open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Manusmriti

**Manusmriti** () arba ***Manava Dharmašastra*** (), ***Manaus įstatymai*** – senovės Indijos teisinis sąvadas, anksčiausia ir svarbiausia iš Dharmašastrų (smriti tekstų dalis).

Manusmriti akivaizdžiai remiasi Dharmasutromis ir Arthašastromis. Jos sukūrimas datuojamas tarp II a. pr. m. e. ir II a. m. e., teksto fiksacija vyko greičiausiai budizmo žlugimo Indijoje laikotarpiu, vėlyvuoju Kušanų laikotarpiu. Tekstą sudaro 2685 posmai. Apie pusė Manusmriti teksto, priskiriamo išminčiui Manui, atsikartoja „Mahabharatos“ 12 ir 13 dalyse (nežinoma, kuris kūrinys tekstus pasiskolino).

Manusmriti pateikta žmonių protėvio Manaus nurodymų, perduodamų rišiams (ypač Bhrigui), pavidalu. Kūrinys padalintas į 12 skyrių. Kalba eiliuota, paprastos gramatinės struktūros. Manusmriti aprašomos žmonių, atskirų kastų, pareigos, prievolės, socialinių santykių normos. Daug dėmesio skiriama dharmos konceptui, socialinių klasių, šeimos narių tarpusavio santykių, tradicijų perdavimo klausimams. Nors Manusmriti laikoma Indijos paprotinės teisės pagrindu, šis kūrinys labiau teorinis ir jo praktinis pritaikymas tikrovėje ribotas.

Manaus įstatymai atspindi senovės Indijoje vyravusias pažiūras. Šeimos turtas buvo laikomas bendru, bet faktiškai jį valdė šeimos galva – vyras. Žmona ir visi kiti didelės patriarchalinės šeimos nariai, kaip ir vergai, negalėjo turėti nuosavybės. Moteris visą gyvenimą buvo nuo ko nors priklausoma: vaikystėje – nuo tėvo, jaunystėje – nuo vyro, jam mirus – nuo sūnų. Santuoka prilyginta sandėriui – vyras pirkdavo žmoną ir ji tapdavo jo nuosavybe. Vyras galėjo turėti kelias žmonas, išsiskirti, neištikimai žmonai grėsė mirties bausmė. Manaus įstatymuose nustatyta, kad nuosavybė įgyjama paveldint, perkant, užkariaujant, lupikaujant, užsidirbant, gaunant išmaldą, dovaną ar randant. Viena pagrindinių nuosavybės rūšių buvo žemė. Manusmriti pabrėžiama brahmanų luomo viršenybė ir išskirtinumas.

Apie VIII–X a. Manusmriti komentarus sukūrė Bharučis bei Medhatithis.

Manusmriti buvo vienas pirmųjų tekstų, kurį iš sanskrito išvertė europiečiai. Pirmąjį Manusmriti vertimą 1794 m. išleido William Jones. Britai siekė išvertę Manusmriti perprasti indų paprotinę teisę. Friedrich Nietzsche Manusmriti įvardino kaip itin dvasingą ir kilnų kūrinį, aukštinantį tobulybę. Tuo tarpu nemažai žemųjų kastų atstovų, dalitų, feminisčių, liberalų kritikavo Manusmriti dėl socialinės nelygybės įtvirtinimo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Manusmriti angliškas vertimas (G. Buhler) 
* Manusmriti rusiškas vertimas (С. Д. Эльманович)
Oyris

**Oyris** () – kaimas Fareruose. Įsikūręs vakarinėje Eisturojaus salos pakrantėje. Priklauso Sundos savivaldybei. Oyris nutolęs į pietus nuo Eisturojaus-Streimojaus tilto. Gyvenvietėje yra didelė žuvies perdirbimo įmonė.

Oyris reiškia 'neriją'.

## Šaltiniai
TSRS-V5

**TSRS-V5** () – tarybinis pusstandžio tipo dirižablis.

## Aprašymas
1932 m. gegužės mėn. Dolgoprudne veiklą pradėjo specializuota organizacija „Dolgoprudno mokslinė-gamybinė įmonė“, kuri užsiėmė dirižablių projektavimu, statyba ir eksploatacija. Iki to laiko TSRS specialistai buvo sukaupę minkšto tipo dirižablių statybos patirtį. Įmonei buvo skirta užduotis – įsisavinti pusstandžio tipo dirižablių statybos ypatybes.

Šiam tikslui į TSRS buvo pakviestas italų dirižablių inžinierius Umberto Nobilis. 1932 m. gegužę U. Nobilis kartu su grupe italų inžinierių ir darbuotojų atvyko į Dolgoprudną.

1933 m. vasario pabaigoje Tarybų Sąjungos ir italų inžinieriai kartu suprojektavo pirmąjį tarybinį pusstandžio tipo dirižablį. Orlaivis buvo pavadintas „TSRS-V5“.

1933 m. balandžio 27 d. įvyko pirmasis „TSRS-V5“ skrydis, kuris truko 1 val. 15 min. 1933 m. gegužės mėn. buvo atlikti valstybinės komisijos bandymai, po kurių buvo leista orlaivio eksploatacija.

Dirižablis buvo nedidelio tūrio ir buvo skirtas Tarybų Sąjungos specialistų supažindinimui su pusstandžių dirižablių statybos technologija, ekipažų ir antžeminio personalo mokymams.

Iki 1933 m. „TSRS-V5“ atliko daugiau nei 100 skrydžių. Tačiau buvo pastebėta, kad dirižablio apvalkalas buvo prastos kokybės, nes buvo didelis vandenilio nuotėkis. Todėl dirižablis buvo išmontuotas ir saugomas mediniame įmonės elinge. 1934 m. balandžio 10 d., nuo žaibo iškrovos, elinge kilo gaisras, kuriame sudegė bandymams paruoštas dirižablis „TSRS-V7“ ir išmontuoti „TSRS-V4“, „TSRS-V5“.

## Literatūra
* Белокрыс А. „Дирижаблестрой“ на Долгопрудной: 1934-й, один год из жизни. – М.: „Паулсен“, 2011. – ISBN 978-5-98797-060-7
* Обухович В. А., Кульбака С. П. Дирижабли на войне. – М.: ACT, 2000. – ISBN 5-17-001637-9

## Nuorodos
* „TSRS-V5“ nuotraukos
Justinas Pikūnas

**Justinas Pikūnas** (1921 m. sausio 7 d. Miroslave, Alytaus apskritis – 2018 m. balandžio 26 d. Haiku, Havajai, JAV) – Lietuvos psichologas, filosofijos mokslų daktaras, profesorius, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1940 m. baigė Marijampolės marijonų gimnaziją. 1941–1943 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Filosofijos fakultete. 1944 m. rugsėjo mėn. kartu su broliu Stasiu pasitraukė iš Lietuvos. Nuo 1945 m. tęsė studijas Miuncheno universitete, kur 1949 m. už disertaciją „Pažinimo telkimas Šėlerio darbuose, atsižvelgiant į neracionalius faktorius“ suteiktas filosofijos daktaro laipsnis. 1949–1950 m. tobulinosi Sorbonos universitete ir Politikos mokslų institute Paryžiuje.

1950 m. gruodžio mėn. išvyko į JAV. 1951–1989 m. gyveno Detroite, o išėjęs į pensiją, – jo priemiestyje. Nuo 1951 m. iki pensijos (1987 m.) dirbo Detroito universitete: dėstė psichologiją, nuo 1956 m. docentas, nuo 1961 m. profesorius, psichologijos katedros vedėjas. 1953 m. sukonstravo grafoskopinę skalę, apie kurią 1955 m. skaitė paskaitą Detroito mokslų akademijoje. Skaitė paskaitų per radiją ir televiziją. 1954 m. tarptautiniame psichologų kongrese Monrealyje atstovavo Detroito universitetą. Nuo 1992 m. rudens dirbo vizituojančiu profesoriu Vytauto Didžiojo universitete Kaune.

## Visuomeninė veikla
Be plataus profesinio-pedagoginio bei mokslinio darbo, priklausė apie 30 įvairių organizacijų, draugijų, sambūrių. 1947–1949 m. Vokietijoje buvo studentų ateitininkų sąjungos pirmininkas, 1947–1951 m. Kęstučio korporacijos pirmininkas, 1949–1950 m. „Pax Romana“ vykdomojo komiteto narys. 1961 m. išrinktas Lietuvių katalikų mokslo akademijos nariu akademiku. 1977 m. išrinktas Lituanistikos instituto tikruoju nariu. 1978–1980 m. Amerikos lietuvių katalikų federacijos pirmininkas. 1990–1992 m. Mičigano tarybos „Amerikiečiai už Lietuvos laisvę“ kūrėjas ir tarybos narys. Amerikos psichologų sąjungos narys, Mičigano mokslų akademijos narys. 1998 m. viena iš naujai atrastųjų žvaigždžių pavadinta Justino Pikūno vardu.

## Įvertinimas
* 2000 m. DLK Gedimino 5 laipsnio ordinas 
* 2002 m. Lietuvos psichologų sąjungos garbės narys 

## Šaltiniai

## Literatūra
* Mokslo ir idealo keliu / Aldona Vasiliauskienė. – Kaunas: Pasaulio lietuvių kultūros, mokslo ir švietimo centras, 2001. – 381 p.: iliustr. – ISBN 9986-418-18-6
TSRS-V2 Smolnio

**TSRS-V2 Smolnio** () – minkšto tipo dirižablis, pastatytas Leningrade. 1932 m. gegužės mėn. perduotas Dolgoprudne įsikūrusiai „Dolgoprudno mokslinei-gamybinei įmonei“.

## Aprašymas

Pirmieji minkštojo tipo dirižabliai „TSRS-V1“, „TSRS-V2 Smolnio“ ir „TSRS-V3 Raudonoji žvaigždė“ buvo naudojami agitaciniams skrydžiams ir įgulos apmokymui. Šie dirižabliai skraidė maršrutais: Maskva-Gorkis-Maskva, Leningradas-Maskva-Leningradas, Maskva-Charkovas ir kt. 1932 m. lapkričio 7 d. virš Raudonosios aikštės praskrido dirižabliai „TSRS-V1“, „TSRS-V2“, „TSRS-V3“ ir „TSRS-V4“. Dirižabliais buvo bandoma gesinti miškų gaisrus, atlikti miškų apskaitą ir naikinti maliarijos protrūkius. Taip pat buvo bandoma juos pritaikyti žemės ūkyje. Karinėse oro pajėgose iš dirižablių buvo atliekami parašiutininkų šuoliai.

Dirižablio apvalkalas buvo pagamintas iš trisluoksnio gumuoto audinio su 4 dujiniais vožtuvais. Dviejų sekcijų balonetas su 4 vožtuvais. Gondolos ilgis 9 m, plotis 2 m, aukštis 3,25 m. Gondola prie korpuso buvo pritvirtinta plieniniais trosais. Galinėje gondolos dalyje, kampuose, buvo sumontuoti du oru aušinami varikliai, kurių kiekvieno galia siekė 240 AG. Gondoloje buvo balastas – 350 kg vandens, supilto į guma dengtus brezentinius maišus. Vairai buvo valdomi trosinėmis traukėmis.

1934 m. vasario 13 d. nuskendo garlaivis „Čeliuskinas“, kurį stipriai suspaudė ledas. Praėjus dviem dienom po laivo avarijos, Maskvoje buvo renkama speciali komisija, kuri turėjo spręsti ekipažo evakuacijos klausimus.

1934 m. kovą dirižabliai „TSRS-V2“ ir „TSRS-V4“ traukiniu buvo pervežti į Vladivostoką. Buvo manoma, kad dirižabliai iš Ueleno į Oto Šmito stovyklą skris gelbėti nuskendusio laivo ekipažo. Visgi laivo įgula parskraidinta lėktuvais. Jau kovo 5 d. lakūnas Anatolijus Liapidevskis, lėktuvu Tupolev TB-1 nusileido stovykloje ir nuo ledo paėmė dešimt moterų ir du vaikus.

1935 m. rugsėjo 6 d. „TSRS-V2“ stovėjo Donecke esančiame aerodrome. Orlaivyje buvo 4 ekipažo nariai ir 11 pionierių ekskursantų, vadas buvo aerodrome. 21.15 val. kilęs škvalas nuplėšė dirižablį nuo 60-ties laikančiųjų inkarų. Dirižablis pradėjo kilti. Trys žmonės griebė trosus ir bandė išlaikyti dirižablį. Du žmonės iššoko iš 10 m aukščio. Orlaivio vadas N. Gudovancevas, 120 m aukštyje sugebėjo patekti į gondolą. 800 m aukštyje ekipažas užkūrė variklius ir pasišalino iš pavojingos zonos. Po 5 valandų ir 45 minučių dirižablis grįžo į bazę. Už žygdarbį N. Gudovancevas buvo apdovanotas Raudonosios Žvaigždės ordinu.

„TSRS-V2 Smolnio“ buvo išmontuotas 1939 m., po TSRS valdžios sprendimo sustabdyti dirižablių statybą.

## Literatūra
* Белокрыс А. „Дирижаблестрой“ на Долгопрудной: 1934-й, один год из жизни. – М.: „Паулсен“, 2011. – ISBN 978-5-98797-060-7
* Обухович В. А., Кульбака С. П. Дирижабли на войне. – М.: ACT, 2000. – ISBN 5-17-001637-9

## Nuorodos
* „TSRS-V2 Smolnio“ nuotraukos
Drestas IV

**Drestas IV** – piktų karalius, valdęs nuo 522 iki 531.

## Biografija

Drestas buvo vienas iš Giromo sūnų. Pasak „Piktų kronikos“, Drestas IV buvo Dresto III bendravaldis. Jo valdymo laikotarpis skirtinguose istoriniuose šaltiniuose skiriasi nuo vienerių iki penkiolikos metų.

Du Dresto IV broliai Gartnartas I ir Keiltramas tapo Piktų karalystės sosto įpėdiniais. Jo sesuo ištekėjo už Gvinedo karaliaus Mailguno.

## Nuorodos
* Piktų kronika
Redvulfas

**Redvulfas** (, m. 844 m.) – Nortumbrijos karalius (844 m.), galimas Osberto ir Elos I giminaitis.

## Biografija

Redvulfui pavyko kurį tai laiką užgrobti valdžią Nortumbrijoje, 844 metais nuvertus Etelredą II. Nuo jo trumpo valdymo išliko net keliolika monetų. Tačiau netrukus jis buvo nužudytas mūšyje su vikingais.

## Literatūra
* Higham, N.J. The Kingdom of Northumbria AD 350–1100. – Stroud: Sutton, 1993. – ISBN 0-86299-730-5
* Yorke, Barbara Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England. – London: Seaby, 1990. – ISBN 1-85264-027-8
* Kirby, D.P. The Earliest English Kings. – London: Unwin Hyman, 1991. – ISBN 0-04-445691-3

## Nuorodos
*
Svefbertas

**Svefbertas** () – Esekso karalius (715–738 m.).
Svechardo sūnus, Svefbertas tapo Esekso karaliumi ir Selredo bendravaldžiu. 738 metais jis mirė.

## Nuorodos
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/saxon/essex/saelred_swaefbert.html 

## Literatūra
* Michael Lapidge, John Blair, Simon Keynes, Donald Scragg (Hrsg.): *The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England*. Wiley-Blackwell, Oxford u.a. 2001, ISBN 978-0-631-22492-1.
* John Cannon, Anne Hargreaves: *The Kings and Queens of Britain*, Oxford University Press, Oxford 2009 (2. überarb. Aufl.), ISBN 978-0-19-955922-0, S. 27.
Dvigubi nemalonumai

**Dvigubi nemalonumai** () – režisieriaus Enzo Barboni 1984 m. sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko aktorių duetas Terensas Hilas ir Badas Spenceris. 

## Pagrindiniai aktoriai

: *Aktorius – vaidmuo*
* Terence Hill – Eliotas Vensas / Bastianas Koimbra de la Koronila 
* Bud Spencer – Gregas Vonderis / Antonio Koimbra de la Koronila
* April Clough – Olimpija Čavez
* Nello Pazzafini – Tango
* C.V. Wood Jr. – policininkas
* Dennis Bourke – gydytojas 

## Turinys

Džiazo muzikantas Gregas Vonderis ir kaskadininkas Eliotas Vensas sulaukia keisto pasiūlymo: 50 tūkstančių dolerių avansu ir 1 milijonas vėliau, jei sutiks atvykti į Niujorką pokalbiui. Čia jie susipažįsta su agentūros, visame pasaulyje ieškančios antrininkų, vadovu, kuris pasiūlo jiems savaitę apsimesti Brazilijos turtuoliais pusbroliais. Pastarieji nori sudaryti pelningą sandorį, tačiau baiminasi dėl savo gyvybių. Gregas su Eliotu sutinka, tačiau, atvykus į Braziliją, prasideda virtinė nesusipratimų, nes naujieji pusbroliai Koimbros savo įpročiais ir elgesiu visiškai skiriasi nuo tikrųjų turtuolių. Kol pastarieji slepiasi viešbutyje Niujorke, Gregas su Eliotu ne tik išvengia pasikėsinimo, bet ir patys ima aiškintis, kas nori sužlugdyti planuojamą Koimbrų sandėrį.
John Mayer

**Džonas Kleitonas Mejeris** (*John Clayton Mayer*, g. 1977 m. spalio 16 d.) – amerikietis atlikėjas, prodiuseris. Gimė Bridžporte, Konektikute, užaugo Ferfilde, studijavo Berklio muzikos koledže. Pirmieji du albumai „Room for Squares“ (2001 m.) ir „Heavier Things“ (2003 m.) sulaukė didelio pasisekimo ir buvo įvertinti kaip multiplatininiai. Jo hitas „Your Body is a Wonderland“ laimėjo atlikėjui pirmąjį „Grammy“ apdovanojimą. Vėliau Mayer laimėjo dar šešis Grammy apdovanojimus.

Mayer karjerą pradėjo grodamas daugiausiai akustinį roką, bet vėliau grojęs su tokiais atlikėjais kaip B. B. King, Buddy Guy ir Eric Clapton transformavo savo stilių į artimesnį bliuzui. 2005 m. įkūrė grupę „John Mayer Trio“ su bosistu Pino Palladino ir būgnininku Steve Jordan.

2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs aštuonis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Sob Rock“, išleistas 2021 m. liepą.

## Diskografija
* *Room for Squares* (2001)
* *Heavier Things* (2003)
* *Continuum* (2006)
* *[[Battle Studies]]* (2009)
* *[[Born and Raised]]* (2012)
* *Paradise Valley* (2013)
* *The Search for Everything* (2017)
* *Sob Rock* (2021)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Higiena

**Higiena** – mokslas apie žmogaus veiksmų sistemą švarai palaikyti ir sveikatai apsaugoti.

Asmeninė higiena apima kūno, drabužių ir avalynės priežiūrą, buitines bei aplinkos sąlygas ir nustato normas padedančias išsaugoti sveikatą ir sudaryti higieninio elgesio įpročius. Kūno higiena išskiriama į odos, dantų, plaukų, lytinių organų, atskirų kūno dalių. Kiekvienas kūno higienos objektas turi savo išskirtinę higienos sistemą. Populiariausios higienos priemonės yra vanduo, muilas, cheminės priemonės (losjonai, kremai ir t. t.).

Žmogaus higienos normų palaikymas apsaugo nuo įvairių ligų atsiradimo ir plitimo.

Higiena naudojama ir pramonėje bei masiškoje maisto gamyboje. Higiena padeda apsaugoti nuo alergijų, svetimkūnių maiste, infekcijų ir virusų plitimo.

## Šaltiniai
Etelvulfas

**Etelvulfas** () (795–858 m. sausio 13 d.) – Vesekso karalius. Valdė 839–858 metais. Egberto ir Redburgos sūnus. Silpno ir neatsargaus Etelvufo tėvas nuo vaikystės skyrė prie dvasinio pašaukimo ir patikėjo jo auklėjimą kunigams. Visam gyvenimui jis liko nuoširdus krikščionis, dvasininkijos globėjas, turėjo didelę pagarbą Romos popiežiui. Jis įkūrė daug vienuolynų ir daug aukojo šventykloms.

## Vikingų užpuolimas

Visas valdymo dvidešimtmetis praėjo žiauriose karuose su danais ir norvegais. Pirmame mūšyje prie Šarmuto jis patyrė pralaimėjimą. Pasinaudojus Etelvulfo pralaimėjimu velsiečiai prisijungė prie vikingų ir jų kovose su Veseksu. Kasmet vikingai pasirodydavo tai vienoje tai kitoje šalies pusėje, išsilaipindavo į krantą ir darydavo baisius niokojimus. 842 metais, kaip praneša kronikai, „buvo didelės pjautynės Londone, Kventovike ir Ročestery“.

## Šeima

835 metais Etelvulfas vedė Osburgą, savo dvariškio Oslako dukrą. Tas Oslakas buvo palikuonis Stufo ir Vitgaro, dviejų brolių ir grafų, kurie gavo valdyti Vaito salą iki jo dėdės, karaliaus Kerdiko ir jo sūnaus Kinriko, jų pusbrolio. Etelvulfas nuo savo žmonos turėjo šešis vaikus: dukterį Etelsvitą (m. 888), kuri 853 metų balandį buvo ištekinta už Burgredo, Mersijos karaliaus, ir penkeris sūnus – Etelstaną, Etelbaldą, Etelbertą, Etelredą I ir Alfredą Didijį.

Su savo antra žmona, Judita Flandre, susilaukė dukters, taip pat Juditos, vokiečių grafo Eticho žmonos.

Etelvulfo paveldėtoju tapo jo sūnus Etelbaldas.

## Literatūra
* Этельвульф // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). – СПб., 1890–1907.
* Северная Европа // Правители Мира. Хронологическо-генеалогические таблицы по всемирной истории в 4 тт. / Автор-составитель В.В. Эрлихман. – Т. 2.

## Nuorodos
Serenity (filmas)

**Serenity** – 2005 m. JAV kosminio vesterno žanro filmas. Scenarijų parašė ir filmą režisavo Joss Whedon. Tai trumpai eteryje gyvavusio J. Whedon kurto mokslinės fantastikos televizijos serialo „Firefly“ tęsinys, kuriame veiksmas vyksta po įvykių paskutinėje serialo serijoje. Filme vaidino tie patys aktoriai kaip ir seriale. Filmo veiksmas vyksta 2517 metais, pasakojami *Firefly* klasės tipo erdvėlaivio „Serenity“ įgulos nuotykiai. Pagrindiniai laivo įgulos nariai – tai kapitonas ir jo pirmoji padėjėja, buvę Susivienijimo karo veteranai, kovęsi pralaimėjusiųjų pusėje. Jų gyvenimus, kupinus smulkių vagysčių, pertraukia nelaukta pakeleivė, turinti parapsichologinių galių ir sauganti pavojingą paslaptį.

Filmas Šiaurės Amerikoje pasirodė 2005 m. rugsėjo 30 d. „Serenity“ daugiausia susilaukė teigiamų atsiliepimų, bet filmui išleisto biudžeto išlaidos buvo padengtos tik po to, kai filmas buvo išleistas namų rinkai pritaikytuose formatuose. „Serenity“ pelnė keletą apdovanojimų, įskaitant 2006 m. Hugo premiją už geriausią draminį pastatymą.

## Siužetas

Beribė galaktika, nelegalus darbas, kova už savo ir visos komandos gyvybę ir nepailstantis bėgimas nuo karinės organizacijos – tokia erdvėlaivio kapitono Malkolmo Reinoldso ir jo avantiūristų komandos kasdienybė. Tačiau tai nedidelės bėdos palyginus su sunkumais, kurie užklupo laivo įgulą priėmus du nelauktus pakeleivius – Saimoną ir telepatinių sugebėjimų turinčią jo seserį River. Netrukus paaiškėja, jog jiedu slapstosi nuo Aljanso – galaktiką kontroliuojančios karinės žmonijos organizacijos. Bet negano to, mėgindami išsiaiškinti River mintyse saugomą paslaptį, savo kelyje laivo įgula susiduria su tolimiausiuose visatos užkampiuose besislapstančiais kosmoso plėšikais-žmogėdromis…

## Išnašos
Serenity

**Serenity** gali reikšti:

* Serenity – 2005 m. mokslinės fantastikos filmas, serialo „Firefly“ tęsinys;
* Serenity (g. 1969 m.) – JAV pornografijos aktorė;
* Serenity – Australijos metalo grupė, susikūrusi 2001 m.;
* Sailor Moon – pagrindinė „Sailor Moon“ frančizės veikėja, taip pat dar žinoma princesės Serenity vardu.
Čiaudulys

**Čiaudulys** – nevalinga gyvūno nosiaryklės reakciją į dirgiklį nosies gleivinėje.

Čiaudulį sukeliantys dirgikliai yra dviejų tipų: alergenai ir svetimkūniai. Čiaudulio reflekso veikimo principas yra stipria oro srove pašalinti dirgiklį, jog organizmas galėtu ramiai kvėpuoti. Dėl to šis refleksas yra imuninės sistemos dalis. Čiaudulio metu į aplinką pasklinda šimtai tūkstančių mikroorganizmų, todėl čiaudulys gali pernešti infekcijas.

Čiaudulio metu išsiskiria iki 40 000 lašelių, kurių kiekviename yra daugybė mikroorganizmų.

## Šaltiniai
Ruslanas Alechno

**Ruslanas Fiodorovičius Alechno** (, ; g. 1981 m. spalio 14 d. Babruiske, Baltarusijos TSR, TSRS, dabar Baltarusija) – Rusijos ir Baltarusijos dainininkas, labiausiai išpopuliarėjęs po pergalės realybės šou *Narodnyj Artist-2* ().

2005 metais išleido debiutinį albumą „Rano ili pozdno“ (*Рано или поздно*). 2008 m. atstovavo Baltarusijai Eurovizijos dainų konkurse. Su daina „Hasta la Vista“ pusfinalyje surinko 27 taškus ir užėmė 17 vietą.

## Diskografija
* 2005 – Rano ili pozdno (Рано или поздно)
* 2008 – Hasta la Vista
* 2013 – Nasledije (Наследие)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė (rusų k.)

|-
Oyrarbakis

**Oyrarbakis** () – kaimas vakarinėje Eisturojaus salos pakrantėje, Fareruose. Įsikūręs tarp Nordskalio ir Oyrio. Priklauso Sundos savivaldybei. 127 gyventojai (2011 m. duomenys).

Gyvenvietė yra įsikūrusi netoli 226 m ilgio Oyrarbakio tilto, jungiančio Eisturojaus ir Streimojaus salas. Oyrarbakyje yra mokykla, parduotuvės bei paštas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nuotraukų galerija
* Sundos savivaldybės svetainė
Haldorsvikas

**Haldorsvikas** () – kaimas šiaurės rytinėje Streimojaus pakrantėje, Fareruose. Priklauso Sundos savivaldybėje.

1856 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. Vienintelė aštuonkampė bažnyčia Farerų salose. Be to, bažnyčioje yra ypatingas altorius, kuriame pavaizduota „paskutinė vakarienė“. Apaštalų veidai yra pakeisti į Farerų salų visuomeninių veikėjų veidus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nuotraukų galerija
Cristina Scarlat

**Kristina Skarlat** (*Cristina Scarlat*; g. 1981 m. kovo 3 d. Kišiniove) – Moldovos dainininkė.

Skarlat tapo žinoma dėl pergalės *O Melodie Pentru Europa 2014*, Moldovos atrankoje į Euroviziją. Su daina „Wild soul“ atstovavo Moldovai Danijos sostinėje Kopenhagoje vykusioje 2014 m. Eurovizijoje.

## Išnašos

## Nuorodos

* Daina „Wild soul“

|-
Bitės (reikšmės)

**Bitės** gali reikšti:

* bitės – plėviasparnių būrio vabzdžiai;
* „Bitės“ – lietuvių funk stiliaus muzikos grupė;
* Vilniaus Profsąjungų Kultūros rūmų merginų vokalinis instrumentinis ansamblis, dar žinomas kaip „Bitės“.
Bitės (grupė)

**Bitės** – funk grupė iš Vilniaus, susikūrusi 1998 m.

## Diskografija
* Smėlio Namai, 1998 m. (demo)
* ZOOM, 2005 m. (CD)

## Apdovanojimai
* Metų Funk grupė/atlikėjas (funk/acid jazz/reggae) – A.LT apdovanojimai (2005 ir 2006 m.)

## Šaltiniai
Nikas Safronovas

**Nikas Safronovas** (, g. 1956 m. balandžio 8 d. Melekese, Uljanovsko sr., Rusijos TFSR) – vienas madingiausių Rusijos tapytojų, pagarsėjęs kuriamais valstybių vadovų, šou ir verslo žvaigždžių portretais. Tarptautinių meno draugijų garbės narys, profesorius, keturių ordinų kavalierius, meno mecenatas, dar tituluojamas Rusijos geriausiu portretistu, Kremliaus dailininku, rusų Kazanova. Gyvena ištaigingame bute Maskvos centre, Kremliaus pašonėje, jam priklauso pilis Škotijoje. Taip pat gyvena ir kuria Anglijoje, Prancūzijoje, Italijoje.

## Biografija

N. Safronovas gimė gausioje rusų kariškio ir lietuvės tremtinės, gimusios Pašiliuose netoli Panevėžio, šeimoje, buvo vienas iš šešių vaikų. Protėviai iš tėvo pusės buvo dvylikos kartų šventikai.

Baigęs 8 klases Uljanovske, išvažiavo mokytis į Odesos jūreivystės mokyklą, bet jos nebaigė, dirbo uosto kroviku. 1973–1975 m. mokėsi tapybos Rostovo prie Dono dailės mokykloje, vertėsi įvairiais darbais. Nebaigusį mokslų N. Safronovą pašaukė į sovietinę kariuomenę, kur tarnavo Valgoje (Estija). Po demobilizacijos išvyko į motinos gimtinę: 1977–1979 m. gyveno Panevėžyje, kur dirbo dailininku Juozo Miltinio dramos teatre ir audinių dizaineriu linų kombinate. Kelerius metus, 1978–1982 m., studijavo dizainą Vilniaus dailės institute. Po to išvažiavo į Maskvą, kur baigė tapybos studijas V. Surikovo dailės institute, be to, Maskvos K. Razumovskio technologijų ir valdymo universitete studijavo psichologiją.

Pasak N. Safronovo, savo motinos garbei jis pastatė Šv. Anos cerkvę Uljanovske ir koplyčią Vyškų kaime Uljanovsko srityje, taip pat teikia finansinę paramą kitos cerkvės (*храм Иоанно-Предтеченского прихода*) statybai. Jis rūpinasi Uljanovsko vidurine mokykla nr. 65, kurioje sustiprintas kultūrologijos dėstymas, ir Dimitrovgrado humanitariniu licėjumi, kurie pavadinti jo vardu.

## Kūryba
Pirmąsias personalines parodas surengė Lietuvoje: pirmąją 1978 m. Panevėžyje, antrąją 1980 m. Vilniuje. Maskvoje buvo rusiško „Penthouse“ žurnalo vyr. dailininku, dirbo kituose garsiuose leidiniuose.

Siurrealistiniuose, simbolistiniuose N.Safronovo paveiksluose daug romantikos: senovinių pilių, riterių, gražuolių praėjusių šimtmečių kostiumais. Yra nutapęs daugelio Rusijos ir užsienio įžymių žmonių portretų. Kai kurie žinomi meno ekspertai jo kūrybą vertina prieštaringai. Tarp jo nutapytų žmonių: Vladimiras Putinas, Ala Pugačiova, Sophia Loren, Ringo Staras, Madonna, Jean-Paul Belmondo, Pierre Richard, Annie Girardot, Julio Iglesias, Steven Seagal, Richard Gere, Mike Tyson, Jack Nicholson, Clint Eastwood, David Bowie, Robert De Niro, Steven Spielberg, Tina Turner, Leonardo DiCaprio, Sting, Elton John, Mick Jagger ir kt. N. Safronovas yra lankęsis Prezidento Algirdo Brazausko namuose Turniškėse, kur ruošė eskizus būsimam portretui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Dailininkas Nikas Safronovas (rusų k.)
Beortvulfas

**Beortvulfas** (, m. 852 m.) – Mersijos karalius (839/840–852 m.), Viglafo brolis.

## Biografija
Beortvulfas buvo Vigstano krikštatėvis. Jis užsinorėjo savo sūnų sutuokt su karaliene-motina. Karalius pasipriešino tam ir buvo Beortvulfo užmuštas, po to užgrobė Mersijos sostą. Beortvulfo įgaliojimai buvo patvirtinti Mersijos vitenagemotų (senolių taryba). Jis tapo pirmuoju Mersijos renkamu karaliumi.

Per jo valdymą Mersija ne kartą buvo puldinėjama vikingų.

## Išnašos

## Literatūra
* Англосаксонские хроники
* Beda «Церковная история народа англов»
* Yorke, Barbara *Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England* – London: Seaby, 1990. ISBN 1-85264-027-8
* Kirby, D.P. *The Earliest English Kings* – London: Unwin Hyman, 1991. – ISBN 0-04-445691-3

## Nuorodos
*
Ludeka

**Ludeka** (, m. 827 m.) – Mersijos karalius (825/826–827 m.).

## Biografija
Prie karaliaus Beornvulfo Ludeka nešiojo grafo titulą, o po jo žūties užgrobė Mersijos sostą. Jis pamėgino numalšinti sukilimą Rytų Anglijos karalystėje, tačiau, kaip ir jo pirmtakai, žuvo viename iš mūšių. Po jo mirties Rytų Anglija gavo formalią nepriklausomybę, nors faktiškai buvo pavaldi Veseksui.

## Literatūra
* Англосаксонские хроники
* Beda «Церковная история народа англов»
* Yorke, Barbara *Kings and Kingdoms of early Anglo-Saxon England* – London: Seaby, 1990. ISBN 1-85264-027-8
* Kirby, D.P. *The Earliest English Kings* – London: Unwin Hyman, 1991. – ISBN 0-04-445691-3

## Nuorodos
*
Torshauno savivaldybė

**Torshauno savivaldybė** () – didžiausia Farerų salų savivaldybė. Administruoja sostinę Torshauną ir jo apylinkes. Savivaldybė apima pietinę Streimojaus salos dalį bei netoliese esančias Hesturo, Kolturo ir Noulsojaus salas. 1866 m. tapo nepriklausoma savivaldybė. 2013 m. duomenimis, savivaldybės teritorijoje gyveno 19 500 gyventojų.

Torshauno savivaldybės gyvenvietės:

* Argiras
* Hesturas
* Hojvikas
* Hvitanesas
* Kaldbakas
* Kaldbaksbotnuras
* Kirkjubouras
* Kolturas
* Mjorkadaluras
* Noulsojus
* Nordradaluras
* Oyrareingiras
* Signabouras
* Sundas
* Sydradaluras
* Torshaunas
* Velbastaduras

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Kreoda

**Kreoda** (; žuvo 593 m.) – pirmasis Mersijos valdytojas, minimas su karaliaus titulu (585–593 m.).

Kreoda, Kinevaldo sūnus, po tėvo mirties paveldėjo jo valdžią Britanijoje. 585 metais jis užgrobė šiaurės-rytų žemes Kalchvinedą ir įkūrė čia Mersijos karalystę.

593 metais jis vėl puolė Kalchvinedą, kur prie Barberhilo įvyko mūšis tarp vienoje pusėje išsirikiavusių Regedo, Kalchvinedo bei Vesekso karių ir Mersijos bei Rytų Anglijos karių kitoje pusėje. Mūšį laimėjo pirmieji. Pats Kreoda krito kovoje. Mersijos valdymą paveldėjo jo sūnus Pyba

## Išnašos
  

## Literatūra

* Steven Basset (Hrsg.): *The Origins of Anglo-Saxon Kingdoms*, Leicester University Press, Leicester 1989, ISBN 0-7185-1317-7.
* Nicholas Brooks: «The Formation of the Mercian Kingdom» in: Steven Basset (Hrsg.): *The Origins of Anglo-Saxon Kingdoms*, Leicester University Press, Leicester 1989, ISBN 0-7185-1317-7.
* Michelle P. Brown & Carol A. Farr (Hrsg.): *Mercia. An Anglo-Saxon Kingdom in Europe*, Leicester University Press, London 2001, ISBN 0-7185-0231-0.
* James Campbell et al. (Hrsg): *The Anglo-Saxons*, Phaidon, London 1982, ISBN 0-7148-2149-7.*D. P. Kirby: *The Earliest English Kings*, Unwin Hyman, London 1991, ISBN 0-0444-5691-3.
* Wendy Davies: «Annals and the Origins of Mercia» in Ann Dornier: *Mercian Studies.* Leicester University Press, Leicester 1977, ISBN 0-7185-1148-4.
* Ann Dornier: *Mercian Studies*, Leicester University Press, Leicester 1977, ISBN 0-7185-1148-4.
* David Dumville: «The Anglian Collection of Royal Genealogies and Regnal Lists» in: *Anglo Saxon England* 5 (1976), p.&nbsp;23-50
* Frank M. Stenton: *Anglo-Saxon England*, 3. Aufl., Oxford University Press, Oxford 1971, ISBN 0-1928-0139-2.
* Barbara Yorke: *Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England*, Seaby, London 1990, ISBN 1-8526-4027-8.
* Barbara Yorke: "The Origins of Mercia, " in: Michelle P. Brown & Carol A. Farr (Hrsg.): *Mercia. An Anglo-Saxon Kingdom in Europe*, Leicester University Press, London 2001, ISBN 0-7185-0231-0. p.&nbsp;13-22
* *The Anglo-Saxon Chronicle: MS C v. 5*, Katherine O’Brien O’Keeffe (Hrsg.), Brewer, Cambridge 2000, ISBN 0-8599-1491-7.
* *Henry, Archdeacon of Huntingdon, Historia Anglorum* Diana E. Greenway (Hrsg.), Clarendon, Oxford 1996, ISBN 0-1982-2224-6.

## Nuorodod
* Kreoda 
* England, Anglo-Saxon & Danish kings
Pyba

**Pyba** () – Mersijos karalius, valdęs 593–606 m.

Kreodos sūnus, Pyba soste pakeitė tėvą 593 metais. Užsienio politikoje niekuo nesiskyrė. Nenijus „Britų istorijoje“ teigė, kad Pyba turėjo 12 sūnų. Pyba mirė 606 metais.

## Litratūra
* Steven Basset (Hrsg.): *The Origins of Anglo-Saxon Kingdoms*, Leicester University Press, Leicester 1989, ISBN 0-7185-1317-7.
* Nicholas Brooks: «The Formation of the Mercian Kingdom» in: Steven Basset (Hrsg.): *The Origins of Anglo-Saxon Kingdoms*, Leicester University Press, Leicester 1989, ISBN 0-7185-1317-7.
* Michelle P. Brown & Carol A. Farr (Hrsg.): *Mercia. An Anglo-Saxon Kingdom in Europe*, Leicester University Press, London 2001, ISBN 0-7185-0231-0.
* David Dumville: «The Anglian Collection of Royal Genealogies and Regnal Lists» in: *Anglo Saxon England* 5 (1976), p.&nbsp;23-50
* Frank M. Stenton: *Anglo-Saxon England*, 3. Aufl., Oxford University Press, Oxford 1971, ISBN 0-1928-0139-2.
* Barbara Yorke: "The Origins of Mercia, " Michelle P. Brown & Carol A. Farr (Hrsg.): *Mercia. An Anglo-Saxon Kingdom in Europe*, Leicester University Press, London 2001, ISBN 0-7185-0231-0. p.&nbsp;13-22
* *The Anglo-Saxon Chronicle: MS A v. 3*, Janet Bately (Hrsg.), Brewer, Rochester (NY) 1986, ISBN 0-8599-1103-9.
* *Nennius, Historia Brittonum,* David Dumville (Hrsg.), Brewer, Cambridge 1985, ISBN 0-8599-1203-5.

## Nuorodos
* Пибба
Gartnartas I

**Gartnartas** () – piktų karalius, valdęs nuo 531 iki 537.

## Biografija
Pagal „Piktų kroniką“, Gratnartas I buvo Keiltramo brolis. Jis valdė šešerius ar septynerius metus, tarp Dresto IV ir Keiltramo.

## Literatūra
* Хендерсон Изабель. Пикты. Таинственные воины древней Шотландии / Перевод с англ. Н. Ю. Чехонадской. – М.: ЗАО Центрополиграф, 2004. – 217 с. – (Загадки древних цивилизаций). – 7 000 экз. – ISBN 5-9524-1275-0
Kelas

**Kelas** () – miestas pietvakarių Čade, Tandžilės regione, į vakarus nuo Lajaus. Vakarų Tandžilės departamento centras. Tai didžiausias regiono ir 5 pagal dydį Čado miestas. Praeina Lajaus–Garua kelias, atsišakoja kelias į Mundu. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (ryžiai, žemės riešutai, sezamas, sorgai, pupelės). Maisto, medvilnės pramonė.

Yra 2 viešbučiai, aerodromas.
Kumra

**Kumra** () – miestas pietų Čade, Mandulo regiono ir Rytų Mandulo departamento administracinis centras. Praeina Sarho–Dobos–Mundu kelias, yra atšaka į Moisalą; yra aerodromas. Kumra yra 6 pagal dydį Čado miestas.
Kenetas III

**''Vadas'' Kenetas III** (, , m. 1005 m. kovo 25 d.) – Albos (Škotijos) karalius (997–1005 m.), karaliaus Dubo sūnus.

## Biografija
Kenetas III tapo Škotijos karaliumi 997 metais, po to, kai jis prie Rativeramondo sumušė Škotijos karalių Konstantiną III ir užgrobė sostą. Po to Kenetas užpuolė Nortumbriją, kurią laikė paveldimomis valdomis, ir paėmė į nelaisvę tenykštį grafą. 1005 m. kovo 25 d. Kenetas pats buvo užmuštas Malkolmo II mūšyje prie Monzivardo. Tose kovose žuvo Girikas, vienas iš Keneto sūnų.

## Literatūra
* Мак-Кензи Агнес. Рождение Шотландии / Перевод, научная ред., вступит. статья С. В. Иванова. – СПб.: Евразия, 2003. – 336 с. – (Clio fundationis). – 1 500 экз. – ISBN 5-8071-0120-0

## Nuorodos
*
Bongoras

**Bongoras** () – miestas pietvakarių Čade, Logonės dešiniajame krante, Kamerūno pasienyje, priešais Majo Kebio žiotis ir Kamerūno miestą Jagua; Rytų Majo Kebio regiono ir Majo–Bonejės departamento administracinis centras. Keliai į Garua, Palą, Ndžameną, Lajų; yra aerodromas, prieplauka (laivyba vyksta gegužės–rugsėjo laikotarpiu). Svarbus prekybinis centras (ypač medvilnės, ryžių). Yra turgus, paštas, ligoninė, viešbutis, 2 licėjai.

## Istorija

Bongoras išaugo iš 1904 m. vokiečių įkurto karinio posto. 1911 m. iš Vokiečių Kamerūno atiteko prancūzams.
Mongas (Čadas)

**Mongas** () – miestas vidurio Čade; Geros regiono ir departamento administracinis centras. Keliai į Am Timaną, Atį, Mangalmę, Melfį; yra aerodromas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Veikia licėjus, politechnikos institutas.

## Istorija

2006 m. Mongą buvo užėmę „Jungtinio demokratinių pokyčių fronto“ sukilėliai.
Pala (Čadas)

**Pala** () – miestas pietvakarių Čade; Vakarų Majo Kebio regiono ir Majo–Dalaho departamento administracinis centras. Keliai į Lajų, Garua, Mundu, Bongorą; yra aerodromas. Paloje vyrauja fulbiai. Svarbus medvilnės pramonės centras. Apylinkėse kasama geležies rūda, auksas. Yra katalikų Šv. Petro ir Povilo katedra.
Am Timanas

**Am Timanas** () – miestas pietryčių Čade, prie Bahr Salamato upės ir jos sudarytų pelkynių; Salamato regiono ir Barh Azumo departamento centras. Keliai į Abešę, Mongą, Sarhą, Zakumą; yra aerodromas. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu; seniau veikė medvilnės valymo gamykla, bet buvo sugriauta sukilėlių.

## Istorija

XX a. Am Timane veikė prancūzų karinis dalinys, kovojęs su vietinėmis sukilėlių grupėmis. 2005–2010 m. Čado karo metu, Am Timaną buvo užėmę „Jungtinio demokratinių pokyčių fronto“ sukilėliai.
Kvivikas

**Kvivikas** () – kaimas ir savivaldybė vakarinėje Streimojaus salos pakrantėje, Fareruose. Įsikūręs prie Storos upės.

Kvivikas yra viena iš seniausių Farerų salų gyvenviečių. Kasinėjant apylinkes buvo rastos vikingų namų liekanos. Seniausias Kviviko pastatas buvo pastatytas XVIII a. Dabartinė bažnyčia pastatyta 1903 m. 1976 m. rugpjūčio 22 d. atidaryta nauja mokykla. 2010 m. pastatytas *Áarlon* vaikų darželis. Kvivike yra *Kvívíkar Sóknar Róðrarfelag* irklavimo klubas.

## Galerija

Kvívík, Faroe Islands 2012.JPG|Kvivikas
Kvivik the church and village July 2012.JPG|Kvivikas
Kvívík01.jpg|Senoji vikingų gyvenvietė


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Savivaldybės svetainė
Sniegbačiai

**Sniegbačiai**, arba **sniegbridžiai** (, ) – tai didesnio ploto ant įprastų batų tvirtinamas apavas, kuris padeda negrimzti brendant per gilų sniegą, sumažina slydimą einant ledu. Priešingai nei slidėmis, jais ne šliuožiama, o einama. Po sniegbačio akytu pagrindu suspaudžiamas purus sniegas, atlaikantis einančiojo svorį, be to, jis neleidžia slysti net ir judant įkalne.

Šiandien snieguotose vietovėse keliaujama lengvais ir patogiais sniegbačiais. Jie gali būti gaminami tvirtos duraliuminio ar plastiko konstrukcijos, su greito uždėjimo ir nuėmimo sistema, pritaikomi įvairaus dydžio batams, specialiais dantukais sukibimui su ledu ir sniegu pagerinti. Šiuolaikiniai sniegbačiai būna įvairių formų, priklausomai nuo kultūrinių ir praktinių veiksnių. Beveik apskrita forma tinkamiausia įveikti giliam puriam sniegui. Siauresni, daug ilgesni sniegbačiai tinkamesni greitai judėti, net ir bėgti.

Tradicinio sniegbačio išorinis rėmas lankstus ir stangrus, medinis. Vidinis tinklelis, arba varstis, pinamas iš elnio, briedžio ar karibaus, nelygu vietovė, odos. Sniegbačiai dėvimi ant minkštų mokasinų su auleliais, dažniausiai pasiūtų iš kailio. Prie batų tvirtinami suvarstomais odiniais raišteliais.

## Istorija

Ėjimą sniegu palengvinančios priemonės pradėtos žmogaus naudoti senovėje, kai jis susidūrė su sniego pusnimis, t. y. paleolite. Sniegbačiai minimi Šiaurės Amerikos kolonizavimo pradžios aprašymuose. Taip pat buvo būdingi Sibiro tautoms, pavyzdžiui, čiukčiams, jakutams.


Vaizdas:Snowshoe2.jpg|Tradicinis sniegbatis
Vaizdas:Lumikengät.jpg|Modernūs sniegbačiai
Vaizdas:Balmberg schneeschuhlaufen seniorweb2009 016.jpg|Žygis sniegu
Vaizdas:Schneeschuhe.jpg|Sniegbačiai muziejuje


## Nuorodos

* Slidė ir sniegbačiai 
* Sniegbridžiai: kaip juos pasigaminti?
Fada

**Fada** () – miestas šiaurės rytų Čade, Enedžio plokštikalnyje; Enedžio regiono ir Vakarų Enedžio departamento administracinis centras. Kelias į Biltinę, yra aerodromas. Miesto apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais: yra uolų darinių, D'Arčėjaus guelta, Gveni Fados krateris, Fada Arčėjaus faunos draustinis, vadžiai, giraitė, uolų tapybos darbų.

1952 m. Fadoje gimė Čado prezidentas Idrisas Debi.
Batai

**Batai** – avalynės apavas, skirtas žmogaus kojoms apsaugoti ir atramai judant suteikti. Batų formos ir dizainai labai plačiai skiriasi vienas nuo kito. Kiekviena kultūra ar istorinis laikmetis turi sau būdingas batų formas, dizainus, gamybos priemones ir technologijas bei medžiagas.

Batai dažniausiai gaminami iš odos, medžio, drobės, gumos, plastiko. Seniausi aptikti batai datuojami 7000–8000 m. pr. m. e., seniausi aptikti odiniai batai – maždaug 3500 m. pr. m. e.
Anaksaretė

Graikų mitologijoje **Anaksaretė** () – Teukro giminės palikuonė, tarnaitė iš Salamino, už nepagarbą Ifio meilei paversta akmeniu.

## Istorija

Meilės deivė Afroditė nepakęsdavo tų, kurie nerodė pagarbos meilei. Jaunas piemuo Ifis (kitur – Ifidas), pamatęs tarnaitę Anaksaretę, įsimylėjo ją karštai. Stengdamasis įtikti mergaitei, Ifis siųsdavo Anaksaretei dovanų, laiškus, tačiau ji vis atstumdavo vargšo įsimylėjelio bandymus susitikti. Ji niekino jaunuolio jausmus, taip atimdama paskutinią jaunuolio viltį ją pamilti. Todėl Ifis ėmė ir pasikorė prie beširdės mylimosios durų. Pamačiusi Ifio kūną, Anaksaretė tyčiojosi iš jaunuolio nelaimingos meilės, už tai Afroditė pavertė ją akmenine statula. Anot Ovidijaus, statula išliko ir stovėjo Salamine, Kipro saloje, Veneros Sargės (Venus Prospiciens) šventykloje.

## Išnašos
Bardajus

**Bardajus** () – miestas šiaurės vakarų Čade, Tibesčio kalnų oazėje; Tibesčio regiono ir departamento administracinis centras. Yra kelias į Faja Laržo, Zugros aerodromas. Čia gyvena tubai, šnekantys daugiausia tedų kalba.

## Istorija

Bardajus šaltiniuose pirmą kartą minimas 1869 m., kai čia apsilankė vokiečių keliautojas Giustavas Nachtingalas. Dėl tubų priešiškumo, po kelių dienų jis turėjo palikti Bardajų. 1908 m. čia įsiveržė osmanai ir laikė savo karinį dalinį. 1974 m. miestą užgrobė Hiseno Habrė vadovaujami sukilėliai ir paėmė įkaitais prancūzų archeologą Fransua Klostrą ir dar du europiečius. 1980 m. Bardajuje bazavosi Libijos remiami Gukunio Vedėjaus sukilėliai, bet 1986 m. Habrė juos nugalėjo.

## Šaltiniai
Mao (Čadas)

**Mao** () – miestas vakarų Čade, Sahelyje; Kanemo regiono ir departamento administracinis centras. Keliai į Bolį, Masakorį, Ngigmį, yra aerodromas. Dauguma gyventojų musulmonai, bet yra krikščionių (yra katalikų ir protestantų bažnyčios). 5 km nuo Mao yra istorinė Kanemo–Bornu sostinė Džimis, kurioje tebereziduoja šios valstybės sultonas.

## Istorija

Mao miestą 1898 m. įkūrė sultonas Ali.
Mao

**Mao** gali reikšti:

* Mao Dzedongas – Kinijos Liaudies Respublikos įkūrėjas;
* Mao – miestas Dominikos Respublikoje;
* Mao – miestas Čade;
* Mao arba Mahonas – miestas Ispanijoje, Menorkoje;
* Mao – viena iš nagų genčių Indijoje;
* Mao kalbos – Etiopijoje vartojama omotų kalbų grupė;
* Mao – vietinis samojinio medlesio (paukščių rūšis) pavadinimas;
* MAO – Molėtų astronomijos observatorija.
Lajus (Čadas)

**Lajus** () – miestas pietų Čade, Logonės dešiniajame krante; Tandžilės regiono ir Rytų Tandžilės departamento administracinis centras. Keliai į Dobą, Bongorą, Palą; yra aerodromas. Esti katalikų Šv. Šeimynos katedra.

## Istorija

1914 m. rugpjūčio 21 d. įvyko Lajaus mūšis, kuriame prancūzai atrėmė Vokietijos antpuolį.
Nidos kopų apželdintojų senosios kapinės

**Nidos kopų apželdintojų senosios kapinės** įsikūrusios Nidoje. Kapinių sklypas aptvertas, pažymėtas nuoroda ir informaciniu stendu, yra miško masyvo kampe prie kelio , ties įvažiavimu į Nidą (G. D. Kuverto gatvė).

Neringos savivaldybės Tarybos sprendimu neturi veikiančių kapinių statuso. Jos yra kultūros paveldo ojektas (unik. nr. ) , taip pat jose yra saugomi Kuvertų kapai (24613).

## Šaltiniai
Farerų demografija

Šis straipsnis yra apie Farerų salų demografinius ypatumus, įskaitant gyventojų tankumą, tautybę, išsilavinimą, sveikatą, gyventojų ekonominę padėtį, religines pažiūras ir kitus gyventojų populiacijos aspektus.

Dauguma gyventojų yra fareriečiai, skandinavų kilmės. Genetinių požiūriu etniniai fareriečiai yra labiausiai vienalytė tauta, kada nors rasta.

Naujausia DNR analizė parodė, kad Y chromosomos (vyrų kilmė) yra 87 % skandinaviškos kilmės. Tyrimai parodė, kad mitochondrijų DNR (moterų kilmė) yra 84 % škotiškos ir/ar airiškos kilmės.

Iš maždaug 48 000 Farerų salų gyventojų (16 921 privatus namų ūkis (2004 m. duomenys)) 98 % yra Danijos karalystės piliečiai – fareriečiai, danai arba grenlandai. Didžiausią salų gyventojų dalį (91,7 %) sudaro fareriečiai, 5,8% – danai bei 0,3 % – grenlandai. Didžiausią užsieniečių grupę (0,4 %) sudaro islandai, taip pat gyvena norvegai ir lenkai, kurių kiekviena grupė sudaro 0,2 %. Iš viso Farerų salose gyvenama 77 skirtingų tautybių žmonių.

Farerų kalba naudojama visoje šalyje, kaip pirmoji kalba. Tai yra mažiausia iš germanų kalbų. Panaši į islandų ir senovės skandinavų kalbas. XX a. tapo oficialia Farerų salų kalba. Danų kalba yra dėstoma mokyklose kaip antroji šalies kalba.

## Demografinė statistika nuo 1900 m.

## Gyventojų skaičius pagal salas
Žemiau yra Farerų salų sąrašas, pateiktas eilės tvarka pagal salos dydį. Gyventojų skaičius pateiktas pagal 2012 m. sausio 1 d. statistiką.

## Šaltiniai
Birthe Wilke

**Birthe Wilke** (g. 1936 m. kovo 19 d.) – populiari danų dainininkė. Ji užaugo Vesterbro rajone, Kopenhagoje, muzikų šeimoje.

1957 m. su Gustav Winckler atstovavo Danijai „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Skibet skal sejle i nat“. Jie užėmė 3 vietą ir pribloškė televizijos auditoriją su 13 sekundžių trukusiu bučiniu pasirodymo pabaigoje.

Antrą kartą šiame konkurse ji dalyvavo 1959 metais ir atliko dainą „Uh, jeg ville ønske jeg var dig“. Balsavimo pabaigoje ji užėmė 5-ąją vietą.

1950 m. gastroliavo Lenkijoje, Vakarų Vokietijoje ir JAV.

1961 m. suvaidino naktinio klubo dainininkės vaidmenį Danijos kino filme „Reptilicus“.

## Nuorodos
* Birthe Wilke IMDB svetainėje

|-
Medžio apdirbimo pramonė

**Medžio apdirbimo pramonė** – miško pramonės šaka. Apima lentpjūves, standartinių namų, statybinių stalių dirbinių (faneros, medinės taros, degtukų, baldų) ir kitas medienos dirbinių įmones; ūkio šaka, apimanti medienos produkcijos paruošimą, gamybą bei realizavimą. Produkcija – pjautinė mediena (lentos, tašai, pabėgiai), klijuotinė fanera, drožlių plokštės, sporto inventorius, medienos plastikai (delta mediena, lignostonas). Ypač daug medienos žaliavos reikia popieriaus produkcijos gamybai. Nuo medienos pramonės priklauso baldų pramonė. Pagrindiniai medienos pramonės sektoriai yra medienos perdirbimas, popieriaus pramonė ir baldų gamyba.

Didžiausia medienos pramonės paroda Baltijos šalyse – „Medžio apdirbimas. Technologijos. Įranga. Įrankiai“ – vyksta Rygoje (Latvija). 2011 metų parodoje savo gaminius pristatė apie 70 kompanijų, iš jų 13 iš užsienio: Lietuvos, Estijos, Suomijos, Danijos, Lenkijos, Vokietijos, Prancūzijos, Italijos, Austrijos, Ispanijos, Baltarusijos, Rusijos ir Šveicarijos. Parodą aplankė 15 376 lankytojai. Bendras ekspozicinis parodos plotas – 8800 m².

## Lietuva
XVI a. pradėta statyti vandens lentpjūves. 1759 metais Klaipėdoje pastatyta vėjo lentpjūvė.
1900 metais Lietuvoje veikė daugiau nei 110 įmonių su 3500 darbininkų medžio apdirbimo pramonėje. 1939 Lietuvoje (be Vilniaus ir Klaipėdos krašto) veikė 1508 įmonės.

Lietuvos medžio apdirbimo pramonė yra Lietuvos miškų ūkio, medienos pramonės ir susijusių pramonės šakų komplekso dalis. Lietuvos medienos pramonė sukuria apie 2 proc. pramonės pridėtinės vertės ir 13 proc. visos pramonės darbo vietų. Eksportas sudaro 55 proc. parduodamos pramonės produkcijos.
Medienos žaliavos ir jų perdirbimo produktai daug metų buvo yra svarbi Lietuvos eksporto prekė.

## Nuorodos
* Asociacija „Lietuvos Mediena“
* Medienos pramonės įmonių portalas
* Lietuvos Medienos Verslo Bendruomenė 
* Vakarų Medienos Grupė 
* Medienos apdirbimo įmonės Lietuvoje

## Šaltiniai
Dž. Edgaras

**Dž. Edgaras** () – 2011 m. Klinto Ystvudo režisuota ir prodiusuota biografinė drama apie ilgametį FTB vadovą Džoną Edgarą Huverį, vadovavusį tyrimų biurui 48 metus, iki pat savo mirties 1972 m. ir pergyvenusį savo poste 8 JAV prezidentus.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Leonardo DiCaprio –Džonas Edgaras Huveris
* Armie Hammer – Klaidas Tolsonas
* Naomi Watts – Helen Gandi
* Josh Lucas – Čarlzas Lindbergas
* Judi Dench – Ana Marija Huver
* Ed Westwick – agentas Smitas
* Jessica Hecht – Ema Goldman
Ilgametės Dž. E. Huverio sekretorės Helen Gandi vaidmeniui pradžioje buvo numatyta aktorė Charlize Theron, vėliau – Amy Adams, kol galiausiai režisierius pasirinko Naomi Watts.

## Turinys

Filme Edgaras Huveris pasakoja savo biografui agentui Smitui apie savo ilgametę karjerą FTB vadovo poste, prisimindamas garsiausias bylas ir sunkumus, kuriuos jam teko įveikti kovojant su politikais, siekiančiais priversti FTB dirbti jiems.

Kadangi realiame gyvenime Huveris niekada nebuvo vedęs, filme pateikiama prielaida apie artimus jo santykius su savo ilgamečiu pavaduotoju Klaidu Tolsonu.

## Pagrindiniai apdovanojimai
Miško pramonė

**Miško pramonė** – pramonės šaka, apimanti miško produkcijos paruošimą, apdirbimą, perdirbimą. SSRS laikais ūkiskaitinės miško pramonės vienetas buvo vad. miško pramonės ūkis (įmonė). Vėliau miško pramonės ūkiai buvo sujungti su miškų ūkiais (po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje vad. miškų urėdijomis). Lietuvoje miško ruošos pramonės užuomazgų ėmė rastis XIV–XVI a. Ypač sparčiai pradėjo vystytis po 1927 m., kai miško įmonės ėmė ūkiniu būdu kirsti mišką.

## Pošakai
Miško pramonė skirstoma į miško gavybos ir miško apdirbimo pramonę.

### Miško gavybos pramonė
Miško gavybos pramonės svarbiausia atšaka – miško ruošos pramonė. Ji teikia medieną kitos miško pramonės šakoms, apima miško kirtimus, sakų leidimą ir kitas miško eksploatacijos rūšis; medienos gabenimą pirminiam apdorojimui, plukdymą į vartojimo ar perkrovimo vietas.

### Miško apdirbimo pramonė
* Medžio apdirbimo pramonė (medienos pramonė)
* celiuliozės ir popieriaus pramonė
* hidrolizės pramonė
* miško chemijos pramonė.

## Šaltiniai
Rūklys

**Rūklys** (žuvo 1263 m.) – Lietuvos karaliaus Mindaugo ir karalienės Mortos sūnus.

## Biografija

Rūklys minimas istoriniuose šaltiniuose kaip vienas iš jaunesniųjų Mindaugo sūnų. 1263 m. rudenį jis kartu su broliu Rupeikiu ir tėvu Mindaugu buvo nužudytas Nalšios kunigaikščio Daumanto ir žemaičių kunigaikščio Treniotos suorganizuoto sąmokslo metu.
Manoma, kad Rūklio ir Rupeikio nužudymu sąmokslininkai siekė galutinai sunaikinti tiesioginę Mindaugo sosto įpėdinių liniją, taip užkertant kelią dinastiniam valdžios perėmimui.  Pagrindinis šių įvykių liudijimas išliko Ipatijaus metraštyje. 

## Išnašos

## Taip pat skaitykite
* Lietuvių kunigaikščiai iki Mindaugo
Kazimieras Miniotas

**Kazimieras Miniotas** (1936 m. liepos 17 d. Vėgenuose, Raseinių rajonas) – sovietinis politinis veikėjas,  Lietuvos TSR ministras, ministro pavaduotojas.

## Biografija
1960 metais baigė Leningrado miškų technikos akademiją.

1960-1968 m. Jonavos baldų kombinato gamybos vedėjas, vyriausiasis inžinierius, direktorius. 1968–1980 m. Lietuvos TSR baldų ir medžio apdirbimo pramonės ministro pavaduotojas, pirmasis pavaduotojas, nuo 1980 metų ministras. 

Nuo 1964 m. SSKP narys.

## Šaltiniai