open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gábor Kósa

**Gaboras Koša** (*Gábor Kósa*, g. 1971 m. sausio 31 d.) – Vengrijos religijų istorikas, sinologas. Etvešo Lorando (''Eötvös Loránd'') universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto sinologijos katedros docentas.

## Karjera
Gaboras Koša gimė Budapešte. Įgijo anglų kalbos (1995 m.), kinų kalbos (1997 m.) ir religijos mokslų magistro laipsnius (2011 m.). 2006 m. apgynė daktaro disertaciją „Su manicheizmu susijusių kinų tekstų terminologinė analizė“ ().

1999–2008 m. jis dėstė „Dharmos vartų“ budistiniame koledže. Eėtvėšo Lorando universitete dirba nuo 2009 m.

Koša buvo apdovanotas Japonijos mokslo skatinimo draugijos (JSPS, 2008–2009 m.) ir Taivano Čiang Čingkuo tarptautinių mokslininkų mainų fondo doktorantūros stipendija (2010–2012 m.). 2014–2015 m. jis buvo EURIAS bendradarbis Kembridžo universiteto Menų, socialinių mokslų ir humanitarinių mokslų tyrimų centre (CRASSH). 2020–2021 m. buvo Roger E. Covey narys Rytų Azijos studijų institute Pažangiųjų tyrimų institute (IAS, Prinstonas).

Gaboras Koša yra ELTE universiteto Šilko kelio tyrimų grupės narys, Australijos tyrimų tarybos projekto „Manichėjų liturginiai tekstai ir praktika nuo Egipto iki Kinijos“ partneris. Vienas iš Vengrijos žurnalo „Távol-Keleti Tanulmányok“ redaktorių. Nuo 2019 m. eina *Acta Orientalia Academiae Scientiarum Hungaricae* vyriausiojo redaktoriaus pareigas. Vengrijos mokslų akademijos Orientalistikos komiteto narys.

Pagrindinės tyrimų sritys: kinų mitologija, senovės kinų šamanistinės (*wu*) praktikos, kinų manicheizmas.

## Šaltiniai
Augusto Roa Bastos

**Augustas Roa Bastosas** (; 1917 m. birželio 13 d. Asunsjone – 2005 m. balandžio 26 d. ten pat) – Paragvajaus rašytojas.

## Biografija
Vaikystę praleido Iturbėje – nedidelėje gyvenvietėje, kur vyravo gvaranių kultūra. Paskui tėvai jį išsiuntė gyventi pas dėdę, iškilų katalikų dvasininką, į šalies sostinę Asunsjoną. Dėdė turėjo sukaupęs biblioteką, būtent čia A. R. Bastosas susipažino su pasaulinės literatūros klasika.

1934 m. Paragvajaus–Bolivijos karo dalyvis, fronte dirbo sanitaru. Karo kvailybė, sukeltos kančios vėliau atsispindėjo A. R. Bastoso darbuose.

XX a. ketvirtajame ir penktajame dešimtmečiuose daugiausia vertėsi žurnalistika, rašė Asunsjono dienraščiui „El País“. Baigiantis Antrajam pasauliniam karui, kaip šio dienraščio korespondentas, nuvyko į Europą, 1944 m. dirbo žurnalistu Jungtinėje Karalystėje. Ėmė interviu iš Šarlio de Golio. Į gimtąją šalį grįžo 1946 m., skelbė straipsnius, kuriuose reiškė kritiką Paragvajų tuo metu valdžiusiai karinei diktatoriškai vyriausybei, prisidėjo prie tų, kurie siekė, kad 1947 m. įvyktų perversmas, modernizuosiantis šalį. Bandymui nepavykus, valdžia atiteko generolui A. Stresneriui. Dėl to A. R. Bastosas turėjo šalį palikti ir persikėlė į kaimyninę Argentiną, 1947–1970 m. gyveno jos sostinėje Buenos Airėse. 1976 m. Argentinoje valdžią perėmė karinė chunta, A. R. Bastoso romanas įtrauktas į draudžiamų knygų sąrašą. Dėl to rašytojas išvyko į Prancūziją, kur gyveno 1976–1989 m., dėstė ispanų literatūrą Tulūzos universitete, tapo profesoriumi. 1980 m. trečiąkart vedė. 1982 m. neteko Paragvajaus pilietybės. Tam tikrą laiko tarpą praleido Ispanijoje, 1983 m. gavo šios šalies pilietybę.

Į Paragvajų grįžo, 1989 m. nuvertus ilgametį diktatorių A. Stresnerį.

## Kūryba
A. R. Bastosas laikomas magiškojo realizmo atstovu. Rašytojo kūriniuose aprašoma liaudies, indėnų gvaranių gyvenimas, įvairūs diktatorių režimai, istoriniai dalykai persipina su mitologija. Romane „Žmogaus sūnus“, apimančiame 100 Paragvajaus istorijos metų, A. R. Bastosas rėmėsi karo su Bolivija patirtimi. Romaną „Aš, Viešpats“ rašė septynetą ar daugiau metų. Šiame kūrinyje, laikomame rašytojo šedevru, nagrinėjama XIX a. Paragvajų valdžiusio diktatoriaus Gasparo Rodrigeso de Fransijos karjera. A. R. Bastosas taip pat parašė scenarijų filmams.

1989 m. apdovanotas Servanteso premija.

## Bibliografija
* „Aušros lakštingala ir kitos eilės“ (1942 m.),
* „Perkūnas trenkia į lapus“ (1953 m.),
* „Laisva žemė“ (1966 m.),
* „Skerdynės“ (1969 m.),
* „Sudegęs miškas“ (1972 m.),
* „Žaidimai“ (1979 m.),
* „Ponia Siui“ (1996 m.),
* „Žmogaus sūnus“ (1960 m.),
* „Aš, Viešpats“ (1974 m.),
* „Prokuroras“ (1993 m.).

## Išnašos
Strošiūnai (Elektrėnai)

**Strošiūnai** – kaimas Elektrėnų savivaldybės vakaruose, 2 km į šiaurės rytus nuo Liutonių, į šiaurę nuo magistralės  (pietuose už jos yra Strošiūnai Kaišiadorių rajone). Į vakarus nuo kaimo plyti Strošiūnų miškas, yra Strošiūnų kraštovaizdžio draustinis. Strošiūnų šile yra II pasaulinio karo aukų kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Džiaugėnų liepa

**Džiaugėnų liepa** – išskirtinė, savivaldybės saugoma liepa, augusi Šilalės rajono savivaldybėje, Džiaugėnų kaime (Pajūrio sen.), šalia pagrindinės gatvės, 0,3 km į šiaurę nuo kelio . Liepa įrašyta į Pajūrio seniūnijos lankytinų vietų sąrašą. Dvikamienis medis neišlikęs: apie 2018 m. buvo nulaužtas audros. Užgriozdinęs ganyklos kampą, vietinių gyventojų buvo greitai supjaustytas ir pašalintas iš pakelės.

Džiaugėnų liepa paskelbta rajoninės reikšmės saugomu medžiu Šilalės rajono Liaudies deputatų tarybos vykdomojo komiteto 1989 m. Pagrindiniai duomenys (duomenų šaltinis 2010-05-17):

* Medžio rūšis – mažalapė liepa (*Tilia cordata* Mill.)
* Kamieno apimtis 1,3 m aukštyje –  4,45 m (apie 2 m aukštyje šakojasi į du kamienus)

* Aukštis – 26,0 m
* Amžius – neskelbiama

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Savivaldybės saugomų gamtos paveldo objektų sąrašas
Alan Alexander Milne

**Alanas Aleksanderis Milnas** arba tiesiog ***A. A. Milnas*** (*Alan Alexander Milne*, 1882 m. sausio 18 d. – 1956 m. sausio 31 d.) – Anglijos rašytojas, humoristas. Labiausiai pagarsėjęs dėl sukurto vaikų literatūros personažo Mikės Pūkuotuko.

## Biografija

Mokėsi tėvo įkurtoje privačioje mokykloje, 1889–1890 m. jį mokė Herbertas Velsas. Vėliau lankė Londono Vestminsterio mokyklą, Kembridžo Švč. Trejybės koledžą, kur studijavo matematiką. Dar mokydamasis koledže rašė žurnalui *Granta*. 1903 m. baigęs studijas grįžo į Londoną ir vertėsi laisvai samdomo rašytojo veikla. 1906–1914 m. rašė satyros žurnalui *Punch*, buvo vienas jo redaktorių.

1913 m. vedė Dorotę Salinkūr, su kuria 1920 m. susilaukė sūnaus Kristoferio Robino.

1915 m., nors būdamas pacifistas, dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare kaip signalinis pareigūnas. Tarnavo Prancūzijoje, tačiau greitai apsirgo ir išsiųstas namo.

Antrojo pasaulinio karo metais buvo Britanijos sargybos kapitonu. Vėliau pasitraukė gyventi į užmiestį, o 1952 m. po insulto ir operacijos liko neįgalus.

## Kūryba

A. A. Milnas išgarsėjo salonine komedija „Ponas Pimas šauna pro šalį“ (*Mr. Pimm Passes By*, 1919 m.), kurioje aprašomi painūs vienos šeimos santykiai. Vėliau rašė kitas, daugiausia humoristinio pobūdžio pjeses: „Pamotė“ (*The Stepmother*, 1920 m.), „Tiesa apie Bleidus“ (*The Truth about Blayds*, 1921 m.), „Doverio kelias“ (*The Dover Road*, 1921 m.), „Duok man vakarykštę dieną“ (*Give Me Yesterday*, 1923 m.), „Džentelmeno su šlepetėmis portretas“ (*Portrait of a Gentleman in Slippers*, 1926 m.), „Maiklas ir Merė“ (*Michael and Mary*, 1930 m.), „Kitų žmonių gyvenimai“ (*Other People’s Lives*, 1933 m.), „Panelė Elizabeta Benet“ (*Miss Elizabeth Bennett*, 1936 m.), „Bjaurusis ančiukas“ (*The Ugly Duckling*, 1941 m.).

Taip pat parašė detektyvinį romaną „Raudonojo namo paslaptis“ (*The Red House Mystery*, 1922 m.), vaikų poezijos rinkinius „Kai mes buvome maži“ (*When We Were Very Young*, 1924 m., liet. 2005 m.), „Dabar esame šešiese“ (*Now We Are Six*, 1927 m.). 1926 m. autorius parašė jį labiausiai išgarsinusį kūrinį – „Mikė Pūkuotukas“ (*Winnie‑the‑Pooh*, liet. 1958 ir 2008 m.), o vėliau – ir tęsinį „Mikės Pūkuotuko trobelė“ (*The House at Pooh Corner*, 1928 m., liet. 1962 ir 2008 m.).

Vėliau A. A. Milnas dar parašė atsiminimų knygą „Dabar per vėlu“ (*It’s Too Late Now*, 1938 m.) bei filosofinę poemą „Normanų bažnyčia“ (*The Normand Church*, 1948 m.).

## Šaltiniai
Apulėjus

**Apulėjus** (), pilnas vardas ***Lucijus Apulėjus Madaurietis*** (*Lucius Apuleius Madaurensis*; 124 – po 170 m.) – Romos imperijos filosofas, retorikas.

## Biografija
Gimė Numidijoje, Madauros mieste (dabar Mdaurušas, Alžyras). Kartaginoje studijavo retoriką, Atėnuose filosofiją. Susidomėjo tuometinėmis iniciacinėmis religinėmis praktikomis, ypač egiptiečių deivės Izidės kultu. Gerai išprusęs graikų ir lotynų literatūroje, Apulėjus Romoje dėstė retoriką, vėliau grįžo į Afriką, kur vedė turtingą našlę Emiliją Pudentilą. Bandydamas atsiginti nuo jos giminių kaltinimo, esą, pasinaudojo magija, kad paveržtų jos širdį, Apulėjus sukūrė veikalą „Apologija“ (*Apologia*), kuri yra svarbus jo biografijos šaltinis.

Apulėjus laikė save platoniku, buvo antrosios sofistikos šalininkas, domėjosi gamtos mokslais ir mistiniais reiškiniais.

## Kūryba

Lotynų ir graikų kalbomis parašė įvairios tematikos bei žanrų prozos ir poezijos veikalų, tačiau išlikę tik lotyniškai parašyti kūriniai. Tai iš 4 knygų sudarytas jo kalbų ištraukų rinkinys „Žiedai“ (*Florida*), filosofiniai traktatai „Apie Sokrato dievybę“ (*De deo Socratis*), „Apie Platoną ir jo mokymą“ (*De Platone atque eius doctrina*), „Apie pasaulį“ (*De mundo*).

Žymiausias Apulėjaus kūrinys – „Aukso asilas“ (*Asinus aureus*), paties autoriaus pavadintas „Metamorfozėmis“. Tai vienintelis visas išlikęs senovės romėnų romanas. Romano pagrindinis veikėjas mėgsta žemiškuosius malonumus ir užsiiminėja magija. Pavirtęs asilu ir patyręs daug kančių jis suvokia, kad troškimas sužinoti mistines paslaptis visa siela neatsidavus dievybei yra nuodėmė; atvirtęs į žmogų tampa deivės Izidės garbintoju. Romaną sudaro daug novelių (garsiausia „Kupidonas ir Psichė“).

Apulėjui klaidingai buvo priskiriamas „Asklepijus“ (dialogas tarp Asklepijaus ir Hermio Trismegisto) bei *Peri Hermeneias* (lotyniškas įvadas į Aristotelio logiką).

Apulėjaus stilius retorinis, kalboje gausu puošmenų, įmantrumų.

## Šaltiniai
Almagestas

**Almagestas** – Ptolemėjo veikalas, to meto astronominių ir matematinių žinių kompendiumas, išsamiausias senovės astronomijos traktatas, pasiekęs šiuos laikus.

Senovės graikų kalba veikalas vadinosi *Mathematike Syntaxis*. Apie 820 m. jis išverstas į arabų kalbą, pavadinant *Almagest* 'didžiausias' (iškraipytas graikų k. žodis *megiste*). Gerardas Kremonietis antroje XII a. pusėje „Almagestą“ iš arabų kalbos išvertė į lotynų.

Parašytas apie 150 m. e. m. Į veikalą įeina Hiparcho sudarytas žvaigždžių katalogas, neatmestina galimybė, jog Hiparcho darbais Ptolemėjas rėmėsi ir kitose veikalo dalyse. Iš viso „Almagestą“ sudaro 13 knygų. „Almageste“ aprašyti 48 graikų žvaigždynai, tapę dabartinės sistemos pagrindu. Septintoje ir aštuntoje knygose, kur daugiausia dėmesio skiriama nejudamosioms žvaigždėms, pateikiamos 1022 žvaigždžių ekliptikos koordinatės ir ryškiai.

Islamiškųjų kraštų ir Europos astronomai šiuo veikalu, kaip elementariu vadovu, naudojosi apytikriai iki XVII a. pradžios.

## Išnašos
Novalis

**Novalis** (), tikrasis vardas ***Georgas Filipas Frydrichas Freiheris fon Hardenbergas*** (*Georg Philipp Friedrich Freiherr von Hardenberg*; 1772 m. gegužės 2 d. – 1801 m. kovo 25 d.) – vokiečių poetas, vienas žymiausių romantizmo teoretikų.

## Biografija

Gimė Žemutinės Saksonijos didikų šeimoje. Pasirinko vardą pagal seniau giminės naudotą titulą *de Novali*. 1790 studijavo teisę Jenos universitete, artimai susibičiuliavo su Frydrichu Šileriu, 1791–1793 m. toliau studijavo Leipcigo ir Vitenbergo universitetuose, užmezgė ryšius su Frydrichu fon Šlėgeliu. Studijavo Imanuelio Kanto ir Johano Fichtės filosofiją. Baigęs mokslus Fraibergo kalnakasybos akademijoje, 1796 m. paskirtas Saksonijos vyriausybės auditoriumi Veisenfelso druskos kasykloje.

1794 m. Novalis įsimylėjo dvylikametę Sofi fon Kiun (*Sophie von Kühn*). 1795 m. jiedu susižadėjo, tačiau po poros metų ji mirė nuo tuberkuliozės. 1797 m. susižadėjo su Juli fon Šarpentjė (*Julie von Charpentier*). 1801 m. pats mirė nuo tuberkuliozės.

## Kūryba

Kūrybinį kelią pradėjo 1797 m., netekęs mylimosios, parašęs pesimistinį lyrinį ciklą „Himnai nakčiai“ (*Hymnen an die Nacht*, išleistas 1800 m., liet. 1979 m.), kuriame šlovinama naktis/mirtis, kaip vartai į aukštesnįjį gyvenimą Dievo akivaizdoje, norima eiti mylimosios pėdomis. Taip pat Novalis parašė aforizmų (rinkiniai „Žiedadulkės“ (*Blütenstaub*) bei „Tikėjimas ir meilė“ (*Glauben und Liebe*), abu sukurti 1798 m.), religinių giesmių (rinkinys „Dvasinės giesmės“ (*Geistliche Lieder*), išleista 1802 m.), romanų fragmentus („Mokiniai Saise“ (*Die Lehrlinge zu Sais*), išspausdinta 1802 m., „Heinrichas fon Ofterdingenas“ (*Heinrich von Ofterdingen*), parašytas 1799–1800 m., išspausdintas 1802 m., lietuvių kalba 2004 m.), traktatą „Krikščionybė arba Europa“ (*Die Christenheit oder Europa*, parašytas 1799 m., išleistas 1826 m.).

Novalio kūryboje ryškus simbolizmas, idealizmas (remiamasi Fichtės subjektyviojo idealizmo samprata), gausu alegorijų, mistinių vaizdinių. Visatos ir Dievo pažinimą teigė galimą patirti per save. Novalis neigė žemiškojo pasaulio tikrybę, nes tikrasis pasaulis jam yra anapusinis. Poetą jis lygino su pranašu, laikė ji Dievo ir žmogaus tarpininku. Novalis sukūrė originalų mokymą, kaip reikia romantizuoti pasaulį, ir pavadino jį magiškuoju idealizmu. Mokymas grindžiamas žmogaus dvasios galia, kuri turi magiškų gebėjimų. Traktate „Krikščionybė arba Europa“ aukštino idealizuotą monarchiją, smerkė prancūziškąją Apšvietą.

## Šaltiniai
François-René de Chateaubriand

**Fransua-Renė Šatobrianas** (1768 m. rugsėjo 4 d. Sen Malo – 1848 m. liepos 4 d. Paryžiuje) – Prancūzijos rašytojas, politikas, diplomatas, istorikas.

## Biografija

Gimė 1768 m. aristokratų šeimoje, buvo vienas iš 10 vaikų. Prasidėjus Prancūzijos revoliucijai, 1791 m. išvyko į JAV, netrukus sugrįžo Prancūzijon, prijautė rojalistams. Literatūros kūrinius ėmė leisti nuo 1797 m., 1811 m. tapo Prancūzijos mokslų akademijos nariu. Dirbo Prancūzijos ambasadoriumi JAV, Švedijoje, Prūsijoje, 1822–1824 m. dirbo Prancūzijos užsienio reikalų ministru.

## Šaltiniai
José Hernández

**Chosė Rafaelis Hernandesas i Pueiredonas** (*José Rafael Hernández y Pueyrredón*;  1834 m. lapkričio 10 d. – 1886 m. spalio 21 d.) – Argentinos poetas, rašytojas, žurnalistas, kovotojas.

## Biografija
Gimė iš Ispanijos kilusių žemvaldžių Pueiredonų šeimoje netoli Buenos Airių. 1841–1845 m. mokėsi San Telmo licėjuje. Tačiau vėliau turėjo sveikatos bėdų, dėl ko gydytojas patarė vaikui pakeisti klimatą, tad Chosė Hernandesas kartu su tėvu, prižiūrėjusiu ūkius, patraukė į pampas, kur susipažino su gaučais.

1853–1868 m. įstojo į Buenos Airių valstijos pajėgas ir įsitraukė į kovas su Argentinos Konfederacija. 1870 m. po nepavykusio perversmo prieš prezidentą Domingą Sarmientą, Hernandesas pasitraukė į Braziliją. 1872 m. grįžo į Buenos Aires ir paskelbė savo svarbiausią veikalą – „Martinas Fjeras“.

Chosė Hernandesas rašė straipsnius į įvairius žurnalus ir leidinius (*La Reforma Pacífica*, *El Nacional argentino*, *El Litoral*, *El Argentino*, *El Eco de Corrientes*, *La Capital de Rosario*), vėliau įsteigė laikraštį *El Río de la Plata*. Pasisakė prieš Domingo Sarmiento vykdytą modernizaciją ir centralizaciją, palaikė Buenos Airių provincijos autonomiją ir gyvulininkyste paremtą gyvenimo būdą, tačiau prieštaravo į autonomistui generolui Chuanui Manueliui de Rosasui, kurį laikė despotu.

## Kūryba
Žymiausias Chosė Hernandeso kūrinys – epinė realistinė poema „Gaučas Martinas Fjeras“ (*El Gaucho Martín Fierro*, 1872 m., 1879 m. išleido tęsinį „Martino Fjero sugrįžimas“ *La vuelta de Martín Fierro*). Jo kūryba laikoma gaučų ir visos Argentinos literatūros šedevru. Savo poemoje jis aprašo nykstantį gaučų gyvenimo būdą ir indėnų naikinimą. Gausu gaučų tautosakos, būdingi ryškūs buities vaizdai.

Taip pat parašė didaktinių, politinių ir biografinių kūrinių.

## Šaltiniai
Dėdė

**Dėdė** (iš motinos pusės – *avynas*) – vyriškos lyties giminaitis, kuris yra tėvo arba motinos brolis, taip pat gali būti ir tetos vyras. Dėdės, su kuriais sieja kraujo ryšys, yra antros eilės giminaičiai. Moteriškas dėdės atitikmuo – teta. Daugelio kalbininkų manymu, žodis *dėdė* lietuvių kalboje atsirado kaip skolinys iš slavų kalbų. Tuo tarpu Mažojoje Lietuvoje lietuviai naudojo žodį *avýnas*, kuris yra kilęs iš prūsiško žodžio *awis*.

Kai kuriose kultūrose priimta, kad vaikai savo pusbrolių bei pusseserių tėvus vadintų dėdėmis ar tetomis. Žodis kartu naudojamas ir kaip pagarbus kreipinys vyresniems giminaičiams, kaimynams, šeimos draugams, pažįstamiems, o kartais ir nepažįstamiems asmenims. Toks termino taikymas laikomas fiktyvia giminyste.

## Genetika ir artimumas
Dėdės, su kuriais egzistuoja kraujo ryšys (vieno iš tėvų brolis), savo sūnėnams ir dukterėčioms yra genetiškai artimi 25 %, o pusdėdės, kurie tėvui arba motinai yra netikri broliai, – 12,5 %.

## Vertinimai skirtingose kultūrose
Kai kuriose kultūrose itin gajus dėdžių vadinimas priklausomai nuo jo padėties giminės medyje: pavyzdžiui, arabų kultūroje motinos brolis yra vadinamas *Khal* خال , o moters sesuo – *Khalah*  خالة. Tuo tarpu tėvo brolis vadinamas *Amm* عم, o tėvo sesuo yra vadinama *Ammah* عمّة. Turkų kultūroje motinos brolis vadinamas *dayi*, tėvo brolis *amca*, o tetos sutuoktinis – *enişte*. 

Kitose – pavyzdžiui, albanų, slavų ar persų – kultūrose tėra vieno termino, apibūdinančio asmens giminystę su savo tėvų vyrišku broliu ir seserimi, ar tėvų uošviu. Vietoj to yra konkretūs terminai, apibūdinantys asmens giminystę su motinos broliu (alb. *dajë*, prs. *daiyee*, lenk. *wuj)* arba asmens giminystę su tėvo broliu (alb. *xhajë*, prs. *amou*, lenk. *stryj*). Analogiška diferenciacija egzistuoja naudojant atskirus terminus, apibūdinančius asmens giminystę su motinos seserimi (alb. *teze*, prs. *khaleh*, lenk. *ciotka*) ir asmens giminystę su tėvo seserimi (alb. *hallë*, prs. *ammeh*, lenk. *stryjna*). Taip pat persų kultūroje terminai, vartojami apibūdinti asmens giminystę su motinos ar tėvo uošviais, aiškiai ir nedviprasmiškai apibūdina tuos santykius, išskiriančius uošvius nuo kraujo giminaičių. Pavyzdžiui, yra konkretus terminas, apibūdinantis asmens giminystę su savo tėvo dėdės sutuoktiniu (t. y. *zan-amou*, pažodžiui *„amou žmona“*). 

## Išnašos
Roblox

**Roblox** – žaidimų platforma, įkurta 2004 m. Vartotojams ji suteikia galimybę ne tik žaisti, bet ir kurti savo žaidimus.

Didžiuma platformos naudotojų – vaikai ir paaugliai. „Roblox“ suteikia vartotojams nesunkiai perprantamus, programavimo žinių nereikalaujančius įrankius, taip jie gali tapti žaidimų kūrėjais. Su jais dalinamasi skaitmeninio turinio () pardavimų pajamomis. Mokama nuosava skaitmenine valiuta „Robux“ (vėliau verčiama į dolerius).

2021 m. platformą kurianti bendrovė „Roblox Corporation“ įžengė į Niujorko vertybinių popierių biržą. Tų metų sausį ji įvertinta 29,5 mlrd. JAV dolerių.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
2019 OK

**2019 OK** – Žemei artimas asteroidas, 2019 m. liepos 24 d. praskriejęs arti Žemės (mažiausias nuo planetos paviršiaus skyręs atstumas – 65 000 km). Tai didžiausias aptiktas asteroidas, praskriejęs taip arti Žemės (2022 m. duomenimis).

## Atradimas
Asteroidą SONAR observatorijoje, esančioje Brazilijoje, Minas Žeraiso valstijoje, pirmieji aptiko astronomai mėgėjai Cristovao Jacques, Eduardo Pimentel ir Joao Ribeiro de Barros. Dangaus kūnas atrastas tą pačią dieną, kai praskriejo arti Žemės.

2019 OK aptikti sunku buvo dėl keleto priežasčių. Šio asteroido orbita labai elipsiška, arti Žemės ir aptinkamas šiuolaikiniais teleskopais jis būna ganėtinai trumpą laiką. 2019 OK artėjant prie Žemės, jo padėtis danguje buvo tokia, kad iki pat paskutinių keleto dienų neatrodė, jog asteroidas pastebimai judėtų. Galiausiai iš paskutinių dienų dangaus nuotraukų tapo aišku, kad jis juda.

## Duomenys
Tai Apolono grupės asteroidas. 2019 OK skersmuo siekia 60–130 m. Jo nuotolis nuo Saulės svyruoja nuo 0,46 av iki 3,4 av, kitaip tariant, nuo apytikriai 68,9 mln. km iki 509 mln. km.

Saulę 2019 OK apskrieja per 2,72 m. (993 paras). Šio dangaus kūno orbita labai elipsinė, tad vienu metu jis skrieja arčiau Saulės nei Venera, kitu – toliau nei Marsas.

Per mažiausiai 200 ateinančių metų 2019 OK nepraskries taip arti Žemės, kaip 2019 m.

## Išnašos
Andrijus Slinkinas

**Andrijus Slinkinas** (; g. 1991 m. sausio 19 d.) – Ukrainos futbolininkas.

## Karjera
Žaidė Ukrainoje, Moldavijoje, Latvijoje ir Gruzijoje.

### FK Jonava
Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos“ klubui. Debiutavo jonaviškių gretose A lygoje 2022 m. liepos 31 d. rungtynėse prieš FC Hegelmann.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Comco Ikarus

**Comco Ikarus GmbH** – Vokietijos aviacijos įmonė. Savo veiklą įmonė pradėjo XX a. aštuntame dešimetyje nuo parasparnių gamybos, vėliau pradėjo gaminti ultralengvuosius orlaivius, balistinių parašiutų sistemas (prekės ženklas – *Flight Rescue System* (FRS)).

XX a. aštuntame dešimtmetyje Ikarus gamino parasparnius ir skaidykles. 1977–1979 m. visi Vokietijos skraidyklių rekordai buvo pasiekti su Ikarus skraidyklėmis. 1982 m. pradėtas gaminti pirmas ultralengvojo lėktuvo modelis - Ikarus Fox, vėliau gavęs pavadinimą Ikarus C22. 1996 m. pradėtas gaminti modelis C42.

Įmonės teigimu, Comco Ikarus buvo balistinių parašiutų sistemų gamybos pradininkai pasaulyje. Šias sistemas įmonė gamina nuo 1982 m.

1991 m. dėl ribotų galimybių naudotis aerodromu, įmonė persikėlė iš Vakarų Švabijos Aidlingeno miestelio į Hohentengeną, šalia kurio yra Mengeno-Hohentengeno aerodromas. Ten įmonė įrengė 640 m² ploto gamybines patalpas.

Per pirmus 50 veiklos metų Comco Ikarus pagamino ir pardavė daugiau nei 1,5 tūkst. lėktuvų. Įmonės teigimu, XXI a. trečiojo dešimtmečio pradžioje ji buvo likusi ko gero vieninteliu Vokietijos aviacijos gamintoju, neperkėlusiu bent dalies gamybos į kitas Europos ar pasaulio šalis.

## Lėktuvai

## Išorinės nuorodos

* (anglų k.)

## Išnašos
288 Glaukė

**288 Glaukė** – S klasės asteroidas, atrastas 1890 m. vokiečių astronomo Karl Theodor Robert Luther. 288 Glaukė – vienas lėčiausiai apie savo ašį besisukančių asteroidų (apsisuka per maždaug 1200 valandų (50 paras).

288 Glaukės orbitos didysis pusašis yra 2,757 av, apie Saulę asteroidas apskrieja per 4,58 m., perihelis – 2,18 av, afelis – 3,33 av, o inklinacija – 4,3°.

## Išnašos
Saadis

**Saadis** (), pilnas vardas ***Abu Mohamadas Mošarefas ad-Dinas Mošlechas bin Abdula bin Mošarefas Širazis*** (1184 m. Širaze – 1291 m. arba 1292 m.) – vienas iškiliausių persų viduramžių laikų poetų ir prozininkų. Saadis yra plačiai pripažintas vienu didžiausių klasikinės literatūros tradicijos poetų. Persų mokslininkų yra įvardintas epitetais „Kalbos meistras“ arba „Žodžių kalvis“ (استاد سخن ostâd-e soxan). Cituotas Vakarų literatūrinėje tradicijoje. Saadis taip pat žinomas kaip sufijų mąstytojas.

Nuo 1195 m. iki 1226 m. Bagdade studijavo arabų literatūrą ir islamo mokslus. Daug keliavo po musulmoniškas šalis: lankėsi Sirijoje, Palestinoje, Jemene, Turkijoje, Egipte ir kitose šalyse. Gali būti, kad kurį laiką praleido ir kyžiuočių nelaisvėje.

Žymiausi Saadžio kūriniai yra poezijos ir prozos tradicijas jungiančios knygos „Vaismedžių sodas“ (*Būstān*, 1275 m.), „Rožių sodas“ (*Golestān*, 1258 m.).

Pirmasis Saadžio kūrinius Europai pristatė prancūzas Andrėjus di Rieras. Jis 1634 m. išleido dalinį „Rožių sodo“ vertimą, o 1654 m. Adamas Olearijus vokiečių kalba išleido pilnus vertimus – „Vaismedžių sodą“ ir „Rožių sodą“.

Saadis mirė savo gimtajame mieste Širaze, tačiau tikslūs mirties metai nežinomi.

## Šaltiniai
Apšviestasis absoliutizmas

**Apšviestasis absoliutizmas** – šviečiamojo amžiaus absoliutinės monarchijos variantas, kai valstybės reformomis buvo siekiama kovoti su feodalinėmis tradicijomis ir Katalikų Bažnyčia, taip pat išlaikyti stiprią monarcho valdžią. Apšviestasis absoliutizmas apėmė visas Europos šalis, išskyrus Jungtinę Karalystę, kur absoliutizmas jau nebegaliojo, Abiejų Tautų Respubliką, kur absoliutizmas iš esmės nesusiformavo ir Prancūziją, kuri jau buvo pasiekusi tai, ko siekė apšviestasis absoliutizmas.  

Apšviestojo absoliutizmo idėjos pagrindas – XVII–XVIII amžiaus teisininkų ir filosofų Č. Bekarijos, H. Grocijaus, T. Hobso, K. Volfo koncepcijos ir fiziokratų ekonominis mokymas, taip pat prancūzų rašytojo ir filosofo Voltero pažiūros.   

## Šaltiniai
Järvenpään Palloseura

**Järvenpään Palloseura** arba trumpiau vadinamas **JäPS** – Suomijos futbolo klubas iš Jervenpės. 

## Istorija
Klubas įkurtas 1947 m., nuo 1997 m. žaidė Kolmonen (ketvirtoji pakopa), o 1978 m. ir 2001 m. rungtyniavo Kakkonen (trečioji pakopa). Joje įsitvirtinti nepavykdavo.

Nuo 2002 m. rungtyniavo Kolmonen (ketvirtoji pakopa). 2010 m. tapo šio diviziono nugalėtojais ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną.

Nuo 2011 m. rungtyniavo Kakkonen (trečioji pakopa). 2012 m. sezone tapo Rytų grupės nugalėtojais ir kovojo atkrintamųjų rungtynių cikle dėl vietos Ykkönen, tačiau pralaimėjo.

2021 m. dar kartą tapo nugalėtojais Kakkonen (trečioji pakopa) A grupėje ir po sezono buvo perkelti į Ykkönen.

2022 m. debiutavo Ykkönen (antra pakopa).

## Struktūra
**Järvenpään Palloseura** sistemoje trys vyrų ekipos, vyrų veteranų komanda, dvi moterų ekipos. Dirbama su vaikais ir jaunimu.

## Pasiekimai
;Kakkonen (III)
: grupės nugalėtojai: 2012, 2021 m.
: Šaltiniai: RSSSF.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama
Klubo spalvos – mėlyna ir balta.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia mėlyna balta apranga. 
* Aprangų gamintojai - Adidas firma.

## Stadionas
* Järvenpään keskuskenttä – JäPS klubo namų arena. Stadiono talpa vienas tūkstantis žiūrovų.

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę Suomijos nacionalinei rinktinei
*  nežinoma (nėra)
; Užsieniečiai
*  Omar Jama, saugas;
*  Hussein Abdilkarim Mohamed, saugas (vingeris);

## Taip pat skaitykite
* Ykkönen

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
PEPO Lappeenranta

**PEPO Lappeenranta** arba trumpiau vadinamas **PEPO** – Suomijos futbolo klubas iš Lapenrantos. 

## Istorija
Klubas įkurtas 1958 m., nuo 1997 m. žaidė Kolmonen (ketvirtoji pakopa), o 2001 m. rungtyniavo Kakkonen (trečioji pakopa). Joje įsitvirtinti nepavyko.

Nuo 2002 m. rungtyniavo Kolmonen (ketvirtoji pakopa). 2009 m. tapo šio diviziono nugalėtojais ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną.

Nuo 2010 m. rungtyniavo Kakkonen (trečioji pakopa). 2021 m. Kakkonen (trečioji pakopa) savo grupėje buvo antri, ir po sezono buvo perkelti į Ykkönen.

2022 m. debiutavo Ykkönen (antra pakopa).

## Struktūra
**PEPO** klubo sistemoje yra vyrų ir moterų ekipos. Dirbama su vaikais bei jaunimu. Ankstesniais metais būta ledo rutulio komandos, kuri atsiskyrė 1999 m.

## Pasiekimai
;Kakkonen (III)
: grupės nugalėtojai: 2021 m.
: Šaltiniai: RSSSF.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama
Klubo spalvos – purpurinė ir geltona.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia puprurine geltona apranga. 
* Aprangų gamintojai - adidas firma.

## Stadionas

* Iki XXI a. pradžios PEPO namų rungtynes žaidė „Tapavainolan“ stadione.
* Kimpinen – klubo namų arena nuo 2009 m. Stadiono talpa 4,9 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Ykkönen

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Afganistano Demokratinė Respublika

**Afganistano Demokratinė Respublika** (pušt. د افغانستان ډموکراتيک جمهوريت, ) – Afganistano valstybė, kurią visą jos gyvavimo laiką valdė Afganistano liaudies demokratinė partija (ALDP).

ALDP atėjo į valdžią per Afganistano revoliuciją, per kurią buvo nuverstas autokrato Muhamedo Daudo Chano režimas. 1978 m. balandžio 30 d. valstybės ir vyriausybės vadovu jį pakeitė Nur Muhamedas Tarakis. Tarakis ir Afganistano revoliucijos organizatorius Hafizula Aminas savo valdymo metu įgyvendino keletą ginčytinų reformų, tokių kaip žemės ir santuokų reformas bei priverstinę deislamizacijos politiką ir socializmo skatinimą. Aminas taip pat prisidėjo prie Chano pradėtų reformų, pavyzdžiui, visuotinį švietimą ir lygias moterų teises. Netrukus po to, kai atėjo į valdžią, prasidėjo kova dėl valdžios tarp „Chalk“ frakcijos, kuriai vadovavo Tarakis ir Aminas, ir Parčam frakcijos, kuriai vadovavo Babrakas Karmalis. Pergalę iškovojo „Chalk“ frakcija, o didžioji dalis Parčam frakcijos narių vėliau buvo išvalyti iš ALDP, o žymiausi Parčam lyderiai buvo ištremti į Rytų bloką ir Sovietų Sąjungą. 1987 m. šalis buvo pervadinta į **Afganistano Respubliką.**

## Švietimas
Komunistų valdymo laikotarpiu ALDP vyriausybė pertvarkė švietimo sistemą: buvo pabrėžiamas abiejų lyčių švietimas, pradėtos vykdyti plačios raštingumo programos. 1988 m. moterys sudarė 40 proc. gydytojų ir 60 proc. dėstytojų Kabulo universitete, 440 000 moterų mokėsi įvairiose švietimo įstaigose ir dar 80 000 moterų dalyvavo raštingumo programose. Be masinių moterų ir vyrų raštingumo didinimo kampanijų, ALDP darbotvarkėje buvo numatyta: plataus masto žemės reformos programa, nuotakos kainos panaikinimas ir santuokinio amžiaus padidinimas iki 16 metų mergaitėms ir iki 18 metų berniukams.

Tačiau genčių vadai vidiniuose regionuose privalomą švietimą, ypač moterims, laikė prieštaraujančiu tradicijoms, antireliginiu ir metančiu iššūkį vyrų autoritetui. Dėl to padažnėjo vakarietiškais drabužiais vilkinčių moterų šaudymų, ALDP reformatorių žudymų kaimo vietovėse ir bendro socialinių darbuotojų moterų persekiojimo atvejų. Nepaisant to, kad padėtis pagerėjo, didelė dalis gyventojų išliko neraštingi. Nuo sovietų intervencijos 1979 m. vienas po kito vykę karai iš esmės sunaikino šalies švietimo sistemą. Dauguma mokytojų per karus pabėgo į kaimynines šalis.

## Išnašos
Ažusvieris

**Ažusvieris** – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 4 km į rytus nuo Svierių, šiaurinėje ežero pakrantėje.

## Istorija

1697 m. čia įsikūrė vienuoliai karmelitai, pastatę medinį, o vėliau – mūrinį vienuolyną. XIX a. minimas miestelis ir valstybinis dvaras, katalikų ir stačiatikių parapijos, kaimo mokykla, vietovė buvo Svierių valsčiaus Svierių seniūnijoje.

## Šaltiniai
We Are the Champions

**„We Are the Champions“** – grupės „Queen“ singlas, išleistas kartu su 1977 m. albumu „News of the World“. Šią dainą sukūrė grupės lyderis Fredis Merkuris. Ji laikoma viena labiausiai atpažįstamų roko dainų istorijoje. 2005 m. „Sony Ericcson“ apklausoje daina buvo išrinkta pačia mėgstamiausia. 2009 m. daina buvo įrašyta į Grammy muzikos šlovės sąrašą.

2011 m. mokslininkai atliko tyrimą, kurio rezultatai parodė, jog daina „We Are the Champions“ yra labiausiai užkrečianti pop muzikos daina istorijoje.

Daina buvo rašoma su tikslu, kad ją dainuotų visa auditorija, tad F. Merkurio teigimu žodis *We* dainos pavadinime reiškia visus, kurie ją dainuoja. Nuo pat pradžių daina tapo populiaria sportinių renginių dalimi, ypač švenčiant pergales. Daina buvo oficialiu 1994 m. pasaulio futbolo čempionato himnu.

Singlas buvo išleistas kartu su kitu grupės hitu „We Will Rock You“. Koncertų metu „Queen“ dažnai jas atlikdavo sujungtas viena po kitos.

Daina pasiekė 2 vietą UK Singles Chart, 4 vietą Billboard Hot 100, 3 vietą Kanados ir kitų šalių topuose.  

## Kūrėjai
*Freddie Mercury – pagrindinis vokalas, pianinas
*Brian May – elektrinė gitara, papildomas vokalas
*Roger Taylor – mušamieji, papildomas vokalas
*John Deacon – bosinė gitara

## Šaltiniai
Keenan Evans

**Kynanas Evansas** (*Keenan Evans*, g. 1996 m. rugpjūčio 23 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, įžaidėjas arba atakuojantis gynėjas.

Gimė Ričardsone (Teksasas), JAV olimpinio šuolininko į aukštį Kenio Evanso sūnus. Rungtyniavo už Loido V. Berknerio mokyklą. 2014–2018 m. atstovavo Teksaso technologijų universiteto komandą „Raiders“. 2018 m. debiutavo NBA G lygoje. 2019 m. išvyko į Europą, rungtyniavo Bosnijoje ir Hercegovinoje, Izraelyje. 2021–2022 m. sezoną praleidęs Tel Avivo „Maccabi“ klube, kitą vasarą sudarė dvejų metų kontraktą su Kauno „Žalgiriu“.

„Žalgiryje“ K. Evansas Pasižymėjo itin rezultatyviu ir naudingu žaidimu, buvo komandos lyderis (vid. 16,8 tšk., 18,4 naud. balų pirmajame „Eurolygos“ rate), bet sausio 5 d., varžybose prieš „Fenerbahçe“ patyrė Achilo sausgyslės traumą ir iškrito iš sudėties visam likusiam sezonui. Po traumos grįžo dar geresnės formos. 2023–2024 m. sezone, Eurolygoje rinko po 17,3 taško, 3,9 rezultatyvaus perdavimo ir 18,3 naudingumo balo. 2024 m. gegužės 26 d. LKL ketvirfinalio rungtynėse prieš Panevėžio „Lietkabelį“ patyrė kelio girnelės raiščio plyšimo traumą, kurios reabilitacija truko daugiau nei metus.

2024 m. liepos pradžioje pasirašė trijų metų sutartį su Graikijos Pirėjo „Olympiakos“ klubu. „Olympiakos“ sudėtyje debiutavo 2025 m. lapkričio 9 d. Graikijos lygos susitikime prieš Kardicos „Iaponiki“, pelnė 15 taškų,, tačiau kitose rungtynėse, Eurolygos susitikime prieš Kauno „Žalgirį“, praleidęs aikštelėje vos 2 minutes, Kinanas Evansas patyrė dar vieną Achilo sausgyslės traumą.

## Laimėjimai
* Izraelio krepšinio lygos taurė: 2021 m.
* Bosnijos ir Hercegovinos krepšinio lyga: 2020 m.
* Karaliaus Mindaugo taurė 2023, 2024 m.
* Lietuvos krepšinio lyga 2023 m.

## Šaltiniai
Kevarrius Hayes

**Kevariusas Kešaunas Heisas** (*Kevarrius Keshawn Hayes*; g. 1997 m. kovo 5 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, rungtyniaujantis vidurio puolėju. Centrinės Afrikos Respublikos rinktinės žaidėjas.

Gimė nedideliame Laiv Ouko (*Live Oak*) miestelyje šiaurės Floridoje, ten lankė Savanio vidurinę mokyklą. 2015–2019 m. atstovavo Floridos universiteto komandą „Gators“.

Profesionalo karjerą pradėjo Italijoje, Kantu „Pallacanestro“ klube. Vėliau rungtyniavo Prancūzijoje („ASVEL“), Turkijoje („Bursaspor“ – Europos taurėje per vid. 24 minutes fiksavo 9 taškų, 6,8 atkovoto kamuolio, 1,1 bloko ir 13,6 naudingumo balo statistiką), o 2022 m. vasarą sudarė sutartį su Kauno „Žalgiriu“.

Su Centrinės Afrikos Respublikos rinktine dalyvavo 2021 m. Afrikos krepšinio čempionate.

## Pasiekimai
* Karaliaus Mindaugo taurė: 2023 m.
* Lietuvos krepšinio lyga: 2023 m.
* Prancūzijos krepšinio lyga: 2025 m.
* Prancūzijos krepšinio taurė: 2025, 2026 m.

## Šaltiniai
Staškūniškio maumedis

**Staškūniškio maumedis** – botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Širvintų rajone, Staškūniškio kaime. Medžio aukštis siekia 30 m, o skersmuo – 1 m. Maumedžio viršūnė nulūžo per apledėjimą, tačiau medis vis vien aukštas, jo kamienas labai storas. Medis auga Staškūniškio dvaro parke, manoma, kad nuo XVIII a.

Gamtos paminklo statusas šiam maumedžiui suteiktas 1968 m., o respublikinės reikšmės paminklu pripažintas 1987 m.

## Išnašos
Pargas Idrottsförening

**Pargas Idrottsförening**, o trumpiau vadinamas **Pargas IF**, **PIF Pargas** arba **PIF** – Suomijos futbolo klubas iš Pargaso. 

## Istorija
Klubas įkurtas 1914 m., nuo 1938 m. rungtyniavo nacionalinėse pirmenybėse.

1939 m. rungtyniavo tuometinėje Itä-Länsi-sarja (antra pakopa). 1948 m. vėl žaidė antroje pakopoje, Suomensarja.

Buvo iškritę net į ketvirtą bei penktą pakopas. 1994 m. rungtyniavo Ykkönen, bet po sezono iškrito į žemesnį divizioną. 

1995 m. rungtyniavo Kakkonen (trečia pakopa), o nuo 1996 m. žaidė Kolmonen (ketvirtoji pakopa).

Nuo 2000 m. rungtyniavo Kakkonen (trečioji pakopa). Nuo 2007 m. rungtyniavo Kolmonen (ketvirtoji pakopa). 2019 m. tapo šio diviziono nugalėtojais ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną.

Nuo 2020 m. rungtyniavo Kakkonen (trečioji pakopa). Užėmė ketvirtą vietą. 2021 m. tapo nugalėtojais Kakkonen (trečioji pakopa) „B“ grupėje ir po sezono buvo perkelti į Ykkönen.

2022 m. debiutavo Ykkönen (antra pakopa). Liko paskutinėje vietoje, dvylikti, po sezono perkelti į žemesnį divizioną.

## Struktūra
**PIF** klubo sistemoje yra vyrų ir moterų ekipos. Dirbama su vaikais bei jaunimu. 

## Pasiekimai
;Kakkonen (III)
: grupės nugalėtojai: 2021 m.
: Šaltiniai: RSSSF.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama
Klubo spalvos – balta ir raudona.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta raudona apranga. 
* Aprangų gamintojai - Puma firma.

## Stadionas
* Pajbacka – klubo namų arena. Stadiono talpa 1,3 tūkst. žiūrovų.

## Taip pat skaitykite
* Ykkönen

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* klubo facebook paskyra 
* PIF futbolas (facebook)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Burkina Faso ir Lietuvos santykiai

**Burkina Faso ir Lietuvos santykiai** – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Burkina Faso ir Lietuvos.

Diplomatiniai santykiai tarp Lietuvos ir Burkina Faso užmegzti tik 1998 m. rugsėjo 23 d., nors Burkina Fasas Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1992 m. sausio 16 d.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, kitų tarptautinių organizacijų narės. Taip pat vykdomas daugiašalis bendradarbiavimas per ES, kurios narė yra Lietuva. Burkina Fasas yra Lietuvai akreditavęs ambasadorę (reziduoja Vokietijoje). Lietuva Burkina Fasui akreditavusi ambasadoriaus nėra, tačiau Uagadugu veikia Lietuvos garbės konsulatas.

2022 m. pradžioje Lietuvoje negyveno Burkina Faso piliečių, nors 2017–2021 m. laikotarpiu prieglobsčio prašymus buvo pateikę du Burkina Faso piliečiai.

## Santykių istorija

### Pirmieji kontaktai

Burkina Fasas nepriklausoma valstybe tapo 1960 m. Yra duomenų, kad SSRS įvykdytos Lietuvos okupacijos metais Burkina Fasas palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.

### Santykiai po 1991 m.
1992 m. sausio 16 d. Burkina Fasas pripažino Lietuvos nepriklausomybę. Dvišaliai diplomatiniai santykiai užmegzti 1998 m.

2009 m. Burkina Fasas Lietuvai akreditavo ambasadorę, reziduojančią Kopenhagoje, Danijoje.

2013 m. Burkina Fase atidarytas Lietuvos Respublikos garbės konsulatas. Garbės konsulu paskirtas Dudu Dumbia.

2022 m. duomenimis, viceministrų ar aukštesnio lygio susitikimų tarp šalių įvykę nėra.

## Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2004 m. lapkričio 26-27 d. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos sekretoriaus Daliaus Čekuolio vadovaujama delegacija dalyvavo X-ojoje Frankofonijos šalių valstybių ir vyriausybių vadovų konferencijoje, vykusioje Burkina Faso sostinėje Uagadugu.

## Ekonominiai santykiai
2006 m. kovo 22 d. Lietuvos žemės ūkio ministerijoje lankėsi Burkina Faso ambasadorė Ž. E. Selin M. Joda (tuo metu Burkina Fasas Lietuvai savo atstovo akreditavęs dar nebuvo), su ja aptarti prekybos ir dvišalio bendradarbiavimo stiprinimo klausimai.

Ekonominiai santykiai tarp dviejų valstybių išlieka neintensyvūs. 2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Burkina Faso siekė 468,5 tūkst. eurų.

Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Burkina Fasą.

* Eksportas sudaro 468,1 tūkst. eurų.
* Importas sudaro 0,4 tūkst. eurų.

## Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

### Pasiuntiniai Lietuvai
* nuo 2009 m. – Monik Ilbudo, pirmoji Burkina Faso ambasadorė Lietuvai (rezidavo Kopenhagoje)
* nuo 2016 m. – Simplis Onorė Gibila, antrasis (rezidavo Berlyne)

### Pasiuntiniai Burkina Fasui
Lietuva nėra akreditavusi ambasadoriaus Burkina Fasui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Burkina Fasas | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)
Pargasas

**Pargasas** () arba ***Parainenas*** () – miestas pietvakarių Suomijoje. Didesnioji dalis mieste gyventojų yra švediškai kalbantys, o mažesnioji šneka suomių kalba.

## Istorija
Vikingų laikais čia būta gyvenvietės jau VIII a., o XIII a. prasidėjo čia gyvenusių genčių kolonizacija ir užkariavimas. Švedai rengė religinius, grobiamuosius karus, vėliau regione papilto katalikybė ir švedų kalba. Po Rusijos-Švedijos karo 1809 m. Suomijos didžioji kunigaikštystė buvo prijungta prie Rusijos ir teritorija atiteko rusams.

1917 m. gruodžio 6 d. Suomija paskelbė nepriklausomybę ir nuo to laiko miesto apylinkės priklausė Suomijai.

2009 m. sausio 1 d. buvo sujungtos aplinkinės bendruomenės ir suformuotas naujas miestas, kuris pavadintas **Vestobulandu** () arba kitaip **Lensi-Turunma** ().

Vėlesniais metais vyko diskusijos dėl miesto pavadinimo. 2011 m. vyko referendumas dėl pavadinimo ir, galiausiai, nugalėjo **Pargaso** šalininkai.

Nuo 2012 m. sausio 1 d. pradėtas vadinti **Pargasu**, o suomiškas pavadinimas – **Parainenas**.

2021 m. mieste gyveno daugiau nei 15 tūkst. gyventojų.

## Ekonomika ir turizmas
Pargase yra didžiausias kalkakmenio karjeras Suomijoje ir viena didžiausių kalkių perdirbimo įmonių pasaulyje, vadinama Nordkalk.

Vasaros turizmas yra svarbus ekonominis veiksnys. Iš visų Suomijos savivaldybių Pargasas turi daugiausiai poilsio namų () – daugiau nei 8000.

Buriuotojai gali naudotis 10 valčių ir 20 mažesnių prieplaukų.

## Transportas
Aštuoni nemokami kelių keltai ir dešimt jungiamųjų keltų užtikrina susisiekimą su žemynine Suomija.

Archipelago žiedinis kelias jungia Pargos salyną. Pargos centrą iš žemyno galima pasiekti trimis tiltais. Keltai kursuoja į kitas salas.

## Sportas

### Futbolas
* Pargas Idrottsförening, futbolo klubas.
* „Pajbacka“ () – futbolo stadionas, kurio talpa 1,3 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Kalksteinbruch Pargas.jpg|Kalkakmenio kasyklos
Nagu färjan.jpg|Keltas tarp Pargaso ir Nagu
Lossi_saaristo.jpg|Keltas
Pargas_church_2_AB.jpg|Pargaso bažnyčia


## Išnašos

## Nuorodos
* Miesto svetainė (archyvuota)
2022 m. FEI pasaulio žirgų sporto žaidynės

**2022 m. FEI pasaulio žirgų sporto žaidynės** – 9-osios žirginio sporto žaidynės, kurias organizavo tarptautinė žirgų sporto federacija. Čempionatas pirmą kartą vyko Danijoje. Turnyro metu buvo išdalinti pakvietimai į jojimo varžybas 2024 m. Paryžiaus olimpiadoje.

## Medalininkai
### Dailusis jojimas

### Konkūras

### Voltirižavimas

### Neįgaliųjų meninis jojimas

## Medalių lentelė

## Dalyvaujančios šalys
49 šalys dalyvavo 2022 m. čempionate.

*  (13)
*  (1)
*  (20)
*  (27)
*  (14)
*  (19)
*  (13)
*  (1)
*  (8)
*  (4)
*  (23)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (15)
*  (20)
*  (28)
*  (21)
*  (3)
*  (5)
*  (2)
*  (13)
*  (3)
*  (14)
*  (11)
*  (2)
*  (3)
*  (1)
*  (2)
*  (2)
*  (6)
*  (1)
*  (1)
*  (25)
*  (3)
*  (12)
*  (1)
*  (10)
*  (6)
*  (1)
*  (2)
*  (1)
*  (2)
*  (20)
*  (21)
*  (21)
*  (2)
*  (26)
*  (1)

## Lietuva čempionate

## Olimpinės kvotos
2022 m. FEI pasaulio žirgų sporto žaidynėse buvo išdalinti komandiniai pakvietimai į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Josifo Brodskio tiltas

**Josifo Brodskio tiltas** – medinis pėsčiųjų tiltas Palangoje per Rąžės upelį, tekantį šalia J. Basanavičiaus gatvės. Pavadintas poeto, Nobelio literatūros premijos laureato Josifo Brodskio vardu. Ant tilto turėklų pritvirtinti atminimo ženklai (skulpt. Mindaugas Šnipas). 

Palangos savivaldybę įamžinti garsaus poeto vardą paskatino kolektyvinis pasiūlymas. Tarp iniciatorių buvo Lietuvos rašytojų sąjunga, rašytojas Herkus Kunčius, profesoriai Tomas Venclova, Ramūnas Katilius, Lietuvos kinematografininkų sąjungos narys Pranas Morkus, Lietuvos rašytojų sąjungos pirmininkas Antanas A. Jonynas. 2014 m. gegužės 21 d. statinys buvo oficialiai „pakrikštytas“. Ceremonijos metu, stebint literatams, kultūros darbuotojams, miesto vadovams ir bendruomenės nariams, į Rąžę išpiltas vanduo iš poeto J. Brodskio gyvenimą lydėjusių upių – Nevos, Tibro, Jordano ir Vilnelės. Ant tilto pritvirtinta speciali atminimo lentelė.
 
Josifas Brodskis – Leningrade gimęs rusų poetas. Sovietų valdžios buvo persekiojamas,  tremiamas į Šiaurę, vėliau priverstinai emigravęs. Jis 1966–1970 m. kelis kartus lankėsi Lietuvoje, buvo apsistojęs ir Palangoje, kur sužavėtas šiuo pajūrio kampeliu sukūrė keletą eilėraščių. 

## Kritika

Leonui Mardosui, buvusiam Palangos vyriausiajam architektui, pasirodė keistas sumanymas J. Brodskio vardu pavadinti tiltelį, kurio jam lankantis Palangoje dar nebuvo. Pasak architekto, skubant įamžinti svetimšalius kūrėjus, užmirštami savi.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tiltas poetui Josifui Brodskiui atminti Palangoje *jewish-heritage-lithuania.org*
* Poeto, Nobelio literatūros premijos laureato Josifo Brodskio tiltelis Palangoje *zemaitiuzeme.lt*
Izabelinas (Valkaviskas)

**Izabèlinas**  (, ) – kaimas vakarų Baltarusijoje, 10 km į pieryčius nuo Valkavisko. Veikia vidurinė ir muzikos mokyklos, kultūros namai, biblioteka.

## Etimologija

Nuo XVI a. vadinosi ***Petuchavičai*** (), iki XVIII a. vidurio – ***Petuchova*** (). Tuo metu jį perėmė politinis veikėjas Jonas Jurgis Flemingas ir pavadino vietovę savo dukters Izabelės Čartoriskos (1746–1835) vardu.

## Istorija

Izabeline gyveno tiek katalikai, tiek kalvinistai. XIX a. čia buvo miestelis, bet XX a. tapo kaimu. XIX a. pabaigoje buvo Valkavisko apskrities Izabelino valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Izabelinas

**Izabelinu** vadinamos gyvenvietės:
* Baltarusijoje:
** Gardino srityje;
* Lenkijoje:
** Mazovijos vaivadijoje;
** Palenkės vaivadijoje;
* Lietuvoje:
** Zibalina Širvintų rajone.
Druisko valsčius

:: *Apie valsčių Vilniaus gubernijoje žr. [[Drujos valsčius]].*

**Druisko valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Druiskas, kurį laiką – Pliusos ir Nieviarava.

## Istorija

Valsčius veikė XIX a. 2-ojoje pusėje Kauno gubernijoje. Panaikintas XIX a. pabaigoje.

|-
| 1877 m. || || 1696 || 84 kiemai  || 2 seniūnijos || 9
|}

## Šaltiniai
Druiskas

**Drui̇̃skas**  (, ) – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Breslaujos, prie Drujos upės. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo dvaras Zarasų apskrityje, Druisko valsčiaus centras, vėliau priklausė Slabodkos valsčiui.

## Šaltiniai
Aimanas al Zavahiris

**Aimanas Muhamadas Rabis al Zavahiris** (, 1951 m. birželio 19 d. – 2022 m. liepos 31 d.) – Egipte gimęs gydytojas, islamo teologas ir teroristas.

Po rugsėjo 11 d. išpuolių JAV valstybės departamentas pasiūlė 25 milijonų JAV dolerių atlygį už informaciją ar žvalgybos duomenis, padedančius sugauti Aimaną al Zavahirį. 2011 m. birželį jis tapo „Al Kaida“ lyderiu, pakeisdamas Osamą bin Ladeną, kurį Jungtinės Valstijos nukovė Pakistane. Anksčiau Aimanas al Zavahiris buvo aukšto rango islamistų organizacijų, vadovavusių išpuoliams Azijoje, Afrikoje, Šiaurės Amerikoje ir Europoje, narys. 2012 m. Zavahiris paragino musulmonus grobti vakariečius musulmoniškose šalyse.

2022 m. liepą per JAV bepiločio orlaivio smūgį Afganistane žuvo.

## Išnašos
Skruzdėlių ąžuolas

**Skruzdėlių ąžuolas** – buvęs gamtos paveldo objektas, augęs Širvintų rajone, Skruzdėlių kaime, prie Musninkų-Čiobiškio kelio. Ąžuolo skersmuo siekė 1,8 m, o aukštis – 30 m.

Teigiama, kad Skruzdėlių ąžuolo amžius siekė daugiau nei 500 metų. Šis ąžuolas nuvirto 1992 m., kai jį suniokojo trenkęs žaibas. 2017 m. čia pastatytas koplytstulpis, Skruzdėlių kaimui atminti iš ąžuolo pagamintas atminimo medalis ir prikaltas prie likusio medžio kamieno.

Gamtos paminklo statusas šiam ąžuolui suteiktas 1960 m., o respublikinės reikšmės paminklu pripažintas 1987 m.

## Išnašos
Gulbinų valsčius

**Gulbinų valsčius** () – buvęs Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Gulbinai.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. 8-ajame dešimtmetyje. Veikė iki I pasaulinio karo.

|-
| 1877 m. || || 7489 || 694 kiemai  || 12 seniūnijų || 71
|}

## Šaltiniai
Babruisko apskritis

**Babruisko apskritis** () – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Babruiskas.

## Istorija

Apskritis įkurta 1793 m. po Antrojo ATR padalijimo ir priklausė Minsko gubernijai. 1921 m. gubernija panaikinta, todėl apskritis atiteko Baltarusijos TSR. 1924 m. Babruisko apskritis buvo panaikinta.

## Administracinis suskirstymas

1867 m. apskrityje buvo 23 valsčiai. Po I pasaulinio karo priklausė 12 valsčių:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apskrities žemėlapis (Lyczkowski.net)
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai 1870 m.
** Apskrities valsčiai 1909 m.