open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gaosiongas

**Gaosiongas** (; pe̍h-oē-jī: *Ko-hiông*) arba **Kaosiungas** – miestas pietų Taivane, antrasis pagal dydį saloje. 1,51 mln. gyventojų (2005). Išvystyta laivų statybos, mašinų, naftos, tekstilės, chemijos, cemento, maisto pramonė. Tai pagrindinis šalies uostas, pro kurį importuojama didžioji dalis naftos visai šaliai. Mieste vyrauja plačios gatvės, todėl išvengiama transporto spūsčių. Dėl stipriai išvystyto pramonės sektoriaus miestas pasižymi didele oro tarša. 2007 m. atidarytas metropolitenas.

Gaosiongo jūrų uostas – ketvirtasis pagal dydį pasaulyje. Pagrindinės eksportuojamos prekės: aliuminis, medienos ir popieriaus gaminiai, trąšos, cementas, laivai.

## Istorija
: *Taip pat skaitykite – [[Taivano istorija]]*.

Gaosiongo rašytinė istorija datuoja XVII a., tačiau archeologiniai tyrimai byloja, kad čia žmonių gyventa jau prieš 7000 tūkstančius metų. Iki XVII a. kraštas buvo apgyvendintas Sirajos aborigenų genties Makatau klano, kurie įsikūrė jų vadintoje *Ta-kau* (, pažodž. 'bambukų miškas' aborigenų kalba) vietovėje. 1624 m. Taivanas tapo Nyderlandų kolonija. 1684 m. Taivaną aneksavo Čingų dinastija ir miestą perdavino į Fengšano apksritį (; 凤山县; pinyin: *Fèngshān Xiàn*). Netrukus buvo atidarytas jūrų uostas, nesiliovęs klestėti ilgus šimtmečius. XIX–XX a. miesto teritorija, kartu su visu Taivanu, tapo Japonijos imperijos kolonija. Aktyviai vykdyta, Taivano salos modernizacija ir japonizacija.

## Geografija

Miestas išsidėstęs pietvakarinėje Taivano pakrantėje, prie Taivano sąsiaurio. Šiaurėje ribojasi su Tainanu, Dziaji ir Nantou apskritimis, šiaurės rytuose su Taitungo apskritimi ir pietuose bei pietryčiuose su Pingtungo apskritimi. Miesto centras įsikūręs palei Gaosiongo uostą, kurio natūralų molą atstoja kitoje uosto pusėje esanti Čidzino sala. Meilės (Ai) upė teka į uostą pro senamiestį ir miesto centrą. Gaosiongo gamtiniai orientyrai yra koraliniai kalnai, Ape kalvos, Šoušanas ir Banpingšanas.

## Administracinis suskirstymas
: *Taip pat skaitykite – [[Taivano administracinis suskirstymas]]*.

Gaosiongas yra padalintas į 38 rajonus (區) (2010 m. duom.)

Rajonai:

## Šaltiniai
Vaivadiškiai (Ukmergė)

**Vaivadiškiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Pagirių. Seniūnaitijos centras. Keliai į Bitinus, Pagirius. Vaivadiškiuose įsikūręs stambiausias ūkininkas Vilniaus apskrityje – Sigitas Razvadauskas, kuris užsiima pienininkyste. Kaimas sudarytas iš senųjų sodybų ir kolūkių laikais pastatytos naujosios kaimo dalies. Seniau prie dvaro būta parduotuvės, dabar ji apleista. Šiaurinėje kaimo dalyje išlikusios keturios medinės sodybos.

Išlikę Vaivadiškių dvaro sodybos fragmentai. 1989 m. Vaivadiškių dvaro parke pastatytas paminklas žuvusių Vyčio apygardos partizanų atminimui.

## Etimologija

Vaivadiškių kaimo pavadinimas kilęs iš senojo dvikamienio asmenvardžio *Vaivadas* vedinio *Vaivadis*. Pirmasis dėmuo *Vai-* yra labai senų baltų laikų paveldas, jį turėjo prūsai (*Vai-butas, Vai-gaudas, Vai-noras* ir pan.). Antrojo dėmens *Vad-* senumas neaiškus. Kaimo pavadinimas Vaivadiškiai su žodžiu *[[vaivada]]* (valdytojas, pareigūnas) greičiausiai neturi nieko bendro.

## Istorija

Medinis Vaivadiškių dvaras buvo pastatytas 1815 m., dabar – tai apleistas istorinis paminklas.

1858 m. raštuose minima, kad Andriejaus Montvilo sūnus Stanislovas Motiejus Montvila, būdamas 57 metų su Aleksandra Daugėlaite-Montviliene valdė Mitėniškių, Vaivadiškių, Gudelių ir Troškūnų dvarus. Vaivadiškių dvarui tuo metu priklausė 1409 dešimtinės žemės ir 85 valstiečiai. Stanislovas Motiejus Montvila sūnus Vincentas (1846–1903 m.) įveisė didelį, pavyzdingai tvarkomą vaismedžių medelyną, kuriame augino vietos sąlygoms tinkamų veislių vaismedžius. Jis 1898 m. įsteigė Rusijos imperatoriškosios sodininkystės draugijos Vilniaus skyrių. Iki mirties buvo to skyriaus valdybos ir pomologinės komisijos pirmininku.

Pokaryje kaimo dvare buvo NKVD būstinė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vašilėnai

**Vašilėnai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės vakarus nuo Kražių, 4 km nuo Karklėnų. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Praeina kelias . Į vakarus nuo kaimo teka Kražantė, stūkso Girgždūtės kalnas. Pačiame kaime yra tvenkinys.

## Istorija

Šaltiniuose Vašilėnai minimi nuo 1583 m.

LTSR metais – Karklėnų kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikė Karklėnalių pagrindinė mokykla, kultūros namai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Velželis

**Velželis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Panevėžio centro, tuojau į šiaurę nuo Velžio, prie Nevėžio upės. Seniūnaitijos centras. Pietiniu pakraščiu eina plentas , stovi Velžio tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vencloviškiai

**Vencloviškiai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Pilies. Pro kaimą teka Kirkutis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Ramutis Stanislovas Piliutis (1942–2021), gydytojas, chirurgas, urologas

## Šaltiniai
Verbūnai

:: *Apie kaimą Utenos rajone žr. [[Verbūnai (Utena)]]*.

**Verbūnai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių. Seniūnaitijos centras. Yra Verbūnų pagrindinė mokykla, žemės ūkio bendrovė, kultūros namai, biblioteka, paštas (LT-81012), Verbūnų koplyčia.

Gražioje vietoje įsikūrusi gyvenvietė tarybiniais laikais garsėjo pavyzdiniu Gegužės 9-osios kolūkiu, kuriame lankėsi nemažai tuometinių Lietuvos vadovų ir žymių žmonių, tarp jų „Žalgirio“ krepšinio komanda su Arvydu Saboniu, dalyvavusi krepšinio varžybose su Verbūnų komanda.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Verbūnuose 1903 m. gimė sovietinis valstybės ir partinis veikėjas Kazys Preikšas.
* Verbūnuose 1937 m. Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras Henrikas Elzbutas.

## Galerija

Vaizdas:Verbunumokykla.jpg|Verbūnų pagrindinė mokykla
Vaizdas:Verbūnai Manor.jpg|Verbūnų dvaro pastatas
Vaizdas:Verbunugatve.jpg|Verbūnų gatvelė


## Šaltiniai
Veriškės

**Veriškės** (arba ***Verusava***) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, prie kelio , šalia Nemenčios upelio. Seniūnaitijos centras. Yra pradinė mokykla, biblioteka (įk. 1950 m.), XIX a. pab. – XX a. I p. dvaro pastatai (rūmai, kumetynai, svirnas, ūkiniai, gyvenamieji pastatai) ir parkas.

## Istorija

Tarybiniais metais kaimas priklausė Sužionių apylinkei, buvo Verusavos tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, kultūros namai (nuo 1957 m.).

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Vėriškiai

**Vėriškiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Šeduvos, prie Sriauto upelio. Seniūnaitijos centras. Veikia Šeduvos gimnazijos ugdymo skyrius, biblioteka. Praeina kelias .

## Istorija

1950–1963 m. buvo Vėriškių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Versmininkai

**Versmininkai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Katyčių, prie kelio . Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vėžininkai

**Vėžininkai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Vilkyškių, kairiajame Jūros upės krante. Už dviejų kilometrų į pietvakarius Jūra įteka į Nemuną.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vėžionys (Alytus)

**Vėžionys** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 6,5 km į rytus nuo Daugų, Varėnos rajono paribyje, prie Varėnės upės ir jos intako Dusmenos. Iš rytų prieina Dusmenų miškai, iš šiaurės – Vaikantonių tvenkiniai, iš pietų ir pietvakarių – Vėžionių miškas ir plentas .

## Istorija
XIX a. pab. Vėžionių kaimas pateko į Trakų apskrities Aleksandravo (Alovės) valsčių, Doškonių apylinkę. Buvo Daugų dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vidgiriai (Marijampolė)

**Vidgiriai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Karklinių, prie kelio . Netoli kaimo išlikę Tabariškių dvaro rūmai ir parkas. Pro kaimą teka Balsė ir jos intakas Juodupė.

## Istorija
Kaimas minimas XVII a. Lankeliškių bažnyčios metrikų knygoje.

XIX a. pab. Vidgirių kaimas pateko į Vilkaviškio apskrities Karklinių valsčių, Keturvalakių parapiją.

1913 m. įsteigta pradinė mokykla. 1963–1983 m. – Meškučių apylinkės centras.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vincas Žilionis (1905–1964 m.), pedagogas, rašytojas, redaktorius;
* Arvydas Gurevičius (1951–), dailininkas juvelyras, skulptorius.

## Šaltiniai
Vidgiriai (Pagėgiai)

**Vidgiriai** – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Piktupėnų, piečiau magistralės . Į pietus nuo kaimo teka Piktupė, kairysis Vilkos intakas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vidkiemis

**Vidkiemis** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Smalininkų. Seniūnaitijos centras. Kaime yra gamtos paveldo objektas – Vidkiemio ąžuolų alėja. Pietuose teka Nemunas, rytuose – jo intakas Lungupis (Lengvupis), šiaurėje eina plentas .

## Istorija

XX a. per kaimą nutiestas Pagėgių–Smalininkų geležinkelis, čia įrengta Vidkiemio geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vieštovėnai

**Vieštovėnai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, kalvotoje vietovėje, prie Vieštovės. Per gyvenvietę eina kelias ,  stovi Mardosų–Vieštovėnų tiltas. Seniūnaitijos centras. Saugomas Mingėlos ąžuolas, stūkso Vieštovėnų piliakalnis.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Valentinas Vytautas Toločka (g. 1930), sociologas, esperantininkas

## Galerija

Vieštovėnai, ženklas.JPG|Riboženklis
Vieštovėnai. Rodyklė, Vaišvila.JPG|Nuoroda į A. Vaišvilos gimtinę
Vieštovėnai, Mingėlos ąžuolas.JPG|Mingėlos ąžuolas


## Šaltiniai
Vievininkai

**Vievininkai** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, pietinėje ir vakarinėje Vievio ežero pakrantėje, pietiniame Vievio pakraštyje. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias , šiauriniu pakraščiu – . Yra didelė putpelių ferma.

## Etimologija

Manoma, kad kaimui vardą davė Vievio ežeras, telkšantis kaimo šiaurėje.

## Istorija
XIX a. pab. Vievininkų kaimas ir užusienis pateko į Trakų apskrities Vievio valsčių, buvo Meiriškių dvaro valda. XX a. pr. minimas Vievininkų kaimas ir 2 užusieniai.

Anksčiau buvo du kaimai – Vievininkai I ir Vievininkai II, bet 1968 m. jie sujungti į Vievininkų kaimą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vikonys (Svėdasai)

**Vikonys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Svėdasų. Vakariniu kaimo pakraščiu teka upė Jara – dešinysis Šventosios intakas. Įsikūręs abipus krašto kelio , ribojasi su Sliepšiškio, Bajorų, Sausalaukės, Grikiapelių, Pauriškių ir Kušlių kaimais.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo asmenvardžių *Vikonis, Vikanis, Vikas*.

## Istorija
Žinoma, kad XVII a. Vikonys (*Wikance*) priklausė Svėdasų dvarui, pirmąsyk vietovė paminėta apie 1655–1660 m. Svėdasų miestelio ir apylinkių plane, kurį sudarė kartografas Juozapas Narūnavičius-Naronskis.

1861 m. panaikinus baudžiavą, Vikonys pateko į Aluotų valsčių. 1923 m. kaime buvo jau 27 sodybos su 170 gyventojų. Dažniausios vietos gyventojų pavardės – Rimkai, Mateliai, Šukiai, Baniai, Budreikos ir Žemaičiai.

|}

## Gyventojai

## Literatūra
* Vikonys: kaimas ir jo žmonės (sud. Lina Matiukaitė). – V.: V. Stefanovičiaus personalinė įmonė, 2008. – 183 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-9311-6-4

## Šaltiniai

## Nuorodos
Vikonys (Pasaulio anykštėnų bendrija)
Vikonys (Anykščiai)

**Vikonys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Anykščių, šalia kelio . Seniūnaitijos centras.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Viktariškės

**Viktariškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Mickūnų, 3,5 km į rytus nuo Naujosios Vilnios. Yra tarp Vilnios upės (ir jos intako Kyvės žiočių) ir plento , iš pietų supa Šilelio miškas, kuriame yra kolektyvinių sodų rajonas. Praeina Vilniaus–Molodečno geležinkelis. Prie plento kuriasi nausėdijos.

Viktariškes aptarnauja VVT – 67 nr. maršrutas (stotelė „Viktariškės“).

## Istorija
1866 m. buvo du Viktariškių kaimai Vilniaus apskrities Mickūnų valsčiuje ir apylinkėje, priklausė Lavoriškių dvaro valdoms.

## Gyventojai

## Galerija

Viktariškės, tiltas.JPG|Metalinis tiltas per Vilnią
Viktariškės, 2.JPG|Viktariškių riboženklis prie Polocko plento
Viktariškės, kryžius.JPG|Viktariškių kryžius


## Šaltiniai
Vilkiškiai

**Vilkiškiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kriklinių, prie kelio . Piečiau kaimo stūkso saugomas Banionių akmuo, šiauriau – Ramoninės ąžuolas.

## Istorija

XX a. 1-ojoje pusėje buvo keli Vilkiškių kaimai, ilgainiui susijungę į vieną.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vijurkai

**Vijurkai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Kurtuvėnų. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

Anksčiau labiau žinoma buvo gretima gyvenvietė Gordai, kuriuose XIX a. buvo dvaras, koplyčia. XX a. 2-ojoje pusėje Vijurkai nustelbė Gordus.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Baramundžiai

**Baramundžiai** (*Lates*) – baramundinių (*Centropomidae*) šeimos žuvų gentis. Kūnas nuo 30 cm iki 2 m ilgio ir iki 200 kg svorio.

Paplitę Indijos ir vakarų Ramiajame vandenyne ir Afrikos ežeruose bei upėse.

## Sistematika

Baramundžių sistematika nėra vieninga, dalis biologų, remdamiesi 2004 m. kladistine analize, juos išskiria į atskirą šeimą *Latidae*, kiti kaip ir anksčiau priskiria šeimos *[[Centropomidae]]* pošeimiui *Latinae*.

Išskiriamos 9 baramundžių rūšys

* Tanganikos baramundis (*Lates angustifrons*)
* Baltasis baramundis (*Lates calcarifer*)
* Japoninis baramundis (*Lates japonicus*)
* Rudolfo baramundis (*Lates longispinis*)
* Alberto baramundis (*Lates macrophthalmus*)
* Didžiaakis baramundis (*Lates mariae*)
* *[[Lates microlepis]]*
* Didysis nilinis ešerys (*Lates niloticus*)
* Blizgantysis baramundis (*Lates stappersii*)

## Nuorodos
* Find a Fish Barramundi Lates calcarifer (Bloch, 1790)

### Išnašos
Vilkonys

**Vilkonys** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Eišiškių, prie Versekos aukštupio. Seniūnaitijos centras. Keliai į Padvarionis, Panezdilius, Emiliškes, Jančiūnus.

## Istorija
Kaimo apylinkėse rasta V–VI a. degintinių senkapių.

XIX a. pab. – šlėktų *[[okolica]]* Lydos apskrityje.

Veikė Eišiškių gimnazijos skyrius.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilūnaičiai

**Vilūnaičiai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Lygumų, šalia Juknaičių miško ir Palos upelio. Praeina kelias .

## Istorija
Vilūnaičiai minimi nuo 1585 metų. 1673 m. gyveno 55 šeimos.

1865–1933 m. su pertraukomis veikė pradinė mokykla. XIX a. pab. kaimas pateko į Šiaulių apskrities Lygumų valsčių. 31 dešimtinę žemių valdė Valiušys.

LTSR laikais – Lygumų kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Veikė biblioteka.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Mekys (1917–2015), ekonomistas, esperantistas.

## Šaltiniai
Vindeikiai (Širvintos)

**Vindeikiai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Musninkų, Širvintos dešiniajame krante. Seniūnaitijos centras. Ties kaimu kertasi keliai  ir . Vindeikių apylinkėse aptiktas kapinynas.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Vilkmergės apskrities Musninkų valsčių, Paširvinčio apylinkę ir dvaro valdą (1865 m. priklausė Zavadskiams ir Urbanavičiams).

1950–1963 m. – Vindeikių apylinkės centras. LTSR laikais veikė felčerių ir akušerių punktas, biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Virbalio Miesto Laukai

**Virbalio Miesto Laukai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, apima Virbalio miestą supančias žemes. Virbalio Miesto Laukų seniūnaitija. Pro kaimą teka Rausvė su intaku Paviržupe, sudarytas Virbalio tvenkinys. Pietuose siekia Virbalgirį, vakaruose Kybartus. Kaimą kerta plentas , kelias .

Kaimo šiaurėje yra kapinės, kuriose 1941 m. liepą–rugpjūtį nužudyta ~10 tūkst. žydų. 1986 m. jiems pastatytas paminklas (architektas – Stasys Krevčenka). Kaimo pietuose stūkso Virbalgirio piliakalnis, yra Mažučių senosios kapinės.

Virbalio Miesto Laukai – vienas ilgiausių Lietuvos vietovardžių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Virgainiai

**Virgainiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Viduklės. Seniūnaitijos centras.

Veikia Danutės Juškienės individuali įmonė, Žemės ūkio kooperatinė bendrovės „Žemaitijos pašarai“ elevatorius, Viduklės ir Nemakščių seniūnijų melioracijos statinių naudotojų asociacija, Lietuvos ūkininkų sąjungos Raseinių skyriaus gamybinė-komercinė firma, Žemaičio parduotuvė, UAB „Agrochemos mažmena“ Viduklės žemdirbių aptarnavimo centras, kooperatinės bendrovės „Raseinių prekyba“ parduotuvė Nr. 14 (geležinkelio stotyje), UAB „Baltic Agro“ Raseinių klientų aptarnavimo centras.

## Etimologija

Vietovardžio kilmė nėra aiški. Manoma, kad kilo nuo lotynų kilmės asmenvardžio „Virgas“ ir priesagos „-ain-“. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas , , , .

## Geografija

Kaimas plyti tarp Viduklės miestelio ir Viduklės geležinkelio stoties, Žemaičių plento ir Kauno–Klaipėdos autostrados. Rytiniu pakraščiu teka Ynauja (Apusino dešinysis intakas), o vakariniame pakraštyje išteka Tramalko upelis (kairysis Šešuvio intakas). Pietiniu pakraščiu praeina autostrada , o šiauriniu – krašto kelias , prie kurio išliko Virgainių senosios kapinės.

## Istorija

Nuo XVIII a. žinomas Virgainių dvaras, kurio sodyba stovėjo Žemaičių plento pietinėje pusėje, tarp Viduklės ir Nemakščių.

Dvaras priklausė bajorams Bogdanavičiams. XIX a. jį įsigijo lenkų kilmės bajorai Konarskiai, tarpukariu tapę Kanarskais. I. Konarskis buvo 1831 m. sukilėlių laikinosios Raseinių apskrities valdžios narys. 1893 m. Adomas Konarskis valdė 513 dešimtinių (per 560 ha) žemės.

1916 m. dvaro žemių vakariniu pakraščiu okupacinė karinė vokiečių valdžia nutiesė geležinkelio liniją Lauksargiai–Šilėnai (dabar Pagėgiai–Radviliškis), šalia Žemaičių plento pastatė Viduklės geležinkelio stotį.

1919–1939 m. žemės reformos metu pusė dvaro žemės buvo paimta valstybės nuosavybėn ir išdalinta kumečiams bei Viduklės valsčiaus savanoriams. Paskutinioji dvarininkė Jadvyga Grincevičiūtė-Kanarskienė (1886–1945) 1941 m. birželio 14 d. ištremta į Syktyvkarą (Komija, Rusijos Federacija).

1941 m. birželio 23 d. prie Virgainių dvaro surengtoje pasaloje raudonarmiečiai nušovė vermachto kareivį. Keršydami už tai, vokiečių kariškiai Viduklėje suėmė ir sušaudė 5 lietuvius ir 1 žydą.

Sovietmečiu Virgainių dvaro sodyboje veikė kolūkio ūkinis-gamybinis centras ir gyveno kolūkiečių šeimos. Vėliau ji buvo nugriauta, o dvarvietėje ir aplinkui ją susiformavo naujakurių gyvenvietė.

XXI a. pr. prie kaimo prijungta Viduklės GS gyvenvietė.

## Gyventojai

## Kultūros paveldas
* Virgainių senosios kapinės (Senkapiai)
* Virgainių dvaro koplyčios paveikslas „Nukryžiuotasis“ (nežinomas liaudies meistras, XVIII a. II pusė; nuo 1930 m. saugomas Šiaulių „Aušros“ muziejuje)

## Šaltiniai

* 

## Nuorodos
* Paveikslas „Nukryžiuotasis“. Europeana
* Paveikslas „Nukryžiuotasis“. Lietuvos muziejų virtualios parodos
Visalaukė I

**Visalaukė I** (arba tiesiog ***Visalaukė***) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurėje. Seniūnaitijos centras. Veikia Visalaukės pagrindinė mokykla ir Eitminiškių vidurinės mokyklos skyrius, biblioteka, paštas (LT-15001).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vladikiškės

**Vladikiškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, į pietus nuo Kaišiadorių. Seniūnaitijos centras. Vladikiškių dvaras buvo Stasiūnuose, į šiaurę nuo Vladikiškių – išlikusi dalis dvaro sodybai priklausiusių pastatų: gyvenamasis namas (dalis namo apkalta lentomis, kita dalis – mūrinė), mūrinis tvartas ir svirnas, taip pat dalis parko ir tvenkinys. Kapinės ir Vladikiškių koplyčia yra Mažosiose Vladikiškėse.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Voskoniai

**Voskoniai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Radviliškio, prie kelio . Pro kaimą teka Raganė.

## Istorija

2009 m. sausį–rugsėjį buvo seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vosyliukai

**Vosyliukai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Grigiškių, netoli Neries kranto, prie Saidės upelio. Saugomas Saidžių šaltinis.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimo svetainė
Vytautai

**Vytautai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų, šalia Galsto ežero. Seniūnaitijos centras. Rytiniu pakraščiu eina kelias . Yra fermos.

## Etimologija

Kaimo vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio *Vytautas*.

## Istorija

XIX a. pabaigoje Vytautų kaimo vietoje buvo Losevičių palivarkas, patekęs į Seinų apskrities Veisiejų valsčių ir parapiją. Šis dvaras priklausė Geležiavičiams, nuo 1818 m. Kruševskiams, 1872 m. parduotas Tiškevičiams, 1878 m. Mendeliui Bramsonui. Valdą sudarė Losevičių, Galstų ir Staniškių palivarkai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vyžuonėlės

**Vyžuonėlės** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, abipus kelio  ir Vyžuonos upės, 4 km į šiaurės vakarus nuo Utenos. Veikia Vyžuonėlių kaimo bendruomenė. Išlikę Vyžuonėlių dvaro rūmai, parkas, keletas kitų statinių: medinis, rusiškai ornamentuotas gyvenamasis pastatas, karietinė, tvartas, du kluonai, arklidė, kumetynas.

## Etimologija

Vyžuonėlių dvaras įsikūrė XIX a., atskyrus dalį ''Vyžuonų'' dvaro grafo Eduardo Čapskio žemės. Taigi, kaimo vardas – mažybinė Vyžuonų forma. Rusiškai kaimas dar vadintas ***Благодат***.

## Istorija

Vyžuonėlių dvaras įsikūrė XIX a., atkirtus nuo Vyžuonų dvaro grafo E. Čapskio žemės.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Mariana Veriovkina (1860–1938), dailininkė ekspresionistė, gyvenusi Vyžuonėlių dvare. Čia rengiami jos vardo tradiciniai plenerai.

## Šaltiniai
Ziniūnai

**Ziniūnai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Joniškio, prie kelio . Seniūnaitijos centras. 2003 m. įkurta kaimo bendruomenė „Obelėlė“.

## Istorija

XIX a. priklausė Joniškio valsčiui.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vokiškėliai

**Vokiškėliai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, tuoj į šiaurę nuo Vilkaviškio, šalia kelio . Vokiškėlių biblioteka yra Karalių kaime.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vosbutai

**Vosbutai** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurę nuo Seredžiaus, 4 km į pietus nuo Butkiškės. Seniūnaitijos centras. Veikia Vosbutų kaimo bendruomenė.

## Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Galerija

Vaizdas:01 Vosbutai.jpg|Įvažiavimas į Vosbutus
Vaizdas:03 paminklas Vosbutu centre.jpg|Vosbutų kaimo paminklas
04 Vosbutu paminklas.jpg|Vosbutų kaimo paminklas
Vaizdas:05 Vosbutu paminklas.jpg|Vosbutų paminklo fragmentas
Vaizdas:06 Vosbutu paminklas.jpg|Kitas Vosbutų paminklo fragmentas.
Vaizdas:07 Vosbutu paminklas.jpg|Trečias Vosbutų paminklos fragmentas.


## Šaltiniai
Žadžiūnai

**Žadžiūnai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 0,5 km į pietus nuo kelio , 3 km į rytus nuo Kairių tarp Skalvio upelio ir Kruojos. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, bendruomenės namai, įsikūrę buvusiame mokyklos pastate. 1949 m. įsteigtas kolūkis, nuo 1992 m. žemės ūkio bendrovė. Veiklą vykdo žemės ūkio bendrovės ir ūkininkai. Didesni ŽŪB AUGA Žadžiūnai, ūkininkas Vytautas Paškūnas.

## Istorija

1916 m. pro kaimą vokiečių kariuomenė nutiesė 600 mm vėžės pločio geležinkelį Gubernija-Pasvalys, kuriuo iki 1972 m. pro Žadžiūnų geležinkelio stotį važinėjo krovininiai ir keleiviniai traukiniai į Biržus. 1921 m. siaurojo geležinkelio linija pratęsta iš Gubernijos į Šiaulių geležinkelio stotį, nuo 1938 m. ir į Panevėžį.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Žadžiūnuose gimė rašytojas Juozas Grušas (1901–1986).

## Šaltiniai
Žakainiai

**Žakainiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Gardamo, šalia Tenenio. Seniūnaitijos centras. Stūkso Žakainių piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Žakainių piliakalnis
Žaltūnai

**Žaltūnai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žaideliai

**Žaideliai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Kupiškio. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žebertonys

**Žebertonys** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Elektrėnų. Seniūnaitijos centras. Yra Abromiškių biblioteka.

## Istorija

1950 m. atidarytas klubas-skaitykla, nuo 1956 m. biblioteka.

## Gyventojai

## Galerija

Žebertonys, gatvė.JPG|Viena iš gatvių Žeberonyse
Žebertonys.JPG|Riboženklis kelyje 
Žebertonys 26100, Lithuania - panoramio.jpg|Kryžius prie sodybos


## Šaltiniai
Žeimiai (Joniškis)

**Žeimiai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybės šiaurės vakaruose. Saugoma Žeimių vinkšna.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žeimiai (Varėna)

**Žeimiai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, kairiajame Nemuno krante. Įeina į Dzūkijos nac. parko teritoriją. Šiaurėje plyti Kemsynės miškas. Įsteigtas Žeimių-Gudelių botaninis draustinis. Praeina kelias .

## Etimologija
Vietovardis galbūt atsiradęs iš asmenvardžio *Žeĩmis, Žeimỹs*, kildinamo iš žodžio *žiemà* (t. p. reikšme „šiaurė“), nors atkreiptinas dėmesys į Merkinės apylinkėse užrašytą pavardę *Žeĩmantas*, kurios trumpiniu galėtų būti pavardė *Žeĩmis*. Asmenvardis *Žeĩmantas* galimai padarytas iš *Žýmantas*.

## Istorija
XIX a. pab. Žeimių kaimas pateko į Seinų apskrities Kudrėnų valsčių, Liškiavos parapiją. Buvo Liškiavos dvaro valda.

1944 m. liepą ties Žeimiais vyko aršios kautynės tarp Vermachto ir Raudonosios armijos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žeimiai (Ukmergė)

**Žeimiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Ukmergės, prie Storės upelio ir Plačiavos durpyno. Žeimių seniūnaitija.

## Gyventojai

## Nuotraukos

Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio i Žeimiu kaimo puse.jpg|Kaimas nuo Laičių piliakalnio


## Šaltiniai
Žaugėdai

**Žaugėdai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, šiaurės vakarinėje Žaugėdų ežero pakrantėje. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.

## Istorija

1643 m. Dubingių kunigaikštystės inventoriuje minimi *Pažaugėdai*. 1686 m. buvo 6 kiemai. XIX–XX a. priklausė Joniškio parapijai.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Želviai

:: *Apie kaimą Kretingos rajone žr. [[Želviai (Kretinga)]]*.

**Želviai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, prie kelio , 2 km nuo Užvenčio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Svirnai II

**Svirnai II** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Kavarsko, prie kelio . Svirnų seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka (Anykščių L. ir S. Didžiulių viešosios bibliotekos padalinys). Gretimame Riklikų kaime yra Riklikų šaltinis, už 2 km į pietus stūkso Svirnų piliakalnis. Prie kaimo stovi Šv. Izidoriaus stogastulpis (pastatytas 2012 m.)

## Istorija

Kaimas įsikūrė buvusio Paršelio dvaro vietoje, todėl dažnai buvo vadinamas „Paršelyne“. 1928 m. dvaras padalintas. 1926–2009 m. veikė Svirnų pradinė mokykla (2003–2009 m. kaip Kavarsko mokyklos pradinio ugdymo skyrius).

1948–1989 m. Žemieji Svirnai buvo Staškūniškio tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.

2002 m. vasario 11 d. ***Žemieji Svirnai*** pervadinti ***Svirnais II***.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Aleksandras Kernagis (1911–1980), aktorius, režisierius;
* Vidas Misiūnas (1962–), pedagogas edukologas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Žėronys

**Žėronys** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Rūdiškių, Rūdiškių miškų apsuptyje, prie kelio  ir jo atšakos į Rūdiškes. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žiaukos

:: *Apie buvusį kaimą prie Kintų žr. [[Žiaukai (Kintai)]]*.

**Žiaukos** (arba ***Žiaukai***) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Priekulės, Šernų miške, netoli kairiojo Minijos kranto, prie Kisupės upelio. Kaimas suskirstytas į dvi sodų bendrijas – SB „Šernai“ ir SB „Minija“. Žiaukų kaimas (sodai) užima apie 1,80 km². Iš visų Klaipėdos apskrities sodų/gyvenviečių į Klaipėdą iš Žiaukų susisiekimas yra geriausias. Į šį kaimą važiuoja 11A, 28 ir 34 autobusai. Taip pat į Žiaukų kaimą galima patekti važiuojant su kitais autobusais ir išlipus stotelėje prie girininkijos. Netoli Žiaukų kaimo veikia muziejus „Genys“. Jame galima išvysti Šernų ąžuolą ir Šernų akmenį.

## Etimologija

1511‒1522 m. Agluonėnuose minimas asmuo *Jan Sawgk*, o *Myssyttenn* kaimo apylinkėje – *Math uf Sauken erbe*, tad kaimo vardas kilęs iš pavardės *Žiaukà*. Ji sietina su *žiauk-* šaknies žodžiais: *žiáuksėti, žiáukčioti*, plg. dar  ‚kuris be tikslo slankioja‘ arba *zàuka* ‘girtuoklis‘.

## Istorija

Žiaukos minimos nuo 1678 m. Priekulės domenų valsčiaus kaime *Szaugcken Jahn* 1736 m. paminėtos 3 lietuviškai kalbančių valstiečių šeimos. 1785 m. *Szauken-John* buvo Įsruties apskrities Priekulės valsčiaus karališkasis valstiečių kaimas su 4 ugniakurais. Klaipėdos apskrityje suformavus Žiaukų kaimo bendruomenę, 1874 m. ji priskirta Agluonėnų valsčiui.

XX a. antroje pusėje ėmė vystytis kaip kolektyviniai sodai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žilpamūšis

**Žilpamūšis** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Pasvalio, Mūšos kairiajame krante. Nuo kelio  skiria Žilpamūšio tiltas. Seniūnaitijos centras. Yra Žilpamūšio dvaras, pagrindinė mokykla, biblioteka, parkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Andrej Kirilenko

**Andrejus Genadijevičius Kirilenko** (*Андрей Геннадьевич Кириленко*, g. 1981 m. vasario 18 d. Iževske) – buvęs Rusijos krepšininkas. Turi pravardę AK-47 (vardo inicialai ir marškinėlių numeris).

2011 m. spalio 4 d. pasirašė trejų metų sutartį su Rusijos Maskvos „CSKA“ klubu, su galimybe išvykti pasibaigus NBA lokautui, tačiau šia galimybe nepasinaudojo.

2012 m. liepos 27 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Minnesotos „Timberwolves“ klubu.

## Pasiekimai

* 1999 m. Pasaulio jaunimo čempionato naudingiausias žaidėjas
* 1999, 2000 m. Rusijos čempionas
* 2000 m. NEBL čempionas
* 2001 m. BasketNews žurnalas išrinko A. Kirilenką geriausiu Europos metų krepšininku
* 2007 m. Europos čempionas, naudingiausias finalinių rungtynių žaidėjas
* 2011 m. Europos čempionato 3 vieta (Bronza)
* 2012 m. VTB lygos naudingiausias žaidėjas
* 2012 m. VTB lygos čempionas
* 2012 m. Eurolygos naudingiausias žaidėjas
* 2012 m. Eurolygos geriausiai besiginantis žaidėjas

## Šaltiniai
Rudolph Giuliani

**Rudolph William Louis Giuliani III** (g. 1944 m. kovo 28 d.) – Niujorko teisininkas ir politikas.

1994–2001 m. dirbo Niujorko miesto meru, o vėliau išgarsėjo ryžtingais veiksmais Rugsėjo 11 atakų metu ir po jų. 2001 m. žurnalo Time išrinktas metų žmogumi.

## Politinė karjera

### 2008 m. prezidento rinkimai
Politikas, esantis Respublikonų partijos sąraše, Federalinei rinkimų komisijai įteikė pareiškimą dėl savo kandidatūros ir 2007 m. vasario 5 d. vakarą per televiziją paskelbė, jog ketina dalyvauti rinkimuose bei juos laimėti.
Mezofilis

**Mezofilis** – pagrindinis lapalakščio audinys, kuris yra sudarytas iš asimiliacinio audinio, dar kitaip vadinamo chlorenchima. Šio audinio chloroplastai sugeria saulės šviesą ir panaudoja ją anglies dioksidui asimiliuoti.
 
Lapo forma yra plokščia, todėl viena jos pusė gauna daugiau saulės šviesos. Dėl šios priežasties mezofilis dalinamas į du sluoksnius:
* **Statusis** arba palisadinis sluoksnis – jį sudaro pailgos ir statmenai lapo paviršiui išsidėsčiusios ląstelės. Šiame audinyje yra daugiau chloroplastų, todėl geriau vykdoma fotosintezė.

* **Purusis** – šis sluoksnis yra lapo apačioje, jį sudaro ląstelės su tarpuląsčiais. Šiame audinyje yra mažiau chloroplastų, todėl purusis sluoksnis vykdo tik dujų apykaitą.
Atlaso kalnai

**Atlaso kalnai** () – kalnų sistema šiaurės vakarų Afrikoje, Maroko, Alžyro ir Tuniso teritorijose. Nusidriekę šiaurės rytų kryptimi ~2000 km. Aukščiausiai iškyla Maroke, kur sudaryti iš paralelinių kalnagūbrių (Rifo, Vidurinio Atlaso, Aukštojo Atlaso ir Antiatlaso) bei vidinių plynaukščių (Aukštosios plynaukštės, Maroko Mesetos), taip pat denudavusių ir akumuliacinių lygumų. Vidutinis kalnagūbrių aukštis 2000–2500 m, aukščiausia vieta yra Aukštajame Atlase – 4167 m (Tubkalio k.). Aukščiausi kalnagūbriai turi alpines reljefo formas. Einant į rytus kalnagūbriai žemėja, kol Tunise galiausiai pereina į neaukštus kalnus ir kalvas (Tuniso Atlasas).

Atlaso kalnai susiformavo paleogeno pabaigoje ir neogene. Priklauso alpinei kalnodarai. Dažni žemės drebėjimai. Sudaryti iš žėručių, mergelių yra senųjų vulkaninių uolienų. Geležies, švino, cinko, kobalto rūdų, fosforitų, naftos telkiniai.

Atlaso kalnai išsidriekę tarp subtropinės ir tropinės klimato juostos. Vakariniuose ir šiauriniuose šlaituose iškrenta 1000–1800 mm kritulių per metus, centrinėje dalyje – 400–600 mm, pietinėje dalyje – mažiau nei 300 mm. Atlaso ledynuose ištakas gauna Um ar-Rbijos, Šelifo upės. 800–1200 m aukštyje auga visažalių krūmų ir medžių sąžalynai, akmeninių ir kamštinių ąžuolų giraitės, iki 1700 m – mišrieji miškai (ąžuolai, klevai, Atlaso kedrai), iki 2200 m – spygliuočių miškai. Sausuose centriniuose ir pietiniuose rajonuose būdinga krūminė kietalapė augalija, žolynai (liucerna, kietis, kupranugarinė žolė ir kt.).

## Šaltiniai
Kaskadiniai kalnai

**Kaskadiniai kalnai** (, ) – kalnų grandinė Šiaurės Amerikoje, vakarinėje Šiaurės Amerikos Kordiljerų juostoje, JAV (Vašingtone, Oregone, Kalifornijoje) ir Kanadoje (Britų Kolumbijoje). Ilgis apie 1000 km. Sudaryti iš kristalinių uolienų. Kaskadiniuose kalnuose yra daug ugnikalnių: Reinyras (4392 m), Šasta (4317 m), Lasenas (3187 m), Džefersono k. (3199 m), Hudo k. (3429 m) ir daug kitų. Šlaituose auga spygliuočių miškai, alpinės ir subalpinės pievos. Kaskadinių kalnų gamta saugoma Kraterio Ežero, Reinyro kalno, Laseno nacionaliniuose parkuose, daugelyje provincinių parkų ir nacionalinių miškų.

## Šaltiniai
K2

**K2**, **Čogoris** () arba **Gudvino-Ostino kalnas** () – antrasis pagal aukštį kalnas pasaulyje, po Everesto (8848 m). Kalnas susidaręs iš magminių ir metamorfinių uolienų. Čogoris išsidėstęs Karakorumo kalnyne, Pakistano (Gilgito-Baltistano) ir Kinijos (Sindziango) pasienyje. Kalną 1856 m. atrado Europos topografijos tarnybos ekspedicija. K2 aukštis – 8611 m.

K2 yra vienas iš sunkiausiai įkopiamų kalnų pasaulyje. Vidutiniškai žūsta vienas iš keturių į kalną bandančių įkopti žmonių. Iki 2012 metų į K2 buvo įkopę 306 žmonės. Pirmą kartą K2 viršūnė žiemos sezono metu pasiekta 2021 m. sausį − tai padarė 10 nepaliečių grupė.

## Pavadinimas
Šis kalnas turi ne vieną pavadinimą. 1856 metų ekspedicija tyrinėjo Karakorumo kalnus ir žymėjo juos kaip K1, K2, K3 ir t. t. Ekspedicijos narys Tomas Montgomeris šią viršukalnę pažymėjo kaip *K2* – „*antroji Karakorumo viršukalnė*“. Iki šiol būtent *K2* yra dažniausiai naudojamas kalno pavadinimas.

Pavadinimas *Čogoris* kildinamas iš baltų kalbos žodžių *chogo* – didelis ir *ri* – kalnas (شاہگوری – didelis kalnas). Ilgą laiką buvo manoma, jog būtent Čogoris yra tradicinis vietos gyventojų naudojamas kalno pavadinimas, tačiau atlikus tyrimą paaiškėjo, kad šį pavadinimą vartoją tik nedidelė dalis regiono gyventojų.

Kadangi K2 neturi aiškaus pavadinimo, kalną, siekiant pagerbti vieną pirmųjų šio regiono tyrinėtojų, Henrį Gudviną-Ostiną, buvo pasiūlyta pavadinti Gudvino-Ostino vardu, tačiau šis pasiūlymas buvo atmestas.

## Kopimai

1902 m. buvo surengta pirma rimta, tarptautinė, į K2 įkopti bandžiusi ekspedicija, vadovaujama anglo Oskaro Ekensteino. Tą kartą ekspedicijai, viršūnę bandžiusiai pasiekti šiaurės vakarų šlaitu ir atlikusiai kelis nesėkmingus bandymus, pavyko pasiekti 6525 m aukštį.

1909 m. italų ekspedicija, vadovaujama Abrucų kunigaikščio, princo Luidžio Amedeo, kopė pietryčių šlaitu ir pasiekė maždaug 6250 m aukštį.

Praėjus beveik 30 metų nuo paskutinio bandymo, 1938 m. amerikiečių ekspedicija, vadovaujama Čarlzo Hiustono, atliko iki tol sėkmingiausią bandymą ir pasiekė 7925 m aukštį.

K2 viršūnę pirmą kartą pavyko pasiekti tik 1954 m. liepos 31 d. Tai padarė italai Lino Lacedelli ir Achille Compagnoni. Praėjo net 23 metai kol į K2 buvo įkopta antrą kartą – tuomet viršūnę pasiekė japonų ekspedicija, vadovaujama Ičiros Jošizavos.

1982 m. 7 japonų ekspedicijos nariai tapo pirmaisiais, kuriems į K2 pavyko įkopti šiauriniu kalno šlaitu.

1986 m. viršūnę pasiekė 3 moterys, tačiau išgyveno tik viena, lenkė Vanda Rutkevič. Iš viso tais metais žuvo 13, į K2 kopusių žmonių.

2008 m. rugpjūčio 1 d. didžiulė sniego lavina pasiglemžė 11 žmonių gyvybes.

2022 m. liepos 28 d. 16:20 val. vietos laiku, nenaudodamas papildomo deguonies bei aukštuminių gidų ir nešikų pagalbos, pirmas Lietuvos alpinistas Saulius Damulevičius pasiekė K2 viršūnę.

## Išnašos
Crystal Reports

**Crystal Reports** – programinė įranga, skirta ataskaitoms iš įvairialypių duomenų šaltinių rengti. Įrangą kuria Business Objects įmonė. Crystal Reports taip pat yra pateikiama kaip bendrojo pobūdžio ataskaitų kūrimo priemonė įmonės planavimo sistemoms, tokioms, kaip PeopleSoft, arba integruota programų kūrimo aplinkose, pvz., Microsoft Visual Studio.

## Palaikomi duomenų šaltiniai
* Duomenų bazės, tokios kaip IBM DB2, Microsoft Access, Alpha Five, Microsoft SQL Server, MySQL ir Oracle Database
* Btrieve
* skaičiuoklėse, pvz., Microsoft Excel
* tekstinės bylos
* XML dokumentai
* groupware taikomosios programos, tokios kaip Lotus Notes, Microsoft Exchange ir Novell GroupWise
* ir kiti duomenų šaltiniai pasiekiami per web service, ODBC ar OLAP.
Kriokliai

**Kriokliai** – kaimas Akmenės rajono savivaldybės pietuose, 2 km į šiaurės rytus nuo Biliūniškių, kairiajame Ventos krante. Pro kaimelį teka upelis Krioklys, už 1 km įtekantis į Ventą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mergišiai

**Mergišiai** () – 2001 JAV komedija.

## Aktoriai
:*Aktorius – vaidmuo*
* Jerry O'Connell – Michael Delaney
* Shannon Elizabeth – pareigūnė Natalie Parker
* Jake Busey – Kyle Brenner
* Horatio Sanz – Steve
* Jaime Pressly – Tricia
* Bernie Casey – pareigūnas Hurley
* David Ogden Stiers – dr. Crawford

## Siužetas

Per vieno draugo vestuves pabroliai susilažino, kad paskutinis viengungis gaus tam tikrą sumą. Ta suma pasiekė 0,5 miln. dolerių. Ir kaip tik tuo metu vienas iš dviejų pasilikusių viengungių turėjo financinių problemų, kadangi prasilošė kazino. Todėl nusprendė apvesdinti kitą savo draugą, o tam pasikvietė seną jo „meilę“. Ši mergina dabar dirba policininke ir mielai sutinka suvilioti, jai kažkada nekaltybę atėmusį ir palikusį mergišių.
Romeo turi mirti

**Romeo turi mirti** () – 2000 JAV veiksmo filmas. Filme pasakojama apie dviejų kriminalinių klanų nesantaiką ir meilę tarp vieno klano vaikino ir kito merginos.

## Aktorius
Puerto Santa Krusas

**Puerto Santa Krusas** () – miestas Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, netoli Argentinos jūros, prie Santa Kruso upės estuarijos. Korpe Aikės departamento centras.

1520 m. kovo 13 d. Santa Kruso upės žiotyse lankėsi Fernando Magelano ekspedicija. 1862 m. Santa Kruso žiotyse išsilaipino anglikonų misionieriai. Prasidėjus Patagonijos kolonizacijai, dabartinio miesto vietoje prasidėjo avininkystės ūkių kūrimasis. 1943 m. lapkričio 5 d. yra oficiali Puerto Santa Kruso įkūrimo data.

Verčiamasi žvejyba, avininkyste, vilnos pramone. Yra jūrų uostas. Keliai į Rio Galjegosą, Puerto San Chuljaną, Tres Lagosą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė apžvalga
Grūdas

**Grūdas** arba **grūdvaisis** () – miglinių šeimos augalų vienasėklis vaisius, kurio plonas apyvaisis suaugęs su sėklos luobele. Kai kurių augalų (miežio, avižos) grūdai apgaubti žiedažvyniais. Gemalas mažas, vienu šonu prisiglaudęs prie miltingo endospermo. Grūdus platina vėjas arba gyvūnai.

## Grūdų įvairovė
* Kukurūzų įvairių veislių grūdai pagal formą būna apvalūs, suspausti, inkstiški, pagal spalvą – geltoni, raudoni, tamsiai mėlyni, žali, rudi. Gemalas yra apatinėje grūdo dalyje, turi daug riebalų ir sudaro 12-14 proc. viso grūdo svorio. Didesnę grūdo dalį sudaro endospermas, susidedantis dažniausiai iš skaidriosios, stikliškos dalies ir baltos, miltingos.
* Soros grūdas apvalus, nukrinta kartu su jį apsiausiančiais žiedažvyniais.
* Avižos grūdas yra su išilgine vagele. Grūdai patys nenubyra. Juose yra daug riebalų, baltymų ir mineralinių medžiagų. Jie labai vertinami kaip koncentruotas pašaras gyvuliams, ypač arkliams.
* Ašarėlių grūdas suaugęs su viršutiniu žiedažvyniu.
* Dirsės grūdas pailgas, kiek suaugęs su viršutiniu žiedažvyniu.
* Varpučio grūdas linijiškai pailgas, suaugęs su viršutiniuoju žiedažvyniu, viršūnėje plaukuotas.
* Rugio grūdas pailgas, iš šonų suspaustas, viršūnėje plaukuotas, turi gilią išilginę vagelę.
* Kviečio grūdas turi siaurą, gilią vagelę, viršūnėje kiek suplotas. Grūdai vartojami maistui (kruopos, miltai), iš jų gaminamas krakmolas, spiritas. Daiginti kviečio grūdai su iki 3 mm ilgio daigeliais ypatingai naudingi nuo daugelio ligų. 
* Miežio grūdas turi plačią vagelę, paprastai suaugęs su žiedažvyniais. Grūdai vartojami maistui, alui daryti. 
* Grikio grūdai tribriauniai riešutėliai. Iš grūdų gaminamos branduolinės ir smulkintos kruopos bei košė. Kvepiantys grikių žiedai išskiria daug nektaro ir juos noriai lanko bitės. 
* Ryžiai būna ilgagrūdžiai, vidutinio grūdo ir trumpagrūdžiai. Kuo ilgesni ryžio grūdeliai, tuo juose mažiau krakmolo. 
* Sorgas pasaulyje plačiai žinomas kaip javas, svarbi grūdinė kultūra. Tai penktasis pagal suvartojimą javas pasaulyje. Afrikoje jis naudojamas gaminti kuskusui, košėms, melasai. Dalyje Indijos iš jo kepama duona *bhakri* (भाक्री). Kinijoje jis vadinamas 高梁 *gaoliang* ir yra vienas svarbesnių javų. Iš jo gaminama daug alkoholinių gėrimų: *maotai* ir *gaoliang*.
Lago Posadasas

**Lago Posadasas** (iki 2018 m. – ***Ipolito Irigojenas***, ) – gyvenvietė Argentinoje, Santa Kruso provincijos vakaruose, Rio Čiko departamente, 208 km į pietvakarius nuo Perito Moreno. Gyvenvietė įsikūrusi Patagonijos Anduose, prie Posado ežero kranto ir Tardės upės slėnio.

Turistinis centras. Žūklė Posado ežere, ekskursijos į San Lorenso kalną, aplinkinius kalnus, ežerus.

## Istorija
2018 m. Ipolito Irigojeno miestelis pervadintas į Lago Posadasą.

## Šaltiniai
Archigram

**Archigram** – avangardinė, architektūrinė grupė, susikūrusi 1960 m. Grupės susikūrimas sietinas su Londono Architektūros Asociacija, kurioje mokėsi pagrindiniai grupės nariai – Peter Cook, Warren Chalk, Ron Herron, Dennis Crompton ir Michael Webb. Grupės projektai buvo paremti, tuo metu radikaliomis, futurizmo, antiheroizmo ir prokonsiumerizmo idėjomis. Architektūrinė, urbanistinė ir gyvenimo būdo vizija buvo piešiama, kaip technologijomis paremta nauja realybė. 1961 m. idėjų platinimui, grupė išleido bukletą *Archigram I*. Pastarasis mirgėjęs, didžiajai britų visuomenei, naujomis sąvokomis, kaip 'high tech', 'light weight', 'infra - structural', demonstravo, hipotetinius, modulinių technologijų eksperimentus, naują požiūrį į mobilumą ir visų naujovių centre esantį masinį vartotoją.

Archigram darbai, sėmęsi inspiracijų iš tokių kūrėjų, kaip Antonio Sant'Elia ir Buckminster Fuller, tapo atspirties tašku daugeliui vėlesnės kartos architektų – Gianfranco Franchini, Future Systems ir Richard Rogers su Renzo Piano, 1971 m. laimėjusių Centre Georges Pompidou konkursą.

## Projektai

* Įjungiamas miestas (; Peter Cook, 1964) – mega struktūra, sunkiai aprėpiamo mastelio, laikantis ir infrastruktūros, karkasas, naudojamas individualių, standartizuotų tūrinių elementų, turinčių įprastines architektūrines funkcijas, 'įjungimui'. Miestui augant arba mažėjant, individualūs moduliai įleidžiami arba atitinkamai ištraukiami iš laisvų karkaso sekcijų.
* Vaikštantis miestas (; Ron Herron, 1964) yra sudarytas iš 'protingų' namų arba robotų, kurie atrodo, kaip milžiniški gyviai, galintys keliauti iš vieno miesto į kitą. Pastaroji idėja buvo tiesioginė Le Corbusier aforizmo apie namą, kaip mašiną gyvenimui, interpretacija.

## Nuorodos

* Oficialus Archigram puslapis 
* Architektūros Asociacija
Obelupiai

**Obelupiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Klampučių ir 4 km į pietvakarius nuo Vilkaviškio, prie kelio . Vakaruose teka Obelupis – kairysis Širvintos intakas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė revoliucionierius Zigmas Angarietis (1882–1940). Gimtoji sodyba neišliko, jos vietoje pastatytas paminklinis akmuo (skulptorius Vladas Pleškūnas).

## Šaltiniai
Autobuss Debesīs

**Autobuss Debesīs** – latvių melodinė poproko grupė, kuri tapo žinoma 1999 m. su grupės solisto Marto Kristiano Kalninio tėvo kompozitoriaus Imanto Kalninio dainomis.

Grupę 1998 m. įkūrė du bendramoksliai Martas Kristianas Kalninš ir Emilas Zilbertas, netrukus pakviesdami dar du bendramokslius Ervingą Znotinį ir Armandą Treilihą, taip pat gitaristą Andrejų Grimmą. Kitais metais prie grupės prisijungė violončelininkas Karlis Auzanas. 1999 m. grupė išleido pirmą albumą kasetės formate *Viņa pastarā diena* su Imanto Kalninio muzika ir Viko žodžiais. populiariausia šio albumo daina yra *Sitiet bungas*, kuri tapo didžiuliu hitu visoje Latvijoje.

2001 m. išėjo pirmasis grupės pilno formato albumas *Logs puspavērts*, kuris Latvijoje tapo platininiu, su daugiau nei 16000 parduotų albumo egzempliorių. Šio albumo dainos *Autobuss Debesīs* ir *Ir tikai tveice* sėkmingai pasirodė Latvijos radijo stotyse. Tais pačiais metais grupę paliko Andrejus Grimmas, kurio vietą grupėje užėmė gitaristas Andris Dzenis.

Jau kitais 2002 m. išėjo trečiasis grupės albumas *Domā par mani* ir jo angliška versija *Think Of Me* su tokiais hitais kaip *Tev nebij' laika* ir *Ar straumēm uz jūru*.

2003 m. Autobuss Debesīs patys pradėjo kuri savo dainas, išleisdami naujus radijo hitus *Vēlu rudenī* ir *Viņas soļi*. 2004 m. pasirodė pirmasis pačios grupės sukurtas albumas su pačių kurtomis dainomis *Taureņiem, kaijām un spārēm*.

2005 m. Autobuss Debesīs laikinai atsigręžė į klasikinę muziką, surengdami daugiau nei 20 koncertų visoje Latvijoje. Tais metais grupė leidosi į mėnesio ilgumo koncertinį turą JAV, koncertuodami Amerikos latvių bendruomenėse. Grupė vėl atnaujino veiklą su Imantu Kalniniu, išleisdami naują dainą *Ko gan es varu Tev pasacīt*, kuri buvo pirmasis radiosinglas iš 2006 m. išleisto albumo *Par tavām kurpju šņorēm* su 10 naujų Imanto Kalninio dainų. 2006 m. pabaigoje buvo išleistas kitas albumas *Imanta Kalniņa dziesmu spēles*, kuriame buvo surinktos populiariausios Imanto Kalninio dainos iš filmų ir teatro spektaklių.

## Diskografija
* *Viņa pastarā diena* (1999)
* *Logs puspavērts* (2001)
* *Domā par mani* (2002)
* *Think Of Me* (2002)
* *Taureņiem, kaijām un spārēm* (2004)
* *Par tavām kurpju šņorēm* (2006)
* *Imanta Kalniņa dziesmu spēles* (2006)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Neoficiali svetainė 
* Įrašų kompanija
Legečiai

**Legečiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės pietvakariuose, 8 km į šiaurę nuo Pašušvio. Pro kaimą teka Legetys (Šušvės baseinas), iš rytų prieina Paberžių miškas, iš vakarų – Legečių miškas. Ties kaimu kertasi keliai  ir . Girininkija. Yra keli kryžiai, koplytstulpis.

## Istorija

Carmečiu kaimas minimas kaip ***Kirjanovas***, tuo metu veikė Legečių valsčius.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Neapykanta

**Neapykanta** – emocija arba jausmas, kai jaučiamas stiprus pasibjaurėjimas, pasišlykštėjimas, priešiškumas, antipatija, paprastai siejama su suvokiamu noru vengti, apriboti, pašalinti ar sunaikinti neapykantos objektą. Neapykanta gali atsirasti dėl objekto sukeliamos baimės arba dėl susidūrimo su tuo objektu praeityje kilusių neigiamų pasekmių. Dažnai neapykanta laikoma meilės ir draugystės priešingybe, nors yra teigiančių, kad meilės priešingybė yra abejingumas. Neapykanta gali būti sudėtingų ir prieštaringų jausmų bei minčių elementas, pavyzdžiui, meilės – neapykantos santykiuose. Kartais veiksmažodis „nekęsti“ gali būti vartojamas kasdieninėje kalboje, reiškiant tik objekto nemėgimą.

Pasak evoliucinės psichologijos, neapykanta yra racionali reakcija į kitą žmogų, kurio interesai smarkiai kertasi su savais. Tai traktuojama kaip apsauginė reakcija: žmonės, kurių elgesys yra numanomai grėsmingas paties išlikimui, turi būti nekenčiami, o žmonės, kurie padidina išlikimo šansus, mėgstami arba mylimi, nes gebėjimas greitai atskirti draugus nuo priešų yra saugumo pagrindas.

Neapykanta kyla dėl kelių žmogaus mąstymo savybių, tokių kaip pasirinkimas kaltinti kitus žmones dėl savo nesėkmių, bandymas apsaugoti savigarbą, atsikratyti savo baimių („naikinant kitus blogiečius“), priežasčių aiškinimo klaidos, neobjektyvus tikrovės vertinimas.

Neapykanta gali būti smurto pradinis etapas.

## Nuorodos

* Straipsnis apie neapykantą 
* Svetainė neapykantos reiškimui
Los Antigvosas

**Los Antigvosas** () – gyvenvietė Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, Lago Buenos Aires departamente, 45 km į vakarus nuo Perito Moreno. Išsidėsčiusi pietiniame Buenos Airių ežero krante, Patagonijos Anduose, Cheinemento upeliu atskirta nuo Čilės miesto Čile Čiko.

Iki europiečių atvykimo dabartinio miesto vietoje gyveno indėnų gentys. Pirmieji europiečiai pasirodė apie 1900 metus. 1906 m. minima pirma nuolat gyvenama sodyba. Į Los Antigvosą atvyko nemažai emigrantų iš rytų ir centrinės Europos. 1921 m. suteiktas oficialios gyvenvietės statusas. 1970 m. gavo savivaldybės teises. 1991 m. miestelis nukentėjo nuo šalimais Čilėje stūksančio Hadsono ugnikalnio išsiveržimo.

Verčiamasi žvejyba, žemės ūkiu (auginamos vyšnios, braškės, avietės, obuoliai). Los Antigvosas laikomas „Nacionaline vyšnių sostine“ (*Capital Nacional de la Cereza*).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė apžvalga