open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Judrėnų–Lėgų miškai

**Judrėnų–Lėgų miškai** (arba ***Rietavo miškai***) – miškų masyvas Rietavo savivaldybės, Šilalės ir Klaipėdos rajonų savivaldybių teritorijų sandūroje, abipus Jūros upės, 6 km į pietus nuo Rietavo.

## Geografija
Judrėnų–Lėgų miškai priklauso Rietavo miškų urėdijos Žadvainų, Girėnų ir Judrėnų girininkijoms. Susideda iš Plungės, Spraudės, Judrėnų, Volungiškės, Gvaldų ir Lėgų miškų. Masyvas apie 10 km ištįsęs iš šiaurės rytų į pietvakarius. Plotas 5890 ha, mišku apaugę 4980 ha. Valstybinės reikšmės miškų 60 %.

Paviršius banguotas, išraižytas Jūros ir jos intakų (dešinysis – Letausas ir jo intakai Žygis, Dauba, Plunkė, kairysis – Rindė ir jos intakai Nevelis, Deguva, Aitra) slėnių. Masyvo šiaurinė dalis nusausinta.

## Medynai
Augavietės derlingos laikinai įmirkusios, vietomis įmirkusios ir pelkinės. 90 % miškų yra IV grupės ūkiniai, 10 % III grupės apsauginiai. Kultūrinės kilmės medynų 22 %. Eglynų 50 %, beržynų 26 %, juodalksnynų 14%, pušynų 4 %, baltalksnynų 3 %, drebulynų 2 %, uosynų 1 %. Jaunuolynai sudaro 22 %, pusamžiai medynai 45 %, bręstantys 18 %, brandūs 15 %. Medynų vidutinis amžius 55 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0,70, tūris 205 m³/ha.

Judrėnų miško 96 kvartale yra koplyčia. Masyvo pietvakarių pakraštyje yra Aitros hidrografinio draustinio dalis.

## Istorija
1944–1953 m. Judrėnų–Lėgų miškuose veikė Lietuvos partizanai, kurie priklausė Žemaičių legionui, nuo 1946 m. pavasario – Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinei.

## Šaltiniai
Pilaitės piliakalnis (Vilnius)

**Pilaitės piliakalnis**, *Pilaitė* – piliakalnis Pilaitės mikrorajone Vilniuje, Sudervėlės upelio kairiajame krante, prie pat Pilaitės dvaro. Šalia stūkso kitas nežinomos kilmės piliakalnis, kuris vadinamas Kryžiuočių kapais, kas mena, jog čia vykdavo mūšiai su kryžiuočiais.

## Piliakalnis

Šiuo metu Pilaitės piliakalniu vadinama kalva, apaugusi medžiais ir krūmais, gana nuolaidžiais (nuo 6 m iki 10–13 m aukščio) šlaitais. Jos aikštelė – stačiakampio formos, apie 60 m ilgio ŠR–PV kryptimi, apie 45 m pločio ŠR dalyje ir apie 55 m – PV dalyje. Aikštelės Š ir ŠR dalyse pastebimas nežymus paaukštėjimas, o ten iškastose duobėse matoma mūro liekanų. Mūro pėdsakų aptikta ir kitose aikštelės vietose. Istorinių šaltinių nėra, išskyrus istoriko Mykolo Balinskio teiginius, jog čia gali būti kryžiuočių kronikose minima Visvaldės pilis (*Wissenwalde* – Stumbrų giria) ir kad XVI a. Viršilų giminė čia pasistatė mūrinę pilį. Taip pat šis istorikas savo knygoje *Historya miasta Wilna* (Vilniaus miesto istorija) parašė, kad tai „viena iš seniausių įtvirtintų vietovių prie Vilniaus“.

Žvalgomieji tyrinėjimai VU vykdyti aikštelės ŠR pakraštyje, padidinus ir išvalius nuo seno iškastą duobę, kurioje matėsi mūro pėdsakų. Ištirtas 5x5 m plotas. Nustatyta, kad šioje vietoje būta nedidelio bokštelio, kurio vidinis skersmuo tik apie 2 m, o sienų storis prie pamato siekė 1,7–2 m. Išlikęs sienos aukštis – apie 1 m. Bokštelio pamatai sumūryti iš pavienių plytų ir akmenų. Valant bokštelio vidų ir išorę, rasta keletas grindų plytelių (apie 11x11x4,5–2,5 cm dydžio), kurių paviršius geltonai ir rudai glazūruotas, rombinė grindų plytelė (dydis apie 17x8x2,3 cm), taip pat keletas nedidelių plokštinių koklių fragmentų (pora iš jų su iškiliu rozetės ornamentu, vienas gotikinio stiliaus, kiti puošti susipynusių linijų ornamentu bei žalia arba mėlyna glazūra). Bokštelio liekanos gali būti datuojamos XVI a. antrąja puse–XVII a. pirmąja puse.

Aikštelės centre, kaip rodo žvalgomieji tyrinėjimai, kultūrinis sluoksnis tesiekia 10–30 cm storio ir po nestora velėna yra tik plonas griuvenų sluoksnelis. Ankstesnio, nesusijusio su dvarviete sluoksnio, surasti nepavyko. Aikštelės P ir PV pakraštyje žvalgyti ten esančios didelės duobės (ilgis PV–ŠR kryptimi apie 16 m, plotis – apie 10–12 m, gylis iki 1,5 m) pakraščiai. Pasirodė, kad tai buvusio pastato vieta, kuri liko išardžius sienas, t. y. duobės orientacija ir dydis praktiškai atitinka buvusio statinio vietą ir dydį. Išlikę mūro fragmentai primena minėto bokštelio mūrus. Pilaitėje atlikti geofiziniai tyrimai (tyrė Lietuvos geologijos tarnybos darbuotojai V. Nasedkin ir J. Jacyna) parodė, jog čia buvo įtvirtinta dvarvietė su bokšteliais.

## Tyrimai
Piliakalnį žvalgė Vilniaus universitetas ir Lietuvos geologijos tarnyba.

## Šaltiniai
* http://www.heritage.lt/archeologija/atl98/dvarv/02.htm 
* http://reocities.com/pilaite2/ 
* http://www.vilnijosvartai.lt/locations/listing/?id=79
Sandavaguras

**Sandavaguras** – kaimas Farerų salose, Vagaro salos pietinėje pakrantėje. Išvystyta žuvies pramonė. Yra bažnyčia (nuo 1917 m.).

## Istorija

Kaimą XIII a. įkūrė vikingai.

### Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas fareriškai reiškia „smėlėtas upelis“.

## Sportas

### Futbolas
* 07 Vestur (futbolo klubas);
* 07 Vestur (moterys), merginų futbolo ekipa.
* á Dungasandi futbolo stadionas, kuriame žaidžia 07 Vestur ekipa.
* SÍF Sandavágur (sporto klubas)

## Išnašos

## Nuorodos
* Vága kommuna
* 07 Vestur  futbolo klubo svetainė
Joniškėlio partizanai

**Joniškėlio partizanai** – lietuvių partizanų karinis junginys, 1919 m. veikęs Raudonosios armijos užimtose Joniškėlio, Biržų apskrityse. Centras – Joniškėlis.

## Istorija

Iš pradžių Joniškėlio partizanai veikė kaip slapta pasipriešinimo organizacija; jos branduolį sudarė 1918 m. pab. Joniškėlio apskrityje suorganizuotų milicijos, vėliau – apsaugos būrių nariai. Organizacija Raudonosios armijos užnugaryje telkė apsaugos būrius, plėtojo ardomąją veiklą, agitavo kovoti dėl Lietuvos nepriklausomybės, kaupė ginklus, patikimus žmones įterpė į sovietinės valdžios įstaigas. Organizatoriai: Petras Gudelis, Antanas Kazilevičius, Jonas Navakas, Antanas Stapulionis, Aleksandras Šumskis.

Lietuvos kariuomenės ir saksų savanorių dalinių puolamai Raudonajai armijai traukiantis, nuo 1919 m. kovo 22 d. partizanais pasivadinę apsaugos būrių nariai iš pradžių Joniškėlyje, netrukus ir kitur ėmė veikti viešai – Joniškėlyje nuginklavo dalį Raudonosios armijos Žemaičių pulko karių, persekiojo atsitraukiančius Raudonosios armijos dalinius, išvaduotoje teritorijoje kūrė Lietuvos valdžios institucijas. 1919 m. balandžio pradžioje partizanai, kurių kartu su milicija jų buvo apie 1500, kaudamiesi 60-70 km fronto ruože nuo Latvijos sienos iki Bernatonių netoli Panevėžio, su Lietuvos kariuomene sustabdė Raudonosios armijos kontrpuolimą.

1919 m. balandžio mėn. partizanų būriai sujungti į Joniškėlio partizanų mirties batalioną (4 kuopos), 1919 m. gegužės 20 d. jis pripažintas Lietuvos kariniu daliniu, pavadintas Atskiru partizanų batalionu (vadas Antanas Stapulionis). 1919 m. gegužės mėn. dalyvavo kovose su Raudonosios armijos daliniais Joniškėlio, Biržų apskrityse. 1919 m. rugpjūčio batalionas, pertvarkytas į Joniškėlio pėstininkų batalioną (apie 500 žmonių, vadas Aleksandras Jakaitis), dalyvavo Zarasų operacijoje. 1919 m. gruodžio 10 d. batalionas pertvarkytas į 9-ąjį pėstininkų pulką. 

## Literatūra
* Petras Gudelis. Joniškėlio apskrities partizanai, d. 1, Roma, 1975 m., d. 2, Brooklyn 1979 m.;
* Jonas Aničas. Nepriklausomybės kovos Pasvalio krašte 1918–1919 metais, Vilnius, 1997 m.

## Šaltiniai
Čiantla

**Čiantla** () – miestas šiaurės vakarų Gvatemaloje, Huehuetenango departamente, į šiaurės rytus nuo Huehuetenango. Savivaldybės centras. Keliai į Huehuetenangą, Santa Krus Verapasą, Solomą.

Vyraujanti tauta Čiantlos savivaldybėje – mamai.

## Istorija

Čiantla 1881–1885 m. buvo departamento centru.
Kaltinėnų bandymų stotis

**Kaltinėnų bandymų stotis** – Lietuvos žemdirbystės instituto padalinys Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje Kaltinėnuose, Varnių g. 17.

## Veikla
Tiriamos Lietuvos vakarų zonos eroduojamų dirvožemių antierozinės priemonės: ieškoma tinkamiausios ilgaamžių daugiamečių žolių sudėties eroduojamoms kalvoms apželdinti, antierozinių lauko sėjomainų įvairaus statumo kalvų masyvams, daugiamečių piktžolių naikinimo būdų, nesukeliančių intensyvios dirvožemio erozijos, antierozinio žemės dirbimo, organinių medžiagų gausinimo bei tręšimo būdų.

Stotyje ištirtas Lietuvos vakarų zonos dirvožemių tinkamumas svarbiausioms ankštinėms (dobilams, liucernoms, garždeniams) ir varpinėms (svidrėms, motiejukams, miglėms, eraičinams) daugiametėms žolėms, ankštiniams javams ir jų mišiniams su varpiniais javais, kaupiamiesiems augalams auginti. Stotyje sukurta agrotechninių priemonių sistema kalvoto reljefo dirvožemių apsaugai nuo erozijos. Stotis vykdo Lietuvos, kitų šalių institucijų užsakymus, bendradarbiauja su Lietuvos žemės ūkio konsultavimo tarnyba, aukštosiomis mokyklomis, pataria ūkininkams.

## Istorija
Įkurta 1960 m. Gineikiuose (Šilalės rajonas), 1982 m. perkelta į Kaltinėnus.

## Direktoriai
* Otonas Visockis – 1963–1973 m.
* J. Chlevickas – 1973–1975 m.
* Benediktas Jankauskas – 1975–1979 m. ir 2002–2008 m.
* Stasys Bugenis – 1980–1988 m.
* J. Staputis – 1989–2001 m.
* Danutė Karčauskienė – nuo 2008 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaltinėnų bandymų stotis
Sanduras

**Sanduras** – kaimas ir savivaldybė Farerų salose, pietiniame Sandojaus salos krante. Yra bažnyčia, meno muziejus. Vystomas turizmas.

## Istorija
Kaimas įkurtas nė vėliau kaip XI a.

### Pavadinimo kilmė
Kaimo vardas fareriškai reiškia „smėlėtas paplūdimys“.

## Sportas
* B71 Sandur (futbolo klubas);
* Sanduro stadionas (*[[Inni í Dal]]*); talpa – 300 sėdimų vietų, o iš viso gali talpinti 2 tūkt. žiūrovų.

## Galerija

Image:Ferry Sandur-Skuvoy.JPG|
Image:Sandur, sandsvagur beach.JPG|
Image:Sandur old house.JPG|
File:West of Sandur, Faroe Islands.JPG|
File:Sandur, Sandsvagur.JPG|


## Šaltiniai
Skalis

**Skalis** – kaimas Farerų salose, rytinėje Eisturojaus salos pakrantėje. Yra uostas, bažnyčia (pastatyta 1940 m.), laivų statykla.

## Istorija

XVI a. per didžiulę vėtrą į jūrą nugrimzdo visa Skalio bažnyčia su ten buvusiais tikinčiaisiais.

## Sportas
* Skála ÍF (futbolo klubas);
* *Undir Mýruhjalla* arba kitaip Skalio stadionas;

## Šaltiniai
Chakaltenangas

**Chakaltenangas** () – miestas šiaurės vakarų Gvatemaloje, Huehuetenango departamente, į šiaurės vakarus nuo Huehuetenango, tarpukalnių slėnyje.

Verčiamasi žemės ūkiu, daugiausia – kavos auginimu. Veikia 3 pradinės ir 3 vidurinės mokyklos.

Vyraujanti tauta Chakaltenango savivaldybėje – chakaltekai.

## Šaltiniai
Garmas (reikšmės)

**Garmas** gali reikšti:

* Garmas – skandinavų mitinė būtybė;
* Garmas – miestas Tadžikijoje;
* Garmo viršukalnė ir Garmo ledynas Pamyre;
* Garm – norvegų muziko Kristoferio Riugo sceninis vardas.
Parčevskiai

**Parčevskiai** () – lenkų kilmės Lenkijos karalystės ir LDK bajorų giminė, naudojanti herbą Nalęcz. Giminė buvo žinoma Pomeranijoje (Pamaryje). Dalis jos atstovų XV-XVI a. atsikėlė į Rytų Lietuvą bei vakarines rusėnų žemes.

Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės visuomeniniame ir politiniame gyvenime Parčevskiai žinomi nuo XVI a. Rusijos imperijai prisijungus Lietuvą ir Lenkiją, Parčevskiai aktyviai dalyvavo 1831 ir 1863 m. sukilimuose. Tarp Parčevskių buvo visuomenės, mokslo, meno ir kultūros veikėjų, dailininkė, Vilniaus universiteto rektorius.

Vilniaus Raudondvario Parčevskių šeimos atstovai XIX a. atsikėlė į Vakarų Žemaitiją, valdė Mišučių ir Jokūbavo dvarus, garsėjo kaip pažangūs ūkininkai.

Kai kurie giminės atstovai palaidoti XIX a. viduryje Nemenčinėje pastatytoje Parčevskių koplyčioje, o kai kurie Vakarų Žemaitijoje rezidavę Parčevskiai – Kretingos senosiose kapinėse.

## Valdos
* Raudondvaris;
* Židomlė (Gardinas);
* Mišučiai (iki XIX a. antrosios pusės);
* Jokūbavas;
* Stončiai.

## Parčevskių atstovai

* Petras Parčevskis (1598-1659), Smolensko ir Žemaitijos vyskupijos vyskupas
* Martynas Parčevskis (mirė 1655 m.), vienuolis jėzuitas
* Alfonsas Juozapas Parčevskis (1849-1933), Vilniaus Stepono Batoro universiteto istorijos profesorius, universiteto rektorius (1922-1924 m.).

Raudondvario šakos atstovai:
* Antonijus Parčevskis, vienas iš Raudondvario prie Nemenčinės ir Židomlės prie Gardino dvarų paveldėtojų;
* Ignotas Parčevskis (1770-1821), Židomlės (prie Gardino) ir Raudondvario dvarininkas:
** Aleksandras Parčevskis (1796-1860), Židomlės (prie Gardino) ir Raudondvario dvarininkas;
** Rožė Parčevskytė (1799-1852), dailininkė;
** Konstantinas Parčevskis (1801-1855), 1831 m. sukilimo dalyvis;
** Antanas Anupras Erazmas Parčevskis (1815-1897), Mišučių dvarininkas:
*** Konstantinas Parčevskis (1843-1902), Mišučių ir Jokūbavo dvarininkas, Jokūbavo Švč. Mergelės Marijos bažnyčios statytojas ir koliatorius:
**** Vincentas Parčevskis (1871-1922), Jokūbavo dvarininkas, Jokūbavo Švč. Mergelės Marijos bažnyčios rėmėjas;
**** Karolis Parčevskis (1875-1957), gydytojas, profesorius, Stončių dvarininkas, Sibiro tremtinys;
**** Kazimieras Parčevskis (1878-?).

## Šaltiniai
San Antonio Huista

**San Antonio Huista** () – miestas šiaurės vakarų Gvatemaloje, Huehuetenango departamente, į vakarus nuo Chakaltenango, tarpukalnių slėnyje.

Verčiamasi žemės ūkiu, daugiausia – kavos auginimu.

Vyraujanti tauta Chakaltenango savivaldybėje – chakaltekai. San Antonio Huistoje kasmet, gruodžio 9-12 d., švenčiami Gvadalupės Mergelės atlaidai.

## Istorija
 
Ikikolonijiniais laikais gyvenvietė buvo žinoma kaip *Iwil'Áh*. Rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1528 m. Parapija įkurta 1773 m.
San Mateo Ištatanas

**San Mateo Ištatanas** () – miestas šiaurės vakarų Gvatemaloje, Huehuetenango departamente, į šiaurę nuo Huehuetenango, Kučiumataneso kalnagūbryje. Plentas į Huehuetenengą.

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu bei žemės ūkio produkcijos apdirbimu. Miestelyje yra labai vertinami požeminiai druskingo vandens šaltiniai iš kurių išgaunama vietinė druska. Apylinkėse yra klasikinio ir poklasikinio majų civilizacijos laikotarpio archeologinių vietovių (Jol Ku, Katepanas, Kurvao).

Vyraujanti tauta San Mateo Ištatano savivaldybėje – čuchai.

## Istorija
 
Yra keletas vietovardžio „Ištatanas“ versijų, labiausiai tikėtina, kad jis reiškia „druskos vieta“. Miestelis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1529 m. kaip *Ystapalapán*. 1549 m. įsteigta Šv. Motiejaus dominikonų redukcija.


Image:San Mateo Ixtatán 7.jpg|Bažnyčia
Image:San Mateo Ixtatán 8.jpg|Gatvės prekyba
Image:San Mateo Ixtatán 4.jpg|Senovinio miesto liekanos


## Šaltiniai
Todos Santos Kučumatanas

**Todos Santos Kučumatanas** () – miestas šiaurės vakarų Gvatemaloje, Huehuetenango departamente, į šiaurės vakarus nuo Huehuetenango, Kučumataneso kalnagūbrio slėnyje.

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu bei žemės ūkio produkcijos apdirbimu. Slėnyje auginamos bulvės, brokoliai, kalnų šlaituose – kava.
 
Vyraujanti tauta San Mateo Ištatano savivaldybėje – mamai. Kasmet, spalio 31 – lapkričio 2 d., Visų Šventųjų dienos, kurios vardu pavadintas miestas, proga vyksta karnavalas, žirgų lenktynės, marimbos festivalis.

## Istorija
 
Ikikolumbiniais laikais Kučumatanas buvo Zakuleu įtakoje. 1528 m. įkurta enkomjenda, 1549 m. įkurta Visų Šventųjų dominikonų redukcija.


Image:Todos Santos C. iglesia.jpg|Bažnyčia
Image:Guatemala todos santos 3000a.jpg|Žirgų lenktynės
Image:Todos Santos C. mercado.jpg|Turgus
San Paulo metropolitenas

**San Paulas metropolitenas** () – greito tranzito metro sistema, juosianti Brazilijoje miestą San Paulas. San Paulo metro - pirmoji įrengta ir labiausiai apkrauta metro sistema Brazilijoje. Veikia 4 linijos ir 62 metro stotys.

### Linijos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Eidis

**Eidis** – gyvenvietė Farerų salose, Eisturojaus salos šiaurėje. Savivaldybės centras. Stovi akmeninė bažnyčia (pastatyta 1881 m.), yra viešbutis.

## Istorija

Eidis įkurtas XVIII a. 2-ojoje pusėje.

### Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas fareriškai reiškia „sąsmauka“ – jis buvo įkurtas šiaurinėje sąsmaukoje tarp Eisturojaus ir Streimojaus salų.

## Sportas
* EB/Streymur (futbolas)

## Šaltiniai
Streimnesas

**Streimnesas** – kaimas Farerų salose, Streimojaus salos rytinėje pakrantėje. Beveik suaugęs su greta esančiu Hvalviko kaimu.

## Istorija

1893–1927 m. Streimnese veikė norvegų banginių medžioklės stotis.

## Sportas
* EB/Streymur – futbolo klubas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* futbolo klubas
* Soccerway
Vaguras

**Vaguras** – miestelis ir savivaldybė Farerų salose, pietinėje Sudurojaus salos dalyje. Savivaldybės centras. Yra uostas, bažnyčia, paštas, bankas, mokykla. Išvystyta žvejybos pramonė.

## Istorija

Įkurtas XIV a.

### Pavadinimo kilmė

Miestelio vardas fareriškai reiškia „įlanka“.

## Sportas
* FC Suðuroy – futbolo klubas;

## Šaltiniai
Sumba (Farerai)

**Sumba** – kaimas Farerų salose, Sudurojaus pietuose, kalnuotoje vietovėje. Savivaldybės centras. Yra bažnyčia (pastatyta 1887 m.). Nutiestas tunelis į Vagurą.

## Istorija

Tai vienas seniausių kaimų Fareruose, įkurtas dar VII a.

### Pavadinimo kilmė

Kaimo vardas kilęs nuo žodžio *Sunnbø* (arba *Sunnba*, *Sunnbøur*), kuris reiškia „piečiausias“. Tai labiausiai į pietus nutolusi Farerų gyvenvietė. Ilgainiui vardas supaprastėjo iki *Sumba*. Kita versija teigia, kad vietovardis yra keltiškas ir reiškia „pietinė įlanka“.

## Sportas
* Sumbiar ÍF (buvęs futbolo klubas)
* „á Krossinum“ stadionas; talpa nežinoma.

## Šaltiniai
Tvioroiris

**Tvioroiris** – gyvenvietė ir savivaldybė Farerų salose, rytiniame Sudurojaus salos krante. Yra uostas, bažnyčia (pastatyta 1907 m. iš Norvegijoje pagamintų medžiagų), viešbutis, istorijos ir jūrų muziejus. Išvystyta žvejybos pramonė.

## Sportas
* TB Tvøroyri – futbolo klubas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Faroeislands.dk: Tvøroyri Miestų vaizdai
* Miesto tinklapis 
* TB – futbolo klubo svetainė
* Nuotraukų galerija
Nordragiota

**Nordragiota** (arba ***Giota***) – kaimas ir savivaldybė Farerų salose, Eisturojaus saloje. Giotos savivaldybei dar priklauso Giotueidžio, Giotudžiogvo ir Sidrugiotos gyvenvietės. Yra muziejus, vadinamas *Gøtu Fornminnisavn*, medinė bažnyčia (pastatyta 1833 m.).

## Sportas
* Víkingur Gøta – futbolo klubas;
* „Sarpugerði“ stadionas, talpantis 300 žiūrovų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Faroeislands.dk: Gøta Miestų vaizdai
* Gota.fo (farerietiškai)
Siorvaguras

**Siorvaguras** – kaimas Farerų salose, Vagaro saloje. Išvystyta žuvies pramonė, turizmas. Yra uostas, vienintelis šalyje Vagaro oro uostas, bažnyčia (pastatyta 1886 m.), paštas, 2 bankai.

## Istorija

Spėjama, kad vikingai kaimą įkūrė dar IX ar X a.

## Sportas
* SÍ Sørvágur – buvęs futbolo klubas;
* „á Dungasandi“ stadionas; talpa nežinoma.

## Šaltiniai
Pidurutalagala

**Pidurutalagala** arba **Pedro kalnas** () − kalnas centrinėje Šri Lankoje, prie Nuvaros Elijos (*Nuwara Eliya*) miesto.

Pidurutalagala yra aukščiausias Šri Lankos taškas. Jo aukštis 2524 m. Kalnas turi kupolo formą. Jis sudarytas iš gneisų ir granitų.

Kalno viršūnėje pastatytas pagrindinis šalies televizijos retransliatorius.

## Nuorodos
* Pidurutalagalos kalnas Britanikos enciklopedijoje (anglų k.)
Šmilkščiai

**Šmilkščiai** – buvęs kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 10 km į pietryčius nuo Kartenos ir 3 km į šiaurės rytus nuo Budrių.

## Istorija

Kaimas atsirado XVI a. Priklausė Kartenos dvaro Gudeliškės palivarkui, kuris 1634 m. atiteko Kartenos klebonijai. Jis buvo apsuptas miškų ir Tyru vadinamos pelkės. Čia žemė bloga, drėgna, duodanti menka derlių, dėl to kaimas ir pavadintas Šmilkščiais. Jo viduryje buvo Šlapine vadinama loma, į pietvakarius nuo kurios kilo Kumpio arba Paukštakinės, o rytuose – Patyrio kalvos. Iš Šmilkščių išteka Alanto intakas Tyrupalis ir Minijos intakas Kūlupis.

Kaimas buvo nemažas. 1870 m. prievoles valstybei atlikinėjo 46 valstiečiai. 1923 m. buvo 35 ūkiai. Iš jų Dirvonskis, Kostas Jonkus, Antanas Kundrotas, Antanas Puplesis ir Tadas Simutis buvo stambūs ūkininkai. 1936 m. matininkas Drobelė išskirstė kaimą į vienkieminius ūkius.

Ūkininkas Tadas Simutis XX a. pradžioje buvo kaimo daraktorius, o pokariu – Kartenos valsčiaus viršaitis. Turėjo sukaupęs didelę lietuviškos spaudos ir knygų kolekciją, turėjo įsirengęs saulės laikrodį, kurį sudarė lentelė su stulpeliais ir lotyniškais skaičiais.

1949 m. į Krasnojarsko kraštą buvo ištremtos Kosto Jonkaus šešių žmonių šeima ir Magdalena Kundrotienė su dviem sūnumis, o 1951 m. į Tomsko sritį išvežta Antano Puplesio keturių asmenų šeima.

1971 m. į kultūros paminklų sąrašus buvo įrašyta ūkininko Kazio Puplesio sodyba (AtV465). Tai senovinė vienkieminė žemaičių sodyba, kurioje aplinkui kiemą stovėjo mediniai, vienaukščiai pastatai, aptverti tvoromis. Šiaurinėje sodybos dalyje buvo 1730 m. statytas gyvenamasis namas, kurį sudarė 6 patalpos: priemenė (preminė), virtuvė (koknė) su atviru ugniakuru, priešininkė (prišininkė), trobikė, užpečinė ir troba. Į šiaurę nuo jo stūksojo šulinys, o į šiaurės rytus – 1922 m. statyta ubladė duonai kepti. Kiemo pietvakariniame pakraštyje ant šešių stambių akmenų stovėjo 1853 m. statytas svirnas (klėtis), susidedantis iš 6 kamarų: klėtsongos, grūdų klėties, berno (vaikio), šeimininkės (špikerio), mėsos ir mergos kamarų. Sodybos šiaurės rytinėje dalyje nuo 1856 m. stovėjo tvartas, kurį sudarė karvidė, arklidė, kiaulidė ir daržinė. Sodybos rytiniame kampe buvo tvartelis, o pietrytiniame gale – kluonas (jauja), statytas 1756 m. Pastatai buvo stačiakampio plano. Namo ir svirno sienos tašytų, ubladės, tvartų ir tvartelio – apvalių gulsčių, o kluono – pusiau skeltų stačių eglinių rąstų. Stogai šiaudiniai, keturšlaičiai. Sodyba užėmė apie 8750 m² plotą, o jai priklausė 30 ha žemės. Šeimininkas troboje saugojo menišką kėdę, padarytą 1845 m. iš medžio šakų.
 
Sovietmečio melioracija gyvenvietę ir jos etninės kultūros vertybes sunaikino. 1986 m. Lietuvos TSR Aukščiausios Tarybos prezidiumo nutarimu Šmilkščių kaimas buvo išbrauktas iš Lietuvos gyvenamųjų vietovių apskaitinių duomenų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steiniškiai

**Steiniškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Balsupių.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stelmošiškės

**Stelmošiškės** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Ubiškių, prie pelkėtų miškelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stenioniai

**Stenioniai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Verėduvos, šalia magistralės .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stepanava (Čiobiškis)

**Stepanava** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Čiobiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponai

**Steponai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Vilkaviškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponava

**Steponava** (arba ***Stepanava***) vadinami kaimai:

* Steponava Anykščių rajone;
* Steponava Biržų rajone;
* Jonavos rajone:
** Stepanava Dumsių seniūnijoje,
** Stepanava Upninkų seniūnijoje;
* Steponava Jurbarko rajone;
* Steponava Kėdainių rajone;
* Steponava Kupiškio rajone;
* Stepanava Rokiškio rajone;
* Širvintų rajone:
** Stepanava Čiobiškio seniūnijoje,
** Stepanava Zibalų seniūnijoje;
* Steponava Ukmergės rajone.
Stenionys

**Stenionys** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Pandėlio, prie Apaštėlės upelio ir kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponava (Anykščiai)

**Steponava** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Debeikių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponiai (Pandėlys)

**Steponiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Panemunio, Nemunėlio dešiniajame krante.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* 1942 m. sausio 10 d. čia gimė rašytojas prozininkas, dramaturgas, visuomenės veikėjas Rimantas Šavelis.

## Šaltiniai
Pipedija

**Pipedija** – lietuviška satyros interneto svetainė (portalas), internetinė pseudoenciklopedija, Vikipedijos parodija, išgalvota, „nelabai“ patikima, „amžina protestuotoja enciklopedija“, už kurios slepiasi realūs asmenys. Anot vieno iš tinklalapio kūrėjų žurnalisto Ričardo Savukyno, Pipedijoje siekiama „pateikti alternatyvią informaciją, požiūrį, gandus, perskiestus humoru“.

Pipedija rašoma šnekamąja kalba. Joje yra ir keiksmažodžių, abejotinų pareiškimų, tyčiojamasi iš žymių asmenų (pvz., tokių kaip Nijolė Pareigytė). Rašoma apie politiką, ekonomiką, informacines technologijas (pvz., virusus). Su Pipedija anksčiau buvo siejamas žurnalistas Andrius Užkalnis, tačiau jis interviu paneigė esąs interneto portalo „Pipedija” įkūrėjas.
Kaip ir Vikipedija, Pipedija yra aptarnaujama MediaWiki programinės įrangos.

## Istorija
Pipedija įkurta 2009 m. kovo 18 d. 2010 m. spalio mėn. svetainėje buvo 3765 straipsniai ir 363 registruoti naudotojai. Svetainė buvo nominuota tarp 5 geriausiųjų Lietuvos metų interneto apdovanojimų kategorijoje „Geriausios nuotaikos projektas internete“, taip pat ir „Pravdos“ žurnalo 2009 m. nominantė.

2013 m. balandžio mėn. svetainės straipsnių skaičius viršijo 6000. 2014 m. vasarą buvo apie 6800 straipsnių.

2023 m. spalio mėn. svetainės straipsnių skaičius viršijo 11 000.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Steponiškės

**Steponiškės** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Trakiškių. Dalis kaimo prijungta prie Marijampolės.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponiškiai

**Steponiškiais** vadinami kaimai:

* Molėtų rajone;
* Pasvalio rajone;
* Tauragės rajone;
* Zarasų rajone.
Adomo viršūnė

**Adomo viršūnė** arba **Šri Pada** ( „šventoji pėda“) − vienas aukščiausių kalnų Šri Lankoje, 40 km į šiaurės rytus nuo Ratnapuros miesto ir 65 km į pietryčius nuo sostinės Kolombo.

Pasak legendos, Buda šio kalno viršūnėje paliko savo pėdos antspaudą, o Katalikai ir musulmonai tiki, kad antspaudas priklauso Adomui, kuris kaip tik čia bandė išpirkti savo nuodėmę, už kurią buvo išvarytas iš rojaus. Hinduistai šią pėdą priskiria dievui Šivai. Adomo kalnas yra vienas didžiausių piligrimystės centrų Šri Lankoje: į jį traukia minios maldininkų, kad prisiliestų prie šventosios relikvijos, išpirktų nuodėmes ir apvalytų sielą. Kalnas skendi sodrioje ir gausioje atogražų žalumoje, kurią puošia daugybė margaspalvių drugelių (iš čia ir antrasis kalno pavadinimas).

## Nuorodos
* Adomo viršukalnė (anglų k.)
* Adomo viršukalnė – šventasis kalnas  (anglų k.)
Stepononiai

**Stepononiai** – buvęs kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Upytės, prie Upytės upės, kuris ties kaimu patvenkta ir sudarytas Stepononių tvenkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Steponiai (Rokiškis)

**Steponiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Žiobiškio.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Romas Striupas (1886–1934), rašytojas;
* Rimantas Šavelis (1942–2021), rašytojas prozininkas.

## Šaltiniai
Steponiškė (Švenčionys)

**Steponiškė** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 15 km nuo Švenčionių.

## Istorija
XX a. pr. buvo užusienis Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sterkiškis

**Sterkiškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Debeikių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sterkonys

**Sterkonys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Debeikių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Rita Tamašauskaitė (g. 1941), irkluotoja

## Šaltiniai
Sterlionys

**Sterlionys** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kimbartiškės.

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stetiškiai (reikšmės)

**Stetiškiais** vadinamos gyvenvietės:

* Panevėžio mieste;
* Panevėžio rajone:
** Panevėžio seniūnijoje,
** Vadoklių seniūnijoje.
Stetiškiai (Panevėžys)

**Stetiškiai** – Panevėžio miesto dalis, esanti į pietus nuo miesto centro, paribyje su rajonu. Buvusi šiaurinė Stetiškių kaimo dalis.

## Šaltiniai
Stetiškiai (Vadokliai)

**Stetiškiai** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Raguvos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stibiriškė

:: *Apie kaimą Šiaulių rajone žr. [[Stibiriškė (Šiauliai)]]*.

**Stibiriškė** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Lupikų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stetiškiai

**Stetiškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Panevėžio centro. Šiaurinė kaimo dalis prijungta prie Panevėžio miesto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stipinai

**Stipinai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Joniškėlio. Netoli, prie Mūšos, slūgso saugoma Skalių kalno atodanga.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Stipinuose 1894 m. vasario 14 d. gimė karinis ir visuomenės veikėjas, pulkininkas, savivaldybininkas Petras Jurgaitis.

## Šaltiniai
Stipruoliai

**Stipruoliai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Miežiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stirnelė

**Stirnelė** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Stirnių kaimo, prie kelio . Kaimo turizmo sodyba „Stirnelė“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stirniai (Trakai)

**Stirniai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Grigiškių, šalia Valų. Įsikūrę Neries kairiajame krante, netoli Saidės žiočių ir žymiosios Saidės rėvos. Patenka į Neries regioninį parką. Stūkso Stirnių piliakalnis, įrengta stovyklavietė.

## Istorija

Stirniai įkurti kaip Vilniaus užusieniai, XIX a. šaltiniuose minimi kaip *Styrnie, Стирня*. Buvo išsibarstęs viensėdžiais Neries pakrantėje. Šį kaimą įkūrė laivavedžiai, vadinti styrnikais (*стырнік*). Gali būti, kad jie padėdavo upeiviams bei sielininkams įveikti sudėtingą Saidės rėvą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stirninė (Ignalina)

**Stirninė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Linkmenų, 1 km nuo Pakiaunio, Labanoro girioje, prie Kiaunos upelio. Pasiekiamas kelio Pakiaunys–Labanoras atšaka.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs arba iš asmenvardžio *Sti̇̀rna, Stir̃nius*, arba nuo gyvūno pavadinimo *[[stirna|sti̇̀rna]]*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Labanoro valsčiuje (vėliau Linkmenų valsčiuje), Linkmenų dvaro valda. Tarpukariu buvo Lietuvos pusėje (Utenos apskritis, Linkmenų valsčius).

Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stirninė (Panevėžys)

**Stirninė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Krekenavos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Būbelių apylinkė

**Būbelių apylinkė** (arba ***Bubelių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1944 m. pabaigoje. 1949 m. buvo Kretingos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Kretingos ir Ankštakių apylinkių.

|-
| 1950 || || || || Bliūdsakiai, Būbeliai, Dupulčiai, Kluonaliai, Petreikiai, Žygai, Slučkai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Stolaukėlis

**Stolaukėlis** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Užbalių, prie kelio .

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Stolaukėlyje gimė dainininkė, sopranas Beatričė Grincevičiūtė (1911–1988).

## Šaltiniai
Stonaičiai (Šilutė)

**Stonaičiai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Vilkyčių, Aisės ir Veiviržo tarpupyje, prie Stonaičių miško. Yra Dieglių naftos telkinys.

## Istorija

Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stoniava

**Stoniava** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Žiežmarių. Rytiniame pakraštyje yra kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stoniškis

**Stoniškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Juodupės, prie Vyžuonos upės.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Petras Alfredas Gužas (1933–2013) – tapytojas.

## Šaltiniai
Stojai

**Stojai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Dubičių, Stojų miške, prie Pelesos pelkyno ir Pelesos upelio (Ūlos ir melioracijos nudrenuoto Pelesos ežero vietoje įsteigtas Pelesos botaninis-zoologinis draustinis). 2 km į pietryčius nuo kaimo, Gudijos pasienyje telkšo Stojų ežeras, nuo kurio vardo greičiausiai ir kilo kaimo pavadinimas.

## Istorija

Kaimo apylinkėse archeologai surado ir tyrinėjo 3 akmens-bronzos amžiaus gyvenvietes (XII–II tūkstm. pr. m. e.).

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 32 žmonės, iš kurių 27 užsirašė lietuviais ir 5 lenkais.

## Šaltiniai
Polonaruva

**Polonaruva** (si පොළොන්නරුව) − senovės miestas centrinėje Šri Lankos dalyje, 215 km į šiaurės rytus nuo sostinės Kolombo.

Miestas buvo antroji senovės Sinhalų sostine. Jis įkurtas XI−XII a.

Polonaruva yra geriausiai išlikusi archeologinė vietovė Šri Lankoje. Čia išliko viduramžių sostinės liekanos, Karalių rūmų griuvėsiai, Citadėlė, *Gal Vihare* − tris uoloje iškaltos stovinčio, sėdinčio ir gulinčio Budos skulptūros.

1982 m. Polonaruva įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Nuorodos

*Polonaruva  (anglų k.)
Stonupis

**Stonupis** – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurę nuo Suvieko, prie kelio . Išlikusi sodyba.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Storiškiai

**Storiškiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kriklinių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Storiūkai

:: *Apie viensėdį Kudirkos Naumiesčio seniūnijoje žr. [[Storiūkai (Kudirkos Naumiestis)]]*.

**Storiūkai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Sintautų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stoškai (Šakiai)

**Stoškai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Žvirgždaičių, į pietus nuo kelio . Prateka Vingrupis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Straigiškė

**Straigiškė** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Seirijų, netoli pietinio Dusios ežero kranto. Išsibarstęs tarp Trako miško, kelio  ir kelio į Seirijus. Yra paminklinis akmuo Lietuvos partizanų atminimui. Piečiau kaimo, Trako miške, stūkso aukšta Kivakalnio kalva arba „Raganų kalnas“.

## Etimologija

Vietovardis vedamas iš pavardės *Stráigis, Straigỹs*.

## Istorija

XIX a. pab. buvo Straigiškės dvaras Seinų apskrities Metelių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stoniūnai (Švenčionys)

**Stoniūnai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 15 km nuo Švenčionių.

## Istorija
XX a. pr. buvo užusienis Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje.. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stoniūnai (Varėna)

**Stoniūnai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Panočių, Dainavos girios pakraštyje, netoli Mazupio.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Stoniūnas* (plg. *Stonỹs, Stanỹs, Staniū́nas*), kuris – iš  ar  (krikšto vardo *Stanislavas* trumpinys).

## Istorija
Stoniūnai minimi 1641 m. – tada čia gyveno 4 miško sargai (osočnykai) – Stonys arba Stanevičius, Svitas ir Kreivas (Krivas?). 1777 m. girininkijos inventoriuje minima, kad čia gyvenę Švedai ir Markevičiai. 1798 m. čia būta 3 valakų ir 4 margų išmatuotos žemės. 1845 m. minimos pavardės Radkevičiai, Stoniai, Čiurylos, Dziduliai, Barciai, Kaziukonys, Klimavičiai.

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 81 žmogus, iš kurių 47 buvo užrašyti lenkais ir 34 lietuviais.

## Šaltiniai
Strakšiškė

**Strakšiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Ceikinių, Rizgūnų miške, šalia Dubakės upelio. Praeina keliukas Zatišius–Rizgūnai. Stūkso Strakšiškės piliakalnis.

## Etimologija
Priesagos *-išk-* vedinys iš asmenvardžio *Strakšỹs* ar panašaus.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčių, Mikalavo apylinkę.

Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stramiliai

**Stramiliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Rokiškio.

## Gyventojai

## Literatūra
* Atsiminimų tėkmėje: Stramiliai, Rokiškis, Sankt Peterburgas (sud. Petras Jakštas. – Vilnius: Margi raštai, 2004. – 256 p.: iliustr. – ISBN 9986-09-276-0

## Šaltiniai
Strapa

**Strapa** (arba ***Strepė***) – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Nemenčinės, tuoj į pietus nuo Liucionių, Neries dešiniajame krante. Apima vieną sodybą. Šalia yra Smoliarnės viensėdis. Ties viensėdžiu Neryje yra rėva (*Psiarnia, Surauja*, 350 m ilgio), teka Strepės upokšnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdai (Marijampolė)

**Strazdai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km nuo Kamšų, prie kelio . Šiauriau kaimo telkšo Žaltytis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdės

**Strazdės** – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gižų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdinė (Alytus)

**Strazdinė** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Alytaus, Nemuno kairiajame krante, kilpoje, priešais Punią, apsuptas Punios šilo. Pasiekiamas miško keliuku iš Panemuninkų. Į pietus nuo kaimo veši Punios šilo ąžuolai, yra atkurtas partizanų bunkeris. Čia įkurtas „Žaltės slėnis“ – nedidelis pagoniškų skulptūrų parkas.

## Istorija
Seniau kaimas vadintas **Smalinyčia** (arba ***Smolnica***).

## Gyventojai

## Šaltiniai
* Žaltės slėnis
* Smolnica – dingęs kaimas (sud. Petras Džervus). – Punia: Alytaus spaustuvė, 2008. – ISBN 978-9955-706-28-1
Strazdinė (Vilkaviškis)

**Strazdinė** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gražiškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdynė

:: *Apie buv. viensėdį Kėdainių rajone žr. [[Strazdynė (Kėdainiai)]]*.

**Strazdynė** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Grinkiškio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdiškė

**Strazdiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kazokinės, 6 km į pietus nuo Ignalinos.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Strãzdas*.

## Istorija
Iki XX a. vid. tai buvo **Kazačinos** (Kazokinės) užusienis, kuris XX a. pr. priklausė Zablatiškės valsčiui. Lenkmečiu buvo Kaltanėnų valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdai (Širvintos)

**Strazdai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Musninkų, Musės dešiniajame krante, priešais Markučius. Yra kanapių auginimo ūkis „Strazdų žaliasis auksas“.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdiškės (Trakai)

**Strazdiškės** (arba ***Drazdiškė***) – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Bražuolės, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strazdiškiai

:: *Apie viensėdį Ukmergės rajone žr. [[Strazdiškiai (Ukmergė)]]*.

**Strazdiškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, šalia Tarpučių, prie kelio .

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barsukinė (Mokolai)

**Barsukinė** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Šunskų.

## Istorija

Šunskų apylinkės Barsukinės kaimas 1984 m. liepos 25 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku. Vėliau kaimas atkurtas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stražiškės

**Stražiškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Alytaus, Nemuno kairiajame krante, kilpoje, priešais Nemajūnus. Kaimas yra Punios šile, į jį veda kelias iš Panemuninkų (juo automobilių eismas uždraustas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stražninkai

**Stražninkai** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Buivydžių, Neries kairiajame krante (220 km nuo žiočių), prie kelio . Priešais kaimą upėje stūkso raudonas granitinis akmuo (dydis 1,3 x 1,8 m, aukštis 1,35 m). Tolėliau pasroviui yra Balingrado pilkapiai. Gali būti, kad ši vietovė ir jos apylinkės seniau vadintos „Šančiais“ (*Шанцы*).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stremeniai

**Stremeniai** – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Usėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Streipūnai

**Streipūnai** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Vievio, prie kelio . 

Gretimose Abromiškių senosiose kapinėse auga saugomas Streipūnų ąžuolas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strebeikiai

**Strebeikiai** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Žeimių, prie Lankesos upelio.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo okolica.

1983 m. kaimas panaikintas (prijungtas daugiausia prie Aklių kaimo žemių).

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vaclovas Michnevičius (1866–1947), inžinierius ir architektas, daugiau kaip 30 bažnyčių projektų Lietuvoje ir Gudijoje autorius.

## Šaltiniai
Strėvininkai (Trakai)

**Strėvininkai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Aukštadvario. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strielčiai (Alytus)

**Strielčiai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Norgeliškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strielčiškės

**Strielčiškės** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Valkininkų GS, šalia plento .

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš žodžio *striẽlčius* (← ) „šaulys; medžiotojas; eigulys“. Yra ir tokia pat pavardė, bet šiame regione neužrašyta.

## Istorija

XIX a. pabaigoje kaimas pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių, Puodžių apylinkę.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strėvininkų Babiliai

**Strėvininkų Babiliai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Žiežmarių, prie Kristupio ir kelio .

## Istorija

Strėvininkų Babiliai į vienkiemius išskirstyti 1933 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Algimantas Piliponis (1947–), esperantininkas, chemikas.

## Šaltiniai

*
Strėžiūnai

**Strėžiūnai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Krivilių, 2 km į rytus nuo Panočių, šalia sienos su Baltarusija. Vakaruose teka kanalizuotas Nočios upelis. Kelias į Krivilius.

## Etimologija
Vietovardis sietinas su pavardėmis *Stražỹs, Stražìnskas, Stražẽvičius*, kurios bus kilusios iš ,  ←  (= ) „kaimo policininkas, sargas, prižiūrėtojas“.

## Istorija
Strėžiūnai minimi nuo XVIII a. pirmos pusės, pateko į Nočios parapiją. 1845 m. čia gyveno Adamoniai, Burniai, Kardišiai, Joniai, Kaziukai, Cironkos, Latviai, Matijoškos, Stangiai, Lingės, Laciai, Dagliai, Rutkevičiai, Verbickai, Lenartavičiai ar Nenartavičiai, Aukštuliai.

XIX a. pab. Strėžiūnų kaimas pateko į Lydos apskrities Kaniavos valsčių, Krivilių apylinkę. Buvo Eišiškių dvaro valda.

## Gyventojai

1866 m. surašyti 132 katalikai ir 4 žydai. Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 178 žmonės, iš kurių 158 užsirašė lietuviais ir 20 lenkais.

## Šaltiniai
Strielčiškiai

**Strielčiškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Šunskų, prie nedidelio Mačių miškelio. Praeina kelias .

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Strielčiškiuose 1933 m. gruodžio 20 d. gimė archeologas Algimantas Merkevičius.

## Šaltiniai
Strygalė

**Strygalė** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ukrinų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Strilungiai

**Strilungiai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Griškiškės.

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stripūnai

**Stripūnai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Nemenčinės, prie kelio . Į rytus nuo kaimo auga Skališkių miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strižaučiškė

**Strižaučiškė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Mindūnų, Stirnių pietiniame krante. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Strolionys

**Strolionys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Naujamiesčio, prie Šuojos upės.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1816 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šri Lankos provincijos

**Šri Lankos provincijos** (si පළාත) − šis Šri Lankos administracinis suskirstymas gyvuoja nuo 1987 m. Iki 1987 m. šalies administracinis suskirstymas rėmėsi dar kolonijinių laikų skirstymu. Šiuo metu Šri Lankos teritorija skirstoma į 9 provincijas.

## Šri Lankos provincijų sąrašas
Mahavelis

**Mahavelis** () − ilgiausia Šri Lankos upė (335 km).

Mahavelis išteka iš salos centro ir teka į šiaurę, į Bengalijos įlanką. Žemupys yra laivuojamas, plukdoma mediena. Prie upės pastatytos 6 hidroelektrinės.

Mahavelio intakai:
**Amban ganga*
**Badulu Oja*
**Haton Oja*
**Hulu Ganga*
**Kotmalė Oja* 
**Logal Oja*
**Uma Oja*
Beikerso krioklys

**Beikerso krioklys** − vienas žinomiausių ir gražiausių krioklių Šri Lankoje. Jis įsikūręs *Horton Plain* nacionaliniame parke.

Krioklio aukštis yra apie 20 m. Jis pavadintas sero Samuelio Beikerso (*Samuel Baker*) vardu, garsaus keliautojo, kuris atrado krioklį 1845 m., garbei.
Mėlynieji kalnai (Jamaika)

**Mėlynieji kalnai** – kalnuota vietovė Jamaikoje, kuriuose stūkso aukščiausias salos kalnas, Mėlynųjų Kalnų Viršukalnė (2256 m.). Nuo kalno viršūnės, kurią galima pasiekti pėsčiųjų taku, matosi ir šiaurinė, ir pietinė salos pakrantės.

Žemiau esančiuose šlaituose auginama garsioji Jamaikos Mėlynųjų kalnų kava. Aukščiau esantys šlaitai apaugę miškais. Mėlynuosiuose kalnuose įsikūrusios žemės ūkiu besiverčiančios gyvenvietės Hagley Gap ir Mavis Bank. Abu miesteliai gyvena iš derlingoje vietovės dirvoje auginamos Mėlynųjų kalnų kavos, laikomos viena iš geriausių kavos rūšių pasaulyje ir neabejotinai pačios brangiausios .

Dalį Mėlynųjų kalnų užima Mėlynųjų kalnų Džono Krou kalno nacionalinis parkas, įkurtas 1992 m. ir išlaikomas Jamaikos vyriausybės.

## Šaltiniai
Bambarakandos krioklys

**Bambarakandos krioklys** − aukščiausias krioklys Šri Lankoje, Uvos provincijoje. Jo aukštis 263 m. Pagal savo dydį užima 299 vietą pasaulyje.

## Nuorodos

*Bambarakandos krioklys (anglų k.)
Valerijus Leontjevas

**Valerijus Leontjevas** (, g. 1949 m. Kovo 19 d. Ust Usa) – rusų ir tarybinis estrados artistas, dainininkas ir kino aktorius, Rusijos Federacijos liaudies artistas (1996 m.).

## Diskografija

* 1983 – «Муза»
* 1984 – «Диалог»
* 1984 – «Премьера».
* 1986 – «Дискоклуб 16(Б)»
* 1986 – «Бархатный сезон» .
* 1987 – «Valeri LEONTJEV»
* 1988 – «Я – просто певец»
* 1990 – «Дело вкуса»
* 1990 – «Грешный путь»
* 1993 – «Ночь»
* 1993 – «Последний вечер»
* 1993 – «Полнолуние».
* 1994 – «Прикоснись»
* 1994 – «У ворот Господних»
* 1995 – «Там, в сентябре. The best of Leontiev»
* 1995 – «По дороге в Голливуд»
* 1997 – «Санта-Барбара»
* 1999 – «Канатный плясун»
* 1999 – «Каждый хочет любить»
* 2001 – «Августин»
* 2003 – «Кленовый лист»
* 2004 – «Ночной звонок»
* 2005 – «…падаю в небеса»
* 2008 – «Сольный концерт в ГЦКЗ» *(DVD)*
* 2009 – «Годы странствий»

## Nuorodos
* Oficiali svetainė Valery Leontievas
Isabalio departamentas

**Isabalio departamentas** () – departamentas Gvatemalos rytinėje dalyje, Hondūro įlankos pakrantėje, Belizo ir Hondūro pasienyje. Administracinis centras – Puerto Barijosas.

Regioninės kalbos statusą turi šios kalbos: ispanų, kekčių, garifūnų.

Departamente yra keletas senovinių majų miestų, iš kurių žymiausias – Kirigva (įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldą).

## Geografija

Departamento paviršius įvairus – pakraščiuose driekiasi kalnų masyvų pakraščiai, centrinę dalį užima žemuma, pietinę – Motagvos lūžis. Isabalio departamente telkšo didžiausias šalies ežeras – Isabalis. Jis trumpa, bet labai vandeninga Dulsės upe jungiasi su Amatikės įlanka; šios upės tėkmėje yra nemažas El Golfetės ežeras. Į Isabalio ežerą teka keletas upių, iš kurių svarbiausia – Poločikas, o pietiniu departamento pakraščiu teka ilgiausia šalies upė – Motagva. Isabalio departamente išlikę dideli tropinių džiunglių plotai, kurie saugomi gamtos draustiniuose ir rezervatuose.

## Administracinis suskirstymas

Departamentas padalintas į 5 savivaldybes:

# El Estoras
# Livingstonas
# Los Amatesas
# Moralesas
# Puerto Barijosas

## Šaltiniai
Burlapas

**Burlapas** () – šiurkštus drobinio pynimo audinys iš suktinių džiuto ar sizalio, ar jų mišinio su kitais augaliniais pluoštais verpalų. Naudojamas maišams, krepšeliams, rankinėms, portfeliams, lagaminams, pakuotėms, kilimų pagrindui. Ant burlapo tapydavo paveikslus.

Pavadinimas  būdingas JAV vartosenai.
Angliško žodžio *burlap* kilmė yra nežinoma. Tačiau jis galėjo kilti iš Indijos miesto Burlapo pavadinimo.
Pavadinimas  atsirado dėl to, kad iš šio audeklo pradžioje siuvo Heseno hercogystės kareivių uniformas.

## Istorija
XIX a. pradžioje burlapą importuodavo iš Indijos..

## Panaudojimas
Burlapą tradiciškai naudodavo kaip linoleumo, grindų dangų, patiesalų ir kilimų pagrindą..

Iš burlapo dažnai siūdavo maišus, kuriuose jūromis gabendavo tokius krovinius kaip kavos pupelės ir pan. Šis audinys lengvai praleidžia drėgmę, todėl apsaugo krovinį nuo drėgmės kondensacijos ir krovinio gedimo. Ir yra pakankamai tvirtas, kad atlaikytų krovimo darbus. Dėl tos pačios priežasties burlapą naudodavo kaip priemonę stingstančiam betonui uždengti.

Dėl grubumo šiais laikais iš burlapo nesiuva drabužių. Tačiau dėl grubumo burlapas įgijo religinę prasmę – iš burlapo siuva marškinius, ašutines.

Dėl tvirtumo, akytumo, neblizgaus paviršiaus burlapas naudojamas gilių gamyboje. Antrojo pasaulinio karo metais iš burlapo darydavo maskuojamąsias šalmų apmautes. Kol pasirodė modernesni daugiaspalviai maskavimo tinklai su plastikiniais „lapais“ buvo gaminami dideli maskuojamieji tinklai, apsiūti burlapo skiautėmis.

Burlapą dailininkai neretai naudodavo tapybai vietoj drobės.

## Nuorodos

* burlapas. In: *Aiškinamasis tekstilės terminų žodynas: su vokiečių, anglų, prancūzų ir rusų kalbų atitikmenimis* / R. Čiukas, J. Katunskis, A. Kaulakienė ir kt.; Kauno technologijos universitetas. – Kaunas: Technologija, 2001
Stroliškiai

**Stroliškiais** vadinami kaimai Molėtų rajone:

* Čiulėnų seniūnijoje,
* Mindūnų seniūnijoje.