open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parudaminio Kristaus Atsimainymo bažnyčia

**Parudaminio Kristaus Atsimainymo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Parudaminio kaime, 18 km į pietus nuo Vilniaus. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

## Istorija

Kunigaikštis Konstantinas Ostrogiškis Parudaminyje pastatytai stačiatikių cerkvei davė dirvų ir pievų Terešiškių apylinkėse. Po 1596 m. buvo unitų bažnyčia. 1662 m. ir vėliau Ašmenos pakamaris J. Ziemla iš Parudaminio unitų bažnyčios atėmė turėtas privilegijas, žemes. 1700 m. unitų bažnyčia dar tebebuvo.

Jonas ir Johana Horainai Parudaminio dvarą 1726 m. paskyrė Vilniaus benediktinių vienuolynui. 1744 m. minima koplyčia. Benediktinės 1776 m. pasistatė naują koplyčią. Ją aptarnavo nuolatinis kunigas. Caro valdžia 1866 m. kunigo skirti neleido. 1867 m. koplyčia uždaryta ir nugriauta. Varpai perduoti Inturkės cerkvei.

1906 m. patvirtintas inžinieriaus A. Filipovičiaus-Duboviko mūrinės bažnyčios projektas. 1908 m. pastatyta medinė bažnyčia, 1922 m. – dabartinė mūrinė, kuriai sklypą skyrė ir statybas fundavo Oskar Rouck. 1925 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su bokšteliais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Parudaminys church 2.jpg|Bažnyčia iš šono
Parudaminio bazn lenta2018.jpg|Lenta bažnyčios fundatoriui
Parudaminio bazn durys2018.jpg|Bažnyčios durys
Parudaminio bazn vitrazas2018.jpg|Vitražas su padėka vitražų fundatoriams


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Pasvalio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Pasvalio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pasvalyje, prie Lėvens ir Svalios santakos bei Pasvalio tilto. Turi baroko ir istoristinių bruožų.

## Istorija

Ldk Aleksandras Jogailaitis 1497 m. dovanojo kunigo Jono Groto pradėtai statyti bažnyčiai žemės ir leido kurti miestą. 1498 m. J. Grotas paskirtas pirmuoju Pasvalio klebonu. 1580 m. dvaro valdos skirtos Vilniaus kapitulai. Bažnyčia turėjo jurisdiką miestelyje ir 2 kaimus. Vilniaus kapitula bažnyčią perstatė. Jai 1775 m. priklausė Karkliškių ir Šlamų kaimai.

1776 m. sudegė. Nuo 1773 m. veikė parapinė mokykla. 1779–1787 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia, ji buvo stačiakampio plano (34×17 m), be bokštų. 1851 m. bažnyčią konsekravo vyskupas Motiejus Valančius. Klebono prelato Vlado Dambrausko rūpesčiu 1885–1887 m. bažnyčia padidinta, pristatyti bokštai. Buvusi bažnyčia paversta vidurine nava su presbiterija. 1902 m. įsigyta naujų Kryžiaus kelio stočių paveikslų.

1904 m. klebono J. Banevičiaus iniciatyva išmūryta prieglauda. Tarp bažnyčios ir klebonijos nutiestas tiltas per Lėvenį. Pastatyta mūrinė varpinė (joje 3 varpai), įsteigta parapijos bibliotekėlė. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Jam valdžia 1911 m. neleido įsteigti bibliotekos-skaityklos. 1926–1929 m. ištiesinta, paaukštinta šventoriaus tvora. Po 1933 m. gaisro bažnyčia suremontuota. 1933 m. įsteigta altarija.

1954–1976 m. Pasvalyje kaip altarista gyveno ir čia mirė iš Vladimiro kalėjimo grįžęs visuomenė veikėjas, filosofijos daktaras kunigas Juozapas Čepėnas (1880–1976). Nuo 1981 m. klebonavo Alfonsas Jančys (1921–1992; palaidotas šventoriuje).

## Architektūra

Bažnyčia turi baroko ir istoristinių bruožų, stačiakampio plano (40×30 m), su 5 priestatais, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Yra 5 altoriai. Šventoriaus tvora tinkuoto mūro. Šventoriaus gale, prie špitolės išsaugota senojo tilto vieta, įrengta apžvalgos aikštelė.

## Galerija

Pasvalio bažnyčia 2.JPG|Šoninis fasadas
Pasvalio bažnyčia, 3.JPG|Priekis
Pasvalio bažnyčia, varpinė.JPG|Varpinė
Priviledge by Vaitiekus Albertas I Taboras, bishop of Vilnius issued for the Church of Pasvalys, side I, 1498 06 08.jpg|Vilniaus vyskupo Alberto Taboro privilegija Pasvalio bažnyčiai, 1498 06 08


## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Parapijos tinklalapis 
* Pasvalio šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
Pašaltuonio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

**Pašaltuonio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pašaltuonio kaime, prie Labaukšto ir Šaltuonos santakos. Liaudies architektūros formų. Bažnyčia, varpinė, šventoriaus tvora su vartais – architektūros paminklas (Nr. 32906).

Parapija garsėja Žolinės atlaidais.

## Istorija

1755 m. Labaukštus (Pašaltuonį) Andrius ir Felicija Jasenskiai dovanojo Senųjų Trakų benediktinų vienuolynui. 1756 m. dvarininkas Janavičius pastatydino bažnyčią, 1805 m. ji sudegė. Dėl 1806 m. nederliaus atstatinėti nepradėta. 1832 m. vienuolynas ir bažnyčia uždaryti.

Vyskupas Motiejus Valančius, sužinojęs, kad bažnyčia neįrašyta į valstybės turtų inventorius, 1858 m. paskyrė kunigą. Bažnyčia suremontuota. 1840 m. buvusi vienuolyno žemė išdalinta valstiečiams. Vieną sklypą valstiečiai skyrė kunigui ir už jį iki 1858 m. mokėjo mokesčius. 1890 m. kunigo Vrublevskio ir parapijiečių rūpesčiu pastatyta dabartinė medinė bažnyčia (buvo Gaurės parapijos filija).

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su 2 bokšteliais. Joje yra 3 altoriai. Šventoriuje stovi dviaukštė medinė varpinė, yra kapinės.

Bažnyčioje stovi nežinomo meistro sumontuoti istoriniai vargonai.

## Galerija

Pašaltuonys, bažnyčia.JPG|Bažnyčia
Pašaltuonys, 600 m. krikštui, kryžius.JPG|Žemaičių krikšto jubiliejaus kryžius
Pašaltuonio šventorius, tvora su koplytėlėmis.JPG|Šventoriaus tvora su koplytėlėmis
Pašaltuonys, bažnyčia, vartai.JPG|Vartai
Pašaltuonys, bažnyčia, bokštelio kryžius.JPG|Bokštelio kryžius


## Literatūra
* Nuo benediktinų vienuolyno iki Pašaltuonio parapijos (sud. Ona Žemaitytė-Narkevičienė). - Kaunas: Pasaulio lietuvių kultūros, mokslo ir švietimo centras, 2003. - 70 p.: iliustr. - ISBN 9986-418-28-3 
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pašaltuonio parapija (dekanato inf.)
Pašilės šv. Barboros bažnyčia

**Pašilės šv. Barboros bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Ukmergėje, į pietus nuo miesto centro nutolusiame Pašilės mikrorajone, prie senojo Vilniaus–Ukmergės kelio (). Bažnyčia yra regioninės reikšmės architektūros ir dailės paminklas, 1992 m. įrašytas į LR Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).

Pašilės parapijos teritorijoje, Antakalnio I kaime, yra Poklevskių-Kozelų koplyčia.

## Istorija

Vaitkuškio dvaro savininkas Mykolas Kosakovskis 1 km į šiaurės vakarus nuo dvaro, prie Pivonijos šilo, 1789 m. pastatė mūrinę bažnyčią. Ji 1791 m. pašventinta. Šia proga statytojo giminaičio, Vilniaus pavyskupio Jono Nepomuko Kosakovskio pasakytas pamokslas 1791 m. išleistas atskira knygele lenkų kalba. Iš pradžių bažnyčia buvo dvaro koplyčia, vėliau – Pabaisko parapijos filija. Ilgainiui bažnyčia ir gyvenvietė imtos vadinti Pašile. Jos kunigas buvo Kosakovskių dvaro kapelionas ir gyveno dvare.

1857 m. minima apleista, kiauru stogu bažnyčia. 1926 m. įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia uždaryta, nacionalizuota, joje įrengta šokių salė. 1964 m. ten įsikūrė kino teatras „Raketa“. 1992 m. bažnyčia grąžinta tikintiesiems. Iki 1994 m. ji buvo rekonstruota, pritaikant vykdyti bažnytinę veiklą. 2012 m. bažnyčia atnaujinta.

## Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, stačiakampio plano, bebokštė (prieš Antrąjį pasaulinį karą buvo su bokšteliu). Statinys trišlaičiu stogu, priekiniu fasadu orientuotas į pietvakarius. Bažnyčia trijų navų su priebažnyčiu. Pastatą perimetru juosia antablementas, kurio frizas puoštas triglifais. Pastato kampuose pakartoti dorėniniai piliastrai, tolygiai skaidantys fasadus. Priekinio fasado frontoną puošia profiliuotas karnizas. Fasado frize buvęs įrašas „*DIEVO APVEIZDOS*“ dėl blogos būklės užtinkuotas, tematomi raidžių kontūrai. Didysis altorius su serlianos motyvo kompozicija, papuoštas Stanislovo Felikso Kosakovskio tapytu paveikslu „Nukryžiavimas“. Bažnyčios rūsiuose išlikęs autentiškos sienos fragmentas. 

Šventorius aptvertas metaline tvora su masyviais tinkuoto mūro stulpais.

## Radinys Pašilės kapinėse

2015 m. spalį Pašilės kapinėse (Šilo ir Pašilės gatvių kampe) vykdant archeologinius kasinėjimus grafo Stanislovo Kazimiero Kosakovskio (1837–1905) kapavietėje, aptiktas netikėtas radinys: po kapaviete atsivėrė 20 m² ploto iš plytų sumūrytas rūsys su jame sukrautais beveik 12 karstų. Neabejojama, kad dalis karstų su palaikais čia buvo perkelti 1962 arba 1964 m. iš Pašilės šv. Barboros bažnyčios, kai joje buvo įrengtas sovietmečio kino teatras. Karstų su palaikais atgal į bažnyčią neketinama sugrąžinti, juos planuojama identifkuoti, tinkamai palaidoti ir pažymėti laidojimo vietą – prie grafo S. K. Kosakovskio kapavietės turėtų atsirasti akmeninė plokštė su visų ten palaidotų žmonių pavardėmis.

## Galerija

Pašilės bažnyčia Ukmergėje.JPG|2013 m.
Pašilės bažnyčia (Ukmergė).JPG|Priekinis fasadas
Ukmergės Pašilės bažnyčia. Interjeras.JPG|Interjeras
Ukmergės Pašilės bažnyčia. Balkonas.JPG|Vargonų choras 
Ukmergės Pašilės bažnyčia. Klausykla.JPG|Klausykla


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
* Pašilės bažnyčios nuotrauka, 1924 m.
Pašilės šv. Jurgio bažnyčia

**Pašilės šv. Jurgio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pašilės miestelyje, 8 km į šiaurės rytus nuo Kaltinėnų. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Dvarininkas Jurgis Jucevičius 1781 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Kaltinėnų parapijos filija. 1795 m. įkurta parapija, bažnyčiai dovanotas žemės sklypas. 1863 m. minima parapinė mokykla.

1883 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1908–1913 m. veikė „Saulės“ draugijos mokykla.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, kryžminio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė, kurioje XX a. 8-ajame dešimtmetyje buvo trys varpai (vienas lietas 1620 m., kiti du – 1795 m.).

Šventoriuje iš natūralių riedulių įrengta Lurdo grota.

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Bažnytiniai dokumentai
Paštuvos šv. Barboros bažnyčia

**Paštuvos šv. Barboros bažnyčia** – katalikų bažnyčia, stovinti Tolivardžių kaime, šalia Paštuvos, dešiniajame Nemuno krante, 5 km į pietus nuo Vilkijos. Bažnyčią supa Paštuvos kapinės (stovi kapinių koplyčia), netoliese įsikūręs Paštuvos Basųjų karmeličių vienuolynas.

## Istorija

Paštuva 1643–1842 m. priklausė Kauno vienuolėms benediktinėms, tikriausiai tada buvo pastatyta ir koplyčia. Jai 1754 m. paskelbti atlaidai. Medinė bažnyčia pastatyta 1923 m. Po Antrojo pasaulinio karo sielovados darbą dirbo kunigas Juozas Vailokaitis (1880–1953), Sibiro tremtinys, palaidotas šalia, Paštuvos kapinėse.

2012 m. gegužės 9 d. bažnyčią nuniokojo gaisras.

## Bažnyčios atstatymas

Sprendimą imtis Paštuvos bažnyčios atstatymo pirmiausia lėmė vietos bendruomenės noras kuo greičiau turėti maldos namus. Žmonės aktyviai prisidėjo ne tik pagalba tvarkant gaisravietę, bet ir finansiniais ištekliais. Iš pradžių netgi buvo svarstyta, ar Paštuvai reikia naujų maldos namų, nes parapija maža, tikinčiųjų taip pat mažėja. Galutinį sprendimą priėmė Kauno arkivyskupas metropolitas Sigitas Tamkevičius. Pabendravus su Paštuvos gyventojais jam nekilo abejonių – bažnyčią reikia atstatyti.

Bažnyčios projekto autoriumi tapo architektas Nerijus Radišauskas. Buvo parengtas 124 kvadratinių metrų ploto statinio projektas, gauti visi reikalingi leidimai. Parapijiečiai pinigus darbams pradėjo rinkti iškart po nelaimės. Buvo sudarytas darbų grafikas, o medžiagoms pirkti išnaudojamos prekybos centrų skelbiamas akcijos. Statybos prasidėjo 2013 m. Naujasis statinys ėmė kilti sudegusio vietoje, buvo tokių pačių matmenų. Tik modernesnės architektūros: dešimtkampė bičių korio formos bažnyčia, su langais, siekiančiais žemę.  

2014 m. rugsėjo mėn. jau stovėjo būsimos mūrinės–betoninės bažnyčios karkasas, 19 m aukščio metalinis bokštas, sumontuotos stogo gegnės. Darbai buvo vykdomi už suaukotas lėšas, dėl jų stygiaus šventovę užbaigti buvo tikimasi įpusėjus 2015 m.

2015 m. rugsėjį buvo pašventinta naujoji bažnyčia. Po sudegusios senosios bažnytėlės pamatais aptiktas širdies formos akmuo perdarytas į stilizuotą akmeninį dubenį, kuris pastatytas atgimusioje šventovėje (dešinėje pusėje) ir naudojamas krikštui. 


Paštuvos bažnyčia. Statyba.JPG|Statybos 2014 m. rugsėjį
Naujoji Paštuvos bažnyčia.JPG|Nauja bažnyčia 2015 m. rugsėjį
Bažnyčia. Paštuva.JPG


## Senoji bažnyčia

Senoji bažnyčia buvo medinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su penkiasiene apside. Prie jos iš šono prišlieta zakristija. Šventoriuje stovėjo dviejų aukštų medinė varpinė ir medinis ornamentuotas kryžius.


Pastuvo baznycia.jpg|Medinė bažnyčia, 2009 m.
Paštuva. Šv. Barboros bažnyčia.JPG|Bažnyčia, 2011 m.
Paštuva. Šv. Barboros bažnyčia su varpine.JPG|Bažnyčia su varpine, 2011 m.
Paštuvos bažnyčia po 2012 m. gaisro.JPG|Gaisravietė
Paštuvos bažnyčia, po 2012 m. gaisro.JPG|Išlikusi varpinė (statant naują bažnyčią nugriauta)


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Patilčių šv. Petro Išvadavimo bažnyčia

**Patilčių šv. Petro Išvadavimo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Patilčių kaime, prie  kelio, vakariniame Igliškėlių miestelio pakraštyje.

## Istorija

Kunigo J. Danieliaus rūpesčiu 1920 m. įkurta Patilčių parapija (iš dalies Daukšių, Igliaukos, Marijampolės parapijų kaimų). Pastatyta laikina bažnyčia, klebonija, ūkiniai trobesiai. Vėliau šventorius aptvertas gulsčių lentų tvora, pastatyta stulpinė varpinė. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčiai pristatytas bokštas.

Dar 1940 m. buvo parengtas projektas čia statyti naują, mūrinę bažnyčią, nes senoji medinė buvo tik laikina. Parapijiečiai rengėsi statyti naują bažnyčią, nupirko statybinių medžiagų, bet sovietinės valdžios nurodymu jos buvo panaudotos statant mokyklą. 

Senoji bažnyčia buvo nugriauta, kadangi padarius ekspertizę komisija nusprendė jos neberemontuoti. Maldoms buvo pritaikyta paremontuota senoji klebonija. Patilčių parapiją aptarnavo klebonas Juozas Pečiukonis. 2009–2010 m. buvo pastatyta nauja, šiuolaikinių formų mūrinė bažnyčia.

Naujosios bažnyčios projektą sukūrė architektas Arūnas Lukoševičius. Jos pamatai buvo pašventinti 2009 m. birželį. Jų įrengimui panaudoti akmenys iš 1905 m. pradėtos, bet 1915 m. vokiečių sugriautos Zapyškio bažnyčios. Per pusmetį iškilo sienos ir langai. Pirmosios pamaldos vyko dar statomoje bažnyčioje per šv. Kalėdas ir 2010 m. per šv. Velykas.

## Architektūra

Senoji bažnyčia buvo tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, vienabokštė.

## Galerija

Igliskeliai medine baznycia.jpg|Senoji bažnyčia su varpine 2007 m.
KostelVeVsiPatilčiai.JPG|Naujoji bažnyčia
1. Patilčių bažnyčia. Balkonas.JPG|Vaizdas į balkoną


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Patilčių šv. Petro Išvadavimo parapija (dekanato inf.)
Paupio Šv. Šeimos – Jėzaus, Marijos ir Juozapo bažnyčia

**Paupio šv. Šeimos – Jėzaus, Marijos ir Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Paupio kaime, prie Raseinių–Eržvilko kelio. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Kunigo Izidoriaus Gudavičiaus iniciatyva 1923–1924 m. pastatyti klebonijos gyvenamieji ir ūkio pastatai. 1925–1926 m. jis organizavo bažnyčios statybą. 1927 m. sausio 9 d. buvo baigta ir pašventinta nauja, iki šiol stovinti medinė šio kaimo bažnyčia – tuo metu kaip Viduklės parapijos filija. Jo rūpesčiu bažnyčia buvo įrengta ir aprūpinta inventoriumi, pagal užsakymą 1928 m. sukurti vargonai ir nuliedinti du varpai, 1928 m. pastatyta ir špitolė.

Po Pirmojo pasaulinio karo filialistu ilgai buvo kunigas Kazimieras Telksnys.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su trisiene apside, žema zakristija ir 2 bokšteliais. Šventorių supa betoninė ažūrinė tvora.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Pavilnio Kristaus Karaliaus ir šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia

**Pavilnio Kristaus Karaliaus ir šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia** – bažnyčia Vilniaus rytinėje dalyje, Aukštajame Pavilnyje, į pietus nuo Pavilnio geležinkelio stoties. Kultūros paveldo objektas Nr. 32785. Vienintelė Vilniaus miesto medinė katalikų bažnyčia. Pamaldos vyksta lietuvių ir lenkų kalbomis.

## Istorija

1935 m. pastatytą dabartinę medinę bažnyčią tų pačių metų liepos 7 d. konsekravo Vilniaus arkivyskupas Romualdas Jalbžikovskis. 1946 m. įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčią atnaujino kunigas Konstantinas Molis. 1977 m. vasario 18-osios naktį apiplėšta.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, trinavė, su prieangiu, bokšteliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Parapijos svetainė
* Vilniaus (Pavilnio) Kristaus Karaliaus ir šv. Kūdikėlio Jėzaus bažnyčia
* Pavilnio Kristaus Karaliaus ir šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia
Pavoverės šv. Kazimiero bažnyčia

**Pavoverės šv. Kazimiero bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pavoverės kaime, 5 km į rytus nuo Pabradės, netoli kelio . Liaudies architektūros formų, turi klasicizmo elementų. Architektūros paminklas (unik. kodas ). Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.

## Istorija

Pavoverės dvaro savininkai Sorokos 1775 m. pastatė medinę bažnyčią. 1781 m. minima parapinė mokykla. 1851 m. bažnyčia atnaujinta, pastatyta varpinė. Klebonas Bronislovas Jaura 1967 m. bažnyčią išdažė.

1867 m. gruodžio 3 d. šioje bažnyčioje pakrikštytas Juozas Pilsudskis (1867–1936), gimęs netoliese esančiame Zalavo dvare. Ant vargonų choro turėklo kabo 1,71×1,21 cm dydžio atminimo drobė su užrašu lenkų kalba „*Sorokpolės bažnyčia. Maršalo Jozefo Pilsudskio – Tautos Vado krikšto vieta. Nuo šios žemės sūnų.*”

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, turi klasicizmo elementų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriuje stovi medinė varpinė. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Pavoverė, bažnyčioje.JPG|Bažnyčios interjeras
Pavovere church.jpg|Įėjimas į bažnyčią
Pavoverė, varpinė.JPG|Varpinė
Pavoverė, šventorius.JPG|Šv. Elena šventoriuje
Pavoverė, vartai.JPG|Vartai, 2017 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
* Pavoverės šv. Kazimiero parapija 
* Pavoverės šv. Kazimiero bažnyčia (''panoramas.lt'')
Pažėrų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia

**Pažėrų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pažėruose, 5 km į šiaurę nuo Veiverių, 500 m į šiaurę nuo Kazlų Rūdos–Garliavos kelio. 330 m į pietus stovi senoji Pažėrų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia.

## Istorija

Statyti naują plytų mūro bažnyčią ruoštasi dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą, tačiau pradėta klebono Jono Rugio rūpesčiu už parapijos gyventojų paaukotas lėšas tik 1936 m. Statybos vyko pagal architekto Stasio Kudoko projektą. Statyba liko neužbaigta.

Nuo 1967 m. bažnyčią savo reikmėms naudojo vietinis kolūkis (čia buvo įrengtas grūdų sandėlis). 1989 m. grąžinta tikintiesiems. Nuo 1992 m. jos statyba tęsta pagal ankstesnį, bet architekto Kęstučio Bubnaičio ir konstruktorės Labašinskaitės detalizuotą projektą. Daug pastangų ir lėšų įrengiant bažnyčią įdėjo kunigas monsinjoras Andrius Gustaitis (1910–2000). Dar ne visai užbaigta bažnyčia 1997 m. buvo pašventinta. 

## Architektūra

Tai savitas, dinamiškos kompozicijos, racionalios architektūros kūrinys. Naujosios bažnyčios planas yra graikų kryžiaus formos. Bažnyčia yra dviejų bokštų, su aukštai iškelta apside. Pagrindinę statinio erdvę dengia kupolas. Šventorių juosia surenkamų konstrukcijų ažūrinė betoninė tvora. Pažėrų parapijos 100-čio jubiliejų žymi šventoriaus kampe pastatytas medinis kryžius ir atminimo lenta. 

## Galerija

Vikiteka. Pažėrai. Naujoji bažnyčia. Priekis.JPG|Priekis 
Vikiteka. Pažėrai. Naujoji bažnyčia. Galinis fasadas.JPG|Galinis fasadas
Vikiteka. 1 Pažėrų bažnyčia.JPG|Altorius
Vikiteka. 1 Pažėrų bažnyčia, vargonai.JPG|Vargonų choras
Vikiteka. Pažėrai. Naujoji bažnyčia. Interjeras iš viršaus.JPG|Interjeras žvelgiant iš kupolo balkono
Vikiteka. Pažėrai. Naujoji bažnyčia. Vargonai žvelgiant iš kupolo.JPG|Vargonai iš viršaus
Vikiteka. Pažėrai. Naujoji bažnyčia. Vargonai.JPG|Vargonai


## Literatūra
* Marija Ąžuolaitienė, Loreta Vaičienė, *Pažėrų parapijai – 100 metų*, Kaunas: V3 studija, 2010 m. – ISBN 978-9955-737-60-5

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Aleksoto dekanatas. Pažėrų Švč. Jėzaus Širdies parapija 
* Kauno raj. bažnyčios ''miestai.net'' forume
* Pažėrų klebonas Kazimieras Skučas
Perlojos Švč. Mergelės Marijos ir šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia

**Perlojos Švč. Mergelės Marijos ir šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Perlojos kaime, dešiniajame Merkio krante.

## Istorija

1503 m. Perlojos bažnyčios apdovanojimo dokumente nurodyta, kad ji statyta Ldk Vytauto Didžiojo, yra Daugų parapijos filija. Apie 1777 m. pastatyta maumedžio rąstų bažnyčia, įkurta parapija. 1866 m. caro valdžiai uždarius bažnyčią, tikintieji 1875, 1882 ir 1892 m. prašė ją grąžinti, bet valdžia nesutiko.

1903 m. patvirtintas naujos bažnyčios projektas. Valdžia statyti neleido, tik 1906 m. grąžino uždarytąją; atkurta parapija. 1909 m. patvirtintas mūrinės bažnyčios projektas (autorius M. Bergas), leidimas statyti gautas tik 1914 m. Klebonas Pr. Cibulskis su parapijiečiais už 140 000 litų 1928–1930 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią (inžinieriaus Vaclovo Michnevičiaus projektas). Ją 1930 m. konsekravo vyskupas Juozapas Kukta.

Vokiečių okupacijos metais bažnyčią dekoravo dailės profesorius Jurgis Hopenas (vokiečių belaisvis, išvytas iš Vilniaus universiteto). 1944 m. per Perlojos gaisrą sudegė klebonija.

## Architektūra

Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano, su žemesne trisiene apside, aukštu bokštu ir arkos formos portalu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas klebonas Leonas Petkelis (1885–1935), Perlojos respublikos prezidentas, kunigas Ignas Šopara (1864–1931).

## Literatūra
* Perlojos bažnyčios (sud. Vytautas Česnulis). - V.: Rotas, 2008. - 75 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-832-22-5

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Česnulis V. Perlojos bažnyčia. "Voruta". 2010.
Pernaravos Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia

**Pernaravos Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pernaravos miestelyje, 1 km į pietus nuo kelio . Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Pirmoji Pernaravos bažnyčia pastatyta 1670 m., manoma, pagoniškos šventyklose vietoje. Jai Jonas Milvydas dovanojo 2 margus žemės. H. Zabiela 1815 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią, ji buvo Ariogalos parapijos filija. 1836 m. leista steigti parapiją. XIX a. viduryje veikė parapinė mokykla. Rusijos vidaus reikalų ministras 1863 m. leido steigti parapiją. Formaliai filija nurodyta iki 1874 m.

Bažnyčia 1913 m. remontuota, atnaujinti altoriai.

## Architektūra

Tai liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė bažnyčia. Kvadratinio plano, priglaustas prie fasadinės sienos, nuo žemės iki kryžiaus jis yra dvigubai aukštesnis už bažnyčios stogą. Didelės durys perdengtos puslankio arka, o virš jos šviečia saulutės ornamento apskritas langelis. Trečiajame bokšto tarpsnyje yra trys didelės angos varpui skardenti. Bokšto stogas yra sudėtingas: aplink įgaubtą piramidę matomi trikampiai frontonėliai, o jos viršuje tūno būgniška bazė kryžiui. Šoninės bažnyčios sienos suskaidytos piliastrais, o didžiuliai stačiakampiai langai padalinti po 16 stiklų. Šone priglausta žema zakristija.

Mūrinė šventoriaus siena uždengta senovišku mediniu stogeliu. Geležiniai vartai įkabinti tarp mūrinių stulpų, kurių forma primena koplytėles su stogeliais.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Arkivyskupijos informacija
Pilviškių Švč. Trejybės bažnyčia

**Pilviškių Švč. Trejybės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pilviškių miestelio centrinėje dalyje, prie Pilvės ir Šešupės santakos.

## Istorija

Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1685 m. Apie 1756 m. perstatyta, 1758 m. įkurta parapija. 1759 m. paskirti sklypai bažnyčiai, kapinėms, vargonininkui, bažnyčios tarnams. 1777 m. minima parapinė mokykla.

Klebonas Tomas Dabrila (1818–1869) 1863 m. apkaltintas Rusijos valdžiai nepalankaus pamokslo sakymu ir nuteistas kalėti. Klebonas Motiejus Oleka su parapijiečiais 1872–1874 m. bažnyčią padidino, pristatė šonines koplyčias. Bažnyčią 1884 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Holiakas. XX a. pradžioje susibūrė Gyvojo rožančiaus brolija.

1906 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius 1907 m. įsteigė biblioteką-skaityklą. Žiburiečiai 1908–1914 m. rengė viešus lietuviškus vakarus su vaidinimais. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius, 1911–1914 m. – Krikščionių darbininkų draugija. Blaivybės skyrius 1910–1914 m. taip pat rengė viešus lietuviškus vakarus, vaidinimus. Per I pasaulinį karą sudegė klebonija.

Iki 1936 m. klebonavęs Simeonas Švilpa atstatė kleboniją, ūkinius pastatus, įsigijo varpus, sutvarkė ir aptvėrė kapines. Vladas Pėstininkas (1889–1968) nuo 1924 m. iki 1937 m. buvo Pilviškių parapijos vikaras, progimnazijos kapelionas, muzikos mokytojas, choro ir orkestro vadovas, pastatė senelių prieglaudą. Po II pasaulinio karo 10 metų ištremtas į Sibirą. Grįžęs iki mirties klebonavo Pilviškiuose, palaidotas šventoriuje. 1941 m. bažnyčia sudegė.

1942 m. birželio 29 d. pašventintas naujosios – dabartinės bažnyčios kertinis akmuo (architektas Povilas Adomaitis, brėžiniai Stasio Kudoko). Pradėta statyti mūrinė bažnyčia neužbaigta, 1944 m. buvo subombarduota vokiečių, ją mėginta nugriauti. Pasipriešinus klebonui Boleslovui Čegelskui (1922–1989; Pilviškiuose 1962–1980 m.) ji palikta.

1945–1947 m. pastatyta laikina žema medinė bažnyčia, 1985 m. remontuota, iš Parausių koplyčios perkeltas didysis altorius. Atkūrus Lietuvos valstybingumą, prasidėjo dabartinio bažnyčios pastato atstatymas. Atstatyta bažnyčia pašventinta 1997 m. rugpjūčio 31 d.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, su 2 bokšteliais, trinavė, monumentalaus tūrio. Pamatai – betono, sienos – plytų, tinkuotos, stogai dengti skarda. Bažnyčios šventoriuje stovi neogotikinė kvadratinė varpinė, 2017 m. atstatyta.

## Literatūra
* R. Butauto-Kudirkos knygos „Pilviškių ir Barzdų parapijos – jų Ganytojai“, „Sūduvos dvasininkai“ I–IV d.
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Pavandenės šv. Onos bažnyčia

**Pavandenės šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, tituluojama šv. Onos vardu, stovinti Pavandenės miestelyje, 7,5 km į šiaurės rytus nuo Varnių. Liaudies architektūros formų. Architektūros paminklas Nr. 1680.

## Istorija

Florijonas Bogužas 1620 m. pastatė medinę bažnyčią, jai dovanojo Kruopainių ir Žvirgždžių kaimus (priklausė ir 1805 m.). 1620 m. įsteigta parapinė mokykla (veikė ir XIX a. pirmojoje pusėje). 1802 m. pastatyta dabartinė ąžuolinių rąstų bažnyčia. XIX a. pradžioje pastatyta Pavandenės bažnyčios šventoriaus koplyčia.

1912–1914 m. veikė Lietuvų katalikų blaivybės draugijos skyrius.

## Architektūra

Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė. Ji halinio tipo, trinavė, vidaus erdvę skaido lėkštomis arkomis sujungti stulpai su aukštais pjedestalais. Pagrindinė dalis nuo prienavio atskirta medine siena, kurioje abipus įėjimo yra du ilgi langai su baliustromis. Virš prienavio suformuota patalpa chorui su vargonais. Interjeras dažytas šviesiais melsvais, gelsvais atspalviais. Įrengti 5 neobarokiniai altoriai. Netaisyklingo ovalo formos šventoriaus tvora mūrinė, neaukšta. Jame yra medinė varpinė (XIX a.), Kryžiaus kelio stočių koplytėlės, pastatytos ant betoninių cokolių. Koplytėles dengia keturšlaičiai stogeliai su kalvio darbo saulutėmis. Medinė varpinė aštuonkampė, stovinti ant neaukšto akmens mūro pamato. Priekinėje varpinės dalyje pristatytas prieangis. Statinį dengia aštuonkampis skardinis stogas. Galinėje šventoriaus dalyje stovi koplyčią primenantis sandėlis su 4 kolonų portiku.

Bažnyčios pastatas išsiskiria siaura penkiasiene presbiterija su platesniu trišlaičiu stogu, suformuojančiu įdubas. Su masyviu bokštu, iškylančiu virš pagrindinio fasado frontono. Bokštas dviejų tarpsnių, aštuonkampis, įmantriu šalmu, kurį vainikuoja kaltinis kryžius su vėtrunge, vaizduojančia trimituojantį angelą Neobarokinių formų bokštas pakeitė senuosius bokštus, nugriautus per 1912 m. bažnyčios rekonstrukciją. 

Pagrindinis fasadas turi klasicistinės architektūros bruožų. Aukštą frontoną nuo pagrindinio fasado atskiria stoginėlis. Langai klasicistiniai, stačiakampiai, su sandrikais. Ant žemo akmens mūro pastatyta bažnyčia apkalta vertikaliomis lentelėmis, pabrėžiančiomis pastato vertikalumą.

## Galerija

Pavandenės bažnyčia (2018).JPG|Bažnyčia 2018 m.
Pavandenesvarpine.JPG|Varpinė, statyta 1845 m., rekonstruota 1912—1913 m.
Stamps of Lithuania, 2007-28.jpg|Varpinė pašto ženkle, 2007 m.
Pavandenės bažnyčia. Vargonai.jpg|Vaizdas į vargonus, pastatytus virš prienavio
Pavandenė, šventoriaus koplyčia.jpg|Šventoriaus koplyčia su koplytėlėmis
Pavandenė, bažnyčios kryžius.jpg|Bažnyčios bokštelio kryžius su vėtrunge
Pavandenė, šventoriaus kryžius.jpg|Kryžius su žemaitišku įrašu


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pavandenės šv. Onos parapija (dekanato inf.)
* Sakrali Lietuva. Pavandenės Bažnyčia Ir Varpinė
* Bažnyčios interjero panoramos
Paveisininkų šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia

**Paveisininkų šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Paveisininkų kaime, 7 km į pietvakarius nuo Veisiejų, rytiniame Veisiejo ežero krante. Pasiekiama link Paveisininkų dalį kelio važiuojant nuo plento  pagal kelio nuorodą į Paveisininkų piliakalnį („4 km“), paskutinį kilometrą nuo ūkininko sodybos – sezoniniu keliuku palaukėmis. Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos. Priklauso Veisiejų parapijai.

## Istorija

Kapčiamiesčio vikaro Albino Krūvelio rūpesčiu 1938 m. pastatyta laikina medinė bažnyčia ir klebonija. Bažnyčią konsekravo vyskupas Antanas Karosas. Po Antrojo pasaulinio karo paskirtas klebonas Pranas Aušiūra 1946–1951 m. slėpėsi klebonijoje. Vėliau bažnyčia uždaryta, liturginiai objektai buvo perduoti buvusiam Ateizmo muziejui, iki 1990 m. neveikė.  

Paveisininkų parapija buvo viena mažiausių Lietuvoje, 2015 m. pabaigoje ji buvo panaikinta.

## Architektūra

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, bebokštė. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Pastato vidus dviem poromis stulpų padalintas į tris navas. Vidurinė – aukštesnė ir platesnė už šonines. Ją pratęsia stačiakampė presbiterija, abipus kurios, šoninių navų tąsoje, atitvertos zakristijos. Bažnyčia utilitarios architektūros, itin paprastų formų, panaši į gyvenamąjį namą su aukštu dvišlaičiu stogu. Pastato gale yra plačios dvivėrės durys, šoninėse sienose – nedideli stačiakampiai langai. Viduje sienos ir plokščios lubos iškaltos lentomis. Yra trys altoriai. Didįjį altorių sudaro tik mensa, tabernakulis ir paveikslas. Panašūs ir šoniniai altoriai. Viduriniosios navos gale, virš pagrindinio įėjimo, įrengtas vargonų choras. 

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Lazdijų rajono sakralinis paveldas
Pivašiūnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

**Pivašiūnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pivašiūnų kaime, 9 km į pietryčius nuo Butrimonių. Kultūros paveldo objektas Nr. 1306. Bažnyčia garsėja Dievo Motinos paveikslu, yra viena iš katalikiškos piligrimystės vietų Kaišiadorių vyskupijoje. Marijos garbei kasmet vyksta Žolinės atlaidai. Parapijoje veikia Eičiūnų koplyčia.

## Istorija

Pivašiūnų žemes dvarininkas Jonas Klockis 1639 m. padovanojo Senųjų Trakų benediktinų abatijai. Vienuoliai 1648 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji stovėjo dabartinės koplyčios vietoje. Bažnyčia kelis kartus degė. 1799 m. inventoriuje nurodyta sena, paramstyta bažnyčia. Joje buvo Dievo Motinos paveikslas ir 5 altoriai.

1825 m. bažnyčia sudegė. Tais pačiais metais Trakų dominikono Celestino Sarakos rūpesčiu ant kalvos pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. XIX a. antrojoje pusėje į Pivašiūnus buvo skiriami lietuviškai nemokantys kunigai. Pamokslai lietuviškai pradėti sakyti apie 1891 m., tačiau atkėlus lenką kunigą, vėl panaikinti. 1911–1918 m. Pivašiūnuose klebonaujant Alfonsui Petruliui (Nepriklausomybės akto signataras) pamaldos vyko lietuvių kalba, užtat jis buvo skundžiamas dvasinei vyresnybei, šmeižiamas lenkų spaudoje. 1913 m. įsteigtas „Ryto“ draugijos skyrius.

1935 m. bažnyčia atnaujinta. Pivašiūnuose ilgai klebonavo Antanas Deksnys (1867–1949). Po Antrojo pasaulinio karo klebonų Jono Kaušylos ir Jono Žemaičio rūpesčiu bažnyčia atnaujinta. Klebonas J. Kaušyla 1946 m. buvo suimtas ir ištremtas, į Lietuvą grįžo 1955 m.

2010 m. naktį į rugpjūčio 8 d., savaitę prieš Žolinės atlaidus, didelio viesulo metu smarkiai nukentėjo bažnyčios šventorius, nukrito daug medžių. Pati bažnyčia nenukentėjo.

## Architektūra

Bažnyčia klasicistinė, lotyniško kryžiaus plano, su 4 mūrinių kolonų portiku, trikampiu frontonu. Vidus 3 navų. Didžiajame altoriuje yra stebuklingu laikomas tapytas Dievo Motinos paveikslas su sidabriniais apkalais (1943 m. restauruotas; 1988 m. vainikuotas popiežiaus Jono Pauliaus II dovanotu vainiku, gavo Marijos Nuliūdusiųjų Paguodos titulą). Spėjama, kad jis galėjęs būti atvežtas iš Turkijos ir buvęs jau pirmojoje kaimo bažnyčioje 1648 m.

Šventoriaus tvora akmenų mūro, su klasicistiniais triumfo arkos formos vartais. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė, slėnyje – medinė Pakalnės koplyčia.


Pivašiūnai, Lithuania - panoramio (8).jpg|Varpinė
Pivašiūnai, Lithuania - panoramio (17).jpg|Vaizdas iš kampo
Pivašiūnai, Lithuania - panoramio (24).jpg|Šventoriaus vartai
Pivašiūnai, Lithuania - panoramio (7).jpg|Skulptūrėlės šventoriuje
Pivašiūnai, bažnyčia.JPG | Bažnyčią supa kapinės


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Vyskupijos informacija
* Pivašiūnų bažnyčia ir buvęs vienuolynas 
* Pivašiūnų bažnyčios altorius
Platelių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia

**Platelių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Platelių miestelio centre, šalia Platelių dvaro parko. Kultūros paveldo objektas Nr. 23666.

## Istorija

Platelių bažnyčia yra viena seniausių Lietuvoje. Ji pastatyta iš tašytų rąstų, joje išlikę daug XVIII a. paveikslų, liturginių rūbų ir reikmenų, vėliau bažnyčia ne kartą atnaujinta ir remontuota, tačiau jos išvaizda pasikeitė sąlyginai nedaug. Pirmąją bažnyčią Plateliuose 1486–1526 m. pastatė LDK didikas Stanislovas Kęsgaila. Bažnyčia stovi ten pat, kur prieš Žemaitijos krikštą buvo pagoniškų apeigų vieta. Vėliau ji kurį laiką priklausė evangelikams reformatams. 1564, 1598, 1654 m. bažnyčia remontuota.

XVIII a. pradžioje Platelių miestas smarkiai nukentėjo nuo karo ir gaisro. Amžiaus viduryje klebonu čia paskirtas kunigas Juozapas Vaitkevičius. Jis organizavo Platelių ir Beržoro bažnyčių, Beržoro kryžiaus kelio koplyčių statybas. Kunigo Vincento Juzumo žiniomis, J. Vaitkevičius galėjo pastatyti ir Beržoro kapinių koplyčią.

1744 m. klebonas J. Vaitkevičius su parapijiečiais pastatė dabartinę medinę bažnyčią. Ją 1777 m. konsekravo vyskupas Jonas Domininkas Lopacinskis. 1771 ir 1791 m. įsteigtos altarijos. 1804 m. minima parapinė mokykla. 1820 m. bažnyčiai priklausė Pamedinčių ir Surblių kaimai. 1841 m. Plateliuose gyveno 4 kunigai.

1899 m. pastatyta dabartinė varpinė. Jonas Garalevičius 1909 m. bažnyčioje sumontavo naujus vargonus. 1908–1914 m. veikė „Saulės“ draugijos skyriaus mokykla.

## Architektūra

Bažnyčia medinė, iš tašytų rąstų, kryžminio plano. Ant stogo – nedidelis barokinis bokštelis. Interjeras barokinis, įrengti 6 altoriai. Išskirtinės architektūros didysis altorius, sakykla su ažūriniu baldakimu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jos kampe įmūryta medinė varpinė.

Bažnyčios interjerą puošia didysis ir keturi šoniniai barokinės kompozicijos altoriai. Juos dabina kolonos, drožiniai ir paveikslais su sidabro aptaisais. Kairiojoje koplyčioje stovi rokoko stiliaus krikštykla su antvožu, kurioje laikomas švęstas vanduo ir krikšto aliejai. Virš jos – didelis šv. Jono Krikštytojo paveikslas. Krikštykla yra išlikusi nuo pat bažnyčios pastatymo. Bažnyčios šventoriuje palaidota viena paskutinių Platelių dvaro savininkių Marie Choiseul-Gouffier ir jos brolis Gabrielis Choiseul-Gouffier.

## Galerija


Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios vidus.jpg|Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios altorius
Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios altorius.jpg|Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios vidus
Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia.jpg|Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia



## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Bažnyčios vargonai
* Platelių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia 1744 m.
Plokščių Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia

**Plokščių Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Plokščių kaime, 3,5 km į pietryčius nuo Raudonės, 12,5 km į rytus nuo Gelgaudiškio, kairiajame Nemuno slėnio krante.

## Istorija

Plokščių savininkas Jeronimas Krišpinas-Kiršenšteinas 1670 m. pastatė pirmąją medinę bažnyčią. Šios vieta tiksliai nežinoma, galbūt stovėje Nemuno slėnyje. Pirmajai bažnyčiai sudegus, antrąją bažnyčią ant kalvos apie 1770–1774 m. (1814–1823 m. dokumentų duomenimis) ar 1784 m. (A. Polujanskio, P. Augustaičio, J. Totoraičio tvirtinimu) pastatė Upytės vėliavininkas Benediktas Karpis.

Antrajai Plokščių bažnyčiai gresiant sugriūti, 1868 m. klebonas Patricijus Sperauskas (klebonavo 1834–1873 m.) susiruošė ją remontuoti iš esmės. Ruošdamasis remontui, klebonas Sperauskas savo lėšomis pastatydino mūrinę koplyčią, į kurią, bažnyčios statybos laikotarpiu, laikinai buvo perkeltos pamaldos. Vėliau pašventina koplyčia galėjo būti naudojama mirusiesiems šarvoti. Dokumentuose minima, kad 1868 m. koplyčia buvo jau iškilusi. 1868–1869 m. bažnyčios koliatoriaus grafo Benedikto Tiškevičiaus ir parapijiečių lėšomis bei tuometinio vikaro Tomo Jankausko rūpesčiu dabartinė medinė bažnyčia buvo perstatyta. 1883 m. ją konsekravo pavyskupis Juozapas Holiakas.

1907 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas J. Markelis) 1909 m. įsteigė biblioteką-skaityklą. Kunigo J. Radžiūno iniciatyva 1930 m. pastatyta medinė klebonija.

Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia nusavinta ir paversta ligonine. Klebonas Juozapas Frainas (1911–1987) suremontavo sunykusį pastatą ir pertvarkė į kleboniją.

## Architektūra

Bažnyčia lotyniško kryžiaus plano, vienabokštė, su žemesne trisiene apside ir bokšteliu. Šventoriaus tvora medinių statinių.

Bažnyčios varpas nulietas 1573 m. Rytų Prūsijoje. Varpo frize vokiečių kalba išlietas tekstas „GOT IST MEIN ZIEL ZOIM ICH MICH HALTEN WILHERMAN STVFER ANNO 1573“.

## Šaltiniai
* Lietuvos sakralinė dailė, I tomas, Vilkaviškio vyskupija, VI knyga, II dalis Naudžiai-Žvirgždaičiai.
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Pavilnys

**Pavilniu** vadinamos gyvenvietės Vilniuje:
* Aukštasis Pavilnys (pietinė gyvenvietė prie bažnyčios),
* Žemasis Pavilnys (šiaurinė gyvenvietė prie geležinkelio).
FK CSKA Moskva

**Maskvos CSKA** – Rusijos futbolo klubas iš Maskvos. Maskvos CSKA klubo dalis.

## Istorija
Šio klubo ištakos siekia 1911 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai:

## Lietuviai
* J. Bauža, 1962–
* Valdas Ivanauskas, puolėjas 1985–1986
* Edgaras Jankauskas, puolėjas 1996
* Romualdas Juška, puolėjas 1967
* Deividas Šemberas, gynėjas 2002–2012

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali klubo svetainė
Plutiškių šv. Juozapo bažnyčia

**Plutiškių šv. Juozapo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Plutiškių kaime, 7,5 km į vakarus nuo Šilavoto. Tradicinio gyvenamojo namo formos. 

Parapijoje stovi Mikailiškio (Stuomenų) koplyčia.

## Istorija

Plutiškėse 1791 m. pastatyta koplyčia, ji 1801 m. tapo Prienų parapijos filija.

Klebonas Simonas Mackevičius 1839 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią, ją 1841 m. konsekravo vyskupas Povilas Strašinskis. Po 1863 m. Plutiškių administratoriumi buvo kunigas Motiejus Brundza (1824–1870), spaudos draudimo laikais populiaraus „Lementoriaus" (išspausdintas 1859 m.) autorius, palaidotas Plutiškių kapinėse.

1906 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius, 1907 m. įsteigęs biblioteką-skaityklą. Po 1915 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Šventorius aptvertas.

## Šaltiniai
* 

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
Raganų kūjis

**Raganų kūjis** () – vienas svarbiausių žinomų dokumentų, kuriame skatinamas raganų persekiojimas, žinomiausias demonologijos veikalas. Ši knyga yra išsamus inkvizitoriaus vadovėlis, pirmąkart išspausdintas 1487 metais, vėliau laikotarpiu iki 1520 m. buvo išleista ne mažiau kaip 13 kartų ir 1574–1669 m. laikotarpiu – ne mažiau kaip 16 leidimų (ankstesnės publikacijos daugsyk buvo leidžiamos be vietos ir datos nuorodų).

„Raganų kūjis“ skatino inkvizicijos isteriją ir daug prisidėjo prie daugiau kaip 200 metų trukusių raganų persekiojimų.

## Istorija
„Raganų kūjį“ parašė du dominikonų vienuoliai-inkvizitoriai: Kelno universiteto dekanas ir prioras Hainrichas Krameris (Heinrich Kramer, lotynizuota pavardė *Institoris*, ~1430-1505) ir Jakobas Šprengeris (Jacob Sprenger, 1436–1495).

Parašyti „Raganų kūjį“ paskatino 1484 m. išleista popiežiaus Inocento VIII bulė *Summis desiderantes*, nukreipta prieš kovos su raganavimu opoziciją.  Autoriai 1487 m gegužės 9 d. pristatė knygą Kelno universiteto Teologijos fakultete, tikėdamiesi paramos ir pritarimo, tačiau universitetas knygą atmetė kaip neetišką. Nepaisant to, į knygą vis viena buvo įtrauktas Kelno universiteto „aprobuojantis raštas“, kuris, kaip dabar neretai manoma, yra suklastotas.

1490 metais pati Inkvizicija pasmerkė šią knygą, paskelbdama ją eretiška ir draudžiama. H. Krameris tapo inkvizijos auka. Tačiau po to knyga dar ilgai buvo spausdinama ir skaitoma. Ja rėmėsi ne tik Romos katalikai, bet ir protestantai.

## Turinys

Originalios medžiagos knygoje palyginus nedaug; ji pirmiausia yra sukauptas ir apibendrintas to meto nuostatų ir praktikų rinkinys; daug medžiagos paimta iš dominikonų prioro Niderio veikalų „Formicarium“ (1435) ir „Praeceplorium“.

„Raganų kūjis“ susideda iš trijų dalių. Pirmoji dalis skirta atkreipti valdžios dėmesį į raganų daromą žalą, į tai, kad jos Šėtonui aukoja nekrikštytus vaikus bei kūniškai santykiauja su inkubais ir sukubais. Čia aiškinama, kodėl moterys, būdamos silpnesnės prigimties, dažniau pasuka raganavimo keliu (vyrai sudarė tik penktadalį raganų procesų aukų).

Antroji dalis smulkiai aprašo įvairius raganavimo burtus bei apeigas (sutartis su Šėtonu, pasivertimai, derliaus ir galvijų naikinimas ir t. t.) ir siūlo įvairius saugojimosi būdus.

Trečioji dalis (manoma, kad jos autorius yra H. Krameris) aprašo raganų procesų organizavimą, civilinių ir inkvizicijos teismų jurisdikciją raganų teismų klausimais. Daug vietos skirta raganų aptikimo, raganavimo įrodymo, liudytojų apklausos metodikai (pavyzdžiui, nurodoma kad kaltinamoji (kaltinamasis) neturi žinoti liudytojo vardo).

## Šaltiniai
Baimakas

**Baimakas** (, ) – miestas Baškirijoje, Rusijoje. Mieste gyvena apie 17 100 gyventojų. (2005 m.).

Miestas išsidėstęs rytiniame Pietų Uralo šlaite, Irendiko kalvagūbrio atšakoje, Tanalyko upės ištakose, 489 km piečiau Ufos.

Miesto teritorijos vadovas – Rustamas Rafaelovičius Saitovas.

Rajono teritorijoje yra Talko ežeras (Isianovo kaimas). Šalia ežero yra poilsio namai „Baimakas“, stovykla „Berželis“. Labai graži gamta ir vaizdingos vietos.

Baimake yra 4 mokyklos ir internatinė mokykla.

## Ekonomika

**Baimake yra**:
* Mašinų gamybos fabrikas
* Baldų fabrikas
* Maisto produktų gamybos fabrikai

## Sportas

Rusijos šachmatų komandinėse pirmenybėse miestas paimė aštuntą vietą federacijoje
(treneris Zubairovas Zulfaras Abdulovičius). Chasanova Elmira, gimusi Baimake, užėmė pasaulio šachmatų pirmenybėse savo amžiuje antrąją vietą, trečios vietos Europoje laimėtoja. Dabar gyvena Ufoje. Stipri bokso komanda. Respublikos bokso čempionai.
José Mourinho

**Žozė Morinijas** (pilnas vardas *José Mário dos Santos Mourinho Félix*; g. 1963 m. sausio 26 d.) – Portugalijos futbolo treneris. 2004 ir 2005 m. Tarptautinė futbolo statistikos ir istorijos federacija jį išrinko geriausiu metų treneriu.

## Karjera
Mourinho kaip žaidėjo karjera nesusiklostė sėkmingai. Ėmęs dirbti treneriu Mourinho dirbo sero Bobby Robsono asistentu. Savarankišką darbą pradėjo 2000 m. su SL Benfica, tačiau neilgai trukus paliko klubą. 2001–2002 metų sezone Mourinho vadovavo vidutiniokei UD Leiria ekipai, kurią atvedė iki 4 vietos turnyro lentelėje. 2002 m. sausį jis perėjo į FC Porto klubą. 2003 m. Porto laimėjo Portugalijos čempionatą, UEFA Taurę ir Portugalijos taurę. 2004 m. komanda laimėjo UEFA Čempionų lygą, dar vieną Portugalijos čempionų titulą ir pasiekė Portugalijos taurės finalą. Pasibaigus sezonui Mourinho persikėlė į Chelsea FC ir su šia komanda 2005 ir 2006 m. laimėjo Anglijos čempionatą bei 2005 m. Lygos taurę. 2007 m. rugsėjį „abipusiu sutarimu“ buvo nutraukta sutartis su Chelsea FC klubu.

2008 m. birželį Mourinho pasirašė trejų metų kontraktą su FC Internazionale Milano klubu. 2010 m. gegužės 31 d. buvo pristatytas kaip Real Madrid vyr. treneris.

2011 m. išrinktas geriausiu 2010 metų treneriu.

2021 m. gegužės 4 d. Mourinho buvo paskirtas Romos AS treneriu (nuo 2021–2022 m. sezono); jis pakeitė savo tautietį Paulo Fonseca. Pasirašytas trejų metų kontraktas.

2024 m. sausio 16 d. dėl netenkinančių rezultatų Romos klubas portugalą atleido.

2024 m. birželio 1 d. tapo Turkijos klubo Fenerbahçe SK treneriu.

## Pasiekimai

### Asistentas
;Porto
* Primeira Divisão: 1994–95, 1995–96 m.
* Taça de Portugal: 1993–94 m.
* Supertaça Cândido de Oliveira: 1994 m.
;Barcelona
* La Liga: 1997–98, 1998–99 m.
* Copa del Rey: 1996–97, 1997–98 m.
* Supercopa de España: 1996 m.
* Europos taurių laimėtojų taurė: 1996–97 m.
* UEFA supertaurė: 1997 m.

### Vyriausiasis treneris

;Porto
* Primeira Liga: 2002–03, 2003–04 m.
* Taça de Portugal: 2002–03 m.
Supertaça Cândido de Oliveira: 2003
* UEFA Čempionų lyga: 2003–04 m.
* UEFA taurė: 2002–03 m.
;Chelsea
* Premier League: 2004–05, 2005–06, 2014–15 m.
* FA taurė: 2006–07 m.
* Anglijos futbolo lygos taurė: 2004–05, 2006–07, 2014–15 m.
* FA Community Shield: 2005 m.
;Inter Milan
* Serie A: 2008–09, 2009–10 m.
* Coppa Italia: 2009–10 m.
* Supercoppa Italiana: 2008 m.
* UEFA Čempionų lyga: 2009–10 m.
;Real Madrid
* La Liga: 2011–12 m.
* Copa del Rey: 2010–11 m.
* Supercopa de España: 2012 m.
;Manchester United
* EFL taurė: 2016–17 m.
* FA Community Shield: 2016 m.
* UEFA Europos lyga: 2016–17 m.
;Roma
* UEFA Europos konferencijų lyga: 2021–22 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jose Mourinho biografija
Pociūnėlių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Pociūnėlių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Pociūnėlių miestelyje, prie Grinkiškio–Krekenavos kelio. Liaudies architektūros formų.

## Istorija

Pociūnėlių bajorkaimyje iki 1782 m. pastatyta koplyčia. Bajorai jai dovanojo žemės (dokumentai 1799 m. patvirtinti). Koplyčia 1782 m, tapo Baisogalos parapijos filija (nuo tų metų pradėtos rašyti ir metrikų knygos). 1792 m. įsteigta altarija. Bažnyčia 1805 m. perstatyta ir padidinta. Tauginaičių-Antanavos dvaro savininkas jai dovanojo 6 margus žemės.

Vyskupas Motiejus Valančius 1856 m. bažnyčiai paskelbė šv. Jono ir šv. Martyno atlaidus. Pociūnėlių filialistas kunigas Vincentas Norvaiša už sukilėlių rėmimą 1863 m. uždarytas į Kauno kalėjimą. Jam, pasmerktam mirti, iš kalėjimo pavyko pabėgti.

Lietuvos katalikų bažnyčios kronika mini, kad administratorius kunigas Antanas Jokūbauskas 1976 m. už vaikų katekizavimą nubaustas 50 rublių. 1977 m. valdžia jam trukdė remontuoti bažnyčią.

## Architektūra

Bažnyčia medinė, liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside ir šoninėmis zakristijomis. Yra 3 altoriai. Šalia stovi dviejų tarpsnių medinė varpinė.

## Galerija

Pociūnėlių bažnyčia 2.JPG|2019 m.
Pociūnėlių bažnyčia, vartai.JPG|Pagrindiniai vartai (nuo miestelio pusės)
Pociūnėlių bažnyčia, varpinė.JPG|Nuo kapų pusės
Pociūnėlių bažnyčia, kryžius.JPG|Smailės kryžius


## Šaltiniai

* 

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
Priekulės šv. Antano Paduviečio bažnyčia

**Priekulės šv. Antano Paduviečio bažnyčia** – katalikų bažnyčia, stovinti Priekulėje. Kultūros paveldo objektas Nr. 31048. Parapijoje stovi atnaujinta Stragnų koplyčia-mauzoliejus.

## Istorija

Iki 1936 m. katalikų bažnyčia įrengta nuomojamose patalpose. 1936 m. sudarytas bažnyčios statybos komitetas, įsigytas žemės sklypas. Kunigo Nikodemo Petkaus rūpesčiu 1937–1938 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ji konsekruota 1938 m. liepos 3 d.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Įrengti 3 altoriai. Šventorių juosia medinių statinių tvora su gelžbetoniniais stulpais. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Priekulės šv. Antano Paduviečio bažnyčia