open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meksikinis rudasis lokys

**Meksikinis rudasis lokys** (*Ursus arctos nelsoni*, *meksikinis grizlis*) – spėjamai išnykęs rudojo lokio (*Ursus arctos*) porūšis.

Lotyniškas porūšios pavadinimas duotas amerikiečių gamtininko *Edward William Nelson* garbei. Tipinis porūšio individas buvo nušautas (medžiotojas *H. A. Cluff*) 1899 m. Čihuahua valstijoje (Meksika).

## Aprašas
Meksikinis rudasis lokys buvo vienas sunkiausių ir didžiausių Meksikos žinduolių. Jo ilgis siekdavo 183 cm, o vidutinė masė būdavo 318 kg. Dėl sidabrinio atspalvio kailio juos dažnai vadindavo „el oso plateado“ ('sidabrinis lokys')
Meksikinis rudasis lokys (dar vadintas *meksikiniu grizliu*), buvo smulkesnis už grizlius, gyvenančius JAV ir Kanadoje. Jų kailio vyraujanti spalva būdavo blyškiai geltonrudė, kartais – pilkšvai balta, pro ilguosius plaukus prasimušdavo tamsesnė povilnė. Nutriušus ilgiesiems plaukams individų spalva pakisdavo, būdavo nuo geltonai rudos iki rūdžių spalvos. Ilgiausi plaukai augdavo ant gerklės ir šonų. Pilvo plaukų danga būdavo reta, be povilnės, būdingos nugarai ir šonams.

## Arealas
Meksikinis rudasis lokys gyveno šiaurinėse Meksikos teritorijose, ypač vėsesnio klimato pievose ir kalnų pušų miškuose. Senasis arealas driekėsi nuo Arizonos iki Naujosios Meksikos ir Meksikos.

## Biologija
Meksikiniai lokiai misdavo daugiausia augalais, vaisiais, vabzdžiais. Atsitiktinai medžiodavo smulkius žinduolius, ėsdavo dvėselieną. Kas treji metai atsivesdavo 1−3 lokiukus.

## Išnykimas
Pirmieji europiečiai, sutikę meksikinius ruduosius lokius buvo XVI a. konkistadorai, kai Fransiskas Vaskesas de Koronadas (*Francisco Vázquez de Coronado*) surengė ekspediciją ieškoti Septynių Aukso Miestų.

Lokiai retkartais medžiodavo naminius gyvulius, todėl fermeriai juos laikė kenkėjais. Meksikinius lokius gaudė spąstais, šaudė, nuodijo. Apie 1930 m. jie jau buvo reti. Jų ankstesnis arealas susitraukė iki trijų izoliuotų kalnų (*Cerro Campano*, *Santa Clara* ir *Sierra del Nido*) 80 km į šiaurę nuo Čihuahua miesto.

1960 m. lokių buvo likę apie 30. Nežiūrint to, kad juos saugojo, juos toliau medžiojo. 1964 m. meksikinį lokį ėmė laikyti išnykusiu.

1969 m. buvo pasirodę pranešimai, kad Jaki upės aukštupyje (Sonora, Meksika) matė kelis šio porūšio lokius. JAV biologas *Carl B. Koford* surengė kelių mėnesių ekspediciją, bet lokių aptikti nepasisekė.

## Literatūra
* Walton Beacham (1997) World Wildlife Fund Guide to Extinct Species of Modern Times, ISBN 0933833407
* Julian Huxley, Martyn Bramwell et al. (1973) The Atlas of World Wildlife
* David Day (1981) The Doomsday Book of Animals. Ebury Press, London, ISBN 0670279870

## Šaltiniai
Vija Artmanė

**Vija Artmanė** (1929 m. rugpjūčio 21 d. Tukume, Latvija- 2008 m. spalio 11 d. Rygoje) – latvių kino ir teatro aktorė, TSRS liaudies artistė (1969), viena žymiausių tarybinių aktorių.

## Biografija
1946 m. baigė Rygos J. Rainio Meninio teatro aktorinę studiją ir iki 1998 m. dirbo šiame teatre. 1999 m. perėjo dirbti į Rygos jaunimo teatrą.

Kine debiutavo 1956 m. Žinomiausiais vaidmenimis tapo Sonia filme "Savas kraujas" (1963 m.) ir Ona V. Žalakevičiaus filme "Niekas nenorėjo mirti" (1966 m.).

1964 ir 1968 m. tapo Sąjunginių kino festivalių laureate.

Jos 50-mečiui Rygos kino studijoje ekranizuotas S. Moemo romanas "Teatras", kuriame V. Artmane sukūrė pagrindinį Džiulijos Lambert vaidmenį. Apie aktorę sukurti du dokumentiniai filmai "Pokalbis su karaliene" (1980 m.) ir "Nuskriausta karalienė. Vija Artmanė" (2007 m.), parašytos trys knygos.

Vija Artmene aktyviai dalyvavo tarybinės Latvijos visuomeniniame gyvenime- buvo kandidatė į Latvijos KP CK narius, vadovavo Latvijos TSR teatro darbuotojų sąjungai, buvo tarybinio Taikos gynimo komiteto narė, apdovanota daugeliu valstybinių TSRS apdovanojimų. Latvijos Trijų žvaigždžių ordino kavalierė. Jos vardu 1968 m. pavadintas asteroidas (4136 Artmane).

## Nuorodos
* -V. Artmanės vaidmenys
* In memoriam
Formulė 3

**Formulė 3** (taip pat vadinama **F3**) – autosporto lenktynių klasė, kurioje varžomasi atvirų ratų vienviečiais lenktyniniais automobiliais. Formulė 3 yra dalinama į daugelį skirtingų atskirų čempionatų, tad jų surengiama Europoje, Azijoje, Australijoje ir Pietų Amerikoje. Formulė 3 dažnai vadinama kaip pirmasis svarbus žingsnis link Formulės 1 čempionato. Daugumai Formulės 3 čempionatų nugalėtojų FIA metams suteikia superlicenciją. Formulės 3 lenktynės nėra pigios, pvz., norint lenktyniauti stiprioje Didžiosios Britanijos Formulės 3 komandoje, reikėtų sumokėti apie 400 000 svarų sterlingų. Nepaisant tokių kainų, tai laikoma gera investicija į lenktynininko ateitį. Gerai pasirodę lenktynininkai dažniausiai kyla į tokius čempionatus kaip Formulė 2, GP2, A1 Grand Prix ar pretenduoja net į Formulės 1 bandytojo ar lenktynininko vietą.

Formulės 3 lenktynes po II pasaulinio karo išvystė automobilių entuziastai, norėję automobilių lenktynes padaryti kuo pigesnes. FIA šį čempionatą oficialiai patvirtino 1950 m.

Vieno Formulės 3 čempionato niekada nebuvo. Nuo pat įkūrimo pradžios pagrindiniai buvo Europos ir Didžiosios Britanijos čempionatai. Šiuo metu stipriais čempionatais laikomi Italijos, Vokietijos, Prancūzijos ir kt. Formulės 3 čempionatai.

Šiuo metu FIA superlicencijas vieneriems metams gauna šių čempionatų nugalėtojai:

* Europos Formulės 3
* Didžiosios Britanijos Formulės 3
* Italijos Formulės 3
* Japonijos Formulės 3
* Ispanijos Formulės 3
Afiša (reikšmės)

Žodis ***afiša*** reikšmės:

* afiša – reklaminis skelbimas, kabinamas viešoje vietoje;
* „Afiša“ – muzikos grupė iš Ukmergės.
Synyster Gates

**Synyster Gates**, tikrasis vardas – **Brian Elwin Haner Jaunesnysis** (g. 1981 m. liepos 7 d. Hantington Byče, Kalifornijoje, JAV) – amerikiečių grupės Avenged Sevenfold gitaristas.

Mokėsi Holivudo Muzikos institute, studijavo džiazą. Taip pat grojo kartu su The Rev, turi projektą „Pinkly Smooth“.

Jo tėvas – Brian Haner Sr. taip pat yra muzikantas ir dainų kūrėjas, dalyvavo A7X albumo „City of Evil“ įrašyme su akustine gitara.
Hiurtas

**Hiurtas** (vok. *Hürth*) – miestas netoli Kelno Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje vakarų Vokietijoje.

Miestą sudaro apie trisdešimt atskirų nepriklausomų kaimų. Miesto herbas vaizduoja erelį iš kunigaikščio Hurtho von Schöneckeno šeimos herbo, Kelno kryžių ir krumpliaratį, kuris reiškia sunkiosios pramonės svarbą miestui.

Miestas žinomas dėl jame gimusių trijų Formulės 1 lenktynininkų – Michaelio Schumacherio, Ralfo Schumacherio ir Wolfgang von Tripso.
Valdis Albergas

**Valdis Albergas** (, 1922 m. rugpjūčio 8 d. Ryga – 1984 m. lapkričio 10 d. ten pat) – latvių skulptorius.

## Biografija
1950 m. baigė Latvijos dailės akademiją, mokėsi pas K. Zemdegą, E. Melderį, T. Zalkalnį. Nuo 1968 m. Latvijos dailės akademijos dėstytojas, nuo 1983 m. profesorius.

## Kūryba
Sukūrė paminklų („Maksimas Gorkis ir Janis Rainis Kemeriuose“, 1952 m., su O. Kaleisu; „Latvių šauliai“ Rygoje, 1971 m., architektai Dzintaras Driba, Gintas Lusis-Grinbergas); portretinių, teminių figūrinių kompozicijų („Skulptorius Karlis Zemdega“ 1956 m., „Violončelininkas“ 1963 m., reljefų.

## Šaltiniai
Ādams Alksnis

**Adamas Eduardas Alksnis** (, *Alksne*; 1864 m. vasario 27 d. Mazsalaca, Valmieros apskritis – 1897 m. rugpjūčio 9 d. Ryga) – latvių tapytojas, grafikas. Vienas latvių nacionalinės tapybos mokyklos pradininkų. 

## Biografija
Mokėsi Rygos vokiečių amatų mokykloje, 1883–1892 m. su pertraukomis studijavo Sankt Peterburgo dailės akademijoje, 1888 m., 1891 m., 1892 m. gavo paskatinamuosius medalius. Devintame-dešimtame dešimtmetyje Sankt Peterburge vadovavo latvių dailininkų būreliui „Rūkis“. 

## Kūryba
Sukūrė piešinių, akvarelių, tapybos kūrinių latvių valstiečių buities („Kelyje“ 1895 m., „Į darbą“, „Artojas“, „Sėjėjas“, visi 1896 m.), istorijos temomis, peizažų, portretų. Mirė jaunas, paliko daug piešinių, akvarelių ir tik kelis tapybos darbus. Jo darbų turi Latvijos nacionalinis meno muziejus.
;Parodos Rygoje
* 1883 m. Amatų mokyklos grupės paroda
* 1896 m. Etnografijos paroda
* 1925 m., 1947 m., 1964 m. atminimo parodos

## Šaltiniai
Bajorkaimis

**Bajorkaimis** (arba ***akalyčia, akalica, okolica***; , ) – Lietuvos smulkiųjų bajorų apgyvendinta gyvenvietė. Tai vienos iš seniausių teritorinių bendruomenių, įteisintos XVI a. viduryje. Jų gyventojai buvo vadinami okolicų šlėktomis (). Labiausiai buvo paplitę vidurio ir šiaurės vakarų Lietuvoje. Akalicomis vadinti smulkiųjų bajorėlių kaimai, ypač gausūs Liaudoje.

## Istorija

Atsirado iš pasiturinčių lietuvių šeimų kiemų, kurios dar iki valstybės susidarymo ar jos kūrimosi laikotarpiu sugebėdavo išrengti raitelį į karą. Tokios šeimos ilgainiui įgijo bajoro titulą ir teises, pateko į bajorų karių sąrašus, todėl jų gyvenviečių nepalietė XVI a. Valakų reforma. Bajorkaimiai dažniasia plėtojosi kaip kupetiniai kaimai – jų pastatai ir sodybos buvo pastatyti laisvai, derėjo prie aplinkos, dirbamoji žemė paprastai nesuskaidyta į rėžius, ją sudarė daugelis netaisyklingų sklypų. LDK laikotarpiu bajorkaimių savininkai neturėjo ar mažai teturėjo šeimynos ir didžiojo kunigaikščio dovanotų veldamų.

Labiausiai buvo paplitę Lietuvos viduryje ir šiaurės vakaruose. Lietuvos pietryčiuose jų išliko iki sovietinės kolektyvizacijos. Dažno pavadinimas kilęs iš savininko vardo, pavardės ar pravardės. Bajorkaimiais buvę dabartiniai kaimai – Černiauskynė, Dapšiai, Drąseikonys, Gikonys, Kylatrakis, Pavartės, Sokonys (Prienai), Vainiūnai ir kt. Dabartinė prasmė atitinka anglišką terminą „estate village“.

## Šaltiniai
Fairuz Fauzy

**Fairuz Fauzy** (g. 1982 m. spalio 24 d. Kuala Lumpūre, Malaizijoje) – autosporto lenktynininkas iš Malaizijos.

## Karjera
Savo lenktynininko karjerą malaizietis pradėjo 1994 m. pradėjęs lenktyniauti su kartingais. 1999 m. jis debiutavo Didžiosios Britanijos Formulės Ford čempionate. Vėliau lenktyniavo tokiuose čempionatuose kaip A1 Grand Prix, GP2 ir kituose.

Geriausiai jam sekėsi 2008 m. GP2 Azijos čempionate, kurį baigė ketvirtas ir 2009 m. pasaulio Renault serija – antra galutinė vieta.

Būtent puikus pasirodymas pasaulio Renault serijoje atkreipė į malaizietį Formulės 1 specialistų dėmesį. 2010 m. debiutantės Lotus technikos vadovas Mike Gascoyne prasitarė, kad malaizietis greičiausiai bus lenktynininkas bandytojas arba rezervinis lenktynininkas. 2009 m. gruodžio 13 d. ekipa oficialiai patvirtino, kad malaizietis bus ekipos lenktynininkas bandytojas.

## Karjeros statistika

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali sportininko svetainė
Tauragės valsčius

**Tauragės valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Tauragė.

## Istorija

Valsčius minimas nuo 1571 m., atkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Pagramančio valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Tauragės rajonui (11 apylinkių).

|-
| 1877 m. || || 10707 || 1129 kiemai  || 7 seniūnijos || 188
|-
| 1923 m.  || 350 || 9976 || 1955 || || 123 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 283 || 10055 || || 15 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 204 || || || 11 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* Vincas Augaitis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 9976 žmonės:
* Lietuviai - 86,75% (8654);
* Vokiečiai - 12,15% (1212);
* Rusai - 0,36% (36);
* Lenkai - 0,32% (32);
* Kiti - 0,42% (42).

### Žymūs žmonės

|-
| 1873 || Zaltriškiai || Antanas Bružys, knygnešys || 19??
|-
| 1906 || Požerūnai || Teodoras Blinstrubas, išeivijos veikėjas || 1999
|-
| 1907 || Mažonai || Juozas Mockaitis, agronomas || 1995
|-
| 1920 || Galmenai || Jurgis Kisnėrius, geologas || 1986
|-
| 1930 || Kuisiai || Juozas Jasaitis, literatūrologas || 2010
|-
| 1933 || Taurai || Benjaminas Kondratas, kraštotyrininkas || 2025
|-
| 1936 || Kuisiai || Antanas Jasaitis, biochemikas || 1999
|-
| 1936 || Dacijonai || Zigmantas Motiekaitis, sporto darbuotojas, treneris ||
|}

## Šaltiniai
Adolfas Alunanas

**Adolfas Alunanas** (, 1848 m. spalio 11 d. Mintauja – 1912 m. liepos 5 d. ten pat) – latvių dramaturgas, aktorius, režisierius. Latvių nacionalinio teatro pradininkas.

## Biografija
Baigė Mintaujos gimnaziją. Nuo 1866 m. vaidino Dorpato, Talino, Peterburgo teatruose. 1870–1885 m. vadovavo Rygos latvių teatrui. Vėliau subūrė pirmąją latvių aktorių trupe, režisavo spektaklius ir vaidino juose. 1896–1904 m. Mintaujoje turėjo savo teatrą ir jam vadovavo. 1869 m. pastatė savo pjesę „Pačių išauklėtas“ – tai pirmoji pastatyta originali latviška pjesė. Buitinės tematikos vodevilinėse pjesėse išjuokė dorovines ydas, aklą sekimą vokiečių papročiais. Dar sukūrė apsakymų, eilėraščių, pirmąjį veikalą latvių kalba apie latvių teatrą (1869 m.)  1892–1912 m. redagavo žurnalą „Juokdario kalendorius“ (*Календар насмешника*).

Jo vardu pavadintas Jelgavos Adolfo Alūnano teatras.

;Pjesės
* Pačių išauklėtas (*Pašu audzināts*), 1869 m. 
* Kubilius ir kubilienė (*Mucenieks un muceniece*), 1872 m.
* Džonas Neilandas, pastatyta 1881 m., išleista 1885 m.
* Kas tie tokie, kur dainavo (*Kas tie tadi, kas dziedeja*) 1888 m., pavadinimu „Liūdna dainelė“ vaidinta XX a. pradžios Rytų Lietuvių scenos mėgėjų,
* Šeši maži būgnininkai (*Seši mazi bundzenieki*), past. 1889 m., išl. 1890 m. 
* Verkia mano giminė, 1889 m.
* Mūsų protėviai, 1905 m.

## Literatūra
* Bērzin̦š, Arturs. Ādolfs Alunāns latviešu teātrī, Londonā: Latpress apgāds, 1954.
* Hausmanis, Viktors. Ādolfs Alunāns: aktieris, režisors, dramaturgs, Rīga: Liesma, 1988. ISBN 978-5-410-00403-9
* Gudriķ̦e, Biruta. Ādolfs Alunāns: atmiņās, vēstulēs, anekdotēs, Rīga: Litera, 1993. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Teodors Zeiferts. Latviešu rakstniecības vēsture
* Adolfo Alunano nuotraukų galerija
Juris Alunanas

**Juris Alunanas** (, tikrasis vardas *Gustavs Georgs Frīdrihs Alunāns*, 1832 m. gegužės 13 d. Jaunkalsnava, dab. Maduonos savivaldybė – 1864 m. balandžio 18 d. Juostenės valsčius) – latvių poetas, kalbininkas, istorikas. Vienas aktyviausių jaunalatvių veikėjų.

## Biografija
1854 m. baigė Mintaujos gimnaziją jau mokėdamas graikų, lotynų, rusų, prancūzų, vokiečių, lietuvių kalbas. 1856 m. įstojo į Dorpato universitetą. 1862 m. su Krišjaniu Valdemaru įkūrė ir redagavo laikraštį „*[[Peterburgas Avizes|Pēterburgas Avīzes]]*“. Laikraščio „Mājas Viesis“ bendradarbis.

Brolio sūnus – aktorius ir režisierius Adolfas Alunanas.

## Kūryba
Latvių poezijos pradininkas. 1856 m. išleido pasaulinės poezijos vertimų rinkinį (Horacijus, Heinrichas Heinė, Johanas Volfgangas Gėtė, Aleksandras Puškinas, Frydrichas Šileris ir kiti). Eilėraščiuose („Dainelės“ *Dziesminas*, 2 t. 1867–1869 m.) gamtos grožis siejamas su žmogaus vidiniu pasauliu, tautos atgimimu (eil. „Rytas“, „Vakaras“), poetizuojama jaunystė (eil. „Žiedelis“), jie pasižymi herojiniu patosu, poetikos įvairove; kai kuriuose yra lietuviškų motyvų. Buvo nacionalinės krypties latvių kalbos tyrinėjimų pradininkas, grynino ją, sukūrė naujadarų. Parašė Lietuvos istorijos (iki Žalgirio mūšio) apžvalgą (1858 m.), kurioje pabrėžė lietuvių ir latvių tautų giminingumą, mokslo populiarinimo straipsnių (3 t. 1859–1860 m.) 

## Bibliografija
* Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas, 1856.
* Sēta, daba, pasaule, 1860.

## Šaltiniai
Sumbiar ÍF

**Sumbos ÍF** – buvęs Farerų futbolo klubas iš Sumbos.

## Istorija
1940 m. gegužės 21 d. buvo įkurtas klubas. Ilgą laiką žaidė žemesniuose divizionuose.

1990 m. antroje pakopoje buvo antri ir pateko į aukščiausią lygą, bet joje neįsitvirtino.

1996 m. tapo antros pakopos nugalėtojais ir dar kartą pateko į elito divizioną, tačiau ir šį kartą jame įsitvirtinti nepavyko.

1994–1995 m. buvo prisijungęs prie VB Vagur klubo, 2005 m. vėl prisijungė.

## Pasiekimai

Šaltiniai:

***[[1. deild]] (D2):**
**Nugalėtojai: 1997
**Antroji vieta: 1990

***[[2. deild]] (D3):**
**Nugalėtojai: 1982

## Spalvinė gama

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
; RSSSF duomenų bazė
* Čempionų sąrašas
* Taurės turnyrai
SÍF Sandavágur

**Sandavaguro SÍF** – Farerų futbolo klubas iš Sandavaguro. Klubas turėjo ne tik futbolo komandą, bet rankinio, tinklinio ekipas. Futbolo komanda tris sezonus žaidė aukščiausioje šalies lygoje.

## Istorija
Klubas įkurtas 1906 m. lapkričio mėn.

1989 m. žaidė aukščiausioje lygoje; debiutiniame sezone užėmė aštuntą vietą. 1990 m. liko devintoje vietoje ir iškrito į antrą pakopą. 1991 m. antroje pakopoje buvo antri ir pateko į elito divizioną. 1992 m. aukščiausioje lygoje vėl buvo devinti ir buvo pažeminti į antrą pakopą.

1993–2004 m. buvo prisijungęs prie FS Vagar klubo.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}
Šaltiniai:

## Spalvinė gama
* Geltona ir juoda.

## Išnašos

## Nuorodos
* foot.dk archyvas (arch.)
* SOCCERWAY
Kalninė nijala

**Kalninė nijala** (*Tragelaphus buxtoni *) – dykaraginių šeimos jaučių (*Bovinae*) pošeimio stambi antilopė.

Kaip nauja rūšis identifikuota tik 1910 m. Kūno aukštis 120-135 cm, masė 200-250 kg. Kailis rusvai pilkas su keturiomis baltomis skersinėmis juostomis ant kūno šonų. Dvi baltos pusmėnulio formos dėmės pakaklėje, dvi ant skruosto ir V raidės formos dėmė tarp akių. Patinai turi skėstus spirale susisukusius ragus, kurių vidutinis ilgis apie 86 cm.

Kalninė nijala paplitusi Etiopijos pietinėje dalyje. Gyvena kalnuotose vietovėse, apie 3900 km² plote 2000-4000 metrų aukštyje virš jūros lygio. Laikosi nedideliais būriais, kuriuos sudaro patelės su jaunikliais. Jauni patinai laikosi atskirais būriais, seni gyvena pavieniui. Minta krūmų lapais ir ūgliais, žoliniais augalais, paparčiais ir kerpėmis. Rujoja spalio - lapkričio mėnesį. Nėštumas trunka 8-9 mėnesius, gimsta 1 jauniklis.

Kalninės nijalos tėra apie 2500 individų. Antilopė įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.

## Šaltiniai
* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 70-71 psl. ISBN 9986-443-36-9.
Korubai

**Korubai** (*Korubo, Corubo*, savivardis – *Dslala*) – indėnų gentis gyvenanti Amazonijos džiunglėse, Brazilijoje, Žavari slėnyje ir jo apylinkėse. Tiksli populiacija nėra žinoma (150–500). Kalba korubų kalba, kuri, kaip manoma, priklauso pano kalbų grupei.

Korubai yra viena iš vėliausiai kontaktus su išoriniu pasauliu užmezgusių tautų. FUNAI, indėnus tyrinėjanti ir ginanti Brazilijos asociacija su korubais kontaktus užmezgė 1996 m., nors pavieniai susidūrimai su jais įvykę ir anksčiau. Dar 1928 m. jie buvo nufotografuoti iš plaukiančios valties, aprašyti leidinyje *Polvos Indígenas no Brasil, Javari, Volume 5*. Korubai brazilų vadinami *caceteiros* dėl įpročio gintis kuokomis. Nuo šių indėnų nukentėjo regione dirbę medkirčiai, iškasenų ieškotojai, taip pat ir FUNAI nariai. Vėliau kontaktai su korubų gentimi pagerėjo, jie buvo filmuojami Discovery Channel laidai, aprašyti National Geographic ir Smithsonian Magazine straipsniuose. Tačiau tik dalis korubų genties yra kontakte su šiuolaikine civilizacija, kur kas didesnė dalis tebegyvena izoliuotai. Dažnai įsivelia į konfliktus gindami savo žemes nuo miškų kirtimo ar mineralų gavybos, FUNAI organizavo ginklų tiekimą „kontakte esantiems“ korubams. Toks jų poelgis vertintas kontroversiškai.

Apie korubų gyvenimo būdą žinoma mažai. Kaip ginklus dažniausiai naudoja kuokas ir užnuodytas strėles, gyvena bendruomeniniuose būstuose malokose. Verčiasi žvejyba, medžiokle (pekariai, koatos, paukščiai), renka vaisius, augina manijoką, kukurūzus. Tikėjimas animistinis, tiki Didžiąja Dvasia.

## Nuorodos
* Korubų istorija
Ojaras Abuolas

**Ojaras Abuolas** (, 1922 m. liepos 22 d. Ryga – 1983 m. sausio 3 d. ten pat) – latvių tapytojas.

## Biografija
1946–1951 m. Latvijos dailės akademijoje pas O. Skulmę studijavo monumentaliąją tapybą. Vėliau studijas gilino Leningrado I. Repino tapybos, skulptūros ir architektūros institute.

Pirmoji žmona filologė Mirdza Abola, jų sūnus kompozitorius Juris Abolas. Antroji žmona – dailininkė Džema Skulmė, jų duktė – dailininkė Marta Skulmė.

## Kūryba
Nutapė įvairios tematikos molbertinės („Peizažas su rugių gubomis“ 1959 m., „Džema“ 1960 m., „Vidudienį“ 1963 m., „Antikinis motyvas“ 1975 m., sienų (plafonas Rygos pilyje, 1958 m. kompozicijos Rygos viešbučiuose „Daugava“ ir „Latvija“) tapybos kūrinių. Nuo septintojo dešimtmečio kūrė grafiką – knygų, žurnalų iliustracijas.

## Šaltiniai
Alfredas Amtmanis-Briedytis

**Alfredas Amtmanis-Briedytis** (, tikrasis vardas *Alfreds Amtmanis*, 1885 m. rugpjūčio 5 d. Valė, dab. Vecumniekų savivaldybė – 1966 m. gegužės 15 d. Ryga) – latvių teatro aktorius, režisierius.

## Biografija
1903 m. debiutavo kaip aktorius Naujajame latvių teatre Rygoje. 1905–18 m. dirbo įvairiuose Latvijos teatruose. 1909–1912 m. mokėsi dramos kursuose Rygoje. Nuo 1919 m. su pertraukomis Latvijos darbininkų teatro (dab. Latvijos nacionalinis teatras) aktorius; nuo 1944 m. teatro vadovas, nuo 1949 m. vyr. režisierius. Dėstė Latvijos konservatorijoje; nuo 1949 m. profesorius.

## Vaidmenys
* Indulis – Janis Rainis. Indulis ir Arija 1912 m.
* Einaras – Henrikas Ibsenas. Brandas 1914 m.,
* Jagas – Viljamas Šekspyras. Otelas 1922 m.,
* Atvasaras – Arvydas Grigulis. Molis ir porcelianas 1947 m.

## Režisuoti spektakliai
* Viljamas Šekspyras. Audra, 1926 m.,
* Vilis Lacis. Žvejo sūnus, 1949 m.,
* Andrejis Upytis. Žalia žemė, 1950 m. ir Žana d Ark, 1962 m.,
* Frydrichas Šileris. Don Karlas, 1955 m.,
* Janis Rainis. Juozapas ir jo broliai (1956 m.

## Bibliografija
* Pretim saulei – manas dzīves stāsts, Rīga: LVI, 1963.
* Lappuses no diensagrāmatas: 1947–1966, Rīga: Liesma, 1985.

## Literatūra
* R. Anderssons. Alfreds Amtmanis-Briedītis. Riga, 1953.
* Caune, C. Alfreds Amtmanis-Briedītis: biobibliogrāfiskais rādītājs. Rīga: Vil̦a Lāča Latvijas PSR Valsts bibliotēka, 1979.

## Šaltiniai
Laima Andersonė-Silarė

**Laima Andersonė-Silarė** (, g. 1929 m. gruodžio 11 d. Ryga) – latvių dainininkė (mecosopranas).

## Biografija
1960 m. baigė Latvijos konservatoriją. 1960–1985 m. Latvijos operos ir baleto teatro solistė. 1976–1991 m. dėstė Latvijos konservatorijoje; 1987 m. profesorė. Surengė solinių koncertų.

## Vaidmenys
* Amneris, Azučena – Džiuzepė Verdis. Aida, Trubadūras,
* Karmen – Žoržas Bizė. Karmen,
* Leili – Margeris Zarinis. Elgetų opera,
* Jokastė – Igoris Stravinskis. Edipas karalius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Laima Andersonė-Silarė. Foto. Latvijas Akadēmiskā bibliotēka un Rakstniecības, teātra un mūzikas muzejs
Gaurės valsčius

**Gaurės valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Gaurė.

## Istorija

Valsčius minimas nuo XVIII a. pabaigos. Atkurtas po I pasaulinio karo, panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Tauragės rajonui (5 apylinkės).

|-
| 1923 m.  || 251 || 3812 || 770 || || 84 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 167 || 5216 || || 6 seniūnijos  ||
|-
| 1934 m. || || 3812 || 652 || || 
|-
| 1949-01-01  || 178 || || || 5 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Pranas Gaižauskas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

Apie 1940 m. valsčiuje buvo šios gyvenvietės:
* miestelis: Gaurė
* kaimai: Aneliškė, Balandžiai, Baltrušaičiai, Braziškiai, Burbiškiai, Cegelnė (Pavarniai), Dargaičiai I, Dargaičiai II, Deperencija (Pakardupis), Drutaviškiai, Dvarviečiai, Eičiai, Gailiškė, Gauraičiai, Gaurė, Jucaičiai, Kiukiškiai, Kunigiškiai, Lybiškiai, Liperiškė, Liutkaičiai, Milaičiai, Milgaudžiai, Puikojai I, Puikojai II, Pameižiai, Pasalupis, Platkepuriai, Puikiai, Šakalinė, Stirbaičiai, Šiauriškiai, Traklaukas, Užvarniai, Užvejai, Vėžaičiai I, Vėžaičiai II, Zaltriškiai, Zuikiškiai, Žiburiai (Naudvaris)
* viensėdžiai: Dvarelis, Vaidginiai, Vigaviškiai
* dvaras: Gaurė

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 3812 žmonių:
* Lietuviai - 94,18% (3590);
* Vokiečiai - 2,99% (114);
* Rusai - 2,09% (80);
* Žydai - 0,45% (17);
* Kiti - 0,29% (11).

### Žymūs žmonės

|-
| 1867 || Šiaurikiai || Juozas Kasputis, knygnešys || 1943
|-
| 1908 || Sakalinė || Jonas Kruopas, kalbininkas || 1975
|-
| 1936 || Traklaukis || Juozapas Mockaitis, agronomas selekcininkas ||
|-
| 1940 || Užvėjai || Albinas Gailius, technologas ||
|}

## Šaltiniai
Pavelas Armandas

**Pavelas Armandas** (, , 1902 m. balandžio 23 m. Puškinas, Rusijos imperija – 1964 m. rugpjūčio 16 d. Ryga) – latvių kino režisierius, kompozitorius, poetas, scenaristas.

## Biografija
1927 m. baigęs B. Čaikovskio kino kursus Maskvoje dirbo scenaristu ir režisieriumi Rusijoje, Armėnijoje, statė mokslo populiarinimo filmus. Nuo 1954 m. Rygos kino studijos režisierius.

## Filmografija
* Arutas, (), Armenfilm, 1932 m.
* Žmogus su šautuvu, (*Человек с ружьём*), 1938 m., rež. Sergejus Jutkevičius, panaudota muzika ir dainų tekstai,
* Tankeris „Derbentas“, (*Танкер „Дербент“*), rež. Aleksandras Faincimeris, 1940 m., kompozitorius,
* Pirštinės (*Варежки*), antrasis režisierius Naumas Liubošicas, 1942 m., filmuotas blokadiniame Leningrade,
* Šalna pavasarį (*Salna pavasarī*) 1955 m., su rež. L. Leimaniu, pagal R. Blaumanio apsakymus,
* Už baltų kaip gulbės debesų (*Kā gulbji balti padebeši iet, За лебединой стаей облаков*), 1956 m., Maskvos kino festivalio prizas 1958 m.,
* Apysaka apie latvių šaulį (*Latviešu Strēlnieku Stāsts*), 1958 m.,
* Velnio tuzinas (*Veļna ducis, Чёртова Дюжина*), 1962 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Latvijos filmai. Latvijas Kinematogrāfistu Savienība
Irbė

**Irbė** (**Dižirvė**; , ) – upė Latvijos šiaurės vakaruose. Susidaro iš sutekėjusių Stendės ir Rindos. Ilgis 32 km. (drauge su Stende – 120&nbsp;km). Baseino plotas – apie 2000 km². Teka išilgai Baltijos kranto, kopomis. Įteka į Baltijos jūrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Batakių valsčius

**Batakių valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Batakiai.

## Istorija

Valsčius minimas nuo 1528 m. Carmečiu atkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Pagramančio valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Skaudvilės rajonui (4 apylinkės) ir Tauragės rajonui (4 apylinkės).

|-
| 1877 m. || || 6215 || 692 kiemai  || 4 seniūnijos || 68
|-
| 1923 m.  || 191 || 5921 || 1178 || || 67 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 178 || 6050 || || 9 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 191 || || || 8 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Brinas Fridrikas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1934 m. valsčiuje minimi kaimai:

# Akstinai
# Balčiškė
# Batakiai
# Bildeniai
# Čuteikiai
# Deferencija
# Devynakiai
# Eidintai
# Erčiai
# Ferma
# Gebeniškė
# Gembriai
# Gerviečiai
# Griaužai
# Gryblaukis
# Juodpetriai
# Karapolis
# Kazbarinai
# Kelmynė
# Lapurvis
# Liaudginai
# Lomiai
# Melagiškė
# Mickiškė
# Minkštpaučiai
# Mišeikiai
# Molupis
# Ošvytis
# Ožnugariai
# Paegluonis
# Pagirupis
# Pakaipis
# Pašešuvis
# Pašiemis
# Pažalpis
# Repedaubė
# Rikiškiai
# Santakos
# Smilgiai
# Stegvilai
# Šakvietis
# Šiaudynė (Vaišvilai)
# Šveisčiai
# Užkreteniai
# Užšešuvis
# Varlaukis
# Varnaičiai
# Vėžalaukis
# Vingininkai
# Žalioji


## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 5921 žmogus:
* Lietuviai - 93,8% (5556);
* Vokiečiai - 3,19% (189);
* Žydai - 1,49% (88);
* Lenkai - 0,84% (50);
* Kiti - 0,64% (38).

### Žymūs žmonės

|-
| 1927 || Liaudginai || Jonas Petras Kenstavičius, miškininkas || 2008
|-
| 1929 || Bildeniai || Džordžas Mikelis, aktorius || 2020
|-
| 1929 || Ožnugariai || Albina Norkutė-Kairienė, partizanė-ryšininkė || 2022
|}

## Šaltiniai
Acetilcisteinas

**Acetilcisteinas** (ACC) – kvėpavimo sistemą veikiantis vaistas atsikosėjimui lengvinti.

## Sudėtis
Veiklioji medžiaga – acetilcisteinas. Šis vaistas priklauso mukolitikų grupei. Pagalbinės medžiagos: askorbo rūgštis (vitaminas C) sacharinas, sacharozė, apelsinų kvapo aromatinė medžiaga.

## Vartojimas
Tirpios tabletės ar milteliai beriami į stiklinę geriamojo vandens, išmaišomi ir iš karto geriami. Tikslią vartojimo dozę ir trukmę nustato gydytojas. Jeigu nepaskirta kitaip, ACC vartojamas taip:
* Vaikai nuo 2 iki 6 metų: 2-3 paketėliai ACC 100 mg (atitinka 200–300 mg acetilcisteino). Ši dozė geriama per 2-3 kartus.
* Vaikai nuo 6 iki 14 metų: 3 paketėliai ACC 100 mg arba 2 paketėliai 200 mg (atitinka 300–400 mg acetilcisteino). Ši dozė geriama per 2-3 kartus.
* Vyresni kaip 14 metų asmenys: 2-3 paketėliai ACC 200 mg (atitinka 400–600 mg acetilcisteino). Ši dozė geriama per 2-3 kartus.
* ACC netinka vaikams iki dvejų metų.

## Veikimas
ACC negamina naujų gleivių (skreplių), o skaido, skystina ir pašalina jau esančias gleives.

## Vaisto formos
Vaistinėse galima įsigyti tokių formų ACC preparato:
* ACC 200 mg milteliai geriamajam tirpalui 3 g N20
* ACC 200 mg šnypščiančios tabletės N20
* ACC 100 mg milteliai geriamajam tirpalui 3 g N20
* ACC 100 mg šnypščiančios tabletės N20
* ACC 20 mg/ml milteliai geriamajam tirpalui (30 g) N1
* ACC Hot 200 mg/3 g milteliai geriamajam tirpalui N20
* ACC long 600 mg šnypščiančios tabletės N10

## Gamintojas
Vaistą gamina generinė farmacijos įmonė „Sandoz“.

## Nuorodos
* ACC 200 mg milteliai geriamajam tirpalui 3 g N20 (Anotacija)
* ACC 200 mg šnypščiosios tabletės N20 (Anotacija)
* ACC 100 mg milteliai geriamajam tirpalui 3 g N20 (Anotacija)
* ACC 100 mg šnypščiosios tabletės N20 (Anotacija)
* ACC 20 mg/ml milteliai geriamajam tirpalui (30 g) N1 (Anotacija)
* ACC Hot 200 mg/3g milteliai geriamajam tirpalui N20 (Anotacija)
* ACC Long 600 mg šnypščiosios tabletės N10 (Anotacija)
Burundžio herbas

**[[Burundis|Burundžio]] herbas** buvo įteisintas 1966 m. Herbą sudaro skydas ir trys tradicinės Afrikos ietys. Skydo viduryje yra liūto galva, o apačioje valstybės šūkis - pr. *Unité, Travail, Progrès* (vienybė, darbas, progresas).
Egipto herbas

Dabartinis **Egipto herbas** buvo įteisintas 1984 m. Jame pavaizduotas auksinis erelis. Jo viduryje yra vertikali Egipto vėliava, o apačioje parašytas šalies pavadinimas arabų kalba *Gumhūriyyat Miṣr al-ʿArabiyyah* (Egipto Arabų respublika).

1958–1972 m., kai Egiptas buvo sąjungoje su Sirija, Egipto herbe buvo pridėtos dvi žalios žvaigždės vėliavos fone. 1972–1984 m., kai Egiptas buvo Arabų Respublikų Federacijos narys, šalies herbe buvo auksinis vanagas.
Okeanijos plaukimo asociacija

**Okeanijos plaukimo asociacija** (**OSA**) – vandens sporto federacija, įkurta 1991 m. Perte, Australijoje. Organizacija administruojama tarptautinės vandens sporto federacijos FINA.

Nuo 2008 m. asociacijai vadovauja Dennis Miller.

## Nariai
*  (ASA) 
*  (AUS) 
*  (COK) 
*  (FIJ) 
*  (FSM)
*  (GUM) 
*  (MIL) 
*  (NMA) 
*  (NZL)
*  (PLW) 
*  (PNG) 
*  (SAM) 
*  (TAH) 

2010 m. į OSA narių sąrašą nebuvo įtrauktos ,  ir .

## Varžybos
OSA rengia šias varžybas:
* Okeanijos plaukimo čempionatas
* Okeanijos atviro vandens plaukimo čempionatas
* Okeanijos sinchroninio plaukimo čempionatas
* Okeanijos meistrų čempionatas

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Jaučiai (gentis)

**Jaučiai** (*Bos*) - dykaraginių šeimos, jaučių pošeimio gentis. Genčiai priklauso šiuo metu gyvenančios 5 rūšys. Šiai genčiai priklauso ir Europoje bei Lietuvoje gyvenęs tauras (*Bos primigenius*).

*gaūras (*Bos frontalis*)
*jakas (*Bos grunniens*)
*bantengas (*Bos javanicus*)
*Savelio jautis (*Bos sauveli*)
*naminis jautis (*Bos taurus*)

## Šaltiniai
Kvėdarnos valsčius

**Kvėdarnos valsčius** (carmečiu ***Konstantinovo valsčius***, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kvėdarna.

## Istorija

Valsčius minimas nuo 1593 m. Atkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šilalės rajonui (11 apylinkių).

Pokario metais apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

|-
| 1877 m. || || 5957 || 464 kiemai  || 5 seniūnijos || 105
|-
| 1923 m.  || 302 || 8023 || 1573 || || 90 gyvenviečių 
|-
| 1932 m. || 249 || 8905 || || 12 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 286 || || || 11 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* Feliksas Lesauskis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1923 m. surašytos gyvenvietės:

* Alkupio k.
* Antupelio (Antopolės) k.
* Ąžuolijos k.
* Bokštų k.
* Buišių k.
* Capiškių k.
* Degimų plv.
* Drobūkščių k.
* Drobukštėlių k.
* Gagačių k.
* Gemitų k.
* Girininkų k.
* Grimzdų k.
* Guvainių k.
* Gvaldų k.
* Jonaičių k.
* Judrėnų dv.
* Judrėnų k.
* Juškiškių k.
* Kadagynų k.
* Kalnyčių k.
* Kalniškių k.
* Kekiškių k.
* Kerbedžių k.
* Klabų k.
* Krinicos dv.
* Kukariškio k.
* Kukštinės k.
* Kuliškių k.
* Kvėdarnos k.
* Kvėdarnos mstl.
* Labgavos (Grimzdžių) vs.
* Lembo k.
* Lybartų k.
* Lomo k.
* Magilevos (Grimzdžių) k.
* Maksvų dv.
* Maskolijos plv.
* Muilevos (Grimzdžių) dv.
* Nasvitolių k.
* Naujokų k.
* Padienaičio k.
* Padvarniukų k.
* Pagraumenės dv.
* Paimežio k.
* Pajudrio dv.
* Pajudrio k.
* Pajūrelio dv.
* Pajūrelio k.
* Pakrušynės vs.
* Palaivio k.
* Pampliškių k.
* Papinaujos dv.
* Papinaujos k.
* Papliškės k.
* Paskarbiškių k.
* Pavagaudžio k.
* Prapymo k.
* Pustlaukio k.
* Radvydžių dv.
* Radvydžių plv.
* Rimkiškių plv.
* Rubiškių k.
* Sauslaukio dv.
* Sauslaukio k.
* Skerdinų k.
* Skurbino vs.
* Sodalės dv.
* Sodalės k.
* Spingių k.
* Stigralių k.
* Stigrėnų k.
* Stirbiškių k.
* Šakienų k.
* Šakinų k.
* Šaukliškių k.
* Šerlaukio k.
* Šventų k.
* Tenėnų k.
* Traksėdžio vs.
* Uosynės k.
* Uršulyno k.
* Uždvario k.
* Užlaidinės k.
* Užvienų dv.
* Užvienų k.
* Viždžiaugų
* Žvirblių (Grimzdžių) vs.


## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 8023 žmonės:
* Lietuviai - 93,62% (7511);
* Žydai - 4,91% (394);
* Lenkai - 0,67% (54);
* Vokiečiai - 0,6% (48);
* Kiti - 0,2% (16).

### Žymūs žmonės

|-
| 1848 || Lembas || Kazimieras Jaunius, teologas, kalbininkas || 1908
|-
| 1876 || Padievaitis || Pranas Liatukas, karininkas || 1945
|-
| 1900 || Kalniškiai || Pranas Vytautas Būdvytis, žurnalistas, poetas || 1975
|-
| 1914 || Judrėnai || Napoleonas Bernotas, aktorius, režisierius || 1959
|-
| 1931 || Gvaldai || Aloyzas Toleikis, dailininkas, skulptorius || 2021
|-
| 1942 || Judrėnai || Česlovas Mikutis, choro dirigentas || 
|}

## Šaltiniai
Okeanijos plaukimo čempionatas

**Okeanijos plaukimo čempionatas** – kas dvejus metus vykstantis pagrindinis Okeanijos vandens sporto čempionatas. Čempionatą rengia Okeanijos plaukimo asociacija. Varžomasi plaukimo, plaukimo atvirose vietose ir sinchroninio plaukimo rungtyse. Pirmosios varžybos įvyko 1993 m. Numėjoje, Naujojoje Kaledonijoje.

## Čempionatai

## Nuorodos
*OSA oficiali svetainė
Kalniniai avinai

**Kalniniai avinai** (*Ovis*) - avių pošeimio žinduolių gentis. Dėl netikslaus gentį sudarančių rūšių skaičiaus, šioje gentyje yra nuo 5 iki 7 rūšių. Viena iš genties rūšių yra prijaukinta naminė avis.

Gentyje yra šios rūšys:

* Kalnų avinas (*Ovis ammon*)
* Naminė avis (*Ovis aries*)
* Snieginis avinas (*Ovis canadensis*)
* *Ovis dalli*
* Muflonas (*Ovis musimon*)
* *Ovis nivicola*
* Urialas? (*Ovis orientalis*)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sheep(rus) 
* Miller, S. 1998. "Sheep and Goats". United States Department of Agriculture, Foreign Agricultural Service 
* Oklahoma State University (OSU). 2003 Breeds of Livestock: Sheep Nuoroda tikrinta January 13, 2007
* Huffman, B. 2006. ''The Ultimate Ungulate Page'' Website Nuoroda tikrinta January 13, 2007
Cinamoninis juodasis lokys

**Cinamoninis juodasis lokys** (*Ursus americanus cinnamomum*) – juodojo lokio (*Ursus americanus*) porūšis, gyvenantis Kolorade, Naujojoje Meksikoje, Aidahe, Montanoje, Vašingtone, Vajominge ir vakarų Kanadoje. Nuo kitų juodojo lokio formų cinamoninis lokys skiriasi rudu ar raudonai rudu kailiu, kuris primena cinamoną.

Cinamoniniai lokiai yra visaėdžiai. Jie minta vaisiais, augalais, riešutais, medumi, retkarčiais – vabzdžiais ir mėsa. Jie puikiai laipioja, gerai bėgioja ir plaukioja. Jie daugiausia naktiniai gyvūnai, nors kartais aktyvūs ir dieną, žiemos miegu nemiega.

Naujagimiai lokiukai sveria apie 230 g, o suaugę lokiai – nuo 92 iki 270 kg. Gyvenimo trukmė iki 30 m.

## Nuorodos

* Cinnamon and Brown Bears, PhotosCanada.com
* Animal Bytes
Libijos herbas

Nuo Gaddafio režimo žlugimo per Libijos pilietinį karą, Libija neturi oficialaus **herbo**. 2011 m. rugpjūčio d. Nacionalinė pereinamoji taryba paskelbė Konstitucijos deklaraciją, kuria apibrėžė Libijos vėliavą, tačiau nėra jokio herbo apibrėžimo. 

## Istorijos herbai

Vaizdas:Coat of arms of the Kingdom of Libya.svg|Libijos Karalystė (1951-1970 m.)
Vaizdas:Coat of arms of Libya-1970.svg|Libijos Arabų Respublika (1970-1972 m.)
Vaizdas:Coat of arms of the Federation of Arab Republics (1972–1977).svg|Arabų Respublikų Federacija (1972-1977 m.)
Vaizdas:Seal of the National Transitional Council (Libya, early version).svg| Pirmoji Laikinosios Nacionalinės Tarybos emblema (2011 m. kovo-balandžio mėn.)
Vaizdas:Seal of the National Transitional Council (Libya).svg| Antroji Laikinosios Nacionalinės Tarybos emblema
Kalninis avinas

**Kalninis avinas** (*Ovis ammon*) – laukinis porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių būrio dykaraginis gyvūnas. Paplitęs Centrinėje Azijoje (Himalajuose, Tibete, Altajuje).

Kalninis avinas yra didžiausia laukinė avis. Kūno aukštis – 120 cm, masė – 140 kg. Pamyre gyvenančio kalnų avino porūšio archaro aukštis yra 180 cm.

Gyvūno spalva skiriasi priklausomai nuo kiekvieno individo. Spalva gali būti nuo šviesiai gelsvos iki tamsiai pilkos-rudos. Snukis šviesesnis. Patinai turi balkšvą apykaklę ir nugaros keterą, bei 2 ragus, kurių ilgis gali siekti 190 cm. Ragai dažniausiai naudojami tarpusavio kovose. Patelės taip pat turi ragus, bet šie mažesni.

## Porūšiai
Šiuo metu išskiriami 9 kalnų avino porūšiai:
* **[[Argalis]]**, *(Ovis ammon ammon)*
* **Karagandos kalninis avinas**, *(Ovis ammon collium)*
* **Gobio kalninis avinas**, *(Ovis ammon darwini)*
* **Tibeto kalninis avinas**, *(Ovis ammon hodgsoni)*
* **Šiaurės Kinijos kalninis avinas**, *(Ovis ammon jubata)*
* **Tian Šanio kalninis avinas**, *(Ovis ammon karelini)*
* **Kara Tau kalninis avinas**, *(Ovis ammon nigrimontana)*
* **[[Archaras]]**, *(Ovis ammon polii)*
* **Severcovo kalninis avinas**, *(Ovis ammon severtzovi)*

## Šaltiniai
Ežerėlio herbas

**Ežerėlio herbas** – pagrindinis Ežerėlio miesto ir Ežerėlio seniūnijos (Kauno rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbo skydo sidabriniame lauke kairiojo kaspino vietoje trys žalios spanguolių šakelės, kiekviena su dviem raudonomis spanguolių uogomis.

## Simbolika
* Sidabras – tai vandens, skaistumo, teisingumo simbolis. 
* Spanguolės – tai pelkių uoga, simbolizuojanti pelkėtą kraštą, ežerėliečių stiprybę.
* Uogų raudona spalva – drąsa ir meilė. 
* Žalia šakelių spalva – simbolizuoja laisvę, grožį, džiaugsmą, sveikatą ir viltį.

## Istorija

Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2006 m. gegužės 4 d. patvirtino dekretu Nr. 605. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Now Is The Time

**„Now Is The Time“** – antrasis Kanados atlikėjos Alanis Morissette albumas, išleistas 1992 metų rugpjūčio mėnesį. Šį, kaip ir debiutinį jos albumą, prodiusavo Leslie Howe’as, o atlikėja pasirašė jį tik savo vardu Alanis.
Albumas buvo išleistas tiktai Kanadoje, o su jo pasirodymu baigėsi sutartis su „MCA Records“. Po to, kai pasirodė trečiasis albumas „Jagged Little Pill“ ir Alanis Morissette pasirašė sutartį su „Maverick Records“, jos pirmieji albumai „Alanis“ ir „Now Is The Time“ buvo išimti iš prekybos.

Albumas kritikų buvo sutiktas nepalankiai ir įvertintas kaip nevykusi Madonnos kopija.

## Dainos

Visas albumo dainas parašė Alanis Morissette, Leslie Howe’as ir Serge Côté.
# „Real World“ – 4:57
# „An Emotion Away“ – 4:14
# „Rain“ – 3:52
# „The Time of Your Life“ – 4:45
# „No Apologies“ – 5:02
# „Can’t Deny“ – 3:55
# „When We Meet Again“ – 4:10
# „Give What You Got“ – 4:56
# „(Change Is) Never a Waste of Time“ – 4:40
# „Big Bad Love“ – 4:14

## Kita

* Prodiuseris – Leslie Howe’as
* Įrašyta – Distortion Studios, Otava
* Fotografijos – Dan Seguin ir Andrew LeBlanc

## Singlai
Sibirinis rudasis lokys

**Sibirinis rudasis lokys** (*Ursus arctos collaris*) – rudojo lokio (*Ursus arctos*) porūšis, kurio arealas užima teritorijas nuo Jenisiejaus upės Rytų Sibire iki Užbaikalės, Stano kalnagūbrio, Lenos upės, Kolymos, taip pat Jakutiją ir Altajaus kalnus, šiaurės Mongoliją.

Sibiriniai lokiai savo dydžiu yra tarpiniai tarp eurazinių rudųjų ir kamčiatkinių rudųjų lokių, nors atskiri individai gali būti tokie patys dideli kaip kamčiatkiniai. Sibirinių rudųjų lokių kaukolės visada didesnės už eurazinių lokių ir akivaizdžiai didesnės negu kitų Tolimųjų Rytų rudųjų lokių kaukolės.
Suaugusių patinų kaukolių ilgis 32,6-43,1 cm ir plotis 31,2-38,5 cm ties skruostikaulių lankais. Jų kailis ilgas, tankus ir minkštas, spalva tokia pati kaip ir eurazinių rudųjų lokių, nors vyrauja tamsesni individai.

Pradžioje Frederiko Kiuvje (*Frédéric Cuvier*) aprašytam porūšiui *Ursus arctos collaris* buvo priskiriami tik individai iš Jenisiejaus aukštupio, kurie turi ryškias baltas apykakles, tai rodo porūšio pavadinimas  'apykaklinis'. Vėliau porūšis buvo perklasifikuotas ir apėmė buvusius porūšius, vadintus  'jeniesijinis' ir  'sibirinis', nors šie ir neturi apykaklių.

Sibiriniai rudieji lokiai linkę būti gerokai drąsesni negu jų baikštesni, daugiau medžiojami giminaičiai iš Europos kraštų. Sibiriniai lokiai gana reguliariai sunaikina medžiotojų sandėliukus ir trobeles, kur yra maisto. Jie yra plėšresni už eurazinius ruduosius lokius, atrodo, nemėgsta medaus. Jie medžioja kiškius ir šiaurės elnius šokdami iš medžių

## Šaltiniai
Saola

**Saola** (*Pseudoryx nghetinhensis*) – jaučių (*Bovinae*) pošeimio dykaraginių šeimos, porakanopių būrio žinduolis.

Vidutinio dydžio antilopė. Kūno aukštis 80-90 cm, masė iki 100 kg. Kailis tamsiai rudas, ant kojų virš kanopų balti apvadai. Snukio galas baltas, virš akių yra balta dėmė, taip pat ant skruostų ir pažandės. Ragus turi ir patinai, ir patelės. Siekia 52 cm ilgio, nežymiai išlinkę.

Sutinkama miškingose kalnų vietovėse, apie 4000 km² plote Š. Vietnamo ir Laoso pasienyje. Gyvenimo būdas dar neištirtas. Ši antilopių rūšis buvo aptikta tik 1993 metais. Mokslininkų nuomonė dėl jos sistematinės padėties skiriasi, kai kurie nori priskirti tikrųjų antilopių ar Ožkų ir avių pošeimiams. Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą. 

## Išnašos ir šaltiniai
* Baleišis, R. Pasaulio kanopiniai žvėrys. Vilnius: Vilniaus Ekologijos institutas, 2009. 75 psl. ISBN 9986-443-36-9.
Potsdamo deklaracija

**Potsdamo deklaracija**, arba ***„Deklaracija, nustatanti Japonijos imperijos kapituliacijos sąlygas”***, buvo Antrojo pasaulinio karo Sąjungininkų pareiškimas, kviečiantis Japonijos imperiją pasiduoti. 1945 metų liepos 26 dieną Jungtinių Valstijų prezidentas Haris Trumenas, Jungtinės Karalystės premjeras Vinstonas Čerčilis ir Kinijos respublikos prezidentas Čiang Kai-ši pasirašė dokumentą, kuriame apibrėžiamos Japonijos kapituliacijos sąlygos, dėl kurių buvo susitarta Postdamo konferencijoje. Dokumente pateikiamas ultimatumas, kuriame teigiama, kad jeigu Japonija nekapituliuos, jos laukia „greitas ir absoliutus sunaikinimas”. 
Japonija iš pradžių atmetė ultimatumą, paskelbdama sąlygą, kad Japonijai turi būti leista išlaikyti imperijos statusą (t. y. išsaugoti imperatorių). Japonijai taip pat grėsė Sovietus Sąjungos įstojimas į karą prieš Japoniją. Šie faktoriai tiesiogiai padarė įtaką prezidento Trumeno apsisprendimui tų pat metų rugpjūčio 6 ir 9 dieną ant Japonijos Hirošimos ir Nagasakio miestų numesti atomines bombas. 

Ši deklaracija buvo vienas iš paskutiniųjų oficialių Čerčilio, kaip premjero, pasirašytų dokumentų. Kitą dieną po deklaracijos pasirašymo Čerčilis atsistatydino ir jo vietą užėmė Klementas Etlis.
Onagras (gyvūnas)

**Onagras** (*Equus onager*). Paplitęs Irane. Kūno ilgis apie 2 m. Gyvena nedidelėmis grupėmis. Labai atsargus. Greitai bėgioja, ilgai nepavargsta. Minta žole ir krūmokšniais. Veda 1 jauniklį. Dėl savo gyvenamosios vietos, anglų kalboje norint atskirti nuo kulano () vadinamas **Persiniu onagru**. 

## Šaltiniai
Kijosu

**Kijosu** () – miestas Japonijoje, Aičio prefektūroje. Jis yra beveik Ovario lygumos centre ir užima 0,26 % prefektūros ploto.

Mieste vyksta Ovarinišibivadžimos festivalis, kurio metu 200 metų senumo 5 platformos gabenamos per miestą.

## Istorija
Kijosu pilis buvo Ovario žemės sostinė ir Odos Nobunagos būstinė Sengoku laikotarpio pabaigoje.

1906 m. Asata ir Ičiba kaimai buvo prijungti prie Kijosu ir įkurtas šiuolaikinis Kijosu miestas. 1943 m. prie Kijosu buvo prijungti Osato kaimas ir dalis Džimokudži miesto. Susijungus Dokinošinden, Kamigavara, Nakagavara ir Šimogavara kaimams 1889 m., kitais metais atsirado Šinkavos miestas, prie kurio buvo prijungti Toei miestas, Terano ir Ahara kaimai 1906 m. Galiausiai susijungus Nišibivadžimos, Kijosu ir Šinkavos miestams 2007 m. liepos 7 d. atsirado naujas Kijosu miestas.

## Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – gausiažiedė sedula, medis – tulpė ir sakura.

## Žymūs žmonės
* Akira Toriyama – manga kūrėjas
Kijosu pilis

**Kijosu pilis** () – pilis, kuri Sengoku laikotarpio antroje pusėje buvo Odos Nobunagos būstinė. Ji stovi Kijosu mieste, Aičio prefektūroje, Japonijoje. 1989 m. ji iš dalies buvo restauruota švenčiant modernaus Kijosu miesto šimtmetį.

## Istorija

Kijosu pilis pastatyta tarp 1394 ir 1427 m. bei priklausė Šibai Jošišigei iš Šibos klano, Ovario žemės šugo (valdytojui). Baigus statyti pilį Oda Tošisada buvo paskirtas šugodai (Ovario vicevaldytoju). Iš pradžių jos paskirtis buvo ginti Orizu pilį, Ovario valdytojo būstinę, kol 1476 m. per mūšį ši buvo sugriauta. Po to valdytojas persikėlė į Kijosu ir miestas suklestėjo.

Veikdamas iš Nagojos pilies, 1555 m. Nobunaga užėmė Kijosu. Po jo mirties jo antrasis sūnus Oda Nobukacu, tapo pilies šeimininku ir 1586 m. ją perstatė.

1610 m. Ovario sostinę Tokugava Iejasu perkėlė į Nagoją. 60 tūkst. gyventojų pilies miestas praktiškai išnyko per vadinamąjį „Kijosu persikėlimą“. Kai kurios Nagojos pilies dalys pastatytos naudojant medžiagas iš Kijosu pilies. Todėl Nagojos pilies Ofukemaru tvirtovės vienas šiaurės vakarų bokštelis vadinamas „Kijosu bokšteliu“.

Kijosu pilis buvo naudojama iki Edo laikotarpio XVIII a. Tokugava Jošinobu, Iejasu palikuonis, buvo paskutinis pilies šeimininkas.

Originalus *kinšači* (金鯱) dabar yra Sofuku-dži šventykloje Gifu mieste Gifu prefektūroje.

## Išnašos
Andiniai elniai

**Andiniai elniai** (*Hippocamelus*) – elninių (*Cervidae*) šeimos žinduolių gentis.

Sudaro dvi rūšys:
* Pietų Andų elnias (*Hippocamelus bisulcus*)
* Šiaurės Andų elnias (*Hippocamelus antisiensis*)

## Paplitimas ir buveinė
Paplitę Pietų Amerikoje, Andų kalnuose. Gyvena aukštikalnėse, tarpukalnių slėniuose.

## Išvaizda
Abi rūšys vienodo dydžio ir labai panašios. Ilgis 1,40-1,65 m, ūgis ties ketera 78–90 cm, uodegos ilgis 11,5–13 cm. Svoris ​​45-65 kg. Kailis gelsvai rudas. Patinų ragai trumpi ir šakoti. Galūnės trumpos, kresno sudėjimo. Abi lytys turi iltinius dantis, tačiau jų nesimato.

## Mityba
Maitinasi žole, viksvomis, samanomis, krūmų, medžių lapais.

## Simbolika

Andinis elnias kartu su andiniu kondoru yra Čilės nacionalinis simbolis ir pavaizduotas Čilės herbe.

## Šaltiniai
Mažoji mazama

**Mažoji mazama** (*Mazama rufina*) – nedidelių elnių mazamų rūšis. Paplitusi Pietų Amerikos šiaurės vakaruose (Kolumbijoje, Peru, Ekvadore).

Gyvena iki 7 metų.

## Išnašos
Nykštukinė mazama

**Nykštukinė mazama** (*Mazama chunyi*) – nedidelių elnių mazamų rūšis. Paplitusi Pietų Amerikoje (Peru ir Bolivijos Andų rytinėse pašlaitėse).

Gyvena Jungaso džiunglėse ir Andų rytinių pašlaičių miškuose, 1000-4000 m aukštyje. Aktyvi dieną ir naktį. Minta įvairiais augalais, tame tape įvairiais kiškiakopūsčiais. Apie gyvenimo būdą beveik nieko nežinoma.

Rūšis pažeidžiama dėl miškų kirtimo, žemdirbystės, gyvenviečių plėtros.

## Šaltiniai
Kiangas

**Kiangas** (*Equus kiang*). Paplitęs Centrinės Azijos (Kašmyras, Ladakas, Tibetas) kalnų priekalniuose. 

Kūno aukštis apie 140&nbsp;cm. Ausys ilgesnės negu arklio, bet trumpesnės negu asilo. Karčiai trumpi, statūs, uodega su pailgėjusiais gale plaukais. Nugara ir šonai raudonai rudi, papilvė šviesesnė. 

Gyvena nedidelėmis grupėmis. Labai atsargus. Greitai bėgioja, ilgai nepavargsta. Minta žole. Veda 1 jauniklį. Medžiojamas dėl mėsos ir odos.

## Šaltiniai
Willard Van Orman Quine

**Vilardas van Ormanas Kvainas** (; 1908 m. birželio 25 d. Akrone, Ohajas – 2000 m. gruodžio 25 d.) – JAV logikas, matematikas ir filosofas. Laikomas vienu įtakingiausių XX amžiaus filosofų.

Nuo 1941 m. buvo Harvardo universiteto profesorius. Nuo 1953 iki 1955 m. *Simbolinės logikos asociacijos* prezidentas. Sukūrė savitą aksiominių sistemų teoriją ("Matematinė logika", 1940 m.) Vertingi loginės semantikos (reikšmės, analitiškumo, intensionalumo ir kitų problemų) tyrimai. Filosofijoje – nominalistas.

Kiti svarbūs veikalai:
* *Logikos požiūriu* (1953)
* *Žodis ir objektas* (1960)

## Šaltiniai
Pudu

**Pudu** (*Pudu*) – elninių (*Cervidae*) šeimos žinduolių gentis. Paplitusi Pietų Amerikoje, Andų priekalnėse.

Tai nedideli, 32-44 cm aukščio ir iki 85 cm ilgio elniukai. Pudu yra smulkiausi pasaulio elniai. Minta vijokliais, žolėmis, krūmų lapais, nukritusiais vaisiais.

Yra dvi pudu rūšys:

* Šiaurinis pudu (*Pudu mephistophiles*)
* Pietinis pudu (*Pudu puda*)