open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sitkūnų pagrindinė mokykla

**Kauno rajono Sitkūnų pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Sitkūnuose (Kauno raj.), Sausio 13-osios g. 4, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 191092283. Steigėjas Kauno rajono savivaldybės taryba.

## Istorija
Sitkūnų mokykla išaugo iš Muniškių pradžios mokyklos. Muniškių pradžios mokykla pirmą kartą paminėta 1918 metais. Mokykla buvo špitolėje prie Muniškių bažnyčios. Muniškių pradžios mokyklos dviejuose komplektuose tarpukario metais mokėsi apie 40 mokinių. Vėliau atidaryta pradžios mokykla ir Juodonių kaime. Vokiečių okupacijos metais ši mokykla perkelta į Sitkūnų radijo stoties pastatą. 1940 m. Muniškių pradinės mokyklos antras komplektas perkeltas į Sitkūnus.

Nuo 1948 m. mokykloje veikė biblioteka. Pirmoji laida baigė mokyklą 1952 m. Iki 1959 m. Muniškių pradinė mokykla palaipsniui peraugo į septynmetę. 1959 m. Muniškių septynmetė mokykla persikėlė į Sitkūnus ir buvo sujungta su Sitkūnų pradine mokykla. 1962 m. mokykla tapo aštuonmetė, 1986 m. devynmetė. 

1991 m. Sausio 13-osios įvykių dienomis Sitkūnų mokykloje įsteigtas Lietuvos radijo ir televizijos perdavimo centro (Sitkūnų radijo stoties) gynybos štabas (pakabinta atminimo lenta). 

1994 m. mokykloje susikūrė Kudirkaičių organizacija. Nuo 1999 m. pagrindinė mokykla su 10 klasių, 2001 m. pagrindinė su 8 klasėm, 2002 m. pagrindinė su 9 klasėm. Nuo 2001 mokslo metų įvestas ankstyvasis anglų kalbos mokymas nuo II klasės, atidaryta priešmokyklinio ugdymo grupė. 2002 m. įvykdyta Sitkūnų pagrindinės mokyklos ir viešosios bibliotekos Sitkūnų filialo tinklo optimizacija – sujungti bibliotekų fondai, įrengta kompiuterių klasė-skaitykla. 2008 m. rugsėjo 1 d. Sitkūnų pagrindinė mokykla pertvarkyta į mokyklą-darželį. 2012 m. rugpjūčio mėn. mokykla uždaryta.

## Direktoriai
* 1949 m. Salomėja Maciulevičienė
* 1957 m. Bronius Strazdas
* 2001 m. Sondra Matažinskienė
* Loreta Gudeliūnienė

## Žymūs mokiniai
* Arvydas Burneckis, Santariškių onkologinių klinikų radiologas
* Vidas Grigoraitis, Respublikinio archyvų departamento direktorius
* Antanas Kontautas, Klaipėdos universiteto profesorius, ichtiologas
* Arvydas Kudrevičius, Slovėnijos bankų programų direktorius

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Zapyškio pagrindinė mokykla

**Kauno rajono Zapyškio pagrindinė mokykla** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kluoniškiuose (Kauno raj.), Bažnyčios g. 4, vykdanti ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191092511. Steigėjas Kauno rajono savivaldybės taryba.

## Istorija
1677 m. įkurta parapinė mokykla, 1865–1950 m. pradžios mokykla, nuo 1950 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1967 m. Kluoniškiuose, nuo 1991 m. Zapyškio pagrindinė mokykla.

Zapyškyje mokykla įsteigta 1677 m. 1819 m. veikė elementarinė mokykla. 1865 m. įkurta Zapyškio pradinė dviejų komplektų mokykla. 1921 m. mokykloje mokėsi 95 mokiniai, dirbo du mokytojai. 1923 m. dėl patalpų stokos vienas komplektas perkeliamas į Kluoniškių kaimą. 1934 m. Zapyškyje pastatyta medinė 145,5 m² mokykla. Mokykla gavo 3129 m² žemės sklypą. Per Antrąjį pasaulinį karą mokykla sudegė.

1940 m. Zapyškyje veikė žydų pradinė mokykla, kurioje buvo 4 skyriai, mokėsi 20 mokinių. Lietuvių mokykloje tuo metu buvo 6 skyriai, dirbo 3 mokytojai. 1948 m. Dievogalos ir Kluoniškių kaimuose veikė pradinės mokyklos. 1951 m. Dievogalos pradinei mokyklai perduotas buvusios Zapyškio klebonijos patalpos.

Nuo 1950 m. mokykla septynmetė, nuo 1961 m. aštuonmetė mokykla. 1967 m. pastatyta dviaukštė mūrinė 987,94 m² mokykla Kluoniškių kaime.

## Direktoriai
* Antanas Obcarskas
* Ona Žurauskienė
* Vladas Šlajus
* Raimondas Bartkus 

## Žymūs mokiniai
* Stasys Makūnas, Jurbarko rajono politikas
* Valerijus Makūnas, Kauno rajono politikas
* Leonas Milčius, signataras
* Rimantas Zizas, istorikas
* Antanas Sutkus, fotomenininkas

## Galerija

Zapyškio pagr. mokykla.JPG|Mokykla iki remonto, 2013 m.
Zapyškio mokykla.JPG|Atnaujinta mokykla, 2023 m.
Zapyškio pagrindinė mok..JPG||Buvusi teritorija prie mokyklos
Zapyškio mokykla 2.JPG|Prie mokyklos – daugiafunkcis priestatas su sporto sale.


## Šaltiniai

## Nuorodos
*Mokyklos svetainė
Strasbūro astronominių duomenų centras

**Strasbūro astronominių duomenų centras** (**Centre de Données astronomiques de Strasbourg**; **CDS**) – duomenų centras, renkantis ir paskirstantis astronominę informaciją. Įkurtas 1972 m. pavadinimu *Centre de Données Stellaires*. Šiuo metu centro teikiamos online paslaugos:
* SIMBAD, astronominių objektų duomenų bazė.
* VizieR, astronominių katalogų duomenų bazė.
* ALADIN, interaktyvus dangaus atlasas.
* Biblio, astronominių straipsnių santraukų ir pačių straipsnių bibliografinė duomenų bazė. 

Strasbūro astronominių duomenų centras yra įsikūręs Strasbūro universitetui priklausančioje observatorijoje, Strasbūre.

## Išnašos
Rygos technikos universitetas

**Rygos technologijų universitetas** (**RTU**; , anksčiau žinomas kaip **Rygos politechnikos institutas**) – universitetas Rygoje, Latvija.

## Istorija
Įkurtas 1862 m. kaip Rygos politechnikos institutas ir buvo pirmasis tokio tipo institutas Rusijos imperijoje. I pasaulinio karo metu universitetas perkeltas į Maskvą. 1918 m. dalis universiteto grįžo atgal į Rygą ir įjungtas į naujai įsteigtą Latvijos universitetą.

Rygos politechnikos institutas atstatytas 1958 m., 1990 m. suteiktas dabartinis pavadinimas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ulangomas

**Ulan Gomas** (mong. *Улаангом* – 'Raudonoji smiltis') – miestas Mongolijoje, Ubso provincijos sostinė. Miestas yra į pietryčius nuo Ubso ežero ir netoli Rusijos sienos.
Latvijos universitetas

**Latvijos universitetas** (latv. *Latvijas Universitāte*) – seniausias ir didžiausias Latvijos universitetas, įkurtas 1919 m. Rygoje. Sovietmečiu nuo Latvijos universiteto buvo atskirtas Rygos technikos universitetas. Šiuo metu Latvijos universitete mokosi apie 28 000 studentų.

2025 m. universitetas buvo 801–850 vietoje pasauliniame reitinge.

## Fakultetai
Universitete – 13 fakultetų:
# Biologijos
# Chemijos
# Fizikos ir matematikos
# Ekonomikos
# Pedagogikos ir psichologijos
# Geografijos ir geologijos
# Istorijos ir filosofijos
# Teisės f.
# Medicinos
# Modernių kalbų
# Filologijos ir menų
# Visuomenės mokslų
# Teologijos

## Šaltiniai

## Nuorodos
Bačas

**Bačas** (serb.: *Бач*) – miestas Serbijos Pietų Bačkos apygardoje, Vojvodinos provincijoje. Per 6 tūkst. gyventojų. Miestas davė pavadinimą Bačkos sričiai.

## Istorija

Tai vienas seniausių Vojvodinos niestų, pirmąkart paminėtas 535 m. Rytų Romos imperatoriaus Justiniano laiške. Archeologiniai tyrinėjimai rodo, kad šioje vietoje buvo senovės Romos gyvenvietė. 873 m., miestas paminėtas kaip avarų tvirtovė, kurioje gyveno tiek avarai, tiek slavai. Tuo metu Bačkos srityje ir Bačo mieste gyveno ir slavus krikštijo Šv. Metodijus, kirilicos sukūrėjas. IX–X a. miestas vadintas Bagasinu. Dabartinis pavadinimas pirmąkart paminėtas 1094 m., 1111 m. jo parapija įvardijama *Bache* .

X a. Bačkos sritis priklausė Vengrijos karalystei. Viduramžiais Bačas buvo Bač-Bodrogo komitato sostine. Šio komitato įsteigimo data nėra dokumentiškai tiksliai nustatyta, tačiau pirmasis komitato prefektas Vidas paminėtas 1074 m.

## Nuorodos
Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga

**Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga** (LEBBS) – nepriklausomų evangeliškų bendruomenių bendrija. LEBBS yra valstybės pripažinta krikščioniška bendrija.

## Istorija

Trylika baptistų bendruomenių tarpukario metais buvo susijungusios į Lietuvos baptistų sąjungą, kuriai iki pat Sąjungos likvidavimo 1940 m. vadovavo Teodoras Gerikas. Tuomet narių skaičius sumažėjo, nes į Vokietiją repatrijavo didesnė dalis vokiečių tautybės baptistų.

Narių skaičius ženkliai sumažėjo ir 1959 - 1960 m., kai didžioji dalis buvusio Klaipėdos krašto baptistų gavo teisę išvykti į Vokietijos Federacinę Respubliką.

1945 m. Lietuvos baptistai kartu su Latvijos ir Estijos tikėjimo broliais tapo SSRS evangelikų krikščionių baptistų sąjungos dalimi. Anksčiau viena nuo kitos nepriklausomos sąjungos ir toliau tvarkėsi gana savarankiškai, ir tik kai kurie klausimai buvo sprendžiami centralizuotai: dvasininkų ruošimas, rūpinimasis reikalinga literatūra. Taip tęsėsi iki 1989 m., kai bendruomenių atstovų konferencijoje buvo nuspręsta atnaujinti savarankišką Sąjungos veiklą. Kiek vėliau buvo atkurta narystė Pasauliniame baptistų aljanse, Sąjunga priimta į Europos baptistų federaciją.

## Dabartis

Baptistai Lietuvoje, kaip nedidelė konfesija, kai kuriose veiklos srityse kooperuojasi su kitomis Bažnyčiomis ar krikščioniškomis organizacijomis. Tai krikščioniškos literatūros leidyba, sekmadieninių mokyklų mokytojų ruošimas, labdaringa bei kultūrinė veikla ir kt. Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjungos būstinė yra Klaipėdoje (Vytauto g. 38a).

LEBBS sudarančios bendruomenės ir bažnyčios:

* Ylakių evangelikų baptistų bažnyčia
* Kauno evangelikų krikščionių baptistų bažnyčia
* Klaipėdos evangelikų baptistų bažnyčia
* Mažeikių evangelikų krikščionių baptistų bažnyčia
* Panevėžio (tarptautinė) „Dievo malonės“ bažnyčia
* Šiaulių Evangelijos krikščionių bažnyčia
* Vilniaus Naujojo Testamento baptistų bendruomenė
* Visagino krikščionių baptistų bendruomenė

LEBBS turi ir keletą misijos taškų: Kretingoje, Rokiškyje, Anykščių rajone, Telšiuose, Palangoje.

## Struktūra

Aukščiausias LEBBS sprendžiamasis organas yra LEBBS bendruomenių konferencija, kuri surenkama nerečiau kaip kartą per metus. Joje dalyvauja po du atstovus iš kiekvienos bendruomenės. Būtent konferencija numato veiklos kryptis ir prioritetus, renka sąjungos tarybą ir pirmininką, priima ir keičia įstatus.

LEBBS taryba tarp konferencijų įgyvendina konferencijos nutarimus. Į ją įeina 7 žmonės iš skirtingų bendruomenių. Renkama 3 metų laikotarpiui. LEBBS pirmininkas atstovauja sąjungai įvairiuose institucijose. Atsako už tarybos veiklą, vadovauja jos posėdžiams. Atskaitingas tarybai ir konferencijai. Renkamas 3 metų laikotarpiui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga
*
Rondelis (durklas)

**Rondelis** (, *roundel*) – vėlyvųjų viduramžių europinis durklas, kurio garda buvo disko formos. Rondelius naudojo įvairūs žmonės, pradedant miestiečiais ir baigiant riteriais.

## Konstrukcija
Geležtė būdavo ilga (30 cm ir ilgesnė) ir plona. Viso durklo ilgis būdavo iki 50 cm. Geležtės skerspjūvis būdavo rombinis, lęšio formos ar trikampis. Geležtė paprastai smailėja nuo pat gardos, turi vienus arba dvejus ašmenis  ir baigiasi smailiu smaigaliu.
Įkotė eidavo per visą rankeną, kuri būdavo ritinio formos, kaulinė ar medinė.

Rondelio garda buvo ne skersinis, kaip daugelio durklų, o diskas (kartais ovali ar aštuonkampė plokštelė). Iš to bruožo kilęs ir durklo pavadinimas: sen. , *rondelle* iš *roont* (mot. *ronde*) 'apvalus' + *-el*, *-elle* (mažybinė priesaga). Rondelio buoželė būdavo toks pat diskas kaip ir garda arba rutuliukas.

Rondelis buvo skirtas duriamiesiems smūgiams, galėdavo pramušti grandinius šarvus. Plonas smaigalys leisdavo pramušti ir plokštinių šarvų sandūras. Kertamiesiems smūgiams trūko masės, o pjaunamiesiems netiko geležtės forma.

Gamindavo ir rondelius, kurių geležtė būdavo keturbriaunė (kryžiško skerspjūvio). Tokie rondeliai nepritaikyti kirsti ar pjauti. Jie būdavo naudojami tik kaip ginklai ir jų neįmanoma buvo panaudoti kaip peilių.

## Naudojimas
Spėjama, kad rondeliai atsirado apie 1300 m., o paplito nuo XIV a.
Rondelius nešiodavo prie juosmens ir naudojo tiek kaip kasdieninį peilį, tiek kaip kovinį ginklą kautynėse ar turnyre. Juos naudodavo pargriautiems ar sužeistiems riteriams pribaigti ar priversti pasiduoti.

## Nuorodos
* Spotlight: The Rondel Dagger (myArmoury.com article)
* Website about Talhoffers Fetchbuch
* Roundel dagger waster  (medinis rondelis treniruotėms)
* plokščiageležtis rondelis ir rondelis su makštimi (dviejų rondelių nuotraukos)
* French Rondel Dagger
* (rondelio ir jo makšties nuotrauka)
Medingėnų mokykla

**Medingėnų mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Rietavo savivaldybėje, Medingėnuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191132272. Steigėjas Rietavo savivaldybės taryba. Dabar tai Tverų gimnazijos skyrius.

1926 m. įsteigta pradžios mokykla, 1947–1995 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1995 m. pagrindinė mokykla.

## Istorija

Medingėnuose mokykla įkurta 1926 m. Vaikų mokėsi nedaug, daugiau jų susirinkdavo tik vėlyvą rudenį, kai laukuose pasibaigdavo ganiava. Žiemą, užėjus dideliems šalčiams, mokykloje darbą tekdavo nutraukti. 1947 m. Medingėnuose įkurta septynmetė mokykla. 1962 m. išleista pirmoji 14 aštuntokų laida. 

Mokykla kurį laiką veikė trijuose pastatuose. 1966 m. ji perkelta į naująjį pastatą, čia darbą pradėjo ir vakarinė mokykla (7-9 klasės). Iki 2012 m. buvo pagrindinė mokykla, vėliau tapo Tverų gimnazijos skyriumi.

## Direktoriai
* 1974 m. Mečislovas Lakačauskas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Labardžių pagrindinė mokykla

**Rietavo savivaldybės Labardžių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Rietavo savivaldybėje, Labardžiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 291132120. Steigėjas Rietavo savivaldybės taryba. Dabar tai Rietavo Lauryno Ivinskio gimnazijos skyrius.

Ugdant ir lavinant mokinius, Labardžiuose daug dėmesio skiriama popamokinei veiklai. Veikia dainavimo, choreografijos, anglų, rusų kalbų, raiškiojo skaitymo, dramos, sporto būreliai.

## Istorija

Pirmoji mokykla Labardžiuose atidaryta 1917 m. ūkininko Montvydo troboje. Mokytoju dirbo Mažutis, vaikus jis mokė ne tik aritmetikos, gramatikos, istorijos, bet ir kitų disciplinų, net vokiečių kalbos. Gyvenimo ir darbo sąlygos Labardžiuose buvo sunkios, todėl mokytojai dažnai keisdavosi. Nuolat buvo keičiama ir mokyklos vieta. 1925 m. ji veikė ūkininko Juozo Matyžiaus sodyboje, nuo 1929 m. - pas Antaną Vaičiulį. 1948 m. Labardžiuose gyvenusių stambių ūkininkų Adelės ir Prano Jasų šeimą ištrėmė į Sibirą. Liko tuščias didelis namas. Tada į jį perkėlė pradžios mokyklą. 

1951 m. mokyklai suteiktas septynmetės statusas. Didėjant mokinių skaičiui, senajame name visi besimokantys nebetilpo, todėl 1961 m. buvo pradėtas statyti mūrinis mokyklos priestatas, kuriame dabar veikia kultūros namai. 1962 m. mokykla tapo aštuonmete. 1973 m. Labardžių aštuonmetė reorganizuota į pradinę, 1993 m. sausio 11 d. mokykla reorganizuota į devynmetę ir vėl pradėjo veikti Labardžiuose, 1994 m. ji tapo pagrindine.

XXI a. 2-ajame dešimtmetyje prijungta prie Rietavo Lauryno Ivinskio gimnazijos kaip skyrius.

2009 m. skyrius išregistruotas.

## Direktoriai
* Elena Buržinskienė

## Šaltiniai
Žadvainių pagrindinė mokykla

**Rietavo savivaldybės Žadvainių pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žadvainuose (Rietavo savivaldybė), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191132991. Steigėjas Rietavo savivaldybės taryba.

## Istorija
Jau 1918 m. buvo sumanyta įsteigti mokyklą Žadvainuose pas Marijoną Užgalienę. Rindėse gyvenęs ūkininkas Augustinas Varpiotas dėjo visas pastangas, kad mokykla būtų atidaryta. Bet tik 1921 m. rudenį pas Oną Daugėlienę buvo atidaryta 4 klasių mokykla. Tuo metu mokėsi apie 50 mokinių. Mokinių amžius buvo nuo 7 iki 21 metų. Dirbo vienas mokytojas. Vyresni mokiniai, prasidėjus sezoniniams darbams, mesdavo mokyklą ir eidavo dirbti. Pamokos trukdavo 30-40 minučių. Per dieną būdavo 4-5 pamokos. Be įprastų dalykų buvo dėstomos vokiečių, lotynų kalbos. Pirmoji mokytoja buvo Zofija Lekavičiūtė, po jos 3 metus dirbo Kazė Rusinaitė, Povilas Pocius, Zofija Saudargaitė, Pranas Stalmogas ir kt. Mokytojai apsigyvendavo tame pačiame name, kur buvo įsikūrusi mokykla. 1933 m. mokykla buvo perkelta pas Jocį. Čia dirbo mokytoja Urbonavičienė. 1940 m. mokykla perkelta pas Pocių, dirbo mokytoja Vilkaitė. Tuo metu mokėsi apie 30 mokinių. Nuo 1942 m. mokykla perkelta pas Juknių. Karo metais per metus pasikeisdavo keli mokytojai. Mokykloje nebuvo jokių mokymo priemonių, išskyrus gaublį ir vieną žemėlapį.

1946 m. mokykla perkelta į ūkininko Spiridavičiaus namą, tai dabartinė senoji mokykla. 1952 m. mokykla tapo septynmete, 1962 m. aštuonmete. 1965 m. pastatytas mūrinis senojo medinio pastato priestatas, nes, didėjant klasių skaičiui, vieno pastato nebeužteko. Mokinių skaičius ypač išaugo 1971 m., kai mokėsi 157 mokiniai. Atliktas kapitalinis medinio pastato remontas. Atnaujinti koridoriai, išplėstas bendrabutis.

1987 m. mokykla tapo devynmete. 1994 m. direktoriaus A. Černeckio pastangų dėka pastatyta mokyklos sporto salė. 2000 m. mokykla tapo pagrindine, o direktorius Antanas Černeckis išrinktas Rietavo savivaldybės meru.

2022 m. mokykla, neseniai suremontuota ir sulaukusi 100 metų, buvo uždaryta dėl per mažo mokinių skaičiaus.

## Direktoriai
* 1952 m. Agota Matelienė
* 1957 m. Lingytė
* 1957 m. P. Pocius
* 1960 m. Venclovas
* 1962 m. Bertašiutė
* 1965 m. Č. Tolenis
* 1967 m. J. Mikalauskas
* 1971 m. A. Šauklys
* 1977 m. R. Poškienė
* 1985 m. Antanas Černeckis
* 2000 m. Rasa Budreckienė
* 2002 m. Rima Černeckienė
* 2006 m. Algimantas Saročka
* 2009 m. Sigitas Kažukauskas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Žadvainių pagrindinė mokykla *facebook.com*
Excelsior Rotterdam

:: *1908–1910 m. „Excelsior“ vardu taip pat žaidė dabartinis [[CVV Rotterdam]] klubas*.

**Roterdamo „Excelsior“** – Nyderlandų futbolo klubas  iš Roterdamo.

## Istorija
„Excelsior“ klubas buvo oficialiai įkurtas 1902 m. liepos 23 d. kaip *Rotterdamse Voetbal en Atletiek Vereniging Excelsior*. Pirmieji klubo įkūrėjai – būrys artimų draugų, įsikūrusių Roterdamo Kralingeno rajone, jau ir anksčiau kartu žaidė futbolo rungtynes. Faktiškai įkūrus klubą, savivaldybė oficialiai davė leidimą naudotis žeme.
## Emblema

Vaizdas:Excelsior Rotterdam logo 2002.svg|S.B.V. Excelsior
Vaizdas:Excelsior Rotterdam Logo.svg|Excelcior Rotterdam


## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia juoda raudona apranga. 

## Pasiekimai

* II diviziono čempionas (1974, 1979, 2006 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Kroatijos herbas

**[[Kroatija|Kroatijos]] herbas** – oficialus heraldinis valstybės simbolis.

## Aprašas
Raudonai baltai šachmatiškas laukas (5x5 raudonų ir baltų laukelių).
Virš skydo stilizuota karūna iš penkių netaisyklingų penkiakampių su istoriniais Kroatijos regiono herbais:
* Žydrame lauke auksinė šešiakampė žvaigždė ir po ja sidabrinis pusmėnulis ragais į viršų.
* Mėlyname lauke dvi raudonos juostos.
* Žydrame lauke trys auksinės bekaklės liūtų galvos su auksinėmis karūnomis, dvi virš vienos.
* Mėlyname lauke auksinis ožys raudonais ragais ir nagomis.
* Žydrame lauke raudona juosta baltais apvadais, o juostoje juoda bėganti kiaunė. Virš juostos auksinė šešiakampė žvaigždė.

### Simbolika
* Raudonai baltai šachmatinis skydas – pagal senovinę legendą kroatų karalius Svetoslavas Suronja () X a. su Venecijos dožu Pjetru II () sužaidė šachmatų partiją. Laimėjęs šią partiją gavo teisę valdyti Dalmatijos miestus. Partiją laimėjęs Svetoslavas po to šachmatinius langelius įtraukė į savo herbą.
* Auksinė šešiakampė žvaigždės ir sidabrinis pusmėnulis – Primena seniausią (1196 m.) žinomą Kroatijos herbą, kurio laukas, tiesa, buvo raudonas.
* Dvi raudonos juostos mėlyname lauke – Primena Dubrovniko respublikos herbą, kuris, tiesa, turėjo keturias raudonas ir keturias sidabrines juostas.
* Trys auksinės liūtų galvos – primena Dalmatijos herbą, kuris kildinamas iš Romos imperatoriaus Diokletiano, kuris savo rūmus dabartiniame Splite padarė Vakarų Romos imperijos sostine. Jo rūmai Splite stovi iki šiol.
* Auksinis ožys mėlyname fone – Istrijos herbas.
* Raudona juosta baltais apvadais su juoda kiaune ir auksinė šešiakampė žvaigždė – istorinis Slavonijos herbas, kurį 1496 m. oficialiai patvirtino tuometinis Vengrijos karalius Vladislavas II Jogailaitis:
** dvi baltos juostos – upės Drava ir Sava (šiaurinė ir pietinė Slavonijos ribos,
** kiaunė – simbolizuoja kroatų nacionalinę valiutą kuną (pavadinimas lietuviškai reiškia 'kiaunė').

## Istorija

Dabartinis herbas įteisintas 1990 m. gruodžio 21 d.

Herbą sukūrė grafikos dizaineris Miroslav Šutej.

## Nuorodos
* Apie herbą  (atlasgeo.net)
* Herbo raida (croatianhistory.net)
Pieniškoji gyvatė

**Pieniškoji gyvatė** (*Lampropeltis triangulum*) - žaltinių (*Colubridae*) šeimos roplys.

Suskaičiuojami 26 porūšiai, paplitę Šiaurės, Centrinėje ir Pietų Amerikoje nuo Kanados iki Ekvadoro. Pieniškosios gyvatės porūšiai ypač skiriasi savo dydžiu, buveinėm, todėl sunku jas apibendrinti. Užauga vidutiniškai iki 60 - 90 cm.
 
## Lampropeltis triangulum sinaloae
Dažniausiai sutinkamas *sinaloae* porūšis. Gyvena drėgnuose miškuose, netoli vandens telkinių. Savo išvaizda imituoja nuodingą koralinę gyvatę. Spalvos - raudona, juoda ir balta, todėl gyvatės lengvai pastebimos krūmuose, ant žolės. Jas lengva auginti, veisti, šios gyvatės nelinkusios kąsti. Užauga iki 150 cm ilgio, o lytį nustatyti galima iš uodegų ilgio (patinų ilgesnė). Lytiškai subręsta 2 metų. Gamtoje 3-4 m.

## Nėrimasis
Gyvačių jaunikliai neriasi kas 4 savaites. Gyvūnui senstant - vis rečiau. Sulaukus 4 metų amžiaus odą meta kas 2 mėn. Prieš nėrimąsi pabaltėja akys, o vėliau atsistato.
Vilniaus vakarinis aplinkkelis

**Vilniaus vakarinis aplinkkelis** – aplinkkelis Vilniuje, baigtas tiesti 2016 m. gruodžio 20 d. Jis jungia Oslo gatvę pietuose su Ukmergės plentu šiaurėje. Aplinkkelis yra greitkelių  ir  dalis.

## Išvažiavimai

## Etapai

III etapas 2016.08.jpg|2016 m. rugpjūčio 11 d.
III Etapas. Vilniaus Vakarinis aplinkkelis.jpg|2016 m. rugpjūčio 11 d.
Vilniaus Vakarinis Aplinkkelis Karoliniškėse.jpg|2016 m. rugpjūčio 6 d.

* I etapas *(pradėtas statyti 2008 m., užbaigtas 2011 m. sausio 27 d.)* :Transeuropinio tinklo jungtis (Lazdynų tilto ir Oslo g. rekonstravimas *(Ia etapas)*, aplinkkelio dalies nuo Oslo iki L. Asanavičiūtės g. tiesimas).
* II etapas *(pradėtas statyti 2011 m. birželį, užbaigtas 2013 m. lapkričio 29 d.)*: Transeuropinio tinklo jungtis (aplinkkelio dalies nuo L. Asanavičiūtės g. iki Ozo g. tiesimas);
* III etapas *(pradėtas statyti 2015 m. liepos 27 d., užbaigtas 2016 m. gruodžio 20 d.)*: Transeuropinio tinklo jungtis (aplinkkelio dalies nuo Ozo g. iki Ukmergės gatvės tiesimas).

## Galerija

Western Bypass South.jpg|Pradžia pietuose: Oslo gatvė, įvažiavimas į Lazdynėlius]]
Vilniaus-vakarinio-aplinkkelio-tunelis-lazdynuose.jpg|Tunelis ties Lazdynais
Vilniaus-vakarinis-aplinkkelis.jpg|Žvelgiant nuo tunelio ties Lazdynais
Aplinkelis 1 by Augustas Didzgalvis.jpg|Pradžia ties Lazdynais


## Nuorodos
* Vakarinis aplinkkelis OpenStreetMap žemėlapyje
Lokomotive Leipzig (reikšmės)

**Lokomotive Leipzig** skirtingu metu vadinosi du Leipcigo futbolo klubai:

* FC Lokomotive Leipzig 1966–1991 m.;
* FC Sachsen Leipzig 1954–1963 m.
JK Maag Tartu

**Tartu „Maag“** – buvęs Estijos futbolo klubas iš Tartu. 

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1987 m. 

2004 m. klubas perėmė klubo FC Levadia Tallinn licenciją žaisti . 

2007 m. pradžioje klubas susijungė su JK Tammeka Tartu, tokiu būdu buvo suformuotas naujas Tartu JK Maag Tammeka klubas.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* foot.dk archyvas
Sekstas Pompėjus

**Sekstas Pompėjus** (*Sextus Pompeius*, pilnas vardas **Sekstas Pompėjus Didysis Pamaldusis**, , 68–35 m. pr. m. e.) – senovės Romos respublikos karvedys, Gnėjaus Pompėjaus Didžiojo jauniausiasis sūnus.

Labiausiai žinomas kova prieš Cezarį kartu su Metelu Scipionu ir Katonu Jaunesniuoju. Šios kovos buvo pralaimėtos, Scipionas ir Katonas nusižudė, o vyresnysis Pompėjaus brolis Gnėjus buvo nužudytas, bet pačiam Sekstui pavyko pabėgti į Siciliją.

Po Cezario mirties antrasis triumviratas nukreipė savo dėmesį į Brutą ir Kasijų, todėl Sekstas Pompėjus Sicilijoje turėjo laiko surinkti armijai, ypač stipriam laivynui ir pasiruošti kovai. 39 m. pr. m. e. kautynės pasibaigė lygiosiomis, ir triumvirai su Sekstu pasirašė taiką. Markas Antonijus norėjo savo legionus panaudoti kovoje prieš partus.

Kova atsinaujino 37 m. pr. m. e., tačiau Mesinos jūrų mūšyje Sekstas sugebėjo įveikti Oktaviano pajėgas. Dar sykį Pompėjus įveikė Oktavianą 36 m. pr. m. e., bet vos po mėnesio Agripos vadovaujamas laivynas pagaliau visiškai sutriuškino Seksto laivyną ir jūrų bazę Naulocho mūšyje. Pats vadas pabėgo.

35 m. pr. m. e. Sekstas Pompėjus buvo pagautas Mileto mieste (dab. Turkijos teritorija) ir Marko Antonijaus vietininkas Markas Ticijus jį nužudė be teismo, kas prieštaravo Romos respublikos įstatymams. Po kelerių metų, prasidėjus konfliktui tarp Antonijaus ir Oktaviano, pastarasis šią žmogžudystę panaudojo kaip vieną iš teisinių ginklų prieš Antonijų.

## Taip pat skaitykite
* Pompėjų giminė
Nijolė Sadūnaitė

**Felicija Nijolė Sadūnaitė** (1938 m. liepos 22 d. Dotnuvoje, Kėdainių apskrityje – 2024 m. kovo 31 d. Vilniuje) – vienuolė, disidentė.

## Biografija

1955 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. 1956 m. tapo Švč. Nekaltosios Mergelės Marijos tarnaičių kongregacijos nare (CSSBVMI). Nenorėdama išsižadėti religinės praktikos, dirbo sekretore mašininke, gamyklos darbininke, skaičiavimo centro perforuotoja, baigusi medicinos kursus – Vilniaus kūdikių namuose.

1974 m. suimta, 1975 m. nuteista už „Lietuvos Katalikų Bažnyčios kronikos“ dauginimą ir platinimą. Šešerius metus kalėjo Mordovijoje, ištremta gyveno Rytų Sibire. 1980 m. grįžusi į Lietuvą vėl įsitraukė į „Kronikos“ leidybą: rinko žinias, pristatydavo jas redaktoriui, redagavo, daugino, gabeno leidinį į Maskvą, iš kur jis pasiekdavo Vakarus. Dėl KGB persekiojimo vienuolė nuolat slapstėsi, ne kartą buvo suimta ir tardoma, įskaitant ir agento Vidmanto Baumilos – atlikėjo Vaido Baumilos tėvo.

1987 m. rugpjūčio 23 d. su Antanu Terlecku, Vytautu Bogušiu ir Petru Cidziku surengė mitingą prie Adomo Mickevičiaus paminklo paminėti Ribentropo-Molotovo paktą. Mitinge po ilgų priespaudos dešimtmečių buvo viešai sugiedotas Lietuvos himnas.

Nuo 1988 m. buvo Lietuvos Helsinkio grupės narė. Išleido knygų apie KGB metodus ir kovą už tikinčiųjų pamintas teises Lietuvoje.

Lietuvos Respublikos Prezidento 1998 m. rugpjūčio 21 d. dekretu ses. Nijolė Sadūnaitė apdovanota Vyčio Kryžiaus 2-ojo laipsnio ordinu (dabar – Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro didysis kryžius).

2017 m. Laisvės premijos laureatė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Anykštėnų biografijų žinynas. Nijolė Sadūnaitė
SETI

**SETI** (angl. **''S**earch for **E**xtra-**T**errestrial **I**ntelligence* – *nežemiško intelekto paieška*) – bendras pavadinimas įvairiems [[nežemiškas civilizacija|nežemiško intelekto]] paieškos projektams. Bendras jų bruožas paprastai yra nežemiškos kilmės signalų ([[radijas|radijo]] ir pan.) ieškojimas, kaip pagrindinis metodas.

Pirmąjį šiuolaikinį SETI eksperimentą [[1960]] m. įvykdė [[Frenkas Dreikas]], [[Dreiko lygtis|Dreiko lygties]] autorius, ir pavadino jį [[Ozmos projektas|Ozmos projektu]] (*Project Ozma*). Jis naudojo 25 m. diametro [[Radioteleskopas|radioteleskopą]], kuriuo tyrė [[Banginio Tau]] ir [[Eridano Epsilon]] žvaigždes.

[[1980]] m. [[Karlas Saganas|Karlo Sagano]] iniciatyva buvo įkurta nevalstybinė organizacija „Planetinė bendruomenė“ (*Planetary Society*), kurios vienas iš pagrindinių tikslų buvo nežemiškos gyvybės paieška.

Vėliau buvo vykdoma daug įvairių panašių projektų, tarp jų ir [[1999]] m. pradėtas „SETI namuose“ (*SETI@home*), kur kiekvienas norintis galėdavo iš interneto parsisiųsti specialią programą ir ji automatiškai analizuodavo dalį duomenų bei analizės ataskaitas siųsdavo į centrą. Iš viso jame dalyvavo virš 5 milijonų kompiuterių iš daugiau nei 200 šalių. SETI@home taip pat rėmė *Planetinė bendruomenė*.

Nors dauguma SETI programų signalų ieškodavo radijo spektre, kai kurios bandė tai daryti ir optiniame. Buvo imta prielaida, kad nežemiškos protingos būtybės gali siųsti signalus [[Lazeris|lazerio pagalba]]. Ši idėja pirmą kartą publikuota britų žurnale *Nature'', o pirmasis paieškos projektas neilgą laiką vykdytas 1980 m. Tarybų Sąjungoje.

## Taip pat skaitykite
* Astrobiologija
* Dreiko lygtis
* Fermi paradoksas
* Nežemiška civilizacija

## Nuorodos
* SETI institutas (ang.)
* SETI@home (ang.) 
* Planetary Society (ang.)
Johannes Kepler

**Johanesas Kepleris** ( 1571 m. gruodžio 27 d. Veil der Štatas, prie Štutgarto – 1630 m. lapkričio 15 d. Rėgensburgas, Bavarija) – vokiečių astronomas ir matematikas, suformulavęs Keplerio dėsnius, XVII a. padariusius perversmą astronomijos moksle. Keplerio dėsniai buvo vienas iš pagrindų, kuriais remdamasis Niutonas atrado gravitacijos dėsnį.

## Biografija
1596 m. J. Kepleris išleido savo pirmąjį veikalą „Mysterium Cosmographicum“. Šiame veikale teigė, kad visos šešios tuo metu žinomos Saulės sistemos planetos (Saturnas, Jupiteris, Marsas, Žemė, Venera ir Merkurijus) išdėstytos pagal penkių tobulų briaunainių koncentrinę geometriją. Tai buvo Platono kūnai: kubas, tetraedras, dodekaedras, ikosaedras, oktaedras. Šitie briaunainiai buvo įdėti vienas į kitą, o planetų orbitos priklausė šių briaunainių apibrėžtoms ir įbrėžtoms sferoms: į Saturno sferą įbrėžtas kubas, į kubą įbrėžta Jupiterio sfera, į ją įbrėžtas tetraedras, į kurį įbrėžta Marso sfera, į ją įbrėžtas dodekaedras, į jį įbrėžta Žemės sfera, į ją įbrėžtas ikosaedras, į jį įbrėžta Veneros sfera, į ją įbrėžtas oktaedras, į kurį įbrėžta Merkurijaus sfera.

1600 m. Prahoje tapo Tycho Brahės padėjėju.

XVII a. dar nebuvo aiškios ribos tarp astrologijos ir astronomijos, tad Kepleris laikomas ir astrologu. Taip pat savo darbe naudojo ir religinius elementus.

Buvo dukart vedęs, susilaukė 12 vaikų.

## Atminimo įamžinimas
J. Keplerio vardu pavadintas asteroidas nr. 1134, krateriai Mėnulyje ir Marse, taip pat universitetas Lince, bei atskiras stačiojo trikampio atvejis - Keplerio trikampis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Johano Keplerio nuopelnai mokslų raidai  Nuoroda tikrinta 2014-07-13
Subnykštukė

**Subnykšukės** – VI šviesio klasės žvaigždės Jorko spektrinės klasifikacijos sistemoje. Jos apibrėžiamos kaip žvaigždės, kurių šviesis yra 1,5–2 ryškio, žemesnis nei pagrindinės sekos tos pačios spektrinės klasės žvaigždžių. Dauguma jų yra taip vadinamos II populiacijos (labai mažai turinčios metalų) žvaigždės.

Terminą „subnykštukė“ 1939 m. pirmasis panaudojo Gerard Peter Kuiper, kuris taip vadino žvaigždes su anomaliu spektru. Iki tol jos buvo vadinamos „tarpinėmis baltosiomis nykštukėmis“.

## Žinomesnės subnykštukės
* Kapteino žvaigždė
* Groombridge 1830

## Išnašos
Veru kalba

**Veru kalba** (*võro kiil*) – kalba, priklausanti Uralo kalbų šeimos Baltijos finų kalbų pogrupiui. Šia kalba kalbama Pietų Estijoje kaip tarme. Veru kalba šneka apie 70 000 žmonių. 2002 m. išleistas dvikalbis veru – estų žodynas. Leidžiamas verų kalbos laikraštis *Uma Leht*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Sing for Absolution

**„Sing for Absolution“** – Anglijos roko grupės „Muse“ singlas, išleistas 2004 metais.

## Dainų sąrašas

### CD
# „Sing for Absolution“ – 4:55
# „Fury“ – 5:02

### DVD
# „Sing for Absolution“ (video)
# „Sing for Absolution“ (audio)
# „Sing for Absolution“ (making of the video)
# „Big Day Off“ (video)
Emisinis ūkas

**Emisinis ūkas** – jonizuotų dujų (plazmos) debesis, švytintis matomos šviesos spalvomis. Pagrindinis jonizacijos šaltinis dažniausiai būna labai energingi fotonai, išspinduliuojami iš šalia debesies esančios karštos žvaigždės. Žinomiausi emisinių ūkų tipai yra H II sritys aktyvios žvaigždėdaros rajonuose (žr. taip pat Striomgreno sfera) ir planetiškieji ūkai – paskutinių žvaigždės evoliucijos stadijų metu nusimesti žiedo pavidalo išoriniai žvaigždės atmosferos sluoksniai.

## Bendra apžvalga

Paprastai jauna žvaigždė jonizuoja dalį debesies, iš kurio ji pati susidarė. Didelės, karštos žvaigždės arba ištisi jų spiečiai (OB asociacijos) sugeba jonizuoti daug didesnius debesų tūrius.

Emisinių ūkų spalvos priklauso nuo ūkų cheminės sudėties ir jonizacijos laipsnio. Kadangi tarpžvaigždinės dujos daugiausiai susideda iš vandenilio, dauguma emisinių ūkų yra raudoni. Jei apšviečianti žvaigždė spinduliuoja pakankamai daug, gali būti jonizuojami kiti elementai ir tuomet gali būti žalios ir net mėlynos spalvos ūkai. Tokiu būdu astronomai, analizuodami ūkų spektrus, gali įvertinti juose esančių cheminių elementų gausas ir ūkų temperatūras. Dauguma emisinių ūkų daugiausia| susideda iš vandenilio (~90 %), helio, deguonies, azoto bei kitų elementų.

Šiauriniame danguje žinomiausi yra Šiaurės Amerikos ūkas (NGC 7000) ir Tinklo ūkas NGC 6960/6992 Gulbėje. Gerai matomi, nors ir pietinėje dangaus hemisferoje yra Lagūnos ūkas M8 / NGC 6523, Šaulio žvaigždyne ir Oriono ūkas M42. „Messier 42“ *Messier Object 42*. 12 April 2006. 17 July 2007.https://web.archive.org/web/19990428062435/http://seds.org/messier/m/m042.html.

Emisiniuose ūkuose dažnai stebimos tamsios dėmės, kurios atsiranda dėl tarpžvaigždinių dulkių debesų, kurie sugeria šviesą. Emisinio ir tamsaus dujų – dulkių ūkų kombinacijos dažnai sudaro įdomiai atrodančius darinius, kurie primena kokius nors žemiškus objektus arba daiktus. Iš čia dažniausiai atsiranda tų ūkų pavadinimai (kaip, pavyzdžiui, Šiaurės Amerikos ūkas).

Kai kurie ūkai būna sudaryti iš atspindžio ūko ir emisinio ūko komponenčių, kaip, pavyzdžiui, Trilypis ūkas Šaulio žvaigždyne.

## Nuorodos
Šauktukas

**Šauktukas** (**!**) – skyrybos ženklas.

## Kalbotyra

Jeigu žodis ar sakinys pažymėtas šiuo simboliu, jį reikia tarti stipriai ir garsiai. 1885 m. angliškoje spaustuvininkų knygoje vadinamas ženklu reikšti „nuostabai, susižavėjimui, nušvitimui (), kitoms staigioms emocijoms, tiek teigiamoms, tiek ir neigiamoms“. Ten taip pat rašoma, jog prieš šauktuką reikalingas labai mažas, mažesnis už įprastinį tarpą, tarpelis ().

Šauktukas paprastai yra dedamas sakinio ar frazės gale, nors tokia vartosena turi keletą išimčių, pavyzdžiui, ispanų kalboje simbolis „!“ dedamas žodžio pradžioje ir pabaigoje (pradžioje simbolis yra **¡**). Vien sakinio pradžioje dedamas šauktukas ispanų kalboje reiškia nebūtinai garsiai tariamą, tačiau griežtą, kategorišką pasakymą ( – prieš įeinant, prašau paskambinti).

Kartais šauktukas būna dedamas 2 arba 3 kartus iš eilės (pvz., Puiku!!!).

## Kodai

## Kitos reikšmės

* Kelio ženklas „kiti pavojai“.
* Matematikoje šauktukas gali reikšti faktorialą
* Šachmatuose naudojamas geram (!! – labai geram) ėjimui žymėti.

## Šaltiniai
Subjektinė teisė

**Subjektinė teisė** – pretenzija į galimybę atlikti arba neatlikti kažkokius veiksmus, būti arba nebūti kažkokioje būsenoje, arba į tai, kad kitas asmuo atliktų ar neatliktų veiksmus, arba būtų ar nebūtų būsenoje.

## Hohfeldo teisių tipologija

Veslis Niūkombas Hohfeldas subjektines teises suskirstė į keturias rūšis:
* Reikalavimas arba pretenzija ()
* Privilegija arba laisvė ()
* Galia ()
* Imunitetas ()

Jei vienas asmuo turi teisę kaip reikalavimą, jog kitas asmuo atliktų veiksmą, tai reiškia, kad antrasis asmuo turi pareigą atlikti veiksmą pirmajam.

Jei vienas asmuo turi teisę kaip privilegiją atlikti veiksmą, tai reiškia, kad jis neturi pareigos veiksmo neatlikti.

Jei asmuo turi teisę kaip galią, tai reiškia, kad jis gali pakeisti savo ar kitų asmenų teises.

Jei asmuo turi teisę kaip imunitetą, tai reiškia, kad kitas asmuo neturi galios pakeisti jo teisių.

## Išnašos

## Nuorodos
Laimano miškas

**Laimano miškas** (arba **Laimano alfa miškas**) – visuma Laimano serijos alfa (neutralaus vandenilio) sugerties linijų atsirandančių tolimų galaktikų ir kvazarų spektruose.

Šios sugerties linijos atsiranda dėl tarpgalaktinių dujų debesų, per kuriuos turi praeiti tolimų galaktikų arba kvazarų šviesa. Pagal kvantinės fizikos dėsnius sugerti gali būti tik tam tikro dažnio fotonai.

Sugerties linijų miškas atsiranda dėl raudonojo poslinkio. Tarp mūsų ir tolimojo kvazaro skirtinguose atstumuose (taip pat su skirtingais raudonaisiais poslinkiais) yra neutralaus vandenilio debesų. Kiekvienas debesis palieka savo sugerties pėdsaką spektre. Kuo tolesnis debesis, tuo didesniu greičiu jis tolsta, tuo labiau Laimano alfa linijos padėtis, registruojama Žemėje dėl Doplerio efekto slenkasi ilgesnių bangų pusėn (palyginus su nejudančio vandenilio atomo Laimano alfa sugerties linijos ties 121,6 nm padėtimi). Realiai, pavyzdžiui, tolimo kvazaro spektre yra stebima plati emisinė Laimano alfa linija, dėl raudonojo poslinkio smarkiai pastumta į ilgesnių bangų pusę (net iki 875 nm). O nuo jo, į trumpesnių bangų ilgius, iki pat 121,6 nm stebimi šimtai "miško" - Laimano alfa sugerties linijų.

Laimano miškas labai svarbus tyrinėjant tarpgalaktinę medžiagą: jos pasiskirstymą, debesų tankį ir temperatūrą. Na o tiriant kitus elementus (helį, anglį, silicį galima nustatyti ir jų gausas tarpgalaktiniuose debesyse.

Debesis su dideliu neutralaus vandenilio tankiu duos plačius sugerties linijų sparnus. Tipiniai debesų matmenys yra nuo 100 iki 100000 šviesmečių.

Laimano miške iki raudonojo poslinkio z, lygaus 6, atskirų sugerties linijų gana daug. Tačiau kvazarams, kurių z>6 neutralaus vandenilio tarpgalaktinėje erdvėje yra tiek daug, kad Laimano miškas virsta taip vadinama Gunn-Peterson įduba (neutralus vandenilis, esantis už z>6 sugeria didžiąją dalį trumpabangio spinduliavimo kvazaro spektre). Iš esmės ši įduba rodo Visatos rejonizacijos epochos pabaigą.

## Nuorodos
*
Morionas (šalmas)

**Morionas** () – XVI a. Europoje naudotas pusapvalis šalmas su skiautere. Šalmo kraštai, primenantys skrybėlės brylius, šonuose nuleisti žemyn, o priekyje ir užpakalyje pakelti aukštyn ir sudaro A pavidalo ar plokščią „stogelį“.

Spėjama, kad atsirado Ispanijoje apie 1520 m, perdarius geležinę skrybėlę. Morionas buvo gerokai pigesnis už ankstesnius šalmus, todėl buvo populiarus pėstininkų tarpe. Morionus naudojo daugelio Vakarų Europos šalių pėstininkai, net dalis riterių. Morionus dar naudojo XVII a. pirmais dešimtmečiais. Iki šiol morionus kartais naudoja Vatikano Šveicarų gvardiečiai.

Vėliau morionus išstūmė kabasetai, kadangi moriono kraštai buvo gana nepatogūs šauliams, kuriems nusitaikant reikėdavo priglausti buožę prie skruosto. Kurį laiką buvo gaminami ir naudojami tarpinės formos šalmai *morioniški kabasetai* ().

## Galerija

Image:Morion.png|Morionas
Image:Heaume-Morges-3.jpg|Morionas
Image:Spanish Conqueror Helmet.jpg|Konkistadorų morionas
Image:DSCF8209.JPG|Puošnus morionas


## Taip pat skaitykite
* Burgonetas
* Saladas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Morion Helmet 
* Morionų nuotraukos http://www.mwart.com/images/pl/Helmets_European_Comp_8102_5.jpg , https://web.archive.org/web/20091026165818/http://geocities.com/chavesdetachick/graphics/morion.jpg, http://www.southernswords.co.uk/hg-helmet-i-5522-me.JPG, http://www.civilization.ca/milhist/austria/images/ausa08b.gif
* Morioniškų kabasetų nuotraukos http://www.slam.org/exhibits/armsandarmor/images/1751926.html , http://www.slam.org/exhibits/armsandarmor/images/1771926.html 
* Suspension system for Spanish Morion
Eufrazijaus bazilika

**Eufrazijos bazilika** () – bazilika, esanti Porečo mieste, Kroatijoje. Nuo 1997 m. bazilika įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Bazilika, skirta mergelei Marijai, pastatyta 6 šimtmetyje prie vyskupo Eufrazijaus.
Kabasetas

**Kabasetas** – lengvas aukštą skrybėlę smailiu viršumi siaurais bryliais primenantis šalmas.

Kabaseto viršus aukštas, smailus (tokį smailumą vadina migdolo formos), horizontalūs bryliai labai siauri, kartais priekyje ir užpakalyje kiek užlenkti. Kartais kabaseto smailus viršus būdavo nulenktas atgal.

Kabasetai atsirado apie 1550 m. Vėliau jie išstūmė morionus, kadangi moriono kraštai buvo gana nepatogūs šauliams, kuriems nusitaikant reikėdavo priglausti buožę prie skruosto. Kurį laiką buvo gaminami ir naudojami tarpinės formos šalmai *morioniški kabasetai* ().

XVI a. kabasetus nešiojo net žymūs riteriai. Žinoma, kad juos nešiojo karalius Pranciškus II (1543–1560), hercogas Filipas Emanuelis Savojietis (1553–1580) ir kiti žinomi aristokratai. Kabasetai ėmė išnyko apie 1640 m.


Image:Milano - Castello sforzesco - Armi - Foto Giovanni Dall'Orto - 25-7-2003 - 02.jpg|Morioniškas kabasetas
Image:Helmet in Muzeum Zagłębia 06.JPG|Morioniškas kabasetas


## Nuorodos

* Kabasetų nuotraukos http://www.silvermane.com/Atlanta%20Cutlery/9779ws.jpg , http://www.knightsedge.com/images/italian-cabasset-helm-8104.jpg , https://web.archive.org/web/20060815023232/http://www.ruble-enterprises.com/image_page/cabasset2.jpg, https://web.archive.org/web/19981202155408/http://www.ruble-enterprises.com/image_page/cabasset.jpg, http://www.nautical-mart.com/pcat-gifs/products-small/spanis-helmet-04.jpg , http://www.myarmoury.com/talk/download.php?id=6535
* Morioniškų kabasetų nuotraukos http://www.slam.org/exhibits/armsandarmor/images/1751926.html , http://www.slam.org/exhibits/armsandarmor/images/1771926.html
Kauno Jono Laužiko mokykla

**Kauno Jono Laužiko mokykla** – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Tunelio g. 41, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba intelekto sutrikimų didelių ir labai didelių specialiųjų ugdymosi poreikių turintiems vaikams ir jaunuoliams nuo 6 iki 21 metų. Įstaigos kodas 290983050. Steigėjas Kauno apskrities viršininko administracija. Pavadinta pedagogo Jono Laužiko vardu.

Mokykla turi bendrabutį, kuriame nustatyta tvarka gyvena ugdytiniai, netekę tėvų globos, ir vaikai, jaunuoliai, neturintys galimybės kiekvieną dieną atvykti į mokyklą. Pagal gydytojų rekomendacijas mokiniai lanko koreguojamosios kūno kultūros arba specialiosios medicininės grupės pratybas. Visiems lavinamųjų klasių moksleiviams rengiamos gydomosios gimnastikos pamokos.

## Istorija

Kauno 1-oji specialioji mokykla – pirmoji Lietuvos pagalbinė mokykla, įsteigta 1931 m. moksleiviams, turintiems intelekto negalių. 1948 m. prie mokyklos atidarytas internatas ir dirbtuvės. 1949 m. mokyklai tapus septynmete, išleista pirmoji septynmetės mokyklos laida. Mokyklos vieta Kaune daug kartų keitėsi, 1961 m. ji įsikūrė dabartiniame pastate Tunelio g. 41. 2010 m. mokykla pavadinta Jono Laužiko vardu.

## Pavadinimų kaita

## Direktoriai
* Salomėja Ratkevičienė

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Windows 2.0

**Windows 2.0** – grafinę sąsają turinti operacinė sistema. Tai buvo pagerinta Windows 1.0 versija, išleista 1987 m. lapkritį. 

## Taikomosios programos

Windows 2.0 versijoje jau veikė pirmosios Microsoft Word ir Microsoft Excel versijos.
Carola

*Carola* gali reikšti:

* Carola Häggkvist – viena populiariausių Švedijos atlikėjų.
* Carola – žieminių miežių veislė.
Korintinis šalmas

**Korintinis šalmas** (; sen.; ) – uždaras bronzinis šalmas, būdingas Korinto apylinkėms senovės Graikijoje.

Korintinius šalmus mėgo ir kaimyninės Spartos kariai, todėl korintinius šalmus kartais vadina *dorėniniais šalmais* (Korinte ir Spartoje gyveno dorėnai).

## Konstrukcija
Šalmas dengia visą galvą ir kaklą, veidą. Veidinėje dalyje yra plyšiai akims bei burnai. Viršugalvinė dalis apvali. Šalmo vidus būdavo išmuštas veltiniu. Manoma, kad spartiečiai vyrai augindavo ilgus plaukus tam, kad jie po šalmu amortizuotų smūgius į šalmą.

Uždara veidinė šalmo dalis labai ribojo matymo lauką, tačiau tai nebuvo reikšmingas trikdis, kadangi spartiečiai kaudavosi falangoje, kur nereikėdavo sekti, kas dedasi už nugaros ar šonuose. Ne mūšyje šalmą nustumdavo ant pakaušio, kad atsidengtų veidas.

Atlikus vieno korintinio šalmo struktūrinę analizę buvo išsiaiškinta, kad šalmas buvo lietas naudojant galvos pavidalo formą, paskui kelis kartus kaltas, kad šalmo dydis atitiktų kario užsakovo galvos dydį. Kalimas didino bronzos (turinčios 11–12 % alavo) kietumą.

Paprastai šalmas burnos srityje yra skeltas iš apačios einančiu burnos plyšiu, tai yra, veidą pridengia nuo galvos šonų į priekį einančios plačios skiautės, kurios yra tokios formos, kad veido srityje matyti T pavidalo plyšys akims, nosiai ir burnai. Tačiau šį plyšį vertikaliai tarpuakio ir nosies srityje pridengia nuo kaktos žemyn einanti antnosio juosta.

Pietų Italijoje buvusiose graikų kolonijose (VI–V a.p.m.e.) aptinkami šalmai su vientisa veido dalimi, . Tokius šalmus kartais vadina *pseudokorintiniais šalmais* (). Pseudokorintinius šalmus puošdavo ragais, o ne keteromis, kaip pačioje Graikijoje.

Korintiniai šalmai kartais viršuje turėdavo strypelius, ant kurių būdavo galima pritvirtinti šalmo skiauterę.

IV a. pr. m. e. korintinius šalmus išstūmė patogesni chalkidiniai šalmai.

## Nuorodos
Bagdoniškis

**Bagdoniškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, į pietvakarius nuo Obelių.

## Istorija

XIX a. minimas Bagdoniškio dvaras, kurį nusipirko Mykolas Juozapas Riomeris (1778–1853). Prieš pat mirtį šį dvarą jis paliko savo 7 metų našlaičiui vaikaičiui Mykolui Kazimierui Riomeriui, augusiam su seneliu. Mykolo Kazimiero Riomerio šeimoje Bagdoniškio dvare 1880 m. gimė žymus teisininkas Mykolas Romeris.

Riomerių šeima garsėjo liberalumu: į dvare organizuojamus šokius galėdavo atvykti visi norintys, nepaisant kilmės. Su vietiniais gyventojais lenkakalbiai Riomeriai kalbėdavęsi lietuviškai, aukštaičių tarme.

Profesorius Riomeris vasaras leisdavo Bagdoniškio dvare, turėjo pasistatęs vasarnamį, nes dvarą valdė jo sesuo Elvyra. Dažnai M. Riomeris priiminėdavo savo studentus tėviškėje. Lietuvą okupavus rusams, profesorius Riomeris pasitraukė į tėviškę, kur 1945 m. mirė.

1989 metais Bagdoniškyje vyko iš Bagdoniškio kilusiųjų susibūrimas, kuriame po daugelio metų susitiko vietiniai gyventojai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bakšiai (Kėdainiai)

**Bakšiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Mantviliškio.

## Etimologija

Vietovardis kilęs nuo asmenvardžio *Bakšỹs, Bakšà, Bakšià*.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. Bakšių viensėdis pervadintas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naujaberžė

**Naujaberžė** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, tuoj į šiaurę nuo Šlapaberžės, prie Kruosto aukštupio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kauno Prano Daunio ugdymo centras

**Kauno Prano Daunio ugdymo centras** – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo internatinė mokykla Kaune, Taikos pr. 6A, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190983430. Steigėjas – Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija. Centras pavadintas Lietuvos aklųjų organizuotos veiklos pradininko Prano Daunio vardu. Ugdymo centrą sudaro pagrindinė mokykla ir socialinio ugdymo skyrius, kuriame teikiamas ugdymas akliems ir silpnaregiams vaikams nuo gimimo ir apakusiems suaugusiems.

## Istorija

Centras įsteigtas 1928 m. vasario 27 d. kaip Kauno aklųjų institutas. 

1940 m. Vilniaus aklųjų internatas buvo sujungtas su Kauno aklųjų internatu ir pavadintas Kauno aklųjų mokykla. 1942–1944 m. veikė kaip Kauno aklųjų internatas. 1944 m. ši mokykla perorganizuota į nepilną vidurinę internatinę mokyklą, 1951 m. – į vidurinę mokyklą.

1970 m. Kaune pradėjo veikti suaugusiųjų aklųjų vidurinė mokykla, turinti skyrius ir neakivaizdinio mokymo klases Vilniuje, Klaipėdoje, Šiauliuose ir Panevėžyje.

1975 m. mokykla tapo Kauno silpnaregių mokykla-internatu, 1998 m. – Kauno silpnaregių internatine mokykla. 1999–2000 m. internatinėje mokykloje mokėsi 105 mokiniai.

2005 m. internatinė mokykla perorganizuota į Kauno aklųjų ir silpnaregių ugdymo centrą. 2007 m. tapo Kauno apskrities aklųjų ir silpnaregių ugdymo centru, nuo 2010 m. Kauno Prano Daunio aklųjų ir silpnaregių ugdymo centru, nuo 2016 m. – Kauno Prano Daunio ugdymo centru. 

Nuo 2015 m. prijungtas Kauno vaikų abilitacijos centras.

## Pavadinimų kaita

## Direktoriai
* Janina Stuopelienė
* Raimonda Juknevičienė

## Nuorodos

* Mokyklos svetainė
Pupėnai (Kėdainiai)

**Pupėnai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Rukų. Buvo įsikūręs prie kelio Krakės-Gudžiūnai, Antušavos miško pakraštyje. Dabar plyti dirbami laukai. Kaimui atminti prie kelio pastatytas akmuo su paminkliniu užrašu.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. Pupėnų viensėdis pervadintas kaimu.

## Gyventojai

## Šaltiniai