open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dygieji miegapeliniai žiurkėnai

**Dygieji miegapeliniai žiurkėnai** (*Platacanthomyidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kurioje dvi gentys su 3 rūšimis:

* Dygusis miegapelinis žiurkėnas (*Platacanthomys lasiurus*)
* Kininis miegapelinis žiurkėnas (*Typhlomys cinereus*)
* Vietnaminis miegapelinis žiurkėnas (*Typhlomys chapensis*)

## Paplitimas ir buveinė
Plačiai paplitę Pietryčių Azijoje – Indijoje, Kinijoje ir Indokinijoje. Gyvena drėgnuose atogrąžų ir subtropikų miškuose 600-2100 m aukščiuose virš jūros lygio.

## Išvaizda
Kūno ilgis 7–14 cm, uodegos ilgis 7,6-13,8 cm. Svoris apie 75 g. Kūnas panašus į pelės. Ausys matomos, margos, bet plaukelių nedaug. Ūsai labai ilgi. Pėdos trumpos, su ilgais viduriniais pirštais. Pėdų padai be plaukų ir su 6 pagalvėlėmis. Uodega ilgesnė už galvą ir kūną, dažniausiai su ilgu plaukų kuokštu.

## Šaltiniai
Dygiauodegės voverės skraiduolės

**Dygiauodegės voverės skariduolės** (*Anomaluridae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima.

* *Pošeimis. Anomalurinae*
** Dygiauodegės skraiduolės (*Anomalurus*):
*** Bikrofto dygiauodegė skraiduolė (*Anomalurus beecrofti*)
*** *[[Anomalurus derbianus]]*
*** Pelio dygiauodegė skraiduolė (*Anomalurus pelii*)
*** Nykštukinė dygiauodegė skraiduolė (*Anomalurus pusillus*)
* *Pošeimis. Zenkerellinae*
** Idiūrai (*Idiurus*):
*** Ilgaausis idiūras (*Idiurus macrotis*)
*** Zenkerio idiūras (*Idiurus zenkeri*)
** Dygiauodegės voverės (*Zenkerella*):
*** Dygiauodegė voverė (*Zenkerella insignis*)
2005 m. Europos krepšinio čempionatas

**XXXIV Europos krepšinio čempionatas** – 2005 m. rugsėjo 16–25 d. Serbijoje ir Juodkalnijoje vykęs Europos vyrų krepšinio čempionatas. FIBA Europa organizuoja Europos vyrų krepšinio čempionatą nelyginiais metais. Nuo 1961 m. čempionate dalyvauja 16 rinktinių. Tai trečiasis čempionatas, įvykęs Belgrade (ankstesni 1961 m. ir 1975 m.). Čempionatas vyko keturiuose miestuose: Vršace (A grupės rungtynės vyko „Millenium Hall“), Podgoricoje (B grupės rungtynės vyko „Morača Sports Center“), Belgrade (C grupės rungtynės vyko „Pionir Hall“, o atkrintamosios varžybos ir finalas Belgrado arenoje), Novi Sade (D grupės rungtynės vyko „Spens Sports Center“).

## Čempionato dalyvės

* *Vėliava, valstybė (Laimėti medaliai iki [[2005]] m.);*
*  (medalių neiškovojo);
*  (sidabras 1957; bronza 1961);
*  (sidabras 1973, 1999, 2003; bronza 1991, 2001);
*  (auksas 1983, 1999; sidabras 1937, 1946, 1991, 1997; bronza 1971, 1975, 1985, 2003);
*  (sidabras 1979);
*  (auksas 1987; sidabras 1989; bronza 1949);
*  (bronza 1993, 1995);
*  (auksas 1935; sidabras 1939);
*  (auksas 1937, 1939, 2003; sidabras 1995);
*  (sidabras 1949, bronza 1937, 1951, 1953, 1959);
*  (sidabras 1993, bronza 1997);
*  (auksas 1995, 1997, 2001, bronza 1999);
*  (medalių neiškovojo);
*  (sidabras 2001);
*  (auksas 1993);
*  (medalių neiškovojo).

## Čempionatas

#### A grupė
**[[Vršacas]]** (Millenium Hall)

#### B grupė
**[[Podgorica]]** (Morača Sports Center)

#### C grupė
**[[Belgradas]]** (Pionir Hall)

#### D grupė
**[[Novi Sadas]]** (Spens Sports Center)

### Atkrintamosios varžybos

### Antras etapas

### Ketvirtfinaliai

### Rungtynės dėl 5–8 vietų

### Pusfinaliai

### Finalai

### Užimtos vietos
Rinktinės, čempionate užėmusios 1–6 vietas, laimėjo kelialapius į 2006 m. pasaulio vyrų krepšinio čempionatą.

## Nuorodos
* Oficiali 2005 m. Europos vyrų krepšinio čempionato svetainė 
* Oficiali FIBA (Europa) svetainė
* Oficiali FIBA svetainė
Gundiniai

**Gundiniai** (*Ctenodactylidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima. Paplitę Afrikoje. Šeimoje 5 rūšys: 

*Gundžiai (*Ctenodactylus*):
**Gundis (*Ctenodactylus gundi*)
**Sacharos gundis (*Ctenodactylus vali*)
*Felovijos (*Felovia*):
**Felovija (*Felovia vae*)
*Masutjeros (*Massoutiera*):
**Masutjera (*Massoutiera mzabi*) 
*Kutauodegiai gundžiai (*Pectinator*):
**Kutauodegis gundis (*Pectinators spekei*)

## Paplitimas ir buveinė
Gyvena dykumose ir pusdykumėse prie šiaurinės ir pietinės Sacharos sienos. Nesukuria savo lizdų, o slepiasi uolų plyšiuose. Kartais pakyla į 2500 m aukštį virš jūros lygio.

## Išvaizda
Kūno ilgis 124–288 mm, uodega 20–85 mm, sveria iki 396 g. Kūno struktūra gyvūnai primena Pietų Amerikos jūrų kiaulytes. Kūnas kompaktiškas ir primena cilindrą. Galūnės trumpos, ant kiekvienos pėdos yra po keturis pirštus su aštriais nagais.

## Elgsena
Paprastai aktyvūs dieną, tačiau ilsisi karščiausiomis valandomis. Minta tik augalinėmis dalimis. Patelės nėščios būna apie 55 dienas, jauniklius atsiveda jau su kailiu ir ir atmerktomis akimis.

## Šaltiniai
Peliniai žiurkėnukai

**Peliniai žiurkėnukai** (*Calomyscidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima. Paplitę Irane, Afganistane, Azerbaidžane, Pakistane, Sirijoje ir kt. Šeimoje viena gentis ir 7 rūšys:

* Pelinis žiurkėnukas (*Calomyscus bailwardi*). Paplitęs Irane.
* *[[Calomyscus baluchi]]*
* *[[Calomyscus firiusaensis]] *
* *[[Calomyscus hotsoni]]*
* *[[Calomyscus mystax]]*
* *[[Calomyscus tsolovi]]*
* *[[Calomyscus urartensis]]*

## Paplitimas ir buveinė
Aptinkamas Vakarų ir Vidurinėje Azijoje, arealas tęsiasi nuo Sirijos ir Irano vakaruose iki Turkmėnistano, Afganistano ir Pakistano rytuose. Gyvena stepėse, pusdykumėse ir kalnuotų regionų miškuose, 400–3500 m aukštyje virš jūros lygio.

Vėlyvojo mioceno laikotarpiu gyveno Europoje.

## Išvaizda
Kūno ilgis 7–9 cm, uodegos 8–10 cm. Svoris iki 30 g. Kūnas panašus į mažos pelės. Kailis labai švelnus ir lygus. Nugarinės dalies spalva svyruoja nuo rausvos, smėlio iki šviesiai pilkšvai rudos, o ventralinės dalys ir kojos dažniausiai baltos. Snukis smailus, akys didelės. Ausys didelės, apvalios ir be plaukų. Pėdos ilgos ir plonos. Visos letenos penkiapirštės, nagai maži ir gležni. Uodega ilgesnė už galvą ir kūną, dvispalvė, tankiai plaukuota ir baigiasi ilgų plaukų kuokštu. Neturi skruostų maišelių. Patelės turi 3 poras spenių. Lytinio dimorfizmo nėra.

## Šaltiniai
Kiškialūpiniai žiurkėnai

**Kiškialūpiniai žiurkėnai** (*Nesomyidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kurioje 5 pošeimiai, 22 gentys ir 55 rūšys:
**Pošeimis. Cricetomyinae* 
**Trikampuodegiai žiurkėnai (*Beamys*): 
***Trikampuodegis žiurkėnas (*Beamys hindei*) 
**Žiurkėnžiurkės (*Cricetomys*): 
***Gambinė žiurkėnžiurkė (*Cricetomys gambianus*) 
***Emino žiurkėnžiurkė (*Cricetomys emini*) 
**Maišiaskruosčiai žiurkėnai (*Saccostomus*): 
***Maišiaskruostis žiurkėnas (*Saccostomus campestris*) 
****[[Saccostomus mearns]]* 
**Pošeimis. Dendromurinae* 
**Afrikinės laipiosios pelės (*Dendromus*): 
****[[Dendromus insignis]]* 
****[[Dendromus kahuziensis]]* 
****[[Dendromus kivu]]* 
****[[Dendromus lovati]]* 
***Tamsiaausė laipioji pelė (*Dendromus melanotis*) 
***kalninė laipioji pelė (*Dendromus mesomelas*) 
****[[Dendromus messorius]]* 
***Mažoji laipioji pelė (*Dendromus mystacalis*) 
****[[Dendromus nyikae]]* 
****[[Dendromus oreas]]* 
****[[Dendromus vernayi]]* 
**Megadendromiai (*Megadendromus*): 
***Didysis megadendromis (*Megadendromus nicolausi*) 
**Konginės medpelės (*Dendroprionomys*): 
***Konginė medpelė (*Dendroprionomys rousseloti*) 
**Dolmano medpelės (*Prionomys*): 
***Dolmano medpelė (*Prionomys batesi*) 
**Ilgaausės pelės (*Malacothrix*): 
***Ilgaausė pelė (*Malacothrix typica*) 
**Storieji žiurkėnukai (*Steatomys*): 
****[[Steatomys caurinus]]* 
****[[Steatomys cuppedius]]* 
****[[Steatomys jacksoni]]* 
****[[Steatomys krebsii]]* 
****[[Steatomys parvus]]* 
***Storasis žiurkėnukas (*Steatomys pratensis*) 
**Raukšliadančiai žiurkėnukai (*Leimacomys*): 
***Raukšliadantis žiurkėnukas (*Leimacomys buettneri*) 
**Pošeimis. Mystromyinae*
**Baltauodegiai žiurkėnai (*Mystromys*):
***Baltauodegis žiurkėnas (*Mystromys albicaudatus*)
**Pošeimis. Nesomyinae* 
**Trumpaleteniai žiurkėnukai (*Brachytarsomys*): 
***Trumpaletenis žiurkėnukas (*Brachytarsomys albicauda*) 
**Trumpauodegiai žiurkėnai (*Brachyuromys*): 
****[[Brachyuromys betsileoensis]]* 
***Trumpauodegis žiurkėnas (*Brachyuromys ramirohitra*) 
**Madagaskariniai miegapeliniai žiurkėnai (*Eliurus*): 
****[[Eliurus majori]]* 
***Mažasis miegapelinis žiurkėnas (*Eliurus minor*) 
****[[Eliurus myoxinus]]* 
****[[Eliurus penicillatus]]* 
****[[Eliurus tanala]]* 
****[[Eliurus webbi]]* 
**Roberto žiurkėnai (*Gymnuromys*): 
***Roberto žiurkėnas (*Gymnuromys roberti*) 
**Malgasinės didžiosios žiurkės (*Hypogeomys*): 
***Malgasinė didžioji žiurkė (*Hypogeomys antimena*) 
**Didžiakojai žiurkėnukai (*Macrotarsomys*): 
****[[Macrotarsomys bastardi]]* 
****[[Macrotarsomys ingens]]* 
***[[Monticolomys]]:* 
****[[Monticolomys koopmani]]* 
**Kiškialūpiai žiurkėnai (*Nesomys*): 
***Kiškialūpis žiurkėnas (*Nesomys rufus*) 
**Pošeimis. Petromyscinae* 
**Uoliniai žiurkėnukai (*Petromyscus*): 
****[[Petromyscus barbouri]]* 
***Uolinis žiurkėnukas (*Petromyscus collinus*) 
****[[Petromyscus monticularis]]* 
****[[Petromyscus shortridgei]]* 
**Delanio pelkiniai žiurkėnukai (*Delanymys*): 
***Delanio pelkinis žiurkėnukas (*Delanymys brooksi*)


Image:Klatre09.jpg|Mažoji laipioji pelė (*Dendromus mystacalis*)
Didžiasalis (Ignalina)

**Didžiasalis** – gatvinis kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Ignalinos, Sirvėtos regioniniame parke, prie kelio  ir Švintės upelio, Švenčionių rajono paribyje. Šiaurės vakariniame pakraštyje, už miško juostos, plyti Ignalinos aerodromas. Rytuose telkšo ežeras Miškinis.

Sodybos netaisyklingo plano, kelios jų išsidėsčiusios abipus gatvės. Pirkios dažniausiai dvigalės, svirnai su šoniniais priesvirniais, tvartai ir kluonai permetinės konstrukcijos. Kaimas paskelbtas etnokultūriniu draustiniu, kuriame saugomos 42 sodybos, yra 25 paminkliniai pastatai.

## Etimologija

Senuosiuose šaltiniuose kaimas minimas kaip *Dzideł, Wielka Wieś, Wielika Sioło, Villa Magna, Sołydydie, Великая-Весь*. Pavadinimas sudarytas iš žodžių *di̇̀delis, di̇̀dis* ir *salà* ʻsodžius, kaimasʼ.

## Istorija

XIX a. pabaigoje kaimas pateko į Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčių, buvo Zablatiškės apskrityje ir dvaro valdoje.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pakarana

**Pakarana** (*Dinomys branickii*) – graužikų (*Rodentia*) rūšis, vienintelė **pakaraninių** (*Dinomyidae*) šeimoje.

## Paplitimas ir buveinė
Paplitusi Pietų Amerikoje, vakarinėje Amazonės baseino tropinių miškų dalyje ir Andų prieškalnėse nuo šiaurės vakarų Venesuelos ir Kolumbijos iki vakarų Bolivijos.

Gyvena atogrąžų miškų slėniuose ir kalnų šlaituose 240-3200 m aukščiuose virš jūros lygio. Randamos 4-5 individų šeimose.

## Išvaizda
Kūno ilgis 73-80 cm, uodega 20 cm. Svoris 10-15 kg. Kailis dėmėtas. Uodega ilga.

## Mityba
Minta vaisiais, lapais ir augalų stiebais. Valgydami sėdasi ant užpakalinių kojų ir priekinėmis letenomis renka maistą.

## Šaltiniai
Vršacas

**Vršacas** (serbiškai *Вршац* arba *Vršac*; rumuniškai *Vârşeţ*; vengriškai *Versec*; vokiškai *Werschetz*) – miestas, esantis Serbijoje 45,13° š. ilg., 21,30° r. plat. 2002 metais miestas turėjo 40 000 gyventojų, o visa Vršaco savivaldybė 54 369 gyventojų. Vršacas yra Banato regione, Vojvodinos provincijoje, Serbijoje. Jis yra pietinio Banato rajono dalis.

## Sportas
* OFK Vršac– futbolo klubas;
* Vršaco miesto stadionas, kurio talpa 5 tūkst. žiūrovų.

## Savivaldybė
Vršaco savivaldybę sudaro Vršaco miestas ir šios gyvenvietės:
* Vatin
* Veliko Središte
* Vlajkovac
* Vojvodinci
* Vršački Ritovi
* Gudurica
* Zagajica
* Izbište
* Jablanka
* Kuštilj
* Mali Žam
* Malo Središte
* Markovac
* Mesić
* Orešac
* Pavliš
* Parta
* Potporanj
* Ritiševo
* Sočica
* Straža
* Uljma
* Šušara

## Etninės grupės
Savivaldybės gyventojų populiacija sudaryta iš 70 % serbų, rumunų, vengrų ir kt. Vršaco mieste gyvena 5913 rumunų.

## Turistinės vietos
2002 pastatytas „Tūkstantmečio sporto centras“, kuriame vyko 2005 m. Europos vyrų krepšinio čempionatas.

## Nuorodos
* Oficiali Vršaco miesto svetainė
Al Pacino

**Alfredas Džeimsas Pačinas** (*Alfredo James Pacino*, g. 1940 m. balandžio 25 d.) – amerikiečių aktorius.

Išgarsėjo F. F. Kopolos filme „Krikštatėvis“ ir jo tęsiniuose. Atliko pagrindinį vaidmenį – buvo Korleonų šeimos donas.

## Filmografija

## Šaltiniai

## Nuorodos

* imdb informacija
Uolinė žiurkė

**Uolinė žiurkė** (*Petromus typicus*) – graužikų (*Rodentia*) rūšis, vienintelė **uolinių žiurkių** (*Petromuridae*) šeimoje. Paplitusi pietvakarių Afrikoje.

## Paplitimas

Gyvena sausose, uolėtose vietovėse pietvakarių Afrikoje – pietvakarių Angoloje ir Namibijoje, taip pat ir šiaurės vakarų Pietų Afrikoje.

## Išvaizda
Galvos ir liemens ilgis 14–22,5 cm, uodegos – 11,5–17,5 cm, o svoris – ​​100-300 g. Užpakalinės pėdos ilgis 27–40 mm, ausies ilgis – 10–17 mm.

Uolinės žiurkės šiek tiek primena voveres. Kailis ilgas, uodegos plaukuotos. Spalva būna ruda, pilka arba beveik juoda. Nosis gelsva ir linkusi išsiskirti. Pilvaplėvės kailis savo spalva atitinka nugaros kailį, tačiau yra šiek tiek blyškesnis. Galvos pastebimai suplotos. Galūnės trumpos, pėdos didelės. Pirštų nagai labai gerai išsivystę, aštrūs ir trumpi.

Patelės turi 2–3 poras spenių, iš kurių dvi yra krūtinės srityje už pečių ir viena, kurios gali nebūti, juosmens srityje. Kadangi speniai liemens šonuose, jaunikliai gali maitintis iš šono, kai gyvūnai susispietę siaurame uolos plyšyje.

## Šaltiniai
Prancūzijos respublikos kalendorius

**Respublikos kalendorius** () arba **Revoliucijos kalendorius** () – 1789 m. po Didžiosios Prancūzijos revoliucijos sukurtas naujas kalendorius. 1789 m. liepos 15 d. Bastilijos šturmas tapo I laisvės metais (*An I de la liberté*). Prancūzų revoliuciniu kalendoriumi buvo naudojamasi apie 12 metų, po to jis nunyko. Kalendorių sukūrė speciali komisija vadovaujama Šarlio Žilbero Romo. 1793 m. spalio 24 d. jį patvirtino Nacionalinis konventas.

## Metų skaičiavimas
Metai skaičiuojami nuo „Respublikos eros pradžios“, t. y., nuo 1792 m. rugsėjo 22 d. Metų skaičiavimas „nuo Kristaus gimimo“ panaikintas. 1792 m. rugsėjo 22 d. sutapo su rudens lygiadieniu, kitų metų pradžia buvo laikomas pusiaunaktis tos dienos, kuri tais metais sutapdavo su rudens lygiadieniu.

## Kalendoriaus struktūra

### Mėnesių pavadinimai
Metus sudarė dvylika mėnesių naujais pavadinimais po 30 dienų + 5 arba 6 dienos (priklausomai nuo to, ar tuo metu keliamieji ar nekeliamieji metai), neįeinančios į mėnesius (*sankiulotidės*). Mėnesį sudarė 3 savaitės po 10 dienų. Vartoti šie mėnesių pavadinimai:

**Ruduo**
* Vandemjeras ( < *vendange* – ‘vynuogių derlius’), rugsėjo 22/23/24 – spalio 21/22/23;
* Briumeras ( < *brume* ‘rūkas’), spalio 22/23/24 – lapkričio 20/21/22;
* Frimeras ( < *frimas* ‘šerkšnas’), lapkričio 21/22/23 – gruodžio 20/21/22.
**Žiema**
* Nivozas ( <  ‘sniegingas’), gruodžio 21/22/23 – sausio 19/20/21;
* Pliuviozas ( <  ‘lietingas’), sausio 20/21/22 – vasario 18/19/20;
* Vantozas ( < *venteux* – ‘vėjuotas’), vasario 19/20/21 – kovo 20/21.
**Pavasaris**
* Žerminalis ( <  ‘daigas’), kovo 21/22 – balandžio 19/20;
* Florealis ( < *fleur* ‘gėlė’), balandžio 20/21 – gegužės 19/20;
* Prerialis ( < *prairie* ‘pieva’), gegužės 20/21 – birželio 18/19.
**Vasara**
* Mesidoras ( <  ‘pjūtis’), birželio 19/20 – liepos 18/19;
* Termidoras ( <  ‘šiluma’), liepos 19/20 – rugpjūčio 17/18;
* Fruktidoras ( <  ‘vaisius’), rugpjūčio 18/19 – rugsėjo 16/17.
Mėnesio galūnė nurodo metų laiką. Kiekvienai dienai buvo priskiriamas tam tikras augalo, gyvūno ar kitoks pavadinimas. Pavadinimus sukūrė poetas Fabras d'Eglantenas. Mėnesiai taip pat buvo susieti su zodiako ženklais.

### Paros suskirstymas valandomis ir minutėmis

Valandą sudarė 100 minučių, minutę – 100 sekundžių, parą – 10 valandų.

### Sankiulotidės
# Dorybės diena () – rugsėjo 17 d.
# Genijaus diena () – rugsėjo 18 d.
# Darbo diena () – rugsėjo 19 d.
# Nuomonių diena () – rugsėjo 20 d.
# Apdovanojimų diena () – rugsėjo 21 d.
# Revoliucijos diena () (keliamaisiais metais lygiadienio išvakarės)

Žodis **sankiulotidės** () kilęs iš sankiulotų pavadinimo.
Dirvinė pelė

**Dirvinė pelė** (*Apodemus agrarius*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas.

## Paplitimas
Paplitusi Vidurio ir Rytų Europoje, taip pat pietų Sibire: nuo Austrijos, Vokietijos vakaruose iki Baikalo rytuose. Kitas arealas driekiasi Rytų Azijoje: Rytų Kinijoje, Mandžiūrijoje, Korėjoje.

## Išvaizda
Kūnas 126 mm ilgio, sveria kiek virš 50 g. Dirvinė pelė šiek tiek didesnė už naminę pelę. Kailiukas šviesus, beveik smėlio spalvos, išilgai nugaros eina tamsus, beveik juodas 2 mm pločio ruoželis. Uodega sudaro apie 70 proc. kūno ilgio (~90 mm).

## Ekologija

Lietuvoje dažna. Gyvena javų laukuose, paupiuose, grioviuose. Kasa nesudėtingus urvelius. Žiemoja dažnai šiaudų kūgiuose, sandėliuose ir kitose patalpose.

Maitinasi žaliosiomis augalų dalimis, šaknimis, sėklomis, riešutais, uogomis, vabzdžiais. Žemės ūkio kenkėjas. Per metus veda 3–5 vadas, vidutiniškai po 6 jauniklius. Pouliacija labai svyruoja nuo oro sąlygų (pvz., sumažėja dėl vasaros liūčių, ankstyvų šalnų).

## Šaltiniai
Afrikinės nendryninės žiurkės

**Afrikinės nendryninės žiurkės** (*Thryonomyidae*) – graužikų (*Rodentia*) šeima, kurioje yra viena gentis su dviem rūšimis:
* Mažoji nendryninė žiurkė (*Thryonomys gregorianus*)
* Didžioji nendryninė žiurkė (*Thryonomys swinderianus*)

## Paplitimas
Paplitusios Afrikoje, išskyrus Sacharą. Gyvena pelkėtose vietose, upių ir ežerų pakrantėse.

## Išvaizda
Kūno ilgis 35–60 cm. Sveria apie 3–6 kg, o kai kuriais atvejais iki 10 kg. Tai tvirto kūno sudėjimo graužikai, kurių kailis rusvas ir išmargintas geltona arba pilka spalva.

## Veisimasis
Patelės bent kartą per metus atsiveda 2–4 ​​jauniklius, o kai kuriose vietovėse ir dažniau. Afrikinės nendryninės žiurkės lytiškai subręsta ir gali daugintis 6 mėnesių amžiaus.

## Mityba
Žolėdžiai, daugiausia minta savanos ir vandens žolėmis, o kartais ir medžių šaknimis, gumbais, žieve, vaisiais, grūdais ar riešutais. Kartais įsiveržia į dirbamos žemės plotus ir maitinasi cukranendrėmis, todėl laikomi kenkėjais.

## Šaltiniai
Mažoji miškinė pelė

**Mažoji miškinė pelė** (*Apodemus uralensis*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas. Tai visiškai neseniai Lietuvoje aptikta nauja žinduolių rūšis, kuri rasta Kamanų rezervate, Mažeikių rajone, Žemaitijos nacionaliniame parke ir Varnių regioniniame parke. Dažniausiai veda 6-7 jauniklius, iš viso 2 vadas.

Gyvena javų laukuose, pievose, miškuose netoli jo pakraščio.
Dirvinės ir miškinės pelės

**Dirvinės ir miškinės pelės** (*Apodemus*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis, paplitusi Palearktikos miškų ir stepių juostoje. Kūnas 6-15 cm ilgio. Uodega truputį ilgesnė už kūno ilgį arba tokio pat ilgio. Gentyje apie 20 rūšių (Lietuvoje 4 rūšys):

* Dirvinė pelė (*Apodemus agrarius*). Lietuvoje gyvena.
* Alpinė dirvapelė (*Apodemus alpicola*)
* Japonijos mažoji dirvapelė (*Apodemus argenteus*)
* Persijinė dirvapelė (*Apodemus arianus*)
* *[[Apodemus chevrieri]]*
* Pietų Kinijos dirvapelė (*Apodemus draco*)
* Geltonkaklė pelė (*Apodemus flavicollis*). Lietuvoje gyvena.
* Geltonkrūtė dirvapelė (*Apodemus fulvipectus*)
* Himalajinė dirvapelė (*Apodemus gurkha*)
* *[[Apodemus hermonensis]]*
* Kaukazinė dirvapelė (*Apodemus hyrcanicus*)
* Sinchuano dirvapelė (*Apodemus latronum*)
* Mažosios Azijos kalninė pelė (*Apodemus mystacinus*)
* *[[Apodemus peninsulae]]*
* *[[Apodemus ponticus]]*
* Kašmyro dirvapelė (*Apodemus rusiges*)
* Taivano dirvapelė (*Apodemus semotus*)
* Azijinė miškinė pelė (*Apodemus speciosus*)
* Miškinė pelė (*Apodemus sylvaticus*). Lietuvoje gyvena.
* Mažoji miškinė pelė (*Apodemus uralensis*). Lietuvoje gyvena.
Podgorica

**Podgorica** (; 1946–1992 m. ***Titogradas***) – Juodkalnijos sostinė. 157,0 tūkst. gyventojų (2007). Penkios upės teka per miestą ar šalia jo: Morača, Zeta, Ribnica, Cijevna ir Sitnica. Podgoricoje yra keletas teatrų, bibliotekų, universitetas, X a. Podgoricos šv. Jurgio bažnyčia, laikrodžio bokštas, senas tiltas, citadelė, mečetė.

Medunas – romėniškas miestas ir viduramžių pilis. Medune gimė Juodkalnijos kunigaikštis ir poetas Marko Milkanov Popovic.

## Etimologija

Miesto pavadinimas juodkalnietiškai pažodžiui reiškia „po Gorica“. Gorica („kalva“) yra viena iš kalvų mieste (mieste yra ir kita kalva „brdo Gorica“, esanti pietinėje miesto dalyje). Iki romėnų ir romėnų laikais miestas buvo žinomas Doklijos () vardu. Podgoricos vardas minimas nuo 1326 m. XI–XV a. ji vadinosi ***Ribnica***. 1946–1992 m. pavadintas *Titogradu* Jugoslavijos vadovo J. Broz Tito (1892–1980) garbei.

## Istorija

Nuo 1466 iki 1878 m. priklausė Osmanų imperijai, vėliau Juodkalnijai. 1918 m. buvo Didžiosios nacionalinės serbų asamblėjos vieta. Tų metų lapkričio 29 dieną asamblėja nubalsavo už Juodkalnijos ir Serbijos susijungimą. Gruodžio 1 d. Serbija ir Juodkalnija (kartu ir Podgorica) susijungė su Kroatija ir Slovėnija ir sukūrė Serbų, kroatų ir slovėnų karalystę (Jugoslaviją).

1941 m. miestas buvo okupuotas fašistinės Italijos, o 1943 m. Vokietijos. Sąjungininkų pajėgos atkovojo miestą 1944 m., per sprogimus mirė daug gyventojų. 1945 m. komunistai atstatė miestą ir 1946 m. pakeitė jo pavadinimą į Titogradą (jugoslavų komunistų lyderio J. Broz Tito garbei). 1946 m. miestas tapo Juodkalnijos sostine vietoje anksčiau buvusios Cetinės. 

1992 m. balandžio 2 d. referendume gyventojai pasisakė už Podgoricos vardo sugrąžinimą. Jugoslavijos karai aplenkė miestą, bet jis nukentėjo nuo ekonominės stagnacijos, kurią sukėlė tarptautinės sankcijos. 1999 m. Podgorica buvo bombarduota NATO pajėgų. 

Po nepriklausomybės referendumo 2006 m. gegužę Podgorica tapo Juodkalnijos sostine. 2008 m. bent 10 tūkst. žmonių protestavo mieste prieš Kosovo nepriklausomybės paskelbimą. 2015 m. spalį Podgoricoje 5-8 tūkst. protestavo prieš Juodkalnijos NATO narystę. 2018 m. vasario 22 d. Jugoslavijos armijos veteranas nusižudė Amerikos ambasadoje Podgoricoje.

## Susisiekimas
* Geležinkelio linijų kryptys:
** Belgradas;
** Nikšičius;
** Škoderis-Tirana, Albanija.
* Tarptautinis oro uostas TGD / Golubovci.

## Sportas
### Futbolas
* FK Budućnost Podgorica
* FK Kom Podgorica
* FK Mladost Podgorica

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesto svetainė
Pelė mažylė

**Pelė mažylė** (*Micromys minutus*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas.

Kūnas oranžiškai rudas, pilvas gelsvai baltas. Kūno ilgis 45-70 mm, svoris 4,5-10 g. Snukutis trumpas. Ausys nedidelės, prie klausos angos yra stambi triskiautė odos raukšlė, kuri esant reikalui, uždaro klausos kanalą. Uodega beveik tokio ilgio kaip kūnas. Uodega raumeninga, pritaikyta apsivynioti apie augalų stiebus ir plonas šakutes.

Lietuvoje dažna. Gyvena laukuose, pievose, paupiuose, kur yra tankių aukštų žolių ir krūmų. Rutulio formos gūžtą įsirengia ant augalų stiebų ir šakučių 50-100 cm aukštyje. Rudenį ir žiemą dažnai gyvena javų ir šiaudų kūgiuose.
Ribnica (reikšmės)

**Ribnica** vadinama:

* Slovėnijos miestas;
*  Ribnica (Moldavija) miestas Moldavijoje;
* anksčiau vadinta Podgorica.
Geltonkaklė pelė

**Geltonkaklė pelė** (*Apodemus flavicollis*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas. Nugara pilkai ruda, aiškiai atsiskiria nuo balto pilvo. Ant krūtinės yra aiški įvairaus dydžio ir formos gelsva dėmė, kartais – skersinė juostelė. Uodega truputį trumpesnė už kūną, su 180-220 žvynų žiedų. Jaunikliai tamsesni už suaugusius, panašūs į miškines peles.

Lietuvoje dažna. Gausesnė lapuočių ir mišriuose miškuose, krūmais apaugusiuose paupiuose. Gyvena giliuose (iki 1,5 m) urvuose, po kelmais, medžių šaknimis, kartais uoksuose, paukščių inkiluose. Gerai laipioja medžiais, sienomis.
Miškinė pelė

**Miškinė pelė** (*Apodemus sylvaticus*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikas. Kūno viršus tamsiai pilkas, rusvo atspalvio. Pilvas baltas. Uodega vienodo ilgio su kūnu arba truputį ilgesnė, turi 120-180 žvynų žiedų.

Lietuvoje už geltonkaklę pelę retesnė. Gyvena mišriuose miškuose su tankiu pomiškiu. Kasa negilius urvelius.
Pievinis pelėnas

**Pievinis pelėnas** (*Microtus agrestis*) – vidutinio dydžio žiurkėninių (*Cricetidae*) šeimos graužikas. Kūnas 80-110 mm ilgio ir 26-40 g svorio. Uodega sudaro trečdalį kūno ilgio. Kailiukas tamsiai pilkas. Nuo pilkojo pelėno skiriasi tamsesniais ir šviesesniais plaukais, didesne užpakaline pėda.

Aptinkamas visur, bet negausus. Gyvena panašiuose biotopuose kaip vandeninis pelėnas.
Bahajų kalendorius

**Bahajų kalendorius** (dar vadinamas Badí kalendoriumi), pavadintas pagal bahajų tikėjimą – saulės kalendorius, kurį sudaro įprastos 365 dienos, keliamaisiais metais – 366. Kalendoriaus metus sudaro 19 mėnesių, kiekvienas po 19 dienų (361 dienos), prie kurių pridedamos „keliamosios dienos” (eiliniais metais 4, keliamaisiais 5 dienos).

Metai kalendoriuje prasideda pavasario lygiadieniu ir yra skaičiuojami su BE (bahajų eros) datos žyma. 1844 m. e. m. kovo 21 diena yra pirmoji pirmųjų bahajų kalendoriaus metų diena. Periodas nuo 2008 m. kovo 21 d. iki 2009 m. kovo 21 d. yra 165-ieji BE metai.

## Istorija
Bahajų kalendoriaus pradžia siejama su autentišku Badí kalendoriumi, sukurtu Bábo. Vėliau Bahá'u’lláh pritaikė šį kalendorių naudojimui ir įvedė pavasario lygiadienį, dar vadinamą Naw-Rúz, kaip pirmąją metų dieną. Taip pat jis išaiškino ir keliamąsias dienas. 
Nors pavasario lygiadienis gali būti kovo 20 d., 21 ar 22 d., Shoghi Effendi deklaravo, kad, kol kas, šiuo metu, bahajų kalendorius yra „pririštas“ prie Grigaliaus kalendoriaus, su naujaisiais metais visada prasidedančiais kovo 20 d., po saulėlydžio. Be šios direktyvos, kalendoriuje galimi vienos ar dviejų dienų nukrypimai, lyginant su Grigaliaus kalendoriumi. Tokio besikeičiančio kalendoriaus įgyvendinimui, kurio metų pradžia būtų tikrasis pavasario lygiadienio laikas, Visuotiniams Teisingumo Rūmams reikės numatyti vieną vietovę, kurioje ir būtų fiksuojamas lygiadienio laikas. Šiame straipsnyje aprašomas bahajų kalendorius, kuris šiuo metu yra „pririštas“ prie grigališkojo saulės kalendoriaus.

Metai bahajų kalendoriuje pradėti skaičiuoti nuo 1844 m. kovo 21 d., ketvirtadienio, bahajų eros arba Badí‘ eros (BE arba B.E.) pradžios. Pirmieji BE metai prasidėjo nuo 1844 m. kovo 20 d. saulėlydžio.

## Mėnesiai
Bahajų kalendorius sudarytas iš 19 mėnesių, po 19 dienų kiekviename. Bahajų mėnesių pavadinimai atspindi Dievo savybes. Prieš paskutinį metų mėnesį, ‘Alá’ (aukštybė), yra kelios keliamosios dienos vadinamos *Ayyám – i-Há*. Paprastais metais yra keturios tokios dienos, o keliamaisiais metais – penkios. Naujieji metai, vadinami Naw-Rúz, prasideda po pasninko mėnesio. Kadangi šiuo metu kalendorius yra sinchronizuotas su Grigaliaus kalendoriumi, bahajų keliamieji metai sutampa su mūsų eros keliamaisiais metais.

## Šventos dienos
Bahajų kalendoriuje yra vienuolika šventadienių, iš kurių per devynis, jeigu tik gali, bahajai nedirba. Ridvanas, dvylikos dienų šventė, pažymi Bahá'u’lláh misijos paskelbimo pradžią ir yra pagrindinė, pati didžiausia ir švenčiausia bahajų šventė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Bahajų kalendorius (ang.)
* Bahajų kalendoriaus aritmetika (ang.)
Pelėnas dvynys

**Pelėnas dvynys** (*Microtus levis sin. Microtus rossiaemeridionalis*) – vidutinio dydžio žiurkėninių (*Cricetidae*) šeimos graužikas. Tai dar visai neseniai Lietuvoje indentifikuota žinduolių rūšis. Išoriškai sunkiai atskiriamas nuo paprastojo pelėno, bet turi skirtingą chromosomų skaičių.

Gyvena medžiais ir krūmais apaugusiuose vandens telkinių (upių, upelių, griovių, ežerų ir kt.) pakraščiuose, besiribojančiuose su pievomis, ganyklomis, javų laukais. Be to jie gyvena senose šiaudų stirtose, esančiose dobilienų, ganyklų palaukėse netoli gyvenviečių ir sodybų su medžiais ir krūmais.

Lietuvoje paplitimas neištirtas.

## Taip pat skaityti
* Vietinės Lietuvos žinduolių rūšys
Rotting Christ

**Rotting Christ** () – black metal grupė iš Atėnų (Graikijos), susikūrusi 1987. Šiuo metu tai yra viena žinomiausių šio žanro grupių pasaulyje.

Per beveik du dešimtmečius grupės muzika nuo black metal tobulėjo iki sudėtingo žanrų mišinio. Jų kūryboje galima jausti ir doom metal, ir atmospheric ir net gothic elementų.

2005 m. rugsėjo 4 d. Rotting Christ koncertavo ir Lietuvoje, Vilniuje.

## Nariai
* Sakis Tolis (*Necromayhem*, vokalas ir gitara)
* Themis Tolis (*Necrosauron*, būgnai)
* Andreas Lagios (*Andreas*, bosistas nuo 1996)
* Giorgos Bokos (*Giorgos*, Gitara nuo 2005)

### Buvę nariai
* Kostas Vassilakopoulos – gitara (1996–2004)
* Georgios Tolias – sintezatorius (1996–2004)

## Diskografija
* *Satanus Thedeum* (1989)
* *Passage to Arcturo* (1991)
* *Thy Mighty Contract* (1993)
* *Non Serviam* (1994)
* *Triarchy of Lost Lovers* (1996)
* *A Dead Poem* (1997)
* *Sleep of Angels* (1999)
* *Khronos 666*' (2000)
* *Genesis* (2002)
* *Sanctus Diavolos* (2004)
* *Theogonia* (2007)
* *Aealo* (2010)
* *Κατά τον δαίμονα εαυτού* (2013)
* *Rituals* (2016)
* *The Heretics* (2019)

## Nuorodos

* Oficialus Rotting Christ puslapis
*
Dimmu Borgir

**Dimmu Borgir** (islandiškai *Tamsos Tvirtovė*) – norvegų melodingo black metal grupė, susikūrusi 1993 metais.

## Nariai

### Dabartiniai
* Stian Thoresen *Shagrath*, vokalas
* Thomas Rune Andersen *Galder*, gitara (grupėje nuo 2001)
* Sven Atle Kopperud *Silenoz*.

### Buvę
* *Astennu* – gitara (1997–1999)
* *Brynjard Tristan* – bosistas (1994–1996)
* *Nagash* – bosistas (1996–1999)
* *Tjodalv* – būgnai (1993–1999)
* *Nicholas Barker* – būgnai (1999–2004)
* *Reno Kiilerich* – būgnai (2004)
* *Stian Aarstad* – sintezatorius (1993–1997)
* *Kimberly Goss* – sintezatorius (1997–1998)
* Simen Hestnæs *ICS Vortex* – bosistas, vokalas (1998–2009)
* Øyvind Mustaparta *Mustis* – sintezatorius (1998–2009)
* Jan Axel Blomberg *Hellhammer* – būgnai (2005–2007)

## Istorija
Shagrath, Silenoz ir Tjodalv 1993 metais suburė grupę. Prisijungus Brynjard Tristan (bosinė gitara) ir Stian Aarstad (klavišiniai) gimė Dimmu Borgir.
Dimmu Borgir pirmasis albumas buvo parduotas per kelias savaites, tačiau pasisekimo grupė sulaukė tik 1994 metų pabaigoje. 1996 metais Dimmu Borgir išleido black metal istorijai svarbų albumą *Stormblåst*.

## Diskografija
* *Inn I Evighetens Mørke* [Demo] – (1994)
* *For All Tid* (1994)
* *Stormblåst* (1996)
* *Devil’s Path* [EP] – (1996)
* *Enthrone Darkness Triumphant* (1997)
* *Spiritual Black Dimensions* (1999)
* *Puritanical Euphoric Misanthropia* (2001)
* *Death Cult Armageddon* (2003)
* *Vredesbyrd* [EP] – (2004)
* *Stormblåst (re – recorded)* – (2005)
* *In Sorte Diaboli* – (2007)
* *Abrahadabra* – (2010)
* *Eonian* – (2018)

## Taip pat skaitykite
Pavadinimas Dimmu Borgir yra kilęs nuo taip pat vadinamos lavos formacijos Islandijoje. Islandijos folklore ši vietovė laikoma vartais į pragarą.

## Nuorodos
* Oficialus Dimmu Borgir tinklalapis
Novi Sadas

**Novi Sadas** – miestas šiaurinėje Serbijoje, šalia Dunojaus upės; Voivodinos provincijos sostinė, didelis pramonės ir kultūros centras. Miesto pavadinimas serbiškai reiškia „naujas sodas“.

Miestą sudaro Novi Sadas, Petrovaradino ir Sremska Kamenicos gyvenvietės. Į miesto teritoriją taip pat įeina Fotogas, Veternikas, Bukavacas ir Ledincis. Yra keletas gyvenviečių, įeinančių į Novi Sado savivaldybę, bet jos fiziškai atskirtos nuo miesto.

Novi Sadas yra antrasis pagal dydį miestas Serbijoje (po Belgrado), jis taip pat yra Pietinės Bačkos rajono administracinis centras. Pagal 2002 duomenis, Novi Sado gyventojai: serbai (75,50 %), vengrai (5,24 %), jugoslavai (3,17 %), slovakai (2,41 %), kroatai (2,09 %), juodkalniečiai (1,68 %) ir kiti.

## Istorija

Novi Sadas paskelbtas 2022 metų Europos kultūros sostine (kartu su Kaunu Lietuvoje ir Ešu prie Alzeto Liuksemburge).

## Sportas
### Futbolas
* FK Vojvodina Novi Sad
* FK Novi Sad
* Novi Sad XI
* NAK Novi Sad

### Lengvoji atletika
2009 m. Karađorđe stadione vyko Europos jaunimo lengvosios atletikos čempionatas. 2011 m. Novi Sadas priėmė Europos komandinio čempionato antros lygos rinktines.

## Nuorodos
* Bridges of Novi Sad  (vengrų k.)
* http://www.novisad.rs/
* http://www.skupstinans.rs/ 
* http://www.gradskaupravazakulturu.org/ 
* http://novinenovosadske.rs/ 
* 
*  
* 
* 
* 
*  
*  
*  
* 
* 
*  
* http://www.centarzdravlja.rs/adresar/28/laboratorije/mikrobioloske/570/biotest-zavod-za-laboratorijsku-dijagnostiku-novi-sad/ 
* 
*   
*   
*   
*  
*   
*   
*
Bosnijos ir Hercegovinos vyrų krepšinio rinktinė

**Bosnijos ir Hercegovinos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Bosnijos ir Hercegovinos valstybei. Dalyvavo 11 Europos čempionatų, o į pasaulio pirmenybes ar olimpines žaidynės nėra patekusi.

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose

* 2025 – 13 vieta.
* 2022 – 18 vieta.
* 2015 – 23 vieta.
* 2013 – 13 vieta.
* 2011 – 19 vieta.
* 2005 – 14 vieta.
* 2003 – 15 vieta.
* 2001 – 13 vieta.
* 1999 – 15 vieta.
* 1997 – 15 vieta.
* 1993 – 8 vieta.

## Žymesni žaidėjai
* Mirza Teletović
* Džanan Musa
* Henry Domercant
* Nenad Marković
* Kenan Bajramović
* Haris Mujezinović
* Jusuf Nurkić

## Treneriai


*  Ibrahim Krehić (1993 m.)
*  Mirza Delibašić (1993 m.)
*  Faruk Kulenović (1993–1995 m.)
*  Sabit Hadžić (1995–2001 m.)
*  Draško Prodanović (2001–2003 m.)
*  Mensur Bajramović (2004–2006 m.)
*  Nenad Marković (2006–2008 m.)
*  Mensur Bajramović (2008–2010 m.)
*  Sabit Hadžić (2010–2012 m.)
*  Aleksandar Petrović (2012–2013 m.)
*  Duško Ivanović (2014–2015 m.)
*  Damir Mulaomerović (2016 m.)
*  Duško Vujošević (2017–2018 m.)
*  Jasmin Repeša (2018 m.)
*  Vedran Bosnić (2018–2022 m.)
*  Adis Bećiragić (2022–)


## Šaltiniai
Aldebaranas

**Aldebaranas**, (α Tau, Alpha Tauri) – 14-a pagal ryškį naktinio dangaus žvaigždė, ryškiausia Tauro žvaigždyne. Raudonoji milžinė, esanti pusiaukelėje tarp Saulės ir Hiadžių žvaigždžių spiečiaus. Lietuvoje matoma rudens-žiemos mėnesiais.

1997 m. užregistruotas Aldebarano palydovė (planeta arba rudoji nykštukė), nutolusi per 1,35 a.v., (masė – apie 11 Jupiterio masių). 

Graikų mitologijoje tai gali būti Kretos Jautis, kurį nukovė Heraklis.

### Pavadinimas
Arabiškai *ad-dabarān* reiškia „sekėjas“.
Kiti pavadinimai – Parilicium, Cor Tauri (Tauro širdis), Paliliya 

Kituose kataloguose – 87 Tauri, HR 1457,
HD 29139, BD+16 629, FK5 168,
HIP 21421, SAO 94027, GC 5605,
ADS 3321, CCDM 04359+1631

## Išnašos
Spika

**Spika** (Alpha Virginis, α Vir) – 15-a pagal ryškį naktinio dangaus žvaigždė, ryškiausia Mergelės žvaigždyne.

Kintamoji žvaigždė (užtemdomoji) (P=4,0142 paros, ryškis 0,92-0,98). Dvinarė žvaigždė – jos nariai yra B1 ir B3 spektr. klasių 10 M ir 6 M masės pagr. sekos žvaigždės. Orbitinis periodas 4.0 d, atstumas tarp narių 0.13 av.

Dažnai Spika būna uždengiama Mėnulio.

## Pavadinimai
Pavadinimas – lotynų kilmės.

Kiti pavadinimai – Azimech, Alaraph.
Upinė nėgė

**Upinė nėgė** (*Lampetra fluviatilis*) – nėginių (*Petromyzonidae*) šeimos vandens stuburinis gyvūnas, priklausantis bežandžių antklasiui.

Kūnas ilgas, cilindriškas, jo viršutinė dalis pilkšvai melsva, žalsva ar rusva, be dėmelių. Pilvas pilkšvai baltas, dažnai išmargintas taškeliais. Kūno šonuose ties galva yra 7, labai retai 4 ar 5 poros žiauninių angų. Viršutinė žiočių plokštelė ilga, su 2 vienas nuo kito nutolusiais dantimis. Žiočių šonuose yra po 3 dantis, iš kurių viduriniai trišakiai ar keturšakiai, o kraštiniai dvišakiai. Apatinėje žiočių plokštelėje būna 5–9, dažniausiai 7, dantys, iš kurių kraštiniai dažniausiai dvišakiai. Per nerštą dantys atbunka. Ties lūpos kraštu turi 1 eilę smulkių dantelių. Kūno ilgis 25–50 cm, svoris 80–130 g.

Paplitusios Šiaurės Atlante, Baltijos jūros baseine. Lietuvoje paplitusi nepatvenktose upėse. Praeivė.

Neršti migruoja į upes gegužės pabaigoje – birželio pradžioje, kai vandens temperatūra būna apie 12 laipsnių. Neršia seklumose ant žvyrėto grunto, grupelėmis. Po neršto žūva. Vislumas – 4–40 tūkst. ikrelių. Pastarieji elipsiški, neskaidrūs, gelsvai pilki, lipnūs, apie 0,8–1,1 mm dydžio. Embrionai vystosi 11–14 parų. Išsiritusios lervos būna apie 4 mm ilgio, kirmėliškos, skaidrios, priekinė kūno dalis storesnė. Akys būna paslėptos po oda. Kūno šonuose ties galva yra 7 žiauninės angelės. Žiotys apsuptos ūselių. Trynio maišas sudaro 3/ kūno ilgio. Liemuo ir uodega apgaubta plaukiojamosios plėvės. Kai rezorbuojasi trynio maišelis, lervų galvinės ir uodeginės kūno dalių aukštis suvienodėja, apie žiotis išsivysto lūpos: apatinė trumpa, o viršutinė ilga, užlenkta į apačią ir atsikišusi į priekį. Lervos tampa panašios į suaugusias, kai kūno ilgis pasiekia 10–15 cm. Tokio dydžio migruoja į jūras, kur gyvena 1–2 metus.



## Šaltiniai
* Virbickas J., Lietuvos žuvys. Vilnius: Mokslas, 1986. 13 psl.
Bulgarijos vyrų krepšinio rinktinė

**Bulgarijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Bulgarijos valstybę. Dalyvavo 24 Europos čempionatuose.

## Laimėjimai
Europos čempionate užėmė 2 vietą 1957, 3 vietą 1961.

### Dalyvavimai tarptautiniuose turnyruose

### Europos krepšinio čempionatas

* 2022 – 20 vieta.
* 2011 – 13 vieta
* 2009 – 16 vieta
* 2005 – 13 vieta.
* 1993 – 14 vieta.
* 1991 – 8 vieta.
* 1989 – 7 vieta.
* 1985 – 8 vieta.
* 1979 – 11 vieta.
* 1977 – 6 vieta.
* 1975 – 5 vieta.
* 1973 – 6 vieta.
* 1971 – 6 vieta.
* 1969 – 7 vieta.
* 1967 – 4 vieta.
* 1965 – 5 vieta.
* 1963 – 5 vieta.
* 1961 – 3 vieta, bronza.
* 1959 – 5 vieta.
* 1957 – 2 vieta, sidabras.
* 1955 – 4 vieta.
* 1953 – 9 vieta.
* 1951 – 4 vieta.
* 1947 – 8 vieta.
* 1935 – 8 vieta.

### Olimpinės žaidynės
Aukščiausia iškovota 5 vieta 1960 metais.
* 1952 – 7 vieta.
* 1956 – 5 vieta.
* 1960 – 16 vieta.
* 1964 – 10 vieta.

### Pasaulio čempionatas
* 1959 – 7 vieta

## Žymesni žaidėjai
* Aleksandar Vezenkov
* Dee Bost
* Filip Videnov
* Georgi Mladenov
* Atanas Golomejev

## Nuorodos
Oficiali Fiba Europe svetainė
Upinės nėgės

**Upinės nėgės** (*Lampetra*) – nėginių (*Petromyzonidae*) šeimos žuvų gentis. Iš viso yra apie 15 rūšių, iš jų 2 aptinkamos Lietuvoje: upinė nėgė (*Lampetra fluviatilis*) ir mažoji nėgė (*Lampetra planeri*).
Mažoji nėgė

**Mažoji nėgė** (*Lampetra planeri*) – nėginių (*Petromyzonidae*) šeimos vandens stuburinis gyvūnas, priklausantis bežandžių antklasiui.

Išvaizda panaši į jauną upinę nėgę. Nugara tamsiai pilka ar juoda, šonai pilki, pilvas baltas. Turi 7 poras žiauninių angelių. Visi dantys buki. Viršutinėje žiočių plokštelėje jų būna 2, apatinėje nuo 5 iki 9. Žiočių šonuose po 3 dantis, kurių vidurinieji – trišakiai ar keturšakiai, o kraštiniai – dvišakiai. Nuo upinės nėgės skiriasi mažesniais dantimis virš viršutinės žiočių plokštelės. Suaugusių kūno ilgis 10-16 cm, vingilių apie 12 cm.

Paplitusios Baltijos jūros baseino upeliuose, upėse. Lietuvoje randama beveik visose upėse, kuriose yra sraunumų.

Subręsta baigiantis metamorfozei, penktais gyvenimo metais. Neršia gegužės – biržėlio mėnesiais, kai vandens temperatūra pasiekia 12 laipsnių. Neršia būriais srauniose seklumose ant žvirgždėto grunto, akmenų. Suaugusios visai nesimaitina, dėl to sutrumpėja kūnas, sunyksta žarnynas. Išneršusios žūva. Kai kurioms mažosioms nėgėms būdinga neotenija – lytiškai subręsta ir neršia vingiliai, individai nepraėję visos metamorfozės. Vislumas 0,8-19 tūkst. ikrelių. Jie neskaidrūs, lipnūs, gelsvai pilki, elipsiški, apie 0,8-1,1 mm. Išneršti prilimpa prie akmenų ar žvirgždo. Embrionai vystosi savaitę. Vingiliai apie 5 metus gyvena įsirausę į dumblą. Minta mikroorganizmais, detritu, augalų liekanomis.

Jų kūno gleivės dažnai būna nuodingos žmogui.

## Šaltiniai
* Virbickas J., Lietuvos žuvys. Vilnius: Mokslas, 1986. 14 psl.
Atlantinis eršketas

**Atlantinis eršketas**, arba **europinis eršketas, paprastasis eršketas, sturys** (*Acipenser sturio*) – eršketžuvių (*Acipenseriformes*) būrio, eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos, eršketų (*Acipenser*) genties jūrų ir gėlavandenė žuvis.

Ansčiau buvo manyta, kad Baltijos aštriašnipiai eršketai (*Acipenser oxyrinchus oxyrinchus*), esą Atlantinių eršketų porūšis.

## Paplitimas
Labai reta žuvis. Atlantiniai eršketai savaime istoriškai buvo paplitę Europos pakrantes skalaujančiose jūrose ir įlankose, bei į jas įtekančiose upėse palei žemyno vakarų, pietvakarių ir šiaurės vakarų pakrantes, tai Baltijos jūroje, Šiaurės jūroje, Biskajos įlankoje, Viduržemio jūroje, Tirėnų jūroje, Adrijos jūroje, Egėjo jūroje, Juodojoje jūroje. Pavieniai individai yra buvę aptinkami net Baltojoje jūroje, prie Islandijos pakrančių ir Šiaurės Afrikos priekrantėse palei Viduržemio jūrą ir Atlanto vandenyną.

XXI a. pradžioje, Europoje yra dar aptinkama tik Garonos, Dordonės upėse, ir Žirondos estuarijoje (pietvakarių Prancūzija), bei Biskajos įlankoje iki pat Šiaurės jūros. Manoma, kad laisvėje yra išlikę nuo 20 iki 750, maksimaliai iki 800 brandaus amžiaus šios rūšies individų.

Nerštui migruoja į upes.

## Paplitimas Lietuvoje
Buvo paplitęs Baltijos jūroje palei žemyninį atabradą. Nerštui migruodavo į Nemuno žemupį, todėl žuvis praeivė. Įrašytas į Lietuvos raudonosios knygos 0 (Ex) kategoriją.

## Apibūdinimas
Didžiulė žuvis. Lietuvoje kartu su Baltijos aštriašnipiu eršketu (*Acipenser oxyrinchus oxyrinchus*) yra stambiausia žuvų rūšis, už kuriuos stambesnė tik durklažuvė (*Xiphias gladius*), kartais pasitaikanti Baltijos jūroje, Lietuvos teritoriniuose vandenyse. 

Atlantiniai eršketai įprastai pasitaiko apie 125 cm kūno ilgio. Vidutinis kūno ilgis 1,5-3 m, maksimalus iki 6 m, maksimalus svoris iki 850 kg. 

Pilvinė pusė plokščia, nugarinė – iškili. Šnipas ilgas, su 4 ūsais. Nugara pilkšvai rusva ar pilkšvai rausva. Pilvas šviesus. Nugarinėje pusėje yra 9–14 kaulinių plokštelių, šoninėje 24–36, pilvinėje 10–12 labai stambių.

Patinai ♂ lytiškai subręsta apie 10-12 metų, patelės ♀ vėliau, nuo 13-16 metų. Išgyvena daugiau kaip 60 metų, maksimaliai iki 100 metų.

## Mityba
Minta smulkiomis žuvimis, moliuskais, vėžiagyviais ir kitais bestuburiais.

## Taip pat skaityti
* Lietuvos žuvų sąrašas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* panda.org / Action Plan for the conservation and restoration of the European sturgeon; Document prepared by WWF-France, WSCS, GRS, IGB, Cemagref, Epidor Final version edited by H. Ro  senthal, P. Bronzi, J. Gessner, D. Moreau, E.Rochard
* nmfs.noaa.gov / European Sturgeon (''Acipenser sturio''), *anglų k.*
* fao.org / ''Acipenser sturio'' (Linnaeus, 1758), *anglų k.*
* dstf.eu / Acipenser sturio , *anglų k.*
* arkive.org / Atlantic sturgeon (''Acipenser sturio'') , *anglų k.*
* ospar.org / ''Acipenser sturio'' , *anglų k.*
* youtube.com / Ontmoet de steur in Diergaarde Blijdorp | atlantinis eršketas akvariume (*vaizdo medžiaga*)
Sterlė

**Sterlė** (*Acipenser ruthenus*, ) – eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos žuvis.

## Paplitimas

Plačiai paplitusi upėse ir jų baseinuose įtekančiose į Juodąją, Azovo ir Kaspijos jūras, taip pat plačiai paplitusios Šiaurės Dvinoje, Obėje, Jenisiejuje, Piasinoje, prasiskverbė į Ladogos ir Onegos ežerų baseinus.

## Matmenys ir išvaizda
Palyginus tai nedidėlė eršketinių šeimos rūšis. Suaugusios sterlės dažniausiai yra 40–60 cm ilgio, stambiausių individų iki 125 cm. Dažniausiai aptinkami 0,5–2 kg, kartais 6–7 kg, ar net iki 16 kg svorio.

Sterlių kūnas verpstiškas. Nugara rusva, pilvas šviesus. Nugarinėje eilėje 12–17, šoninėje 56–71, pilvinėje 10–19 kaulinių plokštelių. Nugaros plokštelės aukštos ir smailios. Šnipas su 4 ūsais.

## Biologija
Patinai pirmą kartą neršia būdami 4–5 metų, patelės 7–8 metų. Neršia upių aukštupiuose gegužės mėnesį. Į akmeningą, žvyringą upės gruntą išneršia 4–140 tūkstančių ikrelių.

Sterlės gyvena apie 30 metų.

## Sterlės Lietuvoje
Lietuvoje introdukuota, labai reta žuvis. Pirmą kartą įveista Mykolo Girdvainio Nemune 1885 m., tačiau nesiaklimatizavo ir yra galimai išnykusi.

## Taip pat skaityti
* Lietuvoje introdukuotos svetimvandenės žuvys

## Šaltiniai
Eršketai

**Eršketai** (*Acipenser*) – eršketžuvių (*Acipenseriformes*) būrio, eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos žuvų gentis.

## Eršketai Lietuvoje
Lietuvoje 3 rūšys, iš jų 2 vietinės, 1 introdukuota:
* Baltijos aštriašnipis eršketas (*Acipenser oxyrinchus oxyrinchus*); aštriašnipio eršketo (*Acipenser oxyrinchus*) porūšis. Vietinė, bet labai reta rūšis, nuo 2011 m. Lietuvoje vyksta šios rūšies reintrodukavimo darbai. Anksčiau buvo manyta, kad Baltijos aštriašnipiai eršketai buvo Atlantinio eršketo (Acipenser sturio), porūšiu.
* Atlantinis eršketas, taip pat vadinamas europiniu eršketu, sturiu (*Acipenser sturio*); Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 0 (Ex) kategoriją*'.
* [[Sterlė]] (*Acipenser ruthenus*); Lietuvoje labai reta. Mykolo Girdvainio pirmą kartą [[1885 m.]] [[Nemunas|Nemune]] introdukuota žuvis, tačiau [[Aklimatizavimas|nesiaklimatizavo]] ir yra galimai išnykusi.

Lietuvoje dažnai yra painiojami aštriašnipis eršketas (*Acipenser oxyrinchus*) ir atlantinis eršketas (*Acipenser sturio*).

== Rūšių sąrašas ==
Pasaulyje 17 rūšių:
* *Acipenser baerii* <small>[[Johann Friedrich von Brandt|J. F. Brandt]], 1869</small>
** *Acipenser baerii baerii* <small>J. F. Brandt, 1869</small>
** *Acipenser baerii baicalensis* <small>[[Alexander Mikhailovich Nikolsky|A. M. Nikolskii]], 1896</small>
** *Acipenser baerii stenorrhynchus* <small>[[Alexander Mikhailovich Nikolsky|A. M. Nikolskii]], 1896</small>
* *Acipenser brevirostrum* <small>[[Charles Alexandre Lesueur|Lesueur]], 1818</small>
* *Acipenser dabryanus* <small>[[Auguste Henri André Duméril|A. H. A. Duméril]], 1869</small>
* *Acipenser fulvescens* <small>[[Constantine Samuel Rafinesque|Rafinesque]], 1817</small>
* *Acipenser guldenstaedtii* <small>[[Johann Friedrich von Brandt|J. F. Brandt]] & [[Julius Theodor Christian Ratzeburg|Ratzeburg]], 1833</small> – [[Rusiškasis eršketas]];
* *Acipenser medirostris* <small>[[William Orville Ayres|Ayres]], 1854</small>
* *Acipenser mikadoi* <small>[[Franz Martin Hilgendorf|Hilgendorf]], 1892</small>
* *Acipenser naccarii* <small>[[Charles Lucien Bonaparte|Bonaparte]], 1836</small>
* *Acipenser nudiventris* <small>[[Aleksey Leontievitch Lovetsky|Lovetsky]], 1828</small>
* *Acipenser oxyrinchus* <small>[[Samuel L. Mitchill|Mitchill]], 1815</small> – [[Aštriašnipis eršketas]];
** *Acipenser oxyrinchus desotoi* <small>[[Vadim Dimitrievitch Vladykov|Vladykov]], 1955</small> – [[Meksikos įlankos aštriašnipis eršketas]];
** *Acipenser oxyrinchus oxyrinchus* <small>Mitchill, 1815</small> – [[Baltijos aštriašnipis eršketas]];
* *Acipenser persicus* <small>[[Nikolai Andreyevich Borodin|Borodin]], 1897</small>
* *Acipenser ruthenus* <small>[[Carl Linnaeus|Linnaeus]], 1758</small> – [[Sterlė]];
* *Acipenser schrenckii* <small>[[Johann Friedrich von Brandt|J. F. Brandt]], 1869</small>
* *Acipenser sinensis* <small>[[John Edward Gray|J. E. Gray]], 1835</small>
* *Acipenser stellatus* <small>[[Peter Simon Pallas|Pallas]], 1771</small> – [[Žvaigždėtasis eršketas]];
* *Acipenser sturio* <small>[[Carl Linnaeus|Linnaeus]], 1758</small> – [[Atlantinis eršketas]];
* *Acipenser transmontanus'' J. Richardson, 1836

## Šaltiniai
Žvaigždėtasis eršketas

**Žvaigždėtasis eršketas**  (*Acipenser stellatus*; ) – eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos žuvis. Užauga iki 220 cm ilgio. Paplitęs Juodosios ir Kaspijos jūrų baseinuose.
Rusiškasis eršketas

**Rusiškasis eršketas** (*Acipenser gueldenstaedtii*) – eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos žuvis.

Užauga iki 2,5 m ilgio ir iki 115 kg svorio. Paplitęs Juodosios, Azovo ir Kaspijos jūrų baseinuose, neršti plaukia į visas didžiąsias upes, įtekančias į minėtas jūras – Donas, Kubanė, Dunojus, Dniepras (retai), Dniestras. Dunojumi reguliariai pakyla iki Bratislavos, retai iki Vienos. Anksčiau buvo sutinkama ir Tisoje bei jos intakuose Kriso ir Murešo upėse. Kartais pakyla ir Dunojaus žemupio intakais Oltu, Jiu, Prutu ir Siretu.

Lėtai bręsta ir dauginasi, todėl populiacija greitai mažėja esant per didelei žvejybai. Pastaruoju metu populiacija tiek Juodojoje, tiek Kaspijos jūrose smarkiai sumažėjusi dėl nepakankamai kontroliuojamos žvejybos ir natūralių buveinių sunaikinimo. Nedidelis kiekis dirbtinai veisiamas Vakarų Europoje ir Rusijoje.

Tai svarbiausia verslinė eršketų rūšis. Labai vertinami šių žuvų ikrai.
Morača Sports Center

**Morača Sports Center** (arba **Moračos sporto centras**) – atletikos ir rekreacijos kompleksas Podgoricoje, Juodkalnijoje. Pavadintas Moračos upės, kuri teka per Podgoricą, vardu. Čia vyko septynios 2005 Europos vyrų krepšinio čempionato rungtynės.
Sombrero galaktika

**Sombrero galaktika**, **M104** arba **NGC 4594** – spiralinė galaktika Mergelės žvaigždyne. Nuotolis nuo Saulės – ~28 milijonai šm, skersmuo – 50 000 šm. Regimasis ryškis +8m; nors plika akimi galaktika nematoma, ją galima stebėti nedideliais teleskopais (lengviausiai aptinkama gegužės mėn.). Tipas SA(s)a.

Teigiama, kad Sombrero galaktikos masė prilygsta 800 milijardų saulių masei, tai vienas masyviausių Vietinio galaktikų superspiečiaus objektų. Galaktikos branduolyje glūdi apie 1 mlrd. kartų masyvesnė už Saulę juodoji bedugnė, tačiau jos aktyvumas nedidelis.

Sombrero galaktika pasižymi kamuolinių spiečių gausa – jų čia esama beveik 2000 (10 kartų daugiau nei Paukščių Take). Šių spiečių amžius svyruoja nuo 10 iki 13 mlrd. metų (kaip ir Paukščių Tako kamuolinių spiečių).

Pirmasis objektą aptiko Pierre Méchain 1781 m.

Koordinatės:
* Rektascensija – 12h 39m 59.4s,
* Deklinacija – -11° 37′ 23″

## Išnašos