open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pomidoras

**Pomidoras** (*Solanum lycopersicum*) – notreliažiedžių (*Lamiidae*) poklasio bulvinių (*Solanaceae*) šeimos augalų rūšis.

## Bendri duomenys
Daržinis augalas, vedantis raudonos (yra veislių vedančių geltonos, juodos) spalvos, mėsingus, sultingus uogos tipo vaisius.

Nors biologine prasme pomidorai yra vaisiai, kasdieniniame kontekste priskiriami daržovėms.

Pomidorų vaisiai naudojami garnyrams, salotoms, mišrainėms, konservuojami, naudojami gaminant pomidorų kečupą.

Pomidorų tėvynė – Pietų Amerika, Andų aukštikalnės. Pradžioje jie auginti Senovės Peru civilizacijų, vėliau pateko į Mezoameriką. Actekai juos vadino  – „išsipūtusiais vaisiais“. Šiuo žodžiu pomidorai dabar vadinami daugelyje pasaulio kalbų. Kas pomidorus atgabeno į Europą nėra žinoma – vieni sako, kad Kortesas, kiti – kad Kolumbas. Europos literatūroje pirmą kartą minimi 1544 m. botaniniame žinyne, kur vadinami *pomo d’oro* (italų kalba – „auksinis obuolys“). Iš šio žodžio kilo lietuviškas žodis pomidoras. Palaipsniui pomidorai pradėti auginti visame pasaulyje, išvesta įvairių veislių – nuo nedidelių uoginių pomidorų (panašių į augintus Meksikoje) iki sveriančių virš 0,5 kg.

## Pagrindinės veislės
* Jaučio širdis – stambūs, masyvūs vaisiai;
* Slyviniai pomidorai
* Uoginiai arba vyšniniai pomidorai – maži, saldūs;
* ir kt.


Image:Small_tomatoes.jpg|Maži vyšniniai pomidorai Korėjoje.
Image:Unripe tomato on its stem.jpg|Neprinokęs pomidoras
Image:Tomatoes in Veggie Garden.jpg|Auginami pomidorai
Image:Tomatoes-on-the-bush.jpg|Pomidorų šakelė


## Maistinė / energetinė vertė
100 gramų pomidoro yra: 18 kalorijų, 0,2 g riebalų (iš jų 0 g sočiųjų), 3,9 g angliavandenių (iš jų 1,2 g pluoštinių ir 2,6 g cukrus) ir 0,9 g baltymų.

## Produkcija

## Literatūra
* Pomidorų patiekalai (vertėja Jurgita Paulauskaitė). – Vilnius: Ekspress leidyba, 2009. – 94 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-727-55-2

## Nuorodos

## Šaltiniai
Žemyna

**Žemyna** (*Žemė*, *Žemelė*, *Žemynėlė*, *Žemynėlyna*) – žemės, duodančios vaisius, ir viso, kas gyva, deivė, suteikianti žemei vaisingumą. Ji senos kilmės lietuvių ir prūsų Žemės deivė, garbinama labiau negu Žemėpatis, yra kilusi iš Dievų Motinos. Žemėpatis ir Žemynėlė drauge globojo laukus, žemės ūkio vaisius, visą augaliją, javus, gyvulius, sodybą, namus, jų gyventojus. 

Tačiau tiek lietuvių Žemyna, tiek latvių Žemės motė – buvo ne vien gyvųjų, bet sykiu ir mirusiųjų globėjos. Pastarosios jos pareigos taipogi priskiriamos  spėjamai Velionos deivei bei Vėlių motei.

Aisčių Dievų Motina tapatinama su lietuvių ir prūsų deive Seva, latvių – Žemė Motina, slavų – Živa. Žemės deivės, arba Žemės Motinos, buvo žinomos visoms žemdirbių tautoms. Dievų Motina, greičiausiai, buvo jau deformuota Visatos pramotė, deivė Lada. Indoeuropiečių tautos Žemę laikė ne tik motina, bet ir dangaus dievo žmona. Žemės apvaisinimą mūsų protėviai siejo su pirmojo pavasario griaustinio palietu dievo Perkūno vandeniu – lietumi. Tuo metu išmetamas Perkūno kirvukas, kuriam buvo priskiriama ypatinga vaisingumo galia. Ir Žemė tampanti nėščia. Žemės Motinos vaisingumas buvo siejamas su Saule bei Mėnuliu. Žemė gali gimdyti vaisius tik sąveikaudama su dangumi, t. y. šildant saulei, šviečiant mėnuliui, krintant lietui ar rasai.

Ši sąveika itin ryški statomuose stogastulpiuose, kryžiuose, kuriuose gausu saulės, mėnulio, žvaigždžių, žaibų, lietaus motyvų, taip pat Saulės šilumą bei ugnį simbolizuojančių kryžiukų, augalijos, žiedų, vaisių, javų, gyvulių.

Žemyna esanti deivė, kuri tvarkanti javų derlių ir turinti reikalų su žemdirbiais. Nusikalsdavo Žemynai tas žemdirbys, kuris tingėdavo dirbti, gerai žemės neišpurendavo, Deivė tokio nelaimindavo, jį aplenkdavo, javų neaugindavo, ant kiekvieno žingsnio klupdydavo, nelaimę po nelaimės siųsdavo.

Žemę maitintoją ir rengėją iš didelės pagarbos žmonės įvairiais atvejais bučiuodavo. Dažniausiai bučiuodavo eidami gulti, atsikėlę ar pradėdami įvairius darbus. Bučiuodami Žemę, žmonės kalbėdavo maldas: „Iš Žemelės parėjau, į Žemelę nueisiu“.

Žemę žmonės bučiuodavo svarbiais gyvenimo momentais: nuotaka, išvažiuodama iš savo tėvų namų, pabučiuodavo tėvui rankas, paskui atsiklaupus pabučiuodavo pastalėje Žemę ir visus keturis stalo kampus, sakydama: „Sudie, juodoji Žemele, mano nešiotojėle. Bėginėjau maža būdama, bučiavau tave rytas vakarėlis“; išvykstant kam nors iš šeimos į kelionę, visi atsiklaupę melsdavosi, o paskui pabučiuodavo Žemę, tikėdami, kad išvykstantysis sugrįš sveikas ir gyvas į namus.

Senovėje mūsų protėviai Žemei aukodavo aukas. Dažniausiai tai darydavo pradėdami ir baigdami įvairius žemdirbystės darbus, pradėdami ir baigdami statyti namus, kurdami gyvenvietes ir pan. Prieš pirmąjį arimą šventintu kaušeliu Žemei nupildavo apeiginio alaus ir tik paskui gerdavo patys. Toks alaus nuliejimas ant Žemės reiškė auką deivei Žemynai ir dievui Žemininkui, prisimenant paprotį girdyti Žemę. Žemėpačiui arba Žemynėlei aukota aukos gimimo proga, per sutuoktuves ir laidotuves.

## Išnašos
Prisikėlimas

**Rezurekcija** ( „prisikėlimas“) – terminas, kuriuo įvairiose religijose vadinamas prisikėlimas iš numirusiųjų, kai siela sugrįžta į buvusį kūną arba miręs žmogus sugrįžta į gyvenimą. Perkeltine prasme prisikėlimas iš numirusiųjų reiškia negyvo, atsijungusio kūno naujasis funkcionavimas įprasta būsena. Medicinoje apibendrinamas kaip naujasis atgimimas po klinikinės mirties.

Krikščionybėje per Velykas švenčiamas Jėzaus Kristaus prisikėlimas amžinajam gyvenimui.
Vedizmas

**Vedizmas**, **vedų religija** – seniausi žinomi indų tikėjimai ir kultai, paplitę II tūkstantmečio viduryje – I tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje. Svarbiausias žinių apie vedizmą šaltinis – vedos. Vedizmas yra politeistinė religija. 

Iš pradžių buvo garbinamos sudievintos gamtos jėgos, net atskiri jos objektai (kalnai, medžiai), vėliau buvo sukurti antropomorfizuotų dievų, dar vėliau – abstrakčių dievybių vaizdiniai. Vedizmo dievų panteonas kūrėsi daug amžių, todėl aiškios jų hierarchijos nėra. „Rigvedoje“ pagal veiklos sritis jie skiriami į 3 grupes – dangaus, atmosferos ir žemės dievus.

Populiariausi dievai:
* Indra – perkūno, karo dievas;
* Agnis – ugnies dievas;
* Soma – mėnulio dievas;
* Surja – saulės dievas;
* Rudra – audrų ir nelaimių dievas;
* Ušasė – aušros deivė;

Kultą sudarė aukų (dažniausiai gyvulių) aukojimas po atviru dangumi. Tai buvo daroma su magiškomis apeigomis. Iš pradžių aukojimui vadovaudavo genties vadas, šeimos galva. VII–VI a. pr. m. e. atsirado profesionalai žyniai – brahmanai, kultinės apeigos tapo sudėtingesnės. Žyniai skaitydavo arba giedodavo iš „Rigvedos“ himnus, kalbėdavo maginius užkeikimus. I tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje iš vedizmo išsivystė brahmanizmas.
Sakramentas

**Sakramentas** ( – priesaika, įsipareigojimas) – ritualinis veiksmas krikščionybėje, turintis suteikti Dievo malonę. Apibrėždamos sakramento reikšmę, dalis konfesijų vadovaujasi Šv. Augustino mokymu – jis pastarąjį laikė asmens vidinės malonės išraiška, perduodama regimaisiais ženklais, kuriuos įsteigė Jėzus Kristus.

Katalikų, Husitų bei Senoji Katalikų bažnyčios pripažįsta septynis sakramentus – Krikštą, Atgailą (Sutaikinimą), Eucharistiją (Šventąją Komuniją), Sutvirtinimą, Santuoką, Šventimą ir Ligonių patepimą. Tuo tarpu Rytų konfesijos, kurioms atstovauja Stačiatikių, Senovės Rytų Stačiatikių bei Rytų Katalikų bažnyčios irgi tiki, kad yra septyni pagrindiniai sakramentai, tačiau juos vadina šventaisiais slėpiniais (gr. *μυστήριον* – 'paslaptis'). Daugelis protestantiškų konfesijų tepripažįsta du Kristaus įsteigtus sakramentus – Eucharistiją ir Krikštą. Liuteronų sakramentai apima šiuos du, kartais Išpažintis laikoma trečiuoju sakramentu. Pagal anglikonų ir metodistų mokymą, „Evangelijoje tėra du Kristaus, mūsų Viešpaties, skirti sakramentai – Krikštas ir Viešpaties vakarienė“, ir kad „tie penki įprastai vadinami sakramentais – Sutvirtinimas, Atgaila, Šventimas, Santuoka ir Ligonių patepimas – nėra laikytini Evangelijos sakramentais.“ 

## Sakramentų pripažinimas

## Grupės
Sakramentai skirstomi į 3 grupes:
* įkrikščioninimo (į krikščionybę įvedantys): Krikštas, Sutvirtinimas, Eucharistija (Komunija);
* gydymo: Atgaila (Susitaikymas), Ligonių patepimas;
* tarnavimo bendruomenei (įsipareigojimo): Kunigystė, Santuoka.

## Pastabos

## Išnašos
Krucifiksas

**Krucifiksas** ( – nukryžiuotasis) – tapyta ar skulptūrinė prikalto Kristaus figūra, atvaizdas.

## Istorija

Atsirado VI a. Bizantijos dailėje. Ankstyvuosiuose krucifiksuose Kristus vaizduojamas su ilga tunika ir karūna, nuo XI a. – apnuogintas, kenčiantis, su erškėčių vainiku. Būdinga gotikos, renesanso, baroko, taip pat senajai liaudies dailei.

## Ypatumai

Naudojamas Romos katalikų, kai kurių liuteronų ir anglikonų. Rytų ortodoksai krucifikaciją vaizduoja ikonose. Kai kurios protestantų šakos teikia pirmenybę krucifiksui be Nukryžiuotojo, taip pabrėždamos prisikėlimą.

Paprastai krucifiksas būna nešiojamas vėrinys kartu su rožančiumi. Gali būti pagamintas iš medžio ar metalo, būna juvelyrinių dirbinių.
Beringo sąsiauris

**Beringo sąsiauris** – sąsiauris, skiriantis Sibirą (rytinė Azijos dalis) nuo Aliaskos (vakarinės Amerikos dalies). Sąsiaurio ilgis apie 83 kilometrus, o gylis siekia tik 30–50 metrų. Sąsiauris taip pat geografiniu požiūriu horizontaliai sujungia Beringo jūrą su Čiukčių jūra.

Beringo sąsiaurio viduryje yra Diomedų salos ().

Beringo jūra ir sąsiauris pavadinti Danijoje gimusio rusų tyrinėtojo Vituso Beringo (*Vitus Bering*), kuris atkeliavo į sąsiaurį 1728 metais, vardu.

## Beringo sausumos tiltas

Ledynmečiais egzistavo ir Beringo sausumos tiltas, kuriuo prieš 12 tūkst. metų, kaip manoma, žmonės galėjo atsikelti iš Azijos į Ameriką (nors nauji tyrinėjimai iškelia hipotezę, kad pirmieji žmonės į Ameriką atsikėlė jūrų keliu jau prieš 30 tūkst. metų).

Taip pat yra iškeltas siūlymas ir statyti tiltą (arba povandeninį tunelį), kuris sujungtų Ameriką ir Aziją per Beringo sąsiaurį, tačiau kol kas jokie darbai neatliekami.
Korida

**Korida** ( – „bulių bėgimas“) – žmonių kova su buliumi. Pramoga, paplitusi Ispanijoje, Portugalijoje, Meksikoje, Brazilijoje ir Pietų Prancūzijoje. Vyksta specialiame amfiteatre. Iš pradžių kapeadorai įerzina bulių raudonu audeklu (kapa). Poto raiti pikadorai duria ietimi keletą kartų gyvuliui į sprandą 3 poras spalvotų kaspinais papuoštų strėlių (banderilių). Pabaigoje toreadoras arba matadoras (dar vadinamas espada), su špaga ir mulete, pritvirtintu prie trumpos kartelės raudonu audeklu, dar kurį laiką efektingai pažaidžia su buliumi ir po to jį nuduria. Korida buvo rengiama jau IX a. Liaudies pramoga tapo XVII a. Klasikinė korida išlikusi tik didžiojoje Ispanijos dalyje. Kanarų salose ir Katalonijoje korida yra uždrausta dėl žiauraus elgesio su gyvūnais. Portugalijoje ir pietų Prancūzijoje koridos metu bulius nėra nužudomas.

Koridą imituojantis šokis vadinamas pasadobliu.

## Lietuva

XX a. pradžioje Paberžės dvare vykdavo bulių kautynės, tai buvo vienintelė vieta Lietuvoje, kur vyko koridos beveik iki Pirmojo pasaulinio karo.

Rokiškio krašto muziejaus medžiagoje apie Jūžintus pasakojama apie ilgai išlikusį paprotį rengti jaučių badynes, nors tai nebuvo tikslus koridos atitikmuo. Joninių išvakarėse Verpeliškių ir gretimų kaimų gyventojai sueidavo ant Kapkalnio, kur atsinešdavo mėsos, alaus, sukurdavo laužus ir suruošdavo bendras vaišes. Joninių rytą saulei tekant jie atsivesdavo geriausius jaučius badynėms. Dieną prieš badynes jaučių nešerdavo, kad šie būtų piktesni. Kai varžovai įsiaudrindavo, juos išskirdavo teisėjai, apsirūpinę vandens kibirais ir kartimis. Laimėjusio jaučio savininkas būdavo skelbiamas „jaučių karaliumi“.

## Šaltiniai
Dravidų kalbos

**Dravidų kalbos** – kalbų šeima, į kurią įeina maždaug 26 kalbos, vartojamos pietų Indijoje, Šri Lankoje, taip pat kitose Indijos dalyse bei Pakistane. Dravidų kalbomis kalba maždaug 200 mln. žmonių. Šios kalbų šeimos ryšys su kitomis šeimomis nenustatytas, mėginama jas sieti su senovine elamitų kalba.

## Klasifikacija
Kalbų, turinčių oficialų statusą Indijoje, pavadinimai **paryškinti**

### Pietų grupė
* **[[Tamilų kalba]]**
* **[[Kanadų kalba]]**
* **[[Malajalių kalba]]**
* Tulų kalba
* Todų kalba
* Kotų kalba
* Koragų kalba (kitaip – kodagų)
* Badagų kalba
* Kurumba
* Irula
* Kodava Thakk

### Pietų - centro grupė
* **[[Telugų kalba]]**
* Gondų kalba
* Kondų kalba
* Mandų kalba
* Pengų kalba
* Kujų kalba
* Kuvių kalba

### Centro grupė
* Kolamių kalba
* Naikių kalba
* Pardžų kalba
* Gadabų kalba

### Šiaurės grupė
* Brahujų kalba (vartojama Pakistane, Beludžistano provincijoje)
* Kurukh

## Nuorodos
* Ethnologue informacija
Indra

**Indra** () – vedų religijos, hinduizmo dievas, žinomas ir budizme. Vedose vaizduojamas galingu audros, perkūno, karo dievu. Pats populiariausias ir antropomorfiškiausias iš vedizmo dievų.

Indra buvo vienas svarbiausių vedų dievų („Rigvedoje“ jam skirta ~250 himnų), atitikęs lietuvių Perkūną, slavų Peruną, graikų Dzeusą, skandinavų Torą, persų Verethragną. Kildinimas iš bendros senosios indoeuropiečių religijos, užsklandų kirtėjo dievybės **trigw-welumos*. Vedose Indra visų pirma žinomas kaip siaubūno, upių užverėjo Vritros nugalėtojas. Svarbiausi žygdarbiai – slibinų Vritros (šis prarijo upes, o Indra jas sugrąžino) ir Šušnos (prarijusio lietų ir sukėlusio sausrą) nukovimas bei asuro Valos (pagrobusio karves) nužudymas. Laikytas dainių įkvėpėju. Apdainuojamas kaip karieta riedantis danguje, valdantis žirgus, priešų (dasjų) naikintojas. Jis mėgaujasi svaigiuoju gėrimu soma, pasižymi nežabota galia, todėl dažnai vadinamas *Śakra* („galiūnas“). Jo ginklas, kuriuo jis nuožmiai trempia priešus – vadžra (*vajra*), apibūdinamas kaip švytintis geležinis kalavijas. Su Indra neretai drauge veikia Marutai.

Povediniu laikotarpiu Indros funkcijos buvo priskirtos dievams Višnui ir Šivai, Indra garbinamas kaip dievų viešpats (Devapatis), pasaulio šalių saugotojų (lokapalų) vadovas, Rytų globėjas. Puranose Indra dažnai tituluojamas devų valdovu, tačiau yra lengvai pažeidžiamas, paklūsta Višnui. Indros vahana (jojamasis gyvūnas) laikomas dramblys Airavata (lietaus debesies įsikūnijimas). Karaliaująs rojaus sostinėje (turinčioje 1000 vartų) Amaravatėje. Žuvę kariai patenka į Indros rūmus, čia juos linksmina apsaros ir gandharvai. Dažniausiai vaizduojamas aukso spalvos, 4 rankomis, be kitų ginklų, laikantis vėzdą (vadžrą) ir iliuzijų tinklą (indradžalą).

Budizmo mitologijoje Indra tapatinamas su dievu **Šakra** (Galinguoju), Trajastrinso valdovu.

Žodžio „Indra“ etimologija nėra aiški. Indų gramatikai sieja su šaknimis *inv-invati* („varyti, raginti“), *und-unnati* („tekėti, vandenyti“), *syad-syanate* („kristi, plūsti“); kalbininkų dar bandomas kildinti iš  („tvinti; stiprus“, giminingas  „mėtyti, blaškyti; kurstyti, kelti“,  „nuožmus, galingas“,  „branduolys“). Yra autorių, teigiančių, kad šis žodis kaip ir pačios dievybės vaizdinys galėjo būti pasiskolintas iš Vidurinės Azijos (Baktrijos-Margianos) kultūrų.

## Šaltiniai
Nigerio-Kongo kalbos

**Nigerio-Kongo kalbos** – viena iš didžiausių pasaulio kalbų šeimų. Šiomis kalbomis kalbama didžiojoje Afrikos dalyje į pietus nuo Sacharos. Tai didžiausia pagal kalbų skaičių kalbų šeima.

Pagrindinės Nigerio-Kongo kalbų šeimos šakos yra šios:
* Kordofano kalbos (vartojamos pietų Sudane)
* Mandžių kalbos (šiai grupei priklauso ir Malyje paplitusi bambarų kalba bei soninkių kalba)
* Ijoidų kalbos (vartojamos Nigerio upės deltoje)
* Dogonų kalbos (vartojamos Malyje, anksčiau laikytos viena kalba)
* Atlanto kalbos (šiai grupei priklauso ir Senegale paplitusi volofų kalba ir fulbių kalba). Kartu su Voltos-Kongo atšaka grupuojamos kaip Atlanto-Kongo kalbos
* Voltos-Kongo atšaka:
** Šiaurės Voltos atšaka:
*** Kru kalbos
*** Gurų kalbos
*** Senufų kalbos
*** Adamavos-Ubangio kalbos (iš kurių žinomiausia – Centrinės Afrikos Respublikoje paplitusi sango kalba)
** Pietų Voltos atšaka:
*** Kva kalbos
*** Voltos-Nigerio kalbos
*** Benujės-Kongo kalbos – į šią šaką įeina 938 kalbos, tarp kurių Nigerijoje vartojamos jorubų kalba ir igbų kalba.
**** Didžiausia jos grupė – bantų kalbos (iš kurių didžiausia – svahilių kalba)

## Nuorodos
* 
* Ethnologue informacija
Lapsukiai

**Lapsukiai** (*Tortricidae*) – drugių (*Lepidoptera*) šeima. Vikšrai suka į tūteles ar sutraukia į kuokštelius lapus. Tai dažniausiai smulkūs, rečiau vidutiniai drugiai. Galva apaugusi žvyneliais, straublelis normaliai išsivystęs. Priekiniai sparnai trapecijos formos, platoki, suglaudžiami ant nugaros stogeliu. Skraido saulei nusileidus. Užpakaliniai sparnai be piešinio, o ant priekinių dažnai yra gana sudėtingas piešinys, sudarytas iš dėmių, skersinių juostelių, banguotų linijų ir kitokių elementų.

Vikšrai 9-20 mm ilgio, volo formos, neretai padengti smulkiomis karpelėmis, turi 16-kojų ir kietus sprando ir analinius skydus. Jie labai vikrūs, moka judėti atbuli ar nusileisti voratinkliniu siūlu žemyn. Gyvena pumpuruose, susuktuose lapuose, voratinkliais apraizgytuose žiedpumpuriuose, vaisiuose, sėklose.

Pasaulyje žinoma virš 6000 rūšių, priklausančių 755 gentims. Lietuvoje gyvena virš 390 lapsukių rūšių. Daugelis jų yra pavojingi sodų, miškų ir lauko kultūrų kenkėjai.
Juodasis apolonas

**Juodasis apolonas**, sin. **taurusis baltys** (, ) – sklandūnų (*Papilionidae*) šeimos dieninis drugys, kuris ant priekinio sparno turi dvi juodas dėmes. Skraido birželio mėn. Vikšrai juodi, su raudonų ir oranžinių dėmių juostomis, randami ant rūtenių. Vikšrai žiemoja. Drugys mėgsta lapuočių miškų pakraščius, aikšteles, rečiau sutinkamas mišriųjų miškų pakraščiuose. Gausesnis slėnių ar kalvų šlaituose.

Lietuvoje reta rūšis, paplitusi Žemaitijoje, negausi populiacija aptikta Neries slėnyje. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Apelsininis citrinmedis

**Apelsininis citrinmedis** (*Citrus sinensis*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos citrinmedžių (*Citrus*) genties augalų rūšis.

Žydi ir vaisius nokina ištisus metus. Apelsininio citrinmedžio vaisius – tikrasis apelsinas. Vaisius noksta ištisus metus. Prinokę yra oranžinės spalvos. Iš jų spaudžiamos sultys, žievė yra kartoka.

Auginamas daugiausia šiltuose kraštuose. Augalas išvestas greičiausiai Pietryčių Azijoje, kryžminant didijį citrinmedį (*Citrus maxima*) su mandarininiu citrinmedžiu (*Citrus reticulata*).

Lietuvoje auginamas sodų oranžerijose, šviesiose patalpose ir kambariuose. Mūsų krašte išauga iki 1-2 m, o savo tevynėje – medžiai.
Tikrasis citrinmedis

**Tikrasis citrinmedis** (*Citrus limon*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos citrinmedžių (*Citrus*) genties augalų rūšis. Kilusi iš Azijos paatogrąžių.

Tėvynėje užauga medis, Lietuvoje – iki 2 m. Lapai iki 16 cm ilgio, kiaušiniški ar plačiai lancetiški, siaurai smailėjančia viršūne. Žydi ir vaisius nokina ištisus metus. Žiedai pavieniai arba po kelis susitelkę į kuokštus, kvapūs. Vainiklapiai balti, išorinė jų pusė violetinio atspalvio. Vaisius – tikroji citrina. Vaisiai noksta ištisus metus. Prinokę yra geltonos spalvos, labai rūgštūs. Šviežiuose vaisiuose yra iki 2,5 % cukrų, 1,1 % baltymų, 0,3 % riebalų, vitaminų, kalio, kalcio, fosforo, organinių rūgščių. Iš vaisių ir lapų gaunami eteriniai aliejai, naudojami maisto, farmacijos, kosmetikos, parfumerijos pramonėje, kvapų terapijoje.

Daugiausia citrinų užauginama Kinijoje, Meksikoje, Indijoje, Argentinoje, Brazilijoje. Europoje daugiausia citrinų užauginama Ispanijoje ir Italijoje. Tikrieji citrinmedžiai pradėti auginti I a.

## Etimologija
Žodis *citrinà* (kitaip *citrinas, citras, citrónas, cìtrūnas, čitras*) – skolinys iš , kuris – iš , vid. lot. *citron* (‘vaistinis citrinmedis, citronas – C. MEDICA; tuja’). Manoma, jog lotyniškas žodis pirmiausia vartotas vadinti kvapnios medienos medžiams, iš kurių gaminti prabangūs baldai, o vėliau pagal panašų stiprų malonų kvapą pritaikytas augalui C. MEDICA. Etimologiškai laikomas per etruskus patekusiu  (‘kadagys, kedras’) perdirbiniu, arba abu žodžiai kilę iš
to paties substratinio šaltinio.

## Šaltiniai
Greipfrutinis citrinmedis

**Greipfrutinis citrinmedis** (*Citrus paradisi*) – rūtinių (*Rutaceae*) šeimos citrinmedžių (*Citrus*) genties augalų rūšis.

Diploidinis chromosomų rinkinys turi 18 chromosomų (2n = 18), yra triploidinių (3n = 27) ir tetraploidinių formų (4n = 36).

## Augalų morfologija
Savo tėvynėje medis užauga iki 6-15 m aukščio, Lietuvoje – tik 1-2 m.

Žydi vasario–balandžio, pakartotinai – rugsėjo–spalio mėn. Žiedai su 3-5 vainiklapiais, apie 30 mm skersmens, kvapūs. Vaisiai – greipfrutai.

## Kilmė ir pavadinimas
Laukinių greipfrutų forma neaptikta. Jie kilę iš Amerikos šiltų šalių, ten jų daugiausiai ir auginama. Pirmą kartą augalas paminėtas apie 1750 m. Barbadose. Manoma, kad jis sukurtas kryžminant didįjį citrinmedį (*Citrus maxima*) su apelsininiu citrinmedžiu (*Citrus aurantium*). Į Floridą (JAV) atvežtas 1823 m.

1905 m., kryžminant greipfrutinį citrinmedį, sukurtas tangelinis citrinmedis (*Citrus×tangelo*) (), 1931 m. – mineola (), 1984 m. – hibridas, anglišku pavadinimu žinomas kaip sweetie. Mineolos ir Sweetie lietuviški pavadinimai dar nesukurti – jų nėra Lietuvos terminų banke .

Maždaug iki 1830 metų botanikai greipfrutinio citrinmedžio neskyrė nuo didžiojo citrinmedžio (*Citrus maxima*), bet apie 1830 m. greipfrutiniam citrinmedžiui davė pavadinimą *Citrus paradisi*. Tik apie 1940 m. buvo nustatyta, kad greipfrutinis citrinmedis yra hibridas, todėl botaninis jo pavadinimas buvo pakeistas į *Citrus×paradisi*.

## Panaudojimas
Lietuvoje auginamas kaip dekoratyvinis augalas sodų oranžerijose, šviesiose patalpose, kambariuose.

Greipfrutų žievelių eterinis aliejus nuo seno žinomas dėl savo aromato ir yra naudojamas aromoterapijoje.

## Sąveika su vaistais
Palyginus nesenai sužinota, kad greipfrutai ir jų sultys sąveikauja su vaistais, neretai stiprindami vaistų veikliųjų medžiagų veikimą. Greipfrutuose yra naringino ir bergamotino (), kurie inhibuoja citochromo P450 izoformą CYP3A4 kepenyse. Dėl šio baltymo slopinimo greipfrutai stiprina buspirono (*Buspar*, ), kofeino, keleto statino () darinių (pvz., simvastatino), terfenadino (), felodipino (), nifedipino (), verapamilo, estradiolio, takrolimo (), dekstrometorfano (), benzodiazepinų (), ciklosporino ( ar *cyclosporine*) veikimą . Šis nepageidautinas greipfrutų poveikis buvo aptiktas tiriant keletą mirčių dėl vaistų perdozavimo.

## Literatūra
* Жуковский П.М. (1971) Культурные растения и их сородичи. Систематика, география, цитогенетика, иммунитет, экология, происхождение, использование. 752 стр.
* Lietuvos Respublikos Terminų bankas 

## Išnašos
Obuolys (reikšmės)

Žodis **obuolys** gali reikšti:

* obuolys – (botanika) vaisius, magnolijūnų organas, kuriame vystosi sėklos;
** obuolys – (kulinarija) maisto produktas;
** aukso obuolys – (mitologija) įvairių tautų mitologijoje minimas objektas;
** *nesantaikos obuolys* – obuolys iš graikų mitologijos, tapęs Trojos karo priežastimi.

Anatomijoje:
* akies obuolys – regos organas;
* Adomo obuolys – vyrų lytinės brandos požymis;
* *obuolys* – apvali stambi dėmė, būdinga tam tikro plauko arkliams (obuolmušiams).

Taip pat:
* Didysis Obuolys – Niujorko miesto pravardiškas pavadinimas;
* *Obuolys* (*Яблоко*) – politinė partija Rusijoje, įkurta 1993 m.;
* Dainininko Alvydo Lukoševičiaus sceninis pseudonimas „Obuolys“.
* Obuolys – 2004 m. Lietuvoje įkurta leidykla
Nykstančios kalbos

**Nykstančios kalbos** – kalbos, turinčios tiek mažai vartotojų, kad gali nustoti būti vartojamos. Pavyzdžiui, per XIX ir XX a. dėl JAV valdžios vykdomos politikos išnyko daugelis indėnų kalbų. Kai nebelieka žmonių, kuriems ta kalba yra gimtoji, kalba vadinama mirusia (išnykusia).

## Nykimo požymiai
Nėra aiškios ribos, kurią peržengus kalba būtų pradedama laikyti nykstančia. Naudojami 3 pagrindiniai kriterijai:
* žmonių, kuriems ta kalba yra gimtoji, skaičius;
* žmonių, kuriems ta kalba yra gimtoji, amžiaus vidurkis;
* vaikų, išmokstančių tą kalbą, procentas.

Kalbančiųjų skaičius yra ne toks svarbus kriterijus, nei jų amžiaus vidurkis. Pavyzdžiui, bretonų kalba šneka apie 500 000 žmonių, vyresnių nei 50 metų, tačiau tik 2000 žmonių, jaunesnių nei 25 metai – taigi, tikėtina, kad ši kalba išnyks per artimiausią šimtmetį. Kita vertus, ladinų kalba (vartojama šiaurės Italijoje) šneka tik 30000 žmonių, tačiau beveik visi vaikai išmoksta gimtąją kalbą – taigi ji nelaikoma nykstančia.

## Nykimo priežastys
Kalbų nykimas ir naujų atsiradimas – tai natūralus procesas, nuolat vykstantis per visą žmonijos istoriją. Pavyzdžiui, lotynų kalba išnyko, tačiau jos pagrindu susidarė šiuolaikinės romanų kalbos. Vykstant tautų migracijai, maišantis tautoms ir jų kalboms, taip išnyksta vienos kalbos, o jų vietą užima kitos.

Kita vertus, ypač pastaraisiais šimtmečiais daugelis kalbų išnyko dėl sąmoningai vykdomos kalbų naikinimo politikos. Kalbų naikinimo (lingvicido) mechanizmai:
* vaikų atskyrimas nuo tėvų. Pvz., Australijos aborigenų ir Sibiro tautų vaikų prievartinis paėmimas mokytis į internatus, kuriuose nemokoma tėvų kalbos (Australija ir Rusija).
* prievartinis kitos kalbos diegimas. Pvz., paskelbiant ją vienintele oficialia, per švietimą, per žiniasklaidą.
* visiškas kalbos uždraudimas. Pvz., JAV aneksavus Havajus havajiečių kalba buvo uždrausta šnekėti, panašioje padėtyje buvo atsidūrusi ainu kalba Japonijoje.
* žmonių, kalbančių ta kalba, fizinis išnaikinimas. Pvz., per holokaustą beveik išnyko daugelis žydų vartotų kalbų, tokių kaip jidiš kalba ar krimčiakų kalba.
* tradicinės kultūros sunaikinimas. Pvz., daugelio indėnų kalbų.

Kai kurie kalbų nykimo mechanizmai nėra prievartiniai:
* natūralus tautos mažėjimas ir jos tradicijų nykimas, asimiliacija (pvz., žemutinių sorbų kalba Brandenburge);
* kalbų konkurencija (pvz., anglų kalba mokslo srityje išstumia kitas kalbas).

## Nuorodos
* Nykstančių kalbų sąrašas
* Mirusių kalbų sąrašas
Podalirijus

**Podalirijus** arba **sklandūnas** (*Iphiclides podalirius*) – sklandūnų (*Papilionidae*) šeimos dieninis drugys.

Paplitęs Europoje, išskyrus šiaurinę dalį.
Babilonas (reikšmės)

Žodis **Babilonas** gali reikšti:

## Geografija
* Babilonas − miestas-valstybė senovės Mesopotamijoje.
* Senasis Kairo miesto pavadinimas.

## Kinas ir televizija
* „Babilonas 5“ – fantastinis televizijos serialas.

## Muzika
* Babilonas – grupės „Skylė“ albumas.

## Kita
* Babilonas – naujas rajonas Panevėžio miesto vakarinėje dalyje, kuriame yra prekybos ir pramogų centras Babilonas ir kiti komerciniai bei kito pobūdžio objektai.
* Babilonas – prekybos ir pramogų centras Panevėžyje, pastatų komplekse Babilonas.
* Babilonas – Panevėžio miesto regioninis laikraštis.

## Taip pat skaitykite
* Babelis − Biblijoje naudojamas Babilono pavadinimas.
* „Babelis“ − filmas.
* Babelio bokštas.
* „Babelio bokštas“ − paveikslas.
Aspirinas

**Aspirinas** (, **acetilsalicilo rūgštis**) – analgetikų grupės vaistas, salicilio rūgšties darinys. Blogai vandenyje tirpstantys balti kristaliniai milteliai. Mažina karščiavimą, malšina skausmą, vartojamas esant reumato paūmėjimui, kai sergama reumatoidiniu artritu. Vartojamas tabletėmis. Skausmo ar karščiavimo atveju poveikis paprastai pasireiškia per 30 minučių.

Dažnas nepageidaujamas aspirino poveikis – sudirgęs skrandis. Tarp žymesnių šalutinių poveikių – skrandžio opos, skrandžio kraujavimas ir astmos pablogėjimas. Kraujavimo rizika esti didesnė vyresnio amžiaus žmonėms, taip pat tiems, kurie vartoja alkoholį, kitus nesteroidinius vaistus nuo uždegimo (NVNU) arba kitus kraują skystinančius vaistus. Aspirinas nerekomenduojamas esant vėlyvai nėštumo stadijai.  Paprastai jo nerekomenduojama vartoti vaikams, sergantiems infekcinėmis ligomis, nes esama Reye sindromo rizikos. Didelės dozės gali sukelti spengimą ausyse.

## Istorija
Žodis „aspirin“ yra sudarytas iš *a-* (pagal acetilo grupę) + *-spir-* (nuo *spiraea* gėlės) ir *-in* (pagal vaistų to meto pavadinimo galūnių taisykles). 1899 m. kovo 6 d. F. Bajeris (*Friedrich Bayer*) užregistravo žodį *Aspirin* kaip prekinį ženklą.

Po pirmojo pasaulinio karo remiantis Versalio sutartimi Vokietijos firma Bayer turėjo atsisakyti *Aspirin* prekinio ženklo ir patentų teisių valstybių sąjungininkių rinkose. 1918 m. „Sterling Drug“ korporacija nusipirko iš JAV teisę į aspirino prekinį ženklą, taip pat visus kitus *Bayern* prekybos ženklus (patentus). Tačiau dar iki pirmojo pasaulinio karo pabaigos *Bayer* buvo nepajėgi sustabdyti varžovų nuo formulės kopijavimo. Taigi, rinka buvo perpildyta įvairaus tipo aspirinų ir žmonės jau nebegalėjo atskirti originalaus aspirino gamintojo. XX a. 6-ame dešimtmetyje JAV federalinis teismas nusprendė, kad aspirino prekinis ženklas negali būti *Sterling Drug* išimtinė nuosavybė ir nuo to laiko žodis „aspirinas“ ten tapo bendriniu.

## Išnašos
Brahmanizmas

**Brahmanizmas** – ankstyvosios vergovinės visuomenės religija, atsiradusi I tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje Indijoje ir pakeitusi senąją indų religiją vedizmą. Brahmanizmo pavadinimas kilo iš ritualinių tekstų – brahmanų – rinkinio. Brahmanizmas rėmėsi tomis pačiomis Vedų knygomis, kaip ir vedizmas, tik kitaip jas traktavo. Vyriausieji dievai brahmanizme sudarė trejetą.

Vyriausiųjų dievų trejetas:
* Brahma
* Višnus
* Šiva

Be jų buvo daug vietinių genčių dievybių.

Brahmanizmo pagrindas buvo pažiūra, kad gamta esanti dvasinga ir visos gyvos būtybės atsinaujinančios. Brahmanizmas skelbė, kad mirštančio žmogaus siela persikelianti į kitą, gimstantį organizmą (reinkarnacija). Tai, į ką žmogus persikūnija, nulemia karma. Periodiškai pereidama į aukštesnę visuomeninę padėtį užimantį žmogų, siela tobulėjanti. Tapusi visiškai tobula, ji išsivaduojanti iš samsaros (tolesnių sielos persikėlimų) ir susiliejanti su visuotine dvasia. Tam, kad siela tobulėtų, reikia griežtai vykdyti savo luomui nustatytą pareigą darma. Jei žmogus nesilaiko darmos, jo siela pagal karmos, pomirtinio atpildo dėsnį persikelianti į žemesnį socialinį statusą turintį asmenį. Brahmanizmas įteisino socialinę nelygybę, skelbė, kad visuomenės susiskirstymas į varnas (luomines) grupes ir kastas esąs nustatytas dievų. I tūkstantmečio pr. m. e. viduryje brahmanizmą nustelbė budizmas ir džainizmas.

Kilmė:
* Vedizmas – seniausia indų religija.
* Brahmanizmas – kilęs iš vedizmo.
* Džainizmas – kilęs iš brahmanizmo.
* Budizmas – kilęs iš brahmanizmo.

## Šaltiniai
* „Lietuviškoji tarybinė enciklopedija“ (1977)
Varna (luomas)

**Varna** – ( – *spalva*) luomas Indijoje. Tradicinė hinduistinės Indijos visuomenė yra skirstoma į keturias varnas: brahmanus, kšatrijus, vaišijus ir šudras. Taip pat egzistuoja ir žmonių grupės, nepatenkančios į jokį luomą – neliečiamieji. Jos pirmą kartą buvo paminėtos Rigvedoje. Nepaisant to, kad šiuolaikinėje Indijoje skirstymas varnomis yra draudžiamas, kasdieniame gyvenime tai vis dar lieka itin gaji realija.

## Ištakos
Tikėtina, kad nuo paties jų atsiradimo praėjo apie tris su puse tūkstančio metų. Maždaug 1500 m. pr. m. e. Klajokliai arijai prasiveržė per kalnus į šiaurinę Indijos subkontinento periferiją. Šitaip prasidėjo ilgas karinis ir politinis valstiečių žemdirbių įsikūrusių Indijos upių slėniuose, pavergimas. Vietiniai žemdirbiai, žinomi dravidu vardu, buvo sukūrę pažangią civilizaciją, kurią arijai perėmė ir iš kurios gavo naudos jau tada, kai dar tik plėtė savo galią šiame krašte. Atvykusieji arijai buvo baltieji. Vietinių dravidų ir kitų tautų gyventojų oda buvo tamsiai rudos spalvos. Atsiradus mišrioms santuokoms, užkariautojai ėmė netekti savo spalvos, nes mišrių šeimų vaikai buvo visokių rudos spalvos atspalvių. Rasių grynumui išsaugoti buvo sukurtos tam tikros taisyklės, kuriomis santuoka tarp arijų ir dravidų buvo uždrausta. Praėjus penkiems šimtmečiams nuo arijų invazijos kastų sistema jau buvo gerai išplėtota. Kastos buvo vadinamos varnomis (spalva). Arijai užėmė aukštesnes kastas, dravidai – žemesniąsias. Susidarė keturios pagrindinės kastos, einančios tokia tvarka; 1. brahmanai, dvasininkų kasta; 2. kšatrijai, karių ir valdovų kasta; 3. vaišijai, pirklių ir ūkininkų kasta; 4. šudrai, tarnų kasta. Bekasčiai galėtų būti laikomi penktąją pagrindine kasta. Kastų sistema reiškė, jog kiekvienas žmogus turi savo vietą. Tačiau visi vaikai, gimę iš dviejų skirtingų kastų sąjungos, tapdavo atstumtaisiais kuriems šioje sistemoje nebuvo vietos.

## Socialiniai papročiai kastose
Kastų sistemoje atsispindi socialinė santvarka yra antokratinė. Dievybė ir į kastas suskirstyta visuomenė sudaro vienovę. Tad kastos kritikuoti negalima – ji dieviška. Savosios kastos tyrumo išlaikymas Indijoje tapo manija. Aukštoji kasta, brahmanai, šiai sistemai paremti ir paaiškinti pasitelkė religiją ir filosofiją, išreikšta tikėjimu tokiais dalykais kaip karma ir reinkarnacija.
Siekiant garantuoti kastų grynumą, susiformavo tam tikri socialiniai papročiai. Tėvai sužieduodavo savo vaikus, kol jie dar nesugalvojo susituokti su kuo nors iš kitos kastos. Mergaites buvo galima atiduoti į žmonas dar joms nesubrendus. Tėvai santuoką neretai laikydavo kontraktu vaikų labui, kuris juos apsaugo nuo pasibaisėtinos galimybės susituokti ne su savo kastos atstovu ir tokiu būdu tapti atstumtaisiais.

## Literatūra
* Pasaulio religijos – Vilnius, 1994- (42-43p.) (170-196p.)
Stiklasparniai

**Stiklasparniai** (*Sesiidae*) – drugių (*Lepidoptera*) šeima, kuriai priklauso smulkūs ir vidutiniai drugiai. Jų sparnai yra siauri ir skaidrūs, tik vietomis padengti žvyneliais. Pilvelis storokas. Šie drugiai iš dalies primena kai kuriuos plėviasparnius (pvz., vapsvas, sfeksus ir kt.). Kojos ilgos, turi stambius pentinus. Skraido dieną. Aptinkami ant žiedų, medžių kamienų ir šakų. Vikšrai gyvena medienoje. Generacija dažnai dvimetė. Kenkia sodams.

Pasaulyje 1123 rūšys, 123 gentys. Lietuvoje rasta 19 rūšių, iš jų 3 įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą:

### Pošeimis. [[Avietiniai stiklasparniai]] (''Tinthiinae'')
#### Tribus Pennisetiini
*Avietinis stiklasparnis (*Pennisetia hylaeiformis*) 

### Pošeimis. ''Sesiinae''
#### Triba. Sesiini
*Tuopinis stiklasparnis (*Sesia apiformis*) 
*Blindinis stiklasparnis (*Sesia bembeciformis*) 
*Drebulinis stiklasparnis (*Sesia melanocephala*) 

#### Tribus Paranthrenini
*Juodasis stiklasparnis (*Paranthrene tabaniformis*)

#### Tribus Synanthedonini
*Vytinis stiklasparnis (*Bembecia ichneumoniformis*) 
*Gargždeninis stiklasparnis (*Bembecia scopigera*)
*Rūgštyninis stiklasparnis (*Synansphecia triannuliformis*)
*Ąžuolinis stiklasparnis (*Synanthedon conopiformis*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
*Ankstyvasis stiklasparnis (*Synanthedon culiciformis*) 
*Juodalksninis stiklasparnis (*Synaanthedon mesiaeformis*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
*Gelsvasis stiklasparnis (*Synanthedon flaviventris*) 
*Gluosninis stiklasparnis (*Synanthedon formicaeformis*) 
*Obelinis stiklasparnis (*Synanthedon myopaeformis*)
*Beržinis stiklasparnis (*Synanthedon scoliaeformis*) 
*Alksninis stiklasparnis (*Synanthedon spheciformis*) 
*Šaltekšninis stiklasparnis (*Synanthedon stomoxiformis*)
*Vapsvinis stiklasparnis (*Synanthedon vespiformis*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. 
*Serbentinis stiklasparnis (*Synanthedon tipuliformis*)
Machaonas

: *Šis straipsnis apie drugį. Apie graikų mitologijos personažą skaitykite šį straipsnį – [[Machaonas (mitologija)|Machaonas]].*

**Machaonas**, sin. **vyčiadrugis** (*Papilio machaon*) – sklandūnų (*Papilionidae*) šeimos dieninis drugys. Sparnai geltoni, gyslos juodos. Priekinių sparnų pamatinė dalis juoda; priekinė dalis su 3 juodomis kampuotomis dėmėmis ir su juoda juosta išoriniame krašte. Užpakaliniai sparnai su plačia juoda juosta arti išorinio pakraščio; juostos vidurys tamsiai mėlynas. Be to, sparno užpakaliniame krašte yra rago pavidalo iškyšulys. Vikšrai randami ant įvairių skėtinių augalų: paprastųjų morkų, paprastųjų garšvų, krapų, kmynų, mažųjų ožiažolių, pelkinių saliavų, kartais randami ant rūtų. Ant mitybinių augalų virsta ir lėliukėmis. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Galerija

(MHNT) Papilio machaon - Chęciny (Mazovie) - Poland - male dorsal.jpg| ♂ 
(MHNT) Papilio machaon - Chęciny (Mazovie) - Poland - male ventral.jpg| ♂   △
Papilio machaon MHNT CUT 2013 3 11 Cahors Female.jpg|♀ 


Chenille de Grand porte queue (macaon).jpg
PapilioMachanon.JPG
Papilio machaon2.jpg
Žiedų valdovas (trilogija)

: *Šis straipsnis nėra apie knygą tuo pačiu pavadinimu. Norėdami paskaityti apie knygą, žr. [[Žiedų valdovas]]*.

**Žiedų valdovas** (*The Lord of the Rings*) – tai Piterio Džeksono režisuota fantastinių veiksmo filmų trilogija pagal Džono Ronaldo Ruelio Tolkino knygą tuo pačiu pavadinimu. Trilogiją sudaro filmai:
* „'''Žiedų Valdovas: Žiedo Brolija'''“ (*The Fellowship of the Ring*, 2001)
* „'''Žiedų Valdovas: Dvi Tvirtovės'''“ (*The Two Towers*, 2002)
* „'''Žiedų Valdovas: Karaliaus Sugrįžimas'''“ (*The Return of the King*, 2003).

Visi trys filmai nufilmuoti per aštuoniolika mėnesių įvairiose Naujosios Zelandijos vietovėse. Filmai į ekranus išleisti vienas po kito, jau montuojant buvo filmuojama papildomų scenų. Vėliau išleistos visų trijų filmų išplėstinės DVD versijos.

## Nuorodos
* Oficialus filmų puslapis
Agnis

**Agnis** ( – 'ugnis') – senovės indų ugnies dievas, viena aukščiausių dievybių vedose. Žmonių ir dievų tarpininkas. Agnis yra iškviečiamas žynio hotaro, kad perduotų maldą dievams. Agnis yra būtina kiekvieno vedinio ritualo dievybė, aplink ugnį vyksta apeigos, į ją liejama auka (ghrita). Vėliau šie vediniai ritualai perėjo į hinduistines ugnies praktikas: agnihotrą, arti ir kt.

Giesme Agniui atidaroma „Rigveda“. Jis prilyginamas aukos liejėjui (hotarui), laikomas aukos dievu, suvežančiu kitus dievus, tamsybių nuskaidrintoju, pasaulio bamba. Jis paslaptingai gimsta vandenyse (kaip Hiranjagarbha, Apam Napatas), jis yra visur – saulėje, ugnyje, augaluose, vandenyse. Jo nuolatiniai vardai – Vaišvanara („visų narsiųjų“), Džatavedasas („gimvydys“), Narašamsa („narsiašlovis“). Agnis tapatinamas su ryžtu, tiesa (satja), sakoma jį esant poetų širdyse.

Vardas *Agnis* reiškia „ugnis“ ir yra tapatus lietuviškam žodžiui (iš ). Vedų kalboje išreikštas vyriškąja gimine (tačiau ir lietuvių kalboje Zietelos apylinkėse yra žinomas užrašymas vyr. gimine *ùgnis*).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rigvedą atidarantis himnas Agniui
Garbage

**Garbage** yra tarptautinė roko grupė susikūrusi Madisone (Viskonsinas, JAV) 1993 metais. Grupę sudaro Shirley Manson, Butch Vig (mušamieji), Steve Marker, ir Duke Erikson (gitara, klavišiniai).

## Karjera

Savo debiutinį albumą grupė **Garbage** įrašė 1994 metų pabaigoje 1995 metų pradžioje. Pirmasis albumas, pavadintas grupės vardu, išleistas 1995 metų rudenį. Po to, kai buvo išleistas antrasis singlas „Queer“ ir gavus radijo bei MTV paramą, albumas pradėjo kopti į aukščiausių albumų dešimtukus. 1996 vasarą grupė tapo auksine Jungtinėse Valstijose, ir netrukus tapo platinine pasirodžius jų singlams „Only Happy When It Rains“ bei „Stupid Girl“.

Po trumpos pertraukos **Garbage** pradėjo dirbti su antruoju albumu „Version 2.0“ pasirodžiusiu 1997 metų vasarą. 'Push It„ tapo pirmuoju singlų iš šio albumo. Po ketverių metų pertraukos, grupė išleido ir trečiąjį albumą “Beautiful Garbage". Albumas nepasiekė tokių aukštumų kaip pirmieji du albumai.

Paskutinis jų albumas „Bleed Like Me“ išleistas 2005 metais, pirmasis singlas iš albumo „Why Do You Love Me“ aukščiausias pozicijas užėmė, JK TOP 40 pasirodydamas penktoje vietoje.

## Diskografija

### Singlai
* 1995 „Vow“
* 1995 „Subhuman“
* 1995 „Only Happy When It Rains“
* 1995 „Queer“
* 1996 „Stupid Girl“
* 1996 „Milk“ (featuring Tricky)
* 1996 „#1 Crush“
* 1998 „Push It“
* 1998 „I Think I'm Paranoid“
* 1998 „Special“
* 1999 „The Trick Is to Keep Breathing“
* 1999 „When I Grow Up“
* 1999 „You Look So Fine“
* 1999 „The World Is Not Enough“
* 2001 „Androgyny“
* 2002 „Cherry Lips“
* 2002 „Breaking Up the Girl“
* 2002 „Shut Your Mouth“
* 2005 „Why Do You Love Me“
* 2005 „Bleed Like Me“
* 2005 „Sex Is Not the Enemy“

## Nuorodos
* Garbage oficiali svetainė
* Garbage Diskografija
*
Brahmanas

**Brahmanas** () – senovės Indijos filosofijos, ypač vedantos, sąvoka, kuri reiškia visa apimančią substanciją, aukščiausiąją tikrovę, pasaulio esmę ir sielą. Tai beasmenis dvasinis pradas, aukščiausia objektyvi tikrovė, egzistuojanti nepriklausomai nuo erdvės ir laiko. Iš Brahmano viskas gimsta, jame gyvena ir į jį grįžta, kad vėl atgimtų.

## Žodžio kilmė

Tradiciškai žodis *brahman* kildintas iš šaknies *br̥ṃh-* („augti, bręsti, plėtotis“), nors dabar paprastai kildinamas iš , iš kurios taip pat vedamas  „kunigas“, sen.  „aukoti“ ir pan.

Šis žodis gausiai minimas Rigvedoje ir kitose vedose, bet ten reiškia maldą, šventą ištarmę, žosmę. Kaip ir graikų logosas, *brahman* palaipsniui iš švento žodžio virsta pasaulį steigiančia dievybe-žodžiu.

## Upanišados ir Brahmanas
Upanišadose Brahmanu vadinama aukščiausioji tikrovė. Jis suprantamas ir kaip dieviškoji asmenybė, ir kaip beasmenis principas. Toks beasmenis principas priartėja prie substancinės filosofijos sampratos. Taip suprastas Brahmanas yra genetinis ir substancinis visos esamybės pradas. Jis taip pat ir visos esamybės užbaigimas. Šis pradas skirtas pasiekti aukštesnę, viršlaikinę pasaulio esmę. Dabartinė Brahmano sąvoka reiškia absoliutų dvasinį pradą.

Upanišadose teigiama „Iš tiesų iš ko gimsta tos būtybės, iš ko gyvena gimusieji, į ką jie įeina, kam miršta…tai ir stenkis atpažinti, tai yra Brahmanas“. Jis nuolat sutapatinamas su žmogaus būties pradmeniu, siela – atmanu.

Upanišadų autoriai pakyla iki apibendrinimų, kurie iškyla trumpose formuluotėse:
*„Visa, kas bebūtų, yra Brahmanas“. „Visa yra Brahmanas“. „Brahmanas iš tiesų, tai kas nemirtinga, užpakalyje, iš dešinės ir kairės, jis tęsiasi į viršų ir žemyn; iš tiesų Brahmanas – visa tai, kas didingiausia.“*

Kita vertus, apie Brahmaną dažnai šnekama apofatiniu būdu: jis – nei tai, nei tai (*[[neti neti]]*), tai niekam netapati, o viską pranokstanti būtis.

## Nirguna ir saguna brahmanas

Skiriami du Brahmano aspektai: turintis savybes (*saguṇa*) ir besavybiškas (*nirguṇa*).
* Nirguna brahmanas yra savybėmis neišreiškiamas absoliutas. Šitoks brahmano supratimas būdingas Šankaros mokyme ir visoje advaita vedantos tradicijoje. Nirguna brahmanas tapatinamas su atmanu, o visos jo įsivaizduojamos savybės ir atributai laikomi tik majos raiška, nes galutinė tikrovė neturi jokių ribų. Ramanudžos višištha advaitos mokyme sutinkama, kad brahmanas yra galutinė ir neribota tikrovė, tačiau teigiama, kad jis galįs apsireikšti ir savybiniu pavidalu kaip Yšvara.
* Saguna brahmanas yra absoliutas, pasireiškiantis savybiškais pavidalais, tokiais kaip Višnus ar Šiva.

## Taip pat skaitykite
* Atmanas
* Brahma
* Prakritė
* Puruša

## Šaltiniai
Adrenalinas

**Adrenalinas** (epinefrinas) – katecholaminas, neurotransmiteris, šerdinės antinksčių dalies hormonas. Cheminė formulė – C9H13NO3. Adrenalinas – pirokatechino darinys, fiziologiškai labai aktyvus. Jo poveikis organizmui analogiškas simpatinės nervų sistemos sujaudinimui. Stiprina širdies veiklą, didina kraujospūdį ir gliukozės kiekį kraujyje, stimuliuoja medžiagų apykaitą, lėtina žarnyno peristaltiką. Adrenalino susidarymą organizme skatina stiprios emocijos, sunkus fizinis darbas, šaltis. Adrenalino hidrochlorido tirpalu gydomos alerginės ligos, jis leidžiamas ligoniams, ištiktiems kolapso, bronchų astmos priepuolių. Adrenalinas gaminamas iš galvijų antinksčių arba sintetinamas.

## Farmakologinis poveikis
Adrenalinas yra α ir β adrenoreceptorių agonistas. Veikdamas receptorius sukelia šiuos farmakologinius poveikius:
* Širdies ir kraujagyslių sistema – didina miokardo kontraktiliškumą (širdies raumens susitraukimo jėgą) poveikis pasireiškia per β 1 adrenoreceptorius, didina širdies susitraukimo dažnį – per β 2 adrenoreceptorius. Dėlto didėja minutinis širdies tūris ir deguonies poreikis miokarde. Sutraukia arterioles odoje, gleivinėse, vidaus organuose veikia per α1 adrenoreceptorius ir išplečia kraujagysles raumenyse, kepenyse (poveikis pasireiškia per β 2 adrenoreceptoriu). Dėl tokio poveikio širdies ir kraujagyslių sistemai didėja sistolinis kraujo spaudimas ir nedaug mažėja diastolinis.
* Kvėpavimo sistema – veikdamas bronchų lygiuosius raumenis sukelia bronchodilataciją, poveikis pasireiškia per beta 2 adrenoreceptorius.
* Kepenys – dėl adrenalino suintensyvėja glikogenolizė kepenyse, gliukagono išsiskyrimas, slopinama insulino sekrecija. Visi šie poveikiai sukelia gliukozės koncentracijos kraujyje didėjimą.
* Riebalinis audinys – skatina lipolizę aktyvindamas lipazę, kuri skaido triglicerolius į glicerolį ir riebalų rūgštis.

## Metabolizmas
Adrenalinas organizme skaidomas dviejų fermentų KOMT (katechol-o-metyl-transferazė) ir MAO (monoaminooksidazė). Metabolitai išsiskiria su šlapimu kaip metanefrinas ir vanililmigdolų rūgštis.

## Terapinis panaudojimas
* Anafilaksinė reakcija/šokas
* Bronchospazmas susijęs su astma ar anafilaksine reakcija
* Kartu su vietiniais anestetikais. Prailgina vietinių anestetikų veikimo laiką, nes sutraukdamas kraujagysles trukdo jų rezorbciją iš suleidimo vietos į kraujotaką.
* Kitų etiologijų šoko metu, kaip priemonė palaikyti kraujospūdį ir užtikrinti audinių perfuziją.

## Šaltiniai
* „Lietuviškoji tarybinė enciklopedija“ (1976)
Andromeda

**Andromeda** gali reišti:
* Astronomijoje – Andromedos žvaigždynas ir Andromedos ūkas;
* Graikų mitologijoje Persėjo žmona – Andromeda;
* Augalo lotyniškas pavadinimas – Balžuva (*Andromeda*);
* Andromeda - mokslinės fantastikos serialas.
Andromeda (žvaigždynas)

**Andromeda** (*And*) – šiaurinio pusrutulio žvaigždynas. Andromedos žvaigždyne plika akimi kaip silpna šviečianti dėmė matomas Andromedos ūkas (M31), galaktika (esanti(s) žvaigždyne). Be to jame yra meteorų, andromeditų srauto, susidariusio 1845 m. suirus Bielos kometai, radiantas. 1885 m. žvaigždyne pastebėta supernova **S And **. Lietuvoje Andromeda gerai matoma vasarą, rudenį ir žiemą. Andromedos žvaigždyno lietuviškas pavadinimas yra Kelias į Bažnyčią.

Šviesiausios jo žvaigždės:
* Sirachas, arba **Alferacas** – α And 2,m,06 (ši žvaigždė priklauso ir Pegaso žvaigždynui)
* **Mirachas** β And 2,m,06
* **Alamakas** γ And 2,m,26+4,m,84
Verpikai

**Verpikai** (*Lasiocampidae*) – drugių (*Lepidoptera*) šeima, kuriai priklauso stambūs ir vidutinio dydžio drugiai. Jų liemuo storas, pūkuotas. Straublelis neišsivystęs, todėl drugiai negali maitintis nektaru ir trumpai gyvena. Patinų antenos plunksniškos ar šukiškos, patelių – trumpos šeriškos, su 2 eilėmis dantelių. Akys mažos, priaugusios plaukų. Priekiniai sparnai platūs, trikampiški, ryškia viršūne. Užpakaliniai sparnai mažesni, apvalesniais kampais. Abiejų sparnų viduryje dažnai būna balta akutė. Ramybės būklėje sparnai suglaudžiami stogeliu. Vikšrai turi 16 kojų, plaukuoti, dažnai pirmo segmeto šonuose būna po karpelę su plaukų šepetėliu. Rečiau tokie šepetėliai būna ant antro ir trečio segmento. Lėliukės bukos, storos, gyvena voratinkliniuose kokonuose. Daugelis šios šeimos atstovų yra sodų ir miškų kenkėjai.

Lietuvoje sutinkamos šios rūšys:
* Rudeninis verpikas (*Poecilocampa populi*)
* Gudobelinis verpikas (*Trichiura crataegi*)
* Pūkapilvis verpikas (*Eriogaster lanestris*)
* Žieduotasis verpikas (*Malacosoma neustria*). **Pav.**
* Žolinis verpikas (*Malacosoma castrensis*)
* Dobilinis verpikas (*Lasiocampa trifolii*)
* Ąžuolinis verpikas (*Lasiocampa quercus*)
* Avietinis verpikas (*Macrothylacia rubi*)
* Pušinis verpikas (*Dendrolimus pini*)
* Pievinis verpikas (*Euthrix potatoria*)
* Mėnuliuotasis verpikas (*Cosmotriche lunigera*)
* Pietinis verpikas (*Phyllodesma ilicifolia*)
* Šiaurinis verpikas (*Phyllodesma arborea*)
* Ąžuolalapis verpikas (*Gastropacha quercifolia*)
* Tuopalapis verpikas (*Gastropacha populifolia*)
* Slyvinis verpikas (*Odonestis pruni*)
Andromeda (mitologija)

**Andromeda** graikų mitologijoje – Kefėjo ir Kasiopėjos, Etiopijos karaliaus ir karalienės, duktė.

## Istorija
Kasiopėja gyrėsi, kad esanti gražesnė už nereides, vandens nimfas. Tai sužinojęs Poseidonas keršydamas pasiuntė potvynį ir vandens pabaisą naikinti žemių. Tai matydamas Kefėjas nuvyko pasitarti su Dzeuso-Amono orakulu. Jam išpranašauta, kad turi paaukoti savo dukterį Andromedą jūrų pabaisai, tada negandos baigsis. Karalius Kefėjas labai gailėjosi savo dukters, bet žmonės reikalavo, kad pranašystės žodžiai būtų įvykdyti ir Etiopija būtų išgelbėta nuo sunaikinimo. Todėl Andromeda buvo grandine prirakinta prie kranto uolos. Kaip tik tuo metu pasirodė Persėjas. Vos tik išvydęs Andromedą, jis ją pamilo. Persėjas tuoj pat pažadėjo Kefėjui užmušti pabaisą ir išvaduoti Andromedą, jei tėvas sutiksiąs ją atiduoti jam už žmoną. Abu prisiekė vykdysią savo pažadus. Persėjas užmušė pabaisą ir sudaužęs grandines, tuoj pat išlaisvino Andromedą. Tačiau Andromeda jau anksčiau buvo sužadėta su Kefėjo giminaičiu Finėju. Finėjas ketino susidoroti su Persėju, bet šis parodė Gorgonės Medūzos galvą ir Finėjas kartu su savo bendrais suakmenėjo.

## Šaltiniai
* Imrė Trenčeni-Valdapferis „Mitologija“ (1972)