open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alfonsas Janulis

**Alfonsas Janulis** (1909 m. spalio 1 d. Altenburge, Liepojos rajonas, Latvija – 2008 m. birželio 9 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
Brolis Petras Janulis. 1930–1940 m. mokytojavo Kaune. 1932 m. baigė Kauno meno mokyklą, 1945 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą. 1944–1951 m. dėstė Kauno universitete, nuo 1947 m. Tapybos ir skulptūros katedros vedėjas, 1946–1948 m. ir Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute. 1950–1971 m. Kauno politechnikos instituto Grafinių darbų ir piešimo katedros vedėjas. Nuo 1971 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto Dailės katedros vedėjas. Nuo 1973 m. profesorius.

Nuo 1939 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, nuo 1961 m. LSSR dailininkų sąjungos narys.

## Kūryba
Sukūrė reljefų („Eglė žalčių karalienė“, 1938 m.), reljefinių portretų (Antanas Žmuidzinavičius, 1970 m.; Tadas Ivanauskas, Vincas Vitkauskas, abu 1972 m.), statulų („Iešmininkas“, 1948 m.; „Priešų tankai nepraeis“, 1965 m.), biustų (Kazimieras Baršauskas, 1969 m.; „Medicinos darbuotoja“, 1985 m.), dekoratyvinių skulptūrų. Kūriniai kameriški, dekoratyvūs, pabrėžtas linijų ritmas, stilizacija. Nuo 1938 m. dalyvavo parodose, individuali paroda surengta 1969 m. Kaune.

## Įvertinimas
* 1969 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

## Šaltiniai
Povilas Januševičius

**Povilas Januševičius** (1866 m. gruodžio 29 d. Biržai, Rusijos imperija – 1948 m. gegužės 17 d. Kaunas) – Lietuvos kunigas, kalbininkas.

## Biografija

Antras sūnus septynių vaikų miestiečių Magdalenos ir Kazimiero Januševičių šeimoje. Baigė Rygos gimnaziją. 1886 m. įstojo į Kauno kunigų seminariją, kurią baigus 1890 m. įšventintas į kunigus ir paskirtas vikaru į Linkuvą. 1894 m. savo lėšomis pradėjo studijas Sankt Peterburgo dvasinėje akademijoje, kurią baigė 1898 m.

1898–1919 m. Žemaičių kunigų seminarijos Kaune lietuvių kalbos, homiletikos dėstytojas. Nuo 1918 m. Žemaičių vyskupijos cenzorius, oficiolas. 1919 m. senamiesčio Švč. Trejybės parapijinės bažnyčios klebonas, iki pat atsistatydinimo 1938 m. globojo našlaičius, stengėsi suteikti jiems tinkamą išsilavinimą. Jo iniciatyva arba jam dalyvaujant įkurtos Šv. Kazimiero draugija, Lietuvių katalikių moterų draugija, Vaikelio Jėzaus draugija, Šv. Zitos draugija. Iš klebono pareigų atsistatydino dėl to, kad užkliuvo jo tolerancija lenkų kalbai ir parapijiečiams lenkams. Jam atsisakius išguiti lenkų kalbą iš savo parapijos apkaltintas prolenkiškumu.

Padėjo J. Jablonskiui redaguoti A. Juškos lietuvių kalbos žodyną. Išleido rašybos vadovėlių („Trįs lekcijos geram išsimokinimui puikjai rašyti“, 1900 m.). Sekdamas K. Jauniaus gramatika parašė vadovėlius „Naujas lietuviškas kalbamokslis“, 1903 m., „Senasis lietuviškas kalbomokslys“, „Santaika (sintaxis) lietuviškoje kalboje“, abu 1905 m. Bendradarbiavo periodinėje spaudoje („Lietuvių laikraštis“, „Viltis“, „Vilniaus žinios“, „Draugija“ ir kt.). Daug prisidėjo redaguodamas pirmąjį moterų laikraštį „Lietuvaitė“ (1910–1914). Periodikoje iki Pirmojo pasaulinio karo daug rašęs apie verslumą, kooperaciją; realiame gyvenime buvo aktyvus vartotojų draugijų šalininkas. Parašė dienoraštį „Visokių atsitikimų sąrašas: 1895–1898“, išleistas 2004 m.

Palaidotas Kauno arkikatedros šventoriuje.

## Literatūra
* Vilma Žaltauskaitė, Povilas Januševičius. Visokių atsitikimų sąrasza: 1895–1898. Vilnius, 2004.
* Vytautas Pruskus, „Prelatas – verslo ir amatų ugdytojas“, Katalikų pasaulis, 1995, Nr.5.
* Ineza Juzefa Janonė, „Leiskite mažutėliams eiti pas mane“, Literatūra ir menas, 2008-01-18. www. culture. lt/lmenas/?st_id=12061

## Šaltiniai
Vladislovas Januševskis

**Vladislovas Januševskis-Janušauskas** (sceninis vardas **Kadyr-Guliam** 1886 m. gruodžio 28 d. Vilnius – 1970 m. sausio 6 d. Maskva) – lietuvių kilmės cirko artistas.

## Biografija
Nuo 1892 m. vaidino balaganuose Vilniuje, nuo 1898 m. – Lenkijos, Rusijos, Vokietijos, nuo 1910 m. Vidurinės Azijos tautų, daugiausia uzbekų cirko trupėse. Akrobatas, atletas, dresuotojas, dviračių figūrininkas, imtynininkas. 1913 m. parengė akrobatų šuolininkų cirko numerį, 1914 m. – raitelių ant kupranugarių atrakcioną „Kadyras Guliamas“, kuris apėmė uzbekų liaudies žaidimų ir šokių elementus, akrobatų, raitelių ir dresuotojų pasirodymą. Atliko geraširdžio stipruolio vaidmenį. Atrakcioną „Kadyras Guliamas“ rodė daugelyje šalių.

## Šaltiniai
Simonas Simonijus

**Simonas Simonijus** (1532–1602 m.) – Stepono Batoro rūmų gydytojas, LDK Reformacijos veikėjas, pirmųjų Lietuvoje, Vilniuje išspausdintų Medicinos knygų („Medicinos ir gamtamoksliniai komentarai apie tai, kas parašyta“ ir „Apie penkių migdolų galią stabdant girtumą“) autorius.

1586 m. Simonas Simonijus Gardine kartu su Nikolu Bucela skrodė mirusio S. Batoro kūną. Kartu su karaliaus ligos istorija išspausdintas ir autopsijos aprašymas. Kovojo prieš scholastiką, patys mokėjo atlikti barzdaskučių darbus.

## Nuorodos
* Simono Simonijaus „Medicinos ir gamtamoksliniai komentarai“ (1584 m.)
Valentinas Mizgaitis

**Valentinas Mizgaitis** (g. 1955 m. sausio 28 d. Kauno rajone) – imtynininkas, graikų-romėnų imtynių treneris.

1985 m. baigė KKI. Tarptautinės klasės sporto meistras. Sportavo 1968–1992 m.

* 1974 m. pasaulio jaunimo čempionatas – 1 v.
* 1974 m. SSRS jaunimo pirmenybės – 1 v.
* 1978 m. SSRS čempionatas – 2 v.
* 1979 m. VII SSRS spartakiada – 3 v.
* 1980 m. SSRS čempionatas – 4 v.
* 1992 m. Europos čempionato dalyvis.
* Lietuvos čempionas – 1973, 1976, 1978, 1980 m.
* Daugkartinis SSRS CT „Dinamo“ draugijos pirmenybių nugalėtojas ir prizininkas.
* Tarptautinių turnyrų nugalėtojas.
* Krašto apsaugos ministerijos sporto klubo viršininkas. Pulkininkas-leitenantas.
* 2008 m. Pekino olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojo Mindaugo Mizgaičio treneris.

## Šaltiniai
* http://www.iat.uni-leipzig.de/datenbanken/dbwrest/start.php 
* „Sporto“ laikraščiai
* Lietuvos imtynių federacija
Gardino karališkoji medicinos mokykla

**Gardino karališkoji medicinos mokykla** (akademija) – Gardine karaliaus iždininko A. Tyzenhauzo iniciatyva 1775 metais įkurta medicinos mokykla. Pirmoji aukštojo mokslo įstaiga Baltarusijos teritorijoje.

Prie mokyklos įkūrimo labai prisidėjo prancūzų gamtininkas Žanas Emanuelis Žiliberas (1741–1814) atsivežęs į Gardiną gausią savo gamtos mokslų knygų biblioteką, herbariumus. Mokykloje - Akademijoje buvo numatytos dviejų tipų klasės: karališkosios ir valstiečių, taip pat merginų akušerių klasė. Mokykla veikti pradėjo tik 1776 metais, o oficialiai ir iškilmingai atidaryta 1777 metais. Po šešerių metų - 1781 uždaroma, nes steigiamas Vilniaus universiteto Medicinos fakultetas.

Ši pirmoji Lietuvoje medicinos mokykla buvo kuriama Gardine, nes viena pajėgiausių ekonomijų LDK buvo būtent Gardivo. Mokyklai buvo paskirtas atskiras plotas Horodnico vietovėje, kur užsienio mokyklų pavyzdžiu, buvo įrengtos patalpos klasės užsiėmimams, kabinetams, bendrabutis ir ligoninė. Mokyklos botanikos sode buvo auginama ir tiriama įvairi ne tik krašto bet ir egzotinė augalija. Mokykloje buvo 4 dėstytojai, kurių aktyviausias - Žiliberas, vadovavo įstaigai ir dėstė botaniką, veterinariją, rinko ir tyrė krašto augmeniją, tyrė užkrečiamas gyvulių ligas, surinko nemažą mineralų kolekciją. Mokykloje turėjo būti 12 - 15 mokinių, daugiausia bajorų ir miestiečių vaikai, tačiau tokių pasiryžusių studijuoti mediciną buvo mažai, buvo priimami jaunuoliai - karališkųjų dvarų valstiečių vaikai iš Gardino, Brastos, Šiaulių, Alytaus ekonomijų.

## Šaltiniai
Aldona Janušauskaitė

**Aldona Janušauskaitė-Dausienė** (1943 m. sausio 14 d. Vilniuje – 2024 m. vasario 6 d. ten pat) – Lietuvos aktorė.

## Biografija
Vyras Algirdas Dausa. 1966 m. baigė Lietuvos konservatoriją, J. Rudzinsko mokinė. Nuo 1966 m. Lietuvos akademinio dramos teatro (nuo 1998 m. Lietuvos nacionalinis dramos teatras), nuo 2004 m. ir Valstybinio Vilniaus mažojo teatro aktorė. Sukūrė vaidmenų režisierių K. Kymantaitės, R. Tumino, J. Vaitkaus, H. Vancevičiaus spektakliuose, kino filmuose.

Palaidota Saltoniškių kapinėse.

## Svarbiausi vaidmenys
* 1967 m. – Veronika. Antanas Vienuolis. Paskenduolė. Režisierė Kazimiera Kymantaitė.
* 1969 m. – Rita. Eduardas De Filipas. Cilindras. Režisierius Algirdas Lapėnas.
* 1969 m. – Morta. Justinas Marcinkevičius. Mindaugas. Režisierius Henrikas Vancevičius.
* 1971 m. – Ieva. Justinas Marcinkevičius. Katedra. Režisierius Henrikas Vancevičius.
* 1979 m. – Sonka. Balys Sruoga. Milžino paunksmė. Režisierė Kazimiera Kymantaitė.
* 1987 m. – Gertrūda. Viljamas Šekspyras. Hamletas. Režisierė Irena Bučienė.
* 1988 m. – Tremtinė. Valdemaras Kukulas. Čia nebus mirties. Režisierius Rimas Tuminas.
* 1989 m. – Elena. Antanas Škėma. Pabudimas. Režisierius Jonas Vaitkus.
* 1990 m. – Rolison. Adomas Mickevičius. Vėlinės. Režisierius Jonas Vaitkus.
* 1992 m. – Ponia de Montrej. Jukio Mišima. Markizė de Sad. Režisierius Jonas Vaitkus.
* 1995 m. – Durininkė. Augustas Strindbergas. Sapnas. Režisierius Jonas Vaitkus.
* 1995 m. – Motina. Alberas Kamiu. Svetimas. Režisierius Gintaras Varnas.
* 1998 m. – Viešnamio šeimininkė. Bernard-Maria Koltes. Robertas Zuko. Režisierius Oskaras Koršunovas.
* 1998 m. – Jokastė. Sofoklis. Edipas Karalius. Režisierius Rimas Tuminas.
* 2000 m. – Fani Elis. Džeimsas Kromvelis. Valanda ir visas gyvenimas. Režisierius Ramutis Rimeikis.
* 2001 m. – Ponia Konti. Osvaldas Zahradnikas. Solo laikrodžiui su gegute. Režisierius Ramutis Rimeikis.
* 2004 m. – Moteris A. Eduardas Olbis. Trys aukštos moterys. Režisierė Ramunė Kudzmanaitė.

## Filmografija
* 1980 m. – Būgnininko žmona – Žaltvykslės, rež. Gytis Lukšas
* 1986 m. – Klevienė – Benjaminas Kordušas, rež. Vidmantas Bačiulis
* 1987 m. – Lauryno mama – Šešiolikmečiai, rež. Raimundas Banionis
* 1988 m. – Žarckienė – Žarckai, rež. Bronius Talačka
* 1988 m. – Žolės šaknys, rež. Gytis Lukšas
* 1990 m. – Karališka medžioklė, rež. Vitalijus Melnikovas, Lenfilm
* 1990 m. – Marius, rež. Marijonas Giedrys, Jonas Pakulis
* 2004 m. – Stiklo šalis, rež. Janina Lapinskaitė
* 2005 m. – Dievų miškas, rež. Algimantas Puipa.
* 2012–2013 m. – Ona, Namai, kur širdis, TV serialas.
* 2012 m. – Mama (Kristina Kazlauskienė), Motina ir Sūnus, TV serialas.

## Šaltiniai
Algimantas Janušauskas

**Algimantas Janušauskas** (1935 m. sausio 2 d. Gerviniuose, Aukštadvario valsčius – 1998 m. lapkričio 5 d. Irkutske) – Lietuvos ir Rusijos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1960 m. baigė Irkutsko universitetą. Nuo 1963 m. dirbo SSRS mokslų akademijos Sibiro skyriaus Novosibirsko matematikos institute, nuo 1965 m. dar dėstė Novosibirsko universitete. 1974 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras. Nuo 1976 m. profesorius. 1987–1994 m. dirbo Lietuvoje, Matematikos ir informatikos institute.

Svarbiausios tyrimų sritys – diferencialinės lygtys dalinėmis išvestinėmis, funkcijų teorija. Parašė 13 monografijų, visos rusų kalba.

## Bibliografija
* Įvadas į analizinę išsigimstančiųjų elipsinių lygčių teoriją, 1974 m.
* Elipsinių lygčių analizinė teorija, 1979 m.
* Kelių kintamųjų analizinės ir harmoninės funkcijos, 1981 m.
* Konforminių atvaizdžių trimačiai analogai, 1982 m.
* Potencialo teorijos pasvirosios išvestinės uždavinys, 1985 m.
* Potencialo metodai elipsinių lygčių teorijoje, 1990 m.
* Daugiamatės elipsinės sistemos su kintamaisiais koeficientais, 1990 m.

## Šaltiniai
Eduardas Fainšteinas

**Fainšteinas Eduardas** (g. 1947 m. vasario 21 d. Vilniuje) – imtynininkas ir treneris, tarptautinės klasės sporto meistras.

Eduardas Fainšteinas baigė Minsko RTI 1971 m. ir Minsko kūno kultūros insitutą 1976 m. Sportavo nuo 1961 iki 1979 m.

## Pasiekimai

* 1964 m. SSRS jaunių pirmenybės – 3 vieta
* 1964, 1965 m. G. Luricho turnyro nugalėtojas
* 1965 m. Lietuvos profsąjungų spartakiada – 1 v.
* 1968 m. SSRS jaunimo pirmenybės – 1 v.
* 1970, 1973 m. SSRS čempionatas– 2 v.
* 1971 m. V SSRS spartakiada – 3 v.
* 1973 m. pasaulio universiada – 1 v.
* 1970–1972 m. SSRS universiada – 1 v.
* 1970 m. „Grand Prix V. Pytliasinski“, Lenkija – 1 v.
* 1973 m. „Grand Prix“ I. Podubno, Rusija – 1 v.
* 1973, 1974 m. „Grand Prix Vengrija Open“ – 1 v.
* 1968–1970, 1972, 1973, 1975 m. Baltarusijos čempionas
* 1979 m. Lietuvos čempionas
* 1980–2000 m. Lietuvos graikų – romėnų imtynių rinktinės vyriausias treneris.

Trenerio auklėtinis Ruslanas Vartanovas (g. 1971 m.) 15 kartų tapo Lietuvos čempionu.

## Šaltiniai
Vilniaus šv. Hiacinto (Jackaus) koplyčia

**Šv. Hiacinto (Jackaus) koplyčia** - koplyčia stovinti S.Konarskio ir Jovaro gatvių sankryžoje, dominikonų vienuolio iš Silezijos atminimui. Tituluojama šv. Hiacinto (Jackaus) vardu.

Pirmoji koplytėlė čia pastatyta 1403 metais šv. Jackaus (1185–1258 m.), apaštalavusio Lietuvoje garbei, 1762 metais ji atnaujinta - pastatyta apaštalą vaizduojanti skulptūra ir prie jos pritvirtinta marmurinė lenta. Sunykusi koplyčia J. K. Vilčinskio ir kitų vilniečių lėšomis 1843 metais atstatyta. 1901 metais smarkiai restauruota: išlieta nauja Jackaus skulptūra, ji pastatoma ant aukštos sumūrytos koplyčios, senoji skulptūra patalpinama Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčioje. Dešinėje Hiacinto rankoje - jo bažnyčios monstrancija, kairėje - Švč. Marijos su kūdikėliu skulptūra.
Petras Abelkis

**Petras Abelkis** (g. 1933 m. sausio 10 d. Pabriedumės km., Mažeikių rajonas) – imtyininkas, imtynių treneris ir teisėjas, Lietuvos imtynių federacijos prezidentas.

## Biografija
1949-1957 m. su šeima ištremtas į Irkutsko sritį (Rusija). 1955 m. baigė Irkutsko kūno kultūros technikumą. 1959 m. baigė Lietuvos valstybinį kūno kultūros institutą.

Nuo 1957 m. Klaipėdos m. graikų – romėnų imtynių treneris, 1979-1984 m. Klaipėdos specializuotos olimpinio rezervo imtynių sporto mokyklos įkūrėjas, direktorius. Nuo 1979 m. tarptautinės kategorijos teisėjas. 1980 m. olimpinių žaidynių Maskvoje teisėjas, 1974 m. tarptautinio I. Podubno turnyro turnyro Vilniuje vyr. teisėjas, daugelio sąjunginių pirmenybių vyr. teisėjas, finalinių kovų arbitras.

Paruošė 29 sporto meistrus, Lietuvos čempionus: A. Limantą – Lietuvos jaunių, jaunimo ir suaugusiųjų čempioną, SSRS jaunių prizininką (2 vieta), SSRS jaunių ir jaunimo rinktinės narį, SSRS ginkluotų pajėgų, SSRS profsąjungų čempioną) ir A. Šiukšterį (SSRS SD „Dinamo“ jaunimo varžybų nugalėtoją, SSRS jaunimo pirmenybių 4 vietos laimėtoją).

1971-1989 m. Lietuvos imtynių federacijos prezidentas.

## Apdovanojimai
* Lietuvos nusipelnęs treneris, 1965 m.

## Šaltiniai
Julius Malelė

**Julius Malelė** (1932 m. rugsėjo 17 d. Obelynėje, Rokiškio valsčiuje – 2023 m. lapkričio 30 d. Klaipėdoje) – lietuvių imtynininkas, imtynių treneris.

## Biografija
1956 m. baigė Kūno kultūros institutą ir buvo paskirtas dirbti į Anykščius – Kūno kultūros ir Sporto klubo pirmininku. 1957 m. subūrė į treniruotes pirmuosius vaikinus, įsteigė pirmąjį Aukštaitijoje imtynių centrą.

Iki 1961 m. dirbo visuomeniniais pagrindais. 1965 m. pradėjo dirbti etatiniu treneriu sporto mokykloje. 1971 m persikėlė į Klaipėdą ir dirbo Vaikų jaunimo sporto mokyklos imtynių treneriu. 1975 m. buvo išrinktas miesto tarybos pirmininku. 1982–1985 m. dirbo SD „Žalgiris“ kompleksinės VJSM direktoriumi. 1985–1996 m. specializuotos olimpinio rezervo VJSM direktorius.
1985–2000 m. Klaipėdos imtynių sporto mokyklos direktorius (dabar dvikovinių sporto šakų centras „Heraklis“).

Palaidotas Lėbartų kapinėse.

## Pasiekimai
Pasiekimai, dirbant trenerio darbą: M. Slavenskas – SSRS moksleivių čempionato 3-ios vietos laimėtojas; Baltijos šalių moksleivių pirmenybėse 4 vieta.
Ne kartą ruošė moksleivių rinktinę sąjunginėms varžyboms, jaunimo komandą SSRS Tautų spartakiadai. Rajono komanda tapo daugkartine respublikos moksleivių, jaunių pirmenybių nugalėtoja. Jo pavyzdžiu kūrėsi imtynių mokyklos ir kituose rajonuose, treniravo šalies moksleivių, jaunių, jaunimo rinktines. 1992–1996 m. Lietuvos Respublikos sambo federacijos viceprezidentas.

Apdovanotas medaliu „Už nuopelnus sportui“.

## Išnašos
KamAZ-53229

**KamAZ-53229** – bazinio sunkvežimio važiuoklė gaminama Kamos automobilių gamykloje (KamAZ) Tatarstane (Rusija).

## Techniniai duomenys
* Ratų formulė – 6x4
* Svorio parametrai
** Sunkvežimio masė, kg – 7250
** Leidžiama masė su kroviniu, kg – 16600
** Pilna masė, kg – 24000
* Variklis
** Modelis – KAMAZ 740.51-240 (Euro-2)
** Tipas – dyzelinis su turboįputimu
** Galia kW(a.j.) – 176(240)
** Cilindrų skaičius ir išdėstymas – 8, V-formos
** Darbinis tūris, l – 10,85
* Pavarų dėžė
** Tipas – mechaninė
** Pavarų skaičius – 10
* Kabina
** Tipas – įrengta virš variklio
** Įranga – be arba su miegamąja vieta
* Ratai ir padangos
** Ratų tipas – diskiniai
** Padangų tipas – pneumatinės, kamerinės
** Padangų dydis – 11.00 R20 (300 R508)
* Bendros charakteristikos
** Didžiausias greitis, km/h – 80
** Maksimali galima sunkvežimio įveikimo įkalnė, % ne mažiau, – 25
** Posūkio spindulys, m – 10

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
VMD

VMD ar Vmd gali reikšti:

* Vilniaus medicinos draugiją - mokslo organizaciją, į kurtą 1805 m. Vilniuje;
* Optinė molekulių dinamika -.
Lietuvos futbolas 1997 m.

**Lietuvos futbolo varžybos 1997 m.** – futbolo varžybos, vykusios Lietuvoje 1997 metais.

## Lygos

Pagrindinės pirmenybės organizuotos dviejose skirtingo pajėgumo grupėse.

## Taurės

## Tarptautinė arena
### UEFA klubiniai turnyrai

UEFA turnyruose žaidė 4 Lietuvos komandos:
* Šiaulių „Kareda“ (Čempionų lyga);
* Vilniaus „Žalgiris“ (Taurių taurė);
* Kauno „Inkaras“ (UEFA taurė);
* Kauno FBK (Intertoto taurė).

### Rinktinė

Lietuvos vyrų futbolo rinktinė sužaidė 14 rungtynių.

## Moterys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lithuania 1996/97 (Rsssf.org)
Noilandas

**Noilandas** (), **Noliando kolonija** – Rusijos menonitų gyvenvietė vakarų Paragvajuje, Gran Čiake, Bokerono departamente, į pietus nuo Filadelfijos. 3,4 tūkst. gyventojų (2008 m.).

## Geografija

Noilandas yra 122 m aukštyje virš jūros lygio, 497 km nuo šalies sostinės Asunsjono. Klimatas tropinis; aukščiausia temperatūra vasarą 45 °C, žemiausia žiemą 9 °C. Būdingos ilgos sausros ir audringos liūtys.

## Istorija
Kolonija įkurta vokiečių menonitų iš Rusijos 1947 m. balandžio 26 d. Pavadinimas kilo iš vokiečių kalbos ir reiškia „naujoji žemė“.

## Ekonomika ir transportas

Noliande verčiama daugiausia žemės ūkiu: auginami žemės riešutai, medvilnė, sezamas. Pieninė – mėsinė gyvulininkystė.

Miestas sujungtas su Transčiako plentu IX keliu.

## Kultūra

Noilande leidžiamas mėnesinis žurnalas vokiečių kalba *Neuland – Informiert und Diskutiert*. Gegužės mėnesį rengiamas rodeo. Yra kolonizacijos istorijos muziejus ir paminklas Čiako karo didvyriams. 1993 m. įkurtas muzikinio švietimo centras.
Vidas Paleckis

**Vidas Paleckis** (g. 1961 liepos 23, Kauno raj. Raudondvario apylinkė, Bernatoniu kaimas) – Lietuvos imtynininkas ir treneris.

## Biografija

* 1979–1984 studijavo Lietuvos veterinarijos akademijoje, įgijo zooinžinieriaus specialybę.
* 1984–1986 tarnyba tarybinėje armijoje
* 1986–1991 Lietuvos kūno kultūros instituto studentas.
* 2004–2006 Lietuvos kūno kultūros akademijos magistrantas.
* 1976–1978 treniravosi pas trenerį Vladimirą Bystrovą.
* Nuo 1978 treniruojasi pas Lietuvos nusipelniusį trenerį Valerijoną Bagdonavičių.

## Pasiekimai

* 4 kartus Lietuvos čempionas.
* 1983 m. 9 vieta Tautų spartakiadoje Maskvoje.

### Trenerio pasiekimai
* 1994 metais už sportininko Remigijaus Šukevičiaus 5 vietą Europos čempionate suteikta trenerio – eksperto kvalifikacija.
* 1998 metais už Mindaugo Ežerskio 5 vietą Europos čempionate pakartotinai suteikta trenerio – eksperto kvalifikacija.
* 2000 m. dalyvavo olimpinėse žaidynėse Sidnėjuje. Jo auklėtinis Mindaugas Ežerskis užėmė 8 vietą.
* 2003 m. jo auklėtinis Mindaugas Mizgaitis užėmė 4 vietą pasaulio čempionate Paryžiuje ir iškovojo teisę dalyvauti 2004 metų Atėnų olimpinėse žaidynėse.
* 2004 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio trenerio vardas.
* 2005 m. jo auklėtinis Aldas Lukošaitis iškovojo 3 vietą Europos jaunių čempionate Tiranoje (Albanija).
* 2007 m. jo auklėtinis Aldas Lukošaitis iškovojo 3 vietą Europos jaunimo čempionate Belgrade (Serbija).
* 2008 m. Aldas Lukošatis – pasaulio jaunimo graikų – romėnų imtynių čempionate Stambule (Turkija) užėmė antrą vietą.

## Šaltiniai
* http://www.iat.uni-leipzig.de/datenbanken/dbwrest/start.php 
* Lietuvos imtynių federacija
Ventės rago švyturys

**Ventės rago švyturys** stovi Ventės rage.

Aukštis – 11 m, atstumas iki marių – 40 metrų, signalas matomas iš 3,5 km. Technikos paminklas.

Švyturyje įsikūrusi ornitologinė stotis (Kauno Tado Ivanausko zoologijos muziejaus filialas).

## Istorija
### Švyturys
Ventės ragas yra labiausiai į vakarus nutolęs Šilutės rajono taškas. Laivams ir sieliams ši vieta buvo ypač pavojinga. Kol nebuvo iškastas Karaliaus Vilhelmo kanalas, sujungęs Nemuną su Klaipėda, čia suduždavo daug laivų.

1837 m. Ventės rago iškyšulyje pastatytas medinis švyturys su alyvine lempa. 1860 m. pradėtas statyti mūrinis. Siekiant apsaugoti švyturį, 1860 m. Ventės rago smaigalys išgrįstas akmenimis. 1880 m. šalia švyturio įrengta vandens matavimo stotis.

Dabar Ventės švyturys atlieka daugiau simbolinę reikšmę, nes laivyba mariose nėra intensyvi. Dažniausiai jis rodo kelią poledinės žūklės mėgėjams žiemą. Švyturys pavaldus Ventės rago ornitologinei stočiai.

Į švyturį lipama senais metaliniais laiptais, išdabintais šlyžiniais ornamentais. Objektas svarbus ir kaip efektinga regykla, nuo kurios atsiveria Kuršių marios, matosi Kuršių nerija, Rusnės sala.

### Žiedavimo stotis
1924–1944 m. Ventės rago švyturio prižiūrėtoju dirbęs Mikas Posingis pirmasis pastebėjo, kad tai puiki vieta paukščiams žieduoti. Artimai bendraudamas su Rasytės ornitologijos stoties mokslininkais, jis pasiūlė žymiam gamtininkui Tadui Ivanauskui pradėti žieduoti paukščius Ventės rage. 1929 m. profesoriaus T. Ivanausko pastangų dėka Ventės rage įkurta pirmoji Lietuvoje ornitologinė stotis. Šie metai žymi paukščių žiedavimo pradžią Lietuvoje.

Iš pradžių Ventės rago ornitologijos stotyje kasmet būdavo žieduojama po 2-4 tūkst. sparnuočių. Paukščiai buvo gaudomi tinklais, užmetant juos ant krūmų. Pirmaisiais metais Lietuvoje sugauti paukščiai buvo žieduoti vokiškais Rasytės ornitologijos stoties žiedais. Pirmuosius lietuviškus žiedus 1931 m. pagamino Kauno Vytauto Didžiojo universitetas.

Stotyje yra muziejus, laboratorijos, tinklai paukščiams gaudyti. Čia sužieduoti paukščiai sutinkami Irane, Egipte ir net Pietų Afrikoje.

## Šaltiniai
Švėkšnos dvaras

**Švėkšnos dvaras** – dvaras, stovintis Švėkšnoje. Rūmai pastatyti 1880 metais (pastatydino Adomas Pliateris ir pavadino žmonos garbei „Genovaite“). Yra parkas, kurį su bažnyčios šventoriumi jungia pėstiesiems skirtas Švėkšnos viadukas.

Parko tvenkinio saloje yra deivės Dianos statula (cementas; autorius V. Jakševičius), parko pakraštyje – vandens malūnas ir kiti ūkiniai pastatai.

## Istorija

Švėkšnos dvaras, priklausęs Žemaičių seniūnui Mikalojui Kęsgailai, minimas nuo XV a. vidurio. Dvaro žemės ribojosi su Rietavo, Pajūrio tijūnijomis, karališkąja Gardamo žeme, o vakaruose – su Prūsija. Kęsgailos Švėkšną valdė iki 1569 metų, nes tais metais vienturtė Trakų vaivados Kęsgailos duktė ištekėjo už Vitebsko vaivados Jono Zavišos, kuriam, kaip žmonos kraitis, atiteko Švėkšnos dvaras.

Zavišos Švėkšną valdė iki 1624 metų. Tuo metu, XVII a. pradžioje Švėkšna sustiprinta – užtvenkti Švėkšnos ir Šalnos upeliai, padaryta pasienio tvirtove. 1624–1644 m. Švėkšną valdė Jeronimas Krišpinas Kiršenšteinas, kurio valdymo laikotarpiu dvare įkurtos popieriaus, parako ir stiklo dirbtuvės, plytinė, lentpjūvė, vilnų karšykla. 1644–1694 m. Švėkšną valdė Denhofai, 1694–1721 m. – Grotusai, 1721–1766 m. – Oginskiai. 1766 m. Švėkšnos dvarą įsigijo Livonijos grafas Vilhelmas Jonas Pliateris ir Pliaterių šeimos rankose dvaras išbuvo iki 1944 m.

1820 m. Švėkšnos valda buvo padalinta keturiems Pliaterių sūnums ir už kelių kilometrų įsikūrė Vilkėno dvaras.

Atkūrus Lietuvoje nepriklausomybę, Švėkšnos parkas ir jiems priklausę pastatai grąžinti jų palikuonei Aleksandro Platerio žmonai Laimei Felicijai Platerienei.

## Nuorodos
Skirvytėlė

**Skirvytėlė** – buvęs gatvinis kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, dabartiniame Rusnės miestelyje, Žvejų gatvėje. Respublikinės reikšmės architektūros paminklas. Yra išlikę tik pamariui būdingų XIX a. pabaigos – XX a. pradžios pastatų (gyvenamųjų ir ūkinių) Pakalnės ir Vorusnės upių pakrantėje. Namų sienos dažniausiai iš rąstų, apkaltos vertikaliomis lentomis, stogai dengti nendrėmis arba čerpėmis. Buvusio kaimo ilgis siekia 1,5 km. Kaimą mena Skirvytėlės gatvė Rusnėje.

## Istorija

Kaimas augo kaip Rusnės priemiestis, 1853 m. įkurta Skirvytėlės pradinė mokykla. Skirvytėlė 1949 m. prijungta prie Rusnės. 1980 m. pastatytas Rusnės kabamasis tiltas pėstiesiems.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Norkaičiai (Šilutė)

**Norkaičiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje. Yra parkas, buvęs Norkaičių dvaras (XIX a. pr.).

## Etimologija

Anot padavimo, senesnis kaimo pavadinimas buvo ***Putrimai, Putrynė***. Šioje vietoje vykdavusios derliaus dievui *Putrimui* (plg. Patrimpas) skirtos religinės apeigos. Atsikėlus naujakuriams Norkams, pervadintas į Norkaičius.

## Istorija

XIX a. pradžioje Norkaičių dvarą įsigijo dvarininkas Gotlybas Gabrielius Funkas. Jis čia turėjo malūną, karčemą, spirito gamyklą ir plytinę. Kadangi palikuonių neturėjo, po jo ir jo žmonos Marijos Eleonoros mirties dvaras atiteko valstybei. Po Antrojo pasaulinio karo buvusio dvaro pastate įsikūrė Šilutės miškų urėdijos Norkaičių girininkija, o dvaro sodo vietoje įkurtas medelynas.

1801 m. dvaro savininko G. G. Funcko namų knygoje rašoma, kad čia augęs didžiulis ąžuolas, o aplink jį buvo pastatytas namas. Ąžuolo šakos buvo išsikišusios laukan. Aplinkui dunksoję miškai ir tyrlaukiai. O senieji prūsai kažkokio karo metu šiame name laikė paslėpę medinę derliaus dievaičio Patrimpo stovylą, pastatytą po ąžuolu, kuris žaliavęs ir žiemą. Čia prieglobstį rasdavę prūsai laikė medį ir namą šventais. Iki šiol išlikęs šio ąžuolo kelmas.

2006 m. Norkaičiuose gyveno tik 4 nuolatiniai gyventojai (deklaravę gyvenamąją vietą 9), veikė girininkija.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Laukstėnai (Šilutė)

**Laukstėnai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje. Laukstėnų piliakalnis (dar vadinamas Žakainių piliakalnis).

## Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Užtenenis

**Užtenenis** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Gardamo, Tenenio pakrantėje. Stūkso Užtenenio piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Liaukiškiai

**Liaukiškiai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje. Yra žvyro telkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Staškūniškis (Širvintos)

**Staškūniškis** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Zibalų, prie kelio . Auga Staškūniškio maumedis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Skruzdėlės (Širvintos)

**Skruzdėlės** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Čiobiškio, pamiškėje. Auga Skruzdėlių ąžuolas (gamtos paminklas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dūdai

**Dūdai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje. Stūkso gamtos paminklas Dūdų akmenys ir mitologinis akmuo su „velnio pėda“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ilgojus

**Ilgojus** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Musninkų, Musės kairiajame krante. Stūkso Ilgojaus akmuo su „įvairiomis pėdomis“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pakalniškiai (Širvintos)

**Pakalniškiai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1,5 km į šiaurę nuo Kernavės, prie kelio . Seniūnaitijos centras. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikalajūnai

**Mikalajūnais** vadinami kaimai:

* Mikalajūnai Pakruojo rajone;
* Mikalajūnai Širvintų rajone;
* Mikolojūnai Utenos rajone.
Mikalajūnai (Širvintos)

**Mikalajūnai** – etnografinis gatvinis kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Gelvonų.

## Istorija

Kaimas susiklostė XVI a. viduryje, per Valakų reformą. Priklausė Gelvonų dvarui. Išliko XVI a. vidurio valakiniam kaimui būdingas gatvinis rėžinis planas su XIX a. – XX a. pirmosios pusės etnografinėmis sodybomis ir pavieniais pastatais. Gatvinėse dvipusėse sodybose pirkios ir svirnai statyti galu į gatvę, už jų – tvartai, kitapus gatvės – kluonai (neišliko). 1950–1987 m. Gelvonų apylinkės kaimas. XXI a. pradžioje kaimas apnykęs.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Rusių Ragas

**Rusių Ragas** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Čiobiškio, Neries dešiniajame krante. Aptiktas Rusių Rago pilkapynas, lobis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juodė

**Juodė** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juodės dvaro rūmuose 1877–1896 m. lankydavosi komunistų veikėjas Feliksas Dzeržinskis.

## Šaltiniai
Mokoviai

**Mokoviai** – Pietų Amerikos lygumose gyvenanti indėnų gentis, priklausanti gvajkurų grupei. Kalba matakų-gvajkurų kalboms priskiriama mokovių kalba.

## Istorija

Iki XV a. mokovių gyvenamos teritorijos driekėsi į vakarus nuo abiponų, į rytus nuo lulų, dabartinės Argentinos Čiako ir Santjago del Estero provincijose. Iki ispanų kolonizacijos vertėsi medžiokle ir rankiojimu. Buvo itin karingi, prisijaukinę europiečių atgabentus arklius, plėšdavo kolonizatorių gyvenvietes. Vėliau jų žemėse pradėtos steigti jėzuitų misijos, bet XVIII a. panaikintos. Mokoviai pasitraukė į pietus, keliskart atakavo Santa Fė miestą.

Vokiečių jėzuitas Florián Paucke 1749 m. lankėsi mokovių gentyje ir aprašė jų papročius.

## Skirstymas

XVII–XVIII a. mokoviai buvo skirstomi į šias gentis:
* Mohojai
* Agilotai
* Palomai (peličokai, peričokai, pelečai), tarp jų labradiljai
* Kopogniai
* Pelonai

XVIII–XX a.
* Jogongaekai,
* Sanchavjerinai,
* Sampedrinai,
* Kalčinerai,
* Kapiljerai,
* Noenagasekai,
* Isčipileekai.

## Dabartis

Tikrų mokovių Argentinoje išlikę nedaug, ~5000. Tačiau skaičiuojant su mokovių kilmės metisais – iki 40 tūkst. Mokovių kalba kalbančiųjų skaičius siekia 4500, dauguma kalba ispaniškai. Dabar gyvena daugiausia Santa Fė provincijoje: Rosarijuje, Venado Tuerte, Rekreo, Rekonkistoje, Melinkėje, Firmate, Kasildoje. Kolonija Doloreso gyvenvietėje ~90 % gyventojų yra mokoviai. Čiako provincijoje gyvena Čiako aborigenų kolonijoje.

## Šaltiniai
Aukštasalė

**Aukštasalė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Labanoro, Labanoro girioje. Kaimo šiaurėje telkšo Labanoro ežeras, pietuose – Ažukalnis, Aibutiškis ir Bedugnis. Praeina Paibutiškio–Pažemio keliukas. Saugomas Pašekščio pilkapynas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Fedariškiai

**Fedariškiai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 14 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girioje, Lakajos kairiajame krante. Į kaimą ateina Lakajos–Januliškio keliuko atšaka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Intyklė

**Intyklė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Labanoro, Labanoro girioje, prie pelkių. Keliukai į Pašekštį, Budrius, Labanorą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juodapurvis

**Juodapurvis** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Labanoro, Labanoro girioje, prie Peršokšnų rytinio galo. Praeina Labanoro–Januliškio keliukas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ažubalis (Labanoras)

**Ažubalis** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girioje, tarp Dumblynės ir Labanoro pelkių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baroniškė

**Baroniškė** (seniau ***Baranava***) – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 12 km į pietus nuo Labanoro, Labanoro girioje, laukymėje prie Peršokšnos upelio. Šalia telkšo ežerėlis Ežys.

## Istorija

1526 m. ir 1528 m. Biržus ir Dubingius valdęs Jurgis Radvila I įsigijo Baranavos ir Žaugėdų dvarus, kurie buvo sujungti į Baranavos valsčių ir tapo Dubingių kunigaikštystės sudėtine dalimi.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jusėniškės

**Jusėniškės** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 20 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girios pakraštyje, prie Šlavino ir Sutrinio ežerų. Susikerta keli miško keliukai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paaldikis

**Paaldikis** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 12 km į pietus nuo Labanoro, prie Lakajos upės. Kaimas yra Labanoro girios apsuptyje, į pietus nuo kaimo telkšo Aldikis, aplink telkšo dar keletas mažesnių ežerėlių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lietuvos ūkio institutas

**Lietuvos ūkio institutas** – valstybinė mokslo įstaiga, 1992–2002 m. veikusi Vilniuje.

## Istorija
1992 m. įsteigtas Ekonomikos ir privatizacijos institutas iki 2000 m. buvo Lietuvos ūkio instituto pirmtakas. Analizavo šalies ūkio būklę ir prognozavo jo raidos variantus, tyrė ūkinių šakų struktūrą, rengė ūkio restruktūrizavimo bei prioritetinių krypčių projektus, siūlymus valstybės investicijų ir pinigų politikai, nagrinėjo infliacijos priežastis ir rengė antiinfliacinių priemonių projektus, teikė siūlymus iždo sistemai tobulinti, kūrė kilnojamojo ir nekilnojamojo turto įvertinimo metodiką, privatizavimo būdus ir metodus, rengė medžiagą nuosavybės santykių transformavimui teisiškai pagrįsti, teikė siūlymus ir projektus valstybės ekonominiams ryšiams plėtoti, bankroto mechanizmui įgyvendinti, regioninės ekonomikos problemoms spręsti, rengė įstatymų ir kitų teisės aktų projektus.

2001 m. gruodžio mėn. vyriausybės nutarimu likviduotas, nebeveikia nuo 2002 m. gegužės mėn.

## Direktoriai
* Vytautas Pakalniškis – 1992–1993 m.
* Rimantas Stanikūnas – 1993 m.
* Vytas Navickas – 1993–1994 m.
* Juozas Bivainis – 1994–2001 m.

## Šaltiniai
Laisvės kovotojas

**Laisvės kovotojas** – Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos pagrindinis pogrindžio leidinys, ėjęs 1942 m. spalio 8 d. – 1944 m. gegužės mėn. Kaune. Kartu su „Nepriklausoma Lietuva“ ir „Į Laisvę“, „Laisvės kovotojas“ priskiriamas prie svarbiausių lietuvių antinacinio pasipriešinimo leidinių.

## Istorija
Leistas du kartus per mėnesį. Pirmieji du numeriai atspausdinti rotatoriumi ir rašomąja mašinėle, 250 egz. tiražu, Kūno kultūros rūmuose. Nuo 3-o numerio spausdintas iškiliąja spauda slaptose spaustuvėse, iki 5000 egz. tiražu. Vokiečių Gestapui 1943 m. liepos 25 d. konfiskavus 13-ą numerį ir sunaikinus spaustuvę Paragių namuose Tvirtovės al., laikraštis toliau buvo spausdinamas Antano Mildažio namuose įrengtoje spaustuvėje Laumenų k., Aukštosios Panemunės valsčius. 1944 m. gegužės mėn. suėmus leidėjus ir uždarius spaustuvę, paskutinieji du numeriai atspausdinti Šiauliuose. Jubiliejinis 1944 m. vasario 16 d. numeris (50 egz.) išėjo su spalvota lietuviška trispalve. Išleisti 28 numeriai.

Spaudos bendradarbiai ir leidėjai: Vladas Bakūnas, Kazys Brazauskas, Izidorius Kurklietis, Vytautas Paragys, Edvardas Paragis, Jonas Mildažis, Aleksandras Liudvikas Viršila, Algirdas Vokietaitis, Zigmas Zubrys.

Leidinio turinį sudarė vedamieji, atsišaukimai, vidaus bei užsienio žinios. Atstovavo Lietuvos visuomenės liberaliai tautinei srovei ir išreiškė jos rezistencines pastangas.

Prelato Mykolo Krupavičiaus tvirtinimu, tuo pačiu pavadinimu (Laisvės kovotojas) buvo išleistas geštapininkų laikraštis suklaidinti antinacinę visuomenę.  1944 m. vasario-kovo mėn. jame rašyta, *Smetonos santvarka yra ir liks mirusi. Šioji santvarka pati save nuteisė dėl reiškiamo žydams bei lenkams prielankumo. Mes siekiame valstybės, sukurtos autoritetiniais, fašistiniais pagrindais, kurioje gyvena vien tik lietuviai. Todėl skelbiame griežtą kovą rusams, vokiečiams, lenkams, žydams. ... Krikščionių demokratų partija, kuriai vadovauja dvasiškija, rodo didelį prielankumą žydams.*  Tai liudija ir Laisvės kovotojo 24 numeris, kuris teigia tą patį ką prelatas Mykolas Krupavičius.

## Šaltiniai
Karolis III

**Karolis III** gali reikšti:

* Karolis III – dabartinis Jungtinės Karalystės ir kitų Tautų Sandraugos šalių karalius (g. 1948 m.)
* Karolis III Čekas, geriau žinomas kaip Karolis I, Austrijos imperatorius (1887–1922)
* Karolis III Parmietis (1823–1854)
* Karolis, Monako princas (1818–1889)
* Karolis III Ispanas (1716–1788)
* Karolis III Čekas, geriau žinomas kaip Karolis VII, Šventosios Romos imperijos imperatorius (1697–1745)
* Karolis III Pilypas, Pfalco elektorius (1661–1742)
* Karolis III, Gemenė princas (1655–1727)
* Karolis III Lotaringietis (1543–1608)
* Karolis III, Flandrijos grafas, geriau žinomas kaip Karolis V, Šventosios Romos Imperatorius (1506–1556)
* Karolis III Burbonas (1490–1527)
* Karolis III Savojietis (1486–1553)
* Karolis III Navarietis (1361–1425)
* Karolis III Žemasis (1345–1386)
* Karolis III Alansonietis (1337–1375)
* Karolis III Storasis (832–888)
* Karolis III Naivusis (879–929)
** Karoliu III Ispanijos įpėdinystės karo metu save taip pat vadino Karolis VI, Šventosios Romos imperijos imperatorius (1685–1740)
** Karoliu III, pretenduodamas į Anglijos, Škotijos ir Airijos sostą, save vadino Karolis Eduardas Stiuartas (1720–1788)
** Karoliu III Norvegijoje taip pat vadinamas Karolis XIV Jonas (1763–1844)
Ana (reikšmės)

Žodis **ana** reiškia:

* Ana – moteriškas vardas;
* Ana (*Anna of East Anglia*) – Rytų Anglijos karalius, valdęs maždaug 636–654 m.;
* Ana (*Anna*) – municipaliteto, kaimo ar miesto Ispanijoje, JAV, Mianmare, Latvijoje, Estijoje, Rusijoje pavadinimas;
* Ana – gėlas ežeras Virdžinijoje (JAV);
* Ana (*Anna*) – periodas Japonijos istorijoje (968–970 m.);
* ana (*anna*) – indiška varinė moneta;
* .

Santrumpos:
* ana – specializuota programavimo kalba matricoms ir vaizdams apdoroti;
* ANA (*Afghan National Army*) – dabartinė Afganistano kariuomenė;
* ANA (*Albanian National Army*), *Albanų nacionalinė Armija* – ginkluota formuotė Kosove;
* ANA (*American Numismatic Association*), *Amerikos Numizmatų Asociacija* – JAV numizmatų organizacija, jungianti monetų kolekcionierius ir tyrinėtojus;
* ANA (*American Nurses Association*), *Amerikos Slaugių Asociacija* – JAV profesinė slaugių organizacija;
* ANA (*Australian Natives' Association*), *Australijos Čiagimių Asociacija* – 1871 m. įsikūrusi Australijoje gimusių europiečių kilmės australų organizacija;
* ANA (*Australian National Airways*), *Australijos Nacionalinės oro linijos* – Australijos aviakompanija, veikusi 1932–1957 m.;
* .


File:Anna-Mapa del Canal de Navarrés.svg|Anos municipalitetas Valensijos regione (Ispanija)
File:LakeAnnaAerial.JPG|Anos ežero aerofotonuotrauka
File:East India Company - Quarter Anna 1835.JPG|1/4 anos moneta 9Indija, 1835 m.)
File:Roundel of Afghanistan (2002–2021).svg|ANA (Afganistano Nacionalinės armijos) emblema
File:ANA banquet 1901.jpg|Australijos Čiagimių Asociacijos (ANA) banketas 1901 m.
Salomėjos Nėries vidurinė mokykla

**Salomėjos Nėries vidurinė mokykla**:

* Kauno Salomėjos Nėries vidurinė mokykla
* Vilkaviškio Salomėjos Nėries vidurinė mokykla
* Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazija
Rimvydas Paleckis

**Rimvydas Paleckis** (g. 1967 m. rugsėjo 14 d. Maskvoje, SSRS) – žurnalistas, buvęs Lietuvos televizijos vadovas.

## Biografija
Diplomato, žurnalisto Justo Vinco Paleckio ir žurnalistės Laimos Paleckienės sūnus, brolis Algirdas Paleckis.

1985–1992 m. VU Istorijos fakultete studijavo žurnalistikos specialybę. 1989–1991 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ korespondentas. 1992–1993 m. tobulinosi Bonos universiteto Komunikacijos fakultete. 1993–1994 m. Hamburge mokėsi privačioje koncerno „Gruner-Jahr, Die Zeit“ žurnalistikos mokykloje „Henri-Nannen-Schule“. Stažavosi Bundestage, atliko praktiką keliose Vokietijos televizijose, tarp jų ir visuomeninėje. 1993 m. Bundestago deputato padėjėjas.

1993–1995 m. Lietuvos radijo ir televizijos (LRT) užsienio ryšių skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1995–1997 m. LTV ir LNK televizijų diskusijų šou „Prieštarauk!“ vedėjas, radijo stoties „Radiocentras“ pokalbių laidos „Pirmasis puslapis“ vedėjas. 1997 m. LRT publicistinės TV laidos „Bylos ’97“, 1998 m. laidos „Savaitė ’98“ vedėjas. 1998–2000 m. dienraščio „Lietuvos žinios“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 2000–2001 m. ministro pirmininko Rolando Pakso atstovas spaudai.

2001–2006 m. LTV vedė „Panoramą“, pokalbių laidas „Prašau žodžio!“, „Ieškau darbo“, 2007–2008 m. analitinės laidos „Savaitė“ vedėjas. 2008–2013 m. Lietuvos televizijos direktorius, 2013–2018 m. LRT generalinio direktoriaus Audriaus Siaurusevičiaus pavaduotojas. Nuo 2018 m. portalo Alfa.lt laidos „Alfa taškas“ vedėjas (nuo 2020 m. birželio mėn. ši laida rodoma per „Lietuvos ryto“ televiziją). Nuo 2019 m. veda „Lietuvos ryto“ televizijos aktualių pokalbių laidą „Oponentai“.

Kalba rusų, vokiečių, anglų kalbomis.

## Įvertinimas
* 2004 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Greiti pietūs“: Algis Ramanauskas ir Rimvydas Paleckis (video), 2017 m.
Stephen Darby

**Stefenas Darbis** (; g. 1988 m. spalio 6 d. Liverpulyje) yra anglų futbolininkas, žaidžiantis gynėjo pozicijoje Liverpulio klube.

Darby žaidė Liverpulio akademijoje, FA jaunimo taurėje, 2006 m. ir 2007 m. finale nugalėjus Manchester City ir Manchester United FC akademijas.

Pagrindinėje sudėtyje pirmą kartą žaidė lygos taurėje prieš Spurs.

2008 m. gruodžio 9 d. žaidė Čempionų lygos metu prieš PSV Eindhoven.

### Tarptautinė karjera

Darby žaidė 2007 m. gegužę UEFA Europos U-19 čempionato kvalifikacinėse varžybose kartu su Jack Hobbs, Craig Lindfield ir Adam Hammill.

## Pasiekimai

* FA jaunimo taurė 2006 m., 2007 m.
* FA lygos dublerinių komandų čempionatas 2008 m.
* Ian Frodsham jaunimo metų žaidėjas. 2008 m.

## Nuorodos

* Apie žaidėją anglų kalba
Lietuvos išlaisvinimo taryba

**Lietuvos išlaisvinimo taryba** (**LIT**) – antisovietinio pasipriešinimo pogrindinė organizacija, įsteigta 1944 m. gruodžio mėn. Kaune. Steigėjai Liudas Dambrauskas, P. Sasnauskas, L. Tvarijonavičius, Mindaugas Bloznelis. Dalyvavo Juozas Keliuotis, Juozas Rainys, dr. Antanas Juška ir kt. LIT tikslas buvo suformuoti vadovaujantį Lietuvos pogrindžio politinį centrą, kuris vadovautų ir koordinuotų bendrus tautos ir karinius partizanų pasipriešinimo veiksmus. Leido slaptą spaudą: „Aušra“ (nuo 1944 m. gruodžio iki 1945 m. vasario mėn.), „Lietuvos žodis" (1945 m. kovo mėn.) su LIT nurodymais visuomenės orientacijai, gamino nelegalius dokumentus. Po pirmosios bangos areštų 1945 m. balandžio mėn. LIT veiklą tęsė studentai ateitininkai Stasys Šinkūnas, Bronius Barzdžiukas, Povilas Butkevičius, Juozas Lukša, L. Januševičius. LIT veikla nutrūko 1945 m. lapkričio mėn., suėmus paskutinį grupės lyderį Z. Stanelką. LIT vaidino svarbų vaidmenį pasipriešinimo centralizacijos procese. Jos nariai dalyvavo partizaniniame kare, inicijavo naujų pogrindžio grupių kūrimą.

## Literatūra
* Mindaugas Julius Bloznelis. „Lietuvos išlaisvinimo taryba“. 1997 m.
Laisvosios Lietuvos radijas

**Laisvosios Lietuvos radijas** – Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos (LLKS) Švedijoje įsteigtas (vėliau Kaune įrengtas pogrindinis) radijas (radiofoninis siųstuvas, veikęs 40 m banga, apie 400 km spinduliu).

## Istorija

Radijo laidų transliacija pradėta 1944 m. vasario 13 d., jos vyko kiekvieną sekmadienį, 10 val. ryto ir trukdavo 10-20 min Radijas buvo girdimas Lietuvoje ir Švedijoje. Transliacijos nutrauktos 1944 m. gegužės 1 d. pogrindžio iniciatyva, okupantams nespėjus kilnojamo siųstuvo sugauti radiolokacijos pagalba.

Slapto radijo ryšio bei transliacijų projekto vykdytojai, operatoriai: Ignas Vylius (vadovas), B. Konkulevičius (siųstuvo konstruktorius), K. Balčiūnas, Jurgis Valiulis, Juozas Rudokas, Balys Baleišis. Radiju operatyviai buvo perduodamos žinios, atsišaukimai, nurodymai visuomenės laikysenai. Siųstuvo veikla – vienas didžiausių antinacinės rezistencijos propagandos laimėjimų Baltijos valstybėse.

## Išnašos
Protestas

**Protestas** – išskirtinai atvira reakcija į susidariusią visuomenės situaciją: kartais rengiamas protestai siekiant ją palaikyti, bet dažniausiai – jai oponuojant. Priklausomai nuo santykio su situacija ir valstybės režimo protestai gali būti sankcijonuoti arba nesankcionuoti. Kraštutinė socialinio protesto forma – revoliucija.

Protestai paprastai vyksta miestų centruose, kur protestuotojai gali sulaukti daugiausia dėmesio, naudojama įvairi simbolika, vėliavos, protesto šūkiai. Protestai prieš valdžios veiksmus renkiami prie valdžios įstaigų: parlamento, vyriausybės, prezidentūros. Protestuojant prieš užsienio valstybių veiksmus, protestuotojų taikiniais tampa tų šalių ambasados, kitos atstovybės. Dažnai aktyvių protestų metu kyla riaušės tarp protestuotojų ir saugumą palaikančių tarnybų (policijos, spec. pajėgų, armijos).

## Formos

### Politinis protestas

Protestas, nukreiptas prieš valdžios institucijas, siekiant pakeisti politinę situaciją: nuo tam tikrų politinių įsipareigojimų iki visiško esamo politinio kurso ir režimo pašalinimo.

### Socialinis protestas

Protestas, nukreiptas prieš esamą socialinę situaciją, socialinę nelygybę, mokesčių sistemą. Kartais gali peraugti į politinį protestą.

### Kultūrinis protestas

Protestas, nukreiptas prieš kokias nors kultūrines normas, palaikiant ar protestuojant prieš kokius nors visuomenės reiškinius, subkultūras. Pavyzdžiui, gėjų paradai, protestai prieš homoseksualus, protestai prieš kontroversiškus filmus, knygas ir t. t.

### Kitos formos
* Piketas
* Bado streikas
* Streikas
* Boikotas
* Mitingas
* Kelių blokada
* Valdžios įstaigų užėmimas
* Sukilimas
* Revoliucija
Mitridatai

**Mitridatai** - pusiau mitinis vaistas iš 70-ties ingridientų. Mitridatus naudojo kaip priešnuodį. Šį vaistą išrado karalius Mitridatas. Sudėtyje yra opalo ir senovėje buvo manoma, kad mitridatai padeda apsisaugoti nuo maro.
Ana (moneta)

**Ana** (hindustani आना *ānā*) – senas Indijos piniginis vienetas.

Ana buvo lygi 1/16 rupijos arba 4 paisoms () ar 12 pajų ().
Terminas *ana* yra musulmoniškosios monetų sistemos dalis. Monetos pavadinimas tėra istorinis nuo 1957 m., kai Indijos pinigų sistema tapo dešimtaine. Kartais 50 paisų pavadina *8 anomis* (; ), o 25 paisas – *4 anomis* (; ).

Anos buvo:
* sidabrinės – 2 anų moneta
* varinės – 1 anos, 1/2 anos ir 1/4 anos monetos.

Žodis *ana* Indijoje dažnai reiškia 1/16. Indijos anglų kalboje pasakymas „dvi anos tamsaus kraujo“ (*two annas of dark blood*) reiškia *oktoroną*, „dviejų anų galopas“ (*eight – anna gallop*) – pusinį galopą.
Teriakas

**Teriakas** – mišinys iš daug (pvz., 40 ar 70) ingredientų, viduramžiais naudotas kaip universalus vaistas ir priešnuodis, ypatingai naudotas įgėlimams gydyti, skausmams palengvinti.

Pavadinimas *teriakas* kilęs iš  'susijęs su žvėrimis'.

Teriakai buvo skirstomi į *didžiuosius teriakus* ir *mažuosius teriakus*.
Vienas žinomiausių teriakų buvo *Andromacho teriakas* (), sudarytas iš 70 ingredientų, kurį sukūrė Nerono gydytojas kretietis Andromachas. Tacitas rašė, kad Nerono motina Agripina, bijodama būti nunuodyta sūnaus įsakymu, po kiekvieno valgio vartojo teriaką.

Einant laikui teriakų sudėtis keitėsi, vieni darėsi paprastesni, kiti – sudėtingesni. XVII a. labai vertino *Mitridato teriaką*, sudarytą iš 50 ingredientų, kurį laikė panacėja nuo bet kokių apsinuodijimų bei ligų. XVIII a. darydavo pleistrus, persunktus šiuo teriaku, kuriuos užklijuodavo ant skaudamo pilvo.

Kitas garsus teriakas buvo *Orvieto teriakas*, kitaip dar *Venecijos teriakas* ar *orvietanas*. Jį XVII a. buvo sukūręs šarlatanas Jeronimas Ferantis iš Orvieto miesto (Italija), kuris apsigyvenęs Paryžiuje prekiavo šio teriako piliulėmis.

Pagal 1535 m. vokišką farmakopėją teriaką sudarė 12 medžiagų – šventagaršvės šaknis, valerijonas, pelynas, cinamonas, kardamonas, opijus, mira, geležies sulfidas, medus ir kt. XVI–XVII a. prancūziškoje farmakopėjoje teriakas turi 71 ingredientą.

## Nuorodos
* Ида ГАДАСКИНА. Возвращение к жизни (К истории антидотов)
Paisa

**Paisa** (, dgs. *paise*) – smulkus piniginis vienetas Indijos regione (Indijoje, Pakistane, Nepale ir Bangladeše).

## Senosios paisos
Iki XX a. 6-ojo dešimtmečio Indijoje ir Pakistane 1 paisa buvo lygi 3 pajams arba 1/4 anos, arba 1/64 rupijos. Britų valdymo laikais žodis *paisa* 'paisa' dažnai buvo rašomas *pice*. Iš vario kaldintos 0,125, 0,25, 0,5, 1, 1,5, 2 paisų monetos. Averse dažniausiai vaizduotas valdovo portretas, reverse – nominalas. Masė įvairavo nuo 2 iki 18 gramų.

Perėjus prie dešimtainių piniginių sistemų buvo įvesta nauja dešimtainė paisa (1/100 rupijos), kuri kelerius metus (Indijoje 1957–1964, Pakistane 1950–1960) buvo vadinama *naya paisa* 'naujoji paisa'.


File:PAK014.JPG|1 Pakistano paisa (1972)
File:5_paise_1965.jpg|5 Pakistano paisos (1965)


## Naujosios paisos
Naujoji paisa yra lygi:
* 1/100 rupijos (Indija, Nepalas, Pakistanas)
* 1/100 takos (Bangladešas). Bangladeše paisa vadinasi *poiša* ().