open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oachakos sūris

**Oachakos sūris** (; ) – baltas puskietis Meksikos sūris, panašus į nenokintą amerikietišką puskietį sūrį *Monterey Jack*, bet su mocarelos tipo virviška tekstūra. Sūris pavadintas pagal Oachakos valstijos (Pietų Meksika), kur jį ėmė gaminti, pavadinimą.

Šis sūris būna kelių formų:
* *Quesillo Oaxaca* arba siūlinis sūris – suvyniotas į kamuolį (ir primena siūlų kamuolį),
* *Asadero* ('gaidys' ar 'broileris') arba *queso quesadilla* – plytų pavidalo luitais, patogus pjaustyti.

Gamybos procesas sudėtingas, viena stadijų – sūrio masės formavimas juostelėmis, kurios po to suvyniojamos į kamuolius. Itališkoji mocarela yra kitas sūris, kurį gaminant naudojamas sūrio masės tempimas (*[[pasta filata]]* procesas).

Oachakos sūris naudojamas Meksikos virtuvėje, ypač kesadilijose ir empanadose, juose Oachakos sūris išlydomas ir į įdarą dedami kiti komponentai, pvz., *huitlacoche*.


File:Empanada flor de Calabeza.jpg|Kesadilija su *queso Oaxaca*.
File:Tlayuda_con_Quesillo,_Oaxaca.jpg|Tlajuda (*tlayuda*) su uždėtais pomidoro griežinėliais ir *quesillo Oaxaca* virvelėmis.


## Šaltiniai
Korbačikas

**Korbačikas** () – virviškasis sūris, gaminamas Oravoje (Šiaurės Slovakija). Gaminamas iš garais kaitinto sūrio, supinto į kaseles.

Slovakiškas pavadinimas reiškia 'botagėlis, mažas rimbas', pagal sūrio gijų suvijimą į sūrio virvelę.

Korbačikas gardinamas druska, česnakais, gali būti rūkomas.
Žmogžudystė (1956 filmas)

**Žmogžudystė** () – 1956 metais režisieriaus Stenlio Kubriko sukurtas kriminalinis filmas, pasakojantis apie grupės nusikaltėlių planuojamą hipodromo apiplėšimą, per kurį jie tikisi pasipelnyti 2 mln. dolerių.

Nors filmas nebuvo labai sėkmingas finansiškai, vėliau jis imtas vertinti kaip vienas geriausių *[[film noir]]* žanro pavyzdžių, o režisierius Quentin Tarantino yra sakęs, kad šis filmas jį įkvėpė sukurti savo debiutinę juostą „Pasiutę šunys“.

Filmas buvo nominuotas BAFTA apdovanojimui kaip geriausias metų filmas.

## Aktoriai

: *Aktorius – vaidmuo*
* Sterling Hayden – Johnny Clay
* Coleen Gray – Fay
* Vince Edwards – Val Cannon
* Jay C. Flippen – Marvin Unger
* Elisha Cook Jr. – George Peatty
* Marie Windsor – Sherry Peatty
* Ted de Corsia – Randy Kennan
* Joe Sawyer – Mike O’Reilly

## Šaltiniai
Jeronimas Kaisevičius

**Jeronimas Kaisevičius** () (1812 m. gruodžio 7 d. Gelgaudiškyje, Rusijos imperija – 1873 m. vasario 26 d. Romoje, Italijos karalystė) – kunigas, poetas, prozininkas, religinis mokytojas, Dievo tarnas.

## Biografija
Gimė 1812 m. gruodžio 7 d. Gelgaudiškyje, kilmingoje, bet neturtingoje šeimoje. Mokėsi Raseinių pijorų mokykloje, Seinų licėjuje, Varšuvos universitete studijavo teisę ir literatūrą. Universiteto nebaigė dėl prasidėjusio 1831 m. sukilimo, kuriame pats dalyvavo ir buvo sužeistas. Sukilimui pralaimėjus, pasitraukė į Prancūziją, gyveno Paryžiuje, įsijungė į tenykštės lietuvių draugijos veiklą. Gyvendamas emigracijoje iš pradžių buvo ateistas, bet dėl Adomo Mickevičiaus įtakos tapo ne tik geru kataliku, bet ir kunigu, pasižyminčiu savo iškalba. Romoje 1841 m. baigė teologijos studijas, 1842 m. įšventintas į kunigus. Kunigaudamas Romoje 1866 m. įsteigė lenkų kolegiją, kurioje mokėsi ir lietuvių dvasininkų.

Išleido poezijos rinkinį „Sonetai“ (*Sonety*, 1833 m.), apysakų „Apvilta žmona“ (*Uwiedzona małżenka*, 1830 m.); „Dabar atleidi, Viešpatie: Apysaka iš XVI a. pabaigos škotų istorijos“ (*Nunc dimittis, Domine: Powieśę z dziejów szkockich z konca XVI w.*, 1836 m.), atsiminimų, išleido pamokslų rinkinių. Dvasininko grožinė kūryba romantinio pobūdžio.

Mirė nuo širdies smūgio 1873 m. vasario 26 d. Romoje.

## Literatūra
* J. Guzdek, Wstęp, [do:] H. Kajsiewicz, Rady dla młodych księży, Kraków 1999.
* A. Kardaś, Droga charyzmatyczna Hieronima Kajsiewicza, Kraków 2006.

## Šaltiniai
Phil Jones

**Filipas Entonis Džounsas** (; gimė 1992 m. vasaris 21 d. Prestonas, Anglija) – Anglijos futbolininkas, gynėjas, žaidžiantis Manchester United klube Premier lygoje. Taip pat žaidžia Anglijos rinktinėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}
Liaudies frontas

**Liaudies frontas**:

* Liaudies frontas (Kaunas) – nelegalus laikraštis, išėjęs 1937 m. Kaune;
* Liaudies frontas (Telšiai) – nelegalus laikraštis, ėjęs 1936–1938 m. Telšiuose;
* Liaudies frontas (politinė partija) – Ukrainos politinė partija;
* Liaudies frontas – Ispanijos politinis judėjimas;
* Dramblio Kaulo kranto liaudies frontas – Dramblio Kaulo politinė partija;
* Socialistinis liaudies frontas – Lietuvos politinė partija.
Stephan El Shaarawy

**Stefanas El Šaravis** (dažniau vadinamas **Stephan El Sharaawy**; gimė 1992 m. spalis 27 d. Savona) – iš Egipto kilęs Italijos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Savo profesionalaus futbolininko karjerą pradėjo 2008 m. Genoa klube. 

2010 m. buvo išnuomotas Padova, kur per 29 rungtynes pelnė 9 įvarčius ir sulaukė didelio AC Milan dėmesio. 

2011 m. persikėlė į Milaną ir sužaidė 82 rungtynes.

2015 m. žaidėjas buvo išnuomotas AS Monaco FC komandai, o 2016 m. sausio 26 d. nuomos pagrindais pateko į AS Roma.

2016 m. birželio 21 d. AS Roma perpirko žaidėją iš AC Milan ir užsitikrino, kad S. El Sharaawy jų klube liks iki 2020 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Gaudos sūris

**Gaudos sūris** (angl. *Gouda cheese*, ol. *Goudse kaas*) – pusiau kietas geltonas karvės pieno sūris iš Olandijos, Nyderlanduose. Šiam sūriui pavadinimas duotas nuo to paties vardo miesto pietų Olandijoje, tačiau ne dėl to, kad jame būtų gaminamas, o dėl istorinio šio sūrio prekybos kelio į šį miestą.

Pirmieji Gaudos sūrio paminėjimai siekia 1184 m.; pagal tai jis yra vienas seniausių dar gaminamų sūrių pasaulyje.

Gaudos sūris yra gaminamas iš pieno, jį kaitinant kol atsiskiria varškė ir išrūgos. Vėliau išrūgos yra sausinamos ir pridedamas vanduo. Tuomet sūris laikomas ir auginamas, kol tampa kietu. Olandijos sūrių gamintojai išskiria šias sūrių auginimo klases pagal trukmę:

* Jonge kaas (4 savaitės)
* Jong belegen (8-10 savaitės)
* Belegen (16-18 savaitės)
* Extra belegen (7-8 mėnesiai)
* Oude kaas (10-12 mėnesių)
* Overjarige kaas (18 ar daugiau mėnesių)

Gaudos sūrio pavadinimas nėra patentuotas ir jį galima laisvai naudoti. Tuo tarpu pavadinimai „Noord-Hollandse Gouda“ ir „Boerenkaas“ yra registruoti Nyderlanduose, šie sūriai gali būti gaminami tik šioje šalyje ir tik iš šios šalies karvių pieno.

## Šaltiniai
Neo group

**Neo group** – Lietuvos bendrovė, valdanti PET granulių gamyklą pavadinimu „Klai-PET“. Tai viena didžiausių Lietuvos gamybinių įmonių pagal pajamas. Įsikūrusi Rimkų kaime Klaipėdos rajone. Adresas: Industrijos g. 2.

## Apie įmonę

Įmonė įkurta 2003 m. ir priklauso tarptautinei „Retal Industries“ įmonių grupei. Įmonės produkciją sudaro PET granulės. Įmonės pajėgumai 2013 m. pradžioje siekė 308 000 tūkst. tonų produkcijos arba 12 % Europos PET paklausos per metus. 2007 m. bendrovės pajamos siekė 1,1 mlrd. litų. Po to įmonė buvo paveikta 2008−2011 m. pasaulinės ekonominės krizės. Gamyba atsigavo 2011 m., bendrovės pajamos pasiekė 1,346 mlrd. litų. 2012 m. pajamos siekė 1,26 mlrd. Lt.

## Bendrovės laimėjimai

Lietuvos pramonininkų konfederacijos skirti apdovanojimai:
* 2007 m. „Lietuvos metų eksportuotojas“

## Šaltiniai
Orion Global Pet

**Orion Global Pet** – Lietuvos bendrovė, valdanti PET granulių gamyklą Klaipėdos laisvojoje ekonominėje zonoje. Tai viena didžiausių Lietuvos gamybinių įmonių. Adresas: Metalo g. 16, Klaipėda.

## Apie įmonę

„Orion Global Pet“ įkurta 2004 m. ir priklauso tarptautinei Tailando „Indorama“ įmonių grupei. Gamyklos statybų pradžios ceremonijoje dalyvavo Lietuvos Respublikos prezidentas Valdas Adamkus. Pirmoji produkcija pagaminta 2006 m. IV ketvirtį. Įmonės produkciją sudaro PET granulės. Įmonės pajėgumai 2013 m. pradžioje siekė 241 000 tūkst. tonų produkcijos per metus. 2011 m. bendrovės pajamos siekė 1,02 mlrd. Lt, 2012 m. − 1,01 mlrd. Lt.

## Indorama Polymers Europe
„Orion Global Pet“ produkcijos pardavimu ir kita „Indorama“ grupės komercine veikla Lietuvoje užsiima bendrovė UAB „Indorama Polymers Europe“, kuri pagal pajamas patenka tarp 500 didžiausių Vidurio Europos bendrovių (2012 m. duomenimis užėmė 470-ą vietą). 2011 m. „Indorama Polymers Europe“ pajamos siekė 1,755 mlrd. litų, ji pateko tarp 20 didžiausių Lietuvos bendrovių pagal pajamas.

## Bendrovės laimėjimai

Lietuvos pramonininkų konfederacijos skirti apdovanojimai:
* 2009 m. „Lietuvos metų eksportuotojas“;
* 2009 m. aukso medalis už „RAMAPET N1“ kategorijoje „Lietuvos metų gaminys“;
* 2010 m. aukso medalis už „RAMAPET R1“ kategorijoje „Lietuvos metų gaminys“;
* 2011 m. aukso medalis už „RAMAPET R1L“ kategorijoje „Lietuvos metų gaminys“.

## Išnašos
Užtepas

**Užtepas** () – paprastai tirštos konsistencijos maisto produktas, kuris peiliu ar panašiu įrankiu užtepamas ant duonos riekės, sausainio ar kitokio maisto produkto. Užtepas maisto produktui suteikia tam tikrą gardį ir tekstūrą, yra jo esminė sudėtinė dalis.

Užtepai skiriasi nuo:
* pagardų () – šie yra pasirinktinai į patiekalą ar ant jo dedami komponentai;
* mirkalų () – šie yra skysti ar tiršti maisto produktai, į kuriuos valgytojas pagal norą pamirko kepinį ar kitokio valgio gabalėlį. Mirkalai nėra tepami peiliu.

Užtepų rūšys:
* pieniniai užtepai – tiršti sūriai ar sūrio mišiniai, grietinė, įvairios sviesto rūšys.
* augaliniai užtepai – uogienės, džemai, drebučiai ir pan., žemės riešutų sviestas, margarinas ir kt.
* mėsiški užtepai – paštetai, žąstaukiai, mėsinis sviestas ir pan.
* kitokie užtepai – pvz., iš mielių.


File:PeanutButter.jpg|Žemės riešutų sviestas
File:Margarine BMK.jpg|Margarinas
Vaizdas:Raspberry Jam.PNG|Aviečių džemas
File:Leverpostejmad.jpg|Sumuštinis su užteptu paštetu ir rieke marinuoto burokėlio
Karjala.jpg|Pyragėliai užtepti su kiaušinių sviestu
Mėsinis sviestas

**Mėsinis sviestas** () – užtepas, mišinys iš maltos mėsos, sviesto ir prieskonių. Tai vienas iš Švabijos patiekalų.

Dažniausiai mėsinis sviestas daromas iš maltos kiaulienos, nors gali būti naudojama ir maltos jautiena, aviena, taip pat – malti subproduktai (inkstai, skrandžiai ir pan.).
Naudojami įvairūs prieskoniai, nors dažniausiai – druskos ir juodųjų pipirų mišinys. Į mėsinį sviestą kartais dedama maltų spanguolių ar apelsinų žievelių.

## Pavyzdžiai
*Schinkencreme* – užtepas iš kiaulienos, bekono (kartais – rūkyto) ir prieskonių. 90-95% jo sudaro mėsa.

## Nuorodos
Juba

**Juba** (nuo ) – kaitinamo sojų pieno paviršiuje susidaranti baltyminga balta plėvelė. Tai tradicinis sojų produktas Rytų Azijos šalyse.

## Istorija

Manoma, kad juba pradėta gaminti Kinijoje, o iš ten kartu su budistų vienuoliais, praktikavusiais vegetarišką mitybą, išplatinta po aplinkines šalis. Pirmieji rašytiniai kinų ir japonų šaltiniai jubą mini XVI a. pabaigoje. XX a. antroje pusėje jubos gaminimas Kinijoje buvo mechanizuotas, pastatytos pirmos specializuotos gamyklos. Atpigus kainai, juba kinų emigrantų buvo išpopuliarinta ir daugelyje kitų šalių.

Japonijoje jubos gamybos centru ilgą laiką buvo Kiotas. Iš jubos pagaminti patiekalai Japonijoje lig šiol tampriai siejami su budistine vegetariška virtuve, ji nėra tapusi kasdieniu valgiu.

## Gamyba ir naudojimas

Juba gaminama kaitiant sojų pieną atvirame inde maždaug 80–90 °C temperatūroje ir nugriebiant paviršiuje susidarančias baltymingas plėveles. Jos vartojamos iš karto šviežios, o siekiant išsaugoti ilgesniam laikui – sudžiovinamos.

Juba paprastai parduodama kaip sausi trapūs lakštai, kurie tampa lankstūs išbrinkinti vandenyje. Iš jubos daromi įvairūs valgiai, ji dedama į sriubas. Manoma, kad jau prieš kelis šimtus metų budistų vienuoliai Kinijoje iš susluoksniuotos jubos gabaliukų gamindavo mėsą primenančius patiekalus (jubos „vištieną“, „antieną“ ir pan.) Tokie valgiai lig šiol populiarūs Kinijoje, Taivane, kai kuriose Pietryčių Azijos šalyse.

## Maistinė vertė

Džiovinta juba turi 53 % baltymų, 28 % riebalų, 9 % angliavandenių, yra geras kalcio, geležies, magnio, fosforo, cinko, B grupės vitaminų (išskyrus B12) šaltinis.

## Šaltiniai
Gerardas Žalėnas

**Gerardas Žalėnas** (g. 1955 m. sausio 1 d. Dūdanosiuose, Molėtų rajonas) – Lietuvos aktorius, poetas, skaitovas, diplomatas.

## Biografija
1977 m. baigė aktoriaus meistriškumo studijas LSSR konservatorijoje (kurso vadovė Irena Vaišytė). Dirbo Šiaulių dramos teatre, Valstybiniame jaunimo teatre.

Nuo 1996 m. iki 2020 m. dirbo LR užsienio reikalų ministerijoje. Dirbo LR nuolatinėje atstovybėje prie UNESCO (Paryžius, Prancūzija), LR ambasadoje Kazachstano Respublikoje (Almata), LR generaliniame konsulate Kaliningrade (Rusija).

Nuo 2019 m. Katalikų radijo "Mažoji studija" laidos "Poetiniai skaitymai" vedėjas. 

Aktorių Trio atliekamos dainos „Lietus“ autorius. Dainą taip pat atliko "Lemon Joy".

2003 m. apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi., o 2019 m. - Užsienio reikalų ministerijos medalio „Už nuopelnus Lietuvos diplomatijai“ Sidabro kryžiumi.

## Filmografija
* 1991 m. Gailestingumo kryžius, rež. Diamara Nižnikovskaja, Belarusfilm
* 1988 m. Šventikas – Mėnulio pilnaties metas, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1988 m. Kvadratas (filmas-spektaklis), rež. Eimuntas Nekrošius
* 1986 m. Bronislavos sūnus – Žalčio karūna, rež. Bronius Talačka
* 1986 m. Chameleono žaidimai, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1986 m. Fotografas – Visi prieš vieną, rež. Artūras Pozdniakovas
* 1982 m. Barbora Radvilaitė (telefilmas), rež. Vidmantas Bačiulis
* 1981 m. Žurnalistas – Amerikietiška tragedija, rež. Marijonas Giedrys
* 1976 m. Laiškanešys – Seklio Kalio nuotykiai, rež. Arūnas Žebriūnas 

## Šaltiniai
Gelgaudai

**Gelgaudai** () – XVII–XXI a. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, Abiejų Tautų Respublikos lietuvių kilmės bajorų giminė.

## Žymiausi atstovai

* Andrius Kazimieras Gelgaudas (m. 1711) – Seimo maršalka, Lietuvos didysis raštininkas.
* Antanas Anupras Gelgaudas (1720–1795) – Lietuvos didysis stovyklininkas, Žemaitijos kaštelionas, Žemaičių seniūnas.
* Ignotas Gelgaudas (m. 1807) – Lietuvos didysis sargybinis, Varšuvo kunigaikštystės armijos generolas.
* Mykolas Gelgaudas (m. 1813) – Lietuvos dvaro maršalka, Lietuvos lauko raštininkas,
* Antanas Gelgaudas (1792–1831) – 1831 m. sukilimo Lietuvoje vadas, brigados generolas.
* Lewis Gielgud (1894–1953) – Didžiosios Britanijos slaptosios tarnybos pareigūnas, rašytojas, mokytojas.
* Val Gielgud (1900–1981) – BBC radijo ir televizijos laidų vedėjas.
* John Gielgud (1904–2000) – Didžiosios Britanijos teatrų ir filmų aktorius, įgarsintojas, režisierius.
* Maina Gielgud (g. 1945) – Didžiosios Britanijos baleto šokėja, Australijos ir Danijos baleto teatrų direktorė.
Justinas Juodaitis

**Justinas Juodaitis** (1899 m. lapkričio 22 d. Pavilktiniuose, Sintautų valsčiuje, Rusijos imperija – 1969 m. vasario 3 d. Kražiuose, Lietuvos TSR) – Telšių kunigų seminarijos profesorius, rektorius, vyskupijos valdytojas, kanauninkas, politinis kalinys.

## Biografija
Gimė 1899 m. lapkričio 22 d. Pavilktinių kaime. Buvo vyskupo Justino Staugaičio sesers Petronėlės Juodaitienės sūnus. 1909–1913 m. mokėsi Sintautų pradinėje mokykloje, po to – Vilkaviškio gimnazijoje, kurios 5 klasę 1915 m. baigė Voroneže. Kunigų seminariją baigė Gižuose, 1923 m. įšventintas kunigu. Vikaravo Aukštosios Panemunės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčioje.

1926 m. baigė Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakultetą, 1927–1931 m. buvo Telšių kunigų seminarijos dėstytojas ir dvasios vadovas. 1931–1933 m. studijavo Romoje ir apgynė teologijos daktaro laipsnį Seinų kunigų seminarijoje. Romoje apgynė teologijos daktaro disertaciją. Nuo 1926 m. gyveno Telšiuose. 1933–1946 m. vėl dėstė Telšių kunigų seminarijoje, 1941–1943 m. buvo inspektorius, nuo 1943 m. – rektorius.

Antrojo pasaulinio karo metu kanauninkas padėjo ir iš Hitlerio užimtos Klaipėdos plūstantiems pabėgėliams, ir nuo vokiečių besitraukiantiems rusų kareiviams, ir persekiojamiems žydams bei tarybiniams aktyvistams, partizanams, persekiojamiems kunigams. Po kaltinimų, grasinimų, tardymų J. Juodaitis 1945 m. rugpjūčio 26 d. buvo įformintas NKGB agentu ir jam suteiktas *Telšiškio* slapyvardis, tačiau saugumiečiams iš kanauninko pranešimų nebuvo jokios naudos. Per penkerius metus nuo užverbavimo jis parašė 8 visiškai neturinčius jokios operatyvinės reikšmės pranešimus.

1946 m. komunistinei valdžiai suėmus vyskupą Pranciškų Ramanauską, kanauninkas J. Juodaitis buvo Telšių vyskupijos valdytojas. 1946–1961 m. sovietinė valdžia trukdė normaliam Telšių vyskupijos darbui, todėl vyskupija valdyta kapitulinio vikaro teisėmis. Pirmuoju vyskupijos valdytoju tokiomis sąlygomis dirbo J. Juodaitis. Dvasininką suėmė 1949 m. gruodžio 20 d., išvežė į Vilnių, o čia suimtąjį tardė KGB papulkininkis *Čelnokovas*. 1950 m. rugsėjo 6 d. KGB Ypatingasis pasitarimas paskyrė J. Juodaičiui 25 metų bausmę. Kanauninką išvežė į Mordovijos Dubravlagą. 1957 m. dvasininkas grįžo į Lietuvą.

Vyskupui Petrui Maželiui 1965 m. atnaujinus vyskupijos Katedros kapitulą, J. Juodaitis pakeltas Kapitulos prelatu. Mirė dvasininkas Kražių altarijoje 1969 m. vasario 3 d. Palaidotas Kražių bažnyčios rūsyje.

## Nuorodos
* Lietuvos vaikų šventumo garsas (sventumogarsas.lt) / Kan. Justinas Juodaitis

## Literatūra
* Prel. Justinas Juodaitis, Praeities šešėliai. Atsiminimai. Parengė vysk. dr. Jonas Boruta SJ, dr. Elena Neniškytė, Vilnius: LKMA, 2006, 199 p.

## Šaltiniai
Lydytas sviestas

**Lydytas sviestas** – pieno riebalų masė, susidaranti išlydžius sviestą ir atskyrus nuo riebalų vandenį ir sausąsias medžiagas. Paprastai gaminamas išlydžius sviestą ir leidžiant nusistovėti neriebalinėms medžiagoms. Vanduo išgaruoja, dalis sausųjų medžiagų plūduriuoja paviršiuje ir yra nugriebiama, likusi dalis sausųjų medžiagų nugrimzta į išlydytų riebalų dugną, kur ir lieka, kai riebalų skystas lydalas nupilamas.

Komercinė lydyto sviesto gamyba apima tokius metodus kaip:
* tiesioginis garinimas,
* dekantavimas (nupylimas), centrifugavimas ir vakuuminis džiovinimas;
* grietinėlės emulsijos ardymas ir centrifugavimas.

## Savybės
Lydyto sviesto smilkimo temperatūra aukštesnė (252 °C) negu paprasto sviesto (190 °C), todėl jis labiau tinka kepimui. Lydytas sviestas turi didesnę laikymo trukmę negu paprastas sviestas. Lydytame svieste yra tik pėdsakai laktozės ir kazeino, todėl jis tinka tiems, kurie netoleruoja laktozės.

## Regioniniai variantai ir pavadinimai
Vidurio Rytų virtuvėje *samna* ir Pietų Azijos virtuvės *[[ghi]]* gaunami ilgai kaitinant sviestą iki kunkuliavimo, kad vanduo išgaruotų, o dalis pieno sausųjų medžiagų karamelizuotųsi. Tada dar skystas ghi nukošiamas. Toks apdorojamas jam suteikia riešutišką skonį.
Prancūziškoje virtuvėje toks sviestas vadinamas  'lazdyno riešutų sviestas', D. Britanijoje vadinamas  'rudasis sviestas'.

JAV lydytas sviestas paprastai patiekiamas šiltas su keptomis ar kitaip karštai paruoštomis jūrų gėrybėmis. Vadinamas *[[drawn butter]]* 'koštas sviestas'.

Anglijoje lydytas sviestas naudojamas konservuojant kai kurį gyvūninės kilmės maistą – pvz., krevetes ar kiškieną konservuoja stiklainiuose užliejant lydytu sviestu.

Indijoje ir Pakistane lydytas sviestas ghi naudojamas kaip kepimo riebalai. Ghi naudoja ruošiant *Karahi vištieną*, lęšius. Ghi deginama kaip apeiginių lempelių kuras. Šiaurės Indijoje nukoštos pieno sausosios medžiagos laikomos delikatesu ir valgomos su nerauginta duona. Tokias nukoštas medžiagas vadina , , , ,  ir .

Brazilijoje lydytas sviestas vadinamas *manteiga clarificada* arba *manteiga de garrafa* ('butelinis sviestas').

Vokiečių kalboje lydytas sviestas vadinamas  'sviesto taukai'.

Artimųjų Rytų šalyse gaminamas lydytas sviestas vadinamas *samnah*. Jį naudoja kaip riebalus maisto gaminimui (pvz., kepimui) dėl gero skonio. Kai kuriose arabų šalyse (pvz., Egipte) atskirtos lydyto sviesto nuosėdos, likusios dugne, valgomos kaip skanėstas, kaip duonos užtepas.

Magribe kai kurios kaimiečių šeimos, ypač berberų kilmės, dukters gimimo dieną sandariai uždarytą indą su smenu (vietinis lydyto sviesto variantas, vadinamas *smen* arba *d’haan*) užkasa žemėje, kad iškastų ir panaudotų maistui gardinti tos dukters vestuvių dieną.

Etiopijos ir Eritrėjos virtuvėje lydytą sviestą gardina imbieru, česnaku ir kai kuriais kitais prieskoniais. Toks produktas vadinamas  arba .
Tradicinėse Afrikos kultūrose lydytu sviestu tepa plaukus ar odą. Pvz., hamerių moterys (Etiopija) plaukus tepa lydyto sviesto ir ochros mišiniu.

Lietuvoje pokaryje lydytą sviestą naudojo dėl ilgesnio laikymo galimybės.

## Taip pat skaitykite
* Ghi
* Smenas
* Pieno produktai

## Šaltiniai
Liptaueris

**Liptaueris** (), *Liptovo sūris* () – pikantiškas slovakiškas sūrinis užtepas, gaminamas iš avies sūrio ožkos sūrio, varškės sūrio ar grūdėtosios varškės.

Slovakiškoje virtuvėje liptaueris vadinasi *šmirkás* (iš  'užtepinis sūris'), vengriškoje virtuvėje – ), serbiškoje virtuvėje –  'chaosiška mišrainė'. Šio patiekalo variantai egzistuoja ir Kroatijoje, Italijoje (ypač Triesto provincijoje), Austrijoje.

Pavadinimas *Liptaueris* kilęs iš Liptovo miesto (Šiaurės Slovakija) vokiško pavadinimo .

Užtepas liptaueris gali būti gaminamas iš bet kokio minkšto sūrio. Tam tinka varškės sūris, grietinėlės sūris, grūdėtoji varškė, minkšti avies ar ožkos sūriai.

Apie trečdalį tradicinio liptauerio sudaro sūryminis avies sūris brinza. Smulkintas sūris maišomas su vietine rūgščia grietine, sviestu, margarinu ar alumi ir smulkiai kapotais svogūnais. Kaip prieskoniai dedami trinta paprika, šviežios petražolės, kmynų sėklos (sveikos ar maltos).

Pagal kitus receptus į liptauerį reikia dėti garstyčių, Vusteršyro padažo, kaparių, ančiuvių pastos.

Valgomas užteptas ant duonos, skrebučių, krekerių, didriestainių. Liptauerį naudoja ir kaip įdarą šaltiems patiekalams – kimštiems pomidorams, paprikai ar kietai virtiems kiaušiniams.

Pramoninės gamybos liptaueris pardavinėjamas supakuotos mažomis porcijomis į folijos pakuotes, pasižymi aštriu, pikantišku skoniu.

Austrijoje liptaueris yra tipiškas užkandis, patiekiamas kai kuriose užeigose.
Slovakijoje ir Vengrijoje daug šeimų turi savus šeimyninius liptauerio receptus. Serbijoje liptaueris yra restoranų patiekalas, pateikiamas kaip vietinės virtuvės dalis. Gardinamas įdedant paprikos, kepintų raudonųjų pipirų ir kiaušinio trynio.

## Nuorodos
Memingenas

**Memingenas** () – miestas pietų Vokietijoje, Bavarijoje, Švabijos regione, prie Ilero upės, 50 km į pietus nuo Ulmo. Geležinkelio stotis. Mieste gausu architektūros paminklų: renesansinė rotušė, gotikinė Šv. Martyno bažnyčia, Šv. Antano hospitalierių vienuolynas, Šv. Marijos bažnyčia su XV–XVI a. freskomis, Bismarko bokštas, viduramžiškos kapinės ir kt.

## Istorija
Jau romėnų laikais čia buvo *Cassiliacum* gyvenvietė. V a. ji užimta alemanų, VII a. frankų. Pro Memingeną ėjo „druskos kelias“ tarp Miuncheno ir Lindau, bei prekybinis kelias iš Šiaurės Vokietijos į Italiją. 1158 m. Memingenui suteiktos miestelio, o 1286 m. imperinio miesto teisės. XVII a. miestas buvo viena svarbiausių trisdešimtmečio karo kovos vietų. 1802 m. tapo Bavarijos dalimi.
Taxodioideae

* *[[Cryptomeria]]* D.Don - Kriptomerija
* *[[Glyptostrobus]]* Endl. - Gliptostrobas
* *[[Taxodium]]* Rich. - Taksodis

**Taxodioideae** (*Taxodioideae*) – pušūnų (*Pinophyta*) skyriaus, kiparisinių (*Cupressaceae*) šeimos medžių pošeimis.

## Paplitimas
Išlikusios porūšio rūšys, jų gentys paplitusios Šiaurės Amerikos ir Azijos žemynuose, nors Taxodium genties *[[Taxodium dubium]]* rūšis randama tik fosilijų formose augo ne tik Šiaurės Amerikos, bet ir Europos žemyne. Gliptostrobai (*Glyptostrobus*) labai reti, gamtoje išlikę apie 250 medžių.

## Matmenys, amžius ir kitas apibūdinimas
Medžiai užauga nuo 2 m (nykštukinės Taxodium ascendens formos) iki 70 m aukščio (kriptomerijos). Pošeimyje kriptomerijų ir taksodžių genčių medžiai labai ilgaamžiški, gyvena gerokai ilgiau virš 1000 metų. Kai kurie šaltiniai teigia apie 7000 metų turinčias kriptomerijas. Taksodžiai išgyvena maždaug iki 3500 metų. Pošeimyje tik japoninė kriptomerija bei gvatemalinis taksodis yra visžaliai medžiai, tuo tarpu *[[Glyptostrobus pensilis]]*, *[[Taxodium ascendens]]*, dvieilis taksodis tam tikru metų sezonu meta lapelius.

## Klasifikacija
*Taxodioideae* pošeimiui priskiriamos 3 gentys su 5 gyvuojančiomis rūšimis, kitos rūšys žinomos iš fosilijų: 
* **Gentis: ''[[Cryptomeria]]'' - [[Kriptomerija]]**; paplitusi Japonijos salose (Rytų Azija).
** *[[Cryptomeria japonica]]* (L.f.) D.Don - Japoninė kriptomerija
* **Gentis: ''[[Glyptostrobus]]'' - [[Gliptostrobas]]**; paplitę Rytų Azijos žemyninės dalies pietryčiuose, o jų fosilijos randamos Europoje bei Šiaurės Amerikoje. 
** † *[[Glyptostrobus europaeus]]* Heer 1855
** † *[[Glyptostrobus nordenskioldii]]* Brown 1962
** *[[Glyptostrobus pensilis]]* (Staunton ex D.Don) K.Koch 1873
* **Gentis: ''[[Taxodium]]'' - [[Taksodis]]**; auga Šiaurės Amerikos pietryčiuose bei žemyno vidurio pietuose. Žinomos 4 rūšys - 3 gyvuojančios ir 1 žinoma iš fosilijų.
** *[[Taxodium ascendens]]* Brongn.
** *[[Taxodium distichum]]* (L.) Rich.
** † *[[Taxodium dubium]]* (Sternb.) Heer
** *[[Taxodium mucronatum]]* Ten.

## Šaltiniai

## Galerija

Vaizdas:Fukaura_town_kitakanegasawa_seki_no_kame-sugi.jpg|Japoninė kriptomerija (*Cryptomeria japonica*)
Vaizdas:Glyptostrobus_pensilis_2007.06.28_10.10.35-p6280031.jpg|*[[Glyptostrobus pensilis]]*
Vaizdas:Taxodium_ascendens_in_the_Black_Water%2C_Okefenokee.jpg|*[[Taxodium ascendens]]*
Vaizdas:Bald_Cypress_swamp.jpg|Dvieiliai taksodžiai (*Taxodium distichum*)
Vaizdas:Taxodium_mucronatum_La_Turbina_1.jpg|Gvatemalinis taksodis (*Taxodium mucronatum*)
Rotten Tomatoes

**„Rotten Tomatoes“** – tinklalapis, kuriame skelbiamos filmų naujienos, apžvalgos (recenzijos) ir kitokia informacija. Pavadinimas kilo nuo reiškinio, kuomet auditorija dėl nepatikusio sceninio atlikimo apmėto jos atlikėją supuvusiais pomidorais ar kitomis daržovėmis.

Filmai, įvertinti 60 % ar daugiau, laikomi vertais dėmesio, o įvertinti žemiau kaip 60 % laikomi prastais. Be recenzijų, tinklalapyje veikia forumas, kuriame naudotojai gali diskutuoti jiems patinkančia tema. Taip pat jie gali vertinti filmus pagal dešimtbalę sistemą, galutinis įvertis pateikiamas kaip *naudotojų vidurkis*.

## Istorija
Rotten Tomatoes veiklą pradėjo 1998 m. rugpjūčio 12 d. Tai buvo Senh Duong laisvalaikio projektas. Pasak jo, jis siekė sukurti tinklalapį, kuriame lankytojai gautų prieigą prie filmų apžvalgų, išsakytų įvairių JAV kritikų. Sukurti tinklalapį jį įkvėpė tai, kad jis, būdamas Džekio Čano gerbėjas, ėmė rinkti visas Čano filmų apžvalgas, pasirodžiusias JAV. Pirmasis filmas, kurio recenzija buvo patalpinta Rotten Tomatoes tinklalapyje, buvo „Draugai ir kaimynai“ (*Your Friends & Neighbors*). Projektas greitai sulaukė pasisekimo, jau pirmąją savaitę apie jį ėmė rašyti Yahoo!, Netscape ir dienraštis „USA Today“; per dieną apsilankydavo 600–1000 unikalių lankytojų.

Padedamas buvusių bendrakursių iš Kalifornijos universiteto, Patrick Y. Lee ir Stephen Wang, 2000 m. balandžio 1 d. jis paleido visą parą veikiančią versiją.

2004 m. tinklalapį įsigijo „IGN Entertainment“. 2010 m. „IGN“ tinklalapį pardavė „Flixster“ kompanijai, kuri kuria filmų reitingavimo aplikacijas iPad ir kitiems mobiliesiems įrenginiams. Pasak šių kompanijų, bendras jų lankytojų skaičius per mėnesį iš įvairiausių platformų siekia 30 mln. 2011 m. „Warner Bros.“ įsigijo „Flixster“.

## Taip pat skaitykite
* Metacritic

## Išnašos
Aleksandras Každanas

**Aleksandr Každan** (rusų k. Александр Петрович Каждан, (anglų k. Alexander Kazhdan); 1922 m. rugsėjo 3, Maskvoje – 1997 m. gegužės 29 d., Vašingtone) buvo žymus žydų kilmės istorikas, specializavęsis Bizantijos istorijoje.

## Biografija

Gimė pirklių šeimoje Maskvoje, tėvas Peisa Efron Každanas specializavosi SSRS tankų tepalų pramoninėje gamyboje. Dėl neva „buržuazinės kilmės“ Aleksandrui neleista stoti į Maskvos universitetus, todėl įstojo ir užbaigė Ufos pedagoginį institutą. Mokėsi senovės Anglijos istorijos, sudomintas dėstytojo E. A. Kosminskio pradėjo domėtis Bizantijos istorija. 1944 m. vedė Rimą Ivanskają, tais metais gimė sūnus Dmitrijus (Davidas).

1946 m. sėkmingai apgynė disertaciją, tačiau dėl Stalino vykdytos antisemitinės (taip vadinamosios „kovos su kosmopolitizmu“) politikos jam neleista įstoti į mokslinius institutus Maskvoje, turėjo dirbti valstybės provincijoje mokytoju Ivanove, Tuloje ir Velikije Lukuose. 1956 m. buvo priimtas į SSRS Mokslų akademijos Istorijos institutą, kuriame dirbo iki emigracijos į JAV 1978 m. A. Každanas per šį laikotarpį išleido net apie 500 mokslo veikalų, susijusių su įvairiomis Bizantijos istorijos sritimis. Taip pat prisidėjo prie armenistikos studijų, išleisdamas 1975 m. mokslo veikalą apie Armėnijos valdantį elitą Bizantijos imperijos sudėtyje.

1975 m. Aleksandro sūnus emigravo į JAV, sulaukęs pasiūlymo dirbti Harvardo universitete katedros profesoriumi. Dėl tokio sūnaus poelgio Každanų padėtis pablogėjo, Rimma Každan buvo atleista iš leidyklos, o Aleksandro darbai pradėti cenzūruoti. A. Každanas pasiryžo emigruoti, 1978 m. jis įgijęs Izraelio vizą atvyko į Vieną. Kurį laiką gyvenęs Paryžiuje ir Birmingeme, 1979 m. jis atvyko į JAV. Dirbo Bizantijos tyrimų centre Vašingtone, dėstė Prinstono universitete. Pirmieji A. Každano darbai anglų kalba buvo išleisti bendradarbiaujant su kitais mokslininkais. Paskutiniais savo gyvenimo metais istorikas tyrinėjo Bizantijos literatūrą, hagiografiją.

## Šaltiniai
* http://www.independent.co.uk/news/people/obituary-alexander-kazhdan-1254232.html  Biografija
Česnakinis sviestas

**Česnakinis sviestas** () – sviesto mišinys, dažniausiai naudojamas maisto (pvz., *Escargots à la bourguignonne*) gardinimui. Sudarytas iš gerai sumaišytų sviesto ir į pastą sutrintų česnakų. Prieš vartojant gauta masė atšaldoma.

## Mirkalas
JAV česnakinį sviestą kartais patiekia mažuose puodeliuose kaip mirkalą prie jūros gėrybių (pvz., omarų), picos ar duonos lazdelių. Siekiant pailginti laikymo trukmę tokio mirkalo gamyboje sviestą gali pakeisti lydytu sviestu ar net pagardintu aliejumi.

## Nuorodos
Pulė

**Pulė**, *Pulės sūris* – serbiškas sūris iš Balkanų asilų veislės asilių pieno.

Pulė yra žymus serbiškos virtuvės patiekalas, neretai vadinamas „brangiausiu pasaulio sūriu“, nes kaina siekia 1000 eurų už kilogramą. Kainos dydį lemia šio produkto retumas. Tėra apie 100 šios veislės asilių. Pulės gamybai jas melžia tris kartus per dieną. Vienam litrui sūrio pagaminti reikia 25 litrų asilės pieno. Pagaminta pulė rūkoma.

## Nuorodos
Sviesto mišinys

**Sviesto mišinys** (; ) – sviesto ir papildomų komponentų mišinys. Dažniausi gardinti mišiniai, kurie naudojami sustiprinti kitų patiekalų skoniui, panašiai kaip ir padažai.

Sviesto mišiniai daromi namuose ar perkami fabrikinės gamybos. Sviesto mišinys daromas plakant sviestą su žolelėmis, prieskoniais ar aromatingais skysčiais. Tada gauta sviesto masė suformuojama, pakuojama plastikinėje plėvelėje ar pergamentiniame popieriuje ir atvėsinama, kad eitų pjaustyti.

Tokie gardinti sviesto mišiniai naudojami išlydyti kaip mėsos ar daržovių patiekalų padažai, kaip gaminamų padažų komponentai arba kaip užtepai.

## Prancūziški sviesto mišiniai ''beurres composés''
Valgomi šilti:
* *[[Beurre blanc]]*
* *Beurre au citron* – citrininis sviestas

Valgomi šilti:
* *[[Beurre à la bourguignonne]]* – česnakinis ir petražolinis sviestai
* *[[Café de Paris butter]]*

## Nuorodos
Nugriebtas pienas

**Nugriebtas pienas** (D.Brit. ir Kan. , JAV ir Austral. ; ) – pienas, iš kurio pašalinti visi pieno riebalai. Pagal Lietuvos techninius reikalavimus nugriebtame piene riebalų kiekis neturi viršyti 0,5%. Pienas, iš kurio pašalinta tik pusė riebalų, vadinamas *pusiau nugriebtas pienas*.

Anksčiau nugriebtas pienas plačiai buvo naudojamas kiaulėms penėti, nes jis turi visų augimui reikalingų baltymų.
Lietuvoje nugriebtas pienas naudotas veršiams girdyti.

Nugriebtas pienas JAV populiaresnis, negu D. Britanijoje.

Nugriebtas pienas (neturintis riebalų) praktiškai visiškai neturi vitamino A, kadangi šis tirpus ne vandenyje, o riebaluose. Pusiau nugriebtas pienas turi tik apie pusę įprasto vitamino A kiekio.

Kadangi nugriebtas pienas praktiškai visai neturi riebalų, kai kurie mitybos specialistai rekomenduoja jį vartoti žmonėms, metantiems svorį ar norintiems jį suvaldyti.
Kiti nugriebtą pieną laiko mažiau sveiku nei nenugriebtą pieną, abejoja ar pieno riebalai turi didelės įtakos svorio priaugimui.

D. Britanijoje skiriamos tokios pieno rūšys:
* *whole milk* ('nenugriebtas pienas') – riebumas apie 4,0%;
* *semi skimmed milk* ('pusiau nugriebtas pienas') – riebumas 1,7%;
* *skimmed milk* ('nugriebtas pienas') – riebumas 0,1-0,3%.

JAV skiriamos pieno rūšys:
* *whole milk* ('nenugriebtas pienas') – riebumas apie 3,25%;
* *reduced-fat milk* ('paliesintas pienas') – riebumas 2,0%;
* *lowfat milk* ('mažai riebus pienas') – riebumas 1,0%. Pieno riebalų kiekis gali svyruoti intervale 0,5-2,0%. Turi turėti ne mažiau kaip 8,25% neriebalinių sausųjų medžiagų;
* *fat-free milk, nonfat milk* ('beriebalis pienas') ar *skim milk* ('nugriebtas pienas') – riebumas 0%, tačiau pakanka, kad riebumas būtų mažesnis kaip 0,5%.

Lietuvoje skiriamos tokios paliesinto pieno rūšys:
* *pusriebis pienas* – termiškai apdorotas pienas, riebumas 1,50-1,80% riebalų (masės procentai);
* *nugriebtas pienas* – termiškai apdorotas pienas, riebumas iki 0,50%.

## Nuorodos
Ožkos sūris

**Ožkos sūris** (; ) – sūris, pagamintas iš ožkos pieno.

Karštas patiekiamas ožkos sūris () vadinamas .

## Savybės
Karvės ir ožkos pienas yra panašaus riebumo, tačiau ožkos piene yra didesnė dalis riebalų rūgščių su vidutinio ilgio grandinėmis (heksano, oktano ir dekano rūgštys), dėl ko ožkos sūris turi būdingą aitrų gardį. Išvardintos rūgštys dar turi ir trivialius pavadinimus (), kurie kilę iš  'ožka'.

Nors Vakarų pasaulyje išpopuliarėjusi karvių pienininkystė, likusiame pasaulyje labai mėgstami ožkų pienas ir sūriai. Dažnai ožkų sūriai gaminami kraštuose, kur nėra šaldytuvų, todėl sunokinti ožkų sūriai paprastai labai sūdomi, kad mažiau gestų. Todėl ožkos sūrio skonis neretai asocijuojasi su sūrumu.

Ožkų sūriai gaminami tūkstančius metų, tai vienas seniausių pieno produktų. Paprasčiausias ožkos sūrio darymo būdas yra leisti natūraliam ožkos pienui sukrekėti ir natūraliai sudaryti varškės dribsnius. Tada varškė nukošiama ir nusausinama. Kitas būdas varškei gauti yra rūgščių (acto, citrinų sulčių) ar šliužo fermentų naudojimas pienui sutraukinti. Minkštieji ožkų sūriai daromi daugelio pasaulio šalių virtuvėse, kur kabo kekės sūrmaišių, pripildytų varškės. Taip kabančiuose sūrmaišiuose sūriai sausėja ir bręsta. Ožkų sūriai gali būti nokinami sūryme, kur gali sudaryti sūrio žievę, o po to kelis mėnesius būti nokinami vėsiuose sūrių nokinimo urvuose.

Kaitinami ožkų sūriai minkštėja, bet nesilydo taip kaip karvių sūriai. Kietus ožkų sūrius su žieve kartais kepa orkaitėse, kur jie sudaro tąsią masę, kuri naudojama kaip duonos užtepas, su česnaku ar vienas.


File:Goat cheese with thymus.JPG|Ožkos sūris su čiobreliais

File:Cabri gatineau (2-1).jpg|45% riebumo prancūziškas ožkų sūris „Cabri gatineu“
File:Brunost.jpg|Norvegiškas ožkos sūris „Brunost“


## Nuorodos
Taksodis

* *[[Taxodium ascendens]]* Brongn.
* Dvieilis taksodis (*Taxodium distichum* (L.) Rich.)
* *[[Taxodium dubium]]* †
* Gvatemalinis taksodis (*Taxodium mucronatum* Ten.)

**Taksodis** (*Taxodium*) – pušūnų (*Pinophyta*) skyriaus, kiparisinių (*Cupressaceae*) šeimos, *[[Taxodioideae]]* pošeimio medžių gentis.

## Paplitimas
Taksodžai žinomi nuo Juros periodo ir Žemės ankstesniais geologiniais laikotarpiais buvo plačiai išplitę. Šiais laikais savaime natūraliai auga Šiaurės Amerikos žemyno centro pietinėje dalyje – subtropikų zonoje.

## Apibūdinimas
Tai stambūs, įspūdingi medžiai. Aukščiausi, iki 50 m aukščio užauga dvieiliai taksodžiai (*Taxodium distichum*), storiausius kamienus beveik prilygstančius tikriesiems baobabams turi gvatemaliniai taksodžiai (*Taxodium mucronatum*), vieno iš jų žinomo kaip *„Arbol del Tule“* kamieno skersmuo oficialiai skelbiamas 11,62 m. Rūšys labai ilgaamžės, išgyvena iki 1200-3000 metų. Gvatemaliniai taksodžiai skirtingai nei kitos dvi rūšys, lapelių šaltam sezonui nenumeta ir ištisus metus išlieka su lapeliais.

## Kita
Išskiriamos trys rūšys, tačiau dalis botanikų išskiria tik dvi, kiti laiko viena – pirmo botaniškai aprašyto taksodžio rūšimi. Šios rūšys augančios viena kitos lengvai kryžminasi.

## Nuorodos
* Mokslinis *Taxodium* pavadinimas per (theplantlist.org) , (ipni.org), (tropicos.org) svetaines, *[[anglų kalba]]*
* Taxodium (conifers.org), *anglų k.*
* Taxodium (efloras.org), *anglų k.*
* Taksodžio (''Taxodium'') paieška per google

## Galerija

Image:OkefenokeeNWR3.jpg|*[[Taxodium ascendens]]* Okefenokio (*Okefenokee*) pelkynuose.
Image:Taxodium_distichum_Caddo_Lake_TX_2.jpg|Dvieiliai taksodžiai (*Taxodium distichum*) augantys Kado (*Caddo*) ežere Teksaso valstijoje (JAV).
Image:Fossil-leaf_Taxodium_dubium_Tertiary_Germany.jpg|*[[Taxodium dubium]]* 8 milijonų metų fosilijos iš Reino krašto.
Image:Taxodium_mucronatum_La_Turbina_1.jpg|Gvatemalinis taksodis (*Taxodium mucronatum*)
Ari Ankorin

**Ari Ankorinas, Ari Volovickis** () (1908 m. spalio 2 d. Kalvarijoje, Rusijos imperija - 1986 m. kovo 11 d. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio politikas ir teisininkas.

## Biografija

Gimė 1908 m. spalio 2 d. Kalvarijoje. Tarpukariu mokėsi Kauno Vytauto Didžiojo universiteto teisės fakultete. Studijuodamas Kaune priklausė universiteto sionistų organizacijai, taip pat priklausė sionistų socialistų partijai bei Izraelio darbininkų sąjungai.

1933 m. išvyko gyventi į Palestiną, kur dirbo advokatu Jeruzalės mieste. 1934-1935 m. dirbo miesto savivaldybėje. 1936-1938 m. dirbo *Davar* laikraščio korespondentu Londone. Dirbdamas Londone įstojo į Londono ekonomikos ir politikos mokslų mokyklą, kurioje įgijo filosofijos daktaro laipsnį. 

1940 m. grįžo į Palestiną, kur iki 1946 m. dirbo patarėju prekybos organizacijoje. 1961 m. su *Mapai* (Izraelio darbininkų partija) dalyvavo rinkimuose į parlamentą, bet nebuvo išrinktas. Parlamento nariu tapo 1965 m. liepos 7 d., kai pakeitė mirusį bendrapartietį Moshe Sharett, tačiau tais pačiais metais vykusiuose rinkimuose vėl nebuvo išrinktas. 

1969 m. vasario 26 d. vėl tapo parlamento nariu, kai mirė bendrapartietis Levi Eshkol. 1969 m. spalį vykusiuose rinkimuose buvo išrinktas į parlamentą, taip pat išrinktas ir po ketverių metų 1973 metais. Į parlamentą bandė patekti ir 1977 m., tačiau nebuvo išrinktas. Mirė 1986 m. kovo 11 d. Jeruzalėje.   

## Nuorodos

* Biografija (angl.).
Šutintas pienas

**Šutintas pienas** (, kartais ) – tradicinis rusiškas pieno produktas, gaminamas užvirinus ir po to ilgai tolygiai kaitinant negriebtą pieną. Spalva rusva, būdingi skonis ir kvapas. Šutintas pienas ilgai išbūna negesdamas, ilgiau nei šviežias ar virintas pienas.

Šutintas pienas yra tradicinis rusiškas patiekalas, kurį darydavo rusiškoje krosnyje. Ne slavų žemėse praktiškai nežinomas.

Tiurkų tautos turi panašų produktą katyką. Tačiau šutintas pienas kelias valandas kaitinamas aukštoje temperatūroje (bet nevirinamas), paprastai uždarame inde. Tuo tarpu gaminamas katykas ilgai verdamas atvirame inde, todėl virinamas praranda iki trečdalio pradinio tūrio.

Šutintas pienas paprastai naudojamas kaip gėrimas. Jį naudoja ir kaip žaliavą kulinarijoje (sausainiams, pyragams, kremams). Rauginant jį gaminama riaženka.

## Gamyba

Pramoniniu būdu gaminant šutintą pieną žaliavinis pienas pradžioje pasterizuojamas, po to uždaruose induose ne mažiau kaip 3 valandas laikomas 85–99 °C temperatūroje, kol įgyją reikiamus skonį ir kvapą. Kaitinamą pieną maišo, kad jo paviršiuje nenusistotų riebalų ir baltymų sluoksnis. Baigus šutinti maišomas produktas tuose pačiuose induose atvėsinamas iki 40 °C. Po to perpilamas į aušintuvą ir supilstomas į tarą.

Namuose šutinto pieno galima pasidaryti užvirintą pieną įpylus į karštu vandeniu praskalautą termosą ir palikus jame 4–6 valandoms. Arba galima kaitinti uždarame inde ne mažiau kaip 1,5 valandos. Tačiau taip kaitinamas pienas gali užputoti ar imti skilti baltymai (pienas pridegs).

## Cheminės sudėties ypatumai
Ilgai kaitinant pieno cukrus sąveikauja su baltymų aminorūgštimis, dėl ko susidaro melanoidiniai junginiai, kurie suteikia pienui kreminį atspalvį ir karamelinį prieskonį. Be to, dėl aminorūgščių kitimo susidaro reakcingos sulfidinės grupės, kurioms reaguojant su kitais pieno junginiais pienas įgyja specifinį gardį.

Šutinant paprastai išgaruoja dalis vandens, tad pasikeičia procentinė pieno sudėtis. Lyginant su pasterizuotu pienu šutintas turi daugiau riebalų (6 %, o ne 2,5–3,5 %), kalcio (124 mg, o ne 115 mg), geležies (0,1 mg, one 0,06 mg), vitamino A (0,04 mg, o ne 0,025 mg). Tačiau dėl ilgo kaitinimo šutintame piene sumažėja kai kurių vitaminų: vitamino С 4 kartus, o B1 – 2 kartus.

## Nuorodos
Sauli Niinistö

**Saulis Nynistio** (, g. 1948 m. rugpjūčio 24 d. Salo mieste) – suomių teisininkas, politikas. 2012–2024 m. ėjo 12-ojo Suomijos prezidento pareigas.

## Biografija
Politiko karjerą pradėjo būdamas 29 metų amžiaus, kai 1977 m. tapo Salo miesto tarybos nariu. 1987–2003 m. ir 2007–2011 m. – Eduskuntos (Suomijos parlamento) deputatas nuo partijos Nacionalinė koalicija.

Paavo Lipponeno vyriausybėse buvo teisingumo (1995–1996 m.) ir finansų ministras (1996–2003 m.). Jam būnant finansų ministru Suomija įvedė eurą.

Vėliau S.Niinistö dirbo Europos investicijų banko direktoriaus pavaduotoju.

Nuo 1994 m. iki 2001 m. S.Niinistö vadovavo Nacionalinės koalicijos partijai.

2006 m. kandidatavo į Suomijos prezidentus. Pirmajame rinkimų ture surinko 24,1 % balsų, antrajame ture – 48,2 % (veikianti prezidentė Tarja Halonen surinko 51,8 %).

2007–2011 m. buvo Suomijos parlamento pirmininkas.

2011 m. parlamento rinkimuose nedalyvavo, pareiškęs, kad rengsis prezidento rinkimams. Šių rinkimų pirmajame ture surinko 37 % balsų, antrajame – 1 800 400 (62,2 %) balsų. S.Niinistö yra pirmasis po Juho Kusti Paasikivi (postą palikusio 1956 m.) Suomijos prezidentas, iškeltas Nacionalinės koalicijos partijos.

## Papildoma informacija
* Pirmoji S.Niinistö žmona 1995 m. žuvo autokatastrofoje.
* 2004 m. su sūnumi Matijasu poilsiavo Tailande. Kilusio cunamio metu abu išsigelbėjo įlipę į telegrafo stulpą.
* Iki tapimo prezidentu vadovavo Suomijos futbolo sąjungai.
* Tapęs prezidentu pasiūlė dėl krizės sumažinti jo atlyginimą 20%, nuo 160 tūkst. eurų per metus iki 2006 m. lygio – 126 tūkst. eurų.

## Nuorodos
* Suomijos prezidento tinklalapis 

## Šaltiniai

|-

|-

|-

|-
Taxodium dubium

***Taxodium dubium*** – pušūnų (*Pinophyta*) skyriaus, kiparisinių (*Cupressaceae*) šeimos, *[[Taxodioideae]]* pošeimio, taksodžių (*Taxodium*) genties išnykusi medžių rūšis, kuri aptikama tik fosilijų formose.

## Radimvietės
Randamos Europoje – Čekijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, ypač Šiaurės Reino-Vestfalijos Tagebau Hambacho (*Tagebau Hambach*) kasyklose.

## Nuorodos
* Molecular indicators for Taxodium dubium as coal progenitor of „Chukurovo“ lignite, Bulgaria (geolib.geo.auth.gr) , *[[anglų kalba]]*
* O czym opowiada węgiel (zycieaklimat.edu.pl), *[[lenkų kalba]]*
* ''Taxodium dubium'' (Sternb.) Heer. (botany.cz), *[[čekų kalba]]*
* Taxodium dubium – tisovec pochybný (fosilie.net) , *[[čekų kalba]]*
Dubysos ichtiologinis draustinis

**Dubysos ichtiologinis draustinis** – valstybės saugoma teritorija vakariniame Kauno rajono pakraštyje, draustinis, nusidriekiantis Dubysos žemupiu 29 km nuo Ariogalos iki pat žiočių ties Seredžiumi. Teritorija patenka į Kauno, Jurbarko bei Raseinių rajonų teritorijas.

Draustinis įsteigtas 1974 m., siekiant apsaugoti retųjų lašišinių žuvų žiobrių, šlakių ir lašišų nerštavietes. Dubysos upė žemiau Lyduvėnų yra Buveinių apsaugai svarbi teritorija (BAST), kurioje saugomos ūdrų, Baltijos lašišų ir kartuolių buveinės. Į šią saugomą teritoriją patenka ir Dubysos ichtiologinis draustinis, kuriam suteiktas Natura 2000 teritorijos statusas. Draustinyje sutinkami didieji dančiasnapiai, griežlės, juodieji gandrai, tulžiai, iš žinduolių – ūdros, kanadinės audinės, bebrai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Dubysos ichtiologinis draustinis
Jelita

**Jelita** – šlėktos giminių herbas. Žinomi kiti herbo pavadinimai: *Hastae, Jelito, Koźlarogi, Koźle Rogi, Tres Hastae*.

## Aprašymas
Raudono skydo lauke sukryžiuotos dvi auksinės ietys, trečia uždėta ant jų. Skydas vainikuotas riterio šalmu su bajoro karūna, iš kurios kyla sidabrinė ožka, pasisukusi į dešinę.

## Taip pat skaitykite
* Bajoro herbas

## Išnašos
Riaženka

**Riaženka** (, ) – raugintas pieno produktas iš ukrainiečių virtuvės, gaminamas iš šutinto karvės pieno rauginant pienarūgščio rūgimo bakterijomis. Rauginama termofiliniais pienarūgščio rūgimo streptokokais ir grynu bakterijų *Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus* raugu 3-6 valandas. Paruošta riaženka būna gelsvai rudokos spalvos, su tradiciniu rūgštaus pieno skoniu. Riaženka gali būti laikoma vienu iš jogurto atmainų.

Iš riaženkos galima gaminti gėrimą *[[lasi]]*.

Panašūs gėrimai yra *varenecas* () ir tiurkų *[[katykas]]* ().

## Maistinė vertė
Riaženka turi praktiškai tiek pat maisto medžiagų kaip ir pienas, tačiau jos lengviau organizmo įsisavinamos. Riaženkos skonis švelnesnis negu kefyro.

Manoma, kad riaženka turi ir gydomųjų savybių, nes stiklinėje riaženkos yra ketvirtis paros dozės kalcio ir 20% fosforo. Riaženkos baltymai įsisavinami sparčiau nei žalio pieno baltymai. Pieno rūgštis žadina apetitą, gerina virškinimo trakto ir inkstų veiklą.

Lyginant su kitais raugintais pieno produktais riaženka kaloringiausia. Mažiau kaloringas riaženkos analogas yra *varenecas*, kuris skoniu primena riaženką, tačiau nėra toks riebus, kadangi jį gaminant nededa grietinėlės.

100 g riaženkos yra:
* baltymai – 2,9-3,0 g,
* riebalai – 3,2-6,0 g,
* angliavandeniai – 4,1 g,
* kaloringumas – 57-58 kcal.

Riaženkos parametrai:
# *Išleidimo data*. Naudingiausia laikoma visiškai šviežia riaženka, kadangi joje daugiausia pienarūgščio rūgimo bakterijų.
# *Sudėtis*. Riaženkos gamyboje nenaudojami jokie dirbtiniai maisto priedai (dažikliai, stabilizatoriai). Riaženka yra visiškai natūralus pieno produktas.
# *Konsistencija*. Kokybiška riaženka yra vienalytė. Skirtingai negu kefyre, riaženkoje neturi būti sutirštėjimų ir susidariusių dujų burbuliukų. Gali būti pieno putelės.
# *Spalva*. Riaženkos spalva kreminė kaip ir šutinto pieno, tolydi visame tūryje.
# *Kvapas*. Savotiškas, švelnus rūgusio pieno kvapas. Aštrus, į nosį kertantis kvapas rodo, kad produktas sugedęs.
# *Pakuotė*. Tinkamiausia pakuotė – stiklinis butelis. Per stiklą matyti tiek riaženkos spalva, tiek tekstūra, kurie rodo riaženkos kokybę. Tačiau paskutiniais metais riaženka vis rečiau pilstoma į butelius. Minkšta riaženkos pakuotė prasčiausia, nes joje greitai praranda struktūra, dėl ko blogėja ir skoninės savybės.

## Nuorodos
Burata

**Burata** (it. *burrata*) – šviežias itališkas sūris, gaminamas iš mocarelos sūrio ir grietinėlės. Burata sūrio paviršius sudarytas iš mocarelos sūrio, o viduje yra sumaišyta grietinėlė su mocarela, todėl burata yra neįprastai tiršto pavidalo. Kai kuriais atvejais paviršinis sluoksnis daromas iš mocarelos, sumaišytos su sviestu. Žodis „burata“ itališkai reiškia *sviestuotas*.

Burata sūris yra gaminamas Apulijos regione, pietų Italijoje. Jis gaminamas iš karvės pieno, šliužo fermento ir grietinėlės. Manoma, kad pirmą kartą šis sūris buvo pagamintas 1900 arba 1920 m. Andrijos mieste.

Geriausios būklės burata sūris išsilaiko iki 24 val. atidarius įpakavimą. Šis sūris labai tinka su salotomis, traškia duona, kumpiu, šviežiomis daržovėmis ar makaronais.

## Šaltiniai