open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gilbert Arenas

**Gilbertas Džėjus Arenasas jaunesnysis** (, g. 1982 m. sausio 6 d.) – buvęs JAV krepšininkas, žaidęs įžaidėjo ir atakuojančio gynėjo pozicijose.

2010 m. gruodžio 18 d. buvo iškeistas Orlando „Magic“ klubui. 2011 m. gruodžio 9 d. buvo atleistas, pasinaudojus amnestijos taisykle. 2012 m. kovo 21 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Memfio „Grizzlies“ klubu.

## Apdovanojimai

* 2003 m. išrinktas didžiausią pažangą padariusiu NBA žaidėju.

## Asmeninis gyvenimas
2013 m. birželio 23 d. Arenas buvo suimtas Los Andželo Policijos Departamento už nelegalių fejerverkų turėjimą.

## Šaltiniai
Virginija Idzelytė

**Virginija Idzelytė-Dautartienė** (g. 1949 m. liepos 17 d. Kretingoje) – Lietuvos dailininkė scenografė.

## Biografija
1975 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1978–1991 m. Lietuvos akademinio dramos teatro (LADT) dailininkė, 1979–1991 m. vyr. dailininkė. Nuo 1991 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytoja, nuo 1996 m. docentė.

## Kūryba
Sukūrė scenovaizdžių Lietuvos televizijos teatrui, Lietuvos ir užsienio šalių (Rumunija, Vengrija) dramos ir muzikiniams teatrams, bendradarbiavo su daugeliu žymių lietuvių režisierių – Henrikas Vancevičius, Irena Bučienė, Jonas Vaitkus, Rimas Tuminas. Sukūrė kostiumų (Aušra Marija Sluckaitė. „Smėlio klavyrai“, 1990 m., Kauno dramos teatras). Jos scenovaizdžiams būdinga ypatinga meninė įtaiga, poetiniai įvaizdžiai, paryškintas funkcionalumas, kostiumams – medžiagų ir faktūrų dinamiška plastinė raiška. Dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Prahos kvadrienalė, 1983 m.) 

Apipavidalino spektaklius:
* Juozas Grušas. Cirkas, 1976 m., LADT;
* Michailas Bulgakovas. Moljeras, 1983 m., LADT;
* Tenesis Viljamsas. Katė ant įkaitusio skardinio stogo, 1983 m., LADT;
* Pranas Treinys. Ančiuko kryžius, 1984 m., LADT;
* Valdemaras Kukulas ir R. Tuminas. Čia nebus mirties, 1988 m., LADT;
* Gaetanas Donicetis. Meilės eliksyras, 1993 m., Kauno muzikinis teatras;
* Ferencas Leharas. Grafas Liuksemburgas, 2002 m., Kauno muzikinis teatras.

## Šaltiniai
Nijolė Iešmantaitė

**Nijolė Iešmantaitė** (1922 m. spalio 12 d. Marijampolė – 2004 m. gegužės 8 d. Vilnius) – Lietuvos gydytoja mikrobiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1946 m. baigė Vilniaus universitetą. 1974 m. medicinos mokslų daktarė. 1946–1950 m. dirbo Vilniaus universiteto Bakteriologijos katedroje, 1950–1985 m. – Eksperimentinės ir klinikinės medicinos, 1985–1991 m. – Motinos ir vaiko sveikatos apsaugos institute. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių apie streptokokų L formų reikšmę reumato etiologijai.

## Šaltiniai
Moteris ir keturi jos vyrai

**Moteris ir keturi jos vyrai** – 1983 m. Lietuvos kino studijoje danų rašytojo H. Drachmano novelės „Romanas kopose“ motyvais sukurtas meninis filmas. Drama. Trukmė – 91 min. Atspausdinta 219 kopijų. Filmą kino teatruose pažiūrėjo apie 1,8 mln. žiūrovų.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius ir režisierius – Algimantas Puipa
* Kompozitorius – Juozas Širvinskas
* Operatorius – Jonas Tomaševičius
* Dailininkas – Algirdas Ničius
* Kostiumų dailininkė – Viktorija Bimbaitė.

## Vaidina
* Jūratė Onaitytė – *moteris*
* Antanas Šurna – *tėvas*
* Vidas Petkevičius – *vyresnėlis*
* Saulius Balandis – *jaunėlis*
* Olita Dautartaitė – *vokietė*
* Povilas Gaidys – *Mauzehundas*
* Valdas Jatautis – *pastorius*
* Kostas Smoriginas – *valkata*
* Jonas Pakulis – *policininkas*
* Eduardas Kunavičius – *smuklininkas*
* Algimantas Kundelis – *teisėjas*
* Janina Lapinskaitė – *Kruvinoji Luiza Nuodytoja*
* Vytautas Paukštė – *nusikaltėlės prižiūrėtojas*
* Povilas Stankus – *kalėjimo viršininkas*
* Vladas Baranauskas
* Albinas Bataitis
* Rytis Gustaitis

## Siužetas
Veiksmas vyksta XIX a. pabaigoje žvejų kaimelyje Baltijos jūros pakrantėje. Pajūryje, rinkdamas medgalius, pagyvenęs žvejas randa ir ištraukia iš vandens skenduolį. Policininkas bando išsiaiškinti tapatybę. Nevietinė Moteris juodais drabužiais atpažįsta savo vyrą. Pagyvenusysis žvejas gyvena su dviem suaugusiais sūnum; Vyresnėlis parplukdo moterį namo, į apsemtą jos kaimą. Keitėsi metų laikai, ir vieną dieną prie žvejų trobos sustojo vežimas: Moters namą nusinešė jūra, ji su skrynia ir kambariniu augalu atvyko pas žveją ir abu jo sūnus. Moteris nėščia, Vyresnėlis prisipažįsta Tėvui visą pavasarį ją lankęs. 1900-ųjų išvakarėse gimsta berniukas. Vyresnysis sūnus veda Moterį ir, norėdamas persirašyti Tėvo skolą sau ir gauti iš bankininko dar vieną paskolą, važiuoja į miestą. Grįždamas namo kopose jis žūsta nuo valkatos rankos. Tėvą už neišmokėtas šeimos skolas nubaudžia kalėti. Tada jaunesnysis brolis veda Moterį. Norėdamas išmaitinti abu brolio sūnus ir besilaukiančią žmoną (Moterį), Jaunėlis įsidarbina skęstančiųjų gelbėtoju, tačiau dirba neilgai – audra pasiglemžia jo gyvybę. Tėvą, kaip vienintelį likusį šeimos maitintoją, paleidžia iš kalėjimo. Netrukus po to policijos pareigūnas praneša, kad rastas vyresniojo sūnaus kūnas, ir sąžiningai grąžina prie palaikų pasilikusius pinigus – tais laikais labai didelę sumą (beveik 150 sidabrinių). Dabar jau abiejų sūnų netekusiam Tėvui tenka rūpintis Moterimi, tapusia jo žmona, ir mažamečiais vaikais – savo anūkais.

## Apdovanojimai
* 1983 m. – pripažintas geriausiu filmu sąjunginėje jaunųjų kinematografininkų apžiūroje Kišiniove, prizas Jūratei Onaitytei;
* 1984 m. – sąjunginio kino festivalio Kijeve prizas ir diplomas Jūratei Onaitytei ir dailininkui A. Ničiui.
Guy-Manuel de Homem-Christo

**Guy-Manuel de Homem-Christo** (tikrasis vardas **Guillaume Emmanuel Paul de Homem-Christo**, g. 1974 m. vasario 8 d.) – elektroninės muzikos kūrėjas.

Grupės Daft Punk narys(kartu su Thomas Bangalter). Guy-Manuel taip pat buvo garsaus projekto Le knight club narys, bei vienas iš jų iniciatorius.

## Biografija
Guy-Manuel su Thomu susipažino 1987 m. mokykloje  ir pastebėjo, kad jie klausosi panašios muzikos ir žiūri panašius filmus. Iš pradžių jie įkūrė Indie roko grupę pavadinimu Darlin, kurioje be jų dar grojo Laurent Brancowitz. Šioje grupėje Guy-Manuel grojo gitara. Tačiau, kaip sakė Thomas, tai tebuvo paauglių žaidimai, o ne rimtos muzikos kūrimas. Sulaukę 18 metų, abu jaunuoliai susidomėjo elektronine muzika, dėl to Laurent Brancowitz paliko grupę. Vienas britų žurnalistas išgirdęs jų muziką pavadino ją „Daft Punk". Pavadinimą jaunuoliai susigalvojo greitai: jiems tiko žurnalisto frazė. Kartu jie sukūrė 1997 m. „Homework“ albumą, 2001 m. „Discovery“ ir 2005 m. „Human after all“. Po to, kai grupė padarė pertrauką ir kūrė mažai, Guy-Manuel įkūrė grupė Le Knight Club, kuriame be jo dar buvo ir Éric Chedeville. Kartu dirbdami jie ne tik kūrė muziką, bet ir įsteigė įrašų studiją. Kalbėdamas apie muziką, kurią kūrė „Le knight club“, jis mini, kad nors tai nepanašu į Daft Punk, tačiau tai gera praktika, be to jis darė tai, kas jam asmeniškai patinka. 2008 m. jis prodiusavo Sébastien Tellier albumą „Sexuality“.

## Asmeninis gyvenimas
Guy-Manuel kol kas nevedęs. Turi dvynį brolį. Daugelis yra pastebėję, kad interviu metu daugiau kalba Thomas Bangalter, Guy-Manuel - žymiai mažiau. Jis uždaresnis, labiau mėgsta dirbti vienas, priešingai nei Thomas, nedaug bendradarbiauja su kitomis grupėmis.
Okičobis

**Okičobis** () – gėlavandenis ežeras pietryčių JAV, Floridoje, Evergleidso regiono šiaurėje. Netaisyklingo apskritimo formos. Seklus (giliausia vieta siekia 6 m). Užima 1890 km² ir yra didžiausias gėlas pietinės JAV dalies ežeras. Okičobio ežeras yra jūrinės kilmės, susidarė prieš maždaug 6000 m. nuslūgus vandenyno lygiui. Dugnas padengtas klintimi. Krantai pelkėti, užliejami. Pakrantėse nemažai salų.

Okičobio ežeras kanalu sujungtas su Atlanto vandenynu. Šiaurėje įteka Kisimio upė. Vakaruose išteka Kalusahačio upė, įtekanti į Meksikos įlanką. Prie ežero yra indėnų seminolų rezervacija, pietiniame krante įsikūręs Kluistono miestas.

Ežere sugaunami didžiažiočiai upėtakiniai ešeriai, krapės, melsvažiauniai saulešeriai, lydekos.

## Šaltiniai
Buriatų kalba

**Buriatų kalba** – Altajaus kalbų šeimos kalba, vartojama daugiausia Rusijos Užbaikalėje gyvenančių buriatų. Artima mongolų kalbai.

Rusijoje buriatų kalba yra oficiali Buriatijos respublikos kalba. Taip pat vartojama Užbaikalės krašte, Irkutsko srityje (daugiausia Ust Ordos Buriatų apygardoje). Taip pat buriatų kalba vartojama Mongolijoje ir Kinijoje (Vidinė Mongolija) gyvenančių buriatų.

Nuo XVII a. pab. buriatų kalba buvo užrašoma klasikiniu mongolų raštu. 1931 m. sukurtas lotyniškas raidynas, o nuo 1939 m. buriatų kalba užrašoma kirilica, įvedus tris papildomas raides: Үү, Өө, Һһ.

Išskiriami šie buriatų kalbos dialektai:
* vakarų (echiritų-bulagų)
* rytų (chorių)
* pietų (congolų-sartulų)
* chongodorų
* bargų-buriatų (Kinijos buriatų kalba)

Buriatų kalba kartais išskiriama į 3 atskiras kalbas: Rusijos buriatų [bxr], Mongolijos buriatų [bxm] ir Kinijos buriatų [bxu].

## Nuorodos
*
Fribūro kantonas

**Fribūro kantonas** – Šveicarijos kantonas vakarinėje šalies dalyje. Administracinis centras – Fribūras. Miestas bei kantonas vadinami vienu vardu – Fribūras (). Vakaruose ribojasi su Nešatelio ežeru. Kantonas patenka į Šveicarijos plokščiakalnį. Kantono vakaruose yra daug lygumų, bet pietryčiuose tampa kalvotas. Per kantoną teka Sarino upė.
Nemylimi

**„Nemylimi“** – Lietuvos televizinis serialas, nuo 2009 m. sausio 4 d. iki 2009 m. birželio 18 d. rodytas per TV3 televiziją. Serialą kūrė kompanija „Videometra“. Jis pastatytas pagal Edvino Kalėdos knygą. Didžioji dalis veikėjų – nusikaltėliai.

Seriale pasakojama Astos (vaidina Toma Vaškevičiūtė) ir Viktoro (vaidina Tadas Gryn) istorija. Iš baimės būti be namų, Viktoras nusprendžia išplėšti seifą su 200&nbsp;000 litų. Po kiek laiko jį suima ir nuteisia.

Antrasis sezonas TV3 eteryje buvo pradėtas rodyti nuo 2010 m. vasario 8 d. nauju pavadinimu „Svetimi“. Trečiasis ir paskutinis trilogijos sezonas buvo pradėtas rodyti eteryje nuo 2011 m. vasario 14 d. nauju pavadinimu „Pasmerkti“. 2013 metais serialas grąžintas į eterį pavadinimu Pasmerkti II, šis taip pat turi ęsinius, kurie buvo rodyti TV3 eteryje -  Pasmerkti I, Pasmerkti II, Pasmerkti III, Pasmerkti IV, Prakeikti, Prakeikti II, Prakeikti III, Prakeikti IV, Prakeikti V, 

## Šaltiniai
Eugenijus Ignatonis

**Eugenijus Ignatonis** (1935 m. gegužės 22 d. Joniškyje, Šiaulių apskritis – 2013 m. vasario 7 d.) – Lietuvos pianistas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje. 1953–1958 m. studijavo LSSR konservatorijoje (Stasio Vainiūno klasė). Nuo 1958 m. LSSR konservatorijos (nuo 2004 m. LMTA) dėstytojas. 1974–1986 m. Pedagogikos katedros vedėjas, 1989–1994 m. Fortepijono ir muzikologijos fakulteto dekanas, 1994–2005 m. mokslo ir meno prorektorius; 1977 m. docentas, 1993 m. profesorius. Dėstė metodikos disciplinas, vadovavo moksliniams darbams. Nuo 1958 m. dar ir Čiurlionio menų mokyklos dėstytojas. 1975 m. menotyros mokslų kandidatas.

Koncertavo kaip solistas, su įvairiais atlikėjais, tarp jų smuikininkai Kazimieras Kanišauskas, Petras Kunca, dainininkė Danguolė Juodikaitytė. Rengė Aleksandro Skriabino fortepijono muzikos vakarus. 1979–1986 m. dalyvavo „Žinijos“ draugijos veikloje. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Bibliografija
* Muziko pedagogo ugdymas: mokymo priemonė. – Vilnius, 1984. – 94 p.: nat.
* Pedagoginės praktikos metodika: mokymo priemonė. – Vilnius, 1985. – 95 p.
* Pianisto studijų įvadas: mokymo priemonė. – Vilnius: Lietuvos konservatorija, 1991. – 127 p.
* Muzikos kultūros situacija nepriklausomoje Lietuvoje: tarptautinės mokslinės praktinės konferencijos pranešimai / red. kolegija: Algirdas Ambrazas, Eugenijus Ignatonis, Albertas Piličiauskas. – Vilnius: Margi raštai, 1996. – 318 p. – ISBN 9986-09-138-1
* XX amžiaus pianistai. – Vilnius: Margi raštai, 1997. – 29 p. – ISBN 9986-09-150-0
* Variacijos fortepijonų dueto tema: Rūta ir Zbignevas Ibelhauptai. – Vilnius: LMA, 2003. – 96 p.: iliustr. – ISBN 9986-503-42-6
* Nemira Pipikaitė: straipsnių rinkinys. – Vilnius: Biznio mašinų kompanija, 2009. – 90 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-888-36-9
* Alma mater ir pianistai. – Vilnius: Lietuvos muzikos ir teatro akademija, 2010. – 239 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-503-92-7

## Šaltiniai
Reichstagas (Šventoji Romos imperija)

**Reichstagas** () – Šventosios Romos imperijos institucija, atstovavusi ją sudariusioms valstybėms.

Reichstagas kilo iš neformalaus imperijos kunigaikščių pasitarimo – Hoftago. Iš pradžių Reichstagas susidėjo iš dvejų rūmų: Kurfiurstų tarybos (), kuri susidėjo iš imperijos kurfiurstų (elektorių), ir Imperijos kunigaikščių tarybos (), į kurią įėjo kitų imperijos valstybių monarchai. 1489 m. įkurti dar vieneri rūmai – Imperijos miestų taryba (). Į šią tarybą įėjo laisvųjų imperijos miestų atstovai.

Nuo 1663 m. Reichstagas nuolat posėdžiaudavo Rėgensburge kaip Nuolatinis Reichstagas (), išskyrus 1713–1714 m. laikotarpį, kai jis rinkosi Augsburge ir Austrijos įpėdinystės karo metu, kai jis buvo persikėlęs į Frankfurtą prie Maino.

## Taip pat skaitykite
* Reichstagas (pastatas)
* Reichstagas (institucija)
Nužudyti Bilą

**Nužudyti Bilą** () yra ketvirtasis rašytojo ir režisieriaus Kventino Tarantino filmas. Iš pradžių buvo planuota sukurti tik vieną filmą, bet, dėl ilgesnės nei 4 valandos trukmės, kūrinys buvo išleistas dviem atskiromis dalimis (pirmoji 2003 m., antroji 2004 m.). Pirmojoje dalyje daugiausiai dėmesio skiriama veiksmui, o antrojoje vyksta daugiau dialogų, labiau vystomas siužetas. Filmas pagerbia Honkongo veiksmo filmus, samurajų filmus ir itališkus spaghetti vesternus, pakartodamas šių pasenusių žanrų stilistinius elementus. Taip pat išsiskiria estetišku smurto pateikimu. Filme naudojama daug populiariosios muzikos ir aliuzijų į pop kultūros kūrinius. Pasakojimas nelinijinis, kas yra įprasta Tarantino filmams. Kūrinį gerai įvertino ir kritikai, ir paprasti žiūrovai.

Tarantino yra sakęs, kad maždaug po 15 metų planuoja sukurti dar vieną filmo tęsinį, o po to galbūt dar daugiau *Nužudyti Bilą* dalių. Taip pat yra užsiminęs apie galimus anime filmus ta pačia tematika. Norvegijoje buvo sukurta šio filmo parodija pavadinimu Kill Buljo. Parodijos biudžetas buvo mažas, bet filmas susilaukė vietinės sėkmės ir labai patiko *Nužudyti Bilą* režisieriui Quentin Tarantino.

## Aktoriai

## Pirmojo filmo garso takelis
# *Bang Bang (My Baby Shot Me Down)* – Nancy Sinatra
# *That Certain Female* – Charlie Feathers
# *The Grand Duel (Parte Prima)* – Luis Bacalov
# *Twisted Nerve* – Bernard Herrmann
# *Queen of the Crime Council* – Lucy Liu ir Julie Dreyfus
# *Ode to O-ren Ishii* – RZA
# *Run Fay Run* – Isaac Hayes
# *Green Hornet Theme* – Al Hirt
# *Battle Without Honor or Humanity* – Tomoyasu Hotei
# *Don’t Let Me Be Misunderstood* – Santa Esmeralda
# *Woo Hoo* – The 5.6.7.8's
# *Crane/White Lightning* – RZA ir Charles Bernstein
# *The Flower Of Carnage* – Meiko Kaji
# *The Lonely Shepherd* – Gheorghe Zamfir
# *You’re My Wicked Life* – David Carradine, Julie Dreyfus ir Uma Thurman
# *Ironside* (excerpt) – Quincy Jones
# *Super 16* (excerpt) – Neu
# *Yakuza Oren 1* – RZA
# *Banister Fight* – RZA

## Šaltiniai
Ąžuolų Būdos apylinkė

**Ąžuolų Būdos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kazlų Rūdos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kazlų Rūdos rajonui. 1954 m. prijungtos Selemos apylinkė, Pentupių apylinkė, dalis Subačiškių apylinkės ir Plutiškių apylinkė. 1962 m. kovo 31 d. Ąžuolų Būdos apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Gavaltuvos apylinkės ir Gudelių apylinkės. Ąžuolų Būdos apylinkė atkurta 1985 m. birželio 26 d. Guobų apylinkės centrą perkėlus į Ąžuolų Būdą. 1988 m. birželio 22 d. apylinkė prijungta prie Kazlų Rūdos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Šviesaus kelio“ ir „Naujo kelio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 61 || || „Šviesiojo kelio“ kolūkis, „Naujo gyvenimo“ kolūkis  || 38 kaimai, 2 vienkiemiai
|-
| 1985 m. || || || „Ąžuolo“ kolūkis, Plutiškių kolūkis, Ąžuolų Būdos girininkija  || Plutiškės, Subačiškės ir kt.
|}

## Šaltiniai
Gudelių apylinkė

**Gudelių apylinkė** buvo:

* Kapsuko rajone;
* Kavarsko rajone;
* Kazlų Rūdos rajone;
* Lazdijų rajone;
* Marijampolės rajone;
* Pandėlio rajone;
* Prienų rajone;
* Rokiškio rajone;
* Simno rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Veisiejų rajone;
* Vilkaviškio rajone.
Birutė Ignatavičiūtė

**Birutė Ignatavičiūtė** (1924 m. balandžio 6 d. Viduklė – 2003 m. spalio 23 d. Vilnius) – Lietuvos gydytoja ftiziatrė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1947 m. baigė Vilniaus universitetą. 1966 m. medicinos mokslų daktarė.

1947–1966 m. dirbo Respublikiniame tuberkuliozės institute. 1966–1993 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; nuo 1970 m. profesorė. Lietuvoje įdiegė citologinį limfmazgių ir plaučių punktatų tyrimo metodą.

## Bibliografija
* Tuberkuliozės vadovas, su kitais, 1971 m.
* Kvėpavimo organų ligų rentgenodiagnostika, su kitais, 1977 m.
* Diseminuotos plaučių ligos, 1994 m.

## Šaltiniai
Gudelių apylinkė (Marijampolė)

**Gudelių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gudelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Simno rajonui. 1954 m. prijungtos Rudėnų apylinkė, Gelčių apylinkė, Miknonių apylinkė, Daukšių apylinkė ir Skęsbalių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Raudonosios aušros“, „Tarybinės žemės“ ir „Tiesos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 69 || 2176 () || „Tarybinės žemės“ kolūkis, „Tiesos“ kolūkis, „Raudonosios aušros“ kolūkis  || 2 miesteliai, 24 kaimai, 3 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1897 || || 1 miestelis, 22 kaimai, 2 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 57 || || „Raudonosios aušros“ kolūkis, „Tarybinės žemės“ kolūkis, „Tiesos“ kolūkis  || 1 miestelis (Gudeliai), 22 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 22 kaimai, 2 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 1482 || || 1 miestelis, 23 kaimai, 2 viensėdžiai 
|-
| 1985 m. || || || „Tiesos“ kolūkis  || Daugirdai, Gudeliai, Leiciškiai, Riečiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1379 || || 1 miestelis, 21 kaimas, 1 viensėdis 
|}

## Šaltiniai
Milda Ignatavičiūtė

**Milda Irena Ignatavičiūtė** (g. 1930 m. birželio 15 d. Raseiniuose) – Lietuvos botanikė mikologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1954 m. baigė Vilniaus universitetą. 1972 m. biologijos mokslų daktarė. 1959–2000 m. dirbo Botanikos institute.

Mokslinio darbo sritis – parazitinių grybų (kūliečiai, rūdiečiai, acervuliečiai) biologija ir paplitimas Pabaltijo regione.

## Bibliografija
* Pabaltijo kūliečiai grybai, monografija, 1975 m., rusų k.
* Lietuvos grybai, su A. Minkevičiumi, t. 5 d. – 1991 m., d. 2 1993 m.
* Lietuvos grybai, su A. Treigiene, t. 9 1998 m.

## Šaltiniai
Igliaukos apylinkė

**Igliaukos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Igliškėlių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. prijungtos Menštrakio apylinkė, Živavodės apylinkė, Šlavančių apylinkė, Padvariškių apylinkė, dalis Margavos apylinkės ir dalis Mergašilio apylinkės. 1963 m. prijungta Igliškėlių apylinkė ir perkeltas apylinkės centras iš Igliaukos į Igliškėlius. 1968 m. gegužės 29 d. apylinkės centras atkeltas į Igliauką. 1977 m. prijungta dalis Padovinio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Darbo“ ir „Igliškio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 58 || 3486 () || „Darbo“ kolūkis, „Igliškio“ kolūkis  || 34 kaimai
|-
| 1970-01  || || 3454 || || 1 miestelis, 61 kaimas, 2 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 124,7 || || „Darbo“ kolūkis, Igliškių kolūkis, „Naujojo gyvenimo“ kolūkis, Sūdavos valstybinio žirgyno „Ąžuolynės“, Bajarskų, Gudinės, Igliškėlių skyriai  || 1 miestelis (Igliškėliai), 60 kaimų, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 40 kaimų, 2 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2930 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 3 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Darbo“ kolūkis, „Dovinės“ kolūkis, Igliškio kolūkis  || Daukšiai, Igliauka, Šakališkiai, Šventragis, Varnupiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2783 || || 1 miestelis, 44 kaimai, 3 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Guobų apylinkė

**Guobų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veiverių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kazlų Rūdos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Gudelių apylinkės. Vėl atkurta 1963 m. sausio 12 d. performuojant Gudelių apylinkę. 1973 m. prijungta dalis Gavaltuvos apylinkės. 1985 m. birželio 26 d. performuota į Ąžuolų Būdos apylinkę.

|-
| 1959-01-15 || || 3030 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2530 || || 1 miestelis, 39 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 71,2 || || „Artojo“ kolūkis, Gudelių kolūkis, Plutiškių kolūkis  || 39 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 55 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3007 || || 55 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || || Ąžuolų Būda, Didžiosios Zariškės, Gudeliai, Guobai, Jūrės GS ir kt.
|}

## Šaltiniai
Jungėnų apylinkė

**Jungėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1979 m. lapkričio 28 d. iš dalies Kalvarijos apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. ji vėl prijungta prie Kalvarijos apylinkės.

|-
| 1985 m. || || || „Bangos“ kolūkis  || Jungėnai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Jurgežerių apylinkė

**Jurgežerių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos pietvakariuose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kalvarijos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kalvarijos rajonui. 1954 m. prijungtos Jonų apylinkė ir Šleinių apylinkė, 1963 m. – Menkupių apylinkė ir Akmenynų apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1988 m. birželio 22 d. Jurgežerių apylinkė prijungta prie Kalvarijos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino keliu“ ir „Rytų aušros“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 39 || 3207 () || „Stalino keliu“ kolūkis, „Rytų aušros“ kolūkis  || 14 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2865 || || 41 kaimas, 1 viensėdis 
|-
| 1972-10-01  || 92,5 || || Akmenynų kolūkis, „Ateities“ kolūkis, „Gintaro“ kolūkis, „Rytų aušros“ kolūkis  || 40 kaimų, 1 viensėdis
|-
| 1976-07-01  || || || || 40 kaimų, 1 viensėdis 
|-
| 1979-01-17  || || 2335 || || 40 kaimų, 1 viensėdis 
|-
| 1985 m. || || || Akmenynų kolūkis, „Ateities“ kolūkis, „Gintaro“ kolūkis  || Akmenynai, Jurgežeriai, Pasūduonys, Šleinės, Tarprubežiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Kalvarijos apylinkė (Marijampolė)

**Kalvarijos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kalvarijos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kalvarijos rajonui. 1954 m. prijungtos Mikalaukos apylinkė, Raudeniškių apylinkė, dalis Tabarauskų apylinkės, dalis Gazdų apylinkės, dalis Naujienėlės apylinkės ir dalis Trakėnų apylinkės, 1963 m. – Brazavo apylinkė, 1975 m. – didžioji dalis Naujienos apylinkės. 1979 m. iš dalies Kalvarijos apylinkės įkurta Jungėnų apylinkė, kuri 1986 m. vėl prijungta. 1988 m. prijungta Jurgežerių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybų Lietuvos“, „Bangos“ kolūkiai, Kumelionių tarybinio ūkio Suvalkėlių skyrius ir MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 59 || 3137 () || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis, „Bangos“ kolūkis  || 29 kaimai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 3174 || || 37 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 84 || || „Bangos“ kolūkis, Orijos kolūkis, „Tarybų Lietuvos“ kolūkis  || 37 kaimai, 1 glžk. stoties gyvenvietė
|-
| 1976-07-01  || || || || 61 kaimas, 4 viensėdžiai, 1 glžk. stoties gyvenvietė 
|-
| 1979-01-17  || || 3978 || || 61 kaimas, 4 viensėdžiai 
|-
| 1985 m. || || || „Kovo 8-osios“ kolūkis, „Tarybų Lietuvos“ kolūkis  || Brukai, Jusevičiai, Santaka, Sūsninkai, Trakėnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 5855 || || 85 kaimai, 3 viensėdžiai, 9 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Kazlų Rūdos apylinkė

**Kazlų Rūdos apylinkė** (iki 1949 m. ***Kazlų Rūdos miestelio apylinkė*** ir ***Kazlų Rūdos apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Suvalkijoje.

## Istorija

Dvi apylinkės įkurtos užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje – Kazlų Rūdos miestelio apylinkė (centras miestelyje) ir Kazlų Rūdos apylinkė (centras stoties gyvenvietėje). 1949 m. jos buvo Kazlų Rūdos valsčiuje, iki 1950 m. sujungtos į vieną Kazlų Rūdos apylinkę, kuri tais metais priskirta naujam Kazlų Rūdos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Kazlų apylinkės. Atkurta 1973 m. kovo 28 d. iš Višakio Rūdos apylinkės ir dalies Gavaltuvos apylinkės. 1977 m. prijungta Bagotosios apylinkė, 1988 m. – Ąžuolų Būdos apylinkė.

|-
| 1976-07-01  || || || || 55 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3110 || || 82 kaimai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Bagotosios kolūkis, Kazlų Rūdos žuvininkystės ūkis, Kazlų Rūdos bandomojo miškų ūkio gamybinio susivienijimo pagalbinis ūkis, Agurkiškės girininkija, Braziūkų girininkija, Jūrės girininkija, Kazlų Rūdos girininkija, Višakio Rūdos girininkija  || Bagotoji, Bebruliškė, Jūrė, Kazlai I, Višakio Rūda ir kt.
|-
| 1989-01  || || 5265 || || 116 kaimų, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Bukaučiai

**Bukaučiai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Seirijų, prie pietinių ir pietrytinių Seirijo ežero krantų. Rytine dalimi praeina kelias .

## Etimologija

Aiškinama, esą kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio *Bukaučius*.

## Istorija

XIX a. pab. buvo Bychovščiznos kaimas ir palivarkas Seinų apskrities Seirijų valsčiuje ir parapijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jūrinės respublikos

**Jūrinės respublikos** () – bendras keturių svarbių viduramžių miestų valstybių Apeninų pusiasalyje ir Dalmatijos pakrantėje pavadinimas. Tradiciškai šiai grupei priskiriamos Amalfio, Pizos, Genujos ir Venecijos respublikos. Šios valstybės varžėsi viena su kita tiek karinėje, tiek komercinėje sferose.

X–XIII a. šie miestai pasistatė didelius laivynus, kurie tiek gynė juos pačius, tiek gynė ir plėtė jų prekybinius maršrutus Viduržemio jūroje. Konkuruojančios respublikos dalyvavo įvairiose sąjungose su kitomis valstybėmis ir tarpusavyje.
Jų laivynai buvo svarbūs Kryžiaus žygiuose.

Tradicinės keturios respublikos paprastai pateikiamos būtent tokia tvarka, kuri atspindi jų klestėjimo laikų seką. T.y., Amalfio respublika klestėjo IX–XI a., o Venecijos – XII–XVII a. Tačiau iš tikrųjų regione buvo ir daugiau jūrinių respublikų, tik jos mažiau žinomos, nebuvo tokios galingos. Tai Gaetos (*Gaeta*), Ankonos (*Ancona*), respublikos Apeninų pusiasalyje ir Ragūzos bei Zadaro respublikos Dalmatijoje. Pvz., Gaetos respublikos laivynas 845 m. užtikrino popiežiaus jėgų pergalę prieš saracėnus Ostijos mūšyje.

Visos jūrinės respublikos priskiriamos miestams valstybėms. Jų valdymo sistemos buvo panašios, jose didelę įtaką turėjo pirkliai, jų giminės.

Jūrinės respublikos buvo giliai įtrauktos į Kryžiaus žygius, tiekė jiems paramą, bet savo ruožtu naudojosi politinėmis ir prekybinėmis galimybėmis, kurios atsivėrė tų žygių metu. Pvz., Ketvirtuoju kryžiaus žygiu, skirtu išlaisvinti Jeruzalę, iš tikrųjų pasinaudojo Venecija, kad sunaikinti savo varžovus Zadaro respubliką ir Konstantinopolį.

Jūrinės respublikos savo klestėjimo laikais valdė įvairias žemes skirtingose užjūrio vietose – daugelį Viduržemio jūros salų (pvz., Sardiniją, Korsiką), Adrijos ir Egėjo jūrų pakrantėse, Juodojoje jūroje (Krymas), komercines kolonijas Artimuosiuose Rytuose ir Šiaurės Afrikoje.

## Nuorodos
Liubavo apylinkė

**Liubavo apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos pietvakariuose.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Liubavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kalvarijos rajonui. 1954 m. prijungtos Trampinių apylinkė, dalis Vygrelių apylinkės ir dalis Būdviečių apylinkės, 1963 m. – Salaperaugio apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Malenkovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 34 || 1974 () || „Šešupės“ kolūkis, „Suvalkiečio“ kolūkis  || 21 kaimas
|-
| 1970-01  || || 1653 || || 34 kaimai, 1 viensėdis 
|-
| 1972-10-01  || 58 || || Liubavo kolūkis, M. Melnikaitės kolūkis, „Suvalkiečio“ kolūkis  || 35 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 1976-07-01  || || || || 35 kaimai, 1 viensėdis 
|-
| 1979-01-17  || || 1287 || || 34 kaimai, 1 viensėdis 
|-
| 1985 m. || || || Liubavo kolūkis, Marijos Melnikaitės kolūkis  || Kalneliai, Liubavas, Salaperaugis ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1013 || || 30 kaimų, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Liudvinavo apylinkė (Marijampolė)

**Liudvinavo apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Suvalkijoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Liudvinavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. prijungta Pasudonės apylinkė, Ąžuolyno apylinkė, Kūlokų apylinkė, Želsvos apylinkė, dalis Šilavoto apylinkės, dalis Kumelionių apylinkės ir dalis Gulbiniškių apylinkės, 1963 m. – dalis Netičkampio apylinkės. 1972 m. pabaigoje Liudvinavo apylinkės Želsvelės kolūkis buvo antrasis LTSR kolūkis, kurio visi gyventojai persikėlė iš vienkiemių į gyvenvietes. 1975 m. prijungta mažoji dalis naikinamos Naujienos apylinkės, 1977 m. – dalis naikinamos Padovinio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || J. Žemaitės vardo, „Gegužės 1-osios“, „Želsvelės“, „Nauju keliu“ kolūkiai, Taraškiškių MTS, Kumelionių tarybinio ūkio Butkos ir Stebukliškių skyriai  || 
|-
| 1959 m.  || 112 || 5101 () || „Želsvelės“ kolūkis, „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, J. Žemaitės vardo kolūkis, „Nauju keliu“ kolūkis, Kumelionių tarybinio ūkio Buktos ir Stebuliškių skyriai  || 1 miestelis, 42 kaimai, 2 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 5292 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 5 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 138,4 || || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, J. Janonio kolūkis, „Nauju keliu“ kolūkis, „Šešupės“ kolūkis, „Želsvelės“ kolūkis, Žemaitės kolūkis, Kapsuko tarybinio ūkio-technikumo Akmenynų, Stebuliškių skyriai  || 1 miestelis (Liudvinavas), 45 kaimai, 6 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 50 kaimų, 6 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 5930 || || 1 miestelis, 63 kaimai, 6 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Padovinio kolūkis, „Šešupės“ kolūkis, „Želsvelės“ kolūkis, Žemaitės kolūkis, Buktos girininkija, Žaltyčio girininkija  || Bukta, Kūlokai, Liepynai, Liudvinavas, Nartas, Naujiena, Netičkampis, Padovinys, Užgiriai, Želsva ir kt.
|-
| 1989-01  || || 5117 || || 1 miestelis, 45 kaimai, 2 viensėdžiai, 7 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Nartas

**Nartas** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, pietrytinis Marijampolės priemiestis, tarp kelių  ir . Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka.

## Istorija

Kaimas pirmą kartą minimas 1681 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškučių apylinkė (Kapsukas)

**Meškučių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Marijampolės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Gulbiniškių apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Skaisčiūnų apylinkės ir Gulbiniškių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras iš Meškučių į Vidgirius, bet 1983 m. spalio 26 d. atkeltas. 1988 m. birželio 22 d. Meškučių apylinkė prijungta prie naujos Kapsuko apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 3107 () || || 
|-
| 1970-01  || || 3425 || || 23 kaimai, 2 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 107 || || Balsupių kolūkis, Kapsuko kolūkis, „Naujosios aušros“ kolūkis, „Pirmyn“ kolūkis, Kapsuko tarybinio ūkio-technikumo „Atžalyno“, Kumelionių, Meškučių, Skardupių skyriai  || 24 kaimai, 2 viensėdžiai, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 24 kaimai, 2 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2958 || || 24 kaimai, 2 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Kapsuko kolūkis, Sūduvos kolūkis, Kapsuko tarybinis ūkis technikumas  || Balsupiai, Kumelionys, Meškučiai, Skaisčiūnai, Skardupiai, Valavičiai, Vidgiriai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Sangrūdos apylinkė

**Sangrūdos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje, pasienyje su Lenkija.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Vaiponiškių apylinkės, dalies Gazdų apylinkės, dalies Navininkų apylinkės ir dalies Trakėnų apylinkės. 1963 m. prijungtos Mockų apylinkė ir Radiškės apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Sangrūdos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 41 || 3327 () || „Sangrūdos“ kolūkis  || 17 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2913 || || 35 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 98,5 || || P. Cvirkos kolūkis, „Pasieniečio“ kolūkis, Sangrūdos kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis  || 35 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 35 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 2347 || || 35 kaimai 
|-
| 1985 m. || || || Petro Cvirkos kolūkis, „Pasieniečio“ kolūkis, Sangrūdos kolūkis  || Mockai, Sangrūda, Senoji Radiškė, Vaiponiškė ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1747 || || 30 kaimų, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Sasnavos apylinkė

**Sasnavos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Sasnavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. prijungta Surgučių apylinkė, o dalis Sasnavos apylinkės prijungta prie Raišupio apylinkės. 1963 m. prijungta Raišupio apylinkė ir dalis Būdviečių apylinkės, 1973 m. – dalis Gavaltuvos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Sasnavos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 16 || 2921 () || „Sasnavos“ kolūkis  || 1 miestelis, 6 kaimai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 3095 || || 1 miestelis, 40 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 97 || || „Balandžio“ kolūkis, V. Montvilos kolūkis, Sasnavos kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis  || 1 miestelis (Sasnava), 40 kaimų, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 53 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 5 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 4742 || || 1 miestelis, 65 kaimai, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 7 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Balandžio“ kolūkis, Lygumų kolūkis, Sasnavos kolūkis, Vytauto Montvilos kolūkis, Sasnavos girininkija  || Antanavas, Bebruliškė, Čysta Būda, Gavaltuva, Puskelniai, Sasnava, Smilgiai, Tautkaičiai, Užuoganai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4104 || || 1 miestelis, 64 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Šunskų apylinkė

**Šunskų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šunskų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. prijungtos Tursučių apylinkė, Paršelių apylinkė ir dalis Rudžių apylinkės, 1963 m. – Mokolų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || I. Laukaitytės vardo ir „Vilties“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 59 || 2666 () || I. Laukaitytės vardo kolūkis, „Vilties“ kolūkis  || 1 miestelis, 17 kaimų
|-
| 1970-01  || || 3119 || || 1 miestelis, 32 kaimai, 1 invalidų namai 
|-
| 1972-10-01  || 73,5 || || Černiachovskio kolūkis, I. Laukaitytės kolūkis, „Vilties“ kolūkis  || 1 miestelis (Šunskai), 32 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 32 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2753 || || 1 miestelis, 32 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Ivano Černiachovskio kolūkis, Izabelės Laukaitytės kolūkis, Šunskų girininkija  || Katiliškiai, Mokolai, Šunskai, Tursučiai, Užbaliai, Vekeriotiškė ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2468 || || 1 miestelis, 31 kaimas, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Trakiškių apylinkė

**Trakiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Marijampolės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Narto apylinkės, dalis Meškėnų apylinkės ir dalis Raišupio apylinkės, 1963 m. – dalis Būdviečių apylinkės ir dalis Netičkampio apylinkės, o Trakiškių apylinkė dalis prijungta prie Padovinio apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. visa Trakiškių apylinkė prijungta prie naujos Kapsuko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pavasario“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 32 || 1723 () || „Pavasario“ kolūkis, „Patašinės“ kolūkis  || 15 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1969 || || 23 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 45,27 || || S. Nėries kolūkis, „Pavasario“ kolūkis, Valstybinė veislininkystės stotis, Sūdavos valstybinio žirgyno Patašinės, Sūdavos skyriai  || 23 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis (Igliškėliai), 41 kaimas, 1 viensėdis, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3095 || || 1 miestelis, 41 kaimas, 1 viensėdis, 4 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Pavasario“ kolūkis, Sūdavijos valstybinis žirgynas, Varnabūdės girininkija  || Baraginė, Igliškėliai, Patašinė, Trakiškiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Kvietiškis

**Kvietiškis** – pietinė Marijampolės miesto dalis, dešiniajame Šešupės krante, šalia kelio . Išlikęs Kvietiškio dvaras, kurio rūmuose įsikūrusi Marijampolės kolegija.

## Istorija

Kvietiškio dvaras įkurtas 1717–1718 m., jo įkūrėjas buvo Prienų seniūnas Morkus Antanas Butleris.

Apie 1900 m. gyveno 197 žmonės.

XX a. tarpukariu buvo žinomas kaip ***Kvietiškė***.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* Aukštosios mokyklos fakultetas Kvietiškyje: istorija ir dabartis (sud. Antanas Savukynas, Nijolė Savukynienė). – Marijampolė: Marijampolės kolegijos Leidybos centras, 2006. – 216 p.: iliustr. – ISBN 9955-645-15-6
Outremeras

**Outremeras** (; ) – pavadinimas, kuriuo po Pirmojo Kryžiaus žygio imta vadinti Artimuosiuose Rytuose įsikūrusias kryžiuočių valstybes.

Outremerui buvo priskiriama:
* Edesos grafystė
* Antiochijos kunigaikštystė
* Tripolio grafystė
* Jeruzalės karalystė (laikyta pagrindine Outremero dalimi).

Outremero teritorija dažnai tapatinta su Levantu ar net Sirija (Didžioji Sirija) ir Palestina.

Outremero žemės dabar yra Izraelio, Jordanijos, Sirijos, Turkijos ir Libano dalis.
Juodabalės herpetologinis draustinis

**Juodabalės herpetologinis draustinis** (arba *Juodabalės zoologinis draustinis*) – saugoma teritorija Lazdijų rajone, 2 km į vakarus nuo Seirijų. Tai viena iš nedaugelio vietų, kuriose aptinkamos balinio vėžlio (*Emys orbicularis*) paskutinės vertingiausios buveinės. Draustinyje saugomi vandens telkiniai, kuriuose baliniai vėžliai nuolat gyvena ir žiemoja, bei pastovios jų kiaušinių dėjimo vietos.

1992 m. Juodabalės draustinis tapo Metelių regioninio parko dalimi ir gavo parko draustinio statusą.

Nuo 1997 m. Juodabalės ir Kučiuliškės draustiniuose atkuriami išdžiūvę bei kasami nauji vandens telkiniai, tvarkomos vėžlių kiaušinių dėjimo vietos. 2005–2009 metais vykdant tarptautinį balinių vėžlių apsaugos projektą šiuose draustiniuose bei Bestraigiškės ir Petroškų miškuose atkurta virš 50 kūdrų, šienaujama ir ganoma virš 20 ha šlaitų su kiaušinių dėjimo vietomis.

## Šaltiniai
Šventupės dvaras

:: *Apie dvarą Ignalinos raj. žr. [[Vidiškių dvaras]]*.

**Šventupės (Vidiškių) dvaras** – dvaras Ukmergės rajone apie 2,5 km į šiaurės rytus nuo Vidiškių kaimo.

## Istorija
Vidiškių dvaras kartu su miesteliu rašytiniuose šaltinuose minimi nuo 1492 metų, kai valdytojais įvardinti bajorai Vidiškiai. Spėjama, jog anuomet dvaras buvęs šalia miestelio ir tik vėliau sodyba perkelta į šiaurę, pervadinta Šventupės, o tarybiniai metais – Žemaitkiemio, vardu.

Yra išlikęs 1596 m. Vidiškių dvaro inventorius, sudarytas mirus Stanislovui Stanislovavičiui Vidiškiui ir jo žmonai Hanai Neviedomskai. Galbūt Stanislovo tėvas Jurgis Vidiškis fundavo pirmąją Vidiškių bažnyčią, statytą apie 1562 metus.

XVII a. pabaigoje dvaras atiteko Dambrauskams (herbas Junoša), jį valdė Marcijonas Dambrauskas ir jo žmona Ieva Komorovskaitė. Po tėvo mirties dvaras atiteko jo sūnums Baltramiejui ir Juozui, o dvaro valdytoju buvo Juzefas Toplickis. Vėliau dvaras perėjo Ukmergės pilies teismo teisėjo Igno-Tado Dambrausko nuosavybėn. Jis 1761 metais dvarą pardavė Ukmergės stalininkui Janui Dambrauskui, surašytas Šventupės dvaro inventorius, kuriame aprašytas ir dvarui priklausęs Mūšios palivarkas.

1794 metais sudarytas Šventupės dvaro detalusis valdų planas – už Šventosios dvaras ribojosi su Kopūstėlių kaimo žemėmis, nuo Vidiškių pusės su Vengravos (dabar Liūneliai) kaimu, toliau – su Jasiuliškiais ir Žemaitėlių (gal Žemaitkiemiu) kaimu. Plane pavaizduotas centrinis pastatas sutampa su išlikusių rūmų vieta. Dvaro valdas sudarė Vidiškių miestelis, Mūšios palivarkas ir dvaro centras. Dvaro žemėse taip pat buvo Blusiškių palivarkas, Medinių, Viesnovos, Genetėnų (Genėtinių), Kunigėlių, Kopūstėlių ir Vengravos kaimai.

XIX a. pradžioje dvaras priklausė Ukmergės maršalui (bajorvedžiui) Anuprui Koskai ir jo žmonai Hortenzijai. Jie buvo naujosios Vidiškių bažnyčios fundatoriai. Koskų valdymo metu šalia dvaro sodybos nutiestas Varšuvos-Peterburgo traktas.

Antroje XIX a. pusėje, iki 1882 m., dvaras priklausė kapitonienei Idai-Henrietei Grabovskai.

1882 metų gruodžio 18 dieną dvarą iš varžytinių nupirko Mykolas Komaras, turtingas bajoras, kurio tėvonija buvo Raguvėlės dvaras. XX a. pradžioje Šventupės dvarui priklausė 497 dešimtinės žemės, Medinės, Kroklaukuvkos, Zelionkos (Žaliosios), Povikalnio užusieniai, Mūšios palivarkas, žemės Vidiškių miestelyje. Ūkį valdė pats savininkas Mykolas Komaras.

Po žemės ūkio reformos dvaras gerai išsilaikė ir 1940 m. turėjo 153 ha žemės. Mykolas Komaras ir jo žmona Liudvika Valicka dvarą užrašė sūnui Antanui, o paskutinė savininkė buvo Julija Komarienė.

Po karo dvare įsikūrė Žemaitkiemio MTS (mašinų traktorių stoties) centras, dvaro sodyba ir parkas pradėta vadinti Žemaitkiemiu.

## Nuorodos
* Genė Vaitkūnienė, Vidiškių parapija (Vidiškių Švč. Trejybės bažnyčiai – 150), 2003. http://www.vilnijosvartai.lt/uploads/works/2290.doc 
* Šventupės (Žemaitkiemio) dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras)
*
Amorphis

**Amorphis** – Suomijos metalo grupė. Savo veiklą pradėjo 1990 metais, kaip death metalo atlikėja. Vėliau Amorphis atliekamas muzikos stilius gerokai keitėsi (iki melodingojo death metalo, doom, progresyviojo, gotikinio, folklorinio, simfoninio metalo). Grupė dažnai naudoja suomių tautinį epą Kalevala kaip šaltinį savo dainų tekstams kurti.

## Nariai

### Dabartiniai
* Tomi Joutsen – vokalas (2005-)
* Esa Holopainen – gitara (1990-)
* Tomi Koivusaari – gitara (1990-)
* Niclas Etelävuori – bosinė gitara (2000-)
* Santeri Kallio – klavišiniai (1999-)
* Jan Rechberger – mušamieji (1990-)

### Buvę
* Pasi Koskinen – vokalas (1995–2004)
* Olli-Pekka Laine – bosinė gitara (1990–2000)
* Pekka Kasari – mušamieji (1996–2003)
* Kim Rantala – klavišiniai (1996–1998)
* Kasper Mårtenson – klavišiniai (1992–1994)

## Diskografija

### Studijiniai albumai
* *[[The Karelian Isthmus]]* (1992)
* *[[Tales From the Thousand Lakes]]* (1994)
* *[[Elegy]]* (1996)
* *[[Tuonela (albumas)|Tuonela]]* (1999)
* *[[Am Universum]]* (2001)
* *[[Far From the Sun]]* (2003)
* *[[Eclipse (albumas)|Eclipse]]* (2006)
* *[[Silent Waters]]* (2007)
* *[[Skyforger (albumas)|Skyforger]]* (2009)
* *[[The Beginning of Times]]* (2011)
* *[[Circle (Amorphis album)|Circle]]* (2013)
* *[[Under the Red Cloud]]* (2015)
* *[[Queen of Time]]* (2018)
* *[[Halo (albumas)|Halo]]* (2022)

### EP
* *[[Privilege of Evil]]* (1993)
* *[[Black Winter Day]]* (1995)
* *[[My Kantele]]* (1997)

### Singlai
* *[[Amorphis (singlas)|Amorphis]]* (1992)
* *[[Divinity]]* (1999)
* *[[Alone]]* (2001)
* *[[Day of Your Beliefs]]* (2003)
* *[[Evil Inside]]* (2003)
* *[[House of Sleep]]* (2006)
* *[[The Smoke]]* (2006)
* *[[Silent Waters (singlas)|Silent Waters]] ([[2007]])
* *Silver Bride* ([[2009]])
* *From the Heaven of My Heart* ([[2009]])
* *You I Need* (2011)
* *Hopeless Days* (2013)
* *The Wanderer* (2013)
* *Death of a King* (2015)
* *Sacrifice* (2015)
* *Honeyflow* (2018)

=== Demo įrašai ===
* *Disment of Soul* ([[1991]])

=== Dainų rinkiniai ===
* ** ([[2000]])
* *Chapters'' (2003)

## Nuorodos
* Oficiali grupės svetainė
* Oficialus grupės puslapis MySpace svetainėje
* Grupės puslapis Encyclopedia Metallum svetainėje
*
Olifantsas

**Olifantsas** () yra 3 upės Pietų Afrikoje:

* Olifantsas – Vakarų Kape;
* Olifantsas – Pietų Kape;
* Olifantsas – Mpumalangoje.
Alšėnų apylinkė

:: *Apie Baltarusijos apylinkę žr. [[Alšėnų apylinkė (Ašmena)]]*.

**Alšėnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Poderiškių apylinkės ir dalies Jurginiškių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras.

|-
| 1959-01-15 || || 2802 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2962 || || 19 kaimų, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 115 || || Alšėnų vaismedžių medelyno ūkis, Kauno mėsos kombinato pagalbinis ūkis  || 15 kaimų, 7 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 19 kaimų, 8 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 4163 || || 21 kaimas, 6 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Kauno I. Mičiurino tarybinis ūkis technikumas, Šališkių girininkija  || Alšėnai, Dievogala, Girininkai, Jonučiai, Kampiškiai, Naugardiškė, Tirkiliškiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4461 || || 21 kaimas, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Naugardiškė (Alšėnai)

**Naugardiškė** – buvęs kaimas Kauno rajone, į pietus nuo Kauno miesto ribos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Olifantsas (Vakarų Kapas)

**Olifantsas** () – upė Pietų Afrikos Respublikos pietvakariuose, Vakarų Kapo provincijoje. Prasideda Olifantsrifiro kalnuose, teka daugiausia į šiaurę tarpukalnių slėniu. Pačiame žemupyje pasuka į vakarus ir įteka į Atlanto vandenyną ties Papendorpu, sudaro estuariją.

Upės vanduo naudojamas drėkinimui, įrengtos Klanviljamo ir Bulshoeko užtvankos, tiekiančios vandenį aplinkiniams ūkiams ir gyvenvietėms. Žiemą įvyksta poplūdis. Prie Olifantso įsikūrę Vredendalio, Lucvilio miesteliai.

## Šaltiniai
Daugėliškiai

**Daugėliškiais** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;
* Kauno rajone (Daugeliškiai);
* Raseinių rajone;
* Šakių rajone.
Daugeliškių apylinkė

**Daugeliškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Čekiškės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkijos rajonui. 1954 m. prijungta Gaideliškių apylinkė, Zauniškių apylinkė, Valmantiškių apylinkė, dalis Padubysio apylinkės ir dalis Kiluvos apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1988 m. birželio 22 d. apylinkė prijungta prie Vilkijos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Mičiurino vardo, „Kelias į komunizmą“ kolūkiai, Čekiškės MTS ir Vilkijos žvėrininkystės tarybinis ūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 75 || 2263 () || „Kelio į komunizmą“ kolūkis, Mičiurino vardo kolūkis, Vilkijos žvėrininkystės tarybinis ūkis  || 47 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2012 || || 44 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 75 || || „Draugystės“ kolūkis, „Kelio į komunizmą“ kolūkis, Panemunės tarybinis ūkis  || 43 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 43 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1732 || || 43 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Draugystės“ kolūkis, Vilkijos girininkija  || Daugeliškiai, Jotautai, Lazduoniai, Pabaliai, Palazduonys, Valmantiškiai, Vilkija (kaimas) ir kt.
|}

## Šaltiniai