open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arkadiusz Milik

**Arkadiušas Kristianas Milikas** (g. 1994 m. vasario 28 d. Tychose) – Lenkijos futbolininkas, puolėjas. Atstovavo Lenkijos rinktinei.

## Karjera
Serie A klube Juventus

## Rinktinė
2011 m. balandžio 13 d. debiutavo Lenkijos U-17 rinktinėje, 4–1 rungtynėse prieš Anglijos mokyklų futbolo asociacijos U-18 rinktinę. 2011 m. liepos 15 d. buvo pakviestas į jaunimo iki 19-os metų rinktinę. 2012 m. spalio 12 d. debiutavo Lenkijos vyrų futbolo rinktinėje prieš Pietų Afrikos Respubliką. Pirmąjį įvartį pelnė tų pačių metų gruodžio 14 d., draugiškose rungtynėse, 4–1 laimėjus prieš Makedoniją.

### UEFA Euro 2016
2014 m. spalio 11 d. pelnė pirmąjį įvartį atrankos rungtynėse prieš Vokietiją. UEFA Euro 2016 čempionato metu, rungtynėse prieš Šiaurės Airijos rinktinę, pelnė vienintelį rungtynių įvartį.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* Arkadiusz Milik – 90minut.pl
* Arkadiusz Milik – transfermarkt.com
Mykolas Chaleckis

**Mykolas Chaleckis** (g. 1679 m. lapkričio 12 d. Veisiejai, m. 1715 m. sausio 22 d. Varšuva) – Lietuvos didysis stovyklininkas. 

## Biografija
Buvo Mozyriaus seniūno Karolio Kazimiero Chaleckio (m. 1696) sūnus. 1696 metais buvo pasiuntiniu į konvokacinį seimą. 1697 metais parėmė Augusto II elekciją ir buvo pasiuntiniu į 1697 metų karūnacinį seimą Krokuvoje. 1701 metais susigrąžino Mozyriaus seniūniją. Jis dalyvavo pilietiniame kare prieš Sapiegas. 1704 metais prisijungė prie Sandomiro konfederacijos. Stanislovo Leščinskio laikais prarado seniūniją. Valdant Augustui II 1709 metų spalio 31 d. tapo Lietuvos didžiuoju stovyklininku. Mirė bevaikis. 

## Literatūra
* Oskar Halecki, *Chalecki Michał* [w:] *Polski Słownik Biograficzny*, Kraków 1937, t. 3, s. 250-251.
Antanas Oskierka

**Antanas Oskierka** (apie 1670 – po 1734 m. lapkričio 3 d.) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija
Mykolo Oskierkos ir Konstancijos Jalenskos sūnus, Samuelio Oskierkos anūkas.

Mozyriaus taurininkas nuo 1697 metų, maršalka nuo 1713 m., seniūnas 1722–1724 m., Lietuvos didysis raštininkas 1724–1726, Naugarduko kaštelionas nuo 1726; pasiuntinys į 1712, 1717, 1720, 1733 metų seimus, Lietuvos tribunolo deputatas 1709–10.

Jis buvo Radvilų rėmėjas.

## Šeima
Vedė Aną Grabovską, po to Sofiją Kalendą, turėjo sūnus: Gervacijų Liudviką, Rafalį Aloizą, Mykolą Steponą, Kazimierą Motiejų, Martyną Teodorą ir Boguslavą Leopoldą.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Аскеркі // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. – 688 с.: іл. С. 257. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)

|-
Graham Arnold

**Greihamas Arnoldas** (*Graham Arnold*, g. 1963 m. rugpjūčio 3 d.) – buvęs Australijos futbolininkas, rungtyniavęs Australijos rinktinėje; futbolo treneris.

## Karjera
Per savo karjerą rungtyniavo Australijos, Nyderlandų, Belgijos, Japonijos klubuose. Nacionalinėje komandoje žaidė 1985–1997 m. Buvo 1988 m. Australijos olimpinės rinktinės narys.

1989 m. tapo „Northern Spirit“ klubo žaidžiančiuoju treneriu, vėliau dirbo Australijos rinktinės trenerių štabe, treniriavo Australijos U-23 rinktinę, o 2018 m. kovo pradžioje paskirtas vyriausiuoju Australijos rinktinės treneriu. Šią rinktinę nuvedė iki 2022 m. pasaulio čempionato, kuriame pasiekė aštuntfinalį.

## Laimėjimai
;Žaidėjo karjera
* Australijos lygos metų žaidėjas: 1986 m.
* Australijos lygos rezultatyviausias žaidėjas: 1986 m.
* Australijos futbolo šlovės galerija: 2004 m.

;Trenerio karjera
* A-League: 2013, 2017 m.
* Australijos futbolo taurė: 2017 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Shkodran Mustafi

**Škodranas Mustafi** (g. 1992 m. balandžio 17 d., Bad Hersfelde, Hesene) – Makedonijos albanų kilmės Vokietijos futbolininkas, centro gynėjas. Atstovavo Vokietijos futbolo rinktinei.

## Karjera

Futbolininko karjerą pradėjo 1. FC Bebra jaunimo komandoje. Vėliau žaidė SV Rotenburg jaunimo komandoje. 2006 m. pradėjo žaisti Hamburger SV jaunimo komandoje ir Anglijos klube Everton FC, kuriame praleido du su puse metų. 2012 m. sausio mėn. persikėlė į UC Sampdoria. 2014 m. rugpjūtį pasirašė penkerių metų sutartį su Valencia CF. 2016 m. pasirašė sutartį su Arsenal. 2021 m. atstovavo FC Schalke 04 (Vokietija). 2021–2023 m. priklausė Levante UD (Ispanija).

## Rinktinės
Mustafi atstovavo Vokietijos U-17 rinktinei, su kuria laimėjo 2009 m. UEFA Europos jaunimo iki 17-os metų futbolo čempionatą.

2014 m. vasario mėn. Joachim Löw pakvietė Mustafi atstovauti Vokietijos vyrų futbolo rinktinei draugiškose rungtynėse prieš Čilę. Rinktinėje debiutavo 2014 m. gegužės 13 d., draugiškose rungtynėse prieš Lenkiją. Atstovavo Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate.

Buvo vienas iš 30-ties futbolininkų, atstovavusių Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate. Pirmose čempionato rungtynėse prieš Portugaliją 73-ią žaidimo min. pakeitė Mats Hummels. Antrose rungtynėse prieš Ganą pakeitė Jérôme Boateng. Rungtynėse prieš Alžyrą pradėjo startinėje sudėtyje, bet dėl traumos 70-tą min. jį pakeitė Sami Khedira. Dėl patirtos traumos daugiau čempionate nežaidė.

Mustafi buvo pakviestas atstovauti Vokietijai UEFA Euro 2016 čempionate. Pirmose rungtynėse prieš Ukrainą pelnė įvartį.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Tobijus Bunimovičius

**Tobijus Bunimovičius** (, apie 1868 m. – 1938 m. lapkričio 21 d., Vilnius) – žydų kilmės verslininkas, Ispanijos garbės konsulas Antrojoje Lenkijos respublikoje.

## Biografija
1893 m. Tobijas pradėjo šokolado verslą manufaktūroje, įkurtoje Vilniuje, Plačiojoje gatvėje. 1897 m. kartu su tėvu Izraeliu Bunimovičiumi įsteigė akcinę bendrovę „Viktorija“, Vilniuje, Kaukazo (dabar – Mindaugo) ir Ugličo (dabar – Šaltinių) gatvių sankryžoje pastatė dviejų aukštų šokolado ir saldainių fabriką. 1912 m. spalio 2 d. nusišovus broliui Izajui, Tobijas perėmė jo knygų leidybos ir prekybos įmonę „Lektorius“. „Viktorijos“ fabrikui Tobijas vadovavo iki 1914 m. gruodžio 20 d., kuomet fabrikas sudegė. Gaisro metu sunaikinti ir fabrike buvę Tobijaus apartamentai. Gaisro nuostolius savininkui atlygino draudimo draugijos, sumokėjusios .

Po Pirmojo pasaulinio karo Tobijas perėjo prie bankininkystės bei vertimosi nekilnojamu turtu. 1921 m. Didžiosios ir Savičiaus gatvių sankryžoje jis įkūrė banką. 1923 m. nuomai nusipirko namą Pylimo g. 21 su pirtimi, kuriame rengė verslo ir kultūros renginius. XX a. ketvirtajame dešimtmetyje Tobijas iškėlė savo kandidatūrą Lenkijos Seime, buvo paskirtas Ispanijos garbės konsulu.

1938 m. revizija Tobijo vadovaujamame banke aptiko lėšų savinimosi įkalčių. Lapkričio 19 d. Tobijas buvo apklaustas policijos, o po dviejų dienų, lapkričio 21 d., 15 val. Tobijas rastas apsinuodijęs nuodais Pavilnyje, šalia savo vilos. Po dviejų valandų jis mirė, konstatuota savižudybė.

## Šaltiniai
Mark Milligan

**Markas Miliganas** (g. 1985 m. rugpjūčio 4 d.) – Australijos futbolininkas, rungtyniavęs Australijos rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2006 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;Sydney FC:
* A-League čempionatas: 2005–06 m.
;Melbourne Victory:
* A-League čempionatas: 2014–2015 m.
* A-League Premjer lyga: 2014–2015 m.
;:
* AFC Azijos taurė: 2015 m.
* OFC U-20 čempionatas: 2005 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Gerardas Denhofas (1685)

**Gerardas Denhofas** (apie 1632–1685 m. sausio 5 d.) – ATR valstybinis veikėjas, karaliaus rūmininkas, Karūnos dvaro vėliavininkas (1661), Lietuvos didysis taurininkas (1661–1666), Lietuvos didysis pastalininkas (1666–1685), Telšių seniūnas.

## Biografija
Lenkijos žymios bajorų Denhofų giminės atstovas, herbo „Vepr“ savininkas. Pernų vaivados Ernesto Magnuso Denhofo (1581–1642) ir Katerinos von Donos (1606–1659) antrasis sūnus, Malborko vaivados Ernesto Denhofo (m. 1693) ir Prūsijos generolo-leitenanto Frederiko Denhofo (1639–1696) brolis.

Mokėsi Leideno universitete, Olandijoje. Iš pradžių buvo karaliaus rūmininkas. 1661 metais buvo paskirtas Karūnos dvaro vėliavininku, tais pačiais metais tapo Lietuvos didžiuoju tautininku. 1666 metais Gerardas Denhofas gavo Lietuvos didžiojo pastalininko pareigybę.

1669 metais elekciniame seime palaikė Mykolo Kaributo Višnioveckio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą.

## Šeima
1663 metais vedė Aną Beatą von Holštein, nuo santuokos su kuria turėjo du sūnus ir tris dukteris:

* Boguslavas Ernestas (ум. 1734), Lietuvos didysis pakamaris (1702–1734), Karūnos armijos generolas-leitenantas (1705), Lietuvos artilerijos generolas (1710–1725)
* Magnusas Jonas, Olandijos armijos brigadininkas
* Marija Eleonora Denhof, grafo Agasfero von Lendorfo žmona
* Katerinma Denhof, 1-mas vyras Frydrichas von Šlibenas, 2-ras vyras Teodorichas von Tetau.
* Sofija Karolina Denhof, 1-mas vyras grafas Ernestas von Denhofas.

## Literatūra
* В. Пазднякоў. Дэнгафы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З. Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. −688 с.: іл. С. 613. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)

## Nuorodos
Julio Salinas

**Chulijus Salinasas** (g. 1962 m. rugsėjo 11 d.) – buvęs Ispanijos futbolininkas, rungtyniavęs Ispanijos rinktinėje.

## Karjera
Kitados rungtyniavo tokiuose klubuose kaip Athletic Bilbao, Atlético Madrid, Barcelona, Deportivo La Coruña, Sporting Gijón, Yokohama Marinos (Japonija) ir Deportivo Alavés.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1986–1996 m. Atstovaudamas Ispanijos rinktinei sužaidė 56 rungtynes ir pelnė dvidešimt du įvarčius.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Jonas Ferdinandas Sapiega

**Jonas Ferdinandas Sapiega** (1629–1659 m. kovo 27 d.) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija
Kilo iš Lietuvos magnatų Sapiegų giminė Kodenio linijos, Vilniaus Kašteliono Mikalojaus Sapiegos sūnus nuo pirmos santuokos su Jadvyga Ana Vainaite. Turėjo brolį Kazimierą Melchiodą.

Nuo 1642 metų mokėsi Novodvoro kolegiume, vėliau išvažiavo į Vakarų Europą. 1651 metais įstojo į karinę tarnybą. Dalyvavo kazokų kare 1648–1654, Berestečko mūšyje ir Bilos Cerkvos mūšiuose.

1655 metais karo su Švedija metu palaikė Kėdainių uniją, bet po to perėjo į karaliaus Jono Kazimiero pusę. Dalyvavo kovoje su Jurijumi Rakoša 1657 metais, Torunės apgultyje 1658 metais. LDK taurininkas nuo 1659 metų sausio.

Mirė 1659 m. kovo 27 d., tikėtina nunuodytas.

Vesti nespėjo ir nepaliko palikuonių.

## Nuorodos
Ion Andoni Goikoetxea

**Ion Andoni Goikoetxea** (g. 1965 m. spalio 21 d.) – buvęs Ispanijos futbolininkas, rungtyniavęs Ispanijos rinktinėje.

## Karjera
Kitados rungtyniavo Osasuna, Barcelona, Real Sociedad, Athletic Bilbao, Yokohama Marinos, CA Osasuna.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1996 m.

## Pasiekimai
**Barcelona**
*La Liga: 1990–1991, 1991–1992, 1992–1993, 1993–1994
*Supercopa de España: 1991, 1992 
*European Cup: 1991–1992
*UEFA Super Cup: 1992 

**Ispanijos U-20 rinktinė**
*FIFA U-20 World Cup antroji vieta: 1985 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Patrick M'Boma

**Patrikas Mboma** (g. 1970 m. lapkričio 15 d.) – buvęs Kamerūno futbolininkas, rungtyniavęs Kamerūno rinktinėje.

## Karjera
Nuo 1990 m. priklausė Paris Saint-Germain. Nuomos pagrindais perleistas Châteauroux, o vėliau – Metz. 1997 m. persikėlė Gamba Osaka (Japonija). 1998 m. išvyko į Cagliari (Italija). 2000 m. persikėlė į Parma (Italija). 2002 m. priklausė Sunderland. 2002 m. rungtyniavo Al-Ittihad Club (Libija). 2003 m. išvyko į Tokyo Verdy (Japonija). 2004 m. persikėlė į Vissel Kobe (Japonija).

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2004 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Emanuele Giaccherini

**Emanuelė Džiakerinis** (g. 1985 m. gegužės 5 d.) – Italijos futbolininkas, 

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo AC Cesena klube 2004 m.

Nuo 2015 m. žaidė Bologna FC 1909.

## Karjera rinktinėje
2012 m. debiutavo šalies rinktinėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Įvarčiai Italijos rinktinėje
: *2016 m. birželio 13 d. duomenys*

## Išnašos

## Nuorodos
*
Olehas Protasovas

**Olehas Protasovas** (g. 1964 m. vasario 4 d.) – buvęs TSRS ir Ukrainos futbolininkas, rungtyniavęs Ukrainos rinktinėje.

## Karjera

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1994 m.

## Išnašos
Serhijus Skačenka

**Serhijus Skačenka** (g. 1972 m. lapkričio 18 d.) – buvęs Ukrainos futbolininkas, rungtyniavęs Ukrainos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1994–2002 m.

## Išnašos
Careca

**Careca** (g. 1960 m. spalio 5 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1982–1993 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Txiki Begiristain

**Čiki Bechiristainas** (g. 1964 m. rugpjūčio 12 d.) – buvęs Ispanijos futbolininkas, rungtyniavęs Ispanijos rinktinėje.

## Karjera
Kitados rungtyniavo tokiuose klubuose kaip Real Sociedad, Barcelona, Deportivo La Coruña, Urawa Reds.

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje žaidė 1988–1994 m.

1988 m. vasario 24 d. debiutavo Ispanijos rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Čekoslovakiją. Varžovai nugalėjo rezultatu 2-1.

1989 m. sausio 22 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Maltą. Ispanai nugalėjo varžovus rezultatu 2-0.

1993 m. vasario 24 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Lietuvą. Ispanai sutriuškino lietuvius rezultatu 5-0.

1993 m. birželio 2 d. žaidė Lietuvoje ir ispanai dar kartą įrodė savo pranašumą rezultatu 2-0.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Graziano Pellè

**Gracianas Pelė** (g. 1985 m. liepos 15 d.) – Italijos futbolininkas, 

## Karjera
nuo 2016 m. žaidė Kinijos Shandong Luneng Taishan FC klube. 

Savo karjerą žaidėjas pradėjo US Lecce klube 2004 m.

2014 m. debiutavo šalies rinktinėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}
: 

## Išnašos

## Nuorodos
*
Sudimantas Dargaitis

**Sudimantas Dargaitis** (1390 – po 1440) – Lietuvos didikas, Lietuvos didysis taurininkas (minimas 1409 m.), Krėvos seniūnas 1433–1434 m.

Tikriausiai buvo Radvilos Astikaičio pusbrolis. Tarnavo didžiajam kunigaikščiui Vytautui, prie kurio jis iškilo. Pilietinio karo metu 1431–1435 m. buvo Žygimanto Kęstutaičio pusėje. Už tarnybą didžiajam kunigaikščiui gavo eilę dvaro žemių, didelė dalis kurių buvo paskirta iš Logoisko kunigaikštystės sudėties. 1434 m. rugpjūčio 15 d. Sudimantas gavo Chožovo, Polučanų, Lučanų kaimus. 1440 m. gavo 22 valstiečius.

1434 metų dokumente išliko Sudimanto antspaudas su jo heraldiniu ženklu.

Vedė nežinomo vardo ir kilmės moterį, turėjo tris sūnus – Alekną, Mykolą ir Ivašką.

## Pastabos


## Išnašos

## Literatūra
* *Antoniewicz M.* Protoplaści książąt Radziwiłłów. Dzieje mitu i meandry historiografii. – Warszawa: Wydawnictwo DiG, 2011. ISBN 978-83-7181-641-3. – S. 125–127.
* *Petrauskas R.* Lietuvos diduomenė XIV a. pabaigoje – XV a. – Aidai. ISBN 9955-445-67-X.
* У складзе Вялікага княства Літоўскага і Рэчы Паспалітай // Памяць: Гісторыка-дакументальная хроніка Смалявіцкага раёна і горада Жодзіна. – Мн.: БЕЛТА, 2000.
* *Насевіч В. Л.* Генеалагічныя табліцы старадаўніх княжацкіх і магнацкіх беларускіх родаў. – Мн., 1993.
* *Насевіч В. Л.* Лукомль і Лукомльская воласць // Гістарычна-археалагічны зборнік. – № 4. – Мн., 1994. – С. 161–186.
Alpay Özalan

**Alpay Özalan** (g. 1973 m. gegužės 29 d.) – buvęs Turkijos futbolininkas, rungtyniavęs Turkijos rinktinėje.

## Karjera
Kitados rungtyniavo tokiuose klubuose kaip Altay, Beşiktaş, Fenerbahçe, Aston Villa (Anglija), Incheon United (Pietų Korėja), Urawa Reds (Japonija), Köln (Vokietija).

## Rinktinė

Nacionalinėje komandoje žaidė 1995–2005 m.

## Šaltiniai
İlhan Mansız

**İlhan Mansız** (g. 1975 m. rugpjūčio 10 d.) – buvęs Turkijos futbolininkas, rungtyniavęs Turkijos rinktinėje.

## Karjera
Kitados rungtyniavo tokiuose klubuose kaip Gençlerbirliği, Kuşadasıspor, Samsunspor, Beşiktaş (Turkija).. 

2004 m. žaidė Japonijoje, Vissel Kobe. 2005 m. atstovavo Hertha (Vokietija). 2005–2006 m. priklausė Ankaragücü.

## Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2003 m.

## Šaltiniai
Wynton Rufer

**Wynton Rufer** (g. 1962 m. gruodžio 29 d.) – buvęs Naujosios Zelandijos futbolininkas, rungtyniavęs Naujosios Zelandijos rinktinėje.

## Karjera
; Futbolininko karjera
Kitados rungtyniavo Stop Out, Wellington Diamond United, Norwich City, Miramar Rangers, Zürich, Aarau, Grasshopper Zürich, Werder Bremen, JEF United Ichihara, Kaiserslautern, Central United, North Shore United.

; Trenerio karjera
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos. Dirbo North Shore United. 1999 m. tapo naujosios Zelandijos U-16 treneriu. 1999–2002 m. dirbo New Zealand Knights vyr. treneriu. 

2014–2015 m. vadovavo Papua Naujosios Gvinėjos vyrų futbolo rinktinei.

## Rinktinė
1980–1997 m. atstovavo Naujosios Zelandijos nacionalinei rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
Alytaus Dzūkija 2016–17 m. sezonas

**2016–2017 metų sezonas** – 5-asis Alytaus „Dzūkija“ krepšinio klubo sezonas. Komanda rungtyniauja **[[LKL]]** – pajėgiausiose šalies krepšinio pirmenybėse.

## Sezonas

## Komandos sudėties pokyčiai

### Išvyko

### Liko

### Atvyko

### Neįsitvirtino

### Pasiskolinti

### Paskolinti

## Rungtynės

## Statistika
**LKL** (Reguliarusis sezonas)

## Šaltiniai
Michael Fitzgerald

**Michael Fitzgerald** (g. 1988 m. rugsėjo 17 d.) – Naujosios Zelandijos futbolininkas, rungtyniavęs Naujosios Zelandijos rinktinėje.

## Karjera
Nuo 2008 m. rungtyniavo Japonijoje. Priklausė Albirex Niigata, tačiau nuomos pagrindais atstovavo kitiems klubams.

2017–2019 m. priklausė Kawasaki Frontale. Sužaidė vos trejas rungtynes (2021 m.)

Nuo 2019 m. vėl rungtyniavo Albirex Niigata. Sužaidė daugiau nei šimtą lygos rungtynių. 2023 m. gruodžio 27 d. sudaryta nauja sutartis 2024 m. sezonui.

## Rinktinė
2011 m. pakviestas atstovauti Naujosios Zelandijos nacionalinei rinktinei. Atstovaudamas šaliai sužaidė trejas draugiškas rungtynes.

2011 m. kovo 25 d. debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Kiniją. Susitikimas baigėsi lygiosiomis 1-1.

2011 m. birželio 1 d. žaidė draugiškose rungtynėse prieš Meksiką. Meksikiečiai sutriuškino varžovus rezultatu 3-0.

2011 m. birželio 5 d. rungtyniavo prieš Australiją. Australai sutriuškino varžovus rezultatu 3-0.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Ronaldo Rodrigues de Jesus

**Ronaldo Rodrigues de Jesus** (g. 1965 m. birželio 19 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–1995 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Éder Citadin Martins

**Ederis Sitadinas Martinsas** (g. 1986 m. lapkričio 15 d.) – iš Brazilijos kilęs Italijos futbolininkas.

## Karjera
Nuo 2016 m. rungtyniavo Inter Milan klube. Savo karjerą pradėjo Criciúma Esporte Clube klube 2004 m.

## Rinktinė
Nors žaidėjas gimęs Brazilijoje, jis turi dvigubą pilietybę – Brazilijos ir Italijos. 2015 m. Éder debiutavo pastarosios šalies rinktinėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Įvarčiai Italijos rinktinėje
: *2016 m. birželio 13 d. duomenys*

## Išnašos

## Nuorodos
*
Makvorio sala

**Makvorio sala** () – sala Ramiojo vandenyno pietinėje dalyje, maždaug pusiaukelėje tarp Naujosios Zelandijos ir Antarktidos. Priklauso Australijai, Tasmanijos valstijai.

Salos plotas – 128 km². Ji nusitęsusi iš šiaurės į pietus 35 km, plotis siekia 5 km. Paviršius kalnuotas, saloje yra du 150–200 m aukščio plokščiakalniai. Aukščiausia Makvorio salos vieta (410 m, Hamiltono ir Flečerio kalnai) yra pietinėje dalyje. Aplink Makvorio salą yra dar keletas smulkių salelių: Džadžo ir Klerko salos (20 ha), Bišopo ir Klerko salos (60 ha, toliausiai į pietus nutolusi Australijos vieta). Makvorio sala yra ant Makvorio tektoninio lūžio, todėl čia dažni smarkūs žemės drebėjimai. Saloje galima išvysti išskirtinių geologinių atodangų (ofiolitų sekos).

Klimatas jūrinis, vėsus, vėjuotas. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra yra 5–8 °C, liepos mėnesio 1,5–5 °C. Vidutiniškai per metus iškrenta ~980 mm kritulių (kartais – sniegas). Makvorio sala yra viena debesuočiausių pasaulio vietų – per metus vidutiniškai būna 858 valandų giedros.

Augalija skurdi – veši samanos, kerpės, nedidelės žolės, yra endeminių orchidėjų rūšių. Būdinga antarktinė gyvūnija – saloje yra milžiniškos paukščių kolonijos, ruonių gulyklos. Čia sutinkami subtropiniai, kergeleniniai, australiniai jūrų lokiai, pietiniai jūrų drambliai, karališkieji, papuasiniai ir kiti pingvinai, įvairūs jūrų paukščiai. Čia žmonės buvo užveisę triušių, kačių, žiurkių, bet šie gyvūnai buvo išnaikinti.

Salą 1810 m. atrado ruonių medžiotojas Frederikas Haselboras (*Frederick Hasselborough*). Jis salą paskelbė Britanijos valda, ir ji prijungta prie Naujojo Pietų Velso. Sala pavadinta gubernatoriaus Laklano Makvorio (*Lachlan Macquarie*) garbei. Makvorio salą ėmė lankyti ruonių, pingvinų medžiotojai ir beveik išnaikino salos gyvūniją. 1820 m. saloje savo kelionės metu lankėsi Fadėjus Belinshauzenas. 1877 m. saloje 4 mėnesius praleido sudužusios škunos *Bencleugh* įgula. 1890 m. salos valdymas perduotas Tasmanijai. 1911–1915 m. Makvorio saloje veikė Australijos antarktinės ekspedicijos bazė ir meteorologinė stotis. 1933 m. sala paskelbta gamtos draustiniu.

Nuo 1948 m. salos šiaurinę ir pietinę dalis jungiančioje sąsmaukoje veikia Makvorio salos stotis, kurioje per metus dirba 20-40 žmonių. Šalia yra sraigtasparnių tūpimo aikštelė.

1997 m. Makvorio sala dėl savo išskirtinių geologinių ypatybių bei kaip svarbi gamtos buveinė įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Galerija

RoyalPenguins4.JPG|Pingvinų kolonija
MacquarieIslandElephantSeal.JPG|Jūrų drambliai
MacquarieIslandIsthmus.JPG|Makvorio salos stotis
Pleurophyllum hookeri Macquarie Island.jpg|Salos augmenija. *Pleurophyllum hookeri* bendrija
Francas Karlas

**Francas Karlas Jozefas** (; 1802 m. gruodžio 17 d., Viena – 1878 m. kovo 8 d., Viena) – Austrijos erchercogas iš Habsburgų dinastijos, dviejų imperatorių tėvas (Austrijos ir Meksikos) ir erchercogo Pranciškaus Ferdinando, kurio nužudymas davė pradžią Pirmajam pasauliniam karui, senelis.

## Biografija
Gimė Vienoje, imperatoriaus Pranciškaus II ir jo žmonos Marijos Teresės, abiejų Sicilijų karalystės princesės, antrasis sūnus.

1824 m. lapkričio 4 d. Vienoje vedė Sofiją Bavarę, Bavarijos karaliaus Maksimiliano I dukterį nuo antros santuokos su antra žmona Karolina Badene. Francas Karlas buvo neambicingas ir apskritai neaktyvus žmogus, nepaisant to, jis buvo Tarybos narys, kuris valdė valstybę dėl savo vyresniojo brolio imperatoriaus Ferdinando I nesugebėjimo valdyti nuo 1835 iki 1848 metų. Žmonai primygtinai reikalaujant, jis atsisakė savo pretenzijų į sostą po Ferdinando atsižadėjimo 1848 m. gruodį, leidęs savo vyresniajam sūnui Francui Josifui tapti Austrijos imperatoriumi. Erchercogas Francas Karlas mirė Vienoje 1878 m., praėjus šešeriems metams po žmonos mirties.

## Vaikai
Santuokoje su Sofija Bavare Francui Karlui gimė penki vaikai:
* Pranciškus Juozapas (1830 m. rugpjūčio 18 d. – 1916 m. lapkričio 21 d.), vėliau Austrijos imperatorius.
* Maksimilianas (1832 m. liepos 6 d. – 1867 m. birželio 19 d.), vėliau Meksikos imperatoriu.
* Karlas Liudvikas (1833 m. liepos 30 d. – 1896 m. gegužės 19 d.), Franco Ferdinando tėvas ir Karlo I senelis, paskutinio Austrijos imperatoriaus.
* Marija Ana (1835 m. spalio 27 d. – 1840 m. vasario 5 d.)
* Liudvikas Viktoras (1842 m. gegužės 15 d. – 1919 m. sausio 18 d.)

## Nuorodos


|}
Alabaminė pušis

**Alabaminė pušis** (*Pinus clausa*) – pušinių (*Pinaceae*) šeimos augalų rūšis, paplitusi Šiaurės Amerikoje, Floridos pusiasalio centrinėje dalyje ir vakarinėje Alabamos ir Floridos pakrantėje.

Alabaminės pušys užauga iki 5-10 m, kartais iki 21 m aukščio. Lapai spygliški, poromis, 5-10 cm ilgio, kankorėžis 4-8 cm ilgio.


Pinus clausa foliage.jpg|Spygliai
Pinus clausa seeds.jpg|Sėklos
Sand Pine (Pinus clausa) (6160285157).jpg|Kankorėžis


## Šaltiniai
Bogdan Stancu

**Bogdanas Sorinas Stanku** (g. 1987 m. birželio 28 d. Piteštyje) – Rumunijos futbolininkas, puolėjas.

## Žaidėjo karjera
Profesionalo karjerą pradėjo FC Argeș Pitești klube, trumpam buvo paskolintas CS Mioveni. Dėl kontrakto pažeidimo palikęs Miovenio klubą, persikėlė į FC Unirea Valahorum Urziceni. Po dvejų metų, 2008 m., pasirašė sutartį su FC Steaua București. Pirmajame sezone tapo rezultatyviausiu klubo žaidėju, pelniusiu 11 įvarčių. 2010–2011 m. sezono pirmoje pusėje per 27-es rungtynes Stancu pelnė 16 įvarčių. Tame pačiame sezone už €5 milijonus buvo parduotas Galatasaray SK. Po nesėkmingo starto metams buvo paskolintas Orduspor klubui, su kuriuo vėliau pasirašė ilgalaikę sutartį. Klubui iškritus iš Süper Lig, persikėlė į Ankaros Gençlerbirliği. 2017–2019 m. atstovavo Bursaspor. 2019 m. grįžo į [Gençlerbirliği SK Ankara|Gençlerbirliği]]. 2021–2022 m. priklausė Eyüpspor.

## Rinktinės
Nuo 2006 iki 2009 m. atstovavo Rumunijos U-21 rinktinei. Per tą laiką sužaidė 15 kartų bei pelnė 5 įvarčius.

2010 m. rugsėjo 3 d. debiutavo Rumunijos rinktinėje, rungtynėse prieš Albaniją 64-tą min. pakeitė Daniel Niculae. Tose pačiose rungtynėse pelnė savo pirmąjį įvartį. 2012 m. vasario 29 d. pelnė išlyginamąjį įvartį rungtynėse prieš Urugvajų. UEFA Euro 2016 m. čempionato pirmose rungtynėse prieš Prancūziją pelnė 11 m baudinį. Rungtynės baigėsi 2-1 šeimininkų pergale.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* SOCCERWAY
AB Viktorija

**AB „Viktorija“** – 1897–1914 m. Vilniuje veikusi šokolado ir saldainių gamybos įmonė.

## Istorija

Tobijus Bunimovičius šokolado verslą Vilniuje pradėjo 1893 m. Plačiojoje g. įrengtoje nedidelėje manufaktūroje. 1897 m. T. Bunimovičius su tėvu Izraeliu Bunimovičiumi įkūrė AB „Viktoriją“ su dviejų aukštų fabriku Kaukazo (dabar – Mindaugo) ir Ugličo (dabar – Šaltinių) gatvių sankryžoje. 1912 m. AB „Viktorijos“ kapitalas siekė , fabrike dirbo 600 darbuotojų. Gaminiais prekiavo dvi parduotuvės Šv. Jurgio pr. 4 (dabar Gedimino pr. 2) ir Didžiojoje g. 60 (dabar Didžioji g. 10). 1912–1914 m. fabrikui išsiplėtus (darbuotojų skaičius padidėjo iki 800) įkurtos dar dvi parduotuvės Kalvarijų g. 8 ir fabriko patalpose Kaukazo ir Ugličo gatvių sankryžoje. 1914 m. spalį pastatyti du fabriko priestatai Ugličo gatvėje (projekto architektas Antonas Filipovičius-Dubovnikas). AB „Viktorija“ fabrike šešiolika metų dirbo „UAB Rūta“ įkūrėjas Antanas Gricevičius.

1914 m. gruodžio 20 d. fabrike kilo gaisras, suniokojęs pirmo aukšto parduotuvę bei visą antrą aukštą, kuriame buvo įrengtas biuras bei T. Bunimovičiaus butas. Po pusmečio gaisro nuostolius savininkui atlygino draudimo draugijos, sumokėjusios . Dėl kilusio karo fabrikas nebuvo atstatytas.

## Šaltiniai
Ningalu rifas

**Ningalu rifas** () – koralinis rifas, besidriekiantis Indijos vandenyne, greta vakarinės Australijos pakrantės, ~1200 km į šiaurę nuo Perto. Ilgis – 260 km. Rifo pavadinimas Australijos čiabuvių vadžarių kalba reiškia „iškilus, giliavandenis“.

2011 m. Ningalu rifas, aplinkinės salelės ir pakrantės įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip išskirtinė gamtinė buveinė. UNESCO objektą sudaro Keip Rendžo nacionalinis parkas, Ningalu jūrinis parkas ir grupė draustinių. Rife, aplinkiniuose užutėkiuose, lagūnose, uolose, estuarijose, paplūdimiuose, mangrovėse gyvena ir veisiasi daug jūrinių gyvūnų: čia yra svarbi bangininių ryklių buveinė, taip pat gyvena įvairūs kiti rykliai, delfinai, diugoniai, mantos, kuprotieji banginiai. Ningalu rife gyvena, kaip anksčiau manyta išnykusi, trumpasnukė jūrinė gyvatė (*Aipysurus apraefrontalis*), paplūdimiuose veisiasi jūriniai vėžliai logerhedai.
Kiaulytės vakcina

**Kiaulytės vakcina** () – vakcina nuo kiaulytės, licensijuota 1948 m.

## Medicininė paskirtis
Kiaulytės vakcinos paprastai saugiai apsaugoti nuo kiaulytės. Skiepijant daugumą gyventojų siekiama sumažinti komplikacijų skaičių populiacijoje. Apskaičiuotasis veiksmingumas paskiepijus 90 % populiacijos siekia 85 %. Ilgalaikei apsaugai reikia skiepyti dviem dozėmis; pradinę dozę rekomenduojama skirti nuo 12 iki 18 mėnesių amžiaus kūdikiams, o antrąją dozę – per laikotarpį nuo 2 iki 6 metų amžiaus. Galima skiepyti imuniteto dar neturinčius asmenis.

## Saugumas
Kiaulytės vakcina palyginti saugi, šalutinis poveikis paprastai lengvas. Paskiepijus gali silpnai skaudėti injekcijos vietą, ji gali patinti, galima lengvai karščiuoti. Reikšmingesnis šalutinis poveikis pasireiškia retai. Trūksta įrodymų, kuriais remiantis būtų galima vakciną susieti su tokiomis komplikacijomis, kaip neigiamas neurologinis poveikis. Skiepyti negalima nėščiųjų arba asmenų, kurių nusilpusi imuninė funkcija. Apie sunkų šalutinį poveikį vaikams, kurių motinos buvo paskiepytos šia vakcina nėštumo metu, patikimų dokumentų nėra. Nors vakcina gaminama naudojant viščiukų ląsteles, ją gali vartoti kiaušiniams alergiški asmenys.

## Naudojimas
Dauguma išsivysčiusių šalių ir daug besivystančių šalių dažnai įtraukia į savo skiepijimų planus kiaulytės vakcinos derinį su tymų ir vakcinomis, vadinamą MMR vakcina. Yra ir šių trijų vakcinų derinys su vėjaraupių vakcina, vadinamoji MMRV vakcina. 2005 m. 110 šalių buvo skiepijama šia vakcina. Srityse, kuriose paskiepyta daug žmonių, ligos atvejų sumažėjo daugiau nei 90 %. Vienos rūšies skiepams sunaudota maždaug pusė milijardo dozių.

## Istorija, visuomenė ir kultūra
Kiaulytės vakcina pirmą kartą registruota 1948 m., tačiau jos veiksmingumo laikotarpis buvo labai trumpas. Pagerintos vakcinos į rinką pateiktos septintajame 20-ojo amžiaus dešimtmetyje. Pirmoji vakcina buvo pagaminta iš išaktyvintų virusų, o vėlesni preparatai – iš gyvų susilpnintų virusų. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2007 m. rinkoje buvo daug įvairių tipų kiaulytės vakcinų.

## Šaltiniai
Pneumokokų vakcina

**Pneumokokų vakcina** – tai skiepas, skirtas apsisaugoti nuo streptokokų padermės bakterijos *[[Streptococcus pneumoniae]]*. Pasiskiepijus galima išvengti tam tikrų plaučių uždegimo, meningito ir sepsio atvejų. Rinkoje yra dviejų tipų pneumokokų vakcinos: konjuguotos ir polisacharidinės pneumokokų vakcinos. Šios vakcinos leidžiamos į raumenis arba po oda.

## Rekomendacijos
Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja konjuguotąją vakciną įtraukti į vaikų profilaktinių skiepų kalendorių. Tai taikoma ir asmenims, užsikrėtusiems ŽIV arba sergantiems AIDS. Rekomenduojama skiepyti trimis arba keturiomis dozėmis; tokio skiepijimo veiksmingumas sunkiai ligai išvengti siekia 71–93 % procentus. Polisacharidinės vakcinos veiksmingos sveikiems suaugusiesiems, tačiau neveiksmingos jaunesniems kaip dvejų metų arba silpną imuninę funkciją turintiems vaikams.

## Saugumas
Vakcinos iš esmės saugios. Skiepijant konjuguotąja vakcina maždaug 10 % kūdikių parausta injekcijos vieta arba sutrinka jų miegas. Paskiepytieji taip pat gali karščiuoti. Sunkių alerginių reakcijų pasitaiko labai retai.

## Istorija, visuomenė ir kultūra
Pirmoji pneumokokų vakcina į rinką pateikta XX a. devintajame dešimtmetyje. Ši vakcina taip pat įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro rekomenduojami pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2014 m. viena dozė didmeninės prekybos tinkle kainavo 17 JAV dolerių. Jungtinėse Amerikos Valstijose ši vakcina kainuoja nuo 25–100 JAV dolerių.

## Šaltiniai
Poliomielito vakcina

**Poliomielito vakcina** – tai skiepas, skirtas apsisaugoti nuo poliomielito. Vieno tipo vakcinoje naudojami išaktyvinti poliovirusai, ši vakcina skiriama injekcijos būdu. Kitų tipų vakcinose naudojami susilpninti poliovirusai, ši vakcina skiriama per burną. Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja nuo poliomielito skiepyti visus vaikus. Naudojant dviejų rūšių vakcinas poliomielitas pasaulyje praktiškai išnyko, o ligos atvejų skaičius nuolat mažėja. Apskaičiuota, kad 1988 m. buvo 350 000 atvejai, 2014 m. nustatyti 359.

## Saugumas
Išaktyvintos poliomielito vakcinos labai saugios. Gali šiek tiek parausti arba skaudėti injekcijos vietą. Per burną vartojamos poliomielito vakcinos gali sukelti povakcininį paralitinį poliomielitą; šios komplikacijos dažnis – maždaug vienas atvejis iš trijų milijonų dozių. Abiejų tipų vakcinomis iš esmės saugu skiepyti nėščiąsias ir užsikrėtusiuosius ŽIV arba sergančius AIDS asmenis, kurie kitais atžvilgiais yra sveiki.

## Istorija, visuomenė ir kultūra
Pirmoji poliomielito vakcina buvo išaktyvintų virusų vakcina. Ją sukūrė Jonas Salk, o į rinką vakcina pateikta 1955. Per burną vartojamą poliomielito vakciną sukūrė Albert Sabin, į rinką ji pateikta 1961. Ši vakcina taip pat įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro rekomenduojami pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2014 m. viena per burną vartojamos vakcinos dozė didmeninės prekybos tinkle kainavo apie 0,25 JAV dolerių. Jungtinėse Amerikos Valstijose išaktyvinta vakcina kainuoja nuo 25 iki 50 JAV dolerių.

## Šaltiniai
Raudonukės vakcina

**Raudonukės vakcina** – tai skiepas, skirtas apsisaugoti nuo raudonukės. Vakcina ima veikti parėjus maždaug dviem savaitėm po vienos dozės ir veikia maždaug 95 % pasiskiepijusių. Šalyse, kuriose pasiskiepiję daug gyventojų, raudonukės įgimto raudonukės sindromo atvejų nebepasitaiko. Jeigu populiacijoje vakcinuota mažiau vaikų, įgimtos raudonukės atvejų gali padaugėti, nes daugiau moterų sulauks vaisingo amžiaus nepasiskiepijusios arba nepersirgusios šia liga, todėl svarbu, kad būtų paskiepyta daugiau nei 80 % populiacijos.

## Rekomendacijos
Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja raudonukės vakciną įtraukti į profilaktinių skiepų kalendorių. Jeigu imunizuojami ne visi, reikėtų skiepyti bent jau vaisingo amžiaus moteris. Negalima skiepyti nėščiųjų arba asmenų, kurių imuninė funkcija labai nusilpusi. Vienos dozės dažniausiai užtenka, kad būtų įgyta apsauga visam gyvenimui, tačiau paprastai skiepijama dviem dozėmis.

## Saugumas ir tiekimo forma
Šalutinis poveikis paprastai lengvas. Tai gali būti karščiavimas, bėrimas ir injekcijos vietos skausmas bei paraudimas. Paskiepytoms moterims per vieną–tris savaites po vakcinacijos gali pasireikšti sąnarių skausmas. Sunkių alerginių reakcijų pasitaiko retai. Ši vakcina tiekiama kaip pavienis arba kaip sudėtinis preparatas su kitomis vakcinomis. Vakcinų deriniai gali būti su tymų ir kiaulytės vakcina (MMR vakcina) arba tymų, kiaulytės ir vėjaraupių vakcina (MMRV vakcina).

## Istorija, visuomenė ir kultūra
Raudonukės vakcina pirmą kartą registruota 1969 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2009 m. į profilaktinių skiepų kalendorių ji buvo įtraukta daugiau nei 130 šalių. 2014 m. viena MMR vakcinos dozė didmeninės prekybos tinkle kainavo 0,24 JAV dolerio.

## Šaltiniai
Erkinio encefalito vakcina

**Erkinio encefalito vakcina** – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo susirgimo erkiniu encefalitu. Ši liga daugiausia paplitusi Vidurio ir Rytų Europoje bei Šiaurės Azijoje. Daugiau nei 87 % paskiepytųjų įgyja imunitetą. Šia vakcina po užsikrėtusios erkės įkandimo neskiepijama. Vakcina leidžiama į raumenis.

## Rekomendacijos
Pasaulio sveikatos organizacija (PSO) rekomenduoja šia vakcina skiepyti visus žmones srityse, kuriose liga pasitaiko dažnai, kitose vietose skiepyti rekomenduojama tik priklausančius didelės rizikos grupei. Pradinį imunizavimą rekomenduojama atlikti trimis dozėmis, o paskui revakcinuoti kas trejus–penkerius metus. Atsižvelgiant į vakcinos formą, skiepyti galima vyresnius nei vienų arba trejų metų amžiaus vaikus.

## Saugumas
Šalutinis poveikis labai nedažnas. Simptomai būna lengvi, tai gali būti karščiavimas ir injekcijos vietos skausmas bei paraudimas. Ankstesni preparatai buvo susiję su dažnesniu šalutiniu poveikiu. Manoma, kad vakciną saugu naudoti nėščiosioms.

## Istorija, visuomenė ir kultūra
Pirmojo erkinio encefalito vakcina sukurta 1937 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro rekomenduojami pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. Vakcina kainuoja 50–70 JK svarų. Ši vakcina JAV neplatinama.

## Šaltiniai
Adomas Aleksandras Sanguška

Kunigaikštis **Adomas Aleksandras Sanguška** (apie 1590–1653) – ATR valstybinis veikėjas, Braclavo (1617–1619) ir Kijevo kaštelionas (1619–1621), Podolės (1621–1629) ir Voluinės vaivada (1629–1653), Vladimiro seniūnas (nuo 1620 metų). Pakutinis Kaširo vyriškos linijos Sanguškų giminės atstovas.

## Biografija
Lietuvos kunigaikščių Sanguškų giminės atstovas, herbo „Pogonia“ savininkas. Liubačevo ir Braclavo kašteliono Grigaliaus Leono Sanguškos (m. 1601), ir Sofijos Jaroslavnos Holovčinskos (m. 1605) vienintelis sūnus.

Pagal tėvo Grigaliaus testamentą auklėti mažamečius vaikus turėjo jo žmona Sofija Holovčinska. Be to, jai turėjo padėti Jonas Karolis Chodkevičius, Stanislovas Žolkievskis ir Simonas Samuilas Sanguška. 1603 metais Sofija Holovčinska (Adomo motina) ištekėjo antrą kartą už Sanoko seniūno Stanislovo Bonifacijaus Mnišeko (m. 1644).

1605 metais prieš mirtį Sofija Holovčinska testamentu paliko savo vaikų auklėjimą nuo pirmos santuokos (Adomo ir Anos) savo antram vyrui Stanislovui Bonifacijui Mnišekui. 1606 metais savo teises į globą pareiškė jų tolimas giminaitis – Trakų vaivada Aleksandras Chodkevičius. Jis užpuolė jų giminės pilį Polonke, paėmė vaikus, įgaliojimus ir iki Adomo Sanguškos pilnametystės (1614) skaitėsi jo globėju.

1617 metais Adomas Aleksandras Sanguška gavo Braclavo kašteliono pareigybę, 1619 m. lapkričio 7 d. buvo paskirtas Kijevo kaštelionu. 1619 metų kunigaikštis Adomas Sanguška paskiriama Podolės vaivada, o 1629 metų rugpjūtį gavo Voluinės vaivados pareigybę.

1620 metais Adomas Aleksandras Sanguška gavo valdyti Vladimiro seniūniją nuo Kijevo kašteliono, kunigaikščio Jonušo Konstantinovičiaus Ostrogiškio.

Pagrindinės rezidencijos iš pradžių buvo Polonka, po to Horochivas, Kamin-Kaširskis ir Gluša. Turėjo savo dvaro karių, jo aplinkoje buvo daug dvasininkų.

Adomui Sanguškai priklausė Kaširskio raktas, Naujasis ir Senasis Koširas, Topaliai, Krasnodubai, Krugelis, Mozovas, Goerodilecas, Kamin-Kašyras ir Gluša.

1637 metais įkūrė domininkonams Kamin-Kaširskio vienuolyną su Šv. Mykolo Archangelo bažnyčia, taip pat dar viena bažnyčia Pidzamčėje. Taip pat išlaikė ligoninę su Šv. Apaštalo Balramiejaus bažnyčia.

## Šeima
1615 metais vedė Katažiną Uchanską (m. 1650),Belzo vaivados Povilo Uchanskio dukterį, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.

## Literatūra
* Polski Słownik Biograficzny, s. 464–469 пол.

## Nuorodos
* Gediminaičiai, Liubartaičiai

|-
Jeronimas Osolinskis

**Jeronimas Osolinskis** (m. 1576) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas, Sadecko (1568), Voinicos (1569) ir Sandomiro kaštelionas (1570).

## Biografija
Lenkijos bajorų Osolinskių giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Klimantubo didičiaus Pavelo Osolinskio (m. 1534) ir Zbignevos Slupeckos vienintelis sūnus.

Kalvinizmo sekėjas Lenkijoje, protestantų partijos Mažojoje Lenkijoje lyderis, remdamas karalių Žygimantą Augustą.

Jeronimas Osolinskis buvo žymi figūra karaliaus rūmuose, dažnai buvo renkamas į seimus nuo Krokuvos vaivadijos. Gavo puikų išsilavinimą užsienyje. Mokėsi vokiečių universitetuose, o Italijoje tarnavo Medičių dinastijos armijoje. 1531 metais dalyvavo Lenkijos kampanijoje prieš Moldavijos kunigaikštystę.

1569 metais Jeronimas Osolinskis palaikė Liublino unijos tarp Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sudarymą.

Buvo renkamas nuo Krokuvos vaivadijos į 1553, 1556/1557 ir 1562/1563 metų seimus. 1556/1557 metais Varšuvos seime pasisakė už katalikų bažnyčios Lenkijoje reformavimą. 1557 metais generaliniame sinode Pinčuve Jeronimas Osolinskis buvo įvardintas vienu iš penkių dvasinių senatorių stačiatikių tikėjimo.

Pirmos bekaralystės metu Jeronimas Osolinskis sudarė konfederaciją dėl taikos aprūpinimo tarp disidentų ir katalikų. 1570 metais gavo Sandomiro kašteliono pareigybę. 1573 metų sausį pasirašė Varšuvos konfederacijos aktą. Tais pačiais 1573 metais Jeronimas Osolinskis palaikė prancūzų princo Henriko Anžu kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą ir 1574 metų vasarį dalyvavo karūnacijos ceremonijoje Krokuvoje.

Jeronimas Osolinskis buvo palaidotas Gozlicuose.

## Šeima
Po 1547 metų vedė kalvinistę Kateriną Zborovską (m. 1587), Krokuvos kašteliono Martyno Zborovskio (1492–1565) ir Anos Konarskos (apie 1499–1575) dukterį. Vaikai:

* Janas (m. 1576), Plocko seniūnas
* Jerinimas (m. 1581)
* Petras (m. 1580)
* Mikalojus (m. 1598), Klimantuvo didičius
* Sofija Osolinska, Peremyšlio kašteliono Stanislovo Drogojevskio (m. apie 1583) žmona
* Jonas Zbignevas (apie 1555–1623), Palenkės ir Sandomiro vaivada
* Andžejus (m. 1616), Rusios žemės župninas
* Martynas (m. 1580), karaliaus rotmistras, Kšečuvo seniūnas, Krokuvos vėliavininkas.

## Nuorodos
* Osolinskių genealogija
Ryklių įlanka

**Ryklių įlanka** () – Indijos vandenyno įlanka, įsiterpusi į vakarinius Australijos (Vakarų Australija) krantus, esanti maždaug 650 km į šiaurę nuo Perto. Tai toliausiai į vakarus nutolusi Australijos žemyno vieta. Įlanka užima ~10 000 km² plotą, bet yra labai sekli (vidutinis gylis – 9 m). Įlanką skaido smėlėtos salos (didžiausia – Dirko Hartogo sala, 620 km²), nerijos, pusiasaliai. Ryklių įlankos kranto ilgis yra ~1500 km, iš jų ~300 km sudaro klintinių skardžių juosta. Ypač vaizdinga skardžių atkarpa vadinama Zuitdorpo klifais.

Ryklių įlankos dugnas apaugęs jūržolių pievomis. Įlankoje ir jos pakrantėse gausu gyvūnijos: čia laikosi ~10 tūkst. diugonių banda (12,5 % visos populiacijos), įvairūs delfinai, rykliai, rajos, jūrinės ūdros. Čia lankosi stambiausi pasaulyje bangininiai rykliai (balandžio–gegužės mėnesiais), kuprotieji, pietų tikrieji banginiai, Braido ruožuočiai, pakrantėse veisiasi žalieji ir logerhedo vėžliai. Ryklių įlankoje yra tiek senų, tiek palyginti neseniai (prieš 1000 metų) susidariusių stromatolitų (suakmenėjusių mikrooraganizmų).

1991 m. Ryklių įlanka įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Objektas apima Fransua Perono nacionalinį parką, Hamelino baseino, Ryklių įlankos jūrinius parkus, Zuitdorpo gamtos rezervatą ir kt. Pagrindinis turistinis centras prie Ryklių įlankos yra Monkei Mijos kurortas. Jame yra Ryklių įlankos oro uostas.

Įlankos pakrantėse nuo seno gyveno Australijos aborigenai. 1616 m. įlanką pasiekęs Dirkas Hartogas buvo pirmasis čia apsilankęs europietis. Ryklių įlankos vardą 1699 m. suteikė britų keliautojas Viljamas Dampiras.


Stromatolites in Shark Bay.jpg|Stromatolitai Ryklių įlankoje
Monkey Mia Ausblick WA.JPG|Pakrantė ties Monkei Mija
Zuytdorp Cliffs.jpg|Zuitdorpo skardžiai
Francois Peron National Park 2.jpg|Fransua Perono nacionalinis parkas


## Šaltiniai
Sergejus Aleinikovas

**Sergejus Aleinikovas** (g. 1961 m. lapkričio 7 d.) – buvęs Baltarusijos futbolininkas, rungtyniavęs Baltarusijos rinktinėje.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Dinamo Minsk. Vėliau išvyko į Italiją ir atstovavo Juventus bei Lecce klubus.

Žaidė Japonijoje Gamba Osaka klube. 

Grįžo į Europą ir tapo švedų Oddevold žaidėju. 

Vėliau grįžo į Italiją, kur atstovavo Città di Anagni ir Corigliano.

### Nacionalinė rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1994 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kvynslando drėgnieji tropikai

**Kvynslando drėgnieji tropikai** () – UNESCO pasaulio paveldo objektas, paskelbtas 1988 m. Apima plotus šiaurės rytų Australijoje, Kvynslande, rytiniuose Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio šlaituose.

Dėl šilto ir drėgno klimato Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio rytiniuose šlaituose veši drėgnieji atogrąžų miškai. Jie pasižymi didžiausia pirmykščių žiedinių augalų santalka pasaulyje. Dėl savo atskirties nuo kitų pasaulio atogrąžų miškų, Kvinslando miškuose gausu endeminių rūšių.

Kvynslando drėgnieji tropikai tęsiasi nuo Taunsvilio iki Kuktauno, lygiagrečiai Didžiajam barjeriniam rifui. Čia yra aukščiausias šalyje Volameno krioklys (305 m), gausu slenkstėtų, vandeningų, sraunių upių (Ananas, Deintris, Baronas, Džonstonas, Herbertas, Berdekinas, Mičelas, Normanbis, Palmeris).

Šį pasaulio paveldo objektą sudaro 9 nacionaliniai parkai:
* Barono Tarpeklio nacionalinis parkas
* Juodojo Kalno nacionalinis parkas
* Kedrų Įlankos nacionalinis parkas
* Deintrio nacionalinis parkas
* Edmundo Kenedžio nacionalinis parkas
* Giringano nacionalinis parkas
* Kiramos nacionalinis parkas
* Kuramos nacionalinis parkas
* Vurunurano nacionalinis parkas

Taip pat patenka virš 700 vietovių, saugomų privačiose valdose.


File:Girringun National Park 01.jpg|Giringano nacionalinis parkas
File:Barron falls january2005.JPG|Barono krioklys
Black Mountain Far North Queensland.JPG|Juodasis kalnas
Daintree National Park, Queensland 14.jpg|Deintrio nacionalinio parko džiunglės
Ramón Díaz

**Ramonas Diasas** (g. 1959 m. rugpjūčio 29 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1979–1982 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Néstor Gorosito

**Nestoras Gorositas** (g. 1964 m. gegužės 14 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje, vėliau – treneris.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1989–1997 m.

## Pasiekimai

### Žaidėjo karera
;River Plate
* Primera División Argentina: 1985–86 m.
* Copa Libertadores: 1986 m.
* Tarpžemyninė taurė: 1986 m.
;Swarovski Tirol
* Austrijos Bundeslyga: 1989–90, 1990–91 m.

;Universidad Católica
* Copa Interamericana: 1994 m.
* Copa Chile: 1995 m.

;Argentina
* Copa América: 1993 m.
* Artemio Franchi taurė: 1993 m.

;Asmeniniai
* Primera División Argentina rezultatyviausias žaidėjas: 1988–89 m.

### Trenerio karjera

;Tigre
* Copa de la Superliga: 2019 m.

;Olimpia
* Paragvajaus Primera División: 2020 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Kristupas Zborovskis

**Kristupas Zborovskis** (, m. 1593 m.) – Lenkijos bajoras, karaliaus pataurininkas (1574–1576), avantiuristas.

## Biografija
Krokuvos kašteliono Martyno Zborovskio (m. 1565) ir Anos Konarskos sūnus.

Nuo 1574 metų, kada jo brolis Samuilas buvo nuteistas ištremti, Kristupas gyveno užsienyje, Vienoje. Intriguodamas Lenkijos karalių Steponą Batorą, vedė derybas su Vokietijos imperatoriumi ir Maskvos caru Ivanu Rūsčiuoju.

Po Samuilo nuteisimo jį pareikalavo į seimo teismą. 1585 metais raštiškų įrodymų pagrindu buvo apkaltintas valstybės išdavimu ir buvo nutiestas negarbe ir amžina tremtimi. Steponas Batoras pareikalavo nuo vokiečių imperatoriaus Kristupo Zborovskio išdavimo, bet pasiekė tik įsakymo jo ištrėmimo iš austrų valdų. Po Stepono Zborovsko mirties, grįžo į Lenkiją ir seime padavė balsą už erchercogą Maskimilianą. Patyręs čia nesėkmę, jis vėl grįžo į Vieną, kur liko ir po to, kada 1591 metais išlaisvino jį nuo nuteisimo.

## Literatūra
* Żegota Pauli, «Pamiętniki du życia и sprawy Samuela и Krzysztofa Zborowskich» (Львов, 1846)
Mikalojus Lanckoronskis

**Mikalojus Lanckoronskis** (m. 1462) – Lenkijos bajoras (dvariškis), Karūnos didysis maršalka (1440–1462).

## Biografija
Lenkijos bajorų Lanckoronskių giminės atstovas, herbo „Zadora“ savininkas. Karūnos didžiojo maršalkos Zbignevo iš Bžezijos (1360–1425) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Karūnos dvaro maršalka Janas ir Vlodislavas (m. 1451).

1435–1436 metais – Krokuvos pastalininkas. Taip pat nešiojo Novo-Korčino ir Vislicos seniūno titulą.

Buvo Lenkijos karaliaus Vladislovo Jogailos patikėtiniu, 1428 metais dalyvavo Lietuvos didžiojo kunigaikščio kariniame žygyje į Didįjį Naugardą. Po karaliaus Jogailos mirties Mikalojus Lanckoronskis prisijungė prie Spytko iš Melštino husitų stovyklos, pasirašė aktą Novo-Korčine konfederacijos, vadovaujamos Spytko.

Nuo 1440 metų Mikalojus Lanckoronskis turėjo Karūnos dvaro maršalkos pareigybę.

## Šeima ir vaikai
Žmona – Felicija iš Liso (m. 1457 m. gegužės 31 d.). Jų vaikai:

* Stanislavas (m. 1489), Karūnos dvaro maršalka (1479–1489)
* Janas (m. po 1492), bevaikis
* Jadvyga, vyras – Jordanas iš Zakližino

## Nuorodos
* Миколай (Николай) из Бжезья, Ланцкорони и Влодислава (Ланцкоронский)

## Literatūra
* «Herbarz Polski» Adama Bonieckiego (tom XIII, str. 331)
* «Polski Słownik Biograficzny» (tom 16, str. 446)
Nesosilikatas

**Nesosilikatai** (arba ortosilikatai) – silikatai, sudaryti iš SiO4 tetraedrų, kurie yra atskirti katijonų vienas nuo kito. Šiai grupei priklauso tokie mineralai, kaip granatai, olivinai, cirkonai ir kiti.


Vaizdas:Spessartine-153387.jpg|Granatas
Vaizdas:Ludwigite-Olivine-tt55a.jpg|Olivinas
Vaizdas:Zircon-j08-06b.jpg|Cirkonas 
Vaizdas:Chiastolite 2581.jpg|Andalūzitas 
Vaizdas:Staurolite-65715.jpg|Staurolitas
Vaizdas:Topaz-palasd-09c.jpg|Topazas
Ciklosilikatas

**Ciklosilikatai** – silikatai, sudaryti iš SiO4 tetraedrų, sujungtų į žiedus. Si:O proporcija yra 1:3. Yra trys galimos konfigūracijos: Si3O9, Si4O12 ir Si6O18 žiedai. Šiai grupei priklauso tokie mineralai kaip aksinitai, berilai, kordiaritai ir turmalinai.


Vaizdas:Benitoite-41672.jpg|Benitoitas
Vaizdas:Beryl-Calcite-gem7-58a.jpg|Berilas
Vaizdas:Elbaite-142241.jpg|Turmalinas
Vaizdas:Milarite-203797.jpg|Milaritas
Vaizdas:Eudialyte-35865.jpg|Eudialitas