open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ali

**Ali**, visas vardas ***Ali ibn Abi Talibas*** (; g. 601 m. rugsėjo 20 d. – m. 661 m. sausio 27 d.) – ketvirtasis teisingasis (*rašid*) kalifas (656–661 m.), pranašo Mahometo pusbrolis ir jo dukters Fatimos vyras. Vienas pirmųjų priėmusiųjų islamą. Šiitai Ali laiko tiesioginiu Mahometo valdžios ir jo pranašiškos veiklos paveldėtoju, pirmuoju imamu ir garbina jį kaip šventąjį.
 
Laikoma, kad Ali gimė Mekoje, toje vietoje, kur dabar Kaabos šventykla. Jo tėvas buvo Abu Talibas iš įtakingo Banu Hašim kuraišitų klano. Augo vienuose namuose su Mahometu. Šiam gavus dieviškąjį apreiškimą, Ali buvo pirmasis vyras, priėmęs islamą (tuomet jam buvo 12 metų), ir antrasis žmogus (po Mahometo žmonos Chadidžos bint Chuvailid). Netrukus po Mahometo atliko hidžrą į Mediną. Ten buvo atkaklus Mahometo šalininkas, padėjo jam kovose. Vedė kovas puldinėjant karavanus iš Mekos bei ginant augančią musulmonų bendruomenę. 656 m. nužudžius kalifą Usmaną, Mahometo bendražygiai Ali išrinko trečiuoju Arabų kalifato kalifu. Jo valdymo metais kilo pirmasis pilietinis karas (pirmoji fitna), kuomet prieš Ali sukilo Omejadų klano kalifas Muavija I iš Sirijos ir Mahometo trečioji žmona Aiša bint Abu Bakr su kitais iš Medinos. Ali sostinė buvo jo rėmėjų Kufa Irake. Ali kariuomenė 656 m. įveikė Aišą su jos rėmėjais taip vadinamajame Kupranugario mūšyje prie Basros. Ali ir Muavijos pajėgos 657 m. susitiko Sifino mūšyje (prie dab. Rakos) ir buvo nuspręsta derėtis dėl valdžios. Ali autoritetas smuko, prieš jį Irake sukilo charidžitai.

661 m. Ali buvo užpultas besimeldžiantis mečetėje Kufoje charidžitų žudiko ir po dviejų dienų mirė. Jis buvo palaidotas nežinomoje vietoje dykumoje. Pagal islamo tradiciją, vėliau jo kapavietę atrado kalifas Harūnas ar Rašidas ir toje vietoje pastatė Imamo Ali mečetę (Nadžafas). Po jo mirties visa valdžia kalifate perėjo Muavijai I, Ali sūnui Hasanui atsisakius pretenduoti į kalifo postą. Ali islamo kultūroje laikomas drąsos, išminties, tikėjimo įsikūnijimu, vertinamas už ištikimybę Mahometui, nuoširdumą, atlaidumą priešams. Todėl Ali itin svarbus mistiniame islame – sufizme. Sufijai save kildina iš Ali giminės. Tarp Ali sūnų buvo Huseinas ibn Ali, svarbus islamo istorijoje, ypač šiitiškoje tradicijoje.

## Šaltiniai

* Enciklopedija Britannica
Unapologetic

**Unapologetic** – septintasis studijinis Barbadoso kilmės atlikėjos Rihanna albumas, išleistas 2012 m. lapkričio 19 d. Albumas savo skambesiu primena atlikėjos ankstesniuosius albumus „Talk That Talk“ bei „Rated R“ – pagrindą sudaro pop ir R&B, tačiau nemažai dubstep, hiphopo, EDM ir regio elementų.

„Unapologetic“ suslaukė skirtingų kritikų įvertinimų. Vieni gyrė jį dėl įdomios muzikos, tačiau kiti peikė dainų žodžius bei skubotą darbą. Nepaisant to, albumas debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Rihanna albumu, pasiekusiu pirmąją vietą JAV. Taip pat albumas laimėjo „Grammy“ apdovanojimą už geriausią *urban* muzikos albumą. Singlas „Diamonds“ pasiekė pirmją vietą Jungtinėje Karalystėje ir JAV, tapdamas dvyliktuoju atlikėjos singlu, pasiekusiu pirmąją vietą.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Duška

**Duška** () – 2007 m. sukurta komiška drama. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sergejus Makoveckis – Duška
* Gene Bervoets – Bobas
* Sylvia Hoeks – Bobo mergina
* Leonidas Vlasovas
* Valerijus Demčenka
* Borisas Charitonovas

## Turinys

Scenarijų autorius Bobas, dalyvaudamas viename kino festivalyje Rusijoje, susipažįsta su vyriškiu, filme vadinamu Duška (rus. „Meilus“), ir lyg tarp kitko pakviečia jį į svečius. Praėjus kuriam laikui Duška pasirodo prie jo namų Amsterdame durų, tačiau Bobas niekaip negali atsiminti kas jis toks ir iš kur atsirado. Blogiausia, kad Duška atvyko netinkamu laiku, nes vienišius Bobas, įsimylėjęs jauną merginą, kaip tik mėgina su ja suartėti. Jis visokiai būdais mėgina atsikratyti nekviestu svečiu, tačiau tai padaryti ne taip lengva...
Ji žudė ekstazėje

**Ji žudė ekstazėje** () – 1971 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas eksploatacinis siaubo filmas, vienas geriausiai žinomų ir vertinamų jo darbų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Soledad Miranda – misis Džonson (titruose pažymėta kaip Susann Korda)
* Fred Williams – daktaras Džonsonas
* Paul Muller – daktaras Franklinas Hjustonas
* Howard Vernon – profesorius Džonatanas Valkeris
* Ewa Stromberg – daktarė Krauford
* Horst Tappert – inspektorius 

## Turinys

Daktaras Džonsonas slapta nuo kolegų eksperimentavo su žmogaus embrionais, tačiau ši jo paslaptis netruko išaiškėti. Iš keturių kompetentingų kolegų sudaryta komisija uždraudė jam toliau verstis profesine veikla ir Džonsonas, negalėdamas pakelti tokio sprendimo, pasirinko savižudybę. Jo žmona, nedvejodama nusprendžia atkeršyti: pradžioje jos vyrą teisusius daktarus suvilioti, o paskui nužudyti...
Birštono mineraliniai vandenys

**Birštono mineraliniai vandenys ir Ko**, UAB – seniausia mineralinio vandens gamintoja Lietuvoje, kuri nuo 1924 metų užsiima mineralinio vandens gavyba ir jo išpilstymu į butelius, Birštone.

Dabartiniu metu gaminami trijų rūšių lietuviškos kilmės natūralūs mineraliniai vandenys: „Vytautas“, „Birutė“, „Akvilė“, pagal rinkų poreikius gaminama Private Label produkcija.
Produkcija eksportuojama į 14 šalių: Latviją, Estiją, Lenkiją, Čekiją, Vokietiją, Belgiją, Daniją, Angliją, Airiją, Norvegiją, JAV, Kazachstaną, Ukrainą, Jemeną.

## Prekiniai ženklai
Geriausiai žinomi įmonės prekiniai ženklai – tai šaltinių „Vytautas“, „Birutė“ ir „Akvilė“ vanduo.

**Vytautas** – aukštos mineralizacijos natūralus mineralinis vanduo, išpilstomas į butelius nuo 1924 metų Birštone.

**Birutė** – vidutinės mineralizacijos natūralus mineralinis vanduo, išpilstomas į butelius nuo 1924 metų Birštone.

**Akvilė** – 0 nitratų turintis bei natūraliai šarminis vanduo (pH – 8,0).

## Parodos
Įmonė dalyvauja tarptautinėse parodose:

**2014 metais**
* Korea Food Expo (Seulas, Pietų Korėja)
* PLMA International (Amsterdamas, Olandija)
* WORLDFOOD Kazachstan (Almata, Kazachstanas)
* SIAL MIDDLE EAST 2014 (Abu Dabis, Jungtiniai Arabų Emiratai)
* Food Week Uzbekistan (Taškentas, Uzbekistanas)
* POLAGRA FOOD (Poznanė, Lenkija)
**2015 metais**
* WorldFood Warsaw (Varšuva, Lenkija)
* IFE London (Londonas, Jungtinė Karalystė)
* SIAL China (Šanchajus, Kinija)
* PLMA International (Amsterdamas, Olandija)
* Foodex Japan (Tokijas, Japonija)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Sweedish Chamber of Commerce in Lithuania
* Norvegian - Lithuanian Chamber of Commerce  
* BMV derasi su antru pagal dydį Kinijos prekybos tinklu
Antroji žmona (filmas)

**Antroji žmona** () – 1998 m. Italijoje skurtas filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Maria Grazia Cucinotta – Ana
* Lazar Ristovski – Fosko
* Giorgio Noe – Livijus
* Jessica Auriemma – Santina
* Patrizia Corti – Fernanda 

## Turinys

Šeštojo dešimtmečio Italija. Ana, vieniša motina, auginanti mažametę dukterį Santiną, išteka už vyresnio sunkvežimio vairuotojo Fosko, turinčio 16-metį sūnų Livijų. Mokykloje besimokantis vaikinas netrunka įsimylėti savo pamotės, nekreipdamas dėmesio į aplink besisukančią bendraamžes.

Po kurio laiko Fosko suimamas, apkaltinus jį su draugais plėšiant apleistus kapus. Tėvui atsidūrus kalėjime, tarp Livijo ir Anos užsimezga laimingos pabaigos negalintis turėti romanas, apie kurį jis sužino atsidūręs laisvėje. Filmo pabaigoje, praėjus keliolikai metų, Livijus veda Santiną...
Shirley Eaton

**Širlė Yton** (, g. 1937 m. sausio 12 d. Edžvere, Londone, Anglijoje) – Didžiosios Britanijos aktorė, 1960-ųjų sekso simbolis.

## Biografija
Širlė gimė Edžvere, viename Londono rajonų, mokėsi „Roe Green“ ir „Tylers Croft“ mokyklose bei iki 16 metų – „Aida Foster“ teatro mokykloje. 1949 m., būdama 12, ji debiutavo teatre, pjesėje „Set to Parents“, po metų – „Let‘s Make an Opera“.

1951 m. ji gavo pirmąjį vaidmenį televizijoje, o 1954 m. Vestendo spektaklyje „Going to Town“.

Pradėjusi filmuotis kine, Širlė vaidino komedijose: „Doctor in the House“(1954), „The Love Match“ (1955), o sėkmingai klostantis karjerai – filmuose „Panic in the Parlor“ (1956), „Three Men in a Boat“ (1956), „Your Past Is Showing“ (1957) ir „Doctor at Large“ (1957) bei sukūrė vaidmenis trijose detektyvinio serialo „Šventasis“ serijose.

6 dešimtmetyje ji vaidino „The Prince Of Wales“ teatre Londone, varjetė ir TV šou, kuriuose demonstravo savo dainininkės bei šokėjos sugebėjimus.

1964 m. Širlė sukūrė savo žymiausią vaidmenį – Jill Masterson bondiados filme „Auksapirštis“. Nors herojė mirė jau 16-ąją juostos minutę, būtent dėl šios scenos ji buvo labiau įsimintina negu pagrindinė Bondo mergina Pussy Galore (aktorė Honor Blackman).

Šis vaidmuo suteikė naują postūmį jos karjerai ir naujus vaidmenis: „Rhino!“ (1964), „Ten Little Indians“ (1965) pagal Agatha Christie romaną, „Around the World Under the Sea“ (1966), komedija „Eight on the Lam“ (1967).

Paskutiniuoju Širlės filmu tapo fantastinė nuotykių juosta „Rio 70“.

## Asmeninis gyvenimas
1957 m. Širlė ištekėjo už Colino Lentono Rowe, su kuriuo buvo susituokę iki pat jo mirties 1994 m. Jie susilaukė 2 vaikų: Granto ir Jasono. Būtent dėl šeimos Širlė 1969 m. paliko kiną: „– Karjera yra karjera, bet motina esi visą gyvenimą“, – sakė ji 1999 m. interviu žurnalui „Starlog“.

Tai pačiais metais ji išleido autobiografinę knygą „Golden Girl“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Homo Eroticus

**Homo eroticus** – 1971 m. itališka erotinė komedija.

## Siužetas

Mikelė Kanarita priverstas sprukti iš Sicilijos į Bergamą nuo įtūžusių vyrų, su kurių žmonomis ar draugėmis jis turėjo trumpalaikius romanus. Pagal dėdės rekomendaciją jis susiranda šio pažįstamą Tano Fičerą, kurio padedamas įsidarbina tarnu turtingoje Lampuganių šeimoje. netrukus pasklinda gandas, kad Mikelė yra neeilinių seksualinių sugebėjimų, nes turi neįprastą „defektą“ – tris kiaušides. Netrukus jis tampa šeimininkės Koko, o vėliau – ir jos draugių meilužiu. Ilgainiui Mikelė įgauna vis daugiau pasitikėjimo savimi, jis palieka Lampuganius ir persikelia pas Koko draugę, turtingą verslininkę Karlą, kuri patiki jam vienos iš savo įmonių valdymą. Tačiau net ir gavęs galimybę įsilieti į aukštuomenę, Mikelė negali liautis lakstyti paskui kitas moteris. Sužinojusi apie neištikimybę, Karla jį išveja iš namų, tačiau čia jo nesėkmės tik prasideda: sekso metu miršta kilminga meilužė Agnesnė, o Tano Fičera pradeda jo medžioklę, sužinojęs, kad Mikelė permiegojo ir su jo dukra...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Lando Buzzanca – Mikelė Kanarita
* Rossana Podesta – Koko Lampugani
* Luciano Salce – Achilė Lampugani
* Adriana Asti – Agnesė Treskori
* Bernard Blier – gydytojas Mezinis
* Ira Von Furstenberg – Mezinio žmona
* Sylva Koscina – Karla
* Michele Cimarosa – Tano Fičera
* Simonetta Stefanelli – Tano duktė
* Femi Benussi
* Paola Tedesco
* Brigitte Skay
* Angela Luce
Sojana

**Sojana** () – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Kulojaus kairysis intakas. Prasideda susiliejus Kepinos ir Kotugos upėms, teka į šiaurės rytus Baltosios jūros–Kulojaus plynaukšte. Įteka į Kulojų 54 km nuo jo žiočių.

Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla tarp rugsėjo ir lapkričio, atitirpsta gegužę. Aukštupio baseine yra deimantų telkinių. Dalis baseino saugoma Sojanos draustinyje.

Seniau upė naudota medienos plukdymui, prie žiočių veikė žuvies perdirbimo gamykla.

## Šaltiniai
Pokšenga

**Pokšenga** () – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Pinegos kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda Pinegos rajone, teka daugiausia į šiaurės rytus miškingomis vietovėmis.

Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla tarp spalio ir lapkričio, atitirpsta balandį–gegužę. Potvynis trunka nuo gegužės iki birželio. Pakrantės retai gyvenamos.

Seniau upė naudota medienos plukdymui.

## Šaltiniai
Uftiuga (Šiaurinė Dvina)

**Uftiuga** () – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Šiaurinės Dvinos dešinysis intakas. Prasideda Mezenės, Šiaurinės Dvinos ir Vyčegdos vandenskyroje, teka daugiausia į pietvakarius miškingomis vietovėmis.

Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla spalio antroje pusėje arba lapkritį, atitirpsta balandžio gale arba gegužės pirmoje pusėje.

Seniau naudota miško plukdymui.

## Šaltiniai
Uftiuga

**Uftiuga** () – keletas upių šiaurės Rusijoje:

* Uftiuga – Šiaurinės Dvinos intakas;
* Uftiuga – Suchonos intakas;
* Uftiuga – Kokšengos intakas;
* Uftiuga – Kubenos ežero intakas.
Uftiuga (Kubena)

**Uftiuga** () – upė Rusijoje, Vologdos srityje, priklauso Šiaurinės Dvinos baseinui. Prasideda į pietvakarius nuo Vožegos gyvenvietės, teka į pietus. Įteka į šiaurės vakarinę Kubenos ežero dalį. Žemupyje pakrantės pelkėtos, gausu senvagių.

## Šaltiniai
Lina Romay

**Lina Romei** (; 1954 m. birželio 25 d. Barselona – 2012 m. vasario 15 d. Malaga) – Ispanijos aktorė ir režisierė, žinoma dėl savo ilgamečio bendradarbiavimo su Jesus Franco. Jos sceninis pseudonimas – pagal vieną 1940-ųjų džiazo atlikėjos pavardę.

## Biografija
Romei gimė Katalonijos sostinėje Barselonoje. Baigusi mokyklą, ji pradėjo studijuoti metus ir ištekėjo už aktoriaus bei fotografo Raymond Hardy. 1970-ųjų pradžioje Romei susipažino su režisieriumi Jesus Franco ir tapo pagrindine jo filmų aktore. Netrukus ji išsiskyrė su Hardy ir tapo Franco gyvenimo palydove. 

Debiutavusi 1972 m. juostoje „La Maldicion de Frankenstein“, per savo karjerą Romei sukūrė daugiau kaip 100 vaidmenų vien Franko filmuose, kuriuose dažnai buvo balansuojama ties pornografijos riba. Be to, ji dirbo kaip scenaristė, prodiuserė, vėliau – ir kaip režisierė, tačiau dėl nuolatinio bendradarbiavimo su Franko bei jo filmų reputacijos nesulaukė kitų režisierių dėmesio ir rimtų vaidmenų.

Nepaisant ilgametės partnerystės su Franko tiek ekrane, tiek asmeniniame gyvenime, Romei už jo ištekėjo tik 2008 m.

2012 m., sulaukusi 57, ji mirė nuo vėžio.

## Dalinė filmografija
* 1972 m. – „Frankenšteino prakeiksmas“ ..... Esmeralda
* 1974 m. – „Malonumas trims“ ..... Adelė
* 1974 m. – „Egzorcistė Lorna“ ..... Linda
* 1975 m. – „Barbed Wire Dolls“
* 1975 m. – „Vampyrė“ ..... grafienė Irina
* 1976 m. – „Džekas Skerdikas“ ..... Marika Sventeson
* 1977 m. – „Vergės“ ..... princesė Arminda
* 1977 m. – „Ilsa, nuožmioji prižiūrėtoja“ ..... Juana
* 1978 m. – „Nedoros moterys“ ..... Margarita
* 1979 m. – „Erotinė simfonija“ ..... Martina de Bresak
* 1983 m. – „Malonumo šūksniai“ ..... Džulija
* 2005 m. – „Moteris gyvatė“ ..... van Helsing
* 2010 m. – „Paula-Paula“ ..... inspektorė Alma Pereira

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Mechrenga

**Mechrenga** () – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Jemcos dešinysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda Šiaurinės Dvinos ir Onegos vandenskyroje, Plesecko rajone. Teka daugiausia į šiaurę, aukštupyje prateka ežerų virtinę. Vaga vinguriuoja. Įteka į Jemcą į pietus nuo Pogosto.

Didžiausi intakai – Šorda, Puksa (kairieji), Miagdoma (dešinysis).

Upė minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla lapkritį, atitirpsta balandžio gale arba gegužę. Mechrengos baseine paplitę karstiniai reiškiniai.

## Šaltiniai
Viledė

**Viledė** () – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Vyčegdos kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda netoli Komijos sienos. Aukštupyje teka greita tėkme, miškingomis vietomis, pradžioje į rytus, vėliau – į šiaurę (vagos plotis iki 20 m). Vėliau teka į vakarus, pietvakarius, pietus; vaga išplatėja iki 40 m, salpa – iki 1 km. Žemupyje Viledė pasuka į šiaurės vakarus (vaga iki 80 m, vietomis – iki 150 m). Įteka į Vyčegdą netoli Viledės gyvenvietės.

Didžiausias intakas – Didžioji Ochta (kairysis).

Nepastoviai laivuojama iki Narčiugo žiočių. Prie Viledės yra Ilinsko Podomskojės gyvenvietė.

## Šaltiniai
Bobby Solo

**Bobby Solo** (tikrasis vardas *Roberto Satti*; g. 1945 m. kovo 18 d. Romoje) – italų dainininkas.

1963 metais jis įrašė debiutinį singlą su dainomis „Ora che sei già una donna“ ir „Valeria“. Po metų atlikėjas debiutavo Italijos Sanremo festivalyje su daina „Una lacrima sul viso“, tačiau buvo diskvalifikuotas. Kiek vėliau kūrinys tapo pasauliniu hitu. 1965 m. Bobby Solo su kūriniu „Se piangi, se ridi“ laimėjo Sanremo festivalį. Su nugalėjusia daina jis dalyvavo 1965 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, kuriame užėmė penktą vietą.

Paskutinį kartą atlikėjas Sanremo festivalyje dalyvavo 2003-aisiais su kūriniu „Non si cresce mai“.

## Dalyvavimas [[Sanremo festivalis|Sanremo festivalyje]]
# 1964 *Una lacrima sul viso* – su Frankie Laine
# 1965 *Se piangi se ridi* – su New Christy Minstrels
# 1966 *Questa volta* – su The Yardbirds
# 1967 *Canta ragazzina* – su Connie Francis
# 1969 *Zingara* – su Iva Zanicchi
# 1970 *Romantico blues* – su Gigliola Cinquetti
# 1972 *Rimpianto*
# 1980 *Gelosia*
# 1981 *Non posso perderti*
# 1982 *Tu stai*
# 1984 *Ancora ti vorrei*
# 2003 *Non si cresce mai* Duett su Little Tony

## Nuorodos
* Oficiali svetainė – bobbysolo.com

|-
Kokšenga

**Kokšenga** () – upė Rusijoje, Archangelsko ir Vologdos srityse; Ustios kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda susiliejus Ilezos ir Kortiugos upėms netoli Ilezos gyvenvietės. Aukštupyje teka į pietvakarius (vagos plotis 30–40 m). Ties Tarnogskij Gorodoku pasuka į šiaurės vakarus, vaga išplatėja iki 50–60 m. Įteka į Ustią netoli jos santakos su Vaga.

Didžiausi intakai: Tarnoga, Uftiuga, Šebenga.

Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla spalį arba lapkritį, atitirpsta balandį.

Seniau naudota miško plukdymui.

## Šaltiniai
Lokčimas

**Lokčimas** arba ***Lekčimas*** (, ) – upė Rusijoje, Komijos Respublikoje; Vyčegdos kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda netoli Permės krašto ribos; Lokčimo aukštupiu kartais laikoma Badiu upė (ilgis su ja – 322 km). Aukštupyje daro didelę kilpą. o paskui teka daugiausia į šiaurės vakarus miškingomis vietomis. Įteka į Vyčegdą ties Ust Lokčimu.

Užšąla spalio pabaigoje arba lapkričio pradžioje, ledai tirpsta balandį. Upės mityba mišri, daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis.

Seniau upė naudota miško plukdymui. Laivuojama nuo Lopydino (153 km nuo žiočių).

## Šaltiniai
Nemas

**Nemas** () – upė Rusijoje, Komijos Respublikoje; Vyčegdos kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Aukštupyje teka į pietryčius, vėliau – į vakarus. Įteka į Vyčegdą 346 km nuo jos žiočių, ties Ust Nemu. Vaga vinguriuota, gausu protakų.

Didžiausi intakai: Kukju, Ynas (kairieji), Zakubanas (dešinysis).

Užšąla lapkritį, ledai tirpsta gegužę. Upės mityba mišri, daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis.

Seniau upė naudota miško plukdymui.

## Šaltiniai
Vesliana

**Vesliana** () reiškia upes šiaurės Rusijoje:

* Vesliana – Vymės intakas;
* Vesliana – Kamos intakas.
Lietuvos karalystė (1918)

**Lietuvos karalystė** () – trumpai gyvavusi konstitucinė monarchija, įkurta besibaigiant Pirmajam pasauliniam karui. Lietuvos karalystė, kuri, pasibaigus karui Rytų fronte, turėjo tapti *[[de facto]]* Vokietijos valstybės vasale, tačiau *de jure* nominaliai – nepriklausoma Rytų Europos monarchija. Lietuvos Taryba paskelbė Lietuvos nepriklausomybę 1918 m. vasario 16 d., tačiau negalėjo suformuoti vyriausybės, policijos ir kitų valstybinių institucijų dėl šalyje esančių vokiečių dalinių. Vokietijos imperija siūlė įvairius Lietuvos inkorporacijos į Prūsiją pasiūlymus. Lietuvos politikai priešinosi šiai idėjai vildamiesi išsaugoti šalies nepriklausomybę sukuriant atskirą konstitucinę monarchiją. 1918 m. birželio 4 d. jie balsavo dėl galimybės pasiūlyti Lietuvos sostą vokiečių tautybės Uracho kunigaikščiui Vilhelmui. Šis sutiko su pasiūlymu tų pačių metų liepą ir priėmė Mindaugo II vardą. Tačiau tapus aišku, kad kaizerinė Vokietija pralaimi Pirmąjį pasaulinį karą, Lietuvos Taryba 1918 m. lapkričio 2 d. suspendavo sprendimą pakviesti būsimą monarchą į Lietuvą taip galutinai užgesindami Mindaugo II karūnavimo, o kartu ir monarchijos šalyje viltis.

## Istorija

1917 m. gruodį, susirinkusi Lietuvos suvereniteto Taryba, vėliau – Valstybės Taryba, priėmė pirmąją Nepriklausomybės deklaraciją, kuri akcentavo „itin glaudžią Lietuvos ir Vokietijos valstybių sąjungą“. Vertinant tai, jog 1917 m. lapkritį absoliučią valdžią Rusijoje įgavę bolševikai ketino atkurti carinės imperijos ribas, Lietuvos gyventojai palankiai vertino pirmąją deklaraciją, tačiau A. Smetonai pranešus, jog realiai nepriklausoma Lietuva be Vokietijos globos yra neįsivaizduojama, pasitraukė dalis Tarybos narių.

## Karaliaus rinkimai

Apie daugiau, kaip tris mėnesius, Lietuvos rinktinį valdovą Vilhelmą Urachą išrinko Lietuvos Taryba Mindaugo II vardu.

## Respublika

1918 m. vasario 16-ąją, paskelbus antrąją Nepriklausomybės deklaraciją, vokiečius papiktino tai, kad antriniame variante nebebuvo iš viso užsiminta apie sąjungą su Vokietija, tačiau, vis dėlto, Berlynas buvo priverstas sutikti su šiomis sąlygomis dėl vis didėjančios vietinių gyventojų antipatijos, dėl nenoro tiesiogiai konfliktuoti su lietuviais bei Tarybų Rusijos ir Lenkijos pašonėje, ties Nemunu, įsikūrimo.

## Išnašos

## Šaltiniai
*
Taktika (metodas)

**Taktika** – veikimo kryptis, skirta įgyvendinti strategiją. Taktika yra žingsnių rinkinys kaip įgyvendinti strategiją. Veikimo kryptys gali įgalinti kitas veikimo kryptis. Pvz.,: viena iš taktikų, kuri įgyvendina rinkodaros strategiją (tokią kaip įmonės reklama), gali įgalinti arba padidinti kitos taktikos efektyvumą (tokios kaip tiesioginės pašto programos).

## Sistemos kūrimas
Sistemos kūrimo projektas taip pat yra veikimo kryptis. Taktikos prigimtis gali būti sistemos kūrimo įgyvendinimo strategija. Tai reiškia, jog papildomai prie kompanijos vizijos ir misijos, projekto kontekstas privalo apimti įgyvendinimo strategijos išraišką kartu su tikslais ir uždaviniais, kurie apibrėžia taktikas.
Giedrė Žickytė

**Giedrė Žickytė-Bajarūnienė** (g. 1980 m. liepos 1 d. Maskvoje) – kino režisierė, prodiuserė.

## Biografija
### Išsilavinimas
1998–2002 m. studijavo Vilniaus universiteto Žurnalistikos institute (bakalauro studijos), 2002–2004 m. – Lietuvos muzikos akademijos Teatro ir kino fakultete (aukštieji podiplominiai TV ir kino režisūros kursai), 2005–2007 m. – Vilniaus Dailės akademijos vaizduojamojo meno magistratūros studijos.

### Karjera
1998–2002 m. dirbo žurnalo „Cosmopolitan” fotosesijų režisiere. 2000 m. dirbo TV reportere LNK laidoje „Ryto ratas“, 2001 m. – TV žurnaliste LTV laidoje „Kultūros spąstai“, 2001 m. rudenį – muzikinio projekto Jaunimo teatre „Aida ir Aida“ atstove ryšiams su visuomene. 2002 m. dirbo atstove ryšiams su visuomene vasaros videostudijoje „Juodkrantė 2002”. 2003 m. – LRT laidos „Laida S“ režisierė. 2003–2004 m. – TV režisierė LRT laidoje „Ievos pievos“.

## Filmografija
* 2004 m. Vaidmuo (20 min.), režisūra, scenarijus
* 2005 m. Gimę nekalti (vaidybinis, 10 min.), režisūra
* 2006 m. Europa (dokumentinis), režisūra
* 2009 m. Baras (dokumentinis), režisūra. Apdovanotas „Sidabrine gerve“ 2009 m.
* 2011 m. Kaip mes žaidėme revoliuciją (dokumentinis), režisūra. Nominuotas „Sidabrinės gervės“ apdovanojimuose geriausio dokumentinio filmo kategorijoje
* 2011 m. Paskui saulę ir ožkas (dokumentinis), režisūra
* 2015 m. Meistras ir Tatjana (dokumentinis), režisūra, montažas. „2015 m. Sidabrinės gervės apdovanojimuose“ laimėjo geriausio montažo režisieriaus darbo, metų geriausio operatoriaus darbo, metų geriausio režisieriaus darbo ir metų geriausio ilgametražio dokumentinio kino filmo nominacijose
* 2016 m. I'm not from Here, režisūra, kartu su Maite Alberdi. Filmas pelnė Europos kino akademijos nominaciją už geriausią Europos trumpametražį filmą
* 2020 m. Šuolis („The Jump“; dokumentinis), režisūra. Pelnė 2020 m. Varšuvos kinofestivalio geriausio dokumentinio filmo apdovanojimą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb profilis
Baras (TV filmas)

„**Baras**“ – lietuviškas dokumentinis filmas apie menininką Artūrą Barysą, sukurtas 2009 m. Įvertintas „Sidabrinės gervės 2009“ apdovanojimu kaip geriausias TV filmas, taip pat dalyvavo Tarptautinio Vilniaus dokumentinių filmų festivalio konkursinėje programoje.

## Siužetas

Artūras Barysas, arba tiesiog Baras, – kino menininkas, aktorius, knygų ir muzikos įrašų kolekcionierius, avangardinės muzikos grupės lyderis, Vilniaus miesto gyventojas. Vieniems jis buvo paprasčiausias valkata, kitiems – laisvojo pasaulio ambasadorius, siųsdavęs įvairiausius ženklus – pradedant idėjomis, baigiant knygomis bei Vakaruose leistomis plokštelėmis.

Praėjus ketveriems metams po Baro mirties, filme susitinka jo draugai ir ieško atsakymo, kas buvo Baras ir koks šiandien jo mylimas miestas be jo.

## Kūrybinė grupė

* Režisierė – Giedrė Žickytė
* Operatorius – Audrius Kemežys
* Prodiuseriai – Tadas Patalavičius, Dagnė Vildžiūnaitė

## Nuorodos

* Apie filmą „Baras“
Holomorfinė funkcija

**Holomorfinė funkcija** matematikoje apibrėžia tokią kompleksinio argumento funkciją, kuri yra kompleksiškai diferencijuojama kiekviename argumento taške (griežčiau, – kiekvieno taško aplinkoje). Diferencijuojamumas kompleksine prasme iš esmės reiškia, kad tai yra glodi funkcija, be galo daug kartų diferencijuojama ir kad ją galima išskleisti Teiloro eilute bet kuriame taške.

Dažnai kaip sinonimas holomorfinei funkcijai naudojamas terminas analizinė funkcija. Tačiau pastarasis iš tiesų tai yra platesnis terminas, nes analizinė funkcija gali būti ir neapibrėžta kompleksinių skaičių aibėje. Arba jis gali būti naudojamas matricų teorijoje, apibrėžiant Teiloro eilute skleidžiamas funkcijas su matriciniais argumentais.

Holomorfinės funkcijos kartais vadinamos reguliariosiomis funkcijomis arba konforminiais atvaizdžiais (atvaizdžiai, nekeičiantys kampų tarp kreivių šeimų).

Terminą *holomorfinė* pirmą kartą panaudojo du Koši doktorantai, Briot (1817–1882) ir Bouquet (1819–1895). Tai yra junginys dviejų graikų kalbos žodžių  (*holos*) reiškiantis „visas, vientisas“ ir  (*morphē*) reiškiantis „formą, išvaizdą“.

## Apibrėžimas

Turime kompleksinės funkcijos *f* išvestinę taške *z*0:

: f'(z_0) = \lim_{z \to z_0} {f(z) - f(z_0) \over z - z_0 }. 

Jei ši riba egzistuoja ir yra vienoda, artėjant prie *z*0 iš bet kurios pusės, sakome, kad *f* yra **kompleksiškai diferencijuojama** tame taške.
Skirtumas tarp realaus ir kompleksinio argumento funkcijos diferencijavimo yra toks. Jei kompleksinė funkcija  yra holomorfinė, tuomet *u* ir *v* turi dalines išvestines *x* ir *y* atžvilgiu bei tenkina Koši-Rymano sąlygas:

: \frac{\partial u}{\partial x} = \frac{\partial v}{\partial y} \qquad \mbox{ ir } \qquad \frac{\partial u}{\partial y} = -\frac{\partial v}{\partial x}\,.

Arba kita formuluotė – taip vadinamoji Virtingerio (Wirtinger) išvestinė *f* atžvilgiu kompleksiškai jungtinio *z* yra lygi nuliui:

: \frac{\partial f}{\partial\overline{z}} = 0,.

## Šaltiniai
Jelva

**Jelva** () – upė Rusijoje, Komijos Respublikoje; Vymės dešinysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda Četlaso Akmens (Timano kalvagūbris) pietiniuose šlaituose. Teka daugiausia į pietryčius. Įteka į Vymę Jevdino apylinkėse.

Upės mityba mišri, daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis.

Seniau Jelvos žemupys naudotas miško plukdymui.

## Šaltiniai
Vesliana (Vymė)

**Vesliana** () – upė Rusijoje, Komijos Respublikoje; Vymės kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda susiliejus Josero ir Ropčios upėms. Teka daugiausia į vakarus, pietvakarius. Įteka į Vymę 154 km nuo jos žiočių, ties Veslianos kaimu.

Intakai: Aniolis, Glaziu, Purysė, Činiavoriakas.

## Šaltiniai
Sidabrinės gervės kiaušinis

**Sidabrinės gervės kiaušinis** – oficialus kasmetinio Lietuvos kino ir televizijos kino apdovanojimų „Sidabrinė gervė“ prizas, skirtas geriausiam metų studento darbui. Metų geriausias studento darbas – nominacija skiriama už filmą, kuris yra gamintas kaip studijų programos dalis.

Šis apdovanojimas yra skiriamas nuo 2009 m. Iki 2012 m. apdovanojimas buvo vadinamas geriausio studento darbo pavadinimu.

Visi Sidabrinės gervės kiaušinių laimėtojai:
* 2009 m. – „Savižudis“ (rež. Mindaugas Sruogius)
* 2010 m. – „Sinchronizacija“ (rež. Rimas Sakalauskas)
* 2011 m. – „Paskutinis žmogus, su kuriuo kalbėjau“ (rež. Marija Kavtaradzė ir Marija Stonytė)
* 2012 m. – „Anima animus“ (Jurgis Matulevičius)
* 2013 m. – „Užribis“ (rež. Greta Stančiauskaitė)
* 2014 m. – „Galutinis tikslas“ (rež. Ričardas Marcinkus)
* 2015 m. – „Man dvim keli“ (rež. Marija Kavtaradzė)

## Šaltiniai
Minoes

**Minoes** – 2001 m. Olandijoje sukurtas filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Carice van Houten – Minoes
* Theo Maassen – Tibis
* Sarah Bannier – Bibi
* Hans Kesting – Haris
* Olga Zuiderhoek – misis Van Dam
* Jack Wouterse – Van Vyzelis

## Turinys

Vieną naktį katė, vardu Minoes, rado iš sunkvežimio iškritusią statinę su neaiškiu skysčiu ir, jo paragavusi, pavirto mergina. Su šia keista mergina, besislepiančia nuo šunų medžiuose arba lipančia ant namo stogo kniaukti su kitomis katėmis, susipažįsta Tibis – drovus žurnalistas, kuriam nesiseka rašyti dėmesio vertus straipsnius. Jiedu susidraugauja ir Minoes, padedama kitų kačių, pradeda tiekti Tibiui informaciją, kurios kiti žurnalistai dar nespėja sužinoti. Jo reputacija pradeda gerėti, tačiau netrukus jis susiduria su problema: misteriu Elementu, kurį visuomenė laiko respektabiliu verslininku ir pramonininku, tačiau tik katės žino tikrąjį jo veidą...
Valkirija (filmas)

**Valkirija** () – 2008 m. sukurta karinė drama, kurioje pasakojama tikrais įvykiais paremta istorija apie 1944 m. liepos 20 d. įvykdytą vokiečių karininkų pasikėsinimą į Adolfą Hitlerį.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tom Cruise – pulkininkas Klausas fon Štaufenbergas
* Kenneth Branagh – generolas Heningas fon Treskovas
* Bill Nighy – generolas Fridrichas Olbrichtas
* Terence Stamp – generolas pulkininkas Liudvikas Bekas
* Tom Wilkinson – generolas pulkininkas Fridrichas Fromas
* Carice van Houten – Nina fon Štaufenberg
* David Bamber – Adolfas Hitleris
* Thomas Kretschmann – majoras Otas Remeris
* Harvey Friedman – Jozefas Gėbelsas
* Kenneth Cranham – generolas Vilhelmas Keitelis
* Matthias Freihof – Heinrichas Himleris

## Apdovanojimai ir nominacijos
Lošėjas

**Lošėjas** – lietuvių filmas, kurį režisavo Ignas Jonynas. Premjera Lietuvoje įvyko 2014 m. rugsėjo 26 d.

2014 m. „Sidabrinės gervės“ apdovanojimuose filmas laimėjo 5 prizus, tarp jų Metų geriausio ilgametražio filmo kategorijoje.

## Siužetas

Įtaigus, dinamiškas ir provokuojantis „Lošėjas“ nusitaiko į ribinėse situacijose esančius žmones, kurie yra žymiai arčiau mūsų nei gali pasirodyti iš pirmo žvilgsnio. Nusivylę ir nebeturintys ko prarasti filmo personažai ilgainiui atsiduria tiesiog per arti mirties ir padaro ją pasipelnymo įrankiu. Iš mirties galima lošti. Kaip? Apie tai pasakoja filmo siužetas.

Vincentas yra geriausias greitosios pagalbos stoties darbuotojas, kurio aistra – įvairiausi azartiniai lošimai. Persekiojamas skolininkų, jis priverstas imtis ko nors radikalaus, kad grąžintų nuolat pralošiamus pinigus. Vincentui gimsta idėja sukurti su jo profesija susijusį nelegalų žaidimą. Iš pradžių makabriškas užsiėmimas sudomina tik greitosios pagalbos darbuotojus, bet netrukus ima sparčiai plėstis. Kolegos medikai tampa lošimo agentais, o Vincentas – bankininku. Finansiniai reikalai vis gerėja, bet žaidimui pasipriešina gydytoja Ieva, su kuria Vincentą sieja ką tik užsimezgęs aistringas ryšys. Netrukus jis bus priverstas lemtingai pasirinkti – žaidimas ar meilė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
The Witcher 3: Wild Hunt

**The Witcher 3: Wild Hunt** () – kompiuterinis veiksmo vaidmenų žaidimas (RPG), sukurtas lenkų „CD Projekt RED“ studijos, naujausia serijos „The Witcher“ dalis. Prekyboje pasirodė 2015 m. gegužės 19 d. Visos dalys paremtos lenkų rašytojo Andrzej Sapkowski „Raganiaus“ ciklu, žaidimo siužetai tęsia istoriją nuo ten, kur baigėsi knygos.

Atviro pasaulio žaidime iš trečiojo žaidėjo perspektyvos valdomas pagrindinis veikėjas Geraltas iš Rivijos, monstrų medžiotojas – raganius. Jis ieško savo įvaikintos dukters Ciri, kuri bėga nuo Laukinės medžioklės fenomeno. „Raganiaus“ pasaulyje Laukinė medžioklė yra iš paralelinės visatos atvykusi elfų grupė, siekianti pagrobti Ciri. Žaidime veikėjas kovoja prieš įvairius priešus naudodamas ginklus ir rudimentinę magiją („ženklus“). Be pagrindinės istorijos veikėjas gali vykdyti antrines misijas ir lobių paieškas.

Žaidimas kritikų buvo įvertintas labai gerai už istoriją, pasaulio dizainą, kovos galimybes ir vizualinį apipavidalinimą. Per pirmas šešias savaites po išleidimo visame pasaulyje buvo parduota apie 6 milijonai kopijų. Žaidimas gavo „Geriausio metų žaidimo“ nominacijas įvairiuose apdovanojimų renginiuose ir iš kritikų. Kai kurie jų įvardino ši žaidimą kaip geriausią visų laikų vaidmenų žaidimą. Jo populiarumas paskatino Sapkowski Raganiaus ciklo vertimus į kitas kalbas, visų pirma anglų.

2015 m. balandžio 7 d. leidėjai pranešė apie dviejų oficialių papildymų išleidimą. Pirmasis „Hearts of Stone“ pasirodė 2015 m. spalio 13 d., antrasis „Blood and Wine“ – 2016 m. gegužės 31 d. 2016 m. buvo išleista *A Game of the Year* versija, kurioje sudėti visi papildymai ir plėtiniai.

Iš viso šio žaidimo buvo parduota virš 40 milijonų kopijų ir jis tapo vienu populiariausių žaidimų istorijoje. 2023 m. kovą žaidimo pardavimai pasiekė 50 milijonų ribą. Minint 10 metų išleidimo sukaktį 2025 m. įmonė pranešė, kad „The Witcher 3: Wild Hunt“ parduota 60 mln. kopijų.

2022 m. gruodžio 14 d. pasirodė žaidimo versija PS5, Xbox Series X/S konsolėms bei atnaujinta PC versija.

2024 m. gruodį „The Game Awards“ renginyje buvo pranešta apie naują serijos dalį „The Witcher IV“. Ji turėtų pasirodyti ne anksčiau nei 2027 m.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Skinas

**Skinas** () – 2008 m. Olandijoje sukurta veiksmo drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Robert de Hoog – Frenkis
* John Buijsman – Simonas
* Guus Dam – Amosa
* Paul Geusebroek – Hubas
* Juda Goslinga – Henkas 

## Turinys

1979-ieji metai, Olandija. Frenkis – maištaujantis paauglys, nesutariantis su tėvu žydu, nuolatos prisimenančiu savo išgyvenimus karo metais. Kuomet jo motina atsiduria ligoninėje, likęs be priežiūros Frenkis suartėja su neonaciais, kovojančiais su pankais ir juodaodžiais, nors pats turi iš Surinamo kilusį draugą. Po to, kai motina miršta, Frenkis galutinai atitolsta nuo tėvo, tačiau ir bičiulystė su naujaisiais draugais gali atnešti tik nelaimę...
Lepčai

**Lepčai** (*Róng ɂágít* arba *Róng pa* – „Rong slėnio gyventojai“) – Himalajų priekalnių tauta, gyvenanti šiaurės Indijoje (Sikime ir Vakarų Bengalijos šiaurėje), vakarų Butane, rytų Nepale. Populiacija – 30–50 tūkst. (arba 65 tūkst.) žmonių. Kalba lepčų kalba, priskiriama kinų-tibetiečių kalbų šeimai (rašytiniai šaltiniai – nuo XVI a.). Dauguma lepčų – budistai (Tibeto budizmas); dalis – krikščionys arba tebeišpažįsta tradicinę šamanistinę religiją mun.

Lepčai yra senieji Himalajų priekalnių gyventojai, siejami su senuosiuose indų šaltiniuose minimais kiratais. Pavadinimas lepčai yra duotas nepaliečių ir yra menkinamojo pobūdžio. XVII a. stumiami kitų tautų apsigyveno šiaurės Bengalijoje, Sikime.

Verčiasi terasine žemdirbyste (augina ryžius, kukurūzus, grikius, soras, slėniuose – cukranendres, manijokus), gyvulininkyste (veisia galvijus, kiaules, naminius paukščius), medžiokle (iki XIX a. tai buvo dalies lepčų pagrindinis verslas), žvejyba. Amatai išvystyti menkai. Apranga panaši į nepaliečių.

Gyvena didelėmis šeimomis, gyvenvietės sudarytos iš keleto ūkių. Būstai mediniai, gegniniai-karkasiniai. Keletas kaimų sudaro bendruomenę, valdomą seniūno. Šeima patrilokalinė, bet žmona į vyro namus atsikelia tik praėjus 3 metams po vestuvių. Nuotakos šeimai mokama išpirka. Lepčų pasaulėvaizdyje kalnai laikomi šventais. Juose įrengiamos megalitinės šventyklos. Tikima gerųjų ir blogųjų dvasių esatimi.


A group of Lepchas in Darjeeling (c. 1880).jpg|Lepčai Dardžilinge XIX a.
Bundesarchiv Bild 135-BAI-05-04, Tibetexpedition, Haus in Chungtang.jpg|Lepčų kaimas
ᰛᰩᰵ་ᰀᰪᰱ.SVG|Lepčų raštas


## Šaltiniai
Pišotos byla

**Pišotos byla** () – 1972 m. sukurtas kriminalinis filmas, paremtais tikrais įvykiais.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tony Musante – Frančesko Zauri
* Carla Gravina – Džema
* Salvo Randone – donas Ferdinando Kazimano
* Saro Urzi – donas Vinčenzo Koluzis
* Arturo Dominici – Mikelė Zauri
* Michele Placido – Amerigas
* Simonetta Stefanelli – Ana 
* Vittorio Mezzogiorno – agentas Bereta

## Turinys

Atsidūręs kalėjime, gangsteris Pišota netikėtai nusprendžia duoti parodymus prieš savo buvusius „kolegas“ ir greitai sulaukia keršto – nuodų į kavą.

Tirti žmogžudystę pavedama inspektoriui Frančesko Zauriui, kuris su įkarščiu jos griebiasi, tačiau netrukus susiduria su realybe: nei kaliniai, nei prižiūrėtojai nenori duoti parodymų, be to, kalėjime klesti korupcija ir net viršininkas žiūri į tai pro pirštus. Zauriui būtina rasti bent vieną kalinį, kuris išdrįstų prabilti ir netrukus tokia galimybė atsiranda, kuomet į jį pagalbos kreipiasi Ana, nėščia įkalinto jaunuolio Amerigo sužadėtinė...
Kai tau dvidešimt

**Kai tau dvidešimt** () – 1978 m. sukurta erotinė drama.

## Turinys

Dvi dvidešimtmetės merginos Lija ir Tina, susipažinusios paplūdimyje, kartu leidžiasi į kelionę per Italiją. Jos nerūpestingos, linksmos ir ieškančios nuotykių, norinčios ir imančios iš gyvenimo viską, ką tik pajėgia. Jos atsiduria vienoje iš Romos komunų, kur tikisi gerai  praleisti laiką, tačiau greitai nusivilia ir patraukia toliau, ieškodamos seksualinių nuotykių. Viename iš barų jos susiduria su agresyviai nusiteikusių vyrų gauja ir čia merginų kelionė baigiasi tragiškai...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Gloria Guida – Lija
* Lilli Carati – Tina
* Ray Lovelock – Riko
* Vincenzo Crocitti – Rikoleto
* Leopoldo Mastelloni – Arginas
* Licinia Lentini
* Serena Bennato
Emanuelė (filmas)

**Emanuelė** () – 1974 m. sukurtas erotinis filmas, viena garsiausių šio žanro juostų, kuri, net ir išpeikta kritikų, sulaukė didžiulio populiarumo visoje Europoje ir JAV.  Filmas, priskiriamas „softcore“ žanrui, vėliau sulaukė daugybės tęsinių ir pamėgdžiojimų.

Po filmo „Paskutinis tango Paryžiuje“ (1972) sėkmės, kino studijos susidomėjo galimybe kurti daugiau erotinių filmų. Prodiuseriui Yves Rousset-Rouard sugalvojus ekranizuoti Emmanuelle  Arsan romaną „Emanuelė“ ir įsigijus teises į jį, režisuoti buvo pakviestas aktorius ir fotografas Just Jaeckin, iki tol neturėjęs filmų kūrimo patirties. Pagrindinis vaidmuo buvo patikėtas olandei Silvijai Kristel, šio filmo dėka tapusiai viena žymiausių Europos erotinio kino žvaigždžių.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Sylvia Kristel – Emanuelė
*Daniel Sarky – Žanas 
*Christine Boisson – Mari-Anž
*Marika Green – Bi 
*Alain Cuny – Mario 
*Jeanne Colletin – Ariana

## Turinys

Jauna ir neseniai ištekėjusi prancūzė Emanuelė atvyksta pas savo vyrą Žaną į Bankoką, kur šis dirba diplomatinėje atstovybėje. Ji susipažįsta su kitomis darbuotojų žmonomis, kurios nuobodžiaudamos leidžia dienas ir tarp kurių klesti itin liberalus požiūris į intymius santykius. Žanas, kuris yra kiek vyresnis už žmoną, taip pat neprieštarauja ir netgi skatina žmoną atsiduoti seksualinėms fantazijoms, tikindamas jog taip ji galės atsikratyti savo drovumo ir galės gauti iš gyvenimo daugiau nei iki tol.

Per trumpą laiką Emanuelė išmėgina įvairiausius seksualinius santykius, kol susipažįsta su Mario – pagyvenusiu vyriškiu, kuris kardinaliai pakeičia jos požiūrį į seksą. Nepaisant to, kad sutuoktiniai laikosi taisyklės nieko neslėpti vienas nuo kito, Žanas pradeda bijoti, kad Emanuelė, patirdama vis daugiau seksualinių nuotykių, nutols nuo jo...
Juzari

**Jurijus Navrockis** (, ; g. 1991 m. gegužės 11 d. Minske), geriau žinomas sceniniu vardu **Juzari** (, ) – Baltarusijos dainininkas ir dainų autorius, 2015 metais su Maimuna atstovavę Baltarusijai 2015 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Juzari nėra naujokas „Eurovizijos“ konkursuose. 2011 metais atlikėjas buvo šaliai atstovavusios Anastasijos Vinikovos pritariantysis vokalistas, taip pat vaikinas dalyvavo 2012 ir 2013 metų Baltarusijos atrankose bei prisidėjo prie 2014 metų Vaikų „Eurovizijos“ dainos „Sokol“ kūrimo.

2014 m. gruodį Juzari su Maimuna laimėjo Baltarusijos nacionalinį finalą. Duetas atrankoje surinko 76 taškus ir buvo išrinkti šalies atstovais „Eurovizija 2015“ dainų konkurse Vienoje. Ten jie pristatė dainą „Time“.

## Diskografija

### Albumai
* 2019 – Padziaka Serca (Падзяка сэрца)
## Šaltiniai


## Nuorodos

* Daina ''Time'' (su Maimuna)
Anti Social Media

**„Anti Social Media“** – Danijos pop roko muzikos grupė, įkurta 2014 metais. Ją sudaro Philip Thornhill (vokalas), Nikolaj Tøth (gitara), David Vang (bosinė gitara) ir Emil Vissing (būgnai). Įkvėpimo grupė semiasi iš 60-ųjų ir legendinės britų grupės „Beatles“ kūrybos.

2015 m. vasario 7 d. vaikinų grupė su daina „The Way You Are“ triumfavo Danijos nacionalinėje atrankoje *Dansk Melodi Grand Prix 2015* į „Eurovizijos“ konkursą. Grupė „Anti Social Media“ pagal žiūrovų balsavimą liko antroje vietoje. Sudėjus komisijos ir žiūrovų balus, paaiškėjo, jog vaikinai 6 balais aplenkė antroje vietoje likusią Anne Gadegaard ir tapo Danijos atstovais jubiliejinėje 2015 metų „Eurovizijoje“. Dainų konkurso pusfinalyje gegužės 19 d. grupė nepateko į finalą.

Prieš dalyvavimą „Eurovizijoje“ grupė išleido antrąjį singlą „More Than a Friend“, o vėliau ir EP, pavadinimu „The Way“.

## Diskografija

### EP
* 2015 – *The Way*

### Singlai
* 2015 – *The Way You Are*
* 2015 – *More Than A Friend*

## Šaltiniai


## Nuorodos

* Facebook svetainė
Mezenės Pižma

**Mezenės Pižma** () – upė Rusijoje, Komijos Respublikoje ir Archangelsko srityje; Mezenės dešinysis intakas. Prasideda Četlaso Akmens (Timano kalvagūbris) aukštumoje, netoli Pečioros intako Pižmos ištakų. Teka daugiausia į pietvakarius pelkėtais miškais, negyvenama vietove. Įteka į Mezenę ties Rodomos gyvenviete.

Upės mityba mišri, daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis. Potvynis trunka gegužę–birželį, vasarą ir rudenį pasitaiko poplūdžiai. Dalis Mezenės Pižmos baseino saugoma Ust Četlaso kraštovaizdžio draustinyje.

## Šaltiniai
Peza

**Peza** () – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Mezenės dešinysis intakas. Prasideda Timano kalvagūbryje, netoli Komijos paribio. Plačiu slėniu teka į vakarus. Įteka į Mezenę į šiaurę nuo Žerdės gyvenvietės.

Didžiausi intakai: Cema, Niafta (kairieji), Varčiuška (dešinysis).

Upės daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis. Užšąla lapkritį, ledus laužia gegužės pirmojoje pusėje. Didžausias Pezos debitas viršija 2500 m³/s. Baseine gausu ežerų.

Peza laivuojama 300–320 km nuo žiočių. Seniau naudota miško plukdymui. Prie upės yra Safonovo gyvenvietė.

## Šaltiniai
Kogelis

**Kogelis** () – upė Rusijoje, pietryčių Komijoje; Ilyčiaus dešinysis intakas (Pečioros baseinas). Prasideda Ydžidparmos kalnagūbryje, teka daugiausia į pietus negyvenamomis, miškingomis (žemupyje – pelkėtomis) vietovėmis. Vaga vingiuota. Įteka į Ilyčių ties Antono kaimu.

Didžiausi intakai: Žemasis Sočas, Sočas (kairieji).

Upės mityba mišri, daugiausia maitinama lietaus vandenimis.

## Šaltiniai
Leonardo da Vinči mirtis

**„Leonardo da Vinči mirtis“** () – prancūzų neoklasicisto Žano Ogiusto Dominiko Engro aliejinės tapybos darbas, nutapytas 1818 m. Paveikslo matmenys – 40 × 50,5 cm. Eksponuojamas Petit Palais muziejuje Paryžiuje.

## Istorija
Studijų Romoje metais, Žanas Ogiustas Domininkas Engras tapė ne tik oficialius paveikslus Paryžiaus salonui, bet ir portretus ar mažus istorinius paveikslus privatiems asmenims. Šį istorinį siužetą, kuriame vaizduojamas ant Prancūzijos karaliaus Pranciškaus I rankų Château du Clos Lucé, Ambuazo mieste, mirštantis 1519 m. garsus Italijos Renesanso tapytojas Leonardas da Vinči, užsakė kunigaikštis Pierre Louis Jean Casimir de Blacas d’Aulps (1771–1839), Prancūzijos ambasadorius Romoje bei svarbi Restauracijos periodo figūra.

Paveikslo scena paremta Džordžo Vazario traktatu „Žymiausi tapytojų, skulptorių ir architektų gyvenimai“ (1550 m.). Prancūzijos karaliaus veidas nukopijuotas nuo Luvro muziejuje eksponuojamo Tiziano Vecellio paveikslo „Pranciškaus I portretas“ 1538 m. Tapytojas naudoja savo siužete romantizuoto teatro efektą, kuriame persipina herojaus mirtis bei komiškos personažų fizionomijos.

2014 m. paveikslas buvo trumpam paskolintas Liono meno muziejui, kur tuo metu vyko paroda „Praeities išradimas. Širdies ir kalavijo istorija Europoje 1802–1850“ (*L’invention du Passé. Histoires de cœur et d'épée 1802–1850*).

## Nuorodos
* Petit Palais, François Ier reçoit les derniers soupirs de Léonard de Vinci
Lemju

**Lemju** () – upė Rusijoje, rytų Komijoje; Pečioros kairysis intakas. Prasideda netoli geležinkelio į Vorkutą. Teka į rytus pelkėta lyguma. Vaga labai vinguriuoja. Įteka į Pečioros kairiąją protaką Ledimkostą ties Lemtų kaimu.

Didžiausi intakai: Kosju, Lenaju, Dinju (kairieji), Mažoji Piora, Didžioji Piora (dešinieji).

Upės mityba mišri, daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis. Potvynis trunka nuo balandžio pabaigos iki birželio. Vasarą galimi poplūdžiai.

Seniau Lemju naudota miško plukdymui.

## Šaltiniai
Ščiugoras

**Ščiugoras** () – upė Rusijoje, rytų Komijoje; Pečioros kairysis intakas. Prasideda vakariniuose Šiaurės Uralo šlaituose. Aukštupyje (kur vadinama ***Sakurja*** (*Сакуръя*)) teka į šiaurę labai atokiomis vietovėmis lygiagrečiai Uralo kalnagūbriams. Ties Telposizo kalnu pasuka į vakarus ir sudaro ribą tarp Šiaurės ir Priepoliarės Uralo. Toliau lyguma vinguriuoja į šiaurės vakarus, vakarus. Įteka į Pečiorą ties Ust Ščiugoro kaimu.

Didžiausi intakai: Telposas (kairysis), Chatemalja, Mažasis Patokas, Didysis Patokas (dešinieji).

Upės mityba mišri, daugiausia maitinama lietaus ir sniego tirpsmo vandenimis. Užšąla spalio pabaigoje–lapkritį, atitirpsta gegužę arba birželio pradžioje.

Upės pakrantės negyvenamos. Visa Ščiugoro vaga patenka į Jugyd Va nacionalinį parką.

Lašišų nerštavietės.

## Šaltiniai
Kožva

**Kožva** (), taip pat ***Didžioji Kožva, Kovža*** (*Большая Кожва, Ковжа*) – upė Rusijoje, Komijoje; Pečioros kairysis intakas. Susidaro susiliejus Juodosios ir Baltosios Kožvos upėms netoli Jirajolio gyvenvietės. Teka į šiaurės rytus pelkėta taiga. Įteka į Pečiorą ties Kožvos gyvenviete (15 km žemiau Pečioros miesto).

Didžiausi intakai: Luza (kairysis), Čikšina (dešinysis).

Upė daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis. Užšąla spalio pabaigoje–lapkritį, atitirpsta tarp balandžio galo ir gegužės vidurio.

Seniau naudota miško plukdymui. Prie Kožvos žemupio yra Beriozovkos gyvenvietė.

## Šaltiniai
Ignas Jonynas (1971)

**Ignas Jonynas** (g. 1971 m. vasario 21 d.) – Lietuvos teatro ir kino režisierius.

## Biografija

I. Jonynas baigė Vilniaus 23-ją vidurinę bei Vilniaus dailės mokyklas. 1989-1994 m. Lietuvos muzikos akademijoje studijavo televizijos režisūrą, 1995 m. tęsė studijas muzikos akademijoje, kur įgijo dramos teatro režisūros magistro laipsnį. 1991 m. išklausė seminarų ciklą Varšuvoje (vadovas Krzysztof Zanussi). 1993 m. stažavosi Amsterdamo kino mokykloje.

## Darbai teatre

* 1994 m. – Hans Christian Andersen, „Šešėlis“ (Šiaurės Atėnų teatras)
* 1994 m. – pagal Nikolajų Gogolį, „Apsiaustas“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 1996 m. – Edmond Rostand Sirano (Valstybinis jaunimo teatras)
* 1997 m. – Kęstutis Antanėlis, Arūnas Navakas Peras Giuntas (roko opera, tarptautinis projektas, su rež. Jokūbu Viliumi Tūru)
* 1998 m. – Bernard-Marie Koltès, „Naktis prieš pat miškus“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 2001 m. – Albert Ostermaier „The Making of B.-Movie“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 2002 m. – Xavier Durringe, „Ištisų dienų, ištisų naktų kronikos“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 2004 m. – Albert Camus, „Kaligula“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 2006 m. – Leonid Andrejev, „Žmogaus gyvenimas“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 2008 m. – Luis del Val, „Raiši žirgai nešuoliuoja“ (Valstybinis jaunimo teatras)
* 2024 m. – Florian Zeller, „Sūnus“ (Valstybinis jaunimo teatras)

## Filmografija
* 2005 m. – „Sekmadienis toks, koks yra“
* 2006 m. – „Šokantis kirminas“
* 2010 m. – „Six Degrees of Celebration“ 
* 2013 m. – „Lošėjas“ (laimėjo 6 „Sidabrines gerves“ 2014 m.)
* 2019 m. – „Nematoma“

## Išnašos

## Nuorodos

* Ignas Jonynas: „Esu abejojantis žmogus“
* Igno Jonyno darbai teatre 
* IMDb profilis