open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lokinės piliakalnis

**Lokinės piliakalnis su gyvenviete**, *Kritkalnis, Krytkalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 27132) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Lokinės, Siesikų seniūnija. Pasiekiamas plentu Siesikai – Užulėnis, prieš Lokinę nuo kelio paėjus į dešinę rytuosna link už miško esančios sodybos 500 m, miško vakariniame krašte kertant kanalą – yra 200 m į rytus už jos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, iš pietų, šiaurės ir rytų supamoje pelkių. Kalvą labai suardė karjerai ir arimai, todėl dabar sunku nustatyti pirminę piliakalnio išvaizdą. Atrodo, kad aikštelė buvo orientuota šiaurės – pietų kryptimi, apie 50x30 m dydžio. Dabar jos pietiniame pakraštyje išliko tik 6x7 m dydžio, iki 4 m aukščio piliakalnio aikštelės dalis. Šlaitai lėkšti, 8 m aukščio.

Piliakalnis dirvonuoja, vietomis pradeda augti krūmai.

## Tyrimai
Apie 1922 m. apylinkes žvalgė Petras Tarasenka, Kritkalnio (Lukinės) piliakalniu nelaikė. 1998 m. R. Jarockis aikštelės liekanose ištyrė 4 m² dydžio šurfą, rado iki 40 cm storio kultūrinį sluoksnį su brūkšniuota ir lygia keramika, titnago skelte. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pietinėje ir vakarinėje papėdėse, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1998 m., kurioje rastas iki 40 cm storio kultūrinis sluoksnis su brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos, geležies gargažėmis, molio tinku. 

Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 41700 m². 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos

Vaizdas:Lokenu piliakalnis is siaures puses.jpg| Lokinės piliakalnis iš šiaurės pusės
Vaizdas:Lokenu piliakalnis is siaures rytu puses.jpg| Lokinės piliakalnis iš šiaurės rytų pusės
Vaizdas:Lokenu piliakalnis is siaures puses ant pylimo.jpg| Lokinės piliakalnis iš šiaurės pusės ant pylimo
Vaizdas:Lokenu piliakalnio aikstele is siaures puses.jpg| Lokinės piliakalnio aikštelė iš šiaurės pusės
Vaizdas:Lokenu piliakalnio aikstele is pietu puses.jpg| Lokinės piliakalnio aikštelė iš pietų pusės
Vaizdas:Lokenu piliakalnis is pietu puses.jpg| Lokinės piliakalnis iš pietų pusės


## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas. 1928. P. 175 (Lukinė).
* Romas Jarockis. Lokinės senovės gyvenvietės tyrinėjimai 1998 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. V., 2000. P.94-95.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Lokinė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Parijos piliakalnis

**Parijos piliakalnis**, *Pavydžiai, Lapiakalnis* – piliakalnis Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Pavydžių, Pivonijos seniūnija. Pasiekiamas keliu Bagužiškiai – Mišniūnai, Verškainių miške pervažiavus Ąžuoluoną, pasukus į dešinę pietuosna į karjerą, pavažiavus 100 m iki jo krašto – yra 20 m į pietus nuo karjero krašto, Šešuolių girininkijos Verškainių miško 70 kvartalo centrinėje dalyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas šiaurės – pietų kryptimi pailgos kalvos viduryje, aukščiausioje jos dalyje. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 8 m ilgio, 6 m pločio pietinėje pusėje, 7 m - šiaurinėje. Jos pietiniame pakraštyje supiltas 9 m ilgio, 11 m pločio, 2 m aukščio pylimas, kurio išorinis 3,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 33 m ilgio, 5 m pločio, 1,5 m gylio griovį 9 m pločio dugnu. Aikštelės šiauriniame pakraštyje supiltas 5 m ilgio, 1,2 m aukščio, 9 m pločio pylimas, 4-5 m žemiau kurio yra 15 m ilgio, 4 m pločio terasa. Pylimas aikštelę juosia ir iš vakarų pusės, kur jis yra 0,3 m aukščio, 6 m pločio. Vakarų, pietų ir rytinis šlaitai statūs, iki 15 m aukščio, šiaurinis lėkštesnis.

Piliakalnis apaugęs mišriu mišku. Kalva į šiaurę nuo piliakalnio nukasta eksploatuojant Ukmergės miškų ūkio mažąjį smėlio karjerą, prie piliakalnio priartėjusį per 20 m.

700 m į pietryčius nuo piliakalnio yra I tūkstantmečio antrosios pusės pilkapynas. 

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio antrąja puse - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 10100 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1064500 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 30.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. V., 1998. P.107.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. V., 1994. Kn.1. P.49-50 (Nr. 39).
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V., 1995. P. 244 (Nr. 59).
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 186-187.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Parija
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pašilupiai

**Pašilupiai** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Jankų. Netoli gyvenvietės teka Novos upė.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Keturratis

**Keturratis** – atviro tipo sausumos transporto priemonė, turinti keturis (kartais tris) ratus. Keturračiai turi didelį pravažumą, tad dažnai naudojami žemės ūkio darbuose. Keturračiai daugelyje šalių yra legali gatvių transporto priemonė, tačiau Šiaurės Amerikos šalyse bei Australijoje su keturračiais draudžiama važiuoti gatvėmis.

Keturračio vairuotojo sėdėsena panaši į motociklininko, tačiau keturi ratai suteikia didesnį stabilumą.

## Istorija
Pirmieji triračiai atsirado 1970 m., kai juos pradėjo gaminti „Honda“ kompanija. Šie triračiai buvo plačiai naudojami septintoje Džeimso Bondo serijos dalyje „Deimantai amžiams“.

Pirmuosius keturračius pradėjo gaminti „Suzuki“ kompanija 1982 m. Pirmuoju modeliu tapo QuadRunner LT125 keturratis.

Sporto rungtyse yra naudojami sportiniai keturračiai. Jie yra patobulinti – turi mažesnį svorį, galingesnį variklį, stabilesnę pakabą ir pažemintą svorio centrą. Dakaro ralyje keturračiams yra organizuojama atskira lenktynių klasė.
Paželvių piliakalnis

**Paželvių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24168) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Paželvių kaime, Želvos seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Želva – Balninkai pakalnėje pasukus į dešinę rytuosna lauko keliuku ir pavažiavus 1,2 km – yra 150 m į rytus už sodybos, į kurią ateina kelias.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Želvos kairiajame krante. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 55 m ilgio, 20 m pločio rytiniame gale bei 10 m pločio vakariniame, 1,5 m žemesniu vakariniu galu. Vakariniame ir pietiniame aikštelės pakraščiuose buvęs 10 m pločio griovys ir už jo supiltas 4 m pločio pylimas, kurių vietoje vakarų pusėje dabar likusi terasa. Šiaurinis ir rytinis piliakalnio šlaitai statūs, 20 m aukščio, pietinis ir vakarinis nuolaidesni, 3-4 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, šiaurės rytų šlaitas nuslinkęs į Želvą. Piliakalnis dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs medžiais.

Pietų – pietvakarių papėdėje, 0,4 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1936 m. liepos 17 d. piliakalnį žvalgė ir tyrinėjo Petras Tarasenka. Jis aikštelės vakariniame gale ištyrė 16 m² dydžio plotą, aptiko iki 60 cm storio kultūrinį sluoksnį su žalvariniu apkalu, brūkšniuota keramika, gyvulių kaulais. 1963 m. rastas molinis Djakovo tipo svorelis. 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Kauno Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio p.m.e antra pusė - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 14000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1385100 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos
     

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 196.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1 B. 84 (buv. B. 66). P.122-125.
* Pamirštas Paželvių piliakalnis // Lietuvos aidas. 1933 spalio 23. P.5.
* A. Brundza. Tyrinėjami piliakalniai // Lietuvos aidas. 1936 liepos 19. Nr.327. P.4.
* Vytautas Daugudis. Nauji Paželvių piliakalnio radiniai // Švyturys. 1963. Nr.21. P.28.
* Vytautas Daugudis. Iš Želvos apylinkių praeities // Želvelė (Želvos katalikų parapijos leidinys). 1992. Nr.8. P.3 ir Nr.9. P.3.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 186-87.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Paželviai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Scar Symmetry

**Scar Symmetry** – Švedijos melodingojo death metalo muzikos grupė, įkurta 2004 metais. Grupė iki šiol išleido keturis albumus.

## Nariai
### Dabartiniai
* Roberth Karlsson – vokalas
* Lars Palmqvist – vokalas
* Jonas Kjellgren – gitaros
* Per Nilsson – gitaros
* Kenneth Seil - bosinė gitara
* Henrik Ohlsson - mušamieji

### Buvę
* Christian Älvestam - vokalas

## Diskografija
* Symmetric In Design (2005)
* Pitch Black Progress (2006)
* Holographic Universe (2008)
* Dark Matter Dimensions (2009)

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*MySpace
*
Emad Moteab

**Emadas Moteabas** (عماد متعب; g. 1983 m. vasario 20 d.) – buvęs Egipto futbolininkas, Egipto nacionalinės rinktinės puolėjas.

## Karjera
Nuo 16 metų atstovavo Al Ahly jaunimo ekipoms, o netrukus tapo ir profesionalios komandos nariu. Jau debiutinėse savo rungtynėse įmušė įvartį.

Kartu su Mohamedu Abutrika ir Mohamedu Barakatu (arba Flavio) sudarė klubo puolimo smaigalį. Su komanda laimėjo daug apdovanojimų.

## Rinktinė
2005 m. debiutavo .

Emadas Moteabas su Egipto futbolo rinktine dalyvavo 2006, 2008 ir 2010 m. Afrikos Tautų taurėse, tris kartus tapo žemyno čempionu.

## Laimėjimai
* Egipto futbolo lyga (2005, 2006, 2007, 2008 m.)
* Egipto futbolo taurė (2006, 2007 m.)
* Egipto supertaurė (2005, 2006, 2007, 2008 m.)
* CAF Čempionų lyga (2005, 2006 m.)
* CAF Supertaurė (2006, 2007 m.)
* Saudo Arabijos futbolo čempionatas (2009 m.)
* Afrikos Tautų taurė (2006, 2008, 2010 m.)
* Rezultatyviausias Egipto lygos žaidėjas (2005 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Solaris

**Solaris** gali reikšti:
* Solaris (operacinė sistema) – operacinė sistema;
** Solaris Bus & Coach – Lenkijos autobusų ir troleibusų gamintojas;
Sližių piliakalnis

**Sližių piliakalnis**, *Papiliakalnis* – piliakalnis Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Sližių kaime, Veprių seniūnijoje. Pasiekiamas keliu Kultuvėnai (Samantonys) – Šmulkštai, Sližių kaimo pietiniame gale, prieš didesnį kelio posūkį į kairę pietryčiuosna pasukus lauko keliuku į dešinę vakarų kryptimi, pavažiavus iki pirmos sodybos dešinėje 430 m – yra už jos į šiaurės vakarus, lauko krašte.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Širvintos dešiniajame krante. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 19 m ilgio, 20 m pločio pietryčių krašte. Čia supiltas 35 m ilgio, 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas (jo vidinėje pusėje yra daug molio tinko) 2,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, iki 31 m aukščio.

Pylimas ir aikštelė apardyti bulviarūsių, aikštelės pietvakarių dalis nugriuvusi į Širvintą. Piliakalnis apaugęs smarkiai praretintais lapuočiais. 

## Tyrimai
1921 m. ir 1936 m. piliakalnį žvalgė Petras Tarasenka, 1970 m. – Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio antrąja puse - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 15000 m².

## Galerija

Vaizdas:Sližių piliakalnio informacinis stendas.jpg|Sližių piliakalnio informacinis stendas
Vaizdas:Vaizdas ant Sližių piliakalnio.jpg|Vaizdas ant Sližių piliakalnio
Vaizdas:Širvintos upė nuo Sližių piliakalnio.jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Širvintos upės pusę

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 195.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B. 47 (buv. 68). P.263-273.
* Petras Tarasenka. Ieškojimai Neries ir Šventosios santeklyje // Mūsų senovė. Tilžė, 1922. P.577-579.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 235.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 190-191.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sližiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sukinių piliakalnis

**Sukinių piliakalnis su gyvenviete**, *Pilaitė* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Sukinių, Pabaisko seniūnija. Pasiekiamas keliu Paupliai – Knyzlaukis, nusileidus į Šventosios slėnį, pervažiavus Žuvintę pasukus į dešinę pietuosna ir paėjus 500 m per užželiančius laukus bei miškelį (jame yra upelio griova) – yra kairėje rytuose nuo sodybos griuvėsių, Žuvintės dešiniajame krante.

2014 m. buvo tvarkoma piliakalnio aplinka: įrengiama sustojimo aikštelė, rodyklės.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šventosios kairiojo kranto aukštutinės terasos kampe, Žuvintės dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 37x30 m dydžio. Joje rasta žiestos keramikos, akmenų grindinių. Aikštelės rytiniame krašte supiltas 3 m aukščio, 17 m pločio pylimas (supiltas per 2 kartus), kurio išorinis 5,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 17 m pločio, 1 m gylio griovį. Vakariniame šlaite, 8 m žemiau aikštelės yra 10 m pločio trikampė terasa. Šlaitai statūs, 30 m aukščio, viršutinėje 8 m aukščio dalyje statinti.

Piliakalnis apardytas arimų, pylimas iškasinėtas duobėmis, jos užpiltos 1999 m. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais.

Šiaurinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

## Tyrimai
1921 m. ir 1936 m. piliakalnį žvalgė Petras Tarasenka, 1970 m. – Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 34 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos

Vaizdas:Sukinių piliakalnio informacinė lenta.jpg|Sukinių piliakalnio informacinė lenta 2025 m.
Vaizdas:Laužaviete ant Sukinių piliakalnio.jpg|Laužaviete ant Sukinių piliakalnio


## Literatūra
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 195.
* Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998–1999 metais, leidimo metai 2000, p. 98-99.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap. 1. B.47 (buv. B.68). P.274-284.
* Pabaiskas / Sakalas // Šaltinis (Seinai). 1910. Nr. 40. P.638.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. V., 1998. P.113.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 192–193.
* Petras Tarasenka. Ieškojimai Neries ir Šventosios santeklyje // Mūsų senovė. Tilžė. 1922. T. I. Kn. 4–5, p. 588.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 239.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sukiniai
* Krateris.eu - Sukinių piliakalnis 
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Šinkūnų piliakalnis

**Šinkūnų piliakalnis** – buvęs piliakalnis (naujai išaiškinamųjų sąraše Nr. 2590; unikalus objekto MC kodas 12758; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. IP2590) ir gyvenvietė Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Šinkūnų kaime, Siesikų seniūnija.

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, iš visų pusių juosiamoje pelkės. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 77x70 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 4-5,5 m aukščio.

Piliakalnis buvo ariamas, aikštelės šiaurės rytų dalyje buvo XVII a. – XVIII a. senkapis. 1972 m. piliakalnis apardytas žvyro karjero, kurio kasimas atnaujintas 1979 m. ir iki 1988 m. nukastas beveik visas piliakalnis. Liko tik jo šlaitai ir viršutiniu žemės sluoksniu užstumti ar priešingai – nustumti aikštelės pakraščiai – rytiniame krašte vietomis iki 10 m pločio. Dabar piliakalnio vietoje yra kraterį primenanti krūmais apauganti karjero vieta.

## Tyrimai
1973 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 1979 m. Elena Grigalavičienė karjero ardomo ir 1990–1992, 1998, 2002–2004 m. Romas Jarockis jau suardyto piliakalnio liekanose ištyrė bendrą 747,1 m² plotą.

Iki 1 m storio kultūriniame sluoksnyje rastas medinis šulinys, geležinis peilis-pjautuvėlis, ietigalio plunksnos dalis, smeigtukas, yla, tošinis indas, žalvarinė pasaginė segė, įvija, moliniai verpstukai, akmeninės trinamosios girnos, galąstuvas, kirvio dalis, titnaginės skeltės, brūkšniuotos, lygios ir grublėtos, gludintos, žiestos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 194–195.
* Romas Jarockis. Šinkūnų piliakalnio liekanų tyrinėjimai 1990–1991 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius. 1992. T. I, p. 49–51.
* Romas Jarockis. Šinkūnų piliakalnio (IP259/A) liekanų, Ukmergės r., 2006 m. archeologinių tyrinėjimų ataskaita. Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka.
* Romas Jarockis. Šinkūnų piliakalnio 1992 m. tyrinėjimai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 45–46.
* Romas Jarockis. Šinkūnų piliakalnio tyrinėjimai 1998 m. // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 93–94.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899, c. 123.
* Adolfas Tautavičius. Kiti 1978 ir 1979 metais tyrinėti paminklai // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1978 ir 1979 metais. Vilnius, 1980. p. 133–137.
* Gintautas Zabiela. Rytų Lietuvos archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. Vilnius, 1990. p. 206.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šinkūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mohamed Nagy

**Mochamedas Nagi** (, dar vadinamas *Geddo*, g. 1983 m. spalio 30 d.) – buvęs Egipto futbolininkas, puolėjas arba atakuojantis saugas.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo 2005 m.

## Rinktinė
Į Egipto rinktinę pakviestas 2009 m., debiutavo varžybose prieš Malavį. Kitose varžybose prieš Malį įmušė įvartį. Nepaisant menkos patirties Egipto rinktinėje Mochamedas Nagi pakviestas į 2010 m. Afrikos Tautų taurę, apie tai sužinojo tik internete. Čempionate jis įmušė net 5 įvarčius (įskaitant ir pergalingą finalo įvartį), visus – pasirodęs po keitimų. *Geddo* tapo rezultatyviausiu čempionato žaidėju.

## Laimėjimai
* Afrikos Tautų taurė (2010 m.)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Vaitkuškio piliakalnis

**Vaitkuškio piliakalnis su gyvenviete**, *Lapiakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24161) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, tarp Pašilės ir Vaitkuškio, Pivonijos seniūnija. Pasiekiamas Ukmergės pietinėje dalyje esančioje Pašilėje, iš Pašilės gatvės pavažiavus į kairę pietryčiuosna Šaltinių gatve 250 m iki gyvenvietės pakraštyje esančio miško – yra 50 m į pietryčius, priekyje, apaugęs.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Šventosios aukštutinės terasos krašte. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 46x23 m dydžio. Jos rytiniame gale supiltas 0,2 m aukščio, 8 m pločio pylimas. Rytinėje, šiaurinėje ir pietvakarinėje pusėse, 5 m žemiau aikštelės yra 6-9 m pločio terasa 2 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai vidutinio statumo, iki 30 m aukščio, rytinėje pusėje 5 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais.

Šiaurės – šiaurės vakarų papėdėje, šiaurės vakarų kryptimi žemėjančiame nuolaidžiame šlaite, 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rastas molinis verpstukas, lygios keramikos. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 5,57 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 200 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Nuotraukos

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 195.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. V., 1998. P.134.
* Vytautas Daugudis. Anykščių, Širvintų, Ukmergės ir Utenos rajonų archeologinių paminklų žvalgymo 1970.09.30-1970.10.18 ataskaita. Kultūros paveldo centro aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 27, ap. 1, b. 22, p. 38.
* Kultūros paminklų enciklopedija, Rytų Lietuva. Vilnius, 1998, t. 2, p. 134.
* Kultūros vertybės pagrindinis dosjė: A1197K, Vaitkuškio piliakalnis su gyvenviete. Vilnius, 2000. Kultūros pavaldo centro Duomenų skyriaus vietų poskyris.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 200.
* Lietuvos TSR archeologijos atlasas. Vilnius, 1975, t. 2, p. 174.
* Vilimas Radzevičius. Archeologinio paminklo pasas, 1959. Kultūros paveldo centro duomenų skyriaus vietų poskyris.
* Adolfas Tautavičius. 1970 metų žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Molėtų, Širvintų, Ukmergės, Anykščių, Utenos rajonuose ataskaita. Kultūros paveldo centro aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 7, ap. 1, b. 140, p. 119-120.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vaitkuškis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Zujų piliakalnis

**Zujų piliakalnis**, *Šanto kalnelis* – piliakalnis Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Zujų kaime, Vidiškių seniūnija. Pasiekiamas iš plento Ukmergė – Utena priešais Mūšią pasukus žvyrkeliu į dešinę pietryčiuosna Zujų link, už 200 m pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi ir pavažiavus 300 m lauko keliuku palei elektros liniją, kuri kerta piliakalnį.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Mūšios ir Šventosios dešiniuosiuose krantuose, jų santakoje esančiame kranto kyšulyje. Aikštelė trapecinė, orientuota šiaurės – pietų kryptimi, 25 m ilgio, 40 m pločio pietiniame, 20 m šiauriniame gale. Aikštelė galuose įtvirtinta puslankio formos pylimais ir grioviais. Pietinėje aikštelės pusėje iškastas 40 m ilgio, 9 m pločio, 2 m gylio griovys 5 m pločio dugnu, už kurio supiltas 45 m ilgio, 3 m aukščio, 15 m pločio pylimas. Jo išorinis pietinis šlaitas leidžiasi į 30 m pločio, 2 m gylio daubą, kurios rytinis ir vakarinis galai virsta griovomis. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės, iškastas 12 m ilgio, 3 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už kurio supiltas 12 m ilgio, 0,8 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Jo išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 12 m ilgio, 3 m pločio, 0,3 m gylio griovį, už kurio kyla antras 10 m ilgio, 0,8 m aukščio, 7 m pločio pylimas. Pastarojo išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 40 m ilgio piliakalniui nepanaudotą kyšulio dalį lygiu paviršiumi - terasą. Šlaitai statūs, 6-12 m aukščio.

Piliakalnį apardė arimai bei apkasai, šiaurinių pylimų ir griovių vakarinę dalį nuplovė Mūšia. Piliakalnis sužalotas 2000 m. tiesiant elektros liniją: nustumta 8-10 m pločio aikštelės šiaurinė dalis su visais pylimais, aikštelės vakarinėje dalyje pastatytas stulpas su atrama. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.

1 km į pietus yra I tūkstantmečio vidurio pilkapynas, 350 m į pietvakarius Mūšios pakrantė vadinama alka. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 19600 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 228600 m².

## Nuotraukos

Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio į Nuotekų puse.jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Nuotekų pusę.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 196.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva II. V., 1998. P.136.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 200-201.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 260 (Nr. 104).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Zujai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Chinedu Obasi

**Činedu Obasis** (*Chinedu Obasi*; 1986 m. birželio 1 d.) – Nigerijos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Nigerijos rinktinei.

## Karjera
Treniruotis pradėjo Enugu jaunimo klube (Nigerija), o profesionalią karjerą 2005 m. pradėjo Norvegijos klube FC Lyn Oslo, kur žaidė su savo tautiečiu Mikel John Obi. 2007 m. ruošėsi persikelti į Maskvos Lokomotiv, bet dėl vidinių klubo problemų susitarimas atšauktas. Tuomet Obasi persikėlė į Vokietiją.

## Rinktinės
Chinedu Obasi su Nigerijos jaunimo rinktine žaidė 2005 m. pasaulio čempionate, buvo rezultatyvus.

Nuo 2005 m. rungtyniavo nacionalinėje rinktinėje, dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį į Egipto rinktinės vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
* Afrikos Tautų taurė:  2010 m.
* Vasaros olimpinės žaidynės:  2008 m.
* FIFA U-20 pasaulio čempionatas:  2005 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Carlos Fumo Gonçalves

**Karlušas Fumo Gonsalvesas** (*Carlos Fumo Gonçalves*; 1979 m. rugsėjo 22 d.) – buvęs Mozambiko futbolininkas, saugas. 

## Karjera
Karjeros pradžioje priklausė Lisabonos „Sporting“ klubui, bet jame nežaidė. Nuomos pagrindais skolintas žemesniųjų divizionų klubams. 

Vėliau atstovavo Portugalijos žemesniųjų divizionų klubams. O 2008 m. persikėlė į Kiprą, tačiau ir ten ilgam neužsibūdavo viename klube.

## Rinktinė
Atstovavo Mozambiko nacionalinei rinktinei. Su komanda dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį į Benino rinktinės vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Dario Khan

**Darijus Chanas** (*Dario Ivan Khan*; g. 1984 m. sausio 24 d.) – Mozambiko futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje.

Karjerą pradėjo viename Mozambiko lygos lyderių Clube Ferroviário de Maputo. Vėliau žaidė įvairių arabų šalių (Sudano, Egipto, Kataro) klubuose.

Darijo Chanas yra Mozambiko nacionalinės rinktinės narys. Su ja dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įsimušė net du įvarčius į savo vartus: varžybose su Beninu ir su Egiptu.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
* Sudano futbolo lyga (2004, 2005, 2006, 2007 m.)
* Sudano taurė (2004 m.)
* Moçambola (2011 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jasiškiai

:: *Apie kaimą Širvintų rajone žr. [[Jasiškiai (Širvintos)]]*.

**Jasiškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 20 km į šiaurę nuo Biržų. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Ukmergės pavieto Panemunio dvaro inventorių dokumentuose pirmą kartą Jasiškiai paminėti 1609 m.

1957–1991 m. Nausėdžių kolūkio gyvenvietė.

1992–2004 m. veikė Jasiškių žemės ūkio bendrovė.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* 1884 m. gegužės 25 d. – kunigas, literatas, vertėjas, Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios superintendentas Adomas Šernas.
* 1888 m. gegužės 10 d. – liaudies muzikantas, liaudies muzikos instrumentų žinovas, nepriklausomybės kovų dalyvis Andrius Šernas. Atnaujintas jo gimtasis namas.
* 1888 m. birželio 14 d. – teisininkas, Nepriklausomybės akto signataras, ketvirtosios Lietuvos Vyriausybės ministras Jokūbas Šernas.
* 1891 m. kovo 5 d. – liaudies muzikantas Petras Natka.
* 1891 m. rugsėjo 12 d. – liaudies muzikantė Elžbieta Natkienė-Šernaitė.
* 1892 m. rugsėjo 12 d. – fotografas Petras Ločeris.
* 1893 m. lapkričio 6 d. – miškininkas, miškininkų rengimo Žemės ūkio akademijoje iniciatorius, profesorius Leonardas Šernas.
* 1906 m. kovo 2 d. – evangelikų reformatų kuratorius Adomas Šernas.
* 1907 m. balandžio 18 d. – evangelikų reformatų kuratorius Jokūbas Šernas.
* 1910 m. kovo 11 d. – veterinarijos gydytojas parazitologas, Veterinarijos akademijos rektorius Jonas Čygas.
* 1910 m. lapkričio 18 d. – evangelikų reformatų kuratorius Jonas Šernas.
* 1913 m. lapkričio 24 d. – visuomenės veikėjas Julius Čygas.
* 1915 m. balandžio 7 d. – visuomenės veikėjas, lietuviškų laikraščių korespondentas Julius Šernas.

## Šaltiniai
Smaltiškiai (Biržai)

**Smaltiškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurės rytuose, prie valstybės sienos su Latvija. Seniūnaitijos centras. Rytiniu ir šiauriniu kaimo pakraščiu teka Nemunėlis, vakaruose – Kišupė, už jos vakarų pusėje auga Biržų giria.

## Gyventojai

## Šaltiniai
My Man

**„My Man“** yra 2009 m. singlas, kurį atlieka Jungtinės Karalystės atlikėja Jade Ewen. Tai antrasis atlikėjos singlas, po „Eurovizijai“ skirtos dainos „It's My Time“. Singlas buvo išleistas 2009 m. rugsėjo 20 d. Dainos autorė Ina Wroldsen, siūlė šią dainą grupėms „The Saturdays“ ir „Pussycat Dolls“. Kol kas tai vienintelis Jade singlas iš debiutinio albumo, kadangi Jade dabar yra „Sugababes“ narė.

## Istorija
Singlas debiutavo radijo stotyje BBC Radio 1. 2009 m. liepos 8 d. Jade atliko pirmą kartą gyvai šią dainą per laidą „BBC Switch“. „My Man“ turėjo būti pirmasis singlas, pristatysiantis jos debiutinį albumą, tačiau singlas net nebuvo reklamuojamas bei pristatinėjimas. To priežastis, yra ta, kad Jade pakeitė Keisha Buchanan populiarioje grupėje „Sugababes“. Ir grupės singlas „About a Girl“ (su Jade vokalais buvo išleistas tą pačią dieną, kaip ir „My Man“).

BBC kritikė davė dainai teigiamą įvertinimą.

## Vaizdo klipas

Vaizdo klipas buvo nufilmuotas 2009 m. liepą Los Andžele. Klipo premjera įvyko 2009 m. rugpjūčio 1 d.

Klipe matoma Jade įeinantį į namus, kur miega vyriškis. Vyras pabunda ir pradeda sekti Jade su žibintuvėliu. Klipo pabaigoje Jade šoka lauke prie namo. Atsibudęs vyriškis supranta, jog jam tik prisisapnavo.

## Išleidimo istorija

## Topai
2009 m. rugsėjo 27 d. „My Man“ įžengė į JK oficialų topą #35 vietoje. Tai didžiausia šios dainos vieta tope, kol tuo tarpu „About a Girl“ užėmė #8-ąją vietą. Jungtinės Karalystės R&B singlų tope daina pasiekė gan aukštą #13 poziciją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Almiro Lobo

**Danielis Almiras Lobas** (arba **Miró**, g. 1982 m. balandžio 30 d.) – buvęs Mozambiko futbolininkas, gynėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo Mozambiko klube Clube de Desportos Maxaquene, su kuriuo laimėjo šalies čempionatą.

Vėliau rungtyniavo Vengrijoje, kur atstovavo Budapest Honvéd FC ir Dunaújváros FC.

Nuo 2006 m. žaidė PAR, kur atstovavo Bidvest Wits FC ir Platinum Stars FC.

## Rinktinė
Nuo 2004 m. atstovavo Mozambiko nacionalinei rinktinei.

Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur pelnė įvartį į Benino rinktinės vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
* footballdatabase.eu
Papilys (reikšmės)

Žodis **papilys** reiškia:

* papilys – piliakalnio papėdės gyvenvietė,
* Papilys – miestelis Biržų rajone,
* Papilys – kaimas prie Papilio miestelio.
Liesiškis

**Liesiškis** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Biržų, prie kelio .

## Istorija

2009 m. vasarį–spalį kaimas buvo seniūnaitijos centras, bet vėliau priskirtas Drąseikių seniūnaitijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šeškinė (Biržai)

**Šeškinė** – kaimas Biržų rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į šiaurę nuo Pabiržės, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ubiškiai

**Ubiškiai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 5 km į vakarus nuo Parovėjos.

## Istorija

2009 m. vasarį-spalį kaimas buvo seniūnaitijos centras, bet paskui priskirtas Parovėjos seniūnaitijai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Tatoris (1905–1977), agronomas, LŽŪA rektorius

## Šaltiniai
Gaižiūnai (Biržai)

**Gaižiūnai** – kaimas Biržų rajono savivaldybės pietvakariuose, prie kelio . Į rytus nuo kaimo teka Juodupė. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Smaltiškiai

**Smaltiškiais** vadinami kaimai Biržų rajone:

* Nemunėlio Radviliškio seniūnijoje,
* Širvėnos seniūnijoje.
Anaxeton

***Anaxeton*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

## Rūšys

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*

## Šaltiniai
Vytautas Rakauskas

**Vytautas Rakauskas** (g. 1929 m. kovo 12 d. Karališkiuose, Anykščių raj.) – Lietuvos poetas, prozininkas, tekstologas, vertėjas.

## Biografija
Mokėsi Ukmergės gimnazijoje. 1946 m. suimtas, iki 1953 m. kalintas Archangelsko srities lageriuose. Grįžęs dirbo statybose Ukmergėje, 1961 m. baigė VU lietuvių kalbą ir literatūrą. Dirbo mokytoju Molėtų rajone. Nuo 1970 m. dirbo redaktoriumi „Vagos“ leidykloje. 1992–2001 m. dirbo Lietuvių literatūros ir tautosakos institute.

## Kūryba
Parašė:
* eilėraščių rinkinį „Melzgana liepsna“, 1994;
* romaną „Velnio ratu“, 2001;
* rinkinį „Kai ilgai nepasirodo saulė“, (apsakymai, apysaka), 2002.

Suredagavo daug literatūros mokslo ir kritikos knygų, parengė Kosto Korsako kūrinių seriją (5 kn., 1982–1990), 1994 m. pradėtų leisti mokslinių Vaižganto „Raštų“ redaktorius.
Iš rusų k. vertė kritikos straipsnius, grožinius kūrinius.

Yra dalies Lietuvių literatūros enciklopedijos straipsnių autorius.

## Nuorodos
*
Salantų miesto seniūnija

**Salantų miesto seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Kretingos rajono savivaldybėje, Žemaitijos etnografiniame regione, sutampantis su Salantų miesto ribomis. Administracijos pastate veikia ir Imbarės seniūnija.

## Geografija

Seniūnijos plotas 320 ha, čia prateka Salantas, prie kurio yra pagrindiniai seniūnijos žalieji plotai, įveistas Salantų parkas. Per miestą praeina kelias , rytiniu pakraščiu – . Vakarinėje dalyje yra kolektyviniai sodai.

## Istorija

Seniūnija įkurta 1995 m. ar kiek vėliau. 1996 m. patvirtintas Salantų herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestas (Salantai)
|-
| 2011 m.  || || 1615 || 1 miestas
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestas
|-
| 2021 m.  || 3 || 1272 || 1 miestas
|}

## Seniūnai
* Kazimieras Galdikas, nuo 1995 m.
* Jolanta Ažondenienė, nuo 2024 m.

## Seniūnaitijos

2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
* **Ąžuolyno** seniūnaitija: Žemaitės g., Žemaičių g., Šermukšnių g., P. Kalendos g., Ateities g., Palangos Juzės g., Pievų g.
* **Centro** seniūnaitija: Turgaus a., Laivių g., Taikos g., Salantos g., A. Nezabitausko g., Vilniaus g., Kregždinkalnio g.
* **Dvaro** seniūnaitija: Dariaus ir Girėno g., Parko g., Žemdirbių g., Jaunimo g., Liepų g., Kaštonų g., Žvainių g., S. Neries g., A. Jucio g., A. Bendiko g., P. M. Urbonavičiaus g.
* **Paupio** seniūnaitija: M. Valančiaus g., Žudgalio g., Padvaralio g., Erlos g., Kelininkų aklg., J. Janonio g., A. Salio g., Kalno g.

## Šaltiniai
Švenčionių Dievo Motinos Žengimo į Dangų sentikių cerkvė

**Švenčionių Dievo Motinos Žengimo Dangun cerkvė** (*Uspenija Bogorodicy*) stovi Švenčionyse, Strūnaičio g. 84. Medinė. Nuo 2005 m. cerkvės šventikas – Pavlas Kornišovas (*Павел Петрович Корнишов*). 

## Istorija

Dauguma Lietuvoje gyvenančių rusų išlaikė savo kalbą, papročius ir tikėjimą. Švenčionių rajone gyvenantys rusai yra stačiatikiai ir nedidelė dalis sentikių. Tiek stačiatikiai, tiek sentikiai turi savo maldos namus, kapines. Sentikiai nuo oficialios stačiatikių religijos skiriasi ne tiek dogmatika, kiek liturgija ir apeigomis.
 
Švenčionių sentikiai yra viena iš seniausių religinių bendruomenių, jai priklauso ir Švenčionėlių, bei jų apylinkėse gyvenantys sentikiai. Švenčionių sentikių bendruomenė įsikūrė 1740 m. Medinė sentikių maldykla čia pastatyta 1740 m. Senosiose atminimo knygelėse išlikę 1864 m. įrašų, kuriuos darė parapijiečiai, įrašydami vardus žmonių, už kuriuos buvo meldžiamasi.

XX a. medinė Švenčionių Dievo Motinos Dangun Žengimo cerkvė buvo rekonstruota: padidinta, paaukštinta, išplėsta. 1939–1941 m. pristatytas varpinės bokštas, cerkvė įgijo dabartinę išvaizdą.

Pagal gyventojų surašymą, 1890 m. Švenčionyse buvo 880 sentikių. Tarpukaryje, 1936 m. sentikių bendruomenėje buvo apie 1000 žmonių (iš jų apie 800 – mieste, 200 – kaimuose). 1939 m. bendruomenę sudarė 265 šeimos, tarp kurių 116 – mieste. 

2009 m. suremontuota cerkvė (pakeista stogo skarda, įrengti nauji kupolai), sutvarkyta jos teritorija, apsodinant eglėmis ir tujomis. 2010 m. paminėtas cerkvės 270–mečio jubiliejus.

## Architektūra

Švenčionių sentikių cerkvė yra stačiakampė, nesudėtingų liaudies architektūros formų, primenanti tradicinį gyvenamąjį namą. Vakarinėje cerkvės dalyje (į gatvės pusę) pastatytas bokštas su trijų tarpsnių varpine. Virš cerkvės ir varpinės iškilę nedideli rutulio formos kupolai, užsibaigiantys kryžiais. Cerkvė yra medinė, apkalstyta plastikinėmis lentelėmis, skardiniu stogu. Aptverta metaline tvora. Virš šventoriaus įėjimo vartų įtaisytas nedidelis kryželis.

## Kapinės

Sentikiai turi savo veikiančias kapines (Vilniaus/Pušyno g. kampe, užima 1,8 ha). Švenčionių sentikių kapinėse laidojami ir Švenčionėlių sentikiai. Šiose kapinėse ilsisi dvasininkas  Jakimas Timoševič, gimęs 1861 m. rugsėjo 9 d. Ant jo antkapinio paminklo iškaltas prasmingas užrašas: „*Gyvenau savo amžiuje ilgai, už teisingumą kovojau. Taip ir miriau, bet akyse jo nemačiau*“.

## Galerija


Švenčionių sentikių cerkvė. Prieangis.JPG|Prieangyje
Švenčionių sentikių cerkvė, područniky.JPG|Porankiniai kilimėliai (*područnik*)
Sentikių lestovka (rožančius), Švenčionys.JPG|Rožančiai (*lestovka*)


## Nuorodos

* Švenčionių sentikiai
* Švenčionių sentikių bendruomenė
Abejučių piliakalnis

**Abejučių piliakalnis** – piliakalnis ir gyvenvietė Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, Abejučių kaime, Pabradės seniūnija, Asvejos regioninis parkas. Pasiekiamas iš plento  keliu Skirlėnai – Padubingė pervažiavus į Asvejos ežero šiaurinį krantą – yra 50 m į kairę šiaurėn nuo kelio kairėje esančios mašinų stovėjimo aikštelės, praretintame miške.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumoje Asvejos (Dubingių) ir Ilgio (Gilaušio) ežerų, Asvejos ežero įlankos šiauriniame krante. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 75 m ilgio, 40 m pločio rytiniame gale, 14 m pločio vakariniame gale, kiek aukštesniu rytiniu galu. Aikštelės galai įtvirtinti dviem pylimų-griovių eilėmis, o vakarų pusėje yra 3 pylimai. Rytiniame aikštelės gale supiltas kiek lenktas 10 m ilgio, 5 m pločio, 1 m aukščio pylimas, už kurio iškastas irgi kiek lenktas 40 m ilgio, 6,5 m pločio, 1 m gylio griovys. Už griovio supiltas antras 40 m ilgio, 9 m pločio, 2 m aukščio antras pylimas, už kurio iškastas kiek lenktas 40 m ilgio, 10 m pločio, 1,5 m gylio antras griovys. Aikštelės vakarų gale supiltas dabar visai nuskleistas pylimas, už kurio iškastas 5 m pločio, 0,8 m gylio griovys. Už griovio supiltas tiesus 12 m ilgio, 5 m pločio, 1,5 m aukščio antras pylimas, kurio išorinis 2,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 12 m ilgio, 3 m pločio, 0,5 m gylio antrą griovį. Už šio griovio yra 7 m pločio, 0,2 m aukščio trečias pylimas. Šlaitai vidutinio statumo, 10-12 m aukščio.

1 km į šiaurės rytus nuo piliakalnio yra IX a. – XII a. pilkapiai – Abejučių pilkapynas.
## Tyrimai
1998 m. piliakalnį žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 22200 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 58-59.
* Jonas Balčiūnas. Naujas piliakalnis Švenčionių rajone // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 83–84.
* Gintautas Zabiela. Naujas Lietuvos piliakalnių sąrašo papildymas (1995–2000 m.) // Kultūros paminklai. Vilnius. 2001. T. 8, p. 21-22 (Nr. 1).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Abejučiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pagrindinis kovinis tankas

**Pagrindinis kovinis tankas** () – daugiatikslis universalus tankas su galingu pabūklu ir sunkiai įveikiamas priešsviedininiais šarvais. Juose suderintos ankstesniųjų vidutinių tankų judrumas ir tinkamumas masinei gamybai bei sunkiųjų tankų šarvuotumas ir ugnies galia. Pagrindiniai koviniai tankai šiais laikais praktiškai išstūmė kitų tipų tankus, dėl ko buvo taip pavadinti. Daugelyje valstybių jie yra vieninteliai ginkluotėje esantys tankai.

Kovinė masė nuo 36 (AMX-30) iki 55 t (Leopard2). Didžiausias greitis nuo 48 (Chieftain Mk5) iki 70 km/h (M1 Abrams). Eiga plentu nuo 500 (Chieftain Mk5) iki 600 km (Leopard 1). Įgula 3–4 žmonės.

Ginkluotė: lygiavamzdės 115 mm (T-62) ir 120 mm (Leopard 2) arba graižtvinės 105 mm (M60A1, M1 Abrams, AMX-30, Leopard 1, „74“) ir 120 mm (Chieftain Mk5, Chalenger) patrankos, dvišoviai ir zenitiniai kulkosvaidžiai. Kai kurių pagrindinių kovinių tankų, pvz., T-64B (Rusija), pabūklai gali šaudyti prieštankinėmis valdomomis raketomis.
Marija, pilna malonės (filmas)

**Marija, pilna malonės** (, ) – 2004 m. kriminalinė drama. Bendras Kolumbijos ir JAV filmas pasakoja apie merginą, kuri buvo įtraukta į narkotikų kurjerio darbą. Pagrindinį vaidmenį filme atliko Katalina Sandino Moreno, 2005 m. nominuota Oskarui „Geriausia aktorė“ kategorijoje.

Filmo premjera įvyko 2004 m. sausio 18 d. JAV Sandenso kino festivalyje (Sundance Film Festival).

## Siužetas

Filmo veiksmas žiūrovus nukelia į skurdaus Kolumbijos miestelio šių laikų tikrovę. Septyniolikmetė Marija Alvares vienintelė šeimoje dirba rožių plantacijoje. Nesutarimai darbe priverčią ją mesti darbą, be to ji atsitiktinai pastoja. Kad uždirbtų daugiau pinigų ji sutinka tapti narkotikų kurjeriu ir pririjusi pilną skrandį kokaino skrenda į Niujorką. Ar pavyks Marijai, vardan būsimo kūdikio, išlipti iš purvino ir negailestingo narkotikų prekybos liūno...

## Aktoriai
* Katalina Sandino Moreno – Marija Alvares
* Virgina Ariza – Chuana
* Enė Paola Vega (Yenny Paola Vega) – Blanka
* Čarlzas Albertas Patinjo (Charles Albert Patiño) – Filipe
ir kt.

## Išnašos

## Nuorodos
* Literatūra ir menas. Įspūdžiai iš 54-ojo tarptautinio Berlyno festivalio
* Oficiali filmo svetainė
* Apdovanojimai ir nominacijos
Verla

**Verla** − nedidelė gyvenvietė−muziejus Suomijoje, Pietų Suomijos provincijoje, Kymenlakso regione, 30 km nuo Kouvolos miesto. 1996 m. įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą.

Verla − tai medžio apdirbimo gamykla (buvo gaminamas kartonas) ir šalia jos esanti nedidelė gyvenvietė, kuri labai gerai išsilaikė kaip XIX−XX a. pradžios nedidelio pramonės komplekso kaimo vietovėje pavyzdys. Tais laikais Šiaurės Europoje ir Šiaurės Amerikoje klestėjo medžio apdirbimo pramonė: buvo gaminama celiuliozė, popierius, lentos. Labai nedaug tokių fabrikėlių ir šalia jų esančių gyvenviečių išliko iki mūsų dienų.

## Verlos istorija
1872 m. *Hugo Noimanas* (*Hugo Neuman*) įkūrė medžio apdirbimo gamyklą. Tačiau gamykla gyvavo neilgai: Noimanas neturėjo pakankamai lėšų gamybos plėtrai, o be to ir gaisras sunaikino gamyklą.

1882 m.* Gotlibas Kraidlas* (*Gottlieb Kreidl*) ir *Luisas Henelis* (*Luis Hänel*) toje vietoje įkūrė naują, daug didesnę gamyklą bei kartono fabriką.

Fabrikas Verloje galutinai buvo uždarytas 1964 m. liepos 18 d. Uždarant fabriką, jo paskutinės gyvavimo dienos buvo filmuojamos ir sukurtas dokumentinis filmas, kuriame parodyta kaip vyko darbas Verloje.

1972 m. Verloje atidarytas pirmasis Suomijoje pramonės muziejus.

## Nuorodos
* Verla (anglų, prancūzų, rusų, suomių, švedų, vokiečių k.)
Baliulių piliakalnis

**Baliulių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Baliulių kaimo, Pabradės seniūnija. Pasiekiamas iš plento Švenčionys – Pabradė, priešais buvusio geležinkelio pervažą Baliulių kaime pasukus miško keliuku į kairę pietvakariuosna, pavažiavus 350 m iki Meros, jos dešiniuoju krantu einančiu miško keliuku pasukus į dešinę šiaurės vakarų kryptimi pasroviui, pavažiavus 200 m iki keliuko pabaigos ir paėjus 100 m į priekį mišku – yra Zalavo miško 108 kvartalo vakarų dalyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulio į Meros dešiniojo kranto slėnį aukštesniajame gale. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 27x25 m dydžio, kiek žemėjanti į vakarų pusę. Joje rasta molio tinko, perdegusių akmenų. Šiauriniame, rytiniame ir pietiniame aikštelės pakraščiuose supiltas 70 m ilgio, iki 3 m aukščio, 14 m pločio pylimas. Piliakalnio papėdėse iškastas 100 m ilgio, 10 m pločio, 1,5 m gylio griovys (rytų pusėje griovys yra 15 m pločio, 3 m gylio), už kurio supiltas 105 m ilgio, 1,5 m aukščio, 8 m pločio antras pylimas, už kurio iškastas antras 5 m pločio, 0,1 m gylio griovys. Pietinėje pašlaitėje griovys ir pylimas pavirtę iki 10 m ploto terasėle. Šlaitai statūs, 7-8 m aukščio.

Piliakalnio vakarinę dalį nuplovė Mera, aikštelėje XIX a. – XX a. buvo įrengtos sentikių kapinės. Dabar piliakalnis apaugęs mišriu mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 815000 m². Išmatavimai: 250 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 180 m pločio.

Pietinėje piliakalnio papėdėje, 2,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta geležies šlako. 700 m į šiaurės vakarus yra V a. – VI a. pilkapynas, tyrinėtas 1999–2000 m.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 3, p. 64-65.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. V., 1994. Kn.1. P.37-38 (Nr. 6).
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V., 1995. P.224-225 (Nr. 5).
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva. I. V., 1996. P.310.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Baliuliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pietų Korėjos ministras pirmininkas

**Pietų Korėjos ministras pirmininkas** – šalies vykdomosios valdžios vadovas. Jis skiriamas prezidento, tačiau turi gauti parlamento patvirtinimą. Kandidatui į ministro pirmininko postą nebūtina būti parlamento nariu, tačiau juo negali tapti asmuo, einantis karines pareigas. Dabartinis šalies ministras pirmininkas yra Kim Tėho (김태호).

## Funkcijos
Pagal šalies Konstituciją, ministras pirmininkas padeda prezidentui vykdyti jo funkcijas, prižiūri ministerijų darbą ir rekomenduoja prezidentui jų vadovų kandidatūras. Tais atvejais, kai prezidentas negali vykdyti savo galių, ministras pirmininkas perima šalies valdymą ir tampa laikinuoju šalies prezidentu.

## Istorija
Ministro pirmininko postas įsteigtas 1948 m., kartu su Pietų Korėjos valstybės įkūrimu. Nuo 1961 iki 1963 m. šias pareigas einantis asmuo buvo vadinamas vyriausiuoju kabineto ministru.

## Buvę ministrai pirmininkai

Per visą Pietų Korėjos istoriją yra buvę 41 ministro pirmininko kadencija, kurias užėmė 37 skirtingi asmenys.

## Kita informacija
* Pietų Korėjos politinė sistema
* Pietų Korėjos prezidentas

## Nuorodos
* Oficialus Pietų Korėjos ministro pirmininko puslapis