open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Estijos žalieji galvijai

**Estijos žalieji** – pieninių galvijų veislė. Išvesti 19 a. pabaigoje iš vietinių estų galvijų juos mišrinant su Anglerais ir Danijos žalaisiais.

Norėta išvesti didelio pieno riebumo ir labai pieningų galvijų veislę.

Estijos žalųjų pavadinimas patvirtintas 1885 m.

Labiausiai paplitusi galvijų veislė Estijoje – auginama apie 63 % visų galvijų. Be Estijos, šios veislės galvijai (arba jų genotipas) yra paplitę ir kitose Baltijos bei Šiaurės šalyse, pavyzdžiui, Lietuvoje, jie buvo naudojami Lietuvos žalųjų galvijų veislei gerinti.

Estijos žalieji, kartu su kitomis Europos žaliosiomis veislėmis (Lietuvos, Danijos, Vokietijos žaliaisiais ir kt.), priklauso Europos žalųjų galvijų augintojų asociacijų konfederacijai ir dalyvauja tarptautiniuose išsaugojimo bei tyrimų projektuose.

## Savybės ir eksterjeras
Estijos žalųjų spalva įvairuoja nuo šviesiai iki tamsiai rudos, buliai paprastai yra tamsesni. Galvijai gana stiprios konstitucijos, galva vidutinio dydžio, trumpa, kakta siaura. Kūnas ilgas, krūtinė siaura ir negili. Sprandas ir pasturgalis yra viename lygyje, pasturgalis platus, vidutinio ilgio tešmuo vidutinio dydžio. Geriausios bandos pasižymi puikiomis pieninėmis savybėmis. 

Subrendusių galvijų aukštis – 127,5 cm, karvių svoris būna 450–550 kg, o bulių – 800–900 kg, pasiekia 1000 kg. Estijos žalųjų karvės vidutiniškai duoda apie 3456 kg 3,98 % riebumo ir turinčio 3,30 % baltymų pieno.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Bajorai (Širvintos)

**Bajorai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Alionių. Kaimas įsikūręs prie Motiejūnų tvenkinio ant Širvintos upės. Iš rytų prieina miškas. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Keke Rosberg

**Keijo Erikas „Keke“ Rosbergas** (, 1948 m. gruodžio 6 d.) – suomių lenktynininkas, 1982 m. Formulės 1 pasaulio čempionas.

Formulėje 1 Rosbergas debiutavo 1978 m. Per keturis pirmuosius sezonus atstovaudamas Theordore, ATS, Wolf bei Fittipaldi ekipoms sportininkas didelių pergalių nepasiekė ir tik sykį, 1980 m. Argentinos etape užėmė trečiąją vietą. 1982 m. perėjęs į pajėgią Williams komandą Rosbergas iškovojo pirmąją karjeros pergalę Šveicarijos etape, dar penkeriose lenktynėse finišavo pirmajame trejetuke ir, surinkęs 44 taškus, tapo pirmuoju suomiu laimėjusiu Formulės 1 pasaulio čempiono titulą. Rosbergas Williams ekipoje liko iki 1985 m. ir per tą laiką iškovojo dar keturias pergales bei 1985 m. užėmė trečiąją vietą galutinėje čempionato įskaitoje. 1986 m. Formulės 1 sezoną, paskutinį savo karjeroje, Rosbergas praleido McLaren komandoje.

Keke Rosbergo sūnus Nikas taip pat yra Formulės 1 lenktynininkas.

## Šaltiniai
Galovėjai

**Galovėjai** – viena seniausių mėsinių galvijų veislių, išvesta Škotijoje iš vietinių galvijų. Veislė formavosi kalnuoto drėgno klimato vietovėje kur nekarštos vasaros ir nešaltos žiemos. Karvės pasižymi ilgaamžiškumu, galovėjai priskiriami prie greitai bręstančių galvijų veislių. Tačiau jie kaupia mažiau riebalų negu Aberdynai - Angusai. Galovėjai labai nereiklūs žolynams, ištvermingi, turi tvirtus nagus, todėl lengvai vaikšto stačiais šlaitais, akmenuotu paviršiumi. Galovėjų mėsa skani. Skerdenos išeiga 62–62 %. Galovėjai veisiami grynuoju veisimu ir naudojami kryžminimui poruojant su smulkiomis karvėmis ir telyčiomis. Kadangi veršeliai gimsta smulkūs, tai visais atvejais karvės veršiuojasi labai lengvai. Galovėjai priskiriami prie ekstensyvių gamybos veislių.

Pagal išvaizdą galvijai panašūs į Aberdynus - Angusus. Jie beragiai, juodos, dažnai kiek į rudumą spalvos. Lyginant su Aberdynais - Angusais, jų liemuo ilgesnis, bet ne toks gilus. Galvijų šeriai ilgi, žiemą kartais šerių ilgis siekia iki 20 cm. Dabar yra nedidelė populiacija vadinamųjų apjuostų galovėjų. Jų liemuo per vidurį lyg apjuostas balta juosta. Ilgi šeriai ir gausus pūkas apsaugo gyvulius nuo šalčio. Jie dažniausisi ištisus metus laikomi po atviru dangumi.
Klepų piliakalnis

**Klepų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Klepų, Kudirkos Naumiesčio seniūnija. Pasiekiamas keliu Turčinai – Sintautai, kairėje pravažiavus Klepų fermas, už kelio posūkio į dešinę pavažiavus į dešinę pietų kryptimi keliuku 200 m link čia esančios sodybos, nuo jo miško dešinėje pradžios paėjus 150 m į dešinę vakarų kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Novos dešiniajame krante. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 60x40 m dydžio. Rytiniame jos krašte buvęs nedidelis pylimas sunaikintas. Aikštelėje buvo randama anglių, apdegusio molio. Šlaitai statūs, 6-7 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs alksniais, pietinis šlaitas dirvonuoja.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. Povilas Tebelškis aikštelėje ištyrė 37 m² dydžio plotą, rado neaiškios chronologijos duobę.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.171
* Povilas Tebelškis. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Šakių rajone // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 248–249.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Klepai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kukarskės piliakalnis

**Kukarskės piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Kukarskės, Kidulių seniūnija, 1,5 km į pietvakarius nuo kelio Jurbarkas – Šakiai tilto per Nemuną ir 50 m į pietryčius nuo Nemuno kairiojo kranto. Pasiekiamas plentu , yra 50 m į dešinę šiaurėje nuo jo, ties pirmu didesniu posūkiu į kairę, plentui pradėjus leistis į Šerentos upelio slėnį.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kranto kyšulyje, Nemuno ir Šerentos santakoje. Aikštelė netaisyklingo trikampio formos, pailga rytų – vakarų kryptimi, 50 m ilgio, 30 m pločio rytų pusėje. Joje rasta lipdytos keramikos. Aikštelės rytinėje pusėje supiltas 35 m ilgio, 4 m aukščio, 17 m pločio pylimas, kurio 6 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 35 m ilgio, 15 m pločio, 2 m gylio griovį. Šlaitai į upių slėnius statūs, 10-20 m (į Nemuną) aukščio.

Aikštelė dirvonuoja, šlaitai ir pylimas apaugę lapuočiais. Piliakalnis apardytas arimų, pietinio pylimo kraštas apardytas čia ėjusio kelio.

## Gyvenvietė
Į šiaurę, rytus ir pietus nuo piliakalnio yra 2 ha ploto papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2001 m., kurioje rasta grublėtos keramikos, židinys. Kita gyvenvietės dalis yra į vakarus nuo piliakalnio, Joanos Sederavičienės sodyboje. Ši gyvenvietės dalis rasta 2001 m. vykdytų žvalgomųjų archeologijos tyrimų metu, iki tol ši teritorija buvo laikoma kapinynu. Piliakalnio ir gyvenvietės kultūrinis sluoksnis gana storas.

200 m į pietvakarius nuo piliakalnio yra I tūkstantmečio kapinynas, tyrinėtas 1984 m.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – XIII a. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 26 500 m².

Piliakalnyje lokalizuojama 1295 m. kryžiuočių sudeginta Kimelio pilis.

Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 28.
* Tomas Baranauskas. Lietuvos medinės pilys rašytinių šaltinių duomenimis // Lietuvos archeologija. Vilnius. 2003. T. 24, p. 64, 82.
* Romas Batūra. Heroika prie žilojo Nemuno. // Mokslas ir gyvenimas. 1987. Nr. 3. P. 22-23.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1. p. 43 (Nr. 21).
* Petras Dusburgietis. Prūsijos žemės kronika. V., 1985. P. 420.
* Gintautas Zabiela. Medinės Lietuvos pilys. V., 1995. P. 198, 235–236 (Nr. 36).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kukarskė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Rock That Body

„**Rock That Body**“ yra daina iš Jungtinių Amerikos Valstijų hiphopo grupės Black Eyed Peas penktojo albumo *[[The E.N.D.]]*. Tai bus ketvirtasis oficialusis singlas išleistas Jungtinėje Karalystėje. Singlas bus išleistas 2010 m. kovo 1 d. Taip pat, po *[[Imma Be]]* tai bus penktasis oficialus singlas JAV. O Australijoje tai bus ketvirtasis singlas. Ši daina taip pat dažnai transliuojama per Kanados radijo stotis, todėl irgi bus išleistas kaip ketvirtasis singlas Kanadoje.

## Pasirodymas topuose

2009 m. gruodį daina debiutavo #31 pozicijoje Australijos ARIA tope. O jau kitą savaitę, 2010 m. sausio 4 d. „Rock That Body“ pakilo į #27-ąją vietą. O Kanados Canadian Hot 100 tope daina debiutavo 52-oje vietoje.

### Topai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*  Oficialus grupės tinklalapis
Bhotijai

**Bhotijai** (*Bhotiya, Bhotia, Bhutia*) – tautų grupė, gyvenanti Aukštuosiuose Himalajuose (dabartiniame Nepale bei Indijoje) ir piečiau esančiuose kai kuriuose Himalajų „vidurinių kalvų“ regionuose (dabartiniame Butane, Sikime).

Terminas kilo iš tibetietiško žodžio Bod (བོད་), reiškiančio „Tibetas“. Visas šias tautas sieja bendra kilmė, religija ir giminingos kalbos.

## Etnogenezė
Bhotijai atsirado tibetiečiams palaipsniui migruojant į pietus, per Aukštuosius Himalajus, ir apgyvendinant Himalajų aukštikalnes, tuo pačiu vietos tautoms atnešant savo religiją, papročius ir civilizaciją.

XVII–XVIII a. atsiradus valstybinėms sienoms, jos buvo atskirtos nuo istorinio Tibeto, susiformavo atskira tapatybė, kalbos nutolo nuo tibetiečių kalbos. Nepaisant to, bhotijai išlaikė Tibeto budizmą, daugybę Tibeto kultūros bruožų, tibetiečių raštą, todėl pagrįstai laikomi Tibeto civilizacijos dalimi.

## Įvairovė
Nors visi bhotijai kalba labai artimomis kalbomis ir vadinasi tuo pačiu savivardžiu, jie susiskaldę į labai daug smulkių etninių subgrupių (genčių). Bhotijai kalba daugybe (daugiau nei 40) skirtingų kalbų ar dialektų, kurie visi priskiriami tibetiečių kalboms. Jos kilo iš trijų skirtingų tibetiečių kalbos dialektų, todėl bhotijai pagal kilmę skirstomi į centrinio (iš U-Cango), pietinio (iš Čumbi) ir vakarinio (iš Ladako) Tibeto bhotijus.

XIX–XX a. jų gyvenamą regioną padalinus tarp Butano, Nepalo ir dviejų Indijos valstijų, įsigalėjo jų klasifikacija pagal gyvenamą vietą, be to, siekiant išvengti painiavos atsirado jų nauji pavadinimai.

Todėl išskiriamos šios bhotijų grupės (iš rytų į vakarus):

* Butano bhotijai (ngalopai) – antra pagal dydį etninė grupė Butane. Jų kalba vadinama dzongkha.
* Sikimo bhotijai (bhutijai) – koncentruojasi Indijos Sikimo valstijoje ir rytiniame Nepale, kalba sikimiečių kalba arba Dranjongke.
* Nepalo bhotijai – nesudaro vieningos grupės. Svarbiausios etninės bhotijų subgrupės čia yra šerpai, thudamai, valungbai, jolmo, manangbai, lhobai, dolpai, humlai ir kt.
* Utarakhando botijai – juos sudaro smulkios kalnų slėniuose gyvenančios gentys, tokios kaip šaukai, džohariai, lahauliai, spičiai, zanskariai, tolčhai ir kt.
Iljušin Il-62

**Il-62** (, pagal NATO kodifikaciją - "*Classic"*) – didelio nuotolio skrydžiams skirtas tarybinis keleivinis reaktyvinis lėktuvas, sukurtas 1960 m. Iljušino konstruktorių biure. Pirmasis skrydis šiuo lėktuvu įvykdytas 1963 m. sausio 2 d. Keleiviniai pervežimai pradėti 1967 m.

Antros kartos reaktyvinis lėktuvas Il-62 buvo pirmasis tarybinis lėktuvas galintis be nutūpimo atlikti tarpkontinentinius skrydžius, juo pasiekta keletas pasaulinių greičio ir skrydžio nuotolio rekordų. Keliolika metų Il-62 buvo TSRS „lėktuvas Nr.1“, skraidinęs šalies vadovus, kaip vyriausybinis lėktuvas naudotas daugelyje socialistinio bloko šalių.

Savo konstrukcija lėktuvas panašus į britų Vickers VC10, dėl ko neretai sovietiniai aviakonstruktoriai buvo kaltinami pramoninių špionažu. Savo ruožtu, sovietiniai, ir ypač Rusijos, autoriai tokiu pat špionažu kaltino VC-10 kūrėjus.
## Eksploatacija
Il-62 serijiniu būdu buvo gaminami 1969–1995 m. Kazanės aviacijos gamykloje. Pastatyta 290 tokių lėktuvų. Paskutinis egzempliorius (borto Nr.2357711) pastatytas 2004 m. Sudano vyriausybės užsakymu. Eksportui pagamintas 81 lėktuvas socialistinio bloko šalims: Angolai, Čekoslovakijai, Kinijai, Korėjos LDR,  Kubai, Lenkijai, Mozambikui, Vengrijai, VDR.

Šis lėktuvas paskutiniame XX a. dešimtmetyje moraliai paseno, kuro kiekis, skaičiuojant vienam keleiviui, buvo pernelyg didelis, todėl nerentabilus. Aeroflot lėktuvų Il-62 atsisakė 2005 m., nuo 2008 m. Rusijoje jie nebenaudojami reguliariam keleivių pervežimui. Paskutiis civilinis orlaivio operatorius - Šiaurės Korėjos aviakompanija "Air Koryo" Il-62 naudojo dar XXI a. antrojo deštimečio viduryje.

2009 m. pradžioje buvo eksploatuojami 39 Il-62 lėktuvai: 20 Rusijoje, 10 Kazachstane, 4 KLDR, 2 Kuboje ir Ukrainoje bei 1 Sudane. Lėktuvai aptarnauja vyriausybes, skraido užsakomaisiais reisais bei pristato krovinius.

## Techniniai lėktuvo duomenys

Il-62 – žemasparnis monoplanas. Lėktuvo priekyje įrengtos vietos penkiems ekipažo nariams. Keleivių krėslai – po tris dviejose eilėse. Sparnų aukštyje įrengta virtuvė. Papildomi kuro bakai įrengti sparnuose (bendra kuro talpa – 100 tonų / 105 300 l.)

## Papildoma informacija

* 1975 m. šis lėktuvas perskrido iš Maskvos į Sietlą (JAV) per Šiaurės ašigalį.
* Avarijose sudužo 23 lėktuvai (žuvo 1054 žmonės).
* Išskirtinis lėktuvo konstrukcinis bruožas – keturi suporinti šalia vienas kito varikliai bei nedidelė ketvirtoji dviratė atraminė važiuoklė, naudojama stovint ir važiuojant (nes tuščio lėktuvo svorio centras yra už pagrindinių važiuoklių)
* Il-62 buvo pirmasis tarybinis reaktyvinis lėktuvas, kuriame panaudotas variklio traukos reversas.
* 1970 m. už IL-62 sukūrimą konstruktoriai G. Novožilovas, J. Kutepovas, V. Smirnovas, D. Leščineris, V. Šeininas ir V. Ovčarovas gavo Lenino premiją (Sergejus Iljušinas Lenino premiją jau buvo gavęs ir antrą kartą negalėjo būti ja apdovanotas).
## Nuorodos
* Apie Il-62 
* Lėktuvo nuotraukos ir aprašymas (anglų kalba)
* Il-62 pakilimas (video)

## Išnašos
Dulinčiškių piliakalnis

**Dulinčiškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24750) Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Dulinčiškių ir į vakarus nuo Ilguvos, Kriūkų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Sabališkiai – Ilguva prieš pat Ilguvą pasukus per dirvonus į kairę vakarų kryptimi, nusileidus į Nykos slėnį, perėjus Nyką ir pakilus į statų medžiais apaugusį jos kairįjį krantą šiaurės vakarų kryptimi – iš viso 400 m.
## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Nykos kairiajame krante, 0,5 km nuo jos žiočių, jos santakoje su Velniaraviu. Rytinis šlaitas leidžiasi į Nyką, šiaurinis ir vakarinis – į Velniaravį. Šlaitai statūs, 25-29 m aukščio. Aikštelė beveik keturkampė, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 50 m ilgio, 55 m pločio. Pietiniame jos krašte supiltas 58 m ilgio, 19 m pločio, 1,2 m aukščio pylimas, kurio išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 10 m pločio, 0,5 m gylio griovį.
Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės vakarinis, šiaurės vakarų ir šiaurinis kraštai nugriuvę. Apaugęs lapuočiais medžiais.

## Gyvenvietė
Į pietus nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos šukių.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 40 000 m².

Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.172.
* Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai, V., 1982.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Dulinčiškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Tornijas

**Tornijas** – miestas šiaurės vakarų Suomijoje, Laplandijoje, prie sienos su Švedija. Miestas yra šalia Botnijos įlankos, per miestą teka tokio pat pavadinimo upė – Tornė. Miestas ribojasi su Švedijos miestu Haparanda.

## Istorija

Tornės upės delta buvo apgyvendinta nuo paskutinio ledynmečio pabaigos, ir dabar yra žinoma 16 grupinių laidojimo vietų (6000–5000 metų prieš Kristų).
Iki XIX amžiaus, žmonės kalbėjo Kemės samių kalba, viena iš samių kalbų. Mieso pavadinimas kilęs nuo suomiško ar samiško upės
pavadinimo Torniojoki (.

Tornijas gavo miesto teises 1621 metais, jas suteikė Švedijos karalius. Miesto teisės pripažino miestą kaip Laplandijos prekybos centrą. Tai buvo didžiausias prekybos centras Šiaurėje tuo metu ir kelerius metus buvo vienas turtingiausių miestų Švedijos karalystėje. Tuomet mieste gyveno apie 500 žmonių.

XVIII amžiuje miestą aplankė keletas ekspedicijų, kurių tikslas ištyrinėti Arkties regioną. Žymiausia ekspedicija (1736–1737) buvo surengta Prancūzijos akademijos.

Didelius, nors ir trumpus impulsus miesto vystymuisi davė Krymo bei Pirmasis pasaulinis karai. Jų metu per Torniją vyko Rusijos imperijos prekyba ir susisiekimas sausuma (neskaitant persikėlimo per Tornės upę, nes tilto tuo metu nebuvo) per Švediją su Vakarų Europa. Taip pat Pirmojo pasaulinio karo metais tai buvo reikšmingas susisiekimo kelias tarp Vakarų Europos ir Tolimųjų Rytų. Per Torniją vyko apsikeitimas karo belaisviais tarp kariaujančių Vokietijos, Austrijos-Vengrijos ir Rusijos imperijų.

Per Torniją geležinkeliu į Rusiją 1917 m. iš Šveicarijos (per Vokietiją ir Švediją) grįžo V. I. Leninas. Šiam įvykiui paminėti Tornijo geležinkelio stotyje yra atminimo lenta.

Šiuo metu mieste veikia alaus darykla, metalurgijos įmonė (nerūdijančio plieno gamyba), uostas, plėtojamas turizmas. Eilę pastarųjų metų vystoma Tornijo ir Haparandos aglomeracija, vykdomi bendri infrastruktūros ir kitokie projektai.

## Sportas
* TP-47 Tornio (futbolas)

## Šaltiniai
Vengriškoji gynyba

**Vengriškoji gynyba** – šachmatų debiutas, kurio ėjimai:
: **1. e4 e5**
: **2. Žf3 Žc6**
: **3. Rc4 Re7**

Vengriškoji gynyba yra ramus gynybinio stiliaus atsakymas į agresyvų **3. Rc4**. Šiuo metu vengriškoji gynyba naudojama nedažnai, taigi yra laikoma neįprasta.

Pavadinimas kilo nuo korespondencinių šachmatų mačo tarp Paryžiaus ir Pešto 1842–1845.
Šį debiutą žaidė gynybinio stiliaus didmeistriai, tokie kaip Reševskis, Hortas bei buvę pasaulio čempionai Petrosianas ir Smyslovas.

Ėjimu **3…Re7** juodieji išvengia suaštrinimų itališkojoje partijoje (**3…Rc5**), Evanso gambite (**3…Rc5 4. b4**) ir dviejų žirgų gynyboje (**3…Žf6**). Tačiau baltieji įgauna erdvės pranašumą ir laisvą išsivystymą, o juodieji turi pasiruošti gintis suvaržytoje pozicijoje.

Baltųjų geriausias atsakymas yra **4. d4**, po kurio **4…ed 5. Žxd4** perveda į škotiškosios partijos variantą, kuriame baltieji turi didelį pranašumą. Silpnesnis yra **5. c3?!**, tikintis **5…dc? 6. Vd5!**, kai juodieji turi žaisti **6…Žh6 7. Rxh6 0-0**. Tačiau **5…Ža5!** priverčia baltuosius likti be rikių poros su **6. Vxd4** arba aukoti pėstininką .
Kita juodųjų galimybė – uždaryti centrą su **4…d6**. Baltieji gali tiesiog sužaisti **5. de de** (blogai **5…Žxe5? ** dėl **6. Žxe5 de 7. Vh5!**, ir baltųjų dvigubas smūgis laimi pėstininką) **6. Vxd8+ Rxd8 7. Žc3 Žf6**, ir baltieji tikriausiai turės nedidelį pranašumą endšpilyje. Taip pat baltieji gali uždaryti centrą tęsinyje **5. d5 Žb8** ir vėliau žaisti Rd3 ir c4. Neblogas ir ėjimas **5. Žc3**, po kurio baltieji įgyja pranašumą centre ir figūrų išsivystyme.
UMF Skallagrímur

**Borgarneso „Skallagrímur“** – Islandijos futbolo klubas iš Borgarneso.

## Istorija
Klubo futbolo komanda pirmą kartą dalyvavo pirmenybėse 1973 m. Tuo metu žaidė trečios pakopoje.

1996 m. iškovojo teisę žaisti elito divizione. 

1997 m. debiutinis sezonas Úrvalsdeild, aukščiausioje šalies futbolo lygoje. Iš dešimties dalyvių liko devintoje vietoje ir buvo perkelti į žemesnį divizioną. Vėliau sekė kritimas į ketvirtą lygmenį. 

Po 2011 m. sezono klubas skelbė, kad nedalyvaus jokiose pirmenybėse sekantį (2012 m.) sezoną, bet vylėsi, kad greitai vėl turės futbolo komandą. 

Naujai suburta komanda 2013 m. dalyvavo 4. deild karla (penktos pakopos pirmenybėse).

## Pasiekimai
***[[2. deild karla]] (2)**:
**1983, 1994

* s ketvirtfinalis (1997 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė] 
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Firdausas Kabirovas

**Firdausas Zaripovičius Kabirovas** (, g. 1961 m. gegužės 19 d.) – autosporto lenktynininkas iš Rusijos. Jis yra tris kartus laimėjęs Dakaro ralio lenktynes sunkvežimių klasėje – 2005, 2009 ir 2010 m.

Nuo 1992 m. Kabirovas yra Kamaz gamyklinės komandos narys ir nuolat dalyvauja įvairiose lenktynėse.

## Išnašos
Mikytų piliakalnis (Šakiai)

: *Apie gynybinį kompleksą [[Skuodo rajonas|Skuodo rajone]] skaitykite [[Mikytų piliakalnis]]*

**Mikytų piliakalnis su gyvenviete**, *Smailakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24751) Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Mikytų, Lekėčių seniūnija. Pasiekiamas keliu Pavilkijys – Zapyškis, yra 50 m į dešinę vakaruose nuo kelio, už 350 m nuo Mikytų kapinių kairėje; piliakalnio rytinėje papėdėje stovi sodyba.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiojo kranto kyšulyje, suformuotame daubų. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 16x12 m dydžio, kiek žemesniu rytiniu galu. Jos vakarų gale supiltas 0,8 m aukščio, 11 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, 15 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, pradeda užaugti krūmais, aikštelė dirvonuoja. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 5800 m².

## Gyvenvietė
Į vakarus ir rytus nuo piliakalnio, 16 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. 500 m į rytus nuo piliakalnio yra X a. – XII a. Mikytų kapinynas, tyrinėtas 1967 ir 2001 m.

## Tyrimai
1960 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Mikytai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Misiūnų piliakalnis

**Misiūnų piliakalnis** – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Misiūnų Plokščių seniūnija. Pasiekiamas keliu Plokščiai – Gerdžiūnai Misiūnuose pasukus į kairę šiaurės kryptimi link Nemuno, pavažiavus 700 m, už trečios sodybos dešinėje pasukus į dešinę rytų, paėjus į rytus per laukus 1,2 km – yra 250 m į rytus nuo griovos lauko krašte, kitapus griovos einant kairiau.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas ilgos siauros kalvos pietrytiniame gale, Nykutės kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 20x10 m dydžio. Šlaitai statūs, iki 30 m aukščio.

Vakarinėje aikštelės pusėje iškasta didelė duobė. Apaugęs mišriu mišku.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. Povilas Tebelškis aikštelėje ištyrė 20 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 5800 m².

Pastaba:Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.172
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 144-145.
* Povilas Tebelškis. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Šakių rajone // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 252-254.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Misiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Jefferson Airplane Takes Off

**Jefferson Airplane Takes Off** – debiutinis San Fransisko grupės Jefferson Airplane albumas, išleistas RCA Victor įrašų studijoje 1966 m. Muzikos skambesys daugiau primena folk roką nei psichodelinį roką, dėl kurio grupė vėliau išgarsėjo. Taip pat skiriasi ir gupės sudėtis. Įrašant šį albumą vokalistė buvo Signe Toly Anderson, o būgnais grojo Skip Spence. Po albumo išleidimo jie abu paliko grupę.

## Dainos

### Pirma pusė
# „Blues from an Airplane“ (Marty Balin, Skip Spence) – 2:10
# „Let Me In“ (Balin, Paul Kantner) – 2:55
# „Bringing Me Down“ (Balin, Kantner) – 2:22
# „It’s No Secret“ (Balin) – 2:37
# „Tobacco Road“ (Clay Warnick) – 3:26

### Antra pusė
# „Come Up the Years“ (Balin, Kantner) – 2:30
# „Run Around“ (Balin, Kantner) – 2:35
# „Let’s Get Together“ (Chester Powers) – 3:32
# „Don’t Slip Away“ (Balin, Spence) – 2:31
# „Chauffeur Blues“ (Lester Melrose) – 2:25
# „And I Like It“ (Balin, Jorma Kaukonen) – 3:16

### 2003 metų leidimo diske
# „Runnin' Round This World“ (iš Early Flight) (Balin, Kantner) – 2:25
# „High Flying Bird“ (iš Early Flight) (Billy Edd Wheeler) – 2:17
# „It’s Alright“ (iš Early Flight) (Balin, Spence) – 2:17
# „Go to Her“ (iš Jefferson Airplane Loves You) (Kantner, Irving Estes) – 4:09
# „Let Me In“ (iš Jefferson Airplane Loves You) (Balin, Kantner) – 3:31
# „Run Around“ (Balin, Kantner) – 2:35
# „Chauffeur Blues“ (Melrose) – 2:49
# „And I Like It“ (Balin, Kaukonen) – 8:16
# „Blues from an Airplane“ (Balin, Spence) – 2:10

## Personalas
* Marty Balin – vokalistas, ritminė gitara
* Signe Toly Anderson – vokalistė, mušamieji instrumentai
* Jorma Kaukonen – gitara
* Paul Kantner – ritminė gitara, vokalistas
* Jack Casady – bosinė gitara
* Skip Spence – būgnai
* Spencer Dryden – būgnai dainose „Go to Her“, „And I Like It“, ir „Chauffeur Blues“
Stulgių piliakalnis

**Stulgių piliakalnis**, *Šančius, Prancūzų Apkasai* – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Dagilių, Plokščių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Plokščiai – Kiduliai pasukus į dešinę šiaurėn pro Stulgių fermas, laikantis labiau dešinės, laukais į šiaurę 450 m iki medžiais apaugusios gilios griovos Nemuno šlaite, yra 300 m į šiaurės vakarus, kitapus griovos, kurią galima apeiti 300 m lankstu pro vakarų pusę.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje tarp Nemuno kairiojo kranto ir bevardžio upelio griovos. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 48x25 m dydžio. Jos vakariniame krašte supiltas 1 m aukščio, 17 m pločio pylimas, už kurio iškastas 4 m pločio, 1 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės rytinėje dalyje iškasta didelė duobė. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 23000 m².

500 m į vakarus yra kapinynas.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.


Stulgių piliakalnis, griovys.jpeg|Griovys ant piliakalnio
Stulgių piliakalnis, 70 m.jpeg|Rodyklė dviratininkams: 70 m iki papėdės


Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.173.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga // KPC archyvas, F1, ap.1, s.v. 72. P. 93-106.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997. P. 174.
* Gintautas Zabiela. Medinės Lietuvos pilys. V., 1995.P. 199.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Stulgiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
ÍR Reykjavík

**Reikjaviko ÍR** – Islandijos futbolo klubas iš Reikjaviko.

## Istorija

Klubo ištakos siekia 1907 m. kovo 11 d. Užsiima rankiniu, krepšiniu ir futbolu.

Futbolo komanda negali pasigirti aukštais rezultatais ir pasiekimais. Balansuoja tarp antros ir trečios pakopos pirmenybių.

## Pasiekimai

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Globalsportsarchive
Šilvienų piliakalnis

**Šilvienų piliakalnis**, *Kubiliai, Šilvėnai, Piliukas, Pilaitė* – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Šilvienų, Plokščių seniūnija. Pasiekiamas keliu Plokščiai – Gerdžiūnai pervažiavus Prūdupį – yra 50 m į dešinę pietvakariuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje Prūdupio ir Velniaravio upelių slėnyje, jų santakoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 20x12 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 4-6 m aukščio, 2,5 m aukštyje nuo aikštelės statinti.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3300 m².

## Tyrimai
1960 m. ir 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 173.2. Valstybės archeologijos komisijos medžiaga // KPC archyvas, F1, ap.1, s.v. 72. P. 107.
* Kultūros paminklų apsaugos įstaigos medžiaga // KPC archyvas, F 17, ap. 2, s.v. 8. P. 280.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P. 15, 150-151.
* Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai, V., 1982.
* Petras Tarasenka. Grodziska w luku srodkowego Niemna na Litwie // Rocznik Olsztynski, II, Olsztyn. P. 221-22

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šilvienai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ashley Young

**Ešlis Simonas Jongas** (; g. 1985 m. liepos 9 d. Stiveneidže) – futbolo klubo Aston Villa kairysis saugas iš Jungtinės Karalystės. Ešlis Jongas turi jaunesnį brolį Luisą, žaidžiantį Watford klube.

Ešlis Jongas žaidė keliose Anglijos jaunimo rinktinės rungtynėse ir pagrindinėje Anglijos futbolo rinktinėje. Jį „Aston Villa“ futbolo klubas pasamdė už 9,75 mln. svarų sterlingų, ir tai yra rekordinis sandėris šio klubo istorijoje.

2011 m. birželio 23 d. pasirašė penkerių metų sutartį su Mančesterio United klubu. Kontrakto suma neskelbiama.

Ešlis Jongas gimė jamaikiečio ir anglės šeimoje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Turčinų piliakalnis

**Turčinų piliakalnis**, *Ročkai* – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Turčinų Kudirkos Naumiesčio seniūnija, prie sienos su Kaliningrado sritimi. Pasiekiamas keliu Panoviai – Kudirkos Naumiestis sankryžoje į Sintautus pasukus į dešinę vakarų kryptimi, pavažiavus keliuku palei sodo kraštą 500 m ir laukais į kairę 250 m. pietų kryptimi.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šešupės dešiniajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 33 m ilgio, 40 m pločio šiaurės vakaruose. Čia supiltas puslankio formos 50 m ilgio, 2 m aukščio, 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 14 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 12-13 m aukščio.

Pietvakarinis aikštelės kraštas nugriuvęs į Šešupę. Aikštelė apardyta XVI a. – XVII a. senkapio, kraštuose iškasto apkaso. Piliakalnis apaugęs tankiais jaunais medeliais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 7300 m².

## Tyrimai
1934 m. piliakalnio aikštelėje kasinėję lobių ieškotojai aptikto 4 kapus, XVI a. monetų. 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Į šiaurės vakarus nuo piliakalnio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 172.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V.,1997. P. 170.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. K., 1928. P. 225.
* Pranas Kulikauskas. Užnemunės piliakalniai. Vilnius. 1982.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Turčinai
Mažasis nykštukinis kašalotas

**Mažasis nykštukinis kašalotas** (*Kogia sima*) - viena iš dviejų rūšių nykštukinių kašalotų (*Kogiidae*) šeimoje. Iki 1966 m. buvo laikomas nykštukinio kašaloto (*Kogia breviceps*) porūšiu. Retai matomi jūroje ir daugiausia apie šiuos gyvūnus sužinota tiriant žuvusius ir į krantą išplautus kūnus.

## Fizinės charakteristikos
Mažasis nykštukinis kašalotas – mažiausias iš visų banginių. Jis užauga iki 2,7 m ilgio ir 250 kg svorio – mažiau nei kai kurie didieji delfinai. Juda lėtai, beveik nepastebimai, panerdamas ir iškildamas beveik nesukelia bangų ir purslų. Išnėręs į paviršių dažniausiai guli nejudėdamas, dėl ko jį pastebėti galima tik esant ypatingai ramiai jūrai. Mažasis nykštukinis kašalotas išoriškai ir savo elgesiu labai panašus į savo giminaitį nykštukinį kašalotą (*Kogia breviceps*). Identifikavimas atviroje jūroje - beveik neįmanomas, tačiau Mažasis nykštukinis kašalotas yra truputį mažesnis ir turi žymiai didesnį nugaros peleką.
Kūnas - daugiausiai melsvai pilkas su šviesesne apačia ir vos įžiūrimais šviesiai geltonais, panašiais į kraujagysles, dryželiais. Už akių yra tariamos žiaunos – pusmėnulio formos baltos arba pilkos odos juostelės. Priekiniai plaukmenys - labai trumpi ir platūs. Snapo galas išsikiša virš apatinio žandikaulio, kuris yra labai mažas. Mažasis nykštukinis kašalotas turi ilgus, užlenktus ir aštrius dantis (1–3 poras - viršutiniame žandikaulyje ir 7-13 porų - apatiniame). Dėl tokių dantų Žemutiniuose Antiluose jie vadinami „žiurkinėmis jūros kiaulėmis“.

Kaip ir kiti kašalotai, mažieji nykštukiniai kašalotai galvos priekyje turi spermacetinį organą. Kaip ir jų giminaičiai, esant reikalui (kai išsigąsta arba užpulti), jie iš žarnyno gali paskleisti tamsiai raudoną skystį – tikriausiai tam, kad išvengtų persekiotojų. Dažniausiai mažieji nykštukiniai kašalotai laikosi pavieniui, bet kartais pastebimi mažose grupėse. Šio kašaloto biologija ištyrinėta labai mažai. Maitinasi galvakojais moliuskais, žuvimis ir krevetėmis. Dėl maisto gali panerti į didelius gylius.

## Paplitimas
Laikosi toliau nuo kranto, nors ir ne taip toli, kaip nykštukinis kašalotas. Paplitęs šiltuose šelfiniuose Pasaulinio vandenyno vandenyse. Pasaulinės populiacijos tyrimai nebuvo atlikti. Didžiausia gausa pastebima ties Afrikos pietumis ir Kalifornijos įlankoje. Tyrimų duomenimis rytinėje Ramiojo vandenyno dalyje Mažųjų nykštukinių kašalotų populiaciją sudaro apie 11 tūkst. individų.
Viltrakių piliakalnis

**Viltrakių piliakalnis** – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Viltrakių, Žvirgždaičių seniūnija. Pasiekiamas keliu Pilviškiai – Viltrakiai pervažiavus Alnupio kanalą ir ties sodyba dešinėje pasukus į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 800 m į pietryčiusiki sodybos, nuo jos pasukus į dešinę, už 370 m. vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje, Šešupės dešiniojo kranto slėnio pakraštyje. Aikštelė apvali, 10 m skersmens, iš visų pusių apjuosta 0,5 m aukščio, 8 m pločio pylimu. Šlaitai vidutinio statumo, 2-6 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šiaurės rytų šlaite įrengtas mūrinis naudojamas rūsys. Piliakalnis apaugęs beržais.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. Povilas Tebelškis piliakalnio aikštelėje ištyrė 30 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.173
* Povilas Tebelškis. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Šakių rajone // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 248–249.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Viltrakiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kesha

**Kesha Rose Sebert** (g. 1987 m. kovo 1 d.), labiau žinoma kaip **Kesha** (stilizuotai – **Ke$ha**) – JAV dainininkė, reperė ir dainų autorė. Didžiausios sėkmės sulaukė 2009 m. išleidusi singlą *„TiK ToK“*. 2010 m. išleido debiutinį albumą „Animal“.

## Diskografija

### Studijiniai albumai

### Singlai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Dabravolės piliakalnis

**Dabravolės piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Dabravolės, Pajevonio seniūnijoje. Pasiekiamas keliu , yra į kairę, pietryčiuose nuo jo.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 28 m ilgio, 22 m pločio šiaurės rytų krašte, 19 m – pietvakariuse. Joje rasta grublėtos keramikos. Aikštelės šiaurės rytų krašte supiltas 1,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Šiaurės rytų šlaite, 2 m žemiau pylimo yra trikampė 15 m pločio terasa. Pietvakarių šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 6 m pločio, 0,5 m gylio griovys, atskiriantis piliakalniui nepanaudotą kalvos smaigalį. Šiaurės vakarų šlaitas 4 m žemiau aikštelės statintas. Šlaitai statūs, iki 25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės pakraščiuose iškasti II Pasaulinio karo apkasai. Jis dirvonuoja, rytinis šlaitas apaugęs praretintais lapuočiais. Piliakalnio papėdėje auga daugiakamienė liepa su iš kelmo išsišakojusiais 37 kamienais. Šiaurės rytų ir pietryčių šlaituose įrengti laiptai.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia.
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 25 400 m².

## Tyrimai
1962 m. ir 1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Vakarinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Dabravolė 
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kaupiškių piliakalnis

**Kaupiškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23000) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Kaupiškių, Vištyčio seniūnija. Pasiekiamas plentu , Kaupiškiuose ties kapinėmis kairėje pasukus į dešinę vakarų kryptimi ir pavažiavus 1 km, yra į dešinę šiaurėje nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas didelės kalvos viršūnėje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 74x30 m dydžio, per 3 m iškilusiu viduriu. Joje rasta grublėtos ir lygios keramikos. XIX a. minimi buvę pylimai. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų ir apkasų, šiaurės rytų – rytų šlaitą suardė žvyrduobė. Jis dirvonuoja. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 44000 m².

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1972 m. – Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Gyvenvietė
Pietvakarinėje ir šiaurinėje piliakalnio papėdėse, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos ir lygios keramikos.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V., 1993, p.63.
* Jonas Basanavičius. Iš autobiografijos // Rinktiniai raštai. – V., 1970. – P. 6, 11.
* Jonas Basanavičius. Apie senovės Lietuvos pilis // Rinktiniai raštai. – V., 1970. – P. 58, 97.
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kaupiškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Šėtijų piliakalnis

**Šėtijų piliakalnis**, Jundakalnis – piliakalnis Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Šėtijų, Lekėčių seniūnija. Pasiekiamas keliu Pavilkijys – Zapyškis, yra dešinėje vakaruose nuo jo, už sodybos, prieš Liekės upelį.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Nemuno ir Liekės kairiajame krante. Aikštelė beveik keturkampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 25 m ilgio, 38 m pločio. Jos vakariniame krašte ir supiltas 25 m ilgio, 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio 2 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 8 m pločio, 0,8 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 35 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkst. – II tūkst. pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 22 000 m².

## Tyrimai
1960 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 173.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga // KPC archyvas, F.1, ap.1, s.v. 62 P. 403–407.
* Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , S. 39.
* Antanas Makarevičius. Archeologiniai Vilkijos apylinkių paminklai // Lietuva, 1925-07-9, 10, 13.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga, K., 1928. P. 341.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai, V., 1997. P. 148–149

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šėtijai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Misviečių piliakalnis

**Misviečių piliakalnis su gyvenviete**, *Kapkiemis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22996) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Misviečių Šeimenos seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Vaičlaukyje pasukus į dešinę link Čyčkų, juose – į kairę pietuosna, į Kaukakalnį, prieš pat jį vėl pasukus į kairę pietryčių kryptimi ir per laukus pakrante pavažiavus 720 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Brideikio dešiniajame krante. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 27 m ilgio, 25 m pločio šiaurės rytų krašte, 2 m žemesne vakarine dalimi. Jos šiaurės rytų krašte supiltas 35 m ilgio, 1,7 m aukščio, 13 m pločio puslankio formos pylimas 2,2 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, apie 12 m aukščio.

Piliakalnis apardytas jame buvusių kaimo kapinių, ant pylimo stovi kryžius. Aikštelė dirvonuoja, pylimas apaugęs krūmais.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 16000 m².

Į rytus nuo piliakalnio, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos, geležies gargažių.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 160–161.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Misviečiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
UE Lleida

**Leridos UE** – Ispanijos futbolo klubas iš Leridos.

## Istorija

## Pasiekimai

## Himnas Lleida
Un pas endavant (repic de mans)
quan surten al camp (repic de mans)
jugadors i afecció senten els colors,
la senyera i la sardana junten els cors.

Un crit fort al vent (repic de mans),
Segre i sentiment (repic de mans).
Les banderes volen, son la força de la unió
i la grada esclata amb passió.

Som del Lleida, visca el Lleida
ho cridem amb il·lussió.
Som del Lleida, visca el Lleida
cantem gols amb emoció.
Som del Lleida, visca el Lleida
sempre et volem campió.
Perdi o guanyi animarem
perdi o guanyi exclamarem:
El Lleida, el Lleida és el millor!

Un revolt al so (repic de mans)
quan marquem un gol (repic de mans)
jugadors i afecció senten els colors,
la senyera i el Segrià junten els cors.

Blau al firmament (repic de mans)
i un aplaudiment. (repic de mans)
Som la Terra Ferma, l'orgull de la nació
i la gent exclama amb passió.

Som del Lleida, visca el Lleida
ho cridem amb il·lussió.
Som del Lleida, visca el Lleida
cantem gols amb emoció.
Som del Lleida, visca el Lleida
sempre et volem campió.
Perdi o guanyi animarem
perdi o guanyi exclamarem:
El Lleida, el Lleida és el millor!

## Išnašos

## Nuorodos
* [Oficiali klubo svetainė]
* Globalsportsarchive
Pavištyčio I piliakalnis

**Pavištyčio I piliakalnis** – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybėje, į pietus nuo Pavištyčio (Vištyčio seniūnija). Pasiekiamas iš kelio  Pavištytyje pasukus į dešinę pietų kryptimi ir pavažiavus 850 m, tarp sodybų pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 230 m yra kairėje į pietus nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 30 m ilgio, 34 m pločio šiaurės rytų dalyje, 2 m aukštesne pietų – pietvakarių dalimi. Joje rasta grublėtos keramikos. Šiaurės rytų aikštelės krašte supiltas 0,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas 11 m pločio, 0,3 m gylio griovys. Šiaurės rytų šlaito aukštis 1,5 m, kitų – iki 30 m.

Piliakalnis labai suardytas arimų, apkasų, vėliau užsodintas pušimis (dabar beveik iškirstos, likę tik kelios). Aikštelę beveik per vidurį kerta apkasas, einantis šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 49000 m².

## Tyrimai
1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Šiaurės rytų papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta perdegusių akmenų, molio tinko.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga.- KPC A.- F.1.- Ap.1.- B.69.- P.301-307.
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.
* A. Kaminski. Materialy do bibliografii archeologicznej Jacwiezy od I do XIII w. // Materialy Starozytne. Warszawa, 1956. T.I. P.239.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P.164-165.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pavištytis I
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai