open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paprastasis apynys

**Paprastasis apynys** (*Humulus lupulus*) – kanapinių (*Cannabaceae*) šeimos augalų rūšis.

## Morfologija
Daugiametis dvinamis, vijoklinis augalas, išaugantis iki 8 m aukščio. Šaknis daugiametė, vertikali, mėsinga, išleidžianti ilgus horizontalius ūglius, kurie kabindamiesi dygliukais, lipa sienomis, medžių kamienais, kitomis atramomis. Jeigu apyniai neturi atramos ir driekiasi pažeme, jie paprastai nežydi. Stiebas šešiabriaunis, šiurkštus, apaugęs kabliškais dygliukais, žiemą sunyksta. Lapai priešiniai, 8-15 cm ilgio ir tiek pat pločio, su 3-5 skiautėmis, širdiškais pamatais, dantyti, su prielapiais. Viršutiniai lapai dažniausiai nesuskaidyti, sveiki. Lapkočiai iki 14 cm ilgio. Lapų pažastyse išauga žiedinės šakutės, ant kurių formuojasi žiedynai. Paprastieji apyniai yra dvinamiai augalai. Vaisiai (spurgai) užsimezga tik tada, kai kartu ar netoliese auga abiejų lyčių – vyriškieji ir moteriškieji – augalai. Kuokeliniai (vyriškieji) žiedai – stiebų viršūnėse, maži, gelsvai žali, šluotelių pavidalo žiedynuose. Piesteliniai (moteriškieji) žiedai susitelkę į konkorėžio formos trumpakotes varpas. Žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais. Žiedus apdulkina vėjas. Vaisiams bręstant, išauga pažiedės ir moteriškieji žiedynai susitelkę į kankorėžį panašias varpas virsta spurgais. Vaisius – vienasėklis, iki 3 mm ilgio, apskritas, truputį iš šonų suplotas riešutėlis. Kankorėžių žvyneliai su liaukutėmis, išskiriančiomis lupuliną ir eterinių aliejų aliejų.

Apynių vaisiai sunoksta rūgpjūčio-rugsėjo mėnesį.

## Paplitimas
Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, vandens telkinių pakrantėse. Auginamas sodybose, specialiuose ūkiuose. Yra daug kultūrinių veislių. Lietuvoje dažnas.

## Ligos
Paprastojo apynio lapus pažeidžia netikroji miltligė, šaknis – plenodominis puvinys. Kenkėjai: spragės, amarai, voratinklinės erkutės.

## Istorija
Lietuvoje paprastieji apyniai buvo auginami nuo senų laikų ir naudojami midaus, alaus gamyboje. 1529 m. Lietuvos statutas numatė pinigines baudas už svetimų apynynų nuraškymą ar iškirtimą. XVIII a. kai kuriuose dvaruose Merkinės ir Raseinių seniūnijose būdavo reikalaujama duoklė apyniais.

## Panaudojimas
Spurguose yra 10-20 % lupulino, taip pat cholino ir kitokių medžiagų. Jie vartojami alaus pramonėje, vaistų gamyboje, kosmetikoje. Virkščios tinka pluoštui. Alaus gamybai auginamos apynių veislės gerai sunoksta, derlingos, spurguose turi daug karčiųjų medžiagų – iki 16-19 %. Iš apynių gaminamos gydomosios arbatos.

Gydymo tikslais apyniai vartojami nuo XVII a. kaip priemonė dantų skausmui, nerimui slopinti, apetitui gerinti. Apyniai taip pat slopina traukulius, atpalaiduoja lygiuosius raumenis. Apynių spurgų prikimštos pagalvėlės buvo plačiai naudojamos Europoje nemigai gydyti.

Šiuo metu gydymo tikslais vartojamos apynių arbatos ir ekstraktai. Jie labai tinka esant nemigai, nervų sistemos išsekimui dėl ligos ar ilgalaikio streso. Manoma, kad migdantį apynių poveikį lemia apyniuose esanti karčioji medžiaga metilbutenolis (2-methyl-3-buten-2-ol).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vaistažolės: apynys
System of a Down

**System of a Down** – 1994 m. Kalifornijoje įkurta alternatyvaus metalo grupė, savo kūryboje apjungianti labai įvairius žanrus (nuo hardcore ir alternative metal iki armėnų liaudies muzikos motyvų). Dainų tekstai turi aiškią politinę potekstę – kritikuojama moderni JAV politika ir žiniasklaida.

Naudojami instrumentai varijuoja nuo baritoninės elektrinės gitaros, elektrinio mandolino, sitarų, dvylikastygių klasikinių gitarų iki įvairių Rytų Azijos instrumentų. Pagrindinės muzikinės įtakos: sunkiojo metalo veteranai Black Sabbath ir Slayer, taip pat džiazas, armėnų folkloras, klasikinis rokas, bliuzas ir industrinis metalas (industrial metal).

## Nariai
* Serj Tankian (vokalas, klavišiniai),
* John Dolmayan (mušamieji),
* Daron Malakian (gitara, vokalas)
* Shavo Odadjian (bosinė gitara).
* 1995–1997 m. mušamaisiais grojo Andy Khachaturian, kuris dabar yra The Apex Theory vokalistas.

## Diskografija

### Demo albumai

* Demo #1, (1996)
* Demo #2, (1996–1997)
* Demo #3, (1997)

### Albumai

* System of a Down (1998)
* Toxicity (2001)
* Steal This Album! (2002)
* Mezmerize (2005)
* Hypnotize (2005)

### Singlai

### Į albumus nepakliuvę kūriniai
* 1998: *Marmalade* („Dee Snider’s STRANGELAND“ soundtrack)
* 2000: *Storaged* („Heavy Metal 2000“ soundtrack / Sugar E.P.)
* 2000: *Snowblind* (Black Sabbath koveris, įtrauktas į „Nativity in Black, Vol. 2: A Tribute to Black Sabbath“)
* 2001: *Forever*, „Outer Space“ (buvo numatytas įtraukti į Steal This Album!)
* 2001: *Virginity*, „Virgin Tea“ (buvo numatytas įtraukti į Steal This Album!)
* 2001: *The Metro* („Dracula 2000“ soundtrack)
* 2001: *Johnny* (reklaminis, įtrauktas į Chop Suey! Maxi-CD)
* *Temper* (ankstyvųjų grupės laikų demo)
* *Blue* (ankstyvųjų grupės laikų demo)
* *Honey* (ankstyvųjų grupės laikų demo)
* *Starlit Eyes*
* *Will they die for you?*(su Lil’Kim, Puffy, Mase; įtrauktas į South Park Album)
* *Feel good* (feat. HED P.E. & Kittie)
* *Defy you* (*Nuguns* remiksas)
* *Patterns* (Serj Tankian su buvusiuoju Black Sabbath gitaristu ir soliniu atlikėju Tony Iommi, įtrauktas į Tony Iommi albumą *IommI*)
* *Nations* (Ein „Live-Jam“ während dem Auftritt bei dem Lowlands-Festival am 25.08.2001 in Holland)
* *Drugs* (Intro bei dem Lowlands-Festival am 25.08.2001 in Holland
* *Goodbye Blue Sky*(Ein „Live-Jam“ während dem Auftritt bei dem Lowlands-Festival am 25.08.2001 in Holland; Dire Straits koveris)
* *Shame (on a Nigga)* (kartu su Wu Tang Clan)
* *Mushroom Cult* (kartu su Dog Fashion Disco; įtrauktas į Anarchists Of Good Taste)

## Nuorodos

* Svetainė apie System Of A Down (lietuviškai) 
* Oficiali svetainė (anglų kalba)
* Fanų tinklalapis  (anglų kalba)
*
Darželinis jazminas

* *Philadelphus caucasicus* Koehne
* *Philadelphus deyrolleanus* Lavallée
* *Philadelphus kochianus* Koehne
* *Philadelphus pallidus* Hayek ex C.K.Schneid.
* *Philadelphus zeyheri* Schrad.
* *Syringa alba* Garsault
* *Syringa suaveolens* Moench

**Darželinis jazminas** (*Philadelphus coronarius*) – hortenzijinių (*Hydrangeaceae*) šeimos, jazminų (*Philadelphus*) genties dekoratyvinis, malonaus kvapo žiedais krūmas.

## Paplitimas ir augavietės
Paplites beveik visoje Europoje. Nuo seno įvežtas į Lietuvą ir tapęs populiarus dekoratyvinis dėl gražių ir kvapnių žiedų augalas. Šviesamėgis krūmas, mėgsta derlingus, nesunkius purius dirvožemius, nors neblogai pakenčia unksmę. Taip pat atsparus užterštam miestų orui. Labai plačiai auginamas kaimuose, sodybose, gyvenvietėse, miestuose ir jų parkuose.

## Požymiai
Krūmas 0,5-2, kartais iki 4 m aukščio su plačia, rutuliška laja. Senų šakelių žievė gelsvai rusva, kuri lupasi plonais lakšteliais. Jauni ūgliai plaukuoti, vėliau pliki auga po 2 glaudžiai vienas priešais kitą. Šakos gausios, stačios, jų žievė rausvai ruda, lupasi plonais lakšteliais. Lapai 4-8, kartais iki 10 cm ilgio ir 2-5 cm pločio, kiaušininški, viršutinės pusės paviršius plikas, ryškiai žalios spalvos, apatinės – su plaukelių kuokštais gyslų kampuose ir šviesesnės žalios palvos. Lapų galas smailėjantis, pakraščiai retai dantyti. Žiedai labai kvapnūs, gelsvai balti 2,5-3,5 cm skersmens, susitelkę kekėse po 5-7, kartais 9-11.

## Žydėjimas
Pagal stebėjimus Dotnuvoje, Lietuvoje žydi apie birželio mėn. 9 dieną, su ± 4 dienų paklaida. Dėžutės subręsta rugpjūtį – rugsėjį.

## Veislės
Yra išvesta kitokių jo veislių, dažnesnės tai:
* *Aureus* – apie 1,1 m aukščio krūmas. Jauni lapai aukso geltonumo, vėliau gelsvai žali.
* *Cochleatus* – pusrutuliškas, tankus, apie 0,5 – 1 m aukščio nežydintis krūmas.
* *Duplex* – žiedai su dvigubu vainikėliu.
* *Variegatus* – lapai žali, plačiais baltais kraštais, baltomis juostelėmis išilgai gyslų arba beveik ištisai balti.
* *Zeyheri* – iki 4 m aukščio krūmas, su ryškiai baltais žiedais.

## Kilmė ir pavadinimas
Manoma, kad yra kilęs iš pietryčių Europos. Lotyniškas pavadinimas kildinamas iš graikų k. žodžio *phileo* – myliu, ir *adelphos* – brolis. Mokslinio, lotynų kalba pavadinimo autorius Karlas Linėjus, gyvenęs 1707–1778 metais.

## Galerija
Darželinio jazmino žiedai ir lapai.

Philadelphus_satsumi2.jpg|Darželinio jazmino žiedai ir lapai
Philadelphus_coronarius_2.jpg
Bourdon_sur_seringa.jpg|Darželinio jazmino žiede nektarą renkanti *[[Bombus lapidarius]]*
Чубушник_венечный_3.jpg
Korina_2010-06-23_Philadelphus_coronarius.jpg
Philadelphus_coronarius_15355.JPG
Jasminblüten2.jpg
Celinda_Philadelphus_coronarius_o_falso_azahar.JPG
Korina_2014-06-08_Philadelphus_coronarius_1.jpg|Darželinio jazmino lapai


## Taip pat skaityti
* Lietuvos svetimžemė dendroflora

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Darželinio jazmino mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per (ipni.org), (tropicos.org) svetaines *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
Kankorėžis

**Kankorėžis** (, *strobilus*) – plikasėklių augalų dauginimosi organas.

Kankorėžis susideda iš pagrindinės ašies ir prie jos prisitvirtinusių vyriškųjų ir moteriškųjų dauginimosi organų bei dengiamųjų žvynų. Vyriškieji kankorėžiai su daugeliu kuokelių, kurių kiekvienas su dviem dulkializdžiais. Moteriškieji kankorėžiai sudaryti iš daugelio spirališkai prie ašies išdėstytų vaislapėlių, kuriuose aiškiai skiriasi vidiniai – sėkliniai ir išoriniai – dengiamieji žvyneliai.

Jaunas kankorėžis dažniausiai būna žalias, o bręsdamas paruduoja, ašis ir sėkliniai žvynai sumedėja, vienas nuo kito nutolsta ir sėklos išbyra. Kai kurių augalų visas kankorėžis subyra, lieka tik ašis. Kadagio, kukmedžio sėkliniai žvynai yra sultingi.

Kankorėžius užpuola lapsukių šeimos drugys – kankorėžinis stagargraužis (*Laspeyresia strobilella*), kurio vikšras įsigraužia į kankorėžį ir graužia takus išilgai ašies, pažeisdamas žvynų pamatus ir sėklas. Tokie pažeisti kankorėžiai būna sakuoti, deformuoti, sėklos negali išbyrėti ir jos žūva. Kankorėžius aižo kryžiasnapiai, kurie lesa sėklas, nurenka kenkėjus.

Didžiausius pasaulyje kankorėžius (iki 50 cm) turi JAV vakaruose auganti Lamberto pušis.
Elitas

**Elitas** ( – geriausias, rinktinis) − sociologijoje bei bendrąja prasme tai santykinai maža dominuojanti įtakinga visuomenės grupė, kuriai būdingi tam tikri išskirtiniai bruožai ar savybės, ir kuri suvokia save kaip dominuojančią visuomenėje grupę šių savybių pagrindu.

Buitinėje kalboje ir publicistikoje „elitas“ Lietuvoje tapatinamas su turtingiausia visuomenės dalimi − aukštuomene ar stipriausia viduriniąja klase, kartais dar pavadinamas *grietinėle*. Gali būti atskiriamas „funkcinis elitas“ ir „valdžios arba valdantysis elitas“.

## Sąvokos naudojimas ir sąvokos istorija
Žodis „elitinis“ atsirado XVII a., kai jis buvo naudojamas apibūdinti vertingas ir brangias prekes, dažniausia audinius. Į politinę literatūrą ši sąvoka pateko kiek vėliau.

Elitarizmo teorijos bruožų yra Makiavelio, antikos filosofų darbuose. Makiavelis manė, kad dauguma paklūstančiųjų valdžiai visai nesidomi ir tik retais atvejais yra politiškai aktyvūs. Jis išskyrė valdančiąją grupę, neieškodamas jai atramos plačiuose visuomenės sluoksniuose. Moderniosios elito teorijos susijusios su V. Pareto, G. Mosca vardais (italų mokslininkai). Gaetano Mosca teigė, kad akivaizdžiai yra dvi žmonių klasės – valdantys ir valdomieji.

Moderniais laikais elitas priešpriešinamas masei, kaip išsigelbėjimas nuo jos. O Gasetas visuomenę suskirstė į elitą ir masę. Jo teigimu, jeigu nėra masei įtaką darančios mažumos, ir jei masė nepaklūsta elitui tai nėra ir visuomenės. Skirstymas į elitą ir masę nėra tiesiogiai susijęs su visuomenės skirstymu į klases.

Elito teorijomis remiamasi teigiant, kad valstybę valdo meritokratija.
Saulės rezginys

**Saulės rezginys** () – vegetacinės nervų sistemos dalis, esanti tarp krūtinkaulio ir bambos. Šis darinys dėl savo vidinio nervų skaidulų susipynimo veikia visus pilvo ertmėje esančius organus: skrandį, žarnyną, kepenis su tulžies pūsle, vidaus sekrecijos liaukas, kasą, lytines liaukas.
Varpa

*Šis straipsnis yra apie augalo žiedyną, apie lytinį organą žr. [[Varpa (lytinis organas)]]*

**Varpa** – augalų žiedynas, kurio pagrindinė ašis yra ilgesnė už šonines, žiedai bekočiai.

* **Paprastoji varpa** – šoninės ašys turi po vieną žiedą: gyslotis, viksva
* **Sudėtinė varpa** – šoninės ašys – varputės – turi po kelis žiedus. Tokius žiedynus turi miglinių, viksvinių, rūgtinių, gyslotinių šeimų augalai: rugys, kvietys, miežis.
Darijus III

**Darijus III** (380–330 m. pr. m. e.) – paskutinis Persijos Achemenidų dinastijos karalius, valdęs 336–330 m. pr. m. e. Nuverstas Aleksandro Didžiojo per jo užkariaujamąjį žygį į Persiją.

Po to, kai 338 m. pr. m. e. ambicingas chiliarchas Bagoas nužudė karalių Artakserksą III ir jo sūnų karalių Arses, jis siekė karaliumi padaryti naują, lengvai valdomą asmenį. Jis pasirinko Kodomaną (*Codomannus*), kuris buvo tolimas karališkosios šeimos giminaitis, pasižymėjęs kovose su kadūziečiais ir tuo metu buvo karališkuoju pasiuntiniu. Kodomanas karališkuoju vardu pasirinko vardą Darijus III ir greitai parodė savo nepriklausomumą nuo savo globėjo žudiko. Tuomet Bagoas bandė nunuodyti ir Darijų III, bet jis buvo įspėtas ir pats privertė Bagoasą išgerti nuodų. Naujasis karalius turėjo valdyti nestabilią imperiją, kurios didžiąją dalį valdė pavydūs ir nepatikimi satrapai, o gyventojai buvo linkę į sukilimus.

336 pr. m. e. Makedonijos karalius Pilypas II Korinto lygos buvo įgaliotas kaip hegemonas pradėti šventąjį keršto karą prieš Persiją už Atėnų šventyklų išniekinimą ir sudeginimą per Antrąjį Persijos karą. Jis pasiuntė avangardines pajėgas, vadovaujamas generolų Parmeniono ir Atalo „išlaisvinti“ graikus, kurie buvo valdomi persų. Jiems užėmus graikų miestus Azijoje nuo Trojos ir Meandro upės, Pilypas II buvo nužudytas ir jo žygis sustabdytas, kol jo įpėdinis sustiprins savo valdžią Makedonijoje ir likusioje Graikijos dalyje.

334 m. pr. m. e. pavasarį Aleksandras Didysis (Makedonietis), kurį Korinto lyga patvirtino hegemonu, permetė per Dardanelus graikų kariuomenę į Mažąją Aziją ir sumušė skaičiumi didesnę persų kariuomenę ties Graniku. 333 m. pr. m. e. Darijus III pats patraukė į mūšį su graikais, bet jo žymiai didesnė kariuomenė buvo apeita iš krašto ir sumušta Isos mūšyje. Darijus III buvo priverstas bėgti, palikęs savo kovos vežimą, stovyklą ir šeimą, kurie pateko į Aleksandro Didžiojo rankas. 331 m. pr. m. e. Darijaus III sesuo – žmona Statira, su kuria buvo gerai elgiamasi, mirė nelaisvėje, greičiausiai per gimdymą. Tų pačių metų rugsėjį Aleksandras Didysis atmetė Darijaus taikos pasiūlymus ir dar kartą sumušė jo kariuomenę Gaugamelos mūšyje. Mūšio metu buvo užmuštas Darijaus kovos vežimo važnyčiotojas ir karalius iškrito iš vežimo. Persų kariuomenėje kilo panika, nes kariai pagalvojo, kad karalius žuvo.

Darijus III pabėgo į Ektabaną, kur pradėjo rinkti ketvirtą kariuomenę, tuo tarpu Aleksandras Didysis užėmė Babiloną, Sūzus ir Persijos sostinę Persepolį.

Vėliau Darijus III pabėgo į Baktriją, bet vėliau buvo savo palydovų paimtas į nelaisvę ir mirtinai sužeistas paliktas kelyje, kur jį jau mirusį surado ir palaidojo Aleksandras Didysis.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Poravimasis

**Poravimasis** – dviejų biologinių individų susijungimas lytinio akto metu, kuris reikalingas dauginimuisi. Kopuliacija (, nuo *copula* – „pora“) yra poravimosi aspektas. Poravimasis būna ir be individų susijungimo.

Kai kurios gyvūnų rūšys (migruojantys paukščiai) poruojasi tik sulaukus poravimosi sezono. Daugelio žinduolių rūšių (išskyrus primatus) patelės ruja periodiškai pasikartojanti ir yra nuo hormonų bei aplinkos sąlygų priklausoma. Poravimosi sezono arba rujos metu tiek patino, tiek patelės organizmas pasirengia dauginimuisi.

Poravimosi metu patino spermatozoidai perduodami patelei. Apvaisinimas gali būti tiek vidinis (ropliai, paukščiai), tiek išorinis (varliagyviai, žuvys). Spermatozoidai perduodami tiesiai į patelės lytinius takus (vyksta tiesioginis apvaisinimas, būdinga žinduoliams, paukščiams, vabzdžiams, daugeliui kitų gyvūnų) arba per aplinką (netiesioginis apvaisinimas, būdingas tritonams – patinai tvenkinio dugne deda spermatoforą, kurį pasiima patelė, žuvims – neršto metu pienius ir ikrus paskleidžia į vandenį). 

Gali būti tarp priešingų lyčių, arba tarp hermafroditų, kaip yra daugelio sraigių atveju. Sliekai kopuliacijos organo neturi, tačiau kiti gyvūnai turi ir kopuliacijai skirtą organą. Omarai ir vėžiai turi pakitusias plaukiojamąsias kojas, sepijos ir aštuonkojai naudoja čiuptuvą, rykliai turi modifikuotą pilvo peleką, kuriuo perduoda patelei paketą su sėkla. Paukščiai neturi nei varpos, nei makšties; jiems būdinga kloaka, į kurią suteka virškinimo, šlapimo ir dauginimosi sistemų produktai, todėl patinas perduoda sėklą patelei prispausdamas savo kloakos angą prie jos angos. Tarp aukštesniųjų gyvūnų poravimasis vyksta patinui įvedant lyties organą į patelės lytinius organus.

## Šaltiniai
Prostata

**Prostata** (arba ***priešinė liauka***;  - nuo  - „išsikišti“) – vyriškoji priešinė liauka, maždaug kaštono dydžio ir sverianti apie 20 gramų. Prie pat šlapimo pūslės apsupa šlapimkanalį ir suauga su jo sienele. Platesniu galu prostata remiasi į šlapimo pūslę, viršūnė nukrypusi žemyn, o užpakaliniu paviršiumi siekia tiesiąją žarną. Prostatą sudaro 30-50 išsišakojusių pūslelinių liaukų. Visos šios liaukos apsuptos bendru jungiamuoju audiniu, kuriame tarp liaukų pūslelių įvairiomis kryptimis eina stori pluoštai lygiųjų raumenų. Prostatos liaukos liaukinės pūslelės labai įvairaus dydžio ir formos. Jos išskiria prostatos sekretą, kuris yra pilkas, šarminis, specifinio kvapo skystis, turintis baltymų ir lipidų. Manoma, kad šis skystis aktyvina spermatozoidus ar padidina jų judrumą. Kai kuriose liaukinėse pūslelėse sekretas sudaro gumulėlius. Lytinių santykių metu kai kurie mažesni gumulėliai išeina su prostatos sekretu ir įeina į spermos sudėtį. Senatvėje prostatoje šių gumulėlių daugėja (prostatitas). Vyresnių vyrų prostata gali padidėti ir užspausti šlaplę, apsunkindama šlapinimąsi. Prostatos vėžys yra labiausiai paplitusi vėžinė liga tarp vyrų. Prostatoje yra tankus kraujagyslių ir limfagyslių tinklas.

## Funkcija

Kartu su hipofize, prostata palaiko spermatogenezę, skatina spermijų judrumą ir ejakuliaciją, dalyvauja formuojantis lytiniam potraukiui ir orgazmui. Jos veiklą reguliuoja nervinė ir endokrininė sistema, skatina androgenai ir hipofizės hormonai. Prostata skatina hormono prostaglandino sintezę geltonkūnyje.

Prostata tiekia spermatozoidams didžiausią kiekį sekreto prieš pat ejakuliaciją.

## Ligos

### Prostatos išvešėjimas (hiperplazija)
* Gerybinis prostatos išvešėjimas (Hiperplazija) 
* Dažniausia brandaus amžiaus vyrų liga – prostatos išvešėjimas 

### Prostatitas
* Ūmus prostatitas
* Lėtinis prostatitas

## Nuorodos
* Prostatos išvešėjimas – nebūtinai vėžys
* Rugsėjo 15 d. – Pasaulinė kovos su prostatos vėžiu diena 
* 5 taisyklės gerai potencijai
* Šį kartą pakalbėsime apie prostatos problemas
* Priešinės liaukos ligos: grėsmė brandaus amžiaus vyrams
Internacionalas

**Internacionalas** – tarptautinė organizacija, jungianti panašios politinės orientacijos, ideologijos partijas. Pirmieji buvo socialistinių partijų sukurti internacionalai XIX a.

Paprastai internacionalai nevaidina labai didelio vaidmens. Internacionalai suteikia galimybę nacionalinėms politinėms partijoms dalintis patirtimi. Internacionalams priklausančios partijos įgyja įvairių pareigų, ir gali būti pašalintos, jei tų pareigų nevykdo. Pavyzdžiui, 2011 m. per Arabų pavasarį Socialistų internacionalas pašalino Egipto ir Tuniso valdančias partijas, kaip vykdančias veiksmus, nesuderinamus su internacionalo vertybėmis.

## Internacionalai

## Šaltiniai
Algarvė

**Algarvė** (, iš  – 'Vakarai') – regionas pietų Portugalijoje. Jos kraštovaizdis ir kultūra šiek tiek skiriasi nuo likusios Portugalijos. Dabar Algarvė yra ypač turistinė ir savo išvaizda primena Ispanijos ar Turkijos turistines pakrantes. Plotas 5412 km². Gyventojų skaičius – 410 tūkst. Pagrindiniai miestai – Faras ir Portimaunas.

Viduramžiais Portugalija oficialiai vadinosi *Portugalijos ir Algarvės karalyste* (vėliau *Jungtine Brazilijos, Portugalijos ir Algarvės Karalyste*).
Sėklidė

**Sėklidė** () – vyriškos lyties gyvūno (patino ar vyro) lytinė liauka (sėklidės yra dvi), gaminanti spermatozoidus ir lytinius hormonus (visų pirma testosteroną). Sėklidžių endokrininę veiklą reguliuoja gonadotropiniai hormonai (liuteinizuojantis hormonas ir folikulinas), gaminami priekinėje hipofizės dalyje. 

## Vyrų sėklidės
Vyrų sėklidės yra kapšelyje. Paprastai viena sėklidė (dažniau – kairioji) būna žemiau už kitą, kairioji yra kiek didesnė ir dėl nesimetriško latakų išsidėstymo kapšelyje guli giliau. Sėklidė yra elipsės formos, truputį suplota, 4-6 cm ilgio, 2,5-3,0 cm pločio ir 15-25 g svorio.

Sėklidės paviršių dengia serozinis epitelis. Jungiamojo audinio plonos pertvarėlės padalija sėklidę į 100-250 skiltelių, kurių kiekvienoje vingiuojasi 1-2 apie 70-80 cm ilgio ir 0,15-0,25 mm skersmens sėkliniai kanalėliai (jais ejakuliacijos metu praeina spermatozoidai). Kanalėlių viduje yra sėklinių ląstelių. Tarp sėklinių kanalėlių esančiame puriajame jungiamajame audinyje randamos pavienės dažniausiai kampuotos intersticinės ląstelės. Šios ląstelės dalyvauja lytinių hormonų gamyboje. Sėkliniuose kanalėliuose formuojasi lytinės ląstelės – spermatozoidai.

Sėklidžių temperatūra yra šiek tiek žemesnė nei viso kūno temperatūra (maždaug 1 laipsniu), kadangi spermatozoidams gamintis reikia truputį žemesnės temperatūros. Todėl vyrams, norintiems turėti vaikų, derėtų privengti mūvėti pernelyg aptemptą apatinį trikotažą, kadangi tai gali sąlygoti vaisingumo sumažėjimą.

Vienos sueities metu spermatozoidai yra išstumiami iš vienos sėklidės (Šnablis Z. Seksologijos pagrindai. Vilnius, 1990).

### Sėklidės vystymosi sutrikimai
* **Monorchizmas** - vienos sėklidės nenusileidimas į kapšelį.
* **Kriptorchizmas** – abiejų sėklidžių nenusileidimas į kapšelį.

### Ligos
* **Sėklidės vėžys**
* **Hidrocelė** – sėklidės vandenė.

## Kitų gyvūnų sėklidės
Tarp žinduolių, didžiausias sėklides turi mėlynasis banginis – jos sveria po 45 kg. Iš sausumoje gyvenančių žinduolių didžiausiomis sėklidėmis pasižymi dramblys – po 2 kg.
Qwerty

**Qwerty** – rašomųjų mašinėlių ir kompiuterių klaviatūros simbolių išdėstymas, vartojamas angliškai kalbančiose šalyse, taip pat naudojamas ir kai kuriose kitomis kalbomis kalbančiose valstybėse (Lietuvoje taip pat dažnai naudojamos, nors egzistuoja ir ąžerty standartas). Taip pavadinta pagal pirmuosius šešis simbolius viršutinėje eiltutėje.

Qwerty klaviatūrose raidės išsidėščiusios šitaip:

Visų simbolių išsidėstymas, su | tarp klavišų, pirmas simbolis rodo mygtuko reikšmę be shift paspaudimo, o kitas – su juo:

|`~|1!|2@|3#|4$|5%|6^|7&|8*|9(|0)|=+|Backspace|
|Tab|qQ|wW|eE|rR|tT|yY|uU|iI|oO|pP|[{|]}|
|Caps Lock|aA|sS|dD|fF|gG|hH|jJ|kK|lL|;:|'"|Enter|
|Shift|zZ|xX|cC|vV|bB|nN|mM|,|/?|Shift|\||
|Ctrl|Win|Alt|Tarpas|Alt|Win|Meniu|Ctrl|

Virš šios klaviatūros gali būti funkciniai klavišai (nuo F1 iki F10 arba F12) ir Escape, o iš dešinės – rodyklės, navigacijos klavišai, bei atskira skaitinė klaviatūra. Pastarieji būna asmeninių kompiuterių klaviatūrose, bet rečiau nešiojamų kompiuterių.

## Nuorodos
Lietuviška standartinė kompiuterio klaviatūra
Metisai

**Metìsas** – žmogus, kurio protėvių tarpe buvo indėnų ir baltųjų. Plačiąja reikšme metisas – bet kurių kelių rasių kilmės žmogus. Žmonių atžvilgiu šis terminas pradėtas vartoti nuo maždaug XVI a.

Lotynų Amerikoje kai kuriose šalyse metisai sudaro gyventojų daugumą, jie atsirado kolonistams besimaišant su vietos gyventojais. Metisai dažniausiai kalba kolonistų kalba ir nebepalaiko jokių ryšių su indėniškomis kultūromis. Lotynų Amerikos šalyse metisų beveik nėra tik Argentinoje, Čilėje, Urugvajuje, Kosta Rikoje, kur daugumą sudaro baltieji. Taip pat kai kuriose Karibų jūros šalyse, kur daugumą sudaro juodaodžiai.

## Šaltiniai
Vidurinė Azija

**Vidurinė Azija** siauresne sąvoka – regionas tarp Amudarjos ir Syrdarjos upių, o platesne sąvoka – visos buvusių tarybinių Azijos valstybių teritorijos (Kazachija, Kirgizija, Uzbekija, Turkmėnija, Tadžikija). Kai kada prie teritorijos prijungiamas ir Afganistanas, dar rečiau – Mongolija. Kai kada kartu minimas ir Azerbaidžanas, dažniausiai taip norint paminėti visas postsovietines tiurkų šalis.

Vidurinės Azijos kaip savotiškai skirtingo regiono idėją 1843 m. pirmasis įdiegė Alexander von Humboldt.

## Sąvokos
Dominuoja trys Vidurio Azijos ribų sąvokos. Pirmos dvi Vidurinės Azijos tradicinės sąvokos teisingos, jeigu į šį regioną žvelgsime šiaurės-pietų kryptimis, nes tokiu atveju visos šios šalys yra Azijos žemyno geografiniame viduryje.

### Pirmoji sąvoka
Pagal pirmą, senesnį TSRS laikų apibrėžimą, Vidurinei Azijai priskiriama Uzbekija, Turkmėnija, Kirgizija, Tadžikija, nors šis regionas yra geografinės Azijos žemyno vakarų pakraštyje.

### Antroji sąvoka
Antra, plačiai priimta sąvoka, kada šalia anksčiau paminėtų šalių Vidurinei Azijai priskiriama ir Kazachija, bet taip pat šis regionas yra Azijos žemyno vakarų pakraštyje, tik užima platesnę dalį šiauriau. Kazachija nėra Azijos žemyno viduryje, o Kazachijos vakarinė dalis (apie 10 proc. šalies teritorijos) yra geografinėje Europoje.

### Trečioji sąvoka
UNESCO variantas labiausiai atitinka Vidurinės Azijos geografinį apibrėžimą, kadangi šiuo atveju išskyrus vakarines ribas, regionas tolygiai nutolęs nuo Azijos žemyno šiaurinių, pietinių ir rytinių pakraščių. Į šias ribas patenka Kazachija, Kirgizija, Uzbekija, Turkmėnija, Tadžikija, Sibiro pietų dalis, Mongolija, Kinijos vakarų dalis (Vidinė Mongolija, Sindziangas, Činghajus, Gansu, Tibetas), Indijos ir Pakistano šiaurinės dalys, šiaurės rytų Iranas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* britannica.com / Central Asia (anglų k.)
* umn.edu / Central Asia and Afghanistan  (anglų k.)
* iranicaonline.org / CENTRAL ASIA i. Geographical Survey (anglų k.)
Tiurkai

**Tiurkai**, **tiurkų tautos** – Eurazijos tautų grupė, vienijama kultūros, istorijos ir etnolingvistinių elementų. Kalba tiurkų kalbomis, kurios priklauso Uralo-Altajaus kalboms.

## Istorija
### Protėvynė
Istoriškai pagrindine tiurkų teritorija laikomas Turanas, regionas Vidurinėje Azijoje, tarp Uralo ir Altajaus kalnų, iš kur tiurkai paplito į kitas šiuo metu jų gyvenamas teritorijas.

### Tiurkų kaganatas

### Dabartinės tiurkų valstybės

## Taip pat skaitykite
* Pantiurkizmas
Pantiurkizmas

**Pantiurkizmas** – idėja, siekianti visų tiurkų šalių susivienijimo. Ypač gaji ji buvo XX amžiaus pradžioje, Turkiją valdant trims pašoms – jie siekė pakeisti byrančią Osmanų Imperiją tiurkų dominuojama valstybe, sudaryta iš Turkijos ir Rusijos bei Persijos (dab. Iranas) valdomų tiurkų žemių: Vidurinės Azijos ir Azerbaidžano. Kadangi tarp Turkijos ir kitų tiurkų žemių buvo įsiterpusios armėnų bei kurdų tautos, jos buvo imtos persekioti (žr. Armėnų genocidas). Į valdžią atėjus Mustafai Kemaliui („Atatiurkui“), pantiurkizmo idėja nebebuvo taip palaikoma. Dabar jos šalininkų yra kur kas mažiau, vis tik žlugus Tarybų Sąjungai buvo įkurta organizacija, vienijanti tiurkų šalis.
Puštūnai

**Puštūnai** (puštu kalba: پشتون *Paštūn* ar پختون *Paxtūn*) taip pat vadinami **patanais** (Urdu: پٹھان, Hindi: पठान *Paṭhān*), **etniniais afganais** ar **afganais** – rytų iranėnų tauta gyvenanti pietryčių Afganistane bei šiaurės vakarų Pakistane. Jie šneka puštūnų kalba ir laikosi *Pashtunwali* – puštūnų garbės ir elgesio kodekso.

Puštūnai Afganistane sudaro apie 42 % gyventojų. Jie susideda iš daugybės genčių ir klanų, kurie retai buvo vieningi iki Duranių imperijos iškilimo 1747 m. Jie vaidino svarbų vaidmenį Didžiajame žaidime, kai pateko į Britų ir Rusijos imperijų interesų akiratį. Daugiau nei 250 metų valdė Afganistaną kaip dominuojanti tauta. Puštūnai prikaustė pasaulio dėmesį per Tarybinės armijos intervenciją į Afganistaną 1979 bei Talibano iškilimą ir žlugimą, nes jie sudarė judėjimo daugumą. Puštūnai taip pat svarbi tauta Pakistane, kur tarnauja armijoje ir pagal gausumą užima antrą vietą.

Puštūnai yra didžiausia patriarchalinė-gentinė tauta pasaulyje. Jų yra apie 42 mln., bet tiksliai negalima pasakyti, nes Afganistane nuo 1979 m. nebuvo surengti oficialūs gyventojų surašymai. Yra apie 60 pagrindinių puštūnų genčių ir 400 klanų.

Puštūnų kilmė ginčytina – jie gali būti kaukazietiškos tautos atšaka, susimaišiusi su vietiniais gyventojais.

Pirmą kartą puštūnai paminėti VI a., tačiau žinoma, kad tautybė susiformavo XVI–XVII a. Afganai kalba iranėnų kalbų grupės kalba puštu (kalba apie 17,5 mln. žmonių pasaulyje), kuri yra valstybinė Afganistane.

Puštūnai turi savus įstatymus, surašytus *Pashtunwali* knygoje, kurių jie visi griežtai laikosi. Įstatymuose apibrėžta kraujo keršto teisė, svetingumas, dorumas, užsispyrimas, atkaklumas, nuosavybės ir garbės gynimas, giminės moteriškosios lyties atstovių saugojimas.


August 1985 Muja.jpg|Puštūnų kariai
Pasztunka prezentująca swój świąteczny strój wyjściowy - Qajsar - 001137s.jpg|Puštūnų moterys
Sirdar Habibullah Gilzai and other Khans in 1879-80.jpg|Puštūnų giminių vadai
Pasht rug.jpg|Puštūniškas tradicinis kilimas


## Išnašos
Kurnėnai

**Kurnėnai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Alytaus. Kurnėnuose veikė Kurnėnų Lauryno Radziukyno mokykla. Šalia telkšo Luksnėnų ežeras.

## Istorija

1936 m. įkurta Kurnėnų mokykla. XX a. 2-ojoje pusėje veikė Kurnėnų geležinkelio stotelė prie Alytaus–Kazlų Rūdos geležinkelio.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Laurynas Radziukynas (1880–1966), JAV lietuvis, gimęs ir augęs Kurnėnuose, tarpukariu kaimui padovanojęs mokyklą.

## Šaltiniai
Pietų Afrika

**Pietų Afrika** – pietinis Afrikos žemyno geografinis regionas, bet dėl skirtingų geografinių ir geopolitinių supratimų jis turi keletą sąvokų.

Afrikos žemyno geografiniams pietums priskiriamos šios šalys:
* Angola
* Zambija
* Malavis
* Mozambikas
* Zimbabvė
* Namibija
* Esvatinis
* Botsvana
* Lesotas
* Pietų Afrikos Respublika

JTO priskiria šias šalis:
* Botsvana
* Namibija
* Esvatinis
* Lesotas
* Pietų Afrikos Respublika

## Šaltiniai
Rentgeno spinduliai

**Rentgeno spinduliai** arba **rentgeno spinduliuotė** () – elektromagnetinės bangos, kurių ilgis λ = 3·(10–13–10–8) m, dažnis 1016–1021 Hz. Fotonų energija – 0,1–100 keV. (Šie skaičiai įvairiuose literatūros šaltiniuose gali šiek tiek skirtis, nes ribos nėra griežtai apibrėžtos). Rentgeno diapazonas dar skirstomas į **minkštą** (mažiausios energijos) ir **kietą** (didžiausios energijos) rentgeno spinduliavimą.

## Rentgeno spindulių gavimas
Rentgeno spinduliai gaunami rentgeno aparatuose panaudojant įgreitintus elektronus. Dideliu greičiu atsitrenkę į anodą, jie savo judėjimo energijos nedidelę dalį (0,1–5 %) išspinduliuoja rentgeno spindulių pavidalu.

Astronomijoje rentgeno spinduliai susidaro labai aukštos temperatūros (1–100 milijonų K) plazmoje, sąveikaujant didelės energijos elektronams su magnetiniu lauku (sinchrotroninis spinduliavimas) arba didelės energijos elektronams su mažos energijos fotonais (Komptono reiškinys).ll

## Rentgeno spindulių panaudojimas
* Medicinoje rentgeno spinduliai naudojami diagnostikoje ir terapijoje.
* Fizikoje ir technikoje jie naudojami kristalinių medžiagų struktūrai tirti.
* Astronomijoje rentgeno diapazonas suteikia informacijos apie didelių energijų procesus, vykstančius aktyvių galaktikų branduoliuose, akreciniuose diskuose.

## Rentgeno spindulių poveikis
Rentgeno spinduliai yra jonizuojančiosios spinduliuotės rūšis, todėl kenksmingi žmogui ir elektroniniams prietaisams.

## Šaltiniai
Deseretas

**Deseretas** – mormonų siūlytas raštas anglų kalbai užrašyti. Žodis kilęs iš Mormono knygos, kuri yra Šių dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčios (mormonų) šventasis tekstas. Pagal „Mormono knygą“ *deseret* reiškia „bičių medus“ jareditų, kurie išsisklaidė po Babelio bokšto sugriovimo, kalba.

## Raštas

Raštas turėjo palengvinti anglų kalbos mokymąsi, nes juo užrašyta anglų kalbą galima skaityti paraidžiui: nėra vienaip tariamų, kitaip rašomų žodžių, kurių yra ypač gausu lotynų raštu užrašytoje anglų kalboje. Deserete yra daugiau simbolių nei anglų kalbai naudojamame lotynų rašto variante. Buvo pridėti simboliai išreikšti kalbai būdingiems garsams, šiaip jau išreiškiamiems keliais simboliais (pvz., th, sh (š), kh (ch)), išskirti garsai, kurie yra skirtingi, bet nepaisant to užrašomi vienu simboliu („u“ variantai kaip „ju“ ir kaip trumpa „a“, „th“ kietas (kaip žodyje „the“) ir minkštas (kaip žodyje „thing“) variantai, ir t. t.). Deseretas, kaip ir lotynų raštas, yra raidinė rašto sistema.

## Istorija

Raštas buvo sukurtas JAV vakaruose klajojančių mormonų vado, kuris tam tikslui ilgokai tyrinėjo anglų kalbos sandarą. Juo buvo išleista Mormono knyga ir dar kelios knygos. Deseretas daugiausiai naudotas dabartinėje Jutos valstijoje. Vis dėlto Deseretas, nepaisant jo kūrėjo vilčių, niekad netapo visuotine regiono rašymo sistema.

„Deseret“ buvo siūloma pavadinti Jutos valstiją. Brigham Young – mormonų bažnyčios prezidentas ir Jutos teritorijos gubernatorius nuo 1850 iki 1858 m. propagavo šį vardą kaip darbštumo simbolį. JAV federalinė valdžia atmetė „Deseret“ vardą dėl religinės potekstės ir jo panašumo su anglišku žodžiu „desert“ (dykuma). Į JAV teritorija buvo priimta 1896 m. kaip „Juta“, pavadinimas kilęs iš ten gyvenusių jutų indėnų.

## Vartojimo sfera

Dabar Deseretas praktiškai nebevartojamas, egzistuoja tik kelios juo parašytos knygos, taip pat jis gali būti išmoktas akademiniais ir kitokiais tikslais.
Neft Dašlaris

**Neft Dašlaris** – naftos gavybos miestelis Azerbaidžane, pastatytas ant dirbtinės salos Kaspijos jūroje, apie 100 kilometrų nuo kranto, oficialiai priklauso didžiajam Baku. Pavadinimas išvertus reiškia „Naftingos uolos“. Tai buvo pirmoji pasaulyje jūrinė naftos išgavimo sistema. Miestelyje gyvena tik vyrai, o šeimos jų laukia krante.

## Istorija

Gyvenvietė imta kurti 1949 m. Sovietmečiu vietovė vadinta **Naftos Akmenimis** ().
Dedovščina

**Dedovščina** () – socialinių santykių forma, kai ankstesni bendruomenės nariai žemina vėliau į bendruomenę patekusius asmenis.

## Terminas
Dedovščina tiesiogiai reiška „senių valdžia“ ( 'senis').

Dedovščina būdinga uždaroms organizacijoms, iš kurių išeiti tam tikrą laiko tapą galimybės yra apribotos. „Dedovščinos“ esmė – neoficialūs hierarchiniai santykiai, egzistuojantys lygiagrečiai pagrindiniams, formaliems santykiams. 

Terminas atsirado ir paprastai naudojamas apibūdinti nestatutiniams santykiams, vyravusiems Tarybų Sąjungos kariuomenės daliniuose tarp būtinąją karinę tarnybą atliekančių kareivių, išlikusiems ir Rusijos, NVS, pokomunistinių režimų valstybių kariuomenėse.

## Principo turinys
Pagal šią tvarką, seniau tarnaujantys kareiviai laikomi (nepaisant laipsnių vienodumo) viršesniais už naujai atėjusius. Taigi jie dažnai verbaliai ir fiziškai tyčiojasi iš naujų kareivių: atima pinigus, atsiųstus siuntinius, liepia dainuoti dainas, pasakoti anekdotus, perkelia jiems savo darbus ir t. t.

## Padariniai
Manoma, kad „dedovščinos“ egzistavimas dabartinėje Rusijos armijoje netiesiogiai skatina stresinių būsenų (taip pat depresijos, melancholijos ir kt.), psichinių ligų atsiradimą, jų progresavimą, taip pat savižudybes bei polinkį dezertyruoti. Buvo atvejų Rusijos armijoje, kai girti kariai seksualiai išnaudodavo fiziškai silpnesnius. Rusijos kariuomenėje dedovščinos yra gerokai daugiau nei Vakarų armijose.

## Nuorodos
* Dedovščina
Nacionaldemokratų partija

**Lietuvos nacionaldemokratų partija** buvo Lietuvos nacionalistinė partija. Pirmininkas – Žilvinas Razminas. Formaliai deklaravo esanti „dešinioji“, labai skeptiška Europos Sąjungos ir NATO atžvilgiu, prieš „pasaulinį žydų sąmokslą“ kovojanti antisionistinė partija.

2004 metų Seimo rinkimuose partija neiškovojo mandatų Seime, tačiau gavo keturis mandatus Šiaulių miesto savivaldybės taryboje. Lietuvos visuomenėje pagarsėjo po antisemitinių išpuolių Šiauliuose. Leido laikraštį „Tautos kelias“.

LNDP skyriai veikė Šiauliuose, Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje ir kituose rajonuose.

## Istorija
Įkurta 1999 m. iš Lietuvių tautininkų sąjungos pasitraukusio buvusio jos pirmininko Rimanto Smetonos. 2001 m. Nacionaldemokratų partijos pirmininku tapo Nepriklausomybės akto signataras Kazimieras Uoka, 2002 m. – Mindaugas Murza, iki tol nesėkmingai mėginęs įteisinti savo vadovaujamas politines nacionalistines organizacijas įvairiais pavadinimais: **Lietuvių nacionalsocialinės vienybės sąjungą** bei **Lietuvių nacionalsocialinę partiją**.

Mėgindami legalizuotis, M. Murzos vadovaujami nacionalistai iš pradžių buvo įstoję į Gyvenimo logikos partiją, tačiau vėliau perėjo į Nacionaldemokratų partiją, iš kurios liko tik senas pavadinimas: realią valdžią perėmė M. Murzos šalininkai. Oficiali ideologija – „nuosaikus nacionalizmas". 

Abu ankstesnieji jos vadovai, R. Smetona ir K. Uoka, iš šios partijos – pasitraukė: R. Smetona – į Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungą bei vėliau - į TT, K. Uoka – į Lietuvių tautininkų sąjungą.

Nacionaldemokratų partija pasižymėjo viešomis antisemitinėmis akcijomis - pvz., 2002 m. rugsėjo 26 d. Panevėžyje vykusiame mitinge, į kurį susirinko daugiau 50 partijos narių ir šalininkų, buvo skanduojami prieš žydus nukreipti šūkiai. Turtinių skirtumų mažinimą siūlė spręsti ne per mokesčių politiką, bet ragindama skurdesniuosius Lietuvos visuomenės sluoksnius tapti aktyvesniais, skatinant jų verslumą, tokiu būdu pritraukiant marginalizuotus visuomenės sluoksnius.

2006 m. gruodžio 21 d. atsistatydinus iš LNDP pirmininko pareigų Mindaugui Murzai, laikinai einančiu LNDP pirmininko pareigas tapo Andrius Račkauskas.

2007 m. birželio mėn. 17 d. įvykusiame partijos suvažiavime buvo išrinkta nauja vadovybė. Partijos pirmininku tapo Žilvinas Razminas.

Po Šiauliuose 2008-12-06 įvykusios Tautinių jėgų konferencijos "Tautos jėga vienybėje" ir po 2009-01-03 įvykusios LNDP konferencijos, 2009-01-24 įvykusiame LNDP suvažiavime, siekiant, kad Tautinė Vienybė būtų ne tik simboliškai deklaruojama ir propaguojama, o realiai įgyvendinama darbais, balsų dauguma priimtas galutinis sprendimas susijungti su Vieninguoju Lietuvių Nacionaldarbininkų Sąjūdžiu (VLNDS) bei vadovautis VLNDS parengta programa ir įstatais.

2011 m. kovo 20 d. Šiauliuose buvo įkurta Lietuvių Tautos Sąjunga (LITAS), kurios pagrindą sudarė VLNDS.

## Nuorodos
* Oficiali partijos informacinė svetainė

## Šaltiniai
Kiaušintakis

**Kiaušintakis** (, dar vadinamas ***Falopijaus vamzdžiu***, XVI a. jį aprašiusio G. Falopijaus vardu) – porinis moters vidinis lytinis latakas, kuriuo iš kiaušidės slenka kiaušialąstė. Tai vamzdelis, jungiantis kiaušidės aplinką (pilvo ertmę) su gimdos ertme. Ilgis apie 10–15 cm, skersmuo apie 5 mm. Prie gimdos jis siauresnis, link kiaušidės – platesnis.

Kiaušintakiais keliauja spermatozoidai, siekiantys apvaisinti kiaušinėlį – kiaušintakio aplinka yra tinkama tiek kiaušinėliui, tiek spermatozoidams, todėl būtent kiaušintakiuose dažniausiai ir įvyksta apvaisinimas. Po ovuliacijos kiaušintakiai priima kiaušinėlį ir jį stumia į gimdą. Čia taip pat kurį laiką formuojasi ir minta gemalas.

Ankstyvoje vaikystėje kiaušintakiai yra siauri ir susiraitę, bet palaipsniui jie ima tiestis, o jų spindis platėja. Jeigu jie nepakankamai išsivystę, apvaisintos kiaušialąstės judėjimas gimdos link gali sustoti ir tada įvyksta negimdinis nėštumas. Nuo ampulės (kiaušintakio vietos, kuri yra arčiausiai kiaušidės) link gimdos kiaušinėlis juda iš esmės dėl kiaušintakio raumenų susitraukimų. Šį judėjimą taip pat skatina virpantys epitelio plaukeliai (blakstienėlės) bei išilginės raukšlelės kiaušintakyje (tarsi bėgiai).

## Histologija

Kiaušintakio sienelė sudaryta iš gleivinės, raumeninio ir serozinio dangalų. Gleivinė yra išilgai raukšlėta (raukšlių dydis ir kiekis didėja einant link kiaušintakio ampulės), iš paviršiaus padengta vienasluoksniu cilindriniu epiteliu. Čia yra sekrecinių ląstelių, kurios sudrėkina gleivinę. Be to, čia yra ir epitelinių ląstelių su plaukeliais, kurie virpa gimdos kryptimi ir kartu su raumenų judesiais stumia kiaušinėlį į gimdą. Gleivinės dangale yra kraujagyslių ir nervų. Raumeninis dangalas sudarytas iš raumenų sluoksnio. Jo peristaltiką sąlygoja hormoninė veikla. Serozinis dangalas apgaubia kiaušintakius. Jame yra kraujagyslių ir nervų.

## Sutrikimai
Į kiaušintakį patekus infekcijai ir vystantis uždegimui, gleivinės raukšlelės ima sulipti ir formuojasi dalinis arba visiškas *kiaušintakių nepraeinamumas*. Visiškas nepraeinamumas gali sukelti nevaisingumą, o dalinis – negimdinį nėštumą, o ilgainiui – irgi nevaisingumą.
Sėklidės prielipas

**Sėklidės prielipas** () – vyro lytinių organų darinys, esantis virš sėklidžių – jame kaupiami spermatozoidai. Sveria apie 3 g. Jis susideda iš labai vingiuoto ir apie 7 m ilgio latako, kuris apačioje pereina į sėklinį lataką. Vidus išklotas epiteliniu audiniu. Į lataką atsiveria sekreto ląstelių pagamintas sekretas ir dalis skysčių. Išorėje prielipą juosia kraujagyslės ir nervai. Sėklidės prielipe kaupiasi spermatozoidai, todėl dar kitaip vadinamas spermatozoidų talpykla. Kai terpės pH 6,5, spermatozoidai yra nejudrūs. Čia jie funkciškai subręsta.

## Prielipo sutrikimai
* Epididimitas – sėklidės prielipo uždegimas, kurį gali sukelti šlaplės, priešinės liaukos (prostatos) uždegimas, kitos infekcijos, kapšelio trauma, taip pat diagnostinės intervencijos šlaplėje.
Marc Ravalomanana

**Marc Ravalomanana** (g. 1949 m. gruodžio 12 d.) – Madagaskaro prezidentas nuo 2004 m. gegužės 6 d. iki 2009 m., kuomet nuverstas perversmo metu.

Gimė Madagaskaro sostinės Antananaryvo priemiestyje Imerinkasininoje, vedęs, turi 4 vaikus.

Savamokslis tiek politikoje, tiek versle. Vadovavo nedidelei šeimyninei pieninei, kurią padedant Pasaulio bankui ir rekomenduojant Madagaskaro vyriausybei pertvarkė į pasaulinio lygio pramonės įmonę – Tiko S. A. grupę. Šioje įmonėje buvo sukurti 5000 tiesioginių ir 100 000 netiesioginių darbo vietų. Įmonė laikoma sėkmingu pavyzdžiu, nors ir susilaukia priekaištų dėl valdymo autokratiškumo ir rasinės diskriminacijos.

1999 m. tapo Antananaryvo meru. Būdamas meru užsiėmė sostinės infrastruktūros atnaujinimu.

2001 m. spalio mėnesį tapo Madagaskaro Jėzaus Kristaus bažnyčios (FJKM, reformatų bažnyčia), vienos iš keturių pagrindinių Madagaskaro krikščionių bažnyčių, tarybos viceprezidentu ir pagrindiniu finansuotoju. Tai, kad didelė dalis Madagaskaro gyventojų yra krikščionys, iš kurių 45 % priklauso reformuotai FJKM bažnyčiai, padėjo jam tolimesnėje politinėje karjeroje.

2001 m. prezidento rinkimuose iškėlė savo kandidatūrą ir dalyvavo 2001 m. gruodžio 16 d. pirmajame prezidento rinkimų ture; pasiskelbė juos laimėjęs kaip ir jo priešininkas Didjė Raciraka (*Didier Ratsiraka*). Po kilusių neramumų nuo 2002 m. gegužės 6 d. pradėjo eiti pareigas, Aukščiausiajam konstituciniam teismui paskelbus jį rinkimų laimėtoju.

2009 m. po karinio perversmo Marc Ravalomanana už piktnaudžiavimą valdžia, viešųjų ir privačiųjų interesų supainiojimą nuteistas 4 metus kalėti.

|-
Famadihana

**Famadihana** – malagasių tradicinė ceremonija, kurios metu yra iškasami mirusių giminaičių palaikai ir atliekami tam tikri ritualai. Dažniausiai pradedama, kai kuris nors giminės narys susapnuoja tą mirusį giminaitį. Praktikuojama pagonių Madagaskaro gyventojų, yra mokestis už famadihanos vykdymą.
Vietkongas

**Pietų Vietnamo nacionalinio išsivadavimo frontas** (vietnam. Mặt Trận Giải Phóng Miền Nam Việt Nam; *Vietkongas* iš vietnamiečių kreipinio *Việt Nam Cộng Sản* „vietnamiečių komunistas“) buvo komunistų karinė organizacija, veikusi Pietų Vietname ir siekusi režimo nuvertimo ir Pietų Vietnamo inkorporavimo į Šiaurės Vietnamą. Vietkongu kartais vadinama tik nacionalinio išsivadavimo fronto karinė šaka.

Vietkongas buvo įkurtas 1960 m. Šiaurės Vietnamo komunistų iniciatyva, siekiant paskatinti partizaninius veiksmus Pietų Vietname. XX a. septinto dešimtmečio pradžioje organizacija sparčiai augo ir 1964 m. ją sudarė virš 30 000 karių.

Vietkongas turėjo tris organizacinius lygmenis: reguliariąją kariuomenę, vadovaujamą Pietų Vietnamo komunistų, nuolatinius partizanus susibūrusius į grupes, kurioms vadovavo provincijų vadovybė ir nenuolatinė savigynos milicija, skirta kaimų gynybai. Didžiąją dalį Vietkongo pajėgų sudarė partizanai, kurie neturėjo uniformų ir galėjo ištirpti tarp civilių gyventojų pasibaigus jų misijai. Dažniausia Vietkongo taktika buvo trumpalaikiai išpuoliai prieš vyriausybės objektus, karinius postus ir net apskričių miestus. Žymiausia jų pergalė buvo prie Ap Bac kaimo 1963 m. pradžioje, kai Vietkongui pavyko padaryti didelių nuostolių Pietų Vietnamo vyriausybinėms pajėgoms.

Vietkongas kovojo tiek su Pietų Vietnamo oficialiąja valdžia, tiek su ją palaikiusia JAV kariuomene. Vietkongą palaikė Šiaurės Vietnamas. Didžiausią akciją Vietkongas įvykdė 1968 m. sausio 30 d.–31 d., kai virš 80 tūkst. partizanų prasiskverbė į Pietų miestus ir žaibiškai užpuolė pietiečių ir amerikiečių armijų dalinius. šis puolimas buvo atremtas ir vietkongas patyrė didelių nuostolių (apie 40 000 karių). Nuo to laiko Vietnamo kare didesnę įtaką įgavo Šiaurės Vietnamo Liaudies Armija.

1969 m. Vietkongas sudarė laikinąją Pietų Vietnamo respublikos vyriausybę, kuri po Saigono užėmimo 1975 m. perėmė valdžią ir 1976 m. suvienijo šalį įkuriant komunistinę Vietnamo Socialistinę Respubliką.
Asuanas

**Asuanas** () – miestas pietų Egipte. Miestas išsidėstęs rytiniame Nilo krante, prieš pirmąjį slenkstį. Svarbus turizmo centras. 
## Istorija

Asuanas (senovėje vadintas **Sunu** arba **Suentet**) buvo vienas svarbiausių Senovės Egipto pietinių farpostų su Kušu. Jis priklausė piečiausiam (1-ajam) Aukštutinio Egipto nomui Ta-Seti. Netoliese yra granito skaldykla, kurioje likęs neužbaigtas obeliskas. Iš šios skaldyklos būdavo transportuojami luitai Senosios karalystės šventyklų bei kapų statybai. Graikų laikais miestas pradėtas vadinti **Siena**.

Aukščiau Nilo tėkme įrengta Asuano užtvanka. Dėl šios užtvankos pastatymo ir vandens kilimo daugelis žemiau stovėjusių šventyklų buvo iškeltos, o buvę kaimai sugriauti. Tarp šių šventyklų buvo ir garsioji Ramzio II Abu Simbelio šventykla.

Miestas pasižymi labai sausu klimatu.
Varputė

**Varputė** (arba ***klitoris***; ) yra moters lytinių organų dalis, priklausanti išoriniams lytiniams organams. Tai yra labai mažas (0,5–1 cm skersmens, labai retai siekia 2 cm ir daugiau), bet svarbus organas, sudarytas iš akytkūnio ir plonu daugiasluoksniu plokščiuoju epiteliu aptrauktos galvutės. Lytinio susijaudinimo metu į varputę priteka daug arterinio kraujo, o veninio kraujo ištekėjimas sulėtėja, todėl varputė ima didėti (erekcija), o didelio susijaudinimo metu klitoris gali net kyšoti iš vulvos. Galvutės gleivinėje yra daug specializuotų nervinių galūnių (visoje varputėje priskaičiuojama net iki 14 000 nervų), todėl ją lengvai spaudžiant ir trinant tiesiais ar sukamaisiais judesiais moteris labai sujaudinama ir gali pasiekti orgazmą. Viršuje apie varputę glaudžiasi mažosios lytinės lūpos, sudarydamos apyvarputę (apyvarpę), o po varpute yra šlaplės anga. Genetiškai ir struktūriškai varputė atitinka vyro varpą, tik yra žymiai mažesnė (pagal tai ir pavadinta).

Varputė yra jautriausia moters erogeninė zona, todėl manoma, kad varputės pagrindinė biologinė funkcija – sukelti lytinį susijaudinimą. Jos dydis visai neturi įtakos jaudrumui. Kadangi varputė ir jos stimuliavimas yra stipriai susiję su moters orgazmu, todėl kai kurios moterys patiria orgazmą tik tam tikromis sąlygomis, kai jaudrinama jų varputė, pvz., stimuliuojant burna ar liežuviu (vadinama kunilingu), pirštais, varpa, trinant gakta sueities metu, taip pat varputė gana stipriai jaudrinama atliekant frikcijas, aistringai stumiant partnerę į priekį ejakuliacijos metu; tam tikros sueities pozos taip pat gali skatinti varputės stimuliaciją.

Kai kurios merginos, dar nepradėjusios lytinio gyvenimo, jau gali būti patyrusios orgazmą masturbuodamos varputę.

## Istorija
Pirmosios žinios apie varputę randamos XVI amžiaus medicininėje literatūroje. Tačiau tai yra diskutuotina: Realdas Kolombas (*Realdo Colombo*, 1516–1559), italų anatomas ir chirurgas, savo knygoje apie anatomiją yra nurodęs „moters malonumo buveinę“, ir pavadino ją *Veneros meile arba saldumu*. Tačiau R. Kolombo profesoriaus vietą Padujos universitete užėmęs Gabrielis Falopijus (*Gabriele Falloppio*, 1523–1562), atradęs kiaušintakius, dar vadinamus Falopijaus vamzdžiais, teigė, kad jis pats yra varputės atradėjas, o ne R. Kolombas. XVII amžiuje danų anatomas Kasparas Bartolinas Jaunesnysis (*Casparus Bartholinus Junior*, 1655–1738), atradęs Bartolino liaukas, paneigė tiek R. Kolombo, tiek ir G. Falopijaus pretenzijas, nurodydamas, kad varputė medicinos mokslui buvo žinoma dar maždaug nuo II mūsų eros amžiaus.

## Taip pat skaitykite
* Varpa

## Šaltiniai