open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žuvininkai (Šiauliai)

**Žuvininkai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje ir Šiaulių miesto dalis, esanti 1 km į šiaurę nuo Salduvės kalno, 2 km į pietus nuo Ginkūnų, netoli Švedės tvenkinio.

Iš senųjų kaimo gyventojų likę tik 3 šeimos. Iki XX a. pabaigos tai buvo mažiausiai šiuolaikinės statybos paliestas kaimas, galėjęs tapti etnografiniu turizmo traukos centru. Leidus atnaujinti senuosius pastatus, kai kurie jų buvo apmūryti, kai kurie apkalti plastikinėmis dailylentėmis, 2006 m. buvo likę tik 4 originalūs pastatai.

## Istorija

Žmonių gyvenimo pėdsakų Žuvininkų apylinkėse aptinkama iš VII–IX a. Pasak legendos, nuo seniausių laikų čia gyvenę žvejai. Vieni kaimo gyventojai žvejodavo, kiti sūdydavo ir rūkydavo sugautas žuvis. Žvejoti važiuodavę į Rėkyvos, Talšos, Ginkūnų, Vinkšnos ir Švedės ežerus. Kai XIX a. Švedės ežeras nuseko, o Vinkšnos ežeras visai pranyko, žvejai nuskurdo.

Vėliau dauguma gyventojų dirbo grafų Zubovų Ginkūnų dvare, po Antrojo pasaulinio karo – Ginkūnų tarybiniame ūkyje ir durpyne.

Prie Švedės ežero iškasus durpes ir užtvenkus Švedės upelį, išsiliejo Švedės tvenkinys, kurio rytine puse nutiestas Ginkūnų – Kairių aplinkkelis, vadinamas Popiežiaus keliu, nes išasfaltuotas rengiantis popiežiaus Jono Pauliaus II apsilankymui Šiauliuose.

Žuvininkų laukuose, prie Švedės tvenkinio likęs kalniukas, vadinamas Maro kapeliais, iš kurio papėdės teka mineralinio vandens šaltinis.

## Gyventojai

## Talšos ekologinis takas

Einant nuo Auksinio berniuko skulptūros, link Talšos ežero, prasideda Talšos ekologinis takas. Jis eina palei ežerą, per Žuvininkų kaimą, baigiasi prie Salduvės kalno. Keliaujant taku galima sutikti 23 stoteles – medinius informacinius stulpus. Daugelis stulpų vandalų nuniokoti.


Talsos ekologinis takas 1.jpg| 1-ma stotelė - tako pradžia
Talsos ekologinis takas 2.jpg| 6-ta stotelė
Talsos ekologinis takas 3.jpg| 15-ta stotelė
Talsos ekologinis takas 4.jpg| 17-ta stotelė


## Šaltiniai
Gigantiškasis amorfofalas

**Gigantiškasis amorfofalas** (*Amorphophallus titanum*) – aroninių (*Araceae*) šeimos amorfofalų genties augalų rūšis.

Augalas turi didžiausius pasaulyje nešakotus žiedynus, kurie gali išaugti beveik iki 2,5 m aukščio ir iki 1,5 m pločio.

Vakariečiai pirmą kartą jį atrado 1878 m. Sumatroje.
Balinis ajeras

**Balinis ajeras** (*Acorus calamus*) – ajerinių (*Acoraceae*) šeimos ajerų (*Acorus*) genties augalų rūšis.

Genties pavadinimas iš graikų kalbos žodžio *akoros* 'nepasotinamas', nes augalo šakniastiebiai vartojami apetitui pagerinti.

## [[Augalų morfologija]]
daugiametis, 60-100 cm aukščio augalas, su storais, šliaužiančiais, nariuotais, rausvai žaliais, 1,5 – 3,0 cm skersmens šakniastiebiais. Dauginasi išimtinai vegetatyviniu būdu, šakniastiebiais.

Stiebas iš vienos pusės su briauna, iš priešingos – įlinkęs. Lapai kalavijiški, bekočiai, ilgi, dažniausiai banguotais kraštais, prie pagrindo vienas kitą apkabinantieji. Burbuolė cilindriška, 4 – 9 cm ilgio, pakrypusi į šoną. Žydi birželio-liepos mėn. Visas augalas turi būdingą malonų aromatą. Paplitęs visoje Lietuvoje. Auga vandens telkinių pakraščiuose, puvenų turtingame dumble. Didelių sąžalynų yra Nemuno deltoje

## Panaudojimas
Dėl eterinių aliejų naudojamas parfumerijoje.
Ant ajerų lapų kepama duona arba į duonos tešlą įmaišomi ajero lapų milteliai.
Kai kur lapai silosuojami su dobilais ir naudojami gyvulių pašarui.

## Sudėtis
Sausuose šakniastiebiuose yra 2,0 – 4,8 % eterinio aliejaus, glikozido akorino, krakmolo, dervų, iki 150 mg% askorbino rūgšties, rauginių, mineralinių ir kitų medžiagų, lapuose – eterinio aliejaus, rauginių medžiagų, krakmolo, iki 500 mg% askorbino rūgšties.

## [[vaistiniai augalai|Vaistinės augalo savybės]]
Ajero šakniastiebiai kasami vasaros pabaigoje ir rudenį iš tankių sąžalynų, imant ne daugiau kaip 1/4 šakniastiebių iš sąžalyno. Naudojami vaistams ir preparatams nuo plaukų slinkimo, apetitui gerinti, aromatingoms vonioms. Baliniu ajeru galima gydyti uždegimines ligas, jis gerina klausą ir regą. Šakniastiebių milteliais valomi dantys, kai reikia stiprinti dantenas.Ajero nerekomenduojama vartoti nėštumo ir žindymo periodu, neskirti vaikams.

## Išnašos
Entropija (reikšmės)

**Entropija** gali turėti šias reikšmes:

**Moksle**:

* Entropija termodinamikoje – sistemos tvarkos matas;
* Informacijos entropija (statistikoje ir informacijos teorijoje) – informacijos kiekis, kurį suteikia konkretus simbolis ar pranešimas.

**Mene**:
* Entropija – režisieriaus Phil Joanou 1999 m. filmas.
Salduvė

**Salduvė** – viena iš seniausių Šiaulių miesto dalių, esanti 5 km į rytus nuo miesto centro, šiauriau kelio . Stūkso Šiaulių piliakalnis, įrengtas Salduvės parkas. Pagrindinės gatvės – Aleksandrijos g. ir Šeduvos g.

## Etimologija

Spėjama, kad Salduvė gali būti žiemgališkos kilmės vietovardis.

Salduvės vietovardį liaudies etimologija kildina iš legendų. Pagal vieną jų, į Salduvės pilį iš apylinkių buvo suvežamas labai saldus medus. Kita legenda byloja, kad ant Salduvės kalno Šiaulių kunigaikštis pradėjęs gyventi su mylimąja be vestuvių ir jų meilė buvusi labai saldi.

## Šaltiniai
Nacionalsocializmo architektūra

**Nacionalisocializmo architektūra** vadinama Vokietijos nacionalsocializmo eros statyba, architektūra ir miestų planavimas, kuriems buvo būdingas bendras neoklasicistinis stilius.

 

Vokietijos nacionalsocializmo laikotarpio metu architektai ir planuotojai sukūrė savotišką „nacionalsocialistinį stilių“, kuris rėmėsi paveldėtu europietiškos statybos tipologijos ir morfologijos pagrindu, tačiau tuo pačiu metu buvo perdirbtas pagal naujausias tendencijas ir asmeninį Vokietijos diktatoriaus Adolfo Hitlerio skonį. Šiam stiliui charakteringas ideologiškai pagrįstas *[[Bauhaus]]* sukurto stiliaus atmetimas. Tai pasireiškė net per paties *Bauhaus* draudimą. Funkcionalistinė *Bauhaus* grupės XX a. trečiajame dešimtmetyje plėtota architektūra vertinta kaip bedvasė, „kultūrbolševistinė“, „nevokiška“. Funkcionalumas kaip technologinio progreso ženklas pripažintas tik techninio ir pramoninio tipo pastatuose. Nacionalsocialistinis stilius propaguotas ignoruojant kitokių pažiūrų architektus, ypatingai skirstant stambius užsakymus. Kai kurie privatūs ir pramoniniai pastatai ir po 1933 m. statyti modernizmo stiliumi.

Nacionalsocialistinis stilius aiškiausiai išreikštas:
* Partijos ir vyriausybės pastatuose
* Mokyklų ir politinio bei karinio elito gyvenamųjų namų architektūroje
* Miestų, susisiekimo planavime
* Pramoninėse ir infrastruktūros statybose (autostrados, tiltai, užtvankos)

Per penkiolika metų Hitleris svajojo perstatyti visą šalį ir tiesiogiai stebėjo daugelį statybų. Mėgstamiausi Hitlerio architektai buvo Paul Ludwig Troost, po jo mirties trumpai Ludwig Ruff, vėliau Albert Speer ir Hermann Giesler, kuris turėjo iš pagrindų perstatyti Hitlerio mėgstamą Linco miestą, kur jis praleido keletą jaunystės metų. Taip į nacionalsocialistinį stilių įsiliejo gigantomaniški pastatai, platūs laiptai ir milžiniški projektai, pvz., „Tautos salė“ Berlyne, kurios vidinės salės aukštis turėjo būti 250 m.
 
Berlynas turėjo būti perstatytas į puošnų, aštuonis milijonus gyventojų turintį, miestą. Perstatymai planuoti ir Miunchene, Niurnberge, Hamburge, kuris turėjo tapti pasaulio prekybos centru. Hitleris norėjo griauti ištisus kvartalus, kad atsirastų vietos plačioms gatvėms ir puošniems pastatams.

Jaunimas turėjo augti pasaulėžiūrine prasme idealiose sąlygose. Daugelyje Vokietijos vietų įkurtos Adolfo Hitlerio mokyklos, kuriose turėjo būti lavinamas gabiausių vaikų ir jaunuolių talentas, nepriklausomai, nuo jų socialinės kilmės ir tėvų pajamų, tuo pačiu perteikiant jiems nacionalsocialistines pažiūras.

Perstatyti turėjo būti ne tik Vokietijos imperijos miestai, bet ir okupuotos teritorijos (pvz., Generalinė gubernija).
Tarvydai (Pakruojis)

**Tarvydai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Rozalimo, prie kelio į Smilgius.

## Istorija

Kaimas minimas 1585 m. XVII a. Tarvydai buvo karališkasis kaimas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kaukazas (Šiauliai)

**Kaukazas** – vienas iš Šiaulių miesto rajonų tarp Prūdelio, žydų kapinių ir Ežero gatvės. 2014 m. Kaukazo papėdėje esančiame skverelyje, priešais buvusį „Elnio“ fabriką, atidengtas paminklas Šiaulių pramonininkui, mecenatui ir filantropui Chaimui Frenkeliui (skulptorius Romualdas Kvintas).

## Istorija

Rajono pavadinimas greičiausiai kilo dėl stačių vietovės šlaitų XIX a. pabaigoje, kai greta 1880 m. pradėjusio veikti Ch. Frenkelio odų fabriko buvo imta statyti namus ir juose kūrėsi fabriko darbininkai.

Kalva prieš odos fabriką yra vadinama Limanto kalnu. XX a. pradžioje kalno papėdėje buvo įrengta gydomoji pirtis, kurioje gyventojams praversdavo čia buvusio mineralinio šaltinio vanduo turėjęs raminamųjų gydymo savybių malšinant strėnų ar kitus skausmus. Šaltinis po melioracijos dingo.

Tarpukario laikotarpiu kalnas buvo mėgiama vietos slidininkų poilsio vieta.

Limanto kalno papėdėje buvo pastatytas paminklinis akmuo buvusio Frenkelio fabriko darbininkams atminti. Jie gelbėjo fabriką nuo susprogdinimo 1944 m., dalį gelbėtojų vokiečiai sušaudė Šiaulių kalėjime. Nepriklausomybės laikotarpiu metalo vagys pavogė prie paminklo buvusią lentelę, restauruota ji nebuvo.

## Šaltiniai
Teritorinis dragūnas

**Teritorinis [[dragūnas]]** – tarpukario Lietuvos kariuomenės karys, kurio privalomosios karo tarnybos kavalerijos dalyse atlikimo būdas labai skyrėsi nuo kitų pašauktų tarnauti kavaleristų. Iš teritorinių dragūnų buvo sudaryta vietinė raitelių tarnyba tarpukario Lietuvoje. Jie nebuvo Trečiojo „Geležinio vilko“ dragūnų pulko kariai. Teritorinių dragūnų tarnyba buvo įsteigta 1938 m. prie kavalerijos divizijos.

Apskričių komendantūros turėdavo surinkti 3 būrius po 30-40 karo tarnybai tinkamų savanorių ūkininkų. Šie buvo siunčiami į visus tris kavalerijos pulkus koviniam rengimui. Daliniuose dragūnams priskirdavo jaunus žirgus visam karinės tarnybos laikui. Kariai išeidavo trumpesnę (6-8 mėnesiai vietoje 18, kuriuos tarnaudavo kiti šauktiniai kavaleristai), bet intensyvesnę mokymo programą. Tada iškilmingai prisiekę būdavo išleidžiami namo su išeigine uniforma, žirgu, jo šarvuote, kardu. Mokymo laikotarpiu būrių vadai buvo tikrosios tarnybos karininkai, o skyrininkai – liktiniai puskarininkiai ar kareiviai. Grįžę namo, arklį privalėjo tinkamai prižiūrėti ir galėjo naudoti darbams. Dešimt metų kasmet savaitei ar mėnesiui dragūnas privalėdavo atvykti į kavalerijos pulką pakartotiniam koviniam rengimui. Pasibaigus šiam terminui, žirgas, šarvuotė, kardas ir uniforma likdavo teritoriniam dragūnui.

Dragūnų uniforma buvo iš žalios vilnonės medžiagos kaip ir reguliariosios kavalerijos, tik viršutinė kepurės dalis buvo geltonos spalvos.

Teritorinių dragūnų tarnybą galima laikyti netiesiogine šiandieninių Krašto apsaugos savanorių pajėgų pirmtake (pagal karo tarnybos atlikimo būdą).
Kaukazas (reikšmės)

**Kaukazu** yra vadinama:

* regionas pietinėje Europoje;
* kaimas Kauno rajone;
* Šiaulių miesto dalis;
* piliakalnis Anykščių rajone.
Dodge

**Dodge** – koncernui FCA US LLC priklausanti markė, įkurta 1914 metais. Iki tol kol markę 1928 metais nupirko Chrysler Corporation, ji vadinosi *Dodge Brothers Motor Vehicle Company*.

## Logotipai

* Star: 1914–1930,
* Ram: 1932–1954
* Crest: 1941–1957
* Forward Look: 1955–1962
* Fratzog: 1962–1976
* Crest: 1976–1981
* Pentastar: 1982–1992
* Ram: 1993–2010 (ant pikapų nuo 1981 metų)
* Dodge: 2010-

## Koncepcijos
* Dodge Firearrow Roadster I (1954)
* Dodge Deora (1967)
* Dodge Street Van (1978)
* Dodge Mirada Turbine (1980)
* Dodge Polycar (1980)
* Dodge M4S (1984)
* Dodge Caravan DBX (1990)
* Dodge EPIC (1992)
* Dodge Venom (1994)
* Dodge Intrepid ESX (1996, 1998, 2003)
* Dodge Copperhead (1997)
* Dodge T-Rex (1997)
* Dodge Sidewinder (1998)
* Dodge Charger (1999)
* Dodge MAXXcab (2000)
* Dodge Powerbox (2001)
* Dodge Super 8 Hemi (2001)
* Dodge M80 (2002)
* Dodge Razor (2002)
* Dodge Avenger (2003)
* Dodge Kahuna (2003)
* Dodge Tomahawk (2003, motociklo koncepcija)
* Dodge Sling Shot (2004)
* Dodge Challenger (2006)
* Dodge Hornet (2006)
* Dodge Rampage (2006)
* Dodge Demon (2007)
Stučiai (Utena)

**Stučiai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Tauragnų, prie Tauragno ežero. Šiuo metu gyvenamos yra tik 3 sodybos.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Stučiuose 1894 m. lapkričio 22 d. gimė Lietuvos kariuomenės brigados generolas, tarpukario Lietuvos krašto apsaugos ministras Kazys Musteikis.
* 1934 m. Stučiuose gimė žymus Lietuvos kalbininkas, vienas žymiausių lietuvių terminologų ir kalbos kultūrininkų Kazimieras Gaivenis.

## Šaltiniai
Valgomoji kolokazija

* *Arum esculentum*;
* *Caladium esculentum*;
* *Colocasia antiquorum;*
* *Colocasia antiquorum* var. *esculenta*;
* *Colocasia antiquorum* var. *euchlora*

**Valgomoji kolokazija**, **taras** (*Colocasia esculenta*) – aroninių (*Araceae*) šeimos kolokazijų (*Colocasia*) genties augalų rūšis. Tai daugiamečiai žoliniai augalai, kurių ilgi šakniastiebiai galuose suformuoja stiebagumbius. Visas augalas turi pientakių. Lapai stambūs, išaugę iš šakniastiebių, ilgais, iki 1 m ilgio lapkočiais. Žiedynstiebiai paprastai trumpesni už lapkočius. 

Diploidinės (2n) taro formos turi 28, 36, 48 chromosomas.

## Stiebagumbiai ir jų panaudojimas
Stiebagumbiai turi akutes kaip ir Lietuvoje gerai žinomų bulvių stiebagumbiai. Stiebagumbio odelė sukamštėja, minkštimas būna baltas, gelsvas, geltonas, oranžinis, rausvas ar net raudonas. Vienas taro augalas užaugina daug stiebagumbių - kelis stambius pagrindinius ir daug smulkių šoninių. Pagrindinis stiebagumbis gali sverti iki 4 kg. 

Stiebagumbis turi 18-20 % krakmolo, 0,5 % cukrų, Kiek daugiau nei 3 % baltymų. Taro krakmolo grūdeliai smulkūs, dėl ko tarinis krakmolas vertinamas tekstilės pramonėje, kur jį naudoja audinių apretavimui. Šis krakmolas taip pat naudojamas dietinėje ligonių mityboje. 

Visų laukinių ir dalies kultūrinių tarų stiebagumbių audiniai turi adatiškų kalcio oksalato kristalų (rafidų), kurie verdant suyra ir ištirpsta. 

Derlingumas - 6-12 tonų stiebagumbių iš hektaro. Daugelio veislių stiebagumbiai auga daugiau kaip metus, kitų veislių - 6-7 mėnesius. Sparčiausiai augančių veislių stiebagumbiai subręsta per 3 mėnesius. 

Stiebagumbiai gerai išsilaiko sausai laikomi, gerai atlaiko transportavimą.

## Mityba

Tai vienas anksčiausiai sukultūrintų augalų, plačiai naudojamas tropikų šalių virtuvėse: Polinezijoje, Afrikoje ir kitur.

Šis augalas naudojamas ir Tolimųjų Rytų virtuvėse. Kinijoje jis vadinamas 芋頭 (*yùtǒu*), Kantone – *wutao*, Japonijoje – 里芋 *satoimo*, o Korėjoje – 토란 *toran*. Dažniausiai jis verdamas ar troškinamas, tačiau gali būti ir apkepamas tešloje.

Etioliuotus ūglius augina ir valgo kaip šparago ūglius.
Kontraforsas

**Kontraforsas** ( 'priešpriešinė jėga') – vertikalus bokštelis, stulpas, piliorius gotikinės architektūros elementas, kuris per arkbutaną perima skliauto svorio jėgą.

Jis sutvirtina išorinę sieną ir gali būti matomas tiek eksterjere, tiek interjere. Išorėje, jis dažnai lieknėja skaidomas pakopiškai dalinančių karnizų. Kai kontraforsai išsikiša pastato viduje, tarp jų bažnyčiose paprastai įrengiamos koplytėlės.
Kompelis

**Kompelis** – Šiaulių miesto dalis tarp Prūdelio, Kalniuko, geležinkelio pylimo ir Kaukazo.

## Istorija

Kompelio pavadinimas kilo nuo lenkų kalbos žodžio *kąpiele* – maudyklės. 1871 m., nutiesus Liepojos-Romnų geležinkelį, ištekantis iš Rėkyvos ežero Kulpės upelis buvo kanalizuotas, kartu sutvarkyti ir jo krantai žemiau geležinkelio bei iš Pakartuvių kalno tekantys mineralizuoto vandens šaltiniai.

XIX a. pradžioje Kulpė buvo užtvenkta ir susidarė Prūdelio tvenkinys, 1880 m. statant Chaimo Frenkelio odos fabriką užtvanka dar paaukštinta.

Sklypo savininkas Teofilis Sudimtas prieš I pasaulinį karą buvo įrengęs ten gydomąsias maudyklas. Lietuvos valstybės centriniame archyve muziejininkai aptiko dokumentus, kad Higienos įstaigos atliko Sudimto vandens tyrimus. Šioje rusiškai ranka surašytoje laboratorijos atskaitoje patvirtinta, kad dviejų šaltinių vanduo turįs vertingų mineralų, įvairių kitų medžiagų, gydomųjų savybių. Vanduo, rašoma ataskaitoje, kiek yra išbandyta praktikoje, teigiamai veikia esant reumatui, artritui, chroniškam bronchitui, širdies ir kitoms ligoms. „Aušros“ muziejuje saugomi šiauliečio dailininko Gerardo Bagdonavičiaus piešiniai, kuriuose jis iš atminties vaizduoja tą vietą ir konkrečiai aprašo šioje vietoje buvus Sudimto gydomąsias maudykles – miesto gyventojai naudojosi ta vieta apsiprausti bei vandens procedūroms. Autoriaus teigimu, vienos būdelės buvo skirtos moterims maudytis, kitos – vyrams.

## Dabartis

Po Antrojo pasaulinio karo Kompelio maudyklės apleistos, tvenkinyje kurį laiką dar maudėsi vaikai. Tačiau vėliau į jį buvo pradėtos versti aplinkinių gyventojų nebenaudojamos padangos ir kitos šiukšlės. Šiuo metu tai baigianti užpelkėti vieta, kurią planuojama atgaivinti tik įgyvendinus Ventos – Lielupės gamtosauginį projektą.

## Šaltiniai
Amerikinis lizichitonas

**Amerikinis lizichitonas** (*Lysichiton americanum*) – aroninių (*Araceae*) šeimos lizichitonų (*Lysichiton*) genties augalų rūšis.

Paplitęs Šiaurės Amerikos vakarinėje dalyje. 


Image:WesternSkunkCabbageLysichitonAmericanus.jpg‎
Image:Lysichiton americanus0.jpg 


## Nuorodos
Nuostabioji monstera

* *Philodendron pertusum*

**Nuostabioji monstera** (*Monstera deliciosa*) – aroninių (*Araceae*) šeimos monsterų (*Monstera*) genties augalų rūšis.

Paplitusi tropikinėse Amerikos srityse (nuo pietų Meksikos iki Panamos), įveistas kituose atogrąžų kraštuose. Veda pailgus valgomus vaisius. Jie padengti šešiakampiais žvyneliais, kurie vaisiui nunokus, nubyra. Vaisius gelsvos spalvos, aromatingas, siūliškos tekstūros, skoniu primena ananasą. Nuo ne visai prinokusių vaisių ima dilginti burną.

## [[Dekoratyviniai augalai]]
Dažnai auginama patalpose.


Image:Monstera deliciosa0.jpg
Image:Monstera deliciosa fruits.JPG
Image:Monstera deliciosa ripen fruit 01.JPG 


## Nuorodos
Dodge Stratus

**Dodge Stratus** buvo vidutinio dydžio automobilis pristatytas 1995 metais. Jis buvo gaminamas ant Chrysler JAV platformos. Stratus kartu su Chrysler Cirrus ir Plymouth Breeze pakliuvo į 1996 ir 1997 metų *[[Car and Driver]]* žurnalo dešimties geriausių sąrašą. Automobilio gamyba sustojo 2006 metais „Sterling Heights“ gamykloje, kuri nuo 2000 metų pagamino 1,308,123 Dodge Stratus ir Chrysler Sebring automobilius. 2007 metais automobilį pakeitė Dodge Avenger.

Dodge Stratus buvo gaminamas dviem katomis:
* Pirmoji karta (1995–2000)
* Antroji karta (2001–2006)

## Gamyba Rusijoje

Trečioji Dodge Stratus ir Chrysler Sebring karta bus gaminama Rusijoje nuo 2007 pabaigos arba 2008 pradžios ir bus pardavinėjami rusiškos markės vardu. Licencija gamybai buvo parduota 2006 metų balandį rusų milijonieriui Olegui Deripaskai kuriam priklauso GAZ įmonė Nižnij Novgorode gaminanti Volga automobilius. Planuojama pagaminti iki 65 000 abiejų modelių automobilių per metus. Keturių cilindrų varikliai bus perkami iš Chrysler kompanijos, kuri variklius gamina Meksikoje.
Tišitas

**Tišitas** () – miestas rytinėje Mauritanijoje, oazėje Sacharoje, Taganto plynaukštės papėdėje, Taganto regione.

Miestas įkurtas 1150 m. ir yra žinomas savo unikalia architektūra. 1996 m. kartu su kitais gretimais miestais įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Verčiamasi datulių auginimu. Yra nedidelis muziejus.

## Šaltiniai
Bačiūnai

**Bačiūnai** – Šiaulių miesto dalis, esanti rytinėje Rėkyvos ežero pakrantėje tarp Margių šiaurėje ir Rėkyvos pietuose. Rytuose nuo Lingailių miško gyvenvietę skiria Šimšos kanalas.

## Etimologija

Gyvenvietės pavadinimas kilęs nuo pirmųjų gyventojų pavardės.

## Istorija

Rėkyvos dvaro savininkas Mauricijus Pranciškus Karpis šioje apylinkėje buvo įsteigęs ūkį ir malūną. 1923 m. Bačiūnai priklausė Šiaulių apskričiai, čia gyveno 91 gyventojas. 1922 m. išparceliuojant dvarus, ūkio pastatus iš Felikso Karpio nusipirko Amerikos lietuvių akcinė bendrovė, kuri 1923 m. buvusiame tvarte įrengė elektrinę. Iki valstybinio Piktmiškio durpyno, kurį bendrovė gavo panaudai iš Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos 20 metų, buvo nutiestas siaurasis 600 mm geležinkelis, kuriuo arkliais traukiamais vežimėliais durpės buvo vežamos į Bačiūnus.

1923 m. rugsėjį 2 km 6 kV įtampos elektros linija buvo nutiesta į Piktmiškio durpynus. Tai buvo pirmasis aukštos įtampos generatorius ir pirmoji aukštos įtampos linija Lietuvoje. Vėliau tokios linijos pasiekė Šilėnus, Radviliškį, Šiaulius. 1929 m. Bačiūnuose jau buvo pagaminta 2230 MWh elektros energijos.

Nuo elektrinės statybos pradžios, o ypač po atidarymo gyvenvietė pradėjo augti, joje įsikūrė elektrinės darbuotojų šeimos. Darbuotojams buvo pastatyti du šešių butų namai. Tačiau, kai 1939–1941 m. pastačius Rėkyvos elektrinę Bačiūnų elektrinės reikšmė sumažėjo, dalis elektrinės darbuotojų persikėlė į Rėkyvą. 1959 m. pirmoji Lietuvoje 6 kilovoltų generatorinės įtampos elektrinė buvo užkonservuota, o vėliau ir išmontuota. Išmontuotas ir siaurasis geležinkelis. Elektrinės pastatai kurį laiką buvo naudojami Šiaulių šilumos tinklų (dabar AB „Šiaulių energija“) ūkio reikalams, vėliau privatizuoti. Dabar juose įsikūrusi baldų gamybos įmonė.

Apie 1965 m. greta Bačiūnų esantys krūmais apžėlę buvusio dvaro laukai buvo pradėti dalyti Šiaulių miesto gyventojų kolektyviniams sodams. Nuo 1990 m. dalis soduose pastatytų vasarnamių pradėti perstatyti į gyvenamuosius namus, todėl gyvenvietės nuolatinių gyventojų skaičius nuolat auga.

Nuo 2004 m. Bačiūnai priskirti įsteigtai Rėkyvos seniūnijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kamčiatkinis lizichitonas

**Kamčiatkinis lizichitonas** (*Lysichiton camtschatcense*) – aroninių (*Araceae*) šeimos lizichitonų (*Lysichiton*) genties augalų rūšis.

Paplitęs šiaurės rytų Azijoje.
Abisininė kalija

**Abisininė kalija** (*Zantedeschia aethiopica*) – aroninių (*Araceae*) šeimos kalijų (*Zantedeschia*) genties augalų rūšis.

Kilusi iš Pietų Afrikos atogrąžų pelkių.

## [[Morfologija (biologija)|Augalų morfologija]]
Laukinė abisininė kalija yra maždaug 80&nbsp;cm aukščio visai ar iš dalies nudžiūstanti žolė su stipriu, mėsingu šakniastiebiu.  
  
Lapai sodriai žali, lygūs. Prisegti prie tiesių stiebų. 

Žiedyną sudaro baltas papėdlapis (graik. *spatha*) ir geltona burbuolė. Žydi nuo ankstyvo pavasario iki vasaros pradžios.

Dauginama šakniastiebio dalimis.


Image:2004-02-14 Zantedeschia aethiopica.jpg
Image:Arum-Bébour.JPG
Plūdena

**Plūdena** (*Lemna*) – aroninių (*Araceae*) šeimos *Lemnoideae* pošeimio augalų gentis.

## Rūšys
* Kuprotoji plūdena (*Lemna gibba*)
* Mažoji plūdena (*Lemna minor*)
* *[[Lemna minuta]]* 
* Trilypė plūdena (*Lemna trisulca*)

## Lietuvos plūdenos
Lietuvoje auga 3 rūšys:
* Kuprotoji plūdena (*Lemna gibba*)
* Mažoji plūdena (*Lemna minor*)
* Trilypė plūdena (*Lemna trisulca*)


Image:LemnaGibba.jpg|Kuprotoji plūdena(*Lemna gibba*)
Image:Lemna minor1.jpg|Mažoji plūdena(*Lemna minor*)
Image:Lemna trisulca0.jpg|Trilypė plūdena(*Lemna trisulca*)
Image:LemnaTrisulca.jpg|Trilypė plūdena(*Lemna trisulca*)
Maurė

**Maurė** (*Spirodela*) – plūdeninių (*Lemnaceae*) šeimos *Lemnoideae* pošeimio augalų gentis.

## Rūšys
**[[Spirodela intermedia]]*
*Daugiašakė maurė (*Spirodela polyrhiza*)
**[[Spirodela punctata]]*

## Lietuvos maurės
Lietuvoje auga 1 rūšis:
* Daugiašakė maurė (*Spirodela polyrhiza*)
Marc Coma

**Markas Koma** (*Marc Coma*; g. 1976 m. spalio 7 d. Avijoje, Katalonija) – ispanų motociklininkas, buvęs Dakaro ir kitų ralių dalyvis. Penkis kartus Dakaro ralio čempionas 2006, 2009, 2011, 2014, 2015 m. 

2015 m. liepos 2 d. pranešė apie motociklininko karjeros pabaigą; ispanas tapo Dakaro ralio lenktynių direktoriumi, kuriuo buvo iki 2019 m.

2020 m. sugrįžo į Dakaro ralio lenktynes ir tapo Fernando Alonso ekipažo šturmanu.

## Laimėjimai
* Pampų ralio nugalėtojas 2005 m.
* Faraonų ralio nugalėtojas 2005 m.
* Dakaro ralio nugalėtojas 2006, 2009, 2011, 2014, 2015 m.
* JAE dykumos turnyro nugalėtojas 2006 m.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Margiai (Šiauliai)

**Margiai** – Šiaulių miesto dalis 5 km į pietryčius nuo miesto centro, prie Margių tvenkinio. Vakaruose ribojasi su Piktmiškiu, šiaurėje su Zokniais, rytuose su Šilėnais, pietuose su Bačiūnais, pietryčiuose su Sodais.

## Istorija

Pro Margius ėjo senas prekybos kelias, jungęs Šiaulius, Salduvę, Tytuvėnus, Raseinius ir Jurbarką. Tačiau vietovė tarp pelkių ir durpynų tapo gyvenama tik 1871 m. pastačius Liepojos–Romnų geležinkelį ir numelioravus dalį pelkių. Per pačius Margius iš Piktmiškio buvo iškastas Šimšos kanalas, o rytuose – 1910 m. Valstiečių banko lėšomis iškastas Banko kanalas, surenkantys apylinkės šaltinių vandenis.

1923 m. per Margius nutiestas siaurasis geležinkelis (nesusijęs su Sodų GS) iš Piktmiškio durpyno į Bačiūnų elektrinę, o 1940 m. kita atšaka į Rėkyvą, kuri 1968 m. pastačius suskystintų dujų pilstymo stotį pakeista plačiuoju geležinkeliu. Margių žemėje įrengta Zoknių geležinkelio stotis, prie jos pastatyta dabar jau buvusi geležinkeliečių gyvenvietė.

Dabar labai retai naudojamas geležinkelio ruožas, statmenai kertantis Vyturių gatvę, durpių transportavimui.

1964–1965 m. laisvi žemės sklypai pradėti dalyti Šiaulių miesto gyventojų kolektyviniams sodams. Nuo 1990 m. šiuose soduose pastatytus vasarnamius leista pertvarkyti į gyvenamuosius namus, o nuo 2001 m. buvusiems žemių savininkams paskirtuose sklypuose prasidėjo naujų individualių namų statyba, todėl rajono gyventojų nuolat daugėja.

Nutiesus iki Margių Pramonės gatvę buvo uždaryta Zoknių pervaža. Tai pasunkino susisiekimą su kitoje geležinkelio pusėje esančiais miesto rajonais. Margiuose veikia kartodromas, yra automobilių mokymo trasa.

2004 m. rajonas priskirtas Rėkyvos seniūnijai. Margiuose 2008 m. gyventojai vis dar gyveno be komunalinių patogumų: vandentiekio, šildymo sistemos, buitinių dujų vamzdyno, centrinio nuotekų vamzdyno. Internetas nekokybiškas, neatvesti optiniai kabeliai, naudojamas tik bevielis internetas. Apšvietimas ir keliai prasti (išskyrus pagrindines Margių ir Bačiūnų gatves).

Nuo Margių važiuojant, Vyturių gatve, pro sodų bendrijas už 2,2 km yra Sodų geležinkelio stotis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daugiašakė maurė

**Daugiašakė maurė** (*Spirodela polyrrhiza*) – plūdeninių (*Lemnaceae*) šeimos maurių (*Spirodela*) genties augalų rūšis.
Ilgųjų peilių naktis

**Ilgųjų peilių naktis** (; 1934 m. birželio 30 - liepos 1 d.) buvo kruvinas susidorojimas su galimais Adolfo Hitlerio konkurentais SA (*Sturmabteilung*), sukarintoje nacių organizacijoje. SA daug prisidėjo prie šios partijos iškilimo trečiajame dešimtmetyje, pasibaigusiu Hitlerio paskyrimu Vokietijos kancleriu 1933 metais.

Oficialiai buvo nužudyti 82 žmonės, įskaitant, iš esmės, visus SA lyderius pradedant Ernstu Röhmu, tačiau režimo oponentai teigė, kad aukų skaičių siekė 200.
Žalgirio parkas

**Žalgirio parkas** – parkas, esantis Cinkiškiuose (Kauno rajono savivaldybė). Pradėtas kurti 1990 metais minint Žalgirio mūšio 580-ąsias metines. 10 ha plote yra pasodinta 580 raudonųjų ąžuolų, daug želdinių, medelių, pastatyta 13 skulptūrinių stogastulpių ir 1 koplytstulpis, primenančių žymiausius Žalgirio mūšio karžygius. Vytauto Didžiojo, Lenkijos karaliaus Jogailos ir rūpintojėlio stogastulpius išdrožė Adolfas Teresius, Ričardas Gaška ir Algimantas Sakalauskas. Stogastulpius pašventino Babtų klebonas Gintas Rimševičius.

Parke medžiai susodinti taip, kad iš lėktuvo matosi užrašas „Žalgiris“. Centrinis paminklas – stilizuoti Gedimino stulpai.

Panašus užrašas iš medžių 2010 m. įveistas Vilniaus rajone – Žalgiris 600.

## Galerija

Image:Cinkiškiai5.JPG|Dalis stogastulpių
Image:Cinkiškiai1.JPG|Paminklas Vytautui
Image:Cinkiškiai2.JPG|Paminklas Jogailai
File:Cinkiškiai4.JPG|Paminklas Kristinui Astikui


## Šaltiniai
Vytogala

**Vytogala** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, šalia kelio Šilalė-Skaudvilė, į vakarus nuo Gebenės upelio ištakų. Seniūnaitijos centras. Stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas – kryžius, pirmą kartą pastatytas 1928 m., išstovėjęs iki 1969 metų. 1990 metais atstatytas naujasis kryžius, iš senojo bebuvo likusi tik Nukryžiuotojo skulptūrėlė. 1969 m. pirminėje kryžiaus vietoje pastatytas atminimo akmuo, aplink kurį auga 4 Nepriklausomybės ąžuolai, žymintys S. Girėno gimtinės vietą.

## Etimologija

Manoma, kad kaimo pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs prie vardo *Vytas* pridėjus galūnę *-gala* („kraštas, sritis, galas“).

## Istorija

Kaime yra Vytogalos senkapis, dar vadinamas Milžinkapiu, Maro kapeliais. Čia rasta I tūkstantmečio radinių, taip pat čia laidotos XVIII a. maro aukos. Ant senkapio stovi ir 1850 m. suręsta koplytėlė.

Vytogala pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minima 1562 m. Karšuvos valsčiaus inventoriuje, tuomet kaimas įėjo į Obelyno vaitystės sudėtį. Kaime gyveno 44 šeimos ir buvo 40 valakų dirbamos žemės. 1588 m. įsteigtas Vytogalos dvaras. 1709–1711 m. kaimą ištiko maras, išmirė visi gyventojai.

1738 m. inventoriuje minimi 3 naujakuriai, o 1775 m. kaime jau stovėjo 20 sodybų. 1870–1871 m. dvaras išdalintas sklypais, 1912 m. kaimas ėmė skirstytis į vienkiemius. 1887–1902 m. Vytogaloje veikė slapta lietuviška mokykla, dėstytojavo Vincentas Bružas. Mokykla visu veiklos laiku liko nesusekta.

1923 m. Vytogaloje buvo 58 ūkiai ir 312 gyventojų.

Sovietmečiu priklausė Upynos kolūkiui.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė lakūnas Stasys Girėnas (1893–1933). Išlikusi jo šeimos klėtis, šalia brolis Petras 1933 m. pasistatė namą, kuriame ilgai gyveno, mirė 1960 m. (palaidotas Upynos miestelio kapinėse). 1983 m. klėtelėje įrengtas nedidelis muziejus, atstatyta gimtoji lakūno troba.

Vytogaloje stovi 1900 m. statytas koplytstulpis, primenant čia gyvenusią Čepų šeimą. Netoli autobusų stotelės stovi akmuo Mato Šalčiaus atminimui. Jis buvo paskirtas į naujai atidarytą oficialią Vytogalos mokyklą mokytojauti. Tačiau už aktyvų lietuvybės puoselėjimą 1913 m. jis carinės Rusijos valdžios nurodymu buvo atleistas iš darbo. 1893 m. Marcijonos ir Juozapo Girskių šeimoje gimė 16-tasis jų vaikas, vėliau pakrikštytas Stanislovu Girskiu, lakūnas, įveikęs Atlantą. 1932 metais jis pavardę pasikeitė į Girėno. Kaime yra išlikusi Girskių sodybos koplytėlė, bei 1988 m. atstatyta troba, joje dabar įsikūręs muziejus.

* Juozapas Butleris (1710–1749), Vytogalos seniūnas;
* Lukas Aleksandras Butleris (1711–1782), Vytogalos seniūnas;
* Mykolas Butleris (1715–1782), Vytogalos seniūnas.

## Šaltiniai
2007 m. sausio audra

**2007 metų sausio audra** – viena stipriausių Lietuvoje siautusių audrų. Ją lėmė virš Šiaurės atlanto susiformavęs ciklonas, kuris savo pietiniu pakraščiu lietė Lietuvą. Šioje ciklono dalyje susidarė dideli slėgio gradientai, tai ir lėmė audrą. Jos metu pūtė stiprus vakarų vėjas (gūsiai iki 32 m/s), todėl daug vandens suplūdo atgal į Dangės upę, kuri išsiliejo Klaipėdos miesto centre.

Audra susiformavo 2007 m. sausio 13 d. virš Baltijos jūros ir smogė didžiausia savo grėsme Lietuvai naktį iš sausio 14 d. į sausio 15 d.

## Nuostoliai
Daugiausiai nuo šios audros nukentėjo Vakarų Lietuva, Vakarų Latvija ir Šiaurės Lenkija.

Klaipėdoje iš krantų išsiliejo Danės upė ir buvo užlietas Klaipėdos senamiestis.

Palangoje suniokotas paplūdimys bei Palangos tiltas.

Visoje Lietuvoje apie 70 tūkst. elektros vartotojų liko be elektros energijos. Daugiausiai be elektros liko Kretingos, Skuodo ir Klaipėdos rajonų gyventojų.

Išversta nemažai medžių, lūžo daugybės medžių šakos.

### Klaipėdos uosto darbas
Nuo sausio 14 d. iki sausio 15 d. buvo nutrauktas Valstybinio Klaipėdos jūrų uosto darbas. Uostas patyrė didžiulių nuostolių, nes į uostą įplaukti ir išplaukti negalėjo laivai, nuo stipraus vėjo nukentėjo infrastruktūros objektai.

Taip pat neveikė perkėla į Smiltynę, todėl nuo likusios Lietuvos dalies buvo atkirsti Neringos ir Smiltynės gyventojai ir svečiai.

## Nuorodos
* Audra tūkstančius vartotojų paliko be elektros, ''Delfi.lt''
Piktmiškis

**Piktmiškis** – Šiaulių miesto dalis, esanti Rėkyvos ežero šiaurės rytinėje pakrantėje. Vakaruose ribojasi su Verduliais, šiaurėje su Pabaliais ir Zokniais, rytuose su Margiais, pietryčiuose su Bačiūnais.

## Istorija

Kadaise šioje vietovėje buvęs gražus pušynėlis. Du kartus Piktmiškyje, ant Kulpės upelio kranto buvo surengtos didžiosios Šiaulių gegužinės. XX a. pradžioje čia nelegalius susirinkimus šaukdavo Šiaulių socialdemokratai.

1921 m. Amerikos lietuvių akcinė bendrovė gavo panaudai iš Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos 20 metų Piktmiškio durpyną, kurio durpės iš pradžių buvo parduodamos Šiaulių miesto gyventojams kurui, o nuo 1923 m., kai buvo pastatyta Bačiūnų elektrinė ir nutiestas siaurasis geležinkelis, deginamos elektrinėje. Pamažu durpynas plėtėsi ir pušynas buvo iškirstas.

1959 m. nutraukus durpyno eksploatavimą ir iš dalies jį rekultyvavus, susidarė keli tvenkiniai, kuriuose buvo numatyta įkurti hidroparką. Planai įtraukti į Ventos-Lielupės aplinkosauginį projektą.

1980 m. vakarinėje Piktmiškio dalyje įveistas medelynas Šiaulių miesto gatvėms apželdinti, tačiau po 1995 m. visos laisvos rajono teritorijos, įskaitant ir medelyną, buvo pradėtos dalyti buvusiems žemių savininkams. Susiformavo keli naujų individualių namų kvartalai, kurie plečiasi.

## Šaltiniai
Šv. Kryžiaus Jonas

**Šv. Kryžiaus Jonas ** (, 1542 m. birželio 24 d. Fontiverose – 1591 m. gruodžio 14 d. Ubedoje, Ispanijoje) – katalikų šventasis, rašytojas ir poetas, mistikas, karmelitų ordino reformatorius, Bažnyčios mokytojas.

## Biografija ir kūryba

Tikrasis vardas Chuanas de Jepesas Alvaresas (*Juan de Yepes Álvarez*).

Gimė Fontiveroso mieste aukšto luomo, bet nuskurdusioje dvarininkų šeimoje, gyvenusioje netoliese Avilos. Jaunystėje ligoninėje prižiūrėjo ligonius. Išsimokslinimą gavo jėzuitų mokykloje Medina de Kampo miestelyje, kur persikėlė jo šeima po tėvo mirties, ieškodama pajamų pragyvenimui.

1568 m. įstojo į karmelitų ordiną, religinį išsimokslinimą gavo Salamankoje.

Karmelitų ordine vykstant Teresės Avilietės sukeltoms diskusijoms dėl ordino reformų, Jonas tapo šalininku reformatorių, kurie norėjo grįžti prie senų karmelitų idealų – griežtumo ir asketizmo ir įkūrė pirmąjį reformuotą (arba „basųjų“) karmelitų vienuolyną Duruele. 1570–1572 m. buvo Manceros vienuolyno naujokų mokytoju, nuo 1572 m. – Avilos vienuolyno, kuriame gyveno šv. Teresė Avilietė, nuodėmklausiu ir dvasios vadovu.

Tarp reformuotų ir nereformuotų karmelitų kilus ginčui dėl jurisdikcijos, Jonas 1577 m. gruodžio 3 d. naktį nereformuotųjų karmelitų buvo suimtas ir uždarytas į Toledo vienuolyną, iš kur 1578 m. pabėgo. Nelaisvėje pradėjo rašyti eiles, persmelktas ypatingos mistinės dvasios ir religingumo. Jis parašė prozos traktatus – "Kopimas į Karmelio kalną“, „Juoda sielos naktis“, „Sielos daina“, „Gyva meilės liepsna“.

Vėliau buvo keleto vienuolynų viršininkas, nuo 1585 m. – Andalūzijos generalinis vikaras. 1591 m. kapitula atleido iš visų pareigų ir perkėlė į Penuelos vienuolyną.

Šv. Kryžiaus Jonas mirė 1591 m. Ubedoje. 1726 m. popiežiaus Benedikto XIII buvo kanonizuotas, 1926 m. popiežius Pijus XI paskelbė jį Bažnyčios mokytoju.

Liturginė Šv. Kryžiaus Jono diena minima gruodžio 14 d.

Fundamentalus Šv. Kryžiaus Jonas tikėjimas grindžiamas tuo, kad Dievas yra viskas, o žmogus – niekas. Reiškia, kad pasiektumei visišką susijungimą su Dievu, taigi ir šventumą, reikia savo apsivalymui skirti visas sielos ir kūno galimybes.

Svarbiausi Šv. Kryžiaus Jono darbai:
* *Kopimas į Karmelio kalną*, 2013 (*Subida del monte Carmelo*) ISBN 978-609-450-023-7
* *Tamsioji naktis*, 1998 (*Noche oscura del alma*) ISBN 9986-461-37-5
* *Dvasinė giesmė* (*Cantico espiritual*)
* *Gyvoji meilės liepsna* (*Llama de amor viva*)

## Šaltiniai

* Katalikiška enciklopedija (Anglų kalba)
* Dž. Omenas. Krikščioniškas dvasingumas katalikiškose tradicijose. Leidykla: Šventasis kryžius, Roma-Liublinas, 1994.
Mistika

**Mistika** ( 'paslėptas, slaptas') – filosofinis ir teologinis mokymas ir pasaulėvokos būdas, pagrįstas emocijomis, intuicija ir iracionalumu. Įvairios mistinės doktrinos sutinkamos įvairiose pasaulio religijose ir tikėjimuose ir turi tuos pačius bruožus: siekia intuityvizmo ir simbolizmo, siūlo įvairių psichofizinių pratimų praktiką ar meditaciją, būtiną norint pasiekti nustatytą proto ir sielos būseną.

Mistikos šalininkai vadinami *mistikais*; jie linkę galvoti vadovaudamiesi intuicija ir iracionalumu, ypač tais atvejais, kai kalbama apie nematerialius daiktus. Mistikų nuomone, realumas nesuvokiamas protu ir suprantamas tik iracionaliu būdu, kuris įprastai priešinamas logiškam, moksliniam tikrovės supratimui.

## Nuorodos

* Svetainė apie mistika 
* Svetainė apie mistinę pasaulėžiūrą 
* „Misticizmas“
Karl Wilhelm von Nägeli

**Karlas Vilhelmas fon Negelis** (*Karl Wilhelm von Nägeli*, g. 1817 m. kovo 27 d. Kilchberge, netoli Ciūricho – m. 1891 m. gegužės 11 d. Miunchene) – Šveicarijos botanikas, algologas. Aprašė ląstelės branduolio dalijimąsi, Augalų audinių susidarymą ir augimą, indų kūlelių sandarą, atrado paparčių spermatozoidus. Vienas pirmųjų ėmė botanikoje naudotis matematiniais metodais. Sukūrė spekuliatyvią paveldimumo ir evoliucijos teoriją (ortolamarkizmą), pagal kuria organizmų vystymąsi lemia jų nematerialios vidinės savybės.
Seišelių himnas

***Koste Seselwa*** – Seišelių Respublikos valstybinis himnas. Žodžius ir muziką 1996 m. sukūrė David François Marc André ir George Charles Robert Payet. Tais pačiais metais himnas patvirtintas. Oficialios himno eilės yra kreolų kalba, tačiau yra atitinkami vertimai anglų ir prancūzų kalbomis.

## Oficialios eilės
: *Sesel ou menm nou sel patri*
: *Kot nou viv dan larmoni*
: *Lazwa, lanmour ek lape*
: *Nou remersye Bondye*

: *Preserv labote nou pei*
: *Larises nou losean*
: *En leritaz byen presye*
: *Pour boner nou zanfan*

: *Reste touzour dan linite*
: *Fer monte nou paviyon*
: *Ansanm pou tou leternite*
: *Koste Seselwa*

## Vertimas
: Seišeliai, tu esi mano vienintelė tėvynė,
: Kurioje mes gyvenam harmonijoje
: Džiaugsmas, meilė ir taika
: Mes dėkojame už tai Dievui.

: Išsaugok mūsų šalies grožį,
: Mūsų vandenyno turtus,
: Nuostabų palikimą
: Mūsų vaikų ateičiai.

: Būkime visad vieningi,
: Kai keliame vėliavą aukštyn,
: Kartu, per amžius,
: Pirmyn, seišeliečiai.

## Melodijos
* Instrumentinė versija, mp3 formatu
Seišelių vyrų futbolo rinktinė

**Seišelių vyrų futbolo rinktinė** – Seišelių saloms atsovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kontroliuojama Seišelių futbolo federacijos. Tai viena silpniausių Afrikos rinktinių – nei karto nedalyvavo Afrikos ar pasaulio čempionatuose.

Seišelių rinktinė pradėta rinkti 1969–1970 m. Pradžioje varžėsi su Kenijos klubais, o 1974 m. sužaidė draugišką susitikimą su Reunjono rinktine. 1977 m. sužaidė su FIFA nare – Mauricijaus rinktine. 1979 m. debiutavo Indijos vandenyno žaidynėse. Nuo 1986 m. FIFA ir CAF narė. 1988 m. debiutavo atrankoje į Afrikos čempionatą, 2000 m. – atrankoje į pasaulio čempionatą.

## Dalyvavimas [[Afrikos Tautų Taurė]]s turnyre
* 1957–1988 – *ne FIFA/CAF narė*
* 1990– – *nedalyvavo/neįveikė atrankos*

## Dalyvavimas pasaulio čempionatuose
* 1930-1998 – *nedalyvavo*
* 2002-2022 – *neįveikė atrankos*

## Pasiekimai Indijos vandenyno žaidynėse
* 1 vieta: 2011 m.
* 2 vieta: 1979 m.
* 3 vieta: 1990, 1998, 2003 m.

## Treneriai

*  Adrian Fisher (1969–1973)
*  Ulrich Mathiot (1991)
*  Helmut Kosmehl (1992–1993)
*  Vojo Gardašević (1997–2001)
*  Dominique Bathenay (2002)
*  Michael Nees (2002–2004)
*  Raoul Shungu (2006–2008)
*  Jan Mak (2008)
*  Ulrich Mathiot (2008)
*  Richard Holmlund (2009)
*  Jan Mak (2010)
*  Michael Nees (2010)
*  Andrew Amers-Morrison (2010)
*  Ralph Jean-Louis (2010–2011)
*  *[[Gavin Jeanne]]* (2012)
*  Jan Mak (2013–2014)
*  Ulrich Mathiot (2014–2015)
*  *[[Bruno Saindini]]* (2015)
*  Ralph Jean-Louis (2015–2016)
*  *[[Joel de Commarmond]]* (2017)
*  *[[Rodney Choisy]]* (2017)
*  Gavin Jeanne (2018–2019)
*  Jan Mak (2019)
*  Ralph Jean-Louis (2020–2021)
*  *[[Osama Haroun]]* (2021)
*  Vivian Bothe (2021–)

## Šaltiniai
Seišelių rupija

**Seišelių rupija** – Seišelių valstybinė valiuta. Ji yra padalinta į 100 centų. Vietine seselva kalba valiuta yra vadinama *roupi*. Tarptautinis valiutos kodas – SCR. Taip pat kartais yra naudojami SR ir SRe sutrumpinimai .

## Istorija
Seišelių rupija buvo įvesta 1914, pakeisdama pagal nominalią vertę Mauricijaus rupiją, kuri cirkuliavo Seišeliuose nuo 1877 metų.

## Monetos

* 1 centas (paskutinį kartą nukaltas 1992)
* 5 centai
* 10 centų
* 25 centai
* 1 rupija
* 5 rupijos

## Banknotai

*10 rupijų
*25 rupijos
*50 rupijų
*100 rupijų
*500 rupijų

## Šaltiniai
Prancūzkelis

**Prancūzkelis** – 600 mm vėžės buvusi siaurojo geležinkelio linija, nutiesta nuo Marcinkonių iki Katros upės, skirta medienai pervežti. Dabar išardyta, naudojama kaip kelias.

## Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Marcinkonys minimi jau 1637 m. Ši gyvenvietė išaugo antroje XIX a. pusėje, nutiesus Varšuvos–Sankt Peterburgo geležinkelį. Nutiesus geležinkelį, prasidėjo miškų kirtimas.

1914 m. kaizerinės Vokietijos kariuomenė nutiesė 28,5 km ilgio siaurojo geležinkelio atšaką nuo Marcinkonių iki Katros upės, kuriuo buvo vežamos girios pušys ir eglės. Buvo nutiesti atsišakojimai ir anapus Katros upės, šiuo metu – Baltarusijos teritorijoje: į Zubravą bei į Benkus ir Matylius per Ogorodiščią.

Garvežys, pilnai pakrautas anglimi ir vandeniu, svėrė 11 tonų, su sąstatu išvystydavo 30 km/h greitį. Sąstatą dažniausiai sudarė trys atviros platformos, taip pat buvo naudojamas keleivinis bei šarvuotas vagonai. Keleiviniu traukiniu galėjo važiuoti iki 150 žmonių. Kelionei į abi puses buvo sunaudojama 600 kg anglies arba 3 m³ malkų, kai anglies nebūdavo. Sąstatą aptarnaudavo trys darbuotojai: mašinistas, padėjėjas ir konduktorius. Po Antrojo pasaulinio karo linijoje nelikus garvežių, aplinkinių kaimų gyventojai važinėjo vagonais pasistumdami kartimis.

Siaurasis geležinkeliukas, vietinių gyventojų vadinamas Prancūzkeliu, buvo naudojamas iki 1974 m. medienai išvežti. Dabar buvusio geležinkelio kelias yra nebenaudojamas, bėgiai ir pabėgiai išardyti, todėl galima važiuoti keliu automobiliu. Pavažiavus ~7 km, kelias labai suprastėja ir tampa nepravažiuojamas, tačiau po kelių kilometrų vėl pagerėja.

## Galerija

Prancūzkelis, 2007.jpg|Prancūzkelio vietoje esantis automobilių kelias


## Nuorodos
* Марцинконис (Parovoz.com)
* 

## Šaltiniai
Miuziklas

**Miuziklas** – muzikos žanras, beveik niekuo nesiskiriantis nuo šiuolaikinių muzikinių filmų ar roko operų, atsiradęs Amerikoje. Miuziklo siužetas ir muzika yra pramoginio, estradinio pobūdžio, daug šokama.

Pirmuoju lietuvišku miuziklu laikytinas G. Kuprevičiaus „Ugnies medžioklė". Jo siužetas labai paprastas – apie dabartinį miesto žmonių gyvenimą, meilės ir šeimos problemas. Iš šio miuziklo yra ir populiarioji daina „Kregždutės". Tačiau bene populiariausias lietuviškas miuziklas yra V. Ganelino „Velnio nuotaka", sukurtas pagal K. Borutos apysaką „Baltaragio malūnas".
Takehiko Inoue

**Takehiko Inoue** (, g. 1967 m. sausio 12 d.) – manga kūrėjas. Jis piešia manga vyriškai auditorijai. Jo darbai: „Chameleon Jail“, „Slam Dunk“, „Buzzer Beater“, „Vagabond“ (už kurį jis gavo Osamu Tezuka Kultūros apdovanojimą 2002 metais) ir „Real“.

Gimė Okučyje, Kagošimoje. Prieš debiutuodamas jis buvo Tsukasa Hojo asistentas kuriant „Miesto medžiotoją“ (*City Hunter*). Jis debiutavo mangos žurnaluose 1988 metais, kai žurnale „Weekly Shōnen Jump“ pasirodė jo kūrinys „Purple Maple“. Pirmoji mangos knyga buvo „Chameleon Jail“, pasirodžiusi 1989 metais. Jo žinomiausia manga „Slam Dunk“ yra apie krepšinį, apskritai dauguma jo kūrinių yra apie sportą. „Slam Dunk“ įnešė didelį įnašą krepšinio populiariniame Japonijoje.
One Piece

**One piece** () – Eičiro Odos mangos ir animė serijos. Tai istorija apie piratų įgulą, vadovaujamą kapitono Monkio Di Lufio (*Monkey D. Luffy*). Lufio didžiausia ambicija yra rasti garsiausią pasaulio lobį, vadinamą One Piece, ir tapti Piratų Karaliumi.

Manga leidžiama nuo 1997 metų liepos 19 dienos, o „Toei Animation“ sukurtos anime serijos pasirodė 1999 metais. Eiichiro Oda planavo, kad „One Piece“ truks penkerius metus, bet istorija užsitęsė ilgiau nei jis tikėjosi dėl nepaprastai didelio populiarumo.

„One Piece“ yra ketvirtoje vietoje pagal mangos pardavimus „Weekly Shonen Jump“ žurnalo istorijoje ir yra trečia visų laikų „Shōnen Jump“ manga pagal populiarumą. „One Piece“ mangos 24-as tomas buvo populiariausias romanas Japonijoje ir nukonkuravo net „Harį Poterį ir Netikrąjį Princą“. Šiuo metu „One Piece“ manga leidžiama 21 kalba.

## Šaltiniai
Chevrolet Bel Air

**Chevrolet Bel Air** buvo automobilis kurį gamino Chevrolet nuo 1953 iki 1975 metų. Kanadoje Bel Air buvo gaminamas iki 1981 metų.

## 2002 Bel Air Koncepcija
2002 metais Šiaurės Amerikos Tarptautinėje Automobililų Parodoje buvo pristatyta Bel Air kabrioleto koncepcija. Koncepcija turėjo daug panašumų į 1955-57 metų modelį, o galiniai žibintai buvo panašūs į Ford Thunderbird automobilio žibintus. Kol kas General Motors neparodė jokio susidomėjimo gaminti šį automobilį.
Chevrolet Corvair

**Chevrolet Corvair** buvo automobilis gaminamas Chevrolet nuo 1960 iki 1969 metų. Automobilis buvo įvairiausiu kėbulų tipu – 4-durų sedanas ir hardtopas, 2-durų sedanas ir hardtopas, cabrioletas, universalas, pikapas ir krovininės paskirties. Corvair kaip ir Ford Falcon, Studebaker Lark, Nash Rambler ir Plymouth Valiant buvo sukurta užpildyti mažų automobilių rinką. Kuri tuo metu buvo užpildoma su importuojamais Volkswagen, Renault ir kitokiais europietiškais automobiliais.
Chevrolet Vega

**Chevrolet Vega** buvo subkompaktinės klasės automobilis gaminamas nuo 1971 iki 1977 metų. Automobilis buvo parduodamas kaip hečbekas, kupė ir universalas. Vega buvo gaminama ant GM H platformos. Panašus **Pontiac Astre** buvo parduodamas Kanadoje nuo 1973 iki 1977 metų. 1971 metais žurnalas Motor Trend Vega išrinko metų automobiliu.
Miražas

**Miražas** – optinis gamtos fenomenas, kai dėl šviesos lūžimo yra matomas vaizdas, iš tiesų esantis kitoje vietoje. Pavadinimas kilęs nuo  'pasirodyti, atrodyti'. Miražas nėra haliucinacija ir gali būti fotografuojamas.

Šį reiškinį pirmą kartą paaiškino prancūzų mokslininkas Monžas (1746–1818), kuris dalyvavo Napoleono ekspedicijoje į Egiptą.

Akustinis miražo analogas yra aidas.

## Priežastys

Miražai susidaro dėl skirtingos temperatūros oro sluoksnių susidarymo, nes šaltame ir karštame ore spindulių lūžio rodiklis skiriasi. Dėl skirtingo lūžio rodiklio dažniausiai iš dangaus atėjusiems šviesos spinduliams kirtus staigią ribą tarp šalto ir karšto oro, jie užlinksta link kirstos ribos. Pavyzdžiui, jei prie pat įkaitinto asfalto esantis oras yra smarkiai karštesnis už truputį aukščiau esantį orą, šviesos spinduliai išlinks į viršų, sudarydami apatinį miražą. Jei prie žemės esantis oras yra šaltesnis už aukščiau esantį orą, šviesos spinduliai išlinks į apačią, sudarydami viršutinį miražą.

Kai spindulys pasiekia žiūrėtojo akį, smegenys interpretuoja vaizdą kaip atėjusį tobulai tiesia linija, kaip yra įprasta, nors iš tikro spindulio kelias į akį buvo išlinkęs. Dėl šios priežasties, jei šviesos spindulys ateina iš dangaus, ant žemės matomas dangaus atspindys. Šį vaizdą žiūrėtojas gali neteisingai interpretuoti kaip dangų atspindinčio vandens vaizdą, nes tai yra dažniau pasitaikantis ir smegenims suprantamesnis atvejis.

## Rūšys

Miražai skirstomi į *apatinius* (kai šiltesnis oro sluoksnis yra palei žemę ir kai realus vaizdas yra aukščiau jo gaunamo atvaizdo) ir *viršutinius* (kai palei žemę yra šaltesnis oro sluoksnis – temperatūros inversija).

Prie apatinių miražų priskiriami *dykumos miražas* ir *plento miražas*, kai esant įkaitusiems paviršiams, matoma melsva juosta (dangaus „atspindys“), neretai klaidingai interpretuojama kaip vanduo. Apatiniai miražai nėra patvarūs.

Prie viršutinių miražų priskiriami Fata Morgana ir islandiškas *halgerndingar* reiškiniai. Viršutiniai miražai pasitaiko rečiau, tačiau yra stabilesni.

## Taip pat skaitykite
* Fata Morgana

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Straipsnelis apie miražus (lietuviškai) 
* Atmospheric optical mirages svetainė (angliškai)
* Moksliškas plento miražo paaiškinimas (angliškai)