open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kristina Levišauskaitė

**Kristina Levišauskaitė** (g. 1952 m. rugsėjo 11 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierė ekonomistė, socialinių mokslų daktarė, Vytauto Didžiojo universiteto Ekonomikos ir vadybos fakulteto Finansų katedros vedėja.

## Biografija
1975 m. baigė Kauno politechnikos instituto Inžinerinės ekonomikos fakultetą, 1988 m. ekonomikos mokslų kandidatė.

Nuo 1975 m. dirbo Kauno politechnikos institute, iki 1988 m. Gamybos organizavimo tyrimo žinybinės laboratorijos mokslinė bendradarbė, 1976–1983 m. ir 1987–2007 m. šio instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytoja. 2000–2006 m. Baltijos vadybos instituto, 2002–2003 m. ir 2007 m. – Tarptautinės aukštosios vadybos mokyklos dėstytoja. Nuo 1994 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytoja, 1997–1998 m. Biznio ir vadybos fakulteto prodekanė, nuo 1999 m. Finansų katedros vedėja; nuo 2006 m. profesorė.

1994–2000 m. konsultacinės bendrovės „Abišala ir partneriai“ finansų konsultantė. 1993 m. ir 1994 m. stažavo Niujorke, 1998 m., 1999 m. ir 2001 m. Paryžiuje, 2001 m. Kopenhagoje, 2003 m. Atėnuose, 2004 m. Londone.

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: finansų ir bankų sistemos veikla ir struktūriniai pokyčiai, verslo finansavimo problemos, investicijų aplinka Lietuvoje, žinių visuomenės formavimo proceso tyrimai. Paskelbė daugiau kaip 60 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Kaštų apskaita, su V. Jovaišiene ir I. Valainyte, 1994 m.
Mokomosios priemonės aukštosioms mokykloms;
* Įmonės ekonomika, su kitais, 2 d. 1992 m.
* Inžinerijos ekonomikos uždavinynas, su kitais, 1994 m.
* Valstybės finansai. Vadovėlis aukštosioms mokykloms, su G. Rūškiu, 2003 m.

## Šaltiniai
Lenčickio spaustuvė

**Lenčickio spaustuvė** – poligrafijos įmonė, veikusi Vilniuje 1584–1589 m. ir 1594–1600 m. 

## Istorija
Spaustuvę įkūrė Danielius Lenčickis (, ), perėmęs dalį Radvilų spaustuvės įrangos. Spaustuvė iš pradžių spausdino evangelikų reformatų raštus. 1591–1594 m. D. Lenčickis dirbo Vilniaus akademijos spaustuvėje. 1594 m. pardavęs namą Vilniuje, įsirengė naują spaustuvę, kuri veikė iki 1600 m. Joje išspausdino nemaža katalikiškų leidinių, kuriuose dažnai polemizuojama su anksčiau jo paties išleistais protestantų leidiniais. Spaustuvė knygas leido įvairiomis kalbomis, gražiai apipavidalintas, spausdintas dailiu antikva. Darbas buvo organizuotas komerciniais pagrindais.

## Išleistos knygos
* Andrius Volanas. Penkios knygos prieš septynis Skargos piktžodžiavimus (), 1584 m.
* Andrius Volanas. Apologija prieš plūdimusis ir baisius žmonių grupės įžeidinėjimus (*Apologia ad columnas et convitia pestiferae hominum sectae*).
* Andrius Rimša. Kristupo Radvilos dešimties metų kariniai pasakojimai (, 1585 m.
* D. Moras. (Zigmanto Vazos armijos pulkininkas) Kario atsakymai (), 1589 m. 

## Šaltiniai
Naujosios Škotijos retriveris

**Naujosios Škotijos retriveris** () - retriverių šuns veislė kilusi iš Naujosios Škotijos.

## Kilmė
Tiksliai nežinoma, kas jų protėviai.  Manoma, jog tai rudo anglų kokerspanielio , airių seterio ir šelčio palikuonys. Taip pat teigiama, kad tai vietinių ir europiečių ilgaplaukių šunų palikuonys. 

## Aprašymas
### Išvaizda
Naujosios Škotijos retriveris būna rudas arba geltonai- rudas.
### Proporcijos
Naujosios Škotijos retriveris yra mažiausias iš visų retriverių. Šio šuns aukštis per gogą yra vidutiniškai 17 iki 21 colio,  sveria nuo 17 iki 23 kg, o patelės kiek žemesnės ir lengvesnės. Pagal proporcijas šis šuo turėtų būti šiek tiek ilgesnis nei aukštesnis (santykis maždaug 10 ir 9).

## Galerija

Vaizdas:Toller7.jpg
Vaizdas:Nova Scotia Duck Tolling Retriever portrait.jpg
Vaizdas:Tollers.jpg


## Nuorodos
* Lietuvos retriverių mylėtojų klubas
Ratyškovicės

**Ratyškovicės** – gyvenvietė pietryčių Čekijoje, pasienyje su Slovakija, netoli Hodonyno. Yra Šv. Kirilo ir Metodijaus bažnyčia (XIX a. vidurys), miesto vartai.

## Sportas
* FK Baník Ratíškovice (futbolas)
Lazne Bohdanečas

**Lazne Bohdanečas** (iki 1980 m. ***Bohdanečas***) – miestas vidurio Čekijoje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Pardubicių. Renesansinė rotušė (nuo 1530 m.), Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia (nuo 1715 m.).

## Sportas
* AFK Atlantic Lázně Bohdaneč (futbolas)
Almantas Leika

**Almantas Leika** (g. 1968 m. lapkričio 25 d. Anykščiai) – Lietuvos karininkas.

## Biografija

### Išsilavinimas
1975–1986 m. mokėsi Anykščių Antano Vienuolio vidurinėje mokykloje. 1991 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, 1995 m. – Lietuvos karo akademiją, 2001 m. – Baltijos gynybos koledžo Generalinio štabo karininkų kursą, 2004 m. – Baltijos gynybos koledžo Aukštesniosios vadovybės studijų kursą, 2006 m. – JAV sausumos pajėgų karo koledžą.

### Karjera
Nuo 1991 m. kovo tarnauja Lietuvos kariuomenėje. 1996 m. ir 1999 m. dalyvavo NATO operacijose Bosnijoje ir Hercegovinoje. 2001–2003 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Algirdo mechanizuotojo pėstininkų bataliono vadas. 2003–2004 m. Lietuvos kariuomenės vado padėjėjas. 2004–2006 m. Krašto apsaugos savanorių pajėgų vado pavaduotojas – štabo viršininkas. 2006–2007 m. Lietuvos vadovaujamos Afganistano Goro provincijos atkūrimo grupės vadas. 2007–2010 m. Baltijos gynybos koledžo Aukštesniosios vadovybės studijų kurso direktorius. 2010–2011 m. Krašto apsaugos ministerijos Personalo departamento direktorius, nuo 2011 m. gegužės LR KAM pajėgumų ir ginkluotės generalinis direktorius.

Nuo 2012 m. liepos 5 d. ėjo Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų vado pareigas.

2022 m. rugsėjo 2 d. paskirtas Generolo Jono Žemaičio karo akademijos viršininku.

### Laipsniai
* 2007 m. Pulkininkas;
* 2011 m. Brigados generolas;
* 2012 m. Generolas majoras (laikinai).

## Įvertinimas
* 1996 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis
* 2005 m. Vyčio Kryžiaus ordino medalis
* 2006 m. Sausio 13-osios atminimo medalis
* 2007 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius

## Šaltiniai
Benešovas

**Benešovas** – miestas vidurio Čekijoje, 37 km į pietryčius nuo Prahos. Stovi Šv. Mykolo bažnyčia (XIII–XV a.), Šv. Onos bažnyčia (nuo XVIII a. pradžios), *Konopiště* pilis.

## Istorija

Minimas nuo XI a.

## Sportas
* SK Benešov (futbolas)
Blšanai

**Blšanai** – miestas vakarinėje Čekijoje, 5 km į pietryčius nuo Podboržanų, prie Blšankos upės (Egerio intakas). Stovi Šv. Mykolo bažnyčia, rotušė, Šv. Jono Nepomuko paminklas.

## Istorija

Minimi nuo 1238 metų. XIV a. gavo miesto teises. XX a. viduryje neteko miesto teisių, bet 2006 m. vėl atgavo.

## Sportas
* FK Chmel Blšany (futbolas)
AY

**ay** gali reikšti:
* Aimarų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Aimarų Vikipedija (:ay:).
Drnovicės

**Drnovicės** – gyvenvietė pietryčių Čekijoje, 3 km į vakarus nuo Vyškovo. Šv. Lauryno bažnyčia (XVII a. 2-oji pusė), pilis, mokykla.

## Sportas
* FKD Drnovice (futbolo klubas);
* MFK Vyškov (futbolo klubas);
* Drnovicės sporto kompleksas

## Stadionas
2021/22 m. sezone MFK Vyškov klubas iš Vyškovo pateko į Antrą lygą, tačiau namų rungtynių Vyškove nežaidė. Drnovicės sporto kompleksas, esantis maždaug 5 km nuo Vyškovo, tapo namų stadionu, kai žaidžiamos Antros lygos rungtynės. Klubas ​​žaidė Vyškovo Za Parkem stadione, kuris neatitiko Antros lygos licencijavimo sąlygų.

## Žinomi asmenys
*Gisela Januszewska (1867–1943), Austrijos psichologė
*Alexander Roda Roda (1872–1945), Austrijos rašytojas

## Išnašos

## Nuorodos
* oudrnovice.cz
Alfredas Laurinavičius

**Alfredas Laurinavičius** (g. 1957 m. balandžio 18 d. Vilnius) – Lietuvos statybos inžinierius, kelininkas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1980 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1989 m. technikos mokslų kandidatas. 

Nuo 1980 m. VISI (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1995 m. Aplinkos inžinerijos fakulteto Kelių katedros vedėjas; nuo 2002 m. profesorius. 1990–1991 m. stažavo Drezdeno aukštojoje mokykloje. 

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – kelių tiesimo medžiagos ir technologijos, geležinkelių tiesyba, naujų technologijų diegimas (asfaltbetonio mišiniai ypatingoms automobilių transporto apkrovoms), eismo saugumas, klimatologija. Dalyvavo 4 (dviem vadovavo) tarptautiniuose Europos Komisijos ir Europos Sąjungos projektuose: Lietuvos kelių ir geležinkelių konstrukcijų atitiktis Europos normatyvams, Vilniaus miesto pietinio aplinkkelio konstrukcijų technikos priežiūros konsultacijos, laboratoriniai tyrimai ir konstrukcijos įgyvendinant Europos komisijos ISPA transporto programą Lietuvos keliuose, taip pat pagal PHARE programą – Transporto infrastruktūtos įtaka Lietuvos–Lenkijos pasienio ūkiniam vystymui. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių, daugiausia užsienio spaudoje, daugiau kaip 50 mokslo populiarinamųjų straipsnių.

## Bibliografija
* Geležinkelių inžinerija, su K. Sakalausku ir I. Podagėliu, 1997 m.
* Automobilių kelių investiciniai projektai, su kitais 2006 m.

## Įvertinimas
* 2006 m. – Lietuvos mokslo premija, su D. Čygu 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Alfredas Laurinavičius. VGTU Aplinkos inžinerijos fakulteto Kelių katedra
Eldegizidai

**Eldegizidai** (, ), dar vadinami **Eldenizidai**, **Ildegizidai**, **Azerbaidžano atabegai** () – valdovų dinastija, kilusi iš istorinio Azerbaidžano regiono, valdžiusi 1136–1225 m., kurį laiką viešpatavusi ir vakariniame Irane. Jų valdoma valstybė vadinosi **Azerbaidžano atabegatas**.

## Kilmė ir hegemonija
1136 m. Seldžiukų sultonato sultonas Masudas paskyrė Šams ad-Din Eldegiz Azerbaidžano regiono valdytoju (atabegu). Šis labai greitai įsitvirtino valdžioje, savo sostine padarė Bardos miestą, įkurdamas praktiškai nepriklausomą valstybę.

Ši valstybė tapo stipriausiu to laikotarpio Seldžiukų atabegatu ir labai greitai plėtėsi. 1161 m. jis užėmė gretimą Hamadano regioną (Kurdistaną). Pasak viduramžių istorikų, Eldegizo laikais jo valstybė valdė ne tik istorinį Azerbaidžaną (įskaitant Širvaną ir Araną), bet ir Hamadaną, Mazandaraną, Gilaną, Isfahaną. Regionai Kermanas, Farsas, Chuzestanas ir kiti tapo jo vasalais.
## Tolesnė raida
Nuo pat atabegato susikūrimo stipriausias priešas buvo Gruzija šiaurėje. Gruzinai puldinėjo pasienio teritorijas, ne kartą užvaldė Gandžą, neretai ėmė duokles iš Eldegizidų.

Po Eldegizo mirties 1175 m. jo sūnus Jahan Pahlavan tęsė tėvo liniją, išlaikydamas įtaką Seldžiukų soste. Jo valdymo laikai laikomi vieni taikiausių valstybės istorijoje, nes buvo sutramdyti smulkūs feodalai, užmegzti draugiški santykiai su Chorezmidais rytuose.

Dar gyvas būdamas Jahan Pahlavan perkėlė sostinę į Hamadaną ir ėmė valdyti iš Kurdistano, o Azerbaidžano regioną atidavė savo broliui Qizil Arslan, kuris naująją sostinę įtvirtino Tebrize. 1186 m. mirus broliui, jis tapo Atabegato paveldėtoju. Silpstant valdžiai, šiaurėje esantis Širvano valdytojas sukilo, tačiau pralaimėjo. 1191 m. Qizil Arslanas nuvertė paskutinįjį Seldžiukų sultoną Togrul III ir pasiskelbė sultonu.

Po Qizil Arslano mirties trys sūnus ėmė kariauti dėl valdžios silpstančioje valstybėje. Vienas jų, Abu Bakras išlaikė Azerbaidžano regioną, tuo tarpu kitos teritorijos buvo greitai prarastos. Abu Bakro įpėdinis Uzbekas (1210–1225) buvo paskutinis Azerbaidžano atabegas. Jį nuvertė Chorezmidas Jalal ad-Din Mingburnu, kuris trumpam prijungė Azerbaidžaną prie savo imperijos.

## Valdovų sąrašas

#Šams ad-Dinas Eldegizas (1135/1136-1174/1175)
#Muhamadas Džahanas Pahlavanas (1174/1175–1186)
#Kizil Arslanas (1186–1191)
#Kutluk Inandžas (1191)
#Nusrat al-Dinas Abu Bakras (1191–1210)
#Muzafar al-Dinas Uzbekas (1210–1225)
Raseinių herbas

**Raseinių herbas** – pagrindinis Raseinių miesto, Raseinių miesto seniūnijos ir Raseinių rajono savivaldybės heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbo skydo sidabriniame lauke šokanti auksinė juodomis dėmelėmis lūšis sidabriniais nagais ir dantimis bei raudonu liežuviu, užpakalinėmis kojomis besiremianti į žalią papėdę.

## Simbolika

Raseinių herbo simbolio kilmė siejama su nuo senų laikų garsėjusiais dideliais šio krašto miškais ir medžioklėmis.

## Istorija

1792 m. kovo 20 d. ATR valdovas Stanislovas Augustas Raseiniams suteikė Magdeburgo teises ir herbą privilegija Nr. 40. 1791–1792 m. Lietuvos Metrikoje dailininko Tadeušo Dmachovskio nupieštame apskritimo formos herbe vaizduojama į dešinę pusę šuoliuojanti lūšis, auksinė, juodais taškučiais mėlyname dugne, žaliame kilime. Valdovo privilegijoje rašoma: „(…) o kad tas miestas, antspauduodamas tiek teismo, tiek miesto valdymo reikalų išrašus ir oficialius raštus, patirtų tikrą garbę, suteikiame jam lūšies herbą, tai yra matyti pavaizduota: šį herbą leidžiame tam miestui naudoti antspauduose ir visokiuose ženkluose“.

Vilniaus generalgubernatorius Fiorodas Mirkovičius 1842 m. gavo pirmuosius eskizus, kur Raseinių herbe siūlyta pavaizduoti vieną šalia kito tris javų pėdus. Tačiau jis, perbraukęs pieštuku eskizą, nurodė vaizduoti „du gausybės ragus“. XIX a. 2-ojoje pusėje Raseinių apskrities skydo formos herbas susidėjo iš dviejų pagrindinių dalių: viršutiniame jo lauke, norint parodyti apskrities priklausomybę, buvo vaizduojamas Kauno gubernijos herbas, o apatiniame – Raseinių apskrities herbas (du gausybės ragai žaliame fone).

1857 m. prie Heroldijos departamento buvo įsteigtas specialus Herbų skyrius, o jo valdytoju paskirtas energingas ir heraldikos dalykus išmanantis žmogus – baronas Bernardas Kohne. Jis 1861 m. parengė visų Lietuvos apskričių herbų naujus projektus: gubernijų herbus iškėlė į skydo viršutinį laisvąjį kampą, be to daugeliui herbų pasiūlė visai naujas figūras, nes senosios, anot jo, buvo neheraldiškos. Raseinių herbe – žalias laukas auksiniu dvišakiu buvo padalintas į tris dalis ir į kiekvieną įdėta po auksinį obuolį. Visi apskričių herbai virš skydo kaip apskrities simbolį privalėjo turėti sidabrinę trijų bokštų mūro karūną. B. Kohne projektas nebuvo įgyvendintas, nors ir buvo padarytas daug profesionaliau bei įdomiau nei ankstesnieji.

XX a. pradžioje Lietuvoje prikeldamas iš užmaršties heraldikos palikimą, itin daug nuveikė iš Raseinių krašto kilęs dailininkas, archeologas ir muziejininkas Tadas Daugirdas (1852–1919). Po to, kai 1918 m. vasario 16 d. Lietuva buvo paskelbta nepriklausoma valstybe, išleisti 24 nespalvoti atvirukai su svarbiausių Lietuvos miestų herbais.

1989 m. herbo etaloną, kuris nebuvo patvirtintas, sukūrė Giedrė Jurkūnienė. Dabartinio herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas. Herbą 2002 m. balandžio 12 d. dekretu Nr. 1743 patvirtino Valdas Adamkus.

## Šaltiniai
EU (reikšmės)

**EU** gali reikšti:
* Europos Sąjunga ();
* Europa Universalis – švedų bendrovės Paradox sukurtas istorinis strategijos žaidimas, išleistas Strategy First 2000 metais.

**Eu** gali reikšti:
* Europio kodas.

**eu** gali reikšti:
* Baskų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Baskiška Vikipedija (:eu:);
*  – gerai;
* euras (€) – Europos Sąjungos valiuta.

**.eu** gali reikšti:
* Europos sąjungos interneto kodas.
FA

**FA** gali reikšti:

* Futbolo Asociacija – Anglijos futbolą kontroliuojanti institucija;
* FA Premier League – Anglijos Futbolo Asociacijos (FA) profesionalių futbolo klubų aukščiausia lyga;
* Futbolo klubas, pvz.:
** FA Erewan – buvęs Armėnijos futbolo klubas, įkurtas 1995 m. Aboviane, 1996 m. perkeltas į Jerevaną;
** FA Širak Gyumri – Armėnijos futbolo klubas, 1958 metais įkurtas Giumri;
** FA Bananc’ Erewan – Armėnijos futbolo klubas;
** FA Klaipėda (Klaipėdos futbolo akademija) – Lietuvos futbolo klubas, įkurtas 2007 m. Klaipėdoje.

**fa** gali reikšti:
* Persų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Persiška Vikipedija (:fa:).
* nata

**Fa** gali reikšti:
* Firma – įmonės vardas, pavadinimas, kuriuo pasirašo verslo subjektas – verslininkas, įmonė.
Travis Watson

**Travis Watson** (g. 1981 m. kovo 20 d.) – buvęs profesionalus JAV krepšininkas, rungtyniavęs Kauno Žalgirio komandoje.

Travis Watson gimė San Antonijuje, augo Virdžinijos miestelyje. Žaidė krepšinį William Campbell High School, ir vėliau Virdžinijos universitete. Nepakviestas į NBA, Watson išvyko į Europą. Žaidė Graikijos, Italijos ir Izraelio klubuose. Solidus gynybos sunkusiojo krašto pozicijoje žaidžiantis žaidėjas, jis vidutiniškai atkovodavo beveik dešimt kamuolių per žaidimą Graikijos bei Italijos krepšinių lygose. 2009 metais, Watson pasirašė vienerių metų kontraktą su Kauno Žalgirio komanda. 2018 m. vasario 8 d. pasirašė sutarį su BC Vytis.

## Šaltiniai
Rokiškio herbas

**Rokiškio herbas** – pagrindinis Rokiškio miesto, Rokiškio miesto seniūnijos ir Rokiškio rajono savivaldybės heraldikos atributas.

## Aprašas

Skydas ketvirčiuotas. Pirmajame raudonajame lauke pavaizduota sidabrinė trišakė žvakidė, antrajame auksiniame lauke juodas žingsniuojantis jautis, trečiajame mėlynajame lauke - sidabriniai vargonai, ketvirtajame raudonajame lauke - trys sidabrinės į apačią trumpėjančios juostelės su sidabrine heraldine lelija viršuje.

## Simbolika
* Pirmajame raudonajame lauke pavaizduota sidabrinė žvakidė – Rokiškio dvaro savininkų kunigaikščių Krošinskių herbas. 
* Antrajame auksiniame lauke – juodas jautis, grafų Tyzenhauzų herbas. 
* Trečiajame mėlynajame lauke – sidabriniai vargonai, rodantys senas Rokiškio muzikines tradicijas. 
* Ketvirtajame raudoname lauke – trys sidabrinės į apačią trumpėjančios juostelės su sidabrine lelija viršuje. Tai paskutiniųjų Rokiškio grafų Pšezdzieckių herbas.
* Auksas arba geltona spalva reiškia kilnumą, dorumą, protingumą ir simbolizuoja Saulę.
* Sidabras ir balta spalva reiškia džiaugsmą, skaistumą, teisingumą ir simbolizuoja Mėnulį. 
* Raudona spalva reiškia narsą, meilę ir simbolizuoja Marsą. 
* Mėlyna – ištikimybės, tvirtumo spalva, simbolizuojanti Jupiterį. 
* Juoda nuo seno reiškia išmintį, išsilavinimą, liūdesį. 
* Jautis simbolizuoja stiprybę, lelija – viltį ir teisingumą.

## Istorija

Rokiškio miestas LDK laikais herbo neturėjo. Sovietmečiu jam sukurti buvo padaryta neįprasta sintezė. Į sovietmečio herbą buvo sudėti trijų bajorų giminių, kurioms priklausė Rokiškio dvaras, herbai – Krošinskių (žvakidė), Tyzenhauzų (buivolas) ir Pšezdzieckių (trys juostelės su lelija). Ketvirtajame lauke rastas kompromisas – kalvio priekalas (iš Rokiškio kilusio, sadizmu pasižymėjusio „revoliucionieriaus“, aprašyto A. Gudaičio-Guzevičiaus romane „Kalvio Ignoto teisybė“, simbolis). 1970 m. herbą sukūrė dailininkas Rimtautas Gibavičius.

Lietuvai atgavus nepriklausomybę, herbas sukurtas iš naujo. Kalvio priekalą pakeitė vargonai, kadangi Rokiškis nuo XIX a. garsėja muzikos mokykla ir vargonininkyste. 1993 m. rugsėjo 15 d. herbą dekretu Nr. 122 patvirtino prezidentas Algirdas Brazauskas. Herbo etalono autorius – Juozas Galkus.

## Šaltiniai
Jonos knyga

**Jonos knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei. Tai labiau pasakojimas apie Joną nei jo paties pranašystė.

Knygoje rašoma, kad pranašas Jona pašaukiamas pranašauti Ninevėje, tačiau nuo to pašaukimo bando išsisukti. Jona bėga priešinga kryptimi, kad pasislėptų nuo Dievo. Jis įlipa į laivą, kuris plaukia į Tarsį. Tačiau kelionėje kyla didžiulė audra. Laivo keleiviai ieško, kas kaltas dėl kilusios audros. Tuomet Jona prisipažįsta, kad bėga nuo Dievo ir kad greičiausiai Dievas dėl to sukėlė audrą. Jona išmetamas į vandenį, jį praryja didžiulė žuvis, kurios pilve Jona praleidžia tris dienas. Tačiau trečią dieną žuvis Joną išspjauna jūros pakrantėje. Jonai pranašaujant Ninevėje, jos gyventojai atgailauja, todėl Dievas jų pasigaili. Tačiau tai Joną prislegia. Jis sėdi paskendęs mintyse po ūksmingu augalu, kurį jam išaugina Dievas. Tačiau kitą rytą Dievas paruošia kirmelę, kuri tą augalą prakanda ir jis nuvysta. Jona dėl to nuliūsta, tačiau Dievas pasako, kad jam verčiau reikia gailėtis Ninevės gyventojų.

Pasak Jonos knygos, Dievas esąs gailestingas ne vien Izraeliui, bet ir jo priešams.

Kada knyga galėjo būti parašyta, nėra žinoma.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jonos knyga
Židenice Brno

**Židenice Brno** vadinęsi Čekijos futbolo klubai:

* FC Brno iki XX a. vidurio;
* ČAFC Židenice Brno po 2000 metų.
Skuodo herbas

**Skuodo herbas** – pagrindinis Skuodo miesto, Skuodo miesto seniūnijos ir Skuodo rajono savivaldybės heraldikos atributas.

## Aprašas

Mėlyname lauke auksinė mūro siena su vartais ir trimis bokšteliais su kryžiais, vartų angoje ant auksinio dubens kūno spalvos Šv. Jono Krikštytojo galva, plaukai ir barzda juodi.

## Simbolika

Šv. Jonas krikštytojas buvo Jono Chodkevičiaus ir kartu *Johanesbergu* perkrikštyto Skuodo globėjas. Vartai su bokšteliais sietini su antrąja miesto pavadinimo dalimi – *berg*, kuri tuomet reiškė pilį, įtvirtintą gyvenvietę.

## Istorija

1645 m. vasario 18 d. Lietuvos rūmų maršalo Kazimiero Leono Sapiegos rūpesčiu valdovas Vladislovas Vaza suteikė Skuodui Magdeburgo teises. Tuomet pirmą kartą buvo paminėtas miesto antspaudo simbolis – „vartuose nukirsta šv. Jono krikštytojo galva“. Tai seniausias „kalbantis“ miesto herbas Lietuvoje, naudotas iki XIX a.

Pirmą kartą herbas atkurtas 1970 m., tačiau jis buvo atkurtas klaidingai, pakeistos spalvos, neliko ir šv. Jono Krikštytojo galvos (autorius – Valerijonas Jucys). Netrukus herbas panaikintas. Iš naujo atkurtą Skuodo miesto istorinį herbą 1992 m. gegužės 6 d. nutarimu Nr. I-2555 patvirtino AT pirmininkas Vytautas Landsbergis. Etalono autorius – dailininkas Valerijonas Jucys.

## Šaltiniai
FY

**FY** gali reikšti:

* NL-FY – Nyderlandų Frizijos regiono kodas pagal ISO 3166-1:NO standartą.

**fy** gali reikšti:
* Fryzų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Fryzų Vikipedija (:fy:).
Pranas Lembertas

**Pranas Lembertas** (1897 m. rugsėjo 18 d. Eiciūnai, Šakių apskritis, Suvalkų gubernija – 1967 m. lapkričio 29 d. Santa Monika, Kalifornijos valstija; 1997 m. rugsėjo 18 d. perlaidotas Paežerėlių kapinėse) – Lietuvos teisininkas, poetas, visuomenės ir kultūros veikėjas.

## Biografija
1920–1924 m. mokėsi solinio dainavimo Kauno muzikos mokykloje, aktorystės – Antano Sutkaus vaidybos mokykloje. 1924–1926 m. studijavo Lietuvos universiteto Teisių fakultete. 1926–1940 m. ir 1941–1944 m. notaras Biržuose. 1928 m. įkūrė Vilniui vaduoti sąjungos, 1930 m. – Lietuvių ir latvių vienybės draugijos Biržų skyrių, jam pirmininkavo. Nuo 1931 m. vadovavo Biržų skautų vyčiams.

Aktyviai reiškėsi kaip poetas (spaudoje pasirašinėjo ir slapyvardžiais *Pranas Bijūnas*, *Viltis*), dainininkas (dainavo Šaulių sąjungos chore), aktorius mėgėjas (vaidino „Vilkolakio“, kultūros fondo draugijos „Mūza“ teatre), buvo įvairių paminklų ir sporto objektų mecenatas, rūpinosi Biržų kraštotyros muziejaus steigimu.

1944 m. su šeima emigravo į Vokietiją. 1945 m. Lietuvių sąjungos skyriaus pirmininkas Bad Zegeberge (Šlėzvigas-Holšteinas), 1947–1949 m. – Oldenburge, kartu pirmininkavo Kultūros ir švietimo fondui. 1949 m. išvyko į JAV. 1951–1963 m. dirbo nekilnojamojo turto pardavimo agentūroje Bostone. 1952–1953 m. BALF Teisininkų draugijos skyriaus pirmininkas. 1964 m. apsigyveno Santa Monikoje, tapo Lietuvių rašytojų draugijos nariu.

Bendradarbiavo spaudoje („Biržų žinios“, „Iliustruotoji Lietuva“, „Naujosios Biržų žinios“, „Tėvynės sargas“).

## Bibliografija
* Saulėtekiai, 1935 m.
* Baltija šaukia, 1947 m., Vokietija
* Metų laikai, išleista 1977 m., JAV
* Šaukiu, o Nemune, išleista 1992 m.
* Tėvynės drobės, išleista 1994 m., 2 leid. 1995 m.
* Menu birželį, išleista 1996 m.
* Širdis skambėjo dainomis, išleista 1997 m.
* Tau sesute, poezijos ir atsiminimų knyga, išleista 1969 m., Niujorkas

## Literatūra
* V. Michalauskas. Iš praeities ir dabarties, Vilnius, 1997 m.
* Gėrio šviesa, Kaunas, 2003 m.
* A. Vaičiūnas. Pranas Lembertas: svarbesnės gyvenimo kūrybos datos, Vilnius, 2007 m.

## Šaltiniai
FF

**FF** gali reikšti:

* FF (išdėstymas) () – nurodo automobilio variklio padėtį ir varančiuosius ratus;
* Futbolo klubas, pvz.:
** Viborg FF – Danijos futbolo klubas, 1896 metais įkurtas Viborge;
** Kalmar FF – Švedijos futbolo klubas, 1910 metais įkurtas Kalmare;
** Sarpsborg 08 FF – Norvegijos futbolo klubas, įkurtas 1928 m. Sarpsborge;
* **[[VU FF (reikšmės)|VU FF]]** gali reikšti:
** Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetas (VU FSF);
** Vilniaus universiteto Fizikos fakultetas (VU FF);
** Vilniaus universiteto Filologijos fakultetas (VU FLF).

**ff** gali reikšti:
* Fulų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Fulų Vikipedija (:ff:).
Michėjo knyga

**Michėjo knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.

Michėjas, manoma, pranašavo beveik tuo pat metu kaip Ozėjas (Izraelyje) ir Izaijas (Judėjoje). Michėjo pranašystės buvo skirtos abiem karalystėms, nors pranašo veiklos laikotarpiu šiaurinė Izraelio karalystė bei jos sostinė Samarija atiteko Asirijai, kuri per tą laiką uolė ir Judėją, tačiau Michėjas apie tai tik trumpai teužsimena.

Michėjo knygoje rašoma apie Judo ir Izraelio nuodėmę, būsimąjį atgimimą ir taiką. Kalbama apie tai, ko reikalauja Dievas. Taip pat rašoma apie būsimąjį karalių iš Betliejaus.

Kaip ir kai kuriems kitiems pranašams, Michėjui kelia pasibjaurėjimą aukos ir apeigos, jei atnašautojams trūksta doros ir tikro dvasingumo. Ateityje Michėjas regi Dievo palaiminimą ir taiką.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Michėjo knyga
GV

**gv** gali reikšti:
* gv (programa) – PDF peržiūros atvirojo kodo programa;
* Menksiečių kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Menksiečių Vikipedija (:gv:).
Algimantas Mikelėnas

**Algimantas Mikelėnas** (g. 1938 m. spalio 25 d. Kaunas) – Lietuvos zootechnikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1964 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1991 m. žemės ūkio mokslų daktaras.

1964–1966 m. Kupiškio rajono valstybės veislininkystės stoties direktorius. 1973–1978 m. Lietuvos veterinarijos akademijos bendradarbis, 1978–2006 m. dėstytojas; nuo 1992 m. profesorius. (1991–1992 m. Lietuvos veterinarijos akademijos zooinžinerijos, 1992–1993 m. Gyvulininkystės technologijos fakulteto dekanas. 1992 m. stažavo Danijoje, Kanadoje. 

1991 m. vienas iš Lietuvos veterinarijos akademijos statuto iniciatorių ir kūrėjų. 1991 m. su kitais atkūrė Žemės ūkio rūmus; 1991–1993 m. pirmininko pavaduotojas. Lietuvos kiaulių augintojų ir perdirbėjų asociacijos įkūrimo iniciatorius, 1993–1996 m. pirmininkas. 

Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių. Trijų išradimų autorius. 

## Bibliografija
* Kiaulininkystė, su kitais, autorius ir sudarytojas. 1984 m.). 

## Šaltiniai
Šakių herbas

**Šakių herbas** – pagrindinis Šakių miesto, Šakių seniūnijos ir Šakių rajono savivaldybės heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbas perskeltas į raudoną ir sidabrinį laukus, ant kurių uždėta žalia juosta nuleista žemyn. Virš jos, priekyje, raudoname lauke, du sukryžiuoti sidabriniai linų pėdai, sidabriniame lauke – šešios juodos iltys, išlindusios (po tris) iš sidabrinio lauko šonų.

## Simbolika

Žalia, sidabrinė (balta) ir raudona – nuo seno buvo Mažosios Lietuvos spalvos. Linai rodo linininkystės tradicijas, o šešios iltys – galimą miesto pavadinimo kilmę iš *šakių*, *šakų*.

## Istorija

Istorinio herbo Šakiai neturėjo. XIX a. du kartus (1847 ir 1876 m.) buvo teikiami herbo projektai, kurie vienas nuo kito nedaug skyrėsi, tačiau nebuvo patvirtinti. Tik 1970 m. pirmą kartą herbas buvo įteisintas, tačiau taip pat netrukus uždraustas.

Lietuvos Respublikos Prezidentas dabartinį herbą patvirtino 1998 m. sausio 26 d. dekretu Nr. 1497. Herbo etalono autorė – dailininkė Astrida Žilinskaitė (tiek 1970, tiek 1998 m.).

## Šaltiniai
Ygla

**Ygla** arba **Igliaukos ežeras** – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 20 km į rytus nuo Marijampolės, šalia Igliaukos gyvenvietės. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 0,75 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 96,3 m. Giliausia vieta siekia 9,4 m. Krantai žemi, kai kur supelkėję, beveik ištisai apaugę siauru medžių ruožu. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pietuose išteka Šlavantos intakas Yglė. Rytinėje pakrantėje įsikūręs Paežerės kaimas.

Prie Igliaukos ežero yra poilsiavietės, kurias įrengė Igliaukos žvejų būrelio nariai. 2014 m. ežere atlikti ichtiologiniai tyrimai parodė mažus žuvų biomasės ir gausumo išteklius.

Manoma, kad vandenvardis *Yglà* gali būti lenkybė (<  „smaila, stati viršukalnė“).

## Šaltiniai
Nahumo knyga

**Nahumo knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.

Tai poema apie Asirijos sostinės Ninevės nuosmukį ir žlugimą. Ši knyga viena iš nedaugelio pranašų knygų, kuriose neraginama atgailauti. Pasak Nahumo knygos, Dievas yra tautų ir pasaulio istorijos Viešpats, tautų išdidumas ir galybė nėra vienintelės karų ir politikos priežastys.

## Parašymo laikas
Gali būti, kad Nahumo knyga buvo parašyta maždaug tuo metu, kai Ninevę užėmė babiloniečiai ir medai (612 m. pr. m. e.).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nahumo knyga
Habakuko knyga

**Habakuko knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.

Pranašas Habakukas kelia klausimą: kaip Dievas gali leisti neteisiesiems klestėti? Šiuo atveju, kodėl grobikai babiloniečiai gerokai stipresni nei kitos, ne tokios piktos tautos? Knygoje taip pat rašoma, jog teisusis žmogus gyvena savo tikėjimu (Hab 2,4). Šią vietą apaštalas Paulius cituoja Laiške romiečiams. Trečiajame knygos skyriuje užrašyta pranašo šlovinamoji giesmė.

## Parašymo laikas
Iš knygos turinio galima spręsti, kad Habakuko knyga buvo parašyta Babilonijai pasiekus galybės viršūnę, po to, kai 612 m. pr. m. e. ji nugalėjo Asiriją ir 605 m. pr. m. e. Karchemišo kautynėse – Egiptą, ir prieš pirmąjį Jeruzalės paėmimą 597 m. pr. m. e. Išeitų, jog Habakukas buvo Jeremijo amžininkas. Vis dėlto daugiau apie jį nėra žinoma.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Habakuko knyga
Akvilė Mikėnaitė

**Akvilė Mikėnaitė** (1912 m. balandžio 10 d. Skardupis prie Aknystos, Latvija – 2001 m. gegužės 1 d. Vilnius) – Lietuvos muziejininkė, dailėtyrininkė.

## Biografija
Broliai Jonas Mikėnas ir Juozas Mikėnas. 1931 m. baigė Subatės latvių gimnaziją. 1932–1939 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo istoriją, 1940 m. baigė Vilniaus universitetą.

1940–1961 m. Vilniaus universiteto, 1941–1942 m. dar ir Vilniaus dailės akademijos lietuvių dailės istorijos dėstytoja. 1944–2001 m. dirbo Lietuvos dailės muziejuje, 1965–1991 m. Liaudies meno skyriaus vedėja. 1948–1989 m. vadovavo muziejaus rengiamoms ekspedicijoms, kurių tikslas – rinkti ir tyrinėti tautodailės kūrinius. 

## Mokslinė veikla
Kaupė, sistemino ir tyrinėjo lietuvių tautodailės palikimą, daugiausia – liaudies skulptūrą. Su kitais sudarė „Lietuvių liaudies meno“ serijos albumus, parašė straipsnių apie lietuvių tautodailę.  

## Bibliografija
* Audiniai, su kitais, 2 kn. 1957–1962 m.
* Juostos, su kitais, 1969 m.
* Lietuvių liaudies raižiniai, su kitais, 1970 m.
* Lietuvių liaudies geležinės kulto ir memorialinių paminklų viršūnės, su kitais, 1970 m.
* Lietuvių liaudies baldai, su kitais, 1992 m.
* Marcė Katiliūtė, biografinė apybraiža, 1963 m.

## Literatūra
* Akvilė Mikėnaitė: Gvvenimo prasmė – liaudies menas, Vilnius, 2004 m.

## Šaltiniai
HI

**HI** gali reikšti:

* Humanitarinis institutas, pvz.:
** Vilniaus Gedimino technikos universiteto HI – Vilniaus Gedimino technikos universiteto struktūrinis padalinys, turintis fakulteto statusą;
* Havajai – viena iš JAV valstijų.

**Hi** gali reikšti:
* Hi žemė (肥国 Hi – no – kuni) – iki VIII a. Japonijos šiauriniame Kiūšiū buvo išskiriama žemė, dabartinės Saga, Nagasakio ir Kumamoto prefektūros, vėliau padalinta į Hizen ir Higo žemes.

**hi** gali reikšti:
* Hindi – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Hindi Vikipedija (:hi:).
Lee Redmond

**Lee Redmond** (1941 m. vasario 2 d. – 2023 m. gruodžio 14 d.) – amerikiečių moteris, turėjusi ilgiausius pasaulyje rankų nagus.

Ji gyveno Solt Leik Sityje. Sirgo Alzhaimerio liga.

## Istorija
Jos nagai pradėjo stipriai augti 1978 m. pradžioje – 1979 metais. Buvo planuota nagus nukirpti 2006 m. lapkričio 22 d., tačiau ji to atsisakė. 2009 m. vasario 10 d. per avariją pakelėje į Holadėjų susilaužė nagus, bet pavojaus gyvybei nebuvo.

## Šaltiniai
Rima Mikėnaitė

**Rima Mikėnaitė** (g. 1941 m. liepos 7 d. Vilnius) – Lietuvos muzikologė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
Tėvas Juozas Mikėnas, sutuoktinis Osvaldas Balakauskas. 1964 m. baigė Lietuvos konservatorijos V. Venckaus muzikos teorijos klasę, 1970 m. – Maskvos konservatorijos aspirantūrą, 1973 m. menotyros kandidatė.

1964–1967 m. ir 1970–1974 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja. 1974–1979 m. Lietuvos konservatorijos Liaudies muzikos laboratorijos vyresnioji mokslinė bendradarbė; parengė lietuvių liaudies dainų ritmo klasifikavimo projektą, vadovavo studentų folkloro ekspedicijoms. 1979–1997 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija) dėstytoja; nuo 1984 m. docentė. 1979–1982 m. Lietuvos konservatorijos Terminologijos komisijos pirmininkė. Paskelbė straipsnių apie lietuvių muziką, recenzijų muzikos teorijos klausimais.

## Bibliografija
* Harmonizuota lietuvių liaudies daina, 1972 m.
* XX a. polifonija ir jos apraiškos šiuolaikinėje lietuvių muzikoje, 1987 m.),

## Šaltiniai
HO

**HO** gali reikšti:

* BY-HO – Baltarusijos Gomelio srities kodas pagal ISO 3166-2:BY standartą.

**Ho** gali reikšti:
* Holmio kodas;
* Hošiminas – miestas pietų Vietname, prie Saigono upės, didžiausias šalies miestas;
* HO styga – Heterostygų teorija;
* Ho dinastija – Vietname 1400–1406 m. egzistavusi dinastija;
* Ho (Gana) – miestas Ganoje.

**Ho** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Lee Ho (g. 1984) – futbolininkas, Pietų Korėjos rinktinės ir Seongnam Ilhwa Chunma klubo saugas;
* Ho Ši Minas – Vietnamo revoliucionierius, valstybės veikėjas, Vietnamo Demokratinės Respublikos prezidentas 1946–1969 m.;

**ho** gali reikšti:
* Hiri Motu kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Hiri Motu Vikipedija (:ho:).
Džordžas Mikelis

**Džordžas Mikelis** (, tikroji pavardė *Jurgis Mikelaitis*; 1929 m. balandžio 4 d. Bildeniuose, Batakių valsčiuje – 2020 m. gegužės 12 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje) – lietuvių kilmės aktorius.

## Biografija
1941 m. pasitraukė iš Lietuvos. Gyveno Lenkijoje ir Vokietijoje, mokėsi muzikos ir vaidybos Oldenburgo teatro studijoje. 1950 m. persikėlė į Australiją, dirbo „Doris Fiton“ teatre Sidnėjuje. 1955 m. su Londono „Old Vic“ teatro grupe gastroliavo Australijoje. 1958 m. išvyko į Londoną, vaidino įvairiuose teatruose. 1957 m. debiutavo kine Vokiečių Kalinio vaidmeniu režisieriaus R. V. Beikerio filme „Tas, kuris pabėgo“. Kine sukūrė 60 vaidmenų.

Vaidyba realistiška, būdinga tiksli personažo charakteristika. Parašė apsakymų – „Lietuvių berniuko odisėja“ (*Odyssey of Lithuanian Boy*), išspausdinta rinkinyje „Forms of Freedom: Lithuanian Culture and Europe after 1990“, 2005 m.

2020 m. liepos 16 d. buvo palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje.

## Žymesni vaidmenys
* Larsas Svensonas – „Nužudyk ją švelniai“, 1957 m., režisierius Č. Saundersas
* Sesleris – „Navarono pabūklai“, 1961 m., režisierius J. Li Tompsonas
* Leitenantas Ditrichas – „Didysis pabėgimas“, 1963 m., režisierius J. Sturgesas
* Maksas – „Antrininkas“, 1967 m., režisierius F. J. Šaferis
* Majoras Stukalovas – „Tamarindo sėkla“, 1974 m., režisierius B. Edvardsas

## Šaltiniai

* Čepaitė Z. (2013) Mokslų nebaigęs lietuvis G.Mikellis sužavėjo Holivudą 
* George Mikell. Actor & writer  Official website

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Interneto duomenų bazė
Klaipėdos miesto garbės pilietis

**Klaipėdos miesto garbės pilietis** – garbės vardas, Klaipėdos miesto savivaldybės suteikiamas už ypatingus nuopelnus Klaipėdos miestui, įvertinus asmeninį indėlį bei miesto vardo propagavimą pasaulyje.

## Suteikimas

Klaipėdos miesto mero teikimu ir savivaldybės tarybos kolegijos pritarimu – Klaipėdos miesto vėliava (toliau – Vėliava) už einamųjų metų reikšmingus neatlygintinus darbus Klaipėdos miestui ir bendruomenės labui.

Teikti siūlymą Klaipėdos miesto savivaldybės tarybai dėl Garbės piliečio vardo suteikimo gali visuomeninės organizacijos, įstaigos, įmonės ir pavieniai asmenys. Visuomeninės organizacijos, įstaigos, įmonės ir pavieniai asmenys, teikdami siūlymą dėl Garbės piliečio vardo suteikimo, Savivaldybei pateikia šiuos dokumentus: prašymą, asmens gyvenimo aprašymą, jo darbų ir nuopelnų Klaipėdos miestui aprašymą.

Klausimą dėl Garbės piliečio vardo suteikimo į Savivaldybės tarybos posėdžio darbotvarkę meras įtraukia pritarus visoms savivaldybės tarybos frakcijoms. Savivaldybės taryba sprendimą dėl miesto garbės piliečio vardo suteikimo priima ne mažiau kaip 1/2 visų savivaldybės tarybos narių balsų dauguma pritarimu. Garbės piliečio vardas per metus suteikiamas ne daugiau kaip vienam asmeniui. Antrą kartą tas pats apdovanojimas nesuteikiamas. Garbės piliečio vardas negali būti suteikiamas Savivaldybės tarybos nariams, einantiems šias pareigas.

## Garbės piliečiai
* Heinz Radwill, vokietis, inicijavęs Taravos Anikės paminklo, skirto Simonui Dachui, atstatymą; garbės piliečiu paskelbtas jau po mirties (1991 metų balandžio 12 d.).
* Jeronimas Kačinskas, kompozitorius, dirigentas, pedagogas;
* Vytautas Jakelaitis, kultūrologas, politinis ir visuomenės veikėjas;
* Alfonsas Žalys, politikos bei visuomenės veikėjas, Kovo 11-osios akto signataras;
* Aloyzas Každailis, istorikas, muziejininkas;
* Jonas Tatoris (m. 2004 m. kovo 6 d.), politinis kalinys, tremtinys, architektūros istorikas, menotyrininkas;
* Narsutis Dumbauskas, dviračių sporto treneris;
* Valentinas Greičiūnas, inžinierius, sporto ir politinis veikėjas;
* Martinas Gusiatinas, verslo vadybininkas, Klaipėdos miesto savivaldybės politinis veikėjas;
* Peter Oertling;
* Ona Skaistutė Idzelevičienė, šokėja, trenerė, baletmeisterė.;
* Romaldas Idzelevičius, šokėjas, treneris;
* Alfredas Gytis Tiškus, architektas, docentas;
* Vytautas Paukštė, aktorius, 2008 m.

## Išnašos

* 1991-2008 metų Klaipėdos miesto garbės piliečiai
Pietryčių Europa

**Pietryčių Europa** – geografinis bei geopolitinis terminas, apibūdinantis Balkanų pusiasalio valstybes, kartais įtraukiant ir Turkiją. Dėl neigiamų asociacijų, kilusių istorijos bėgyje, šiuo terminu keičiamas iki tol plačiai vartotas Balkanų terminas. Vienas iš tokio pakeitimo pavyzdžių yra 2003 m. internetinio dienraščio „Balkan Times“ pervadinimas „Southeast European Times“; terminas Pietryčių Europa taip pat vartojamas ir Europos Sąjungoje (pavyzdys – *Pietryčių Europos stabilumo paktas*).

Pietryčių Europos terminas dažniausiai taikomas valstybėms, kurių visa teritorija yra išsidėsčiusi Balkanuose:

* Albanijai;
* Bosnijai ir Hercegovinai;
* Bulgarijai;
* Graikijai;
* Juodkalnijai;
* Kosovui;
* Makedonijai.

Taip pat neretai įtraukiamos ir valstybės, kurių didžioji dalis teritorijos yra Balkanų pusiasalyje: Kroatijai ir Serbijai, kai kada ir šalims, kurios užima mažesnę dalį pusiasalio: Slovėnijai, Rumunijai bei Turkijai.

Kai kada regionui priskiriamos teritorijos, priklausę Osmanų imperijai jos didžiausios ekspansijos Europoje laikotarpiu:

* Albanija;
* Bosnija ir Hercegovina;
* Bulgarija;
* Graikija;
* Juodkalnija;
* Kipras;
* Kosovas (*dalinai pripažintas*);
* Kroatija;
* Makedonija;
* Moldova;
* Rumunija;
* Serbija;
* Slovėnija;
* Turkija;
* Ukraina (*Budjakas*);
* Vengrija.

Kai kurias iš aukščiau išvardytų valstybių visuotinai priimta laikyti regiono dalimi (pavyzdžiui, Rumuniją), o kitos (kaip kad Vengrija) – retai.
Vilniaus dizaino kolegija

**Vilniaus dizaino kolegija** - Lietuvos kolegija, rengianti dizaino specialistus. Adresas - Kauno g. 34, LT-03202 Vilnius. 

## Istorija
1997 m. rugsėjo 1 d. pradėjo veikti Giedrės Fledžinskienės aukštesnioji menų mokykla (steigėja - dailininkė-modeliuotoja Giedrė Fledžinskienė). Pradėti ruošti drabužių ir teatrinio grimo dizaineriai (52 studentai).

1998–1999 m. atsirado dar viena specialybė – prekių ir prekybos dizainas, o nuo 1999 m. iki 2000 m. ir jos specializacija „Interjero dekoravimas ir reklama“. 

2003–2004 m. mokykloje dėstė 31 dėstytojas.

2005 m. mokyklai suteiktas kolegijos statusas ir Vilniaus dizaino kolegijos pavadinimas. Sėkmingai baigusieji studijas gavo valstybės pripažintą aukštojo (neuniversitetinio) mokslo diplomą.

2009 m. liepos 2 d. Studijų kokybės vertinimo centras (Mokslo ir studijų institucijų vertinimo taryba) užbaigė Vilniaus dizaino kolegijos veiklos vertinimą. Kolegijos veiklą įvertinęs teigiamai, leido jai teikti profesinio bakalauro kvalifikacinį laipsnį.

## Studijų programos

* Taikomoji fotografija
* Mados dizainas
* Vaidyba
* Interjero dizainas
* Grafinių komunikacijų dizainas

## Nuorodos
Oficialus Vilniaus dizaino kolegijos tinklalapis

## Šaltiniai
Ramuma

**Ramuma** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Suvieko, tarp Grybinės ir Rudėnų kaimų, prie Ilgelio ežero pietvakarinio galo. Šalia eina kelias į Suvieką ().

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
HY

**hy** gali reikšti:
* Armėnų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Armėnų Vikipedija (:hy:).
HZ

**HZ** gali reikšti:

* gyvybės zona () – astronomijoje vadinama erdvės dalis, kurioje susidariusios tinkamos sąlygos tokiai gyvybei kokia yra Žemėje atsirasti ir vystytis.

**Hz** gali reikšti:
* hercas – SI sistemos dažnio matavimo vienetas, reiškiantis (reiškinio, būsenos, padėties) pasikartojimų skaičių per sekundę;
* 16 Hz – 1994 m. susikūrusi pop muzikos grupė iš Kauno.

**hz** gali reikšti:
* herero kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* herero Vikipedija (:hz:).
Ilgelis (Varėnos r., Varėnos sen., Laičių km.)

**Ilgelis** – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 10 km į pietus nuo Daugų, 0,5 km į pietryčius nuo Nedzingio ežero, Ilgelio botaniniame-zoologiniame draustinyje. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 0,82 km, plotis iki 0,32 km. Altitudė 124,5 m. Gylis iki 3,2 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai daugiausia žemi, pelkėti. Šiaurinę ežero dalį supa Laičių miškas. Į Ilgelį įteka du upeliai, šiaurėje išteka vienas į Nedzingio ežerą (Amarnios baseinas).

Ežere sugaunama lydekų, lynų ir kitų žuvų.

Rytiniame ežero krante yra Laičių kaimas. Pietvakariniame Ilgelio krante būta mezolito, neolito ir žalvario amžiaus stovyklų. 1939 m. ten rasta antgalių, spaustukas, rėžtukas, gremžtukas, skaldytinis, skelčių, nuoskalų, keramikos su granito priemaišomis.

## Šaltiniai
IA

**IA** gali reikšti:

* IA-32 () – Intel Itanium architektūra, 32 bitų;
* IA-64 () – Intel Itanium architektūra, 64 bitų;
* IA – cheminių elementų grupė, kuriai priklauso vandenilis, litis, natris, kalis, rubidis, cezis ir francis;
* Žiedadulkių zona, atitinkanti seniausią driasą;
* JAV valstijos Ajova kodas.

**ÍA** gali reikšti:

* ÍA Akranes – Islandijos futbolo klubas iš Akraneso.

**Ia** gali reikšti:
* Ia – žvaigždžių šviesio klasė.

**ia** gali reikšti:
* Interlingua – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Interlingua Vikipedija (:ia:).
Karys

**Karys** – pilietis, atliekantis tikrąją karo tarnybą. *Kareivis* - ginkluotas šalies kariuomenės arba ginkluotųjų pajėgų, vadovaujamų vyriausiojo ginkluotųjų pajėgų vado, narys.

## Lietuva
Kario sąvokos apibrėžimai yra oficialiai įtvirtinti LR krašto apsaugos sistemos organizavimo ir karo tarnybos įstatymas.
*Karys savanoris* – LR pilietis, įstojęs į nenuolatinę (neetatinę) savanorių karo tarnybą Krašto apsaugos savanorių pajėgose (LR KASOKTĮ 2 str. 17 d.).

*Atsargos karys* – teisės aktų nustatyta tvarka į kariuomenės atsargos personalo (aktyviojo ar individualiojo rezervo) įskaitą įrašytas LR pilietis, įgijęs reikiamą pagrindinį karinį parengimą (LR KASOKTĮ 2 str. 18 d.).

*Kariūnas* – karys, atliekantis karo tarnybą studijuodamas Lietuvos arba užsienio karo mokymo įstaigoje, kurią baigusiems suteikiamas karininko laipsnis. Kariūno tarnyba trunka, kol jis priimamas į profesinę karo tarnybą ar išleidžiamas į atsargą arba teisės aktų ar karo mokymo įstaigoje nustatyta tvarka iš jos atleidžiamas ar pašalinamas (LR KASOKTĮ 2 str. 20 d.).

## Išnašos
Micah Richards

**Mika Linkolnas Ričardsas** (; g. 1988 m. birželio 24 d.) – anglų futbolininkas, žaidžiantis Manchester City klube.

Yra laikomas universaliu žaidėju − gali žaisti tiek gynėju, tiek centriniu saugu. Tačiau dažniausiai rungtyniauja dešinio gynėjo pozicijoje, taip pat yra pavojingas esant standartinėms situacijoms. Rinktinėje debiutavo 2006 m. lapkričio mėnesį ir tapo jauniausiu gynėju, žaidusiu Anglijos nacionalinėje futbolo rinktinėje.

## Laimėjimai
;Manchester City
* FA taurė: 2010–11 m.
* Premier League: 2011-12 m.

## Šaltiniai
Pusiaujo Gvinėjos herbas

Paveikslėlyje pavaizduotas **[[Pusiaujo Gvinėja|Pusiaujo Gvinėjos]] herbas** naudojamas nuo 1979 m. rugpjūčio 21-os dienos. 

## Aprašymas

Šis herbas susideda iš pilko skydo, kuriame pavaizduotas medis. Tai šilkinės medvilnės medis, arba dievo medis. Virš skydo, pavaizduotos šešios žvaigždutės. Jos vaizduoja Pusiaujo Gvinėjos žemę ir salas. 

## Taip pat skaitykite

* Pusiaujo Gvinėjos vėliava
Priesaga

**Priesaga**, arba **sufiksas** – po šaknies (tiesiog arba po kitos priesagos) einantis ir galūne nelaikomas afiksas.

## Priesagos lietuvių kalboje
Pagal funkciją išskiriamos žodžių darybos ir žodžių kaitybos priesagos.

### Darybos priesagos

#### Priesaginė daryba, arba sufiksacija
Darybos formantu priesaga gali eiti:
* viena (pvz., „kit**aip**“)
* kartu su galūne kaip šalutinė darybos priemonė (pvz., „kel**tuvas**“).
Daugelyje kalbų jis yra vienas pagrindinių darybos būdų.

#### Mišrioji daryba, arba parasintezė
Kartais priesaga gali įeiti į tokį formantą, kurio kitas daugmaž lygiavertis komponentas yra priešdėlis (pvz., „**pa**eil**iui**“) arba dūrybos priemonės (pvz., „žmogėd**ra**“).

### Kaitybos priesagos
Kaitybos priesaga – skirtingos to paties žodžio formos darybos rodiklis. Kaitybos formantu priesaga gali eiti:
* viena (pvz., „kalb**ant**“)
* drauge su galūne (pvz., „kalbė**davo**“).

Agliutinacinėse kalbose kaitomoji žodžio dalis po kamieno dažniausiai vadinama priesaga, o ne galūne, nes, skirtingai nuo fleksinių kalbų, ši žodžio dalis nėra taip susiliejusi su kamienu ir paprastai žymi kurią nors vieną iš gramatinių reikšmių. Pavyzdžiui, turimos atskiros daugiskaitos ir linksnio priesagos – kaip vengrų kalbos *városoktól* 'iš miestų', kur priesaga *-k-* nurodo daugiskaitą, o *-tól* žymi abliatyvą.

## Šaltiniai
Ilgynas

**Ilgynas** – dviejų ežerų Molėtų rajone, Čiulėnų seniūnijoje pavadinimas:

* Ilgynas – vakaruose, prie Levaniškių kaimo;
* Ilgynas – viduryje, prie Sanklodiškių kaimo.
Steponas Matulis

**Steponas Matulis** (1918 m. vasario 18 d. Svėdasų parapijos Daujočių kaime – 2003 m. birželio 18 d. Notingamo, Didžioji Britanija, palaidotas Notingamo Vilford Hil kapinėse) – Romos katalikų kunigas, MIC, vienuolis marijonas, bažnyčios istorijos mokslų daktaras.

## Biografija
Mokėsi Svėdasų ir Užpalių mokyklose. 1934 m. įstojęs į Marijonų vienuoliją, baigė Marijampolės Marijonų gimnaziją. Nuo 1939 m. studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universitete techniką, filosofiją ir teologiją, vėliau Vokietijos Aištato dvasinėje seminarijoje – filosofiją ir teologiją. Studijas tęsė Popiežiaus šv. Akviniečio universitete. Kunigu įšventintas 1945 m. liepos 21 d. Tais pačiais metais suteiktas teologijos licenciato laipsnis, o 1946 m. jis apgynė teologijos daktaro disertaciją tema „Arkivyskupas Jurgis Matulaitis MIC, apaštalinis vizitatorius Lietuvai 1925-1927“. Romos šv. Grigaliaus universiteto Bažnyčios istorijos fakultete paruošė ir apgynė antrąją daktaro disertaciją „Palaimintasis arkivyskupas Jurgis Matulaitis, MIC, Marijonų gaivintojas, 1909-1927“.

1953 m. buvo Romos Marijonų generalinio namo naujokyno vedėju, vėliau – kolegijos viršininku. 1957 m. Romoje tapo Marijonų dvasios tėvu. 1958 m. S. Matulis paskirtas Londono lietuvių parapijos rektoriumi, vėliau – ir Europos lietuvių skautų kapelionu. 1961 m. kunigas Matulis atgaivino katalikišką žurnalą „Šaltinis“, daugelį metų jį redagavo. „Šaltinio“ leidykla leido ne tik žurnalą, bet ir knygas krikščioniška tematika. 1965 m. Notingame įkūrė „Židinio“ jaunimo namus, Lietuvių katalikų centrą ir Vilniaus Aušros Vartų Marijos koplyčią, lietuvišką knygyną. Kunigas ne tik dirbo sielovados darbą Didžiosios Britanijos lietuvių tarpe, bet ir aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje: buvo Lietuvių katalikų bendrijos sekretoriumi, Lietuvių Katalikų Mokslo akademijos Istorijos mokslų sekcijos nariu, Londono Sporto komiteto nariu.

## Įvertinimas
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius (1998 m.)

## Bibliografija
* Lietuva ir Apaštalų Sostas 1795–1940 (L. K. M. Akademijos suvažiavimo darbai IV, Roma 1961, Lietuvių Katalikų Mokslo Akademijos leidinys N.6)
* Lietuvos laisvės vainikas. Bažnytinės Provincijos įsteigimas ir konkordatas. Notingamas, 1984
* Matulis Steponas MIC, Marianie za błogosławionego Jerzego Matulaitisa–Matulewicza, tłum. R. Piętka, Warszawa-Lublin 2008 

## Šaltiniai
* Biografija
* Gyvenimo aprašymas
* Dr. Darius Furmonavičius. Šv. Mišios už Lietuvą ir lietuvius Anglijoje