open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nuošalė

**Nuošalė** yra futbolo ir kai kurių kitų panašaus tipo sporto šakų taisyklė,
ribojanti žaidėjų veiksmus prieš priešininko komandos vartus. Nuošalė būna tada, kai žaidėjas (ar keli žaidėjai) būna nuošalės pozicijoje, kada kiti jų komandos draugai liečia kamuolį, ir užsiima aktyviais atakos veiksmais.

## Futbolas

### Nuošalės pozicija

Pagal asociacijos futbolo taisykles, žaidėjas (ar keli žaidėjai) yra nuošalėje tada, jeigu jis yra arčiau priešininkų vartų nei kamuolys ir antras arčiausiai savo vartų esantis besiginančios komandos žaidėjas. Dažniausiai tai reiškia, kad tarp žaidėjo ir vartų yra tik varžovų vartininkas.

### Nuošalės fiksavimas
Buvimas nuošalėje nėra taisyklių pažeidimas, nuošalė fiksuojama tik jei į žaidimą įsitraukęs žaidėjas yra nuošalėje tuo momentu, kai jo komandos draugas paliečia kamuolį. Nuošalė nefiksuojama, jei kamuolį spiria priešininkų komandos žaidėjas arba jei nuošalėje esantis žaidėjas nėra aktyviai įsitraukęs į ataką.

Nuošalė nefiksuojama kampinių, smūgio nuo vartų ar išmetimo iš už šoninės linijos metu. Nuošalė taip pat nefiksuojama, kuomet puolančios ekipos žaidėjas yra savo aikštės pusėje.

### Aktyvus dalyvavimas atakoje

Aktyvus dalyvavimas atakoje, pagal 2003 metais papildytas FIFA taisykles, yra tada, kai žaidėjas:
* gauna perdavimą ir puolimo tikslais liečia kamuolį
* kokiu nors būdu trukdo varžovų gynėjui ar gynėjams
* gauna pranašumą, būdamas nuošalėje (pvz., gali pasiimti nuo gynėjo po smūgio atšokusį kamuolį ar pan.)

Nors šios taisyklės tinka bendriems atvejams, daug vietos interpretuoti paliekama teisėjui, tad jis ir sprendžia, ar tikrai yra nuošalė. Kai kurie teisėjai nuošalės neskaito ir tada, kai varžovai tiesiog perima kamuolį (t. y. nuošalė tiesiog pakenktų varžovų komandai, nes taip jie prarastų laiko savo naujai atakai pradėti).

Nuošalė nefiksuojama, jei žaidėjas pats turėdamas kamuolį ir neperdavinėdamas jo komandos draugams išbėga iš nenuošalės pozicijos į nuošalės poziciją.

### Nuošalės reikšmė

Kai fiksuojama nuošalė, kamuolys atitenka priešininkų komandai – skiriamas laisvas smūgis nuo vietos, kur buvo nuošalėje atsidūręs žaidėjas.

## Nuošalės istorija
Nuošalės taisyklės nebuvo pačiose pirmose futbolo taisyklėse, tačiau vystant taisykles, įtraukta ir griežtesnė nuošalės
taisyklė – nuošalė buvo fiksuojama, jei tarp žaidėjo ir vartų buvo mažiau nei trys priešininkų komandos žaidėjai.

Tik 1925 metais taisyklės sušvelnintos. Pakeitus taisykles, 1926-1927 metų sezone Anglijos futbolo lygoje įmuštų įvarčių padaugėjo 35,5 proc.

## Kitos sporto šakos
Ledo ritulyje nuošalė fiksuojama, jei žaidėjas patenka į atakos zoną anksčiau nei ritulys.

Nuošalės taisyklės taip pat yra ir kitur – regbyje, amerikietiškame futbole.

## Nuorodos
* Žaidimo taisyklės (FIFA)
Juozapas Žiogas

**Juozapas Žiogas** (1869 m. kovo 21 d. Gataučiuose – 1935 m. rugsėjo 21 d. Rudiškiuose) – kunigas, kraštotyrininkas, vienas pirmųjų lietuvių archeologų, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas. Palaidotas Rudiškių Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčios šventoriuje.

## Biografija
1878 m. įstojo į Šiaulių berniukų gimnaziją ir baigė penkias klases. Mokėsi Kauno kunigų seminarijoje, įšventintas kunigu 1895 m.

Kunigavo Alūkstoje, Elernoje, Kalnalyje, Rageliuose. Iš Žemaitijos 1899 m. Juozapas Žiogas perkeltas į Gaidę, 1904 m. paskirtas į Ragelius, kur dirbo ketverius metus. Iš čia jis vėl perkeltas į Žemaitiją ir gyveno Medingėnuose. Po to dar kunigavo Užventyje, Šiaudinėje, Joniškyje. Nuo 1929 m. kunigavo Rudiškiuose, kur ir mirė.

## Švietėjiška veikla
Dar seminarijoje susipažino su lietuviška spauda. Domėjosi liaudies muzikos instrumentais, turėjo sukaupęs raginių indų kolekciją, rinko, užrašinėjo liaudies dainas.

Tyrinėjo Lietuvos praeitį, ypač jį domino archeologija: piliakalniai, kapinynai, pilkapiai. Kasinėjo Imbarės piliakalnį ir gyvenvietę, Norkūnų piliakalnius, Šateikių Rūdaičių kapinyną, paskelbė straipsnių apie kasinėtus archeologinius paminklus ir radinius, etnografiją. Įsitraukė į Lietuvių mokslo draugijos veiklą. 

Rinko įvairius archeologinius radinius, sudarė didoką kolekciją (1904 m. ją sudarė 1228 daiktai; dauguma jų - akmens amžiaus ginklai, darbo įrankiai) ir biblioteką, kurią prieš mirtį perdavė kun. K. Kupriui-Kuprevičiui, įpareigodamas perduoti Vytauto Didžiojo karo muziejui. Dalis kolekcijos saugoma Aušros muziejuje Šiauliuose (1023 daiktai), Vytauto Didžiojo karo muziejuje (7 daiktai) ir Kretingos muziejuje (3 daiktai)..

Bendradarbiavo periodinėje spaudoje („Vilniaus žiniose“, „Vienybėje“, „Viltyje“).

## Atmintinos vietos ir paminklai
Kapas ir antkapinis paminklas Rudiškių Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčios šventoriuje.

## Išnašos

## Šaltiniai
* Virginija Ramanauskaitė, Archeologas kunigas Juozapas Žiogas, ŽIEMGALA. 1999/1. http://www.ziemgala.lt/saugykla/pdf/2_ramanauskaite.pdf
Operatyvinės veiklos subjektas (Lietuva)

**Operatyvinės veiklos subjektai** Lietuvoje – krašto apsaugos, vidaus reikalų, muitinės sistemų, Valstybės saugumo departamento, Specialiųjų tyrimų tarnybos padaliniai, kuriems pavedama operatyvinė veikla ir kurių pareigūnai įgaliojami ją vykdyti. Šių padalinių sąrašą sudaro ir jų operatyvinės veiklos mastą nustato Vyriausybė.
Pagrindinės institucijos ir jų veiklos sritis:
* Antrasis operatyvinių tarnybų departamentas prie Krašto apsaugos ministerijos – užkardant rengiamas, tiriant daromas ar padarytas karinėse teritorijose ir kariniame transporte nusikalstamas veikas, karių ar krašto apsaugos sistemos tarnautojų rengiamas, daromas ar padarytas nusikalstamas veikas, taip pat nusikalstamas veikas, kuriomis siekiama sukelti grėsmę kariams ar krašto apsaugos sistemos tarnautojams, krašto apsaugos sistemos institucijoms, jų valdomam ar naudojamam turtui, saugomoms valstybės ar tarnybos paslaptims, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba prie Vidaus reikalų ministerijos – užkardant rengiamas, tiriant daromas ar padarytas nusikalstamas veikas finansų sistemai, kitas nusikalstamas veikas, susijusias su mokesčiais, valstybinio socialinio draudimo ir kitomis įmokomis, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Muitinės departamentas prie Finansų ministerijos – užkardant rengiamą, tiriant daromą ar padarytą kontrabandą ir kitas nusikalstamas veikas, išaiškėjusias atliekant savo tiesiogines funkcijas, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Policijos departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos – užkardant rengiamas, tiriant daromas ar padarytas nusikalstamas veikas, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Specialiųjų tyrimų tarnyba – užkardant rengiamas, tiriant daromas ar padarytas korupcinio pobūdžio nusikalstamas veikas, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Vadovybės apsaugos departamentas prie Vidaus reikalų ministerijos – užtikrinant asmeninę Respublikos Prezidento, Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko, Lietuvos Respublikos Ministro Pirmininko ir oficialių svečių apsaugą ir su tuo susijusią statinių ar kitų objektų apsaugą, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Valstybės saugumo departamentas – naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas;
* Valstybės sienos apsaugos tarnyba prie Vidaus reikalų ministerijos - saugant Lietuvos Respublikos valstybės sieną, naudotis visomis operatyvinės veiklos subjektų teisėmis ir vykdyti operatyvinės veiklos subjektų pareigas.
 
## Šaltiniai
Slaptoji policija

**Slaptoji policija** – vykdomosios valdžios institucija, siejanti ir suliejanti policijos ir spec. tarnybų veiklą, įgaliojimus ir prigimtį.

Dauguma de facto arba de jure yra nekontroliuojamos viešuomenės.

Naudojama susidoroti su politiniais priešais, oponentais, siekiant atsikratyti „liaudies“ bei „valstybės priešų“.

## Pasaulyje
* Ochranka (Caro Aleksandro III valdymo laikais),
* Gestapo (Trečiasis Reichas),
* KGB struktūros (TSRS),
* Stasi (VDR).
Gintaras Bagdonas

**Gintaras Bagdonas** (g. 1965 m. rugsėjo 5 d. Kėdainiuose) – Lietuvos kariškis, žvalgybininkas, pulkininkas. Buvęs ES karinio štabo žvalgybos direktorius, buvęs Generolo Jono Žemaičio karo akademijos viršininkas.

## Biografija
Gimė 1965 m. rugsėjo 5 d. Kėdainiuose.

Žmona Jovita (g. 1960 m.), vaikai – Eglė (g. 1987 m.), Austė (g. 1995 m.).

Pomėgiai – kalnų turizmas, važinėjimas dviračiu, skaitymas

#### Išsilavinimas
1986–1991 m. studijavo KTU Energetikos fakultete, įgijo inžinieriaus elektriko specialybę.
1992 m. baigė karininkų kursus Kaune, gavo motošaulių būrio vado kvalifikaciją.
2003 m. NATO gynybos koledže (Roma) baigė Vyriausiųjų karininkų kursus
2005 m. *George Marshall* saugumo studijų centre (Vokietija) baigė Terorizmo ir saugumo studijų programą.
2004–2006 m. studijavo VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto Tarptautinių santykių ir diplomatijos magistrantūroje, kurią baigęs įgijo politikos mokslų magistro laipsnį.

#### Darbinė veikla
Gintaras Bagdonas tarnybą Lietuvos krašto apsaugos sistemoje pradėjo 1991 m. 1991–1994 m. buvo Savanoriškosios krašto apsaugos tarnybos Panevėžio rinktinės Anykščių savanorių kuopos vadu, vėliau – Anykščių rajono teritorinės gynybos bataliono vadu.

1994–1995 m. tarnavo Jungtinių tautų Danijos bataliono sudėtyje taikos palaikymo misijoje Kroatijoje. 1995-1998 m. buvo Lietuvos gynybos atašė Latvijos ir Estijos respublikose.
1998-2000 m. – Krašto apsaugos savanorių pajėgų štabo žvalgybos skyriaus viršininkas Vilniuje.
2000 m. – tarnyba Antrame operatyvinių tarnybų departamente prie Krašto apsaugos ministerijos.
2001-2007 m. – Antrojo operatyvinių tarnybų departamento prie Krašto apsaugos ministerijos direktorius.
2005 m. liepos mėn. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu Bagdonui buvo suteiktas pulkininko laipsnis.
2007-2008 m. – ES karinio štabo viršininko pavaduotojas žvalgybai.
2008-2010 m. – ES karinio štabo žvalgybos direktorius.
2010 m. gegužės mėn. paskirtas Generolo Jono Žemaičio karo akademijos viršininku.

2012 - 2014 m. - Lietuvos Respublikos specialiosios misijos vadovas Afganistano Islamo Respublikoje.

2014 - 2018 m. - NATO Energetinio saugumo kompetencijos centro direktorius.

2018 - 2021 m. - NATO sąveikos karininkas Sakartvele, nuo 2020 m. - Pietų Kaukaze. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bagdonas Gintaras. Biografija  Lietuvos pasiekimų registras
* Impetus. G. Bagdonas (2008) Sharing Capabilities.  In: Bulletin of the EU Military Staff. 2008 Autumn/Winter.
* Impedus. G. Bagdonas (2010) "Evolution of EUMS Intelligence Directorate and a way ahead"  In: Bulletin of the EU Military Staff. 2010 Spring/Summer.
Amber Air

**UAB Amber Air** – oro bendrovė, veikusi Lietuvoje. Centrinė būstinė buvo Vilniuje. Pagrindinė bazė buvo Palangos oro uoste. Bendrovė vykdė reguliariuosius ir čarterinius skrydžius. Reguliariuosius reisus nutraukė 2007 m. spalio mėn., kai atsisakė Palangos-Hamburgo maršruto.

Veiklos pradžią paskelbė 2004 m. birželio mėn. 2004 m. gruodžio mėn. oro bendrovė pradėjo skrydžius iš Kauno oro uosto, po to, kai nusipirko vieną Saab 340B lėktuvą.
Europos Sąjungos karinis štabas

**Europos Sąjungos karinis štabas** – Europos Sąjunga Tarybos Generalinio sekretoriato padalinys, vienintelė nuolatinė ES karinė institucija. Atsakinga už karinių operacijų priežiūrą bendrosios ES užsienio ir saugumo politikos sferoje.

## Veikla
* strateginis planavimas,
* atitinkamų situacijų vertinimas,
* išankstinis perspėjimas.

ES karinis štabas buvo įkurtas 2001 m. birželio 11 d.

ES karinis štabas užduotis gauna iš ES karinio komiteto, kurį sudaro ES šalių narių kariuomenių vadai.
ES karinis štabas teikia karinius patarimus ir ekspertizę ES generaliniam sekretoriui.

## ES karinio štabo struktūra
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cmsUpload/Organigrammepressephotos071029.pdf 

## Šaltiniai
http://www.consilium.europa.eu/cms3_fo/showPage.asp?id=1039&lang=DE&mode=g
Staškūniškis

**Staškūniškis** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Kurklių, abipus kelio . Seniūnaitijos centras. Veikia pradinė mokykla, biblioteka (nuo 1952 m.), paštas (LT-29241). Išlikusi senoji pašto stotis prie plento. Šalimais, ant Judinio upelio sudarytas Staškūniškio tvenkinys.

## Istorija

1704 m. minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje. 1830–1835 m. pastatyta pašto stotis prie Peterburgo–Varšuvos trakto. 1920–2006 m. veikė Staškūniškio mokykla. Sovietmečiu kurį laiką buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Operatyvinė veikla

**Operatyvinė veikla** – vieša ir/ar slapta žvalgybinio pobūdžio veikla.

Operatyvinė veikla yra legali, kai ja užsiima valstybės įgalioti operatyvinės veiklos subjektai. Tokių įgaliojimų neturinčių tos valstybės ir kitų valstybių organizacijų ir institucijų operatyvinė veikla yra nelegali. Pvz., slaptos informacijos rinkimas, kurį vykdo, pvz., užsienio žvalgyba (apie valstybės vidinį gyvenimą ar užsienio politiką), bankai (apie klientų finansinę būklę), kompanijos (apie konkurentų komercinius planus, kuriamus naujus gaminius ir kt.) ir jį dažnai lydintis agentūros verbavimas paprastai yra nelegali operatyvinė veikla.

## Operatyvinė veikla Lietuvos įstatymuose

### Operatyvinės veiklos objektai
Operatyvinės veiklos objektai yra rengiami, daromi ar padaryti nusikaltimai, juos rengiantys, darantys ar padarę asmenys, šių asmenų aktyvūs veiksmai neutralizuojant operatyvinę veiklą arba įterpiant nusikalstamų struktūrų narius į teisėsaugos, krašto apsaugos ar kitas valstybės valdžios ir valdymo institucijas, kitų valstybių specialiųjų tarnybų veikla bei kiti su valstybės saugumu susiję asmenys ir įvykiai.

### Operatyvinės veiklos pagrindai

Operatyvinės veiklos pagrindus, principus ir uždavinius, operatyvinės veiklos subjektų teises ir pareigas, operatyvinių veiksmų ir operatyvinio tyrimo atlikimą, asmenų dalyvavimą operatyvinėje veikloje, operatyvinės informacijos panaudojimą ir atskleidimą, taip pat operatyvinės veiklos priežiūrą, finansavimą bei kontrolę paprastai  konkrečios valstybės parlamento priimti teisės aktai (Lietuvoje – Operatyvinės veiklos įstatymas).

## Nuorodos
Operatyvinės veiklos įstatymas
Juozapas Čaplikas

**Juozapas Čaplikas** (1876 m. lapkričio 1 d. Merkinėje – 1961 m. gegužės 28 d. Jakėnuose) – kunigas, tautosakos rinkėjas ir skelbėjas, knygnešys. Palaidotas Akmenyje (Varėnos r.).

## Biografija

Tėvas buvo viršaitis. Mokėsi Merkinėje, 4 klases baigė Suvalkuose.

Įstojo į Vilniaus kunigų seminariją ir joje mokėsi 4 metus, įšventintas kunigu 1899 m.

1899–1900 m. – vikaras Žiežmariuose.

1900–1902 m. – vikaras Valkininkuose.

Keletą metų dirbo Gudijos parapijose, 1903–1910 m. klebonavo Perlojoje.

Vėliau klebonavo Kazokiškėse, Švč. Mergelės Marijos Nugalėtojos bažnyčioje.

1948–1955 m. buvo lageryje.

Sugrįžęs, 1956–1959 m., – Vievio altaristas. Suteiktas garbės kanauninko titulas.

1959–1961 m. – Akmens parapijos klebonas.

## Švietėjiška veikla

Dar ruošdamasis stoti į Vilniaus kunigų seminariją iš Seinų kunigų seminarijos klierikų gaudavo lietuviškos spaudos.

Besimokydamas Vilniaus kunigų seminarijoje per atostogas rinko tautosaką ir 1899 m. JAV *J. Šimtakojo* slapyvardžiu išleido Trakiečių dzūkų dainas.

Dirbdamas lietuviškose parapijose žadino ir palaikė lietuvybę, organizuodavo lietuviškos spaudos platinimą ir pats platindavo. Perlojoje rengė daraktorius.

Susirašinėjo su knygnešiu V. Šlekiu, kurio padedamas Merkinės parapijoje, Gudakiemio k., suorganizavo lietuviškos spaudos gabenimo stotį. Lietuviškos spaudos V. Šlekys atsiųsdavo ir paštu, vokuose.

## Atmintinos vietos ir paminklai

Kapas ir antkapinis paminklas Akmens Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčios šventoriuje (Varėnos raj.).
Vaičiuliškiai

**Vaičiuliškiai** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, į šiaurę nuo Staškūniškio.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Jonas Voveris (1913–2016) – kunigas, teologas, literatas

## Šaltiniai
Mackonys (Anykščiai)

**Mackonys** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Staškūniškio. 

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Sargūnai

:: *Apie kaimą Joniškio rajone žr. [[Sargūnai (Joniškis)]]*.

**Sargūnai** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Staškūniškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kalinuvka

**Kalinuvka** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Staškūniškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dejūnai

**Dejūnai** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo Staškūniškio, šalia plento . Eina keliukas link Brazgių. Šalia plyti Balagano miškas ir teka Pravažos upelis. Yra neveikiančios sunykusios kapinės.

## Istorija

Dejūnų kaimas įsikūrė greta Dejūnų dvaro, kurį valdė Staikūnai. 1923 m. kaime buvo 18 sodybų, taip pat minimas Dejūnų palivarkas su 4 sodybomis ir 27 gyventojais. 1936 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. Dejūnuose 1918–1921 m. veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Dejūnuose 1908 m. gimė kunigas Petras Dubauskas, 1952 m. – agronomas ir verslininkas Jonas Janišius.

## Šaltiniai
Kunigiškiai (Anykščiai)

**Kunigiškiai** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Staškūniškio. Prateka Zizdra. Neveikiančios senosios kapinaitės.

## Istorija

Iki XX a. pradžios buvo žinomi kaip ***Kunigiškės***. 1930–1972 m. veikė pradinė mokykla.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Alfonsas Sklėrius, (g. 1890 m.), karinis ir visuomenės veikėjas, artilerijos pulkininkas, dailininkas.

## Nuorodos

## Šaltiniai
Medinos

**Medinomis** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone:
** Debeikių seniūnijoje;
** Kurklių seniūnijoje;
** Viešintų seniūnijoje;
* Biržų rajone:
** Medinos I;
** Medinos II;
* Ignalinos rajone:
** Daugėliškio seniūnijoje;
** Linkmenų seniūnijoje;
* Prienų rajone;
* Širvintų rajone;
* Švenčionių rajone;
* Ukmergės rajone.
Merečiškiai

**Merečiškiai** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, į rytus nuo Kunigiškių, 11 km į pietus nuo Kurklių. Apylinkėse teka Zizdros ir Zizdrelės upokšniai. Eina keliukai link Dejūnų, Žemaitkiemio, Auguškų.

## Istorija

XIX a. buvo žinomas valstybinis Merečiškių dvaras, turėjęs 57 dešimtines žemės ir 16 dešimtinių miško. 1885 m. duomenimis jis buvo išnuomotas dvaro valdytojui Jakimavičiui. 1923 m. kaime buvo 16 sodybų. 1926 m. Merečiškiai buvo išskirstyti į vienkiemius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naujasodis (Anykščiai)

**Naujasodis** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į rytus nuo Kunigiškių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Naujasodyje (tuometinis Stasiuliškis) gimė rašytojas Jonas Ragauskas (1907–1967).
* Vytautas Šerys (1931-2006), dailininkas, skulptorius, tapytojas.

## Šaltiniai

*
Paąžuoliai (Anykščiai)

**Paąžuoliai** – kaimas pietinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Kunigiškių.

## Istorija

1598 m. priklausė Alantos dvarui. Iki 1933 m. čia buvo dvi gyvenvietės – ***Šaparnė*** (kaimas) ir ***Padembė*** (vienkiemis, nuo  – „po ąžuolu“), kurie buvo sujungti į vieną, pavadintą Paąžuoliais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vladislovas Opulskis

**Vladislovas Opulskis** (1875 m. Žvirblaičiuose – 1917 m. birželio 8 d. Šilalėje) – kunigas, knygnešys.

## Biografija

Kilęs iš bajorų šeimos.

Baigė Kauno kunigų seminariją.

1898 m. įšventintas į kunigus.

1898–1900 m. – vikaras Ukmergėje.

Nuo 1899 m. kovo 31 d. buvo Ukmergės miesto mokyklos tikybos mokytojas.

Kartu su kitu vikaru Kazimieru Šleiviu stengėsi įvesti giedojimus bažnyčioje lietuvių kalba. Tam pasipriešino vietos klebonas A. Račkovskis.

1899 m. rugsėjo 6 d. Ukmergės gimnazijos mokiniai katalikai atsisakė eiti į stačiatikių pamaldas. Klebonas A. Račkovskis mokyklos vedėjui pranešė, kad vienas „maišto“ organizatorių yra Vladislovas Opulskis, kad pas jį lankosi keletas mokinių ir kad Vladislovas Opulskis juos aprūpina lietuviška spauda.

Prasidėjo represijos prieš moksleivius, rugsėjo 23 d. policija kratė ir V. Opulskio butą, bet jokių įkalčių nerado. V. Opulskis buvo kaltinamas ne tik platinęs lietuvišką spaudą, bet ir pasakojęs mokiniams apie garbingą Lietuvos praeitį, nacionalinę priespaudą, žadinęs nacionalinio išsivadavimo viltį.

Dar tebevykstant kvotai buvo perkeltas į Klovainius. Susekę slaptus ryšius su iškeltu vikaru K. Šleiviu, padarė kratą, surado Lietuvos mylėtojų draugijos išleistus Šv. Kazimiero paveikslėlius su lietuviškais patriotiškais užrašais.

Caro 1902 m. sausio 9 d. paliepimu dvejiems metams ištremtas į Poltavą. Grįžęs dvejus metus buvo Upynos filialistas, vėliau perkeltas į Šilalę altarista.
Leonas Bielinis

**Leonas Bielinis** (1882 m. Pošiūnai, Tverečiaus valsčius – 1941 m. Tverečiuje) – vargonininkas, visuomenės veikėjas, knygnešys.

## Biografija

Tėvai buvo raštingi, apsišvietę ūkininkai, namuose turėdavo uždraustų lietuviškų leidinių. Lietuviškai skaityti išmoko namuose, vėliau lankė Tverečiaus valdinę pradinę mokyklą.

1896–1898 m. mokėsi vargonininkauti pas Tverečiaus vargonininką. Čia besimokydamas susipažino su knygnešiais, gaudavo iš jų lietuviškos spaudos ir pradėjo ją platinti Tverečiaus parapijoje. Apsisprendimui platinti lietuvišką spaudą įtakos turėjo ir pažintis su lietuvybės puoselėtoju Rytų Lietuvoje kunigu Ignotu Šopara, pas kurį Graužiškiuose (Gudija) apie 1889 m. pradėjo vargonininkauti.

Nuo 1901 m. dirbo vargonininku Adutiškyje. Čia kunigavęs Benediktas Krištaponis į lietuviškos spaudos platintojų gretas įtraukė ir savo vargonininką Leoną Bielinį.

Užmezgė ryšius ir bendradarbiavo su šio krašto knygnešiais Juozu Stasiūnu, Juozu Vileita ir kitais. Nunešęs spaudos į kaimus, ir pats paskaitydavo susirinkusiems valstiečiams, jei nebuvo kam skaityti. Lietuviškas knygas skaitydavo ir per bažnyčios choro repeticijas. Buvo skundžiamas žandarams, bet su įkalčiais neužkluptas. Pradėjo darbuotis atsargiau.

1905 m. persikėlė vargonininkauti į Mielagėnus, kur kunigavo Placidas Šarkauskas. Platino Didžiojo Vilniaus Seimo nutarimus. Vengdamas arešto, iki 1907 m. gyveno Gardino gubernijoje.

Lenkų okupacijos metais rūpinosi lietuviškos spaudos platinimu, padėjo organizuoti lietuviškas mokyklas, rengdavo koncertus su savo vadovaujamais chorais, orkestru, režisuodavo spektaklius, rinko tautosaką. Palaidotas Pošiūnuose.
Dauginčiai (Anykščiai)

**Dauginčiai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, į šiaurę nuo Kavarsko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ribokiškis

**Ribokiškis** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurę nuo Kavarsko. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Maželiai (Kavarskas)

**Maželiai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurę nuo Kavarsko, tarp Šventosios intakų Pienios, Lašišos ir Šunykštos. Yra sunykusios kapinės. Pro kaimą eina kelias . Greta prisiglaudęs architektūros paminklas – Pakalnių kaimas.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas priklausė Pienionių dvarui. XIX a. pabaigoje šio kaimo ūkininko Maželio sodyboje dirbo daraktorius, kuris slapčia mokė vaikus lietuviškai. 1923 m. kaime buvo 47 sodybos. 1934 m. išskirstytas į vienkiemius.

## Gyventojai

Maželiuose 1890 m. gimė pedagogas ir politinis kalinys Kazys Šablevičius, 1955 m. – vaistininkas verslininkas Rimantas Žemaitis.

## Šaltiniai
Adomas Grinevičius

**Adomas Grinevičius** (1845 m. gruodžio 23 d. Liudvinave – 1932 m. gruodžio 21 d. Kaune) – kunigas, knygnešys, draudžiamosios lietuviškos spaudos platinimo organizatorius. Palaidotas Panemunės kapinėse.

## Biografija

Gimė sulenkėjusių bajorų šeimoje.

Mokydamasis Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje atgaivino lietuviškumą.

1870 m. įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Aukštąją Panemunę.

1871 m. perkeltas vikaru į Kalvariją. Užmezgė ryšius ir bendradarbiavo su kunigu Martynu Sederevičiumi, Juozu Kancleriu, Antanu Švedu ir kitais šio krašto knygnešiais.

Sumanumas, drąsa, organizaciniai sugebėjimai Pietų Lietuvoje padėjo sukurti lietuviškos spaudos platinimo tinklą. Adomo Grinevičiaus rūpesčiu spaudiniai pasiekdavo tolimiausius Dzūkijos kampelius, Seinų kunigų seminariją ir Kauno kunigų seminariją. Spaudinius veždavo pats arba įduodavo klebono vežėjui.

Platino ne tik religinę, bet ir pasaulietinę literatūrą. Bendradarbiavo su Marijampolės gimnazijos mokytoju bendramoksliu Tomu Žičkumi, kuris padėjo siųsti „Aušrą“ į Peterburgą.

Kelis kartus vos neįkliuvęs tapo labai atsargus. Lietuviškos spaudos savo bute nelaikydavo. Slėptuvę įsirengė ant klebonijos aukšto, taip pat pas ūkininkus Klimus, gyvenusius Kušliškių kaime, netoli Kalvarijos. Patikimiausia pagalbininkė Kalvarijoje buvo tretininkė Agota Zigmantaitė.

Buvo suorganizavęs skaityklą „Šviesa“ – knygyną netoli Kalvarijos esančiame Jurgežerių kaime.

1891 m. perkeltas klebonu į Ūdriją. Čia rado vikaro Antano Radušio paliktą lietuviškos spaudos sandėlį. Spaudos atveždavo J. Kancleris.

1893 m. sustiprėjus knygnešių persekiojimui, žandarai kelis kartus buvo atvykę į Ūdriją, darė kratas, bet iš anksto perspėtas spėdavo lietuvišką spaudą paslėpti. Slėpdavo kiaulidės palėpėje esančiuose šiauduose.

1894 m. neišlaikė įtampos ir nutarė visiškai baigti platinti spaudą.

1895 m. atvažiavusiam Vincui Šlekiui įdavė dar turimas knygas, kad pakeliui išmėtytų rugiuose.

1909 m. perkeltas į pirmąją parapiją – Aukštąją Panemunę.

Rašė korespondencijas į „Varpą“, „Ūkininką“, „Žemaičių ir Lietuvos apžvalgą“, „Viltį“. Pasirašydavo *Butrimo*, *Jungto*, *Berželio* ir kitais slapyvardžiais.
Benediktas Krištaponis

**Benediktas Krištaponis** (1870 m. gegužės 20 d. Taujėnuose – 1944 m. sausio 6 d. Adutiškyje) – kunigas ir visuomenės veikėjas, knygnešys.

## Biografija
Tėvai buvo ūkininkai. Pradinę mokyklą baigė Taujėnuose, toliau mokėsi Ukmergėje ir Rusijoje.

1896 m. baigė Vilniaus kunigų seminariją ir paskirtas vikaru į Žaslius. Vėliau perkeltas į Švenčionis. 1901 m. paskirtas klebonu į Adutiškį ir čia kunigavo 35 metus. Parapijose, kuriose dirbo, platino lietuvišką spaudą, skleidė tautinį susipratimą tarp parapijiečių.

Kunigaudamas Žasliuose bendradarbiavo su knygnešiu Petru Gudeliu, pas kurį, vėliau dirbdamas Adutiškyje, siųsdavo Augustiną Janutėną parvežti lietuviškos spaudos. Parvežtas knygas pavesdavo saugoti ir slėpti vargonininkui Leonui Bieliniui ir perduoti lietuviškos spaudos platintojams, taip pat dalyti veltui parapijos žmonėms. Jaunimui duodavo dainų knygelių, nes ir pats buvo didelis lietuviškų dainų mėgėjas. Buvo Lietuvių mokslo draugijos narys.

Žandarų užverbuotas agentas Pranas Petruševičius savo 1900 m. spalio 19 d. pranešime Vilniaus gubernijos žandarų valdybai rašė, kad Benediktas Krištaponis palaikė ryšius su dvarininku Donatu Malinausku, taip pat Jiezno klebonu Mykolu Masiuliu, Butrimonių klebonu Kazimieru Daukša, Valkininkų klebonu Povilu Kuolu, Dusmenų – Kazimieru Valentinu, Žaslių – Kazimieru Kybeliu. Šie asmenys dalyvaudavo susitikimuose, kuriuos agentas pavadino literatiškais pasikalbėjimais. Susitikimai vykdavo pas Donatą Malinauską arba pas vieną iš kunigų. Šio ratelio nariai lietuviškos spaudos gaudavo iš Stakliškių parapijos knygnešio (pavardė nežinoma) ir iš Suvalkijos knygnešių.

Visą gyvenimą kovojo už lietuvių teises Vilniaus krašte, už tai lenkai jam buvo iškėlę net 44 bylas. 1935 m. liepos 4 d. ištremtas iš Adutiškio. Palaidotas Adutiškio bažnyčios šventoriuje.

## Šaltiniai
* Krištaponis, Benediktas // www.kaisiadoriumuziejus.lt
Girelė

**Girelė** (arba ***Girelka***) – taip vadinamos gyvenvietės Lietuvoje:

* Anykščių rajone:
** Girelė, viensėdis Andrioniškio seniūnijoje,
** Girelė, kaimas Kavarsko seniūnijoje,
** Girelė, kaimas Svėdasų seniūnijoje,
** Girelė, buvęs viensėdis Troškūnų seniūnijoje;
* Jonavos rajone:
** Girelė, miesto dalis,
** Gireliai, kaimas;
* Girelė, buvęs kaimas Elektrėnų savivaldybėje;
* Girelė, kaimas Kaišiadorių rajone;
* Girelė, kaimas Kėdainių rajone;
* Girelė, kaimas Kelmės rajone;
* Kupiškio rajone:
** Girelė, kaimas Noriūnų seniūnijoje,
** Girelė, kaimas Subačiaus seniūnijoje;
* Girelė, kaimas Molėtų rajone;
* Girelė, buvęs kaimas Pakruojo rajone;
* Panevėžio rajone:
** Miežiškių seniūnijoje:
*** Girelė, kaimas,
*** Girelė, viensėdis,
** Girelė, kaimas Panevėžio seniūnijoje,
** Girelė, viensėdis Ramygalos seniūnijoje,
** Girelė, viensėdis Vadoklių seniūnijoje;
* Girelė, kaimas Pasvalio rajone;
* Girelė, kaimas Rokiškio rajone;
* Girelė, kaimas Šiaulių rajone;
* Širvintų rajone:
** Širvintų seniūnijoje:
*** Girelė, viensėdis,
*** Girelka, buvęs viensėdis;
* Utenos rajone:
** Girelka, viensėdis Leliūnų seniūnijoje,
** Girelė, viensėdis Sudeikių seniūnijoje,
** Girelka, viensėdis Utenos seniūnijoje,
** Girelė, viensėdis Utenos seniūnijoje;
* Girelė, viensėdis Zarasų rajone.
Pumpučiai

**Pumpučiai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, ties pietiniais Kavarsko pakraščiais. Praeina keliai  ir . Netoli Šventosios kranto yra Kavarsko žydų genocido vieta. Yra sunykusios kapinės.

## Istorija

1923 m. kaime buvo 17 sodybų, 1928 m. išskirstytas į vienkiemius.

XX a. 4-ajame dešimtmetyje Kavarsko parapijos klebono Aniceto Barakausko pastangomis klebonijos žemėje Pumpučių molynuose buvo įsteigta plytinė. Tos plytos buvo panaudotos Kavarsko mokyklos, parapijos salės statyboms.

1936 m. Pumpučių kaimo pakraštyje (dabar – Kavarsko miestas) buvo pastatytas 20 metrų aukščio betoninis kryžius, išlikęs iki šiol, laikomas aukščiausiu betoniniu kryžiumi Lietuvoje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Pumpučiuose 1869 m. gimė mokslininkas farmacininkas Petras Raudonikis, 1932 m. – mokslininkas matematikas Jonas Grybauskas.

## Šaltiniai
Vladislovas Paliukaitis

**Vladislovas Paliukaitis** ( g. 1852 m. spalio 11 d. Vilkaviškyje, kitais duomenimis Sasnavoje – m. po 1929 m.) – Romos katalikų kunigas Lietuvoje ir Lenkijoje, draudžiamos lietuviškos spaudos platintojas.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. 1877 m. rugsėjo 15 d. įstojo į Seinų kunigų seminariją. 1883 m. sausio 28 d. įšventintas kunigu. Vikaravo Skriaudžiuose (1883-87 m.), Keturvalakiuose (1887-88 m.), Garliavoje (1888-91 m.), Zapyškyje (1891-92 m.), Bartninkuose (1892-94 m.). Nuo 1894 m. kunigavo Būdviečio filijoje (Lazdijų raj.). (1899–1903 m.) Krasnapolio (dab. Lenkija) klebonas. Čia keletą kartų baustas piniginėmis baudomis. (1903–1906 m.) klebonavo Veisiejuose, o (1906–1929 m.) – Jeleniave (dab. Lenkija).

Yra daug prisidėjęs, kad Seinų krašto kaimai liktų lietuviški, nenutautėtų. Už lietuviškų maldaknygių platinimą buvo įkliuvęs caro žandarams.
Judinys

**Judinys** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietryčius nuo Kavarsko, prie Judinio upelio (ant jo įrengtas Judinio tvenkinys, malūno užtvanka). Stovi Judinio tiltas.

## Gyventojai


Judinio malūno užtvanka - panoramio.jpg|Judinio malūno užtvanka
Prie Judinio malūno - panoramio.jpg|Kelias pro malūną


## Šaltiniai
Vilkatėnai

**Vilkatėnai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus nuo Kavarsko, Vilkatėnų miške, Šventosios kilpoje. Šalia kaimo veikia 1962 m. pastatyta Kavarsko hidroelektrinė. Praeina vieškelis . Prie kaimo aptiktas Vilkatėnų piliakalnis. Yra sunykusios kapinės.

## Istorija

Buvusi Skirmantų valda. I pasaulinio karo metais kaimas buvo suniokotas, sudegė dauguma jo pastatų. 1938 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.

1949 m. gruodžio 17 d. kaimas buvo įjungtas į kolūkį „Auksinė varpa“, vėliau priklausė „Pakeltos velėnos“, iki 1965 m. – „Žalgirio“ kolūkiams, 1965–1990 m. – Jakšiškio tarybiniam ūkiui, 1990–1992 m. – Šerių kolūkiui.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Genė Leitienė (1951–), pedagogė vadovė.

## Šaltiniai
Veselava

**Veselava** vadinamos (ar vadintos) gyvenvietės:

* Veselava Anykščių rajone;
* Linksmadvaris Kauno mieste;
* Vasalava Kupiškio rajone;
* Veselava Marijampolės savivaldybėje;
* Rokiškio rajone:
** Veselava Kazliškio seniūnijoje,
** Veselava, Obelių seniūnijoje;
* Veselava Zarasų rajone.
Narbutai

**Narbutai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kavarsko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Majokai

**Majokai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Kavarsko.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bebrūnai

**Bebrūnai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Kavarsko, šalia kelio . Piečiau kaimo telkšo Kavarsko tvenkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pajudinys

**Pajudinys** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Kavarsko, Žvirblėnų miško centrinėje dalyje. Kaimo turizmo sodyba „Kartavė“.

## Etimologija

Manoma, jog kaimo pavadinimas kilo nuo šalia tekančio Judinio upelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mykolas Masiulis

**Mykolas Masiulis** (1846 m. Vyžuonose – 1906 m. lapkričio 27 d. Buivydžiuose) – kunigas, visuomenės veikėjas, knygnešių globėjas, draudžiamosios spaudos platinimo organizatorius. Palaidotas Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčios šventoriuje.

## Biografija

Pasimokęs privačiai, išlaikė gimnazijos 4 klasių egzaminus, įstojo į Vilniaus kunigų seminariją.

Dirbo vikaru Slonime, 1886–1891 m. – Tverečiaus parapijos klebonu. Čia dirbdamas organizavo lietuviškos spaudos platinimą, globojo knygnešius, rėmė slaptas lietuviškas mokyklas, padėjo savo broliui knygnešiui Motiejui, iš kurio gaudavo daug lietuviškos spaudos.

Palaikė ryšius su kunigu Silvestru Gimžausku (klebonavusiu Bagaslaviškyje), Juozu Mironu (Adutiškio klebonu), Jonu Burba ir Mielagėnų klebonu N. Sabaliausku.

Slaptą mokyklą įsteigė klebonijoje. Mokyklai vadovavo ir per vasaros atostogas joje daraktoriavo brolis Jurgis Masiulis, taip pat keli klierikai ir studentas iš Daktorių k. Mokydavosi 12-14 berniukų 10-18 m. amžiaus, parengdavo juos stoti į gimnaziją ar į Švenčionių miesto mokyklą.

1891 m. Mykolas Masiulis už šios mokyklos organizavimą ir dažną išvykimą be leidimo iš parapijos vieneriems metams buvo uždarytas į pranciškonų vienuolyną Gardine. Atlikęs bausmę, paskirtas vikaru į Nemenčinę.

1894 m. perkeltas į Jiezną. Tęsė lietuvybės puoselėjimo darbą, vėl klebonijoje buvo įkūręs slaptą mokyklą, platino lietuvišką spaudą.

Žandarų užverbuotas agentas Pranas Petruševičius savo 1900 m. spalio 19 d. pranešime Vilniaus gubernijos žandarų valdybai rašė, kad Mykolas Masiulis palaikė ryšius su dvarininku Donatu Malinausku, Butrimonių klebonu Kazimieru Daukša, Valkininkų klebonu Povilu Kuolu, Dusmenų – Kazimieru Valentinu, Žaslių – Kazimieru Kybeliu, Žaslių vikaru Benediktu Krištaponiu. Šie asmenys dalyvaudavo susitikimuose, kuriuos agentas pavadino literatiškais pasikalbėjimais. Susitikimai vykdavo pas Donatą Malinauską arba pas vieną iš kunigų. Šio ratelio nariai lietuviškos spaudos gaudavo iš Stakliškių parapijos knygnešio (pavardė nežinoma) ir iš Suvalkijos knygnešių.

Dėl lietuviškos veiklos 1902 m. iškeltas į sulenkėjusią Buivydžių parapiją (Vilniaus r.). Čia taip pat stiprino lietuvybę, kovojo su rusintojais, palaikė lietuvišką spaudą, organizavo slaptas lietuviškas mokyklas, pinigais rėmė gabius vargingesnių šeimų vaikus.

## Atmintinos vietos ir paminklai

Kapas ir antkapinis paminklas Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčios šventoriuje.
Jonas Burba

**Jonas Burba** (1853 m. birželio 16 d. Skapiškyje – 1915 m. rugsėjo 14 d. Kaltanėnuose) – kunigas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platinimo organizatorius, knygnešys.

## Biografija
Mokėsi Švenčionių mokykloje. Baigęs 5 klases įstojo į Vilniaus kunigų seminariją. Čia besimokydamas dalyvavo lietuvių klierikų sambūriuose. Skaitydavo lietuvišką spaudą.

1878 m., gavęs kunigo įšventinimus, paskirtas vikaru į Dysną (Baltarusija). Po dvejų metų perkeltas klebonu į Prozorokus (Vitebsko sr., Gluboko raj.). 1882 m. pabaigoje perkeltas į Tverečių. Po penkerių metų vėl trumpai dirbo klebonu Baltarusijoje – Višniave (Ašmenos raj.). 1888 m. paskirtas Daugėliškio klebonu. Čia gyveno 15 metų. 1903–1909 m. Švenčionių klebonas ir dekanas. Po spaudos atgavimo yra dirbęs kitose Vilniaus vyskupijos parapijose: 1910–1911 m. klebonas Nočioje (Baltarusija), 1913–1914 m. – vėl Daugėliškyje.

Paskutiniaisiais gyvenimo metais sunkiai sirgo. Gyveno Kaltanėnuose pas giminaitį kun. M. Meštikį. Palaidotas Kaltanėnuose.

## Švietėjiška veikla
Lietuvos parapijose – Tverečiuje, Daugėliškyje, Švenčionyse praėjo vaisingiausi jo, kaip lietuvybės gaivintojo, veiklos metai. Parapijose dauguma gyventojų buvo lietuviai, bet dvarponių ir kunigų stipriai lenkinami. Nebuvo lietuviškų mokyklų. Beveik nepasiekdavo lietuviška spauda. Atvykęs pareikšdavo esąs lietuvis ir bažnytines apeigas atlikdavo lietuvių kalba. Iš parapijiečių suorganizuodavo parapijos aktyvą. Tarp jų rasdavo knygnešių bei spaudos platintojų. Organizuodavo jos atgabenimą iš Mažosios Lietuvos. Aktyvūs jo talkininkai buvo veiklūs Švenčionių dekanato vikarai, kunigai K. Karvelis, A. Matevičius, M. Maželis, Paplauskas ir kiti, knygnešiai Juozas Balčiūnas, Aleksandras Telyčėnas. Daugėliškyje jo artimiausias ir patikimiausias pagalbininkas buvo zakristijonas Mykolas Cicėnas.

Platino spaudą ir pats. Knygnešiai parūpindavo lietuviškų maldaknygių, pasaulietinio turinio spaudinių, dažnai išdalydavo juos nemokamai. Mokė vaikus lietuviškai melstis, ragino jaunimą siekti mokslo. Stengėsi padidinti daraktorių skaičių, kurie dažnai vien už pragyvenimą mokė vaikus. Kaip organizuoti knygnešystę pamokė 1898 m. čia vikaravusį kunigą Juozą Šimkūną. Bendradarbiavo spaudoje.

Jonas Burba buvo laikomas geriausiu to meto Vilniaus vyskupijos pamokslininku. Jo pamokslai rasti Švenčionių klebonijos palėpėje ir perduoti Lietuvos mokslų akademijos bibliotekai.

## Atmintinos vietos ir paminklai
* Kapas ir antkapinis paminklas Kaltanėnų kapinėse.
* Pavardė įrašyta Knygnešių sienelėje Kauno Vytauto Didžiojo karo muziejaus sodelyje.

## Šaltiniai
Budriai (Anykščiai)

**Budriai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 6 km į vakarus nuo Kavarsko. Veikia Kavarsko mokyklos pradinio ugdymo skyrius.

## Istorija

1950–1971 m. kaimas buvo Budrių apylinkėje (centras – Kavarskas).

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Jakūnai

**Jakūnai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietvakarius nuo Kavarsko. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
ETA

**ETA** (bask. *Euskadi Ta Askatasuna*, liet. *Baskų šalis ir jos laisvė*) – ginkluota teroristinė baskų organizacija, veikusi nuo 1959 m. iki 2018 m. ETA simbolis – gyvatė (simbolizuoja įžvalgumą ir slaptumą), apsivijusi kirvį (simbolizuoja jėgą).

ETA siekė įkurti nepriklausomą baskų valstybę Ispanijos autonominių regionų Baskų krašto ir Navaros bei Prancūzijos Baskų krašto teritorijoje. ETA Europos Sąjungoje ir JAV buvo laikoma teroristine organizacija. Jai priskiriama daugiau nei 800 žmogžudysčių.

## Istorija
Baskų nacionalizmo pradininku laikomas *[[Sabino Arana Goiri]]*, 1895 m. liepos 31 d. įkūręs Nacionalistinę baskų partiją (*[[Partido Nacionalista Vasco]]* (PNV), baskų kalba *Euzko Alderdi Jeltzalea*). Goiri yra parašęs ir išleidęs įvairių raštų apie baskų tautą ir santykius tarp Baskų krašto ir Ispanijos.

### ETA įkūrimas ir veikla

Po Ispanijos pilietinio karo, kai jį 1939 m. laimėjo generolas ir vėliau diktatorius Franciskas Frankas, baskų nacionalizmas keliems dešimtmečiams buvo išstumtas į pogrindį. Tai ideologiškai sustiprino ir radikalizavo baskų nacionalizmą.

*Euskadi 'ta Askatasuna* buvo įkurta 1959 m. liepos 31 d. ir iš baskų kultūrinės organizacijos greitai virto sukarinta struktūra, siekiančia baskų tautos nepriklausomybės teroro keliu. Jau pirmaisiais veiklos metais ETA pasižymėjo bombų sprogdinimais, nors aukų tuomet išvengta. Nuo pat įkūrimo ETA sudarė dvi srovės – nuosaikioji, reikalavusi didesnės autonomijos Baskų kraštui, ir radikalioji, siekusi visiškos nepriklausomybės. Pirmoji ETA auka buvo policininkas, bandęs sustabdyti organizacijos vadovo automobilį (1968 m.).

## Išnašos
Totalinis futbolas

**Totalinis futbolas** – lanksti futbolo sistema, kai iš savo pozicijos pasitraukusį žaidėją pakeičia kitoje pozicijoje žaidžiantis komandos draugas siekiant išsaugoti komandos taktinę schemą. Šioje lanksčioje sistemoje nė vienas žaidėjas neturi fiksuotos pozicijos aikštėje. Taip kiekvienas žaidėjas yra gynėjas, saugas ir puolėjas. Manoma, kad totalinis futbolas kilo iš „Stumk ir bėk“ sistemos ().

Totalinio futbolo pagrindai buvo sukurti Jack Reynolds, ilgamečiam Amsterdamo „Ajax“ komandos treneriui, treniravusiam komandą XX amžiaus pradžioje. Vėliau jo komandos žaidėjas Rinus Michels pats tapo Amsterdamo „Ajax“ komandos treneriu ir pradėjo naudoti tai kas dabar žinoma kaip **totalinis futbolas**. Aštuntajame dešimtmetyje totalinį futbolą žaidęs Amsterdamo „Ajax“ klubas dominavo Europoje, tuo pat metu totalinis futbolas pritaikytas ir Nyderlandų futbolo rinktinėje, kuri 1974 ir 1978 metais pateko į pasaulio čempionatų finalą bei abu kartus užėmė antrąją vietą. Rinus Michels auklėtinis Johan Cruyff, žaidęs „Ajax“ klube ir Nyderlandų rinktinėje, tapęs treneriu pritaikė totalinio futbolo sistemą FC Barcelona komandoje. **Totalinio futbolo** terminas taip pat naudojamas apibūdinant 8-ojo dešimtmečio Vakarų Vokietijos rinktinės žaidimą.

Ketvirtojo dešimtmečio Austrijos vyrų futbolo rinktinė taip pat turėjo pirmąsias totalinio futbolo apraiškas savo žaidime, todėl kartais yra vadinama pirmąja futbolo rinktine, žaidusia totalinį futbolą.
Papragiai

**Papragiai** – kaimas pietvakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Kavarsko, prie kelio . Yra sunykusios kapinės.

## Istorija
Anksčiau kaimas buvo vadinamas ***Žemaisiais Pilypais***.

1923 m. kaime buvo 21 sodyba, taip pat minimi du Papragių vienkiemiai su 20 gyventojų. 1935 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.

1921–1933 m. veikė Papragių pradinė mokykla (1930–1931 m. Svirnų mokyklos skyrius). Nuo 1944 m. iki 1954 m. gegužės 25 d. veikė Ukmergės apskrities Kavarsko valsčiaus (vėliau – Kavarsko rajono) Papragių apylinkės Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomasis komitetas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dvylika Vilniaus apaštalų

**Dvylika Vilniaus apaštalų** – 1895–1904 m. Vilniuje veikusi slapta lietuvių inteligentų kultūrinė draugija.

Įkurta J. Ambraziejaus, D. Malinausko ir P. Matulionio iniciatyva. Iš pradžių buvo 12 narių, vien vyrų (iš to kilo ir pavadinimas), vėliau buvo priimamos ir moterys. Draugija vienijo įvairių pažiūrų, skirtingos socialinės padėties lietuvius. Kai kurie jų nemokėjo lietuvių kalbos, tačiau laikė save lietuviais.

Draugija siekė žadinti lietuvių tautinę sąmonę, įvesti lietuvių kalbą į viešąjį gyvenimą, ypač bažnyčiose. 1898 m. Varšuvoje minint Adomo Mickevičiaus gimimo 100 metines, prie atidengto jo paminklo draugijos nariai pasirodė viešai ir padėjo vainiką su lietuvišku užrašu, o Elijas Nonevičius pasakė kalbą apie lietuvių tautinį pabudimą - tai buvo pirmoji vieša „Dvylikos apaštalų“ akcija.

## Draugijos nariai

* kun. Juozas Ambraziejus;
* Andrius Domaševičius. 
* Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis;
* Filomena Malinauskaitė
* Donatas Malinauskas;
* Povilas Matulionis;
* Elijošius Nonevičius;
* Mečislovas Stankevičius
* Valentinas Urbonavičius; 
* Antanas Vileišis;
* Jonas Vileišis;
* Petras Vileišis.

## Draugijos darbai
Draugijos nariai rėmė ir platino draudžiamąją lietuvišką spaudą. 1900 m. įkūrė „Daukanto mantos draugiją“ lietuvių raštijai, mokslui ir menui remti, knygoms leisti.

Daugiausia dėl draugijos narių atkaklių prašymų nuo 1898 m. Vilniaus vyskupas S. A. Zvierovičius 1901 m. perdavė lietuviams Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčią. „Dvylika Vilniaus apaštalų“ 1901 m. gruodžio 8 dieną Šv. Mikalojaus bažnyčioje organizavo lietuvių pamaldas. 

Po spaudos atgavimo 1904 m. draugija savo lėšomis pradėjo leisti pirmąjį lietuvišką dienraštį „Vilniaus žinios“. 1904 m. nutarta veikti viešai ir draugija tapo legalia Vilniaus lietuvių savišalpos draugija. 

## Draugijos darbų įamžinimas
2013 metų spalį Vilniaus Universiteto Studentų Istorikų korporacija Tilia drauge su Vilniaus Klubu kultūros paveldo dienoms surengė teatralizuotą ekskursiją po sostinę, kurioje buvo vaizduojami Dvylikos Vilniaus apaštalų darbai bei sunkumai siekiant atgauti Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčią lietuviakalbiams.
## Šaltiniai
Šingmunas

**Šingmunas** () – upė Honkonge (Kinijoje), Šatino vietovėje.

## Istorija
Šingmuno upė išteka iš Adatų kavos, įteka į Šatinhojaus įlanką. XX a. 8 dešimtmetyje Šatinhojus buvo nusausintas ir paverstas Šatino miestu. Upę pratęsė 7 km ilgio, 200 m pločio dirbtinis kanalas, pasibaigiantis Tolo uoste. Kitos upės, tekėjusios į įlanką, tapo Šingmuno intakais.

Šingmuno upės kanalas eina per Taivajaus vietovę, Šatino miesto centrą, į Tolo uostą. Didžiausi intakai – Taivainulahas, Fotannulahas, Siulekjennulahas. Šingmunas apstatytas gyvenamaisiais ir komercinės paskirties dangoraižiais bei smulkesnėmis gyvenvietėmis. Yra keletas tiltų.

## Užterštumas
Anksčiau Šingmunas buvo labai užterštas industriniais ir kitais teršalais. Tuo metu upėje beveik nebuvo jokios gyvūnijos. Nuo 1993 m. padėtis pagerėjo, atsirado žuvų ir bestuburių.

250 m ilgio ruože prie Man Lai teismo suformuota dirbtinė pakrantė. Toje vietoje kaupiasi nuosėdos ir sklinda smarvė.

## Reikšmė
Nors pagrindinė upės paskirtis yra drenažas, ja taip pat naudojasi irkluotojai, žvejai, pakrantės populiarios tarp pasivaikščiojimų ir dviračių sporto mėgėjų. Šingmuno upėje užsiimama irklavimu, kanojų sportu, plaukiojama kajakais. Yra 2000 m trasa regatoms.
Vincentas Miškinis

**Vincentas Miškinis** (1868 m. birželio 20 d. Tauragnuose – 1940 m. spalio 14 d. Naujame Strūnaityje) – kunigas, draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas. Palaidotas Strūnaičio kapinėse.

## Biografija
Baigė Vilniaus kunigų seminariją, kunigu įšventintas 1897 m. Paskirtas vikaru į Trakus. 1898 m. – Čiobiškio klebonas. 1899 m. – Kernavės klebonas. 1902 m. perkeltas į Budslavą (Vileikos dekanatas). 1909 m. perkeltas į Pivašiūnus. 1911 m. perkeltas į Varanavą (Balstogės dekanatas). 1922 m. perkeltas į Sužionis ir tais pačiais metais į Strūnaitį.

## Švietėjiška veikla
Platino lietuvišką spaudą, palaikė ryšius su Vilniuje gyvenusiu kunigu Juozu Ambraziejumi, kuris 1899 m. žandarų agentui Pranui Petruševičiui sakė, jog Vincentas Miškinis esąs Lietuvos šviesuolis. Lietuviškos spaudos gaudavo iš Molėtų valsčiuje gyvenusių knygnešių. Pas Vincentą Miškinį lankydavosi knygnešiai iš Suvalkų gubernijos ir Kaišiadorių.