Socialinis judėjimas (organizacija)

**Socialinis judėjimas** (, **SR**) – Ukrainos kairioji organizacija, besiremianti demokratinio socializmo, kovos su kapitalizmu ir ksenofobija principais. 

Įkurta 2015 m. ir veikia didžiuosiuose Ukrainos miestuose (Kyjive, Kryvyj Rihe, Lvove, Odesoje, Dnipre, Charkove). Ji išryškėjo 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu, kai paragino tarptautinę kairiųjų bendruomenę palaikyti Ukrainos pasipriešinimą Rusijos imperializmui ir agitavo prieš Ukrainos vyriausybės vykdomą tam tikrų darbo teisių apribojimą karo metu.

## Istorija
Organizacijos pagrindas – Socialinės revoliucijos asamblėjos iniciatyva, kurią po 2013–2014 m. Euromaidano protestų sukūrė socialinių, profsąjungų ir kairiųjų judėjimų aktyvistai, ypač antistalinistinė marksistinė organizacija „Kairioji opozicija“ (nepainioti su to paties pavadinimo prorusiška partija).

Per Euromaidano protestus „Kairiosios opozicijos“ atstovai išplatino socialinių reikalavimų „Dešimt punktų“, kuriuose šalies neišsprendžiamų problemų priežastimi įvardijo oligarchinio kapitalizmo sistemą, ir priėjo prie išvados, kad reikia kairiosios demokratinės pakraipos politinės jėgos, kuri propaguotų socialiai orientuotą darbotvarkę, atitinkančią visos šalies dirbančiųjų klasės interesus ir peržengiančią regioninius ar kalbinius skirtumus. Keli Socialinės revoliucijos asamblėjos kandidatai dalyvavo 2014 m. vietos rinkimuose į Kyjivo miesto tarybą, tačiau pagrindinė veikla buvo susijusi su gatvės politika ir protestais.

2015 m. gegužės 1 d. vykusiame suvažiavime buvo padėti organizacijos, pavadintos Socialiniu judėjimu, organizacinio komiteto ir to paties pavadinimo nevyriausybinės organizacijos, įregistruotos 2016 m. birželio 8 d., pamatai. Socialinis judėjimas buvo sumanytas kaip plati asociacija, atvira įvairiems Ukrainos „naujosios kairės“ nariams – nuo socialdemokratų iki anarchistų. Be kita ko, jai priklauso ir kai kurie „Commons“ ir „Politična Krytyka“ redakcinių kolegijų nariai.

## Programa
Socialinio judėjimo programa vienija plačią Ukrainos demokratinę kairę socializmo, antikapitalizmo ir feminizmo pagrindais. Joje išdėstyta 12 pagrindinių politinės ir socialinės transformacijos punktų:

#„Žmonių, o ne oligarchų valdžia“ – demokratinių institucijų vaidmens visuomenėje išplėtimas diegiant tiesioginės ir elektroninės demokratijos elementus, veiksmingus referendumų įstatymus, didinant darbininkų atstovavimą valdžios institucijose.
#„Ekonomikos socializacija“ – strateginių įmonių bei bankų nacionalizacija ir darbininkų kontrolė. Demokratinio planavimo įgyvendinimas ekonomikoje.
#„Darbininkų kontrolė ir deramas darbas“ – darbininkų atstovavimas įmonių valdymo organuose, profesinių sąjungų ir visuomeninių asociacijų vaidmens didinimas įmonių valdyme. Teisėti ir stabilūs darbo santykiai, lanksčių užimtumo formų reguliavimas, socialinis paketas darbdavio sąskaita.
#„Mokesčių teisingumas“ – prabangos daiktų, kurių vertė viršija 1 mln. eurų, įsigijimas apmokestinamas 50 proc. tarifu. Progresinis fizinių ir juridinių asmenų pajamų apmokestinimas. Viso lengvatinio apmokestinimo bendrovių turto areštas, kol bus įrodytas investuotų lėšų teisėtumas.
#„Pagalba kaimo gyventojams“ – kaimo infrastruktūros plėtra ir valstybės kuriamos darbo vietos žemės ūkio įmonėse.
#„Socialinė liustracija“ – galimybės eiti pareigas valstybės valdymo institucijose ir kandidatuoti į tarybas apribojimas tam tikroms gyventojų grupėms, pavyzdžiui, kapitalistams, stambių finansinių ir pramoninių grupių vadovams, paskutinių dviejų šaukimų deputatams.
#„Visuomenės vykdoma biudžeto lėšų kontrolė“ – bendruomenių dalyvaujamojo biudžeto sistemos kūrimas, biudžeto lėšų ir įgaliojimų decentralizacija. „Atvira valstybės institucijų, biudžetinių įstaigų ir monopolinių įmonių apskaita“.
#„Prievartos aparato įveikimas“ – nuoseklus prievartos aparato išlaidų mažinimas. Taikių susirinkimų ir susivienijimų laisvės, nepaisant politinių pažiūrų, užtikrinimas, pasipriešinimas bet kokios formos cenzūrai ir kėsinimuisi į pilietines teises.
#„Sveikata, švietimas, pažanga“ – nemokamas švietimas ir medicina, aktyvaus lygiaverčio mokslininkų, vadovų ir visuomenės bendradarbiavimo platformos sukūrimas. Teorinių ir taikomųjų mokslinių tyrimų valstybinio finansavimo didinimas.
#„Žmonių suvereniteto užtikrinimas“ – atsisakymas toliau bendradarbiauti su Tarptautiniu valiutos fondu ir kitomis tarptautinėmis finansų institucijomis bei jų atstovybių Ukrainoje uždarymas. Reikalavimas nurašyti užsienio skolas.
#„Visų pirma lygybė“ – visų tautinių grupių kultūrų lygybės patvirtinimas. Moterų atstovavimo visose viešojo gyvenimo srityse užtikrinimas. Apsauga nuo diskriminacijos dėl lyties, kalbos, tautybės, rasės, seksualinės orientacijos ir kt. Migrantų socialinė integracija ir prieglobsčio suteikimas pabėgėliams.
#„Taikos užtikrinimas“ – civilių gyventojų gyvybių ir Ukrainos teritorinio vientisumo gynyba, kova su Rusijos ir bet kuriuo kitu imperializmu, sunaikintų teritorijų atkūrimas ir jų integracinė reintegracija. Visų neteisėtų ginkluotų ir sukarintų formuočių nuginklavimas ir išformavimas.

## Veikla
Socialinio judėjimo aktyvistai veikia Ukrainos laisvųjų profesinių sąjungų konfederacijos ir Ukrainos profesinių sąjungų federacijos profesinėse organizacijose. Organizacija teikia teisinę pagalbą darbo teisių klausimais, remia feministines, aplinkosaugos, „piratų“ iniciatyvas, taip pat skatina tokius socialinius judėjimus kaip slaugytojų ir medicinos darbuotojų judėjimas „Būk kaip Nina“.

Organizacija priešinasi, jos nuomone, neoliberalioms ir antisocialinėms vyriausybės priemonėms. Organizuoja mitingus prieš viešojo sektoriaus komercializaciją, verslui palankias darbo reformas, viešojo transporto bilietų didinimą ir kraštutinės dešinės smurtą. Grupė paprastai remia profesinių sąjungų ir žmogaus teisių akcijas, kovo 8-osios feminisčių eitynes ir demonstracijas dėl klimato kaitos, kuriomis siekiama atkreipti dėmesį į antikapitalistinę kritiką. Ji mano, kad būtina demokratizuoti viešąjį gyvenimą, decentralizuoti politiką, ginti moterų ir LGBT+ teises, kovoti su patriarchatu, diskriminacija dėl tautybės ir kt.

Pasisakydami prieš griežto taupymo politiką ir biudžetinių įstaigų uždarymą, organizacijos aktyvistai dalyvavo protestuose už darbo vietų išsaugojimą „Pivdenmaš“ aviacijos gamykloje Dnipro mieste (2015–2016 m.), 350 kilometrų ilgio Romnų miesto gydytojų protesto žygyje prieš vietos poliklinikos uždarymą (2016 m.) ir ginant nepriklausomos profesinės sąjungos narių teises Kurenivsko troleibusų depe Kyjive (nuo 2016 m.). Socialinis judėjimas taip pat palaikė protestuojančius Kryvyj Riho ligoninės darbininkus.

Teikia paramą metalurgijos gamyklos „Kryvorižstal“, kalnakasybos ir perdirbimo gamyklų bei kitų Kryvyj Riho įmonių darbuotojams, kurie nuo 2017 m. vykdo kampaniją už darbo užmokesčio padidinimą iki 1000 eurų ir darbo sąlygų darbovietėse pagerinimą. Parodydama solidarumą su Kryvyj Riho darbuotojais, organizacija pasirinko šį miestą, kad surengtų keletą savo Gegužės pirmosios veiksmų (ypač 2018 ir 2019 m.), taip pat dalyvavo pelno, gauto iš geležies rūdos eksporto iš Ukrainos į lengvatinio apmokestinimo zonas, panaikinimo sumos tyrime. SR atstovas Vitalijus Dudinas save išsikėlė kaip kandidatas 2019 m. parlamento rinkimuose 31-ojoje Kryvyj Riho rinkimų apygardoje.

Organizacija kritiškai vertina ne tik Ukrainos dekomunizacijos įstatymus, bet ir Ukrainos „senosios kairės“ partijas kaip stalinistines, socialiai konservatyvias, palankias verslui ir prorusiškas. SR aktyvistai ne kartą susidūrė su Ukrainos kraštutinių dešiniųjų išpuoliais, kurie bandė sužlugdyti jų renginius, pavyzdžiui, antifašistinius mitingus, skirtus Rusijos neonacių nužudytiems Stanislavui Markelovui ir Anastasijai Baburovai atminti, arba tokių knygų kaip „Kairioji Europa“, kurioje aprašomos Europos kairiosios partijos ir judėjimai, ar Levo Trockio darbų rinkinio ukrainiečių kalba pristatymus.

Taip pat vykdo šviečiamąją veiklą įvairiomis vidaus ir tarptautinės politikos, politinės teorijos ir praktikos temomis (kapitalizmas ir darbo vertės teorija, darbininkų teisės ir darbo judėjimas, socialistinių judėjimų istorija Ukrainoje ir užsienyje, tarptautinės kairės pamokos, pavyzdžiui, „Syriza“ iškilimas ir žlugimas arba Jeremy Corbyn ir Bernie Sanders kampanijos). 

## Tarptautinis bendradarbiavimas
Palaiko ryšius su daugeliu užsienio socialistinių partijų, organizacijų ir iniciatyvų. 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą išvakarėse paragino kairiąsias užsienio šalis solidarizuotis prieš Rusijos imperializmo grėsmę, kurią pasmerkė ir bendrame pareiškime su Rusijos opoziciniu Rusijos socialistų judėjimu. Tarptautinio atgarsio sulaukė vieno iš Socialinio judėjimo aktyvistų, įstojusių į Teritorinės gynybos dalinius, laiškas „Vakarų kairiesiems iš Kyjivo“.

Prasidėjus plataus masto Rusijos invazijai, SR pradėjo organizuoti tarptautinės paramos Ukrainos žmonėms kampanijas užsienio demokratinių ir revoliucinių kairiųjų sluoksniuose, kurios apėmė profesinių sąjungų humanitarinės pagalbos konvojus ir tokių politinių reikalavimų, kaip Ukrainos užsienio skolos panaikinimas, propagavimą. Jos aktyvistai padėjo įkurti Europos solidarumo su Ukraina tinklą ir parengti feministinį manifestą „Teisė priešintis“.

Solidarumo delegacijoje, kuri dalyvavo Lvove vykusioje SR konferencijoje, skirtoje Europos solidarumo su Ukraina tinklo kūrimui, buvo deputatai ir kiti žinomi politikos veikėjai iš Prancūzijos (Olivier Besancenot, Catherine Samary, Mireille Fanon Mendès-France), Šveicarijos (Stéfanie Prezioso), Lenkijos (Paulina Matysiak), Suomijos (Veronika Honkasalo), Danijos (Søren Søndergaard) ir Argentinos (Juan Carlos Giordano). 2022 m. rugsėjo 17 d. Socialinis judėjimas Kyjive surengė nacionalinę konferenciją, kurioje dalyvavo svečiai iš užsienio.

Pasmerkdamos invaziją į Ukrainą, partijos, iniciatyvos ir aktyvistai iš įvairių pasaulio šalių – nuo Brazilijos iki Honkongo ir Japonijos – užmezgė ryšius su SR. Kaimyninėse šalyse Socialistinis judėjimas glaudžiai bendradarbiauja su antikariniu Rusijos socialistų judėjimu ir Lenkijos partija „Kartu“. Be „Kartu“, SR kampaniją už skolų panaikinimą remia ir nemažai kitų kairiųjų organizacijų Europoje (daugiausia Vidurio ir Šiaurės Europoje), įskaitant Raudonųjų–žaliųjų aljansą Danijoje, Kairiųjų aljansą Suomijoje ir Kairiųjų bloką Portugalijoje. 

Dar anksčiau Socialinis judėjimas aktyviai bendradarbiavo su Didžiosios Britanijos Solidarumo su Ukraina kampanija, kurios dėka Ukrainos darbininkų judėjimo problemas Jungtinės Karalystės parlamente išsakė Leiboristų partijos, Anglijos ir Velso žaliųjų partijos, Škotijos nacionalinės partijos ir Velso partijos deputatai. Parlamento narys John McDonnell gyrė Socialinį judėjimą už tai, kad jis „yra pažangių, profesinių sąjungų ir aplinkosaugos kampanijų, streikų ir demonstracijų rėmimo priešakyje“. Likus kelioms dienoms iki Rusijos invazijos SR priėmė Jungtinės Karalystės kairiųjų aktyvistų ir profsąjungų atstovų delegaciją, kurioje buvo Adam Price, Mick Antoniw, Julie Ward ir Paul Mason.

Kaip ir pats Socialinio judėjimo branduolys, daugelis susijusių organizacijų taip pat kilę iš trockistinės tradicijos, pavyzdžiui, Jungtinės Karalystės Darbininkų laisvės aljansas, Prancūzijos Naujoji antikapitalistų partija ir „Kartu!“ arba Brazilijos Socializmo ir laisvės partija ir Jungtinė socialistų darbininkų partija. Taip pat palaiko ryšius su daugeliu kitų tarptautinių asociacijų ir užsienio profesinių sąjungų organizacijų, pavyzdžiui, su anarchosindikalistine Lenkijos Darbininkų iniciatyva. SR organizavo ir dalyvavo gatvės solidarumo su socialiniais ir demokratiniais protestais užsienyje, protestais Baltarusijoje ir Kazachstane, kurdų išsivadavimo judėjimu ir kt. 

## Išnašos