open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
SECAM

**SECAM**, dar užrašoma kaip **SÉCAM** () – analoginės spalvotos televizijos spalvų kodavimo sistema, pirmiausia pradėta naudoti Prancūzijoje, vėliau ir jos kolonijose Afrikoje, Tarybų Sąjungoje ir pastarajai iširus jos sudėtyje buvusiose šalyse. SECAM 1956 m. išrado kompanijos *Compagnie Française de Télévision* (vėliau įsigytos „Thomson“, dab. „Technicolor“) darbuotojų komanda, vadovaujama Henri de France. Tai pirmasis Europos spalvotos televizijos standartas. Pirmosios transliacijos pradėtos 1967 m. spalio 1 d. Daugelyje šalių SECAM palaipsniui keičiama (pakeista) į DVB.

## Veikimo principas
Norint išgauti spalvotą vaizdą, reikia ryškumo informacijos (juodos ir baltos spalvos signalų – Y) ir dviejų spalvų komponentų (Db ir Dr). SECAM sistema perduoda vaizdo skaisčio signalą amplitudės moduliavimo principu, t. y. moduliuojant pagrindinio nešančiojo signalo amplitudę. Todėl SECAM sistema juodu lygiu yra suderinama su PAL sistema, nes abiejų šių sistemų linijų skaičius viename kadre lygus 625. Tačiau SECAM atveju, spalvų informacija perduodama naudojant dažnių moduliavimą, kuriuo, skirtingai nei PAL sistemoje, abu spalvų komponentai neperduodami vienu metu, o palaipsniui kiekvienai vaizdo linijai, bet imtuvas su uždelsimo linijos, kurios delsimo laikas lygus vienos linijos išsidėstymo laikui, pagalba sulygiuoja gaunamą vaizdą.

### Privalumai
SECAM naudojama moduliacija yra atspari laipsniškiems spalvų ir atspalvių perėjimų iškraipymams (lyginant su NTSC).

### Trūkumai
Dėl naudojamos moduliacijos SECAM netinka vaizdo apdorojimui.

Jeigu vaizdo signalai perduodami staigiais horizontaliais gradientais, perėjimų vietose atsiranda spalvų iškraipymas (raudonos ir mėlynos spalvos juostelės).

## Variacijos
* SECAM-L arba Prancūzijos SECAM naudojama tik Prancūzijoje ir Liuksemburge.
* SECAM-B/G naudota Viduriniuose Rytuose, taip pat Vokietijoje ir Graikijoje.
* SECAM D/K naudojama kai kuriose buvusiose Tarybų Sąjungos šalyse (NVS valstybės).
* SECAM-H standartas su galimybe pridėti teletekstą.
* SECAM-K naudojamas buvusiose Prancūzijos kolonijose, daugiausia Afrikoje.
* MESECAM naudojamas kartu su namų įranga (pvz., videomagnetofonu), siekiant įrašyti SECAM signalą į VHS kasetę.

## Taip pat skaitykite
* PAL
* NTSC

## Šaltiniai
Opolės Stšelcės

**Opolės Stšelcės** (; ) – miestas Opolės vaivadijoje, pietvakarių Lenkijoje. Stšelcių apskrities administracinis centras. Opolės Stšelcės yra vienas didžiausių šalyje vokiečių mažumos centrų. 18 610 gyventojų (2012 m. duomenys).

Įsikūręs prie geležinkelio linijos, jungiančios Glivicių ir Opolės miestus. Netoli miesto eina autostrada A4.

Opolės Stšelcės minimos nuo XIII a.

## Miestų partnerystė
*  Druskininkai, Lietuva
*  Zostas, Vokietija

## Galerija

Kościół św. Wawrzyńca w Strzelcach Opolskich1.JPG|Šv. Lauryno bažnyčia
Groß Strehlitz - pomnik.jpg|Paminklas


## Šaltiniai
Svecis

**Svecis** (; ) – miestas šiaurės Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Kujavijos Pamario vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Bydgoščiaus vaivadijoje. Svecio apskrities administracinis centras. 26 574 gyventojai (2011 m. duomenys).

Įsikūręs prie Vyslos, netoli Vdos upės žiočių. Nutolęs 40 km į šiaurės rytus nuo Bydgoščiaus, 105 km į pietus nuo Gdansko ir 190 km į pietvakarius nuo Karaliaučiaus.

## Istorija
Įkurtas 1198 m. Tais pačiais metais baigta statyti šv. Marijos bažnyčia. 1338 m. suteiktos miesto teisės. Po Trylikos metų karo (1454–1466 m.) tapo Karališkosios Prūsijos autonomine provincija, kuri buvo įtraukta į Lenkijos karalystę. 1772 m. prijungtas prie Prūsijos karalystės. 1905 m. buvo viena protestantų bažnyčia, dvi katalikų bažnyčios ir viena sinagoga. Po Pirmojo pasaulinio karo tapo Antrosios Lenkijos Respublikos dalimi.

## Galerija

Rynek w swieciu2007.jpg|Rotušė
Rynek w Świeciu.JPG|Turgaus aikštė
Ruiny zamku krzyżackiego od strony wejścia by AW.jpg|Pilies griuvėsiai
Soong Čing-ling

**Soong Čing-ling** () buvo Kinijos politikė, viceprezidentė, antroji Sun Jatseno žmona. 1911&nbsp;m. revoliucijos lyderė, kuri įkūrė buvusią Kinijos respubliką. Po to, kai buvo įkurta Kinijos Liaudies Respublika, ji taip pat užėmė keletą įtakingų postų vyriausybėje. Prieš pat savo mirtį ji simboliškai buvo paskirta garbės prezidente.

## Gyvenimas prieš 1949&nbsp;m.
Soong Čing-ling gimė verslininko ir misionierės šeimoje Pudongo rajone, Šanchajuje. Studijavo Vesliano koledže Meikone, Džordžijoje. Baigusi koledžą ji sugrįžo į Kiniją 1929&nbsp;m. Prasidėjus Kinijos pilietiniam karui ji atsiskyrė nuo savo šeimos ir palaikė komunistų pusę. 1948 metais ji tapo Nacionalinio liaudies kongreso pirmininkė.

## Paskutiniai gyvenimo metai
Po Kultūrinės revoliucijos ji apsiribojo pasirodyti viešumoje dėl silpnos sveikatos ir šeimos rūpesčių, ji vis dar pasirodydavo spaudoje.
Paskutinį kartą viešumoje ji pasirodė 1981&nbsp;m. gegužės 8 d., kuomet sėdėdama neįgaliųjų vežimėlyje atsiėmė Viktorijos koledžo apdovanojimą. 1981&nbsp;m. gegužės 16 d., mažiau nei dvi savaitės prieš mirtį, ji priėmė garbės prezidento titulą, ji buvo vienintelė per visą KLR istoriją turinti tokį titulą.

## Galerija

File:Sun-Soong wedding photo 2.jpg|Sun Jatsenas ir Soong Čing-ling vestuvinė nuotrauka (1915 m.)
File:Soong Ching Ling 1920 shanghai.jpg|Soong Čing-ling Šanchajuje (1920 m.)
File:Soong Ching-ling at China Welfare Institute.jpg|Soong Čing-ling (XX a. 5-asis deš.)
File:Soong Ching-ling visit soldiers.jpg|Soong Čing-ling aplanko kariškius
File:Soong Ching-ling and Richard Young.jpg|(1944 m.)
File:Soong sisters and Chiang Kai-shek.jpg|Soong Čing-ling su seserimis
File:Soong and Li in the Founding Ceremony.jpg|Soong Čing-ling KLR įkūrimo ceremonijoje (1949 m.)
File:Mao, Soong and Deng at International Meetings of Communist and Workers.jpg|Mao, Soong Čing-ling Tarptautiniame komunistų susirinkime Maskvoje (1957 m.)
File:Soong Ching-ling with children.jpg|Soong Čing-ling su vaikais (XX a. 6-asis deš.)
File:Soong Ching-ling visit Shanghai Electric Machinery Factory.jpg|Soong Čing-ling apsilanko Šanchajaus elektros prietaisų fabrike (1960 m.)
NTSC

**NTSC** – analoginės televizijos spalvų kodavimo sistema, naudota daugelyje Amerikos šalių (išskyrus Braziliją, Argentiną, Paragvajų, Urugvajų ir Prancūzijos Gvianą), taip pat Mianmare, Pietų Korėjoje, Taivane, Japonijoje, Filipinuose ir kai kuriose Ramiojo vandenyno teritorijose.

Pirmasis NTSC standartas sukurtas 1941 m. 1953 m. buvo pritaikytas naudoti antrasis NTSC standartas, leidęs transliuoti spalvotą televiziją. NTSC buvo pirmoji plačiai naudota spalvoto transliavimo sistema ir dominavo iki 2010 m., kai buvo pradėta palaipsniui pereiti prie skirtingų skaitmeninių standartų, tokių kaip ATSC.

## Techninė specifikacija
NTSC kodavimo principas labai panašus į PAL, iš tiesų PAL buvo sukurtas pagal NTSC. NTSC, kaip ir PAL, naudoja kvadratūrinės amplitudės moduliavimo signalą. Perduodamo signalo fazės pasikeitimas nurodo tam tikro vaizdo taško atspalvį ir jo spalvų sodrumo dydį. Taigi menkiausias perdavimo fazės iškraipymas sąlygoja spalvų atspalvių pasikeitimus. Tačiau vektoriniame dažnyje šviesumo signalas yra daug mažesnis. Dėl to gali atsirasti spalvų iškraipymai.

Signalu per sekundę perduodama iki ~30 kadrų. Kiekviename kadre esti po 525 (486 matomas) horizontalias linijas. Vaizdo nešlio dažnis – 3,58 MHz, garso nešlio – 4,5 MHz. Vaizdas perduodamas atvirkštinės amplitudės moduliavimo būdu; garsas perduodamas dažnio moduliavimo būdu.

Skaitmeniniame pasaulyje NTSC paprastai reiškia 720 × 480 pikselių vaizdą, perduodamą 29,97 kadrų per sekundę greičiu.

## Taip pat skaitykite
* PAL
* SECAM

## Šaltiniai
Lietuviškas midus

**UAB „Lietuviškas midus“** – lietuviško kapitalo įmonė, gaminanti originalius nacionalinius alkoholinius gėrimus iš natūralaus bičių medaus. Įsikūrusi Stakliškėse, Prienų rajone

Įmonės steigėjas ir savininkas – kooperatinė bendrovė „Lietuvos kooperatyvų sąjunga“. Pagrindinė įmonės veiklos sritis: alkoholinių ir nealkoholinių gėrimų gamyba, jų didmeninė ir mažmeninė prekyba. Pagrindinės gaminių rūšys: midūs, midaus gėrimai (trauktinės, nektarai, balzamai), alkoholiniai kokteiliai bei nealkoholiniai gaivieji gėrimai. Metinė apyvarta (be PVM): 7-10 mln. Lt.

## Istorija

Lietuviško midaus gamyklai daugelį metų vadovavo Aleksandras Sinkevičius (1908–1989), midaus gamybos technologijos kūrėjas, receptūrų autorius. Jis pagal technologinius aprašymus iš istorinių šaltinių atkūrė midaus receptus. 1957 m. tuometinei valdžiai pritarus, buvo leista gaminti lietuvišką midų. 1958 m. rugsėjo 8 d. senajame Lietkoopsąjungos Stakliškių alaus daryklos virimo skyriuje buvo išvirti pirmieji 700 litrų misos lietuviškam midui. Nuo tada midus Stakliškėse buvo pradėtas gaminti pramoniniu būdu.

1967 m. buvo parengta pirmoji midaus gamybos technologinė instrukcija, kurioje buvo aprašytos žaliavos ir visas midaus gamybos procesas, o 1968 m. paruoštos techninės sąlygos. 1967 m. A. Sinkevičiui buvo pripažintos autorystės teisės ir išduotas patento pasas. Nuo tų metų lietuvišką midų buvo galima gaminti tik Stakliškių „Lietuviško midaus“ gamykloje.

Nuo 2011 m. gegužės mėn. įmonėje organizuojamos ekskursijos ir degustacijos.

2013 m. Stakliškių midus įtrauktas į Saugomų geografinių nuorodų (SGN) registrą, kurį sudaro daugiau nei 1200 saugomų produktų Europoje.

## Produkcija

UAB „Lietuviškas midus“ yra sertifikuotas tautinio paveldo produktų gamintojas. Midus gaminamas laikantis senųjų gamybos tradicijų. Nuo pat midaus gamybos atkūrimo buvo atrinktos ir ištobulintos kelios midaus gamybos receptūros, toks pat, nepakitęs, midus gaminamas ir iki šiol. Stakliškių midus skiriasi nuo aplinkiniuose kraštuose gaminamų midaus rūšių tuo, kad visas etilo alkoholio kiekis gaunamas natūralios fermentacijos būdu ir jo stiprumas nėra koreguojamas. Gamybai nenaudojama dirbtinių dažiklių ar emulsijų. Vaistažolines žoleles įmonė paprastai perka iš UAB „Švenčionių vaistažolės“ bei žolininkų ūkių, o medų – iš Lietuvos bitininkų.

Įmonė gamina trijų rūšių midų: „Bočių“, „Trakai“ ir „Stakliškės“. Tai natūralios fermentacijos būdu vien tik iš natūralių produktų gaunamas 12–15 laipsnių stiprumo gėrimas. Be šių tradicinių midų, Stakliškėse gaminami kiti midaus gėrimai: keturi midaus nektarai, dvi trauktinės, midaus balzamas „Žalgiris“. Midaus nektarai yra stipresni nei midus, maišomi su etilo alkoholiu ir midaus distiliatu, pagardinami natūraliomis uogų sultimis. Be suvenyrinių midų ir stipriųjų medaus balzamų, įmonėje gaminamos trauktinės (bičių duonelės likeris, bičių pikio trauktinė, Stakliškių pipirinė), gazuoti sidrai, alkoholiniai kokteiliai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Lietuviškas midus 
*  „Lietuviško midaus“ produkcija 
* Diena su „Lietuviško midaus“ vadovu 
* „Lietuviškas midus“ gali likti be midaus
Stačioji vaisgina

**Stačioji vaisgina** (*Ajuga pyramidalis*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos vaisginų (*Ajuga*) genties augalų rūšis. Dar žinoma kaip **kėgelinė vaisgina**. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Biologija

Tai daugiametis, 10–30 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas status, šiurkščiai gauruotas. Skroteliniai lapai atvirkščiai kiaušiniški, plaukuoti, , su lapkočiais, lygiakraščiai arba nežymiai karbuoti, prisiglaudę prie žemės.

Pažiedės kiaušiniškos, neskiautėtos, lygiakraštės. Žiedynas keturbriaunis, piramidės pavidalo, tankus; jo menturiai dažniausiai iš 6 žiedų. Žiedai maži, 10–13 mm ilgio, bekočiai. Taurelė penkiadantė, jos danteliai apaugę pasišiaušusiais plaukeliais, apatinė dalis beveik plika. Vainikėlis žydras ar šviesiai mėlynas, gauruotas. Jo viršutinė lūpa dviskiautė, o apatinė – triskiautė. Kuokelių 4, jų koteliai pliki.

Žydi gegužės–birželio mėnesiais. Vaisiai – riešutėliai, rutuliški, maždaug 1,5 mm ilgio, raukšlėti, neretai apaugę pasišiaušusiais plaukeliais. Dauginasi sėklomis.

## Paplitimas ir augavietės
Paplitusi Europoje. Lietuvoje gana reta.

Auga šviesiuose miškuose, sausose pievose, pamiškėse, šlaituose, viržynuose.

## Apsauga ir grėsmės
Į Lietuvos saugomų augalų sąrašus rūšis įrašyta nuo 1962 m. Grėsmę kelia augaviečių užaugimas krūmais, medynų tankėjimas, mindymas, skynimas.

## Nuorodos
* Stačiosios vaisginos mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai Theplantlist.org  svetainėje (anglų k.)
* Nature Gate (anglų k.)

## Literatūra
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, V t., 286–287 p.

## Šaltiniai
Ryan Martinie

**Rajanas Martinis** (; g. 1975 m. rugpjūčio 6 d. Peorijoje, Ilinojaus valstijoje) – amerikiečių bosistas, geriausiai žinomas kaip grupės „Mudvayne“ narys. Jis gerai žinomas dėl savo sudėtingų bosinių melodijų ir unikalaus grojimo stiliaus. Groja „Mudvayne“ nuo 1998 m.

## Mudvayne

„Mudvayne“ susiformavo 1996 m. Nors iš pradžių turėjo kitą bosistą, su kurio išleido savo debiutinį albumą 1997 m. „Kill, I Oughta“, grupės nariai kvietė R. Martiny prisijungti prie „Mudvayne“ po jo grupės „Broken Altar“ koncerto. Supratęs, jog „Mudvayne“ grupės muzikantai taip pat turi rimtą požiūrį į savo muziką, R. Martiny sutiko prisijungti. Gavęs iš kritikų daug gerų atsiliepimų R. Martiny tapo kultiniu bosistu. Kritikai rašo, kad jo stilius „suteikia Mudvayne visai naują matmenį“.

## Kurai (2013)

R. Martiny pakvietė dalyvauti gitaristo ir vokalisto Scott Von Heldt sukurtame projekte „Kurai“. Projektui būgnais groja Abel Vallejo, grupės „Korn“ būgnų technikos patarėjas. Jie išleido savo pirmąjį EP „Breaking The Broken“ 2013 m. gruodžio 17 d.
Kadohadačai

**Kadohadačai** () – Šiaurės Amerikos indėnų gentis, priklausiusi kadų konfederacijai. Dabar priskirti Oklahomos kadams ().

## Istorija
Kadohadačai tradiciškai gyveno ties dabartinių Teksaso, Oklahomos, Arkanzaso ir Luizianos valstijų sienomis. Jie augino tokias žemės ūkio kultūras kaip kukurūzai, pupos, moliūgai ir pekaninė karija, gamino pardavimui lankus ir molinius indus.

1541 m. kadohadačų grupės sutiko Ernando de Soto ekspediciją, nors ispanai į kadohadačų teritoriją nebuvo įžengę. 1687 m. kadohadačų gentis priėmė *La Salle* ekspedicijos išlikusius narius savo kaimuose Teksase. Nuo tada kadohadačai palaikė draugiškus ryšius su prancūzais.

XVII-XVII a. kadohadačai buvo viena iš trijų kadų genčių grupių. Kadohadačų buvo 4 bendruomenės, gyvenusios netoli Raudonosios upės Didžiojo vingio.

XVIII a. pradžioje kadohadačus puolė *Chickasaw* indėnai ir dalį išžudė, dalį pavergė. Kadohadačų genties likučiai pasitraukė į vakarus ir prisijungė prie nasonių ir načitočių genčių. XVIII a. pabaigoje kadohadačų likučiai prie giminingų načitočių šiaurės vakarų Luizianoje.

## Perkėlimas
1845 m. JAV federalinė vyriausybė kadohadačus ir *hasinai* indėnus perkėlė į Brazoso rezervatą Teksase. 1859 m. šios gentys vėl buvo perkeltos kartu su kitais kadais į Indėnų teritoriją, į rezervatą tarp Kaneidiano ir Vošitos upių.

## Dabar
Kadohadačai yra Oklahomos kadų () nariai kartu su *Hasinai*, *Hainai* bei kitomis kadų gentimis. Kadohadačų dialektas priklauso kadų kalbai, artimas *Hasinai* ir načitočių dialektams, juo šiandien tebekalbama.

## Nuorodos

* Edmonds, Randlett. *Nusht'uhtitiʔ Hasinay: Caddo Phrasebook.* Richardson, TX: Various Indian Peoples Publishing, 2003. ISBN 1-884655-00-9.
* Sturtevant, William C., general editor and Raymond D. Fogelson, volume editor. *Handbook of North American Indians: Southeast*. Volume 14. Washington DC: Smithsonian Institution, 2004. ISBN 0-16-072300-0.
* Lauber, Almon Wheeler. *Indian Slavery in Colonial Times Within the Present Limits of the United States*. New York: AMS Press, 1969. (originally published by Columbia University Press, 1913)
* Williams, Stephen; W. H Goodenough (1964). "The Location of the Kadohadacho and Related Tribes". Explorations in Cultural Anthropology. New York: McGraw Hill.
 
* Caddo Nation of Oklahoma 
* Kadohadacho  article from the Oklahoma Historical Society
Kenny Lübcke

**Kenny Lübcke** (g. 1966 m. birželio 20 d. Kopenhagoje) – Danijos dainininkas.

1992 metais su Lotte Nilsson laimėjo „Dansk Melodi Grand Prix“ konkursą su daina „Alt det som ingen ser“ ir tapo Danijos atstovais 1992 m. „Eurovizijoje“. Konkurse, vykusiame Švedijos mieste Malmėje, duetas finišavo 12 vietoje, surinkę 47 taškus.

Lübcke dalyvavo 2001 m. konkurse „Dansk Melodi Grand Prix“ su daina „Drømmer om dig“. Atlikėjas dar tris kartus kaip pritariantysis dainininkas pasirodė „Eurovizijoje“ 1999, 2002 ir 2005 metais. Jis taip pat buvo roko grupių „Royal Hunt“, „Narita“, „Cornerstone“ ir „Stamina“ narys.

## Nuorodos

* Kenny Lübcke svetainėje *Discogs*

|-
Michailas Puntovas

**Michailas Aleksandrovičius Puntovas** (, g. 1995 m. gruodžio 23 d. Krasni Suline, Rostovo sritis, Rusija) – Rusijos dainininkas ir grupės „Geroi“ narys.

## Biografija

Michailas Puntovas gimė 1995 m. gruodžio 23 d. Krasni Sulino mieste, esančiame Rostovo srityje Vakarų Rusijoje. Vėliau jo šeima persikėlė į Nižnij Mamon kaimą Voronežo srityje.

2008 metais atlikėjas su daina „Spit angel“ () išrinktas atstovauti Rusijai 2008 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse, su šia daina jis užėmė septintą vietą. Prieš tai jis dalyvavo vaikų muzikos festivalyje *Zvezdnyj sjans*.

Prieš dalyvavimą vaikų „Eurovizijoje“, Michailas buvo grupės „Volšebinki dvora“ narys. Nuo 2011 m. jis yra grupės „Geroi“ narys. 2011 m. sausio 31 dieną grupė išleido debiutinę dainą „Moje malenkoje glupoje sepdtse“.

## Nuorodos
* Grupės Geroi tinklalapis

|-
Valerija Jengalyčeva

**Valerija Jengalyčeva** (; g. 1999 m. balandžio 7 d. Olomouce), geriau žinoma kaip **Lerika** – iš Čekijos kilusi Moldovos/Rusijos dainininkė.

## Biografija

Valerija Jengalyčeva gimė 1999 m. balandžio 7 d. Olomouce (Čekija). Jaunoji atlikėja dainuoti pradėjo nuo 4 metų. Lerika dalyvavo daugybėje muzikinių konkursų visoje Europoje, įskaitant „Slavianski Bazaar“ Vitebske, „Orpheus“ Italijoje, „New Wave Junior“ ir „Kinotavrik“.

2011 metais buvo pasirinkta atstovauti Moldovai 2011 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Armėnijos sostinėje Jerevane. Jame atlikusi dainą „No, No“ užėmė 6 vietą iš 13 dalyvių.

Lerika turi dvigubą pilietybę (Moldovos ir Rusijos). 2012 metais ji antrąkart dalyvavo 2012 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse, šį kartą kaip Rusijos atstovė. Su kūriniu „Sensatsiya“ konkurse užėmė 4 vietą tarp 12 dalyvavusių dalyvių.

## Diskografija

### Singlai
* 2011: No, No
* 2012: Sensatsiya (Сенсация)
* 2013: Lyubov (Любовь)
* 2013: Moy Okean (Мой Океан)

## Nuorodos
* Neoficialus atlikėjos tinklalapis 

|-
Biržų geležinkelio stotis

**Biržų geležinkelio stotis** – buvusi stotis Biržuose, Stoties g. 9a, prie buvusio Gubernijos–Biržų geležinkelio. Tai XX a. pradžios technikos paminklas, atspindintis siaurojo geležinkelio istorinę raidą Šiaurės Lietuvoje. Išlikę depo ir stoties pastatai, vandentiekio bokštas, geležinkelio atkarpa, medinis bagažinės pastatas. Prie Kęstučio gatvės eksponuojamas paminklinis lokomotyvas „Tu2“ su vagonais (pagamintas 1953 m. Kalugos gamykloje, turintis dyzelinį variklį D12).

Stotis yra kultūros paveldo objektas (Nr. ), priklausantis siaurojo geležinkelio kompleksui (Nr. ). Akmenimis grįsta stoties aikštė su pastatais, vandens bokštas ir depas su gyvenamuoju namu įsiterpia tarp tankiai apstatytos istorinio miesto dalies, suteikdami jam papildomą vertę. Geležinkelio kompleksas yra vienas iš lankytinų objektų mieste.

## Istorija

Medinė Biržų geležinkelio stotis pastatyta 1922 m., tais metais ji ir atidaryta. Tai įvyko kai vokiečių įpusėta Gubernijos–Pasvalio siaurojo geležinkelio linija buvo pailginta iki Biržų. Tai buvo pirmasis siaurojo geležinkelio ruožas, nutiestas savomis Lietuvos valstybės lėšomis. Oficialus siaurojo geležinkelio atidarymas įvyko 1926 m., iškilmėse dalyvavo prezidentas Kazys Grinius. Tarpukariu biržiečiai geležinkelį vadino „samavoru“ arba „samovaru“.

1929–1930 m. Biržų stotyje buvo išparduodama apie 17 tūkstančių bilietų kasmet. 1934 m. pastatytas nemažas mūrinis sandėlis – garažas motorvagoniams. 1935 m. stotyje įrengtas vandentiekis. 1938 m. pastatytas naujas depas. 1988 m. vasario 15 d. nutrauktas keleivinių traukinių eismas maršrutu Panevėžys–Biržai, nors krovininiai traukiniai dar važiavo iki 1994–1996 m.

1996 m. stotis įtraukta į Kultūros vertybių registrą. Užmiesčio ruože, pastaruosius kelis dešimtmečius neskiriant reikiamo dėmesio istoriniam objektui, išgrobstyti bėgiai ir pabėgiai apie 50 km ruože, kelio pylimas apaugęs krūmais, medžiais. Geležinkelio stoties ir ruožo atkūrimo užmiestyje galimybės 2014 m. svarstytos miesto savivaldybėje. Siekiama vandentiekio bokšte įsteigti ekspoziciją, susijusią su geležinkelio istorija bei tremtimi. Užmiesčio ruožas, panaikinus teisinę apsaugą, be kitų galimybių, tiktų sveikatingumo trasai, dviračių takui. Vyrauja nuomonė, jog geležinkelio maršrutas nebūtų turistams patrauklus dėl istorinių objektų stokos.

## Galerija

ТУ2-051, Литва, Паневежский уезд, станция Биржай (Trainpix 121917).jpg | Šilumvežis „Tu2“ 2015 m.
Biržų GS 2024i.jpg | Buvusio depo pastatas 2024 m.
Biržų GS 2024h.jpg | Vandens bokštas 2024 m.
Biržų geležinkelio stotis.jpg | Stoties prieigos 2012 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biržų siaurukas – traukos objektas turistams 
* Šiaurės Lietuvos technikos paveldas
* Biržų siaurukas
Lagtingas

**Lagtingas** () – Suomijos autonominės teritorijos Alandų salų vienų rūmų parlamentas. Sudaro 30 narių, kas ketverius metus renkamų pagal proporcinio atstovavimo sistemą.

## Nuorodos
* Lagtinget  Oficiali svetainė;
* Alandų salų autonomijos aktas
Krosnas

**Kròsnas**  () – miestas ir apskritis pietryčių Lenkijoje. Krosno apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Pakarpatės vaivadijai. Per miestą teka Vyslokas. Krosnas nutolęs 40 km į šiaurę nuo pasienio su Slovakija, 85 km į vakarus nuo pasienio su Ukraina. Yra XV–XVI a. pranciškonų vienuolyno kompleksas su gotikine Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia, XV–XVIII a. Šv. Vaitiekaus, Švč. Trejybės, Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų, Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčios, kapucinų vienuolynas, vyskupų rūmai, ankstyvojo baroko varpinė, renesansiniai ir barokiniai gyvenamieji namai.

Svarbus tekstilės ir kitų audinių centras, stiklo pramonė, automobilių ir lėktuvų dalių gamyba, medienos apdirbimo, maisto, siuvimo, statybinių medžiagų pramonė, plastikų perdirbimas. Apylinkėse išgaunama nafta.

## Istorija

Įkurtas kaip gynybinė gyvenvietė. Buvo karališkasis laisvasis miestelis. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1282 m. 1342 m. suteiktos miesto teisės.

1975–1998 m. buvo Krosno vaivadijos administracinis centras. 

## Galerija

Krosno, kościół Nawiedzenia Najświętszej Marii Panny (HB1).jpg|Pranciškonų bažnyčia
Mikołaj Kopernik, Krosno.jpg|Paminklas Mikalojui Kopernikui
Krosno rynek foto HEPNAR.jpg|Pagrindinė miesto aikštė


## Šaltiniai
Biržų centrinis stadionas

**Biržų miesto centrinis stadionas** (anksčiau ***Biržų „Jaunystės“ stadionas***) – įvairios paskirties stadionas su futbolo aikšte Biržuose, J. Basanavičiaus g. 69a. Stadionas įsikūręs prie Širvėnos ežero, netoli pėsčiųjų tilto.

Stadiono tribūnose yra 800 vietų žiūrovams. Čia namų rungtynes žaidžia futbolo klubas Biržų „Širvėna“ ir naudojamas kitiems sporto renginiams bei miesto šventėms.

## Istorija

Biržų miesto Jaunimo parke esantis centrinis stadionas buvo pradėtas statyti Atgimimo laikais. Po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo rajono savivaldybei pristigus pinigų, stadiono statyba užstrigo – nebuvo pastatytos žiūrovams skirtos tribūnos, treneriams ir sportininkams būtinos patalpos, neįrengtas apšvietimas.

Jaunimo stadiono rekonstrukcijos pradžia – 2007 m. Kone penkių milijonų litų valstybės lėšų pareikalavęs ir moderniu būti pretendavęs Biržų miesto stadionas ilgai nebuvo užbaigiamas. Keičiantis miesto valdžioms, į naujosios rankas 2011 m. pavasarį patekęs statinys jau buvo pradėjęs irti. Pasikeitę rajono vadovai ėmėsi naujojo objekto rekonstravimo darbų. Buvo suremontuotas ką tik suręstas persirengti skirtas pastatas, kurio prastą būklę aprašė rajono spauda. Rangovui aptvarkius minėtą statinį, jis buvo pripažintas tinkamu naudoti. Žiūrovų tribūna, pastatas, kuriame įrengtos administracinės patalpos, persirengimo kambariai jau veikė ketvirtus metus, nors 2013 m. duomenimis, statiniai iki tol oficialiai nebuvo priduoti eksploatuoti. Iš vienų rangovų į kitų rankas einantys stadiono rekonstrukcijos darbai atlikti nekokybiškai: netinkamai įrengtos šuoliaduobės, bėgimo takų dangos, lietaus kanalizacija, paaiškėjo, kad iš viso nėra vandens duobės įrangos.
Savivaldybei teko su rangovais bylinėtis teismuose. Valstybės investicijų programos lėšomis Biržų stadione atliktų darbų vertė – apie 4,5 mln. litų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos futbolo stadionai
* Miesto stadionas tampa auksinis 
* Naujojo stadiono drenažą patikrino liūtis
Jaslas

**Jaslas** () – miestas pietryčių Lenkijoje. Nuo 1999 m. priklauso Pakarpatės vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Krosno vaivadijoje. Įsikūręs istoriniame Mažosios Lenkijos regione. Vidutinė altitudė yra 320 m virš jūros lygio. Miesto globėjas – šv. Antanas Paduvietis. 36 918 gyventojų (2012 m. duomenys).

Svarbus geležinkelio mazgas. Yra 3 pagrindinės geležinkelio linijos: rytų kryptis į Zagužą, vakarų kryptis į Stružus ir šiaurės rytų kryptis į Žešuvą.

## Istorija
Įkurtas XII a. Viduramžiais priklausė Biečo apskričiai. 1365 m. suteiktos miesto teisės. Gyvenvietei, vadintai *Jasiel* arba *Jasiol*, 1366 m. balandžio 23 d. karalius Kazimieras III Didysis suteikė Magdeburgo teises. Turėjo savo parapiją. XIV a. vid. į Jaslą atvyko karmelitai.

## Vaizdas

## Nuorodos
* Jasło miesto oficiali svetainė
David Chipperfield

Seras **Deividas Alanas Čiperfildas** (; g. 1953 m. gruodžio 18 d. Londone) – britų architektas. Gausiai apdovanotas Europoje. Turi biurus Londone, Berlyne ir Šanchajuje.

## Karjera

D. Čiperfildas baigė Kingstono universitetą 1976 m. ir dirbo įvairių architektų studijose, pavyzdžiui pas Douglas Stephen, Richard Rodgers ir Norman Foster. 1984 m. jis atidarė savo studiją „David Chipperfield Architects“. Joje įdarbinta daugiau kaip 250 darbuotojų iš 15 šalių, dirbančių su įvairiais projektais Europoje, JAV ir Kinijoje.

## Darbai

D. Čiperfildas savo reputaciją išgarsino Japonijoje 1980 m. Tarp ankstesnių jo projektų Anglijoje, atskleidžiančių jo griežtą ir elementarų požiūrį į dizainą, yra 1983 m. japonų mados dizaineriui Isėjui Mijakei suprojektuota drabužių parduotuvė Londono *Sloane* gatvėje ir mados fotografo Nick Knight asmeniniai namai Ričmonde, Surėjuje. Vėliau D. Čiperfyldas suprojektavo pripažinimo sulaukusį muziejaus „River and Rowing“ Henlyje prie Temzės dizainą, už kurį laimėjo apdovanojimą. Siekiant įkomponuoti pastatą į natūralią aplinką, jo dizaine buvo panaudota apdaila iš žaliojo ąžuolo, taip pat betonas ir stiklas. D. Čiperfildas yra vienintelis britų architektas, įtrauktas į komisiją, kuriai buvo pateikta suprojektuoti „Tate“ muziejaus grupei priklausantį „Tate Modern“ pastatą.

## Išnašos
Rentgeno spindulių fluorescencija

**Rentgeno spindulių fluorescencija (RSF)** yra charakteringųjų „antrinių“ (arba fluorescencinių) rentgeno spindulių emisija iš medžiagų, kurios buvo sužadintos švitinant jas aukštų energijų rentgeno arba gama spinduliais. Šis reiškinys yra plačiai naudojamas elementinės sudėties cheminei analizei tokiose srityse kaip metalų, stiklo, keramikos ir statybinių medžiagų tyrimai, t. p. kalnakasyboje, teismo medicinos ekspertizėse ir archeologijoje.
Fankrokas

**Fankrokas** – muzikos žanras, sujungiantis fanko ir roko elementus. Manoma, kad pirmasis muzikantas, sumaišęs šiuos du žanrus buvo Little Richard, XX a. šešto dešimtmečio viduryje sujungęs fanko ir rokenrolo skambesį.

Tikras fankroko skambesys pasireiškia XX a. septinto dešimtmečio pabaigoje – aštunto pradžioje, kai šį žanrą pradeda groti tokios grupės ar muzikantai, kaip Jimi Hendrix bei „Parliament-Funkadelic“. Šis žanras itin išpopuliarėjo devinto dešimtmečio pabaigoje – dešimto pradžioje, išpopuliarėjus tokioms grupėms, kaip „Rage Against the Machine“, „Incubus“, „Red Hot Chili Peppers“, „Faith No More“ bei „Primus“, kurios maišydavo fankroką kartu su įvairiais kitais žanrais, pavyzdžiui sunkiuoju metalu, hip hopu, eksperimentiniu roku ir pankroku. Tai davė pradžią fank metalo išsivystimui.

Kadangi fankrokas jungia fanko ir roko elementus, tai galima naudoti daugybę įvairių instrumentų, tačiau didžiausią įtaką skambesiui turi bosinė gitara, grojanti kartu su būgnais bei elektrinė gitara. Dažniausiai bosas su būgnais groja fank stiliaus melodiją, o gitara – roko.

## Išnašos
Fank metalas

**Fank metalas** – fank roko ir alternatyvaus metalo subžanras, sujungiantis sunkiojo metalo ir fanko elementus.

Muzikos stilius atsirado, kai tokios grupės, kaip „Red Hot Chili Peppers“, „Fishbone“, „Rage Against the Machine“, „Faith No More“ ir „Primus“, kurios tuo metu buvo populiarumo viršūnėje, pradėjo savo tradicinį fank roko skambesį maišyti su sunkiąja muzika.

## Šaltiniai
Repo rokas

**Repo rokas** – muzikos žanras, sujungiantis vokalinius ir instrumentinius hiphopo elementus su įvairiausiomis roko atšakomis. Vienas pirmųjų šio žanro įrašų – grupės „The Clash“ daina „The Magnificent Seven“, kuri sujungė new wave, hiphopo ir fanko elementus.

Žanrui yra būdingas aštrus ir sunkiai skambantis gitaros tonas, sujungtas su sukamų plokštelių garsu. Taip pat žodžiai dažniausiai repuojami, o ne paprastai dainuojami. Dainos dažniausiai agresyvios, neretai siunčiančios politinius pranešimus.

Populiariausios šio žanro grupės – „Beastie Boys“, „Linkin Park“, „Limp Bizkit“, „Bloodhound Gang“, Kid Rock.

## Išnašos
Kanelai

**Kanelai** (*Canela*) – indėnų tauta, gyvenanti Brazilijoje, Maranjauno valstijos savanoje. Portugalai *Canela* vardu pavadino tris kultūriškai susijusias timbirų grupes: *Ramkokramekrá* (kurie dabar gyvena dviejose gyvenvietėse), *Apanyekrá* (kurie dabar gyvena vienoje gyvenvietėje) ir *Kenkateye* (išnykusi grupė). Maranjaune yra iš viso apie 2100 kanelų. Kanelų kalba priklauso že kalbų šeimai, turi 3 tarmes (apanjekrų, ramkokramekrų ir kenkatežų). Dauguma išpažįsta prigimtinį tikėjimą, yra atsivertusiųjų į krikščionybę.

Kanelai pirmą kartą aprašyti XVII a., kai portugalai pradėjo kolonizuoti šiaurės Brazilijos vidines teritorijas. Portugalai San Luiso saloje įkūrė karinį atramos punktą, iš kurio į kanelų gyvenamas vietoves pradėjo keltis kariai, misionieriai ir naujakuriai. Tuo metu dabartinėje Maranjauno valstijoje gyvenusios įvairios etninės grupės susivienijo kovoje su kolonistais. Jos gynėsi nuo antpuolių, tačiau buvo priverstos perkelti savo gyvenvietes vis toliau į krašto gilumą.

Šiais laikais verčiasi daugiausia lydimine žemdirbyste: augina kukurūzus, manijokus, batatus, jamsus, žemės riešutus, medvilnę, ryžius, cukranendres). Taip pat verčiasi medžiokle, rankiojimu, gyvulininkyste (kiaulės, vištos, šunys, rečiau arkliai, mulai, asilai, galvijai), samdomu darbu ūkiuose.

Kanelai skirstosi į egzogamines ritualines brolijas, klases. Išrinkti vadai keičiami parinktais Brazilijos valdininkų. Dabar tradicinė didelė šeima keičiasi į mažesnes. Gyvenvietę sudaro dideli statiniai, skirti matrilokalinėms šeimoms, supantys aikštę, kurioje vyksta bendruomeniniai ir vyrų susirinkimai. Namas su dvišlaičiu stogu, atviromis erdvėmis. Taip pat stato kūginio pavidalo apeiginius karkasinius statinius.

Dabar kanelai dažnai rengiasi europietiškai. Apeigų metu kūną išsidažo, moterys apsiklijuoja sakalo pūkais. Apeigoms gaminasi rūbus iš karnos, plaušų. Išlikusi mitologija.


Familienleben.jpg|Moterys ir vaikai
Hausarbeit.jpg|Ūkio darbai
Schule im Dorf Ponto.jpg|Kanelų mokykla
SängerInnenschärpe.jpg|Papuošalai 


## Šaltiniai
Eksperimentinis rokas

**Eksperimentinis rokas** (dar žinomas kaip **avantgardinis rokas**) – muzikos žanras, kuriam būdinga eksperimentavimas su standartiniu garsu, instrumentuote ar atlikimo būdu. Tam naudojami sudėtingi ritmai, instrumentų derinimai, neįprastos harmonijos ar tonacijos, dainavimo technikos, kitų muzikos žanrų įtraukimai, eksperimentiniai instrumentai.

Muzikos žanras išsivystė XX a. 7 dešimtmečio pabaigoje, kai grupės pradėjo eksperimentuoti su standartiniu skambesiu. Ypač didelę įtaką turėjo išpopuliarėjęs laisvasis džiazas bei tokie muzikantai, kaip John Coltraine bei Sun Ra, taip pat avantgardo atstovai, kaip, pavyzdžiui, John Cage. Net tokios populiarios grupės, kaip „The Beatles“ pradėjo maišyti pop muziką su klasikine.

## Išnašos
Koalicijos partija

**Koalicijos partija** (; ) – Suomijos politinė partija. Įkurta 1918 m. Viena iš didžiausių politinių partijų šalyje. Europos liaudies partijos narė. Per 2011 m. vykusius parlamento rinkimus laimėjo daugiausia vietų tarp partijų. 2012 m. partijos narys Sauli Niinistö tapo šalies prezidentu.

## Šaltiniai
Dave Navarro

**David Michael „Dave“ Navarro** (g. 1967 m. birželio 7 d.) – amerikiečių kilmės muzikantas. Geriausiai žinomas kaip vienas iš alternatyvaus roko grupės „Jane's Addiction“, su kuria jis įrašė keturis albumus, įkūrėjų, taip pat grupės „Red Hot Chili Peppers“ buvęs gitaristas. Taip pat yra grojęs su įvairiomis grupėmis ir muzikantais, o 2001 m. išleido solinį albumą.

## Diskografija
**Soliniai albumai**
* 1995 *Rhimorse (EP)*
* 2001 *Trust No One*

**Kartu su „[[Jane's Addiction]]“**
* 1987 ''Jane’s Addiction''
* 1988 *[[Nothing's Shocking]]*
* 1990 *[[Ritual de lo Habitual]]*
* 1997 ''Kettle Whistle''
* 2003 *[[Strays]]*
* 2006 ''Up from the Catacombs - The Best of '' (Geriausios dainos)
* 2009 *[[A Cabinet of Curiosities]]* (Rinkinys)
* 2011 *[[The Great Escape Artist]]*

**Kartu su „[[Red Hot Chili Peppers]]“**
* 1995 *[[One Hot Minute]]*
* 1995 *[[Working Class Hero: A Tribute to John Lennon]]* (daina „I Found Out“)
* 1996 *[[Beavis and Butt-head Do America]]* (daina „Love Rollercoaster“)
* 2003 *[[Greatest Hits (Red Hot Chili Peppers albumas)|Greatest Hits]] *
* 2011 *[[Road Trippin' Through Time]]*
* 2012 *[[Rock & Roll Hall of Fame Covers EP]]*

## Išnašos
Postrokas

**Postrokas** – roko muzikos požanris, kuriam būdinga roko instrumentuotė, tačiau ritmas ir tekstūra nuo roko skiriasi; be to, dažnai postroko kūriniuose nėra vokalo.

Postroko garsas sudarytas iš daugybės įvairių žanrų elementų, tokių kaip postpanko, progresyviojo roko space rock, ambientinės muzikos, dub, elektroninės muzikos ir eksperimentinės muzikos, taip pat įvairių džiazo formų. Kūriniai neretai būna ilgi, atmosferiški. Dažnai naudojami įvairūs instrumentų efektai. Vokalas, jei jis ir būna, dažniausiai naudojamas tik instrumentinėmis reikmėmis.

Grupė „The Velvet Underground“ laikoma viena iš šio žanro pradininkių, tačiau jis iki galo išplėtotas tik XX a. 9 deš. pabaigoje–10 deš. pradžioje, kai išgarsėjo tokios grupės, kaip „Slint“ bei „Talk Talk“. Šiuo metu vienos populiariausių grupių yra „Sigur Rós“, „Mogwai“, „God Is an Astronaut“.

## Išnašos
Jonas Ansarijus Čapskis

**Jonas Ansarijus Čapskis** (1699–1742 m. spalio 7 d., Varšuva) – ATR valstybinis veikėjas, Karūnos didysis medžioklis (1732), Kulmo vaivada (1732–1738), Karūnos didysis iždininkas (1738–1742).

## Biografija
Lenkijos bajorų Huten-Čapskių giminės atstovas, herbo „Leliva“ savininkas. Kulmo kašteliono Petro Aleksandro Čapskio (m. 1717) ir Terezės Kosaitės sūnus.

Mokėsi jėzuitų kolegiume Torunėje arba Grudziondze, 1713 metais mokėsi Branevo gimnazijoje. Dėka santuokos su Zamoiskių giminės atstove gavo valdyti keletą seniūnijų, tame tarpe Bratiano ir Lakorsko.

1720 metais Jonas Ansarijus Čapskis pradėjo savo politinę veiklą, buvo išrinktas Iždo Tribunolo komisaru nuo Kulmo vaivadijos, Radome. 1732 metais už Augusto III kandidatūros palaikymą gavo Karūnos didžiojo medžioklio ir Kulmo vaivados pareigybes. Buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu. 1734 m. rugsėjo 19 d. kaip karaliaus legatas prisiekė ištikimybę karūnai nuo Torunės. 1735–1736 metais buvo Karūnos Tribunolo maršalka.

1738 metais Jonas Ansarijus Čapskis buvo paskirtas Karūnos didžiuoju iždininku. Ėmėsi priemonių didinant ATR reguliarią armiją. Buvo pagrindiniu Augusto III patarėju Karališkos Prūsijos reikaluose. Buvo žydų bendrijos privilegijuotos padėties ATR apribojimo šalininkas.

Vienas iš stambiausių Karališkos Prūsijos magnatų (jam priklausė 48 gyvenvietės Kulmo vaivadijoje). Atstatė rūmus Varšuvoje ir Gninoje, taip pat išplėtė rūmus Naujoje Vsi Šliachetskoje.

## Šeima

Buvo vedęs Aną Terezę Zamoiskytę, Smolensko vaivados Mykolo Zamoiskio (apie 1679–1735) ir Anos Dzialinskaitės (m 1719) dukterį. Vaikai: Marija (Tomo Čapskio žmona), Ana ir Brigita.

## Literatūra
* A.Korecki, Ludzie Ziemi Nowomiejskiej. Nowe Miasto Lubawskie 2000. s.87-89.

## Nuorodos

|-
Zuniai

**Zuniai** (*Zuni, Zuñi*, sav. *A:shiwi*) – Šiaurės Amerikos indėnai, priklausantys Pueblų kultūrai. Gyvena JAV, Naujosios Meksikos valstijos vakaruose, prie Zunio upės (Mažojo Kolorado intakas), 55 km į pietus nuo Galapo, netoli Arizonos sienos. Populiacija – ~7000 žmonių (su zunių kilmės žmonėmis: >10 000). Kalba zunių kalba, kurios ryšys su kitomis kalbomis nenustatytas, bei angliškai. Išlaikę prigimtinę religiją, nors dalis atsivertę į krikščionybę.

## Kultūra

Zuniai yra pietvakarių JAV indėnų kultūros dalis. Verčiasi laistomąja ir sausų slėnių žemdirbyste (augina kukurūzus, pupeles), amatais (raštuota keramika), medžiokle (elniai, triušiai, antilopės), rankiojimu.

Giminė matrilinijinė, šiuolaikiniai zuniai turi iki 14 giminių. Sudaro apeigines brolijas – kačinų (dvasių ir jas vaizduojančių lėlių), 6 kivų (atlieka įšventinimus berniukams), 12 sritinių brolijų, 2 žynių sąjungas (lietaus žynių ir lanko žynių).

Zuniai turi sudėtingą mitologinę ir religinę sąrangą. Topologija pagrįsta 6 kryptimis (šiaurė, pietūs, rytai, vakarai, zenitas, nadyras). Gerbiamas Viešpats Saulė ir Motina Mėnuo, šokančios dvasios (kačinai). Svarbūs yra lietaus žyniai, kuriai atsakingi su atmosferos reiškinius, kalendoriaus saugojimą. Lanko žyniai rūpinasi karyba, išoriniu ir vidiniu genties saugumu, seniau vedė karus (prieš navahus), persekiojo raganas. Valdžia priklausė žynių tarybai.

## Istorija

Iki pasirodant europiečiams zuniai gyveno kanjonų gyvenvietėse – puebluose. Gyvenvietes sudarė nuo 20 iki 4–6 tūkst. žmonių. Tokią gyvenimo būdo tradiciją zuniai nešėsi nuo senovinių Mogoliono ir Pueblų (anasazių) kultūrų. Su ispanais ryšius užmezgė 1540 m., iš jų perėmė metalo dirbinius, javus, vėliau pradėjo auginti avis (XIX–XX a. pr. tai buvo vienas pagrindinių jų verslų). Bandymai zunius apkrikštyti buvo nesėkmingi. 1680 m. buvo užkariauti ispanų, o iki 1692 m. susitelkė į vieną pueblą, aplink kurį 1877 m. sudaryta rezervacija. 1850 m. zunių buvo likę ~1300. Teokratinę valdžią palaipsniui pakeitė pasaulietinė (nuo 1934 m. – renkama; nuo 1965 m. – renkama slaptai, visuotiniuose rinkimuose).

Dabar zuniai verčiasi amatais, samdomu darbu, galvijininkyste, savoms reikmėms augina kukurūzus. Atgaivinta dailiųjų amatų tradicija (juvelyrika iš sidabro, amuletų gamyba, siuvinėjimas biseriu, dekoruota keramika, odos apdirbimas, audimas). Dabar šeimos mąžta, vyksta šiuolaikėjimo vyksmai, tačiau zuniai tebėra išlaikę savitą visuomeninę, daiktinę ir dvasinę tradiciją.


Edward S. Curtis Collection People 082.jpg|Moterys su indais
WLA brooklynmuseum Pueblo Zuni Water Jar.jpg|Zunių keramika
Zuñi Pueblo.jpg|Zunių pueblas
Governors of Zuni - NARA - 523762.jpg|Zunių vadai XX a. pr.


## Šaltiniai
Araratas Keščianas

**Araratas Keščianas** (; g. 1978 m. spalio 19 d. Gagroje, Abchazijoje) – armėnų kilmės rusų aktorius, Tautų Draugystės universiteto KVN komandos dalyvis. Nuo 2009 m. filmavosi serialuose ir komedijose. Labiausiai išgarsėko įkūnydamas studentą, o vėliau ir dėstytoją, seriale „Univeras“.

## Apdovanojimai
KVN komanda **RUDN rinktinė**
*2006 Aukščiausios KVN lygos čempionas;
*2007 KVN Vasaros taurės nugalėtojas;

KVN komanda **Bolšoj Sočis**
*Maža Krasnodaro srities gubernatoriaus taurė;
*2001 KVN Start lygos čempionas.

KVN (Linksmųjų ir išradingųjų klubas) komanda **Lumumbos anūkai**
*2001 Sočio čempionas;
*2001 Sočio  supertaurė;
*2001 Sočio čempionas.

## Filmografija

*2009–2011: *Univeras*
*2011: *Vedybų mainai*
*2011: *Laimingi kartu*
*2011-2014: *Univeras. Naujas bendrikas*
*2012: *Tas pats Karlsonas*
*2012: *Auklės*
*2012: *Mamos*
*2013: *Sašatania*
*2014: *Kaukazo belaisvė*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Kauno kariljonas

**Kauno kariljonas** – kariljonas, įrengtas Kauno Vytauto Didžiojo karo muziejaus bokšte.

## Istorija
1937 m. Vytauto Didžiojo karo muziejaus bokšte gen. Vlado Nagevičiaus ir kompozitoriaus Juozo Tallet-Kelpšos iniciatyva įkurtas 35 varpų kariljonas. Jo varpai išlieti Belgijoje „Michiels jr. Tornau“ liejykloje (Turnė). Varpams suteikti žuvusių Lietuvos vaduotojų-gynėjų, laisvės kovų vardai.  Vienas varpas nuliedintas Filadelfijoje (JAV) ir 1922 m. padovanotas lietuvių emigrantų kaip Laisvės simbolis išsivadavusiai tautai. Vienoje varpo pusėje buvo išlietas Vytis, kitoje – priesakas: „O, skambink per amžius Vaikams Lietuvos, kad laisvės nevertas, kas negina jos“.

1956 m. pradėti nuolatiniai koncertai. Pirmieji kariljonieriai - Viktoras Kuprevičius ir Giedrius Kuprevičius. 1983 m. koncertuoti pradėjo Julius Vilnonis, vėliau Raimundas Eimontas. Kauno kariljonui kūrinių parašė Mindaugas Urbaitis, Algimantas Kubiliūnas, Vidmantas Bartulis, Viktoras Kuprevičius, Giedrius Kuprevičius, Kęstutis Kačinskas ir kt.

2005–2006 m. balandį iš esmės restauruotas. Asteno (Nyderlandai) varpų liejykloje „Royal Eijsbouts“ naujai suderinti 35 varpai. Į Kauną grįžo su 14 naujų varpų, nauja klaviatūra.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Matome, girdime, bet... mažai žinome
Lyros choras

**Lyros choras** – Kauno vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmų merginų choras.

## Istorija

Choras „Lyra“ įkurtas 1974 metais. Jame dainuoja mergaitės iš įvairių Kauno miesto mokyklų ir gimnazijų. „Lyra“ – aktyviai koncertuojantis choras, nuolatinis miesto ir respublikinių dainų švenčių dalyvis, parengęs bendrus projektus su berniukų ir jaunuolių choru „Varpelis“. Nuo 1997 m. choras kasmet vyksta į respublikinį chorų festivalį „Baltijos bangelės“ Palangoje, dalyvauja festivaliuose „Vilties daina“, „Cantate Domino“ Kaune. 2001 m. respublikiniame moksleiviškų chorų konkurse „Mes Lietuvos vaikai“ užėmė trečią vietą, o tarptautiniame konkurse „Juventus Mundi Cantat“ Čekijoje laimėjo aukso medalį ir Grand Prix.

## Nuorodos

* Tinklalapis 

## Šaltiniai
Kauno apylinkės teismas

**Kauno apylinkės teismas** – apylinkės teismas Lietuvoje, bendrosios kompetencijos teismas Kaune.

## Istorija

2013 m. sausio 1 d. Kauno miesto apylinkės teismas ir Kauno rajono apylinkės teismas reorganizuoti, sujungiant juos į vieną Kauno apylinkės teismą. Teismas veiklą vykdo dviejuose pastatuose. Administracinių teisės pažeidimų bylos nagrinėjamos teismo patalpose, esančiose adresu Kęstučio g. 29. Civilinės ir baudžiamosios bylos nagrinėjamos teismo patalpose, esančiose adresu Laisvės al. 103.


Vaizdas:Kauno miesto apylinkes teismas.jpg|Buvęs Kauno miesto apylinkės teismo pastatas Laisvės al. 103.
Vaizdas:Kauno raj. apylinkės teismas.JPG|Buvęs Kauno rajono apylinkės teismo pastatas Kęstučio g. 29


## Nuorodos

* Tinklalapis
Jazz-funk

**Jazz-funk** – džiazo subžanras, kuriame įsipina fanko, soul ir R&B muzikos elementai.

Šiai muzikai būdingas stiprus ritmas, elektriniai instrumentai ir analoginiai sintezatoriai. Dainose neretai galima išgirsti soul, fanko ar net disco aranžuočių su džiazinėmis improvizacijomis ir soul vokalais.

## Išnašos
Dot Hacker

**„Dot Hacker“** – amerikiečių eksperimentinio roko grupė iš Kalifornijos, susikūrusi 2008 m. Grupę sudaro Josh Klinghoffer (vokalas, gitara, klavišiniai), Clint Walsh (gitara, klavišiniai, papildomi vokalai), Jonathan Hischke (bosinė gitara) ir Eric Gardner (būgnai).

Klinghoffer, Walsh ir Gardner prieš tai koncertuodavo kartu su „Gnars Barkley“. Vėliau prie jų prisijungė grupės „Hella“ bosistas Jonathan Hischke. Dar prieš Klinghoffer prisidedant prie grupės „Red Hot Chili Peppers“, grupė įrašė savo debiutinį albumą „Inhibition“, kuris buvo išleistas 2012 m. Vėliau, 2014 m., grupė išleido dar du studijinius albumus, o naujausiasis, „Nº3“, išleistas 20117 m. sausį.

## Grupės nariai
* Josh Klinghoffer – vokalas, gitara, klavišiniai, sintezatorius
* Clint Walsh – gitara, klavišiniai, sintezatorius, papildomi vokalai
* Jonathan Hischke – bosinė gitara
* Eric Gardner – būgnai, perkusija

## Diskografija

### Albumai
* *Inhibition* (2012 m. gegužės 1 d.)
* *How’s Your Process? (Work)* (2014 m. liepos 1 d.)
* *How’s Your Process? (Play)* (2014 m. spalio 7 d.)

### EP
* *Dot Hacker EP* (2012 m.)

## Išnašos
Ozorkuvas

**Ozorkuvas** (; ) – miestas-valsčius Zgežo apskrityje, Lodzės vaivadijoje, vidurio Lenkijoje. Per miestą teka Bzura (Vyslos kairysis intakas). 20 407 gyventojai (2008 m. duomenys). Nutolęs 20 km į šiaurę nuo Lodzės.

Ozorkuve gimė Samuel Reshevsky – šachmatų didmeistris.

Gyvenvietė įkurta XV a. 1816 m. suteiktos miesto teisės.
Panevėžio dujų kompresorių stotis

**Panevėžio dujų kompresorių stotis** – dujų slėgio magistraliniuose dujotiekiuose valdymui skirta stotis Panevėžyje, Lietuvoje. 

## Istorija
Stotis įrengta 1974 m. Seniausia veikianti Lietuvoje dujų kompresorių stotis. Dabartinis eksploatuotojas - AB „Amber Grid“. 

## Pajėgumai
Panevėžio DKS skirta gamtinių dujų transportavimui šiomis kryptimis:

*vakarų kryptimi – Klaipėda,
*pietų kryptimi – Vilnius,
*šiaurės kryptimi – Ryga.

Įrengti 7 stūmokliniai kompresoriai. Bendras jų galingumas – 7,7 MW. Stotis yra reversinė, todėl galimi dujų srautų krypties pakeitimai. Daugiausia stotis naudojama pakelti slėgiui dujotiekyje į Klaipėdą.
Jauniūnų dujų kompresorių stotis

**Jauniūnų dujų kompresorių stotis** – dujų slėgio magistraliniuose dujotiekiuose valdymui skirta stotis, įrengta Širvintų rajone, Širvintų seniūnijoje, Lipuvkos viensėdyje, 2,5 km į šiaurę nuo  Jauniūnų, 2,5 km į rytus nuo magistralės .  Savininkas AB „Amber Grid“.

## Istorija
Stotis įrengta 2010 m. Naujausia Lietuvoje veikianti dujų kompresorių stotis. Pastatyta pritrūkus Panevėžio dujų kompresorių stoties pajėgumų. Projekto vertė - 200 mln. Lt.

Jauniūnų DKS įrengimas buvo Lietuvos Nacionalinės energetikos strategijos, patvirtintos 2007 m., dalis. Jos paskirtis – užtikrinti reikiamą gamtinių dujų tiekimą Lietuvos vartotojams, uždarius Ignalinos atominę elektrinę ir užtikrinti didėjantį dujų tranzitą. Stoties aikštelė parinkta Jauniūnų seniūnijos teritorijoje dėl čia esančio pagrindinio dujotiekio Minskas–Vilnius, dujotiekio Vilnius–Kaunas–Kaliningradas ir dviejų dujotiekio Vilnius–Panevėžys–Ryga gijų.

## Pajėgumai
Jauniūnų DKS gamtinės dujos suslegiamos ir dujų slėgis magistraliniame dujotiekyje pakeliamas iki 54 barų. Stotyje sumontuotos 3 dujų turbinos ir 3 išcentriniai dujų kompresoriai. Stoties galingumas 34,5 MW.

## Planai
Jauniūnų DKS yra planuojamo Lietuvos-Lenkijos dujotiekio pabaigos taškas.

## Šaltiniai