open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raštuotosios skėtės

**Raštuotosios skėtės** (*Libellulidae*) – **[[Žirgeliai|žirgelių]]** (*Odonata*) šeima.

Vidutinio dydžio ir stambūs vabzdžiai. Akys susiglaudžia. Kiaušdėties nėra. Skraido gana vikriai. Patinėliai randami prie vandens, patelės nuskrenda toli nuo vandens telkinių, todėl jas galima pamatyti ir miestuose.

Lietuvoje žinoma 17 rūšių, priklausančių 4 gentims:
* Baltakaktė skėtė (*Leucorrhinia albifrons*)
* Grakščioji skėtė (*Leucorrhinia caudalis*)
* Mažoji skėtė (*Leucorrhinia dubia*)
* Šarvuotoji skėtė (*Leucorrhinia pectoralis*)
* Raudonoji skėtė (*Leucorrhinia rubicunda*)
* Plokščioji skėtė (*Libellula depressa*)
* Rusvoji skėtė (*Libellula fulva*)
* Keturtaškė skėtė (*Libellula quadrimaculata*)
* Tinkliškoji skėtė (*Orthetrum cancellatum*)
* Melsvapilvė skėtė (*Orthetrum coerulescens*)
* Pietinė skėtė (*Orthetrum brunneum*)
* Juosvoji skėtė (*Sympetrum danae*)
* Pelkinė skėtė (*Sympetrum depressiusculum*)
* Azijinė skėtė (*Sympetrum eroticum*)
* Geltonsparnė skėtė (*Sympetrum flaveolum*) 
* Raudongyslė skėtė (*Sympetrum fonscolombii*)
* Rudajuostė skėtė (*Sympetrum pedemontanum*)
* Kruvinoji skėtė (*Sympetrum sanguineum*)
* Didžioji skėtė (*Sympetrum striolatum*)
* Paprastoji skėtė (*Sympetrum vulgatum*)
* Ryškiapilvė skėtė (*Crocothemis erythraea*)


Image:Leucorrhinia_pectoralis_male.jpg|Šarvuotoji skėtė (*Leucorrhinia pectoralis*), patinėlis.
Image:Libellula_fulva.jpg|Rusvoji skėtė (*Libellula fulva*), patelė.
Image:Libellula_fulva_m.jpg|Rusvoji skėtė (*Libellula fulva*), patinėlis.
Image:Orthetrum_cancellatum.jpg|Tinkliškoji skėtė (*Orthetrum cancellatum*)
Vikrūnai

**Vikrūnai** (*Philodromidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje yra 400 rūšių. Lietuvoje 3 gentys, 13 rūšių. Šios šeimos vorai plokšti, liekni, labai judrūs, todėl lengvai gali pasislėpti po medžių žieve, plyšiuose. Jų kojos, priešingai nei krabvorių, vienodo ilgio ir stiprumo. Auką pagauna greitai bėgdami. Netupi nejudėdami ir netyko, kaip krabvoriai. Vikrūnai gali bėgti ir šonu, tačiau taip daro tik norėdami pabėgti. Savo spalvomis labai gerai prisitaikę prie aplinkos.

Gaudomųjų tinklų nemezga. Tik patelė iš voratinklinių siūlų nuaudžia daugiakamarį kiaušinėlių kokoną, kurį paslepia susuktuose lapuose, po medžių žieve, akmenimis, ir jį saugo. Vorai gyvena ant spygliuočių medžių kamienų, pamiškėse, žolėje, ant įvairių medžių ir krūmų, upelių pakrantėse.

Visos gentys skiriasi dydžiu, užpakaline kūno forma, akių išsidėstymu:
* Vikrūnai (*Philodromus*)
* Žvitravoriai (*Thanatus*)
* Laibavoriai (*Tibellus*)
Laibavoriai

**Laibavoriai** (*Tibellus*) – vikrūnų (*Philodromidae*) šeimos vorų gentis.

Lietuvoje 2 rūšys. Vorai 8-10 mm. Ramybės būsenoje šiek tiek panašūs į storažandžių (*Tetragnatha*) genties vorus. Patinėlis panašus į patelę, bet yra ryškesnių spalvų, su mažesniu ir siauresniu pilveliu. Kūnas šviesiai rudas, apaugęs švelniais, balsvais plaukeliais, su rudu išilginiu dryžiu, šonuose su tamsiai rudais ar juodais taškais.

Vasarą patelės ant žolių nuverpia plokščią, baltą kiaušinėlių kokoną ir jį saugo. Peržiemoja jaunikliai. Iki lytinio subrendimo dažniausiai praeina 2 metai. Jauni vorai dar neturi ilgo pilvelio, kuris išsivysto tik bręstant.

Gyvena smėlėtose, sausose vietose, taip pat drėgnose vietose ant žolių.
Vikrūnai (gentis)

**Vikrūnai** (*Philodromus*) – vikrūnų (*Philodromidae*) šeimos vorų gentis.

Europoje 17, Lietuvoje 8 rūšys. Tai 4-7 mm dydžio vorai, kurie savo spalvomis dažnai gerai prisitaikę prie aplinkos. Patelė ant pilvelio turi ryškią, tamsią širdies pavidalo dėmę, kurią supa tamsus kampuotas piešinys.

Savo grobio tyko gerai užsimaskavę krūmų ir medžių lapuose. Sudirginus, vorai dideliu greičiu pabėga. Gali bėgti ir šonu, tačiau jie tai daro tik tada, kai nori pasprukti. Patelė saugo kiaušinių kokoną. Rudenį ir pavasarį jaunikliai skrenda voratinkliais.
Gaubtatinkliai

**Gaubtatinkliai** (*Linyphiidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Šie vorai tarp žolių, dirvos įdubimuose, ant medžių ir krūmų šakų įsirengia šiek tiek išgaubtus kupolą ar lietsargį primenančius gaudomuosius tinklus. Virš gaubtuvo, sudarančio tankiai supintų siūlų dangą, vorai nutiesia beveik nematomas gijas. Skrisdamas vabzdys į jas atsitrenkia ir nukrenta ant gaubtuvo, kur įsivelia lipniuose jo siūluose. Apatinėje tinklo pusėje esantys pritvirtinimo siūlai laiko gaubtuvą gerai įtemptą. Voras tupi apatinėje dangos pusėje nugara žemyn. Tokioje pozoje jis vos pastebimas, nes apatinė tamsioji pusė susilieja su dirvos ir šakų fonu, o viršutinė, šviesesnioji, sunkiai įžiūrima dangaus fone. Auką pačiumpa prakąsdamas dangalą. Tačiau kai kurios įkritusios skruzdėlės (*Lasius*, *Formica*) sugeba iš spąstų pabėgti arba pasipriešina puolančiam vorui. 

Rudenį šie vorai savo voratinkliais, primenančiais nedidelius baltus skraidžius debesėlius, persikrausto iš vienos vietos į kitą („bobų vasara“).

Tai gausi, visame pasaulyje paplitusi vorų šeima, kurioje žinoma 562 gentys ir 4263 rūšys. Lietuvoje yra 170 rūšių.


Image:CRW_4335.jpg|Linyphiidae sp.
Image:CRW_2897.jpg|Linyphiidae sp.
Image:CRW_4343.jpg|Linyphiidae sp.
Image:CRW_4376.jpg|Linyphiidae sp.


## Nuorodos

* LINYPHIID SPIDERS OF THE WORLD by TANASEVITCH A.V. 
* http://www.gwu.edu/%7elinygen/ Linyphioid Genera of the World (Pimoidae and Linyphiidae), 
An Illustrated Catalog
*  Sheet web spiders
Žvitravoriai

**Žvitravoriai** (*Thanatus*) – vikrūnų (*Philodromidae*) šeimos vorų gentis.

Europoje 7 rūšys, iš jų 3 randamos Lietuvoje. Dydis 5-6 mm. Visų rūšių pilvelis ovalinis, truputį pailgas, su tamsia širdiška dėme. Biologija mažai žinoma.

Gyvena sausose ir drėgnose vietose ant žemės, žemų krūmelių, retkarčiais po akmenimis.

## Nuorodos
* Žvitravorio (Thanatus sp.) nuotrauka
Virpūnėliai

**Virpūnėliai** (*Pholcidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje yra apie 350 rūšių. Europoje 3 rūšys, iš jų viena gyvena Lietuvoje:

* **Ilgakojis virpūnėlis** (*Pholcus phalangioides*).

Cheliceros silpnai išsivysčiusios. Turi 8 akis: priekinės vidurinės akys yra mažos, likusios sudaro dvi grupes po 3. Kojos ilgos, be dyglių. Kūnas pilkai rudas, plonas. Ištiestų kojų tarpugalis iki 7 cm. Palietus ar į jį papūtus, voras atlieka virpantį judėjimą. Dėl to jis praranda kontūrus ir, galbūt, savo priešams yra mažiau pastebimas. 

Vorai įsirengia dažniausiai kupolo formos išgaubtus gaudomuosius tinklus, kurie šiek tiek panašūs į Linyphiidae šeimos vorų tinklus. Voratinkliuose kabo pilvo puse į viršų. Palietus tinklą voras gindamasis ima jį siūbuoti. Tinklai lipnių gaudomųjų siūlų neturi, jie nuverpti iš tankios voratinklinės medžiagos, kurioje yra į sraigtus panašios siūlų kilpos. Šiose kilpose susipanioja patekę gyvūnai. Kuo tinklas senesnis, tuo jis tankesnis ir su daugiau kilpų. Norėdamas patektį pas grobį, voras turi nusivalyti nuo kelio seną tinklą jį iškąsdamas. Kartais toks iškandžiojimas gali užsitęsti apie valandą, kol voras pasiekia pagautą auką. Kartais vorai nelaukia, kol paklius auka, tuomet jie keliauja kitų vorų voratinkliais vogdami maistą ar net pačius tinklų šeimininkus.

Patelė tinkle cheliceromis laiko kiaušinėlių kokoną ir jį nešiojasi iki voriukų pasirodymo. Kiaušinėlių kokonas iš labai plono rezginio, kuriame matomi maždaug 20 šviesiai rausvų kiaušinėlių.

Gyvena patalpose, daržinėse, rūsiuose, vasarą išorinėje pastatų pusėje.

## Nuorodos
*Family Pholcidae su nuotr.
*FAMILY PHOLCIDAE – Daddy long-leg Spiders su nuotr.
Plėšrieji vabalai

**Plėšrieji vabalai** (*Adephaga*) – vabalų (*Coleoptera*) būrio pobūris, kuriam priklauso vabalai, turintys didelius užpakalinius dubenėlius, kurie dengia visą pilvelio pirmąjį sternitą.
 
Lietuvoje 5 šeimos:
* Žygiai (*Carabidae*). **Pav.**
* Dumbliavabaliai (*Haliplidae*)
* Dusios (*Dytiscidae*)
* Sukučiai (*Gyrinidae*)
* Švendriavabaliai (*Noteridae*)
Vabalas (reikšmės)

**Vabalas:**

* Vabalai – vabzdžių klasės būrys;
* Kolorado vabalas;
* Volkswagen *Kaefer*, *Beetle* ir *New Beetle* automobilių modelių pavadinimas.

## Pavardės

* Saulius Vabalas – politikas;
* Raimondas Vabalas – kino režisierius;
* Jonas Gudaitis-Vabalas – pedagogas, visuomenės veikėjas;
* Aleksandras Vabalas – ekonomistas, visuomenės veikėjas, žurnalistas.
Įvairiaėdžiai vabalai

**Įvairiaėdžiai vabalai** (*Polyphaga*) – vabalų (*Coleoptera*) būrio pobūris, kuriam priklauso dauguma įvairiaėdžių, tarp jų ir plėšriųjų, vabalų.

Svarbesnės Lietuvoje šio pobūrio šeimos:
* Kūdravabaliai (*Hydrophilidae*)
* Krypūnėliai (*Histeridae*)
* Kerpvabaliai (*Leioididae*)
* Maitvabaliai (*Silphidae*)
* Trumpasparniai (*Staphylinidae*)
* Afodijai (*Aphodiidae*)
* Blizgiavabaliai (*Buprestidae*)
* Sprakšiai (*Elateridae*)
* Jonvabaliai (*Lampyfhhridae*)
* Minkštavabaliai (*Cantharidae*)
* Kailiavabaliai (*Dermestidae*)
* Keršvabaliai (*Cleridae*)
* Žvilgvabaliai (*Nitidulidae*)
* Boružės (*Coccinellidae*)
* Juodvabaliai (*Tenebrionidae*)
* Skaudvabaliai (*Meloidae*)
* Ūsuočiai (*Cerambycidae*). **Pav.**
* Lapgraužiai (*Chrysomelidae*)
* Cigarsukiai (*Attelabidae*)
* Straubliukai (*Curculionidae*)
Žieduotapilviai žirgeliai

**Žieduotapilviai žirgeliai** sin. **kordulegastrai** (*Cordulegastridae*) – **[[žirgeliai|žirgelių]]** (*Odonata*) šeima. Priekiniai ir užpakaliniai sparnai nevienodos formos ir gyslotumo; ramybės būklėje laikomi išskleisti į šonus. Akys viršugalvyje susiglaudžia tik viename taške.

Lietuvoje randama viena rūšis – **[[geltonžiedis žirgelis]]** (, , ).
Branto pelėausis

**Branto pelėausis** (*Myotis brandtii*) – šikšnosparnių rūšis, priklausanti lygianosių (*Vespertilionidae*) šikšnosparnių šeimai.

Lietuvoje rūšis paplitusi lokaliai, rasta tik Žemaitijoje ir Centrinėje Lietuvoje. Vasarą gyvena netoli vandens telkinių, parkuose. Medžioja visą naktį. Skrydis greitas, manevringas, dažnai skraido neaukštai virš vandens telkinių, medžių, parkų alėjose. Dieną nedidelėmis grupelėmis praleidžia medžių drevėse, sienų plyšiuose, pastogėse. Žiemoja požemiuose, kur oras prisotintas drėgmės, o temperatūra teigiama.

Branto pelėausis įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą, taip pat saugoma Berno konvencijos.
Kūdrinis pelėausis

**Kūdrinis pelėausis** (*Myotis dasycneme*) – šikšnosparnių rūšis.

Lietuvoje reta rūšis. Saugoma Kauno fortuose, pavienės radvietės žinomos nedaugelyje Lietuvos vietų. Gyvena įvairiose slėptuvėse arti vandens. Pavasarį ir rudenį randami medžių drevėse, paukščių inkiluose, medinių pastatų plyšiuose. Veisimosi metu patelės apsigyvena aukštai mediniuose pastatuose. Žiemoja giliuose ir erdviuose drėgnuose požymiuose, kur oro temperatūra teigiama. Žiemodami kybo ant sienų arba slepiasi plyšiuose. Įmygis trunka 4-4,5 mėn., į žiemvietes atskrenda vėlai – lapkričio antroje pusėje. Vabzdžius gaudo tik prie pat vandens paviršiaus.

Kūdrinis pelėausis įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą, saugoma Berno konvencijos (II kategorija). Viena didžiausių Lietuvos populiacijų gyvena neveikiančiame Panerių tunelyje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Kūdrinis pelėausis (Myotis dasycneme Boie)
Elniavabaliai

**Elniavabaliai**, **elniaragiai** (*Lucanidae*) – vabalų (*Coleoptera*) šeima, kuriai priklauso stambūs ir vidutinio dydžio vabalai. Jų antenos aiškiai alkūniškos, stiebelis ilgas, buoželė šukiška. Priekinės kojos rausiamojo tipo. Mandibulės, ypač patinų, didelės, kai kurių rūšių primena elnio ragus. Jomis patinai, kaip elniai, grumiasi dėl patelės.

Pasaulyje apie 1100 rūšių. Dauguma jų būdingi tropikams ir subtropikams.

## Vystymasis

Lervos stambios, pasagos formos su ruda galvute. Vystosi trūnijančioje ąžuolų, rečiau kitų lapuočiu medžių, senų kelmų, šaknų ar rąstų medienoje. Prieš virsdamos lėliukėmis iš išgraužų pasidaro sau „lopšelį“. Kai kurios rūšys prieš virsdamos lėliukėmis išlenda iš trūnijančios medienos ir įsirausia į dirvožemį. Vabalai minta lapuočių medžių, ypač ąžuolo bei beržo, tekančiomis sultimis.

## Reikšmė
Nors dėl savo ragų atrodo grėsmingi, tačiau paėmus į ranką žmogui nieko nepadarys. Vabalai naudingi: greitina trūnijančios medienos irimą.

## Lietuvoje
Lietuvoje randamos 6 rūšys:

## Nuorodos
* Elniavabalių pagalbos linija
Vandeninis pelėausis

**Vandeninis pelėausis** (*Myotis daubentonii*) – šikšnosparnių rūšis.

Lietuvoje gana plačiai paplitusi šikšnosparnių rūšis. Mėgsta ežeringas vietoves, tačiau klajodami nutolsta ir toliau nuo vandens. Vasarą pavieniui arba nedidelėmis grupėmis gyvena medžių drevėse, inkiluose, medinių pastatų plyšiuose. Veisimosi kolonijos randamos palėpėse, medinių namų ertmėse, didelėse senų medžių drevėse. Slėptuvės dažniausiai būna pavėsyje, drėgnose vietose. Žiemoja tik požemiuose su teigiama oro temperatūra. Daug šių žvėrelių randama šiltose drėgnose žiemavietėse Kauno teriologiniuose draustiniuose ir Panerių tunelyje Vilniuje.

Rūšis saugoma Berno konvencijos (II kategorija).

## Nuorodos
* Vandeninis pelėausis
Dryžuotasis plunksnuolis

**Dryžuotasis plunksnuolis** (*Mangora acalypha*) – kryžiuočių (*Araneidae*) šeimos vorų rūšis.

Tai 3-6 mm dydžio vorai, kurių galvakrūtinė gelsvai žalsva ir juodu išilginiu dryžiu. Pilvelis pailgai ovalinis, rausvai rudas, su juodu lapo pavidalo piešiniu, kuris plačiais baltais apvadais.

Vorai dirvos paviršiuje, ant žemų augalų, krūmų įsirengia horizontalų tinklą. Nuo kitų vorų tinklų atskiriamas pagal didžiausią spindulių skaičių (dažniausiai 50-60), sutvirtinimo zona susideda iš 10-12 eilių, su aiškia laisvąja zona. Lipnūs siūlai yra gana arti vienas kito (1 mm) ir priskaičiuojama 50-60 viename sektoriuje. Voras slėptuvės nedaro, dažniausiai laikosi tinklo centre. Sudrebinus tinklą, nukrenta saugos siūlu. Liepos mėn. jau išsirita pirmieji jaunikliai, bet iki žiemos paauga nedaug. Vorai peržiemoja pasislėpę samanose, detrite, ir išlenda labai anksti pavasarį.
Makedonijos regionas

**Makedonija** (, mak. Македонија, bulg. Македония) – istorinis ir geografinis regionas Balkanų pusiasalyje, pietryčių Europoje. Didžioji regiono dalis yra dabartinėje Graikijoje, Šiaurės Makedonijoje ir Bulgarijoje (nedidelė dalis regiono apima dalį Albanijos ir Serbijos). Graikijai priklauso apie pusė regiono, padalinto į tris provincijas: Centrinės Makedonijos, Vakarinės Makedonijos ir Rytinės Makedonijos, Bulgarijai priklauso tik apie 10 % regiono teritorijos. Plotas apie 67 000 km, 5 milijonai gyventojų. 

Antikos laikais čia driekėsi makedonų karalystė, vėliau užkariauta romėnų. Viduramžiais regionas priklausė Turkijai. Po Balkanų karų Makedonija buvo padalinta tarp Bulgarijos (Pirino Makedonija) ir Graikijos (Graikijos Makedonija), nedidelė dalis priklauso Albanijai.
## Etimologija
Pasak graikų mitologijos makedonų (Μακεδόνες – Makedónes), kurie apgyvendino vakarinę, pietinę ir vidurinę regiono dalį ir įkūrė Makedonijos karalystę, protėviu buvo Makedonas (Μακεδών / Μακηδών, transl. Makedōn / Makēdōn). Pasak Herodoto makedonai buvo dorėnų gentis.
## Geografija

## Istorija

### Makedonijos karalystė

### Bizantijos ir Bulgarijos sudėtyje
### Serbijos sudėtyje

### Turkijos laikotarpis
### Padalijimas
*1877–1878 po Rusijos – Turkijos karo pagal San Stefano taiką Makedonija prijungta prie Bulgarijos.
Paprastoji angis

**Paprastoji angis** (*Vipera berus*) – angių (*Viperidae*) šeimos roplys.

Lietuvoje angis dar kitaip vadinama: *gyvatė marguolė*, *margoji gyvatė, pantinė gyvatė.* Tai vienintelis nuodingas Lietuvos roplys. Kūno viršus pilkas, pilkai ar tamsiai rudas, 75–80 cm. Išilgai nugaros vingiuoja ruda ar juoda juosta. Galva plati, trikampė, ant jos yra X formos raštas. Gyvavedė.

Lietuvoje gan dažna. Aptinkama drėgnuose miškuose, miško aikštelėse, kirtavietėse, pamiškėse, aukštapelkėse, paežerėse ir vietose, kur auga aukšta žolė. Mėgsta šiltas ir saulėtas vietas. Pasižymi sėslumu: juda aplink savo gyvenamąją vietą 60-100 metrų spinduliu. Žiemoja grupėmis graužikų, kurmių urvuose, po kelmais. Žiemojimo laikas – nuo rugsėjo ar spalio iki balandžio mėnesio. Anksčiau buvo įprasti pelkėtų vietovių ropliai. Naikinant pelkes, šių gyvačių labai sumažėjo, vietomis tapo retos ar net išnyko.

Gyvatė atsiveda jauniklius rugpjūčio mėnesį. Ką tik gimusios angys siekia 16-18 cm, iš pat pradžių yra nuodingos.

Roplys pradeda medžioti prietemoje, yra aktyviausias pirmomis nakties valandomis. Minta smulkiais graužikais (pelėnais, pelėmis), driežais, varlėmis, kiaušiniais. Jaunos paprastosios angys minta mažesniu grobiu – vabzdžiais, kirminais. Žmogaus nepuola, tačiau užminta ar pajudinta gali skaudžiai įgelti. Įkandimas paprastai nėra mirtinas. Gyvatė gelia dantimis, o kaišiodama dvišaką liežuvį uodžia kvapus.

Paprastosios angies priešai gamtoje – lapės, barsukai, ereliai, pelėdos, ežiai.

Visoje Europoje saugoma pagal Berno konvenciją (III kategorija).

## Šaltiniai
Pilkoji rupūžė

**Pilkoji rupūžė** (*Bufo bufo*) – beuodegių varliagyvių (*Anura*) būrio, rupūžių (*Bufonidae*) šeimos varliagyvių rūšis.

Patinėlių dydis 55-75, patelių – 65-90 mm. Kūno viršus pilkas, su neryškiomis tamsiomis dėmėmis. Kūno apačia purvinai balta. Oda apaugusi stambiomis karpomis. Akys vario spalvos arba raudonai geltonos.

Tai pati gausiausia ir didžiausia iš visų Lietuvoje gyvenančių rupūžių. Randama miškuose, pievose, soduose, daržuose, smėlio ir žvyro karjeruose, pelkių pakraščiuose, prie ežerų. Neršia įvairaus dydžio kūdrose, ežeruose, tvenkiniuose, rečiau – melioracijos kanaluose, lėtai tekančiose upėse, jų senvagėse.

Saugoma Berno konvencijos (III kategorija).


Bufo bufo-defensive reaction1.JPG|Pilkoji rupūžė gynimosi pozoje
Vanlig padda - Bufo bufo.jpg|Pilkosios rupūžės amplekso metu
KroetenBegattung3.jpg|Besiporuojančios pilkosios rupūžės amplekso metu
Common Toad - young (aka).jpg|Apie dviejų mėnesių pilkosios rupūžės jauniklis


## Taip pat skaityti
* Lietuvos varliagyvių sąrašas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* sgmd.gf.vu.lt / Pilkoji rupūžė
Musėgaudžiai

**Musėgaudžiai** (*Evarcha*) – šokliavorių (*Salticidae*) šeimos vorų gentis.

Vorai 5-8 mm dydžio. Patelės kūnas tamsios spalvos, apaugęs baltais plaukeliais. Galvakrūtinė su rudu lanko formos piešiniu, galvos dalis metališkai blizganti. Pilvelis su tamsesnėmis dėmėmis.  Patinėlio galvakrūtinė rudai plaukuota, šonuose šviesesnis plotelis. Pilvelis tamsiai rudas ar juodas, per vidurį ovalinė plaukuota dėmė, šonai su šviesesniais ruožais. 

Musėgaudžiai randami V-IX mėn. Patelė suvytusiame lape įsirengia atvirus iš abiejų galų vamzdelio pavidalo lizdus, kuriuos saugo. Kokone nuo 20 iki 60 stambokų gintaro geltonumo kiaušinėlių.

Randami ant žemesnių augalų, viržių, taip pat ant lapuočių medžių šakų, eglių, pušų. Mėgsta sausus ir drėgnus biotopus.

Lietuvoje randamos trys rūšys:
*Blizgantysis musėgausdis (*Evarcha falcata*)
*Vaivorykštinis musėgaudis (*Evarcha arcuata*)
*Plačiaruožis musėgaudis (*Evarcha laetabunda*)
Plyšiavoriai

**Plyšiavoriai** (*Segestriidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje 3 gentys (*Segestria*, *Ariadna* ir *Gippsicola*), 106 rūšys. Vorų dydis – 6-22 mm. Galvakrūtinė tamsiai ruda arba juoda. Pilvelis vamzdelio formos, nuo pilkos iki juodos spalvos, su ryškiu raštu. Pirmosios trys kojų poros nukreiptos į priekį, pritaikytos gyvenimui voratinkliniuose vamzdeliuose. Rūšis nesunkiai atpažįstama, nes vorai turi šešias akis (dauguma vorų – aštuonias) išsidėsčiusias puslankiu.

Gyvena voratinkliniuose vamzdeliuose, kuriuos įsirengia ant sienų, po žieve ir akmenimis. Nuo vamzdelio kraštų voras nutiesia iki 12 spinduliškai nusidriekiančių siūlų ropojantiems vabzdžiams. Šie siūlai funkcionuoja kaip signaliniai, informuojantys urve tykojantį vorą apie grobį, kuris užkliuvo už siūlo. Sugautą auką įsitempia į slėptuvę. Vorai poruojasi nuo pavasario iki vasaros pabaigos. Pilnas gyvenimo ciklas gali trūkti du ir daugiau metų.

Lietuvoje viena rūšis – **šešiaakis plyšiavoris** (*Segestria senoculata*).

## Nuorodos

* Family Segestriidae ''(Six - eyed spiders)'', su nuotraukomis
* Segestriidae (su nuotraukomis) 
* Segestria bavarica C. L. Koch (nuotraukos)
Ministrų kabinetas

**Ministrų kabinetas** arba **Vyriausybė** – viena iš pagrindinių valstybės institucijų, susidedanti iš aukšto rango politikų (paprastai vadinamų ministrais), vadovaujančių ministerijoms (su kai kuriomis išimtimis). Ministrų kabinetas paprastai priskiriamas vykdomajai valdžiai ir dažniausiai atsako už tiesioginį valstybės valdymą bei sprendimų, priimtų įstatymų leidžiamosios valdžios, įgyvendinimą. Parlamentinio ar pusiau prezidentinio valdymo sąlygomis ministrų kabinetui vadovauja Ministras Pirmininkas (kancleris, premjeras, premjerministras). Prezidentinio valdymo sąlygomis ministrų kabinetui vadovauja Prezidentas.

Galimi partiniai ministrų kabinetai arba technokratiniai ministrų kabinetai. Idealizuoto partinio ministrų kabineto atveju sprendimus priima partijų pareigūnai arba jų kontroliuojami asmenys, vyriausybės politika apsprendžiama partijų, kurios po to ją ir vykdo, o pareigūnai (ministrų kabineto nariai) parenkami per partijas bei yra joms atsakingi. Priešingas kraštutinumas yra idealizuotas technokratinis ministrų kabinetas. Technokratinio ministrų kabineto nariai yra technokratai, ekspertai, užsiimantys politika.

Nepritariantys technokratiams ministrų kabinetams teigia, kad tokie ministrų kabinetai nutraukia valdžios delegavimo grandinę, trukdo politinių klausimų svarstymams, sudaro klaidingą neutralios, ideologija neparemtos, politikos įspūdį.

## Taip pat skaityti
* Lietuvos Respublikos Vyriausybė
* Jungtinių Valstijų Kabinetas
* Vokietijos Vyriausybė

## Išnašos
Ratavoriai

**Ratavoriai** (*Dysderidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje 24 gentys, apie 480 rūšių. Vorai vidutinio dydžio arba stambūs. Galvakrūtinė geltonai oranžinė ar raudonai ruda. Turi šešias akis, kurios išsidėsčiusios ratu. Cheliceros stiprios, nukreiptos į priekį. Pilvelis pilkas, pailgas, cilindrinis arba ovalinis, ventralinėje pusėje su dviem trachėjinių stigmų poromis, dorsalinėje pusėje vienspalvis. Poruojasi pavasarį. Vorai neruošia tikro kiaušinėlių kokono. Kiaušinėlius deda VI-VII mėn. tiesiog gyvenamajame vamzdelyje, kartais juos suklijuoja lipnia medžiaga ir apipina plonu tinklu. Gyvenimo ciklas – dveji metai.

Gyvena po akmenimis, miško paklotėje, samanose, ant medžių kamienų, kartais pasitaiko ir namuose. Medžioja naktį. Gyvenamasis vamzdelis dažnai yra piltuvėlio formos, nuo kurio platėjančios dalies nusidriekia signaliniai siūlai. Kitas galas yra atviras. Gaudydamas grobį voras iššoka iš gyvenamojo vamzdelio, čiumpa auką cheliceromis ir akimirksniu atgal pasislepia.

Lietuvoje viena rūšis:
* Tamsiarudis naktinukas (*Harpactea rubicunda*).

## Nuorodos
* Family Dysderidae – Cell spiders
* Famille des Dysderidae
Šokliavoriai (gentis)

**Šokliavoriai** (*Salticus*) – šokliavorių (*Salticidae*) šeimos vorų gentis.

Vorai 5-7 mm dydžio. Abi lytys labai panašios. Kūnas juodos ir baltos spalvos, apaugęs trumpais baltais plaukeliais. Pilvelis juodas, su baltu priekiniu kraštu ir 2 poromis įžambiai link vidurio einančių baltų dryžių.

Subrendę vorai randami V mėn. Pastatuose būna ištisus metus. Iš plonų verpalų daro trumpą iš abiejų pusių atvirą urvelį, kuriame pasislepia drėgnomis ir vėsiomis dienomis. Saulės atokaitoje gaudo nutūpusius vabzdžius.

Gyvena prie pastatų ir pačiuose pastatuose, ant saulės apšviestų namų sienų, tvorų, akmenų, taip pat ant saulėtose vietose augančių krūmų ir medžių kamienų, po žieve.

Lietuvoje dvi rūšys:
* Sieninis šokliavoris (*Salticus scenicus*)
* Baltašonis šokliavoris (*Salticus cingulatus*)
Elektrotechnika

**Elektrotechnika** – mokslo ir technikos šaka, susijusi su elektromagnetinių reiškinių tyrimu ir taikymu. Elektrotechnika be viso kito apima energijos gamybą ir informacijos perdavimą. Elektrotechnika kuria (elektronines) sudedamąsias dalis naudojamas valdymo, reguliavimo, matavimo ir kompiuterinėje įrangoje. Ypatingai tamprūs yra elektrotechnikos ryšiai su informatika. Viena vertus, elektrotechnika teikia taikomajai informatikai būtinus techninius pagrindus elektroninėms skaičiavimo mašinoms kurti, kita vertus informatika leidžia elektrotechnikai kurti sudėtingesnes elektrotechnines sistemas.

Elektrotechnika – tai vienas iš fundamentaliųjų technikos mokslų.

## Šaltiniai
Alytaus apskritis

**Alytaus apskritis** – teritorinis vienetas, piečiausia Lietuvos apskritis, apimanti vakarinę Dzūkijos etnografinio regiono dalį. Centras – Alytus. Apskričiai priklauso 5 savivaldybės – Alytaus miesto savivaldybė, Alytaus rajono savivaldybė, Druskininkų savivaldybė, Lazdijų rajono savivaldybė ir Varėnos rajono savivaldybė.

## Geografija

Bendras plotas – 542,5 tūkst. ha. Miškai užima 247,2 tūkst. ha (44 proc.), upės, ežerai – 24,3 tūkst. ha (4,3 proc.) visos teritorijos. Per apskritį teka didžiausia šalies upė Nemunas ir Merkys. Gausu ežerų, didžiausi – Dusia (2334 ha), Metelys (1290 ha), Žuvintas (991,8 ha), Didžiulis (912,7 ha), Obelija (572,5 ha), Simno ežeras (245 ha), Giluitis (235 ha).

Apskrities vidurinė ir pietinė dalys yra smėlingoje ir miškingoje Dainavos lygumoje, šiaurinė ir vakarinė – kalvotose moreninėse Dzūkų aukštumoje ir Sūduvos aukštumoje. Rytuose įsiterpia Lydos plynaukštė, šiaurės vakaruose – Nemuno vidurupio plynaukštė.

Tai pats miškingiausias regionas Lietuvoje, garsėjantis grybingais miškais, savita ir unikalia architektūra, autentiškomis liaudies meno tradicijomis. Iš kitų šalies regionų išsiskiria valstybės saugomų teritorijų gausa, gamtos savitumu, kultūros tradicijomis, ekologine pusiausvyra, tradicinių verslų plėtojimu, geromis sąlygomis pažintiniam pėsčiųjų, vandens ir dviračių turizmui. Tai regionas, turintis etnografinių ir kalbinių ypatumų, nuo XIX a. vadinamas Dzūkija.

## Istorija

Pirmąkart Alytaus apskritis sudaryta I pasaulinio karo metais, kai 1915 m. ją įkūrė vokiečių okupacinė valdžia ir priskyrė Oberostui. 1919 m. ji įkurta nepriklausomoje Lietuvoje, nors 1920 m. pietrytinę apskrities dalį okupavo Lenkija. 1941–1944 m. apskritis įėjo į vokiečių Ostlando Lietuvos generalinės srities Kauno krašto apygardą. Per 1950 m. administracinę reformą apskritis buvo panaikinta.

Atkurta 1994–1995 m. naujose ribose, jai priskirtos 5 savivaldybės: Alytaus miesto savivaldybė, Alytaus rajono savivaldybė, Druskininkų savivaldybė, Lazdijų rajono savivaldybė, Varėnos rajono savivaldybė.

## Miestai

Apskrityje yra 7 miestai, nurodyti pagal dydį eilės tvarka 2025 m.:
# Alytus,
# Druskininkai,
# Varėna,
# Lazdijai,
# Simnas,
# Veisiejai,
# Daugai.

## Gyventojai

### Tautinė sudėtis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apskrities tinklalapis 
* Apskrities gyvenvietės ir jų gyventojai
Kinijos kultūra

**Kinijos kultūros** pasiekimai:
# Kinų raštas – specifiniai hieroglifai.
# Irigacinė žemdirbystė.
# Gebėjimas lydyti metalus, bronzos naudojimas.
# Vėliau kinai išranda šilką, popierių. Taip pat kompasą, paraką, seismografą, porcelianą. Pastaruosius europiečiai turėjo išrasti iš naujo.
# Rašalas.
# Presas.
# Konfucijaus mokymas 

## Didžioji kinų siena

Didžioji kinų siena – gynybinis įrengimas Kinijos šiaurėje ir šiaurės vakaruose, viena įspūdingiausių Kinijos įžymybių. Tai didžiausias statinys pasaulyje, manoma, kad sienos ilgis siekia apie 6350 kilometrų (pagrindinės sienos ilgis apie 2400 kilometrų ).

## Imperatoriaus Cino kariuomenė

Qin Shihuang (pirmasis Kinijos imperatorius) buvo palaidotas Šansi provincijoje maždaug 35 km į rytus nuo Xi'an miesto.

1970 m. šalia piramidės, kurioje palaidotas imperatorius atrasta visa keramikinių kareivių armija (terakota). Pirmasis Kinijos imperatorius juos čia užkasė, kad saugotų jo mauzoliejų (po piramide), kuris iki šiol nėra ištyrinėtas, ir kelią į pomirtinį gyvenimą.

Tuo metu Kinijoje žmonių aukojimas nebuvo įprastas reiškinys kaip kitose kultūrose, todėl vietoj gyvų žmonių kariuomenės, jis buvo palaidotas su simboline, realaus žmonių dydžio, kareivių terakota ir arkliais.

Tai pirmasis atvejis istorijoje, kai kažkas atrasta šalia piramidės (atkasti 8000 kareivių, išrikiuotų pagal to meto karines tradicijas).
Defliacija

**Defliacija** – bendrojo kainų lygio mažėjimas, arba pinigų vertės didėjimas prekių ir paslaugų atžvilgiu. Defliacija paprastai yra sulėtėjusio ekonomikos augimo arba recesijos, susijusios su mažėjančia prekių ir paslaugų paklausa, blogėjančiais įmonių finansiniais rodikliais, didele perprodukcija, mažėjančiomis žmonių pajamomis, požymis.

Defliacijai priešinga sąvoka yra infliacija. Skirtingai nuo infliacijos, kurios metu nukenčia turintys grynųjų pinigų, defliacijos metu nukenčia turintys įvairų kitokį turtą, nes pinigų vertė padidėja, ir jų savininkai atsiduria palankesnėje padėtyje. Kaip ir infliacija, defliacija ne visada laikoma naudingu ekonomikos reiškiniu. Jeigu infliacija sumažina realiąsias gyventojų pajamas, tai defliacija padidina nedarbą rinkoje. Krentant prekių ir paslaugų kainoms, gyventojai yra linkę atidėti savo poreikių patenkinimą, nes tikisi tolesnio kainų sumažėjimo. Įmonės, bandydamos atgaivinti vartojimą, toliau mažina kainas, o tai skatina vartotojus dar labiau atidėti prekių ir paslaugų pirkimą. Galų gale tai veda prie mažesnio vartojimo, mažėjančių įmonių investicijų ir atitinkamai – mažėjančio darbo vietų poreikio.

2003 m. pirmą kartą Lietuvoje buvo užfiksuota vidutinė metinė defliacija, t. y. buvo neigiamas kainų augimo lygis (-1,1 %).

## Šaltiniai
Šeriuotvoriai

**Šeriuotvoriai**, **Vorų ėdikai** (*Mimetidae*) – vorų šeima.
 
Pasaulyje žinoma 12 genčių, 154 rūšys. Vorai nedaro tinklų, o verpia atskiras gijas. Maitinasi tik vorais, kurie gali būti didesni už juos pačius. Savo grobį čiumpa žaibiškai, sušvirkščia paralyžiuojančius nuodus ir per įkandimo vietą iščiulpia. Dažniausiai šie vorai ir aptinkami voro, kurį jie ką tik suėdė, tinkle.

*Ero* genties rūšys atskiriamos viena nuo kitos pagal pilvelio formą ir spalvą, krūtinės skydo piešinį. Pilvelis storas, turi vieną ar dvi kuprų poras. Vorų kojos ilgos, žieduotos ir dygliuotos. Patelė deda 7-9 kiaušinėlius į meistriškai pagamintą, lašo formos kokoną, kuris ilgu stiebu pritvirtinamas ant šakų ir kitų augalų dalių. Patelė jaunikliais nesirūpina.

Lietuvoje dvi rūšys:
* Dygusis šeriuotvoris (*Ero furcata*),
* Dvikupris šeriuotvoris (*Ero cambridgei*).

## Nuorodos
* Family: Mimetidae (pirate or cannibal spiders) 
* Pirate spiders. Family Mimetidae, su nuotraukomis
* Mimetidae  (angl. aprašymas) iš L. Watson and M. J. Dallwitz (2004 onwards). The families of spiders represented in the British Isles.
Viksvuoliniai

**Viksvuoliniai** (*Cyperaceae*) – lelijainių (*Liliopsida*) klasės lelijažiedžių (*Liliidae*) poklasio augalų šeima.

Priklauso apie 4000 rūšių, esančių 70-yje genčių. Išplitę plačiai, daugiausia rūšių Azijos ir Pietų Amerikos tropikuose.

Lietuvoje auga šių genčių augalai:
* Viksvenis (*Blysmus*)
* Liūnmeldis (*Bolboschoenus*)
* Viksva (*Carex*)
* Viksvuolė (*Cyperus*)
* Ratainytė (*Cladium*)
* Duonis (*Eleocharis*)
* Švylys (*Eriophorum*)
* Meldelis (*Isolepis*)
* Saidra (*Rhynchospora*)
* Meldas (*Schoenoplectus*)
* Vikšrenis (*Schoenus*)
* Viksvameldis (*Scirpus*)
* Kūlingė (*Trichophorum*) 
** Kupstinė kūlingė Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą **Pav.**
Storagalviai

**Storagalviai** (*Eresidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje yra 10 genčių ir 102 rūšys. Vorų kūnas kresnas, kojos trumpos. Akys mažos: 4 išsidėsčiusios skersinėje eilėje prie kaktos pakraščio, po vieną porą abipus šios eilės. Šiek tiek panašūs į šokliavorius. Šios šeimos vorai priskiriami prie kribelinių vorų. Jie gaudo grobį ne lipniais gaudomaisiais tinklais, o švelniomis susiraizgiusiomis gijomis. Šios gijos gaminamos verpimo srityje, vad. cribellum, ir ištempiamos ant IV kojų poros priešletenėlės esančiu calamistrumu (šerių šepetėliu). Vorai rezga vamzdelio formos piltuviškus tinklus. Gyvena smėlėtame, šiltame dirvožemyje voratinkliu išklotuose žemės urveliuose. Paplitę tropikuose.

Lietuvoje randama viena rūšis: boružinis storagalvis (*Eresus cinnaberinus*).
Gegužraibiniai

**Gegužraibiniai** (*Orchidaceae*) – magnolijūnų (*Manoliophyta*) augalų šeima,  Augalai žoliniai, daugiamečiai, su šakniagumbiais arba su šakniastiebiais. Stiebas paprastas, nešakotas. Lapai sveiki, žali, išsidėstę pražangiai. Žiedai dvilyčiai, netaisyklingi, su pažiedėmis. Žiedai sukrauti varpose, kekėse, šluotelėse arba pavieniai. Vaisius – dėžutė. Sėklos labai smulkios, aptrauktos plėvele. Šeimoje yra vaistinių, dekoratyvinių augalų, nemažai rūšių auginama šiltnamiuose. 

## Žiedo sandara

Gegužraibinių žiedai netaisyklingi (zigomorfiniai). Turi tris vienodos formos taurėlapius ir stambią lūpą, kuri yra vienas iš pakitusių vainiklapių. Lūpa išskiria nektarą ir kvapniąsias medžiagas, be to, ji sudaro savotiškas talpyklas joms kauptis. Lūpa gali būti įvairių formų ir spalvų, priviliojanti vabzdžius.  

Šeimoje yra virš 800 genčių ir virš 25000 rūšių; kasmet aprašoma iki 800 naujų rūšių (žr. Pasaulio gegužraibinių šeimos augalų gentys).

## Lietuvos gegužraibinių gentys
* Beragis (*Aceras*)
* Garbenis (*Cephalanthera*)
* Ilgalūpė (*Corallorhiza*)
* Plateivė (*Coeloglossum*)
* Klumpaitė (*Cypripedium*)
* Gegūnė (*Dactylorhiza*)
* Skiautalūpis (*Epipactis*)
* Antbarzdė (*Epipogium*)
* Sidabriukė (*Goodyera*)
* Plauretis (*Gymnadenia*)
* Laksva (*Hammarbya*)
* Medauninkas (*Herminium*)
* Purvuolis (*Liparis*)
* Dviguonė (*Listera*)
* Gedutis (*Malaxis*)
* Lizduolė (*Neottia*)
* Plikaplaiskė (*Neottianthe*)
* Juodukė (*Nigritella*)
* Ofris (*Ophrys*)
* Gegužraibė (*Orchis*)
* Blandis (*Platanthera*)

## [[Gegužraibiniai/gentys|Pasaulio gegužraibinių gentys]]


Vaizdas:Cypripedium calceolus1.JPG|Plačialapė klumpaitė
Image:Cephalanthera_damasonium_280504.jpg|Garbenis
Image:Cephalanthera damasonium flower 280504.jpg|Garbenio žiedas
Vaizdas:Listera ovata2.JPG|Kiaušininė dviguonė


## Literatūra
* Gudžinskas Z., Ryla M., 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1. 

## Nuorodos
* Svarstyti Lietuvoje savaime augančių gegužraibinių šeimos augalų rūšių pavadinimai 
* Lietuvos orchidėjininkų draugijos svetainė
* Gegužraibinių taksonomija (anglų kalba) 
* Austrian Orchid Society
Gegūnė

**Gegūnė** (*Dactylorhiza*) – gegužraibinių (*Orchidaceae*) gentis. Paplitusi subarktinėje ir vidutinėje klimato juostoje šiauriniame pusrutulyje: Europoje nuo Skandinavijos iki Šiaurės Afrikos; taip pat Madeiros salose, Islandijoje, Vakarų Azijoje, Šiaurės Azijoje, Himalajuose, Šiaurės Amerikoje ir net Aliaskoje. Auga ant žemės.

Augalai daugiamečiai, su pirštiškais arba plaštakiškai suskaldytais šakniagumbiais. Žiedai sukrauti stačiose varpose. Pažiedės žemutinėje žiedo dalyje dažniausiai ilgesnės už mezginę (gegužraibių – dažniausiai trumpesnės už mezginę). Stiebas ištisai lapuotas. 

Lietuvoje auga šios rūšys:
* Baltijinė gegūnė (*Dactylorhiza baltica*). 
* Raiboji gegūnė (*Dactylorhiza cruenta*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Aukštoji gegūnė (*Dactylorhiza fuchsii*). 
* Raudonoji gegūnė (*Dactylorhiza incarnata*). 
* Plačialapė gegūnė (*Dactylorhiza majalis*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą
* Dėmėtoji gegūnė (*Dactylorhiza maculata*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Gelsvoji gegūnė (*Dactylorhiza ochroleuca*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Siauralapė gegūnė (*Dactylorhiza traunsteineri*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Žalioji gegūnė (*Dactylorhiza viridis*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Literatūra
* Gudžinskas Z., Ryla M., 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1. 

## Nuotraukos

Image:Baltijine_gegune.jpg|Baltijinė gegūnė
Image:Demetoji_gegune.jpg|Dėmėtoji gegūnė
Image:Raudonoji gegune by Darius.JPG‎|Raudonoji gegūnė
Lūšiavoriai

**Lūšiavoriai** (*Oxyopidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje žinomos 9 gentys ir 408 rūšys, iš jų labai daug gyvena tropikuose. Europoje paplitusios tik trys rūšys. Vorų visos 8 akys išsidėsčiusios keturiomis skersinėmis linijomis. Turi nepaprastai gerą regėjimą. Kojos apaugusios ilgais dygliais. Kūnas raudonai rudos spalvos, su baltų plaukelių raštu.

Vorai aktyvūs dieną, gaudomųjų tinklų neverpia, grobį pagauna šuoliu. Gyvena ant žemesnių augalų šiltose ir atvirose vietose. Patelės rutulio formos balto šilko kiaušinėlių kokoną padeda augalų viršūnėse ant stambesnių šakelių išsišakojimų. Lytiškai subręsta po 2 metų. 

Lietuvoje 1 rūšis:
*Raštuotasis lūšiavoris (*Oxyopes ramosus*)

## Nuorodos
*Lynx spiders. Family Oxyopidae, tekstas su nuotr.
*Lynx Spiders (Oxyopidae), nuotraukos
*Family Oxyopidae – Lynx Spiders, tekstas su nuotr.
Erikiniai

**Erikiniai** (*Ericaceae*) – augalų šeima. Priklauso daugiamečiai, visžaliai krūmeliai, krūmokšniai arba daugiamečiai žoliniai augalai, kurių lapai ištisiniai, be prielapių. Žiedai kekėse arba pavieniui, beveik visada dvilyčiai. Vaisius – dėžutė, uoga arba mažasėklis kaulavaisis. Būdinga endotrofinė mikorizė. Auga raistuose, rūgščiuose dirvožemiuose, pelkėse skatina durpių susidarymą. 

Šiai šeimai priklauso gerai mums žinomi augalai:
* **[[Vaivoras]]** (*Vaccinium uliginosum*, )
* **[[Mėlynė]]** (*Vaccinium myrtillus*, )
* **[[Bruknė]]** (*Vaccinium vitis-idaea*, )
* **[[Paprastoji spanguolė|Spanguolė]]** (*Vaccinium oxycoccus*, sin. *Oxycoccus macrocarpus*, )
* **[[Viržis]]** (*Calluna vulgaris*, )

Lietuvoje taip pat auga ir kitų šios šeimos genčių augalai:
* Balžuva (*Andromeda*)
* Bereinis (*Chamaedaphne*)
* Meškauogė (*Arctostaphylos*)
* Rododendras (*Rhododendron*): Gailis (*Rhododendron tomentosum*, sin. *Ledum palustre*)
* Erika (*Erica*). **Tyrulinė erika** (*Erica tetralix*, ) – įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Užgina (*Orthilia*)
* Marenikė (*Chimaphila*)
* Kriaušlapė (*Pyrola*)
* Žemoklė (*Moneses*)
* Gluosvė (*Monotropa*)
* Varnauogė (*Empetrum*)
Dviguonė

**Dviguonė** (*Listera*) – gegužraibinių (*Orchidaceae*) šeimos augalų gentis. Augalai su šliaužiančiais šakniastiebiais, siūliškomis šaknimis ir plaukuotu stiebu. Žydi gegužės-liepos mėn. Auga šlapiose ir apyšlapėse vietose.

Iš viso gentyje yra apie 10 rūšių, iš jų dvi auga Lietuvoje:
* Kiaušininė dviguonė (*Listera ovata*)
* Širdinė dviguonė (*Listera cordata*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Etimologija
*Dviguõnė* tai P. Matulionio įvestas botaninis naujadaras – dvikamienis žodis iš *dvi-* ir *guon-*. Pastaroji
šaknis neaiški – *gúonia* (‘galva’), *guonė, guonia, gõnė, gonà* (‘būrys, daugybė’) semantiškai nelabai tinkami. Greičiausiai tiesiog
autorinis naujadaras, norint pasakyti „dvilapis“ (plg. augalo pavadinimas ).

## Literatūra
* Gudžinskas Z., Ryla M., 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1.
Raktažoliniai

**Raktažoliniai** (*Primulaceae*) – augalų šeima. Jai priklauso vienamečiai arba daugiamečiai žoliniai augalai. Lapai ištisiniai, skroteliniai arba menturiniai. Stiebai nešakoti arba šakoti, kartais vietoj jo yra belapis žiedynkotis. Žiedai dvilyčiai. Vaisius – daugiasėklė dėžutė. 

Pasaulyje auga 29 gentys, apie 800 rūšių. Lietuvoje žinoma 11 rūšių iš 9 genčių:
* Poraistė (*Naumburgia*)
* Vyrskydė (*Androsace*)
* Raktažolė (*Primula*)
* Griovenė (*Hottonia*)
* Šimtūnė (*Centunculus*)

Pastruoju metu kai kurios raktažolinių gentys priskiriamos kitai šeimai – mirsininių (*Myrsinaceae*):
* Progailis (*Anagallis*)
* Pienažolė (*Glaux*)
* Šilingė (*Lysimachia*) 
* Septynikė (*Trientalis*). **Pav.**

## Gentys
* Dvylikadeivė (*Dodecatheon*)
Raktažolė

**Raktažolė** (*Primula*) – raktažolinių (*Primulaceae*) šeimos augalų gentis. Daugiametės, retai vienmetės ar dvimetės šakniastiebinės žolės, neretai padengtos miltiškomis apnašomis. Žinoma apie 500–600 rūšių.

Stiebas tiesus, nešakotas, rečiau šakotas. Kartais būna ir be stiebo. Lapai paprasti, ištisiniai arba skiautėti, su kotu arba be jo, pliki arba plaukuoti, susitelkę į skroteles. Žiedai įvairių spalvų, susitelkę į skėčio, kekės, varpos, šluotelės ar rutulio pavidalo žiedynus arba išsidėstę ant žiedynkočio. Vaisius – rutuliška, kiaušiniška ar cilindriška gausiasėklė dėžutė, atsidaranti per sąvaras. Sėklos smulkios, įvairių formų ir spalvų.

Paplitusi Šiaurės pusrutulio vidutinėje juostoje, atogrąžose; Pietų pusrutulyje – tik kalnuose. Didžiausia įvairovė – Himalajuose, Pietvakarių Kinijoje, Vidurinės Azijos kalnuose, Kaukaze, Alpėse. Auga alpinėse pievose, uolėtuose šlaituose, šviesiuose miškuose, drėgnose pievose, aukštapelkėse. Lietuvoje auga dvi savaiminės rūšys: Pavasarinė raktažolė (*Primula veris*) visoje šalyje ir Raktažolė pelenėlė (*Primula farinosa*, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą) šiauriniuose rajonuose.

Apie 200 rūšių – dekoratyvinės, gėlynuose auginama apie 30 rūšių, dažniausiai – aukštoji raktažolė (*Primula elatior*), ausytoji raktažolė (*Primula auricula*), dantytalapė raktažolė (*Primula denticulata*), gauruotoji raktažolė (*Primula pubescens*), Julijos raktažolė (*Primula juliae*), paprastoji raktažolė (*Primula vulgaris*), rutulinė raktažolė (*Primula capitata*), tibetinė raktažolė (*Primula florindae*). Kitos rūšys auginamos tik kai kurių gėlininkų darželiuose ir botanikos soduose.

Naudojama ir gydymui (vaistinis augalas).

## Šaltiniai
Gegužraibė

**Gegužraibė** (*Orchis*) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos augalų gentis, turinti sveikus, rutuliškus, kiaušininiškus arba ovališkus šakniagumbius.

Lietuvoje auga:
*Smulkiažiedė gegužraibė (*Neotinea ustulata*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
*Mažoji gegužraibė (*Orchis morio* vok. Kleines Knabenkraut). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
*Vyriškoji gegužraibė (*Orchis mascula*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. **Pav.**
*Šalmuotoji gegužraibė (*Orchis militaris*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Liepsnotosios pelėdos

**Liepsnotosios pelėdos** (*Tytonidae*) – pelėdinių (*Strigiformes*) būrio paukščių šeima.
Nuo kitų pelėdų skiriasi širdies pavidalo skruostais. Kūnas lieknas, snapas silpnas ir ilgas. Kojos ilgos, vidurinio (III) piršto nagas dantytas. Priskiriamos prie aktyvių naktį plėšriųjų paukščių kategorijos. 

Pasaulyje žinoma 11 rūšių. Lietuvoje viena rūšis:
* Paprastoji liepsnotoji pelėda (*Tyto alba*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Taip pat skaityti
* Lietuvos plėšrieji paukščiai
Pelėdiniai

**Pelėdiniai** (*Strigidae*) – pelėdinių paukščių (*Strigiformes*) būrio paukščių šeima. Šeimoje 19 genčių ir apie 180-200 rūšių. Prikiriamos prie aktyvių naktį plėšriųjų paukščių kategorijos.

## Išvaizda
Šių paukščių galva gana didelė, veidinis diskas apvalus, snapas trumpas, stiprus, bedantis, dažnai beveik visiškai dengiamas plunksnų. Akys didelės, nukreiptos į priekį, sparnai dažniausiai ilgi, platūs. Uodega trumpa, maža, kojos vidutinio ilgio arba ilgos, nagai dideli, ilgi, stipriai lenkti, labai aštrūs. Vidurinis (III) pirštas ilgesnis už vidinį (II). Jaunikliai pūkinį apdarą pakeičia mišriu pūkų-plunksnų apdaru, o vėliau išauga plunksnos.

## Gyvenamoji aplinka ir gyvenimo būdas

Tikrosios pelėdos plačiai paplitusios visose zonose, daugiausia gyvena miškuose, tačiau taip pat ir stepėse, dykumose ir netoli žmonių gyvenviečių; didelė dalis yra naktiniai plėšrūnai dėl savo minkštų plunksnų skrendantys labai tyliai, pasižymintis geru regėjimu ir klausa. Akys jautrios dienos šviesai, dėl to kai kurios rūšys dienos metu akis užmerkia iki pusės ir daugiau. Pelėdos yra labai judrios, tačiau žeme vaikšto nevikriai. Skrenda palyginti lėtai ir tik tolimesnių skrydžių metu pakyla į didesnį aukštį.

## Dauginimasis
Deda apvalius, beveik rutulio formos kiaušinius. 

## Lietuvoje
Lietuvoje aptinkama 12 rūšių (eilės tvarka, nuo stambiausios iki smulkiausios rūšies):
* Didysis apuokas (*Bubo bubo*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Baltoji pelėda (*Bubo scandiacus*)
* Laplandinė pelėda (*Strix nebulosa*)
* Uralinė pelėda (*Strix uralensis*) Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Naminė pelėda (*Strix aluco*)
* Raiboji pelėda (*Surnia ulula*)
* Balinė pelėda (*Asio flammeus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Mažasis apuokas (*Asio otus*)
* Lututė (*Aegolius funereus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Pelėdikė (*Athene noctua*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Apuokėlis (*Otus scops*)
* Žvirblinė pelėda (*Glaucidium passerinum*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudoinąją knygą.

## Gentys
* Pošeimis *[[Surniinae]]*
** Lututės (*Aegolius*). 4 rūšys.
** Pelėdikės (*Athene*). 2-4 rūšys.
** Žvirblinės pelėdos (*Glaucidium*). Pasaulyje apie 30-35 rūšys.
** Heteroglaux
** Nykštukinės pelėdos (*Micrathene*)
** Krūminės pelėdikės (*Ninox*). Pasaulyje apie 20 rūšių.
** Sceloglaux (išnykusi)
** Raibosios pelėdos (*Surnia*)
** Papua pelėdos (*Uroglaux*)
** Ilgažandės pelėdos (*Xenoglaux*)
* Pošeimis *[[Striginae]]*
** Didieji apuokai (*Bubo*). Pasaulyje 25 rūšys.
** *[[Ciccaba]]*. Pasaulyje 4 rūšys.
** Kubos ūbaujančios pelėdos (*Gymnoglaux*)
** Gauruotosios pelėdos (*Jubula*)
** Kuoduotosios pelėdos (*Lophostrix*)
** Megascops
** Mindanao pelėdos (*Mimizuku*)
** Apuokėliai (*Otus*). Apie 65 rūšys.
** Baltaskruostės pelėdos (Ptilopsis). Pasaulyje 2 rūšys.
** Akiniuotosios pelėdos (*Pulsatrix*). 3 rūšys.
** Palau pelėdos (*Pyrroglaux*)
** Pelėdos (*Strix*). Pasaulyje 15 rūšių.
* Pošeimis *[[Asioninae]]*
** Jamaikos pelėdos (*Pseudoscops*)
** Mažieji apuokai (*Asio*). 7 rūšys.
** Baikščiosios pelėdos (*Nesasio*)

## Nuorodos
* owls.org anglų k.
* owlpages.com anglų k.
Separatizmas

**Politinis separatizmas** – judėjimas, siekiantis tam tikrai teritorijai ar žmonių grupei suteikti suverenumą atskiriant juos nuo esančios valstybės. Tai politinės opozicijos forma.

Sociologijoje **separatizmu** kartais vadinama tautinių mažumų būsena, kai jos jų nariai renkasi nebendrauti su dauguma ir neperimti dominuojančios kultūros.

## Šaltiniai
Lizduolė

**Lizduolė** (*Neottia*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos augalų gentis. Daugiamečiai žoliniai augalai, turintys žvyniškus, rudus arba gelsvai rudus lapus. 

Lietuvoje auga viena rūšis – **rusvoji lizduolė** (*Neottia nidus-avis*, vok. Vogel-Nestwurz). Augalas žydi V-VI mėn. Auga lapuočių ir mišriuose miškuose. Lietuvoje apyretis.
Pliuralizmas (tarptautiniai santykiai)

**Pliuralizmas** – tarptautinių santykių teorija. Pliuralizmas atmeta, viena vertus, valstybės, kaip vieningo, neskaidraus veikėjo, bei, kita vertus, tarptautinės aplinkos kaip iš anksto determinuotos ir nepakeičiamos, įvaizdžius. Pliuralistai mano, kad Valstybės veikimui tarptautinėje aplinkoje įtakos gali turėti ne tik pati tarptautinė aplinka, suprantama kaip nepriklausomų valstybių interesų susidūrimo arena, bet ir kiti veiksniai – tarptautinės organizacijos, valstybių vidaus politika ir netgi atskiri individai.

Pagal pliuralistinį valstybės supratimą užsienio politiką formuoja ne valstybė kaip abstrakcija, o konkretūs žmonės ar jų grupės. Pliuralizmo paradigmos šalininkų studijos, remdamosi psichologijos ir fenomenologijos, ypač vadinamosios subjektyvios realybės sąvokomis, metė iššūkį pagrindinei realizmo maksimai, kad sprendimų priėmėjai veikia racionaliai siekdami savo politikos tikslų. Realiame pasaulyje dėl nepilnos informacijos, emocijų ir blogos komunikacijos veikėjų racionalumas yra ribotas. Kognityviniai psichologai ir jais sekę tarptautinių santykių tyrinėtojai nurodė ribotas žmonių galimybes apdorojant informaciją, kurios objektyviai neleidžia jiems išlaikyti visiško racionalumo.

Maždaug apie 1970-uosius metus pliuralizmas išsikovojo gana žymias pozicijas politikos moksluose. Pliuralizmo šalininkai yra įsitikinę, kad atskiri valstybės veikėjai, motyvuoti nacionalizmo, etniškumo, idealų, diplomatinių įgūdžių ir tarptautinės sistemos suvokimo, yra pagrindiniai pokyčių pasaulio politikoje šaltiniai. Tarptautinė sistema gali varžyti valstybių veiksmus, tačiau tik individai tuos veiksmus nulemia.
Skiautalūpis

**Skiautalūpis** (*Epipactis*) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos augalų gentis. Daugiamečiai šakniastiebius turintys augalai, kurių stiebas daugiau ar mažiau išsilenkęs, su atokiai iššsidėsčiusiais lapais. Žiedai sukrauti vienašonėse kekėse. Žydi VI-VIII mėn. Auga pelkėtose vietose: pievose, krūmuose, miškuose, kartais pasitaiko ir apysausėse ar net ir visai sausose vietose, taip pat lapuočių ir mišriuose miškuose.

Iš viso žinoma apie 10 rūšių, paplitusių Šiaurės pusrutulio vidutinio klimato juostoje. Lietuvoje auga keturios rūšys:
*Tamsialapis skiautalūpis (*Epipactis atrorubens*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
*Plačialapis skiautalūpis (*Epipactis helleborine*)
*Pelkinis skiautalūpis (*Epipactis palustris*)
*Trumpalapis skiautalūpis (*Epipactis purpurata*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Literatūra
*Gudžinskas Z., Ryla M., 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1. 


Image:Epipactis atrorubens flowers.jpg|Tamsialapis skiautalūpis(*Epipactis atrorubens*)
Image:Epipactis helleborine flowers2 220703.jpg|Plačialapis skiautalūpis(*Epipactis helleborine*)
Image:Epipactis palustris - Keila.jpg|Pelkinis skiautalūpis(*Epipactis palustris*)