open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Skeltys

**Antanas Skeltys SDB** (1884 m. sausio 5 d. Žalvėderiai, Griškabūdžio valsčius, Šakių apskritis – 1960 m. liepos 28 d. Leipalingis) – kunigas, saleziečių pradininkas Lietuvoje.

## Biografija
Gimė Onos ir Jono Skelčių šeimoje, turėjo keturias seseris ir tris brolius. 1902 m. išvyko pas saleziečius į Italiją, į Ivrėjos saleziečių įstaigą. 1906 m. rugsėjo 29 d. buvo įšventintas saleziečiu. 1914 m. rugpjūčio 5 d. baigė teologijos studijas ir tapo kunigu. Dirbo Veronos saleziečių įstaigoje, 1920 m. tapo Estės saleziečių įstaigos dvasios tėvu. Antrosios bolševikų okupacijos metu buvo ieškomas suimti ir išsislapstė beveik dešimtmetį, bet 1954 m. vasaros pabaigoje suimamas. Išvežamas į Druskininkus, o vėliau į Vilnių. Po kelių apklausų paleistas ir paskirtas altarista į Leipalingį, kur ir mirė, tačiau yra palaidotas Griškabūdžio kapinėse.

## Veikla
Kunigas A. Skeltys turėjo troškimą įdiegti saleziečių pradininko kunigo Jono Bosko charizmą Lietuvoje. 1927 m. A. Skelčiui pavyko gauti lietuviams Perosa Argentina saleziečių įstaigą, kuriai jis vadovavo iki 1934 m. Tais metais su būreliu saleziečių kunigas A. Skeltys grįžo į Lietuvą ir Vytėnuose įkūrė pirmąją saleziečių įstaigą Lietuvoje. 1934 m. įkurtas saleziečių vienuolynas SSRS okupavus Lietuvą 1948 m. rudenį uždaromas, o jo patalpose įsikuria Raudonoji Armija. 

## Auklėtiniai
A. Skelčio iniciatyva į Italiją išvyko pirmieji jaunuoliai iš Lietuvos, vėliau tapę pirmaisiais broliais saleziečiais ir seserimis salezietėmis. 1939 metais penkios jų grįžo į Lietuvą: Stefanija Ladygaitė, Magdalena Bielskytė, Elena Gustaitė, Domicelė Paulaitytė ir Marija Mockutė. Keturios seserys liko visam laikui Italijoje. Iš kunigo A. Skelčio mokėsi ir poetas, buvęs tremtinys, Vytėnų saleziečių įstaigoje mokytojavęs Jonas Stašaitis bei daugelis kitų.


Žalvėderiai, Antanas Skeltys. Gimtinė.JPG|Stogastulpis Žalvėderiuose
Antanas Skeltys, gimtinė Žalvėderiai.JPG|Įrašas ant stogastulpio
Seirijai, Antanas Skeltys.JPEG|Atminimo lenta prie Seirijų bažnyčios


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Stašaitis J., Tremtinys tėvynėje; 2004 m.
* Lietuvių enciklopedija; 1963 m., T. 28: Skara-Stoska, 544 p.
Kankuenas

**Kankuenas** () – majų civilizacijos archeologinė radimvietė Gvatemaloje, Peteno departamente, prie Pasjono upės. Miestas žymus dėl vienų iš didžiausių majų rūmų.

Kankuenas buvo svarbus klasikinio laikotarpio miestas, savo klestėjimo viršūnę pasekęs VII a. Tai buvo svarbus prekybinis centras, kuriame prekiauta nefritu, piritu, obsidianu. Strateginė padėtis prie Pasjono upės leido miestui plačiai vystyti prekybą. Vienas galingiausių miesto valdovų Tajal Chan Ahk 770-asisiais m. pastatė miesto rūmus, savo dydžiu pranokusius visus to laiko majų miestų rūmus. Jie užėmė 23 tūkst. m² plotą, turėjo 200 kambarių. Taip pat Kankuene buvo 2 žaidimo kamuoliu stadionai, didelė prekyvietė ir dokas Pasjono pakrantėje. Mieste nebuvo didelių šventyklų ar laidojimo vietų, todėl manoma, kad miestiečiai meldėsi ir mirusius laidojo aplinkiniuose kalnuose. Miesto centrinėje piramidėje rasti miesto aukštuomenės narių palaikai. Didikų, tarp jų ir miesto valdovo Kan Maax kūnai buvo suniokoti. Manoma, kad šios žudynės susijusios su IX a. prasidėjusiu miesto ir visos klasikinės majų civilizacijos žlugimu.

Kankuenas atrastas 1905 m. austrų tyrinėtojo Teoberto Maler. Nuodugnesni kasinėjimai pradėti 1967 m.
Georgas Ivanovas

**Gjorge Ivanov** (g. 1960 m. gegužės 2 d.) – Šiaurės Makedonijos politikas, šalies prezidentas 2009-2019 m.

Iki 1990 m. buvo Jaunųjų Jugoslavijos komunistų lygos aktyvistas.

## Bibliografija
* Цивилно општество;
* Демократијата во поделените општества: македонскиот модел;
* Современи политички теории;
* Политички теории – Антика.

## Nuorodos
* Oficialus Makedonijos prezidento tinklalapis .
Walther PP

**Walther PP** () – vokiškų savitaisių pistoletų serija. Konstrukcijos požymiai yra laisva spyna, atviras gaidukas, dvigubo veikimo skėlimo mechanizmas, vienos eilės dėtuvė, nejudamas vamzdis, ant kurio užmauta grąžinimo spyruoklė.

Seriją sudaro pistoletai Walther PP, PPK, PPK/S ir PPK/E. Pistoletus gamino *Carl Walther GmbH Sportwaffen* (Vokietija). Pagal licezijas po Antrojo pasaulinio karo gamino *Manurhin* (Prancūzija), *Interarms* (Aleksandrija, Virdžinija, JAV), *Smith & Wesson* .
(JAV)
Mis Pasaulis 1989

**Mis Pasaulis 1989** – 39-toji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Honkonge. Konkurso nugalėtoja tapo Aneta Beata Kreglicka iš Lenkijos.

## Rezultatai

### Specialūs apdovanojimai
* **Mis Asmenybė**: Greet Ramaekers - Belgija
* **Mis Fotogeniškiausia**: Anna Gorbunova - Tarybų Sąjunga

### Regionų nugalėtojos
* Afrika: Jeanne-Françoise Clement - Mauricijus
* Amerika: Leanne Caputo - Kanada
* Azija: Prathumrat Woramali - Tailandas
* Karibai: Vania Thomas - Mergelių salos (JAV)
* Europa: Aneta Beata Kreglicka - Lenkija
* Okeanija: Natalie Tania McCurry - Australija

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Mis Pasaulis 1993

**Mis Pasaulis 1993** – 43 konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi PAR. Konkurso nugalėtoja tapo Lisa Hanna iš Jamaikos. Konkurse pirmą kartą pasirodė atstovė iš Lietuvos.

## Rezultatai

### Regionų nugalėtojos
***Afrika:** Palesa Jacqueline Mofokeng - PAR
***Amerika:** Mónica Lei Scaccia - Venesuela
***Azija ir Okeanija:** Sharmaine Ruffa Rama Gutierrez - Filipinai
***Karibai:** Lisa Hanna - Jamaika
***Europa:** Fani Capalija - Kroatija

### Specialūs apdovanojimai
***Geriausias kostiumas:** Karminder Kaur-Virk (Indija)
***Mis Fotogeniškiausia:** Barbara Chiappini (Italija)
***Mis Asmenybė:** Charlotte Als (Danija)

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Nežudymas

**Nežudymas** - susilaikymas nuo žudymo, grasinimų nužudyti; sąlygos nepalankios žudymui. Nežudymas taikytinas visuomenei. Dažnai suvokiamas ir kaip susilaikymas nuo bet kokių gyvybės formų naikinimo, žudymo. Šiuo atveju nežudymas sutampa su budizmo etika ir pirmuoju iš penkių budzimo pamokymų (Panča šila). Hinduizme nežudymas ir pagarba bet kokiai gyvybei apibrėžiama kaip Ahimsa. Nežudymas taip pat pabrėžiamas Pasaulio be smurto chartijoje, patvirtintoje 8-ajame Nobelio premijos laureatų suvažiavime.
Nežudymo idėjos populiarinimui ir nagrinėjimui daug dėmesio skyrė JAV politologas Glenn D. Paige.

## Taip pat skaitykite
* Pacifizmas
* Taika
Ravis

**Ravis** (, ) – upė Indijoje ir Pakistane; Činabo (Indo baseinas) kairysis intakas. Prasideda Himalajuose, Pir Pandžalo kalnagūbryje. Aukštupyje tarpekliu kerta Dalo Daro kalnagūbrį ir teka į pietvakarius Pandžabo regionu.

Vasaros polplūdžio metu upės vandens lygis smarkiai pakyla. Ravio tėkmė sureguliuota užtvankomis, nuo upės atsišakoja drėkinimo kanalų tinklas. Pakistane prie Ravio įsikūręs Lahoro didmiestis.

## Šaltiniai
Pasjonas

**Pasjonas** () – upė šiaurės rytų Gvatemaloje; viena Usumasintos ištakų. Prasideda aukštumose Alta Verapaso departamente, teka lygumomis vakarų ir šiaurės kryptimis Peteno departamente. Pasienyje su Meksika susilieja su Salinaso upe ir sudaro Usumasintą (įteka į Meksikos įlanką).

Didžiausi intakai: San Chuanas, Mačakila, Kankuenas. Jungiasi su Petešbatuno ežeru. Pasjono baseine gausu klasikinės majų civilizacijos miestų liekanų (Dos Pilasas, Tamarinditas, Altar de Sakrifisjosas, Aguateka, Seibalis, Mačakila, Kankuenas).

## Šaltiniai
Antanas Nesavas

**Antanas Nesavas** (1948 m. balandžio 5 d. Veiveriuose, Marijampolės apskritis – 1995 m. balandžio 30 d. Tbilisyje, Gruzija) – Lietuvos filosofas, diplomatas.

## Biografija
1966 m. baigė vidurinę mokyklą Kaune, 1971 m. Vilniaus universiteto (VU) Istorijos fakultetą. Nuo 1974 m. dirbo VU Filosofijos istorijos katedros dėstytoju. 1975 m. apgynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją. Nuo 1980 m. dirbo LSSR MA filosofijos katedroje. 1989–1991 m. studijavo Freiburgo, Konstanco universitetuose (VFR).

1991 m. dirbo LR užsienio reikalų ministerijos Vakarų Europos šalių skyriuje. 1992 m. 3 mėnesius mokėsi Londono ekonomikos mokykloje. 1992 m. balandžio 24 d. paskirtas LR ambasados Jungtinėje Karalystėje patarėju politikai. Nuo 1993 m. liepos 1 d. LR laikinasis reikalų patikėtinis. Nuo 1994 m. gegužės 4 d. iki komandiruotės į Gruziją 1994 m. rugsėjo 24 d. LR užsienio reikalų ministerijos patarėjas. Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) misijos Gruzijoje narys. 1995 m. naktį iš balandžio 29 d. į 30 d. žuvo autokatastrofoje Tbilisyje.

VU Filosofijos fakulteto periodinio leidinio „Problemos“ vienas iš steigėjų, redaktorių, autorių. Susipažinęs su Vokietijos, Didžiosios Britanijos šalių akademiniu, kultūriniu ir politiniu gyvenimu dalyvavo įvairiuose mokslo simpoziumuose, politiniuose disputuose. Nuo 1992 m. bendravo su Jungtinės Karalystės sostinėje gyvenančiais lietuviais. 1994 m. pradžioje jo iniciatyva įkurta Britanijos-Lietuvos draugija (*British-Lithuanian Society*).

## Bibliografija
* Liberalizmas Lietuvoje XIX a. II pusėje / Rimantas Vėbra, Antanas Nesavas. – Vilnius, 1975. – 12 p.

Vertimai:
* Traktatas apie žmogiškojo pažinimo principus / George Berkeley (redagavo Giedrė Bautrėnienė). – Vilnius: Mintis, 1988. – 158 p. – ISBN 5-417-00020-5
* Psichoanalizė ir religija = Psychoanalysis and religion / Erich Fromm (iš anglų k. vertė Algirdas Degutis ir Antanas Nesavas). – Vilnius: Mintis, 1981. – 144 p.
* Thomas Luckmann knygos „Nematoma religija“ (*The invisible religion*) rankraščio vertimas

## Šaltiniai
* Europos Lietuvis, Nr. 19, 1995 m. gegužės 6-12 d.
Radžangas

**Radžangas** () – upė Malaizijoje, Borneo salos šiaurės vakaruose, Saravako valstijoje. Prasideda Irano kalnuose salos centrinėje dalyje, aukštupyje vadinama Batang Balui. Teka į vakarus kalvotomis, džiunglėmis apaugusiomis lygumomis. Įteka į Pietų Kinijos jūrą, sudaro pelkėtą, virš 3000 km² teritoriją užimančią deltą.

Upė vandeninga ištisus metus. Ant jos nuo 2011 m. veikia viena didžiausių Azijoje Bakuno hidroelektrinė, o aukštupyje vykdoma Murum hidroelektrinės statyba. Radžangas laivuojamas, jūros laivai įplaukia iki Sibu.

Pagrindiniai miestai prie upės: Songas, Belaga, Kapitas, Kanovitas, Sibu.

## Šaltiniai
San Džiminjanas

**San Džiminjanas** () – miestelis ir komuna Italijoje, Toskanos regione. Viduramžiais įkurtas miestelis garsus tuo, jog jame nėra nė vieno naujo pastato. Dėl unikalios architektūros jis įtrauktas į UNESCO paveldo sąrašą.

## Architektūra
Miestelį puošia aukšti bokštai, kuriuose seniau buvo laikomi prieskoniai (kadaise bokštų buvo 72) – turtingesniųjų San Džiminjano šeimų visuomeninio statuso simbolis.
Miestelyje nėra nė vienos naujoviškos gatvės (vien grindinys).

## Miestų partnerystė
* Česky Krumlovas, Čekija
* Mersburgas, Vokietija
* Mestija, Gruzija

## Galerija

San Gimignano sulinys.JPG|Aikštė su šuliniu
San Gimignano bokstas.JPG|Bokštas
San Gimignano bokstai nakti.JPG|Bokštai naktį
Hrazdanas (upė)

**Hrazdanas** () arba **Zanga** – upė centrinėje Armėnijoje; Arakso kairysis intakas. Išteka iš Sevano ežero šiaurės vakarinio galo. Teka į pietvakarius kalnų slėniu. Žemupyje kerta Ararato lygumą. Įteka į Araksą Turkijos pasienyje.

Ant upės įrengta 6 hidroelektrinių kaskada, vanduo naudojamas drėkinimui. Prie Hrazdano įsikūrę miestai: Sevanas, Hrazdanas, Čarencavanas ir Armėnijos sostinė Jerevanas. Upės vardu pavadintas Hrazdano stadionas.

## Šaltiniai
Tuvaliečių kalba

**Tuvaliečių kalba** – šnekamoji ir rašytinė kalba, daugiausia vartojama Tuvalu. Šia kalbą moka vos 13000 planetos gyventojų. Tai austronezinės kilmės kalba. Didelę įtaką kalbai padarė misionieriai iš kitų šalių, atvykę XIX a. - XX a.

## Kalbos sudėtis
Kalbą sudaro 5 balsės (i, e, a, o, u) ir 11 priebalsių (p, t, k, m, n, g, f, v, s, h, l).

## Dialektai
Tuvaliečių kalba skirstoma į du dialektus. Šiaurės tuvaliečių dialektas vartojamas Nanumaga, Nanumea ir Niutao salose. Pietų dialektas paplitęs Funafuti, Vaitupu, Nukufetau ir Nukulaelae salose.

## Nuorodos
*
Namaa Alward

**Namaa Alward** – Irako aktorė ir politinė aktyvistė. 9-tą dešimtmetį buvo priversta palikti Iraką ir su savo dviem sūnumis gavo politinių pabėgėlių statusą Norvegijoje.

7 ir 8 dešimtmečiais Alward aktyviai pasisakė ir rėmė judėjimą nukreiptą prieš Sadani Huseino valdžią. Šiuo metu Alward vaidina tetre ir filmuose, bei skatina šiizmo propagavimą visuomenės tarpe.
Girnikai (Šiauliai)

:: *Apie kaimą [[Kelmės rajonas|Kelmės rajone]] žr. [[Girnikai]]*.

**Girnikai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 6 km į vakarus nuo Bubių. 1 km į šiaurės vakarus nuo kaimo stūkso Girnikų piliakalnis, pietuose – Ventos-Dubysos kanalas. Pasiekiamas nuo kelio Kurtuvėnai – Viekvedžiai nuo Rimučių pasukus link Girnikų kalno.

## Etimologija

Legenda pasakoja, kad aplink kalną riogsoję daug didelių akmenų. Žmonės juos ėmę *[[girnos|girnoms]]* daryti, todėl ir vietovė pavadinta Girnikais.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės Bubių tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Raptė

**Raptė** () arba *Raptis* – upė Nepale ir Indijoje; Gogros (Gangos baseinas) kairysis intakas. Prasideda Himalajuose, siauru tarpekliu kerta Šivaliko kalnus. Žemupyje teka Indo-Gangos lyguma.

Vasarą smarkiai patvinsta. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Raptė laivuojamas nuo Gorahpuro Indijoje.

## Šaltiniai
Goriškė

**Goriškė** – viensėdis Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 10 km į pietus nuo Bubių, prie kelio Bazilionai–Pašiaušė. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Prancūzijos atvirasis teniso čempionatas

**Prancūzijos atvirasis teniso čempionatas** (toliau RG),  - vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų. RG vyksta kiekvienais metais gegužės mėnesio pabaigoje ir birželio pradžioje Stade Roland Garros kortuose. Nuo turnyro pradžios iki 1927 m. jame buvo žaidžiama žolės dangos kortuose, o nuo 1928 m. ant lėtesnės ir reikalaujančios daugiau fizinės žaidėjų ištvermės - grunto dangos. RG yra antrasis Didžiojo kirčio teniso sezono turnyras. Turnyras pirmą kartą vyko 1891 m. 

## Varžybos
Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, yra vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunesniųjų varžybos.

Turnyro metu Prancūzijoje būna pavasaris - vasara, šilta. Labai dažnai turnyro metu lyja lietus.

## Kortai
Pagrindiniai kortai yra Philippe Chatrier ir Suzanne Lenglen. 

Nuo pat turnyro gyvavimo pradžios žaidžiama ant grunto dangos.

## Čempionai

* *[[Roland Garros vyrų vienetų čempionai|Vyrų vienetų čempionai]]   laimi* **Coupe des Mousquetaires**. (Muškietininkų taurė)
* *[[Roland Garros moterų vienetų čempionės|Moterų vienetų čempionės]]  laimi* **Coupe Suzanne Lenglen**. (Suzanos Lenglen taurė)
* *Vyrų dvejetų čempionai   laimi* **Coupe Jacques Brugnon**.  (Žako Brunono taurė)
* *Moterų dvejetų čempionės laimi* **Coupe Simone Mathieu**.  (Simonos Matieu taurė)
* *Mišrių dvejetų čempionai laimi* **Coupe Marcel Bernard**.  (Marselo Bernardo taurė)

### Dabartiniai čempionai

## Nuorodos
http://www.rolandgarros.com/en_FR/
Raudonoji upė (Misisipė)

**Raudonoji upė**, *Red Riveris* () arba **Pietų Raudonoji upė** – upė pietinėse JAV; Misisipės dešinysis intakas. Prasideda dvejomis ištakomis Ljano-Estakado plynaukštėje, šiaurės Teksase. Teka į pietryčius, vidurupyje ir žemupyje kerta Meksikos įlankos žemumą. Vidurupyje sudaro ribą tarp Teksaso ir Oklahomos, toliau teka per Arkanzasą ir Luizianą. Žemupyje Raudonoji upė išsiskiria į dvi atšakas: Old Riverį (įteka į Misisipę) ir Atčafalają (įteka į Meksikos įlanką). Pastarąja vanduo teka tik poplūdžių metu.

Didžiausi intakai: Salferis (dešinysis), Vašita, Vošita (kairieji).

Raudonosios upės poplūdis trunka nuo pavasario pabaigos ir vasaros pradžios. Didžiausias debitas 6600 m³/s, minimalus 35 m³/s. Ant upės įrengta Denisono hidroelektrinė, suformuotas didelis Teksomos tvenkinys. Raudonoji upė laivuojamas nuo Šrivporto. Pakrančių didžiausi miestai: Šrivportas, Bozer Sitis, Aleksandrija.

Upės pavadinimas kilo nuo jos baseine būdingų raudonų dirvožemių.

## Šaltiniai
Hrazdanas

**Hrazdanas** () – miestas vidurio Armėnijoje, Kotaiko srityje, kairiajame Razdano upės krante, 50 km nuo Jerevano; Kotaiko srities centras. Penktasis pagal dydį šalies miestas. Nuo X a. išlikęs Makravanko vienuolynas.

## Istorija
Iki 1959 m. vadinosi **Achta** arba **Nerkin Achta**.

## Sportas
* Miesto centrinis stadionas,
* FC Shinarar buvęs futbolo klubas,
* Žolės riedulys,
* Ledo ritulys.

## Šaltiniai
Gostivaras

**Gostivaras** () − miestas vakarų Šiaurės Makedonijoje. Tai antrasis pagal dydį Pologo regiono miestas. Su Skopje galima susisiekti moderniu greitkeliu, pastatytu 1995 m.

## Gyventojai
47 procentai miesto gyventojų yra albanai, trečdalis-makedonai ir daugiau nei dešimtadalis- turkai.

Religiniu požiūriu gyventojai yra pasiskirstę: du trečdaliai iš jų musulmonai, o trečdalis ortodoksai pravoslavai.

## Futbolas
Gostivare gyvavo (1919-2010 metais) futbolo klubas, kuris vadintas "Gostivaru".

1998 m. įkurtas **K.F. Rinia Gostivar**, po "Gostivaro" bankroto tapo **[[KF Gostivar]]**.
Gošteliškiai

**Gošteliškiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 8,5 km į šiaurės vakarus nuo Bubių, prie kelio Gilvyčiai–Šemetiškiai. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Leksika

**Leksika** ( – žodinis) – kalbos žodžių visuma. Terminas „leksika“ dar vartojamas kalbos lygmens ar funkcinio stiliaus (pvz., literatūrinės kalbos, publicistikos), tarmės ar jos dalies, socialinės žmonių grupės, kurio nors vieno žmogaus ar leidinio žodžių visumai pavadinti. Leksika pateikiama įvairiuose žodynuose. Mokslas, tiriantis leksiką, vadinamas leksikologija. Leksiką taip pat tiria stilistika ir poetika.

Kalbos leksika nėra vienalytė. Ją galima skirstyti pagal vartojimo sritį (pavyzdžiui, mokslinė, profesinė, buitinė), vartojimo platumą (pvz., bendrieji kalbos žodžiai, tarmybės), stilistinę diferenciaciją (šnekamosios kalbos, kanceliarinių raštų leksika), žodžių reikšmę (pvz., abstrakčioji, konkrečioji leksika, antonimai, sinonimai), formą (variantai, paronimai), kilmę (iš prokalbės paveldėti žodžiai, atsiradę kalbos gyvavimo laikais), tematiką (drabužių pavadinimai, medicinos terminai). Stiliaus atžvilgiu dar išskiriama  neutralioji leksika (pavyzdžiui, lietuvių „septyni“, „eiti“, „medis“) ir stilistiškai ribota (pavyzdžiui, lietuvių poetinė – „dainius“, „vakaris“; tarminė – „atvarslai“ – vadžios; žargoninė) leksika. Su leksika susiję frazeologizmai. 

Leksika yra greitai kintanti kalbos sistemos dalis: dalis žodžių išnyksta (archaizmai, istorizmai), atsiranda naujų (naujadarai). Dėl vartotojų bendruomenės (genties, tautos) kontaktų su kitakalbėmis bendruomenėmis leksikoje yra nemažai skolinių (tarptautinių žodžių, vertinių, barbarizmų). Ypač daug tarptautinių žodžių mokslo ir technikos terminijoje, kuri indoeuropiečių kalbose daugiausiai remiasi senovės graikų ir lotynų kalbomis.

Kalbų leksika labai skiriasi žodžių skaičiumi. Vartotojų bendruomenės, turinčios išplėtotas kultūros ir senas literatūros tradicijas, kalboje yra keli šimtai tūkstančių, o menkos kultūros ir neturinčios literatūros bendruomenės kalboje gali būti tik keli šimtai ar tūkstančiai žodžių.

## Lietuvių kalbos leksika
Lietuvių kalbos leksika yra įvairi ir gausi. Kilmės atžvilgiu žodžiai, atsiradę lietuvių kalbos gyvavimo laikais, sudaro didžiausią jos dalį. Vieni iš šių žodžių sudaryti, naudojantis savomis žodžių darybos priemonėmis, kiti – skolinantis leksemas iš kitų kalbų. Nemaža žodžių dalis paveldėta iš indoeuropiečių (pvz., „akis“, „árti“, „aš“, „avis“, „duktė“, „motina“, „sesuo“) ir baltų (pvz., „ąžuolas“, „merga“, „tikras“, „žirgas“) prokalbės laikų.

## Šaltiniai
Giovanni Alemanno

**Giovanni Alemanno** (g. 1958 m. kovo 3 d. Baryje, Italijoje) – italų politikas, 63-iasis Romos meras (2009 m.).

## Biografija
Italijos socialistinio judėjimo Jaunimo skyriaus vadovas 1988 m., nuo 2001 iki 2006 m. Italijos žemės ūkio ministras, nuo 2008 m. balandžio – Italijos sostinės meras.
2008 m. lapkritį meras pristatė projektą, kurio tikslas Romos centriniame parke pastatyti žydų holokausto muziejų. 2009 m. sausio mėnesio apklausomis meru pasitiki apie 60 % Romos gyventojų.

## Išnašos
Lekitas

**Lekitas** () – senovės graikų keraminis indas, turintis žemą kojelę, pailgą liemenį, ploną (viršuje platesnį) kaklelį, vertikalią ąsą. Lekitas dažnai būdavo dekoruotas tapybos ornamentais, kompozicijomis. Lekitas vartotas tualeto aliejui laikyti, nuo V a. pr. m. e. laidojimo reikalams. Atėnuose IV a. pr. m. e. buvo kuriami lekito formos reljefais puošti marmuriniai antkapiniai paminklai.

## Šaltiniai
Jankaičiai (Šiauliai)

**Jankaičiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 6 km į pietryčius nuo Bubių, Bubių seniūnija, prie kelio Dzidai – Pagervinė, tarp Barsukynės ir Giniočių miškų. 

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kadagynė (Šiauliai)

**Kadagynė** – viensėdis Šiaulių rajono savivaldybės pietvakarinėje dalyje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Bubių, prie kelio Kuršėnai–Gilvyčiai, Ventos dešiniajame krante.

## Istorija

TSRS okupacijos metais viensėdis priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juškaičiai I

**Juškaičiai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4,5 km į pietus nuo Bubių, prie kelio Bazilionai–Pagervinė, dešiniajame Dubysos krante.

## Istorija

TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vasara baigiasi rudenį

**Vasara baigiasi rudenį** – 1982 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Psichologinė drama. Filmo trukmė – 90 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Romualdas Granauskas
* Režisierius statytojas – Gytis Lukšas
* Kompozitorius – Bronius Kutavičius
* Operatorius statytojas – Rimantas Juodvalkis
* Dailininkas statytojas – Galius Kličius
* Kostiumų dailininkė – Gražina Remeikaitė.
  

## Vaidina
* Vaiva Mainelytė – Milda
* Justina Širvinskaitė – Laimutė, Mildos dukra
* Valentinas Masalskis – Vilius
* Algimantas Masiulis – Jakimkus
* taip pat Nijolė Narmontaitė, V. Baliūnaitė, V. Žilėnas, L. Dovydonytė, A. Baranauskas, J. Naruševičius, S. Petrauskas.

## Siužetas

Vilius išaugo be tėvo, nes šis kalėjime atliko bausmę už avarijos padarinius. Atgavęs laisvę tėvas namo iškart negrįžo. Sugrįžus žmona jau buvo mirusi. Kartu su sūnumi pas jauną našlę išsinuomojo kambarį. Po vienu stogu gyveno ir dirbo trys vieniši žmonės. Dviejų vienišų žmonių meilė tiesiog neišvengiama, tačiau ją reikia slėpti…

## Apdovanojimai
* 1983 m. – XVI sąjunginio kino festivalio Leningrade prizas už geriausią aktorių (V. Mainelytė, V. Masalskis, A. Masiulis) ansamblį.

## Papildoma informacija
Filmo režisierius G. Lukšas net 8 metus laukė leidimo statyti šį filmą.

## Nuorodos
*
Lansango karalystė

**Lansango karalystė** ( – „dešimt tūkstančių dramblių“) – istorinė laosiečių etninės grupės karalystė, egzistavusi XIV–XVIII a. dabartinio Laoso ir rytų Tailando teritorijose. Lansango karalystės pavadinimas reiškė „dešimt tūkstančių dramblių“, ir tai buvo užuomina į tuometinę karalystės didelę karinę galią.

## Raida
Karalystės pirmtakė buvo Muang Sua karalystė to paties pavadinimo tajų kultūriniame regione.

Karalystę 1354 m. įkūrė karalius *Somdetch Brhat-Anya Fa Ladhuraniya Sri Sadhana Kanayudha Maharaja Brhat Rajadharana Sri Chudhana Negara* (geriau žinomas Fa Ngum vardu). 1353 m. Fangumo armija įsiveržė į Ajutajos karalystės rytines teritorijas. Ajutajos karalius Utongas buvo priverstas pasirašyti taikos sutartį. Už tai karaliui Fangumui į žmonas išleido savo dukrą Nangkeolotfahą (Nang Keo-Lot-Fah), atidavė 101 dramblį, po 20 000 auksinių ir sidabrinių monetų, 100 000 retų ragų ir kitokių daiktų.

Karalystė, kurią valdė laosiečiai, o jiems padėjo tailandiečiai ir kalnų gyventojai, sėkmingai egzistavo daugiau nei 300 metų. Visi Fa Ngumo pasekėjai sėkmingai, tačiau patyrė ir svetimšalių invazijų – vietnamiečių 1478–1479 m., tailandiečių – 1536 m. ir mianmariečių 1571–1621 m. Po kovų su Kinija ir Vietnamu La Sango karalystė buvo didžiausia Pietryčių Azijoje.

Karalystė egzistavo iki 1709 m., kuomet ji suskilo į tris dalis: Luangprabango, Vientiano ir Champasako karalystes.

## Valdovų sąrašas

* Fa Ngum (1353–1372)
* Samsenthai (1372–1417)
* Lan Kham Deng (1417–1428)
* Phommathat (1428–1429)
* Khamtum (Thao Khamtum) (1429)
* Meun Sai (1429–1430)
* Konekham (1430–1432)
* Kham-Tam Sa (1432)
* Lue-Sai (1432–1433)
* Khai Bua Ban (1433–1436)
* Khong Kham (1436–1438)
* *Tarpuvaldis* (1438–1441)
* Chaiyachakkapat-Phaenphaeo (Sao Tiakaphat) (1441–1478)
* *Vietnamo okupacija* (1478–1479)
* Suvanna Banlang (Theng Kham) (1479–1485)
* Lahsaenthai Puvanart (1485–1495)
* Somphou (Samphou) (1495–1500)
* Visunarath (1500–1520)
* Photisarath I (1520–1548)
* Setthathirat I (1548–1571)
* Saensurin (1572–1574)
* Maha Oupahat (Mianmaro vasalas) (1575–1580)
* Saensurin (1580–1582)
* Nakhon Noi (Mianmaro vasalas) (1582–1583)
* *Tarpuvaldis* (1583–1591)
* Nokeo Koumanh (1591–1596)
* Voravongsa Thammikarath (1596–1622)
* Upanyuvarat (1622–1623)
* Photisarath II (1623–1627)
* Mon Keo (Mongkeo) (1627)
* Tone Kham (1627–1633)
* Vichai (1633–1637)
* Suriya Vongsa I (1637–1694)
* Tian Thala (1690–1695)
* Nan Tharat (1695–1698)
* Setthathirath II (1698–1706)

## Išnašos
Kiklados

**Kiklados** () – Graikijos salų grupė Egėjo jūroje. Tai viena iš salų grupių, sudarančių Egėjo archipelagą. Pavadinimas reiškia, kad jos yra *aplink* (κυκλάς) šventą Delo salą.

Kikladų salų grupę sudaro apie 220 salų, iš kurių didžiausios yra Amorgas, Anafė, Andras, Antiparas, Delas, Eschatė, Ijas, Kėja, Kimolas, Kytnas, Melas, Mykonas, Naksas, Paras, Folegandras, Serifas, Sifnas, Sikinas, Syras, Tenas ir Tera arba Santorinas. Kiklados yra nugrimzdusių kalnų viršūnės, tik Santorinas ir Milas yra vulkaninės kilmės. Klimatas yra sausas ir švelnus, išskyrus Nakso salą, žemė nederlinga. Salos kalnuotos, aukštis iki 1008 m (Nakso saloje).

Pagrindinis salų miestas ir sostinė yra Ermupolio miestas Syro saloje, kuriame gyvena 13 400 gyventojų. Daugumą mažųjų salų yra negyvenamos. Kikladų salynas sudaro Kikladų nomą Pietų Egėjo periferijoje.

Visoje salų grupėje gyvena 119 549 gyventojai. Regione auginamos vynuogės, vaisiai, kviečiai, gaminamas alyvuogių aliejus ir tabakas. Skaldomas marmuras. Plėtojamas turizmas.

Čia atsirado graikų išvesta kačių rūšis, vadinama Egėjo kate.

## Istorija
Vakarinėje Egėjo jūros dalyje apie 6000 m. pr. m. e. susiformavo savita neolito kultūra, apjungusi Anatolijos ir žemyninės Graikijos elementus. Ūkiniame gyvenime dominavo dvigrūdžių kviečių bei laukinių miežių auginimas, avių, ožkų ir kiaulių veisimas bei tunų žvejyba, kurie, tikėtina, buvo medžiojami harpūnais iš nedidelių valčių. Tarp tyrinėtų vietovių, kuriose rasta vario apdirbimo požymių, paminėtinos Chalandriani (*Χαλανδριανή*), Filakopi (*Φυλακωπή*), Skarko (*Σκάρκος*), Saliago (*Σάλιαγκος*) ir Kefalos (*Κεφάλα*, Kėjos saloje) gyvenvietės.

Bronzos amžiuje čia buvo paplitusi savita Kikladų kultūra. Apie 2 tūkstm. pr. m. e. šiaurinėse salose apsigyveno jonėnai, Delo sala pamažu tapo senovės Graikijos religijos centru. Apie 900 m. pr. m. e. Kikladų pietines salas užėmė iš Peloponeso atsikėlę dorėnai. V a. pr. m. e. Kikladų salų poliai priklausė Delo sąjungai, IV a. pr. m. e. – Atėnų antrajai jūrų sąjungai. 133 m. pr. m. e. salyną užėmė romėnai.

### Archeologija

Po pirmųjų 1884 m. archeologinių kasinėjimų Antiparo saloje kuriuos atliko antikvaro kolekcionierius James Theodore Bent, sekė sistemingi Atėnų britų mokyklos bei Christos Tsountas tyrimai. Pastarasis 1898–1899 m. tyrinėjo laidojimo vietas keliose salose ir įvedė Kikladų civilizacijos terminą. Vėliau susidomėjimas buvo priblėsęs, tačiau vėl išaugo XX a. viduryje, kolekcininkams pradėjus varžytis dėl moderniai atrodančių statulėlių, kurios itin priminė Hanso Arpo ar Konstantino Brankušio skulptūras. Dėl šios priežasties radimvietės buvo plėšiamos, suklestėjo prekyba klastotėmis. Daugelio šių Kikladų statulėlių radimvietės buvo beveik visiškai sunaikintos, todėl jų tikroji prasmė gali likti iki galo neatskleista.

Tikslesni archeologiniai tyrimai atskleidė pagrindinius žemdirbių ir jūrininkų kultūros, apie 5000 m. pr. m. e. atsikėlusios iš Anatolijos, bruožus. Ankstyvoji Kikladų kultūra evoliucionavo trimis etapais tarp maždaug 3300 m. pr. m. e. ir 2000 m. pr. m. e., kol galiausiai ją užgožė auganti Mino civilizacijos įtaka

## Šaltiniai
Vinčis

**Vinčis** () – miestas Italijoje netoli Florencijos, Toskanos regione. Šis miestas žinomas tuo, jog čia gimė žymus renesanso genijus Leonardo da Vinčis.

Aplink miestą plyti Toskanos kalnai. Pačiame mieste populiariausia auginti vynuoges ir alyvmedžius, kaip ir tais laikais, kai gyveno L. da Vinčis.

Da Vinčis gimė 1452 m. balandžio 15 d. apie 3 km nuo miesto centro. Tėvai jam davė *Leonardo di ser Piero da Vinci* vardą, kuris, išvertus iš italų kalbos, reikštų *Leonardas, Piero sūnus, iš Vinčio*.

Labiausiai lankomas miesto objektas yra Leonardo da Vinčio muziejus, kuriame demonstruojama daug paties meistro rašytų projektų ir užrašų. Taip pat populiaru lankytis ir fermoje, kurioje gimė genijus. Pati ferma nėra didelė, o joje demonstruojamos kelios da Vinčio paveikslų reprodukcijos.

Vinčio miestas partneris yra JAV Pensilvanijos valstijos Alentauno miestas.

## Nuorodos
* [Vinčio miesto svetainė ([Italų kalba|it.])]
US Open

**US Open** - vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų. US Open vyksta kiekvienais metais rugpjūčio ir rugsėjo mėnesiais ant kietos dangos kortų. US Open yra ketvirtasis Didžiojo kirčio teniso sezono turnyras. Turnyras pirmą kartą vyko 1881 m.

## Varžybos

Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, yra vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunių varžybos.

2009 m. US Open nugalėtojai yra Juan Martin del Potro ir Kim Clijsters.

## Kortai

Nuo turnyro pradžios iki 1974 m. jame buvo žaidžiama žolės dangos, 1975-1977 m. grunto dangos, o nuo 1978 m. specialios kietos dangos **DecoTurf** kortuose.

## Prizinis fondas

### Vienetai (Vyrai ir Moterys (128 lentelė))

### Dvejetai (Komanda, Vyrai ir moterys (64 lentelė))

### Mišrūs Dvejetai (Komandai, (32 lentelė))

### Vyrų ir Moterų kvalifikacija (128 lentelė)

### Iš viso:

## Čempionai


File:Novak Djoković Trophy Wimbledon 2019-croped and edited.jpg|**2023 m. čempionas [[Novakas Džokovičius]]**.
File:US Open 2022 Photo 177 (52391301928) (Gauff).jpg|**2023 m. čempionė [[Coco Gauff]]**


## Finalai kuriuose nežaidė amerikiečiai

Nuo pat turnyro gyvavimo pradžios, buvo vos penkeri metai, kai nei vyrų nei moterų vienetų finalų nepasiekė nei vienas amerikietis(-ė):1959, 1973, 1988, 2004, ir 2007.

#### Vyrų vienetai

#### Moterų vienetai

## Nuorodos

* http://2008.usopen.org/en_US/index.html
Korabas

**Korabas** (, ) – aukščiausias Albanijos ir Makedonijos kalnų masyvas. Aukštis iki 2764 m. Stūkso tarp Juodojo Drino ir jo intako Radikos slėnių. Susidaręs daugiausia iš paleozojaus skalūnų ir klinties, bei iš permo, triaso gipso. Būdingas Karstinis reljefas, yra ir ledyninių reljefo formų. Korabo šlaituose auga ąžuolynai, bukynai, pušynai (yra reliktinių balkaninių pušų), aukštikalnėse – alpinės pievos.

5 aukščiausios kalno viršūnės:

* Korabo kalno viršūnė *([[Albanija]] ir [[Makedonija]])* (2 764 m)
* Korabas II *([[Albanija]])* (2 745 m)
* Korabas III *([[Albanija]])* (Tarp 2176–2745 m)
* *Shulani i Radomirës* *([[Albanija]])* (2 716 m)
* Mažasis Korabas *([[Albanija]] ir [[Makedonija]])* (2 683 m)

## Šaltiniai
Šiaurės Makedonijos herbas

**Šiaurės Makedonijos herbas** – patvirtintas Makedonijos liaudies susirinkimo 1947 m. liepos 27 d. Herbo dizaino pagrindas – TSRS herbas.

Jį sudaro kiek ovalus skydas, iš šonų apjuostas dviem girliandomis iš kviečių varpų, tabako lapų ir aguonų dėžučių. Apačioje apjuosia juosta su makedonų liaudies motyvais. Skyde pavaizduotas Korabo kalnas, vanduo (simbolizuoja upes) ir saulėtekis. Šie elementai reprezentuoja: „mūsų šalies turtingumas, mūsų kovos ir mūsų laisvė“.

Visa kompozicija ir dizainas yra paimtas iš socialistinės Makedonijos herbo ir neturi jokių ryšių su istoriniais Makedonijos heraldikos elementais. Po nepriklausomybė paskelbimo 1991 m. buvo kilusi diskusija dėl herbo keitimo, tačiau apsispręsta likti su senuoju socialistiniu herbu. 2009 m. iš herbo pašalinta raudona penkiakampė žvaigždė.


File:Coat of arms of Macedonia (1944–1946).svg|1944–1946 m.
File:State Coat of arms of Macedonia.svg|1946–1991 m.
File:Coat_of_arms_of_Macedonia_(1946-2009).svg|1991–2009 m.
Kubilius

: *Apie pavardę *Kubilius* skaityti [[Kubilius (pavardė)|čia]]*.

**Kubilius** – seniau amatininkas, gaminantis medinius indus iš šulų – kubilus, statines, kibirus ir kt. Dabar kubiliais vadinama viena iš pramonės darbininkų kategorijų.

## Senieji kubiliai
Kubiliai gamino statines, kubilus ir puskubilius, kibirus, geldas, sviestamušes, duonkubilius, lauknešėlius.

Vaizdas:Medinis kibiras. 2007-04-21.jpg|Senoviškas medinis kibiras
File:Hven4.jpg|Statinės
File:Tarai-sentakuita.JPG|Kubilas skalbimui
File:Ziurai kubilas.jpg|Kubilas maudymuisi


## Dabartiniai pramonės kubiliai
Dabar *kubiliumi* vadinamas darbuotojas, automatiniais įrenginiais arba rankomis gaminantis ar taisantis įvairius kubilus, statines, rezervuarus, nusodintuvus ir kitokias talpyklas.

Kubiliaus pareigos:
* gaminti statines, kubilus, rezervuarus, nusodintuvus, kitokias talpyklas ir susijusią gamyklinę technologinę įrangą;
* skaičiuoti gaminamų talpyklų tūrį;
* gaminti medinius ir metalinius lankus;
* reguliuoti staklių, presų darbą.
Didelės talpos sudėtingos talpyklos ir gamyklinė technologinė įranga gaminama pagal brėžinius.

Kubilius turi išmanyti:
* produkcijos gamybos būdus ir metodus;
* terminio apdirbimo režimus;
* ypač sudėtingos specialios produkcijos mirkymo, garinimo, apdeginimo ir džiovinimo režimus;
* techninius gatavos produkcijos reikalavimus;
* medienos rūšis ir kokybę, klijų, kanifolijos savybes ir jų naudojimo būdus;
* medžiagų sąnaudų normas;
* brėžinius.

## Nuorodos
* 	Kubilius (Lietuvos profesijų klasifikatorius)
* [Kubilas (gorčius)](http://ejournal.emokykla.lt/muziejus13/index.php?action%5B%5D=IArticleShow::showArticle(6715)) 
* Pugačiauskas V (2008) Vilniaus „krikščionių“ medžio apdirbimo cechai XIX a. I pusėje: organizacinė struktūra, gamybos pobūdis, kolektyvinė biografija
* Tradicinių amatų klasifikacija
Chijas

**Chijas** () – penkta pagal dydį Graikijos sala, esanti Egėjo jūroje. Sala žymi dėl savo stiprios laivybos bendruomenės, savo unikalių mastikų ir viduramžių kaimų. Saloje esantis XI a. vienuolynas *[[Nea Moni]]* priklauso UNESCO Pasaulio paveldo sąrašui. Chijos salos sostinė yra miestas tokiu pačiu pavadinimu.

1985 m. Chijos miestas buvo paskirtas prie Genujos miestų partnerių.

## Geografija

Sala ištįsusi iš šiaurės į pietus 50 km, o plačiausia vieta siekia 29 km. Visa sala dengia 842 km² teritorijos. Sala yra kalvota, o aukščiausias Pelineono kalnas iškilęs į 1297 m aukštį.

## Demografija
2001 m. duomenimis salos teritorijoje gyveno 51 936 piliečiai, iš kurių 97 % savo gyvenamąja vieta laikė pačią salą.
Vimbldono čempionatas

**Vimbldono čempionatas, Vimbldonas** () – vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų. Vimbldonas vyksta kiekvienais metais birželio pabaigoje ir liepos mėnesio pradžioje ant žolės kortų. Vimbldonas yra trečiasis Didžiojo kirčio teniso sezono turnyras. Vimbldono turnyras pirmą kartą vykęs dar 1877 m., laikomas seniausiu ir prestižiškiausiu teniso turnyru pasaulyje. 

Į 2010 metų vasarą vykusį turnyrą pirmą kartą savo karjeroje pateko Lietuvos tenisininkas Ričardas Berankis. Lietuvis pirmame ture 3–1 įveikė australą Carsten Ball, o antrame ture 1–3 pralaimėjo Feličijanui Lópezui iš Ispanijos.

## Varžybos
Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, yra vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunesniųjų varžybos.

Turnyro metu Anglijoje būna vasara, šilta. Labai dažnai turnyro metu lyja lietus.

## Kortai
Nuo pat turnyro gyvavimo pradžios žaidžiama ant žolės dangos.

## Stogas

Nuo 2009 m. po pagrindiniame korte atliktos rekonstrukcijos, buvo įrengtas lietaus metu nuleidžiamas stogas.

## Taurės

Vyrų vienetų čempionas laimi paauksuotą sidabrinę 47 cm aukščio ir 19 cm diametro taurę. Ši taurė naudojama jau nuo 1887 m. Taurės viršuje pavaizduotas ananasas ir lokiai bei išgraviruotas užrašas *„The All England Lawn Tennis Club Single Handed Champion of the World. „*

Moterų vienetų čempionė laimi sidabrinę taurę **“Venus Rosewater Dish“**. Taurė dekoruota mitologinėmis būtybėmis.

* 2008 m. vyrų ir moterų vienetų nugalėtojai gavo po £750 000.

* 2009 m. vyrų ir moterų vienetų nugalėtojai ši suma padidėjo iki £850 000 kiekvienam.

## Čempionai

* Vimbldono vyrų vienetų čempionai
* Vimbldono moterų vienetų čempionės


File:Jannik Sinner 2024 US Open 4 (cropped).jpg|Dabartinis čempionas – Jannik Sinner.
File:Swiatek RG19.jpg|Dabartinė čempionė – Iga Świątek.


### Dabartiniai čempionai

## Rekordai

## Nuorodos
* http://www.wimbledon.org/en_GB/index.html

## Šaltiniai
Andrew Jackson

**Endriu Džeksonas** (, 1767 m. kovo 15 d. – 1845 m. birželio 8 d.) buvo 7-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, ėjęs pareigas nuo 1829 m. iki 1837 m.

## Biografija
Gimė škotų ir airių kilmės presbiterionų šeimoje. Būsimojo JAV prezidento tėvas mirė, likus trims savaitėms iki jo gimimo. Su pertraukomis mokėsi mokykloje. JAV nepriklausomybės karo metu, būdamas vos trylikos metų, prisijungė prie vietos sukilėlių, buvo įkalintas Britų kariuomenės. Savarankiškai pradėjo dirbti teisininku Džonsboro mieste, dabartinėje Tenesio valstijoje. 1796 m. išrinktas delegatu į Tenesio konstitucinį susirinkimą. Tais pat metais nuo Tenesio išrinktas į JAV Atstovų rūmus. 1797 m. išrinktas JAV Senato nariu, tačiau po metų iš šių pareigų atsistatydino ir buvo paskirtas Tenesio Aukščiausiojo Teismo teisėju. Šias pareigas ėjo iki 1804 m. Tuo pat metu aktyviai veikė ir kitose srityse – buvo plantacijos savininkas, investavo į žemės sklypus. 1801 m. paskirtas Tenesio vietos milicijos pulkininku, o 1802 m. – generolu majoru. Aktyviai dalyvavo 1812 m. JAV kare su Britų imperija. 1815 m. sausio mėnesį vadovavo Amerikos pajėgoms Naujojo Orleano mūšyje, kuriame buvo sutriuškinta britų kariuomenė. 1818 m. pirmajame seminolų kare užėmė dalį tuomet Ispanijai priklausiusios Floridos. 1821 m. jis buvo karinis Floridos gubernatorius. Nuo 1823 m. iki 1824 m. dar kartą išrinktas JAV Senato nariu. 1828 m. buvo vienas JAV demokratų partijos kūrėjų. Nuo 1829 m. du kartus išrinktas JAV prezidentu. 1833 m. panaikino Antrojo Jungtinių Valstijų banko teisę leisti JAV dolerius, šią teisę pavesdamas atlikti valstybei. Užsienio politikoje palaikė draugiškus santykius su Jungtine Karalyste. Jo valdymo laikotarpiu, 1835 m. sausį, JAV vienintelį kartą istorijoje buvo sumokėjusi visą nacionalinę skolą.

## Asmenybės bruožai
Jo vardu buvo pavadinta Džeksono demokratijos era. Prieštaringa asmenybė, dominavusi JAV politikoje XIX amžiaus 3 ir 4 dešimtmečiuose. Džeksono politinės ambicijos derinosi su jo noru išplėsti savo dalyvavimą politikoje. Endriu Džeksonas taip pat yra vienas iš modernios JAV demokratų partijos formuotojų. Jo palikimas šiomis dienomis yra vertinamas skirtingai. Viena vertus, jis buvo demokratijos ir asmens laisvės puoselėtojas. Kita vertus, jis palaikė indėnų naikinimą ir vergiją. Dėl savo griežtumo jis buvo pramintas „sena hikorija“ (*hikorija – medis*). Kadangi Džeksono karjera plėtojosi Tenesyje, jis yra laikomas pirmuoju prezidentu, tiesiogiai susijusiu su laikotarpiu, gerai žinomu kaip „senieji laukiniai vakarai“. Endriu Džeksono vardu pavadinta daug JAV miestų ir grafysčių, jis įamžintas pašto ženkluose, portretas yra 20 JAV dolerių banknote.

## Šaltiniai

|-
Bonaventūras Šaltis

**Bonaventūras Šaltis** (g. 1949 m. Kelmės rajone) – lietuvių dailininkas, Šiaulių universiteto Menų fakulteto dėstytojas.

## Biografija

1967 m. baigė Kražių vidurinę mokyklą.

1972 m. baigė Šiaulių Pedagoginio Instituto Dailės fakultetą.

Šiaulių universiteto Menų fakulteto piešimo katedros docentas. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, tapytojas. Nuo 1973 m. dalyvauja įvairiose parodose. Surengė 24 personalines parodas. Parodų Švedijoje, Olandijoje, Estijoje, Latvijoje dalyvis. Tapybos darbų yra įsigiję privatūs kolekcininkai iš Kanados, JAV, Australijos, Rusijos, Lenkijos, Švedijos, Olandijos ir Lietuvos.

## Kūryba

### Svarbiausios parodos:
* 2003 m. – Personalinė tapybos paroda. *[[Šiaulių universitetas|ŠU]] dailės galerija*.
* 2003 m. – Personalinė paroda – projektas „Laidaras“. *[[Šiaulių universitetas|ŠU]] dailės galerija*.
* 2002 m. – ŠU dailės magistrantų kūrybos paroda. *Šiaulių dailės galerija*.
* 2002 m. – Retro. *[[Šiaulių Aušros muziejus#Chaimo Frenkelio rūmai|Ch. Frenkelio rūmai]]*.
* 2002 m. – Rektorių portretai. *[[Šiaulių Aušros muziejus#Chaimo Frenkelio rūmai|Ch. Frenkelio rūmai]]*.
* 2002 m. – Lietuvių dailininkų kūrybos paroda. *[[Šveicarija]], Muncigeno miestas*.
* 2002 m. – „Portretai“. *[[Šiaulių universitetas|ŠU]] dailės galerija*.
* 2002 m. – Vieno paveikslo paroda. *Šiaulių „Laiptų“ galerija*.
* 2001 m. – Projektas „Ženklai popieriuje“. *Šiaulių dailės galerija*.
* 2001 m. – 40-oji Šiaulių dailininkų kūrybos paroda.
* 2001 m. – Retrospektyvinė Šiaulių dailininkų kūrybos paroda. Tapyba. *Šiaulių dailės galerija*.
* 2001 m. – Grupinė katedros dėstytojų kūrybos paroda „Mes“. *Šiaulių dailės galerija*.
* 2001 m. – 8-oji Tarptautinė Kalėdinė miniatiūrų paroda. *Šiaulių „Laiptų“ galerija*.
* 2001 m. – Autorinė kūrybos paroda. Tapyba. *[[Šiaulių universitetas|ŠU]] dailės galerija*.
* 2001 m. – Autorinė tapybos paroda. *[[Šiaulių universitetas|ŠU]] dailės galerija*.
* 2000 m. – Šiaulių Dramos teatro jubiliejui skirta Lietuvos dailininkų kūrybos paroda. *[[Šiaulių dramos teatras]]*.
* 2000 m. – Projektas „Ženklai popieriuje“. *Šiaulių dailės galerija*.

## Nuorodos
* Tapybos darbų galerija
Martin Van Buren

**Martinas Van Burenas** (, 1782 m. gruodžio 5 d. – 1862 m. liepos 24 d.) buvo 8-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, valdęs šalį nuo 1837 iki 1841 m. ir 10-asis JAV valstybės sekretorius (1829–1831 m.). Jis buvo vienas pagrindinių demokratų partijos įkūrėjų. M. Van Burenas tapo pirmuoju ne britų ir ne airių kilmės JAV prezidentu. Jis taip pat vienintelis JAV prezidentas, kuriam olandų, o ne anglų kalba buvo gimtoji. Jis buvo ir pirmasis JAV prezidentas iš Niujorko valstijos.

## Biografija
Gimė 1782 m. gruodžio 5 d. olandų kilmės ūkininko šeimoje Kinderhuko kaime Niujorko valstijos rytuose, 32 km į pietus nuo Olbanio. Jo tėvas Abraomas palaikė patriotus per Amerikos revoliuciją, o vėliau įstojo į Demokratų-respublikonų partiją. Jam priklausė kaimo užeiga, kelis metus jis buvo Kinderhooko klerku. 1776 m. Abraomas vedė našlę Maria Hoes Van Alen (1746–1818 m.), kuri turėjo tris vaikus iš pirmos santuokos. Antros santuokos metu gimė penki vaikai, Martinas buvo trečiasis.

M. van Burenas buvo pirmasis JAV prezidentas, gimęs jau savarankiškumą išsikovojusiose Valstijose. Mokėsi vietos mokykloje, vėliau trumpai mokėsi Claveracko kolegijoje. Jo gimtoji kalba buvo olandų, tik mokykloje Martinas išmoko kalbėti angliškai. 1796 m. jis baigė formalius mokslus, nes šešerius metus privačiai mokėsi teisę pas Piterį Silvesterį ir jo sūnų Francį. Silvesteriai ir visas miestelis palaikė federalistus, o Martinas perėmė tėvo pažiūras ir rėmė demokratus-respublikonus. Jis baigė teisės mokslus Niujorke pas Viljamą van Nesą, kuris buvo trečiojo JAV viceprezidento A. Buro rėmėjas. Martinas iš arti stebė Buro kovą dėl valdžios Niujorko valstijos demokratų-respublikonų partijoje su Džordžu Klintonu ir Robertu R. Livingstonu.

1803 m. Martinas išlaikė egzaminus Niujorke, tapo advokatu ir su netikru broliu James Van Alen įkūrė teisės firmą Kinderhooke.

Nuo 1812 m. iki 1820 m. Niujorko valstijos Senato narys. 1820 m. JAV prezidento rinkimuose balsavo už Dž. Monro. 1821 m. išrinktas į JAV Senatą. Jis taip pat yra vienas iš dviejų prezidentų (kartu su Tomu Džefersonu), kuris buvo ir JAV valstybės sekretorius, ir viceprezidentas, ir prezidentas.

Jo prezidentavimas kritikuojamas dėl sukelto ekonominio sunkmečio.

## Išnašos

|-
Deimantė Kondrotaitė

**Deimantė Kondrotaitė** (g. 1981 m. lapkričio 18 d. Joniškyje) – lietuvių dailininkė, muziejininkė, parodų kuratorė.

## Biografija

2000 m. baigė Joniškio 2-ąją vidurinę mokyklą.

1992–1996 mokėsi Joniškio meno mokykloje.

2005 m. Šiaulių universitete įgijo dailės bakalauro ir mokytojo profesinę kvalifikaciją, o 2007 m. tame pačiame universitete įgijo grafikos magistro laipsnį.

Nuo 2005 m. rugsėjo dirba Šiaulių „Aušros" muziejuje.

## Kūryba

### Parodos

* 2004 m. balandžio 26 d., grupinė tapybos paroda (D. Kondrotaitė ir K. Aleksynaitė). *P. Višinskio viešoji biblioteka*.
* 2004 m. rugsėjo 11 d., grupinė fotografijų paroda „Posūkis“. *[[Šiaulių universitetas|Šiaulių universiteto]] dailės galerija*.
* 2004 m. rugsėjo 16 d., personalinė piešimo darbų paroda „Laukimai“. *[[Šiaulių universitetas|Šiaulių universiteto]] dailės galerija*.
* 2005 m. kovo 22 d., grupinė grafikos magistrų paroda. *[[Šiaulių universitetas|Šiaulių universiteto]] dailės galerija*.
* 2006 m. rugsėjo 7 d.- spalio 14 d., Šiauliečių fotomenininkų paroda – aukcionas. *Fotografijos muziejus*.
* 2006 m. rugsėjo 15-17 d., tarptautinis meno pleneras „Taka-2“. *[[Daugpilis|Daugpilio]] universitetas, [[Latvija]]*.
* 2006 m. lapkričio 7 d., tarptautinio meno plenero „Taka-2“ paroda. *[[Daugpilis|Daugpilio]] universitetas, [[Latvija]]*.
* 2006 m. lapkričio 16 d., personalinė piešimo darbų paroda „Deimantiškės“. *Galerija „2-aukštas“*.
* 2006 m. gruodžio 1 d., 14-oji Kalėdinių miniatūrų paroda. *Šiaulių „Laiptų“ galerija*.
* 2007 m. sausio 16 d.- sausio 27 d., ŠU Menų fakulteto magistrų diplominių darbų paroda.
* 2007 m. gegužės 25 d.- rugpjūčio 25 d., grupinė fotografijų paroda (D. Kondrotaitė ir D. Čižaitė) „Apnuoginti pokalbiai“. *Fotografijos muziejus*.
* 2007 m. birželio 12-liepos 10 d., personalinė piešimo darbų paroda „Vyriškumo dimensija“. *Šiaulių „Laiptų“ galerija*.
* 2008 m. spalio 23 d., personalinė piešinių paroda „Kūniškumo dimensijos“. *Šiaulių dailės galerija*.

**Piešimo darbų nuotraukos**
* Piešimas

**Grafikos darbų nuotraukos**
* Grafika

**Tapybos darbų nuotraukos**
* Tapyba

**Fotografijos darbų nuotraukos**
* Fotografija

## Renginių kuravimas „Aušros“ muziejuje

* 2006 m. birželio 1 d., kūrybinis konkursas „Popierinė kėdė“ 9-10 klasių mokiniams.
* 2006 m. spalio 12 d., Šiauliečių fotomenininkų kūrinių aukcionas.
Medaus mėnuo Amerikoje

**Medaus mėnuo Amerikoje** – 1981 m. Lietuvos kino studijoje A. Laurinčiuko pjesės „Paskutinis prašymas“ motyvais sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 69 min.
 

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Albertas Laurinčiukas
* Režisierius statytojas – Jonas Vaitkus
* Režisieriaus padėjėja – Regina Vosyliūtė
* Kompozitorius – Algimantas Apanavičius
* Operatorius statytojas – Jonas Tomaševičius
* Operatoriaus padėjėjas – Vl. Kriaunevičius
* Montažo režisieriai – Almantas Grikevičius, B. Pinaitytė
* Dailininkas statytojas – Algimantas Švažas
* Kostiumų dailininkas – Zita Gustienė

## Vaidina
* Rūta Staliliūnaitė – *Morta*
* Juozas Budraitis
* Donatas Banionis
* Regimantas Adomaitis
* Audronė Paškonytė
* Algimantas Masiulis
* Viktoras Šinkariukas
* Irena Kriauzaitė
* Nijolė Lepeškaitė
* Valentinas Masalskis
* Milda Bateikaitė
* Petras Venslovas
* Viktoras Valašinas
* Vytautas Šapranauskas.

## Siužetas
Iškart po vestuvių prasidėjęs karas trims dešimtmečiams išskyrė Jurgį ir Mortą. Dabar jis – žinomas chirurgas Džordžas Stikeris, gyvena JAV ir nežino, kad turi suaugusią dukterį. Bet Morta visgi suranda jį. Pavėluotas medaus mėnuo laimės neatneša…
Juozas Jasas

**Juozas Jasas** (1872 m. Kvėdarnos parapijoje – 1935 m. kovo 19 d. Lapėse, dab. Kauno rajono savivaldybė) – Lapių bažnyčios klebonas, publicistas ir knygnešys.

## Biografija
Kartu su Antanu Smetona mokėsi Palangos progimnazijoje. 1899 m. baige Žemaičių kunigų seminariją ir buvo įšventintas kunigu. Vikaravo Subačiuje (1899–1901), Veiviržėnuose (1901-02), Tauragnose (1902-04), Šėtoje (1904-08) ir Užpaliuose (1908–1913). Varnavičiuose (1913-15) buvo kuratu. Pirmojo pasaulinio karo metu pasitraukė į Rusiją, kur buvo Jaroslavlio lietuvių pabėgelių kapelionu. Grįžęs 1918-19 m. tarnavo vikaru Vilkijoje. 1919 metais paskirtas klebonu į Lapiu Šv. Jono Krikštytojo parapiją.

Juozas Jasas buvo aktyvus visuomenininkas, dar tarnaudamas vikaru uoliai platino draudžiamą lietuvišką spaudą. Gindamas nuskriaustuosius į laikraščius siųsdavo straipsnelius ir pats, žinutės buvo pasirašomos *Kapliu* splapyvardžiu. Jo rūpesčiu 1928 m. Lapėse pastatytas Lietuvos Nepriklausomybės dešimtmečio paminklas. Klebonas Jasas parašė raštą ir įmūrijo jį į pamatą; prie paminklo buvo pasodinti du ąžuoliukai, o trečias – atsarginis – prie klebonijos.

Mirė Lapėse po skrandžio ligos.

## Nuorodos
* Lapėse tarnavę kunigai