open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Langedokas-Rusijonas

**Langedokas-Rusijonas** () – buvęs administracinis regionas pietų Prancūzijoje, prie Viduržemio jūros. Sostinė – Monpeljė. Plotas – 27 376 km²; 2,53 mln. gyventojų (2006 m.).

Regionas apėmė pietinę Prancūzijos dalį Viduržemio jūros pakrantėje, Ispanijos bei Andoros pasienyje, istoriniuose Langedoko ir Rusijono kraštuose. Jį sudarė 5 departamentai: Odas, Gardas, Hero, Lozeras ir Rytų Pirėnai.

2016 m. Langedokas-Rusijonas sujungtas su Pietų-Pirėnų regionu į naują Oksitanijos regioną.

## Didžiausi miestai
* Monpeljė
* Nimas
* Perpinjanas
* Bezjė
* Narbonas

## Šaltiniai
Rėja Silvija

**Rėja Silvija** (dar vadinta **Ilija**) – romėnų mitologijos veikėja, Romos įkūrėjų Romulo ir Remo motina. Apie Rėją Silviją pasakojama pirmojoje Livijaus veikalo „Nuo Romos įkūrimo“ (*Ab urbe condita*) knygoje, taip pat Diono Kasijaus „Romos istorijoje“. Ji minima ir Vergilijaus „Eneidoje“ bei Ovidijaus darbuose.

Anot vienos mito versijos, Rėjos Silvijos tėvas buvęs Alba Longos karalius Numitoras, o prosenelis – Enėjas. Būta ir mito atmainos, pagal kurią Rėja Silvija buvusi Enėjo dukra ar anūkė, vardu Ilija. Visgi mito variantas, pagal kurį Rėja Silvija laikyta Alba
Longos karaliaus Numitoro dukra, buvo paplitęs labiau. Numitoro pravardė buvo Silvijus (miškinis), tokią pravardę turėjo ir kiti miesto valdovai.

## Legenda
Pasak Livijaus, Rėja Silvija buvusi Alba Longos karaliaus Numitoro duktė, kilusi iš Enėjo. Amulijus, jaunesnysis Numitoro brolis, užgrobęs sostą ir nužudęs Numitoro sūnų, o Rėją Silviją privertęs tapti vestale. Kadangi vestalės duodavusios skaistybės įžadą, taip Amulijus norėjęs užsitikrinti, kad Numitoras neturėsiąs palikuonių. Visgi Rėja Silvija tapusi nėščia – ji laukėsi dvynių Romulo ir Remo, kurių tėvas buvęs dievas Marsas.

Anot Plutarcho, apie tai, kad berniukų tėvas esąs Marsas, Rėja Silvija nusprendė, pamačiusi, kad jos vaikais besirūpiną genys ir vilkas – šventieji dievo Marso gyvūnai. Kaip pasakojama Diono Kasijaus „Romos istorijoje“, Rėja Silvija į šventąją Marso giraitę nuėjusi pasisemti vandens (jo reikėję šventyklai). Čia ji susidūrusi su Marsu, kuris pamėginęs ją išprievartauti; norėdama pasprukti, Rėja Silvija nubėgusi į olą, tačiau veltui. Marsas Rėjai Silvijai pažadėjęs, kad jos vaikai būsią didūs. 

Vesta, nepatenkinta Rėjos Silvijos vaikų gimimu, užgesino savo šventykloje šventąją ugnį, sudrebino aukurą, be to, užmerkė savo atvaizdo akis. Enijus mini, kad deivė Venera Rėjos Silvijos atžvilgiu buvo nusiteikusi palankiau.

Amulijus, sužinojęs, kad Rėja Silvija susilaukusi vaikų, įsakęs tarnui dvynius nužudyti. Visgi tarnas buvęs gailestingas ir paleidęs juos plaukti pasroviui Tibro upe. Upė tuo metu buvo išsiliejusi iš krantų ir berniukai atsidūrę baloje prie kranto. Ten juos radusi vilkė (*lupa*), kuri ką tik buvo netekusi savo vilkiukų, ir ėmusi juos žindyti. Mirties pavyko išvengti ir pačiai Rėjai Silvijai, nes įsikišusi Amulijaus duktė. Ovidijus mini, kad Rėja Silvija galiausiai įšokusi į Tibro upę. Pasakojama, kad ją išgelbėjęs dievas Tiberinas, po to Rėja Silvija tapusi jo žmona.

Pasak vienos versijos, dvyniai išlaisvinę kalėjime uždarytą savo motiną. Amulijų jie nuvertę ir Alba Longos karaliumi vėl padarę Numitorą (tai esą įvykę 752 m. pr. m. e.). Paskui jie įkūrę Romos miestą.

## Išnašos
Mažoji nakties muzika

**Mažoji nakties muzika** (, Serenada Nr. 13 G-dur, K525) – austrų klasikinės muzikos kompozitoriaus V. A. Mocarto (1756−1791) serenada, parašyta 1787 metais. Tai vienas iš žinomiausių V. A. Mocarto kūrinių, visų pirma dėl įsimintinos I dalies temos.

V. A. Mocartas tryliktąją serenadą užbaigė 1787 m. rugpjūčio 10 d. Vienoje, bet ji buvo publikuota tik 1827 m., vėlai po kompozitoriaus mirties. Serenada skirta dviejų smuikų, alto, violončelės ir papildomo kontraboso atlikimui, tačiau šiuo metu paprastai atliekama aranžuotė styginių orkestrui. V. A. Mocarto gyvenimo metu serenados būdavo atliekamos rūmuose ir viešuosiuse parkuose publikos pasilinksminimų tikslais. Dažnai skirtos pagarbinti asmenį ar pažymėti įvykiui. Nieko nežinoma apie „Serenados Nr. 13“ sukūrimo aplinkybes, taip pat nežinoma, kada ji pirmą kartą atlikta. Pavadinimas „Mažoji nakties muzika“ kilęs iš V. A. Mocarto prierašo *Eine kleine Nachtmusik* savo asmeniniame kataloge. 1799 m. jos rankraštį Mocarto kūrybos tyrinėtojui J. A. Andrė pardavė kompozitoriaus našlė Konstanca.

## Serenados dalys

„Serenada Nr. 13“ sudaryta iš keturių dalių:

# *Allegro*. Nuotaikinga, sonatos formos dalis.
# *Romanze: Andante*. Ramios muzikos dalis.
# *Menuetto: Allegretto*. Lengvas menuetas.
# *Rondo: Allegro*. Greitas rondo.

## Šaltiniai
* Betsy Schwarm, ''Encyclopaedia Britannica'', 2013 m.
* *Delphi Masterworks of Wolfgang Amadeus Mozart (Illustrated)*, 2017 m.
## Nuorodos
*
Jelenskių šeimos kapo koplyčia

**Jelenskių šeimos kapo koplyčia** – laidojimo koplyčia, stovinti Vilniuje, istorinėse Rasų kapinėse. Neogotikinis statinys stūkso šalia pagrindinių įėjimo vartų, taip įsiliedamas į bendro aptvaro liniją.

Koplyčia yra architektūros ir istorijos paminklas, įrašytas į Kultūros vertybių registrą. 2017 m. buvo įtraukta į Rasų kapinių objektų tvarkymo programą.

## Istorija

Žemvaldžių Jelenskių koplyčia pastatyta iki 1902 m. pagal Boleslovo Švengrubeno projektą, Pagrindiniam kapinių įėjimui tokios stilistikos statinys suteikė stipresnę išraišką, dėl ko 1924 m. buvo perstatyti vartai, tapę taip pat neogotikiniais.

## Architektūra

Raudonų plytų mūro koplyčia kompaktiška, kvadratinio plano, su laidojimo rūsiu, iš pietų ir šiaurės pusių prie jos priblokuota kapinių tvora. Stogas šlaitinis, dengtas molinėmis čerpėmis. Šiaurės rytų pusėje ant stogo iškilęs bokštelis - pinaklis, užsibaigiantis kryžgėlėmis. Fasadus puošia smailiaarkės sienų angos ir nišos. Trikampė fasado viršūnė papildyta ažūrine signatūra. Šonines ir galines sienas juosia arkadiniai plytų karnizai. Statinys iš visų pusių apsuptas atramų, fasadą remia atramos su aklinomis langų angomis ir pinakliais. Profiliuotas smailiaskliautis portalas su kolonomis, pinakliai pereina į dekoratyvinę dvipusę akliną lango angą su rozete, užimančia visą sienos plokštumą. Portale įtaisytos apkaustytos metalinės durys su belstukais. 

Tinkuotame cokolyje nuo pagrindinio įėjimo pusės įtaisytos dvi memorialinės lentos su įrašais lenkų kalba, skirtos Jelenskiams, seseriai ir broliui: Alinai (1848-1905) ir Mečislovui (1834-1902).

Trinavė plokščia presbiterija įrengta vakarų pusėje. Presbiterijos sienoje įrengta smailiaskliautė niša, kurioje anksčiau buvo figūrėlė. Altoriui būdingą profiliuotą plokštę laiko atrama su plačiu granitiniu laipteliu. Grindinį sudaro juodos ir pilkos plokštės. Sienos tinkuotos, baltintos.

Jelenskių koplyčiai bene artimiausia savo stiliumi laikytina Kretingos Tiškevičių koplyčia (1893 m.).

## Galerija


Jelenskių koplytėlė 8.jpg|Šalia koplyčios – istorinis prižiūrėtojo namas
Jelenskių šeimos koplyčia 2.jpg|Šalia praeina kapinių tako grindinys
Jelenskių šeimos koplyčia 6.jpg|Cokolio dalis su memorialinėmis lentomis
VILNIUS, AB. 050.JPG|Nuo įėjimo vartų pusės


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Rasų kapinių koplyčios
André Citroën

**Andrė Giustavas Sitrojenas** (*André Gustave Citroën*; 1878 m. vasario 5 d. – 1935 m. liepos 3 d.) – prancūzų išradėjas, pramonininkas. Jis laikomas vienu iš šiuolaikinio automobilių prekybos verslo pradininku.

## Biografija

A. Sitrojenas gimė 1878 m. vasario 5 d. Paryžiuje, žydų šeimoje. 1898 m. baigė Paryžiaus politechnikos mokyklą. Vėliau dirbo inžinieriumi, dizaineriu. 1908 m. dirbdamas „Mors“ bendrovėje prisidėjo prie gamybos spartinimo: nuo 125 iki 1200 automobilių per metus. I pasaulinio karo metais perorganizavo gamyklą ginkluotės gamybai, gamino karinius sviedinius. Po karo, „Citroën“ iškilo kaip pirmoji konvejerinio tipo gamykla Europoje. 1919 m. pradėti gaminti pirmieji automobiliai. Gamykla sparčiai plėtėsi, steigė padalinius 1929 m. tapo antruoju pagal dydį automobilių gamintoju pasaulyje.

1934 m. „Citroën“ įmonė bankrutavo, o 1935 m. buvo perorganizuota.

Andrė Sitrojenas organizavo bei rėmė įvairias mokslines ekspedicijas. 1922 m. gruodžio 19 – 1923 m. sausio 7 dienomis surengė 3200 km. ekspediciją per Sacharos dykumą nuo Tugurto (Touggourt, Alžyras) iki Timbuktu (Tombouctou, Malis). 1931–1932 m. rėmė 13 tūkst. kilomertrų automobilių ralį nuo Beiruto iki Pekino. Jo dėka buvo apšviesta Paryžiaus Triumfo arka ir Santarvės aikštė (Place de la Concorde).

Išradėjas mirė 1935 m. liepos 3 d. nuo skrandžio vėžio. Palaidotas Paryžiaus Monparnaso kapinėse.

## Šaltiniai
Citotrofoblastai

**Citotrofoblastai** – kelios placentos ląstelių populiacijos, kilusios iš blastulės trofoblasto ląstelių po implantacijos į gimdą. Tai mažos, apvalios, vienbranduolės ląstelės, turinčios aiškų kontūrą.

Jų funkcijos:
# susiliedamos duoda pradžią sincitiotrofoblastams;
# pažeidžia gimdos spiralinių arterijų sieneles, jas kolonizuoja pakeisdamos ir kopijuodamos kraujo indų endotelį, dėl to arterijos išsipučia ir padidėja vaisiaus aprūpinimas krauju;
# sudaro virkštelę – jungia vaisių su motina.

## Šaltiniai
2021 m. pasaulio ledo ritulio čempionatas

**2021 m. Ledo ritulio pasaulio čempionatas** – 84-asis ledo ritulio pasaulio čempionatas, kuris vyko 2021 m. gegužės 21–birželio 6 dienomis Rygoje.

Iš pradžių buvo planuota, kad turnyrą kartu organizuos Baltarusija ir Latvija (kaip buvo paskelbta Tarptautinės ledo ritulio federacijos kongrese, kuris vyko Kelne per 2017 m. Pasaulio taurę), tačiau 2021 m. sausio 18 d. IIHF nusprendė perkelti pasaulio ledo ritulio čempionatą iš Baltarusijos į kitą vietą dėl „saugumo priežasčių, kurių organizacija negali kontroliuoti“. 

Čempionato rungtynės vyko „Arena Riga“ stadione. Dėl Covid-19 pandemijos rungtynėse buvo ribojamas žiūrovų skaičius – Rygos arenoje buvo įleidžiama 2 660 vakcinuotų žiūrovų, Olimpiniame centre – 1 058.

Čempione 27-tą kartą tapo Kanados rinktinė. 

## Vietos pasirinkimas
Dėl teisės rengti pasaulio čempionatą buvo pateiktos dvi paraiškos: viena iš Suomijos, kita – bendra Baltarusijos ir Latvijos paraiška.

Latvija jau surengė 2006 m. pasaulio taurę, o Baltarusija – 2014 m. pasaulio taurę. Galimybę surengti kitą pasaulio čempionatą Baltarusijoje ne anksčiau kaip 2020 m. Baltarusijos ledo ritulio federacijos pirmininkas Jevgenijus Vorsinas numatė dar 2014 m. .

Nepaisant balsavimo rezultatų, taip pat buvo nuspręsta, kad Suomija pirmenybes surengs kitais metais.

## Rungtynių iš Baltarusijos perkėlimas dėl politinės situacijos
Dėl smurto prieš protestuojančius IIHF 2021 m. sausio 18 d. nusprendė, kad čempionatas bus perkeliamas iš Baltarusijos. Galimi variantai kur vyks jisai buvo tik Latvijoje, Latvijoje ir Slovakijoje ar Latvijoje ir Danijoje. Lietuva irgi buvo pasiūliusi savo paraišką, bet jos kandidatūra nebuvo svarstoma.

2021 m. vasario 2 d. buvo nuspręsta čempionatą rengti tik Latvijoje.

## Dalyviai
Jų dalyvavimą čempionate garantavo Baltarusijos rinktinė ir Latvijos, kaip priimančių čempionatą rinktinės, taip pat rinktinės, užėmusios pirmąsias dvi vietas 2019 m. pasaulio taurės pirmojo diviziono turnyre. Pagal rezultatus 2019 m. pasaulio taurėje į turnyrą pateko dar 12 rinktinių.

## Preliminarus etapas

### A grupė

### B grupė

## Atkrintamosios varžybos

## Apdovanojimai
Geriausi čempionato žaidėjai buvo paskelbti 2021 m. birželio 6 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Anton Lukoszevieze

**Antonas Lukoševičius** (*Anton Lukoszevieze*, g. 1965 m.) – lietuvių kilmės britų violončelininkas, kompozitorius, garso instaliacijų menininkas, dailininkas. Tiek solo, tiek kartu su savo 1995 m. įkurtu ir vadovaujamu antsambliu *Apartment House* yra koncertavęs įvairiose šalyse, specializuojasi XX ir XXI a. kompozitorių kūryboje. Tarp jų ir šiuolaikiniai lietuvių kompozitoriai: Arturas Bumšteinas, Ričardas Kabelis, Rytis Mažulis, Justė Janulytė, Egidija Medekšaitė, Jurgis Mačiūnas, Antanas Rekašius, Julius Aglinskas, Vitalija Glovackytė.

## Biografija

Gimė 1965 m. Baigė Karališkąjį muzikos koledžą Londone. 2021 m. sausio 25 d. menininkui išimties tvarka buvo suteikta Lietuvos pilietybė, atsižvelgiant į tai, kad „atlikėjas remia, palaiko ir skatina Lietuvos menininkų kūrybą, aktyviai prisideda prie jų kūrinių sklaidos Jungtinėje Karalystėje ir Europoje“. Lukoszevieze tėvas ir seneliai yra kilę iš Lietuvos, menininkas susituokęs su lietuvių rašytoja Paulina Pukyte.

## Įvertinimas
* 2009 m. – už nuopelnus Lietuvos kultūrai apdovanotas Lietuvos tūkstantmečio žvaigždės medaliu.
* 2012 m. – Karališkosios muzikų draugijos Kamerinės muzikos apdovanojimas už John Cage kūrinių atlikimą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninis tinklalapis
Numitoras

**Numitoras** () – romėnų mitologijos personažas, Alba Longos miesto karalius, Romos įkūrėjo Romulo ir jo brolio dvynio Remo senelis iš motinos pusės. Numitoras buvęs Proko sūnus, trojėno Enėjo palikuonis, Rėjos Silvijos (dvynių motinos) ir Lauzo tėvas.

794 m. pr. m. e. Prokas miręs, o sostas turėjęs atitekti Numitorui. Visgi, užuot paveldėjęs sostą, Numitoras buvęs nuverstas ir išvarytas iš karalystės savo brolio Amulijaus, kuris negerbęs tėvo valios ir nepaisęs to, kad brolis buvęs už jį vyresnis. Kad įsitvirtintų valdžioje, Amulijus nužudęs ir brolio sūnus. Ovidijus nurodo, kad Numitoras turėjęs du vaikus (Lauzą ir Rėją Silviją), o Livijus teigia, kad Amulijus nužudęs du jo sūnus.

Amulijus, prigrasindamas mirtimi, Rėją Silviją privertęs tapti vestale, kad ši negalėtų susilaukti vaikų; visgi, anot mito, ją per prievartą apvaisinęs dievas Marsas. Romulas ir Remas nuvertę Amulijų ir Alba Longos karaliaus sostą sugrąžinę Numitorui; tai esą įvykę 752 m. pr. m. e.

## Šaltiniai
Briulio terasa

**Briulio terasa** (, kartais ) – pėsčiųjų promenada rytinės Vokietijos Dresdeno mieste.

Virš *Terrassenufer* gatvės iškilusi apie 10 m, plotis svyruoja tarp 10 ir 40 metrų. Atkarpoje tarp *Augusto tilto* () ir *Karolos tilto* () jos ilgis siekia 500 m. Nutiesta Elbės upės kairiajame krante, ji eina išilgai svarbesnių miesto architektūrinių įžymybių, todėl itin mėgiama turistų. Nuo XIX a. vadinama „Europos balkonu“ ir tuo vardu daug kartų aprašyta grožinėje literatūroje, jos vaizdas ypač efektingai atrodo iš priešingo upės kranto, jį savo garsiame vedute įamžino dailininkas Kanaletas.

## Istorija
XVI a. šioje vietoje buvo miesto gynybiniai įrengimai. XVIII a. grafas Heinrichas fon Briulis () užsakė architektui Johanui Kristofui Kniofeliui () Dresdene pastatyti rūmus, galeriją, belvederį, taip pat suprojektuoti ir pasodinti parką. Visi šie objektai vėliau buvo pavadinti Briulio vardu.
Tarp statinių buvo ir Briulio terasa, kuri po perstatymo prarado savo karinę reikšmę.

Pralaimėjusi Tautų mūšyje Saksonijos karalystė buvo Rusijos imperijos kariuomenės okupuota. Tuometinis krašto valdytojas kunigaikštis Nikolajus Repninas–Volkonskis () įsakė leisti Briulio terasą lankyti plačiai visuomenei. Architektui Gotlobui Fridrichui Tormajeriui () užsakyta įrengti į terasą laiptus nuo upės pusės, jie buvo papuošti liūtų skulptūromis. XIX a. į pasivaikščiojimų promenadą atidaryti papildomi keliai iš gretutinių gatvių ir aikščių. 1860 m. žemiau terasos nutiesta krantinės gatvė *Terrassenufer*. Pasivaikščiojimo trasą papuošė keletas skulptūrinių paminklų.

## Išnašos

## Literatūra
* ''Ständehausbau oder Schloßplatzdecoration? Ein Wegweiser aus dem Labyrinthe der Terrassenfrage'' – Dresden, 1898
* *Stadtlexikon Dresden A–Z.* – Dresden: Verlag der Kunst, 1995; ISBN 3-364-00300-9
* *Kunst im öffentlichen Raum* (Informationsbroschüre der Landeshauptstadt Dresden) – Dezember 1996
* Manfred Zumpe. *Die Brühlsche Terrasse in Dresden – Berlin, 1991; ISBN 3-345-00207-8
* Walter Fellmann. *Du-Mont Kunst-Reiseführer. Sachsen.* / Dresden, Die Brühlsche Terrasse, S. 104–109 – Köln: Du-Mont Buchverlag, 1991; ISBN 3-7701-2759-5
* Georg Piltz. *Kunstführer durch die DDR'' / Seite 505: Bauten an der Brühlschen Terrasse. – Leipzig – Jena – Berlin: Urania-Verlag, 1973; 4. Aufl.

## Nuorodos

* Brühlsche Terrasse // Dresden-Bilder.de
* Brühlsche Terrasse Dresden // besuchen-sie-dresden.de/
Mykolas Dorofėjus

**Mykolas Dorofėjus** (1961 m. lapkričio 30 d. Radviliškyje – 2021 m. sausio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.

## Biografija
Gimė ir augo Radviliškyje. Studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje. Ją baigęs, buvo paskirtas į Šiaulių dramos teatrą, kuriame dirbo aštuoniolika metų ir sukūrė per trisdešimt skirtingų vaidmenų. 

Vėliau persikėlė į Vilnių, kur paskutinius trylika metų dirbo Menų ir mokymo namuose bei organizavo per trisdešimt vietinių ir tarptautinių kultūrinių/edukacinių projektų. Tačiau ir išvykęs iš Šiaulių tęsė aktoriaus karjerą – vaidino Lietuvos ir užsienio kino filmuose.

Mėgo kiną, groti gitara, daug bendravo su Lietuvos ir užsienio aktoriais. Mirė nuo vėžio.

## Vaidmenys
### Svarbiausi vaidmenys teatre
* Mišelis. Ž. Koktas. Baisūs tėvai. Rež. R. Steponavičiūtė.
* Pečkus. J. Erlickas. Blinkuva. Rež. A. Bagatirytė.
* Kostas. A. Škėma. Žvakidė. rež. G. Padegimas.
* Karlas Tylė. V. Andrėjus. Šunų valsas. rež. Graužinis.
* Korenka. I. Ilfas, J. Petrovas. Aukso veršis. Rež. S. Račkys.
* Pranas Jokimaitis. G. Kanovičius. Katė už durų. Rež. A. Pociūnas.
* Girdvainis. K. Boruta. Baltaragio malūnas. Rež. A. Pociūnas.

### Svarbiausi vaidmenys kine
* 1984 m. Jonas Stonkus. Būrys. Rež. A. Simonovas.
* 1988 m. Karolis. Priešaušrio broliai. Rež. S. Vosylius.
* 1992 m. Valius. Žemės keleiviai. Rež. G. Lukas.
* 1997 m. Palydovas. Nauji Robino Hudo nuotykiai. Rež. D. Kopoleta.
* 2001 m. Padavėjas. Hitas. Rež. V. Monton.
* 2003 m. Aristokratas. Koletė. Rež. Nadine Trintignant.
* 2004 m. Direktorius. Dėdė Adolfas. Rež. N. Renton.
* 2004 m. Dvasininkas. Požemiai ir drakonai 2: Drakonų Kerštas. Rež. Gerry Lively.
* 2004 m. Dušanskis. Vienui vieni. Rež. Jonas Vaitkus.
* 2005 m. Policininkas. Kalnietis: Šaltinis. Rež. Brett Leonard.
* 2005 m. Imperatorius Maksimilianas. Barbarai 2 ir Musulmoniškoji Ispanija. 
* 2005 m. Mokyklos direktorius. Nebijok: Popiežiaus Jono Pauliaus II gyvenimas. Rež. Jeff Bleckner.
* 2005 m. Davidsonas. Elžbieta I. Rež. Tom Hooper.
* 2005 m. Rodžersas. Walis ir Edvardas Hermanas. Rež. Dave Moore.
* 2005 m. Laivo kapitonas. Štiortebekeris. Rež. Miguel Alexandre.
* 2006 m. Generolas. Karas ir taika. Rež. Robert Dornhelm.
* 2006 m. Kulaginas. Branduolinės varžybos. Rež. Matthew Wortman.
* 2006 m. Gaisrininkas. Rugsėjo 11: Nuo aušros iki sutemų. Rež. Richard Dale.
* 2006 m. Šveicorius. Linksmoji našlė. Rež. Leonid Gorovec.
* 2007 m. Imperatorius Julianas. Roma: Imperijos griūtis. Rež. Rob Gardner, Nick Gardner, Rex Piano.

## Nuorodos
* IMDB profilis

## Šaltiniai
Aigimijas

**Aigimijas** () – mitinis dorėnų protėvis. Pasakojama, kad buvęs jų karalius ir įstatymdavys, kai šie dar gyvenę šiaurinėse Tesalijos srityse.

Kariaudamas su lapitais, Aigimijas paprašė pagalbos Heraklio, pažadėdamas jam duoti trečdalį savo žemių, jei šis padėsiąs įveikti priešus. Nors karas su lapitais baigėsi pergalingai, Heraklis pažadėtų žemių nepriėmė, palikdamas jas karaliaus žinioje. Šis turėjęs jas saugoti Heraklio sūnums.

Aigimijas susilaukęs dviejų sūnų – Dimanto ir Pamfilo. Šie persikėlę į Peloponesą ir tapę dviejų dorėnų atšakų protėviais. Trečioji dorėnų atšaka buvo pavadinta pagal Heraklio sūnų Hilą, kurį Aigimijas buvo įsūnijęs.

Senovėje būta epinės poemos, pavadintos „Aigimijas“, tačiau išlikę tik keletas jos fragmentų. Kartais jos autorystė priskiriama Hesiodui, o kartais – Kerkopui Miletiečiui. Panašu, kad pagrindinė šios poemos tema buvo Aigimijo ir Heraklio karas su lapitais.

## Išnašos
Tadas Sedekerskis

**Tadas Sedekerskis** (g. 1998 m. sausio 17 d.) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis lengvojo arba sunkiojo krašto puolėjo padėtyje.

Baigė Nidos vidurinę mokyklą. Karjerą pradėjo 2011–2012 m. sezone RKL Neringos „Kuršių“ komandoje. Kitą sezoną perėjo į NKL Klaipėdos „Naftos-Universiteto“ komandą, o 2013 m. sudarė sutartį su vienu pajėgiausių Ispanijos klubų – Vitorijos „Baskonia“. 2014–2015 m. rungtyniavo dublerių komandoje su kuria laimėjo Primera divizioną (5-ąją Ispanijos lygą). 2015 m. septyniolikmetis Tadas Sedekerskis debiutavo pagrindinėje „Baskonijos“ komandoje ACB lygos varžybose. Žaidėjas buvo skolinamas įvairiems kitiems Ispanijos klubams, o vėliau – LKL komandoms: „Nevėžiui“ ir „Neptūnui“.

2017 m. Sedekerskis pratęsė sutartį su „Baskonia“ iki 2022 m. Nuo 2020 m. tapo nuolatiniu pagrindinės komandos žaidėju. 2024 m. kovo 4 d. pratesė kontraktą su Vitorijos klubu iki 2029 m. vasaros.

Sedekerskis atstovavo Lietuvos jaunimo (U-16, U-18) rinktinėms.

## Laimėjimai
* ACB lyga: 2019–2020 m.
* Ispanijos Karaliaus krepšinio taurė: 2026 m.
* FIBA Europos U-18 čempionatas: sidabras – 2016 m., bronza – 2015 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
Angerona

**Angerona** arba **Angeronija** (, *Angeronia*) – sena romėnų deivė, kurios vardas bei funkcijos aiškinamos įvairiai. Viena vertus, Angerona įvardijama sielvarto ir baimės deive, kuri ne tik tokią būseną sukelia, bet ir nuo jos išvaduoja; kita vertus, ji laikoma tylos deive.

Anot senovės autorių, Angerona buvo deivė, išvaduojanti žmones nuo skausmo ir sielvarto, arba ta, kuri išgelbėjusi romėnus ir jų gyvulius nuo ligos *angina*. Apie tai rašė Julijus Modestas ir Festas. Pasak jų, kartą žmones ir jų gyvulius ištikusi liga, pavadinta *angina*, kuri dingusi, kai tik buvo pažadėtos aukos Angeronai.

Angerona laikyta ir Romos deive sergėtoja, saugančia šventąjį miesto vardą. Šis vardas negalėjęs būti ištartas, kad jo nesužinotų priešai. Netgi manyta, jog šis vardas ir buvo *Angerona*. Kai kurie autoriai teigė, kad Angeronos, kaip tylos deivės, kultas Romoje ir buvo įvestas tam, kad nebūtų išduotas šventasis ir slaptasis Romos vardas.

Naujųjų laikų tyrinėtojai prilygino ją tokioms deivėms, kaip Opė, Aka Larencija, Dėja Dija; ji taip pat laikoma naujųjų metų ir sugrįžtančios Saulės deive. Deivės garbei rengiama šventė vadinosi Divalijos arba Angeronalijos, ji švęsta gruodžio 21 d. Žyniai aukodavo Volupijos, malonumo deivės, šventykloje, kur stovėjo ir Angeronos statula. Deivė vaizduota pridėjusi pirštą prie burnos, kuri buvusi užverta ir užrišta. Masurijaus Sabino teigimu, tai reiškė, kad tie, kurie kantriai slėpė nerimą, šitaip pasieksią didžiausią laimę. Kita vertus, prie burnos pridėtas pirštas reiškęs, kad deivė taip įsakanti žmonėms neatskleisti slaptojo Romos miesto vardo.

Fezuluose () ši dievybė garbinta Ancharijos vardu, čia buvo aptiktas jos aukuras.

## Šaltiniai
2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas

**2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionatas** – 50-asis tarptautinės rogučių sporto federacijos organizuotas geriausių pasaulio rogučių sporto atletų čempionatas, kuris vyko sausio 29 d. – sausio 31 d. Bavarijoje, Vokietijoje.

Dėl dopingo bylų Rusijos atstovai čempionate dalyvavo kaip nepriklausomi Rusijos rogučių sporto federacijos atletai.

## Čempionato rengimas
Čempionato rengimas buvo patikėtas Vistlerio ledo trasai, Vistleryje, Kanadoje.

2020 m. rugsėjį dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos Kanados pasienio įstatymai lėmė čempionato atšaukimą Kanadoje, kuris turėjo vykti vasario pradžioje. Čempionatą galiausiai patikėta rengti Kenigzės ledo trasai Vokietijoje.

## Medalininkai

## Medalių lentelė

## Dalyvavusios šalys

## Šaltiniai
Kenigzės ledo trasa

**Kenigzės ledo trasa** () – bobslėjaus, skeletono ir rogučių sporto ledo trasa Bavarijoje, Vokietijoje. Pastatyta šalia Kenigzės ežero  1968 m. Tai buvo pirmoji dirbtinė ledo trasa pasaulyje.

2016 m. trasa renovuota ir išplėsta.

## Charakteristika

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kaja Kallas

**Kaja Kalas** (; g. 1977 m. birželio 18 d. Taline) – Estijos politikė, nuo 2021 m. ministrė pirmininkė.

## Biografija
K. Kalas studijavo teisę Tartu universitete, kurį 1999 m. baigusi įgijo teisės bakalauro laipsnį. Verslo administravimo magistro laipsnį įgijo 2010 m. Talino Estijos verslo mokykloje. 1998–2011 m. dirbo teisinį darbą, specializavosi Estijos ir Europos konkurencijos teisėje. 2011 m. K. Kalas buvo suteiktas neaktyvaus Estijos advokatų kolegijos nario statusas.

2011 m. K. Kalas įstojo į Estijos reformų partiją. 2011–2014 m. buvo šios partijos atstovė Riigikogu (Estijos parlamente). Būdama parlamento narė, vadovavo Ekonomikos komitetui. 2014 m. politikė išrinkta į Europarlamentą, buvo Pramonės, tyrimų ir energetikos komiteto narė. 2019 m. žurnalas „Politico“ ją įtraukė į 40 įtakingiausių 2014–2019 m. kadencijos Europarlamento narių sąrašą. 2018 m. balandį K. Kalas pradėjo eiti Reformų partijos pirmininkės pareigas. Nors Reformų partija 2019 m. kovą vykusiuose rinkimuose gavo daugiausia rinkėjų balsų (28,9 %), koaliciją sudarius Jūrio Rato vadovaujamai Centro partijai, liko opozicijoje.

2021 m. sausio 13 d. iš posto pasitraukė premjeras Jūris Ratas; tą jis padarė po to, kai buvo pareikšti įtarimai korupcija keliems įtakingiems bendrapartiečiams. 2021 m. sausio 25 d. buvo pasirašytas koalicinis susitarimas tarp K. Kalas vadovaujamos Reformų partijos bei J. Rato vadovaujamos Centro partijos. Partijoms atiteko po 7 ministrų portfelius. Tą pačią dieną parlamentas balsavo už tai, kad K. Kalas būtų pavesta formuoti naują vyriausybę. Davusi priesaiką, pareigas naujoji vyriausybė pradėjo eiti 2021 m. sausio 26 d.

K. Kalas Reformų partija surinko daugiausia balsų (31,6 %) 2023 m. kovą vykusiuose parlamento rinkimuose. Po rinkimų Reformų partija sudarė koaliciją su liberalia partija „Estija 200“ ir socialdemokratais.

K. Kalas – pirmoji moteris Estijos istorijoje, užėmusi premjerės postą.

2024 m. birželio 28 d. nominuota ES užsienio politikos įgaliotine.

Be gimtosios estų, K. Kalas moka anglų, rusų, suomių ir prancūzų kalbas.

## Asmeninis gyvenimas
K. Kalas tėvas – žymus Estijos politikas S. Kalas, 2002–2003 m. ėjęs ministro pirmininko pareigas, buvęs Europos komisijos komisaras (2004–2014 m.).

K. Kalas ištekėjusi, turi tris vaikus.

## Išnašos

|-
Fenomanija

**Fenomanija** () – suomių tautinio atgimimo judėjimas, prasidėjęs XIX amžiaus pirmoje pusėje. Pagrindinis šio judėjimo tikslas – suteikti suomių kalbai ir kultūrai nacionalinį statusą.

Prijungus Suomiją prie Carinės Rusijos 1808–1809 metais, suomių kalba vis dar buvo marginalizuota: kalba nebuvo vartojama įmonėse, universitetuose, mokyklose, nebuvo vystoma rašytinė kalba. Suomių kalba viešai vartota tik bažnyčiose. Tačiau keli patriotiškai nusiteikę visuomenės veikėjai siekė įvykdyti esminius pokyčius šiuo klausimu, kadangi jų nebetenkino vien moksliniai suomių kalbos tyrinėjimai. Buvo iškeltas tikslas suteikti suomių kalbai pagrindinės ir oficialios kalbos statusą.

Fenomanų tikslams įgyvendinti XIX a. 7-ajame dešimtmetyje buvo įkurta „Suomių partija“.

## Fenomanija literatūroje

Tuo pat metu suomių kalba vystyta ir literatūros srityje. Čia svarbi buvo Suomiškos literatūros draugija (suom. *Suomalaisen Kirjallisuuden Seura*), įkurta 1831 metais. Be to, kunigo bei poeto J. L. Runeberg poezijos rinkiniai, Suomijos peizažų bei gyventojų aprašymai žadino šiltus jausmus savo šaliai ir tautai išsilavinusio jaunimo tarpe. Panašų poveikį turėjo ir filologo M. A. Castrén paskaitos apie Kalevalą

1844 metais žurnale „Saima“ filosofas J. V. Snellman nurodė, kaip suomių tauta dvasiškai ir materialiai atsiliko nuo kitų, o to priežastis – nacionalinės dvasios trūkumas, kurios negali ir būti, kol nėra mokoma tos tautos kalbos. Jis priėjo išvadą, jog turi būti kuriama literatūra suomių kalba, kurios pagalba būtų auginama nauja karta, ne tik mylinti suomių kalbą, tačiau ir mokanti ją vartoti.

## Išnašos
2021 m. pasaulio rankinio čempionatas

**2021 m. pasaulio rankinio čempionatas** – 27-asis pasaulio rankinio čempionatas, kuris vyko 2021 m. sausio 13 - sausio 31 dienomis Egipte. Tai pirmasis pasaulio čempionatas, kuris vyko Afrikos žemyne ir kuriame varžėsi 32-i komandos.

Dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos čempionatas vyko be žiūrovų. Dėl pandemijos protrūkių rinktinėse iš čempionato taip pat pasitraukė JAV ir Čekijos rinktinės, o čempionato metu po vienerių varžybų dėl COVID-19 portrūkio pasitraukė ir čempionate paskutinę vietą užėmė Žaliojo Kyšulio salos.

Danijos rinktinė laimėjo pasaulio čempionatą antrą kartą iš eilės. Danijos rinktinės kairysis kraštas Mikkel Hansen išrinktas vertingiausiu turnyro žaidėju.

## Rengėjų rinkimas
Iki 2015 m. balandžio 15 d. dokumentus oficialiai paraiškai rengti 2021 m. čempionatą pateikė trys šalys:
* ****
* 
* 

2015 m. birželio 4 d. teisė rengti čempionatą atiteko Egiptui.

## Arenos




## Kvalifikacija

JAV ir Čekija ir varžybų pasitraukė. Jų vietos perleistos Šiaurės Makedonijai ir Šveicarijai.

## Grupių varžybos
### A grupė
Dėl teigiamo COVID-19 testo Žaliojo Kyšulio rinktinė privalėjo pasitraukti iš čempionato po vienerių varžybų ir tenktinis paskutine vieta čempionate. Visi komandos praleisti susitikimai įskaičiuoti kaip 0-10 pralaimėjimai.

### B grupė

### C grupė

### D grupė

### E grupė

### F grupė

### G grupė

### H grupė

## Pagrindinis etapas
### I grupė

### II grupė

### III grupė

### IV grupė

## Finalinis etapas

### Finalas

## Galutinė rikiuotė

## Rezultatyviausi žaidėjai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vasilijus Lanovojus

**Vasilijus Semionovičius Lanovojus** (; 1934 m. sausio 16 d. – 2021 m. sausio 28 d.) – Rusijos aktorius.

## Biografija
Gimė Maskvoje. 1953 m. įstojo į Maskvos valstybinio universiteto Žurnalistikos fakultetą, vėliau įstojo į B. Ščiukino teatro mokyklą, kurią baigė 1957 metais. Toje pačioje mokykloje jis pradėjo dėstytojauti 1985 m. (2002 m. mokykla tapo B. Ščiukino teatro institutu), nuo 1996 m. buvo Scenos kalbos katedros vedėjas. 

Tais pačiais metais, kai baigė teatro mokyklą, pradėjo vaidinti J. Vachtangovo teatre. Dar besimokydamas sukūrė pirmąjį savo vaidmenį 1954 m. filme „Brandos atestatas“, o 1956 m. sukūrė pagrindinį vaidmenį filme „Pavelas Korčiaginas“, kuris sulaukė didelio populiarumo.

Vaidino daugiausia stiprius, valingus, temperamentingus, romantiškus herojus. Parašė atsiminimų knygų. Mirė nuo COVID-19.

## Vaidmenys
### Svarbiausi vaidmenys teatre
* 1957 m. Baklanovas. B. Rymaris. Amžina šlovė.
* 1963 m. Kalafas. C. Gozzi. Princesė Turandot.
* 1968 m. Protasovas. M. Gorkis. Saulės vaikai.
* 1973 m. Mansuras. R. Ibrahimbekovas. Moteris už žalių durų.
* 1975 m. Ognevas. O. Kornijčukas. Frontas.
* 1979 m. Sagadejevas. A. Abdullinas. Tryliktasis pirmininkas.
* 1985 m. Casanova. Trys Casanovos amžiai. Pagal M. Cvetajevą.
* 1994 m. George’as Bernardas Shaw. J. Kilty. Mielasis apgavikas.
* 2008 m. Jis (Tėvas). Paskutiniai mėnuliai. Pagal F. Bordoną, H. Müllerį.

### Svarbiausi vaidmenys kine
* 1957 m. Korčiaginas. Pavelas Korčiaginas. Rež. A. Alovas, V. Naumovas.
* 1961 m. Grėjus. Raudonos burės. Rež. A. Ptuško.
* 1967 m. Anatolis Kuraginas. Karas ir taika. Rež. S. Bondarčiukas.
* 1968 m. Aleksejus Vronskis. Ana Karenina. Rež. A. Zarchi.
* 1971 m. Ivanas Varava. Karininkai. Rež. V. Rogovojus, V. Zlatoustovskis.
* 1973 m. Karlas Volfas. Septyniolika pavasario akimirkų. T. Lioznova.
* 1976 m. Šervinskis. Turbinų dienos. Rež. V. Basovas.
* 1976 m. Komandoras. Ana ir Komandoras. Rež. J. Chriniukas.
* 1978 m. Andrijanovas. Keista moteris. Rež. J. Raizmanas.

## Apdovanojimai
* 1968 m. RTFSR nusipelnęs artistas
* 1978 m. RTFSR liaudies artistas
* 1980 m. Lenino premija
* 1985 m. TSRS liaudies artistas
* 1994 m. Tautų draugystės ordinas
* 2001 m. Garbės ordinas
* 2004 m. IV laipsnio ordinas „Už nuopelnus Tėvynei“
* 2008 m. III laipsnio ordinas „Už nuopelnus Tėvynei“
* 2013 m. Aleksandro Nevskio ordinas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
Igor Dodon

**Igoris Dodonas** (, g. 1975 m. vasario 18 d. Sadove, Kelerašio rajone, Moldavijos TSR, dabar Moldovos Respublika) – šalies ekonomistas, prorusiškos orientacijos politikas. Anksčiau buvo Moldavijos komunistų partijos nariu, 2011–2016 m. ir nuo 2020 m. Moldavijos socialistų partijos vadovas. 2016 m. gruodžio 23 d. – 2020 m. gruodžio 24 d. užėmė Moldavijos prezidento postą (penktasis prezidentas šalies istorijoje).

## Biografija

Igoris Dodonas studijavo ekonomiką Moldavijos valstybiniame žemės ūkio universitete (*State Agrarian University of Moldova*) ir 1998 m. įgijo daktaro laipsnį Moldavijos ekonominių studijų akademijoje (*Academia de Studii Economice a Moldovei*).

1997–2005 m. užsiėmė akademine veikla – buvo docentas ir dėstytojas.

2009 m. liepos 29 d. – 2016 m. gruodžio 15 d. Moldovos Respublikos parlamento narys.

2016 m. gruodžio 23 d. – 2020 m. gruodžio 24 d. Moldovos Respublikos prezidentas.

Sukūręs šeimą – žmona Galina Dodon, su ja susilaukė trijų vaikų – Bogdan, Vlad, Nikolaj. I. Dodono gimtoji kalba rumunų, moka rusų, anglų, prancūzų kalbas.

## Įvertinimas
2008 m. kovo 25 d. Igoris Dodonas buvo apdovanotas Moldovos Respublikos darbo šlovės ordinu (Ordinul „Gloria Muncii“), kuris skiriamas asmenims už darbo nuopelnus ir ypatingą sėkmę visose veiklos srityse. Šį ordiną paskyrė tuometinis Moldovos Respublikos prezidentas Vladimiras Voroninas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* dodon.md / Igor Dodon (*Oficiali Igorio Dodono interneto svetainė – [[Rusų kalba|rusų]] ir [[Rumunų kalba|rumunų k.]]*)

|-

|-

|-
Atlantika

**Atlantika** (; *Atlantika*) – senovinis kontinentas, susiformavęs proterozojuje, apytikriai prieš 2 mlrd. metų, iš įvairių to laikotarpio kratonų, esančių, kur dabar yra vakarinė Afrika ir rytinė Pietų Amerika.

Kontinento pavadinimą pasiūlė geologas John J. W. Rogers; toks pavadinimas pasirinktas dėl to, kad buvusį kontinentą skiria Pietų Atlanto vandenynas.

Atlantika susiformavo maždaug prieš 1,9 mlrd. metų, tuo pat metu, kaip ir Nena; ji susidarė iš archėjaus kratonų, įskaitant Amazoniją (dabartinėje Pietų Amerikoje), Kongo, Vakarų Afrikos ir Šiaurės Afrikos kratonus.

Nuo Nenos Atlantika atsiskyrė laikotarpiu prieš 1,6–1,4 mlrd. metų, kai suskilo Kolumbija – superkontinentas, sudarytas iš Uro, Nenos ir Atlantikos.

Apytikriai prieš 1 mlrd. metų iš Atlantikos, Nenos, Uro ir kai kurių mažesnių plokščių susiformavo Rodinijos superkontinentas. Laikotarpiu prieš 1–0,5 mlrd. metų Rodinija suskilo į tris naujus kontinentus – Lauraziją, Rytų bei Vakarų Gondvaną; Atlantika tapo Vakarų Gondvanos branduoliu.

Šiuo vėlesniuoju tarpsniu, neoproterozojaus eroje, susiklostė braziliano-panafrikinė orogeninė sistema. Centrinė šios sistemos dalis – Arasuai-Vakarų Kongo kalnodara, kuri paliko būdingų bruožų deformacijas, iki šiol išlikusias abiejose Atlanto pusėse.

## Išnašos

## Šaltiniai
* 
* 
* 
* 
*
2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas

**2021 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas** – Tarptautinės bobslėjaus ir skeletono federacijos organizuotas geriausių pasaulio skeletono ir ledrogių sporto atletų čempionatas, kuris vyko vasario 5 d. – vasario 14 d. Vokietijos mieste Altenberge.

Į čempionato programą įtrauktos moterų vienetų varžybos.

Dėl dopingo bylų Rusijos atstovai čempionate dalyvavo kaip nepriklausomi Rusijos bobslėjaus federacijos atletai.

## Tvarkašatis
Čempionate iš viso bus vykdomos septynios rungtys:.

*Lietuvos laiku ([[UTC+2]]).*

;Bobslėjus

;Skeletonas

## Medalininkai
### Bobslėjus

### Skeletonas

## Medalių lentelė

## Dalyvavusios šalys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Citidinas

**Citidinas** – nukleozidas, sudarytas iš glikozidiniu ryšiu (β-N1) sujungtų heterociklinės bazės citozino ir pentozės deoksiribozės.

## Šaltiniai
Jūrų gegužė

**Jūrų gegužė**, kitaip ***ciegorius*** arba ***jūrų rupūžė*** (*Cyclopterus lumpus*) – apvaliapelekinių (*Cyclopteridae*) šeimos žuvis. Paplitusi Atlanto vandenyno šiaurinėje dalyje ir Arkties vandenyne. Baltijos jūroje ties Lietuvos pakrantėmis negausi žuvis.

Žuvies kūnas trumpas, kuprotas, iki 60 cm ilgio (paprastai 30–40 cm, Baltijos jūroje neviršija 20 cm), 5,5 kg masės. Žiotys įstrižos. Nuo pakaušio iki antrojo nugaros peleko tęsiasi skiauterės pavidalo išauga, viršuje su kauliniais gumburais. Išilgai kūno šonų yra po 3 eiles aštrių gumburų; šoninės linijos nėra. Pilvo pelekai virtę siurbtuku. Neršia žiemą. Patinas saugo ikrus, po to globoja jauniklius.

Gyvena pelaginėje srityje, dažnai priedugnėje. Maitinasi bestuburiais.

Jūrų gegužės gaudomos dėl ikrų (daugiausia Islandijoje ir Grenlandijoje, seniau žvejotos Kanadoje, Norvegijoje), Skandinavijoje valgoma ir pati žuvis. Žvejojama priekrantėse.

## Šaltiniai
Sukatžolė

**Sukatžolė** (*Leonurus*) – notrelinių (*Lamiaceae*) šeimos augalų gentis. Paplitusi Europoje, Afrikoje, Azijoje, Šiaurės ir Pietų Amerikoje.

Sukatžolių genčiai priklauso daugiametės, rečiau vienmetės žolės su gausiažiedžiuose menturiuose sutelktais žiedais. Vainikėlis šviesiai rausvas arba rausvai violetinis.

Genties pavadinimas padarytas iš graikiškų žodžių *leon* – liūtas ir *ura* – uodega; augalo žiedynas primena liūto uodegą.

Daugelio rūšių sukatžolės yra vaistiniai augalai, naudojami nervų ir širdies ligoms gydyti.

## Rūšys
Iš viso gentyje yra 24 rūšys, iš jų dvi auga Lietuvoje:
* Paprastoji sukatžolė (*Leonurus cardiaca*)
* Penkiaskiautė sukatžolė (*Leonurus quinquelobatus*)

Kitos žymesnės rūšys:
* Japoninė sukatžolė (*Leonurus japonicus*)
* Sibirinė sukatžolė (*Leonurus sibiricus*)
* Totorinė sukatžolė (*Leonurus tataricus*).

## Šaltiniai
Chorda

**Chorda** (<  'styga') – per chordinių organizmų kūną einanti atraminė nugaros styga; pradmuo, nuo kurio pradeda vystytis griaučiai. Ją turi žmogus ankstyvoje gemalo stadijoje. Chorda yra svarbiausias chordinių tipo požymis.

Chorda yra stangri, lanksti, nesegmentuota. Ji susidaro iš žarnyno vamzdelio nugarinės sienelės. Chordos ląstelėse daug vakuolių, ją dengia skaidulinis dangalas. Daugelis stuburinių gyvūnų chordą turi tik gemalo tarpsnyje – vėliau iš jos susidaro stuburas. Tik kai kurie primityvūs chordiniai gyvūnai išlaiko chordą visose savo vystymosi tarpsniuose – gaubtagyviai, iešmučiai, apskritažiomeniai, dalis žuvų (dvikvapės, eršketinės).

## Šaltiniai
Smulkiažiedė gegužraibė

**Smulkiažiedė gegužraibė** (*Neotinea ustulata*) – gegužraibinių (*Orchidaceae*) šeimos augalas. Paplitęs daugiausia Pietų ir Vidurio Europoje, ypač Ispanijoje ir Graikijoje, šiaurėje arealas siekia Angliją, pietų Švediją, rytuose – Uralą ir Kaukazą.

Augalas žolinis, status, 10-20 cm aukščio. Lapai paprasti ištisiniai, lygiakraščiai su stiebą apimančiomis makštimis. Žiedai maži, susitelkę į žiedyną – kekę, iki 1 cm ilgio, lūpa balta, raudonai taškuota, šalmas pusrutuliškas, purpurinis. Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Turi šakniagumbius. Būdingas vaisius – dėžutė, kurioje subręsta daug smulkių, vėjo platinamų sėklų. Augalai vystosi ilgai, nuo sėklos sudygimo iki žydėjimo praeina 10–15 metų.

Augalas šviesomėgis, auga šiltuose šlaituose, sausose ar vidutinio drėgnumo šienaujamose ir ganomose žemažolėse pievose.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Lietuvoje žinoma 15 šios rūšies radaviečių. Daugiausia radaviečių žinoma šiaurinėje šalies dalyje, tačiau viena gyvybingiausių populiacijų yra Varėnos rajone.

## Šaltiniai
Chameleoniniai

**Chameleoniniai** (*Chamaeleonidae*) – driežų pobūrio šeima. Jos rūšys paplitusios beveik visoje Afrikoje, Viduržemio jūros regione, Arabijos jūros pakrančių srityse Azijoje. Ypač didelė įvairovė Madagaskare.

Tai labai specializuoti driežai, prisitaikę gyventi medžiuose (nors dalis rūšių gyvena ir ant žemės). Turi stveriamąsias priešpriešiais išsidėsčiusiais pirštais galūnes ir kibią uodegą. Akis gali kraipyti nepriklausomai vieną nuo kitos. Juda lėtai, vabzdžius ir smulkius bestuburius gaudo labai toli išmetamu lipniu liežuviu. Patinai turi skiauterę ar ragus ant galvos. Kūnas pailgas, 40 mm–100 cm ilgio. Dauguma deda kiaušinius.

Keičia kūno spalvą, išplėsdami ar sutraukdami odoje išsibarsčiusias pigmentines ląsteles – chromatoforus. Jei chromatoforai išsiplečia, oda patamsėja dėl melanino pasiskirstymo ląstelėse, o jei chromotoforai susitraukia, tada oda pašviesėja. Šitaip sukuriama daug skirtingų spalvų ir odos raštų. Be to, chameleonai spalvą keičia ir reguliuodami kūno temperatūrą. Kai jie nori sušilti, jų kūnas patamsėja.

## Gentys
Šeimoje 12 genčių ir apie 213 rūšių.

* *Archaius*
* Dėmėtieji kalniniai chameleonai (*Bradypodion*)
* Brukezijos (*Brookesia*)
* *Calumma*
* Tikrieji chameleonai (*Chamaeleo*)
* Madagaskaro kalniniai chameleonai (*Furcifer*)
* *Kinyongia*
* *Nadzikambia*
* *Palleon*
* *Rieppeleon*
* Afrikos nykštukiniai chameleonai (*Rhampholeon*)
* *Trioceros*


Camaleon comun.jpg|Paprastasis chameleonas (*Chamaeleo chamaeleon*) – labiausiai paplitusi chameleonų rūšis
Chamaeleo montium.jpg|Kalnų chameleonas (*Chamaeleo montium*) iš Kamerūno pasižymi dviem dideliais ragais
Oustalet's chameleon (Furcifer oustaleti) male Anja Community Reserve.jpg|Didžiausia chameleonų rūšis – didysis chameleonas (*Furcifer oustaleti*)
Minute leaf chameleon (Brookesia minima) Lokobe.jpg|Brukezijos – mažiausi chameleonai. Čia: mažoji brukezija (*Brookesia minima*)


## Šaltiniai
Skiautenėlis

**Skiautenėlis** (*Panellus*) – šalmabudinių (*Mycenaceae*) šeimos grybų gentis.

Kepurėlė nedidelė, ekscentrinė, su priaugusiais lakšteliais. Auga ant lapuočių ir spygliuočių medienos.

Žinomos 55 rūšys, Lietuvoje auga šios rūšys:
* Ąžuolinis skiautenėlis (*Panellus stipticus*)
* Geltonkotis skiautenėlis (*Panellus serotinus*)
* Melsvasis skiautenėlis (*Panellus violaceofulvus*)
* Rausvasis skiautenėlis (*Panellus ringens*)
* Švelnusis skiautenėlis (*Panellus mitis*). Nuodingas.

## Šaltiniai
Nuosėdiniai

** Nuosėdiniai** (*Cortinariaceae*) – agarikiečių (*Agaricales*) eilės grybų šeima.

Vaisiakūniai taisyklingi. Lakšteliai gelsvi, rusvi arba tamsiai rudi. Daugelis rūšių turi voratinklio pavidalo šydą. Auga miškuose, parkuose, soduose, ypač rudenį.

Dauguma šios šeimos grybų nevalgomi, dalis – labai nuodingi (Patujaro plaušabudė, pilkalakštė plaušabudė, nuodingasis nuosėdis), nors yra ir kiek plačiau renkamų valgomų rūšių (pvz., raukšlėtasis gudukas).

Lietuvoje auga šios gentys:
* Nuosėdis (*Cortinarius*). Lietuvoje 120 rūšių.
* Šakelbudė (*Flammulaster*)
* Kūgiabudė (*Galerina*). Lietuvoje 24 rūšys.
* Jaunabudė (*Hebeloma*)
* Plaušabudė (*Inocybe*). Lietuvoje 63 rūšys.
* Baltanuosėdis (*Leucocortinarius*)
* Raistabudė (*Naucoria*)
* Gudukas (*Rozites*)

Iš viso priskaičiuojama ~2100 nuosėdinių grybų rūšių.

## Šaltiniai
Mircenas

**Mircenas** (), *β mircenas* (), *7-metil-3-metilen – okta-1,6-dienas*, *2-izopropil-5-metilcikloheksanolis* – alkeninis junginys, priskiriamas angliavandeniliams bei monoterpenams.

Mircenas gaunamas dviem būdais:
* Išskiriamas iš eterinių aliejų, gaunamų iš verbenos, kilniojo lauramedžio, *Myrcia* ir kitų augalų lapų.
* β pineno pirolizė 600–700°С temperatūroje.
* Linaloolio dehidratacija

Apynių eteriniame aliejuje mirceno būna iki 50 %. Daug jo terpentine. Daug mirceno turi tokie augalai kaip krapas, kalendra, gailis.

Tirpsta etanolyje, vandenyje netirpsta. Ore lengvai oksiduojasi.

Mircenas yra vienas cheminių junginių, labai svarbių parfumerijos pramonėje. Plačiai naudojamas kaip tarpinis junginys sintetinant tokius gardiklius ir kvapiklius kaip mentolis, citralis, citronelolis, citronelalis, geraniolis, nerolis, linaloolis.

*α mircenas* (*α-myrcene*) yra struktūrinis 2-metil-6-metilen-1,7-oktadieno izomeras, kurio gamtoje nebūna.

## Šaltiniai
Radziluvas

**Radziluvas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 27 km į pietus nuo Grajevo ir apie 61 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

## Istorija
1466 m. gegužės 9 d. gyvenvietei suteiktos miesto Kulmo teisės. Miestas sparčiai plėtėsi XVI a. amžiuje. Miestas buvo įsikūręs šalia prekybinio Viznos ir Vonsošo kelio. 1482 m. mieste įkurta Radziluvo Šv. Onos parapija. Mieste pradėjo dirbti įvairūs amatininkai: batsiuviai, kepėjai, siuvėjai, mėsininkai, kalviai ir kiti. Tuo metu miesto turgaus aikštė (180 m × 120 m) buvo didesnė nei Varšuvos (70 m × 94 m) ar Plocko (140 m × 70 m). Mieste turgus buvo rengiamas du kartus į savaitę, pirmadieniais ir sekmadieniais. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. Nuo XVII a. taip pat ir trečiadieniais, šią teisę 1641 m. pridėjo karalius Vladislovas Vaza. Dauguma miesto gyventojų vertėsi žemdirbyste.

XVII a. pastatyta Radziluvo sinagoga ir įkurtos Radziluvo žydų kapinės. 1869 m. miestui buvo atimtos miesto teisės ir gyvenvietė tapo kaimu. 1890 m. kaime gyveno 38 % žydų, 1893 m. 41 %, 1905 52 %, 1914 m. 55 %. 1921 m. kaime buvo 259 namai ir 1983 gyventojai. Per II pasaulinį karą, 1941 m. liepos 7 d. kaime buvo nužudyti 800 žydų.

## Šaltiniai
Julia Taubitz

**Julija Taubic** (g. 1996 m. kovo 1 d. Anaberge-Būchholce) – vokiečių rogučių sporto atstovė. Daugkartinė pasaulio čempionė.

## Biografija
2014 m. vokietė pirmą kartą dalyvavo pasaulio jaunimo čempionate, kuriame pelnė bronzos medalį. 2015 m. – 2016 m. sezono metu pirmą kartą debiutavo pasaulio taurėje. Galutinėje pasaulio taurės rikiuotėje Taubitz tais metais liko 15-oje vietoje. 2017 m. pasaulio taurės etape Pietų Korėjoje pelnė bronzą ir pirmą kartą lipo ant nugalėtojų pakilos. 2019 m. pirmą kartą tapo Vokietijos nacionaline čempione. Tais pačiais metais laimėjo auksą pasaulio jaunimo iki 23 m. čempionate ir du sidabro medalius pasaulio čempionate.

2020 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione mišrių estafečių rungtyje kartu su Vokietijos nacionaline rinktine. Tais pačiais metais Taubitz pirmą kartą tapo pasaulio taurės čempione.

2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionate vokietė pirmą kartą iškovojo du aukso medalius individualiose rungtyse.

## Šaltiniai
* FIL svetainėje
David Gleirscher

**David Gleirscher** (g. 1994 m. liepos 23 d. Halyje)  – austrų rogučių sporto atstovas. Olimpinis, pasaulio ir Europos čempionas.

## Biografija
2016 m. Gleirscher laimėjo sidabrą pasaulio jaunimo iki 23 m. čempionate. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse tapo vienetų olimpiniu čempionu. Kartu su Austrijos rinktine laimėjo bronzos medalį mišrių estafečių rungtyje. 2020 m. pirmą kartą tapo Europos čempionu estafetės rungtyje. Tais pačiais metais laimėjo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - sidabrą vienetų rungtyje.

2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionate pelnė auksą mišrių estafečių rungtyje ir bronzos medalius vienetų ir sprinto varžybose.

## Šaltiniai
* FIL svetainėje
Gaasyendietha

**Gaasyendietha** – drakonas indėnų senekų mitologijoje. Pasakojama, kad Gaasyendietha gyvenąs Kanados upėse ir ežeruose, labiausiai siejamas su Ontarijo ežeru. Gaasyendietha alsuojąs ugnimi.

Gaasyendiethos kilmė sakytinėje senekų tradicijoje aiškinama dvejopai. Viena vertus, pasakojama, jog šis drakonas atsiradęs iš gyvatės kiaušinių, kita vertus, kad patekęs Žemėn su meteoru. Dėl to kai kada Gaasyendietha vadinamas „meteoro drakonu“. Jis galėjęs skristi dangumi ugnies srautu.

Pasakojime „Ganyadjigowa“ minima, kad didvyrį Ganyadjigovą užmušęs Gaasyendietha, kuris buvo įgijęs senio pavidalą.

Dar vadinamas senekų drakonu.

## Išnašos
Frankis Carol

**Frankis Carol** (g. 1987 m. rugsėjo 7 d.) – kubiečių profesionalus rankininkas. Nuo 2011 m. atstovauja Portugalijos klubui Sporting CP. 2017 m. priėmė Kataro pilietybę ir atstovauja šios šalies rinktinei. 

## Biografija
2007 m. kartu su Kubos rinktine laimėjo bronzos medalius Panamerikos žaidynėse. 2011 m. persikėlė žaisti į Portugalijos aukščiausiosios lygos klubą Sporting CP. 2017 m. priėmė Kataro pilietybę ir atstovauja šios šalies rinktinei. Tais pačiais metais sportininkas pirmą kartą tapo Portugalijos čempionu.

2018 m. Azijos žaidynėse kartu su Kataro rinktine iškovoti aukso medaliai. 2020 m. Azijos čempione pelnytas auksas.

2021 m. pasaulio rankinio čempionate užimta 8-oji vieta. Kataro sportininkas tapo rezultatyviausiu turnyro žaidėju.

## Pasiekimai
***[[Azijos rankinio čempionatas]]**:
**: 2020
***[[Azijos žaidynės]]**:
****': [[2018 m. Azijos žaidynės|2018]]
***Panamerikos žaidynės**:
****': 2007
***[[Portugalijos rankinio pirmasis divizionas|Portugalijos čempionatas]]**:
***Nugalėtojas*: 2017, 2018

## Šaltiniai
Urugvajaus vyrų rankinio rinktinė

**Urugvajaus vyrų rankinio rinktinė** – komanda, atstovaujanti Urugvajui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Urugvajaus rankinio federacija.

## Dalyvavimas čempionatuose
### Pasaulio čempionatas

## Rinktinės sudėtis
: 2021 m. sudėtis:

*Felipe Navarrete
*Gabriel Chaparro
*Facundo Listón
*Nicolás Fabra
*Gabriel Spangenberg
*Diego Falabrino
*Máximo Cancio
*Bruno Méndez
*Felipe González
*Diego Morandeira
*Rodrigo Botejara
*Federico Rubbo
*Sebastián Vecino
*Alejandro Velazco
*Matías Echeverry
*Gerónimo Goyoaga
*Cristian Rostagno
*Maximiliano De Agrela
*Guillermo Millan

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė