open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Merkelis Račkauskas

**Merkelis Račkauskas** (1885 m. sausio 18 d. Šiaudinėje, Papilės valsčius, Šiaulių apskr. – 1968 m. sausio 7 d. Kaune) – literatūros tyrinėtojas, vertėjas, pedagogas, klasikinės filologijos profesorius.

## Biografija
1902–1903 m. Kurtuvėnuose mokė grafo Pliaterio vaikus. 1904 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją. 1904–1906 m. Peterburgo universitete studijavo teisę. 1910 m. baigė Odesos universitetą (klasikinės graikų ir lotynų kalbos). Po studijų mokytojavo Bolgrado (Odesos sritis) ir Chersono gimnazijose, dėstė klasikines kalbas.

1920 m. su šeima grįžo į Lietuvą, pradėjo dirbti Panevėžyje. 1921–1923 m. Panevėžio gimnazijos, mokytojų seminarijos mokytojas. 1923–1927 m. Mažeikių gimnazijos direktorius ir Lietuvos universiteto dėstytojas. 1927–1940 m. Švietimo ministerijos vidurinių mokyklų inspektorius-vizitatorius.

1940–1941 m. Kauno 3-osios gimnazijos direktorius. 1941–1944 m. Kauno suaugusiųjų gimnazijos mokytojas. 1944–1949 m. Kauno, 1949–1967 m. Vilniaus universiteto klasikinės filologijos profesorius.

1993 m. Mažeikių vidurinei mokyklai (nuo 1996 m. gimnazija) suteiktas Merkelio Račkausko vardas.

Brolis Karolis Račkauskas-Vairas, anūkas Tomas Venclova.

## Kūryba
Parengė lotyniškų sentencijų rinkinį (1928 m.), populiarių pasakojimų knygelę „Romėnų senybės“ (1929 m.), Cezario, Horacijaus, Livijaus ir kitų romėnų autorių komentarų, Graikų kalbos gramatiką (1-2, 1930, 1934 m.), romėnų literatūros chrestomatiją „Anthologia latina“ (su J. Vosyliumi, 1-3, 1938–1940 m.), lotynų kalbos vadovėlių aukštosioms (Lotynų kalba, su E. Frolovu, 1952 m.) ir vidurinėms (Lotynų kalbos vadovėlis, su J. Starkumi, 1950 m.) mokykloms.

Išvertė Platono dialogus (1927–1935, 1968 m.), Erazmo Roterdamiečio „Pagiriamąjį žodį kvailybei“ (1947 m.), Lukrecijaus „Apie daiktų prigimtį“ (1964 m.). Paskelbė straipsnių iš antikinės literatūros.

Paliko atsiminimų rankraščių apie Žemaitiją ir Šiaulius.

## Apdovanojimai
* 1930 m. vasario 16 d. apdovanotas Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino trečiojo laipsnio ordinu už ypatingus nuopelnus Lietuvai.
* 1965 m. LSSR nusipelnęs mokslo veikėjas.

## Literatūra
* Merkelis Račkauskas. Užrašai. Dvidešimt metų (1885–1905) Žemaitijos užkampy (sud. Tomas Venclova). – V.: Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas, 2008. – ISBN 978-9955-69-874-6

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nuotraukų albumas 
* Mičiulis J. Panevėžio mokytojų seminarija prieš karą ir dabar. Panevėžys, 1929.
Patalinė blakė

**Patalinė blakė** (*Cimex lectularius*) – parazitinių blakių (*Cimicidae*) šeimos besparnis naktinis vabzdys.

Kūnas apie 4,5–6,5 mm ilgio, raudonai rudas, apaugęs tankiais rudais plaukeliais. Priekiniai priešnugarėlės kampai yra skiautelių formos, ištįsę ir iš šonų apgaubia galvos pagrindą. Kojos bėgiojamosios, bet gali labai greitai ropoti. Turi gerai išvystytą uoslę.

Patalinė blakė dieną slapstosi po tapetais, įvairiose sienų, lubų, baldų plyšiuose, čiužinių klostėse, tarp knygų. Tik labai išbadėjusios (gali badauti iki 6 mėnesių) puola žmogų dieną. Paprastai siurbia kraują naktį tamsoje. Įdūrimo vietoje iššoka stambus gumbas, jį niežti ir skauda. Blakė į žaizdelę įleidžia savo seilių, turinčių erzinančių ir kraują konservuojančių savybių, neleidžiančių jam krešėti.

Patelė deda apie 150–345 baltų kiaušinėlių tose vietose, kur dieną slepiasi. Gemalas vystosi nuo 10 iki 30 dienų. Vystymuisi įtakos turi temperatūra. Lervos panašios į suaugusias blakes, tik mažesnės, vystosi 30–90 dienų, augdamos 4 kartus neriasi. Prieš nėrimąsi jos turi prisisiurbti kraujo, kitaip nustoja augti ir nertis. Suaugusios blakės gyvena iki 18 mėnesių. Žemesnė nei 13 laipsnių temperatūra blakėms pavojinga, todėl jos nustoja vystytis, o kiaušinėliai ir jaunos nimfos žūva.

## Šaltiniai
Klemensas Skabeika

**Klemensas Skabeika** (1884 m. rugpjūčio 12 d. Knabikuose, Laižuvos valsčius, Mažeikių apskritis, Rusijos imperija – 1951 m. gruodžio 12 d. Kudirkos Naumiestyje, palaidotas Raseiniuose) – Lietuvos agronomas, pedagogas, lietuviškų elementorių autorius.

## Biografija

Mokėsi Palangos progimnazijoje, 1904 m. baigė Šiaulių gimnaziją. Tartu universitete studijavo agronomiją.

Pirmojo pasaulinio karo metu gyveno Peterburge, 1915–1917 m. dirbo Centriniame lietuvių komitete pabėgėliams šelpti.

1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Žemės ūkio ministerijos įgaliotiniu Kretingos, Mažeikių apskrityse.

Į Steigiamąjį Seimą kandidatavo IV (Telšių) rinkimų apygardoje, bet išrinktas nebuvo. Į Seimą pateko 1921 m. sausio 17 d. mandato atsisakius K. Sidabrui. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos frakcijai. 1921 m. spalio 25 d. mandato atsisakė.

Vėliau ūkininkavo Mirklių dvare prie Raseinių. 1920–1943 m. Raseinių žemės ūkio mokyklos mokytojas, direktorius. 1944 m. Raseinių gimnazijos mokytojas, vėliau dirbo rajono švietimo skyriuje.

## Kūryba

Nuo 1907 m. *Kl. Sk.*, *Kl. V.*, *Kl. Vaisgamčio* slapyvardžiais bendradarbiavo laikraščiuose „Vilniaus žinios“, „Lietuvos ūkininkas“, „Žemė“, „Žemdirbys“, „Mokykla“, „Sietynas“.

## Bibliografija
* Kas skaito, rašo – duonos neprašo, elementorius, 1909 m.
* Pirmieji žingsniai, 1916 m.
* Mano akiniai (skaitymo ir rašymo mokslas), 1919 m. ir kt.

## Literatūra
* Skabeika Klemensas, Trumpos Steigiamojo Seimo narių biografijos su atvaizdais, Klaipėda, 1924, p. 50.
* Skabeika Klemensas, Lietuvių enciklopedija, Boston, 1962, t. 27, p. 520.
* Tamošaitis M., Skabeika Klemensas, Lietuvos Steigiamojo Seimo (1920–1922 metų) narių biografinis žodynas, sud. A. Ragauskas, M. Tamošaitis, Vilnius, 2006, p. 334.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SKABEIKA Klemensas (1884–1951) | lrs.lt
Kranklio paradoksas

**Kranklio paradoksas** – vokiečių logiko Karlo Gustavo Hempelio sukurtas paradoksas, demonstruojantis, kaip indukcija gali prieštarauti intuicijai.

Turime teiginį, kad *visi [[Kranklys|krankliai]] juodi*. Logikos požiūriu šis teiginys turi atitikmenį – teiginį, kad *visi nejuodi daiktai nėra krankliai*.
Kiekvienas, stebėdamas kranklius, įsitikins pirmojo teiginio teisingumu. Tačiau stebinčiam raudonus obuolius (jų spalva puikiai atitinka antrąjį teiginį) nekils mintis, kad jo stebėjimai patvirtina teiginį, kad krankliai yra juodi.

## Išnašos
Katamaranas

**Katamaranas** – dviejų korpusų laivas. Pavadinimas kilęs iš tamilų kalbos žodžio *kattumaram*:  'rišti' +  'medis'. Katamaranai būna tiek buriniai, tiek motoriniai. Šis laivo tipas išrastas pietiniame Indijos regione gyvenančios paravų tautos.

Palyginti neseniai katamaranai pradėti naudoti ir sportiniam buriavimui, žvejybai. Katamarano principu sukonstruoti ir kurortuose populiarūs pramoginiai vandens dviračiai.

## Galerija

Image:Polynesian canoe replica 2.jpg|Polinezijos katamaranas (replika)
Image:TsuAirportLinePhenix.JPG|Šiuolaikinis katamaranas
Image:Catamaran Caen Express.JPG|Šiuolaikinis katamaranas – keltas
Image:Calpe03.jpg|Šiuolaikinis sportiniam buriavimui skirtas katamaranas
Vaizdas:USN Joint Venture (HSV-X1).jpg|**Joint Venture (HSV-X1)**, JAV laivyno eksperimentinis didelio greičio karinis katamaranas.
Tandžung Balajus

**Tandžung Balajus** () – miestas Indonezijoje, Sumatros saloje, Šiaurės Sumatros provincijoje, prie Asahano upės žiočių ir Malakos sąsiaurio.

Žemdirbystės regiono centras. Jūrų uostas (eksportuojamas kaučiukas, palmių aliejus, kopra, cirusai). Keltas į Port Klangą Malaizijoje. Oro uostas.

Miestas padalintas į 5 parajonius.

## Šaltiniai
Tebing Tingis

**Tebing Tingis** () – miestas Indonezijoje, Sumatros saloje, Šiaurės Sumatros provincijoje, 80 km į pietryčius nuo Medano.

Žemdirbystės rajono centras. Miestas padalintas į 3 parajonius.

## Šaltiniai
Barzdaskučio paradoksas

**Barzdaskučio paradoksas** – anglų matematikui, logikui ir filosofui Bertranui Raselui (*Bertrand Russell*) priskiriamas loginis paradoksas. Jis parodo, kad logiškai atrodanti taisyklė iš tiesų gali būti nekorektiška.

## Formuluotė
Tarkime, kad mieste yra vienintelis barzdaskutys. Visi miesto gyventojai yra švariai nuskusti – juos nuskuto barzdaskutys arba jie nusiskuto patys. Taip išsivedame empirinę taisyklę: Barzdaskutys skuta tuos, kurie nesiskuta patys.

Paradoksali situacija atsiranda, kai laikantis šios taisyklės bandoma atsakyti į klausimą, ar skutasi barzdaskutys. Jei jis nesiskuta, jis pažeidžia taisyklę. Jei jis skutasi, jis priklauso tai grupei gyventojų, kurie skutasi patys,- vadinasi, taisyklė vis tiek pažeidžiama, nes šios grupės gyventojų barzdaskutys skusti neturėtų.

## Nuorodos
* Logical Paradoxes .info – The Barber Paradox 
* Mathematical mysteries: The Barber's Paradox
Asahanas

**Asahanas** (indonez. *Asahan*) – upė Indonezijoje, Sumatros saloje, Šiaurės Sumatros provincijoje.

Išteka iš Tobos ežero, teka šiaurės rytų kryptimi, giliu slėniu kerta Barisano kalnus. Įteka į Malakos sąsiaurį ties Tandžung Balajumi, sudaro estuariją.

Ant Asahano upės statoma 180 MW galios hidroelektrinė. Planuojama eksploatacijos pradžia 2009 m.
Inkaras

**Inkaras** – sunkus objektas, skirtas pritvirtinti laivui prie kranto ar jūros, ežero, upės dugno. Dažniausiai gaminamas iš metalo.

Inkaro veikimo principas paprastas – jis priešinasi jėgai, verčiančiai judėti laivą.

Inkaras gali būti naudojamas dviem būdais: išnaudojant jo grynąją masę arba įsikabinant į jūros dugną. Šiuolaikiniuose inkaruose naudojamos abi technikos.

Būna pagrindinis (stovėjimo) ir pagalbinis (pasukti laivui vėjo ar srovės atžvilgiu), pagal konstrukciją – su nejudamais (admiraliteto inkaras) ir pasisukančiais ragais.

Admiraliteto inkaras, palietęs dugną, atsigula ant abiejų ragų, o jo virbas vienu galu atsiremia į dugną. Toks inkaras gerai laiko laivą; naudojamas mažuose laivuose, jachtose.

Dažniausiai naudojami inkarai be skersinio virbo, jie vadinami konstruktorių pavardėmis (Hallo, Smitho, Denniso, Matrosovo, Trotmano ir pan.). 

Povandeniniuose laivuose naudojami lieti grybo formos inkarai. Bujos ir kiti plūduriuojantys statiniai inkaruojami nuolatiniais, ragų neturinčiais, inkarais.

Audringoje jūroje naudojami plūdrieji inkarai – įvairių konstrukcijų skydai, galintys laikytis po vandeniu ir atsukti laivo priekį prieš bangas.

## Inkarų tipai
Inkarai būna įvairių formų. Šiuolaikiniai inkarai dažniausiai skirstomi į tris tipus:
* kablio tipo. Yra dvi šio inkaro versijos – žvejo ir keturnagis;
* plūgo;
* nago.

Kai kurie inkarų tipai:

Image:Admiralty anchor.JPG|Žvejo tipo inkaras
Vaizdas:Anchor CQR.jpg|Plūgo tipo inkaras
Vaizdas:Fluke anchor-1-.gif|Nago tipo inkaras


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
2006 m. Nobelio premijos laureatai

**[[2006]]** m. **[[Nobelio premija]]** skirta šiems asmenims:

## Nuorodos
* Nobelio fondas apie 2006 m. laureatus
Periskopas

**Periskopas** (graik. *periscopeõ* – apžvelgiu) – optinis prietaisas stebėti aplinką iš slėptuvės.

Tai, paprastai, vamzdis su optine sistema (prizmėmis, lęšiais, veidrodžiais), kuri atspindi šviesos spindulius, sklindančius nuo stebimo objekto, ir nukreipia juos į stebėtojo akį.

Daugeliu periskopų galima stebėti aplinką įvairiomis kryptimis, matuoti kampus vertikalioje ir horizontalioje plokštumose, nustatyti atstumą iki stebimo objekto.

Johanas Gutenbergas, daugiau žinomas kaip spausdinimo technologijos išradėjas, 1430 m. aprašė į periskopą panašų prietaisą, kuris buvo naudojamas miesto šventėje Achene, kai žmonės, minioje norėdami matyti vieną ar kitą renginio detalę, naudojosi panašiu prietaisu.

Dažniausiai naudojamas karinėje technikoje: povandeniniuose laivuose, tankuose ir kitur. Plačiai pradėtas naudoti Pirmojo pasaulinio karo metu, apžvelgint priešo pozicijas, pasislėpus tranšėjose. Vėliau pritaikytas povandeniniuose laivuose, kur tapo pagrindiniu vizualinio stebėjimo prietaisu.

## Taip pat skaitykite
* Periskopinis šautuvas
Premyer Liqası

**Azerbaidžano Premier lyga** () – pagrindinės Azerbaidžano futbolo klubų varžybos. Čempionatą organizuoja Azerbaidžano futbolo federacijų asociacija, čempionas iškovoja teisę atstovauti Azerbaidžaną UEFA čempionų lygos varžybose.

## Istorija

1928–1991 m. Azerbaidžane buvo organizuojamos regioninės TSRS varžybos, vėliau reorganizuotos į šalies lygą. Dabartinė lyga susikūrė iširus Tarybų Sąjungai. 

## Komandos

; 2025–2026 m. Premyer Liqası komandos

## Titulai

1992–2025 m. Azerbaidžano čempionais yra tapę 8 klubai, tarp jų sėkmingiausias – „Qarabag“ (12 kartų).

|-
| Qarabag Baki ||  || 1993, 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19, 2019–20, 2021–22, 2022–23, 2023–24, 2024–25
|-
| Neftci Baki ||  || 1992, 1995–96, 1996–97, 2003–04, 2004–05, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2020–21
|-
| Kapaz Ganca ||  || 1994–95, 1997–98, 1998–99
|-
| Inter Baki ||  || 2007–08, 2009–10
|-
| FK Samkir ||  || 1999–00, 2000–01
|-
| FK Baki ||  || 2005–06, 2008–09
|-
| Xazar Lankaran ||  || 2006–07
|-
| Turan Tovuz ||  || 1993–94
|}

## Prizininkai

|-
|  || Neftci Baki || Xazar Sumqayit || Turan Tovuz || 
|-
|  || Qarabag Agdam || Xazar Sumqayit || Turan Tovuz || 
|-
|  || Turan Tovuz || Qarabag Agdam || Kapaz Ganca || 
|-
|  || Kapaz Ganca || Turan Tovuz || Neftci Baki || 
|-
|  || Neftci Baki || Xazri Buzovna || Kapaz Ganca || 
|-
|  || Qarabag Agdam || Neftci Baki || Xazri Buzovna || 
|-
|  || Kapaz Ganca || Dinamo Baki || FK Samkir || 
|-
|  || Kapaz Ganca || FK Samkir || Neftci Baki || 
|-
|  || FK Samkir || Kapaz Ganca || Neftci Baki || 
|-
|  || FK Samkir || Neftci Baki || Vilas Masalli || 
|-
|  || FK Samkir || Neftci Baki || Qarabag Agdam || 
|-
|  || colspan=4 | Oficialiai nevyko
|-
|  || Neftci Baki || FK Samkir || Qarabag Agdam || 
|-
|  || Neftci Baki || Xazar Lankaran || Karvan Yevlax || 
|-
|  || FK Baki || Karvan Yevlax || Neftci Baki || 
|-
|  || Xazar Lankaran || Neftci Baki || FK Baki || 
|-
|  || Inter Baki || Olimpik Baki || Neftci Baki || 
|-
|  || FK Baki || Inter Baki || Simurq Zaqatala || 
|-
|  || Inter Baki || FK Baki || Qarabag Agdam || 
|-
|  || Neftci Baki || Xazar Lankaran || Qarabag Agdam || 
|-
|  || Neftci Baki || Xazar Lankaran || Inter Baki || 
|-
|  || Neftçi PFK || Qarabağ FK || İnter Bakı FK ||
|-
|  || Qarabağ FK || İnter Bakı FK || PFK Qəbələ ||
|-
|  || Qarabağ FK || İnter Bakı FK || PFK Qəbələ ||
|-
|  || Qarabağ FK || Zira FK || PFK Qəbələ ||
|-
|  || Qarabağ FK || PFK Qəbələ || İnter Bakı FK ||
|-
|  || Qarabağ FK || PFK Qəbələ || Neftçi PFK ||
|-
|  || Qarabağ FK || Neftçi PFK || Səbail FK ||
|-
|  || Qarabağ FK || Neftçi PFK || Keşla FK ||
|-
|  || Neftçi PFK || Qarabağ FK || Sumqayıt FK || Namik Alaskarov (19)
|-
|  || Qarabağ FK || Neftçi PFK || Zira FK || Kady Borges (12)
|-
|  || Qarabağ FK || Sabah FK || Neftçi PFK || Ramil Sheydayev (22)
|-
|  || Qarabag Baki || Zira Baki || Sabah Baki || Juninho (17)
|-
|  || Qarabag Baki || Zira Baki || Araz Naxcivan || Leandro Andrade (11)
|}

## Nuorodos
* Rsssf.org:
** Azerbaijan - List of Champions
** Azerbaijan - List of Final Tables
* Samtlige mestre fra Aserbajdsjan (Foot.dk)
* Premier League archive (Flashscore.com)
Nikodemas Švogžlys-Milžinas

**Nikodemas Švogžlys-Milžinas** (1899 m. kovo 29 d. Trėbučiuose, Švenčionių raj. – 1985 m. sausio 20 d.) – Romos katalikų kunigas, rašytojas, kraštotyrininkas.

## Biografija
Studijavo Vilniaus ir Kauno kunigų seminarijose. 1925 m. įšventintas į kunigus. Tarnavo įvairiose Kaišiadorių vyskupijos parapijose, o paskutinius savo gyvenimo metus praleido Kernavėje ir Vievyje. Kernavėje tyrinėjo jos praeitį, įsteigė apylinkės *Senienų muziejų*.

Daug rašė į to meto Lietuvos ir išeivijos periodinę spaudą. Parašė veikalus „O Šventasis Vilniau“, „Vilniaus Aušros Vartai“, „Vilniaus sūnūs“, „Kaišiadorių vyskupijos istorija“, „Vyskupas Juozapas Kukta“, „Mūsų Švenčionys“, „Mano gyvenimo pasaka“, taip pat parengė keleto parapijų istorijas, rankraščiuose liko kelios monografijos.

Nacių okupacijos metais gynė ir globojo pasmerktus mirčiai žydus. Palaidotas Kernavės Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčios šventoriuje.

## Įvertinimas
* Žūvančiųjų gelbėjimo kryžius (po mirties)

## Bibliografija apie N. Švogžlį-Milžiną
* Kunigo Nikodemo Švogžlio-Milžino gyvenimas ir kūryba. (sudarė Julė Kilčiauskiene, red. Rūta Paulauskaitė). Aukštaitijos varpai, Kaunas, 2001

## Nuorodos
* [Savo gyvenimą Milžinas vadino pasaka. (straipsnis laikr. „Voruta“. 2002 [vasario 23] d., Nr.4 (502))]
Akacija

**Akacija** (*Acacia*) – pupinių (*fabaceae*) šeimos *Mimosoideae* pošeimio augalų gentis. Pagal **Cronquist** sistemą – priklauso *Mimosaceae* šeimai.

Akacijos simbolis įvairiuose rašytiniuose šaltiniuose yra įgijęs alegorinę ar simbolinę reikšmę. 

Akacijos paplitusios visame pasaulyje. Net 950 rūšių kilusios iš Australijos. Europoje auga 3 akacijų rūšys, o Lietuvoje savaime neauga nė viena. Dažnai painiojama su baltažiede robinija.

## Rūšys
* Akacijų rūšių sąrašas

Genčiai priklauso apie 1300 medžių ir krūmų rūšių:

* Kvapioji akacija (*Acacia caven*)
* Smailialapė akacija (*Acacia acuminata*)
* Begyslė akacija (*Acacia aneura*)
* Asytoji akacija (*Acacia auriculiformis*)
* Balzganoji akacija (*Acacia berlandieri*)
* Tanidinė akacija (*Acacia catechu*) 
* Rudoji akacija (*Acacia celsa*)
* Trapioji akacija (*Acacia crassicarpa*)
* Sparnuotoji akacija (*Acacia decurrens*)
* Stambiavaisė akacija (*Acacia disparrima*)
* Ilgadyglė akacija (*Acacia galpinii*)
* Teksasinė akacija (*Acacia greggii*)
* Atžalingoji akacija (*Acacia hebeclada*)
* Havajinė akacija (*Acacia koa*)
* Plačialapė akacija (*Acacia mangium*)
* Tamsioji akacija (*Acacia mearnsii*)
* Juodoji akacija (*Acacia melanoxylon*)
* Kabliuotoji akacija (*Acacia mellifera*)
* Pilkoji akacija (*Acacia nigrescens*)
* Arabinė akacija (*Acacia nilotica*)
* Klajoklinė akacija (*Acacia peregrina*)
* Baltadyglė akacija (*Acacia polyacantha*)
* Plačioji akacija (*Acacia seyal*)
* Pūkuotoji akacija (*Acacia erioloba*)
* Svyruoklinė akacija (*Acacia pendula*)
* Plunksnalapė akacija (*Acacia pennatula*)
* Lygiažievė akacija (*Acacia victoriae*)
* Baltažiedė akacija (*Acacia angustissima*)
* Muilinė akacija (*Acacia concinna*)
* Afganistaninė akacija (*Acacia modesta*)
* Sidabrinė akacija (*Acacia dealbata*)
* Antilinė akacija (*Acacia farnesiana*)
* Kietoji akacija (*Acacia intsia*)
* Lenktašakė akacija (*Acacia torta*)
* Žiloji akacija (*Acacia colei*)
* Švelniaplaukė akacija (*Acacia mangium*)
* Arbatinė akacija (*Acacia oerfota*)
* Melsvažiedė akacija (*Acacia leucophloea*)
* Žilsvoji akacija (*Acacia baileyana*)
* Kėtrioji akacija (*Acacia drummondii*)
* Plačialapė akacija (*Acacia latifolia*)
* Ilgalapė akacija (*Acacia longifolia*)
* Garbiniuotoji akacija (*Acacia paradoxa*)
* Perlinė akacija (*Acacia podalyriifolia*)
* Žirninė akacija (*Acacia prominens*)
* Tankiažiedė akacija (*Acacia pycnantha*)
* Senegalinė akacija (*Acacia senegal*)
* *[[Acacia alata]]*

## Panaudojimas
Kai kurios akacijos auginamos kaip dekoratyviniai augalai (kvapioji akacija (*Acacia caven*)).


Image:Acacia melanoxylon branch.jpg|*[[Acacia melanoxylon]]*
Image:Koeh-003.jpg|*[[Acacia catechu]]*
Image:Acacia alata.JPG|*[[Acacia alata]]*
Image:Acaciacaven29.jpg|*[[Acacia caven]]*
Image:Acacia greggii thorns.jpg|*[[Acacia greggii]]*
Image:ET Amhara asv2018-02 img007 Wunenia.jpg|*[[Acacia tortilis]]*


Image:Acacia longifolia fg01.JPG|*[[Acacia longifolia]]*
Kvapioji akacija

**Kvapioji akacija** (*Acacia caven*, sin. *Acacia adenopa*, *Acacia cavenia*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos *Mimosoideae* pošeimio akacijų (*Acacia*) genties augalų rūšis. Pagal **Cronquist** sistemą – priklauso *Mimosaceae* šeimai. 

Auga Argentinoje, Brazilijoje, Čilėje, Urugvajuje ir Paragvajuje. 

## [[Morfologija (biologija)|Augalų morfologija]]
Dekoratyvinis 2-4 metrų aukščio medis.

Šakos apaugusios iki 3 cm ilgio spygliais.

Lapai nedideli, padengti stora vaškine kutikula.

Žydi geltonai, balandžio-gegužės mėnesiais. 

## Nuorodos
*Duomenys, iliustracijos
Trevizo Pallacanestro

**Trevizo „Benetton“** – 1954 m. įkurta Italijos krepšinio komanda. Komanda šiuo metu vadinasi pagrindinio rėmėjo – **„Benetton“** vardu.
Klubas rungtyniauja ULEB Europos taurėje.

## Pasiekimai

* 1992, 1997, 2002, 2003, 2006 m. Italijos krepšinio čempionai;
* 1993, 1994, 1995, 2000, 2003, 2004, 2005, 2007 m. Italijos taurės laimėtojai;
* 1998, 2002, 2003 m. Italijos Supertaurės laimėtojai;
* 1993, 2003 m. Eurolygos vicečempionai.

## Garsiausi žaidėjai

*  Željko Rebrača
*  Vinny Del Negro
*  Toni Kukoč
*  Denis Marconato
*  Riccardo Pittis
*  Ramūnas Šiškauskas
*  Tyus Edney
*  Jorge Garbajosa
*  Andrea Bargnani
*  Boštjan Nachbar
*  Donatas Motiejūnas

## Nuorodos

* Oficialus puslapis
Kilis

Laivo (ar valties) **kilis** – dugno išilginė sija nuo priekio iki galo, jungianti abi jo dalis, bei atliekanti vieną pagrindinių vaidmenų dugno tvirtume.

Paprastai kilis yra pirma dalis, pagaminama statant laivą. Todėl neretai pagaminto kilio paklojimas laivų statykloje laikomas paties laivo statybos pradžia.

Burlaiviuose kilis atlieka balasto funkciją ir dalyvauja laivo judėjime naudojant bures. Todėl burlaivių kiliai būna daug didesni, dažniausiai peleko, sparno ar svogūno formos. Pasitaiko dvigubų kilių.

## Šaltiniai
Mėlynasis palisandramedis

**Mėlynasis palisandramedis** (*Jacaranda mimosifolia*) – bignonijinių (*Bignoniaceae*) šeimos palisandramedžių (*Jacaranda*) genties medis. Paplitęs Lotynų Amerikoje ir JAV, natūralizuotas Havajuose, Floridoje, PAR, Australijoje.

Medžio aukštis 5-15 m. Žydi labai gausiai, dideliais violetiniais žiedais. Išaugina 5 cm skersmens sėklų dėžutes.
Empire State Building

**Empire State Building** – 102 aukštų art deco stiliaus dangoraižis, stovintis Niujorke, Manhatane, Penktojoje aveniu tarp 33 ir 34 gatvės: adresas – 350 Fifth Avenue, New York, NY 10118. Po 2001 m. rugsėjo 11 d. atakų Empire State Building kuriam laikui vėl tapo aukščiausiu pastatu Niujorke, kol jį pralenkė One World Trade Center.

Pastato statyba užtruko nuo 1930 m. kovo 17 d. iki 1931 m. gegužės 1 d. (410 darbo dienų). Pastatymo metu Empire State Building pralenkė tuo metu aukščiausią Chrysler Building ir tapo aukščiausiu pasaulio pastatu. Pastatas buvo aukščiausias pasaulyje daugiau kaip keturiasdešimt metų, nuo jo pastatymo 1931 m. iki tol, kol jį pralenkė Pasaulio prekybos centro dangoraižiai 1972 m.

Pastato pavadinimas kilęs nuo Niujorko valstijos pravardės. 

## Šaltiniai
Blowup

***Blowup*** (***Blow-Up***) – britų-italų 1966 metais sukurtas meninis filmas, režisuotas Michelangelo Antonioni. Tai buvo pirmas šio režisieriaus filmas, išleistas anglų kalba. Siužetas pasakoja fotografo, netyčia tapusio žudynių liudininku, istoriją ir buvo inspiruotas argentiniečių rašytojo Julio Cortázar apysakos „Las Babas del Diablo“, taip pat *[[Swinging London]]* fotografo David Bailey aplinkos, darbų, manierų ir įpročių.
Tvaras

**Tvaras**, arba **gyvamedis** (*Bulnesia*) – keimerūniečių (*Zygophyllales*) eilės, keimerūninių (*Zygophyllaceae*) šeimos medžių gentis. Paplitusi Pietų Amerikoje.

## Rūšys
* Tikrasis tvaras (*Bulnesia arborea*)
* Tamsusis tvaras (*Bulnesia retama*)
* Paragvajinis tvaras (*Bulnesia sarmientoi*)
Keimerūniečiai

**Keimerūniečiai** (*Zygophyllales*) – magnolijainių klasės augalų eilė. Skirstoma į 2 šeimas:
*Keimerūniniai (*Zygophyllaceae*)
*Ratanijiniai (*Krameriaceae*)

Pagal *Cronquist* sistemą, *Zygophyllaceae* šeima priklauso muileniečių eilei, o *Krameriaceae* šeima putokšlinių šeimai.
Keimerūniniai

**Keimerūniniai** (*Zygophyllaceae*) – apie 250 rūšių apimanti magnolijainių klasės augalų šeima.

Pagal botaniko Robert Brown sistemą, priklauso keimerūniečių eilei. Tačiau pagal *Cronquist* sistemą, šeima priskiriama muileniečiams.

## Gentys
**Augea* 
*Dykris (*Balanites*) 
*Tvaras (*Bulnesia*)
*Arūtras (*Fagonia*) 
*Gvajokas (*Guaiacum*) 
**Halimiphyllum*
**Izozogia* 
**Kallstroemia* 
**Kelleronia* 
*Ratanija (*Krameria*) 
*Keimaris (*Larrea*) 
**Metharme* 
**Miltianthus* 
**Morkillia* 
**Neoluederitzia* 
*Peganas (*Peganum*) 
**Pintoa* 
**Plectrocarpa* 
**Porlieria* 
**Roepera* 
**Sarcozygium* 
**Seetzenia* 
**Sericodes* 
**Sisyndite* 
**Tetradiclis* 
**Tetraena* 
**Tribulopis* 
*Ragužė (*Tribulus*) 
**Viscainoa* 
*Keimerūnas (*Zygophyllum*)
Bitinai (Ukmergė)

**Bitinai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 5 km į pietryčius nuo Pagirių, Obels aukštupyje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paragvajinis tvaras

**Paragvajinis tvaras** (*Bulnesia sarmientoi*) – keimerūninių (*Zygophyllaceae*) šeimos, tvarų (*Bulnesia*) genties medžių rūšis. Paplitęs Pietų Amerikos Gran Čiako regione.

Naudojamas medienai, raižymui. Iš augalo gaminamas gvajakų aliejus (*guayacol*), naudojamas kvepalų ir muilo gamyboje. Paragvajinio tvaro dervos naudojamos dažams skiesti. Medis taip pat turi vaistinių savybių.

Tai vienas iš kelių medžių, ispanų kalboje vadinamų *[[palo santo]]* („šventas medis“).
Palo santo

***Palo santo*** (iš isp. k. „šventas medis“) reiškia:
* *[[Lignum vitae]]* – medžių šerdis, būdinga Gvajoko *[[Guaiacum]]* genties augalams;
* Paragvajinis tvaras (*Bulnesia sarmientoi*) – Pietų Amerikos medis;
* Kvapioji bursera (*[[Bursera graveolens]]*) – Pietų Amerikos medis.
Borowa MC

**Borowa MC** – latvių muzikos grupė, kuri žinoma tapo 2005 m. su latgalių liaudies daina *Vysskaistuokajai meitiņai*, išsiskirdama tuo, kad dainuoja latgalių kalba. 2005 m. grupė gavo tris Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimus.

## Istorija
Grupę 2004 m. įkūrė trys draugai iš Rėzeknės rajono, Maltos valsčiaus Aigaras Runčis, Agris Barovskis ir Guntis Šmaukstelis. „Borowa“ yra senasis Maltos pavadinimas, o „MC“ reiškia „mūžīgi ceļā“ (liet.*amžinai kelyje*). Iš pradžių grupės veikla nebuvo rimta, jie pasirodydavo įvairiuose renginiuose savo rajone, iki kol buvo pastebėti, kai nugalėjo Baltinavos muzikos festivalyje *Osvalds*. Jau pirmaisiais grupės veiklos metais ją paliko Šmaukstelis.

2005 m. pradžioje Borowa MC pasirodė 2004 m. Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimo ceremonijos pabaigoje su daina *Latgaļu party*, kuri laikoma posūkio tašku grupės raidoje. Po šio koncerto Borowa MC pasirašė sutartį su Microphone Records dėl debiutinio albumo išleidimo. Pradėjus albumo formavimą, grupę paliko Barovskis, taigi joje liko tik solistas ir lyderis Aigaras Runčis. 2005 m. prie grupės prisijungė dainininkė Guntra Kuzmina ir gitaristas Ingaras Gusanas. Kartu su Gusano atėjimu į grupę, pasikeitė ir jos muzikinis stilius, kartu su repu į dainas įtraukiant roko elementus.

2005 m. vasarą Radio SWH į laidą *Priekšnams*, kurioje varžosi naujos grupės, pateko Borowa MC daina *Vysskaistuokajau meitiņai*, kuri sulaukė pripažinimo, tope užimdama pirmą vietą. Rudenį daina buvo įtraukta į Radio SWH Top 40 sąrašą ir netikėtai pasiekė II vietą. 2005 m. lapkritį išėjo grupės debiutinis albumas *Trepis iz nakurīni*, kuriame visos dainos buvo latgalių kalba.

Savo populiarumo viršūnę Borowa MC pasiekė 2006 m. pradžioje, kai sausį daina *Vysskaistuokajai meitiņai* buvo pripažinta ir Radio SWH, ir Latvijas Radio 2 laidos *Muzikālā banka* 2005 m. populiariausia daina, abiejuose topuose aplenkdama Brainstorm dainą *Četri krasti*. Vasarį 2005 m. Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimų ceremonijoje Borowa MC gavo tris apdovanojimus: už geriausią debiutą, geriausią hip hop albumą ir geriausią hip hop dainą.

2006 m. pirmoje pusėje radijo stotyse sėkmingai pasirodė Borowa MC dainos *Maņ navajag* (kartu su Martinu Freimaniu) ir *I kod līsmeņa soak dzist*. Vasarą iš grupės išėjo solistė Guntra Kuzmina, todėl joje liko tik Runčis ir Gusanas. 2006 m. rudenį pasirodė ir pirmasis grupės video klipas dainai *Siļva*.

## Diskografija
* *Trepis iz nakurīni* (2005)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Karo laivas

**Karo laivas** – laivas, statomas kariniais tikslais. Karo laivai visiškai skiriasi nuo prekybinių laivų: daug greitesni, manevringesni, ginkluoti bei specialiai šarvuoti. Karo laivas paprastai gabena ginklus, amuniciją ir atsargas savo paties įgulai. Dažniausiai šie laivai priklauso savos valstybės kariniam jūrų laivynui, retai valdomi individualiai ar privačių kompanijų.

Karo metu skirtumai tarp karo ir prekybinių laivų dažnai beveik išnykdavo. Karuose prekybiniai laivai buvo apginkluojami ir naudojami kaip pagalbiniai.

## Karo laivų tipas
### Istoriniai laikai

* Drednoutas 
* Dvirema (laivas, varomas dviejų eilių irklų)
* Galionas (XVI a. ispanų burinis laivas)
* Galera (irklinis laivas, naudojantis bures esant palankiam vėjui)
* Šarvuotis
* Trirema (laivas, varomas trijų eilių irklų)
* Kvadrirema (didelis laivas su keturiomis irklų eilėmis)

### Dabartiniai

* Desantinės atakos laivas
* Eskadrinis minininkas (greitas ir itin manevringas laivas, tradiciškai negalintis daryti nepriklausomų veiksmų)
* Fregata (nedidelis minininkas, t. p. istorinis laivas)
* Kateris
* Korvetė (t. p. ir istorinis laivas)
* Kreiseris (greitas nepriklausomas laivas)
* Lėktuvnešis (laivas, apginkluotas koviniais orlaiviais)
* Linijinis kreiseris (turintis šarvuotlaivio lygio ginkluotę ir kreiserio šarvuotę)
* Minininkas
* Torpedinis kateris
* Minų traleris
* Monitorius (mažas ir sunkiai ginkluotas laivas, skirtas sausumos bombardavimui)
* Povandeninis laivas
* Šarvuotlaivis arba linijinis laivas (didelis stipriai šarvuotas ir sunkiai ginkluotas laivas)

## Šaltiniai
Audra

**Audra** – meteorologinis reiškinys, pasireiškiantis smarkiu vėjo sustiprėjimu. Jūroje audra vadinama štormu. Trumpa, smarki audra vadinama škvalu, ilgai trunkanti galinga – uraganu.

## Audra meteorologijoje
Audrą sukelia ciklonai. Audros metu labai smarkiai lyja (liūtis), būna perkūnija. Kartais sukelia viesulus. Vėjo greitis svyruoja tarp 20–50 m/s.

Audra kyla, kai aukšto slėgio atmosferos regiono centre susiformuoja žemo slėgio regionas. Dėl priešingų jėgų veikimo atsiranda vėjai bei audros debesys. Panašiu principu, šiltam orui kylant nuo įkaitusio žemės paviršiaus, susidaro nedideli žemo slėgio regionai ir pasireiškia sūkuriai.

Lietuvoje per metus būna vidutiniškai nuo 5 (Varėnoje) iki 40 (Klaipėdoje) audringų dienų, kuomet vėjo stiprumas yra daugiau negu 15 m/s. Yra paskaičiuota, kad bet kurią dieną Žemės rutulyje kyla apie 44 000 audrų.

## Audra mitologijoje
Audra dažniausiai eina kartu su žaibais ir griaustiniu, neretai atneša krušas, išmuša javus, apnaikina medžių vaisius. Prieš audrą dažnai būnanti prieblanda žmogui darė nepaprastą įspūdį. Žaibas kartais uždegdavo trobas, suskaldydavo medžius, akmenis, užmušdavo gyvulius, žmones. Todėl žmogus tai apsupo mitais – atseit per audrą dievas Perkūnas, mušdamas velnius, netyčia padaręs žalos žmonėms. Uždegtų trobų kai kur negesindavo vandeniu, manydami, kad tas gaisras sukeltas dievo valia.

Senovės lietuviai turėjo užkalbėjimus nuo audringų debesų. Besiartinant debesims, paprastai vyriausioji moteris, į indą pridėdavo žarijų, uždėdavo žolių, dažniausiai eglės arba žilvičio šakelių ir smilkydama eidavo apie trobas kalbėdama: *„Viešpatie, šventasis Dieve, nukreipk nuo mūsų namų audras ir vėją, apgink namų duoną ir druską“*.

## Šaltiniai
Blizgusis notofagas

**Blizgusis notofagas** (*Nothofagus dombeyi*) – notofaginių (*Nothofagaceae*) šeimai priklausanti medžių rūšis. Auga Patagonijoje (Argentinoje ir Čilėje), Andų kalnuose, 700–1200 m aukštyje. Dažnai suformuoja miškus kartu su čiline araukarija.

Medis užauga 45 m aukščio. Kamieno skersmuo 1,9 m, tačiau 1954 m. užfiksuotas net 2,55 m skersmens notofagas. Lapai visažaliai, nedideli (25-40 mm ilgio, 10-16 mm pločio). Blizgiojo notofago vaisius – 4-7 mm ilgio riešutas.

Blizgiojo notofago mediena kokybiška, naudojama pramonėje.
Galera

**Galera** – senovinis irklinis (vėliau ir burinis) medinis vieno–dviejų stiebų (su įstrižomis burėmis) karo laivas. Dauguma galerų kaip pagalbinį varytuvą taip pat naudojo bures. Šis laivų tipas buvo naudojamas bent jau nuo Egipto Senosios Karalystės laikų. Kai kurios turėdavo taranus priešo laivų korpusams pramušti.

Galeros dominavo Viduržemio jūros karuose dar nuo Homero laikų, vėliau jas naudojo romėnai, Kartagina ir kitos valstybės. Po Romos imperijos žlugimo galeromis kariavo Bizantija ir naujosios musulmonų valstybės. Dar vėliau šio tipo laivai tarnavo jūriniams miestams – valstybėms: Genujai, Pizai, Venecijai, taip pat ir Prancūzijai bei kitoms. Nors jas išstūmė vėlesni buriniai laivai, galintys saugiau plaukti vandenynu, visiškai galerų buvo atsisakyta tik išradus garlaivius.

## Taip pat skaitykite
* Birema 
* Trirema
* Triera
* Skampavėja

## Šaltiniai
Piroga

**Piroga** (, ) – nedidelė, žema valtelė, naudojama Afrikos, Okeanijos, Indonezijos, Amazonijos tautų. Tai viena seniausių vandens transporto priemonių, dažniausiai gaminama išskaptuojant medžio kamieną. Gautas medinis karkasas iš išorės aptraukiamas šaknimis, oda susiūta medžio žieve arba oda.

Piroga yra lengva, todėl nesunkiai gabenama sausuma, labiausiai tinka plaukioti sekliuose vandenyse, tačiau gali greitai sudužti, atsitrenkusi į akmenis ar kitas kliūtis, todėl yra netinkama plaukioti naktimis. Dažnai iriamasi irklais, naudojamos su burėmis (ypač plaukiojant jūrų pakrantėse). Kartais turi autrigerį.


Madagascar - Traditional fishing pirogue.jpg|Piroga Madagaskare
Group of pirogues.jpg|Pirogos Laose
Pirogues Madagascar.jpg|Pirogos Madagaskare


## Šaltiniai
The Kooks

**The Kooks** yra Anglijos indie roko grupė. Ji susideda iš keturių narių: Luke Pritchard (vokalas, gitara), Hugh Harris (gitara), Peter Denton (bosinė gitara) ir Paul Garred (būgnai).

Grupės istorija prasidėjo tada, kai visi „The Kooks“ nariai buvo „Brighton Institute of Modern Music“ studentai. Luke Pitchard ir Max Rafferty dalyvavo koledžo projekte, kurio dalyvavimas ir suteikė grupei „The Kooks“ pradžią. Prieš priimdami kitus du narius, Hugh Harris ir Paul Garred grupės pavadinimas buvo parinktas neatsitiktinai. Grupės pavadinimui turėjo įtakos 1971 metais išleistas David Bowie albumas „Hunky Dory“, kuriame yra viena daina pavadinimu „Kooks“. (Kook Amerikos šnekamojoje kalboje reiškia – keistuolis, pamišėlis.) Grupė pasirašė sutartį su „Virgin Records“ įrašų kompanija. Įtvirtinant grupės pavadinimą buvo išsiaiškinta, kad tokiu pat pavadinimu jau egzistuoja viena švedų grupė, kuri susikūrė 1990 metais ir yra išleidę singlą „Too much of nothing“. Anglijos „The Kooks“ savo grupės pavadinimo į kitą taip ir nepakeitė.

Luke Pritchard hitu tapusią dainą „Naïve“ parašė dar būdamas šešiolikos metų, kuri ir išgarsino debiutinį „The Kooks“ albumą „Inside In/Inside Out“. „Inside In/Inside Out“ buvo išleistas 2006 metų spalį. Šio albumo buvo parduota daugiau nei vienas milijonas kopijų ir jis tapo platininiu. Po albumo išleidimo „The Kooks“ išvyko į pirmąjį savo Jungtinių Amerikos Valstijų turą. Vaikinai grojo tokiuose miestuose kaip Niujorkas ir Los Andželas. „The Kooks“ taip pat dalyvavo tokiame festivalyje kaip „Reading Leeds“.

„The Kooks“ yra laimėję 2 apdovanojimus 2006 metais:
# „Q“ Apdovanojimai. „The Kooks“ tampa geriausi 2006 metų debiutantai.
# MTV EMA „The Kooks“ laimi „Best UK and Ireland Act“ apdovanojimą.

Naujasis „The Kooks“ albumas pavadinimu „Konk“ išleistas 2008 metais. Nepaisant debiuto britų topų viršūnėse, antrasis grupės albumas „Konk“ nesugebėjo pakartoti savo pirmtako sėkmės. Debiutinis „The Kooks“ diskas „Inside In/Inside Out“ tapo tikru atradimu, o jo pardavimai viršijo 2 milijonus kopijų.

### Singlai

## Diskografija

Vaizdas:Inside Out.png|2006 Inside In/Inside Out


## Nuorodos
* The Kooks
Trirema

**Trirema** ( 'triirklis') – VI–IV a. pr. m. e. paplitęs galeros tipo irklinis karo laivas, labiausiai naudotas Viduržemio jūros pakrančių senovės civilizacijų, ypač Graikijos, Romos, Finikijos laivynuose. Triremos buvo svarbios graikų-persų karų mūšiuose, iškylant ir Peloponeso kare žlungant jūrinei Atėnų imperijai. 

Triremos pavadinimas siejamas su trimis irklų eilėmis, kurios buvo išdėstytos viena virš kitos trimis aukštais. Kiekvieną irklą valdė vienas asmuo. Irklų ilgis skirtingas: viršutinių ir vidurinių – apie 4 m, apatinių – apie 3 m. Be to, jie išdėstyti šachmatų tvarka. Irklavimui palengvinti buvo iškeliamos burės. Laivo priekyje turėjo įrengtą taraną. Laivo vandentalpa buvo apie 200 t, turėjo iki 200 žmonių įgulą.

## Taip pat skaitykite

* Dvirema

## Šaltiniai
Karavelė

**Karavelė** – nedidelis, labai manevringas dviejų ar trijų stiebų burinis laivas (vėlesni modeliai turėjo keturis), maždaug nuo XV a. ispanų ir portugalų naudotas tolimoms kelionėms.

Ankstyvosios karavelės dažniausiai turėjo du stiebus, svėrė maždaug 50 t ir iš viso maždaug 20-30 m ilgio. Lengvi Viduržemio jūros laivai – karavelės lotyniškomis burėmis - buvo labiau mėgiami atradėjų nei karakos, dėl savo tikslumo. Be to, šis laivas dėl savo mažesnio dydžio galėdavo įplaukti ir į upes, ten kur seklu. Su lotyniškomis burėmis jos plaukė greitai net per seklius vandenis ir galėjo naudoti stiprų vėją. Nuo XV a. a. pradėjus statyti didesnes imta kabinti rėjines bures.

Ekonomiškos, greitos, judrios, galingos – karavelės gerbiamos kaip geriausi savo meto laivai.

Kolumbo ekspedicijoje „Santa Maria“ buvo maža karaka, o „Pinta“ ir „Nina“ buvo 20 m ilgio karavelės.

Vėliau karavelės buvo pakeistos karakomis, kurių talpa buvo naudinga prekybiniais tikslais. Tačiau jų manevringumas ir greitis būdavo labai svarbūs atradimams, tyrinėjant nežinomus vandenis.

## Šaltiniai
Antanas Alekna

**Antanas Alekna** (1872 m. gruodžio 19 d. Kuruose, Radviliškio valsčius – 1930 m. birželio 12 d. Kaune) – Lietuvos kunigas, istorikas, publicistas, vertėjas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Šiaulių gimnazijoje, 1894 m. baigė Kauno kunigų seminariją. 1894–1897 m. mokėsi Sankt Peterburgo dvasinėje akademijoje, jos nebaigė dėl ligos. 1897 m. įšventintas kunigu.

1896–1898 m. Šiaulių Šiaulių Šv. Petro ir Pauliaus bažnyčios vikaras, mokyklos kapelionas. Už tikybos dėstymą lietuvių kalba Vilniaus generalgubernatorius atėmė teisę dėstyti mokyklose. 1898–1903 m. vikaras Kaune, 1903–1905 m. Rokiškio bažnyčios kunigas. Nuo 1906 m. Kauno katedros vikaras, kanauninkas.

1907–1919 m. redagavo žurnalą „Vienybė“. 1917–1930 m. Kauno kunigų seminarijos profesorius. Nuo 1922 m. dar ir Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos – filosofijos fakulteto profesorius.

Paskelbė straipsnių leidiniuose „Tėvynės sargas“, „Dirva“, „Kryžius“, „Žvaigždė“, „Nedėldienio skaitymas“, „Šaltinis“, „Draugija“, „Ganytojas“ ir kt. Parašė Lietuvos istorijos vadovėlių mokykloms (1911 m., 1923 m., 1923 m. lenkų kalba, 1925 m.) Į lietuvių kalbą išvertė S. Lagerlef „Legendos apie Kristų“, 1917 m.

## Bibliografija
* Trumpa Bažnyčios istorija, 1906 m.
* Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius, 1923 m.; pirmą kartą panaudojo Žemaičių vyskupijos archyvą
* Katalikų bažnyčia Lietuvoje, 1926 m.
* Šv. Kazimieras, 1927 m.
* Lietuvos Bažnyčios istorija, 1929 m.

## Nuorodos
* 

## Išnašos
Benediktas Babrauskas

**Benediktas Babrauskas** (1910 m. liepos 1 d. Akšeliškėje, Kurtuvėnų valsčius – 1968 m. gruodžio 13 d. Cicere, JAV) – lietuvių rašytojas, poetas, kritikas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1928 m. baigė Šiaulių gimnaziją. Studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1930–1934 m. laikraščio „Lietuvos studentas“ redaktorius. 1934–1937 m. Telšių gimnazijos mokytojas, 1938–1940 m. dirbo Mažeikių, 1940–1941 m. Naujosios Vilnios gimnazijose, 1941–1944 m. Kauno mokytojų seminarijoje. 1944 m. išvyko į Austriją, vėliau į Vokietiją. 1945–1949 m. dirbo Viurtenbergo lietuvių gimnazijoje.

1949 m. išvyko į JAV, gyveno Čikagoje. 1950–1964 m. dirbo Čikagos aukštesniojoje lituanistinėje mokykloje. Nuo 1950 m. Čikagos lietuvių rašytojų klubo pirmininkas, 1951–1958 m. Lietuvių rašytojų draugijos pirmininkas. 1961–1963 m. Lietuvių fondo tarybos sekretorius. Vienas lietuvių bendruomenės Kultūros fondo steigėjų, 1955–1957 m. vicepirmininkas.

## Kūryba
Literatūros, kalbos ir kultūros temomis bendradarbiavo leidiniuose „Naujoji Romuva“, „Linija“, „Skynimai“, „Pradalgės“, „Vairas“, „Dienovidis“, „Draugas“, „Aidai“, „Gabija“. 1933 m. išspausdino atgarsio susilaukusį straipsnį „Rašoma taip, o rašysim kaip?“, 1948 m. išėjo jo redaguota mokyklinė antologija „Lietuvos keliu“. 1962 m. parengė naują „Dabartinės lietuvių kalbos žodyno“ leidimą. 1965 m. parengė ir redagavo „Lietuvių beletristikos antologiją“.

## Bibliografija
* Eilėraščių krautuvė, eilėraščių rinkinys, 1931 m.
* Lietuvių literatūros istorija (trumpa apžvalga), 1932 m.
* Kirčiavimo taisyklės, 1939 m. 

## Šaltiniai
Keltas

**Keltas** – transporto forma, paprastai laivas, sąlyginai nedideliais atstumais perkeliantis keleivius, automobilius ir net traukinius. Keltai paprastai kursuoja reguliariai ir naudojami sąsiauriuose, ežeruose, jūrose. 

Išskiriami savaeigiai ir nesavaeigiai (nešami vandens srovės, stumiami arba traukiami vilkiko), upių ir jūrų keltai. Pėsčiuosius plukdantys keltai su daug sustojimų vadinami *[[vandens taksi]]*.

Pirmasis variklio (garo mašina) varomas keltas buvo paleistas 1811 m. spalio 11 d. Tai buvo išradėjo John Stevens garlaivis *Juliana*, kursavęs tarp Niujorko ir Naujojo Džersio. Literatūroje kelto koncepcija minima dar senovės graikų mituose – Charonas kilnodavo mirusius žmones per Stikso upę.

## Įvairūs keltų tipai
* RO-RO – dideli keltai, paprastai plaukiantys ilgesnius nuotolius, pvz., Genuja – Palermas ir gabenantys automobilius bei vilkikus. Pavadinimas kilęs nuo angliškų terminų *roll on/roll-off* 'užvažiuoti ir nuvažiuoti'.
* Traukinių keltas perkelia traukinius. Dažniausiai traukinys daug kartų įvažiuoja ir vėl išvažiuoja, palikdamas po kelis vagonus, tokiu būdu jis yra išardomas, o vagonai sustatomi greta vienas kito. Dažniausiai naudojami salynuose, pvz., Danijoje ar tarp Sicilijos ir žemyninės Italijos dalies. Didžiausi traukinių vagonus gabenantys keltai pasaulyje, įtraukti į geneso rekordų knygą, plaukiojo 1986 m. pastatytoje geležinkelio keltų linijoje Klaipėda-Mukranas.
* Vandens taksi – kažkas panašaus į įprastą maršrutinį autobusą su daug stotelių, tačiau vandenyje. Vandens taksi dažnai veikia dideliuose ežeruose, salynuose, taip pat Venecijoje ar Honkonge.
* Lyninis keltas – keltas, paprastai upinis, kurio veikimas pagrįstas lyno panaudojimu. Lynas gali būti ištemptas skersai upės arba pritvirtintas tam tikrame upės taške (srovinis keltas).
* Jūros traktorius – traktorius su pakelta kėbulo platforma, naudojamas keleiviams sekliomis vietomis pervežti.

## Nuotraukos

Image:Klaipeda_2006-06-29.JPG|Keleivinis keltas *„Kintai“* Klaipėdoje
Image:Vilkijos keltas (Pavilkijo krante).JPG|Lyninis Vilkijos keltas Nemune
Image:Ferry.Viking.line.mariella.800px.jpg|*M/S Mariella*, RO-RO keltas Suomijoje
Image:Small Mannum Ferry.jpg|Lyninis keltas per Murėjaus upę, Australija
Image:NZ-Auckland-Taxi-Boat.jpg|Vandens taksi Niujorke
Image:Cable Ferry.jpg|Automatinis pėsčiųjų lyninis keltas Norvegijoje
Image:Pride of Bilbao.jpg|*Pride of Bilbao*, Jungtinės Karalystės keltas
Image:Highspeed catamaran ferry.jpg|Greitaeigis keltas, Graikija


## Šaltiniai
Antarktinis notofagas

**Antarktinis notofagas** (*Nothofagus antarctica*) – notofaginių (*Nothofagaceae*) šeimos medžių ir krūmų rūšis. Auga Argentinoje ir Čilėje (Patagonijoje ir Ugnies Žemėje). Sudaro miškus ir bruzgynus.

Užauga 10-25 m aukščio. Lapai smulkūs, 2,4-5 cm ilgio. Rūdenį lapai įgauna oranžinį atspalvį. Žydi žirginiais. Vaisiai – 6 mm ilgio riešutai.
Vladas Rekašius

**Vladas Rekašius** (slapyvardis *[[Smidriniai|Smidro]] Šakelė*, 1893 m. gegužės 15 d. Vijoliškio dvare, Biržų rajonas – 1920 m. kovo 13 d. Plungėje) – poetas, žurnalistas, vertėjas.

## Biografija

Mokėsi Šiaulių gimnazijoje. Pašalintas iš gimnazijos išvyko į Vokietiją, 1913 m. Frankfurto prie Maino universitete studijavo filosofiją, literatūrą, istoriją. 1914 m. Rygoje dirbo laikraščio „Vilnis“ redakcijoje. 1914 m. už antivalstybinę veiklą suimtas ir ištremtas į Tomsko guberniją. 1916 m. pabėgo, gyveno Estijoje, 1917 m. persikėlė į Maskvą. 1918 m. Viatkos rajono Liaudies ūkio tarybos pirmininkas. 1918–1919 m. bolševikų komisaras Kupiškyje, 1919–1920 m. LKP Telšių rajono pogrindinio komiteto sekretorius. 1920 m. mirė peršautas areštuojant.

## Atminimo įamžinimas
* 1953 m. Kupiškio vidurinė mokykla pavadinta jo vardu (dab. Kupiškio Lauryno Stuokos-Gucevičiaus gimnazija)
* 1955 m. palaikai iškilmingai perkelti į  Plungės miesto kapinių centrą
* 1961 m. Plungėje pastatytas paminklinis biustas (skulpt. Leonas Žuklys) 
* 1967 m. jo vardu pavadintas žvejybos traleris-šaldytuvas „Vladas Rekašius“
* 1971 m. sukurtas kino filmas „Žaizdos žemės mūsų“ (rež. Marijonas Giedrys)

## Šaltiniai

## Literatūra
* Pašvaistė: romanas / Edvardas Uldukis. – Vilnius: Vaga, 1981. – 285 p.
* Raštai / Vladas Rekašius (sud. Stasys Skrodenis, Romas Šarmaitis). – Vilnius: Vaga, 1983. – 245 p.: iliustr.
Kazys Daukšas

**Kazys Daukšas** (1905 m. vasario 25 d. Sakaluose, Pakruojo raj. – 1985 m. gruodžio 18 d. Vilniuje, palaidotas Antakalnio kapinėse) – mokslininkas, pedagogas, visuomenės veikėjas, propagandinis ateistas, Vilniaus universiteto chemikų analitikų mokyklos pradininkas.

## Biografija

Gimė stambaus ūkininko šeimoje. Mokėsi Lygumų pradžios mokykloje. 1919–1925 m. mokėsi Šiaulių valstybinėje gimnazijoje. 1925 m. įstojo į Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. – Vytauto Didžiojo – VDU) Matematikos – gamtos fakulteto Fizikos – chemijos skyrių. Baigė 1931 m.

Baigęs studijas dvejus metus dirbo Valstybinėje technikos – chemijos laboratorijoje, o 1933 m. vėl grįžo į universitetą, Neorganinės ir analizinės chemijos katedros asistentas. 1936 m. apgynė daktaro disertaciją. 1937–1938 m. stažavosi Graco (Austrija) aukštojoje technikos mokykloje, 1939 m. apgynė habilitacinį darbą ir buvo paskirtas VDU Neorganinės ir analizinės chemijos katedros privatdocentu. 1940 m. su visu Matematikos – gamtos fakultetu persikėlė į Vilnių, išrinktas Neorganinės ir analizinės chemijos katedros vedėju ir vadovavo jai iki 1981 m.

Pirmasis 1945 m. spalio 10 d. pradėjusio veikti savarankiško Vilniaus universiteto Chemijos fakulteto dekanas (iki 1946 m.), 1945–1946 m. – pirmasis Vilniaus pedagoginio instituto Chemijos katedros vedėjas. 1946–1948 m. dėstė chemiją ir Vilniaus dailės institute. 1945–1956 m. – Lietuvos mokslų akademijos Chemijos ir cheminės technologijos instituto direktorius.

Ilgametis Lietuvos aukštųjų mokyklų ir mokslo įstaigų darbuotojų profsąjungos organizacinio komiteto pirmininkas. 1958–1982 m. Dmitrijaus Mendelejevo chemikų draugijos Lietuvos respublikinės valdybos pirmininkas, aktyvus „Žinijos“ draugijos valdybos narys, daugelio mokslinių tarybų pirmininkas ir narys. Vienas ar su kolegomis vadovavo 11 disertantų.

Išspausdino 140 mokslo populiarinimo ir publicistinių knygų, brošiūrų ir atskirų straipsnių laikraščiuose bei žurnaluose. Pirmąjį savo vadovėlį VDU studentų chemikų draugijos padedamas išleido 1936 m. Vienas ar su kolegomis parašė 7 vadovėlius ir mokymo priemones, kurios išleistos 13 leidimų maždaug po 40 tūkst. egzempliorių bendru tiražu. Šios knygos atliko ir didelį lietuviškosios cheminės terminijos norminimo darbą, kurį užbaigė 1960 m. parašytas pirmasis lietuviškas aiškinamasis „Chemijos žodynas“.

Buvo ateistinės ideologijos Sovietų Sąjungoje šauklys. Į klausimą apie gyvenimo tikslą atsakė „Tikslas? O kas jį žino? Yra potraukis gyventi – gyvename, o kai tas potraukis susilpnėja – kariamės, nuodijamės, skandinamės, šaunamės. Kas labai svarsto gyvenimo prasmę, pateks į psichinę ligoninę.“

## Atminimas

* 1995 m. jo vardu pavadinta Vilniaus universiteto Chemijos fakulteto auditorija.
* 2025 m. ant senosios Lygumų mokyklos pastato atidengta atminimo lenta.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rokas Subačius. Dramatiškos biografijos: kovotojai, kūrėjai, karjeristai, kolaborantai… – Vilnius: Mintis, 2019, 460 p. : iliustr. ISBN 978-5-417-01111-5
Marijona Čilvinaitė

**Marijona Čilvinaitė** (1900 m. rugpjūčio 6 d. Upynoje, Kaltinėnų valsčius – 1995 m. birželio 28 d. Kaltinėnuose, Šilalės rajonas) – etnografė, kraštotyrininkė, bibliotekininkė, daugelio kraštotyrininkų mokytoja.

## Biografija

1925 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1925–1928 m. studijavo Lietuvos universitetete. Dirbo Kauno, Vilniaus universitetų bibliotekose, 1948–1963 m. – Respublikinėje bibliotekoje Kaune.

Kraštotyros veikloje dalyvavo nuo 1925 m. Lietuvos kraštotyros draugijos Kauno miesto skyriaus sekretorė. Dar studijų metais parašė darbą „Vestuvių papročiai Upynos apylinkėse“.

Dalyvavo Šiaulių kraštotyros draugijos rengiamose ekspedicijose, užrašinėjo etnografinę medžiagą, rinko senienas, tvarkė, sistemino medžiagą, ją ir dalį asmeninio archyvo (57 apyrašai) perdavė Šiaulių Aušros muziejui ir kitoms mokslo įstaigoms.

Šiauliuose leistame žurnale „Gimtasai kraštas“ paskelbė 25 publikacijas. Dalyvavo respublikinėse kraštotyros darbų parodose, pelnė laureatės vardą, apdovanota diplomais. 1964 m. Lietuvos kraštotyros draugijos garbės narė.

## Literatūra
* Kazimieras Račkauskas (sudarytojas). Marijona Čilvinaitė: Bibliografija. V.: Paminklų apsaugos ir kraštotyros draugija, 1980.
* Silvija Vėlavičienė. Marijona Čilvinaitė – bibliotekininkė ir kraštotyrininkė // Bibliotekų darbas. 1980. Nr. 8.

## Šaltiniai