open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Belgijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Belgija|Belgijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 10 414 336 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 16,1 %
* *15-64 m.:* 66,3 %
* *65 m. ir vyresni:* 17,6 % (2009 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 41,7 m.
* *vyrų:* 40,4 m.
* *moterų:* 43 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,094 % (2009 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 10,15 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 10,44 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 1,22 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 97 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 0,3 %

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,04 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,02 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,71 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,96 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 4,44 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 79,22 m.
* *vyrų:* 76,06 m.
* *moterų:* 82,53 m. (2009 apsk.) 

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 99 %
* *vyrų:* 99 %
* *moterų:* 99 % (2003 m. apsk.)

## Tautinė sudėtis

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Belgija (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Belgijos miestai
Haseltas

**Haseltas** – miestas šiaurės rytų Belgijoje, prie Demerio upės ir Alberto kanalo; Limburgo provincijos centras. Yra Šv. Kenteno katedra, universitetas, japonų parkas, nacionalinis bankas, miesto parkas, keli muziejai.
1996 metų JAV prezidento rinkimai

**1996 metų [[JAV prezidentas|JAV prezidento]] rinkimai** buvo rinkimų kova tarp JAV demokratų partijos kandidato, pareigas einančio JAV prezidento Bilo Klintono iš Arkanzaso (kartu su savo viceprezidentu Alu Goru iš Tenesio valstijos) ir JAV respublikonų partijos kandidato, buvusio senatoriaus Bobo Daulo (kartu su savo pasirinktu kandidatu į viceprezidentus, buvusiu ministrų kabineto sekretoriumi Džeku Kempu iš Niujorko valstijos). Verslininkas Rosas Perotas Reformų partijos buvo iškeltas kandidatu į prezidentus. Savo kandidatu į viceprezidentus šis pasirinko ekonomistą Petą Čoate. Perotas gavo mažai spaudos dėmesio ir buvo pašalintas iš prezidentinių debatų. Tačiau jis išsaugojo šansus dalyvauti rnkimuose, nors jam ir nepavyko pakartoti 1992 metų prezidento rinkimų sėkmės. Klintonui pergalę garantavo po paskutinio amžiaus dešimtmečio pradžios recesijos atsigavusi ekonomika ir gan stabili užsienio politika. 1996 metų lapkričio 5 dieną Bilas Klintonas buvo perrinktas JAV prezidentu, tvirtai laimėdamas tiek rinkėjų balsų daugumą, tiek ir rinkikų kolegijos balsavimą.

## Šaltiniai
Motiejus Trakiškis

**Motiejus Trakiškis** (apie 1370 m. Vilnius – 1453 m. gegužės 9 d.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bažnyčios ir valstybės veikėjas, pirmasis Žemaičių vyskupas.

## Biografija

Studijavo Prahoje, 1404 m. gavo bakalauro, 1408 m. – laisvųjų menų magistro laipsnį. Nuo 1397 m. Vilniaus kapitulos kanauninkas. 1417 m. Trakuose konsekruotas Žemaičių vyskupu. Nuo 1422 m. Vilniaus vyskupas, 1453 m. Lucko vyskupas.

Jo rūpesčiu parengti Vilniaus kapitulos nuostatai, reguliuojantys vyskupo ir kapitulos teises ir pajamų paskirstymą, iš kapitulos narių buvo sudaryta konsistorija, 1435 m. įsteigta arkidiakono prelatūra, kovai su husitais įkurta inkvizicinė institucija. Rūpinosi, kad šventinami kunigai mokėtų lietuviškai. Kaip ir kiti Vilniaus vyskupai buvo Ponų Tarybos narys. Vytauto politikos šalininkas, rūpinosi jo karūnavimo reikalais. 1447 m. vadovavo delegacijai derybose su Livonijos ordinu dėl Lietuvos–Livonijos sienos. Nepripažino 1439 m. Florencijos bažnytinės unijos, stačiatikių metropolito Izidoriaus; tuo prisidėjo prie Florencijos unijos sužlugdymo Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje.

## Šaltiniai
Moricsalos rezervatas

**Moricsalos rezervatas** () – gamtos rezervatas Latvijos šiaurės vakaruose, Ventspilio savivaldybės teritorijoje, Usmos ežero vakarinėje dalyje. Priklauso Slyterės nacionaliniam parkui.

## Rezervatas
Rezervatas įkurtas 1912 m., pirmasis Latvijos gamtos rezervatas. Plotas 8,18 km². Apima Usmos ežero Luzikertės įlanką, Moricsalos salą (0,83&nbsp;km²), Lielalksnitės ir Alkšnu salas. Beveik visa sausuma apaugusi plačialapių miškais (ąžuolai, liepos, klevai), krūmais. Ežero akvatorija prijungta 1957 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Centrinės Afrikos Respublikos transportas

Šis straipsnis skirtas **[[Centrinės Afrikos Respublika|Centrinės Afrikos Respublikos]] transportui** aprašyti.

## Geležinkeliai

Centrinėje Afrikos Respublikoje geležinkelių nėra.

## Keliai ir greitkeliai

Centrinės Afrikos Respublika turi 23 810 km kelių (2002), iš jų tik 429 km grįsti. (2002 m.)

## Oro uostai
CAR turi 50 oro uostų *([[2002]])*, iš kurių 3 yra asfaltuoti. Pagrindinis oro uostas – Bangio M'Poko tarptautinis oro uostas.

## Nuorodos
Egidijus Motieka

**Egidijus Motieka** (g. 1960 m. rugpjūčio 2 d. Pasvalys) – Lietuvos istorikas, politologas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Brolis Saulius Motieka. 1984 m. baigė Vilniaus universitetą, 1995 m. – Rytų kalbų ir civilizacijų institutą (*Institut des Langues et Civilisations Orientales*) Paryžiuje. 1993 m. humanitarinių mokslų daktaras.

1986–1999 m. dirbo Lietuvos istorijos institute. Nuo 1994 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas; nuo 1998 m. docentas. 1999–2004 m. – Valstybės saugumo departamento pareigūnas. 2004–2008 m. Strateginių studijų centro Vilniuje direktorius, nuo 2008 m. jo tarybos pirmininkas. 1993 m. ir 1994 m. stažavo Socialinių mokslų aukštųjų studijų institute (École des Hautes Études en Sciences Sociales) Paryžiuje, 1996–1999 m. – Sorbonoje I (Paryžius).

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos kryptys: XIX a. – XX a. vidurio ir Rytų Europos politinė istorija, religijotyra, tarptautiniai santykiai, geopolitika, strategija. 1988–2002 m. leidinio „Lietuvių atgimimo istorijos studijos“ vienas iniciatorių, nuo 1993 m. vyr. redaktorius. Nuo 1988 m. sudarė, su kitais 29 knygas.

## Bibliografija
* Didysis Vilniaus Seimas, 1996 m., 2 leid. 2005 m.
* Geopolitiniai kodai, su kitais, 2003 m., 2 leid. 2004 m.
* Baltijos valstybių geopolitikos bruožai: XX amžius, su kitais; 2005 m.
* Šiaurės šalių geostrateginė svarba Lietuvai, su kitais, 2005 m.
* Politinių procesų ir struktūrų apžvalga Kaliningrado srityje, su kitais, 2006 m.

## Šaltiniai
Teverga

**Teverga** (, astūr. *Teberga*) – gyvenvietė ir savivaldybė šiaurės Ispanijoje, Astūrijoje, nutolusi į pietvakarius nuo Ovjedo. Seniau tai buvęs kalnakasybos regionas, tačiau dabar verčiamasi žemės ūkiu ir turizmu.

Tevergos apylinkėse yra nemažai lankytinų objektų: pietuose, prie siauro Tevergos tarpeklio, yra La Plasos kaimelis, kuriame stovi romaninės architektūros pavyzdys – XII a. Šv. Petro bažnyčia. Rytuose esančiame Kiroso slėnyje įkurtas Somjedo gamtos parkas, kuriame yra ledyninės kilmės ežerų.

## Šaltiniai
* Kelionių vadovai, Ispanija. Alma littera, Vilnius, 2001 m.
Saulius Motieka

**Saulius Motieka** (1956 m. birželio 3 d. Pasvalys) – Lietuvos architektas.

## Biografija
Brolis Egidijus Motieka. 1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.

1979–1991 m. Miestų statybos projektavimo instituto Vilniuje architektas, 1985–1990 m. grupės vadovas, 1990–1991 m. projektų vyr. architektas. 1991–2001 m. bendrovės „Info–Tec projektas“ projektų vyr. architektas, 2001–2003 m. direktorius. Nuo 2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės įmonės „Vilniaus planas“ projektų vadovas. Nuo 1999 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, nuo 2007 m. docentas.

## Veikla
;Svarbiausi urbanistikos projektai:
* Biržų bendrasis planas 1981 m.
* Grigiškių detalusis planas 1986 m.
* Palangos kurorto bendrasis planas 1990 m.
* Šventosios detalusis planas 1987 m.
* Nemirsetos detalusis planas 1994 m.
* Zarasų bendrasis planas, su architektu L. Naujokaičiu, 2000 m.
* Vilniaus bendrasis planas iki 2015 m., projekto techninis vadovas, 2007 m.
* Palangos bendrasis planas, projekto vadovas, 2008 m.
;Projektai:
* Bankų pastatai Jonavoje ir Elektrėnuose, abu 1999 m.
* Blokuoti gyvenamieji namai Vilniuje, Visorių g., 2001 m.
* Kazachijos ambasados pastatas, su architektu L. Naujokaičiu, 2003 m.
* Blokuoti gyvenamieji namai M. Horodničienės g.
* Ritualinių paslaugų kompleksas „Nutrūkusi styga“, su architekte J. Jankauskaite, 2004 m.
* Daugiabutis gyvenamasis namas su administracinėmis patalpomis Kęstučio g., su architekte E. Kirduliene, 2005 m.

## Šaltiniai
Roxette

**Roxette** – Švedijos popmuzikos/roko duetas. Visame pasaulyje parduoti 75 milijonai grupės albumų kopijų ir 25 milijonai singlų. 2009 m. po 8 metų pertraukos grupė vėl grįžo į sceną. Dueto vokalistė Marie Fredriksson, sulaukusi 61 m., mirė 2019 m.

## Diskografija
* 1986: *Pearls of Passion*
* 1988: *Look Sharp!*
* 1991: *Joyride*
* 1992: *Tourism*
* 1994: *Crash! Boom! Bang!*
* 1996: *Baladas En Español*
* 1999: *Have A Nice Day*
* 2001: *Room Service*
* 2011: *Charm School*

## Turai
* Rock runt (1987);
* Look Sharp! (1988/89);
* Join The Joyride! (1991/92);
* The Summer Joyride (1992);
* Crash! Boom! Bang! (1994/95);
* Room Service Tour (2001);
* Charm School (2011);

## Nuorodos

* Oficiali svetainė ;
* .
## Išnašos
Ribadeselja

**Ribadeselja** (, astūr. *Ribeseya*) – miestelis ir savivaldybė Ispanijos šiaurėje, Astūrijoje, Atlanto vandenyno (Biskajos įlankos) pakrantėje, abipus Selijos upės žiočių. Kasmet pirmą rugpjūčio savaitgalį šios upės žiotyse rengiama tarptautinė regata. Vienoje žiočių pusėje yra uostas, kitoje – kurortas.

Šalia Ribadeseljos yra Tito Bustilijo urvas, kuriame esama nemažai stalaktitų, ir priešistorinių sienų piešinių, datuojamų 18 000 m. pr. m. e. Šie piešiniai buvo atrasti 1968 m. Yra muziejus.

## Šaltiniai
* Kelionių vadovai, Ispanija. Alma littera, Vilnius, 2001 m.
Centrinės Afrikos Respublikos ryšiai

**[[CAR]] ryšiai ir komunikacijos**:

***[[Telefonija]]**
** fiksuoto ryšio: 12 000 (2009 m.)
** mobilaus ryšio: 168 000 (2009 m.)

***[[Radijas]]**
**Radijo stotys: AM 1, FM 3, 1 trumpųjų bangų (1998).
**Radijo naudotojai: 283 000 (1997 m.)

***[[Televizija]]**
** Televizijos kanalai: 1 (2001 m.)
** Televizorių naudotojų: 18 000 (1997 m.)

***[[Internetas]]**
** Interneto tiekėjai: 1 (2000 m.)
** Interneto vartotojai: 256 432 (2017 m.)
** Internetinis kodas: .cf

## Šaltiniai
*CIA Factbook
Vladas Motieka

**Vladas Motieka** (1903 m. rugsėjo 1 d. Pakuodžiupiai, Piniavos valsčius – 1975 m. liepos 6 d. Pabradė, palaidotas Vilniuje) – Lietuvos ir TSRS karinis veikėjas, pulkininkas.

## Biografija

Sūnus Kazimieras Motieka. 1915–1918 m. su tėvais gyveno Juzovkoje.

Grįžęs į Lietuvą, nuo 1920 m. spalio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1921 m. baigęs Karo mokyklą 1921–1927 m. tarnavo 2-ajame raitelių pulke. 1928 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1934 m. – jų Generalinio štabo skyrių. 1934–1937 m. Vyriausiojo kariuomenės štabo 3-ojo (Operacijų) skyriaus viršininko padėjėjas (pavaduotojas), 1937–1938 m. – 1-ojo pėstininkų pulko bataliono vadas, 1938 m. pulkininkas leitenantas. 1938–1940 m. Kariuomenės štabo karininkas, operacijų dalies vedėjas. Dėstė Aukštojoje karo mokykloje.

TSRS okupavus Lietuvą, nuo 1940 m. birželio mėn. – Mobilizacijos skyriaus viršininkas, vėliau 29-ojo teritorinio šaulių korpuso valdybos operatyvinio skyriaus viršininko pavaduotojas, korpuso ryšių viršininkas.

1941 m. liepos – lapkričio mėn. mokėsi karininkų kursuose Solnečnogorske (Maskvos sritis). 1941 m. spalio mėn. – 1942 m. kovo mėn. dėstė Omsko karo mokykloje. Nuo 1942 m. kovo mėn. – TSRS kariuomenės 16-osios lietuvių šaulių divizijos štabo viršininkas, nuo gegužės mėn. – 167-ojo šaulių pulko vadas; 1942 m. pulkininkas. 1944 m. vasario mėn. su kitais 23 buvusiais Lietuvos Respublikos karininkais pasirašė kreipimąsi į Lietuvoje likusius lietuvių karininkus – kvietė nekovoti su artėjančia prie Lietuvos TSRS kariuomene. 1944 m. rugsėjo mėn. – 1945 m. kovo mėn. TSRS kariuomenės 16-osios lietuvių šaulių divizijos vado pavaduotojas, 50-osios lietuvių šaulių atsargos divizijos, nuo 1945 m. gegužės mėn. – 16-osios lietuvių šaulių divizijos vadas.

1948 m. baigė divizijos vadų kursus prie Frunzės karo akademijos Maskvoje. 1950–1957 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1957–1959 m. Lietuvos konservatorijos karinio parengimo katedros viršininkas, 1964–1975 m. dirbo LTSR Aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo ministerijoje. 1946–1950 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

## Įvertinimas
* 1928 m. – Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 1936 m. – Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Dariusz Szpoper

**Dariusz Szpoper** (g. 1965 m.) – lenkų teisininkas ir istorikas, Gdansko universiteto profesorius.

## Biografija
Baigė Torunės Mikalojaus Koperniko universiteto Teisės fakultetą. 1999 m. teisės mokslų daktaras. 2003 m. teisės mokslų habilituotas daktaras.

Nuo 2004 m. Gdansko universiteto Teisės fakulteto Lenkijos valstybės ir teisės istorijos katedros mokslinis bendradarbis. Taip pat Elbingo Valstybės aukštosios profesinės mokyklos dėstytojas.

Konservatyvaus kvartalinio žurnalo *Pro Fide Rege et Lege* programinės tarybos ir Vytauto Didžiojo universiteto Česlovo Milošo slavistikos centro Mokslinės tarybos narys. Dėstė Vilniaus universitete.

Specializuojasi politinių ir teisinių teorijų istorijoje bei valstybės ir teisės istorijoje, taip pat Lietuvos ir Lenkijos santykių istorijos tyrinėtojas.

## Įvertinimas
* 2008 m. Lietuvos ir Lenkijos Seimo narių asamblėjos premija
* 2009 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius
* 2010 m. Goda medaļa

## Bibliografija
* *Sukcesorzy Wielkiego Księstwa. Myśl polityczna i działalność konserwatystów polskich na ziemiach litewsko-białoruskich w latach 1904-1939*, Gdanskas 1999
* *Przyczynki do historii prawa*, Sopotas 2000 (su kitais)
* *Aleksander Meysztowicz. Portret polityczny konserwatysty*, Gdanskas 2001 (su kitais)
* *Pomiędzy caratem a snem o Rzeczypospolitej, Myśl polityczna i działalność konserwatystów polskich w guberniach zachodnich Cesarstwa Rosyjskiego w latach 1855-1862*, Gdanskas 2003
* *Dzieje adwokatury gdańskiej*, Gdanskas 2005 (su kitais)
* *Gente Lithuana, Natione Lithuana. Myśl polityczna i działalność Konstancji Skirmuntt*, Gdanskas 2009

## Šaltiniai

## Nuorodos
* http://nauka-polska.pl/dhtml/raporty/ludzieNauki?rtype=opis&objectId=80075&lang=pl
* http://www.univ.gda.pl/pl/?id_wyd=2410
* http://www.prawo.univ.gda.pl/pracownik/dariuszszpoper.html
Motinystės institutas

**Motinystės institutas** – Lietuvos motinos ir vaiko konsultacijų įstaiga, veikusi 1809–1812 m. Vilniuje. Veikė prie Vilniaus labdarystės draugijos. 

## Istorija

Įsteigtas Jozefo Franko, įsteigusio Vilniaus medicinos draugiją, iniciatyva. Teikė medicininę ir materialinę pagalbą neturtingoms moterims, gimdyvėms ir naujagimiams. Tai vienas pirmųjų Europoje bandymų organizuoti motinos ir vaiko konsultacijų tipo įstaigą. Instituto pagalba galėjo naudotis susituokusios moterys, pristačiusios dvasininko išduotus neturto ir gero elgesio pažymėjimus. 

Gimdyvėms buvo teikiama kvalifikuota akušerinė, kartais – ir gydytojo nemokama pagalba, jos buvo aprūpinamos kuru ir maistu. Naujagimiui buvo duodamas kraitelis, prireikus samdoma žindyvė. Mirus motinai institutas globodavo našlaitį. Motinystės instituto lėšas sudarė turtingųjų aukos, todėl globojamų skurstančių motinų buvo nedaug: per savo veiklos laikotarpį institutas sušelpė apie 400 gimdyvių ir jų kūdikių. 1812 m. užėjus prancūzmečiui (įsiveržus į Vilnių Napoleono armijai), instituto veikla nutrūko.

## Literatūra
* R. Jankauskas, V. Jurkuvėnas, Š. Genienė. Higienos institutui 200 metų, Vilnius, 2008.
* Vilniaus medicinos istorijos almanachas, Vilnius, 1997 m.

## Šaltiniai
Jakubas Movšovičius

**Jakubas Movšovičius** (, 1901 m. gruodžio 5 d. Vilnius – 1983 m. gruodžio 18 d. Lodzė, Lenkija) – Lietuvos ir Lenkijos botanikas, gamtos mokslų daktaras.

## Biografija
1931 m. baigė Vilniaus universitetą. 1938 m. daktaras.

1932–1934 m. mokytojavo Vilniaus gimnazijose. 1934–1939 m. ir 1944–1945 m. Vilniaus universiteto, 1939–1941 m. – Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas; nuo 1944 m. docentas. Antrojo pasaulinio karo metais buvo uždarytas į getą, iš ten pabėgo. 1945 m. išvyko į Lenkiją. 1945–1972 m. dėstė Lodzės universitete, Matematikos ir gamtos fakulteto dekanas; nuo 1948 m. profesorius. Lodzės universiteto botanikos sodo steigėjas.

## Mokslinė veikla
Tyrė Vilniaus, Trakų apylinkių augaliją, 1940–1941 m. Vytauto Didžiojo universiteto darbuose straipsnius skelbė lietuvių kalba. Pirmasis Lietuvoje ištyrė ir lietuvių kalba aprašė augalų išaugas (zoocecidijas), paskelbė mokslo istorijos darbų, 1955–1966 m. – darbų apie Lenkijos piktžoles, nuodinguosius, vaistinius augalus.

## Bibliografija
* Lietuvos vaistinių augalų sąrašas, su K. Grybausku, 1941 m.
* Vilniaus floros konspektas () d. 1 1957 m., d. 2 1958 m., d. 3 1959 m.
* Šalies laukų ir daržų piktžolės (*Krajowe chwasty polne i ogrodowe*) 1955 m. 3 leid. 1986 m.
* Žinynas vietiniams ir aklimatizuotiems medžiams ir krūmams pažinti (*Przewodnik do oznaczania drzew i krzewów krajowych i aklimatyzowanych*) 1979 m., 7 leid. 1986 m.

## Šaltiniai
Gbajai

**Gbajai** (*gbaya*, dar žinomi kaip *baya*, *beya*) – etninė grupė, gyvenanti daugiausia Centrinėje Afrikos Respublikoje (jos vakarinėje dalyje) ir Kamerūne (pietrytinėje dalyje). Tai – didžiausia Centrinės Afrikos Respublikos etninė grupė, sudaranti apie 34 procentus visų gyventojų.

Kalba giminingomis Gbajų kalbomis, kurios priklauso Adamavos-Ubangio kalbų grupei.

## Etninės subgrupės

Gbajai yra dalinami į keletą etninių subgrupių, kurios kalba skirtingomis kalbomis.

* **Šiaurės vakarų gbajai** (apie 282 tūkst. gyventojų istorinėje Adamavoje, dab. CAR ir Kamerūne)
* **Pietvakarių gbajai** (apie 177 tūkst. gyventojų į pietus nuo šiaurės vakarų gbajų, dab. CAR ir Kamerūne)
* **Bangandu** (keli tūkstančiai gyventojų Kamerūne)
* **Bosangoa** (apie 176 tūkst. gyventojų dab. CAR, šiaurės rytų grupė)
* **Sumai** (apie 50 tūkst. gyventojų dab. CAR į vakarus nuo Bosangoa)
* **Bozumai** (apie 32 tūkst. gyventojų dab. CAR, rytinė grupė)
* **Bokotai** (apie 130 tūkst. gyventojų dab. CAR, prie Lobajės upės)
* **Gbanu** (apie 95 tūkst, gyventojų dab. CAR, į rytus nuo bokotų)
* Kartais gbajams priskiriami į rytus nuo jų gyvenantys, labai kultūriškai ir lingvistiškai artimi ngbakai (prie jų priskiriami ir bofi, ali) ir manzai.

## Istorija
Legendos pasakoja, kad gbajai atkeliavo ir paplito į dabartines teritorijas XIX a. pradžioje iš šiaurės Nigerijos (Hausalendo), vedami vado Gazargamu. Jų migracijos priežastys buvo fulbių džihadas šiaurėje. Iki kolonizacijos jie nesukūrė jokių savo valstybių.

Apie 1920 m. gbajai sukilo prieš kolonizatorius prancūzus, kurie juos išnaudojo. Taip prasidėjo Gbajų karai, kurie baigėsi vadinamąja „košmaro kampanija“, labai nuskurdinusius šią tautą.
Riestainis

**Riestainis** - apvalaus ar pailgo žiedo formos pyrago kepinys iš kvietinių miltų. 

Pagal dydį, o kartu ir kepimo būdą riestainiai būna:
* didriestainiai
* vidutiniai riestainiai 
* riestainėliai.

## Vidutiniai riestainiai
Lietuvoje *riestainiais* (atitinka , neteikt. ) vadinami nedideli apvalaus arba pailgo žiedo formos pyrago kepiniai iš kvietinių miltų. Riestainių drėgnis nuo 13% iki 20%; jiems būdingas blizgus paviršius, gaunamas suformuotą kepinio ruošinį prieš kepimą apdorojant vandens garais.

Nuo didriestainių paprastai skiriasi tuo, kad būna plonesni, jų skylė didesnė, o pats riestainis tankesnis ir sunkiau kramtomas. Dėl kietumo sausi riestainiai Rusijoje valgomi su arbata. Lietuvoje riestainiai taip pat neretai valgomi su pienu: riestainis sulaužomas į gabalėlius, šie įmetami į puodelį ar dubenėlį su pienu. Palaukiama kelias sekundes, o tada atmirkę ir suminkštėję riestainių gabalėliai valgomi šaukšteliu. 

Tradiciškai riestainius pardavinėdavo suvertus virtinėmis ant virvučių. Taip juos būdavo patogu gabenti, pakabinti ties prekystaliais jie aiškiai matydavosi ir pritraukdavo pirkėjus. Dabar paprastai pakuojami į plastikinius maišelius.

## Nuorodos
Guliašas

**Guliašas** () – iš Vengrijos kilęs mėsos patiekalas. Tai paprastai iš jautienos, raudonų svogūnų, daržovių, paprikos miltelių, bulvių gaminama tiršta sriuba. Guliašas yra tradicinis vengrų piemenų, gyvulių augintojų patiekalas ir gamintas katile ant laužo.

Pradžioje mėsa pakepama gilioje keptuvėje arba puode. Paskui mėsa puode užpilama verdančiu vandeniu, dedamos apvirtos bulvės, paprika, pomidorų padažas arba švieži pomidorai, kiti prieskoniai, o kad patiekalas įgautų tirštumo dar dedami miltai.

Vengrijoje yra daug guliašo variantų (su makaronais, ryžiais, aviena ir kt.). Guliašas iš paukštienos su grietinės ir paprikos padažu vadinamas *Paprikás*. Guliašas su aštriu svogūnų, paprikų, pipirų padažu vadinamas piorkioltu (*Pörkölt*).

Guliašas gaminamas visoje Rytų Europoje, o panašūs gaminiai – Italijoje, JAV, Vokietijoje.

## Šaltiniai
Bandai (tauta)

**Bandai** (*banda*) – etninė grupė, gyvenanti daugiausia Kongo Demokratinės Respublikos šiaurės vakaruose, Centrinėje Afrikos Respublikoje (jos centrinėje dalyje) ir Kamerūne (pietrytinėje dalyje). Tai – antra didžiausia Centrinės Afrikos Respublikos etninė grupė.

Jų teritorija vakaruose ribojasi su ngbakų etninėmis subgrupėmis, šiaurėje ir rytuose ir pietvakariuose juos supa beveik negyvenamos teritorijos, pietryčiuose ribojasi su azandžiais, o pietuose – su ngbandi.

Kalba giminingomis bandų kalbomis, kurios priklauso Adamavos-Ubangio kalbų grupei.

## Etninės subgrupės

Bandai yra dalinami į keletą etninių subgrupių, kurios kalba skirtingomis kalbomis. Didžiausia jų įvairovė yra Kongo džiunglių regione, ties Bangio upe.

* **Tikrieji bandai** (*Banda-Banda*) – gyvena išsimėtę CAR teritorijoje
* **Bambariai** (*Banda-Bambari*)
* **Mbres** (*Banda-Mbres*)
* **Ndele** (*Banda-Ndele*) (šiaurinė grupė)
* **Jangeriai** (*Banda-Yangere*)
* **Togbo-Vara** (*Banda-Togbo-Vara*)
* **Vakarų centriniai bandai**
* **Pietų-centriniai bandai** (priklauso langbaše subgrupė) – gyvena CAR, š į šiaurę nuo Bangio upės.
* **Vidurio pietų bandai** (priklauso gobu, kpagua, mono, ngundu subgrupės) – gyvena ties Bangio upe
* **Mbandžai** (arba pietiniai bandai) – piečiausiai nutolę bandai, gyvenantys KDR šiaurės vakaruose, ties Bangio upe.
* **Ngbundu** (arba pietvakariniai bandai)
Greitasis čiuožimas

**Greitasis čiuožimas** – žiemos sporto šaka, kurioje dalyviai varžosi, kas greičiau įveiks trasą su pačiūžom. Skirstomas į kelis tipus pagal distancijos nuotolius ar starto pozicijas. Nuo 1924 m. yra olimpinė sporto šaka.

Neįgaliems sportininkams varžytis greitojo čiuožimo trasose pritaikytos ledo rogučių lenktynės.

## Greitojo čiuožimo rūšys
* Pagal nuotolį:
** Trumpo atstumo
** Ilgo atstumo
** Maratono

* Pagal starto tipą:
** Individualus starto
** Masinio starto

* Pagal varžybų tipą:
** Individualios lenktynės
** Komandinės lenktynės

## Lietuvoje
1924 m. Stepono Dariaus iniciatyva Kaune surengtos pirmosios varžybos Lietuvoje. Vokietijoje studijuodamas lietuvių čiuožėjas Kęstutis Bulota pradėjo dalyvauti tarptautinėse varžybose ir 1928 m. žiemos olimpinėse žaidynėse tapo pirmuoju šalies žiemos sporto olimpiečiu, atstovavo Lietuvai pasaulio čempionate. 1931 m. įvyko pirmasis Lietuvos čempionatas, visas rungtis laimėjo Kęstutis Bulota. 1941 m. įvyko Vilniaus, 1944 m. Kauno čempionatai. 1951 m. Vilniaus centrinio stadiono takuose buvo užlietas ledas Lietuvos čempionatui vykdyti. Nuo 1951 m. Lietuvos atstovai dalyvavo SSRS čempionatuose, 1962 m. ir 1966 m. SSRS tautų žiemos spartakiadose.

1975 m. greitojo čiuožimo kultivavimas Lietuvoje nutrauktas.

## Nuorodos
* Tarptautinė čiuožimo sąjunga 
* Lietuvos greitojo čiuožimo rekordai
Kvietiniai miltai

**Kvietiniai miltai** – smulkių miltelių pavidalo produktas, gaunamas smulkiai sumalus kviečių grūdus ir iš dalies pašalinus sėlenas ir gemalus.

Kvietiniai miltai yra vieni populiariausių pasaulyje miltų, naudojamų kepimui. 

## Kvietinių miltų rūšys
* Balti miltai gaunami, kai miltai malami tik iš grūdo endospermo. 
* Viso grūdo miltai gaunami sumalant visas tris vidines grūdo dalis - endospermą, sėlenas ir gemalą. 
* Gemaliniai miltai gaunami, kai malamas visas grūdas, bet be sėlenų. 
* Gemalų miltai gaunami, kai malami tik atskirti grūdų gemalai. Šie miltai naudojami kaip priedas prie kitų miltų, didinantis maistinę vertę. 

* Aukščiausios rūšies kvietiniai miltai (kai kurios jų rūšys vadinamso *Ekstra*) turi gana mažai glitimo. Jie yra visiškai balti. Idealiai tinka pyrago kepiniams, juos dažnai naudoja kaip tirštiklius padažuose. 
* Pirmos rūšies miltai tinka nepyrago kepiniams. Kepiniai iš jų lėčiau žiedėja. Prancūzijoje iš pirmosios rūšies miltų kepa duoną. 
* Antrosios rūšies miltuose yra iki 8 % sėlenų. todėl jie tamsesni už pirmosios rūšies miltus. Iš jos irgi kepa nepyrago kepinius, paprastą baltą duoną. Sumaišytus su ruginiais miltais naudoja juodai duonai kepti. 

* Duonos miltai () gaminami iš kietųjų kviečių. Jie turi daug glitimo (10-14 %), todėl tinka duonos iš mielėmis raugintos tešlos kepimui, iš jų iškepta duona būna elastiškai tvirta, gerai išlaiko formą. 
Glitimo mažiau turintys kvietiniai miltai įdariniams pyragams (), o mažiausiai glitimo turintys miltai - bandelėms kepti:
* Paprasti kvietiniai miltai dažnai būna miltų mišinys, turintis mažiau glitimo (9-12 %), negu duonos miltai. Priklausomai nuo regiono ir markės jie gali būti malti vien tik iš kietųjų kviečių ar vien tik iš minkštųjų, arba iš jų mišinio. Glitimo kiekis juose gali svyruoti nuo mažo iki gana didelio. Tokie miltai pardavinėjami kaip pigi alternatyva „profesionaliems“ kepėjų miltams, spėjamai tinkami daugeliui vartojimų namų virtuvėje.
* Balinti miltai gaunami šviežiai maltus miltus, kurie būna gelsvi, apdorojus miltų balikliais. Miltai išbąla, jei leidžiama oro deguoniui juos oksiduoti, tam reikia juos atvirai laikyti apie 10 dienų. Šis metodas brangesnis, nes reikia laiko ir vietos laikymui.

## Šaltiniai

Apie miltus, jų stiprybę ir pelenus
Moldavijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Moldavija|Moldavijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 4 320 748 (2009 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 15,9 %
* *15-64 m.:* 73,3 %
* *65 m. ir vyresni:* 10,8 % (2009 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 34,6 m.
* *vyrų:* 32,7 m.
* *moterų:* 36,7 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** -0,079 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 11,12 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 10,78 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -1,13 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 42 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** – 1,5 %

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,94 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,58 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,91 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 13,13 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 70,8 m.
* *vyrų:* 67,1 m.
* *moterų:* 74,71 m. (2009 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 99,1 %
* *vyrų:* 99,7 %
* *moterų:* 98,6 % (2005 m. apsk.)

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Moldavija (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Moldavijos miestai
Bobelinė

**Bobelinė** – lietuviška natūrali spanguolių trauktinė, gaminama pagal originalų politiko Kazio Bobelio sukurtą receptą. Gamintojas – AB „Anykščių Vynas“.

Tai sodrios spalvos ir aromato, ilgai išliekančio skonio alkoholinis gėrimas. Vartojamas grynas arba užpylus ant ledo kubelių.

Būna 35 % ir 20 % alkoholio tūrio. Pilstoma į 0,5 ir 0,2 l tūrio butelius.

## Apdovanojimai
* 2008 m. konkurse „Lietuvos metų gaminys 2008“ – 20% tūrio alk. Bobelinė įvertinta aukso medaliu, o 35% tūrio alk. – sidabro medaliu.
* 1999 m. tarptautinėje parodoje „Interdrink“ Sankt Peterburge – apdovanota aukso medaliu.
* 1999 m. parodoje „Rinkis prekę lietuvišką“ Vilniuje apdovanota diplomu.

## Šaltiniai
Varškės sūrelis

**Varškės sūrelis** – saldus desertinis pieno produktas. Gaminami vanilės, plombyro, kakavos ir kitokių skonių. Populiarus Baltijos šalyse.

Varškės sūrelių asortimentas labai įvairus, o tą įvairovę labiausiai nulemia juose esantys vaisių, uogų ir kitokie priedai: vanilė, šokoladas, kakava, želė gabalėliai, uogienė, razinos, aguonos. Didelę dalį sudaro vienaip ar kitaip perdirbti vaisiai ir uogos bei jų produktai, kitos skonį bei aromatą suteikiančios medžiagos.

Pagrindinė žaliava sūreliams – šviežiai spausta varškės masė, pridedant į ją cukraus ar kitų saldiklių ir naudojant įvairius ingredientus. Formuojami į ~5 cm ilgio, ~30-50 g. sveriančius gabalėlius.

Įdarui naudojami cukrus, gliukozės sirupas, tirštikiai, rūgštingumą reguliuojanti medžiaga, kartais konservantai.

Dažnai gaminami *glaistyti varškės sūreliai*, kurie yra formuojami batonėlio forma ir yra apliejami šokolado ar kitu spalvotu glaistu. Į glaisto sudėti paprastai įeina cukrus, augaliniai riebalai, kakavos milteliai, emulsiklis lecitinas, vanilinas.

Sūreliuose yra daug organizmui svarbių ir reikalingų baltymų, organinių rūgščių, kalcio ir kitų svarbių medžiagų.

Maistinė vertė ir galimas poveikis sveikatai yra nevienareikšmiai – tai lengvai įsisavinamų angliavandenių šaltinis, suteikiantis skonių įvairovę, tačiau jie gali būti ir dažnai būna papildyti tirštikliais, skonio bei aromato stiprikliais, konservantais, rūgštingumą reguliuojančiomis medžiagomis ir kitais priedais. Lietuvoje ne visi šie priedai dedami į produktus, o jeigu dedami – neviršijant leistinų kiekių, o susimaišius su varškės mase, santykiniai jų kiekiai dar labiau sumažėja.

Maistingumas 100 g/ml:
* kcal 350
* riebalų 20
* baltymų 11,5
* angliavandenių 30,5

Valgomas kaip desertinis užkandis.
Ngbandžiai

**Ngbandžiai** – etninė grupė, gyvenanti daugiausia Kongo Demokratinės Respublikos šiaurės vakaruose, ir Centrinėje Afrikos Respublikos pasienyje.

Jų teritorija šiaurėje ribojasi su bandų etninėmis subgrupėmis, rytuose – su azandžiais, o pietuose – su ngombiais.

Kalba giminingomis ngbandi kalbomis, kurios priklauso Adamavos-Ubangio kalbų grupei.

## Etninės subgrupės
Ngbandžiai yra dalinami į keletą etninių subgrupių, kurios kalba skirtingomis kalbomis. Didžiausia jų įvairovė yra Kongo džiunglių regione, ties Bangio upe.

* **Ngbandžiai** – apie 355 tūkst. gyventojų, gyvenančių didžiulėje teritorijoje KDR. Dar yra skirstomi į pietinius ir šiaurinius. Jų kalba, susimaišiusi su prancūzų kalba, suformavo kreolinę sango kalbą, kuri labai plačiai naudojama CAR.
* **Gbajai** – apie 5000 gyventojų CAR teritorijoje, prie Kotto upės.
* **Dendžiai** – apie 10000 gyventojų CAR pasienyje, netoli Bangasu miesto.
* **Mbangiai** – apie 3000 gyventojų CAR teritorijoje, prie Kotto upės.
* **Jakomai** – apie 110 tūkst. gyventojų, daugiausia CAR teritorijoje, gyvenančių ties Kotto ir Bomu upės santaka.

## Istorija ir kultūra
Tam tikri požymiai rodo, kad ngbandi galėjo migruoti iš Sudano, užimdami vietos gentis ir atsinešdami savo kultūrą. XVIII a. pabaigoje vienas jų klanas – bandijai – užvaldė azandžių gyvenamas sritis rytuose ir sukūrė ten Bangasu, Rafai, Zemio sultonatus.

Nbandi išvystė gana aukšto lygio meną, garsėjo savo puikiais ginklais, drožyba ir specifinės formos arfomis.
Kūčiukai

**Kūčiukai** (*prėskutė*, *šližikai*) – tradicinis lietuvių Kūčių vakarienės patiekalas. Tai nedideli, prėskūs,  truputį saldūs miltiniai mielinės tešlos kepinėliai su aguonomis. Gali būti valgomi sausi, tačiau dažniausiai patiekiami mirkyti aguonpienyje arba su spanguolių kisieliumi. 

## Istorija
Po Pirmojo pasaulinio karo Lietuvoje pradėtos kepti nedidelės bandelės su aguonomis. Dzūkijoje būdavo kepamas paplotis. Jį šeima vėliau laužydavo ir mirkydavo į aguonpienį. 

## Paruošimas
Kai kur kūčiukus kepdavo ne tik iš kvietinių, bet ir iš miežinių ar grikinių miltų. 
Pakilusi tešla sukočiojama į volelius ir supjaustoma riešuto dydžio (1,5-2 cm ilgio) gabalėliais. Jie dar gali būti suapvalinami. Kartais kūčiukai, ypač Suvalkijoje, kepami voleliais; iškepti sulaužomi. Suvalkiečių kūčiukai kiek didesni už aukštaičių ir žemaičių. XIX a. pab.- XX a.pr. kūčiukai buvo kepami duonkepėse ant pado arba molinėse keptuvėse, vėliau skardose. 

## Pavadinimas
Priskaičiuojami apie 25 skirtingi kūčiukų pavadinimai. Bendrinį kūčiukų pavadinimą maži apvalūs kvietinių miltų su mielėmis kepiniai įgavo palyginti neseniai. Kūčiukai lietuvių kalbos tarmėse buvo vadinami įvairiai. Jie taip pat žinomi kaip prėskučiai, prėskieniai, šližikai (šlyžikai, sližikai), skrebučiai, riešutėliai, barškučiai, kleckai (kleckučiai, kleckiukai), parpeliai (parpeliukai), buldikai,  galkutės, kalėdukai, pyragiukai, balbolikai, bambolikai,  pulkeliai, kukuliai, propuliai, paršeliukai.

## Reikšmė
Kūčiukų svarba per šventes yra ne mažesnė nei pačios duonos, lietuvių garbinamos nuo seniausių laikų. Kūčiukai turi seną, nuo pagonybės laikų išlikusią simbolinę reikšmę: senovėje žiemos saulėgrįžos metu protėviams buvo aukojamas duonos kepalas. Vėliau panašumo magijos principu tas duonos aukojimas pakeistas simboliniu kūčiukų valgymu. Kūčiukai yra apeiginė duonelė, skirta vėlėms pamaitinti.  Jie yra lyg tikros duonos analogas. Ne veltui kūčiukai vadinami vėlių duonele ir paskutinės vakarienės duona, meilės simboliu. Šio tradicinio lietuviško valgio paliekama ant stalo pernakt, kad juo pasivaišintų ir amžinojo poilsio atgulę šeimos artimieji.

## Šaltiniai
Lyginės ir nelyginės funkcijos

Funkcija f(x) yra **lyginė**, jei visiems realiesiems x galioja:
:
f(x) = f(-x). \,


Geometriškai tokių funkcijų grafikas yra simetriškas ordinačių Oy ašies atžvilgiu. Lyginių funkcijų pavyzdžiai: |x|, x^2 x^4, cos(x), ir cosh(x).

Funkcija f(x) yra **nelyginė**, jei visiems realiesiems x galioja:
:
f(-x) = -f(x) \, 


arba

:
f(x) + f(-x) = 0 \, .


Geometriškai tokios funkcijos yra simetriškos koordinačių pradžios taško (0;0) atžvilgiu, t. y. nepasikeičia apsukus koordinačių ašį 180 laipsnių kampu (arba, kitaip tariant, pažiūrėjus į grafiką aukštyn kojomis). Nelyginių funkcijų pavyzdžiai: x, x3, sin(x), sinh(x) ir erf(x). Nelyginės funkcijos grafikui yra būdinga centrinė simetrija koordinačių pradžios taško atžvilgiu.

Funkcijos, neatitinkančios nei lyginių, nei nelyginių funkcijų reikalavimų vadinamos **nei lyginėmis, nei nelyginėmis**.

## Patikrinimo pavyzdžiai
*f(x) = 2 - 3x8; 
:f(-x) = 2 - 3(-x)8 = 2 - 3x8 = f(x)
:Išvada: funkcija f(x) = 2 - 3x8 yra lyginė
*f(x) = 5x + 3x3 - sin(x); 
:f(-x) = -5x + 3(-x)3 - sin(-x) = -5x - 3x3 + sin(x) = -(5x + 3x3 - sin(x)) = -f(x)
:Išvada: funkcija yra nelyginė
*f(x) = \sqrt{x}
Funkcijos apibrėžimo sritis D=[0;\infty) nėra simetriška taško x atžvilgiu todėl funkcija negali būti lyginė arba nelyginė. Taigi, ji yra nei lyginė, nei nelyginė. Pastaba: Visos funkcijos, kurių apibrėžimo sritis nėra simetriška nulio atžvilgiu yra nei lyginės, nei nelyginės, bet ne visų nei lyginių, nei nelyginių funkcijų apibrėžimo sritis yra nesimetriška nulio atžvilgiu. Tą demonstruoja sekantis pavyzdys.
*f(x) = x + x2 + 1
:f(-x) = - x + x2 + 1 
:Matematiškai griežtai įrodyti, kad ši funkcija yra nei lyginė, nei nelyginė, galima pasiėmus kokį nors tašką, nes funkcija turi tenkinti reikalavimus visoje realiųjų skaičių aibėje. Pavyzdžiui, imame x=1: 
:f(1)=1 + 12 + 1 = 3
:f(-1)=-1 + (-1)2 + 1 = 1 
Kadangi f(-1) ≠ f(1), funkcija nėra lyginė ir kadangi f(-1) ≠ -f(1), funkcija nėra nelyginė, taigi, ji yra nei lyginė, nei nelyginė.

## Šaltiniai
Keltų mitologija

**Keltų mitologija** – keltų tikėjimo visuma, siekianti metalo amžių. Kaip ir kitų metalo amžiaus europiečių, ankstyvieji keltai išlaikė politeistinę mitologijos ir religijos struktūrą. Keltai kaip ir galai bei keltiberai () artimai bendravo su Senovės Roma, tačiau mitologijos šaltiniai nesiekia toliau nei Romos imperija, tą lėmė krikščionybės priėmimas ir keltų kalbų praradimas. Mitologija labiau žinoma iš romėniškų ir krikščioniškų šaltinių, kurių mitologijos buvo išsaugotos.

Keltai nebuvo politiškai vieningi, todėl neturėjo ir vieningo kultūrinio centro bei buvo gausu įvairių vietinių keltų religijos praktikos variacijų (tačiau kai kurios buvo pakankamai vieningos kaip kad dievo Lugo). Išlikusiuose užrašuose minima daugiau nei 300 dievybių, dažnai prilyginamų romėniškiems atitikmenims, tačiau dauguma buvo vietiniai dievai ir tik keli buvo plačiai garbinti. Iš to kas išliko įmanoma išskirti kelis bendrumus, dėl kurių manoma, kad egzistavo vieningas panteonas.

Senovinių dievų prigimtis ir funkcijos kildinama iš jų vardų, vietinių užrašų, ikonografijos, romėnų dievų su kuriais buvo tapatinami ir panašių vėlesnių keltų mitologijos personažų.

Keltų mitologija skaidoma į tam tikras atskiras dalis ir grupes, daugiausiai atitinkančias keltų kalbų šakas:
* Senovės keltų religija (žinoma iš archeologinių šaltinių nei iš mitologinių užrašų; plg. kaip senovės galų ir britų dievybės)
* Goidelikų kalbų mitologija, kuriai atstovauja airių ir škotų mitologijos;
** Mitologinis ciklas;
** Ulsterio ciklas;
** Feniano ciklas;
** Istorinis ciklas;
* Brotonikų kalbų mitologija, kuriai atstovauja daugiausiai Velso mitologija (plg. taip pat Bretonų mitologija ir folkloras).
Loksas

**Loksas** () – pasūdyta lašišos filė. Paprastai būna supjaustytas plonomis (<5 mm) juostelėmis, dažniausiai valgomas ant didriestainių, dažnai kartu su baltuoju sūriu ir kapariais.

Loksas yra svarbi aškenazių virtuvės dalis, tad šis patiekalas kartu su pavadinimu į JAV pateko kartu su žydų emigrantais iš Rytų Europos.

## Etimologija
Žodis  kilęs iš  ir  'lašiša'. Jis bendrašaknis isl. ir , dan. ir , , .

## Gamyba
Įprastinis loksas () tradiciškai gaminamas sūdant lašišos filė sūryme iš vandens ar aliejaus, druskos, cukraus ir prieskonių.

Kartais žodžiu *loksas* vadina rūkytą lašišą, bet tai kitas produktas.

## Panašūs produktai
* *Nova* ar *Naujosios Škotijos lašiša* (), kartais vadinama  – sūdyta silpnesniame sūryme, po to šaltai rūkyta. Pavadinimas atsirado laikais, kai didžiąją dalį lašišos Niujorkas gaudavo iš Naujosios Škotijos. Dabar šiuo pavadinimu vadina silpniau nei įprastinė sūdytą loksą, ir ši žuvis gali būti ne žvejota ne Naujosios Škoptijos vandenyse ar išvis auginta.
* *Škotiška lašiša* () – lašišos file sūdoma apibėrus mišiniu iš druskos, kartais cukraus, prieskonių ir kitų gardiklių (tai vadinamasis *[[sausasis sūdymas]]* ar *škotiškasis sūdymas*). Vėliau mišinį nuplauna ir šaltai rūko.
* *Skandinaviška rūkyta lašiša* () – Žuvis sūdoma sausa druska ir po to šaltai rūkoma.
* *Gravlaksas* () – tradicinis skandinaviškas lašišos produktas.

## Nuorodos
Ernestas Kirchbergas

**Ernestas Kirchbergas** (*Ernst von Kirchberg*; m. apie 1379 m.) – XIV a. vokiečių kronikininkas, kilęs iš Tiuringijos.

1378 m. Meklenburgo kunigaikščio Alberto II nurodymu pradėjo rašyti Meklenburgo eiliuotąją kroniką. Joje aprašė laikotarpį nuo Karolio Didžiojo laikų iki 1337 m. Naudojosi Helmondo „Slavų kronika“, Adomo Brėmeniečio darbais ir kitų senesnių amžių šaltiniais bei amžininkų pasakojimais.

## Šaltiniai
Henrikas Herfordietis

**Henrikas Herfordietis** (*Heinrich von Hervord, Henricus de Hervordia*; ~1300 m. – 1370 m. spalio 9 d.) – vokiečių kronikininkas, dominikonų vienuolis, kilęs iš Herfordo Vestfalijoje.

XIV a. ketvirtajame dešimtmetyje įstojo į Mindeno vienuolyną. Išgarsėjo filosofiniais ir teologiniais traktatais. Parašė veikalą „Atmintiniausių įvykių sąvadas, arba kronika“ (*Liber de rebus memorabilioribus sive Chronicon*), kur aprašė įvykius nuo „pasaulio sukūrimo“ iki 1355 m. Rėmėsi daugeliu to meto šaltinių, tarp jų ir neišlikusia Branderburgo kunigaikščių kronika.

## Šaltiniai
Hierofanija

**Hierofanija** (iš  – „šventas“ ir *φαίνειν* – „atgimstantis, nešantis šviesą“) – šventybės apraiškos simbolis. Hierofanija gali būti bet koks realus objektas – medis, dangus, akmuo, ugnis, saulė, gyvūnas, gamtos reiškiniai ir kt., tačiau šventenybė nesutampa su pačiu objektu. Hierofanijos skiriasi priklausomai nuo laikotarpio, vyraujančio religijos tipo ir kultūros.

Pavyzdžiui, lietuvių religijoje perkūnija, lietus, kruša laikomi dangaus dievo Perkūno hierofanija, žemė – Žemynos hierofanija. Mezoamerikoje saulė ir mėnulis buvo svarbi dievų apraiška, tačiau šie dangaus kūnai buvo ar yra hierofanija daugelyje pasaulio tautų. Fiziologiniai dalykai, ypač kraujas daugelyje kultūrų – svarbi auka dievams. Įvairios kitos aukos dievams (žolelės, maistas, gyvūnai, ginklai, lobiai) irgi tampa hierofanija. Ja gali tapti ir ritualai, šokiai, burtai, skirti dievybėms.

Hierofanijos terminą įvedė rumunų religijotyrininkas Mirča Elijadė. Krikščionybėje dievo apraiška įvardinama kaip teofanija ir turi siauresnę prasmę nei hierofanija.

## Išnašos
Haičio administracinis suskirstymas

**[[Haitis|Haičio Respublika]]** administraciniu požiūriu skirstoma į 10 **departamentų** (). Departamentai smulkiau skirstomi į 41 apskritį kuri smulkiau dalijama į 133 komunas.

## Departamentai

## Taip pat skaitykite
*ISO 3166-2:HT

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Haiti (Citypopulation.de)
* Departments of Haiti (Statoids.com)
Sausasis sūdymas

**Sausasis sūdymas** - maisto konservavimas sausa druska. Tai vienas seniausių maisto (paprastai - žuvies ar mėsos) konservavimo būdų. 

Žuvis ar mėsa apiberiama druska. Druskai tirpstant susidarančiam sūrymui leidžia nutekėti.

Sūdymas pagrįstas osmosiniu vandens išsiurbimu iš konservuojamo maisto objekto (mėsos, žuvies) ląstelių bei jame esančių mikroorganizmų ląstelių. Druska, tirpdama produkto syvuose, sudaro stiprų sūrymą, kuris osmosiškai siurbia vandenį. Mėsos ar žuvies audinyje mažėjant vandens kiekiui lėtėja savų fermentų veikla. O pagrindinis veikimo būdas yra mikroorganizmų gyvybinės veiklos sustabdymas atėmus jų ląstelių vandenį. Dalis mikrobų tokiomis sąlygomis žūsta, dalis pereina į anabiozę. 
Ant sūdytos džiovintos žuvies geba išgyventi tik halobakterijos (*Halobacteria*). 

## Nuorodos
Žuvis (rekomendacija)

**Žuvis** (iš  'žuvis') – iš anksto parašytas, bet nepasirašytas atsiliepimas, rekomendacija ar recenzija, kurį paprastai iš anksto parašo labiausiai suinteresuotas žmogus, pvz., rekomendaciją parašo rekomenduojamasis, recenziją – recenzuojamo darbo autorius, atsiliepimą – vertinamo darbo autorius ir pateikia žmogui, kuris turi teisę ir/ar turi rekomenduoti, recenzuoti ar rašyti atsiliepimą, kad šis pasirašytų ir pateiktų kaip savo parašytą rekomendaciją, recenziją ar atsiliepimą.

„Žuvys“ būdavo/yra naudojamos kaip būdas palengvinti recenzijos, rekomendacijos ar atsiliepimo rašymą, kadangi suinteresuotas asmuo paprastai geriausiai žino recenzijos ir pan. objektą (straipsnį, savo dalykines savybes ir pan.). O pasirašyti turintis žmogus paprastai galėtų/turėtų tai padaryti pats, bet dažnai neturi tam laiko. Neskirdamas tam laiko jis nebūna pakankamai susipažinęs su šio rašto objektu, todėl „žuvies“ autorius, būdamas suinteresuotas, gali „žuvį“ parašyti labiau palankią, negu vertas šio dokumento objektas, ir pasirašantysis „žuvį“ patvirtina savo parašu. Taip sukurtas dokumentas būna neteisingas, neatitinka rekomendacijos, recenzijos ar atsiliepimo prašančios institucijos lūkesčių.

Lietuvoje ši žargoninė savoka kartais naudojama mokslo raštvedyboje.
Gavaras (miestas)

**Gavaras** () – miestas vidurio Armėnijoje, vakarinėje Sevano ežero pakrantėje; Gegarkuniko srities centras.

## Istorija
Anksčiau šiose vietose buvo **Kavaro** kaimas. Dabartinę gyvenvietę 1830 m. įkūrė išeiviai iš Turkijos. 1850 m. jai suteiktas miesto statusas ir **Novo Bajazeto** vardas, 1936 m. jis pervadintas **Nor Bajazetu**, o 1959 m. – **Kamo**, bolševiko Simono Ter-Petrosiano (slapyvardis Kamo) (1882–1922) garbei. Sovietmečiu buvo svarbus pramonės centras. 1996 m. pavadintas **Gavaru**.

## Sportas
* Populiarios šakos mieste yra futbolas iš šachmatai,
* Miesto centrinis stadionas,
* Mieste yra vaikų ir jaunimo sporto mokykla, kurioje užsiimama: futbolu, šachmatais, sambo, dziudo, boksu ir imtynėmis.

## Šaltiniai
Vladimiras Obručevas

**Vladimiras Obručevas** (, g. 1863 m. rugsėjo 28 d. Klepenino kaime, Tverės gubernijoje – m. 1956 m. birželio 19 d. Maskvoje) – rusų geografas, geologas, paleontologas, Vidurio Azijos ir Sibiro tyrinėtojas, fantastikos rašytojas. Nuo 1929 m. buvo TSRS mokslų akademijos nariu, 1945 m. tapo socialistinio darbo didvyriu, 1941 ir 1950 m. apdovanotas Stalino premija.

Mokėsi Vilniuje, 1881 m. pratęsė Peterburgo kalnakasybos institute. 1886 m. dalyvavo ekspedicijoje į Vidurinę Aziją. Atrado keletą Nanšanio kalnyno kalnagūbrių, tyrinėjo Beišanio kalnyną. Sibire atrado Borščiovo ir Daūrijos kalnagūbrius. 1892–1894 m. dalyvavo Grigorijaus Potanino ekspedicijoje po Centrinę Aziją. Paskutiniame XIX a. dešimtmetyje dalyvavo Transsibiro ir Užkaspijo geležinkelių projektavimo darbuose.

1901–1912 m. dirbo Tomsko technologijų institute, 1918–1919 m. buvo Taurijos universiteto Simferopolyje profesoriumi, 1921–1929 m. – Maskvos kalnakasybos akademijos profesoriumi. Nuo 1930 m. atsidėjo amžinojo įšalo tyrimams.

Vladimiras Obručevas be savo mokslinių veikalų dar parašė mokslinės fantastikos knygas „Sanikovo Žemė“, „Plutonija“, „Aukso ieškotojai dykumoje“.

Mokslininko garbei pavadintas Obručevo kalnagūbris Tuvoje, Obručevo viršukalnė Altajuje, ledynas Urale, kalnas Chamar Dabano kalnagūbryje bei mineralas obručevitas.

## Šaltiniai
Sūdymas

**Sūdymas** – objekto paveikimas druska (paprastai – valgomąja) ar sūriais tirpalais (sūrymais), viena iš technologinių maisto gamybos bei amatų ir pramonės procedūrų. Dažniausiai naudojama kaip maisto ar organinių medžiagų konservavimo būdas.

Sūdymo rūšys:
* Maisto gamyboje:
** *[[sausasis sūdymas]]* – mėsa ar žuvis apiberiama sausa druska ar druskos ir prieskonių mišiniu. Sūrymas susidaro osmosiškai išsiurbtame vandenyje tirpstant druskai.
** *[[sūryminis sūdymas]]* – mėsa, žuvis ar kitas produktas užpilamas iš anksto pagamintu sūrymu.
* Chemijoje:
** *išsūdymas* – medžiagos išskyrimas iš tirpalo pridėjus į jį kitos gerai tirpios medžiagos (paprastai NaCl).
* Pramonėje:
** *sausasis odos sūdymas* – žalios odos konservavimas sausa druska.
** *muilo išsūdymas* – muilo išskyrimas iš tirpalo veikiant NaCl.
** *kristalinių medžiagų išsūdymas* – operacija tekstilės pramonėje, tekstilės medžiagų tirpinimas dažų ar kitame tirpale, kol dažiklis ar kitos nelabai tirpios medžiagos pradeda iškristi nuosėdomis;
Mstislavlio kunigaikštystė

**Mstislavlio kunigaikštystė** – dalinė kunigaikštystė Smolensko žemės pietinėje dalyje, egzistavusi XII-XVI a. 

## Istorija
Mstislavlio kunigaikštystė susidarė XII a. pabaigoje. Centras – Mstislavlis. Pirmasis kunigaikštis Mstislavas, Smolensko kunigaikščio Romano Rostislavičiaus sūnus. 1359 m. Algirdas Mstislavlio kunigaikštystę prijungė prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. 

Nuo 1392 m. valdė Algirdo sūnus Lengvenis ir jo palikuonys (su pertraukomis) Lengvenaičiai. Pasibaigus vyriškajai jų linijai, paskutinė Lengvenaitė ištekėjo už Zaslavskių atstovo, ir taip nuo
1499 m. susiformavo nauja vietos dinastija Mstislavskiai. 

1569 m. kunigaikštystė pertvarkyta į Mstislavlio vaivadiją. 1772 m. Mstislavlio vaivadijos teritoriją okupavo Rusijos imperija. 
## Kunigaikščiai
Svarbesnieji kunigaikščiai:
* Mstislavas Romanovičius (XII a.)
* Karigaila (iki 1392)
* Lengvenis (1392-1431)
* Jurijus Lengvenaitis (1431-1438, 1440-1442, 1445-)
* Jonas
* Mykolas Zaslavskis (1499-1536)
* Julijona Lengvenaitė (1536-1569)
## Šaltiniai
Psichopompas

**Psichopompas** (iš  – „sielų vedlys“) – būtybės, dievybės, dvasios, angelai, demonai, lydintys mirusiojo vėlę į mirusiųjų pasaulį. Tai nėra teisėjai, o tiesiog palydovai, vėlės gabentojai, padedantys saugiai pasiekti pomirtinio gyvenimo buveinę. Dažnai psichopompais laikomi įvairūs gyvūnai – arkliai, šunys, gegutės, krankliai, pelėdos, lėliai, elniai ir kt. Neretai psichopompas manomas turintis žmogaus pavidalą – angelas, žynys, protėvis. Šamanistiniuose tikėjimuose dažnai šamanas laikomas mirusiųjų vedliu į mirusiųjų pasaulį.

Aiškiai išreikštas psichopompas yra graikų mitologijoje Charonas, gabenęs mirusįjį per Stikso upę. Baltų mitologijoje psichopomas nėra toks ryškus, vaizduojamas Velniu, Perkūnu, žirgu. Krikščionybėje psichopompo funkciją atlieka angelai.