open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Danidinas

**Danidinas** (, ) – miestas N. Zelandijoje, Pietų salos pietuose. 114,3 tūkst. gyventojų (2007). Svarbus uostas, geležinkelio mazgas. Išvystyta mašinų, chemijos, tekstilės, maisto pramonė. Yra Otago universitetas, botanikos sodas.

## Istorija

Miestas pastatytas pagal Edinburgo (Škotija) pavyzdį, pavadintas šio miesto gėliškuoju vardu.

## Miestų partnerystė
*  Edinburgas, Škotija, Jungtinė Karalystė
*  Otaru, Japonija
*  Portsmutas, Virdžinija, JAV
*  Šanchajus, Kinija
Nuo dūmo

**Nuo dūmo** – mokestis, imamas nuo kiekvieno gyvenamojo namo, vėliau dūmo.

Mokesčio dydis priklausė nuo namo dydžio ir miesto. Ji turėjo mokėti visi miestiečiai, didikai ir valstiečiai. Tai labai paveikė to meto architektūrą.

## Istorija
Įvestas XV amžiuje. 1775 m. pradėtas imti nuo kaminų. XVIII a., žlugus Abiejų Tautų Respublikai, buvo panaikintas.

## Nuorodos
Kraistčerčas

**Kraistčerčas** (, ) – miestas Naujojoje Zelandijoje, Pietinėje saloje (didžiausias saloje), Kenterberio regione. Uostas prie Ramiojo vandenyno yra Litltone (*Littleton*). Tarptautinis oro uostas. Išvystyta transporto mašinų, chemijos, vilnos, maisto pramonė. Svarbus žemės ūkio regiono centras.

Yra 2 universitetai (Kenterberio ir Linkolno), geofizikos ir astronomijos observatorijos, katalikų ir anglikonų katedros, meno galerija, botanikos sodas.

## Pavadinimo kilmė
Miestas pavadintas pagal Kristaus Bažnyčios (*Christ Church*) katedrą, kuri savo ruožtu pavadinta pagal Oksfordo universiteto katedrą. Šie du žodžiai miesto pavadinime sujungti apie 1880 m. Kraistčerčas miestu tapo 1862 m.

## Istorija
2010–2011 m. miestas smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimų.

2019 m. kovo 15 d. miesto al-Nūr mečetėje ir Linvudo musulmonų centre įvykdytos teroristinės atakos, per kurias žuvo 51 žmogus, dar 40 buvo sužeisti.

## Žymūs žmonės
* Rudolf Gopas (1913–1983) – dailininkas, dėstytojas.

## Šaltiniai
Dešimtinė

**Dešimtinė** – religinis judaistų ir krikščionių mokestis (duoklė), sudarantis 1/10 tikinčiojo pajamų, kuris skirtas dvasininkijos išlaikymui.

### Dešimtinė Biblijoje

Dešimtinę nurodyta mokėti Biblijoje, Skaičių knygoje (18,24-28). Šis mokestis buvo plačiai praktikuojamas viduramžiais. Dalis surinkto mokesčio ėjo bažnyčios savininko išlaikymui, o dalis kunigui, kuris dirbo toje bažnyčioje. Taip pat dalį pajamų bažnyčios savininkas gaudavo ir už kitus liturginius patarnavimus. Biblijoje Dievas yra visko, ką turime ir kuo naudojamės (Ps. 24,1; Agg. 2,9; Ps. 50,10-12), savininkas, todėl geri tikintieji Dievui skolingi 1/7 laiko (Įė. 20,8-11), dešimtą dalį pajamų (Kpł. 27,30-32; Rdz. 14,18-20; 28,20-22; Hiob 34,33; Malach. 3,8-12), kitas dovanas ir paaukojimus (Pwt. 16,16.17). Pats Jėzus Kristus patvirtino dešimtinės aktualumą (Mat. 23,23) savo misijoje (Mat. 6,31-34).

### Dešimtinė Europos istorijoje

Krikščioniškoje Europoje dešimtinė buvo įvedama palaipsniui ir įvesta ne anksčiau kaip nuo XII a. antros pusės. Mokėti dešimtinę privalėjo žemės savininkai ir valstiečiai. Mokestis buvo lygus 1/10 teorinių pajamų. Ją mokėdavo grūdinių kultūrų ryšuliais ar grūdais. Dešimtinė buvo konfliktų XIV a. ir XV a. Lenkijoje priežastis. Dešimtinė išsilaikė net iki XIX a.: Galicijoje panaikinta 1848 m., Lenkijos karalystėje 1864 m.

### Dešimtinės mokesčiai dabar

Šiais laikais jį nurodoma mokėti kai kuriose protestantiškose krikščionybės atšakose: baptistų, tikėjimo žodžio, septintos dienos adventistų bendruomenėse. Jo apskaičiavimas ir sumokėjimas yra tikinčiojo sąžinės reikalas. Religinių bendruomenių lyderiai jo mokėjimo sąžiningumą tik netiesiogiai gali kontroliuoti ir įprastai tik paskatina mokėti ar sugėdina nemokančius. Už jo nemokėjimą kaip bausmę gali atsisakyti atlikti liturginius patarnavimus.
John Carmack

**John Carmack** (g. 1970 m. rugpjūčio 20 d.) – žinomas kompiuterinių žaidimų programuotojas ir vienas iš „id Software“ įkūrėjų.

Carmack buvo pagrindinis programuotojas sėkmingiausiems „id Software“ žaidimams: „Doom“, „Quake“, „Wolfenstein 3D“ bei jų tęsiniams. Jo revoliuciniai programavimo metodai kartu su John Romero žaidimų kūryba masiškai išpopuliarino pirmojo asmens šaudyklės žanrą.

Nors jis geriausiai žinomas kaip programuotojas, ypač išradimais 3D grafikos srity, Carmarck taip pat yra raketų entuziastas ir vienas iš „Armadillo Aerospace“ įkūrėjų bei pagrindinis inžinierius.

## Nuorodos

* John Carmack BLOG'as 
* id Software svetainė
* Armadillo Aerospace svetainė
Warcraft II: Tides of Darkness

**Warcraft II: Tides of Darkness** – kompanijos „Blizzard Entertainment“ kompiuterinis realaus laiko strateginis žaidimas, „“ tęsinys, išleistas 1995 m. gruodžio 9 d. Žaidimas buvo skirtas MS-DOS operacinei sistemai, tačiau 1999 metais išėjo ir MS Windows skirta versija, pavadinimu „Warcraft II: Battle.net Edition“. Lietuviškai *warcraft* reiškia 'karo amatas'.

1996 metais buvo išleistas praplėtimas − „Warcraft II: Beyond the Dark Portal“.

Žaidėjas valdo orkų arba žmonių rasę, statosi įvairius pastatus, gaminasi kareivius. Tam naudoja darbininkų renkamus dviejų rūšių resursus − kasyklose randamą auksą ir miškuose kertamą medieną. Yra galimybė žaisti keliems žaidėjams, tiek vietiniame tinkle, tiek per internetą. Taip pat yra galimybė susikurti savo žemėlapius, kuriuose vyks kova.

Kaip ir daugumoje „Blizzard“ žaidimų, čia yra kompanijos prekiniu ženklu tapęs specifinis humoras, pasireiškiantis žaidėjui ilgiau paspaudinėjus pele ant kareivio. Pavyzdžiui, pėstininkai pradeda kalbėti „*negi tau nereikia valdyti karalystės?*“ arba „*tu vis dar mane lieti?*“.

„Warcraft II“, kartu su „Command and Conquerer“, buvo vienas pirmųjų realaus laiko strategijos žaidimų, pradėtas plačiai žaisti internetu.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* „Warcraft II“ strategijos puslapis
Hamiltonas (Naujoji Zelandija)

**Hamiltonas** (, ) – miestas N. Zelandijoje, Šiaurinės salos šiaurinėje dalyje, Vaikato regione. Išsidėstęs 130 km nuo Vaikato upės žiočių. Vienas didžiausių miestų šalyje, kuris nesusisiekia su jūra, nuo Oklando nutolęs 113 km, o nuo Velingtono – 552 km. Tarptautinis oro uostas. Išvystyta medienos, maisto, žemės ūkio, trikotažo pramonė. Po miestu eina dujotiekiai iš *Kapuni* ir *Maui* laukų.

Mieste yra Vaikato universitetas (nuo 1964 m.), anglikonų katedra, Vaikato muziejus, Hamiltono sodai (botanikos sodas, dailės meno objektai, švietimo programos ir kt.).

## Istorija

Įkurtas kaip karinis postas maorių kaimo vietoje. 1945 m. gavo miesto teises, buvo pavadintas kapitono *John Hamilton* (britų kariškio, išžudžiusio daug maorių) garbei.
Leonard Boyarsky

**Leonard Boyarsky** – amerikiečių kompiuterinių žaidimų dizaineris ir dailininkas, labiausiai žinomas „Black Isle Studios“ sukurtais žaidimais „Fallout“ ir „Fallout 2“ bei „Troika Games“ sukurtais „“ ir „Arcanum“. Baigė dailės bakalauro studijas *Art Center College of Design* koledže. Vienas iš „Troika Games“ įkūrėjų.

Leonard Boyarsky taip pat dirbo „Blizzard Entertainment“ prie „Diablo 3“ žaidimo, kaip vyriausiasis žaidimo pasaulio kūrėjas (*lead world designer*). Kelerius metus jis tik teigė tebedirbąs kompiuterinių žaidimų industrijoje, tačiau atsisakydavo įvardinti kur.

## Nuorodos

* Asmeninis puslapis;
* Interviu No Mutants Allowed portale .
Javai

**Javai** – svarbiausi maistiniai augalai, turintys daug žmogaus organizmui reikalingų baltymų, angliavandenių, vitaminų ir kt. medžiagų. Iš grūdų kepama duona, konditerijos gaminiai, jie yra pašaras gyvuliams.

Javų ūkis – svarbi žemdirbystės šaka. Javų pasėliai užima daugiau nei 50 % viso pasaulio ariamų žemės plotų.

Yra daugybė javų rūšių, svarbiausios iš jų – kviečiai, rugiai, avižos, miežiai, soros, kukurūzai ir ryžiai. Svarbiausias daugelio šalių gyventojų maistas – kviečiai, ryžiai ir kukurūzai. Šioms kultūroms tenka daugiau kaip 80 % visos pasaulio grūdų gamybos.

Europoje, Š. Amerikoje daugiausia auginami kviečiai, rugiai, avižos ir kukurūzai. Čia užauginama 90 % pasaulio derliaus. Azijoje užauginama 90 % pasaulio ryžių, Afrikoje – daugiausia sorų.

## Etimologija
Lietuviškas žodis *jãvas* kilęs iš indoeuropiečių prokalbės žodžio **ie̯u̯o-* (‘javai, miežiai’), iš kurio taip pat  (‘miežis, javas’),  (‘grūdai, javas’),  (‘miežis’), , beludž. *jaw, jō* (‘miežis’),  (‘sora’), het. 𒂊𒉿𒀭 = *ewan* (‘miežis’),  (‘vienagrūdis kvietys, spelta’). Neaišku, ar pradžioje reiškė būtent miežius, ar atvirkščiai – iš bendro pavadinimo grūdinėms kultūros skirtingose vietose paplito skirtingiems grūdiniams augalams. Indoeuropietiškas žodis bandomas aiškinti pagal šaknį **ie̯u-* (‘jauti, maišyti’, iš jos  ‘rausti, versti, jaukti’, *jõvalas* ‘mišinys, jukalas; gyvulių pašaras’,  ‘jovalas’ ir kt.), esą, javas pavadintas pagal iš jo miltų sumaišytą raugą. Nuo  pavadinta patalpa javams laikyti – *[[jauja|jáuja]]*.

## Šaltiniai
Manukau

**Manukau** () – miestas N. Zelandijoje, Šiaurinės salos šiaurėje. 383,3 tūkst. gyventojų (2007; apie trečdalį sudaro maoriai). Išsidėstęs apie 20 km į pietryčius nuo Oklando, prie *Tamaki* sąsiaurio. Išvystyta žemės ūkio, transporto, elektros pramonė, yra maisto, popieriaus, chemijos įmonės.

2010 m. Manukau buvo sparčiausiai augantis Naujosios Zelandijos miestas.

## Istorija

1965 m. prie Manukau prijungta *Manurewa*.
## Šaltiniai
Hattrick

**Hattrick** (sutrumpintai **HT**) – internetinis futbolo vadovavimo žaidimas, sukurtas Švedijoje. Žaidimas išverstas į 54 kalbas (taip pat ir lietuvių) ir žaidžiamas 128 šalių, kurių kiekviena turi savo šalies piramidės principu paremtą lygų sistemą. Žaidimas veikia nuo 1997 m. rugpjūčio 30 d., o 2007 m. lapkričio mėnesį turėjo apie 940 500 vartotojų.

Užsiregistravęs Hattrick žaidėjas gauna komandą, kurioje gali keisti treniruočių tipą, pasamdyti ar atleisti klubo darbuotojus, pirkti ir parduoti futbolininkus, nustatyti komandos sudėtį rungtynėms, investuoti į jaunimo komandą. Žaidimas yra nemokamas, bet yra priedų, kuriuos galima įsigyti: Hattrick Rėmėjas ir mobilaus telefono paslaugos. Hattrick nuolatos yra vystomas ir žaidimo kūrėjai nuolat papildo naujais priedais ir tobulina esamus. Šie priedai ir pasiūlytos naujos idėjos nuolatos aptariami žaidimo konferencijose.

### Nuorodos
* Hattrick (žaidimo puslapis)
Zoologijos sodas

**Zoologijos sodas** – vieta, kur aptvaruose laikomi ir veisiami gyvūnai viešo demonstravimo, švietimo, gamtosaugos ir (ar) mokslo tikslais.

Yra pakankamai pavyzdžių, kuomet zoologijos sodai padeda išsaugoti nykstančias ar beveik išnykusias rūšis ir grąžinti jas į įprastas gyvenamąsias vietas. Pavyzdys – Europos stumbrai, kurių kadaise buvo likę tik keli ir tie patys nelaisvėje. Taip pat išsaugoti ir baltieji oriksai (*Oryx leucoryx*), havajinės berniklės (*Branta sandvicensis*). Kai kurie zoologijos sodai tiria gyvūnus gamtoje.

## Lietuva
Lietuvoje yra šeši zoologijos sodai arba parkai. Veikia tik vienas valstybinis zoologijos sodas – tai 1938 m. Kaune įkurtas Lietuvos zoologijos sodas. Kiti penki zoosodai įkurti privataus kapitalo pagalba:
* Gamtininkų centras „Mini Zoo“ veikia Klaipėdos rajone. Įkurtas 2002 m.;
* „Žvėrinčius“. Šis privatus zoologijos sodas veikia Telšių rajone. Įkurtas 1996 m.;
* „Grūto parko“ zooparkas, atidarytas 2001 m.;
* Lietuvos jaunųjų gamtininkų centro zoologinė kolekcija Vilniuje
* Insektariumas Palangoje, įkurtas 2014 m.
* Zoopark.lt Vilniuje.

## Istorija
* Nedidelius žvėrynus savo rūmuose įrengdavo jau senovės egiptiečiai, kinai ir romėnai.
* 1462 metais Žilberas de Lanua, lankydamasis Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje, pažymėjo savo dienoraštyje: „Minėtame mieste Trakuose (netoli Vilniaus) yra aptvertas parkas, kuriame laikomos įvairiausios laukinių gyvūnų rūšys, kokių tik būna miškuose ir vietiniuose medžioklės plotuose. Yra žvėrių, panašių į jaučius, vadinamų stumbrais, kiti panašūs į didelius arklius ir vadinasi asilais, o dar kiti – briedžiais; yra ir laukinių arklių, lokių, kiaulių, elnių ir įvairiausių rūšių laukinių paukščių“.
* Anglijos karaliai iki XIX amžiaus Taueryje laikė žvėris.
* Pirmasis zoologijos sodas įsteigtas XV a. Austrijoje.
* Seniausias gyvuojantis zoologijos sodas įkurtas 1752 m. Vienos priemiestyje Šėnbrune.

## Įrengimas
Seniau zoologijos sodai būdavo įrengiami veikiau žiūrovų, o ne gyvūnų patogumui. Sukurti originalų aptvarą buvo svarbiau, nei rūpintis jame esančiu gyvūnu. Dėl to kažkada respektabilūs sodai turi skirti daug lėšų narvų ir aptvarų rekonstrukcijai pagal nustatytus standartus.

Yra atvirų zoologijos sodų, primenančių miesto parką. Tipiškas pavyzdys – Hamburgo zoologijos sodas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos zoologijos sodas (Kaune)
* Palangos insektariumas
Ikaras (asteroidas)

**1566 Ikaras** – asteroidas, atrastas 1949 m. birželio 27 d. vokiečių astronomo V. Badės.

Ikaro vidutinis nuotolis nuo Saulės tik truputį didesnis už Žemės nuotolį nuo jos, bet orbitos ekscentritetas labai didelis – 0,827. Aplink Saulę jis apskrieja per 1,12 metų. Prie Saulės gali priartėti arčiau negu Merkurijus, bet taip pat ir nutolti toliau už Marsą. Jo nuotolis perihelyje 0,187 av, o afelyje – 1,969. Kartkartėmis Ikaras priartėja prie Žemės. 2015 m. birželio 16 d. šis asteroidas praskriejo 0,0538 av (8,8 mln. km) atstumu.

## Išnašos
Prancūziškas vynas

**Prancūziškas vynas** – natūralus alkoholinis gėrimas, pagamintas Prancūzijoje, kuri laikoma didžiausia pasaulyje vyno gamintoja.

## Teisinis reglamentavimas
Nuo 1935 m. vyno kokybė Prancūzijoje reglamentuojama specialiais įstatymais. Jais įkurta kontroliuojamos kilmės apsaugos (*[[Appellation d'Origine Contrôlée]]*) sistema, kurią valdo speciali priežiūros institucija – Nacionalinis kilmės apeliacijų institutas (*Institut National des Appellations d’Origine*, INAO). Prancūzijos vyndarystės reglamentavimo sistema seniausia ir sudėtingiausia Europoje, daugelis kitų Europos šalių (pvz., Italija) savąsias sistemas kūrė pagal prancūziškąjį modelį. Europos Sąjungos vyno apsaugos įstatymai taip pat remiasi prancūziškąja sistema.

Prancūzijos įstatymai visus vynus skirsto į 4 kategorijas, iš jų 2 atitinka Europos Sąjungos stalo vyno kategoriją, o kitos 2 – kokybiško vyno, pagaminto tam tikrame regione kategoriją.

Kiekvienam vyndarystės regionui (*terroir*) yra nustatytos rekomenduojamos ir leistinos vynuogių veislės, kai kurios vynuogių veislės – visiškai uždraustos. Reglamentuojama, kiek ir kokiomis dalimis galima maišyti skirtingų vynuogių vyną.

Šiuo metu Prancūzijoje vyksta diskusijos dėl vyndarystės reglamentavimo supaprastinimo.

### Kategorijos

#### [[Stalo vynas]]
* **Stalo vynas** (**Vin de Table**) – ženklinime draudžiama naudoti konkrečios vietovės pavadinimą (gamintojai, norintys nurodyti gamybos vietą, tegali nurodyti vietovės pašto indeksą), ženklinime žymima, kad vynas pagamintas „Prancūzijoje“.
* **Krašto vynas** (**Vin de Pays**) – etiketėje nurodomas Prancūzijos regionas, kuriame pagamintas vynas (pvz., *Vin de Pays d’Oc*)

#### [[Rūšinis vynas]]
Kokybiško vyno, pagaminto tam tikrame regione kategorijos:
* **Rūšinis aukščiausios kokybės vynas** (*[[Vin Délimité de Qualité Superieure]]*, sutrumpintai VDQS) – reglamentuotas aukščiausios kokybės vynas
* **Kontroliuojamos kilmės apeliacijos vynas** (*[[Appelation d'Origine Contrôlée]]*, sutrumpintai AOC) – vynas iš griežtai apibrėžto regiono, pagamintas pagal valstybės nustatytus reikalavimus, iš valstybės nustatytų veislių vynuogių. AOC statusas suteikiamas geriausios kokybės vynams, jų gamybai taikoma griežčiausi reikalavimai.

## Regionai
AOC statusas yra pripažintas ~300 teritorijų vynams. Visus juos galima apytikriai suskirstyti į keliolika vyndarystės regionų.

### Didieji regionai
* Bordo vynas (*Bordeaux*) žinomiausios apeliacijos: *Medoc*, *Graves*, *Saint Emilion*, *Sauternes*
* Božolė vynas (*Beaujolais*)
* Burgundijos vynas garsios apeliacijos: *Chablis*, *Cote d’Or*, *Maconnais*
* Elzaso vynas (*Vin d’Alsace*)
* Langedoko-Rusijono vynas garsios apeliacijos: *Minervois*, *Corbières*, *Faugères*
* Luaros slėnio vynas tarp jų: *Muscadet*, *Vouvray*, *Sancerre*
* Prancūzijos pietvakarių vynas
* Provanso vynas
* Ronos slėnio vynas garsios apeliacijos: *Côtes du Rhône*, *Châteauneuf-du-Pape*, *Côte Rôtie*, *Crozes-Hermitage*
* Savojos vynas
* Šampanės vynas

### Mažieji regionai
* *Argenteuil*
* *Auvergne*
* *Bergerac*
* *Bugey*
* Juros vynas
* Kaoro vynas (*Cahors*)
* Korsikos vynas
* Lotaringijos vynas
* Šarantos vynas
Vokė

**Vokė** − upė pietryčių Lietuvoje; Neries kairysis intakas.

Vokė išteka iš Papio ežero (kartais ištaka laikomas Papio kanalas, prasidedantis šalia Merkio). Aukštupyje teka į šiaurės rytus, už Juodšilių pasuka į šiaurės vakarus, prateka Grigiškes. Įteka į Nerį žemiau Grigiškių, 141 km nuo pastarosios žiočių.

Didžiausi intakai: Krempė, Asdrė (dešinieji), Rudamina (kairysis). 

Ties Mūrine Voke (9 km nuo žiočių) ir ties Grigiškėmis (3&nbsp;km) Vokė patvenkta (Mūrinės Vokės ir Grigiškių tvenkiniai). Didžioji vagos dalis sureguliuota. Įsteigtas Vokės hidrografinis draustinis ir Vokės senslėnio šlaitų geomorfologinis draustinis.

Gyvenvietės prie Vokės: Papiškės, Melekonys, Pagiriai, Vaidotai, Baltoji Vokė, Vilnius (Vaidotai, Kazbiejai, Trakų Vokė, Gureliai, Liudvinavas, Mūrinė Vokė), Grigiškės, Salos.

## Ekosistema ir rekreacija
Vokė, nors trumpa ir teka per keletą gyvenviečių, išlieka pakankamai „laukinė“ upė. Dažnai matyti vandens paukščių, daugiausia ančių, bei vandens gyvūnų – ūdrų ir vandens žiurkių, bei jų pakrantėse paliktų lukštentų kriauklių geldelių. Kadangi upė yra neilga, net ir po stipraus lietaus ji palyginus greitai išskaidrėja.
 
Vokės ištakos ir žiotys yra netoli nuo Vilniaus, tai labai patogu vilniečiams praleisti kelias valandas ar visą savaitgalį žvejojant ar plaukiant šia upe. Upė teka pro Trakų Vokę. Dabar 16 ha parke auga apie 50 įvairiausių rūšių medžių ir krūmų. Šimtamečių parko medžių apsuptyje stovi neorenesanso stiliaus rūmų ansamblis, pastatytas apie 1830 m. pagal garsaus to meto italų kilmės architekto L. J. Markonio projektą.

## Istorija

Vokė (*Wake*) minima XIV a. Kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose.

Upėvardis Vokė, manoma, kilo nuo žodžių *voktis, vokti* („valyti, nuimti javus, tvarkyti“).

## Šaltiniai
Magnavox Odyssey

**Magnavox Odyssey** – pirmoji kompiuterinių žaidimų konsolė, sukurta bendrovės „Magnavox“ ir išleista 1972 m. rugsėjo mėn. Odyssey buvo pagaminta pagal Ralfo Bajerio schemą. Tai buvo pirmoji žaidimų konsolė, kaip duomenų laikmenas naudojusi žaidimo kasetes.

2009 m. kompiuterinių žaidimų vertinimų tinklalapis IGN Odyssey konsolę pripažino viena iš 25 geriausių visų laikų žaidimų konsolių.

## Žaidimų sąrašas
Magnavox Odyssey konsolei buvo sukurta net 28 žaidimai:


Magnavox-Odyssey-Controller-FL.jpg|Valdymo įrenginys
Magnavox-Odyssey-Jumper-Card.jpg|Žaidimo kasetė


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Magnavox Odyssey – internetinis Odyssey muziejus
* Ralfo Bajerio istorija apie Odyssey kūrimą
* Odyssey istorija
Minutes to Midnight

**Minutes To Midnight** (išleistas 2007 gegužės 15 d.) - trečiasis amerikiečių grupės Linkin Park albumas. Iš politinių dainų išsiskiria „The Little Things Give You Away“, kuri yra apie uraganą Katriną ir Naujojo Orleano sugriovimą bei „Hands Held High“. Albumo prodiuseriai Rick Rubin ir Mike Shinoda.

## Dainų sąrašas
* Wake 1:40
* Given Up 3:10
* Leave Out All The Rest 3:18
* Bleed It Out 2:54
* Shadow Of The Day 4:50
* What I' ve Done 3:46
* Hands Held High 3:53
* No More Sorrow 3:38
* Valentine' S Day 3:15
* In Between 3:14
* In Pieces 3:37
* The Little Things Give You Away 6:23
John Coltrane

**Džonas Viljamas Koltreinas** (*John William Coltrane*, 1926 m. rugsėjo 23 d. – 1967 m. liepos 17 d.) – amerikiečių džiazo saksofonininkas ir kompozitorius.

Vienas svarbiausių džiazo atlikėjų, nors kūrė santykinai trumpai (1955–1967 m.), tačiau padarė didžiulę įtaką džiazo muzikai ir jos raidai. Dž. Koltreinas grojo tenoro ir soprano saksofonais, jo atliekami ir komponuojami kūriniai vyravo nuo Bebop iki Free Jazz stilių.
Koltreinas padarė įtaką nesuskaičiuojamam kiekiui muzikantų ir tebėra vienas iš reikšmingiausių tenoro saksofonistų džiazo istorijoje.

## Biografija
Džonas Koltreinas gimė Hamlete, Šiaurės Karolinoje 1926-ų metų rugsėjo 23 d. ir užaugo High Point’e – Šiaurės Karolinos regione Piedmont Triad. 1938 m. kas kelis mėnesius vienas po kito mirė Koltreino teta, seneliai ir tėvas, palikdami Džoną su motina ir artimu pusbroliu. 1943-ųjų birželį Koltreinas persikėlė į Filadelfiją, o 1945-siais įstojo į Laivyną, kur grojo Laivyno džiazo grupėje. 1946-siais sugrįžęs į paprastą civilinį gyvenimą, Koltreinas pradėjo džiazo teorijos studijas su gitaristu ir kompozitoriumi Dennis Sandole. Šitaip Džonas pradėjo savo karjerą, ėmęsis groti tenoro saksofonu Eddie Vinson Grupėje.

### Pirmieji kūriniai
Koltreinas sukūrė savo pirmąją grupę, kvartetą, 1960-siais, specialiai pasirodymui Džiazo Galerijoje, Niujorke. Po labai ilgų apsvarstymų, grupės sudėtis susiformavo iš pianisto McCoy Tyner, Steve Davis ir būgnininko Elvin Jones. Tyner’is, iš Filadelfijos, buvo ilgametis Koltreino draugas ir jiedu sutarė, kad pianistas prisijungs prie Koltreino tada, kai bus pasirengęs nuolatiniam darbui su juo. Įrašyti tuo pačiu metu buvo ir vėliau išleisti albumai "Coltrane's Sound" ir "Coltrane Plays The Blues". Pirmasis Koltreino įrašas su naująja grupe buvo ir jo debiutas grojant soprano saksofonu. Tai buvo labai sėkmingas kūrinys – "My Favorite Things".

### Mirtis
Koltreinas mirė nuo kepenų vėžio Huntington’o Ligoninėje, Long Ailende, 1967-ųjų liepos 17-ąją, būdamas 40-ies. Jo mirtis nustebino daugelį muzikos pasaulio atstovų, kurie nežinojo apie jo sveikatos būklę. Kitas garsus kompozitorius, džiazo trimitininkas, legenda Miles’as Davis sakė, jog: "Koltreino mirtis šokiravo visus, nustebino ir pagavo nepasiruošusius. Aš žinojau, kad jis neatrodo labai gerai... Bet nežinojau, kad jis taip serga - ar netgi, kad serga iš viso."
Koltreinas palaidotas Pinelaw kapinėse Farmingdeile, Niujorke.
Ralph Baer

**Ralfas Bajeris** (*Ralph H. Baer*; 1922 m. kovo 8 d. – 2014 m. gruodžio 6 d.) – Vokietijoje gimęs JAV išradėjas, žymus dėl savo didžiulio indėlio kompiuterinių žaidimų pramonėje. 2005 m. jis buvo apdovanotas *Nacionaliniu technologijos pažangos medaliu* dėl pirmos kompiuterinių žaidimų konsolės Magnavox Odyssey išradimo.

## Istorija

Būdamas jaunas, Bajeris buvo išmestas iš mokyklos, nes buvo žydas ir privalėjo eiti į žydų mokyklą. Jo tėvas tada dirbo batų fabrike. Likus 2 mėnesiams iki „Krištolinės nakties“, tėvas su visa šeima pabėgo iš Vokietijos. Amerikoje jis savarankiškai mokėsi ir dirbo gamykloje, už savaitę gaudamas 12 dolerių. 1940 m. Bajeris baigė Nacionalinį radijo institutą ir tapo radiotechniku. 1943 m. jis buvo pašauktas kovai II pasauliniame kare.

Bajeris 1949 metais Čikagoje gavo mokslinį bakalauro laipsnį. Jis dirbo keliose elektronikos firmose ir buvo sukūręs savo paties kompaniją iki pradėjimo dirbti „Sanders Associates“ 1958 m. Pastarojoje vietoje jis dirbo iki pat pensijos 1987 m.

2006 m. Bajeris atidavė visus savo techninės įrangos prototipus ir dokumentus Smithsonian institutui. Bajeris taip pat yra IEEE narys.
Pabebirvys II

**Pabebirvys II** (iki 2017 m. ***Pabebirvys***) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Šimkaičių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Gedminas (1927–1978), grafikas, tapytojas, dailėtyrininkas.

## Šaltiniai
Padysnis

**Padysnis** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės rytuose, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Didžiasalio, kairiajame Dysnos krante, prie sienos su Baltarusija. Praeina kelias , yra Tverečiaus sienos perėjimo punktas.

## Etimologija
Priešdėlio *pa-* vedinys iš upės vardo *Dysnà*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiuje, priklausė Dysnos dvarui.

Kaime yra buvusio dvaro parkas. Sovietmečiu priklausė Dysnos apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padysnis (reikšmės)

**Padysniu** vadinami trys kaimai Ignalinos rajone:

* Didžiasalio seniūnijoje;
* Naujojo Daugėliškio seniūnijoje:
** Padysnis I;
** Padysnis II.
Pagavė

**Pagavė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Palūšės, pietiniame Gavio ežero krante. Vakaruose plyti Šakarvos miškas, rytuose eina geležinkelis Vilnius–Daugpilis.

## Etimologija

Priešdėlio *pa-* vedinys iš ežero vardo *Gavỹs*.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Pagavės užusienis Švenčionių apskrities Linkmenų valsčiuje; Linkmenų dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kelantano sultonatas

**Kelantano sultonatas** (malajų kalba: *Kesultanan Kelantan*) – istorinė valstybė, egzistuojanti Malakos pusiasalyje (dabartinės Malaizijos Kelantano valstijos teritorijoje) nuo XVII a antros pusės.

## Istorija
Iki XVIII a Kelantano teritorijos buvo Patanio karalystės sudėtinė dalis, ilgą laiką buvusi susiskaldžiusi, o jos atskiras žemes valdė smulkūs kunigaikščiai. XVIII a pabaigoje Patani buvo absorbuojama Siamo, o piečiausios jo teritorijos, t. y. Kelantanas apie 1764 m. buvo suvienytos ir jį valdė radža Long Junos. Po trumpos Terenganu okupacijos 1800 m Kelantanas tapo sultonatu, o Radža Muhammad – pirmuoju sultonu. Nuo 1812 m šis sultonatas tapo Siamo vasalu.

1909 m. britų-Siamo sutartimi Kelantanas iš Siamo perėjo britams kartu su Terenganu ir Kedahu. Tokiu būdu jis tapo Britų Malajos sudėtine dalimi, Nefederacinėmis Malajų Valstijomis.

Japonų okupacijos laikais per Antrąjį pasaulinį karą Kelantanas vėl buvo perduotas Tailandui, tačiau po karo vėl grįžo britams. 1946 m. jis įsijungė į Malajos Sąjungą, o 1948 m. – į Malajos Federaciją, tapdamas viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlikusi sultono institucija ir nuo XIX a pradžio besitęsianti dinastija.

## Kelantano sultonų sąrašas
* Omaras (1675-1721)
* Long Bahar (1721-1734)
* Long Sulaiman (1734-1739)
* Long Sulaiman (1746-1756)
* Long Pandak (1756-1758)
* Long Muhamadas (1758-1763)
* Long Junus (1765-1795)
* Tengku Muhamadas (1794-1800)
* Muhamadas I (Long Muhammad) (1800-1835)
* Long Dženal (1835-1836)
* Muhamadas II (1835-1886)
* Ahmadas (1886-1890)
* Muhamadas III (1890-1891)
* Mansoras (1890-1900)
* Muhamadas IV (1900-1920)
* Ibrahim (1920-1960)
* Jahja Petra (1960-1979)
* Ismailas Petra (1979-2010)
* Muhamadas V (2010)
Dioma

**Dioma** (), **Dimas** () – upė Rusijoje, daugiausia Baškortostane; Belajos kairysis intakas. Prasideda šiauriniuose Bendrojo Syrto šlaituose, pradžioje teka į vakarus Orenburgo sritimi, nuo Ponomariovkos gyvenvietės pasuka į šiaurę, teka plačiu slėniu Pauralės lygumomis. Smarkiai vingiuoja; žemupyje skaidosi į protakas. Įteka į Belają Ufoje.

Prie Diomos įsikūręs Davlekanovo miestas.

## Šaltiniai
Skirvytė (Šilutė)

**Skirvytė** – kaimas Šilutės rajono savivaldybės pietvakariuose, Rusnės saloje, Nemuno deltos regioniniame parke, 2 km į pietvakarius nuo Rusnės, dešiniajame Skirvytės upės krante. Kaime yra polderis, Simo Knapkio etnografinė sodyba, etnografinė sodyba-muziejus.

## Istorija

Kartu su Skirvytės kaimu, kuris yra priešingame – kairiajame Skirvytės upės krante (dabartinė Kaliningrado sritis), Skirvytė kūrėsi kaip vienas kaimas abiejuose upės krantuose. 1540 m. minimas *Schyrwyck* kaimas, iki 1920 m. buvęs abipus upės. 1736 m. Skirvytės kaime įkurta vienklasė pradinė mokykla, 1888 m. atidaryta antra klasė. XIX a. antroje pusėje Skirvytės kaime surinkimus laikė klimkiškis sakytojas Ziesdraitis. 1888 m. Skirvytės kaimas nukentėjo nuo pavasarinio potvynio. 1905 m. kaime buvo 507 gyventojai.

1920 m. Skirvytės kaimas padalytas: dalis, esanti kairiajame Skirvytės upės krante, liko Vokietijai (1925 m. buvo 392 gyventojai), vadinama *Skirvyte I*. Kita dalis, esanti dešiniajame upės krante, priskirta Klaipėdos kraštui, jame 1923–1939 m. buvo Lietuvos Respublikos pasienio policijos postas. Vokiečiai šį kaimą vadino ***Skirvyte II***. Po II pasaulinio karo dalis pastatų buvo nugriauta, kita dalis – perkelta į Pakalnės ir Sodų gatves. 1959 m. Skirvytės apylinkė prijungta prie Rusnės, 1967 m. Skirvytės kaimas prijungtas prie Rusnės miesto ir pervadintas Skirvytės gatve, sunumeruotos sodybos. 1993 m. įsteigus Rusnės apylinkę Skirvytė vėl tapo kaimu. 1997 m. buvo 2 ūkiai, 3 gyventojai.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Skirvytės kaime gimė:
* Adomas Goberis (1901–1988), tautosakos pateikėjas ir žvejys
* Otas Dovydas Tolišius (1890–1967), žurnalistas, 1936–1966 m. dirbo „New York Times“ laikraščio korespondentu.

## Literatūra
* Albertas Juška. Mažosios Lietuvos mokykla. – Klaipėda, 2003. – p. 481.
* 

## Šaltiniai
Demjanka

**Demjanka** () – upė Rusijoje, Tiumenės srityje; Irtyšiaus dešinysis intakas. Prasideda dviem ištakomis Omsko srityje, Vasiuganės pelkynuose. Teka į šiaurės vakarus pelkėtu slėniu Vakarų Sibiro lyguma. Krantai žemi, apaugę miškais. Vaga labai vingiuota. Demjanka būna užšalusi spalio–gegužės mėnesiais.

Didžiausi intakai: Keumas (dešinysis), Tegusas, Urna, Imgytas, Didysis Kunjakas (kairieji).

Upė laivuojama 211 km nuo žiočių. Naudota miškui plukdyti.

## Šaltiniai
Juodasis grundalas

**Juodasis grundalas** (*Gobius niger*) − grundalinių (*Gobiidae*) šeimos žuvis.

Paplitusi visoje Europoje.

Juodieji grundalai gyvena iki 3 metų ir pasiekia iki 18 cm ilgį. Žuvys labai vikrios ir jausdamos pavojų pasislepia savo urvuose, todėl jas sunku pastebėti. Aptinkamos nuo vieno iki 50 m gylyje, nuo 5 ‰ sūriame vandenyje.

Maitinasi kirmėlaitėmis, sraigėmis ir smulkiais vėžiagyviais; labai vislios. Kai kas priskiria jas prie parazitinių žuvų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gobius niger, Linnaeus, 1758
* Schwarzgrundel
Terenganu sultonatas

**Terenganu sultonatas** (malajų kalba: *Kesultanan Terengganu*) – istorinė musulmoniška malajų valstybė dabartinės Malaizijos Terenganu valstijos teritorijoje, egzistavusi nuo 1724 m.

## Istorija

Terenganu sultonatas susiforamavo iš esmės nevaldomoje teritorijoje, nors atskiros kaimyninės valstybės, tiek Pattani, tiek Džohoro sultonatas turėjo įtaką šioms teritorijoms.

Pirmasis sultonas Tun Zainal Abidin buvo jaunesnysis Džohoro sultono brolis, kuris šias teritorijas suvienijo ir įkūrė vietinę dinastiją.

XIX a. Terenganu, kartu su Kelantanu, Kedahu ir kitomis teritorijomis, tapo Siamo vasalu, tačiau išlaikė nemažą autonomiją ir ekonomiškai klestėjo.

1909 m. britų-Siamo sutartimi Terenganu atiteko Britų Malajai kartu su kitomis provincijomis. Vietiniai tai sutiko labai nepalankiai ir netgi sukėlė maištą. Per Antrąjį pasaulinį karą Terenganu japonų buvo atiduotas Siamui, o po karo vėl grįžo Jungtinei Karalystei. 1948 m. jis buvo įjungtas į Malaizijos Federacijos sudėtį, o dabar sudaro Malaizijos Terenganu valstiją.

## Terenganu sultonai
* 1725-1733: Zainal Abidin I
* 1733-1793: Mansur Šah I
* 1793-1808: Zainal Abidin II
* 1808-1830: Ahmad Šah I
* 1830-1831: Abdul Rahman
* 1831 (valdė kartu): Umar ir Mansur Šah II
* 1831-1837: Mansur Šah II
* 1837-1839: Muhammad Šah I
* 1839-1876: Umar
* 1876: Mahmud Šah
* 1876-1881: Ahmad Muadzam Šah II
* 1881-1918: Zainal Abidin III
* 1918-1920: Muhammad Šah II
* 1920-1942: Sulaiman Badarul Alam Šah
* 1942-1945: Sulaiman Badarul Alam Šah Ali
* 1945-1979: Ismail Nasiruddin Šah
* 1979-1998: Mahmud al-Muktafi Billah Šah
* Nuo 1998: Mizan Zainal Abidin
Žardės piliakalnis

**Žardės piliakalnis su gyvenviete**, arba *Kuncai, Bandužiai, Pilies kalnas, Gaidžių kalnas* – piliakalnis Klaipėdos miesto savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Žardininkų, prie Žardės kaimo. Pasiekiamas iš Taikos prospekto pasukus Žardupės gatve, iš jos, neprivažiavus Smeltalės, sukti į kairę rytų kryptimi einančiu keliu, yra kelio kairėje, šiaurinėje pusėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Smeltalės dešiniajame krante. Aikštelė apvali, 30 m skersmens, aplink apjuosta iki 1,5 m aukščio, 15 m pločio pylimu, kuris geriausiai išlikęs vakarinėje pusėje. Šlaitai vidutinio statumo, 3-8 m aukščio. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

Piliakalnis apardytas apkasų ir duobių, apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais, apatinės šlaitų dalys dirvonuoja, Vakariniu šlaitu praeina lauko kelias. Kitoje upelio pusėje – Laistų piliakalnis.

## Gyvenvietė
Į pietvakarius nuo piliakalnio 12,6 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Joje rastas iki 1,7 m storio XI a. – XIII a. kultūrinis sluoksnis su išlikusiomis medinių pastatų liekanomis, židiniais, akmenų krosnimis, geležies lydymo krosnele, žalvarinėmis segėmis, audimo staklių pasvarais, laivų kniedėmis, stiklo karoliais, lygia ir žiesta keramika, gyvulių kaulais. 

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1963 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Gyvenvietė tyrinėta 1990-1991, 1993-1994, 1996, 1999-2000 m. 600 m į šiaurę yra II a. – XIII a. Bandužių kapinynas, tyrinėtas 1974 m., 1985–1989 m.

## Istorija
Piliakalnyje stovėjo 1253 m. minima kuršių pilis Žardė. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* Boetticher A. Die Bau - und Kunstdenkmäler der Provinz Ostpreußen. Heft V. Litauen. Königsberg, 1895, p. 84 (Kunzen Hans).
* Bračiulienė R., Brazauskas M., Genys J. Tyrinėjimai Žardės gyvenvietėje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1998 ir 1999 metais. Vilnius, 2000. p. 87–90.
* Genys J. Žardės piliakalnio gyvenvietė // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1990 ir 1991 metais. Vilnius, 1992. T. I, p. 44–47.
* Genys J. Tyrinėjimai Žardės gyvenvietėje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 43–45.
* Genys J. Žardės gyvenvietės (Klaipėdos raj.) tyrinėjimai 1994 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1994 ir 1995 metais. Vilnius, 1996. p. 39–41.
* Genys J. 1996 m. žvalgomieji tyrinėjimai Žardės gyvenvietėje // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1996 ir 1997 metais. Vilnius, 1998. p. 61–62.
* Genys J. 2002. Žardės gyvenvietė // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2000 metais. Vilnius, p. 28–30.
* Hollack E. Erläuterungen zur vorgeschichtlichen Übersichtskarte von Ostpreussen. Glogau - Berlin, 1908, p. 80 (Kunzen Haus).
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.132.
* P. Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 163 (Kuncai).
* Crome H. Verzeichnis der Wehranlagen Ostpreußens. Teil I // Prussia. Zeitschrift für Heimatkunde. 1939. Bd. 33, p. 281.
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Super Nintendo Entertainment System

**Super Nintendo Entertainment System** (taip pat žinoma kaip **Super Nintendo**, **Super NES** arba **SNES**) – 16 bitų kompiuterinių žaidimų konsolė, 1990 m. išleista „Nintendo“ kompanijos. Japonijoje ir pietryčių Azijoje, ekvivalenti konsolė vadinama **Super Famicom** (スーパーファミコン), o Pietų Korėjoje – **Super Comboy**. SNES – antroji Nintendo konsolė, NES tęsinys. Nuo 1993 m. „Interpons“ tiekia „Nintendo“ gaminius (NES, SNES, „Game Boy“) Baltijos šalyse, tačiau vietinė spauda šiuos gaminius apibūdino kaip per brangius paprastam piliečiui.

## Techniniai duomenys

## Emuliatoriai
*ZSNES
*SNES 9x
## SNES žaidimai
Viso SNES konsolei buvo parduota daugiau nei 379 mln. vnt. žaidimų. 

Populiariausių SNES žaidimų sąrašas (Pastaba. Duomenys ne pilnai patikrinami):
* „Super Mario World“ (išplatintas 20,61 mln. kopijų tiražu, priklauso „Super Mario“ serijai)
* „Super Mario All-Stars“ (10,55 mln., „Super Mario“ NES žaidimų rinkinys)
* „Donkey Kong Country“ (9,30 mln., „Donkey Kong“)
* „Super Mario Kart“ (8,76 mln., „Mario Kart“)
* „Street Fighter II: The World Warrior“ (6,30 mln., „Street Fighter“)
* „Donkey Kong Country 2: Diddy's Kong Quest“ (5,15 mln., „Donkey Kong“).
* „The Legend of Zelda: A Link to the Past“ (4,61 mln., „The Legend of Zelda“)
* „Super Mario World 2: Yoshi's Island“ (4,12 mln., „Super Mario“ ir „Yoshi“)
* „Street Fighter II Turbo“ (4,10 mln., „Street Fighter“)
* „Donkey Kong Country 3: Dixie Kong's Double Trouble!“ (3,51 mln., „Donkey Kong“)

## SNES Classic Edition
SNES Classic Edition yra 2017 m. išleista miniatiūrinė originalios SNES konsolės versija su integruotu 21 SNES žaidimu, tarp kurių „Donkey Kong Country“, „Super Mario World“, „Super Metroid“, „Final Fantasy III“ ir kiti žaidimai. Integruotas „Star Fox 2“ žaidimas, kuris buvo planuotas, bet taip ir neišleistas SNES konsolei. Konsolė suderinama su „Wii“ klasikiniu ir pro pulteliais.

## Išnašos

## Nuorodos

* Apie SNES oficialioje Nintendo svetainėje   
* Super Nintendo Entertainment System Atviro katalogo projekto svetainėje
Terenganu

: *Šis straipsnis yra apie šiuolaikinę Malaizijos valstiją. Istorinė Terenganu valstybė aptariama straipsnyje [[Terenganu sultonatas]]*.

**Terenganu** () – viena Malaizijos valstijų rytinėje Malakos pusiasalio pakrantėje. Ribojasi su Kelantanu ir Pahangu vakaruose. Ilgą laiką buvo skurdžiausia Malaizijos valstija, tačiau atradus naftos, ji labai praturtėjo. Administracinis centras – Kvala Terenganu.

## Geografija
Terenganu valstija daugiausia kalnuota ir retai gyvenama, o dauguma gyventojų susitelkę pakrantės lygumoje, prie upių žiočių. Kalnus rengia miškai. Aukštis iki 4984 m (Lavito kalnas). Pagrindinė upė – Terenganu. Ant jos įrengtas didžiausias šalyje Kenjiro tvenkinys. Pietvakarinėje pusėje yra dalis Taman Negaros nacionalinio parko. Terenganu valstijai priklauso keletas salų Pietų Kinijos jūroje – Redangas, Perhentiano salos ir kt.

## Gyventojai
Tautinė sudėtis valstijoje (2010 m.): malajai ir kiti bumiputerai (batekai, semak beriai) – 97,0 %, kinai – 2,6 %, indai (daugiausia tamilai) – 0,2 %, kiti – 0,1 %. Tai pati homogeniškiausia Malaizijos valstija. Religinė sudėtis (2020 m.): musulmonai – 97,3 %, budistai – 2 %, hinduistai – 0,2 %, krikščionys – 0,2 %.

### Didžiausi miestai
* Kvala Terenganu – 315,6 tūkst. gyventojų (2010 m.)
* Kemamanas – 86,1
* Dungunas – 50,2
* Paka – 18,5
* Kertehas – 18,3
* Marangas – 17,3

## Ekonomika
Svarbiausia ūkio šaka – naftos bei gamtinių dujų gavyba bei perdirbimas. Taip pat verčiamasi žvejyba, auginami ryžiai, kokospalmės, aliejinės palmės. Vystomas turizmas. Eksportuojama nafta ir jos produktai, geležies rūda, kaučiukas, kopra, sūdyta ir džiovinta žuvis.

## Administracija
Terenganu padalintas į šias apygardas:
* Kvala Terenganu
* Hulu Terenganu
* Besutas
* Setiu
* Marangas
* Dungunas
* Kemamanas

## Istorija

### Iki sultonato
Šiose srityse prie Terenganu upės tikriausiai nuo seno buvo Transmalakinės prekybos centras, prekiaujantis su Kinija. Kurį laiką jis buvo valdomas malajų valstybės Šrividžaja, vėliau – javiečių valstybės Madžapahito.

Islamas į šias vietas atėjo XIII ar XIV a. Netrukus šios vietos atsidūrė Melakos sultonato hegemonijoje. 1526 m. šį sultonatą pakeitė Džohoro sultonatas, tačiau ilgainiui jis nusilpo, o XVII a prarado įtaką. Šiokią tokią įtaką šioms vietoms turėjo šiaurėje esanti Pattani valstybė.

### Terenganu sultonatas (nuo 1724 m.)

Terenganu teritorija kaip atskira valstybė buvo suvienyta 1724 m., įkūrus Terenganu sultonatą. Nuo XIX a jis papulė į Siamo įtakos sferą, kurioje, tačiau, išlaikė nemažą autonomiją ir pasiekė ekonominį klestėjimą.

1909 m. britų-Siamo Terenganu perėjo britams ir tapo Britų Malajos sudėtine dalimi, Nefederacine malajų valstija.

Japonų okupacijos laikais per Antrąjį pasaulinį karą Terenganu vėl perėjo Tailandui, tačiau po karo vėl grįžo britams. 1946 m. jis įsijungė į Malajos Sąjungą, o 1948 m. – į Malajos Federaciją, tapdamas viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlikusi sultono institucija ir nuo XVIII a. besitęsianti dinastija.

## Šaltiniai
Samudera

**Samuderos-Pasajaus sultonatas** (), dar vadinamas **Samuderos valstybe** () arba tiesiog **Samudera**, **Pasajus** – malajų istorinė valstybė, egzistavusi Sumatros šiaurinėje pakrantėje (dabartinės Indonezijos Ačeho provincijoje) XIII–XVI a.

## Istorija
Ši valstybė buvo natūrali besikeičiančios prekybos sistemos išdava. Transmalakinei prekybai prarandant reikšmę, vis svarbesnis tapo Malakos sąsiauris, todėl uostai ties juo tapo būtini. Pirmu tokiu žymiu uostu ir tapo Pasajus, ilgainiui virtęs vieta, kur susitikdavo pirkliai iš viso Malajų salyno ir Indijos vandenyno pakrančių.

Pasajaus valstybė ir vadinama Samudera. 1267 m. jos karalius Merahas Silu priėmė islamą ir tapo pirmuoju sultonu Maliku ul Salichu.

Valstybė tapo svarbiu islamo kultūros židiniu, vienu pirmųjų Malajų salyne. Čia į malajų kalbą buvo verčiami islamo raštai, susiformavo islamo terminija, arabų rašto pagrindu sukurtas Javi raštas. Visi šie pasiekimai buvo perduodami toliau į salyną, platinant raštą, islamą ir malajų kalbą, kuri tapo *[[lingua franca]]*.

Nuo XIV a. Samuderą ėmė stelbti naujas stiprus uostas – Melaka, ilgainiui monopolizavęs prekybą. Politiškai valstybė atsidūrė gretimo Ačeho įtakoje. 1521 m. Pasajų užėmė portugalai, taip pabaigę valstybės egzistavimą.

## Sultonų sąrašas
Pasajus

**Pasajus** () – miestas Filipinuose, Lusono salos centrinėje dalyje, prie Pietų Kinijos jūros Manilos įlankos, Manilos aglomeracijoje (į pietus nuo Manilos miesto). Miesto teritorijoje yra Ninojaus Akino tarptautinis oro uostas (svarbiausias šalyje), Viljamoro karinė oro bazė.

Chemijos, tekstilės pramonė. Pasajaus apylinkėse auginami ryžiai, citrusiniai augalai. Tai daugiausia miegamasis ir prekybinis Manilos priemiestis. Garsėja naktiniais klubais, išsidėsčiusiais Rochaso bulvare jūros pakrantėje. Veikia Aranetos universitetas (įkurtas 1946 m.), istorijos, Filipinų tradicinių kultūrų ir kiti muziejai. Yra didžiausias Filipinuose prekybos centras „SM Mall of Asia“.

## Istorija
Miestas nuo 1947 m. Iki 1950 m. vadinosi Rizal Sičiu (*Rizal City*).

## Sportas
* SM Mall of Asia Arena (krepšinis, rankinis)

## Šaltiniai
Miloš Vujanić

**Milošas Vujaničius** (g. 1980 m. lapkričio 13 d. Loznicoje) – buvęs Serbijos krepšininkas, treneris, olimpietis.

## Pasiekimai

* 2002 m. Jugoslavijos krepšinio taurės laimėtojas
* 2002, 2003 m. Jugoslavijos čempionas
* 2002 m. Pasaulio čempionas
* 2004 m. Eurolygos vicečempionas
* 2005 m. Italijos lygos čempionas
* 2007, 2008 m. Graikijos krepšinio taurės laimėtojas
* 2007 m. Eurolygos čempionas
* 2007, 2008 m. Graikijos čempionas

## Šaltiniai
PSoC

**PSoC** (Programmable System - on-Chip) Cypress Semiconductor firmos 8 bitų Harvard'o architektūros mikrovaldiklis, su integruota konfigūruojama skaitmenine ir analogine periferija. Analoginiai blokai leidžia realizuoti stiprintuvus, komparatorius, analoginius filtrus, analoginius – skaitmeninius keitiklius (ASK), skaitmeninius – analoginius keitiklius (SAK), ir pan. Skaitmeninių blokų pagalba realizuojami skaitliukai(counters), impulso pločio moduliacijos išėjimai, I2C, SPI, UART (RS232) magistralės ir kt.

## Nuorodos
* Cypress Semiconductor
* PSoC Developer
Simonaitytė

**Simonaitytė** - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Simonaitienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Simonaitis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Audronė Gaižiūnienė-Simonaitytė – chorvedė, dainininkė;
*Ieva Simonaitytė – rašytoja;
*Lijana Simonaitytė – politikė.
Vyšniauskas

Pavardė *Vyšniauskas* ir jos atmainos (*Vyšnáuskas, Višnèvskas, Vyšnievskis*) kilusi iš , , . Ji greičiausiai toponiminės kilmės, iš dab. Gudijos teritorijoje esančių Višnevo ar Višnios gyvenviečių.

* Algimantas Vyšniauskas – politikas
* Arvydas Vyšniauskas – inžinierius energetikas, politikas
* Bronius Vyšniauskas – skulptorius
* Dainius Vyšniauskas – politikas
* Gintaras Steponas Vyšniauskas – ekonomistas, politikas
* Julius Vyšniauskas – gydytojas odontologas, politikas
* Juozas Vyšniauskas – žurnalistas, redaktorius, dailininkas
* Ovidijus Vyšniauskas – dainininkas
* Petras Vyšniauskas – džiazo muzikantas, saksofonistas
* Ramūnas Vyšniauskas – sunkiaatletis
* Tomas Vyšniauskas – ledo ritulininkas
* Vidmantas Vyšniauskas – futbolininkas
* Vaidas Vyšniauskas – operos solistas

## Šaltiniai
Macijauskas

;Macijauskas
* Aleksandras Macijauskas – fotografas, žurnalistas;
* Algimantas Macijauskas (1958) – politikas;
* Algimantas Macijauskas (1958) – audėjas, tautodailininkas;
* Antanas Macijauskas – inžinierius, publicistas, visuomenės veikėjas;
* Arvydas Macijauskas – krepšinio žaidėjas;
* Aušrys Macijauskas – politikas;
* Jonas Macijauskas (1900) – sovietinis karinis veikėjas, generolas majoras;
* Jonas Macijauskas (1941) – muzikas, politikas, fotografas, kolekcininkas;
* Justinas Macijauskas – politikas;
* Kęstutis Macijauskas – karininkas;
* Vaclovas Macijauskas – politikas.

;Macijauskienė
* Audronė Macijauskienė (g. 1961 m.) – audėja, tautodailininkė;
* Marija Macijauskienė (1930–2020) – poetė, publicistė, literatūros darbuotoja.

## Etimologija
Pavardė *Macijáuskas* kildinama iš ,  ir reiškia „Motiejaus (*Мацей*) sūnus“.

## Šaltiniai
Emocija

**Emocija** ( – iš, nuo + *motio* – judėjimas) – tiesioginis aplinkos reiškinių ir situacijų išgyvenimas. Jos susijusios su fiziologinių poreikių patenkinimu arba nepatenkinimu. Emocijoms priskiriami ir išgyvenimai, susiję su pojūčiais. Palyginti su jausmais, emocijos yra gana nepastovios. Jos atspindi žmogaus santykį su kai kuriais objektais tam tikru metu ir tam tikromis aplinkybėmis, taigi jos yra situaciniai išgyvenimai.

Emocijų svarba priimant požiūrius, sprendimus yra didelė ir jos gali reikšti daugiau nei faktai ar logika. Yra pshichinių ligų kurių metu emocijos sutrinka. Tokie ligoniai turi daug sunkumų dėl ko nors apsispręsti.

## Išnašos
Alanga

**Alanga** – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Tauragės, dešiniajame Jūros krante (prie Alangos upelio žiočių). Šiaurėje vakaruose plyti miškas Tyreliai, yra Pagramančio regioninis parkas.

## Etimologija

Kaimo vardas yra kuršiškos kilmės (sprendžiant iš priesagos *-ng-*).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jonas Jarutis

**Jonas Jarutis** (g. 1963 m. gegužės 25 d. Viekšniuose, Mažeikių rajonas) – Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1981 m. baigė Viekšnių vidurinę mokyklą, 1985 m. – Šiaulių pedagoginį institutą, įgijo pradinių klasių mokytojo specialybę. 1990 m. baigė Kauno kūno kultūros institutą, įgijo trenerio, sveikatingumo kūno kultūros ir turizmo dėstytojo, organizatoriaus specialybę.

1985–1990 m. Kupiškio rajono Skapiškio vidurinės mokyklos mokytojas.

1990–1995 m. Skapiškio apylinkės viršaitis.

1995–2003 m. verslininkas, UAB „Varinis varpas“ direktorius, J. Jaručio firmos savininkas.

## Politinė veikla
2003–2016 m. Kupiškio rajono savivaldybės Tarybos narys, 2003–2007 m. – mero pavaduotojas, 2007–2015 m. – meras. 

Nuo 2016 m. Seimo narys, 2017 m. gruodžio 15 d. – 2020 m. lapkričio 13 d. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos frakcijos seniūno pavaduotojas.

## Visuomeninė veikla
1989 m. dalyvavo ekspedicijoje į Igarkos lietuvių tremties vietas pargabenti į Lietuvą tremtinių palaikų.

Nuo 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Kupiškio rajono skyriaus narys.

## Šeima
Išsiskyręs, vaikai Andrė, Justinas. 

## Šaltiniai
Vita Vadoklytė

**Vita Vadoklytė** (g. 1968 m. spalio 14 d. Boniškyje, Kauno raj.) – Lietuvos ir Kupiškio rajono kultūros darbuotoja  bei visuomenės veikėja, teatro režisierė.

## Biografija

1986 m. baigė Širvintų raj. Gelvonų vidurinę mokyklą, 1990 m. Klaipėdos universitete baigė dramos režisūrą. 2007 m. Klaipėdos universitete Menų fakulteto Režisūros katedroje baigė dramos režisūros magistrantūros studijų programą, suteiktas teatro magistro kvalifikacinis laipsnis.

1991 m. Kupiškio kultūros centro Skapiškio kultūros namų režisierė. Vaikų teatro „Ku – kū“, jaunimo studijos, satyros ir humoro grupės „Kvailių kaimas“, teatro „Stebulė“, tarptautiniais tapusių vaikų teatrų festivalio „Pienių medus“, kaimo teatrų festivalio „Pienių vynas“ ir senjorų teatrų šventės „Pienės pūkas“ sumanytoja bei režisierė.

Nuo 2007 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narė, nepartinė.
Kūrybos ir tarpregioninių kultūrinių ryšių palaikymo sambūrio „Lieptas“ pirmininkė, programos „Veiklus jaunimas“ konsultantė. Nuo 2017 metų - Lietuvos mėgėjų teatro sąjungos prezidentė.

## Įvertinimai

2004 m. „Aukso paukštės“, teikiamos geriausiems šalies mėgėjų meno kolektyvams, laureatė nominacijoje „Geriausias kaimo teatras ir režisierius“. 2009 m. „Aukso paukštės“ laureatė nominacijoje „Geriausias vaikų teatras ir vadovas“. 2009  m. apdovanota Kupiškio rajono savivaldybės mero ženklu „Už nuopelnus“.

2011 m. apdovanota Kupiškio rajono savivaldybės nominacija „Metų geriausieji“ Sidabrinio dobilo statulėle „Už atsidavimą teatrui“.

2014 m. už kūrybinį prevencinį darbą apdovanota Lietuvos policijos generalinio komisaro ženklu „Už paramą policijai”.

2016 m. apdovanota Kupiškio rajono savivaldybės mero nominacija „Už nuopelnus kultūrai“.

2020 m. Lietuvos Respublikos Seimo apdovanota Gabrielės Petkevičaitės-Bitės medaliu „Tarnaukite Lietuvai“.

2021 m. apdovanota Lietuvos nacionalinio kultūros centro ir Lietuvos mėgėjų teatro sąjungos statulėle ir diplomu „Už nuopelnus Lietuvos mėgėjų teatrui“.

## Šaltiniai