open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksandaro Nikoličiaus halė

**Aleksandaro Nikoličiaus halė** arba ***„Pionieriaus“ halė*** – sporto arena Belgrade, Serbijoje. Tai namų arena dviem garsiausioms Serbijos ekipoms – „Crvena Zvezdai“ ir „Partizanui“. 2005 metais čia vyko 2005 m. Europos krepšinio čempionato C grupės varžybos. Iš viso šioje arenoje sužaistos septynios Europos krepšinio čempionato rungtynės.
Daūrinis eršketas

**Daūrinis eršketas**, arba **kaluga** (*Huso dauricus*) – eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos žuvis. Užauga iki 5,6 m ir 1000 kg. Artima belugai rūšis, paplitusi Amūro baseine.
Millennium Center

**Millenium Center** arba **Millenium Hall** („Tūkstantmečio salė“) – 5000 vietų sporto arena Serbijoje, Vojevodinos provincijoje, Vršaco mieste. Millenium Center arenoje buvo sužaistos septynios 2005 Europos vyrų krepšinio čempionato rungtynės.
Didysis eršketas

**Didysis eršketas**, arba **beluga** (*Huso huso*) – eršketinių (*Acipenseridae*) šeimos žuvis. Tai stambiausia eršketų rūšis, užauga iki 9 m ir sveria 1,5 tonos. Paplitęs Kaspijos, Juodosios ir Adrijos jūrų baseinuose. Neršti plaukia į upes. Subręsta po 16-18 metų. Išgyvena 100 ir daugiau metų. Minta daugiausiai žuvimis.
Štark arena

**„Štark“ arena** arba *Belgrado arena* () – daugiafunkcė arena Belgrade, Serbijoje, viena didžiausių arenų Europoje.

Arena pastatyta 2005 m. Suprojektuota kaip universali salė, tinkama krepšiniui, rankiniui, tinkliniui, lauko tenisui, atletikai ir kitiems kultūriniams renginiams. Sporto renginiuose talpina 18 386 žiūrovų, plotas – 48 000 m².

Belgrado arena buvo pagrindinė 2005 m. Europos vyrų krepšinio čempionato salė. Arenoje sužaistos atkrintamosios ir finalinės rungtynės.

2008 m. arenoje vyko Eurovizijos dainų konkursas.

2018 ir 2022 m. vyko Eurolygos finalinio ketverto varžybos.

## Išnašos

## Nuorodos

* Internetinis puslapis
Spens Sports Center

**Spens Sports Center** („Spenso sporto centras“) – sporto arena Novi Sade, Serbijoje, Voivodinos provincijoje. Joje vyko septynios 2005 Europos vyrų krepšinio čempionato rungtynės. Čia namų rungtynes žaidžia Novi Sado „Vojvodina“ krepšinio klubas.

## Nuorodos
* www.spens.co.yu
Ispanijos vyrų krepšinio rinktinė

**Ispanijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Ispanijos valstybei. Tai viena pajėgiausių pasaulio krepšinio rinktinių – nuo 2009 m. laimėjo 4 iš 6 Europos čempionatų, taip pat dusyk pasaulio čempionai (2006, 2019 m.), trissyk sidabro ir kartą bronzos medalininkai olimpinėse žaidynėse.

Nors Ispanijos krepšinio pakilimas prasidėjo jau XX a. 8-ajame dešimtmetyje (1973 m. Europos čempionato sidabras, 1984 m. olimpinių žaidynių sidabras), tačiau dominuojančia jėga Ispanija tapo XXI a. pr.

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose

* 1935 – 2 vieta 
* 1959 – 15 vieta.
* 1961 – 13 vieta.
* 1963 – 7 vieta.
* 1965 – 11 vieta.
* 1967 – 10 vieta.
* 1969 – 5 vieta.
* 1971 – 7 vieta.
* 1973 – 2 vieta 
* 1975 – 4 vieta.
* 1977 – 9 vieta.
* 1979 – 6 vieta.
* 1981 – 4 vieta.
* 1983 – 2 vieta 
* 1985 – 4 vieta.
* 1987 – 4 vieta.
* 1989 – 5 vieta.
* 1991 – 3 vieta 
* 1993 – 5 vieta.
* 1995 – 6 vieta.
* 1997 – 5 vieta.
* 1999 – 2 vieta 
* 2001 – 3 vieta 
* 2003 – 2 vieta 
* 2005 – 4 vieta.
* 2007 – 2 vieta 
* 2009 – 1 vieta 
* 2011 – 1 vieta 
* 2013 – 3 vieta 
* 2015 – 1 vieta 
* 2017 – 3 vieta 
* 2022 – 1 vieta 
* 2025 – 17 vieta.

## Pasiekimai pasaulio čempionatuose

* 1950 – 9 vieta
* 1954 – 
* 1959 – 
* 1963 – 
* 1967 – 
* 1970 – 
* 1974 – 5 vieta
* 1978 – 
* 1982 – 4 vieta
* 1986 – 5 vieta
* 1990 – 13 vieta
* 1994 – 10 vieta
* 1998 – 5 vieta
* 2002 – 5 vieta
* 2006 – 1 vieta 
* 2010 – 6 vieta
* 2014 – 5 vieta
* 2019 – 1 vieta 
* 2023 – 9 vieta

## Pasiekimai olimpinėse žaidynėse

* 1936 – *pasitraukė žaidynių metu*
* 1960 – 11 vieta
* 1968 – 7 vieta
* 1972 – 11 vieta
* 1980 – 4 vieta
* 1984 – 2 vieta 
* 1988 – 8 vieta
* 1992 – 9 vieta
* 2000 – 9 vieta
* 2004 – 7 vieta
* 2008 – 2 vieta 
* 2012 – 2 vieta 
* 2016 – 3 vieta 
* 2020 – 6 vieta
* 2024 – 10 vieta

## Žymūs žaidėjai


* Pau Gasol
* Marc Gasol
* Rudy Fernández
* Ricky Rubio
* Juan Carlos Navarro
* José Manuel Calderón
* Felipe Reyes
* Jorge Garbajosa
* Carlos Jiménez
* Willy Hernangómez
* Sergio Llull
* Francisco Buscató
* Emiliano Rodríguez
* Lolo Sainz
* José Manuel Monsalve
* Wayne Brabender
* Juan Antonio Corbalán
* Juan Antonio San Epifanio
* Jordi Villacampa
* Juan Antonio Orenga
* Roberto Dueñas
* Nikola Mirotić
* Juancho Hernangómez


## Treneriai


*  Mariano Manent (1935)
*  Santiago Monerris (1943)
*  Anselmo López (1947–1950)
*  Mykolas Ruzgys (1950–1951)
*  Fernando Font (1951, 1961)
*  Freddy Borrás (1952)
*  Jacinto Ardevínez (1953–1958)
*  Eduardo Kucharski (1959–1960)
*  Joaquín Hernández (1962–1964)
*  Pedro Ferrándiz (1965)
*  Antonio Díaz-Miguel (1965–1992)
*  Lolo Sainz (1993–2000)
*  Javier Imbroda (2001–2002)
*  Moncho López (2003)
*  Mario Pesquera (2004–2005)
*  Pepu Hernández (2006–2007)
*  Aíto García Reneses (2008)
*  Sergio Scariolo (2009–2012, 2015–)
*  Juan Antonio Orenga (2013–2014)


## Šaltiniai
Šprotas

**Šprotas**, **kilkė**, **atlantinis šprotas**, **Baltijos šprotas** (*Sprattus sprattus*) – silkinių (*Clupeidae*) šeimos žuvis.

Panaši į mažą strimėlę, nuo kurios skiriasi pilviniu žvynų kyliu, mažesniu skaičiumi stuburo slankstelių, kurių būna 45-49. Žuvis 13-14 cm ilgio, svoris 14-15 g. Laikosi dideliais būriais paviršiniuose vandens sluoksniuose. Minta zooplanktonu. Gyvena Baltijos jūroje. Labai dažna verslinė žuvis, naudojama daugiausia žuvų konservų gamyboje.

Porūšis *Sprattus sprattus balticus* vadinamas **brėtlingiu**.
Izraelio vyrų krepšinio rinktinė

**Izraelio vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Izraelio valstybei. Rinktinė dalyvavo beveik visuose Europos čempionatuose (išskyrus 1939–1951 m. laikotarpį, 1989 ir 1991 m. čempionatus), nors aukštų rezultatų nedemonstravo (išskyrus 1979 m. Italijoje pasiektą antrą vietą). Taip pat dalyvavo 1952 m. Helsinkio olimpinėse žaidynėse ir 2 pasaulio čempionatuose. Taip pat laimėjo tris medalius (iš trijų kartų) Azijos žaidynėse.

## Laimėjimai
* Europos čempionatas – 2 vieta (1979 m.)
* Azijos žaidynės: auksas – 1966, 1974 m.; sidabras – 1970 m.

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose

* 2025 – 14 vieta.
* 2022 – 17 vieta.
* 2017 – 21 vieta.
* 2015 – 10 vieta.
* 2013 – 21 vieta.
* 2011 – 13 vieta.
* 2009 – 14 vieta.
* 2007 – 11 vieta.
* 2005 – 12 vieta.
* 2003 – 7 vieta.
* 2001 – 10 vieta.
* 1999 – 9 vieta.
* 1997 – 9 vieta.
* 1995 – 9 vieta.
* 1993 – 15 vieta.
* 1987 – 11 vieta.
* 1985 – 9 vieta.
* 1983 – 6 vieta.
* 1981 – 6 vieta.
* 1979 –  2 vieta.
* 1977 – 5 vieta.
* 1975 – 7 vieta.
* 1973 – 11 vieta.
* 1971 – 11 vieta.
* 1969 – 11 vieta.
* 1967 – 8 vieta.
* 1965 – 6 vieta.
* 1963 – 9 vieta.
* 1961 – 11 vieta.
* 1959 – 11 vieta.
* 1953 – 5 vieta.

## Pasiekimai pasaulio krepšinio čempionatuose
* 1954 – 8 vieta.
* 1986 – 7 vieta.

## Pasiekimai olimpinėse žaidynėse
* 1952 – 20 vieta.

## Žymesni žaidėjai
* Mikis Berkovičius
* Derikas Šarpas
* Janivas Grinas
* Talis Buršteinas
* Denis Avdija
* Jotamas Halperinas

## Treneriai


*  Morris “Tubby” Raskin (1952)
*  Jacob Saltiel (1953–1954)
*  Elmer Ripley (1956–1957)
*  Eliahu Amiel (1958–1959)
*  Mickey Fisher (1960)
*  Jehošua Rozin (1961–1964)
*  Šimon Šelah (1965–1971)
*  Doyle Parrack (1972–1973)
*  Avraham Hemmo (1973–1976)
*  Ralph Klein (1977–1983, 1988–1990)
*  Arie Maliniak (1983–1984)
*  Zvi Šerf (1984–1987, 1991–1997, 2005–2009)
*  Muli Kacurin (1997–2004)
*  Arik Šivek (2010–2014)
*  Erez Edelstein (2014–2017)
*  Oded Kataš (2017–2021)
*  Guy Goodes (2021–2023)
*  Ariel Beit-Halahmy (2023–)



## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Fiba Europe svetainė
Siesikai

**Siesikai** – miestelis Ukmergės rajono savivaldybės vakaruose, prie Siesikų ežero. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Siesikų šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia (nuo 1537 m.), varpinė, kapinių koplyčia-mauzoliejus, Laisvės paminklas, pietuose išlikę dvaro rūmai (XVI–XIX a.). Veikia Siesikų gimnazija, biblioteka, paštas (LT-20048), kultūros namai, ambulatorija, vaistinė, girininkija.

Vakariniu pakraščiu teka Groblės upelis, į šiaurę nuo Siesikų yra Obelies upės aukštupys, rytiniame pakraštyje telkšo Siesikų ežeras. Stūkso archeologinis Siesikų akmuo.

## Etimologija

Miestelio vardas siejamas su žemvaldžių ir dvarininkų Daumantų-Siesickių antrąja pavarde, nors galima daryti prielaidą, kad pavardė kilo nuo vietovės (pavyzdžiui, nuo Siesikų ežero), o ne atvirkščiai. Spėjama, kad Daumantai prie savo pavardės pridėjo vietovės pavadinimą apie 1600 m., o ilgainiui ji sulenkėjo ir tapo Siesickiais.

## Istorija

Siesikų pilį XIII a. pabaigoje pastatė Utenos kunigaikščio Romunto sūnus Daumantas (kai kurie istorikai mano, kad XIV a. ji priklausė Ldk Jaunučiui). 1441 m. minimas Siesikų dvaras ir Siesikų bažnyčia. Daumanto palikuonys Daumantai Siesickiai pastatė renesansinius rūmus (daug kartų perstatyti ir rekonstruoti).

XVI a. 2-ojoje pusėje jau minimas miestelis. 1537 m. dvarininkų Siesickių iniciatyva pastatyta Siesikų bažnyčia – manoma, kad nuo tada gyvenvietė ir imta vadinti Siesikais. 1748 m. Siesikai gavo turgaus ir prekymečių privilegiją. XVIII a. 1-ojoje pusėje dvaras per vedybas atiteko Radviloms, o XIX a. jį nupirko Daugėlos. XVIII a. pabaigoje Siesikų kapinėse Lokinės dvarininkas Medardas Končia pastatė mauzoliejinę koplyčią, kurioje buvo laidojami Končių, Daugėlų, Broel Pliaterių didikų šeimų atstovai. XIX a. pabaigoje Siesikai – Vilkmergės apskrities bažnytkaimis ir dvaras, valsčiaus centras.

XX a. pokario metais apylinkėse veikė Vyčio apygardos, Briedžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai. Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.

1998 m. patvirtintas Siesikų herbas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Siesikuose gimė ekonomistas, ekonomikos mokslų daktaras, politinis veikėjas Julius Veselka (1943–2012).

## Galerija

2020, Siesikai, prie seniūnijos.JPG|Gatvė prie seniūnijos
2020, Siesikai, girininkija.JPG|Siesikų girininkija
2020, Siesikai, Smetonos sodintas ąžuolas.JPG|A. Smetonos sodintas ąžuolas
Siesikai, kryžius.JPG|thumb|180px|Kaimo kryžius


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Italijos vyrų krepšinio rinktinė

**Italijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Italijos valstybei. Dalyvavo 13 olimpinių žaidynių, 10 pasaulio čempionatų ir 39 Europos čempionatuose.

Tai viena stipresnių pasaulio rinktinių: vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 2 vietą 1980 ir 2004 metais, Europos čempionate užėmė 1 vietą 1983 ir 1999 m.; užėmė 2 vietą 1937, 1946, 1991 ir 1997 m.; užėmė 3 vietą 1971, 1975, 1985 ir 2003 m.

## Pasiekimai olimpiadoje

* 1936 – 7 vieta.
* 1948 – 17 vieta.
* 1960 – 4 vieta.
* 1964 – 5 vieta.
* 1968 – 8 vieta.
* 1972 – 4 vieta.
* 1976 – 5 vieta.
* 1980 – 2 vieta 
* 1984 – 5 vieta.
* 2000 – 5 vieta.
* 2004 – 2 vieta 
* 2008 – 
* 2012–2018 – 
* 2020 – 5 vieta.

## Pasiekimai pasaulio čempionatuose

* 1950 – 
* 1954 – 
* 1959 – 
* 1963 – 7 vieta
* 1967 – 9 vieta
* 1970 – 4 vieta
* 1974 – 4 vieta
* 1978 – 
* 1982 – 
* 1986 – 6 vieta
* 1990 – 9 vieta
* 1994 – 
* 1998 – 6 vieta
* 2002 – 
* 2006 – aštuntfinalis
* 2010–2014 – 
* 2019 – 10 vieta
* 2023 – 8 vieta

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose

* 2025 – 11 vieta.
* 2022 – 7 vieta.
* 2017 – 7 vieta.
* 2015 – 6 vieta.
* 2013 – 8 vieta.
* 2011 – 17 vieta.
* 2009 – 
* 2007 – 9 vieta.
* 2005 – 10 vieta.
* 2003 – 3 vieta 
* 2001 – 11 vieta.
* 1999 – 1 vieta 
* 1997 – 2 vieta 
* 1995 – 5 vieta.
* 1993 – 9 vieta.
* 1991 – 2 vieta 
* 1989 – 4 vieta.
* 1987 – 5 vieta.
* 1985 – 3 vieta 
* 1983 – 1 vieta 
* 1981 – 5 vieta.
* 1979 – 5 vieta.
* 1977 – 4 vieta.
* 1975 – 3 vieta 
* 1973 – 5 vieta.
* 1971 – 3 vieta 
* 1969 – 6 vieta.
* 1967 – 7 vieta.
* 1965 – 4 vieta.
* 1963 – 12 vieta.
* 1959 – 10 vieta.
* 1957 – 10 vieta.
* 1955 – 6 vieta.
* 1953 – 7 vieta.
* 1951 – 5 vieta.
* 1947 – 9 vieta.
* 1946 – 2 vieta 
* 1939 – 6 vieta.
* 1937 – 2 vieta 
* 1935 – 7 vieta.

## Žymūs žaidėjai

* Marco Belinelli (2006-)
* Antonello Riva
* Giacomo Galanda (1997–2004)
* Dino Meneghin
* Gregor Fučka (1997–2001)
* Andrea Bargnani
* Gianluca Basile
* Luigi Datome (2007–2023)
* Gianmarco Pozzecco
* Roberto Brunamonti
* Nicolò Melli
* Pierluigi Marzorati
* Carlton Myers
* Renato Villalta
* Denis Marconato

## Treneriai


*  Marco Muggiani (1926)
*  Attilio De Filippi (1935)
*  Decio Scuri (1936, 1939)
*  Guido Graziani (1936–1937)
*  Elliott Van Zandt (1947–1951)
*  Giancarlo Marinelli (1952)
*  Amerigo Penzo (1952)
*  Vittorio Tracuzzi (1952–1953)
*  Francesco Ferrero (1954)
*  Jim McGregor (1954–1956)
*  Nello Paratore (1957–1968)
*  Giancarlo Primo (1969–1979)
*  Sandro Gamba (1979–1985, 1987–1992)
*  Valerio Bianchini (1985–1987)
*  Ettore Messina (1992–1997, 2015–2017)
*  Bogdan Tanjević (1997–2001)
*  Carlo Recalcati (2001–2009)
*  Simone Pianigiani (2009–2015)
*  Meo Sacchetti (2017–2022)
*  Gianmarco Pozzecco (2022–2025)
*  Luca Banchi (2025–)


## Rėmėjai

### Marškinėliai
* 2017–2023: Spalding
* 2023–: Macron

### Rėmėjas
* 2015–2021: Barilla
* 2022–: ITA Airways

## Šaltiniai
Koreliacijos ignoravimas

**Koreliacijos ignoravimas** – alternatyvų ieškojimas ten, kur jų nėra. Taip gali atsitikti esant tik dviem akivaizdžioms alternatyvoms. Užuot pasirinkęs vieną iš jų, puolantysis iškelia trečią, bandydamas atitraukti dėmesį nuo pirmųjų dviejų.

* *Tai tu užmušei savo [[lordas|lordą]] ar ne?*– *Aš prieš jį koviausi*. Šiuo atveju tikimasi tik vieno iš dviejų atsakymų, taip arba ne. Vietoj to, seka trečias atsakymas, paliekant patį klausimą neatsakytu.
* *Sakai, kad aš pavogiau pinigus, nes niekas kitas negalėjo to padaryti? Bet gal tų pinigų ten nebuvo?* Jei svarstoma, *kuris* asmuo yra vagis, nekvestionuojant pinigų buvimo fakto, šis argumentas yra klaida.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Koreliacinės argumentacijos klaidos
* Netikroji dilema
* Okamo skustuvas
Apeliavimas į baimę

**Apeliavimas į baimę** () – pastangos pakeisti žmonių elgesį ar jų požiūrį teigiant, kad tai sukelia pavojų jiems svarbioms vertybėms (gyvybei, sveikatai, turtui).

Žmonės labai skiriasi tiek jautrumu pačiam bauginimui, tiek ir polinkiu keisti elgesį vengiant pavojaus.

Apeliavimo į baimę efektyvumas daug mažesnis nei yra ar buvo įsitikinę daugelis politikų, rinkodaros specialistų bei mokslininkų. Metodas naudojamas ir kilniais tikslais, pavyzdžiui, spausdinant mirtimi grasinančius įspėjamuosius užrašus ant cigarečių pakelių. Psichologai nustatė jog tokie užrašai veikia, tačiau ne visada ir ne visus.. Bandant bauginimais įtikinti vartoti kremą nuo saulės, nustatyta jog tie bauginimai padeda tik jei grasinama ne mažiau nei mirtimi.

Jei dėl vienų ar kitų priežasčių metodas neveikia efektyviai, jis kai kada veikia priešingai. Žmonės imasi veiklos nuo kurios bandoma atgrasinti nes tai padidina jų savo vertės suvokimą.

## Šaltiniai
Netikrasis pasirinkimas

**Netikrasis pasirinkimas** () – loginė argumentacijos klaida, kuomet dvi ar daugiau alternatyvų pristatomos kaip vieninteliai įmanomi atvejai, nors galimas mažiausiai dar vienas (nepristatytas) variantas.

Šiai klaidai priskiriamas ir kategoriškas, „juodai baltas“ žmonių vertinimas – arba visi žmogaus veiksmai bei jų motyvai laikomi labai gerais, arba visai blogais. Tai psichologinės gynybos forma, atsakas į situaciją, kuri kitaip yra pernelyg sudėtinga.

## Pavyzdžiai
* Arba darom ką nors iš tiesų labai gerai, arba visai nedarom.
* Geri studentai mokysis ir nebijodami egzamino. Prasti studentai egzamino grėsmės nepaiso. Kam tie egzaminai?
* Jei nepateksi į rojų, tai jau pats žinai, kur tada pateksi.

## Šaltiniai
Liaušiai

:: *Apie kaimą Šakių rajone žr. [[Liaušiai (Šakiai)]]*.

**Liaušiai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės rytuose, šalia kelio , 15 km į pietryčius nuo Ukmergės. Šešuolių seniūnijos centras. Veikia paštas (LT-20018), biblioteka, kultūros namai, buvusi Liaušių pradinė mokykla ir nedidelis stadionas, 2 parduotuvės, medicinos punktas, degalinė. Dirba 3 medienos perdirbimo įmonės (tarp jų „Betula“, „Highlife“), veterinarijos įmonė. Stovi Lietuvos šimtmečio paminklas (atidengtas 2018 m. balandį, autorius – kraštietis Vaidas Ramoška).

## Etimologija

Kaimo pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis. Jis padarytas iš nebevartojamo asmenvardžio *Liaušis*, kuris kilęs iš dvikamienių asmenvardžio trumpinio – dėmens *Liau-*, išplėsto priebalsine priesaga *-š-*. Dėmuo *Liau-*, kurio atitikmenų esama kitose indoeuropiečių kalbose, siejamas su žodžiu *liauti* („nustoti, baigti“).

## Geografija

Senoji gyvenvietė išsidėsčiusi į pietvakarius nuo centrinės sankryžos su plentu (ties autobusų stotele), pakeliui į Bareišius, iki pradinės mokyklos pastato. Sovietmečiu buvo pastatyta daug mūrinių namų toliau į vakarus nuo senosios gyvenvietės abipus pagrindinės (dabartinė Mokyklos) gatvės, taip pat į pietus link Pilionių (maisto prekių parduotuvė, paštas ir kt.) ir į šiaurę link Virkščių (siloso bokštas, fermos, žemės ūkio paskirties pastatai).

2010 m. spalio 28 d. Ukmergės savivaldybės tarybos nutarimu Nr. 7-236 Liaušių kaime 9 gatvėms suteikti pavadinimai: Beržų, Gėlių, Jaunimo, Lakštingalų, Liepų (kelias link Pilionių), Mokyklos (pagrindinė gatvė, kelias link Bareišių), Molėtų (kelias ), Pakalnės, Paškonių (kelias link Paškonių).

## Istorija

Pirmą kartą paminėti 1744 m. Carmečiu buvo kaimas Žemaitkiemio valsčiuje.

1950–1992 m. Liaušiai buvo Butkūnų kolūkio centrinė gyvenvietė. 1952 m. įkurta biblioteka. 1967 m. pastatytas mokyklos pastatas, 1968 m. atidaryta mokykla, XXI a. tapusi Šešuolių mokyklos skyriumi, o vėliau uždaryta. 1975 m. įrengta asfaltbetonio aikštelė prie mokyklos.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Romėnų kalendorius

Pirmasis **romėnų [[kalendorius]]** – 10 mėnesių (metai apie 300 dienų – kiek truko vegetacinis periodas). Mėnesių pavadinimai – tiesiog numeriai (Primidilis, Duodilis, Tridilis, Kvartidilis, Kvintilis, Sekstilis, Septemberis, Oktoberis, Novemberis, Decemberis).

VII a. pr. m. e. Romos karalius Numas Pompilijus (715-672) įvedė 12 mėnesių. Pirmi keturi mėnesiai pervadinti (Primidilis-Martiusas, Duodilis-Aprikus („saulės sušildytas“), Tridilis-Majus, Kvartidilis-Junius) ir pridėti 2 nauji mėnesiai (Januarijus ir Februarijus).

Senovėje romėnai gyveno pagal mėnulio kalendorių ir metus pradėdavo pavasarį kartu su atgimstančia gamta ir naujų žemės ūkio darbų pradžia. Pirmasis mėnuo buvo skirtas tautos pradininkui dievui Marsui. Jis buvo pavadintas Marso mėnesiu (*mensis Martius*). Antrasis mėnuo vadinosi *mensis Aprilius*. Romėnai jau nebežino, kodėl jo toks vardas: ar jis kilęs iš žodžio „apricus“ – „šiltas“, ar iš „aper“ – „šernas“. Trečiasis mėnuo, „mensis maiuis“, skirtas romėnų dievybei, žiedų žydėjimo deivei Majai. Kadaise tai būta svarbios deivės. Vėliau ją truputį užgožė žolynų ir augalijos deivė Flora, bet mėnesio pavadinimas nesikeitė. Ketvirtasis mėnuo, *mensis Junius*, turi deivės Junonos vardą. Penktasis mėnuo iš pradžių vadinosi Penktuku – *Quintilis*, bet po Gajaus Julijaus Cezario mirties gavo jo vardą ir dabar vadinasi *mensis Julius*. Mat Cezaris buvo gimęs šį mėnesį. Šeštasis mėnuo iš pradžių buvo *Sextilis*. Po imperatoriaus Augusto mirties mėnuo buvo pervadintas į *mensis Augustus*. Tai nebuvo Augusto gimimo mėnuo, bet norėta, kad abiejų didžių vyrų mėnesiai eitų greta ir turėtų vienodą dienų skaičių. Septintasis mėnuo, kaip ir seniau, vadinamas Septintiniu mėnesiu – *mensis September*, aštuntas – Aštuntiniu (*mensis October*), devintas – Devintiniu (*mensis November*), dešimtas – Dešimtiniu (*mensis December*). Paskutinis pilnas mėnuo, jau žvelgiąs į kitus metus ir sujungiąs prabėgusį laiką su ateinančiu, turėjo dievo Jano vardą. Tai buvo *mensis Januarius*. Laikas tarp jo pabaigos ir naujųjų metų pradžios vadinosi Februarijaus mėnesiu (*mensis Februarius*). Februarijus turėjo tiek dienų, kiek jam likdavo nuo kitų mėnesių. Februarijaus mėnesį romėnai skalbėsi, švarinosi, tvarkė namus ir stengėsi nusivalyti sielos dėmes, nes naujuosius metus dera pasitikti švariems ir dvasia, ir kūnu.

Vėliau metų pradžia buvo perkelta į Januarijaus mėnesį. Gajus Julijus Cezaris, pasikvietęs Egipto astronomus, įvedė Saulės kalendorių, bet mėnesių pavadinimai liko tie patys. Daugelis tautų juos perėmė ir naudoja iki šių dienų.
Alsė

**Alsė** (*Alosa alosa*) – silkinių (*Clupeidae*) šeimos žuvis. Kūno šonuose yra po vieną didelę tamsią dėmę, kartais už jų dar būna dėmių, bet jos mažos. Užauga iki 75 cm ilgio ir 6 kg svorio.

Paplitusi gretimuose Lietuvai Baltijos rajonuose.

## Šaltiniai
Biogeografija

**Biogeografija** – mokslas tiriantis rūšių paplitimo dėsningumus ir procesus lemiančius šiuos dėsningumus. Tai sintetinis mokslas besiremiantis geografija, biologija, geologija, klimatologija, ekologija ir evoliucija. Rūšių paplitimo dėsningumai gali būti aiškinami remiantis įvairiais istoriniais faktoriais – specializacija, išnykimas, žemynų judėjimas, ledynų slinkimas, jūros lygio svyravimai dėl klimato pasikeitimų (ledynmečiai) ir prieinamos energijos šaltinių kombinacijų, atsižvelgiant į geografinius faktorius.

Iki Robert MacArthur ir E. O. Wilson publikacijos *The Theory of Island Biogeography* išleidimo 1967 m. (kuri buvo 1963 m. spausdinto straipsnio ta pačia tema išplėtimas) biogeografija laikyta grynai istorine sritimi ir manyta, kad jos tyrimo metodai yra išskirtinai aprašomieji. MacArthur ir Wilson pakeitė šį požiūrį, parodydami, kad rūšių įvairovė tam tikroje teritorijoje gali būti nuspėjama remiantis tokiais faktoriais kaip ekosistemos teritorija, imigracijos lygis ir rūšių išnykimo lygis. Tai sužadino domėjimąsi salų biogeografija.

Klasikinei biogeografijai atsirado didelė paspirtis vystantis molekulinei sistematikai – filogeografijai. Tai leidžia mokslininkams patikrinti savo teorijas apie populiacijų kilmę ir išplitimą (pvz., salų endeminių rūšių). Pavyzdžiui, klasikiniai biogeografai galėjo tik spekuliuoti apie rūšių Havajuose kilmę, o dabar filogeografija padėtų jiems patikrinti teorijas apie šių rūšių giminingumą su galimom kilmės populiacijomis Azijoje ir Šiaurės Amerikoje.

Pagrindinės zoogeografinės karalystės:
* Paleotropikai
* Holarktika
* Neotropikai
* Australazija ir Okeanija
* Antarktika

Pagrindinės faunistinės (biogeografinės) sritys:
*Neoarktinė
*Paleoarktinė
*Neotropinė
*Afrotropinė
*Madagaskaro
*Indostano-Malajų
*Australijos
*Naujosios Zelandijos
*Antarktinė

## Taip pat skaitykite
* Ekosistema
* Biologinė įvairovė
* Ekoregionas
* Biomas
Sykas

**Sykas** (*Coregonus lavaretus*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai.

## Paplitimas pasaulyje
Sykas paplitęs Šiaurės pusrutulyje, daugiausia Europos vidutinių platumų klimato juostoje.

## Išvaizda
Panašus į seliavą, bet už ją daug stambesnis. Viršutinis žandas išsikiša priekin. Nugara tamsiai žalia, šonai sidabriški. Žvynai smulkūs, lengvai nukrenta. Galva maža. Žiotyse dantų nėra arba jie labai smulkūs.

## Sykų porūšiai
Dėl sykų genties didelės įvairovės, filogenezės – iv. sėslių ir praeivių formų, kurios skiriasi kūno sandara, morfologija ir gyvenimo būdu, mokslininkams iki šiol yra didelis galvosūkis nustatant sykų genties rūšis ir porūšius.

Bet remiantis www.itis.gov, išskiriami 4, rečiau 3 sykų porūšiai, bet tarp biologų iki šiol galutinio sprendimo nėra:
* *Coregonus lavaretus baeri* Kessler, 1864 – Ladoginis sykas;
* *Coregonus lavaretus baicalensis* Dybowski, 1874 – Baikalinis sykas;
* *Coregonus lavaretus lavaretus* (Linnaeus, 1758) – Jūrinis sykas;
* *Coregonus lavaretus maraenoides* Berg, 1916 – Peipuso sykas; Kartais išskiriamas kaip atskira sykų genties rūšis *Coregonus maraenoides*.

## Sykai Lietuvoje
Lietuvoje sykas labai reta žuvis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Šalies vandenyse gyvena 4 porūšių sykai – 2 vietiniai ir 2 introdukuoti iš tolimesnių kraštų.

### Vietiniai sykai
* *Coregonus lavaretus lavaretus* – jūrinis sykas; gyvena Baltijos jūroje, neršti migruoja į Kuršių marias. Pusiau praeivė žuvis. Paprastai sugaunama 35-50 cm, 0,4-1,3 kg. Žiauninės lazdelės trumpesnės už žiauninius lapelius, jų palyginti nedaug – 21-30 (33). Nugariniame peleke (9) 10 (13), analiniame (11) 12 (14) šakotų spindulių. Šoninėje linijoje 84–100 žvynų.
* *Coregonus lavaretus holsatus* – ežerinis sykas; gyvena Platelių ežere. Ant pirmojo žiauninio lanko jis turi 21-25 stambias lazdeles. Auga lėtai, subręsta penktaisiais – šeštaisiais gyvenimo metais, pasiekęs 27-29 cm ilgį ir 200–300 g svorį. Minta dugniniais vėžiagyviais ir moliuskais. Patelių vislumas – 6,2-16,8 tūkst. ikrelių. Neršia lapkričio – gruodžio mėn. ant smėlėto–žvyruoto dugno, apaugusio augalija. Lietuvoje ežerinis sykas natūraliai gyvena tik Platelių, Galadusio ir Vištyčio ežeruose.

### Svetimvandeniai sykai
* *Coregonus lavaretus baeri* – ladoginis sykas; introdukuota Lietuvos ežeruose XX a. Kūno ilgis iki 55-60 cm, svoris 2-5 kg.
* *Coregonus lavaretus maraenoides* – Peipaus sykas; introdukuota Lietuvos ežeruose XIX-XX a. Ilgis iki 60 cm, svoris iki 2 kg. Turi 35-45 ilgas žiaunines lazdeles, nugariniame peleke (9) 10-11 (13), analiniame (10) 11-12 (14) šakotų spindulių, šoninėje linijoje (84) 93-96 (105) žvynus.

## Etimologija
Žodis *sỹkas* (dar užrašytas kaip *sỹkė, sỹkis*) giminiškas , , sen. , šved., , . Toliau – greičiausiai skolinys iš finougrų kalbų (nors yra manančių, kad atvirkščiai): , , , . Galbūt substratinis žodis.

## Taip pat skaityti
* Lietuvos žuvys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* iucnredlist.org / ''Coregonus lavaretus''
* fishbase.se / ''Coregonus lavaretus''
* luontoportti.com / Whitefish
* youtube.com / WHITE FISH (Coregonus lavaretus)
Seliava

**Seliava** (*Coregonus albula*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai. Žuvis panaši į silkę. Nugara pilkšvai žalsva, šonai sidabriški, pilvas baltas. Žvynai vidutinio dydžio, lengvai iškrintantys. Apatinis žandas atsikišęs į priekį ir užsirietęs į viršų. Turi lašišinėms žuvims būdingą riebalinį peleką. Nugarinis ir uodeginis pelekai pilkšvi, apatiniai skaidrūs. Nugariniame peleke 8-9 (11), analiniame (9) 10-13 (14) šakotų spindulių. Šoninėje linijoje turi 70-91 žvynus. Ant pirmojo žiauninio lanko būna 36-52 ilgos, tankios žiauninės lazdelės. Akys gana didelės

Seliava minta vėžiagyviais. Subręsta trečiaisiais, kartais ir antraisiais gyvenimo metais. Neršti pradeda lapkričio antroje pusėje, baigia iki gruodžio vidurio, kai vandens temperatūra nukrenta iki 5 °C. Neršia 1,5-3 m., o esant dideliam vėjui,- 10-15 m gylyje, ant smėlėto, žvirgždėto, retai ant dumbluoto dugno, kur gausu moliuskų kriauklelių (dreisenų), arba ant povandeninių augalų (elodėjų). Vislumas – 0,8-20 tūkst. ikrelių.

Seliavų ikrus naikina pūgžliai ir kitos žuvys.

Lietuvoje gyvena giliuosiuose ežeruose. Dažna verslinė žuvis. Paprastai sugaunama 15-18 cm, 50-90 g. Taip pat Lietuvoje auginama Ladogos ežero seliava, vadinama ripusu, kuri pasiekia iki 1 kg svorį.
Peledė

**Peledė** (*Coregonus peled*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai.

Natūraliai gyvenančios ir paplitusios Šiaurės Ledjūrio baseino upėse ir ežeruose nuo Mezenės upės iki Kolymos pusiasalio. Mokslininkų teigimu, šių žuvų arealas dėl introdukcijos buvo išplitęs ir pasiekęs Murmansko sritį šiaurėje, Tadžikistaną pietuose, Vokietiją vakaruose bei Užbaikalę ir Mongoliją rytuose. 

Kūno ilgis iki 55 cm, masė 0,5–3 kg, kartais iki 5 kg. Nugara tamsi, šonai tamsiai sidabriški. Nors peledės priklauso šaltamėgėms žuvims, bet gali augti ir 20–26 ᵒC temperatūros vandenyje. Gimtuose natūraliuose vandens telkiniuose gyvena dideliais būriais. Ant žvynų kraštų yra juodų taškelių, todėl jie tamsoko atspalvio. Viršutinis žandikaulis truputį ilgesnis už apatinį. Minta pelaginiais vėžiagyviais. Lytiškai subręsta 3–5 metų. Neršia rudenį ir žiemos pradžioje.

## Lietuvoje
Lietuvoje introdukuotos apie 1960 m. Veisiamos žuvivaisos įmonėse, auginamos ežeruose ir tvenkiniuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Sykai

**Sykai** (*Coregonus*) – lašišinių (*Salmonidae*) šeimos žuvų gentis. Kūnas sidabriškas su lengvai iškrintančiais žvynais, šonai be dėmių. Šoninėje linijoje yra iki 100-110 žvynų.

Lietuvoje aptinkamos šios rūšys:
* Sykas (*Coregonus lavaretus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. **Pav.**
* Seliava (*Coregonus albula*)
* Čyras (*Coregonus nasus*)
* Peledė (*Coregonus peled*)
* Muksunas (*Coregonus muksun*)
Čyras

**Čyras** (*Coregonus nasus*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai. Kūnas iki 0,8 m ilgio, aukštas ir iš šonų plokščias. Nugara tamsi, šonai sidabriški. Kūno šonuose žvynai tamsoki, nes yra dėmėlių. Galva maža, buka, žiotys mažos.

Paplitęs Arkties vandenyno jūrų baseinuose. Lietuvoje reta, introdukuota verslinė žuvis, veisiama žuvivaisos įmonėse. Dažniausiai sugaunama 2-4 kg.
Muksunas

**Muksunas** (*Coregonus muksun*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai. Kūnas ties galva aukštas, palaipsniui žemėjantis link uodegos. Žvynai vidutinio dydžio. Galva ilga ir smaili. Viršutinis žandas ilgesnis už apatinį. Akys didelės. Žuvis išauga iki 75-80 cm, svoris 8-13,8 kg. Ilgiausias registruotas gyvenimo amžius – 23 metai.

Paplitęs Arkties vandenyno baseino gėluose (Karos, Kolymos upės) ir apysūriuose vandenyse. Lietuvoje veisiamas žuvivaisos įmonėse, auginamas tvenkiniuose. Reta, pusiau praeivė introdukuota žuvis.

## Nuorodos
* Fishbase.org apie muksuną
Chalkopiritas

**Chalkopiritas** (graik. χαλχοζ – varis) – vario geležies sulfido (CuFeS2) mineralas. Dėl savo geltonos spalvos ir didelio vario kiekio dar vadinamas **geltonuoju variu** arba **vario piritu**.

Chalkopiritas dažnai sumaišomas su piritu. Chalkopirito spalva yra tamsesnė, pats mineralas tankesnis, o kristalai tetragoninės kristalų sistemos.

Šis mineralas yra svarbi vario rūda. Randamas hidroterminėse gyslose kartu su kvarcu, piritu, fluoritu, sfaleritu, galenitu.
Vaivorykštinis upėtakis

**Vaivorykštinis upėtakis**, arba **plienagalvė lašiša** (*Oncorhynchus mykiss*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai.

Ilgis iki 1,2 m, svoris iki 25 kg. Kūnas verpstės formos, iš šonų kiek plokščias, išmargintas apvaliomis tamsiomis dėmėmis. Galva ir nugara plieno spalvos. Šonai sidabriški, dėmėti. Pilvas pilkšvai baltas. Neršiančių žuvų, ypač patinų, kūno šonuose išryškėja rožinė juosta, kuri pakraščiuose yra blyškesnė. Žvynai nedideli.

Būna praeivės ir sėslios gėlavandenės formos. Praeiviai vaivorykštiniai upėtakiai vadinami plienagalvėmis lašišomis, sėslieji – vaivorykštiniais upėtakiais. Įvairios vaivorykštinio upėtakio formos skiriasi tik augimu, vislumu, neršto laiku, atsparumu ligomis, o morfologiškai jie visi gana panašūs.

Natūraliai paplitęs Ramiojo vandenyno šiaurinėje dalyje. Ramiojo vandenyno baseine JAV ir Kanadoje nuo Aliaskos iki Kalifornijos, įskaitant vieną rūšį aptinkamą Kolumbijos upėje ir jos intakuose, Boforto jūroje. Piečiausia rūšis sutinkama palei Šiaurinės Meksikos krantus. Dar viena rūšis veisiasi Beringo jūroje palei Aleutų salų krantus, Kamčiatkos pusiasalyje, Rusijoje. Pastarajame pusiasalyje sutinkama rūšis kartais nuklysta į Ochotsko jūrą, Amūro upės žiotis.

Tai svarbios verslinės žuvys, įveistos Didžiuosiuose ežeruose, Misisipės, Rio Grandės baseinuose bei kitose JAV, Kanados upėse (tarp jų Arktinėse zonose ir Atlanto vandenyno baseino upėse). Daugelyje ežerų bei upių įveisti upėtakiai sėkmingai prisitaikė ir dabar dauginasi be žmogaus pagalbos. Tačiau kai kuriose ekologinės sistemose stebima jų daroma žala.

Sėslūs gėlavandeniai upėtakiai Lietuvoje auginami tvenkiniuose nuo XIX a.


Oncorhynchus mykiss 02 by-dpc.jpg|Jauniklis
Rainbow trout fish onchorhynchus mykiss detailed photography.jpg|Suaugusi žuvis
Steelhead Global Range Map.JPG|Natūralus plienagalvių lašišų paplitimo arealas
Rainbow Trout US Range.JPG|JAV introdukuotų rūšių (pažymėta raudonai) ir natūralaus paplitimo arealas (pažymėta rudai)


## Išnašos
Kimbrai

**Kimbrai** – protogermanų gentis, kuri, pasak Plinijaus Vyresniojo, gyveno Jutlandijoje (*Chersonesus Cimbrica*). Maždaug prieš 100 m. pr. m. e. kimbrai kartu su teutonais paliko pietų Skandinaviją ir migravo į pietryčius. Po keleto mūšių su bojais ir kitomis keltų gentimis 113 m. pr. m. e. jie pasirodė prie Noriko, kur įsiveržė į Romos sąjungininkų tauriskų žemes. Tuo pačiu metu, jei ne anksčiau, jie kartu su savimi patraukė nemažai keltų kaip sąjungininkų ir didžiąją dalį migruojančių kimbrų ėmė sudaryti keltiški elementai, pvz., ambronai.
Šlakis

**Šlakis**, **šlakys** arba **jūrinis upėtakis** (*Salmo trutta trutta*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai, upėtakio porūšis. Genetiškai nuo jos mažai skiriasi margasis upėtakis.

Šlakio kūno ilgis iki 1,2 m, masė iki 13 kg. Labai panaši į lašišą, nuo kurios skiriasi kiek aukštesniu uodegos stiebeliu, arčiau snukio galo esančiomis akimis. Kūno šonuose, virš ir žemiau šoninės linijos yra apvalios ar pusmėnulio formos tamsių dėmių. Lytiškai subrendusio patino kūno šonuose yra dar rausvų dėmelių. Žvynai smulkūs. Pelekai pilki.

Migruojanti žuvis. Paplitusi Baltijos jūroje. Nerštui migruoja į Nemuno baseino šaltavandenes upes. Jaunikliai iš upių migruoja į jūrą. Nykstanti verslinė žuvis. Dėl to migracijos ir neršto vietos saugomos.

## Išnašos
Upėtakis

**Upėtakis** (*Salmo trutta*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai.

Lietuvoje aptinkami du porūšiai:
*Šlakis (*Salmo trutta trutta*)
*Margasis upėtakis (*Salmo trutta fario*)

## Išnašos
Paprastosios lašišos

**Paprastosios lašišos** (*Salmo*) – lašišinių (*Salmonidae*) šeimos žuvų gentis, kuriai priklauso:

* Atlantinė lašiša (*Salmo salar*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Upėtakis (*Salmo trutta*):
** Šlakis (*Salmo trutta trutta*)
** Margasis upėtakis (*Salmo trutta fario*)
Stintžuvės

**Stintžuvės** (*Osmeriformes*) – kaulinių žuvų būrys. Priklauso 13 šeimų, 76 gentys ir apie 310 rūšių.

## Šaltiniai
Stintinės

**Stintinės** (*Osmeridae*) – žuvų šeima, priklausanti stintžuvių (*Osmeriformes*) būriui. Nedidelės jūrinės arba ežerinės šiaurinio pusrutulio žuvys. Kūnas žemos ir ilgos verpstės formos. Nugara tamsi, šonai sidabriški arba balkšvi, dažnai permatomi. Nugarinis pelekas trumpas, jame 7-14 spindulių. Stuburio slanksteliai ne visai sukaulėję, per juos eina chorda. Žiotys didelės, gilios. Turi dantis ir plaukiojamąją pūslę. Skrandis maišelio formos. Ikreliai maži, lipnūs.

Paplitusios Šiaurės pusrutulyje. Dauguma gėlavandenės ir praeivės žuvys, jūrinių rūšių nedaug.
*Stinta, stintelė (*Osmerus eperlanus*)
**Europinė stinta (*Osmerus eperlanus eperlanus*)
*Stintenė (*Mallotus villosus*)

Šeimoje 6 gentys, 16 rūšių
## Gentys
*Rytinės jūrinės stintos (*Allosmerus*)
*Mažažiotės stintos (*Hypomesus*)
*Stintenės (*Mallotus*)
*Paprastosios stintos (*Osmerus*)
*Stintenėlės (*Spirinchus*)
*Ramiojo vandenyno stintos (*Thaleichthys*)

## Nuorodos
*Family Osmeridae – Smelts 
*Stintinių (''Osmeridae'') šeimos žuvų iliustracijos ir rūšių sąrašas
Europinė stinta

* *Salmo eperlanus* Linnaeus, 1758

**Europinė stinta** (*Osmerus eperlanus*) – stintinių (*Osmeridae*) šeimos žuvis. Turi specifinį, panašų į agurkų kvapą.

## Paplitimas
Paplitusios šiaurės vakarų ir šiaurės Europoje, ypač Šiaurės, Baltijos, Baltosios, Pečioros jūrų, Biskajos įlankos rytinės pakrantės vandenyse, gretimose upėse ir ežeruose, bei plačiai išplitusios Baltijos šalių, Suomijos, Rusijos Federacijos (Kaliningrado, Leningrado, Pskovo, Novgorodo, Murmansko (išskyrus vidinę dalį), Tverės srityse, Karelijos Respublikoje) teritorijose.

## Veisimasis
Europinės stintos Lietuvoje neršia anksti pavasarį – balandžio mėnesį. Ikrus išneršia ant vandens augalų, žvirgždėto, smėlėto dugno.

## Mityba
Maitinasi zooplanktonu bei bentosu.

## Porūšiai
Išskiriami du porūšiai:
* *Osmerus eperlanus mordax*;
* *Osmerus eperlanus eperlanus*;

Anadrominis *Osmerus eperlanus mordax* porūšis panašūs į *Osmerus eperlanus eperlanus* porūšį tuo, kad pavasarinės žuvų neršto migracijos metu jų tinklainėje yra beveik grynas porfiropsinas.

## Europinės stintos Lietuvoje
Lietuvoje stintos labai dažnos verslinės žuvys, 2011 m. šalyje buvo sugauta 115 440 kg didstinčių ir 7748 kg ežerinių stintelių. Kasmet rengiama šventė „Palangos stinta“. Lietuvoje gyvena 3 formų stintos: Baltijos jūroje praeivės ir gėluose vidaus vandenyse sėslios:
* **didstintė** (*Osmerus eperlanus eperlanus*); praeivės, jos gyvena Baltijos jūroje ties Lietuvos krantais, neršti plaukia į Kuršių marias ir Nemuno žemupį. Kūnas 15-18 cm, retais atvejais 30 cm ilgio (rekordinio ilgio sugauta siekė 45 cm) ir žemas, sveria iki 75 g, bet dažniausiai 25–30 g (rekordinio svorio sugauta, 178 g). Nugara žalsvai rusva, šonai melsvai sidabriški, pilvas baltas. Žvynai maži, ploni, matinio atspalvio. Maksimalus užregistruotas amžius: 10 metų.
* **stintelė** (*Osmerus eperlanus mordax spirinchus*); gyvena sėsliai Kuršių mariose, kartais Nemuno deltoje. Kūno ilgis 8–10 cm, svoris 5–6 g.
* **ežerinė stintelė** (*Osmerus eperlanus mordax relicta*); gyvena sėsliai gėluose šaltavandeniuose šalies ežeruose, tokiuose kaip Drūkšiai, Lūšiai, Dusia. Kūno ilgis 15–20 cm, bet dažniausiai 6–8 cm, svoris 30–40 g, bet dažniausiai 2–5 g.

## Etimologija
Žodis *stìnta* (*stìntė*) giminiškas  ir yra skolinys iš . Vokiškas žodis kildinamas arba iš vok. žem. *Stunz*, plg.  (‘neūžauga, trumpas’), arba iš veiksmažodžio *stinken* (‘dvokti’), pagal ryškų žuvies kvapą.

## Taip pat skaitykite
Lietuvos žuvų rūšių sąrašas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* youtube.com / European Smelt (Osmerus eperlanus) Underwater UK (*nufilmuotoje video vaizdo medžiagoje europinės stintos*)
* youtube.com / Smelt (Osmerus eperlanus) nocturnal spawning migration in Norsjø, southeastern Norway (*pietryčių Norvegijoje nufilmuotoje video vaizdo medžiagoje, europinių stintų naktinė migracija*)
Stintenė

**Stintenė** (*Mallotus villosus*) – stintinių (*Osmeridae*) šeimos žuvis. Kūnas iki 18 cm ilgio. Paplitusi šaltose šiaurės jūrose. Verslinė žuvis, svarbus menkių maisto objektas.
Kroatijos vyrų krepšinio rinktinė

**Kroatijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Kroatijos valstybei.
Nuo 1992 m., kai atsiskyrė nuo Jugoslavijos, Kroatija dalyvavo visuose Europos čempionatuose, 4 vasaros olimpinėse žaidynėse ir 3 pasaulio čempionatuose. Rinktinė buvo itin sėkminga XX a. dešimtajame dešimtmetyje, kai tarp 1992 ir 1995 m. laimėjo keturis medalius: olimpinių žaidynių sidabrą, pasaulio čempionato bronzą ir dusyk Europos čempionato bronzą. Vėliau į kurio nors turnyro finalo ketvertą pavyko patekti tik 2013 m. Europos čempionate.

## Pasiekimai Olimpiadose

* 1992 – 2 vieta 
* 1996 – 7 vieta.
* 2008 – 6 vieta.
* 2016 – 5 vieta.

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose

* 1993 – 3 vieta, 
* 1995 – 3 vieta, 
* 1997 – 11 vieta.
* 1999 – 11 vieta.
* 2001 – 7 vieta.
* 2003 – 11 vieta.
* 2005 – 7 vieta.
* 2007 – 6 vieta.
* 2009 – 6 vieta.
* 2011 – 13 vieta.
* 2013 – 4 vieta.
* 2015 – 9 vieta.
* 2017 – 10 vieta.
* 2022 – 11 vieta.

## Pasiekimai Pasaulio krepšinio čempionatuose
* 1994 – 3 vieta 
* 2010 – 14 vieta.
* 2014 – 10 vieta.

## Garsiausi žaidėjai

* Dražen Petrović
* Toni Kukoč
* Dino Rađa
* Bojan Bogdanović
* Stojko Vranković
* Velimir Perasović
* Žan Tabak
* Mario Hezonja
* Roko Ukić
* Damir Mulaomerović
* Franjo Arapović
* Krunoslav Simon
* Dario Šarić
* Zoran Planinić
* Marko Popović
* Ivica Zubac

## Treneriai


*  Petar Skansi (1992, 1996–1998 m.)
*  Mirko Novosel (1993 m.)
*  Josip Gjergja (1994 m.)
*  Aleksandar Petrović (1995, 1999–2001, 2016–2017 m.)
*  Boško Božić (1999 m.)
*  Neven Spahija (2001–2005 m.)
*  Jasmin Repeša (2005–2009, 2012–2014 m.)
*  Josip-Jerko Vranković (2010–2011 m.)
*  Velimir Perasović (2015 m.)
*  Ivica Skelin (2017–2018 m.)
*  Dražen Anzulović (2018–2019 m.)
*  Veljko Mršić (2019–2022 m.)
*  Damir Mulaomerović (2022–)


## Šaltiniai

## Nuorodos

* FIBA Kroatijos puslapis
* Kroatijos rinktinės puslapis
Graikijos vyrų krepšinio rinktinė

**Graikijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Graikijos valstybei. Dalyvavo 28 Europos čempionatuose.

Graikijos rinktinė – viena pajėgiausių Europos krepšinio nacionalinių komandu. Graikų krepšininkai laimėjo 1987 m. namuose vykusį Europos čempionatą bei 2005 m. turnyrą Serbijoje, dar tris kartus liko tarp prizininkų, o tarp 1987 ir 1997 m. tik kartą nepateko į finalo ketvertą.

Olimpinėse žaidynėse visus 3 kartus, kai dalyvavo pastaraisiais dešimtmečiais, pateko į ketvirfinalį, o pasaulio čempionate 2006 m. laimėtas sidabras (finale nusileista Ispanijai), bei dar du kartus (1994 ir 1995 m.) patekta į finalo ketvertą.

## Pasiekimai olimpiadose

* 1952 – 17 vieta.
* 1996 – 5 vieta.
* 2004 – 5 vieta.
* 2008 – 5 vieta.
* 2024 – 8 vieta.

## Pasiekimai Europos krepšinio čempionatuose

* 2025 – 3 vieta 
* 2022 – 5 vieta.
* 2017 – 8 vieta.
* 2015 – 5 vieta.
* 2013 – 11 vieta.
* 2011 – 6 vieta.
* 2009 – 3 vieta 
* 2007 – 4 vieta.
* 2005 – 1 vieta 
* 2003 – 5 vieta.
* 2001 – 9 vieta.
* 1999 – 16 vieta.
* 1997 – 6 vieta.
* 1995 – 4 vieta.
* 1993 – 4 vieta.
* 1991 – 5 vieta.
* 1989 – 2 vieta 
* 1987 – 1 vieta 
* 1983 – 11 vieta.
* 1981 – 9 vieta.
* 1979 – 9 vieta.
* 1977 – 9 vieta.
* 1975 – 12 vieta.
* 1973 – 11 vieta.
* 1969 – 10 vieta.
* 1967 – 12 vieta.
* 1965 – 8 vieta.
* 1961 – 17 vieta.
* 1951 – 8 vieta.
* 1949 – 3 vieta 

## Pasiekimai pasaulio čempionatuose

* 1950 – 
* 1954 – 
* 1959 – 
* 1963 – 
* 1967 – 
* 1970 – 
* 1974 – 
* 1978 – 
* 1982 – 
* 1986 – 10 vieta
* 1990 – 6 vieta
* 1994 – 4 vieta
* 1998 – 4 vieta
* 2002 – 
* 2006 – 2 vieta 
* 2010 – 11 vieta
* 2014 – 9 vieta
* 2019 – 11 vieta
* 2023 – 15 vieta

## Sudėtis
Sudėtis 2025 m. Europos krepšinio čempionate:

|}
| valign="top" |
**Vyr. treneris**
* 
**Trenerio asistentas**
* 
----
**Legenda:**
* **Klubas** – paskutinis klubas prieš čempionatą
* **Amžius** – amžius 2025 m. rugpjūčio 27 d.
* **(C)** – kapitonas
|}

## Žymūs žaidėjai

* Janis Antetokunpo
* Nikas Galis
* Dimitris Diamantidis
* Teodoras Papalukas
* Panajotis Fasulas
* Vasilis Spanulis
* Panajotis Janakis
* Fragiskas Alvertis
* Fanis Christodulu
* Giorgas Kolokitas
* Nikas Oikonomu
* Georgijas Sigalas

## Treneriai


*  Misas Pantacopulas (1949 m.)
*  Vladimiras Valas (1951–1952 m.)
*  Faidonas Mataju (1961–1965, 1969 m.)
*  Kostas Muruzis (1972–1974 m.)
*  Janis Joanidis (1981, 2003 m.)
*  Kostas Politis (1983–1987 m.)
*  Eftimis Kiumurcoglu (1989–1993 m.)
*  Makis Dendrinas (1994–1996 m.)
*  Panajotis Janakis (1997–1998, 2004–2008 m.)
*  Kostas Petropulas (1999–2001 m.)
*  Jonas Kazlauskas (2009–2010 m.)
*  Ilijas Zuras (2011–2012 m.)
*  Andrea Trinkjeris (2013–2014 m.)
*  Fotis Kacikaris (2014–2016 m.)
*  Kostas Misas (2017 m.)
*  Tanasis Skurtopulas (2017–2019 m.)
*  Rikas Pitinas (2019–2021 m.)
*  Dimitris Itudis (2021–2023 m.)
*  Vasilis Spanulis (2023–)


## Šaltiniai
Latvijos vyrų krepšinio rinktinė

**Latvijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Latvijos valstybei. Pirmojo Europos čempionato čempionė. Į olimpinės žaidynes patekusi tik kartą (1936 m.), o 2023 m. debiutavo pasaulio čempionate.

Debiutiniame pasaulio čempionate be savo lyderio Kristapo Puorzingio likę latviai pateikė sensaciją: grupės etape eliminavo Europos vicečempionus prancūzus ir pateko į antrą etapą. Ten latviai palaužė Ispanijos bei Brazilijos rinktines ir pateko į ketvirtfinalius. Šiame etape latviai po atkaklios kovos pralaimėjo vokiečiams. Kovoje dėl 5 vietos Latvijos rinktinė nugalėjo Italiją ir sutriuškino Lietuvą. Latvių žaidėjas Artūras Žagaras su 17 rezultatyvių perdavimų paskutiniame susitikime pagerino čempionato rekordą.

## Laimėjimai
1935 m. Europos čempionate užėmė 1 vietą, 1939 m. užėmė 2 vietą.

## Pasiekimai tarptautiniuose turnyruose

### Olimpinės žaidynės

* 1936 – 15 vieta.

### Europos krepšinio čempionatas
* 1935 – 1 vieta 
* 1937 – 6 vieta.
* 1939 – 2 vieta 
* 1993 – 10 vieta.
* 1997 – 16 vieta.
* 2001 – 8 vieta.
* 2003 – 13 vieta.
* 2005 – 13 vieta.
* 2007 – 13 vieta.
* 2009 – 13 vieta.
* 2011 – 21 vieta.
* 2013 – 11 vieta.
* 2015 – 8 vieta.
* 2017 – 5 vieta.
* 2025 – 12 vieta.

### Pasaulio čempionatas
* 2023 – 5 vieta

## Sudėtis
Sudėtis 2025 m. Europos krepšinio čempionate:

|}
| valign="top" |
**Vyr. treneris**
* 
**Trenerio asistentas**
* 
----
**Legenda:**
* **Klubas** – paskutinis klubas prieš čempionatą
* **Amžius** – amžius 2025 m. rugpjūčio 27 d.
* **(C)** – kapitonas
|}

## Treneriai

*  Valdemārs Baumanis – (1935–1936)
*  Ādolfs Grasis – (1937)
*  Valdemārs Baumanis – (1939)
*  Armands Krauliņš – (1993–1996)
*  Igors Miglinieks – (1997–1999)
*  Armands Krauliņš – (2000–2003)
*  Kārlis Muižnieks – (2004–2007)
*  Kęstutis Kemzūra – (2008–2009)
*  Ainars Bagatskis – (2010–2017)
*  Arnis Vecvagars – (2017–2019)
*  Roberts Štelmahers – (2019–2021)
*  Luca Banchi – (2021–2025)
*  Sito Alonso – (2025–2026)
*  Jānis Gailītis (2026-)

## Žymūs žaidėjai
* Kristaps Porziņģis
* Andris Biedriņš
* Dāvis Bertāns
* Artūrs Žagars
* Jānis Timma
* Kaspars Kambala
* Igors Miglinieks
* Visvaldis Melderis
* Rūdolfs Jurciņš
* Ainars Bagatskis
* Roberts Štelmahers
* Rolands Šmits
* Jānis Strēlnieks

## Išnašos
Žodynas

**Žodynas** – žodžių sąrašas su jų reikšmėmis (apibrėžimais). Priimta nurodyti ir kokia tai kalbos dalis (daiktavardis, veiksmažodis, prieveiksmis ir t. t.). Kai kuriose kalbose žodžiai gali būti skirtingų formų, bet tik lemos forma pateikiama kaip pagrindinė žodyno reikšmė. Dažniausiai žodynai leidžiami knygų pavidalu, gali būti ir iliustruoti.

Taip pat žodynu gali būti vadinama kalbos, tarmės, šnektos ar kitokio kalbinio darinio žodžių visuma – leksika.

## Tipai
Žodynai, priklausomai nuo turinio, gali būti:
* kalbos (pavyzdžiui, lietuvių). Tai žodžių rinkinys su kiekvieno iš jų reikšmės aprašymu. Nurodomos žodžio formos, etimologija, tarimas, vartosenos pagalba, sakinių pavyzdžiai;
* ortografiniai – tik žodžių rinkiniai be reikšmių aprašymo;
* keliakalbiai – dvikalbiai, trikalbiai (pavyzdžiui, prancūzų–kinų);
* frazeologiniai, terminologiniai, biografiniai, tematiniai, enciklopediniai.

## Istorija
Vienas iš seniausių žinomų žodynų, iki šiol išlikęs sutrumpintos formos, buvo Verijaus Flako lotynų kalbos žodynas, parašytas valdant imperatoriui Augustui (*De Significatu Verborum* – „Apie žodžių reikšmes“). Tai buvo sunkių ir senovinių žodžių sąrašas, kurių vartosena buvo iliustruota ankstesnių romėnų autorių citatomis.

1620–1629 m. Vilniuje išleistas Konstantino Sirvydo lenkų–lotynų–lietuvių *[[Dictionarium Trium Lingvarum]]* („Trijų kalbų žodynas“) – seniausias lietuvių kalbos žodynas, kurio išlikę egzemplioriai nėra defektiniai. Tai buvo antrasis Sirvydo žodynas.

## Nuorodos

* Bendrinės lietuvių kalbos žodynas
* Dabartinės lietuvių kalbos žodynas
* Lietuvių kalbos žodynas (*[http://lkz.lt/ lkz.lt]*, ''ekalba.lt'')
* Aiškinamieji žodynai 
* DMOZ žodynų sąrašas 
* Žodynai tinkle
Vikižodynas

**Vikižodynas** () – universalaus internetinio žodyno kūrimo projektas, Vikipedijai bei kitiems Vikimedijos projektams giminingas projektas, besiremiantis mediawiki programine įranga ir yra laisvai prieinamas internete.

Vikižodyno projekto tikslas – sukurti laisvai prieinamą bei universalų žodyną – tiek bendrąjį kuria nors (pvz., lietuvių kalba), tiek ir kitomis kalbomis, tiek sinonimų, vietovardžių, frazeologizmų, vardažodžių, taip pat pateikti vertimus į kitas kalbas.

Pagal Daniel Alston idėją projektas pradėtas realizuoti anglų kalba 2002 m. gruodžio 12 d. Vikižodyno projektas lietuvių kalba pradėtas kurti 2003 m. Lietuvių Vikižodyne  2009 sausio 22 d. buvo pasiekta 100 000 straipsnių riba. Šiuo metu yra daugiau kaip **600 000** žodžių ir frazių.

## Nuorodos

* Pagrindinis Vikižodyno projekto puslapis 
* Projektas lietuvių kalba
Lydekos

**Lydekos** (*Esox*) – lydekžuvių (*Esociformes*) būrio, monotipinės **lydekinių** (*Esocidae*) šeimos žuvų gentis.

Plėšrios gėlavandenės žuvys, plačiomis dantytomis žiotimis ir iš viršaus suplotu snukiu. Kūnas strėliškas, nugarinis pelekas nustumtas atgal. Grobį puola iš pasalų. 

Lietuvoje plačiai paplitusi lydeka (*Esox lucius*).

Gentyje yra 5 rūšys:
*Amerikinė raudonpelekė lydeka (*Esox americanus*)
*Europinė lydeka, arba lydeka (*Esox lucius*)
*Amerikinė didžioji lydeka, arba maskinongas (*Esox masquinongy*)
*Juodoji lydeka (*Esox niger*)
*Amūrinė lydeka (*Esox reichertii*)

## Nuorodos
*Family Esocidae – Pikes 


Image:Esox niger.jpg|Juodoji lydeka (*Esox niger*)
Image:Muskellunge USFWS.jpg|Amerikinė didžioji lydeka (*Esox masquinongy*)