open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mėlynasis vabalas (filmas)

**Mėlynasis vabalas** () – 2023 m. JAV superherojų filmas, kurį režisavo Ángel Manuel Soto. Tai 14-asis „DC Extended Universe“ (DCEU) filmas. Jame vaidina Xolo Maridueña, Bruna Marquezine, Adriana Barraza, Damián Alcázar, Raoul Trujillo, Susan Sarandon ir George Lopez.

Filmas pradėtas kurti 2018 m. lapkričio pabaigoje. Ángel Manuel Soto buvo pasamdytas režisuoti filmą 2021 m. vasario mėn. „HBO Max“ platformai. X. Maridueña įdarbintas rugpjūtį, o filmo išleidimo data kino teatruose pakeista į gruodžio mėnesį. 2022 m. pradžioje prie projekto prisijungė kiti aktoriai, o nuo gegužės pabaigos iki liepos vidurio vyko filmavimo darbai Dekeiteryje, El Pase ir Puerto Rike.

„Mėlynojo vabalo“ premjera įvyko 2023 m. rugpjūčio 15 d. El Pase, Teksaso valstijoje, o pasaulyje ir visose Jungtinėse Amerikos Valstijose jis išleistas 2023 m. rugpjūčio 18 d. Filmas sulaukė iš esmės teigiamų kritikų atsiliepimų, kurie gyrė Xolo Maridueña vaidybą, tačiau visame pasaulyje uždirbo tik 129 mln. dolerių.
## Vaidmenys
: *Aktorius – veikėjas*
* Xolo Maridueña – *Jaime Reyes / Blue Beetle*
* Bruna Marquezine – *Jenny Kord*
* Adriana Barraza – *Nana*
* Damián Alcázar – *Alberto Reyes*
* Raoul Trujillo – *Ignacio Carapax*
* Susan Sarandon –* Victoria Kord*
* George Lopez – *Rudy Reyes*
## Nuorodos
* 
* 
* 
## Išnašos
Apple TV+

**Apple TV+** – JAV prenumeruojama srautinė televizija, priklausanti ir valdoma „Apple Inc“. Ji pradėjo veikti 2019 m. lapkričio 1 d. ir siūlo originalios produkcijos filmų bei televizijos serialų, vadinamų „Apple Originals“, pasirinkimą. Paslauga buvo paskelbta per 2019 m. kovo mėn. „Apple“ specialųjį renginį, kurio metu scenoje pasirodė „Apple TV+“ projektų atstovai, tarp jų Jennifer Aniston, Oprah Winfrey ir Steven Spielberg.

Ja galima naudotis „Apple“ svetainėje ir „Apple TV“ programėlėje, kuri palaipsniui tapo prieinama daugeliui „Apple“ įrenginių ir kai kuriems pagrindiniams konkuruojantiems skaitmeninės medijos grotuvams, įskaitant kai kuriuos išmaniųjų televizorių modelius ir kompiuterinių žaidimų konsoles. „Apple“ planuoja plėsti televizijos prieinamumą, o prenumeratoriams, kurių įrenginys šiuo metu nepalaikomas, yra apėjimo būdų.

Iš pradžių „Apple TV“ buvo galima įsigyti maždaug 100 šalių, t. y. mažiau nei planuota 150 šalių. Keliose šalyse paslauga nebuvo teikiama, nors buvo galima įsigyti kitų „Apple“ produktų.

Iki 2020 m. pradžios „Apple TV“ augimas buvo silpnas, o prenumeratorių skaičius – mažas, palyginti su konkuruojančiomis srautinėmis paslaugomis. Tų metų viduryje „Apple“ pradėjo licencijuoti senesnes televizijos programas ir filmus, siekdama išlikti konkurencinga kitų paslaugų atžvilgiu, pritraukti ir išlaikyti originalaus turinio žiūrovų auditoriją ir paversti paslaugą bandančius vartotojus prenumeratoriais.

## Išnašos
Kinsio ataskaitos

**Kinsio ataskaitos** () – dvi mokslinės knygos apie žmonių seksualinį elgesį: „Vyrų seksualinis elgesys“ („Sexual Behavior in the Human Male“, 1948) ir „Moterų seksualinis elgesys“ („Sexual Behavior in the Human Female“, 1953). Knygas parašė Alfred Kinsey, Wardell Pomeroy, Clyde Martin ir („Moterų seksualinį elgesį“) Paul Gebhard, išleido „W. B. Saunders“. Kinsey buvo Indianos universiteto zoologas ir Kinsey sekso, lyties ir reprodukcijos instituto (žinomesnio kaip Kinsey institutas) steigėjas.

Knygoje „Vyrų seksualinis elgesys“ pateikti sociologiniai duomenys, kuriais grindžiama analizė ir išvados, per penkiolika metų buvo surinkti iš maždaug 5300 vyrų. Knyga „Moterų seksualinis elgesys“ paremta asmeniniais pokalbiais su maždaug 6000 moterų. Pastarojoje Kinsey išanalizavo duomenis apie moterų dalyvavimo įvairaus pobūdžio seksualinėje veikloje dažnumą ir ištyrė, kokiu būdu tokie veiksniai, kaip amžius, socialinė-ekonominė padėtis bei religingumas daro įtaką seksualiniam elgesiui.

Šiuodu bestseleriai iš karto sukėlė prieštaringų vertinimų tiek mokslo bendruomenėje, tiek plačiojoje visuomenėje, nes juose mestas iššūkis įprastiems įsitikinimams apie seksualumą ir aptariamos temos, kurios anksčiau laikytos tabu. Kartais būdavo abejojama Kinsey metodų pagrįstumu. Vis dėlto Kinsey veikalas laikomas naujovišku ir vienu įžymiausių visų laikų sekso tyrimų.

## Išnašos
Moteriškumo paslaptis

**Moteriškumo paslaptis** () – Betės Friden knyga, daugumos manymu JAV pradėjusi antrąją feminizmo bangą. Knyga išspausdinta 1963 m. vasario 19 d. leidykloje „W. W. Norton & Company“.

1957 m. susitikime Smit koledžo 15-os metų baigimo proga Betės Friden paprašė atlikti buvusių grupės draugių apklausą. Apklausos rezultatai parodė, kad dauguma nepatenkintos namų šeimininkių vaidmeniu, ir tai B. Friden paskatino pradėti tyrimus knygai „Moteriškumo paslaptis“, imant interviu iš kitų priemiesčio namų šeimininkių bei aiškinantis psichologiją, žiniasklaidą ir reklamą. Pradžioje B. Friden ketino šia tema parašyti straipsnį, o ne knygą, tačiau nė vienas žurnalas nenorėjo jos straipsnio spausdinti.

1964 m. „Moteriškumo paslaptis“ tapo mokslo populiarinimo literatūros bestseleriu, buvo parduota daugiau kaip milijonas knygos vienetų. Savo knygoje Betė Friden metė iššūkį 6-ajame dešimtmetyje plačiai paplitusiai nuomonei, kad „Po 1949 m. amerikietės, kaip moterys, save gali realizuoti tik vienu būdu – būdamos motinomis namų šeimininkėmis.“

Žodžiai „Moteriškumo paslaptis“ Betės Friden buvo sugalvoti norint perteikti supratimą, jog moterys turi atsiskleisti dirbdamos namuose, puoselėdamos santuoką, lytinį gyvenimą ir auklėdamos vaikus. Sakyta, kad iš tiesų moteriškomis buvusios moterys neturėtų dirbti mokamo darbo, įgyti išsilavinimo arba laikytis politinių pažiūrų. B. Friden norėjo įrodyti moteris esant nepatenkintas ir negalinčias išreikšti savo jausmų.

## Išnašos
Kertemindė

**Kertemindė** () – miestas centrinėje Danijoje, įsikūręs Kertemindės savivaldybėje, Fiūno saloje. Mieste gyveno 6034 asmenys (2023 m. sausio 1 d.). Kertemindėje veikia žuvies restoranas „Rudolf Mathis“, vikingų muziejus „Ladby“ (). Kertemindė – nedidelis miestelis, turintis jūrų uostą, o jo apylinkėse verčiamasi žemdirbyste.

## Istorija
Apie 1225 m. čia veikė žuvies turgus. Nuo 1350 m. žinomas dabartiniu pavadinimu. 1413 m. gruodžio 7 d. Erikas iš Pamario suteikė privilegijas rengti turgus. 1441 m. miesto privilegijas patvirtino Kristupas Bavarietis. 1476 m. pašventinta katalikų, vadinamoji Šv. Lauryno (*Saint Laurentii*) bažynčia.

1484 m. miesto privilegijas patvirtino karalius Hansas, pirmą kartą minimas burmistras. 1503 m. užsienio pirkliams buvo uždrausta derėtis su ūkininkais mylios spinduliu. Kertemindės alus buvo eksporto prekė („Kerteminde garsėja geru alumi ir blogomis moterimis“). Palaikė prekybinius ryšius su Odense, kurią pasiekdavo jūrų keliu per Kjertingės fjordą.

Šiaurės karo metu (1658–1660) Kertemindė buvo užimta priešų. Labiausiai nukentėjo nuo karališkosios kariuomenės išsilaipinimo, vadovaujamos Danijos feldmaršalo Hans von Schack. Nyderlandų karalystės laivynas, vadovaujamas admirolo Ruijterio, bombardavo danų pozicijas ir pridarė daug žalos miestui ir jo apylinkėms.

1672 m. mieste gyveno 642 asmenys, o prekyba visiškai sunyko. 1769 m. mieste būta 696 gyventojų.

Apie 1900 metus mieste veikė dvi lentpjūvės, druskos gamykla, geležies liejykla, brendžio varykla, dvi alaus daryklos, mineralinio vandens gamykla, dvi kalkių degimo krosnys, kokso gamykla ir spaustuvė.

## Transportas

### Geležinkelis
Kertemindės geležinkelio stotis buvo atidaryta 1900 m. 1914 m. geležinkelis pratęstas iki Martoftės ir vadintas Odensės-Kertemindės-Martoftės geležinkeliu. Kertemindės stotis buvo prie uosto ir turėjo 4 kelius, du iš jų buvo su peronais. Turėjo vandens bokštą ir hidrokolonėlę garvežiams, bet neturėjo depo – jis buvo Martoftėje.

Tolimiausias iš 4 stoties kelių buvo vadinamas „žuvies keliu“, nes aptarnavo žuvies konservų gamyklą 555. Kelias turėjo šonines rampas, taip pat aptarnavo „Kerteminde Trælasthandel“, sėklų valymo ir kitas įmones.

Kertemindės geležinkelis buvo uždarytas 1966 m. Stoties pastatas buvo nugriautas, kad naujoje Kertemindės savivaldybėje būtų vietos rotušei.

## Sportas

### Futbolas
* Kerteminde BK () – futbolo klubas;

## Žymesni miestelėnai
* Kristoffer Lund – futbolininkas;
* Oliver Christensen – futbolininkas;
* Niclas Vemmelund – futbolininkas;

## Galerija

File:KertemindeByskole.jpg| Mokyklos pastatas
File:KertemindePaludanMüllersPlads.jpg| Paludan Müllers pastatas
File:KertemindeUgeavis.jpg| Kertemindės gatvėje
File:Kerteminde set fra fjordens sydside.jpg| Kertemindės panorama


## Išnašos

## Nuorodos
* Savivaldybės svetainė (Danų k.)
Krūvelių geležinkelio stotelė

**Krūvelių geležinkelio stotelė** – buvusi stotis Kazlų Rūdos savivaldybėje, į pietryčius nuo Krūvelių kaimo, prie Kauno–Kybartų geležinkelio. Šiaurinėje pusėje išlikę stotelės statiniai, geležinkelio pervaža, apylinkėse plyti miškai.

## Istorija

Stotelė minima prieš II pasaulinį karą ir ankstyvuoju sovietmečiu, XX a. 8-ajame dešimtmetyje uždaryta.

## Šaltiniai
Mažučių geležinkelio stotelė

**Mažučių geležinkelio stotelė** – buvusi stotelė Mažučių kaimo gale (Vilkaviškio rajonas), prie Kauno–Kybartų geležinkelio. Į rytus link Alksnėnų pastatytas geležinkelio tiltas per Alksnės upę.

## Istorija

Stotelė minima prieš II pasaulinį karą. Ji įrengta vietos ūkininkų iniciatyva. Tuo tikslu Lietuvos geležinkelių valdyba atpirko ūkininkų pastatytus trobesius ir patvirtino Mažučių stotelę kartu su Alksnėnų stotele. Greta keleivių pervežimo, į stotelę ūkininkai veždavo pieną. Kiekvieną rytą 6:00 lėtas traukinys, sudarytas iš įvairių vagonų ir stojantis kiekvienoje stotelėje, surinkdavo pieną ir pristatydavo į Kauną, o vakare grąžindavo tuščius bidonus. Rudenį stotelėje pastatydavo bidonus cukriniams runkeliams supilti – po to per Kazlų Rūdą juos veždavo į cukraus fabriką Kvietiškyje, taip pat veždavo javus į „Lietūkį“.

Minima ir ankstyvuoju sovietmečiu, vėliau buvo uždaryta.

## Šaltiniai
Álvaro Martín

**Alvaras Rafaelis Martinas Uriolis** (*Álvaro Rafael Martín Uriol*, g. 1994 m. birželio 18 d. Ljerenoje) – Ispanijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sportiniame ėjime, olimpietis, pasaulio čempionas.

## Biografija
Savo debiutinėse 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse ispanas distancijos nebaigė. 2022 m. sportininkas iškovojo Europos čempionato aukso medalį.

2023 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate ispanas 20 km ėjimo distanciją baigė per 1:17:32 ir iškovojo pasaulio čempiono titulą.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* World Athletics puslapyje
Jorlanda

**Jorlanda** () – gyvenvietė Švedijoje, Stenungšiundo savivaldybėje, tarp kelio E6 ir Baltijos jūros.

## Istorija
Šioje vietoje nuo viduramžių stovėjo bažnyčia. 1921 m. bažnyčia sudegė, o 1926 m. buvo atstatyta. Šalia bažnyčios esančiose kapinėse yra apylinkei neįprastas kapas – mauzoliejus. Ten 1933 metais buvo palaidotas pirklys Edvardas Johansonas.

Jorlanda atsirado 1965 m. kaip Bochusbanano stoties bendruomenė. Geležinkelio stotis buvo uždaryta 1984 m. O šiandien stoties pastatas veikia kaip privati ​​rezidencija.

2015 m. sujungta su Grolandu, Nolgėrde ir Johanesbergu, Skothedu ir Giltorpu.

## Susisiekimas
Galimas susisiekimas autobusu iki Geteborgo.

## Gyventojai
1965 m. būta 254 gyventojų, o 2020 m. gyveno 1 549 asmenys.

## Sportas
* GIF Nike (futbolo klubas);

## Išnašos

## Nuorodos
* kallsnashamn.se/
Priekulės geležinkelio tiltas

**Priekulės geležinkelio tiltas** – geležinkelio tiltas, stovintis Klaipėdos–Pagėgių geležinkelio linijoje Klaipėdos rajone, Priekulėje, apie 1 km į pietryčius nuo senamiesčio, 0,35 km į pietus nuo Vymerio tilto senajame Priekulės kelyje. Tiltus jungia gruntkelis, dviračių takas. Po tiltu prateka Minijos upė.

 
Geležinkelio tiltas Priekulėje – regioninės reikšmės architektūrinis ir inžinerinis paminklas, 2016 m. įrašytas į Kultūros paveldo registrą. Saugoma teritorija užima 4386 kv. m. Tiltas pastatytas 1872–1875 m., sugriautas per abu pasaulinius karus, atstatytas XX a. 5-ajame dešimtmetyje.

Suformuoti prietilčio pylimai abipus upės. Tilto erdvinę kompoziciją sudaro keturi tarpatramiai, išsidėstę tarp trijų taurų (tarpinių atramų) ir dviejų ramtų. Ant plieninės perdangos paklota viena geležinkelio vėžė. Abipus jos įrengtuose pėsčiųjų takuose sudėtos cinkuotos profiliuotos grotelės.

1912 m. plane tiltas buvo pažymėtas kaip metalinis. Dabartinės perdangos įrengtos iki 1948 m., po Antrojo pasaulinio karo sugriovimų atstatant tiltą. Atramų pločiai suprojektuoti dviejų kelių tiltui. Nenaudojamų, laisvų atramų dalys – žemupio pusėje. 

Tilto perdangą laikantys trys taurai yra ovalaus plano, sumūryti iš tašytų akmenų blokų, su akmeninių plokščių viršūnėmis. Vienas iš taurų apibetonuotas suformuojant lytlaužą. Du stačiakampio plano dviejų pakopų tašytų akmenų blokų mūro ramtai taip pat su su akmeninių plokščių viršūnėmis. Akmens blokų mūro konstrukcijos dekoruotos iškiliosiomis rišamojo skiedinio siūlėmis. 2017 m. vykdant restauracijos darbus, atrastos ir atkurtos autentiškos siūlės.

## Literatūra

* Henrikas Kebeikis. Lietuvos tiltų istorija ikonografijoje. Tilžės-Klaipėdos-Bajorų geležinkelis. Iš H. Kebeikio kolekcijos. Kaunas, 2012 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Klaipėda-Pagėgiai 23+625 km metalinio tilto remontas *bi.kontraktai.eu*, 2016
Priekulės tiltas

**Priekulės tiltas**, anksčiau *Vymerio tiltas* – automobilių kelių tiltas, nutiestas per Minijos upę Klaipėdos rajone, Priekulėje, Žalgirio ir Minijos gatvių sandūroje. Tiltas stūkso į pietus nuo Priekulės senamiesčio, paribyje su Stragnų II kaimu. Transporto statinys nepriklauso Nekilnojamajam kultūros paveldui, bet yra registruotos kultūros vertybės – Priekulės miesto istorinės dalies – teritorijoje. Tiltas palyginti siauras, todėl stovi vienos krypties pirmenybę numatantys kelio ženklai.

Metalinis arkinis tiltas nutiestas 1885–1886 m. senojo kelio į Priekulę atkarpoje. Akmeninės mūro atramos laiko plieninių santvarinių arkų konstrukciją.

2014–2015 m. tiltas rekonstruotas. Kelio  210-ajame kilometre stovintis tiltas dar 2008 m. buvo pripažintas avarinės būklės. Rekonstrukcija buvo atidėliojama belaukiant, kol išsispręs Priekulės aplinkkelio su tiltu reikalai. Remontuojamam tiltui buvo keliami panašūs reikalavimai kaip ir kultūros paveldo objektui (būtinybė išlaikyti originalų siluetą ir kt.). Pagrindiniai atlikti darbai: akmens mūro atramų rekonstrukcija, plieninių santvarų nuvalymas ir nudažymas, važiuojamąją dalį laikančių skersinių, išilginių sijų pakeitimas, apatinių horizontalių ryšių pakeitimas, naujo pakloto įrengimas, prietilčio šlaitų sutvirtinimas.

Autentiškai rekonstruotas tiltas 2018 m. Priekulės seniūnijos pastangomis pirmą kartą per šimtmetį apšviestas, šalia jo, Stragnų II pusėje, pastatyta Žirgo skulptūra, Priekulės herbo simbolis. Priešingame krante įrengta poilsio infrastruktūra, nutiestas dviračių takas link Geležinkelio tilto.


Priekule, Brücke über die Minge, 1997 (2).jpg|Tiltas iki remonto, 1997 m.
Brücke bei Priekule über die Minge, 1996.jpg|Kniedytos santvaros mazgas


## Literatūra

* „Priekulė. Mažas miestelis prie didelio kelio“ (sud. Edita Barauskienė), 2005.

## Šaltiniai
Magne Hoseth

**Magnė Hosetas** (g. 1980 m. spalio 13 d.) – buvęs Norvegijos futbolininkas, saugas. Kitados atstovavo Norvegijos jaunimo rinktinėms, o vėliau kviestas į nacionalinę rinktinę. Baigęs profesionalaus sportininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.

## Karjera

### Žaidėjo karjera
Futbolininko karjerą pradėjo IL Averøykameratene. 

1998–2004 m. priklausė Molde FK. Atstovaudamas klubui sužaidė daugiau nei šimtą lygos rungtynių. 

2004–2005 m. rungtyniavo FC København (Danija). 

2005–2006 m. žaidė Norvgijoje, atstovavo Vålerenga IF.

2006 m. vasarą grįžo į Molde FK. Atstovaudamas klubui 2006–2014 m. sužaidė 167 lygos rungtynes.

2014 m. perėjo į Stabæk IF. Vėliau rungtyniavo Viking. 2015 m. atstovavo Ålesunds FK.

2016–2017 m. priklausė Notodden FK. 2017 m. perėjo į Kristiansund BK.

2018 m. sausio mėn. Twitter paskyroje sportininkas paskelbė, kad baigia profesionalo karjerą. Tuo metu jam buvo 37–eri.

### Trenerio karjera
2019–2022 m. dirbo trenerio asistentu Kristiansund BK (Norvegija). 

O 2022 m. tapo Klaksvikar ÍF vyr. treneriu. Farerų futbolo klubas iš Klaksviko sėkmingai žaidė 2023–2024 m. UEFA čempionų lygos atrankose. Pirmame etape nugalėjo Ferencvárosi TC (Vengrija). Fareruose rungtynės baigėsi be įvarčių (0-0), o atsakomosiose Farerų Salų ekipa sutriuškino varžovus rezultatu 3-0 ir pateko į kitą etapą. 
Antrame etape įveikė BK Häcken (Švedija). Fareruose mačas baigėsi be įvarčių (0-0), o Švedijoje rezultatas buvo lygus 3-3. Baudinių serijoje sėkmė lydėjo Klasviko ekipą. Tik trečiame etape po atkaklios kovos pralaimėjo Molde FK (Norvegija). Namuose nugalėjo fareriečiai rezultatu 2:1, tačiau atsakomosiose rungtynėse norvegai išplėšė pergalę ir pateko į kitą etapą.

## Laimėjimai
; su Molde
* Norvegijos čempionas: 2011, 2012, 2014 m.
* Norvegijos futbolo taurė: 2013 m.

; su Vålerenga IF
* Norvegijos čempionas: 2005 m.

; su FC København
* Karališkoji lyga: 2004–2005 m.

## Rinktinė
Kitados atstovavo įvairaus amžiaus Norvegijos jaunimo rinktinėms. Kviestas į U-15, o vėliau į U-16, U-18, U-19, U-20 ir U-21 rinktines.

; Norvegijos vyrų futbolo rinktinė
2001 m. balandžio 25 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Bulgariją. Norvegai nugalėjo bulgarus rezultatu 2-1.

2004 m. sausio 25 d. pelnė įvartį draugiškose rungtynėse prieš Hondūrą. Norvegai nugalėjo varžovus rezultatu 3-1.

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt (žaidėjas)
* Transfermarkt (treneris)
* Globalsportsarchive
Martynas Alekna

**Martynas Alekna** (g. 2000 m. rugpjūčio 25 d.) – Lietuvos lengvaatletis, kuris specializuojasi disko metime.

## Biografija
Gimė sportininkų šeimoje. Tėvas – Virgilijus Alekna, olimpinis disko metimo čempionas. Brolis – Mykolas Alekna, disko metikas, Europos čempionas. Sesuo – Gabrielė Aleknaitė, šuolininkė į tolį.

2023 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionate Alekna nusileido tik Europos čempionui Mykolui Aleknai ir iškovojo sidabro medalį.

Savo debiutiniame 2023 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Martynas Alekna kvalifikacijoje užfiksavo 62,57 m rezultatą ir galutinėje vietoje užėmė 21-ą vietą.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* WA svetainėje
Ryan Crouser

**Rajanas Krauzeris** (*Ryan Crouser*, g. 1992 m. gruodžio 18 d. Portlande) – JAV lengvaatletis, kuris specializuojasi rutulio stūmime, daugkartinis olimpinis ir pasaulio čempionas, pasaulio rekordininkas.

## Biografija
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis iškovojo aukso medalį. 2020 m. vasaros olimpiadoje Crouser laimėjo antrą olimpinį aukso medalį.

2021 m. birželio 18 d. sportininkas pirmą kartą pagerino pasaulio rekordą. 2023 m. Crouser pagerino savo pačio pasaulio rekordą – 23,56 m.

2023 m. pasaulio lengvosios atletikos čempionate amerikietis rutulio stūmimo rungtyje pasiekė naują čempionatų rekordą (23,51 m) ir tapo pasaulio čempionu.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* World Athletics puslapyje
Jonas Čepulis (1987)

**Jonas Čepulis** (1987 m. rugpjūčio 14 d. Anykščiuose – 2023 m. rugpjūčio 18 d.) – Lietuvos teatro aktorius.

## Biografija

Augo pedagogų Kęstučio ir Virginijos Čepulių šeimoje. 1994-2001 m. mokėsi Burbiškio pagrindinėje mokykloje (Anykščių raj.), 2001–2006 m. baigė Anykščių Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. Kaip vienas geriausių abiturientų, dalyvavęs vaidybos mėgėjų, skaitovų veikloje, 2006 m. gavo Antano Bulotos premiją. 2006–2010 m. studijavo Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje, baigė vaidybos studijų programą ir įgijo aktoriaus išsilavinimą. Buvo įstojęs į Algirdo Latėno ir Gedimino Storpirščio aktorių-lėlininkų kursą. 2010–2022 m. dirbo Panevėžyje, Juozo Miltinio dramos teatro aktoriumi.

## Kūryba

Didžiąją karjeros dalį praleidęs Panevėžio scenoje, J. Čepulis vaidino įvairaus žanro spektakliuose, sukūrė apie 30 vaidmenų. 2017 m. Valdovų rūmų šiuolaikinio teatro spektaklyje atliko vieną įsimintiniausių, pagrindinį Mindaugo vaidmenį pagal Justino Marcinkevičiaus dramą „Mindaugas“. Kiti žymesni vaidmenys:
* „Korikas“ Džonas Rutas (A. Špilevojus „Šv. Speigas“, 2022)
* Nikolajus Gogolis (N. Gogolis „Apsiaustas“, 2021)
* Gustav Jensen (I. Vyrypajevas, „Irano konferencija“ 2020)
* Kalinys, buvęs maištininkas, vėliau adjutantas (S. Mrožekas „Provokatoriai“, 2019)
* Pranas (A. Škėma „Pabudimas“ 2018)
* Milošas (B. Hrabalas „Stotelė“, 2017)
* Akopas Terteraantas (A. Cagareli „Chanuma“, 2017)
* Jaunas vyras (T. Džiudženoglu „Lavina“, 2016)
* Jakobas Rundis, jaunas plevėsa (L. Ruohonen „Vyšnia šokolade“, 2016)
* Autorius (A. Čechovas „Rotšildo smuikas“, 2014)

## Įvertinimas

* „Auksinio scenos kryžiaus“ nominacija kategorijoje „Aktorių ansamblis“ (2021).
* Dalios Tamulevičiūtės giminių įsteigtas prizas (kartu su kitais už vaidmenį spektaklyje „Irano konferencija“ profesionalių teatrų festivalyje Varėnoje, 2021).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jonas Čepulis *anykstenai.lt*
Piotras Ašastinas

**Piotras Ašastinas** (; 1913–1993 m.) – tarybinis architektas, traukinių stočių projektuotojas.

## Biografija
Gimė 1913 m., brolis Vladimiras Ašastinas – taip pat architektas. Baigė Leningrado aukštąjį menų ir technikos institutą (ЛВХТИ), 1933–1936 m. mokėsi Visos Rusijos menų akademijos Architektūros fakultete.

## Projektai

## Šaltiniai
Pamario geležinkelio stotelė

**Pamario geležinkelio stotelė** – buvusi geležinkelio stotelė į pietvakarius nuo Palemono geležinkelio mazgo, prie Kauno marių.

## Istorija

Pamario stotelė įkurta 1965 m. geležinkelio aplinkkelio per Rokus į Jiesią atsiskyrimo vietoje. Dabar iešmynas priklauso Palemono stočiai. Peronų nebuvo, sustodavo kai kurie traukiniai Kaunas–Jonava. Vėlyvuoju sovietmečiu stotelė nebeaptinkama.

## Šaltiniai
Kosivas

**Kosivas** () – miestas Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, 70 km į pietryčius nuo Ivano Frankivsko, Karpatų pašlaitėje, prie Rybnycios upės. Rajono centras. Keliai į Kolomyją, Vyžnycią, Kryvorivnią, Sniatyną. Garsėja savo tradiciniais keramikos, medžio dirbiniais. Klimatinis kurortas. Veikia Huculščinos krašto muziejus. Yra medinė Šv. Bazilijaus Didžiojo cerkvė (2009 m. sudegė, 2011 m. atstatyta), arboretumas.

## Istorija
Kosivas (Kosovas) minimas nuo 1424 m., kai kunigaikštis Švitrigaila jį padovanojo Maksimui Vladui Dragusinovičiui. Išaugo XVI a., kai ATR laikais čia atidarytos druskos kasyklos. 1579 m. minimas Kosivo (Kosovo) miestelis (*Koszow, oppidum*). 1621 ir 1624 m. Kosivą nusiaubė osmanai ir totoriai. Iš druskų gavybos praturtėjusią gyvenvietę XVIII a. pab. – XIX a. pr. puldinėjo vietos sukilėliai opriškai. Austrų, vėliau lenkų valdymo metais plėtoti dailieji amatai.


Глиняний куманець.jpg|Kosivo keramika
Церква св. Василія Великого130822 6611.jpg|Šv. Bazilijaus cerkvė
Kosiv City Hall and Regional Administration.jpg|Savivaldybės administracija


## Šaltiniai
Kosovo autonominis socialistinis kraštas

**Kosovo autonominis socialistinis kraštas** (, ), ***Kosovas*** – Jugoslavijos Socialistinės Respublikos administracinis vienetas, buvęs Serbijos Socialistinės Respublikos pietuose. Sostinė – Priština. 1978 m. čia gyveno 1,5 mln. gyventojų.

1945 m. socialistinės Jugoslavijos sudėtyje įkurta Kosovo ir Metochijos autonominė sritis (). 1963 m. gavo autonominio krašto statusą (kaip Vojvodina), 1968 m. iš pavadinimo išimta Metochija, pridėtas žodis „socialistinis“.

1981 m. surašymo duomenimis, 77,4 % Kosovo gyventojų buvo albanai, 14,9 % – serbai ir juodkalniečiai, 3,7 % – etniniai musulmonai, 2,2 % – čigonai, 0,8 % – turkai, 0,6 % – kroatai, 0,2 % – „jugoslavai“. Albanų dalis Kosove tolydžio augo: nuo 68 % 1948 m. iki 81 % 1991 m.

1991 m. subyrėjus socialistinei Jugoslavijai, Kosovo autonominis socialistinis kraštas pertvarkytas į Kosovo ir Metochijos autonominį kraštą Jugoslavijos Federacijos sudėtyje. Vietos albanai pradėjo separatistinį judėjimą ir 1992 m. paskelbė Kosovo Respubliką.

## Šaltiniai
Kosovo Polė

***Kosovo Polė*** (,  'Kosovo laukymė') – karstinis tarpukalnių duburys Balkanuose, Kosovo krašte, Dinarų kalnyne, tarp Kopaoniko ir Šar Planinos kalnagūbrių. Ilgis iš šiaurės į pietus 84 km. Būdingas 500–700 m aukštis.

Kosovo Polė – Kosovo žemės ūkio aruodas (javų pasėliai, sodai, vynuogynai). Čia įsikūrę daugelis didžiųjų šalies miestų: Priština, Kosovo Mitrovica, Gnilanė, Obličius, Liplianas ir kt.

1389 m. Kosovo Polėje įvyko žymusis Kosovo mūšis.

## Šaltiniai
Groucho Marx

**Džulijus Henris „Graučas“ Marksas** (, 1890 m. spalio 2 d. Niujorkas, JAV – 1977 m. rugpjūčio 19 d. Los Andželas, JAV) – amerikiečių aktorius, komikas, komikų trupės „Broliai Marksai“ narys.

## Biografija
Graučas Marksas gimė Niujorko žydų šeimoje. Vaikystėje su broliais pradėjo vaidinti vodeviliuose ir jau tuomet susikūrė sceninį įvaizdį, su kuriuo nesiskyrė daugybę metų: juodi nupiešti antakiai ir ūsai, akiniai ir cigaras. Jis visada vaizdavo kandų verteivą ir avantiūristą, nuolatos keliantį rūpesčių padoriai visuomenei.

Pirmoji sėkmė Graučą Marksą ir jo brolius aplankė 1924 m. Brodvėjaus miuzikle „Pasakysiu, kad tai ji“ („I’ll Say She Is“). Drauge su broliais G. Marksas kine debiutavo dar 1921 m., tačiau žiūrovų dėmesį patraukė tik 1929 m., pradėjus rodyti filmą „Kokoso riešutai“ („The Cocoanuts“). Vėliau sekė sėkmingi vaidmenys komedijose „Arklių plunksnos“ („Horse Feathers“ , 1932), „Antienos sriuba“ („Duck Soup“, 1933), „Naktis operoje“ („A Night at the Opera“, 1935) ir „Diena lenktynėse“ („A Day at the Races“, 1937), šie filmai broliams atnešė populiarumą. 5-ajame dešimtmetyje brolių aktorių penketukas pamažu iširo ir kiekvienas ėmė vystyti asmeninę karjerą.

6-ajame dešimtmetyje G. Marksas buvo populiarios televizijos pramoginės laidos „Užstatas – jūsų gyvybė“ („You Bet Your Life“) vedėjas, suvaidino keletą antraeilių vaidmenų didžiajame kine bei parašė tris autobiografijas.

Buvo vedęs tris kartus, turėjo sūnų ir dvi dukteris. Graučas Marksas, sulaukęs 86-erių, nuo plaučių uždegimo mirė 1972 m.

## Nuorodos
* G. Markso filmografija
* G. Marksas teatre
* G. Markso apdovanojimai

## Išnašos
Agate Rašmane

**Agatė Rašmanė** (*Agate Rašmane*, 1997 m. rugpjūčio 22 d. Duobelėje) – Latvijos sportinio šaudymo atstovė, kuri specializuojasi kulkiniame šaudyme iš pistoleto rungtyse. Pasaulio ir Europos čempionatų prizininkė, olimpinių žaidynių dalyvė.

## Biografija
2014 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse Rašmane iškovojo bronzos medalį mišrių komandų orinio pistoleto rungtyje.

2019 m. dalyvavo Europos žaidynėse. Mišrių porų šaudyme pistoletu iš 50 m atstumo kartu su Lauris Strautmanis iškovojo sidabro medalius. Moterų 25 m pistoleto rungtyje latvė liko 13-a, o orinio pistoleto rungtyje 30-a.

2021 m. Rokiškyje vykusiose Baltijos taurės varžybose iškovojo tris aukso medalius. Tais pačiais metai vykusiose Tokijo olimpinėse žaidynėse Latvijos atstovė dalyvavo dvejose rungtyse. Moterų orinio pistoleto rungtynių atrankoje Rašmane liko 19-a, o sportinio šaudymo pistoletu iš 25 m atstumo varžybose užimta 37-oji vieta.

2023 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate 25 m pistoleto rungties finale latvė iškovojo bronzos medalį ir olimpinį kelialapį į 2024 m. olimpiadą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ISSF svetainėje
Club Football Estrela da Amadora

**Amadoros futbolo klubas „Estrela“** () – Portugalijos futbolo klubas iš Amadoros.

## Istorija

Klubo ištakos siekia 1932 m., kai buvo įkurtas tikrasis klubas, kuris 2011 m. bankrutavo.

### 2011 m. CD Estrella
2011 m. įkurtas **Clube Desportivo Estrela**.

### 2020 m. CF Estrella Amadora
2020 m. liepos mėn. susijungė su Club Sintra Football, ir tokiu būdu įgijo teisę žaisti Campeonato de Portugal (Trečioje lygoje). Klubo pavadinime prie Estrala žymens radosi *Sociedade Anónima Desportiva*.

2020–2021 m. sezone Campeonato de Portugal tapo G grupės nugalėtojais ir buvo perkelti į aukštesnį lygmenį.

2021–2022 m. sezone debiutavo Antroje lygoje ir užėmė keturioliktą vietą. 2022–2023 m. sezone Antroje lygoje liko trečioje vietoje. Dėl patekimo į aukščiauią lygą kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2023 m. birželio 3 d. namų aikštėje Amadoros ekipa nugalėjo varžovus rezultatu 2-1. Atsakomosiose rungtynėse išvykoje Marítimo po pagrindinio pirmavo rezultatu 2-1. Pratęsimas nugalįtojų neišaiškino. Vienuolikos metrų baudinių serijos metu Amadoros futbolininkai buvo tikslesni. Po sezono klubas įgijo teisę žaisti stipriausioje šalies lygoje.

Nuo 2023–2024 m. sezono rungtyniavo Primeira Liga.

## Pasiekimai

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

;CF Estrela da Amadora S.A.D.

|}
;Club Sintra Football

|}

## Spalvinė gama

## Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. rugpjūčio 11 d.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Nemėžio geležinkelio stotis

**Nemėžio geležinkelio stotis** – buvusi stotis Pakalniškių kaime, 1 km į šiaurės rytus nuo Nemėžio, geležinkelio ruože Valčiūnai–Kyviškės. Stotis buvo naudojama traukiniams prasilenkti vienabėgėje linijoje, tačiau po linijos rekonstrukcijoje ir aplinkkelio išplėtimo iki dviejų kelių Nemėžio geležinkelio stotis tapo nereikalinga ir buvo uždaryta.

## Istorija

Įkurta XX a. pabaigoje, kai 1989 m. buvo atidarytas 23 km ilgio Valčiūnų–Kyviškių geležinkelis. 2013 m. buvo skirti sklypai viešosios geležinkelių infrastruktūros objektui IX B koridoriaus Vilniaus aplinkkelio Kyviškės–Valčiūnai antrajam keliui statyti, tačiau vėliau 2013 m. Nemėžio stotis buvo uždaryta.

## Šaltiniai
Benekainių geležinkelio stotis

**Benekainių geležinkelio stotis** – geležinkelio stotis vakarų Baltarusijoje, Benekainių miestelyje, netoli sienos su Lietuva. Paskutinė stotis pasienyje su Lietuva (toliau Lietuvos pusėje yra Stasylų geležinkelio stotis).

## Istorija

Atidaryta 1884 m. 1919 m. balandžio 19–20 d. čia su armija buvo apsistojęs Juzefas Pilsudskis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Станция Беняконе (Railwayz.info)
CF Estrela da Amadora (1932)

**Amadoros futbolo klubas „Estrela“** () – buvęs Portugalijos futbolo klubas iš Amadoros.

## Istorija
1932 m. įkurtas klubas kitados rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje. Iškovojo Potrugalijos fubolo taurę 1989–1990 m. 

2011 m. bankrutavo.

## Pasiekimai

* II diviziono čempionas (1993 m.)

## Sezonai

|}

### [[UEFA]] varžybos

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Anglinės geležinkelio stotis

**Anglinės geležinkelio stotis** – stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, Klaipėdos miesto vakarinėje dalyje. Didelis kelynas (bent 50 kelių), stotis yra prekinė, keleiviniai traukiniai čia ne tik nestoja, bet ir neužsuka.

## Istorija

Dar 2010 m. planuota Anglinės kelyno rekonstrukcija, turėjusi kainuoti 17 mln. litų. 2010–2013 m. buvo įrengti 3 negyvenamieji pastatai, elektros, signalizacijos, telekomunikacijų, elektrinio iešmų šildymo ir vaizdo stebėjimo sistemos inžinierinių tinklai.

2014–2016 m. numatyta rekonstruoti Anglinės ir uosto jungiamąjį kelią. 2016 m. planuota, kad Pauosčio stoties kelynas Melnragėje bus rekonstruojamas, tačiau pastebėta, kad Anglinės kelyne rekonstrukcija būtų žymiai pigesnė. 2018 m. numatyta Anglinės ir Uosto kelynų geležinkelių kelių rekonstravimas ir eksploatacija.

## Šaltiniai
Kurnėnų geležinkelio stotelė

**Kurnėnų geležinkelio stotelė** – buvusi stotelė Kurnėnų kaime (Alytaus rajonas), prie Šeštokų–Alytaus geležinkelio, pietiniame Luksnėnų ežero krante.

## Istorija

Stotelė įkurta 1959 m. XX a. pabaigoje uždaryta.

## Šaltiniai
Spec. Žvėrynas

**Spec. Žvėrynas** – 2018 m. Lietuvos dokumentinis filmas, kurį sukūrė ir režisavo Andrius Lekavičius. Filmas pasakoja apie grupę jaunuolių, kurie paskutinėmis SSRS dienomis Lietuvoje subūrė neoficialų specialųjį būrį, kurį aplinkiniai vadino „Franco žvėrynu“.

Duodamas interviu režisierius A. Lekavičius apie dokumentinį filmą sakė: „Mums trūksta lietuviškų legendų, nes Vakarų superherojai pasiglemžę didelę dalį eterio, bet lietuviškas šakotis dažnai geriau nei amerikietiški kukurūzų spragėsiai.“

Filmas kino teatruose pasirodė 2019 m. sausio 11 d. 

## Siužetas
Lietuva, 1991-ieji. Nepriklausomybė jau paskelbta, bet šalyje dar dislokuoti sovietų tankai. Reaguojant į nuolatinę agresiją, surenkamas neoficialus lietuviškas spec. būrys, kurį aplinkiniai vadina „Franco žvėrynu“. Nepraėję tinkamo pasiruošimo, bet apsiginklavę didžiuliu patriotizmo ir drąsos užtaisu 15 stipriausių Lietuvos jaunuolių yra pasiruošę kovoti prieš sovietų tankus plikomis rankomis... ir Briuso Li suktukais.Jiems vadovauja kovinės savigynos meistras Pranas Kasteckas – dar kitaip pramintas Francu arba „Kaulų laužytoju“ – kuris pasitelkdamas amerikietiškuose veiksmo filmuose matytus metodus kovos menų paslapčių moko jokios karinės patirties neturinčius jaunuolius.
## Nuorodos
* 
* Pilnas dokumentinis filmas svetainėje „epika.lrt.lt“ 

## Išnašos
Ukrainos šerifai

**Ukrainos šerifai** () – 2015 m. Ukrainos, Latvijos ir Vokietijos sukurtas dokumentinis filmas, kurį režisavo Romanas Bondarčiukas. Šis filmas buvo atrinktas į 89-uosius „Oskarų“ apdovanojimus kaip Ukrainos parinktas filmas geriausio filmo užsienio kalba kategorijoje, tačiau nebuvo nominuotas.

## Siužetas
Ukrainos Stara Zburivkos kaime trūksta policijos, todėl meras Viktoras Maruniakas taikos apsaugą paveda dviem vietiniams gyventojams – 50 metų Viktorui Kryvoborodkai ir 44 metų Volodymyrui Rudkovskiui. Kryvoborodkos ir Rudkovskio darbe derinamos policijos pareigūnų ir socialinių darbuotojų funkcijos, nes jiems pavesta tarpininkauti sprendžiant ginčus, bet ne tirti nusikalstamas veikas. Tačiau prasidėjęs Rusijos ir Ukrainos karas pakeičia jų kasdienybę – kaimo politika susiskaldo, o šerifai gauna užduotį remti Ukrainos karo veiksmus.

## Filmo kūrimas
Jis buvo filmuojamas ketverius metus, iš viso nufilmuota beveik 200 valandų medžiagos. Pirmoji filmo versija truko penkias valandas ir išliko ilgesnė nei dvi valandos iki šeštosios versijos.

## Platinimas
„Ukrainos šerifai“ pradėti platinti visoje Europoje 2016 m. vasario mėn. Filmo premjera Vokietijos televizijoje įvyko 2016 m. balandžio 4 d. per Prancūzijos ir Vokietijos kanalą „Arte“. Ukrainoje pradėtas platinti 2016 m. liepą, o rugsėjį – Baltijos šalyse ir Balkanuose.

## Kritika
Kritikai dokumentinį filmą daugiausia gyrė. Neil Young žurnale „The Hollywood Reporter“ dokumentinį filmą apibūdino kaip „epizodinį, šmaikščiai juokingą filmą, kuriame labai domimasi žmogiškomis keistenybėmis ir jomis simpatizuojama“. Ukrainiečių kino kritikas Sergejus Trimbachas, rašydamas dienraščiui „The Day“, gyrė filmą ir palygino du filmo centre esančius vyrus su JAV policijos pareigūnais. Dienraščio „Screen Daily“ vyriausioji kino kritikė Fionnuala Halligan taip pat gyrė filmą ir prognozavo, kad jis gerai pasirodys tarptautiniuose kino festivaliuose.

### Apdovanojimai
Per 2017 m. NSU apdovanojimų ceremoniją Ukrainos kinematografininkų asociacija (NSU) pripažino „Ukrainos šerifus“ geriausiu 2016 m. Ukrainos dokumentiniu filmu. Vėliau asociacija įtraukė „Ukrainos šerifus“ į trumpąjį 89-ųjų „Oskarų“ apdovanojimų geriausio filmo užsienio kalba kategorijoje kandidatų sąrašą kartu su filmais „Balandės lizdas“ ir „Dainų daina“. Jis galiausiai atrinktas kaip Ukrainos pasiūlymas šiai kategorijai.

Filmas pelnė 2015 m. tarptautinio Amsterdamo dokumentinių filmų festivalio specialųjį žiuri apdovanojimą. Jis taip pat rodytas dešimtyje kitų tarptautinių kino festivalių.

## Nuorodos
* 
* 
* 

## Išnašos
Poteronių geležinkelio stotis

**Poteronių geležinkelio stotis** – buvusi geležinkelio stotis Alytaus rajone, Poteronyse, Geležinkelio gatėje, prie buvusio geležinkelio Alytus–Varėna. Išlikęs XIX a. Poteronių laikinos geležinkelio stoties keleivių namas, ledaunė. Pastatas priklauso privačiam asmeniui. Už 1 km į vakarus yra išlikęs Poteronių viadukas, pastatytas virš geležinkelio.

## Istorija

XIX a. pabaigoje pradėtas tiesti Užnemunės geležinkelis. Apie 1890 m. pastatytas Poteronių viadukas virš geležinkelio, vėliau už kelių šimtų metrų pastatyta ir Poteronių geležinkelio pralaida pratekėti Skernės upeliui. Stotis su iškrovimo aikštele pastatyta apie 1894 m. šalia plentų į Valkininkus ir į Gardiną. Buvo planuojama, kad stotis bus panaikinta nutiesus visą Užnemunės geležinkelį.

1895 m. sausio 25 d. atšaka iki Poteronių buvo perduota Peterburgo–Varšuvos geležinkeliui, vasario 15 d. joje atidarytas reguliarus traukinių eismas. Stotis veikė iki 1926 m.

## Šaltiniai
Daugų geležinkelio stotis

**Daugų geležinkelio stotis** (arba ***Bukaučiškių geležinkelio stotis***) – buvusi geležinkelio stotis šalia Daugų miesto, Bukaučiškėse II, prie buvusio geležinkelio Alytus–Varėna. Yra išlikę keli statiniai. Pastato fasade yra išlikę originalūs elementai, pastatas priklauso privačiam asmeniui.

## Istorija

Stotis pastatyta apie 1894 m. prie Užnemunės geležinkelio.

## Šaltiniai
Soračio apskritis

**Soračio apskritis** () – apskritis, padalinta tarp Soračio ir Kamikavos subprefektūrų, Hokaido saloje, Japonijoje. Didžiausia gyvenvietė – Kamifuranas. Apskrityje gyvena 53 011 žmonės, o jos plotas – 1,497 km² (pagal 2004 m. duomenis).

## Istorija
1869 m. Hokaide įkurta Soračio apskritis Išikario žemėje. Tai buvo didžiausia Išikario žemės apskritis.

## Geografija

### Miesteliai

#### Soračio subprefektūroje
* Kamisunagava
* Najė
* Nanporas

#### Kamikavos subprefektūroje

* Kamifuranas
* Minamifuranas
* Nakafuranas
## Šaltiniai
* 角川日本地名大辞典 1 北海道
Narkotikų, tabako ir alkoholio kontrolės departamentas

**Narkotikų, tabako ir alkoholio kontrolės departamentas** – Lietuvos valstybinė įstaiga, užsiimanti įstaigų, dirbančių su kontroliuojamomis medžiagomis (alkoholiniai gėrimai, tabakas ir jo gaminiai, specialios farmacinės medžiagos), licencijavimu ir veiklos priežiūra.

Siekia padėti išvengti alkoholio, tabako ir narkotikų daromos žalos ar ją sumažinti. Ir saugoti visuomenės sveikatą, mažinti psichoaktyviųjų medžiagų pasiūlą ir paklausą.

## Šaltiniai
Okinava (miestas)

**Okinava** () – miestas Japonijoje, Okinavos prefektūroje, Okinavos salos centrinėje dalyje, 20 km į šiaurę nuo Nahos. Tai antras pagal dydį Okinavos prefektūros miestas. Yra amerikiečių Kadenos karinė oro bazė. Veikia Pietryčių botanikos sodas, akvariumas, pramogų parkas, zoologijos sodas, Moromi liaudies meno muziejus.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis po Antrojo pasaulinio karo, kuomet JAV čia įsteigė Kadenos karinę oro bazę. Amerikiečiai gyvenvietę vadino ***Koza*** (). 1956 m. Kozai suteiktos miesto teisės. 1970 m. gruodžio 20 d. mieste įvyko riaušės prieš amerikiečius. 1974 m. Kozos ir Misato miestai sujungti į Okinavos miestą.

## Sportas
* Okinavos arena

## Šaltiniai
Bokavė

**Bokavė** () – miestas Filipinuose, Lusono salos centrinėje dalyje, Bulakano provincijoje, Manilos aglomeracijoje, 27 km į šiaurės rytus nuo Manilos, prie Bokavės upės. Praeina Manilos–San Fernando plentas. Maisto, pirotechnikos pramonė. Yra Šv. Martyno Turiečio (1606 m.), Šv. Andriaus Kimo (2001 m.) ir kt. bažnyčios.

## Istorija
Bokavę 1582 m. įkūrė pranciškonų misionieriai. 1606 m. gavo miesto statusą. 1903–1911 m. buvo prijungta prie Balagataso.

1993 m. birželio 2 d. Bokavės miesto šventės metu upėje nuskendo plaukiojanti pagoda, žuvo ~250 žmonių.

## Sportas
Tarp Bokavės ir Santa Marijos yra didelis sporto ir pramogų kompleksas – Siudad de Viktorija, 2014 m. įsteigtas vietinės Filipinų Kristaus bažnyčios. Jam priklauso Filipinų stadionas, Filipinų arena (talpa 55 000, didžiausia pasaulyje).

## Šaltiniai
Varanauka (Pereigonys)

**Varanauka** (, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs prie šiaurės rytinio Varanavo pakraščio, prie Vilniaus–Lydos plento. Pietuose telkšo Varanavo tvenkinys. Yra mokykla, fermų kompleksas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daržininkai (Pereigonys)

**Daržininkai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 2,5 km į pietryčius nuo Varanavo, prie Varanavo upelio, šiauriau Žižmos upės.

## Istorija
XX a. buvo palivarkas (Babinų valda) Ašmenos apskrities Sedliškės valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stilgūnai

**Stilgūnai** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietryčius nuo Varanavo, Žižmos upės dešiniajame krante, priešais Valatkiškes.

## Istorija
XX a. pr. buvo kaimas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Valatkiškės (Baltarusija)

**Valatkiškės** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 9 km į pietryčius nuo Varanavo, Žižmos upės kairiajame krante, priešais Stilgūnus. Ateina vieškelis iš Parubiškių.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Ašmenos apskrities Sedliškės valsčiuje. Armoniškių barono Leforto valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Navasėdai (Pereigonys)

**Navasėdai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 4 km į rytus nuo Varanavo, Žižmos upės dešiniajame krante. Šiauriau „Melioratorių“ kolektyviniai sodai.

## Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Ašmenos apskrities Sedliškės valsčiuje, Armoniškių apylinkėje. Armoniškių barono Leforto valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barčiai (Varanavas)

**Barčiai** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 1,5 km į pietus nuo Varanavo, prie kelio į Mikėnus.

## Istorija
XIX a. pab. buvo dvaras Lydos apskrities Benekainių valsčiuje; Bolgorodskių valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bajorai (Pereigonys)

**Bajorai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs prie šiaurės vakarinių Varanavo pakraščių, už Vilniaus–Lydos geležinkelio. Kaimas gatvinis. Kelias į Tausginionis.

## Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje; Varanavo dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lozoriškės (Baltarusija)

**Lozoriškės** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 2 km į vakarus nuo Varanavo, prie kelio Varanavas–Paleckiškės. Kaimas gatvinis.

## Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lefkothea (moterys)

**„Lefkotėjos“ futbolo klubas** – Kipro futbolo klubas iš Lacijos. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, rungtyniavusią aukščiausioje lygoje.

## Istorija
Klubas įkurtas 1983 m. 1998–1999 m. dalyvavo pirmajame Kipro moterų futbolo čempionate, ir tapo čempionėmis. 1999–2000 m. laimėjo Kipro taurę. 2001–2002 m. sezone antrą kartą laimėjo čempionatą.

2012–2013, 2013–2014 ir 2015–2016 m. sezonuose užėmė antrą vietą, nusileisdamos titulą iškovojusioms Apollon Ladies. 

2016 m. „Lefkothea“ susitarė su Omonia Nicosia sukurti naują komandą pavadinimu „Omonia-Lefkothea“. Sutartyje buvo numatyta, kad naujoji komanda rungtyniaus oficialiomis „Omonijos“ spalvomis ir emblema, o rungtynių rezultatai bus pridedami prie Omonijos koeficiento.

2017–2018 m. sezone abu klubai žaidė atskirai: „Lefkothea“ nutraukė bendradarbiavimą su Omonia Nicosia. „Lefkothea“ užėmė penktą vietą, o „Omonia“ buvo ketvirtoje.

2018–2019 m. sezone pateko į stipriųjų grupę, o galutinėje ekipų rikiuotėje lioko trečioje vietoje.

2019–2020 m. sezone pateko į stipriųjų grupę, o netrukus čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių.

2020–2021 m. sezone po pirmojo etapo pateko į stipriųjų grupę Galutinėje ekipų rikiuotėje liko ketvirtoje vietoje.

2021–2022 m. užėmė penktą vietą.

2022–2023 m. sezone dalyvavo septynios ekipos. Po pirmojo etapo Lefkotėjos klubas pateko į stipriųjų grupę, o galutinėje rikiuotėje užėmė antrą vietą.

## Pasiekimai
;  **[[Kipro Pirmasis divizionas (moterys)|Kipro Pirmasis divizionas]] (I):**
*  **Čempionės (2 k.)**: 1999–2000, 2001–2002 m.

## Sezonai

|}

; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.

; Aprangų gamintojai
* Errea – metai nežinomi;
* Zeus – metai nežinomi.

## Išnašos

## Nuorodos
* **[Oficiali klubo svetainė]**
* facebook paskyra
* Soccerway (moterys)
Kauno tvirtovės geležinkelio stotis

**Kauno tvirtovės geležinkelio stotis** – buvusio Kauno tvirtovės geležinkelio stotis Kauno mieste, Žemojoje Fredoje, į vakarus nuo Čiurlionio tilto, pastatyta pirmajame Kauno tvirtovės skyriuje. Karinės geležinkelio stoties statinių kompleksas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ), jį sudaro:
* istorizmo stiliaus stoties pastatas, pastatytas 1896–1897 m. (), dabar gyvenamas žmonių;
* viena iš buvusių trijų platformų (rampų), pastatyta XIX a. 9-ajame dešimtmetyje ().

Tvirtovės geležinkelio linija driekiasi link įmonės „Kauno grūdai“ teritorijos, pro Aleksoto žydų kapines kyla šlaitu į Aleksotą, susisiekia su Kauno stiklo fabriko siauruoju geležinkeliu, tęsiasi S. Dariaus ir S. Girėno aerodromo teritorijoje.

## Istorija

1888 m. carinė valdžia Kauno tvirtovės reikmėms įsigijo visą Aukštąją ir dalį Žemosios Fredos, bajorui S. Govronskiui kompensuojant pinigais. Čia buvo įrengta Kauno tvirtovės geležinkelio stotis, priskirta pirmajam Kauno gynybos skyriui (jam priklausė I–III fortai). 1889 m. nutiesta tvirtovės geležinkelio linija link Aukštosios Fredos ir Aleksoto. 1894 m. Kaune nutiestas 750 mm vėžės pločio Kauno tvirtovės geležinkelis, kurio bendras ilgis siekė 25 varstus. 1896–1897 m. pastatytas stoties pastatas ir vandens bokštas.

Kairiajame Nemuno krante įrengtą karinę stotį su Kauno keleivių stotimi jungė metalinis Kauno geležinkelio tiltas. 1912 m. papildomai nutiesta dar 100 varstų geležinkelio. Pagrindinė Kauno tvirtovės geležinkelio tinklo paskirtis buvo baterijų apginklavimas ir aprūpinimas šaudmenimis mobilizacijos metu, taip pat visų būtinų pervežimų vykdymas aktyvios gynybos metu.

Stotyje buvo 3 platformos – krovininė, karinė ir šaudmenų. Netoliese buvo įsikūrusios siaurųjų geležinkelių dirbtuvės, kuriose buvo remontuojami siaurieji garvežiai, statomi keleiviniai ir prekiniai vagonai.

XX a. pradžioje nutiestas geležinkelio atšaka su rampa grūdams pakrauti. Taikos metu šis geležinkelio tinklas buvo nenaudojamas, statybos darbams naudotas kilnojamasis geležinkelis. XX a. bėgiai pakeisti iš siaurųjų į standartinius. 2023 m. stoties kompleksas įrašytas į LR kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Stasinė (Varanavas)

**Stasinė** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs Varanavo vakariniame pakraštyje, tuojau už Varanavo geležinkelio stoties prie Vilniaus–Lydos linijos. Keliai į Paleckiškes, Paditvę.

## Istorija
XIX a. pab. buvo palivarkas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žemaitiškės (Baltarusija)

**Žemaitiškės** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 7 km į vakarus nuo Varanavo, šalia Ūtos.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis (Sidaravičių valda) Lydos apskrities Benekainių valsčiuje ir kaimas Aleksandravo valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Adomavas (Varanavas)

**Adomavas** (, ) – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 6 km į pietvakarius nuo Varanavo, netoli kelio Ūta–Balatninkas.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Adamavo arba Naujųjų Žemaitiškių () palivarkas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje; Petrauskų valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pažižmys

**Pažižmys** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietryčius nuo Varanavo, 2 km į pietvakarius nuo Armoniškių, Žižmos dešiniajame krante. Praeina kelias Varanavas–Mikionys.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Pažižmio kaimas, dvaras ir *[[okolica]]* Lydos apskrities Žirmūnų valsčiuje; Želazovskių valda.

1954–1966 m. Pažižmio apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Palioničys

**Palioničys** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 8 km į pietryčius nuo Varanavo, 4 km į pietus nuo Armoniškių, Žižmos kairiajame krante. Praeina kelias Varanavas–Trakeliai, atšaka į Pereigonis.

## Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas ir palivarkas Ašmenos apskrities Sedliškės valsčiuje; apylinkės centras. Dvarininkų Vitunskių valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lingiai (Baltarusija)

**Lingiai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Pereigonių apylinkėje. Įsikūręs 8 km į pietryčius nuo Varanavo, 4,5 km nuo Armoniškių, prie Žižmos intako tvenkinio. Eina vieškelis Palioničys–Pereigonys.

## Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Ašmenos apskrities Sedliškės valsčiuje.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Michailas Bukliarevičius (1884–1919 m.) – katalikų kunigas.

## Šaltiniai