open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žeimių apylinkė (Jonava)

**Žeimių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žeimių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jonavos rajonui. 1954 m. prijungtos Svolkėnų apylinkė, dalis Ručiūnų apylinkės, dalis Dargužių apylinkės, dalis Aklių apylinkės ir dalis Širvių apylinkės, 1963 m. – Liepių apylinkė ir Širvių apylinkė, o dalis Žeimių apylinkės prijungta prie Šėtos apylinkės. 1965 m. dalis teritorijos prijungta prie Bukonių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Molotovo vardo, J. Žemaitės vardo kolūkiai, Žeimių tarybinio ūkio Mitėniškių ir Drobiškių skyriai  || 
|-
| 1959 m.  || 85,71 || 3110 () || „Žeimių“ kolūkis, J. Žemaitės vardo kolūkis, „Gintaro“ kolūkis, Žeimių tarybinio ūkio Palankesių ir Miteniškių skyriai  || 1 miestelis, 20 kaimų, 20 vienkiemių, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 2848 || || 1 miestelis, 39 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 112,6 || || „Gintaro“ kolūkis, Pauliukų kolūkis, Žeimių kolūkis, Žeimių tarybinis ūkis, Žeimių vaismedžių medelynas  || 1 miestelis (Žeimiai), 33 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 7 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 34 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 6 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2584 || || 1 miestelis, 44 kaimai, 1 viensėdis, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 6 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Pauliukų kolūkis, Žeimių kolūkis, Barupės sodininkystės tarybinis ūkis, Girelės girininkija  || Juškonys, Kuigaliai, Žeimiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2546 || || 1 miestelis, 27 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Rimantas Gučas

**Rimantas Gučas** (1942 m. rugpjūčio 22 d. Kaune – 2026 m. sausio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos muzikologas, vargonų restauratorius, tautosakininkas.

## Biografija
Tėvai Alfonsas Gučas ir Giedrė Gučienė, brolis Augis Gučas, seserys: Birutė Gučaitė ir Giedrė Gučaitė.

1965 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Čiurlionytės klasę. 1966–1972 m. dirbo Lietuvos dailės muziejaus Teatro ir muzikos skyriuje (nuo 1992 m. Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejus). 1972 m. prie Paminklų restauravimo valdybos (vėliau Respublikinis kultūros paminklų restauravimo trestas) įkūrė vargonų restauravimo dirbtuvę (nuo 1991 m. valstybinė įmonė, nuo 1993 m. bendrovė „Vilniaus vargonų dirbtuvė“), nuo 1991 m. jos direktorius.

Pagal jo projektus dirbtuvė restauravo, suremontavo, pastatė naujų ar perstatė apie 30 vargonų. 1997 m. jam suteikta aukščiausios kategorijos restauravimo technologo (vargonai) kvalifikacija. Nuo 1998 m. Tarptautinės vargonų statytojų asociacijos (*International Society of Organbuilders*) narys. 1987–1990 m. TSRS vargonininkų ir vargonų meistrų draugijos pirmininkas (su O. Jančenka). 1997–1998 m. LRT tarybos pirmininkas. Radijo ir televizijos laidų, politinių feljetonų autorius. Aprašė didžiąją dalį Lietuvos vargonų, sudarė pirmąjį Lietuvos paminklinių vargonų sąrašą (1971 m.), parengė Lietuvos vargonų katalogą. Užrašė daugiau kaip 1000 lietuvių liaudies dainų.

Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Darbai
**Restauruoti ir rekonstruoti vargonai:**
* Kauno arkikatedra bazilika, 1973–1983 m.
* Kauno evangelikų liuteronų bažnyčia, 1988 m.
* Vilniaus Šv. Kryžiaus bažnyčia, 1988 m.
* Šiluvos Švč. Mergelės Marijos Gimimo bazilika, 1978 m.
* Kėdainių Šv. Jurgio bažnyčia, 1979 m.
* Kėdainių Šv. Juozapo bažnyčia, 1994 m.
* Tytuvėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia, 1981 m.
* Skaudvilės Šv. Kryžiaus bažnyčia, 1983 m.
* Šešuolių Šv. Juozapo bažnyčia, 1983 m.
* Panevėžio Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia, 1983 m.
* Adakavo Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, 1986 m.
* Telšių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, 1989 m.
* Pabiržės Švč. Trejybės bažnyčia, 1993 m.
* Vanagų bažnyčia, 2003 m.
* Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia, 2004 m.
* Peterhofe, Rusija, 1985 m.
* M. Glinkos muzikos muziejus Maskvoje, 1998 m.

**Pastatyti nauji vargonai:**
* Vilniaus Šv. Jonų bažnyčia, Oginskių koplyčios 1974 m. ir didieji 2000 m.
* Vilniaus universiteto auloje, 1975 m.
* Lietuvos muzikos akademija, 1993 m.
* Kauno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų (Vytauto Didžiojo) bažnyčia, 1983 m.
* Kauno Švč. Trejybės (Seminarijos) bažnyčia, 1990 m.
* Nidos evangelikų liuteronų bažnyčia, 1984 m.
* Kernavės bažnyčia, 1993 m.

## Šaltiniai
Debesuotumas

**Debesuotumas** – debesų kiekis, matomas dangaus skliaute arba skridimo trąsoje. Matuojamas 10 balų skalėje: 0 – debesų visai nėra), 5 – debesys dengia pusę dangaus, 10 – visas dangus užtrauktas. Nusakant debesų kiekį, be bendrojo debesuotumo (į jį įeina visų aukštų debesys) taip pat išskiriamas apatinių debesų debesuotumas. Jų žemutinė riba – ne aukščiau kaip 2 km.

Lietuvoje paprastai labiausiai apsiniaukę būna rudenį – spalio – lapkričio mėnesiais, giedriausi mėnesiai – gegužė ir birželis. ~100 dienų per metus būna visiškai apsiniaukusios. Mažiausiai apatinių debesų užfiksuojama Nidoje (gegužės – birželio vidurkis 3,5 balo), labiausiai debesuota – Vilniuje ir Kaune (metinis vidurkis 7,3 balo).
 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Debesuotumo prognozė Lietuvoje artimiausioms valandoms
Rūta Gudaitytė-Zaturskienė

**Rūta Gudaitytė-Zaturskienė** (g. 1945 m. kovo 2 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė odininkė.

## Biografija
Tėvas Antanas Gudaitis, brolis Andrius Gediminas Gudaitis. 1969 m. baigė Estijos dailės institutą. 1969–1974 m. Vilniaus „Dailės“ kombinato Odos cecho meno vadovė.

## Kūryba
Suprojektavo masinės gamybos odos etalonų (albumų, aplankų, dėklų ir kt.), sukūrė vienetinių odos dirbinių (dekoratyvinių pano, knygų įrišimų). Pirmoji odai dekoruoti pradėjo naudoti batikos techniką, derino ją su reljefinėmis formomis. Kūriniams būdingos aptakios, ritmiškai modeliuotos, dažnai iškilo reljefo formos, tapybiškas koloritas. Nuo 1970 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. 2003 m. stažavo Švedijoje.

Svarbiausi kūriniai:
* 10 dekoratyvinių plokščių vaistinei Vilniuje, Gedimino prospekte 27, 1976 m.
* Dėžučių komplektas „Gyvūnijos pasaulyje“, 1983 m.
* Knygų įrišimai tarptautiniams meninės knygrišystės simpoziumams Vilniuje 1997 m., 2000 m., 2001 m., 2003 m. ir Saint-Jean-de-Luze, Prancūzija, 2001 m., 2003 m.

## Šaltiniai
Jurgis Kolesinskis

**Jurgis Kolesinskis** (1836 m. balandžio 14 d. Ramonų kaime, Šipliškės valsčius, dab. Lenkija – 1912 m. kovo 5 d., Čikagoje, JAV) – kunigas, 1863 m. sukilimo dalyvis, JAV lietuvių pirmosios Šv. Jurgio bažnyčios Čikagoje pirmasis klebonas.

## Biografija
Mokėsi Smalėnų vienuolyno ir Marijampolės mokyklose. 1853 metais tapo marijonu, o 1859 m. įšventintas kunigu. Dalyvavo 1863 metų sukilime, buvo sukilėlių kapelionas. Caro valdžios dvidešimčiai metų ištremtas į Sibirą. 1888 m., gavęs leidimą grįžti į Lietuvą, apsigyveno Marijampolės marijonų vienuolyne. 1890 m. emigravo į JAV, tapo pirmuoju Pittsiono bažnyčios klebonu. 1892 m. persikėlė į Čikagą ir buvo paskirtas pirmosios JAV lietuvių Šv. Jurgio bažnyčios pirmuoju klebonu. Marijonų vienuoliams buvo nupirktas namas, kas įgalino juos 1913 m. rugpjūčio 18 d. pradėti savo veiklą Amerikoje: atidaryti tris vienuolynus ir įkurti atskirą vienuolių ordino provinciją. Kai JAV lenkų katalikai pasikvietė į Ameriką lenkų marijonus, jie pateko lietuvių marijonų jurisdikcijon. Kartu su kun. Feliksu Kudirka laikomas marijonų veiklos JAV pradininkais. Vėliau klebonavo įvairiuose JAV lenkų parapijose. Nuo 1902 m. gyveno prie šv. Jurgio parapijos esančiose senelių namuose. Palaidotas Čikagos šv. Kazimiero kapinėse.
Dekis

**Dekis** – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Vievio. Ežeras ovalios formos: ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,64 km, plotis iki 0,47 km. Altitudė 112 m. Giliausia vieta siekia 8 m. Krantai žemi, pelkėti, tik šiaurinis sausas. Iš rytų ir pietų prieina Vievio miškas. Ežeru iš pietų į šiaurės vakarus prateka Neries intakas Bražuolė.

Spėjama, kad ežerėvardžio pirminė lytis – **Degis* (šis būtų susijęs su „degiu, degimu, išdegusia vieta“).

Prie Dekio šiaurinio kranto įsikūręs Vilūniškių kaimas.

## Šaltiniai
Stardust (grupė)

**Stardust** – muzikos projektas iš Prancūzijos. Šią grupę sudarė trys nariai: prodiuseriai Thomas Bangalter, Alan Braxe ir vokalistas Benjamin Diamond. Nors jie sukūrė tik vieną dainą, tačiau ši daina tapo hitu ir yra laikomas kaip vienas geriausių house muzikos kūrinių. Ši daina neoficialiai yra laikoma praeito tūkstantmečio house daina.

## Istorija

1998 m. trys nariai sukūrė garsųjį hitą „Music Sound Better With You“. Kaip ir daugelis french house atlikėjų perkuria ar naudoja senesnių laikų dainų ritmą ar pačią melodiją, tai ir Stardurt panaudojo amerikiečių dainininkės Chaka Khan dainą „Fate“. Stardust įrašė šį singlą, vieno jos nario Thomo Bangalter paskatinti, o pristatė jį garsiajame Paryžiaus klube „Rex club“, kur jie leisdavo savo setus. Thomas su Alan sukūrė melodiją su instrumentais, tuo tarpu Benjamin atliko vokalo partiją. Kitą dieną jie ir įrašė šią dainą vienoje studijoje. Grupė toliau nebe kūrė ir išėjo kas savo keliais.

### Music Sounds Better With You

Išleistas 1998 m. jis greitai tapo hitu visame pasaulyje ir buvo nuolat leidžiamas tai radio stotyse, tai kitų atlikėjų setouose. Dainos trukmė 6:50 min. Ši daina buvo labai perkama, jau pirmą savaitę Didžiosios Britanijos pardavimų topuose užėmė 2-ąją vietą ir joje išsilaikė kelias savaites. Daina buvo remixuota, o 2007 m. Daft Punk savo garsiojo Alive 2007 pasirodo metu, pabaigai paleido ir Stardust dainą „Music Sound Better With You“, kuri buvo sujungta su dar keliomis grupės dainomis.
Krasnapolio valsčius

:: *Apie buvusį valsčių rytų Baltarusijoje žr. [[Krasnapolės valsčius]]*.

**Krasnapolio valsčius** (; ) – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje. Centras – Krasnapolis. Ribojasi su Seinų, Naujinės, Gibų, Punsko, Suvalkų ir Šipliškių valsčiais. Valsčius priklauso Krasnapolio Dievo Atsimainymo parapijai.

## Istorija

Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.

XIX–XX a. valsčius gyvavo carinės Rusijos Suvalkų gubernijoje (Seinų apskritis). Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Geografija

Pagal 2005 metų duomenis valsčiaus plotas yra 171,63 km², iš kurių:
* ariama žemė: 65 %
* miškai: 21 %
* vandens telkiniai: 14 %
Valsčius sudaro 20,05 % Seinų apskrities.

Dalis valsčiaus teritorijos yra Vygrių nacionaliniame parke. Valsčiuje yra Ostoja Bobruvo Marychos draustinis. Valsčiuje teka Juodosios Ančios ir Seinos upės.

### Ežerai
* Grimzdas (0,6447 km²);
* Vygriai (21,7 km²);
* Ilgiai (1,058 km²).

## Gyventojai

Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2008 metais surinktus duomenis:

Pagal 2005 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1661,68 zlotai.

### Tautinė ir religinė sudėtis

## Administracinis suskirstymas

Aleksandravas, Buda Ruska, Čarna Buchta, Červoni Kžyžas, Eglinė, Eglinis, Glušinas, Grimzdas, Grimzdo Polskiai, Jeziorkiai, Krasnapolis, Krasnė, Krucieniškiai, Kruluvekas, Lapūkavas, Linuvekas, Mačkova Rūda, Michnovcė, Mikolajevas, Mūravotas Tiltas, Naujieji Bokšiai, Nova Žubruvka, Orlinekas, Pavluvka, Piotrova Dombrova, Ramoniškė, Remienkinas, Rižuvka, Rosochati Rugas, Rudauka, Skustelė, Smalėnų Dombas, Stabienščizna, Stara Žubruvka, Teklinavas, Visoka Gura, Žlobinas, Žubronaiciai.

## Žymūs žmonės
* Motiejus Juodišius (1854–1910) – kunigas ir rašytojas.

## Šaltiniai
Leonas Gudaitis

**Leonas Fliorentas Gudaitis** (1935 m. birželio 20 d. Kaune – 2019 m. liepos 18 d. ten pat) – Lietuvos žurnalistas, literatūros istorikas, redaktorius, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Baigė Kauno XIV vidurinę mokyklą. 1958 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1995 m. habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

Nuo 1958 m. laikraščio „Kauno tiesa“ atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas ir atsakingasis sekretorius, nuo 1971 m. žurnalo „Nemunas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1994 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1995–2003 m. Lietuvių literatūros katedros vedėjas. Nuo 2002 m. profesorius. Vytauto Didžiojo universiteto tęstinio leidinio „Darbai ir dienos“ mokslinis redaktorius. 

Analizavo 1904–1927 m. lietuvių literatūrinę spaudą. Išleido gausia ir nauja faktografija paremtus straipsnių rinkinius, parengė spaudai lietuvių poetų knygų.

## Bibliografija
* Plunksna ir ugnimi: straipsniai apie mažiau žinomus 1917–1940 m. lietuvių literatūros faktus. Vilnius: Mintis, 1974 m.
* Platėjantys akiračiai: lietuvių literatūrinė spauda 1904–1917 metais. Vilnius: Vaga, 1977 m.
* Laiko balsai, 1985 m.
* Permainų vėjai: lietuvių literatūrinė spauda 1923–1927 metais. Vilnius: Vaga, 1986 m.
* Meno palėpėse: retroversės. Vilnius: Periodika, 1990 m.
* Tautinio epo kūrėjas. Kaunas: ab spaustuvė, (1993) m.

**Parengė:** 
* Benamiai: Intos tremtinių poezija. Vilnius: Periodika, 1989 m.
* Lietuvos aneksija (Kazio Škirpos ir Mato Krygerio archyvinė medžiaga spaudai): 1940 metų dokumentai. Vilnius: Periodika, 1990 m.
* Antanas Šmulkštys-Paparonis. Pasakų atošvaistos: tautinis epas. Kaunas: ab spaustuvė, 1993 m.
* Antanas Šmulkštys-Paparonis. Rinktiniai raštai. Domeikava (Kauno raj.): ab, 1997 m.
* Tadas Lomsargis: dailininkas: biografija, kūriniai, dokumentai, laiškai, užrašai. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1995 m.
* Teisybė daugiaveidė: lietuvių literatūros, knygotyros ir spaudos istorijos etiudai. Kaunas: Nemunas, 1998 m.
* Kovos keliu žengiant: Vakarų Lietuvos partizanų eilės ir dainos, 1945–1953 m. Vilnius: Vyturys, 1991 m.
* Juozas Žlabys-Žengė. Pavasarių gramatikos: poezijos rinktinė. Vilnius: Vaga, 1992 m.
* Pranas Morkūnas. Dainuoja degeneratas: dadaist. imažinist. eil. Kaunas: Nemunas, 1993 m.
* Juozas Keliuotis. Žurnalistikos paskaitos. Kaunas: VDU l-kla, 2000 m.
* Žurnalistikos mokslas ir mokymas Lietuvoje: 1922–1943 metai. Kaunas: VDU l-kla, 2001 m.
* Prievartos vaisiai: Lietuvos-Lenkijos santykiai 1920–1940 metais. Kaunas: VDU l-kla, 2002 m.
* Lietuvos žydai. Kaunas: Vytauto Didžiojo universiteto leidykla, 2003 m.
* Spauda ir žmonės: autobiobibliografinis sąvadas, 1954–2004. Kaunas: Vytauto Didžiojo universiteto leidykla, 2005 m.

## Įvertinimas
* 1997 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
VAZ-2102

**VAZ-2102** (LADA 1200 ESTATE) – lengvasis Tarybų Sąjungos automobilis, universalo tipo kėbulu. Buvo gaminamas ir seriškai leistas Volgos automobilių gamykloje nuo 1971 iki 1986 metų.

## Techninės charakteristikos

Naujas modelis buvo daug kur suvienodintas su baziniu sedanu VAZ-2101. Prietaisų skydelis ir vairuotojo darbo vieta buvo identiška kaip VAZ-2101. Bagažinės durų apvadas nuvestas iki bamperio ir yra lygiai su „grindimis“, kas supaprastino pakrovimą ir iškrovimą. Ištisinė galinė sedynė sulankstoma, kas leidžia gauti horizontalią krovimo vietą. Valstybinis numeris yra ant galinių durų, galiniai žibintai išdėstyti vertikaliai. Techninis universalo lygis tuo metu atskleidė menką salono hermetiškumą dulkės patekdavo per benzino bako angą į saloną. Dėl didelės, masės, keleivinio VAZ-2102 pakabos spyruoklės ir amortizatoriai buvo papildomai sustiprintos,dėl ko išliko pakrovimo masė iki 250 kg esant dviem keleiviais (arba 60 kg su 5 keleiviais).  Lyginant su sedanu automobilio VAZ-2101 masė  išaugo 55 kg.

Automobilis buvo su benzininiu 64 AG jėgos varikliu, dirbančiam benzinu AI-93. Dėl variklio svorio padidinimo ir sankabos perdavimo laikas pagrindinės poros padidintas nuo 3,9 iki 4,4, panaudojant taip vadinamą krovininį krumpliaratį.

1978 metais buvo pradėtas modifikuotas leidimas VAZ -21021 su keturcilindriu 69 AG VAZ-21011 varikliu. Jis naudotas daugiausiai eksportui, taip kaip ir VAZ-21023 su karbiuratoriniu VAZ-2103 varikliu, turinčiu 71 AG. Eksportiniame automobilio VAZ-2102 panaudojime įrengtas langų valiklį ir galinių durų stiklo valytuvas, su sėdynėmis su galvos laikikliais iš VAZ-2106.

Toliau gamykla atliko kitą automobilio modernizaciją:
* iki 1977 metų generatoriuose neigiami diodai užpresuoti dangtelyje;
* 1983-ais įvesti elektroninės dalies pakeitimai;
* 2101 karbiuratorių modernizavo 1974-ais ir leido iki 1976 metų, trečios serijos (2101-1107010-03) – nuo 1976 iki 1978 metų.
* 1979 metų automobiliuose montavo naujus VAZ-2106 serijos karbiuratorius.
* 1980 metais atlikta eilės modelių modernizacija: įstatytas naujo tipo uždegimo skirstytuvas 30.3706-01, Dviejų litrų stiklo plovėjo bakelis ir kojinis purškiklio paspaudimas visuose modeliuose, kaip ir VAZ-21011.

Bazinis modelis VAZ -2102 turėjo 1,2 l darbinio tūrio variklį su 58 AG. Salone montuotas automobilinis radijo aparatas A-373B.

VaZ-21021 modifikacija buvo įrengta su 1,3 l darbinio tūrio varikliu ir 64 AG.

## Taip pat skaitykite

VAZ-2101 ; VAZ-2102 ; VAZ-2103 ; VAZ-2104 ; VAZ-2105 ; VAZ-2106 ; VAZ-2107 ; VAZ-2108 ; VAZ-2109
Jurgis Masionis

**Jurgis Masionis** (1843 m. balandžio 1 d. Rimkežerių kaime, Seinų valsčiuje, dab. Lenkija – 1914 m. lapkričio 18 d. Raudonšilio kaime, Štabino valsčiuje) – kunigas ir knygnešys, lietuviškos savimonės puoselėtojas.

## Biografija
Mokėsi Seinų gimnazijoje, o nuo 1862 m. – kunigų seminarijoje Tikocine, vėliau perkeltas į Seinų kunigų seminariją. 1867 m. lapkričio 3 d. vyskupas Lubenskis įšventino jį kunigu. Dar besimokydamas priklausė grupelei klierikų, pasiryžusių kovoti už pamaldas lietuvių kalba. Savo pasiryžimo neužmiršo ir tapęs kunigu. Vikaravo Gražiškiuose, Punske, Plonkoje, Bartninkuose, Liškiavoje, Krosnoje, Veisiejuose. 1906 m. buvo paskirtas klebonu į Lėmenę, o 1909 m. – klebonu į Vygrius. Skelbė lietuviškus pamokslus, organizuodavo religinių giesmių giedojimą lietuviškai. Platino draudžiamą spaudą. 1911 m. kaip emeritas apsigyveno Raudonšilyje, kur ir mirė.
Kristupas Gudaitis

**Kristupas Gudaitis** (1898 m. kovo 19 d. Žemaičių Naumiestis – 1972 m. rugpjūčio 26 d. Varenas, Ilinojaus valstija) – Lietuvos gydytojas chirurgas, medicinos daktaras, evangelikų liuteronų veikėjas.

## Biografija
1912–1914 m. mokėsi Evangelijos misijos seminarijoje Sankt Peterburge. 1920 m. baigė Karo mokyklą Kaune. Dalyvavo kovose dėl Lietuvos nepriklausomybės, ties Širvintomis buvo sunkiai sužeistas. 1930 m. baigęs Vytauto Didžiojo universitetą iki 1934 m. dirbo jo Chirurgijos katedroje, 1934–1938 m. Klaipėdos miesto ligoninėje. 1939–1940 m. Kauno kalėjimo ligoninės vyr. gydytojas. Nuo 1938 m. Lietuvių evangelikų liuteronų sąjungos pirmininkas, Lietuvos evangelikų konsistorijos prezidentas. 1941 m. pasitraukė į Vokietiją, dirbo įvairiose ligoninėse, 1946–1949 m. pabėgėlių stovyklose ir sanatorijose. 1948 m. medicinos daktaras. 1948–1949 m. dėstė Pabaltijo universitete Hamburge-Pineberge, profesorius. 1949 m. atvyko į JAV. Čikagoje vertėsi privačia praktika.

## Bibliografija
* Lietuviai evangelikai, 1956 m.

## Įvertinimas
* 1921 m. Vyčio kryžiaus 1 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Andrius Gediminas Gudaitis

**Andrius Gediminas Gudaitis** (1940 m. gegužės 24 d. Vilnius – 2014 m. spalio 20 d. Palanga) – Lietuvos architektas.

## Biografija
Tėvas garsus Lietuvos tapytojas Antanas Gudaitis, motina Sofija Gudaitienė, seserys menotyrininkė ir muzikologė Eglė Gudaitytė-Kunčiuvienė bei odininkė Rūta Gudaitytė-Zaturskienė (jaunesnės). Žmona grafikė Almona Genovaitė Gudaitienė, sūnus dizaineris Adomas Gudaitis ir dukra menotyrininkė Algė Gudaitytė.

1965 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1965–1967 m. tarnavo Tarybinėje armijoje. 1967–1992 m. Miestų statybos projektavimo instituto projektų vyr. architektas, 1992–2002 m. – bendrovės „Jungtinės architektų dirbtuvės“ architektas. Vėliau tęsė savarankišką karjerą, bendradarbiavo su kitais žinomais architektais ir bendražygiais G. Baravyku, R. Krištapavičium, J. Murnikovu, M. Jamantu ir kt.

Iki pat mirties dirbo prie individualių architektūrinių projektų, studijavo ir rinko žinias apie naujausias architektūros tendencijas.

## Projektai
* Kolūkių statybos projektavimo institutas, dab. bendrovė „Krašto projektai“, komercinės patalpos, Vilnius, 1979 m.
* Finansų ministerijos pastatas, dab. Lietuvos Respublikos Seimo antrieji rūmai, 1979 m.
* Lietuvos aklųjų draugijos, dab. Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjunga, leidyklos ir garso įrašų namai, 1982 m., laisvalaikio ir užimtumo centras, 1986 m. bei biblioteka, 1995 m.
* Lenkų kultūros centras, su archit. J. Baravyku, 1998 m.
* Autocentras „Martonas“, su archit. J. Baravyku, 1999 m.
* „Sodros“ administracinis pastatas, 2002 m.
* Poilsio namai „Auksinės kopos“, Nida, su archit. R. Krištapavičiumi ir R. Stasėnu, 1988 m.
* „Nuklono“ gamyklos kultūros namai Šiauliuose, 1991 m.
* Lietuvos etnokosmologijos muziejus, Kulionys, Molėtų rajono savivaldybė, su archit. R. Krištapavičiumi, 2003 m.
* Etnokosmologijos muziejaus rekonstruotas pastatas 2010 m. nominuotas, kaip 2009 m. geriausias Lietuvos pastatas. Žurnalo „Archiforma“ tinklalapyje vykusios apklausos laimėtojas. Citata iš www. archiforma. lt: „Publikos simpatijos šiais metais atiteko Lietuvos etnokosmologijos muziejui Molėtų rj., kurio autoriai – architektai Ričardas Krištapavičius ir Andrius Gudaitis bei skulptorius Algirdas Kuzma. Laimėtojams savo palankumo balsus atidavė beveik 60 nuošimčių visų balsavusiųjų internetu.“
* Spalio ir Lenino rajonų Liaudies teismų pastato projektas 1985 m. yra nominacijos „Geriausias LTSR ir TSRS metų projektas“ laureatas.

## Galerija

Vaizdas:SoDra Vilnius.jpg
Vaizdas:Výhled z Vilniuské televizní věže (8).jpg
Vaizdas:Etnokosmologijos 01.jpg
Vaizdas:ETNOKOSMOLOGIJOS MUZIEJUS IŠ ŽEMĖS Į ŽVAIGŽDES.JPG
Vaizdas:Etnokosmologijos 02.jpg


## Šaltiniai
Vytautas Antanas Gudaitis

**Vytautas Antanas Gudaitis** (g. 1947 m. birželio 1 d. Igliškėliuose) – Lietuvos bibliotekininkas.

## Biografija
Brolis Romas Gudaitis. 

1970 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.

1970–1972 m. Vilniaus universiteto bibliotekos Metodikos sektoriaus vedėjas, 1971–1986 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto dėstytojas, 1976–1986 m. dirbo Vilniaus universiteto Informacijos problemų mokslinių tyrimų laboratorijoje, 1980–1986 m. vedėjas, Istorijos fak.Bibliotekininkystės katedros dėstytojas-valandininkas, diplominių darbų vadovas. 1986–1990 m. Vilniaus miesto centrinės bibliotekos direktorius. 1990–1999 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos bibliotekų skyriaus vadovas, 1999–2004 m. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos direktoriaus pavaduotojas, 2004–2010 m. direktorius (nuo  2006 m.-generalinis). Nuo 1998 m. mokslinių darbų metraščio „Bibliotekininkystė“ vyr. redaktorius, Bibliotekos leidinių specialusis redaktorius. Paskelbė daugiau kaip 30 straipsnių informacinio darbo, bibliotekų teisėkūros ir darbo organizavimo klausimais, dalyvavo Lietuvos ir užsienio  mokslinėse konferencijose.

## Parengė leidinius
* Specialiųjų vidurinių mokyklų bibliotekų darbo patirtis, 1982 m.
* Specialiųjų vidurinių mokyklų bibliotekų vadovas, 1978,1985 m.
* Tarybų Lietuvos bibliotekininkystės mokslas 1981 - 1985 m.,1989 m.
* Levas Vladimirovas (bibliografinė rodyklė, kartu su R.Bakučiu), 1982.

## Šaltiniai
Aleksejus Čistiakovas

**Aleksejus Čistiakovas** (Чистяков Алексей Михайлович; 1908 m. vasario 16 d. – 1972 m. rugsėjo 21 d.) – sovietinis partinis ir valstybės veikėjas.

## Biografija
Nuo 1927 m. VKP(b) narys. 1945–1950 m. LKP(b) Vilniaus miesto komiteto I sekretorius. 1950–1958 m. LTSR Ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas. 1958–1965 m. Lietuvos ekonominio-administracinio rajono Liaudies ūkio tarybos pirmininko pavaduotojas. 1949 m. vasario mėn. – 1952 m. rugsėjo mėn. LKP(b) CK biuro narys. 1947–1963 m. LTSR AT deputatas, 1947–1951 m. LTSR AT prezidiumo narys.

## Šaltiniai
Aleksandras Gudanovičius

**Aleksandras Gudanovičius** (1922 m. sausio 20 d. Malokulačė, Omsko sritis – 1991 m. rugsėjo 24 d. Kaunas) – Lietuvos kūno kultūros ir sporto darbuotojas, edukologas.

## Biografija
1945 m. baigė Centrinio kūno kultūros instituto Karinį fakultetą Maskvoje, 1947 m. – Lietuvos kūno kultūros institutą, 1964 m. – Aukštąją partinę mokyklą. 1954–1961 m. Kūno kultūros ir sporto komiteto prie LSSR Ministrų Tarybos pirmininkas, 1959–1963 m. SSRS sporto draugijų ir organizacijų sąjungos Centro tarybos, 1980–1981 m. Tarptautinio sporto ir fizinio auklėjimo komiteto narys. 1946–1988 m. Lietuvos SSR kūno kultūros instituto dėstytojas, 1951–1954 m. ir 1961 m. direktorius, 1961–1978 m. rektorius, 1978–1982 m. Istorijos ir organizacijos katedros vedėjas; nuo 1967 m. docentas. Parašė straipsnių kūno kultūros, sporto istorijos, specialistų rengimo klausimais.

## Šaltiniai
Kamalduliai

**Kamalduliai** (dažn. **Kamanduliai**) () – katalikų vienuolių ordinas, benediktinų ordino šaka. Susikūrė apie 1012 m. Italijoje, Kampo Maldolyje, vėliau pavadintame Kamaldoliu (Camaldoli).

Kamaldulių vienuoliai vilki baltą tuniką siekiantį iki kulnų, ant jos baltus škaplierius su gobtuvu ir baltą apsiaustą, augina ilgas barzdas. Vienuolių ordinas laikosi be galo griežtos šv. Benedikto regulos, duoda skaistybės ir tylėjimo įžadus, visą gyvenimą atiduoda Dievui ir fiziniam darbui. Vienuoliai gyvena atskiruose nameliuose, kiekvienas turi savo darželį, kartu susitinka tik bažnyčioje ir valgomajame. Susilaiko nuo mėsos ir vyno. Tylėjimas ir pokalbių su broliais ribojimas
padeda susikaupti maldai ir meditacijai, todėl kamalduliai gali kalbėti tik ypatingais atvejais, nuošalėje, trumpai ir pusbalsiu. Tyloje atliekami darbai padeda ne tik pragyventi, bet ir yra dvasinės pusiausvyros sąlyga. Kamaldulių vienuoliai gyvena atsiskyrę nuo pasaulio, jie neapaštalauja. Pasaulyje dabar yra apie 250 kamaldulių vienuolių.

## Kamalduliai ir Lietuva
Lietuvoje buvo įkurti du kamaldulių vienuolynai:  (1664–1832 m.) Pažaislyje ir  (1667–1800 m.) Vygrių ežero saloje (dabar Palenkės vaivadija Lenkijoje).

## Kamaldulių Dievo Motinos paveikslas
Šį Lietuvos kamalduliams dovanotą Dievo Motinos paveikslą Kristupas Pacas 1661 m. gavo dovanų iš popiežiaus Aleksandro VII. Iki Pirmojo pasaulinio karo jis buvo saugomas Pažaislio vienuolyne. 1915 m. stačiatikiams pasitraukus iš Pažaislio, šie išgabeno paveikslą į Rusiją. Tik 1928 m. atgautoji Kamaldulių Dievo Motina grįžo į Pažaislį. 1950 m., vienuolynui einant iš rankų į rankas, paveikslas buvo perkeltas į Kauno arkikatedrą baziliką. 2000 m., lydimas gausios maldininkų procesijos, paveikslas iškilmingai grąžintas į Pažaislį.

## Taip pat skaitykite
* Kauno Švč. M. Marijos Apsilankymo pas Elzbietą bažnyčia
* Pažaislio vienuolynas

## Išnašos
Renaldas Gudauskas

**Renaldas Gudauskas** (g. 1957 m. lapkričio 3 d. Veiveriuose, Prienų raj.) – Lietuvos bibliotekininkas, informologas, socialinių (informacija ir komunikacija) mokslų daktaras, profesorius.

## Išsilavinimas
1980 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė bibliotekininkystės ir bibliografijos specialybę. 1985 m. Leningrado (dabar – Sankt Peterburgas) kultūros institute apgynė disertaciją „Bibliotekininkystės ir bibliografijos specialistų rengimas TSRS universitetuose“ (nuo 1993 m. nostrifikuotas socialinių mokslų daktaras). 1992 m. suteiktas docento vardas. Nuo 2002 m. – profesorius.

Mokslinės veiklos kryptys – Europos Sąjungos informacinės visuomenės technologijų politika, informacinės visuomenės plėtra, žinių vadyba ir žinių ekonomika.

Moka lietuvių, anglų, vokiečių, rusų kalbas.

## Veikla
Nuo 1980 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1991–2002 m. Komunikacijos fakulteto dekanas. 1994–2007 m. žurnalo „Informacijos mokslai“ vyriausiasis redaktorius, 2010–2020 m. – šio žurnalo redakcinės kolegijos narys.  

1996–1998 m. buvo Lietuvos Respublikos Prezidento patarėjas informacijos ir komunikacijos klausimais, 1997–1998 m. – JAV ir Baltijos fondo vyriausiuoju konsultantu (viešoji politika, viešieji ryšiai, lobizmas). 

1997–2007 m. – Nacionalinės UNESCO komisijos Informacijos, informatikos ir komunikacijos komiteto pirmininkas.  

1998–2000 m. – Valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerijos viceministras informacijai ir informatikai.

2001–2005 m. – Lietuvos Respublikos Ministro Pirmininko patarėjas informacinės visuomenės ir žinių ekonomikos klausimais. 

2001–2006 m. – Europos Sąjungos Informacinės visuomenės technologijų komiteto narys, Lietuvos delegacijos vadovas.

2003–2007 m. – Vilniaus universiteto UNESCO Tarptautinio žinių ekonomikos ir žinių vadybos centro direktorius.

2007–2010 m. – Lietuvos edukologijos universiteto Socialinės komunikacijos instituto Žinių vadybos centro direktorius.

2010–2023 m. – Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos generalinis direktorius.

2012–2018 m. – Baltijos regiono bibliotekų asociacijos „Bibliotheca Baltica“ prezidentas, nuo 2018 m. – šios asociacijos narys. 2012–2020 m. – Lietuvos bibliotekų tarybos pirmininkas, nuo 2021 m. – narys.

2021–2024 m. – UNESCO Filosofijos ir humanitarinių mokslų tarptautinės tarybos CIPSH (angl. *The International Council for Philosophy and Human Sciences*) vykdomojo komiteto narys.

## Apdovanojimai
2021 m. vasario 15 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu už nuopelnus Lietuvos Respublikai ir Lietuvos vardo garsinimą pasaulyje apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi.

## Bibliografija
* Teoriniai bibliotekininkystės pagrindai, su kitais, 1990 m., 2 leid., 1995 m.
*Lietuvos integrali bibliotekų informacijos sistema / Vladas Bulavas, Renaldas Gudauskas, Regina Varnienė. – Vilnius: Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka, 1994. – 50 p.: schem. – 
*Žinių vadyba ir edukacinės inovacijos : metodinė priemonė / Renaldas Gudauskas, Angelė Kaušylienė. – Vilnius : Vilniaus pedagoginio universiteto leidykla, 2010. – 47, [1] p. – 

## Šaltiniai
LAZ-699

**LAZ-699** – didelės klasės tarpmiestinis Tarybų Sąjungos autobusas, gamintas Lvovo autobusų gamykloje 1964–2002 m.

## Nuorodos

* LAZ-699 „Test drive“
Giedra Gudauskienė

**Giedra Gudauskienė-Nasvytytė** (1923 m. liepos 10 d. Kaunas – 2006 m. gegužės 22 d. Los Andželas) – Lietuvos kompozitorė, etnomuzikologė, pedagogė, JAV lietuvių muzikinės kultūros veikėja.

## Biografija
Vasario 16-osios Nepriklausomybės akto signataro Saliamono Banaičio vaikaitė, kompozitoriaus Kazimiero Viktoro Banaičio dukterėčia, operos solistės Salomėjos Valiukienės sesuo. 1935–1942 m. mokėsi Kauno konservatorijos fortepijono klasėje. 1940–1943 m. akompanavo D. Nasvytytės ritminės gimnastikos ir raiškos šokio studijoje ir Kauno radiofone. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Drezdene mokėsi kompozicijos. 1948 m. persikėlė į JAV. 1952 m. baigė muzikos teoriją ir kompoziciją Ruzvelto universitete Čikagoje. Kalifornijos universitete Los Andžele studijavo moderniąją muziką. Santa Monikoje vadovavo lituanistinės mokyklos chorui, dėstė muziką. Nuo 1973 m. JAV kompozitorių draugijos narė.

## Kūryba
Sukūrė daugiau kaip 70 kūrinių, tarp jų – sonata, variacijos „Pasvarstyk, antele“, „Suktinis“, „Šaltyšius“ (visi išleisti 1978 m.), siuita „Los Andželo vaizdai“ fortepijonui (orkestruota, išl. 1984 m.), siuita dviem violončelėms ir fortepijonui, „Trys lietuvių patarlių impresijos“ fortepijonui ir mušamiesiems (išl. 1980 m.), apie 50 dainų (ciklas „Metų laikai“), dramos spektaklių muzikos. Jos kūrinių koncertai surengti Čikagoje 1957 m., 1975 m., 1985 m., Santa Monikoje 1974 m., Vilniuje 2000 m., festivalyje „Sugrįžimai“.

Užrašė lietuvių liaudies dainų, raudų, giesmių. Parašė studijas apie lietuvių laidotuvių giesmes ir lietuvių vestuves, JAV mokykloms – apie lietuvių liaudies dainas anglų kalba.

## Įvertinimas
* 1998 m. Gedimino 5 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Jurgis Milančius

**Jurgis Milančius** (1869 m. balandžio 18 d. Navinykų kaime, Punsko valsčiuje – 1956 m. gegužės 9 d. Vievyje) – vaistininkas ir knygnešys, visuomenininkas ir lietuviškos savimonės puoselėtojas, poetas.

## Biografija
Mokėsi Suvalkų gimnazijoje, vėliau – Seinų kunigų seminarijoje. Jos nebaigė, toliau studijavo Varšuvos universitete farmaciją. 1902 m. gavo vaistininko diplomą ir stažavosi įvairiose Lietuvos vaistinėse. 1903 m. nusipirko vaistinę Vievyje.

Apylinkės knygnešių Motiejaus Grybausko ir Petro Gudelio atvežtą spaudą platino savo vaistinėje, prisidėjo prie lietuvių kalbos įvedimo Vievio ir kitose Lietuvos bažnyčiose. Palaikė glaudžius ryšius su J. Basanavičiumi ir kitais lietuvybės puoselėtojais. Bendradarbiavo lietuviškuose laikraščiuose: „Vilniaus žiniose“, „Viltyje“, „Kovoje“ ir „Lietuvos ūkininke“. 1907–1910 m. J. Milančius suteikė prieglobstį rašytojai Sofijai Pšibiliauskienei – Lazdynų Pelėdai. Čia trejus metus ji dirbo vaistininko padėjėja, tvarkė jo ūkį ir laisvalaikiu rašė apysaką „Klaida”.

Per Pirmojo pasaulinio karo mūšius sudegė jo vaistinė, tada atidarė vaistinę Kietaviškėse. Nuo 1921 m. vėl tęsė vaistininko veiklą Vievyje. Čia įsteigė pirmąją miestelio lietuvišką mokyklą, taip pat įkūrė pradines mokyklas Rusakalnyje, Aliniškėje, Žebertonyse. Priklausė Šaulių sąjungai, su kitais jos nariais sodindavo medelius, skaitydavo paskaitas. Nuo 1940 m., nacionalizavus vaistnę, aktyvia veikla nebeužsiėmė.

Veikia jo vardu pavadinta Vievio Jurgio Milančiaus pradinė mokykla.

## Bibliografija
Jurgio Dzūkelio vardu išleido du leidinius „Lietuvos žvaigždutė“, kuriuose paskelbė savo eiles ir vertimus. Išleido knygutę apie Margirį.

## Išnašos
Bartkevičius

;Bartkevičius
* Antanas Bartkevičius – astronomas;
* Kęstutis Bartkevičius – politikas;
* Laisvūnas Bartkevičius – politikas, pedagogas;
* Ričardas Bartkevičius – dailininkas, pedagogas.
;Bartkevičienė
* Vaiva Jucevičiūtė-Bartkevičienė – muzikos pedagogė.

Taip pat:
* 141496 Bartkevičius – asteroidas.

Populiari pavardė. Kilusi iš  (padaryta iš vardo *Баpтлoмей*).

## Šaltiniai
VAZ-2103

**VAZ-2103** (LADA 1500 S) – lengvasis Tarybų Sąjungos automobilis su sedano tipo kėbulu.
Buvo gaminamas ir serijom leidžiamas Volgos automobilių gamykloje nuo 1972 iki 1983 metų. Gamykliškai buvo gaminamas su 1,5 l darbinio tūrio varikliu.

Eksportui buvo gaminamas Lada 1500 s.

----
VAZ automobiliai

VAZ-2101 ; VAZ-2102 ; VAZ-2103 ; VAZ-2104 ; VAZ-2105 ; VAZ-2106 ; VAZ-2107 ; VAZ-2108 ; VAZ-2109
Dėlukas

**Dėlukas** – ežeras pietinėje Lietuvoje, Alytaus rajone, 4,5 km į pietus nuo Daugų, 1 km į pietvakarius nuo Didžiulio ežero. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,64 km, plotis 0,36 km. Altitudė 130,8 m. Giliausia vieta siekia 3,1 m. Krantai pietuose ir vakaruose žemi, kai kur supelkėję. Pietinėje ir šiaurinėje pakrantėse auga miškeliai. Rytuose išteka upelis į Didžiulio ežerą.

Šalia įsikūrę Arčiūnų, Bukaučiškių II kaimai.

## Šaltiniai
Lietuvos kaimo rašytojų sąjunga

**Lietuvos kaimo rašytojų sąjunga** – Lietuvos visuomeninė kūrybinė organizacija, vienijanti provincijoje gyvenančius ir daugiausia apie kaimą rašančius kūrėjus, buveinė Jonavoje, Kauno g. 6.

## Veikla
Įkurta 1994 m. sausio 28 d. Iniciatorius ir pirmasis pirmininkas – Felicijonas Konstantinas Fedaravičius. 2007 m. turėjo 219 narių, susibūrusių į 40 skyrių. Kas 5 metai vyksta narių suvažiavimai. Lietuvos kaimo rašytojų sąjunga turi kultūros klubą (vadovė Ramunė Palekaitė), leidžia savo narių knygas, almanachus, antologijas. Rengia kultūros ir literatūros šventes „Mes atėjome ir einame“, literatūrinius vakarus, susitikimus, kasmet skelbia Geriausios knygos apie kaimą konkursą.

## Pirmininkai
* Felicijonas Konstantinas Fedaravičius – 1994–2023 m.
* Ona Kulbokienė – nuo 2024 m.

## Bibliografija
* Gediminas Sapetka. Mėlynos kryžkelės, poezijos rinkinys, 1998 m., Vienišas medis, 1999 m.;
* Kazys Naginskas. Juodoji ugnis, poezijos rinkinys, 2002 m.;
* Jonas Mačianskas. Komisaras Zinkus, novelių romanas, 2005 m.;
* Giesmės ąžuolui, almanachas, 1995 m.;
* Kaimo rašytojas, almanachas, 1996 m.;
* Gandrai parskrido, almanachas, 1997 m.;
* Kad neiššaltų žemėje rugiai, almanachas, 1997 m.;
* Angelo plunksna, almanachas, 1998 m.;
* Ten, kur žydi dobilas, almanachas, 2005 m.;
* Veidu į Tėvynę, antologija, 2003 m.;
* Vilties žarija, antologija, 2003 m.;
* Vyšnios kauliukas, antologija, 2004 m.;
* Pavasario ženklai, antologija, 2005 m.;
* Biografijos: Mes atėjome ir einame, žinynas, 2000 m.

## Kiti straipsniai
* Lietuvos nepriklausomųjų rašytojų sąjunga;
* Lietuvos rašytojų sąjunga;
* Lietuvos žurnalistų sąjunga.

## Šaltiniai
Ikarus 250

**Ikarus 250** – tarpmiestinis vengrų firmos „Ikarus“ autobusas, gamintas nuo 1971 m. iki 1990 m. pradžios. Standartiniame komplektavime turi iki 57 sėdimų vietų, „liuks“ variante – 44.

## Techniniai duomenys
Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondas

**Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondas** – Lietuvos visuomeninė ne pelno organizacija, veikianti Vilniuje, A. Mickevičiaus 29.

## Veikla
Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondą 1994 m. įsteigė Lietuvos kompozitorių sąjunga. Veiklos tikslai: iš įvairių šaltinių Lietuvoje ir užsienyje kaupti lėšas, iš jų teikti labdarą Lietuvos kompozitorių sąjungos nariams ir remti fondo tikslus atitinkančias Lietuvos kompozitorių sąjungos, jos padalinių bei narių programas. Rengia kamerinės muzikos, geriausio metų kūrinio, fortepijoninių kūrinių pedagoginiam repertuarui ir kt. konkursus.

## Vadovai
* Jurgis Juozapaitis – 1995-1996 m.
* Gintaras Sodeika – 1996 m.
* Vytautas Laurušas – 1996-2003 m. ir nuo 2004 m.
* Zita Kelmickaitė – 2003–2004 m.
*Vytautas Germanavičius (nuo 2009 m. kovo mėn. 26 d.).

Valdyba:
*Ričardas Kabelis
*Vytautas Laurušas
*Arvydas Malcys
*Emilija Sakadolskienė.

## Šaltiniai
Peito ežeras

**Peito ežeras** (, ) – ežeras Kanadoje, Albertos provincijoje, Banfo nacionaliniame parke. Telkšo Uoliniuose kalnuose, Vaputiko kalnagūbryje, 1880 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 2,8 km, plotis iki 0,8 km. Ežeras ledyninės kilmės, kranto linija raižyta. Krantai apaugę miškais. Dėl uolienų savybių Peito ežero spalva įgauna turkio spalvą. Ežerą maitina Peito ledynas. Išteka Mistajos upė (Šiaurės Saskačevano intakas).


File:Peyto-lake-banff.jpg
File:Peyto Lake.jpg
Time Out with Britney Spears

**„Time Out with Britney Spears“** yra pirmasis video albumas, išleistas Jungtinių Amerikos Valstijų pop dainininkės Britney Spears 1999 m. lapkričio 29 d. VHS pavidalu, o 2001 m. vasario 13 perleistas DVD pavidalu kartu su antruoju Spears video albumu „Live and More!“.

## Technika
* Galimi subtitrai: anglų kalba
* Galimos audio dainos: anglų kalba, anglų (Dolby Digital 5.1)
* Groti visą filmuotą medžiagą ar prieiti prie atskirų fragmentų.

## Turinys
* Growing Up (*8 minutės, 30*)
* Recording My First Album (*5 minutės, 12*)
* Making Music Videos
:# „…Baby One More Time“ (*3 minutės, 56*)
:# „Sometimes“ (*3 minutės, 50*)
:# „(You Drive Me) Crazy“ (The Stop Remix) (*3 minutės, 18*)
* On The Road
* Disney Channel in Concert (su galimais ekrane dainos žodžiais)
:# „Born to Make You Happy“ (*4 minutės*)
:# „From The Bottom Of My Broken Heart“ (*4 minutės, 11*)

***Taip pat:***
* VHS parduodamas su „Jive“ įrašytomis kasetėmis (Britney ir kitų atlikėjų), kuriose yra Britney įrašytos dvi balso atsiliepimo žinutės (viena su pakeistais žodžiais „… Baby One More Time“ kita su „Sometimes“).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* DVD filmo profilis IMDb.com svetainėje
Bučiūnų apylinkė

**Bučiūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pašvitinio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Darginių apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Darginių apylinkės ir dalies Skribakių apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Bučiūnų apylinkė prijungta prie Kriukų apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 1550 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1127 || || 23 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 71,62 || || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, „Laisvės“ kolūkis, „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis  || 22 kaimai, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 22 kaimų, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 727 || || 15 kaimų, 2 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Laisvės“ kolūkis  || Bačgaliai, Bučiūnai, Darginiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Gataučių apylinkė (Joniškis)

**Gataučių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ziniūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Jakiškių apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Jakiškių apylinkės ir dalies Mekių apylinkės. 1988 m. prijungta dalis naikinamos Stupurų apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 2290 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1806 || || 16 kaimų, 1 viensėdis 
|-
| 1972-10-01  || 78,05 || || „Jaunosios gvardijos“ kolūkis, „Spartuolio“ kolūkis, Gataučių tarybinis ūkis  || 15 kaimų, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 11 kaimų, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1210 || || 11 kaimų, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Spartuolio“ kolūkis, Gataučių tarybinis ūkis  || Gataučiai, Jauniūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1840 || || 22 kaimai, 1 viensėdis 
|}

## Vadovai

Septynių deputatų Darbo žmonių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas. 1981 m. pavadinimas pakeistas į Gataučių apylinkės Liaudies deputatų tarybos vykdomąjį komitetą.

## Šaltiniai
Gaižaičių apylinkė

**Gaižaičių apylinkė** (iki 1954 m. ir 1968–1988 m. ***Juodeikių apylinkė***, 1963–1968 m. ***Damelių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje kaip Juodeikių apylinkė. 1949 m. buvo Žagarės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Pailių apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Maželių apylinkės ir dalies Pailių apylinkės jau Damelių vardu. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras ir pakeistas jos pavadinimas iš Damelių į Juodeikių. 1988 m. birželio 22 d. apylinkės centras perkeltas iš Juodeikių į Gaižaičius ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas.

1995 m. balandį Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu didžiojoje Gaižaičių apylinkės teritorijos dalyje įsteigta Gaižaičių seniūnija.

|-
| 1959-01-15 || || 1284 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1013 || || 19 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 144,32 || || „Vilkijos“ kolūkis, Juodeikių tarybinis ūkis  || 19 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 19 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 749 || || 19 kaimų 
|-
| 1985 m. || || || „Tarybų Lietuvos“ kolūkis, Juodeikių girininkija  || Gaižaičiai, Juodeikiai, Martyniškiai, Pailiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 630 || || 11 kaimų, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Kepalių apylinkė

**Kepalių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Mielaičių apylinkės ir dalies Šlapakių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta Kirnaičių apylinkė. 1988 m. prijungta dalis Stupurų apylinkės.

1995 m. balandį Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu Kepalių apylinkės teritorijoje įsteigta Kepalių seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 33,2 || 1678 () || Stalino vardo kolūkis  || 10 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1680 || || 20 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 67,49 || || J. Janonio kolūkis, Kepalių kolūkis, Ždanovo kolūkis  || 20 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1503 || || 14 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Juliaus Janonio kolūkis, Kepalių kolūkis, Joniškio girininkija  || Beržininkai, Kepaliai, Kirnaičiai, Sabačiūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2122 || || 26 kaimai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Kriukų apylinkė

**Kriukų apylinkė** (iki 1954 m. ***Kriukų apylinkė*** ir ***Kriukų miestelio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Dvi apylinkės – Kriukų apylinkė ir Kriukų miestelio apylinkė įkurtos užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. jos buvo Kriukų valsčiuje, 1950 m. priskirtos naujam Joniškio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. abidvi apylinkės sujungtos, taip pat prijungiant dalį Latveliškių apylinkės, o Kriukų apylinkės dalis prijungta prie Blauzdžiūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta Blauzdžiūnų apylinkė. 1986 m. prijungta Bučiūnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Čapajevo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 34,8 || 1854 () || Čiapajevo vardo kolūkis  || 1 miestelis, 27 kaimai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 1536 || || 1 miestelis, 40 kaimų, 7 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 77,02 || || Čiapajevo kolūkis, „Taikos“ kolūkis, Lazdyniškių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Kriukai), 39 kaimai, 8 viensėdžiai, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 39 kaimai, 8 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1490 || || 1 miestelis, 37 kaimai, 7 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Vasilijaus Čiapajevo kolūkis, Lazdyniškių tarybinis ūkis  || Blauzdžiūnai, Kriukai, Lieporai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1958 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 4 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|}

## Vadovai

1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Kriukų apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Kriukų seniūno pareigybė.

## Šaltiniai
Rudiškių apylinkė

**Rudiškių apylinkė** (iki 1971 m. ***Rūdiškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Meškuičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. 1954 m. prijungta Beržėnų apylinkė ir dalis Linkaičių apylinkės, 1963 m. sausio 12 d. – dalis Toliočių apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybinio artojo“ ir „Tarybinio balso“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 54,9 || 1449 () || „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Tarybinio balso“ kolūkis  || 19 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1247 || || 12 kaimų, 10 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 80,36 || || Jankūnų kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Tarybinio balso“ kolūkis  || 11 kaimų, 11 viensėdžių, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 11 kaimų, 11 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1076 || || 11 kaimų, 10 viensėdžių, 2 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Tarybinio artojo“ kolūkis, Beržėnų girininkija  || Beržėnai, Rudiškiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 968 || || 12 kaimų, 10 viensėdžių, 1 kaimo dalis 
|}

## Vadovai

1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Rudiškių apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Rudiškių seniūno pareigybė.

## Šaltiniai
Satkūnų apylinkė

**Satkūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje, į šiaurę nuo Joniškio.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1974 m. rugpjūčio 28 d. iš buvusių Daunoravos apylinkės ir Gudaičių apylinkės.

|-
| 1976-07-01  || || || || 31 kaimas, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1878 || || 33 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Didvyrio“ kolūkis, Karolio Požėlos kolūkis, Vinco Mickevičiaus-Kapsuko kolūkis, Satkūnų paukštininkystės tarybinis ūkis, Satkūnų girininkija  || Bariūnai, Daunorava, Daunoriškė, Drąsutaičiai, Padirvoniai, Plikiškiai, Satkūnai, Tautginiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1702 || || 32 kaimai, 2 kaimų dalys 
|}

## Vadovai

Sovietmečiu septynių deputatų tarybai, renkamai kas pustrečių metų, vadovavo apylinkės vykdomojo komiteto pirmininkas. 1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Satkūnų apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Satkūnų seniūno pareigybė.

## Šaltiniai
Saugėlaukio apylinkė

**Saugėlaukio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Skilvionių apylinkės ir dalies Skribakių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. apylinkės centras perkeltas į Pavirčiuvės kaimą.

|-
| 1959-01-15 || || 1553 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1488 || || 18 kaimų, 1 viensėdis, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 85,14 || || Bariūnų kolūkis, Kalinino kolūkis, Mindaugių tarybinis ūkis  || 18 kaimų, 1 viensėdis, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 17 kaimų, 1 viensėdis, 5 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1591 || || 19 kaimų, 6 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Bariūnų kolūkis, Mindaugių tarybinis ūkis  || Bariūnai, Mindaugiai, Pavirčiuvė, Pošupės, Pūraičiai, Saugėlaukis, Skilvioniai
|-
| 1989-01  || || 1929 || || 16 kaimų, 4 kaimų dalys 
|}

## Vadovai

1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Saugėlaukio apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Saugėlaukio seniūno pareigybė.

## Šaltiniai