open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Veličkos druskos kasyklos

**Veličkos druskos kasyklos** – druskos kasykla Lenkijoje, Veličkos mieste. Veikė nuo XIII a, viena seniausių druskos kasyklų Europoje. Gavyba sustojo 1996 m. dėl žemų druskos kainų ir užtvindymo. Bendras tunelių ilgis per 300 km, jie pasiekia 327 m gylį. Nuo 1994 m. priskiriamas prie Lenkijos istorijos paminklų.

Įrengtas 3,5 km maršrutas turistams. 2006 m. kasyklą aplankė daugiau nei milijonas turistų.

## Šaltiniai
Velička (Lenkija)

**Velička** () – miestas Lenkijoje, Mažosios Lenkijos vaivadijoje, Krokuvos metropolinėje zonoje. Miestą 1290 m. įkūrė kunigaikštis Premislas II.

Įkurtas prie seniausių Europoje garsių druskos kasyklų. Yra druskų muziejus, sanatorija.

## Šaltiniai
Lakšteliai

**Lakšteliai** – aplink grybo vaisiakūnio kotą spinduliškai išsidėstę ploni lapeliai, esantys lakštabudinių kepurėlės apatinėje pusėje. Jie gali būti laisvi, t. y. nepriaugę prie koto, taip pat prisegtiniai, priaugtiniai, nuaugtiniai arba įlenktiniai ir snapeliniai. Be to, lakšteliai gali būti tarpusavyje sujungti lakšteliukais arba šakoti. Lakšteliai būna tankūs arba reti.

**Lakšteliukai** – lakšteliai, kurie yra ryškiai trumpesni už įprastus lakštelius ir yra įsiterpę tarp ilgesnių lakštelių.

## Literatūra
Etorė Bielis. Grybai. Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1
Turkmėnijos himnas

***Nepriklausomo, neutralaus Turkmėnistano himnas*** yra Turkmėnijos valstybės himno pavadinimas. Sukurtas buvusio Turkmėnijos vadovo Saparmurato Nijazovo 2006 m. gruodžio 21-ąją. Himnas 2008 m. pakoreguotas, kadangi jis buvo susietas specialiai su Nijazovo režimu.

## Himno žodžiai turkmėnų kalba

Halkyň guran baky beýik binasy
Berkarar döwletim, jigerim – janym.
Başlaryň täji sen, diller senasy
Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!

Janym gurban sana, erkana ýurdum
Mert pederleň ruhy bardyr könülde.
Bitarap, Garaşsyz topragyn nurdur
Baýdagyn belentdir dünýan önünde.

Halkyň guran baky beýik binasy
Berkarar döwletim, jigerim – janym.
Başlaryň täji sen, diller senasy
Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!

Gardaşdyr tireler, amandyr iller
Owal – ahyr birdir bizin ganymyz.
Harasatlar almaz, syndyrmaz siller
Nesiller döş gerip gorar şanymyz.

Halkyň guran baky beýik binasy,
Berkarar döwletim, jigerim – janym.
Başlaryň täji sen, diller senasy,
Dünýä dursun, sen dur, Türkmenistanym!

Arkamdyr bu daglar, penamdyr düzler
Ykbalym, namysym, togabym, Watan!
Sana şek ýetirse, kör bolsun gözler
Geçmişim, geljegim, dowamym, Watan!
Pilkoji voveraitė

**Pilkoji voveraitė** (*Cantharellus cinereus*) (sin. *pilkasis trimitėlis* *Pseudocraterellus cinereus*) – voveraičių (*Cantharellus*) genties grybų rūšis.

Kepurėlė 3-5 cm skersmens, piltuvėlio su skiauterėtais kraštais formos, nuo pilkos, pelenų ar pilkai rudos iki rudai juodos spalvos. Apatinė pusė klostėta, tik senų grybų šiek tiek raukšlėta, pilka, kreminė, švelnaus melsvo atspalvio.
Grybo kotas 4-7 cm ilgio ir 0,5-0,8 cm storio, kepurėlės spalvos.
Trama blyški, tampri, vaisių kvapo.
Sporos 8-10 x 4-6 μm.

**Būdingi požymiai**: kepurėlė skiauterėta, senų kepurėlių himenoforas nežymiai raukšlėtas su baltu apnašu.

Augimo laikas: vasara ir ruduo. Auga grupėmis, drėgnuose, žolėtuose lapuočių, mišriuose miškuose. Valgoma, menkavertė. Saugoma, rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 397
Lyrauodegės šunžuvės

** Lyrauodegės šunžuvės** (*Meiacanthus*) – jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.
 
## Rūšys
* *[[Meiacanthus abditus]]* 
* *[[Meiacanthus anema]]* 
* *[[Meiacanthus atrodorsalis]]*     
* *[[Meiacanthus bundoon]]*     
* *[[Meiacanthus crinitus]]*    
* *[[Meiacanthus ditrema]]*     
* *[[Meiacanthus fraseri]]*     
* *[[Meiacanthus geminatus]]*    
* *[[Meiacanthus grammistes]]*    
*Lyrauodegė šunžuvė  *[[Meiacanthus kamoharai]]*    
* *[[Meiacanthus limbatus]]*     
* *[[Meiacanthus lineatus]]*    
* *[[Meiacanthus luteus]]*    
* *[[Meiacanthus mossambicus]]*   
* *[[Meiacanthus naevius]]*     
* *[[Meiacanthus nigrolineatus]]*     
* *[[Meiacanthus oualanensis]]*     
* *[[Meiacanthus phaeus]]*     
* *[[Meiacanthus procne]]*     
* *[[Meiacanthus reticulatus]]*     
* *[[Meiacanthus smithi]]*     
* *[[Meiacanthus tongaensis]]*     
* *[[Meiacanthus urostigma]]*     
* *[[Meiacanthus vicinus]]*     
* *[[Meiacanthus vittatus]]*  

## Nuorodos
Skiauterėtosios šunžuvės

**Skiauterėtosios šunžuvės** (*Parablennius*) - jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Parablennius cornutus]]* 
* *[[Parablennius cyclops]]* 
* *[[Parablennius dialloi]]* 
* *[[Parablennius gattorugine]]* 
* *[[Parablennius goreensis]]* 
* *[[Parablennius incognitus]]* 
* *[[Parablennius intermedius]]* 
* Skiauterėtoji šunžuvė *[[Parablennius laticlavius]]* 
* *[[Parablennius lodosus]]* 
* *[[Parablennius marmoreus]]* 
* *[[Parablennius opercularis]]* 
* *[[Parablennius parvicornis]]* 
* *[[Parablennius pilicornis]]* 
* *[[Parablennius rouxi]]* 
* *[[Parablennius ruber]]* 
* *[[Parablennius salensis]]* 
* *[[Parablennius sanguinolentus]]* 
* *[[Parablennius serratolineatus]]* 
* *[[Parablennius sierraensis]]* 
* *[[Parablennius tasmanianus]]* 
* *[[Parablennius tentacularis]]* 
* *[[Parablennius thysanius]]* 
* *[[Parablennius verryckeni]]* 
* *[[Parablennius yatabei]]* 
* *[[Parablennius zvonimiri]]* 


Image:Horned blenny.JPG|*[[Parablennius intermedius]]*
Image:Parablennius laticlavius (Crested blenny).jpg|Skiauterėtoji šunžuvė *[[Parablennius laticlavius]]*
Image:Parablennius rouxi.JPG|*[[Parablennius rouxi]]*


## Nuorodos
Raukšlėtasis trimitėlis

**Raukšlėtasis trimitėlis** (*Pseudocraterellus sinuosus*) – trimitėlių (*Pseudocraterellus*) genties grybų rūšis.

Kepurėlė 4-6 cm skersmens, gilaus piltuvėlio, net siekiančio koto pamatą, formos, nuo pilkai rudos iki rudos spalvos, plaušuota, melsvai pilkos spalvos, su apnašu.
Himenoforas ryškus, pilkai gelsvas, nuo rusvos iki pilkšvai ochrinės spalvos.
Grybo kotas 2-7 cm ilgio ir 0,3-0,8 cm storio, pilkas, pilkai, gelsvai rudas, kepurėlės spalvos.
Trama pilka, malonaus kvapo.
Sporos 8-12 x 5,5-8 μm.

Būdingi požymiai: labai panašus į pilkąją voveraitę, tik šio vaisiakūniai didesni, himenoforas ryškesnis, melsvo atspalvio.

Augimo laikas: vasara ir ruduo. Auga grupėmis. Valgomas, menkavertis. Randamas retai. Saugomas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 398
Puošniosios šunžuvės

**Puošniosios šunžuvės** (*Cirripectes*) - jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.
 
## Rūšys
**[[Cirripectes alboapicalis]]* 
* *[[Cirripectes alleni]]* 
* *[[Cirripectes auritus]]* 
* *[[Cirripectes castaneus]]* 
* *[[Cirripectes chelomatus]]* 
* *[[Cirripectes filamentosus]]* 
* *[[Cirripectes fuscoguttatus]]* 
* *[[Cirripectes gilberti]]* 
* *[[Cirripectes hutchinsi]]* 
* *[[Cirripectes imitator]]* 
* *[[Cirripectes jenningsi]]* 
* *[[Cirripectes kuwamurai]]* 
* *[[Cirripectes obscurus]]* 
* *[[Cirripectes perustus]]* 
* *[[Cirripectes polyzona]]* 
* *[[Cirripectes quagga]]* 
* *[[Cirripectes randalli]]* 
* *[[Cirripectes springeri]]*
* *[[Cirripectes stigmaticus]]* 
* *[[Cirripectes vanderbilti]]* 
* Puošnioji šunžuvė *[[Cirripectes variolosus]]* 
* *[[Cirripectes viriosus]]* 

## Nuorodos
Melsvadryžės šunžuvės

**Melsvadryžės šunžuvės** (*Plagiotremus*) - jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
**[[Plagiotremus azaleus]]* 	
**[[Plagiotremus ewaensis]]* 	
**[[Plagiotremus goslinei]]* 
**[[Plagiotremus iosodon]]* 		 
**[[Plagiotremus laudandus]]* 	
**[[Plagiotremus phenax]]* 	
**[[Plagiotremus rhinorhynchos]]* 	
**[[Plagiotremus spilistius]]* 	 
**[[Plagiotremus tapeinosoma]]* 	
**[[Plagiotremus townsendi]]*

## Nuorodos
Paprastieji salariai

**Paprastieji salariai** (*Salarias*) – jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Salarias alboguttatus]]*
* *[[Salarias ceramensis]]*
* Daugiadryžis salaris *[[Salarias fasciatus]]*
* *[[Salarias guttatus]]*
* *[[Salarias luctuosus]]*
* *[[Salarias nigrocinctus]]*
* *[[Salarias obscurus]]*
* *[[Salarias patzneri]]*
* *[[Salarias ramosus]]*
* *[[Salarias segmentatus]]*
* *[[Salarias sexfilum]]*
* *[[Salarias sibogai]]*
* *[[Salarias sinuosus]]*
* *[[Salarias spaldingi]]*

## Nuorodos
Smulkiažvynės šunžuvės

**Smulkiažvynės šunžuvės** (*Ophioblennius*) - jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Ophioblennius atlanticus]]*
* *[[Ophioblennius macclurei]]*
* Smulkiažvynė šunžuvė *[[Ophioblennius steindachneri]]*
* *[[Ophioblennius trinitatis]]*
Paprastosios šunžuvės

**Paprastosios šunžuvės** (*Blennius*) - jūros šuniukų (*Blenniidae*) šeimos žuvų gentis.
 
## Rūšys
* *[[Blennius maoricus]]*
* *[[Blennius normani]]*
* Drugelinė šunžuvė *[[Blennius ocellaris]]*
Strombolis

**Strombolis** () – ugnikalnis Italijoje, sudarantis to paties pavadinimo salą Tirėnų jūroje, netoli šiaurinės Sicilijos pakrantės. Saloje nuolatos gyvena 400–750 žmonių.

Aukštis virš jūros lygio ~924 m, aukštis nuo jūros dugno virš 2000 m. Viršūnėje žiojėja trys krateriai. Dėl savo aktyvumo jo dūmai matomi iš tolo ir jis dažnai vadinamas „Viduržemio jūros švyturiu“.

Strombolis garsėja nuolatiniu aktyvumu: jau mažiausiai 2000 metų krateriai intervalais nuo kelių minučių iki kelių valandų su nedideliais sprogimais nuolatos į keliasdešimties – kelių šimtų metrų aukštį išmeta piroklastines bombas, pelenus, šiek tiek lavos (lavos upių paprastai nebūna). Tokio tipo išsiveržimas vadinamas Strombolio tipo išsiveržimu.

Tarp nuolatinių nestiprių išsiveržimų retkarčiais pastebimas suaktyvėjimas. Stipriausias pastarojo šimtmečio išsiveržimas vyko 1930 m., sugriaudamas namų ir pražudydamas kelis žmones. Kiti aktyvesni išsiveržimai vyksta kas keleri metai ar dešimtmečiai. 2002 m. gruodžio 29-30 d. lavos upė pasiekė jūrą, o kelios didelės nuošliaužos sukėlė dideles, iki 10 m aukščio, bangas. 2003 m. balandžio 5 d. iš viršūnėje esančio kraterio išmesti akmenys apgadino kelis Ginostros kaimelio namus. 2007 m. vasario 27 d. kalne atsivėrė du nauji krateriai. Iš vieno iš jų pradėjo tekėti lava. Kadangi dėl šių įvykių tapo sunkiau apskaičiuoti galimus išsiveržimus, ši teritorija tapo neprieinama turistams.

Strombolis yra vienas aktyviausių ugnikalnių Žemėje ir beveik kasmet išsiveržia nuo pat 1932 m. 2019 m. liepos 3 d. išsiveržimo metu vienas alpinistas žuvo, dar keli žmonės buvo sužeisti. 2019 m. rugpjūčio 28 d. išsiveržimo metu dūmai ir dulkės pakilo į 2 000 m aukštį.

## Populiariojoje kultūroje
* Žiulio Verno fantastinio nuotykių romano „Kelionė į Žemės centrą“ pabaigos veiksmas vyksta Strombolyje.
* Pasak mokslininko Clyde S. Kilby rašytojas Džonas Ronaldas Ruelis Tolkinas išgalvotą Lemties kalno vulkaną Mordore apibūdino pagal Strombolį.

## Nuorodos
* Strombolio aktyvumas

## Šaltiniai
Kamarupa

**Kamarupos karalystė** – istorinė valstybė, egzistavusi IV–XII a. Asame (Pietų Azijoje). Ją valdė trys dinastijos, kurių kiekviena pasirinkdavo skirtingas sostines.

Valstybė nustojo egzistuoti XII a., kadangi suskilo į atskiras dalis. Jos tradicijų perėmėja buvo Kamata.

## Istorija
Legendos daug pasakoja apie senąsias, mokslininkų neįrodytas dinastijas, kurios valdė Bramaputros slėnį (Asamą) tais laikais, kai šita teritorija buvo vadinama Pradžjotiša. Pirmosios Kamarupos dinastijos pradžia irgi nėra aiški, tačiau pirmasis valdovas iš Bhaumų dinastijos valdė IV a II pusėje.

VII a. Asamas susivienijo su Harša, kad nugalėtų savo priešą Bengaliją ir kurį laiką valdė jos rytines dalis. Po žymiausio valdovo Bhaskaravarmano mirties, į valdžią atėjo nauja, mažai žinoma Mleča dinastija, kilusi iš vietinių genčių.

Po jos X a. pradžioje sugrįžo Bhaumų giminė kaip Asamo Palų dinastija. Jai valdant, valstybė ėmė silpti. Pačioje XI a. pabaigoje Kamarupa pralaimėjo Bengalijai ir neteko savo vakarinių teritorijų. Po trumpos nepriklausomybės XII a., Kamarupa buvo nusiaubta musulmonų antpuolių. Tai nulėmė jos suirimą ir smulkių gentinių valstybių įsigalėjimą.

## Administravimas
Kamarupos karaliai *brahmapala* buvo laikomi dieviškos kilmės. Jų rūmuose gyvendavo mokyti žmonės, mokslininkai ir poetai. Valstybėje veikė ir patariamasis organas, – ministrų taryba *mantriparisada*, sudaryta iš brahmanų kastos.

Karalystė buvo tvarkingai administruojama ir suskirstyta į kelių lygių administracinius vienetus: *bhukti*, *mandala*, *višaja* ir kitus. Žemė buvo klasifikuojama į dirbamą (kšetra) ir nenaudojamą žemdirbystei (khila).
Grigalius X

**Palaimintasis Grigalius X** (, 1210 m. Piačenca – 1276 m. sausio 10 d. Arecas) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1271 m. gruodžio 1 d. iki mirties, konsekruotas 1272 m. kovo 27 d. Nuo 1713 m. palaimintasis.

## Biografija
Jaunystėje įstojęs į mažųjų brolių ordiną tapo Liono kanauninku. Dalyvavo 1245 m. Liono I susirinkime. 1248-1252 m. studijavo Paryžiuje, jo mokytojais buvo Tomas Akvinietis ir Bonaventūras. Vėliau Lježo arkidiakonas.

Po popiežiaus Klemenso IV mirties trejus metus kardinolai nesugebėjo susitarti dėl naujojo popiežiaus. Nesant koordinacijos buvo pralaimėtas aštuntasis kryžiaus žygis, o 1271 m. mameliukai užpuolė Kiprą. Tada iniciatyvos ėmėsi Viterbo miestiečiai ir jų kapitonas Raniero Gatti, kurie kardinolų neišleido, maitino juos tik duona ir vandeniu, kol tie neišrinko popiežiaus. Tai tapo tradicija, gyvuojančia iki šiol.

Pirmiausia naujasis popiežius Grigalius X brolius Motiejų ir Mikalojų (Marko Polo tėvą) pasiuntė pas mongolų chaną Chubilajų tartis dėl karinio bendradarbiavimo. 1274 m. sušaukė Liono II susirinkimą, kuriame buvo reformuoti popiežiaus rinkimai, tai patvirtino popiežiaus bulė *Ubi Periculum*. Susirinkime buvo pasirašyta Vakarų ir Rytų bažnyčių unija, kuri po jo mirties nebuvo išsaugota ir 1282 m. atšaukta. Liono susirinkimas nusprendė organizuoti devintąjį kryžiaus žygį, kuriam buvo pasitelktas Tamplierių ordinas ir venecijiečiai.

Prie Popiežiaus valstybės prijungė Ravenos vyskupiją. 1273 m. vainikavo Habsburgų dinastijos pradininką Rudolfą I.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
## Šaltiniai
Voveraitiniečiai

**Voveraitiniečiai** (*Cantharellales*) – papėdgrybūnų (*Basidiomycota*) skyriaus grybų eilė.

Voveraitiniečiams priklauso šios šeimos:

Šeima – Aphelariaceae
* Aphelaria
* Phaeoaphelaria
* Tumidapexus
Šeima – Botryobasidiaceae
* Allescheriella
* Alysidium
* Botryobasidium
* Suillosporium
Šeima – Voveraitiniai (*Cantharellaceae*)
* Voveraitė (*Cantharellus*)
** Valgomoji voveraitė (*Cantharellus cibarius*)
** Pilkoji voveraitė (*Craterellus cinereus*)
** Gelsvoji voveraitė (*Cantharellus lutescens*)
** Rudoji voveraitė (*Cantharellus tubaeformis*)
** Cantharellus infundibuliformis
* Trimitėlis (*Craterellus*)
** Paprastasis trimitėlis (*Craterellus cornucopioides*)
** Raukšlėtasis trimitėlis (*Pseudocraterellus sinuosus*)
* Goossensia
* Parastereopsis
* Pterygellus
Šeima – Žagariniai (*Clavulinaceae*)
* Clavulicium
* Žagaris (*Clavulina*)
** Raukšlėtasis žagaris (*Clavulina rugosa*)
** Skiauterėtasis žagaris (*Clavulina cristata*)
** Pilkasis žagaris (*Clavulina cinerea*)
** Clavulina amethystina
* Membranomyces
Šeima – Dyglutiniai (*Hydnaceae*)
* Corallofungus
* Gloeomucro
* Dyglutis (*Hydnum*)
** Raukšlėtasis dyglutis (*Hydnum repandum*)
** Rausvagelsvis dyglutis (*Hydnum rufescens*)
** Hydnum coralloides
* Nigrohydnum
* Phaeoradulum
Šeima – Incertae sedis
* Stilbotulasnella

## Literatūra
* Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1
Grigalius XI

**Grigalius XI** (, tikrasis vardas *Pierre Roger de Beaufort*, 1329 m. Rosiers-d’Égletons, dab. Korezo departamentas, Prancūzija – 1378 m. kovo 27 d. Roma) – italų kanonistas, Romos katalikų bažnyčios popiežius (1370–1378).

## Biografija
*Pierre Roger de Beaufort* gimė Momonto pilyje, Marijos de Šambon ir popiežiaus Klemenso VI brolio, Boforo kunigaikščio Gijomo Rožė, sūnus. Turėjo devynis brolius ir seseris, kurie padėjo jam atlikti popiežiaus misiją. Nuo 1348 m. gegužės 28 d. devyniolikmetis – jau dėdės įšventintas Šv. Marijos diocezijos kardinolas diakonas. Perudžoje studijavo kanonų teisę pas profesorių Pjetrą Baldį, tapo itin kvalifikuotu kanonistu http://www.bautz.de/bbkl/g/gregor_xi.shtml. Kanonų teisės daktaras, teologijos daktaras. Pasižymėjo aukšta morale, bet buvo silpnos sveikatos.

Išrinktas popiežiumi Avinjone. Siekė taikos Šimtamečiame kare ir kare tarp Florencijos bei Milano, kovojusių dėl popiežiaus žemių. 1376 m. įveikęs Florencijos respublikos pasipriešinimą ir Kotrynos Sienietės įkalbėtas 1377 m. perkėlė popiežių rezidenciją iš Avinjono į Romą ir įsikūrė Vatikane, taip baigėsi Avinjono nelaisvė.

1373 m. išleido ediktą, kuriuo reikalaujama, kad kunigai išmoktų vietos gyventojų kalbą ir ja mokytų tikybos dalykų. 1373 m. kreipėsi į Lietuvos didžiuosius kunigaikščius, siūlydamas priimti krikščionybę. Siekė unijos su Rytų bažnyčia. 1375 m. bule Debitum pastoralis offici įsteigė Haličo katalikų metropoliją ir arkivyskupiją.

Pasitelkdamas inkviziciją kovojo su erezijomis Provanse, Vokietijoje, Ispanijoje. 1377 m. pasmerkė Džono Vaiklifo raštus. Po jo popiežiumi nebuvo išrinktas nė vienas prancūzas. 1378 m. Sarzanoje surengė Europos kongresą, kuriame dalyvauti be Romos ir Florencijos atstovų, atvyko Prancūzijos karaliaus, Vengrijos, Ispanijos, Neapolio pasiuntiniai. Tačiau prasidėjus kongresui popiežius buvo rastas miręs. Jam mirus prasidėjo Didžioji Vakarų schizma (1378 – 1418 m.)

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai;
* CATHOLIC ENCYCLOPEDIA.

## Šaltiniai
* Joseph Fornery, Histoire du Comté Venaissin et de la ville d’Avignon, Roumanille, Avignon s. d. 3 volumes;
* Dictionnaires des églises de France, Robert Laffont, 1966 , 5 volumes;
* Dominique Paladilhe, Les papes d’Avignon, Perrin, Paris, 1999 ISBN 2 262 01505 08.
## Išnašos
Kupiškio herbas

**Kupiškio herbas** – pagrindinis Kupiškio miesto ir Kupiškio rajono savivaldybės heraldinis atributas.

## Aprašas

skydas perkirstas į du laukus: viršutiniame mėlyname lauke du iš viršutinių kampų į širdį nukreipti vingiuoti sidabriniai kaspinai, apatiniame auksiniame lauke žvaigžde sudėti trys juodi linų verpalų ryšuliai.

## Simbolika
* Sidabriniai vingiuoti kaspinai – reiškia upes – Kupą ir Lėvenį.  
* linų verpalų ryšulėliai – simbolizuoja senas linininkystės tradicijas.

## Istorija

Nors 1792 m. Kupiškiui suteiktos miesto teisės, tačiau 1795 m. žlugus Lietuvos ir Lenkijos valstybei, neleido gauti privilegijų ir autentiško miesto herbo. Kupiškis, būdamas Vilkmergės (Ukmergės) apskrities sudėtyje, 1842 m. įėjo į naujai įkurtą Kauno guberniją, kuri istoriškai ir įtakojo 1970 m. Kupiškio herbo sukūrimą. Tad jei ne ATR padalijimas, tikėtina, kad Kupiškio herbas šiandien būtų kitoks.

Apie ankstyvą Kupiškio heraldiką duomenų nėra. Herbas sukurtas 1969–1970 m. dailininkų Juozo Kėdainio ir Boleslovo Motuzos. 1969 m. patvirtintas vienas iš J. Kėdainio variantų, kuriame buvo vaizduojamas baltas sėjėjas raudoname skyde.

Bedarant herbą buvo surastas Kupiškio valsčiaus antspaudas: į du laukus perskirto skydo viršuje buvo vaizduojamas Kauno gubernijos simbolis obeliskas (1812 m. karui atminti), apačioje – trys žvaigžde sukryžiuoti linų ryšulėliai (Vilkmergės apskrities ženklas). Šie ryšuliai vaizdavo senas kupiškėnų linininkystės tradicijas. Pagal šį antspaudą dailininkas Rimtautas Gibavičius ėmėsi kurti kitą herbą. Vietoj obelisko nutarta pavaizduoti du vingiuotus kaspinus, vaizduojančius Kupiškio geografinę padėtį: Kupos ir Lėvens santaką. Linų ryšulėlių forma buvo pakeista ir tapo panašesnė į surištus verpalus. Tokį herbą 1970 m. birželio 13 d. aprobavo Respublikinė heraldikos komisija, tačiau tais pačiais metais herbas panaikintas.

Atkuriant herbą paliktas R. Gibavičiaus variantas. Skydas buvo pakeistas standartiniu, pailginti kaspinai, įvestas sidabras. Naują etaloną padarė dailininkas Arvydas Každailis, kurį 1997 m. lapkričio 13 d. aprobavo Heraldikos komisija. Atkurtą Kupiškio miesto herbą 1997 m. gruodžio 8 d. dekretu Nr. 1467 patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas.

## Šaltiniai
Arghakhanči rajonas

**Arghakhanči rajonas** (nevarų kalba: , nepali: अर्घाखाँची जिल्ला) – vienas iš 75 Nepalo rajonų, priklausantis Lumbini zonai.

## Istorija
Šis rajonas priklauso istoriniam vakarų Nepalo regionui, vadinamam Čaubisi radžja. Šioje teritorijoje viduražiais klestėjo dvi atskiros karalystės: *Argha* ir *Khanči*. 1786 m. jos buvo prijungtos prie Nepalo (šį valdant valdovui Bahadur Šachui).
Grigalius XV

**Popiežius Grigalius XV** (, tikrasis vardas *Alessandro Ludovisi*, 1554 m. sausio 9 d. Bolonija – 1623 m. liepos 8 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1621 m. vasario 9 d. iki mirties.

## Biografija

1575 m. kanonų teisės daktaras. Ėjo įvairias pareigas Romos kurijoje. Nuo 1612 m. Bolonijos arkivyskupas, nuo 1616 m. kardinolas.

Išrinktas popiežiumi 1622 m. įsteigė Tikėjimo skleidimo kongregaciją (*Congregano de Propaganda fide*), kuri koordinavo visas katalikiškąsias misijas. Daug misijų išsiuntė į Amerikos, Afrikos, Azijos, Skandinavijos šalis. Plėtė kontrreformaciją Vokietijoje, Nyderlanduose, Prancūzijoje, Anglijoje, Vengrijoje.

Trisdešimties metų kare palaikė Habsburgus. 1622 m. kardinolu paskyrė absoliutizmo ideologą Armaną Žaną de Rišeljė. Rėmė Abiejų Tautų Respublikos karus su Turkija. Įteisino slaptą balsavimą konklavoje. Mirė Kvirinalo rūmuose.

Tarp jo kanonizuotų šventųjų – Teresė Avilietė, Pilypas Neris, Pranciškus Ksaveras, Ignacas Lojola.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Garabogazas

**Garabogazas** (iki 2002 m. – **Bekdašas**) – miestas Turkmėnijoje, Balkanų velajate, siauroje nerijoje tarp Kaspijos jūros ir Kara Bogaz Golo įlankos. Yra jūrų perkėla Garaogazas–Baku. Druskų gavybos centras.

7,3 tūkst. gyventojų (1991 m.).

2002 m. gavo miesto teises.
Mažasis ruožuotis

**Mažasis ruožuotis** (lot. *Balaenoptera acutorostrata* , ang. *Minke Whale* arba *Lesser Rorqual*) - jūrinis žinduolis, priklausantis bedančių banginių pobūriui. Mažasis ruožuotis buvo atrastas Lacepede 1804 metais.

## Banginių medžioklė

Banginių medžioklė buvo paminėta Norvegijos rašytiniuose šaltiniuose jau prieš 800 metų. Mažųjų ruožuočių medžioklė su harpūnais buvo paplitusi jau 11-ajame šimtmetyje. Vakarų Norvegijoje, mažieji ruožuočiai buvo įviliojami į spąstus įlankose ir užutekiuose, bei užmušami su apnuodytomis strėlėmis; tokia banginių medžioklė tęsėsi ligi pat 20-ojo šimtmečio.
Bairam Ali

**Bairam Ali** () – miestas pietryčių Turkmėnijoje, Maro velajate, Murgabo upės krante, netoli Maro.

Miestas yra svarbus prekybos ir pramonės centras žemės ūkio sričiai, užsiimančiai medvilne. Taip pat tai yra kurortas, jame gydomos inkstų ir kraujotakos sistemos ligos.

## Sportas

### Futbolas
* Energetik FK futbolo klubas, namų rungtynes žaidžiantis šiame mieste.
* „Sport desgasi“ stadionas, talpinantis 2 000 žiūrovų.

## Šaltiniai
Inocentas II

**Inocentas II** (, tikrasis vardas *Gregorio Papareschi*, mirė 1143 m. rugsėjo 24 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1130 m. vasario 14 d. iki mirties.

## Biografija
Gimė didikų Gvidonių šeimoje. Jaunystėje Laterano bazilikos kanauninkas. Benediktinas, Šv. Praksedos vienuolyno abatas. Nuo 1116 m. kardinolas diakonas.

Popiežiumi išrinktas Vokietijos karaliaus pastangomis. Daugumai kardinolų išrinkus antipopiežių Anakletą II įvyko schizma, organizacinis Bažnyčios skilimas. Inocentą II pripažino Prancūzija ir Anglija, Anakletą II – Sicilija. Inocentas II buvo priverstas pasitraukti į Prancūziją. 1133 m. Vokietijos karaliaus Lotaro III padedamas trumpam sugrįžo į Romą, karūnavo Lotarą III Šventosios Romos imperijos imperatoriumi. Imperatoriui išvykus Anakleto II šalininkai jį išvarė į Pizą. Siekdamas panaikinti schizmą 1136-1137 Inocentas II surengė imperatoriaus žygį prieš Sicilijos karalių Rudžerą II. Po Anakleto II mirties jis 1139 m. sušaukė Laterano II susirinkimą, kuriame galutinai panaikino schizmą, nustatė dvasininko asmens neliečiamybės principą. Bule *Omne datum optimum* 1139 m. įsteigė tamplierių ordiną. Jo pradėtus katalikiškosios doktrinos įtvirtinimo darbus tęsė Pjeras Abeliaras ir Arnoldas Brešietis.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai.
## Išnašos
Balaenoptera omurai

**Balaenoptera omurai** (ang. *Sea Shepherd Whale*) – banginių rūšis, apie kurią beveik nieko nėra žinoma. Ji neturi bendro vardo. Šio banginio atradimo data laikoma 2003 m. lapkričio 20-oji. Pirmą kartą rūšis paminėta leidinyje „Nature“, trijų Japonijos mokslininkų Shiro Wada, Masayuki Oishi ir Tadasu K. Yamada.

Ar ši nauja rūšis bus patvirtinta – dar nėra aišku. Daktaras Howard C. Rosenbaum „New York Times“ pasakė, kad Japonijos tyrėjai padarė labai gerą darbą užduodami klausimą, ar tai yra skirtinga rūšis, bet pridūrė, jog dar reikia atlikti tikslingesnius DNR tyrimus, kad galutinai būtų atsakyta į šį klausimą. Jei būtų patvirtinta, jog tai atskira rūšis, tai bendras vardas banginiui tikėtina bus *Sea Shepherd Whale* (ang.) (Jūros piemens banginis), japonų tyrinėtojo Hideo Omura garbei.

Trys mokslininkai nustatė rūšies egzistavimą, analizuodami devynių individų morfologiją ir DNR – aštuoni sugauti japonų tyrinėtojų 1970-ųjų pabaigoje iš Indijos bei Ramiojo vandenyno ir 1998 metais iš mažos salos Japonijos jūroje. Jie jį apibūdina panašiu į Finvalą, bet mažesniu už jį.
Kerkis

**Kerkis** (*Kerki*), 1999–2017 m. ***Atamuratas*** () – miestas rytų Turkmėnistane, Atamurato etrapo centras Lebapo velajate. Miestas įsikūręs kairiajame Amudarjos krante. Yra geležinkelio stotis Kerkičis ir prieplauka dešiniajame Amudarjos krante. Veikia mechanikos, medvilnės gamyklos, kilimų fabrikas, mėsos kombinatas. Taip pat yra kraštotyros muziejus.

## Istorija
Gyvenvietė žinoma nuo X a., seniau vadinta Zemu.

1925 m. gavo miesto teises. 1943–1947 m. miestas buvo Kerkio srities centru Turkmėnijos SSR. 1999 m. miestas pavadintas Atamurato Nijazovo, Turkmėnijos prezidento Saparmurado Nijazovo tėvo, garbei. 2017 m. sugrąžintas senasis pavadinimas.

## Šaltiniai
Cadillac Coupe de Ville

**Cadillac Coupe deVille** (dar vadinamas Coupe Deville ir Coupe DeVille) yra didelės klasės prabangus automobilis, kurį tarp 1949 ir 1993 metų gamino Cadillac. Automobilis yra gerai žinomas iš įvairių filmų, bei dainų.

## Istorija
Coupe deVille prekyboje pasirodė 1949 metų pabaigoje, kaip Cadillac Series 62 linijos dalis. Tai buvo pirmasis Cadillac hardtopas be šoninių atramų. Pirmaisiais gamybos metais automobilis kainavo 3 497 dolerius, bei buvo vienas iš brangiausių linijos automobilių. Per pirmus metus buvo parduota 2 150 automobilių, tačiau pardavimų skaičius padvigubėjo 1950 ir dar karta padvigubėjo 1951 metais. 1961 metais deVille jau buvo vienas iš populeriausių kompanijos modelių, kurio pardavimai siekė 20 000 automobilių per metus. Automobilis buvo atnaujintas 1954, bei 1957 metais.

1959 metais automobilis buvo dar kartą atnaujintas. deVille kaip ir kiti Cadillac automobiliai su kiekvienu atnaujinimu tapdavo vis didesnis ir galingesnis. 1949 iki 1973 metų automobilio ratų bazė pailgėjo 101.6 mm, o bendras automobilio ilgis 431.8 mm, automobilis tapo 408 kg sunkesnis, o jo standartinio variklio tūris išaugo nuo 5,4 l iki 7,7 litrų.

1965 metais automobilio išvaizda buvo visiškai pakeista, nors automobilio ratų bazė išliko tokia pati, automobilis prarado savo uodegą, jo dizainas tapo aštresnis, o tiesios kėbulo linijos pakeitė ir tol buvusią apvalią išvaizdą.

1971 metais automobilis buvo vėl atnaujintas. Automobilis išliko hardtopu be šoninių atramų iki 1973 metų. 1974 metais po dar vieno atnaujinimo automobilis gavo šonines atramas ir tapo kupė automobiliu.

1977 metais buvo atnaujinta automobilio platforma, tad deVille ir kiti General Motors didelės klasės automobiliai sumažėjo. Automobilis tapo 249 mm trumpesnis ir 340 kg lengvesnis už ankstesnyjį modelį. Automobilio standartiniu varikliu tapo 6,9 litrų V8 variklis, o 1978 metais už papildomą kainą buvo galima pasirinkti ir 5,7 litrų dyzelinį variklį. 

Visi GM didelės klasės automobiliai buvo truputi atnaujinti 1980 metams. Kartu su kėbulo atnaujinimu buvo atnaujintas ir automobilio bazinis variklis, kuriuo tapo 6,0 litrų V8-6-4. Variklio patikimumas buvo prastesnis, nei tikėtasi, tad visiškai naujas aliumininis V8 variklis buvo pristatytas 1982 metams.

1985 metams automobilis buvo dar kartą sumažintas. Ši kartą automobilis tapo net 665,5 mm trumpesnis ir 363 kg lengvesnis, taip pat tapo priekiniais ratais varmomas ir buvo gaminamas ant GM C platformos. Dėl mažėjančio didelės klasės kupė automobilių populerumo, deVille gamyba buvo sustabdyta 1993 metais .
Šventininkai (Kaišiadorys)

**Šventininkai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Kruonio. Rytuose ribojasi su Šventininkų mišku. Per kaimą teka upelis Ryštekas. Yra dvarvietė.

## Istorija

Šventininkai minimi 1583 m.

## Gyventojai

1795 m. kaime buvo 3 sodybos, kuriose gyveno 19 gyventojų, 1909 m. – 29 gyventojai katalikai, 1923 m. – 9 sodybos su 59 gyventojais.

## Šaltiniai
Grigalius XVI

**Grigalius XVI** (, tikrasis vardas *Bartolomeo Alberto Mauro Cappellari*, 1765 m. rugsėjo 18 d. Belunas prie Venecijos – 1846 m. birželio 1 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1831 m. vasario 2 d. iki mirties.

## Biografija
Nuo 1783 m. kamendulis, ordino vardas Mauro. Nuo 1795 m. Šv. Grigaliaus vienuolyno Romoje vikaras, nuo 1805 m. abatas. Nuo 1800 m. Katalikų tikėjimo akademijos, kurią įsteigė popiežius Pijus VII, narys. Nuo 1823 m. kamaldulių ordino generolas. Nuo 1825 m. kovo 21 d. kardinolas, Tikėjimo skleidimo kongregacijos prefektas. Nuo 1809 m. dėstė filosofiją ir teologiją Murano ir Paduvos kolegijose.

Popiežiumi išrinktas Austrijos kanclerio Klemenso fon Meternicho pastangomis. Jo pontifikato pradžioje vidurio Italijoje G. Mazzini vadovaujamas sukilimas susilpnino popiežiaus pasaulietinę valdžią. Buvo naujovių politikoje priešininkas, bet buvo priverstas 1831 m. ediktu įteisinti Austrijos, Anglijos, Prancūzijos, Prūsijos ir Rusijos reikalaujamas administracines, finansines ir teismų reformas, renkamus municipalitetus.

Būdamas legitimizmo šalininkas 1832 m. enciklikoje *Cum primum* pasmerkė 1831 m. sukilimą, enciklikoje *Mirari vos* smerkė Bažnyčios atskyrimą nuo valstybės, teigė bažnytinės valdžios viršenybę prieš pasaulietinę. Enciklikose Singular nos (1834 m.) ir Dum acerbissimai (1835 m.) pasisakė prieš racionalizmą, galikonybę, indiferentizmą, sąžinės laisvę.

Padėjo išlaikyti katalikiškuosius Šveicarijos kantonus. 1845 m. pasirašė Šventojo Sosto ir Rusijos konkordatą. Rėmė misijas, ypač Amerikoje. Centralizavo misijines organizacijas, paskyrė 95 vyskupus misionierius, įsteigė 15 naujų misijinių vyskupijų ir 36 apaštalinius vikariatus. Rusijoje, Ukrainoje kūrė seminarijas vietos dvasininkams rengti Rytų Europoje. Jo iniciatyva atsirado institutai misionieriams rengti ir draugijos misijų šalių žmonėms remti.

Jis pasmerkė vergiją, draudė vergų prekybą. Globojo menus, rėmė dailininkus J. F. Overbeką ir B. Torvaldseną ir mokslą, skatino katalikiškosios filosofijos plėtotę. Jo iniciatyva Vatikane atidarytas Egipto ir etruskų, Laterane – Krikščioniškosios archeologijos muziejai. Romoje pradėta rekonstruoti Šv. Pauliaus bazilika už sienų.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Rytų Europos lyguma

**Rytų Europos lyguma** (,  , , , , , ) – lyguma rytinėje Europos dalyje. Užima apie 4 000 000 km². Vidutinis aukštis apie 170 m. Šiaurinėje dalyje ją riboja Baltosios ir Barenco jūros. Rytuose – Uralo kalnai, Uralo upė ir Kaspijos jūra. Pietuose – Kaukazo kalnai ir Juodoji jūra. Krymo pusiasalyje riba eina pietine Krymo kalnų papėde. Šiaurės vakaruose – Skandinavijos kalnai. Vakaruose ir pietvakariuose – Karpatai ir Sudetai. Šalys kurių teritorija ar dalis jos priklauso šiai lygumai: Baltarusija, Estija, Kazachija, Latvija, Lenkija, Lietuva, Moldova, Rusija ir Ukraina.

Rytų Europos lyguma aukščiausiai iškyla Kolos pusiasalyje (Chibinai, iki 1191 m), o žemiausiai nusileidžia Kaspijos jūros pakrantėje (-28 m). Rusijos aukštumoje (vidutinis aukštis – 170 m) yra keletas aukštumų (Timano kalvagūbris, Vidurio Rusijos, Pavolgio, Voluinės-Podolės ir kt. aukštumos). Pietuose ir pietryčiuose paviršius leidžiasi į žemumas – Juodosios jūros, Paazovės, Pakaspijo. Rytų Europos lygumos šiaurinei ir šiaurės vakarinei daliai būdingi ledyniniai kraštovaizdžiai, plokšti tarpupiai su moreninio-kalvoto paviršiaus ruožais. Centrinėje ir pietinėje dalyje paviršius išraižytas griovų ir raguvų.

Lyguma yra vidutinio klimato juostoje; einant iš vakarų į rytus klimatas keičiasi iš jūrinio į žemyninį. Šiaurinės dalies upės priklauso Arkties vandenyno baseinui (Mezenė, Onega, Pečiora, Šiaurinė Dvina), vakarinės – Baltijos jūros (Nemunas, Dauguva, Vysla), pietinės – Juodosios jūros (Dniepras, Dniestras, Pietinis Bugas, Donas) ir Kaspijos jūros (Volga, Uralas).

Rytų Europos lygumoje ryškiai atsispindi gamtinių juostų kaita – Barenco jūros pakrantėje plyti samanų ir kerpių tundra, pietuose ji pereina į miškų juostą, kuri driekiasi nuo Pabaltijo ir Polesės iki Uralo. Nuo Karpatų iki Uralo eina miškastepės juosta, kuri link Kaukazo pereina į stepę. Pakaspijo žemumai būdingos pusdykumės ir dykumos.

Randamos naudingosios iškasenos: geležis, nikelis, varis, gamtinės dujos, nafta, anglys, fosforitai.

## Regionai
* Tundra ir miškatundrė:
** Timano-Kanino lyguma;
** Šiaurės rytų lyguma;
* Šiaurinė taiga:
** Pečioros lyguma;
** Timano kalvagūbris;
** Daugpilio lyguma;
** Onegos lyguma;
** Šiauriniai skliautagūbriai;
* Mišrieji miškai ir pietinė taiga – Vidurio Rusijos žemuma:
** Valdajaus aukštuma;
** Volgos aukštupio slėnis;
** Smolensko-Maskvos aukštuma;
* Mišrieji miškai ir pietinė taiga – Rytų Baltijos-Baltarusijos žemuma:
** Baltijos jūros rytų pakrantė;
** Rytų Baltijos aukštuma;
** Palenkės-Baltarusijos aukštuma;
** Berezinos-Desnos žemuma;
** Polesė;
* Miškai ir stepės – Ukrainos aukštumos:
** Volynės-Podolės aukštumos;
** Dniepro aukštuma;
** Dniepro žemuma;
** Vidurinės Rusijos aukštuma;
** Okos-Dono žemuma;
** Pavolgio aukštuma;
** Užvolgio žemuma;
* Stepės:
** Juodosios jūros žemuma;
** Azovo jūros aukštuma;
** Donecko aukštuma;
** Dono žemupio žemuma;
** Pavolgio aukštumos;
** Jergenai;
** Pakaspijo žemuma;
** Užvolgės aukštuma.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Didžioji Tarybinė enciklopedija (rus.)
Anau

**Anau** () – miestas Turkmėnijoje, Ahalo velajato sostinė, esantis 8 km į pietryčius nuo Ašchabado. Randami gyvenviečių pėdsakai šioje teritorijoje datuojami 3 tūkstantmečiu pr. m. e.

Pavadinimas *Anau* kilęs iš persų *ab-i nau* (آب نو), reiškiančio „naujas vanduo“.

## Išnašos
Inocentas IV

**Inocentas IV** (, tikrasis vardas *Sinibaldo Fieschi dei Conti di Lavagna*, apie 1195 m., Genuja – 1254 m. gruodžio 7 d., Neapolis) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1243 m. birželio 25 d. iki mirties.

## Biografija
Gimė italų didikų Fiesčių šeimoje. Mokėsi Parmoje, studijavo teisę Bolonijos universitete, vėliau jame dėstė. Nuo 1225 m. buvo Albenjos vyskupas, nuo 1226 m. – Romos kurijos auditorius, nuo 1227 m. – apaštalinis vicekancleris. Nuo 1228 m. – kardinolas. 1235–1240 m. – Ankonos katedros rektorius ir popiežiaus legatas Šiaurės Italijoje. Tarpininkavo Pizos ir Genujos taikos derybose.

Išrinktas popiežiumi tęsė Grigaliaus IX pradėtą kovą su Šventosios Romos imperijos imperatoriumi Frydrichu II, 1245 m. jį ekskomunikavo ir uždraudė vadintis imperatoriumi. Rėmė dėl nepriklausomybės su imperatoriumi kariaujančius Italijos miestus. Po Frydricho II mirties kovojo su jo įpėdiniu Konradu IV.

Suvokdamas Mongolijos imperijos Europai keliamą grėsmę, užmezgė ryšius su mongolų didžiuoju chanu. Rėmė Vokiečių ordiną, ypač pasitikėjo pranciškonais ir dominikonais. Dominikonai jo pavedimu 1243–1245 m. surengė kryžiaus žygių prieš Livonijos ir Prūsijos tautas. 1243 m. Vokiečių ordino užkariautoje Prūsijos dalyje įsteigė keturias vyskupijas.

1244 m. liepos 15 d. nusiuntė savo sveikinimus ir palaiminimą tikintiesiems (krikščionims), gyvenantiems Lietuvoje. 

1250 m. Milane priėmė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Mindaugo pasiuntinius. 1251 m. parašė Lietuvos valdovui Mindaugui 6 laiškus, susijusius daugiausia su pastarojo krikštu (lietuvių kalba paskelbti 2005 m.), Kulmo vyskupą Henriką Haidenreichą įpareigojo karūnuoti Mindaugą karališku vainiku. 1254 m. įsteigė Lietuvos bažnytinę provinciją; tų pačių metų gegužę paragino Livonijos, Estijos ir Prūsijos dvasininkiją skelbti kryžiaus žygį prieš totorius ir jų bendrininkus.  

Išleido labai daug Apaštališkojo sosto įstatymų. Svarbiausias kūrinys – „Penkios dekretalijų komentarų knygos“ (*Apparatus in quinque libros decretalium*).

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Murgabas (upė)

: *Apie Murgabo upę Tadžikistane žiūrėkite: [[Bartangas]]*

**Murgabas** () – 978 km ilgio upė Centrinėje Azijoje. Ji išteka šiaurės rytų Afganistane ir teka į šiaurės vakarus į Karakumų dykumą Turkmėnijoje, kur pradingsta.

## Išnašos
Marpa Locava

**Marpa Locava** (arba vertėjas *Marpa* 1012–1097) – Tibeto budizmo mokytojas, iš Indijos į Tibetą atnešęs kai kuriuos Vadžrajanos budistinio mokymo elementus, įskaitant Mahamudrą. Vėliau šis mokymas suformavo Kagju mokyklą.

## Gyvenimo aprašymas
Marpa gimė Tibete, Lhodrake, pasiturinčioje šeimoje. Pirmuosius trejus metus mokėsi savo šalyje, Mangkare, kur išmoko Sanskritą ir apsisprendė vykti į Indiją mokytis budizmo pas geriausius mokytojus. Visą savo palikimą jis iškeitė į auksą, kurio jam reikėjo kelionei bei mokslams.

Pirmiausia Marpa nuvyko į Nepalą, kur mokėsi pas Naropos mokinius Paindapą ir Čitherpą. Vėliau Paindapos lydimas Marpa atvyko į Pulaharį Indijoje – jis buvo netolies Nalandos universiteto, kur dėstė Naropa. Dvylika metų Marpa mokėsi pas šį ir kitus žymius Indijos išminčius. Grįžęs į Tibetą mokė budizmo bei vertė parsivežtas budistines knygas.

Vėliau Marpa dar du kartus lankėsi Indijoje ir tris kartus – Nepale. Jis vėl susitiko su Naropa. Antrasis Marpos mokytojas buvo Maitripa. Be jų, Marpa mokėsi ir pas kitus, įskaitant Džnianagarbhą ir Kukuripą, kuris gyveno saloje apsuptas gyvačių.

Per paskutinįjį apsilankymą Indijoje Marpai buvo sunku surasti mokytoją Naropą, sklandė kalbos apie jo mirtį. Vis dėlto pavyko su juo susitikti ir gauti papildomų žinių. Tąkart Naropa nusprendė pagrindiniu savo mokymo tęsėju pasirinkti Marpą.

Grįžęs į savo šalį Marpa organizavo platų budizmo mokymą bei budistinių tekstų vertimą, kad į Tibetą mokymas būtų atneštas visa apimtimi. Pagrindiniu Marpos mokiniu tapo Milarepa, kuris vėliau tęsė jo mokymą.
Strauzdis

**Strauzdis** (sen. liet. **Stramzdelis**) – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Alytaus raj., 8 km į vakarus nuo Alytaus, netoli Ūdrijos miestelio. Plotas – 3,7 ha, gylis – 14 m. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 85,6 m. Krantai žemi, apaugę krūmais, pelkėti – aplinkui plyti ir nusitęsia į šiaurę ~ 20 ha dydžio pelkė. Pietuose išteka upelis link U-1 upelio (Ūdrijos ežero intakas). Šalia įsikūrę Duselninkų ir Pakašavo kaimai.

## Istorija
Ežerėvardis *Straűzdis* kilmė abejotina: galbūt kilęs nuo žodžių *sraujas* („sraunus“), *srusti/srudžiu/srudžiau* („kruvinti, tekinti“), *sr(i)ūdinti* („drėkinti“); plg. dar *strauzdė* („kraujažolė“); kita vertus, *strauzėti* reiškia „šiurpti, šalti“.

Žinomas nuo XV a. Ežero vietoje augo miškelis ir žmonės kasė durpes. Taip susiformavo gana gili įdauba, kuri ir taip nuslinkusio Didžiojo Ledynmečio klonį padarė dar gilesnį. Gėlą vandenį vietiniai Pakašavo, Duselninkų žmonės naudojo maistui.

Sovietmečiu ežeras buvo užtvenktas, todėl susiformavo vietinis floros ir faunos arealas, apsigyveno daugybė paukščių rūšių, bebrų, ondatrų, žebenkščių, žuvų.

Ežeras grioviu susisiekia su Kavalio, Naudoriaus, Pluvijos, Ūdrijos ežerais, o pastarieji – su Peršėke, kuri – su Nemunu.

## Šaltiniai
Inocentas XI

**Palaimintasis Inocentas XI** (, tikrasis vardas *Benedetto Odescalchi*, 1611 m. gegužės 19 d. Komas, Lombardija – 1689 m. rugpjūčio 12 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1676 m. rugsėjo 21 d. iki mirties. Nuo 1956 m. palaimintasis, minimas rugpjūčio 12 d.

## Biografija
Gimė Komo didikų Livijaus Odeskalkio ir Paolos Džiovaneli da Grandino šeimoje. Iki 1626 m. mokėsi Genujos humanitarinėje mokykloje ir kolegijoje. Norėjo tapti karininku, bet mirus motinai tapo jėzuitų auklėtiniu, vienuoliu. Padedamas Barberinių šeimos, nuo 1637 m. studijavo teologiją ir civilinę bei bažnytinę teises Romoje ir Neapolyje.

Popiežius Urbonas VIII jį paskyrė apaštaliniu protonotaru. Nuo 1645 m. popiežiaus Inocento X sprendimu tik 33 metų amžiaus tapo kardinolas diakonas. 1646-1650 m. legatas Feraroje. Nuo 1650 m. Novaros vyskupas. Pasižymėjo labdaringa veikla, padėjo nukentėjusiems potvynio ir maro epidemijos metu.

Išrinktas popiežiumi Popiežiaus valstybėje įvedė griežtą administracinę ir finansinę tvarką, pradėjo kontroliuoti kurijos dvasiškių valdininkų pajamas, reformavo popiežiaus kuriją ir Romos vienuolynus. Pasmerkė ir panaikino nepotizmą. Diskutavo su jėzuitais dėl probabilizmo. 1687 m. pasmerkė kvietizmą. Uždraudė mieste azartinius žaidimus, moterims nešioti sukneles su giliomis dekoltė.

Siekdamas sustabdyti turkų veržimąsi į Europą, 1683 m. tarpininkavo, kad Abiejų Tautų Respublikos karalius Jonas Sobieskis ir Šventosios Romos imperijos imperatorius Leopoldas I sudarytų karinę sąjungą, rėmė ją finansiškai. 1683 m. turkai buvo sumušti Kalenbergo mūšyje prie Vienos. Šiam įvykiui paminėti Inocentas XI rugsėjo 12 d. įvedė Švč. Mergelės Marijos Vardo šventę. Kovai su turkais suvienijo krikščioniškų Europos šalių valdovus į Šventąją lygą.

Tačiau nuolat konfliktavo su Prancūzijos karaliumi Liudviku XIV dėl regalijų teisės, dėl Prancūzijos bažnyčios savarankiškumo. Nepatvirtino karaliaus paskirtų vyskupų, todėl 35 Prancūzijos vyskupijos liko be vadovų. 1687 m. dėl teisės užsienio valstybių pasiuntiniams laisvai apsigyventi Romoje panaikinimo. 1685 m. atšaukus Nanto ediktą, nepritarė hugenotų persekiojimui. Pasižymėjo asketiška gyvensena, labdaringa veikla, gynė Šv. Sosto moralinį autoritetą, katalikų tikėjimo grynumą.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Michael Dale Huckabee

**Michael Dale "Mike" Huckabee** (g. 1955 m. rugpjūčio 24 d.) – JAV politikas, 1996–2007 m. Arkanzaso gubernatorius.

Baigė Uačitos baptistų universitetą, gavo religijos bakalauro laipsnį. Vėliau mokėsi Pietvakarių baptistų teologijos seminarijoje, bet jos nebaigė. Buvo baptistų pastorius. 1989–1991 m. jis buvo Arkanzaso valstijos baptistų konvento prezidentas.

1992 m. kandidatavo į JAV Senatą nuo Respublikonų, bet pralaimėjo. 1993 m. liepos 27 d. jis buvo išrinktas Arkanzaso vicegubernatoriumi, kai ankstesnis vicegubernatorius Džimas Takeris pakeitė JAV Prezidentu išrinktą gubernatorių Bilą Klintoną. 1994 m. Hakabis vėl buvo perrinktas vicegubernatoriumi.

1996 m. vėl ruošėsi rinkimams į Senatą, bet persigalvojo paaiškėjus, gubernatoriaus Takerio planams atsistatydinti. 1996 m. liepos 15 d. Hakabis buvo prisaikdintas Arkanzaso gubernatoriumi. Jis buvo perrinktas 1998 ir 2002 m.

2007 m. sausio 28 d. Hakabis pranešė apie planus kandidatuoti į JAV Prezidentus nuo Respublikonų partijos. 2008 m. spalio 3 d. jis laimėjo pirminius rinkimus Ajovos valstijoje, surinkęs 34 % balsų ir aplenkęs 25 % surinkusį Mitą Romnį, 13 % surinkusį Fredą Tompsoną, Džoną MakKeiną (13 %), Roną Paulą (10 %), Rudį Džiulijanį (3,5 %) ir porą kandidatų, surinkusių mažiau nei vieną procentą balsų.

Socialinės politikos srityje Hakabis pasisako prieš abortus, vienos lyties asmenų santuokas, embrioninių kamieninių ląstelių tyrimus, bei palaiko mirties bausmę. Užsienio politikos srityje jis palaiko Irako karą.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė.
Gauzės principas

**Gauzės principas**, kitaip dar *išstūmimo principas* - ekologinė taisyklė, kuri teigia, kad dvi arba daugiau rūšių negali labai ilgai užimti tos pačios ekologinės nišos, nes jos konkuruoja tarpusavyje. Laikui bėgant tokios konkurencijos būsena išsisprendžia vienu iš keleto būdų:
* Viena rūšis nukonkuruojama ir išnyksta.
* Viena rūšis dėl konkurencijos priversta pasitraukti į kitą arealą, kur nėra rūšies konkurentės.
* Viena rūšis pasikeičia ir užima kitą ekologinę nišą toje pačioje ekosistemoje.
* Keičiasi abi rūšys ir pasidalija ekologinę nišą.

Gauzės principas kartais kritikuojamas kaip neteisingas, kadangi žinoma daug atvejų, kai konkuruojančios rūšys toje pačioje ekosistemoje išsilaiko labai ilgai. Kritikai remiasi vadinamuoju *[[planktonas|planktono]] paradoksu*: jūros fitoplanktono rūšys gyvena ribotoje erdvėje, naudoja tuos pačius išteklius (saulės šviesa, mineralinės druskos), tačiau nenukonkuruoja viena kitą.

Dėsnį suformulavo rusų tarybinis ekologas G. Gauzė.
Klemensas V

**Klemensas V** (, tikroji pavardė , 1264 m. Vilandro, Akvitanija, Prancūzija – 1314 m. balandžio 20 d. Rokmoras, Langedokas-Rusijonas, palaidotas Uzeso katedroje, Akvitanija) – Romos katalikų bažnyčios
popiežius nuo 1305 m. gruodžio 5 d. iki mirties.

## Biografija
Gimė Gaskonėje, garsioje šeimoje. Vyresnysis brolis buvo Liono arkivyskupas. Mokėsi Orleane ir Bolonijos universitete. Įšventintas kunigu dirbo popiežiaus Celestino V tarnyboje. 1294 m. nominuotas Albano vyskupu, popiežiaus Bonifaco VIII kapelionas, nuo 1295 m. Kominžo vyskupas. Nuo 1297 m. Bordo arkivyskupas.

Popiežiumi vainikuotas Lione, dalyvaujant Prancūzijos karaliui Pilypui IV Gražiajam, pateko į jo politinę įtaką, pažadėjęs penkerius metus karaliaus iždui perleisti bažnyčios pajamas Prancūzijoje. Pirmasis popiežius, kuriam buvo uždėta tiara. Pagarsėjo nepotizmu, kardinolais paskyrė daug prancūzų. Iš 25 kardinolų kolegijos narių 11 buvo jo giminaičiai.

1309 m. įsikūrė Avinjone, tuo prasidėjo Avinjono nelaisvė.

1308 m. rugpjūčio 11 d. bulėje „Tepakyla Viešpats“ („Exsurgat deus“) išdėstė antrojo Kryžiaus žygio svarbiausius tikslus – užkariauti palankias vietas išpuoliams ir iš ten persekioti musulmonus bei pasirengti tolimesniems didelės apimties įsiveržimams. Pirmiausia nurodė atkirsti prekybos kelius Viduržemio jūroje, tikėdamasis perimti mamelukų prekybos kelius ir kartu įbauginti priešiškų pakrančių gyventojus.

1311-1312 m. sušaukė Vieno susirinkimą. Karaliaus spaudžiamas bule *Vox in excelso* 1312 m. panaikino tamplierių ordiną. Paskelbė reformų dekretus, vadinamasias Klementinas, kurios yra Vieno susirinkimo konstitucijų ir Klemenso dekretų rinkinys.

Siekdamas pagerinti misionierių rengimą Sorbonoje, Oksfordo, Bolonijos ir Salamankos universitetuose nurodė įsteigti graikų, hebrajų, arabų ir chaldėjų kalbų katedras. Rėmė Šventosios Romos imperijos imperatoriaus ir Vokietijos karaliaus Henriko VII politinius siekius įsitvirtinti Italijoje.

Dantė „Dieviškojoje komedijoje“ jį pasiuntė į aštuntąjį pragaro ratą.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai.

## Šaltiniai

* Sophia Menache, Clement V, ISBN 0-521-52198-X.
Inocentas X

**Inocentas X** (, tikrasis vardas *Giovanni Battista Pamphili*, g. 1574 m. gegužės 6 d. Roma – 1655 m. sausio 7 d. ten pat) – italų kanonistas praktikas, Romos katalikų bažnyčios Popiežius (1644–1655).

## Biografija
Iki 1594 m. studijavo teisę Romos kolegijoje ir Italijos universitetuose. 1601 m. konsistorijos advokatas, nuo 1604 m. dirbo Romos rotoje. 1621 m. Grigaliaus XV nuncijus Neapolyje ir Prancūzijoje. 1626 m. Urbono VIII nuncijus Ispanijoje. 1626 m. Titulinis Antiochijos patriarchas. Nuo 1627 m. rugpjūčio 30 d. kardinolas *[[in pectore]]*, nuo 1629 m. rugsėjo 14 d. paskelbtasis kardinolas, nuo 1630 m. rugpjūčio 12 d. titulinis Šv. Eusebijaus kardinolas. 1630 m. popiežiaus legatas Vokietijai.

Brevėje *Zelus domus Dei* protestavo prieš 1648 m. Vestfalijos taikos sąlygas, kurios susilpnino Katalikų bažnyčios pozicijas ir įteisino protestantizmą. Rūpinosi 1545-1563 m. Tridento susirinkimo reformų įgyvendinimu. 1653 m. popiežiaus bulėje *Cum occasione impressione libri* pasmerkė penkis jansenizmo teiginius.

Globojo misijas, bet misionieriams Kinijoje uždraudė akomodaciją, tikėjimo turinio perteikimą nekrikščioniškomis sąvokomis ir terminais, apeigų pritaikymą. Rėmė kovą su turkais, skyrė pinigų Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Vladislovui Vazai.

Rūpinosi vienuolynais. Romoje užbaigė Šv. Petro bazilikos statybą, pastatydino naujus Kapitolijaus rūmus, Šv. Agnietės bažnyčią. Rėmė menus. Palaidotas Romoje, Navonos aikštėje esančioje Šv. Agnietės bažnyčioje. Popiežiaus Inocento X portretą nutapė dailininkas Diegas Velaskesas.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
* Leidiniai apie popiežių Inocentą X

## Šaltiniai