open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pe̍h-ōe-jī

**Pe̍h-ōe-jī** (sutrump. **POJ**, tariama Pevedzi) – pietų minų kalbos, vienos iš kinų kalbos tarmių, ypač taivaniečių ir amojiečių, romanizacijos, t. y. transkripcijos lotyniškais rašmenimis, būdas. Šią rašto sistemą sukūrė Vakarų misionieriai, XIX a. dirbę kinų diasporose Pietryčių Azijoje, o ištobulino misionieriai, dirbę Siamene ir Tainane. Rašto sistema susideda iš lotynų abėcėlės ir kai kurių diakritinių ženklų.

Po pradinio pasisekimo Fudziane, POJ plačiai paplito po visą Taivaną, o XX a. vid. jau buvo daugiau kaip 100 tūkst. POJ raštą mokančių žmonių. Buvo išleista daug šiuo raštu parašytos spausdintos medžiagos, tiek religinės, tiek pasaulietinės, įskaitant pirmąjį Taivano laikraštį – „Taivano bažnyčios naujienos“ (*Tâi-oân Kàu-hoē Kong-pò*).

POJ rašto sistema buvo uždrausta Japonijos okupacijos laikais (1895–1945 m.), o vėliau, Guomindanui šalyje įvedus karo padėtį (1947–1987 m.), prieš šią rašo sistemą imtasi ir kitokių atsakomųjų priemonių. Fudziane POJ rašto naudojimas sumenko po Kinijos Liaudies Respublikos įkūrimo (1949 m.), XXI a. ten jau nebebuvo pagrindo jos naudoti. Dabar pe̍h-ōe-jī naudojamas Taivano krikščionių, nevietinių, šios kalbos besimokančių žmonių ir vietinių kalbos entuziastų tarpe. 2004 m. pe̍h-ōe-jī rašto sistema tapo pilnai pritaikyta darbui su kompiuterinėmis sistemomis. Laikui bėgant buvo sukurta kitų rašo sistemų, konkuruojančių su šia, todėl dabar Taivane vyksta diskusijos dėl rašto sistemos pasirinkimo. Buvo išrasta keletas pe̍h-ōe-jī versijų ir kitoms kalboms, įskaitant hakų kalbą ir Čaošano tarmę.

## Abėcėlė
POJ naudoja šias raides ir jų kombinacijas:

## Šaltiniai
Huelvos provincija

**Huelvos provincija** () – provincija pietų Ispanijoje, autonominiame Andalūzijos regione. Administracinis centras – Huelva. Susideda iš 79-ių savivaldybių. Ribojasi su Portugalija, Badachoso provincija, Sevilijos provincija bei Kadiso provincija. Pietuose provincijos krantus skalauja Atlanto vandenynas. Per Huelvos ir Sevilijos provincijas yra nusidriekęs Donjanos nacionalinis parkas.

Huelvos provincijos plotas – 10 148 km². 521 220 gyventojų (2011 m. duomenys). Ekonomika priklausoma nuo žemės ūkio bei kasybos. Provincijoje gausu vario. 1873 m. provincijoje įsikūrė britų Rio Tinto bendrovė.
 
Huelvos provincijoje yra Palos de la Frontera ir Mogeras, iš kurio 1492 m., Kristupas Kolumbas išplaukė į pirmąją kelionę.

## Didžiausi miestai
Didžiausi miestai (2023 m.):
* Huelva (142,1 tūkst. gyv.)
* Lepė (24,4)
* Almontė (19,7)
* Isla Kristina (18,1)
* Ajamontė (16,0)
* Mogeras (14,6)
* Punta Umbrija (14,5)
* Boljuljos Par del Kondadas (14,1)

## Šaltiniai
Ephraim Oshry

**Efraimas Ošris** (1914 m. Kupiškyje, Rusijos imperija – 2003 m. rugsėjo 28 d. Niujorke, JAV) – rabinas, visuomenės veikėjas, vienas iš nedaugelio Holokaustą išgyvenusių Lietuvos rabinų.

## Biografija

Gimė 1914 m. Kupiškyje, mokėsi pas rabiną Avraham Duber Kahana Shapiro. 1941 m. naciams užėmus Kauną buvo perkeltas į Kauno getą. 1944 m. rugpjūtį sovietams užėmus Kauną buvo išlaisvintas ir kartu su žmona Frieda Greenzwieg išvyko į Romą, kur jis įkūrė ješivą per karą tėvų netekusiems vaikams. 1950 m. kartu su savo vaikais ir visais ješivos mokiniais išvyko į Montrealį. 1952 m. persikraustė į Niujorką, kur tapo Beth Hamedrash Hagodol kongregacijos rabinu. Rytų Bronkse įkūrė mergaičių ir berniukų ješivą. 1959 m. išleido Kauno gete rašytus dienoraščius ir filosofinius straipsnius *Annihilation of Lithuanian Jewry*, *Responsa from the Holocaust*. Mirė 2003 m. rugsėjo 28 d. Niujorke, palaidotas Jeruzalėje, jo laidotuvėse dalyvavo apie 1000 žmonių.

## Nuorodos
* Biografija (ang.) 

## Literatūra

* Oshry, Ephraim. Annihilation of Lithuanian Jewry, Judaica Press, 1995 ISBN 978-1-880582-18-3
* Oshry, Ephraim. Responsa from the Holocaust, B. Goldman and Y. Leiman Eds., Judaica Press, 2001 ISBN 978-1-880582-71-8
Stromae diskografija

Šiame straipsnyje pateikiama belgų-ruandiečių kilmės dainininko ir dainų autoriaus Stromae diskografija. Jis išleido du studijinius albumus, du EP albumus, dvylika singlų bei penkis reklaminius singlus.

Atlikėjo pirmasis EP *Juste un cerveau, un flow, un fond et un mic…* buvo išleistas 2007 m. Stromae deiutinis singlas „Up saw liz“ išleistas 2009 m. 2010 m. jis išleido savo antrąjį įrašai *Mixture Elecstro*. 2009 m. rugsėjo 29 d. buvo išleistas pagrindinis Stromae debiutinio studijinio albumo singlas „Alors on danse“. Ši daina jam atnešė tarptautinį pasisekimą ir pasiekė pirmąją vietą Austrijos, Belgijos, Danijos, Italijos, Nyderlandų, Prancūzijos bei Šveicarijos muzikos topuose.

Atlikėjo debiutinis albumas *[[Cheese]]* buvo išleistas 2010 m. birželio 14 d. „Te quiero“ tapo antruoju albumo singlu ir užėmė ketvirtąją vietą Belgijos muzikos topuose. „House'llelujah“, trečiasis albumo singlas, Belgijos muzikos topuose užėmė 22 vietą.

2013 m. Stromae išleido antrąjį studijinį albumą *[[Racine carrée]]*. Trys albumo singlai užėmė pirmąją poziciją muzikos topuose Prancūzijoje ir Belgijoje; pastarojoje buvo užimtos dvi pirmosios vietos.

## Albumai
### Studijiniai albumai

### EP albumai

### Įrašai (mixtapes)

### Vaizdo albumai

## Singlai
### Kaip pagrindinis atlikėjas

### Kitos pozicijas užėmusios dainos

## Vaizdo klipai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Cheese

**Cheese** – debiutinis belgų atlikėjo ir dainų autoriaus Stromae albumas, išleistas 2010 m. birželio 14 d. Dainos „Bienvenue chez moi“, „House'llelujah“, „Rail de Musique“, „Peace Or Violence“, „Te quiero“ ir „Silence“ buvo išelisto kaip reklaminiai singlai ir tik „Rail de musique“ bei „Bienvenue chez moi“ neužėmė jokios vietos topuose. Albume yra trys singlai „Alors on danse“, „Te quiero“ ir „House'llelujah“.

## Dainų sąrašas
Visų dainų autorius bei kompozitorius – Stromae.

## Kūrybinė grupė
**Pagrindinis [[dainininkas|vokalistas]]**
*Stromae

**Vadyba**
*Dimitri Borrey

**Gamyba**
*Mosaert - prodiuseris
*Lion Hell Capouillez - miksavimas
*Vince Lattuca  - miksavimas
*Dati Bendo - iliustracijos
*Guillaume Mortier - iliustracijos
*Luc Junior Tam - iliustracijos
*Romain Biharz - iliustracijos
*Dati Bendo - fotografija

## Aukščiausios pozicijos

### Sertifikatai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus puslapis (prancūzų k.)
Julius Panka

**Julius Panka** (g. 1979 m. sausio 17 d. Traupyje, Anykščių raj.) – lietuvių visuomenės veikėjas, politikas, tautininkas, skautas.

## Biografija

Nuo 1988 m. po motinos mirties gyveno globėjų gydytojų šeimoje Vilniuje. 1997 m. baigė Vilniaus Sausio 13-osios vidurinę mokyklą. 2001 m. baigė istorijos studijas Vilniaus pedagoginiame universitete. Iki 2003 m. dirbo Vilniaus mokyklose auklėtoju, istorijos mokytoju. 2003–2014 m. dirbo UAB „Bigreta“ vadybininku.

Nuo 2021 m. Kupiškio ligoninės direktorius.

Moka anglų, rusų ir latvių kalbas.

Nuo 1990 m. – aktyvus skautų organizacijų narys, yra buvęs „Pilies“ ir „Keruočio“ skautų tuntų tuntininku, „Lietuvos skautijos“ tarybos nariu, organizavo daugelį skautiškų stovyklų, žygių ir renginių. Dalyvavo gatvės vaikų socializacijos projektuose, moksleivių ateitininkų veikloje, 1999-2001 aktyviai veikė Lietuvių tautinio jaunimo organizacijoje „Jaunoji karta“. Nuo 2008 m. yra Lietuvių tautinio jaunimo sąjungos vadovas, vienas iš Lietuvių tautinio centro steigėjų. Politinės partijos „Tautininkų sąjunga“ steigėjas, pirmininkas (nuo 2013 m. gruodžio 14 d.). 

Kandidatavo 2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose Žirmūnų vienmandatėje apygardoje ir Koalicijos „Už Lietuvą Lietuvoje“ sąraše. 2014 m. organizuoto referendumo dėl žemės nepardavimo užsieniečiams iniciatyvinės grupės narys.

Publikuoja savo straipsnius istorijos, politikos ir visuomenės problemų temomis įvairiuose internetiniuose portaluose, laikraštyje „Respublika“ ir žurnale „Apžvalga“. Organizuoja jaunimo patriotines eitynes, baltiškos kultūros stovyklas Dieveniškėse.

Pomėgiai: Lietuvos ir Latvijos istorija, etninė kultūra, kelionės.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* J. Pankos biografija
Jānis Reinis

**Janis Reinis** (1960 m. gruodžio 13 d. Obeliuose, Lietuvos TSR – 2016 m. rugpjūčio 26 d.) – Latvijos teatrų ir kino aktorius. Vaidino Latvijos Nacionaliniame teatre ir Rygos Dailes teatre.

## Filmografija

* *„Panteras“ trīskāršais leciens* (1986)
* *[[Ja mēs visu to pārcietīsim]]* (1987) – Jānis Robežnieks
* *[[Viktorija (filmas)|Viktorija]]* (1988)
* *[[Zītaru dzimta]]* (1989) – Miķelis
* *[[Mērnieku laiki]]* (1991)
* *[[De Nieuwe Moeder]]* (1996) – Juris
* *[[Baiga vasara]]* (2000)
* *Sirdsmīļā Monika* (2000) – Roberts Rambāns
* *[[Rīgas sargi]]* (2007) – Mārtiņš Vīksna
* *[[The Courageous Heart of Irena Sendler]]* (2009) – SS karininkas
* *[[Golfa straume zem ledus kalna]]* (2012)

## Nuorodos

* Profilis www.imdb.com
* Profilis www.kino-teatr.ru
Lietuvių Tautos Sąjunga

**Lietuvių Tautos Sąjunga, LITAS** – nepripažinta radikali nacistinė Lietuvos politinė partija, įkurta 2011 m. kovo 20 d. Šiauliuose. Organizacija siekia, kad Lietuva išstotų iš NATO, Europos Sąjungos, ribotų imigraciją, būtų autoritarinė valstybė ir pan.

Pasak  organizacijos pirmininko Mindaugo Gervaldo (Murzos), partijoje yra geriausi žmonės, kurie dabar gyvena Lietuvoje, teritoriniai padaliniai steigiami ir lietuvių organizacijose užsienyje. Partijos vizija – po 15 metų būti valdžioje, kad žmonės, Lietuvos piliečiai, sugrįžtų į Lietuvą. Artimiausiuose Seimo rinkimuose tikimasi turėti savo atstovų arba frakciją.

## Ideologija

## Šaltiniai
Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga

**Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga, LTJS** – nacionalistinė, tautinėmis idėjomis besiremiančių lietuvių tautininkų jaunimo organizacija. Būstinė įsikūrusi Vilniuje, pirmininkas Mindaugas Sidaravičius. 2001–2008 m. vadinosi Lietuvių tautinio jaunimo lyga.

Sąjunga laikosi tautinės krypties veiklos. Nuo pat savo įsikūrimo nesieja savęs su jokia politine partija, tačiau bendradarbiauja su visomis tautinėmis organizacijomis, tiek lietuviškomis, tiek ir kitų tautų, jeigu jų veikla neprieštarauja lietuvių tautos interesams. LTJS atributikoje figūruojantis trijų liepsnelių sūkurėlis simbolizuoja Didžiąją Lietuvą, Mažąją Lietuvą bei Žemaitiją. Šalia trispalvės Lietuvos vėliavos LTJS simbolikoje matoma ir kita trijų spalvų juosta (žalia, balta ir raudona) – istorinės Mažosios Lietuvos spalvos.

## Istorija

2001 m. lapkričio mėn. įkurta Lietuvių tautinio jaunimo lyga, susibūrus ligi tol atskirai veikusių organizacijų – Lietuvių tautinio jaunimo sąjungos „Jaunalietuviai“ (iki 1994 m. – LTJS “Jaunoji Lietuva“), Jaunųjų nacionaldemokratų judėjimo, Lietuvių tautinio jaunimo organizacijos „Jaunoji karta“ aktyvui bei naujai į visuomeninę veiklą atėjusiems jaunuoliams. 2008 m. organizacija pakeitė pavadinimą į Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga. Buvo patvirtinti nauji įstatai, sudaryta nauja vadovybė. Sąjungos pirmininku išrinktas Julius Panka. 2010 m. organizacija ženkliai išsiplėtė, ėmė aktyviai veikti visuose didžiuosiuose Lietuvos miestuose.

## Veikla

Rengia keliones ir žygius po lankytinas istorines vietas, vasaros stovyklas, kuriose gaivinamos senovinių tradicinių lietuviškų žaidimų tradicijos. Organizuoja diskusijas ir konferencijas etnokultūros, tautiškumo, istorijos, pilietiškumo temomis. Mini svarbias istorines datas (patriotinės Vasario 16-osios, Kovo 11–osios eitynės  ), susitinka ir bendrauja su Lietuvai nusipelniusiais žmonėmis.

Bendradarbiauja ir rengia bendrus projektus su užsienio tautiškomis jėgomis:
* latvių tautinio jaunimo organizacija „Saules Koks“,
* Latvijos Nacionaliniu Frontu,
* Latvijos tautine partija „Visu Latvijai“,
* prancūzų „Front National Jeunesse“ jaunimo sekcija,
* gudų politine organizacija „Rubon“,
* graikų tautiniu žurnalu „Hellenic Lines“,
* britų politinės apžvalgos žurnalu „These Tides“ ir kt.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* LTJS svetainė 
* LTJS prieš okupantų maršą gegužės 9-ąją
* LTJS skundas teismui dėl Kovo 11–osios eitynių
Eliezer Silver

**Eliezeris Silveris** (1882 m. vasario 15 d. Obeliuose, Rusijos imperija – 1968 m. vasario 7 d. Sinsinatyje, JAV) – rabinas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1882 m. vasario 15 d. Obeliuose, rabino Bunim Tzemach šeimoje. Studijavo Daugpilyje pas rabinus Chaim Ozer Grodzinski ir Yosef Rosen. 1907 m. su žmona emigravo į JAV, kur apsigyveno Niujorke ir vertėsi prekyba. Po kiek laiko tapo Harisburgo rabinu ir gana greitai tapo įtakingu Amerikos žydų rabinu, nes jau 1912 m. kartu su žydų delegacija buvo nuvykę pas prezidentą V. Taftą, kurį bandė įtikinti nepasirašyti bendradarbiavimo sutarties su Rusijos imperija, dėl šioje šalyje vyravusios antisemitizmo politikos. 1925 m. išvyko dirbti į Springfildą, o nuo 1931 m. tapo Sinsinačio rabinu. 1929 m. išrinktas JAV ir Kanados ortodoksų rabinų sąjungos prezidentu.

1939 m. lapkritį Niujorke subūrė Europos žydų gelbėjimo komitetą Vaad Hatzalah ir tapo jo prezidentu. Vykdė rėmėjų paiešką ir sukaupė apie 5 milijonus JAV dolerių bei išsiderėjo su JAV valdžia dėl žydų imigracijos palengvinimo. Suorganizavo 2000 vizų Rytų Europos rabinams, netgi slapta derėjosi su koncentracijos stovyklų administracija bandydami išpirkti kuo daugiau žydų. 1943 m. spalį Vašingtone inicijavo 400 rabinų protestą, kad JAV kuo greičiau pradėtų karą prieš nacių Vokietiją. Jo pastangomis per karą buvo išgelbėti keli tūkstančiai žydų. Mirė 1968 m. vasario 7 d. Sinsinatyje.

## Nuorodos
* Biografija I (ang.)
* Biografija II (ang.)
* Eliezer Silver: Rabbi rescued thousands
* The Day the Rabbis Marched on Washington
Simonas Sapiega

**Simonas Sapiega** (*Сапе́га*) – LDK valstybės veikėjas. Kazimiero IV-to raštininkas 1440 metais. Kilo iš Polocko bajorų, Sapiegų giminės pradininkas.

## Biografija

Apie Simono Sapiegos gyvenimą žinoma labai mažai. Sutinkant su Sapiegų giminės legendine geneologija (*Historia domus Sapiehianae*), Simonas buvo Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino proproanūkio Sungailos sūnus, Horodlės unijos metu priėmęs „Lapės“ herbą. Tačiau XIX amžiuje geneologo Stadnickio buvo nustatyta, kad Sungaila mirė bevaikis.

Simonas Sapiega kilo iš Polocko bajorų, o pagrindinės jo valdos buvo Smolenske.
## Šeima
Simonas Sapiega buvo vedęs Anastasiją Pavą ir turėjo keturis sūnus, iš dviejų iš jų, Bogdano ir Ivaškos, kilo dvi Sapiegų giminės šakos: Čerėjos ir Kodenio.

## Šaltiniai
Bronisław Krzyżanowski

**Bronislovas Kžižanovskis** (1876 m. Obeliuose, Rusijos imperija – 1943 m. sausio 17 d. Vilniuje, Ostlandas) – politikas, teisininkas, visuomenės veikėjas.

## Biografija

Gimė 1876 m. Obeliuose, baigė Vilniaus gimnaziją, vėliau studijavo teisę Maskvoje. 1895 m. išvyko mokytis į Krokuvos Jogailos universitetą, kur 1901 m. tapo teisės mokslų daktaru. Baigęs mokslus tapo Lenkijos socialistų partijos nariu. 1913 m. išrinktas į Vilniaus miesto tarybą. 1922 m. sausį išrinktas į Vidurinės Lietuvos seimą, kur atstovavo Kamajų apylinkės lenkus. Seime priklausė frakcijai, kuri pasisakė prieš Vidurinės Lietuvos inkorporavimą į Lenkijos sudėtį, o buvo autonomijos šalininkas. 1922 m. išrinktas į Lenkijos senatą, 1925 m. tapo naujai susikūrusios *Darbo partijos* nariu. 1938-1939 m. buvo Demokratų partijos filialo Vilniuje organizatorius, dirbo Vilniuje veikusiame Rytų Europos politinių tyrimų institute. 1939 m. Lietuvai susigrąžinus Vilnių dirbo Vilniaus lenkų komitete. Mirė 1943 m. sausio 17 d. Vilniuje. Palaidotas Vilniaus Bernardinų kapinėse.

## Literatūra
* Jacek Majchrowski: Kto był kim w II RP, Warszawa 1994
* Wileński słownik biograficzny, Bydgoszcz 2002, ISBN 83-87865-28-1
Hojvikas

**Hojvikas** (, ) – trečias pagal dydį Farerų miestas. Sujungtas su Torshaunu. Hojvike yra gimnazija, Farerų istorijos muziejus. Pirmoji bažnyčia buvo baigta statyti 2007 m.

Manoma, kad Hojvikas yra sena gyvenvietė. Išlikusi XVII a. ferma. Dabar ferma veikia kaip muziejus po atviru dangumi.

Hojviko istorijos muziejuje 2005 m. buvo pasirašyta laisvosios prekybos sutartis tarp Farerų ir Islandijos, todėl šis susitarimas žinomas *Hojviko susitarimo* pavadinimu.

Iki XIX a. vidurio Hojvike buvo tik viena ferma. Po Antrojo pasaulinio karo netoli fermos buvo pastatyta daugiau namų. Miestelio populiacija išaugo XX a. 9-ojo dešimtmečio pirmoje pusėje.

## Šaltiniai
Ignacas Ivickis

**Ignacas Ivickis** (1783 m. liepos 31 d. Upytėje, Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė – 1823 m. lapkričio 3 d. Kosuve, Austrija-Vengrija) – teologas, pedagogas.

## Biografija

Gimė 1783 m. liepos 31 d. Upytėje. 1800 m. įstojo į jėzuitų kunigų seminariją Polocke. 1806-1808 m. dirbo teologijos mokytoju Oršoje, 1808-1809 m. Mscislave. 1812 m. sausio 25 d. įšventintas į kunigus. Vėliau dirbo mokytoju Polocko akademijoje.  Uždarius akademiją dirbo pastoriumi Bžozuve (1820-1821), Pidkamine (1821-1822) ir Kosuve (1822-1823).

## Nuorodos

* Ivickių geneologija 

## Literatūra
* Józef Brown, Biblioteka pisarzów Asystencji Polskiej Towarzystwa Jezusowego, 1862
(Giżycki), Materyały do dziejów Akademii Połockiej i szkół od niej zależnych, 1905
* Zygmunt Chełmicki i inni, Podręczna Encyklopedia Kościelna, Warszawa 1916
* Carlos Sommervogel (Alois Backer), Bibliothéque de la Compagnie de Jésus, 1900
* Teofil Bzowski, Kazimierz Drzymała, Wspomnienia naszych zmarłych 1820-1982, Kraków 1982
* Encyklopedia Wiedzy o jezuitach na ziemiach Polski i Litwy 1564 – 1995, Kraków
Kolafjorduras

**Kolafjorduras** (, ) – kaimas Streimojaus saloje, Fareruose. Nutolęs 21,8 km į šiaurę nuo Torshauno. Nuo 2001 m. priklauso Torshauno savivaldybei. Prieš tai turėjo savo savivaldą.

Gyvenvietė įsikūrusi išilgai šiaurinio fjordo, šalia uosto ir žuvies fabriko. 1837 m. pastatyta medinė bažnyčia.


Church of Kollafjørður, Faroe Islands.JPG|Kolafjorduro bažnyčia
Faroe Islands, Streymoy, Kollafjørður and Signabøur.jpg|Kolafjorduro ir fjordo panorama


## Šaltiniai
Tom Dice

**Tom Dice** (tikrasis vardas – *Tom Eeckhout*, g. 1989 m. lapkričio 25 d.) – Belgijos dainininkas ir dainų autorius. 2008 metais užėmė antrą vietą Flandrijos šou „X Factor“.

Jis atstovavo Belgijai 2010 m. Eurovizijos dainų konkurse Osle su daina „Me And My Guitar“, kuri finale užėmė šeštą vietą, tai vienas Belgijos geriausių rezultatų šiame konkurse. Dice taip pat buvo pirmasis Belgijos atlikėjas, patekęs į finalą nuo pusfinalio įvedimo Eurovizijoje. Tom Dice išleido du studijinius albumus, „Teardrops“ (2010) ir „Heart for Sale“ (2012).

## Diskografija

### Albumai
* 2010 – *Teardrops*
* 2012 – *Heart for Sale*

### Singlai
* 2009 – Bleeding Love
* 2010 – Me and My Guitar
* 2010 – Lucy
* 2010 – A Thousand Years
* 2011 – Il nous faut (su Elisa Tovati)
* 2012 – Utopia
* 2012 – Out At Sea
* 2012 – Drive Me to Paris
* 2013 – Let Me In

## Nuorodos

* Myspace tinklalapis

|-
Vestmana

**Vestmana** (, ) – miestelis ir savivaldybė vakarinėje Streimojaus salos dalyje, Fareruose. Apsuptas *Hægstafjall* (296 m), *Økslin* (317 m), *Loysingafjall* (639 m) ir *Moskurfjall* (624 m) kalnų.

Rašytiniuose šaltiniuose minimas XIV ir XV amžiuose.

## Galerija

Vestmanna, Faroe Islands.JPG|Miestelio panorama
Vestmanna, Faroe Islands (3).JPG
Vestmanna in July 2012.JPG


## Šaltiniai
Musoras

**Musoras** () – miestas Čade, 300 km į šiaurės rytus Ndžamenos kelyje į Faja Laržo. Tai svarbus transporto centras, įsikūręs upės senvagėje, tad čia daugiau žalumos nei paprastai apylinkėse.
Musoras yra Bahr el Gazelo regiono centras, verslo ir administracinis centras, prie jo yra Musoro oro uostas. Dauguma miesto gyventojų yra klajokliai gouranai. Turgaus diena yra ketvirtadienis. Dauguma prekių yra žemės ūkio produktų.

Musore yra antroji prezidento rezidencija.

## Šaltiniai
Čadas olimpinėse žaidynėse

**[[Čadas]]** siuntė savo sportininkus dalyvauti vasaros olimpinėse žaidynėse nuo 1964 iki 1972 m. ir nuo 1984 m. iki dabar. Visgi šalis dar nėra laimėjusi nei vieno olimpinio medalio. Taip pat nei vienas šalies sportininkas nesivaržė žiemos olimpinėse žaidynėse.

Čado nacionalinis olimpinis komitetas (*Comité Olympique et Sportif Tchadien*) įkurtas 1963 m., o TOK pripažintas 1964 m.

## Medalių lentelės

### Medaliai vasaros žaidynėse

## Šaltiniai
Kaj Leo Johannesen

**Kaj Leo Johannesen** (g. 1964 m. rugpjūčio 28 d. Torshaune) – dabartinis Farerų salų ministras pirmininkas, atstovaujantis *Sambandsflokkurin* partijai. 2008 m. rugsėjo 26 d. jis pakeitė prieš tai šiose pareigose bususį Jóannes Eidesgaard. Johannesen yra buvęs profesionalus futbolininkas (vartininkas), atstovavęs Farerų salų vyrų futbolo rinktinei.

2011 m. spalio 29 d. parlamento rinkimuose Kaj Leo Johannesen surinko 1979 balsų. Tai yra didžiausias balsų skaičius, kada nors atitekęs į Farerų parlamentą kandidatavusiam asmeniui. 1997–2000 m. buvo Torshauno savivaldybės narys.

## Futbolininko karjera
Kaj Leo Johannesen yra buvęs futbolininkas, žaidęs vartininko pozicijoje. 4-is kartus atstovavo Farerų salų vyrų futbolo rinktinei. Rinktinėje debiutavo Euro 1992 čempionato atrankos varžybose prieš Daniją Landskrūnoje (Švedijoje), kuri buvo Farerų salų „namų“ aikštė pirmose tarptautinėse varžybose.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Auzu ruožas

**Auzu ruožas** () – žemės ruožas šiaurės Čade, šalia sienos su Libija. Nuo sienos jis tęsiasi į pietus 100 km į Borku regioną. Regiono plotas yra 114 000 km², pavadinimas kilo nuo Auzu miestelio ir oazės. Auzu ruožas suvaidino didelį vaidmenį Čado-Libijos konflikte.

Auzu ruožas pirmąkart paminėtas po Pirmojo pasaulinio karo, kai Italijos karalystė po pergalės negavo Vokietijos kolonijų, bet Didžioji Britanija suteikė italams Džubalandą, o prancūzai – Auzu ruožą. 1935 m. Benito Mussolini ir Pierre Laval pasirašė sutartį, kurios vienas punktas oficialiai perleido Auzu ruožą Italijos Libijai. Prancūzai norėjo šia sutartimi nustatyti Tuniso italų statusą, numalšinti Italijos pretenzijas į Nicą, sutrukdyti Musolinio suartėjimui su Hitleriu.

Susitarimas greitai žlugo ir Italija su Vokietija suartėjo, bet vis tiek iki 1955 m. buvo manoma, kas Auzu ruožas priklauso Libijai.

Dėl teiginių, kad regione daug urano iškasenų, Čadas ir Libija dažnai kovojo dėl ruožo. 1973 m. Libija pradėjo Čado-Libijos konfliktą. Libiai teigė, kad vietiniai gyventojai buvo Senusi ordino, o vėliau Osmanų imperijos, vasalai, tad Auzu priklauso Libijai, nes ši perėmė imperijos pretenzijas. Be to ji tvirtino, kad neratifikuota 1935 m. sutartis turi teisinę galią. Čadas savo pretenzijas rėmė 1955 m. Prancūzijos-Libijos sutartimi ir 1899 m. Prancūzijos-Didžiosios Britanijos sutartimi dėl įtakos sferų. Tai vienas iš nedaugelio punktų, dėl kurių sutaria visos Čado partijos.

1987 m. per Tojotos karą Čadas su prancūzų pagalba išvijo Libiją iš Auzu ruožo. 1987–1988 m. buvo paliaubos, vėliau nesėkmingos taikos derybos ir 1994 m. Tarptautinis Teisingumo Teismas pripažino Čado pretenzijas į regioną.

## Išnašos
Strenduras

**Strenduras** () – kaimas Eisturojaus saloje, Fareruose. Įsikūręs išilgai Skslafjorduro fjordo. 2008 m. duomenimis, kaime gyveno 810 gyventojų. Kaime yra žuvies fabrikas. 1834 m. statyta medinė bažnyčia.


Strendur, Faroe Islands (2).JPG
Strendur, Faroe Islands (3).JPG
Faroe boat off Strendur, Faroe Islands.JPG


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Strenduro nuotraukų galerija faroeislands.dk svetainėje
Tórsvøllur

**Tórsvøllur** – nacionalinis futbolo stadionas Torshaune, Fareruose. Pastatytas 1999 m. Jame telpa 6 040 žiūrovų. Stadione tarptautines varžybas žaidžia Farerų salų vyrų futbolo rinktinė. Prieš tai rinktinė žaidė Toftire, Svangaskarð stadione.

2011 m. rugpjūčio mėnesį stadione buvo įrengti apšvietimo bokštai, kurie pirmą kartą buvo panaudoti 2011 m. rugsėjo 2 d., rungtynėse tarp Farerų ir Italijos rinktinių.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Stadiono nuotraukų galerija worldstadiums.com svetainėje
Ketvertas iš Teksaso

**Ketvertas iš Teksaso** () – 1963 m. JAV sukurtas komiškas vesternas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Frenkas Sinatra ir Dynas Martinas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Frank Sinatra – Zakas Tomasas
* Dean Martin – Džo Džaretas
* Ursula Andress – Maksina Richter
* Anita Ekberg – Elija Karlson
* Charles Bronson – Metsonas
* Victor Buono – Harvis Burdenas
* Edric Connor – Džordžas

## Turinys

Diližansą, gabenusį 100 tūkst. dolerių, priklausiusių bankininkui Burdenui, užpuola Metsono vadovaujami banditai, tačiau kartu keliavę Zakas Tomasas ir Džo Džaretas atrėmė puolimą. Netrukus jie susigrumia tarpusavyje dėl išgelbėtų pinigų. Tomasas tvirtina, kad šie ir taip priklauso jam, tačiau galiausiai juos pavyksta laimėti Džaretui. Atvykęs į miestą, jis padeda pinigus į to paties Burdeno banką, tokiu būdu apsaugodamas savo gyvybę nuo Tomaso keršto. Susipažinęs su našle Maksina Richter, Džaretas nusprendžia investuoti pinigus į jos laivą, paversdamas jį plaukiojančiu kazino. Tomasas stebi padėtį, tikėdamasis po to, kai laivas bus įrengtas, jį pasisavinti. Tuo metu bankininkas nusamdo Metsoną, kad šis padėtų atsikratyti Tomasu. Šiam, su savo žmonėmis susiruošusiam jėga užimti laivą, tenka susivienyti su Džaretu, kad apsaugotų bendrą investiciją.

## Apdovanojimai
* Laurel apdovanojimas – geriausia veiksmo drama (nominacija)
Zygmunt Komorowski

**Zigmuntas Leonas Komorovskis** (1925 m. balandžio 11 d. Kavoliškyje, Lietuva – 1992 m. rugsėjo 27 d. Varšuvoje, Lenkija) – sociologas, antropologas, profesorius, diplomatas, poetas.

## Biografija

Gimė 1925 m. balandžio 11 d. Kavoliškyje, dvarininkų Juliaus Komorovskio ir Magdalenos Gurskytės šeimoje. Baigė Poznanės universitete. 1943 m. įstojo į Armiją Krajovą, vėliau tapo Lenkijos Liaudies Respublikos kariuomenės karininku. Po karo dirbo Varšuvos universitete specializavosi Afrikos kultūros sociologijoje ir antropologijoje. 1991-1992 m. buvo Lenkijos ambasadoriumi Bukarešte. Mirė 1992 m. rugsėjo 27 d. Varšuvoje. 1995 m. gegužės 29 d. Kavoliškyje jo atminimui pastatytas koplytstulpis. 

## Darbai

* *Kultura i oświata w Senegalu. Przykład systemu szkolnego krajów francuskojęzycznych* (1968)
* *Struktura i rozwój szkolnictwa wyższego we Francji* (1968)
* *Szkolnictwo w kulturach Afryki. Tradycje wychowawcze oraz współczesne szkolnictwo Afryki Zachodniej i Maghrebu* (1973)
* *Tradycje i współczesność Afryki Zachodniej. Wstęp do antropologii kulturowej regionu* (1973)
* *Wśród legend i prawd Afryki* (1974)
* *Afryka Zachodnia* (1977)
* *Senegal – kształtowanie się jedności i niepodległości* (1977)
* *Wprowadzenie do socjologii Afryki dla studiów podyplomowych* (1978)
* *Ludy Afryki. Przegląd regionalny* (1985)
* *Kultury Maghrebu. Dzieje i grupy etniczne* (1989)
* *Kultury Czarnej Afryki* (1994)

## Nuorodos
* Geneologija (lenk.)
Jonas Cumftas

**Jonas Cumftas** (1864 m. lapkričio 29 d. Nemunėlio Radviliškyje, Rusijos imperija – 1929 m. vasario 27 d. Vilniuje, Antroji Lenkijos Respublika) – gydytojas okulistas.

## Biografija
Gimė 1864 m. lapkričio 29 d. Nemunėlio Radviliškyje, protestantų kunigo Martyno Cumfto ir Emilijos Sofijos Mandzelovskos šeimoje. Baigė Slucko gimnaziją, 1882-1889 m. Tartu univeristete studijavo mediciną. Praktikavosi pas garsųjį okulistą Eduard Raehlmann Tartu mieste, o vėliau Sankt Peterburge pas gydytoją Marceli Nencki. 1892 m. išsiųstas į Astrachanę, kur siautė choleros epidemija. 1893 m. Berlyne vykdė tinklainės fiziologinius tyrimus. 1894-1918 m. gyveno ir dirbo Šiauliuose, čia turėjo akių ligoninę. 1904-1905 m. dalyvavo Rusijos-Japonijos kare. Po Pirmojo pasaulinio karo apsigyveno Vilniuje, kur toliau dirbo okulistu, priklausė Vilniaus okulistų sąjungai. Mirė 1929 m. vasario 27 d. Vilniuje. 

Dukra Wanda Czarnocka-Karpińska tapo sporto gydytoja.

## Literatūra
* Zenobiusz Michał Bednarski: Polacy na Wydziale Lekarskim Uniwersytetu Dorpackiego w latach 1802–1889. Rozprawy i materiały Ośrodka Badań Naukowych im. Wojciecha Kętrzyńskiego w Olsztynie 207 s. 154 (2002) s. 70

## Šaltiniai
Faja Laržo

**Faja Laržo** () – miestas Čade, didžiausias šalies šiaurėje. Borku regiono administracinis centras.

Dėl požeminio vandens telkinio miesto pagrindinis ekonomikos sektorius yra žemės ūkis. Šalia miesto yra oro uostas.

## Istorija

Miestas iš pradžių vadinosi Faja (*Faya*). Vėliau miestas pervadintas prancūzų pulkininko Laržo vardu. Čadui gavus nepriklausomybę miestas pavadintas Faja Laržo. Libija užėmė miestą, kai 1975 m. užėmė Auzu ruožą. Libiečius išvarė Hissène Habré 1980 m. Libiją vėl užėmė Faja Laržo 1983–1987 m.

## Gyventojai

## Išnašos
Čado regionai

**[[Čadas]]** yra suskirstytas į 22 **regionus** (). Kiekvienas regionas suskirstytas į nuo 2 iki 4 departamentų (*départments*), išskyrus Ndžamenos miestą, kuris suskirstytas į 10 apskričių (*arrondissements*).

## Istorija

Nuo nepriklausomybės 1960 m. iki 1999 m. Čadas buvo suskirstytas į 14 prefektūrų (*préfectures*). 1999 m. jos buvo pakeistos 28 departamentais. Šalies administracinis suskirstymas vėl pakeistas 2002 m., kai buvo sukurti 18 regionų (*régions*). 2008 m. buvo pridėti dar 4 regionai, taigi iš viso šiuo metu jų yra 22.

### Regionai, įkurti 2008 m.
2008 m. vasario 19 d. buvo įkurti keturi nauji regionai:
* Buvęs Borku–Enedžio–Tibesčio regionas padalintas į:
** Borku regioną, sukurtą iš buvusio Borku-Enedžio-Tibesčio regiono departamento Borku.
** Enedžio regioną, sukurtą iš buvusių Borku-Enedžio-Tibesčio regiono Rytų Enedžio ir Vakarų Enedžio departamentų.
** Tibesčio regioną, sukurtą iš buvusio Borku-Enedžio-Tibesčio regiono departamento Tibesčio.

* Atskilo nuo Kanemo regiono:
** Bahr El Gazelio regionas, sukurtas iš buvusio Kanemo regiono Bahr El Gazelio departamento .

* Atskilo nuo Vadajaus regiono:
** Silos regionas, sukurtas iš buvusių Vadajaus regiono Silos ir Džiurf al Amaro departamentų.

## Regionai (2008-dabar)
Čado regionai nuo 2008 m. vasario mėn., su gyventojų skaičiumi iš 2009 m. surašymo.

## Nuorodos
* Chad (Citypopulation.de)
* Regions of Chad (Statoids.com)
Virš įstatymo

**Virš įstatymo** arba **Pati girčiausia apygarda pasaulyje** () – 2012 m. JAV sukurta kriminalinė drama pagal Matto Bonduranto romaną „The Wettest County in the World“, kurį jis parašė įkvėptas savo senelio Jacko Bonduranto istorijos. Scenarijų filmui sukūrė žinomas australų muzikantas Nick Cave.

Juosta debiutavo 2012 m. Kanų kino festivalyje ir dalyvavo jo pagrindinėje programoje.

## Siužetas

Filmo veiksmas vyksta Virdžinijos valstijoje Didžiosios depresijos ir Sausojo įstatymo laikais. Broliai Bondurantai, kaip ir daugelis toje apygardoje, užsiima naminės degtinės gamyba ir prekyba. Verslas veikia be trikdžių, nes vietinė policija į tai žiūri pro pirštus ir net pati perka alkoholį iš brolių.

Situacija visiškai pasikeičia, kai iš Čikagos atvykę gangsteriai susidoroja su vietiniu prokuroru ir šio vietą užima naujas. Šio atstovas, specialusis agentas Čarlis Reikas pareikalauja visų degtindarių mokėti duoklę, jei šie nori ir toliau versti naminės gamyba. Daugelis nusileidžia, tik ne Bondurantai, ir prasideda karas. Negana to, jaunesnysis iš brolių, Džekas, reikalauja vis didesnių teisių ir didesnės pelno dalies, nes mano galintis būti pilnateisiu „verslo“ dalyviu. Po to, kai sunkiai sužeidžiamas vyriausias brolis Forestas, Džekas, išvengęs policijos, kuri dabar padeda Reikui, paslapčia nugabena alkoholio krovinį į kitą valstiją ir ten jį parduoda. Džeko vertė brolių akyse kiek pakyla, tačiau, norėdamas padaryti įspūdį savo draugei Bertai, jis atsiveža ją prie „naminės“ fabriko, kurį tuo metu užpuola Reiko žmonės. Džekui pavyksta pabėgti, tačiau Reikas nužudo Kriketą Peitą – neįgalų jaunuolį, padėjusį Bondurantams. Visi pasipiktinę tokiu elgesiu, net vietiniai policininkai, tačiau jie priversti taikstytis su prokuroro įgaliotinio Reiko darbo metodais.

Nors policija uždaro sieną su kita valstija ir sutelkia pajėgas, Džekas nusprendžia atkeršyti Reikui. Prie policijos užtverto kelio įvyksta susišaudymas, kurio metu Džekas sužeidžiamas, tačiau jam į pagalbą atskuba broliai, o netrukus – ir kiti „naminės“ gamintojai. Policija stengiasi išvengti kraujo praliejimo, tačiau Reikas reikalauja nušauti visus nepaklusniuosius ir galiausiai pareigūnai atgręžia ginklus prieš jį patį…

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Shia LaBeouf – Džekas Bondurantas
* Tom Hardy – Forestas Bondurantas
* Jason Clarke – Hovardas Bondurantas
* Guy Pearce – Čarlis Reikas
* Jessica Chastain – Megė Bjuford
* Mia Wasikowska – Berta Miniks
* Dane DeHaan – Kriketas Peitas
* Chris McGarry – Denis
* Gary Oldman – Floidas Baneris
Farerų savivaldybės

**[[Farerų salos]]** administraciškai suskirstytos į 30 savivaldybių (), kuriuose yra beveik 120 miestų ir kaimų. Iki 2008 m. gruodžio 31 d. buvo 34-ios savivaldybės, o iki 2004 m. gruodžio 31 d. buvo 48-ios savivaldybės. Ateityje planojama savivaldybių skaičių mažinti nuo 7-ių iki 15-os.

## Savivaldybės

Žemiau yra pateikiamas 30 savivaldybių sąrašas nuo 2009 m. sausio 1 d.

## Nuorodos
* Faroe Islands: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Communes of the Faroe Islands (Statoids.com)
Wincenty Kwiatkowski

**Vincentas Kviatkovskis** (1892 m. sausio 1 d. Skapiškyje, Rusijos imperija – 1972 m. vasario 20 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – kunigas, teologas, apologetikas, profesorius.

## Biografija

Gimė 1892 m. sausio 1 d. Skapiškyje. Nuo 1909 m. studijavo Sankt Peterburgo kunigų seminarijoje. Po dvejų metų išsiųstas į Romą, kur baigė Grigaliaus universitetą. 1917 m. įšventintas į kunigus, po metų tapo teologijos mokslų daktaru. 1920 m. paskirtas Varšuvos universiteto teologijos katedros apologetiku, 1933-1934 m. buvo dekanas. Po karo toliau dirbo universitete, 1949-1964 m. redagavo Collectanea Theologica leidinius. 1956-1965 m. buvo Varšuvos Katalikų Teologijos akademijos rektorius. Mirė 1972 m. vasario 20 d. Varšuvoje, palaidotas Varšuvos Tarchominio kapinėse.

## Darbai

* *Apologetyka totalna, w dwóch tomach, PAX* (1956)
* *Przedmiot i metody apologetyki nowoczesnej, ATK, 3 wydania* (1961)
* *Metoda myślenia naukowego* (1963)
* *Od Jezusa historii do Chrystusa kerygmatu* (1964)
* *Początki i rozwój warszawskiej szkoły apologetycznej* (1965)
* *Formalna budowa własnej apologii Jezusa z Nazaretu* (1970)
* *Stosunek apologii do apologetyki we współczesnym religioznawstwie* (1971)
## Nuorodos

* Biografija (lenk.) 

## Literatūra

* Ks. Zygmunt Falczyński: Ksiądz Rektor Wincenty Kwiatkowski, uczony i człowiek: w trzydziestą rocznicę śmierci. Warszawa: Wydawnictwa Uniwersytetu Kardynała Stefana Wyszyńskiego, 2002, s. 379.
* Bp W. Miziołek. Sylwetka naukowa prof. ks. dra W. Kwiatkowskiego. „Studia Theologica Varsaviensia”. 8, s. 21, 1970. Warszawa.
* Prof. ks. dr R. Paciorkowski. Twórczy wkład prof. ks. dra W. Kwiatkowskiego w organizację naukową apologetyki nowoczesnej. „Studia Theologica Varsaviensia”. 8, s. 29, 1970. Warszawa.
* T. Gogolewski. Ks. prof. dr W. Kwiatkowski (1892–1972). „Studia Theologica Varsaviensia”. 11, s. 3, 1973. Warszawa.
Zakumos nacionalinis parkas

**Zakumos nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Čade, tarp Am Timano ir Saro miestų pietinėje šalies dalyje. Jis sukurtas 1963 m. ir buvo pirmasis Čado nacionalinis parkas. Jo plotas 3 000 km². Iš visų pusių jį supa Bahr Salamato faunos rezervatas.

Per pilietinį karą Zakumos parkas buvo apleistas, bet 1989 m. prasidėjo ES remiama rekonstrukcijos programa. Per pastaruosius kelis dešimtmečius parke ir jo apylinkėse labai sumažėjo kai kurių rūšių gyvūnų skaičius. 1970 m. parke buvo 300 tūkst. dramblių, o 2007 m. 10 tūkst. Nors jie saugomi vyriausybė nepajėgi sutramdyti brakonierių. Nepaisant to Zakumoje yra didžiausia dramblių populiacija pasaulyje, kurią 2006 m. įamžino gamtosaugininkas J. Michael Fay ir fotografas Michael 'Nick' Nichols filme „Dramblio kaulo karai“.

Be dramblių parke yra 43 rūšys žinduolių ir daug paukščių rūšių. 2005 m. parke buvo suskaičiuota 120 liūtų.

## Išnašos
Tarptautinė Amerikos mokykla Vilniuje

**Tarptautinė Amerikos mokykla Vilniuje, TAMV** () – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo ugdymo mokykla Vilniuje, Subačiaus g. 41, vykdanti ikimokyklinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 111968960, teisinė forma viešoji įstaiga.

Didžioji dalis mokyklos auklėtinių gyvena migruojančiose šeimose. Tai – diplomatų ar Užsienio reikalų ministerijos darbuotojų vaikai, daug keliaujančių verslininkų atžalos. Dalis šeimų, leidžiančių vaikus į TAMV, neslepia ketinimų darbo reikalais ilgesniam laikui išvykti į užsienį ar visai emigruoti.

## Mokymo programa
Mokoma angliškai pagal JAV ugdymo programas. Lietuvių, kaip gimtoji kalba, dėstoma 5 kartus per savaitę pagal lietuviškų vadovėlių programą. Moksleiviai priimami į 1-12 klases, 2-5 metų vaikai – į darželio ir parengiamąją grupes. Mokyklos tikslas – sudaryti sąlygas į Lietuvą atvykusių diplomatų, verslininkų ir nuolat Lietuvoje gyvenančių šeimų vaikams mokytis anglų kalba pagal Lietuvoje ir užsienyje pripažįstamą formaliojo ugdymo programą.

Vienintelė mokykla Baltijos šalyse, turinti dvejopą tarptautinę akreditaciją: kviečia mokytis pagal amerikietišką bei tarptautinę formaliojo ugdymo programą. Akredituota Pasaulio Tarptautinio Bakalaureato (TB) mokykla, kurioje nuo 2013–2014 mokslo metų 11-12 klasių moksleiviai taip pat gali mokytis pagal IB Diplomo programą.

Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija ją pripažįsta kaip atitinkančią šalies švietimo strategiją ir standartus. Įstaiga traktuojama kaip užsienio mokykla Lietuvoje, todėl jos auklėtiniai į šalies aukštąsias mokyklas stoja kaip bet kuris kitas užsienietis.

Mokykla priklauso tarptautinių mokyklų Rytų ir Centrinėje Europoje asociacijai CEESA (*Central and Eastern European Schools Association*).

## Istorija
1993 m. įkurta kaip pirmoji Vilniuje tarptautinė mokykla.

2011 m. išleido pirmąją abiturientų laidą – ją baigė aštuoni jaunuoliai: 3 lietuviai, austras, amerikietis, JAV lietuvis, vengrė ir graikė. 2012 m. mokyklą lankė >190 vaikų, dauguma jų – lietuviai. Kiti iš 20 pasaulio šalių: Pietų Korėjos, JAV, Čekijos, Estijos, Indijos, Skandinavijos ir kt.

Mokyklą išlaiko tėvai, mokantys už savo vaikų mokslą. Dar remia JAV Tarptautinių mokyklų biuras (*Office of Overseas Schools*). Įsteigtas stipendijų fondas gabiems, gerai anglų kalbą įvaldžiusiems 3–12 klasių moksleiviams, kurių tėvai gali pagrįsti finansinį poreikį.

## Direktoriai
* Dr. Amanda Sunderman

## Panašios tarptautinės mokyklos Vilniuje
* Vilniaus prancūzų vidurinė mokykla (Šilo g. 13-1)
* Vilniaus tarptautinė Meridiano mokykla (M.Daukšos g. 7)
* Vilniaus tarptautinė mokykla (Rusų g. 3)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė 
* Mokykla ''aikos.smm.lt'' svetainėje 
* Tarptautinės mokyklos Vilniuje
Vagaras

**Vagaras** (, ) – viena iš aštuoniolikos Farerų salų. Tai labiausiai į vakarus nutolusi iš didelių Farerų salų. Jos plotas 178 km². Vagaras yra trečia pagal dydį Farerų sala, po Streimojaus ir Eisturojaus. Žemėlapyje Vagaras panašus į šuns galvą.

Dauguma užsieniečių, atvykstančių į Farerus, apsilanko Vagare, nes čia yra vienintelis salos oro uostas (Vagaro oro uostas). Jį pastatė britai per Antrą pasaulinį karą, kai okupavo salas su fareriečių pritarimu. Po to 20 metų juo niekas nesinaudojo, o vėliau modernizavo. Jis aptarnauja 170 tūkst. keleivių per metus. Tokie dideli skaičiai Farerų standartais yra didelis iššūkis salų transporto sistemai, tad 5 km povandeninis tunelis jungia salą su sostine Torshaunu.

2013 m. Vagare gyveno 3044 žmonės.

## Salos kaimai
Vagare yra trys dideli kaimai Mivaguras, Sandavaguras, Sjogvaguras ir trys maži: Gasadaluras, Bjouras ir Vatnsoiraras. Du kaimai buvo apleisti: Sletanas 1964 ar 1965 m., Vikaras 1910 m.

2013 m. didžiausiam salos kaime Mivagure gyveno 1 055 gyventojai. Sodyba Kalvalidas į šiaurę nuo kaimo yra seniausias namas salose ir tikriausiai Fareruose. Dabar ten yra kaimo muziejus. Į rytus nuo Midvaguro yra Sandavaguro kaimas su 851 gyventoju (2013 m.). 1917 m. čia buvo rastas Sandavaguro akmuo su iškaltom runom, datuojamas 1200 m. Dabar jis saugomas Sandavaguro bažnyčioje. Sjogvaguras vakarinėje salos dalyje yra prie oro uosto ir turi 998 gyventojus (2013 m.). 1942–1944 m. į pietus nuo kaimo buvo įsikūrę 5 000 britų karių.

Vagare yra du seni kaimai: Bjouras yra 4 km į vakarus nuo Sjorvaguro ir Gasadaluras. Pirmajame gyvena 72 gyventojai (2013 m.), o antrajame 15.

Vatnsoiraras buvo įkurtas 1921 m., dabar jame yra 53 gyventojai (2013 m.) Jį įkūrė trys vyrai, gavę žemės. Per Antrą pasaulinį karą vietiniai gyventojai buvo evakuoti ir čia buvo britų karių būstinė.

Dabar apleistas Sletanas buvo įkurtas 1835 m. Daugiausiai čia gyveno 70 žmonių. Vienu metu čia buvo mokykla. Kaimas apleistas 1964 m. Vikaras buvo įkurtas 1835 m. Gasadaluro ganyklose. Žemė buvo derlinga, bet gyventojai jautėsi labai izoliuoti. Kaimas apleistas 1910 m.

## Galerija

Vaizdas:Sørvágsvatn.jpg|Sjorvagsvatno ežeras
Vaizdas:Bour, Faroe Islands as seen from above.jpg|Bjouro kaimas
Vaizdas:Vatnsoyrar, Faroe Islands.jpg|Vatnsoiraro kaimas
Vaizdas:Kálvalíd.jpg|Kalvalido sodyba, seniausia saloje.
Vaizdas:Miðvágur, Faroe Islands (2).JPG|Mivaguro kaimas
Vaizdas:Sandavágur, Faroe Islands.JPG|Sandavaguro kaimas


## Išnašos
Isaac ben Jacob Benjacob

**Isakas Ben Jakobas Benjakobas** (1801 m. sausio 10 d. Ramygaloje, Rusijos imperija – 1863 m. liepos 2 d. Vilniuje, Rusijos imperija) – rašytojas, publicistas.

## Biografija

Gimė 1801 m. sausio 10 d. Ramygaloje, būdamas dar vaikas su tėvais persikėlė gyventi į Vilnių. Jaunystėje pradėjo rašyti poemas hebrajų kalba. Kelerius metus gyveno Rygoje, kur vertėsi prekyba. Po kiek laiko išvyko į Leipcigą, kur vertėsi knygų prekyba ir 1842 m. išleido pirmą savo poemų knygą *Miktamim ve-Shirim*. 1848 m. grįžo į Vilnių, kur penkerius metus su rašytoju Abraham Dob Bär Lebensohn rengė Biblijos leidinį hebrajų kalba su vokišku vertimu. Buvo aktyvus Vilniaus žydų bendruomenės narys. Mirė 1863 m. liepos 2 d. Vilniuje.
 
## Nuorodos
* Biografija (ang.)

## Literatūra

* Salomon Wininger: Große Jüdische National-Biographie. Band I, Czernowitz 1925, Seite 294 f.
* Jüdisches Lexikon. Berlin 1927, Band 1, Sp. 824.
* Julius Fürst, Bibl. Jud. i.103-104 (see also vol. iii, Preface, p. vii);
* Brüll's Jahrbücher, v.217;
* Monatsschrift, xxx.375-384, 570-572;
* Kerem Ḥemed, v.8;
* Fuenn, Keneset Yisrael, pp. 597-599;
* Ha-Maggid, vii.234;
* Ha-Karmel, iii.365, 366.
Sandojus

**Sandojus** () – penkta pagal dydį Farerų sala. Sala užima 125 km² plotą, jos aukščiausia vieta siekia 479 m (Tinduro k.).

Sandojuje 2001 m. gyveno 1494 žmonės. 2011 m. didžiausias salos kaimas buvo Sanduras su 599 gyventojais. Kitos gyvenvietės yra Skarvanesas, Skopunas, Skalavikas, Husavikas ir Daluras.

## Galerija

Skarvanes, Faroe Islands.JPG|Skarvanas
Sandsvatn a Lake on Sandoy in the Faroe Islands.JPG|Sandsvatno ežeras yra didžiausias saloje ir trečias pagal dydį Fareruose.
Húsavík, Faroe Islands (2).JPG|Husavikas
Skopun (2).JPG|Skopunas
Skalavik Sandoy Faroe Islands in July 2012.JPG|Skalavikas
Dalur, Faroe Islands.JPG|Daluras
Sandoy map.jpg|Sandojaus žemėlapis


## Išnašos
Marian Zyndram-Kościałkowski

**Marijanas Zindramas-Koscialkovskis** (1892 m. kovo 16 d. Pandėlyje, Novoaleksandrovsko apskritis – 1946 m. balandžio 12 d. Vokinge, Jungtinė Karalystė) – Lenkijos politikas, 1935–1936 m. ministras pirmininkas, karininkas.

## Biografija
Gimė 1892 m. kovo 16 d. Pandėlyje kilmingų dvarininkų Karolio Zindramo-Koscialkovskio ir Marijos Budrevičiūtės šeimoje. Vaikystė prabėgo Pandėlyje, mokytis į Sankt Peterburgą buvo išsiųstas sulaukęs 11 metų. Peterburge Marianas baigė ne tik vidurinę mokyklą, bet dar porą metų studijavo medicinos mokslus, pasirinkęs psichoneurologinį institutą. Vėliau mokslus tęsė Rygos politechnikos institute, Varšuvos žemės ūkio ir miškininkystės institute.
  
Jau studijų metais Marianas susidomėjo politika. Ypač jam buvo priimtinos idėjos, skatinančios nepriklausomos Lenkijos atkūrimą. Jau 1911 m. jis dalyvavo kuriant organizaciją, kurios tikslas buvo iš Rusijos imperijos jungo išvaduoti vakarines jos gubernijas. Pirmojo pasaulinio karo metais jaunuolis nutarė įstoti į Lenkijos legionus, tačiau buvo nukreiptas į Lenkų karinę organizaciją – POW. 1915 m. M. Zyndram-Koscialkovskis jau vadovavo šios organizacijos mobiliam diversiniam skyriui, pasirašinėdamas *Jurgio Orvido* slapyvardžiu. Tada jo ryšiai tapo labai artimi su Juzefu Pilsudskiu. Sūnaus Vitoldo, kurio susilaukė vedęs dailininkę Aną Krysinską, krikšto tėvu tapo ne kas kitas, o J. Pilsudskis.

Baigiantis Pirmajam pasauliniam karui, M. Zyndram-Koscialkovskis tarnavo Lenkijos armijos generalinio štabo žvalgybos biure ir ypač daug dėmesio skyrė Lietuvai bei Vilniaus kraštui. Jis nebuvo Lietuvos savarankiškumo šalininkų gretose ir Lietuvos ateitį matė tik sąjungoje su Lenkija. Tada M. Zyndram-Koscialkovskis labai aktyviai rėmė lenkus. Užėmę Seinus ir pradėję represijas prieš lietuvius ir lietuviškas organizacijas, lenkai ir toliau nenurimo – M. Zyndram-Koscialkovskis lenkus aktyviai ragino pulti Vilnių. 1920 m. rugsėjį dalyvavo Želigovskio sukilime. Užėmus Vilnių ir įkūrus Vidurinės Lietuvos kariuomenę tapo štabo vadu.

1918 m. gruodžio 12 d. jam buvo suteiktas vyresniojo leitenanto laipsnis, 1919 m. gruodžio 1 d. kapitono, 1919 m. birželio 1 d. majoro ir 1931 m. gruodžio 14 d. papulkininkio.
 
1922 m. iš Vilniaus krašto apygardos išrinktas į Lenkijos Seimą. Nuo 1930 m. liepos 10 d. iki 1934 m. vasario buvo Balstogės vaivadijos vaivada. Nuo 1934 m. kovo 2 d. iki 1934 m. birželio 28 d. buvo Varšuvos prezidentu. Nuo 1934 m. kovo 2 d. iki 1935 m. spalio 12 d. vadovavo Lenkijos Vidaus reikalų ministerijai. Nuo 1935 m. spalio 13 d. iki 1936 m. gegužės 15 d. buvo Lenkijos Ministru Pirmininku. Nuo 1936 m. gegužės 16 d. iki 1939 m. rugsėjo 20 d. darbo ir socialinės rūpybos ministras. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, emigravo į užsienį ir 1946 m. balandžio 12 d. mirė Jungtinėje Karalystėje Vokingo mieste.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [Biografija (lenk.)](http://www.wrotapodlasia.pl/pl/media/Biografie+odnalezione+w+czasie/II+edycja/Marian_Zyndram-Koscialkowski_(1892-1946).htm)
Laiko tiltas

**Laiko tiltas** () – britų romantinė drama, kurios veiksmas sukasi apie jaunuolį, gebantį keliauti laiku į praeitį ir taip pakeisti savo ateitį į geresnę. Filmui scenarijų parašė ir jį režisavo Richard Curtis, pagrindinius vaidmenis atliko Domhnall Gleeson, Rachel McAdams ir Bill Nighy. Jungtinėje Karalystėje filmas pasirodė 2013 m. rugsėjo 4 d., JAV – lapkričio 1 d.

## Siužetas

Sulaukęs 21-erių, Timas Leikas (akt. Domhnall Gleeson) iš savo tėvo (akt. Bill Nighy) sužino, kad jis, kaip ir kiti šios šeimos vyrai, geba keliauti laiku. Timas nusprendžia pagerinti savo gyvenimą, pirmiausia ketindamas susirasti antrąją pusę. Tačiau po nesėkmingų bandymų jis greitai suvokia, kad keliavimas laiku niekaip nepadės jam įtikti merginai, kurios jis paprasčiausia netraukia.

Vėliau Timas išvyksta į Londoną siekti teisininko karjeros. Viename restorane jis susipažįsta su Mere (akt. Rachel McAdams) ir ją pamilsta. Kiek vėliau, nukeliaudamas laiku atgal, kad pagelbėtų vieno rašytojo pjesės pristatyme, Timas sužino, kad vienas sugrįžimas atgal anuliuoja prieš tai ateityje įvykusius įvykius. Taigi jam vėl tenka iš naujo susipažinti su Mere.

Jau laimingai vedęs Merę, Timas susiduria su šeimoje iškilusiomis problemomis. Jo sesuo smarkiai susižaloja avarijoje. Bandydamas pakeisti šių įvykių eigą, jis susiduria su dar vienu jo gebėjimo trūkumu, t. y. vadinamuoju drugio efektu – pakeitęs praeitį ir sugrįžęs atgal namuose jis randa kitą vaiką, kas reiškia, kad jis niekada su savo žmona nesusilaukė dukrelės.

Vieną dieną Timo šeima sužino, kad Timo tėvas serga vėžiu, kurio neįmano pagydyti nukeliaujant laiku į praeitį. Tėvui mirus, Timas bet kuomet gali su juo susitikti nukeliavęs į praeitį, tad dėl to per daug nesikremta. Tačiau vieną dieną jo žmona pasiūlo susilaukti antro vaiko, kas reikštų, kad Timas amžiams prarastų galimybę pasimatyti su tėvu. Timas nusprendžia kuo daugiau laiko praleisti su tėvu, prieš priimdamas lemtingą sprendimą…

## Išnašos
Batos regionas

**Bata** (, ) – vienas iš 22 Čado regionų, įkurtas iš anksčiau buvusios Batos prefektūros. Tai centrinis šalies regionas. Sostinė – Atis.

## Demografija
1993 m. teritorijoje gyveno 288 074 žmonės, iš kurių 244 010 buvo nuolatiniai gyventojai (kaime – 207 997, mieste – 36 017), o 44 064 – klajokliai.

Pagrindinės etnolingvistinės grupės yra arabai (33,62 %), bilalai (18,11 %), kukai (15,71 %), masalitai (5,73 %) ir mesmežė (5,61 %).

## Suskirstymas
Batos regionas suskirstytas į tris departamentus: