open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martin Balluch

**Martin Balluch** (g. 1964 m. spalio 12 d.) – austrų fizikas ir gyvūnų teisių aktyvistas. 1999 m. jis buvo vienas iš Austrijos veganų asociacijos įkūrėjų, o nuo 2002 m. iki dabar eina nevyriausybinės organizacijos *Verein Gegen Tierfabriken* () prezidento pareigas. Filosofas Peter Singer yra įvardinęs M. Balluch kaip „vieną iš svarbiausių gyvūnų teisių atstovų pasaulyje, siekiantį reformų neprievatiniu, demokratiniu keliu“.

## Biografija

Martin Balluch gimė Vienoje. 1986 ir 1987 m. Vienos universitete baigė matematiką ir astronomiją, o 1989 m. įgijo fizikos daktaro laipsnį Heidelbergo universitete, Vokietijoje. 1990–1997 m. dirbo tyrimų asistentu Kembridžo universitete, Anglijoje.

Gyvūnų teisių judėjime pradėjo dalyvauti 1985 m., o 1997 m. nusprendė nutraukti akademinę karjerą ir tam skirti visą savo laiką. 1999 m. jis buvo Austrijos veganų asociacijos bendraįkūrėjas, o 2002 m. tapo nevyriausybinės organizacijos *Verein Gegen Tierfabriken* (VGT) prezidentu.

Martin Balluch yra žinomas dėl savo vaidmens stiprinant gyvūnų apsaugą Austrijoje. Jo vadovavimo VGT metu buvo pasiektas draudimas Austrijos ribose cirko pasirodymuose naudoti laukinius gyvūnus; įvesta „gyvūnų įgaliotinio“ pareigybė devyniose Austrijos žemėse (pareigūnai rūpinasi teisine gyvūnų gynyba); uždrausta prekiauti šunimis ir katėmis gyvūnų parduotuvėse; nutraukti bandymai su primatais; ir kita.

2008 gegužės 21 d. Balluch kartu su 9 kitais gyvūnų teisių aktyvistais buvo suimtas pagal organizuoto nusikalstamumo įstatymą, įtariant kriminaline veikla. Po daugiau nei trijų mėnesių visi įtariamieji buvo paleisti nepareiškus konkrečių kaltinimų, tačiau tyrimas ir įrodymų rinkimas nebuvo nutrauktas. Anot paties Balluch, tai buvo bandymas susidoroti ir sužlugdyti progresyvų Austrijos gyvūnų apsaugos judėjimą. 2010 kovo 2 d. prasidėjo teismo procesas, Balluch ir dar 12 kitų gyvūnų teisių aktyvistų buvo pareikšti kaltinimai priklausymu nusikalstamai grupuotei. Lygiai po keturiolikos mėnesių, 2011 gegužės 2 d. teismas atmetė visus kaltinimus ir pripažino, kad VGT yra teisėtomis priemonėmis veikianti organizacija.

## Požiūris į gyvūnų teisių įgyvendinimą

Martin Balluch teigia, jog gyvūnų teisių tikslai gali būti pasiekti palaipsniui, kovojant už gyvūnų naudojimą ribojančius, draudžiančius arba gyvūninių produktų gamybą apsunkinančius įstatymus. Tuo pačiu turi būti vykdomas visuomenės švietimas, paaiškinant, kodėl tokie įstatymai reikalingi, ir veganiško gyvenimo būdo propagavimas, darant jį prieinamesnį bei patogesnį. Anot jo, tokie žingsniai padėtų žmonėms be didesnių pastangų atsisakyti šiuo metu iš gyvūnų gaunamų produktų ar paslaugų ir privestų prie gyvūnų teisėms palankių socialinių pokyčių.

## Bibliografija

* *Widerstand in der Demokratie: Ziviler Ungehorsam und konfrontative Kampagnen*. Wien: Promedia, 2009
* *How Austria Achieved a Historic Breakthrough for Animals*. paskelbta *In Defense of Animals: The Second Wave*. Wiley-Blackwell, 2006

## Šaltiniai

## Šaltiniai
Lankių piliakalnis

**Lankių piliakalnis** () – piliakalnis Kurše, Vainiaudos savivaldybės teritorijoje, Vainiaudos valsčius, Latvija, į rytus nuo Vecpakulių. 

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas šiaurės vakariniame Kalčio ežero krante. 

## Šaltiniai
Asytės piliakalnis

**Asytės piliakalnis** () – piliakalnis Latvijoje, Pietų Kuršo savivaldybės teritorijoje, Priekulės valsčiuje. Pasiekiamas nuo kelio P106 Ežerė – Gruobinia, 2 km už Asytės kaimo, Audarų dvaro žemėje.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Virgos kairiajame krante. Valstybės saugomas paminklas. 

## Šaltiniai
Priekulės valsčius (Latvija)

**Priekulės valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Kurše, Pietų Kuršo savivaldybėje. Centras – Priekulė.

## Geografija
Priekulės valsčius siejasi su Bunkos, Virgos, Gramzdos, Embutės, Vainiaudos ir Kalvenės valsčiais.

**Didžiausios gyvenvietės:** Asytė, Audariai, Kalneniekai, Kanepiai, Mazgramzda, Muceniekai, Saulainė.

**Upės:**
* Runa
** Kalinupė,
* Vartaja
** Agerė
*** Čikstė
*** Remesė
** Birztala
** Virga
*** Lybupė
*** Niedrupė
*** Melnupė
**** Lašupė

**Vandens telkiniai:** Reinių ežeras, Blažgos ežeras, Duobeldikis.

## Istorija
Valsčiaus teritorija apgyventa geležies amžiuje. Vėlesniems laikams priskiriami kuršių Asytės piliakalnis, Gravos Sudmalių piliakalnis, Kaltės piliakalnis, Kerų piliakalnis, Pilspurvo kalnas, Treknių piliakalnis.

## Šaltiniai
Virgos valsčius

**Virgos valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Kuržemėje, Priekulės savivaldybėje, 110&nbsp;km į pietvakarius nuo Rygos, 29&nbsp;km į rytus nuo Liepojos, 10&nbsp;km nuo Priekulės. Centras – Paplaka. 

## Geografija
Virgos valsčius ribojasi su Pietų Kuršo savivaldybės Bartos, Gaviezės valsčiais, Priekulės, Gramzdos, Kalėtų ir Bunkos valsčiais. Teritorijos reljefą suformavo moreninė lyguma, tik pietryčių ir rytinė dalys kiek aukštesnės.

**Didžiausios gyvenvietės:** Virga, Paplaka, Purmsatai.

**Upės:** Vartaja, Virga, Birztala.

## Istorija
Valsčiaus teritorija apgyventa geležies amžiuje, jį mena Dzervių, Rūkišių ir Zivertų kalno kapinynai. Vėlesniems laikams priskiriami kuršių piliakalniai: Brūverių piliakalnis, Paplakos piliakalnis, Purmsatų piliakalnis. XIII a. kraštą užėmė Livonijos ordinas, nuo 1561 m. valdė Kuršo hercogystė, nuo 1795 m. Rusijos imperija. 1701 m. Šiaurės karo metu kraštą buvo užėmęs Švedijos karalius Karolis XII.

Livonijos ordinas Virgos dvarą atidavė valdyti ordino vasalo Konrado Noldės giminei. 1583 m. patvirtintas Virgos herbas, iki šiol išlikęs ant 1875 m. pastatytos Virgos mokyklos salės durų. 1935 m. mokykla įsikūrė dvaro rūmuose, iki 1937 m. ji vadinosi I pakopos vokiečių pagrindinė mokykla. Mokytojais joje dirbo Kronentalis, Andrejus Pickėnas, Kasparas Kopmanis, Edvardas Strautmanis. 1952–1995 m. direktoriumi dirbo Haraldas Strėlis. 

Plakaktos lėną (dab. Paplaka) 1422 m. ordinas išnuomojo Heinrichui Jodžiui. 1802 m. tuometinis valdytojas G.H. fon Zėfeldas dvarą pardavė savo dukrai Laurai ir jos vyrui Židikų dvarininkui Johanui fon der Ropui. Tuo metu pastatyti gražūs dvaro rūmai, 1848 m. – mokykla. 1849 m. dvaras atiteko Priekulės baronui Korfui.

1918 m. valsčius atskirtas nuo Priekulės valsčiaus, 1949 m. likviduotas, 1961 m. teritorija priskirta Purmsatų kaimo tarybai. 1941 m. iš valsčiaus ištremti 22 žmonės, 1949 m. – dar 164. Antrojo pasaulinio karo metu 1943 m. vasario 15 d. valsčiuje suformuotas SS 33 latvių pėstininkų pulkas , vadas pulkininkas Arvydas Kripėnas. Lapkričio pabaigoje įsteigtas dar ir papildymo batalionas.

1949 m. kovo mėn. įsteigti 4 pirmieji kolūkiai, kurie 1974 m. sujungti į kolūkį „Pionieris“. 1992–1996 m. jo vietoje veikė pajinė bendrija „Virga“. 

## Ekonomika
Valsčiaus pagrindinė ūkio šaka – žemės ūkis. Kraštą nuo seno garsino olandiško tipo vėjo malūnai.

1892 m. nutiestas plentas Ežerė – Priekulė – Liepoja.

## Šaltiniai
Kalėtų valsčius

**Kalėtų valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Kurše, Pietų Kuršo savivaldybėje. Centras – Kalėtai.

## Geografija
Kalėtų valsčius siejasi su Pietų Kuršo savivaldybės Dunikos, Bartos, Virgos ir Gramzdos valsčiais, pietuose – su Lietuvos Skuodo rajono savivaldybe.

**Didžiausios gyvenvietės:** Kalėtai, Uozuolai, Upesmuiža.

**Upės:** Bartuva, Vartaja, Apšė, Ažupė, Birztala, Vidvidė.

## Istorija
Valsčiaus teritorija apgyventa geležies amžiuje. Vėlesniems laikams priskiriami kuršių Kalėtų piliakalnis, Krūtės piliakalnis, Gryvų, Lankių, Uozuolų senkapiai.

Kalėtų dvaro rūmus baronai Noldės pastatė 1876 m. Nuo 1951 m. juose veikia Kalėtų pagrindinė mokykla, nuo 1996 m. jų kairiajame sparne įsikūrė ir Kalėtų muzikos ir meno mokykla. Parke išlikusi 5,33 m apimties mažalapė liepa.

## Šaltiniai
Bunkos valsčius

**Bunkos valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Kurše, Pietų Kuršo savivaldybėje. Centras – Bunka.

## Geografija
Bunkos valsčius siejasi su Pietų Kuršo savivaldybės Tadaikių, Durbės, Vecpilio, Kalvenės, Priekulės, Virgos ir Gaviezės valsčiais.

**Didžiausios gyvenvietės:** Bunka, Kruotė, Tadaikiai.

## Istorija
Valsčiaus teritorija apgyventa geležies amžiuje. Vėlesniems laikams priskiriami kuršių Gailio kalnas, Kruotės piliakalnis, Švedkapiai. Naujiesiems laikams priskiriami Bunkos dvaras, Izriedės dvaras, Kruotės dvaras.

## Žymūs žmonės
Lejasmikiuose gimė latvių rašytojas, kalbininkas Atis Kronvalds. Jo gimtinėje pastatytas akmuo.

## Šaltiniai
Palonai (kaimas)

**Palonai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Palonų miestelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Leiciškių ežeras

**Leiciškių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Gudelių, 1 km į šiaurės rytus nuo Žuvinto pelkės. Ežeras elipsės formos, 0,61 km ilgio (šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi), 0,4 km pločio. Altitudė 95,7 m. Krantai statūs, pietinis žemas, pelkėtas. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Pietuose išteka upelis ir per čia pat telkšantį 5 ha tvenkinį teka link Žuvinto pelkės. Kiek atokiau pietinės pakrantės eina kelias .

Greta ežero įsikūrę Leiciškių ir Šlavantos kaimai, Šlavantos sodų bendrija. Ežerėvardis *Léiciškių ežeras* kilęs nuo Leiciškių kaimo vardo.

## Šaltiniai
Palšiai

:: *Apie kaimą Skuodo rajone žr. [[Palšiai (Skuodas)]]*.

**Palšiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Naudvario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gramzdos valsčius

**Gramzdos valsčius** () – valsčius pietvakarių Latvijoje, Kurše, Pietų Kuršo savivaldybėje. Centras – Gramzda.

## Geografija
**Didžiausios gyvenvietės:** Gramzda, Aizvykiai, Caliai, Dama, Laukmuiža, Mazaizvykiai, Mazdama, Smikšiai.

## Istorija
Valsčiaus teritorija apgyventa geležies amžiuje. Vėlesniems laikams priskiriami kuršių Aizvikių piliakalnis, Didždamos piliakalnis, Piliakalnis, Gramzdos piliakalnis, Straujeniekų piliakalnis,  Kunkulių, Tiltinių, Upyšių senkapiai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gramzdos valsčius. biographien.lv
Paltynai

**Paltynai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Šiaulėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palubėliai

:: *Apie viensėdį žr. [[Palubėliai (viensėdis)]]*.

**Palubėliai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kalvelių, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paluknė (Širvintos)

**Paluknė** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Alionių I. 

## Gyventojai

* Egidijus Sipavičius – Lietuvos estrados dainininkas.

## Šaltiniai
Palukniai

**Palukniai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Skiemonių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palukojis

**Palukojis** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Lupikų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palukštinė

**Palukštinė** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Luokesos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paluodė

**Paluodė** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Salako, prie pietrytinės Luodžio įlankos, Gražutės regioniniame parke. Praeina kelias , atšaka į Tetervinius. Yra pavasarininkų kryžius.

## Istorija

XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Salako valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paluokė

**Paluokė** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Grumblių. Kaimelis netoli kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamačiuliškiai

**Pamačiuliškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km nuo Igliaukos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamaraziai

:: *Apie kaimą Vilniaus rajone žr. [[Pamaraziai (Vilnius)]]*.

**Pamaraziai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Jašiūnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paluobiškiai

**Paluobiškiai** – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Patašinės.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkuškės (Jašiūnai)

**Barkuškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, prie Jašiūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamargė

**Pamargė** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Naujamiesčio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamarliškiai

**Pamarliškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Piniavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamarnakiai

**Pamarnakiai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurės rytus nuo Subačiaus, prie Marnakėlės upelio.

Netoliese buvo Pamarnakiai II.

## Istorija

Pirmą kartą minimi 1586 m.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pamarnakiuose 1877 m. spalio 6 d. gimė karinis veikėjas, pulkininkas Pranas Jackevičius.

## Šaltiniai
Pamarnakis

**Pamarnakis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Karsakiškio. Teka Rūdupys, į šiaurę nuo jo plyti miškas (Žaliosios girios pakraščiai).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamatlindžiai

**Pamatlindžiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Lupikų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Auksūdžio III kapinynas

**Auksūdžio III kapinynas**, vadinamas **Senkapiais**, **Kapeliais** (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 16201; senas registro kodas – A1860; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV2032) – kapinynas–ankstyvosios kaimo kapinės Kretingos rajono savivaldybės teritorijoje, Auksūdžio kaime, Darbos upelio kairiajame krante.

## Istorija
Kapinės įrengtos apie XVI a. Veikė iki XVIII a. vidurio. Vietos gyventojų vadinamos *Senkapiais*, *Kapeliais*. I-jo pasaulinio karo metais apardytos kasant duobes slėptuvėms, o tarpukariu buvo paverstos dirbamu lauku. Didžioji kapinių dalis sunaikinta 1978–1979 m. eksploatuojant žvyro karjerą. Kasant žvyrą buvo randama žmonių griaučių su žalvarinėmis ir geležinėmis įkapėmis, monetomis. Visi mirusieji laidoti galvomis į vakarus.

## Tyrimai
1979 ir 1982 m. kapines žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba, o 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras.

1979 m. kapus kasinėjo vietos gyventojas Kostas Grabys su pusbroliu Povilu Anužiu iš Vilniaus. P. Anužio kolekcijoje buvo saugomas II-jo tūkst. vidurio geležinis peilis, kaulinė ir žalvarinė adatinės, 2 amuletai, 2 žalvariniai auskarai, 3 žalvarinės pasaginės segės, 8 žiedai, karolis, 3 sagtelės, apie 10 varinių XVI a. monetų, kurios rastos kapuose po kelias įdėtos į odinius maišelius-pinigines.

1979 m. rudenį kapines tyrė Ignas Jablonskis ir Donatas Butkus (Kretingos muziejus), kurie ištyrė kelis suardytus kapus ir aptiko 2 geležinius peilius, peilio geležtės smaigalį, 5 kaltines vinis, sagtį, sagtelę, 2 žalvarinius žiedus praplatinta ir ornamentuota viršutine dalimi, odinio diržo fragmentų, puoštų geometrinio motyvo ornamentais, sudarytais iš smulkių žalvarinių kniedžių, 3 lietuviškus grašius, kurių vienas datuojamas 1501 m.

2004 m. Julius Kanarskas ištyrė 54,35 m² dydžio plotą, kuriame aptiko 1 dvigubą griautinį kapą ir 10 radinių. Kapo duobė pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 2,23 m ilgio, 83-90 cm pločio, nežymiai suapvalintais kampais. Joje buvo palaidoti 30-40 metų vyras ir 25-35 metų moteris, paguldyti į vieną karstą, sukaltą kaltinėmis vinimis. Abu gulėjo aukštielninki, galvomis atsukti į šiaurės vakarus. Vyro kairė ranka buvusi užkišta už nugaros, kojos ištiestos, o moters kojos – sukryžiuotos.

Kapinyno teritorijoje ir aplinkoje aptiktos duobės, kuriose XX a. pirmoje pusėje buvę užkasti žemdirbystei trukdę akmenys.

1987 m. kapinės paskelbtos vietinės reikšmės archeologiniu paminklu (AV2032), 2005 m. – valstybės saugoma kultūros vertybe (A1860).

Datuojamos XVI – XVIII a.

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas. Vilnius, 1993, p. 76

## Nuorodos
* Kultūros vertybių registras. Auksūdžio kapinynas III
* Auksūdžio III kapinyno tyrinėjimai 2004 m.
Pamarnakiškės

**Pamarnakiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 14 km nuo Buivydžių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pameldynė

**Pameldynė** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 18 km nuo Magučių, Samavo ežero pietvakariniame krante, Gražutės miško apsuptyje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamelija

**Pamelija** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kurklių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamelnytėlė

**Pamelnytėlė** – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Kuigalių, prie Kaišiadorių–Radviliškio geležinkelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamėniškis

**Pamėniškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Panemunio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamėrai

**Pamėrai** – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Šiaulėnų.

## Istorija

Panaikintas 2014 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamedinčiai

**Pamedinčiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Platelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamergiai

**Pamergiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pakražančio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamerionys

**Pamerionys** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 14 km į rytus nuo Pabradės, prie Meros upės, priešais Merionis I, tarp pelkių, šalia plento .

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Pabradės valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamerkiai (Trakai)

**Pamerkiai** – viensėdis Trakų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Valkininkų.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamilgedžiai (Imbradas)

**Pamilgedžiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Suvieko.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamilgedžiai (Suviekas)

**Pamilgedžiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Suvieko, prie Obelynės miško, netoli Latvijos sienos.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiliškė

**Pamiliškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Ceikinių, Aukštojo miške, prie Brindziškės upelio. Šalia įsikūrusi Bašiškė.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Pamila* ar panašaus, plg. pavardės , .

## Istorija
XIX a. pab. buvo valstybinis užusienis Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paminijai

**Paminijai** – kaimas Rietavo savivaldybėje, 16 km nuo Stalgėnų. 1987 m. kaimas buvo panaikintas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Bronislovas Burgis (1949–2020), pedagogas, Kauno technologijos universiteto docentas.

## Šaltiniai
Paminčia

**Paminčia** – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šeimaties. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paminėlė

**Paminėlė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girioje, prie pelkynių ir Minėlio ežerėlio. Ateina kelio  atšaka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiškė (Užuguostis)

**Pamiškė** – viensėdis Prienų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Lielionių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiškė (Ignalina)

**Pamiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Kazitiškio, Ažvinčių-Minčios girioje, prie Galų pelkės. Sudaro keli vienkiemiai.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžio *[[pamiškė|pamiškė̃]]* ʻvieta prie miško, miško pakraštysʼ.

## Istorija
XX a. pr. buvo Lasbžežo palivarkas (Kamenskio valda) Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje.
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiškė (Panevėžys)

**Pamiškė** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skaistgirių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiškiai

**Pamiškiai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Lavoriškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiškiai (Panevėžys)

**Pamiškiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ramygalos. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Adolfas Gurskis (1936–2021), filologas, žurnalistas, redaktorius.

## Šaltiniai
Pamiškiai (Šakiai)

**Pamiškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Plokščių, prie Jotijos upelio ir Didžiosios girios. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamiškiai (Riešė)

**Pamiškiai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 18 km į šiaurės rytus nuo Avižienių, 3 km į šiaurę nuo Riešės. Kaimą sudaro dvi dalys – šiaurinė (Pamiškės g.) ir pietinė (Plačioji g.).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamolupis

**Pamolupis** – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Adutiškio.

## Istorija

Kaimas panaikintas 2015 m.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamonaičiai (Trakai)

**Pamonaičiai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Babriškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pampliai

**Pampliai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ramygalos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamuckai

**Pamuckai** – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Linkuvos, prie kelio . Piečiau kaimo teka Mūša, stovi Petrašiūnų tiltas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamolainiai

**Pamolainiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Velžio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamoliškė

**Pamoliškė** (*Pamaliakalnis*) – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Ignalinos, 1,5 km į šiaurę nuo Kazokinės, šalia kelio .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžių *pamólė, pamólis* ʻžemė prie molio, priemolisʼ, t. y. kaimas, esantis prie molingos žemės.

## Istorija
XIX a. pab. Pamoliškė buvo užusienis Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje, Mikalavo apylinkėje, Daugėliškio dvaro valda. Vėliau priklausė Kazokinės dvarui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamūkis

**Pamūkis** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ilgižių III.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamunė

**Pamunė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, šalia Kazimieravo, prie Muno ežero. Kaimą juosia keliai  ir .

## Etimologija
Priešdėlio *pa-* vedinys iš ežero vardo *Mùnas*.

## Istorija
Daugėliškio parapijos metrikose vietovė (*Pamunie*) minima 1783 m.

XX a. pr. Pamunės dvaras įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Vėliau minima kaip užusienis Vidžių valsčiuje. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius).

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamūrinė

**Pamūrinė** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Šalčininkų, 1 km nuo sienos su Baltarusija, prie Vilniaus–Lydos geležinkelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamurmė

**Pamurmė** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Reškutėnų, greta Murmų.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamusė

**Pamusė** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Alionių I.

## Istorija
Tarpukariu buvo Pamusės kaimas ir 4 užusieniai, įėję į Lenkijos valdytą Paberžės valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamusėliai

**Pamusėliai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Pavarėnio, 3 km į vakarus nuo Sarapiniškių, prie Musės ir Varėnės santakos bei kelio .

## Etimologija
Vietovė pavadinta pagal *Musės* upelį.

## Istorija

Iki XX a. vid. buvo Pamusių palivarkas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamūšiai

**Pamūšiai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Joniškėlio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamuštynės

**Pamuštynės** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skudutiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panakatis

**Panakatis** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Varnių, prie kelio  ir nuo jo atsišakojančio . Pro kaimą teka Nakačia, pietuose į ją įteka Nevarda.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Literatūra
* Panakačio kaimo šviesa: atsiminimai, fotografijos apie Panakačio kaimo idealistinę Motulę Liudgardą / Virginijus Bielskis. – Kaunas: Naujasis lankas, 2019. – 83 p.: iliustr. – ISBN 978-609-474-176-0
Panartiškės

**Panartiškės** – kaimas Birštono savivaldybėje, 10 km į pietvakarius nuo Birštono Vienkiemio, prie dešiniojo Nemuno kranto. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pandėlys (viensėdis)

**Pandėlys** – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pandėlio miesto. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panedingys

**Panedingys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Nedzingės, prie kelio  ir Nedzingės miško. Šalia – Nedzingės kapinės.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo *Nedzingės* kaimo arba upelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panekelpiai

**Panekelpiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Skėmių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panemenčys

**Panemenčys** – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Nemenčinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panemunė (Druskininkai)

**Panemunė** – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 11 km į šiaurės rytus nuo Leipalingio, 3 km nuo Stračiūnų, į pietus nuo Nemuno. Panemunės archeologinė dvarvietė.

## Etimologija
XIX a. pab. lietuviškai užrašyta kaip *Paniemunie*. Vietovardis yra priešdėlio *pa-* vedinys iš upės vardo *Nẽmunas*.

## Istorija
Panemunės dvaras įkurtas XVI a. Jį valdė Sapiegos, Masalskiai, Volskiai.

XIX a. pab. Panemunės palivarkas priklausė Seinų apskrities Kudrėnų valsčiui, Liškiavos parapijai. 1885 m. Panemunės dvarui priklausė Panemunės dvaro sodyba, Genių, Voverio, Jakubiškių, Sarkajiedų, Levūnų, Pauliankos, Zasčiūniškės kaimai, Šaulio ir Giedavardžio ežerai, Skerdzimo, Vygados, Lugų, Vygodkos, Gizos, Trako, Varaškos, Žiaunų pievos, 2854 margų žemės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panemuniai

**Panemuniai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1,5 km į rytus nuo Panemunėlio, prie Nemunėlio upės, greta plento .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Panenupiai

**Panenupiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Griškabūdžio. 

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Panenupiuose 1861 m. liepos 27 d. gimė Peterburgo akademijos hebraistikos profesorius, kunigas, misionierius, keliautojas, visuomenės veikėjas ir spaudos bendradarbis Justinas Bonaventūra Pranaitis.

## Šaltiniai
Paneriai (Kaišiadorys)

**Paneriai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Paparčių, Neries kairiajame krante. Kaimas įsikūręs ant antros viršsalpinės terasos, plačiame upės slėnyje. Jį raižo nedidelės griovos, į Nerį tekantys upeliai. Paneriuose įsikūrusi Betliejaus Mergelės Marijos Ėmimo į dangų ir Šv. Bruno vienuolija, veikia uždaras moterų Paparčių Aušrinės Marijos vienuolynas. Kaime guli Panerių akmuo su Dievo pėdomis (dydis 0,7×0,3 m, aukštis 0,9 m, ant jo yra 2 pėdas menantys įdubimai), už 50 m trykšta šaltinis. Neryje riogso itin stambus Pakalniškių akmuo (2,4×2,7×3 m, aukštis 1,1 m).

## Istorija

Apie 1500 m. Ldk Kazimieras Jogailaitis Panerių ir aplinkinių kaimų žemes paskyrė totoriui Kurmančiukui. 1968 m. Paneriuose rastas totoriškas antkapis su Korano eilutėmis. Rasta keramikos šukių, koklių. Vėliau totoriškas Panerių kaimas persimaišė su Pakalniškiais.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Haibei tibetiečių autonominė prefektūra

**Haibei tibetiečių autonominė prefektūra** (; ; ) – autonominė prefektūra Kinijos Činghai provincijoje. Prefektūros plotas 39 354 km².

Pagal 2000 m. gyventojų surašymą, Haibei gyventojų skaičius buvo 258 922, gyventojų tankis 6,58 gyv./km².

Tautinė sudėtis:
* haniai – 36,63 %
* hujai – 30,58 %
* tibetiečiai – 24,15 %
* mongolai – 5,05 %
* tu – 3,01 %
Panatrytis II

**Panatrytis II** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 19 km nuo Suginčių, pietrytiniame Mekšrinio ežero krante. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Slavai musulmonai

**Slavai musulmonai** – kelios etninės grupės slavų, kurie išpažįsta islamą.
* bosniai – Bosnijos musulmonai slavai ir tai pačiai grupei save priskiriantys kitų Balkanų valstybių gyventojai.
* goranai – Kosovo musulmonai slavai
* pomakai – Bulgarijos musulmonai slavai
* torbešai – Makedonijos musulmonai slavai
* muslimanai – buvusios Jugoslavijos musulmonai slavai, nepriskiriantys savęs kitoms slavų musulmonų grupėms.
Zarasų Švč. Dievo Motinos Užtarėjos sentikių cerkvė

**Zarasų Švenčiausios Panelės Užtarytojos sentikių cerkvė** stovi Zarasuose, prie kelio .

## Istorija

Pirmoji Zarasų sentikių cerkvė pastatyta Baraukoje 1735 m. 1847 m. sugriauta.

Naujoji cerkvė baigta ir pašventinta 1992 m. spalį pagal šimtametes tradicijas Šventosios Mergelės vardu.

## Nuorodos

* 
* Zarasų viešoji biblioteka
Vaickūniškė

**Vaickūniškė** – kaimas šiaurės rytinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietus nuo Metelių, netoli pietinių Dusios ir Metelio ežerų galų. Į šiaurę nuo kaimo plyti Bijotų ir Širvinto miškai, šalia eina kelias . Yra kaimo turizmo sodyba. Išlikęs senovinis svirnas.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Vaickū́nas*.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Metelių valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
San Tomės viršukalnė

**San Tomės viršukalnė** – aukščiausias San Tomės ir Prinsipės taškas, siekiantis 2 024 m. Ši viršukalnė yra San Tomės saloje. Kalnas yra apsuptas miškų ir dėl to pasiekiamas tik pėsčiomis.
Pavelas Komolovas

**Pavelas Komolovas** (, g. 1989 m. kovo 10 d.) – Rusijos futbolininkas, saugas.

## Karjera
Žaidė Sankt Peterburgo „Zenito“ jaunimo futbolo komandoje.

Profesionalią karjerą pradėjo Vilniaus „Žalgirio“ komandoje. Komandos aistruolių rinkimuose tapo geriausiu 2010 m. sezono Vilniaus „Žalgirio“ žaidėju. 2011 m. klubo buvo išnuomotas „GKS Bełchatów“ komandai.. Jeigu saugas būtų tikęs komandai, su juo buvo numatyta pasirašyti trejų metų kontraktą. 2011 m. žaidėjas pratęsė kontraktą su „Žalgiriu“. 2014 m. sezono pradžioje buvo išnuomotas Graikijos Superlygoje žaidžiančiam Verijos GAS klubu.

## Pasiekimai
**[[VMFD Žalgiris Vilnius]]**

* LFF taurės laimėtojas (2) 2011-2012, 2012-2013 m.
* LFF Supertaurės laimėtojas (1) 2013 m.
* A Lygos laimėtojas (1) 2013 m.

**Individualūs**

* Fanų išrinktas geriausiu Vilniaus „Žalgirio“ sezono žaidėju (1) 2010 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Luštica

**Luštica** – pusiasalis pietinėje Adrijos jūros dalyje, ties įėjimu į Kotoro įlanką. Pusiasalis atskiria Tivato įlanką nuo Adrijos jūros.

Pusiasalio plotas yra 47 km², o ilgis – 13 km. Aukščiausias pusiasalio taškas yra – Obosniko viršūnė (582 m). Pusiasalio kranto ilgis yra 35 km, t. y., jis sudaro 12% viso Juodkalnijos kranto. Lusticos teritorija priklauso dviem opštinoms – Herceg Novio ir Tivato.

Pusiasalyje yra 20 bažnyčių – 18 jų yra stačiatikių, 2 – katalikų. Pusiasalį užima valdos ūkininkų, kurie iš savo žaliavos gamina sūrį, vytintą kumpį pršutą, vyna ir rakiją.

## Gamta
Lušticoje gyvena šernai, šakalai, didžiosios miegapelės, lakštingalos ir apuokėliai. Auga alyvmedžių giraitės, nors dalis jų yra sulaukėjusios ir apleistos.

## Kariniai statiniai
Pusiasalis tiko Kotoro įlankos gynybai įrengti. Įlankoje buvo du kariniai uostai – Tivato uostas, kuriame bazavosi Jugoslavijos karinis laivynas, ir Kotoro uostas, kuriame bazavosi Austrijos-Vengrijos laivynas. Pusiasalyje yra austrų kariuomenės įtvirtinimų (visi nenaudojami) Rosėje, Mamuloje ir Arzoje, Juodkalnijos kariuomenės – Rosėje (nebenaudojami), Krašičiuose ir Obosnike.
Stačiose Herceg Novio įlankos ir Kumboro sąsiaurio krantų uolose iškirstos dvi povandeninių laivų slėptuvės (jau nebenaudojamos).
Lineage

**Lineage** () – viduramžių maginės fantastikos daugelio žaidėjų interneto žaidimas vaidmenimis (MMORPG), išleistas 1998 m. rugsėjo 3 d. Pietų Korėjos kompanijos „NCsoft“. Populiariausias Korėjoje, taip pat galimos kinų, japonų ir anglų kalbos versijos. Žaidimą suprojektavo Jake Song, kuris prieš tai projektavo kitą korėjiečių MMORPG žanro žaidimą – „Nexus: The Kingdom of the Winds“.

„Lineage“ savo 2D grafikos savybėmis yra panašus į „Ultima Online“ (1997) ir „Diablo II“ (2000).

2003 m. pasirodė „Lineage II“, kur veiksmas vyksta 150 metų prieš „Lineage“.

## Apžvalga

„Lineage“ struktūros, pabaisų bei daiktų sistema buvo „pasiskolinta“ iš „NetHack“ ir buvo pridėta MMO elementų.

Žaidėjai gali rinktis iš penkių galimų klasių: elfo (), tamsiojo elfo (), riterio (), princo () ar burtininko (). Princas yra vienintelė klasė žaidime, kuri gali vadovauti kruvinam susitarimui („Lineage“ terminu – gildija arba klanas). Tamsieji elfai buvo įdėti į žaidimą kiek vėliau nei kitos klasės.

Veiksmas sukasi apie unikalią šio žaidimo savybę – pilies apgultį (). Užėmus pilį, galima apmokestinti artimiausiuose miesteliuose esančiose parduotuvėse parduodamus daiktus ir taip užsidirbti pelno. Žaidime vaizduojami klasikiniai RPG elementai, primenantys „Dungeons & Dragons“, tokie kaip pabaisų žudymas ar užduočių įvykdymas norint gauti grobio () ir patirties taškų, pakelti veikėjo lygį ir bruožus (charizmą, jėgą, išmintingumą ir t. t.) bei veikėjo būseną (neutralus, nedrausmingas ar drausmingas). Miestų sargybiniai ir pabaisos reaguoja priklausomai nuo to, kokios būsenos yra veikėjas – dažniausiai būna agresyvūs ir puola iš toli, jei veikėjas nedrausmingas.

PvP sistema plačiai naudojama. Galima kovoti bet kur ir bet kada, išskyrus saugiose zonose, pvz., miestuose. Įstojant į klaną () žaidėjai gauna teisę dalyvauti pilies apgultyje arba karuose su kitais klanais.

## Abonentų istorija
NCsoft pranešė, kad „Lineage“ vienu metu turėjo daugiau kaip tris milijonus abonentų, daugiausia Korėjoje.

2008 m. balandį „Lineage“ turėjo per 1 mln. aktyvių abonentų. Palyginimui, „World of Warcraft“ turėjo apie 11,5 mln. aktyvių abonentų.

## „Lineage“ kilmė
Pavadinimas „Lineage“ kilo iš to paties pavadinimo komiksų, sukurtų Shin Il-sook, ir „Lineage“ serveriai buvo pavadinti tų komiksų herojų vardais. Tai pasaka apie princą, kuris atsiima jam teisėtai priklausantį sostą iš uzurpatoriaus rankų. Tik pasirodžius žaidimui, jis gana tiksliai atitiko originaliąją istoriją, tačiau vėliau, kūrėjams pridedant naujų savybių istorijos gerokai skyrėsi.

## Šaltiniai
Stalininiai dangoraižiai

**„Stalininiai dangoraižiai“** () - septyni aukštuminiai namai, pastatyti Maskvoje 1948-1953 metais, vienas iš Maskvos architektūrinių simbolių.

Manyta pastatyti aštuonis tokius pastatus, kaip Maskvos 800 metų įkūrimo jubiliejaus, švęsto 1947 m., simbolį, tačiau arčiausiai Kremliaus planuotas pastatas liko tik brėžiniuose (pamatai panaudoti statant „Rossijos“ viešbutį).

Šie dangoraižiai laikomi pokarinio „stalininio ampyro“ ryškiausiais pavyzdžiais, jie turėjo supti taip ir nepastatytus Tarybų rūmus.

Kai kada šiai kategorijai priskiriamas Latvijos Mokslų akademijos pastatas Rygoje bei Kultūros ir mokslo rūmai Varšuvoje. 

## Septyni stalininiai dangoraižiai

* Maskvos M.Lomonosovo universiteto centriniai rūmai Vorobjovo kalnuose
* Gyvenamasis namas Kotelničiaus krantinėje
* Viešbutis „Ukraina“
* Užsienio reikalų ministerijos pastatas
* Gyvenamasis namas Kudrino aikštėje
* Administracinis pastatas Raudonųjų vartų aikštėje
* Viešbutis „Leningradskaja“
At the Edge of Time

**At the Edge of Time** – devintasis power metalo muzikos grupės Blind Guardian studijinis albumas, išleistas 2010 metais.

## Dainų sąrašas
# "Sacred Worlds" – 09:17
# "Tanelorn (Into The Void)" – 05:58
# "Road Of No Release" – 06:30
# "Ride Into Obsession" – 04:46
# "Curse My Name" – 05:52
# "Valkyries" – 06:38
# "Control The Divine" – 05:26
# "War Of The Thrones" – 04:55
# "A Voice In The Dark" – 05:41
# "Wheel Of Time" – 08:55
Andrijevicos opština

**Andrijevicos opština** – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Andrijevica (1073 gyv.). Opštinoje gyvena 5785 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 283 km², gyventojų tankis – 20,44 gyv./km².
Naide Gomes

**Enezaide do Rosário da Vera Cruz Gomes** (dar žinoma kaip **Naide Gomes**, g. 1979 m. lapkričio 20 d.) – San Tomė ir Prinsipėje gimusi, bet nuo 2001 m. Portugalijai atstovaujanti lengvaatletė. Karjerą pradėjusi kaip daugiakovininkė, bei dalyvavusi daugybėje rungčių, šiuo metu sportininkė specializuojasi šuolio į tolį rungtyje.

## Biografija
Sportininkė 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse atstovavo San Tomė ir Prinsipei 100 m barjerinio bėgimo rungtyje. Distanciją įveikusi per 14.43 s ji liko paskutinė savo grupėje ir į kitą etapą nepateko. 2001 m. gegužės 22 d. sportininkė gavo Portugalijos pilietybę ir pradėjo atstovauti šiai šaliai. 2004 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate Gomes penkiakovės kovoje iškovojo auksą. Nuo 2002 m. lengvaatletė pradėjo aktyviau varžytis šuolių į tolį sektoriuje.

## Nuorodos
* Naide Gomes IAAF svetainėje
Krūčius

**Krūčius** – upelis Lietuvoje, Varėnos rajone, Merkinės seniūnijoje; Nemuno kairysis intakas. Išteka iš Navikų ežero, telkšančio prie Navikų kaimo. Vingiuoja į pietus, aukštupyje vadinama ***Vilkiautiniu***. Prateka Papiškių, Vilkiautinio ir Liškiavio ežerus. Ištekėjusi iš pastarojo jau vadinama Krūčiumi arba ***Liškiave***. Žemupyje sudaro gilų slėnį, teka kanjonais, labai dideliu nuolydžiu (19 m/km), gausu rėvų, mažų krioklių. Įteka į Nemuną Liškiavoje, 438,9 km nuo jo žiočių. Šalia santakos Krūčių kerta Liškiavos tiltas.

Didžiausi šaltiniuoti jo intakai yra Aušrinės šaltinis ir Saladaunia (po 0,5 l/s arba 1,8 m³/h) ir Vaikšnoro ravas (0,2 l/s arba 0,7 m³/h). Taip pat atsiveria daug mažesnių šaltinėlių.

Ištakose Krūčiaus upelis labai nesraunus, tik 0,07 m/s, o žiotyse srovės greitis jau 0,4 m/s. Upelio debitas žiotyse yra 0,47 m³/s, o ištakose – tiktai 0,032 m³/s.

Aplink upės žemupio slėnį įsikūręs istorinis-sakralinis Liškiavos kompleksas.

Upėvardis Krūčius kildinamas nuo žodžių *kriūta* („stati kalva“), *pa-kriūtė* („status yrantis upės krantas, kalno pašlaitė“), tačiau gali būti iš giminingo baltarusiško būdvardžio  „status, staigus, skardingas“.

## Šaltiniai
Huangnano tibetiečių autonominė prefektūra

**Huangnano tibetiečių autonominė prefektūra** (, ) – autonominė prefektūra Kinijos provincijos Činghai rytuose, priskiriamas tibetiečių kultūriniam Amdo regionui. Administracinis centras – Rongvo (隆务镇 *Longwu zhen*) Rebkongo slėnyje. Plotas – 17 921 km².

## Gyventojai ir etninė sudėtis

Pagal 2000 m. gyventojų surašymą Huangnane gyveno 214 642 žmonės (gyventojų tankumas – 11,98 gyv.km²).
Baro opština

**Baro opština** – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Baras (13719 gyv.). Opštinoje gyvena 40037 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 598 km², gyventojų tankis – 66,95 gyv./km².

## Opštinos gyventojų skaičiaus kitimas
* 1948 – 21 487
* 1953 – 23 009
* 1961 – 24 587
* 1971 – 27 580
* 1981 – 32 535
* 1991 – 37 321
* 2003 – 40 037

## Opštinos gyventojų sudėtis
Etninė sudėtis:
* Juodkalniečiai – 47,25%
* Serbai – 27,68%
* Albanai – 7,60%
* Muslimanai – 6,43%
* Bosniai – 2,29%
* Kroatai – 0,64%)
* Kiti – 8,11%

Sudėtis pagal tikėjimą:
* Stačiatikiai – 59,58%
* Musulmonai – 27,56%
* Katalikai – 7,74%
Beranės opština

**Beranės opština** – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Beranė (11 776 gyv.). Opštinoje gyvena 35 068 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 717 km², gyventojų tankis – 48,9 gyv./km².

## Opštinos gyventojai
Opštinos gyventojų skaičiaus kitimas
* 1948 – 27 646
* 1953 – 30 316
* 1961 – 34 280
* 1971 – 40 385
* 1981 – 42 060
* 1991 – 38 953
* 2003 – 35 068

**Etninė sudėtis 2003 m.**
Bijelo Polės opština

**Bijelo Polės opština** – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Bijelo Polė (15 883 gyv.). Opštinoje gyvena 50 284 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 924 km², gyventojų tankis – 54,42 gyv./km².

## Gyventojai
Opštinos gyventojų skaičiaus kitimas:
* 1948 – 36 795 gyv.
* 1953 – 41 432 gyv.
* 1961 – 46 651 gyv.
* 1971 – 52 598 gyv.
* 1981 – 55 634 gyv.
* 1991 – 55 268 gyv.
* 2003 – 50 284 gyv.

**Etninė sudėtis 2003 m.**
Budvos opština

**Budvos opština** – opština Juodkalnijoje, kurios administracinis centras yra Budva (17 900 gyv.). Opštinoje gyvena 20 982 gyv. (2017 m.).

Opštinos plotas – 122 km², gyventojų tankis – 130,4 gyv./km².

Pagal 2011 m. gyventojų surašymą 9 262 gyventojai nurodė esą juodkalniečiais (48,19 %), o 7 247 - serbais (37,71 %).

Vakaruose ribojasi su Kotoro, rytuose su Baro, šiaurėje - su Cetinės opština. 

Didžiausios gyvenvietės: Budva, Petrovacas (1485 gyventojai), Bečičiai, Sveti Stefanas.
Cetinės opština

**Cetinės opština** () arba **Senoji karališkoji sostinė Cetinė** () – savivaldybė centrinėje ir pietvakarinėje Juodkalnijos dalyje, administracinis centras – Cetinė (15 137 gyv.). Cetinėje yra Juodkalnijos prezidento rezidencija.

Opštinos plotas – 910 km², gyventojų tankis – 20,31 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 81,9% viso opštinos gyventojų.

Savivaldybės tarybą sudaro visuotiniuose rinkimuose renkami 33 atstovai (). Tarybai vadovauja pirmininkas ().

## Gyventojai
Opštinoje pagal gyventojų surašymą 2011 m. gyveno 16 757 gyv. Iš jų 15 082 (90,54 %) užsirašė kaip juodkalniečiai ir 727 (4,36 %) kaip serbai. Čia taip pat gyvena nedidelis skaičius kitų tautybių (pvz., čigonų) ar identitetų (pvz., „serbų-juodkalniečių“) žmonių.

Didžiausia religinė bendruomenė su 15 349 nariais (92,15 %) yra stačiatikiai. 241 asmuo (1,45 %) priskyrė save ateistams.

Gyventojų skaičiaus raida:
* 1948 m. – 25 114 
* 1953 m. – 25 549 
* 1961 m. – 23 503 
* 1971 m. – 22 024
* 1981 m. – 20 213
* 1991 m. – 20 307
* 2003 m. – 18 482
* 2011 m. – 16 757

## Nuorodos
Danilovgrado opština

**Danilovgrado opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Danilovgradas (5208 gyv.). Opštinoje gyvena 16523 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 501 km², gyventojų tankis – 32,98 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 31,5% viso opštinos gyventojų.

## Gyventojai
Etninė opštinos gyventojų sudėtis 2002 m.:
* Juodkalniečiai – 67,84%
* Serbai – 25,51%
* Kiti – 6,65%
Herceg Novio opština

**Herceg Novio opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Herceg Novis (12739 gyv.). Opštinoje gyvena 33034 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 235 km², gyventojų tankis – 140,57 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 38,6% viso opštinos gyventojų.

## Gyventojai
Etninė opštinos gyventojų sudėtis:

! tautybė
! skaičius
! procentas
|-----
| serbai
| 17 818
| 52,45%
|-----
| juodkalniečiai
| 9 651
| 28,41%
|-----
| kroatai
| 831
| 2,45%
|-----
| čigonai
| 290
| 0,85%
|-----
| muslimanai
| 218
| 0,64%
|-----
| bosniai
| 89
| 0,26%
|-----
| albanai
| 25
| 0,07%
|-----
| kiti
| 1 350
| 3,97%
|-----
| nenurodė
| 2 800
| 8,24%
|-----
| nežinomi
| 899
| 2,54%
|}
Moikovaco opština

**Moikovaco opština** () – viena iš 23 Juodkalnijos savivaldybių. Administracinis centras ir didžiausia gyvenvietė yra Moikovacas (3969 gyv., 2011 m.). Antra pagal dydį gyvenvietė yra Polja su 1506 gyventojais (2011 m.)

Opštinos plotas – 367 km², gyventojų tankis – 23 gyv./km². Administracinio centro Moikovaco gyventojai sudaro apie 40 % visų opštinos gyventojų.

Savivaldybė  yra šiaurinėje centrinės Juodkalnijos dalyje ir ribojasi su kitomis Juodkalnijos opštinomis - šiaurėje Plevlios ir Bijelo Polės, pietuose - Kolašino ir Šavniko, rytuose - Beranės, vakaruose Žabliako.
Plavo opština

**Plavo opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Plavas (3615 gyv.). Opštinoje gyvena 13805 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 486 km², gyventojų tankis – 28,41 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 26,2% viso opštinos gyventojų.

## Gyventojai
Plavo opštinos gyventojų skaičiaus kitimas:
* 1948 m. – 15 764 gyv.
* 1953 m. – 17 330 gyv.
* 1961 m. – 18 913 gyv.
* 1971 m. – 19 542 gyv.
* 1981 m. – 19 560 gyv.
* 1991 m. – 19 305 gyv.
* 2003 m. – 13 805 gyv.
Plužinės opština

**Plužinės opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Plužinė (1494 gyv.). Opštinoje gyvena 4272 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 854 km², gyventojų tankis – 5 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 35 % viso opštinos gyventojų.
Plevlios opština

**Plevlios opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios administracinis centras ir didžiausias miestas yra Plevlia (19 489 gyv., 2013 m.). Opštinoje gyvena 28 124 gyv. (2017 m.).

Opštinos plotas – 1346 km². Administracinio centro gyventojai sudaro apie 58,9 % viso opštinos gyventojų. Po Plevlios antra pagal dydį savivaldybės gyvenvietė yra 995 gyventojus turinti Šula.

Savivaldybė yra šiaurės vakarinėje šalies dalyje, Sandžako regione. Šiaurėje ribojasi su Serbija, pietuose su Moikovaco ir Žabliako savivaldybėmis, rytuose su Bijelo Polės opština, vakaruose – Bosnija ir Hercegovina.

Dalis savivaldybės teritorijos patenka į Durmitoro nacionalinį parką. Jos teritorijoje teka labai švaria laikoma Taros upė, tačiau kita jos teritorija tekanti upė Čehotina laikoma užteršta buitinėmis nuotekomis, anglies, cinko ir švino gavybos atliekomis.

SAvivaldybės teritorijoje pagaminama 15 proc. šalies gyvulininkystės produkcijos. Opština žinoma savo sūriu (Pljevaljski sir).

## Gyventojai
Etninė opštinos gyventojų sudėtis pagal 2003 m. gyventojų surašymą:

1992-93 m. vykstant karui Bosnijoje Miliča Dačevičiaus vadovaujami Serbų četnikų judėjimo nariai terorizavo vietinius musulmonus, kurstė antimusulmoniškas nuotaikas ir smurtą, tačiau iki etninio valymo nebuvo prieita įsikišus centrinei Serbijos valdžiai.

## Nuorodos
Podgoricos opština

**Podgoricos opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Podgorica (136473 gyv.). Opštinoje gyvena 169132 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 1441 km², gyventojų tankis – 117,37 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 80,7% viso opštinos gyventojų. Podgoricos opštinos teritorija sudaro 10,4% visos Juodkalnijos teritorijos ir turi 27,3% visų jos gyventojų. Pagal plotą opština yra antra, pagal gyventojų skaičių – pirma Juodkalnijoje.

## Pagrindiniai gyvenamieji punktai
* Podgorica – centras
* Bioche
* Bolesestra
* Krusi
* Bigor
* Gornji Kokoti
* Ubli
* Golubovcai ()
* Mahala
* Tuzai ()
* Dinosha
* Lijeva Rijeka

## Gyventojai

Opštinos gyventojų skaičiaus kitimas:



Etninė opštinos gyventojų sudėtis 2003 m.:
Kotoro opština

**Kotoro opština** () – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Kotoras (5341 gyv.). Opštinoje gyvena 22947 gyv. (2003 m.).

Opštinos plotas – 335 km², gyventojų tankis – 68,5 gyv./km². Centro gyventojai sudaro 23,3 % viso opštinos gyventojų.

## Gyventojai
Etninė opštinos gyventojų sudėtis 2003 m.:
* juodkalniečiai – 10 741 (46,81%)
* serbai – 7 094 (30,91%)
* kroatai – 1 762 (7,68%)
* jugoslavai – 168 (0,73%)
* muslimanai – 106 (0,46%)
* albanai – 76 (0,33%)
* makedonai – 49 (0,21%)
* čigonai – 48 (0,21%)
* rusai – 39 (0,17%)
* slovėnai – 35 (0,15%)
* italai – 32 (0,14%)
* vengrai – 32 (0,14%)
* egiptiečiai – 20 (0,09%)
* bosniai – 16 (0,07%)
* vokiečiai – 14 (0,06%)
* kiti – 133 (0,58%)
* nenurodė – 2 165 (9,43%)
* pagal regionus – 202 (0,88%)
* nėra duomenų – 215 (0,94)

Pagal 2003 m. surašymo duomenis opštinos gyventojų sudėtis pagal tikėjimą buvo toks:
* stačiatikiai – 78%
* katalikai – 13%
Kolašino opština

**Kolašino opština** () – viena iš dvidešimt trijų Juodkalnijos savivaldybių. Administracinis centras ir didžiausia gyvenvietė - Kolašinas (2989 gyv.). Per opštiną eina Belgrado - Baro geležinkelis.

Opština yra centrinėje Juodkalnijos dalyje. Didelę dalį jos teritorijos užima kalnai - Siniajevina, Belasica, Komova, Vuča. Per savivaldybę teka Taros ir Moračos upės, kurių slėniuose gyvena dauguma opštinos gyventojų. Šiaurės rytinėje dalyje yra Biogrado miško nacionalinis parkas. Tarp turistų lankomų įžymybių yra Moračos vienuolynas.

## Gyventojai
Opštinoje gyventojų surašymo duomenimis gyvena 8380 gyv. (1,35% visų šalies gyventojų), gyventojų tankis – 11,09 gyv./km² (2011 m.). Administracinio centro Kolašino gyventojai sudaro 30 % visų opštinos gyventojų.

Tautinė sudėtis 2003 m.:
* juodkalniečiai (50,35%)
* serbai (44,60%)
* musulmonai (0,34%)
* chorvatai (0,11%)
* bosniai (0,01%)
* albanai (0,01%)
* kiti (0,74%)
* nenurodė (3,84%)
Rožajės opština

**Rožajės opština** () – opština rytinėje Juodkalnijos dalyje. Administracinis centras – Rožajė. 2022 m. duomenimis opštinoje gyveno 22 853 žmonės.

## Geografija
Rožajės opština yra labiausiai į rytus nutolusi Juodkalnijos opština. Opština įsikūrusi į pietvakarius nuo Serbijos, į šiaurės vakarus nuo Kosovo ir į rytus nuo Beranės ir Petnicos opštinų. Opštinos altitudė – 1 km, plotas – 432 km². Rožajės opštinos teritorija sudaro 3,1 % visos Juodkalnijos teritorijos. Pagal plotą opština yra trylikta Juodkalnijoje. Aukščiausias opštinos taškas – Chailos kalnas (2 403 m).

## Didžiausios gyvenvietės

* Rožajė (9 422 gyv. 2011 m.)
* Dona Lovnica (825 gyv.)
* Balotičė (685 gyv.)
* Bačas (669 gyv.)
* Bukovica (529 gyv.)

## Gyventojai
2022 m. duomenimis Rožajės opštinoje gyveno 22 853 gyventojai, gyventojų tankis – 53 gyv./km². Administracinis centras Rožajės miestas (9121 gyv.) sudaro 41,2 % visos opštinos gyventojų. Rožajės opština sudaro 3,7 % visų Juodkalnijos gyventojų. Pagal gyventojų skaičių opština yra aštunta Juodkalnijoje.
### Etninė sudėtis
2011 m. duomenimis Rožajės opštinoje gyveno 83,9 % bosnių, 5 % albanų, 4,5 muslimanų, 3,6 % serbų, 1,7 % juodkalniečių, 0,9 % kitokios kilmės gyventojų ir 0,3 % gyventojų kilmės nenurodė.

### Religinė sudėtis
2011 m. duomenimis Rožajės opštinoje islamą išpažino 95 % gyventojų, krikščionybę – 4,7 % (iš kurių 96,6 % buvo stačiatikiai, 2,4 % Septintosios dienos adventistai ir 1 % katalikai), 0,1 % išpažino kitą religiją ir 0,2 % – netikintys/nenurodė.

## Šaltiniai