open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daugirdai (Alytus)

**Daugirdai** – gatvinis kaimas Alytaus rajono savivaldybės vakaruose, 2 km į rytus nuo Krokialaukio. Šalia prateka Peršėkės baseino upelis Kilminė.

## Architektūra

Daugirdai – kultūros paveldo objektas (dvidešimties sodybų gatvinis kaimas). Kaimo planas būdingas XIX a. pab. į vienkiemius išskirstytiems buvusiems gatviniams kaimams. Padrikai išsidėsčiusių sodybų pastatai ir tvoros sudaro beveik taisyklingus kiemus. Pirkios dvigalės, su atvirais prieangiais. Svirnai su šoniniais priesvirniais. Tvartai (po 2 sodyboje) sudaryti iš kelių dalių, ilgi. Kluonai žemi, juose būta apskritų kūlimo maniežų, ilgų peludžių.

## Istorija

Daugirdai šaltiniuose minimi nuo 1581 m. Vėliau 10 dūmų kaimas įėjo į Krokialaukio palivarką.

Tarybiniais metais – „Lenino keliu“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Daugirduose 1871 m. lapkričio 11 d. gimė inžinierius, diplomatas, politinis ir visuomenės veikėjas Tomas Naruševičius.

## Šaltiniai
Laikas gyventi ir laikas mirti

**Laikas gyventi ir laikas mirti** () – vokiečių rašytojo E. M. Remarko romanas apie gyvenimą mažame miestelyje, karo metu Vokietijoje.

## Siužetas

Pagrindinis herojus – eilinis Greberis, grįžęs iš fronto atostogų į savo gimtąjį miestelį. Tačiau jis randa visai ne tai, ko tikėjosi – visam miestely tvyro chaosas, po sąjungininkų bombardavimų mažai kas telikę nesugriauto. Greberis tikisi rast savo tėvus, deja, randa tik namo griuvėsius. Dabar jam liko tik viena išeitis – ieškot ir tikėtis, kad tėvai yra gyvi. Po bergždžių paieškų jis sutinka savo vaikystės draugę Elizabetą ir užmezga su ja romantinius santykius.
Dapkiškės

**Dapkiškės** (arba ***Dapkiškiai***) – kaimas Alytaus rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į pietus nuo Santaikos. Memorialinė S. Konarskio sodyba, išlikęs Dapkiškių dvaras.

## Istorija

XV a. pradžioje netoli Simno minimas Dapkiškių dvaras.

XIX a. pad. buvo Dapkiškių palivarkas Kalvarijos apskrities Balkūnų valsčiuje, Miroslavo parapijoje. Kadaise buvusi karališka valda 1837 m. padovanota majorui Šatovui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Dapkiškių dvare gimė Simonas Konarskis (1808–1839), žymus 1831 m. sukilimo dalyvis.

## Šaltiniai
Polecat

**Polecat** () – eksperimentinis bepilotis orlaivis, sukurtas „Lockheed Martin“ korporacijos „Advanced Development Programs“ padalinio. Lėktuvas galėjo būti pritaikytas tiek kariniams, tiek moksliniams tikslams.

„Polecat“ programą finansavo tik pati „Lockheed Martin“ (karinių lėktuvų programas dažnai finansuoja šalies vyriausybė). Lėktuvas buvo pagamintas per 18 mėnesių nuo programos pradžios ir pirmą kartą pakilo 2005 m., o visuomenei buvo pristatytas 2006 m. Tų pačių metų gruodžio 18 d. „Polecat“ sudužo. Avariją sukėlė vidinis gedimas. 

Iki šiol ir buvo sukurtas tik vienas lėktuvas. Jo pagaminimas kainavo 27 milijonus JAV dolerių.
Guillermo Santa Cruz

**Guillermo Santa Cruz** (g. 1984 m. sausio 6 d., Buenos Airės, Argentina) – Argentinos aktorius.

## Karjera

Santa Cruz parodė savo susidomėjimą ir talentą aktorystei būdamas dar visai mažas vaikas. 1991 m., būdamas 7 metų, pirmą kartą debiutavo televizijoje *Telefé* telenovelėje "El Árbol Azul" ("Mėlynas medis"). Čia jis atliko *Guille* rolę (tai yra įprastas įpratimas Lotynų Amerikoje, naujokui aktoriui duoti personažo vardą, kurį sudaro ir dalis tikrojo aktoriaus vardo).

Santa Cruz pirmą kartą susitiko Agustina Cherri ir Alberto Fernández de Rosa filmuojantis "Grande Pa! " ("Super Tėtis! "), komedijiniame seriale, kuris sulaukė didelės sėkmės Argentinoje ir čia Guillermo, pirmą kartą, pajuto šlovės skonį. Vėliau Fernández de Rosa ir Cherri su vaikinu vaidino seriale "Chiquititas" ("Mažyliai"), be abejonės Lotynų Amerikos muilo opera visą laiką susilaukusi daug sėkmės. "Chiquititas" rodė Argentinos televizijoje šešerius metus.

1991 m. Guillermo baigė vaidinti mažas roles telenovelėje "Cosecharás tu Siembra" ("Tavo sėklos išaugs").

1992 m. Santa Cruz dingo iš ekranų, bet 1993 m. grįžo vaidindamas filme "Yo Quiero Gritar Que te Amo" ("Aš noriu rėkti, kad tave myliu"), čia jis vaidino šalia Andrea Del Boca.

1994 m. pradėjo vaidinti kartu su Venesuelos – Argentinos aktoriais Grecia Colmenares ir Osvaldo Laport tarptautiniame projekte "Milagros" ("Milagra"), kuris buvo rodomas kompanijos *Telemundo* JAV. Tokiu būdu Santa Cruz pasirodė ispaniškai kalbančiai auditorijai JAV. Tuo metu taip pat jis dirbo "Inconquistable Corazón".

1995 m. Argentinos televizija pradėjo rodyti "Chiquititas", o Santa Cruz, tuo tarpu, vaidino "Dulce Ana" ("Saldžioji Ana"). Jo buvęs bendradarbis Fernández de Rosa buvo paskirtas *Telefé* atrankos direktoriumi, taigi jis atrinkinėjo aktorius serialui "Chiquititas". Alberto Santa Cruz’ą išrinko *Guillermo Maza'os* personažui. Santa Crus prisidėjo prie "Chiquititas" 1996 m.

Vaidindamas *Guillermo Maza*, pravarde *Guille*, vaikinas pasiekė tarptautinę šlovę, kai serialas tapo šou numeriu pirmu daugelyje Lotynų Amerikos šalių bei Izraelyje ir Rusijoje. Vėliau seriale vaidino *Javier Maza*. *Maza* išliko seriale iki 1999 m. Turėjo galimybę įrašyti CD ir pasirodė ant daugybės "Chiquititas" žurnalo viršelių. Po "Chiquititas" jis padarė savo karjeros pertrauką.

2002 m. Guillermo grįžęs vaidino kartu su bendradarbiais iš "Chiquititas": Camila Bordonaba, Felipe Colombo, Dario, Luisana Lopilato, Georgina Mollo bei šalia žinomų aktorių: Catherine Fulop, Diego García taip pat svarbiame Argentinoje šou "Rebelde Way".

## Filmografija

### Serialai
Santa Klara

**Santa Klara** () – miestas centrinėje Kuboje. Vilja Klaros provincijos centras. 237,6 tūkst. gyventojų (2004 m.). Maisto, tekstilės, elektronikos, statybinių medžiagų pramonė. Las Villas universitetas. Mieste gausu parkų, senamiestyje yra išlikusių kolonijinės architektūros pastatų. Če Gevaros mauzoliejus.

## Istorija

Santa Klara įkurta 1689 m. Miestas greitai augo, kadangi tapo svarbiu punktu pusiaukelėje tarp Havanos ir rytų Kubos. 1958 m. gruodžio 31 d. mieste įvyko Santa Klaros mūšis, kuomet revoliucionieriai, vadovaujami Če Gevaros, sumušė armiją ir galutinai palaužė Batistą.
Zamin Udas

**Zamin Udas** (, *kelio vartai*) – miestas ir sumas (rajonas) Dornogobio provincijoje pietryčių Mongolijoje.

Miestas įsikuręs prie *Transmongolijos geležinkelio*, svarbiausio kelio, jungiančio Mongoliją ir Kiniją (*Erenhoto* en mieste). Pasienio kontrolė 2004 m. suskaičiavo virš 950 000 sienos kirtimų.
2007 m. balandžio mėn. pradėtas kloti 432 km ilgio kelias iš Čoiro į Zamin Udą per Sainšandą. Darbus planuota užbaigti 2007 m. spalio mėn.

Zamin Udo laisvoji ekonominė zona buvo sukurta 2004 m. Ji užima 900 ha plotą ir yra tarp *Zamin Udo* gyvenvietės ir sienos su Kinija.

## Nuorodos
Napas

**Napas** () – upė Ekvadore ir Peru; Amazonės kairysis intakas. Prasideda Andų kalnuose, Kotopaksio ugnikalnio papėdėje. Pradžioje teka kalnuotomis vietovėmis, už Puerto Fransisko de Oreljanos patenka į Amazonės lygumą ir teka į pietryčius lygiagrečiai su Putumajo upe. Ties Nuevo Rokafuerte kerta Ekvadoro-Peru sieną.

Didžiausi intakai: Koka, Papaljakta, Aguarikas, Tamborjaku (kairieji), Tiputinis, Jasunis, Kurarajus, Masanas (dešinieji).

Napas laivuojamas iki Santa Rosos gyvenvietės (aukštupyje).

Napo upe savo kelionę per Amazoniją pradėjo ispanų keliautojas Fransiskas de Oreljana.

## Šaltiniai
Daukšių piliakalnis

**Šakalių piliakalnis** arba *Daukšių piliakalnis*, vadinamas *Pile, Papilale* – piliakalnis pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Šakalių kaimo žemių pietrytiniame pakraštyje, šalia Daukšių (Skuodo seniūnija). 

Pasiekiamas Daukšiuose, nuo kelio Mosėdis - Lenkimai pavažiavus 0,55 km Skuodo kryptimi Skuodo gatve, po to pasukus į dešinę Giraitės gatve 0,56 km iki miškelio, miškelio pietiniu pakraščiu ir laukais 0,3 km rytų-pietvakarių kryptimi iki Erlos ir paėjus 70 m į pietus pėsčiomis palei upelį (sunkiai randamas, nes aplinkoje neišsiskiria).
## Piliakalnis

Įrengtas Erlos kairiajame krante esančios aukštumos krašte. Aikštelė pusiau ovali, ištęsta šiaurės – pietų kryptimi, 60×55 m dydžio. Ją iš pietų, vakarų ir šiaurės juosia 170 m ilgio, 16 m pločio pasagos pavidalo pylimas, kurio aukštis  0,2–0,5 m (1948 m. jis buvo 1 m aukščio). Už pylimo buvo griovys, kurio išlikusi pietinė dalis yra apie 3 m pločio ir 0,2 m gylio. Šlaitas į upę status, 6 m aukščio.Piliakalnis labai suardytas ariant: pylimas paskleistas, beveik sulygintas su aplinkiniais laukais, griovys užpiltas ir užlygintas. 
Datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

## Tyrimai
1948 ir 1964 m. žvalgė Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas, 1987 m. – Bronius Dakanis, Algimantas Merkevičius ir Gintautas Zabiela (Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba). 

1978 m. Ignas Jablonskis vakarinėje dalyje padarė pylimo pjūvį - 25,5 m². Nustatyta, kad pylimas krautas iš akmenų, jame rasta lipdytos keramikos.
 

## Istorija
Piliakalnyje lokalizuojama 1253 m. minimos kuršių Šakalžemės vietovės pilis. 

Vietos gyventojai piliakalnį vadina Pile, Papilale. Pasakojama, kad senovėje čia stovėjo dvaras. Jo ponas žiauriai elgėsi su pavaldiniais, nuvykęs į Mosėdį, jodinėjo po bažnyčią. Vieną Kalėdų dieną perkūnas poną nutrenkė, o jo dvaras pranyko. Ilgai jo vietoje žiojėjo gyli duobė, kurią aplinkiniai gyventojai užpylė ir užlygino ardami laukus.

Kitas padavimas mena, kad piliakalnį supylė švedai, o jų pilies griuvėsiai stūksojo iki pat XX a.  

1988 m. piliakalnis įrašytas į respublikinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą (AR1720), 1993 m. registruotas kultūros vertybių registre, 1997 m. – kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A477), 1998 m. paskelbtas Lietuvos Respublikos kultūros paminklu (A477P), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paminklu.

## Šaltiniai

* Gintautas Zabiela. Piliakalnių likimas Lietuvos valstybės susidarymo išvakarėse. - Lituanistica - 1991. - Nr. 4. - P. 27, 29

## Nuorodos
* Šakalių, Daukšių piliakalnis. Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Triumfo arka (Paryžius)

**Triumfo arka** () – Prancūzijos sostinės Paryžiaus 8-ojoje apskrityje esantis monumentalus statinys, skirtas Napoleono Bonaparto Didžiosios armijos pergalėms įamžinti. Stovi Šarlio de Golio aikštėje (anksčiau vadinamoje *Žvaigždės aikšte*), Eliziejaus laukų vakariniame pakraštyje. Valstybės saugomas architektūros ir istorijos paminklas, vienas iš Paryžiaus simbolių.

Pagal architekto Žano Fransua Šalgreno () projektą iškilo 1806–1836 m. Prie Triumfo arkos organizuojamos bendranacionalinių švenčių iškilmės, po ja įrengtas Pirmojo pasaulinio karo Nežinomo kario kapas ir dega Amžinoji ugnis. Nuo 1923 m. kas vakarą vyksta Amžinosios ugnies uždegimo ritualas, 2020 m. liepos 6 d. ši ceremonija buvo skirta pagerbti Nepriklausomybės atkūrimo 30–metį mininčią Lietuvą. Atmindamas žuvusiuosius už Prancūzijos laisvę, ant Nežinomo kareivio kapo ambasadorius Nerijus Aleksiejūnas padėjo Lietuvos vėliavos spalvų vainiką.

## Architektūra
Vienos angos Triumfo arkos aukštis 49,5 m, plotis 44,8 m, skersmuo 22,2 m. Panaudotos klasikinės formos, gausiai dekoruota skulptūromis. Tai vėlyvojo ampyro kūrinys. Statinį 1806 m. suprojektavo Jean Chalgrin, pagal dydį jis yra antras tarp tebestovinčių triumfo arkų.

Ant Arkos sienų iškalti 128 mūšių, kuriuos laimėjo respublikinės ir imperinės Prancūzijos kariuomenės (taip pat ir Mažojoje Lietuvoje įvykęs Ylavos mūšis ()), vietos. Be to, sienų plokštėse įrašytos 660 garsiausių prancūzų karvedžių pavardės, tarp kurių per Vilniaus ir Kauno gubernijas keliavę Napoleono žygio į Maskvą dalyviai Žakas Aleksandras Makdonaldas ir Joachimas Miuratas. Paminėtas ir lenkų generolas Juzefas Poniatovskis, prie kurio vadovaujamo V–tojo korpuso, Napoleono kariuomenei traukiantis iš Rusijos, prisijungė Antano Gelgaudo Lietuvoje suformuotas XXI pėstininkų pulkas.

Napoleono Bonaparto šimto dienų valdymui priminti prie Arkos pastatyti 100 granitinių stulpelių, tarpusavyje sujungtų ketinėmis grandinėmis. Arkos viduje įrengtas statybos ir eksploatacijos istoriją pateikiantis muziejus.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali Triumfo arkos svetainė (fr)
* Asociacijos „La Flamme sous l'Arc de Triomphe“ oficiali svetainė (fr)
* Trumpi duomenys apie Arką (de)
* Vaizdas nuo Triumfo arkos
Bitininko apranga

**Bitininko apranga** – bitininko specdrabužiai, kuriuos jis dėvi dirbdamas prie avilio ir avilių lizduose. Apranga labai svarbi, kadangi bitės gali būti labai agresyvios, o daug įgėlimų gali sutrikdyti sveikatą ar net būti mirtini. Bičių agresyvumas priklauso nuo veislės, oro ir medonešio sąlygų, kitų aplinkybių.

Bitininko specdrabužių paskirtis – apsaugoti nuo bičių įgėlimų. Specdrabužius sudaro:
* bitininko tinklelis. Paprastai tai audeklinė skrybėlė, kurios kraštai ištempti stangrios vielos lankais ir nuo kurių žemyn leidžiasi tankus tinklelis, kuris apačioje, ties apykakle, sutraukiamas. Tinklelį ištemptą, kad bitės nepasiektų galvos odos, laiko irgi vielos lankai.
* bitininko chalatas. Pagrindinis reikalavimas – sandariai užsisega apykaklė ir rankogaliai, kad po chalatu neįlįstų bitės. Audinys turi būti pakankamai tankus, kad bitės kiaurai nepragiltų.
Į pilną bitininko kostiumą tankaus audinio sandariai užsagstomos kelnės ir uždara avalynė. Kartais bitininkai dėvi ir pirštines.
Rekomenduojama šviesi bitininkų apranga, kadangi šviesios spalvos mažina bičių agresyvumą.

Daug bitininkų nemėgsta vilkėti specialiosios aprangos, dažnai apsiriboja tik tinkleliu, kad apsaugotų veidą.


File:Protection.jpg|Šiuolaikinė bitininko apranga.
File:WPKiW - Skansen - Pszczelarz 01.jpg|Bitininko apranga. Skrybėlė su tinkleliu kabo už nugaros.
File:Smoking the bees.jpg|Bitininkai rūko bites su dūmine.
File:Todo tiempo pasado fue mejor - Joven Manos de Aguijones (by).jpg|Pirštinės.
Lehman Brothers

**Lehman Brothers Holdings Inc.** buvo vienas iš didžiausių JAV investicinių bankų. Broliai Emanuel ir Mayer Lehman'ai atvykę iš Vokietijos 1850 m. įsteigė banką. 2006 m. banke dirbo apie 23 tūkst. darbuotojų, metinis pelnas buvo 4 mlrd. dolerių. 2008 m. rugsėjo 15 d. bankas kreipėsi į teismą dėl bankroto paskelbimo. „Lehman Brothers“ skola siekė 613 mlrd. dolerių. Tai didžiausias bankrotas JAV istorijoje, tapęs 2008 m. pasaulio ekonominės krizės ryškiu akcentu. 1936-1943 m. banko viceprezidentu buvo Lietuvos žydų kilmės ekonomistas Alexander Sachs.

## Bankrotas
„Lehman Brothers“ bankrutavo dėl per didelės prisiimtos rizikos – jo portfelyje buvo sukaupta per didelė dalis rizikingų aktyvų, o siautėjant rizikingų būsto paskolų krizei, aktyvų vertė staigiai krito, sukeldama „Lehaman Brothers“ akcijų vertės biržoje kritimą ir, svarbiausia, kitų bankų ir partnerių nepasitikėjimą. Nepasitikėjimas lėmė, kad „Lehman Brothers“ daugiau niekas neskolino ir bankas buvo paliktas vienas tvarkytis su savo įsipareigojimais, o to padaryti nebeįstengė. Bankrutavęs vien tik „Freddie Mac“ (JAV hipotekos paskolų milžinui) bankas liko skolingas 400 mlrd. USD. „Lehman Brothers“ Azijos ir Europos padalinius prisijungė „Nomura“, o „Barclays“ įsigijo pastarojo JAV padalinį.

## Literatūra
* Lawrence G. McDonald, Patrick Robinson. A Colossal Failure of Common Sense: The Inside Story of the Collapse of Lehman Brothers.

## Nuorodos
* BBC: The Love of Money, The Bank That Bust the World
* Bloomberg: Lehman Files Biggest Bankruptcy Case as Suitors Balk

## Išnašos
Naikintojas

**Naikintojas**, *naikintuvo [[pilotas]]* - specialiai parengtas karo lakūnas, pilotuojantis naikintuvą. Naikintojai būna specialiai mokomi valdyti naikintuvus ir kautis oro mūšiuose, taip pat dažnai mokomi šturmuoti žemės taikinius. Laivyno ir lėktuvnešių aviacijos naikintojai mokomi kilti ir leistis lėktuvnešiuose, šturmuoti antvandeninius taikinius.

Naikintojai, numušę 5 ir daugiau lėktuvų paprastai vadinami asais.

## Sveikatos reikalavimai
Naikintojai turi būti puikios sveikatos:
* didelio ištvermingumo - nepriekaištinga širdis ir kraujotaka; gebėjimas atlaikyti didelius pagreičius, fizinės jėgos (ypač pilvo preso ir galūnių raumenų),
* puikios regos ir orientacijos erdvėje,
* gebėjimo atlaikyti nervinę įtampą, paskirstyti dėmesį.

Vienas svarbiausių oro mūšyje naikintoją veikiančių veiksnių yra perkrovos (pagreitis). Atliekant staigius posūkius (tiek vertikalius, tiek horizontalius) lėktuvas ir jo pilotas patiria išcentrinius pagreičius, kurie paprastai matuojami laisvojo kritimo pagreičiais *g*. 2 g perkrova yra lygi dvigubai Žemės traukai jūros lygyje, t. y., kūnas jaučiamas dukart sunkesnis. Šiuolaikiniai reaktyviniai naikintuvai gali atlikinėti labai staigius posūkius, kurių metu perkrovos gali viršyti žmogaus kūno gebėjimą jas atlaikyti.

Lėktuvui staigiai sukant aukštyn ar darant mirties kilpą patiriama teigiama perkrova, išcentrinis pagreitis sumuojasi su Žemės trauka. Suminė jėga verčia kraują tekėti į kojas ir kitas apatines kūno dalis. Dėl to į smegenis atiteka mažiau kraujo, ir jei tai trunka pakankamai ilgai, aptemsta piloto sąmonė ( ar *G-LOC* - 'perkrovos sukeltas sąmonės praradimas').
Nuo šio reiškinio apsaugo:
* pilotų priešperkroviniai kostiumai (), kurie perkrovos metu suspaudžia galūnes ir neleidžia į jas sutekėti kraujui. Su tokiu kostiumu pilotas atlaiko 1 g didesnę perkrovą.
* rankų, kojų ir pilvo raumenų įtempimas. Įtempti raumenys suspaudžia juose esančias arterijas ir sumažina perteklinį kraujo sutekėjimą į galūnes ir pilvo ertmę.
De Beers

**De Beers** – tarptautinė korporacija, užsiimanti deimantų gavyba, pirkimu, pardavimu, apdirbimu bei sintetinių deimantų gamyba. Korporacija įkurta PAR 1888 m. „De Beers“ kontroliuoja maždaug pusę pasaulinės neapdirbtų deimantų gamybos. „Anglo American“ kalnakasybos bendrovė valdo 45 % šios įmonės akcijų. Tuo tarpu 40 % „De Beers“ įmonės akcijų priklauso Nicky Oppenheimer ir jo šeimai.

## Istorija
1866 m. Oranžinės upės slėnyje atrastas pirmasis PAR deimantas, sveriantis 21 karatą. Po kurio laiko buvo atrastas kitas brangakmenis ir daugybė deimantų ieškotojų patraukė į Pietų Afrikos Respubliką. Didžioji dalis deimantų randama broliams De Beers priklausančiose žemėse. Tačiau broliai nedalyvavo kuriant De Beers imperiją. Kompaniją įkūrė Sesilas Rodsas, kuris pats būdamas ieškotoju didelės sėkmės nesulaukė. Jo įkurta kompanija pradėjo siūlyti deimantų ieškotojams įvairias paslaugas nuo deimantų supirkimo, instrumentų pardavimo, maitinimo paslaugų iki požeminio vandens išsiurbimo iš šachtų. Atsiskaitymas vyko deimantais, pajais, pelno dalimis. Jau 1883 m. kompanija valdė didžiausią deimantų telkinį Kimberlį. Kompanija buvo pavadinta brolių De Beers, žemių valdytojų, garbei.

De Beers kompanija greitai pasirašė sutarti su „N M Rothschild & Sons“ ir kitais anglų bankais dėl ekskliuzyvinio deimantų tiekimo. Taip nugalėjusi konkurentus, kompanija tapo monopolistine ir 1902 m. kontroliavo 95 procentus rinkos.

Monopolija kontroliavo deimantų kainas. 10 kartų per metus De Beers kviesdavo savo stambius klientus į Londoną, kur siūlydavo nedideles dėžutes su jų atrinktais deimantais ir nustatyta kainą. Klientas arba pirkdavo už nurodytą kainą arba išeidavo be deimantų. Taip pat nupirkęs deimantus įsipareigodavo neperpardavinėti jų kol jie nėra apšlifuoti.

Dėl kitose valstybėse atrastų deimanto telkinių De Beers monopolija pradėjo mažėti ir dabar jai priklauso 40 procentų rinkos.

## Išnašos
Triumfo arka (reikšmės)

**Triumfo arka** gali reikšti:

* Triumfo arka – statinys, kurio paskirtis būna pagerbti karines pergales ar valdovus;
** Karuselės triumfo arka – architektūros paminklas Paryžiuje;
** Maskvos Triumfo vartai – architektūros paminklas Sankt Peterburge;
** Paryžiaus Triumfo arka – architektūros paminklas Paryžiuje;
* Triumfo arka (knyga) – Ericho Marija Remarko romanas;
* Triumfo arka (laida) – LTV muzikinis projektas;
* „Triumfo arka. Auksiniai balsai“ – I sezono LTV muzikinio projekto CD+DVD, išleisti 2009 m.

Taip pat vadinami atitinkami statiniai Barselonoje, Bucharešte, Pchenjane; keli filmai.
Šaltinėnai

**Šaltinėnai** – kaimas Birštono savivaldybėje, dešiniajame Nemuno krante, į pietus nuo Birštono. Šiaurėje stūkso Šaltinėnų piliakalnis. Yra Siponių biblioteka, kaimo turizmo sodyba.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žarijos

**Žarijos** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Bagrėno, kairiajame Nemuno krante. Stūkso Žarijų I piliakalnis ir Žarijų II piliakalnis.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šilėnai (Birštonas)

**Šilėnai** – kaimas Birštono savivaldybėje, į rytus nuo Nemajūnų. Pietvakariuose stūkso Šilėnų piliakalnis. Šiaurėje plyti Šilėngirė.

## Gyventojai


Šilėnai (Birštonas), kryžius.jpg|Pakelės kryžius
Šilėnai (Birštonas), ženklas.jpg|Riboženklis


## Šaltiniai
Puzonys

**Puzonys** – kaimas Birštono savivaldybėje, dešiniajame Nemuno krante, 15 km į pietvakarius nuo Birštono. Seniūnaitijos centras. Angelų drožėjos R. Butkuvės sodyba.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lawrence Sperry

**Lorensas Speris** (*Lawrence Sperry*; 1892 m. gruodžio 22 d. – m. apie 1923 m. gruodžio 23) – vienas pirmųjų aviatorių, aviacinės technikos kūrėjų. Žinomas kaip autopiloto išradėjas.

## Biografija

L. Speris gimė Čikagoje (Ilinojus, JAV). Jis buvo trečiasis *Elmer Ambrose Sperry* sūnus. Anksti susidomėjo aviacija. Būdamas 17 m. jau skraidė savo konstrukcijos sklandytuvu. Po 4 metų jis pradėjo skraidyti lėktuvais.

L. Speris neturėjo formalaus inžinieriaus išsilavinimo, bet sukūrė nemažai aviacijai skirtų išradimų. Speris pasaulyje pagarsėjo 1914 m., kai Prancūzijoje viešai pademonstravo kaip veikia jo išrastas autopilotas. Jis sukūrė pirmąsias aviacines giroskopinio stabilizavimo sistemas, kurios šiais laikais plačiai naudojamos automatiniams skrydžiams užtikrinti. L. Speris garsėjo tuo, kad jis bandydamas savo išradimus paprastai ir pats pilotuodavo lėktuvus.

Manoma, kad L. Speris žuvo 1923 m. gruodžio 23 d. Jis tada nepaisydamas rūko pakilo Anglijoje ir išskrido į Prancūziją, kurios nepriskrido. 1924 m. sausio 11 d. jo kūną rado Lamanšo sąsiauryje.

## ''Mile high'' klubas
L. Speris laikomas vadinamojo *Mylios aukščio klubo* (*Mile High Club*) įkūrėju. Skelbiama, kad jis 1916 m. lapkritį, su moterimi skrisdamas skraidančia valtimi *Curtiss* virš Niujorko, užsiiminėjo seksu. Tą sykį jo pilotuojamas lėktuvas rėžėsi į vandenį, bet niekas nežuvo.
Sperio priskyrimas šiam virtualiam klubui yra paremtas dviem faktais – jis yra pirmas žmogus, pareiškęs, kad užsiiminėjo seksu ore, ir jis yra autopiloto išradėjas. Prieš įsirėždamas vandenin L. Speris skrido ~160 m aukštyje, o ir sąvokos *Mile High Club* tuo metu nebuvo.

## Nuorodos
* Lawrence Sperry 
* Lawrence Sperry, Sr, Inventor
Klaipėdos oro uostas

**Tarptautinis Klaipėdos oro uostas** – istorinis oro uostas Klaipėdoje, veikęs 1921–1927 metais, septynis kilometrus į rytus nutolęs nuo Klaipėdos, šalia Magistralinio kelio A1.

Šiuo metu veikia kaip privatus aerodromas. Yra du pakilimo takai: gruntinis 600x40 m ir asfaltbetoninis 500x21 m.

## Istorija
1921–1922 m. Klaipėdos miesto magistratas Rumpiškėje, netoli Smeltės žvejų kaimelio, įrengė aerodromą.

Nuo 1921 m. balandžio 1 d. aviacijos bendrovė „Danziger Luft-Reederei“ pradėjo skraidinti paštą iš Gdansko (Danzigo), per Karaliaučių į Klaipėdą. Nuo liepos 29 d. linija pratęsta iki Rygos, o nuo rugsėjo 20 d. – iki Talino. Iki 1923 m. šią trasą aptarnavo „Danziger Luft-Reederei“ ir „Deutsche Luft-reederei“ oro bendrovės (1923 m. vasarį pastaroji įmonė bankrutavo).

Išlikę oro paštu siųsti laiškai byloja, kad 1924 m. gegužės 22 d. buvo skrendama maršrutu Klaipėda (Memel) – Karaliaučius (Koenigsberg) – Berlynas. Po metų jau vykdavo kasdieniai skrydžiai į Kauną, Rygą, Taliną, Helsinkį, Gdanską (Dancigą), Karaliaučių. 

1921-1925 m. reisus lėktuvais Junkers F.13 aptarnavo „Latvijas Gaisa Satiksmes“ oro linijų akcinė bendrovė. 

1922-1926 m. reisus lėktuvais Junkers F.13 ir Sablatnig P.III aptarnavo Estijos „Aeronaut“ oro linijų akcinė bendrovė

Kelionės lėktuvu Klaipėdoje tuo metu nebuvo itin populiarios. Taip į Rygą per visus 1925 metus skrido vos 26, į Karaliaučių 1925 m. – 164, o 1926 m. – tik 142 keleiviai. 1926 m. buvo nutraukti skrydžiai į Rygą, o po metų nutrūko oro susisiekimas su Karaliaučiumi. Buvo bandoma organizuoti reisus į Tilžę, bet ir jie susidomėjimo nesukėlė (per visus 1926 m. šia paslauga pasinaudojo vos 49 keleiviai), todėl 1926 m. linija buvo uždaryta.

Nuo 1926 m. balandžio 19 d. į Klaipėdą ir atgal per Gdanską, Karaliaučių, Tilžę iš Berlyno skraidino „Deutsche Lufthansa“ 1927 m. balandžio 18 d. dar buvo bandoma paleisti oro pašto liniją Berlynas–Gdanskas–Karaliaučius–Tilžė–Klaipėda, bet ir ji nebuvo pelninga.

1924–1926 m. oro uostas buvo tarpinis aerodromas Švedijos oro kompanijai „AB Aerotransport“, skraidinusiai keleivius maršrutu Stokholmas–Helsinkis–Talinas–Ryga–Klaipėda–Karaliaučius. Švedų bendrovė nurodytu maršrutu konkuravo su Estijos oro transporto įmone „Aeronaut“.

Po ilgokų kelių metų bandymų galutinai paaiškėjo, kad Klaipėdos oro uosto veikla nebus rentabili, tad 1927 m. gegužės 25 d. oro uostas buvo uždarytas. Vienintelis Lietuvos uostamiestis ilgam laikui liko be oro transporto.

1977 metais į Klaipėdos aerouostą po ilgos pertraukos nusileido pirmieji lėktuvai. Tais pačiais metais buvo įkurta Klaipėdos aviacijos eskadrilė, kurios veikla susidėjo iš sanitarinių, gelbėjimo ir specialiųjų aviacijos darbų žemės ir miškų ūkyje. Šiuo metu eksploatuojami lėktuvai An-2, Cessna 172, Cessna 182.

Pagrindinę aerouosto veiklą sudaro specialieji aviacijos darbai, orlaivių techninė priežiūra ir remontas bei užsakomųjų skrydžių organizavimas.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Gerhard Wiloweit. *Die Wirtschaftsgeschichte des Memelgebietes*, II. Band – Marburg (Lahn): 1969, p.&nbsp;656.

## Nuorodos
* Informacija apie aerouostą
* Atsigaunantis Klaipėdos oro uostas ketina prilygti užsienietiškiems
Olbanis

**Olbanis** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Niujorko valstijos sostinė ir ketvirtas seniausias JAV miestas. Tai taip pat antra seniausia šalies sostinė. Įsikūręs prie Hadsono upės, 230 km į šiaurę nuo Niujorko. Apygardos centras. Yra oro uostas (nuo 1919 m.), upinis uostas (nuo 1932 m., pasiekiamas jūrinių laivų). Popieriaus, mašinų, tekstilės, pramoninės įrangos, chemijos, elektronikos pramonė.

Angliškas vardas kilęs iš škotų kalbos – *Alba* – Škotijos vardas.

## Istorija

1609 m. dabartinio miesto apylinkes pasiekė keliautojas Henris Hadsonas.

Olbanis (tada – Fort Nasau) buvo įkurtas 1614 m. 1629 m. Olandų Vest Indijos kompanija įkūrė prekybos postą. 1686 m. liepos 22 d. Olbaniui buvo suteiktas miesto statusas. 1797 m. nuspręsta Olbanyje įkurti Niujorko valstijos sostinę.

## Šaltiniai
Herbinis antspaudas

**Herbinis antspaudas** – antspaudas, kurio atspaude yra valstybės ar administracinio vieneto (apskrities, savivaldybės, miesto, miestelio ar kaimo), institucijos herbas. Herbiniai antspaudai skirti atitinkamų subjektų dokumentų tikrumui ir juos išdavusiam subjektui patvirtinti.

Lietuvoje herbinių antspaudų sudarymas ir naudojimas reguliuojamas įstatymų.


Image:Großes Bundessiegel.jpg|Vokietijos Federacinės respublikos didysis antspaudas
Image:Guernsey seal arms of Bailiwick.jpg|Gernsio beilifystės (XVII a.) herbinis antspaudas
Vaizdas:Finnish Supreme Administrative Court Seal.gif|Suomijos Aukščiausiojo Administracinio teismo herbinio antspaudo atspaudas



## Nuorodos
Vilniaus apskrities vėliava

**Vilniaus apskrities vėliava** – vienas iš buvusios Vilniaus apskrities heraldikos atributų. Vėliava herbo spalvų, laisvieji kraštai apvesti siaura sidabrine juostele.
Nauru transportas

Nauru turi 24 km asfaltuoto kelio, dauguma jo - įvažiavimas į Nauru fosfatų korporacijos biurus ir kasybos vietas. Vienintelis uostas yra Anibare, yra oro uostas.

**Geležinkeliai:**
*viso:*
3.9 km; pramoniniai, naudojami fosfatų transportavimui.

**Keliai:**
*viso:*
30 km
*asfaltuota:*
24 km
*neasfaltuota:*
6 km

**Jūrų uostai:**
1

**Oro uostai:**
1 (Nauru tarptautinis oro uostas)
Klaipėdos apskrities vėliava

**Klaipėdos apskrities vėliava** – viena iš Klaipėdos apskrities heraldikos atributų. Vėliava balta su apskrities herbu viduryje. Jo apvadas perkeltas į vėliavos pakraštį. Laisvieji kraštai apvesti auksine virvute.
Utenos apskrities vėliava

**Utenos apskrities vėliava** – viena iš Utenos apskrities heraldikos atributų. Vėliava herbo spalvų, laisvieji kraštai apvesti siaura sidabrine juostele.
Sidabravo herbas

**Sidabravo herbas** – pagrindinis Sidabravo miestelio ir Sidabravo seniūnijos (Radviliškio rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbo skydo žaliame lauke – išrautas sidabrinis medis su sidabriniais lapais.

## Simbolika

*Sidabrinis* medis primena miestelio pavadinimą. Žalia herbo skydo spalva simbolizuoja laisvę, grožį, viltį ir sveikatą.

## Istorija

1999 m. kovo 23 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 362. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

## Šaltiniai
Siesikų herbas

**Siesikų herbas** – pagrindinis Siesikų miestelio ir Siesikų seniūnijos (Ukmergės rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

## Aprašas

Skydo raudoname lauke einantis sidabrinis hipokentauras (žmogus-žirgas) auksinėmis kanopomis, iš auksinio lanko auksine strėle šaunantis atgal į pakeltos uodegos gale esančią išsižiojusio žalčio galvą su auksiniu liežuviu.

## Simbolika

Hipokentauras herbe pavaizduotas, kadangi Siesikų dvarininkai Daumantai-Siesickiai panašią būtybę naudojo savo herbe. Krikščioniškoje hagiografijoje jis siejamas su piktąja dvasia, kitur jam suteikiama pasaulietinė reikšmė, esą jis simbolizuoja žmones, galinčius išjodinėti laukinius žirgus.

## Istorija

1998 m. gruodžio 28 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 279. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

## Šaltiniai
Raimondas Vabalas

**Raimondas-Petras Vabalas** (1937 m. kovo 5 d. Paryžiuje – 2001 m. gruodžio 25 d. Vilniuje) – Lietuvos kino režisierius.

## Biografija
Baigė Panevėžio vidurinę mokyklą, mokėsi Panevėžio dramos teatro studijoje. 1956 m. įstojo ir 1964 m. baigė Maskvos sąjunginį kinematografijos institutą (VGIK), kurso vadovai Levas Kulešovas ir Aleksandra Chochlova. Nuo 1952 m. Panevėžio dramos teatro aktorius, režisieriaus asistentas. Kine debiutavo 1961 m. filmu „Kanonada“. Visus savo filmus sukūrė Lietuvos kino studijoje. Baigęs kurti filmą „Miškais ateina ruduo“, į kiną daugiau nebesugrįžo. Redagavo Vinco Selioko prisiminimus apie po karo vykusias Lietuvos partizanų, tarp kurių buvo ir Vabalo tėvai, kovas. Sunkiai sirgdamas, surinko daug partizanų ir pogrindininkų biografinės medžiagos, kurią pateikė Visuotinei lietuvių enciklopedijai.

Jaunystėje buvo vedęs aktorė Gražiną Balandytę. Antroji R. Vabalo žmona buvo Elvyra Žebertavičiūtė.

## Filmografija
* Kanonada, 1961 m., antrasis režsierius Arūnas Žebriūnas
* Žingsniai naktį, 1962 m., Sąjunginio kino festivalio Leningrade prizas
* Marš, marš, tra-ta-ta!, 1964 m., ir scenarijaus autorius
* Laiptai į dangų, 1966 m., ir scenarijaus autorius, Sąjunginio kino festivalio Leningrade prizas, Baltijos respublikų ir Moldavijos festivalio Kišiniove Didysis prizas, 1967 m. LTSR valstybinė premija
* Birželis, vasaros pradžia, 1969 m., ir scenarijaus autorius
* Akmuo ant akmens, 1971 m., ir scenarijaus autorius
* Ties riba, 1972 m.
* Smokas ir Mažylis, 1975 m.
* Mainai, 1980 m.
* Rungtynės nuo 9 iki 9, 1980 m.
* Skrydis per Atlantą, 1983 m., ir scenarijaus autorius, Sportinių filmų festivalio prizas
* Miškais ateina ruduo, 1990 m.

## Šaltiniai
Simno herbas

**Simno herbas** – pagrindinis Simno miesto ir Simno seniūnijos (Alytaus rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbo sidabriniame lauke šv. Povilas, vilkintis sidabrinius marškinius ir raudoną apsiaustą. Dešine ranka jis remiasi į nuleistą sidabrinį kalaviją su auksiniu efesu, kairėje laiko auksinę Evangelijų knygą. Kūnas natūralios spalvos, barzda ir plaukai sidabriniai, nimbas ir sandalai auksiniai.

## Simbolika

Herbui parinktas šv. Povilo atvaizdas susijęs su savivaldos teisių išrūpintojo Povilo Sapiegos vardu. Šv. Povilas tapo ir miesto globėju. Neaišku kodėl, bet XVIII a. pabaigoje Simno herbe pavaizduoti jau du šventieji – apaštalai Petras ir Povilas.

## Istorija

1626 m. sausio 2 d. Simnui suteikta Magdeburgo teisės ir herbas. Atnaujintą herbą 1792 m. birželio 15 d. patvirtino ATR valdovas Stanislovas Augustas privilegija Nr. 71.

1999 m. birželio 29 d. dabartinį herbą dekretu Nr. 498 patvirtino Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.

## Šaltiniai
Durangas (valstija)

**Durangas** () – valstija Meksikos šiaurinėje dalyje. Sostinė – Durangas.

Ribojasi su Čihuahua šiaurėje, Koahuila šiaurės rytuose, Sakatekasas pietryčiuose, Najaritu pietuose ir Sinaloa – vakaruose.

## Didžiausi miestai
* Viktorija de Durangas – 616,0 tūkst. gyv. (2020 m.)
* Gomes Palasijus – 301,7
* Lerdas – 96,2
* Santjago Papaskiaras – 30,0
* El Saltas – 26,6
* Siudad Gvadalupe Viktorija – 18,6

## Šaltiniai
Durangas

**Durangas** arba **Viktorija de Durangas** () – miestas šiaurinėje Meksikos dalyje, 1895 m aukštyje. Durango valstijos sostinė. 463,8 tūkst. gyventojų (2005 m.). Kalnakasybos regiono centras. Metalurgijos, medienos apdirbimo, tekstilės, maisto pramonė. Yra keletas universitetų, kolonijinės architektūros katedra.

## Istorija

Durangas įkurtas 1563 m. Fransisko de Ibaros. 1685 m. pastatyta bažnyčia, o 1891 m. miestas tapo arkivyskupystės centru. XX a. antroje pusėje Durangas tapo populiaria Holivudo filmų filmavimo vieta.

## Šaltiniai
O Fortuna

***O Fortuna*** – poema iš XIII a. pr. rankraščių rinkinio *[[Carmina Burana]]*. Tai viena iš 24 poemų, vokiečių kompozitoriaus Karlo Orfo įtraukta į kantatą *Carmina Burana*. *O Fortuna* eilėse aprašomas žmogaus gyvenimo nepastovumas, priklausymas nuo likimo.

*O Fortuna* – masinėje kultūroje populiari melodija. Naudojama filmuose, laidose, įvairių ceremonijų metu. *O Fortuna* yra atlikę ar jos ištraukas panaudoję tokie muzikiniai kolektyvai kaip „Enigma“, „Era“, „Trans-Siberian Orchestra“, „KMFDM“, „Overkill“, „Therion“, „Vital Remains“.

## Eilės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kūrinys ''O Fortuna''
Nauru ryšiai

**[[Nauru]] ryšiai ir komunikacijos**:

**[[Telefonija]]**
*Laidinių telefonų naudotojų: 1900 (2009)
*Mobiliųjų telefonų naudotojų: 1500 (2002)
Nauru telefono kodas – **674**

**[[Radijas]]**
*Radijo stotys: 1 AM, 0 FM, 0 trumpųjų bangų (1998).
*Radijo naudotojai: 7000 (1997)

**[[Televizija]]**
*Televizijos stočių: 2 (1997).
*Televizijos naudotojai: 500 (1997)

**[[Internetas]]**
*Interneto kodas: .nr
*Interneto tiekėjų: 1 (2010)
*Interneto naudotojų: 300 (2002)
Santjago de Keretaras

**Santjago de Keretaras** – miestas centrinėje Meksikoje, 1825 m aukštyje. Keretaro valstijos sostinė. Per miestą eina Mechiko-Leono kelias ir geležinkelis, yra oro uostas. Keretaras – svarbus ekonominis šalies centras. Automobilių, elektronikos (Daewoo, Samsung), maisto (Kellogg's), komunikacijų (Telcel), chemijos (Michelin) pramonė. Yra prestižinio Meksikos nacionalinio autonominio universiteto vienas iš universitetinių miestelių (nuo 1765 m.), Keretaro universitetas bei keletas privačių universitetų.

## Architektūra

Miesto senamiestyje išlikę kolonijinės architektūros pastatai: barokiniai vyriausybės rūmai, bažnyčios, aikštės, parkai. Keretaro įžymybė – 74 arkų akviadukas, pastatytas XVIII a. Keretaro teatras turi svarbią istorinę reikšmę – jame pirmą kartą viešai atliktas Meksikos himnas; sušaudytas imperatorius Maksimilijanas I bei paskelbta dabartinė Meksikos konstitucija.

1996 m. Keretaro senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Miestą 1532 m. įkūrė ispanų konkistadoras Hernán Pérez Bocanegra y Córdoba drauge su indėnų otomių vadu Koninu. Pasak legendos jie išvydę Šv. Jokūbo kryžių, todėl miestą pavadino Santjago de Keretaru („Keretaro Šv. Jokūbas“). 1726 m. pastatytas akviadukas tiekęs vandenį miestui iš apylinkių. Meksikos-JAV karo metu Keretaras tapo Meksikos Respublikos sostine.

## Sportas

Mieste 1986 m. vyko XIII pasaulio futbolo čempionatas.

* Querétaro FC futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje;
* *Estadio Corregidora* – namų stadionas, talpinantis 33,1 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Hualjaga

**Hualjaga** (, ) – upė centrinėje Peru; Maranjono dešinysis intakas. Prasideda Pasko departamente, Raunos Kordiljeroje (Andai), Huaskakočos lagūnoje (4752 m aukštyje). Aukštupyje vadinama Ranrakanča, Blanku, Čaupiaranga, o nuo santakos su Huarianka įgyja Hualjagos pavadinimą. Teka šiaurės kryptimi Huanuko, San Martino ir Loreto departamentais. Aukštupyje tėkmė srauni, vagoje gausu slenksčių. Už Chuanchujaus miesto Hualjaga išsilieja į Amazonės lygumą, vaga praplatėja, sudaro meandras. Hualjagos ir Ukajalio tarpupyje plyti sunkiai įžengiamų džiunglių regionas Pampa del Sakramentas.

Didžiausi intakai: Monsonas, Majas, Biabas, Abisėjas ir Tokačė.

Hualjaga laivuojama 250 km nuo žiočių ruože, iki Jurimagvaso miesto.

Hualjagos baseinas – svarbi kokos auginimo sritis Peru. Didelė teritorijos dalis buvo kontroliuojama narkomafijos, teroristinių grupuočių (Sendero Luminoso) bei indėnų bendruomenių.

## Šaltiniai
Northwich Victoria FC

**Northwich Victoria FC** – Anglijos futbolo klubas iš Nortvičo.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Oswestry Town FC

**Osvestrio „Town“** – buvęs Velso futbolo klubas iš Osvestrio.

## Istorija

2003 m. prijungtas prie TNS Llansantffraid klubo.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Davenham FC

**Davenham FC** – buvęs Anglijos futbolo klubas iš Deivenamo.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Chirk AAA FC

**Čerko AAA** – Velso futbolo klubas iš Čerko.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}Šaltinis: 

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Westminster Rovers FC

**Vestminsterio „Rovers“** – buvęs Velso futbolo klubas.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Velso futbolo lygos taurė

**Velso futbolo lygos taurė** () – antrinis Velso futbolo turnyras, kuriame dalyvauja 1–2 pakopų klubai.

## Istorija

Lygos taurė Velse įsteigta 1992 m., kai buvo įkurta šalies futbolo lyga. Pagal rėmėjus lyga vadinosi:
* 2003–2012 m. Loosemores League Cup
* 2012–2016 m. The Word Cup
* nuo 2016 m. Nathaniel MG Cup

## Titulai

1993–2024 m. lygos taurę yra laimėję 10 klubų, tarp jų daugiausia – TNS (10 kartų).

|-
| TNS Oswestry || 10 || 1994–95, 2005–06, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2023–24
|-
| Barry Town || 4 || 1996–97, 1997–98, 1998–99, 1999–2000
|-
| Caersws FC || 3 || 2000–01, 2001–02, 2006–07
|-
| Carmarthen Town || 3 || 2004–05, 2012–13, 2013–14
|-
| Connahs Quay Nomads || 3 || 1995–96, 2019–20, 2021–22
|-
| Afan Lido Port Talbot || 3 || 1992–93, 1993–94, 2011–12
|-
| Rhyl FC || 2 || 2002–03, 2003–04
|-
| MU Cardiff || 1 || 2018–19
|-
| Bala Town || 1 || 2022–23
|-
| Llanelli AFC || 1 || 2007–08
|}

## Finalai

|-
|  || Afan Lido Port Talbot || FC Caersws || 1-1 (baud. 4-3)
|-
|  || Afan Lido Port Talbot || Bangor City || 1-0
|-
|  || FC Llansantffraid || FC Ton Pentre || 2-1
|-
|  || Connahs Quay Nomads || FC Ebbw Vale || 1-0
|-
|  || Barry Town || Bangor City || 2-2 (baud. 4-2)
|-
|  || Barry Town || Bangor City || 1-1 (baud. 5-4)
|-
|  || Barry Town || Caernarfon Town || 3-0
|-
|  || Barry Town || Bangor City || 6-0
|-
|  || FC Caersws || Barry Town || 2-0
|-
|  || FC Caersws || Cwmbran Town || 2-1
|-
|  || FC Rhyl || Bangor City || 2-2 (baud. 4-3)
|-
|  || FC Rhyl || Carmarthen Town || 4-0
|-
|  || Carmarthen Town || FC Rhyl || 2-0 (prat.)
|-
|  || TNS Llansantffraid || Port Talbot Town || 4-0
|-
|  || FC Caersws || FC Rhyl || 1-1 (baud. 3-1)
|-
|  || AFC Llanelli || FC Rhyl || 2-0
|-
|  || TNS Llansantffraid || Bangor City || 2-0
|-
|  || TNS Llansantffraid || FC Rhyl || 3-1
|-
|  || TNS Llansantffraid || AFC Llanelli || 4-3 (prat.)
|-
|  || Afan Lido FC || Newtown AFC || 1-1 (baud. 3-2)
|-
|  || Carmarthen Town || The New Saints FC || 3-3 (baud. 3-1)
|-
|  || Carmarthen Town || Bala Town || 0-0 (baud. 3-1)
|-
|  || The New Saints FC || Bala Town || 3-0
|-
|  || The New Saints FC || Denbigh Town || 2-0
|-
|  || The New Saints FC || Barry Town United || 4-0
|-
|  || The New Saints FC || MU Cardiff || 1-0
|-
|  || MU Cardiff || Cambrian Clydach Vale || 2-0
|-
|  || Connahs Quay Nomads || STM Sports || 3-0
|-
|  || colspan=4 | Nutrauktas dėl pandemijos
|-
|  || Connahs Quay Nomads || MU Cardiff || 0-0 (baud. 10-9)
|-
|  || Bala Town || Connahs Quay Nomads || 0-0 (baud. 4-3)
|-
|  || The New Saints FC || Swansea City U21 || 5-1
|}

## Nuorodos
* 
* Wales - List of League Cup Finals (Rsssf.org)
* Samtlige Liga Cup-finaler fra Wales (Foot.dk)
* Wales League Cup (Soccerway.com)
Aberdare Town FC

**Aberdero „Town“ (buvęs „Aberaman Athletic“)** – Velso futbolo klubas iš Aberdero.

## Istorija

XX a. 1-ojoje pusėje buvo kartu susijungęs su Aberdare Athletic klubu.

Iki 2012 m. žinomas kaip **Aberaman Athletic Football Club** arba tiesiog **Aberaman FC**.

2012 m. pervadintas tapo **Aberdare Town Football Club**.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltinis:
*  (Aberaman Athletic iki 2012 m.)
*  (Aberdare Town FC nuo 2012 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Aberdare Athletic FC

**Aberdero „Athletic“** – buvęs Velso futbolo klubas iš Aberdero.

## Istorija

1926 m. susijungė su Aberaman Athletic į *Aberdare & Aberaman AFC*, tačiau jau 1928 m. iširo.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
South Liverpool FC

**South Liverpool FC** – Anglijos futbolo klubas iš pietų Liverpulio.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Nuorodos
* http://www.southliverpoolfc.com
Lovells Athletic FC

**Niuporto „Lovells Athletic“** – buvęs Velso futbolo klubas iš Niuporto.

## Istorija

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Crewe Alexandra FC

**Crewe Alexandra FC** – Anglijos futbolo klubas, įkurtas 1877 m. Kru mieste.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Marija Eleonora von Brandenburg

**Marija Eleonora Brandenburgietė** (, 1599 m. lapkričio 11 d. – 1655 m. kovo 28 d.) – Brandenburgo princesė, Švedijos karaliaus Gustavo II Adolfo žmona.

## Biografija

Marija Eleonora gimė 1599 m. lapkričio 11 d. Brandenburgo elektoriaus Jono Žygimanto ir Prūsijos kunigaikštienės Anos šeimoje .
## Šeima
1620 m. gruodžio 5 d. ištekėjo už Vazų dinastijos Švedijos karaliaus Gustavo II Adolfo. Jiems gimė dvi dukros:
* Kristina (1623 m. spalio 16 d. – 1624 m. rugsėjo 21 d.)
* Kristina (1626 m. gruodžio 17 d. – 1689 m. balandžio 19 d.)

1632 m. kare žuvus vyrui Gustavui II Adolfui, Švedijos sosto įpėdine buvo paskirta septynmetė jų dukra Kristina, bet už ją iki 1644 m. valdė Regentų taryba, kuriai vadovavo kancleris Akselis Oksenstierna.

Marija Eleonora mirė 1655 m. kovo 28 d. Palaidota Riddarholmo bažnyčioje, Stokholme.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Marijos Eleonoros biografija
Bogušiškės

**Bogušiškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybės pietryčiuose. Yra žvyro telkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Putinai

**Putinais** vadinama:

* augalai;
* gyvenvietės Lietuvoje:
** Alytaus mieste;
** Pakruojo rajone;
** Šakių rajone;
** Vilkaviškio rajone;
** Vilniaus rajone.
Putinai (Alytus)

**Putinai** – šiaurės vakarinė Alytaus miesto dalis, esanti tarp Putinų, A. Jonyno, Žuvinto ir Naujosios gatvių. Dominuoja 5, 9, 12 aukštų stambiaplokščiai gyvenamieji namai. Stovi 5 mokyklos, 4 vaikų darželiai. Daug prekybos centrų. Yra žvyro telkinys. Veikia Alytaus Šv. Brunono koplyčia.

## Istorija

XX a. 2-ojoje pusėje kaimas priklausė Alytaus rajonui, bet palaipsniui buvo prijungtas prie miesto – dar 2001 m. dalis kaimo buvo rajone, tačiau 2009 m. jau nebe.

## Šaltiniai
Pakalniai (Kavarskas)

**Pakalniai** – gatvinis kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kavarsko, šalia Maželių kaimo ir Lašišos upelio. Kultūros paminklas.

Išlikę XIX a. pastatų. Yra 3 sodybos su 9 paminkliniais pastatais, pastatyti XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje. Yra dvigalės pirkios, galais atsuktos į gatvę. Klėtys vieno narvelio, kluonai su durimis iš šono ir iš galo. Maži gyvenamieji ir ūkiniai pastatai išsidėstę abipus gatvelės. Gausu želdinių (ąžuolai, mažalapės liepos, drebulės, karpotieji beržai, eglės, alyvos, lazdynai, vakarinės tujos). Vakarinėje dalyje – dvi kūdros.

## Istorija

Kaimas įkurtas apie 1830 m. Priklausė Pienionių dvarui, išaugo iš vienos valakinės sodybos. Iki XX a. pradžioje išsiplėtė iki 5 sodybų. Po karo sodybų planai mažai kito.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
Valentas Šulskis

**Valentas Šulskis** (g. 1971 m. liepos 6 d. Lietuvoje) – vadybininkas, buvęs didžiausios Lietuvos žemės ūkio investicinės bendrovės AB „Agrovaldymo grupė" (AVG) vadovas.

## Biografija
1992 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto Statybos fakultete baigė studijas, nuo 2007 m. VGTU verslo vadybos magistras.

1994–2004 m. dirbo UAB „Sanitex“; nuo 2000 m. UAB „Sanitex“ Vilniaus filialo direktorius. 2005–2006 m. UAB „Girteka“ transporto direktorius. 2006–2008 m. AVG (vėliau – AB „Agrowill Group“) generalinis direktorius bei valdybos pirmininkas; žemės ūkio kooperatyvo „Lietuviškas pienas“ valdybos narys.

Žemės ūkio bendrovių asociacijos „Stambus ūkis“ valdybos narys, Lietuvos žemės ūkio bendrovių asociacijos prezidiumo narys.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* AB „Agrowill Group“ svetainė
Raguvėlės dvaras

**[[Raguvėlė]]s dvaras** (arba ***Komarų dvaras***) – dvaras, įsikūręs Anykščių rajone, Raguvėlėje. Dvaro sodybos ansamblis yra abipus kelio . Pagrindinė dvaro architektūrinio ansamblio dalis yra Anykščių rajone, tačiau du objektai – koplyčia–mauzoliejus ir kapinės yra besiribojančio Panevėžio rajono teritorijoje. 

Pagrindiniai rūmai yra klasicistinio stiliaus pastatas, su parku, esantis prie Juostos upės. Tai Komarų dvaras, šiuo metu daugelis jo statinių apleisti ir nelabai prižiūrimi. Anksčiau Komarų dvare buvo bitininkų mokykla, įkurta 1972 m., vėliau, nuo 1975 m. – Raguvėlės pagrindinė mokykla. 1998 m., vietoje anksčiau buvusio vaikų darželio, buvo pastatytas naujas mokyklos pastatas, o dvare įsikūrė Komarų šeimos paveldėtojai.

Komarų dvarą sudaro didelis 19 pastatų kompleksas, išsidėstęs palei upę. Į pastatų kompleksą įeina spirito varykla, koplyčia–mauzoliejus, du mūriniai svirnai, malūnas, žirgynas, kumetynas, daržinė, kluonas, arklidė, karvidė, magazinas ir kt. Taip pat per upę nutiestas vadinamasis „beždžionių“ tiltas.

## Istorija

XVIII a. pabaigoje pastatyti klasicistiniai reprezentaciniai rūmai. Prie jų 1796 m. pastatyta Raguvėlės bažnyčia ir mūrinė varpinė.

Antrojo pasaulinio karo metu Raguvėlės pradžios mokyklos trečioji patalpa (plotas 48,5 m²) vaikų mokymui buvo nuomojama Komaro dvare (kumetyno pastate). Mokyklai priklausė 3 ha žemės sklypas.

Sovietmečiu dvaras nusavintas, XX a. pabaigoje grąžintas paveldėtojams.

## Galerija


Vaizdas:Raguvėlės dvaras, oficina.JPG|Oficina
Vaizdas:Raguvėlės dvaras, kumetynas.JPG|Kumetynas
Vaizdas:Raguvėlės dvaras, svirnas.JPG|Svirnas
Vaizdas:Raguvėlė, dvaro statiniai.JPG|Beždžionių tiltas


## Šaltiniai
Fartlekas

**Fartlekas** – fizinės treniruotės forma, pagrįsta sustiprintu krūviu aerobinei organizmo energijos sistemai, lavinanti aerobinę ištvermę. Fartlekas yra pakaitomis nenutrūkstamai atliekamų įvairaus intensyvumo ir greičio pratimų seka, kuri kartojama ir trunka mažiausiai 45 minutes. Naudojami aerobiniai, pvz., ėjimas, ir anaerobiniai pratimai, pvz., sprintas. Fartlekas paprastai siejamas su bėgimu, tačiau gali apimti labai įvairius ne vien bėgimo fizinius pratimus, dėl ko pritaikomas įvairiuose sportuose, įskaitant ir komandinius.

Fartleko treniruotes 1930 m. išvystė švedų treneris Gösta Holmér (1891–1983), kurių tuometinė paskirtis buvo sustiprinti švedų konkurencingumą prieš trečiame dešimtmetyje dominavusius suomių vidutinių ir ilgų nuotolių bėgikus. Originali fartleko treniruotė susidarė iš šių pakopų:
* Apšilimas: lengvas bėgimas 5 - 10 min
* Stabilus, didesnio tempo bėgimas 1,5 - 2 km
* Poilsis - spartus ėjimas apie 5 min
* Greičio pratimai: lengvas bėgimas pakaitomis su 50-60 m sprinto intervalais, kartojama iki šiek tiek pavargstama
* Lengvas bėgimas su trimis keturiais pagreitėjimais
* Bėgimas pilnu greičiu kylančioje vietovėje 175-200 m
* Greitas bėgimas 1 min
* Ši pratimų seka kartojama, kol baigiasi numatytas fartleko trukmės laikas

Fartleko treniruotė lengvai priderinama prie individualaus sportininko sporto šakos, individualaus pasiruošimo lygio ir treniruotės tikslų. Fartleko metu sportininko širdies ritmas turėtų siekti 60-80 % jo maksimalaus širdies ritmo. Tokiu būdu treniruotė netampa pernelyg varginanti; taip pat svarbu atlikti apšilimą prieš ir atsipalaidavimą (atvėsimą) po, sumažinant fizinių traumų riziką.
Karliškės

**Karliškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybės pietryčiuose, 3 km į pietvakarius nuo Daugų. Gamtos paminklas – Mergos akmuo (arba Karliškių akmuo). Stūkso Karliškių aukakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai