open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Funkcionierius

**Funkcionierius** – asmuo, einantis aukštas pareigas organizacijoje.

Bendrinėje kalboje terminas vartojamas niekinamąja prasme, su ironija, pabrėžiant administracinių pareigų, formalumų, nelankstumo buvimą.

## Atranka

Kooptacija yra vienas dažnesnių funkcionieriais tapimo būdų; tai gali būti papildoma rinkimais arba kitais viešumo, konkurencijos elementais, suteikiant tam legitimumo.

Funkcionieriai kooptacijos būdu itin paplitę politinėse organizacijoje bei partijose.

Valstybės tarnyboje funkcionieriai renkami organizuojant viešą konkursą. Sporto, profsąjungų funkcionieriai renkami pagal vidaus nuostatus, organizuojant narių arba jų atstovų balsavimą.

## Taip pat skaitykite
* Elitas
* Aparatčikas
Savanorystė

**Savanorystė** – tai savo noru pasirinkta veikla, už kurią paprastai negaunamas finansinis atlygis ir kuri yra naudinga visuomenei. Glaudžiai susijusi su labdarybe.

Europoje viduramžiais savanorystės ir labdarybės veikla reiškėsi per religines institucijas. XX a. Vakaruose religines institucijas pakeitė gerovės valstybė. Pastaraisiais dešimtmečiais vis didesnę reikšmę įgauna nevyriausybinės, ne pelno siekiančios organizacijos, įvairūs paramos, filantropiniai fondai.

Savanorystė svarbi valstybės ekonomikai, nes be didelių išlaidų atliekama kultūrinė, švietėjiška, socialinė, aplinkosauginė veikla ir pan. Pavyzdžiui, Darom akcijos metu švarinama aplinka, Maisto bankas rengia maisto labdarą. Europos Sajungoje jos dėka sukuriama 0,5–5 % BVP, paskirose ES šalyse – iki 12 % BVP, Lietuvoje – 0,5–1,5 % BVP.

Savanorystės pagrindu grindžiama veikla laikoma vienu iš pilietinės visuomenės pagrindų. Tai neprieštarauja taip pat ir rinkos ekonomikos teorijai: asmeninė iniciatyva, kylanti iš paties žmogaus pastangų, yra vertintina labiau už veiklą, kuri yra primetama kitų asmenų arba kuri yra prisiimama verčiant išorės veiksniams (įkalbinėjimams, esant psichologiniam spaudimui ar kt.).

Kiekvieno savanorio motyvacija yra skirtinga, tačiau vyrauja kelios pagrindinės:
* altruizmas – rūpinimasis kitų interesais ar gerove;
* galimybė įsidarbinti – nemažai organizacijų ir įmonių, kviesdamos savanoriauti, taip atsirenka potencialius darbuotojus;
* religiniai įsitikinimai – daugelis religijų teigia, kad padėjimas kitiems yra dvasinė pareiga;
* finansai – reta savanoriavimo motyvacija, nes kuo daugiau savanoriams mokama, tuo mažiau jie laikomi savanoriais;
* saviugda – savanoriška veikla suteikia papildomų žinių ir įgūdžių;
* saviraiška – galimybė atrasti ir išbandyti save;
* socializacija – savanoriavimas yra puiki galimybė sutikti daug skirtingų žmonių ir susirasti daug draugų.

## Taip pat skaitykite

* Karys savanoris
* Lietuvos sporto savanorių sąjunga

## Išnašos
Paul Kagame

**Polis Kagamė** (; g. 1957 m. spalio 23 d. Gitaramoje) – Ruandos prezidentas, Ruandos Patriotų Fronto (RPF) įkūrėjas, majoras. Suvaidino svarbų vaidmenį nutraukiant Ruandos genocidą. Tutsis, katalikas.

## Biografija

1959 m. dėl tutsių priespaudos su tėvais pasitraukė į Ugandą. 1979 m. įstojo į Nacionalinio Pasipriešinimo Armiją, kuri 1985 m. užėmė valdžią šalyje. Tais pačiais metais Kagamė iš tutsių karių suformavo RPF. 1990–1991 m. bandė įsiveržti į gimtąją Ruandą. 1994 m. jo pastangomis nutrauktas genocidas, o pats Kagamė tapo viceprezidentu ir gynybos ministru. 1998 m. aktyviai rėmė demokratinį judėjimą Kongo DR. 2003 m. pirmuose pokariniuose rinkimuose išrinktas Ruandos prezidentu.

## Šaltiniai
Kubas 2: Hiperkubas

**Kubas 2: Hiperkubas** () – 2002 Kanados mokslinės fantastikos filmas, filmo Kubas tęsinys. 2004 buvo sukurtas trečiasis šios serijos filmas – Kubas. Nulis. Leidėjas – Lions Gate Films. Montažas – Mark Sanders. Kinematografija – Andrzej Sekula. Muzika kūrė Norman Orenstein.

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Kari Matchett	- 	Kate Filmore
* Geraint Wyn Davies- 	Simon Grady
* Grace Lynn Kung	-	Sasha
* Matthew Ferguson	- 	Max Reisler
* Neil Crone	- 	Jerry Whitehall
* Barbara Gordon	-	Paley
* Lindsey Connell	- 	Julia
* Greer Kent	- 	Becky Young
* Bruce Gray	- 	Colonel Maguire
* Philip Akin	-	Generolas
* Paul Robbins	- 	Tracton
* Andrew Scorer	- 	Phil Rosenzweig
Kvidičas amžių bėgyje

**„Kvidičas amžių bėgyje“** () – išgalvota knyga, minima romanų serijoje apie berniuką burtininką Harį Poterį, kurios visas dalis parašė britų rašytoja J. K. Rowling. Ši knyga taip pat egzistuoja ir realybėje, ją parašė ta pati autorė – J. K. Rowling.

Kuriant realiąją knygą buvo bandoma kuo realiau pavaizduoti lyg ji būtų paimta iš burtininkų ir raganų mokyklos Hogvartso bibliotekos. Angliškojoje versijoje net pateikiamas lapelis, kuriame surašyti visi išgalvoti knygų serijos veikėjai, ėmę tą knygą iš bibliotekos.

Išgalvotame Hario Poterio serijos knygų pasaulyje knygos autorius minimas Kenilvozis Vispas (*Kennilworthy Whisp*), garsus kvidičo ekspertas. Ant realios knygos viršelio taip pat autorės vietoje yra parašytas Kennilworthy Whisp.

„Kvidičas amžių bėgyje“ pirmą kartą minimas pirmojoje serijos knygoje – „Haris Poteris ir Išminties akmuo“:

2022 m. leidykla „Alma littera“ išleido šią knygą lietuvių kalba, tik kitu pavadinimu – „Kvidičo istorija. Hogvartso bibliotekos knyga“.

## Turinys
Knygoje aprašomas populiariausia tarp burtininkų ir raganų sporto šaka – Kvidičas. Jo žaidėjai, skraidydami ant šluotų, turi pelnyti daugiau taškų už priešininkų komandą, mesdami specialų kamuolį, kritlį, pro kurį nors iš trijų lankų ir gaudydami mažą auksinį kamuoliuoką su sparneliais – aukso šmaukštą.

Visas knygos tekstas puikiai imituoja kitas knygas, kuriose aprašomos realios sporto šakos. Knygoje „Kvidičas amžių bėgyje“ smulkiai aprašoma kvidičo atsiradimo istorija: ankstyvosios žaidimo versijos, kamuolių kilmė, geriausi visų laikų žaidėjai ir pan. Taip pat kuo smulkiausiai autorė aprašė ir paties žaidimo taisykles.

Viskas knygoje atrodo lyg būtų parašyta kvidičo eksperto (save vadinančių fanatiku) Kennilworthy Whisp. Kad teksto autorė yra J. K. Rowling, parašyta labai mažai kur.

## Taip pat skaitykite
* Fantastiniai gyvūnai ir kur juos rasti
* Bardo Bidlio poringės

## Nuorodos
* Rašytojos interviu apie šią knygą
Alijošius

**Alijošius**:
*Alavijas – plėnūninių (Asphodelaceae) šeimos augalų gentis;

**Alijošius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alijošienė (ištekėjusi moteris) ir Alijošiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Tomas Alijošius (g. 1950) – Lietuvos ir Tauragės rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Ruandos demografija

**[[Ruanda]]** – viena tankiausiai gyvenamų ir mažiausiai urbanizuotų (tik apie 6 % gyventojų gyvena miestuose) Afrikos šalių. Gyventojai šalies teritorijoje pasiskirstę pakankamai tolygiai, tačiau didesnės koncentracijos yra netoli miestų. Gyventojai skirstomi (bent jau iki 2004 m.) į hutus (85 %) – bantų kilmės žemdirbius – ir tutsius (14 %), kurie atvyko į Ruandą XV a. Be to, dar gyvena apie 1 % tva genties pigmėjų. Daugiau nei pusė suaugusiųjų moka skaityti ir rašyti, bet tik 5 % turi bent vidurinį išsilavinimą. 1994–1995 m. pasibaigus pilietiniam karui atidarytos vidurinės mokyklos, Butarės universitetas. Gyventojų išsilavinimas – vienas pagrindinių Ruandos vyriausybės prioritetų. Dėl AIDS, skurdo, ligų, karo padarinių ruandiečių vidutinė gyvenimo trukmė palyginti labai trumpa (47,3 m.).

**Populiacija:** 8 648 248 (2006 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 41,9 %
* *15-64 m.:* 55,6 %
* *65 m. ir daugiau:* 2,5 %

**Prieaugis:** 2,43 %

**Gimstamumas:** 40,37 gimusiųjų/1000 gyv.

**Mirtingumas:** 16,09 mirusiųjų/1000 gyv.

**Migracija:** 0 migrantų/1000 gyv.

**Kūdikių mirtingumas:** 89,61 mirusiųjų/1000 gyv.

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**
* *bendra:* 47,3 m.
* *vyrų:* 46,26 m.
* *moterų:* 48,38 m.

**Vaisingumo rodiklis:** 5,43 vaiko/1 moteriai

**Tautybė:** ruandiečiai

**Etninės grupės:** hutu 85 %, tutsi 14 %, tva 1 %

**Religijos:** Romos katalikai 56,5 %, protestantai 26 %, adventistai 11,1 %, musulmonai 4,6 %, vietiniai tikėjimai 0,1 %, laisvamaniai 1,7 %

**Kalbos:** kinjaruanda (oficiali, tautinė kalba – bantų kalbų mišinys), anglų (oficiali), prancūzų (oficiali), suahilių (plačiai vartojama)

**Raštingumas:**
* *bendras:* 70,4 %
* *vyrų:* 76,3 %
* *moterų:* 64,7 %

## Didžiausi miestai
* Kigalis (*Kigali*) 851 024
* Gitarama (*Gitarama*) 84 669
* Butarė (*Butare*) 77 000
Adomynės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia

**Adomynės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Adomynės kaime, 8 km į šiaurės vakarus nuo Svėdasų, kairiajame Aluočio (dešinysis Jaros intakas) krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 25938.

## Istorija

Jonavos dvaro (taip iki Pirmojo pasaulinio karo buvo vadinama Adomynė) savininkas Žurauskas 1826 m. pastatė koplyčią. Ilgainiui dvaras ir koplyčia sunyko. Per Pirmąjį pasaulinį karą kunigo Liudo Kaulakio rūpesčiu dvare įrengta koplyčia, joje laikytos pamaldos. Dvaro savininkas Adomas Vilėniškis ir kunigas Juozas Vilėniškis dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą pradėjo rūpintis bažnyčios statyba. Kuriamai parapijai dovanota 30 ha žemės, ūkio trobesiai ir pusė dvaro rūmų.

1921 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia su bokšteliu, įrengti 5 registrų vargonai, 3 altoriai. 1928 m. įkurta parapija. 1944–1949 m. Adomynėje klebonavęs Jonas Jatulis (1908–1989) 1949 m. buvo suimtas ir ištremtas, 1957 m. grįžo į Lietuvą. Šventoriuje palaidotas kunigas Steponas Pelešynas (1908–1984), 1950–1956 m. Sibiro tremtinys.

2023 m. įtraukta į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

## Architektūra

Bažnyčia medinė (24×12 m), su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Prie bažnyčios stovi medinė varpinė. Bažnyčioje stovi Vlado Bieliausko drožtos medinės Marijos ir šv. Juozapo medinės skulptūros.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapija 
*Adomynės Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčios panoraminių fotografijų katalogas
Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia

**Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Adutiškio miestelyje, dešiniajame Kamojos krante, Lietuvos–Baltarusijos pasienyje. Istoristinė. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.

## Istorija

Kanauninkas, vėliau Žemaičių vyskupas Stanislovas Kiška Adutiškio valdas 1608 m. paskyrė Vilniaus kapitulai (1842 m. suvalstybintos), bažnyčiai dovanojo Jankiškės palivarką. XVII a. įkurta parapija. 1810 m. sena medinė bažnyčia nugriauta, prelatas Jonas Civinskas 1818–1826 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią. 1832 m. jai dar priklausė Gruodžių, Sakūnų ir Viršilų kaimai. Literatas Aleksandras Burba (1854–1898) 1889 m. buvo Adutiškio vikaras. 1900 m. patvirtintas mūrinės bažnyčios padidinimo projektas. Paaiškėjus, kad jos pamatai netvirti, 1903 m. suprojektuota nauja bažnyčia.

1904–1913 m. pastatyta dabartinė mūrinė, jos statyba rūpinosi 1901–1935 m. Adutiškyje klebonavęs Benediktas Krištaponis (1870–1940; palaidotas šventoriuje). Už lietuvišką veiklą jis Lenkijos valdžios 1927 m. uždarytas į Lukiškių kalėjimą, 1935 m. baustas ir iškeltas iš Adutiškio. Tuo metu (iki 1932 m.) vargonininkavęs Leonas Bielinis (1882–1941) po Pirmojo pasaulinio karo įsteigė lietuvišką mokyklą, subūrė chorą, 1925 m. suorganizavo dūdų orkestrą. 1935–1937 m. klebonavęs Juozas Vaičiūnas (1894–1962) apdengė, suremontavo bažnyčią, įrengė naujus vargonus. Vikaras Kazimieras Banevičius (1905–1942; Adutiškyje nuo 1934 m.) hitlerininkų sušaudytas.

1946–1955 m. klebonavęs dekanas Julijonas Steponavičius (1911–1991; vėliau Vilniaus arkivyskupas) 1954 m. suremontavo bažnyčios vidų. 1968–1981 m. klebonavęs Bronius Laurinavičius (1913–1981; palaidotas Adutiškyje) pavyzdingai tvarkė parapijos reikalus. Jis suremontavo bažnyčią, papuošė freskomis, įvedė šildymą, įrengė vitražus. Žuvo Vilniuje (manoma, kad nužudytas).


Haduciški, Pastaŭskaja. Гадуцішкі, Пастаўская (1915).jpg
Haduciški, Kamajka. Гадуцішкі, Камайка (1916).jpg
Haduciški, Pastaŭskaja. Гадуцішкі, Пастаўская (1915-18) (2).jpg
Haduciški, Pastaŭskaja-Kamajka. Гадуцішкі, Пастаўская-Камайка (1916) (2).jpg


## Architektūra

Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, bazilikinė, dvibokštė. Vidus 3 navų (vidurinė dvigubai aukštesnė už šonines), atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Parapijos istorija
Akmenės šv. Onos bažnyčia

**Akmenės šv. Onos bažnyčia** – bažnyčia, tituluojama šv. Onos vardu, stovinti Akmenėje, dešiniajame Dabikinės (dešinysis Ventos intakas) krante. Kultūros paveldo objektas Nr. 16013.

## Istorija

1561 m. Dirvėnų valsčiaus inventoriuje Akmenė vadinama Dabikine, nurodyti 3 valakai kunigo žemės. Bažnyčiai 1596 m. dovanoti 48 valakai žemės, įsteigta parapinė mokykla.

1705 m. bažnyčia sudegė, netrukus atstatyta. Suirusi bažnyčia 1802 m. nugriauta ir 1806 m. pastatyta nauja. Jai priklausė Pakempinių kaimas. Akmenėje nuo 1836 m. klebonavo kalbininkas Kalikstas Kasakauskas (~1792–1886; palaidotas Akmenės kapinėse). Akmenės vikaras Ipolitas Savickis 1863 m. išėjo į sukilimą, pakliuvo į nelaisvę, buvo ištremtas Sibiran, į Tobolską (Tobolsko gubernija).

Dabartinė mūrinė bažnyčia pastatyta 1907–1912 m.

## Architektūra

Bažnyčia neoromaninė, kryžminio plano, vienabokštė, su bokšteliais, projekto architektas Karlas Eduardas Strandmanas. Bokštas 58,5 m aukščio su aštuonkampe smaile. Akmenų sienos su raudonų plytų mūro ir tinkuotomis detalėmis, spalvinguose fasaduose išryškėja po didelę smailiaarkę nišą su langų rože. Yra 5 altoriai. Šventorius apmūrytas. Jame įrengtos mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės.

## Galerija

Akmenė, bažnyčia.JPG|Priekis
Akmenė, bažnyčia 2.JPG|Šoninis fasadas
Akmenė, bažnyčios interjeras.JPG|Interjeras
Akmenė, bažnyčios šventorius.JPG|Šventorius


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Akmenės šv. Onos bažnyčia
Akmenynės šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia

**Akmenynės šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Akmenynės kaime, 11 km į šiaurės rytus nuo Šalčininkų, prie Šalčininkų–Turgelių kelio. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba. Priklauso Turgelių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai.

## Istorija

Turgelių bažnyčios vizitacijoje 1830 m. minima unitų bažnyčia su kunigu. 1928 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1945 m. įkurta parapija.

## Architektūra

Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su bokšteliu, 2 žemomis zakristijomis. Šventoriaus tvora akmenų mūro.

## Galerija

Akmenynės bažnyčia.JPG 
Akmenynės bažnyčia 4.JPG
Akmenynės bažnyčia 2.JPG
Akmenynės bažnyčia 3.JPG


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Arkivyskupijos informacija
Kagera

**Kagera** (angl., suah. *Kagera*; kinjar. *Akagera*) – upė centrinėje Afrikoje, Nilo ištaka. Prasideda Burundyje, susiliejus Njavarongo ir Ruvuvu upėms. Teka plačiu pelkėtu slėniu į šiaurę, sudaro Ruandos – Tanzanijos, Tanzanijos – Ugandos sienas. Įteka į Viktorijos ežerą 40 km nuo Bukobos. Tekmėje nemažai slenksčių ir krioklių. Žemupys laivuojamas. Aplink upę iš Ruandos pusės įkurtas Akageros nacionalinis parkas.

Ruandos genocido metu upė dažnai atplukdydavo nužudytųjų kūnus į Viktorijos ežerą.

## Šaltiniai
Butarė

**Butarė** (angl., ) – miestas Ruandos pietuose, Pietų provincijoje, netoli sienos su Burundžiu. 77 tūkst. gyventojų.

Butarėje yra Valstybinis Ruandos universitetas, kuriame paskaitos vyksta anglų ir prancūzų kalbomis. Taip pat mieste yra *Nyakibanda* seminarija, Ruandos mokslinių tyrimų institutas, botanikos sodas, katedra.

## Istorija

Valdant belgams miestas vadintas *Astrida* (Belgijos karalienės garbei). 1900 m. įkurta pirmoji katalikų misija. Iki pat 1962 m., kai Ruanda paskelbė nepriklausomybę, Butarė buvo kolonijinės administracijos centras. 1990 m. įkurtas Ruandos nacionalinis muziejus, kuriame vaizduojama ne tik Ruandos, bet ir visos Rytų Afrikos kultūra.

## Sportas
* Mukura Victory Sports FC (futbolo klubas);
* Hūjaus stadionas (Huye Stadium), kurio talpa 6 tūkst. žiūrovų.
Antanas Lingis

**Antanas Lingis** (1905 m. gruodžio 26 d. – 1941 m. birželio 6 d.) – vienas visų laikų rezultatyviausių Lietuvos vyrų futbolo rinktinės žaidėjų. Per 33 sužaistas rungtynes pelnė 12 įvarčių. Rinktinėje debiutavo 1928 m. liepos 25 d.

|-
| 1923–1924 || KSK Kaunas
|-
| 1926|| Kovas Kaunas
|-
| 1928 || LFLS Kaunas
|-
| 1929 || KSK Kultus Kaunas
|-
| 1930–1933 || LFLS Kaunas
|-
| 1934–1938 || Maistas Kaunas
|}

## Įvarčiai Lietuvos rinktinėje

## Nuorodos
* Biografija
Uostas

:: *Apie Klaipėdos miesto dalį žr. [[Uostas (Klaipėda)]]*.

**Uostas** – uždara ar pusiau uždara akvatorija su krantinėmis ir prieplaukomis, skirta laivams stovėti, pakrauti/iškrauti, su greta esančiais pastatais ir kitais įrenginiais.  Jūrų transporto ir upių transporto infrastruktūros svarbiausias elementas.

Dažniausiai uostas turi sudėtinę dalį – avanuostą.

**Avanuostas** – sudėtinė uosto dalis, dažniausiai sukurta dirbtinai apsaugoti uosto akvatoriją nuo bangavimo ir vandens srovių. Kitaip sakant avanuostas yra apsauginė siena (vartai) prie įplaukimo į uostą vietos. Laivai į uostą tokiu atveju plaukia tarp uosto ir avanuosto krantinių.

Klaipėdos uostas avanuosto neturi, turi apsauginį molą šiaurės vakarų kryptimi.

Vieni uostai yra įrengti gamtos suformuotuose įlankose, kiti pastatyti dirbtinai. Šiuo požiūriu Klaipėdos uostas yra beveik natūralus, turi uždarą akvatoriją iš rytų ir vakarų saugoma pakrantėmis.

## Uostų tipai

Uostai klasifikuojami pagal įvairias charakteristikas. Kokybiniu požiūriu logiškiausias skirstymas yra pagal hidrotechninius įrengimus – krantinių tipus, krantinių technines charakteristikas, krovos tipus, geografinę padėtį, savitą konstrukciją, apsauginių molų išsidėstymą, jūros vartų konstrukciją.

* *Jūrų uostais* vadinami uostai, galintys priimti jūromis plaukiojančius laivus.
* *Upių uostai* – uostai, kurie priima tik upėmis ir kitais vidaus vandenimis plaukiojančius laivus, pvz., baržas ir kitus mažos grimzlės laivus.
* *Žvejybos uostu* vadinamas uostas, kurio uosto įrenginiai specialiai pritaikyti priimti, sandėliuoti ir paskirstyti iš žvejybinių laivų priimamą žuvį.
* *Neužšąlantys uostai* – tai uostai, kurių akvatorija žiemos metu neužšąla ir yra naviguojama ištisus metus.

## Jūriniai uostai gigantai
* Niujorko Niujorkas (JAV) – uostas, iš kurio šakojasi visa JAV geležinkelių infrastruktūra, magistraliniai sunkvežimių keliai.
* Roterdamas (Nyderlandai) – prieplaukų ilgis – 40 km. Perkrauna per 400 mln. tonų krovinių per metus. Roterdamo uostas turi didžiausią pasaulyje naftos terminalą.
* Pekino Pekinas (Kinija) – itin greitai atliekantis krovos darbus ir užtikrinantis saugumą. Uosto tarnybos naudoja GPS sistemą.
* Sidnėjaus Sidnėjus (Australija) – keleivinių lainerių sostinė. Viso pasaulio didžiausių pramoginių laivų lankymo vieta. Itin patogus uostas.
* Tokijas (Japonija) – svarbiausias objektas Japonijoje.

## Šaltiniai
Bronius Laurinavičius

**Bronius (Bronislovas) Laurinavičius** (1913 m. liepos 16 d. Gėliūnuose – 1981 m. lapkričio 24 d. Vilniuje) – kunigas, Lietuvos Helsinkio grupės narys.

## Biografija
1937 m. baigė Vilniaus gimnaziją.

Įstojo į Vilniaus kunigų seminariją, ją baigė ir 1944 m. birželio 4 d. buvo įšventintas į kunigus.

1944–1956 m. buvo vikaru Švenčionyse. 1945–1948 m. kunigavo Ceikiniuose. Ten dirbdamas sunkiomis pokario sąlygomis atnaujinimo ir praplėtė Ceikinių bažnyčią. 1948 m. buvo perkeltas į Kalesninkus, kur dirbo iki 1956 m. Jo rūpesčiu bažnyčioje buvo sudėtos naujos grindys, įtaisyti nauji suolai, visa bažnyčia išdažyta ir išdekoruota paveikslais. Įtaisyti nauji kryžiaus keliai, pastatyti visi 3 altoriai, įvestos lietuviškos pamaldos.

1956 m. buvo perkeltas į Švenčionėlius. Ėmėsi pabaigti statyti pradėtą Šv. Edvardo bažnyčią. Bažnyčia buvo užbaigta 1959 m. ir pašventinta.

1968 m. sovietinės valdžios įsakymu iškeliamas į Adutiškį. Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčioje sudėjo naujas grindis – parketą. Bažnyčią perdažė ir išpuošė dekoratyviniais paveikslais. Prie didžiojo altoriaus iš abiejų pusių padarė vitražus. Taip pat įtaisė naujus kryžiaus kelius, naujas vėliavas, šventoriuje – dekoratyvines vazas. Suorganizavo vaikų chorą. Bažnyčioje buvo įrengtas apšildymas.

1981 m. lapkričio 24 d. SSRS represinių jėgos struktūrų nužudytas Vilniuje, tai pridengiant tragišku nelaimingu eismo įvykiu Vilniuje, Kalvarijų ir Žalgirio g. sankryžoje.

1988 m. lapkričio 25 d. B. Laurinavičiaus palaikai buvo perkelti iš Adutiškio į Švenčionėlius, kaip jis pageidavo testamente.

## Atminimo įamžinimas

Lietuvos Respublikos Prezidento 1998 m. rugpjūčio 21 d. dekretu kun. Bronius Laurinavičius po mirties apdovanotas Vyčio Kryžiaus 2-ojo laipsnio ordinu (dabar – Vyčio Kryžiaus ordino Komandoro didysis kryžius).
 
2000 m. didžiojo Krikščionybės jubiliejaus proga popiežius Jonas Paulius II kunigą Bronių Laurinavičių įtraukė į XX a. tikėjimo kankinių sąrašą, Bažnyčios martirologą.

2010 m. gruodžio 4 d. Vilniuje ties Kalvarijų ir Žalgirio gatvių kampu atidengtas ir pašventintas paminklas (skulptorius – prof. Antanas Kmieliauskas); įrengtas Broniaus Laurinavičiaus skveras.

## Nuorodos
* Bronislavas Laurinavičius, kunigas (1913-1962)
* Kunigas Bronius Laurinavičius
* Bronius Laurinavičius: kovojančio kunigo auka.
Muhanga

**Muhanga** () – antras pagal dydį Ruandos miestas, esantis centrinėje šalies dalyje, į vakarus nuo Kigalio, Pietų provincijoje. 84,7 tūkst. gyventojų (2002 m.). Muhangoje gimė Ruandos prezidentas Polis Kagamė.

Muhanga iki 2006 m. vadinta ***Gitarama***.

## Sportas
* AS Muhanga (futbolo klubas);
* Muhangos stadionas (Muhanga Stadium), kurio talpa 5 tūkst. žiūrovų.
Adakavo šv. Jono Krikštytojo bažnyčia

**Adakavo šv. Jono Krikštytojo bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Adakavo kaime, 4,5 km į rytus nuo Skaudvilės. Medinė, tradicinio gyvenamojo namo formos. Bažnyčia priklauso Adakavo dvaro pastatų kompleksui, yra kultūros paveldo objektas Nr. 28311.

## Istorija

Adakave 1793 m. pastatyta medinė bažnyčia, ją konsekravo vyskupas Steponas Jonas Giedraitis. 1804 m. Ariogalos seniūnas Jonas Adakauskas dovanojo bažnyčiai 1 valaką ir 3 margus žemės, 3000 sidabrinių rublių.

1911 m. bažnyčia atnaujinta. Lietuvaičių švietimo draugija (slaptosios vienuolės) 1925 m. įkūrė dvimetę mergaičių žemės ūkio mokyklą. 1932 m. įsigytos medžio drožybos Kryžiaus kelio stotys, darytos Italijoje. 1935 m. pastatyta parapijos salė.

## Architektūra

Bažnyčia savo forma primena paaukštintą tradicinį gyvenamąjį namą, stačiakampio plano, su prišlieta zakristija, bokšteliu. Joje įrengti 4 barokiniai altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė 2 tarpsnių varpinė; čia palaidotas altarista Kazimieras Viršila (1913–1981).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vyskupijos informacija
* Bažnytiniai dokumentai
Ruhengeris

**Ruhengeris** (angl., ) – miestas Ruandos šiaurės vakaruose, Šiaurės provincijoje, Virungos kalnų papėdėje, šalia Buleros ežero ir Vulkanų nacionalinio parko. 71,5 tūkst. gyventojų (2002 m.). Aerodromas. Svarbus turistinis centras, turistams, keliaujantiems į nacionalinius parkus stebėti kalnų gorilų.
Vidmantas Martikonis

**Vidmantas Martikonis** (g. 1959 m. rugsėjo 5 d. Pasvalyje) – verslininkas, Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1982 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakultetą, įgijo inžinieriaus statybininko specialybę. 1984 m. tobulinosi Liaudies ūkio specialistų tobulinimosi institute, 1988 m. – Maskvos energetikos darbuotojų mokymosi centre.

1990 m. Vilniaus 3-iosios termofikacinės elektrinės Montavimo valdybos viršininkas, 1991 m. Vilniaus 3-iosios termofikacinės elektrinės Statybos įmonės direktorius. 1993–1999 m. uždarosios akcinės bendrovės „Termesta“ generalinis direktorius, nuo 1998 m. akcinės bendrovės „Krašto projektai“ generalinio direktoriaus patarėjas. 1999 m. UAB „Nekilnojamojo turto fondas“ konsultantas, 2003 m. valdybos pirmininkas.

2000–2011 m. ir nuo 2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.

1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 m. partijos Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdis Vilniaus miesto skyriaus narys.

„Vilnojos“ akmens skulptūrų parko įkūrėjas. Žurnalo „Veidas“ tyrimo duomenimis, kadencijos metu buvo laikomas turtingiausiu savivaldybės tarybos nariu. Sutuoktinė Nijolė, dukros Birutė, Vidmantė, Gintarė.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai;
* Vidmantas MARTIKONIS: „Miegas sodyboje pats kiečiausias“  lrytas. lt straipsnis bei interviu su V. Martikoniu;
* Vidmanto Martikonio tinklalapis internete.

## Išnašos
Njanza

**Njanza** (angl., ) arba **Njabisindu** (*Nyabisindu*) – miestas pietinėje Ruandoje, Pietų provincijos administracinis centras. 55,7 tūkst. gyventojų (2002 m.). Seniau Njanza buvo tutsių karaliaus rezidencija.

## Sportas
* Rayon Sports FC (futbolo klubas)
Šiaurės provincija (Ruanda)

**Šiaurės provincija** (, ) – provincija Ruandos šiaurėje, ribojasi su Uganda. Administracinis centras – Bjumba.

## Istorija
Sudaryta 2006 m. iš buvusių Ruhengerio, Bjumbos ir dalies Kigalio kaimiškosios provincijų.

## Rajonai
* Gišumbio rajonas
* Bureros rajonas
* Gakenkės rajonas
* Rulindo rajonas
* Musanzės rajonas

## Svarbiausi miestai
* Ruhengeris
* Bjumba

## Šaltiniai
Bjumba

**Bjumba** (angl., ) – miestas Ruandos šiaurėje, 60 km į šiaurę nuo Kigalio, šalia sienos su Uganda. Šiaurės provincijos administracinis centras. 66,3 tūkst. gyventojų (2002 m.). Mieste įkurtas vaikų globos centras.

## Sportas
* Gicumbi FC (futbolo klubas);
* Gikumbio stadionas (Gicumbi Stadium), kurio talpa 6 tūkst. žiūrovų.
Kigalio provincija

**Kigalio provincija** () – provincija Ruandos centre. Administracinis centras – Kigalis.

## Istorija

Sudaryta 2006 m. iš buvusių Kigalio ir Kigalio kaimiškosios provincijų.

## Rajonai
* Gasabo rajonas
* Kišukiro rajonas
* Njarugengės rajonas

## Šaltiniai
Rytų provincija (Ruanda)

**Rytų provincija** (, ) – provincija Ruandos rytuose. Ribojasi su Uganda, Tanzanija ir Burundžiu. Administracinis centras – Rvamagana.

## Istorija

Sudaryta 2006 m. iš buvusių Kibungo, Umutaros ir dalies Kigalio kaimiškosios provincijų.

## Rajonai
* Njagatarės rajonas
* Gacibo rajonas
* Kajonzos rajonas
* Rvamaganos rajonas
* Ngomos rajonas
* Kirehės rajonas
* Bugeseros rajonas

## Svarbiausi miestai
* Rvamagana
* Kibungas
* Njagatarė

## Šaltiniai
Rvamagana

**Rvamagana** (angl., ) – miestas rytinėje Ruandoje, 50 km į rytus nuo Kigalio. Rytų provincijos administracinis centras. 47,2 tūkst. gyventojų (2002 m.). Svarbus transporto mazgas. Senovinė bažnyčia, vidurinė mokykla.

## Sportas
* Muhazi United FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Policijos futbolo stadionas, talpinantis 1 000 žiūrovų.

## Išnašos
Kibungas

**Kibungas** (pranc., ) – miestas pietryčių Ruandoje, Rytų provincijoje. 43,6 tūkst. gyventojų (2002 m.).

## Sportas
* Police FC (policijos futbolo klubas);
* Kikukiro stadionas (Kikukiro Stadium), kurio talpa 1 tūkst. žiūrovų.
Njagatarė

**Njagatarė** () – miestas rytų Ruandoje, Ugandos pasienyje, Rytų provincijoje. 8,4 tūkst. gyventojų (2002 m.). Nuo 1994 m. miesto gyventojų skaičius pradėjo augti dėl pabėgėlių iš Ugandos. Universitetas.
Vakarų provincija (Ruanda)

**Vakarų provincija** (, ) – provincija Ruandos rytuose, palei Kivu ežero rytinį krantą. Administracinis centras – Kibujė.

## Istorija
Provincija sudaryta 2006 m. iš buvusių Šangugu, Gisenjo ir Kibujės provincijų.

## Rajonai
* Karongio rajonas
* Ngororero rajonas
* Njabihu rajonas
* Njamašekės rajonas
* Rubavu rajonas
* Rusizi rajonas
* Rutsiro rajonas

## Svarbiausi miestai
* Kibujė
* Šangugu
* Gisenji

## Šaltiniai
Charles Babbage

**Čarlzas Babidžas** (, 1791-1871) – anglų matematikas ir išradėjas. Suprojektavo Skirtumų mašiną, kurią galima laikyti pirmuoju šiuolaikinių kompiuterių prototipu.

## Biografija

Gimė 1791 m. gruodžio 26 d. Volverte, Saryje, bankininko šeimoje. Jis buvo vienas iš keturių Bendžamino Babidžo ir Elizabetės Teape vaikų. 1810 m. įstojo į Kembridžo Trejybės koledžą. 1814 m. baigė Peterhouse ir 1817 m. gavo MA. Iki mirties gyveno Londone. 1816 m. buvo priimtas į Karališkąją draugiją. 1828–1839 m. užėmė Kembridžo universiteto Lukaso vardo matematikos profesoriaus postą.

Jis yra parašęs 6 veikalus ir apie 90 straipsnių. Jis pasižymėjo kaip išradėjas, matematikas, mokslo sistemos kritikas, politikas ir politinės ekonomikos žinovas. Jis pasiūlė švyturio signalizavimo sistemą, „juodąsias dėžes“, skirtas užrašymui situacijos, buvusios iki traukinio katastrofos, propagavo dešimtainį piniginės sistemos pagrindą ir siūlė panaudoti potvynių energiją.

## Skaičiavimų automatizavimas

Č. Babidžo šlovė glaudžiai susijusi su jo kurtais automatiniais skaičiuotuvais. Jis suprojektavo dviejų tipų prietaisus: Skirtumų mašiną ir Analitinę mašiną. Nuo savo pirmtakų jos skyrėsi ne tik dydžiu ir sudėtingumu, bet ir koncepcija. *Skirtumų mašina* buvo skirta ne pagrindinių aritmetinių veiksmų atlikimui, o baigtinių skirtumų paskaičiavimui. Jie leido nenaudoti daugybos veiksmų sudarant polinomų reikšmių lenteles.

Matematinių lentelių sudarymo automatizavimu jis pradėjo domėtis 1821 m. Jo pagrindinė mintis buvo, kad ne tik būtų skaičiuojama be klaidų, bet ir atspausdinami rezultatai. 1822 m. jis pasiuntė straipsnį Karališkajai astronomijos draugijai ir gavo pradinį finansavimą *Skirtumų mašinos* kūrimui. Tačiau darbai strigo ir mašina nebuvo baigta. Apie 1840 m. jis užbaigė Analitinės mašinos principų kūrimą. Dar po 7 m. jis grįžo prie *Skirtumų mašinos* konstrukcijos tobulinimo. Pats Č. Babidžas neužbaigė nė vienos šių mašinų. Dėl nesėkmės priežasties istorikai tebesiginčija. Nurodomos įvairios priežastys: sudėtingas charakteris, nepakankamas progresas ir vyriausybės paramos nutraukimas, nesutarimai su pagrindiniu inžinieriumi J. Klemensu. Tačiau dažniausiai, kaip priežastis, minima Viktorijos laikų technologijos netobulumas. Bet juk 1834 m. du švedų broliai Georg’as ir Edward’as Scheutz’ai nedidelį *Skirtumų mašinos* modelį.

## Kūriniai

* Apie mechanizacijos ir pramonės ekonomiją, 1832
Greiti ir įsiutę 3: Tokijo lenktynės

**Greiti ir įsiutę 3: Tokijo lenktynės** () – 2006 m. JAV veiksmo filmas. Tai „Greiti ir įsiutę“ ir „Greiti ir įsiutę 2“ filmų tęsinys, tačiau šios dalies scenarijus tiesiogiai nesisieja su nei viena iš pirmųjų dalių. Vaidina Lucas Black, Bow Wow, Sung Kang, Brian Tee ir Nathalie Kelley.

Veiksmas sukasi apie nelegalias lenktynes Tokijuje, Japonijoje.

Išleidimo metu filmas sulaukė nevienareikšmiškų kritikų vertinimų: buvo giriamas už lenktynių scenas, bet kritikuojamas dėl scenarijaus ir aktorių vaidybos. Vėlesniais metais „Tokijo lenktynės“ sulaukė palankesnių vertinimų, o kai kurie komentatoriai jį laiko vienu geriausių visos franšizės filmų.

Kitas serijos filmas – „Greiti ir įsiutę 4“ – buvo išleistas 2009 m.

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Lucas Black – *Sean Boswell*
* Bow Wow – *Twinkie*
* Nathalie Kelley – *Neela*
* Sung Kang – *Han*
* Brian Tee – *D.K.*
* Keiko Kitagawa – *Reiko*
* Jason Tobin – *Earl*
* Zachery Ty Bryan – *Clay*
* Nikki Griffin – *Cindy*
* Vin Diesel – *Dominic Toretto*
* Leonardo Nam – *Morimoto*
## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Gisenjis

**Gisenjis** (angl., ) – miestas šiaurės vakarų Ruandoje, Vakarų provincijoje, Kivu ežero šiaurės rytiniame krante, Niragongo ugnikalnio papėdėje. Miestas garsėja smėlio paplūdimiais ir vandens pramogomis.

Ruandos genocido metu Gisenji mieste veikė laikinoji vyriausybė.

## Sportas
* Etincelles FC (futbolo klubas);
* Marines FC (futbolo klubas);
* „Umugandos“ stadionas (Umuganda Stadium), kurio talpa 5 tūkst. žiūrovų.
Kjangugu

**Kjangugu** (), seniau dar ir ***Šangugu*** (*Shangugu*) – miestas pietvakarių Ruandoje, Vakarų provincijoje, Kongo DR pasienyje, prie Kivu ežero ir Ruzizi upės.

## Sportas
* Espoir FC (futbolo klubas);
* Miesto stadionas (Rusizi Stadium), kurio talpa 4 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Pietų provincija (Ruanda)

**Pietų provincija** (, ) – provincija Ruandos pietinėje dalyje. Ribojasi su Burundžiu. Administracinis centras – Njanza.

## Istorija

Provincija sudaryta 2006 m. iš buvusių Gikongoro, Gitaramos ir Butarės provincijų.

## Rajonai
* Gisagaros rajonas
* Hujės rajonas
* Kamonji rajonas
* Muhangos rajonas
* Njamagabės rajonas
* Njanzos rajonas
* Njaruguru rajonas
* Ruhango rajonas

## Svarbiausi miestai

* Gitarama,
* Butarė,
* Njanza,
* Gikongoro.

## Šaltiniai
Kibujė

**Kibujė** (angl., ) – prekybinis miestas vakarų Ruandoje, Kivu ežero pakrantėje. Vakarų provincijos administracinis centras. 46,6 tūkst. gyventojų (2002 m.). Kurortas. Memorialas Ruandos genocido aukoms. Netoli miesto yra Ndabos krioklys.
Ruzizi

**Ruzizi** () – upė centrinėje Afrikoje. Išteka iš Kivu ežero, 1500 m aukštyje virš jūros lygio, ties Šangugu. Teka į pietus, iš pradžių sudarydama Kongo DR – Ruandos, vėliau – Kongo DR – Burundžio sieną. Įteka į Tanganikos ežerą; sudaro deltą. Netoli žiočių upę kerta Konkordijos tiltas. 1958 m. ties ištakomis patvenkta, dėl to pakilo Kivu ežero vandens lygis.

1989 m. šiek tiek žemiau pastatyta antra hidroelektrinė. Planuojama statyti ir trečią hidroelektrinę.
J. K. Rowling

**Džoana Rouling** (, pasirašanti slapyvardžiu **J. K. Rowling**, g. 1965 m. liepos 31 d.) – britų grožinės literatūros rašytoja.

Išgarsėjo kaip fantastinių apysakų serijos apie berniuką burtininką *[[Haris Poteris|Harį Poterį]]* autorė. Knygų parduota per 500 milijonų kopijų, o septyni filmai uždirbo $6,4 milijardus USD. 2011 m. vasario mėn. žurnale *„[[Forbes]]“* buvo paskelbta, kad Džoanos Rouling turtas siekia $1 milijardą JAV dolerių.

## Bibliografija
Paryškintos knygos, išleistos lietuvių kalba.
### Hario Poterio serija
* ***[[Haris Poteris ir Išminties akmuo]]*** (*Harry Potter and the Philosopher's Stone*, 1997)
* ***[[Haris Poteris ir Paslapčių kambarys]]*** (*Harry Potter and the Chamber of Secrets*, 1998)
* ***[[Haris Poteris ir Azkabano kalinys]]*** (*Harry Potter and the Prisoner of Azkaban*, 1999)
* ***[[Haris Poteris ir Ugnies taurė]]*** (*Harry Potter and the Goblet of Fire*, 2000)
* ***[[Haris Poteris ir Fenikso brolija]]*** (*Harry Potter and the Order of the Phoenix*, 2003)
* ***[[Haris Poteris ir Netikras Princas]]*** (*Harry Potter and the Half-Blood Prince*, 2005)
* ***[[Haris Poteris ir Mirties relikvijos]]*** (*Harry Potter and the Deathly Hallows*, 2007)
* ***[[Haris Poteris ir Prakeiktas vaikas]]*** (Harry Potter and the Cursed Child, 2016)

### Kitos knygos
* ***[[Netikėta vakansija]]*** (*The Casual Vacancy*, 2012)

Visos knygos – H. Poterio serijos papildymai:
* *[[Fantastiniai gyvūnai ir kur juos rasti]]* (*Fantastic Beasts and Where to Find Them*, 2001)
* *[[Kvidičas amžių bėgyje]]* (*Quidditch Through the Ages*, 2001)
* ***[[Bardo Bidlio poringės]]*** (*The Tales of Beedle the Bard*, 2007)
* ***  [[Magiški Hario Poterio pasauliai]]***'( The Harry Potter's magical world'')
* 
## Nuorodos

* Oficiali J. K. Rowling svetainė
*

## Išnašos
Veclaras

**Veclaras** () – penktasis pagal dydį miestas Heseno žemėje (Vokietijoje). 53 tūkst. gyventojų (2005). Miestas yra prie Lano upės. Gyventojų tankumas yra 694 žmonių/km². 

## Istorija

Miesto teritorijoje atrasta Juostinės keramikos kultūros liekanų, bylojančių, kad žmonės čia gyveno 5000 m. pr. m. e.
 

## Miestų partnerystė

Miestai, su kuriais bendradarbiauja Veclaras:

*  Avinjonas, Prancūzija
*  Ilmenau, Vokietija
*  Kolčesteris, Didžioji Britanija
*  Pysekas, Čekija
*  Berlynas (Neukelnas), Vokietija
*  Šladmingas, Austrija
*  Siena, Italija
Juozapas Rimkevičius

**Juozapas Rimkevičius** (1814 m. rugsėjo 19 d. Virpyluose, dab. Šilalės raj. – 1901 m. lapkričio 17 d. Pašvitinyje) – kunigas, poetas, aušrininkas, lietuviškos spaudos rėmėjas.

## Biografija

Baigė Varnių kunigų seminariją.

1845 m. įšventintas į kunigus ir paskirtas vikaru į Plungę. 1847 m. perkeltas vikaru į Rietavą, 1848 m. perkeltas į Varnius, 1850 m. – į Linkuvą. 1851 m. paskirtas Pakruojo, o 1860 m. – Pašvitinio klebonu.

Rašė eilėraščius. Žinomas vieno eilėraščio pavadinimas „Pagirtinė pakruojiečių“. Iš Pašvitinio 1863 m. pasiuntė Laurynui Ivinskiui, tačiau nebuvo išspausdintas. Siuntė korespondencijas į „Aušrą“.

## Išnašos
Niragongas

**Niragongas** () – aktyvus ugnikalnis Virungos kalnuose, Didžiojo Rifto slėnyje. Išsidėstęs Kongo DR teritorijoje, Ruandos pasienyje, 19 km į šiaurę nuo Gomos miesto ir Kivu ežero. Aukštis 3470 m. Kraterio gylis 250 m, plotis 2 km. Niragongas su kaimynine Niamuragira sudaro net 40 % visų Afrikos ugnikalnių išsiveržimų. Nuo 1883 m. Niragongas išsiveržė jau 15 kartų. Kadangi ugnikalnis yra ties konstruktyviąja plokščių sandūra, todėl jo išmetama lava yra itin skysta ir kelia didelį pavojų aplinkinėms gyvenvietėms. Ugnikalniui išsiveržus 2002 m. buvo evakuoti Gomos miesto gyventojai, o pats miestas smarkiai apgadintas. Žuvo 45 žmonės, 120 000 liko be pastogės.

## Nuorodos
* Pasaulio ugnikalnių duomenų bazė
* Ugnikalnio išsiveržimai 
* Išsiveržimų nuotraukos
* Ekspedicija į Niragongą
Karisimbis

**Karisimbis** () – ugnikalnis Virungos kalnuose, Didžiojo Rifto slėnyje, Ruandos ir Kongo Demokratinės Respublikos pasienyje. Aukštis 4507 m. Tai aukščiausias iš 8 Virungos ugnikalnių. Šiaurėje prieina Mikeno, rytuose – Bisoke, vakaruose – Niragongo kalnus. Pavadinimas Karisimbi kildinamas iš kinjaruanda kalbos žodžio *amasimbi*, kuris reiškia „sniegas“ (kartais ugnikalnio viršūnėje susidaro sniego kepurė). Karisimbio ir aplinkinių kalnų papėdėse gyvena kalnų gorilos.

## Išnašos
Perskirstymas

**Perskirstymas** – sąvoka, reiškianti finansinių arba socialinių-politinių priemonių rezultatą ar taikymo procesą, kurio metu pakeičiamas pajamų arba kapitalo savininkas, taip mažinant pajamų arba turto pasiskirstymo nelygybę.

## Perskirstymo būdai

### Perskirstymas per mokesčių politiką

Mokestinėmis perskirstymo priemonėmis gali būti:
* nuosavybės apmokestinimas, pvz., turto mokestis, paveldėjimo mokestis;
* nuo pajamų dydžio priklausantis mokesčių tarifas;
* skirtingi pridėtinės vertės mokesčiai prabangos prekėms, pagrindinio būtinumo prekėms ir normalioms prekėms.

### Perskirstymas per subsidijas
Perskirstymas gali būti vykdomas per valstybines subsidijas. Šios gali būti teikiamos tiesiogiai pinigais, mokesčių lengvatomis arba nemokamai ar mažesne kaina teikiant viešąsias paslaugas.
Kazimieras Šleivys

**Kazimieras Šleivys** (1872 m. gruodžio 14 d. Antašavoje – 1943 m. balandžio 17 d. Gaurėje) – kunigas, knygnešys. Palaidotas Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčios šventoriuje.

1890 m., baigęs Panevėžio realinės mokyklos keturias klases, įstojo į Kauno kunigų seminariją. Mokydamasis seminarijoje dalyvavo slaptos seminaristų organizacijos Lietuvos mylėtojų draugijos veikloje. Vienas iš draugijos tikslų buvo remti lietuvišką spaudą, ją platinti. Aktyviai darbavosi ir slaptoje Šv. Kazimiero draugijoje.

Įšventintas į kunigus 1894 m. ir paskirtas vikaru į Šiaulius. Čia netrukus įsitraukė į lietuvišką. sąjūdį, kartu su kunigu J. Remeikiu pradėjo platinti lietuvišką spaudą. Religinio turinio knygas platino atvirai, kalėdodamas. Slaptai platino anticarinio turinio leidinius, Žemaičių ir Lietuvos apžvalgą ir kt.

1899 m. įskundus prolenkiškam gimnazijos kapelionui J. Rodzevičiui, buvo perkeltas į Ukmergę. Čia taip pat platino lietuvišką. spaudą. Kartu su vikaru Vladislovu Opulskiu pasirūpino lietuviškų giedojimų įvedimu bažnyčioje.

Prasidėjus Ukmergės miesto mokyklos moksleivių bylai dėl lietuviškos spaudos platinimo, 1899 m. buvo kaltinamas šios spaudos platinimu tarp moksleivių ir lietuvybės kurstymu – pokalbius su mokiniais apie lietuvišką priespaudą bei būtinumą iš jos išsivaduoti. Bet tuo metu Kazimieras Šleivys jau buvo iškeltas į Veiviržėnus. Vos tik atvykusį keletą kartų krėtė žandarai, ieškojo spaudos, bet nieko neužtikdavo, nors Kazimieras Šleivys ir čia ją platino. Ukmergės byla tęsėsi iki 1902 m. pradžios.

1901 m. perkeltas į Kulius vėl aktyviai įsitraukė į knygnešystę.

1902 m. sausio 9 d. caro paliepimu Kazimieras Šleivys buvo dvejiems metams ištremtas. Bausmę atliko Charkove.

Po ištrėmimo grįžo į Kulius ir tik 1905 m. paskirtas Pašaltuonio filijos (Jurbarko r.) vikaru. Rūpinosi parapijiečių švietimu: organizavo lietuviškos pradžios mokyklą, parapijos salėje atidarė skaityklą. 1918 m. perkeltas klebonu į Gaurę.
Petras Budzeika

**Petras Budzeika** (1841 m. sausio 18 d. Suvalkijoje – 1907 m. spalio 4 d. Garliavoje) – kunigas, knygnešys.

## Biografija

Kunigu įšventintas 1865 m. kovo 5 d.

Pirmosios kunigavimo vietos nežinomos. Vėliau iki 1873 m. buvo Seinų katedros vikaras. Vienu metu buvo Seinų kunigų seminarijos ekonomas.

1873–1881 m. kunigavo Lenkijoje.

1882 m. paskirtas Garliavos klebonu ir Marijampolės dekanu. Šias pareigas užėmė iki mirties. Palaidotas Jonučių kapinėse (Kauno r.).

## Knygnešio veikla

Važiuodamas į Seinus pas vyskupą dekanato reikalais seminarijos klierikams nuveždavo lietuviškos spaudos, kurios gaudavo iš Kalvarijoje gyvenusio knygnešio kunigo Adomo Grinevičiaus. Grįždamas atgal Kalvarijoje gaudavo lietuviškos spaudos Kauno kunigų seminarijos auklėtiniams.
Juozapas Būčys

**Juozapas Būčys** (1874 m. vasario 2 d. Gerklinėje – 1946 m. gegužės 30 d. Semeliškėse) – kunigas, daraktorius. Palaidotas Semeliškių Šv. Lauryno bažnyčios šventoriuje.

Kiek vėliau po gimimo Juozapas Būčys su visa šeima persikėlė gyventi į Rėksnių kaime, Šešuolių parapijoje. Dėl to Būčių šeimą visi vadindavo šešuoliečiais.

## Biografija
1890 m. baigė Žemaitkiemio rusišką pradžios mokyklą. Ją baigęs pats mokė vaikus kaimuose – daraktoriavo.

1892 m. Šešuolių klebono kunigo Bironto padedamas išvyko į Vilnių ir čia mokėsi privačiai.

1893 m. užsidirbo pinigų nurašinėdamas ir rankraščiu platindamas Kražių skerdynių aprašymą.

1895–1900 m. tarnavo caro kariuomenėje – grojo Maskvoje dūdų orkestre.

1901 m., grįžęs iš kariuomenės, įstojo į Vilniaus kunigų seminariją. Seminarijoje pasirodė kaip karštas lietuvis, lietuvybės skatintojas.

1906 m. gegužės 22 d. įšventintas kunigu. Paskirtas vikaru į Balsogę.

1908–1909 m. – laikinas Kiauklių klebonas.

1909–1928 m. – Gegužinės klebonas.

1928 m. buvo Kaišiadorių kapitulos kanauninkas.

1928–1935 m. – Kruonio klebonas.

Nuo 1935 m. – Semeliškių parapijos klebonas.

Bendradarbiavo periodinėje spaudoje, yra parašęs pjesių bei vaizdelių mėgėjų scenai „Gintarai“, „Kūčios“, „Amžina pasaka“ ir kt. Semeliškėse Būčys pastatė modernią parapijos Katalikų akcijos salę, įkūrė parapinę biblioteką, skaityklą, saviveiklos klubą, rinko artistus, rengė vaidinimus.

## Išnašos
Eugenijus Maldeikis

**Eugenijus Maldeikis** (g. 1958 m. rugpjūčio 27 d. Troškūnuose, Anykščių r.) – ekonomistas, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija
1975 m. baigė Šiaulių 5–ąją vidurinę mokyklą. 1976–1978 m. Vilniaus universiteto Pramonės ekonomikos fakultete studijavo pramonės planavimą, 1979–1982 m. Maskvos valstybinio M. Lomonosovo universiteto Ekonomikos fakultete politinę ekonomiją. 1984–1987 m. mokėsi Maskvos aspirantūroje. 1987 m. apgynė socialinių mokslų daktaro disertaciją. Stažavo Pasaulio banko tobulinimosi centre Vienoje (Austrija), 1998 m. tobulinosi Harvardo universitete (JAV).

1988–1990 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, 1990–1991 m. Lietuvos mokslų akademijos Ekonomikos instituto mokslinis bendradarbis. 1991–1992 m. Ekonomikos ministerijos Ekonominių reformų ir ūkio strategijos skyriaus viršininkas, 1992–1996 m. Ekonominių tyrimų centro vadovas, 1996–1999 m. akcinės bendrovės „Turto bankas“ valdybos pirmininkas. 1999 m. birželio–spalio mėn. ūkio ministras (devintojoje Vyriausybėje). 1999–2000 m. uždarosios akcinės bendrovės „Deloitte and Touche“ pirmininkas.

2000–2004 m. Seimo narys, LLS sąraše, 2000 m. lapkričio 9 d. – 2001 m. vasario 14 d. ūkio ministras vienuoliktojoje Vyriausybėje. 2002 m. Nepriklausomos frakcijos seniūnas, 2002–2003 m. Liberaldemokratų frakcijos seniūnas. 2000 m. kovo–lapkričio mėn. ir 2002–2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, tačiau mandato atsisakė.

2004 m. vadovavo žiniasklaidos holdingui „Balto Media“. 2006–2009 m. Europos Parlamento narys vietoje mirusio Rolando Pavilionio.

1993–1997 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, nuo 1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, šios sąjungos Valdybos narys, Ūkio komiteto pirmininkas. 2002–2006 m. Liberaldemokratų partijos narys.

Viešosios įstaigos Ugdymo inovacijų centras valdybos narys. Krikščioniško tarptautinio fondo „Solidarity“, remiančio projektus vaikų globos problemoms spręsti tarybos narys Lietuvoje.

Žmona Aušra Maldeikienė, ekonomistė, dėstytoja, sūnūs Matas ir Mykolas.

## Bibliografija
* Estonia, Lithuania, Latvia: Way to Europe. In Pursuit of Europe. Transformation of Post-Communist Countries. (kartu su G. Rainiu)(Macmillan, 1996 m.);
* Structure and Impact of Foreign Investment, Industrial Restructuring in the Baltic States. (Paris, 1995 m.).

## Šaltiniai
* 

|-
Bendrovių valdymas

**Bendrovių valdymas** () – taisyklių rinkinys, svarbus verslo organizacijų veikloje, nustatant, įtvirtinant bei derinant įmonės darbuotojų elgesio standartus, siekiant išvengti privačių interesų konflikto su įmonės strateginiais tikslais, interesais. Kiti paplitę taisyklių pavadinimai – gera valdymo praktika, organizacijų valdomumas, tinkamas bendrovių elgesys, bendrovių valdymas, korporacinis (ar korporacijų) valdymas, korporatyvinis valdymas.

Kai kuriose valstybėse po koncernų bankrotų bei nemokumo skandalų iškilo būtinybė sukurti naują taisyklių sistemą, apimančią ne tik teisinius įpareigojimus, bet ir savanorišką galimų interesų konfliktų dirbant bendrovėje deklaravimą.

JAV ir Europoje imti kurti bendrovių valdymo kodeksai, tvirtinti pavyzdiniais ir įvairios bendrovės ėmėsi skelbti besilaikančios jų normų arba susikūrė netgi savo atskirus kodeksus.

Bendrovių valdymo kodekso () poreikis bei atsiradimas sietinas su neveiksminga organizacijos valdymo sistema bei joje egzistuojančiomis taisyklėmis, kai išnaudotos įstatymų spragos, kuriomis buvo padaryta žala bendrovių akcininkams (*[[Enron]]*, *[[Grundig]]* ir kitų koncernų bankrotai), nuslepiant įmonės veiklos bei jos valdymo metu iškilusius interesų konfliktus.

## Reikšmė

Darbuotojų elgesio reguliavimo klausimai iki šiol lieka viena opiausių tiek vadybos, tiek organizacinės psichologijos, tiek ir bendrovių teisės klausimų; be formalių taisyklių kaip CGK bandoma diegti pavyzdinio elgesio praktikas, kurias rodo visų pirma vadovaujantys darbuotojai, savanoriškai prisiimdami aukštesnius įsipareigojimus nei to reikalauja taisyklės ir keldami didesnius vertybinius reikalavimus sau bei savo kolegoms.

## Nuorodos
* Europos ''Corporate Governance'' institutas  
* ''Corporate Governance'' enciklopedija
Motiejus Radziukynas

**Motiejus Radziukynas** (1837 m. lapkričio 14 d. Žagariuose – 1912 m. liepos 16 d. Krosnoje) – kunigas, knygnešys.

## Biografija

Baigė Seinų kunigų seminariją ir 1860 m. įšventintas į kunigus.

Prasidėjus 1863 m. sukilimui vikaravo Garliavoje. Ragino žmones prisidėti prie sukilimo ir padėti sukilėliams, laidojo juos. Už paramą sukilimo dalyviams buvo suimtas ir ištremtas į Išimo mst. (Vakarų Sibiras). Tremtyje praleido 12 metų.

1877 m. grįžęs kunigavo Prienuose, 1879–1880 m. buvo Lazdijų vikaras. Iš čia perkeltas į Keturvalakius. Vikaraudamas platino lietuvišką spaudą, tarp jų ir Motiejaus Valančiaus knygeles. Buvo rusų administracijos tardytas. Nuo 1886 m. paskirtas Krosnos klebonu. Palaidotas Krosnos kapinėse.

Brolis Juozapas Radziukynas buvo varpininkas, knygnešių rėmėjas.