Bliūkiškių tiltas

**Bliūkiškių iltas** – tiltas per Novą, stovintis Šakių rajono savivaldybėje, Sintautų seniūnijoje, Bliūkiškių ir Kirmiškių kaimų paribyje, 3,5 km į pietvakarius nuo Sintautų miestelio. Nutiestas kelyje , patenka į Novos hidrografinis draustinio teritoriją.

## Istorija

Pirmasis tiltas per Novą buvo medinis. Garsėjo po juo besislėpdavusiais pakelės plėšikais, kurie tamsiu paros metu užpuldinėjo praeivius. Neapsikentusi tuometinė carinė rusų valdžia pastačiusi sargybinius, kurie budėdavę tilto prieigose. Vėliau šioje vietoje buvo įkurtas ir muitinės sargybos postas. Po Pirmojo pasaulinio karo tiltu vyko laisvas judėjimas.

1929 m. pastatytas gelžbetoninis tiltas, regione turėjęs didelę reikšmę (stovėjo netoli sienos su Vokietija). Tai buvo dviejų angų nekarpytos sistemos sijinis tiltas su gembėmis, išlietas iš monolitinio gelžbetonio. Tarp dviejų kaimų pastatytas, bet dažnai vadintas Bliūkiškių tiltu, nes to kaimo žmonės buvo „šustresni“. Tilto pastatymas buvo įamžintas memorialine lenta, pritvirtinta prie tilto vakarinės pusės atramos. Joje išlietos tuometinės Lietuvos vyriausybės (vadovaujamos Juozo Tūbelio) ir tilto inžinieriaus vardai. Lenta dingo 1944 m. pabaigoje arba 1945 m. laikotarpiu.

Per Antrąjį pasaulinį karą tiltui ypatingą dėmesį skyrė tiek vokiečių, tiek sovietų kariuomenės. Pagal išlikusius archyvinius 1944 m. rugpjūčio mėn. dokumentus sprendžiama, kad tilto apylinkėse vyko nuožmus mūšis, bet Novos tiltas išliko nepažeistas. Sovietai atsižvelgdami į tilto padėtį rikiavo anapus Novos krantų savo artileriją, nukreiptą į Naumiesčio pusę. Planavo atsitraukimą nuo Sintautų, jeigu kiltų pavojus šiauriniame Novos krante. Vokiečiai rengėsi iš Kirmiškių pusės per tiltą netikėtu tankų prasiveržimu sunaikinti sovietų artileriją. Karinės operacijos buvo planuojamos slaptai, abi pusės neskubėjo tilto susprogdinti. 1944 m. rugpjūčio 20 d. vokiečiai kontratakavo priešą. Jiems pavyko pralaužti sovietų gynybą, 11 tankų pervažiavo per Novos tiltą. Tačiau juos pasitiko sovietų pabūklų ugnis, vokiečiai buvo priversti atsitraukti. Tarp archyvinių dokumentų išlikusi puolimo schema ir padegtų (susprogdintų) tankų vietos. Teigiama, kad vokiečių tankų manevrams pritrūko degalų, o kartu su tankais turėję būti vokiečių pėstininkai buvo atkirsti tilto prieigose. Originalaus tilto apatinėse atramose dar matomos nuo Antrojo pasaulinio karo ir pokario išlikusios kulkų žymės.

## Šiuolaikinis tiltas

Per ilgus eksploatavimo dešimtmečius tiltui buvo atliekami daugiausia kosmetiniai paviršiaus paremontavimai. Tiltas palyginti siauras, prieigose pastatyti eismo pirmumo kelio ženklai. Dėl prastos techninės būklės dirbtinai susiaurinta važiuojamoji dalis tarp apsauginių atitvarų. 

2025 m. birželį, siekiant užtikrinti tolygų transporto apkrovos pasiskirstymą, važiuojamoji dalis  susiaurinta iki 4,20 m pločio. Siaurinimui panaudoti stacionarūs, cinkuoti, 0,40 m aukščio apsauginiai atitvarai. Netrukus gauta ūkininkų nusiskundimų dėl sumažėjusio pravažumo sunkiasvorei technikai. Ant tilto padarytos reikalingos korekcijos: kelio plotis tarp apsauginių atitvarų padidintas nuo 4,20 m iki 4,50 m. Atitvarai perstumti 30 cm į tą pusę, kur tilto konstrukcinės sijos vizualiai vertinamos kaip tvirtesnės.

## Literatūra

* Lietuvos valsčiai. Sintautai. D. 1 / [sud. Vida Girininkienė, Raimondas Daniliauskas, Kazys Misius]. – Vilnius: Versmė, 2013.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Steponas Kolupaila. Nuotrauka. Novos upė. Bliūkiškiai. Tilto per Novos upę fragmentas *limis.lt*, 1934-09-17