Naikintojų batalionai (stribai)

**Naikintojų batalionai** (Lietuvoje dažniausiai *stribai,* ) – Antrojo pasaulinio karo metu ir pokario metais TSRS egzistavę sukarinti, paprastai iš vietinių komunistų bei buvusių nusikaltėlių sudaryti savanoriški būriai, kovoję su vietiniais partizanais ir kitais antisovietiniais elementais.

## Susikūrimas
Naikintojų batalionai pradėti sudarinėti 1941 m. vasarą priefrontės rajonuose. Įsakai pradėti formuoti naikintojų batalionus buvo išleisti 1941 m. birželio 24 d. TSRS mastu ir 1941 m. liepos 6 d. – Baltarusijos TSR mastu.

Batalionus sudarinėjo iš savanorių (paprastai komunistų ir komjaunuolių, tarybinių aktyvistų), kurie nebuvo mobilizuoti į kariuomenę. Batalionams vadovaudavo VKP(b) rajonų komitetų lygio partiniai vadovai arba NKVD karininkai. 

Didelę dalį stribų sudarydavo išlaisvinti nusikaltėliai.

1941 m. liepos mėn. visose pafrontės teritorijose buvo sudaryti 1 755 naikintojų batalionai, kuriuose buvo ~328 000 žmonių.

1941 m. liepos – rugpjūčio mėn. Baltarusijos TSR, daugiausia Vitebsko, Gomelio, Polesės ir Mogiliovo srityse buvo sukurti 78 tokie batalionai (daugiau kaip 13 000 karių). Dalis šių kovotojų vėliau tapo Baltarusijos bei Ukrainos TSR sovietinių partizanų judėjimo dalyviais. 

Dėl aktyvios antisovietinės pogrindžio veiklos ir atvirų veiksmų prieš besitraukiančią sovietų kariuomenę koviniai būriai buvo sudaryti ir Estijoje, Latvijoje, Karelijoje, rytinėje Lenkijos dalyje, Galicijoje ir Besarabijoje.

Maskvoje buvo centrinis naikintojų batalionų štabas, kuriam vadovavo generolas Dmitrijus Kramarčiukas.

### Paskirtis
Pagrindinės funkcijos karo įkarštyje buvo:
* Karinių ir kitų svarbių objektų apsauga
* Kova su diversantais, priešo diversantų parašiutininkų grupėmis

Paprastai kiekviename administraciniame rajone buvo formuojamas vienas naikintojų batalionas (paprastai 100–200, kartais – iki 500 žmonių), kurį sudarydavo kuopos, o šias – būriai.

Kai kuriose teritorijose (pvz., Kijeve, Nikolajeve, Chersone, Zaporožėje) naikintojų batalionai dalyvavo ginant šiuos miestus nuo vokiečių kariuomenės, dengė perkėlas per Dnieprą.

## Estijoje

Naikintojų batalionai nuo 1941 m. birželio iki rugpjūčio nužudė mažiausiai 1 850 Estijos gyventojų, daugiausia civilių. Liepos 6 d. naikintojų batalionams duotas įsakymas šaudyti be teismo visus „liaudies priešus“. Žiaurus naikintojų batalionų elgesys su civiliais paskatino antisovietinių partizanų būrių susidarymą Estijoje.

## Lietuvoje
Lietuvoje naikintojų batalionai buvo vadinami *stribai*, *skrebai*, šie pavadinimai kilę iš iškraipyto rusiško pavadinimo *истребители* (*istrebiteli*) „naikintojai“.

1941 m. birželį Lietuvoje susidarė ginkluoti komunistų aktyvo, komjaunuolių būriai, tačiau jie kūrėsi ir veikė chaotiškai, naikintojų batalionai suformuoti nebuvo. Naikintojų būriai Lietuvoje sukurti 1944 m. liepos 18 d. LKP (b) CK nutarimu. Tai buvo vietiniai tarybinių okupantų savanoriai kolaborantai, organizuojami apskričių centruose ir valsčiuose atleidžiami nuo tarnybos. 

Stribai aktyviai dalyvaudavo NKVD operacijose prieš Lietuvos partizanus, persekiodavo, tardydavo, žudydavo (neretai persirengiant partizanų uniformomis) vietinius gyventojus, ypač kaimuose, aktyviai talkino okupantams trėmimuose į Sibirą.

Iki 1945 m. rugsėjo 1 d. nei atlyginimų, nei aprangos, nei maisto davinių stribai negaudavo, vietoje to apsirūpindavo plėšdami vietos gyventojus. Drausmė ir moralė jų gretose buvo itin žema, aukštas girtuoklystės lygis. Nemažai stribų buvo tarpukariu teisti kaliniai.

1945 m. spalio 18 d. okupacinė Lietuvos valdžia nutarė stribus vadinti ne „naikintojais“, o „liaudies gynėjais“. 

1951–1954 m. stribų būriai palaipsniui buvo mažinami ir galiausiai panaikinti.

## Nuorodos