open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Diablo

**Diablo** – JAV kompanijos „Blizzard Entertainment“ sukurtas kompiuterinis žaidimas. „Diablo“ yra vienas pirmųjų grafinių daugelio žaidėjų vaidmenų žaidimų (RPG), kuriame žaidėjai susijungia internetu. Šio žaidimo tikslas – nugalėti pragaro pabaisas, o galiausiai – demoną Diablo. Žaidimo metu vystomas žaidimo pagrindinis veikėjas, atsižvelgiant į tai, kokia buvo pasirinkta pagrindinio veikėjo klasė.

## Apžvalga

### Klasės
Žaidėjas gali pasirinkti vieną iš trijų klasių: karį, lankininkę arba magą. Nuo pasirinktos klasės priklauso galimos veikėjo tobulėjimo sritys. Karys vystomas artimo kontakto kovoms, lankininkė – tobulesniam šaudymui iš lanko, magas – geresniam magijos įvaldymui ir burtų galios stiprinimui. Kovose gaunami patirties taškai, o surinkus jų tam tikrą kiekį veikėjas pasiekia naują lygį. Su kiekvieno nauju lygiu herojus gauna 5 taškus, kuriuos gali panaudoti vienos iš savo savybių kėlimui. Šios savybės yra keturios: jėga, magija, gyvybingumas ir vikrumas. Jėga labiausiai naudinga kariui, ją keldamas jis gali naudoti vis galingesnius ginklus ir nešioti stipresnius šarvus. Magija naudoja burtininkas. Burtininkas stiprėja turėdamas daugiau magijos, manos. Nuo manos priklauso kiek ir kokius burtus magas galės iššaukti. Ji taip pat reikalinga magui norint tobulėti, nes naujų burtų galima išmokti skaitant knygas, o jos reikalauja kuo daugiau magijos. Vikrumas labiausiai reikalingas lankininkei, su šios savybės pagalba ji šaudo iš lanko taikliau ir greičiau. Šios savybės taškų taip pat reikia daugiau norint naudoti geresnius lankus.

Gyvybingumas reikalingas visoms herojų klasėms, jis didina gyvybės taškus. Visame „Diablo“ pasaulyje yra daugybė daiktų, kurie prideda papildomų savybių taškų. Paprastų daiktų užrašai dega baltai, jie nieko papildomo neduoda. Mėlynu šriftu pavadinti ginklai turi papildomų galių, jie prideda papildomus taškus prie daugelio savybių, ginklų galios, smūgio greičio ir t. t. Labiausiai vertinami ypatingi () daiktai, jų šriftas yra geltonas. Jie yra reti ir labai naudingi, nes prideda daugiausiai papildomų taškų.

### Kova
Žaidimo pagrindinis veiksmas vyksta bažnyčioje, kurią apsėdo blogis. Žaidėjui tenka leistis vis gilyn į bažnyčios gelmes, kur tūno stipresnis blogis. Žaidimo metu tenka kovoti su įvairiausiais padarais (pvz., skeletai, zombiai ir kiti). Taip pat tenka įveikti „bosus“, kurių paskutinis yra Diablo. Įveikti jį yra pagrindinis žaidimo tikslas.
Diablo II: Lord of Destruction

**Diablo II: Lord of Destruction** – JAV kompanijos „Blizzard“ sukurtas kompiuterinis žaidimas, prieš tai itin populiaraus žaidimo „Diablo“ tąsa. Susideda iš pagrindinio žaidimo „Diablo II“ ir jo papildymo „Diablo II: Lord of Destruction“. Žaidimą galima žaisti vienam, tinkle su draugais, taip pat internetiniuose žaidimų serveriuose (battle.net, kiti neoficialūs serveriai). Šiuo metu naujausia versija – 1.13d.

Su „Lord of Destruction“ papildymu „Diablo II“ žaidime įvestos šios pagrindinės naujovės:
* Papildomos dvi herojų klasės: Druidas ir Asasinė;
* Papildomas turinio V aktas su naujomis vietovėmis, priešininkais ir „bosu“ Baal, kurį galima žaisti užbaigus „Diablo II“ žaidimą.
* Didesnė žaidimo grafikos rezoliucija (800x600 pikselių, vietoj „Diablo II“ buvusios 640x480);
* Pagrindinių herojų pasirenkami palydovai-kariai persikelia į skirtingus žaidimo aktus, gali būti prikeliami žuvus ir tobulėja savarankiškai pagal įgytus patirties taškus;
* Nauji burtažodžių popierėliai (*charm*), kuriuos herojus gali laikyti inventoriuje ir jie suteikia papildomų pasyvių pranašumų;
* Du herojų ginklų rinkiniai, kuriuos galima persijungti kovos eigoje, pavyzdžiui, galima susikurti du rinkinius Amazonei: su ietimi, efektyvų artimoje kovoje, ir su lanku, efektyvų atakuoti iš toli. Antrojo rinkinio objektai neužima vietos herojaus inventoriuje.
* Daugiau ginklų ir objektų rūšių. *Horadric Cube* turi daugiau receptų;
ir kita.

## Nuorodos
* mobygames.com
Stirninės antilopės

**Stirninės antilopės** (*Peleinae*) – dykaraginių (*Bovidae*) žinduolių pošeimis, kuriame vienintelė rūšis – **stirninė antilopė** (*Pelea capreolus*).

## Aprašymas
Stirninė antilopė yra vidutinio dydžio antilopė. Sveria 19-30 kg. Turi ilgą kaklą ir siauras ausis. Patinai turi tiesius aštrius ragus, kurie yra žieduoti apačioje, jų ilgis apie 15-25 cm. Kailis trumpas ir tankus, turintis pilkos spalvos atspalvių.

## Paplitimas
Gyvena Pietų Afrikoje – Svazilande, Lesote ir Zimbabvėje. Aptinkami kalnų arba kalvų saugomose teritorijose. Jų buveinė – žolinė savana.

## Šaltiniai
Dykaraginiai

**Dykaraginiai** (*Bovidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima. Gausiausia atrajotojų grupė, turinti daugiau nei 100 rūšių. Įvairaus dydžio ir išvaizdos. Mažiausio dykaraginio – nykštukinės antilopės – kūno aukštis 25 cm, masė – 2-3 kg, o stambiausių (jako, stumbro, gaūro) kūno aukštis siekia 2 m, masė – iki 1000 kg. Daugelis gyvena atviruose landšaftuose.

Plaukų danga dažniausiai vienspalvė, bet daugelio rūšių papilvė ir pasturgalis šviesesni ar balti. Skrandis sudarytas iš 4 skyrių ir pritaikytas gerai suvirškinti žolinį maistą. Žolę peša liežuviu, kurį prispaudžia prie aštrių apatinių priekinių dantų. Iltinių dantų ir viršutinių kandžių neturi, o skruostiniai yra su aukštais vainikais. Patinai, o daugelio rūšių ir patelės, turi porą nešakotų nenumetamų ragų. Tai raginės makštys, gaubiančios kaulines kaktikaulių išaugas. Ragų forma būna labai įvairi (iešmo, įvairiai išlinkę, spirališkai susisukę). Ragų paviršius būna lygus, su įvairaus dydžio skersiniai žiedais, raukšlėmis, gūbreliais priekinėje dalyje ir išilginėmis briaunomis. Galūnės keturpirštės, rečiau dvipirštės.

Dykaragiai yra augalėdžiai. Paplitę Afrikoje, Eurazijoje ir Šiaurės Amerikoje. Gyvena įvairiomis klimatinėmis sąlygomis, dažniausiai stepėse ir savanose. Ganosi bandomis, greitai bėgioja. Jauna žinduolių grupė, žinoma nuo mioceno. Susiformavo stepiniuose Eurazijos plotuose. Artėjant ledynmečiui daugelis pasitraukė iš šiaurinių sričių į Afriką, dalis liko Azijoje, o į Šiaurės Ameriką pateko tik nedaugelis rūšių.

Dykaragiai nuo seno intensyviai medžiojami, daugelis rūšių dabar retos, kai kurios visai išnyko. Daugiau kaip 40 rūšių ir 70 porūšių įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą. Galimybė šiuos žvėris stebėti, fotografuoti ir filmuoti Afrikos ir Azijos nacionaliniuose parkuose skatina turizmą ir stiprina besivystančių šalių ekonomiką. Iš šios šeimos domestikuoti naminiai raguočiai (jaučiai, jakai), avys ir ožkos.

Skirstoma į pošeimius:
* Dukeriai (*Cephalophinae*)
* Arklinės antilopės (*Hippotraginae*)
* Galvijinės antilopės (*Alcelaphinae*)
* Tikrosios antilopės (*Antilopinae*)
* Ožkos, avys (*Caprinae*)
* Jaučiai (*Bovinae*)
* Vandeniniai ožiai (*Reduncinae*)
* Impalos (*Aepycerotinae*)
* Stirninės antilopės (*Peleinae*)

Lietuvoje gyvena šie dykaraginiai:
* Stumbras (*Bison bonasus*) – reintrodukuotas
* Muflonas (*Ovis ammon musimon*) – aklimatizuotas

Anksčiau gyvenęs Lietuvos miškuose tauras jau išnykęs.

## Literatūra

* Mačionis A., Stuburinių zoologija. Vilnius: Mokslas. 1989. 310–311 psl. ISBN 5-420-00277-9
* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 56 psl. ISBN 9986-443-36-9
Battle.net

**Battle.net** – JAV kompanijos „Blizzard“ sukurtas internetinis žaidimų tinklas, pradžioje skirtas išimtinai „Diablo“ žaidimui, bet vėliau pritaikytas ir „Warcraft II“. Dabar jame galima žaisti šios kompanijos sukurtus žaidimus: „Diablo“ 1 ir 2, „Warcraft“ 2 ir 3, „Starcraft“ ir visus šių žaidimų papildymus, kaip kad „“.

## Veikimo principas
Žaidėjas iš žaidimo meniu patenka į prisijungimo skiltį, kur susikuria vardą ar su senu vardu prisijungia prie sistemos. Prisijungus patenkama į pokalbių kanalą, kuris labai primena IRC. Paprastai patenkama į savo valstybės kanalą, bet žaidėjai gali kurti ir kitus kanalus. Pokalbių kanale randamas žaidimo partneris ir tuomet sukuriamas „žaidimo kanalas“. Į žaidimo kanalą, kuris toks pats pokalbių kanalas, tik skirtas jau pasiruošusiems žaisti, turi sueiti žaidėjai, o susirinkus pakankamam jų skaičiui, įjungiamas startas ir pradedama žaisti. Tokia sistema nors iš pirmo žvilgsnio sudėtinga ir beprasmė, bet labai skatina bendravimą tarp žaidėjų, suteikia galimybę lengvai rinktis su kuo žaisti, susirasti draugus ir labai sumažina pagrindinio serverio apkrovimus, kadangi pradėjus žaisti pagrindinis žaidimo serveris tampa nebereikalingas. Žaidimo serveriu tampa vieno iš žaidėjų kompiuteris. Trūkumas tas, kad tokia sistema linkusi į techninius „užlūžimus“ ir ~5 % atvejų nepavyksta sėkmingai atlikti žaidimo.

## StarCraft II
„Blizzard“ užsiminė, kad šis žaidimas naudos smarkiai atnaujintą ir modernizuotą Battle.net sistemą. Kaip esminis patobulinimas buvo įvardinta galimybė šnekėtis balsu.

## bnetd
GNU bnetd yra sukurta. Tai programinė įranga, leidžianti steigti privačius Battle.net serverius ir taip žaisti su piratinėmis žaidimo kopijomis, išvengiant CDKEY patikrinimo internetu. Nepaisant to, kad „Blizzard“ laimėjo teisminius procesus su reikalavimu uždrausti tokio tipo programas, bnetd puikiai veikia ir dabar.

## Nuorodos
Battle.net
Warcraft (serija)

**Warcraft** – JAV kompanijos „Blizzard“ sukurta kompiuterinių žaidimų serija. Pirmasis serijos žaidimas išleistas 1994 m.

## Warcraft III

Šiuo metu *Warcraft III* (tiek *Reign of Chaos*, tiek *The Frozen Throne*) – vienas populiariausių *Warcraft* serijos žaidimų. Tai yra fantastinė vaidmenų žanro strategija, kurioje leidžiama kontroliuoti keturias fantastinių būtybių rases. Galima žaisti kampanijos režimu, kur detaliai nupasakota visa žaidimo istorija, arba galima žaisti savo pasirinktame žemėlapyje (priešai, žemėlapis ir t. t.). Taip pat galima žaisti internetu.

## World of Warcraft

*[[World of Warcraft]]* buvo išleistas 2004–2005 metais JAV kompanijos „Blizzard“.
World of Warcraft sistema sukuria virtualų pasaulį, kuriame vyksta įvairūs žaidėjų įtakojami veiksmai. Pasaulis „egzistuoja“ žaidimo serveryje, su kuriuo žaidėjas bendrauja per internetą, panaudodamas savo kompiuteryje veikiančią specialią grafinę sąsają.

## Nuorodos
* Kompanijos Blizzard Warcraft tinklalapis
Bankas (reikšmės)

**Bankas** gali būti vartojamas viena iš šių reikšmių:
* Finansinė institucija – bankas;
* Tam tikras rinkinys, pavyzdžiui, spermos bankas, kamieninių kraujo ląstelių donorų bankas;
* Duomenų bankas.
Įvaikinimas

**Įvaikinimas** – tėvystės įteisinimas žmonėms, nesantiems biologiniais vaiko tėvais. Įvaikinimu dalis biologinių tėvų teisių ir atsakomybės perduodama naujiems tėvams. Įvaikinto vaiko teisės yra lygios biologinių vaikų teisėms.

## Įvaikinimo priežastys
Dalis vaikų patenka į globos namus, jų biologiniams tėvams nusprendus, kad jie negali pasirūpinti vaiku ir atsisakius savo teisių į vaiką. Kartais tėvystės teisės atimamos, jei vaikai yra neprižiūrimi ar šeimoje yra smurtaujama. Tik nedidelė dalis vaikų patenka į globos namus po tėvų mirties tapę našlaičiais.

Žmonės pasiryžta įvaikinti vaiką dėl skirtingų priežasčių, iš kurių dažniausia – nesugebėjimas turėti savų vaikų (dėl nevaisingumo ar kitų priežasčių). Taip pat kartais įsivaikina žmonės, neturintys partnerio ar vienos lyties šeimos (kur tai įteisinta įstatymais).

Neretai įsivaikina ir žmonės, galintys turėti savo vaikų. Tai gali būti dėl įvairių priežasčių, pavyzdžiui, norint išvengti genetiškai paveldimų ligų.

2001 metais Lietuvoje įvaikinta 180 vaikų, JAV – 50 703 vaikai. 2004 metais Lietuvoje įvaikinti 297 vaikai, iš jų 103 įvaikino užsieniečiai.

## Įvaikinimo agentūros

Lietuvoje įvaikinimą reguliuoja Įvaikinimo tarnyba prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos. Pretenduoti tapti įvaikintojais gali ne vyresni nei 50 metų susituokę pilnamečiai, kuriems niekada nėra buvusi apribota tėvų valdžia. Negalima įvaikinti brolių, seserų, savo vaikų. Neleidžiama išskirti brolių ir seserų (išskyrus išimtinius atvejus), jei vaikas vyresnis nei 10 metų, reikalingas ir raštiškas vaiko sutikimas.

## Tarptautinis įvaikinimas
Dažnai vaikus įsivaikina tėvai iš kitos šalies. Tarptautinį įvaikinimą reglamentuoja „Hagos konvencija dėl vaikų apsaugos ir bendradarbiavimo tarptautinio įvaikinimo srityje“. Daugiausiai šitaip įsivaikina JAV piliečiai, taip pat nemažai įsivaikina Vakarų Europos šalių gyventojai. Skirtingose šalyse galioja skirtingi tarptautinį įvaikinimą reguliuojantys įstatymai, kai kur (pavyzdžiui, JAE) toks įvaikinimas yra draudžiamas. Lietuvoje užsieniečiai gali įsivaikomi tik jei per 6 mėnesius nėra randama Lietuvos Respublikos piliečių šeima, galinti įvaikinti ar globoti vaiką.

## Nuorodos
* Įvaikinimo tarnyba prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos
Ožka

**Ožka** gali reikšti vieną šių gyvūnų:
* Naminė ožka;
* Žinduolių pošeimis – Ožkos;
* Ožka (žuvis).
Perpelė

**Perpelė** (*Alosa fallax*) – silkinių (*Clupeidae*) šeimos žuvis. Savo išvaizda panaši į silkę. Uodegos pelekas ilgas, giliai įkirptas, jo pamatą dengia pora pailgėjusių žvynų. Ant pilvo žvynai sudaro briauną. Žiotys galinės. Nugara melsvai violetinė, šonai ir pilvas sidabriški. Išilgai šonų tęsiasi eilė tamsių dėmių, kurios ryškesnės ir didesnės prie galvos.

Šios migruojančios žuvys gyvena Europos pakraščiuose nuo Pirėnų pusiasalio iki Norvegijos krantų. Neršti atplaukia į Baltijos jūros baseino pietinio ir rytinio pakraščių upes: Elbę, Oderį, Vyslą, Nemuną, Dauguvą, Nevą. Airijoje ir Italijoje yra gėlavandenių perpelių populiacijų. Paaugę jaunikliai rudenį išplaukia per Baltijos jūrą toliau į Šiaurės jūrą bei Atlanto vandenyną. Jūroje laikosi netoli krantų.

Užauga iki 60 cm ilgio ir 1,5 kg svorio. Dažniausiai sužvejojamos 5-6 metų amžiaus, 30-35 cm ilgio žuvys. Į Kuršių marias subrendusios perpelės atplaukia gegužės mėn. Neršia į Kuršių marias įtekančių upių žiotyse. Po neršto grįžta atgal į jūrą.

Suaugusios perpelės – vertingos verslinės žuvys. Perpelė buvo įrašyta į Lietuvos Raudonąją knygą, tačiau nuo 1996 m. populiacija ėmė gausėti. Aplinkiniuose vandenyse perpelės vis dar yra ties išnykimo riba.

## Šaltiniai
Pekariniai

**Pekariniai** (*Tayassuidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima.  

Šeimoje yra 3 rūšys, paplitusios Amerikoje:
*Pekaris (*Tayassu tajacu*). **Pav.**
*Baltabarzdis pekaris (*Tayassu pecari*)
*Čiakinis pekaris (*Catagonus wagneri*)

## Kilmė

Pekariniai nuo kiaulių atsiskyrė eocene, prieš 50 mln. metų, o nuo vėlyvojo oligoceno nepriklausomai vystėsi Naujajame pasaulyje. Į Pietų Ameriką persikėlė tik prieš 9 mln. metų, kai susiformavo Panamos sąsmauka. Pekarinių būta ir Europoje bei Azijoje, bet čia jie išnyko vėlyvajame pliocene.

## Šeimos požymiai

Pekariniai iš esmės skiriasi nuo kiaulių ir pagal kai kurias savybes yra artimesni atrajotojams:
* skrandis turi tris skyrius,
* ant galinių kojų yra ne keturi (kaip pas kiaules) bet trys pirštai
* Turi žemyn palenktas viršutines iltis kaip pas plėšrūnus. Iltys stiprios, bet nelabai ilgos ir remiasi į apatines iltis. Iš viso 38 dantys.
* Nugaros galinėje dalyje pekariniai turi didelę liauką, išskiriančią muskusinį sekretą. Juo pekariai žymi savo teritoriją apipurkšdami medžių kamienus, krūmus ir žolę. Dėl stipraus nemalonaus kvapo amerikiečiai pekarius vadina "musk hog" (muskusinė kiaulė).

Bendra išvaizda primena kiaules: didelė galva, trumpas kaklas, mažos akys, šiek tiek suapalintos formos ausys. Šeriai tankūs, ypač ilgi ant pakaušio, kaklo ir nugaros. Uodega trumpa ir padengta plaukais; kojos trumpos ir plonos. Pekariai mažesni už kiaules: kūno ilgis 75-100 cm, aukštis 44-57 cm, masė 16-30 kg.
Hipopotaminiai

**Hipopotaminiai** arba **begemotiniai** (*Hippopotamidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima, kuriai priklauso labai stambūs augalėdžiai gyvūnai.

Šeimoje dvi rūšys: 
* Didysis hipopotamas, **begemotas** (*Hippopotamus amphibius*) 
* Mažasis hipopotamas (*Hexaprotodon liberiensis*)

## Evoliucija
Šeima atsirado maždaug prieš 20 milijonų metų. Pleistoceno laikotarpiu begemotiniai gyveno Europoje, Azijoje ir Afrikoje.

Naujausi begemotinių kilmės tyrimai rodo, kad begemotiniai ir banginių šeimos gyvūnai turi bendrą pusiau vandenyje pusiau sausumoje gyvenusį protėvį, kuris atsiskyrė nuo kitų porakanopių maždaug prieš 60 milijonų metų. Vėliau, maždaug prieš 54 milijonus metų, atsirado dvi atskiros šakos, iš vienos jų išsivystė banginių šeimos gyvūnai, greičiausiai *Pakicetus* ir kiti *Archaeocetes*.

## Išvaizda
Kūnas masyvus, beveik plikas, jį laiko keturios trumpos ir stiprios galūnės. Pėdos keturpirštės, jų pagalvėlės tvirto audinio, primena kanopas. Oda dažniausiai varijuoja nuo tamsiai rudos iki juodos spalvos. Galva didelė, ausys mažos. Nasruose turi ilgas iltis, kurios auga visą gyvenimą. Šiuos stiprius iltinius dantis naudoja teritorijos gynybai ir kovose dėl patelių. Didžiojo hipopotamo kūno ilgis siekia iki 5 m, o svoris – iki 4500 kg, žymiai didesnis nei mažojo hipopotamo, kurio ilgis – tik 1,75 m, o svoris – apie 270 kg.

## Šaltiniai
Kupranugariniai

**Kupranugariniai** (*Camelidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima.

## Kilmė
Kupranugariai kilo iš Šiaurės Amerikos, nors laisvėje gyvenančių kupranugarinių nebuvo dar Kolumbui atradus Ameriką. Šių gyvūnų pradininkas atsirado prieš 45 mln. metų. Jų kaulų randama nuosėdinėse uolienose. Jie buvo nedideli, be kupros, bet jau turėjo kupranugariams būdingų požymių.

Prieš 4-5 mln. metų, iškilus Panamos sąsmaukai, pradėjo emigruoti į P. Ameriką. Ten išsivystė nemaža jų rūšių – lamos, alpakos, vikunijos, guanakai. Maždaug prieš 2 mln. m. Beringo tiltu kupranugariai pateko į Aziją, vėliau ir į Afriką

Dabar šeimoje 3 gentys ir 6 rūšys: 
* Lama (*Lama glama*) 
* Alpaka (*Lama pacos*) 
* Guanakas (*Lama guanicoe*) 
* Vikunija (*Vicugna vicugna*) 
* Vienkupris kupranugaris (*Camelus dromedarius*) 
* Dvikupris kupranugaris (*Camelus bactrianus*).
Elniukiniai

**Elniukiniai**, **kančiliai** (*Tragulidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima, kuriai prilklauso iki kiškio didumo beragiai gyvūnai, gyvenantys Afrikos ir pietryčių Azijos tropiniuose miškuose. Patinai turi ilgas viršutines iltis.

Šeimoje 4 rūšys:
* Afrikinis elniukas arba **vandeninis elniukas** (*Hyemoschus aquaticus*)
* Indinis elniukas (*Moschiola meminna*)
* Javinis elniukas (*Tragulus javanicus*). **Pav.**
* Didysis elniukas (*Tragulus napu*)

## Paplitimas
Afrikinis elniukas plačiai paplitęs centrinės Afrikos dalyje, likusios rūšys gyvena Pietų ir Pietryčių Azijoje nuo Indijos iki Indonezijos. Elniukiniai gyvena pavieniui atogrąžų miškų tankynėse.

## Išvaizda
Ilgis 40-85 cm. Svoris 2–15 kg. Tai mažiausi porakanopiai gyvūnai. Kūnas apvalus. Kojos labai plonos ir atrodo trapios. Galva maža, snukis pailgas, o akys didelės. Kojos plonos. Kailis oranžiškai rudas, pilkas arba balkšvas. *Hyemoschus* ir *Moschiola* genčių individai turi baltas dėmes, išsidėsčiusias juostelėmis ant šonų.

## Elgsena
Aktyvūs prieblandoje ir naktį. Labai drovūs ir atsiskyrę, retai sutinkami gamtoje. Išgąsdinti iškart sustingsta, o paskui zigzagu pabėga per mišką. Savo teritoriją žymisi šlapimu, išmatomis arba apatinio žandikaulio liaukos sekretu. Gyvena pavieniui arba monogamiškomis poromis. Vienišų skirtingų lyčių gyvūnų teritorijos gali persidengti.

## Mityba
Žolėdžiai, ėda nukritusius medžių lapus, žolę, pumpurus ir vaisius. Mažiau minta gyvuliniu maistu: vabzdžiais, žuvimi ir maita.

## Šaltiniai
Kabarginiai

**Kabarginiai** (*Moschidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima, kurioje 4 rūšys, priklausoančios vienai genčiai (*Moschus*):
* Himalajinė kabarga (*Moschus chrysogaster*)
* Muskusinė kabarga (sinonimai sibirinė kabarga, muskusiukas) (*Moschus moschiferus*). **Pav.**
* Nykštukinė kabarga (*Moschus brezovskii*)
* Juodoji kabarga (*Moschus fuscus*)

Kabarginiai savo kūno forma primena mažus elnius be ragų. Iki XXI a. pradžios elniniai buvo laikomi artimiausi kabarginių giminaičiai, tačiau naujausio filogenetinio tyrimo duomenimis, artimesni dykaraginiams.

## Paplitimas ir buveinė
Kabarginiai gyvena kalnuotose vietovėse. Viena rūšis aptinkama Himalajuose, kitos – Korėjos, Kinijos, Butano, Šiaurės Vietnamo, Sibiro, Kazachstano ir Mongolijos kalnuotuose regionuose (pavyzdžiui, Altajuje). Daugiausia praleidžia 2500–3500 m aukščiuose virš jūros lygio. Čia jų pasitaiko ir tankiuose miškuose bei krūmynuose.
 

Prieš 14 milijonų metų kabarginiai egzistavo ir Vidurio Europoje, Vokietijoje buvo aptiktos *Micromeryx* genties fosilijos.

## Išvaizda
Ilgis 70-100 cm, aukštis ties ketera 50–80 cm. Svoris 7-18 kg. Uodega labai trumpa ir stora, ilgis 1,6-6 cm. Kailis dažniausiai rudas, tačiau skirtingoms rūšims skiriasi. Kai kurie individai turi dvi baltas dėmes ant kaklo, o smakras ir ausų vidus balti. Lyginant su elniniais, beragiai, be veido liaukų ir su 1 pora spenių. Patinams būdinga apie 6 cm ilgio ir 2 cm storio liauka, gaminanti kvapiąją medžiagą – muskusą.

## Šaltiniai
Builis (žuvis)

**Builis** arba **jūrinis kūjagalvis** (*Myoxocephalus scorpius*) – kūjagalvinių (*Cottidae*) šeimos žuvis.

Kūnas kresnas, be žvynų, aukščiau ir žemiau šoninės linijos padengtas dygiomis kaulinėmis plokštelėmis. Patinai turi žymiai daugiau kaulinių plokštelių ir jos kur kas dygesnės, o patelių plokštelės smulkesnės, jų žymiai mažiau, o kartais visai nėra. Galva labai didelė, plokščia iš viršaus, plačiu tarpuakiu, ginkluota stambiais dygliais. Ant žiaunadangčių yra po tris aštrias išaugas, viršutinė – pati ilgiausia, tiesi. Akys labai didelės. Žiotys didelės, galinės. Pelekai labai dideli, išmarginti dėmėmis ir ruoželiais. Spalva labai įvairuoja. Dažniausiai viršutinė kūno dalis žalsvai rausva su tamsiomis dėmėmis. Patinų pilvinė dalis tamsiai raudona, patelių – oranžinė su stambiomis baltomis dėmėmis, užeinančiomis ir ant kūno šonų.

Plačiai paplitusi rūšis, sutinkama praktiškai visose Šiaurės Europos jūrose. Baltijoje, taip pat ir prie Lietuvos krantų, dažna. Builiai gyvena priekrančių zonoje, iki 20-25 m gylio, nors kartais sužvejojami ir didesnėse gelmėse, net iki 250 m. Sėslūs, tačiau vasarą laikosi arčiau kranto, žiemą – pasitraukia giliau. Atsparūs temperatūros, taip pat druskingumo svyravimams.

Patinų ilgis paprastai siekia iki 25 cm ilgio, patelių – iki 30 cm ilgio. Subręsta paprastai 3-4 metų amžiaus. Neršia žiemą, gruodžio – vasario mėn.

Builiai verslinės reikšmės neturi, jų specializuota žūklė nevykdoma, nors jie retkarčiais pakliūva į statomuosius tinklus. Leistinais žvejybos įrankiais nedraudžiamose vietose builius galima gaudyti ištisus metus.
Ožka (žuvis)

**Ožka** (*Pelecus cultratus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai. Labai graži žuvis, ilgais it sparnai krūtinės pelekais, tviskanti sidabru. Nugara žalsvai pilka, pelekai pilkšvi, pilvo briauna aštri ir nežvynuota, žiotys užriestos į viršų. Kūnas ilgas ir plokščias, šoninė linija vingiuota. Užauga iki 1,5 kg, o dažniausiai sugaunamos apie 0,5 kg.

Gyvena Baltijos, Kaspijos, Juodosios jūros baseinuose. Sutinkama Pietų Švedijoje ir Suomijoje. Gyvena apysūriuose ir gėluose vandenyse: jūrose ties upių deltomis, didelėse upėse, kai kuriuose pratakiuose ežeruose.

Lietuvoje daugiausiai ožkų sugaunama Nemuno žemupyje, Kuršių mariose, yra jų ir kitose upėse, tačiau negausiai. Baltijos jūroje prie Lietuvos krantų pasitaiko retai.

Ožkos – pelaginės žuvys. Telkiasi į būrius viršutiniuose vandens sluoksniuose. Žiemą susitelkia į gilesnes vietas upių žemupiuose, deltose.

Gyvena iki 13 metų. Augimo tempas vidutinis, subręsta būdamos 3-4 metų. Neršia upių žemupiuose gegužės mėnesį. Ožkų nerštas vyksta labai triukšmingai, žuvys šokinėja iš vandens, sukasi vienoje vietoje, vanduo tarsi verda. Lietuvoje ožkos dažnos, gausiausiai paplitusios Kuršių mariose. Maitinasi žuvų mailiumi, vabzdžiais, įvairiomis lervomis, zooplanktonu.

## Žūklė
Ši žuvis beveik nepakliūna į tinklus, nes sugeba nuo jų išsisukti.

Pagaunamos masalui naudojant uodo trūklio lervas, musės lervas, sliekus. Gaudomos dažniausiai su plūdine meškere prilaikant masalą srovėje viduriniuosiuose arba paviršiniuose vandens sluoksniuose. Neretai ožkos užkimba gaudant karšius ir plakius prišertose vietose.

Žuviena neblogo skonio, bet labai ašakota, todėl žvejų nėra itin mėgiama. Nedaug šių žuvų sugauna ir žvejai pramonininkai.
Žirafiniai

**Žirafiniai** (*Giraffidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima, kuriai priklauso neįprastų kūno proporcijų atrajojantieji stambūs žinduoliai. Minta medžių lapais ir šakelėmis. 

Šeimoje dvi rūšys:
* Žirafa (*Giraffa camelopardalis*)
* Okapija (*Okapia johnstoni*)

## Paplitimas ir buveinė
Gyvena tropikinėse Afrikos dalyse, į pietus nuo Sacharos dykumos. Okapijos aptinkamos miško biotopuose, o žirafos – daugiausia savanose.

## Išvaizda
Žirafiniams būdinga ypač stipri priekinė kūno dalis. Okapijos sveria apie 250 kg, žirafos gali sverti daugiau kaip 1 500 kg. Kaklas ilgas. Priekinės kojos ilgesnės nei užpakalinės. Ant galvos auga nedideli oda aptraukti kauliniai rageliai, kurie auga visą gyvenimą. Tik okapijų patinai raguoti. Dar vienas bendras žirafos ir okapijų bruožas – galingas ir labai judrus mėlynasis liežuvis. Žirafų regėjimas labai geras, tačiau okapijų ne taip gerai išvystytas. Kailis su netaisyklingos formos ir įvairaus dydžio gelsvos, rudos ar juodos spalvos dėmėmis šviesiame fone.

Žirafos yra aukščiausi sausumoje gyvenantys gyvūnai, jų ūgis viršija 5 m. Okapijos mažesnės, iki 2 m ūgio.

## Šaltiniai
Šakiaraginiai

**Šakiaraginiai** (*Antilocapridae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių endeminė Š. Amerikos šeima.

Visos šeimos rūšys, išskyrus šakiaragę antilopę (*Antilocapra americana*), yra išnykusios.

## Evoliucija
Šakiaraginiai išsivystė Šiaurės Amerikoje, kur užėmė panašią nišą kaip ir dykaraginiai, kurie išsivystė Senajame žemyne. Mioceno ir plioceno laikais šeima buvo sudaryta iš daugelio rūšių. Kai kurios turėjo ekstravagantiškos formos ragus arba keturis ar net šešis ragus. Pavyzdžiui, *Osbornoceros* turėjo lygius, šiek tiek išlenktus ragus, *Paracosoryx* – plokščius ragus su šakėmis pabaigoje, *Ramoceros* buvo su vėduoklės formos ragais ir *Hayoceros* turėjo keturis ragus.


Image:Gabelbock fws 2.jpg|Šakiaragių banda


## Šaltiniai
1776 m.

**1776** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje
### Įvykiai

* **[[Vasario 23]]** d. – Klaipėdoje (tuometinėje Prūsijoje) įkurta pirmoji laisvųjų mūrininkų (masonų) ložė Lietuvoje.
**Nedatuoti**
* Nuolatinės Tarybos funkcijos praplėstos įtraukiant prievolių teisės aiškinimą, įstatymų vykdymo kontrolę, teisės aiškinimą.
### Gimtadieniai
* **[[Sausio 9]]** d. – Liudvikas Martynas Gediminas Rėza, kuršininkas, prūsų lietuvių visuomenės veikėjas, lituanistas, teologas, tautosakininkas, Karaliaučiaus universiteto profesorius (m. 1840 m.).
* **[[Liepos 16]]** d. – Liudvigas Heinrichas Bojanus, Vokietijos mokslininkas, Vilniaus universiteto profesorius (m. 1827 m.).

**Nedatuota**

* Aloyzas Liudvikas Kapelis, italų teisininkas, teisėtyrininkas penalistas, kanonistas ir civilistas, baudžiamosios teisės mokslo ir dėstymo Lietuvoje pradininkas, Vilniaus universiteto (VU) profesorius (m. 1838 m.).
* Angelas Daugirdas, teologas ir filosofas, Vilniaus universiteto profesorius, Varšuvos Mokslo bičiulių draugijos narys-korespondentas (m. 1835 m.).
* Vincentas Bortkevičius, 1794 m. ir 1831 m. sukilimų Lietuvoje veikėjas (m. 1838 m.).

##### Neaprašyti

* **[[Liepos 17]]** d. – Johanas Fridrichas Volfgangas, filosofijos daktaras, profesorius, farmakologas. 1801 m. baigė Vilniaus universitetą. 1810 m. išrinktas Farmakologijos ir farmacijos katedros vedėju. Universitete įsteigė farmacijos laboratoriją ir farmakologijos kabinetą. Tyrinėjo Birštono mineralines versmes, Vilniaus apylinkių vaistinius augalus (m. 1859).

## Pasaulyje
### Įvykiai

* **[[Gegužės 1]]** d. – Adamas Vaishauptas Bavarijoje įkūrė slaptą Iliuminatų draugiją;
* **[[Liepos 4]]** d. – priimta JAV nepriklausomybės deklaracija;
* **[[Liepos 14]]** d. – Kapitonas Džeimsas Kukas leidosi į savo trečiąją kelionę, kurios metu (1779 metais) žuvo Havajuose;
* **[[Rugsėjo 7]]** d. – pirmasis pasaulyje karinio povandeninio laivo panaudojimas. Amerikiečių povandeninis laivas *Turtle* pabandė pritvirtinti miną prie britų laivo *HMS Eagle* stovičio Niujorko uoste.
* Adam Smith parašė *Tautų turto prigimties ir priežasčių tyrinėjimas* (sutrumpintai *Wealth of the Nations*). 
### Gimtadieniai
* **[[Sausio 24]]** d. – Ernstas Teodoras Amadėjus Hofmanas, vokiečių rašytojas, kompozitorius ir dailininkas (m. 1822 m.).
* **[[Vasario 11]]** d. – Ioannis Kapodistrias, grafas, diplomatas, Rusijos imperijos užsienio reikalų ministras (1816–1822 m.), pirmasis nepriklausomos Graikijos vadovas (išrinktas 1827 m. balandžio 11 d., šalies vadovas 1828–1831 m.) (m. 1831 m.).
* **[[Kovo 10]]** d. – Luizė, Prūsijos karalienė, Frydricho Vilhelmo III, valdžiusio Prūsiją 1776–1840 m., žmona (m. 1810 m.).
* **[[Rugpjūčio 9]]** d. – Amadėjus Avogadras, italų fizikas, Turino Mokslų Akademijos narys. A. Avogadras laikomas molekulinės medžiagos teorijos kūrėju (m. 1856 m.).
### Mirtys
* **[[Rugpjūčio 26]]** d. – David Hume, škotų filosofas ir istorikas (g. 1711 m.).

## Nuorodos
Maišasparniniai šikšnosparniai

**Maišasparniniai šikšnosparniai** (*Emballonuridae*) – šikšnosparnių (*Chiroptera*) šeima. Gyvūnai 37-100 mm dydžio ir 3-40 g svorio. Šeimoje 12-13 genčių, 47 rūšys:
* *[[Balantiopteryx infusca]]*
* Tomo mažasis maišasparnis šikšnosparnis (*Balantiopteryx io*)
* Peterso mažasis maišasparnis šikšnosparnis (*Balantiopteryx plicata*)
* Maksimiljano maišasparnis (*Centronycteris maximiliani*)
* Mozambikinis maišasparnis šikšnosparnis (*Coleura afra*)
* *[[Coleura seychellensis]]*
* Trumpasnukis maišasparnis šikšnosparnis (*Cormura brevirostris*)
* Trumpaausis šikšnosaprnis (*Cyttarops alecto*)
* Baltasis maišasparnis šikšnosparnis (*Diclidurus albus*)
* Kolumbinis maišasparnis šikšnosparnis (*Diclidurus ingens*)
* *[[Diclidurus isabellus]]*
* *[[Diclidurus scutatus]]*
* Pietrytinis maišasparnis šikšnosparnis (*Emballonura alecto*)
* Madagaskarinis maišasparnis šikšnosparnis (*Emballonura atrata*)
* Bekario maišasparnis šikšnosparnis (*Emballonura beccarii*)
* *[[Emballonura dianae]]*
* *[[Emballonura furax]]*
* *[[Emballonura monticola]]*
* Rafrėjaus maišasparnis šikšnosparnis (*Emballonura raffrayana*)
* *[[Emballonura semicaudata]]*
* Juosvasis maišasparnis šikšnosparnis (*Mosia nigrescens*)
* Kaplerio šuniškasis maišasparnis šikšnosparnis (*Peropteryx kappleri*)
* *[[Peropteryx leucoptera]]*
* Mažasis šuniškasis maišasparnis šikšnosparnis (*Peropteryx macrotis*)
* Straublinis šikšnosparnis (*Rhynchonycteris naso*)
* Geltonpilvis kapšinis šikšnosparnis (*Saccolaimus flaviventris*)
* Naujosios Gvinėjos kapšinis šikšnosparnis (*Saccolaimus mixtus*)
* *[[Saccolaimus peli]]*
* *[[Saccolaimus pluto]]*
* Teminko kapšinis šikšnosparnis (*Saccolaimus saccolaimus*)
* Dvijuostis maišasparnis šikšnosparnis (*Saccopteryx bilineata*)
* Žilasis maišasparnis šikšnosparnis (*Saccopteryx canescens*)
* *[[Saccopteryx gymnura]]*
* Baltajuostis maišasparnis šikšnosparnis (*Saccopteryx leptura*)
* Australinis maišasparnis šikšnosparnis (*Taphozous australis*)
* Smailianosis maišasparnis šikšnosparnis (*Taphozous georgianus*)
* Hamiltono maišasparnis šikšnosparnis (*Taphozous hamiltoni*)
* Hildegardo maišasparnis šikšnosparnis (*Taphozous hildegardeae*)
* *[[Taphozous hilli]]*
* *[[Taphozous kapalgensis]]*
* *[[Taphozous longimanus]]*
* Maurikinis maišasparnis šikšnosparnis (*Taphozous mauritianus*)
* Juodbarzdis maišasparnis šikšnosparnis (*Taphozous melanopogon*)
* Plikapilvis maišasprnis šikšnosparnis (*Taphozous nudiventris*)
* *[[Taphozous perforatus]]*
* Filipininis maišasparnis šikšnosparnis(*Taphozous philippinensis*)
* *[[Taphozous theobaldi]]*
Plan 9

**Plan 9** – konceptuali AT&T firmos Bell Labs padalinyje 1986 m. sukurta operacinė sistema, vystanti UNIX idėjas. Nuo pastarųjų skiriasi itin išvystyta failų sistema, kuri pilnai abstrahuoja ir procesus, ir įrenginius, ir tinklą, ir sistemos API. Autoriai – grupė programuotojų, kūrusių UNIX sistemas.

Daugelis idėjų, realizuotų *Plan 9* sistemoje (pvz., */proc* failų sistema), taikomos naujesnėse UNIX ir Linux versijose, o šiai sistemai sukurta UTF-8 koduotė – ir kitose OS. *Plan 9* inspiravo ir tinklinės Inferno OS sukūrimą.

## Nuorodos
* Plan 9 – oficiali Plan 9 svetainė 
* Dmoz.org  Plan 9 nuorodos
Plazma

**Plazma** – iš dalies arba visiškai jonizuotos dujos, kurių teigiamųjų ir neigiamųjų krūvių tankis praktiškai vienodas. Visiškai jonizuotoje plazmoje nėra nei molekulių, nei neutralių atomų, todėl plazmą sudaro teigiami jonai, neigiami jonai ir laisvieji elektronai. Norint, kad plazma išsilaikytų tokiame būvyje, ją nuolat turi veikti elektrinio arba magnetinio lauko jėgos, kad elektronai, teigiamieji jonai ir neigiamieji jonai nesąveikautų tarpusavyje.

Kai temperatūra labai žema, artima absoliučiajam nuliui, visos medžiagos yra kietos. Šildomos kietosios medžiagos virsta skystomis, o paskui ir dujomis.

Kai temperatūra gana aukšta susiduriant labai greitai judantiems atomams arba molekulėms, prasideda dujų jonizacija. Atsiranda nauja medžiagos būsena – *plazma*. Vadinasi, plazma yra elektriškai neutrali sistema. Atsižvelgiant į sąlygas, plazmos jonizacijos laipsnis, t. y. jonizuotų atomų skaičius ir jų viso skaičiaus santykis gali būti skirtingas.

Dujų jonizaciją ir plazmos susidarymą gali sukelti ne tik kaitinimas, bet ir įvairių rūšių spinduliavimas arba dujų atomų bombardavimas greitomis elektringosiomis dalelėmis. Tada gaunama vadinamoji *žemos [[temperatūra|temperatūros]] plazma*.

## Šaltiniai
Fenilalaninas

**Fenilalaninas** (**Phe**) – viena iš dvidešimties dažniausių aminorūgščių baltymuose. Jo genetinis kodas (UUU) buvo pirmasis nustatytas genetinis kodas. Kodą nustatė Marshall Nirenberg ir Heinrich Matthaei.

Fenilalaninas yra nepakeičiama aminorūgštis kurią žmogus turi gauti su maistu. Jei visiškai negaunama tirozino, žmogui per dieną reikia apie 42 mg fenilalanino, kiekvienam kūno kilogramui. Tačiau vartojant pakankamai tirozino, jis gali pakeisti iki 78 % gaunamo fenilalanino. Optimalus fenilalanino ir tirozino santykis yra apie 60:40.

Daug fenilalanino yra įvairiame baltymingame maiste: piene, kiaušiniuose, mėsoje. Taip pat fenilalanino turi plačiai naudojamas dirbtinis saldiklis aspartamas. Sveikam žmogui tai įprastai nekelio jokio pavojaus. Tačiau labai didelės aspartamo dozės visgi gali pavojingai padidinti fenilalanino koncentraciją smegenyse.

Fenilketonurija – įgimta genetinė liga, kuomet trūksta fenilalaniną skaidančio fermento. Ši liga sukelia fizinius ir psichinius vystymosi sutrikimus. Anksti nustačius, ligai išvengti pakanka tiesiog vartoti mažai fenilalanino ar tiesiog baltymų turintį maistą, taip palaikant fenilalanino koncentraciją kraujuje saugiose ribose. Tačiau šios dietos reikia laikytis visą gyvenimą.

## Šaltiniai
Elektrovara

**Elektrovara** – pašalinių jėgų veikimą apibūdinantis skaliarinis fizikinis dydis (sutrumpintai **evj**), matuojamas voltais, yra elektros srovės šaltinio, tokio kaip galvaninis elementas, termopora, fotoelementas, generatorius ar kt. Elektrinė įtampa. Dažnai apibrėžiamas kaip šaltinio kuriamas potencialų skirtumas elektrinėje grandinėje. Ankstesnėje literatūroje ji dar vadinama terminu **elektrovaros jėga**, žymimas <math>\mathcal{E}</math> arba evj. Elektrovara cheminę, mechaninę ir kitų rūšių energiją verčia į elektros energiją. Žodžiu „Jėga“ šiuo atveju apibūdinama ne mechaninė jėga, matuojama Niutonais, bet potencialas (krūvio savitoji energija), matuojamas voltais.

Elektrovara uždarame kontūre yra pašalinių jėgų darbo, atliekamo perkeliant krūvį kontūru, ir to krūvio santykis:

 \mathcal{E} = \frac{A}{ \Delta\ q}.

Pavyzdžiui, galvaninio elemento elektrovara yra pašalinių jėgų darbas perkeliant vienetinį teigiamąjį krūvį grandinės elemento viduje iš vieno poliaus į kitą.
Italikų kalbos

**Italikų kalbos** – indoeuropiečių kalbų šeimos kentuminių kalbų grupė. Žinomi 2 italikų kalbų pogrupiai:
* Sabelų, įskaitant:
** Oskų kalba, vartota Apeninų pusiasalio pietų – centriniame regione
*** Volskų kalba
** Umbrų kalba, vartota Apeninų pusiasalio šiaurės – centriniame regione
* Lotynų – faliskų, įskaitant:
** Faliskų kalba, vartota į šiaurę nuo Romos, Falerii Veteres (dabartinės Civita Castellana) apylinkėse
** Lotynų kalba, iš pradžių vartota Apeninų pusiasalio centro – vakarinėje dalyje, vėliau Romos užkariavimų išplatinta po visą Romos imperiją

Italikų kalbomis kalbantys žmonės nebuvo pirmieji Italijos gyventojai, jie atkeliavo į Apeninų pusiasalį maždaug 1500 m. pr. m. e., galbūt iš centrinės ar rytų Europos ties Dunojumi. Iki to laiko Italijoje gyveno neindoeuropiečių tautos, pavyzdžiui, etruskai. Esama hipotezės, kad galėjo egzistuoti bendra italikų-keltų prokalbė.

Pirmieji įrašai italikų kalbomis (lotynų kalba) datuojami VI–V a. pr. m. e. Buvo vartojamos įvairios italikų rašto modifikacijos (šis raštas rėmėsi graikų raštu). Italikų kalbose aptinkama nedidelė etruskų kalbos ir ryškesnė senosios graikų kalbos įtaka.

Romos miestui ėmus dominuoti ir užkariavus visą Italiją, lotynų kalba išstūmė kitas italikų kalbas (manoma, kad I a. m. e. jos jau buvo išnykusios). Iš liaudinės lotynų kalbos vėliau susidarė romanų kalbos.

Dalis kalbininkų prie italikų kalbų priskiria ir senąją venetų kalbą.

## Nuorodos
* Ethnologue informacija
Larry Wall

**Laris Volas** (*Larry Wall*, g. 1954 m. rugsėjo 27 d.) – profesionalus programuotojas, hakeris, geriausiai žinomas kaip Perl programavimo kalbos kūrėjas. Kadangi Laris Volas yra profesionalus kalbininkas, jis savo žinias galėjo pritaikyti kuriant Perl programavimo kalbą.

Jis taip pat yra daugelio kitų UNIX terpės programų autorius. Laris Volas yra gavęs Laisvos programinės įrangos fondo apdovanojimą. Yra parašęs keletą knygų apie Perl, bei dalyvavęs daugelyje konferencijų. Ir dabar dar turi lemiamą balsą sprendžiant su Perl susijusius klausimus.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lario Volo asmeninis puslapis (anglų kalba)
* Perl, pirmoji Postmoderni kalba (anglų kalba)
Uranas (dievas)

**Uranas** ( – 'dangus') graikų mitologijoje - senovės graikų dievas, dangaus personifikacija. Gimė iš Gajos ir Tartaro. Su Gaja turėjo tokius palikuonis: titanus, gigantus ir ciklopus. Urano atitikmuo romėnų mitologijoje – Koelas. Jis gali būti iš pradžių buvęs indoeuropiečių dievas Varuna. 

Uranas įsiviešpatavo pasaulyje, vedė Žemę. Ji pagimdė tris didžiulius tartum kalnai penkiasdešimtgalvius milžinus šimtarankius hekatonkheirus: Kotą, Briarėją ir Gigį. Jiems gimus, pasaulį ištiko žemės drebėjimai, baisios audros ir potvyniai. Prieš jų baisią jėgą niekas negalėjo atsilaikyti, jų stichiška galia buvo beribė. Pradėjo nekęsti Uranas savo vaikų milžinų, išsigando jų galios ir nutrenkė juos į gilias ir tamsias Žemės gelmes ir uždraudė grįžti į pasaulį. Žemė pagimdė dar tris milžinus – kiklopus su viena akimi kaktoje: Brontį (Perkūną), Steropą (Žaibą) ir Argą (Spindintį). Jų balsai buvo kaip griaustinis. Jie sulaukė tokio paties kaip broliai likimo. Gaja ir Uranas susilaukė šešeto sūnų ir šešeto dukterų – galingų titanų. Tai buvo teisingi pasaulio valdovai. Jų išdidžios galvos siekė kalnų viršūnes, o akys svaidė žaibus. Titanai buvo Okeanas, Kojas, Krejas, Hiperionas, Japetas ir Kronas, o titanidės – Tėja, Rėja, Temidė, Mnemosinė, Febė ir Tetija.

Kai Kronas suaugo ir ryžosi išpildyti motinos valią ir išvaduoti brolius iš nuožmaus tėvo nelaisvės. Pasišaukė Gaja savo vaikus titanus ir ėmė kurstyti prieš tėvą Uraną, bet tie neišdrįso pakelti prieš tėvą rankos. Tik jauniausias jų, klastingasis Kronas, gudrumu įveikė Uraną ir atėmė iš jo valdžią. Jis vieną naktį įslinko į Urano kambarį, kol tas dar tebemiegojo, ir pertraukė jam su aštriu pjautuvu (ir jį kastravo tuo pačiu), o paskui nusviedė iš dangaus aukštybių. Devynias dienas ir naktis jis krito į žemę, o iš ten dar devynias dienas ir naktis lėkė į niūriojo Tartaro gelmes.

Vėliau Kronas dar kartą įkalino hekatonkheirus ir kiklopus Tartare.

Iš kraujo, kuris nulašėjo ant žemės, kastravus Uraną, gimė gigantai, erinijos ir Melija, iš kraujo nukritusio į jūrą gimė Afroditė.

## Šaltiniai
SQL

**SQL** ( „struktūrizuota užklausų kalba“) – populiariausia iš šiuo metu naudojamų kalbų, skirtų aprašyti duomenis ir manipuliuoti jais reliacinių duomenų bazių valdymo sistemose. Sukurta XX amžiaus 8-ame dešimtmetyje. Pirmoji šią kalbą komerciniame produkte pritaikė korporacija, dabar žinoma *[[Oracle]]* vardu. Ja pasekė ir daug kitų.

1987 m. SQL standartą išleido Tarptautinė standartizacijos organizacija (ISO).

## SQL raktažodžiai
SQL remiasi keletu raktažodžių, kuriuos naudojant galima įvykdyti funkcijas. Juos galima suskirstyti į keletą grupių.

### Duomenų išrinkimas
ANSI bei ISO standartai apibrėžia šiuos SQL raktažodžius, skirtus duomenims išrinkti:
* `SELECT` sakinys naudojamas įrašams iš vienos ar daugiau lentelių atrinkti; šie įrašai dažniausiai atrenkami pagal tam tikrus kriterijus.
* `FROM` sakinyje nurodomos lentelės, iš kurių reikia išrinkti eilutes (sąryšiai gali būti nurodomi skirtingais <code>JOIN</code> variantais).
* `WHERE` sakinyje nurodoma sąlyga, kurią turi tenkinti grąžinamos eilutės.
* `GROUP BY` sąlygoje nurodoma, kad reikia grupuoti tam tikras eilutes. Grupuojant eilutes, dažniausiai naudojamos agregatinės funkcijos maksimalioms, vidutinėms ir panašioms reikšmėms išrinkti iš grupuotų eilučių.
* `ORDER BY` sakiniu nurodoma viena ar daugiau rikiavimo sąlygų.
* `HAVING` sakinyje nurodomas kriterijus, taikomas grupuojamoms eilutėms; šis raktinis žodis gali būti naudojamas tik tais atvejais, jeigu užklausoje yra `GROUP BY` sakinys.
Iš išvardytų sakinių bet kurioje užklausoje visada naudojami `SELECT` bei `FROM` sakiniai, o kiti naudojami pagal poreikį.

### Duomenų valdymas
* `INSERT` vartojamas naujų įrašų įterpimui į lentelę
* `DELETE` leidžia ištrinti įrašus iš lentelės.
* `UPDATE` naudojamas pakeisti vieno ar daugiau įrašų reikšmes.

### Transakcijos
Sistemose, kurios palaiko transakcijas, galima naudoti šias komandas:
* `BEGIN` nurodoma pradėti atominę operaciją (transakciją)
* `COMMIT` patvirtinama sėkmingai baigiama transakcija
* `ROLLBACK` nurodoma, kad visa transakcija atšaukiama

### Duomenų apibrėžimas
* `CREATE` naudojama sukurti įvairiems objektams, pavyzdžiui, lentelėms.
* `DROP` nurodoma sunaikinti tam tikrus objektus.
Kai kuriuos sistemos turi komandą `ALTER`, kuria galima pakeisti objektus sistemos darbo metu.

## Trūkumai
* Nėra standartinio būdo skaidyti sudėtingas komandas į kelias smulkesnes
* SQL realizacijos skirtingose duomenų bazių valdymo sistemose nėra nuoseklios, nepilnai suderinamos.

Kadangi standartinių galimybių dažnai neužtenka, duomenų bazių sistemose SQL išplečiama jai pridedant daugiau programavimo kalbų funkcijų

## „Sveikas, pasauli“ pavyzdys
Tarkime, yra lentelės pavidalo duomenų bazė:

SQL sakinys:

```sql
SELECT Būsena + ', pasauli'
FROM Įvairios_vietos
WHERE Vieta = 'Pasaulis';
```


Oracle Database dialektu:

```sql
SELECT Būsena || ', pasauli'
FROM Įvairios_vietos
WHERE Vieta = 'Pasaulis'
```


Turėtų grąžinti atsakymą:
 Sveikas, pasauli

## Šaltiniai
Skorpionmusės

**Skorpionmusės** (*Mecoptera*) – vabzdžių (*Insecta*) būrys. Lengvai atpažįstamos iš galvos, kuri ištįsusi į ilgą, žemyn nulenktą snapą. Burnos organai graužiamieji. Antenos ilgos, šeriškos ir prisitvirtinusios tarpuakyje. Visi keturi sparnai plėviški, apaugę trumpais plaukeliais. Pilvelis iš 10 narelių, patinų gale yra žnyplės formos priedelis. Vystosi su pilna metamorfoze.

Skorpionmusės grobuoniškos. Gyvena soduose, krūmuose, miškuose.
Lietuvoje labiausiai paplitusi ***Panorpidae*** šeima, kurioje šios rūšys:
*Rudeninė skorpionmusė (*Panorpa cognata*)
*Paprastoji skorpionmusė (*Panorpa communis*). **Pav.**
*Germaninė skorpionmusė (*Panorpa germanica*)

Image:Detail of Panorpa communis.jpg|Skorpionmusės galva
Image:Detail of a Panorpa communis male II.jpg|Patinų pilvelio gale yra žnyplės formos priedelis
Dūminė raudonuodegė

**Dūminė raudonuodegė** (*Phoenicurus ochruros*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos žvirblinis paukštis. Patino viršugalvis ir nugara pilkos spalvos. Kakta, galvos šonai, gerklė ir krūtinė juodi. Sparnuose balta dėmė. Patelės kūno apatinė dalis tamsiai pilka. Antuodegis ir uodega ryškiai rudi.

Lietuvoje nereta rūšis. Aptinkama balandžio–spalio mėn. Gyvena gyvenvietėse, statybvietėse. Lizdą krauna griuvėsiuose, namų plyšiuose. Deda 5-6 baltus kiaušinius. Peri 13 dienų. Išveda dvi vadas.
Paprastoji raudonuodegė

**Paprastoji raudonuodegė** (*Phoenicurus phoenicurus*) – musinukinių (*Muscicapidae*) šeimos žvirblinis paukštis. Nugarinė kūno dalis pilka. Antuodegis ir uodegos plunksnos, išskyrus vidurinę porą, ryškiai rudos spalvos. Kakta, galvos šonai, gerklė ir pagurklis juodi, viršugalvio priekinė dalis balta. Pilvinė pusė ir šonai ryškiai rudi, pilvo vidurys šviesesnis. Paukštis tupėdamas nuolat virpina uodegą.

Lietuvoje dažna rūšis. Aptinkama balandžio – spalio mėn. Gyvena šviesiuose miškuose, parkuose. Lizdą krauna inkiluose, uoksuose. Deda 5-7 kiaušinius, kurie vienspalviai, melsvai žali. Peri 13-14 dienų. Jaunikliai lizdą palieka po 13-15 dienų. Išveda vieną vadą.


Image:Phoenicurus_phoenicurus_eggs.jpg|Paprastosios raudonuodegės kiaušiniai
Image:Phoenicurus_phoenicurus_2_days_old.jpg|Dviejų dienų išsiritę jaunikliai
Ląstelės branduolys

**Ląstelės branduolys** – ląstelės struktūrinė dalis, kuri saugo didžiąją dalį ląstelės genetinės informacijos (chromosomose). Branduolio pagrindinės funkcijos – kontroliuoti chemines reakcijas citoplazmoje ir saugoti informaciją, reikalingą ląstelių dalijimuisi.

Pagrindinės struktūros, sudarančios branduolį yra branduolio apvalkalas – dviguba membrana, kuri apgaubia organelę ir izoliuoja jos turinį nuo citoplazmos ir branduolio matriksas (kuriame yra ir branduolio lamina) – tinklas branduolyje, kuris prideda mechaninę atramą, panašiai kaip ir ląstelės citoskeletas.

## Istorija

Branduolys buvo pirmoji atrasta ląstelės organelė. Seniausi šios organelės piešiniai buvo Antonijaus Levenhuko (1632–1723), kuris stebėjo lašišų raudonųjų kraujo kūnelių branduolius.

Branduolius taip pat aprašė Franz Bauer, 1804 m. ir, detaliau, 1831 m. škotų botanikas Robertas Braunas. Braunas studijavo gegužraibinius augalus ir po mikroskopu juose pamatė nepermatomą plotą, kurį pavadino „areola“ arba „nucleus“.

## Struktūros
Branduolys yra didžiausia ląstelinė organelė gyvūninėse ląstelėse.
Žinduolių ląstelių branduolio diametras yra apie 6 mikrometrus (µm), tai sudaro 10% viso ląstelės tūrio. Branduolyje esantis klampus skystis yra vadinamas nukleoplazma (arba kariolimfa), jo sandara yra panaši į citozolį, randamą už branduolio ribų. Ląstelės branduolys atrodo tanki, sferinė arba netaisyklinga organelė. „Sausasis“ branduolys yra sudarytas iš: 9% DNR, 1% RNR, 11% histoninių baltymų, 14% liekamųjų baltymų ir 65% rūgštingųjų baltymų.

## Šaltiniai
Abrikosas

**Abrikosas** (*Prunus armeniaca*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos slyvinių (*Prunoideae*) pošeimio slyvų genties slyvų pogenties augalas.

Abrikosai pradėti auginti Kinijoje prieš 4000 metų. Persai dėl auksinės spalvos juos vadino „saulės kiaušiniais“. Buvo auginami Nabuchodonosaro kabančiuose soduose Babilone. Senovės Romoje laikytas brangiu skanėstu ir iš ten paplito po pietų Europą.

## Morfologija
Vidutinio dydžio medis su plačia ir tankia lapija. Užauga iki 7 m aukščio. Lapai apskriti arba kiaušiniški su smailia viršūne. Žiedai balti arba rausvi, pavieniai.

Vaisius – minkštas, sultingas rausvai geltonas kaulavaisis. Turi iki 20 % angliavandenių, iki 28 % vitamino C, iki 28 % karotino, iki 1,27 % pektinų; sėklose yra 29–58 % riebalų.

Geriausiai auga saulėtose vietose, lengvame, kalkingame, laidžiame vandeniui dirvožemyje. Palankiomis sąlygomis derlius 8–12 t/ha. Dauginami skiepijimu į abrikoso (rečiau į kaukazinės slyvos) sėjinukus, sėklomis (geriau prisitaiko prie sąlygų). Paskiepyti dera po 3, sėjinukai – po 4 metų.

Lietuvoje auginami nuo 1962 m. (klimatizuoti paprastojo abrikoso hibridai, atsparūs šalčiams iki -30 °C).

## Rūšys
* Paprastasis abrikosas (*Armeniaca vulgaris*)
* Mandžiūrinis abrikosas (*Armeniaca mandshurica*)
* Japoninis abrikosas (*Armeniaca mume*)
* Sibirinis abrikosas (*Armeniaca sibirica*)

## Mityba
Maistui vartojami vaisiai (valgomi švieži, konservuoti), sėklos, kurios yra panašios į migdolo sėklas.


Image:Apricot.jpg
Image:Apricot blossom detail1.jpg
Image:Apricot tree.jpg
Image:Apricots.jpg
Image:Apricot seeds.jpg


## Produkcija

## Etimologija
Žodis *abrikòsas* – skolinys iš  ←  ←  ←  (arba , ) ←  (‘slyva, slyvos; abrikosas’). Arabiškas žodis, savo ruožtu, yra europietiškos kilmės: per sir. ܒܪܩܘܩܐ = *bārqoqa* (‘slyva, abrikosas’) ← vid.  ←  (‘abrikosas’) ←  (‘anksti prinokstantis’).

## Šaltiniai