open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lapinukai (Phyllobius)

**Lapinukai** (*Phyllobius*) – straubliukų (*Curculionidae*) šeimos vabalų gentis. Viena iš dviejų lapinukų genčių.

## Išvaizda, bionomija

Vidutinio dydžio vabalai. Straublelis trumpas, siauresnis už galvą. Akys iššokusios, apvalios. Priešnugarėlė skersinė, siauresnė už antsparnius. Kūnas apaugęs įvairos formos, dažniausiai žalios, bet būna ir rudų ir kt. spalvų žvyneliais arba prigludusiais (kartais ir pasišiaušusiais) plaukeliais. Nagai suaugę.

Daugumos lapinukų rūšių kojų šlaunys turi dantelius, tačiau kai kurios rūšys (Pvz.: Phyllobius roboretanus, Phyllobius virideaeris, Phyllobius viridicollis) dantelio ant šlaunų neturi.

Suaugę vabalai skraido gegužės – Liepos mėnesiais. Kiaušinius deda ant įvairių augalų, nuo kurių šie krinta ant žemės. Lervos vystosi žemėje, minta įvairių augalų šaknimis.

Vabalai aktyvūs dieną, aptinkami ant įvairių žolinių ir sumedėjusių augalų lapų. Kai kurios rūšys yra kenkėjai.

## Skirtumai nuo Polydrusus
*Phyllobius* genties straubliukai labai panašūs į kitos lapinukų genties – *[[Polydrusus]]* straubliukus. Aiškiausias požymis, skiriantis šias dvi gentis yra antenų pradžia. *[[Phyllobius]]* genties lapinukų vabalų antenos prasideda straublelio nugarinėje dalyje, antenų pirmieji nareliai įsispraudžia į griovelį, kuris nesiekia akių. Pirmas antenų narelis aiškiai matosi žiūrint į vabalą iš viršaus. *[[Polydrusus]]* genties lapinukų antenų pirmas narelis žiūrint iš viršaus taip gerai nesimato. griovelis nueina į apačią už akių.

## Lietuvos Phyllobius lapinukai
Lietuvoje yra apie 13 – 14 rūšių:

## Taip pat skaitykite
* Lapinukai
* Lapinukai (Polydrusus)

## Šaltiniai
Kopanica (reikšmės)

**Kopanica** vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Kopanica (Naujinės valsčius);
* Kopanica (Plaskų valsčius).
Lipina (reikšmės)

**Lipina** vadinamos šios gyvenvietės:

* Lietuvoje:
** Lipina;
* Lenkijoje:
** Lipina (Palenkės vaivadija).
Piltuvėlinės keramikos kultūra

**Piltuvėlinės keramikos kultūra** arba **piltuvėlinių taurių kultūra** – vėlyvojo neolito archeologinė kultūra, egzistavusi 4000–2700 m. pr. m. e., pavadinta dėl specifinės formos keramikos indų.

## Arealas

Piltuvėlinės keramikos kultūra išsivystė Danijoje iš senesnės Ertebiolės kultūros, ir vėliau paplito pietinėje Skandinavijoje (kur išstūmė Lihulto kultūrą) ir šiaurės Vokietijoje bei Nyderlanduose (kur išstūmė Sviftebranto kultūrą). Didžiausio klestėjimo laikotarpiu apėmė Daniją, šiaurės Vokietiją, Nyderlandus, pietinę Švediją (Jotalandą). Jos pietinis arealas žemyne dar yra vadinamas Balbergo kultūra.

III tūkst pr. m. e. pradžioje ją labai greitai sunaikino Virvelinės keramikos kultūros atstovai indoeuropiečiai.

## Kultūra
Nėra sutariama dėl kultūros kilmės. Dalis autorių ją laiko Ertebiolės kultūros palaipsninės neolitizacijos rezultatu (tuo atveju manoma, kad jos kūrėjai priklausė Senosios Europos substratui), o kiti – išorinės grupės (greičiausiai indoeuropiečių) invazijos rezultatu.

Kultūros atstovai statė įtvirtintas gyvenvietes, dažniausiai senesnių kultūrų gyvenviečių vietose. Taip pat išdygo didžiuliai religiniai centrai. Didžiausias rastas Fiuno saloje. Buvo paplitę dolmenai, naudojami kaip visuomenės lyderių kapai. Ši tradicija buvo greičiausiai atėjusi iš vakarų.

Kultūros atstovai vertėsi gyvulininkyste, bet maisto racioną papildė ir medžiokle bei žvejyba. Aptinkama lydiminės žemdirbystės tradicijų: augino miežius, vienagrūdžius ir dvigrūdžius kviečius, naudojo plūgą.

Vienas žymiausių jų keramikos dirbinių yra specifinės formos piltuvėliniai indai, tikriausiai naudoti gėrimui. Ant vieno jų randamas vežimo atvaizdas. Tai pat gamino akmeninius kovos kirvius, kurie atkartojo varinių tuo metu Europoje paplitusių kirvių formas.
Cisuvekas (reikšmės)

**Cisuveku** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Cisuvekas (Augustavo apskritis);
* Cisuvekas (Suvalkų apskritis).
Plėšriamusės

**Plėšriamusės** (*Laphria*) – Musių plėšrūnių (*Asilidae*) gentis.
## Aprašymas
Aptinkamos visoje Palearktikoje miškų bei miškastepių zonose. Tai gana stambios (15 – 25 mm), plaukuotos musės. Spalva paprastai būna juoda. Kartais, pamėgdžiojant bites, ant kūno turi kelias juostas geltonų, rusvų ar oranžinių plaukelių.

Maitinasi įvairiais vabzdžiais (tarp jų bitėm, vabalais, vapsvom, kartais ir kitom musėm plėšrūnėm). Lervos taip pat plėšrios, vystosi dažniausiai po spygliuočių medžių žieve bei medienoje, kur maitinasi ūsuočių, straubliukų, blizgiavabalių ar kitų vabalų lervomis.
## Rūšys
Pasaulyje plėšriamusių yra apie 18 rūšių:

**[[Laphria aurea]]* Fabricius, 1794
**[[Laphria auriflu]]* Gerstaecker, 1862
**[[Laphria bomboide]]* Macquart in Lucas, 1849
**[[Laphria coarctata]]* Dufour, 1833
**[[Laphria dizonias]]* Loew, 1847
**[[Laphria empyrea]]* Gerstaecker, 1862
**[[Laphria ephippium]]* Fabricius, 1781
**[[Laphria flava]]* Linnaeus, 1761
**[[Laphria flavescens]]* Macquart, 1838
**[[Laphria galathei]]* Costa, 1857
**[[Laphria gibbosa]]* Linnaeus, 1758
**[[Laphria hecate]]* Gerstaecker, 1862
**[[Laphria leucocephala]]* Meigen, 1804
**[[Laphria meridionalis]]* Mulsant & Revelière, 1860
**[[Laphria nigripennis]]* Meigen, 1820
**[[Laphria nitidula]]* Fabricius, 1794
**[[Laphria scutellata]]* Macquart, 1835
**[[Laphria vulpina]]* Meigen, 1820

Lietuvoje aptiktos dvi plėšriamusių rūšys: kuprotoji plėšriamusė (*Laphria gibbosa*) ir kamaniškoji plėšriamusė (*Laphria flava*).
Hou

**Hou** (, ) – paveldimas Kinijos kilmingųjų titulas, atitinkąs markizą. Valdant Hanų dinastijai titulo paveldėjimas buvo panaikintas. 

Džou dinastijos laikais hou buvo antras pagal aukštumą tituluotųjų aristokratų titulas:
* gunas (kunigaikščio ar hercogo atitikmuo),
* hou (markizo atitikmuo),
* bo (grafo atitikmuo),
* dzi (vikonto atitikmuo),
* nanis (barono atitikmuo).

Prie hou titulo paprastai pridėdavo srities ar miesto, kurį gaudavo valdyti, pavadinimą (pvz., *Siliano hou*). Hou valdas paprastai gaudavo pasienyje, kur ir Europoje būdavo markos. 
Jei suteikus hou titulą neduodavo miesto ar srities valdyti, tokį hou vadindavo *le-hou* ('eilinis hou').
Karčiupio miško ąžuolas

**Karčiupio miško ąžuolas** – Kaišiadorių rajono savivaldybės gamtos paveldo objektas, esantis Karčiupio miške, apie 1 km į šiaurės rytus nuo Grabučiškių. Pasiekiamas nuo lauko keliuko, vedančio šalia aukštos įtampos elektros linijos, už 300 m.

Karčiupio ąžuolas iš kitų ąžuolų išsiskiria labai tiesiu kamienu, ženkliai išplatėjančiu prie pagrindo. Pastebimas iš tolo. Aplink medį veši buvusios kirtavietės krūmynai. Atskiru ženklu ar kelio rodykle vietoje nepažymėtas. Tame pačiame 329 kvartalo 25-ajame sklype medį supa dar keletas įspūdingų matmenų ąžuolų.

## Duomenys

* Kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje – 610 cm
* Kamieno skersmuo – 190 cm
* Kamienų skaičius – 1
* Medžio aukštis – 27 m
* Spėjamas amžius – apie 250 metų 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kauno marių regioninio parko gamtos objektai
* Karčiupio ąžuolas ''panoramio.com'' portale 
* Apie Karčiupio ąžuolą Kaišiadorių enciklopedijoje
* Karčiupio ąžuolas ''travel.lt'' portale
Čisterna di Latina

**Čisterna di Latina** () – Italijos miestas Latinos provincijoje, Lacijuje. Čia vyko Cisternos mūšis 1944 m. sausį.

Ninfos sodas yra savivaldybės teritorijoje. Biblijoje Čisterna di Latina minima kaip vienas iš miestų, pro kuriuos apaštalas Paulius vyko į Romą.

## Miestai partneriai
* Fort Smitas, Arkanzasas, JAV, nuo 1984 m.
* Grombalija, Tunisas, nuo 2003 m.
Uosintas

**Uosintas** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 9,5 km į pietvakarius nuo Jūžintų, šalia Duokiškio. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,15 km, plotis siekia iki 0,5 km. Altitudė 126,3 m. Krantai žemi, vakaruose pelkėti. Aplink ežerą plyti dirbami laukai. Ežeru iš pietų į šiaurę prateka Šetekšnos intakas Uosija.

Greta Uosinto įsikūrę kaimai: Vaineikiai, Nečionys, Duokiškis. Tuoj į šiaurės vakarus eina kelias , telkšo Bedugnys.

Vandenvardis kildinamas iš medžio pavadinimo *uosis*.

## Šaltiniai
Jasionovas (reikšmės)

**Jasionovu** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Jasionovas (Štabino valsčius);
* Jasionovas (Liepinės valsčius);
* Jasionovas (Rūtelės valsčius);
* Jasionovas (Šipliškės valsčius).
Komašuvka (reikšmės)

**Komašuvka** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Komašuvka (Štabino valsčius);
* Komašuvka (Augustavo valsčius).
Uosynas

**Uosynas** – medynas, kuriame dominuoja uosiai. 

Lietuvoje uosynus sudaro paprastojo uosio (*Fraxinus excelsior*) sąžalynai. Auga drėgnuose, labai derlinguose, karbonatinguose, glėjiškuose priemoliuose, kuriuose gausu humuso. Grynų uosynų pasitaiko retai, dažniausiai uosiai auga pramaišiui su ąžuolais, klevais, eglėmis, liepomis, beržais, juodalksniais. Pagal savo trako augmeniją uosynai skirstomi į garšvinius, įvairiažolius, dilgėlinius, vingiorykštinius.

Lietuvoje uosynai užima nedidelę dalį miškų (2,9 % – 2020 m.). Labiausiai šio tipo medynai būdingi derlingoje Vidurio Lietuvos žemumoje – Joniškio, Panevėžio, Pakruojo, Kėdainių, Radviliškio, Pasvalio rajonuose.

## Šaltiniai
Uogšilys

:: *Apie pelkę žr. [[Uogšilys (pelkė)]]*.

**Uogšilys** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Šimonių. Į pietus nuo kaimo, Šimonių girioje, plyti Uogšilio pelkė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juodasis tarakonas

**Juodasis tarakonas** (*Blatta orientalis*) – didelių, 22-27 mm ilgio, tarakonų rūšis. Kūnas nuo tamsiai rudos iki juodos spalvos, blizgantis. 

Patelės gana ryškiai skiriasi nuo patinų (lytinis dimorfizmas). Patelės beveik juodos, o patinai tamsiai rudi. Patinų odiški antsparniai nesiekia pilvelio galo, plėviniai sparnai normalūs. Patelių antsparniai ne visai išsivystę, kūno šonuose jie atrodo kaip nedidelės plokštelinės ataugėlės, plėveliniai sparnai taip pat sunykę. Antenos šeriškos, patinų truputį ilgesnės už kūną, o patelių trumpesnės.
Patelių kūnas platesnis nei patinų. Patinų sparnai ilgi, pridengia didelę kūno dalį, kūnas siauresnis nei patelių. Kai kurie patinai sugeba nuskristi 2-3 m. 

Nuo seno gyvena žmonių būstuose ir šildomose patalpose. Mažiau judrus už prūsokus, sunkiai ropoja lygiais statmenais paviršiais.

## Buveinės

Gyvena visoje Europoje, taip pat – Azijoje, Afrikoje, Amerikoje.

Juodieji tarakonai plinta lėčiau nei kitos tarakonų rūšys. Gyvena drėgnose, tamsiose vietose. Dažniausiai aptinkami ties pūvančiomis organinėmis medžiagomis, kanalizacijoje, drenažo sistemose, drėgnuose rūsiuose ir panašiose drėgnose vietose. Aptinkami ir lauke, krūmuose, po lapų nuokritų danga, ir kitose drėgnose vietose. 

Šie tarakonai laikomi rimtais namų kenkėjais, pvz., šiaurės vakarų, vidurio vakarų ir pietų JAV.

## Adaptacijos
Juodieji tarakonai yra naktiniai. Išgyvenimui jie turi turėti slėptuvę. Paprastai gerai slepiasi, todėl dieną apžiūrėjus jų apniktą būstą jų galima visiškai nepamatyti. 
Jie mėgsta vietas su santykinai dideliu drėgniu. Jiems reikia ir maisto bei vandens šaltinių. Optimali temperatūra yra 20-29 °C. 

## Ypatumai
Tarakonų buvimo požymis yra ootekos – „kiaušinėlių futliarai“, kuriuose juodųjų tarakonų patelės gali patalpinti iki 16 kiaušinėlių. Patelės ootekas palieka, ir lervutės iš jų išsirita savarankiškai maždaug per du mėnesius. 

Juodųjų tarakonų atsikratyti sunkiau, negu kitų naminių tarakonų. 
Tarakonai gali pernešti patogeniškas žmogui bakterijas. Duomenų, kad tarakonai platina kai kurias ligas, nedaug. Gerai žinoma, kad gali būti alerginių susirgimų priežastimi.

## Trijų įprastinių tarakonų rūšių palyginimas

## Nuorodos

* Tarakonai
Kampobaso provincija

**Kampobaso provincija** (it. *Provincia di Campobasso*) – Italijos provincija Molizės regione. Provincijos ir regiono sostinė – Kampobasas.

Rytinėje provincijos dalyje gyvena maža kroatų bendruomenė, kalbanti unikalia archaiška kroatų kalbos tarme.

## Didžiausios savivaldybės
Uogšilys (pelkė)

**Uogšilys** – pelkė (žemapelkinis raistas) Lietuvoje, Kupiškio rajone, 2,5 km į pietus nuo Šimonių, Šimonių girios šiauriniame pakraštyje. Užima 4,34 km² teritoriją. Vidutinis durpių klodo storis – 1,6 m, didžiausias – 4,5 m. Bendras durpių kiekis – 5 mln. m³. Durpės viksvinės, medieninės bei medieninės-viksvinės. Jų vidutinis drėgnumas 88 %, peleningumas 10,9 %, susiskaidymas 32 %. Po durpių sluoksniu glūdi iki 3,8 m storio sapropelio sluoksnis, po juo – smėlingas dugnas.

Uogšiliu teka Šventosios intakas Pelyša (su intaku Svėdupiu). Pietinėje dalyje telkšo nedideli Uzino (2 ha) ir Varležerio ežerai. Šiaurės vakarinė pelkės dalis (50 ha) sukultūrinta. Netoli pelkės yra Uogšilio ir Inkliuzų kaimai.

## Šaltiniai
Izernijos provincija

**Izernijos provincija** () – Italijos provincija Molizės regione. Provincijos sostinė – Izernija.

## Didžiausios savivaldybės
Ungurys (ežeras)

**Ungurys** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, apie 8,5 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio, Aukštadvario regioniniame parke. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 0,91 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 132,7 m. Ežeras gilus, jo giliausia vieta siekia – 22,5 m. Krantai aukšti, apaugę Strėvos mišku. Unguriu iš rytų į vakarus prateka Strėvos intakas Margis (iš Margio ežero).

Prie ežero įsikūrę Paungurių, Statkonių ir Kapčiškių kaimai. Veikia 4 kaimo turizmo sodybos. Netoliese telkšo Unguraičio ir Katišiaus ežerai.

## Šaltiniai
Unguraitis

**Unguraitis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, apie 8,5 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio, Aukštadvario regioniniame parke. Ilgis šiaurės rytų–pietvakarių kryptimi 0,79 km, plotis iki 0,28 km. Altitudė 129 m. Krantai aukšti, statūs, apaugę Strėvos mišku. Unguraičiu iš šiaurės rytų į pietvakarius prateka Strėvos intakas Margis (iš Margio ežero).

Netoli ežero įsikūręs Kozelkiškių kaimas, telkšo Ungurio ir Skričiuko ežerai.

## Šaltiniai
Nanis

**Nanis** (, ) – paveldimas Kinijos kilmingųjų titulas, atitinkąs baroną.  

Džou dinastijos laikais nanis buvo žemiausias tituluotųjų aristokratų titulas:
* gunas (kunigaikščio ar hercogo atitikmuo),
* hou (markizo atitikmuo),
* bo (grafo atitikmuo),
* dzi (vikonto atitikmuo),
* nanis (barono atitikmuo).

Žodis *nán* kai kuriuose kinų varduose tiesiog reiškia 'vyras'.
Dzi

**Dzi** gali reikšti:

* Dzi (titulas) () – paveldimas Kinijos kilmingųjų titulas, atitinkąs vikontą;
* Hieroglifas *dzi* () plačiai naudojamas kinų pravardėse, nes reiškia 'vaikas'. Mandagumo ir pagarbos varduose šis hieroglifas reiškia 'meistras'. Pvz,:  'meistras Kongas' – Konfucijus,  'senasis meistras' – Laodzi,  'meistras Sun' – Sun Dzi, karinės strategijos traktato „Kovos menas“ autorius;
* Dzi (provincija) () – tradicinė Kinijos provincija. Taip pat šis įvardijimas naudojamas kaip dabartinės Hebėjaus provincijos santrumpa;
* Dzi (administracinė provincija) () – administracinis Kinijos imperijos vienetas, egzistavęs nuo 110 m. pr. m. e.;
* Dzi karalystė () – senovinė Kinijos karalystė;
* Dzi (miestas) () – Dzi karalystės sostinė dabartinio Pekino teritorijoje;
* Dzi prefektūra (Šansi) () – Viena Šansi provincijos prefektūrų;
* Dzi prefektūra (Tiandzinas) () – Viena Tiandzino miesto prefektūrų;
* Dzi (alebarda) () – kiniško stiliaus alebarda;
* Dzi - paplitusi Kinijoje pavardė, kuri užrašoma rašmenimis 子 (*Zǐ*), 姬 (*Jī*), 吉 (*Jí*) arba 己 (*Jǐ*).
Astrachanės rezervatas

**Astrachanės valstybinis gamtinis biosferos rezervatas** () – saugoma gamtos teritorija Rusijoje, Astrachanės srityje, Volgos deltos pajūrinėje dalyje. Sudarytas iš trijų, viena nuo kitos atskirtų dalių. Užima 679,2 km² teritoriją.

Rezervatas įsteigtas 1919 m. Vladimiro Lenino nurodymu. Jis skirtas Volgos deltos ekosistemų saugojimui ir tyrinėjimui, vandens paukščių poilsio, maitinimosi vietų, perimviečių apsaugai, pramoninių žuvų išteklių apsaugai. Astrachanės rezervate sutinkamos 256 paukščių rūšys, iš jų 72 saugomos. Čia migracijų metu telkiasi gausūs paukščių pulkai. Būdingos rūšys – gulbės nebylės, fazanai, sibirinės gervės, pelikanai, įvairios antys, garniai, berniklės, kormoranai, pilkosios žąsys ir kt. Pakrančių sąžalynuose gyvena šernai, vilkai, lapės, ūdros, šermuonėliai, vandeninės žiurkės ir kt. Vandenyse plaukioja ~60 rūšių žuvys – didieji, žvaigždėtieji eršketai, alsės, Kaspijos kuojos, sazanai, karšiai, raudės, salačiai, ožkos, lydekos, starkiai ir kt. Auga reti augalai – lotosai, agarai, įvairūs švendrai.

## Šaltiniai
Žanaarka

**Žanaarka** () – miesto tipo gyvenvietė vidurio Kazachstane, Karagandos srityje, 170 km į pietvakarius nuo Karagandos, prie Sarysu aukštupio. Žanaarkos rajono centras. Geležinkelio stotis prie Žezkazgano–Žaryko linijos. Plentai į Žezkazganą, Karagandą, Karžalą.

Netoli gyvenvietės nuo XIX a. išgaunama geležies rūda (svarbiausi telkiniai – Vakarų Kara Džalai, Rytų Kara Džalai, Didysis Ktajus). Rūdos hematito–magnetinės, pereinančios į geležies–mangano. Apylinkėse vyksta raketų bandymai.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1929 m. Iki 2020 m. vadinta ***Atasu*** ().

## Šaltiniai
Atbara (miestas)

**Atbara** () – miestas Sudano šiaurės rytuose, Nilo valstijoje, prie Nilo ir Atbaros upių santakos. Svarbus transporto mazgas – geležinkeliai į Hartumą, Vadi Halfą, Port Sudaną, veikia oro uostas. Metalo apdirbimo, cemento pramonė, geležinkelių aptarnavimas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (javai, medvilnė, vaisiai, galvijai).

## Istorija

Miestas išaugo XIX a., pradėjus geležinkelių statybas. 1898 m. netoliese vyko Atbaros mūšis tarp jungtinių britų–egiptiečių pajėgų ir sudaniečių sukilėlių.

## Sportas
* Al-Falah Club – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Šaltiniai
Atbasaras

**Atbasaras** () – miestas Kazachstano šiaurinėje dalyje, Akmolos srityje, 232 km į vakarus nuo Astanos, Žabajaus (Išimo intakas) dešiniajame krante. Rajono centras. Transporto mazgas – geležinkelio stotis, plentai į Astaną, Kostanajų, Kokšetau. Maisto (duonos, malimo) pramonė, remonto–mechaninė gamykla.

## Istorija
Įkurtas 1846 m. kaip kazokų stanica ir iki 1878 m. vadinosi ***Atbasarskaja stanica*** (*Атбасарская станица*). Vėliau gavo miesto statusą ir pavadintas Atbasaru. Buvo apskrities centru.

## Šaltiniai
Uodegėnai

**Uodegėnai** (*Vuodigėnai*, ) – kaimas pietryčių Latvijoje, Kraslavos savivaldybėje, Udrių valsčiuje, 10 km į vakarus nuo Kraslavos, Dauguvos dešiniajame krante.

## Istorija

Kaimas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1784 m. Jame 1877 m. buvo 23 sodybos, XX a. pr. – 43, 1985 m. – 21 (iš jų 3 nebegyvenamos).

## Lietuviai

Kraslavos apylinkėse 1883–1925 m. buvo 7-10 kaimų, kuriuose kalbėta lietuviškai (vilniškių tarme). Tarp šių kaimų didžiausias buvo Uodegėnai. 1925 m. apie Uodegėnus lietuviškai kalbėjo apie 300 gyventojų (buvo jaunimo, mokykla). Tačiau palaipsniui gyventojai sulatvėjo, 1985 m. lietuviškai kalbėjo tik 5 seni kaimo gyventojai, 2013 m. – 1. Nuo 1977 m. Uodegėnų lietuvių kalbą tyrinėjo lietuvių ir latvių kalbininkai.

## Gyventojai

## Išnašos
Ungurinis

**Ungurinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 8,5 km į pietvakarius nuo Pabradės, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Neries upės. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,85 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 126,2 m. Turi 3 ilgas įlankas – dvi rytuose ir vieną vakaruose. Kranto linija labai vingiuota. Krantai statūs, daugiausia apaugę Žaliašilio mišku, tik vietomis plyti pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Petruškės baseinui.

Greta Ungurinio yra Raubiškių ir Noselėnų kaimai, rytinėje pakrantėje stūkso Noselėnų piliakalnis. Šiaurinėje pakrantėje veikia kaimo turizmo sodyba.

## Šaltiniai
Atbaši

**Atbaši** () – kalnagūbris Kirgizijoje, Naryno srityje, Tianšanio kalnų sistemos vidinėje dalyje. Skiria Atbaši dubumą šiaurėje nuo Čatyr Kiolio dubumos ir Aksajaus syrto pietuose. Ilgis 135 km, aukštis iki 4786 m. Sudarytas iš paleozojaus metamorfinių skalūnų, klinties, smiltainio, granito, sienito. Būdingas aukštikalnių reljefas.

Plyti subalpinės ir alpinės pievos. Yra ledynų (bendras plotas 150 km²).

## Šaltiniai
Atbaši įduba

**Atbaši įduba** () – tarpukalnių įduba Kirgizijoje, Naryno srityje, Tianšanio kalnuose, į pietus nuo Naryno upės. Ilgis – 120 km, plotis – 20 km. Būdingas aukštis – 2000–2400 m. Iš pietryčių apribota Atbaši, iš šiaurės ir šiaurės vakarų – Baibičetau ir Naryntau kalnagūbrių.

Būdingas lygumų reljefas. Įdubą drėkina Atbaši upė su intaku Karakojunu. Būdingos stepės ir pusdykumės. Vystoma drėkinamoji žemdirbystė.

## Šaltiniai
Gravis

**Gravis** (*lietuvių kalboje dar vadinamas *'kairiniu kirčio ženklu**') ( ` ) – diakritinis ženklas, vartojamas daugelyje kalbų.

Kairiniu kirčiu lietuvių kalboje žymimas trumpas kirčiuoto skiemens balsis, pvz., *bùvo*, *kàsti*, *vìsas*, *kovà*, taip pat tvirtapradė priegaidė mišriuosiuose dvigarsiuose su *i*, *u* ir dvibalsyje *ui*: *klùika, pìrmas, šiùrti*. Tokį žymėjimą lietuvių kalboje XIX a. įvedė Frydrichas Kuršaitis.

## Šaltiniai
Akūtas

**Akūtas** (*lietuvių kalboje dar vadinamas *'dešininiu kirčio/priegaidės ženklu**') ( ´ ) – diakritinis ženklas, vartojamas daugumoje šiuolaikinių kalbų, kurių abėcėlės kilo iš lotynų, kirilicos arba graikų abėcėlių.

Dešininiu kirčiu lietuvių kalboje žymima tvirtapradė priegaidė, pavyzdžiui: *áuksas*, *brólis*, *dū́mai*. Tokį žymėjimą lietuvių kalboje XIX a. įvedė Frydrichas Kuršaitis.

## Šaltiniai
Ekonominės savitarpio pagalbos taryba

**Ekonominės savitarpio pagalbos taryba (ESPT)** () (1949–1991 m.) buvo Tarybų Sąjungos ekonominė organizacija, vienijusi Rytų bloko bei daugelį kitų socialistinių valstybių visame pasaulyje. ESPT buvo sukurta kaip Rytų bloko atsakas į Vakarų Europos įkurtą Tarptautinę ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizaciją.

## ESPT narės
**1949 m. sausis**:
* **[[Bulgarija|Bulgarijos]]** liaudies respublika
* **[[Čekoslovakija|Čekoslovakijos]]** respublika (nuo 1960 m. Čekoslovakijos socialistinė respublika)
* **[[Vengrija|Vengrijos]]** respublika (nuo 1949 m. Vengrijos liaudies respublika)
* **[[Lenkija|Lenkijos]]** respublika (nuo 1952 m. Lenkijos liaudies respublika)
* **[[Rumunija|Rumunijos]]** liaudies respublika (nuo 1965 m. Rumunijos socialistinė respublika)
* **[[Tarybų Sąjunga]]**

**1949 m. vasaris**:
* **[[Albanija|Albanijos]]** liaudies respublika (nuo 1976 m. Albanijos socialistinė respublika)

**1950 m.**:
* **[[Vokietijos Demokratinė Respublika]]**
**1962 m.**:
* **[[Mongolija|Mongolijos]]** liaudies respublika
**1972**:
* **[[Kuba|Kubos]]** respublika
**1978**:
* **[[Vietnamas|Vietnamo]]** socialistinė respublika

## Išnašos
Termolis

**Termolis** () – miestas Italijoje, Molizėje, Kampobaso provincijoje. Tai miestas Adrijos pakrantėje. Anksčiau žinomas kaip mažas žvejybos uostas, Termolis po Antrojo pasaulinio karo išsiplėtė ir tapo populiariu kurortu.

## Istorija

Termolio apylinkėse gyventa nuo priešistorinių laikų. Tai rodo išlikę nekropoliai. Netoli pakrantėje romėnų patricijai statėsi vilas.

Seniausias miestą minintis dokumentas yra iš X a. Jame minima dabartinės Termolio katedros pirmtakė. Termolis priklausė lombardams iki normanų atvykimo, kuriems valdant miestas suklestėjo. Po to sekęs nuosmūkis truko iki 1770 m., kai Neapolio karaliai leido vietiniams didikams pakrantėje statytis rūmus.

Termolyje vyko vienas didžiausių tankų mūšių per Italijos kampaniją 1943 m. spalio 2 d. - spalio 6 d.

Po Antrojo pasaulinio karo Termolis tapo vienu svarbiausių Molizės centrų, bet dabar kaip kurortui jam tenka varžytis su Kampomarinu, kuris yra 5 km į pietus.

## Miestai partneriai

*  Chožuvas, Lenkija
James F. Byrnes

**Džeimsas Fransis Bernsas** (*James Francis Byrnes*) (1882 m. gegužės 2 d. – 1972 m. balandžio 9 d.) – JAV politikas.

## Biografija
 
Per savo karjerą Dž. Bernsas dirbo Atstovų rūmuose (1911–1925 m.), JAV Senatoriumi (1931–1941 m.), teisėju JAV Aukščiausiame Teisme (1941–1942 m.), valstybės sekretoriumi (1945–1947 m.) bei Pietų Karolinos gubernatoriumi (1951–1955 m.). Jis yra vienas iš nedaugelio politikų, dirbusių visuose trijuose aukščiausiuose vyriausybės lygmenyse. Dž. Bernsas taip pat buvo artimas JAV prezidento Franklino Ruzvelto draugas bei vienas įtakingiausių amerikiečių tiek vidaus, tiek užsienio politikoje penktojo dešimtmečio viduryje.

|-
Kominformas

**Kominformas** (**''Kom**unistų **inform**acijos biuras*) – 1947 m. įkurtas „Komunistų ir darbininkų partijų informacinis biuras“. Tai pirmoji komunistines partijas jungusi organizacija po [[Kominternas|Kominterno]] panaikinimo [[1943 m.]]

Kominformas buvo Sovietų Sąjungos valdoma komunistinių partijų organizacija [[1947 m.]] rugsėjį įkurta konferencijoje, vykusioje [[Lenkija|Lenkijoje]], Škliarska Porembos mieste. TSRS vadovas [[Josifas Stalinas]] sušaukė šią konferenciją dėl nesutarimų tarp Rytų Europos valstybių – buvo diskutuojama dėl vykimo į [[Paryžiaus taikos konferencija#Paryžiaus taikos konferencija po antro pasaulinio karo|Paryžiaus taikos konferenciją]].

Pirmoji Kominformo būstinė buvo [[Belgradas|Belgrade]] (tuometinėje Jugoslavijos Liaudies Respublikos sostinėje). Po [[Jugoslavija|Jugoslavijos]] pašalinimo iš Kominformo [[1948 m.]] birželį, būstinė buvo perkelta į [[Rumunija|Rumunijos]] sostinę [[Bukareštas|Bukareštą]].

Pagrindinis Kominformo tikslas buvo galimybė suderinti veiksmus tarp komunistinių partijų visame pasaulyje. Kominformas turėjo suvienyti visas komunistų partijas.

Kominformas buvo panaikintas [[1956 m.]] [[Tarybų Sąjungos komunistų partija|SSKP]] nutarimu po [[Tarybų Sąjungos komunistų partija|SSKP]] XX suvažiavimo, kuriame tuometinis [[Tarybų Sąjunga|SSRS]] vadovas [[Nikita Chruščiovas]] pasakė kalbą, smerkiančią [[Stalinizmas|stalinizmą]].

== Kominformo narės ==
* [[Bulgarija|Bulgarijos]] komunistų partija
* [[Čekoslovakija|Čekoslovakijos]] komunistų partija
* [[Prancūzija|Prancūzijos]] komunistų partija
* [[Vengrija|Vengrijos]] komunistų partija
* [[Italija|Italijos]] komunistų partija
* [[Lenkija|Lenkijos]] darbininkų partija
* [[Rumunija|Rumunijos]] darbininkų partija
* [[Tarybų Sąjungos komunistų partija]]
* [[Jugoslavija|Jugoslavijos]] komunistų partija (iki jos pašalinimo 1948 m.)
* [[Triestas|triesto]] komunistų partija (iki Jugoslavijos pašalinimo 1948 m.)

== Taip pat skaitykite ==
* [[Kominternas]]
* [[Ekonominės savitarpio pagalbos taryba]]

== Šaltiniai ==
* P. M. H. Bell, *The World Since 1945'', London, Arnold, 2001 m.
Glasnost

**„Glasnost“** (, ) – Tarybų Sąjungos vykdyta politika atvirumui ir skaidrumui vyriausybinėse įstaigose pasiekti. „Glasnost“ XX a. devintojo dešimtmečio viduryje buvo inicijuota tuometinio TSRS vadovo Michailo Gorbačiovo. „Glasnost“ yra dažnai painiojama su kita reforma, „Perestroika“, kuri taip pat kiek anksčiau inicijuota M. Gorbačiovo. Žodis „Glasnost“ Tarybų Sąjungos vadovo dažnai buvo vartojamas kaip tuo metu vykdytos politikos, siekusios sumažinti korupciją komunistų partijoje bei apriboti Centrinio komiteto galias, apibūdinimas.

„Glasnost“ taip pat gali reikšti Tarybų Sąjungos istorijos periodą devintajame dešimtmetyje, kai buvo sušvelninta cenzūra bei padidėjusi žodžio laisvė.

## Taip pat skaitykite
* Perestroika

## Išnašos
Fondis

**Fondis** () – Italijos miestas Latinos provincijoje, Lacijuje. Miestas yra pusiaukelyje tarp Romos ir Neapolio. Prieš pastatant greitkelį XX a. vidury, susisiekimas tarp miestų vyko Apijaus keliu ir Fondis buvo svarbi tarpinė stotelė jame.

## Istorija

Pirmoji gyvenvietė netoli dabartinio Fondžio įkurta 1000 m. pr. m. e. Po to čia apsigyveno aurunkai, vėliau volskai. Legendos teigia, kad miestą įkūrė Heraklis Kako nužudymo atminimui.

338 m. pr. m. e. pirmąkart minimas Fondis, nes per Lotynų karą jo ir Formijos gyventojams buvo suteiktos minimalios Romos piliečių teisės (*civitas sine suffragio*). Po nesėkmingo Vitruvijaus Vako sukilimo 330 m. pr. m. e. miestas išliko Romos valdžioje. 188 m. pr. m. e. Fondžio gyventojai gavo pilną pilietybę, juos valdė trys edilai.

Po Gotų karų ir lombardų atvykimo į Šiaurės Italiją, Fondis liko Bizantijos valdžioje. Vėliau miestas priklausė popiežiaus valstybei ir 846 m. jį sudegino saracėnai iš Gariljano tvirtovės. Jie čia apsigyveno iki pralaimėjimo Circėjo mūšyje 877 m. Po to Fondis atiteko Gaetos kunigaikštystei.

1140 m. Fondis atiteko normanų kilmės Dell'Aquila šeimai, o 1299 m. Caetani baronams (tiksliau Loffredo Caetani, popiežiaus Bonifaco VIII sūnėnui). Jiems vaaldant Fondis tapo Caetani galios ir meno centru. Čia 1378 m. galingas grafas Onorato I Caetani sušaukė konklavą, kuri išrinko antipopiežių Klemensą VII prieš popiežių Urboną VI.

Caetani prarado Fondį po Prancūzijos karaliaus Karolio VIII ekspedicijos į Pietų Italiją, nes miestas atiteko karo vadui Prospero Colonna. Valdant Kolonų šeimai miestas vėl klestėjo meniniu požiūriu, ypač, kai jame gyveno Giulia Gonzaga 1526-1534 m.

1534 m. miestą nusiaubė turkų admirolas Hayreddin Barbarossa, kuris siekė pagrobtį gražiąją Džiuliją kaip dovaną sultonui Suleimanui, tačiau ji pabėgo. 1594 m. miestas buvo nusiaubtas antrą kartą ir pradėjo smukti. Tuo metu jis atiteko Karafų šeimai, o 1720 m. - di Sangro šeimai.

1818 m. smunkantis Fondis, apsuptas pelkių, kur siautėjo maliarija ir plėšikai, nustojo būti vyskupystės centru, nors juo buvo nuo pirmųjų krikščionybės amžių.

## Miestai partneriai
* Dachau, Vokietija
Atkarskas

**Atkarskas** () – miestas Rusijoje, Saratovo srityje, 92 km į šiaurės vakarus nuo Saratovo, prie Medvedicos upės ir jos intako Atkaros. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Astrachanės linijos bei atšakų į Kalininską ir Volską, taip pat šalia eina Saratovo–Tambovo plentas. Yra krašto muziejus, kultūros namai, dendrariumas, cerkvė, mečetė, yra XIX a. – XX a. pr. architektūros paminklų. Veikia kalnakasybos mašinų gamykla.

## Istorija

1702 m. Medvedicos pakrantėje įkurtas karinis punktas, pavadintas pagal Atkaros upę (*Еткара*). 1780 m. susidariusiai gyvenvietei suteiktas miesto ir apskrities centro statusas. Atkarskas tapo svarbiu prekybos duona centru. 1870 m. nuniokotas gaisro. Miestas sparčiai pradėjo augti 1872 m. nutiesus geležinkelį.

 
## Šaltiniai
Atlantik Sitis

**Atlantik Sitis** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės rytuose, Naujojo Džersio valstijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje. Pačiame mieste gyvena ~40 tūkst. gyventojų, tačiau įtraukiant priemiesčius – 275 tūkstančiai. Atlantik Sitis yra svarbus šiaurės rytinės JAV dalies kurortas, pramogų, laisvalaikio praleidimo centras. Gausu kazino, viešbučių, prekybos ir pramogų centrų, konferencijų rūmų ir kt.

## Istorija

Atlantik Sitis įkurtas 1854 m. Pelkėtoje vandenyno pakrantėje pastatytas viešbutis, nutiestas pasivaikščiojimų takas, atvestas geležinkelis. Netrukus šis miestas tapo svarbiu kurortu.

## Šaltiniai
Marano di Napolis

**Marano di Napolis** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Neapolio.

## Turizmas

Marano svarbiausias turistinis objektas yra *Mausoleo del Ciaurro*, didžiausias romėnų mauzoliejus Kampanijoje, datuojamas I–II a.

## Ekonomika

Svarbiausi miesto ekonomikos sektoriai yra žemės ūkis ir prekyba. Senieji amatai (laiptų ir skrynių gamyba) išnyko, kai kurie tradiciniai regiono augalai nebeauginami. Anksčiau Marano pupos ir vyšnios būdavo parduodamos visoje Italijoje. Dabar juos augina tik keli žemdirbiai.

Daug šimtmečių pagrindinis miesto pajamų šaltinis buvo tufas. Tufo darbininkai, vadinami *montesi*, pradėdavo dirbti jauni. 10 darbininkų galėdavo apdirbti 2000 akmenų per dieną. Varpo skambesys rodydavo laiką, kai darbininkai dirbdavo.
Marčanizė

**Marčanizė** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Kazertos provincijoje, į šiaurę nuo Neapolio (priklauso jo aglomeracijai). Gyventojų 39 tūkst. (2015).

Apylinkėse stovi aukščiausias Italijoje (205 m) radijo bokštas.

## Istorija
Marčanizės apylinkėse rasta daug etruskų ir romėnų kapų, bet esama ir senesnių radinių, priklausiusių oskams. Miesto kilmė neaiški. Manoma, kad jį VI a. įkūrė ostgotai, pralaimėję Gotų karuose.

861 m. Marčanizę kartu su Kapuja tikriausiai sugriovė saracėnai. Po to miestas priklausė Kapujos kunigaikštystei.

Mieste dažnai siautėjo cholera, bet pagal legendą 1706 m. liepą šv. kryžius apsaugojo miestą nuo maro. Vėliau Marčanizė išaugo į žemės ūkio centrą, buvo nusausintos aplinkinės pelkės, gyventojai pradėjo auginti kanapes. 1872 m. gavo miesto teises.

## Ekonomika
Marčanizėje verčiamasi aukso, koralų dirbinių amatais, chemijos pramone, pieno produktų ir vyno gamyba. Kartu su Madalonio, Ačeros, Kaivano ir Teverolos miestais sudaro antrą iš labiausiai industrializuotų sričių Italijoje.

## Šaltiniai
Mariljanas

**Mariljanas** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas yra Agro Nolano lygumoje, 19 km nuo Neapolio.

## Istorija

Archeologiniai radiniai rodo, kad Mariljane gyvenvietė buvo II–I a. pr. m. e. Miestas pirmąkart paminėtas 917 m. Mariljanas priklausė Mastrilli šeimai 1644–1799 m., kai buvo suimtas paskutinis Mariljano kunigaikštis Giulio Mastrilli. 1806 m. miestas gavo savivaldą.

## Miestai partneriai
*  Medisonas, Naujasis Džersis, JAV (nuo 2006 m.)
Melitas

**Melitas** arba **Melito di Napolis** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas yra 9 km į šiaurę nuo Neapolio.

## Gyventojų skaičiaus raida

Colors=
  id:lightgrey value:gray(0.9)
  id:darkgrey  value:gray(0.8)
  id:sfondo value:rgb(1,1,1)
  id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize  = width:455 height:303
PlotArea   = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period     = from:0 till:40000
TimeAxis   = orientation:vertical
AlignBars  = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:10000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:2000 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
  bar:1861 text:1861
  bar:1871 text:1871
  bar:1881 text:1881
  bar:1901 text:1901
  bar:1911 text:1911
  bar:1921 text:1921
  bar:1931 text:1931
  bar:1936 text:1936
  bar:1951 text:1951
  bar:1961 text:1961
  bar:1971 text:1971
  bar:1981 text:1981
  bar:1991 text:1991
  bar:2001 text:2001

PlotData=
  color:barra width:20 align:left

  bar:1861 from: 0 till:3967
  bar:1871 from: 0 till:3526
  bar:1881 from: 0 till:3916
  bar:1901 from: 0 till:4260
  bar:1911 from: 0 till:4407
  bar:1921 from: 0 till:4620
  bar:1931 from: 0 till:5247
  bar:1936 from: 0 till:5442
  bar:1951 from: 0 till:6684
  bar:1961 from: 0 till:7346
  bar:1971 from: 0 till:10090
  bar:1981 from: 0 till:13724
  bar:1991 from: 0 till:20095
  bar:2001 from: 0 till:34208

PlotData=

  bar:1861 at:3967 fontsize:XS text: 3967 shift:(-8,5)
  bar:1871 at:3526 fontsize:XS text: 3526 shift:(-8,5)
  bar:1881 at:3916 fontsize:XS text: 3916 shift:(-8,5)
  bar:1901 at:4260 fontsize:XS text: 4260 shift:(-8,5)
  bar:1911 at:4407 fontsize:XS text: 4407 shift:(-8,5)
  bar:1921 at:4620 fontsize:XS text: 4620 shift:(-8,5)
  bar:1931 at:5247 fontsize:XS text: 5247 shift:(-8,5)
  bar:1936 at:5442 fontsize:XS text: 5442 shift:(-8,5)
  bar:1951 at:6684 fontsize:XS text: 6684 shift:(-8,5)
  bar:1961 at:7346 fontsize:XS text: 7346 shift:(-8,5)
  bar:1971 at:10090 fontsize:XS text: 10090 shift:(-8,5)
  bar:1981 at:13724 fontsize:XS text: 13724 shift:(-8,5)
  bar:1991 at:20095 fontsize:XS text: 20095 shift:(-8,5)
  bar:2001 at:34208 fontsize:XS text: 34208 shift:(-8,5)

TextData=
  fontsize:S pos:(20,20)
  text:Duomenys iš ISTAT
Dmitrijus Medvedevas (1973)

**Dmitrijus Medvedevas** (, g. 1973 m. gruodžio 10 d.) – Rusijos teatro ir kino aktorius.

Baigęs M. Ščepkino vardo aukštąją teatro mokyklą. 

## Filmai
* 1992 – „Pradžioje buvo žodis“ (*В начале было слово*)
* 1994 – „Pjautuvas ir kūjis“ (*Серп и молот*)
* 1995 – „Aš – rusų kareivis“ (*Я – русский солдат*) – leitenantas Nikolajus Plužnikovas
* 1997 – „Dovana“ (*Подарок*)
* 2000 – „Geri ir blogi“ (*Хорошие и плохие*) – Ivanas
* 2001 – „Nepalik manęs, meile“ (*Не покидай меня, любовь*)  – žurnalistas Konstantinas Tiurinas
* 2002 – „Specnazas“ (*Спецназ*) – praporščikas Funtasovas (serija „Sulaužyta strėlė“)
* 2003 – „Bumeris“ (*Бумер*) – banditas iš Chmelio gaujos
* 2004 – „Drausmės batalionas“ (*Штрафбат*) – vokiečių kareivis, gėręs su Glymovu
* 2006 – „Audrų vartai“ (*Грозовые ворота*) – majoras Holičekas
* 2006 – „Andersenas. Gyvenimas be meilės“ (*Андерсен. Жизнь без любви*)
* 2010 – „Pabėgimas“ (*Побег*) – Bombėjus
* 2010 – „Katios laimė“ (*Катино счастье*)
* 2011 – „Dykūnai“ (*Бездельники*)
James Burnham

**Džeimsas Burnhemas** (*James Burnham*, 1905 m. lapkričio 22 d. – 1987 m. liepos 28 d.) buvo JAV filosofas ir politikos teoretikas. Jis buvo radikalus aktyvistas ketvirtajame dešimtmetyje bei svarbus lyderis amerikietiškajame Trockizmo judėjime. Vėliau Dž. Burnhemas paliko kairiųjų pažiūrų marksistus ir prisijungė prie politinių dešiniųjų. Jis buvo žymus konservatorius ir intelektualas, labiausiai išgarsėjęs dėl savo 1941 m. parašyto veikalo „Valdančiųjų revoliucija“ (*The Managerial Revolution*). Dž. Burnhemas taip pat prisimenamas kaip vienas pagrindinių žymiausio JAV konservatorių laikraščio „National Review“ leidėjų, rašęs į jį įvairiomis temomis.

## Nuorodos

* Džeimso Burnhemo internetinis archyvas.
* Džeimso Burnhemo darbai 1928–1983 m.
* Džeimso Burnhemo nekrologas
Munjanas

**Munjanas** () – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Miestas yra 10 km į šiaurės vakarus nuo Neapolio.

## Sportas

Munjane gimė tokie futbolininkai kaip Raffaele Palladino, Giulio Migliaccio ir Antonio Di Nardo.

## Gyventojų skaičiaus raida


Colors=
  id:lightgrey value:gray(0.9)
  id:darkgrey  value:gray(0.8)
  id:sfondo value:rgb(1,1,1)
  id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize  = width:455 height:303
PlotArea   = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period     = from:0 till:35000
TimeAxis   = orientation:vertical
AlignBars  = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:10000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:2000 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
  bar:1861 text:1861
  bar:1871 text:1871
  bar:1881 text:1881
  bar:1901 text:1901
  bar:1911 text:1911
  bar:1921 text:1921
  bar:1931 text:1931
  bar:1936 text:1936
  bar:1951 text:1951
  bar:1961 text:1961
  bar:1971 text:1971
  bar:1981 text:1981
  bar:1991 text:1991
  bar:2001 text:2001

PlotData=
  color:barra width:20 align:left

  bar:1861 from: 0 till:3943
  bar:1871 from: 0 till:4012
  bar:1881 from: 0 till:4494
  bar:1901 from: 0 till:5258
  bar:1911 from: 0 till:5884
  bar:1921 from: 0 till:6303
  bar:1931 from: 0 till:7264
  bar:1936 from: 0 till:8194
  bar:1951 from: 0 till:9499
  bar:1961 from: 0 till:11647
  bar:1971 from: 0 till:16365
  bar:1981 from: 0 till:21063
  bar:1991 from: 0 till:25246
  bar:2001 from: 0 till:30069

PlotData=

  bar:1861 at:3943 fontsize:XS text: 3943 shift:(-8,5)
  bar:1871 at:4012 fontsize:XS text: 4012 shift:(-8,5)
  bar:1881 at:4494 fontsize:XS text: 4494 shift:(-8,5)
  bar:1901 at:5258 fontsize:XS text: 5258 shift:(-8,5)
  bar:1911 at:5884 fontsize:XS text: 5884 shift:(-8,5)
  bar:1921 at:6303 fontsize:XS text: 6303 shift:(-8,5)
  bar:1931 at:7264 fontsize:XS text: 7264 shift:(-8,5)
  bar:1936 at:8194 fontsize:XS text: 8194 shift:(-8,5)
  bar:1951 at:9499 fontsize:XS text: 9499 shift:(-8,5)
  bar:1961 at:11647 fontsize:XS text: 11647 shift:(-8,5)
  bar:1971 at:16365 fontsize:XS text: 16365 shift:(-8,5)
  bar:1981 at:21063 fontsize:XS text: 21063 shift:(-8,5)
  bar:1991 at:25246 fontsize:XS text: 25246 shift:(-8,5)
  bar:2001 at:30069 fontsize:XS text: 30069 shift:(-8,5)

TextData=
  fontsize:S pos:(20,20)
  text:Data from ISTAT
Ransfjordenas

**Ransfjordenas** () − ketvirtas pagal dydį Norvegijos ežeras.

Ežeras yra Oplando apskrityje, Grano, Jevnakerio, Nure Lando ir Senre Lando savivaldybėse. Ežero plotas 138 km². Ransfjordenas yra 135 m virš jūros lygio. Didžiausias gylis − 120 m.

Ransfjordenas yra vienas iš nedaugelio Norvegijos ežerų, kuriame norint žvejoti nereikia turėti leidimo.

## Šaltiniai
Walter Lippmann

**Volteris Lipmanas** (*Walter Lippmann*, 1889 m. rugsėjo 23 d. – 1974 m. gruodžio 14 d.) buvo JAV intelektualas, reporteris bei politikos apžvalgininkas. Išgarsėjo pirmasis apibūdinęs „Šaltojo karo“ sąvoką. V. Lipmanas du kartus (1958 ir 1962 m.) laimėjo Pulicerio premiją už laikraščio rubriką pavadinimu „Šiandien ir rytoj“ (*„Today and Tomorrow“*).

## Bibliografija
* ''A Preface to Politics'' (1913 m.)
* *Drift and Mastery* (1914 m.)
* ''The Stakes of Diplomacy'' (1915 m.)
* ''The Political Scene'' (1919 m.)
* ''Liberty and the News'' (1920 m.)
* *Public Opinion* (1922 m.)
* *The Phantom Public* (1925 m.)
* *Men of Destiny* (1927 m.)
* *American Inquisitors* (1928 m.)
* *A Preface to Morals* (1929 m.)
* *Interpretations 1931–1932* (1932 m.)
* *The Method of Freedom* (1934 m.)
* *The New Imperative* (1935 m.)
* *Interpretations 1933–1935* (1936 m.)
* *The Good Society* (1937 m.)
* *U.S. Foreign Policy: Shield of the Republic* (1943 m.)
* *U.S. War Aims* (1944 m.)
* *The Cold War* (1947 m.)
* *Essays in the Public Philosophy* (1955 m.)

## Nuorodos
* Volteris Lipmanas ''Men of Destiny'' (1927 m.) 
* Biografija su darbų ištraukomis
Sen Svaja

**„Sen Svaja“** – lietuvių eksperimentinio postfolkloro grupė iš Vilniaus, įsikūrusi 2010 m. Senąsias lietuvių liaudies melodijas ir sutartines grupė praturtina rytų, slaviškais ir džiazo elementais. Kuriamos muzikos žanrai varijuoja nuo eksperimentinio neofolkloro iki meditacinio atspalvio muzikos.

Grupės pavadinimas kilęs iš prūsų kalbos frazės *sen swajjais* ir reiškia 'su savais'. Šia prasme sujungdami baltų bei kitų kultūrų tradicijas ir muzikinį skambesį, atlikėjai tiki, kad „savas“, yra nebūtinai vien tas, kuris yra šalia, bet ir tas „kitas“, kurį paverti savu.

## Diskografija
* *Laumių lopšinė* (2015 m.)
* *Kraitis iš pelkės* (2018 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* YouTube kanalas
* BandCamp puslapis
Kęstutis Lančinskas

**Kęstutis Lančinskas** (g. 1967 m. lapkričio 24 d.) – Lietuvos teisininkas.

## Biografija
1992 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1990–1991 m. VRM Tardymo valdybos tardytojas. 1991–1992 m. Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato Organizuoto nusikalstamumo tyrimo skyriaus inspektorius, 1992 m. – komisariato Kriminalinės policijos valdybos Ypatingai svarbių bylų tyrimo skyriaus 1-ojo poskyrio inspektorius.

1992–1998 m. LR užsienio reikalų ministerijos Konsulinio departamento 1-asis sekretorius, Lietuvos Respublikos ambasados Latvijoje 1-asis sekretorius, Lietuvos Respublikos ambasados Izraelyje 1-asis sekretorius.

1998–1999 m. Policijos departamento prie VRM Referentų tarnybos komisaras. 1999–2001 m. dirbo departamento prie VRM Tarptautinio bendradarbiavimo tarnybos komisaru, 2001–2004 m. – departamento prie VRM Tarptautinio bendradarbiavimo ir Europos integracijos tarnybos vyresniuoju komisaru, 2004–2005 m. – departamento prie VRM Tarptautinio bendradarbiavimo valdybos viršininku. 2005–2009 m. Lietuvos policijos generalinio komisaro pavaduotojas.

2009–2016 m. Vilniaus apskrities vyriausiojo policijos komisariato viršininkas.

2016–2019 m. Europos Sąjungos patariamosios misijos Ukrainoje vadovas.

Nuo 2020 m. Ministrės pirmininkės Ingridos Šimonytės patarėjas nacionalinio saugumo klausimais.

## Šaltiniai
Sigitas Mecelica

**Sigitas Mecelica** (g. 1958 m. rugsėjo 12 d. Narvydžiuose, Utenos rajonas) – Lietuvos teisininkas, Lietuvos žaliųjų partijos pirmininko pavaduotojas.

## Biografija
1996 m. baigė Lietuvos policijos akademijos kriminalinės policijos specializacijos magistrantūrą ir įgijo policijos ir vidaus reikalų įstaigų valdininko kvalifikaciją bei teisės magistro laipsnį.

1990–1991 m. dirbo milicijos, 1991–1999 m. – policijos pareigūnu. 1999–2001 m. Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato Viešosios policijos vyresnysis komisaras. 2001–2005 m. Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato viršininko pavaduotojas, 2005–2008 m. – komisariato viršininkas. 2009–2012 m. Vilniaus apskrities vyriausiojo policijos komisariato viršininko pavaduotojas.
2013–2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo Pirmininko sekretoriato vadovo pavaduotojas. Nuo 2016 m. dirba VšĮ „Žaliosios politikos institutas“.

Nuo 2019 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.

Aktyviai dalyvauja politinėje veikloje, yra Lietuvos žaliųjų partijos pirmininko pavaduotojas, eina partijos Valdybos ir Tarybos nario pareigas.

## Šaltiniai
Rytų blokas

**Rytų blokas** arba **komunistinis blokas** – sąvoka, vartojama apibūdinti Sovietų Sąjungą ir jos Rytų ir Vidurio Europos satelitines valstybes. Dauguma šių valstybių buvo Varšuvos pakto narės, o kai kurios vėliau pradėjo vykdyti vis labiau nuo sovietų nepriklausomą politiką. Rytų blokui taip pat kartais priskirtos Sovietų Sąjungos sąjungininkės ne Europoje. 

Pagrindinėmis Rytų bloko narėmis buvo laikomos Sovietų Sąjunga, Rytų Vokietija, Lenkija, Vengrija, Bulgarija, Čekoslovakija, Rumunija. Jugoslavija ir, vėliau, Albanija buvo faktiškai nepriklausomos, tačiau dažniausiai taip pat priskiriamos prie Rytų bloko.

## Šaltiniai
Harold Macmillan

**Morisas Haroldas Makmilanas** (, 1894 m. vasario 10 d. – 1986 m. gruodžio 29 d.) – britų politikas, 1957–1963 m. Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas.

Politikas buvo žinomas kaip pragmatiška, sąmojinga ir šaltakraujiška asmenybė. H. Makmilanas buvo žinomas jau prieš Antrąjį pasaulinį karą kaip Torių partijos radikalas bei „nuolaidžiavimo politikos“ priešininkas. Į politikos aukštumas H. Makmilanas pateko kaip buvusio Jungtinės Karalystės premjero Vinstono Čerčilio statytinis. Kol H. Makmilanas ėjo premjero pareigas, gyvenimo lygis Jungtinėje Karalystėje pamažu augo dėl įvairių socialinių reformų – tarp jų buvo ir 1956 m. švaraus oro aktas, 1957 m. gyvenamųjų namų aktas, 1960 m. biurų aktas bei triukšmo sumažinimo aktas, 1961 m. fabrikų aktas bei pensijų sistemos pakeitimas.
Bernard Baruch

**Bernardas Manesas Barukas ** (*Bernard Mannes Baruch*, 1870 m. rugpjūčio 19 d. Kemdene – 1965 m. birželio 20 d. Niujorke) – JAV finansininkas, fondų biržos spekuliantas, žymus valstybės veikėjas bei politikų konsultantas. Po savo sėkmės versle, B. Barukas vėliau dirbo JAV prezidentų Vudro Vilsono ir Franklino Ruzvelto patarėju ekonominiais klausimais. Jis laikomas pirmuoju žmogumi, pavartojusiu terminą „Šaltasis karas“, siekdamas apibūdinti XX a. konfliktus tarp JAV ir Tarybų Sąjungos.

## Bibliografija
* Bernard M. Baruch *Baruch: My Own Story* (1957 m.)
* Bernard M. Baruch; *The Making of the Reparation and Economic Sections of the Treaty* (1920 m.)
* Bernard M. Baruch; *American Industry in War: A Report of the War Industries Board (March 1921)* (1941 m.)

## Nuorodos
* Bernardo Baruko portretas 
* Bernardas Barukas – žydų virtualioji biblioteka 
* Bernardo Baruko įkvėpimo suolelis
Balta varna

**Balta varna** – metafora, kuria apibūdinamas nuo žmonių grupės besiskiriantis individas. Jis pasižymi kitokiomis vertybėmis, pasaulėžiūra, elgesio ar išvaizdos bruožais nuo aplinkinių, todėl šių yra vertinamas įtariai, gali susilaukti jų paniekos, nesupratingumo. Balta varna yra nepritapimo, kitoniškumo simbolis, siejamas su kančia dėl aplinkinių nesupratingumo, nesaugumo. Ši metafora kilo nuo to, kad gamtoje baltos varnos pasitaiko labai retai – tik turinčios albinizmo mutaciją. Dėl tokios savo išvaizdos šios varnos turi didesnę tikimybę tapti plėšrūnų grobiu.

## Juoda avis
Daugelyje kitų Europos kalbų, vietoje baltos varnos naudojama juodos avies metafora. Ji kilo nuo to, kad juodos avys, kurių juoda vilnos spalva yra recesyvinis ir retai pasitaikantis bruožas, būdavo nepageidaujamos kaimenėje kaip komerciškai nenaudingos. Dėl to dažniausiai juodi ėriukai būdavo papjaunami, o nesuprantant jų atsiradimo priežasties, laikyti velnio įsikūnijimu. Pabrėžtina, kad posakis „juoda avis“ turi labiau negatyvią, atstumiančią reikšmę nei metafora „balta varna“ lietuvių ar rusų kalbose. Juoda avimi vadinti iš tos giminės kilę nusikaltėliai, išdavikai, giminei priešingas politines, kultūrines pažiūras turintys jos nariai.

Psichologijoje baltos varnos (juodos avies) efektu vadinamas socialinis bruožas labiau teigiamai vertinti savos grupės narius nei grupei nepriklausančius narius. Šio efekto pavyzdys yra Hanso Kristiano Andereseno pasaka „Bjaurusis ančiukas“.

## Taip pat skaitykite
* Atpirkimo ožys
* Nonkonformizmas
George F. Kennan

**Džordžas Frostas Kenanas** (*George Frost Kennan*, 1904 m. vasario 16 d. – 2005 m. kovo 17 d.) buvo JAV diplomatas, politologas ir istorikas. Dž. F. Kenanas geriausiai yra žinomas kaip „varžymo politikos tėvas“ bei svarbi figūra Šaltojo karo pradžioje. Jis taip pat rašė istorinius veikalus apie santykius tarp Rusijos ir Vakarų pasaulio.

Penktojo dešimtmečio pabaigoje Dž. Kenano veikalai įkvėpė Trumeno doktriną, po kurios jis tapo viena ryškiausių figūrų Šaltojo karo istorijoje. Jo 1946 m. parašytoje "Ilgoje Telegramoje" buvo teigiama, jog TSRS režimas sparčiai plečiasi ir tai reikia kuo skubiau sustabdyti regionuose, kurie yra strategiškai svarbūs Jungtinėms Amerikos Valstijoms. Dž. Kenanas taip pat buvo vienas pagrindinių Maršalo plano iniciatorių.

## Šaltiniai