Liukonių dvaras

**Liukonių dvaras** – buvusio dvaro sodyba Širvintų rajone, Gelvonų sen., Liukonių kaime, prie kelio . Išlikę mūriniai, perstatyti rūmai, datuojami XIX a. pirmąja puse. Prie rūmų yra priestatas (anksčiau jame veikė mokykla), senas parkas ant Širvintos kranto, medžių alėja, nedidelis tvenkinys. Dvarvietėje stovi ne dvaro laikotarpio gyvenamieji namai.

Buvusio dvaro sodybos fragmentai yra registruota nekilnojamoji kultūros vertybė (unik. kodas ). 

## Istorija
Liukonių dvaras nuo XVIII a. antrosios pusės iki XX a. pradžios buvo Kosakovskių giminės nuosavybė. 1779 m. dvarą pirko LDK karinis ir politinis veikėjas Simonas Kosakovskis (1741-1794). 1778 m. grafas S. Kosakovskis Liukonyse pasistatė rūmus. 1795 m. sudarytas inventorinis sąrašas liudijo klestintį gyvenimą. Dvare buvo išvystyta administracija, čia dirbo administratoriai, ekonomė, auklėtoja, garderobo prižiūrėtoja, liokajai, tarnai, vežikai ir pan.

S. Kosakovskiui mirus, dvarą perėmė sūnėnas, taip pat generolas Juozapas Antanas Kosakovskis (1772-1842). Jis buvo Prancūzijos armijos generolas bei Napoleono adjutantas. Paskutinis asmuo Fontenblo paspaudęs ranką nuvainikuotam Prancūzijos imperatoriui prieš šiam išvykstant į tremtį. Napoleonas dovanojo generolui savo mundurą, kuris iki XIX a. pab. saugotas Liukonių dvare, o vėliau pervežtas į Vaitkuškio dvarą, kur Didžiojo karo metu, dingo. Generolas J. A. Kosakovskis mirė šiame dvare ir buvo palaidotas Jonavos Šv. Jokūbo bažnyčios rūsyje.

J. A. Kosakovskio valdymo metu XIX a. pradžioje dvaras patyrė didžiausią klestėjimą. Šiuose rūmuose savininkas buvo įkūręs senienų muziejų. Dvarą puošė Rubenso, van Deiko, Rembranto, Holbeino paveikslai. Sukurtas angliško stiliaus parkas. Viena iš svarbiausių dvaro vietų buvo paminklas arkliui (generolo kovos žirgui), ten buvo išvardinti ir mūšiai, kuriuose jis dalyvavo. Kadangi mediniai dvaro rūmai sudegė 1794 m., dvaro kompleksą sudarė 4 vienodo dydžio oficinos. Vienoje jų gyveno dvaro savininkai. Kitos trys buvo skirtos tarnams, svirnui ir arklidei. Iš viso dvare buvo 22 pastatai, tarp kurių: rūkykla, malūnas, smuklė, pirtis, kalvė, sodininko namas ir pan. 

1859 m. rūmai sudegė, o išlikę muziejaus eksponatai buvo atiduoti Vilniaus laikinajai archeologijos komisijai.

## Žemėvalda ir visuomenė
Dvaras valdė plačias žemes Gelvonų valsčiaus pietinėje dalyje, ten, kur dabar yra Čiobiškio seniūnija ir Upninkų seniūnija. Kabarkštos upelė skyrė jas nuo Gelvonų dvaro šiaurėje. Jam priklausė gausus kaimų, akalicų ir palivarkų tinklas. XIX a. pradžioje dvaro teritorijose gyveno 722 inventoriniai valstiečiai (suaugę vyrai, turėję mokėti mokesčius). Iš jų baudžiauninkai buvo 343, laisvieji 166, sentikiai (filiponys) 213. Pastarieji sudarė reikšmingą dvaro visuomenės dalį, turėjo savo Perelozų miestelį, parapiją, cerkvę.

Tuo metu dvarą sudarė šios dalys:
* Liukonių palivarkas: Liukonys, Leščiūnai, Pasodninkai, Davonys, Laplieriai, Godliaučizna, Žaigaičiai, Sendvariai, Kudrašiai,
* Sabališkių palivarkas: Sabališkiai, Karališkiai, Kujališkiai/Pusilgiškai, Tilvikai, Maželiai, Juodagalviškiai/Ladogalviškiai, Išeriškiai, Ročkai,
* Liugailiškių palivarkas: Vereikiai, Samantonys, Mančiušėnai,
* Keižonių palivarkas: Keižonys, Slabada, Gunigė, Liudvikiškiai, Didlaukis, Vyšnialaukis,
* Gegužinės palivarkas: Perelozai, Raudonka, Pesčianka, Paguniai,
* Ruklos palivarkas: Rukla, Sužionys, Vanagiškiai, Padaigai, Venecija, Naujoji Uta.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai 
* Liukonių dvaras (dvarų duomenų bazė) 
* Liukonys (''vilnijosvartai.lt'')