open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teodoras Reingardas

**Teodoras Reingardas** (1883 m. birželio 10 d. (pagal senąjį kalendorių – gegužės 29 d.) Ukmergėje – 1947 m. gruodžio 13 d. Bairoite) – jūrų kapitonas.

## Biografija
Gimė Ukmergėje, augo Kaune. 1892 m. įstojo į gimnaziją. Jūreivystės mokslus baigė Rusijos karo jūrų mokyklose.

1904–1905 m. dalyvavo Rusijos-Japonijos kare. Grįžus iš karo paskirtas minų kreiserio „Vaivada“ vadu. Kaip vyresnysis artileristas (laive paaukštintas iki vyresniojo karininko) – į šarvuotlaivį „Imperatorius Aleksandras II“.

Pirmojo pasaulinio karo metu mobilizuotas į Kronštatą. Paskirtas diviziono vadu, vadovaujančiu 8 minų traluotojams. Vėliau perkeltas į sausumos tarnybą Orø saloje.

1916 m. pabaigoje paskirtas kreiserio „Jaroslavna“ kapitonu. Juo išbuvo iki 1917 m. balandžio 14 dienos. 1917 m. Rusijoje prasidėjus valdžios perversmui su šeima pasitraukė į Ukrainą. 1920 m. dėl Krymo evakuacijos su broliu pasitraukė į Konstantinopolį. Čia gyveno iki 1922 m. pavasario.

1922 m. balandžio 14 d. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Kaune. Įstojo į Lietuvos kariuomenę. Dirbo kariuomenės Artilerijos dirbtuvėse. Jam suteiktas pulkininko leitenanto laipsnis. 1924 m. paskirtas vadovauti Centrinės kariuomenės dirbtuvėms.

Prisidėjo steigiant Lietuvos jūrininkų sąjungą. 1923 m. rudenį, Lietuvos jūrininkų sąjungai iniciavus, Kaune įkurtas Jūrų skyrius. Paskirtas dėstyti specialiąją navigaciją ir fiziką.

1928 m. sausį, siekiant populiarinti jūreivystės klausimus, su bendraminčiais išspausdino pirmąjį jūrinio žurnalo „Inkaras“ numerį. Iš viso pasirodė tik trys šio žurnalo numeriai.

Vienas svarbiausių nuopelnų – Lietuvos garlaivių ir prekybos akcinės bendrovės (LIETGAR) įkūrimas. Vokietijos laivininkystės kompanija „Reederei W. Schuchmann“ įsikūrusiai bendrovei tuomet perdavė du 1890 m. statytus garlaivius. Vienas pavadintas „Palanga“, kitas – „Klaipėda“. Apie dvejus metus „Palanga“ plaukiojo ir pats Teodoras Reingardas.

1923 m. vasaros pabaigoje LIETGAR bendrovė buvo likviduota. Grįžęs į Kauną įsidarbino Kauno autobusų stotyje. Čia įvedė daug naujovių. Už jas buvo ne kartą apdovanotas. Iki 1940 m. dirbo samdomu statybų inžinieriumi.

1940 m., Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, buvo įkalintas kalėjime, vėliau – perkeltas į IX Kauno fortą. 1941 m. birželio 24 d. iš jo pabėgo.

1944 m. pasitraukė iš Kauno į Vieną, pas brolį. 1947 m. mirė Vokietijoje.

Lietuvos jūrų muziejuje saugomas išlikęs unikalus jo rankraštis-prisiminimai.

## Bibliografija

* Teodoras Reingardas: Jūrininkas, karininkas, mirtininkas (prisiminimai), Sud.: Juozas Karvelis, 2000.

## Šaltiniai
Ilana Rozentalienė

**Ilana Rozentalienė** (mergaut. pav. **Epšteinaitė**; g. apie 1937 m.) – Lietuvos šachmatininkė,  dukart Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1962 ir 1965 m.).

## Šeima
Tėvai žuvo Kauno gete, Kauno miesto priemiestyje Vilijampolėje. Ilaną, užmigdytą vaistais, lietuvė Julija Bernotaitė bulvių maiše  išgabeno iš geto  į kaimą Radviliškio rajone ir visiems pristatė kaip savo dukterį (savo dukrą Reginą nuvežė pas kauniečius Strumilas). Vėliau Ilana gyveno Vilniuje. Vienmetė pusseserė – rašytoja Dalija Epšteinaitė.

Ištekėjusi. Vyras Rozentalis. Sūnus Eduardas Rozentalis (g. 1963 m.), šachmatų didmeistris.

## Pasiekimai
* 1960 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 3 vieta 
* 1962 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 1 vieta 
* 1965 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 1 vieta 
* 1968 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 3 vieta 

## Šaltiniai
Khwaja Ahmad Abbas

**Chvadža Ahmadas Abasas** (, ; 1914 m. birželio 7 d. Panipate – 1987 m. birželio 1 d. Bombėjuje) – Indijos kino režisierius, scenaristas, žurnalistas. Sukūrė keletą filmų, kurie laimėjo Nacionalinius filmų apdovanojimus.

Gimė urdu poeto šeimoje. 1935 m. Abasas baigė Aligarho musulmonų universitetą. Tada persikėlė į Bombėjų, kur tapo politikos apžvalgininku ir kino kritiku. 1943 m. buvo vienas pagrindinių Indijos liaudies teatrų asociacijos įkūrėjų.

Abaso kūrybai buvo būdingas socialinis realizmas: vaizdavo žemakasčių, atstumtųjų gyvenimą, socialinę nelygybę. Pirmajame savo filme „Žemės vaikai“ (*Dharti Ke Lal*, 1946 m.) vaizdavo 1943 m. badą Bengalijoje. Kiti žymūs jo parašyti ir režisuoti filmai: „Ganga“ (1952 m.), „Mažylis“ (*Munna*, 1954 m.), „Keturios širdys – keturi keliai“ (*Char Dil Char Rahen*, 1959 m.), „Tūkstantis naktų akmeniniame guolyje“ (1963 m.). „Septynetas indų“ (*Saat Hindustani*, 1969 m.), „Du lašai vandens“ (*Do Boond Pani*, 1971 m.), „Naksalitai“ (*The Naxalites*, 1980 m.). Abasas taip pat parašė scenarijus tokiems žymiems Bolivudo filmams kaip „Bastūnas“ (*Awara*, 1951 m.), „Ponas Apgavikas“ (*Shree 420*, 1955 m.) ir kt. Taip pat sukūrė romanų, pjesių, apsakymų.

## Šaltiniai
Nicholas Winton

Seras **Nicholas George Winton** (1909 m. gegužės 19 d. – 2015 m. liepos 1 d.) buvo žydų kilmės britų filantropas, Antrojo pasaulinio karo išvakarėse operacijos, pavadinimu „Čekų vaikų transportas” (), metu organizavo 669 vaikų, daugiausiai žydų, išgelbėjimą iš nacių okupuotos Čekoslovakijos. N. Wintonas rado vaikams namus bei suorganizavo saugų jų išvykimą į Britaniją. Po karo Nicholas Wintonas su niekuo nekalbėjo apie savo poelgį. Plačiajai visuomenei jis tapo žinomas tik po to, kai jo žmona 1988 m. atrado namuose iškarpų albumą, kuriame aprašyti vaikų tėvai bei šeimos, kurios priėmė juos auginti. Britų žiniasklaida praminė N. Wintoną „Britų Šindleriu”. 2014 m. spalio 28 d. Čekijos prezidentas Miloš Zeman apdovanojo N. Wintoną aukščiausiu Čekijos valstybiniu apdovanojimu – Baltojo Liūto Ordinu.

## Humanitarinė veikla
1938 m. pabaigoje vietoj atostogų Šveicarijoje Nicholas Winton atvyko į Prahą padėti ir prisidėjo prie humanitarinės veiklos. N. Wintonas pats vienas įkūrė organizaciją, skirtą padėti vaikams iš žydų šeimų, kurioms grėsė nacių persekiojimas. 1938 m. lapkritį po Krištolinės nakties nacių valdomoje Vokietijoje Didžiosios Britanijos Bendruomenių Rūmai pritarė siūlomai pagalbos žydams priemonei ir leido į Britaniją atvykti jaunesniems nei 17-kos metų amžiaus pabėgėliams, su sąlyga, kad jie turi kur apsistoti ir už juos yra įneštas 50 svarų sterlingų užstatas, kad šie galiausiai (ateityje) grįš gyventi atgal į savo šalį.

N. Wintonui pavyko keliais traukinių reisais kirsti Nyderlandų sieną, nors ši po Krištolinės nakties neįleido žydų pabėgėlių. Britanijoje N. Wintonas rado namus 669 vaikams, daugelio kurių tėvai žuvo Aušvico koncentracijos stovykloje. Paskutinė 250 vaikų grupė iš Prahos išvyko 1939 m. rugsėjo 1 d., tačiau jiems nepavyko pasiekti jiems saugios vietos dėl prasidėjusio karo. Beveik visi vaikai iš paskutinio traukinio žuvo karo metu.

## Šaltiniai
Gintaras Striaukas

**Gintaras Striaukas** (g. 1960 m. balandžio 24 d.) – Lietuvos kelių inžinierius, politikas.

## Biografija

1978 m. baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą, 1983 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1994 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universiteto inžinerijos magistro studijas.

1991–2000 m. buvo Lietuvos automobilių kelių direkcijos generalinis direktorius.

Dalyvavo 2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose (daugiamandatėje apygardoje iškėlė Lietuvos liberalų sąjunga).

Dirbo susisiekimo ministru Rolando Pakso vadovaujamoje vyriausybėje  nuo 2000 m. lapkričio 9 d. iki 2001 m. vasario 24 d. 

Buvo priverstas atsistatydinti iš ministro pareigų dėl viešųjų ir privačių interesų konflikto.

## Šaltiniai

|-
Juodupis

**Juodupiu** vadinama:

* ežeras Rokiškio rajone;
* upeliukas Šiaulių rajone;
* upelis Elektrėnų savivaldybėje;
* upelis Jurbarko rajone;
* upelis Kėdainių rajone;
* upelis Telšių rajone.
* kaimai:
** Klaipėdos rajone;
** Prienų rajone.
Juodupis (Žąsinas)

**Juodupis** – upelis Lietuvoje, Kėdainių rajono pietuose (maža dalis – Kauno rajone); Žąsino kairysis intakas (Aluonos baseinas). Prasideda laukuose į rytus nuo Langakių. Teka laukais į rytus, tada į pietus, o žemupyje teka į pietryčius pro Laučynės mišką. Įteka į Žąsiną 5,2 km nuo jo žiočių, ties Selverava.

Intakas – Peliausis (dešinysis).

Beveik visa upelio vaga, išskyrus žemupį, ištiesinta. Greta Juodupio įsikūrę Mantigailių, Laučynės, Selveravos kaimai.

Pavadinimas reiškia „juoda upė“.

## Šaltiniai
Sakuona

**Sakuona** gali reikšti:

* Sakuona – Aluonos intakas, tekantis pro Rudakius (Kėdainių r.);
* Sakuona – Aluonos intakas, tekantis pro Skaistgirius (Kėdainių r.);
* FK Sakuona Plikiai – futbolo klubas iš Plikių gyvenvietės (Klaipėdos r.).
Lilija Benensonaitė

**Lilija Benensonaitė** (taip pat **Liliya Benensonaitė**; g. ~1956 m.) – Lietuvos šachmatininkė,  dukart Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1973 m.) ir vicečempionė (1971 m.), TSRS šachmatų čempionato bronzininkė (1972 m.).

## Biografija
1978 m. Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultete baigė taikomosios matematikos studijas.

## Pasiekimai
* 1968 m. TSRS jaunimo šachmatų čempionatas,  Kaluga (Vidurio Rusija), 26 vieta tarp 28 dalyvių 
* 1971 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 2 vieta 
* 1972 m. 12-asis TSRS komandinis šachmatų čempionatas, Maskva (Rusija): 3 vieta asmeninėje įskaitoje (bronzos medalis); be to, žaidė ir Lietuvos TSR komandos sudėtyje 
* 1973 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 1 vieta 

## Šaltiniai
Vilma Paulauskienė

**Vilma Paulauskienė** (mergaut. pav. **Domkutė**; g. 1966 m. gegužės 21 d. Šiauliai) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1990 m.) ir dukart vicečempionė (1986 ir 1987 m.).

## Pasiekimai
* 1986 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 2 vieta
* 1987 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 2 vieta
* 1989 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 3 vieta
* 1990 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 1 vieta
* 1992 m. Europos moterų komandinis šachmatų čempionatas, Debrecenas (Vengrija); atsarginė žaidėja (Lietuvos komandos sudėtyje) 

## Šaltiniai
Sakuona (II)

**Sakuona** (arba ***Sakuonupis***) – upelis Lietuvoje, Kėdainių rajone, Pernaravos seniūnijoje; Aluonos kairysis intakas. Prasideda ties Vainikoniais, 5 km į pietryčius nuo Pernaravos. Teka Šaravų mišku į pietus, rytus, vėl į pietus. Skaistgirių kaime įteka į Aluoną (15,5 km nuo jos žiočių).

Turi nedidelį kairįjį intaką Sakuonravį. Vaga ištiesinta.

Nemaišytina su kita Sakuona, kuri įteka į Aluoną keliais km aukščiau šios Sakuonos žiočių.

## Etimologija

Upėvardį bandoma kildinti nuo žodžio *[[sakai]]* („medžių derva“).

## Šaltiniai
Žvaranta

**Žvaranta** – upelis Lietuvoje, daugiausia Kėdainių rajone (Pernaravos seniūnijoje); Žąsino kairysis intakas (Aluonos baseinas). Prasideda ties Kėdainių ir Raseinių rajonų riba, Molupių apylinkėse, 2,5 km į rytus nuo Plikių. Teka į pietus, vėliau į rytus, ties Vincentava kerta greitkelį . Tada patenka į Šaravų mišką ir vinguriuoja į pietryčius, pietus. Įteka į Žąsiną (3,3 km nuo jo žiočių) Kauno rajone, ties Puidynės kaimu.

Intakas – Jarupys (dešinysis).

Aukštupio ir vidurupio vaga ištiesinta. Puidynėje, keli šimtai metrų iki žiočių, įrengtas nedidelis tvenkinėlis. Žvarantos slėnis Šaravų miške patenka į Laučynės kraštovaizdžio draustinį.

Prie Žvarantos įsikūrę Pesliškių, Vincentavos, Puidynės (Naujasodžių) kaimai.

## Pavadinimas
Upėvardis siejamas su šaknimis *žvar-, žver-*, kurių vediniai yra  („rusenti, žėrėti, mirgėti“),  („žėrintis, spindintis“) bei *žvyruoti* („mirgėti, ribėti“).

## Šaltiniai
Hermann Grassmann

**Hermanas Grasmanas** (*Hermann Günther Graßmann*; 1809 m. birželio 15 d. – 1877 m. rugsėjo 26 d.) – Vokietijos matematikas, kalbininkas, fizikas, mokslininkas-polimatas, leidėjas.

Gimė matematiko šeimoje Štetine, lankė šio miesto gimnaziją. 1827 m. Berlyno universitete studijavo teologiją, įgijo klasikinių kalbų, literatūros, filosofijos žinių. Vėliau dėstė matematiką ir gamtos mokslus mokyklose, vystė savo matematines teorijas. Tapo Štetino gimnazijos direktoriumi (kaip anksčiau – jo tėvas). Tiesa, jo matematinės teorijos nebuvo pripažintos. 1848–1849 m. politinės suirutės metu leido laikraštį, agituojantį už Vokietijos vienybę ir konstitucinę monarchiją.

Hermano Grasmano garbei pavadintas jo pastebėtas dėsnis apie monochromatinių spalvų suvokimą (Grasmano dėsnis).

Po to, kai Grasmano matematinės teorijos buvo atmestos, mokslininkas pasinėrė į kalbotyrą. Jis rašė knygas apie vokiečių gramatiką, rinko liaudies dainas, mokėsi sanskrito. Jis parengė Rigvedos vertimą bei sudarė itin vertinamą Rigvedos žodyną; jam buvo suteikta Amerikos orientalistų draugijos narystė. Hermano Grasmano garbei pavadintas ir kalbotyros dėsnis, galiojantis senosioms indoeuropiečių kalboms – jei po aspiruoto priebalsio seka kitas aspiruotas priebalsis tai pirmasis praranda aspiratą. 1876 m. tapo Tiubingeno universiteto garbės daktaru.

## Nuorodos
* ''Wörterbuch zum Rig Veda'' Rigvedos žodynas
Nacionalinis Minsko oro uostas

**Nacionalinis Minsko oro uostas** (, IATA – **MSQ**, ICAO – **UMMS**) – didžiausias ir pagrindinis Baltarusijos oro uostas, esantis 42 km į rytus nuo sostinės Minsko.

Šiame oro uoste savo bazes įkūrusios avialinijos Belavia, TransAVIAexport Airlines ir Genex.

Oro uosto statybos pradėtos 1977 m. Po dvejų metų pradėtas tiesti kilimo-tūpimo takas, o 1982 m. oro uostas jau pilnai veikė. Pirmasis keleivinis skrydis iš oro uosto atliktas Tupolev Tu-134 lėktuvu.

1990 m. oro uostas aptarnavo 2,2 milijonus keleivių, tačiau nuo 1991 m. keleivių skaičius pradėjo mažėti.

Pirmą kartą nuo Sovietų Sąjungos griūties Minsko oro uostas 1 milijoną keleivių aptarnavo tik 2008 m.

2014 m. oro uostas aptarnavo 2 593 559 keleivius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oro uosto svetainė
Viešojo valdymo agentūra

**Viešojo valdymo agentūra** – valstybės tarnybos tvarkymo funkcijas atliekanti Vyriausybės įstaiga, dalyvaujanti formuojant ir įgyvendinanti valstybės politiką LR VRM pavestoje valstybės tarnybos valdymo srityje.

## Veikla
Agentūros veikos sritys:
* Valstybės tarnybos įstatymo nuostatų stebėsena ir įgyvendinimo kontrolė;
* Valstybės tarnautojų mokymo kokybės gerinimas;
* Su valstybės tarnyba susijusių teisės aktų projektų rengimas;
* Valstybės tarnautojų registro ir valstybės tarnybos informacinės sistemos tvarkymas;
* Atranka į valstybės tarnautojo pareigas.

## Istorija
2002 m. įkurtas **Valstybės tarnybos departamentas prie [[LR VRM]]** (LR valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministerijos Valstybės tarnybos departamento pagrindu).

2013 m. departamentas tapo **Valstybės tarnybos departamentu**, pavaldžiu vyriausybei. Nuo tų pačių metų ėmė vykdyti atranką į valstybės tarnautojo pareigas Vilniaus apskrityje.

2019 m. įstaiga pertvarkyta į **Valstybės tarnybos departamentą prie [[LR VRM]]**. Ėmėsi vykdyti atranką į valstybės tarnautojo pareigas visoje Lietuvoje. Tais pačiais metais tarnybinių pasų išdavimo funkcija perduota Migracijos departamentui.

2023 m. pertvarkyta į **Viešojo valdymo agentūrą**.

### Direktoriai
* 2002–2010 m. ir 2013–2017 m. Osvaldas Šarmavičius
* 2011–2013 m. Laima Tuleikienė
* 2018–2022 m. Gediminas Miškinis
* 2023-2024 m. Artūras Palekas

## Šaltiniai
Turkų van katė

**Turkų van katė** (, ) – natūrali pusiau ilgaplaukių kačių veislė. Pavadintos Vano ežero Turkijoje vardu.

## Istorija

Turkų van katės atsirado be žmogaus įsikišimo Ararato kalno papėdėje, nuošalioje Turkijos vietovėje. Nėra visiškai aišku, kaip šios katės ten atsirado. Spėjama, kad tai gali būti pusiau ilgaplaukių kinų kačių palikuonės, atkeliavusių prie Vano ežero Didžiuoju Šilko keliu.

1955 m. dvi draugės, apsilankiusios prie Vano ežero, liko sužavėtos pusiau ilgaplaukėmis naminėmis katėmis, kurių aplink lakstė gausybė. Vienai merginų pavyko pagauti dvi kates ir parsivežti į Didžiąją Britaniją. Katės patraukė kačių mylėtojų dėmesį. Veislė oficialiai pripažinta 1969 m. Šiandien turkų van katės veisiamos ir JAV.

## Charakteris

Šios katės meilios, labai greitai prisiriša prie žmonių. Visgi turkų van kačių elgesį gana sunku numatyti: jos gali būti labai neramios. Gerai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis. Mėgsta medžioti ir žaisti. Nebijo vandens, gali drąsiai nerti ir žvejoti.

## Fizinės savybės

Tai vidutinio didumo, ilgo, raumeningo, tvirto kūno katės. Kojos vidutinio ilgumo, storos uodegos ilgis proporcingas kūnas. Galva buka, trikampio formos. Elipsės formos akys didelės, šiek tiek įkypos. Ausys greta viena kitos.

Turkų van katės kūnas dažniausiai baltas, idealus atvejis – du spalvoti lopai ant galvos. Lopai būna tamsiai rudos arba kreminės spalvos. Daugumos van kačių akys gintarinės.

## Šaltiniai

* Esther J.J.Verhoef-Verhallen. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.
Dark Before Dawn

**Dark Before Dawn**&nbsp;– penktasis studijinis amerikiečių roko grupės „Breaking Benjamin“ albumas, išleistas 2015&nbsp;m. birželio 23 d. Tai&nbsp;– pirmasis grupės albumas, kuriame iš senosios sudėties bėra likęs grupės įkūrėjas ir lyderis Benjamin Burnley, taip pat pirmasis albumas per šešerius metus. Albumas susilaukė iš esmės teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Somalio katė

**Somalio katė** () – kačių veislė, ilgaplaukis Abisinijos kačių variantas. Veislei duotas Somalio valstybės Afrikoje pavadinimas, nors šalis su šiomis katėmis niekaip nesusijusi.

## Istorija

Pirmosios Somalio katės gimė JAV. Pati veislė atsirado atsitiktinai, pradėjus veisti Abisinijos kates. Pradžioje šie Abisinijos kačių jaunikliai nevertinti, tačiau ilgainiui jais visgi susidomėta. Buvo nuspręsta veisti ilgaplaukes Abisinijos kates ir išvesti naują veislę. Maždaug XX a. septintajame dešimtmetyje veislė buvo oficialiai pripažinta.

## Charakteris

Somalio katės būdas panašus į Abisinijos katės: ji mėgsta bendrauti. Negali pakęsti vienatvės – mėgsta žmogaus, kitų kačių bei šunų draugiją. Gerai sutaria su vaikais, tačiau labai pavydžios. Gyvai reaguoja į aplinką, atvirai reiškia jausmus. Judrios, išradingos, žaismingos. Visas naujoves rūpestingai patikrina.

## Fizinės savybės

Raumeningas, tvirtas, liesas Somalio katės kūnas gana ilgas. Kojos plonos, kaulai smulkūs. Ilgoka uodega prie pagrindo stora, į galą laibėjanti, labai pūkuota. Galva plati, nosis su nedideliu įlinkiu, smakras ryškus. Migdolo pavidalo akys įkypos ir žvitrios. Gana didelės ausys žemai ties smilkiniais, plačios prie pagrindo, smailios. 

Kailis pusiau ilgas, ant užpakalinių kojų, uodegos, apatinių kūno dalių ir „apykaklės“ gerokai ilgesnis ir tankesnis. Somalio katės kačiukai gimsta tamsūs, kailis palaipsniui šviesėja augant. Galutinė spalva nusistovi tik po dvejų metų.

## Šaltiniai

* Esther J.J. Verhoef-Verhallen. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.
Rina Feofanovienė

**Rina Feofanovienė** (mergaut. pav. **Kaunaitė**; 1963 m. gegužės 31 d. Plungėje – 2015 m. Vilniuje) – Lietuvos šachmatininkė,  dukart Lietuvos moterų šachmatų vicečempionė (1981 ir 1988 m.), Plungės visuomeninio šachmatų klubo "Bokštas" narė.

## Pasiekimai
* 1978 m. Lietuvos savanoriškos sporto draugijos “Nemunas” asmeninių šachmatų pirmenybės, 2 vieta
* 1979 m. Lietuvos savanoriškos sporto draugijos “Nemunas” jaunių komandinės šachmatų pirmenybės, 1 vieta (kartu su komanda R.Ogiala, V.Andriušaitis, V.Žilinskas, A.Kiškis, A.Riška, V.Sakalauskas, R.Pleikytė, R.Kaunaitė)
* 1981 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 2 vieta 
* 1982, 1983 m. Lietuvos savanoriškos sporto draugijos “Nemunas” asmeninių šachmatų pirmenybės, 1 vieta
* 1988 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 2 vieta 

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Profilis (FIDE)
Core Design

**Core Design Ltd.** – buvusi Britanijos kompiuterinių žaidimų gamybos ir leidybos įmonė, geriausiai žinoma dėl pirmų šešių „Tomb Raider“ serijos žaidimų ir šių žaidimų herojės Laros Kroft sukūrimo.
## Istorija
„Core Design“ buvo įkurta 1988 m. Derbyje Jeremy Heath-Smith ir keleto programuotojų iš „Gremlin Graphics“. 1989 m. studija sukūrė pirmąjį žaidimą „Rick Dangerous“. 1994 m. „Core Design“ buvo įsigyta „CentreGold“ grupės, tačiau išlaikė autonominės veiklos modelį. 1996 m. studija sukūrė didelės komercinės sėkmės sulaukusį žaidimą „Tomb Raider“ iš pradžių „Sega Saturn“ ir „PlayStation“ konsolėms, kuris buvo išplatintas iki 8 mln. vienetų tiražu. Ties šiuo žaidimu dirbo viso labo 6 studijos kūrėjai. 

1997 m. žaidimas „Tomb Raider II“ buvo beveik lygiai komerciškai sėkmingas kaip pirmasis. 1998 m. „Core Design“ buvo nupirkta britų „Eidos Interactive“ kompiuterinių žaidimų leidėjo. Po šeštojo „Tomb Raider: The Angel of Darkness“ žaidimo tiek komercinės, tiek kritikų vertinimų nesėkmės, 2003 m. „Eidos Interactive“ frančizės žaidimus kurti patikėjo JAV „Crystal Dynamics“ studijai. Didelė dalis darbuotojų išėjo iš įmonės ir 2006 m. jos aktyvai buvo parduoti, veikla nutraukta.

## „Tomb Raider“ žaidimai
„Core Design“ sukurti „Tomb Raider“ žaidimai:
* 1996 m. „Tomb Raider“, parduota iki 8 mln. kopijų;
* 1997 m. „Tomb Raider II“, 7,5 mln.;
* 1998 m. „Tomb Raider III“, 6 mln.;
* 1999 m. „Tomb Raider: The Last Revelation“, 5 mln.;
* 2000 m. „Tomb Raider Chronicles“, 1,5 mln.;
* 2003 m. „Tomb Raider: The Angel of Darkness“, 2,2 mln.

## Išnašos

## Nuorodos
* Fanų svetainė
* mobygames.com/
* ign.com 
* giantbomb.com
Kuko kalnas

**Kuko kalnas** () arba ***Aorakis*** () – kalnas, stūksantis Naujoje Zelandijoje, Pietų saloje, Pietų Alpėse. Aukštis – 3754 m. Tai aukščiausia Naujosios Zelandijos vieta ir aukščiausia Okeanijos vieta (atmetus Havajus ir Naująją Gvinėją). Kalnas stūkso Kenterberio krašte, apsuptas ledynų, kalnų ežerų. Patenka į Kuko kalno nacionalinį parką (šis yra Te Vahipounamu, UNESCO pasaulio paveldo objekto, dalis). Greta driekiasi ilgiausias šalyje Tasmano ledynas.

Kalno pavadinimas maorių kalba (dar žinomas kaip *Aorangi*) kilo nuo Ngāi Tahu klano asmenvardžio. 1642 m. gruodžio 13 d. kalną išvydo jūrininkas Abelis Tasmanas. 1851 m. kalnas pavadintas Okeanijos tyrinėtojo, britų kapitono Džeimso Kuko garbei (nors pats Kukas iki kalno nuplaukęs nebuvo). Nuo 1998 m. vartojami abu pavadinimai.

1882 m. į kalną bandė įkopti airių ir šveicarų alpinistai, bet paskutiniųjų 50 m įveikti nesugebėjo. 1894 m. į Kuko kalną įkopė Naujosios Zelandijos ekspedicija, vadovaujama Tom Fyfe.

## Šaltiniai
Te Vahipounamu

**Te Vahipounamu** ( – 'žalakmenio vieta') – UNESCO pasaulio paveldo objektas Naujojoje Zelandijoje, Pietų salos pietvakarinėje dalyje. Kraštas pasižymi įspūdingais kraštovaizdžiais – driekiasi Pietų Alpės su Kuko kalnu, gausu kalnų ledynų, ežerų, krioklių, slėnių, pakrantė išraižyta fjordų. Kraštui būdinga senojo Gondvanos žemyno augalija ir gyvūnija – veši podokarpų miškai, aukštikalnių pievos, gausu endeminių paukščių rūšių, tame tarpe sutinkama labai reta kakapo papūga.

Te Vahipounamu sudaro šie nacionaliniai parkai:
* Kuko kalno nacionalinis parkas
* Fjordlando nacionalinis parkas
* Aspairingo kalno nacionalinis parkas
* Vestlando nacionalinis parkas

Pasaulio paveldo objektu paskelbtas 1990 m.
Džordžtaunas (Malaizija)

**Džordžtaunas** () – miestas šiaurės vakarų Malaizijoje, Penango salos šiaurinėje pusėje; Penango valstijos sostinė. Svarbus prekybinis ir žvejybinis uostas prie Malakos sąsiaurio (išvežamas kaučiukas, kiti žemės ūkio gaminiai). Yra oro uostas, veikia keltas į Batervortą. Veikia gamtos mokslų universitetas, pasaulinis žvejybos centras. Dauguma miesto gyventojų – kinai.

## Paveldas
Džordžtaunas pasižymi išskirtine architektūra, kurioje susilieja Vakarų ir Rytų architektūros bruožai. Yra 1786 m. anglų statyta Kornvalio tvirtovė (išlikusios olandų patrankos, veikia muziejus), 1818 m. Šv. Jurgio anglikonų bažnyčia (seniausia šalyje), budistinė Vat Čajamangkalaramo šventykla su gulinčiu Buda (33 m ilgio), 1883 m. hinduistinė Šri Mariamano šventykla (su smaragdais, deimantais, auksu ir sidabru puošta dievo Subramaniamo šventykla), XIX a. kapitono Kelingo mečetė, 1993 m. Sultono Ahmado Šacho mečetė, valstijos mečetė (talpina >5000 maldininkų, kupolas puoštas auksu), kinų Kalnų Drakono šventykla (su gausiu medžio dekoru), kolonijinis E&O viešbutis, menų muziejus, kolonijiniai gyvenamieji ir visuomeniniai statiniai.

## Istorija
1786 m. Džordžtauną pelkėtoje Pinango salos dalyje įkūrė Rytų Indijų prekybos bendrovė ir Frensis Laitas. Miestas pavadintas karaliaus Jurgio III garbei.

2008 m. Džordžtaunas drauge su Malaka įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Fort Cornwallis Penang Dec 2006 006.jpg|Kornvalio tvirtovė
Mahamariamman Temple, Penang.jpg|Mahamariamano šventykla
St George's Church, Georgetown, Penang.jpg|Šv. Jurgio bažnyčia
Kapitan Keling.JPG|Kapitono Kelingo mečetė
Te Anau

**Te Anau** () – ežeras Naujojoje Zelandijoje, Pietų salos pietvakariuose, Sautlando krašte. Tai antras pagal dydį ežeras šalyje (po Taupo) ir didžiausias (pagal tūrį) gėlo vandens telkinys visoje Australazijoje. Nusidriekęs iš šiaurės į pietus 65 km, apsuptas Pietų Alpių. Vakaruose nuo ežero atsišakoja trys ilgos įlankos („fjordai“). Ežero gylis siekia 425 m.

Į Te Anau suteka daug upių, nešančių savo vandenis nuo aplinkinių kalnų ledynų. Iš ežero į Fovo sąsiaurį išteka Vaiau upė.

Prie ežero įsikūrusi Te Anau gyvenvietė. Patenka į Fjordlando nacionalinį parką.

## Šaltiniai
Valstybinė miškų tarnyba

**Valstybinė miškų tarnyba** – įstaiga prie Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos, įgyvendinanti valstybės politiką gamtos išteklių (miškų, augalų nacionalinių genetinių išteklių) valdymo srityje.

Savo veikloje tarnyba skelbiasi besivadovaujanti Europos Sąjungos daugiatikslės (daugiafunkcinės) miškininkystės politikos principais ir Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytais galimybės naudotis genetiniais ištekliais ir sąžiningo bei teisingo naudos, gaunamos juos naudojant, pasidalijimo principais.

## Tikslai
* vykdyti Lietuvos Respublikos miškų įstatymo įgyvendinimo priežiūrą;
* įgyvendinti valstybės politiką miškų valdymo srityje;
* įgyvendinti valstybės politiką augalų nacionalinių genetinių išteklių, tyrimo, saugojimo ir naudojimo reguliavimo srityje.

## Istorija
Tarnyba įsteigta 2010 m., reorganizavus Miško sanitarinės apsaugos tarnybą, Miško genetinių išteklių, sėklų ir sodmenų tarnybą ir Valstybinę miškotvarkos tarnybą bei naujai įsteigtai tarnybai perdavus Valstybinės aplinkos apsaugos inspekcijos Miškų kontrolės skyriaus funkcijas.

## Direktoriai
* 2010–2014 m. Rimantas Prūsaitis
* 2014–2018 m. Paulius Zolubas
* 2018–2019 m. Albertas Kasperavičius (paskirtas tarnybinio būtinumo atveju)
* 2019–2020 m. Karolis Mickevičius (l. e. p.)
* 2020–2022 m. Karolis Mickevičius
* 2022–2023 m. Saulius Gintas Cironka
* 2023–2024 m. Saulius Vasiliauskas
* 2024–2025 m. Albertas Kasperavičius (paskirtas tarnybinio būtinumo atveju)
* 2025 m. Mindaugas Tarnauskas

## Šaltiniai
Volisas

**Volisas** () arba ***Uvea*** (*ʻUvea*) – sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje; viena iš dviejų pagrindinių salų, sudarančių Prancūzijos užjūrio valdą – Volisą ir Futūną. Plotas – 77,5 km².

Sala vulkaninės kilmės, kranto linija vingiuota (jos ilgis ~50 km). Volisą supa koralinis rifas ir lagūna bei ~15 smulkių salelių. Salos aukštis iškyla iki 131 m (Lulu Fakahegos k.). Pietinėje Voliso dalyje gausu nedidelių apskritų vulkaninės kilmės ežerėlių (Lalolalo, Lanutavakė ir kt.). Temperatūra svyruoja tarp 24–32 °C, iškrenta 2500–3000 mm kritulių. Drėgnasis laikotarpis trunka nuo lapkričio iki balandžio, jo metu oro drėgnumas pakyla iki 80 %.

2003 m. Volise gyveno 10 071 gyventojai (du trečdaliai Voliso ir Futūnos gyventojų). Administracinis centras – Mata Utu. Dauguma gyventojų yra polineziečiai, kalbantys volisiečių kalba (*Fakaʻuvea*). Beveik visi – katalikai. Yra Hihifo oro uostas (skrydžiai į Numėją, Futūną, Nadį), uostas.

XIII–XVI a. Volisas įėjo į Tongos jūrines valdas. Buvo pastatyta tongiečių tvirtovė Talietumu. Vėliau vietiniai Voliso klanai įgijo savivaldą. 1767 m. rugpjūčio 16 d. salą pasiekė britų jūrininkas Samuelis Volisas; jo garbei sala ir pavadinta. Nuo 1887 m. priklauso Prancūzijai.


Lano Lalolalo.jpg|Lalolalo ežeras
Talietumu.jpg|Talietumu tvirtovės liekanos
Wallis et futuna folklore.jpg|Salos šokėjai
Mata Utu

**Mata Utu** (, volis. *Matāʻutu*) – gyvenvietė Polinezijoje, Voliso salos rytinėje pakrantėje; Voliso ir Futūnos (Prancūzijos užjūrio valda) sostinė. Jūrų uostas (išvežama kopra, kasava, jamsai, tarai, bananai), Hihifo oro uostas yra už 6 km. Yra katedra, karališkieji rūmai, administracija, paštas, keli viešbučiai, restoranai, susirinkimų aikštė *Fale Fono*. Taip pat yra ligoninė, keli regbio stadionai. Apylinkėse yra Talietumu ir Tonga Toto archeologinės vietovės.

## Istorija

Gyvenvietė susikūrė tongiečiams įkūrus savo vietininkus ir tvirtovę. Išaugo prancūzų valdymo laikais.
Fovo sąsiauris

**Fovo sąsiauris** (, ) – sąsiauris, skiriantis Naujajai Zelandijai priklausančias Pietų ir Stiuarto salas. Ilgis ~130 km, plotis 14–50 km. Šiaurinėje sąsiaurio dalyje yra 3 įlankos – Te Vaevae, Oreti ir Toetojės. Sąsiauryje yra Solandero salos bei Ruapukės sala.

Pagrindinis uostas – Blafas. Fovo sąsiauris pasižymi audringais ir sūkuringais vandenimis.

1770 m. sąsiaurio žiotis matė Džeimsas Kukas, bet jis manė, kad Stiuarto sala neatskirta nuo Pietų salos. Pirmasis europietis, juo praplaukęs, buvo Ovenas Smitas (1804 m.). Sąsiauris pavadintas Naujojo Pietų Velso generolo-leitenanto Džozefo Fovo (*Joseph Foveaux*) garbei.
Silueto sala

**Silueto sala** () – sala Indijos vandenyne, Seišeliuose, 20 km į šiaurės vakarus nuo Mahės. Plotas – 20 km². Tai trečia pagal dydį iš granitinių Seišelių salų. Paviršius labai kalnuotas, iškyla iki 751 m (Daubano k.). Nuo aplinkinių salų Siluetas skiriasi tuo, kad tai jaunesnė sala, joje rasta vulkaninių pelenų.

Siluete gyvena labai negausios endeminių gyvūnų rūšys – seišelinis maišasparnis šikšnosparnis (*Coleura seychellensis*), Aldabros dramblinis vėžlys (*Aldabrachelys gigantea*), seišelinis pelėsakalis (*Falco araea*), seišelinis žydrasis balandis (*Alectroenas pulcherrimus*). Nuo 2010 m. 93 % salos yra nacionalinis parkas.

Labiausiai yra apgyvendinta vakarinė salos dalis. Trijuose pagrindiniuose kaimuose apsigyveno didžioji dalis gyventojų. Siluete gyvena apie du šimtus žmonių. Pagrindinė gyvenvietė – La Pasas. Salą 1609 m. pasiekė britų jūrininkai. 1771 m. paskelbta Prancūzijos valda. Sala pavadinta Prancūzijos finansų ministro Etjeno de Silueto (*Étienne de Silhouette*) garbei (nuo šio ministro pavardės kilo žodis siluetas).


File:Silhouette_roheline.png|Žemėlapis
File:Silhouette_Island,_Seychelles_(6291528600).jpg|Paplūdimys
File:Primary School House on Silhouette Island.jpg|Mokykla
File:Silhouette Museum.jpg|thumb|Muziejus


## Išnašos

## Nuorodos
* Informacija apie salą
Zooniverse

**Zooniverse** yra 2009 metais pradėjusi veikti Interneto svetainė, kurioje visi norintys gali vykdyti siūlomus mokslo tyrimus (paieškas, atpažinimą, klasifikaciją ir pan). Zooniverse reikalauja aktyvaus pačių žmonių dalyvavimo ir tuo skiriasi nuo ankstesnių namų projektų, kurie tik panaudodavo savo noru suteikiamus kompiuterio resursus (SETI@home ir kitų). Tai nekomercinis projektas, dalyvių registracija neprivaloma. 2015 m. svetainės turinys buvo pateikiamas anglų, vokiečių bei lenkų kalbomis.

2014 metais Zooniverse bendruomenei priklausė apie milijoną savanorių dalyvių, kurių pateiktos analizės pagrindu išspausdinta daugiau nei 70 mokslinių straipsnių. 

## Tematika ir užduotys

Zooniverse vykdo astronomijos, ekologijos, ląstelės biologijos ir humanitarinių mokslų tyrimus.

Dalyviams siūloma atsakyti į klausimus apie rodomos galaktikos formą (morfologiją), suskaičiuoti Mėnulio paviršiaus nuotraukoje matomus kraterius, analizuoti Saulės karūnos struktūras, pagal netiesioginius teleskopų duomenis (šviesio kreives) ieškoti kitoms žvaigždžių sistemoms priklausančių planetų, versti senovės graikų kalba parašytus dokumentus, stebėti laboratorijoje auginamų kirminų (nematodų) elgseną, sužymėti nuotraukoje banginio uodegos dalis (vėlesnei analizei kompiuteriu) ir kitos panašios užduotys. 2015 m. buvo siūlomi 33 įvairūs projektai.

Įvadinis apmokymas prieš pradedant dirbti užtrunka vos keletą minučių. Jame trumpai paaiškinama, ką reikia pastebėti ir kokiu būdu vartotojo sąsajoje pastebėtus dalykus pažymėti. Pavienio žmogaus klaidos analizės tikslumui mažai teturi įtakos, nes išvada priimama tik, jei ją nepriklausomai pateikia daug įvairios patirties naudotojų. Dalyviai taip pat gali juos sudominusias nuotraukas aptarti diskusijoje.

Nauji mokslo projektai gali būti registruojami ir kuriami pačioje svetainėje per vartotojui draugišką sąsają, tačiau vėliau turi būti patvirtinti. Vėliausiai po dvejų metų per Zooniverse gauti rezultatai turi būti prieinami visiems.

2015 m. Zooniverse buvo didžiausia, populiariausia bei sėkmingiausia tokio tipo svetainė. Projektą tvarko bei prižiūri Oksfordo universitetas bei Adler planetariumo grupė.

## Nuorodos
* http://www.zooniverse.org – Zooniverse pagrindinis tinklalapis
* http://daily.zooniverse.org/ – projekto apžvalgos tinklalapis

## Šaltiniai
Regitra

**Regitra** (sutr. **''regi**struoti **tra**nsportą'') – Lietuvos kelių transportą ir jo vairuotojus registruojanti įstaiga.

Regitra yra akcinė bendrovė. 2000 m. sausio 7 d. įkurtos įmonės akcijos priklauso valstybei, atstovaujamai Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos.

## Veikla
Tvarko kelių transporto priemonių ir vairuotojų registrus, registruoja motorines transporto priemones ir jų priekabas, egzaminuoja kandidatus į vairuotojus. Išduoda ir keičia vairuotojo pažymėjimus. Teikia transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės privalomojo draudimo tarpininkavimo paslaugas.

## Istorija
2000 m. įsteigta pertvarkius Kelių policijos tarnybą.

2003 m. iš jos perėmė vairuotojų egzaminavimą.

2007 m. pradėjo išdavinėti vairuotojo pažymėjimus. Anksčiau tai darė policijos komisariatai.

### Direktoriai
* 2000–2010 m. Ramutis Oleka
* 2011–2021 m. Dalius Prevelis
* 2021–2025 m. Vaidas Dominauskas
* Nuo 2025 m. Rytis Polikauskas (laikinai)

## Šaltiniai
Futūna

**Futūna** () – sala Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, viena iš Voliso ir Futūnos užjūrio valdą (Prancūzija) sudarančių salų. Kartu su gretima Alofio sala sudaro Horno (Futūnos) salas. Plotas – 46,3 km². Salos ilgis – 14,7 km, plotis – iki 5,3 km. Paviršius kalnuotas, iškyla iki 524 m (Pukės kalnas).

2008 m. saloje gyveno 4237 žmonės (polineziečiai, kalbantys futūnų kalba). Pagrindinės gyvenvietės – Leava ir Malaė. Futūnos sala tradiciškai padalinta į dvi karalystes – Sigavę vakaruose ir Alo rytuose (šiai priklauso ir Alofis).

Salos pavadinimas kilo nuo nuodingos *futu* žuvies. Pirmieji europiečiai, pasiekę Futūną ir Alofį, buvo olandai Vilemas Shautenas ir Jakobas le Meras (1616 m.). Jie salas pavadino pagal Horno miestą Olandijoje. Olandai lankėsi saloje, susitiko su jos karaliumi. 1841 m. Futūnoje nužudytas katalikų misionierius Šv. Pjeras Šanelis.
Rise of the Tomb Raider

**Rise of the Tomb Raider** – 2015 m. nuotykių ir veiksmo kompiuterinis žaidimas, išleistas „Xbox 360“ ir „Xbox One“ konsolėms. Žaidime toliau tęsiama jaunos anglų archeologės Laros Kroft nuotykių istorija po 2013 m. žaidimo „Tomb Raider“. Žaidimo veiksmas vyksta Sibire, kur Lara kovoja mistinio nemirtingumo artefakto paieškose su slapta organizacija „Trinity“.

Metacritic suvestinės duomenimis, „Rise of the Tomb Raider“ kritikai įvertino 86 balų iš 100 vidurkiu. 

Žaidimą numatyta išleisti PC „Microsoft Windows“ sistemai 2016 m. pradžioje, „PlayStation 4“ − 2016 m. pabaigoje.

2017 m. pabaigoje leidėjas paskelbė, kad žaidimo parduota apie 7 mln. vienetų. Iki 2021 m. lapkričio mėn. buvo parduota 11,8 mln. vienetų.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Monogamija

**Monogamija** () – to pačio patino ir patelės susiporavimas visam gyvenimui. Priešingybė monogamijai – poligamija.

Poros (sugyventinių ar vyro ir žmonos) palaikomi ilgalaikiai santykiai. Tačiau evoliocinės psichologijos atstovai mano, kad žmogui būdingesnė serijinė monogamija. Būtent dėl to daug porų išsiskiria ir susituokia iš naujo.

Monogamija būdinga išsivysčiusioms šalims, kurios turi stiprią teisinę sistemą ir paveldimą nuosavybę. Šiuolaikiniame pasaulyje (išskyrus kai kurias musulmonų valstybes) monogamija yra vyraujanti ir teisiškai sankcionuota santuokos forma.

Kai kurie autoriai kritikuoja teiginį, kad monogamija būdinga žmogui. Pasak jų, tai – veikiau kultūrinė, kai kuriais atvejais tik formali teisinė norma, paplitusi dėl Vakarų civilizacijos ekspansijos ir krikščionybės plėtros.

## Šaltiniai
Lietuvos Respublikos miškų ūkio ministerija

**Lietuvos Respublikos miškų ūkio ministerija** – 1990–1996 m. veikusi Lietuvos Vyriausybės ministerija. Vykdė politiką miškų ūkio srityje, siekė didinti miškų produktyvumą, jų apsaugą, valdė miško išteklius, tenkino medienos bei kitų miško išteklių poreikį.

## Istorija
Ministerija įkurta 1990 m.

1997 m. prijungta prie LR žemės ūkio ministerijos, kurioje pertvarkyta į Miškų ūkio departamentą.

## Ministrai

## Šaltiniai
Uncharted

**Uncharted** – kompiuterinių žaidimų serija, kurią sukūrė JAV kompanija „Naughty Dog“ išskirtinai „PlayStation“ konsolėms. Tai nuotykių ir veiksmo žaidimų serija, kurioje žaidėjas iš trečiojo asmens perspektyvos valdo nuotykių ieškotoją Neiteną Dreiką, kuris žaidimų istorijoje yra spėjamas istorinio anglų keliautojo Frensio Dreiko palikuonis. Neitenui Dreikui žaidimų eigoje ieškoti praeities lobių padeda žurnalistė Elena Fišer ir draugas, bei mentorius Viktoras Salivanas (trumpiau − Salis). „Uncharted“ žaidimai prilyginami Indianos Džounso nuotykiams kompiuterinėje erdvėje.

Pirmoji serijos dalis „“ buvo išleista 2007 m. Žaidimai susilaukė komercinės sėkmės ir palankaus kritikų įvertinimo. Antroji žaidimų dalis „Uncharted 2: Among Thieves“ minima aukštose vietose geriausių visų laikų žaidimų sąrašuose: pagal „Empire“ žurnalą – 22-oje vietoje (2015 m.), pagal gamesradar.com tinklalapį – 7-oje (2015 m.). 

## Žaidimai

Pagrindinių žaidimų serija:

Kiti kūriniai:
* 2009 m. „Uncharted: Eye of Indra“, video komiksai.
* 2011 m. „Uncharted: Golden Abyss“, žaidimas. Platforma – „PlayStation Vita“, kūrėjas – „Sony Bend Studio“.
* 2011 m. „Uncharted: The Fourth Labyrinth“, romanas.
* 2011–2012 m. „Uncharted“ komiksai. Publikuota „DC Comics“.
* 2012 m. „Uncharted: Fight for Fortune“, žaidimas. Platforma – „PlayStation Vita“, kūrėjai – „Sony Bend Studio“ ir „One Loop Games“.

## Išnašos

## Nuorodos
* „Naughty Dog“ oficialus žaidimo puslapis
Skrydžiai be sustojimų

**Skrydžiai be sustojimų** – orlaivių skrydžiai, kurių metu nevykdomi sustojimai. Tarptautinės oro linijų bendrovės vykdo ypač ilgus skrydžius be sustojimų ().

Iki 2016 m. ilgiausias komercinis skrydis buvo Qantas bendrovės skrydis Nr. 8 (QF8/QFA8) iš Dalaso (JAV) į Sidnėjų (Australijoje) ir skrydis atgal (QF7/QFA7). Šio skrydžio ilgis yra 13 804 km (daugiau nei trečdalis atstumo aplink Žemę). Šie skrydžiai aptarnaujami Airbus A380 lėktuvais, o trukmė siekia 16 val. 55 min.

Kiti panašūs ypač ilgi komerciniai skrydžiai aptarnaujami tokių lėktuvų kaip Boeing 777-200LR/300ER ir Boeing 747-400/-8i.

Skrydžiai iš vakarų į rytus dėl tinkamų vėjo krypčių trunka mažiau laiko, nei tokie patys skrydžiai iš rytų į vakarus. Skirtingais sezono laikais tokių skrydžių trukmė taip pat skiriasi – Singapore Airlines skrydis iš Singapūro į Los Andželą vasarą trunka 16 val. 30 min., o žiemą – 15 val. 35 min.

Skrydžiai iš Europos į Australiją ar Naująją Zelandiją pagal atstumą būtų ilgesni už dabar esančius rekordinius skrydžius, tačiau jokia avialinijų bendrovė nevykdo tiesioginių skrydžių tarp šių žemynų. Šiuo metu visi 30 ilgiausių skrydžių vykdomi iš Šiaurės Amerikos.

Pirmasis ypač ilgas komercinio lėktuvo skrydis buvo atliktas 1989 m., kai Boeing bendrovei Quantas nuskraidino pirmąjį užsakytą Boeing 747–438 lėktuvą iš Londono į Sidnėjų. Šis skrydis truko 20 val. ir 9 min., o atstumas siekė 18 001 km.

Dabartinis QF 8 skrydis buvo pradėtas 2014 m. rugsėjo 29 d. Antrasis pagal atstumą yra Delta Air Lines kompanijos DL 201 maršrutas iš Johanesburgo į Atlantą.

2013 m. lapkričio 23 d. buvo sustabdytas tuomet ilgiausias skrydis iš Niuarko į Singapūrą. Singapore Airlines kompanijos Airbus A340-500 lėktuvas šį skrydį įvykdydavo per 18 val. 50 min. 2020 m. lapkritį avialinijos atnaujino šiuos skrydžius, tik vietoje Niuarko naudoja Niujorko Džono F. Kenedžio tarptautinis oro uostą.

2016 m. kovo 2 d. buvo pradėtas Emirates 449 skrydis iš Naujosios Zelandijos į JAE ir tapo ilgiausiu pasaulyje – skrydžio ilgis siekia 14 200 km. Šie skrydžiai vykdomi Boeing 777-200LR lėktuvais.

## Šaltiniai
Qantas skrydžiai Nr. 7 ir Nr. 8

**Qantas skrydžiai Nr. 7 ir Nr. 8** (QF7/QFA7 ir QF8/QFA8) – Australijos oro linijų bendrovės Qantas vykdomi skrydžiai tarp Sidnėjaus oro uosto (Australijoje) ir Dalaso/Fortvorto tarptautinio oro uosto (JAV). Iki 2016 m. šis maršrutas buvo ilgiausias pasaulyje komercinis skrydis pasaulyje. Šio skrydžio ilgis yra 13 804 km – daugiau nei trečdalis atstumo aplink Žemę. Šiems skrydžiams naudojami Airbus A380 lėktuvai. 

2019 m. duomenimis šis skrydis buvo 7-tas pagal atstumą pasaulyje. Ilgiausiu pasaulyje skrydžiu tapo 15344 km ilgio Singapore Airlines SQ 21 iš Niuarko į Singapūrą.

## Istorija
7 ir 8 Qantas skrydžiai buvo pradėti 2011 m. gegužės 6 d. Kompanija šiems maršrutams buvo pasirinkusi Boeing 747-400ER lėktuvus. Tuo metu tai buvo ilgiausias skrydis pasaulyje šiuo lėktuvu, taip pat trečias pagal atstumą maršrutas pasaulyje. Iš pradžių šie skrydžiai vykdavo 4 kartus per savaitę, tačiau nuo 2012 m. liepos 1 d. pradėti vykdyti kasdien.

Nuo 2013 m. lapkričio šis maršrutas tapo ilgiausias pasaulyje, kai konkurentai nusprendė savo ilgiausius reisus sustabdyti.

2014 m. gegužę kompanija pranešė, kad pradės šiuos skrydžius aptarnauti Airbus A380 lėktuvais. Tai buvo pradėta daryti 2014 m. rugsėjo 29 d. Perėjus prie šių lėktuvų atgalinio skrydžio metu atsisakyta sustojimo Brisbene, kuris buvo privalomas su Boeing 747 orlaiviais. A380 lėktuvai specialiai šiems skrydžiams buvo perdaryti 4 klasėms, pridedant pirmą klasę.

Tuo pačiu Qantas tapo pirmąja bendrove, Dalaso/Fortvorto oro uoste pradėjusi naudoti A380 lėktuvus.

Šie skrydžiai vyksta 6 kartus per savaitę (išskyrus antradienius). A380 orlaiviuose talpinama 14 pirmos klasės, 64 – verslo, 35 – pagerintos ekonominės ir 371 ekonominės klasės keleivių.

Skrydis Nr. 7 trunka apie 15 val. 30 min., 8 skrydis – 16 val. 50 min.

## Šaltiniai
Poligamija

**Poligamija** () – patinų poravimasis veisimosi metu su daugiau nei viena patele dar yra vadinama daugpatystė arba poliginija, o patelių su keliais patinais vadinama daugvyrystė arba poliandrija. Priešingybė poligamijai – monogamija.

Tarp žmonių santuoka ar santykiai (tiek trumpalaikiai, tiek ilgalaikiai) su daugiau nei vienu partneriu.

XIX amžiaus antros pusės–XX amžiaus antros pusės etnografiniai tyrinėjimai rodo, kad didžioji dauguma šeiminių santykių buvo grindžiami poligamija, o mažuma – monogamija ir poliandrija.

Indijoje, Filipinuose, Singapūre, Malaizijoje, Šri Lankoje, Eritrėjoje poligaminė santuoka leidžiama tik šiose šalyse gyvenantiems musulmonams, kitiems nelegali. Mauricijuje poligaminės žmonių grupės neturi teisinio pripažinimo, nors musulmonai vyrai ir gali sudaryti iki keturių žmonų „šeimą“, bet jų žmonos neturi teisinio statuso.

## Šaltiniai
Bombėjaus katė

**Bombėjaus katė** – trumpaplaukių kačių veislė. Tai gana nepopuliari veislė – veisiama nedaugelio kačių augintojų.

## Istorija

Apie 1960 m. Burmos kačių veislininkė amerikietė, kryžmindama jas su Amerikos trumpaplaukėmis, išvedė juodą variantą. Toliau mišrindama šias juodas kates su Burmos katėmis, veislininkė išvedė juodų kačių veislę. Šiuo metu Bombėjaus katės kryžminamos viena su kita ir su Burmos katėmis.

## Charakteris

Šios katės puikiai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis, nesibaido vaikų. Jos ramios, taikios, draugiškos. Joms reikia dėmesio ir draugijos, malonus balsas girdimas retai.

## Fizinės savybės

Kūnas vidutinio didumo, raumeningas, ne itin masyvus, nei itin liesas. Kojos poilgės, uodega – irgi. Galva apvali ir plati, nosis su įlinkiu ties perėjimu į kaktą. Akys toli viena nuo kitos, apskritos. Kailis trumpas, glotnus, sodriai žvilga. Beveik neturi poplaukio. 

Šios katės išimtinai juodos spalvos, tačiau vadoje gali pasitaikyti įvairių spalvų kačiukų. Akys vario arba auksinės geltonos spalvos.

## Šaltiniai

* Esther J.J.Verhoef-Verhallenn. *Kačių enciklopedija*, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.
Paežerio Švč. Trejybės koplyčia

**Paežerio Šv. Trejybės koplyčia** – veikianti medinė koplyčia Raseinių rajone, Nemakščių seniūnijos Paežerio kaime. Koplyčia stovi apie 1,6 km į šiaurės vakarus nuo   Nemakščių, 150 m į pietvakarius nuo senojo Žemaičių plento. Matoma nuo automagistralės . Šalia auga seni sodybos medžiai, yra keli apleisti pastatai, aplinkui plyti atviri laukai.  Koplyčia restauruota, jos aplinka prižiūrima. 

Pamaldos čia vyksta prieš Visus šventus, Švč. Trejybę ir Šv. Baltramiejų.

Koplyčia yra kultūros paveldo objektas. Saugomi pastato tūris, fasadai, medinės konstrukcijos, pagrindinė planinė strukūra. Koplyčia turi savitą Nemakščių kraštui istoriją ir sakralinę vertę. 

## Istorija

Koplyčia 1941 m. buvo perkelta iš Lekavo (Leonavo) Keršanskių dvaro į Nemakščių parapiją, nes sudegus Nemakščių bažnyčiai parapijiečiai neturėjo maldos namų. 

1959 m.buvo atliktas koplyčios kapitalinis remontas. Dar  kartą remontuota 1977 m. Jau daug metų koplyčia nebuvo naudojama. 2009 m. likvidavus  stogo avarinę grėsmę  ir užbaigus  restauravimo darbus (perdengtas stogas, viduje koplytėlės  sutvarkytos rąstų sienos, nudažyta), koplyčia atvėrė duris maldininkams. Birželio 7 d.  čia buvo švenčiami tituliniai Švč. Trejybės atlaidai.

## Architektūra

Statinys yra tradicinės žemaitiškos medinės sakralinės architektūros pavyzdys. Pastatas stačiakampio plano, vientiso tūrio, užsibaigiantis trisieniu. Koplyčia vidutinio dydžio (4,8x7 m), vienanavė, labai paprasta, liaudiško stiliaus. Ši koplyčia, kaip ir kitos XVIII a. pab. netoliese statytos Žemaitijos koplyčios, dengta valminiu stogu su pagrindinio fasado viršų vainikuojančiu šlaitu. Stogą puošia masyvus medinis kryžius ir dekoratyvi smailė. Stogas anksčiau buvo dengtas gontais, sienos vertikaliai apkaltos lentomis. Langai aštuonrūčiai, įstatyti šoniniuose fasaduose, simetriški pastato ašiai. Įėjimo durys vienvėrės, plačios, dvisluoksnės, plačiais vyriais, dekoruotos sukaltomis lentelėmis, kurios sudaro rombo ornamentą (vidinėje koplyčios pusėje). Pastatas suręstas ant nedidelio pamato.


Paežerio Šv. Trejybės koplyčia, galinis fasadas.JPG|Galinis fasadas
Paežerio Šv. Trejybės koplyčia, kryžius.JPG|Kryžius ant stogo


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Paežerio Šv.Trejybės koplyčia (''architektūros objektai'') 
* Švč. Trejybės koplyčios tvarkymo darbų užbaigimas
1949 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1949 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** – tai 16-asis Lietuvos vyrų ir 2-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.

## Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas

16-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1949 m. vasario 1–28 d.

Čempionate dalyvavo 17 dalyvių: dešimt vilniečių, keturi kauniečiai ir po vieną žaidėją iš Klaipėdos, Mažeikių ir Kaišiadorių. Iš praėjusių metų prizininkų nedalyvavo tik antros vietos laimėtojas Jegoras Čiukajevas, bet žaidė praėjusių metų nugalėtojas Vladas Mikėnas, bei trečios vietos laimėtojas Simonas Disleris. Persikėlęs gyventi iš Baltarusijos į Vilnių, debiutavo Ratmiras Cholmovas.

Jis, kartu su Isaku Vistaneckiu, surinkę po 13,5 taškų iš 16 galimų, tapo 1949 m. Lietuvos čempionais. Praėjusio čempionato nugalėtojas Vladas Mikėnas liko trečias (12 tšk.), o 1948 m. bronzinis prizininkas Simonas Disleris – penktas.

## Lietuvos moterų šachmatų čempionatas

2-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1949 m. vasario 13–26 d. Tai buvo pirmas pokario moterų čempionatas.

Jame dalyvavo 10 šachmatininkių iš trijų Lietuvos miestų : 5-ios iš Vilniaus, 3 iš Klaipėdos ir dvi iš Kauno. Tarp vilniečių buvo 1938 m. Lietuvos čempionė E. Raclauskienė, tuo metu jau tapusi Lukauskiene, taip pat ir 1938 m. Lietuvos moterų čempionato dalyvės: J. Galinienė bei Matiukaitė. 

E. Raclauskienė (Lukauskienė) antrą kartą tapo Lietuvos moterų čempione. Antra liko Dubasova, trečia - J. Čukajeva.

## Šaltiniai