open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Malgūžėlės palivarkas

**Malgūžėlės palivarkas** (Mažosios Malgūžės, Malgūžėlės, Kazylų-Malgūžėnų) yra Joniškio r., Kriukų sen., Malgūžėlių kaime, greta kelio , 23 km į šiaurės rytus nuo Joniškio, kairiajame Švitinio upelio krante.

Malgūžių dvaro palivarkas - Malgūžosios Malgūžės palivarkas minimas 1902 m. Iki 1922 m. dvaras valdytas Malgūžės–Daunoravos atšakos grafų Keizerlingų, jam priklausė 130 ha.

## Architektūra
Malgūžėlių palivarke išliko keletas pastatų – ekonomo namas (vienaaukštis, plytų architektūros, keturšlaičiu stogu) ir tvartas (skaldytų ir neskaldytų akmenų mūro, dvišlaičiu stogu, šoniniai skydai fachverko konstrukcijos su raudonų plytų užpildu).

## Galerija


Malgūžėlių ekonomo.jpeg|Malgūžėlių palivarko ekonomo namas
Malgūžėlių tvartas.jpeg|Malgūžėlių palivarko tvartas


## Literatūra
* Darius Vičas, Aleksandras Šimoliūnas / Iš Joniškio krašto dvarų istorijos. Malgužių dvaras // Žemygala. – 2008 m. Nr. 2(6) – 2009 m. Nr.2(8), p. 26-33.
* Misius K., Vietovės. *Joniškio kraštas*. Kaunas: Žiemgalos leidykla, p., 2011, p. 86.
* Aleksandras Šimoliūnas / Iš Joniškio krašto dvarų istorijos. Kriukų valsčiaus dvarai ir palivarkai // Žemygala. – 2011, Nr. 1 (11) – 2011, Nr. 2 (12), p. 27-33.

## Išnašos
I See You

**I See You** – trečiasis studijinis britų grupės „The xx“ albumas, išleistas 2017 m. sausio 13 d. Albumo singlas „On Hold“ pasiekė septintąją vietą JAV „Billboard“ roko dainų reitinge. Albumas sulaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. JAV albumas pasiekė antrąją vietą.

2017 m. gruodžio mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota per 100 tūkstančių albumo kopijų ir jis tapęs auksiniu.

## Dainų sąrašas
Visų žodžių autoriai Oliver Sim ir Romy Madley Croft; visos muzikos autorisai Jamie Smith, Sim ir Croft; visas dainas prodiusavo Smith ir Rodaidh McDonald; išskyrus, kur išskirta.

## Išnašos
Lorde

**Ella Marija Lani Yelich-O’Connor** (g. 1996 m. lapkričio 7 d.), geriau žinoma kaip **Lorde** – dainininkė, dainų autorė ir įrašų prodiuserė iš Naujosios Zelandijos. Savo karjerą pradėjo 2009 m., dainuodama įvairiuose vietiniuose renginiuose bei koncertuose. Tais pačiais metais pasirašė kontraktą su „Universal Music Group“ įrašų kompanija. 2012 m. išleido debiutinį EP „The Love Club EP“. Išgarsėjo 2013 m. išleidusi debiutinį singlą „Royals“, kuris tapo didžiuliu hitu visame pasaulyje. Tais pačiais metais buvo išleistas debiutinis atlikėjos albumas „Pure Heroine“, tapęs multiplatininiu. 2023 m. duomenimis, atlikėja yra išleidusi tris studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Solar Power“, išleistas 2021 m. rugpjūtį.

## Diskografija
* *Pure Heroine* (2013)
* *[[Melodrama (albumas)|Melodrama]]* (2017)
* *Solar Power* (2021)
* *Virgin* (2025)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
David Campaña Piquer

**Davidas Kampana Pikeras** (*David Campana Piquer*) – Ispanijos futbolo specialistas. 2017 m. gegužės mėn. atvyko į Lietuvą ir tapo „U. Utenio“ vyr. treneriu.

## Biografija
Treneris yra dirbęs „Barcelona“ ir Madrido „Atletico“ sistemose. Anksčiau treniravo „Malagos“ ir „Granados“ futbolo klubų jaunimo komandas.

Vadovavo „La liga“ trenerių bendradarbiavimo ir mainų projektui su Kinija.

2017 m. gegužės mėnesį tapo U. Utenio vyr. treneriu. Debiutavo „Utenio“ ir Kauno „Stumbro“ rungtynėse. Verta pažymėti, kad nuo XVII (17) turo žaidė visai kita sudėtis. Į komandą atvyko gausus būrys ispanų ir kitų legionierių, o žaidėjų su Lietuvos Respublikos pasais liko vos trys. 

2017 m. liepos 23 d. pirmą kartą Lietuvos futbolo istorijoje startinėje ekipos sudėtyje nebuvo nė vieno lietuvio. 

Po 2017 m. A lygos sezono „U. Utenio“ klubo vadovai pranešė, kad kitą sezoną (2018 m.) dalyvaus Pirmoje lygoje. Buvo atsisakyta David Campana Piquer paslaugų.

2018/19 m. sezone dirbo Ispanijoje Club Deportivo Alcalá. Ši komanda žaidė regioninėje Andalūzijos lygoje.

2019 m. birželio mėn. persikėlė į Armėniją ir tapo Prejer lygos dalyvio Vanadzoro „Loṙi“ vyr. treneriu. Šiame treneriu dirbo iki 2020 m. birželio 2 d. Iškovojo antrą vietą Premjer lygoje. 

Po sezono (2020 m. vasarą) buvo pakviestas dirbti į šalies čempionų FC Ararat-Armenia klubą. Jame dirbo iki 2021 m. kovo mėn., kai buvo atleistas. Tuo metu jo vadovaujama ekipa Premjer lygoje buvo ketvirta.

Grįžo į Ispaniją ir tapo Atlético Porcuna CF treneriu. O 2022 m. vasarą perėjo į CD El Palo.

## Statistika ([[FK Utenos Utenis]])

## Šaltiniai

## Nuorodos
* footballfacts.ru
* Transfermarkt
* Lapreferente
Pieter Zeeman

**Piteris Zėmanas** (, 1865 m. gegužės 25 d. – 1943 m. spalio 9 d.) – olandų fizikas, kuris kartu su Hendriku Lorencu 1902 m. gavo Nobelio fizikos premiją už Zėmano efekto atradimą.

## Šaltiniai
Kolumbiečiai

**Kolumbiečiai** () – daugiakultūrė lotynoamerikiečių tauta, susiklosčiusi Kolumbijoje. Populiacija – virš 50 mln. žmonių. Be savo gimtosios šalies dar gyvena išeivijoje JAV, Venesueloje, Kanadoje, Ispanijoje, Čilėje ir kitur. Kalba savita ispanų kalbos šnekta. Dauguma tikinčiųjų – Romos katalikai, yra ženklus protestantų, musulmonų, drūzų skaičius.

Iki ispanų užkariavimo, pasibaigusio XVI a. 4-ajame dešimtmetyje, daugumą dabartinės Kolumbijos gyventojų sudarė indėnai čibčai-muiskai. Jie atėjūnų buvo išnaikinti arba asimiliuoti. Nuo XVII a. vid., o ypač XVIII a. į kraštą atgabenta daug juodaodžių vergų – daugiausia iš Vakarų Afrikos (jorubų, akanų ir kt.). Vykstant kolonizacijai, į Kolumbiją kėlėsi Ispanijos gyventojai (ispanai-kastiliečiai, astūrai, baskai, kanariečiai, andalūzai). XVIII a. pab. apie 45 % gyventojų buvo metisai, 33 % – baltieji, 17 % – indėnai, 5 % – juodieji. Svarbiausias akstinas susiklostyti kolumbiečių tautai buvo 1819 m. paskelbta Kolumbijos nepriklausomybė. Prasidėjo spartesnis rasių maišymasis.

Dabar metisai sudaro virš 55 % šalies gyventojų. Jie gyvena daugiausia šalies centrinėje dalyje – Kundinamarkos, Bojakos, Santandero, pietvakarių Kaukos, Narinjo, Huilos departamentuose. Baltieji (ispanų palikuonys, taip pat vėlesni ateiviai italai, vokiečiai, britai, olandai, prancūzai, lenkai, lietuviai, kroatai ir kt.), sudarantys ~20 % gyventojų, gyvena daugiausia miestuose (ypač Bogotoje), taip pat Kaldaso, Antiokijos departamentuose. Atskira etnografinė bendruomenė yra antiokiečiai, susidarę iš baskų, krikštytų Ispanijos žydų, bei išeivių iš Artimųjų Rytų (sirų, libaniečių). Apie 15 % kolumbiečių yra mulatai, kurie gyvena daugiausia Ramiojo ir Atlanto vandenynų pakrantėse bei Magdalenos ir Kaukos krantuose, juodaodžiai – 4 %, kurie vyrauja šiaurės Antiokijoje ir pietų Kordoboje, Šv. Andriaus saloje Karibuose bei Čoko departamente. Dar 3 % – tarp indėnų ir juodaodžių susidarę sambai.

Kolumbiečiai verčiasi žemės ūkiu (ypač kavos, bananų, ananasų, medvilnės, tabako, kakavos, kukurūzų, kviečių, ryžių auginimu), naftos pramone, kalnakasyba ir kt.

Kaip ir kitų Lotynų Amerikos tautų atveju, kolumbiečių kultūroje glaudžiai persipina europietiška, indėniška, o Karibų pakrantėje ir afrikietiška kultūros. Būdingos teatralizuotos religinės šventės, karnavalai, ritimiška muzika (iš afrikiečių bendruomenės kilusi kumbija, taip pat salsa, polka, pasiljas, valjenatas).


Vendedora de frutas Cartagena Colombia.png|Juodaodė kolumbietė iš Kartachenos
Afro Colombianos by Alejandra Quintero Sinisterra.png|Juodaodžiai kolumbiečiai vaikai
Fiestas de San Pedro en Neiva 06.JPG|Šv. Petro dienos šventė Neivoje
Gabriel Garcia Marquez 1984.jpg|Kolumbiečių rašytojas Gabrielis Garsija Markesas su tradicine kolumbietiška skrybėle 


## Šaltiniai
Uļi Kīnkamäg

**Ulis Kynkamegas**, arba **Uldrikis Kapbergas** (, , taip pat žinomas kaip „lyvių karalius”; 1869 m. kovo 25 d. Mikeltuornyje, Ventspilio apskrityje, Kuršo gubernijoje, Rusijos imperijoje – 1932 m. birželio 1 d.
Ventspilyje, Latvijoje) – lyvių poetas, Lyvių pakrantės patriotas, save paskelbęs lyvių karaliumi Uldrikiu I. Lyvių tapatybės išsaugojimo ir protesto simbolis. Eilės buvo spausdinamos laikraštyje *[[Līvli]]*.

## Biografija
Gimė Mikelciemo (Mikeltuornio) Buntikų sodyboje. Mokėsi namuose, buvo žvejys. Būdamas 23-ejų vedė bežemio dukterį Aną Pėtersonę (). Su ja sulaukė 12 vaikų, 3 iš jų mirė vaikystėje.

Lyvių pakrantės, senojo etninio lyvių arealo Šiaurės Kurše gyventojai 1923 m. kreipėsi į Latvijos ministrų kabinetą, prašydami sudaryti Nacionalinę lyvių apygardą, tačiau Latvijos Respublikos vyriausybė tai padaryti atsisakė. Tuomet Ulis Kynkamegas ir nusprendė save paskelbti lyvių vadu – karaliumi Uldrikiu I. U. Kynkamegas laikėsi kraštutinių pažiūrų ir buvo įsitikinęs, kad lyviai yra savarankiška tauta ir neturi paklusti jokiai valstybei, taip pat ir Latvijai. Jis paskelbė gimtosios pakrantės nepriklausomybę ir nusprendė nepripažinti nei Latvijos vyriausybės, nei Latvijos įstatymų, sūnui uždraudė tarnauti kariuomenėje, atsisakė mokėti mokesčius, todėl 1923 m. buvo nuvežtas į teismą, vėliau tai ne sykį kartojosi, mokesčiams padengti būdavo konfiskuojami jo gyvuliai. Tam tikru savo gyvenimo metu buvo susitelkęs į tikėjimą, nors bažnyčios mokymą laikė neatitinkančiu Biblijos ir išstojo iš parapijos narių. Kitu metu tvirtino, kad Biblijos įsakymas gerbti savo tėvą ir motiną jo atveju reikalaująs tvirtai laikytis lyviškos tapatybės. Du kartus buvo talpinamas į psichiatrijos ligoninę, buvo pripažintas silpnapročiu, jo globėju buvo paskirtas vyriausias sūnus. 1932 m. gegužės 2 d. už nemokėtus mokesčius ir dėl to, kad 1931 m. atsisakė savo sūnų Andrejų leisti į kariuomenę, Latvijos policininkų buvo suimtas ir įkalintas Ventspilio kalėjime.

Šiame kalėjime U. Kynkamegas nuo širdies smūgio mirė 1932 m. birželio 1 d. Palaidotas Mikeltuornio kapinėse.

U. Kynkamegas ne kartą minimas to laikotarpio spaudoje, jo įkalinimas ir mirtis tapo kone tarptautiniu skandalu, aprašytu daugybėje Estijos ir Suomijos laikraščių.

Heincas Stefanas Reinkė parašė pjesę „Karalius Uldrikis I ir jo sūnūs”, kuri 1936 m. buvo transliuojama per radiją. Jo sūnus Pėteris Kynkamegas (1902–1972) tapo įdomia kūryba pasižymėjusiu lyvių poetu, jis vienas iš nedaugelio, kuris savo poeziją įamžino garso įrašuose.

## Poetas
Ulis Kynkamegas buvo nepaprastas, užsispyręs ir savimi pasitikintis žmogus, jo eilėraščiuose girdimas būtent toks pats įsakmus tonas, kuriuo jis kalbėjo su Latvijos pareigūnais. Būdamas išvežtas į psichiatrijos ligoninę, jis 1922 m. lyviškai parašė eilėraštį „Ulio Kynkamego daina iš Valdapės beprotnamio ponaičiui”. U. Kynkamego eilės spausdinamos 2001 m. išleistame, Rainio Remaso (tikrasis vardas Rainis Krautmanis) parengtame rinkinyje „Monažolės ir kančios: poezija ir jos vertimai” (). Daugiausia U. Kynkamego eilių buvo spausdinta mėnesiniame lyvių laikraštyje „Līvli” („Lyvis”). 

## Pastabos

## Šaltiniai
Little Fictions

**Little Fictions** – septintasis studijinis britų roko grupės „Elbow“ albumas, išleistas 2017 m. vasario 3 d. Tai – pirmasis albumas be grupės būgnininko Richard Jupp, kuris 2016 m. paliko grupę. Albumas sulaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

2017 m. rugpjūčio mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota per 1000 tūkstančių kopijų ir albumas tapęs auksiniu.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Rally Rokiškis

**„Rally Rokiškis“** – Lietuvos automobilių ralio čempionato etapas, pirmą kartą surengtas 2017 m. rugpjūčio 4-5 d. Rokiškio savivaldybės teritorijoje. Ralį organizuoja VŠĮ Automotoprojektai. 2017 - 2021 m., pagal rėmėją ralis vadinosi **„Samsonas Rally Rokiškis“**, 2022  - 2024 m. – **„CBet Rally Rokiškis“,** 2025 m. "**Rokiškio Grand Rally**".

2017 m. tai buvo įskaitinis Lietuvos automobilių ralio čempionato IV etapas bei FIA Baltic Rally Trophy IV etapas. Šis ralis turėjo 12 greičio ruožų, kurių bendras ilgis siekė 133,44 km. Vyraujanti danga – žvyras, asfaltas.

2022 m. raliui trejuose etapuose buvo paaukštinti tramplynai, tam tikslui buvo panaudota 216 tonų žvyro. Ralio ilgis - 151.83 km, jį sudarė 18 etapų.

## Nugalėtojai

* LARČ – Lietuvos automobilių ralio čempionatas
* LARSČ – Lietuvos automobilių ralio sprinto čempionatas
* LXRČ - Lietuvos extreme ralio čempionatas
* BRT – FIA Baltic Rally Trophy
* LVRČ – Latvijos ralio čempionatas

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali ralio svetainė
San Leučijo kompleksas

**San Leučijas** – komuna Italijos pietuose, Kampanijos regione. Geriausiai ši vieta žinoma dėl atkurto San Leučijo komplekso, seno šilko fabriko vietoje. Šis kompleksas kartu su XVIII a. Kazertos rūmais su parku ir Vanvitelio akveduku 1997 m. įrašyti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Kompleksas yra šalia Kazertos miesto, 145 m aukštyje virš jūros lygio.

1750 m. karalius Karolis III pasirinko šią buvusią karališkųjų medžioklių vietą ir nusprendė pastatyti šilko fabriką. Jo sūnus Abiejų Sicilijų karalystės karalius Ferdinandas I pradėjo komplekso statybas ir pildė jį pramoniniais pastatais, kas buvo unikalu XVIII a. Europoje.

Karalius pristatė daugiau įvairių pastatų darbininkams ir tai tapo didele darbininkų bendruomene. Buvo planuojama čia sukurti tikrą miestą, kuriam buvo paskirtas ir Ferdinandopolio pavadinimas, tačiau planai nebuvo įgyvendinti dėl prancūzų invazijos.

Tuo metu San Leučijaus komplekse buvo naudojami vieni pažangiausių technologinių sprendimų visoje Europoje. Šios bendruomenės nariai turėjo privilegijuotą statusą su modernia socialinės apsaugos sistema.

Komplekso plėtra buvo sustabdyta 1799 m. revoliucijos, tačiau Prancūzijos valdymo metu nuo 1806 iki 1815 m. vieta buvo prižiūrima.

Šiais laikais karaliaus Ferdinando I palikimas gyvas ir čia veikia vietinės šilko ir tekstilės pramonės įmonės, kurios dirba Italijos ir tarptautinėse rinkose. Čia yra įkurtas šilko muziejus.
Bulgarijos futbolas 2017–2018 m.

**[[Bulgarija|Bulgarijos]] futbolo varžybos [[2017]]–[[2018]] m.**
*  prasidėjo 2017 m. liepos 14 d., baigėsi 2018 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2017 m. rudenį, finalas įvyko 2018 m. pavasarį.

## 2017–2018 m. Parva Liga

**Parva Liga** – aukščiausia futbolo lyga. Dalyvavo 14 klubų. Po dviejų ratų lyga buvo skeliama pusiau. Pirmos šešios ekipos kovo nugalėtojų grupėje, o likusios aštuonios – dėl išlikimo. Komandos:
# **[[PFK Ludogorec Razgrad |Razgrado „Ludogorec"]]** 
# **[[PFK CSKA Sofiâ|Sofijos CSKA]]** 
# **[[Levski Sofia|Sofijos „Levski"]]**
# **[[FK Dunav Ruse| Rusės „Dunav“]]**
# **[[Lokomotiv Plovdiv|Plovdivo „Lokomotiv"]]**
# **[[Cerno More Varna|Varnos „Cerno More"]]**
# **[[FK Vereja|Stara Zagoros „Vereja"]]**
# **[[Botev Plovdiv|Plovdivo „Botev"]]**
# **[[Beroe Stara Zagora|Stara Zagoros „Beroe"]]**
# **[[Pirin Blagoevgrad|Blagoevgrado „Pirin"]]**
# **[[Slavia Sofia|Sofijos „Slavia"]]** 
# **[[Septemvri Sofiâ|Sofijos „Septemvri"]]** – lygos debiutantai
# **[[SFC Etar Veliko Tarnovo|Veliko Tirnovo „Etar“]]** – lygos debiutantai.
# **[[FK Bistritsa|Bistricos FK „Vitoša“]]**  - lygos debiutantai.

### I etapas
* Pirmos šešios komandos pateko į antrą etapą ir tęsė kovas stipriųjų grupėje.
* Likusios aštuonios komandos buvo suskirstytos į dvi grupes (A bei B) ir kovojo dėl išlikimo.



***Legenda:***
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Kova dėl čempionų titulo stipriųjų grupėje.
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Kova dėl išlikimo A grupėje.
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Kova dėl išlikimo B grupėje.


### Stipriųjų grupė

### Kova dėl išlikimo
#### A grupė

#### B grupė

***Legenda:***
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Kova dėl patekimo į **UEFA Europa League 2018-2019**
:&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; Kova dėl išlikimo parva Liga pirmnybėse

## 2017–2018 m. [[Bulgarijos futbolo taurė]]
* **[[Bulgarijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo turnyras Bulgarijoje, vykstantis atkrintamųjų varžybų principu.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

### Pusfinalio rungtynės
**Pirmosios rungtynės:**
----

------
----

-----

**Atsakomieji mačai:**
----

* Po dvejų rungtynių rezultatas buvo lygus 2-2. Slavia Sofia į finalą pateko dėka svečiuose pelnyto įvarčio.
-----
----

* Levski Sofia nugalėjo varžovus bendru rezultatu 4-2 ir pateko į finalą.
-------

### Finalo rungtynės
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: 2017–2018 m. čempionatas
: Čempionų sąrašas
: RSSSF Istorija
: Bulagrijos futbolo taurės turnyrai
* Flashscore: futbolo taurės turnyrai
SFC Etar Veliko Tarnovo

**Veliko Tirnovo „Etar“** – Bulgarijos futbolo klubas iš Veliko Tirnovo.

## Istorija
*Ankstesniais metais (nuo [[1927]]-ųjų m.) mieste gyvavo klubas panašiu pavadinimu, bet neteko vietos elito divizione ir bankrutavo. Buvo įkurtas klubas su „švaria“ istorija.*

### Klubo įkūrimas 2013 m.
Klubas įkurtas 2013 m. Iš pradžių žaidė žemesniuose divizionuose, o pastaruoju metu tapo profesionaliu futbolo klubu. 

2017–2018 m. sezone debiutavo Pirmoje lygoje (aukščiausioji šalies lyga).

2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje ir liko ketvirtoje vietoje.

## Apranga
* Namuose rungtyniauja purpurine balta apranga. 

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Koregvachai

**Koregvachiai** (, iš sionų k. *korébahü* „žmonės-blakės“, sav. *koré pâín*) – indėnų tauta, gyvenanti pietų Kolumbijoje, Ortegvasos upės krantuose (Putumajo ir Kaketos dep.). Populiacija apie 1760 žmonių. Koregvachų kalba priklauso tukanų kalbų šeimai. Kultūriškai artimi kitiems tukanams. Pagal tikybą – Romos katalikai.
 
Ryšius su europiečiais užmezgė nuo XVII a. Po ispanų užkariavimo buvo veikiami kečujų.

Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (manijokai, kukurūzai, bananai, ryžiai, cukranendrės), medžiokle (su šunimis), žvejyba, rankiojimu, kaučiuko ir kitų žaliavų gavyba. Pagrindiniai amatai – puodų lipdymas, audimas, pluošto rūbų, hamakų gamyba, kanojų skobimu. Tiek vyrai, tiek moterys vilki ilgus marškinius („kusme“ – *hu’irepa kâa*).
 
Koregvachų šeima mažoji arba didžioji, gyvena didžiajame name. Bendruomenės gyvenimą tvarko šamanas, vadinamas „kuraka“. Santuoka neolokalinė. Giminės linija, panašu, vedama pagal tėvą. Vartoja haliucinogenines medžiagas, koką. Iš dalies išlikusi tradicinė mitologija ir tikyba.

## Šaltiniai
Solomonas Levitas

**Solomonas (Šlioma) Levitas** (; 1894 m. liepos 6 d. Ukmergėje–1938 m. gegužės 29 d. Maskvoje) – iš Lietuvos kilęs žydų kilmės mokslininkas-biologas, vienas iš buvusios TSRS medicininės genetikos pradininkų.

## Biografija

Gimė Ukmergėje 1894 m. nepasiturinčioje šeimoje. Baigė Ukmergės miesto pradinę mokyklą ir vyrų gimnaziją. 1915 m. vokiečiams užpuolus Lietuvą, persikėlė į Petrogradą studijuoti teisės, tačiau po metų įstojo į valstybinį Maskvos medicinos universitetą. Čia įsitraukė į revoliucinį judėjimą, tapo bolševikų partijos nariu. Pašauktas į karinę tarnybą, tarnavo mediku Raudonojoje Armijoje. Susirgęs šiltine demobilizavosi ir grįžęs tęsė medicinos studijas. 1921 m. baigė Maskvos valstybinį medicinos universitetą.

Vadovavo M. Gorkio medicinos genetikos institutui. Klinikinių tyrimų srityje dėmesį skyrė žmogaus chromosomų studijoms, patologijoms, kraujo ligoms, organizavo dvynių klinikinius genetinius tyrimus, parašė mokslinių straipsnių medicinos srityje.

Nužudytas 1938 m. NKVD didžiojo teroro metu. Palaidotas Maskvos srityje, Butovo kaime.

Ukmergėje, ant buvusios sinagogos sienos atidengta S. Levito atminimo lenta.

## Nuorodos

* Biografija (rusų k.)
* Kraštiečių atminimui – memorialinės lentos
Kofanai

**Kofanai** (, sav. *A’i*) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės vakarų Amazonijoje: pietų Kolumbijoje (Putumajo dep.) ir šiaurės Ekvadore (Sukumbijoso prov.), tarp Putumajo intako Gvamueso ir Napo intako Agvariko. Populiacija apie 3000 žmonių. Kofanų kalba (*a’ingae*) laikoma atskira, nors galbūt tolimai susijusi su tukanų, chibarų ir čibčų kalbomis. Taip pat paplitusi ispanų kalba. Pagal tikybą – Romos katalikai. Kultūriškai artimi tukanams.
 
XX a. antroje pusėje kofanų žemės Ekvadore buvo nuniokotos dėl naftos gavybos, kurią vykdė amerikiečių bendrovė „Chevron“.

Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (manijokai, kukurūzai, bananai, tabakas, jamsai), medžiokle (su ietimis ir pučiamaisiais vamzdžiais), žvejyba (su kabliuku, harpūnu, nuodais), rankiojimu (moterų veikla). Pagrindiniai amatai – puodų lipdymas, audimas (moterų), pynimas (vyrų).

Kofanų kaimas padriko išdėstymo, jį sudaro iki 10 namų užimanti bendruomenė, vadovaujama šamano („kurako“), nors jį iš dalies išstūmė valdžios paskiriamas seniūnas. Būstas statomas ant polių, sienos – iš persikinės palmės ir bambuko stambrių, stogas dvišlaitis, palmių lapų.

Vyriški rūbai dabar daugiausia kreoliniai, nors seniau buvo ilgi marškiniai be rankovių, šventėmis – siuvinėti; nosis ir ausis puošė spalvotomis plunksnomis. Moterys devi ilgus sijonus ir per petį permestą bei aplink juosmenį susuktą audeklą.

Kofanų šeima mažoji arba didžioji. Giminės linija, panašu, vedama pagal tėvą. Dalijasi į egzogamines brolijas. Paplitęs tektonimijos paprotys (tėvus vadina pagal vaiko vardą; šiam susituokus – pagal kitą vyriausią vaiką). Iš dalies išlikusi tradicinė mitologija ir tikyba, šamanizmas.

Vaizdas:Cofán.png|Kofanų gyvenama teritorija
Vaizdas:COMUNIDAD COFÁN LAGUNA DE LA PERLA (17159238341).jpg||Kofanės pardavinėja suvenyrus

## Šaltiniai
Ukmergės meno mokykla

**Ukmergės meno mokykla** – neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla, savivaldybės biudžetinė įstaiga, įsikūrusi Ukmergėje, Vienuolyno g. 7. Įstaigos kodas Juridinių asmenų registre 302541858. 
Mokykloje dirba 45 pedagogai, mokosi 535  mokiniai (muzikos programose - 226, dailės programose - 270, šokio programose - 39).

Meno mokyklos padaliniai:
* Muzikos skyrius, Vienuolyno g. 7
* Dailės skyrius, Klaipėdos g. 17
* Želvos filialas, Ukmergės raj.

## Ugdymo programos

Želvos filialo ugdymo procesas vykdomas Ukmergės rajono Želvos gimnazijos bazėje, šokio ankstyvojo, pradinio ugdymo  programos – Ukmergės Antano Smetonos gimnazijos bei Ukmergės kultūros  centro bazėse, dailės ir  muzikos ugdymo programos – Ukmergės meno mokyklos Dailės ir Muzikos skyriuose.

**Muzikos** ugdymo programose mokoma šių dalykų: fortepijono, chorinio, solinio dainavimo, akordeono, styginių instrumentų (smuiko, violončelės, klasikinės gitaros), pučiamųjų instrumentų (trimito, tenoro, tūbos, klarneto, saksofono, išilginės fleitos), muzikos teorijos ir istorijos.

**Dailės** ugdymo programose mokoma: pradinio ugdymo programoje - grafinės raiškos, spalvinės raiškos ir erdvinės raiškos dalykų, pagrindinio ugdymo programoje - piešimo, tapybos, erdvinės formos, kompozicijos, dailėtyros, grafikos, tekstilės, naujųjų technologijų menų dalykų, tikslinio ugdymo programoje - piešimo ir tapybos dalykų, neformaliojo ugdymo programoje - piešimo ir tapybos dalykų, ankstyvojo dailės ugdymo programos studijoje „Spalvų namelis“ - meninės raiškos, suaugusiųjų dailės studijoje - meninės raiškos.

**Šokio** ugdymo programose mokoma: pradinio ugdymo programoje - pramoginio, klasikinio, charakterinio, lietuvių liaudies šokių, ankstyvojo šokio ugdymo programoje „Smagūs žingsneliai“ - meninės raiškos.

## Istorija

1956 m. Ukmergėje įsteigta Muzikos mokykla. Mokyklą įkūrė Rimtautas Kašponis ir iki 1959 m. buvo jos direktorius.

1991 m. grupė menininkų inicijavo Dailės mokyklos įsteigimą. Dailės mokykla iki 2009 m. veikė buvusios žydų pradžios mokyklos pastate Vasario 16-osios g. 11. Reorganizavus šias abi ugdymo įstaigas, nuo 2010 m. rugsėjo 1 d. savo veiklą pradėjo Ukmergės meno mokykla. 

Ukmergės meno mokyklą 2015–2016 m. m. baigė 60 mokinių: 29 – dailės ugdymo programas, 31 – muzikinio ugdymo programas.

## Žinomi mokytojai

* Ipolitas Dailidėnas, muzikos mokytojas ir chorvedys
* Petras Gasiūnas, choro dirigentas, muzikos pedagogas
* Albina Katinienė-Veličkaitė, muzikos pedagogė, chorvedė
* Teresė Greičiuvienė-Lipeikaitė, muzikos pedagogė
* Petras Pelešynas, muzikos pedagogas, chorvedys
* Antanas Pocius, choro dirigentas, muzikos pedagogas

## Žinomi mokiniai

* Audrys Karalius, architektas
* Natalija Katilienė, dainininkė
* Kučinskas, kompozitorius, pedagogas
* Darius Kučinskas, pianistas
* Raminta Naujanytė (Bjelle), dainininkė
* Saulius Auglys-Stanevičius, perkusininkas
* Osvaldas Šarmavičius, politikas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Meno mokyklos tinklalapis
Pašekščio pilkapynas

**Pašekščio pilkapynas** – pilkapynas Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, Labanoro seniūnijoje, Aukštasalės kaime. Objektas išsidėstęs Labanoro girioje, prie miško kelio (iš vakarų pusės), vedančio nuo plento  į Pažemio kaimą. Pilkapynas pažymėtas specialiais ženklais. Užima 5013 m² plotą.

Pilkapynas 1993 m. paskelbtas archeologijos paminklu.

## Pilkapynas

Pilkapyno teritorija buvo nustatyta 1987 m. Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos žvalgymo metu (vad. Jonas Balčiūnas). 2012 m. buvo patikslinti duomenys: su GPS prietaisu nustatytos pilkapių centrų koordinatės, su matavimo juosta išmatuoti pilkapių sampilų skersmenys.

Pilkapius sudaro 10 sampilų nuo 6 iki 12 m skersmens ir nuo 0,3 iki 1 m aukščio. Dalis sampilų deformuoti, kai kuriuose pastebimos senos duobės. Sampilus juosia grioviai ir pailgos duobės, kurių dalis yra užslinkę. Reljefas gana lygus, iš pietų pusės teritorija ribojama kvartalinės proskynos. Vieta apaugusi mišku, patenka į Labanoro regioninį parką.

## Taip pat skaitykite

* Pašekščių pilkapynas (Molėtų raj.)
* Sąrašas:Lietuvos pilkapynai

## Šaltiniai
Pažemio kraštovaizdžio draustinis

**Pažemio kraštovaizdžio draustinis** – kraštovaizdžio draustinis Labanoro regioniniame parke, Švenčionių rajone, pusiaukelėje tarp Labanoro ir Kaltanėnų. Plotas 1398 ha. Šiauriniu pakraščiu ribojasi su keliu .

Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti ir eksponuoti miškingo ežeruoto kraštovaizdžio etaloną su vertingomis biocenozėmis, geomorfologinėmis ir etnokultūrinėmis vertybėmis. Draustinio viduryje įsikūręs Pažemio kaimas.

Draustinio teritoriją galima laikyti viena iš geriausiai ištirtų respublikoje. 2016 metais čia vyko Rūšių ralis. Susirinkę geriausi Lietuvos gamtininkai draustinio teritorijoje rungtyniavo ieškodami augalų, gyvūnų, grybų.

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Drigantas

**Drigantas** (arba ***Malčius II***) – upelis Lietuvoje, Kėdainių rajone; Malčiaus I kairysis intakas (Obels baseinas). Prasideda Užvalkių miške, netoli Būdų kaimo. Teka į pietus–pietvakarius lygiagrečiai plentui  Lančiūnavos miškų pakraščiais. Žemupyje pasuka į vakarus ir įteka į Malčių 4,3 km nuo jo žiočių, į šiaurę nuo Katkų.

Vaga daugelyje vietų ištiesinta. Intakas – Didysis Malčius (dešinysis).

Kaimai prie Driganto: Būdai, Pliupai, Stebuliai.

Upėvardis *Drigañtas* kildinamas iš lenkybės *drigañtas* („eržilas, kumelys“).

## Šaltiniai
Maps.lt

**Maps.lt** – interaktyvi lietuviška internetinių žemėlapių svetainė, teikianti iš valstybinių duomenų bazių gaunamus duomenis Lietuvoje, sukurta ArcGIS programinės įrangos pagrindu. Maps.lt remiasi skaitmeniniais žemėlapiais, vektorinėmis geoduomenų bazėmis bei GIS technologijomis. Žemėlapių turinys ir geografija nuolat pildomi bei atnaujinami, plėtojamas trimatės Lietuvos žemėlapis. Maps.lt savininkė yra UAB „Hnit-Baltic" (Vilnius), įgaliotoji „Esri Inc.“ kompanijos atstovė.

## Istorija

Maps.lt startavo 2001 m. pavasarį. Tais pačiais metais apdovanota Lietuvos pramonininkų konfederacijos „Lietuvos metų gaminio“ titulu. Versija mobiliesiems telefonams sukurta 2006 m., ji rėmėsi MMS technologija. Asociacija INFOBALT nominavo kaip geriausią informacinių technologijų 2006 m. produktą.

Po 2010 m. svetainė keletą kartų technologiškai perdaryta. Ruošiama nauja versija, turinti viešai pasirodyti 2018 m. pradžioje. 2017 m. paleista bandomoji 3D versija (*maps.lt/3DLietuva*).

## Galimybės

Vartotojui siūloma rinktis teminius žemėlapius, kurti kelionių maršrutus, vykdyti adresų, lankytinų objektų paiešką. 

## Teminiai žemėlapiai

Maps.lt svetainė siūlo dešimtis visuomenei aktualių teminių žemėlapių, kurių biblioteką papildo ne tik savų specialistų, bet ir pavienių asmenų ar organizacijų darbai. Tarp jų:

* Istorinių žemėlapių bei šiuolaikinių vietovės vaizdų ortofotografijoje palyginimas
* Vilniaus fontanai (pateikiami veikiantys ir neveikiantys fontanai)
* Vilniaus miesto stebėjimo kameros
* Vilniaus vairuotojų informavimo sistema
* Lietuvos ežerų ir tvenkinių batimetrija
* Lietuvoje esančių vietovardžių, atspindinčių kitas šalis, jų miestus, upes ir kalnus, žemėlapis
* Apžvalgos bokštai ir kitos apžvalgos aikštelės (pilys, švyturiai, kt.)
* Lietuvos reljefas su duomenų peržiūra ir aukščių identifikavimu
* Judriojo ryšio tinklų (GSM, UMTS ir LTE) tikėtinos aprėpties zonos
* Dviračių maršrutai saugomose teritorijose

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* ''Facebook'' profilis
* Dovana Maps.lt bendruomenei – galimybė kurti savo žemėlapius
* Naujas Maps.lt įrankis „Keliaujantiems lėtai“ 
* Giedrė Beconytė. Kartografija – visiems ir kiekvienam
Kubėjai

**Kubėjai**, **Kubeo** (, sav. *pamiwa* „pirmieji žmonės“) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės vakarų Amazonijoje: pietų Kolumbijoje (Vaupeso ir Gvavjarės dep.) bei pasienio srityse Brazilijoje (Amazonės valst.), daugiausia Vaupeso upės baseine. Populiacija apie 7000 žmonių. Kubėjų kalba (*pâmi kâmu*) priskiriama tukanų kalbų šeimai. Pagal tikybą – prigimitinės tikybos puoselėtojai, dalis – Romos katalikai.

Kubėjai ryšius su europiečiais (daugiausia misionieriais) užmezgė XVI a. vid., nuolatinius – nuo XIX a. antros pusės. Labiau akultūruoti nei daugelis kitų tukanų.

Tradiciškai verčiasi kapline žemdirbyste (moterų veikla; manijokai, kukurūzai, dioskorėja, raudonieji pipirai, bananai, cukranendrės, kokainmedžiai), žvejyba bei medžiokle (vyrų veikla).

Įprastas būstas – didysis namas (maloka), nors dabar paplitę atskiri mažųjų šeimų namai, išdėstyti ratu apie aikštę. Bendruomenės, sudarančios vieną broliją, kuriasi prie tos pačios upės, renkasi bendroms apeigoms.

Kubėjų šeima didžioji, patrilokalinė, sudaro atskirą gyvenvietę, kurią valdo viršininkas (*habokü*). Santuokos endogaminės. Būdingas taip vadinamas „protėvių kultas“ – giminės mirusiuosius atvaizduoja iki 5 m ilgio žieviniai vamzdžiai (juos moterims matyti uždrausta).

## Šaltiniai
FK Olimpik Donecʹk

**Donecko „Olimpik“** – Ukrainos futbolo klubas iš Donecko.

## Istorija

Klubas įkurtas 2001 m., o profesionaliu klubu tapo 2004 m. 2013–2014 m. Pirmos lygos sezone užėmė pirmąją vietą ir iškovojo teisę žaisti elito divizione. 

Nuo 2013–2014 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 

Dėl karinio konflikto Donecko regione klubas savo namų rungtynes laikinai žaidė Banikovo stadione, arba Buchoje.

## Sezonai

|}

## Emblema

Vaizdas:Olimpik_Donetsk.jpg|
Vaizdas:FK Olimpik Donecʹk emblema.png|


## Spalvinė gama

## Išnašos

## Nuorodos
*
Paspieška (Vilnius)

**Paspieška** – buvusi gyvenvietė Vilniuje, šiaurinė Antakalnio dalis. Vietovardis paminėtas Adomo Honorio Kirkoro „Pasivaikščiojimuose po Vilnių“, naudotas 1933–1935 m. lenkiškuose žemėlapiuose. 1940 m. A. Jakšto ir J. Puišės sudarytame Vilniaus miesto plane atitinkamoje vietoje naudojamas vietovardis ***Oginskių smėlynė***.

Tarpukariu buvo suplanuotas arklinio tramvajaus maršrutas Katedros aikštė–Paspieška, atkarpai įveikti numatyta 10 min.

## Etimologija

Yra bent kelios pavadinimo kilmės versijos. Jurgis Vanagas teigia, jog pavadinimas galimai kilęs nuo vietovėje XIX a. stovėjusios taip vadintos priemiesčio užeigos, kurioje valgyti ir linksmintis buvo pamėgę vilniečiai, ypač inteligentija. J. Vanagas veda paralelę tarp *Paspieškos* ir *[[bistro]]* – abiejų žodžių kilmė iš rusų kalbos žodžių, reiškiančių skubinimą.

Kita versija pavadinimą kildina iš greitai užderančių bulvių veislės, kurias introdukavę tolimajame dabartinių Mykolo Kleopo Oginskio bei Tverečiaus gatvių gale augino Oginskiai. Vietiniai gyventojai čia turėjo daržus, sodus – ten nebūdavo ankstyvų šalnų, dirvožemis – derlingas, todėl jie dažnai ten augindavo bulves. Būtent nuo bulvių veislės *speška* ir kildinamas vietovardis.

## Redemptorių ordino vienuolynas

1936 m. į Vilnių atvykę XVIII a. Italijoje įkurto Redemptorių ordino vienuoliai Paspieškoje, dabartiniame Nemenčinės g. 7 sklype vietoje buvusių medinių pastatų pasistatė vienuolyną ir koplyčią. Vienuolynas turėjo daržą ir sodą, su vienuolynu susijusi buvo Vilniuje gyvenusi vienuolė Faustina Kovalska. Po Antrojo pasaulinio karo vienuolynas uždarytas, vienuolės išvytos arba persikėlė į Lenkiją. Kurį laiką vienuolyno pastate buvo įsikūrę Vilniaus universitetinės ligoninės Santariškių klinikų filialo Vaikų tuberkuliozės ambulatorinis bei Vaikų tuberkuliozės skyriai, 2012 m. persikėlę į Vaikų ligoninę, Vilniaus universitetinės ligoninės Santariškių klinikų filialą.

## Šaltiniai
Civitates orbis terrarum

***Civitates orbis terrarum*** (*Pasaulio miestai*, leidinys dar žinomas kaip **Brauno ir Hogenbergo atlasas**) – miestų atlasas, išleistas šešiais tomais nuo 1572 iki 1617 m. (1572, 1575, 1581, 1588, 1598, 1617 m.). Iš viso buvo perleistas net 46 kartus, lotynų, vokiečių, prancūzų kalbomis. Žemėlapiai nevienodai tikslūs - vieni (pavyzdžiui, Bomono Belgijoje) tarsi paprasti ir tikslūs miestų planai, kiti (pavyzdžiui, Kembridžo Anglijoje) – tikri meno kūriniai be tikslaus mastelio, kuriuose pavaizduoti ir miestiečiai, gyvūnai, o svarbiausi pastatai pateikti išskirtinai. Iš viso atlase išspausdinti 546 miestų panoraminiai, paukščio skrydžio vaizdai bei žemėlapiai.

Pagrindiniai atlaso sudarytojai yra redaktorius Georgas Braunas, graveris Fransas Hogenbergas bei žemėlapių atlaso *[[Theatrum orbis terrarum]]* autorius Abraomas Ortelijus. *Civitates orbis terrarum* kūrė virš šimto kartografų ir dailininkų, graviravusių iliustracijas vario plokštėse pagal pieštinius miestų vaizdus. Veikalas išsiskiria įvairove (nubraižytas net Pekino planas) ir yra labai tikslus. Šiuo kūrinys tapo pavyzdžiu vėlesniems miestų atlasams.

Atlaso iliustracijose šalia miestų vaizdų pateikiama ir jų gyventojų tradicine apranga atvaizdai. Kaip nurodoma pirmojo tomo pratarmėje, G. Braunas tikėjosi, jog žmonių vaizdavimas atlase užkirs kelią planais karybos tikslais pasinaudoti turkams, kadangi jų religija draudė žiūrėti į pieštinius žmogiškus pavidalus. Šalia miestų piešinių atlase taip pat pateikiamos trumpos miestų istorijos bei aprašymai.

## Vilnius
1581 m. išleistame trečiajame atlaso tome įdėtas Vilniaus žemėlapis, vienas pirmųjų detalių šio miesto vaizdų (po 1544 m. išleistos S. Miunsterio „Cosmographia“), ir jo aprašymas. Yra 28 punktų eksplikacijos, daugumos pažymėtų pastatų buvimas pagrįstas kitais šaltiniais. Trys eksplikacijos nepažymėtos pačiame žemėlapyje: *Die Wersope* (11), *Die schwarze munche* (20) bei *Die Keur Kaste* (22).

Vilniaus žemėlapis dokumentiškai netikslus, pats planas bei jo aprašomoji dalis rengta ne vienu laiku. Miestas vaizduojamas didelis, tačiau menkai išsivystęs: dauguma pastatų mediniai vienaukščiai, netvarkingai sustatyti. Pavaizduoti administraciniai pastatai bei kelių šalių atstovybės nurodo miesto kaip sostinės statusą. Vaizduojamų šventovių analizė atskleidžia perteikiamą katalikybės dominavimą, kas nėra realistiška to meto situacija Vilniuje.

## Šaltiniai

* Jeremy Harwood. Pasaulis žemėlapiuose. 100 žemėlapių, pakeitusių pasaulį. Vilnius: Mūsų knyga, 2008. ISBN 978995514257
FK Stal Kamianske

**Kamianskės (Kamjanskės) futbolo klubas „Stal“** – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Kamianskės (Kamjanskės). 

Lietuviškai klubo pavadinimas reiškia „geležis“.

## Istorija

Klubas įkurtas 1926 m. „Metalisto“ vardu. 1998 m. vyko klubo reorganizacija ir tada buvo pakeistas pavadinimas į dabartinį – tapo Dnieprodzeržinsko „Stal“. 2016 m. miestas pervadintas į Kamianskę (Kamjanskę). Klubas žaidė Pirmojoje lygoje, bet dėl karinio konflikto Donbase vietos elite atsisakė Donecko „Metalurgas“. Jo vietą užėmė Kamianskės (Kamjanskės) „Stal“.

2018 m. **FK Stal** prarado prfesionalaus futbolo klubo statusą ir buvo likviduotas.

## Sezonai
### Ukrainos varžybos

|}

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Viršupio dvaras

**Viršupio dvaras** (**Viršupio rūmai** arba **rezidencija**) – istoriniuose šaltiniuose minima šiaurinėje Vilniaus dalyje, kairiajame Neries krante buvusi Žygimanto Augusto rezidencija. Tiksli dvaro buvimo vieta nežinoma.

## Istorija
Pagal Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės iždo dokumentus, karaliaus Žygimanto Augusto vasaros rezidencija su 28 žuvų tvenkiniais Viršupyje įrengti 1546 m. Yra nuomonė, jog Viršupio dvaras bei jame buvęs žvėrynas vaizduojamas bei aprašomas 1581 m. atlaso *[[Civitates orbis terrarum]]* leidime vardais *Die Wersope* bei *Vversupa*. Atlase pateikiamame Vilniaus aprašyme minimi mediniai rūmai su žvėrynu, esantys už pusės mylios nuo Vilnios. Pažymima, jog žvėryno išlaikymas daug kainavęs. Žygimantui Senajam priklausę rūmai su žvėrynu prie Viršupio upės minimi M. Zeilerio „Naujame Lenkijos Karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Unijos aprašyme“ (1647 m.). Tai, jog rezidencija įkurta dar Žygimanto Senojo, mini ir Juozapas Ignotas Kraševskis. Sunykusio Viršupio dvaro paieškas 1856 m. knygoje „Pasivaikščiojimai po Vilnių ir jo apylinkes“ aprašė Adomas Honoris Kirkoras, archeologinių kasinėjimų metu aptikęs požeminius rūsius, radęs koklių su karaliaus karūnų bei Žygimanto Senojo atvaizdu, taip pat Jogailos, Aleksandro ir Žygimanto Senojo monetų. A. H. Kirkoras nurodo, jog Viršupis priklausęs valdoms, skirtoms LDK arsenalui ir artilerijai išlaikyti, todėl vadintas *Puškarnia*. XVIII a. žemės perėjo į privačią žemėvaldžio Aleksandravičiaus nuosavybę. 1968 m. „Vilniaus miesto istorija“ teigia, jog A. H. Kirkoro aptikti rūsiai iš tiesų buvę žuvų ūkio kūdras jungę grioviai. 1992 m. Antakalnio šiaurinėje dalyje vykdytų archeologinių kasinėjimų metu, vadovaujamų Kęstučio Katalyno, rezidencijos vietos nustatyti nepavyko.

## Pastabos

## Šaltiniai
Pilkadryžė musinukė

**Pilkadryžė musinukė** (*Muscicapa griseistictas*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukščių rūšis, priklausanti tikrųjų musinukių (*Muscicapa*) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami rytinėje Azijoje.

## Šaltiniai
Taivaninė mėlynuodegė

**Taivaninė mėlynuodegė** (*Tarsiger johnstoniae*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos paukščių rūšis, priklausanti mėlynuodegių (*Tarsiger*) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami tik Taivane.

## Šaltiniai
Yandex.Maps

**Yandex. Maps** () – interaktyvi rusiška internetinių žemėlapių svetainė, valdoma „Yandex“ kompanijos. Ši sistema buvo pradėta 2004 m. Sistema teikia pasaulio vietovių paiešką, informaciją apie transporto kamščius, sudaryti maršrutus, panoramines didesnių miestų nuotraukas.

2012 m. duomenimis, šia sistema Rusijoje naudojosi apie 16 milijonų vartotojų.

## Šaltiniai
Yandex. Maps naudojasi šių sistemų teikiamomis paslaugomis žemėlapių sudarymui::

* 2012 NAVTEQ
* Bundesamt für Eich- und Vermessungswesen
* EuroGeographics
* IGN 2009 – BD TOPO
* Geomatics Ltd.
* Top-Map Ltd.
* Norwegian Mapping Authority
* Source: IgeoE – Portugalija
* Ispanija – Información geográfica propiedad del CNIG
* Švedija – National Land Survey Sweden
* Šveicarija – Topografische Grundlage: Bundesamt für Landestopographie.
* Jungtinė Karalystė – Ordnance Survey data
* Meksika – Fuente: INEGI (Instituto Nacional de Estadística y Geografía)
* Hema Maps Pty. Ltd.
* Izraelio duomenys
* Royal Jordanian Geographic Centre
* Яндекс.Народная карта.

## Mastelis
Maksimalus sistemos mastelis – 1:1600 (Maskva, Sankt Peterburgas ir Jekaterinburgas). Kiti didieji Rusijos miestai, taip pat Kijevas ir Minskas, pateikiami masteliu 1:2000. Visa Ukrainos teritorija rodoma 1:16000 masteliu, visa Baltarusija – 1:30000.

Visas Kazachstanas pateikiamas 1:6600 masteliu, kitos Centrinės Azijos šalys – 1:2 300 000.

1:30000 masteliu pateikiamos tokios šalys: Estija, Latvija, Lietuva, Austrija, Vengrija, Lenkija, Čekija, Vokietija, Prancūzija, Beneliuksas, Didžioji Britanija ir Airija. 1:66000 masteliu pateikiamos šios šalys: Ispanija, Portugalija, Italija, Balkanai, Turkija ir Kipras. Egiptas pateikiamas 1:100 000 masteliu.

Visos kitos pasaulio šalys pateikiamos 1:3 000 000 masteliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* editor Yandex.Maps
FK Ternopil

**Ternopilio futbolo klubas „Ternopil“** – Ukrainos futbolo klubas iš Ternopilio.

## Istorija
Klubas įkurtas 2000 m. ir buvo kito Ternopilio klubo FK Niva Ternopìlʹ dubleriais. 

Vėliau (2022 m.) atsiskyrė ir tapo profesionaliu klubu. Iškopė į Pirmą lygą.

2016/2017 metų sezone užėmė paskutinę (18) vietą pirmenybėse ir prarado vietą pirmoje lygoje.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.

## Oficialių rungtynių statistika

### Ukrainos varžybos

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
FK Desna

**Černihivo „Desna“** – Ukrainos futbolo klubas iš Černihivo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1960 m. ir buvo pavadintas „Avanhardu“. Jau 1961 m. pervadintas į „Desna“.

1970 m. černigoviečių klubas tarp 22 komandų užėmė 11 vietą tarp pirmenybėse dalyvavusių ekipų iš Baltarusijos ir Ukrainos.

Tų pačių metų pabaigoje (1970) komanda buvo išformuota naujojo Černigovo srities valdytojo sprendimu.

1977 m. „Desna“ atgimė Jefimo Školnikovo pastangomis.

2016–2017 m. sezone užėmė antrąją vietą Pirmojoje lygoje, bet į elito divizioną nepateko.

2017–2018 m. Pirmoje lygoje buvo treti ir iškovojo teisę žaisti aukščiausioje šalies lygoje. 

Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Premjer lygoje.

2021–2022 m. rungtyniavo Premjer lygoje. Čempionatas buvo nutrauktas dėl karo. Tuo metu ekipa buvo septintoje vietoje iš šešiolikos dalyvių.

2022 m. kovo ir balandžio mėn. Černihivo miestas patyrė Rusijos kariuomenės puolimą, miesto infrastruktūra nukentėjo. Klubas prarado vietą aukščiausioje šalies lygoje. 

## Sezonai
### Ukrainos varžybos

|}

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidė tradicine apranga

## Sudėtis
Atnaujinta: *[[2022]] m. [[kovo 1]] d.*

## Žinomesni žaidėjai
*  Andrijus Jarmolenka, 2006–2007 m.
*  Kirilas Siličius, 2011 m.

## Išnašos

## Literatūra
* 

## Nuorodos
*  Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
FK Poltava

**Futbolo klubas „Poltava“** – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Poltavos.

## Istorija
Klubas įkurtas 2007 m. Tuo metu miesto vadovu buvo meras Andrijus Matkovskis (2006-2010), kuris tapo šio klubo įkūrėju, šelpėju ir garbės prezidentu. Greitai FC Poltava tapo profesionaliu klubu. Debiutavo Pirmoje lygoje. 2017/2018 m. joje iškovojo antrą vietą ir gavo teisę žaisti elito divizione.

2018 m. vasarą buvo nuspręsta komandą išformuoti, o klubą likviduoti. Klubo prezidentas netikėtą sprendimą pagrindė tuo, kad namų stadionas neatitinka licencijavimosi sąlygų, o kad atitiktų visus keliamus reikalavimus, reikėtų nemažai investuoti į stadioną. „Vorsklos“ stadionas nebūtų namų stadionu, nes jame žaidžia kita miesto komanda FK Vorskla Poltava ir todėl vadovybė nusprendė likviduoti klubą. 

## Spalvinė gama
Juoda, žalia ir balta.

## Pasiekimai

:

## Sezonai

|}

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė

## Šaltiniai
Miškiniai negrai

**Miškiniai negrai** (, ) – tauta, susidariusi Pietų Amerikos šiaurės rytuose, Suriname, Gajanoje ir Prancūzijos Gvianoje, Surinamo ir Saramakos aukštupyje bei vidurupyje, taip pat Maroni upės slėnyje. Populiacija – apie 50 tūkst. žmonių. Vartoja kreolines anglų kalbos atmainas. Pagal tikybą dauguma formaliai yra Romos katalikai ar protestantai.

Miškiniai negrai susidarė iš juodaodžių vergų-pabėgėlių (maronų), įsikūrusių sunkiai prieinamose Gvianos džiunglių vietovėse. Jie išlaikė daug savitos, iš Afrikos atsineštos buities, visuomeninės sanklodos, daiktinės kultūros bruožų. Verčiasi žemės ūkiu ir miškų ūkiu (miško kirtimas, medienos plukdymas, kaučiuko surinkimas). Dabar dalis uždarbiauja miestuose. Išlaikę tradicinės tikybos bruožų.

Miškiniai negrai skirstosi į 6 pagrindines kiltis:
* alukai arba boniai (Maripasulos komuna, Pranc. Gviana);
* kvinčiai (prie Koperneimo, Surinamas);
* matavajai (Surinamas);
* ndjukai (prie Tapanahonio, Surinamas);
* paramakai (prie Maroni, Surinamas ir Pranc. Gviana);
* saramakai (Surinamo aukštupio baseinas, Surinamas ir Pranc. Gviana).


Maroon village, Suriname River, 1955.jpg|Ndjukų kaimas ir kanojos prie Surinamo upės (1955 m.)
Tropenmuseum Royal Tropical Institute Objectnumber 10019264 Portret na afloop van een Winti dans.jpg|Miškinių negrų tradicinės tikybos *winti* apeiga
Tropenmuseum Royal Tropical Institute Objectnumber 10024950 Portret van drie Marron mannen en een.jpg|Miškinių negrų vaikai
Tropenmuseum Royal Tropical Institute Objectnumber 60006027 Dorpsgezicht met Marron kinderen.jpg|Kaimas prie Surinamo upės


## Šaltiniai
FK Inhulec

**Petrovės „Inhulets“** – Ukrainos futbolo klubas iš Petrovės.

## Istorija
Klubas įkurtas 2013 m. Tuo metu naudotas pagrindinio rėmėjo pavadinimas. 

Nuo 2015 m. naudijamas "Inhulets" pavadinimas. 2016–2017 m. sezone debiutavo Pirmoje lygoje .

Nuo 2020–2021 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje. Debiutiniame sezone užėmė dvyliktą vietą. O 2021–2022 m. čempionatas buvo nutrauktas dėl karo.

2024–2025 m. sezone Premjer lygoje tarp šešiolikos dalyvių liko priešpaskutinėje vietoje (penkiolikti) ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona raudona apranga. 

## Logotipas
2015–2017 metų „Inguleco“ emblema buvo įtraukta tarp dešimties blogiausių Ukrainos futbolo klubų logotipų („Tribune“ svetainėje).

FK Agrofirma PV logo.png|Pirmoji emblema  Nuo 2013 m. 
FK_Ingulets.png|Senoji emblema 2015 iki 2018 m.
FK Inhulec logo.png|Naujoji emblema  nuo 2018 m.


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 

; Media
* facebook paskyra
* Youtube
* Instagram

; Duomenų bazės
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
FK Sumy

**Sumų futbolo klubas „Sumy“** – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Sumų.

## Istorija
Klubas įkurtas 1982 m. prie miško urėdijos Krasnopoljės gyvenvietėje. „Javoru“ vadintas klubas dalyvavo apskrities pirmenybėse. Vėliau persikėlė į Sumus.
2008 m. klubas pervadintas „Sumais“. Iškopė į Pirmą lygą.
2016/2017 metų sezone užėmė 15 vietą pirmenybėse ir dėl vietos Pirmoje lygoje kovojo išlikimo rungtynėse. jas laimėjo ir liko Pirmoje lygoje.

2019 m. **FK Sumy** neteko profesionalaus futbolo statuso.

## Spalvinė gama

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Історія виступів клубу
FK Hirnyk-Sport

**„Hirnyk-Sport“** – Ukrainos futbolo klubas iš Horišni Plavnių, Poltavos srities.

## Istorija
Klubas įkurtas 1989 m. Nuo 1995–1996 m. sezono žaidė Antroje lygoje. 2013–2014 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais.

2014–2015 m. sezone debiutavo Pirmoje lygoje ir užėmė trečią vietą. Tai geriausias pasiekimas klubo istorijoje. 2015–2016 m. sezone nesugebėjo prasibrauti į geriausiųjų dešimtuką. 

2022–2023 m. sezone pateko į Pirmą lygą. Po pirmojo etapo pateko į silpnųjų ekipų grupę. O galutinėje ekipų rikiuotėje buvo paskutiniai, šešiolikti.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama


FK Hirnyk-Sport.png|
FK Hirnyk-Sport emblema.png|


## Apranga

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Srnantongo

**Srnantongo** (iš  „Surinamo šneka“) – kreolinė kalba, susidariusi anglų kalbos pagrindu, vartojama Surinamo valstybėje. Kaip gimtoji kalba ji esti apie 130 tūkstančiams žmonių, bet nuolat vartojama bent pusės Surinamo gyventojų kaip susišnekėjimo kalba (*[[lingua franca]]*).

Pradžioje sranantongo buvo išimtinai juodaodžių Surinamo kreolų kalba, bet vėliau paplito ir tarp kitų šalies tautų – kinų, javiečių, indėnų, indų, olandų, miškinių negrų. Kalbos pagrindą sudaro fonetiškai supaprastinta anglų kalba, smarkiai permiešta olandų kalba bei paskirais portugalų, Vakarų Afrikos (ypač akanų, jorubų) kalbų žodžiais.

Srnantongo išlieka beveik išimtinai šnekamąja kalba (rašto kalba – olandų), nors valdant Deziui Boutersei įgavo didesnio pripažinimo. Negausių rašytinių tekstų sukurta nuo XIX a., o oficiali rašyba patvirtinta 1986 m. Šia kalba rašė Surinamo poetas, rašytojas, himno kūrėjas Henris Fransas de Zilas.

## Nuorodos
* Srnantongo–olandų kalbų žodynas 
*
FK Helios Charkiv

**Charkivo „Helios“** – Ukrainos futbolo klubas iš Charkivo.

## Istorija
Klubas įkurtas 2002 m. tuo metu vadinosi **FK „Kobra“**. Jo įkūrėjas Oleksandr Hellstein.

Klubas greitai kilo iš žemesniųjų divizionų ir galiausiai debiutavo 2005/2006 metų Pirmoje lygoje. Daugiau nei dešimtmetį buvo Pirmoje lygoje.

Vėliau susidurta su finansiniais nepritekliais ir komanda išformuota.

## Spalvinė gama

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*