open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Protas

**Protas** – sugebėjimas mokytis ir išmokti, susivokti naujose situacijose, atskleisti reiškinių ryšius. Jis apima įvairius žmogaus intelekto, sąmonės bei pasąmonės pažinimo vyksmo aspektus, kylančius smegenyse (mintis, suvokimas, emocijos, jausmai, valia, atmintis, pažinimas, vaizduotė), tai aukščiausias pažintinės veiklos laipsnis; mąstomoji, protaujamoji galia; sąmoningo, išmintingo veikimo pagrindas. Protas atsiskleidžia subjektyviai – sąmonės tėkmės pavidalu. Sąvoka dažnai minima norint apibūdinti mąstymo procesą.

Yra daug teorijų apie tai, kas yra protas ir kaip jis veikia. Veikalus apie protą rašė Zaratustra, Platonas, Aristotelis, Adi Šankara bei kiti senovės graikų, indų ir islamo filosofai.

Šiuolaikinės teorijos apie protą grindžiamos moksliniais smegenų tyrimais, pabrėžia, kad protas – smegenų produktas, turintis tiek sąmoningą, tiek nesąmoningą dedamąją.

## Filosofinis supratimas

Proto tyrinėjimas - viena iš pagrindinių filosofijos sričių. Dažnai su protu nagrinėjamos filosofinės pažiūros – dualizmas ir monizmas. Dualizmas teigia, kad protas ir kūnas – dvi skirtingos būties formos. Renė Dekartas, vienas žymiausių dualizmo atstovų, teigė, kad protas – tai nemateriali substancija, sąveikaujanti su fiziniu kūnu. Monizmas, priešingai nei dualizmas, teigia, kad egzistuoja tik viena realybės forma. Proto prigimtis apima ir kitus klausimus, kurie nesusiję su jo santykiu su kūnu.

Protas taip pat apibūdinamas kaip sąmonės srautas, pasireiškiantis po vieną mintį, momentas po momento, kaip greitai tekančios srovės, kurioje jutiminiai įspūdžiai ir psichiniai reiškiniai nuolat kinta.

## Šaltiniai
Mažoji septima

**Mažoji septima** – mažesnysis iš dviejų dažniausiai pasitaikančių muzikinių intervalų, apimančių septynis diatoninės gamos laipsnius. Kitas toks intervalas yra didžioji septima. Mažoji septima yra sutrumpintai žymima **m7** ir yra priešingas intervalas sekundai. Dažniausiai mažoji septima yra prijungiama prie dominantinio trigarsio tam, kad būtų suformuotas svarbus vakarietiškoje muzikoje dominantinis septakordas.

Racionaliojoje intonacijoje mažąją septimą atitinka dažnių santykis, lygus 16:9, tuo tarpu lygiojoje temperacijoje mažoji septima atitinka dešimties pustonių intervalą ir yra 0.23 % aukštesnė už racionaliąją.

Mažoji septima yra disonansas.
Levas Šestovas

**Levas Izaakovičius Šestovas** (, tikroji pavardė: *Švarcmanas*, , 1866 m. vasario 12 d.  Kijeve – 1938 m. lapkričio 19 d. Paryžiuje) – religinio egzistencializmo atstovas.

## Biografija

Gimė 1866 m. vasario 12 d. Kijeve, turtingo žydų fabrikanto šeimoje. 1884 m. įstojo į Maskvos universiteto fizikos – matematikos fakultetą, vėliau perėjo į teisės fakultetą. 1919 emigravo iš Rusijos.
Mirė 1938 m. lapkričio 19 d. Paryžiuje.

## L. Šestovo egzistencializmas

Egzistencializmas prasideda nuo tragedijos, nes „nepažinus nieko bendro su pažiniu turėti negali“. Jis siūlo pamiršti tą pasaulį, kurį jam primetė mokslas, racionalistinis mąstymas ir „sveikas protas“. Ateitis visiškai nenusakoma. O akimirkos tiesa gali turėti *šiokią tokią* vertę, bet tik tada, jei pripažįstama, jei ji negali būti kam nors privaloma. Buvo neigiamas istorijos moksliškumas – ji tėra tik „paprastas pasakojimas“. Santykis su praeitimi visada tik asmeninio pobūdžio.

## Kūryba

* „Dostojevskis ir Nyčė: Tragedijos filosofija“ (1903);
* „Nikolajus Berdiajevas“;
* „Griaunantis ir tveriantis“;
* „Jobo svarstyklėse“ (1929);
* „Atėnai ir Jeruzalė“ – išleista 1938 m.;
* „Kirkegoras ir egzistencinė filosofija“ (šaukiančio tyruose balsas) – išleista 1939 m.;
* „Sola fide – Vien tikėjimu“ – išleista 1966 m.
Didžioji septima

**Didžioji septima** – didesnysis iš dviejų muzikinių intervalų, apimančių septynis diatoninės gamos laipsnius. Kitas toks intervalas yra mažoji septima. Didžioji septima yra atvirkštinis intervalas mažajai sekundai ir yra žymimas **d7**. Šis intervalas dažniausiai sutinkamas septakorduose, kurie gaunami prie mažorinio trigarsio pridedant septintąjį laipsnį. Tokie akordai kartais yra vadinami didžiaisiais septakordais.

Racionaliojoje intonacijoje didžiąją septimą atitinka dažnių santykis 15:8, tuo tarpu lygiojoje temperacijoje didžioji septima atitinka 11 pustonių ir yra didesnė 0,68 % už racionaliąją.

Didžioji septima, kaip ir jai priešinga mažoji sekunda yra disonansas.
Pažulnutiniai

**Pažulnutiniai** (*Plagiotheciaceae*) – lapsamanių (*Bryopsida*) šeima. Stiebas gulsčias arba kylantis, beveik nešakotas. Lapai kiaušiniški, dažnai viršūnėje dantyti. Auga minkštais tankiais patiesalais.

Lietuvoje auga šios gentys:
*Kemsenė (*Herzogiella*) 
*Pažulnutė (*Plagiothecium*)
Rodo kolosas

**Rodo kolosas** – milžiniška graikų Saulės dievo Helijo skulptūra, stovėjusi Rodo saloje III a. pr. m. e., vienas iš septynių pasaulio stebuklų.

## Sprendimas statyti skulptūrą
Po Aleksandro Didžiojo mirties 323 m. pr. m. e. imperiją pasidalijo jo generolai (diadochai). Egiptas atiteko Ptolemėjui, kuris sudarė sąjungą su Rodo sala ir sėkmingai kontroliavo prekybą Viduržemio jūroje.

Kito Aleksandro generolo – Antigono Monoftalmo – sūnus Demetrijas Poliorketas 305 m. pr. m. e. užpuolė Rodą. Bet miestą supo stiprūs įtvirtinimai, todėl Demetrijas liepė pagaminti didelius apgulties bokštus. Pirmojo bokšto konstrukcijos buvo sukrautos į šešis laivus, bet šie nuskendo audros metu. Tada Demetrijo nurodymu buvo pastatytas dar didesnis bokštas, pramintas Helepoliu (*Helepolis*), bet Rodo gynėjai užtvindė žemę prieš gynybinę sieną, ir bokštas negalėjo būti pristumtas pakankamai arti. 305 m. pr. m. e. Ptolemėjo pasiųsta kariuomenė atplaukė Rodui į pagalbą, ir Demetrijas buvo priverstas skubiai atsitraukti, metęs didžiumą apgulties įrangos.

Pergalei pažymėti Rodo gyventojai nutarė pastatyti milžinišką salos globėjo – Saulės dievo Helijo – skulptūrą, šį darbą pavesdami Charesui – jau pagarsėjusiam skulptoriui, Lisipo mokiniui. Darbui finansuoti buvo nutarta parduoti Demetrijo paliktus apgulties įrenginius.

## Konstrukcija
Amžininkai rašė, kad vidinę figūros konstrukciją sudarė iš akmens blokų pastatyti bokštai, stovintys ant 15 metrų aukščio marmurinio postamento. Į akmens blokus buvo įkalti geležies strypai, o prie jų tvirtinamos bronzos plokštės, formuojančios skulptūros paviršių. Statyboje buvo naudojami taip pat ir perlydyti Demetrijo kariuomenės palikti metaliniai ginklai, ir apgulties bokštų konstrukcijos. Teigiama, kad iš viso buvę sunaudota 500 talentų bronzos ir 300 talentų geležies (atitinkamai maždaug 13 ir 8 tonos). Viršutinei koloso daliai statyti buvo supiltas didelis grunto pylimas, kurį vėliau nukasė. Helijas buvo pavaizduotas kaip jaunuolis su vainiku, bet autentiška koloso išvaizda nežinoma.

Visas skulptūros aukštis siekė apie 35 metrus (panašiai kaip ir Laisvės statula Niujorke).

## Tolesnis koloso likimas
Šaltiniuose nurodomos dvi koloso vietos – uosto vartai ir uosto bangolaužis, bet dabartiniai tyrinėjimai pirmąjį variantą atmeta.

Darbas buvo baigtas per 12 metų – 282 m. pr. m. e. Statula išstovėjo tik 56 metus, iki 226 m. pr. m. e. (data gali būti netiksli), kai ją sugriovė žemės drebėjimas. Silpniausioji vieta pasirodė besą keliai. Ptolemėjas III pasiūlė lėšų koloso atstatymui, bet orakulo pranašystė buvo nepalanki šiam sumanymui, tad atstatymo buvo atsisakyta. Liekanos pragulėjo virš 800 metų. Plinijus vyresnysis rašo, kad ne kiekvienas vyras sugebėdavęs apglėbti skulptūros pirštą.

654 m. arabai užėmė Rodą ir, kronikininko Teofano liudijimu, skulptūros metalas buvo parduotas pirkliui iš Edesos. Visas pirkinys buvęs sukrautas ant 900 kupranugarių.

## Nuorodos

* Turistinis gidas apie Rodo kolosą
* Rodo kolosas
Elektroneigiamumas

**Elektroneigiamumas** – atomo branduolio savybė traukti elektronus. Perioduose iš kairės į dešinę didėja dėl didėjančio branduolio krūvio. Grupėse iš viršaus žemyn mažėja dėl didėjančio elektroninių sluoksnių skaičiaus. Didžiausias – fluoro, mažiausias – francio. Dažniausiai matavimui naudojama Polingo skalė, pagal kurią ličio elektroneigiamumas prilyginamas vienetui. Cheminiuose junginiuose elektroneigiamesnis elementas įgyja neigiamą krūvį.
## Šaltiniai
2 m.

**2** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai
### Gimtadieniai

## Nuorodos
4 m.

**4** m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
### Įvykiai
### Gimtadieniai

## Nuorodos
5 m.

**5** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Apaštalas Paulius, vienas iš krikščionių apaštalų. Jis apaštalu tapo jau po Jėzaus Kristaus mirties ir prisikėlimo, todėl nepriskiriamas *Dvylikai apaštalų*, nors yra vienas iš pačių garbingiausių ankstyvosios krikščionybės veikėjų, dėl savo misijinės veiklos vadinamas „Tautų apaštalu“ (m. 64 m.).
* Šv. Steponas, tradiciškai laikomas pirmuoju krikščionybės kankiniu, ir kuris, pagal Apaštalų darbus, buvo ankstyvosios Jeruzalės bažnyčios diakonas, savo mokymais supykdęs įvairių sinagogų narius (m. 34 m.).

## Nuorodos
1 m.

**1** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių. Tai buvo pirmieji mūsų eros metai, nes 0 m. pagal Grigaliaus kalendorių nebuvo. 1 m. ėjo po 1 metų prieš mūsų erą.

## Pasaulyje

### Gimtadieniai

**Nedatuota**

* Apaštalas Simonas Petras, apaštalas, Romos katalikų bažnyčios laikomas pirmuoju popiežiumi (32–67 m.). Pagal evangeliją tikrasis Petro vardas buvo Simonas, Jono sūnus; teigiama, kad jis buvęs žvejys iš Kafarnaumo Galilėjoje. Katalikai ir stačiatikiai laiko apaštalą Petrą šventuoju. Jam yra priskiriama dviejų laiškų, įtrauktų į Naujojo testamento kanoną, autorystė (m. 67 m.).

##### Neaprašyti

* Junijus Anėjus Galionas, Romos prokonsulas (m. 65 m.);
* Markas Antonijus Palas, graikų atleistinis ir konsultantas politiniais klausimais (m. 63 m.).

## Taip pat skaitykite
* 0 m.

## Nuorodos
Levas Trockis

**Levas Davidovičius Trockis** (taip pat *Leo Trockis*; ; tikrasis vardas **Leiba Bronšteinas**; , 1879 m. spalio 26 d. arba lapkričio 7 d. Janovkoje, Rusijos imperija – 1940 m. rugpjūčio 21 d. Meksikas) – tarptautinio darbininkų ir komunistinio judėjimo veikėjas, marksizmo teoretikas, sovietinis politikas.

## Biografija

Levas Bronšteinas buvo penktas vaikas Davido Leontjevičiaus Bronšteino (1843–1922) ir Anos (Anetos) Lvovnos Bronštein šeimoje. Vaikystėje kalbėjo rusiškai ir ukrainietiškai, o ne jidiš.

Studijavo Odesos universitete. 1898 m. buvo pašalintas iš universiteto. 1898–1902 m. sėdėjo kalėjimuose ir buvo tremtyje. 1902 m. iš Sibiro pabėgo į Angliją, ten bendradarbiavo su rusų revoliucionieriais. Už dalyvavimą 1905 m. Rusijos revoliucijoje suimtas ir ištremtas į Sibirą, iš kur 1907 m. pabėgo į Austriją. Vėliau gyveno įvairiuose Europos ir Amerikos miestuose. 

1917 m. grįžo į Rusiją ir liepos mėnesį įstojo į bolševikų partiją. Po Spalio perversmo tapo Sovietų Rusijos užsienio reikalų liaudies komisaru, publikavo caro vyriausybės ir Laikinosios vyriausybės slaptas sutartis su Antantės šalimis, vedė derybas su vokiečiais dėl taikos pasirašymo. 1918 m. kovo 14 d. buvo paskirtas karinių reikalų liaudies komisaru, suorganizavo Raudonąją armiją. 1918–1925 m. Sovietų Rusijos karo tarybos pirmininkas.

Už tai, kad 1926 m. sudarė opozicinį bloką prieš J. Staliną ir jo politiką, 1927 m. buvo pašalintas iš partijos ir ištremtas į Kazachstaną, o 1929 m. – iš SSRS. 1932 m. jam ir jo šeimos nariams buvo atimta SSRS pilietybė. Likusį gyvenimą praleido Turkijoje, Prancūzijoje, Norvegijoje, o nuo 1937 m. persikėlė į Meksiką. 1938 m. Paryžiuje įkūrė IV Internacionalą.   

Parašė daug veikalų rusų, vokiečių, prancūzų ir anglų kalbomis.

### Nužudymas
Po nepavykusio pasikėsinimo 1939 m. kovo mėnesį, Stalinas pavedė NKVD karininkui Pavelui Sudoplatovui organizuoti Trockio nužudymą. Remiantis Sudoplatovo 1994 m. išleista autobiografija, NKVD šiai užduočiai atlikti suformavo tris autonominius agentų tinklus, atskirtus nuo esamų JAV ir Meksikos šnipų tinklų.

1940 m. gegužės 24 d. Trockis išgyveno ginkluotų žudikų reidą į jo vilą. Smogikai buvo vadovaujami NKVD agento Josifo Grigulevičiaus ir meksikiečių dailininko bei komunisto David Alfaro Siqueiros. Po šio įvykio Trockis parašė straipsnį „Stalinas siekia mano mirties“ (1940 m. birželio 8 d.), teigdamas, kad neabejotinai bus dar vienas pasikėsinimas.

1940 m. rugpjūčio 20 d. Trockį jo kabinete užpuolė Ispanijoje gimęs NKVD agentas Ramón Mercader. NKVD viduje ši operacija buvo pavadinta „Utka“ (Antis). Mercader smogė Trockiui į kaukolę ledo kirtikliu, tačiau smūgis buvo ne itin pavykęs ir Trockio iš karto nenužudė. Liudininkų teigimu, Trockis įnirtingai susigrūmė su Mercader. Išgirdę triukšmą, asmens sargybiniai įsiveržė vidun ir pradėjo talžyti Mercader, bet Trockis juos sustabdė, kad smogikas galėtų atsakyti į klausimus. Trockis buvo nuvežtas į ligoninę ir operuotas, bet kitą dieną, būdamas 60 metų, mirė nuo kraujo netekimo.

## Šaltiniai
Fila (deivė)

Skandinavų mitologijoje **Fila** (**Fula**) – vaisingumo deivė, Frigės palydovė. Asų grupės deivė. Vaizduojama jauna mergina palaidais plaukais, kuriuos ant kaktos prilaiko auksinė juostelė. Fila aprašymuose vaizduojama lyg Frigės tarnaitė – neša Frigės brangenybių skrynelę, rūpinasi Frigės batais bei žino visas jos paslaptis.
Barbakanas

**Barbakanas** () – gynybinis statinys tvirtovės, miesto gynybinės sienos išorėje prie vartų. Sudaro masyvus, paprastai cilindrinis bokštas su šaudymo angomis ir tiltas arba uždara perėja, jungiantis bokštą su vartais. Skirtas vartų apsaugai ir sienos sparninei gynybai. Buvo paplitęs Viduramžiais. Pradėtas statyti XIII a. Prancūzijoje. XV a. pabaigoje iš jų išsivystė ravelinas.

## Europoje

Didžiausias išlikęs Barbakanas yra Lenkijoje (Krokuva). Kiti barbakanai yra Naumburge prie Zalės, Rotenburge (*ob der Tauber*), Varšuvoje,  Marienburge ar prie Fort de Salses (Prancūzijos Pirėnai).

## Vilniaus „barbakanas“
Paplitusi klaidinga nuomonė, kad Vilniuje esanti gynybinės sienos bastėja taip pat yra barbakanas. Tačiau Lietuvoje nėra išlikę nei vieno tokio tipo gynybinio įtvirtinimo. Nepaisant to, „barbakano“ vartosena kalbant apie Vilniaus bastėją, išlieka gaji.
## Literatūra
* Böhme, Horst Wolfgang/Friedrich, Reinhard/Schock-Werner, Barbara (Hrsg.): *Wörterbuch der Burgen, Schlösser und Festungen*. Reclam, Stuttgart 2004 ISBN 3-15-010547-1 

## Šaltiniai
Muzikinis albumas

**Muzikinis albumas** – garso laikmena, kurioje (skirtingai nuo singlų) yra keletas vieno kompozitoriaus, vieno atlikėjo, vienos grupės kūrinių arba keletas kūrinių ta pačia tema.

Nors iš pradžių muzikiniais albumais vadintos tik vinilinės plokštelės (LP), šiuo metu albumai leidžiami įvairiose laikmenose. Taip pat įmanoma parsisiųsti albumą internetu. Šiuo atveju albumas yra kompiuterinėse bylose ir net neturi materialios formos.

Pirmasis atlikėjo albumas vadinamas debiutiniu albumu.
Profesinė sąjunga

**Profesinė sąjunga** (**profsąjunga**, nuo „profesija“ ir „sąjunga“) – dirbančių, turinčių profesiją asmenų susivienijimas jų darbinėms, profesinėms teisėms bei interesams ginti, siekti savo narių (dirbančiųjų) gerovės.
 
## Profsąjungų veiklos rezultatai
Profsąjungų šalininkai teigia, jog profsąjungų judėjimas daugelyje šalių panaikino samdomą vaikų darbą, pagerino darbo saugumą, sutrumpino darbo dieną ir padidino tiek profsąjungoms priklausančių, tiek ir joms nepriklausančių darbuotojų atlyginimus.

## Kritika
Profsąjungų oponentų daugiausia galima rasti tarp liberalų, tačiau joms oponuoja taip pat ir kai kurios komunistų, anarchistų bei kraštinių dešiniųjų mokyklos. 

Profsąjungos paprastai kritikuojamos už tai, jog, užtikrindamos saugią jau dirbančių darbuotojų padėtį, jos dar labiau apsunkina darbo paieškas jo neturint. Profsąjungų kritikai teigia, jog suderėtas atlyginimo minimumas neleidžia priimti į darbą žmonių, kurių kvalifikacija nepakankama tam geram atlyginimui uždirbti (Milton Friedman, 1962 m darbai). Tačiau net ir nesant profsąjungų įvairūs bandymai įsitvirtinti iš pradžių dirbant labai pigiai ar ir be atlyginimo (liberalų dažnai siūlomas kelias) ne visada baigiasi sėkmingai. Naujesni eksperimentiniai tyrimai (Card ir Krueger, 1995) rodo, jog minimalaus darbo užmokesčio įvedimas nedarbo mastui įtakos neturi (Šaltinis: Card David, Krueger Alan. (1995). *Myth and measurement: The new economics of the minimum wage*. Princeton, NJ. Princeton University Press). 

Revoliucijos siekiantys komunistai (Karlas Marksas ir kiti) profsąjungas kritikavo už tai, kad jos sukuria daliai darbininkų patenkinamas gyvenimo sąlygas, kurias turėdami, jie nebesiekia socialistinės revoliucijos.
Pivašiūnų geomorfologinis draustinis

**Pivašiūnų geomorfologinis draustinis** – saugoma teritorija Pivašiūnų seniūnijoje, Alytaus rajone, draustinis. Plotas – 447,3 ha. Įsteigtas siekiant išsaugoti Dzūkų aukštumų tarpduburinius moreninius masyvus, raiškias reljefo formas. Draustinis įsteigtas 1992 m.

## Šaltiniai
Didysis Dzūkijos akmuo

**Didysis Dzūkijos akmuo** arba (**Vangelonių akmuo**) – masyvus riedulys, geologinis gamtos paminklas, devintas pagal dydį Lietuvoje. Paskelbtas saugomu 1964 m. Stūkso Dzūkijoje, Vangelonių kaime, Nemunaičio seniūnijoje, Alytaus rajone.

## Aprašas
Riedulio matmenys (virš žemės paviršiaus esančios dalies): aukštis – 3,82; ilgis – 7,1; plotis – 4,58; didžiausia horizontali apimtis – 18,03 m. Šis riedulys vadinamas Dzūkijos Puntuku. Į jį ne kartą trenkė žaibas, todėl akmuo skilęs. Geologiniu paminklu akmuo paskelbtas 1964 m. Akmenį sudaranti uoliena – rusvai ir juosvai pilkas biotinis plagiogneisas su granatu.

## Legenda
Pasakojama, kad du milžinai nešę šį akmenį ir pargriuvę. Kai paleidę iš rankų tokią sunkybę, ji giliai į žemę įsmigusi.

## Taip pat skaitykite
* Didžiausi Lietuvos rieduliai

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Geologijos informacinė sistema (GEOLIS). Geotopai  
* http://www.travel.lt/turizmas/catalog/general.jsp?catId=&caseId=4C7ECDA0F29F11D89D1A746164617373&locId=87F4BC6FF29D11D89D1A746164617373&inlanguage=lt
Dūdiškių akmuo

**Dūdiškių akmuo** – akmuo, stūksantis Alytaus rajone, Dūdiškių kaimo laukuose. Akmens matmenys – 4,8 × 3,8 × 2,8 m. Pietiniame akmens šone yra 8 × 8,5 cm ilgio „Jaučio pėda“. Geologiniu paminklu akmuo paskelbtas 1964 metais.

## Išnašos
Žeimena

**Žeimena** – upė rytų Lietuvoje; Neries dešinysis intakas.

## Tėkmė

Paprastai laikoma, kad Žeimena išteka iš Žeimenio ežero ties Kaltanėnais. Tačiau kartais į jos ilgį įtraukiami upeliai, įtekantys į Žeimenį (pagal tokius skaičiavimus upės ilgis yra 114 km). Už Kaltanėnų teka į pietus, pietvakarius Labanoro-Pabradės miškais, smarkiai vingiuoja. Tai tipiška Aukštaitijos upė, teka pro smėlėtus ir skardingus pušynus, neretai įvingiuoja ir į alksniais apaugusias pelkes. Beveik visa upė teka Švenčionių rajonu, tik netoli santakos į Nerį teka Švenčionių-Vilniaus rajonų paribiu. Įteka į Nerį 213 km nuo jos žiočių, ties Santakos kaimu.

## Baseinas

Intakai:
* kairieji: Šventelė, Dobis, Saria, Mera, Voveraitė, Skerdiksna, Petruškė;
* dešinieji: Kiauna, Luknelė, Sirgėla, Lakaja, Gulbynė, Dubinga, Mečanka, Jusinė, Sąvalka.

Žeimenos baseinui priklauso dauguma didžiųjų Aukštaitijos ežerų, jie užima 7 % baseino ploto (Lūšiai, Kretuonas, Asveja, Lakajai, Ūsiai, Dringis, Aisetas, Almajas, Asalnai, Baluošas, Linkmenas, Stirniai, Tauragnas, Ūkojas, Utenas ir kt.). 31 % baseino užima miškai (jame yra Labanoro-Pabradės giria), 10 % – pelkės.

## Hidrologija

Nuo Kaltanėnų iki Pabradės upė vingiuota, slėnis platus (iki 5 km), su terasomis, jo šlaitų aukštis – 25-30 m. Nuo Pabradės slėnis susiaurėja iki 1 km, vėliau vėl praplatėja, bet prie žiočių susiaurėja.

Ties Pabrade vandens metinis nuotėkis pasiskirsto taip: pavasarį nuteka 36 % vandens, vasarą – 20 %, rudenį – 21 %, žiemą – 23 %. Metinė vandens lygio svyravimų amplitudė iki 1,6 m. Dėl labai ežeringo ir miškingo baseino Žeimenos nuotėkis gan pastovus, upė ištisus metus vandeninga.

## Reikšmė
XIX a.–XX a. pr. Žeimenos upe buvo plukdomi sieliai. Jų surišimo taškas buvo Kaltanėnuose.

Palei Žeimenos upę yra Vilniaus–Turmanto geležinkelio atkarpa, tad patogi vieta iškylautojams į gamtą prie šios upės ar į Labanoro girios miškus.

Tai viena švariausių upių Lietuvoje, joje nėra užtvankų, todėl ji priskirta prie pagrindinių Lietuvos lašišinių žuvų nerštaviečių. Žeimenos aukštupys yra Aukštaitijos nacionalinio parko teritorijoje, o vidurupyje įsteigtas Žeimenos kraštovaizdžio draustinis.

Didesnės gyvenvietės prie Žeimenos: Kaltanėnai, Šakališkė, Švenčionėliai, Jaunadaris, Meškerinė, Pabradė, Družiliai, Santaka.

## Pavadinimo kilmė

Upėvardis kildinimas iš žodžio *žiema*, kuris suteiktas galbūt dėl vandens šaltumo.

## Šaltiniai
Vokalinė muzika

**Vokaline muzika** vadinama muzikos rūšis, atliekama vieno arba kelių dainininkų, kuriems gali akompanuoti muzikos instrumentai, tačiau pagrindinis dėmesys yra koncentruojamas dainavimui. Muzika, kurioje dainavimas nėra akcentuojamas, yra laikoma instrumentine muzika, net jei joje yra dainuojama. Priešingu atveju, kai muzikos kūrinys atliekamas tik balsu be jokių instrumentų, tai yra vadinama ***a cappella***.

Muzika ir daina žmogui gali būti būdinga labai nuo seno. Daina gali būti senesnė už kalbą, ir galbūt padėjo kalbai atsirasti. Žmogaus smegenyse esama specifinių jungčių, kokias turi sudėtingai čiulbantys paukščiai, tuo tarpu kiti primatai neturi. Jos reikalingos kalbai ir dainavimui.

Manoma, kad vokalinė muzika yra pati seniausia iš visų žmonijai žinomų muzikos formų, kadangi jai nebūtini jokie kiti instrumentai, tik žmogaus balsas. Šią prielaidą paremia ir faktas, kad absoliučiai visose žmonijos kultūrose egzistuoja kokia nors vokalinės muzikos forma. 

Kai kuriose kalbose (ypač paplitusiose rytinėje ir pietrytinėje Azijoje) tariamo garso aukštis yra svarbi charakteristika, galinti pakeisti žodžio reikšmę. Analogiškai nemažoje kalbų dalyje pastebima garso ilgio, garsumo ir kitų charakteristikų, būdingų vokalinei muzikai, svarba. Taigi, vokalinė muzika ir kasdieninė kalba yra itin glaudžiai susijusios, nors atlieka iš esmės skirtingas funkcijas.

Pagrindinį vaidmenį vokalinėje muzikoje dažniausiai atlieka dainuojami žodžiai, tačiau yra pavyzdžių, kai dainuojami iš dalies arba visiškai beprasmiški žodžiai arba balsu kuriami įvairūs triukšmai, tarkim, siekiant imituoti kitus garsus, sutinkamus gamtoje. Trumpas vokalinės muzikos kūrinys su dainuojamais žodžiais apibendrintai yra vadinamas daina.

## Šaltiniai

## Formos ir žanrai

### [[Klasikinė muzika]]
* Art song
** Lied
** Song cycle
* Chorinė muzika
** Himnas
** Kantata
** Madrigalas
** Mišios
* Grigališkasis choralas
* Opera
* Oratorija

### [[Popmuzika]]
* Popdaina
* Bliuzo daina
* Roko daina
* Muzikinis teatras
* džiazo vokalizas

### [[Tradicinė muzika]]
* Liaudies daina
* Spiričiuelis
Alovės atodanga

**Alovės atodanga** – geologinis gamtos paveldo objektas, 1987 metais paskelbtas gamtos paminklu. Atodanga yra Alytaus rajono savivaldybėje, dešiniajame Alovės krante, Alytaus miškų urėdijos Sudvajų girininkijos 20-ajame kvartale, netoli Kaniūkų kaimo. Ji yra 20 m ilgio ir 15 m aukščio, neapaugusi medžiais. 

Atodanga susidarė tarpledynmečiu ant viduriniojo pleistoceno morenos. Joje nustatyta unikali 4 m storio Medininkų posvitės Merkinės tarpledynmečiu susidariusi dūlėjimo paleožievė. Dūlėjimo žievės pjūvis – vienintelis taip gerai išlikęs Lietuvoje.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Raudonasis akmuo

**Raudonasis akmuo** stūkso Alytaus rajone, Alytaus miškų urėdijos Sudvajų girininkijos Balkasodžio pušyno 44-ajame kvartale. Riedulys pasiekiamas iš kelio  pasukus Balkasodyje pietryčių kryptimi pagal kelio nuorodas (2 km) link Raudonojo akmens. Paskutinius 0,5 km mišku galima įveikti pėsčiomis siauru, pažymėtu ryškiais dažais, taku per krūmokšnius ir kirtavietę. Prie paminklo pastatytas trikalbis informacinis ženklas su išsamiais duomenimis. Už maždaug 700 m į šiaurės rytus yra Druskelės šaltinis, 1 km į šiaurę – Balkasodžio draustinis su Norūnų miško egle.

Riedulys guli masyvios aukštos kalvos viršutinėje šlaito dalyje. Kalva buvo apsaugai brandžiu mišriu mišku, kuris vėliau buvo plynai iškirstas. Pastaraisiais metais mišką sudarė tankiai sužėlę krūmynai, vyravo lazdynai. Netoli riedulio pastebima seniai iškastų iki 1 m gylio duobių (išliko nuo tada, kai po Antrojo pasaulinio karo čia ieškota bunkerio), taip pat keliose šlaito vietose išraustos žvėrių landos su iškastomis žemėmis. Balkasodžio kaimo gyventojas Antanas Barštys (g. 1930 m.) prisiminė pokario kovų epizodą prie Raudonojo akmens tarp stribų ir partizanų (miškinių). Stribai, sužinoję, kad neva po šiuo akmeniu miškiniai buvo įsirengę bunkerį, privertė vieną Balkasodžio gyventoją parodyti norimą akmenį. Čia atėję stribai aplinkui prikasiojo duobių, pribadė miško velėną, tikėdamiesi rasti bunkerį, bet šioje vietoje nieko nepešė. Vis dėlto slėptuvę jie aptiko atokiau nuo Raudonojo akmens, griovos šlaite, ją išsprogdino, nors miškinių nerado.

## Duomenys

Akmens matmenys: aukštis 2,45 m, ilgis 3,23 m, plotis 3,11 m, perimetras 10,15 m. Riedulį sudaranti uoliena – amfibolinis biotitinis granitas (rapakivis) rausvai rudas su pilkais ir juodais intarpais. Akmenį sudaro šie mineralai: mikroklinas (70- 80 %), kvarcas – (10-20 %), plagioklazas (10-15 %), biotitas (3-5 %), cirkonas. Tekstūra – masyvi.

Raudonasis akmuo geologiniu paminklu paskelbtas 1964 metais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Alytaus rajono gamtos paminklai. Raudonasis akmuo
Fenris

Skandinavų mitologijoje **Fenris** – milžiniškas vilkas, chtoninė pabaisa. Vienas iš trijų dievo Lokio ir milžinės Angrbodos palikuonių. Turėjo du palikuonis, taip pat vilkus Hatį ir Skolą, kurie vijosi arklius Arvaką ir Alsvidą, tempiančius saulės vežimą, bei Manį, Mėnulį.

Pradžioje dievai laikė Fenrį šalia, tačiau sužinoję pranašystes, kad jis lems dievų pražūtį, vilką surakino.

Augdamas Fenris darėsi vis pavojingesnis, tad buvo du kartus surakintas, tačiau abu kartus sutraukė grandines. Pirmą kartą buvo surakintas metaline grandine, antrą kartą du kartus tvirtesne metaline grandine, tačiau ir vėl ją sutraukė. Trečią kartą Odinas kreipėsi į dvergus, prašydamas itin tvirtos grandinės, kuri buvo pagaminta iš šešių ingredientų: kalnų šaknų, paukščių seilių, žuvų alsavimo, moterų barzdų, kačių žingsnių garso, lokių gyslų. Šia grandine dievai sukaustė Fenrį, tačiau jis sugebėjo nukąsti dievui Tirui ranką ties alkūne, kai Tiras, norėdamas parodyti, kad dievai jam nepadarys nieko bloga, įkišo ją tarp nasrų.

Tačiau vilkas išsilaisvina ir kovoja pasaulio pabaigos mūšyje. Ragnaroko metu Fenris praris dievą Odiną ir Saulę. Vėliau Odino sūnus Vydaras perplėšia pabaisą pusiau.
Centas (muzika)

**Centas** muzikoje – logaritminis matavimo vienetas, naudojamas apibrėžti muzikinio intervalo ilgiui. Dažniausiai centai yra naudojami matuoti ypatingai mažiems intervalams arba palyginti dviejų skirtingų intonacijų intervalams. Vieno cento skirtumas žmogaus ausiai yra negirdimas.

Cento dydis yra apibrėžiamas taip, kad vieną oktavą sudarytų 1200 centų, o vienas pustonis nuosekliojoje intonacijoje – 100 centų. Iš to galima apskaičiuoti, kad 1 [centas] = \sqrt[1200]{2} \approx 1,0005778

Žinant dviejų natų dažnius, apskaičiuoti intervalo dydį centais galima pagal formulę n = 1200 \log_2 \left ( \frac{a}{b} \right ) \approx 3986 \log_{10} \left ( \frac{a}{b} \right )

Norint palyginti skirtingas intonacijos sistemas, reikia konvertuoti intervalų ilgius į centus. Pavyzdžiui, racionaliojoje intonacijoje didžioji tercija yra prilyginama dažnių santykiui 5:4. Įstatę šią reikšmę gauname intervalo įvertinimą centais – 386,3. Nuosekliojoje intonacijoje šis intervalas yra lygus keturiems
pustoniams, taigi, lygus 400 centų. Matome, kad skirtumas yra šiek tiek mažiau nei 14 centų – lengvai išskiriamas žmogaus ausimi, kurios bandymais nustatytas skirtumo pajautimo barjeras yra 6 centai.

Matavimo vienetas buvo sugalvotas A. J. Elliso maždaug devynioliktojo amžiaus aštuntajame dešimtmetyje ir buvo paskelbtas jo redaguotame Hermanno von Helmholtzo „Apie garso pojūtį“. Nuo to laiko centas yra standartinis intervalų ilgių bei skirtumų nustatymo vienetas.
Manis

:: *Apie manicheizmo pradininką žr. [[Manis (pranašas)]]*.

Skandinavų mitologijoje **Manis** – Mėnulio personifikacija, Mundilfario ir Glaurės sūnus, Solės brolis. Kiekvieną naktį Manį persekioja vilkas Hatis. „Jaunesniojoje Edoje“ rašoma, kad ragnaroko metu jį pagaus ir praris Hatis.
Sporogonas

**Sporogonas** – samanų nelytinės kartos organas, produkuojantis sporas. Sudarytas iš kotelio, sporinės ir gaubtuvėlio.

Sporogono kotelis gali būti įvairaus ilgio, lygus arba karpotas. Kartais kotelis būna labai redukuotas. Pagrindinė kotelio funkcija – išlaikyti sporinę, kurioje susiformuoja sporos ir jas išbarstyti. Sausu oru kotelis įvijai susisuka apink savo ašį, o sudrėkus ima sukiotis ir taip išbarsto sporas. Ypač ryškiai sukiojasi jautriojo perkūnrugio sporogono kotelis su sporine.

Svarbiausia sporogono dalis – **sporinė**, t. y. dėžutė, kurioje susidaro sporos. Formos atžvilgiu sporinės gana įvairios: rutulinės, kiaušiniškos, ovalinės, kriaušės pavidalo, cilindrinės ir kt. Neretai jos būna išilgai vagotos, palinkusios, nusvirusios. Pačią sporinę sudaro kaklelis, urna, žiedelis ir dangtelis. Kakleliu ji pereina į sporogono kotelį. Gaubtuvėlis uždengia sporinę iš viršaus. Jam nukritus išbyra sporos. Pats gaubtuvėlis gali būti plikas, plaukuotas, su sveikais arba įskeltais kraštais. Pagal formą gaubtuvėlis gali būti trumpas ir bukas, ištįsęs ilgyn, nusmailėjęs, tiesus arba lenktas. Prie sporinės įėjimo yra viena arba kelios eilės dantelių, sudarančių savotišką aparatą – **peristomą**, kuris atidaro ir uždaro įėjimą į sporinę ir reguliuoja sporų byrėjimą.
Tristan Tzara

**Tristanas Cara** (**Sami Rosenstock** pseudonimas; 1896 m. balandžio 16 d. – 1963 m. gruodžio 25 d.) – rumunų kilmės poetas, eseistas, Dadaizmo judėjimo kūrėjas, didžiąją savo gyvenimo dalį praleidęs Prancūzijoje.

T. Cara parašė pirmuosius Dadaizmo tekstus „Pirmasis Misterio Antipirino dangiškasis nuotykis“ (1916), „25 poemos“ (1918) ir dadaizmo judėjimo manifestą: „Septyni Dada manifestai“ (1924).
Rizoidas

**Rizoidai** – į šaknis panašūs stiebo dariniai, prisitaikę prisitvirtinti prie substrato, jie nesiurbia vandens kaip šaknys. Sudaryti iš viena eile išsidėsčiusių ląstelių. Rizoidai būna paprasti arba šakoti, su įstrižomis pertvarėlėmis. Rizoidų spalva dažniausia ruda arba rausvai ruda. Jie išauga apatinėje stačių stiebų arba prie substrato prigludusių, šliaužiančių stiebų dalyje ir sudaro ploną arba storą valktį.
Angrboda

Skandinavų mitologijoje **Angrboda** (isl. *Angrboða*) – milžinė, su dievu Lokiu susilaukusi trijų palikuonių: vilko Fenrio, jūros gyvatės Jormundgando ir požemio karalystės valdovės Helės. Vadinama Trijų pabaisų motina. Minima „Vyresniojoje Edoje“. Identifikuojama su Gulveiga.
Alsvidas ir Arvakas

Skandinavų mitologijoje **Alsvidas ir Arvakas** – Saulės deivės Solės arkliai. Kiekvieną dieną Saulė keliauja dangumi savo vežimu, kurį traukia Alsvidas ir Arvakas. Visą dieną ją vejasi vilkas Skolas ketindamas suėsti. Arklių karčiai skleidžia šviesą, o Solė karštį. Jie minimi „Jaunesniojoje Edoje“ *Gylfaginning* dalyje ir „Vyresniojoje Edoje“ *Grimnismál* dalyje.
Petreliniai

**Petreliniai** (*Procellariidae*) – audrapaukščių (*Procellariiformes*) būrio paukščių šeima, kuriai priklauso vidutinio dydžio paukščiai. Šnervių raginiai vamzdeliai yra antsnapio viršuje greta vienas kito. Žeme juda labai nerangiai.

Paplitę nuo Arkties iki Antarktidos. Šeimoje yra iki 75 rūšių, priklausančių 12 genčių.

## Gentys
* Didieji audrapaukščiai (*Macronectes*)
** Didysis audrapaukštis (*Macronectes giganteus*)
* Fulmarai (*Fulmarus*)
** Šiaurinis fulmaras (*Fulmarus glacialis*)
** Pietinis fulmaras (*Fulmarus glacialoides*)
* Antarktiniai audrapaukščiai (*Thalassoica*)
* Jūriniai balandėliai (*Daption*)
* Snieginiai audrapaukščiai (*Pagodroma*)
* *[[Pterodroma]]*
** Trinidadinis audrašauklis (*Pterodroma arminjoniana*)
** Baltasparnis audrašauklis (*Pterodroma leucoptera*)
** Žaliojo Kyšulio audrašauklis (*Pterodroma feae*)
** Madeirinis audrašauklis (*Pterodroma madeira*)
** Bermudinis audrašauklis (*Pterodroma cahow*)
* *[[Bulweria]]*
** Bulverija (*Bulweria bulwerii*)
* *[[Halobaena]]*
* Prionai (*Pachyptila*)
* Storasnapiai audrapaukščiai (*Procellaria*)
* Margieji audrapaukščiai (*Calonectris*)
** Geltonsnapė audronaša (*Calonectris diomedea*)
** Žaliojo Kyšulio audronaša (*Calonectris (diomedea) edwardsii*)
** Dryžagalvė audronaša (*Calonectris leucomelas*)
* Audronašos (*Puffinus*)
** Didžioji audronaša (*Puffinus gravis*)
** Pilkoji audronaša (*Puffinus griseus*)
** Juodasnapė audronaša (*Puffinus puffinus*)
** Mažoji audronaša (*Puffinus assimilis*)


Image:Fulmarus glacialis 1 9.jpg|Šiaurinis fulmaras (*Fulmarus glacialis*)
Image:Kappensturmtaucher.jpg|Didžioji audronaša (*Puffinus gravis*)
Image:Puffinus griseus.png|Pilkoji audronaša (*Puffinus griseus*)
Albatrosiniai

**Albatrosiniai** (*Diomedeidae*) – vamzdžianosių (*Procellariiformes*) būrio paukščių šeima, kuriai priklauso gana stambūs paukščiai, stambiausi būryje. Šnervių vamzdeliai yra snapo šonuose. Peri negyvenamose salose, daugiausia Pietų pusrutulyje. Jaunikliai lizde išbūna iki 6 mėnesių.

Šeimoje 4 gentys, 14 rūšių.

## Gentys ir rūšys
* Didieji albatrosai (*Diomedea*) 
** Paprastasis albatrosas (*Diomedea exulans*) 
** *[[Diomedea (exulans) antipodensis]]* 
** *[[Diomedea (exulans) amsterdamensis]]* 
** *[[Diomedea (exulans) dabbenena]]* 
** Šiaurinis karališkasis albatrosas (*Diomedea (epomorphora) sanfordi*) 
** Karališkasis albatrosas (*Diomedea epomophora*) 
* *[[Phoebastria]]* 
** Galapaginis albatrosas (*Phoebastria irrorata*) 
** Trumpauodegis albatrosas (*Phoebastria albatrus*) 
** Juodakojis albatrosas (*Phoebastria nigripes*) 
** Tamsianugaris albatrosas (*Phoebastria immutabilis*) 
* *[[Thalassarche]]* 
** Juodakaktis albatrosas (*Thalassarche melanophris*) 
** *[[Thalassarche (melanophris) impavida]]* 
** Baltagalvis albatrosas (*Thalassarche cauta*) 
** *[[Thalassarche (cauta) eremita]]* 
** *[[Thalassarche (cauta) salvini]]* 
** Pilkagalvis albatrosas (*Thalassarche chrysostoma*) 
** Geltonsnapis albatrosas (*Thalassarche chlororhynchos*) 
** Indinis geltonsnapis albatrosas (*Thalassarche (chlororhynchos) carteri*) 
** Bulero albatrosas (*Thalassarche bulleri*) 
* Rūkiniai albatrosai (*Phoebetria*) 
** Tamsusis rūkinis albatrosas (*Phoebetria fusca*) 
** Šviesianugaris rūkinis albatrosas (*Phoebetria palpebrata*)
U3

**U3** – ''Microsoft Windows'' operacinių sistemų programų standartas, pagal kurį programos paleidžiamos tiesiai iš specialios USB atmintinės. Šios programos gali į kompiuterį rašyti rinkmenas bei informaciją, tačiau visa tai pašalinama atmintinę atjungus.

U3.com konsorciumas U3 aprašą atitinkančias atmintines vadina *USB Smart Drives* („išmoningosios USB atmintinės“). Nuo įprastų USB atmintinių jos skiriasi tuo, kad jose yra „U3 Launchpad“ programa. Ji atitinka ''Windows'' *Start* meniu bei kontroliuoja U3 programų diegimą.

## U3 platforma

### ''U3 Launchpad''
*U3 Launchpad* – tai programa, esanti U3 įrenginyje. Ji suderinta taip, kad automatiškai pasileistų prie kompiuterio prijungus USB atmintinę. https://u3.custhelp.com/cgi-bin/u3.cfg/php/enduser/std_adp.php?p_faqid=85

Programa veikia *Windows 2000* (jeigu ji atnaujinta SP4 pataisų rinkiniu) ir naujesnėse versijose. *U3 Launchpad* nepritaikyta *MacOS* ar *Linux* sistemoms. https://u3.custhelp.com/cgi-bin/u3.cfg/php/enduser/std_adp.php?p_faqid=68

### U3 programos
Visiškai su U3 standartu suderinama programa turi būti „mobili“ (nedidelė, pritaikyta nešiojamiesiems prietaisams). Be to, ZIP archyve turi būti XML rinkmena, nurodanti U3 įrenginiui kaip paleisti programą ir ką pateikti *U3 Launchpad*. https://u3.custhelp.com/cgi-bin/u3.cfg/php/enduser/std_adp.php?p_faqid=74

### Techninė įranga
U3 atmintinėse yra du dalmenys. Vienas skirtas *U3 Launchpad*, o antras – programoms bei duomenims saugoti. Pasirinktinai gali būti įdiegtos papildomos U3 standarto programos.

### Suderinamumas
*U3 Launchpad* ir kitos U3 programos veiks tik naujesnėse *Windows* versijose, tačiau duomenis galima skaityti ir rašyti bet kuriuo tam tinkamu kompiuteriu.

## Priemonės programuotojams
Informacija apie U3 standarto programų kūrimą ir U3 programavimo priemonių rinkinys pateikiami registruotiems kūrėjams oficialioje U3 interneto svetainėje. Fiziniai asmenys turi užsiregistruoti kaip bendrovės arba dalyvauti forumuose. https://u3.custhelp.com/cgi-bin/u3.cfg/php/enduser/std_adp.php?p_faqid=52

## Modifikacija
*U3 Launchpad* programą galima pakeisti bet kokia kita programa, naudojantis Universal Customizer 1.0.0.8  programa. Taip pat yra galimybė negrįžtamai pašalinti U3 funkciją, naudojantis tam skirta *U3 Launchpad* funkcija *Uninstall* arba U3 kūrėjų sukurta specialia programa (žr. U3 svetainę).

## Taip pat skaitykite
* USB
* USB atmintinės

## Nuorodos

### Oficialios svetainės
* Oficiali U3 svetainė
* U3 Support 
* U3 Developer Knowledge Base
* U3 Software Central 

### Apžvalgos
* „PC Magazine“  Žurnalas apžvelgia *U3 Launcher* ir kitas U3 programas (yra nuotraukų)
* Giriamas supaprastintas mobilių programų kūrimas. 
* U3 gidas naujokams

### Priemonės programuotojams
* U3 programavimo priemonių rinkinys  (reikia registruotis)
* U3 platformos apžvalga  (pdf)
Šiaurinis audrašauklis

**Šiaurinis audrašauklis** (*Oceanodroma leucorhoa*) – audrašauklinių (*Hydrobatidae*) šeimos jūrinis paukštis. Maždaug varnėno dydžio, tik sparnai ilgesni. Juodos spalvos, antuodegis baltas. Peri nedidelėse vandenynų ir jūrų salose. Daug laiko praleidžia atviroje jūroje.

Retkarčiais užklysta į Lietuvos pajūrį.
Kabulas

**Kabulas** () – miestas Afganistano vidurio rytuose, šalies sostinė ir didžiausias miestas. Išsidėstęs prie Kabulo upės, maždaug 1800 m aukštyje virš jūros lygio. Tai pagrindinis ekonomikos ir kultūros centras šalyje, ilgą laiką buvo svarbioje strateginėje vietoje dėl to, kad netoli yra Chaibero perėja, svarbi kalnų perėja tarp Afganistano ir Pakistano. Pramonė: tekstilė, maisto apdirbimas, chemija, mediena. Tautinę daugumą sudaro tadžikai, didžiausia tautinė mažuma – puštūnai. Yra universitetas (įkurtas 1932 m.) – svarbiausia aukštojo mokslo institucija šalyje.

## Etimologija

Istorijos tėkmėje Kabulas turėjo daug vardų. Sanskrite jis minimas kaip *Kubha*, graikų tekstuose – *Kophen, Kophes, Koa*, kinų – *Gāofù*. Kabulo vardas iš pradžių suteiktas Kabulo upei, vėliau ir miestui. Žodis *kabul* persiškai reiškia „sandėlis“.

## Istorija

Kabulo svarba išaugo 1504 m., kai jis tapo mogolų imperijos sostine valdant Baburui. 1526 m. imperijos sostinė buvo perkelta į Delį, tačiau Kabulas išliko svarbiu imperijos miestu iki pat jos žlugimo 1738 m. 1747 m. miestas tapo nepriklausomos afganų valstybės dalimi, o apie 1770 m. tapo jos sostine, pakeisdamas Kandaharą. XIX a. anglai, persai ir rusai intensyviai kovojo dėl Kabulo, norėdami kontroliuoti Chaibero kalnų perėją; 1839–1842 ir 1879–1880 m. jį buvo užėmusios britų karinės pajėgos. Kaip pramonės centras miestas pradėjo sparčiai vystytis po 1940 m.

Nuo 2021 m. rugpjūčio vidurio Talibanas valdo miestą po to, kai jis buvo užgrobtas per 2021 m. Talibano puolimą.

## Sportas
* Shaheen Asmayee FC (futbolo klubas); įkurtas 2012 m. Nuo 2012 m. žaidžiantis Premjer lygoje.
* „Gaznio“ stadionas yra šio klubo namų arena; talpa 30 tūkst. žiūrovų. Šiame stadione rungtyniauja ir nacionalinė rinktinė. šis stadionas buvo naudojamas ne tik futbolo ir kitoms sporto varžyboms, tačiau Talibano valdymo metu jame buvo vykdomos mirties bausmės.

## Miestai-partneriai
*  Ankara, Turkija (nuo 2003)
*  Stambulas, Turkija (nuo 1992)
*  Kazanė, Rusija (nuo 2005)
*  Omaha, Nebraska, JAV (nuo 2003)
*  Kanzasas, Misūris, JAV (nuo 2018)

## Galerija

A view from Kabul InterContinental.jpg|Reginys iš InterContinental
Kabul - Mausoleum of Tamim Ansar.jpg|Tamim Ansar mauzoliejus
Downtown area of Kabul.jpg|Kabulo miestas iš paukščio skrydžio


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Iranicaonline.org (apie Kabulą)
Kregždiniai audrašaukliai

**Audrašaukliniai** (*Hydrobatidae*) – vamzdžianosių (*Procellariiformes*) būrio paukščių šeima. Tai čiurlio dydžio paukščiai, kurie peri kolonijomis uolėtose salelėse tarp akmenų arba išraustuose urveliuose. Aktyvūs naktį. Skraidydami prie pat vandens paviršiaus tartum bėgioja bangomis.

Šeimoje yra apie 20 rūšių, iš jų šiaurinis audrašauklis (*Oceanodroma leucorhoa*) retkarčiais užklysta į Lietuvos pajūrį.

## Sistematika
* Pošeimis - **Pietiniai kregždiniai audrašaukliai** (*Oceanitinae*)
** Oceanites
*** Okeaninis būriuotojas (*Oceanites oceanicus*)
** Garodijos (*Garrodia*)
** Baltaskruosčiai audrašaukliai (*Pelagodroma*)
*** Vėjokregždė (*Pelagodroma marina*)
** Fregetos (*Fregetta*)
*** Tropinė fregeta (*Fregetta tropica*)
*** Šviesioji fregeta (*Fregetta grallaria*)
** Nesofregatta
* Pošeimis - **Šiauriniai kregždiniai audrašaukliai** (*Hydrobatinae*)
** Tiesiauodegiai audrašaukliai (*Hydrobates*)
*** Bukauodegis audrašauklis (*Hydrobates pelagicus*)
** Oceanodroma
*** Šiaurinis audrašauklis; Skeltauodegis petrelis (*Oceanodroma leucorhoa*)
*** Mažasis petrelis (*Oceanodroma monorhis*)
*** Madeirinis petrelis (*Oceanodroma castro*)
*** Macudairos audrašauklis (*Oceanodroma matsudairae*)
Daržinis špinatas

**Daržinis špinatas** (*Spinacia oleracea*) – dažnai auginama vienametė daržovė. Nesutariama, kokiai šeimai priskirti šį augalą – balandinių ar burnotinių.

Augalas 25-45 cm aukščio. Stiebas stačias, plikas, paprastas arba šakotas. Žydi birželio – rugsėjo mėn. Kartais gali sulaukėti.

## Špinatų kilmė
Špinatų tėvynė – Senovės Persija, iš ten jie buvo įvežti į Kiniją. Užkaukazėje ir Vidurinėje Azijoje auga kelios laukinių špinatų rūšys, panašios į kultūrinį špinatą, todėl yra nuomonių, kad jie gali būti kilę iš Kaukazo. Senovėje apie špinatus europiečiai nežinojo. Viduramžiais špinatų į Ispaniją atvežė arabai, kurie špinatus vadino „daržovių karaliais“. Europoje špinatai paplito Renesanso laikotarpiu. Juos labai mėgo vienuoliai ir pirmieji pradėjo auginti vienuolynų ūkiuose. To laikotarpio kulinarai špinatų sultimis dažydavo ledus, įvairius kremus bei padažus.

## Maistinė vertė
Špinatuose yra lengvai virškinamų baltymų, gausų vitaminų (C, B1, B2, P, K, E, D2), folio rūgšties ir karotino. Be to, juose yra daug jodo, mineralinių druskų (geležies, fosforo, magnio, kalio, natrio, kalcio).

Maistui vartojami jauni špinatų lapai, kol dar nėra išaugusių žiedstiebių. Susidarius žiedstiebiams, ne tik kietėja špinatų lapai ir blogėja jų skonis, bet ir lapuose padaugėja rūgštynių rūgšties, kuri žmogaus organizmui yra kenksminga. Todėl, jeigu maistui vartojami peraugę špinatų lapai, rūgštynių rūgščiai neutralizuoti rekomenduojama pridėti kreidos.

Iš špinatų lapų gaminamos vitaminingos salotos, verdamos sriubos, daromos tyrės, apkepai, garnyrai ir kiti patiekalai.

## Špinatų auginimas
Špinatai auginami taip pat kaip salotos. Jie mėgsta trąšią ir drėgną dirvą. Šalčiams atsparūs, todėl, norint gauti ankstyvą derlių, juos galima sėti iš rudens arba anksti pavasarį. Skirtingų veislių špinatai užaugina stačius, maždaug 30 cm aukščio ir 15 cm į plotį išsidriekusius stiebus su lygiais ar raukšlėtais (net garbanotais) kotėtais, mėsingais, apvaliais ar į viršūnę smailėjančiais įvairaus intensyvumo žaliais lapais.

## Produkcija

## Etimologija
Žodis *špinãtas* per aplinkines kalbas (, ) kilęs iš viduramžių Pietų Europos kalbų: vid. , sen. , , sen. provans. *espinarc*,  ←  ← vid. pers. **ispanāg*, **ispanāx* (dab. pers. *esfanâj, aspanāḫ, aspanāǧ, asfināǧ*). Dėl persiškos šio žodžio kilmės išreikšta nemažai abejonių, tačiau bandyta sieti su  (‘pūtelis’), iranėnų **spai-* (‘dyglys’) ←  (‘aštrus; dyglys’).

## Šaltiniai
Talentas (matas)

**Talentas** ( „svoris“) – senovinis svorio ir piniginis vienetas, vartotas Šumere, Babilone, Viduržemio jūros baseino šalyse.

Šešiasdešimtainėje babiloniečių ir šumerų svorių sistemoje talentą sudarė 60 minų, o vieną miną – 60 šekelių.

Graikų talentą sudarė 60 minų po 100 drachmų po 6 obolus.

Kartaginos talentą sudarė 60 minų po 60 šekelių.

Romos talentą sudarė šimtas svarų (*libra*).

Kadangi atsiskaitymams buvo naudojamas tiek auksas, tiek ir sidabras, buvo skiriami aukso ir sidabro talentai.

Aukso talentas savo svoriu prilygęs žmogaus svoriui, taigi apie 50 kg, bet įvairūs šaltiniai nurodo nuo 20 iki 40 kg, vidutiniškai 33 kg. Jeigu įvertinsime, kad šiuo metu (2006 m.) Trojos uncija aukso kainuoja apie 465 dolerių, tai vidutinis aukso talentas dabartinėmis kainomis būtų vertas apie 510 000 dolerių. Atitinkamai sidabrinis talentas šiomis dienomis kainuotų apie 6 500 dolerių. Taigi jeigu pasikliausime istorikų liudijimu, kad Ptolemėjas XII sumokėjo Gajui Juliui Cezariui „už Romos draugystę“ 6 500 aukso talentus, tai perskaičiuota šios „dovanos“ vertė šiais laikais būtų apie 3,3 mlrd. dolerių.

Talentas visais laikais buvo labai stambus mokėjimo vienetas. Peloponeso karo metu sidabro talento pakakdavo išmokėti mėnesinę triremos įgulos algą. Talentą sudarė 6 000 drachmų, o viena drachma buvo geras helenų pėstininko dienos atlygis.
Talentas (reikšmės)

Žodis **talentas** reiškia:
* talentas – gabumų visuma;
* talentas – svorio ir piniginis matas;
* Тalentas – upė Šveicarijoje.
Vostoko ežeras

**Vostoko ežeras** () – didžiausias Antarktidos poledinis ežeras. Ežeras yra 77° pietų ilgumos ir 105° rytų platumos, po Rusijos Vostoko stotimi, 4 km po lediniu paviršiumi. Ežero ilgis – 250 km, plotis plačiausioje vietoje – 50 km, pagal dydį panašus į Ontarijo ežerą. Ežerą sudaro dvi gilumos, kurias skiria povandeninė uola. Vostoko bendras plotas – 14 tūks. km., tūris – 5,4 tūks. kubinių km. 2005 m. gegužę buvo atrasta sala ežero centre. Vidutinė temperatūra -3&nbsp;°C, žemiau užšalimo temperatūros dėl ledo slėgio. Iš Žemės sklindanti geoterminė šiluma šildo ežero dugną, o 4 km ledo sluoksnis virš ežero saugo nuo Antarktidos paviršiuje esančio šalčio.

Ežerą 1996 m. atrado Rusijos ir Jungtinės Karalystės mokslininkai. Buvo naudojama įvairiais būdais surinkta informacija ežero egzistavimui patikrinti, vienas iš būdų buvo per ledą prasiskverbę radaro skenavimai iš lėktuvo. Buvo nustatyta, kad po 4 km ledo sluoksniu yra daugybė vandens. Vostoko ežeras yra vienas daugiausiai žadančių ir mažiausiai ištyrinėtų ežerų Žemėje. Ežeras yra labai senas, nepakito maždaug vieną mln. metų (palyginimui, panašaus dydžio Ontarijo ežeras nepakitęs yra tik 6 metus). Manoma, kad ežere išliko izoliuotų mikroorganizmų, kurie nepakito 500 tūkstančių metų.

2005 m. balandį Vokietijos, Rusijos ir Japonijos mokslininkai atrado, kad Vostoko ežere vyksta potvyniai ir atoslūgiai. Priklausomai nuo Saulės ir Mėnulio pozicijos, ežero paviršius kinta 1-2 cm. Mokslininkų manymu, būtent šie svyravimai nulemia vandens cirkuliaciją, kuri yra būtina mikroorganizmams išlikti.
Mikroorganizmų radimas Vostoko ežere sustiprintų spėjimus, kad gyvybė egzistuoja ir kai kuriuose Saulės sistemos didžiųjų planetų palydovuose (Europoje, Enclade), kuriuose, manoma, irgi galėtų egzistuoti popaviršiniai skysto vandens telkiniai. Dabartiniu metu mokslininkai negali ištirti Vostoko vandens ir nustatyti ar ten išliko gyvų organizmų, kadangi neturi priemonių kaip paimti mėginį jo neužteršiant bei izoliuojant nuo išorės mikroorganizmų. Dabartinė rusų naudojama gręžimo įranga užterštų mėginį naftos produktais ir, greičiausiai, pažeistų ežero ekosistemą, jei ji egzistuoja.

## Nuorodos
* Didysis poledinis Antarktidos ežeras 
* Informacinė Vostoko ežero svetainė