open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stefano Domenicali

**Stefano Domenicali** (g. 1965 m. gegužės 11 d.) – Formulės-1 vadovas (nuo 2021 m.) ir buvęs Ferrari vadovas bei Lamborghini prezidentas.

## Karjera
Po darbo italų versle ir komercijoje, Domenicali prisijungė prie Ferrari 1991, kur jis dirbo kompanijos administracijoje. Tuo metu jis perėjo į lenktynių komandos administraciją ir buvo atsakingas už komandos bandymų trasos (Mugello) vystymą. 1995 m. jis tapo Ferrari sportinio departamento personalo vadovu, o 1996 m. buvo paaukštintas komandos vadybininku. Po trumpo darbo strategijos vadybininku 2002 m. jis tapo komandos sporto vadovu.

2007 m. lapkričio 12 d. Ferrari pareiškė, kad Stefano Domenicali tampa komandos vadovu, perimantis pareigas iš Jean’o Todt’o.

2014 m., nepasiekus gerų rezultatų Scuderia Ferrari ekipai kelerius metus iš eilės, italas buvo atleistas iš vadovo pareigų.

2016 m. kovo 15 d. italas buvo paskirtas Lamborghini prezidentu. Šias pareigas jis ėjo iki 2020 m. pabaigos.

Nuo 2021 m. Formulės 1 sezono S. Domenicali pradėjo vadovauti Formulei 1 ir pakeitė amerikietį Chase Carey.

## Šaltiniai
Lempa (upė)

**Lempa** () – upė Centrinėje Amerikoje. Prasidedavakarų Gvatemaloje, Siera Madrės kalnuose. Upė teka pietų link, trumpai srūva per Hondūrą. Galiausiai teka Salvadoro teritorija (ilgiausia šalies upė). Lempa įteka į Ramųjį vandenyną į pietryčius nuo Sakatekolukos.

Didžiausi intakai – Sumpulis, Torola (dešinieji).

Debitas liūčių laikotarpiu 813 m³/s, sausrymečiu – 128 m³/s. Vidurupyje užtvenkta, sudaryti Lapkričio 5-osios, Rugsėjo 15-osios ir Seron Grandės tvenkiniai.

Gyvena 37 žuvų rūšys.

Didžiausi miestai prie Lempos: Santa Fė, Nueva Okotepekė (Hondūras), Sitala, Masahvatas, Sučitotas (Salvadoras).

## Šaltiniai
Goaskoranas

**Goaskoranas** () − upė Centrinėje Amerikoje. Ilgis siekia 120 km.

Prasideda kalnuose Hondūre. Teka į pietus, didžiąja dalimi sudaro Hondūro-Salvadoro sieną. Prateka Goaskorano miestą. Įteka į Unjono įlankėlę, priklausančią Fonsekos įlankai.

## Išnašos
Fast Ethernet

**Fast Ethernet** – kompiuterių tinklų technologija lokaliems tinklams (LAN), fiziniame lygmenyje perduodanti duomenis 100 Mbit/s sparta. Tai 1995 metais naujai standartizuota Ethernet technologija. Fast Ethernet tinklas turi CSMA/CD (tai metodas, kurio esmė ta, kad stotis pirma nustato, ar siuntimo terpė yra naudojama, jei taip, tai stotis atideda siuntimą vėlesniam laikui, priešingu atveju pradedamas siuntimas) priėjimą, kontroliuojantį kolizijas. Standartas naudoja žvaigždės topologiją – visi kabeliai jungiami prie koncentratoriaus.

## Tinklo fiziniai lygmenys
Tokio tinklo fizinis lygmuo apima tris pagrindinius elementus:
* Suderinamumo lygmenį (reconciliation sublayer), kuris reikalingas tam, kad MAC lygyje sąsaja AUI galėtų dirbti su nuo terpės nepriklausoma sąsaja (angl. Media Independent Interface, MII).
* Sąsają, kuri nepriklauso nuo aplinkos (Media Independent Interface, MII).
* Fizinio lygio įrenginiai (Physical Layer devize, PHY).

Loginio kodavimo lygmuo reikalingas, kad iš MAC gaunamus baitus keistu į 4B/5B arba 8B/6T koduočių simbolius. Fizinio sujungimo ir priklausomybės nuo fizinės aplinko lygmuo atsakingas už signalų formavimą pagal fizinio lygmens reikalavimus, o greičio suderinamumo lygmuo reikalingas sklandžiam prievadų bendravimui.

## Tinklų specifikacijos
Naudojant šią technologiją, yra sukurtos trys skirtingos tinklų specifikacijos:
# **100BASE-T4** – keturios 3 kategorijos vytosios poros;
# **100BASE-TX**:
* 100BASE-T – dvi 3 kategorijos vytosios poros;
* 100BASE-T full-duplex – dvi 3 kategorijos vytosios poros;
* 100BASE-TX – dvi 5 kategorijos vytosios poros;
* 100BASE-TX full-duplex – dvi 5 kategorijos vytosios poros;
# **100BASE-FX** – optinės skaidulos.

Visos specifikacijos iššifruojamos analogiškai:

* 100 – perdavimo sparta Mbit/s;
* Base – nemoduliuotas signalas;
* T4 – UTP kabelis 3, 4 ar 5 kategorijos: 4 laidų poros;
* TX – UTP arba STP 5 kategorijos kabelis: 2 laidų poros;
* FX – dvigyslis optinio pluošto kabelis.

## 100 Base-TX
100 Base-TX – dažniausiai naudojamos specifikacijos – tinklo pagrindiniai apribojimai:

* Ilgiausias segmento ilgis – 100 m;
* Kabelio tipas – UTP 5 kategorija (naudojamos 2 poros iš 4);
* Jungties tipas RJ-45;
* Didžiausias perdavimo greitis – 100 Mbit/s.
Tedženas

**Tedženas** () – miestas-oazė Karakumų dykumoje, Turkmėnijoje, Ahalo velajate, 161 m aukštyje virš jūros lygio.

Tedženas įsikūręs šalia Tedženo upės (Afganistane ši upė turi kitą pavadinimą – ***Hari Rud***). Miestas yra Transkaspijos geležinkelio kelyje. 1990 m. buvo atidaryta nauja linija į Mešhedą, Irane.

## Šaltiniai
Jacques Minkus

**Jacques Minkus** (1901 m. gruodžio 15 d. – 1996 m. rugsėjo 17 d. Niujorke) – lenkų kilmės JAV verslininkas, filatelistas.

## Biografija

Gimė Lenkijoje. 1992 m. persikėlė gyventi į JAV. 1931 m. atidarė pašto ženklų parduotuvę. Iki 1961 m. veikė 38 parduotuvių tinklas visoje JAV.

Nuo 1953 m. leido pašto ženklų katalogus ir daugiau nei šimtą įvairių temų albumų pašto ženklams.

1966 m. pardavė savo verslą.

Jacques Minkus buvo suteikta daug apdovanojimų už indėlį į filatelijos populiarinimą.
Abadanas (Turkmėnija)

**Abadanas** – miestas šalia Ašchabado, Turkmėnijoje, Ahalo velajate. Miestas įkurtas 1963 m. Iki 2002 m. spalio mėn. miestas vadinosi **Bezmeinas** (, ), o po to buvo pervadintas Turkmėnijos prezidento Saparmurado Nijazovo. Įprastinis miesto pavadinimas rusų kalba *Bezmein* (Безмейн). Dabartinis miesto meras yra Orazmiratas Garajajevas.

Gyventojų skaičius – ~50 tūkst. žmonių.

Mieste yra jėgainė, kurioje dirbo buvęs Turkmėnijos prezidentas Saparmuradas Nijazovas. Yra daug mokyklų, vaikų darželių. Veikia įvairios organizacijos.

## Sportas
* Büzmeýin FK buvęs futbolo klubas.
Gharbo–Šrardos–Beni Chseno regionas

**Gharbo–Šrardos–Beni Chseno regionas** () – regionas šiaurės Maroke, užima 8 805 km² plotą. Čia gyvena 1 859 540 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Kenitra.

Regionui vadovauja Abdelatifas Benšrifas (Abdellatif Benchrifa).

Regionui priklauso šios provincijos:
* Kenitros provincija
* Sidi Kacemo provincija

## Geografija
Garb-Šrarda-Beni Chseno regionas yra Atlanto vandenynu pakrantėje ir ribojasi su regionais: Tanžero-Tetuano šiaurėje, Tazo-Alhoseimo-Taunato ir Feso-Bulmano rytuose, Rabato-Sale-Zamuro-Zearo pietuose.

## Demografijos raida

Šaltiniai :
* Maroko regionai
* World Gazetter

## Nuorodos
Garb-Šrarda-Beni Chseno regionas
AXIS

**AXIS** – roko grupė iš Šiaulių, susikūrusi 2002 m.

## Biografija
Roko grupė, vadovaujama Aurimo „Aurio“ Bavarskio ir Manto „Zuto“ Češkausko, pradėjo repetuoti 2002 m. „Bixinėje“ – BIX studijoje Šiaulių kultūros rūmuose.

Save vadinantys „britiškojo“ roko atlikėjais, 2002 m. AXIS grupės nariai persikėlė į Vilnių, kur pradėjo koncertuoti rūsiuose ir klubuose.

2004 m. pradžioje buvo sukurti grupės hitai „New Day“ ir „Baby“. Grupės sudėtyje sudalyvavo ir kitų Lietuvos grupių nariai – REQUIEM būgnininkas Marius Šniras ir SH bosistas Tomas Ramančiūnas.

Didžiausiais 2004 metų AXIS pasiekimais tapo dvi pergalės LTV „Lietuvos dainų dešimtuko“ turuose bei pasirodymai festivaliuose „Rudstock“ ir „Undinėlių daina“.

2005 m. pavasarį buvo įrašytos pirmosios dainų „Alone“ bei „Milk & Water“ versijos, grupė vėl pradėjo koncertuoti, daugiausia Latvijoje. Kartu su „The Mundane“ grupė pasirodė Liepojoje, Rygoje, festivalyje „Blieziens“ Šiaurės Latvijoje. Tą vasarą prie kolektyvo prisijungė ir bosu grojantis Mindaugas Bruzga.

2005 m. rugpjūčio mėnesį AXIS įrašė kūrinį „Radiophonic“, kuriam naujovišką elektroninį skambesį suteikė SOYA MODIFIED narys Vytis Puronas.

## Nariai

### Esami
* Aurimas Bavarskis-Auris (vokalas, gitara, klavišiniai);
* Mantas Češkauskas – „Zutas“ (gitara);
* Mindaugas Bruzga (bosinė gitara).

### Buvę
* Tomas Ramančiūnas
* Marius Šniras
* Julius Sičiūnas
* Ričardas Matačius
* Andrius Prunskus

## Diskografija

### Albumai

### Singlai
* Waste (interneto singlas išleistas www. partyzanai. com)
* Radiophonic (interneto singlas išleistas www. partyzanai. com)
* New Day (interneto singlas)

### Dainos, nepriklausančios jokiems albumams
* Silver Melody
* Nebemyliu
* Milk and water
* Alone
* Baby

### Vaizdo klipai
* Radiophonic (2005)
* New Day (2004)

## Apdovanojimai
* „Baltic New Music Chart 2006“ – 1 vieta su daina „Radiophonic“

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Grupės tinklalapis 
* „BBC World Service“ konkurso „The Next Big Thing“ finale – lietuviai „Axis“
* Formato neatitikusi Lietuvoje „Axis“ įsitvirtina Latvijoje
Gyzylarbatas

**Gyzylarbatas** () – miestas pietvakarių Turkmėnistane, Balkano velajete, 219 km į šiaurės vakarus nuo Ašchabado, šiaurinėse Kopetdago pašlaitėse. Rajono centras. Stotis prie Užkaspijo geležinkelio. Medvilnės valymas, kilimų audimas, tekstilės pramonė.

## Istorija

Dabartinio miesto vietoje senovėje stovėjo persų miestas Farava.

Gyzylarbatas (arba rusiška forma ***Kyzyl Arvatas***, turkmėniškai reiškia „raudonoji tvirtovė“) įkurtas 1881 m., tiesiant geležinkelį. Miesto statusas suteiktas 1935 m.

1999–2022 m. miestas vadintas ***Serdaru*** () – šis persų kilmės žodis, reiškiantis „valdovas“, buvo aliuzija į prezidento Saparmurato Nijazovo titulą. 2022 m. grąžintas senasis pavadinimas.

## Šaltiniai
Sigutė Meškytė

**Sigutė Meškytė** (1963 m. vasario 9 d. Alkiškiuose, Akmenės raj. – 2010 m. rugpjūčio 11 d. Kaune) – Lietuvos ir Akmenės rajono politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1981 m. baigė Akmenės vidurinę mokyklą. 1982–1989 m. studijavo inžinerinę statybą Vilniaus inžineriniame statybos institute, inžinierė statybininkė.

Nuo 2003 m. kovo mėn. VšĮ „Akmenės rajono turizmo ir verslo informacijos centras“ direktorė. 2007–2010 m. Akmenės rajono savivaldybės mero pavaduotoja. Šiaulių regiono plėtros tarybos narė.

1998–2002 m. Naujosios sąjungos, nuo 2002 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narė. 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2010 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narė.

Verslo centrų asociacijos narė, partijos skyriaus pirmininkė, partijos drausmės komisijos pirmininko pavaduotoja. Palaidota Akmenės miesto kapinėse.

## Šaltiniai
Taujėnų miškai

**Taujėnų miškai** − miškų masyvas Panevėžio ir Ukmergės rajonuose, 5 km į vakarus nuo Taujėnų.

Masyvo plotas ~ 15 000 ha. Miškų masyvas apie 26 km ištįsęs iš šiaurės į pietus, labai išsišakojęs.

Taujėnų miškų paviršius − mažai nuotaki priemolinga lyguma. Masyvo šiaurinėje dalyje telkšo Šilo ežeras. Masyve daug pelkių: pietuose − Plačiavos pelkė, Mikėnų pelkė, Ungurių pelkė, šiaurėje − Vėjeliškių−Balelių pelkė, Levaniškių pelkė, Sudeikių pelkė, Steprių pelkė.

Per Taujėnų miškų masyvą teka:
* Žižmoja (Linkuvės intakas),
* Apteka (Juodos intakas),
* Lėnupis (į Juodžio ežerą),
* Storė (Šventosios intakas),
* Strauzgėlė (Armonos intakas).

Vyraujantys medynai: beržynai – 48 %, eglynai – 17 %, drebulynai – 10 %, juodalksnynai – 8 %, uosynai – 5 %, baltalksnynai – 5 %, pušynai – 5 %, ąžuolynai – 2 %.

Tarp miškų įsikūrę kaimai (Jurgelionys, Lėnas, Užulėnis). Masyvo šiaurinę dalį kerta automagistralė  ir kelias Baleliai−Šilai. Per Taujėnų mišką eina keliai Taujėnai−Ramygala ir Taujėnai−Meilūnai.

Įsteigtas Barnėnų telmologinis draustinis.

## Šaltiniai
Lafetas

**Lafetas** (iš ) – artilerijos pabūklo dalis – stovas ir/ar važiuoklė, laikanti vamzdį, leidžianti jį nutaikyti keliant ir sukiojant, amortizuojanti atatranką šaudant, leidžianti pabūklą pervežti ar įtvirtinanti pozicijoje, jei pabūklas stacionarus.

Lafetas:
* kreipimo mechanizmais suteikia vamzdžiui šaudymui (o kartais ir užtaisymui) reikalingus vertikalius ir horizontalius kampus;
* atošliaužos įtaisais slopina šūvio atatrankos energiją ir perduoda likusią atatrankos energiją gruntui arba įrenginio pagrindui);
* važiuokle įgalina vežti pabūklą.

## Lafetų skirstymas
Pabūklų lafetai būna:
* judrieji – su ratine arba vikšrine važiuokle
* pusiau stacionarūs – turi nejudamą pagrindą, įtvirtintą judančiame objekte (tanke, savaeigėje važiuoklėje, lėktuve, laive)
* stacionarieji – turi nejudamą pagrindą, įtvirtintą krante (krantų apsaugos artilerija), doto ambrazūroje ir pan.

Pabūklo lafetai pagal vamzdžio įtvirtinimo tipą būna stangrieji ir standieji:
* Standusis lafetas su vamzdžiu jungiamas standžiai, todėl vamzdį veikiančios jėgos tiesiogiai perduodamos lafetui.
* Stangrusis lafetas su vamzdžiu jungiamas atatranką kompensuojančiais atošliaužos įtaisais, todėl šaunant lafetui tenka 30–40 kartų mažesnė apkrova.
Iki XIX a. pab. artilerijos pabūklų vamzdžiai buvo tvirtinami ant lafetų tik standžiai. Šaunančio pabūklo lafetas priimdavo šūvio atatrankos energiją, todėl pabūklas atriedėdavo atgal.

## Lafeto sandara
Pagrindinės pabūklo lafeto dalys: viršutinis ir apatinis stovai, kreipimo mechanizmai, lopšys, atrama, atošliaužos įtaisai, pusiausvyros mechanizmas.
Kamufletas

**Kamufletas** – požeminis sprogimas, kai sprogstant susidaro požeminė ertmė, o žemės paviršiuje duobės nebūna. Terminu *kamufletas* apibūdinami požeminiai artilerijos sviedinių ar aviacinių bombų sprogimai, taip pat požeminiai kovinių minų ir pramoninių užtaisų sprogimai.

Kamufleto sąvoka atsirado tvirtovių fortifikacijos klestėjimo laikais, kai priešmininės kovos metu gynėjai pasikasdavo po atakuojančių minuotojų tuneliu ir po juo susprogdindavo savo užtaisą, kad atakuojančių minuotojų tunelis užgriūtų. Tokių sprogdinimų metu dažni būdavo visiškai požeminiai sprogimai (kamufletai).

## Nuorodos
* Camouflet
Rabato–Salė–Zamuro–Zearo regionas

**Rabato–Salė–Zamuro–Zearo regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiaurės vakarų Maroke, užima 9 580 km² plotą. Čia gyvena 2 366 494 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Rabatas.

Regionui vadovauja Hasanas Amranis (Hassan Amrani).

Regionui priklauso šios sritys:
* Rabato prefektūra
* Salė prefektūra
* Schirato-Temaros prefektūra
* Chemiseto sritis

## Geografija
Rabato-Sale-Zamuro-Zearo regionas yra Atlanto vandenyno pakrantėje ir ribojasi su regionais: Garb-Šrarda-Beni Chseno šiaurėje, Mekneso-Tafilaleto rytuose, Šauijos-Urdigo pietuose.

## Demografijos raida

Šaltiniai :
* Maroko regionai
* World Gazetter

## Nuorodos
Rabato-Sale-Zamuro-Zearo regionas
Tanžero–Tetuano regionas

**Tanžero–Tetuano regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiaurės Maroke, užima 11 570 km² plotą. Čia gyvena 2 470 372 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Tanžeras.

Regionui vadovauja Mahometas Hasadas (Mohamed Hassad).

Regionui priklauso šios sritys:
* Fahs Anžros prefektūra
* Tanžero-Asilos prefektūra
* Tetuano prefektūra
* Šefšaveno sritis
* Larašo sritis

## Geografija
Tanžero-Tetuano regionas yra Atlanto vandenynu ir Viduržemio jūros pakrantėje ir ribojasi su regionais: Tazo-Alhoseimo-Taunato rytuose, Garb-Šrarda-Beni Chseno pietuose, bei Ispanijos miestu Seuta.

## Demografijos raida

Šaltiniai :
* Maroko regionai
* World Gazetter

## Nuorodos
Tanžero-Tetuano regionas
Kateris

**Kateris** (iš ) – nedidelis laivas, kurio vandentalpa neviršija 400 tonos. Pagrindinis skirtumas nuo valčių – variklis. Pirmieji kateriai buvo lengvi vienstiebiai burlaiviai.

## Katerių skirstymas

Pagal povandeninės dalies konstrukciją:
* kiliniai
* plokščiadugniai

Pagal plūdrumo tipą:
* skrodžiamieji
* slystamieji (glisuojantys)
* su povandeniniais sparnais
* su oro pagalve

Pagal paskirtį:
* nekariniai
** keleiviniai
** krovininiai
** gelbėjimo
** turistinis
** locmanų
** policijos
** gaisriniai
* kariniai
** torpediniai
** raketiniai
** patrankiniai
** greitieji atakos
** patruliniai
** traleriai
** priešpovandeniniai
Rytų regionas (Marokas)

**Rytų regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiaurės rytų Maroke, užima 82 900 km² plotą. Čia gyvena 1 918 094 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Udžda.

Regionui vadovauja Mahometas Brahimis (Mohammed Brahimi).

Regionui priklauso šios provincijos:
* Berkano provincija
* Figigo provincija
* Džerados provincija
* Nadoro provincija
* Udždos-Angado prefektūra
* Taurirto provincija

## Geografija
Rytų regionas yra Viduržemio jūros pakrantėje ir ribojasi su Ispanijos miestu Melilja, Alžyru bei Maroko regionais: Feso-Bulmano ir Tazo-Alhoseimo-Taunato vakaruose, Mekneso-Tafilaleto pietuose.

## Demografijos raida

Šaltinis :
* World Gazetter

## Nuorodos
Rytų regionas
Box Car Racer

**Box Car Racer** – grupės blink-182 narių gitaristo Tom Delonge ir būgnininko Travis Barker projektas.

Tom Delonge suformavo grupę, nes norėjo paeksperimentuoti su savo turimomis idėjomis. Kartu su Travis Barker ir gitaristu David Kennedy iš Hazen Street sukūrė šią grupę. Taip pat jis pasamdė bosistą Anthony Celestino, kuris buvo Kenedy draugas. Įrašinėti albumą jie pasikvitė tokių svečių kaip Mark Hoppus iš blink-182, kuris atliko dainą "Elevator", taip pat Tim Armstrong iš grupės Rancid ir Jordan Pundik iš New Found Glory atlikti dainai "Cat Like Thief".

Delonge ir Barker tikino, kad įtaką susikurti šiai grupei padarė Emo stilių grupės Rites of Spring, Fugazi ir vėlesnių laikų hardcore stiliaus grupė Quicksand.

Box Car Racer išėjo atostogų po savo pirmojo turo 2003 metais. Delonge teigė, kad grupė įvykdė jo tikslus ir niekada nebesusiburs iš naujo. Manoma, kad grupės "Box Car Racer" veikla galėjo tapti viena iš blink-182 grupės iširimo priežasčių.

## Grupės vardo atsiradimas
Grupės vardas kilo iš "B-29" bombonešio, kuris numetė antrąją atominę bombą Nagasakyje, Japonijoje, pavadinimo "Bockscar". Delonge sakė, kad taip grupė pasivadino dėl to, kad jų dainų tekstai turėjo ryšio ir su meile, ir su karu. Tačiau jis norėjo kad grupė turėtų pavadinimą iš trijų žodžių ir taip atsirado Box Car Racer.

## Nariai
*Tom Delonge - vokalas, gitara, bosinė gitara;
*Travis Barker - būgnai, pianinas;
*David Kennedy - gitara;
*Anthony Celestino - bosinė gitara (Klipai, turai ir gyvi pasirodymai).

## Diskografija
### Albumai

### Singlai

## Nuorodos
*
Santa Ana (Salvadoras)

**Santa Ana** () – miestas vakarų Salvadore, 64 km atstumu nutolęs nuo šalies sostinės San Salvadoro. Įkurtas 665 m aukštyje, prie Lempos upės intako Guachojo. Departamento centras. Antras pagal dydį Salvadoro miestas. Santa Ana – svarbus kavos pramonės centras. Prekyba, pramonė, turizmas. Mieste veikia 3 universitetai, gotikinio stiliaus katedra, rotušė, teatras. Mieste gyveno 274,8 tūkst. gyventojų (pagal 2006 m. duomenis).

## Istorija

Santa Anos apylinkės ilgą laiką buvo apgyvendintos indėnų pipilų ir vadintos Siuateuakanu (*Sihuatehuacán*). 

Miestas oficialiai įkurtas 1569 m. ir pavadintas Santa Ana. 1812 m. gavo miesto statusą.

## Sportas
; Futbolas
* CD FAS – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia Oskaro Kitenjo vardo stadione (), talpinančiame 15 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Žagarės giria

**Žagarės giria** (arba ***Žagarės–Didmiškio miškai***) − giria Joniškio rajone, 4 km į pietvakarius nuo Žagarės. Užima 66,2 km² plotą (miškinga dalis užima 56,9 km²). Patenka į Joniškio miškų urėdijos Skaistgirio, Žagarės, Juodeikių, Endriškių girininkijas.

Giria susideda iš 21 miško; didesnieji: Žagarės, Didmiškio, Beržynės, Judraičių, Reibiniškio. Dirvožemiai velėniniai jauriniai glėjiški, priesmėliniai, susiformavę ant moreninių priemolių, vietomis pasitaiko pelkinių. Reljefas lygus. Miško augavietės derlingos ir labai derlingos, įmirkstančios ir laikinai įmirkstančios. Dauguma miškų nusausinti. Šiaurės vakaruose siekia Švėtę (Lielupės intaką). Išteka įvairūs Lielupės baseino upeliai: Vilkija, Žirnupis, Kivė, Trumpė, Vingris, Lanka, Skardupis, Vilkytis, Žiurelis.

Medynai:
* eglynai – 39 %,
* beržynai – 33 %,
* drebulynai – 7 %,
* pušynai – 6 %
* baltalksnynai – 6 %,
* juodalksnynai – 5 %,
* uosynai – 4 %.

Jaunuolynai sudaro 35 %, pusamžiai medynai 27 %, bręstantys 15 %, brandūs 23 %. Medynų vidutinis amžius 49 m., bonitetas I, 5, skalsumas 0,70, tūris 225 m³/ha, metinis prieaugis 6,2 m³/ha.

Yra gamtos paminklų – Reibiniškių ąžuolas, Beržynės miško ąžuolas, Žagarės miško veimutinė pušis ir Žeimių vinkšna, 41 kertinė miško buveinė, į Lietuvos raudonąją knygą įrašytų paukščių lizdaviečių ir perimviečių. Labiausiai paplitęs augavietės tipas − drėgnas šilagiris. Dauguma medynų yra savaiminės kilmės. Auga eglės, beržai, drebulės, pušys, juodalksniai. Girios šiaurinėje dalyje (netoli Šarūnų kaimo) auga amerikinė liepa. Be to, girioje pavieniui auga veimutinė pušis, japoniškasis maumedis, kėnis. Žagarės miškuose sutinkami šernai, elniai, briedžiai, vilkai, lapės, stirnos, kiškiai, usūriniai šunys, barsukai, kiaunės, voverės, jerubės, slankos. Miškų vakarinė dalis priklauso Žagarės regioniniam parkui.

XIX a. ir XX a. pradžioje Žagarės–Didmiškio miškai priklausė privatiems savininkams. Grafai Naryškinai iki I pasaulinio karo aptvaruose augino tauriuosius elnius; per karą ir po jo iš buvusių aptvarų jie paplito į Šiaurės Lietuvos kitus miškus.

Per girią eina plentas . Prie jos įsikūrę kaimai: Juodeikiai, Žeimiai, Šarūnai, Dameliai, Basiuliškės, Tulniai, Dilbinėliai, Jurdaičiai, Endriškiai, Bijeikiai, Ąžuolynė, Normantėliai.

## Šaltiniai
Clavulina amethystina

***Clavulina amethystina*** – žagarių (*Clavulina*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūnį sudaro gumbuotas kelmas, iš kurio išauga korališkai išsišakojusios šakos, sudarančios tankų krūmą. Vaisiakūnis šviesiai violetinis ar violetinis, seni egzemplioriai būna rusvai pilki.
Trama trapi, balta, kartais gelsvo ar violetinio atspalvio, šiek tiek kvepia miltais, kartaus skonio.
*Clavulina amethystina* yra retas grybas, auga kalnuotų vietovių lapuočių miškuose, mėgsta drėgnas, ūksmingas vietas.

## Literatūra
Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 180
Kochutepekė

**Kochutepekė** () – miestas Salvadoro centrinėje dalyje, 34 km į vakarus nuo San Salvadoro, 890 m aukštyje. Kuskatlano departamento centras. Miestas įsikūręs Sero de las Pavaso kalno papėdėje, netoli Ilopango ežero. Kochutepekę dažnai gaubia rūkas. Praeina Panamerikos plentas, San Salvadoro–San Migelio geležinkelis. Maisto (cukraus, romo, tabako) pramonė, auginamos cukranendrės, tabakas. Turizmas (į Sero de las Pavaso kalną).

## Istorija

Nuo XI a. teritorija apgyvendinta indėnų. Ispanų įkurtas 1571 metais. Miesto teisės Kochutepekei suteiktos 1846 m.

## Šaltiniai
San Migelis (Salvadoras)

**San Migelis** ( arba *San Miguel de la Frontera*) – trečias pagal dydį Salvadoro miestas. Įsikūręs šalies rytinėje dalyje, 138 km nuo San Salvadoro, netoli San Migelio ugnikalnio. Departamento centras. 282,4 tūkst. gyventojų (2006 m.). Svarbus tekstilės, kavos, chemijos pramonės centras. Svarbus turistinis centras (mieste vyksta spalvingi karnavalai).

## Istorija

San Migelis įkurtas gubernatoriaus Vilfredo Salgado 1530 m.

## Sportas
* CD Águila – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* CD Dragón – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia Chuano Fransisko Barazos vardo stadione (), talpinančiame 10 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Žagaris

**Žagaris** (*Clavulina*) – žagarinių (*Clavulina*) šeimos grybų gentis. Gentyje yra apie 45 rūšys.

Rūšys:

* Raukšlėtasis žagaris (*Clavulina rugosa*)
* Skiauterėtasis žagaris (*Clavulina cristata*)
* Pilkasis žagaris (*Clavulina cinerea*)
* *[[Clavulina amethystina]]*
ir kt.


Image:Clavulina cristata.jpg|Skiauterėtasis žagaris
Image:Ramaria rugosa var cinerea.jpg|Pilkasis žagaris


## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1
* Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1
Sonsonatė

**Sonsonatė** () – miestas Salvadoro vakaruose, prie Sensunapano upės, 21 km nuo Akachutlos uostamiesčio. Departamento centras. 110,5 tūkst. gyventojų (2006 m.). Svarbus pramonės ir žemės ūkio centras. Tekstilės, keramikos, avalynės, maisto, tabako pramonė. Per Akachutlos uostą eksportuojama kava ir cukrus.

## Istorija

Miestas įkurtas 1552 m. *Santísima Trinidad de Sonsonate* pavadinimu.
Sojapangas

**Sojapangas** () – miestas Salvadoro centrinėje dalyje, San Salvadoro departamente, San Salvadoro aglomeracijoje. Tai ketvirtas pagal dydį šalies miestas, kuriame gyvena 290,4 tūkst. gyventojų (2006 m.). Svarbus transporto mazgas.
La Unjonas (Salvadoras)

**La Unjonas** () – miestas pačiuose Salvadoro pietryčiuose, jūrų uostas prie Ramiojo vandenyno Fonsekos įlankos. Departamento centras. 26,9 tūkst. gyventojų (2006 m.). Svarbus prekybinis ir transporto centras. 2005 m. pradėtas statyti naujas uostas, kuris pagal apyvartą lenks pagrindinį šalies uostą Akachutlą.
Santa Tekla

**Santa Tekla** () – miestas centrinėje Salvadoro dalyje, 20 km į vakarus nuo San Salvadoro, San Salvadoro ugnikalnio papėdėje. La Libertado departamento centras.

## Istorija

Miestas įkurtas 1854 m. prezidento Chosė Marijos San Martino nurodymu, po to, kai šalies sostinę nusiaubė žemės drebėjimas. Miestui suteiktas **Nueva San Salvadoro** (*Nueva San Salvador*) pavadinimas. Jis 1855–1859 m. buvo Salvadoro sostine. 2003 m. miestui grąžintas istorinis pavadinimas – Santa Tekla.

## Sportas
* Santa Tecla FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia *Las Delicias* stadione (), talpinančiame 10 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Polistirenas

**Polistirenas**  (pasenęs terminas *polistirolas*), sinonimas *poli(1-feniletilenas)* – aromatinis polimeras, sudarytas iš stireno (stirolo) monomerų. Polistirenas gali būti kietas arba išpūstas dujomis.

## Putų polistirenas

**Putų polistirenas** (polistirolas) arba *polistireno (polistirolo) putplastis* – medžiaga, pagaminta iš dujomis išpūsto polistireno. Tokiu būdu medžiaga tampa daug lengvesnė ir pasižymi mažesniu šiluminiu laidumu.

Putų polistirenas naudojamas kaip pakavimo medžiaga, patalpų apšiltinimui ir kt.

## Šaltiniai
Harirudas

**Harirudas** () – upė, tekanti iš centrinio Afganistano kalnų į Turkmėniją, kur pradingsta Karakumų dykumoje. *Rud* persų kalboje reiškia „upė“.

Upė išteka iš Baba kalnagūbrio, Hindukušo sistemos dalies, ir teka palyginti tiesiai į vakarus. Vakarinėje Afganistano dalyje Harirudo upė teka į pietus nuo Herato. Slėnis aplink Heratą nuo seno žinomas dėl savo derlingumo ir intensyvios žemdirbystės. Vietoje, kur įteka *Džamo* upė, pastatytas Džamo minaretas, antras pagal aukštį (65 m) senovės minaretas pasaulyje.

Už Herato upė pasuka į šiaurės vakarus, po to į šiaurę, suformuodama dalį šiaurinio pasienio tarp Afganistano ir Irano. Toliau ji formuoja pietrytinę pasienio dalį tarp Irano ir Turkmėnijos.

Turkmėnijoje upė vadinama **Tedženu** () ir teka šalia Tedženo miesto. Lotynų kalboje žinoma kitu pavadinimu – **Arius**.

## Nuorodos
* Jamo Minaretas
* Žemėlapis, kuriame matosi upė
Tazos–el Hoseimos–Taunato regionas

**Tazos–el Hoseimos–Taunato regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiaurės Maroke, užima 24 155 km² plotą. Čia gyvena 1 807 113 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Hoseima.

Regionui vadovauja Mahometas Mhidija (Mohamed Mhidia).

Regionui priklauso šios provincijos:
* Hoseimos provincija
* Taunato provincija
* Tazos provincija
* Gersifo provincija

## Geografija
Tazos-Alhoseimos-Taunato regionas yra Viduržemio jūros pakrantėje ir ribojasi su regionais: Rytų regionu rytuose, Garb-Šrarda-Beni Chseno ir Tanžero-Tetuano vakaruose, Feso-Bulmano pietuose.

## Demografijos raida

Šaltinis :
* World Gazetter

## Nuorodos
Tazo-Alhoseimo-Taunato regionas
Turkmėnijos manatas

**Manatas** – oficiali Turkmėnijos valiuta. Pradėtas naudoti 1993 m. lapkričio 1 d. Pakeitė Rusijos rublį kursu 1 manatas = 500 rublių. ISO 4217 kodas – *TMM*. Manatas padalintas į 100 tengių. Kartais naudojamas sutrumpinimas **m**, pvz., *25 000 m* yra dvidešimt penki tūkstančiai manatų. 2009 m. sausio 1 d. buvo įvestas **naujasis manatas**, pakeitęs senąjį santykiu 1:5000. Naujojo manato ISO 4217 kodas – *TMT*.

## Etimologija
Žodis *manatas* (manat) pasiskolintas iš rusiško žodžio *moneta* (). Taip pat 'manatas' buvo atitikmuo TSRS rubliui azerbaidžaniečių ir turkmėnų kalbose.

## Monetos
1993 m. į apyvartą įvestos 1, 5, 10, 20 ir 50 tenge monetos. 1, 5 ir 20 tenge buvo kalamos iš variu dengto plieno, o didesnio nominalo – iš nikeliu dengto plieno. 1999 m., po didelės infliacijos, išleistos 500 ir 1000 manatų monetos.

Image:1 Tennesi TM 1993.png|1 tenge moneta
Image:5 Tennesi TM 1993.png|5 tenge moneta
Image:10 Tennesi TM 1993.png|10 tenge moneta


Image:20 Tennesi TM 1993.png|20 tenge moneta
Image:50 Tennesi TM 1993.png|50 tenge moneta
Image:500 Manat TM 1999.png|500 manatų moneta
Image:1000 Manat TM 1999.png|1000 manatų moneta


## Banknotai
1993 m. buvo išleisti 1, 5, 10, 20, 50, 100 ir 500 manatų banknotai. Vėliau buvo išleistos 1000 manatų (1995 m.) ir 5000 bei 10000 manatų (1996 m.) banknotai. 2005 m. išleista nauja serija banknotų – 50, 100, 500, 1000, 5000 ir 10000 manatų. Ant visų banknotų pavaizduotas buvusio prezidento Saparmurado Nijazovo portretas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Turkmėnijos banknotai (nuotraukos) 
* Coins of former Soviet republics
Latė

**Latė** ( 'pienas') – šilto pieno gėrimas su espreso kava. Gėrimas gaminamas iš espreso, smulkiapučio pieno ir pieno putos, ruošiamas 1:5:0,1 (espresas: pienas: puta) tūrio santykiu, klasikinio recepto galutinis tūris svyruoja 240–360 ml ribose.

## Kilmė
Italijoje terminas *latte* reiškia „pienas“. Kas dabar angliakalbėse šalyse vadinama *latte*, Italijoje yra *caffe e latte* („kava su pienu“) panaši į prancūzų *café au lait* ar ispanų *[[café con leche]]*. *Caffe Latte* šiandien yra gerai žinoma tarptautiniame kavos meniu, kuris apima ir kapučino (*cappuccino*) ir espresą.

*Latte* Italijoje kilo iš įkvėpimo, bet tarptautiniai serviravimo metodai gali skirtis nuo originalių (pavyzdžiui, pupelių skrudinimu, naudojamo *espresso* ir pieno kiekiais).

Europoje dažnai naudojamas prancūziškas terminas *café au lait*, nors Jungtinėse Amerikos Valstijose taip apibūdinamas kavos su šiltu pienu gėrimas kuris dažniau patiekiamas dubenėlyje.

## Taip pat skaitykite
* Latte art

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Espreso ir kavos gėrimų rūšys vaizdžiai
Rimvydas Maciulevičius

**Rimvydas Maciulevičius** (1954 m. spalio 3 d. Stakliškėse, Jiezno rajone – 2022 m. rugsėjo 12 d.) – Lietuvos visuomenės veikėjas, aviatorius, Ignalinos aerodromo įkūrėjas.

## Biografija
Gimė 1954 m. spalio 3 d. Prienų rajone, Stakliškėse, miškininko tremtinio Alberto Maciulevičiaus šeimoje. Brolis – kino režisierius Antanas Maciulevičius.

1958 m. iš Stakliškių šeima persikėlė gyventi į Antaliedės kaimą (Švenčionių raj.). Ten baigė pradinę mokyklą.

1965 m., šeimai persikėlus į Švenčionis, pradėjo lankyti Švenčionių 1-ąją vidurinę mokyklą, kurios devynias klases baigė 1970 m. Tais pačiais metais įstojo į Vilniaus politechnikumą. Tuo pat metu pradėjo lankyti Vilniaus aeroklubo parašiutizmo sekciją.

1974 m. baigęs Vilniaus politechnikumą, įgijo techniko technologo specialybę. Vieną mėnesį padirbęs Panevėžio metalo dirbinių gamykloje inžinieriumi technologu, išėjo tarnauti į armiją. Tarnavo desantinės divizijos parašiutinio sporto rinktinėje Kaune, vėliau – desantinės armijos rinktinėje Riazanėje. Ten įvykdė kandidato į sporto meistrus normatyvus.

1976 m. tapo parašiutinio sporto Pabaltijo pirmenybių oro akrobatikos čempionu. Taip pat jam tada buvo suteiktas parašiutinio sporto meistro vardas.

1976 m. įsidarbino Kauno A. Žiburkaus aviacijos sporto klube šaltkalviu. 1977–1983 m. dalyvavo kuriant Kapsuko (Marijampolės) aviacijos sporto klubą ir dirbo jame lakūnu instruktoriumi.

1983–1988 m. dirbo SDAALR inspektoriumi lakūnu. Tuo metu buvo suteikta 1-os klasės sportinės aviacijos lakūno kvalifikacija.

1981–1987 m. neakivaizdiniu būdu studijavo Vilniaus universitete. Baigęs įgijo žurnalisto specialybę.

1988 m. įkūrė Lietuvos oreivių draugiją ir oreivių mokyklą. Organizavo oro balionų šventes Vilniuje.

1991 m. suorganizavo ekspediciją į Karakumus. Pirmas Lietuvoje išmetė žmogų iš oro baliono be parašiuto. 

Įkūrė Vilniaus oreivių bendrovę "Lituanika", UAB "Rimina", "Grupė R", nuo 1992 m. buvo bendros Lietuvos-Kanados įmonės "Aeroserviso grupė" direktorius.

1996 m. įsikūrus Lietuvos transporto darbuotojų sąjungai, buvo jos tarybos narys.

## Biografija
Mekneso–Tafilaleto regionas

**Mekneso–Tafilaleto regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiaurės centriniame Maroke, užima 79 210 km² plotą. Čia gyvena 2 141 527 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Meknesas.

Regionui vadovauja Hasanas Auridas (Hassan Aourid).

Regionui priklauso šios prefektūros ir provincijos:
* Mekneso prefektūra
* Hadžebo provincija
* Rašidijos provincija
* Ifrano provincija
* Chenifros provincija
* Midelto provincija

## Geografija
Mekneso-Tafilaleto regionas ribojasi su Alžyru ir Maroko regionais: Feso-Bulmano ir Rytų šiaurėje, Tadlo-Azilalo ir Suso-Masa-Dra pietuose, bei Šauijos-Urdigo, Rabato-Sale-Zamuro-Zearo ir Garb-Šrarda-Beni Chseno vakaruose.

## Demografijos raida

Šaltinis :
* World Gazetter

## Šaltiniai

## Nuorodos
Mekneso-Tafilaleto regionas
Turkmenabatas

**Turkmenabatas** () – miestas rytų Turkmėnijoje, prie Amudarjos upės; Lebapo srities centras. Geležinkelio mazgas. Išvystyta lengvoji (medvilnės, tekstilės, siuvimo, avalynės), maisto, chemijos (visų pirma trąšų), naftos, metalo, medienos pramonė. Yra pedagogikos institutas, teatras, istorijos ir kraštotyros muziejus.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1886 m. kaip **Čardžujus**. 1924–1927 m. vadinosi **Leninskas**, po to vėl Čardžujus, nuo 1940 m. **Čardžou**. 1991 m. pavadintas **Turkmenabatu**.

### Pavadinimo kilmė

Persų kalba *چهارجوی* (*Čardžuj*) reiškia „Keturios srovės, upės“.

## Šaltiniai
Leninskas

**Leninsku** vadinama:

* Leninskas Kuzneckis, miestas Rusijoje;
* 1958–1995 m. Baikonūras, miestas Kazachijoje;
* 1938–1991 m. Asaka, miestas Uzbekijoje;
* 1924–1927 m. Turkmenabatas, miestas Turkmėnijoje.
Turkmėnijos velajatai

Turkmėnija suskirstyta į 5 velajatus (dgs. *welayatlar*, vns. – *welayat*) ir vieną nepriklausomą miestą (*şäher*):

## Nuorodos
* Turkmenistan (Citypopulation.de)
* Provinces of Turkmenistan (Statoids.com)
Dašoguzas

**Dašoguzas** () – miestas Turkmėnijoje; Dašoguzo velajato centras. Geležinkelio stotis, oro uostas. Išvystyta lengvoji pramonė (medvilnės, maisto, siuvimo), maisto pramonė, yra remonto, mechanikos gamyklos. Veikia teatras.

Netoli miesto yra Kunja Urgenčas, pasaulio paveldo objektas.

## Istorija

Dašoguzas įsikūrė 1681 m. kaip pakelės poilsiavietė. XIX a. pradžioje buvo tvirtovė. 1924 m. gavo miesto teises. TSRS laikais vadintas ***Tašouzu***.

## Sportas

### Futbolas
* Turan Daşoguz futbolo klubas.
* „Sport Toplumy“ stadionas.

## Šaltiniai
Salamanka

**Salamanka** () – miestas šiaurės vakarinėje Ispanijos dalyje, Kastilijoje ir Leone, Salamankos provincijos sostinė. Išvystyta maisto, tekstilės, odos pramonė. Yra keli universitetai.

Miesto centre yra didžioji aikštė (*Plaza Mayor*, XVIII a.) su rotuše, senąja (XII a.) ir naująja (XVI–XVIII a.) katedromis, Šv. Estebano bažnyčia (XVI–XVII a.), senasis universitetas (XVI a.). Salamankos senamiestis 1988 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Istorija
Salamanka minima nuo V a. pr. m. e. Žlugus Romos imperijai ties dabartiniu miestu gyveno alanai, vėliau – vestgotai. Nuo VII a. – vyskupijos centras. Iki XI a. dėl miesto kovojo musulmonai ir krikščionys. 1218 m. įkurtas vienas seniausių Europoje Salamankos universitetas. 1812 m. tarp Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos kariuomenių įvyko Salamankos mūšis.

## Sportas
* UD Salamanca (futbolas)

## Šaltiniai
San Kristobalis

**San Kristobalis** () reiškia šias vietoves:
* Argentina;
** San Kristobalis – miestas Santa Fė provincijoje;
** San Kristobalis – Buenos Airių kvartalas;
* Dominikos Respublika;
** San Kristobalio provincija;
** San Kristobalis – miestas San Kristobalio provincijoje;
* Kuba;
** San Kristobalis;
* Meksika;
** San Kristobal de las Kasas;
* Nikaragva;
** San Kristobalio ugnikalnis;
* Ispanija;
** San Kristobal de La Laguna – miestas Tenerifėje;
* Paragvajus;
** San Kristobalis;
* Saliamono Salos;
** San Kristobalis – buvęs salos pavadinimas;
* Venesuela;
** San Kristobalis.
San Kristobal de la Lagūna

**San Kristobalis** arba ***La Lagūna*** – miestas Ispanijoje, Kanarų salose, Tenerifės saloje, 9 km į vakarus nuo Tenerifės Santa Kruso. Yra La Lagunos universitetas (nuo 1701 m.), Šiaurės Tenerifės tarptautinis oro uostas. Svarbus turistinis centras, kurortas (paplūdimiai, viešbučiai, į miesto sudėtį įeina Bachamaro ir Punta del Hidalgo kurortinės gyvenvietės). Veikia Tenerifės istorijos, Tenerifės antropologijos, Casa Ossun (istorija, dailė), Tenerifės karališkosios ekonominės draugijos, Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčios, katedros, mokslo ir kosmoso muziejai, teatras.

Miestas priklauso UNESCO pasaulio paveldui (nuo 1999 m.): gausu XVI–XVIII a. bažnyčių (Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo, Karališkoji La Lagunos Kristaus, Švč. Paguodos Dievo Motinos ir kt.), rūmų, gyvenamųjų namų.

## Istorija

Miestą įkurė Alonso Fernández de Lugo 1496 ar 1497 m. 

1582 m. per maro epidemiją mirė 5-9 tūkst. žmonių.

1723 m. Tenerifės salos administracinis centras buvo perkeltas iš San Kristobalio į Tenerifės Santa Krusą.

## Šaltiniai
Karakumai

**Karakumai** ,  – 'juodasis smėlis') – dykuma Centrinėje Azijoje. Ji užima apie 70 procentų, arba 350 000 km² Turkmėnijos teritorijos. Karakumai driekiasi į rytus nuo Kaspijos jūros, Aralo jūra yra šiaurėje, o Amudarja ir Kyzylkumo dykuma šiaurės rytuose. Pietryčiuose remiasi į Karabilio ir Badchyzo aukštumas, pietuose – į Kopetdago priekalnes, vakaruose į Uzbojaus sausvagę.

Karakumai skirstomi į šiaurinius Užnugūzės Karakumus arba Užungūzės plynaukštę, Žemutinius (arba Vidurinius) Karakumus ir Pietryčių Karakumus. Šias dalis skiria Ungūzo įduba.

Karakumai susiklostė daugiausia iš senovinės Amudarjos vagos, tekėjusios iki Kaspijos jūros, suneštų nuogulų. Pietuose tokias nuogulas suklostė Murgabo ir Tedženo upės, ištekančios iš Hindukušo kalnų. Yra dideli gruntinio vandens telkiniai.

Vyrauja smėlynai, pietuose pereinantys į kauburynus. Yra barchanų, takyrų.

Klimatas vidutinių platumų žemyninis. Sausio vidutinė temperatūra nuo –2 °C šiaurėje iki 3 °C pietuose (absoliutusis minimumas atitinkamai –28 ir –16 °C), liepos – 30–32 °C (absoliutusis maksimumas 49 °C). Dideli (iki 50 °C) paros temperatūros svyravimai. Kritulių 60–150 mm per metus, pietuose iki 250 mm; daugiausia lyja kovą–balandį. Būna smėlio audrų.

## Gyvoji gamta

Pavasarį beveik visą dykumą (išskyrus barchanus) padengia efemerai ir efemeroidai (pvz., tulpės). Veši baltųjų ir juodųjų saksaūlų, akacijų sąžalynai, auga kulkšnės, efedros; upių slėniuose yra tuopų miškų, nendrynų, pelkių.

Būdingi gyvūnai: kiškis tolajus, džeiranas, korsakas.

Gamta saugoma Repteko rezervate.

## Ekonomika ir resursai

Maro ir Tedženo oazės žinomos dėl savo medvilnės. Karakumų dykumoje yra Darvazos dujų krateriai. Teritorijoje yra gausūs naftos ir gamtinių dujų telkiniai, sieros santalkos. Auginamos avys, kupranugariai.

Dykumą kerta didžiausias drėkinimo kanalas pasaulyje – Karakumų kanalas. Kanalas, kurį pradėjo statyti 1954 m., yra 1375 km ilgio. Per metus juo prateka 13-20 km³ vandens.

Per dykumą nutiestas Transkaspijos geležinkelis ir Transkarakumų geležinkelis (nuo 2006 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* TravelBlog – Darvasa krateriai en
Įcentrinė jėga

**Įcentrinė jėga** – jėga, verčianti judėti kūnus apskritimu ir įgyti įcentrinį pagreitį.

## Matematinės formulės

Įcentrinės jėgos skaičiavimo formulė:

F_c=\frac {mv^2}{R}

Kūno masės skaičiavimas pagal įcentrinės jėgos formulę:

m= \frac{F_cR}{V^2}

Apskritimo spindulio skaičiavimo formulė:

R=\frac{mV^2}{F_c}

Kūno greičio apskaičiavimo formulė:

V=\sqrt{\frac{F_cR}{m}}

### Simbolių paaiškinimas

**F<sub>c</sub>** – įcentrinė jėga

**m** – kūno masė

**V** – kūno greitis

**R** – apskritimo spindulys, kuriuo juda kūnas

## Įcentrinės jėgos samprata

Pagal antrąjį Niutono dėsnį jėga yra kūno pagreičio priežastis. Vadinasi, apskritimu judančiam kūnui įcentrinį pagreitį suteikia jėga, pavyzdžiui, ratu čiuožiančiai sportininkei – jos partnerio ranka. Ją atitraukus, jėga nustoja veikti sportininkę ir ši dėl to ima judėti tiesiai be įcentrinio pagreičio.

Kuo mažesnis apskritimo spindulys, esant tam pačiam greičiui, tuo didesnė įcentrinė jėga. Pavyzdžiui, kuo staigesnis kelio posūkis (t. y. kuo mažesnis spindulys), tuo didesnė jėga turi veikti transporto priemonę posūkio centro kryptimi.

Įcentrinės jėgos priklausomybė nuo kūno greičio yra kvadratinė: greičiui padidėjus dvigubai, įcentrinė jėga padidėja 4 kartus, greičiui šoktelėjus 3 kartus, įcentrinė jėga padidėja 9 kartus. Tai gerai žino transporto priemonių vairuotojai.

Įcentrinė gali būti bet kuri gamtoje pasireiškianti jėga: trinties, tamprumo, traukos… Įcentrinė yra trinties jėga, veikianti kelio posūkiu važiuojantį automobilį, taip pat traukos jėga, kurią Žemė veikia Mėnulį, versdama skrieti jį aplink Žemę (gravitacinės jėgos). Gravitacinės jėgos (kaip ir kuloninės) yra taip vadinamosios centrinės jėgos – jėgos, kurių stipris priklauso tik nuo atstumo iki ją sukeliančio objekto centro.

## Įcentrinės jėgos veikimo pavyzdžiai

Aplinkoje nesunku rasti pavyzdžių, iliustruojančių, kad įcentrinė jėga yra kūną veikiančių jėgų atstojamoji. Dviratininko, bėgiko ar čiuožėjo judėjimas kelio posūkyje yra judėjimas apskritimu.

Tiesiu kelio ruožu tolygiai važiuojantį dviratininką veikia dvi jėgos: sunkio jėga (Fs) ir kelio reakcijos jėga (N) (Paveikslėlis a). Jos kompensuoja viena kitą. Važiuodamas kelio posūkiu dviratininkas pasvyra į apskritimo centrą (Paveikslėlis b). Tada jį veikiančios jėgos F ir N jau nebeatsveria viena kitos. Šių jėgų atstojamoji (Fc) yra centrinė jėga, veikianti apskritimo centro kryptimi ir sukelianti įcentrinį pagreitį aįc.

Kampas α, kuriuo dviratininkas pasvyra į Žemės paviršių, priklauso nuo greičio (V) modulio ir kelio posūkio spindulio (R). Dviratininkai, motociklininkai bei čiuožėjai žino: kuo didesnis greitis ir mažesnis posūkio spindulys, tuo daugiau reikia pasvirti į apskritimo centrą.

Judančiam posūkiu kūnui įcentrinį pagreitį galima suteikti ir kitu būdu. Tam tikslui lenktynių trasose ties posūkiais daromos sankasos – išorinis lenktynių trasos kraštas šiek tiek pakeliamas, taigi posūkyje kelias sudaro nuožulniąją plokštumą (Paveikslėlis c). jos polinkio kampą galima parinkti tokį, kad lenktynininką veikiančios sunkio jėgos (Fs) ir kelio reakcijos jėgos (N) atstojamoji (Fc) būtų nukreipta horizontaliai į posūkio centrą.
LaMarcus Aldridge

**LaMarkusas Oldridžas** (, g. 1985 m. liepos 19 d., Dalase, Teksasas) – buvęs JAV krepšininkas. 2,11 m ūgio krepšininkas rungtyniavo sunkiojo krašto pozicijoje. Buvo pašauktas antruoju numeriu 2006 m. NBA naujokų biržoje.
Japonijos demokratų partija

**Japonijos demokratų partija** () buvo Japonijos centro kairės politinė partija. Įkurta 1998 m., sujungus kelias mažesnes partijas. Po 2009 m. rinkimų demokratai nugalėjo ilgą laiką dominavusius liberaldemokratus ir turėjo daugumą atstovų ir tarybos rūmuose, tačiau sugrįžo į opoziciją praradę didžiąją dalį vietų per 2012 m. rinkimus.

2016 m. partija susijungė su dešiniųjų Inovacijų ir centro dešiniųjų Reformų vizijos partija. Nauja partija pavadinta Demokratų partijos vardu.

## DPJ prezidentai

# Naoto Kan (1998 m. balandis – 1999 m. rugsėjis)
# Yukio Hatoyama (1999 m. rugsėjis – 2002 m. gruodis)
# Naoto Kan (2002 m. gruodis – 2004 m. gegužė)
# Katsuya Okada (2004 m. gegužė – 2005 m. rugsėjis)
# Seiji Maehara (2005 m. rugsėjis – 2006 m. balandis)
# Ichirō Ozawa (2006 m. balandis – 2009 m. gegužė)
# Yukio Hatoyama (2009 m. gegužė – 2010 m. birželis)
# Naoto Kan (2010 m. birželis – 2011 m. rugpjūtis)
# Yoshihiko Noda (2011 m. rugpjūtis – 2012 m. gruodis)
# Banri Kaieda (2012 m. gruodis – 2014 m. gruodis)
# Katsuya Okada (2014 m. gruodis - 2016 m. kovas)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali Japonijos demokratų partijos svetainė 
* Oficiali Japonijos demokratų partijos svetainė
Dundaras

**Dundaras** (*Dhundhar*) (dar vadinamas **Džaipuro regionu**) – Šiaurės Indijos istorinis regionas, esantis Radžastano šiaurės rytuose. Jis liečiasi su šiais istoriniais regionais: Šekhavati ir Mevatu šiaurėje, Girdu pietryčiuose, Hadoti pietuose, Adžmeru pietvakariuose.

Tai – nepriklausoma radžputų karalystė, egzistavusi iki 1949 m.

## Istorija
Seniausi regiono valdytojai buvo radžputų giminė Minai, tačiau tikroji regiono istorija prasideda X a. II pusėje, krašte įsitvirtinus Kačvahų giminei.

Kačvahai iki tol valdė gretimą Girdą. 967 m. vienas iš jų giminės, *Duhaladeva* vedė Adžmero valdovo (Čauhanų dinastija) dukterį, gaudamas Dausa miestą kaip kraitį. Ilgainiui jis nugalėjo čia įsitvirtinusias gimines Minus ir Bargudžarus, įsitvirtindamas krašte.

1037 m. nugalėjus Minus, Kačvahai galutinai tapo Dundaro valdovais ir perkėlė sostinę iš Dausa į seną Minų miestą Amberį. Jis išbuvo sostine iki XVIII a. Tuo metu valstybė klestėjo, tapdama svarbiu tašku prekybiniame kelyje.

XV a. Šiaurės Indijoje įsigalėjus Mogolų imperijai, Kačvhahai išlaikė savo teritorijas ir dinastiją. Jie leido savo dukteris už Mogolų imperatorių, tokiu būdu susigiminiuodami su jais. Daug Dundaro radžų tapo garsiais karvedžiais.

Mogolų laikai buvo didžiausias Dundaro kultūros suklestėjimo laikmetis. Ypač buvo remiamas džainizmas, pastatyti puikūs architektūros kūriniai, tarp jų ir Amberio tvirtovė, Hava Mahalis. 1727 m. Dundaro radža *Džai Singas II*, garsus generolas, įkūrė naują miestą, kurį pavadino Džaipuru. Sostinė buvo perkelta į jį. Nuo tada karalystė vadinta Džaipūro karalyste.

XVIII a. pabaigoje yrant Mogolų imperijai, nusilpo ir Dundaras. Nuo jo atskilo smulkios kunigaikštystės, tokios kaip Alvaras, Bharatpuras.

1818 m. Džaipūro karalystė pasirašė sutartį su britais, tapdama Britų Indijos valda. Valdant Ram Singhui II, šalis sparčiai modernizavosi, įvesta elektra. Dauguma vėlesnių radžų irgi rūpinosi krašto gerove.

Savai Man Singhas II (1922–1949) buvo paskutinis Džaipuro valdovas. Indijai iškovojus nepriklausomybę, Džaipuro karalystė įstojo į jos sudėtį. Kurį laiką radža išsaugojo savo titulus, o dinastija nėra pasibaigusi ir dabar.
Puatjė

**Puatjė** () – miestas Puatu-Šarantose, vakarų Prancūzijoje. 88 tūkst. gyventojų (2018 m.). Per miestą eina Paryžių ir Bordo jungiantys greitasis geležinkelis ir automagistralė, veikia vietos oro uostas. Išplėtota elektronikos, elektrotechnikos, aviacijos, stiklo, gumos, medienos apdirbimo, tekstilės, poligrafijos, maisto pramonė. Vienas seniausių Prancūzijoje – įkurtas 1431 m. universitetas, kelios kitos aukštosios mokyklos. Veikia 1987 m. įkurtas Aukštųjų technologijų pramogų parkas, botanikos sodas. Plėtojamas turizmas.

## Istorija
Senovės Romos laikais dabartinėje miesto vietoje buvo *Pictavium* gyvenvietė. II a. tapo romėnų Akvitanijos provincijos centru. V a. tapo vestgotų karalių rezidencija. 507 m. mūšyje prie Puatjė frankų karalius Chlodvigas sumušė vestgotus visa tuometinė pietų Galija atiteko frankams. 732 m. spalio 10 d. Puatjė mūšyje Karolis Mertelis sustabdė arabų skverbimąsi į Europą. Nuo 950 m. tapo Akvitanijos kunigaikštystės centru. 1152 m. Eleonorai Akvitanietei ištekėjus už Anžu grafo Henriko Plantageneto, Puatjė atiteko Anglijai. XIII a. pr. miestą atkariavo Prancūzija. 1356 m. šalia miesto įvyko Šimtamečio karo Puatjė mūšis. 1372 m. Prancūzija vėl susigražino miestą. Puatjė labai nukentėjo per XVI a. religinius karus. XIX a. mieste suklestėjo pramonė. Antrojo pasaulinio karo metais miestą buvo užėmusi Vokietija. Pokario metais miestas buvo svarbus JAV kariuomenės logistikos centras.

## Architektūra
Mieste išliko IV a. gynybinių įtvirtinimų ir akveduko liekanos, daug Merovingų architektūros pastatų: vienas seniausių krikščioniškų statinių Prancūzijoje – IV a. šv. Jono Krikštytojo baptisterija, į Pasaulio paveldo sąrašą 1998 m. įtraukta šv. Hilarijaus bažnyčia. Senamiestyje gausu romaninių bažnyčių – šv. Jono Montierneufo, Didžiosios Dievo Motinos, miesto globėjos – frankų karaliaus Chlotero I sutuoktinės šv. Radegundos bažnyčios, gotikinė šv. Petro katedra ir kunigaikščių rūmai, neorenesansinė miesto rotušė, išliko daug XV–XIX a. gyvenamųjų pastatų.

## Šaltiniai