open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Magyla

**Magyla** senovės lietuvių mitologijoje – mirties deivė, Giltinės tarnaitė. Deivę tarp kitų pykčio ir nelaimių dievų mini Matas Pretorijus. Pretorijus ją apibūdina kaip nuduriančią ar kankinančią deivę. Pagal J. Brodovskį ji buvo furija, o pasak P. Ruigio ji buvusi pykčio dievaitė. Pasak N. Vėliaus, Magyla buvusi ne deivė, o demonas, esą magylų yra daug ir jos gali žmogų pražudyti kaip romėnų furijos.

## Literatūra
Ąžuolinis verpikas

**Ąžuolinis verpikas** (*Lasiocampa quercus*) – verpikų (*Lasiocampidae*) šeimos drugys. Patelė stambi, tamsiai geltos spalvos, patinas – su kaštoniškai rudais sparnai. Skraido birželio – rugpjūčio mėn. pamiškėse, retuose krūmynuose.
Avietinis verpikas

**Avietinis verpikas** (*Macrothylacia rubi*) – verpikų (*Lasiocampidae*) šeimos drugys. Skraido gegužės – liepos mėn. dirvonuose, ganyklose, pamiškėse ir kt. biotopuose. Patinų priekiniai sparnai rausvai rudi, patelių – rudai pilki, be baltos akutės sparnų viduryje. Vidurinį laukelį kerta 2 tiesios šviesios skersinės juostelės. Užpakaliniai sparnai tokios pat spalvos kaip ir priekiniai.

Vikšras tamsiai rudas, šonai juosvi. Užaugę vikšrai žiemoja. Kenkia avietėms, gervuogėms ir įvairiems krūminiams augalams.
Prieangio ir sraigės nervas

**Prieangio ir sraigės nervas** () – galvinių nervų VIII poros specifinis juntamasis nervas, kuris per vidinę klausomąją angą patenka į kaukolę ertmę ir įeina į smegenis. Sudarytas iš sraiginės ir prieanginės dalies. Abi tos dalys vidinės klausomosios landos pradžioje susijungia į vieną bendrą nervą. Atsakingas už klausos ir pusiausvyros jutimų funkciją.
Didžioji šaškytė

**Didžioji šaškytė** (*Melitaea phoebe*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. pamiškių pievose. Dažnai tupia ant bajorių. Vikšrai juosi su išilginėmis juodomis juostomis ir balsvais šonais. Lietuvoje neretas.
Paprastoji šaškytė

**Paprastoji šaškytė** (*Melitaea athalia*) – pleštekių (*Nymphalidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – rugpjūčio mėn. pamiškėse, miško aikštelėse, pievose. Vikšrai pilkai juosvi, su juodomis išilginėmis juostomis. Gyvena ant įvairių žolinių augalų. Vikšrai žiemoja. Lietuvoje dažna rūšis.


Vaizdas:Melitaea.athalia5.-.lindsey.jpg|Lerva
Vaizdas:P1160778 Melitaea athalia.jpg|Suglausti sparnai
Upinė plekšnė

**Upinė plekšnė** (*Platichthys flesus*) – plekšninių (*Pleuronectidae*) šeimos žuvis. Kūnas ovališkas, apaugęs cikloidiniais žvynais, iki 40 cm ilgio. Viršutinėje kūno pusėje yra apvalių šviesiai rudų ar oranžinių dėmelių. Abi akys yra dešinėje pusėje (maždaug apie 60 proc. atvejų). Apatinė kūno pusė šviesiai gelsva. Šoninė linija beveik tiesi.

Paplitusi Europos jūrų pakraščiuose, aptinkama upių žemupiuose. Jaunų individų pasitaiko visame Kuršių marių plote. Lietuvoje paplitęs porūšis *Platichthys flesus trachurus*. Baltijos jūroje sudaro 80% visų čia sugaunamų plekšnių.

## Šaltiniai
Jūrinė plekšnė

**Jūrinė plekšnė** (*Pleuronectes platessa*) – plekšninių (*Pleuronectidae*) šeimos verslinė žuvis. Kūnas iki 80 cm ilgio, apaugęs smulkiais cikloidiniais žvynais.

Paplitusi Europos jūrų pakraščiuose, Baltijos jūroje ties Lietuvos krantais dažna žuvis. Paplitęs porūšis – **Baltijos plekšnė** (*Pleuronectes platessa baltica*).
Uraninitas

**Uraninitas** – oksidų klasės mineralas, kuriame gausu urano. Urano oksidas, (UO2). Šiame minerale gali būti torio, švino priemaišų. Visi uraninito mineralai turi radžio priemaišą. Tai urano radioktyvaus skilimo produktas. Uraninitas yra pagrindinė urano rūda. Mineralas radioaktyvus. Tai pirmasis nustatė prancūzų fizikas Anri Bekerelis 1896 metais. Vėliau, tyrinėdama uraninitą, iškastą Jachimove, Čekijoje, lenkų chemikė Marija Kiuri atrado radį.

Mineralas randamas sulfidinėse hidroterminėse gyslose, rečiau pasitaiko granitiniuose pegmatituose. Čia jis randamas kartu su cirkonu ir turmalinu. Nusėdusių uraninito grūdelių pasitaiko ir aliuviniuose sąnašynuose.

Jo randama Kanadoje, JAV, Vokietijoje, Pietų Afrikoje, Anglijoje.
Gulbių dievas

**Gulbių dievas** senovės lietuvių mitologijoje - kiekvieną žmogų saugantis dievas, dvasia. Vyrai jam aukojo kalūnus, o moterys vištytes. Vardas kildinamas nuo „gelbėti“, tačiau neatmestina ir „gulbės“ versija. Šis asmeninis dievas tapatinamas su krikščioniškuoju angelu sargu. Analogiškus dievus turėjo babiloniečiai, Sibiro tautos, kurios tikėjo, kad dvasia globėja pasirodo gyvūno, neretai paukščio, ir gulbės pavidalu.

## Literatūra
Karorius

**Karorius** – arklių ir karo dievas senovės lietuvių mitologijoje. Dievą pirmas 1582 m. paminėjo M. Strijkovskis, kuris jį tapatino su romėnų Marsu. Dievui aukajomos stiprios vištos ir gaidžiai, tikintis, kad atitinkami bus ir užaugę arkliai. Prašant taikos, dievui meldžiamasi užkrosnyje atsisėdus ant balno. Vardas pagal V. Manhartą kildinamas nuo žodžio „kariauninkas“. Dėl siejimo su arkliai manoma, kad dievas buvo vaizduojamas raitas

## Šaltiniai
Pajauta

**Pajauta** – sudievinta asmenybė, legendinio Lietuvos kunigaikščio Kerniaus duktė, Kukovaičio motina. Ją mini Motiejus Strijkovskis ir kiti autoriai. Mirus Pajautai jai pastatė stabą, kurio vietoje vėliau išaugusios liepos, kurios taip pat garbintos. Todėl Pajauta turėjo savitą asmeninį kultą. Jos garbei pavadintas Pajautos slėnis Kernavėje.

## Šaltiniai
Skalsa

**Skalsa** senovės lietuvių mitologijoje – gausos, palaimos, pilnatvės (kornukopijos) sąvoka. Vietomis skalsą kaip deivę mini Matas Pretorijus, vėliau deivę mini Jokūbas Brodovskis ir Pilypas Ruigys. Skalsos deivei buvo skirta speciali šventė.

Skalsa buvo lyginama su romėnų *cornu copiae* („gausybės ragu“). Matas Pretorijus aprašo derliaus nuėmimo metu vykusią skalsos šventę, kurios metu lietuviai iš pirmųjų grūdų kepę mažus kepalėlius ir po tris dėję į aruodus.

Lietuvių kultūroje žodis „skalsa“ ilgą laiką tebebuvo valgančiųjų pasveikinimo žodelis. Skalsa tai tiek kokio nors daikto savybė (t. y., taupumas, gebėjimas mažame kiekyje sutalpinti daug galios), pvz., duonos, miltų, malkų skalsa, derliaus skalsa, tiek bendra laimės, gerovės, pritekliaus sąvoka, abstrakcija (namų skalsa).

Žodis kilo nuo *skilti/skelti* (plg. *nuskilti* – „pasisekti“). Vedose skalsos atitikmenimis galima laikyti *kṣema, bhadra*, suomių mitologijoje – *[[sampo]]*. Taip pat susijęs žodis Dalia (plg. *skilti* > *dalis*).

## Literatūra
Kuba (mitologija)

Romėnų mitologijoje **Kuba** – kūdikių deivė. Kuba globojo kūdikius. Motinos norinčios užmigdyti savo verkiančius vaikus kviesdavosi Kubos pagalbos.
Kuba (reikšmės)

**Kuba** gali reikšti:

* Kuba, valstybė Šiaurės Amerikoje;
* Kuba (mitologija), romėnų deivė globojusi kūdikius;
* Kuba (Azerbaidžanas), miestas Azerbaidžane.
* Kuba (Afrika), istorinė Afrikos valstybė.
* Kubos chanatas, istorinė valstybė Azerbaidžane.
Kvirinas

Romėnų mitologijoje **Kvirinas** () – paslaptingas, sabinų kilmės dievas. Sabinai turėjo gyvenvietę toje vietoje, kur vėliau įsikūrė Romos miestas. Vardas kilo nuo vietovės pavadinimo, kuri įėjo į Septynias Romos kalvas. Kvirinas tapo vienu iš svarbiausių romėnų dievų, kadangi buvo laikomas Romulo, Romos pirmojo valdovo, dievifikacija. Kartais siejamas su mirta. Kvirino žmona – Hora.

* Buvo vienas iš archajiškos triados dievų, kurią taip pat sudarė Jupiteris ir Marsas. Triados kultas buvo paplitęs ankstyvojoje Romoje. Jupiteris buvo viršiausias triadoje.
* Jo vardas kildinamas iš *co - viri* („vyrai kartu“), įkūnijo romėnų karinės ir ekonominės jėgos sutelktumą. Jis taip pat prižiūrėjo kuriją ir kuriatos (genties susirinkimo) vykdymą, kurios vardas etimologiškai giminingas jo vardui.
* Mene vaizduojamas kaip barzdotas vyras su religiniais ar kariniais drabužiais.
* Kvirino garbei vasario 17 d. buvo švenčiamos Kvirinalijos.
* Romos piliečiai kartais buvo vadinami kviritais, tai buvo laikoma dižiausia pagarba. (Titus Livijus)
* Kvirino žinys – *[[Flamen Quirinalis]]*.
Matricų metodas (teiginių logika)

**Matricų metodas** (arba *teisingumo lentelių metodas*) teiginių logikoje yra vienas iš būdų samprotavimo pagrįstumui įvertinti. Formalizavus samprotavimą, jo prielaidoms ir išvadai nubraižoma bendra teisingumo lentelė. Jei egzistuoja tokia šios lentelės eilutė, kurioje visos samprotavimo prielaidos yra teisingos, o išvada – klaidinga, tai samprotavimas yra nepagrįstas. Jeigu tokia eilutė neegzistuoja, samprotavimas yra pagrįstas.

Pavyzdžiui, turime samprotavimą

: Jei kas nors yra žmogus, tai jis mirtingas.
: Sokratas yra mirtingas.
: Vadinasi, Sokratas yra žmogus.

Šio samprotavimo loginė forma yra

: Jei P, tai Q.
: Q.
: Vadinasi P.

Užrašius teiginių logikos simboliais:

: P→Q
: Q
: ⊢ P

Čia ⊢ yra loginio teigimo () ženklas.

Šio samprotavimo teisingumo lentelė yra

Trečioje eilutėje abi prielaidos (P→Q ir Q) teisingos, o išvada (P) klaidinga. Vadinasi, šis samprotavimas yra nepagrįstas.

Kitas šio metodo variantas – nubraižyti teisingumo lentelę formulei, kurioje pagrindinis operatorius yra implikacija, tos implikacijos antecedentas – visų nagrinėjamo samprotavimo prielaidų konjunkcija, o konsekventas – to samprotavimo išvada. Jeigu ta formulė yra tautologija (logikos dėsnis), tada samprotavimas pagrįstas. Jeigu tai yra atsitiktinė išraiška arba kontradikcija, tada samprotavimas nepagrįstas.

Pavyzdžiui, aukščiau pateikto samprotavimo atveju tokia formulė yra ((P→Q)&Q)→P. Ši formulė yra atsitiktinė išraiška. Todėl tai nepagrįstas samprotavimas.

## Nuorodos
* Teisingumo lentelių braižymo programa
Apkalta

**Apkalta** (), *impičmentas* – politinės atsakomybės forma, procesas, kuriuo aukščiausi valstybės pareigūnai gali būti nušalinti nuo užimamų pareigų.

Terminas *impeachment* atsirado viduramžių Anglijoje. Ten jis reiškė teisinę procedūrą, kurios metu parlamentas už bet kokius nusikaltimus teisia savo narius, taigi vykdo kvazi teisminę funkciją. Ši archajiška procedūra (pirmąkart Anglijos parlamente surengta 1376 m., o paskutinį kartą – 1806 m.) iki šiol formaliai nėra panaikinta, nors 1967 m. Rinktinis parlamentinių privilegijų komitetas rekomendavo tai padaryti, konstatavęs, jog šiuo metu, aplinkybės, kuriose vyko apkalta, yra tokios tolimos dabarties realijoms, kad procedūrą derėtų vertinti kaip atgyvenusią. Ši nuomonė grindžiama tuo, kad jei XVII–XVIII amžiais apkalta neretai buvo politinių oponentų „likvidavimo“ priemonė, tai nūdienos visuomenėje politinių oponentų likimą lemia rinkimai, o nusikaltėlių – baudžiamieji teismai

## Lietuva

Pagal Lietuvos Respublikos Konstituciją už nušalinimą apkaltos būdu turi balsuoti ne mažiau, kaip 3/5 visų Seimo narių.

Pagal Lietuvos Respublikos Konstituciją apkaltos proceso tvarka iš užimamų pareigų gali būti pašalinti:
* Respublikos Prezidentas;
* Seimo narys;
* Konstitucinio Teismo teisėjai ir/ar Pirmininkas;
* Aukščiausiojo Teismo teisėjai ir/ar Pirmininkas;
* Apeliacinio teismo teisėjai ir/ar Pirmininkas.

Minėti pareigūnai gali būti nušalinti apkaltos būdu, jei:
* Sulaužė duotą priesaiką;
* Padarė nusikaltimą;
* Šiurkščiai pažeidė Konstituciją.

Jei valstybės pareigūnas pašalinamas iš pareigų apkaltos būdu dėl to, kad šiurkščiai pažeidė Konstituciją ir sulaužė duotą priesaiką, ateityje jis niekada negali užimti pareigų, reikalaujančių duoti priesaiką.

## Pakso byla

Lietuvos ir Europos istorijoje pirmą kartą nuo Prezidento pareigų apkaltos būdu (2004 m. balandžio 6 dieną) buvo nušalintas Rolandas Paksas. Šis apkaltos procesas užtruko beveik 4 mėnesius.
Limanda

**Limanda** arba **gelsvapelekė plekšnė** (*Limanda limanda*) – plekšninių (*Pleuronectida)* šeimos žuvis. Kūnas pailgas, o aukštis sudaro apie 0,5 kūno ilgio. Viršutinė kūno pusė gelsvai ruda, išmarginta tamsiomis dėmėmis, o apatinė – balta. Akys dešinėje kūno pusėje. Turi mažus dantis.

Lietuvos pajūryje retai aptinkama žuvis.
Plokščiagyvis

**Plokščiagyvis** (*Trichoplax adhaerens*) – primityvios sandaros daugialąstis gyvūnas. Sudarytas iš dviejų sluoksnių. Nepaisant to, kad plokščiagyvis yra sudėtingesnės sandaros negu pirmuonys, jis neturi aiškiai išreikštų organų.

Jie plokšti, iš dalies permatomi, neturi pastovios kūno formos. Siekia apie 3 mm skersmens. 
Gyvena jūrose, šliaužioja akmenimis ir maitinasi ant jų augančiais dumbliais.
Paprastoji medūza

**Paprastoji medūza** (**Ausytoji medūza**) () yra plokščia skėčio arba varpo pavidalo. Medūzos dilgiosios ląstelės gali būti pavojingos probleminę ar itin jautrią odą turinčiam žmogui.

## Paplitimas
Pagal Michael Dawson genetinius tyrimus paprastoji medūza sutinkama rytinėje Atlanto pakrantėje Europoje (įskaitant Baltijos jūrą) ir vakarinėje Atlanto pakrantėje Šiaurės Amerikoje (Naujoji Anglija ir rytinė Kanados dalis). Paprastai gyvena pakrantėse, estuarijose ir uostuose.

## Išvaizda ir dauginimasis
Paprastoji medūza turi plokščią išgaubtą skėtį ir yra 20-30 cm dydžio. Išoriškai beveik nesiskiria nuo kitų genties rūšių. Kūnas pusiaupermatomas, turi rožinių-violetinių atspalvių. Turi keturis apskritimo formos lytinius organus, kurių spalva yra rusvai raudona, ir keturis čiuptuvus. Skėtis yra baltos arba gelsvos spalvos. Žiūrint į skėtį iš viršaus matosi skrandis, kuris susideda iš keturių kišenių.

Paprastosios medūzos yra skirtingalytės. Kiaušinėliai ir spermatozoidai subręsta lytinėse liaukose, kurios yra skrandžio kišenėse.

## Elgesys

Vandenyje iriasi į kūno centrą įtraukdama ir išstumdama vandenį, o kadangi yra prasta plaukikė, dažnai išmetama į krantą. Maitinasi nuodingais čiuptuvais įtraukdama planktoną ir moliuskus.

Medūzos neturi smegenų. Jas atstoja išsišakojusi nervų receptorių sistema, kuri jautriai reaguoja į kvapus, šviesą, kitus signalus.

## Šaltiniai
Tobinės

**Tobinės** (*Ammodytidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) šeima. Tai jūrinės, pailgos žuvys apvaliais šonais. Galva smaili, kūgiška. Apatinis žandas atsikišęs į priekį. Šoninė linija tiesi. Pelekai be spyglių, žvynai smulkūs. Nugarinis pelekas ilgas, pilviniai pelekai išnykę.

Gyvena jūrų pakraščiuose, slepiasi smėlyje. Lietuvos pajūryje aptinkamos dvi rūšys:

*Paprastasis didysis tobis (*Hyperoplus lanceolatus*) 
*Mažasis tobis (*Ammodytes tobianus*) 

## Gentys
*Paprastieji tobiai (*Ammodytes*)
**[[Ammodytoides]]*
*Paprastieji japoniniai tobiai (*Bleekeria*)
*Pietiniai tobiai (*Gymnammodytes*)
*Didieji tobiai (*Hyperoplus*)
**[[Lepidammodytes]]*
**[[Protammodytes]]*
Marsas (mitologija)

Romėnų mitologijoje **Marsas** (), *Mavortas*, *Marspiteris* („tėvas Marsas“) – karo dievas, Junonos ir Jupiterio sūnus. Marso žmona – Nerija (*Nerio*), kuri identifikuojama su Venera ir Minerva. Atitikmuo etruskų mitologijoje – dievas Laranas. Pradžioje Marsas buvęs vaisingumo ir augimo bei gyvulininkystės globėjas, tačiau vėliau tapo asocijuojamas su karo lauku. Marsas buvo Romos globėjas. Pagal legendą Romulo tėvas. Identifikuojamas su graikų dievu Arėju. Marsas analogiškai Arėjui turi du sūnus: Formido, kurį atitinka graikų Deimas, ir Timorą, kurį  atitinka graikų Fobą.

## Kultas

* Marsas taip pat buvo pavasario dievas, didžiosios šventės pagerbiančios Marsą buvo pavasarį. Buvo manoma, kad jis kontroliavo visą žemdirbystę.
* Marsui buvo aukojama prieš mūšius. Buvo sakoma, kad jis pasirodydavo mūšio lauke lydimas karo deivės Belonos. 
* Buvo laikoma, kad su Rėja Silvija susilaukė Romulo (ir Remo), todėl romėnai išdidžiai vadino save Marso sūnumis.
* Pagrindinė Marso šventykla buvo Kapitolijuje, kurią dalinosi su Jupiteriu ir Kvirinu. Šie trys dievai priklausė vadinamajai Kapitolijaus dievų triadai.
* Jam buvo dedikuotas Campus Martius („Marso laukas“), kur treniravosi kariai ir atletai.
* Imperijos laikais dažnai vaizduotas ant monetu.
* Marsas Ultoras („keršytojas“) kartu su Honoru ir Virtuta, buvo labai populiarūs kariuomenėje.
* Pagal mitą
* Jo garbei buvo pavadintas (*March*) kovo mėnuo ir ketvirtoji nuo Saulės planeta Marsas. 
* Regijoje *Forum Romanum* vietovėje buvo laikomi *hastae Martiae* („Marso ietys“) , šventi ginklai ietys ir 12 skydų, kuriuos karvedžiai pajudindavo, šaukdamasis Marso. Jei ginklai imdavo patys judėti, tai buvo blogas ženklas, pranašaujantis karą. Jei Roma buvo puolama, karvedžiai judindavo ietis ir kartodavo *Mars virgila* („Marsas pabudo“). Pagal legendą skydas nukrito iš dangaus, taip Marsas parodė, kad saugo romėnus. Skydas tapo Romos simboliu. Valdovo Numos įsakymu buvo padaryta vienuolika identiškų skydo kopijų, kad priešai negalėtų pavogti tikrojo. 
* Šventi gyvūnai: vilkas, genys, žirgas, jautis.
* Marso ir Kvirino žyniai buvo vadinami *Salii* („šokinėtojais“). Pavadinimas kilo nuo to, kad jie šokinėjo gatvėmis ir dainavo *Carmen Saliare*. Atskirai Marso žynys buvo vadinamas *flamen Martialis*.

### Šventės
* Kovo 1 d. buvo švenčiama *Feriae Marti*.
* Spalio 19 d. buvo švenčiama *Armilustrium*, jos metu buvo daromos karių rikiuotės.
* Kas penkeri metai buvo švenčiama *Suovetaurilia*, kurios metu buvo aukojami kiaulė, avis ir jautis.
* Vasario 27 d. ir kovo 14 d. Marso garbei buvo rengiamos arklių lenktynės *Equirria*. *Kovo 23 d. buvo švenčiama Tubilustrium, valomi ginklai ir karo trimitai.

### Epitetai
* *Mars Ultor* („keršytojas“) turėjo šventyklą *Forum Augustus* vietovėje.
* *Mars Gradivus* („armijos pranašiausias kare“), kurį garbindavo prieš ir po karo pergalės.
* Kiti epitetai: „nugalėtojas“, „kovotojas“, „imperijos plėtėjas“, „Augusto paddėjėjas“, „sargas“, „ramintojas“.

### Vaizdavimas
Mene Marsas vaizduojamas ginkluotas, su šarvais, kuoduotu šalmu, dažniausiai traukiantis karo vežimą į mūšį, laikantis skydą ir ietį.
Akmeniniai ešeriai

* *Anthiinae*
* *Epinephelinae*
* *Grammistinae*
* *Liopropomatinae*
* *Serraninae*

* *Grammistidae*

**Akmeniniai ešeriai** (*Serranidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) šeima. Panašūs į ešerines, bet analinio peleko pradžioje yra 3 kieti spygliai. Daugiausia paplitę vandenynų atogrąžų ir paatogrąžio platumose, rečiau – gėluose vandenyse. Kūno ilgis – 20–230 cm, kūno masė – 0,1–300 kg. Plėšrūs. 

## Sistematika
*Pošeimis. *[[Anthiinae]]*
***[[Anatolanthias]]*
**Antijai (*Anthias*)
***[[Dactylanthias]]*
**Didžiosios ešerės (*Giganthias*)
**Dygiosios donselės (*Hemanthias*)
**Drugeliniai ešeriai (*Caesioperca*)
**Gelsvapelekiai antijai (*Plectranthias*)
**Ilgapelekės tosanos (*Tosanoides*)
**Japoniniai jūrešeriai (*Odontanthias*)
**Juodadėmiai antijai (*Holanthias*)
**Juodadryžiai australiniai gruperiai (*Hypoplectrodes*)
**Kaliforniniai gramai (*Pronotogrammus*)
***[[Luzonichthys]]*
***[[Meganthias]]*
**Mėnuliniai antijai (*Selenanthias*)
***[[Nemanthias]]*
**Netikrieji antijai (*Pseudanthias*)
***[[Othos]]*
**Pučkiai (*Lepidoperca*)
***[[Rabaulichthys]]*
**Raudonosios ešerūnės (*Caprodon*)
**Rupūžiniai gruperiai (*Trachypoma*)
**Sakuros (*Sacura*)
**Tosanos (*Tosana*)
**Uoliniai ešeriai (*Serranocirrhitus*)
*Pošeimis. *[[Epinephelinae]]* 
**Afrikiniai akmenynų ešeriai (*Alphestes*)
**Dėmėtieji gramistopsai (*Grammistops*)
***[[Epinephelides]]*
**Garupos (*Cephalopholis*)
***[[Gonioplectrus]]*
**Gracilos (*Gracila*)
**Gruperiai meros (*Epinephelus*)
**Koraliniai šlakiai (*Plectropomus*)
**Kreolžuvės (*Paranthias*)
**Kuprotieji akmeniniai ešeriai (*Cromileptes*)
**Lyrauodegiai gruperiai (*Variola*)
**Pjūkliniai ešeriai (*Niphon*)
**Pratisieji gruperiai (*Anyperodon*)
**Raudonžiočiai gruperiai (*Aethaloperca*)
***[[Saloptia]]*
**Smaragdiniai ešeriai (*Aulacocephalus*)
**Švelniažvyniai gruperiai (*Dermatolepis*)
***[[Triso]]*
**Uoliniai gruperiai (*Mycteroperca*)
**Ūsuotieji smaragdiniai ešeriai (*Pogonoperca*)
*Pošeimis. *[[Grammistinae]]* 
**Chabonai (*Rypticus*)
**Imperatoriai (*Diploprion*)
**Muilinieji ešeriai (*Grammistes*)
**Netikrosios gramos (*Pseudogramma*)
***[[Suttonia]]*
**Šlakanugariai (*Aporops*)
**Tobiniai ešeriai (*Belonoperca*)
*Pošeimis. *[[Liopropomatinae]]*
***[[Bathyanthias]]*
**Gelsvieji jūrešeriai (*Liopropoma*)
***[[Jeboehlkia]]*
**Reinfordijos (*Rainfordia*)
*Pošeimis. *[[Serraninae]]*
***[[Bullisichthys]]*
**Gandijos (*Cratinus*)
**Juodieji akmeniniai ešeriai (*Centropristis*)
**Kabrilijos (*Paralabrax*)
**Meros (*Acanthistius*)
**Paprastieji uoliniai ešeriai (*Serranus*)
***[[Parasphyraenops]]*
**Porgai (*Chelidoperca*)
***[[Schultzea]]*
***[[Serraniculus]]*
**Smėliniai ešeriai (*Diplectrum*)
**Vakos (*Hypoplectrus*)
* *incertae sedis*
***[[Caesioscorpis]]*
**Papanojos (*Hemilutjanus*)
**† *[[Palaeoperca]]*
Skumbrinės

**Skumbrinės** (*Scombridae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) žuvų šeima, kuriai priklauso greitos atvirų jūrų žuvys, turinčios verpstišką kūną ir ploną uodegos stiebelį. Už nugarinio ir analinio peleko yra nemažai smulkių pelekų. Plaukioja būriais. Yra verslinių žuvų. 

*Atlantinė skumbrė, arba skumbrė (*Scomber scombrus*). Aptinkama ir Baltijos jūroje.
*Atlantinė pelamidė (*Sarda sarda*)
*Paprastasis tunas (*Thunnus thynnus*)
ir kt. 

Šeimoje 15 genčių, apie 56 rūšys.
## Gentys
*Dygiosios pelamidės (*Acanthocybium*)
*Pietiniai tunai (*Allothunnus*)
*Skumbriniai tunai (*Auxus*)
*Dėmėtakuprės pelamidės (*Cybiosarda*)
*Mažieji tunai (*Euthynnus*)
*Drugeliniai tuniukai (*Gasterochisma*)
*Dvijuostės skumbrės (*Grammatorcynus*)
*Didžiaakės pelamidės (*Gymnosarda*)
*Dryžieji tunai (*Katsuwonus*)
*Vienspalviai bonitai (*Orcynopsis*)
*Atogrąžinės skumbrės (*Rastrelliger*)
*Pelamidės (*Sarda*)
*Paprastosios skumbrės (*Scomber*)
*Karališkosios skumbrės (*Scomberomorus*)
*Paprastieji tunai (*Thunnus*)
Netikrosios vėgėlės

**Netikrosios vėgėlės**, arba **jūrinės vėgėlės** (*Zoarcidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) žuvų šeima. Smakro srityje nėra ūselio, tuo jos skiriasi nuo gėlavandenės vėgėlės. Nugarinis ir analinis pelekai ilgi, susilieję su uodeginiu. Pilviniai pelekai yra rudimentiniai ir prisitvirtinę prieš krūtininius pelekus.

Šeimoje yra apie 220 rūšių:
* Paprastoji gyvavedė vėgėlė, arba gyvagimdė vėgėlė (*Zoarces viviparus*). Gyvena ir Baltijos jūroje.
ir kt.

## Gentys
* Ajakai (*Aiakas*)
* Porėtgalvės vėgėlės (*Allolepsis*)
* Bepelekiai likodonai (*Andriashevia*)
* Pietiniai likodonai (*Austrolycus*)
* Dvilūpės vėgėlės (*Bilabria*)
* Švelniakūniai likodonai (*Bothrocara*)
* *[[Bothrocarina]]*
* *[[Crossostomus]]*
* *[[Dadyanos]]*
* Džordano likodonai (*Davidijordania*)
* *[[Derepodichthys]]*
* *[[Dieidolycus]]*
* *[[Eucryphycus]]*
* *[[Exechodontes]]*
* Komandoro gimnelės (*Gymnelopsis*)
* Paprastosios gimnelės (*Gymnelus*)
* Ochotsko likodonai (*Hadropareia*)
* *[[Hadropogonichthys]]*
* Ilgieji likodonai (*Iluocoetes*)
* Kruzenšterno vėgėlės (*Krusensterniella*)
* *[[Letholycus]]*
* Ilgauodegiai likodonai (*Lycenchelys*)
* Gelminiai likodonai (*Lycodapus*)
* Paprastieji likodonai (*Lycodes*)
* Antarktiniai likodonai (*Lycodichthys*)
* Tikrieji likodonai (*Lycodonus*)
* *[[Lycogrammoides]]*
* Ūsuotieji likodonai (*Lyconema*)
* Likodinės vėgėlės (*Lycozoarces*)
* *[[Magadania]]*
* Mainėjos (*Maynea*)
* Pelaginės vėgėlės (*Melanostigma*)
* *[[Nalbantichthys]]*
* Šmito likodonai (*Notolycodes*)
* *[[Oidiphorus]]*
* Buldoginės vėgėlės (*Opaeophacus*)
* Didžiaakiai likodonai (*Ophthalmolycus*)
* *[[Pachycara]]*
* Šiauriniai likodonai (*Petroschmidtia*)
* *[[Phucocoetes]]*
* *[[Piedrabuenia]]*
* *[[Plesienchelys]]*
* *[[Pogonolycus]]*
* *[[Puzanovia]]*
* *[[Pyrolycus]]*
* *[[Seleniolycus]]*
* *[[Taranetzella]]*
* *[[Thermarces]]*
* Ramiojo vandenyno vėgėlės (*Zoarces*)
Durklažuvė

**Durklažuvė**, arba **kardžuvė** (*Xiphias gladius*) – ešeržuvių (*Perciformes*) būrio, durklažuvinių (*Xiphiidae*) šeimos rūšis.

Tai labai stambios plėšrios pelaginės žuvys. Įprastai jos 3 m ilgio, o maksimaliai 4,55 m ilgio ir iki 650 kg svorio. Viršutinis žandas virtęs ilgu kietu durklu. 

Atvirų vandenų žuvis, nors kartais pasitaiko netoli pakrančių. Gyvena šiltesnėse jūrose, kartais pasitaiko Baltijos jūroje, įskaitant Lietuvos teritoriniuose vandenyse. Įprastai laikosi netoli vandens paviršiaus arba iki 550-650 m gylyje. Giliausiai yra aptiktos 2234 m gylyje. Migruoja didelius atstumus ieškoti šiltesnių vandenų veisimosi laikotarpiui, o į vėsesnius regionus ieškoti pakankamai maisto.

## Taip pat skaityti
* Lietuvos žuvų sąrašas

## Šaltiniai
Jūros šuniukai

**Jūros šuniukai** (*Blenniidae*) – ešeržuvių  (*Perciformes*) būrio žuvų šeima, kuriai priklauso nedidelės spalvingos jūrų pakrančių žuvys su labai gleivėta bežvyne oda. Galva buka, akys išsidėsčiusios aukštai galvoje.

Šeimoje apie 350-370 rūšių:

## Gentys
* *[[Aidablennius]]*
* Mažieji jūrų šuneliai *[[Alloblennius]]*
* Šokliosios šunžuvės *[[Alticus]]*
* Andamijos *[[Andamia]]*
* *[[Antennablennius]]*
* Šunžuvės apgavikės *[[Aspidontus]]*
* Tamsiosios šunžuvės *[[Atrosalarias]]*
* *[[Bathyblennius]]*
* *[[Blenniella]]*
* Paprastosios šunžuvės *[[Blennius]]*
* *[[Chalaroderma]]*
* Dryžosios šunžuvės *[[Chasmodes]]*
* Puošniosios šunžuvės *[[Cirripectes]]*
* *[[Cirrisalarias]]*
* Kuoduotosios šunžuvės*[[Coryphoblennius]]*
* *[[Crossosalarias]]*
* *[[Dodekablennos]]*
* *[[Ecsenius]]*
* *[[Enchelyurus]]*
* Žiuželiuotosios šunžuvės *[[Entomacrodus]]*
* Ekzalijos *[[Exallias]]*
* *[[Glyptoparus]]*
* *[[Haptogenys]]*
* kaktingosios šunžuvės*[[Hirculops]]*
* Raguotosios šunžuvės *[[Hypleurochilus]]*
* Žvynuotosios šunžuvės  *[[Hypsoblennius]]*
* Smulkiadėmės šunžuvės *[[Istiblennius]]*
* Dėmėtosios šunžuvės *[[Laiphognathus]]*
* *[[Lipophrys]]*
* *[[Litobranchus]]*
* *[[Lupinoblennius]]*
* Lyrauodegės šunžuvės *[[Meiacanthus]]*
* *[[Mimoblennius]]*
* Mažieji saliarai *[[Nannosalarias]]*
* *[[Oman]]*
* *[[Omobranchus]]*
* *[[Omox]]*
* Smulkiažvynės šunžuvės *[[Ophioblennius]]*
* Skiauterėtosios šunžuvės *[[Parablennius]]*
* *[[Parahypsos]]*
* *[[Paralipophrys]]*
* *[[Paralticus]]*
* Varinės šunžuvės *[[Parenchelyurus]]*
* *[[Pereulixia]]*
* Kardauodegės šunžuvės *[[Petroscirtes]]*
* *[[Phenablennius]]*
* Melsvadryžės šunžuvės *[[Plagiotremus]]*
* *[[Praealticus]]*
* *[[Rhabdoblennius]]*
* *[[Salaria]]*
* Paprastieji salariai *[[Salarias]]*
* Skartelės *[[Scartella]]*
* Didžiosios smulkiažvynės šunžuvės *[[Scartichthys]]*
* *[[Spaniblennius]]*
* Stanuliai *[[Stanulus]]*
* Gyvatinės šunžuvės*[[Xiphasia]]*
Papūgžuvinės

**Papūgžuvinės**, **papūgžuvės** (*Scaridae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) žuvų šeima, kuriai priklauso spalvingos koralinių rifų žuvys. Jų žanduose dantys susilieja į dvi priešpriešais esančias aštrias briaunas, kurios atrodo kaip papūgos snapas. Minta kietomis koralų šakelėmis. Giminigos lūpažuvėms.

Šeimoje yra 10 genčių ir apie 80 rūšių:

## Gentys
*Gumbuotakaktės papūgžuvės (*Bolbometopon*)
*Dantytosios papūgžuvės (*Calotomus*)
**[[Cetoscarus]]*
**[[Chlorurus]]*
**[[Cryptotomus]]*
*Didžiosios papūgžuvės (*Hipposcarus*)
*Palšosios papūgžuvės (*Leptoscarus*)
*Nikolsinos (*Nicholsina*)
*Paprastosios papūgžuvės (*Scarus*)
*Papūgžuvės loros (*Sparisoma*)


Image:Caspi_u0.png|Dantytoji papūgžuvė (*Calotomus spinidens*)
Image:Midnight parrotfish.jpg|*[[Scarus coelestinus]]*
Image:Scarus frenatus by Ewa Barska.jpg|Šešiadryžė papūgžuvė (*Scarus frenatus*)
Lūpažuvinės

**Lūpažuvinės**, arba **lūpažuvės**, **lūpotės** (*Labridae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) žuvų šeima, kuriai priklauso spalvingos šiltesnių jūrų žuvys, turinčios nedidelę burną su mėsingomis lūpomis ir stipriais dantimis. Minta moliuskais, koralų šakelėmis.

Šeimoje apie 60 genčių ir 500 rūšių.

## Gentys
*Dygiosios lūpažuvės (*Acantholabrus*)
*Melsvosios lūpažuvės (*Achoerodus*)
**[[Ammolabrus]]*
*Dvidantės lūpažuvės (*Anampses*)
*Natalio lūpažuvės (*Anchichoerops*) 
*Australinės lūpažuvės (*Austrolabrus*)
*Kiauliasnukės lūpažuvės (*Bodianus*) 
*Mažažiotės lūpažovės (*Centrolabrus*)
*Naujosios Zelandijos lūpažuvės (*Cheilinus*) 
*Ilgosios lūpažuvės (*Cheilio*)
*Ilčiuotosios lūpažuvės (*Choerodon*)
*Siūlapelekės lūpažuvės (*Cirrhilabrus*)
**[[Clepticus]]*
**[[Conniella]]*
*Jūrų junkeriai (*Coris*)
*Briaunotosios lūpažuvės (*Ctenolabrus*)
*Durklinės lūpažuvės (*Cymolutes*)
*Dešimtdantės lūpažuvės (*Decodon*)
**[[Diproctacanthus]]*
**[[Doratonotus]]*
**[[Dotalabrus]]*
*Didžiažiotės lūpažuvės (*Epibulus*)
**[[Eupetrichthys]]*
**[[Frontilabrus]]*
*Snapuotosios lūpažuvės (*Gomphosus*)
*Tamarinai (*Halichoeres*)
*Storalūpės (*Hemigymnus*)
*Daugiažvynės lūpažuvės (*Hologymnosus*)
**[[Iniistius]]*
**[[Julichthys]]*
*Vamzdžialūpės (*Labrichthys*)
*Mažosios lūpažuvės (*Labroides*)
*Lūpuotės (*Labropsis*)
*Paprastosios lūpažuvės (*Labrus*)
*Ilgapelekės lūpažuvės (*Lachnolaimus*)
*Vaivorykštinės lūpažuvės (*Lappanella*)
**[[Larabicus]]*
**[[Leptojulis]]*
*Didžiadantės lūpažuvės (*Macropharyngodon*)
**[[Malapterus]]*
*Nykštukinės lūpažuvės (*Minilabrus*)
**[[Nelabrichthys]]*
**[[Notolabrus]]*
*Peiliakūnės lūpažuvės (*Novaculichthys*)
**[[Novaculoides]]*
**[[Ophthalmolepis]]*
**[[Oxycheilinus]]*
*Senjoritos (*Oxyjulis*)
**[[Paracheilinus]]*
**[[Parajulis]]*
*Senatoriai (*Pictilabrus*)
**[[Polylepion]]*
**[[Pseudocheilinops]]*
*Netikrosios lūpuotės (*Pseudocheilinus*)
*Vaivorykštinės lūpažuvės (*Pseudocoris*)
*Molukinės lūpažuvės (*Pseudodax*)
*Spalvotieji juliai (*Pseudojuloides*)
*Papūginės lūpažuvės (*Pseudolabrus*)
*Didžiažiaunės lūpažuvės (*Pteragogus*)
*Dantytosios lūpažuvės (*Semicossyphus*)
*Baltadryžiai juliai (*Stethojulis*)
*Kreivažuvės (*Suezichthys*)
*Žaliažuvės (*Symphodus*)
*Tautogos (*Tautoga*)
*Kuneriai (*Tautogolabrus*)
**[[Terelabrus]]*
*Talasomos (*Thalassoma*)
*Paprastosios drugelinės lūpažuvės (*Wetmorella*)
**[[Xenojulis]]*
**[[Xiphocheilus]]*
*Sanitaržuvės (*Xyrichtys*)
Auksinės skumbrės

**Auksinės skumbrės**, arba **korifenos** (*Coryphaenidae*) – ešeržuvių  (*Perciformes*) būrio žuvų šeima, kuriai priklauso labai spalvingos šiltųjų jūrų pelaginės žuvys, turinčios ilgą ir palaipsniui laibėjantį kūną bei buką galvą. Jų nugarinis pelekas ilgas ir be spyglių. Minta žuvimis skraiduolėmis.

Šeimoje viena gentis ir dvi rūšys:
*Didžioji korifena (*Coryphaena hippurus*)
**[[Coryphaena equiselis]]*
Demokratinis socializmas

**Demokratinis socializmas** – socialdemokratijos politinė doktrina, aiškinanti, kad socializmą galima sukurti derinant demokratinius institutus, parlamentinę sistemą, vykdant reformas. Pirmą kartą terminą 1888 m. panaudojo D. B. Šo, jį išplėtojo E. Bernšteinas, O. Baueris, K. Kautskis, R. Hilderfingas.

Pagrindiniai DS principai išdėstyti 1951 m. SI Frankfurto deklaracijoje, 1958 m. ASP Vienos programoje, 1959 m. SPD Godesbergo programoje, 1989 SI „Principų deklaracijoje“.

Demokratinis socializmas suprantamas kaip ilgas visuomeninių pokyčių procesas, kaip ateities visuomenė ir kaip šiuolaikinio veikimo principas, siekiant ateities visuomenės. Nenustatomi jokie tokios visuomenės sukūrimo terminai ar standartai, nes gyvenama besikeičiančiame pasaulyje, kintant gamybos priemonėms ir visuomenės poreikiams. Tačiau demokratinis socializmas negali būti pasiektas vienoje šalyje, nes tai visos visuomenės civilizacijos pakopa. Pagrindiniai demokratinio socializmo etapai yra politinė demokratija ir visų problemų sprendimas derybomis ir konsensusu, ekonominė demokratija visame ūkio mechanizme ir gerovės visuomenės sukūrimas, socialinė demokratija visuomeniniame ir asmeniniame gyvenime be jokių diskriminacijos apraiškų. Pagrindinės DS vertybės – laisvė, lygybė, teisingumas, solidarumas. Pastaruoju metu ypatingas dėmesys skiriamas gyvenamosios aplinkos išsaugojimui, tausojančiai plėtrai.

## Šaltiniai
Jūrų širšė

**Jūrų širšė** (*Chironex fleckeri*) – permatomi, vandenyje sunkiai pastebimi iki 25 cm skersmens dydžio užaugantys gyvūnai. Kūno forma panaši į kubą, dėl to jos vadinamos kubomedūzomis. Dauginasi negiliuose vandenyse, dažniausiai netoli upės žiočių. Liūčių sezono metu vanduo jas išplukdo netoli kranto. Nudilginimas yra mirtinas.

Paplitusios Australijos pakrantėse, Indijos ir Ramiajame vandenynuose.
Stauridinės

**Stauridinės** (*Carangidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) būrio žuvų šeima, kuriai priklauso pelaginės šiltųjų jūrų žuvys. Jų šoninės linijos žvynai yra padidėję ir šiurkštūs. Analinio peleko pradžioje yra 2 spygliai.

Šeimoje yra apie 150 rūšių:
*Locmanas (*Naucrates ductor*)
*Stauridė (*Trachurus trachurus*)
ir kt.

## Gentys
*Alekčiai (*Alectis*)
*Alepiai (*Alepes*)
*Atropai (*Atropus*)
*Atulės (*Atule*)
**[[Campogramma]]*
*Paprastosios kavalos (*Carangoides*)
*Paprastosios karangės (*Caranx*)
*Kasabos (*Chloroscombrus*)
*Dešimtpelekės stauridės (*Decapterus*)
*Vaivorykštinės stauridės (*Elagatis*)
*Auksinės karangės (*Gnathanodon*)
*Raudonosios karangės (*Hemicaranx*)
*Lichijos (*Lichia*)
*Skumbrinės stauridės (*Megalaspis*)
*Locmanai (*Naucrates*)
*Lakedros (*Oligoplites*)
**[[Pantolabus]]*
*Varnažuvės (*Parastromateus*)
*Paronos (*Parona*)
*Dantytosios karangės (*Pseudocaranx*)
*Tolai (*Scomberoides*)
*Didžiaakės stauridės (*Selar*)
*Geltondryžės didžiaakės stauridės (*Selaroides*)
*Mėnulinės stauridės (*Selene*)
*Geltonuodegės (*Seriola*)
**[[Seriolina]]*
*Pompanai (*Trachinotus*)
*Paprastosios stauridės (*Trachurus*)
*Ulujos (*Ulua*)
*Pūkažiotės karangės (*Uraspis*)
Čigonų integravimo dešimtmetis

**Romų integravimo dešimtmetis** (Romų įtraukimo į visuomenę dešimtmetis) – daugiausia Centrinės ir Pietryčių Europos šalių iniciatyva pagerinti romų (čigonų) mažumos šiuose regionuose socioekonominį statusą ir įtraukti juos į šių šalių socialinį gyvenimą. Iniciatyva buvo paskelbta 2005 m., ir tęsėsi nuo 2005 m. iki 2015 metų. Romų integravimo dešimtmetis buvo pirmasis tarptautinis projektas Europoje, aktyviai keičiantis romų (čigonų) mažumos gyvenimą.

Romų integravimo dešimtmečio iniciatyvoje dalyvavo dvylika šalių – Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Bulgarija, Kroatija, Čekija, Vengrija, Makedonija, Rumunija, Ispanija, Serbija ir Juodkalnija, ir Slovakija. Visose šiose šalyse yra daug romų (čigonų), ir romų (čigonų) mažumos yra stipriai atsilikusios ir diskriminuojamos tiek socialiniu, tiek ekonominiu požiūriu.

2005 m. šių šalių vyriausybės susitarė veikti, kad būtų sumažinti skirtumai tarp romų (čigonų) ir likusios bendruomenės gyvenimo lygio ir sąlygų, taip pat, suteikti romų (čigonų) tautybės žmonėms galimybę ištrūkti iš skurdo ir diskriminacijos ciklo, kuriame dauguma jų gyvena.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Čigonų integravimo dešimtmečio svetainė
Fabianizmas

**Fabianizmas** – Didžiosios Britanijos reformistinės inteligentų *Fabijaus draugijos*, įkurtos Londone 1884 sausio 4 d., (pavadinta Romos karvedžio Fabijaus Kvinto Kunktatoro vardu), 1889 m. išleistos Fabian Essays – draugijos programos doktrina.

Skelbė municipalinio socializmo, laipsniško kapitalizmo peraugimo į socializmą teoriją, nepripažino klasių kovos, propagavo klasių bendradarbiavimą. Svarbų vaidmenį pertvarkant visuomenę, fabijiečiai skyrė valstybės reguliuojančioms funkcijoms. Todėl valstybė turi perimti daugelį gamybos priemonių ir plėtoti vartotojų kooperaciją. Tačiau svarbiausias vaidmuo atitenka savivaldybėms, tiesiogiai ir kasdien veikiančioms žmogaus gyvenimą. Fabijiečiai siekė Britanijoje plėtoti ekonominę pramoninę demokratiją ir savivaldą visose srityse. Nors fabijiečiai bandė atspindėti darbininkų interesus, jie patys darbininkus laikė pernelyg pasyviais.

1918 m. Fabijaus draugijos programos pagrindu buvo parengta ir priimta Didžiosios Britanijos Darbo partijos programa. Fabijaus draugijai priklausė S. ir B. Vebai, Dž. B. Šo, H. Dž. Velsas, Dž. Kolis, K. Hardis, Ramsis Makdonaldas ir kiti socialdemokratijos lyderiai.

Iki 1912 m. judėjimui vadovavo E. R. Peasas, vėliau G. D. Kolis. 1945 m. leiboristams laimėjus parlamento rinkimus, *Fabijaus draugija* parlamente turėjo 100 atstovų. 1945 m. draugijoje buvo apie 8400, 1950 m. per 4500 narių.

1952 m. priimta ir išleista nauja Antonio Kroslando redaguota programa – *New Fabian Essays*. 1990 m. *Fabijaus draugija* turėjo didelę įtaką modernizuojant LP. 1997 m. rinkimuose parlamento nariais tapo 200 draugijos narių, įskaitant Tonį Blerą, Robiną Kuką, Džeką Strou.
Jonas Skendelis

**Jonas Skendelis** (g. 1959 m. birželio 21 d. Varėnos raj.) – žurnalistas, informatikas, kompiuterinių programų kūrėjas, „Vartiklio“ (vieno pirmųjų elektroninių leidinių Lietuvoje) autorius, leidėjas.

## Biografija

Baigė studijas Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultete. Po baigimo kurį laiką dirbo mokslinį darbą universitete.

Prisidėjo ir skatino lietuviškų simbolių vartojimą informacinių technologijų srityje, kūrė lietuvių kalbos rašybos tikrinimo () ir skiemenavimo () priemones (kaip savarankiškas programas, taip pat skirtas Microsoft programinės įrangos terpėms).

## Išnašos
Funkcinis socializmas

**Funkcinis socializmas** – socializmas, kuris gali susiformuoti kapitalizmui evoliucionuojant į socializmą keičiant ne nuosavybės santykius, o funkcijas. Hipotezė apie tokią galimybę pateikta švedų socialdemokratų teoretiko G. Adler-Karlsono 1967 m. išleistoje knygoje „Funkcinis socializmas. Švedų demokratinės socializacijos teorija“ (anglų k. 1968 m.).

Tai buvo trečiojo kelio tarp kraštutinių kairiųjų ir dešiniųjų politinių ir ekonominių pažiūrų paieška. Šios teorijos esmė telpa į keturias taisykles: 
* valdžios balansas, 
* drastiškų socialinių problemų sprendimo būdų vengimas, 
* pragmatiškas požiūris į laisvos rinkos ir valstybinio reguliavimo santykį, 
* svarbiausių tikslų siekimas „funkcinio socializmo“ priemonėmis. 
Nuosavybė, ir socializuota, ir privataus kapitalo, ir mišri kapitalistinė, ir mišri socializuota, suprantama kaip funkcijų visuma. Bet kurios nuosavybės funkcija - gamybinė, valdymo, kontrolės, skirstymo, gali keistis.

Pavyzdžiui, kapitalistinės įmonės veikla gali būti pajungta visuomenės labui net nekeičiant nuosavybės formos – per valstybės reguliavimo ir ekonomikos programavimo sistemą. Tokiu būdu kapitalistas išsaugo formalią teisę į nuosavybę, bet visuomenė neleidžia jam jos panaudoti ne visuomenės interesams.

Funkcinio socializmo įrankiai yra mokesčių politika, valstybinis užimtumo reguliavimas, kainodaros ir atlyginimų reguliavimas ir kontrolė bei konsensuso tarp socialinių partnerių paieška.

Pavyzdžiui, namo savininkas gali pats gyventi name, išnuomoti jį ir pasinaudoti iš to gaunamomis pajamomis savo nuožiūra, nutraukti nuomos sutartį, jai pasibaigus, nugriauti ar perstatyti namą, parduoti jį ir gautus pinigus investuoti užsienyje, kad gautų didesnį pelną, tačiau jis negali namo išnuomoti didesne, negu valstybės nustatytas nuomos mokesčio didžiausias dydis, kaina, dalį gautų pajamų turi skirti mokesčiams, kurie būtini švietimo ar sveikatos apsaugos programoms finansuoti, negali nugriauti ar perstatyti namo taip, kaip pats sumąstė, jeigu tai prieštarauja visuomenės interesams, nesiderina prie greta esančių pastatų architektūros arba jeigu namas turi kultūros paveldo reikšmę. Taip pat jis negali išvyti nuomininko net pasibaigus nuomos sutarčiai, jeigu nuomininkas neturi kur gyventi.
Integralinis socializmas

**Integralinis socializmas** – pasipriešinimo darbininkų judėjimo susiskaldymui teorija, išplėtota O. Bauerio darbuose, kuria siekiama suderinti abi kryptis, atsisakant ir grynai revoliucinių, ir grynai reformistinių nuostatų. Ši teorija buvo ypač svarbi, kylant fašizmo pavojui, tačiau darbininkų judėjimo vienybės buvo siekiama ir 1968-80 metais, kai Europos komunistai, nusivylę Tarybų sąjungos „socializmu“, pradėjo ieškoti kito kelio (eurokomunizmas), o socialdemokratai patyrė keletą pralaimėjimų savo valstybėse.

## Nuorodos

* Otto Baueris, Integraler Sozialismus
* Džeimsas Kanonas, Was ist Sozialismus 

zh-min-nan:Siā-hoē-chú-gī
Šeriadantinės

**Šeriadantinės**, arba **šeriadančiai ešeriai**, **žuvys plaštakės** (*Chaetodontidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) būrio žuvų šeima, kuriai priklauso spalvingos nedidelės koralinių rifų žuvys. Kūnas aukštas, iš šonų plokščias. Žvynai ktenoidiniai. Turi mažas žiotis ir smulkius dantis.

Šeimoje yra 11 genčių ir apie 127 rūšys.

## Gentys
**[[Amphichaetodon]]
*[[Jūrų drugeliai]] (*Chaetodon*)
*[[Koraliniai jūrų drugeliai]] (*Chelmon*)
**Chelmonops
*Koradionai (*Coradion*)
*Ilgasnapiai jūrų drugeliai (*Forcipiger*)
*Jūržolių drugeliai (*Hemitaurichthys*)
*Šeriadantės kabubos (*Heniochus*)
*Rendalijos (*Johnrandallia*)
*Pasišiaušėlės (*Parachaetodon*)
*Dygiosios pasišiaušėlės (*Prognathodes*)
Liaudies partija

**Liaudies partija ** – XX a. pabaigos vokiečių socialdemokratų koncepcija, kad nuolat mažėjant tradicinių darbininkų skaičiui socialdemokratija nebegali atspindėti samdomojo darbo interesų, todėl socialdemokratų partijos nebeturi laikyti savęs vien tik darbininkų judėjimo dalimi ir privalo atspindėti visos liaudies interesus. Vėliau, buržuazinėms partijoms panaudojus šį terminą savo pavadinimuose, imtas vartoti kairiosios liaudies partijos terminas.
Chameleonas

**Chameleonas** gali reikšti:
* Chameleonai (*Chamaeleonidae*) – ropliai, driežų pobūrio šeima;
* Chameleonas (astronomija) – pietų pusrutulio žvaigždynas.
* Chameleonas (filmas) – 1986 metų filmas.
Žemės branduolys

**Žemės branduolys** – centrinė Žemės planetos dalis, sudaryta iš geležies-nikelio lydinio. Branduolį sudaro dvi dalys: išorinis skystas branduolys ir vidinis kietas branduolys. Išorinis branduolys slūgso apie 4000 km, o vidinis apie 6000 km gylyje. Išoriniame branduolyje vyksta aktyvus konvekcinis masių judėjimas, dėl kurio (pagal kai kurias teorijas) atsiranda intensyvus magnetinis laukas. Magnetinis laukas apsaugo žemę nuo radioaktyvių kosminių spindulių.
Municipalinis socializmas

**Municipalinis socializmas** – „Socializmo židinių“ kapitalistinėje visuomenėje sukūrimo koncepcija, socialdemokratams aktyviai veikiant savivaldybėse. Sukurta fabijoniečių ir populiari tiek prieš I pasaulinį karą, tiek po jo.

Praktikoje panaudojo Austrijos socialdemokratai, 1919–1933 turėję daugumą Vienos municipalitetuose. Komunalinio ūkio plėtra buvo laikoma neatsiejama socializmo kūrimo prielaida.

Kaip teorija plačiai naudojama ekosocializmo šalininkų ir šiais laikais.
Paprastoji aktinija

**Paprastoji aktinija** (*Actinia equina*) – aktinijų (lot. Actiniidae) šeimos gyvūnas. Labiau panaši į augalus nei į gyvūnus. Užauga iki 7 cm aukščio. Gyvena prisisiurbusi prie akmenų ar kito kieto paviršiaus, nors kartais pasitaiko gyvenančių smėlyje. Minta vėžiagyviais, smulkiomis žuvimis. Čiuptuvais pripildžiusi visas savo kūno ertmes vandeniu, ji pakankamai ilgai gali išgyventi ore neišdžiūdama. Paplitusi Atlanto vandenyne, Viduržemio jūroje.
Neosocializmas

**Neosocializmas** – Belgijos darbo partijos teoretiko Anri le Mano (1885–1953) suformuluota teorija, pagrindiniu socialdemokratinės politikos principu skelbianti pragmatizmą. Kai kurie jos teiginiai tapo 1933 priimto „Darbo plano“ dalimi.

Neosocializmas siekia stiprinti valstybinę valdžią, tačiau ši turi būti neutrali tiek darbo, tiek kapitalo atžvilgiu. Pripažįstama socialinė taika, mišri ekonomika, tačiau keliami ir darbo laiko trumpinimo, minimalaus darbo užmokesčio nustatymo, socialinio draudimo sistemos, gyvenamosios statybos reikalavimai. Buvo siūloma sukurti antiimperialistinį frontą, jungiantį visas kapitalizmu nepatenkintas jėgas.
Spjaudalinės

**Spjaudalinės**, arba **spjaudaliai** (*Toxotidae*) – ešeržuvių (*Perciformes*) būrio žuvų šeima, kuriai priklauso Pietryčių Azijos gėlavandenės žuvys. Minta skraidančiais vabzdžiais, kuriuos numuša taikliai paleista vandens čiurkšle.

Šeimoje yra 1 gentis ir 7 rūšys:
* Dryžoji spjaudalė (*Toxotes jaculator*)
* Dėmėtoji spjaudalė (*Toxotes chatareus*)
ir kt.
Politinė demokratija

**Politinė demokratija** – demokratinio socializmo koncepcijos dalis, pirmiausia reiškianti daugiapartinę sistemą, opozicijos veiklos laisvę, valdžios užėmimą ir keitimą tik demokratinių visuotinių rinkimų keliu, pagal galimybes sudarant kuo platesnį valdžioje atstovaujamų politinių jėgų spektrą.

Bet kuri diktatūra, vienpartinis valdymas nesuderinama su politine demokratija. Be to, jos sudėtine dalimi yra žmogaus laisvė. Be laisvės negali būti socializmo, socializmą galima pasiekti tik per demokratiją, o demokratija pilnai gali būti įgyvendinta tik per socializmą.

Pagrindiniai politinės demokratijos principai yra kiekvieno žmogaus teisė į privatų gyvenimą, apsaugotą nuo savavališko valstybės kišimosi; minties, žodžio, informacijos, švietimosi, organizavimosi ir tikybos laisvė; teisė į tautos atstovybę, išrinktą laisvu, lygiu, visuotinu ir slaptu balsavimu; daugumos vyriausybė, gerbianti ir mažumos teises; nepriklausomas, viešas ir nešališkas teismas; profsąjungų nepriklausomybė ir laisvė, o visa tai vadinama teisine valstybe.
Socialinė partnerystė

**Socialinė partnerystė** – darbuotojų ir darbdavių atstovų bei jų organizacijų, o tam tikrais (įstatymų nustatytais) atvejais ir valstybės institucijų tarpusavio santykių sistema, kuria siekiama suderinti darbo santykių subjektų interesus.

Socialinės partnerystės šalimis (socialiniais partneriais) yra laikomi darbuotojų ir darbdavių atstovai bei jų organizacijos. Trišalės socialinės partnerystės atveju lygiais pagrindais šioje partnerystėje kartu su darbuotojų ir darbdavių atstovais bei jų organizacijomis dalyvauja ir Vyriausybė bei savivaldybių institucijos (LR DK 41 str.). 

Socialinės partnerystės sistemą sudaro Lietuvos Respublikos trišalė taryba; kitos trišalės ir dvišalės tarybos (komisijos, komitetai), sudaromos įstatymų ar kolektyvinių sutarčių nustatyta tvarka (LR DK 44 str.).

Socialinė partnerystė gali būti vykdoma šiais lygiais: nacionaliniu; šakos (gamybos, paslaugų, profesiniu); teritoriniu (savivaldybės, apskrities); įmonių, įstaigų ar organizacijų ir jų struktūrinių padalinių (LR DK 42 str.).

Socialinė partnerystė įgyvendinama dalyvaujant dvišalių ar trišalių tarybų (komisijų, komitetų) veikloje; darbuotojų atstovams įgyvendinant informavimo ir konsultavimo teises bei kitas dalyvavimo darbdavio sprendimų priėmime teises; vedant kolektyvines derybas ir sudarant kolektyvines sutartis (LR DK 43 str.).

## Principai
Socialinė partnerystė grindžiama šiais principais: 
*laisvų kolektyvinių derybų;
* savanoriškumo ir savarankiškumo priimant šalis susaistančius įsipareigojimus;
* galiojančios teisinės sistemos nepažeidžiamumo;
* realaus įsipareigojimų vykdymo;
* objektyvios informacijos suteikimo;
* tarpusavio kontrolės ir atsakomybės;
* šalių lygiateisiškumo, geranoriškumo ir pagarbos teisėtiems savitarpio interesams.
         
## Istorija
Socialinė partnerystė laikoma efektyviausia klasių kovos forma, leidžianti greičiausiai ir taikiomis priemonėmis pasiekti norimus rezultatus. Ji vyksta ne demonstracijomis ar streikais, o už derybų stalo, lygiai atstovaujant organizuotiems dirbantiesiems ir darbdaviams. Pirmiausia pradėta taikyti Vokietijoje ir Skandinavijoje per kolektyvines derybas ir kolektyvines sutartis įmonėse, vėliau išplito iki šakinio ir nacionalinio lygmens. Geriausi pavyzdžiai yra 1932 m. Salšiobadeno sutartis tarp švedų profsąjungų ir darbdavių, 1949 m. sudaryta Austrijos Paritetinė komisija, 1967–1970 m. Vokietijos darbdavių ir profsąjungų „veiksmų derinimas“.

## Šaltiniai
Visuomenės sutartis

**Socialinis kontraktas** (*visuomenės sutartis*, ) - filosofijos, sociologijos ir politologijos terminas, skirtas pažymėti realią ar hipotetinę sutartį tarp valstybės ir piliečio dėl teisių ir laisvių naudojimo.

Pirmą kartą terminą panaudojo Žanas Žakas Ruso. Žmogus, gyvendamas visuomenėje, privalo sutarti su kitais visuomenės nariais dėl jo, kaip žmogaus teisių ir laisvių, ir visuomenės, kaip sociumo, teisių ir laisvių derinimo.

Šių laikų praktikoje suprantamas kaip sutartis tarp vyriausybės ir profesinių sąjungų susivienijimo, siekiant bendrų tikslų. Pirmą kartą panaudotas 1974 m., kai Didžiosios Britanijos leiboristų vyriausybė ir profsąjungų susivienijimas susitarė palaikyti šalyje socialinį ir politinį stabilumą, vyriausybei vykdant priemones, mažinančias infliaciją ir nedarbą.

Vyriausybė įsipareigojo pasiekti, kad įgyvendinus visas numatytas priemones, bus suderintas kainų ir darbo užmokesčio santykis, sumažinti mokesčiai turintiems mažas pajamas ir padidinti turtingiesiems, padidintos gyvenamosios statybos apimtys, pagerinta socialinė ir sveikatos apsauga. Profsąjungos įsipareigojo nekelti nepagrįstų reikalavimų ir nestreikuoti.

Tačiau ciklinės ekonominės krizės sąlygomis daugelis sutarties nuostatų pasirodė neįmanomos, todėl 1977 metais profsąjungos atsisakė ją pratęsti. Tai tapo pagrindine leiboristų pralaimėjimo 1979 metų parlamento rinkimuose priežastimi.

## Nuorodos, šaltiniai

* Stanfordo filosofijos enciklopedija anglų k. :
** Kontraktarizmas
** Šiuolaikinis požiūris į socialinį kontraktą
* Internetinė filosofijos enciklopedija:
** Socialinio kontrakto teorija
* Ž. Ž. Ruso socialinis kontraktas