open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Argūnė

**Argūnė** (, ) – upė Rusijoje (Sibire) ir Kinijoje (Mandžūrijoje); dešinioji Amūro upės ištaka.

Prasideda Didžiojo Chingano kalnuose, Kinijoje. Aukštupyje vadinama *Hailar He*. Pradžioje vingiuoja į vakarus, tačiau pasiekusi Rusijos sieną (Užbaikalės kraštą) pasuka į vakarus ir teka plačiu kalnų slėniu, sudarydama Rusijos-Kinijos sieną. Argūnė, susiliejusi su Šilka, sudaro Amūrą. Užšalusi nuo lapkričio pabaigos iki gegužės pradžios. Nereguliari laivyba nuo Oloči gyvenvietės (428 km nuo žiočių).

Didžiausi intakai: Urovas, Uriumkanas, Gazimuras (kairieji), Genchė, Niuerchė (dešinieji).

Argūnėje veisiasi 60 rūšių žuvys, jų tarpe baltieji amūrai, ketės, sazanai.

## Šaltiniai
Vincentas Pranevičius

**Vincentas Pranevičius** (g. 1938 m. balandžio 20 d. Gruzdžių dvare, Šiaulių rajonas) – Lietuvos žemės ūkio vadybininkas, politinis ir savivaldos veikėjas.

## Biografija

1945–1956 m. mokėsi Kauno septynmetėje, vėliau vidurinėje mokyklose, 1961 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, įgijo zootechniko specialybę.

1961 m. Lietuvos žemdirbystės instituto eksperimentinio ūkio zootechnikas, 1961–1966 m. Kėdainių rajono „Rytų aušros“ kolūkio zootechnikas. 1966–1980 m. Jonavos valstybinės veislininkystės stoties direktorius. 1980–1990 m. Jonavos rajono žemės ūkio valdybos viršininkas, 1986–1990 m. Agropramoninio susivienijimo viršininko pavaduotojas, viršininkas.

1990 m. gegužės 10 d. išrinktas Jonavos rajono valdytoju. 1992–1996 m. Seimo narys. Vėliau UAB „Agrochema“ konsultantas, skolų administratorius.

1969–1990 m. Lietuvos komunistų partijos narys, 1990–2001 m. LDDP narys, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Jonavos rajono skyriaus narys.

Vedęs. Žmona Apolonija-Romualda dirbo Jonavos valstybinės veislininkystės įmonės direktore. Duktė Ilona, [Lietuvos veterinarijos akademijos [Gyvulininkystės technologijos fakulteto absolventė.

## Nuorodos
*Vincentas Pranevičius
Tibeto vėliava

**Tibeto vėliava** įtvirtinta 1912 m. XIII Dalai Lamos, kuris sujungė įvairių provincijų armijų vėliavas. Nuo tada ji tarnavo kaip visų tibetiečių karinė vėliava iki 1950 m. J i išlieka Centrinės Tibeto administracijos, įsikūrusios Dharamsaloje, Indijoje, emblema. Kaip Tibeto nepriklausomybės simbolis ji uždrausta Kinijoje, įskaitant Tibeto autonominį regioną, kuris atitinką anksčiau Lasos vyriausybės kontroliuotą teritoriją, ir didžiajam Tibete.

## Simbolizmas
Tibeto ištremtos vyriausybės oficialiame puslapyje taip aiškinami vėliavos simboliai:
* Centre stovi didingas ir didelis sniegu padengtas kalnas, atstovaujantis didžiai Tibeto, plačiai žinomo kaip Šalis apsupta Snieguotų Kalnų, tautai.
* Per tamsiai mėlyną dangų šešios raudonos juostos sklinda atstovaudamos senuosius tibetiečių protėvius: šešias gentis, vadinamas Se, Mu, Dong, Tong, Dru ir Ra, kurios paeiliui davė dvylika įpėdinių. Šešių raudonų juostų (gentims) ir šešių tamsiai mėlynų juostų kombinacija reiškia juodų ir raudonų saugojančių dievybių, su kuriomis Tibetas turėjo ilgą laiką ryšių, dvasinio mokymo ir pasaulietinio gyvenimo saugojimo dorų poelgių nuolatinį patvirtinimą
* Kalno viršūnėje saulė su nuostabiais į visas puses sklindančiais spinduliais reiškia vienodą visų Tibeto būtybių laisvės, dvasinės ir materialios laimės ir klestėjimo džiaugsmą.
* Ant kalno šlaitų išdidžiai stovi du sniegynų liūtai su spindinčiais drąsos karčiais, atstovaujančiais šalies dvasinio ir materialaus gyvenimo dorybingus pasiekimus.
* Graži ir spinduliuojanti trispalvė brangenybė, iškelta aukštyn, reiškia tibetiečių pagarbą pagarbą Trims Didžiosioms Brangenybėms(budisto išsigelbėjimo objektai: Buda, Darma ir Sanga).
* Dvispalvė besisukanti brangenybė, esanti tarp liūtų reprezentuoja žmonių teisingo etiško elgesio savitvardos saugojimą ir vertinimą, iš principo atstovaujamą 10 pakilių dorybių ir 16 žmoniško elgesio būdų praktiką.
* Galiausiai perimetrą puošiantis geltonas kraštas reiškia gryno aukso sklidimą ir klestėjimą visomis kryptimis ir laikais, tarsi Budos mokymas.
Everistas Raišuotis

**Everistas Raišuotis** (1951 m. balandžio 4 d. Buginiuose, Kretingos raj. – 2001 m. spalio 27 d.) – kultūros darbuotojas, choreografas, muzikos pedagogas, Švenčionių rajono savivaldos politikas.

## Biografija

Baigė Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos muzikos fakultetą. 1973–1985 m. pagal paskyrimą dirbo Švenčionių rajono kultūros bei švietimo įstaigose. Dešimt metų vadovavo vieninteliam Rytų Lietuvos lietuviškam dainų ir šokių ansambliui „Aukštaitija“. 1985–1992 m. naujai įkurtos Švenčionėlių vaikų meno mokyklos direktorius. Daugelio respublikinių dainų švenčių renginių asistentas, baletmeisteris.

1992–1996 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys, išrinktas Molėtų-Švenčionių vienmandatėje rinkimų apygardoje Nr.54, Seimo Žmogaus ir piliečio teisių ir tautybių reikalų komiteto narys.

1975–1990 m. Komunistų partijos narys, vėliau LDDP narys, LDDP Švenčionių rajono tarybos pirmininkas. Žmona Teresė, dukra Ieva, sūnus Liudvikas.
Arkanzasas (upė)

**Arkanzasas** () – upė centrinėje JAV; Misisipės dešinysis intakas. Tai ketvirta pagal ilgį JAV upė. Prasideda Uoliniuose kalnuose, Kolorado valstijoje, netoli Ledvilio. Aukštupyje Arkanzasas – kalnų upė. Tačiau didžiąją dalį teka Didžiosiomis ir Centrinėmis lygumomis. Teka pietryčių kryptimi Kolorado, Kanzaso, Oklahomos ir Arkanzaso valstijomis. Įteka į Misisipę ties Napoleono gyvenviete.

Didžiausi intakai: Solt Fork Arkanzasas, Simaronas, Kaneidianas, Poto (dešinieji), Paunių upė, Mažasis Arkanzasas, Verdigrisas, Niošas (kairieji).

Vidutinis upės debitas 1300 m³/s, tačiau sausrų metu gali nukristi iki 23 m³/s. Ties Litl Roku vandens lygio svyravimas siekia 8–10 m. Laivuojama 1000 km nuo žiočių. Ant Arkanzaso upės įrengtos hidroelektrinių kaskados. Upė naudojama drėkinimui. Prie Arkanzaso įsikūrę Vičitos, Talsos, Litl Roko miestai. Upės aukštupys mėgstamas plaukiotojų kajakais.

## Šaltiniai
Arimantas Juvencijus Raškinis

**Arimantas Juvencijus Raškinis** (g. 1944 m. kovo 13 d. Kaune) – biofizikas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1961 m. aukso medaliu baigė Kauno Aušros vidurinę mokyklą. 1967 m. su pagyrimu baigė Kauno medicinos instituto Biofizikos fakultetą, įgijo biofiziko specialybę. Diplominį darbą rengė ir gynė Maskvos valstybinio universiteto Matematinių metodų biologijos laboratorijoje ir TSRS mokslų akademijos Informacijos perdavimo problemų instituto regos laboratorijoje. 1967 m. Maskvos universiteto Mechanikos ir matematikos fakulteto Bendrųjų valdymo problemų katedros aspirantas. Darbo tema – iš informatikos srities, tyrimų objektas – loginiai automatinės indukcijos metodai. 1972 m. technikos mokslų daktaras.

1971–1990 m. Kauno Fizikinių techninių energetikos problemų instituto bendradarbis. Tyrinėjo energetinių ir kitų sudėtingų sistemų būklės diagnostiką bei valdymą intelektikos, matematinio programavimo bei situacinio valdymo metodais. 1990–1992 m. Vytauto Didžiojo universiteto Informatikos mokslo centro darbuotojas, skaitė paskaitas studentams. Yra paskelbęs per 50 mokslinių publikacijų.

## Politinė veikla

Į politinę veiklą įsitraukė aspirantūros metu dirbdamas žinomo žmogaus teisių gynėjo Sergejaus Kovaliovo laboratorijoje. Nuo 1973 m. po kratos, atliktos „Lietuvos Katalikų Bažnyčios kronikos“ byloje, šeima patyrė KGB ir TSKP struktūrų persekiojimus, buvo trukdoma dirbti mokslinį darbą. Nuo Atgimimo pradžios dalyvavo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veikloje, nuo 1992 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys.

1992 m. Kauno Aleksoto-Vilijampolės rinkimų apygardoje išrinktas į Lietuvos Respublikos Seimą. 1996–2000 m. Seimo narys pagal Lietuvos krikščionių demokratų partijos sąrašą. Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos Mokslo ir technologijų komiteto narys, šio komiteto Energetikos ir technologijų pakomitečio pirmininkas, Europos liaudies partijos politinės grupės pirmininko pavaduotojas. Nuo 2001 m. Vytauto Didžiojo universiteto darbuotojas.

Žmona Danutė, sūnūs – Gailius, Dalius, Vismantas, dukterys Austė ir Imantė.
Arpa

:: *Apie kaimą Baltarusijoje žr. [[Arpa (Vileika)]]*.

**Arpa** (, ) – kalnų upė Armėnijoje ir Azerbaidžane (Nachičevanės AR); Arakso kairysis intakas. Prasideda Zangezūro kalnagūbryje, teka į pietvakarius siauru giliu tarpekliu. Vidurupyje slėnis išplatėja, o žemupyje teka lygumomis. Įteka į Araksą į pietus nuo Šaruro.

Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Ant Arpos įrengta Kečuto hidroelektrinė. Arpos upę su Sevano ežeru jungia 48 km ilgio vandens perdavimo tunelis. Upės aukštupyje įsikūręs Džermuko miestas. 2013 m. atidaryta vandens jėgainė.

## Šaltiniai
Marco Belinelli

**Markas Belinelis** (*Marco Belinelli*, g. 1986 m. kovo 25 d.) – Italijos krepšininkas, ilgametis NBA žaidėjas.

## Karjera

M. Belinelis karjerą pradėjo Bolonijos „Virtus“ ekipoje, tačiau 2003 m., šiam klubui bankrutavus, perėjo į kitą Bolonijos miesto komandą – „Skipper“. 2007 m. balandžio mėn. jis pateikė paraišką dalyvauti naujokų biržoje, kurioje jį, pirmajame rate 18 šaukimu, pasirinko Golden State „Warriors“ komanda, su kuria jis pasirašė sutartį. 2009 m. liepos 30 d. M. Belinelis buvo iškeistas Toronto „Raptors“ klubui. 2010 m. rugpjūčio 12 d. buvo iškeistas N. Orleano „Hornets“ klubui.

## Pasiekimai

* 2004 m. Italijos vicečempionas
* 2004 m. Eurolygos vicečempionas
* 2005, 2021, 2025 m. Italijos čempionas
* 2014 m. NBA Visų žvaigždžių dienos tritaškių metimo čempionas
* 2014 m. NBA čempionas
* 2022 m. Europos taurės čempionas

## Nuorodos

* NBA.com puslapis apie žaidėją
Manresos Bàsquet

**Manresos Ricoh** – Katalonijos krepšinio klubas, įsikūręs Ispanijos mieste Manresoje. Šlovingiausius savo laikus išgyveno žaisdamas generalinio remėjo TDK pavadinimu, kuomet laimėjo Ispanijos taurę (1996) ir Ispanijos aukščiausią lygą (1998). 2006-2007 m. sezone laimėjo antrąją Ispanijos lygą ir pakilo į aukščiausią divizioną.
CAS registracijos numeris

**CAS registracijos numeris** – cheminių medžiagų santrumpų tarnybos () suteiktas medžiagos registracijos numeris. Tarptautinės organizacijos ir kai kurios valstybės šį numerį naudoja kaip tarptautinį cheminės medžiagos kodą.
 
## Nuorodos
* Suklasifikuotų cheminių medžiagų sąrašas 
* CAS puslapis
Virginijus Ražukas

**Virginijus Ražukas** (g. 1964 m. kovo 17 d. Šapuruose, Lazdijų raj.) – agronomas, Lietuvos ir Lazdijų rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1986 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, agronomas.
1986–1988 m. Lazdijų rajono K. Požėlos kolūkio agronomas. 1988–1993 m. ir 1997–1998 m. Lazdijų rajono Kučiūnų devynmetės mokyklos mokytojas. 1990–1995 m. Lazdijų rajono Tarybos deputatas.

1993–1996 m. Seimo narys. 1998–2004 m. Valstybės sienos apsaugos tarnybos prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos Lazdijų rinktinės juridinės grupės specialistas. 2004–2008 m. Vyriausybės atstovas Marijampolės apskrityje. 2008–2017 m. advokato Audriaus Bandzaičio padėjėjas. Nuo 2017 m. advokato padėjėjas advokatų kontoroje „Erikas Rugienius ir Partneriai“.

1989 m. Lietuvos Demokratinės darbo partijos narys. Žmona Jolanta, dukros Gabrielė ir Evelina.

## Šaltiniai
Aruvimis

**Aruvimis** () – upė Kongo DR šiaurės rytuose; Kongo upės dešinysis intakas. Prie santakos įsikūręs Basoko miestas. Prasideda **Ituri** vardu Mėlynuosiuose kalnuose, teka plynaukšte per savanas. Susiliejusi su Šari upe pasuka į vakarus ir teka Ituri mišku. Nuo Bomoli gyvenvietės įgauna Aruvimio pavadinimą. Teko Kongo baseinu, miškingais plotais. Upės plotis ties santaka su Kongu 1,5 km. Aukštupyje ir vidurupyje yra krioklių bei slenksčių. Patvinsta kovo–spalio mėnesiais. Aruvimis laivuojamas 60 km nuo žiočių.

Didžiausi intakai: Nepokas, Lenda.

Upė ištyrinėta 1887 m. Henrio M. Stenlio ekspedicijos metu.

## Šaltiniai
Atabaska

**Atabaska** (, ) – upė vakarų Kanadoje, Albertoje; viena iš Makenzio sistemos upių. Prasideda Uoliniuose kalnuose, Kolumbijos ledyne. Upės aukštupyje yra Atabaskos krioklys. Teka į šiaurės rytus Didžiosiomis lygumomis. Įteka į Atabaskos ežerą. Upė įeina į daugelį nacionalinių ir provincinių parkų: Džaspero, Sandanso, Karsono-Pegaso, Obedo ežero, Viljamo A. Svicerio, Vud Bafalo.

Didžiausi intakai: Sunvapta, Pembina, Mažoji Vergų upė, Klirvoteris, Fairbegas.

Spalio-balandžio mėnesiais užšąla. Atabaska laivuojama nuo Voterveiso uosto.

Indėnų kri kalba Atabaska (*ãthapãskãw*) reiškia „žolių kuokštai“.

## Nuorodos
* Straipsnis Kanados enciklopedijoje
Algirdas Sadkauskas

**Algirdas Sadkauskas** (1947 m. sausio 3 d. Semeliškėse, Trakų apskritis – 2013 m. gruodžio 13 d.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1967 m. baigė Vilniaus automokyklą, dirbo vairuotoju Trakų melioracijos statybos valdyboje. 1971 m. baigė Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikumą. 1971 m. kolūkio dirbtuvių vedėjas, 1972–1979 m. inžinierius mechanikas, 1974–1985 m. Semeliškių kolūkio pirmininko pavaduotojas gamybos reikalams. 1974 m. neakivaizdžiai pradėjo studijuoti LŽŪA Mechanikos fakultete. 1985–1989 m. Beižionių kolūkio valdybos pirmininkas. 1989 m. Trakų rajono žemės ūkio valdybos Žemės ūkio skyriaus viršininko pirmasis pavaduotojas. Nuo 1989 m. ūkininkas, įrengė Semeliškių HE.

1990–1992 m. Trakų rajono tarybos deputatas, rajono valdytojas. 1992–1996 m. LR Seimo narys, 1993–1996 m. Savivaldybių komiteto pirmininkas. 2000–2004 m. Valstybinės sienos apsaugos tarnybos prie VRM Vilniaus rinktinės vadas, 2004–2007 m. Varėnos rinktinės vadas, pulkininkas. Dėl piktnaudžiavimo tarnybine padėtimi 2009 m. nuteistas kalėti 3 metams, bausmės vykdymą atidedant 2 metams.

2010–2011 m. UAB „Alsakis“ direktorius, 2011 m. UAB „Ekopada“ direktorius. 2011–2012 m. Elektrėnų komunalinio ūkio Teisės ir personalo administravimo skyriaus vyr. specialistas, 2013 m. Elektrėnų komunalinio ūkio direktorius infrastruktūrai.

Su žmona Valerija užaugino sūnų ir dvi dukras. Palaidotas Semeliškių kapinėse.

Buvo SSKP narys, 1990–2001 m. LDDP narys.

## Šaltiniai
Skaitvardis

**Skaitvardis** − savarankiška kalbos dalis, kuri nurodo patį skaičių, daiktų skaičių arba vietą skaičiuojamoje eilėje. Atsako į klausimus: „**kiek? kelintas? kelinta?**“. Pavyzdžiai: *trys, aštuoni, trečias, aštuntas, devyneri, dvejetas, trisdešimt, aštuoniasdešimt.*

## Skirstymas
Skaitvardžių reikšminiai skyriai ir poskyriai:
* **Kiekiniai**
** Pagrindiniai (vienas, šimtas) – pasako tikslų skaičių, vartojami dažniausiai.
** Dauginiai (treji, penkerios) – naudojami tik su daugiskaitiniais daiktavardžiais.
** Kuopiniai (penketas, šešetas) – reikalauja kilmininko linksnio, žymi tarpusavyje susijusių asmenų, daiktų grupę, kuopą.
** Trupmeniniai (pusantro, pustrečio, trys penktosios, viena antroji) – žymi trupmenų pavadinimus, reiškia ne sveikus skaičius.
* **Kelintiniai** (penktas, dešimtas, aštunta, ketvirta).

Pagal sandarą skaitvardžiai gali būti:
* **Vientisiniai** (du, antras, devyni, keturi)
* **Samplaikiniai** (dvidešimt trys, šimtas keturiasdešimt keturi, septynios dešimtosios)
* **[[Dūrinys|Sudurtiniai]] **(dvidešimt, penkiasdešimt, keturiolika, trisdešimt)

## Kaityba
Skaitvardžiai gali būti kaitomi:
* Daiktavardiškai (šimtas – šimtai; šimtas, šimto, šimtui)
* Būdvardiškai (pirmas, pirma – pirmi, pirmos; pirmo, pirmam)

Taip pat skaitvardžiai kaitomi giminėmis (ne visi), skaičiais, linksniais.

Pavyzdys: *Įn. kuo?* dviem draugais, bet – trims draugams, trimis draugais. Trys – skaitvardis, bet trise (*trise ėjome namo* – prieveiksmis, nes atsako į klausimą *keliese?*).

## Nosinės
Nuo 11 iki 19 ir įvardyje *keliolika* galininko linksnyje nerašoma nosinė. Pvz.: *Pirkau trylika knygų, devyniolika sąsiuvinių ir keliolika pieštukų*. 

## Daryba
* **Sudurtiniai skaitvardžiai** – imama pirmojo žodžio moteriškos giminės galininko linksnis ir pridedama *dešimt*. Pvz.: *tris + dešimt − trisdešimt, septynias + dešimt − septyniasdešimt*.
Deinococcus radiodurans

***Deinococcus radiodurans*** – *Deinococcus* genties bakterijų rūšis.

Tai ekstremofilas, pats atspariausias radiacijai iš visų žinomų Žemės organizmų. Tuo tarpu, kai 10 Gy (grėjų) yra žmogui mirtina radiacijos dozė, o 60 Gy – *[[Escherichia coli]]* bakterijoms (vienoms gausiausių Žemėje simbiotinėms bakterijoms), esant 5000 Gy dozei, *Deinococcus radiodurans* nepraranda gyvybingumo, o esant milžiniškai 15000 Gy išlieka 37 % gyvybingos.

Bakterija atspari dehidracijai, karščiui, šalčiui, gali išgyventi vakuume ir rūgštyje.

Dėl atsparumo daugiau nei vienam ekstremaliam veiksniui, šios bakterijos vadinamos poliekstremofilinėmis.

## Nuorodos
Tim Lottman - ''Deinococcus radiodurans''
Antanas Napoleonas Stasiškis

**Antanas Napoleonas Stasiškis** (1933 m. rugsėjo 21 d. Kaniūkuose, Užpalių valsčiuje – 2016 m. vasario 4 d. Vilniuje) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1948 m. ištrėmus į Sibirą tėvus liko vienas. 1951 m. baigė Utenos rajono Užpalių vidurinę mokyklą, 1951 m. mokėsi matininkų kursuose. 1962 m. įstojo į Vilniaus valstybinio universiteto Fizikos fakulteto vakarinį skyrių ir 1968 m. įgijo puslaidininkių fizikos inžinieriaus specialybę.

1952–1953 m. Lietuvos geologijos paieškų ir žvalgybos ekspedicijos vyresnysis kolektorius. Apkaltintas antisovietine veikla, 1953 m. Vilniaus srities teismo nuteistas kalėti 10 metų. 1956 m. Kuibyševo (dabar – Samara, Rusija) srities teismo pakartotinai nuteistas 3 metams už dalyvavimą slaptoje antisovietinėje organizacijoje. Kalėjo Kuibyševo, Šeksnos, Vorkutos ir Taišeto lageriuose. 1960 m. grįžo į Lietuvą.

1960–1962 m. Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos šlifuotojas, 1962–1970 m. Vilniaus eksperimentinės technologinės įrangos gamyklos šlifuotojas, inžinierius technologas. 1970–1992 m. Mechanizacijos ir automatizacijos projektavimo ir konstravimo biuro, projektavimo instituto „Lietuvos staklių projektas“ grupės vadovas, vyriausias projektų inžinierius. Originalių sprendimų, kurių daugelis buvo įgyvendinti įvairiose Lietuvos ir buvusių Tarybų Sąjungos respublikų staklių ir mašinų pramonės gamyklose, autorius.

1988 m. išrinktas projektavimo instituto „Lietuvos staklių projektas“ Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio rėmimo grupės pirmininku. 1990–1992 m. Lietuvos politinių kalinių sąjungos pirmininko pavaduotojas, nuo 1992 m. šios sąjungos pirmininkas, nuo 1995 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos pirmininkas. 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) steigimo iniciatyvinės grupės narys, rengė programos metmenis, vėliau – programą. Nuo steigiamosios konferencijos sąjungos pirmininko pavaduotojas, Prezidiumo, Tarybos narys, 1993–2000 m. pirmininko pirmasis pavaduotojas.

1992–1996 m. VI Seimo narys, išrinktas pagal Sąjūdžio koalicijos sąrašą, dirbo Nacionalinio saugumo komitete. 1996–2000 m. VII Seimo narys, išrinktas pagal Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) sąrašą, dirbo Nacionalinio saugumo ir gynybos komitete, Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos pirmininkas. 2000–2004 m. VIII Seimo narys, išrinktas pagal Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) sąrašą, dirbo Žmogaus teisių komitete, Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos pirmininkas, Etikos ir procedūrų komisijos bei Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos narys. 2004–2008 m. IX Seimo narys, Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos pirmininkas.

1995 m. gavo mokslininkų ir menininkų komisijos dovaną už nuopelnus Lietuvos valstybei ir tautai. 2004 m. apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžiumi.

## Šaltiniai
Vytautas Šumakaris

**Vytautas Šumakaris** (1933 m. birželio 19 d. Bučiūnai, Vilkaviškio raj. – 1999 m. Vilnius) – inžinierius, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

1958 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas. 1958 m. Vilniaus žemės ūkio mašinų gamyklos „Neris“ meistras, vyresnysis meistras, technologas, cecho viršininkas, nuo 1961 m. – vyriausiasis inžinierius, 1967–1992 m. šios įmonės generalinis direktorius. 1992–1996 m. Seimo narys.

1961–1989 m. SSKP narys, 1989 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. Žmona Laima, sūnus Dainius, dukros Rita ir Vytautė. Palaidotas Karveliškių kapinėse.
Juozapas Tartilas

**Juozapas Tartilas** (g. 1940 m. vasario 9 d. Padbuožėje, Utenos raj.) – inžinierius statybininkas, profesorius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1957 m. baigė Utenos 1-ąją vidurinę mokyklą, 1962 m. – Kauno politechnikos institutą.

1962 m. Kauno statybos tresto Nr. l meistras, darbų vykdytojas, gamybos skyriaus viršininkas, vėliau, sujungus trestus, susivienijimo „Kauno statyba“ skyriaus viršininkas. 1982–1992 m. Vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų tobulinimosi instituto, Lietuvos vadybos akademijos vyr. dėstytojas, 1987 m. docentas. 1986 m. suteiktas technikos mokslų kandidato laipsnis. 1990–1992 m. dėstė Kauno technologijos universitete, 1996–1998 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete ir Lietuvos žemės ūkio universitete, 1998–2013 m. Mykolo Romerio universitete, 1998–2000 m. šio universiteto mokslinis sekretorius. 2013–2016 m. dėstė Utenos kolegijoje.

1992–1996 m. Seimo narys.

Spaudoje paskelbė per 30 mokslinių straipsnių ekologijos, darbų saugos, gamybinių procesų patikimumo prognozavimo klausimais. Su kolektyvu 2003 m. išleido vadovėlį „Profesinė sauga ir sveikata. Ergonomikos principai“.

1972–1988 m. aktyviai dalyvavo dauginant ir platinant pogrindinę literatūrą. 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio steigiamojo suvažiavimo delegatas, instituto Sąjūdžio tarybos pirmininkas, aktyviai dalyvavo atkuriant Lietuvos demokratų partiją, 1989–1998 m. šios partijos pirmininko pavaduotojas.

Apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu. Žmona Eliodija, dukros Sigita, Milda, Aušra.

## Šaltiniai
Algimantas Povilas Tauras

**Algimantas Povilas Tauras** (g. 1933 m. spalio 30 d.Tylinavoje, Nemunėlio Radviliškio valsčius) – radiotechnikas, pedagogas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1954–1957 m. karinę tarnybą atliko Ašchabade. 1968 m. baigė Kauno politechnikos instituto Radijo elektronikos fakultetą, radiotechnikas.
1960–1977 m. profesinių technikos mokyklų gamybinio mokymo meistras, direktoriaus pavaduotojas. 1978–1992 m. Kauno taikomosios dailės mokyklos direktorius.

1960–1990 m. Lietuvos komunistų partijos, vėliau Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. 1992–1996 m. Seimo narys. Žmona Elena, sūnus Rimantas, dukra Jolita.
Zbignev Semenovič

**Zbignevas Semenovičius** (g. 1958 m. rugsėjo 26 d. Vilniuje) – gydytojas, Lietuvos ir Šalčininkų rajono politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1984 m. baigė Gardino medicinos institutą, chirurgas. 1989–1991 m. atliko ordinatūrą Vilniaus valstybiniame universitete.

1975 m. dirbo registratoriumi Vilniaus 1-ojoje poliklinikoje. 1976–1978 m. tarnavo kariuomenėje. Pagal paskyrimą 1985–1987 m. Slonimo centrinės ligoninės, vėliau Zietelos centrinės ligoninės chirurgas. 1991–1992 m. ir nuo 1996 m. Šalčininkų centrinės ligoninės chirurgas, Šalčininkų rajono savivaldybės ligoninės direktorius. 1992–1996 m. Seimo narys.

1988 m. Lietuvos Lenkų sąjungos, nuo 1996 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narys. 2000–2003 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narys.

Lenkų medikų draugijos pirmininkas. Žmona Elena, sūnus Radoslavas.
Ignacas Stasys Uždavinys

**Ignacas Stasys Uždavinys** (1935 m. birželio 30 d. Kaune – 2023 m. rugpjūčio 2 d.) – matematikas, pedagogas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1953 m. baigė Panevėžio 1-ąją vidurinę mokyklą. 1958 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą, matematikas. Tobulinosi Minsko ir Maskvos universitetuose.

1962–1990 m. Vilniaus universiteto laborantas, asistentas, Skaičiavimo laboratorijos vadovas, Skaičiavimo centro vadovas, vyresnysis dėstytojas. Nuo 1990 m. Lietuvių katalikų mokslų akademijos valdybos narys. 1990–1992 m. Vyriausybės patarėjas Katalikų Bažnyčios ir kitų konfesijų klausimais, Lietuvos krikščionių demokratų partijos tarybos narys, Lietuvos Sąjūdžio Tarybos narys. 1992–1996 m. ir 1996–2000 m. Seimo narys, Ekonominių nusikaltimų tyrimo komisijos pirmininko pavaduotojas.

Žmona Valerija, dukterys Rasa, Sigita.

## Šaltiniai
Steve Vai

**Steven Siro Vai** (g. 1960 m. birželio 6 d. Carle Place, JAV) – JAV instrumentinio roko gitaristas, dainų autorius, dainininkas ir įrašų prodiuseris. Mokėsi pas gitaros virtuozą Joe Satriani. Muzikinę karjerą pradėjo Frank Zappa grupėje 1980 m., o solinę karjerą – 1984 m. Grojo su tokiais atlikėjais, kaip David Lee Roth, Whitesnake. Šiuo metu yra išleidęs 13 albumų.

## Diskografija

#### Studijiniai albumai

* *Flex-Able* (1984)
* *Passion and Warfare* (1990)
* *Sex & Religion* (1993)
* *Fire Garden* (1996)
* *Flex-Able Leftovers* (1998)
* *The Ultra Zone* (1999)
* *Real Illusions: Reflections* (2005)
* *The Story of Light* (2012)
* *Modern Primitive* (2016)
* *Inviolate* (2022)

## Nuorodos
*
Mansteris

**Mansteris** (, ) – provincija Airijos pietuose, priklausanti Airijos Respublikai ir sudaryta iš – Kerio grafystės, Klario grafystės, Korko grafystės, Limeriko grafystės, Tiperario grafystės, Voterfordo grafystės. Didžiausias regiono miestas – Korkas.

## Istorija
Pavadinimas kilęs iš keltų deivės Muma. Anksčiau provincija buvo suskirstyta į šešis regionus. Viduramžiais regionai susijungė į trys karalystes. Trys karūnos simbolizuoja šias karalystes. XVI a. pirmoji anglų kolonija buvo įkurta netoli Korko. Anglijos vyriausybei XVI a. viduryje numalšinus airių sukilimus, sukilėlių žemės buvo konfiskuojamos ir perduodamos anglų kareiviams, pirkliams, valdžios pareigūnams. 1641 m. kilo naujas airių sukilimas, kurį 1652 m. Anglija numalšino, o Mansteryje įsitvirtino anglų protestantų dominuojama administracija.

1841 m. teritorijoje gyveno apie tris milijonus gyventojų. Nuo 1845 m. iki 1849 m. Airijoje išplitusio Bulvių bado metu ir, po jo sekusios emigracijos bangos, provincijos gyventojų skaičius sumažėjo per pusę.

Trisdešimčiai dienų, per Airijos pilietinį karą Mansteris buvo suformavęs nepriklausomą Mansterio respubliką, bet vėliau Airija ją vėl prisijungė.

## Gyventojai
Didžiausias miestas Korkas – 186 239 (2002). Kiti svarbūs miestai – Limerikas, Voterfordas, Trali, Enisas ir kiti.

## Ekonomika
Provincija į Airijos biudžetą įneša 40 milijardų eurų. Svarbi bio-farmacinė pramonė.

## Šaltiniai
Alfonsas Vaišnoras

**Alfonsas Vaišnoras** (g. 1941 m. spalio 16 d. Sauginiuose, Šiaulių raj.) – geografas, aplinkosaugininkas, pedagogas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1966 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą. 1973 m. apgynė geografijos mokslų kandidato disertaciją. 1967–1990 m. Kauno Energetikos instituto bendradarbis, gilinosi į Lietuvos vandens ūkio problemas, tyrė Kaišiadorių hidroakumuliacinės elektrinės poveikį Kauno marioms. 1990–1992 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kauno tarybos atsakingasis sekretorius. 1992–1996 m. ir 1996–2000 m. Seimo narys. Nuo 2001 m. Aplinkos apsaugos agentūros specialistas, Lietuvos teisės universiteto dėstytojas.

Paskelbė apie 50 mokslinių straipsnių, taip pat populiarių straipsnių žurnale „Savivaldybė“ ir Kauno spaudoje. Mokslinės monografijos „Europos Sąjungos aplinkosaugos politikos aspektai Lietuvoje“ autorius ir sudarytojas. Žmona Genė, dukra Lina.
Šv. Jurgio sąsiauris

**Šv. Jurgio sąsiauris** (, ) – sąsiauris, jungiantis Atlanto vandenyną su Airijos jūrospietine dalimi, taip pat siekiantis Keltų jūrą.

Istoriškai pavadinimas apimdavo visą plotą tarp Airijos ir Velso. Dabar taip vadinamas vandens tarpas tarp Karnsoro kyšulio Veksforde ir Šv. Dovydo galvos Pembrukšyre.

XIV amžiaus legenda teigė, kad Šv. Jurgis praplaukė šį kanalą.
Albinas Vaižmužis

**Albinas Vaižmužis** (g. 1936 m. birželio 1 d. Prūseliuose, Panevėžio rajonas) – agronomas, Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1955 m. baigė Panevėžio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1958 m. baigė Joniškėlio žemės ūkio technikumą. 1960–1965 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, įgijo mokslinio agronomo kvalifikaciją.
 
1958–1960 m. Panevėžio rajono Sodelių kolūkio vyriausias agronomas, 1961–1963 m. to paties rajono Maženių kolūkio valdybos pirmininkas. 1964–1969 m. Sodelių kolūkio vyriausias agronomas, pirmininko pavaduotojas. 1970–1979 m. Kupiškio žemės ūkio valdybos vyresnysis, vėliau vyriausiasis agronomas. 1980 m. Kupiškio rajono Agrochemijos susivienijimo pirmininkas, Žemės ūkio valdybos viršininko pavaduotojas. 1981–1991 m. Kupiškio rajono Antašavos kolūkio valdybos pirmininkas. 1991 m., reformuojant kolektyvinį žemės ūkį, paskirtas laikinuoju administratoriumi, vėliau išrinktas žemės ūkio bendrovės „Antašavos centras“ valdybos pirmininku. 1992–1996 m. ir 1996–2000 m. Seimo narys.

1958–1970 m. Panevėžio rajono Karsakiškio apylinkės deputatas, 1981–1986 m. Antašavos apylinkės deputatas, 1986–1992 metais Kupiškio rajono tarybos deputatas. 2000–2015 m. Kupiškio rajono savivaldybės tarybos narys.

1961–1989 m. TSKP narys, 1994–2001 m. Lietuvos valstiečių partijos pirmininkas, 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.

Lietuvos agronomų seklyčios narys, Žemdirbių sąjungos prezidiumo narys, Lietuvos TSR nusipelnęs agronomas. Jam suteiktas Kultūros žymūno vardas. Žmona Aldona, sūnūs Audrius ir Dalius.

## Šaltiniai
Šanonas

**Šanonas** (, ) – ilgiausia upė Airijoje. Upės ilgis 386&nbsp;km. Upė išteka Kulkigo kalnuose Fermanago grafystėje, teka per Šanono urvą, pakylą į Šanono puodą. Upė teka per 13 iš 32 Airijos grafysčių (žr. Airijos administracinis suskirstymas). Upę papildo Inio, Suko () ir Brosno () upės. Šanonas prateka pro Aleno (), Ri (air. *Loch Ré*) ir Dergo () ežerus. Įteka į Atlanto vandenyną ties Limeriku. Sudaro estuariją.

Upė susiformavo per paskutinį ledynmetį.

Klaudijas Ptolemėjas buvo pirmasis pažymėjęs upę žemėlapyje.
 
Upe laivuojama. Ties Adnakruša (air. *Árd na Croise*) pastatyta hidroelektrinė.

## Šaltiniai
Keltų jūra

**Keltų jūra** (; val. *Y Môr Celtaidd*, korn. *Mor Keltek*, bret. *Ar Mor Keltiek*) – rytinė, pakraštinė Atlanto vandenyno jūra į pietus nuo Airijos. Liečiasi su Šv. Jurgio kanalu, Bristolio įlanka ir Anglų kanalu (Lamanšas). Pavadinimą gavo nuo ją supančių keltų žemių.

Jūroje yra naftos, išplėtota žvejyba.
Mikroorganizmai

**Mikroorganizmai** (graik. *mikros* – mažas), kitaip **mikrobai**. Tai akimi nematomi, tik pro mikroskopą įžiūrimi vienaląsčiai arba kolonijiniai organizmai. Pvz., bakterijos, grybeliai, mikroskopiniai pirmuonys ir dumbliai.

Virusai ir prionai nelaikomi gyvais organizmais , tačiau dažnai priskiriami prie mikroorganizmų. Mikroorganizmai paplitę beveik visose planetos aplinkose: ore, vandenyje, dirvoje, augaluose ir gyvūnuose. Dalis jų yra labai svarbūs įvairiuose biocheminiuose procesuose, kai kurie yra patogenai.

Mikroorganizmai gyvena beveik visose buveinėse nuo ašigalių iki pusiaujo, dykumų, geizerių, uolienų ir vandenyno gelmių. Kai kurie yra ekstremofilai, pvz., gyvena karštyje arba šaltyje, kiti - aukštame slėgyje ir keli, kaip *[[Deinococcus radiodurans]]*, atsparūs aukštai radiacijai. Mikroorganizmai taip pat sudaro mikrobiotą, kuri randama ant visų daugialąsčių organizmų. 2017 m. gruodžio mėn. ataskaitoje buvo nurodyta, jog 3,45 mlrd. senumo Australijos akmenyse kadaise buvo mikroorganizmai ir tai yra ankstyviausias tiesioginis gyvybės Žemėje įrodymas.

Mikrobai daugeliu atveju yra svarbūs žmogaus gyvenime ir sveikatoje, pasitarnauja maisto fermentacijoje, nuotekų valyme, gamina kurą, fermentus ir kitus bioaktyvius junginius. Jie yra naudojami biologijoje kaip organizmai-modeliai ir naudojami biologiniame kare arba bioterorizme. Mikroorganizmai yra gyvybiškai svarbūs derlingų dirvožemių komponentai. Žmogaus organizme sudaro žmogaus mikrobiotą, pvz., žarnyno mikroflorą. Gali būti patogenai ir sukelti infekcines ligas.

## Reikšmė
* Biotechnologijoje – duonos gaminių, sūrio, alaus, vyno, antibiotikų, vakcinų, vitaminų, fermentų gamyba. Atliekų apdirbimas.
* Medicinoje – pagrindiniai žmonių ir gyvūnų ligų kaltininkai – patogenai.
* Ekologijoje – svarbi anglies, deguonies, azoto, sieros apykaitos Žemėje dalis, taip pat priklauso žemiausiam (pagrindiniam) maisto grandinės lygiui.

## Šaltiniai
Vytautas Petkevičius (reikšmės)

**Vytautas Petkevičius**:

* Vytautas Petkevičius (1930) – rašytojas, Seimo narys
* Vytautas Petkevičius (1968) – ekonomistas, verslininkas, politikas
Marijonas Visakavičius

**Marijonas Visakavičius** (1944 m. sausio 17 d. Lokėnuose, Ukmergės raj. – 2019 m. vasario 4 d. Vilniuje) – politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1958–1960 m. Lokėnų kolūkio kolūkietis. 1960–1963 m. Ukmergės žemės ūkio mechanizacijos technikumo moksleivis. Atlikęs karinę prievolę, 1966–1969 m. dirbo Obelių kolūkyje, Ukmergės linų fabrike, Leonpolio tarybiniame ūkyje. 1970–1990 m. Jonavos gamybinio susivienijimo „Azotas“ operatorius, o 1975–1979 m. Jonavos rajono „Neries“ kolūkio statybininkas.

1988 m. Lietuvos persitvarkymo Sąjūdžio Jonavos rajono iniciatyvinės grupės narys, vėliau – Lietuvos persitvarkymo Sąjūdžio Jonavos tarybos narys.

1989 m. Sąjūdžio remiamas kandidatas į TSRS liaudies deputatus, 1989–1990 m. TSRS liaudies deputatas. 1990–1992 m. Lietuvos laisvųjų profsąjungų konfederacijos pirmininkas. 1992 m. LDDP Tarybos sekretoriato konsultantas. 1992–1996 m. Seimo narys

1967–1989 m. TSKP narys, 1990 m. Lietuvos Demokratinės darbo partijos narys. 1991–1992 m. Lietuvos ateities forumo koalicijos tarybos narys.

Žmona Marija, vaikai Edmundas, Natalija ir Erikas.
Karolis Snežko

**Karolis Snežko** (g. 1940 m. vasario 18 d. Gineitiškėse, Vilniaus raj.) – inžinierius, Lietuvos politinis veikėjas, buvęs Seimo narys.

## Biografija

1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius, mašinų gamybos technologas.

1962–1966 m. Vilniaus kuro aparatūros gamyklos inžinierius technologas, technologijos biuro viršininkas. 1966–1968 m. darbininkas ir gręžimo meistras Rusijoje, Čitos srityje, Udokane ir Aichale, bei Jakutijoje. 1968–1992 m. Vilniaus kuro aparatūros gamyklos cecho viršininkas, vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas, technikos direktorius, 1996–2002 m. vyr. technologas. 1992–1996 m. Seimo narys (išrinktas daugiamandatėje apygardoje).

Buvo TSKP narys, 1990–1996 m. LDDP narys, nuo 1996 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narys. 

## Išnašos
Karauntuhilas

**Karauntuhilas** (air. *Corrán Tuathail*) – aukščiausia Airijos viršūnė, esanti Kerio grafystėje. Jo aukštis 1039 m, tai centrinė Macgillycuddy's Reeks kalnyno (arba *Juodųjų viršūnių kalnyno* ) viršūnė. Šiame kalnyne yra dar dvi viršūnės, viršijančios 1000 m ribą – Bynkerachas (Beenkeragh) ir Kacheris (Caher).

Išvertus iš airių kalbos, *Corrán Tuathail* reikštų Tuathalo dalgis.

Kalno viršuje pastatytas didžiulis metalinis kryžius.
Mohero uolos

**Mohero uolos** ( 'griuvėsių uolos', ) – uolos Liskanoro apylinkėje (Klario grafystė, Airija), pietvakariniame Bureno pakraštyje, artimiausios gyvenvietės yra Liskanoras (6 km į pietus) ir Dulinas (7 km į šiaurę). Nuo Airijos sostinės ir didžiausio miesto Dublino vietovė nutolusi 260 km.

Uolos yra iškilusios iki 214 m virš Atlanto vandenyno lygio. Mohero uolos yra Airijos yra vienas įspūdingiausių jos kraštovaizdžių ir gausiausiai lankomų objektų.

Obrajeno bokštas (*O’Brien’s Tower*) – tai apvalus akmeninis bokštas, žymintis Mohero uolų vidurį. 1835 m. jį pastatė Airijos karaliaus Brian Boru palikuonis seras Kornelijus O’Brajenas, kaip apžvalginį bokštą turistams, kurie jau tais laikais plūdo pasigrožėti uolomis. Nuo bokšto viršūnės matosi Arano salos, Golvėjaus įlanka, Maumturko kalnai ir Dvylikos kalnų grandinė Konemaros pusėje, bei Kilpos kyšulys pietuose.

Mohero bokštas, esantis Raganos kyšulyje, yra kvadratinio akmeninio bokšto griuvėsiai. Tai Napoleono laikų sargybos bokšto liekanos.

Mohero uolas sudaro skalūno ir smiltainio klodai. Apatiniuose uolų sluoksniuose galima aptikti upių, tekėjusių prieš 300 mln. metų, vagas.

Mohero uolose gausu gyvūnijos, ypač paukščių – čia gyvena apie 29 rūšių paukščių, viso apie 30 tūkst. Įdomiausi ir žinomiausi – Atlanto mormonai *(Fratercula arctica)*, gyvenantys didelėmis kolonijomis neprieinamose uolų dalyse, taip pat Ožkos saloje, esančioje netoli Mohero uolų.

## Turizmas
Mohero uolos yra viena įspūdingiausių lankytinų vietų Airijoje, laikomos didžiausiu turistų traukos objektu šioje valstybėje.

2006 m. čia apsilankė beveik 1 mln. turistų.

Turizmą Mohero uolose plėtoja Klario grafystės taryba bei Šanono paveldas, kurie rūpinasi, jog lankytojai galėtų grožėtis natūraliu uolų grožiu ir jų dėmesio neblaškytų žmonių sukurti patogumai bei įrengimai.

## Nuorodos
* Mohero uolų svetainė
Atbara (upė)

**Atbara** () – upė Etiopijoje ir Sudane; Nilo dešinysis intakas. Prasideda Etiopijos kalnyne, 50 km į šiaurę nuo Tanos ežero. Teka į šiaurės vakarus, daugiausia Sudano plynaukšte. Įteka į Nilą ties Atbaros miestu. Tai paskutinis Nilo intakas iki pat Viduržemio jūros.

Didžiąją metų dalį Atbaros upė beveik neturi paviršinio vandens nuotėkio. Tačiau liūčių metu (birželio – spalio mėn.) upės lygis pakyla 5 metrais. Didžiausias debitas – 1815 m³/s. Aukštupyje patvenkta.

## Šaltiniai
Perkaitimas (ekonomika)

**Ekonomikos perkaitimas** – makroekonomikos reiškinys, kai bendra paklausa viršija gamybinius pajėgumus, todėl pakyla infliacija.

Gamintojai, siekdami patenkinti perteklingą paklausą, samdo daugiau darbo jėgos, kas mažina nedarbą ir kelia gyventojų perkamąją galią, skatina vartojimą, ir tokiu būdu dar labiau didina paklausos ir pasiūlos skirtumą. Dėl perkaitimo sukeltų kainų nukenčia eksportas.
Ri ežeras

**Ri ežeras** () – ežeras centrinėje Airijoje, vienas iš trijų didžiųjų ežerų, pro kuriuos prateka Šanonas. Ežeras yra riba tarp Vakarų Myto grafystės, Longfordo grafystės (abi Lensterio provincijoje) ir Roskomono grafystės (Konachto provincijoje).

Ežero pietuose įkurtas Atlono miestas, šiaurėje – Lanesboro miestas.

Ežeras populiarus tarp žvejų. Jo teritorijoje yra maža ungurių veisykla.

Ežere randama kalkinių akmenų dar vadinamų grybiniais akmenimis.
Atrekas

**Atrekas** (, ) – upė Irane ir Turkmėnistane. Prasideda Irane, Kopetdago kalnuose, netoli Kučano miesto. Teka į vakarus. Žemupyje teka Pakaspijo žemuma, sudaro Irano-Turkmėnistano sieną. Įteka į Kaspijos jūrą (tik liūčių metu). Didžiausias intakas – Sumbaras (dešinysis). Atrekas naudojamas drėkinimui.

Pagal 1926 m. sutartį tarp Irano ir Turkmėnistano, turkmėnams tenka 50 % metinio upės vandens nuotėkio.

## Šaltiniai
Baihė

**Baihė** () – upė rytų Kinijoje, Hebėjaus provincijoje ir Pekine; viena iš Chaichę sudarančių upių. Prasideda Ljaosi kalnuose, teka Didžiąja Kinijos lyguma plačiu terasiniu slėniu. Laivuojama iki Tunsjano miesto (Pekino upių uostas). Naudojama drėkinimui.

## Išnašos
Achtuba

**Achtuba** () – kairioji Volgos deltos atšaka (Rusija, Volgogrado ir Astrachanės sr.), atsišakojanti nuo jos ties Volgogradu. Įteka į Kaspijos jūrą. Ankstesnis Achtubos atsišakojimas užtvertas Volgogrado HE užtvankos, todėl žemiau iškastas 6,5 km ilgio kanalas.

Prie Achtubos įsikūrę Volžsko (prie atsišakojimo), Leninsko, Achtubinsko miestai.

Tarp Volgos ir Achtubos driekiasi sodininkystės (ypač arbūzų) ir daržininkystės plotai. Atšaka laivuojama. Iki pastatant užtvanką, potvynių metu Achtuba išsiliedavo į 20–30 km plotį.

## Šaltiniai
Juodosios Viršūnės

**Juodųjų Viršūnių kalnynas** arba **Makdžilikudis Rikso kalnynas** (,  'Juodosios viršūnės'), ***Kerio kalnai*** – kalnų masyvas pietvakarių Airijoje ,Kerio grafystėje. Kalnynas, daugiausia sudarytas iš smiltainio, skalūnų ir klinčių, tęsiasi apie 19 km, aukščiausia viršūnė Karauntuhilas (1039 m), kitos Bynkerachas (1010 m) ir Kacheris (1001 m). Taip pat apie 100 kitų, viršijančių 600 m. Kalnus raižo gilūs slėniai ir riasinės Atlanto vandenyno įlankos.

Kalnynas yra Amorikano aukštumoje, Iveraho pusiasalyje, netoli Kilarnio ežerų. Plyti durpynai, plačialapių miškai, viržynai.

Kalnyno pavadinimas kilęs iš XVIII amžiuje gyvavusio airių Makdžilikudžių klano, šios žemės buvo jų nuosavybė.

## Šaltiniai
Burenas

**Burenas** (*[[airių kalba|air]]*. *An Bhoireann* – didžioji uola) – unikalus karstinis kraštovaizdis Klario grafystės šiaurės vakaruose (Airija). Tai 300 km² karbono kalkakmenio laukas apsuptas Balyvogano (air. *Baile Uí Bheachain*), Kinvaros (), Gorto (), Korofino (), Kilfenoros (), Lisdonvarnos (air. *Lios Dúin Bhearna*) kaimų ir Juodojo iškyšulio švyturio. Burene yra vandens, kuris teka griovomis tarp klinčių blokų. Griovos gali būti iki kelių šimtų metrų ilgio. Beveik visiškai nėra dirvožemio, todėl augmenija Burene yra itin skurdi. Medžių išvis nėra, išskyrus kelis, pasodintus žmonių, siekiant apsaugoti ūkininkų namus.

Burenas susidarė erozijos būdu, vandeniui graužiant kalkakmenio klodus. Vandens suformuotose griovose kaupiasi dirvožemio dalelės ir ten gali užsimegzti augalijos bei smulkios gyvūnijos gyvybė.

Burenas yra labai trapus. Jį žaloja sunkiasvorė žemės ūkio įranga, nuo chemikalų pakitusi vandens sudėtis, taip pat ir turistai.

Vietovė garsėja retomis alpinėmis gėlėmis, įspūdingomis olomis, duburiais ir ežerais.

Bureno sritis yra kandidatė į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Karboksirūgštys

**Karboksirūgštys** (vadintos *karboninėmis rūgštimis*) – organinės rūgštys, turinčios **karboksilo grupę** -C(=O)OH, paprastai rašomą -COOH (arba -CO2H). Karboksilo rūgštys yra protonų donorai, jų druskos bei anijonai vadinami karboksilatais.

Paprasčiausios šioje grupėje yra alkanų rūgštys, R-COOH, kuriose R atstoja vandenilis arba alkilo grupė. Junginiai gali turėti ir kelias ar daugiau karboksilo grupių.

## Panaudojimas

Plačiai yra naudojami karboksirūgščių dariniai: šarminių metalų druskos (muilai, emulsikliai, tepalai), sunkiųjų metalų druskos (sikatyvai, insekticidai, fungicidai, katalizatoriai), esteriai (maisto priedai, tirpikliai, plastifikatoriai, lakų ir alkidinių dervų komponentai), amidai (emulsikliai ir flotacijos reagentai).

## Šaltiniai
Viklou kalnai

**Viklou kalnai** () – kalnynas pietrytinėje Airijos dalyje, Airijos Respublikoje. Ši kalnų grandinė tęsiasi nuo pietinės Dublino grafystės, visa Viklou grafyste ir užsibaigia Veksfordo grafystėje. Kalnai priklausantys, Viklou kalnynui, pasauliniu mastu nėra labai dideli ir neviršyja 1000 m, tačiau Airijoje jie vieni didžiausių (po Macgillycuddy's Reeks kalnyno). Viklou kalnais teka Sleinis (), kurioje pastatyta hidroelektrinė.

Dėl žvejybos, gražių peizažų ir plaukiojimo upe Viklou slėniai pamėgti turistų.

Kalnuose įsikūręs Glendalo vienuolynas (air. *Gleann Dá Locha*).
Aglaura

Graikų mitologijoje vardas **Aglaura** („šviesiaorė“) turi kelias reikšmes:
* Aglaura – Erisichtono ir trijų dukterų motina.
* Aglaura vadinta viena iš trijų Aglauros dukterų, kitos Hersė („šlapioji“) ir Pandrosa („rasa“). Jos iš Atėnės gavo dėžę su ten paslėptu Erichtoniju (Erichtonu), kurį pagimdė Gaja iš Hefaisto sėklos. Seserys nepasisydamos draudimo atidarė dėžę ir pamačiusios vaiką, kurios viena dalis buvo gyvatė persigando. Įpykusi Atėnė atėmė joms protą, seserys nušoko nuo kalvos ir užsimušė.
* Kai kada pati deivė Atėnė vadinta Aglaura.

## Šaltiniai

## Nuorodos
# http://www.spauda.lt/mitai/greek/athena.htm
Pranciškus Stanislavas Vitkevičius

**Pranciškus Stanislavas Vitkevičius** (1926 m. lapkričio 27 d. Daubariuose, Mažeikių apskritis – 2013 m. birželio 16 d. Vilniuje) – teisininkas, profesorius, socialinių mokslų habilituotas daktaras, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1934–1941 m. mokėsi Tirkšlių pradžios mokykloje, 1941–1945 m. Mažeikių gimnazijoje. 1945–1950 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1950 m. balandžio-liepos mėn. Mažeikių apskrities komjaunimo komiteto agitacijos ir propagandos skyriaus vedėjas.

1950 m. įstojo į dvimetę Vilniaus juridinę mokyklą. 1951–1955 m. Utenos rajono liaudies teismo teisėjas. 1953–1958 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakulteto neakivaizdiniame skyriuje. 1956–1970 m. LSSR Aukščiausiojo Teismo teisėjas, 1967–1970 m. dar ir jo prezidiumo narys. 1969 m. teisės mokslų kandidatas. 1970–1992 m. Vilniaus universiteto vyr. dėstytojas, 1976 m. docentas, 1984 m. Civilinės teisės ir proceso katedros profesorius. 1981 m. Maskvos universitete apgynė teisės mokslų daktaro disertaciją.

Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, Lietuvos ateities forumo valdybos narys. 1991 m. išrinktas Lietuvos mokslų akademijos nariu ekspertu. 1992–1996 m. LR Seimo narys, išrinktas Skuodo-Mažeikių (Nr. 37) apygardoje (LDDP). Nuo 1996 m. VU Teisės fakulteto profesorius, nuo 1997 m. Lietuvos teisės akademijos profesorius. 

Žmona Vlada, sūnus Valdas. 

Palaidotas Vilniaus Rokantiškių kapinėse.

## Bibliografija

* Tarybinė civilinė teisė: vadovėlis (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1975–1977. – 2 d.
* Lietuvos TSR Civilinio kodekso komentaras (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1976. – 422 p.
* Gyvenamųjų patalpų nuoma / Mykolas Čapskis, Kęstutis Lipeika, Pranciškus Vitkevičius. – Vilnius: Mintis, 1977. – 206 p.
* *Гражданская правосубъектность советского государства*. – Vilnius: Mintis, 1978. – 208 p.
* Lietuvos TSR civilinio proceso kodekso komentaras / Jonas Žėruolis, Pranciškus Vitkevičius, Miroslavas Gruodis ir kt. – Vilnius: Mintis, 1980. – 399 p.
* Tarybinė civilinio proceso teisė: vadovėlis (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1983. – 310 p.
* Socialistinės nuosavybės apsauga. – Vilnius, 1985. – 72 p.
* Lietuvos TSR santuokos ir šeimos kodekso komentaras (su kitais). – Vilnius: Mintis, 1985. – 200 p.
* Piliečių teisės naudoti gyvenamąja patalpa pasibaigimas: mokymo priemonė / Vytautas Pakalniškis, Pranciškus Vitkevičius. – Vilnius: VU, 1988. – 101 p.
* Civiliniai teisiniai santykiai ir jų dalyvių teisių įgyvendinimas: uždavinių rinkinys / Alfonsas Vileita, Pranciškus Vitkevičius. – Vilnius: VU, 1990. – 67 p.
* Romėnų privatinės teisės sutartys: mokomasis leidinys. – Vilnius: LTU Leidybos centras, 2002. – 66 p. – ISBN 9955-442-82-4
* Šeimos narių turtiniai teisiniai santykiai. – Vilnius: Justitia, 2006. – 253 p. – ISBN 9955-616-17-2
* Tarp Mūzos ir Temidės: teisininko eilėraščiai. – Vilnius: Justitia, 2006. – 63 p. – ISBN 9955-616-27-X


## Įvertinimas
* 1967 m. LTSR nusipelnęs teisininkas

## Šaltiniai
Ričardas Žurinskas

**Ričardas Žurinskas** (g. 1962 m. rugsėjo 19 d. Klaipėdoje) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1980 m. baigė Klaipėdos 5-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Kaliningrado aukštąją inžinierinę jūreivystės mokyklą. Nuo 1986 m. pagal nukreipimą – Klaipėdos „Okeanrybflot“ bazės trečiasis kapitono padėjėjas, Lietuvos valstybinės žvejybos laivyno įmonės „Jūra“ vyr. kapitono padėjėjas.

1989–1999 m. LDDP narys. 1993–1996 m. Seimo narys. Išrinktas Klaipėdos Pajūrio vienmandatėje apygardoje. 

1996–2014 m. UAB „Uniporta“ direktorius. Nuteistas už įmonės UAB „Jurtinga Shipping“ turto iššvaistymą ir nusikalstamą nubankrotinimą.

Žmona Gitana, sūnus Mažvydas, duktė Alvita.

## Išnašos

## Nuorodos
* Biografija (lrs.lt)