekto. Todėl kartu su juo taikomas fizikinis-cheminis būdas, kuriame naudojami specialių preparatų tirpalai, žymiai padidinantys radioaktyvių medžiagų šalinimo (nuplovimo) efektyvumą nuo užterštų paviršių.

Taip pat naudojami ir kiti paviršių dezaktyvacijos būdai – elektrocheminė dezaktyvacija (dezaktyvuojama dalis panardinama į elektrolito tirpalą, prie apdirbamo paviršiaus prijungiamas teigiamas arba neigiamas elektros polius), lazerinė dezaktyvacija (mechanizmas panašus į lazerines sistemas, taikomas senų dažų ar rūdžių valymui, naudojamas, pvz., metalinių daiktų restauracijoje), ultragarsinė dezaktyvacija ir kt.

Dezaktyvuojant, priklausomai nuo aplinkybių ir nukenksminamo objekto, naudojami skirtingi metodai. Teritorijos plotai, turintys kietą paviršių, dezaktyvuojami aukštu spaudimu nuplaunant radioaktyvias medžiagas (dulkes), naudojant laistymo ar gaisrinius automobilius. Teritorijose, kur nėra tvirto paviršiaus, dezaktyvacija atliekama iškasant viršutinį grunto ar sniego sluoksnį, užpilant švariu gruntu, užsėjant augalais, akumuliuojančiais radionuklidus, įrengiant paklotus ir t. t.

Atominėse elektrinėse įrangos ir patalpų dezaktyvacija yra standartinė procedūra, atliekama tiek prieš, tiek ir po reaktoriaus įrangos remonto darbų; atliekama rankiniu būdu, naudojant chemines medžiagas arba specialia įranga ir konteineriais (labai aktyvioms įrangos dalims).

## Šaltiniai