open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Posventnė (Balstogė)

**Posventnė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 32 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. DW681.

## Istorija

Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1808 m. kaime įkurta Pošvientnės Jėzaus Apsireiškimo parapija. XIX a. buvo Mazovijos apskrities kaimas, Posventnės valsčiaus centras. 1906–1907 m. pastatyta kaimo bažnyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.

## Šaltiniai
Čadca

**Čadca** () – miestas šiaurės Slovakijoje, netoli Čekijos ir Lenkijos sienų, 30 km į šiaurę nuo Žilinos, Javornikų kalnuose, prie Kisucos upės. Pro miestą eina Žilinos–Česky Tešyno geležinkelis ir plentas. Mašinų gamybos, tekstilės (vilnos), baldų, maisto pramonė. Veikia muziejus. Vystomas kalnų turizmas.

## Istorija

Čadca rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1565 m. Miesto statusas suteiktas 1778 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Didžioji Fatra

**Didžioji Fatra** () – Vakarų Karpatų kalnagūbris šiaurės Slovakijoje. Driekiasi į vakarus nuo Žemųjų Tatrų, tarp Vaho ir jo intako Turieco. Šios upės skiria nuo Mažosios Fatros kalnagūbrio. Masyvo ilgis (iš šiaurės rytų į pietvakarius) 45 km, plotis iki 20 km. Aukštis iki 1592 m (Ostredoko k.).

Kalnai sudaryti iš granito, dolomito ir klinties. Labai paplitę karstiniai reiškiniai, yra ~350 urvų. Šlaituose auga eglių, bukų miškai, aukščiausiose vietose plyti kalnų pievos. Didžioji dalis masyvo patenka į Didžiosios Fatros nacionalinį parką. Vystomas turizmas, žiemos sportas.

## Šaltiniai
Aspenas

**Aspenas** () – miestas Kolorado valstijoje, JAV. Gyvenvietė įkurta Kolorado sidabro kasybos bumo metu, pavadinta *Aspeno* vardu dėl čia gausiai augusių drebulių (). 

Šiuo metu miestas yra žinomas kaip slidinėjimo kurortas ir kalnų turizmo centras. Aspene nuo 2002 m. rengiamos X žiemos žaidynės.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1880 m., miesto statusas suteiktas 1881 m. 1891–1892 gavybos piko metais, Aspenas buvo našiausias sidabro kasybos regionas Jungtinėse Valstijose. Dėl 1893 m. įvykusios ekonominės krizės, smuko sidabro gavybos pramonė, dauguma kasyklų buvo uždarytos, tūkstančiai kalnakasių liko be darbo. Apie 1930 m. mieste gyveno tik 705 gyventojai. XX a. 4-ajame dešimtmetyje imtasi plėtoti turizmą ir po Antrojo pasaulinio karo miestas greitai tapo plačiai žinomu kurortu. 1950 m. miesto apylinkėse vyko Pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas.

## [[Miestų partnerystė|Miestai partneriai]]
* Kanfrankas, (Aragonas) Ispanija
* Šamoni, (Aukštutinė Savoja) Prancūzija
* Davosas, (Graubiundenas) Šveicarija
* Garmišas-Partenkirchenas, (Bavarija) Vokietija
* Kvynstaunas, (Otagas) Naujoji Zelandija
* San Karlos de Bariločė, (Rio Negro) Argentina
* Šimukapu, (Hokaidas) Japonija

## Šaltiniai
Raukšlėtoji smėliabitė

**Raukšlėtoji smėliabitė** – žeminių bičių šeimos vabzdys. Bitės paplitusios centrinėje ir pietinėje Europoje, Turkijoje, Vakarų Rusijoje. Skraido nuo balandžio vidurio iki gegužės pabaigos. Lietuvoje randama tik nedideliame Dzūkijos nacionalinio parko plote. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą .

## Šaltiniai
Komoės nacionalinis parkas

**Komoės nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija Dramblio Kaulo Kranto šiaurės rytuose, Zanzano regione, aplink Komoės vidurupį. Tai didžiausias nacionalinis parkas visoje Vakarų Afrikoje, jo plotas 11 493 km². Įsteigtas 1968 m. kaip Bunos rezervatas.

Būdinga plynaukštė, kurios aukštis 250–300 m, yra pavienių kalnų siekiančių 600 m aukštį (aukščiausia vieta 658 m, Jevelės k.). Vyrauja drėgnas tropinis klimatas. Plyti savanos, pievos, prie upių – galeriniai miškai, yra tropinių džiunglių ruožų. Parke sutinkami afrikiniai drambliai, liūtai, leopardai, šimpanzės, pilkieji pavianai, markatos, vamzdžiadančiai, uoliniai damanai, didieji hipopotamai, margosios ir arklinės antilopės, vandeniniai ir pelkiniai ožiai, karpočiai, Nilo, šarvuotieji ir bukasnukiai krokodilai, iš paukščių – kojūkai, pilkieji garniai.

Komoės nacionalinis parkas kaip svarbi retų, nykstančių gyvūnų buveinė 1983 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, tačiau nuo 2003 m. yra pavojaus sąraše dėl paplitusio brakonieriavimo, neigiamos gyvulininkystės įtakos, prastos teritorijos priežiūros.

## Šaltiniai
Bobai

**Bobai** (*bobo*) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti daugiausia vakarų Burkina Fase (0,6 mln.), taip pat pasienio teritorijose Malyje (0,22 mln.) ir Dramblio Kaulo Krante (0,1 mln.). Bendra populiacija – ~920 tūkst. žmonių. Vartoja bobų kalbą, priklausančią Nigerio-Kongo kalbų šeimai.

Bobai verčiasi žemdirbyste (augina sorgus, soras, jamsą, kukurūzus), žvejyba, medžiokle, rankiojimu, galvijų auginimu. XX a. dar buvo išlikęs leviratas. Išpažįsta tradicinius tikėjimus (tikima nenusakomu, nepavaizduojamu dievu *Wuro*), dalis – katalikai ir musulmonai. Turi išvystytas meno tradicijas, ypač kaukių gamybą (populiarūs buivolų, antilopių ir paukščių galvų motyvai).

## Šaltiniai
Dabu

**Dabu** () – miestas Dramblio Kaulo Kranto pietuose, Lagūnų regione, Ebrijė lagūnos pakrantėje, į vakarus nuo Abidžano. Departamento centras. Yra uostas, oro uostas, eina Abidžano–Jamusukro plentas. Spaudžiamas aliejus, apdirbama mediena, apylinkėse auginamos alyvpalmės.

## Šaltiniai
Bakviai

**Bakviai** (*Bakwé*) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti daugiausia Dramblio Kaulo Krante (0,4 mln.) ir Liberijoje (0,5 mln.). Bendra populiacija siekia ~900 tūkst. žmonių. Vartoja bakvių kalbą, priklausančią Nigerio-Kongo kalbų šeimai, kru kalbų grupei.

Verčiasi tropine žemdirbyste (augina manijokus, ryžius, aliejinius augalus, kokospalmes), rankiojimu, gyvenantys pajūryje verčiasi žvejyba. Dabar didelė dalis uždarbiauja kaučiuko plantacijose, dirba laivuose. Tradiciniai amatai – medžio drožyba, puodininkystė, pynimas.

Iki XX a. pab. buvo išlikusios vyrų sąjungos, daugpatystė, iniciacijos apeigos. Bakviai išpažįsta tradicinius tikėjimus, yra nemažai krikščionių (katalikų, protestantų), paplitęs sinkretizmas.

## Šaltiniai
Bauliai

**Bauliai** (*Baoulé*) – Vakarų Afrikos tauta, priklausanti akanų grupei, gyvenanti daugiausia Dramblio Kaulo Krante, ypač šalies centrinėje dalyje, tarp Komoės ir Bandamos upių. Sudaro 23 % šalies gyventojų. Populiacija – beveik 4 mln. žmonių. Dažnai su giminingais anjais laikomi viena tauta. Skirstosi į daug smulkių genčių. Vartoja baulių kalbą, priklausančią Nigerio-Kongo kalbų šeimai, kva kalbų grupei.

Bauliai susidarė iš akanų genčių, atsikėlusių iš Ganos. XVIII a. bauliai buvo sukūrę savo genčių sąjungą, priešinosi prancūzų vykdytai kolonizacijai.

Verčiasi daugiausia žemdirbyste (jamsai, kolokazija, manijokas, bananai, sorgai ir kt.), dirba kaučiuko, kakavos, aliejinių palmių, cukranendrių plantacijose. Paplitę medžio raižybos amatai (ypač kaukių gamyba). Turi gausų tautosakos paveldą. Išpažįsta daugiausia vietinius tikėjimus, apie trečdalis baulių yra krikščionys (katalikai, protestantai), yra musulmonų (sunitų).
 
## Šaltiniai
Bečiai (tauta)

**Bečiai** (*Bété, betegbo*) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti Dramblio Kaulo Krante, ypač šalies vakaruose, pietvakariuose. Populiacija – virš 3 mln. žmonių (18 % šalies gyventojų). Vartoja bečių kalbą, priklausančią Nigerio-Kongo kalbų šeimai, kva kalbų grupei.

Tradiciškai verčiasi tropine lydimine žemdirbyste (augina soras, ryžius, batatus, manijokus, bananus), medžiokle, rankiojimu, tačiau dabar dauguma dirba cukranendrių, bananų, kakavos plantacijose. Iš amatų labiausiai išvystyta medžio drožyba (ypač ritualinių kaukių gamyba). Iki XX a. pab. buvo išlikęs patriarchatas, didžioji šeima. Bečiai turi gausų muzikinį folklorą. XX a. buvo sukūrę piktografinį raštą. Dauguma bečių išpažįsta tradicinius tikėjimus, yra krikščionių (ypač katalikų), paplitęs sinkretizmas.

## Šaltiniai
Viktoras Miliūnas

**Viktoras Miliūnas** (1916 m. vasario 16 d. Blantaire, Škotija – 1986 m. lapkričio 9 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytojas, dramaturgas, prozininkas, vertėjas.

## Biografija

Gimė angliakasio ir namų šeimininkės šeimoje. 1921 m. su tėvais grįžo į Lietuvą, apsigyveno Vilkaviškyje. Pirmasis eilėraštis žurnale išspausdintas 1930 m., o pirma autorinė knygelė „Šešios verpėjos“ – 1935 m. Baigęs Vilkaviškio gimnaziją, 1935–1941 m. studijavo prancūzų kalbą bei literatūrą Kauno Vytauto Didžiojo ir Vilniaus universitetuose. Taip pat lankė Balio Sruogos teatro seminarą, spaudoje spausdino eilėraščius, apsakymus, apybraižas, išvertė keletą knygų jaunimui. 1940 m. persikėlęs į Vilnių, vaidino Vaidilos, vėliau Vilniaus dramos teatre.

V.Miliūnas blaškėsi tarp kūrėjo ir kritiko pozicijų. Yra išspausdinęs daug straipsnių ir recenzijų apie respublikos teatrus bei juose pastatytus spektaklius. Taip pat, sukūrė nemažai pjesių mažajai scenai (tarp jų – „Sienlaikraštis“, „Neramūs žmonės“, „Savininkėliai“, „Į pakalnę“) bei originalių daugiaveiksmių pjesių („Še tau, kad nori!“, „Vidurdienio debesys„, „Žuvėdros palydi“, „Pasivaikščiojimas mėnesienoje“, „Karuselė“ etc.).

1953 m. V.Miliūnas su kūriniu „Tvirti kaip geležis“ debiutuoja vaikų literatūroje. Rašytojo tekstai vaikams pasižymi poetika, pedagogišku jautrumu. Kiti kūriniai pasirodė po 21 metų pertraukos. „Evalduko metai“ (1986) Pastaroji knyga – brandžiausias autoriaus kūrinys vaikams.

1968 m. pasirodė pirmasis V.Miliūno apsakymų rinkinys „Pirmoji meilė, arba Nusikaltimas“. Apsakymams būdingi spalvingi Neringos žvejų buities bei sunkaus darbo vaizdai, nesudėtingos, bet dramatiškos istorijos, subtilus humoras ir talentingo pasakotojo intonacijos. Veiksmas centruotas į Žmogų, jo jausmus, kasdienybę ir likimą.

## Nida
1961–1986 m. gyveno ir kūrė Nidoje. Marios, Nida ir visa Neringa buvo pagrindinė rašytojo kūrybos tema. Ir šiandien vyresnio amžiaus nidiškiai Viktoro Miliūno knygose atpažįsta save. Kuršių nerija ir jos gyventojai
Viktorui Miliūnui buvo neišsenkamas temų lobynas.

2005 m. lapkričio 11 d. Neringos savivaldybės tarybos sprendimu Nr. TI-180 Neringos savivaldybės viešajai bibliotekai suteiktas rašytojo, Nidos metraštininko Viktoro Miliūno vardas. Rašytojo žmona Angelė ir sūnus Kęstutis padovanojo bibliotekai dalį Viktoro Miliūno archyvo: rankraščių, knygų, fotonuotraukų.

## Literatūra
* „Vidurdienio debesys“ (1959)
* „Pirmoji meilė” arba „nusikaltimas“ (1968)
* „Juoda upė” (1970)
* „Vestuvės Paryžiuje” (1973)
* „Evalduko vasara“ (1974)
* „Meilė ir neapykanta” (1976)
* „Žaidimas be taisyklių” (1981)
* „Piknikas Grabšto rage” (1985)
* „Koncertas muziejuje” (1985)
* „Skrisk, žuvėdra“ (1980)
* „Vienas iš trijų“ (1983)
* „Evalduko metai“ (1986)

## Nuorodos
* Bernardinai.lt
* Neringos savivaldybės Viktoro Miliūno viešoji biblioteka
Pasienio karas (1487–1494)

**Pasienio karas (1487–1494)** – pirmasis karas tarp Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir kylančios Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės. Konflikto teritorija apėmė Aukštutines kunigaikštystes, kurios iki tol permainingai priklausė vienai ar kitai pusei, o kartais duoklę mokėdavo ir abiem pusėms.

## Priešistorė
1449 m. tarp šalių sudaryta Amžinosios taikos sutartis buvo gana ilgalaikė ir tik 1473 m. fiksuotas pirmasis pavienis ginkluotas konfliktas. Situacija pasikeitė 1478 m., kada Naugardas neteko dalies savarankiškumo Maskvos naudai, nutrūko iki tol mokėta duoklė (nors ir pripažinta pagal 1449 m. sutartį).

Situacija kaito ir dar paaštrėjo 1480 m., kai prie Ugros upės Didžiosios Ordos chanas nesulaukė Kazimiero Jogailaičio pagalbos, tai tapo pirmuoju ženklu, jog Maskva, anksčiau nešusi totorių jungą, tampa savarankiška.

## Karo eiga
Kariniai veiksmai prasidėjo 1487 m., kai du iki tol LDK tarnavę pasienio kunigaikščiai perėjo Maskvos pusėn. Prasidėjo abipusiai antpuoliai trijų giminių valdose – Odojevskių, Vorotinskių ir Beliovskių.

1489 m. LDK pusė pasiekė teritorijas už Okos, į ką Maskvos kariuomenė atsakė Vorotinsko užėmimu, tačiau grįžtant buvo sumušta LDK dalinių. Visgi, tėvonijos sunaikinimas paskatino kunigaikštį Vorotinskį gruodį pereiti į Maskvos pusę.

1491 m. pabaigoje – 1492 m. pavasarį LDK pusė suaktyvino veiksmus ir niokojo Maskvos valdas, tačiau į didesnius mūšius nesivėlė, tenkinosi turto grobimu.

1492 m. vasarą po tėvo mirties tapęs LDK valdovu Aleksandras bandė spręsti situaciją politinėmis priemonėmis ir siuntė pasiuntinybę. Tų pačių metų žiemą iš Smolensko patraukę LDK pajėgos atsiėmę pora miestų, į ką 1493 m. pavasarį sulaukta Maskvos reidų. 1493–1494 m. vyko derybos, kurias vainikavo 1494 m. vasario 7 d. pasirašyta taikos sutartis.

## Rezultatai
Taikos sutartimi LDK Maskvai užleido Viazmos kunigaikštystę ir šiaurinę Okos aukštupio srities dalį (Vorotinską, Beliovą, Kozelską, Odojevą), taip netekdama ~87 tūkst. km² teritorijos (1492 m. LDK apėmė ~800 tūkst. km²).

Ivanas III sėkmingai privertė Aleksandrą nusileisti ir sudaryti LDK nepalankią Amžinosios taikos sutartį, vesti savo dukterį Eleną, nesustojo ir toliau į savo pusę viliojo pasienio kunigaikštystes, kas 1500 m. virto antruoju LDK–Maskvos karu.
Pakalkiai

**Pakalkiai** (, nuo 1945 m. , nuo 1946 m. ***Bogatojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Sembos žemės kaimo pavadinimas *Palikalksteins* prūsiškos kilmės. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities Kramavos dvaro kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2006 m. balandžio 3 d. Šatrovo apylinkės kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
* G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Sesto San Džovanis

**Sesto San Džovanis** () – miestas Italijoje, Lombardijoje, Milano provincijoje. Miesto pavadinimą vietiniai trumpina iki Siesto. Jis turi miesto titulą nuo 1954 m., nors faktiškai yra Milano priemiestis.

## Istorija

Iki XIX a. Sesto San Džovanis buvo nesvarbus pastatų kratinys, pradėjęs augti XX a. padžioje, kai atsikraustė Falck, Campari, Magneti Marelli ir Breda kompanijos. Gyventojų skaičius išaugo nuo 5 tūkst. 1880 m. iki 14 tūkst. 1911 m. Po Antro pasaulinio karo čia vyko italai iš kitų regionų ir gyventojų skaičius išaugo iki 95 tūkst. 1981 m. Miestas buvo vadinamas „Italijos Staliningradu“ dėl stiprios Italijos komunistų partijos įtakos ir pasipriešinimo fašistams per Antrąjį pasaulinį karą.

XX a. dešimtame dešimtmetyje daug stambių kompanijų užsidarė dėl krizės. Miestui iš dalies pavyko pereiti iš plieno pramonės į paslaugų sektorių. Į Siesto atėjo tokios naujos kompanijos kaip  ABB Group, WIND Telecommunications, Impregilo ir Oracle Corporation.
Darbininkė (Kaunas)

**Darbininkė** – komunistinis leidinys, išėjęs 1923 m. kovo 8 d. Kaune. Išleistas Tarptautinės moters dienos proga.

## Šaltiniai
Darbininkės balsas (Šiauliai)

**Darbininkės balsas** – komunistinis leidinys, nelegaliai 1928 m. spalį Šiauliuose. Spausdintas hektografu.

## Šaltiniai
Činizelo Balzamas

**Činizelo Balzamas** () – miestas Italijoje, Lombardijoje, Milano provincijoje.

## Istorija

Iki XX a. trečio dešimtmečio Činizelas ir Balzamas buvo atskiros savivaldybės, o 1928 m. karaliaus dekretu jos buvo sujungtos. Todėl dabartinis miesto herbas yra ankstesniųjų savivaldybių junginys.

## Turistiniai objektai

* Šv. Ambrodžijo bažnyčia (XVII a.)
* Sant'Eusebio bažnyčia iš lombardų laikų
* Šv. Martyno bažnyčia Balzame (XVI a.)

## Gyventojų skaičiaus kaita

Colors=
  id:lightgrey value:gray(0.9)
  id:darkgrey  value:gray(0.8)
  id:sfondo value:rgb(1,1,1)
  id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize  = width:455 height:303
PlotArea   = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period     = from:0 till:85000
TimeAxis   = orientation:vertical
AlignBars  = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:10000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:2000 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
  bar:1861 text:1861
  bar:1871 text:1871
  bar:1881 text:1881
  bar:1901 text:1901
  bar:1911 text:1911
  bar:1921 text:1921
  bar:1931 text:1931
  bar:1936 text:1936
  bar:1951 text:1951
  bar:1961 text:1961
  bar:1971 text:1971
  bar:1981 text:1981
  bar:1991 text:1991
  bar:2001 text:2001

PlotData=
  color:barra width:20 align:left

  bar:1861 from: 0 till:5158
  bar:1871 from: 0 till:5285
  bar:1881 from: 0 till:5221
  bar:1901 from: 0 till:6011
  bar:1911 from: 0 till:7350
  bar:1921 from: 0 till:7955
  bar:1931 from: 0 till:10086
  bar:1936 from: 0 till:11859
  bar:1951 from: 0 till:15336
  bar:1961 from: 0 till:37699
  bar:1971 from: 0 till:77284
  bar:1981 from: 0 till:80757
  bar:1991 from: 0 till:76262
  bar:2001 from: 0 till:72050

PlotData=

  bar:1861 at:5158 fontsize:XS text: 5158 shift:(-8,5)
  bar:1871 at:5285 fontsize:XS text: 5285 shift:(-8,5)
  bar:1881 at:5221 fontsize:XS text: 5221 shift:(-8,5)
  bar:1901 at:6011 fontsize:XS text: 6011 shift:(-8,5)
  bar:1911 at:7350 fontsize:XS text: 7350 shift:(-8,5)
  bar:1921 at:7955 fontsize:XS text: 7955 shift:(-8,5)
  bar:1931 at:10086 fontsize:XS text: 10086 shift:(-8,5)
  bar:1936 at:11859 fontsize:XS text: 11859 shift:(-8,5)
  bar:1951 at:15336 fontsize:XS text: 15336 shift:(-8,5)
  bar:1961 at:37699 fontsize:XS text: 37699 shift:(-8,5)
  bar:1971 at:77284 fontsize:XS text: 77284 shift:(-8,5)
  bar:1981 at:80757 fontsize:XS text: 80757 shift:(-8,5)
  bar:1991 at:76262 fontsize:XS text: 76262 shift:(-8,5)
  bar:2001 at:72050 fontsize:XS text: 72050 shift:(-8,5)

TextData=
  fontsize:S pos:(20,20)
  text:Duomenys iš ISTAT
Darbininkų atstovas (1921)

**Darbininkų atstovas** – LKP CK dvisavaitinis laikraštis, leistas 1921 m. lapkričio 26 d. – 1922 m. balandžio 5 d. Šiauliuose.

## Istorija

1922 m. leido priedą jaunimui „Jaunas darbininkas“. Išėjo 9 numeriai. Tiražas – 2500 egz. Bendradarbiavo Vincas Kapsukas, Zigmas Angarietis, Karolis Požėla, Juozas Pranckūnas, Pranas Vilūnas ir Artūras Regratis. Oficiali redaktorė Barbora Eidukevičienė, faktiniai – Ignas Gaška ir Vladas Jasaitis.

## Šaltiniai
Sikstas IV

**Sikstas IV** (, tikroji pavardė *Francesco della Rovere*, 1414 m. liepos 21 d. Savonoje Genujos respublikoje – 1484 m. rugpjūčio 12 d. Romoje) – Romos katalikų bažnyčios 212–asis popiežius, valdęs 13 metų ir 3 dienas nuo 1471 m. rugpjūčio 9 d. iki 1484 m. rugpjūčio 12 d. – mirties dienos.

## Biografija

F. Roverė gimė 1414 m. liepos 21 d. nusigyvenusių bajorų šeimoje Savonoje netoli Genujos. Įstojo į Pranciškonų vienuolių ordiną, kuris pasiuntė jį studijuoti teisę į Padują ir Boloniją. 1464 m. tapo ordino generolu, 1467 m. – kardinolu. Buvo kelių bažnytinės teisės traktatų autoriumi.

## Valdymo laikotarpis

Tapęs bažnyčios valdovu Sikstas IV visapusiškai rūpinosi savo giminės reikalais. Jo siekiu buvo pagal Italijos kunigaikštysčių pavyzdį susikurti pasaulietinę monarchiją, kurią valdytų giminystės ryšiais susiję kardinolai. Sikstas IV pakėlė į kardinolus savo 5 nepotus, o kitus 10 paskyrė į aukštus bažnytinius postus. Jo sūnėnu buvo popiežius Julijus II. Toks rūpestis gimine ir jos galybės didėjimas privedė prie rimtų konfliktų su Florencija, Milanu ir Venecija bei vietinių karinių konfliktų.

1482 m. Sikstas IV savo išspausdintose normose nustatė inkvizicijos veiklos ir valdymo ribas Ispanijoje. Tomás de Torquemada buvo pirmasis ir žymiausias Ispanijos generalinis inkvizitorius. Tais pačiais metais popiežius kanonizavo žymų viduramžių pranciškonų teologą Bonaventūrą.

1471 m. Sikstas IV buvo pirmasis, įvedęs cenzūrą dvasinio turinio knygoms. 1475 m. pradėjo tvarkyti kalendorinių bažnytinių švenčių, tarp jų velykinių, apskaičiavimą, pasikviesdamas į Romą vokiečių astronomą ir matematiką Regiomontaną (1436–1476).  

Popiežius garsėjo dideliu dėmesiu menui ir kultūrai. Jo vardu pavadinta Siksto koplyčia, kurioje jo įsakymu pradėta rengti konklavų susirinkimus, taip pat – paradinė salė Vatikano apaštalinėje bibliotekoje. Siksto IV rūpesčiu atsidarė Kapitolijus – pirmasis pasaulyje viešas muziejus.

## Nuorodos

* Sąrašas:Popiežiai
* [''Katalikų enciklopedijoje'' apie popiežių Sikstą IV (anglų k.)](http://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Pope_Sixtus_IV)
* Siksto IV biografija (anglų k.)
Pereslavskojės kaimo gyvenvietė

**Pereslavskojės kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Zelenogradsko municipaliniame rajone, Sembos pusiasalyje. Administracinis centras – Pereslavskojė. 2011 m. 19 kaimų buvo 6 411 gyventojai.

## Istorija
Įsteigta 2005 m. gegužės 23 d. vykdant municipalinę reformą vietoje Pereslavskojės apylinkės. Gyvenvietės įstatai užregistruoti 2006 m. vasario 12 d. Ribojasi su Divnojės, Krasnotorovkos ir Kovrovo kaimo gyvenvietėmis, Kaliningrado miestu, Svetlo miesto apygarda ir Aistmarėmis. Aukščiausia vieta – 111 m Gailgarbių kalnas.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 8 deputatai, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Pereslavskojės kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:    

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Pereslavskojės kaimo gyvenvietė Kaliningrado srities svetainėje
WOW air

**WOW air** – buvusi Islandijos mažų sąnaudų oro linijų bendrovė. Pagrindinė oro bazė – Tarptautinis Keflaviko oro uostas, aptarnaujantis sostinę Reikjaviką. Įmonė skraidė į Vakarų Europos ir Šiaurės Amerikos miestus (daugiausiai vienu metu - 27 kryptys), taip pat planavo plėstis į Indiją.

Kompaniją 2011 metų lapkritį įkūrė islandų verslininkas Skúli Mogensen. Skrydžiai pradėti vykdyti 2012 m. gegužės 31 d.

**WOW air** savo veiklą pradėjo naudodama trumpo ir vidutinio skrydžio nuotolio lėktuvus Airbus A320, 2016 m perėjo prie Airbus 321 (daugiausiai 8 vnt. A321-200 ir 2 - A321neo), 2016-2019 m. - tris Airbus A330-300. Orlaiviai buvo registruojami įdomius sąskambius turinčiais numeriais - TF-WOW, TF-MOM, TF-DAD, TF-BRO, TF-SIS, TF-SON, TF-WIN, TF-GAY, TF-JOY, TF-NOW, TF-DOG. Du lėktuvai buvo registruoti Lietuvoje (Airbus 320-200, Nr. LY-COS ir LY-VEY).

2019 m. kovo 28 d. įmonė paskelbė sustabdanti visus savo skrydžius ir nutraukianti kompanijos veiklą. Įmonės veiklą perėmė JAV bendrovė "USAerospace Associates", paskelbusi apie ketinimus atnaujinti veiklą naudojant tą patį prekės ženklą.

## Šaltiniai
Aušlakiai

**Aušlakiai** (, nuo 1946 m. ***Aleksejevka***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Sembos žemės kaimo pavadinimas *Azīlauks* prūsiškos kilmės. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1895 m. buvo 30 gyventojų. 1909 m. gegužės 7 d. kaimas prijungtas prie Ušdorfo. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. gegužės 23 d. Pereslavskojės apylinkės kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
* G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Varingo problema

**Varingo problema** arba **Veringo problemà** – skaičių teorijos problema, nagrinėjanti ar bet kurį sveikąjį skaičių N\geqslant 1 galima išreikšti n\geqslant 2 laipsnio *k* natūrinių skaičių dėmenų suma:

N=a_1^n + \cdots + a_k^n

Dėmenų skaičius *K* priklauso tik nuo *n*.

## Istorija
1770 m. Žozefas Lui Lagranžas Varingo problemos teiginius įrodė tuo atveju, kai k = 2 ir s = 4. Tais pačiais metais Varingo problemos formuluotę pateikė E. Varingas. Vieną Varingo problemos atvejį išsprendžia Langražo keturių kvadratų sumos teorema. Bendruoju atveju Varingo problemą su apytiksliu *k* įvertinimu išsprendė 1909 m. D. Hilbertas (Vokietija), su tikslesniu *k* įvertinimu – XX a. 2 d-metyje G. Hardis ir Dž. Litlvudas (abu iš D. Britanijos), 1934 m. I. Vinogradovas (TSRS). Elementarų Varingo problemos sprendimą 1942 m. pateikė J. Linikas (TSRS).

## Šaltiniai
Veikimas (fizika)

**Veikimas** – fizikinis dydis, apibūdinantis sistemos judėjimą. Turi energijos ir laiko sandaugos dimensiją. Remiantis veikimu, formuluojami integraliniai variaciniai mechanikos principai. Veikimu naudojamasi tamprumo teorijoje, elektrodinamikoje, grįžtamųjų procesų termodinamikoje, kvantinėje mechanikoje.

Veiksmo SI vienetas yra džaulis-sekundė (kaip ir Planko konstanta *h*).

**Hamiltono veikimas**:

S=\int\limits_{t_0}^{t_1}Ldt
:: čia *L* – sistemos Lagranžo funkcija, *t<sub>0</sub>* – laiko momentas, kai sistemos padėtį nusako *s* apibendrintųjų koordinačių *q*i0*, *t1 – laiko momentas, kai sistemos padėtį nusako *s* apibendrintųjų koordinačių *q<sub>i1</sub>.

*'Lagranžo veikimas**:

<math>S_0=\int\limits_{t_0}^{t_1}(H+L)dt</math>
:: čia ''H'' – holonominės ''s'' laisvės laipsnių sistemos Hamiltono funkcija
:::: <math>H(q,p,t)=\sum_{i=1}^s p_i \dot{q}_i-L</math>
:::::: čia ''q'' – apibendrintoji [[koordinatė]], ''q<sub>i</sub>'' – apibendrintasis [[greitis]], ''p<sub>i</sub>'' – apibendrintasis impulsas.

**Konservatyviosios holonominės sistemos Lagranžo veikimas*':

<math>S_0=\int\limits_{t_0}^{t_1}2Tdt</math>
:: čia *T'' – sistemos kinetinė energija.

## Šaltiniai
Danilovo Dužė

**Danilovo Dužė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Lapių ir apie 28 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.


Vaizdas:Podlaskie - Łapy - Daniłowo Duże - Kościół pw. M.M. Kolbego 20110903 01.JPG|Kaimo bažnyčia
Vėlys

**Vėlỹs** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 5 km į pietryčius nuo Ignalinos. Sudarytas iš dviejų duburių (šiaurinio ir pietinio), kuriuos jungia sąsiauris. Pietinėje dalyje į rytus atsišakoja siaura įlanka. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus 1,14 km, plotis iki 0,57 km. Altitudė 195,1 m. Būdingi aukšti ir statūs krantai. Iš pietų ežerą supa Piliakalnio miškas. Į Vėlį pietuose įteka Rudinės upelis, šiaurėje, link Vėlykščio ežero, išteka Rudinė (Žeimenos baseinas).

Rytinėje Vėlio pakrantėje įsikūręs Vėlionių kaimas, taip pat stūkso Mažulonių piliakalnis. Į šiaurės vakarus įsikūręs Zuikiškės kaimas. Pietrytine pakrante eina kelias . Netoliese veikia kaimo turizmo sodyba.

## Etimologija

Ežero pavadinimas kildinamas nuo žodžio *vėlė* („mirusiojo dvasia“).

## Šaltiniai
Sizinijus

**Sizinijus** (; ~650–708 m. vasaris) – popiežius, kurio tarnystė truko apie tris savaites. 

## Biografija

Sizinijus buvo asiras. Surinktų aukų skurdumas jam valdant (42 svarai aukso ir 310 svarų sidabro, tai mažai palyginus su aukomis kitų popiežių valdymo metu) rodo, kad Sizinijus galbūt buvo kilęs ne iš aristokratų.

Sizinijus buvo išrinktas popiežiumi vadinamosios bizantinės popiežystės metu, kai popiežių tvirtindavo Bizantijos imperatorius. Jis perėmė pareigas po popiežiaus Jono VII. Tarp Jono VII ir Sizinijaus valdymo buvo trijų mėnesių *[[sede vacante]]* tarpsnis. Sizinijus buvo įšventintas 708 m., apie sausio 15 d. 

Sizinijus po išrinkimo išbuvo popiežiumi tik 20 dienų, nes, pasak *Katalikų enciklopedijos* „nors jis buvo taip pažeistas podagros, kad net pats negalėjo pavalgyti, sakoma, kad jis buvo stiprios dvasios vyras, nes sugebėjo rūpintis miesto gerove.“ 
Jis spėjo:
* pašventinti Korsikos vyskupą; 
* įsakyti degti kalkes, reikalingas Romos sienų atstatymui. Sizinijaus suplanuotą sienų remontą atliko popiežius Grigalius II. 

Sizinijus buvo palaidotas Romos senojoje Šv. Petro bazilikoje. Po Sizinijaus mirties praėjus mažiau kaip 2 mėnesiams popiežiumi tapo Konstantinas. Konstantinas irgi buvo asiras, manoma, kad galbūt jis buvo Sizinijaus brolis.

## Nuorodos
TurboGrafx-16

**TurboGrafx-16**, arba **PC Engine** () – video žaidimų konsolė, sukurta bendrovių „Hudson Soft“ ir „NEC“. Japonijoje išleista 1987 m. spalio 30 d., Šiaurės Amerikoje – 1989 m. rugpjūčio 29 d.

TurboGrafx-16 turi 8 bitų procesorių bei dvigubą 16 bitų grafikos procesorių; ir vienu metu geba atvaizduoti 482 spalvas iš 512 galimų. NEC PC Engine priklauso mažiausios (14 cm × 14 cm × 3,8 cm) kada nors sukurtos žaidimų konsolės rekordas (*Guinness World Records Gamer’s Edition* (2008)).

Konsolė nebuvo oficialiai išleista PAL regionui, tačiau ją galima buvo įsigyti Jungtinėje Karalystėje, Prancūzijoje ir Beniliukse.

2009 m. IGN TurboGrafx-16 išrinko 13 geriausia visų laikų žaidimų konsole iš 25.

## Techniniai duomenys
* **Matmenys:** 135 × 140 × 40 mm
* **Procesorius:** 8 bitų HuC6280 (suderinamas su MOS Technology 6502), 7,16 MHz greičio dažnis
* **[[Pagrindinė atmintis|Atmintis (RAM)]]:** 8 KB
* **[[Vaizdo atmintis]] (Video RAM):** 64 KB
* **Grafikos išvestis:** TV/RGB
* **Vaizdo raiška:** 256 × 224, 320 × 224, 512 × 256 taškų, 32–512 spalvų palaikymas
* **Garso sistema:** 6 kanalų stereofoninis garsas
* **Laikmenos:** HU-Card (iki 2 MB) ir SHU-Card (iki 8 MB), CD-ROM, Super CD-ROM


Vaizdas:PC Engine CD-ROM2 Interface Unit.jpg|PC-Engine CoreGrafx CD-ROM²
Vaizdas:NEC-TurboGrafx-16-CD-FL.jpg|TurboGrafx-16 CD-ROM²
Vaizdas:PCEngine SuperGrafx with SuperCDRom2.jpg|SuperGrafx Super-CD-ROM²
Vaizdas:PCEngine FirstModel with SuperCDRom2.jpg|PC Engine Super-CD-ROM²
Vaizdas:PC Engine Duo.jpg|PC-Engine-Duo
Vaizdas:PC Engine Duo-RX.jpg|PC-Engine-Duo-RX


## Šaltiniai

## Nuorodos

* TurboGrafx-16  Open Directory Project svetainėje
Plonka Košcelna

**Plonka Košcelna** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Lapių ir apie 26 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime stovi vienintelis į rytus nuo Vyslos upės esantis paminklas karaliui Jonui Sobieskiui. Kaime yra Plonkos geležinkelio stotelė. Per kaimą teka Avisos upė.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1203 m., valdant Mazovijos kunigaikščiui Konradui I Mazoviečiui. Jis šias žemes padovanojo Plocko vyskupijai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1502 m. kaime įkurta parapija. 1906-1913 m. pastatyta Plonka Košcelnos Šv. Arkangelo Mykolo bažnyčia, kurią 1913 m. rugpjūčio 15 d. pašventino vyskupas Antanas Karosas.

## Geležinkelio ruožas


Vaizdas:Plonka Koscielna fc03.jpg|Paminklas karaliui Jonui Sobieskiui
Vaizdas:Plonka Koscielna fc04.jpg
Vaizdas:Plonka Koscielna fc11.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie parapiją (lenk.) .
Uhovas

**Uhovas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Lapių ir apie 21 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Narevo upė. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1445 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1753 m. kaime pastatyta medinė bažnyčia. 1797 m. kaime įkurta parapija. 1862 m. atidaryta Uhowo geležinkelio stotis. 1914-1919 m. pastatyta Uhovo Šv. Vojciecho bažnyčia, kurią 1921 m. rugpjūčio 8 d. pašventino Vilniaus vyskupas Jurgis Matulaitis. 


Vaizdas:Narew w Uhowie.jpg|Geležinkelio tiltas per Narevą
Vaizdas:Uhowo - Mosty kolejowe nad Narwia.jpg|Geležinkelio tiltas per Narevą
Vaizdas:Uhowo, plaza.jpg
Vaizdas:Narew w Uhowie 2.jpg


## Geležinkelio ruožas

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.) .
Darbininkų atstovas (Kaunas)

**Darbininkų atstovas** – LKP CK savaitraštis, ėjęs 1926 m. balandžio 23 d. – gruodžio 17 d. Kaune.

## Istorija

1926 m. gruodžio 12 d. išleido leidinį „Kaimas ir dvaras“. Išėjo 31 numeris. Tiražas 3000-10000 egz. Nr. 5 ir Nr. 7 buvo konfiskuoti. Uždarytas Kauno karo komendanto nutarimu.

Bendradarbiavo Zigmas Angarietis, Kazys Giedrys, Vincas Kapsukas, Bronius Pranskus, Kazys Preikštas, Bronius Pušinis ir Romas Šarmaitis. Redaktoriai: oficialūs – Liudas Darvidas, Albinas Kilikevičius, o faktiniai – Pijus Glovackas, Karolis Požėla, Juozas Greifenbergeris.

## Šaltiniai
Vulka Vanevska

**Vulka Vanevska** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1944 m. rugpjūčio 6 d. SS nužudė 61 kaimo gyventoją. Šiuo metu kaime yra apie 70 namų.  

## Literatūra

* Przewodnik po upamiętnionych miejscach walk i męczeństwa, lata wojny 1939-1945. Warszawa: Rada Ochrony Pomników Walki i Męczeństwa, 1966, s. 57.
Ursula von der Leyen

**Urzula fon der Lejen** (; g. 1958 m. spalio 8 d. Ikselis, Belgija) – vokiečių politikė, Vokietijos gynybos ministrė nuo 2013 metų gruodžio 17 d. (Merkel III kabinete), Vokietijos krikščionių demokratų sąjungos (CDU) narė. Nuo 2019 m. gruodžio 1 d. pradėjo eiti Europos Komisijos pirmininkės pareigas 2019–2024 m. kadencijos Fon der Lejen Komisijoje.

## Biografija
Nuo 1977 iki 1980 m. Gėtingeno ir Miunsterio universitete studijavo makroekonomiką, 1978 m. stažavosi Londono ekonomikos ir politikos mokslų mokykloje (LSE). Hanoverio aukštojoje medicinos mokykloje (MHH) baigė studijas, 1987 metais išlaikė valstybinį egzaminą ir įgijusi aprobaciją tapo gydytoja.

Nuo 2003 iki 2005 metų buvo Žemutinės Saksonijos socialinė, moterų, šeimos ir sveikatos ministrė. Nuo 2005 iki 2009 metų Vokietijos šeimos, senjorų, moterų ir jaunimo ministrė. Nuo 2009 iki 2013 metų Vokietijos darbo ir socialinė ministrė.
Nuo 2013 m. gruodžio 17 d. Vokietijos gynybos ministrė, pirmoji moteris šiame poste.

2019 m. liepos 16 d. išrinkta Europos Komisijos prezidente.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ursula von der Leyen 

|-

|-
Naftos pikas

**Naftos pikas** – momentas, kai naftos gavyba pasieks aukščiausią tašką pasaulyje. Šią sąvoka įvedė Shell naftos bendrovės geologas, M. King Hubbert. Jis numatė, kad JAV naftos produkcija pasieks aukščiausią ribą XX a. septinto dešimtmečio pradžioje. 

Naftos piko sąvoka nėra tobula, todėl kad naujos technologijos ir naujų naftos klodų atradimai atitolina naftos gavybos piką. Pavyzdžiui, Brazilijos Petrobras bendrovė gali siurbti naftą iš giliai po vandeniu esančių telkinių. Be to, net jei naftos produkcija ir pasiekė piką, kiti naftos produktai – naftingieji skalūnai ir gudroniniai smėliai – neleis naftos barelio kainoms dramatiškai kilti.

## Išnašos
Baciutai

**Baciutai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 15 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Baciuty geležinkelio stotelė.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1504 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1831 m. siaučiant cholerai kaime mirė 5 žmonės. 1931 m. rugpjūčio 7 d. šalia kaimo įvykus traukinių avarijai žuvo 6 žmonės. XVIII a. kaime pastatyta Baciutų Šv. Barboros koplyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Baciuty - Kapliczka p.w. sw. Barbary.jpg|Šv. Barbaros koplyčia
Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Baciuty - Stacja.JPG|Kaimo geležinkelio stotelė
Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Baciuty - Krzyż.JPG|Kaimo pakelės kryžius


## Geležinkelio ruožas

## Nuorodos

* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

## Literatūra

* Wiśniewski J. Początki Białegostoku i okolicznego osadnictwa (w:) Studia i materiały do dziejów miasta Białegostoku. Białystok 1968 s.22
* Archeograficzeskij Sbornik dokumentov otnosjachszijsia k istorii Severozapadnoj Rusi. Wilno 1867 . t.IX s.23, 171, 259
Veiverių kalvagūbris

**Veiverių kalvagūbris** – kalvagūbris Lietuvoje, Marijampolės, Kazlų Rūdos savivaldybėse bei Prienų ir Kauno rajonuose, Lietuvos Vidurio žemumos pietuose. Nusidriekęs iš pietvakarių į šiaurės rytus ir eina per Plutiškes, Skriaudžius, Veiverius, Pažėrus, Tabariškes. Toliau rytuose lygiagrečiai Veiverių kalvagūbriui driekiasi Šilavoto kalvagūbris. Gūbrio plotis 6-7 km, absoliutinis aukštis – ~90 m. Sudaro ~20 m virš aplinkinių žemumų iškilęs banguoto ir kiek kalvoto reljefo ruožas. Kalvagūbriu eina Šešupės ir Jiesios baseinų vandenskyra.

Susidarė paskutiniojo ledynmečio metu, kuomet ledyno plaštaka ir susitvenkę vandenys suklostė uolienų gūbrį. Sudaro moreninis priemolis, apklotas smulkiu smėliu. Veiverių kalvagūbris daugiausia bemiškis, paviršius intensyviai naudojamas ūkinėms reikmėms.

## Šaltiniai
Snieglenčių sportas 2002 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

**[[Snieglenčių sportas|Snieglenčių varžybos]] [[2002 m. žiemos olimpinės žaidynės|2002 m. žiemos olimpinėse žaidynėse]]** vyko 2002 m. vasario 10-15 dienomis. Jas sudarė dvi vyrų ir moterų rungtys – pusvamzdžio ir paralelinio didžiojo slalomo. Šiose varžybose iš viso dalyvavo 119 sportininkų ir 19 šalių.

## Medalių lentelė

## Vyrų rungtys

## Moterų rungtys

## Dalyvavusios šalys

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Snieglenčių sportas 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse

**[[Snieglenčių sportas|Snieglenčių varžybos]] [[2006 m. žiemos olimpinės žaidynės|2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse]]** vyko 2006 m. vasario 12-23 dienomis. Jas sudarė po tris vyrų ir moterų rungtis – pusvamzdžio, paralelinio didžiojo slalomo ir snieglenčių kroso. Šiose varžybose iš viso dalyvavo 187 sportininkų iš 24 šalių.

## Medalių lentelė

## Vyrų rungtys

## Moterų rungtys

## Dalyvavusios šalys

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Snieglenčių sporto olimpinės rungtys

**[[Snieglenčių sportas]] [[Žiemos olimpinės žaidynės|žiemos olimpinėse žaidynėse]]** debiutavo 1998 m. Debiutinėse olimpinėse žaidynėse buvo surengtos dvi snieglenčių rungtys vyrams ir moterims – pusvamzdžio ir didžiojo slalomo. 2002 m. didysis slalomas buvo pakeistas paraleliniu didžiuoju slalomu, o 2006 m. programoje debiutavo snieglenčių krosas.

## Rungčių sąrašas
Borovskie Gzikai

**Borovskie Gzikai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Turošn Košcelnos ir apie 18 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1941 m. NKVD šalia kaimo esančiame miškelyje nušovė 15 kaimo gyventojų, kuriems atminti 2009 m. buvo pastatytas paminklas pavadinimu *Mažoji Katynė*.


Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Borowskie Gziki - SW - Droga - v-NE - Pano.JPG


## Nuorodos

* Valsčiaus istorija (lenk.) .
Barščuvka

**Barščuvka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 13 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas minimas 1528 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1723 m. kaime gyveno 52 žmonės. 

## Literatūra

* Laszuk A. Dwory urzędników na Podlasiu w II poł. XVII w. (w:) Białstocczyzna 1/93
Lenjanas

**Lenjanas** () – miestas Italijoje, Lombardijoje, Milano provincijoje, 20 km nuo Milano centro. Per miestą teka Olonos upė. Čia įvyko Lenjano mūšis, kurį vietiniai pamini *Palio delle contrade* renginiu.

## Istorija

Seniausi radiniai miesto apylinkėse yra iš Remedelo kultūros XI–XIX a. pr. m. e.). Vėliau tai buvo keltų centras, kurį užėmė romėnai I a. pr. m. e.

Šventosios Romos imperatorius Frydrichas I Barbarosa pralaimėjo Lenjano mūšį Lombardijos lygai 1176 m.

1820–1915 m. iš žemės ūkio Lenjanas tapo pramoniniu centru. Tekstilės fabrikai užsidarė XX a. vidury ir dabar paslaugų sektorius duoda daugiausiai darbo vietų.

## Turistiniai objektai

* San Magno bažnyčia (XVI a.)
* Sant’Ambrogio bažnyčia, perstatyta XVII a.
* Pilis, kuri priklausė Lampunjani šeimai

## Kultūra
Dolce & Gabbana turi administracinį centrą mieste.

## Išnašos
Šv. Kalikstas I

**Kalikstas I**, lot. *Callistus* (mirė 222 m. Romoje, popiežius, valdęs 217-222 m. Romos imperatorių Elagabalo ir Aleksandro Severo laikais, katalikų šventasis.

Kalikstas tikriausiai buvo Karpoforo vergas, kuriam buvo paskirta vadovauti bankui. Tačiau bankas bankrutavo, o Kalikstas buvo įmestas į kalėjimą. Jį išvadavo banko klientai, norėdami atgauti prarastus pinigus.

Po šio incidento jis buvo apkaltintas muštynių sukėlimu sinagogoje, todėl buvo ištremtas į Sardinijos kasyklas. Iš šių kasyklų kai kurie krikščionys buvo paleidžiami popiežiaus Viktoro I  įsakymu. Nors Kaliksto nebuvo sąrašuose, jis privertė kasyklos vadovą jį paleisti. Keletą metų jis praleido provincijoje, kur gaudavo mėnesinį atlyginimą. Vėliau jį į Romą pakvietė popiežius popiežius Zefyrinas.  Kalikstas tapo arkidiakonu, popiežiaus patarėju bei kapinių, dabar vadinamų šv. Kaliksto katakombomis, vadovu. Po Zefyrino mirties tapo popiežiumi. Šio pasirinkimo nepripažino žinomas krikščionių rašytojas šv. Hipolitas, tapęs tuo metu pirmuoju antipopiežiumi.

Kalikstas pašalino iš bažnyčios Libijos vyskupą Sabelijų už monarchianizmą.  Jo valdymo laikais leista atleisti sunkias nuodėmes, pav. svetimoteriavimą, nužudymą, stabmeldystę. Be to, Kalikstas pripažino galiojančia santuoką tarp laisvos moteries bei vergo (valstybė tokias santuokas laikė negaliojančiomis). Už šiuos sprendimus jį kritikavo rigoristai, pav. šv. Hipolitas bei Tertulijonas.  Būtent iš jų raštų daugiausiai sužinome apie Kalikstą, nes jo raštai neišliko.

Kalikstas tikriausiai mirė riaušių metu, tačiau ne kankinio mirtimi, nes tuo metu valdęs imperatorius Aleksandras Severas buvo palankus krikščionims. Jis minimas *Depositio martyrum*.

Popiežius Kalikstas pastatė žymiąsias Šventojo Kaliksto katakombas prie Apijaus kelio, kur palaidoti 8 popiežiai, bei apie pusė milijono krikščionių. Po nužudymo buvo įmestas į šulinį, kurio vietoje dabar yra pastatyta šv. Mergelės Marijos bazilika.

Liturginis minėjimas – spalio 14 d.
Juraškai

**Juraškai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1941-1944 m. šalia kaimo esančiame miške buvo sušaudyti 76 Lenkijos karininkai.


Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Juraszki - Krzyż NW.JPG|Kaimo pakelės kryžius
Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Juraszki - Cmentarz ofiar - Kopiec - Tablica.JPG|Paminklas žudynių aukoms
Markovščizna

**Markovščizna** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .

## Istorija

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1550 metais. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime stovėjusiuose rūmuose buvo apsilankęs Kazimieras Liščinskis. 

## Literatūra

* Sokołowski Z. Województwo białostockie. Przewodnik. Wyd.Sport.i Turyst. Warszawa 1972.
* Bończak-Kucharczyk E. Maroszek J. Markowszczyzna. Biuro Badań i Dokumentacji Zabytków w Białymstoku. 1984
* Słownik geograficzny Królestwa Polskiego.
* Sprawa likwidacji serwitutów obciążających dobra Markowszczyzna na korzyść osad udziałowych wsi Niewodnica Korycka 1921-1925. Arch. Państw. Białystok, "PUZB 145"
Nevodnica Koricka

**Nevodnica Koricka** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 7 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Nevodnicos upė. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. . Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Pomigačė

**Pomigačė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės rytus nuo Turošn Košcelnos ir apie 11 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Kaimas įkurtas apie 1500 metus. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1577 m. kaimas sudarė 40 valakų, buvo smuklė ir kalvė. 1880 m. pastatytas malūnas. 1908 m. pastatytas dar vienas malūnas. 


Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Pomigacze - Krzyże W.JPG|Kaimo pakelės kryžiai
Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Pomigacze - E - Droga - v-W.JPG
Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Pomigacze - v-E.JPG
Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Pomigacze - W.JPG


## Literatūra

* Piscowaja kniga Grodnienskoj ekonomii. Wilno 1882
* Akty izdavajemyje Vilenskoj Archeograficzeskoj Komisjej dla razbora drewnich aktov. Wilno 1865-1914. t.XIV str.58
* Inventarz y lidzba skarbowa starostw Branskiego y Saraskiego, 1558
Topilecas

**Topilecas** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurės vakarus nuo Turošn Košcelnos ir apie 15 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. XVI a. įkurta Topileco Šv. Mykolo parapija. 1870 m. kaime pastatyta Topileco Šv. Mykolo cerkvė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.


Vaizdas:Topilec - cmentarz - ndx - 6.JPG|Stačiatikių kapinių koplyčia
Tripuciai

**Tripuciai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 10 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Tripucie geležinkelio stotelė. 

## Istorija

Kaimas įkurtas apie 1574 metus. 1727 m. kaime gyveno 50 žmonių.

## Geležinkelio ruožas


Vaizdas:Podlaskie - Turośń Kościelna - Trypucie - Stacja - Peron.JPG|Kaimo geležinkelio stotelė
Turosnė

**Turosnė** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 13 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Apie 1515 m. įkurta Turošn Košcelnos Šv. Trejybės parapija. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1782-1783 m. pastatyta Švč. Trejybės bažnyčia. XIX a. buvo kaimas ir dvaras Juchnoveco valsčiuje.

## Galerija

Turosn Koscielna - Kościół p.w. św. Trojcy.jpg|Šv. Trejybės bažnyčia
Podlaskie - Turośń Kościelna - Turośń Kościelna - Budynek gminy.JPG|Valsčiaus administarcaijos pastatas
Podlaskie - Turośń Kościelna - Turośń Kościelna - Droga - E.JPG
Podlaskie - Turośń Kościelna - Turośń Kościelna - Droga - S - v-N.JPG


## Šaltiniai