open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maya

**Maya** – 3D kompiuterinės grafikos modeliavimo programa, anksčiau kurta Alias Systems Corporation įmonės, bet šiuo metu programa priklauso Autodesk įmonei. Autodesk įsigijo programą 2005 lapkritį, nusipirkdama Alias įmonę. Ši programa yra dažniausiai naudojama kino ir televizijos pramonėje, taip pat ir trimačių kompiuterinių žaidimų turiniui kurti.

## Apžvalga
Maya yra naudojama šiandieną daugelyje filmų ir yra populiarus komercinis integruotas 3D programų paketas, išsivystęs iš Alias programos PowerAnimator. Programos pavadinimas kilęs iš Sanskrito kalbos žodžio reiškiančio *iliuziją*. Maya leidžiama dvejomis versijomis: Maya ir Maya Lt (ši versija turi mažiau funkcijų, ji skirta žaidimų kūrėjams). Maya Personal Learning Edition (PLE) yra mokymuisi skirtas Maya leidimas, kuris siūlomas nekomerciniui naudojimui nemokamai. Paveikslėliai sukurti Maya PLE paketu yra pažymėti specialiu ženklu.

## Nuorodos
* Autodesk oficiali svetainė
* Apie Maya lietuviškai

## Šaltiniai
Evaldas Dainys

**Evaldas Dainys** (g. 1982 m. rugsėjo 29 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas, žaidžiantis įžaidėjo pozicijoje.

2009 m. gruodžio 30 d. žaidėjo kontraktas su Lietuvos „Ryto“ komanda buvo nutrauktas abipusiu susitarimu. Tačiau 2010 metų sausio 29 d. perėjo į Prienų „Rūdupio“ komandą, kuri rungtyniauja LKL. 2011 m. liepos 17 d. pasirašė vienerių metų kontraktą, su galimybe jį pratęsti dar sezonui, su Klaipėdos „Neptūno“ klubu.

## Pasiekimai
* 2002 Kandidatas į Lietuvos Rinktinę
* 2009 ULEB taurės čempionas
* 2009 LKL čempionas
* 2009 BBL čempionas
* 2011 LKL trečios vietos laimėtojas
* 2013 m. LKL trečios vietos laimėtojas

## Šaltiniai
Vyriausiasis

**Vyriausiasis** – antra Kristoferio Paolinio trilogijos „Paveldėjimas“ dalis. Pirmoji knygos dalis vadinosi „Eragonas“.

## Siužetas

Eragonas dar nespėja atsigauti nuo po mūšio patirtų sužalojimų, tačiau jam vėl tenka iškęsti išbandymą – prie pat įėjimo į Trondžheimą Azihadą bei visą jo būrį nužudo būrelis kulų. Jį lydėjęs Murtagas bei Dvyniai paimami į nelaisvę. Eragoną tai labai paveikia, nes jis pats savo akimis matė, kaip tai įvyko, tačiau negalėjo niekuo padėti vardenų vadui. Dabar jis neteko dar vieno brangaus žmogaus – Murtago.

Vardenams vadovauti pradeda Azihado dukra, Nasuada. Jai Eragonas prisiekia ištikimybę. Tačiau raitelis jaučia, kad vardenai yra pasidaliję į skirtingas grupuotes ir visos gviešiasi patraukti vaikiną savo pusėn. Galiausiai prieš išvykdamas iš Farten Duro, Eragonas tampa Hrotgaro klano nariu. Taigi, dabar jis jau saistomas ne tik priesaikos Nasuadai, bet ir nykštukų klano reikalavimais…

Orikui, Arijai ir Eragonui pavyksta nesunkiai pasiekti Du Veldenvardeno mišką bei elfų sostinę, Elesmerą. Tenais prasideda Eragono apmokymas. Jo nuostabai, Luošys, Kuris Sveikas, yra ne kas kitas, kaip išgyvenęs elfų raitelis Oromis. Safyra ir Eragonas uoliai kimba į Oromio ir Glaedro (toks Oromio drakono vardas) pamokas, tačiau Eragoną vis dažniau kankina nugaros skausmai ir jo nuotaika smarkiai prastėja. Tačiau galiausiai, Eragonas gauna neregėtą dovaną – drakonai paverčia Eragoną panašiu į elfą ir panaikina visus jo kūno sužeidimus…

Armijos rikiuojasi Surdos ir Imperijos pasienyje. Eragonas tai sužino, naudodamasis magija ir išskuba iš Elesmeros į Surdą. Raitelis suspėja dar prieš prasidedant mūšiui, todėl dar spėja apgalvoti mūšio taktiką ir perimti vadovavimą vardenų magams. Mūšis prasideda. Nepaisant žmonių skaičių skirtumo, persvara atitenka vardenams. Tačiau staiga iš už horizonto išnyra dar vienas drakonų raitelis. Jis nužudo nykštukų karalių Hrotgarą ir stoja į mūšį su Eragonu. Nors naujojo raitelio raudonasis drakonas mažesnis nei Safyra, tačiau Eragonui nepavyksta jų nugalėti ore. Dvikova persikelia ant žemės. Eragonas atpažįsta raitelio kovos manierą ir nuima jam šalmą… Iš po jo pasirodo Murtago veidas…

## Nuorodos
* Lietuviškas puslapis apie „Eragoną“ ir „Paveldėjimo“ trilogiją
Pajūrinis stiebinukas

**Pajūrinis stiebinukas** (*Mesoligia literosa*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Skraido liepos – rugpjūčio mėn. smėlynuose. Vikšrai gyvena ant įvairių žolinių augalų. Vikšras gelsvas, nugarinėjė pusėje yra dvi rausvos linijos.

Lietuvoje labai reta rūšis. Rasta Klaipėdos, Kretingos rajonuose, Kuršių nerijoje. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Mesoligia literosa (Haworth, 1809)
* Rosy Minor Mesoligia literosa
Dvinulis pelėdgalvis

**Dvinulis pelėdgalvis** (*Dicycla oo*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Skraido liepos – rugpjūčio mėn. ąžuolynuose. Vikšrai randami ant ąžuolo.

Paplitęs Europoje ir Vakarų Azijoje. Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Alytaus, Kauno, Pakruojo, Radviliškio ir Šiaulių rajonuose.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Dicycla oo (Linnaeus, 1758)
* Heart Moth Dicycla oo (Linnaeus, 1758)
Pajūrinė kukulija

**Pajūrinė kukulija** (*Cucullia balsamitae*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Skraido liepos – rugpjūčio mėn. Vikšrai gyvena ant vanagių.

Drugiai paplitę Pietų Europoje ir Vidurinėje Azijoje. Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Klaipėdos ir Kretingos rajonuose, Kuršių nerijoje.

Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Cucullia balsamitae (Boisduval, 1840)
Pušinis keliaujantis kuoduotis

**Pušinis keliaujantis kuoduotis** (*Thaumetopoea pinivora*) – kuduočių (*Notodontidae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. kopose tarp kalninių pušų. Vikšrai gyvena ant pušų ir minta jų spygliais. Vikšrai dieną tūno susiglaudę ant medžio, o vakare iškeliauja maitintis. Keliauja vienas paskui kitą. Gali nudeginti odą, todėl rankomis liesti tiek vikšrų, tiek jų kokonų negalima.

Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta tik Kuršių nerijoje.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Vingirinis sprindytis

**Vingirinis sprindytis** (*Eupithecia thalictrata*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido gegužės – birželio mėn. Vikšrai gyvena ant vingirių.

Lietuvoje labai reta rūšis. Drugiai rasti Jonavos rajuonuose ir Ukmergės rajonuose.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Baltajuostis juodsprindis

**Baltajuostis juodsprindis** (*Baptria tibiale*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. Vikšrai gyvena ant varpotosios juodžolės.

Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Kauno, Kėdainių, Trakų, Ukmergės rajonuose.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
*Baptria tibiale (Esper, 1790)
Estinė cidarija

**Estinė cidarija** (*Epirrhoe tartuensis*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. Vikšrai gyvena ant lipikų.

Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Akmenės, Ignalinos, Trakų, Utenos, Vilniaus, Varėnos rajonuose.

Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Epirrhoe tartuensis Möls, 1965
Smilčiasprindis

**Smilčiasprindis** (*Phibalapteryx virgata*) – sprindžių (*Geometridae*) šeimos drugys. Skraido gegužės – rugpjūčio mėn. sausose smėlingose vietose.

Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Klaipėdoje. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
*Google: ''Phibalapteryx virgata'', nuotraukos
*Oblique Striped Phibalapteryx virgata
*Phibalapteryx virgata (Hufnagel, 1767)
Mykolas Bajarūnas

**Mykolas Bajarūnas** (1882 m. rugsėjo 28 d. Voroncovo Aleksandrovka, Stavropolio gubernija – 1939 m. Magadanas Kolymoje) – geografas, geologas ir paleontologas. Didžiąją savo gyvenimo dalį skyrė Užkaspijo Mangyšlako dykviečių tyrinėjimams.

## Biografija

Gimė tremtinių, 1863 m. sukilimo dalyvių šeimoje. 1905–1910 m. studijavo Kijevo universitete. Mangyšlaką pirmą kartą aplankė 1907 m. būdamas studentu, drauge su savo mokytoju prof. N. Andrusovu surado mangano rūdos telkinius, pirmasis atkreipė dėmesį į Tiubedžiko ir Karasiazo naftos požymius.

Nuo 1910 m. pradėjo savarankiškus tyrinėjimus, kuriuos su nedidelėmis pertraukomis vykdė visą gyvenimą. Nuo 1913 m. Sankt Peterburgo mokslų akademijos Geologijos muziejaus darbuotojas, vėliau Paleontologijos sektoriaus Bestuburių skyriaus vedėjas. Kartu Geologijos komiteto darbuotojas, nuo 1934 m. TSRS mokslų akademijos Geologijos instituto Maskvoje darbuotojas. 1935 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.

1937 m. apkaltintas šnipinėjimu ir išsiųstas į GULAG'o koncentracijos stovyklą Kolymoje, kur tragiškai žuvo 1939 m. Po 15 metų TSRS mokslų akademijai tarpininkaujant reabilituotas.

## Darbai

Patikslino Mangyšlako geografinius žemėlapius, pirmasis išaiškino šio pusiasalio pagrindinius tektoninius ir stratigrafinius bruožus. Ypatingą dėmesį skyrė juros, kreidos, paleogeno, neogeno nuogulų stratigrafijai. Kaip paleontologas daug tyrė triaso ceratitus, viršutinės kreidos ir paleogeno jūrinius ežius, paleogeno ir neogeno moliuskus. 1912 m. jo paskelbti apatinio oligoceno moliuskų aprašymai ir šiandien nėra praradę savo mokslinės reikšmės.

Didelę praktinę reikšmę turėjo jo naudingųjų iškasenų Mangyšlake paieškos darbai, sudarė naftos paieškoms skirtą geologinį žemėlapį. Jo tyrimai praplėtė tuometines geologų žinias apie Mangyšlako juros amžiaus akmens anglį, surado akmens anglies plotus į rytus ir pietryčius nuo Karatau kalnagūbrio. Čia surado ir įvairių metalų rūdų. Atliko tyrimus Saratovo srityje, Šiaurės Kaukaze, Gruzijoje, Azerbaidžane, tyrė kitų surinktas paleontologines kolekcijas. 1940-1941 m. paskelbtame geologiniame žemėlapyje Mangyšlako geologija parodyta pagal M. Bajarūno atliktų tyrimų duomenis. Paskelbė apie 40 mokslinių straipsnių iš šiaurės Kaukazo, Užkaukazės, Vidurinės Azijos, Vakarų Sibiro geologijos ir paleontologijos.

## Bibliografija
Vytautas Skuodis, Juozas Paškevičius, Vytautas Lelešius. Mykolas Bajarūnas – geologas ir paleontologas. Geologija, 2002 m. Nr.4.

## Šaltiniai
Katanija

**Katanija** – miestas Italijoje, antras pagal dydį Sicilijos miestas po Palermo ir Katanijos provincijos sostinė. Katanijos miestas yra įsikūręs rytinėje salos pakrantėje, aktyvaus Etnos vulkano papėdėje.

Laivų remonto, radioelektronikos, naftos chemijos pramonė, žemės ūkio įrengimų gamyba. Turizmas, balneologinis kurortas. Yra botanikos sodas, vulkanologijos institutas, astrofizikos observatorija.

Šalia miesto yra antras pagal dydį ir pirmas pagal aptarnautų keleivių skaičių Sicilijos oro uostas – Katanijos–Fontanarozos oro uostas.

2002 m. Katanijos senamiesčio barokiniai statiniai buvo įrašyti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija

Miestas įkurtas VIII a. pr. m. e. graikų kolonistų.

Ši vieta buvo labai stipriai suniokota per 1169 ir 1693 metais įvykusius žemės drebėjimus ir lavos išsiveržimus.

1434 m. buvo pastatytas pirmasis siciliečių universitetas.

Miesto simbolis yra *u Liotru* arba *Fontana dell' Elefante*, kurį sukonstravo 1736 m. Giovan Battista Vaccarini. Tai kūrinys iš sustingusios lavos vaizduojantis dramblį, nugalėtą Obelisko. Legenda sako, kad Vaccarinio tikrasis dramblys buvo kastruotas, ką Katanijos vyrai priėmė kaip jų vyriškumo įžeidimą. Tam, kad juos nuramintų, Vaccarini pridėjo atitinkamas dramblio sėklides prie originalios statulos.

## Architektūra

Katanijoje, kaip ir didelėje dalyje Sicilijos, vyrauja baroko stiliaus pastatai.
Žymiausios Katanijos Barokinės bažnyčios ir rūmai:
* Katedra (Duomo)
* Šv. Agotos *la Vetere*
* Šv. Agotos *alla Fornace*
* Šv. Pranciškaus
* Šv. Benedikto
* Kolegijos bazilika
* Biokarių rūmai
* Dramblių rūmai
* Reburdonės rūmai
* Čerami vila

## Sportas
* Catania FC – futbolo klubas;
* Calcio Catania – buvęs futbolo klubas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Katanijos svetainė
Juozas Paškevičius (1924)

**Juozas Paškevičius** (1924 m. kovo 19 d. Dabužėliuose, Kavarsko valsčius, Ukmergės apskritis – 2023 m. kovo 26 d. Vilniuje) – Lietuvos geologas, geografas, gamtos mokslų daktaras, profesorius.

## Biografija
1930–1934 m. mokėsi Dabužių pradžios mokykloje. 1934–1941 m. gyveno ir dirbo tėviškėje. 1941–1943 m. mokėsi Veprių žemesniojoje žemės ūkio mokykloje, 1943–1944 m. Vilniaus vidurinėje sodininkystės mokykloje (nebaigė). 1944–1945 m. Musninkų valsčiaus agronomas. 1945–1947 m. tęsė ir baigė sodininkystės mokslus Vilniaus žemės ūkio technikume, tuo pačiu metu mokėsi ir baigė Vilniaus suaugusiųjų gimnaziją. 1947 m. Vilniaus apželdinimo tresto sodininkas.

1947 m. įstojo į Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos ir geografijos fakultetą ir baigė jo pirmąjį kursą. 1948–1952 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Gamtos mokslų fakultete, įgijo geologo išsilavinimą.

1952–1953 m. LSSR mokslų akademijos Geologijos ir geografijos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1953–1963 m. VU Geologijos katedros vyresnysis dėstytojas, 1963–1975 m. docentas. 1958 m. apgynė geologijos ir mineralogijos kandidatinę disertaciją. 1973 m. apgynė geologijos ir mineralogijos mokslų daktaro disertaciją. 

1975–1990 m. VU Geologijos ir mineralogijos katedros vedėjas, 1975–1992 m. profesorius. 1980–2001 m. žurnalo „Geologija“ įkūrėjas ir vyr. redaktorius, nuo 2002 m. vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 

Palaidotas Kairėnų kapinėse.

## Darbai
* Paskelbtos 25 monografijos ir knygos (vieno autoriaus ir su bendraautoriais)
* Respublikos ir tarptautiniuose žurnaluose paskelbė daugiau kaip 290 mokslinių straipsnių
* 1980–2001 m. redaguoti ir išleisti žurnalo „Geologija“ 35 tomai
* Organizuota 10 mokslinių respublikinių ir tarptautinių konferencijų
* Daugelio publicistikos ir Lietuvos geologijos istorijos straipsnių autorius

## Įvertinimas
* 1976 m. Garbės ženklo ordinas
* 1983 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)
* 1994 m. Lietuvos geologų sąjungos garbės narys
* 1997 m. Lietuvos mokslo premija (su kitais)
* 1998 m. Juozo Dalinkevičiaus premija

## Šaltiniai
Vytautas Lelešius

**Vytautas Lelešius** (1930 m. kovo 25 d. Kaune – 2007 m. rugpjūčio 18 d.) – geologas, geografas, mineralogas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija

Mokėsi Trakų, Kaišiadorių, Aukštadvario, Vilniaus gimnazijose. 1949-1954 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultete. 1956 m. įstojo į aspirantūrą ir 1961 m. Leningrado kalnų institute apgynė geologijos-mineralogijos mokslų kandidato (daktaro) disertaciją. 1973 m. TSRS Mokslų akademijos Novosibirsko skyriaus Geologijos ir geofizikos institute apgynė geologijos-mineralogijos mokslų daktaro disertaciją.

Nuo 1962 m. dirbo Tadžikijos mokslų akademijos Geologijos institute.

## Mokslinė veikla
1954-1955 m. Tian Šanio ir Pamyro kalnuose vykdė geologinę nuotrauką, nuo 1956 m. tyrinėjo Vidurinės Azijos paleozojaus koralus, stratigrafiją, tektoniką, paleogeografiją, paleoekologiją, organinio pasaulio evoliuciją. Nustatė, kad koralų evoliucijoje periodiškai kaitaliojosi klestėjimo laikotarpiai su krizėmis. Paskelbė apie 130 mokslinių straipsnių ir dvi monografijas apie Vidurinės Azijos paleozojaus koralus, stratigrafiją, tektoniką. Domėjosi Vidurinės Azijos aplinkos apsauga.

## Bibliografija
* Tadžikistano silūro tabuliatai, 1972 m., rusų kalba

## Nuorodos
* In Memoriam. Outstanding researcher of the Pamir Paleozoic Vytautas Leleshus (25 March 1930 – 18 August 2007), Geologija. 2009. Vol. 51. No. 1(65). P. i–iii, Lietuvos mokslų akademija, 2009.

## Šaltiniai
Retasis ratuotasis pelėdgalvis

**Retasis ratuotasis pelėdgalvis** (*Ipimorpha contusa*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. Skraido liepos mėn. pamiškėse.

Lietuvoje labai reta rūšis. Aptikta tik keliose vietos. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Ipimorpha contusa (Freyer, 1849)
* Ipimorpha contusa (Freyer, 1849)
Česlovas Pakuckas

**Česlovas Pakuckas** (, 1898 m. gruodžio 20 d. – 1965 m. balandžio 8 d.) – Lietuvos geologas, paleontologas.

## Biografija
Gimė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Taurusiškės kaime. 1927 m. Baigė Vienos universitetą, įgijo daktaro laipsnį. Nuo 1930 iki 1940 m. dirbo Vytauto Didžiojo universitete Matematikos-gamtos fakultete. 1933 m. apgynė dviejų dalių habilitacinį darbą „Papilės oksfordo ir kelovėjo amonitų fauna“ ir „Papilės juros stratigrafinė apžvalga remiantis amonitų fauna“. 1934 m. suteiktas privatdocento mokslinis vardas. 1933 m. stažavosi Stokholme pas De Geerą siekdamas įsisavinti geochronologinį varvinių molių tyrimo metodą. 1940–1944 m. buvo Lietuvos geologijos tarnybos viršininkas. 1942–1944 m. buvo Vilniaus universiteto Geologijos katedros vedėju. 1946–1954 m. dirbo Vroclavo, o nuo 1955 m. Liublino universitetuose. 1960 m. gavo profesoriaus vardą. Mirė Liubline.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Dr. Sigitas Kraužlys.''Česlovas Pakuckas ir Suvalkijos geologijos bruožai''
Robertas Giedraitis

**Robertas Giedraitis** (g. 1970 m. rugpjūčio 29 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas ir treneris. Šiaulių „Šiauliai“ trenerio asistentas.

R. Giedraitis visą savo karjerą žaidė „Šiauliuose“. Jis yra daugiausia rungtynių LKL čempionate sužaidęs, daugiausiai perėmęs kamuolių ir daugiausiai rezultatyvių perdavimų atlikęs krepšininkas. Prieš 2005 m. sezoną baigė karjerą ir tapo komandos vyr. trenerio A. Rudžio asistentu.

Pasibaigus 2006–2007 m. sezonui ir klubo vadovybei nusprendus nepratęsti sutarties su A. Rudžiu, vyr. trenerio pareigos buvo patikėtos ekipos senbuviui R. Giedraičiui.

Prasidėjus 2007–2008 m. sezonui vėl tapo vyr. trenerio asistentu, į komandą atėjus Robertui Kuncaičiui, tačiau nuo 2008 m. vasario mėn. perėmė komandos vairą, R. Kuncaičiui pasitraukus iš šio posto. 2008 m. gruodžio 27 d. atėjus į vyr. trenerio postą Antanui Sireikai tapo jo asistentu. 2010 m. liepos 7 d. tapo Utenos Juventus klubo vyr. treneriu. 2011 m. liepos 25 d., Robertas Giedraitis pratęsė kontraktą su Utenos Juventus krepšinio komanda dar metams.

## Pasiekimai
* 1998 m. Lietuvos taurės vicečempionas
* 2000, 2001, 2004, 2005 m. LKL bronzos medalio laimėtojas
* 2005 m. BBL bronzos medalio laimėtojas

## Trenerio karjera
* 2005–2007: Šiaulių „Šiauliai“ trenerio asistentas
* 2007–2007 liepos 4 d.: Šiaulių „Šiauliai“ l. e.p. vyr. treneris
* 2007 m. liepos 4 d. – 2010 m. liepos 7 d.: Šiaulių „Šiauliai“ trenerio asistentas
* 2008 m. vasaris – 2008 m. gruodis: Šiaulių „Šiauliai“ vyr. treneris
* 2010–2012: Utenos Juventus vyr. treneris
* 2012–2013 Panevėžio „Lietkabelio“ vyr. trenerio aistentas
* 2013 Panevėžio „Lietkabelio“ vyr. treneris
* 2013–2018 Šiaulių „Šiauliai“ trenerio asistentas
* 2018–2020 Joniškio „Delikateso“ vyr. treneris

## Pasiekimai
* 2006 m. BBL bronzos medalio laimėtojas
* 2006, 2007, 2008 m. LKL trečios vietos laimėtojas
* 2011 m. BBL Iššūkio taurės laimėtojas
* 2011 metų Pasaulio jaunimo (iki 19 metų) čempionas.

## Šaltiniai
Tomas Pačėsas

**Tomas Pačėsas** (g. 1971 m. lapkričio 11 d. Alytuje) – Lietuvos politikas, krepšinio treneris, krepšininkas.

T. Pačėsas yra profesionalus krepšininkas, bet pasibaigus 2006–2007 m. sezonui nusprendė baigti krepšininko karjerą, o jo buvęs klubas Asseco Prokom Gdynia pasiūlė lietuviui trenerio asistento postą. 2007 m. gruodžio 1 d. iš komandos pasitraukus vyr. treneriui E. Kijewski, lietuvis tapo pagrindiniu komandos treneriu. 2015 m. gruodžio 17 d. tapo Vilniaus „Lietuvos ryto“ vyriausiuoju treneriu.

2025 m. paskirtas Lietuvos rinktinės trenerio asistentu.

## Pasiekimai
* 1996 m. Atlantos Olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojas
* 1998 m. LKL vicečempionas
* 2000 m. Rusijos lygos visų žvaigždžių rungtynių dalyvis
* 2001 m. NEBL čempionas
* 2001 m. Rusijos čempionas
* 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 m. Lenkijos čempionas

## Trenerio karjera
* 2007: Sopoto „Prokom Trefl“ (Lenkija) trenerio asistentas
* 2007–2012: Sopoto „Prokom Trefl“ (Lenkija) vyr. treneris
* 2015–2017: Vilniaus „Lietuvos ryto“ vyr. treneris

## Šaltiniai
Valakas

**Valakas** – LDK žemės ploto vienetas, paplitęs XVII a. 1-oje pusėje. Valako dydis – 21,38 ha (Lietuvoje), Užnemunėje naudotas lenkiškasis valakas (16,80 ha).

## Valakų sistema

1557 m. Ldk Žygimantas Augustas paskelbė įsakymą, visiškai pertvarkantį žemės ūkį ir įvedantį valakų sistemą. Pagal šį valakų reformos įstatymą, valstiečiams paskirta po vienodą žemės kiekį – valaką ne dvaro teritorijoje. Su šia reforma valakas pasidarė ūkio vienetas – nuo jo buvo imami mokesčiai, nuo jo buvo einamos ir pareigos.

Valakas naudotas iki metrinės matų sistemos įvedimo 1921 m. sausio 1 d.

## Šaltiniai
Romantizmo muzika

**Romantizmo muzika** – muzika sukurta romantizmo epochoje, glaudžiai susijusi su epochos pasaulėžiūra bei kitomis minėto laikotarpio meno šakomis ir filosofija.

## Bruožai
Romantizmas pabrėžė stiprias emocijas, vaizduotę, laisvę nuo antikinių ir klasikinių griežtų meno formų ir maištavo prieš socialines konvencijas. Romantizmas neigė švietėjiškos filosofijos racionalizmą, kėlė menininko vaizduotės, intuicijos, jausmų reikšmę, vertino kūrybos individualumą ir subjektyvumą.

## Operos suklestėjimas
Romantizmo muzikos laikais suklestėjo ir operos žanras. Žymiausi operų kūrėjai: Dž. Verdis („Traviata“, „Nabukas“, „Aida“, „Otelas“, „Rigoletas“ ir dar daug kitų operų), Š. Guno („Faustas“, „Romeo ir Džuljeta“), Ž. Bizė („Karmen“), Dž. Rosinis („Sevilijos kirpėjas“), Dž. Pučinis („Bohema“), R. Vagneris („Tanhoizeris“, „Skrajojantis olandas“) ir kiti.

Visos šios operos pasižymi melodingumu, virtuoziškomis arijomis, įspūdingais chorais ir ansambliais, spalvinga orkestruote.

## Šokių išpopuliarėjimas
Romantizmo laikais ištobulėjo ir po visą pasaulį paplito įvairių kraštų liaudies šokiai. Ispanų – bolero, italų – gavanera, prancūzų – farandola, lenkų – mazurka, polonezas, čekų – polka, vokiečių – valsas. Populiariausiais šokiais tapo valsas ir polka. Valsus rašė daugelis kompozitorių romantikų, tačiau daugiausiai jų sukūrė austras Johanas Štrausas, dar vadinamas valsų karaliumi. Jis Vienoje buvo įsteigęs valsų orkestrą. J. Štrauso kūryba: valsai, polkos, kadriliai, maršai ir operetės („Šikšnosparnis“, „Čigonų baronas“, „Vienos kraujas“ ir kitos).
Vytautas Skuodis (1929)

**Vytautas Skuodis** (1929 m. kovo 21 d. Čikagoje, Ilinojuje, JAV  – 2016 m. gruodžio 7 d. Vilniuje) – Lietuvos geologas, gamtos mokslų daktaras, docentas, disidentinio sąjūdžio dalyvis.

## Biografija
1941–1948 m. mokėsi Panevėžio 1-oje gimnazijoje. 1948–1953 m. Vilniaus valstybiniame universitete įgijo geologo kvalifikaciją. 1964–1969 m. Gamybiniame-moksliniame inžinerinių tyrinėjimų statybos institute Maskvoje studijavo neakivaizdinėje aspirantūroje.

1953–1969 m. Visasąjunginio instituto „Hidroenergprojekt“, vėliau „Hidroprojekt“ Vakarų ekspedicijos geologas, inžinierius geologas, vyr. inžinierius geologas, inžinerinių geologinių tyrinėjimų lauko darbų techninis vadovas, kompleksinių tyrimų biuro viršininkas.
1969–1978 m. Vilniaus valstybinio universiteto Gamtos mokslų fakulteto Hidrogeologijos ir inžinerinės geologijos katedros vyr. dėstytojas, 1978–1979 m. docentas.

Helsinkio grupės narys, Tikinčiųjų teisėms ginti katalikų komiteto narys, 1978–1979 m. nelegalaus pogrindžio žurnalo „Perspektyvos“ sumanytojas ir redaktorius. 1979 m. suimtas už antisovietinę veiklą, 1980 m. nuteistas 12 m., kalėjo lageriuose. 1987 m. ištremtas į užsienį, iki 1989 m. gyveno JAV.

1992–2001 m. Vilniaus universiteto Geologijos-mineralogijos katedros docentas, nuo 2001 m. dirbo pagal autorinę sutartį.

## Darbai
Kelių dešimčių knygų ir straipsnių autorius, daug rašė karstinių sufozinių erozinių tuštumų ir įgriuvų formavimosi dėsningumų klausimais, gipso karsto ypatumų, palaidotų slėnių tematikomis. Apie 20 geologijos mokslo istorijos straipsnių autorius. Nemažai jo darbų skirta Lietuvos genocido klausimams, Lietuvos nepriklausomybės įvykių kronikai.

Apdovanojimai: 1999 m. vasario 1 d. Vyčio Kryžiaus 3-ojo laipsnio ordinas. Valstybinė I laipsnio pensija.

## Bibliografija
* Krikščionybė Lietuvoje – 600 (sud. Aušra Liulevičienė, Edvardas Gudavičius, Romualdas Misiūnas, Marija Gimbutienė, Vytautas Skuodis), 1988 m.
* Lietuva ir pasaulis 1991-ųjų sausyje: svarbesnių įvykių kronika, Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras. – Vilnius: Valstybinis leidybos centras, 1995 m.
* Dvasinis genocidas Lietuvoje. – Vilnius, 1996 m.
* Žaidimas KGB tinkluose. – Vilnius: Vaga, 1996 m.
* Baltijos kraštų kelias į nepriklausomybę: įvykių kronika, 1997 m.
* Vilniaus universiteto filomatai ir filaretai, jų likimai. – Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2003 m.
* Perspektyvos: pogrindžio žurnalas, Nr. 1-22. – Vilnius: Gairės, 2004. – 760 p. – ISBN 9986-625-50-5
* Lietuva iš anapus. – Vilnius: Gairės:
** T. 1: 1987–1989. – 2006. – 550 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-90-4
** T. 2: 1990–1992. – 2006. – 432 p.: iliustr. – ISBN 9986-625-92-0
* Melo, neapykantos ir šmeižto kronika: 1993–1997 metai. – Vilnius: Gairės, 2007. – 896 p. – ISBN 978-9986-625-94-0

## Šaltiniai
Eurovizijos dainų konkursas 1988

**1988 m. Eurovizijos dainų konkursas** – trisdešimt trečiasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1988 m. balandžio 30 d. Airijos sostinėje Dubline. Konkurso nugalėtoja tapo Šveicarijos atstovė Céline Dion su daina „Ne partez pas sans moi“.

## Rezultatai

## Balsavimų lentelė

### 12 taškų
Po 12 taškų surinkusios šalys

## Nuorodos
* Oficiali Eurovizijos svetainė
Ūsenis dailidė

**Ūsenis dailidė** arba **ūsuotis dailidė** (*Ergates faber*), ) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos vabalas. Kūnas 23-60 mm ilgio. Patelė tamsiai ruda, patinas rausvai rudas. Skraido liepos – rugsėjo mėn. prieblandoje arba naktį. Kiaušinėlius deda į pušų kelmus bei rąstus. Lervos kamiene vystosi apie 6 metus, todėl, dėl ilgo lervų vystymosi ciklo ši rūšis sparčiai nyksta. 
Išsiritusios lervos gyvena po žieve, o vėliau medienoje graužia iki 2 cm skersmens takus.

Lietuvoje reta rūšis. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Taip pat skaitykite
* Lietuvoje gyvenantys ūsuočiai
## Nuotraukos:

Image:Borodziej próchnik.JPG
Image:Ergates faber (ninfas).jpg|Ūsenio dailidės lervos
 

## Nuorodos
* Ergates faber (Linnaeus, 1761) 
* Ergates faber (Linnaeus)
Ąžuolinis ūsuotis

**Ąžuolinis ūsuotis** arba **Didysis ąžuolinis ūsuotis** (*Cerambyx cerdo*) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos vabalas. Kūnas 25-55 mm ilgio, juodas arba tamsiai rudas. Vabalas turi gana ilgas antenas.

Gyvena senuose šviesiuose ąžuolynuose, kur aptinkamas prie tekančių ąžuolo sulčių. Skraido birželio – liepos mėn. 

Paplitęs Vidurio ir Vakarų Europoje. Lietuvoje aptiktas Palangoje, Merkinėje ir kt. 

Labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Taip pat skaitykite

*Lietuvoje gyvenantys ūsuočiai

## Nuotraukos:

Image:Ceramby cerdo.jpg
Image:Cerambyxl fg01.jpg|Didžiojo ąžuolinio ūsuočio išgraužtas ąžuolas


## Nuorodos
*Cerambyx cerdo Linnaeus, 1758 Croitorul mare al stejarului
*Cerambyx cerdo Linnaeus, 1758 
*Cerambyx cerdo Linné, 1758 (Coleoptera, Cerambycidae)
Irmantas Milišauskas

**Irmantas Milišauskas** (g. 1983 m. gegužės 26 d. Klaipėdoje) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniavęs Klaipėdos „Neptūno“ komandoje. 2005 m. prie Klaipėdos krepšinio klubo prisijungęs krepšininkas pelnydavo po 6 taškus. Krepšininko karjera nutrūko dėl kojos traumos.

2007 m. sausio mėnesį krepšininkas paliko klubą abiejų šalių susitarimu, buvo nutraukta sutartis, galiojusi iki sezono pabaigos. Po metų reabilitacijos paaiškėjo, kad krepšininkas gali sportuoti tik esant ribotam fiziniam krūviui.
Pjūklaūsis kelmagraužis

**Pjūklaūsis kelmagraužis** (*Prionus coriarius*) – ūsuočių (*Cerambycidae*) šeimos vabalas. Kūnas 24-40 mm ilgio, juodai rudas. Patinų antenos 12-narės, ryškiai pjūkliškos.

Vabalai skraido birželio – rugpjūčio mėn. senuose lapuočių ir spygliuočių miškuose. Kiaušinėlius deda į senus lapuočius medžius (drebulę, beržą). Vystymosi ciklas trunka 2-4 metus.

Lietuvoje reta rūšis. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. 
## Taip pat skaitykite
* Lietuvoje gyvenantys ūsuočiai

## Nuorodos
* Prionus coriarius (Linnaeus, 1758) 
* Prionus coriarius (Linnaeus, 1758) Сигналы протеста
Didysis puikiažygis

**Didysis puikiažygis** (*Calosoma sycophanta*) – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas. Kūnas juodai mėlynas, 27-31 mm ilgio. Antsparniai auksiškai žali, turintys vario raudonumo atspalvį.

Paplitęs Europoje. Gyvena šviesiuose plačialapių miškuose.

Lietuvoje labai retas. Aptiktas Juodkrantėje, Ukmergės raj. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
*Calosoma sycophanta (Linnaeus, 1758)
*Calosoma sycophanta L.
Žiaurusis puikiažygis

**Žiaurusis puikiažygis** (*Calosoma inquisitor*) – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas. Kūnas tamsiai bronzinis ar juodai žalias, 16-24 mm ilgio.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuotraukos
* ''Calosoma inquisitor''
Paprastasis elniavabalis

**Paprastasis elniavabalis** (*Lucanus cervus*) – elniavabalių (*Lucanidae*) šeimos vabalas. Tai didžiausias Europos ir Lietuvos vabalas. Kūnas iki 7,5 cm ilgio, su atsikišusiais į priekį didžiuliais, į elnio ragus panašiais žandais. Patelė 3-3,5 cm ilgio. Aptinkami ąžuolynuose, kur vasaros pabaigoje jie iš ąžuolų geria rudą rūgtelėjusią sulą. Susitikę du patinai įnirtingai kaunasi savo galingais žandais-ragais. Pralaimėjusysis dažniausiai atsiduria ant nugaros.

Patelės ąžuolų drevėse, išpuvusiuose kelmuose  deda stambokus kiaušinėlius. Išsiritusios lervos maitinasi sutrūnijusio ąžuolo mediena. Lervos auga lėtai, subręsta tik penktaisiais metais. Ilgiausiai besivystantis vabalas Lietuvoje.

Lietuvoje labai reta rūšis. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Pašto ženklų katalogas: ELNIAVABALIS (Lucanus cervus L.)
* Hirschkдfer (Lucanus cervus, Linnaeus 1758)
Didysis puošniažygis

**Didysis puošniažygis** (*Carabus coriaceus*) – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas. Kūnas juodas, 35-40 mm ilgio. Antsparniai smulkiai raukšlėti. Savigynai iš burnos purškia rūgštimi.

Randamas eglynuose ir jų pakraščiuose. Grobuoniškas, puola moliuskus, sliekus, kartais ir vabzdžių vikšrus.

Lietuvoje reta rūšis. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. 

## Nuorodos
* Carabus coriaceus L.
Konstantinopolio II susirinkimas

**Konstantinopolio II susirinkimas** – penktasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, įvykęs 553 m. Konstantinopolyje.

Susirinkimą sušaukė Bizantijos imperatorius Justinianas I, siekdamas išspręsti ginčą dėl trijų graikų teologų Teodoro Mopsuestesiečio, Teodoreto Kyriečio ir Ibo Edesiečio nestorijoniškų raštų, kurių nepasmerkė Chalkedono susirinkimas. Susirinkimas prasidėjo gegužės 5 d. Iki jo pabaigos birželio 2 d. įvyko aštuoni posėdžiai. Pirmininkavo Konstantinopolio patriarchas Eutychijus. Paskutiniame posėdyje priimtą nuosprendį, smerkiantį vadinamąsias „tris pastraipas“ pasirašė 165 vyskupai. Buvo priimta keturiolika anatemų prieš „tris pastraipas“. Kartais šiam susirinkimui priskiriamos dar devynios anatemos prieš Origeno skelbtą mokymą apie sielos preegzistenciją.

Susirinkimas paskelbė anatemą T. Mopsuestiečiui ir jo raštams, T. Kyriečio raštams (nukreiptiems prieš Kirilą) ir I. Edesiečio laiškui Mariui Persui. Tačiau greitai (dar iki susirinkimo pradžios) taip vadinti imta pačius raštus, o ne jiems skirtas anatemas. Teodoras, Teodoretas ir Ibas buvo pasmerkti „Efezo plėšikų sinode“, tačiau buvo išteisinti, pasmerkę Nestorijų, Chalkedono susirinkime. Reikalą komplikavo tai, kad jie visi jau buvo seniai mirę. Susirinkimas pasmerkė monofizitus, teigusius, kad Jėzus Kristus turėjo tik vieną prigimtį, tačiau tiksliai nesuformulavo doktrinos apie J. Kristaus žmogiškąją prigimtį. Dėl to vėliau atsirado monoteletų erezija. Susirinkimo nutarimus patvirtino popiežius Vigilijus.

## Šaltiniai

* Philip Hughes „The Church in Crisis: The History of the General Councils: 325–1870“, Notre Dame du Lac, 1960 http://www.freivald.org/~jake/library/TheChurchInCrisis_html/index.html 
* Josef Lenzenweger, Peter Stockmeier, Karl Amon, Rudolf Zinnhobler „Katalikų Bažnyčios istorija“, „Katalikų pasaulis“, Vilnius, 1996, ISBN 9986-04-054-X
* „Catholic Encyclopedia“, 1917, straipsniai „Second Council of Constantinople“ http://www.newadvent.org/cathen/04308b.htm ir „Three Chapters“ http://www.newadvent.org/cathen/14707b.htm
* EWTN internetinė biblioteka, „THE COUNCIL OF CONSTANTINOPLE Session II – 553 A.D.“ http://www.ewtn.com/library/COUNCILS/CONSTAN2.HTM , paimta iš „Decrees of the Ecumenical Councils“, red. Norman P. Tanner
Grakštusis puošniažygis

**Grakštusis puošniažygis** (*Carabus intricatus*) – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas. 

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą 2ą kategoriją, bei į Tarptautinę raudoną knygą kaip beveik nykstanti (*Near Threatened*) rūšis.

## Nuorodos
* Der Dunkelblaue Laufkäfer Carabus intricatus
* Blue Ground Beetle (Carabus intricatus)
Žalvarinis puošniažygis

**Žalvarinis puošniažygis** (*Carabus nitens*) – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas. Tai vienas iš gražiausių Lietuvoje paplitusių puošniažygių. Kūnas 12-16 mm ilgio. Antsparniai varinės žalios spalvos su rusvai auksiniu krašteliu.

Gyvena pušynuose. Aktyvus dieną.

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* ''Carabus nitens''
Ragas (reikšmės)

Žodis **ragas** reiškia kelis dalykus:

* ragas – žinduolių organas – kieta smaili kai kurių žinduolių galvos išauga, naudojama kaip gynybos, tuoktuvinių dvikovų priemonė;
* ragas – medžiaga iš gyvūnų ragų (Lietuvoje tai dažniausiai karvių, elnių ar briedžių ragų medžiaga), iš kurios darydavo ir daro visokius smulkius dirbinius – sagas, peilių kriaunas ir pan;
* ragas – jaučio rago formos pučiamasis muzikos instrumentas, dažnai ir daromas iš galvijų ragų;
* ragas – iš jaučio rago padarytas indas (kitaip *raginėlis*), kuriame laikomas tabakas (kitaip *ragokas*), parakas (parakinė, dar vadinama *raginė*), arba iš kurio geriama (kitaip *ragskylė*). Kartais tokie ragai tik forma primena jaučio ragą, o padaryti būna iš kitokių medžiagų;
* ragas – išsikišusi valties galo viršūnė ar vieta prie jos;
* ragas – (geografija) smailus žemės plotas, įsikišąs į jūrą ar ežerą, pusiasalis (pvz., Ventės ragas). Kartais smailus žemės kyšulys į mišką;
* ragas – tokia smegenų dalis.

### Kitokie ragai
* Gausybės ragas – graikų mitologijoje tai ožkos Amaltėjos ragas, iš kurio maitino Dzeusą, kai šis buvo dar kūdikis.
* Ragai (gestas) - rankų gestas, ištiesiant smilių ir mažylį, kol nykščiu laikomi didysis ir bevardis pirštai.
Valdas Dabkus

**Valdas Dabkus** (g. 1984 m. kovo 26 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Utenos „Juventus“ komandoje.

Profesionalo karjerą pradėjo „Žalgirio“ dublerių komandoje 2001 m., 2002 m. vasarą perėjo žaisti Floridos „Air Academy“, kur žaidė iki 2003 m. sausio. 2003 m. sausio-vasario mėnesiais žaidė Kauno „TOPO Centro-Atleto“ komandoje, vėliau perėjo į Vloclaveko „Anwil“, kur žaidė iki 2003 m. gruodžio mėnesio, kai perėjo į Varezės „Metis“. Nuo 2005 m. vasario žaidė Liepojos „Livu Alus“. 2006 m. perėjo į Kauno „Atletą“. 2008 birželio mėn. pradžioje pasirašė vienerių metų sutartį su Kėdainių klubu. 2009 m. rugpjūčio mėn. viduryje sudarė sutartį su Kipro Larnakos "AEK" klubu. 2010 m. sausio pabaigoje sudarė sutartį su Prienų "Rūdupio" komanda. 2010 m. birželio viduryje sugrįžo į Kiprą ir žaidė "InterCollege Etha Engomis" komandoje. 2011 m. gegužės 28 d. pratęsė sutartį su Nikosijos komanda.

2012 m. liepos pradžioje iki sezono pabaigos buvo paskolintas Lenkijos Slupsko "Energa Czarni" klubui.

## Pasiekimai

* 2002 m. Europos jaunių čempionate išrinktas į geriausių krepšininkų penketuką.
* 2003 m. Pasaulio jaunių čempionato sidabro medalio laimėtojas.
* 2003 m. Lenkijos čempionas.
* 2004 m. Europos jaunimo čempionato bronzos medalio laimėtojas.
* 2007 m. Žaidė LKL visų žvaigždžių rungtynėse.
* 2007 m. Išrinktas LKL metų geriausiai besiginančiu žaidėju.
* 2011 m. Kipro Supertaurė.
* 2015 m. LKF ketvirtoji vieta.
* 2015 m. BBL trečioji vieta.
* 2015 m. LKL trečioji vieta.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Basketnews.lt puslapis apie žaidėją
Abliacija

**Abliacija** () – reiškinys, kai objekto paviršius praranda medžiagą (dėl erozijos, garavimo, lydymosi, tirpimo, dilimo ir pan.). Taip pat gali reikšti tiesiog objekto dalies ar net tam tikros funkcijos pašalinimą.

Terminas *abliacija* naudojamas astronomijoje, technologijoje, medicinoje, glaciologijoje ir pan.

## Abliacija astronomijoje
Abliacija – kosminio kūno, pavyzdžiui, meteoroido, skriejančio Žemės ar kitos planetos atmosferoje, paviršiaus irimas dėl lydymosi, garavimo arba sublimacijos.

## Abliacija technologijoje
Technikoje naudojamos abliacinės dangos, kurios nykdamos apsaugo objektą nuo kenksmingo poveikio.

Kosminėje technikoje atmosfera skriejantys grįžtantys aparatai būna padengti tokia abliacine danga. Dėl trinties kaistant paviršiui abliacinės dangos paviršiniai sluoksniai garuoja ir nusineša šilumą. Ta pati idėja naudojama ir pasyviai apsaugai nuo degimo sudaryti.

## Abliacija medicinoje
Abliacija medicinoje turi du reikšminius atspalvius:
* Abliacija – tam tikros kūno, organo dalies ir pan. pašalinimas.
* Abliacija – tam tikro kūno paviršiaus (paprastai odos) viršutinio sluoksnio pašalinimas.

Odos abliacija atliekama cheminėmis medžiagomis () arba lazeriu. Taip pašalinamos odos dėmės, raukšlės ir kiti nelygumai.

Abliacijos medicinoje pavyzdžiai:
* kateterinė abliacija – suplanuotą abliacijos vietą pasiekia kateteriu, o kateterio viduje būna, pvz., elektrodai, pro kuriuos tekanti elektros srovė suardo dalį audinio.
* cheminė abliacija – audinys ardomas įšvirkščiant nedidelį kiekį alkoholio ar fenolio. Toks poveikis naudojamas gydant tachiaritmijas, hipertrofinę kardiomiopatiją, auglius.
* elektrinė abliacija (kitaip *fulguracija*) – audinio suardymas elektros srove (pvz., gydant širdies supraventrikulines arba paroksizmines aritmijas, šalinant papildomą  Kento pluoštą) arba elektrinių impulsų blokada (pvz., AV mazgo eletrinių impulsų abliacija).
* fotocheminė abliacija – audinį ardo lazerio šviesa, kurios energiją sugeria audinio molekulės ir ima irti.
* fototerminė abliacija – audinį ardo lazerio šviesa, kurios energija virsta šiluma ir sukelia koaguliaciją, nekrozę ar išgaravimą.

## Abliacija biologijoje
* geno abliacija – geno veikimo blokavimas
* androgenų abliacija – androgenų pašalinimas iš vyro organizmo. Tai atliekama keliais būdais, nuo sėklidžių pašalinimo iki androgenų sintezės blokavimo tam tikrais preparatais.
* ląstelių abliacija – iš organizmo pašalinamos tam tikro tipo ląstelės. Vienas iš siūlomų ląstelių abliacijos būdų yra toks: sukuriama transgeninė pelė, turinti difterijos toksino geną, kuris ekspresuojamas tik tam tikro tipo ląstelėse. Pelės embrionui pasiekus stadiją, kai ima formuotis to tipo ląstelės, jose aktyvuojamas difterijos toksino genas ir pagamintas toksinas tokias ląsteles užmuša. Kitų tipų ląstelės lieka nepažeistos.

## Taip pat skaitykite
* Lazerinė abliacija
* Abliacija glaciologijoje
Margasis grambuolys

**Margasis grambuolys** (*Polyphylla fullo*) – grambuolių (*Melolonthidae*) šeimos vabalas. Kūnas kaštono ar juodai rudos spalvos, su marmuriniu piešiniu, 25-36 mm ilgio. Lervos vystosi smėlėtoje dirvoje.

Jis randamas Vidurio Europoje, Kaukaze bei Šiaurės Afrikoje. Dažniausiai gyvena smėlėtuose pušų miškuose.

Lietuvoje aptiktas Nemuno, Neries ir Merkio smėlėtose terasose bei Kuršių nerijos kopose. 

Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
*Die Welt der kleinen Krabbeltiere
*June beetle (Polyphylla fullo)
Absoliutusis nulis

**Absoliutusis nulis** – žemiausia įmanoma temperatūra, kurioje sustoja bet koks šiluminis atomų ir molekulių judėjimas ir nutrūksta šiluminis spinduliavimas.

Ši temperatūra lygi -273,15&nbsp;°C arba 0 K. Iš tikro ši temperatūra pasiekta niekada nebuvo, tačiau 2003 m. Masačusetso Technologijos Instituto mokslininkams pavyko pasiekti 450 pK (pikokelvinų) temperatūrą. Tokios temperatūros pasiekiamos magnetiniu aušinimu. Labai žemoje temperatūroje pasireiškia neįprasti fizikiniai reiškiniai: superlaidumas (išnyksta kai kurių laidininkų elektrinė varža), supertakumas (atšalęs helis suteka į jį įstatytą mėgintuvėlį).

Medžiagų savybės absoliučiame nulyje kol kas mažai ištirtos, tačiau tyrimai toliau vykdomi, kadangi jų rezultatai žmonijai galėtų atnešti daug naudos. Pavyzdžiui, sukūrus pastovų superlaidininką, būtų galima daug kartų sumažinti energijos nuostolius.
Martin Frobisher

**Seras Martinas Frobišeris** (; 1535–1594 lapkričio 22) – anglų jūrininkas iš Veikfyldo, Jorkšyras.

Jis įvykdė tris keliones į Ameriką, tuo metu vadintą *Naujuoju Pasauliu*, ieškodamas Šiaurės vakarų jūrų kelio. Visos jo kelionės baigėsi šiaurės rytų Kanadoje, netoli šiandieninės Rezoliucijos salos ir Frobišerio įlankos. Savo antrojoje kelionėje Frobišeris rado didelį šaltinį vieno rūšies metalo ir klaidingai pamanė, kad tai yra auksas, todėl parsigabeno 1,500 tonų šio metalo namo, taip pavojingai perpildydamas laivą. Tačiau Anglijoje išaiškėjo, kad tai yra bevertis geležies piritas. Vis dėlto Frobišeris grįžo į Kanadą, rado dar vieną aukso šaltinį ir pasikrovęs 1,300 tonų šio metalo grįžo į Angliją ir vėl buvo nustatyta, kad tai buvo ne auksas, o tas pats geležies piritas. Vėliau jis buvo išventintas į riterius už savo tarnybą kovojant prieš Ispaniškąją Armadą 1588 metais.

## Nuorodos
* Frobišerio biografija ''internetiniame kanadiečių žodynėlyje''
Česlovas Chmielevskis

**Česlovas Chmielevskis** (1867 m. liepos 20 d. Tiumenėje – 1921 m. gegužės 25 d. Panevėžyje. Palaidotas Panevėžio senosiose kapinėse) – Lietuvos geologas, paleontologas, hidrografas.

## Biografija
Kilęs iš Žemaitijos bajorų, po 1863 m. sukilimo ištremtų į Sibirą. Nuo 1877 m., tėvams grįžus į Lietuvą, mokėsi Panevėžio realinėje mokykloje. Ją baigęs, 1890–1895 m. mokėsi Rygos politechnikos institute. 1897–1900 m. Karaliaučiaus universitete studijavo geologiją. Čia vokiečių kalba išspausdintas pirmasis jo mokslinis darbas „Kauno gubernijos ir Rytų bei Vakarų Prūsijos viršutinių silūrinių sluoksnių leperditia“ (*Die Leperditien der obersilurischen Geschiebe Kowno und der Provinzes Ost - und Westpreussen*, išsp. 1900 m.). Šį vėžiagyvį F. Šmidtas pavadino .

Baigęs mokslus, 1900 m. grįžo į Panevėžį, tyrinėjo Lietuvos gamtą, ypač domėjosi paleontologiniais radiniais – suakmenėjusių organizmų liekanomis. Daug tyrinėjimų atlikta Ventos slėnyje ties Papile, kur buvo gausu fosilijų. Buvo aistringas kolekcionierius – rinko geologines kolekcijas, kurios vėliau pateko į Karaliaučiaus gamtos muziejų, Miuncheno, Tiubingeno, Peterburgo universitetus. Jo kolekcijos rinkiniais naudojosi įžymūs vokiečių paleontologai – K. Bodenas, F. Krenkelis, parašę monografijas apie Papilės juros sistemos fosilijas. Rusų mokslininkai V. Vecelis, V. Riabininas ir R. Brinkmanas naudojosi Č. Chmielevskio kolekcijomis paleontologiniams bei stratigrafiniams tyrinėjimams. Rinkiniais pasinaudojo ir jo mokinys Juozas Dalinkevičius, 1935 m. paskelbęs straipsnį „Papilės juros profilio ir tektonikos klausimu“. Antrojo pasaulinio karo metu beveik visos kolekcijos žuvo.

Tyrinėjo Lietuvos hidrografiją ir 1907 m. išspausdino darbą „Basein Venty“. Su Dorpato universiteto profesoriumi K. D. Dosu atliko mokslinę kelionę po Šiaurės Lietuvą, kurios metu buvo konstatuota ir 1909 m. aprašyta galinių morenų grandinė.

Kita jo bandymų sritis buvo lamelibranchiatų klasės moliuskai. Jų tyrimui ir bandymams Chmielevskių namuose įkurta speciali biologinė stotis. Bandymai pasisekė – pavyko užauginti natūralius perlus. Rezultatai buvo paskelbti pasaulio moksliniuose žurnaluose „Okolnyk rybacki“ ir „Deutsche Fischerei Zeitung“. Prasidėjus pirmajam pasauliniam karui su šeima išvyko į Maskvą, vėliau į Uralą. Čia taip pat pasireiškė kaip aistringas kolekcionierius: rinko geologines kolekcijas, kurias paliko vietos muziejams. 1921 m. grįžo į Lietuvą, bet kelyje susirgo ir atvažiavęs į Panevėžį mirė.

## Šaltiniai
Absorbcijos spektras

**Absorbcijos spektras** ( – sugėrimas) – tamsios linijos, matomos tolydiniame spektre. Jos atsiranda dėl šviesos sugerties dujų atomuose ir molekulėse, kurias praeina šviesa.

## Taip pat skaitykite
* Fraunhoferio linijos
* Spektroskopija
* Absorbcijos spektroskopija
* Densitometrija
* Rentgeno spindulių absorpcijos spektrokopija
* HITRAN

## Nuorodos
* Saulės absorbcijos spektras
Raudonasis staugūnas

**Raudonasis staugūnas** (*Alouatta seniculus*) – koatų (*Atelidae*) šeimos primatas. Didžiausia rūšis iš visų staugūnų. Jų garsus staugimas, šūkavimas ir kitokie garsai girdimi miške už daugiau kaip 2 km.

## Gyvenimo būdas

Raudonieji staugūnai, kaip ir dauguma kitų beždžionių, yra linkę bendrauti. Jie laikosi šeimyninėmis grupėmis, kurias sudaro nuo 5 iki 20 individų. Paprastai būryje būna 8 suaugusios patelės, 3 suaugę patinai, 3 jaunikliai ir 4 jaunos beždžionės. Grupei vadovauja vyriausias patinas. Į grupės vado vietą dažnai pretenduoja kiti lytiškai subrendę patinai, todėl dažnai tarp patinų iškyla ginčų.

Raudonieji staugūnai – lėti gyvūnai. Jie iš lėto karstosi medžiais ir įveikia maždaug 400 m atstumą per dieną. Medžiais karstosi kabindamiesi kibia uodega. Raudonieji staugūnai aktyviausi rytą ir pavakary. Naktimis miega medžiuose, o per dienos karščius ilsisi. Patinai sveria 6,5-8 kg, patelės 4,5-6,4 kg.

## Mityba

Raudonieji staugūnai ėda riešutus, medžių lapus, sėklas, vaisius, gėlių žiedus. Staugūnų organizmas (kaip ir kitų vien tik augaliniu maistu mintančių beždžionių) puikiai prisitaikęs prie tokio maisto. Jų virškinimo traktas ilgesnis, žarnyne yra bakterijų, padedančių virškinti kietą maistą.

## Dauginimasis

Raudonieji staugūnai dauginasi visus metus, tačiau partnerius nuolatos keičia. Nėštumas trunka 186–194 dienas. Visada gimsta tik vienas jauniklis. Vos gimęs jauniklis yra 17-24 cm ilgio, o uodegos ilgis siekia 23-31 cm, kūnelis jau būna apaugęs kailiu. Iš pradžių jauniklį ant pilvo nešioja motina, kiek paaugęs mažylis persikelia ant motinos nugaros. Motina jauniklį maitina pienu 18-24 mėnesius ir niekada nuo jo nesitraukia.

Raudonieji staugūnai jauniklius veda tik kas 2-3 metai. Lytiškai subrendę jauni patinai būna išvejami iš būrio. Jie gali arba kurti naują būrį, arba surasti kitą ir bandyti nuversti vadovaujantį patiną. Gyvūnai lytinės brandos sulaukia 3,5-4 metų.

## Paplitimas

Paplitę nuo Kolumbijos iki Amazonės bei nuo Ekvadoro iki Vidurio Bolivijos. Raudoniesiems staugūnams išnykimas kol kas negresia, tačiau manoma, kad dėl miškų kirtimo ateityje šių gyvūnų gali sumažėti.
Grafas Sen Žermenas

**Grafas Sen Žermenas** ( 1699 m. – 1784 m.) – viena spalvingiausių XVIII a. asmenybių. Įvairiais vardais gyveno Anglijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Rusijoje ir kitur. Garsėjo kaip alchemikas, burtininkas, amžinojo gyvenimo eliksyro išradėjas. Buvo labai turtingas.

## Asmenybė
Grafas Sen Žermenas buvo talentingas ir vienišas. Puikiai grojo keletu instrumentų, turėjo gerą atmintį, puikią fantaziją. Buvo gan neblogas dailininkas, išmanė mediciną, rašė eilėraščius, kūrė sonatas, arijas, įvairius kūrinius instrumentui kurį labiausiai mėgo – smuikui. 

## Gyvenimas
Sen Žermenui teko pagyventi Persijos šacho Nadiro dvare, garsusis mistikas bandė perprasti gamtos paslaptis. Po Persijos jis gyveno Anglijoje, Austrijoje, Prancūzijoje, Indijoje ir vėl Europoje. Jis gyveno ir puošėsi taip, kad gandas apie jo turtus jį pralenkdavo. Sakoma, kad mokėjo išgauti auksą ir brangakmenius. Puikiai mokėjo gaminti dažus audiniams, išrado švytinčius dažus, kuriais tapė savo paveikslus. Jį rėmė ir juo tikėjo Europos valdovai bei persų šachas. Manoma, kad Sen Žermenas priklausė masonų ložei.
Palinis žvitražygis

**Palinis žvitražygis** (*Agonum ericeti*) – žygių (*Carabidae*) šeimos vabalas.
## Išvaizda, gyvenimo būdas
Kūnas 6,5 - 8 mm ilgio raudonos vario spalvos, metališkai blizgantis. 

Gyvena aukštepelkėsę, durpynuose. Minta smulkių vabzdžių lervomis.

## Paplitimas
Aptinkamas Europoje ir šiaurinėje Azijoje.
Lietuvoje retas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
Agonum ericeti www.carabidae.org
Kwame Brown

**Kwame Brown** (**Kvamė Braunas**; g. 1982 m. kovo 10 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniaujantis NBA, Detroito „Pistons“ komandoje.

K. Braunas į NBA atėjo po 2001 m. NBA naujokų biržos, kur jį pirmuoju numeriu pasirinko Vašingtono „Wizards“ klubas, tačiau po 2004–2005 m. sezono krepšininkas buvo išmainytas į „Lakers“ komandą. 2008 vasario 1 d. Kwame Brown buvo išmainytas į Memfio „Grizzlies“ komandą, bet pasibaigus sezonui komanda nutarė nepratęsti sutarties. 2008 m. rugpjūčio 4 d. jis pasirašė 2 metų 8 mln. JAV dolerių sutartį su Detroito „Pistons“ komanda.

2010 m. rugpjūčio 23 d., Braunas pasirašė 1 metų sutartį su Šarlotės „Bobcats“ komanda ir vėl susitiko Maiklą Džordaną. 2011 m. gruodžio 14 d., K. Braunas pasirašė vienerių metų, 7 milijonų vertės kontraktą su „Golden State Warriors“ ekipa. 2012 m. liepos 20 d., K. Braunas pasirašė dvejų metų, 6 milijonų vertės kontraktą su Filadelfijos „76ers“ ekipa. 2013 m. lapkričio 20 d. buvo atleistas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* basketnews.lt puslapis apie žaidėją