open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lekavičius

* Algirdas Lekavičius – botanikas;
* Arūnas Lekavičius – automobilininkas;
* Arvydas Lekavičius – karinis veikėjas, pulkininkas;
* Lukas Lekavičius – krepšininkas;

Pavardė dažna visoje Lietuvoje. Kaip ir pavardės Lakavičius, Lekevičius gali būti dvejopos kilmės:
* iš pavardžių Lekas, Lėka, kurios kildinamos iš *lẽkas* „nevikrus, niekam tikęs žmogus; vėpla“ arba iš pavardžių ,  < *лях* „lenkas“;
* tiesiai iš slaviškų pavardžių ,  < *лях* „lenkas“.

## Šaltiniai
Ivinskis

* Laurynas Ivinskis (1810–1881), poetas, publicistas, vertėjas, kalendorininkas, lietuvių švietėjas. 
*Povilas Ivinskis (g. 1948 m.), zoologas, 
*Zenonas Ivinskis (1908–1971), istorikas medievistas.
Orlauskis

* Juozas Orlauskis (1887–1970), pedagogas, Šiaulių miesto burmistras 

## Taip pat skaitykite
*Orlauskas
Orlauskas

* Artūras Orlauskas-Zakarauskas (g. 1962 m.), humoristas, Kauno rajono politikas
* Kazimieras Orlauskas, pedagogas, Skriaudžių pagrindinės mokyklos direktorius
* Konstantinas Orlauskas, kunigas, Saločių Šv. Juozapo bažnyčios klebonas

Kaip ir Arlauskas, pavardė kilusi iš slaviškų pavardžių ,  – iš *орлов* ('erelių'), *орёл* ('erelis').

## Šaltiniai
Gedminas

* Juozas Gedminas (1838–1913), akmeninių memorialinių paminklų meistras
*Antanas Gedminas (1927-1978), grafikas, tapytojas, dailėtyrininkas 
*Algimantas Justinas Gedminas (g. 1932 m.), krepšinio treneris

## Taip pat skaitykite
*Gediminas
Leonavičius

*Alfonsas Leonavičius (g. 1941 m.), baleto artistas
*Bronius Leonavičius (g. 1933 m.), dailininkas, visuomenės veikėjas
*Gintaras Leonavičius (g. 1957 m.), krepšinio treneris (Panevėžio „Techaso“)
*Gražvydas Stanislovas Leonavičius (g. 1943 m.), radioelektronikas, informatikas
*Juozas Leonavičius (g. 1927 m.), sociologas, filosofas, istorikas
*Mindaugas Kazimieras Leonavičius (g. 1942 m.), mechanikos inžinierius
*Šarūnas Leonavičius (g. 1960 m.) grafikas
*Saulius Leonavičius (g. 1973 m.), lengvaatletis, aklųjų riedulininkas
*Sigitas Leonavičius (g. 1962 m.), verslininkas
*Vitas Leonavičius (g. 1945 m.), vadybininkas, Alytaus politinis veikėjas
*Vylius Leonavičius (g. 1955 m.), sociologas, filosofas
Merkevičius

;Merkevičius
* Algimantas Merkevičius (g. 1933 m.), archeologas
* Algimantas Merkevičius (g. 1959 m.), istorikas, archeologas,
* Algimantas Merkevičius (g. 1969 m.), dziudo sportininkas
* Valdas Merkevičius (g. 1949 m.), Kazlų Rūdos savivaldybės politinis veikėjas
;Merkevičiūtė
* Austėja Merkevičiūtė, vertėja.

Pavardė paplitusi Suvalkijoje (Kriūkai, Pajevonys, Liubavas, Marijampolė, Kazlų Rūda, Kalvarija, Sasnava ir kt.). Kildinama iš pavardės *Merkys*, kuri padaryta iš krikšto vardo *Mérkelis* (< *Melchiòras*).

## Šaltiniai
Raimundas Mockeliūnas

**Raimundas Mockeliūnas** (g. 1960 m. rugpjūčio 3 d. Kaišiadoryse) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1983 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1989 m. veterinarijos mokslų kandidatas. Stažavo 1988 m. Estijoje, 1990 m. Rusijoje, 1995 m. Švedijoje.

1983–2003 m. dirbo Lietuvos veterinarijos institute; 1990–1992 m. Neužkrečiamųjų ligų skyriaus vedėjas, 1993–2003 m. direktorius. 2003–2004 m. ir nuo 2006 m. Lietuvos veterinarijos akademijos prorektorius. 2005–2006 m. Švietimo ir mokslo viceministras.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – epidemiologija, gyvulių reprodukcijos sutrikimai ir veterinariniai vaistai. Su kitais sukūrė 4 veterinarijos preparatus. Paskelbė apie 70 mokslinių straipsnių.

## Šaltiniai
Jonas Mockus

**Jonas Mockus** (1931 m. birželio 18 d. Rokiškyje – 2021 m. rugpjūčio 31 d. Vilniuje) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys.

## Biografija
1952 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966 m. technikos mokslų daktaras. 1976 m. Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys.

1969–2007 m. Matematikos ir kibernetikos instituto (nuo 1990 m. Lietuvos mokslų akademijos Matematikos ir informatikos institutas) Optimizavimo skyriaus vadovas. Nuo 1969 m. Kauno politechnikos instituto (iki 1990 m. Kauno technologijos universitetas), nuo 1999 m. dar ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, nuo 1973 m. profesorius.

Mokslinio darbo svarbiausios sritys – globalaus optimizavimo teorija ir taikymas, aukštųjų nuotolinių studijų sistema.

2003 m. buvo suteiktas Kauno technologijos universiteto garbės daktaro laipsnis. 

## Bibliografija
* Daugiaekstremiai projektavimo uždaviniai, rusų kalba, 1967 m.
* Globalus optimizavimas Bayeso metodais (*Bayesian Approach to Global Optimization*) 1989 m.
* Diskretaus ir globalaus optimizavimo Bayeso euristinis metodas (*Bayesian Heuristic Approach to Discrete and Global Optimization*), su kitais, 1997 m.
* Globalaus ir diskretaus optimizavimo pavyzdžiai. Bayeso euristinio metodo taikymas (*A Set of Examples of Global and Discrete Optimization. Application of Bayesian Heuristic Approach*), 2000 m.

## Įvertinimas
* 1968 m. – LTSR valstybinė premija
* 1998 m. – Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Špokas

* Mindaugas Špokas, plaukikas
* Stasys Špokas, Vilniaus konferencijos dalyvis

## Taip pat skaitykite
* Varnėnas (špokas)
* RSI Europe Špokas, lietuviškas dronas
Špokienė

*Danguolė Špokienė, Kėdainių rajono politikė
* Nijolė Špokienė, Lietuvos herbologų draugijos pirmininkė
Maciūtė

* Diana Mačiūtė (g. 1980 m.), kiokušin karatistė
* Regina Maciūtė (g. 1946 m.), operps dainininkė (sopranas)
Kalvelis

* Jonas Kalvelis (1925–1987), fotografas
* Juan Ignacio Fourment Kalvelis, Argentinos lietuvių veikėjas 

**Kalvelis** taip pat yra:
*Dievaitis Kalvelis (Mitinis Kalvis) mitologijoje - Perkūno pagalbininkas, sietas su ugnimi ir vandeniu
Andriulevičius

* Jonas Andriulevičius, režisierius, Jonavos teatro pedagogas, mokytojas ekspertas
* Vincas Andriulevičius, kunigas.
Macius

*Algirdas Macius, Kretingos rajono politikas 
*Eugenijus Macius, kino operatorius
*Alfredas Macius, dainininkas

## Taip pat skaitykite
*Mačius
Andriulaitis

*Vytautas Andriulaitis (g. 1956 m.), korespondencinių šachmatų didmeistris 
*Mindaugas Andriulaitis, sunkiaatletis,
Mykolas Ksaveras Mockus

**Mykolas Ksaveras Mockus** (tikroji pavardė *Mockevičius*, 1864 m. spalio 26 d. Ramanavas, Lazdijų valsčius – 1939 m. spalio 23 d. Čikaga) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, pastorius.

## Biografija
1886 m. atvyko į JAV. 1889 m. Detroite įsigijo nedidelę spaustuvę. Lietuvių kalba išleido knygas „Daina dėl bernelių ir mergelių“, „Daina cerkvės varpininko“, „Keli žodžiai apie šiandieninę fotografiją“ (visos 1891 m.) ir kitas, smulkių spaudinių ir brošiūrų lenkų kalba. Bendradarbiavo laikraštyje „Vienybė lietuvninkų“. Prisidėjo prie Susivienijimo lietuvių Amerikoje, Tėvynės mylėtojų, Lietuvių mokslo draugijų, Lietuvių socialistų sąjungos veiklos.

Baigęs protestantų kunigų seminariją Fairmonte (Ohajo valstija) įsigijo projekcinį aparatą, važinėjo po JAV lietuvių kolonijas ir aiškino Šv. Raštą. Keletą kartų buvo skundžiamas ir teisiamas dėl kitų religijų įžeidimo. Vengdamas teismų 1922–1927 m. gyveno Meksikoje. 1927 m. grįžęs į JAV nuo visuomeninės veiklos nutolo.

## Šaltiniai
Samoa kalba

**Samoa kalba** – malajų-polineziečių kalbų šeimos kalba, vartojama Samoa salose gyvenančių samojiečių. Tai valstybinė Samoa valstybės ir Amerikos Samoa valdos kalba. Ją taip pat vartoja gausi samojiečių diaspora, gyvenanti Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, JAV, Tokelau ir kitur. Iš viso šia kalbą vartoja ~870 tūkst. žmonių.

Samoa kalboje yra tik 15 raidžių, o raidės h, k, r naudojamos tik skoliniuose. Balsiai turi trumpąsias ir ilgąsias formas (a – ā, u – ū, o – ō ir kt.). Užrašymui naudojama lotyniška abėcėlė.

Samoa kalba turi 3 laikus (vienaskaitą, dviskaitą ir daugiskaitą), ekskliuzyvinį ir inkliuzyvinį „mes“ asmenį.

## Nuorodos
*
Centrinės Afrikos Respublikos herbas

**Centrinės Afrikos Respublikos herbas** – Centrinės Afrikos Respublikos simbolis.

## Herbo aprašas
Herbo skydas prancūziškas Napoleono stiliaus, laukas ketvirčiuotas. Pirmasis laukas (heraldiškai dešinysis viršutinis) žalias su natūralios spalvos (pilka) bekakle dramblio galva. Antrasis laukas baltas, jame – baobabo medis rudu kamienu ir žalia lapija. Trečiasis laukas auksinis su trimis baltomis keturkampėmis žvaigždėmis (tarp spindulių – po mažą spindulį). Ketvirtasis laukas mėlynas, su natūralios spalvos plaštaka, rodančia į skydo širdį. Skydo širdyje stačiakampis skydelis su baltu skrituliu, kuriame juodas Afrikos žemyno atvaizdas, ant kurio užklota auksinė penkiakampė žvaigždė.

Virš skydo tekanti (matyti du trečdaliai) auksinė saulė su spinduliais. Iš skydo viršutinių kampų įstrižai į šonus eina dvi Centrinės Afrikos Respublikos vėliavos. Po skydu – Centrinės Afrikos Nuopelnų ordino kryžius.
Virš skydo mėlynas kaspinas su devizu baltomis raidėmis sango kalba *ZO KWE ZO* 'visi žmonės yra žmonės'. Po skydu ir ordinu – mėlynas kaspinas, kuriame devizas baltomis raidėmis  'Vienybė, išdidumas, darbas'.

## Herbo elementų aiškinimas
* Dramblys ir baobabas – šalies gamta.
* Auksinė penkiakampė žvaigždė – Centrinės Afrikos Respublikos vieta Afrikos centre.
* Rodanti ranka – 1963 m., kai buvo priimtas herbas, valdžiusios partijos simbolis.
* Trys keturkampės žvaigždės – deimantai, šalies mineraliniai ištekliai.
Mogiliavo ekonomija

**Mogiliavo ekonomija** – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos valstybinė žemės valda, ekonomija, kurios pajamos priklausė Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui kaip atlyginimas už Lietuvos didžiojo kunigaikščio pareigas. 

## Istorija
Įkurta 1589 m. iš iki tol gyvavusios Mogiliavo seniūnijos žemių. 1604 m. turėjo 194 kaimus, suskirstytus į 12 vaitysčių. Karalius ekonomiją paprastai nuomodavo Lietuvos didikams. Pirmuoju Mogiliavo ekonomijos administratoriumi buvo Leonas Sapiega, paskutiniu (1736–1772 m.) – Mykolas Pociejus. 1772 m. Mogiliavo ekonomijos žemes užgrobė Rusijos imperija; tuo metu Mogiliavo ekonomija turėjo 25 063 vyriškosios lyties asmenis. Imperatorė Jekaterina II didžiąją dalį Mogiliavo ekonomijos žemių ir valstiečių išdalijo artimiesiems: V. Čičagovui – 3997 vyriškosios lyties asmenis, A. Jermolovui – 4445 vyriškosios lyties asmenis, Aleksandrui Rimskiui–Korsakovui – 5829 vyriškosios lyties asmenis.

## Šaltiniai
Andriekus

*Juozas Andriekus, pedagogas, Švėkšnos sanatorinės mokyklos mokytojas
* Leonardas Kazimieras Andriekus (1914-2003), poetas, visuomenės veikėjas, kunigas pranciškonas.
Andreika

* Algimantas Andreika (1950-2000), Lietuvos pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.
Joteika

*  Jonas Joteika (1795-1840), piešėjas, grafikas (dailininko Polikarpo Joteikos brolis).
*Polikarpas Joteika (1796 arba 1801 – 1850), tapytojas.
Jagminas

*Bronislovas Jagminas (g. 1935 m.), žurnalistas, kraštotyrininkas, politinis veikėjas
*Henrikas Jagminas (1912-1996), baleto artistas
* Jonas Jagminas (g. 1949 m.), agronomas, politinis veikėjas
*Juozas Jagminas (1878–1958), karo gydytojas
*Kostas Jagminas (1868–1896), kunigas,
*Sigitas Jagminas (g. 1960 m.), Radviliškio rajono politinis bei visuomenės veikėjas
*Šarūnas Jagminas (g. 1955 m.), Klaipėdos miesto politinis bei visuomenės veikėjas
*Tadas Jagminas (1730-1791), Žemaitijos kunigaikštystės bajoras, politinis veikėjas
## Taip pat skaitykite
*Jogminas
Jogminas

* Jonas Jogminas (1874-1954), kunigas, Ramygalos ir Smilgių vikaras
*Kęstutis Jogminas, teisininkas, Jonavos r. apylinkės prokuratūros vyr. prokuroras 

## Taip pat skaitykite
*Jagminas
Čamorų kalba

**Čamorų kalba** – malajų-polineziečių kalbų šeimos kalba, vartojama daugiausia čamorų tautybės žmonių, gyvenančių Marianų salose bei išeivijoje (Havajuose, vakarų JAV). Tai oficiali Guamo ir Šiaurės Marianos valdų kalba, greta anglų. Čamorų kalbą vartoja virš 60 tūkst. žmonių.

Kalba smarkiai paveikta anglų ir ispanų kalbų įtakos, ypač Guame paplitęs čamorų-anglų kalbos pidžinas. Čamorų kalba, priešingai nei kitos Okeanijos kalbos, nepriklauso nei polineziečių nei mikroneziečių kalbų grupei, o sudaro atskirą malajų-polineziečių kalbų atšaką (drauge su palau kalba) ir kartu su Sumbos-Floreso kalbomis išskiriamos į Vidurio-Rytų malajų-polineziečių kalbų grandį.

Čamorų kalba naudoja lotynišką abėcėlę, tačiau dar naudoja papildomas raides Å ir Ñ. Kalba agliutinacinė.

## Nuorodos
*
Marek Sawicki

**Marek Wacław Sawicki** (g. 1958 m. balandžio 8 d. Savice Dvuro kaime) – lenkų inžinierius, visuomeninis ir politinis veikėjas, nuo 2007 m. Lenkijos žemės ūkio ministras.

## Biografija
1983 m. baigė Sedlcų Aukštosios pedagoginės ir žemės ūkio mokyklos Žemės ūkio fakultetą. 1996 m. baigė Lenkijos mokslų akademijos Agrarinės teisės instituto podiplomines studijas. 2006 m. Palenkės akademijoje apgynė žemės ūkio mokslų daktaro disertaciją.

1983–1986 m. Sedlcų Aukštosios pedagoginės ir žemės ūkio mokyklos mokslinis bendradarbis. 1987–1988 m. Palenkės Sokoluvo cukraus fabriko inspektorius. 1989–1990 m. Palenkės Sokoluvo Žemės ūkio mokyklos mokytojas. 1990–1996 m. Repkų valsčiaus viršaitis. 1996–1997 m. Žemės ūkio ministerijos valstybės sekretorius.

Nuo 1988 m. iki 1990 m. Jungtinės liaudies partijos narys. Nuo 1990 m. Lenkijos liaudies partijos narys, šios partijos Vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas ir Tarybos sekretorius.

1993–1997 m., 1997–2001 m., 2001–2005 m., 2005–2007 m. ir nuo 2007 m. Lenkijos seimo narys išrinktas pagal Lenkijos liaudies partijos sąrašą. 1993–1996 m. Seimo sekretorius, 2001–2005 m. Lenkijos liaudies partijos parlamentinio klubo pirmininkas.

Nuo 2007 m. lapkričio 16 d. Lenkijos žemės ūkio ministras.

## Nuorodos
* Biografija (lenkų k.).
Stelmokas

;Stelmokas
* Tomas Stelmokas, futbolininkas

## Etimologija

Pavardė kilusi nuo  <  – „račius“. Taip buvo seniau Lietuvoje vadinami ratų gamintojai.

## Šaltiniai
Tajų saulės kalendorius

**Tajų saulės kalendorius**, Suriyakati (tajų k.  สุริยคติ) buvo priimtas karaliaus Čulalongkorno 1888 m. kaip Tailando Grigaliaus kalendoriaus versija. Tajų saulės kalendorius pakeitė iki tol naudotą Tajų mėnulio kalendorių. Tai oficialus ir labiausiai paplitęs Tailando kalendorius.

Metų skaičiavimas pradedamas pagal budistinę erą (tajų k. พุทธศักราช), kuri prasidėjo 543 m. anksčiau už krikščionių erą, todėl 2009 m. e. m. tajų saulės kalendoriuje yra 2552 budistinės eros metai.

## Nuorodos
* DateConverter  - Vertimo datų tarp Tajų ir Grigaliaus kalendoriaus
Amonizuotas superfosfatas

**Amonizuotas superfosfatas** – sudėtinė trąša. Turi 21–21,5 % augalams prieinamo P<sub>2</sub>O<sub>5</sub> (~14 % vandenyje tirpstančio), 0,5 % azoto. Gaunamas amoniaku neutralizuojant superfosfate esančias laisvas sieros ir fosforo rūgštis.

Birus (patogus barstyti trąšų barstytuvais), nesusiguli, nedrėgsta. Efektyvus visuose dirvožemiuose. Tinka visiems žemės ūkio augalams. Barstomas prieš sėją (pavasarį arba rudenį). Brangus. Lietuvoje beveik nevartojamas.
Daewoo

**Daewoo** (; „didžioji visata“) – Pietų Korėjos konglomeratas (*[[jaebeol]]*), įkurtas 1967 m. Tai viena svarbiausių šalies kompanijų, iki 1998 m. Azijos finansų krizės nusileido tik „Hyundai“.

Pagrindiniai Daewoo padaliniai:
* Daewoo Electronics – elektronikos prekės;
* Daewoo Heavy Industries – pramonės įrengimai;
* Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering – krovininiai laivai, naftos tankeriai;
* Daewoo Securities – finansinio saugumo kompanija;
* Daewoo Telecom – telekomunikacijos;
* Daewoo Construction – automagistralių, dangoraižių, užtvankų statyba;
* Daewoo International – prekybinė organizacija.

Automobilių gamybos įmonė GM Daewoo dabar priklauso General Motors.
Karolinų kalba

**Karolinų kalba** – malajų-polineziečių kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama karolinų tautybės žmonių, gyvenančių Šiaurės Marianų salose. Labai panaši į Čiuko kalbas (sataviečių, voleajų, puluvatų ir kt.). Šią kalbą vartoja apie 5700 žmonių.

Naudoja lotynišką abėcėlę (31 raidė).

## Šaltiniai
*
Amonizacija

**Amonizacija** – pašarų, trąšų, durpių apdorojimas amoniaku (amoniako vandeniu), kad pagausėtų azoto. Silosas, griežiniai, žlaugtai, šiaudai, melasa ir kiti pašarai amonizuojami amoniako vandeniu kaupuose, tranšėjose, stirtose, statinėse. 

Praskiesto amoniako vandens (1 l amoniako vandens į 3–4 l vandens) pilama: 
* į 1 t kukurūzų siloso 12–15 l,
* į 1 t šiaudų 120 l,
* į 1 t džiovintų griežinių 70–80 l.

Šerti galima kai išnyksta amoniako kvapas. Amonizuotais pašarais negalima šerti užtrūkusių veršingų ir šviežiapienių karvių.

Mineralinės trąšos amonizuojamos gamyklose, durpės – durpynuose, prieš sustumiant jas į kaupus.
Apyžiedis

**Apyžiedis** – augalo žiedo lapeliai aplink pagrindines žiedo dalis – kuokelius ir piestelę. Apyžiedis susideda iš taurelės ir vainikėlio. Taurelę sudarantys lapeliai vadinami taurėlapiais. Jie dažniausiai žali, rečiau spalvoti (vilkdalgio). Vainikėlį sudarantys lapeliai, vadinami vainiklapiais, būna spalvoti, įvairių formų. Taurėlapiai ir vainiklapiai gali būti vienas su kitu kraštais suaugę arba nesuaugę.

Apyžiedis būna paprastasis arba sudėtinis:
* paprastasis apyžiedis susideda tik iš taurėlapių arba jo taurėlapiai ir vainiklapiai yra beveik vienodi.
* sudėtinį apyžiedį sudaro abi žiedlapių rūšys – taurėlapiai ir vainiklapiai.

Apyžiedis saugo žiedo vidines dalis nuo nepalankių aplinkos veiksnių, privilioja apdulkintojus. Miglinių šeimos augalų apyžiedis redukuotas.
Bronisław Komorowski

**Bronisław Maria Komorowski** (g. 1952&nbsp;m. birželio 4 d. Silezijos Obornikuose)&nbsp;– lenkų istorikas, visuomeninis ir politinis veikėjas, nuo 2007&nbsp;m. iki 2010&nbsp;m. Lenkijos seimo pirmininkas. Nuo 2010&nbsp;m. rugpjūčio 6 d. iki 2015 m. rugpjūčio 6 d. Lenkijos Respublikos prezidentas.

## Biografija
1977&nbsp;m. baigė Varšuvos universiteto Istorijos fakultetą.

Nuo septintojo dešimtmečio Lenkijos skautijos narys ir opozicinis veikėjas. 1968&nbsp;m. dalyvavo jaunimo protestuose. 1977–1980&nbsp;m. dienraščio „Słowo Powszechne“ redakcijos stažuotojas. Nuo 1977&nbsp;m. Darbininkų gynimo komiteto, taip pat Žmogaus ir piliečio teisių gynimo sąjūdžio bendradarbis. Savilaidos mėnraščio „Głos“ leidėjas. 1979 surengė demonstraciją Varšuvoje, už ką 1980&nbsp;m. buvo nuteistas mėnesiui laisvės atėmimo.

Nuo 1980&nbsp;m. Solidarumo veikėjas. 1980–1981&nbsp;m. Solidarumo Mazovijos regiono Socialinių tyrimų centro bendradarbis. 1981&nbsp;m. gruodžio 13 d. buvo internuotas. 1981–1989&nbsp;m. Niepokalanovo kunigų seminarija mokytojas. 1989–1990&nbsp;m. ministro Aleksandro Hallo kabineto direktorius. 1990–1993&nbsp;m. pirmas civilinis gynybos viceministras.

1991–1997&nbsp;m. Demokratinės sąjungos ir Laisvės sąjungos narys, 1993–1995&nbsp;m. šių partijų generalinis sekretorius. 1991&nbsp;m. ir 1993&nbsp;m. išrinktas Lenkijos Seimo nariu pagal Demokratinės sąjungos sąrašą. Nuo 1997&nbsp;m. Konservatyvi liaudies partijos generalinis sekretorius ir pirmininko pavaduotojas. 1997&nbsp;m. išrinktas Seimo nariu pagal Solidarumo rinkimų akcijos sąrašą. Iki 2000&nbsp;m. Seimo Gynybos komisijos pirmininkas.

2000–2001&nbsp;m. gynybos ministras.

Nuo 2001&nbsp;m. Pilietinės platformos veikėjas, šios partijos Tarybos narys. 2001–2005&nbsp;m., 2005–2007 m ir nuo 2007&nbsp;m. Seimo narys išrinktas pagal Pilietinės platformos sąrašą.

Nuo 2005 m spalio 26 d. Seimo pirmininko pavaduotojas. 2007&nbsp;m. lapkričio 5 d. išrinktas Seimo pirmininku.

Mykolo Romerio universiteto garbės daktaras (2008&nbsp;m.)

2010&nbsp;m. balandžio 10 d. žuvus prezidentui Lechui Kačinskiui, Bronislavas Komarovskis tapo laikinuoju šalies vadovu.

2010 m. prezidento rinkimuose nugalėjo J. Kačinskį ir tapo Lenkijos prezidentu.

2015 m. spalio 13 d. jam suteiktas Rokiškio krašto garbės piliečio vardas.

## Nuorodos
* http://www.sejm.gov.pl/poslowie/posel6/168.htm;
* http://www.bronislawkomorowski.pl/ .

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Korėjiečių kalendorius

**Korėjiečių kalendorius** – saulės ir mėnulio kalendorius, kuris, kaip ir kiti Rytų Azijos kalendoriai, remiasi kinų kalendoriumi. 

1895 m. Korėjoje buvo oficialiai priimtas Grigaliaus kalendorius, tačiau tradicinės šventės tebesiremia senuoju kalendoriumi. Didžiausia šventė šiuolaikinėje Korėjoje yra *Seolnaal*, pirmoji korėjiečių Naujųjų metų diena.
Berkšyrai

**Berkšyrai** – kiaulių veislė. Išvesta XIX a. D. Britanijoje (Berkšyro grafystėje) iš stambių, bet lėtai bręstančių vietos kiaulių, sukryžmintų su Neapolio, Portugalijos, Kinijos kiaulių veislėmis.

## Savybės

Tvirtos konstitucijos, juodi, vidutinio stambumo. Kuilio masė 220–250 kg paršavedės 180–200 kg. Paršavedžių vislumas 8–9 paršeliai per vieną parševimąsi, pieningumas 42–44 kg. Paros prieaugis 672 g. Iki 100 kg užauga per 197 dienas. 1 kg masės prieaugio suvartoja 4,06 pašarinio vieneto. Greitai bręsta, tinka bekonui. Turėjo didelę įtaka įvairių šalių kiaulininkystei.
Turn It Up

**Turn It Up** – debiutinis britų atlikėjos Pixie Lott albumas. Išleistas 2009 m. rugsėjo 14 d.

## Singlai
* *„Mama Do (Uh Oh, Uh Oh)“* – parašė ir prodiusavo Phil Thornalley ir Mads Hauge. 2009 m. birželio 6 d. išleistas atsisiuntimo formatu, kaip albumo pagrindinis singlas ir užėmė 1 vietą Jungtinės Karalystės singlų tope.
* *„Boys and Girls“* – antrasis singlas iš albumo, apsirodęs likus savaitei iki albumo išleidimo. Jis tapo antruoju Pixie Lott singlu pasiekusiu 1 vietą Jungtinės Karalystės singlų tope.
* *„Cry Me Out“* – trečiasis singlas, išleidžiamas 2009 m. spalio mėnesį.

## Dainos

## Pozicijos

## Išleidimo istorija
Vingaudo kalnas

**Vingaudo kalnas**, *Šaulio kalnelis* – kalva, manoma, piliakalnis Šiauliuose, vakariniame Talšos ežero krante. Pasiekiamas iš Tilžės gatvės Krantinės gatve arba ties prekybos centru pasukus pro degalinę link ežero bevarde gatve pietryčių kryptimi, yra už 0,2 km nuo Tilžės gatvės ties meteorologijos stotimi ir apie 40 m nuo Talšos ežero. Kalnelyje įrengtos Šiaulių liuteronų kapinės.

## Kalnas

Kalnas orientuotas rytų – vakarų kryptimi, beveik stačiakampis, jo ilgis 109 m., plotis 37 m rytinėje ir 35 m vakarinėje dalyje. Aukštis 4,5 vakarinėje, 6,5 rytinėje dalyje. Kalnas apardytas laidojant mirusiuosius ir XX a. viduryje kasant žvyrą. 

Manoma, kad šis pailgas žvyro liežuvis supiltas ledynmečiu. Vieta buvo strategiškai patogi, todėl čia galėjo įsikurti dabartinio Šiaulių miesto pirmoji gyvenvietė. Kalną iki XIX a. antro ketvirčio supo Vinkšnos ežeras, iš rytų – Talša. Kalnelio rytiniu pakraščiu, manoma, praėjo dabartinės Rygos gatvės tęsinys - jos liekanos matomos aerofotografinėje medžiagoje. Kalnelis nėra tyrinėtas. 

## Kapinės
Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos rūmų iždininkui, ekonomijų administratoriui A. Tyzenhauzui kuriant manufaktūras Šiauliuose ir pasikvietus specialistus iš Rygos, Silezijos, Vakarų Europos, XVIII a. pabaigoje ant kalnelio įkurtos liuteronų kapinaitės. 1827 m. Šiaulių miestas liuteronų parapijai dovanojo 2,5 ha žemės prie kapinių, kur įsikūrė kapinių sargas.

Šiose kapinėse buvo laidojami latviai, vokiečiai, o kalnelio papėdėje – savižudžiai. Tarpukariu šiaurinėje kalniuko pusėje latvių parapijos lėšomis statytame name gyveno kapinių prižiūrėtojas latvis Rovė, jo iniciatyva buvo nukastas griovys, užtverta tvora. Oficialiai paskutinis palaidojimas šiose kapinėse užfiksuotas prieš Antrąjį pasaulinį karą. Karo metais į šalia iškastus griovius laidoti vokiečių belaisviai. 


Vaizdas:LiuteronukapinesSiauliai.JPG|Įėjimas į liuteronų kapines
Vaizdas:LiuteronukapinesSiauliai1.JPG|Antkapiniai paminklai
Vaizdas:LiuteronukapinesSiauliai2.JPG|Antkapiniai paminklai
Vaizdas:LiuteronukapinesSiauliai3.JPG|Antkapiniai paminklai


## Šaltiniai
Rolling Stone

**„Rolling Stone“** – kas dvi savaites leidžiamas JAV žurnalas apie muziką, politiką bei populiariąją kultūrą. „Rolling Stone“ buvo įkurtas 1967 m. Jo įkūrėjai yra muzikos kritikai Ralph J. Gleason ir Jann Wenner, kuris iki šiol yra žurnalo redaktorius bei savininkas.

Iš pradžių „Rolling Stone“ buvo daugiau žinomas dėl straipsnių apie politiką ir paslaptingo bei kontroversiško žurnalui dirbusio gonzo žurnalisto Hunter S. Thompson. Dešimtame XX amžiaus dešimtmetyje „Rolling Stone“ pakeitė savo formatą, kad pritrauktų daugiau jaunų skaitytojų. Žurnalas pradėjo daugiau dėmesio skirti jauniems televizijos bei filmų aktoriams ir pop muzikai. Iš dalies dėl to žurnalas pradėjo susilaukti kritikos, kad jo stiliumi buvo rūpinamasi labiau nei turiniu. Pastaraisiais metais „Rolling Stone“ grįžo prie savo mišraus turinio koncepcijos ir vėl pradėjo spausdinti detalius politinius straipsnius, kas padėjo padidinti apyvartą iki 1,2 milijonų (2007 m. duomenys).

## Šaltiniai
Robertas Mokrikas

**Robertas Mokrikas** (, g. 1948 m. gegužės 15 d. Vyru, Estija) – Lietuvos inžinierius geologas, hidrogeologas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1971 m. baigė Vilniaus universitetą. 1990 m. geologijos ir mineralogijos mokslų daktaras.

1971–1972 m. Estijos mokslų akademijos Geologijos instituto inžinierius hidrogeologas, 1972–1999 m. – Lietuvos Geologijos instituto, 1989–1992 m. šio instituto Baltijos jūros monitoringo skyriaus vadovas, 1992–1994 m. – Hidrogeochemijos procesų tyrimų laboratorijos vadovas. Nuo 2000 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 2006 m. Hidrogeologijos ir inžinerinės geologijos katedros vedėjas; nuo 2000 m. profesorius. 1991–2001 m. dar dėstė Tartu universitete (Estija).

## Mokslinė veikla
Baltijos artezinio baseino pavyzdžiu sukūrė naujus platforminio tipo sedimentacinių baseinų hidrogeologijos klasifikavimo ir paleohidrogeologijos rekonstrukcijų principus, atliko Baltijos regiono geostruktūrinį hidrogeologijos rajonavimą, nagrinėjo hidrostratigrafijos unifikavimą, pateikė regioninę požeminio vandens hidrocheminę klasifikaciją ir požeminės hidrosferos evoliucijos modelį, stabiliųjų ir radioaktyviųjų izotopų tyrimais pagrindė artezinio baseino hidrogeochemijos izotopinį zoniškumą bei išryškino požeminio nuotėkio struktūrą.

## Bibliografija
* Sedimentacijos procesai Baltijos jūroje, monografija, su kitais, rusų kalba, 1981 m.
* Baltijos regiono hidrogeologija, monografija, su kitais, rusų kalba, 1989 m.
* Baltijos jūros geologija ir geomorfologija, monografija, su kitais, rusų kalba, 1991 m.
* Baltijos baseino paleohidrogeologija. Vendas ir kambras, monografija, anglų kalba, 1997 m.
* Baltijos baseino paleohidrogeologija. Neoproterozojus ir fanerozojus, monografija, 2003 m.
* Hidrogeochemija, vadovėlis, su J. Mažeika, 2006 m.

## Įvertinimas
* 2007 m. – Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Pavirinčiai (Anykščiai)

**Pavirinčiai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybės pietuose, 3 km į šiaurę nuo Kurklių, prie kelio  ir Virintos upės. Yra saugomas paveldo objektas Pavirinčių dvaras.

## Istorija

XX a. pradžioje Pavirinčiuose buvo keli dvarai. Kaimas įsikūrė greta Pavirinčių III dvaro, XX a. pradžioje priklausiusio Buikų šeimai. Dvare veikė našlės Buikienės alaus darykla. 1929–1975 m. veikė Pavirinčių pradinė mokykla.

1949 m. balandžio 2 d. kaimas buvo įjungtas į „Gegužės 1-osios“ kolūkį, vėliau priklausė „Stalino keliu“, Kurklių kolūkiams.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Ignotas Žagelis (1826–1891), gydytojas, istorikas, archeologas

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Mokslinė archeologijos komisija

**Mokslinė archeologijos komisija**, *Mokslinė archeologinė komisija* – Lietuvos ekspertinė ir patariamoji archeologijos paveldo apsaugos institucija prie Kultūros paveldo departamento.

## Komisija
Veikia nuo 1997 m. Komisiją sudaro 9 asmenys: 7 renkami, mokslinius laipsnius turintys ir archeologijos srityje dirbantys mokslininkai archeologai ir 2 skiriami, paminklų apsaugos specialistai. Komisijos darbą organizuoja kasmet renkamas pirmininkas.

## Veikla
Pagrindinės darbo kryptys: tvirtina tiriamų archeologijos vietų sąrašus, atlieka parengtų archeologijos tyrimų programų ekspertizes ir tvirtina šių tyrimų programas, išduoda leidimus atlikti archeologinius tyrimus, skiria ekspertus archeologijos ataskaitoms vertinti, svarsto archeologijos tyrimų ataskaitas, sprendžia dėl archeologinių tyrimų kilusius ginčus, teikia siūlymus dėl archeologijos paveldo apsaugos tvarkos pakeitimo arba papildymo. 1997–2008 m. A patvirtino apie 3000 tyrimų programų, išdavė tiek pat archeologijos tyrimų leidimų, apsvarstė ir priėmė apie 2500 archeologijos tyrimų ataskaitų, pateikė įvairių siūlymų archeologijos paveldo apsaugai ir propagavimui gerinti.

## Pirmininkai
* Gintautas Zabiela – 1997–1998 m., 2001–2002 m.,2005-2012 m.
* Aleksiejus Luchtanas – 1999 m.
* Vytautas Kazakevičius – 2000 m., 2012 - iki dabar. 
* Algimantas Merkevičius – 2003 m.
* Mykolas Michelbertas – 2004 m.

## Šaltiniai
Elektroninė senelė

**Elektroninė senelė** – 1985 m. Lietuvos kino studijoje TSRS Centrinės televizijos užsakymu sukurtas meninis filmas vaikams R. Bredberio kūrinių motyvais. Filmo trukmė – 63 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorė – Olga Rukenglaz
* Režisierius – Algimantas Puipa
* Operatorius – Algimantas Mikutėnas
* Dailininkas – Andrius Žibikas
* Kompozitoriai – Julius Andrejevas, Arūnas Navakas
* Garso operatorius – Romualdas Fedaravičius
* Choreografas – Elegijus Bukaitis
* Kostiumų dailininkas – Linas Kriščiūnas

## Vaidina
* Ingeborga Dapkūnaitė – elektroninė senelė
* Ina Rosenaitė – Agata
* Violeta Podolskaitė – Agatos mama
* Vidas Petkevičius – Agatos tėtis
* Eugenija Šulgaitė – senelė Viktorija
* Ona Knapkytė – Kalnų senelė
* Česlovas Judeikis – gydytojas
* Vytautas Paukštė – TV komentatorius
* Agatos draugai – Darius Paliakas, Lorentis Sverdiolas, Tomas Bagdonavičius.

## Siužetas

Vaikai išsiaiškina savo draugės Agatos ligos priežastį: visi turi močiutes, o ši – neturi. Tada vaikai nuperka jai elektroninę senelę. Senelė atrodo visai ne sena, o atvirkščiai – jauna ir graži. Ji sugalvoja įdomių žaidimų ir netgi skrenda su vaikais į Mėnulį. Daug laiko būdama su vaikais ji užpildo jų auklėjimo problemas, kurios atsirado dėl tėvų kaltės: tėvai ištisai neturi laiko savo vaikams.

## Nuorodos
* Filmo svetainė
* Filmo ištraukos
Abramas Molčadskis

**Abramas Molčadskis** (1921 m. birželio 25 d. Vilnius – 1997 m. birželio 6 d. Vilnius) – Lietuvos chemikas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1951 m. baigė Vilniaus universitetą. 1962 m. chemijos mokslų kandidatas. 

Dirbo Radijo matavimų prietaisų gamykloje, nuo 1969 m. – Chemijos ir chemijos technologijos institute (nuo 1992 m. Chemijos institutas), 1969–1990 m. Galvanoplastikos laboratorijos vadovas. 

## Mokslinė veikla
Tyrė blizgiųjų sidabro dangų susidarymo katodinių procesų mechanizmą, vario, nikelio, sidabro, aukso, paladžio ir jų lydinių elektrocheminį nusodinimą. Sukūrė metalo sluoksnio nusodinimo ant specialiai paruošto metalinio ir nemetalinio pagrindo (kopijų gavimas galvanoplastiniu būdu), galvanoplastinių dangų ir plastiko formavimo vienu metu būdus.  29 išradimų, su kitais, autorius. 

## Bibliografija
* Blizgiosios elektrolitinės dangos, su kitais, rusų kalba, 1969 m.
* Specialieji galvanoplastiniai procesai prietaisų gamyboje, rusų kalba, 1977 m.

## Šaltiniai
Ural-4320

**Ural-4320** – Rusijos automobilių gamyklos UralAZ, įsikūrusios Miase, gaminamas 6 varomų ratų sunkvežimis. Pradėtas gaminti nuo 1977 m. ir tebegaminamas iki šiol. Jis pakeitė iki tol gamintą Ural-375D.

Ural-4320 pasižymi itin geru pravažumu, todėl naudojamas armijoje, gaisrinėje, miškų ūkyje. Taip pat yra gaminama keturratė versija Ural-43206. Variklis 8 cilindrų, dyzelinis. Galia 240 AG. Didžiausias greitis 82 km/h. Gali vežti 6 tonas sveriantį krovinį.
Aldona Molnikaitė

**Aldona Molnikaitė** (iki 1982 m. *Griciūnaitė*, 1929 m. spalio 12 d. Šiauliai – 1998 m. birželio 10 d. Vilnius) – Lietuvos tapytoja, pedagogė.

## Biografija
1955 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1961–1972 m. Lietuvos dailės instituto dėstytoja 1973–1984 m. Vilniaus universiteto bibliotekos Grafikos kabineto vedėja.

## Kūryba

Nutapė teminių kompozicijų („1863 metų sukilėliai“ 1963 m., „Autobuso belaukiant“, „Dailės muziejuje“, abu 1967 m., „Vėlinės“ 1990 m.), portretų (Vincas Mykolaitis-Putinas, 1962 m., „Skulptorės portretas“ 1967 m., Vanda Zaborskaitė, „Motina“, abu 1973 m., Birutė Demkutė, 1976 m., „Jonės portretas“ 1977 m. Valdas Žilėnas, 1983 m., Antanas Rūkas, 1984 m.), autoportretų („Autoportretas su veidrodžiu“ 1969 m., „Autoportretas juodame fone“ 1990 m.), portretinių kompozicijų K. Donelaičio, V. Kudirkos, Maironio ir kitų atminimui, peizažų („Medis prie gatvės“ 1967 m., „Peizažas su sena koplytėle“ 1972 m.), natiurmortų („Natiurmortas su veidrodžiu“ 1969 m., „Perpjauta žuvis“ 1978 m., „Natiurmortas su inkaru“ 1979 m.). Ankstyvajai kūrybai būdinga realistinė tapybos maniera, šviesus koloritas, vėliau kūrė suabstraktintus paveikslus, ryšku dekoratyvūs, geometriniai elementai, pilki atspalviai, prislopintas koloritas. Portretams būdinga psichologinė charakteristika.

Nuo 1957 m. dalyvavo parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje 1967 m., 1980 m., 1990 m. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.

## Šaltiniai
Pajeras

**Pajeras** () – aukščiausia Poliarinio Uralo kalnų vieta, iškilusi Jamalo Nencų autonominėje apygardoje. Kalną sudaro 3 viršūnės:
* Vakarų Pajeras – 1330 m;
* Pajeras – 1499 m;
* Rytų Pajeras – 1217 m.

Sudarytas iš kvarcitų, skalūnų, išsiveržimo uolienų. Yra sniegynų.

## Šaltiniai
Elena Moncevičiūtė-Eringienė

**Elena Moncevičiūtė-Eringienė** (1927 m. kovo 20 d. Mančiuose, Darbėnų valsčiuje – 2020 m. birželio 30 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytoja onkologė, imunologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė. Navikų imunologijos pradininkė Lietuvoje ir naujos vėžio kilmės teorijos kūrėja.

## Biografija
1952 m. su pagyrimu baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. 1958 m. apgynė daktaro disertaciją „Mikrofloros kitimas asociacijose, gydant pūlinius peritonitus antibiotikais“. 1969 m. medicinos mokslų habilituota daktarė („Navikinių audinių imunobiologinių savybių kitimas, veikiant alkilinančiais preparatais“). 1991–1992 m. stažavo Ilinojaus universitete JAV.

1953–1957 m. dirbo Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institute ir Vilniaus klinikinės ligoninės Chirurgijos skyriuje. Nuo 1957 m. Vilniaus universiteto Onkologijos instituto (1957–1990 m. Onkologijos institutas, 1990–2002 m. Lietuvos onkologijos centras) mokslo darbuotoja. 1959–1972 m. vadovavo Patofiziologijos skyriui, 1974–1978 m. – Patofiziologijos laboratorijai, 1978–1997 m. – Imunologijos laboratorijai, 1997–2001 m. – Profilaktinės imunologijos laboratorijai. Nuo 1989 m. profesorė. Nuo 2001 m. Vilniaus universiteto Onkologijos instituto profesorė konsultantė.

## Mokslinė veikla
Tyrinėjo navikinių audinių imunobiologinių savybių kitimą veikiant juos alkilinančiais preparatais, taip pat ilgus metus tyrė natūralių antikūnų, neutralizuojančių endotoksiną, reikšmę organizmui ir navikiniam procesui. Pasiūlė žmogaus imuninės būklės 6 tipų klasifikaciją. Sukūrė testų sistemą imuninei būklei įvertinti. Pasiūlė prislopintos imuninės būklės kompensacinių reakcijų tyrimo metodiką. Sukūrė naują *vėžio kilmės evoliucinio atsparumo teoriją*. Paskelbė daugiau kaip 230 mokslinių publikacijų.

## Bibliografija
* Navikų imunobiologinių savybių kitimai veikiant alkilinančiais preparatais, monografija, rusų kalba, 1975 m.
* Rūkymas, alkoholis, imunitetas ir vėžys, monografija, 1994 m.
* Vėžys – lėtiniam žalojimui atsparių ląstelių evoliucinė atmaina, monografija, 2000 m.
* Organizmo imuninės reakcijos ir jų galima reikšmė vėžio skriningo sistemoje, monografija, su kitais, rusų kalba, 1985 m.
* Imunologinio disbalanso kriterijai kaip galimi vėžio rizikos faktoriai, monografija, su kitais, rusų kalba, 1986 m.
* Lietuvos ekologinis tvarumas istoriniame kontekste, monografija, su kitais, 1999 m.
* Vėžio profilaktikos problemos, monografija, su kitais, 2001 m.

## Šaltiniai
Konstantino Akmuo

**Konstantino Akmuo** (, , ) – viršukalnė Poliarinio Uralo kalnuose, 45 km nuo Karos jūros Baidaro užutėkio. Įeina į Tiumenės srities teritoriją (Jamalo nencų autonominė apygarda). Aukštis – 492 m. Sudarytas iš kvarcito ir smiltainio. Šlaitai ir viršūnė apaugę kalnų tundra.

## Šaltiniai
Miškatundrė

**Miškatundrė** – subarktinėje klimato juostoje plytinti gamtinė sritis. Tai tarpinė zona tarp bemiškės tundros ir spygliuočių miškų. Būdingi kreivi retmiškiai (daugiausia auga upių slėniuose), besikaitaliojantys su krūmynais ir bemiškiais plotais. Šiaurės Amerikoje miškatundrės juosta 30-300 km pločio, Eurazijoje driekiasi nuo Kolos pusiasalio iki Indigirkos baseino, o toliau rytuose – fragmentiškai. Nepaisant negausaus kritulių kiekio (200–350 mm) miškatundrėje būdinga didelė paviršiaus drėgmė, daug ežerų ir pelkių.

Liepą vidutinė temperatūra siekia 10-12 °C, sausį priklausomai nuo jūrinio klimato įtakos – nuo -10 °C iki -40 °C. Išplitęs amžinas įšalas. Dirvožemiai durpiniai-glėjiniai, pelkiniai-glėjiniai, miškingesniuose plotuose – glėjiniai pilkžemiai.

Miškatundrės juosta eina platuminė miškų riba, todėl joje auga patys atspariausi rūsčiam klimatui medžiai. Šiaurės Amerikos miškatundrėse būdingi beržai keružiai, arktiniai karklai, juodosios ir baltosios eglės, vakaruose – balzaminiai kėniai. Kolos pusiasalyje paplitę karpotieji beržai, toliau iki Uralo – paprastosios eglės. Sibiro miškatundrėse auga eglės, sibiriniai maumedžiai, už Putorano plynaukštės – daūriniai maumedžiai, beržai keružiai, Kajandero maumedžiai, alksniai, o pačiuose rytuose – žemosios pušys.

Miškatundrėje būdingi tiek taigos, tiek tundros gyvūnai. Todėl čia gausu įvairių paukščių, šiaurės elnių, lemingų, tačiau miškinguose plotuose galima sutikti stambiųjų taigos žinduolių.
Antanas Mončys

**Antanas Mončys** (1921 m. birželio 8 d. Mančiuose, Darbėnų valsčius – 1993 m. liepos 10 d. Paryžiuje, Prancūzija) – Lietuvos skulptorius modernistas.

## Biografija
1941 m. baigė Kretingos gimnaziją. 1942–1943 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo architektūrą. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. Susipažinęs su skulptoriumi Vytautu Kašuba susidomėjo skulptūra. 1947–1950 m. Vytauto K. Jonyno vadovaujamoje dailės ir amatų mokykloje (*École des Arts et Métiers*) Freiburge studijavo skulptūrą pas Aleksandrą Marčiulionį. Gavęs skulptoriaus diplomą ir Prancūzijos vyriausybės stipendiją, 1950 m. atvyko į Paryžių, studijavo Didžiosios lūšnos akademijoje (*Academie de la grande Chaumiere*) pas Osipą Zadkiną.

1951 m. dalyvavo Nepriklausomųjų salono parodoje. 1952 m. sukūrė 16 skulptūrų Šv. Marcelijaus bažnyčioje Laone. Vadovavo skulptūrų studijoms: 1973–1988 m. Paryžiaus universiteto tarptautiniame centre, 1977–1981 m. Europos meno akademijoje Tryre, 1983 m. UNESCO skulptūros studijai Tulūzoje. Priklausė Dailininkų namams (*Maison des Artists*). Palaidotas Grūšlaukėje, šalia tėvų.

Sūnus Žanas Kristupas Mončys užaugęs tapo aktoriumi.

## Kūryba
Sukūrė religinio siužeto kūrinių („Šv. Juozapas“, 1951 m.; „Kelių Madona“, 1952 m.), antkapinių paminklų (V. Rakštytės-Karvelienės, 1954 m.; O. Greimo, 1983 m.), abstrahuotų ekspresyvių figūrinių kompozicijų („Fantasmagorija“, 1957 m.), konstruktyvių, sunarstytos struktūros skulptūrų („Begalinis“, 1970 m.; „Vandens nešėja“, 1977 m.; „Pamokslininkas“, 1983 m.), reljefų, švilpių, kaukių. Naudojo įvairias medžiagas (medis, akmuo, metalas, molis, atliekos, rasti daiktai) ir techniką. Iliustravo knygų (Oskaras Milašius. Lietuviškos pasakos, 1972 m.), sukūrė scenovaizdžių, piešinių, akvarelių.

1960–1992 m. surengė apie 30 individualių parodų (Prancūzija, Belgija, Vokietija, Monakas, JAV, Italija, Lietuva). 1992 m. dovanojo kūrinius Palangai, jų parodos surengtos Vilniaus Šiuolaikinio meno centre ir Kauno paveikslų galerijoje. 1999 m. liepos 10 d. Palangoje atidarytas Antano Mončio namai-muziejus.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Ketvirtoji dimensija / Tomas Sakalauskas. – Vilnius: Alma littera, 1998. – 352 p. – ISBN 9986-02-547-8
* Antanas Mončys: albumas (sud. Viktoras Liutkus). – Vilnius: Dailės leidybos ir informacijos centras, 2003. – 135 p.: iliustr. – ISBN 9986-716-26-8
* Antano Mončio kūrybinis palikimas Palangoje: katalogas (sud. Giedrė Stankevičiūtė). – Palanga: Antano Mončio namai-muziejus, 2010. – 141 p.: iliustr. – ISBN 978-609-95246-0-3

## Nuorodos
* www.antanasmoncys.com 
* Antano Mončio namai-muziejus
Try

**„Try“** yra 2004 m. pop singlas iš antrojo studijinio albumo „Folklore“, išleistas Kanados/portugalų atlikėjos Nelly Furtado. Ši baladė buvo prodiusuota Track & Field, o dainos autoriai pati Furtado ir Brian West. Tai antrasis singlas iš albumo „Folklore“, kuris buvo išleistas 2003 m.

## Išleidimas

Nors singlas turėjo pasisekimą tokiose šalyse, kaip Meksika ir Portugalija (kur pasiekė pirmąją poziciją), daina nepateko į JAV topą Billboard Hot 100, o Europos šalyse pasiekė tik top 20-tuką. „Try“ buvo paskutinis „Folklore“ singlas, išleistas JAV; vėlesni singlai išleisti tik Europoje, Kanadoje ir Lotynų Amerikoje. Šis singlas yra vienas iš kelių Nelly singlų, kurie buvo išleisti Okeanijoje, tačiau nepateko į Australijos ir Naujosios Zelandijos topus.

Yra dvi dainos versijos; originalioji versija, kur yra du priedainiai, o kitoje versijoje yra trys. 2007 m. buvo išleista albumo „Loose“ vasaros versija tik Lotynų Amerikoje, kur „Try“ atlikta ispanų kalba ir pavadinta „Dar“.

## Vaizdo klipas

Vaizdo klipo režisierius yra Sophie Muller. Klipe Nelly ir aktorius (kuris yra pagal scenarijų jos vyras) apsirengę portugališkais tautiniais drabužiais, ir klipo veiksmas vyksta XVI amžiuje. Video Nelly ir jos vyras susiduria su sunkumais, kuriuos vėliau įveikia.

## Singlo turinys
;JK skirtas CD singlas
# „Try“ (Radio Version)
# „I'm like a Bird“ (Gyvo pasirodymo akustinė versija per New Ground)
# „Try“ (Acoustic Version)
# „Try“ (Video Clip)

;JAV skirtas CD singlas
# „Try“ (Radio Version)
# „I’m like a Bird“ (Live Acoustic Version in New Ground)
# „Powerless (Say What You Want)“ (Video Clip)

;Australijai skirtas singlas
# „Try“ (Radio Version)
# „I’m Like a Bird“ (Live Acoustic Version)
# „Try“ (Acoustic Version)
# „Try“ (Album Version)

## Remiksai
* „Try“ (Gabriel & Dresden Remix) (8:01)
* „Try“ (Gabriel & Dresden Dub)
* „Try“ (Tony Moran Mix) (8:01)
* „Try“ (Unknown Remix)
* „Try“ (Kronos Quartet Remix)
* „Try“ (Sweetwesty Remix; kartu su The Kronos Quartet) (4:39)

## Kitos Versijos
* „Try“ (Radio Version) (3:49)
* „Try“ (Video Version) (4:09)
* „Try“ (Radio Version 2) (3:46)
* „Try“ (Acoustic Version) (4:35)
* „Try“ (Instrumental Version) (4:13)
* „Try“ (Karaoke Version)
* „Try“ (Dreamin Cover)
* „Dar“ (Try Spanish Version)

## Topai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kęstutis Musteikis

**Kęstutis Musteikis** (g. 1956 m. birželio 5 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkas, skulptorius.

## Biografija
1980 m. baigė Lietuvos dailės institutą.

## Kūryba
Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų viešosiose erdvėse („Narvelis gegutei“ 1993 m. Alytus, „Savaitė“ 1997 m. Juodkrantė, „Akmuo Sizifui“ 1998 m. Molėtų skulptūrų parkas, Molėtai, „Kamuolinis žaibas“ 2000 m. Vilnius, „Gyvis“ 2001 m. skulptūrų parkas „Vilnoja“, Sudervė, „Siela“ 2003 m. Širvintos). Skulptūroms naudoja įvairias medžiagas – granitas, metalas, keramika, gintaras. Kuria ugnies („Žuvis“ 2002 m., „Debesis“ 2007 m.), ledo skulptūras („Belaukiant dodo“, „Likimo bučinys“, abi 2002 m. Švedija. Dalyvavo Saporo sniego skulptūrų festivalyje Japonijoje, 2001 m., 2002 m.). Sukūrė antkapinių paminklų Vilniaus ir Kauno kapinėse. Kūrybai būdingos lakoniškos kompozicijos, apibendrintos formos, raiškus siluetas.

Nuo 1980 m. dalyvauja parodose (pelnė apdovanojimų) ir simpoziumuose Lietuvoje bei užsienyje; individualios parodos: Vilnius 1980 m., 1982 m., Klaipėda 1983 m., Diuseldorfas 1992 m., 1993 m., Lemontas 1996 m.

## Šaltiniai
Kazimieras Musteikis

**Kazimieras Musteikis** (1928 m. sausio 6 d. Laučiūniškėje, Salako valsčiuje, Zarasų apskrityje – 2019 m. rugsėjo 29 d. Vilniuje) – Lietuvos kalbininkas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1936 m. pradėjo lankyti mokyklą, 1939 m. baigė Baibių pradžios mokyklą, penktą skyrių baigė Antalieptėje. 1941–1948 m. mokėsi Dusetų Kaziniero Būgos gimnazijoje. 1948–1952 m. studijavo Vilniaus pedagoginio instituto Rusų kalbos ir literatūros fakultete. 1952–1953 m. tobulinosi Maskvos valstybiniame pedagoginiame institute kaip rusų kalbos kursų klausytojas.

1953–2000 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1958–1982 m. ir nuo 1986 m. Rusų kalbos katedros vedėjas, 1966–1978 m. dar ir Rusų kalbos ir literatūros fakulteto dekanas; nuo 1977 m. profesorius. 1974 m. filologijos mokslų daktaras. 1982–1986 m. dėstė Leipcigo Karlo Markso universitete.

## Mokslinė veikla
Redagavo Vytauto Barono ir Vytauto Galinio Rusų-lietuvių kalbų žodyno t. 2 (1967 m.). Paskelbė straipsnių kalbų dėstymo metodikos, prielinksninių žodžių junginių su prielinksniais *nuo* ir *iki* dabartinėje rusų ir lietuvių kalboje klausimais.

## Bibliografija
* *Сопоставительная морфология русского и литовского языков*. – Vilnius: Mintis, 1972. – 287 p.
* *Функциональная грамматика русского и литовского языков: введение, поссесивность*. – Vilnius: VPU, 1998. – 49 p.: lent.
* *Функциональная грамматика русского и литовского языков: субъектность, объектность*. – Vilnius: VPU, 2003. – 67 p.

## Įvertinimas
* 1978 m. LTSR nusipelnęs mokslo veikėjas

## Šaltiniai
Juozas Musteikis

**Juozas Musteikis** (1896 m. gruodžio 8 d. Stučiai, Tauragnų valsčius – 1956 m. lapkričio 29 d. Čikaga) – Lietuvos karinis veikėjas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas.

## Biografija

1916 m. baigęs Gatčinos karo mokyklą karininku tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje.

1918 m. grįžo į Lietuvą, 1919 m. mobilizuotas į jos kariuomenę. 1919–1922 m. – artilerijos dalies karininkas, viršininkas, viršininko padėjėjas (pavaduotojas). Organizavo ginklų ir sprogmenų pirkimą ir pristatymą Lietuvos kariniams daliniams, dalyvavo kovose su Sovietų Rusijos kariuomene ir bermontininkais.

1922 m. Šarvuotų traukinių pulko šarvuoto traukinio vadas, pulko vado padėjėjas (pavaduotojas). 1923 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1924–1926 m. Šarvuotų traukinių bataliono vadas. 1926–1940 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo Rikiuotės skyriaus sudėties, vėliau administracinės dalies vedėjas, ypatingų reikalų karininkas prie štabo viršininko. 1940 m. pulkininkas, Rikiuotės skyriaus viršininkas.

1940 m. birželio mėn. TSRS okupavus Lietuvą pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV.

## Įvertinimas
* 1928 m. – Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1929 m. – II rūšies Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas
* 1937 m. – Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
F2

**F2** gali reikšti:

* F2 – automobilių sporto lenktynės;
* F2 – vidaus degimo variklio tipas.
Ignas Musteikis

**Ignas Musteikis** (1890 m. liepos 6 d. Dūdų palivarkas, Daugėliškio valsčius – 1960 m. vasario 5 d. Klyvlendas, JAV) – Lietuvos karinis ir valstybės veikėjas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas.

## Biografija
1915 m. baigė Peterhofo praporščikų mokyklą, per Pirmąjį pasaulinį karą – Rusijos imperijos kariuomenės karininkas, kovėsi fronte, kontūzytas.

1918 m. grįžęs į Lietuvą savanoriu stojo į jos kariuomenę. 1919–1920 m. – 1-ojo pėstininkų pulko vado padėjėjas (pavaduotojas) ir Alytaus apylinkių karinių dalinių viršininkas, vadovavo 2-ajai brigadai (laikinai), 3-ajam pėstininkų pulkui. 1920–1921 m. ir 1922–1923 m. 3-osios pėstininkų divizijos vadas.

Dalyvavo kovose su Sovietų Rusijos ir Lenkijos kariuomene. Jo divizija 1920 m. spalio 14-15 d. linijoje Vievis – Valkininkai sulaikė Lenkijos kariuomenės Liucijaus Želigovskio rinktinės puolimą. 1921–1922 m. – 10-ojo pėstininkų pulko vadas. Nuo 1924 m. – Klaipėdos krašto pasienio policijos vadas.

1926 m. gruodžio 17 d. – 1929 m. balandžio 19 d. Vyriausybės XIV kabinete – Lietuvos vidaus reikalų ministras. 1929 m. pulkininkas. 1929–1930 m. laikinai ėjo krašto apsaugos ministro pareigas. 1929–1935 m. Lietuvos banko valdybos direktorius. Nuo 1936 m. Valstybės Tarybos narys. 1937–1938 m. – ypatingų reikalų valdininkas prie Vidaus reikalų ministerijos.

Nuo 1939 m. verslininkas. 1940 m. birželio mėn. TSRS okupavus Lietuvą liepos mėn. suimtas, kalintas. 1941 m. birželio mėn. prasidėjus TSRS–Vokietijos karui išlaisvintas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV. Dalyvavo JAV lietuvių visuomenės veikloje.

## Įvertinimas
* 1919 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas;
* 1929 m. Gedimino 1 laipsnio ordinas.

## Šaltiniai
Gailys

**Gailys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gailienė (ištekėjusi moteris) ir Gailytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Romualdas Gailys (1941–2017) – gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras;
* Vaidas Gailys (g. 1976 m.) – politinis veikėjas.