Hagos konvencijos

**Hagos konvencijos** – tarptautinės sutartys ir deklaracijos, 1899 ir 1907 m. priimtos dviejose taikos konferencijose Hagoje, Nyderlanduose. Vienos pirmųjų (su Ženevos konvencijomis) oficialių karo teisės ir karo nusikaltimų nuostatų, įtvirtintų tarptautinėje teisėje. 1915 m. buvo numatyta sušaukti trečiąją Hagos taikos konferenciją, tačiau dėl Pirmojo pasaulinio karo ji neįvyko.

## Tikslai
Hagos taikos konferencijų dalyvės derėjosi dėl nusiginklavimo, karo teisės ir karo nusikaltimų. Vienas pagrindinių tikslų – įsteigti tarptautinį teismą, kuris spręstų tarptautinius ginčus privalomojo arbitražo būdu. Tai laikyta būtina priemone, siekiant pakeisti karą kaip ginčų sprendimo būdą.

Šio tikslo abiejose konferencijose pasiekti nepavyko. Vietoj to įsteigtas savanoriškas arbitražo forumas – Nuolatinis arbitražo teismas. Dauguma dalyvavusių valstybių (Jungtinės Amerikos Valstijos, Didžioji Britanija, Rusija, Prancūzija, Kinija ir Persija) pasisakė už privalomojo tarptautinio arbitražo procesą, tačiau šią nuostatą vetavo kelios šalys, pirmiausia Vokietija.

## 1899 m. Hagos konvencija
**Pirmoji Hagos taikos konferencija** buvo sušaukta grafo Michailo Nikolajevičiaus Muravjovo, Rusijos caro Nikolajaus II užsienio reikalų ministro, iniciatyva. 1899 m. sausio 11 d. aplinkraštyje grafas Muravjovas pasiūlė svarstyti šias temas: (1) ginkluotųjų pajėgų plėtros apribojimas ir naujų ginklų dislokacijos mažinimas, (2) 1864 m. Ženevos konvencijos pagrindų taikymas jūrų kare ir (3) neratifikuotos 1874 m. Briuselio deklaracijos dėl sausumos karo įstatymų ir papročių peržiūra.

Konferencija vyko 1899 m. gegužės 18–liepos 29 d.; dalyvavo 26 valstybių atstovai. Nors svarbiausio konferencijos tikslo – apriboti ginklavimąsi – dėl dalyvių prieštaraujančių interesų pasiekti nepavyko, buvo priimtos 3 pagrindinės sutartys ir 3 papildomos deklaracijos:

***'

== 1907 m. Hagos konvencija ==
Surengti '''Antrąją Hagos taikos konferenciją''' iš pradžių pasiūlė JAV prezidentas [[Teodoras Ruzveltas]], tačiau ji buvo atidėta dėl [[Rusijos–Japonijos karas|Rusijos–Japonijos karo]]. Konferenciją oficialiai sušaukė [[Nikolajus II]]. Ji vyko 1907 m. birželio 15–spalio 18 d.; dalyvavo 44 valstybių atstovai. Konferencijos tikslas buvo išplėsti 1899 m. Hagos konvenciją, pakeičiant kai kurias jos dalis ir įtraukiant naujų temų; daugiau dėmesio skirta jūrų karui. Siūlymas riboti ginkluotę vėl nebuvo priimtas.

Konferencijoje priimtos 13 naujų konvencijų ir 1 deklaracija:

***'

## Reikšmė
Svarbiausi Hagos taikos konferencijų pasiekimai: padėti pagrindai tarptautinei teisei, reglamentuojančiai taikų ginčų sprendimą, tarptautiniu mastu pradėta riboti ir apibrėžti valstybių teisė naudoti karinę jėgą, susisteminta ir įtvirtinta dauguma karo teisės normų bei papročių, nustatyti draudimai naudoti tam tikrus ginklus, sukeliančius perteklinius sužalojimus ar nereikalingas kančias.

Per Pirmąjį pasaulinį karą daugelis Hagos konvencijų buvo pažeistos. Pavyzdžiui, 1914 m. rugpjūtį Vokietija, įsiveržusi į neutralų Liuksemburgą ir Belgiją (siekė apsupti Prancūziją), pažeidė 1907 m. Konvenciją (V), kurioje numatyta, kad kariaujančios šalys negali pažeisti neutralios teritorijos ir per ją perkelti kariuomenės. Karo metu dauguma pagrindinių kariaujančių šalių naudojo nuodingąsias dujas, pažeisdamos 1899 m. Deklaraciją (IV, 2) ir 1907 m. Konvenciją (IV), kuriose draudžiama naudoti „nuodus ar nuodinguosius ginklus“.

Nors 1915 m. numatyta trečioji konferencija neįvyko dėl prasidėjusio Pirmojo pasaulinio karo, konferencijos idėja turėjo didelės įtakos geriau organizuotos Tautų Sąjungos įkūrimui po karo.

Ženevos protokolas (dėl kurio nebuvo tartasi taikos konferencijose Hagoje) laikomas konvencijų priedu. Sutartis pasirašyta 1925 m. birželio 17 d. (įsigaliojo 1928 m. vasario 8 d.); ji draudžia naudoti bet kokias cheminio ir biologinio karo formas tarptautiniuose ginkluotuose konfliktuose. Parengti protokolą paskatino cheminio ginklo (iprito ir kitų panašių medžiagų) naudojimas per Pirmąjį pasaulinį karą. Vėliau protokolą papildė Biologinių ginklų konvencija (1972) ir Cheminių ginklų konvencija (1993).

## Susiję straipsniai
* Tarptautinė humanitarinė teisė
* Ženevos konvencijos

## Šaltiniai