Lietuvos universitetas (1922)

**Lietuvos universitetas** – 1922 m. Kaune įsteigta aukštoji mokykla. Tarpukario laikotarpiu universitetas buvo vienintelė lietuviška aukštoji mokykla, kurioje studijavo ir dėstė daug to meto intelektualų, valstybės veikėjų ir aukščiausių šalies pareigūnų. Universitete formavosi svarbios Lietuvos Respublikos laikotarpio mokslinės ir kultūrinės organizacijos. Universitetas prisidėjo prie tautinės tapatybės stiprinimo ir istorinės atminties puoselėjimo.

Save iš Lietuvos universiteto kildina Kauno technologijos, Lietuvos sveikatos mokslų ir Vytauto Didžiojo universitetai.

## Universiteto storija (1920–1930 m.)
Aukštieji kursai Kaune buvo įsteigti 1920 m. sausio 27 d. Juose veikė šeši skyriai: Humanitarinių mokslų, Teisės, Matematikos-fizikos, Gamtos, Medicinos ir Technikos. Aukštieji kursai sudarė prielaidas 1922 m. įsteigti Lietuvos universitetą. Jų veikla prisidėjo prie pirmųjų akademinių dėstytojų subūrimo, būsimų studentų parengimo studijoms bei universiteto statuto projekto parengimo.

1922 m., reorganizavus Aukštuosius kursus, buvo įsteigtas **Lietuvos universitetas**. Tų pačių metų kovo 20 d. einantis prezidento pareigas Aleksandras Stulginskis, remdamasis 1918 m. gruodžio 5 d. patvirtintu statutu, paskyrė universiteto dėstytojus.

1923 m. prijungus Klaipėdos kraštą prie Lietuvos, atsirado poreikis rengti evangelikų liuteronų dvasininkus ir teologus. Atsižvelgiant į šį poreikį, 1925 m. kovo 31 d. paskelbus Lietuvos universiteto statuto pakeitimą, universitete buvo įsteigtas septintasis fakultetas – Evangelikų teologijos fakultetas, kuriame veikė penkios katedros.

Lietuvos universiteto veiklą tarpukariu lydėjo diskusijos ir politiniai nesutarimai dėl universiteto autonomijos, struktūros ir ideologinės krypties. Didžiausi nesutarimai kilo tarp skirtingų Steigiamojo Seimo politinių frakcijų, ypač dėl Teologijos-filosofijos fakulteto statuso ir vaidmens universitete. Kairiosios politinės jėgos kritikavo šio fakulteto įtaką ir siekė apriboti jo autonomiją, tuo tarpu krikščionių demokratų atstovai gynė jo veiklą ir akademinę reikšmę.

1920–1930 m. diskusijos dėl universiteto valdymo ir struktūros buvo susijusios ir su platesniais valstybės politikos klausimais, tokiais kaip valstybės ir bažnyčios santykiai, akademinės laisvės ribos bei aukštojo mokslo sistemos organizavimas. Šie nesutarimai turėjo įtakos universiteto statutų keitimui ir reformoms, kurios ilgainiui paveikė universiteto autonomiją ir valdymo modelį.

## Raida (1930–1939 m.)
1930 m. birželio 7 d. Lietuvos universiteto veikla buvo įvertinta suteikiant jam '''Vytauto Didžiojo universiteto''' pavadinimą. Sprendimą Lietuvos Respublikos vyriausybė priėmė minint Lietuvos valdovo Vytauto Didžiojo mirties 500-ąsias metines. 

Tuo metu universitetą sudarė septyni fakultetai: Teologijos-filosofijos, Evangelikų teologijos, Humanitarinių mokslų, Teisių, Matematikos-gamtos, Medicinos ir Technikos.

Palaipsniui plėtėsi ir universiteto materialinė bazė. Buvo įkurta biblioteka, kuri ilgainiui tapo didžiausia ir retenybėmis turtingiausia biblioteka to meto Lietuvoje. Aukštojoje Fredoje įsteigtas Botanikos sodas, Aleksote pastatyti Fizikos ir chemijos instituto rūmai, o Žaliakalnyje suformuotas Klinikų kompleksas.

## Universiteto veikla neramumų laikotarpiu (1939–1944 m.)
1939 m. Lietuvai atgavus Vilnių, Vytauto Didžiojo universitetas prisidėjo prie Vilniaus universiteto atkūrimo: į Vilnių perkelti Humanitarinių mokslų ir Teisių fakultetai kartu su apie 1 000 studentų, dėstytojais, pagalbiniu personalu, mokymo priemonėmis ir inventoriumi. Šis procesas padėjo Vilniaus universitete įtvirtinti lietuvišką akademinę kultūrą ir universitetines tradicijas. Tais pačiais metais į universitetą buvo integruota Ginklavimo valdybos Tyrimų laboratorija.

1940 m. rugpjūčio 21 d., Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, sovietinės vyriausybės įsakymu Vytauto Didžiojo universitetas buvo pervadintas **Kauno universitetu**. Buvo uždaryta dauguma studentų organizacijų, suimta dalis dėstytojų ir studentų. Tų pačių metų rudenį į Vilniaus universitetą perkeltas Matematikos-gamtos fakultetas.

1941 m. vokiečių armijai okupavus Lietuvą, universitetui sugrąžintas **Vytauto Didžiojo** vardas. Laikinosios vyriausybės pertvarkyta institucija tuo laikotarpiu turėjo penkis fakultetus: Teologijos, Filosofijos, Technologijos, Statybos ir Medicinos.

1943 m. kovo 17 d., nepavykus Lietuvoje suformuoti SS dalinių, vokiečių okupacinė valdžia uždarė beveik visas aukštąsias mokyklas, tarp jų ir Vytauto Didžiojo universitetą. Nors oficialaus sprendimo dėl universiteto uždarymo nebuvo, dauguma universiteto pastatų buvo užimti vokiečių kariuomenės, todėl paskaitos studentams vyko kitose įstaigose ar dėstytojų namuose. Leidimas laikyti egzaminus buvo suteiktas tik Medicinos, Statybos ir Technologijos fakultetų studentams.

1942-1943 metais universitete studijavo 2 798 studentai: Filosofijos fakultete – 507, Medicinos – 1 034, Statybos – 572, Technologijos – 685. Vokiečių okupacijos laikotarpiu universitetas parengė 772 diplomuotus specialistus, tarp jų inžinierius, gydytojus, odontologus, farmacininkus bei humanitarinių mokslų atstovus. Siekdami sudaryti sąlygas studijoms, dalis universiteto dėstytojų organizavo užsiėmimus privačiai.

1944 m. besitraukianti vokiečių kariuomenė susprogdino Fizikos ir chemijos instituto rūmus.

## Raida (1944–1950 m.)
1944 m. lapkričio 13 d. SSRS okupacinė valdžia nusprendė atnaujinti universiteto veiklą Kaune, suteikdama jam **Kauno valstybinio Vytauto Didžiojo universiteto** pavadinimą.

1947 m. gruodžio 9 d. SSRS Aukštojo mokslo ministerijos įsakymu pradėta universiteto reorganizacija. Buvo pakeista jo struktūra: Technologijos fakultetas išskaidytas į Cheminės technologijos, Elektrotechnikos ir Mechanikos fakultetus, o Medicinos fakultetas padalytas į Medicinos ir Farmacijos fakultetus. Taip pat pradėtas palaipsnis Istorijos-filologijos fakulteto naikinimas, jį reorganizuojant į Filologijos fakultetą. Pirmiausia panaikintas Istorijos skyrius, o dalis jo studentų perkelta į Vilniaus universitetą. Reformų metu buvo stiprinamos techninių mokslų studijos ir kuriami nauji techniniai fakultetai.

1948 m. pradžioje Kauno universitete veikė aštuoni fakultetai: Statybos, Architektūros, Cheminės technologijos, Elektrotechnikos, Mechanikos, Medicinos, Farmacijos ir Filologijos. Tų pačių metų rudenį Filologijos fakultetas buvo panaikintas, o humanitarinių mokslų studijos perkeltos į Vilniaus universitetą. 1949 m. pavasarį universitetą baigė paskutinė filologijos studijų absolventų laida.

1950 m. pabaigoje Kauno valstybinis universitetas darkart reorganizuotas. Nuo 1951 m. sausio 1 d. Kauno valstybinis Vytauto Didžiojo universiteto inžinerinių fakultetų pagrindu nutarta įsteigti **Kauno politechnikos institutą (KPI)**, o Medicinos fakulteto pagrindu – **Kauno medicinos institutą**.

## Kauno politechnikos institutas (1950–1989 m.)
Kauno politechnikos institutą sudarė penki iš Kauno valstybinio Vytauto Didžiojo universiteto perimti techniniai fakultetai: Architektūros, Cheminės technologijos, Elektrotechnikos, Mechanikos ir Statybos. Institutas tapo pirmąja savarankiška aukštąja technikos mokykla Lietuvoje. Pirmuoju jo vadovu paskirtas profesorius Kazimieras Baršauskas, vadovavęs instituto organizavimui ir plėtrai pirmaisiais veiklos metais. Jo vadovavimo laikotarpiu institutas išlaikė akademinės veiklos tęstinumą sudėtingomis sovietinės okupacijos sąlygomis.

Instituto plėtra atsispindėjo tiek infrastruktūros, tiek akademinės struktūros augime. 1961 m. pradėtas statyti akademinis miestelis Kaune (dabartinis Studentų miestelis, Gričiupyje), kuriame buvo įkurti Statybos, Elektronikos, Lengvosios pramonės, Cheminės technologijos fakultetai, Skaičiavimo centras, studentų bendrabučiai ir kiti pastatai. Akademinio miestelio plėtra tęsėsi iki 1989 m.

Tuo pačiu laikotarpiu instituto padaliniai buvo steigiami ir kituose Lietuvos miestuose – Vilniuje, Panevėžyje, Šiauliuose ir Klaipėdoje. Vėliau šie padaliniai tapo pagrindu savarankiškų aukštųjų mokyklų ir universitetų formavimuisi nepriklausomybės laikotarpiu.

Pokario laikotarpiu studentai išliko aktyvia akademinės bendruomenės ir visuomenės dalimi. Institute veikė įvairios studentų organizacijos, sporto, technikos, žygeivių ir kraštotyros klubai, taip pat ilgametes tradicijas turintys meno kolektyvai. Dalis studentų veiklų buvo susijusios su tautinių tradicijų puoselėjimu, domėjimusi tarpukario Lietuvos istorija ir kultūra bei neoficialiu istorinių pasakojimų ir prisiminimų perdavimu akademinėje bendruomenėje.

1964 m. mirus pirmajam rektoriui prof. K. Baršauskui, buvo siūloma institutą pavadinti jo vardu, tačiau Lietuvos komunistų partijos Centro komitetas šiam siūlymui nepritarė. Vis dėlto jo vardas buvo suteiktas KPI Probleminei ultragarso laboratorijai, kurią jis buvo įkūręs.

1974 m. balandžio 22 d. institutui suteiktas **Kauno Antano Sniečkaus politechnikos instituto** pavadinimas, kuris vartotas iki 1989 m. spalio 23 d.

1989 m. prie instituto įsteigta eksperimentinė vidurinė mokykla, vėliau pavadinta KTU gimnazija. Tai buvo pirmoji Lietuvoje universitetinė mokykla, skirta gabių moksleivių ugdymui.

## Kauno medicinos institutas (1950–1989 m.)
Naujai įsteigtame Kauno medicinos institute veikė du fakultetai: Gydomosios medicinos ir Stomatologijos-farmacijos. Medicinos studijų tęstinumas Kaune buvo išsaugotas daugiausia dėl Kauno klinikų, kurios tuo metu neturėjo analogų Sovietų Sąjungoje ir sudarė svarbią bazę medicinos studijoms bei moksliniams tyrimams.

1968 m. Stomatologijos-farmacijos fakultetas buvo padalytas į du atskirus fakultetus, o 1969 m. Gydomosios medicinos fakultetas reorganizuotas į Teorinės medicinos ir Klinikinės medicinos fakultetus. Tuo laikotarpiu buvo plečiama instituto materialinė bazė ir stiprinama mokslinė veikla. Prie KMI veikęs Širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patologijos mokslinių tyrimų institutas tapo vienu iš trijų Pasaulio sveikatos organizacijos centrų Europoje, tyrusių išeminės širdies ligos epidemiologiją.

1971–1972 m. institutas dalyvavo tarptautiniame Kauno–Roterdamo epidemiologinių tyrimų projekte. Šių tyrimų rezultatai prisidėjo prie KMI, kaip svarbaus medicinos mokslo centro, pripažinimo tarptautinėje mokslinėje bendruomenėje.

1989 m. spalio 23 d. Kauno medicinos institutas reorganizuotas į Kauno medicinos akademiją (KMA). Tuo laikotarpiu akademijoje pradėjo studijuoti ir studentai iš užsienio šalių.

## 1990 m.
1990 m. balandžio 4 d. instituto taryba nusprendė Kauno politechnikos institutą pervadinti **Kauno technologijos universitetu**. Dėl pavadinimo pakeitimo buvo kreiptasi į Lietuvos Aukščiausiąją Tarybą. 1990 m. spalio 31 d. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo nutarimu institucijai buvo grąžintas universitetinis statusas.

## Išnašos