open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žiotinis greitis

**Žiotinis greitis**, *laibgalio greitis* () – sviedinio (kulkos ir pan.) greitis išlėkimo iš vamzdžio metu. Tai sviedinio ar kulkos greitis vamzdžio atžvilgiu. Žiotinis greitis yra 1–2% mažesnis už pradinį greitį.

Įvairių šaunamųjų ginklų žiotinis greitis labai įvairus:
* mažesnis už garso greitį – mažiau kaip 330 m/s. Būdinga kai kuriems pistoletams, kai kuriems begarsiams šautuvams.
* viršgarsinis – būdingas daugeliui šaunamųjų parakinių ginklų.
* labai didelis – pvz., iki 1800 m/s. Toks greitis būdingas tankų patrankoms, šaudančioms kinetiniais kaunamaisiais elementais.
Šratasvydžio ginklų žiotinis greitis nuo 50 iki 150 m/s.

Sviediniui ar kulkai lekiant toliau jo greitis vis mažėja dėl oro pasipriešinimo, kartu mažėja ir jo kinetinė energija.

Didėjant kulkos (sviedinio) greičiui didėja kulkos nuskriejamas nuotolis, didėja tiesiojo šūvio nuotolis, kulkos kaunamoji geba ir pramušamoji geba, taip pat mažėja aplinkos veiksnių įtaka.

Įprastiniuose šaunamuosiuose ginkluose žiotinį greitį lemia:
* šaunamasis užtaisas (svaidomoji sprogstamoji medžiaga parakas):
** jo kiekis
** parako drėgnumas ir temperatūra – didėjant parako užtaiso drėgnumui mažėja parako degimo greitis ir kulkos žiotinis greitis. Didėjant parako užtaiso temperatūrai parako degimo greitis didėja.
** parako grūdelių dydis ir forma – kuo grūdeliai smulkesni, tuo greičiau dega parako užtaisas.
** parako degimo greitis,
** susidarančių parako dujų kiekis.
* sviedinio (kulkos) masė,
* vamzdžio ilgis, graižtvų tipas
* sviedinio (kulkos) sandarinimas.
Jei parakas dega lėtai, reikia ilgesnio vamzdžio, kad parakas spėtų sudegti, tačiau galima naudoti sunkesnį sviedinį (kulką). Toks pat greičiau degančio parako kiekis gali lengvesnį sviedinį pagreitinti iki didesnio greičio. Parakiniame ginkle parako degimo metu susidarančių dujų slėgis riboja sviedinio greitį.
Optimalus ginklo veiksmingumas pasiekiamas suderinant parako kiekį ir kokybę, sviedinio masę ir vamzdžio ilgį.

Ilgesniame vamzdyje besiplečiančių dujų sukuriama jėga turi daugiau laiko greitinti kulką. Todėl vienodomis sąlygomis ilgavamzdžių ginklų kulkų greitis būna didesnis. Kulkai judant vamzdžiu už jos besiplečiančių dujų slėgis nuolat mažėja. Labai ilgame vamzdyje galima rasti tašką, kuriame kulkos trinties į vamzdžio sieneles ir oro pasipriešinimo jėga pasidaro lygi kulką varančių dujų jėgai. Toliau nuo to taško vamzdžiu lekiančios kulkos greitis tik mažėja.

Stambiųjų laivyno patrankų vamzdžių ilgis būna 38-50 kalibrų. Toks vamzdžių ilgis užtikrina maksimalų sviedinių greitį.
Kuriama laivyno artilerija, naudojanti elektromagnetinį sviedinių greitinimą. Tai bėginės patrankos (), kurioms aukščiau minėti veiksniai netrukdo. Jose sviedinys greitinamas vienodu pagreičiu, kol sviedinys juda bėgiais, todėl sviedinio greitis būna žymiai didesnis. Tokiems ginklams sviedinio varymui nereikia parako ar panašių sprogstamųjų medžiagų, sviedinys gali neturėti sprogstamojo užtaiso, nes ir pilnaviduris sviedinys be sprogstamosios medžiagos dėl didžiulio greičio daro didelę žalą.
Zenonas Baltušnikas

**Zenonas Baltušnikas** (1925 m. gegužės 10 d. Juostininkuose, Raguvos valsčius, Panevėžio apskritis – 2011 m. rugsėjo 6 d.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Buvo vyriausias vaikas šeimoje. 1941 m. tėvui žuvus, slapstėsi nuo persekiojimo. 1944 m. „Gražinos“ sovietinių partizanų būrio ryšininkas.

1944–1945 m. Panevėžio valsčiaus komjaunimo organizatorius. 1946–1947 m. Utenos apskrities laikraščio „Lenino keliu“ redaktorius, 1947–1949 m. Ukmergės apskrities laikraščio „Tarybinis kelias“ redaktorius.  Nuo 1948 m. SSKP narys. 1949–1951 m. mokėsi Vilniaus partinėje mokykloje. 1951–1952 m. LKP CK instruktorius. 1953–1956 m. Švenčionių rajono laikraščio „Žvaigždė“ redaktorius. 1956–1960 m. laikraščio „Tiesa“ skyriaus vedėjas.

1960–2011 m. gyveno Kaune. 1960–1987 m. didžiausio Lietuvoje regioninio laikraščio „Kauno tiesa“ redaktorius. 1960–1968 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos (LŽS) Kauno skyriaus vadovas. 1965 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

Parengė turistinį leidinėlį „Kaunas“ (1973, 1979 m.; rusų, anglų ir vokiečių kalb.).

## Apdovanojimai
* 1975 m. Lietuvos SSR nusipelnęs žurnalistas;
* 2009 m. LŽS medalis „Už nuopelnus žurnalistikai“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jūratė Kuzmickaitė. Apie sroves, rifus ir pergalingus vėjus // Kauno diena, 2005-11-26
Tiesusis šūvis

**Tiesusis šūvis** (; ) – šūvis, kai sviedinio (kulkos) lėkimo trajektorija nepakyla aukščiau taikinio. Taip šaunant nereikia keisti taikiklio nuostatos, visi to aukščio taikiniai būna kliudyti nuo šūvio vietos iki sviedinio (kulkos) kritimo taško. Nekeičiant taikiklio nustatų galima šaudyti į artėjančius taikinius – kareivius, tankus, šarvuočius, sraigtasparnius ir kt.

Įprastinė šaunamojo ginklo charakteristika yra tiesiojo šūvio nuotolis.

## Kita prasmė
Angliškas terminas *point-blank shot* kasdienėje kalboje ir kriminalistikoje turi ir kitą prasmę – reiškia šūvį iš atstumo, mažesnio negu metras. Kriminalistikoje šūvį iš tokio nuotolio atpažįsta iš pagal nudegimus apie kulkos žaizdą nuo parako dujų, taip pat žaizdeles, kurias palieka nesudegę iš vamzdžio išlėkę parako grūdeliai.
Naujo Pasaulio partija

**Naujo Pasaulio partija** (NPP, , *sėnuri dang*) – Pietų Korėjos politinė partija. 1990–1995 m. laikotarpiu ji vadinosi **Demokratine Liberalų partija** (), o 1995–1997 m. – **Naujos Korėjos partija** (). 1997 m. susijungus kelioms konservatyvios pakraipos partijoms, pavadinimas buvo pakeistas į **Didžiosios Nacionalinės partijos** (, *hanara dang*), o 2012 m., siekiant atsinaujinti prieš rinkimus – į dabartinį Naujo Pasaulio. Po 2008 m. rinkimų NPP turi daugumą parlamente.

## Istorija

Dabartinė NPP buvo įkurta 1990 m. vasario mėn. Demokratinės Liberalų partijos vardu, susijungus trims politinėms grupėms: Demokratinei Teisingumo partijai, Susivienijimo Demokratinei partijai ir Naujajai Demokratinei Respublikonų partijai. 1995 m. ji buvo pervadinta į Naujos Korėjos partiją, o nuo 1997 m. lapkričio mėnesio, kada prie jos prisijungė keletas nedidelių demokratinės pakraipos partijų, ji tapo žinoma Didžiosios Nacionalinės partijos pavadinimu.

NPP gerai pasirodė per 2000 m. rinkimus, kuriuose laimėjo daugumą balsų, tačiau vėliau jos populiarumas sumažėjo ir 2004-taisiais ji liko antroje vietoje. 2007 m. prezidento rinkimuose nugalėjo DNP kandidatas I Mjongbak, o po metų partija laimėjo ir parlamento rinkimus. Šiuo metu ji sudaro valdančiąją daugumą.

## Pakraipa, atstovaujamos vertybės

NPP yra konservatyvios, pro-amerikietiškos ir pro-japoniškos pakraipos partija, pasisakanti už mažą valstybės kišimąsi į ekonomiką, nedidelius mokesčius, kritiką Šiaurės Korėjos politikos atžvilgiu. Partija priklauso Tarptautinei Demokratų sąjungai, vienijančiai centro-dešinės konservatyvias politines grupes.

## Šaltiniai

## Susiję straipsniai
* Pietų Korėjos politinės partijos
Tiesiojo šūvio nuotolis

**Tiesiojo šūvio nuotolis** (; ) – šovimo nuotolis, kuriame sviedinio (kulkos) trajektorijos aukštis neviršija taikinio aukščio. Tiesiojo šūvio nuotolis priklauso nuo taikinio aukščio ir šaunamojo ginklo sviedinio (kulkos) trajektorijos lėkštumo. Kuo aukštesnis taikinys ir kuo lėkštesnė trajektorija, tuo didesnis tiesiojo šūvio nuotolis. Ginklu su didesniu tiesiojo šūvio nuotoliu lengviau pataikyti į tolimus taikinius, nes į taikinį, į kurį tiesiai taikomasi, visame šiame nuotolyje bus pataikoma.

Šaudant tiesiojo šūvio nuotoliu nereikia keisti ginklo vamzdžio pakilimo kampo, pakanka tiesiai taikytis į taikinį.

Tiesiojo šūvio nuotolis šaudant į krūtininį taikinį:
* AK-74 – 440 m,
* RPK-74 – 460 m,
* PKM – 420 m,
* SVD – 430 m.
Birutė (reikšmės)

**Birutė** gali reikšti:

* Birutė – Ldk Kęstučio žmona;
* Kauno miesto dalis;
* Klaipėdos miesto dalis;
* kaimas Radviliškio rajone;
* Biruta – kaimas Lazdijų rajone;
* Birutė (draugija) – pirmoji tautinė Mažosios Lietuvos lietuvių draugija, veikusi 1885–1914 m.;
* Birutė () – ežeras Vakarų Baltarusijoje, Breslaujos rajone.
Mihai Ghimpu

**Mihai Ghimpu** (g. 1951 m. lapkričio 19 d.) – Moldavijos politikas, nuo 2009 m. rugsėjo 11 d. iki 2010 m. gruodžio 28 d. laikinai ėjęs šalies prezidento pareigas, kai iš savo posto pasitraukė buvęs šalies vadovas Vladimiras Voroninas. Nuo 2009 m. rugpjūčio 28 d. iki 2010 m. gruodžio 30 d. buvo šalies parlamento vadovas.

## Biografija
Savo gimtajame Coloniţa miestelyje baigęs vidurinę mokyklą, nuo 1972 m. tarnavo Tarybų armijoje. 1974–1978 m. Valstybiniame šalies universitete studijavo teisę.

Devintajame dešimtmetyje prisijungė prie demokratų judėjimo, o 1990 m. rinkimuose buvo išrinktas į parlamentą. 1991 m. dalyvavo šalies nepriklausomybės akto pasirašyme.

1998 m. pradėjo vadovauti šalies liberalų partijai.

2009 m. rugpjūčio 28 d. buvo išrinktas šalies parlamento vadovu, o tų pačių mėtų rugsėjo 11 d. tapo laikinuoju Moldavijos prezidentu, kai iš šio posto pasitraukė buvęs vadovas Vladimiras Voroninas. 2010 m. gruodžio 28 d. pasitraukė iš šių pareigų, o nauju laikinuoju šalies vadovu tapo Vlad Filat.

|-
Vlad Filat

**Vlad Filat** (g. 1969 m. gegužės 6 d.) – Moldavijos politikas, nuo 2009 m. rugsėjo 25 d. einantis šalies ministro pirmininko pareigas. Jis nuo 2010 m. gruodžio 28 iki gruodžio 30 d. pasitraukus iš šalies prezidento posto Mihai Ghimpu buvo laikinuoju prezidentu.

## Biografija
1986 m. Filat baigė mokyklą savo gimtajame Lăpuşna miestelyje. Po metų jis buvo pakviestas į sovietinę armiją. 1989–1990 m. studijavo Kišiniovo kolegijoje, 1994 m. baigė aukštuosius teisės mokslus Jasi universitete.

1997–2007 m. Filat buvo demokratų partijos narys. 2005 m. rinkimuose jis pateko į šalies parlamentą. 2007 m. dalyvavo Kišiniovo mero rinkimuose ir, surinkęs 8,32 % balsų, liko ketvirtas. Po šių rinkimų jis pasitraukė iš demokratų partijos. Tų metų pabaigoje jis buvo išrinktas šalies liberalų demokratų partijos prezidentu. 2009 m. parlamento rinkimuose jo partija gavo 15 vietų.

2009 m. rugsėjo 11 d. iš savo posto pasitraukė buvęs šalies prezidentas Vladimiras Voroninas, o jį pakeitė Mihai Ghimpu. Tokiu būdu Mihai gavo teisę išrinkti šalies premjerą – juo tapo Vlad Filat.

## Nuorodos

|-
Lee Myung-bak

**I Mjongbak** (; g. 1941 m. gruodžio 19 d. Osakoje, Japonija) – Pietų Korėjos politikas, buvęs Seulo meras, šalies prezidentas (2008–2013 m.).

## Biografija
I Mjongbak gimė 1941 m. gruodžio 19 d. Osakoje, Japonijoje, korėjiečių išeivių šeimoje. 1945 m. grįžo į tėvo gimtąjį Pohang miestą Pietų Korėjoje, mokėsi Korėjos universitete, įsitraukė į studentų judėjimą prieš Pak Čionghy politiką. 1968 m. pradėjo dirbti Hyundai kompanijoje, statybų padalinyje. Sparčiai kilo karjeros laiptais ir tapo vyriausiuoju direktoriumi.

1992 m. iš verslo perėjo į politiką, įstojo į Demokratinę Liberalų partiją ir buvo išrinktas į parlamentą. Po 1996 m. rinkimų I Mjongbak vėl pateko į parlamentą, tačiau jam teko atsistatydinti paaiškėjus, jog rinkimų kampanijai buvo išleista per didelė pinigų suma. 

1999 m. kaip kviestinis profesorius dirbo JAV, Džordžo Vašingtono universitete. 

2002 m. I Mjongbak tapo Seulo meru, o 2007 m. buvo iškeltas Didžiosios Nacionalinės partijos kandidatu į prezidentus ir rinkimus laimėjo didele persvara.

2011 m. gavo mokslinį garbės laipsnį Paryžiaus Diderot universitete.
 

I Mjongbak yra krikščionis, Korėjos presbiterijonų bažnyčios narys. Vedęs Kim Junok (김윤옥), turi vieną sūnų ir tris dukteris.

## Šaltiniai

|-

|-
Vladimiras Voroninas

**Vladimiras Voroninas** (; g. 1941 m. gegužės 25 d.) – Moldavijos politikas, buvęs trečiasis šalies prezidentas nuo 2001 iki 2009 m. Nuo 1994 m. Voroninas buvo pirmasis Moldovos komunistų partijos sekretorius.

## Biografija

Nepaisant Vladimiro rusiško vardo, jo šaknys yra rumuniškos. 1961 m. politikas baigė Kišiniovo kooperacijos kolegiją, 1971 m. – maisto pramonės institutą, 1983 m. – socialinių mokslų akademiją, 1991 m. – Tarybų Sąjungos tarptautinių santykių akademiją.

1966–1971 m. vadovavo dvejoms duonos kepykloms.

1993 m. prisidėjo prie Moldovos komunistų partijos sukūrimo. Kitais metais jis buvo išrinktas šios partijos pirmuoju sekretoriumi. 1996 m. dalyvavo šalies prezidento rinkimuose. 1998 m. buvo išrinktas į šalies parlamentą. 1999 m. šalies prezidentas Petru Lucinschi paskyrė Voroniną šalies premjeru, tačiau toks sprendimas nesulaukė pritarimo parlamente ir nebuvo įgyvendintas. 2001 m. rinkimuose vėl tapo šalies parlamento nariu.

Komunistų partija 2001 m. rinkimuose surinko 50,07 % rinkėjų balsų ir gavo absoliučią daugumą parlamente. Tuo metu konstitucija skelbė, kad šalies prezidentą skiria parlamentas. Tad kovo mėnesį komunistų partija pasiūlė Voroniną į šalies prezidento postą. Balandžio 4 dieną oficialiai buvo paskelbtas šalies prezidentu. Konstitucinis teismas paskelbė, kad prezidentas gali tuo pačiu metu būti ir partijos lyderis, tad komunistų partija dar kartą Voroniną išrinko partijos prezidentu.

2005 m. parlamento rinkimuose komunistų partija surinko mažiau nei pusę rinkėjų balsų, tačiau dėka krikščionių demokratų, demokratų ir socialliberalų partijų pritarimo sugebėjo prezidento poste išlaikyti Voroniną. Prezidentui to pasiekti padėjo kalbos, kad jis sieks šalies Euro-Atlantinės integracijos. Parlamente vykusiuose prezidento rinkimuose gavo 75 balsus iš 78.

2009 m. parlamento rinkimuose komunistų partija gavo 49,48 % rinkėjų balsų, o to buvo per mažai, norint išlaikyti didesnę prezidento posto rinkimų įtaką. Nepaisant to, kad ir opozicinės partijos neturėjo daugumos, paskelbė, kad pasitraukia iš šalies prezidento posto, nes jo postas tapo „dviprasmiškas ir abejotinas“. Laikinai eiti šias pareigas paskirtas Mihai Ghimpu.

## Šaltiniai

|-
Jonas Šeštokas

**Jonas Šeštokas** (1910 m. gruodžio 28 d. Užupio kaime, Vilkaviškio rajonas – 1986 m. rugsėjo 4 d., Vilniuje) – Lietuvos mokslininkas, zoologas, biologijos mokslų kandidatas. Buvo Lietuvos hidrobiologų draugijos narys.

## Biografija
Gimė 1910 m. gruodžio 28 d. Užupio kaime (Vilkaviškio rajonas). 1932 m. baigė Kybartų gimnaziją. Po to įstojo į Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Matematiko – gamtos fakultetą. 1940 m. jį baigė ir liko dirbti Zoologijos katedroje. Nuo 1939 m. dirbo joje laborantu, vėliau asistentu. Taip pat dėstė biologiją Vilniaus miškų ūkio mokykloje. Karo metais pasitraukė į Lenkiją, kur vykdė paukščių tyrimus Lenkijos mokslų akademijos ornitologijos skyriuje ir Vroclavo universitete. 1963 m. grįžo į Lietuvą ir įsidarbino Zoologijos ir parazitologijos institute. Čia dirbo jaunesniuoju, vėliau (nuo 1974 m.) vyresniuoju moksliniu bendradarbiu (iki mirties). 1970 m. Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakulteto taryboje apsigynė biologijos mokslų kandidato disertaciją "Upinių vėžių paplitimo, resursų ir reprodukcijos galimybių tyrimai Lietuvos TSR". Tyrė vėžių ekologiją, jų išteklius, gausumo mažėjimo priežastis, vandens teršimo poveikį. Parengė plačiažnyplių ir siauražnyplių vėžių jauniklių išsaugojimo biotechniką. Mirė 1986 m. rugsėjo 4 d., palaidotas Vilniuje, Rokantiškių kapinėse.

## Publikacijos
* "Lietuvos vandenų upinių vėžių biologija" (1979 m., rusų k., vienas iš autorių)
* "Lietuvos astakologija" (1983 m., su J. Cukerziu)
* Apie 130 mokslinių ir populiarių straipsnių, metodinių rekomendacijų

## Šaltiniai
* Arnastauskienė Tamara, Jakimavičius Algimantas. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. Ekologijos institutas: Vilnius, 1997. ISBN 9986-443-11-3.
Doisuthepujo nacionalinis parkas

**Doisuthepujo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje jungiantis 13 miškų. Parkas įkurtas 1981 m. balandžio 14 d.

## Vieta
Parkas užima 261,06 km² plotą ir apima Amfoemaerimo (Amphoe Mae Rim), Maetaengo (Mae Taeng), Hangdongo (Hang Dong), Mueango (Mueang) ir Čiangmajo (Chiang Mai) apylinkėse. 15 km į vakarus nuo Čiangmajo yra Dosuthepo (1676 m), Doibuakha ir Doipui (1685 m) kalnų viršūnės.

## Flora ir fauna
Doisuthepujo nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Kalnų miškai;
* Spygliuočių miškas;
* Lapuočių miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: rudoji šorėja (*Shorea obtusa*), *[[shorea siamensis]]*, bukalapis sparnenis (*Dipterocarpus obtusifolius*), krausva (*Lagerstroemia tomentosa*), gumbuotasis sparnenis (*Dipterocarpus tuberculatus*), kvapioji hopėja (*Hopea odorata*), briaunotasis sparnūklis (*Anisoptera costata*), gleivingoji pušis (*Pinus kesiya*) ir kt. Parke gyvena: Indijos muntjakas, makakos, Indinis zambaras, laibaliemenės beždžionės, sutinkama daugiau nei 200 rūšių paukščių: didžioji vanaginė gegutė (*Cuculus sparverioides*), bankivinė višta, sidabrinė lofura (*Lophura nycthemera*), volungė (*Oriolus chinensis*), pavasarinė kaboklė (*Loriculus vernalis*), azijinė rojinė musinukė (*Terpsiphone paradisi*), rusvasis ilgauodegis vikšralesys (*Pericrocotus flammeus*) ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Vatfrathato Doisuthepo (Wat Phrathat Doi Suthep) šventykla ().
* Vienuolio Kruba Srivičai (Cruba Sriwichai) monumentas () pastatytas 1934 m.
* Dosuthepo (1676 m) kalno viršūnė ().
* Maesa (Mae Sa) krioklys ().
* Monthathano (Montha Than) krioklys.
* Huaikaeo (Huai Kaeo) krioklys.
* Maesa dramblių ferma ().

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Achmedas Abdala Mohamedas Sambis

**Achmedas Abdala Mohamedas Sambis** (, , g. 1958 m. birželio 5 d.) – Komorų Islamo vadovas ir politikas, 2006–2011 m. Komorų prezidentas. Jis dar vadinamas ajatola.

## Biografija
Sambi gimė Mutsamudu, Anžuano saloje. Jis yra septynių vaikų tėvas. Jam priklauso gamyklos, kuriose gaminami čiužiniai, vanduo buteliuose ir kvepalai – pagrindinis Komorų eksportas. Jis yra įsteigęs televiziją, kuri yra vadinama „Švietimas“ ().

Sambis 2006 m. gegužės 14 d. lengvai laimėjo prezidento rinkimus, gavęs 58,02% balsų. Sambi buvo inauguruotas Komorų Sąjungos prezidentu 2006 m. gegužės 26 d. Tai buvo pirmasis taikus valdžios perdavimas Komorų istorijoje.

2018 m. rugpjūčio 21 d. Sambis buvo apkaltintas korupcija ir neteisėtu viešųjų lėšų pasisavinimu.

## Šaltiniai

|-
Deividas Staponkus

**Deividas Staponkus** (g. 1976 m. kovo 17 d.) – operos dainininkas, baritonas.

## Biografija
1996–2004 m. studijavo dainavimą Lietuvos muzikos akademijoje, prof. Eduardo Kaniavos klasėje (kamerinio dainavimo pedagogai – doc. Sigutė Stonytė ir prof. Eduardas Kaniava). Baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademijos meno aspirantūrą, meno licenciatas.

Nuo 2004 m. Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro operos solistų inspektorius. 2008 m. dalyvavo Seimo rinkimuose.
Nuo 2005 m. dėsto dainavimą LMTA Dainavimo katedroje. 2010 m. balandžio mėn. kandidatas į LR kultūros ministro pareigas (pateikė Seimo Tautos prisikėlimo partijos frakcija); nuo 2010 metų liepos mėnesio – LR kultūros viceministras.

Tobulinosi užsienyje pas įvairius vokalo pedagogus: prof. Louis Manikas (Vokietija), prof. Lilian Sukis (Austrija), prof. Hakan Hagegard (Švedija); LMTA siuntimu tobulinosi vasaros kursuose Beskove (Vokietija).

Bendradarbiauja su Lietuvos kameriniais bei simfoniniais kolektyvais, ansambliais, dalyvauja įvairiuose festivaliuose („Vilniaus festivalis“, „Oper Oderspree“ (Vokietija), „Operos sala Bornholmas“ (Danija), Tarptautinis Miškolcų operos festivalis (Vengrija) ir kt.). Koncertavo su Ščecino (Lenkija) operos ir baleto teatro simfoniniu, Brandenburgo Frankfurto valstybiniu simfoniniu (Vokietija), Salzburgo filharmonijos simfoniniu (Austrija), Stokholmo (Švedija) Baroko orkestrais.

## Apdovanojimai

* Lietuvos Respublikos Ministro Pirmininko Algirdo Brazausko padėkos raštas už 2003 metų muzikinę veiklą, 2004 m.

## Šaltiniai
Laura Blaževičiūtė

**Laura Blaževičiūtė** (g. 1981 m. liepos 27 d. Rokuose, Kauno rajonas) – televizijos vadybininkė, „TV3 Lietuva" vadovė.

## Biografija
Užaugo inžinierių šeimoje (gimė tuometinio Kauno politechnikos instituto studentų šeimoje). Sesuo Rūta (jaunesnė 5 metais), studentė Anglijoje).

1998 m. baigė Kauno Varpo gimnaziją, 2002 m. – Stokholmo ekonomikos mokyklą Rygoje (Latvija).

2001–2002 m. Švedijos koncerno (žiniasklaidos įmonių grupės) MTG „TV3 Latvija" direktoriaus asistentė, 2002–2005 m. rinkodaros vadovė. 2004 m. stažavosi „Viasat Broadcasting" centre Londone (Jungtinė Karalystė). 2005 m. „Viasat3" rinkodaros vadovė Vengrijoje. 2005–2008 m. „TV3 Lietuva" generalinio direktoriaus pavaduotoja, nuo 2008 m. generalinė direktorė. 

Dalyvavo skandale, kai atleido televizijos žinių tarnybos vadovę Jolantą Butkevičienę. Pastaroji apkaltino vadovę, "žurnalistų teisių varžymu", L.Blaževičiūtė teigė, kad pasirašydama kreipimąsi į valstybės vadovus J.Butkevičienė "viršijo įgaliojimus" ir „savivaliavo“.

Vyras Andrius Pranckevičius, advokatas.

Lietuvos radijo ir televizijos asociacijos prezidentė nuo 2009 m. sausio 22 d. (pirmtakas – koncerno „MG Baltic“ žiniasklaidos holdingo „MG Baltic Media“ generalinis direktorius Paulius Kovas, iš pareigų atsistatydinęs savo noru).

## Šaltiniai
Algimantas Antanavičius

**Algimantas Antanavičius** (g. 1931 m. balandžio 5 d. Zubieliškiuose, Kėdainių raj. – m. 2010 m. balandžio 26 d.) – vertėjas.

## Biografija

1954 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. Dirbo „Komjaunimo tiesos“ redakcijoje stilistu, 1961–1978 m. „Vagos“, 1978–1992 m. „Mokslo“ leidyklose redaktoriumi.

## Vertimai

Vertė iš lenkų, baltarusių, ukrainiečių, vokiečių, rusų kalbų.

Išvertė daugiau kaip 20 knygų – beletristikos ir mokslo populiarinamųjų. Kai kurios iš jų:
* Kurtas Vilhelmas Marekas. *Pirmasis amerikietis*, 1986.
* Nikolajus Leskovas. *Apiplėšimas*, 1988.
* Vasilijus Bykavas. *Negandos ženklas. Migloje*, 1989.
* Fiodoras Dostojevskis. *Demonai*, 1997.
* Jonas Paulius II. *Dovana ir paslaptis*, 1997.
* Jacek Łukasiewicz. *[[Adomas Mickevičius|Mickevičius]]*, 1998.

Paskelbė straipsnių apie literatūrą

## Šaltiniai
 
* 
* Kazimieras Algimantas Antanavičius, ''LLVS''


## Nuorodos
* Pokalbis su Algimantu Antanavičiumi, kalb. Solveiga Daugirdaitė, 2008.
Juozas Antanavičius

**Juozas [[Antanavičius]]**:

* Juozas Antanavičius (1940) – muzikologas;
* Juozas Antanavičius – vertėjas
Knituva

**Knituva** (, žemaičių tarmė: *Knėtova*) – senovės baltų žemė Ventos aukštupio baseine, priklausė žemaičiams.

Buvo Žemaičių aukštumo šiaurinėje dalyje, Ventos aukštupyje, įsiterpusi tarp Šiaulių žemės rytuose ir Medininkų žemės vakaruose. Į pietus nuo jos buvo Karšuva, o į šiaurę Žiemgala (Duobelė). Dabar čia yra Kelmės rajono šiaurinė dalis ir Šiaulių rajono vakarinė dalis.

Minima 1390 m. sudarant prekybinę sutartį tarp žemaičių ir Kryžiuočių ordino. Tada Knituvai atstovavo 2 bajorai. XV a. minimas Knituvos valsčius.

## Šaltiniai
Žiedinis kopūstas

**Žiedinis kopūstas** arba **kalafioras** ( var. *botrytis*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimai priklausanti daržovė. Augalas vienmetis. Stiebas trumpas, su žemai susitelkusiais lapais. Žiedynas šakotas. Žiedkočiai, kaip ir viršutiniai lapai, sustorėję, mėsingi, su žiedais sudaro sultingą, kompaktišką galvutę. Paprastai žiedinio kopūsto žiedynas baltas, nors būna ir žalių, purpurinių ar oranžinių.

Maistui naudojami švieži žiedai su žiedkočiais. Dažniausiai verdami, nors kartais kepami ar vartojami žali.

Žiediniai kopūstai Vakarų Europoje išplito XVI-XVII a. 

## Šaltiniai
Durpojai

**Durpojai** – pelkių augalai. Durpojai auga durpėse – substrate, kuriame yra daug vandens, bet mažai deguonies.

Durpinis substratas yra blogas šilumos laidininkas, todėl pavasarį pelkė įšyla vėliau, ir augalų vegetacija vėluoja. Dėl šių substrato ypatumų durpojai turi savitus anatominius ir morfologinius požymius.

Vasarą pelkių augalus neigiamai veikia dideli temperatūrų skirtumai paviršiuje ir gilesniuose durpių sluoksniuose. Dėl nepalankių sąlygų augalai auga labai lėtai.

Pelkėms būdingas nuolatinis drėgmės perteklius, dėl to substrate trūksta deguonies. Tokiame substrate sunku išgyventi grybams ir bakterijoms, kurie skaido organinę medžiagą. Dėl to visos augalinės nuokritos skaidomos labai lėtai ir pradeda kauptis durpės. Dėl dalinio organikos suskaidymo pelkėse augalams trūksta mineralinių medžiagų. Pelkių substratas turi žemą pH (yra rūgštus dėl humuso rūgščių), o tai augalams apsunkina mineralinių medžiagų įsisavinimą.

Pelkių vandenyje yra nemažai kenksmingų junginių, todėl augalai jo siurbia labai mažai, gyvuoja tarsi sausros sąlygomis. Pelkėse randami vabzdžiaėdžiai ir parazitiniai augalai, kurie savitu mitybos būdu bando kompensuoti mineralinių medžiagų, ypač azoto, trūkumą. Dėl mažamaistės aplinkos ir sausros sąlygų tipiniai pelkių induočiai augalai yra visžaliai, mažais, odiškais lapais, pasidengusiais stora kutikule, vaško sluoksniu ar plaukeliais. Šiais požymiais jie primena kseromorfinius sausų vietų augalus.

Trūkstant azoto žymiai sulėtėja augalų augimas, generatyvinių dalių vystymasis, lapuose sumažėja chlorofilo kiekis, tad durpėse augantys augalai yra neaukšti ir smulkūs. Pelkių augalų audinių tarpuląsčiai yra stambūs ir užpildyti oro. Durpojų šaknys auga ne gilyn į substratą, bet pasiskirsto horizontaliai paviršiniame sluoksnyje ar net kyla į viršų prisitaikydamos prie nuolat besikaupiančio durpių sluoksnio. Taip pat sumedėję pelkių augalai vis aukščiau išaugina pridėtines šaknis.

## Šaltiniai
Cross Road

**„Cross Road“** – amerikiečių roko grupės Bon Jovi kompiliacinis geriausių dainų albumas, išleistas 1994 m. spalio 11 d.

Jį sudaro garsiausi grupės singlai iš albumų „Bon Jovi“, „7800° Fahrenheit“, „Slippery When Wet‘’, „New Jersey“ ir „Keep the Faith“. Papildomai įtrauktos dvi naujos dainos – „Always“ ir „Someday I’ll Be Saturday Night“. Jungtinėse Valstijose albume išleista nauja kūrinio „Livin' on a Prayer“ versija, pavadinta „Prayer '94“. Tais pačiais metais prekyboje pasirodė ir *Cross Road* video albumas su 16 geriausių Bon Jovi muzikinių klipų.

2005 m. jis perleistas kaip iš trijų diskų susidedantis box set albumas, pavadinimu „Deluxe Sound & Vision“. Šį rinkinį sudaro originalus „Cross Road“ su 15 dainų, CD diskas su retomis ir seniau neišleistomis dainomis bei grupės DVD koncertas „Live from London“.

## Dainos

### Albumo dainos

### Singlai
# „Always“ (išleistas 1994 m. rugsėjo 20 d.)
# „Someday I’ll Be Saturday Night“ (išleistas 1994 m.)

## Pozicijos topuose
Singlas „Always“ tapo geriausiai parduotu singlu per grupės istoriją. JAV nupirkta 1,5 mln., o visame pasaulyje 3 mln. jo kopijų. Daina šešias savaites išsilaikė Billboard Hot 100 top 10-tuke. Albumas 25-iose pasaulio šalyse užkopė į aukščiausiąjį trejetuką, 13-oje šalių pasiekė #1 vietą. Per pirmas penkias savaites pasaulyje parduota 5 mln. „Cross Road“ kopijų, Europoje jis tapo 8x platininiu, Jungtinėje Karalystėje pripažintas geriausiai perkamu 1994 m. albumu. Iki šiol iš viso pasaulyje parduota virš 20 mln. kopijų.

## Šaltiniai
Moldavijos sportas

Nacionalinis **[[Moldavija|Moldavijos]] sportas** yra imtynių rūšis tranta.

Pati populiariausia sporto šaka – futbolas. Nacionalinė Moldavijos vyrų futbolo rinktinė pagal FIFA reitingą yra 87 vietoje (2010 m.). Aukščiausioje šalies lygoje *Divizia Nationala* žaidžia 12 komandų.

Regbis taip pat yra populiarus šalyje. Nacionalinė šalies rinktinė dalyvauja Europos tautų taurės varžybose.

## Taip pat skaitykite
* Moldavija olimpinėse žaidynėse

## Šaltiniai
Moldavijos ginkluotosios pajėgos

**[[Moldavija|Moldavijos]] ginkluotąsias pajėgas** sudaro sausumos ir Moldavijos karinės oro pajėgos. Kariuomenė buvo sukurta atgavus nepriklausomybę po Tarybų Sąjungos 1991 m. 1994 m. Moldavija pasirašė branduolinio ginklo nenaudojimo sutartį. 

2006 m. nacionalinėse pajėgose buvo daugiau nei 11 000 karių. 2005 m. šalies vyriausybė ginkluotosioms pajėgoms skyrė 0,4 % BVP.
Jobbik

**Jobbik – judėjimas už geresnę Vengriją** () – kraštutinių dešiniųjų antisemitinė antiziganistinė Vengrijos partija. Partija save pristato kaip „principinę, konservatyvią ir radikaliai patriotinę krikščionišką partiją“, kurios „pamatiniai tikslai“ yra „Vengrijos labo ir vertybių“ saugojimas. Partijos lyderis – Péter Jakab.

2009 m. Europos parlamento rinkimuose Jobbik laimėjo 3 vietas, 2010 m. Vengrijos parlamento rinkimuose – 47. Pagal atstovavimą tai yra trečia didžiausia šalies partija.

Yra Europos Tautinių Judėjimų Aljanso narė nuo pat jo įkūrimo 2009 m. Nuo 2011 m. bendradarbiauja su Mindaugo Gervaldo įkurta Lietuvių Tautos Sąjunga.

## Išnašos
Juozas Antanavičius (vertėjas)

**Juozas Antanavičius** (XIX a. vid. Kušlikiuose, Sintautų valsčiuje – XX a. pr. greičiausiai Sudarge, Kidulių valsčiuje) – lietuvių vertėjas.

## Biografija

Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. Buvo Pervazninkų girininku, nuo 1875 m. įsijungė į lietuviškų raštų rengimą ir leidybą.

## Bibliografija

Vienas ir kartu su M. Sederavičiumi iš lenkų k. išvertė keliolika religinio turinio knygų:
* *Apie sekimą Jėzaus Christaus*, (1875);
* *Aukso knygelė, arba mokslas nusižeminimo*, (1877);
* *Mėnuo švenčiausios Marijos panos*, (1878);
* *Apsakymas kelionės žeme Palestinos*, (1880).

## Nuorodos

*
Archivum Lithuanicum

**Archivum Lithuanicum** (ALt) – metinis mokslinis filologijos žurnalas, leidžiamas nuo 1999 m. Vyriausiasis redaktorius Giedrius Subačius

Žurnalą įsteigė ir rengia Lietuvių kalbos institutas su Klaipėdos, Šiaulių, Vilniaus ir Vytauto Didžiojo universitetais, tenkindamas padidėjusį pasaulio mokslinės visuomenės susidomėjimą senaisiais lietuviškais ir Lietuvoje rašytais tekstais. Pirmieji du ALt tomai išleisti Lietuvoje, nuo trečiojo žurnalą leidžia ir Europoje bei Amerikoje platina Vysbadene įsikūrusi Vokietijos mokslo knygų leidykla – *Harrassowitz Verlag*.

ALt originalo kalba skelbiami lietuvių, vokiečių, lenkų, amerikiečių bei kitų tautų mokslininkų darbai, kuriuose socialiniu ir/ar filologiniu aspektu analizuojami senieji lietuviški tekstai, tyrinėjama lietuvių raštijos istorija, lietuvių kalbos standartizacijos idėjų istorija (ypač ankstyvasis laikotarpis), lietuvių raštijos tyrinėjimų istorija, senųjų lietuviškų tekstų vertimo ar redagavimo istorija.

Leidinio tomą sudaro straipsnių, publikacijų, recenzijų ir diskusijų bei apžvalgų skyriai.

## Nuorodos
* 
* Archivum Lithuanicum redaktorių kolegija bei sąrašas išleistų žurnalų
Absoliutus blogis: apokalipsė

**Absoliutus blogis: apokalipsė** () – 2004 m. siaubo ir mokslinės fantastikos veiksmo filmas. „Absoliutaus blogio“ filmų serijos dalis. Pagrindinį vaidmenį atlieka Milla Jovovich. Filmas sukurtas daugiausiai kompiuterinio žaidimo „Resident Evil 3: Nemesis“ motyvais. 2004 m. sukurtas filmo tęsinys „Absoliutus blogis: išnykimas“.

## Siužetas

Mirtinas virusas pasklido po Rakūno miestą ir užkrėtė didžiąją dalį jo gyventojų. Filmo „Absoliutus blogis 2“ veiksmas prasideda ten, kur baigėsi pirmasis serijos filmas „Absoliutus blogis“ – Alisa atsibunda ligoninėje nusiaubtame, zombių ir mutavusių monstrų Rakūno mieste. Galinga „UMBRELLA“ korporacija privertė ją dalyvauti biogenetiniuose eksperimentuose, po kurių Alisos genetika buvo pakeista, ji įgijo antžmogiškos jėgos ir galių. Šių galių jai prireiks, jei nors vienas žmogus išliks gyvas mieste. Prie Alisos prisijungia buvusi policijos elitinio padalinio S.T.A.R.S. kovotoja Džil Valentain ir kiti veikėjai: Terri Morales, Karlos Oliveira, L.J. ir Nikolai. Visi jie privalo išgyventi ir laiku pasišalinti iš Rakūno, kuris labai greitai taps Mirusiųjų miestu. Kad pasiektų savo tikslą, herojai turi narsiai kautis ne tik su nuolatiniais alkanų likusių gyvųjų-zombių antpuoliais, bet ir su „UMBRELLA“ pajėgomis bei jų gąsdinančiais bioninžineriniais ginklais, kurių baisiausias – milžiniškas sunkiąja ginkluote aprūpintas žudikas−monstras Nemezidė.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*

* Milla Jovovich – Alice
* Sienna Guillory – Jill Valentine
* Oded Fehr – Carlos Olivera
* Thomas Kretschmann – Major Cain
* Sophie Vavasseur – Angie Ashford
* Razaaq Adoti – Peyton Wells
Lietuvos sportinio pokerio federacija

**Lietuvos sportinio pokerio federacija** (**LSPF**) – organizacija, koordinuojanti sportinio pokerio veiklą Lietuvoje bei vienijanti sportinio pokerio asociacijas ir klubus.

LSPF priklauso 7 regioninės asociacijos: Vilniaus sportinio pokerio asociacija, Kauno sportinio pokerio asociacija, Pajūrio pokerio klubas, Šiaulių sportinio pokerio asociacija „Full House“, Panevėžio, Druskininkų ir Alytaus sportinio pokerio asociacijos.

## Istorija
LSPF buvo įkurta Vilniuje 2010 m. vasario 23 d.

2010 m. kovo 20 d. Kūno kultūros ir sporto departamentas pripažino LSPF kaip sporto federaciją. Pirmuoju federacijos prezidentu išrinktas žurnalistas Andrius Tapinas.

## Turnyrai, renginiai
2010 m. balandžio 24 d. Vilniaus „Litexpo“ parodų rūmuose įvyko inauguracinis turnyras, kuriame dalyvavo arti 300 žaidėjų iš visos Lietuvos. Nugalėtoju tapo Viktoras Vainutis iš Vilniaus.

2010 m. gegužės 29 d. Kauno Karininkų ramovėje įvyko PokerStars.net taurė – LSPT Kaunas turnyras, sutraukęs apie 250 Lietuvos pokerio žaidėjų. Šiame turnyre nugalėjo Tomas Veščiūnas iš Šilalės.

2010 m. rugpjūčio 21 d. Palangos viešbutyje „Vanagupė" įvyko *PokerStars.net* taurė – LSPT Palanga turnyras, kuris sutraukė per 170 sportinio pokerio žaidėjų. Dvi dienas trukusias varžybas laimėjo Egidijus Adomkaitis.

2011 m. rugpjūčio 19 d. Palangos viešbutyje „Žilvinas“
įvyko „PokerStars.net“ taurė – LSPT Palanga turnyras, kuris sutraukė 169 sportinio pokerio žaidėjus. Tris dienas trukusias varžybas laimėjo Jokūbas Merkelis.

## Nuorodos
* Oficiali LSPF svetainė
* Vilniaus sportinio pokerio klubas :Du Karaliai"
* Kauno sportinio pokerio klubas „Pokerio Namai“
* Klaipėdos sportinio pokerio asociacija „Pajūrio pokerio klubas“
* Šiaulių sportinio pokerio klubas „Pokeristai“
* Utenos sportinio pokerio asociacija 

## Šaltiniai
Juozas Ardzijauskas

**Juozas Ardzijauskas** (1929 m. birželio 16 d. Kazluose, Marijampolės raj. – 2002 m. rugpjūčio 10 d. Kaune) – Lietuvos poetas.

## Biografija

Mokėsi Kazlų Rūdos vidurinėje mokykloje. 1948 m. už eilėraščius (rankraštinius rinkinius *Žydint obelims* ir *Aš mačiau, kaip verkė žemė*) suimtas ir nuteistas. 1954 m. paleistas iš lagerio, 1963 m. baigė Kauno politechnikos institutą, dirbo Kauno gamyklose.

## Bibliografija

* *Tau, Tėvyne*, (1989),
* *Vilties erškėtis* (1994).

## Nuorodos

* 
* Žymūs kraštiečiai  (*[[Kazlų Rūdos viešoji biblioteka]]*)
Vaclovas Areima

**Vaclovas Areima** (g. 1935 m. rugsėjo 3 d. Bališkiuose, Pakruojo raj.) – Lietuvos poetas, prozininkas.

## Biografija

Vaikystėje susižeidęs sprogmenimis, neteko regėjimo. Mokėsi Kauno aklųjų internatinėje mokykloje, baigė Vilniaus universitetą. Dirbo Mūsų žodžio redakcijoje.

## Bibliografija

* Išleido eilėraščių rinkinius:
** *Ką kalbėjo širdis*, (Brailio raštu, 1987),
** *Kur baigiasi žinojimas*, (1992),
** *Po vidurdienio*, (1997),
** *Laiko varpas*, (1999),
* Apsakymų rinkinį:
** *Jos šešėlis*, (1998),
* Romanus:
** *Paklydusi dvasia*, (2000),
** *Šviesa tunelyje* (2001).

## Nuorodos

*
Kęstutis Arlauskas

**Kęstutis Arlauskas** (1936 m. kovo 4 d. Ukmergėje – 2009 m. rugsėjo 12 d.) – Lietuvos prozininkas.

## Biografija

Baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Mokytojavo Raseiniuose, Lyduvėnuose, Širvintose, Kurkliuose, Kavarske. Nuo 1995 m. dirbo Anykštos redakcijoje.

Palaidotas Kavarsko kapinėse.

## Bibliografija

* Išleido apsakymų rinkinį: *Užtvanka*, (1981),
* apysakas:
** *Bėglys*, (1987),
** *Paslapties kaina*, (1995),
* apysakų ir apsakymų rinkinį: *Medinis kadagyno žirgas*, (1998),
* romanus:
** *Svaigus pasiskraidymas virš pjautuvo*, (1990),
** *Nusidėjėlių bokštas*, (1994),
** *Skydas*, (1996),
** *Mylėjus pamesti*, (1999),
** *Dūris tarp slankstelių*, (1999),
** *Per pusvalandį pražilęs*, (2000).

## Nuorodos

* 

## Šaltiniai
Vydas Astas

**Vydas Astas** (tikr. *Tautvydas Galinis*, g. 1948 m. spalio 19 d. Vilniuje) – lietuvių prozininkas.

## Biografija

1972 m. Vilniaus universitete baigė fiziką, dirbo inžinieriumi.

## Bibliografija
* Apsakymų rinkiniai:
** *Namų šiluma* (1975),
** *Kaip lengva būti savimi* (1980),
* Apysakų rinkinys: *Tik svajotojai* (1988),
* Romanas: *Aklavietė* (1999),
* Literatūrinių sakmių rinkinys: *Perkūno ir Velnio brolystė* (1992).

## Nuorodos
*
Stanislavs Olijars

**Staņislavs Olijars** (g. 1979 m. kovo 22 d.) – Latvijos lengvosios atletikos sportininkas, specializuojantis barjerinio bėgimo sprinto rungtyje. 2000 m. ir 2004 m. Olimpinių žaidynių dalyvis.

## Pasiekimai

## Asmeniniai rekordai
* Lauko
** 100 m: 10.42 (2002)
** 200 m: 20.91 (2003)
** 400 m: 46.66 (2000)
** 110 m barjerinis: 13.08 (2003)
* Uždarų patalpų
** 60 m: 6.85 (2005)
** 60 m barjerinis: 7.49 (2002 ir 2004)
** 110 m barjerinis: 13.71 (2001)
** Šuolis į tolį: 7.94 (2000)

## Nuorodos
* Stanislavs Olijars IAAF svetainėje
Rusų kalbos abėcėlė

**Rusų kalbos** užrašymui naudojama modifikuota kirilicos versija. Šiuolaikinė rusų kalbos abėcėlė pasirodė 1918 m., kai buvo įvykdyta rašto reforma. Rusų kalbos abėcėlę sudaro 33 raidės. Lentelėje pateiktos visos rusų kalbos raidės pagal abėcėlę su pavadinimais, IPA tarimu ir nuorodomis į tarimo įrašus:

Senosios rusų kalbos abėcėlės raidės:, susiliejusi su  ();  ir , abi susiliejusios su (); , susiliejusi su  (); ir , susiliejusi su  ( arba ).
 
Rusų abėcėlė turi daug simbolių kodavimo sistemų. KOI8-R buvo sukurtas vyriausybės kaip standartinė koduotė. Ši koduotė vis dar veikia į UNIX panašiose operacinėse sistemose. Tačiau populiarios MS-DOS ir Microsoft Windows naudoja kelias skirtingas koduotes.
Gediminas Astrauskas

**Gediminas Astrauskas** (1932 m. birželio 12 d. Pušalote, Panevėžio apskritis – 2008 m. lapkričio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas satyrikas, vertėjas, žurnalistas.

## Biografija
1950–1955 m. studijavo rusų kalbą ir literatūrą Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete.

1955–1957 m. Kauno politechnikos institute ir Vilniaus pedagoginiame institute dėstė rusų kalbą. 1957–1962 m. laikraščio „Sovetskij sport“ Lietuvos korespondentas. 1962–1982 m. dirbo laikraščio „Sportas“, žurnalų „Nemunas“, „Šluota“ redakcijose, Lietuvos televizijos ir radijo komiteto „Telefilmo“ vyresnysis redaktorius, nuo 1983 m. žurnalo „Šluota“ literatūrinio skyriaus redaktorius.

Palaidotas Karveliškių kapinėse.

## Kūryba
Savo kūrybinę veiklą pradėjo 1943 m., pirmuosius eilėraščius spausdino „Žiburėlyje“, „Panevėžio tiesoje“. Rašė eilėraščius vaikams. Parašė libretus Benjamino Gorbulskio operetei „Akademikas“ (past. 1967 m. su kitomis dviem operetėmis pavadinimu „Trys vakarai“ bei Vytauto Paltanavičiaus operai „Kryžkelėje“ (su Kostu Šilgaliu, past. 1967 m.). Išvertė Vladimiro Majakovskio kūrinių, rusų, latvių, vokiečių, bulgarų, ukrainiečių poezijos.

Nuo 1969 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

## Bibliografija
* Nemėgstu odžių: eilėraščiai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1961.
* Širdis ir šaukštas: satyriniai eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1967.
* Kibernetija: satyriniai eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1972. – 84 p.
* Viskas žmogiška: publicistiniai ir satyriniai eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1982. – 110 p.
* Saulės zuikiai: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1985. – 47 p.
* Griausk, perkūne, 1994 m., su Viktoru Budrevičiumi

## Šaltiniai
Ateitis (reikšmės)

**Ateitis** gali reikšti:

* Ateitis – būsimasis laikas.
* Ateitis (žurnalas) – krikščioniškos  pakraipos žurnalas, einantis  Lietuvoje, prisidedantis prie ateitininkų ideologijos  skleidimo;
* Ateitis (Pitsburgas) – laikraštis, ėjęs 1900–1901 m. Pitsburge;
* Ateitis (Panevėžys) – laikraštėlis, leistas 1910-1911 m. Kaune, 1916 m. Panevėžyje;
* Ateitis (Kaunas) – moksleivių žurnalas, leistas Kaune; 
* Ateitis (Bostonas) – savaitraštis, ėjęs 1914-1918 m. Bostone;
* Ateitis (dienraštis) – dienraštis, leistas 1943-1944 m. Kaune; 
* Ateitis (Tilžė) – laikraštis, leistas 1944 m. Tilžėje;
* Ateitis (Vokietija) – žurnalas, leistas 1946-1949 m. Vokietijoje;
* Ateitis (JAV) – žurnalas, leistas 1950-1994 m. JAV;
* Ateitis (leidykla) – knygų leidykla; įsteigta 1955 m. JAV prie Ateitininkų federacijos (AF) valdybos.

**Ateities** gali reikšti:
* Ateities aidai – Marijampolės ateitininkų laikraštis, nereguliariai ėjęs 1921 - 1940 m. Marijampolėje.
* Ateities keliu – lietuvių išeivių perkeltųjų asmenų stovyklos laikraštis, leistas 1946 - 1949 m. Vokietijoje.
* Ateities pėdsakai – Lietuvos ateitininkų federacijos leidinys (žurnalas) jaunimui, einantis nuo 1994 m. Kaune
* Ateities sandoris – išvestinė finansinė priemonė, įsipareigojimas pirkti arba parduoti tam tikrą kiekį finansinio turto (vertybinių popierių, valiutos, akcijų indeksų, palūkanų normos, žaliavų ir pan.) už sutartą kainą ir sutartą dieną ateityje.
* Ateities sandorių rinka – išvestinių finansinių priemonių rinka - pagrindinė finansų rinka, kurioje rinkos dalyviai gali prekiauti standartizuotais ateities sandoriais.
* Ateities spinduliai
* Ateities spindulys
* Ateities žiedas – Šiaulių ateitininkų laikraštėlis, leistas 1918 - 1922 m.
* Cukertorto debiutas (*Ateities debiutas*) – šachmatų debiutas.
Ateitis (leidykla)

**Ateitis** – knygų leidykla, kuri įsteigta 1955 m. JAV prie Ateitininkų federacijos (AF) valdybos. Iki 1971 m. jai vadovavo kunigas V. Dabušis, paskui administravimą perėmė „Ateities“ literatūros fondas, įsteigtas AF valdybos nario Kęstučio Keblio iniciatyva kaupti lėšas leidyklos darbui suaktyvinti.

Ši leidykla leidžia daugiausia grožinę, taip pat meno, mokslinę, biografinę, memuarinę literatūrą.

Išleido:
* antologiją: *Lietuvių poezija išeivijoje, 1945–1971* (1971),
* pasaulio poezijos rinkinį: *Balsai* (1979),
* išeivijos poetų eilėraščių apie M.K. Čiurlionį antologiją: *Žvaigždžių sonatos* (1981),
* jaunųjų poezijos rinktinę: *Keturi* (1986),
* Kazimiero Barėno, Kazio Almeno, Aloyzo Barono, Jurgio Jankaus, Algirdo Landsbergio, Ichoko Mero, Antano Vaičiulaičio, Jono Aisčio ir kitų rašytojų knygas.

## Nuorodos

*
Mikailiškės (reikšmės)

**Mikailiškės** (arba ***Mikališkės***) – taip vadinamos gyvenvietės:

## Baltarusija
* Mikailiškės, agromiestelis Gardino srities Astravo rajone.

## Lietuva
* Elektrėnų savialdybėje:
** Mikailiškės, kaimas Beižionių seniūnijoje,
** Mikailiškės, viensėdis Kietaviškių seniūnijoje;
* Mikališkės, kaimas Šalčininkų rajone;
* Mikališkės, kaimas Vilniaus rajone.
Danguolė Rutkauskienė

**Danguolė Rutkauskienė** (g. 1954 lapkričio 1 d., Netoniai, Kauno r.) – KTU e. mokymosi technologijų centro direktorė, socialinių mokslų daktarė, docentė.

=Biografija=
## Mokslai
1961–1965 metais mokėsi Netonių pradinėje mokykloje. Vėliau, 1965–1972 metais – Kulautuvos (Kauno r.) vidurinėje mokykloje. Po mokyklos baigimo, įstojo ir 1972–1977 metais studijavo KPI. Moksl. tyrimų kryptys: atvirasis ir distancinis mokymasis, kompiuterizuoto mokymo sociologiniai tyrimai. Apgynė socialinių m. dr. disertaciją "Atvirojo ir distancinio mokymosi vaidmuo kuriant informacijos visuomenę Lietuvoje" (2000).
## Darbinė veikla
Po KPI baigimo įsidarbino KPI (KTU) Skaičiavimo technikos katedros laborante. 1977–1981 metais dirbo jaun. mokslo darbuotoja, 1981–1989 – Kolektyvinio naudojimo SC inž., 1989–1993 – SC vyr. inž. programuotoja, 1993–1994 – vyr. inž., 1994–1995 – vadovaujančioji inž. programuotoja, 1995–1996 – Kompiuterinio mokymo centro vadove. Nuo 1996 metų vadovauja KTU Distancinio mokymo centrui (KTU e. mokymosi technologijų centrui).

## Šeima
Vyras Gvidas Rutkauskas (g. 1954). Vaikai – Vaidotas (g. 1977) ir Paulius (g. 1978).
Vincas Atkočaitis

**Vincas Atkočaitis** (1907 m. sausio 26 d. Lybiškiuose, Tauragės raj. – 1935 m. balandžio mėn. Presidente Alves, Brazilija) – lietuvių prozininkas, poetas.

## Biografija

Mokėsi Kražių gimnazijoje, Karo mokykloje Kaune, 1929 m. emigravo į Braziliją. 1931–1932 m. redagavo Lietuvį Brazilijoje, bendradarbiavo Lietuvyje, Viltyje.

## Bibliografija

Parašė eilėraščių, apysakų, publicistinių straipsnių, atsiminimų. Kūrybos paskelbė tik dalį, nemažai jos liko rankraščiais.

## Nuorodos

*
Edmundas Atkočiūnas

**Edmundas Atkočiūnas**, OFM (g. 1958 m. kovo 27 d. Kaune) – lietuvių poetas.

## Biografija

Studijavo Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultete, baigė Kauno kunigų seminariją. Kunigavo Kuršėnuose, Plungėje, Nidoje ir kt. Atsisakęs celibato įžadų, 1995 m. išvyko į JAV, su šeima gyveno Floridoje. Nuo 2007 m. su šeima gyvena Vilniuje.

## Bibliografija

Eilėraščių rinkiniai:
* *Paguodos angelas* (1993),
* *Einu jums vietos paruošti* (1995).

## Nuorodos

*
Vytautas Šliogeris

**Vytautas Šliogeris** (1943 m. gegužės 1 d. Kaune – 2006 m. vasario 2 d. Klaipėdoje) – architektas, restauratorius, visuomenės veikėjas.

## Biografija

1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Nuo 1969 m. dirbo Paminklų konservavimo institute, dalyvavo Liaudies buities muziejaus Rumšiškėse projektavime. Nuo 1972 m. dirbo Klaipėdos paminklų konservavimo institute, vėliau – Restauravimo centre vyriausiuoju architektu, UAB „Klaipėdos projektas“. V. Šliogeris tyrė ir ruošė dokumentaciją Neringos forto, Klaipėdos miesto bastionų, Klaipėdos pilies, Kretingalės bažnyčios, Dovilų bažnyčios statybai ir restauravimui, daug darbavosi tiriant ir puoselėjant Klaipėdos, Mažosios Lietuvos, Neringos kultūrinį paveldą, prikėlė naujam gyvenimui miesto bei krašto istorijos ir architektūros paminklus. 1990 m. įstojo į Klaipėdos savanorių rinktinę. Buvo Lietuvos architektų sąjungos narys, Lietuvos statybos inžinierių sąjungos narys, Rotary klubo „Klaipėda“ narys, Lietuvos atsargos karininkų sąjungos narys, aistringas jūrų buriuotojas.

## Literatūra
* Klaipėda: miestas ir žmonės
Komorų herbas

**Komorų herbas** – Komorų Federacinės Islamo Respublikos valstybės simbolis.

## Herbo aprašas
Herbas yra socialistinės respublikos tipo herbas, kuriame vyrauja žalia ir balta spalvos.
Herbo skydas apvalus, nematomas.
Skydo centre – žalia saulė iš mažo žalio skritulio baltu apvadėliu ir 8 platėjančių spindulių su trikampėmis išpjovomis. Virš skydo – žalias pusmėnulis ragais į viršų, pusmėnulyje – 4 mažos baltos puslankiu išsidėsčiusios penkiakampės žvaigždutės. Pusmėnulis ir 4 žvaigždutės, tik kitaip išdėstyti, pavaizduoti ir Komorų vėliavoje.

Skydo apvadu eina Komorų Federalinės Islamiškosios Respublikos pavadinimas prancūzų (viršuje) bei arabų kalbomis (apačioje).

Skydą supa alyvmedžio šakelės su uogomis (pusė lapelio žalia, pusė – balta; uogos baltos). Apačioje šakeles jungia balta devizo juosta su šalies šūkiu „Vienybė, teisingumas, pažanga“ (prancūzų kalba).
Livingstono skraidančioji lapė

**Livingstono skraidančioji lapė** (*Pteropus livingstonii*) – vaisėdžių šikšnosparnių (*Pteropodidae*) šeimos žinduolis, sutinkamas tik dviejose Komorų salose. Tai vienas stambiausių genties atstovų.

## Aprašymas
Šikšnosparnis sveria apie 700 g, išskėstų sparnų plotis gali siekti 1,8 m, vidutinis plotis 1,4 m.

Tinkamiausia vieta gyvenimui – rūko miškai, 850–1100 m aukštyje virš jūros lygio. Maitinasi vaisiais, tokiais kaip geltonasis fikusas.

Šie šikšnosparniai retai mosuoja sparnais ir ne itin gerai skraido, bet puikiai sklando ir gali pakilti naudodamiesi šilto oro srovėmis. Jie aktyvūs tiek dieną, tiek naktį.

Palikuonius atsiveda sausuoju metu (liepos–rugsėjo mėn.), nėštumas trunka 4–5 mėnesius, jaunikliai savarankiški tampa po 3–6 mėn. Paprastai patelė atsiveda vieną palikuonį per metus.

## Istorija
Livingstono skraidančioji lapė pirmą kartą aprašyta XIX a. Tada buvo manoma, kad didelė jų populiacija yra Anžuano saloje. XX a. į juos nebuvo kreipiamas didelis dėmesys ir tik aštuntajame dešimtmetyje pastebėta, kad tai maža populiacija, susidedanti iš kelių šimtų individų. 1981 m. ši rūšis buvo pirmą kartą aptikta Mohelio saloje. 1992 m. buvo suskaičiuoti 152 individai trijose kolonijose Anžuane ir vienoje Mohelyje.

Gyvenamosios aplinkos mažėjimas dėl kirtimų ir ciklonų yra didelė grėsmė populiacijos išnykimui, dėl kurios rūšis įrašyta į Raudonąją knygą.

1994 m. vadovaujant organizacijai *Action Comores* pradėjo veikti rūšies surašymo ir išsaugojimo programa. Šios programos dėka matomas stabilus šikšnosparnių ir kolonijų skaičiaus didėjimas. 2003 m. individų skaičius pasiekė 1200, mažiausiai dvidešimtyje kolonijų, daugiausia Anžuano saloje. Efektyviu metodu pasirodė vaismedžių sodinimas, nes net ir nedideli ploteliai derančių medžių privilioja daugybę šikšnosparnių.

## Šaltiniai