open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tulpiakiemio Rudominų koplyčia

**Tulpiakiemio Rudominų šeimos koplyčia–mauzoliejus** – laidojimui skirta koplyčia, stovinti Ukmergės ir Kėdainių rajonų paribyje, Siesikų seniūnijoje, Tulpiakiemio kaimo veikiančiose kapinėse, 3 km į pietryčius nuo Pagirių, 1,5 km į pietus nuo kelio . Įrašyta į seniūnijos lankytinų vietų sąrašą. Kapinės įsikūrusios atokiau nuo gyvenvietės, iš pietryčių pusės, jų sklypas apsodintas medžiais, aplinkui driekiasi atviri dirbami laukai.

Mūrinė koplyčia, manoma, pastatyta 1861 m., joje buvo įrengtos Rudominų šeimos kapavietės. Apie tai byloja priekiniame fasade virš statinio durų išlikęs užrašas lenkų kalba, antkapinė lenta. Rūsyje buvusios kapavietės seniai išplėštos, yra likusios lentos su čia kelių palaidotųjų vardais. Koplyčia šiuo metu apleista, nenaudojama. Kasmet minima Visų šventųjų diena šalia koplyčios (dėl krentančio tinko, įkritusių grindų interjeras avarinės būklės), atvyksta kunigas iš Pagirių.

## Istorija

Gretimame Paobelyje buvo įsikūrusi Paobelio dvaro sodyba, dar vadinama Tulpiakiemio dvaru (šiuo metu atnaujinti rūmai). Istoriniuose šaltiniuose minimas su Rudominų šeima susijęs kaimyninis Pagirėlių dvaras, kurio sodybvietė išlikusi rytiniame Tulpiakiemio pakraštyje, Pagirėlių gatvės gale, prie Nekulos upelio tvenkinio.

Tulpiakiemis priklausė Pagirių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo parapijai. Lietuvoje prasidėjus Atgimimui, vietos gyventojų pastangomis koplyčia buvo aptvarkyta (taisytas stogas, perklotos grindys), joje prie kilnojamo altorėlio vyko Vėlinių pamaldos. Ant stogo dar stovėjo puošnus geležinis kryžius.

## Galerija
 
Tulpiakiemis, koplyčia, 2020.JPG|Koplyčia iš priekio
Koplyčios galinė dalis, Tulpiakiemis.JPG|Galinė dalis
Tulpiakiemis, koplyčia, vaizdas pro duris.JPG|Rūsys su kriptomis ir įgriuvusia perdanga
Tulpiakiemis, koplyčia, vidus 2.JPG|Vaizdas į koplyčios palubę
Tulpiakiemis, kapinių koplyčia, bokštelis.JPG|Kryžiaus stiebo dalis


## Šaltiniai
Selangoras

**Selangoras** () – Malaizijos valstija, esanti Malakos pusiasalio vakaruose. Dar žinoma kaip ***Darul Ehsah*** ( „nuoširdumo romovė“). Ribojasi su Peraku šiaurėje, Pahangu rytuose, Negeri Sembilanu pietuose ir Malakos sąsiauriu vakaruose. Valstija apsupa savivaldą turinčius (bet anksčiau buvusius pavaldžiais) Kvala Lumpūro ir Putradžajos miestus. Oficiali sostinė yra Šah Alamas, o valdančiojo sultono buveinė – Klangas.

Selangoras yra labiausiai ūkiškai ir infrastruktūros požiūriu išsivysčiusi Malaizijos valstija, be to, turinti daugiausia gyventojų. Klango uostas Port Klangas yra didžiausias Malaizijos jūrų uostas. Valstijoje yra gausiai piligrimų lankomi Batu urvai.

## Gyventojai

Religinė sankloda (2010 m.):
* musulmonai 57,9 %
* budistai 24,4 %
* hinduistai 11,6 %
* krikščionys 3,8 %
* daoistai ir kitų kinų tikybų išpažinėjai 0,5 %
* kitų tikybų sekėjai 1,4 %
* netikintys 0,4 %

Tautinė sudėtis (2010 m.):
* malajai 57,1 %
* kinai 28,6 %
* indai 13,5 %
* kiti 0,8 %

## Miestai

Didžiausi miestai:
* Klangas – 1 113 851 gyv. (2010 m.)
* Ampang Džaja – 804 901
* Subang Džaja – 701 452
* Šah Alamas – 671 282
* Petaling Džaja – 638 516
* Čerasas – 601 534
* Kadžangas – 448 243
* Selajang Baru – 265 297
* Ravangas – 194 577
* Taman Grinvudas – 157 967

## Istorija

Selangoras pradžioje buvo viena iš devynių valstybių sandraugos (Negeri Sembilano) narių, bet XVIII a. tapo atskira bugių iš Makasaro valstybe. XIX a. į Selangorą daugiausia iš Singapūro suplūdo kinai alavo kasėjai, tarp jų ir vietos gyventojų kilo karas. Britai pradėjo tarpininkauti, 1874 m. užėmė Selangorą ir padarė jį savo protektoratu. Nuo 1896 m. Malajų Federacinių Valstijų, nuo 1846 m. – Malajos Federacijos narė. Nuo XIX a. pab. kraštas suklestėjo iš alavo ir kaučiuko gamybos bei prekių eksporto.

## Šaltiniai
Just 4 Fun

**Just 4 Fun** (*just for fun*) buvo Norvegijos 10 deš. muzikos grupė, kurią sudarė Hana Krog, Mariana Antonsen, Janis Grotas ir Eirikuras Haiksonas.

## Biografija

Grupė buvo suformuota Sarpsborgo mieste pietų Norvegijoje, suburta 1988 metais garsaus norvegų atlikėjo ir radijo laidų vedėjo Toro Anderseno. Gyvavimo pradžioje grupė grojo vasaros festivaliuose. Vėliau ji koncertavo įvairiuose Norvegijos miestuose. 1990 metais išleido debiutinį albumą „Ren 60“.

1991 m. Norvegijos transliavimo bendrovė NRK pakvietė „Just 4 Fun“ dalyvauti artėjančioje „Eurovizijoje“, vyksiančioje Romoje (Italija). Muzikantai sutiko su šiuo pasiūlymu, juolab kai kurie iš jų jau turėjo galimybę dalyvauti šiame konkurse. Hanne Krogh „Eurovizijoje“ Norvegijai atstovavo du kartus: 1971 m. (užėmė 17 vietą) ir 1985 m. (kaip dueto „Bobbysocks“ narė, tapo konkurso nugalėtoja), o 1986 metais Eiríkur Hauksson reprezentavo Islandiją kaip trio „ICY“ narys (užėmė 16 vietą).

1991 m. „Eurovizijos“ finale „Just 4 Fun“ pasirodė su daina „Mrs. Thompson“, tačiau atlikėjai su vos 14 taškų užėmė 17-ą vietą.

Iškart po dalyvavimo „Eurovizijos“ dainų konkurse, grupė išleido antrąjį albumą „Those Were the Days“. Tais pačiais metais „Just 4 Fun“ baigė savo veiklą.

Buvęs grupės vokalistas Jan Groth 2014 m. rugpjūčio 27 d. mirė nuo vėžio, sulaukęs 68-erių metų.

## Diskografija

### Albumai
* *Ren 60* (1990)
* *Those Were the Days* (1991)

### Singlai
* *Those were the days* (1991)
* *All I really wanna do* (1991)
* *A dream and a prayer* (1992)

## Šaltiniai


## Nuorodos
* Daina ''Mrs. Thompson''

|-
Serge Lama

﻿

**Serge Claude Bernard Chauvier**, geriau žinomas kaip **Serge Lama** (g. 1943 m. vasario 11 d. Bordo) yra prancūzų dainininkas ir dainų autorius.

1971 metais Serge Lama atstovavo Prancūzijai 1971 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, tačiau jo daina „Un jardin su la terre“ () užėmė tik 10 vietą.

Didžiausio populiarumo sulaukė 1974-aisiais išleista daina „Je Suis Malade“. Yra pasirodęs su populiariomis dainininkėmis Lara Fabian ir Dalida.

## Diskografija

### EP
* 1964: *À quinze ans/Le bouffon du roi/En ce temps-là/C'était ma femme*
* 1965: *Ils viendront/Clara/Fais ta valise/Le jugement dernier*
* 1966: 4 chansons d’Emile Stern et de Serge Lama
* 1966: *Sans toi/La guerre a vingt ans/Madame Poupon/Y’a pas à dire*
* 1967: *Les ballons rouges/Comment t’as fait/L’orgue de Barbara/Recto-Verso*
* 1967: *Sans toi/La guerre à vingt ans/Dis Pedro/Avec leurs beaux sourires*
* 1967: *Les roses de Saint Germain/Mon doux agneau, ma tendre chatte/Dans les usines/Dedoublement de personnalité*

### Albumai
* 1968: *D’aventures en aventures*
* 1970: *Et puis on s’aperçoit*
* 1971: *Superman*
* 1973: *Je suis malade*
* 1974: *Chez moi*
* 1975: *La vie Lilas*
* 1977: *L’enfant au piano*
* 1978: *Enfadolescence*
* 1979: *Lama chante Brel*
* 1980: *Souvenirs… Attention… Danger*
* 1981: *Lama Père et fils*
* 1982: *De Bonaparte à Napoléon*
* 1984: *Marie La Polonaise*
* 1986: *Portraits de femmes*
* 1987: *Je t’aime*
* 1989: *A la vie, à l’amour*
* 1992: *Amald’me*
* 1994: *Lama*
* 2001: *Feuille à feuille*
* 2003: *Plurielles*
* 2008: *L'Âge d’horizons*
* 2012: *La balade du poète

=== Gyvo garso albumai ===
* 1974: *À l’Olympia 74*
* 1977: *Palais des congrès 77*
* 1979: *Palais des congrès 79*
* 1981: *Palais des congrès 81 – Avec simplicité*
* 1988: *En concert au Casino de Paris 88*
* 1996: *Lama l’ami Olympia*
* 1998: *Symphonique Olympia *
* 2003: *Un jour, une vie*
* 2005: *Accordéonissi-mots''

## Nuorodos

* Oficialus tinklalapis – serge-lama.com 

|-
Kinabatanganas

**Kinabatanganas** () – upė Malaizijoje, Borneo salos šiaurės rytuose, Sabahe. Tai antra pagal ilgumą šalies upė. Prasideda plokščiakalnyje šalies centrinėje dalyje, teka į šiaurės rytus džiunglėmis. Įteka į Sulu jūrą rytų pusėn nuo Sandakano.

Liūtinguoju laikotarpiu (nuo lapkričio iki kovo) upė smarkiai patvinsta. Salpoje gausu senvagių.

Kinabatanganą kerta plento Sandakanas–Tavau tiltas. Upės baseine gyvena sungajų gentis.
Vangdi Phodrangas

**Vangdi Phodrangas** () – miestelis vidurio Butane, 1300 m aukštyje; dzonghago (rajono) centras. Kelių mazgas: keliai į Timpu, Sarpangą, Trongsą. Netoliese prateka Sankošo upė. Yra 1632 m. pastatyta tvirtovė–vienuolynas (dzongas; 2012 m. smarkiai nukentėjo nuo gaisro).

## Šaltiniai
Gigantophis garstini

***Gigantophis garstini*** – *[[Madtsoiidae]]* šeimos ***Gigantophis*** genties išnykusių gyvačių rūšis. Tai didesnė negu dabar gyvenačių gyvačių rušis, užaugdavusi apie 10 metrų ilgio. Prieš atrandant *[[Titanoboa]]* fosilijas Kolumbijoje 2009 m., šios gyvatės buvo laikomos didžiausiomis. *Gigantophis garstini* gyveno maždaug prieš 40 milijonų metų šiaurinėje Sacharoje, dabartinėje Egipto ir Alžyro teritorijoje. Rūšis yra žinoma tik iš nedidelio skaičiaus fosilijų, daugiausia slankstelių.

## Šaltiniai
Sniper Elite 4

**Sniper Elite 4** – 2017 m. trečiojo asmens šaudyklės tipo karinis žaidimas, kurtas studijos „Rebellion“. Žaidimas pritaikytas Microsoft Windows, PlayStation 4 ir Xbox One platformoms.

Veiksmas vyksta 1943 m. Italijoje, Antrojo pasaulinio karo metu. Žaidėjui teks pakeliauti nuostabiuose Italijos kraštuose, aplankyti pakrančių miestus, susidurti su nacių megastruktūromis, klaidžioti po bauginančius miškus, kopti į kvapą gniaužančių kalnų viršūnes ir aplankyti ten įsikūrusius vienuolynus. Pagrindinis veikėjas – slaptas agentas ir elitinis šaulys Karlas Fairburnas turi kartu kovoti su italų pasipriešinimo jėgomis prieš nacių pajėgas, siekiant išlaisvinti savo šalį nuo fašizmo.
Pi diena

**Pi diena** () – neoficiali kasmetinė šventė, skirta matematinei konstantai pi paminėti. Pi – iracionalusis skaičius, kurio apytiksli reikšmė yra 3,14. Matematikos mėgėjų Pi diena švenčiama kovo 14 d. („3/14“ datos formate „mėnuo/diena“), nes 3, 1 ir 4 yra skaičiaus π (pi) pirmosios trys reikšmės. Tinkamiausias švęsti laikas yra 1:59:26, kuris sutampa su π reikšmėmis 3,1415926… Prisilaikantys laiko skaičiavimo pagal 12 valandų sistemą paprastai švenčia 1:59:26 laiku dieną, tačiau 24 valandų sistemos šalininkai mano, jog tai yra 13:59 – dienos metas, todėl linkę paminėti šventę naktį. Pi dieną 1987 m. sugalvojo fizikas Larry Shaw iš San Fransisko (JAV).
 
Pi diena gali būti pažymima suvalgant apvalų pyragą, papuoštą graikiška raide π ir pi reikšmėmis, be to, anglų kalba π tarimas sutampa ir su šio žodžio (, 'pyragas') tarimu. Šią dieną sakomos iškilmingos kalbos skaičiaus π garbei, pabrėžiamas jo vaidmuo žmonijos gyvenime, bandoma įsivaizduoti antiutopinį pasaulį be π, sprendžiami matematiniai galvosūkiai ir mįslės, žaidžiami žaidimai.

## Nuorodos

* Pi diena (''piday.org'')
* Vienintelė Pi diena mūsų gyvenime (''lrytas.lt'')
Valstybės diena (Lietuva)

**Valstybės diena** – Lietuvos valstybinė šventė, kuri yra švenčiama liepos 6 d. minint pirmojo ir vienintelio Lietuvos karaliaus Mindaugo karūnaciją. Diena oficialiai yra švenčiama nuo 1991 m.

## Istorija
1990 m. spalio 25 d. Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba – Atkuriamasis Seimas įstatymu „Dėl švenčių dienų“ liepos 6-ąją – Mindaugo karūnavimo dieną – paskelbė Valstybės švente. Mindaugo karūnavimo, kaip Lietuvos valstybės europinio pripažinimo, diena jau buvo minima ir nepriklausomoje Lietuvoje prieš sovietinę okupaciją. Mindaugo karūnavimo dieną švęsti liepos 6-ąją pasiūlė istorikas prof. E. Gudavičius 1989-aisiais, kaip 1253 m. įvykusią karūnaciją per šv. Petro ir Povilo dieną birželio 29-tąją, bet perskaičiavus į Grigaliaus kalendorių liepos 6-tai.

## Tradicijos
Kasmet liepos 6 d. 21 val. viso pasaulio lietuviai raginami vienybės vardan sugiedoti „Tautišką giesmę“. Ši tradicija gyvuoja nuo 2009-ųjų, kai himnas buvo giedamas minint Lietuvos vardo tūkstantmetį. Tyrimų duomenimis, 2015 m. Tautišką giesmę giedojo 46 proc. Lietuvos gyventojų.

## Šaltiniai
Pempės diena

**Pempės diena** (taip pat *Knyvės diena*, *Pempinės*) – gilias tradicijas lietuvių kultūroje turinti pavasario šventė, minima kovo 19-ąją, per Juozapines, kuomet parskrenda pempės. Atėjus krikščionybei, su šia švente sutapatintos šv. Juozapo varduvės.

Pempė laikoma atbundančios gamtos, atšilimo pranašu. Ši diena – gėlių, merginų ir moterų šventė. Pempinės – kitados gražiai švęstos merginų dienos aidai. Sakoma, kad iki Pempinių reikia prisiverpti, prisiausti – viskas guls į kraičio skrynias. Po to moterys pradeda darželiuose sėti gėles, daržoves daigams. Per Juozapines priartėja pavasario lygiadienis, todėl priimta nuo Juozapinių jau rengtis pavasario darbams. 

Mėgsta žmonės pempę dėl jos budrumo. Vasaros naktigonėse, jei paryčiais prie arklių sėlina vilkas ar arkliavagis, pempės tuoj perspėja, – pradeda skardžiai rėkauti. Jos – vieningos ir narsios, varną ar lingę, besitaikančią prie lizduose sudėtų kiaušinių, puola visu būriu.

## Tautosakoje

Apie pempę sukurta lietuvių liaudies dainų,  patarlių, pasakojimų bei kitų užkalbėjimų, susijusių su šiuo grakščiu paukščiu. Patarlė sako, kad nuo Pempės dienos „lydeka nerštan, o gervė – raistan“.

Pempės dieną spėdavo apie laukiamus metus: jeigu tądien oras geras, metai bus palankūs karvėms ir jaučiams. Gal nuo paukščių nusižiūrėta, kad per gavėnią buvo daroma išimtis, leidžiant jauniesiems tuoktis (Juozapas buvo Marijos sužadėtinis), tik negalima kelti vestuvių.

Įvairūs prietarai:
* Jei pempės žemai skraido, bus lietaus.
* Jei pempė laksto klykdama apie namus, tie namai sudegs arba juose kas nors mirs.
* Jei pempės kiaušinį atneša į namus, tie namai sudegs.
* Jei Pempės dieną giedra, bus pieningi metai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos šventės
*  Šv. Juozapas – Pempės šventė 
* Juozapinės ir Pempės šventė
* Libertas Klimka. Ateina pavasaris...
* Žurnalas „Žemaičių žemė". Vasario–kovo mėn. šventės
Sardinijos ralis

**Sardinijos ralis** – automobilių ralio čempionatas, rengiamas Italijos regione Sardinijoje. Šios varžybos yra įtrauktos į Pasaulio ralio čempionatą (WRC) ir Tarptautinį ralio iššūkį (IRC).

## Nugalėtojai

Varžybos, kurios buvo rengiamos ne pasaulio ralio čempionate, yra paryškintos kursyvu.
Meldoniumas

**Meldoniumas** (arba **mildronatas**) – struktūrinis karnitino pirmtako – gamabutirobetaino (GBB) analogas, kuris yra skirtas papildomam lengvo lėtinio širdies nepakankamumo gydymui. Meldoniumą 1970 m. Rygoje sukūrė latvių daktaras Ivars Kalviņš. Šiuo metu preparato platinimo teisės priklauso Latvijos farmacijos kompanijai „Grindeks“. Vienas labiausiai eksportuojamų Latvijos produktų.

## Efektas
Meldoniumas plečia kraujagysles, aktyvina anaerobinę glikolizę, stimuliuoja ATP gamybą ir transportą, atstato pusiausvyrą tarp deguonies patekimo į ląstelę ir jo sunaudojimo ir tokiu būdu apsaugo ląsteles nuo pažeidimų. Preparatas pasižymi širdį apsaugančiu poveikiu. Esant lėtiniam staziniam širdies veiklos nepakankamumui vaistas padidina miokardo kontraktiliškumą, padeda organizmui išlaikyti fizinį krūvį bei padeda greitai pasiruošti naujiems krūviams.

## Dopingas
Nuo 2016 m. sausio 1 d. Pasaulinė antidopingo agentūra vaistą įtraukė į draudžiamų vartoti dopingo preparatų sąrašą. Tais pačiais metais iškelta daug dopingo bylų Rusijos sportininkams, kurie naudojo draudžiamą preparatą. Tarp žymiausių sportininkų buvo tenisininkė Marija Šarapova, plaukikė Julija Jefimova, olimpinė dailiojo čiuožimo čempionė Jekaterina Bobrova, greitojo čiuožimo trumpuoju taku olimpinis čempionas Semionas Jelistratova, klasikinio greitojo čiuožimo sportininkas Pavlas Kuližnikovas, Maskvos Dinamo tinklininkas Aleksandras Markinas. Lietuvoje dėl meldoniumo naudojimo 2016 m. diskvalifikuota bėgikė Živilė Balčiūnaitė.

## Šaltiniai
Grindeks

**Grindeks** – Latvijos farmacijos kompanija. Kompanijos akcijos įtrauktos į Rygos vertybinių popierių biržą. Kompanija žymi savo autorine teise gaminti meldoniumo preparatą. Gamina receptinius ir nereceptinius vaistus.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Khondai

**Khondai** arba **kandai** (sav. *Kui*, ) – Pietų Azijos tauta (dravidai), gyvenanti rytų Indijoje, daugiausia Orisos valstijoje, be to aplinkiniuose Andhra Pradešo, Madhja Pradešo, Biharo valstijų plotuose. Populiacija XX a. pab. – 1,2 mln. žmonių. Kalba dravidų kalbų šeimai priklausančiomis kui ir kuvių kalbomis. Khondai skiriami į lygumų khondus (desijus), priekalnių khondus (dongrijus) ir kalnų khondus (kutijus). Lygumų khondai ganėtinai persimaišę su orijais, praradę savo gimtąją kalbą.

Lygumų khondai daugiausia verčiasi ariamąja žemdirbyste (ypač augina ryžius), priekalnių ir kalnų khondai – lydimine žemdirbyste, medžiokle, žvejyba, maisto rankiojimu. Khondų būstai mediniai, dengti šiaudiniais arba palmių lapų stogais. Tradicinė vyrų ir moterų apranga – klubų raiščiai su siuvinėtomis prijuostėlėmis.

Visuomenė hierarchiška, patrilinijinės giminės, patrilokalinės santuokos. Kai kur vyrauja bendruomeninė žemėvalda. Gyvenvietės bendruomenės vadas kartu ir žynys. Išlaikę vietinį tikėjimą. Dar XIX a. I pusėje khondai praktikavo žmonių aukojimą (*meriah*) žemdirbystės dievybei.

Indijos khondai priskiriami adivasiams.

## Šaltiniai
Paula Modersohn-Becker

**Paula Moderzon-Beker** (, 1876 – 1907 m.) –  XX a. pr. vokiečių tapytoja, siejama su ankstyvuoju vokiečių ekspresionizmu.
## Biografija
Paula Beker gimė 1876 m. vasario 8 d. Dresdene, augo Brėmene. Jos tėvai priklausė vidutinei klasei ir rėmė dukters meninius polinkius. Jai tikriausiai didelį įspūdį paliko 1895 m. realistinių tapytojų iš Vorpsvedės paroda Brėmeno kunsthalėje. Ji pradėjo lankyti dailės pamokas Brėmene ir Berlyne, šešis mėnesius praleido Londone. 1897 m. vasarą tapė Vorpsvedėje, kurioje nuolat apsistojo sekančiais metais. Verpsvedėje kuriantys tapytojai idealizavo kaimo vaizdus. Paulai Moderzon-Beker nebuvo visiškai priimtinas jų sentimentalus požiūris į kaimą, 1899 m. gruodžio 31 d. ji išvyko iš Vokietijos ir simboliškai naujojo šimtmečio pirmąją dieną atvyko į Paryžių. Ji mokėsi *Colarossi* akademijoje Paryžiuje. 

Verpsvedėje Paulos mylimuoju buvo dailininkas Otas Moderzonas, su kuriuo ji susituokė 1901 m. gegužę. Apie metus laiko pora tapė kartu, tačiau Paulos meniniai interesai pranoko jos vyro ir Verpsvedės dailininkų. Ji 1903 ir 1905 m. vyko į Paryžių, faktiškai paliko savo vyrą, nors išliko finansiškai priklausoma. 1906 m. vyras atvyko Į Paryžių, pora susitaikė ir Paula 1907 m. grįžo į Verpsvedę būdama nėščia. Paula Moderzon-Beker mirė 1907 m. lapkričio 20 d. Verspvedėje nuo širdies veiklos sutrikimo, 18 dienų po duktės Matildės gimimo. 1906 metai Paryžiuje dailininkės kūryboje laikomi inovatyviausiais ir vaisingiausiais. Jos kūrybai darė įtaką P. Sezano, P. Gogeno ir nabių grupės dailininkų kūrybos. Paulos Moderzon-Beker dailė siejama su ankstyvuoju vokiečių ekspresionizmu. 1927 m. Brėmene atsidarė Paulos Moderzon-Beker muziejus, kuriame saugoma didžioji jos kūrybos dalis. Tai buvo pirmasis muziejus pasaulyje, skirtas moteriai-tapytojai.

## Darbų galerija

Vaizdas:Paula Modersohn-Becker 003.jpg| „Vaikas ant pagalvės“, 1904 m.
Vaizdas:Paula Modersohn-Becker 022.jpg| „Natiurmortas“, 1905 m.
Vaizdas:Paula Modersohn-Becker - Head of a Girl - Google Art Project.jpg| „Mergaitė“, 1906 m.
Vaizdas:Paula Modersohn-Becker - Stillleben mit Goldfischglas.jpg| „Natiurmortas“, 1906 m. 
Vaizdas:Paula Moderson-Becker - Selbstbildnis am 6 Hochzeitstag - 1906.jpeg| „Autoportretas, nėščios šeštą mėnesį“, 1906 m.


## Šaltiniai

* Encyclopaedia Britannica
* Parodos St. Etienne galerijoje Niujorke informacija
## Nuorodos
* „The New York Times“
* huffingtonpost.com
Konkombai

**Konkombai** (sav. *bekpokpam*) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti šiaurės Ganoje ir Toge. Populiacija – apie 600 tūkst. žmonių. Kalba konkombų kalba, priklausanti Nigerio-Kongo kalbų šeimai.

Verčiasi žemdirbyste (auginamas taras, soros, sorgai, ryžiai, kukurūzai, ankštiniai augalai), gyvulininkyste, medžiokle, žvejyba, tradiciniais amatais (kalvystė, puodininkystė, audimas, pynimas). Įprastas konkombų būstas – apvalus namas plūkto molio sienomis, kūginiu šiaudiniu stogu. Vyrai dažniausiai dėvi ilgus baltus arba dryžuotus marškinius trumpomis rankovėmis, moterys – sijonus primenančius drabužius.

Konkombų virtuvę sudaro košės, sriubos, įvairūs žuvų, mėsos, pieno gaminiai.

Visuomenė remiasi kaimo bendruomenėmis, būdinga didžioji šeima, patrilinijinė giminė, poligamija.

Konkombai išlaikę prigimtinę religiją, dalis – musulmonai (sunitai), krikščionys (katalikai, protestantai). Išlaikė protėvių, žemės, vandens kultus, magiją, burtus, gausų folklorą.

XVII a.–XX a. pr. konkombai sudarė Konkombo valstybę.

## Šaltiniai
Kosmonautikos diena

**Kosmonautikos diena** – balandžio 12 d. švenčiama šventė, skirta 1961 m. balandžio 12 d. kosminiam skrydžiui, kurio metu Jurijus Gagarinas su erdvėlaiviu „Vostok 1“ apskrido Žemę, paminėjimui.

Šventė švenčiama Rusijoje ir kitose buvusiose SSRS valstybėse, taip pat buvusio socialistinio bloko šalyse. Kai kuriose šalyse, pvz. Lietuvoje, Lenkijoje (lenk. *Międzynarodowy Dzień Lotnictwa i Kosmonautyki*), ši diena minima kaip aviacijos ir kosmonautikos diena.

2011 m. balandžio 7 d. Jungtinių tautų organizacijos 65-ojoje Generalinėje Asamblėjoje balandžio 12 diena buvo paskelbta Tarptautine kosmonautikos diena (angl. *International Day of Human Space Flight*).

## Šaltiniai
Koriakų apygarda

**Koriakų apygarda** (, koriak. *Чав’чываокруг*) arba ***Koriakija*** () – speciali teritorija Rusijos rytuose, Kamčiatkos krašto šiaurėje, tarp Ochotsko ir Beringo jūrų. Administracinis centras – Palana.

## Geografija
Apygarda išsidėsčiusi Kamčiatkos pusiasalio šiaurėje bei gretimai esančioje žemyno dalyje. Be to, Koriakų apygardai priklauso Karagos sala. Paviršius kalnuotas: šiaurės rytuose stūkso Koriakų kalnyno dalis (aukštis iki 2562 m, Ledianajos kalnas), šiaurėje – Penžinos kalnagūbris, skiriantis pelkėtus Penžinos ir Parapolio slėnius, pietuose – Vidurinio kalnagūbrio šiaurinė dalis. Krantai šiaurės rytuose vingiuoti, kiti – mažai vingiuoti, žemi. Didžiausios įlankos: Penžinos, Oliutorkos, Korfo. Ilgiausia upė – Penžina.

Klimatas subarktinis. Sausio vidutinė temperatūra nuo -24 °C iki -26 °C, liepos +10–14 °C. Per metus iškrinta 300–700 mm kritulių. Visoje teritorijoje paplitęs daugiametis įšalas. Būdingi tundros ir miškatundrės kraštovaizdžiai, auga žemaūgės pušys, alksniai, beržai, maumedžiai. Įsteigtas Koriakų gamtos draustinis.


Пахачи сопка Дунькин Пуп.jpg|Pachači kaimas Oliutorių rajone
Пенжинская губа.JPG|Penžinos įlanka
Nachikinskiy 2003 Maar.jpg|Ežeras Načikino ugnikalnio krateryje


## Ūkis
Svarbiausios ūkio šakos – žvejyba (daugiausia silkės, ketos, kuprės, navagos) bei žuvų apdorojimas ir konservavimas. Krašte kasamos tauriųjų metalų rūdos, akmens anglys. Be to, užsiimama žvėrininkyste (daugiausia sabalų, lapių, šermuonėlių), elnininkyste, medžiokle (ruonių, jūrų vėplių, banginių). Laivuojama Penžinos upė.

## Gyventojai
 
Koriakijos tautinė sudėtis (2010 m.):
* rusai – 46,2 %
* koriakai – 30,3 %
* čiukčiai – 7,1 %
* itelmenai – 5,1 %
* evenai – 4,0 %
* ukrainiečiai – 2,5 %.

Gyventojų skaičius ženkliai mažėja: 39,3 tūkst. (1989 m.), 26,6 (2000 m.), 17,5 (2014 m.).

## Administracinis suskirstymas
Koriakų apygarda padalinta į 4 rajonus ir vieną miesto apygardą:
* Palana (miesto apygarda)
* Karagos rajonas (centras – Osora)
* Oliutorių rajonas (centras – Tiličikis)
* Penžinos rajonas (centras – Kamenskojė)
* Tigilio rajonas (centras – Tigilis)

## Istorija

Koriakų žemes XVII a. pasiekė Tolimuosius Rytus pradėję kolonizuoti rusai. Jos aprašytos Semiono Dežniovo (XVII a. vid.) ir vėlesnių žygių, rengtų daugiausia iš Anadyrio tvirtovės (įkurtos 1648 m.). Bandymai primesti natūrinį mokestį jasaką sukėlė ginkluotą koriakų pasipriešinimą. XVIII–XIX a. koriakai vykdė prekybą su Koriakijoje įsikūrusiais rusais, o XIX a. pab.–XX a. pr. – su amerikiečiais. 1918–1922 m. kraštą valdė baltagvardiečiai, nuo 1923 m. – bolševikai.

1930 m. Kamčiatkos srityje įkurta Koriakų nacionalinė apygarda. 1991 m. Koriakija pasiskelbė suvereni, o 1992 m. pasirašė sutartį dėl priklausymo Rusijos Federacijai (tapo Koriakų autonomine apygarda). 2007 m., po referendumo (2005 m.), Koriakų autonominė apygarda sujungta su naujai sudarytu Kamčiatkos kraštu (vietoje Kamčiatkos srities). Dabar Koriakų apygarda yra speciali teritorija Kamčiatkos krašto sudėtyje.

## Šaltiniai
Rugių šventė

**Rugių šventė** – šventė, kuri prasideda prasidėjus rugiapjūtei (apie liepos 25-26 d.). Su javais, ypač rugiais, susiję papročiai – vieni seniausių Lietuvoje. Jie susiję su Žemės, Saulės, Perkūno ir kitų pagoniškųjų dievybių garbinimu.

## Rugiapjūtės papročiai
Prieš pradėdami rugiapjūtę senovės lietuviai iškilmingai eidavo į rugių lauką. Ten šeimininkė atsinešdavo duonos ir druskos. Moters reikšmė nuimant derlių anksčiau būdavo svarbiausia. Ji nupjaudavo pirmąjį pėdą (tris saujas) javų. Po to ji atsigręždavo į Saulę ir jai keletą kartų nusilenkdavo. Kiti palydos dalyviai tuo metu stovėdavo tylėdami.
Po to javų pėdą („svečią“) dviejose ar trijose vietose perrišdavo (viršūnę surišdavo, o apatinę dalį perskirdavo į dvi ar tris dalis), parnešdavo namo ir sakydami žodžius „Atėjo svetys, vardu rugys“ pastatydavo jį į šventą kampą – krikštasuolę. Būdavo tikima, kad šis pėdas apsaugos namus nuo bado, ligų, kitų nelaimių.

Rugių dieną ugnyje būdavo deginamos trys arba devynios varpos. Žmonės taip dėkodavo Pergrūdžiui, Perkūnui, Saulei už subrandintą derlių. Kai kuriose Lietuvos vietose, atėjus vakarui, giedant sutartines, iškilmingai būdavo palydima saulė. Anot Simono Daukanto, senovėje lietuviai, prieš pradėdami pjauti rugius „ant kalnelio dėdavo akmenį aukojimui. Pats gaspadorius, išėjęs javų pjauti su šeimyna ar su talka, visi linksmindamys, jog jaunos duonos prilaukė. Visų pirma supjovęs gaspadorius pėdą pamovė ant šmaikščio ir padirvy pastatė”.

Prasidėjus javapjūtei, už derlių būdavo padėkojama ir žemei. Dažniausiai toje vietoje, kur pradėdavo pjauti javus, iškasdavo duobelę, į ją padėdavo prapjovų duonos, paaiškindami, kad atsilyginama už tai, kad davė derliaus, ir užberdavo ją žemėmis. Po to apeigų dalyviai pasivoliodavo ant žemės kalbėdami: „Skalsa, skalsa, ū-ū-ū“, „Skalsa iš visų dvarų ir visų bagotyrių sueikit pas mus, skalsa, skalsa, ū ū ū“.

Prasidėjus darbymečiui, iš rugių pindavo Jievarą – rugių „kasą“, dainuodavo dainas apie jovarą – tikėta, kad jis lemia derlių.

Su rugiapjūtės papročiais siejamas ir vienas archajiškiausių – „Aukuro“ papročių, kurį jotvingių krašte užrašė S. Dvorakovskis. Anot jo, prasidėjus rugiapjūtei, žmonės į lauką atnešdavo plokščią akmenį ir padėdavo jį ant trijų atraminių akmenėlių. Per apeigas ant šio „stalelio“ būdavo dedamos aukos, apeiginis maistas, virš ugnies, kuri būdavo kūrenama šalia „stalelio“, kiek pasvilinta nedidelė varpų puokštelė.

Rugiapjūtės pabaigtuvių šventę papročių tyrinėtojai skirsto į penkias dalis: paskutinio pėdo pjovimas, Jievaro pynimas, vainiko pynimas, vainiko parnešimas ir įteikimas, vaišės (baigiantis javapjūtei, iš paskutiniųjų javų būdavo nupinamas vainikas, po to šį vainiką parnešdavo namo, įteikdavo šeimininkui, o šis vainiką pakabindavo šventame kampe vietoje senojo, kurį po to sudegindavo, vėliau vykdavo vaišės, kuriose dalyvaudavo visi, kas padėjo nuimti derlių).

## Šaltiniai

* Rugių diena
Pasaulinė mokytojų diena

**Pasaulinė mokytojų diena** () kasmet minima spalio 5 d. (daugelyje pasaulio šalių), skirta pagerbti mokytojus.

Pagal UNESCO, ši diena skirta pademonstruoti mokytojų indėlį į mokslą ir jo plėtrą. Tarptautinė mokytojų federacija „Education International“ skatina šią dieną paminėti visas pasaulio šalis. Iš viso apie 100 pasaulio šalių mini šią dieną.

21 šalis šią šventę mini spalio 5 d.: Armėnija, Azerbaidžanas, Bulgarija, Kanada, Estija, Vokietija, Lietuva, Makedonija, Maldyvai, Mauricijus, Moldova, Nyderlandai, Pakistanas, Filipinai, Kuveitas, Kataras, Rumunija, Rusija, Serbija, JAE ir JK.

Dar 11 šalių šią šventę mini vasario 28 d.: Marokas, Alžyras, Tunisas, Libija, Egiptas, Jordanija, Saudo Arabija, Jemenas, Bahreinas, Sudanas ir Omanas.

## Lietuvoje

Vilniuje kasmet rengiami apdovanojimai-koncertas, kuriame apdovanojami geriausi Vilniaus pedagogai ir vadovai.

### 2025 m.
2025 m. vilniečiai pasiūlė 71 pedagogą ir 23 vadovus.

2025-ųjų Vilniaus metų mokytojai:
* Vilniaus Naujosios Vilnios muzikos mokyklos tūbos, eufonijos mokytojas metodininkas, pučiamųjų orkestro ,,Domino“ vadovas ir dirigentas Mindaugas Rarivanas.
* Vilniaus karaliaus Mindaugo mokyklos anglų ir ispanų kalbos mokytoja Gabrielė Fetingė.
* Vilniaus lopšelio-darželio „Boružėlė“ meninio ugdymo mokytoja Jūratė Mackevičienė.
* Vilniaus Valdorfo mokyklos ir Vilniaus „Pažinimo medis“ mokyklos istorijos ir pilietiškumo mokytojas Antanas Jonušas.
* Vilniaus „Vyturio“ pradinės mokyklos pradinio ugdymo mokytoja Eglė Noreikienė.
* Vilniaus Jono Pauliaus II progimnazijos lietuvių kalbos mokytoja Elžbieta Stankevičienė.
* Vilniaus lopšelio-darželio „Gintarėlis“ ikimokyklinio ugdymo mokytoja Asta Jankauskienė.
* Vilniaus VGTU inžinerijos licėjaus inžinerijos mokytoja metodininkė ir technologijų mokytoja Vilniaus „Minties“ gimnazijoje Jolita Stapurevičiūtė.
* Vilniaus jėzuitų gimnazijos matematikos mokytoja ekspertė Zina Šiaulienė.
* Vilniaus lopšelio-darželio „Aušrelė“ priešmokyklinio ugdymo mokytoja Jolita Stankevičiūtė.

2025-ųjų Vilniaus mokyklų metų vadovai:
* Vilniaus Šeškinės pradinės mokyklos direktorė Diana Slepakovienė.
* Vilniaus lopšelio-darželio „Coliukė“ direktorė Birutė Spruogienė.

## Nuorodos
* Pasaulinės mokytojų dienos svetainė 

## Šaltiniai
Kisidugu

**Kisidugu** () – miestas pietų Gvinėjoje, Faranos regione; prefektūros centras. Plentai į Kankaną, Mamu, Nzerekorę. Yra oro uostas. Verčiamasi daugiausia kavamedžių auginimu. Veikia turgus, muziejus. Dauguma miesto ir apylinkių gyventojų sudaro kisiai (pagal juos pavadintas ir miestas), taip pat yra mandinkų, fulbių, lomų.

## Istorija

Nuo XIX a. pab. į Kisidugu ir apylinkes plūstelėjo didelis pabėgėlių iš Siera Leonės ir Liberijos srautas.
Dami Im

**Dami Im** (, g. 1988 m. spalio 17 d. Pietų Korėjoje) – Pietų Korėjoje gimusi Australijos dainininkė ir dainų autorė. 2013 metais nugalėjo Australijos muzikiniame projekte „X Faktorius“.

## Biografija
Dami Im gimė 1988 metais Pietų Korėjoje. Kai mergaitei buvo vos devyneri, jos tėvai persikėlė gyventi į Brisbeną. Atlikėja muzika domisi nuo pat mažų dienų, moka groti pianinu ir įgijo klasikinio džiazo dainavimo diplomą.

Dami buvo niekam nežinoma iki 2013 metų, kol nenugalėjo Australijos „X Faktoriuje“. Iki šiol atlikėja išleido 2 albumus – „Dami Im“ ir „Heart Beats“, kurie tapo labai populiarūs ne tik Australijoje, tačiau ir Pietų Korėjoje.

2016-ųjų „Eurovizijos“ konkurso Australijos atstovė.

## Diskografija
* *Dream* (2011)
* *Dami Im* (2013)
* *Heart Beats* (2014)
* *Classic Carpenters* (2016)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė – damiim.com 

|-
Tert-Butil hidroperoksidas

**Tert-Butil hidroperoksidas** (TBHP, tBuOOH) yra organinis peroksidas, naudojamas kai kuriuose oksidaciniuose procesuose. Jis dažniausiai saugomas apie 70 % vandens tirpalo pavidalu. Toks tirpalas padegtas vis dar dega, tačiau jei liepsna atvira, nesprogsta.

Tert-Butil hidroperoksidas žinomas kaip itin pavojingas junginys, kai kuriuose šaltiniuose žymimas NFPA 704 kodu 4-4-4 (itin nuodinga, savaime užsiliepsnojanti, sprogstamoji medžiaga, dar ir aktyvus oksidatorius). Tačiau kiti šaltiniai pateikia nuosaikesnį vertinimą (3-2-2 ar 1-4-4) 

Pramonėje šis junginys naudojamas pradėti laisvųjų radikalų polimerizacijos reakcijoms, praskiesti tirpalai ar junginiai naudojami dezinfekcijai bei nuotekų valymui. Tert-Butil hidroperoksidas yra Sharpless reakcijos komponentas. Šios reakcijos metu iš pirminių ar antrinių alkilnių alkoholių pagaminami 2,3-epoksialkoholiai:  Sharpless reakcijos produktai gali būti panaudojami daugelio įvairių medžiagų sintezėje, o jos komponentai palyginus pigūs ir nesunkiai gaunami:

Sharpless reakcijos metu gali susidaryti vienas iš dviejų galimų stereoizomerų, priklausomai nuo naudojamo katalizatoriaus (dietiltartrato).

Žinomi keli Tert-Butil hidroperoksido sintezės būdai.

## Šaltiniai
Kailis (fabrikas)

**„Kailis“** (**Valstybinis pakinktų fabrikas „Kailis“**) – XX a. pirmoje pusėje Vilniuje veikęs kailinių dirbinių fabrikas.

## Istorija

Iki Antrojo pasaulinio karo fabrikas buvo Senamiestyje, Etmonų g. 1. Vokiečiams okupavus Vilnių, fabrikas pradėjo gaminti aprangą pagal Vermachto užsakymus. Dauguma darbuotojų buvo žydai, kai kurie su šeimomis gyveno fabrike. 1941 m. rugsėjo 6 d. žydų tautybės darbuotojai perkelti į Vilniaus getą, bet, fabriko vadovybės prašymu, jiems skirtas atskiras gyvenamasis blokas (Lydos g. 3, 13 ir Strašuno g. 8, 10). Tų pačių metų spalio 5 d. vokiečių kilmės dokumentus turinčio žydo Oskaro Gliko iniciatyva fabrikas perkeltas į buvusias „Elektrit“ patalpas Mortos Mingaugienės g. 16a (dabar – Taraso Ševčenkos gatvė). Darbuotojai su šeimomis (apie 800–1000 žmonių) perkelti į du didelius pastatus šalia gamybinių korpusų. O. Glikas tapo faktiniu fabriko valdytoju. 1941 m. ataskaitoje nurodoma, jog fabrike dirba 448 darbininkai ir tarnautojai, fabrikas gamina kailinius paltus, kailinukus, apykakles ir k.t. Fabriko darbininkai geto gyventojų laikyti privilegijuotais, kadangi dėl produkcijos svarbos frontui beveik visiems darbininkams vieniems pirmųjų buvo suteiktos geltonos šainos, suteikiančios teisę išgyventi.

1942 m. sausį fabrike kilo gaisras, po kurio dėl patalpų stygiaus atostogų išleista 120 darbuotojų. Sausio 18-31 d. ataskaitoje nurodomas darbuotojų ir tarnautojų skaičius – 537. Tiriant gaisro priežastis, saugumo policija išsiaiškino, jog O. Glikas yra žydas, ir jį su žmona vasario mėnesį sušaudė.

Fabriko veikla nutrūko 1944 m. liepos 3 d., Vermachtui traukiantis iš Vilniaus.

## Šaltiniai
Lakvietai

**Lakvietai** (kin. 雒越; viet. *Lạc Việt*, pinyin *Luòyuè*), kartais sutrumpintai vadinami tiesiog **lakais** – istorinė austroazijiečių tauta, senovėje gyvenusi dab. šiaurės Vietname ir pietinėje Kinijoje. Lakvietai koncentravosi Raudonosios upės baseine ir laikomi tiesioginiais dabartinių vietnamiečių protėviais.

## Istorija

Kinų šaltiniuose lakvietai minimi kaip viena iš šimto vietų tautų, gyvenusių į pietus nuo Jangdzės upės baseino. Joms buvo priskiriamos pačios įvairiusios lingvistinės grupės, ir lakvietai buvo žinomi kaip piečiasi iš visų vietų.

Archeologiškai lakvietai tapatinami su klestinčia Dongsono kultūra, kurios atstovai išvystė aukšto lygio žemdirbystę, sudėtingą visuomenę ir gamino geros kokybės bronzinius dirbinius.

Remiantis vietnamiečių mitologija, 2879 m. pr. m. e. lakvietus konsolidavo mitinis valdovas Kin Zuongas (*Kinh Dương Vương* 涇陽王), kuris įkūrė pirmąją karalystę. Jis pradėjo vadinamąją Hong Bang dinastiją (*Hồng Bàng* 鴻龐), kurios visi valdovai titulavosi *Hùng Vương* (雄王). Suskaičiuojamos 18 jų dinastijų, kurių kai kurie valdovai laikomi kultūriniais didvyriais, jiems priskiriami įvairūs išradimai.

Hong Bang dinastija valdė pusiau legendinę Vanlango karalystę, kurios sostine tradiciškai laikoma Fongčau (*Phong Châu* 峯州) gyvenvietė Raudonosios upės vidurupyje (dab. Phu Tho provincija). Iki dabar ši vieta yra viena švenčiausių Vietnamo vietų, ir čia stovi seniesiems valdovams garbinti pastatyta šventykla.

Lakvietai prekiavo ir kariavo su savo pietiniais kaimynais čiamais (austroneziečiai) ir šiauriniais kaimynais auvietais (tai-kadajai). 258 m. pr. m. e. pastarųjų vadas An Zuongas (*An Dương Vương* 安陽王) nukariavo lakvietus, sujungė Vanlango teritorijas su savomis ir sukūrė Aulako karalystę. Lakvietams maišantis su auvietais išsivystė vietnamiečių tautybė.
Bastilijos paėmimo diena

**Bastilijos paėmimo diena** – Prancūzijos nacionalinė šventė, kasmet minima liepos 14 d. Prancūzijoje ši diena vadinama „**Fête nationale française**“ (Prancūzijos nacionalinė šventė) ir „**Le 14 juillet**“ (Liepos 14-oji).

Nacionalinė Prancūzijos diena skirta Bastilijos paėmimui, kuris įvyko 1789 m. liepos 14 d., paminėti. Šis įvykis buvo svarbus Prancūzijos istorijoje – Paryžiuje dvi dienas anksčiau prasidėjo revoliucija, kuri pasibaigė Bastilijos pilies užėmimu. Taip pat 1790 m. liepos 14 d. buvo minima nacionalinė šventė, skirta pažymėti tautos vienybę ir taiką Didžiosios Prancūzijos revoliucijos metu.

Nuo 1880 m. liepos 14 d. ryte vyksta seniausias ir didžiausias karinis paradas Europoje. Jis vyksta Eliziejaus laukų alėjoje, jį stebi šalies prezidentas ir kiti aukšti Prancūzijos bei kitų šalių vadovai.

Reguliariai ši šventė pasiūlyta minėti Prancūzijos politiko Benjamin Raspail 1880 m. gegužės 21 d. Įstatymo svarstymo metu buvo siūlomos dvi dienos – liepos 14 ir rugpjūčio 4 d. (feodalinės sistemos Prancūzijoje panaikinimo diena). Šalies Senatas balsavimo būdu išrinko liepos mėnesio šventę.

## Šaltiniai
Freddie (dainininkas)

**Gábor Alfréd Fehérvári**, geriau žinomas sceniniu vardu **Freddie** (g. 1990 m. balandžio 8 d. Budapešte) – Vengrijos dainininkas.

Savo muzikinę karjerą pradėjo 2010 metais įvairiose grupėse. Vengrijoje išgarsėjo 2014 metais muzikiniame šou „Rising Star“, kuriame užėmė 4 vietą.

2016 m. vasario 27 d. su daina „Pioneer“ laimėjo vengrų atranką *A Dal 2016*, gaudamas teisę atstovauti Vengrijai 2016 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Švedijoje.

## Diskografija

### Singlai
* 2015: *Mary Joe*
* 2015: *Pioneer*

## Nuorodos
* Gábor Alfréd Fehérvári tinklalapis 

|-
Zoë Straub

**Zoë Straub** (g. 1996 m. gruodžio 1 d. Vienoje), geriau žinoma kaip **Zoë**, yra Austrijos dainininkė, dainų autorė ir aktorė.

Zoë Straub dar vaikystėje įrašė kūrinį kartu su tėvais, kurie tuo metu buvo susibūrę į muzikinį duetą „Papermoon“. Televizijoje pirmą kartą pasirodė 2007 metais, dalyvaudama dainų konkurse „Kiddy Contest“.

2015 metais vaidino ORF televizijos seriale „Vorstadtweiber“. Tais pačiais metais dalyvavo Austrijos nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje, kur su daina „Quel filou“ užėmė trečiąją vietą. Spalio mėnesį pasirodė debiutinis albumas „Debut“.

2016 m. atlikėja su daina „Loin d’ici“ išrinkta atstovauti Austrijai 61-ajame „Eurovizijos“ dainų konkurse Švedijoje.

## Diskografija

### Albumai
* 2015: *Debut*
* 2017: *The Acoustic sessions*

### Singlai
* 2015: *Quel filou*
* 2015: *Je m'en fous*
* 2015: *Mon cœur a trop aimé*
* 2016: *Loin d'ici*
* 2016: *La nuit des merveilles*
* 2017: Dangerous Affair

## Filmografija
* 2015: *Vorstadtweiber*
* 2016: *Pregau*

## Išnašos

## Nuorodos

* Zoë Straub *Internet Movie Database* svetainėje

|-
Burmos katė

**Burmos katė** (, ) – trumpaplaukių kačių veislė. Labai populiari, gerai žinoma visame pasaulyje.

## Istorija

Burmos kačių kilmę gaubia paslaptis. Senuose Tailando rankraščiuose minima kačių veislė, garsėjanti žvilgiu tamsiai rudu kailiuku. Greičiausiai būtent šios katės buvo Burmos kačių pirmtakės.

1930 m. iš Birmos į San Franciską buvo atgabenta ruda katytė. Amerikiečiai pamanė, jog tai tamsaus gymio Siamo katė, vėliau paaiškėjo, jog tai buvo Tonkino katė. Ji suporuota su Siamo katinu. Vadoje buvo tamsrudis katinėlis, vėliau suporuotas su motina. Šios vados kačiukai buvo įvairūs, vieni panašūs į Siamo, kiti į Tonkino, treti – į Burmos kates. Kačių augintojai nusprendė išvesti motinos katės tipo ir spalvos veislę.

Vėliau į JAV atvežtos dar kelios Burmos katės, kartais gyvulėliai buvo poruojami ir su Siamo katėmis. XX a. šeštajame dešimtmetyje Burmos katės atkeliavo į Didžiąją Britaniją, iš kur paplito po visą pasaulį.

Pirmosios Burmos katės buvo rudos, tačiau vėliau atsirado ir kitokių spalvų kačiukų. Paaiškėjo, jog šokolado ir neryškius spalvų genus katės atsivežė iš kilmės šalies.

## Charakteris

Tai gero, meilaus būdo katės. Mėgsta būti su žmonėmis, Burmos katėms vienatvė – didelė kančia. Retai pjaunasi tarpusavyje, gerai sutaria su vaikais ir šunimis. Dažnai žaidžia, nenustygsta vienoje vietoje. Protingos, išmintingos, kartais – be galo reiklios ir atkaklios.

## Fizinės savybės

Burmos katės – vidutinio dydžio. Katytės sveria apie 3,5 kg, patinai didesni ir sunkesni. Kūnas raumeningas, tvirtas, nugara tiesi, krūtinė plati. Kojos plonos, letenos ovalios. Smaili uodega poilgė, galas bukas.

Galvos kontūrai apvalūs, apatinis žandikaulis bei smakras tvirti, platūs. Nosis su ryškiu įlinkiu. Ausys šiek tiek pakreiptos į priekį, toli viena nuo kitos, plačios prie pagrindo. Akys didelės, tarp jų didelis tarpas. Apatinis vokas apskritas, viršutinis tiesus.

Kailis tankus, glotnus, plaukas trumpas, plonas ir švelnus. Kailis nuostabiai švyti.

Pilvas visada šviesesnis už nugarą ir kojas, spalvų perėjimai gana subtilūs. Kačiukų iki šešių mėnesių kailiuke gali būti dryžių pėdsakų. Šiaip spalva galutinai susiformuoja sulaukus 1-2 metų amžiaus.

Spalvų būna pačių įvairiausių: ruda, melsva, šokolado, alyvų, rausva, kreminė, cinamono, sidabrinė ir kt.

## Šaltiniai

* Esther J.J. Verhoef-Verhallen. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.
Respublikos diena (Italija)

**Respublikos diena** () – Italijos nacionalinė šventė, kasmet minima birželio 2 d. Ši diena mini 1946 m. įvykusį referendumą, kurio metu Italijos piliečiai pasisakė už šalies susivienijimą ir tapimą respublika. Iš viso šiame referendume už respubliką pasisakė 12 717 923 piliečiai, už monarchiją – 10 719 284. 

Šios šventės metu sostinėje Romoje vyksta karinis paradas, kurį stebi Italijos prezidentas bei kiti aukščiausi šalies vadovai. Kituose šalies miestuose taip pat šią dieną vyksta įvairūs minėjimai. Šis paradas vyksta nuo 1948 m. ir yra atšauktas tik tris kartus – 1963, 1976 ir 1992 m.

Iki 1977 m. nacionalinė respublikos diena buvo minima pirmąjį birželio sekmadienį, o oficialiai birželio 2 diena švente tapo tik 2000 m.

## Šaltiniai
Hovi Star

**Hovi Sekulets**, geriau žinomas sceniniu vardu **Hovi Star** (, g. 1986 m. lapkričio 19 d. Kirjat Atoje, Haifos apskritis) – Izraelio dainininkas.

2009 metais dalyvavo šalies muzikos projekte *Kokhav Nolad*, kur užėmė septintą vietą.

2016 metais po pergalės *HaKokhav HaBa L’Eirovizion* išrinktas Izraelio atstovu 2016 m. Eurovizijoje Stokholme, kur pasirodė su daina „Made of Stars“.

## Šaltiniai


## Nuorodos

* 

|-
Helespontas (Dauguva)

**Helespontas** () – kunigaikštystė, paminėta VIII–IX a. prie Dauguvos upės dabartinės Latvijos teritorijoje. Helespontas minimas Sakso Gramatiko kronikoje „Danų istorijos“ (*Gesta Danorum*).
Helespontas nežinomas kitiems epiniams šaltiniams, o pavadinimo kilmė neaiški. Saksas Gramatikas savo kronikose dažnai naudojo graikiškai skambančias formas: „Dian“ kaip „Diana“, „Vespasus“ kaip „Vespasian“ ir panašiai. Pagal populiarų aiškinimą, helespontiečių vardas Padauguvio gyventojams buvo taikomas todėl, kad Dauguva ėjo svarbus prekybinis kelias. Manoma, kad helespontiečiai galėjo būti žiemgaliai.

## Nuorodos
* Arturas Mickevičius. Normanai ir baltai IX–XII a. 2004. pp. 140.
* Saksas Gramatikas apie baltus .
Ericsson Globe

**„Ericsson Globe“** (anksčiau – **Stokholmo „Globe Arena“**) – uždara arena, esanti Stokholmo rajone Johaneshove, Švedijoje. „Ericsson Globe“ arena yra didžiausias pasaulyje pusrutulio formos statinys, kurio statybos darbai truko dvejus su puse metų. Arena iš išorės primena didžiulį baltą rutulį, jos diametras siekia 110 m, o aukštis iš vidaus 85 m. Pastato tūris – 605 000 kub. metrai. Arenoje telpa 16 000 žiūrovų renginių ir koncertų metu, o per ledo ritulio rungtynes – 13 850.

2009 m. vasario 2 d. teisės į Stokholmo „Globe Arena“ pavadinimą oficialiai atiteko Švedijos telekomunikacijų bendrovei „Ericsson“, kuri areną pervadino į „Ericsson Globe“.

## Žymesni renginiai ir pasirodę atlikėjai
1989, 1995, 2012 ir 2013 m. čia vyko pasaulio ledo ritulio čempionato rungtynės. Taip pat 1989, 2002–2012 m. filmuota *Melodifestivalen* – Švedijos nacionalinė atranka į „Euroviziją“. 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 m. filmuoti Švedijos muzikinio šou „Idol“ finalai. Arenoje surengta 2000, 2016 m. „Eurovizijos“ dainų konkursai.

Arenoje savo pasirodymus surengė šie atlikėjai ar grupės: Eric Clapton, Spice Girls, Eminem, Anastacia, Cher, Celine Dion, Metallica, Green Day, Britney Spears, Rihanna, Rammstein, Jennifer Lopez, Beyoncé, The Killers, Depeche Mode, Kylie Minogue, U2, Muse ir kt.

## Galerija

Globe Bau 2.jpg|Arenos statybos
Globen stuga 2009b.jpg|Nedidelis namukas, pritvirtintas prie arenos viršaus
Sverige - Ryssland 2012 bild 15.JPG|Arenos vidus ledo ritulio rungtynių metu
Globen from Kaknästornet.JPG|„Gaublys“ ir jo apylinkės
Globen SkyView.jpg|Keltuvas „SkyView“



## Išnašos
Žakmelis

**Žakmelis** (, ) – miestas pietų Haityje, Karibų jūros pakrantėje; Pietryčių departamento administracinis centras. Yra oro uostas, nedidelis jūrų uostas. Veikia ligoninė, katedra. Kurortas. Amatai (papjė mašė gamyba). Mieste yra išlikusios kolonijinės architektūros, vilų, tiesa, po 2010 m. žemės drebėjimo daug paveldo buvo sugriauta. Nuo 2004 m. vyksta kasmetinis Žakmelio kino festivalis.

## Istorija

1504 m. tainų žemėse Jakimo gyvenvietę įkūrė ispanai. 1698 m. ją atkūrė prancūzų pranciškonai. Žakmelis suklestėjo kaip cukraus, vėliau kavos prekybinis centras. 1896 m. miestą suniokojo gaisras. Jis buvo atstatytas įrengiant daug puošnių vilų, stiliumi artimų Naujajam Orleanui. 1925 m. Žakmelis tapo pirmuoju Karibų miestu, kur įvesta elektra. 2010 m. sausio 12 d. miestą smarkiai nuniokojo Haičio žemės drebėjimas.
Suleimanija

**Suleimanija** (, ) – miestas šiaurės rytų Irake, Kurdistane, netoli Irano sienos, kalnų (Azmero, Goidžos, Kaivano, Varanano kalnagūbrių) apsuptyje. Muchafazos centras. Yra oro uostas, plentai į Kirkuką, Bagdadą, Erbilį, Kermanšachą. Svarbus šiaurės Irako ekonominis centras ir kurdų soranių kultūrinis centras. Žemės ūkio krašto prekybinis centras (javų auginimas). Vystomas turizmas (dauguma atvykstančių – iš Irano). Veikia Suleimanijos ir Amna Surako muziejai. Yra Suleimanijos (nuo 1968 m.), politechnikos (nuo 2012 m.), technologijų (nuo 2009 m.) universitetai.

## Istorija
Miestas įkurtas 1784 m. ir buvo kurdų kunigaikštystės Babano sostine. Kraštą užkariavus britams, 1919 m. Suleimanija tapo Mahmudo Barzandži sukilimo centru. 1922–1924 m. miestas buvo nepripažintos Kurdistano karalystės sostine. 1926 m. Kurdistanas prijungtas prie Irako. 1991 m., Persijos įlankos karo metu, Suleimanijoje kilo sukilimas prieš Irako valdžią, sukilėliai pasiekė faktinę savivaldą.

## Sportas
* Newroz SC sporto klubas; futbolo ekipa.
* „Zanko“ stadionas.

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Miesto svetainė]
* [ Nuotraukos]
Hipopodai

**Hipopodai** – gentis, Ptolemėjo II a. lokalizuojama Baltijos jūros regione. Pomponijus Mela žinojo juos pačioje Sarmatijos šiaurėje. Plinijaus Vyresniojo (IV, 13, 94-95) paminėti aprašant šiaurės okeano salas, pasakojama apie Oionas, kuriose žmonės gimsta su arklių kanopomis, jie vadinami hipopodais, ir dar kitas Faneziečių (ang. *Panotii*?) salas. Plinijaus hipopodai taip pat sietini ir su Baltijos finais bei Gotlandu. Matomai taip praminti dėl išskirtinio apavo, kuris šiaurės kraštuose buvo svarbus. 

Aristėjas Prokonesas 625 m. pr. m. e. keliavęs po Šiaurės rytų Azija mini *aigipodus*, gyventojus su „ožkos kojomis“ šiaurės Sibire. Viduramžiais *Historia Norwegiae* rašo apie *cornuti Finni*, kas taip pat reikštų „finai su arklių kanopomis“ , o Erazmas Stela veikale  „Apie Prūsijos senienas“ mini *ganipotus*, taip pramintus Švedijos karaliukus. 

## Šaltiniai
  
## Nuorodos
* L'Encyclopedie. Hippopodes 
* Hippopodes
* Erazmas Stela. Apie Prūsijos senybes. 2001 pp. 62
* Dionysius Periegetes. Geographi Graeci, 1828
BFC Daugavpils

**BFC Daugavpils** – Latvijos futbolo klubas iš Daugpilio.

## Istorija

Klubas įkurtas 2009 metų gruodžio 11 dieną. Nuo 2010 m. žaidė Latvijos futbolo I lygoje. 2013 metais "BFC Daugavpils" nugalėjo Latvijos futbolo Pirmojoje lygoje ir iškovojo teisę žaisti elitiniame divizione. 

2014 metais debiutavo Latvijos futbolo aukščiausioje lygoje. Debiutiniame sezone "BFC Daugavpils" užėmė 8 vietą. 2016 m. liko paskutiniai Virsliga pirmenybėse ir prarado vietą elitinėje lygoje. 2017 m. klubas licencijavosi ir rungtyniavo Pirmoje lygoje.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}
* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Nasirija

**Nasirija** () – miestas pietų Irake, abipus Eufrato upės, 370 km į pietryčius nuo Bagdado; Dhikaro muchafazos centras. Šalia eina Bagdado–Basros greitkelis, plentas į Samavą. Auginamos datulės. Laivų statyba, kilimų audimas, sidabro kalyba. Veikia muziejus. Apylinkėse yra istorinių Uro ir Larsos miestų liekanos. Mieste vyrauja musulmonai šiitai, yra mandėjų.

## Istorija

Nasirija 1872 m. įkurta Osmanų valdytos Muntifako genčių konfederacijos žemėse. XX a. pr. Nasirija buvo svarbus prekybinis centras tarp Bagdado ir Basros, beduinų valdų paribyje; čia gamintas ghi, odos, auginti javai. 1915 m. miestą užkariavo britai. 1991 m., Persijos įlankos karo metu, Nasirijos gyventojai sukilo prieš Sadamo Huseino valdžią, bet sukilimas buvo žiauriai numalšintas. 2003 m. čia vyko vienas pirmųjų Irako karo mūšių.

## Šaltiniai