open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frančeska Kirkė

**Frančeska Kirkė** (, 1953 m. gruodžio 15 d. Ryga) – latvių tapytoja, grafikė.

## Biografija

1978 m. baigė Latvijos dailės akademiją Rygoje, 1985–1987 m. ten pat tobulinosi  pas Eduardą Kalninį.

## Kūryba
Sukūrė daugiausia figūrinių ir portretinių kompozicijų („Autoportretas su teptuku“, „Pusryčiai“, abu 1981 m., triptikas „Kaimo tradicijos ir šventės“ 1984 m., „Fatališka moteris“ 1993 m., „Coca Cola“ 2005 m., „Masculin“ 2006 m., ciklai „Citatomanija“ 1997–1999 m., „Restauracija“ 1998–2002 m.).

Kūryba dažnai grįsta ironiškomis žymiausių Vakarų Europos dailininkų paveikslų interpretacijomis. Ankstyvuosiuose kūriniuose ryški latvių tapybos tradicijų įtaka, vėlesniuose plėtojama postmoderni raiška.

Nuo 1984 m. surengė daug individualių parodų Rygoje, kitur Latvijoje, Kopenhagoje, Hamburge, Niujorke ir kitur užsienyje. 

Sukūrė keleto Latvijos banko kolekcinių monetų grafinį dizainą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Frančeska Kirkė. Muziejus 
* Frančeska Kirkė. Rygos galerija
Janis Klydzėjas

**Janis Klydzėjas** (, 1914 m. gegužės 6 d. Kurpiniekai, Vilianų valsčius, dab. Sakstagalo pagastas, Rezeknės savivaldybė – 2000 m. gegužės 2 d. Napa, Kalifornijos valstija, JAV) – latvių rašytojas. Žymiausias Latgalos rašytojas.

## Biografija
1929–1933 m. mokėsi Rezeknės komercijos mokykloje, 1935–1940 m. studijavo žemės ūkio mokslus Latvijos universitete. 1931 m. pradėjo skelbti savo kūrybą latgalių kalba, nuo 1934 ir latvių kalba. 1944 pasitraukė į Vokietiją, nuo 1950 m. gyveno JAV. Baigė sociologiją Berklio universitete.

Sakstagale, Franco Trasuno muziejuje „Kolnasata“ atidaryta rašytojui J. Klydzejui skirta ekspozicija.

## Kūryba
Romane „Jaunuoliai“ pasakojama apie Latgalos mokyklų auklėtinius. Kituose romanuose vaizduojama Latgala iki Antrojo pasaulinio karo ir latvių išeivija. Dar parašė apsakymų ir esė. Jo kūrinių siužetais sukurta kino filmų.

## Bibliografija
* Jaunuoliai (*Jaunieši*) 1942 m., lietuvių kalba – Draugas, 1957 m.
* Žmogaus vaikas (*Cilvēka bērns*) 1956 m., ekranizuotas 1991 m., rež. Janis Streičas
* Žydrieji kalnai (*Zilie kalni*), Bruklinā, Grāmatu draugs, 1960 m.
* Gyvybė, gyvybė supas tavyje (*Dzīvīte, dzīvīte, šūpojos tevī*), Brooklyn, N. Y.: Grāmatu draugs, 1979 m.
* Tie balsai, tie balsai (*Tās balsis, tās balsis*), apsakymai, Brooklyn, Grāmatu draugs, 1973 m.,
* Sužeistas gyvenimas (*Ievainotā dzīve*), esė, 1976 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jānis Klīdzējs, rakstnieks, sabiedriskais darbinieks 
* Janis Klydzėjas. Lusila. Aidai. 1968 m. 9 lapkritis
Anta Klints

**Anta Klints** (, tikroji pavardė *Anna Emīlija Jekste-Pamiljone-Amtmane*, 1893 m. spalio 1 d. Liepoja – 1970 m. vasario 27 d. Ryga) – latvių teatro aktorė.

## Biografija
1912 m. Liepojos „Liepos“ teatro, 1913–1914 m. Liepojos latvių teatro, 1915–1918 m. Naujojo Petrogrado latvių teatro, 1919–1921 m. ir nuo 1924 m. Latvijos dramos teatro, 1921–1924 m. Rygos Dailės teatro aktorė. Vaidyba psichologiška, temperamentinga, raiški.

Sutuoktinis aktorius ir režisierius Alfredas Amtmanis-Briedytis.

## Vaidmenys
* Salomėja – Oskaras Vaildas. Salomėja 1921 m.,
* Sniedzė, Surmis – Ana Brigaderė. Princesė Gundega ir karalius Brusubarda 1923 m., 1939 m., Stebuklingas Lolitos paukštis 1927 m.,
* Dorina – Moljeras. Tartiufas 1943 m., 1946 m.,
* Pundukienė – Rudolfas Blaumanis. Siuvėjų dienos Silmačiuose 1955 m., 1965 m.,
* Lyba – Žalioji žemė 1950 m., pagal A. Upytį, TSRS valstybinė premija – 1951 m.,
* Ranevskaja – Antonas Čechovas. Vyšnių sodas 1953 m.,
* Orta – Janis Rainis. Pūsk, vėjeli, 1968 m.

## Filmografija
* Prieš audrą, 1956 m., rež. Rolandas Kalninis
* Karklai pilkieji žydi, 1961 m.
* Matininkų laikai, 1968 m. rež. Voldemaras Pucė

## Bibliografija
* Tai nebuvo lietinga diena (*Tā nebija lietaina diena*), atsiminimai, Liesma, 1974 m.

## Šaltiniai
Lapija

**Lapija** (arba ***Laplandija***; ; ; ) – Suomijos regionas, apimantis Suomijai priklausančią Laplandijos dalį. Iki 2009 m. regionas sutapo su to paties pavadinimo provincija. Regionas pietuose ribojasi su Šiaurės Ostrobotnijos regionu, vakaruose su Botnijos įlanka ir Švedija (Norboteno lėnu), šiaurėje su Norvegija (Trumso apskritimi) bei rytuose su Rusija (Murmansko sritimi).

## Istorija

Dabartinės Laplandijos teritoriją sudarė istorinės Laponijos, Ostrobotnijos ir Vesterboteno provincijos. XIX a. nuo Švedijos atskyrus Suomiją, istorinė Laponija buvo padalinta tarp Švedijos ir Suomijos. Suomijos teritorijoje visa dabartinė Lapija buvo administruojama kaip Oulu grafystės dalis.

Atskira Laplandijos provincija (ar grafystė) buvo įkurta 1936 m., atskyrus teritorijas nuo Oulu provincijos. Po Antrojo pasaulinio karo Petsamo ir Salos teritorijos buvo perleistos Sovietų Sąjungai. Administraciškai provincija sutapo su Lapijos regionu (ji ir Alandų salos buvo vienintelės Suomijos provincijos kartu esančios ir regionai).

Provincijos savivaldai atstovavo iš 7 provincinių ministerijų sudaryta *valstybinė Laplandijos provincinė valdyba*. Laplandijos provincijos herbą sudarė istorinių Laponijos ir Ostrobotnijos provincijų herbai.

2009 m. Suomijoje panaikinus provincijas, panaikinta ir dvigubas Lapijos valdymas. Dabar Lapija yra tik regionas.

## Valdymas
Regionas smulkiau skirstomas į 6 subregionus, kurie dar skirstomi į 21 savivaldybę arba municipalitetą. 21 municipalitetas sudaro 1 regioną, kuris valdomas Laplandijos Regioninės Tarybos (; )

Lapijoje gyvena apie 3,6 % visų Suomijos gyventojų, ir tai yra mažiausiai apgyvendinta Suomijos teritorija. Didžiausi miestai yra Rovaniemis (administracinis centras), Kemis, ir Tornijas. Iš 185 000 gyventojų, 5 % sudaro samiai.

Šiauriausios Laplandijos savivaldybės, kuriose samiai sudaro daugumą, suformuoja Samių juridinę teritoriją. Ši samių organizacija veikia lygiomis teisėmis su provincija.

Laplandijos regionas naudoja istorinės Laponijos herbo variantą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Laplandijos valstybinė provincinė valdyba  – Oficiali svetainė
* Laplandijos Regioninė Taryba – Oficiali svetainė
* Lapland Finland Portal  – Oficialus kelionų gidas
Zuikis Pleibojus

***Zuikis Pleibojus*** - „Anties“ albumas, išleistas 2009 m. pabaigoje. Tai dalis dainų iš „Anties“ spektaklio „Zuikis Pleibojus“, apdainuojančio pilko sovietinio periodo tipelio Zuikio Ne Erelio nuotykius ir nesėkmes, patirtus įsimylėjus netikėtai pasirodžiusią Laisvę ir nusprendus, jog jis gali būti Zuikiu Pleibojumi. Jis pažymi „Anties“ 25-metį.

Albumas bei spektaklis buvo sumastyti, sudėlioti ir įrašyti 2009-ųjų krizės metu, „Anties“ nariams patiriant rimtas nesėkmes savo versluose.

Parduotuvėse „Maxima“ albumo viršelis buvo cenzūruojamas - nuogos krūtys uždengtos lipdukais.

Albumą dar gruodį buvo planuota išleisti ne tik CD pavidalu, bet ir LP plokštelėje.

## Įvertinimai

"Lietuvos ryto" apžvalgininkas Ramūnas Zilnys albumą įvertino 4 balais iš 5. "Spalvingas, šį keistą laikotarpį metaforomis puikiai atspindintis albumas", "įspūdis – neprastas", rašė jis. "Tie, kurie dievina A. Kaušpėdo ironiją, jos gaus sočiai", o "aranžuotės – kur kas solidesnės nei prieš porą metų išleistame „Anties“ sugrįžimo į sceną albume *[[Ančių dainos]]*", pastebėjo jis.

Dažnas skaityta.lt komentatorius Justinas Žilinskas savo bloge konstatuoja, jog albumas yra "tikrai nieko naujo, tiesiog sena gera Antis" ir pastebi, jog Anties muzikoje girdisi Pink Floyd elementų. Kartu jis pastebi, jog albumo tekstus sunku įvertinti nežinant "Zuikio Pleibojaus" spektaklio siužeto. Kaip ypač vykusią dainą išskiria Mes nusprendėme.

## Albumo dainos
# Intro
# Zuikis ne erelis
# Laisvė
# Klounas
# Laiko nėra
# Visi priklauso Vyno klubui
# Priesaika
# Mylėk... pagaliau mylėk
# Meška Bezdalius
# Mes nusprendėme
# Danguje
# Aš pasitaisysiu
# Sparnai

## Spektaklio dainos

Pirma dalis

# Zuikis ne erelis
# Laisvė
# Myliu ją (tik spektaklyje)
# Badas ir viltis (tik spektaklyje, būgnų solo)
# Klounas
# Laiko nėra - laisvės nėra
# Visi priklauso Vyno klubui
# Priesaika
# Mylėk... pagaliau mylėk

Antra dalis

# Meška Bezdalius - miško karalius
# Mes nusprendėme
# Rojus (tik spektaklyje)
# Meditacija (tik spektaklyje, instrumentalas)
# Spalvos (tik spektaklyje; dar vadinama "Balta-juoda-raudona")
# Aš pasitaisysiu
# Sparnai
# Danguje
# Himnas (tik spektaklyje, instrumentalas)
# Zuikio finalas (tik spektaklyje, pakartojama dalis pirmos dainos)
# Tegyvuoja laisvė (tik spektaklyje, dainos "Laisvė" įrašas)

## Šaltiniai
Ilgelis (Šipliškės)

**Ilgelis** () – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Šipliškės valsčiuje. Ežero pietinis krantas remiasi į kurortinę Beceilų gyvenvietę, jo aukštas rytinis krantas apžėlęs mišku. Plotas – 16 ha. Vandens paviršius yra 174,5 m virš jūros lygio. Ilgelis, kaip sako jo pavadinimas yra pailgas (1 km ilgio ir 0,25 km pločio), išsidėstęs šiaurės-pietų kryptimi.

Per ežerą teka upė Šelmenta, šalia jo eina juodojo pėsčiųjų turistinio maršruto trasa. Šalia ežero yra kiti du ežerai: Didysis Šelmentas ir Mažasis Šelmentas. Ežero pietuose yra vaivadijos kelias Nr.. Taip pat šalia ežero eina raudonoji  pėsčiųjų trasa.

## Nuorodos
* Vikimapija;
* Aprašymas apie ežerą (lenk.);
* Ežero nuotraukos.
1984 metų JAV prezidento rinkimai

**1984 metų [[JAV prezidentas|JAV prezidento]] rinkimai** buvo tuometinio JAV prezidento respublikono Ronaldo Reigano ir demokrato, buvusio JAV viceprezidento Volterio Mondeilo rinkiminė kova. Reiganui laimėti rinkimus padėjo žymus ekonomikos atsigavimas po 1981-1982 metų ekonomikos nuosmukio (recesijos). Reiganas laimėjo 49-iose iš 50-ties valstijų, tapdamas antruoju tai padariusiu prezidentu po Ričardo Niksono pergalės 1972 metų JAV prezidento rinkimuose. Mondeilas laimėjo tik savo gimtojoje valstijoje - Minesotoje, ir Kolumbijos apygardoje, kurioje nuo seno yra palaikoma JAV demokratų partija. Reigano surinkti 525 (iš 538) JAV rinkikų kolegijos narių balsai yra didžiausias kada nors vieno kandidato į prezidentus surinktas rinkikų kolegijos narių balsų skaičius. Mondeilas, surinkęs 13 rinkikų kolegijos narių balsų, yra antras mažiausiai kolegijos narių balsų surinkęs kandidatas į prezidentus (pirmoje vietoje - Alfas Landonas su 8 rinkikų balsais, gautais 1936 metų JAV prezidento rinkimuose). Reiganas surinko 58,8 % rinkėjų valsų, o Modeilas - 40,6 %.
Gustavas Klucis

**Gustavas Klucis** (, , 1895 m. sausio 4 d. Konių valsčius, Valmieros apskritis – 1938 m. vasario 26 d. Butovo poligonas ar 1944 m. kovo 16 d. Rusija) – latvių tapytojas, grafikas, skulptorius, fotografas, dizaineris.

## Biografija
1913–1915 m. studijavo Rygos meno mokykloje, mokytojai Janis Rozentalis, Vilhelmas Purvytis. 1915–1917 m. mokėsi Petrogrado meno mokykloje. 1917 m. dalyvavo Vasario revoliucijoje ir Spalio perversme. Nuo 1918 m. gyveno Maskvoje, lankė Laisvojo meno studiją, 1918–1921 m. mokėsi pas K. Malevičių. 1921–1924 m. dėstė Aukštosiose meno ir technikos dirbtuvėse Maskvoje. 1938 m. NKVD suimtas ir netrukus sušaudytas Butovo poligone, kitais duomenimis, mirė koncentracijos stovykloje 1944 m. kovo 16 d. 1956 m. reabilituotas.

## Kūryba
Kūrė konstruktyvizmo, suprematizmo stiliumi, įtakos turėjo N. Gabo, A. Pevsnerio kūryba. Tapė akvarele, guašu, naudojo koliažą, skulptūras kūrė iš popieriaus ir medžio, vienas pirmųjų knygų iliustracijoms ir projektams naudojo fotomontažo techniką. Sukūrė propagandinių kūrinių TSRS paviljonams Pasaulinėje parodoje Berlyne 1929 m., Paryžiuje 1937 m., agitacinių stendų, plakatų (Tribūnos eskizas 1922 m., „Fundacija“ 1924 m., „Sporto varžybos Maskvoje“ 1928 m.), dekoracijų, kostiumų projektų.

## Literatūra
* Lapidusa Ņ. Gustavs Klucis. // Latviešu tēlotāja māksla. – Rīga, 1977.
* Borgs J. Gustavs Klucis. // Grafika un poligrāfija. Nr. 3, 1999.
* Огинская Л. Густав Клуцис. – Москва, 1981
* Gustav Klucis: Retrospektive. – Kassel, 1991

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gustavas Klucis Tretjakovo galerijoje
Merkmenys

**Merkmenys** arba **Merkmenai** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajono pietuose, 2 km į pietryčius nuo Ceikinių. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 1,02 km, plotis iki 0,59 km. Altitudė 187,5 m. Giliausia vieta (13,6 m) yra ežero rytinėje dalyje. Telkšo rininės kilmės duburyje. Kranto linija labai vingiuota; pietuose giliai įsiterpia pusiasalis (priklauso Švenčionių rajonui), šiaurėje – 2 mažesni pusiasaliai. Vakarinės ir rytinės pakrantės apaugusios mišku, šiaurinėje ir pietinėje pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Centrinėje dalyje yra mažytė (0,05 ha) salelė. Dugnas duobėtas. Į ežerą suteka 3 upeliai, šiaurėje išteka Šventės upės (Žeimenos baseinas) intakas Ceikinė.

Merkmenys įeina į Sirvėtos regioninį parką. Prie ežero įsikūrę Merkmenių ir Degutiškės kaimai. Pietiniu krantu eina riba su Švenčionių rajonu.

## Pavadinimo kilmė

Ežerėvardis *Mer̃kmenys* (arba *Merkmenaĩ*) kildinamas nuo žodžio *merkti* („šlapinti, drėkinti, lyti, drengti“).

## Šaltiniai
Didelės energijos regimoji šviesa

Oftalmologijoje **didelės energijos regimąja šviesa** vadinama regimojo šviesos spektro didelio dažnio ruožas (violetinis–mėlynas 380–530 nm ilgio bangų ruožas). Šio spektro ruožo šviesos spinduliuotė laikoma viena iš priežasčių sukeliančių amžinę geltonosios dėmės degeneraciją.

## Mėlynųjų spindulių pavojus

Mėlynųjų spindulių pavojus – tai 400–500 nm bangų ilgio regimosios šviesos spinduliuotės sukeliama fotocheminė reakcija galinti pažeisti tinklainę. Fotocheminis tinklainės pažeidimas gali įvykti kai akies fotoreceptoriai sugeria šviesą. Įprastinėmis sąlygomis, kai šviesa pasiekia  fotosensorinę ląstelę, ši ląstelė išblunka ir tampa nebejautri šviesai, kol jos jautrumas atsistato vykstant  metaboliniam procesui vadinamam regimaja fototransdukcija (šviesine pernaša). Tačiau kai sugeriama mėlynojo spektro ruožo šviesa, fotosensorinė ląstelė atgauna jautrumą šviesai dar iki kol nebūna įvykęs metabolinis šviesinės pernašos ciklas, dėl to labai padidėja oksidacinio pažeidimo pavojus.
Paprastasis mėšlavabalis

**Paprastasis mėšlavabalis** (*Geotrupes stercorarius*) – mėšlavabalių (*Geotrupidae*) šeimos vabzdys. Plačiai paplitęs Europoje.

Kūnas 16 – 27 mm ilgio, juodas, blizgus, kartais turi melsvą atspalvį. Tvirtas, kompaktiškas, galva kastuvo formos. Antenos trumpos, sustorėjusios ties galais. Kojos padengtos dygliais.

Minta žolėdžių gyvūnų išmatomis, todėl dažnai sutinkamas ganyklose. Kaip ir kiti mėšlavabaliai, paprastasis mėšlavabalis iš mėšlo sudaro rutuliukus, į kuriuos padeda po kiaušinėlį. Vėliau išsirita lerva ir minta rutuliuko turiniu.
Miškinis mėšlavabalis

**Miškinis mėšlavabalis** (*Anoplotrupes stercorosus*) – mėšlavabalių (*Geotrupidae*) šeimos vabzdys. Plačiai paplitęs Eurazijoje.

Kūnas 10 – 20 mm ilgio, juodas, blizgus. Gyvena miškuose. Minta žolėdžių gyvūnų išmatomis. Kaip ir kiti mėšlavabaliai, miškinis mėšlavabalis iš mėšlo sudaro rutuliukus, į kuriuos padeda po kiaušinėlį. Vėliau išsirita lerva ir minta rutuliuko turiniu.

## Šaltiniai
Kataklysm

**Kataklysm** – Kanados death metalo muzikos grupė iš Monrealio.

## Grupės nariai
### Dabartiniai nariai
* Maurizio Iacono – vokalas, gitara
* Jean-François Dagenais – gitara
* Stéphane Barbe – gitara
* Max Duhamel – mušamieji

### Buvę nariai
* Stéphane Côté – gitara
* Sylvain Houde – vokalas
* Ariel Saied – mušamieji
* Nick Miller – mušamieji
* Jean-François Richard – mušamieji
* Martin Maurais – mušamieji

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* *[[The Mystical Gate Of Reincarnation]]* (1993)
* *[[Vision The Chaos]]* (1994)
* *[[Sorcery]]* (1995)
* *[[Temple Of Knowledge (Kataklysm Part III)]]* (1996)
* *[[Victims Of This Fallen World]]* (1998)
* *[[The Prophecy (Stigmata Of The Immaculate)]]* (2000)
* ** (2001)
* *[[Shadows And Dust]]* (2002)
* *[[Serenity In Fire]]* (2004)
* *[[In The Arms Of Devastation]]* (2006)
* *[[Prevail]]* (2008)
* *[[Heaven's Venom]]* (2010)

### Gyvo garso albumai
* *[[Northern Hyperblast Live]]* (1998)
* *[[Live In Deutschland - The Devastation Begins]]* (2007)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Oficialus MySpace puslapis
*
Dirvinė mėta

**Dirvinė mėta** (*Mentha arvensis*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos mėtų (*Mentha*) genties augalų rūšis.

Daugiametis žolinis augalas. Stiebas stačias, 10 – 60 cm aukščio. lapai priešiniai, 2 – 6,5 cm ilgio ir 1 – 2 cm pločio, plaukuoti. Žiedai smulkūs, purpuriniai, susitelkę į žiedynus. Žydi birželio – spalio laikotarpiu. Rugpjūtį – spalį veda vaisius – smulkius riešutėlius.

Auga pievose, laukuose, vandens telkinių pakrantėse, supelkėjusiose vietose. Laikoma piktžole.

Turi iki 2 % eterinių aliejų, daugiausia mentolio. Jaunais ūgliais gardinamos arbatos, padažai, naudojama gydomųjų arbatų, kompresų gamybai.

## Šaltiniai
Klabatė

**Klabatė** (*klabis, klabanas, klabačas, klabeklis, klabūris*) – latvių muzikos instrumentas - mušamasis arba kratomasis idiofonas.

## Instrumentas
Klabatė – tai lenta su dviem skylėmis virvei įverti. Ji būdavo kabinama ant specialaus stovo, mušama vienu arba dviem mediniais plaktukais, vartota kaip signalinis instrumentas kviečiant valgyti, skelbiant apie nelaimę. Nešiojamoji klabatė būdavo pasikabinama ant kaklo, mušama lazdelėmis, vartota medžioklėse, naktigonėse. Klabatė su rankenėle ir vienu arba keliais judančiais mediniais plaktukėliais kratyta katalikų bažnyčiose prieš Velykas vietoj varpų. 

## Šaltiniai
Baltauogė meškytė

**Baltauogė meškytė** (*Symphoricarpos albus*) – sausmedinių (*Caprifoliaceae*) šeimos daugiametis augalas. Kilęs iš Šiaurės Amerikos, bet plačiai įveistas kaip dekoratyvinis augalas ir Europoje (taip pat ir Lietuvoje).

Tai iki 1,5 m aukščio krūmas. Lapai ovalūs, priešiniai. Žiedai rausvai balti, žydi nuo birželio iki rugsėjo. Rudenį sunokina skaisčiai baltos spalvos ir puriu minkštimu dvisėkles uogas. Jos nuodingos. Augalas pakelia stiprų apkarpymą, atsparus šalčiams ir sausroms, greitai auga.
Merkmenys (Ignalina)

**Merkmenys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietuose, Ceikinių seniūnijoje, 2 km į pietryčius nuo Ceikinių, Merkmenų ežero šiauriniame krante. Įeina į Sirvėtos regioninį parką. Šalia plyti pelkėtas Ceikinės upelio slėnis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš ežero vardo *Mer̃kmenys*.

## Istorija

XIX a. pab. buvo Merkmenų užusienis (Ceikinių dvaro valda) Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje. XX a. pr. minimi du Merkmenų užusieniai – Vaitkevičiaus ir Eismonto valdos.

Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vandeninė mėta

**Vandeninė mėta** (*Mentha aquatica*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos mėtų (*Mentha*) genties augalų rūšis. Paplitusi Europoje, Pietvakarių Azijoje, šiaurės vakarų Afrikoje.

Daugiametis žolinis, iki 90 cm aukščio augalas. Stiebas stačias, kvadratinis. lapai priešiniai, ovalūs, 2-6 cm ilgio ir 1 – 4 cm pločio, plaukuoti, kartais įgauna rausvą atspalvį. Žiedai smulkūs, purpuriniai, susitelkę į žiedynus. Žydi vasaros viduryje, pabaigoje. Skleidžia būdingą kvapą.

Auga vandens telkinių pakrantėse, pelkėtose vietose, lankose.

## Šaltiniai
Gido Kokars

**Gidas Kokaras** (, 1921 m. rugpjūčio 17 d. Gulbenė – 2017 m. kovo 9 d. Ryga) – latvių choro dirigentas, pedagogas.

## Biografija
Brolis Imantas Kokaras. 1956 m. baigė Latvijos konservatorijos J. Uozuolinio klasę. Nuo 1961 m. Jazepo Vytuolo Latvijos muzikos akademijos dėstytojas, nuo 1983 m. profesorius. 1958–1962 m. mišraus choro „Daina“, 1964–1990 m. choro „Dailė“ meno vadovas ir vyriausiasis dirigentas. 1969–1987 m. ir kamerinio choro „Ave sol“ dirigentas, 1987–2002 m. – direktorius. Nuo 1970 m. Latvijos dainų švenčių ir nuo 1976 m. Latvijos jaunimo dainų švenčių vyriausiasis dirigentas.

## Išnašos
Imants Kokars

**Imantas Kokaras** (, 1921 m. rugpjūčio 16 d. Gulbenė – 2011 m. lapkričio 24 d. Ryga) – latvių choro dirigentas, pedagogas.

## Biografija
Brolis Gidas Kokaras. 1956 m. baigė Latvijos konservatorijos Mendelio Bašo klasę.

1961–2000 m. Jazepo Vytuolo Latvijos muzikos akademijos dėstytojas, 1977–1991 m. rektorius, nuo 1976 m. profesorius. 1951–1990 m. vyrų choro „Dziedonis“, 1969–2003 m. kamerinio choro „Ave sol“ vadovas. Nuo 1965 m. Latvijos dainų švenčių vyr. dirigentas. Su chorais gastroliavo daugelyje Europos šalių, Lietuvoje, Japonijoje, Filipinuose.

## Bibliografija
* Latviešu kormūzikas antoloģija, 12 t.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMANTS UN GIDO KOKARI – mūzikas pedagogi, kordiriģenti, izcilu mūzikas kolektīvu dibinātāji un vadītāji.
Šaltmėtė

**Šaltmėtė** (*Mentha spicata*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos mėtų (*Mentha*) genties augalų rūšis. Kilusi iš Egipto, Pietryčių Europos, Vakarų Azijos, tačiau dabar kultivuojama visoje Europoje.

Daugiametis žolinis, 30 – 100 cm aukščio augalas. Stiebas status, tvirtas. lapai priešiniai, kiaušiniški, plaukuoti, smarkiai dantytais kraštais. Žiedynai – stiebų viršūnėse, sudaryti iš smulkių, kvapnių, rausvų žiedelių.

Šaltmėtė Lietuvoje nuo seno auginama darželiuose kaip prieskoninis ir dekoratyvinis augalas. Kartais sulaukėja.

Augale yra 0,7 – 1,8 % eterinių aliejų. Šaltmėtės aromatas švelnus, nepalieka aštraus šalčio jausmo burnoje kaip pipirmėtė. Augalo dalimis gardinami konditerijos gaminiai, padažai, gaminamos arbatos, vartojama peršalus.

## Šaltiniai
Leo Kuoklė

**Leo Kuoklė** (, 1924 m. kovo 3 d. Alūksnė – 1964 m. gruodžio 7 d. Ryga) – latvių tapytojas.

## Biografija
1942–1944 m. Rygoje dailės mokėsi privačiai. 1944–1948 m. studijavo Latvijos dailės akademijoje.

## Kūryba
Nutapė įvairaus žanrų paveikslų, daugiausia portretų („Tereza“ 1955 m., „Baleto solistė Aija Baumanė“. „Bolero“ 1962 m., „Raimondo Paulo portretas“, 1963 m.), natiurmortų. Paveikslai spalvingi, realistinis vaizdas formuojamas išradinga kompozicija, faktūriniais deriniais. Sukūrė freskų. Jo iniciatyva Latvijoje pradėtos rengti jaunųjų dailininkų kūrybos parodos, pats parodose dalyvavo nuo 1943 m.

## Literatūra
* Ilze Konstante. Leo Kokle: 1924–1964: monogrāfisks albums. Rīga: Neputns, 2005. ISBN 9789984729596

## Šaltiniai
Walter Mondale

**Volteris Mondeilas** (, 1928 m. sausio 5 d. – 2021 m. balandžio 19 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų politikas, 1977–1981 metais, vadovaujant Džimiui Karteriui, ėjęs 42-ojo JAV viceprezidento pareigas. Mondeilas taip pat dvi kadencijas atstovavo Minesotos valstijai Senate, o 1984 metų JAV prezidento rinkimuose buvo JAV demokratų partijos kandidatas į prezidentus. Kiek vėliau, 1993–1996 metais, JAV prezidento Bilo Klintono administracijos laikotarpiu, jis ėjo JAV ambasadoriaus Japonijoje pareigas ir 1998 m. buvo specialusis patikėtinis Indonezijoje.

Vadovaujant prezidentui Karteriui, Mondeilas dažnai keliavo po visą šalį, gindamas administracijos užsienio politiką. Mondeilas buvo pirmasis viceprezidentas, turėjęs biurą Baltuosiuose rūmuose. Volteris Mondeilas išplėtė viceprezidento vaidmenį nuo nominalaus vadovo iki prezidento patarėjo ir pilnateisio administracijos dalyvio. Politikai, viceprezidento pareigas ėję po Mondeilo, sekė šiuo pavyzdžiu. Mondeilas taip pat pradėjo savaitinių pietų su prezidentu tradiciją, tebesitęsiančią ir dabar.

## Šaltiniai

|-
Sandra Krastinia

**Sandra Krastinia** (, g. 1957 m. kovo 2 d. Rygoje) – latvių tapytoja.

## Biografija
1982 m. baigė Latvijos dailės akademiją Rygoje, 1982–1986 m. studijavo pas Eduardą Kalninį. 

## Kūryba
Nutapė daug figūrinių kompozicijų („Vidudienis“ 1982 m., „Siena“ 1985 m., „Pieta“ 1986 m., „Stebėtojas“ 1988 m.), jose interpretavo latvių tapybos tradicijas. Vėlesni paveikslai emocingesni, vyrauja mėlyna, violetinė spalvos, taikomi abstrakcionizmo principai („Ilga dienos kelionė“ 1993 m., „Ar tai vėjas?“ 1999 m., „Vėjo žiedai“ 2006 m.). Sukūrė animacinių filmų, fotografijų (ciklas „Šviesos pilies belaukiant“ 2004–2006 m.). Nuo 1980 m. dalyvauja parodose Latvijoje, Vakarų Europos šalyse, Rusijoje. Pelnė įvairių apdovanojimų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sandra Krastinia Rygos galerijoje
Jānis Krastiņš

**Janis Krastinis** (, 1943 m. birželio 23 m. Ryga – 2025 m. rugpjūčio 14 d.) – latvių architektas, architektūros teoretikas.

## Biografija
1972 m. baigė Rygos politechnikos institutą.

Nuo 1972 m. Rygos politechnikos instituto dėstytojas; nuo 1992 m. profesorius.

Parašė monografijų, daugiausia apie Rygos architektūrą; daugelis jų išleista ir rusų, anglų, vokiečių kalbomis. 1967–1999 m. suprojektavo gyvenamųjų namų, parengė interjerų, pastatų rekonstrukcijos projektų.

## Bibliografija
* Jugendo stilius Rygos architektūroje, 1980 m.,
* Moderno stilius Rygos architektūroje, 1988 m.,
* Eklektizmas Rygos architektūroje, 1988 m.,
* Latvijos Respublikos statybos menas, 1992 m.,
* Latvijos architektūra nuo seniausių laikų iki šių dienų, 1998 m.,
* Rygos architektūros meistrai, 2002 m.,
* Ryga: Išsamus architektūros gidas, 2004 m.

## Šaltiniai

* Janis Krastinis. Archinform
Angela Gossow

**Angela Gossow** (1974 m. lapkričio 5 d.) – iš Vokietijos miesto, Kelno kilusi dainininkė, geriausiai žinoma kaip Švedijos melodic death metal grupės Arch Enemy vokalistė. Viena iš nedaugelio dainininkių kurios kaip pagrindinį vokalą naudoja growl. Labiausiai ją įkvėpę atlikėjai yra Jeff Walker iš grupės Carcass, David Vincent iš grupės Morbid Angel, Chuck Billy iš grupės Testament, John Tardy iš grupės Obituary, Chuck Schuldiner iš grupės Death, Dave Mustaine iš grupės Megadeth ir Rob Halford iš grupės Judas Priest.
Angela yra liberalių pažūrų ir vegetarė.

## Biografija
Angela augo šeimoje su dar trimis vaikais. Sunkiąja muzika domėjosi nuo pat paauglystės.

### Asmodina 1991 - 1997

1991 m. Būdama 17 metų Angela prisijungė prie Vokietijos death metal žanro grupės „Asmodina“ ir metė mokyklą dėl to, kad išsiskirdavo savo aprangos ir muzikos stiliumi ir patirdavo diskriminaciją. Pabėgo iš namų. Po kelerių metų Angela užbaigė mokyklą ir pradėjo studijuoti ekonomiką Kelno universitete.

### Mistress 1997 - 2000
1997 metais išėjusi iš grupės „Asmodina“, Angela įkūrė savo grupę „Mistress“ ir koncertuodavo beveik kiekvieną savaitgalį (dažniausiai nedideliuose klubuose). Taip pat laisvalaikiu prisidėdavo prie internetinio žurnalo apie muziką. „Mistress“ grupė gyvavo tik iki 2000 metų.

### Arch Enemy 2000 - dabar
Būdama internetinio žurnalo apie muziką žurnaliste 1999 metais Anegla susitarė dėl interviu su grupe iš Švedijos „Arch Enemy“ kurie tuo metu koncertavo Vokietijoje. Interviu metu Angela padavė kasetę kurioje buvo nufilmuotas Mistress pasirodymas. 2000 metais „Arch Enemy“ grupės lyderis Michael Amott išmetė iš grupės tuometinį vokalistą Johan Liiva ir pradėjo ieškoti moters vokalistės. Į atranką pakvietė Anglą Gossow kuri ir laimėjo atranką taip tapdama naująja grupės vokaliste. Angela metė darbą ir mokslus – visą savo laiką skyrė veiklai grupėje. 2000 metų pabaigoje išėjo naujas Arch Enemy grupės albumas *Wages of Sin*, tačiau jame ne visos dainos buvo atliktos Angelos.

Vos tik pradėjusi koncertuoti su grupe Angela visiškai prarado balsą dėl to kad daug metų dainuodavo nenaudodama jokios technikos. Atstatyti balsui prireikė šešių mėnesių reabilitacijos laikotarpio.

## Diskografija

### Asmodina
*# *Your Hidden Fear* (Demo, 1991)
*# *The Story of the True Human Personality* (Demo, 1994)
*# *Promo 1996* (Demo, 1996)
*# *Inferno* (1997)
### Mistress
*# *Promo* (Demo, 1998)
*# *Worship the Temptress* (Demo, 1999)
*# *Party in Hell* (Demo, 2000)
### Arch Enemy
*# *Wages of Sin* (2001)
*# *Burning Angel* (2002, EP)
*# *Anthems of Rebellion* (2003)
*# *Dead Eyes See No Future* (2004, EP)
*# *Doomsday Machine* (2005)
*# *Live Apocalypse* (2006, 2-disc DVD)
*# *Revolution Begins* (2007, EP)
*# *Rise of the Tyrant* (2007)
*# *Tyrants of the Rising Sun* (2008)
*# *The Root of All Evil* (2009)
Teodoras Žanis Lacis

**Teodoras Žanis Lacis** (, 1882 m. kovo 14 d. Vainiauda, Liepojos apskritis – 1946 m. kovo 22 d. Liepoja) – latvių teatro aktorius, režisierius.

## Biografija
1903 m. baigęs teatro mokyklą Charkove 1903-1905 m. vaidino F. Koršo teatre Maskvoje, 1905-1906 m. ir 1909–1911 m. Fiodoro Lavreckio slapyvardžiu – N. Solovcovo teatre Kijeve. 1920 m. grįžo į Latviją; 1920–1922 m. ir 1944–1946 m. Liepojos teatro, 1923–1927 m. ir 1934–1944 m. Latvijos nacionalinio teatro, 1927–1933 m. Rygos Dailės teatro aktorius.

Daugiausia sukūrė tragedinių ir herojinių vaidmenų. Dėstė vaidybą dramos studijose ir kursuose.

## Vaidmenys
* Telis – Frydrichas Šileris. Vilhelmas Telis 1921 m., ir režisierius, 1928 m.,
* Lyras – Viljamas Šekspyras. Karalius Lyras 1922 m.,
* Kainas – Džordžas Baironas. Kainas 1924 m.,
* Rotmistras – Augustas Strindbergas. Tėvas 1925 m.,
* Sirano – Edmonas Rostanas. Sirano de Beržerakas 1934 m., ir režisierius, 1946 m.
* Nesčiastlivcevas – Aleksandras Ostrovskis. Miškas 1933 m., 1936 m., ir režisierius, 1946 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Teodoras Žanis Lacis. Nuotraukos. Latvijas Akadēmiskā bibliotēka un Rakstniecības, teātra un mūzikas muzejs
Butano kultūra

**[[Butanas|Butano]] kultūra** priklausoma nuo šalies geografinės izoliacijos Himalajų kalnuose. Šalis ilgai išlaikė izoliacinę politiką tiek kultūriniu, tiek ekonominiu požiūriu, siekiant išlaikyti kultūrinį paveldą ir nepriklausomybę. Limituotoms užsieniečių grupėms į šalį atvykti buvo leista tik nuo XX amžiaus paskutiniųjų dešimtmečių. Pagrindinė šalies kalba yra botijų, kuri yra kilusi iš tibetiečių kalbų. Šalies kultūra ir istorija taip pat glaudžiai susijusi su Tibetu.

## Religija

Šalyje išplitusi viena iš trijų Budizmo atšakų - Vadžrajana. Religiniai mokymai Butane yra taikomi visose gyvenimo srityse. Paplitęs paprotys ant kalnų kabinti *maldininko vėliavas* – suvertas ant virvės ar prikabintas prie stulpo, spalvingas, keturkampes medžiagos ar rūbo skiautes.

Ketvirtadalis gyventojų yra hinduistai.

## Lyčių skirtumai
Butano kultūroje moterys įprastai turi daugiau teisių negu vyrai. Joms priklauso nuosavybės teisės į žemę. Kiekvienoje didelėje šeimoje yra pagrindinė motina, padedanti kitoms moterims šeimos ūkyje. Kai ji nebegali eiti šių pareigų, jas perleidžia savo seseriai, dukrai ar anūkei.

Tiek moterys, tiek vyrai dirba laukuose. Šalies vyrai visapusiškai dalyvauja visose šeimos ūkio srityse, net maisto ruošoje ar drabužių gamyboje. Abiejų lyčių atstovai gali tapti vienuoliais, nors moterų vienuolių skaičius šalyje mažesnis.

## Naujosios technologijos
7-ajame dešimtmetyje trečiasis Butano karalius Jigme Dorji Wangchuck pradėjo laipsnišką modernių technologijų diegimą šalyje. 1973 m. pradėjo veikti pirmoji radijo stotis, sekmadieniais transliuodavusi savo porgramą 30 minučių. 1999 m. pradėtos televizijos programų transliavimas. Nuo 2000 m. šalyje įvestas internetas.
Visvaldis Lamas

**Visvaldis Lamas** (, iki 1968 m. slapyvardis *Visvaldis Eglons*, 1923 m. liepos 22 d. Ryga – 1992 m. rugpjūčio 28 d. ten pat, palaidotas Rygos Rainio kapinėse.) – latvių rašytojas.

## Biografija
Gimė uosto darbininko šeimoje. 1937 m. baigė Rygos 9-ąją pagrindinę mokyklą, dirbo darbininku. 1942 m. įstojo į Gaujienos vidurinę mokyklą, bet 1943 m. mobilizuotas į Latvių legioną. Po karo dirbo laborantu, mūrininku, dažytoju ir lavinosi pats, studijavo istoriją, filosofiją, kalbas. 1953 m. išspausdino pirmąjį kūrinį, nuo 1956 m. Latvijos rašytojų sąjungos narys.

## Kūryba
Romane „Nerimastingai gaudžiantis miestas“ vaizduojamas latvių darbininkų gyvenimas iki Antrojo pasaulinio karo. Kituose atsispindi įvykiai Latvijoje per TSRS-Vokietijos karą; bandoma atsisakyti socialistinio realizmo schemų, būdinga vidinis monologas, sąmonės srautas. Vėlesniuose romanuose apmąstoma žmogaus vieta istorijoje, individo ir visuomenės santykiai, jaunimo problemos; vyrauja filosofijos refleksija.

## Bibliografija
* Kelias po gyvenimo (*Ceļš pa dzīvi*), 1956 m.
* Nerimastingai gaudžiantis miestas (*Nemierā dunošā pilsēta*), 1957 m.
* Šiaurės pašvaistė (*Kāvu blāzmā*), periodikoje 1958 m., leidiniu 1989 m.
* Vyrai eina tik į priekį (*Vīri iet tikai uz priekšu*), apysaka, 1968 m.
* Garbingiausias amatas (*Visaugstākais amats*), periodikoje 1968 m., leidiniu 1974 m.,
* Šaltinio lašas (*Vienu avota lāsi*), 1971 m.
* Juokdarys ir lėlė (*Jokdaris un lelle*), 1972 m.
* Apmąstymų valandos (*Sersnu stundas*), 1973 m.,
* Amžiaus vaisiai (*Mūža guvums*), 1973 m., lietuvių kalba 1976 m.,
* Tavo karalystė (*Tava valstība*), 1978 m.,
* Trasa (*Trase*), 1980 m.

## Šaltiniai
Rimvydas Paškauskas

**Rimvydas Paškauskas** (g. 1956 m. lapkričio 16 d. Marijampolėje) – Jonavos rajono politinis veikėjas.

## Biografija
1974 m baigė Jonavos 1-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą ir įgijo finansų ir kredito specialybę.

1981–1987 m. Kauno miesto Finansų skyriuje vyresniuoju revizorius inspektorius, 1987–1988 m. – Kauno „Inkaro“ gamyklos Kapitalinės statybos vyr. buhalteris, 1988–1990 m. – Kauno radijo gamyklos vyresnysis inžinierius normuotojas. 1990–1999 m. Jonavos rajono Valstybinės mokesčių inspekcijos viršininkas, 1999–2000 m. Mokesčių policijos departamento Kauno skyriaus vyr. revizorius-viršininkas, 2000–2003 m. narys nuo Lietuvos centro sąjungos, rajono mero pavaduotojas. Jonavos rajono savivaldybės administracijos Centralizuoto biudžetinių įstaigų buhalterinės apskaitos skyriaus vedėjas.

Vedęs; žmona Irena, sūnus Martynas, dukra Vaiva. Gyvena Išoruose (Jonavos rajonas).

## Šaltiniai
LINPRA

**Lietuvos inžinerinės pramonės asociacija** - nepriklausoma inžinerinės pramonės savivaldos organizacija Lietuvoje. Atstovauja metalo gaminių, mašinų ir įrangos, prietaisų, elektrotechnikos ir elektronikos pramonės sektoriui (inžinerinė pramonė Lietuvoje yra didžiausia pagal BVP dalį (4,1 %) apdirbamosios pramonės šaka; apie 50 % šakos BVP gamina LINPRA narės įmonės). Per 170 narių. LINPA priklausoma tokioms organizacijoms kaip Lietuvos pramonininkų konfederacija, Europos inžinerinės pramonės asociacija ORGALIME, Europos inžinerinės pramonės darbdavių taryba CEEMET.

## Istorija
1993 m. įkurta Lietuvos mašinų ir prietaisų pramonės įmonių asociacija.

2006 m. sausio 1 d. įsteigta Lietuvos inžinerinės pramonės asociacija.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficialus Lietuvos inžinerinės pramonės asociacijos tinklalapis (lietuvių, anglų k.)
Artūras Lapinis

**Artūras Lapinis** (, 1911 m. vasario 11 d. Satai, Tukumo apskritis – 1983 m. rugpjūčio 29 d. Ryga) – latvių scenografas, dailėtyrininkas.

## Biografija
1929–1932 m. studijavo Latvijos dailės akademijoje Rygoje. 1940–1941 m. Latvijos dramos teatro Rygoje vyr. dailininkas. 1946–1953 m. Latvijos dailininkų sąjungos valdybos pirmininkas. Nuo 1945 m. Latvijos operos ir baleto teatro Rygoje vyr. dailininkas.

## Kūryba
Apipavidalino daugiau kaip 40 spektaklių. Scenovaizdžiai monumentalūs, tapybiški. Sukūrė tapybos kūrinių, daugiausia portretų. Parašė monografijas apie dailininkus A. Alksnį (1951 m.), E. Kalį (1957 m.), F. Varslavaną (1965 m.).

## Pastatymai
* Žoržas Bizė. Karmen 1945 m. ir 1947 m.,
* Modestas Musorgskis. Borisas Godunovas 1949 m.,
* Sergejus Prokofjevas. Karas ir taika 1961 m.,
* Janis Medinis. Ugnis ir naktis 1966 m.

## Šaltiniai
Lietavos hidrografinis draustinis

**Lietavos hidrografinis draustinis** – saugoma teritorija esanti Jonavos rajono savivaldybės teritorijoje, draustinis. Saugoma natūrali Lietavos upelio (Upninkų miške) vagos atkarpa ir hidrologinis režimas. Draustinis įsteigtas 1992 m. Plotas – 143 ha.

Lietavos aukštupys kanalizuotas, bet mišku tekantis upelis yra ūksmingas, vingiuotas. Jame gyvena upėtakiai, ūdros, kanadinės audinės, žiemoja vandeniniai strazdai. Lietavos upelio vardą kai kas sieja su Lietuvos vardo kilme.

## Šaltiniai
Lomenos kraštovaizdžio draustinis

**Lomenos kraštovaizdžio draustinis** – saugoma teritorija Kaišiadorių ir Jonavos rajonuose, draustinis. Saugomas gilus Lomenos slėnis su riedulių atodangomis, senvagėmis, šaltiniais, šlapiais baltalksnynais bei salpinės pievos, su gausia augalijos ir gyvūnijos įvairove. Įsteigtas 1997 m.

## Šaltiniai
Upninkų botaninis draustinis

**Upninkų botaninis draustinis** – saugoma teritorija Jonavos rajone, draustinis. Plotas – 101 ha. Saugomos į Lietuvos raudonąją knygą įrašytų retų augalų rūšių buveinės ir augalų bendrijos.

## Šaltiniai
Šventosios ichtiologinis draustinis

**Šventosios ichtiologinis draustinis** – saugoma teritorija Anykščių, Ukmergės ir Jonavos rajonuose, zoologinis draustinis. Plotas – 1153 ha (67 km).

Saugomas raiškus moreninio gūbrio ir Neries erozinio paslėnio reljefas bei lašišų, šlakių, upėtakių ir žiobrių nerštavietės (Šventosios upė nuo Pienios upės iki žiočių). Įsteigtas 1974 m.  Prasideda Neries ir Šventosios santakoje (Jonavos raj.) ir tęsiasi net 67 km – iki Kavarsko (Anykščių rajonas).

## Šaltiniai
Latvijos nacionalinis dailės muziejus

**Latvijos nacionalinis dailės muziejus** , **LNMM** – dailės muziejus Rygoje, įsikūręs specialiai jam pastatytuose neobarokiniuose rūmuose *K. Valdemāra ielā 10a* ir *Torņa ielā 1*.

## Istorija
1905 m. įkurtas Rygos dailės muziejus. 1941–1945 m. Rygos muziejus, 1945–1989 m. Latvijos muziejus, 1989–2005 m. Latvijos dailės muziejus, nuo 2005 m. Latvijos nacionalinis dailės muziejus.

Rūmų architektas ir pirmasis muziejaus direktorius V. Neumanas. Muziejaus pagrindą sudaro Rygos dailės kabineto prie Miesto bibliotekos ir Rygos miesto tapybos galerijos, įkurtos 1868 m. kolekcijos. 

## Fondai
Latvijos nacionalinis dailės muziejus turi daugiau kaip 52 000 eksponatų (2005 m.). Saugo ir eksponuoja Latvijos tapybos, grafikos, skulptūros kolekcijas nuo XVIII a. pabaigos, tarp jų – T. Zalkalnio, G. Škiltero, B. Berzinio, J. Grosvaldo kūrinių rinkinius, XVIII-XX a. ketvirto dešimtmečio rusų vaizduojamosios dailės, porceliano dirbinius, XVI-XX a. ikonas, buvusių SSRS tautų, Baltijos regiono germanų tautų dailės kūrinių kolekcijas. 

Be pagrindinių rūmų *K. Valdemāra ielā 10a* muziejui priklauso:
* Parodų salė *Arsenals*, nuo 2000 m., *Torņa ielā 1*
* Romano Sutos ir Aleksandros Belcovos muziejus *Elizabetes ielā 57a-26*

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Latvijos nacionalinis dailės muziejus
Paro tarptautinis oro uostas

**Paro oro uostas** – viešasis oro uostas, vienintelis esantis Butane. Nutolęs 6 kilometrus nuo Paro miesto, šalimais Paro upės. Oro uoste sertifikatus dirbti turi tik 8 pilotai. Oro uostas garsėja savo sudėtingomis nusileidimo sąlygomis. 

2002 m. oro uostas aptarnavo 37151 keleivį ir pergabeno 90983 tonas krovinių. 

## Maršrutai
Druk Air yra vienintelė oro linijų bendrovė, turinti teisę dirbti uoste. Ji organizuoja skrydžius į šiuos miestus:
* Bagdogra
* Bankokas
* Daka
* Delis
* Gaja
* Katmandu
* Kalkuta

## Išnašos

## Nuorodos
* Druk Air oficiali svetainė
Širvintos kraštovaizdžio draustinis

**Širvintos kraštovaizdžio draustinis** – saugoma teritorija Širvintų, Jonavos ir Ukmergės rajonuose, draustinis. Plotas – 1043 ha. Saugomas Širvintos upės slėnis, jo kraštovaizdis (raiškios erozinės formos), natūrali vingri upės vaga, žiobrių nerštavietės. Įsteigtas 1992 m. 

## Šaltiniai
Mis Butanas

**Mis Butanas** – nacionalinis Butano Karalystės grožio konkursas. Nugalėtoja gauna teisę atstovauti savo šaliai konkurse Mis Žemė ir vykdyti oficialią gamtosaugos veiklą. Varžybas organizuoja ir rengia Timpu įsikūrusi filmų prodiusavimo kompanija „MPC Bhutan Entertainment“. Tai pirmasis grožio konkursas šalyje. Konkurso prezidentė – Karma Tshering. Laimėtojos karūna sukurta Indijoje ir yra verta 100 000 ngultrumų. Pirmas konkursas įvyko 2008 m., jame dalyvavo 77 varžovės.

## Nugalėtojų sąrašas

## Išnašos

## Nuorodos
* Mis Butanas oficiali svetainė
Latvių legionas

**Latvių legionas** – latvių SS savanorių legionas, Vokietijos kariuomenės latvių karinis junginys per Antrąjį pasaulinį karą.

## Istorija
Įkurtas 1943 m. sausio mėn. Buvo sukomplektuota Latvių SS savanorių divizija (nuo 1943 m. spalio 15 d. latvių SS savanorių divizija, nuo 1944 m. birželio 15 d. Waffen SS grenadierių divizija) ir Latvių SS legionas (nuo 1943 m. kovo mėn. – Latvių SS savanorių brigada, nuo 1943 m. spalio 2 d. latvių SS savanorių brigada, nuo 1944 m. gegužės 19 m. Waffen SS grenadierių divizija). Šių karinių junginių aukščiausi vadai ir štabų viršininkai buvo vokiečių karininkai. Latviai buvo pulkų, batalionų, kuopų vadais. Latvių legiono generaliniu inspektoriumi paskirtas generolas R. Bangerskis, štabo viršininku – pulkininkas A. Plensneris.

## Kovos
Nuo 1943 m. kovo mėn. Latvių legiono daliniai kovojo su SSRS kariuomene prie Leningrado, Volchovo, Velikajos, Opočkos ir kitur. 1944 m. liepos mėn. jie atsitraukė į Latviją. 19-oji divizija iki 1944 m. spalio kovėsi Vidžemėje prie Lubanos, Cesvainės, Skujenės, Morės, t. p. Kuršo katile – čia žuvo apie 3500 karių. 1945 m. kovo mėn. divizija buvo papildyta apie 2500 tuo metu Vokietijoje dislokuotos 15-osios divizijos karių. 19-ojoje divizijoje 1945 m. gegužės mėn. buvo apie 5200 karių. Dalis jų pasitraukė į Vokietiją arba Švediją, dalis tapo partizanais, kiti pateko į SSRS kariuomenės nelaisvę. 15-oji divizija 1945 m. sausio-kovo mėn. kovojo Vakarų Pomeranijoje. 1945 m. balandžio-gegužės mėn. daug legiono karių pasidavė į nelaisvę sąjungininkams.

## Šaltiniai

## Literatūra
* A. Ezergailis. *The Latvian Legion: Heroes, Nazis or Victims? A collection of documents From OSS War-Oimes investigation files 1945–1950 m.* – Rīga, 1997.
Kauno vandenys

UAB **Kauno vandenys** – vandens tiekėjas Kaune. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba. Buveinės adresas – Aukštaičių g. 43, LT-44158 Kaunas.

Įmonės simbolis – prie pastato stovinti skulptūra „Vandens nešėja“ (skulptorius Bronius Pundzius, 1939 m.), pavaizduota ir įmonės emblemoje.

## Istorija
1995 m. birželio 1 d. Kauno miesto valdybos potvarkiu Nr.29 reorganizuota Kauno valstybinė vandens tiekimo įmonė, įsteigta UAB „Kauno vandenys“.

2006 m. eksploatavo 1109,7 km geriamojo vandens tinklų, 940,1 km buitinių ir lietaus nuotekų tinklų. Taip pat 7 vandenvietes ir 2 vandens gerinimo įrenginius, 9 antro ir 45 trečio vandens pakėlimo siurblines ir 50 nuotekų perpumpavimo siurblinių, 20 švaraus vandens rezervuarų, modernią nuotekų valyklą. Per parą iš požeminių vandens šaltinių išgaunama 66 600 m³ vandens, perpumpuojama 65 800 m³ vandens ir 59 300 m³ nuotekų (2006 m.). Bendrovė išgavo ir patiekė 24 mln. kub. m. vandens (2006 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus UAB „Kauno vandenys" tinklalapis
Alisė Laua

**Alisė Laua** (, 1914 m. vasario 2 d. Ryga – 1994 m. balandžio 29 d. ten pat) – latvių kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1934 m. baigusi Rygos mokytojų institutą mokytojavo. 1951 m. baigė Latvijos universitetą, 1954 m. filologijos mokslų kandidatė. 

1954–1981 m. Latvijos universiteto dėstytoja, docentė, 1964–1976 m. Latvių kalbos katedros vedėja. 

## Moklsinė veikla
Daugiausia tyrinėjo latvių kalbos fonetiką, frazeologiją, žodyną, rašybos ir tarties problemas. Su kitais parašė mokomųjų knygų mokykloms. 

## Bibliografija
* Dabartinės latvių literatūrinės kalbos fonetikos klausimai (*Mūsdienu latviešu literārās valodas fonētikas jautājumi*) 1961; 2 leid.
* Latvių literatūrinės kalbos fonetika (*Latviešu literārās valodas fonētika*) 1969 m.
* Latvių leksikologija (*Latviešu leksikoloģija*) 1969 m., 2 leid. 1981 m.
* Latvių frazeologijos žodynas (*Latviešu frazeologijas vārdnica*), su S. Veinberga ir A. Ezerina, 2 t. 1996 m. 

## Šaltiniai

*Alise Laua
Kalavesis

**Kalavesis** () – ežeras vidurio Suomijoje, Šiaurės Savonijoje, telkšo 81,8 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 50 km, plotis iki 15 km. Gylis iki 90 m. Kranto linija labai raižyta, ežere gausybė (1929) salų. Supa miškai. Kalavesis drauge su aplinkiniais ežerais – Suvasvesiu, Jurusvesiu, Muruvesiu, Melavesiu ir Ristavesiu – sudaro ežerų sistemą, vadinamą Iso Kala (plotas 890 km²).

Kalavesio pusiasalyje įsikūręs Kuopijo miestas. Kitos didesnės pakrančių gyvenvietės: Silinjervis, Maninka, Putosalmis ir kt.
Benita Laumanė

**Benita Laumanė** (, 1937 m. birželio 3 d. Daugpilis) – latvių kalbininkė.

## Biografija
1960 m. baigė Liepojos pedagogikos institutą. 1993 m. habilituota daktarė. 1995 m. Latvijos mokslų akademijos narė korespondentė.

Mokytojavo Rygoje. 1962–1992 m. dirbo Latvijos mokslų akademijos Kalbos ir literatūros institute, 1984–1992 m. Dialektologijos skyriaus vadovė, 1992–1998 m. – Literatūros, tautosakos ir meno institute. 1977–1992 m. prisidėjo prie Europos kalbų atlaso (*Atlas linguarum Europae* 5 t. 1983–1997 m.) medžiagos rinkimo ir redagavimo. 1994–2006 m. dėstė Liepojos pedagogikos institute (nuo 1998 m. Liepojos pedagogikos akademija), nuo 1994 m. profesorė. 2002 m. latvių dialektologiją dėstė Klaipėdos universitete.

## Mokslinė veikla
Tyrinėja dialektologiją, onomastiką, žvejybos leksiką. Parengė mokomųjų knygų studentams.

## Bibliografija
* Latvių kalbos žuvų pavadinimai {*Zivju nosaukumi latviešu valodā*) Rīga: Zinātne, 1973 m.,
* Latvijos TSR pakrantės žvejybos vietų pavadinimai (*Zvejvietu nosaukumi Latvijas PSR piekrastē*) Rīga: Zinātne, 1987 m.,
* Žemė, jūra, žvejybos vietos: Žvejybos leksika Latvijos pakrantėje (*Zeme, jūra, zvejvietas. Zvejniecības leksika Latvijas piekrastē*) 1996 m.,
* Smulkiai lijo aukso lietus (*Smalki lija zelta lietus. Dabas paradību nosaukumi latviešu valodā*) 2005 m. ISBN 9789984754499
* Latvių kalbos tarmių atlasas: Leksika (*Latviešu valodas dialektu atlants: Leksika*), viena autorių, 1999 m.

## Šaltiniai
Jonavos rinkimų apygarda

**Jonavos rinkimų apygarda** – rinkimų apygarda (Nr. 60), apimanti Jonavos rajoną. Sudaro 27 rinkiminės apylinkės. Sudaryta 1992 m.

Pirmininkas – Romas Montvilas, pavaduotojas – Danutė Ona Petronienė (2008 m.).

Buveinės adresas – Žeimių g. 13, LT-55158, Jonava.

## Statistika
Rinkimų teisę turinčių piliečių – 39 560; 2008 m. spalio mėn. LR Seimo rinkimuose dalyvavo – 17 111 (43,25 %), negaliojančių biuletenių – 895 (5,23 %), galiojančių biuletenių – 16 216 (94,77 %).

## Išrinkti Seimo nariai

## Rinkimų apylinkės
Rinkimų apylinkės, 2008 m. duomenimis:
# Rimkų, 2740 rinkėjų, buveinės adresas – Chemikų g. 138, Jonava
# Juodmenos, 3703 rinkėjų, Chemikų g. 140, Jonava
# Kregždutės, 2732 rinkėjų, Chemikų g. 136, Jonava
# Bibliotekos, 1861 rinkėjų, Žeimių g. 9, Jonava
# Sodų, 1419 rinkėjų, Kauno g. 76, Jonava
# Senamiesčio, 1172 rinkėjų, Kauno g. 76, Jonava
# Saulutės, 1692 rinkėjų, Kosmonautų g. 13, Jonava
# Mokyklos, 1791 rinkėjų, Žeimių g. 20, Jonava
# Ateities, 1889 rinkėjų, J. Basanavičiaus g. 7, Jonava
# Kalnų, 1100 rinkėjų, Žeimių g. 6, Jonava
# Lakštingalų, 2147 rinkėjų, Smėlio g. 11, Jonava
# Lietavos, 2584 rinkėjų, Žeimių g. 20, Jonava
# Baldininkų, 1251 rinkėjų, Fabriko g. 10, Jonava
# Ruklos, 1476 rinkėjų, Rukla 26, Jonavos r.
# Bukonių, 718 rinkėjų, Bukonių k., Jonavos r.
# Liepių, 685 rinkėjų, Liepių k., Jonavos r.
# Batėgalos, 571 rinkėjų, Batėgalos k., Jonavos r.
# Čičinų, 806 rinkėjų, Čičinų k., Jonavos r.
# Kulvos, 597 rinkėjų, Kulvos k., Jonavos r.
# Juškonių, 413 rinkėjų, Juškonių k., Jonavos r.
# Kuigalių, 504 rinkėjų, Barupės k., Jonavos r.
# Žeimių, 1016 rinkėjų, Žeimių k., Jonavos r.
# Panoterių, 550 rinkėjų, Panoterių k., Jonavos r.
# Šilų, 1095 rinkėjų, Šilų k., Jonavos r.
# Upninkų, 1313 rinkėjų, Upninkų k., Jonavos r.
# Užusalių, 1983 rinkėjų, Užusalių k., Jonavos r.
# Šveicarijos, 1766 rinkėjų, Šveicarijos k., Jonavos r.

## Šaltiniai
Lisgaro rinkimų apygarda

**Lisgaro rinkimų apygarda** - nuo 1871 m. iki 1988 m. buvusi rinkimų apygarda Kanadoje (Manitobos provincija), renkant žemutinius Kanados parlamento rūmus. 1870 m. Manitobos aktu (*Manitoba Act*) įkūrus naują provinciją, jos pirmasis vicegubernatorius Adams George Archibald 1871 m. pagal Akto nuostatas patvirtino 4 rinkimines apygardas Žemiesiems rūmams (), , Lisgaro buvo viena iš jų. Pirmuosius rinkimus laimėjo John Christian Schultz, Archibald priešininkas. 1987 m. apygarda panaikinta, 1988 m. pateko į kitų apygardų (Brandon-Souris, Lisgar-Marquette ir Provencher) sudėtį.

## Šaltiniai
Liuksemburgiečiai (tauta)

**Liuksemburgiečiai** – vakarų germanų tauta. Dauguma liuksemburgiečių gyvena savo šalyje (apie 300 tūkstančių), dalis – kaimyninėse Liuksemburgui šalyse – Vokietijoje, Prancūzijoje, Belgijoje, bendras tautos skaičius – apie 430 tūkstančių.
Kalba liuksemburgiečių kalba, kuri artimiausia ir praktiškai nesiskiria nuo vokiečių aukstaičių tarmės, kurią vartoja Mozelio frankų kalbinė ir etninė vokiečių grupė. Taip pat vartoja bendrines vokiečių ir prancūzų kalbas. Tikintieji – katalikai, dalis priskiria save protestantams.

Liuksemburgiečiai – keltų palikuonys, sumišę su frankais, o vėlyvaisiais viduramžiais – su vokiečiais bei prancūzais.