open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Batakių dekanatas

**Batakių dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas vakarų Lietuvoje. Centras – Batakiai.

## Istorija

Įkurtas 1795 m. ir priklausė Žemaičių vyskupijai. 1830 m. Batakių dekanatui () priklausė 12 parapijų – Adakavo (Adakavo bažnyčia), Batakių (Batakių šv. Onos bažnyčia), Gaurės (Gaurės bažnyčia, Pajūrio filija), Girdiškės (Girdiškės bažnyčia, Upynos filija), Kaltinėnų (Kaltinėnų bažnyčia), Nemakščių (Nemakščių bažnyčia), Pagramančio (Pagramančio bažnyčia), Pašilės (Pašilės šv. Jurgio bažnyčia, Karklėnų filija), Skaudvilės (Skaudvilės Šv. Kryžiaus bažnyčia), Stulgių (Stulgių bažnyčia), Šilalės (Šilalės bažnyčia, Balsių filija), Tauragės (Tauragės Švč. Trejybės bažnyčia, Pašaltuonio benediktinų vienuolynas).

XX a. 1-ojoje pusėje nebeminimas.

## Šaltiniai
SS Jeanne d'Arc

**Société sportive Jeanne d'Arc**, o trumiau žinomas kaip **Jeanne d'Arc Le Port** arba **SS Jeanne d'Arc** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Le Porto (). Namų rungtynes žaidė Stade Georges Lambrakis talpinančiame 1 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1926 m. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje. 1952 m. sezone tapo čempionais pirmąjį ir vienintelį kartą.

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (1):** 1952 m.
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (5):**  1958, 1960, 1952, 2001, 2025 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  Ludovic Lagourde, saugas;
*  Mouritaza Houmadi, saugas;
*  Baggio Rakotoarisoa, atraminis saugas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
ACF Piton Saint-Leu

**ACF Piton Saint-Leu** arba **ACF Piton** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Saint-Leu (). Namų rungtynes žaidė Stade municipal Christol Marivan talpinančiame 700 žiūrovų.

## Istorija
2020 m. sezone Régionale 1 Réunion sezonas nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. 2021 m. sezone tarp keturiolikos dalyvių liko tryliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2022 m. sezone varžėsi Super 2 lygoje ir tapo B grupės nugalėtojais. Nuo 2023 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (0):** 
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  Alexandre Delnard, gynėjas;
*  Thomas Souevamanien, atraminis saugas;
*  Wilson Grosset, saugas;
*  Damien Ludovic, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  François Randrianomenjanahary, gynėjas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Viekšnių dekanatas

**Viekšnių dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje. Centras – Viekšniai.

## Istorija

Įkurtas po 1740 m. kaip vienas iš 10 dekanatų, priklausiusių Žemaičių vyskupijai. 1755 m. dekanatui priklausė Akmenės bažnyčia, Kuršėnų bažnyčia, Kurtuvėnų bažnyčia, Laižuvos bažnyčia, Papilės bažnyčia, Raudėnų bažnyčia, Šaukėnų bažnyčia, Tryškių bažnyčia, Viekšnių bažnyčia.

1830 m. Viekšnių dekanatui () priklausė 8 parapijos – Akmenės (Akmenės bažnyčia, Klykolių, Vegerių filijos), Kuršėnų (Kuršėnų bažnyčia), Kurtuvėnų (Kurtuvėnų bažnyčia, Kiaunorių, Pakapės, Pašiaušės filijos, Padubysio bazilijonų vienuolynas), Laižuvos (Laižuvos bažnyčia), Papilės (Papilės bažnyčia, Šiaudinės koplyčia), Raudėnų (Raudėnų bažnyčia), Šaukėnų (Šaukėnų bažnyčia), Tryškių (Tryškių bažnyčia), Viekšnių (Viekšnių bažnyčia, Leckavos filija).

1926 m. dekanatas atiteko Telšių vyskupijai, 1958 m. panaikintas per dekanatų reformą.

## Šaltiniai
AF Saint-Louis

**Athletic Football saint-louisien**, o trumpai žinomas kaip **AF Saint-Louisien** arba **AF Saint-Louis** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Sent Luise (). Namų rungtynes žaidė Stade Théophile Hoarau talpinančiame 2,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 2010 m. Nuo 2018 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje lygoje.

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (0):**  
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  Jimmy Devallet, saugas;
*  Gérard Hubert, saugas;
* 	John Babas, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  Faydine Daroussi, saugas;
*  Ahmed Faissoil Ridjali, saugas;
*  Habib Maoulida, puolėjas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
AS Saint-Louisienne

**Association sportive saint-louisienne** arba **AS Saint-Louisienne** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Sent Luisas (). Namų rungtynes žaidė Stade Théophile Hoarau talpinančiame 2,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1936 m. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje – Régionale 1 Réunion. 1958 m. sezone tapo čempionais pirmąjį kartą. 

2019 m. sezone tarp keturiolikos dalyvių liko tryliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 

Nuo 2024 m. sezono vėl rungtyniavo Régionale 1 Réunion (I).

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (16):** 1958, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1982, 1988, 1997, 1998, 2001, 2002, 2012 m.
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (13):** 1964, 1968, 1969, 1970, 1981, 1987, 1995, 1996, 1998, 1999, 2002, 2013 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  Sylvain Philéas, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  Adel Langue, atraminis saugas;
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
Trois-Bassins FC

**Trois-Bassins Football Club** arba **Trois-Bassins** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Les Trois-Bassins (). Namų rungtynes žaidė Stade Serge Saint-Alme talpinančiame tūkstantinę žiūrovų.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1993 m. 2008 ir 2009 m. sezonus praleido tuometinėje D1 Pro lygoje (I). Ilgam joje įsitvirtinti nepavyko. Nuo 2010 m. sezono žaidė Antrame divizione. 2017 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje lygoje – Régionale 1, tačiau liko tryliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2018 m. sezoną praleido Antrame divizione (II). Nuo 2019 m. sezono rungtyniavo Régionale 1 Réunion (I).

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (0):** 
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  
; Užsieniečiai
*  Nando Jackson, saugas;
*  Dina Razanakoto, saugas;
*  Jessy Marigard, puolėjas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* [ Transfermarkt]
* Globalsportsarchive
ES Dominicaine

**Entente Sportive Dominicaine** arba **ES Dominicaine** – Reunjono futbolo klubas, įsikūręs Etang Salė (). Namų rungtynes žaidė Stade Centenaire talpinančiame 1,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2024 m. sezone tapo Régionale 2 Réunion nugalėtojais. Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje lygoje – Régionale 1 Réunion. Debiutantai tarp keturiolikos dalyvių liko šeštoje vietoje.

## Pasiekimai
; **[[Régionale 1 Réunion]]:**
*  **Čempionai (0):** 
; **[[Coupe Régionale de France]]:**
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai, atstovavę nacionalinėms rinktinėms
*  
*  
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Tijjani Reijnders

**Tidžanis Reijndersas** (; g. 1998 m. liepos 29 d.) – futbolininkas, Nyderlandų rinktinės saugas.

## Karjera
Gimė Nyderlanduose. Futbolo paslapčių mokėsi WVF Zwolle, o vėliau – PEC Zwolle, FC Twente, CSV '28 jaunimo komandose.

### Profesionalo karjera
Pirmasis profesionalus klubas buvo PEC Zwolle. 2017 m. persikėlė į AZ. Atstovavo jaunimo komandai (Jong AZ), o 2018 m. pradėjo rungtyniauti pagrindinėje klubo komandoje. 2019 m. nuomos pagrindais perleistas RKC Waalwijk. 

2023 m. liepos 19 d. pasirašė penkerių metų trukmės sutartį su AC Milan (italija). 2023 m. rugpjūčio 21 d. debiutavo Serie A rungtynėse prieš Bologna.

2025 m. persikėlė į Manchester City (Anglija). 2025 m. birželio 11 d. pasirašyta penkerių metų trukmės sutartis. Sandorio vertė siekė 46,5 milijono svarų sterlingų. 2025 m. rugpjūčio 16 d. debiutavo rungtynėse prieš Wolverhampton Wanderers. Tijjani Reijnders pelnė antrąjį susitikimo įvartį, o netrukus atliko rezultatyvų perdavimą, po kurio pasižymėjo Erling Haaland ir rezultatas tapo 3–0. Susitikimas baigėsi triuškinančia pergale rezultatu 4–0.

## Rinktinė
2023 m. rugsėjo 7 d. debiutavo nacionalinėje komandoje rungtynėse prieš Graikiją. 

2024 m. kovo 22 d. pelnė savo pirmąjį įvartį atstovaudamas rinktinei prieš Škotiją ir svariai prisidėjo prie triuškinančios pergalės rezultatu 4–0 Johan Cruyff Arena.

 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Lietuvą. Nyderlandų rinktinė sutriuškino lietuvius rezultatu 4–0.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Premier League svetainė
* Man City svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt 
* Globalsportsarchive
Šeduvos dekanatas

**Šeduvos dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas šiaurės Lietuvoje. Centras – Šeduva.

## Istorija

Įkurtas 1636 m. kaip vienas iš 6 dekanatų, priklausiusių Žemaičių vyskupijai. Jis išliko ir po 1740 m. dekanatų reformos. 1755 m. dekanatui priklausė Joniškėlio bažnyčia, Klovainių bažnyčia, Lygumų bažnyčia, Linkuvos bažnyčia, Pakruojo bažnyčia, Pašvitinio bažnyčia, Pušaloto bažnyčia, Radviliškio bažnyčia, Rozalimo bažnyčia, Saločių bažnyčia, Smilgių bažnyčia, Šeduvos bažnyčia, Šiaulėnų bažnyčia.

1830 m. Šeduvos dekanatui () priklausė 11 parapijų – Joniškėlio (Joniškėlio bažnyčia), Klovainių (Klovainių bažnyčia), Lygumų (Lygumų bažnyčia, Stačiūnų filija), Pakruojo (Pakruojo bažnyčia), Pušaloto (Pušaloto bažnyčia), Radviliškio (Radviliškio bažnyčia), Rozalimo (Rozalimo bažnyčia), Sidabravo (Sidabravo bažnyčia), Smilgių (Smilgių bažnyčia, Dembavos filija), Šeduvos (Šeduvos bažnyčia, Paežerių koplyčia), Šiaulėnų (Šiaulėnų bažnyčia, Daujotų filija). 

1993 m. dekanatas priklausė Panevėžio vyskupijai, jam priklausė 9 bažnyčios – Dambavos bažnyčia, Dapšionių bažnyčia, Klovainių bažnyčia, Pakruojo bažnyčia, Pamūšio bažnyčia, Rozalimo bažnyčia, Sidabravo bažnyčia, Smilgių bažnyčia, Šeduvos bažnyčia. Panaikintas apie 2000 m., jo teritorija perduota Radviliškio (Dambavos, Dapšionių, Sidabravo, Šeduvos bažnyčios), Pakruojo (Klovainių, Pakruojo, Pamūšio, Rozalimo bažnyčios) ir Panevėžio (Smilgių bažnyčia) dekanatams.

## Šaltiniai
Vydmantų Dievo Gailestingumo bažnyčia

**Vydmantų Dievo Gailestingumo bažnyčia** – katalikų bažnyčia, statoma Kretingos rajone, Vydmantuose, šalia kelio . 2025 m. bažnyčios pastatas jau stovėjo, bet buvo neįrengtas, be vidaus įrangos.

## Istorija

1996 m. būsimos bažnyčios vietoje vydmantiškiai pastatė liaudies meistro Raimundo Puškoriaus darbo kryžių su Marijos skulptūra. 1997 m. birželio 24 d. kryžių pašventino vyskupas Antanas Vaičius. Tuo pat metu įteisinta Vydmantų katalikų bendruomenė, parapija, pavadinta šv. Jono Krikštytojo vardu. Parapijiečiai buvo aptarnaujami įsirengtoje Vydmantų šv. Jono Krikštytojo koplyčioje.

Buvo numatyta bažnyčią kartu su laidojimo namais ir klebonija statyti pagal dailininko ir architekto Vytauto Moncevičiaus (1950–2016) projektą. Bažnyčios aukštis – 38 m, o su kryžiumi – 43 m. Titulinį bažnyčios paveikslą bei 14 Kristaus kančios stočių ketino nutapyti pats projekto autorius V. Moncevičius.

2020 m. statybos pradėtos parengus naują, vietos bendruomenei ir laikmečiui pritaikytą gerokai mažesnės bažnyčios projektą (arch. Alvydas Šeibokas). 2020 m. birželio 28 d. pašventinti statinio kertinis akmuo bei pamatai, iškilmėms vadovaujant Kauno arkivyskupui metropolitui Kęstučiui Kėvalui ir Telšių vyskupui Algirdui Jurevičiui. 

2022 m. sumontuota metalinė bokšto konstrukcija, ant jos užkeltas 7 m plieninis pagrindinis bažnyčios kryžius. 2023 gegužės mėnesį sumontuota pastato konstrukcinė metalo ir medžio dalis. Vėliau pastatas apdengtas daugiasluoksnėmis plokštėmis, sudėti langai, durys.

Bažnyčios statytojo, parapijos klebono Karolio Petravičiaus iniciatyva buvo kuriamas ypatingas gintarinis altorius. Tūkstančių žmonių dovanoto surinkto gintaro gabalėlius, papuošalus, kitus dirbinius numatyta išlydyti ir iš jo pagaminti altoriaus stalą, liudijantį pasaulio žmonių vienybę dėl bendro tikslo.

Per šv. Kalėdų šventes 2025 m. parapijos tikintiesiems pirmąkart atvertas statomos bažnyčios vidus, kur spėta išlieti betonines grindis. Surengta tautodailininko Virgilijaus Vaičiūno darbų paroda, įrengta prakartėlė, laikinas altorius.

## Architektūra

Vydmantų bažnyčia – antras A. Šeiboko projektuotas sakralinis objektas. Buvusiame tuščiame lauke prie plento iškyla trijų pastatų kompozicija iš bažnyčios, parapijos namų ir klebonijos. Suformuotas savitas vidinis kiemas, kuriame parapijiečiams bus galima turiningai praleisti laiką.

Bažnyčios bendras plotas siekia 275 kv. m, aukštis – 15,60 m, varpinės bokšto aukštis – 23,20 m.  Atsisakyta atskirai stovinčio tradicinio bokšto ir tradicinės varpinės, kuriuos pakeičia dviejų iškeltų rankų kompozicija, stilizuota iki minimalizmo. Centre, po kryžiumi pakabintas varpas. Pastatui pasirinktos natūralaus skalūno čerpės. Tamsi išorės spalva kontrastuoja su daug šviesesniu interjeru. Visas vidus numatytas iš klijuoto medžio, vidaus apdaila – medinių lentelių. Gintarinio altoriaus sienai numatytas 15 m aukščio Dievo Gailestingumo paveikslas.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vydmantų šv. Jono Krikštytojo parapija (dekanato inf.)
Jūrinis sieksnis

**Jūrinis sieksnis** () – matavimo vienetas, sieksnio potipis, lygus 2 jardams arba 6 pėdoms, arba 182,88 cm. Naudojamas kaip gylio vienetas.

## Etimologija

Atstumas fiksuotas kaip nuotolis tarp dviejų maksimaliai ištiestų rankų nuo jų vidurinių pirštų galiukų. Tai rodo ir angliškojo žodžio kilmė nuo senovės saksų žodžio *fathmos*, kuris reiškia „ištiestos rankos“.

## Šaltiniai
Šiaurės Vakarų geležinkeliai

**Šiaurės Vakarų geležinkeliai** () – buvęs Rusijos geležinkelių tinklas, veikęs XX a. pradžioje šiaurės vakarinėje šalies dalyje ir nutiestas 1862–1913 m. Priklausė Rusijos kelių susisiekimo ministerijai, valdyba veikė Sankt Peterburge.

Ėjo per Estijos, Gardino, Kauno, Kuršo, Lifliandijos, Lomžos, Peterburgo, Sedlcių, Suvalkų, Varšuvos, Vilniaus ir Vitebsko gubernijas. Pagrindiniai ruožai atidaryti etapiškai: 1862 m. Peterburgas–Varšuva ir Lentvaris–Virbalis, 1870 m. Ryga–Tosnas, 1889 m. Tapa–Valga ir Pskovas–Ryga, 1899 m. Varėna–Suvalkai–Gardinas, 1902 m. Pytalovas–Sita, 1905 m. Keila–Hapsalu. Jungė pagrindinius pramonės rajonus – Peterburgo ir Varšuvos, buvo daugiausia keleivių pervežantis Rusijos imperijos geležinkelių tinklas.

## Istorija

Įkurti 1907 m. sausio 1 d. sujungus Peterburgo–Varšuvos, Baltijos ir Pskovo–Rygos geležinkelius ir siekė 2533 varstus. Turėjo 800 garvežius, 14 538 prekinių ir 1713 keleivinių vagonų, dirbtuvės (depai) veikė Peterburge, Taline, Kaune, Vilniuje. 1913 m. pervežė 650,2 mln. pūdų krovinių ir 27 012 tūkst. keleivių.

I pasaulinio karo metais tinklas keitė savo priklausomybę, po karo dalis jo ruožų atiteko Estijai, Latvijai, Lenkijai, Lietuvai. Šiaurės Vakarų geležinkelių ruožai, likę TSRS teritorijoje, 1929 m. rugpjūčio 20 d. priskirti Spalio geležinkeliui. 1940–1953 m. priklausė Leningrado geležinkeliui.

## Ruožai

Visi ruožai, atidaryti 1857–1916 m.:
* 1857 m. Sankt Peterburgas–Gatčina–Luga (137 km);
* 1857 m. Sankt Peterburgas–Peterhofas (29 km);
* 1859 m. Luga–Pskovas (137 km);
* 1859 m. Ligovas–Krasnoje Selo (14 km);
* 1860 m. Pskovas–Daugpilis (258 km);
* 1862 m. Vilnius–Virbalis (171 km);
* 1862 m. Daugpilis–Varšuva (578 km);
* 1864 m. Peterhofas–Oranienbaumas (11 km);
* 1870 m. Paldiskis–Narva–Tosnas (420 km);
* 1872 m. Krasnoje Selo–Gatčina (22 km);
* 1876 m. Tapa–Tartu (113 km);
* 1889 m. Ryga–Valga–Pskovas (310 km);
* 1889 m. Valga–Tartu (83 km);
* 1895 m. Varėna–Poteronys (38 km);
* 1905 m. Keila–Hapsalu (80 km);
* 1916 m. Veimarnas–Gdovas–Pskovas (213 km).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Сѣверо-Западныя желѣзныя дороги: Нормальное росписанiе хода поѣздовъ годичнаго коммерческаго движенiя по Балтiйской линiи съ 18 Апрѣля 1913 г. по 17 Апрѣля 1914 г. (https://www.etera.ee/zoom/8996/view?page=1&p=separate&tool=info)
Krasnoje Selo

**Krasnoje Selo** () – miestas Rusijoje, dabar pietinė Sankt Peterburgo dalis. Geležinkelio stotis, Švč. Trejybės ir Aleksandro Neviškio cerkvės, kunigaikščių rūmai.

## Istorija

Ėmė formuotis XVIII a. pradžioje kaip ***Krasnojė***, 1765 m. imta vadinti ***Krasnoje Selo***. 1859 m. per gyvenvietę nutiestas Peterburgo–Varšuvos geležinkelis, čia pastatyta didelė stotis.

1925 m. suteiktos miesto teisės, 1973 m. prijungtas prie Leningrado, bet neprarado atskiro miesto teisių.

## Šaltiniai
Sankt Peterburgo gubernija

**Sankt Peterburgo gubernija** (; 1706–1710 m. ***Ingermanlando gubernija***, 1914–1924 m. ***Petrogrado gubernija***, 1924–1927 m. ***Leningrado gubernija***) – Rusijos imperijos gubernija, buvusi Rusijos šiaurės vakarinėje dalyje, prie Baltijos jūros. Centras – Sankt Peterburgas.

## Istorija

Gubernija minima nuo 1702 m., ją sudarė caras Petras I, iš pradžių vadinosi *Ingermanlandijos* vardu. 1710 m. pervadinta *Sankt Peterburgo* vardu. 1719 m. padalinta į provincijas, 1727 m. – į apskritis. 1927 m. rugpjūčio 1 d. panaikinta.

## Administracinis suskirstymas

Sankt Peterburgo gubernijai priklausė 12 apskričių. 1913 m. buvo 496 valsčiai, 3422 seniūnijos, 15 miestų, 12 621 kita gyvenvietė.

## Šaltiniai
Kasteljis

**Kasteljis** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 130 km į pietus nuo La Platos. Partido centras. Praeina Buenos Airių–Mar del Platos plentas ir geležinkelis, taip pat kelias į Cheneral Belgraną. Šalia miesto telkšo Rositos lagūna. Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste ir maisto (mėsos, pieno) pramone. Yra Šv. Limos Rožės bažnyčia, krašto muziejus, privatus meno ir istorijos muziejus.

## Istorija
1865 m. įkurtas Kasteljo partidas, pavadintas vieno iš Pirmosios chuntos narių Chuano Chosė Kasteljo garbei. Gyvenvietė pradėjo kurtis 1874 m., kai Rositos estansijos vietoje įsteigta Tailadės geležinkelio stotis. 1896 m. gyvenvietė tapo partido centru ir pervadinta Kastelju.

Iki XX a. vid. veikė kompanija „La California Argentina“, kuri gausiai augino obuolius ir gamino sidrą.

## Šaltiniai
Pila (Argentina)

**Pila** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 190 km į pietus nuo Buenos Airių, į pietus nuo Salado upės. Partido centras. Keliai į Kasteljį, Cheneral Belgraną, Lesamą. Yra Švč. Širdies bažnyčia.

## Istorija
1839 m. sudarius Pilos partidą Chuano Manuelio de Rosaso nurodymu, ėmė kurtis gyvenvietė.

## Šaltiniai
Pila (reikšmės)

**Pila** gali reikšti:
* Pila – miestas Lenkijoje;
* Pila – miestas Filipinuose;
* Pila – miestas Argentinoje;
* Pila – miestelis Čekijoje;
* Pila – miestelis Italijoje, Pjemonte;
* Pila – slidinėjimo kurortas Italijoje, Aostos Slėnyje;
* Pila – keletas kaimų Lenkijoje, Slovakijoje, Kroatijoje;
* *[[Pila (moliuskas)|Pila]]* – moliuskų gentis.
Cheneral Konesa

**Cheneral Konesa** – dvi gyvenvietės Argentinoje:
* Cheneral Konesa – Buenos Airių provincijoje;
* Cheneral Konesa – Rio Negro provincijoje.
Marijampolės šv. Jono Pauliaus II bažnyčia

**Marijampolės šv. Jono Pauliaus II bažnyčia** – parapinė bažnyčia, statoma Marijampolės savivaldybėje, šalia Marijampolės, priemiestinėje Mokolų gyvenvietėje, priešingoje Šešupės pusėje nuo Degučių mikrorajono. Priklauso naujai įkurtai Marijampolės Šv. Jono Pauliaus II parapijai. Parapijiečiai aptarnaujami šalia veikiančioje Šv. Jono Pauliaus II koplyčioje.

## Istorija

2011 m. liepos 7 d. įkurta parapija. Tų pačių metų spalio 21 d. būsimos bažnyčios vietoje Vilkaviškio vyskupas Rimantas Norvila pašventino kryžių.

2019 m. priešais parapijos kryžių buvo išlieti bažnyčios pamatai. Tolesnių statybos darbų finansavimui buvo renkamos lėšos. 2024 m. rugpjūčio–spalio mėn. statybos atsinaujino, buvo pastatytos monolitinio gelžbetonio sienos. 2025 m. pradžios duomenimis, pastato statybos buvo užkonservuotos iki kito statybos darbų etapo, kuriame numatyta įrengti stogo konstrukcijas, laikančiąsias kolonas ir pastatyti pagrindinį bokštą, apie 40 m aukščio su kryžiumi. Pasak bažnyčios statytojo, parapijos klebono Mariaus Rudzinsko, viso projekto darbų sąmata einamosiomis kainomis buvo vertinama apie 4,7 mln., atliktų darbų – 0,685 mln. eurų. Statybų rangovas – AB „Statybos ritmas“

## Architektūra

Bažnyčios projektą parengė Marijampolės UAB „LG Projektai“ architektai, vadovaujami Gintauto Vieversio. Pastatas 430 m² dydžio, talpinantis apie tūkstantį tikinčiųjų, tame tarpe 300 sėdimų vietų. Bažnyčia – gelžbetoninė, savo medžiagiškumu vienalytė, išorėje (sienos, stogas) aptaisoma gelsvomis degto molio plokštėmis. Varpinė vieningai įsilieja į visą bažnyčios statinį: bokštas – 32 m, dar 6 m kryžius. Bažnyčia iškyla kaip modernios gotikos stiliaus statinys, matomas iš įvairių miesto vietų. Interjeras šviesus ir šiuolaikiškas, dominuoja natūralios medžiagos – medis ir betonas. Altorius iš betono, interjere išsiskiriantis ažūriniu raštu (faktūra).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Marijampolės šv. Jono Pauliaus II parapija (vyskupijos informacija)
* Nauja bažnyčia Mokolų mikrorajone – ne tik vizijose *miestai.net*
Jonas Treinys

**Jonas Treinys** (1898 m. – 1920 m. liepos 15 d.) – Lietuvos kariuomenės savanoris, Vyčio Kryžiaus kavalierius, pasižymėjęs išskirtine drąsa 1920 m. kovose dėl Vilniaus. Žuvo vadovaudamas puolimui ir užimdamas strateginį tiltą tarp Vievio ir Lentvario.

## Biografija
Jonas Treinys gimė 1898 m. Plokščių valsčiuje, Šakių apskrityje. 1919 m. balandžio 30 d. atvyko į Vilkaviškio komendantūrą ir buvo priskirtas 1-ajam atsargos batalionui. Baigęs jaunojo kareivio mokymą, perkeltas į Vilniaus komendantūros kuopą.

Tarnyboje pasižymėjo drausmingumu, sąžiningumu ir ryžtingumu. Nors nebuvo baigęs mokomosios kuopos, dėl gabumų paskirtas skyrininku. Tarnybos draugams dažnai pabrėždavo, kad „gavęs uždavinį, pirmoj eilėj laiko pareigą kuo sąžiningiausiai įvykdyti uždavinį, o gyvybę tik antroj eilėj“.

## Kovos dėl Vilniaus ir žūtis
1920 m. liepos 14 d., vykstant kovoms su Lenkijos kariuomenės daliniais dėl Vilniaus, J. Treiniui su savo skyriumi buvo pavesta užimti strateginį tiltą tarp Vievio ir Lentvario. Tiltas buvo svarbus susisiekimui, todėl jį užėmus priešui Lietuvos kariuomenės padėtis būtų smarkiai pablogėjusi.

Lenkų pajėgos buvo kelis kartus gausesnės, todėl dalis lietuvių karių pradėjo trauktis, tačiau skyrininkas Treinys juos sustabdė ir paragino tęsti puolimą. Jis pats ėjo pirmajame puolimo sparne, demonstruodamas asmeninį pavyzdį.

Mūšio metu buvo sužeistas į galvą, o vėliau – sunkiai į krūtinę, tačiau liko kovos lauke iki visiško užduoties įvykdymo. Nuneštas į sanitarinį punktą, išreiškė norą grįžti į frontą, bet kitą dieną mirė nuo kraujo netekimo.

## Apdovanojimai
* Vyčio Kryžiaus ordinas – už ypatingą drąsą ir pasiaukojimą mūšyje dėl tilto 1920 m. liepos 14 d.

## Atminimo įamžinimas
* 1939 m., Lietuvai atgavus Vilnių, viena sostinės gatvelių buvo pavadinta J. Treinio vardu. Ji yra Žirmūnų seniūnijoje, ribojasi su Verkių gatve ir Kalvarijų gatve.
* J. Treinys palaidotas kapinėse Kaune, karių skyriuje, greta kitų 1920 m. liepos 14–15 d. kovose dėl Vilniaus žuvusių karių.

## Išnašos

## Nuorodos
* Vyčio Kryžiaus apdovanojimo lapas (archyvinė medžiaga).
Trichomatinė teorija

**Trichomatinė teorija** – Tomo Jango ir Hermano van Helmholco sukurta teorija apie trichomatinį regėjimą. Teorija grindžia, kad žmogus pasaulį mato kliaudamasis trijų tipų kūgelių fotoreceptoriais, kurie suteikia galimybę matyti raudoną, žalią, violetinę spalvas. Toks spalvų suvokimas priklauso nuo fotoreceptorių jautrumo šviesos bangos ilgiui: violetinės spalvos bangos ilgis yra trumpas, žalios – vidutinio ilgio, raudonos – ilgojo pobūdžio.

## Išnašos
Doloresas (Argentina)

**Doloresas** () – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, ~200 km į pietryčius nuo Buenos Airių, ~190 km į šiaurę nuo Mar del Platos. Partido centras. Praeina Buenos Airių–Mar del Platos plentas ir geležinkelis, taip pat kelias į San Klemente del Tuju. Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste ir maisto (pieno, mėsos, grybų) pramone. Yra 3 katalikų bažnyčios (Švč. Sopulingosios Dievo Motinos, Švč. Jėzaus Širdies ir šv. Roko), *Libres del Sur* muziejus, autodromas, hipodromas, aeroklubas.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1817 m., kai įsteigtas karinis garnizonas, koplyčia. Veikė Las Bruskaso koncentracijos stovykla, kurioje kalinti rojalistai. 1821 m. Doloresą sunaikino indėnų antpuolis. 1827–1835 m. gyvenvietė atkurta. Doloreso žemvaldžiai dalyvavo 1835 m. *Libres del Sur* sukilime prie Chuano Manuelio de Rosaso valdžią.

2008 m. kovo 9 d. Dolorese įvyko avarija, kurios metu susidūrė „Ferrobaires“ keleivinis traukinys ir „El Rápido Argentino“ tarpmiestinis autobusas. Žuvo 18 autobuso keleivių, 64 sužeisti.

## Šaltiniai
Cheneral Konesa (Buenos Airės)

**Cheneral Konesa** () – gyvenvietė Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 165 km į šiaurę nuo Mar del Platos. Tordiljo partido centras. Netoliese kertasi keliai į Doloresą, San Klemente del Tuju, Pinamarą. Yra Švč. Luchano Dievo Motinos bažnyčia.

## Istorija
Cheneral Konesa įkurta kaip partido centras 1881 m. Gyvenvietė pavadinta Trigubo Aljanso kare pasižymėjusio argentiniečių generolo Emilijaus Konesos garbei.

## Šaltiniai
345 FC

**345 Football Club**, o trumpiau vadinamas **345 FC** – Kaimanų Salų futbolo klubas iš Kaimana Bėjaus. Klubo pavadinimas kilęs iš Kaimanų Salų telefono regiono kodo – 345.

## Istorija
2017 m. įkurtas klubas. 2022–2023 m. sezone tapo Pirmojo diviziono (Cayman Islands First Division) nugalėtojais. 

Nuo 2023–2024 m. sezono varžėsi pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Cayman Islands Premier League (I).

## Pasiekimai
;  **[[Cayman Islands Premier League|CIFA Premier League]]:**
*  **Čempionai (0):** 
*  **Antroji vieta (2):** 2023–2024, 2024–2025 m.

;  **[[Cayman Islands First Division]]:**
*  **Nugalėtojai (1):** 2022–2023 m.

;  **Cayman Islands FA Cup:**
*  **Nugalėtojai (0)**:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Capelli Sport (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Jonah Ebanks, saugas;
*  Rashaad Powery, saugas;
*  Dimetri Douglas, saugas;
*  Sebastian Martinez, saugas;
*  Francisco Murillo, saugas;

## Treneriai
*  Peter Reijn

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Bambukas (gentis)

**Bambukas** (*Bambusa*) – bambukinių augalų grupei (*Bambusoideae*) priklausanti augalų gentis. Paplitusi Rytų ir Pietryčių Azijoje, taip pat Naujojoje Gvinėjoje, šiaurės Australijoje, Melanezijoje.

Bambuko genties augalų stiebai iki 35 m aukščio, tuščiaviduriai, bambliuoti, viršutinėje dalyje gausiai šakoti. Lapai lancetiški, lapkočiai trumpi. Žiedynai susiformuoja ant atskirų, paprastai neturinčių lapų (tik žvynus) šakų. Žiedai dvilyčiai, juos apdulkina vėjas. Subrendusias sėklas (grūdus) išplatina vanduo arba gyvūnai. Bambukai dauginasi šakniastiebiais. Žydi vieną kartą gyvenime. Subrandinę vaisius nudžiūva. Jauni ūgliai auga labai greitai (iki 0,75 m per parą).

Bambukai auga tankiais sąžalynais. Plačiai panaudojami: jauni stiebai valgomi, kieti tinkami muzikos instrumentų, įvairių dirbinių gamybai. Auginami kaip dekoratyviniai želdiniai.

## Rūšys
Žinoma apie 80 rūšių.

* aukštasis bambukas (*Bambusa oldhamii*)
* bengalinis bambukas (*Bambusa tulda*)
* blyškusis bambukas (*Bambusa pallida*)
* dygusis bambukas (*Bambusa spinosa*)
* ilgašakis bambukas (*Bambusa dolichoclada*)
* kislusis bambukas (*Bambusa polymorpha*)
* kuprotasis bambukas (*Bambusa gibba*)
* lankstusis bambukas (*Bambusa flexuosa*)
* paprastasis bambukas (*Bambusa vulgaris*)
* pietinis bambukas (*Bambusa balcooa*)
* pilkšvasis bambukas (*Bambusa pallescens*)
* plaustinis bambukas (*Bambusa pervariabilis*)
* plėvėtasis bambukas (*Bambusa membranacea*)
* pluoštinis bambukas (*Bambusa textilis*)
* pūstasis bambukas (*Bambusa ventricosa*)
* rusvasis bambukas (*Bambusa pachinensis*)
* šilkaplaukis bambukas (*Bambusa beecheyana*)
* švilpyninis bambukas (*Bambusa eutuldoides*)
* tamsusis bambukas (*Bambusa atra*)
* tikrasis bambukas (*Bambusa bambos*)
* tvorinis bambukas (*Bambusa multiplex*)
* ir kt.


Bambusa vulgaris kz04.jpg|Paprastasis bambukas (*Bambusa vulgaris*)
Giant Thorny Bamboo (5597887930).jpg|Tikrasis bambukas (*Bambusa bambos*)
Buddhabauchbambus (405625326).jpg|Pūstojo bambuko (*Bambusa ventricosa*) stiebai
Bambus blumean 160603-59129 ponr.JPG|Dygusis bambukas (*Bambusa spinosa*)


## Šaltiniai
Scholars International SC

**Scholars International Sports Club**, o trumpiau vadinamas **Scholars International SC** – Kaimanų Salų futbolo klubas iš Vest Bėjaus.

## Istorija
1978 m. įkurtas klubas. Varžėsi pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Cayman Islands Premier League (I). Daugkartiniai šalies čempionai.

## Pasiekimai
;  **[[Cayman Islands Premier League|CIFA Premier League]]:**
*  **Čempionai (16):** 1997–1998, 2000–2001, 2002–2003, 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2009–2010, 2011–2012, 2014–2015, 2015–2016, 2017–2018, 2018–2019, 2020–2021, 2022, 2022–2023, 2023–2024 m. 

;  **Cayman Islands FA Cup:**
*  **Nugalėtojai (5)**: 2002–2003, 2005–2006, 2007–2008, 2011–2012, 2022 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Capelli Sport (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  D'Andre Rowe, atraminis saugas;
*  Matthew Suberan, atraminis saugas;
*  Jordan Bonilla, saugas;
*  Deshawn Whittaker, vartininkas;

## Treneriai
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Toma Gudelytė

**Toma Gudelytė** (g. 1983 m. rugpjūčio 25 d. Šiauliuose) - Lietuvos vertėja. Verčia poeziją, pjeses, prozą iš italų ir anglų kalbų į lietuvių. Taip pat tekstus verčia iš lietuvių į italų kalbą.

## Reikšmingi pasiekimai
Už debiutinį vertimą 2015 m. Tomai Gudelytei įteikta Dominyko Urbo premija. 2019 m. už publicistinę veiklą įteikta Lietuvos Respublikos Kultūros ministerijos premija. Nuo 2024 m. Toma Gudelytė eina Lietuvos diasporos kultūros ekspertės pareigas.

## Nuorodos
* 
* https://lithuanianculture.lt/vertejai/2024/12/20/19733/
Sunset FC

:: Nemaišyti su kitais klubais, naudojančiais žymenį „Sunset“.

**Sunset Football Club**, o trumpiau vadinamas **Sunset FC** – Kaimanų Salų futbolo klubas iš Džordžtauno.

## Istorija
1982 m. įkurtas klubas. 2012–2013 m. sezone tapo Pirmamojo diviziono (Cayman Islands First Division) nugalėtojais. Nuo 2013–2014 m. sezono rungtyniavo CIFA Premier League (I). 2022–2023 m. sezone liko septintoje vietoje tarp aštuonių dalyvių ir dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2023 d. birželio 10 d. po pratęsimo rezultatu 1–2 pralaimėjo varžovams Alliance FC, bei iškrito į žemesnį divizioną.

2023–2024 m. sezone Pirmame divizione (Cayman Islands First Division) iškovojo trečiąją vietą. 

Nuo 2024–2025 m. sezono varžėsi pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Cayman Islands Premier League (I).

## Pasiekimai
;  **[[Cayman Islands Premier League|CIFA Premier League]]:**
*  **Čempionai (0):** 
*  **Antroji vieta (0):** 

;  **[[Cayman Islands First Division]]:**
*  **Nugalėtojai (1):** 2012–2013 m.

;  **Cayman Islands FA Cup:**
*  **Nugalėtojai (0)**:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Joma (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Thomas Elliot, gynėjas;
*  Martin Waud, gynėjas;
*  Raheem Robinson, puolėjas;
*  Anton Nelson, saugas;
* 

## Treneriai
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Futbolo Asociacijos svetainė
* [ SOCCERWAY]
* [ FLASHSCORE]
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Future SC

:: Nemaišyti su kitais klubais, naudojančiais žymenį **„Future“**.

**Future Sports Club**, o trumpiau vadinamas **Future Athletic FC** – Kaimanų Salų futbolo klubas iš Vest Bėjaus.

## Istorija
1998 m. įkurtas klubas. Žinoma, kad nuo 2001–2002 m. sezono varžėsi tuometinėje stipriausioje šalies lygoje. 2011–2012 m. sezone liko aštuntoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2012–2013 m. sezono žaidė Pirmame divizione (Cayman Islands First Division).

2016–2017 m. sezone Pirmame divizione (Cayman Islands First Division) iškovojo trečiąją vietą. 

Nuo 2017–2018 m. sezono varžėsi pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Cayman Islands Premier League (I).

## Pasiekimai
;  **[[Cayman Islands Premier League|CIFA Premier League]]:**
*  **Čempionai (0):** 
*  **Antroji vieta (1):** 2001–2002 m.

;  **[[Cayman Islands First Division]]:**
*  **Nugalėtojai ():** 

;  **Cayman Islands FA Cup:**
*  **Nugalėtojai (0)**:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Capelli Sport (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  André McFarlane, gynėjas;
*  Demion Williams, saugas;
*  Mark Ebanks, puolėjas;

## Treneriai
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Futbolo Asociacijos svetainė
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Eurorunner

**Eurorunner** (Lietuvoje ***ER20***) – dyzelinis ir elektrinis lokomotyvas, kurį 2003–2009 m. gamino Vokietijos „Siemens Mobility“ įmonė. Traukinius pirko Austrija, Honkongas, Vokietija, Liuksemburgas, Lietuva. Yra 4 ir 6 ašių modeliai.

## Lietuvoje

Pirmieji modeliai pagaminti 2003 m., juos iš pradžių naudojo Vokietija, Austrija, Čekija.

2005 m. AB „Lietuvos geležinkeliai“ „Siemens“ užsakė 34 dyzelinius-elektrinius lokomotyvus ER20, šio kontrakto vertė – 123 mln. eurų. Lokomotyvas suprojektuotas pagal Lietuvos užsakymą. 2007 m. pabaigoje „Lietuvos geležinkeliai“ gavo pirmąjį iš užsakytų dyzelinių lokomotyvų „Eurosummer 20CF“ (ER20CF), jis buvo pristatytas spalio 5 d. Vilniaus stotyje. Jie gali vežti 6000 tonų (100 vagonų) traukinį 120 km/h greičiu. 

2008 m. sutarta, kad Lietuva gaus dar 10 tokių lokomotyvų. ER20 traukdavo keleivinius traukinius Vilnius–Klaipėda, Vilnius–Šiauliai ir kt.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Siemens ER20 CF lokomotyvai Lietuvoje (Miestai.net)
Mikael Jantunen

**Mikaelis Olis Akselis Jantunenas** (, g. 2000 m. balandžio 20 d.) – Suomijos krepšininkas, žaidžiantis Eurolygoje besivaržančioje Stambulo „Fenerbahçe“ komandoje. Žaidė koledžo krepšinį Jutos universiteto „Utes“ komandoje.

## Karjera

### Ostendės „Filou“ (2021–2022 m.)
Baigęs studijas Jutos universitete, 2021 m. liepos 23 d. prisijungė prie BNXT lygoje besivaržančio Ostendės „Filou“ klubo. 2022 m. buvo išrinktas lygos geriausiu šeštu žaidėju. Komanda tapo Belgijos čempionais, tačiau BNXT pusfinaliuose pralaimėjo Leideno „ZZ Leiden“ ekipai.

### Trevizo „Basket“ (2022–2023 m.)
Dalyvavo 2022 m. NBA naujokų biržoje, tačiau nebuvo pašauktas. Birželio 14 d. pasirašė dviejų metų sutartį su Trevizo „Basket“ komanda. Pasibaigus 2022–2023 m. sezonui krepšininkas nutraukė sutartį su Trevizo ekipa.

2023 m. birželio 28 d. prisijungė prie „Golden State Warriors“ komandos NBA vasaros lygoje.

### Paryžiaus „Basketball“ (2023–2025 m.)
Liepos 26 d. pasirašė dviejų metų sutartį su Paryžiaus „Basketball“ komanda. 2024 m. vasarį padėjo komandai laimėti Semaine des As taurę. Balandžio mėnesį 2024 m. Europos taurės finale Paryžiaus klubas įveikė Breso Burgo „JL Basket“ ekipą ir iškovojo vietą 2024–2025 m. Eurolygos sezone.

Spalio 4 d. debiutavo Eurolygoje rungtynėse prieš Belgrado „Crvena Zvezda“ komandą, kuriose pelnė 9 taškus, atkovojo 6 kamuolius.

### Stambulo „Fenerbahçe“ (2025–''dabar'')
2025 m. liepos 3 d. pasirašė dviejų metų sutartį su Stambulo „Fenerbahçe“ klubu. Rugsėjo 24 d. debiutavo komandoje Turkijos krepšinio supertaurės finalo varžybose prieš „Beşiktaş“ ekipą. Rungtynėse pelnė 19 taškų, atkovojo 7 kamuolius ir atvedė komandą į 85–83 pergalę.

## Nacionalinė rinktinė

### Suomijos jaunimo krepšinio rinktinės
Suomijos jaunimo krepšinio rinktinėms atstovavo 2016 m. Europos jaunimo iki 16 metų ir 2016 m. jaunimo iki 17 metų pasaulio krepšinio čempionatuose. Taip pat rinktinei atstovavo 2018 m. jaunimo iki 18 metų Europos krepšinio čempionate, kuriame vidutiniškai pelnė po 17 taškų, atkovojo po 10 kamuolių ir atliko po 3,6 rezultatyvaus perdavimo per rungtynes.

### Suomijos vyrų krepšinio rinktinė
2019 m. pasaulio krepšinio čempionato atrankoje debiutavo Suomijos vyrų krepšinio rinktinėje. Vyrų rinktinei atstovavo 2022 m. Europos krepšinio čempionate, kuriame rinktinė iškovojo septintą vietą, bei 2023 m. pasaulio krepšinio čempionate.

Jantunenas buvo vienas iš rinktinės vedlių 2025 m. Europos krepšinio čempionate, kuriame, vidutiniškai pelnydamas po 12,1 taško per rungtynes (antras rezultatyviausias rinktinėje), padėjo komandai iškovoti rekordinę ketvirtą vietą.

#### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Pasiekimai

* Europos taurės čempionas (2024 m.)
* LNB Pro A čempionas (2025 m.)
* Semaine des As taurės čempionas (2024 m.)
* Turkijos krepšinio supertaurės čempionas (2025 m.)
* Turkijos krepšinio taurės čempionas (2026 m.)
* BNXT lygos Belgijos čempionas (2022 m.)
* BNXT lygos geriausias šeštas žaidėjas (2022 m.)

## Išnašos
Raguvos dekanatas

**Raguvos dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje. Centras – Raguva.

## Istorija

1993 m. dekanatas priklausė Panevėžio vyskupijai, jam priklausė 8 bažnyčios – Lėno bažnyčia, Raguvėlės bažnyčia, Raguvos bažnyčia, Surdegio bažnyčia, Šilų bažnyčia, Traupio bažnyčia, Troškūnų bažnyčia, Vadoklių bažnyčia.

Apie 2000 m. panaikintas, jo teritorija priskirta Anykščių (Raguvėlės, Surdegio, Traupio, Troškūnų bažnyčios), Panevėžio (Raguvos ir Šilų bažnyčios) ir Panevėžio-Krekenavos (Lėno ir Vadoklių bažnyčios) dekanatams.

## Šaltiniai
Kalvarijos dekanatas

:: *Apie dekanatą Vilniaus arkivyskupijoje žr. [[Kalvarijų dekanatas]].*

**Kalvarijos dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Kalvarija.

## Istorija

Įkurtas 1819 m. kaip 1 iš 12 dekanatų, priklausiusių Seinų vyskupijai. Jis išliko bent iki 1867 m., minimas ir po I pasaulinio karo, kai priklausė Vilkaviškio vyskupijai.

## Šaltiniai
Viktoro Hortos pastatai Briuselyje

**Viktoro Hortos pastatai Briuselyje** () – keturi gyvenamosios paskirties pastatai, stovintys Briuselyje, Belgijoje, suprojektuoti belgų architekto Viktoro Hortos (1861–1947). Taselio viešbutis (1892–1893 m.) laikomas pirmuoju  art nouveau stiliaus pastatu Briuselyje ir kartu su trimis kitais, pagal V. Hortos projektus pastatytais namais nuo 2000 m. yra įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Tarp kitų išlikusių įspūdingų V. Hortos šio stiliaus pastatų Briuselyje, neįtrauktų į pasaulio paveldą, paminėtini 1894 m. pastatytas viešbutis „Frison“, 1902 m. – viešbutis „Max Hallet“, 1908 m. – parduotuvė „Magasins Waucquez“, kurioje dabar įsikūręs Belgijos komiksų juostelių centras.

## Architektūra

XIX a. pabaigoje V. Horta buvo vienas iš art nouveau stiliaus architektūros pradininkų. Jo projektams būdingas atviras aukštų išplanavimas, šviesos panaudojimas visame pastate, dekoratyvių linijų darna su pastato laikančiosiomis konstrukcijomis. Buvo naudojami plienas ir stiklas – tuomet naujos statybinės medžiagos. Racionaliai taikydamas metalines konstrukcijas, kai kurias atvirai matomas, kitas sumaniai paslėptas, V. Horta kūrė šviesias ir erdvias gyvenamąsias erdves, tiesiogiai pritaikytas prie gyventojų charakterio ir poreikių. Modernios inžinerinės, aprūpinimo sistemos užtikrino aukštą komforto lygį.

Keturi, pasaulio paveldo objektams priskiriami namai Briuselyje pastatyti remiantis aukštuomenės miesto namų ir didingų privačių vilų statybų tradicijomis. Pastatuose suderintos gyvenamosios ir reprezentacinės funkcijos, kurias užtikrina sumanus įvairių funkcinių zonų ir privažiavimo prie jų organizavimas. Šiuo tikslu V. Horta panaudojo dviejų korpusų pastato tipą: dvi dalys sujungtos stikliniu stogu su uždengta erdve, kuri gali būti panaudojama kaip žiemos sodas.

Interjerų dizainas išsiskiria idėjų gausa: dekoratyviniai motyvai sklandžiai pereina nuo mozaikinių grindų iki freskų, atsispindi kaltinės geležies puošybiniuose elementuose bei pagal užsakymą pagamintuose balduose. Vienu pagrindinių interjero akcentų, be šviestuvų, kitos įrangos, išlieka laiptai. Atkreipdamas dėmesį net į smulkiausias detales, tokias kaip atskiri patalpų elementai ar durų rankenų ir skambučių dizainas, V. Horta pasiekia harmoningą įspūdį, kurį daro tiek pastatas, tiek jo vidaus įranga.

;Paveldo objektai

## Susiję pasaulio paveldo objektai

* : Antoni Gaudí statiniai Barselonoje (1984)
* : Vičenca - Paladijaus miestas (1994)
* : Havras, Augusto Pereto perstatytas miestas (2005)
* : Jožės Plečniko kūriniai Liublianoje (2021)

## Šaltiniai
Alliance FC

:: Nemaišyti su kitais klubais, naudojančiais žymenį **„Alliance“**: Alliance FC (Tanzanija), FC Alliance (Estija), Alliance FC (Kanzasas, JAV), Allinace FC (Londonas, Kanada)

**Alliance Football Club**, o trumpiau vadinamas **Alliance FC** – Kaimanų Salų futbolo klubas iš Vest Bėjaus.

## Istorija
2016 m. įkurtas klubas. Varžėsi pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Cayman Islands Premier League (I). 2018–2019 m. sezone per trylika rungtynių neiškovojo nė taško, pralaimėdami visas žaistas rungtynes. 2019–2020 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 2022 m. sezone neatvyko į pirmąsias dvejas rungtynes ir buvo pašalinti iš čempionato. 2024–2025 m. sezone turėjo rungtyniauti Cayman Islands Premier League, tačiau netrukus pasitraukė iš čempionato.

## Pasiekimai
;  **[[Cayman Islands Premier League|CIFA Premier League]]:**
*  **Čempionai (0):** 
*  **Antroji vieta (0):** 

;  **[[Cayman Islands First Division]]:**
*  **Nugalėtojai ():** 

;  **Cayman Islands FA Cup:**
*  **Nugalėtojai (0)**:

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  ? (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  nežinoma

## Treneriai
*  

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* Futbolo Asociacijos svetainė
* Globalsportsarchive
2024–2025 m. Cayman Islands Premier League

**[[2024]]–[[2025]] m. [[Cayman Islands Premier League]] arba CIFA vyrų futbolo Premjer lyga** () – 2024–2025 m. įvykęs Kaimanų Salų aukščiausios futbolo lygos sezonas. Prasidėjo 2024 m. rudenį ir baigėsi 2025 m. pavasarį.  

## Galutinė lentelė
; 2024–2025 m. CIFA Premier League

* Alliance FC sezono metu pasitraukė iš čempionato;
* (*) „Cayman Brac“ ir „Roma United“ sezoną pradėjo Division One (II pakopa), tačiau po Alliance FC pasitraukimo pakviesti į stipriausią šalies divizioną.

## Rezultatyviausieji žaidėjai
* Christhofer Reeves (Elite) – 20 įvarčių;
* Jonah Ebanks (345) – 18 įvarčių;
* Mason Duval (Academy) – 15 įvarčių;

## Išnašos

## Nuorodos
* CIFA / Futbolo Asociacijos oficiali svetainė
* RSSSF duomenų bazė Cayman Islands 2024/25
* 2024–2025 m. sezonas pagal Globalsportsarchive
RC Saint-Joseph

:: Nemaišyti su kitais klubais, naudojančiais žymenis **„Racing Club“** arba **„Saint-Joseph“**.

**Racing Club de Saint-Joseph**, o trumpiau vadinamas **Racing Club** – Martinikos futbolo klubas iš Sen Žozefo.

## Istorija
1978 m. įkirtas klubas. Varžėsi pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Régional 1 (I). 2001–2002 m. sezone liko antroje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Vėlesniais metais žaidė Pirmoje lygoje, tačiau ilgam joje nesugebėdavo įsitvirtinti. Nuo 2012–2013 m. sezono varžėsi Trečioje lygoje. 2015–2016 m. sezone iškovojo antrąją vietą. 2016–2017 m. sezoną praleido Antroje lygoje (), kur iškovojo antrąją vietą. 

Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo pajėgiausioje šalies futbolo lygoje – Régional 1 (I).

2024–2025 m. sezone pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo čempionų titulą.

## Pasiekimai
;  **[[Martinique Championnat National|Régional 1]]:**
*  **Čempionai (1):** 2024–2025 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Joma (nežinomi metai);

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Emmanuel Vermignon, vartininkas;
*  Lucas Ardenne, gynėjas;
*  Sébastien Crétinoir, gynėjas;
*  Florian Goma, gynėjas;
*  Enrick Reuperné, puolėjas;

## Treneriai
*  Jérémy Ludon, nuo 2021 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Voluinės žygis į Lietuvą (1264)

**Voluinės žygis į Lietuvą** – 1264 m. vasarą Haličo-Voluinės kunigaikščio Švarno surengtas karinis žygis į Lietuvą, karinė intervencija su tikslu padėti Vaišelgai įsitvirtinti Lietuvos soste, vienas kovos dėl Lietuvos sosto po Mindaugo mirties epizodų.

Prie Švarno pajėgų prisijungė ir Voluinės kunigaikščio Vasilko Romanovičiaus kariauna. Nei Haličo-Voluinės, nei su jais kovojusių Lietuvos karinių pajėgų ar jų patirtų nuostolių dydžiai nebuvo užfiksuoti. Taip pat nežinomas Lietuvos pajėgų vado vardas, intervencijos metu vykę mūšiai. Haličo-Voluinės metraštyje užfiksuotas tik faktas, kad žygis pasiekė Deltuvos ir Nalšios žemes ir pasibaigė pergale. 

Metraštyje nurodoma, kad žygis įvyko po Treniotos nužudymo tų pačių metų pirmoje pusėje. Po Treniotos mirties Lietuvos sostą užėmė Mindaugo sūnus Vaišelga, kuris po tėvo mirties buvo pasitraukęs į Pinską ir kuris palaikė gerus santykius su savo svainiu Švarnu. Haličo-Voluinės metraštyje nurodoma, kad paėmęs valdžią Treniota „ėmė naikinti savo priešus: išžudė jų nesuskaičiuojamą daugybę, o likusieji išsibėgiojo kas kur galėjo“. Tačiau tai, kad greta aprašomas metais anksčiau įvykęs lietuvių žygis į Brianską, kur vyko Vasilko sūnaus vestuvės, leidžia manyti, kad Lietuvoje dar nebuvo įsitvirtinusi Vaišelgos vienvaldystė. Metraštyje nurodoma, kad Vaišelga Vosilką labai gerbė ir vadino savo tėvu. Švarno surengtas žygis į Lietuvą laikytinas siekiu numalšinti Vaišelgos nekontroliuotus didikus, kėlusius grėsmę Voluinės sąjungininkui Brianskui. Metraštyje nurodoma, kad Vaišelgai viešpatauti Lietuvoje padėjo Švarnas ir Vasilkas.

Žygio datą padeda patikslinti minimas faktas, kad Švarnas į Lietuvą išžygiavo po to, kai mirė jo tėvas Haličo-Voluinės karalius Danielius. Šiame žygyje Danieliaus broliu vadinamas Vasilkas nedalyvavo, bet atsiuntė savo kariauną. Lietuvoje Vaišelga priėmė Švarno pagalbą ir, ja sustiprinęs savo pajėgas, „pajudėjo sunkia kariuomene ir pradėjo užiminėti miestus Deltuvoje ir Nalšioje“. Jungtinės pajėgos užėmė Vaišelgai nepavaldžias pilis ir išžudė Vaišelgos priešus, po ko Haličo-Voluinės kariauna sugrįžo į savo kraštus.

## Literatūra
* Антонович В. Б., Очеркъ исторіи великаго княжества Литовскаго до половины XV столѣтія. Выпускъ I, Киев: В университетской типографии, 1878. – 156 с.
* Галицко-Волынская летопись, p. 298.
* Пашуто В. Т., Образование Литовского государства, М.: АН СССР, 1959.
* ПОЛНОЕ СОБРАНІЕ РУССКИХЪ ЛЂТОПИСЕЙ Изданное по Высочайшему повелЂнію Императорскою Археографическою Коммиссіею, *Томъ второй* ИПАТЬЕВСКАЯ ЛЂТОПИСЬ**.,** Изданіе второе., С.-ПЕТЕРБУРГЪ., Типографія М. А. Александрова (Надеждинская, 43)., 1908.

## Išnašos