open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dubajaus metropolitenas

**Dubajaus metropolitenas** – metropolitenas Dubajuje (JAE), kurį sudaro 3 linijos bendru ilgiu 90 km. Pradėtas naudoti 2009 m. rugsėjo 9 d. 9 val. 9 min. 9 sek. vakare. Atidarytas kaip ilgiausias pasaulyje metropolitenas, kurio traukiniai yra valdomi be vairuotojų (mašinistų). Dubajaus metro driekiasi per pagrindinius Dubajaus objektus. Metropolitenas sumažina transporto spūstis ir patenkina augančio Dubajaus gyventojų skaičiaus transporto poreikį.

Metropolitenas turi dvi pagrindines linijas – Žalioji linija nuo Rašidijos į svarbiausią centrinę miesto dalį (20 stotelių) ir Raudonoji linija nuo oro uosto į Džebel Alį (31 stotelė). Yra ir dar viena šalutinė linija (5 stotelės).

## Šaltiniai
Al Maktumo tarptautinis oro uostas

**Al Maktumo tarptautinis oro uostas** – didžiausias pasaulyje oro uostas, esantis Dubajuje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose. Jungtinius Arabų Emyratus valdančios šeimos garbei pavadintas 140 kvadratinių kilometrų ploto oro uostas su šešiais pakilimo-nusileidimo takais taps didžiausiu pasaulyje po to, kai pradės veikti trys keleivių terminalai, kurie per metus galės aptarnauti 120 mln. keleivių. Be to, oro uoste veiks 16 krovininių terminalų, galėsiančių priimti 12-14 mln. tonų krovinių.

Al Maktumo oro uostas, esantis už 40 km nuo Dubajaus tarptautinio oro uosto Džebel-Ali rajone, taps didžiulio komplekso *Dubai World Central* dalimi. Šis kompleksas taps Dubajaus miestu-palydovas. Remiantis 33 mlrd. JAV dolerių vertės projekto autorių sumanymu, šiame komplekse galės gyventi maždaug 750 000 žmonių. Čia bus pastatyti viešbučiai, 24 aukštų gyvenamieji namai, vilos, taip pat prekybos centras.
Jungtinių Arabų Emyratų emyratai

Jungtiniai Arabų Emyratai skirstomi į 7 emyratus – Abu Dabio, Dubajaus, Šardžos, Adžmano, Um el Kaivaino, Ras al Chaimo, Fudžeiros. Sostinių pavadinimai tokie patys, kaip ir kiekvieno emyrato.

## Išnašos
Šardža

**Šardža** () – miestas, apie 8 km nutolęs nuo Dubajaus. Miesto pavadinimas kilęs iš arabiško žodžio „šark“ (rytai), kuris vietiniame dialekte tariamas „šardž“. Nuo neatmenamų laikų Šardža buvo vienas iš turtingiausių regiono miestų, o iki XIX amžiaus pradžios buvo svarbiausias uostas visoje Persų įlankoje. Apsuptas Arabijos dykumos.

## Sportas
* Sharjah FC – futbolo klubas;
* „Šardžos“ stadionas, talpinantis 11 073 žiūrovų.

## Miesto panorama

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Adžmanas

**Adžmanas** () – miestas Jungtiniuose Arabų Emyratuose, prie pat Šardžos; Adžmano emyrato sostinė. Istoriškai susiformavęs kaip žvejų ir perlų ieškotojų miestas, iki šių dienų išsaugojo autentiškus šių amatų bruožus. Ir dabar čia esančiose laivų statybos dirbtuvėse tradicinės arabų valtys Dou daromos pagal senovines valčių gamybos technologijas.

## Sportas
* Ajman Club sporto klubas;
* Futbolo stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia vietinės futbolo komandos.

## Šaltiniai
Fudžeira

**Fudžeira** () – miestas Jungtiniuose Arabų Emyratuose; emyrato sostinė.

Fudžeiros kurorte nuo smėlėtų paplūdimių šiek tiek toliau stūkso Hadžaro kalnai.

## Sportas
* Fujairah FC – futbolo klubas;
* Fudžeiros miesto stadionas, talpinatis 10 648 žiūrovus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Ras al Chaima

**Ras Al Chaima** () –miestas Jungtiniuose Arabų Emyratuose; emyrato sostinė.

Ras Al Chaimos miestą įlanka dalina į dvi dalis. Vakarinė sostinės dalis – Senoji Ras Al Chaima. Čia yra Nacionalinis muziejus, kai kurios valstybinės įstaigos. O rytinėje miesto dalyje – Al Načilyje yra emyro rūmai, valstybinės įstaigos, komercinės firmos. Šias dvi miesto dalis jungia didelis tiltas per įlanką. Pietrytinėje dalyje yra turistinė zona Čaatas ir Masafi rajonas, žymus natūraliu geriamu vandeniu. Senojoje Ras Al Chaimoje yra senovinis turgus. Viena iš įžymybių – karštasis Čaato šaltinis, kurio vanduo turi gydomųjų savybių.

## Sportas
* Emirates Club – futbolo klubas;
* Emirates Club stadionas – stadionas, talpinantis 4 830 žiūrovus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Um al Kaivainas

**Um al Kaivainas** () – miestas Jungtiniuose Arabų Emyratuose; emyrato sostinė. Pagrindinis šio krašto gyventojų užsiėmimas nuo seno buvo žvejyba ir datulių palmių plantacijų auginimas.

## Turizmas
Žvejų mieste įkurtas ir garsus vandens atrakcionų parkas „Dreamland“. Čia su šeimomis savaitgaliais arabai suvažiuoja iš visų JAE. Miestas garsėja palūdimiais, jojimo akademija. Čia rengiamos viešos lenktynės arabų žirgais.

## Šaltiniai
Rapolas Valiukonis

**Rapolas Valiukonis** (1904 m. rugsėjo 5 d. Kamorūnuose, Varėnos valsčius – 1991 m. vasario 12 d. Vilniuje) – Lietuvos pedagogas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Mokėsi Lietuvių švietimo draugijos „Rytas“ mokytojų seminarijoje. 1927–1939 m. dirbo mokytoju Trakų ir Lydos apskričių mokyklose. Bendradarbiavo laikraštyje „Valstiečių balsas“. 1944–1947 m. Švenčionių apskrities laikraščio „Už Tėvynę“ atsakingasis sekretorius, 1947–1949 m. redaktorius. 1949–1950 m. mokėsi žurnalistų kursuose prie TSKP CK Maskvoje. 1950–1951 m. – Šiaulių srities laikraščio „Raudonoji vėliava“ redaktorius, 1951–1953 m. – LKP Šiaulių srities komiteto Mokyklų skyriaus vedėjas. 1953–1965 m. laikraščio „Tarybinis mokytojas“ redaktorius. Daugiausia rašė kultūros, švietimo, mokyklų ir mokytojų darbo, visuomeninės veiklos klausimais. 

## Šaltiniai
Antanas Valiukėnas

**Antanas Valiukėnas** (1913 m. kovo 25 d. Taukeliai, Daugailių valsčius, Utenos apskritis – 1946 m. liepos 16 d. Nachodka, Rusija) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas, rezistentas.

## Biografija
Baigė Švėkšnos gimnaziją. 1931 m. lankė Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto filologijos skyrių. 1937-1939 m. studijavo Ciuricho universitete.

Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos aidas“, „Vairas“ ir kt. 1932-1933 m. dirbo laikraščio „Studentų balsas“ redakcijoje, 1933-1935 m. žurnalo „Akademikas“ steigėjas ir pirmasis redaktorius, 1934-1935 m. žurnalo „Jaunoji karta“ redaktorius, 1939-1940 m. dirbo žurnalo „Vairas“ redakcijoje.

1940 m. birželio pabaigoje pasitraukė iš Lietuvos, Lietuvių aktyvistų fronto vienas steigėjų, kartu su pulkininku Kaziu Škirpa Berlyne dalyvavo organizuojant 1941 m. birželio sukilimą Lietuvoje. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, grįžo į Lietuvą, antinacinio pogrindžio dalyvis, VLIK'o veikėjas. 1945 m. Tarybų Sąjungos saugumo areštuotas Berlyne, atvežtas į Vilnių, ištremtas į Rytų Sibirą.

1937 m. išvertė Prospero Merime „Kolombą“.

## Šaltiniai
Vytautas Valionis

**Vytautas Valionis** (1939 m. gegužės 26 d. Papilyje – 1988 m. vasario 2 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas.

## Biografija
Nuo 1957 m. dirbo Rokiškio rajono laikraščio „Po spalio vėliava“, Biržų rajono laikraščio „Raudonasis artojas“, Jonavos rajono laikraščio „Jonavos balsas“ redakcijose. 1985-1988 m. žurnalo „Kultūros barai“ kultūrinio švietimo skyriaus vedėjas, laikraščio „Komjaunimo tiesa“ atsakingasis sekretorius. Daugiausia rašė jaunimo gyvenimo, kultūros, socialiniais klausimais.

Nuo 1960 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. 

## Šaltiniai
Albinas Valentinas

**Albinas Valentinas** (1908 m. gruodžio 3 d., senu stiliumi lapkričio 20 d.) Skuode – 1967 m. kovo 6 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos spaudos darbuotojas, humoristas, redaktorius.

## Biografija
Studijavo istoriją ir literatūrą Vytauto Didžiojo universitete. Spaudoje pradėjo bendradarbiauti 1924 m., 1928 m. redagavo humoro žurnalą „Aitvaras“. Bendradarbiavo leidiniuose „Karys“, „Talka“, „Trimitas“, „Jaunoji Lietuva“, „Ūkininko patarėjas“, „Jaunasis ūkininkas“, „Diena“, „Sekmadienis“, „XX amžius“, „Laiko žodis“, „Vakarai“, „Dienos naujienos“ ir kt. 1939-1940 m. dirbo dienraščio „Lietuvos aidas“ redakcijoje. Kauno radiofonui parengė keletą vaidinimų. 

Vokietijoje 1945-1946 m. laikraščio „Apžvalga“ atsakingasis redaktorius, 1946-1947 m. laikraščio „Dievo paukštelis“ redaktorius. 1951-1954 m. redagavo humoro žurnalą „Pelėda“ (Čikagoje). 

Parengė savo humoristinių kūrinių rinkinį „Skrenda paukšteliai“ (rankraštis).

## Šaltiniai
Jonas Valaitis (1904)

**Jonas Valaitis** (1904 m. gegužės 11 d. Bostone – 1991 m. gruodžio 2 d. Brukline, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1913–1927 m. gyveno Lietuvoje, mokėsi S. Daukanto mokytojų seminarijoje. 1923–1926 m. redagavo žurnalą „Jaunimas“. 1928–1933 m. ir 1968–1985 m. Brukline redagavo laikraštį „Vienybė“. 1933–1945 m. vadovavo lietuvių radijo programai. 1948–1951 m. BALF'o atstovas Europoje. Paskutiniais gyvenimo metais redagavo laikraštį „Tėvynė“.

## Šaltiniai
Leonardas Valaitis

**Leonardas Valaitis** (g. 1936 m. rugpjūčio 2 d. - 2023 m. vasario 21 d.) – Lietuvos žurnalistas, satyrikas, poetas.

## Biografija
1954 m. baigė Marijampolės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1959 m. – Lietuvos veterinarijos akademiją, įgydamas zooinžinieriaus specialybę. Studijavo žurnalistiką Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete.

1959 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto Kauno vyr. transliacijų redakcijos žinių redaktorius. 1960–1972 m. Lietuvos radijo žinių reporteris Vilniuje, radijo ir televizijos Propagandos redakcijos vyresnysis redaktorius, „Panoramos“ redaktorius, 1972–1980 m. – Lietuvos televizijos Literatūros ir meno redakcijos vyriausias redaktorius. 1980–1994 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijos skyriaus vedėjas. 1995 m. dienraščio „Lietuva“ bendradarbis, nuo 1995 m. laikraščio „Privatus seklys“ korespondentas. 

## Bibliografija
* *Kelmai ir kelmučiai*, satyriniai eilėraščiai, 1973 m.
* *Gyvačių trauktinė*, satyriniai eilėraščiai, 1978 m.

## Šaltiniai
Antanas Valaitis (1890)

**Antanas Valaitis** (1890 m. liepos 13 d. Pavaitupiai, Griškabūdžio valsčius – 1946 m. Karaganda) – Lietuvos pedagogas, kultūros istorikas, rašytojas, vertėjas.

## Biografija
1911 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją, mokytojavo. Po Pirmojo pasaulinio karo gyveno Prancūzijoje, nuo 1923 m. studijavo literatūrą ir psichologiją Monpeljė universitete.

Nuo 1926 m. gyveno Vilniuje. 1937-1939 m. turėjo knygyną, kuris iš tikrųjų buvo „Spaudos fondo“ skyrius. Sovietinės valdžios represuotas, mirė lageryje Kazachijoje.

Bendradarbiavo leidiniuose „Viltis“, „Lietuvos žinios“, „Lietuvos ūkininkas“, „Lietuvos aidas“, „Nepriklausomoji Lietuva“, „Vairas“, „Vilniaus aidas“, „Vilniaus šviesa“, „Vilniaus žodis“, „Lietuvių tauta“.

Parašė scenos vaizdelių iš vaikų gyvenimo, išvertė į lietuvių kalbą užsienio rašytojų kūrinių.

## Bibliografija
* *Vaikų scena*, 1929 m.
* *Iš Lietuvių mokslo draugijos istorijos*, studija, 1932 m.
* *Tarp praeities ir ateities*, 1934 m.

## Šaltiniai
Antanas Valaitis

**Antanas Valaitis**:

* Antanas Valaitis (1890) – pedagogas, kultūros istorikas, rašytojas, vertėjas;
* Antanas Valaitis (1906) – pedagogas, politinis veikėjas, rezistentas.
Dvarčionių geomorfologinis draustinis

**Dvarčionių geomorfologinis draustinis** yra Nemenčinės miškų urėdijos teritorijoje, 8 km į šiaurės rytus nuo Vilniaus centro.

Draustinis, kurio 110 ha plote saugomas raiškus Dvarčionių dubaklonis, įsteigtas 1992 m. rugsėjo 24 d. Tvarkomas pagal Lietuvos Respublikos saugomų teritorijų įstatymą, Specialiąsias žemės ir miško naudojimo sąlygas, saugomų teritorijų nuostatus.

Dvarčionių geomorfologinis draustinis ir jame esantys valstybiniai miškai priskiriami aukšto rekreacinio potencialo su pritaikymo poilsiui apribojimais teritorijoms.

Draustinio slėniu teka Dvarčia.

## Dvarčionių pieva

Tai pieva draustinio šiaurėje, į šiaurės rytus nuo Dvarčionių, į vakarus nuo Baniškių, prie Plytinės gatvės. Per pievą prateka Dvarčionės upė, kuri toliau įteka į šalimais telkšantį tvenkinį.

Dvarčionių pievoje aptinkama ekologiškai svarbių gamtinių buveinių – šienaujamų mezofitų pievų, aliuvinių pievų ir briedgaurynų fragmentai. Pievai reikalinga nuolatinė priežiūra – šienavimas, nes nustojus šienauti ji užželia menkaverčiais krūmynais. Joje auga gegūnės, paprastieji kardeliai. Čia peri pievų paukščiai: griežlės, pieviniai kalviukai, geltongalvės kielės, pempės ir kt. Tokių pievų kaip ši, urbanizuotose teritorijose yra mažai išlikę.

Nuo 2008 m. VšĮ „Baltijos aplinkos forumas“ kasmet organizuoja talkas, kurių metu sukuriamos sąlygos šioms retoms rūšims gyventi. Sutvarkyti apleistą turtingą rūšių erdvę įkvėpė žinomas Lietuvos botanikas Valerijus Rašomavičius.


Dvarčionių pieva.JPG|Dvarčionių pieva rudenį
Dvarčios upelis 2.JPG|Pievos pakraščiu tekąs Dvarčios upelis
Gegūnė Dvarčionių pievoje.JPG|Pievoje auganti gegūnė


## Šaltiniai
Česlovas Valadka

**Česlovas Valadka** (g. 1933 m. vasario 8 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, satyrikas.

## Biografija
1953 m. baigė Kauno žemės ūkio technikumą. Studijavo Kinematografijos institute Maskvoje.

Dirbo Žemės ūkio ministerijoje, Lietuvos kino studijoje, 1958–1963 m. – Lietuvos radijo ir televizijos komiteto vaikų ir jaunimo bei literatūros laidų redaktorius. Nuo 1964 m. – žurnalo „Šluota“ skyriaus redaktorius. „Šluotoje“ ir kt. periodiniuose leidiniuose spausdino satyros ir humoro kūrinius. Bendrus su Ryčiu Tilvyčiu darbus pasirašinėjo *„Tilval“*. 1990–1991 m. redagavo atgaivintą kreivos minties laikraštį „Kuntaplis“. 

## Šaltiniai
Ričardas Jarmalavičius

**Ričardas Jarmalavičius** – strateginės komunikacijos ir ryšių su visuomene specialistas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Augo Saugų vaikų namuose, Šilutės rajonas. 1973–1981 m. mokėsi Saugų vidurinėje mokykloje, Šilutės rajonas, 1985 m. Šiaulių politechnikume baigė radiotechnikos specialybę. 1985–1987 m. tarnavo SSRS kariuomenėje. 1988–1993 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete studijavo žurnalistiką.

1987–1988 m. Šiaulių televizorių gamyklos radijo aparatūros reguliuotojas. 1989–2000 m. nacionalinio dienraščio „Respublika“ reporteris, redaktorius, nacionalinių dienraščių „Vakarinės naujienos“, „Vakaro žinios“ vyriausiasis redaktorius. 

2001–2015 m. ryšių su visuomene kompanijos „Publicum“ direktorius, komunikacijos įmonių grupės "Publicum Group" valdybos pirmininkas.

1994–1997 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos vykdomojo komiteto narys. 

Apdovanotas atminimo ženklu už nuopelnus išvedant SSRS kariuomenę iš Lietuvos. 

VšĮ „Šiaurės Jeruzalė“ steigėjas, valdybos narys.

## Šaltiniai
Kelimutu

**Kelimutu** () − ugnikalnis Indonezijoje, Floreso saloje, Rytų Nusa Tengaros provincijoje.

Kelimutu, vienas iš daugybės Floreso salos užgesusių ugnikalnių yra įžymus savo trimis ežerais, esančiais daugiau kaip 1600 m aukštyje. Saloje yra apie 14 veikiančių ugnikalnių ir čia dažni žemės drebėjimai. Nenusakomų spalvų ežerai telkšo vienas šalia kito. Dar ne taip seniai jų vanduo buvęs trijų spalvų − juodos, kaštoninės ir mėlynos. 1960 m. jie buvo balintos kavos, raudonai rudos ir mėlynos spalvos. Prieš trisdešimt metų jų spalva buvo panaši į dabartinę − juodą, žalią ir blyškiai žalsvą (turkio spalvos).

Iki šiol dar niekas neatskleidė, kodėl tokios ežerų spalvos ir kodėl jos keičiasi. Ežerai glūdi karštose įdubose ir ten dėl nežinomų priežasčių pasikeičia jų spalva. Manoma, kad šiuos pokyčius daro vykstantys cheminiai procesai, kuriuos lemia ugnikalnio išskiriamos dujos. Taip pat teigiama, jog ežerų spalva priklauso nuo deguonies kiekio: jei jo trūksta, ežero vanduo įgauna žalsvą atspalvį, o jei yra deguonies perteklius, vanduo nusidažo raudona ar net juoda spalva.

## Galerija

Image:Kelimutulakes2.jpg|
Image:Kelimutulakes1.jpg|
File:Kelimutu 2008-08-08.jpg|
File:Kelimutu 2007-07-21.jpg|


## Nuorodos

* Kelimutu  (anglų k.)
Paksas prieš Lietuvą

**Paksas prieš Lietuvą**&nbsp;– tarptautinė Europos žmogaus teisių Teismo byla pagal  Rolando Pakso, apkaltos tvarka pašalinto iš Lietuvos prezidento posto, skundą.

## Istorija
2011&nbsp;m. Europos Žmogaus Teisių Teismas (Didžioji kolegija) savo sprendime konstatavo, kad „Nuolatinis ir neatšaukiamas buvusio prezidento diskvalifikavimas nuo parlamentinio posto, įvykęs po jo nušalinimo apkaltos tvarka, buvo neproporcingas“.

EŽTT nustatė, kad dėl priesaikos sulaužymo ir šiurkštaus Konstitucijos pažeidimo iš prezidento posto pašalintam Paksui draudimas dalyvauti Seimo rinkimuose iki gyvos galvos yra per griežta bausmė. Teismas pripažino, kad neleisdama Paksui dalyvauti rinkimuose į Seimą, Lietuva pažeidė Europos žmogaus teisių konvenciją, garantuojančią teisę į laisvus rinkimus.

Kadangi EŽTT patenkino ne visus R. Pakso prašymus, jo advokatas dr. Stanislovas Tomas Jungtinių Tautų Organizacijos Žmogaus teisių komitete prieš Lietuvą iškėlė naują bylą.

## Šaltiniai
Antanas Vaivutskas

**Antanas Vaivutskas** (1916 m. kovo 23 d. Skapiškyje, Zarasų apskritis – 1980 m. rugpjūčio 12 d. Palangoje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, Brazilijos ir Urugvajaus lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
1926 m. su tėvais apsigyveno Brazilijoje. 1932–1937 m. Brazilijos komunistų partijos narys. Nuo 1936 m. dirbo komunistų pogrindinėse spaustuvėse, laikraščio „Mūsų žodis“ redakcinės komisijos narys. 1937 m. kalintas. 1937–1942 m. Montevidėjyje dirbo laikraščio „Darbas“ spaustuvėje, 1942–1952 m. šio laikraščio redaktorius. 1941–1952 m. Urugvajaus komunistų partijos narys. 1952 m. grįžo į Lietuvą. 1953–1956 m. dirbo žurnalo „Švyturys“ redakcijoje, nuo 1956 m. užsienio lietuvių laikraščių korespondentas. Paskelbė straipsnių, atsiminimų apie lietuvių emigrantų gyvenimą, veiklą, spaudą Pietų Amerikoje, išvertė grožinės literatūros kūrinių.

## Įvertinimas
* 1976 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas

## Šaltiniai
Vytautas Petras Vaitkus

**Vytautas Petras Vaitkus** (g. 1940 m. sausio 26 d. Kaune) – Lietuvos ekonomistas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1957 m. baigęs Gargždų vidurinę mokyklą, studijavo Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos ir Finansų-kredito fakultetuose, įgijo 1962 m. istoriko ir 1977 m. ekonomisto specialybes.

Nuo 1967 m. Vilniaus m. vykdomojo komiteto Plano komisijos pirmininko pavaduotojas, Lietuvos TSR Ministrų Taryboje pirmininko pavaduotojo referentas. 1987–1991 m. žurnalo „Kooperatininkas“ vyriausiasis redaktorius. 1991–1999 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Daugiausia rašo ekonominėmis, politinėmis, sporto temomis. 

## Šaltiniai
Hamerslio kalnagūbris

**Hamerslio kalnagūbris** () yra Australijoje, Vakarų Australijos valstijoje.

Hamerslio kalnagūbris iš rytų į pietryčius tęsiasi apie 260 km. Aukščiausia Hamerslio viršukalnė − Mehario kalnas (1249 m), kuris yra ir aukščiausias Vakarų Australijos taškas.

Hamerslio kalnagūbrio uolos pradėjo formuotis jūros dugne prieš 2,5 milijono metų. Nuosėdinių uolienų sluoksnius − kai kuriuose jų buvo gausu geležies − slėgė viršutiniai Žemės plutos sluoksniai, po to visas šis masyvas iškilo virš jūros lygio. Nuo to laiko kalnams teko atlaikyti orų poveikį; kalnų upeliai tekėjo sluoksniuotų uolų šlaitais ir formavo gilius tarpeklius. Trys efektingiausi − siaurus plyšius primenantys *Henkoko*, *Džofrio* ir *Vyno* tarpekliai. Visi šie tarpekliai įsilieja į tokį pat siaurą *Raudonąjį* tarpeklį. Kai kuriose vietose tarpekliai yra tokie siauri, kad, žvelgiant iš apačios, matyti tik tamsių uolų tunelis. Siauriausioje vietoje *Vyno* tarpeklis yra vos 1 m pločio. *Okserio* kyšulys skiria *Vyno* ir *Henkoko* tarpeklius, o jų sienos − statūs skardžiai. 6 km ilgio *Džofrio* tarpeklis priešais vertikalią sieną daro lanką, taip suformuodamas gamtinį amfiteatrą − vietą kriokliui, atsirandančiam po stiprių liūčių.

Čia yra įsteigtas vienas didžiausių parkų Australijoje − Karidžinio nacionalinis parkas (*Karijini National Park*).

## Nuorodos
*Hamerslio kalnagūbris (anglų k.)
Slauga

**Slauga** – įvairaus amžiaus sveikų ir sergančių žmonių fizinė bei psichinė priežiūra.

## Specialioji slauga
**Specialioji slauga** – specializuotos slaugos sritis, reikalaujanti tam tikros (specialios) kvalifikacijos (slaugos specializacijos).

Lietuvoje sritis, kuriose verstis slaugos praktika siekiantis bendrosios praktikos slaugytojas arba akušeris privalo įgyti slaugos specializaciją ir tai patvirtinantį pažymėjimą, nustato LR SAM patvirtintas Specializuotos slaugos sričių sąrašas (toliau – Sąrašas).
Bendrosios praktikos slaugytojas arba akušeris įgyja slaugos specializaciją aukštojoje mokykloje, baigęs pasirinktą specializuotos slaugos srities neformaliojo švietimo programą.

Specializuotos slaugos sritys, kuriose specialiąja slaugos praktika gali verstis bendrosios praktikos slaugytojas, turintis atitinkamą slaugos specializaciją: anestezija ir intensyvioji slauga; bendruomenės slauga; operacinės slauga; psichikos sveikatos slauga; skubioji medicinos pagalba.

Specializuotos slaugos sritys, kuriose specialiąja slaugos praktika gali verstis akušeris, turintis atitinkamą slaugos specializaciją: anestezija; operacinės slauga; skubioji medicinos pagalba.

Bendrosios praktikos slaugytojas, norėdamas verstis specialiąja slaugos praktika, turi turėti galiojančią bendrosios slaugos praktikos licenciją ir atitinkamos slaugos specializacijos įgijimą patvirtinantį dokumentą. Akušeris, norėdamas verstis specialiąja slaugos praktika, turi turėti galiojančią akušerijos praktikos licenciją ir atitinkamos slaugos specializacijos įgijimą patvirtinantį dokumentą.

## Šaltiniai
Mykolas Vaitkus

**Mykolas Vaitkus** (1883 m. spalio 27 d. Gargždai – 1973 m. gegužės 20 d. Providensas, JAV) – Lietuvos rašytojas, kunigas, žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Buvo aštuntas vaikas šeimoje, visų mylimas ir lepinamas. Tėvas Mykolą anksti išmokė skaityti lietuviškai ir lenkiškai. Mokėsi Palangos progimnazijoje, 1903 m. baigė Liepojos gimnaziją,  1906 m. Kauno kunigų seminariją, 1908 m. Peterburgo dvasinę akademiją, 1908–1909 m. studijavo Insbruko universitete.

1909–1913 m. kunigavo Telšiuose. 1913–1914 m. Kaune kartu su Juozapu Skvirecku redagavo žurnalą „Bažnytinė apžvalga“. 1918–1940 m. dirbo Šv. Kazimiero draugijoje, nuo 1938 m. jos pirmininkas.

1919–1925 m. redagavo laikraštį „Ganytojas“, žurnalus „Vienybė“, „Žvaigždė“. „Dainavos“ bendrovės, kuri leido žurnalą „Baras“, narys. 1936–1944 m. dėstė Kauno kunigų seminarijoje.

1944 m. išvyko į Vakarus, gyveno Austrijoje, Vokietijoje, 1951 m. išvyko į JAV. Paskirtas į Pavtuketo Švč. Marijos parapiją trečiuoju asistentu, per keturis mėnesius išmoko anglų kalbą. Vėliau dirbo Peace Dale.

Nuo 1905 m. bendradarbiavo leidiniuose „Naujoji Romuva“, „Pradalgė“, „Veja“, „Židinys“. Rašė religijos, politikos, literatūros, moralės ir visuomenės gyvenimo klausimais.  Jo poeziją Konstantinas Balmontas vertė į rusų kalbą.

## Bibliografija
* *Margumynai*, lyrika, 1911 m.
* *Laimė*, poema, 1911 m.
* *Genijus ir meilė*, poema, 1912 m.
* *Šviesūs krislai*, lyrika, 1913 m.
* *Upytė*, poema, 1914 m.
* *Brėkšta*, poema, 1919 m.
* *Liepsnelės*, lyrika, 1921 m.
* *Žvaigždės duktė*, drama, 1924 m., Valstybės teatro premija.
* *Tvanas*, apysaka, 1927 m.
* *Rakšties rakštis*, parodijų ir satyrinių eilėraščių rinkinys, 1930 m.
* *Nušvitusi dulkė*, lyrika, 1933 m.
* *Žaibas ir mergaitė*, drama, 1936 m.
* *Vilnius mūsų*, drama, 1939 m.
* *Auštant*, apysaka, 1939 m.
* *Rytmečio žygiai*, apysaka, 1944 m.
* *Vienatvėje*, lyrika, 1952 m.
* *Aukso ruduo*, lyrika, 1955 m.
* *Nuošaliu taku*, lyrika, 1956 m.
* *Mistiniame sode*, atsiminimų knyga, 1957 m.
* *Keturi ganytojai*, atsiminimų knyga, 1962 m.
* *Su Minija į Baltiją*, atsiminimų knyga, 1962 m.
* *Baltijos gražuolė*, atsiminimų knyga, 1963 m.
* *Alfa ir Omega*, poezija, 1963 m.
* *Šerkšno sidabras*, poezija, 1965 m.
* *Šiaurės žvaigždė*, atsiminimų knyga, 1965 m.
* *Per giedrą ir audrą*, atsiminimų knyga, 1965 m.
* *Dienoraštis*, lyrika, 1966 m.
* *Nepriklausomybės saulėj*, atsiminimų knyga, 1968–1969 m., 3 t. Lietuvių rašytojų draugijos premija.
* *Milžinų rungtynėse*, atsiminimų knyga, 1972 m.

## Šaltiniai
Kidričevas

**Kidričevas** – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, Žemutinės Štirijos regione, prie Ptujaus. Savivaldybės centras. Išvystyta aliuminio pramonė.

## Istorija

Iki II pasaulinio karo vadinosi *Strnišče*, bet buvo pervadintas B. Kidričiaus (1912–1953), slovėnų partizanų veikėjo, garbei.

## Sportas
* NK Aluminij (futbolas)
Črnomelis

**Črnomelis** – miestas pietryčių Slovėnijoje, Bela Krajinos regione, Lahinios kairiajame krante; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Dvi bažnyčios.

## Istorija

Minimas nuo 1228 m., nuo 1407 m. miesto teisės.

## Sportas
* NK Bela Krajina (futbolas)
Beltincai

**Beltincai** – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, 50 km į rytus nuo Mariboro, pasienyje su Vengrija ir Kroatija; savivaldybės centras. Yra bažnyčia.

## Sportas
* ND Beltinci (futbolas)
Henrikas Vaitiekūnas

**Henrikas Giedrius Vaitiekūnas** (g. 1949 m. rugpjūčio 25 d. Panevėžyje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1949 m. su tėvais persikėlė gyventi į Klaipėdą. 1967 m. baigė Klaipėdos 5-ąją vidurinę mokyklą ir Klaipėdos muzikos mokyklą. 1967 m. laikraštyje „Tarybinė Klaipėda“ išspausdinta pirmoji publikacija. 1967–1968 m. dirbo ekspeditoriumi Klaipėdos kojinių fabriko tiekimo skyriuje. Nuo 1968 m. neakivaizdžiai studijavo Vilniaus universitete: baigė du kursus bibliotekininkystės ir bibliografijos, tris – teisės, tris – lietuvių kalbos ir literatūros.

1967–1973 m. dirbo laikraščio „Komjaunimo tiesa“, nuo 1974 m. laikraščių „Valstiečių laikraštis“, „Sportas“, „Gimtasis kraštas“, Šalčininkų ir Vilniaus rajonų laikraščių redakcijose. Nuo 1977 m. Lietuvos televizijos programos „Panorama“ Žemės ūkio ir pramonės skyriaus korespondentas, Reporterių skyriaus vedėjas, laidos „Labas rytas“ vedėjas. 1985 m. žurnalisto kvalifikaciją kėlė Bornholme (Danija).

1991–1993 m. Kauno programų direkcijos direktoriaus pavaduotojas, 1993–1995 m. direktorius, laidų „Laisvės alėja“, „Mažesni už mus“ vedėjas. 1995–1996 m. Lietuvos radijo ir televizijos programų direkcijos vyriausiasis redaktorius. 1996–1997 m. savaitraščio „Kalba Vilnius“ vyriausiasis redaktorius, Lietuvos televizijos Visuomeninių programų direkcijos žurnalistas.

1996–1997 m. Lietuvos televizijos laidos „Kryžminė ugnis“ vedėjas. 1997–2005 m. Lietuvos ryto TV žurnalistas. 2000 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 2005–2011 m. autorinių BTV laidų vedėjas. 2006–2007 m. dėstė Vilniaus kolegijoje. Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos bei Vilniaus Gedimino technikos universiteto lektorius. Nuo 2012 m. rugsėjo mėn. LRT vedė informacinę aktualijų laidą „Laba diena, Lietuva“.

1999 m. ir 2000 m. pelnė apdovanojimus televizijų publicistikos telemaratonuose „Ad Rem“. Nuo 2008 m. Lietuvos gyvūnų globos draugijos tarybos narys. 2008 m. Naujosios sąjungos sąraše kandidatavo į 2008–2012 m. LR Seimą.

## Bibliografija
* Felčerio užrašai: sveikatos patarimai, proto mankšta ir gyvenimiški pamąstymai. – Vilnius: BALTO leidybos namai, 2023. – 311 p.: iliustr. – ISBN 978-609-487-398-0

## Įvertinimas
* 2015 m. Petro Babicko premija 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* H. Vaitiekūnas: vyras, kuriam geriau jau buvo, 2008-01-06
Domžalės

**Domžalės** – miestas vidurio Slovėnijoje, Krajinos regione, prie Kamniška Bistricos upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta lengvoji, popieriaus, žemės ūkio pramonė. Viduramžių Krumperko pilis.

## Sportas
* NK Domžale (futbolas)
Dravogradas

**Dravogradas** – miestas šiaurės Slovėnijoje, pasienyje su Austrija, Slovėnijos Karintijos regione prie Dravos upės; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Stovi Šv. Jono Krikštytojo ir Šv. Vito bažnyčios.

## Sportas
* NK Koroška Dravograd (futbolas)
Ibeji

**Ibeji** (jor. *Ìbejì*) – terminas, reiškiantis *dvynius*. Jorubai yra viena pagrindinių Afrikos etninių grupių, o jų tradicijose dvyniai (Ibeji) turi labai didelę reikšmę. Dažnai jorubai savo namuose laiko nutekinto medžio dvynių figūrėles, kurios taip pat vadinamos Ibeji. Jomis namiškiai labai rūpinasi, nes pagal jorubų tikėjimą tokiu būdu jie rūpinasi mirusių dvynių sielomis.
Nova Gorica

**Nova Gorica** – miestas vakarų Slovėnijoje, pasienyje su Italija priešais Goricijos miestą; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis yra aikštėje, per kurią eina siena su Italija. Yra universitetas, 4 teatrai.

## Istorija

Miestas įkurtas 1948 m., kai Goricija buvo padalinta tarp Italijos ir Jugoslavijos –  reiškia „naujoji Goricija“.

2025 m. Nova Gorica išrinkta Europos kultūros sostine (kartu su Goricija Italijoje ir Kemnicu Vokietijoje).

## Sportas
* ND Gorica (futbolas)
Togo tarptautiniai santykiai

**[[Togas|Togo]] tarptautiniai santykiai** yra istoriškai susiję su Vakarų Europa, ypač Prancūzija ir Vokietija. Būtent nuo Prancūzijos Togas atgavo nepriklausomybę 1960 m. Togo vyriausybė pripažįsta tokias šalis kaip Kinija, Šiaurės Korėja ir Kuba. Nuo 1987 m. Togas yra atnaujinęs ryšius su Izraeliu. 

Togas yra aktyvus užsienio ryšiais ir aktyviai dalyvauja tarptautinių oprganizacijų veiklose. Ypač Togas pastebimas Vakarų Afrikos regione, priklauso Afrikos Sąjungai. Togo santykiai su kaimyninėmis šalimis (Gana, Beninu ir Burkina Fasu) yra apibūdinami kaip geri.

Togo ir JAV sanktykiai nuo pat Togo nepriklausomybės paskelbimo yra geri, nors JAV niekada nebuvo viena iš pagrindinių Togo prekybos partnerių. Didžiausią dalį importo iš JAV Toge sudaro rūbai ir tekstilės gaminiai. Togo sostinėje Lomėje yra įkurta JAV ambasada.

## Šaltiniai
Izola

**Izola** – miestas pietvakarių Slovėnijoje, Istrijos pusiasalyje prie Adrijos jūros; savivaldybės centras. Išvystytas vandens turizmas.

## Sportas
* MNK Izola (futbolas)
Dekanai

**Dekanai** – gyvenvietė pietvakarių Slovėnijoje. Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (nuo 1229 m.).

## Istorija

Minimi nuo 1467 m.

## Sportas
* NK Jadran Dekani (futbolas)
Gumbuotasis sparnenis

**Gumbuotasis sparnenis** (*Dipterocarpus tuberculatus*) – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos lapuotis, paplitęs Indokinijos pusiasalyje (Laose, Kambodžoje, Tailande, Vietname ir Mianmare).

## Vardai
Pramoninis gumbuotojo sparnenio pavadinimas **Chhoeu khloung ou**.

## Panaudojimas
Mediena naudojama žemės ūkio padargų gamyboje, laivų statyboje, baldų gamyboje, grindų dangai, klijuotai fanerai, popieriaus pramonėje, pabėgiams, sporto inventoriui.

## Išnašos

## Nuorodos
* Dipterocarpus tuberculatus Roxb.
Prevalės

**Prevalės** – miestas šiaurės Slovėnijoje, prie Mežos upės, Karintijos regione prie sienos su Austrija. Geležinkelio stotis. Stovi Švč. Mergelės Marijos Ėmimo Dangun bažnyčia. Išvystyta geležies, metalo, statybų, popieriaus pramonė.

## Sportas
* NK Korotan Prevalje (futbolas)
Ivančna Gorica

**Ivančna Gorica** – miestas vidurio Slovėnijoje; savivaldybės centras. Veikia motociklų gamykla.

## Sportas
* NK Ivančna Gorica (futbolo klubas)
* Sportni Park stadionas, kurio talpa 1,5 tūkst. žiūrovų.
Aleksandra Vaisiūnienė

**Aleksandra Vaisiūnienė-Kairytė** (1913 m. birželio 8 d., senu stiliumi gegužės 26 d. Rozalimas, Panevėžio apskritis – 1982 m. kovo 13 d. Karakasas, Venesuela) – Lietuvos žurnalistė, Venesuelos lietuvių visuomenės veikėja.

## Biografija
Mokėsi Biržų gimnazijoje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Nuo 1944 m. gyveno Venesueloje, spaudos platintoja, žurnalo „Tėvų kelias“ ir Šiaurės Amerikos lietuvių periodinių leidinių bendradarbė. 

## Šaltiniai
Medvodės

**Medvodės** – miestas vakarų Slovėnijoje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Liublianos, Savos ir Soros santakoje; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Vandens jėgainė.

## Sportas
* NK Jezero-Medvode (futbolas)
Murska Sobota

**Murska Sobota** – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, Prekmurjės regione prie Muros upės; savivaldybės centras. Išvystyta lengvoji pramonė, kurortinis turizmas. Išlikusi pilis, tapsi turistų traukos objektu.

## Bruožai

Keičiantis valstybių sienoms priklausė Austrijai arba Vengrijai. Vengrai mieste iki šiol sudaro 3000 žmonių mažumą. 

1919 m. čia buvo įkurta Prekmurje respublika ir miestas tapo jos sostine. Murska Sobota buvo Jugoslavijos šiauriausiasis miestas. 

1991 m. vykstant dešimties dienų karui tarp Slovėnijos ir Jugoslavijos armijų, Murska Sobota buvo bombarduota iš oro, nebuvo nei nuostolių, nei matomos žalos.

## Sportas
* NŠ Mura – futbolo klubas; Slovėnijos čempionai;
* ŽNK Mura – moterų futbolo ekipa; Slovėnijos čempionės;
* ND Mura 05 – buvęs futbolo klubas (2005–2013)

## Miestų partnerystė
*  Ingolštatas, Vokietija (Bavarija)
*  Betlehemas, JAV (Pensilvanija)
*  Paračinas, Serbija (Pomoravlje)
*  Kermendas, Vengrija (Vašas)
*  Podstrana, Kroatija (Splito–Dalmatijos apskritis)
*  Turnovas, Čekija (Libereco kraštas)

## Išnašos

## Nuorodos
*
Lendava

** Lendava** – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, Prekmurjės regione pasienyje su Vengrija; savivaldybės centras. Daug gyventojų yra vengrai. Stovi Šv. Kotrynos katalikų bažnyčia, evangelikų bažnyčia. Lendavos pilyje įsikūręs muziejus ir dailės galerija.

## Sportas
* NK Nafta Lendava (futbolas)
Jesenicės

**Jesenicės** – miestas šiaurės Slovėnijoje, Krajinos regione, pasienyje su Austrija; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta plieno pramonė („Acroni“ gamykla), metalurgija. Veikia Aukštutinės Savos muziejus.

## Sportas
* NK Jesenice (futbolas)

## Šaltiniai
Kočevė

**Kočevė** – miestas pietų Slovėnijoje, netoli sienos su Kroatija; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis.

## Istorija

Žinoma nuo XIV a. pabaigos kaip germanų gyvenvietė.

## Sportas
* NK Kočevje (futbolas)
Rušės

**Rušės** – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, dešiniajame Dravos krante, į vakarus nuo Mariboro; savivaldybės centras. Miestas įsikūręs pietinėje Pohorjės kalnų pašlaitėje, istoriniame Žemutinės Štirijos regione. Geležinkelio stotis. Stovi Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (minima nuo 1387 m.).

## Sportas
* NK Pohorje – futbolo klubas;
* Rušių miesto stadionas.
Saliamonas Vaintraubas

**Saliamonas Vaintraubas** (1922 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas – 2002 m. balandžio 18 d. Vilnius) – Lietuvos sporto žurnalistas, publicistas.

## Biografija
1940 m. baigė Kauno Aušros berniukų gimnaziją, 1954 m. – Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultetą, įgydamas žurnalisto specialybę.

1940–1941 m. dirbo laikraščių „Liaudies balsas“ bei „Tiesa“ redakcijose. 1942–1943 m. Raudonosios armijos karys, dirbo laikraščių „Už Tarybų Lietuvą“, „Tarybų vėliava“, „Raudonasis karys“ redakcijose. 1946–1954 m. laikraščio „Tiesa“ skyriaus vedėjas, 1954–1962 m. – Lietuvos radijo ir televizijos komiteto korespondentas, laikraščio „Sportas“ redakcijos darbuotojas. 1962–1972 m. dirbo laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijoje, nuo 1972 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA darbuotojas.

Daugiausia rašė sporto temomis – kaip reporteris ir apybraižininkas.  Lietuvos futbolo veteranų klubo garbės narys.

## Bibliografija
* *Sportininko žinynas*, 1959 m., su V. Kazakevičiumi ir P. Rimša,
* *[[Birutė Kalėdienė]]*, apybraiža, 1960 m.
* *Šocikas ringe*, 1961 m., su V. Ogurenkovu,
* *Sportininko žinynas*, 1984 m., su A. Bertašiumi,
* *Krepšinis-87*, žinynas-kalendorius, 1987 m.

## Šaltiniai
Aidovščina

**Aidovščina** – miestas vakarų Slovėnijoje; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Išvystyta tekstilės, statybų, maisto, baldų pramonė. Stovi Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia.

## Sportas
* NK Primorje Ajdovščina (futbolas)
Rogaška Slatina

**Rogaška Slatina** – miestas rytinėje Slovėnijoje, prie sienos su Kroatija; savivaldybės centras. Mineralinių vandenų gydomasis kurortas, gydomieji vandenys garsėja magniu. Stovi Šv. Kryžiaus bažnyčia.

## Sportas
* NK Rogaška – futbolo klubas;
* NK Steklar Rogaška Slatina – buvęs futbolo klubas;
* Miesto stadionas, talpinantis 1 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos
Velenė

**Velenė** – miestas šiaurės Slovėnijoje; savivaldybės centras. Išvystyta kalnakasyba (išgaunamas lignitas). Stovi Šv. Martyno bažnyčia, XIII a. pilis.

## Istorija

1981–1991 m. miestas buvo pervadintas ***Titovo Velene*** jugoslavų komunistų lyderio J. Broz Tito (1890–1982) garbei.

## Sportas
* NK Rudar Velenje (futbolas)
Šmartnas

**Šmartnu** vadinami savivaldybių miesteliai Slovėnijoje:

* Šmartnas prie Litijos,
* Šmartnas prie Pakos.
Sežana

**Sežana** – miestas pietvakarių Slovėnijoje, netoli sienos su Italija, 17 km nuo Triesto; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Yra Šv. Martyno bažnyčia. Išvystytas turizmas.

## Sportas
* MND Tabor Sežana (futbolas)
Zagorė prie Savos

**Zagorė prie Savos** – miestas vidurio Slovėnijoje, 6 km į vakarus nuo Trbovlių, prie Savos upės; savivaldybės centras.

## Istorija

Minima nuo 1296 m., nors vietovė apgyvendinta nuo bronzos amžiaus. XX a. klestėjo angliakasyba.

## Sportas
* NK Zagorje (futbolas)
Stasys Vainoras

**Stasys [[Vainoras]]**:

* Stasys Vainoras (1909) – žurnalistas, redaktorius;
* Stasys Vainoras (1966) – politinis ir visuomenės veikėjas.
Stasys Vainoras (1909)

**Stasys Vainoras** (1909 m. rugsėjo 26 d. Palangoje – 1964 m. birželio 29 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
1930 m. baigė Klaipėdos lietuvių gimnaziją, 1931–1934 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo ekonominius mokslus.

Nuo 1928 m. bendradarbiavo laikraščiuose „Lietuvos žinios“, „Lietuvos keleivis“, „Vakarai“, 1935–1940 m. – leidiniuose „Lietuvos aidas“, „Karys“, Ūkininko patarėjas, „Talka“, „Tautos ūkis“, „Trimitas“. 1935–1940 m. redagavo žurnalą „Jūra“ („Mūsų jūra“). 1940–1941 m. Kaune leisto žurnalo „Sodyba“ redaktoriaus padėjėjas, 1950–1951 m. laikraščio „Vienybė“ redaktoriaus padėjėjas Brukline. 1951–1964 m. laikraščio „Naujienos“ (Čikagoje) pasaulio žinių redaktorius. 

## Šaltiniai
Šmartnas prie Pakos

**Šmartnas prie Pakos** – miestas šiaurinėje Slovėnijoje, Žemutinės Štirijos regione, prie Pakos upės; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Stovi Šv. Martyno bažnyčia (nuo XIII a.).

## Sportas
* NK Šmartno 1928 (futbolas)
Trbovlės

**Trbovlės** – miestas vidurio Slovėnijoje, Žemutinės Štirijos regione, kairiajame Savos krante; savivaldybės centras. Išvystyta kalnakasyba, stovi 3 jėgainės, veikia kalnakasybos muziejus, Šv. Martyno bažnyčia.

## Sportas
* Športno društvo AMD (auto/moto sportas)
* Atletski klub Rudar (atletika)
* Balinarsko društvo Partizan Trbovlje (bočė)
* Zveza športnih društev Partizan Trbovlje (gimnastika)
* Hokejsko društvo HK Črni gabri (ledo ritulys)
* Karate klub Trbovlje (karatė)
* Kegljaški klub Rudar Trbovlje (kėgliai)
* Kolesarsko društvo Partizan (dviračių)
* Konjeniško društvo Trbovlje (jojimas)
* Košarkarski klub Rudar Trbovlje (jojimas)
* Nogometni klub Rudar Trbovlje (futbolas)
* Klub malega nogometa Mladi levi (futbolas)
* Mountainbike klub Trbovlje (dviračiais kalnų)
* Planinsko društvo Kum Trbovlje (alpinizmas)
* Planinsko društvo Trbovlje (alpinizmas)
* Plavalni klub Trbovlje (plaukimas)
* Rokometno društvo Rudar (rankinis)
* Namiznoteniški klub Trbovlje (stalo tenisas)
* Teniški klub Trbovlje (tenisas)
* Smučarsko društvo Kum - Dobovec (kalnų slidinėjimas)
* Smučarsko društvo Trbovlje (kalnų slidinėjimas)
* Smučarsko društvo Zasavje (kalnų slidinėjimas)
* Strelsko društvo Alojz Hohkraut Trbovlje (šaudymas)
* Strelsko društvo Trbovlje (šaudymas)
* Zasavsko strelsko društvo (šaudymas)
* Šahovski klub Rudar (šachmatai)
Bronė Vainauskienė

**Bronė Vainauskienė** (g. 1955 m. rugpjūčio 25 d. Krasnojarsko krašte, Rusija) – Lietuvos žurnalistė.

## Biografija
1979 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.

1979–1984 m. dirbo Lietuvos radijo laidų šeimai redaktore. 1984–1985 m. žurnalo „Darbas ir poilsis“ korespondentė, 1985–1988 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“, 1989–1990 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ korespondentė. Nuo 1990 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ korespondentė, apžvalgininkė.

Rengia tiriamosios žurnalistikos publikacijas ekonomikos, bankininkystės, finansinės veiklos ir kitais klausimais.

Buvęs vyras Gedvydas Vainauskas (g. 1955 m.), žurnalistas, leidybos bendrovės UAB „Lietuvos rytas“ akcininkas, buvęs krepšinio klubo vadovas.

## Apdovanojimai

* 1994 m. Žurnalo „Moteris“ „Metų moteris“.
* 1996 m. Demokratinės spaudos fondo paskelbto konkurso „Spauda stabdo korupciją“ laureatė. 

## Šaltiniai
Lena Himmelstein

**Lena Himmelstein Bryant Malsin** (1877 m. Kaunas – 1951 m. rugsėjo 26 d. Jungtinės Amerikos Valstijos) – iš Lietuvos kilusi amerikiečių drabužių dizainerė, verslininkė, kuri įkūrė drabužių kompaniją „Lane Bryant“.

## Biografija
Lena Himmelstein gimė Kaune žydų šeimoje, kadangi buvo našlaitė augo kartu su seneliais. 1895 m. Lena emigravo į Niujorką kartu su seserimi Anna. Atvykusi į JAV, ji dirbo saldumynų parduotuvėje už $1 JAV dolerį savaitinį atlyginimą. 1899 m. kita Lenos sesuo emigravo iš Lietuvos ir prisidėjo prie seserų Niujorke. Kartu su seserimis Lena persikėlė į Bronkso rajoną pas savo vyrą, kuris buvo juvelyras. Lena tada persikėlė kartu su seserimis ir vaiku į Manhataną. Ji išlaikė šeimą kurdama ir parduodama moteriškus chalatus ir sukneles iš šilko ir nėrinių.

1904 m. Bryant pagaliau įkūrė savo nuosavą parduotuvę pavadinimu „Lane Bryant“. „Lena“ pavirto į „Lane“, kai imigrantė iš Lietuvos klaidingai užpildė banko popierius, nevalingai sumaišydama raides. Himmelstein buvo pirmoji moteris pasaulyje, sukūrusi drabužių liniją nėščioms (besilaukiančioms) moterims, kas tais laikais buvo visiškai neįprasta ir nesuprantama. To dar niekas lig jos nebuvo daręs ir pasaulis pripažino jos idėją tik 1911 m. Netrukus Lane parduotuvė suklestėjo ir paplito visoje Amerikoje. 1915 m. ji atidarė savo kitą parduotuvę Čikagoje. 1923 m. jos kompanijos pardavimai siekė apie 5 milijonus JAV dolerių. Šiais laikais „Lane Bryant“ prekinis ženklas ir linijos tebeegzistuoja.

### Asmeninis gyvenimas
1899 m. Lena ištekėjo už rusų emigranto David Bryant. Netrukus kai Lena pagimdė pirmagimį Raphael, jos vyras David mirė. 1909 m. būdama 32 metų susituokė su lietuviu mechanikos inžinieriumi Albert Malsin. Malsin dirbo firmai, kuri kūrė atrakcionių parkų įrenginius. Albert ir Lena susilaukė trijų vaikų: Theodore, Helen ir Arthur.

Lena Bryant Malsin buvo aktyvi žydų labdarų rėmėja. Lena mirė būdama 74 metų, testamentu palikusi kompaniją savo sūnums.

## Taip pat skaitykite

* Sąrašas:Litvakai

## Šaltiniai
* Biografija svetainėje jewishvirtuallibrary. org (anglų k.)

## Nuorodos
* Biografijos faktai
Jonas Kentra

**Jonas Kentra** (1869 m. Palangoje, Palangos vls., Gruobinios aps., Kuršo gub. – 1942 m. gruodžio 27 d., Nižniaja Poimos k., Nižnij Ingašo r., Krasnojarsko kr., Rusija) – Lietuvos teisininkas, teisėjas, notaras, 1941 m. Sibiro (Krasnojarsko krašto) tremtinys.

## Biografija
Kilęs iš bajorų šeimos. Baigęs Palangos progimnaziją ir vokiškąją Liepojos Nikolajaus gimnaziją, Dorpato universitete studijavo teisę.

Dirbo teisininku Palangoje, buvo notaras. Apie 1918 m. persikėlė į Kretingos apskrities centrą Kretingą. 1919 m. paskirtas Kretingos taikos teisėju, vėliau dirbo apskrities notaru. Jo namuose miesto centre veikė Kretingos apskrities valdyba, Lietuvos banko skyrius, žento Vlado Petronaičio advokato kontora.

Dalyvavo visuomeninėje ir labdaringoje veikloje, buvo Šv. Vincento Pauliečio draugijos narys.

Išėjęs į pensiją, apsigyveno Lukauskių (Budrių) dvarelyje, kurį įsigijo Lietuvos žemės reformos metu.

Žmona – bajoraitė Felicija Binkevičiūtė (mirė 1938 m., palaidota Kretingos senosiose kapinėse).

1941 m. birželio 14 d. Lukauskių dvarelyje suimtas kartu su dukra Sofija Mongirdiene ir žentu Vytautu Mongirdu, išvežtas į Rešiotų lagerį, Nižnij Ingašo r., Krasnojarsko kr., Rusija, kuriame mirė išsekintas fizinių darbų ir bado (oficiali mirties priežastis – širdies dekompensacija). Po mirties NKVD Ypatingojo pasitarimo 1943 m. sausio 2 d. nuteistas 5 metams lagerio.

## Šaltiniai
Jonas Vaidelys

**Jonas Vaidelys** (1904 m. birželio 19 d. Pypliai, Zapyškio valsčius – 1975 m. balandžio 20 d. Čikaga, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1924 m. Kaune baigė J. Tumėno brandos kursus. Lietuvos universitete studijavo literatūrą ir pedagogiką-psichologiją. Nuo 1925 m. bendradarbiavo leidiniuose „Mūsų laikraštis“, „Ūkininkas“, „Trimitas“, „Mūsų Vilnius“, „Ūkininko patarėjas“ ir kt. 1931-1933 m. redagavo žurnalą „Yla“. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945 m. su kitais įsteigė savaitraštį „Žiburiai“, jį redagavo. Gyvendamas JAV, aktyviai bendradarbiavo lietuvių spaudoje. 1974-1975 m. Čikagoje leidžiamo savaitraštis „Sandara“ techninis redaktorius. 

## Šaltiniai
Aleksandras Vabalas

**Aleksandras Vabalas** (1910 m. gruodžio 31 d. senu stiliumi gruodžio 18 d. Kybartuose, Vilkaviškio apskritis – ?) – Lietuvos ekonomistas, visuomenės veikėjas, žurnalistas.

## Biografija
1931–1936 m. studijavo ekonomiką Vytauto Didžiojo universitete, 1944–1947 m. studijas gilino Insbruko universitete (Austrija), kur gavo daktaro laipsnį.

Priklausė ekonominių studijų draugijai, Lietuvos žurnalistų sąjungai, buvo Turizmo draugijos reikalų vedėjas. Kauno radiofone skaitė paskaitas ekonominėmis ir turizmo temomis, rašė į leidinius „Fiziškas auklėjimas“, „Sveikata ir darbas“, „Tautos ūkis“, „Lietuvos aidas“, „Diena“ ir kt. 1935 m. redagavo žurnalą „Sporto dienos“.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, kur bendradarbiavo Dilingene leistame laikraštyje „Mūsų kelias“. 1948 m. emigravo į Venesuelą, dalyvavo lietuvių bendruomenės veikloje, bendradarbiavo žurnale „Tėvų kelias“. 

## Bibliografija
* *Pažinkime Lietuvą, Vilnius*, 1938 m.
* *Vadovas po Lietuvą*, sudarė, su P. Barkausku, 1938 m.

## Šaltiniai
Sporto dienos

**Sporto dienos** – dvisavaitinis sporto žurnalas, 1935 m. ėjęs Kaune, Laisvės al. 14 a. 

## Istorija
Leido „Maisto“ sporto klubas. Spausdino laikraščio „Dešimt centų“ spaustuvė, A. Narkevičiaus spaustuvė. Redaktorius Aleksandras Vabalas.  Išėjo 35 numeriai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*„Sporto dienos“. E-paveldas.lt
Valkeakoskis

**Valkeakoskis** – miestas pietvakarių Suomijoje, 35 km į pietus nuo Tamperės. Išvystyta popieriaus pramonė.

## Istorija

Nuo viduramžių sparčiau augo Seksmekio gyvenvietė, kurioje XIX a. buvo pastatytas malūnas, klestėjo medienos pramonė. 1973 m. Seksmekis prijungtas prie Valkeakoskio.

## Sportas
* FC Haka (futbolas)

## Šaltiniai
Vincas Uždavinys

**Vincas Uždavinys** (1902 m. gegužės 16 d. Paručiuose, Varėnos valsčius, Trakų apskritis – 1983 m. kovo 20 d. Vilniuje) – Lietuvos publicistas, žurnalistas, redaktorius, keliautojas, fotografas.

## Biografija
1911–1913 m. mokėsi Jakėnų pradžios mokykloje, 1918–1919 m. Aukštadvario progimnazijoje, 1919–1925 m. Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje. 1921 m. pradėjo bendradarbiauti Vilniaus lietuvių spaudoje, 1923–1925 m. įvairių leidinių darbuotojas. 1925 m. dėl lenkų valdžios persekiojimų išvyko į Kauną. 1925–1930 m. studijavo Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete.

1928–1936 m. dirbo Vilniui vaduoti sąjungoje (VVS), 1928–1931 m. redagavo žurnalą „Mūsų Vilnius“. Buvo Draugijos užsienio lietuviams remti narys, Foto mėgėjų draugijos narys. 1936–1937 m. VVS deleguotas į JAV lietuvių kolonijas skaityti paskaitų. 1937 m. grįžo į Lietuvą. 1938–1939 m. vėl išvyko į JAV bei Kanadą kaip žurnalo „Pasaulio lietuvis“ korespondentas. Bendradarbiavo ir kituose leidiniuose – „Lietuvos keleivis“, „Nepriklausoma Lietuva“ ir kt. 1939 m. grįžo į Vilnių kaip „Lietuvos aido“ korespondentas. Dienoraštyje (F183-22) nuosekliai aprašė išvyką iš Kauno į Šeduvą ir Rozalimą 1932 m. gegužės 21–22 d.  1941 m. mirė žmona. Vokiečių okupacijos metais dirbo laikraštyje „Naujoji Lietuva“, naujienų agentūroje ELTA. Traukiantis frontui, 1944 m. praleido su vaikais mirusios žmonos gimtinėje Mikalajūnuose.

1944 m. spalio mėn. su vaikais grįžo į Vilnių, įsidarbino „Valstiečių laikraštyje“. 1945 m. nuteistas ir ištremtas į Sibirą, kalėjo Vorkutos lageriuose. 1953 m. grįžęs į Lietuvą dirbo greitosios pagalbos stotyje dispečeriu, Vilniaus centrinėje knygų parduotuvėje pardavėju, modelių namuose inžinieriumi-vertėju, ekskursijų biure gidu, Preilos poilsio namų komendantu, gimdymo namuose sąskaitininku-kasininku. 1955 m. amnestuotas, bandė dirbi pagal savo žurnalisto specialybę – rašė į „Tėvynės balsą“, „Mūsų sodus“, Radijo ir televizijos komitetą (laidos užsienio lietuviams). 1959 m. vasario 19 d. priimtas į LSSR žurnalistų sąjungą.

## Bibliografija
* 10 000 kilometrų: kelionė po Europą ir šiaurinę Afriką su žemėlapiu ir 167 iliustracijomis. – Kaunas, 1932. – 412 p.: iliustr.
* Europa iš automobilio: įspūdžiai ir nuotykiai. – Kaunas, 1934. – 336 p.: iliustr.
* Vilniaus krašto vaizdų albumas. – Kaunas: Vilniui vaduoti sąjunga, 1934. – 55 iliustr. lap.
* Išniekinti kryžiai: Vilniaus pagrobimo 14 m. / Dzūkas Varėnis. – Kaunas: Vilniui vaduoti sąjunga, 1934. – 104 p.: iliustr.
* Laisvoji Lietuva be Vilniaus: foto albumas. – Kaunas: Vilniui vaduoti sąjunga, 1935. – 56 p.: iliustr.
* Po Vilniaus apylinkes / dail. A. Vitkauskas. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1958. – 180 p.: iliustr.
* Pirčiupio kaimo tragedija. – Vilnius: Valstybinė politinės ir mokslinės literatūros leidykla, 1958. – 93 p.: iliustr.
* Pirčiupis: informacinis leidinys turistams. – Vilnius, 1963. – 24 p.: iliustr.

## Šaltiniai
Jakobstadas

**Jakobstadas** (arba ***Pietarsaris***) – miestas vakarų Suomijoje, prie Botnijos įlankos. Veikia Arktikos muziejus, botanikos sodas.

## Istorija

Įkurtas 1652 m.

## Sportas
* FF Jaro Pietarsaari – futbolo klubas;

## Išnašos