Maskvos apgultis (1368)

**Maskvos apgultis** – 1368 m. lapkričio pabaigoje vykusi trumpalaikė nesėkminga Maskvos miesto ir tvirtovės (Kremliaus) apgultis, kurią vykdė LDK ir Tverės kunigaikštystės kariuomenės.1368 m. Maskvos apgultis yra 1368 m. rudenį surengto Pirmojo Algirdo žygio į Maskvą dalis, mėginimas išnaudoti lapkričio 21 d. įvykusio Trostnos mūšio sėkmę ir galutinai nugalėti Maskvos pajėgas.

## Priešistorė
1368 m. Maskvos didysis kunigaikštis Dmitrijus Donietis įsiveržė į Tverės kunigaikštystę. Tverės kunigaikštis Michailas pabėgo į LDK. Jo prašymu Algirdas surengė atsakomąjį žygį į Maskvą. Prie šių pajėgų prisijungė ir Smolenskas. Žygiui pasirinktas ne tradicinis kelias iš pietvakarių, o iš šiaurės vakarų.

Algirdas neatsiuntė perspėjimo apie karo paskelbimą, o Dmitrijus apie puolimą sužinojo tik kai Lietuvos pajėgos persikėlė per Gžatį (), upę apie 150 km į vakarus nuo Maskvos arba joms būnant dar arčiau – apie 120 km. nuo Maskvos, t. y. dviejų dienų žygio atstumu. Netikėtai užkluptam Maskvos kunigaikščiui Dmitrijui Doniečiui pavyko išsiųsti tik sargybos pulką, sudarytą iš Maskvos, 1301 m. maskvėnų užimtos Kolomnos ir iš prieš 4 metus prie Maskvos prijungto Dmitrovo pajėgų. Kai kurie rusų autoriai, nurodydami į mišrią šių pajėgų sudėtį, teigia, kad Dmitrijus visgi turėjo pakankamai laiko surinkti pajėgas.

Dmitrijus įsakė „išsiųsti laiškus į visus savo miestus, kviesdamas atvykti su visa kariauna“ (). Jungtinėms pajėgoms vadovavo vaivados Dmitrijus Mininas () ir Akinfas Šuba (). Žygio metu Lietuvos pajėgos sumušė Starodubo kunigaikštystės pajėgas, vadovaujamas Semioo Krapivos (), užėmė Obolenską, kur žuvo vietinis kunigaikštis Konstantinas (), o lapkričio 21 d. prie Trostnos upės sumušė jų sustabdyti pasiųstą paskubomis surinktą maskvėnų pulką. Šiame mūšyje žuvo visi jame dalyvavę maskvėnų pajėgų vadai, bajorai ir kunigaikščiai. Po pralaimėjimo prie Trostnos Maskvos kunigaikštis Dmitrijus kartu su kunigaikščiu Vladimiru Andrejevičiumi ir Maskvos metropolitu Aleksejimi užsidarė Maskvos Kremliuje. Kai kur nurodoma, kad maskvėnai patys sudegino miestą.

## Mūšio eiga
Iš belaisvių sužinojęs, kad maskvėnai nespėjo sukoncentruoti pajėgų, Algirdas pratęsė puolimą ir po keleto dienų nuo Trostnos mūšio Lietuvos kariuomenė užėmė Maskvos miestą ir apsupo Kremlių. Tiksli apsiausties data metraštyje nenurodyta, nurodoma tik trukmė – „*tris dienas ir tris naktis*“. Lietuvos pajėgos gerai įtvirtintos tvirtovės nešturmavo, plėšikavo apylinkėse. Po trijų dienų apsiausties Algirdas, gavęs pranešimą apie į Lietuvą įsiveržusias kryžiuočių pajėgas, įsakė apsiaustį nutraukti ir grįžti namo.

## Pasekmės
Pasinaudoję lietuvių atsitraukimu Maskvos kunigaikščiai surengė atsakomąjį žygį: kunigaikščio Vladimiro Andrejevičiaus vadovaujamos pajėgos nusiaubė Smolensko ir Briansko žemes. Vladimirui pavyko užimti Trubčevską, sudeginti Starodubo ir Seversko Naugardo apylinkes, tačiau matydamas, kad šių teritorijų išlaikyti nepavyks, jis atsitraukė į Maskvą.

1368 m. Algirdo žygio į Maskvą išdavoje Maskvos kunigaikštis Dmitrijus atsisakė mėginimų kištis į Tverės vidaus reikalus. Į Tverę sugrįžo iš ten išvarytas Lietuvos sąjungininkas kunigaikštis Michailas, jam buvo išduotas nepaklusnus vasalas Jeremija. Tverės ir Maskvos ginčytinos teritorijos atiteko Tverei. 

Kai kurie rusų autoriai teigia, kad šio žygio išdavoje Algirdo sūnus Dmitrijus tapo Briansko kunigaikščiu, nors kitur nurodoma, kad jis Brianską valdė nuo 1356 m. Maskvos kunigaikštis Dmitrijus analogišką puolimą prieš Tverę pakartojo po 2 metų, 1370 m., kurio metu Michailas vėl pabėgo į Lietuvą, o Algirdas surengė naują žygį į Maskvą.

## Išnašos

## Literatūra
* Gudavičius, E, Lietuvos istorija nuo seniausių laikų iki 1569 m.
* Каменцева, Е. И., Устюгов, Н. В., Русская метрология, Москва, 1975.
* Полное собрание русских летописей, изданное по высочайшему повелению Археографическою комиссиею. Т. 8: VII. Продолжение Летописи по Воскресенскому списку. Санкт-Петербург: Археогр. комис., 1841-____. 1859.
* *Разин Е. А*. История военного искусства, в 3-х т.: Том 1. История военного искусства XXXI в. до н. э. – VI в. н. э. – СПб.: ООО «Издательство Полигон»; 1999. – 560 с.  (XXXI в. до н. э. – VI в. н. э.). .
* Поход объединенных литовских и смоленских войск на Москву
* *Хоруженко О.* Первая Литовщина» в летописной статье 1368 г. // Istorijos šaltinių tyrimai. – Vilnius: LII leidykla, 2010. – Т. 2. – p. 33—41.