open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Latvių piliakalnis

**Latvių piliakalnis**, *Mitkiškių piliakalnis*, vadinamas *Pilies kalnu* – piliakalnis Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Latvių kaimo, Kazokiškių seniūnija. Pasiekiamas keliu Vievis – Paparčiai per Kazokiškes prieš staigų kelio posūkį į dešinę už Latvių pasukus į kairę pietuosna, 360 m link sodybos, nuo jos paėjus 280 m į rytus, yra 50 m į pietus nuo Sukros upelio dešiniojo kranto, miške.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Sukros dešiniojo bevardžio intako krante esančiame aukštumos kyšulyje, juosiamame gilių bevardžių upelių, sutekančių prie piliakalnio šiaurinio galo, slėnių. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 58 m ilgio ir 28 m pločio pietiniame krašte, su kultūriniu sluoksniu, kuriame rasta brūkšniuotos keramikos. Jos pietiniame krašte supilti 3 tiesūs pylimai, tarp jų iškasti 3 grioviai. Pirmasis pylimas – 0,5 m aukščio, 6 m pločio. Jo 3 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į pirmą 3 m pločio, 2 m gylio griovį, už kurio kyla antras 1 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas. Už jo iškastas antras 1,2 m gylio, 2,5 m pločio griovys, už kurio supiltas trečias 1 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas. Jo išorėje iškastas trečias 4 m pločio, 0,9 m gylio griovys. Šlaitai nuo upelių statūs, iki 17 m aukščio. Pylimai centrinėje dalyje, 3 m plotyje nustumti tempiant mišką, grioviai toje vietoje užlyginti. Piliakalnis apaugęs labai tankiais krūmais ir brūzgynais, išaugusiais iškirtus eglyną.

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 0,55 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 839 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Elektrėnų savivaldybės piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Latviai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Amphoricarpos

***Amphoricarpos*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* *[[Amphoricarpos autariatus]]*
* *[[Amphoricarpos elegans]]*
* *[[Amphoricarpos exsul]]*
* *[[Amphoricarpos neumayeri]]*
* *[[Amphoricarpos neumayerianus]]*
* *[[Amphoricarpos praedictus]]*

## Nuorodos

*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*ZipcodeZoo.com
Pipiriškių piliakalnis

**Pipiriškių piliakalnis su gyvenviete** (arba ***Pasamanė, Juodasis kalnas, Juodkalnis***) – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Pipiriškių kaimo (Pastrėvio seniūnija). Pasiekiamas iš plento  Karkučiuose pasukus link Strėvininkų, iš šio kelio ties Gilūšio ežeru pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi lauko keliuku, pavažiavus 880 m link Jarmališkių, laikantis kairės – yra kairėje į šiaurę nuo kelio, pervažiavus kalvą.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas slėnyje tarp Pasamanės ir Purvio ežerų esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 62x48 m dydžio, iki 2 m aukščio iškilusiu viduriu. Joje yra kultūrinis sluoksnis, kuriame rasta brūkšniuotos, grublėtos ir gludintos keramikos, Djakovo tipo svorelis, kelerios trinamosios girnos. Šlaitai statūs, 10–11 m aukščio, viršutinėje dalyje lyginti, padengti kultūriniu sluoksniu. Piliakalnį apardė arimai. Dabar jis dirvonuoja.

Vakarinėje ir rytinėje pašlaitėje yra 0,2 ha ploto papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos.

## Tyrimai
1951 m. ir 1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio viduriu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 36800 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1360500 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.193.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.46 (buv. 59). P.267-279.
* Naikinami piliakalniai // Lietuva. 1926 lapkričio 29.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. V., 1998. P.40-41.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 142–143.

## Nuorodos
* Sąrašas:Elektrėnų savivaldybės piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pipiriškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Poris

**Poris** − miestas Suomijoje, Vakarų Suomijos provincijoje, Satakuntos regione; prie Botnijos įlankos.

Poryje rengiamas tradicinis džiazo festivalis „Pori Jazz“. Čia susirenka žinomiausi džiazo muzikantai iš viso pasaulio.

## Miestų partnerystė
Porio miestas yra užmezgęs partnerystės ryšius su šiais miestais:
*  Sundsvalis, Švedija nuo 1940 m.
*  Sioneborgas, Danija nuo 1952 m.
*  Porsgrunas, Norvegija nuo 1956 m.
*  Ryga, Latvija nuo 1965 m.
*  Bremerhafenas, Vokietija nuo 1967 m.
*  Štralzundas, Vokietija nuo 1968 m.
*  Egeris, Vengrija nuo 1973 m.
*  Kolobžegas, Lenkija nuo 1975 m.
*  Makonas, Prancūzija nuo 1990 m.

## Sportas

### Futbolas
* FC Jazz Pori – futbolo klubas; buvę Suomijos čempionai.
* Porin Ässät
* Porio stadionas, talpinantis 12,3 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Poris  (anglų, prancūzų, rusų, suomių, švedų, vokiečių k.)
Žuvyčių piliakalnis

**Žuvyčių piliakalnis** – piliakalnis Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, Semeliškių seniūnija. Pasiekiamas žvyrkeliu Semeliškės – Mūro Strėvininkai Žuvyčiuose pasukus į kairę vakarų kryptimi, už 400 m – yra 100 m į pietus nuo buvusių fermų. 

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Vuolastos upelio kairiajame krante esančios aukštumos pakraštyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 22x18 m dydžio, 2 m žemesne šiaurės vakarine dalimi. Jos šiaurės rytų krašte supiltas 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas. Pietrytinėje papėdėje buvo griovys ir 8 m pločio, iki 1 m aukščio pylimas, sunaikintas, likusi 13 m pločio plokštuma, pylimo liekanos matomos šlaite į Vuolastą. Šlaitai statūs, 4,5 m aukščio rytuose ir 20 m aukščio vakaruose. Pietiniame šlaite yra kultūrinis sluoksnis, kuriame rasta lygios ir žiestos keramikos. 

Piliakalnis labai suardytas arimų, dabar dirvonuoja, aikštelė ir šlaitai apaugę alksniais.

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 17000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 612800 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.193.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga.- KPC A.- F.1.- Ap.1.- B.59.- P.99-111.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II.- V., 1998.- P.95.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 1, p. 144-145.

## Nuorodos

* Sąrašas:Elektrėnų savivaldybės piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Žuvyčiai
Anacantha

***Anacantha*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys
* *[[Anacantha darwasica]]*
* *[[Anacantha jucunda]]*
* *[[Anacantha mira]]*
* *[[Anacantha sulcicollis]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*

## Šaltiniai
Paalkių piliakalnis

**Paalkių piliakalnis** – piliakalnis Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Paalkių ir į rytus nuo Diržonių, Kazokiškių seniūnija. Pasiekiamas keliu Kazokiškės – Mitkiškės prieš Diržonis pasukus į dešinę rytuosna, į Zabariją einančiu keliu, pavažiavus 1 km iki miško dešinėje ir nuo kelio posūkio į dešinę paėjus 500 m per laukus į šiaurės rytus, į tolesnį lauko ragą, į mišką – yra 50 m į šiaurės rytus nuo miško krašto. Netoli auga saugomas Alkų ąžuolas.

.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas bevardžio upelio santakoje su Nerimi susiformavusiame kranto kyšulyje, upelio dešiniajame ir Neries kairiajame krante, aukštutinėje terasoje. Aikštelė keturkampė, orientuota vakarų – rytų kryptimi, 6 m ilgio, 12 m pločio, 0,5 m žemesniu rytiniu kraštu. Ji nuo toliau į pietvakarius esančios aukštesnės už piliakalnį aukštumos apsaugota dviem pylimais ir grioviais. Vakariniame aikštelės krašte supiltas 3,5 m aukščio, 18,5 m ilgio, 10 m pločio pirmas pylimas, už kurio pietvakarių pusėje, kur piliakalnis kylančiu ožnugariu jungiasi su aukštuma, iškastas 10 m pločio, 1 m gylio pirmas griovys. Už griovio supiltas antras 1,8 m aukščio nuo griovio, 5 m pločio pylimas, už kurio yra antras 3 m pločio, 0,5 m gylio griovys, kurio išorinis 2 m aukščio šlaitas kyla į aukštumą. Šlaitai į Nerį ir upelį statūs, iki 30 m aukščio. Piliakalnio aikštelės ir gynybinių įrenginių dalis sunaikinti šlaitų erozijos. Jis yra Neries krante augančiame lapuočių miške.

500 m į pietryčius, kitapus Neries, jos dešiniojo kranto slėnyje yra II a. – IV a. neįtvirtinta Grabijolų gyvenvietė, apimanti 5,5 ha, tyrinėta 2000 m., ir V a. – VIII a. Grabijolų pilkapynas, tyrinėtas 2001 m.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas Dėl teisinės apsaugos suteikimo – 2007-01-17; Nr. KPD-RM-180. Paminklo teritorijos plotas 1,18 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai, atlasas. Vilnius, 2005, t.1, p. 142–143.
* Arūnas Strazdas. 2006 m. liepos 18-19 d. komandiruotės ataskaita. Vilnius, 2006. Kultūros paveldo centro Archeologijos paveldo institutas.

## Nuorodos
* Sąrašas:Elektrėnų savivaldybės piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Paalkiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Staviškių piliakalnis

**Staviškių piliakalnis**, *Naujieji Verkiai* – piliakalnis Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, Staviškėse, Verkių seniūnija, Verkių regioninis parkas. Pasiekiamas Verkių gatve pavažiavus beveik iki jos pabaigos, yra kairėje vakaruose, 250 m neprivažiavus Ožkinių gatvės, priešais kolektyvinius sodus.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiros kalvos pietinėje dalyje. Aikštelė trikampė, pailga šiaurė – pietų kryptimi, 50 m ilgio, 40 m pločio šiauriniame krašte, su iki 1 m aukštesniu viduriu. Šlaitai statūs, 10 m aukščio. Jos rytiniame krašte stovi 1928 m. pastatyta Jėzaus skulptūra. 2000 m. rytiniame šlaite įrengti laiptai.

## Tyrimai
1995 m. Valdas Vainilaitis piliakalnyje ištyrė 12 m², kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Vaizdas:Staviškių piliakalnis pavasarį.JPG|Piliakalnis iš pietryčių
Vaizdas:Staviškių piliakalnis, Kristus.JPG|Kristaus skulptūra

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Staviškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kampiškės

**Kampiškės** – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, kairiajame Nemuno krante, 1 km į rytus nuo Viršužiglio, užsemtas Kauno marių. XVIII–XX a. kaime stovėjo Kampiškių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia. Kampiškių miškas yra Dubravos miškų masyvo dalis. Kaimui atminti pastatytas stogastulpis Duobakalnio stovyklavietėje.

## Etimologija

Kaimo vardas kilęs iš bendrinio žodžio *kampas*.

## Istorija

Vietovė minima 1744 m. Vilniaus vyskupijos parapijų kaimų sąrašuose. Kampiškių dvaras priklausė Gurskiams. Kaimas 1782 m. priklausė Rumšiškių parapijai. Kaimo kapinėse XVIII a. ir XIX a. 2-ojoje pusėje stovėjo koplyčios. XIX a. pabaigoje minimas palivarkas.

Kampiškių koplyčia 1909 m. tapo parapine Kampiškių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia, kuria rūpinosi kunigas Juozapas Bridžius, Aukštosios Panemunės vikaras (1910–1938 m. Kampiškių parapijos klebonas).

Kaimas per XX a. tarpukario žemės reformas vienkiemiais nebuvo išskirstytas. 1959 m. statant Kauno HE kaimo gyventojai iškeldinti, vienas kiemas priskirtas Viršužigliui, bažnyčia perkelta į Šlienavą, o pats kaimas užsemtas.

2002 m. miške kasinėjimų metu aptiktas Kampiškių dvaras.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė poetas Jonas Aistis-Aleksandravičius (1904–1973).

## Šaltiniai
Rokantiškių piliakalnis

**Rokantiškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis (naujai išaiškinamųjų sąraše Nr. 975, unikalus objekto MC kodas 17323; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A10K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 17324) Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, Naujosios Vilnios seniūnija.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje esančioje atskiroje kalvoje, Murlės kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 28x25 m dydžio, iki 1 m iškiliu viduriu. Aikštelę šlaituose, 4 m žemiau juosia 3,5 m pločio į išorę nuolaidėjanti terasa. Šiaurės vakarų ir rytiniame šlaite, 6 m žemiau pirmosios terasos yra antra 1-2 m pločio terasa, 8 m žemiau kurios, 6 m aukščiau papėdės, šiauriniame šlaite yra trečia 3 m pločio terasa. Pietvakariniame šlaite, 4 m žemiau aikštelės, yra 20 m ilgio, 6 m pločio, 0,2 m gylio griovys, kurio pietvakarių pakraštyje supiltas 1 m aukščio, 10 m pločio pylimas 4 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, iki 30 m aukščio, pietvakarių šlaitas 5-6 m aukščio, viršutinėje dalyje dirbtinai pastatintas.

Aikštelę apardė jos pakraščiuose iškasti apkasai, terasą pietvakarių šlaite – duobės. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę tankiais lapuočiais.

Šiaurės rytų piliakalnio papėdėje, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1993 m. Iki 1 m storio kultūriniame sluoksnyje rasta grublėtos ir žiestos keramikos. Apie 1 km į pietvakarius buvo X a. – XI a. pilkapiai, tyrinėti 1852–1853 m. ir 1925 m., vėliau sunaikinti. 800 m į šiaurės vakarus yra XVI a. – XVII a. Rokantiškių piliavietė.

## Tyrimai
1955 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 1993 m. Kęstutis Katalynas aikštelės pietvakarinėje dalyje ištyrė 2 m² dydžio šurfą, rado iki 45 cm storio kultūrinį sluoksnį, lipdyto puodo šukę. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 47000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Literatūra
* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* LR KPI 1995 01 31 raštas Nr. 01-7-127
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 340–341.
* Bronius Dakanis. 1994. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. T. 1. p. 57 (Nr. 60)
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 248 (Nr. 71).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rokantiškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Elvis Kafoteka

**Elvis Kafoteka** (g. 1978 m. sausio 17 d.) – Malavio futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje. Buvęs Malavio nacionalinės rinktinės žaidėjas.

## Karjera
Rungtyniavo Honkonge, Rangers FC klube.

## Karjera
Atstovavo šalies nacionalinei rinktinei. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje ir įmušė įvartį į Alžyro rinktinės vartus.

## Laimėjimai
* Ruandos futbolo lyga: 2010, 2011, 2012 m.
* Ruandos futbolo taurė: 2010, 2011, 2012 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Neravų piliakalnis

**Neravų piliakalnis** – piliakalnis Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, Neravuose, Grigiškių seniūnija. Pasiekiamas miško keliu Grigiškės – Vilnius (Gariūnai) – į šiaurę už geležinkelio, pavažiavus 900 m nuo keliuko į sodybą kairėje, iki antrosios kvartalinės linijos, ja į šiaurę 500 m – yra kairėje, miške, Panerių girininkijos 36 kvartalo šiaurės rytų kampe.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Neries kairiajame krante. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 60 m ilgio, 41 m pločio pietvakarių krašte. Čia supiltas 40 m ilgio, 1,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas 6 m pločio, 1 m gylio griovys – jis geriausiai matosi pietvakarių šlaite. Rytų – šiaurės rytų aikštelės krašte supiltas 15 m ilgio, 0,5 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 12-25 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, rytinis šlaitas – griovos, apaugęs pušimis su retu pomiškiu.

## Tyrimai
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 12 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 264 000 m². Išmatavimai/plotas: 160 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 100 m pločio.

850 m į pietus yra V a. – X a. Grigiškių pilkapynas, tyrinėtas 1972 m., 1974–1977 m.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai //Kultūros paminklai. V., 1994. Kn.1. P.47.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V., 1995. P.239-240.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. V., 1998. P.35.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 336–337.
* Senulis S. Dar kartą apie Grigiškių–Neravų pilkapyną // Galvė. Trakai. 1995 m. sausio 27 d, p. 3.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Neravai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Gudelių piliakalnis (Vilnius)

**Gudelių piliakalnis** – piliakalnis Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, Pilaitės seniūnija. Pasiekiamas keliu Salotė – Gudeliai, yra į kairę šiaurėn nuo kelio atsisukimo dešiniau, į Gudelius.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Sudervėlės kairiajame krante. Aikštelė trikampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 52 m ilgio, 32 m pločio šiaurės rytų krašte, 2 m žemesniu pietvakarių galu. Šiaurės rytų krašte supiltas 0,8 m aukščio, 7,5 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 3,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,5 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas, už kurio iškastas antras 2 m pločio, 0,4 m gylio griovys. Pietvakarių šlaite, 7 m žemiau aikštelės yra trikampė 12x11 m dydžio terasa, kurios išorinėje (pietvakarių) pusėje yra 13 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,5 m aukščio, 12 m pločio pylimas. Vakarų šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra 10 m pločio terasa, per 1 m nuolaidėjanti į pietvakarius. Šlaitai statūs, iki 20 m aukščio.

Piliakalnis apardytas duobių, apaugęs pušimis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Gudeliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Russel Mwafulirwa

** Raselas Mvafulirva** (g. 1983 m. vasario 24 d.) – buvęs Malavio futbolininkas, puolėjas. Kitados atstovavo Malavio nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Karjerą pradėjo Malavio klube Silver Strikers, nuo 2011 m. žaidė Nyasa Big Bullets FC. 

2002 m. persikėlė į PAR ir rungtyniavo Ajax Cape Town FC. 

Nuo 2008 m. rungtyniavo IFK Norrköping (Švedija).

## Rinktinė
Russel Mwafulirwa su šalies rinktine dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
1994 m. žiemos olimpinės žaidynės

**XVII žiemos olimpinės žaidynės** vyko 1994 m. vasario 12-27 dienomis Norvegijos mieste Lilehameryje. Šis miestas pretendavo rengti 1992 m. žiemos olimpines žaidynes, tačiau šios teisės nelaimėjo. Miestas tapo šiauriausiu miestu pasaulyje, kada nors rengusiu žiemos olimpiadą. Šiais metais žiemos olimpinės žaidynės pirmą kartą rengtos atskirai nuo vasaros žaidynių ir pirmą kartą istorijoje praėjus vos 2 metams po paskutinių žiemos olimpinių žaidynių. Tai buvo antros Norvegijoje rengtos žiemos olimpinės žaidynės po 1952 m. žiemos olimpinių žaidynių.

Iš viso žaidynėse dalyvavo 1 737 sportininkai iš 67 pasaulio šalių.

## Teisės rengti žaidynes rinkimai
Kartu su Lilehameriu rengti žaidynes pareiškė norą Estersundas kartu su Ėrės miestu, Ankoridžas ir Sofija. Po 3 etapų balsavimo nugalėjo Norvegijos miestas.

## Sporto šakos
Iš viso žaidynėse buvo surengta 61 sporto rungtis iš 12 disciplinų.

* Kalnų slidinėjimas – 10 rungčių
* Biatlonas – 6
* Bobslėjus – 2
* Slidinėjimo lenktynės – 10
* Dailusis čiuožimas – 4
* Akrobatinis slidinėjimas – 4
* Ledo ritulys – 1
* Rogučių sportas – 3
* Šiaurės dvikovė – 2
* Šuoliai su slidėmis – 3
* Greitasis čiuožimas trumpuoju taku – 6
* Greitasis čiuožimas – 10

## Žaidynių dalyvės
Iš viso šiose žaidynėse dalyvavo 67 šalys. Dėl Čekolslovakijos iširimo pirmą kartą žaidynėse kaip atskiros šalys dalyvavo Čekija ir Slovakija. Tuo pačiu pirmą kartą pasirodė ir Bosnija ir Hercegovina. Savo debiutą žiemos žaidynėse čia turėjo Amerikos Samoa, Izraelis bei Trinidadas ir Tobagas.

### Lietuva žaidynėse

Lietuvai šiose žaidynėse atstovavo 6 sportininkai. Nei vienas jų nelaimėjo medalio.

## Medalių lentelė

## Nuorodos
Vilkeliškių piliakalnis

**Vilkeliškių piliakalnis**, *Krugla Gura* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Vilkeliškėse, Zujūnų seniūnija. Pasiekiamas iš Vilniaus Pilaitės rajono pavažiavus į vakarus link Kriaučiūnų, yra kairėje pietuose nuo kelio, tik pravažiavus tarp Balčio ir Gilužio ežerų.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje tarp Balčio pietuose ir Gilužio šiaurėje ežerų. Viršuje buvo apie 20 m skersmens aikštelė. Didžiąją piliakalnio dalį iš šiaurės pusės sunaikino karjeras, liko tik šiaurinis, vakarinis ir pietinis šlaitai bei 20 m ilgio rytų – vakarų kryptimi, 2 m pločio aikštelės kraštas viršuje. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.

Piliakalnis dirvonuoja, karjero nukastos dalies vietoje auga paskiri jauni lapuočiai ir pušys.

## Tyrimai
1972 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba ir Istorinis etnografinis muziejus.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vilkeliškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Elniakampio piliakalnis

**Elniakampio piliakalnis**, *Velniakampis, Geležiai* – piliakalnis ir gyvenvietė Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Elniakampio miške, Sudervės seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Vaigeliškėse pasukus pro Geležių Antkalnius link Rastinėnų, Bubose pasukus į dešinę vakaruosna link Šiurmonių, pavažiavus iki staigesnio kelio posūkio į kairę ir pasukus į dešinę šiaurės kryptimi, pavažiavus 300 m iki čia esančių sodybų, nuo jų paėjus į mišką šiaurėn 450 m – yra miško 51 kvartalo šiaurės vakarų krašte.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje dviejų mažų bevardžių upelių slėnių. Aikštelė beveik keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 65x54 m dydžio. Joje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos. Šiaurės rytų šlaite, 4 m žemiau aikštelės krašto iškastas 4 m pločio, 0,4 m gylio griovys, už kurio supiltas 24 m ilgio, 1 m aukščio nuo griovio, 8 m pločio pylimas 1 m aukščio išoriniu šlaitu. Pietvakarių šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 8 m pločio į vakarus per 1,5 m nuolaidėjančios terasos žymės. Šlaitai statūs, 20-24 m aukščio, viršutinėje 6 m aukščio dalyje pastatinti.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs apie 1969 m. sodintomis pušimis. 

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 35000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 2 195 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.208
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 364-365.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, c. 69.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Elniakampis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Veršiobalio piliakalnis

**Veršiobalio piliakalnis**, *Kiemeliai* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Kiemelių kaimo, Maišiagalos seniūnija. Pasiekiamas plentu , Kiemeliuose pasukus Balčiūniškių link, už 420 m pasukus į dešinę šiaurės kryptimi ir pavažiavus 440 m – yra kitapus kanalizuotos Vaišvilės, kairėje vakaruose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Vaišvilės kairiajame krante. Aikštelė apvali, 40x40 m dydžio, 3 m žemesne pietvakarine dalimi. Joje rasta grublėtos keramikos. Šlaitai nuolaidūs, 8-10 m aukščio, šiaurės – šiaurės rytų šlaito aukštis vos 2 m.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šiaurės vakarų aikštelės dalyje stovi aukštos įtampos elektros stulpas, rytiniu šlaitu praeina žvyrkelis. 

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas ir Mokslinė metodinė taryba. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 17000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 17000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.209
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 384-385.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Veršiobalis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Davi Banda

**Davi Banda** (g. 1983 m. gruodžio 29 d.) – buvęs Malavio futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Malavio nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Karjerą pradėjo Zomba United, o 2007 m. perėjo į kitą Zombos klubą Red Lions.

## Rinktinė
2006 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje.

Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje ir įmušė įvartį į Alžyro rinktinės vartus.

## Laimėjimai
* Malavio futbolo lyga: 2016 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Vyriausioji karinio jūrų laivyno vadovybė (vermachtas)

**Vyriausioji karinio jūrų laivyno vadovybė** () – Vokietijos Antrojo pasaulinio karo laikų (iki 1945 m. gegužės mėn.) ginkluotųjų pajėgų (vermachto) dalies Karinio jūrų laivyno vyriausioji vadovybė (generalinis štabas).

## Istorija

Suformuota 1935 m. birželio 1 d., reorganizavus ankstesnę karinio jūrų laivyno vadovybę.

Pirmojo pasaulinio karo laikais Vokietijos imperijoje kariniam jūrų laivynui vadovavo Vokietijos imperinio karinio jūrų laivyno kabinetas.

## Vadai

Karo laivyno () vadai ():
* 1928 m. rugsėjo 24 d.–1943 m. sausio 30 d. Erichas Rederis (1876–1960), grosadmirolas
* 1943 m. sausio 30 d.–1945 m. gegužės 1 d. grosadmirolas Karlas Denicas (1891–1980); nusižudžius A. Hitleriui tapo valstybės galva; Laivyno vadu vietoj Denico tapo fon Frydeburgas (1895–1945)
* 1945 m. gegužės 1 d.–1945 m. gegužės 8 d. Hans-Georg von Friedeburg (1891–1956), generaladmirolas
Uosininkų III piliakalnis

**Uosininkų III piliakalnis**, *Zamkova Gura* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Uosininkų III kaime, Mickūnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Uosininkuose III pasukus į dešinę pietų kryptimi ir pavažiavus lauko keliuku iki miško 700 m, miško pradžioje pasukus tiesiu apaugančiu keliu į kairę pietuosna, už 220 m – yra dešinėje pietvakariuose, perėjus pelkę.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, iš visų pusių apjuostoje pelkių. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 48x22 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 6 m aukščio, pietvakarių šlaitas nuolaidus, 2 m aukščio.

Šiaurės rytų papėdę nuardė kelias. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Uosininkai III
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
The Spirit Never Dies

**The Spirit Never Dies** (angl. *Dvasia niekada nemiršta*) yra 10-asis austrų dainininko Falco albumas, išleistas 2009 m. Žymesni pasiekimai: 1-oji vieta Austrijos, 3-oji – Vokietijos albumų topuose.
 
## Priešistorė

Senus Falco dainų įrašus 2008 m. lapkričio mėn. atrado vienas Frankfurto įrašų studijos, kai joje išsiliejo vanduo, nuomininkas. Šioje studijoje 1987 m. prodiuseriai Guntheris Mende ir Alexanderis C. De Rouge dirbo kartu su Falco, įrašinėję dainas jo 5-ajam albumui „Wiener Blut“. Anot tuometinio Falco vadybininko Horsto Borko, šie įrašai „Teldec“ įrašų firmos buvo atmesti, nes jie pageidavo, jog Falco daugiau repuotų, o ne dainuotų. Tarp surastųjų įrašų pasirodė esantis ir kūrinys „The Spirit Never Dies“, kuris yra vienos pačių garsiausių Falco dainų „Jeanny“, sukėlusios skandalą, oficiali, paskutinioji dalis iš vadinamosios „Jeanny trilogijos“. Šiame albume be šios, taip pat galima išgirsti ir ankstesnes „Jeanny“ dalis – „Jeanny, part I“ bei „Coming Home (Jeanny Part 2, One Year Later)“.

Taip pat albume yra ir kiti 2 „Wiener Blut“ sesijos kūriniai – „Qué Pasa, Hombre?“ ir „Poison“ remiksai, kurių originalios versijos jau buvo įtrauktos į 1999 m. Falco albumą „Verdammt Wir Leben Noch“.

Taip pat įtraukti ir dviejų dainų remiksai – „The Spirit Never Dies“ bei „Forever“ (dainos „Return To Forever“ remiksas).

## Dainos

# Return To Forever (2:08)
# Nuevo Africano (4:56)
# Jeanny, Part 1'' (5:54)
# Coming Home (Jeanny Part 2, One Year Later) (5:31)
# The Spirit Never Dies (Jeanny Final) (4:57)
# Qué Pasa Hombre (remix) (4:41)
# Poison (remix) (4:57)
# Sweet Symphony (4:24)
# Kissing In The Kremlin (3:53)
# Dada Love (4:27)
# The Spirit Never Dies (Jeanny Final) The Special Mix (5:00)
# Forever (2:18)

## Singlai

Išleistas albumą pristatantis singlas – titulinis „The Spirit Never Dies“, kuris pakilo į Austrijos singlų Top’3 vien tik dėl internetinių atsisiuntimų, o jo videoklipe suvaidino priešpaskutinė Falco gyvenimo draugė – kanadiečių fotomodelis Caroline Perron, bei „Kissing in the Kremlin“.

## Nuorodos

* Albumo reitingai austriancharts.at
* „The Spirit Never Dies“ videoklipas
* Oficiali Falco svetainė
Korėjos Respublikos Konstitucija

**[[Pietų Korėja|Korėjos Respublikos]] Konstitucija** – pagrindinis šalies įstatymas, apibrėžiantis valstybės santvarką, institucinę struktūrą, piliečių teises bei pareigas. Ji buvo priimta Steigiamojo susirinkimo 1948 m. liepos 12 d. ir įsigaliojo tų pačių metų liepos 17 d.

Iki šių dienų Konstitucija buvo redaguota devynis kartus (paskutinį kartą 1987 m.), o beveik visiškai perrašyta – penkis. Pagal tai Pietų Korėjos istorija yra dalinama į laikotarpius nuo pirmosios iki dabartinės šeštosios respublikos.

## Istorija

### Pirmoji respublika

Pirmasis Konstitucijos pakeitimas, įteisinęs tiesioginius prezidento rinkimus ir galimybę parlamentui pareikšti nepasitikėjimą ministrams, buvo inicijuotas tuometinio prezidento I Singmano ir įvykdytas 1952 m. liepos mėnesį. Antrasis pakeitimas buvo priimtas 1954 m. lapkritį, vėl gi I Singmano iniciatyva, ir panaikino prezidento kadencijos ilgio apribojimą bei ministro pirmininko postą.

### Antroji respublika

Antrosios respublikos Konstitucija buvo priimta 1960 m. birželio 15 d. Ja sustiprintos pilietinės teisės, spaudos laisvė, įsteigtas Konstitucinis teismas, aukštesnieji parlamento rūmai, panaikinti tiesioginiai prezidento rinkimai ir viceprezidento postas.

### Trečioji respublika

Po 1961 m. Pak Čionghi vadovaujamo karinio perversmo, 1962 m. referendume priimama Trečiosios respublikos Konstitucija. Ji sustiprino prezidento galias, tuo pačiu apribodama ministerijų ir parlamento funkcijas.

1969 m. spalio mėnesį įvyko šeštasis Konstitucijos pakeitimas, kuriuo panaikintas limitas tam pačiam asmeniui užimti prezidento postą ne daugiau nei dvi kadencijas.

### Ketvirtoji respublika

1972 m. gruodį Pak Čionghi iniciatyva buvo priimtos Konstitucijos pataisos ypatingai sustiprinusios prezidento galias.

### Penktoji respublika

Penktosios respublikos Konstitucija buvo priimta 1980 m. spalį. Ji sustiprino įstatymų leidžiamąją ir teisminę valdžią, apribojo prezidento kadenciją iki 7 metų.

### Šeštoji respublika

Stiprėjant demokratiją palaikančioms jėgoms, Pietų Korėjos Konstitucija buvo dar kartą peržiūrėtą ir pakeista 1987 m. spalio mėn. Pagal ją, prezidento kadencija apribota iki 5 metų ir ją tas pats asmuo gali užimti tik vieną kartą. Taip pat sustiprintos piliečių teisės, žodžio laisvė, parlamento galia.

## Struktūra

Konstitucija susideda iš preambulės, 130 straipsnių ir adendo. Pirmajame skyriuje įvardinama valstybės santvarka ir bendri bruožai bei siekiai. Antrajame – piliečių teisės ir pareigos. Trečiajame – Nacionalinio susirinkimo sudėtis bei funkcijos. Ketvirtajame ir penktajame – atitinkamai vykdomosios ir teisminės valdžios sistemos. Šeštajame – konstitucinio teismo institucija. Septintajame – rinkimų organizavimas. Aštuntajame – vietinė valdžia. Devintajame – šalies ekonominė tvarka. Dešimtajame – konstitucijos papildymo sąlygos.

## Kita informacija
* Pietų Korėjos politinė sistema
* Pietų Korėjos prezidentas
* Pietų Korėjos ministras pirmininkas

## Nuorodos
* Korėjos Respublikos konstitucija (anglų k.)
Bielazariškių piliakalnis

**Bielazariškių piliakalnis**, *Gura zamkova, Pilies kalnas, Pilis* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Bielazariškėse, Dūkštų seniūnija. Pasiekiamas keliu Airėnai – Bielazariškės, ties kapinėmis pasukus į kairę, šlaite užvažiavus į aukštumą kairesniu keliu – yra 100 m į kairę, į šiaurės vakarus nuo elektros linijos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Neries dešiniojo kranto aukštumos krašte. Aikštelė keturkampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 90x40 m dydžio. Joje rasta brūkšniuotos keramikos. Šlaitai vidutinio statumo, iki 30 m aukščio, pietrytinis šlaitas labai nuolaidus, tik 1 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų. Šiaurės vakarinis šlaitas apaugęs mišriu mišku, kita dalis užauga jaunais alksniais. 

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Įtvirtinimų nerasta, tik pietryčių krašte pastebėtas kultūrinis sluoksnis su keramika. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Bielazariškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Danilavos piliakalnis

**Danilavos piliakalnis** – piliakalnis ir gyvenvietė Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Danilavos kaime, Sužionių seniūnija. Pasiekiamas keliu Sužionys – Danilava, yra kairėje šiaurėje, tik įvažiavus į Danilavą, priešais Ilgo ežerą. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Ilgo ežero šiauriniame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 38x31 m dydžio, iki 1,5 m iškiliu pietiniu šonu. Aikštelės vakarų pusėje iškastas 13 m pločio, 3 m gylio griovys, už jo esančiame 2,5 m aukščio aukštumos kyšulyje supiltas 0,8 m aukščio, 8 m pločio pylimas. Jo išorėje iškastas antras 0,4 m gylio, 4 m pločio griovys, už kurio esančioje aukštumoje, atrodo, buvęs antras 1 m aukščio, 16 m pločio pylimas, dabar primenantis kalvelę. Šiauriniame šlaite, 4 m žemiau yra 3 m pločio terasa, kuri juosia piliakalnį iš visų pusių. Joje rasta lygios keramikos. Rytiniame šlaite, 5 m žemiau aikštelės yra 8 m pločio per 1,5 m nuolaidėjanti terasa, užsibaigianti 4 m pločio plokščia dalimi. Šiaurinis šlaitas status, 20 m aukščio, pietinis - nuožulnesnis. Šiaurės rytų papėdę apardė kelias, šiaurės rytiniame šlaite yra apie 2x1 m dydžio ir 0,5 m gylio sena duobė, šiauriniame šlaite yra išvartų.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pradžia. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas Dėl teisinės apsaugos suteikimo . 2006-12-13; Nr.: KPD-RM-142. Paminklo teritorijos plotas 2,85 ha. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai, atlasas. Vilnius, 2005, t.3, p. 362-363.
* Arūnas Strazdas. 2006 m. birželio 20 d. komandiruotės ataskaita. Vilnius, 2006. Kultūros paveldo centro Archeologijos paveldo institutas, p. 1-2.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Danilava
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Willman 1

**Willman 1** arba **SDSS J1049+5103** yra 2004 metais aptikta mažiausia iki šiol žinoma galaktika. Ji skrieja 120 000 šviesmečių atstumu nuo Žemės.  Iki šiol buvo manoma, kad galaktikose, kurių masė yra mažesnė nei 100 Saulės masių nesusiformuoja tiek daug žvaigždžių ir todėl tokios galaktikos neturėtų būti matomos. 
Willman 1 galaktikos tyrimams vadovauja Nicolas Martin’as iš Vokietijos Makso Planko astronomijos instituto.

Moklininkai apskaičiavo, kad šios galaktikos masė yra tik pusės milijono Saulės masių. Astronomai tyrimus atliko Keck II teleskopu Havajuose Mauna Kea matuodami galaktikoje esančių žvaigždžių skriejimo greitį.
Greitai skriejančios žvaigždės įrodytų, kad galaktika yra masyvi ir turi stiprią gravitaciją, kuri priverstų žvaigždes skrieti aplink jos centrą. Tačiau Willman 1 žvaigždės skrieja išimtinai lėtai. 
 
Yra įmanoma, kad Willman 1 yra masyvi galaktika, tik elgiasi kaip mažos masės galaktika. Toks reiškinys galėtų būti įmanomas, jei galaktikos pakraščiuose yra labai daug tamsiosios medžiagos. Tokiu atveju galaktikos masė neturėtų didelės įtakos jos žvaigždžių skriejimo greičiui.

Tyrinėdami Willman 1 mokslininkai tikisi daugiau sužinoti apie tamsiosios medžiagos paslaptis. 
Tyrinėjimų eigoje gali paaiškėti, jog Willman 1 tėra kamuolinis žvaigždžių spiečius – mūsų Paukščių Tako galaktikos dalis.
Didžiosios Kuosinės piliakalnis

**Didžiosios Kuosinės piliakalnis**, *Pilaitė* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Didžiosios Kuosinės, Kalvelių seniūnija. Pasiekiamas keliu Savičiūnai – Šumskas Didžiojoje Kuosinėje pasukus į dešinę pietuosna ir pavažiavus 550 m – yra dešinėje vakaruose nuo kelio. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas didelės kalvos viršūnėje. Aikštelė keturkampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 60x27 m dydžio, 2 m aukštesniu pietvakarių kraštu, įdubusiu ir lenktu šiauriniu šonu. Joje rasta lipdytos keramikos. Pietvakarių  šlaite, 3-4 m žemiau aikštelės yra trikampė 20 m ilgio, 15 m pločio terasa. Kita panaši terasa yra šiaurės rytų šlaite. Šlaitai viršutinėje 1-4 m aukščio dalyje buvo aplyginti. Šiaurinis ir šiaurės rytų šlaitai statūs, iki 35 m aukščio, pietvakarių - 6 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, aikštelėje stovėjusio topografinio bokšto griovių. Aikštelės centras dirvonuoja, šlaitai apaugę pušimis ir lapuočiais medžiais. 

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 116000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1486000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.210
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 362-363.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Didžioji Kuosinė
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Iljušin Il-12

**Il-12** (, pagal NATO kodifikaciją *Coach*) – tarybinis keleivinis (transportinis) trumpų ir vidutinių nuotolių lėktuvas: metalinis, dviejų stūmoklinių žvaigždinių variklių varomas žemasparnis monoplanas trirate važiuokle ir priekiniu vairaračiu, hermetizuojamu keleivių salonu, sukurtas Iljušin konstruktorių biure, skirtas pervežti 18 iki 32 keleivius. Lėktuvas SSRS oro linijose pakeitė pasenusius Li-2 ir DC-3. Pirmasis lėktuvo skrydis įvyko 1945 m. rugpjūčio 15 d. (vadovas-lakūnas bandytojas Vladimiras Kokkinakis. Šio lėktuvo bazėje vėliau buvo sukurtas Il-14.

## Eksploatacija
Viešai lėktuvų Il-12 grupė pirmą kartą demonstruota 1947 m. gegužės 1 d. parade Raudonojoje aikštėje Maskvoje. Birželio mėn. "Aeroflot" pradėjo lėktuvą reguliariai naudoti keleiviams skraidinti.

1948 m. Il-12 skrido pirmuoju tarptautiniu maršrutu Maskva-Sofija. Vėliau prasidėjo reguliarūs skrydžiai į Berlyną, Belgradą, Budapeštą, Bukareštą, Varšuvą, Vieną, Kabulą, Prahą, Teheraną, Stokholmą, Helsinkį, Ulan Batorą, nuo 1954 m. – į Paryžių.

Tolimiausias Il-12 maršrutas buvo iš Maskvos į Chabarovską (7000 km), truko 28 val., turėjo penkis tarpinius nutūpimus.

Nuo 1956 m. Il-12 naudotas Antarktidoje. Aeroflot kai kuriuose padaliniuose lėktuvą eksploatavo iki 1970 m. (Kinijoje- iki 1993 m.).

Šį lėktuvą įsigijo ir naudojo Bulgarija (valstybinė aviakompanija TABSO), Čekoslovakija (valstybinės aviakompanija ČSA, karinės oro pajėgos), Lenkija, Rumunija, Kinija (aviakompanijos CAAC, SKOGA, karinės oro pajėgos), Laosas (karinės oro pajėgos), Lenkija (valstybinė aviakompanija LOT, karinės oro pajėgos), Mongolija (valstybinė aviakompanija MIAT), Rumunija (valstybinė aviakompanija TAROM) Šiaurės Korėja (valstybinė aviakompanija Air Koryo). Pagaminti 663 tokie lėktuvai. Dėl nedidelio pervežamų keleivių skaičiaus lėktuvo eksploatacija buvo nuostolinga.

1947-1960 m. laikotarpiu avarijose ir katastrofose buvo sunaikinti 56 orlaiviai; šių avarijų metu iš viso žuvo 465 žmonės.

## Techninės charakteristikos
Sankošas

**Sankošas**, Butane atskiros atkarpos vadinamos **Mo čhu** () ir **Punatsang čhu** () – upė Butane ir šiaurės rytų Indijoje (Asame); Bramaputros dešinysis intakas.

Išteka Himalajuose, šiaurės vakarų Butane, netoli nuo ten, kur susikerta Kinijos ir Butano sienos. Toliau teka į pietryčius kaip Mo čhu. Punakoje susilieja su kita iš šiaurės atitekančia upe – Pho čhu, ir toliau yra žinoma kaip Punatsang čhu.

Prie Vangdue Phodrang miesto į ją įteka Dang čhu, o prie Takšajaus miesto – Hara čhu. Indijos teritorijoje (žemupyje) teka Bengalijos lyguma, įteka į Bramaputrą.

Upė vandeninga pavasario-vasaros laikotarpiu, neretai smarkiai ištvinsta.
Raintime

**Raintime** – Italijos melodingojo metalo muzikos grupė, įkurta 1999 metais.

## Istorija
Grupė pradžioje buvo įkvėpta Dream Theater, tad pirmosios dainos buvo daugiau progresyviojo metalo žanro. Tuo metu jie įrašė instrumentinį demo įrašą, pavadintą 'Jump In The Past'.
Po demo išleidimo grupės būgnininkas Matteo Barzan paliko Raintime, jį pakeitė Enrico Fabris. Claudio Coassin, grojęs klavišiniais, tapo vokalistas, perduodamas klavišinių rolę naujai priimtam Andrea Corona. Jų skambesys pirmajame studijiniame albume pasikeitė, progresyviojo metalo elementų neliko, grupė ėmė groti melodingojo death metalo ir power metalo žanrų mišinį su labai nežymiu progresyviojo metalo prieskoniu.

## Nariai
### Dabartiniai nariai
* Claudio Coassin – vokalas
* Matteo Di Bon – gitaros
* Daniele 'Acido' Bressa – gitaros
* Michele Colussi – bosinė gitara
* Andrea Corona – klavišiniai
* Enrico Fabris – mušamieji

### Buvę nariai
* Francesco Rossi – gitaros
* Giovanni Buora – gitaros
* Carlo Nadalin – gitaros
* Luca Michael Martina – gitaros
* Matteo Barzan – mušamieji

## Diskografija
* *[[Tales From Sadness]]* (2005)
* *[[Flies & Lies]]* (2007)
* *[[Psychromatic]]* (2010)

## Nuorodos
*Oficiali svetainė 
*Oficialus MySpace puslapis
*
JKCS 041

**JKCS 041** – galaktikų spiečius, 2009 metų duomenimis, labiausiai nutolęs nuo Žemės. Atstumas iki jo yra 10,2 mlrd. šviesmečių. Spiečiuje yra bent 19 galaktikų.

## Šaltiniai
Gaukeliškių piliakalnis

**Gaukeliškių piliakalnis**, *Pilata, Pilaškučiai* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Gaukeliškių, Paberžės seniūnija. Pasiekiamas keliu Visalaukė – Dubingiai, yra 300 m į kairę šiaurėn nuo kelio – matyti apaugusi kalva.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje 300 m ilgio kalvoje, pailgoje šiaurės – pietų kryptimi. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50 m ilgio, 10 m pločio. Jos vakarų gale yra iki 2 m aukščio, 30 m pločio pakilimas, kiek primenantis nuskleistą pylimą. Šlaitai statūs, 10-12 m aukščio.

Piliakalnio šiaurinė pusė nuplauta upelio, aikštelė apardyta arimų.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Vytautas Daugudis. Nugarmėjęs į pelkę // Švyturys. 1973. Nr. 16 (592), p. 30.
* Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Zabiela. Žvalgomoji ekspedicija Rytų Lietuvoje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, 2002. p. 204–210.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 227–228 (Nr. 16)

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Gaukeliškės
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Torsa

**Torsa** (, *Torsā*), Tibete vadinama **Ma ču** (), Butane vadinama **Amo čhu** () – upė Kinijoje (Tibete), Butane ir šiaurės rytų Indijoje (Bengalijoje); Kaljani dešinysis intakas.

Išteka Tibeto kalnyne, Čumbi slėnyje, kur žinoma kaip Ma ču ir teka pro Tibeto (KLR) teritoriją, kur sudaro 113 km.

Vėliau kerta Himalajų kalnus ir įteka į Butano teritoriją, kur žinoma kaip Amo čhu. Jos ilgis Butane yra 145 km. Svarbiausi miestai prie jos yra Punčolingas ir Džaigaonas, esantys Butano ir Indijos pasienyje.

Indijos (Bengalijos) teritorijoje ji teka pro terajų gamtinę zoną, drėkina Džaldaparos draustinį. Vėliau į ją įteka Ghargharija, bėga pro Koč Beharo miestą. Toliau Torsa su kitomis upėmis sudaro Kaljani upę, kuri Bangladešo teritorijoje pasiekia Brahmaputrą.
Leoniškių piliakalnis

**Leoniškių piliakalnis**, *Pilies Kalnas* – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Leoniškių Kalvelių seniūnija. Pasiekiamas keliu Savičiūnai – Šumskas, už Kuosinės upelio pasukus į kairę šiaurėn link Leoniškių, jos šiaurinėje dalyje pavažiavus 2,2 km ir prieš keliukui įsukant į mišką pasukus į dešinę rytuosna, per lauką - 130 m, yra miške.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 40x25 m dydžio, kiek iškiliu viduriu. Šiaurės rytų – pietryčių šlaite, 7 m žemiau aikštelės iškastas 4 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio supiltas 40 m ilgio, 0,2 m aukščio, 5,5 m pločio pylimas. Jo išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 30 m ilgio, 2,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,2 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Pylimai, atrodo, juosė piliakalnį iš visų pusių. Šiaurinėje pašlaitėje pirmojo pylimo vietoje matyti iki 35 cm skersmens akmenys. Šlaitai statūs, 8-22 m aukščio.

Aikštelės centre iškasta duobė, pylimai suardyti. Piliakalnis apaugęs pušimis su krūmais pomiškyje. 

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 27000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1408000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.210
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 368-369.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Leoniškės
* Įrašas Hillforts.eu atvirųjų duomenų talpykloje
Gulbinai (Akmenė)

**Gulbinai** – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 1,5 km į pietryčius nuo Akmenės, prie Dabikinės ir Ožkupio santakos. Seniūnaitijos centras. Praeina keliukas Akmenė–Pragalvojai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Telesforas Šiurkus (1908–1968), chirurgas, profesorius.
* Jonas Šurkus (1919–1998), sovietinis gydytojas psichiatras.
* Valentinas Mačiulis (1948–), gydytojas psichiatras.

## Šaltiniai