open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šeimyna

::*Tai straipsnis apie juridinį asmenį, apie kartu gyvenančią žmonių grupę, susietą giminystės ryšiais, žr. [[Šeima]]*

**Šeimyna** – pelno nesiekiantis ribotos civilinės atsakomybės viešasis juridinis asmuo, įprastoje šeimos aplinkoje  globojantis 6 ir daugiau vaikų, netekusių tėvų globos. Bendras vaikų skaičius šeimynoje kartu su savais vaikais - ne daugiau kaip  12  vaikų. Atskirais atvejais vaikų  skaičius  šeimynoje gali būti didesnis, esant neišskiriamiems broliams ir seserims, arba mažesnis, jeigu globojamas vaikas turi negalią. 

## Vaikų globa

Vaiko globa, auklėjimas  ir priežiūra užtikrinama šeimos aplinkoje, kurioje jis galėtų augti, vystytis ir tobulėti, atsižvelgiant į jo amžių, sveikatos ir išsivystymo būklę. Globojamas vaikas šeimynoje turi teisę turėti tinkamas buitines ir higienines sąlygas, gauti informaciją apie biologinius tėvus bei artimus giminaičius. Globojamas vaikas visiškai paruošiamas savarankiškam gyvenimui  šeimoje ir visuomenėje. Šeimynos veiklą prižiūri, kontroliuoja, teikia pagalbą vietos savivaldybės Vaiko teisių apsaugos tarnyba (VTAT).

Šeimynoje įkurdinami tokie vaikai, kuriems gali  būti  steigiama arba jau yra įsteigta laikinoji arba nuolatinė vaiko globa. Globoti vaiką, likusį be tėvų globos, pasiūlo VTAT arba šeimyna pati kreipiasi, prašydama leisti globoti vaiką. Šeimynos tėvai yra priskiriami socialinių darbuotojų kategorijai. Šeimyna turi savo nuostatus, antspaudą ir sąskaitą banke. Ji gali gauti finansavimą iš valstybės ar savivaldybės biudžeto, kitų valstybinių   institucijų ir nevyriausybinių bei užsienio organizacijų ar pavienių asmenų paramą, kuri apskaitoma pagal labdaros gavimo įstatymą.

## Lietuvoje

2010 m. pradžioje šeimynose buvo globojami 303 vaikai. 2011 m. pradžioje 26 savivaldybėse veikė 47 šeimynos ir jos globojo 371 likusį be tėvų globos vaiką.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* LR Šeimynų istatymas
* Priimtas Šeimynų įstatymas
* Šeimynų įstatymo taikymo vingrybės
* Šeimyna neturi skirtis nuo normalios šeimos
Verdančio vandens reaktorius

**Verdančio vandens reaktorius (BWR)** – atominių jėgainių reaktorių tipas. Antras pasaulyje pagal populiarumą, po slegiamo vandens reaktorių (PWR).

Verdančio vandens reaktoriaus technologija išvystyta XX a. 6 dešimtmetyje Aidaho nacionalinėje laboratorijoje ir General Electric. Pagrindinis tokių reaktorių gamintojas yra GE Hitachi Nuclear Energy (General Electric ir Hitachi bendroji įmonė).

## Naujos kartos BWR tipai
### Pažengęs verdančio vandens reaktorius (ABWR)

Pradėtas plėtoti XX a. 9-10 dešimtmečiuose.
### Supaprastintas verdančio vandens reaktorius (SBWR)

Kitokios koncepcijos verdančio vandens reaktorius, sukurtas tuo pat metu kaip ir ABWR.
### Ekonomiškas supaprastintas verdančio vandens reaktorius (ESBWR)

Pradėtas plėtoti XX A. 10 dešimtmečio pabaigoje.
Pažangusis verdančio vandens reaktorius

**Pažangusis verdančio vandens reaktorius, ABWR** () – trečios kartos atominių elektrinių verdančio vandens reaktorių tipas. Pradėtas plėtoti XX a. 9-10 dešimtmečiuose. 

XX a. 10 dešimtmečio pradžioje ABWR reaktoriai buvo patvirtinti JAVBranduolinio reguliavimo komisijos ir leisti gamybai standartiniu dizainu. Vėliau daug ABWR reaktorių buvo pastatyta Japonijoje.

## Veikimo principai
Verdančio vandens reaktoriai veikia vieno kontūro atominėje elektrinėje. Vanduo tokiame reaktoriuje užverda aktyviojoje zonoje. Susidaręs garas keliauja į garo turbiną, joje plečiasi, sukdamas turbiną, o ši – elektros generatorių. Po turbinos atidirbęs garas sukondensuojamas, kondensacijos šilumą pašalinant į šaltesnio vandens telkinį arba aušinimo bokštą. Kondensatas grąžinamas atgal į reaktorių.

## Skirtumai su BWR

## Šaltiniai
Ričonė

**Ričonė** () – miestas Italijoje, Emilijoje-Romanijoje, Riminio provincijoje.

## Istorija
Seniausi Ričionės radiniai yra iš II a. pr. m. e., bet miestas galėjo būti įkurtas anksčiau. Romos respublikos laikais jis buvo vadinamas *Vicus Popilius* ir buvo žinomas dėl tilto per Melo upę. Po to miestas minimas tik 1260 m., kai jį įsigijo Agolanti šeima, susijusi su Riminio valdovais Malatestomis. XVII a. pajūryje buvo pastatyti stebėjimo bokštai apsisaugoti nuo piratų.

Kaip turistinis objektas Ričonė išgarsėjo XIX a. pabaigoje, kai turtingi Bolonijos gyventojai čia pradėjo statytis vilas. XX a. ketvirtame dešimtmetyje per metus apsilankydavo 30 tūkst. turistų, buvo 80 viešbučių. B. Musolinis 1934 m. mieste pasistatė vilą.

Po Antrojo pasaulinio karo turistų srautas dar labiau išaugo. Čia lankėsi Pelé, dainininkė Mina, Ugo Tognazzi, Vittorio De Sica ir kiti.

## Žymūs vietiniai
* Carlotta Montanari, aktorė.
* Martina Colombari, Miss Italija 1991 m., aktorė.
* Mattia Pasini, motociklininkas.
* Isabella Santacroce, rašytoja.
* Andrea Speziali, dizaineris.

## Išnašos
Jurgis Stanislovas Sapiega

**Jurgis Stanislovas Sapiega** (; 1668 m. lapkričio 12 d. – 1732 m. spalio 12 d. Varšuvoje) – LDK didikas, Sapiegų giminės atstovas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.

## Biografija

Vilniaus vaivados ir Lietuvos didžiojo etmono Povilo Jono Sapiegos sūnus. Mykolo Pranciškaus ir Aleksandro Povilo Sapiegų brolis.

1683–1684 m. mokėsi Branevo jėzuitų kolegijoje. Nuo 1684 m. kavalerijos rotmistras. 1695 ir 1696 m. dalyvavo susirėmimuose su Sapiegų priešininkais Naugarduke ir Žemaičių seniūnijoje. Sapiegoms praradus Lietuvoje įtaką, 1702 m. rėmė Švedijos karalių Karolį XII, o 1705–1709 m. – švedų sąjungininką Lenkijos karalių ir Lietuvos didįjį kunigaikštį Stanislovą Leščinskį. 1710–1713 m. gyveno Prūsijos karalystėje. Grįžęs į tėvynę, rūpinosi savo dvarais.

## Valstybės tarnyba

1686 m. Lietuvos didysis pastalininkis, nuo lapkričio mėn. – stalininkas. 

1690, 1693 ir 1695 m. Seimo deputatas. 

1707–1709 m. Trakų, 1732 m. – Mstislavlio vaivada.
## Šeima ir vaikai
Jurgis Stanislovas Sapiega buvo vedęs du kartus. 1685 metais pirmą kartą vedė kunigaikštytę Izabelę Eleną Palubinską (m. 1721), Lietuvos didžiojo maršalkos ir Žematijos generalinio seniūno Aleksandro Hilario Palubinskio (1626−1679) ir Sofijos Konstancijos Valadkovič dukterį. Vaikai: 

* Antanas Kazimieras Sapiega (m. 1739) − Trakų kaštelionas ir Merkinės seniūnas
* Terezė Kristina Sapiega (m. 1713), nuo 1712 metų Polocko kašteliono Kristupo Konstantino Paco (m. 1725) žmona
* Benedikta Sapiega (m. 1724), nuo 1716 metų Vitebsko kašteliono Jurgio Tiškevičiaus (m. 1735) žmona
* Salomėja Ona Sapiega, 1-mas vyras Jonas Antanas Ščiuka, 2-ras vyras Liubašovo seniūnas Leonas Novoselskis, 3-čias vyras nuo 1742 metų kunigaikštis Jurgis Radvila (1721−1754)

1724 metais vedė antrą kartą Teodorą Soltyk (m. 1774). Vaikai:

* Kristina Sapiega (m. 1774), nuo 1745 metų Lietuvos didžiojo pataurininkio Kazimiero Adrijono Masalskio žmona.

## Literatūra
* Энцыклапедыя гісторыі Беларусі. Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (галоўны рэд.) і інш.; Маст. Э. Э. Жакевіч. – Мн.: БелЭн, 2001. – У 6 т. Т. 6. Кн. 1: Пузыны – Усая. – С. 222-228
* Julius Kanarskas. Kretingos dvaro savininkai. – Kretinga: Kretingos muziejus [Klaipėda: Druka], 2009. – P. 21

## Nuorodos
* Jerzy Stanisław Sapieha b. 12 listopad 1668 d. 12 październik 1732

|-
Pagalbinis remonto dokas

**Pagalbinis remonto dokas** () – JAV karinio laivyno pagalbinių laivų (plaukiojamųjų sausųjų dokų) – tipas, egzistavęs per Antrąjį pasaulinį karą. Tuo metu laivyno sąrašuose buvo 33 tokie laivai. Jie naudoti ir po karo. Dalis parduoti į metalo laužą, dalis iki šiol naudojami JAV ar kitose valstybėse. 

Keli šio tipo plaukiojamieji dokai gavo savus pavadinimus, pvz., USS „West Milton“ (ARD-7), tačiau dauguma jų vardų neturėjo, tik numerius, pvz., USS ARD-1.

## Paskirtis
Laivai  buvo plaukiojamieji sausieji dokai, kurie buvo skirti remontuoti pažeistus karinius laivus. Šio tipo plaukiojamieji dokai buvo apie 150 m ilgio ir apie 5000 t m

Šio ir kitų tipų plaukiojamieji sausieji dokai galėjo patys užtvindyti savo cisternas, kad nugrimztų į reikiamą gylį, atidaryti pirmagalio vartus, pro kuriuos įplaukdavo pažeistas laivas. Laivui įplaukus vartus uždaro ir iš cisternų išpumpuoja vandenį. Plaukiojamasis dokas iškyla, viduje esantis laivas atsiduria sausoje aplinkoje, kur jo remontas labai palengvėja. Tokie remonto darbai mūšių vietose paprastai būdavo laikini, kad remontuojamas laivas gebėtų plaukti jūros sąlygomis. 

Pažeistą laivą pakankamai suremontavus dokas būdavo užtvindomas, vartai būdavo atidaromi ir suremontuotas laivas išplaukdavo.

## Personalo aptarnavimas
Kol pažeistas laivas būdavo remontuojamas, sausasis dokas pažeistojo laivo įgulą aprūpindavo maisto ir kitomis atsargomis, teikdavo skalbimo paslaugas. Kartais doke būdavo gyvenamosios vietos laivo įgulai. Paprastai pažeisto laivo įgula likdavo remontuojamame laive.
Mileičycių žydų kapinės

**Mileičicės žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos 1865 m. Mileičicės kaime. Kapinių teritorija 0,5 ha, kurioje išlikę apie 30 betoninių antkapių su užrašais hebrajų kalba.

## Literatūra

* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 62.   
 
## Nuorodos

* Aprašymas apie kapines (lenk.) 
* Aprašymas apie kapines ir jų nuotraukos (lenk.).
Mileičycių Senoji sinagoga

**Mileičicės Senoji sinagoga** () - nebeegzistuojanti sinagoga stovėjusi Mileičicės kaime, *ul.  Parkow* gatvėje.

## Istorija

Medinė sinagoga buvo pastatyta 1857 metais. 1927 m. buvo nugriauta ir jos vietoje pastatyta nauja mūrinė Mileičicės sinagoga.
Lugas (Italija)

**Lugas** () – miestas Italijoje, Emilijoje-Romanijoje, Ravenos provincijoje.

## Istorija

Miestas pirmąkart paminėtas 782 m., bet pavadinimas Lucus minimas tik nuo 1071 m. Tai buvo Kunijo grafų valda nuo 1161 m., bet 1202 m. Lugas grįžo popiežiaus valstybei. Po to valdė Da Polentos, Pepoliai, Viskončiai ir Estės, kuriems miestas priklausė iki 1597 m, kai vėl grįžo popiežiui.

1424 m. Zagonaros pilyje (dabar sugriauta) vyko mūšis, kuriame milaniečiai nugalėjo florensiečius.

1797 m., kai Prancūzijos revoliucionieriams įsiveržus į Šiaurės Italiją Imolos vyskupas Barnaba Čiaramonti (vėliau tapęs popiežiumi Pijumi VII) kreipėsi į pasauliečius, prašydamas susilaikyti nuo bergždžio pasipriešinimo galingam priešui. Lugo miestas atsisakė pasiduoti ir buvo siaubiamas tol, kol vyskupas puolė ant kelių prieš generolą Ogero.

1859 m. po referendumo Lugas tapo Italijos karalystės dalimi. Per Antrąjį pasaulinį karą ties Senijo upe ėjo frontas tarp nacių ir sąjungininkų 1944 m. gruodį – 1945 m. balandžio 10 d. Miestas buvo sugriautas, bet greitai atsigavo.

1993 m. sausio 19 d. šalia Lugo įvyko nepaaiškintas sprogimas.

## Miestai partneriai
*  Kodacis, Kolumbija
*  Šosi le Rua, Prancūzija
*  Kulmbachas, Vokietija
*  Nervesa dela Batalija, Italija
*  Veksfordas, Airija
*  Jokneamas, Izraelis
Mileičycių sinagoga

**Mileičicės sinagoga** () - sinagoga esanti Mileičicės kaime *ul. Parkowa* 1 gatvėje. Pastatas pastatytas ant stačiakampio plano formos su skardiniu stogu. Ant pastato sienos vis dar matosi Dovydo žvaigždė ir pastatymo metų įrašas.

## Istorija

Mūrinė sinagoga buvo pastatyta 1927 m. vietoje anksčiau šioje vietoje stovėjusios Mileičicės Senosios sinagogos. Per II pasaulinį karą 1941 m. sinagoga buvo nusiaubta ir suniokota. Po karo pastate veikė biblioteka ir kino teatras. Šiuo metu pastatas yra apleistas.


Vaizdas:Milejczyce Synagoga 02.jpg|Sinagogos vidus
Vaizdas:Milejczyce Synagoga 10.jpg
Vaizdas:Milejczyce Synagoga 07.jpg
Vaizdas:Milejczyce synagoga elewacja północna.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie  sinagogą (lenk.) .
Krapla

**Krapla** (, TFA: [ˈkʰrapla]) – aktyvus ugnikalnis šiaurės Islandijoje, apie 90 km ilgio geologinio lūžio zonoje. Kraplos aukštis siekia 650 m. Tai vienas didžiausių plotu – 10 km skersmens Islandijos ugnikalnis. Pagal formą Krapla priskiriama kalderos tipo ugnikalniams. Istoriniu laikotarpiu nustatyti 29 Kraplos išsiveržimai.

## Geologija ir aktyvumas
Kraplos vietovėje fiksuojamas didelis geoterminės energijos ir fumarolių aktyvumas. Tarp 1724 m. ir 1729 m. Kraplos rajone buvo stebimi išsiveržusios lavos fontanai, apylinkėse sunaikinę kelis ūkius. Paskutinį kartą Krapla buvo suaktyvėjusi laikotarpiu nuo 1975 m. iki 1984 m. Tuo metu ugnikalnis išsiveržė 9 kartus. Nuo 1977 m. Kraplos vietovėje veikia 60 MW galios geoterminė jėgainė. Ugnikalnio apylinkėse plėtojamas turizmas.

## Taip pat skaitykite
* Islandijos ugnikalniai

## Nuorodos

* Ugnikalnių duomenų bazė
Kongo Demokratinės Respublikos himnas

**Kongo Demokratinės Respublikos himnas** – Kongo Demokratinės Respublikos oficialus valstybinis simbolis.

Dabartinis šalies himnas vadinamas *Debout Congolais* („pakilkite, kongiečiai“) sukurtas Simono Pjero Bokos ir priimtas 1960 m., šaliai paskelbus nepriklausomybę. Mobutu Sese Seko valdymo metais, kuomet šalis vadinta Zayru, šis himnas pakeistas į „La Zaïroise“. 1997 m. vėl grąžintas senasis himnas.

## Tekstas
 
Debout Congolais,
Unis par le sort
Unis dans l’effort pour l’indépendance.
Dressons nos fronts, longtemps courbés
Et pour de bon prenons le plus bel élan, 
Dans la paix

Ô peuple ardent
Par le labeur
Nous bâtirons un pays plus beau qu’avant
Dans la paix

Citoyens
Entonnez l’hymne sacré de votre solidarité
Fièrement
Saluez l’emblème d’or de votre souveraineté

Don béni, Congo ! 
Des aïeux, Congo !
Ô pays, Congo !
Bien aimé, Congo !

Nous peuplerons ton sol
et nous assurerons ta grandeur

Trente juin, ô doux soleil
Trente juin, du trente juin
Jour sacré, soit le témoin, 
Jour sacré, de l’immortel
Serment de liberté
Que nous léguons
À notre postérité
Pour toujours

## Nuorodos
* Instrumentinė himno versija
* Vokalinė interpretacija
Faenca

**Faenca** () – miestas Italijoje, Emilijoje-Romanijoje, Ravenos provincijoje.

## Istorija

Pagal mitologiją miesto pavadinimas *Faoentia* yra keltų ar etruskų kilmės ( - Aš šviečiu tarp dievų). Patys romėnai miestą vadino *Faventia* ir jis tapo keramikos sinonimu.

Čia Kvintas Cecilijus Metelas Pijus nugalėjo Gnėjų Papirijų Karboną, Gajaus Marijaus šalininką, 82 m. pr. m. e. Po to miestas suklestėjo dėl žemės ūkio, keramikos, plytų ir tekstilės.

Čia Totilos ostgotai nugalėjo Bizantijos armiją Favencijos mūšyje 542 m.

Po nuosmūkio laikotarpio Faenca suklestėjo VIII a. Apie 1000 m. valdant vyskupams, o vėliau ir komūnai prasidėjo miesto klestėjimas ir statybos, kurios kulminaciją pasiekė valdant Manfredi šeimai. Pirmi konsulai buvo išrinkti 1141 m., o 1155 m. miestą pradėjo valdyti podesta. Kovojant tarp gvelfų ir gibelinų, Faenca iš pradžių palaikė imperatorių. Tačiau 1178 m. pakeitė nuomonę ir įstojo į Lombardijos lygą. Vidinė kova padėjo iškilti Maghinardo Pagano, kuris valdė miestą kelerius metus.

XIV a. pabaigoje gvelfai Manfredžai pradėjo valdyti Faencą ir išsilaikė valdžioje du šimtus metų. Klestėjimo viršūnė buvo Carlo II Manfredi valdymas. 1488 m. Galeotto Manfredi buvo nužudytas žmonos, jo sūnus Astorre III tapo įpėdiniu, bet jį Romoje nužudė Cezaris Bordžija, kuris užėmė Faencą 1501 m.

Po trumpo Venecijos valdymo, Faenca priklausė popiežiaus valstybei iki 1797 m.

## Miestai partneriai

*  Amarusijas, Graikija
*  Beržerakas, Prancūzija
*  Rijeka, Kroatija
*  Švabiš Gmiundas, Vokietija
*  Talavera de la Reina, Ispanija
*  Timišoara, Rumunija
*  Tokis, Japonija
*  Laledžinas, Iranas

## Išnašos
Timex Computer 2048

**TC 2048** arba **Timex Computer 2048** buvo Timex Corporation kompanijos Portugalijos padalinio (*Timex of Portugal, Lda*) sukurtas ir su Sinclair ZX Spectrum suderinamas kompiuteris.

Kompiuteris buvo didžiąja dalimi suderinamas su ZX Spectrum kompiuteriu, tačiau pastoviosios atminties (ROM) skirtumai nesuteikė 100% suderinamumo.

Portugalijos Timex padalinys pardavinėjo TC 2048 Portugalijoje ir Lenkijoje, kur jie buvo komerciniu požiūriu labai sėkmingi. NTSC versija taip pat buvo parduodama ir Čilėje.

## Taip pat skaitykite
*Timex Sinclair
*Timex Sinclair 2068
Kalio krateris

**Kalio krateris** () – devynių meteoritų kraterių grupė Estijoje, Saremos saloje. Susidarė maždaug prieš 4000 metų ir yra vienas vėliausiai Žemėje susidariusių smūginių kraterių, be to, tai vienintelis didesnis krateris, susidaręs žmonių apgyvendintoje vietovėje.

Seniau buvo manyta, kad Kalio krateris yra vulkaninės kilmės, tačiau 1937 m. Ivanas Reinvaldas įrodė jo kosminę kilmę.

Meteorito smūgis įvyko holoceno laikotarpiu, maždaug prieš 4000 metų (±1000 metų). Apskaičiuota, kad meteoritas turėjo sverti 20-80 tonų, o jo skriejimo greitis turėjo būti 10-20 m/s. Jis 5-10 km aukštyje suskilo į smulkesnius gabalus. Didžiausias luitas išmušė 110 m skersmens ir 22 m gylio kraterį, kuriame dabar telkšo Kalio ežeras. Vieno kilometro spinduliu aplink šį kraterį, susidarė dar keli mažesni, 12-40 m skersmens krateriai.

Šio susidūrimo metu Estijoje buvo bronzos amžius, tačiau ši miškinga vietovė buvo gyvenama retai. Smūgio energija siekė 80 TJ, prilygstančiu Hirošimos atominio sprogimo galiai. Nuo šio susidūrimo miškas išdegė 6 km spinduliu.

Manoma, kad šis įvykis buvo užfiksuotas vietinių tautų mitologijoje. Kalio ežeras buvo ilgai garbinamas kaip šventa vieta, čia buvo aukojamos aukos. Su Kalio įvykiu siejamas ir Kalevaloje minimas „šviesos kamuolys“, nukritęs pietvakariuose už Nevos, ir degantis miškas.
Aerostato tenderis

**Aerostato tenderis** () – pagalbinis laivas, gabenantis oro balioną ar kitą aerostatą ir paleidžiantis jį į orą, paprastai pririštą virve ar lynu. Tokie laivų aerostatai paprastai būdavo naudojami stebėjimui. 

Aerostatų tenderiai buvo statomi XIX a. antroje pusėje ir XX a. pradžioje kaip priemonė aplinkiniams vandenims apžvelgti. Pirmą XX a. dešimtmetį aerostatų tenderiai tapo standartiniais karinio jūrų laivyno laivais, tačiau netrukus, Pirmojo pasaulinio karo pradžioje, juos ėmė išstumti vandens lėktuvų tenderiai () ir lėktuvnešiai.

## Istorija
Pirmas žinomas oro balionų naudojimas iš laivo buvo 1849 m. liepos 12 d., kai Austrijos karinis laivas *Vulcano* paleido karšto oro balioną su žmogumi, kuris turėjo numesti bombą į Veneciją. Akcija nepavyko dėl nepalankaus vėjo. 

Vėliau, JAV pilietinio karo metais, šiauriečiai dujomis užpildytus balionus naudojo konfederatų pozicijų žvalgymui. Vėliau karo veiksmai pasislinko į miškingas Virdžinijos pusiasalio sritis, kur buvo sunku pervežti balionus. Tuomet anglies pervežimo barža *George Washington Parke Custis* buvo perdaryta taip, kad joje tilptų dujų generatorius ir pats balionas. Iš šio laivo profesorius *Thaddeus S. C. Lowe*, kuris šiauriečių armijos Balionų korpuse buvo vyriausiasis aeronautas, pirmą kartą pakilo virš Potomako upės. Vėliau į aerostatų tenderius perdarė daugiau baržų, kad oro balionus būtų galima panaudoti kitose rytinės JAV dalies upėse. Šie laivai buvo grynai upiniai, į jūrą jie nebuvo išplaukę.

## Tipai
Pirmojo pasaulinio karo metais aerostatų tenderius naudojo D. Britanijos, Prancūzijos, Vokietijos, Italijos ir Rusijos kariniai jūrų laivynai. 
10 tokių laivų buvo specialiai pastatyti kaip aerostatų tenderiai. Karui pasibaigus jie buvo arba išbraukti iš laivyno sąrašų ar perdirbti į vandens lėktuvų tenderius.

## Nuorodos
Senigalija

**Senigalija** () – miestas Italijoje, Markėje, Ankonos provincijoje, 25 km į šiaurę nuo Ankonos. Uostamiestis. Tai vienas žymiausių pajūrio kurortų regione, sutraukiantis turistus iš visos šalies ir Europos (ypač Vokietijos, Belgijos ir Nyderlandų). Uostas yra Misos upėje, kuri teka tarp Istrijos marmuro molų.

## Istorija

Senigaliją IV a. pr. m. e. įkūrė galų gentis senonai. Tai buvo pirma romėnų kolonija Adrijos pakrantėje. Romėnai čia apsistojo prieš 280 m. pr. m. e., kai nugalėjo senonus. Miesto pavadinimas yra tikriausiai senonų pavadinimo iškraipymas, o galija pridėta, kad nesumaišytų su *Saena* (Siena) Etruskijoje. Senigalija minima kalbant apie Metauro mūšį, kuriame romėnai nugalėjo Hanibalo brolį Hasdrubalą 207 m. pr. m. e. Gnėjus Pompėjus Didysis sugriovė miestą 82 m. pr. m. e. ir po to jis retai minimas.

Alarikui I sugriovus Senigaliją, ją atstatė bizantiečiai, bet ją sugriovė lombardai VIII a. ir saracėnai IX a.

Senigalijoje buvo rengiama viena didžiausių mugių Italijoje nuo XII a., kai Sergijus, Senigalijos grafas, iš Marselio grafo, sužadėtinės tėvo, gavo Marijos Magdalietės relikvijas. Mugėje lankydavosi Prancūzijos, Šveicarijos, Austrijos, Vokietijos ir ypač Levanto pirkliai.

Miestą taip nuniokojo gvelfų ir gibelinų kovos bei Guido I da Montefeltro žiaurumai, kad Dantė laikė Senigaliją sugriauto miesto pavyzdžiu. XV a. dėl miesto kovėsi Malatestos ir jų priešai. Sigismondo Pandolfo Malatesta Senigalijoje pastatė įtvirtinimus 1450-1455 m. Popiežius Pijus II atidavė Senigaliją sūnėnui Antonio Piccolomini, bet miestiečiai 1464 m. pasiskelbė popiežiaus Pauliaus II pavaldiniais ir Giacomo Piccolomini 1472 m. nepavyko užimti miesto. 1503 m. Cezaris Bordžija Senigalijoje nužudė daug neištikimų jo rėmėjų. Popiežius Sikstas IV atidavė miestą Della Rovere šeimai, kuri perdavė Senigaliją Lorencui Mediči 1516 m. Nuo 1624 m. Senigalija priklausė popiežiaus valstybei.

## Galerija


Image:Senigallia-misa01.jpg|Misos upė
Image:Senigallia-foro annonario01.jpg|*Foro Annonario*

## Miestai partneriai

* Česteris, Didžioji Britanija
* Lerachas, Vokietija
* Sansas, Prancūzija
Pranglis

**Pranglis** () – Estijai priklausanti sala Baltijos jūroje, Suomių įlankoje, nutolusi apie 10 km nuo Vimsio pusiasalio, esančio šalies žemyninėje dalyje. Plotas – 6,44 km², ilgis – 6 km, plotis – 3,5 km. Aukščiausia vieta virš jūros lygio – *Kullamägi* (10 m). Administraciškai priskiriama Vimsio valsčiui, o šis savo ruožtu priskiriamas Harju apskričiai.

Sala iš jūros iškilo maždaug prieš 3500 metų. Pirmą kartą paminėta 1387 m., tuomet vadinta *Rango* vardu. Pirmieji gyventojai atsikraustė iš Švedijos. Estų kultūra paplito XVII a.

Sala apaugusi krūmynais, rytinėje dalyje plyti kėnių plotai, vakarinėje dalyje gausu riedulių.

Saloje gyvena apie 80 gyventojų (vasarą apie 151). Yra trys gyvenvietės: Leneotsa, Idaotsa ir Kelnasė. Kelnasėje yra prieplauka, keltų linijomis jungianti su Lepenemės kaimu žemyninėje dalyje. Verčiamasi žvejyba, turizmu. Yra 1923 m. pastatytas švyturys, aprūpinamas saulės energija.


Vaizdas:Kelnase sadam.JPG|Kelnasės uostelis
Vaizdas:Prangli Laurentiuse kirik2009.jpg|Prangli bažnyčia
Vaizdas:Kotkakivi at Prangli.JPG|*Kotkakivi* riedulys


## Literatūra

* Gustavson, Heino: *Prangli*. Talinas, 1979 m.
Karvas

**Karvas**, *karvė* (; ) – nedidelis vikingų laivas, panašus į knorą (). Karvai buvo naudojami pervežti žmones, taip pat gyvulius ir kitas gėrybes. Šie laivai galėjo plaukioti labai sekliuose vandenyse, todėl buvo naudojami kabotažinei laivybai. Karves naudojo tiek kaip prekybinius, tiek kaip karinius laivus. 

Karvių korpusai būdavo apie 5 m pločio ir iki 21 m ilgio. Turėdavo iki 16 irklų.
Tokių laivų pavyzdžiai yra *Osebergo laivas*.

## Nuorodos
Commodore International

**„Commodore“** – prekinio ženklo pavadinimas, naudotas **„Commodore International Limited“** ir keleto kitų bendrovių, kaip kad **„Commodore Business Machines“** (**CBM**), namų kompiuterių ir elektronikos gamintojo, įsikūrusio Vest Česteryje, Pensilvanijoje, JAV. „Commodore“ suvaidino svarbų vaidmenį XX a. 8-ojo ir 9-ojo dešimtmečių asmeninių kompiuterių pramonėje. 1982 m. bendrovė sukūrė perkamiausią pasaulyje stalinį kompiuterį Commodore 64, o nuo 1985 m. išleido Amiga kompiuterių seriją.

1994 m. balandžio mėn. bendrovė paskelbė bankrotą. Ją įsigijo Vokietijos kompiuterių gamintojas „Escom“, kuris vėliau taip pat bankrutavo. Prekinis ženklas išliko po susijungimų 2005 m. su „Yeahronimo Media Ventures Inc.“, „SATXS Communications BV“ ir „Tulip Computers“.

## Produktų linija

### Skaičiuotuvai
774D, 9R23, C110, F4146R, MM3, M55, P50, PR100, SR1800, SR4120D, SR4120R, SR4148D, SR4148R, SR4190R, SR4212, SR4912, SR4921RPN, SR5120D, SR5120R, SR5148D, SR5148R, SR5190R, SR59, SR7919, SR7949, SR9150R, SR9190R, US*3, S61 (The Statistician).

### Kompiuteriai
*(chronologine tvarka)*

### Žaidimų konsolės
* Commodore TV Game 2000K/3000H
* Commodore 64 Games System
* Amiga CD32

### Monitoriai
1000, 1024, 1070, 1080, 1081, 1083S, 1084, 1084S, 1084ST, 1085S, 1201, 1402, 1403, 1404, 1405, 1407, 1428, 1428x, 1432D, 1432V, 1701, 1702, 1703, 1801, 1802, 1803, 1900M/DM602, 1901/75BM13/M1, 1902, 1902A, 1930, 1930-II, 1930-III, 1934, 1935, 1936, 1936ALR, 1940, 1942, 1950, 1960, 1962, 2002, A2024, 2080, 76M13, CM-141, DM-14, DM602

### Spausdintuvai
VIC 1520 Plotter

### Programinė įranga
* AmigaOS – operacinė sistema Amiga serijos kompiuteriams; daugiaveiksmiškumas, mikro branduolys, GUI
* Amiga Unix – operacinė sistema Amiga kompiuteriams, sukurta Unix System V pagrindu
* Commodore BASIC – BASIC interpretatorius 8-bitų kompiuterių serijai; naudoja operatyviąją atmintį
* Commodore DOS – diskų operacinė sistema 8-bitų kompiuterių serijai; įdiegta diskų įrenginio operatyviojoje atmintyje
* KERNAL – OS branduolio paprogramė 8-bitų kompiuterių serijai; naudoja operatyviąją atmintį
* Simons' BASIC – BASIC plėtinys, skirtas C64; kasetinio tipo
* Super Expander – BASIC ir atminties plėtinys, skirtas VIC-20; kasetinio tipo
* Super Expander 64 – BASIC plėtinys, skirtas C64

## Išnašos

## Nuorodos

* Commodore International Corporation  – „Commodore Asia“. „Commodore“ prekinio ženklo bendrasavininkas.
* Commodore produktų linijos sąrašas
Commodore

**Commodore** gali reikšti:

* Hudson Commodore – 1940–1950 m. bendrovės „Hudson Motor Car Company“ gamintas automobilis;
* Holden Commodore – automobilis, gamintas „General Motors“ divizijos „Holden“;
* Opel Commodore – vidutinio dydžio automobilis, gamintas „Opel“;
* Commodore International (taip pat žinoma kaip „Commodore Business Machines“) – kompiuterių gamintojas, filialai ar keletas žymesnių produktų:
** Commodore Amiga – kompiuterių serija, gaminta nuo 1985 m.;
** Commodore 64 (ar C64, C=64) – 8 bitų kompiuteris, išleistas 1982 m., visų laikų perkamiausias asmeninio kompiuterio modelis;
** Commodore 128 (C128, CBM 128, C=128) – namų/asmeninis kompiuteris, pasirodęs 1985 m., paskutinis „Commodore Business Machines“ išleistas 8 bitų kompiuteris;
** Commodore Plus/4 – asmeninis kompiuteris su biuro programų paketu, išleistas 1984 m.;
** Commodore PET – asmeninis kompiuteris, pasirodęs 1977 m.;
** Commodore VIC-20 – 8  bitų kompiuteris, išleistas 1980 m.;
** Commodore Semiconductor Group (taip pat žinoma kaip MOS Technology, Inc.) – puslaidininkių gamintojas, kompiuterių dizaino projektuotojas;
* The Commodores – XX a. 8-ojo dešimtmečio soul/fank muzikos grupė;
* Komodoras () – kai kurių valstybių (pvz., JAV) karinio jūrų laivyno laipsnis, atitinkąs armijos brigados generolą ir buvusį carinės Rusijos kapitono komandorą.
Lembas (laivas)

**Lembas** ()) – senovinė Ilyrijos galera, turinti vieną suolų eilę irklininkams ir neturinti burių. Lembai buvo maži ir lengvi, su žemu falšbortu. Jie buvo greiti ir manevringi kariniai laivai, galėję be irklininkų pervežti dar 50 karių. Ilyrijos piratai naudojo būtent tokias galeras. Jas naudoja ir Pilypas V Makedonietis Pirmojo Makedonijos karo metu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Polybius, ''Histories'', Evelyn S. Shuckburgh (translator); London, New York. Macmillan (1889); Reprint Bloomington (1962).                                                                                                                    
*Walbank, F. W., (1940) *Philip V of Macedon*
*Wilkes, John, *The Illyrians (Peoples of Europe)*, Blackwell Publishers, (December 1, 1995) ISBN 0-631-19807-5
Timex Sinclair 2068

**Timex Sinclair 2068** (**TS2068**) – ketvirtas ir paskutinis Timex Sinclair JAV rinkai išleistas kompiuteris, kurio projektavimas buvo paremtas Sinclair ZX Spectrum modeliu. Kompiuteris rinkoje pasirodė 1983 metų lapkričio mėnesį. Portugalijoje buvo parduodamas **Timex Computer 2068** vardu, Lenkijoje buvo gaminamas ir parduodamas **Unipolbrit Komputer 2086** vardu.

Timex Sinclair 2068 platinimas JAV buvo sustabdytas likvidavus Timex Sinclair kompaniją 1983 metais. Portugalijoje ir Lenkijoje jis ir toliau buvo gaminamas ir parduodamas iki 1989 metų.

## Techninės specifikacijos
TS2068 buvo paremtas ZX Spectrum kompiuteriu ir buvo skirtas pakeisti ZX81 paremtus TS1000 ir TS1500 modelius.

TS2068 buvo sudėtingesnis ir gerokai patobulintas ZX Spectrum variantas. Jis turėjo 48 KB operatyviosios atminties ir 24 KB pastoviosios atminties. Buvo padaryti šie patobulinimai palyginus su pradiniu ZX Spectrum modeliu:
* AY-3-8912 garso procesorius, vėliau naudotas ir Sinclair Research ZX Spectrum+ 128K variante (tačiau turėjo kitus portų adresus, tad nesuderinamas).
* dviejų vairalazdžių jungtys
* kiek geresnė guminė klaviatūra su plastikiniais mygtukų apvalkalais
* kartridžų jungtis dešiniajame kompiuterio šone (pastovi keičiama atmintis)
* Video režimai:
** Standartinis 256x192
** Aparatinis spalvotas režimas
** Vienspalvis, aukštos 512x192 rezoliucijos

Sinclair BASIC buvo išplėstas naujais raktažodžiais (`STICK, SOUND, ON ERR, FREE, DELETE, RESET`), kurie atspindėjo aparatinius pakeitimus.

Aparatiniai pakeitimai sąlygojo nesuderinamumą su beveik visa Spectrum programine įranga, mažiau nei 10% visų komercinių programų buvo galima paleisti TS2068 kompiuteryje. Šios problemos sprendimui atsirado specialūs kartridžai su originalaus ZX Spectrum emuliacija, kuri padėjo paleisti didžiąją dalį Spectrum programinės įrangos.

## Skirtumai tarp TS2068, TC2068 ir UK2068

Kadangi TS2068 aparatinė įranga buvo nesuderinama su ZX Spectrum kompiuteriu, *Timex of Portugal* padarė šiuos pakeitimus TC2068 modeliui:
* Pakeitė magistralės buferius rezistoriais, kurie naudojami ZX Spectrum kompiuteryje.
* Pakeitė įvedimo/išvedimo (I/O) jungtį su ZX Spectrum suderinama jungtimi.
* Pakeitė kartridžų lizdo korpusą didesnių kartridžų priėmimui (specialiam automatiškai pasikraunančiam ZX Spectrum emuliavimo kartridžui įdėti).
* Vietoje 15 V naudojo 9 V.

UniPolbrit taip pat padarė šiek tiek pakeitimų TC2068 kompiuteriui:
* Modifikavo ROM.
* Pakeitė vairalazdės jungtį lygiagrečia spausdintuvo sąsaja.

## Nuorodos
* Neoficialus Timex Sinclair 2068 tinklalapis
Pezaro ir Urbino provincija

**Pezaro ir Urbino provincija** () – Italijos provincija Markės regione. Provincijos sostinė – Pezaras. Provincija turi sieną su San Marinu.

2006 m. referendume 7 Montefeltro savivaldybės balsavo už prijungimą prie Riminio provincijos 2009 m. rugpjūčio 15 d. Tai Kasteldelčis, Majolas, Novafeltrija, Penabilis, San Leonas, Sant'Agata Feltrija ir Talamelas.

## Didžiausios savivaldybės

## Išnašos
Melniko žydų kapinės

**Melniko žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos XIX a. Melniko mieste. Kapinių teritorija 0,7 ha, kurioje išlikę apie 50 antkapių su užrašais hebrajų kalba.

## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 62.   
 
## Nuorodos
* Aprašymas apie kapines (lenk.) 
* Aprašymas apie kapines ir jų nuotraukos (lenk.).
Melniko sinagoga

**Melniko sinagoga** () – mūrinė sinagoga, esanti Melniko kaime *Tadeusza Kościuszki* aikštėje. Šiuo metu sinagogoje įsikūrusi paveikslų galerija *Vava*.

## Istorija

Sinagoga pastatyta XIX a. pirmoje pusėje. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo nusiaubta. Po karo sinagoga buvo rekonstruota ir paversta į privatų gyvenamąjį namą.


Mielnik synagoga.jpg


## Nuorodos

* Sinagogos aprašymas (lenk.) .
Melniko Rūpestingosios Dievo Motinos koplyčia

**Melniko Rūpestingosios Dievo Motinos koplyčia** () – stačiatikių koplyčia, esanti Melniko kaime. Koplyčia priklauso Melniko Mergelės Marijos Gimimo parapijai. Koplyčia pastatyta 1776 metais. Iki 1839 m. priklausė unitams. 1985 m. rekonstruota. 1985 m. rugpjūčio 22 d. koplyčia įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Kaplica gr.-kat. cmentarna, ob. prawosławna p.w. Matki Boskiej Opiekuńczej, drewn., ok. 1770 Mielnik JoannaPyka.JPG
Vaizdas:Mielnik- Kaplica Cmentarna p.w. Matki Boskiej Opiekuńczej..jpg
Vaizdas:Mielnik Kaplica Prawosławna Cmentarna p.w. Matki Boskiej Opiekuńczej.jpg
Vaizdas:Mielnik Kaplica Cmentarna p.w. Matki Boskiej Opiekuńczej..jpg


## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

## Nuorodos

* Aprašymas apie koplyčią (lenk.).
Ruklos pabėgėlių priėmimo centras

**Ruklos pabėgėlių priėmimo centras** – įstaiga prie Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministerijos, užsiimanti pabėgėlių socialine integracija.

## Paskirtis
Ruklos pabėgėlių priėmimo centro paskirtis yra apgyvendinti užsieniečius, kuriems suteiktas prieglobstis Lietuvos Respublikoje, nelydimus nepilnamečius užsieniečius, įgyvendinti prieglobstį gavusių užsieniečių socialinę integraciją, užtikrinti ilgalaikę arba trumpalaikę socialinę globą suaugusiems neįgaliems asmenims, Socialinė globa teikiama asmenims, kuriems dėl proto negalios ar intelekto sutrikimų nustatytas 0 % – 40 % darbingumo lygis, specialusis nuolatinės slaugos poreikis arba nustatytas didelių ar vidutinių specialiųjų poreikių lygis.

Integracija Centre trunka iki 8 mėnesių. Jeigu per nustatytą laikotarpį užsieniečiui, gavusiam prieglobstį, dėl objektyvių priežasčių nepavyko pasirengti integracijai savivaldybės teritorijoje, šis laikotarpis gali būti tęsiamas iki 12 mėnesių. Jeigu užsieniečiai, gavę prieglobstį, priklauso pažeidžiamoms grupėms: nelydimi nepilnamečiai vaikai, nėščios moterys, asmenys, patyrę kankinimus, asmenys su psichikos sutrikimais, pensinio amžiaus asmenys, taip pat asmenys su negalia, šeimos su nepilnamečiais, šis laikotarpis gali būti pratęstas iki 18 mėnesių. Nelydimiems nepilnamečiams užsieniečiams, atsižvelgus į vaiko interesus, paramos teikimo centre laikotarpis gali būti pratęstas, kol jiems sukaks 18 metų. Iškilus nenumatytoms aplinkybėms parama centre gali būti tęsiama toliau.

## Istorija
Ruklos pabėgėlių priėmimo centras veiklą pradėjo 1996 m. Per tą laiką centre gyveno apie 2000 užsieniečių. Pirmieji užsieniečiai centre apgyvendinti 1997 m. kovo 3 d. 2004 m. centre įdiegta prieglobstį gavusių užsieniečių informacinė sistema – *PAIS* (pabėgėlių administravimo informacinė sistema). Ruklos pabėgėlių priėmimo centras pradėjo teikti socialinę globą neįgaliems asmenis nuo 2012 m. balandžio 2 d. Socialinė globa bus teikiama iki 40 negalią turinčių asmenų.

## Tikslai
* Organizuoti priėmimą ir apgyvendinimą Ruklos pabėgėlių priėmimo centre.
* Organizuoti ir įgyvendinti prieglobstį gavusių užsieniečių socialinę integraciją visuomenėje.
* Teikti ilgalaikę arba trumpalaikę socialinę globą suaugusiems neįgaliems asmenims.
* Tenkinti suaugusių asmenų su negalia reikmes, užtikrinant jų pasirinkimo teisę, teikiant asmeninius poreikius ir sudarant galimybę palaikyti ryšius su bendruomene.
* Užtikrinti suaugusių neįgalių asmenų saviraišką, skatinti ir padėti integruotis į visuomenę.

## Nuorodos
Centro interneto svetainė
Ankonos provincija

**Ankonos provincija** () – Italijos provincija Markės regione. Provincijos sostinė yra Ankona. Provincija tesiasi nuo Adrijos jūros iki Apeninų. Dauguma žmonių gyvena pakrantėje, o Ankonoje susitelkę ketvirtis provincijos gyventojų. Smėlėti pajūrio paplūdimiai populiaresni tarp italų nei užsieniečių. Toliau nuo kranto klesti žemės ūkis, kur auginamos Sangiovese, Montepulciano ir Verdicchio vynuogių rūšys. Kalnai yra miškingi, žinomiausias produktas yra juodasis trumas.

## Didžiausi miestai

## Išnašos
Kosiorkai (reikšmės)

**Kosiorkais** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Kosiorkai (Mazovijos Vysokio apskritis);
* Kosiorkai (Monkų apskritis).
Kvilu (Kvangas)

**Kvilu** () – upė Angoloje ir Kongo Demokratinėje Respublikoje; Kvango dešinysis intakas (Kongo baseinas). Prasideda 1800 m aukštyje, Lundos plynaukštėje Angoloje. Teka į šiaurę, vėliau šiaurės vakarus Bandundu provincijos teritorija. Įteka į Kvangą ties Bandundu miestu, visiškai netoli Kvango žiočių Kasajaus upėje.

Didžiausias intakas – Kvengė (kairysis).

Kasmetinių potvynių metu upė smarkiai ištvinsta. Laivuojama. Miestai prie Kvilu: Gungu, Lusanga, Kikvitas, Bulungu, Bagata, Bandundu.
Jankai (reikšmės)

**Jankais** vadinama:

* Gyvenvietė Lietuvoje:
** Jankai.
* Gyvenvietė Lenkijoje ():
** Jankai (Palenkės vaivadija).
Kučinas (reikšmės)

**Kučinu** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Kučinas (Mazovijos Vysokio apskritis);
* Kučinas (Monkų apskritis).
The Walking Dead (žaidimas)

**The Walking Dead** – kompiuterinis žaidimas, paremtas to paties pavadinimo komiksais. „The Walking Dead“ žaidimas suskirstytas epizodais, kurių pirmasis buvo išleistas 2012 m. balandžio 24 d.

Šis žaidimas priskiriamas veiksmo, nuotykių ir žaidimų vaidmenimis žanrams. Kitaip nei kituose su zombiais ir negyvėliais susijusiuose žaidimuose (pavyzdžiui, „Left 4 Dead“), „The Walking Dead“ yra labiau orientuotas į žaidimo personažus ir jų išgyvenimus nei į veiksmą.

## Epizodai

### 1 sezonas
1 žaidimo sezonas sudarytas iš 5 epizodų.

* Epizodas 1 – A New Day
* Epizodas 2 – Starved for Help
* Epizodas 3 – Long Road Ahead
* Epizodas 4 – Around Every Corner
* Epizodas 5 – No Time Left

2013 m. liepos mėnesį kompanija išleido papildomą 1 sezono dalį „400 Days“, kuria susiejami 1 ir 2 sezonai.

### 2 sezonas
2013 m. gruodžio 17 d. buvo išleista pirmoji antrojo sezono dalis „All That Remains“.

* Epizodas 1 – All That Remains
* Epizodas 2 – A House Divided
* Epizodas 3 – In Harm’s Way
* Epizodas 4 – Amid The Ruins
* Epizodas 5 – No Going Back

## Šaltiniai
Fanas (Italija)

**Fanas** () – miestas Italijoje, Markėje, Pezaro ir Urbino provincijoje. Tai pajūrio kurortas 12 km į pietryčius nuo Pezaro, kur Via Flaminia pasiekia Adrijos jūrą. Tai trečias pagal dydį regiono miestas po Ankonos ir Pezaro.

## Istorija

Romėnų laikais miestas buvo žinomas kaip *Fanum Fortunae* dėl Fortūnos šventyklos. Pirmąkart Fanas paminėtas tik 49 m. pr. m. e., kai jį užėmė Julijus Cezaris kartu su Pezaru ir Ankona. Augustas čia įkūrė koloniją ir pastatė sieną, kurios dalys išliko iki šių laikų. 2 m. e. m. Augustas prie įėjimo pastatė arką, kuri iki šiol stovi.

271 m. sausį romėnų armija sugalėjo alemanus Fano mūšyje netoli miesto. Faną sugriovė Vitigio ostgotai 538 m., bet bizantiečiai jį atstatėį ir padarė Petrapolio (kurį dar sudarė Riminis, Ankona, Pezaras ir Senigalija) sostine. 754 m. Frankų karaliai miestą padovanojo popiežiui.

Malatestos užėmė miestą, kai popiežiaus vikaras Galeotto I Malatesta čia įsitvirtino 1356 m. Pandolfo III gyveno Fane. Jo sūnui garsiam karo vadui Sigismondo Pandolfo Malatestai valdant Faną apgulė Federico III da Montefeltro vadovaujami popiežiaus kariai ir miestas buvo grąžintas popiežiui. Vėliau miestą valdė Cezaris Bordžija ir Dela Rovere šeima.

Miestas buvo nusiaubtas per Napoleono karus ir aktyviai dalyvavo Italijos suvienijime. Per Pirmąjį pasaulinį karą Faną bombardavo Austrijos-Vengrijos laivynas. Per Antrąjį pasaulinį karą sąjungininkai smarkiai bombardavo Faną, nes jame buvo svarbus geležinkelio mazgas ir plieninis tiltas per Metauro upę. Be to atsitraukdami naciai sugriovė visas varpines.

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Fanas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Raštatas, Vokietija
*  Sent Uan l'Omonas, Prancūzija
*  Sent Olbansas, Didžioji Britanija
Krynicos Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė

**Krinicos Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė** () – cerkvė, esanti Hodiševo kaime. Cerkvė buvo pastatyta 1775 metais, šalia Kievlakų kaimo. 1884 m. perkelta į Hodiševą, vietoje buvusios koplyčios.


Vaizdas:Hodyszewo parish fc04.jpg
Pezaras

**Pezaras** () – miestas Italijoje, Markėje; Pezaro ir Urbino provincijos sostinė. Žvejyba, baldų pramonė ir turizmas yra pagrindiniai ekonomikos ramsčiai.

## Istorija

Romėnai įkūrę miestą 184 m. pr. m. e. kaip *Pisaurum* picentų teritorijoje. Į picentų teritoriją buvo įsiveržę etruskai, paskui galai senonai IV a. pr. m. e., tad jų žemyje buvo tautų kratinys. Bet galai nebuvo susimaišę, nes romėnai juos atskyrė ir išvijo iš regiono.

Romėnų laikais Pezaras tapo svarbiu prekybos centru Via Flaminia kelyje. Po Vakarų Romos imperijos žlugimo miestą užėmė ostgotai, o jų karalius Vitigis jį sugriovė 539 m. per Gotų karus. Pezaras buvo skubiai atstatytas per penkerius metus, kai grįžo bizantiečiai. Po lombardų ir frankų užkariavimų miestas tapo popiežiaus valstybės dalimi.

Renesanso laikais miestą valdė Malatestų (1285–1445 m.), Sforcų (1445–1512 m.) ir Dela Rovere (1513–1631 m.) šeimos. Valdant Dela Rovere šeimai, Pezaras tapo jų kunigaikštystės sostine ir labai klestėjo. Buvo statomi vieši ir privatūs rūmai, buvo pastatytos naujos sienos (*Mura Roveresche*).

1860 m. rugsėjo 11 d. Pjemonto kariai įžengė į miestą ir Pezaras buvo prijungtas prie Italijos karalystės.

## Miestai partneriai
Jorkšyras

**Jorkšyras** () – istorinė grafystė šiaurės Anglijoje, didžiausia iš visų buvusių Anglijos grafysčių (1991 m. užėmė 11 903 km² teritoriją). 1974 m. Jorkšyras administraciškai padalintas į Šiaurės Jorkšyrą, Pietų Jorkšyrą, Vakarų Jorkšyrą ir Rytų Jorkšyrą. Tačiau Jorkšyras tebeegzistuoja kaip istorinė, kultūrinė, geografinė Anglijos žemė.

## Istorija

Jorkšyre senovėje gyveno keltų gentys brigantai ir parisai. Romėnų laikais čia buvo brigantų sostinė *Isurium Brigantum* (dab. Aldboras). Pradžioje keltai su romėnais gyveno taikoje, bet vėliau kilo sukilimas ir 71 m. romėnai užkariavo brigantus. Jie įkūrė įtvirtintą *Eboracum* (dab. Jorkas) miestą, kuris tapo Išorinės Britanijos sostine. Žlugus Romos imperijai, Jorkšyre susikūrė keletas keltų valstybių (Ebrauko, Elmeto karalystės). Iki VII a. kraštą užkariavo anglai ir prijungė prie Nortumbrijos karalystės.

866 m. pakrantėse išsilaipino vikingai ir Jorke įkūrė Jorviko karalystę. Į ją kėlėsi migrantai iš Skandinavijos. Vėliau įsigalėjusi Vesekso karalystė nugalėjo vikingus ir grąžino Jorkšyrą savo vasalinei kunigaikštystei Nortumbrijai. Tačiau skandinavai ir toliau veržėsi į Angliją, ir 1066 m. Viljamas Užkariautojas užėmė anglosaksų valdas. 1069 m. Jorkšyro ir kitų šiaurės Anglijos žemių žmonės sukilo prieš skandinavus, į tai atsakydamas Viljamas Užkariautojas įsakė sunaikinti šiauriečių pasėlius ir kaimus.

Vėliau Jorkšyre pradėjo kurtis abatijos, iškilo miestai. XV a. iš šio krašto kilo Jorkų karališkoji dinastija, kuri Rožių karuose kovojo su Lankasteriais dėl Anglijos sosto. Vėliau iš jų abiejų susidarė Tiudorų dinastija. Anglijos pilietinio karo metais Jorkšyre buvo daug palaikančių tiek karalių, tiek sukilėlius. XVI–XVII a. Jorkšyras tapo svarbiu tekstilės ir anglies pramonės centru.

## Geografija

Jorkšyras, palyginus su didžiąja dalimi Anglijos, pasižymi dideliais natūralios gamtos plotais. Šiaurės rytinę regiono dalį užima Jorkšyro slėnių nacionalinis parkas su Peninų pašlaitėmis, slėniais, viržynais, kriokliais. Kita laukinės gamtos teritorija yra Šiaurės Jorko tyrai, kur plyti dideli viržynų ir pelkių plotai. Svarbiausios upės – Tysas, Donas, Uzas, Sveilas, Juras, Vorfas, Eras.

Svarbiausi miestai: Jorkas, Midlsbro, Šefildas, Donkasteris, Veikfildas, Bradfordas, Lidsas, Kingstonas prie Halo.
Fermo provincija

**Fermo provincija** () – Italijos provincija Markės regione. Provincijos sostinė – Fermas.

## Didžiausi miestai

## Išnašos
Pinebergas

**Pinebergas** () – miestas šiaurės Vokietijoje, Šlėzvige-Holšteine, 18 km į šiaurės vakarus nuo Hamburgo, prie Pinau upės. Yra geležinkelio stotis, miestą pasiekia Hamburgo priemiestinių traukinių sistema.

## Istorija

XIII a. įkurta Pinebergo pilis. 1370 m. ją užgrobė Šauenburgo grafas Adolfas VIII. Pinebergo pavadinimas pirmą kartą paminėtas 1397 m. Senosios pilies vietoje, 1472 m. pastatyta renesansinė pilis. XVII a. ji smarkiai apgriauta, o 1720 m. sunaikinta visiškai. 1767 m. pastatytas barokinės architektūros paminklas Drostėjus. 1875 m. Pinebergui suteiktas miesto statusas. Po antrojo pasaulinio karo čia atsikėlė daug migrantų iš Rytų Prūsijos. Iki 1949 m. čia veikė imigrantų iš Pabaltijo šalių įkurtas Pabaltijo universitetas.

## Galerija

Image:Christuskirche Pinneberg.jpg|Liuteronų bažnyčia
Image:Pinneberg railway station 2.jpg|Geležinkelio stotis
Image:Pinneberg Drostei 1.jpg|Drostėjus
Lietuvos vyrų regbio rinktinė

**Lietuvos regbio rinktinė** – Lietuvai atstovaujanti nacionalinė regbio komanda. Lietuvos regbio rinktinė tarptautines rungtynes žaidžia nuo 1993 m. 2014–2016 m. ji žaidė Europos tautų taurės 2B divizione, kuriame užėmusi 1 vietą pakilo į aukštesnį 2A divizioną.

## Istorija

Lietuvos regbio rinktinė pirmą kartą neoficialiai susibūrė 1963 m. draugiškoms rungtynėms su Latvijos komanda. Pirmas oficialias tarptautines rungtynes rinktinė sužaidė tik 1993 atrankoje į pasaulio čempionatą. Tąkart buvo pralaimėta Vokietijos rinktinei. Pirmąją oficialią pergalę rinktinė iškovojo tik 1996 m. rungtynėse su Liuksemburgu. Dešimtasis dešimtmetis buvo sunkus Lietuvos regbiui ir rinktinė tarptautinėse varžybose nedžiugino. Europos tautų turnyre šalies regbininkai laikėsi 3-io diviziono viduryje.

Pirmas naujo tūkstantmečio dešimtmetis Lietuvos rinktinei buvo daug sėkmingesnis. 2006–2010 m. rinktinė laimėjo 18 rungtynių iš eilės ir pagerino anksčiau Naujajai Zelandijai priklaususį rekordą. Su šiomis pergalėmis Lietuva pakilo į Europos tautų taurės 2A divizioną. 2012 m. šalies regbininkai buvo priartėję prie 1B diviziono, bet dėl nepalankaus tarpusavio rungtynių santykio vietą teko užleisti Švedijai.

2016 m. Liepos 11 d. Lietuva Tarptautinės regbio tarybos (IRB) reitinge užima 45-tą vietą tarp 102 komandų. Tarp Europos komandų ji yra 20-ta.

Visi Lietuvos regbio rinktinės žaidėjai yra mėgėjai. Šiuo metu daugumą jų sudaro Šiaulių klubų žaidėjai. Vienintelis profesionalus iš Lietuvos kilęs regbininkas Karolis Navickas, žaidžiantis Prancūzijos aukščiausios lygos Union Bordeaux-Bègles klube, dar neatstovauja rinktinei.

## Dalyvavimas pasaulio čempionatuose
* 1987 – neegzistavo
* 1991 – neegzistavo
* 1995 – nepateko
* 1999 – nepateko
* 2003 – nepateko
* 2007 – nepateko
* 2011 – nepateko
* 2015 – nepateko
* 2019 – nepateko

## Žaidėjai

Lietuvos rinktinės sudėtis, kuri 2016 Balandžio 23d. žaidė paskutiniąsias oficialias rungtynes prieš Kipro nacionalinę komandą.

## Rungtynės
Lietuvos regbio rinktinė yra laimėjusi 52 tarptautines rungtynes iš 93 žaistų (duomenys po paskutiniųjų oficialių rungtynių 2017 Spalio 28d.su Latvija). 2003 m., kai Tarptautinė regbio taryba pradėjo klasifikuoti rinktines pagal pajėgumą, Lietuva užėmė 62-ą vietą. Pačią žemiausią, 73-ią, vietą Lietuvos rinktinė pasiekė 2006 m. gegužės 8 d. Nuo tada rinktinė palaipsniui kilo aukštyn iki 36-os vietos, kurioje buvo 2010 balandžio ir gegužės mėnesiais. Šiuo metu rinktinė užima 37-tą vietą.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Lietuvos regbio federacijos svetainė
Faščė (reikšmės)

**Fašče** () vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Faščė (Kulešės Košcelnės valsčius);
* Faščė (Mazovijos Vysokio valsčius).
Turovas

**Tùrovas**  (, ) – miestas pietų Baltarusijoje, Gomelio srityje, 258 km nuo Gomelio, Žytkavičų rajone, Pripetės dešiniajame krante. Keliai į Žytkavičus, Davyd Haradoką, Lelčycus. Veikia daržovių ir vaisių konservų fabrikas. Yra viešbutis, Pripetės nacionalinio parko administracija, paminklas Kirilui Turoviečiui, Visų Šventųjų cerkvė (1810 m.), protestantų bažnyčia, 1170 m. pastatytos cerkvės pamatai.

## Istorija

Turovas buvo slavų genties dregovičių politinis ir kultūrinis centras. Metraščiuose jis minimas nuo 980 m., kur rašoma, kad miestą įkūręs kunigaikštis Turas. 1005 m. čia įkurta Turovo vyskupija ir išleista Turovo Evangelija – vienas seniausių slavų raštijos paminklų. Turovas buvo Turovo-Pinsko kunigaikštystės, pavaldžios Kijevo Rusiai, sostine. Miestas palaipsniui tapo svarbiu ekonominiu ir kultūriniu regiono centru. XII a. čia gyveno vyskupas Kirilas Turovietis, pagarsėjęs savo literatūrine veikla. XII a. Turovo kunigaikštystėje veikė 2 vienuolynai ir 85 cerkvės.

1230 m. Turovą nuniokojo žemės drebėjimas, o 1246 m. – mongolų-totorių antpuolis. XIV a. Turovas tapo LDK dalimi. Nuo 1430 m. buvo asmeninė Švitrigailos valda, o XV a. pab. – Mykolo Glinskio. 1520 m. miestą užpuolė totoriai, o vėliau Turovas tapo Konstantino Ostrogiškio valda. Ostrogiškiai miestą valdė visą amžių, tačiau vėliau jį nupirko Sapiegos. 1648 m. Turovą užkariavo Bogdano Chmelnickio armija. Dėl nuolatinių karų miestas labai sunyko, 1648 m. jame tebuvo 401 namų valda.

Po ATR padalinimo Turovas tapo Minsko gubernijos dalimi ir beveik visą XIX a. buvo provincijos miesteliu, jis buvo Mozyriaus apskrities Turovo valsčiaus centras. 1940 m. buvo rajono centru Polesės srityje. 1962 m. neteko miesto statuso ir prijungtas prie Žytkavičų rajono. 2004 m. Turovui grąžintas miesto statusas.

## Galerija

BLR Turau main road view.jpg|Miesto gatvė 
BLR Turau Prypjats Museum road view.jpg|Pripetės muziejus
BLR Turau view towards Castle Hill.jpg|Piliakalnis


## Šaltiniai