open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Tatoris

**Jonas Tatoris** (1925 m. birželio 17 d. Medeikiuose, Biržų raj. – 2004 m. kovo 6 d.) – Lietuvos menotyrininkas, architektūros istorikas.

## Biografija
1943 m. baigė Biržų gimnaziją, vėliau – kūno kultūros mokytojų kursus Kaune. 1945 m. įstojo į Vilniaus dailės instituto Architektūros fakultetą, bet už antisovietinę pogrindžio veiklą 1946 m. nuteistas lagerio bei tremties metams. Grįžęs į Lietuvą dirbo mokytoju, statybininku, skulptorium. 1971 m. Vilniaus dailės institute baigė menotyrininko specialybės studijas.

Nuo 1958 m. apsigyveno Klaipėdoje, kur dirbo iki mirties. Įkūrė ir vadovavo Paveikslų galerijai, dirbo istoriku menotyrininku Paminklų restauravimo projektavimo instituto Klaipėdos skyriuje, dėstė Vilniaus dailės akademijos Klaipėdos vizualinio dizaino katedroje. Atgavus nepriklausomybę, buvo išrinktas pirmosios kadencijos Klaipėdos miesto tarybos deputatu.

J. Tatoris daug nuveikė uostamiesčio architektūros paveldo bei istorijos tyrinėjimuose, sukaupė vertingą istorinės medžiagos archyvą. Parašė unikalią monografiją „Senoji Klaipėda: urbanistinė raida ir architektūra iki 1939 metų“ (1994), paskelbė mokslinių istorinių straipsnių, buvo vienas iš „Mažosios Lietuvos enciklopedijos“ autorių. Už mokslinę ir pedagoginė veiklą J. Tatoriui suteikti humanitarinių mokslų daktaro, docento vardai.

Nuo 1976 m. buvo Lietuvos dailininkų sąjungos narys, surengė keletą personalinių akvarelės parodų. 2003 m. savo didžiulį mokslinį archyvą, biblioteką, tapybos darbus perdavė Mažosios Lietuvos istorijos muziejui. Už mokslinę veiklą tyrinėjant Klaipėdos architektūrinį bei istorinį paveldą 2002 m. J. Tatoriui suteiktas Klaipėdos miesto garbės piliečio vardas. Palaidotas Lėbartų kapinėse.

## Literatūra
* Klaipėda: miestas ir žmonės .

## Šaltiniai
Celė (Slovėnija)

**Celė** – trečias pagal dydį miestas Slovėnijoje, neoficialiame Štirijos regione. Savivaldybės centras. Miestas įsikūręs prie Aukštutinės Celės pilies (407 m) ties Savinios, Ložnicos ir Voglainos upėmis ir yra iškilęs 241 m virš jūros lygio.

## Gyventojai


Colors=
  id:lightgrey value:gray(0.9)
  id:darkgrey  value:gray(0.7)
  id:sfondo value:rgb(1,1,1)
  id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize = width:455 height:373
PlotArea = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period = from:0 till:50000
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:5000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:100 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
  bar:1439 text:1439
  bar:1798 text:1798
  bar:1820 text:1820
  bar:1834 text:1834
  bar:1840 text:1840
  bar:1900 text:1900
  bar:1924 text:1924
  bar:1940 text:1940
  bar:2002 text:2002
  bar:2007 text:2007

PlotData=
  color:barra width:20 align:left
  bar:1439 from:0 till:1000
  bar:1798 from:0 till:1400
  bar:1820 from:0 till:1635
  bar:1834 from:0 till:1511
  bar:1840 from:0 till:1793
  bar:1900 from:0 till:6743
  bar:1924 from:0 till:7750
  bar:1940 from:0 till:20000
  bar:2002 from:0 till:48081
  bar:2007 from:0 till:45826

PlotData=
  bar:1439 at: 1000 fontsize:S text:1000 shift:(-10,5)
  bar:1798 at: 1400 fontsize:S text:1400 shift:(-10,5)
  bar:1820 at: 1635 fontsize:S text:1635 shift:(-10,5)
  bar:1834 at: 1511 fontsize:S text:1511 shift:(-10,5)
  bar:1840 at: 1793 fontsize:S text:1793 shift:(-10,5)
  bar:1900 at: 6743 fontsize:S text:6743 shift:(-10,5)
  bar:1924 at: 7750 fontsize:S text:7750 shift:(-10,5)
  bar:1940 at: 20000 fontsize:S text:20,000 shift:(-12,5)
  bar:2002 at: 48081 fontsize:S text:48,081 shift:(-12,5)
  bar:2007 at: 45826 fontsize:S text:45,826 shift:(-12,5)


2002 m. mieste gyveno 47660 gyventojai, kurių 22744 buvo vyrai, o 24816 buvo moterys.

## Sportas
* NK MIK CM Celje (futbolas)

## Miestų partnerystė
*  Grevenbroichas, Vokietija (nuo 1986 m.)
*  Singenas, Vokietija (nuo 1990 m.)

## Žymūs gyventojai
* Ona (1381–1416), Jogailos žmona.
* Johann Krainz(1847–1907), austrų rašytojas.
* Cvetko Golar (1879–1965), rašytojas.
* August Friedrich Seebacher (1887–1940), tapytojas.
* Josef Kaiser (1910–1991), architektas.
* Lojze Rozman (1930–1997), aktorė.
* Milan Pogačnik (1946), politikas.
* Janez Drozg (1933–2005), filmų režisierius.
* Janez Drnovšek (1950–2008), politikas, trečiasis Slovėnijos prezidentas.
* Oto Pestner (1956), muzikantas ir dainininkas.
* Janez Lapajne (1967), filmų režisierius.
* Beno Udrih (1982), krepšinio žaidėjas.
* Janko Orožen, istorikas.
* Andreja Rihter, Slovėnijos kultūros ministras.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
These Days

**These Days** – šeštasis studijinis amerikiečių roko grupės Bon Jovi albumas, išleistas 1995 m. liepos 27 d.

## Apie albumą
Albumas didesnio pasisekimo sulaukė tik Europoje ir Japonijoje. Jungtinės Karalystės albumų tope „These Days“ iš pirmosios vietos išstūmė Michael Jackson „HIStory“ ir ten išsilaikė keturias savaites. Keturi albumo singlai („This Ain’t a Love Song“, „Something for the Pain“, „Lie to Me“, „These Days“) JK albumų tope pasiekė aukščiausiąjį dešimtuką. 1995 m. britų žurnalas „Q“ „These Days“ skyrė antrąją vietą metų albumų top 50 rinkimuose.

Jungtinėse Valstijose susidomėjimo nesulaukė. Vienintelis singlas „This Ain’t a Love Song“ pasiekė Billboard Hot 100 top 20-tuką. Pats albumas debiutavo #9-oje Billboard 200 vietoje, tačiau greitai iš topo iškrito, JAV parduota tik virš 1 mln. kopijų.

## Apdovanojimai
1995 m. Bon Jovi MTV Europos muzikos apdovanojimuose atsiėmė apdovanojimą už geriausią roko, o 1996 m. BRIT Awards už geriausią tarptautinę grupę.

## „These Days Special Edition“
1996 m. albumas Europoje perleistas iš naujo, papildomai pridėtas CD su retomis ir anksčiau neišleistomis dainomis.

## Dainos

### Albumo dainų sąrašas

### Specialaus leidimo papildomo disko dainų sąrašas

### Singlai
# „This Ain’t a Love Song“ (išleistas 1995 m.)
# „Something for the Pain“ (išleistas 1995 m.)
# „Lie to Me“ (išleistas 1995 m.)
# „These Days“ (išleistas 1996 m.)
# „Hey God“ (išleistas 1996 m.)

## Albumo pozicijos

### Sertifikatai

## Šaltiniai
Mikas Posingis

**Mikas Posingis** (*Michel Posingies*, 1887 m. balandžio 26 d. Voveriškiuose, Klaipėdos kraštas – 1951 m. sausio 10 d. Vokietija) – gamtininkas mėgėjas, vienas pirmųjų paukščių žieduotųjų Lietuvoje.

## Biografija
Mokėsi staliaus ir baldžiaus amato Tilžėje. Gyvendamas Mediškiemyje (Katyčių apylinkėse), dalyvavo lietuvninkų draugijos „Vainikas“ veikloje. 1911 m. išrinktas jos raštvedžiu ir kasininku. Pirmojo pasaulinio karo metu pateko į Vokietiją. Dirbo laivų statytoju, meistravo baldus.

1916 m. susituokė su Elze Šturm. 1921 m. gimė dukra Ilzė Posingis, po metų – sūnus Hansas Georgas. Iki 1924 m. pradžios Posingių šeima gyveno Greifsvalde, Priešakinėje Pomeranijoje. Tais pat metais persikėlė į Lietuvą ir įsidarbino Ventės rago švyturio prižiūrėtoju.

Stebėdamas paukščius ėmė bendradarbiauti su 1901 m. Rasytėje įkurta Ornitologine stotimi. 1930 m. Ventės rage įkūrus ornitoliginę stotį pats pradėjo žieduoti paukščius, iš pradžių vokiškais, o vėliau ir lietuviškais žiedais. 1934 m. atliko varnėnų orientacinių sugebėjimų eksperimentinį tyrimą. Globojo ir saugojo paukščius, dėl ko buvo pramintas „Paukščių tėvu“. Susirašinėjo su profesoriumi Tadu Ivanausku, siuntė jam savo stebėjimų, tyrimų duomenis, išvadas.

Antrojo pasaulinio karo metais atsidūrė Danijoje. Sūnus buvo pašauktas į Vokietijos kariuomenę. 1944 m. spalio mėn. atsitraukiant Vermachtui, M. Posingis su šeima persikėlė į Rasytę. Spalio 11 d. kartu su Rytprūsių bėgliais patraukė į Poleską, spalio 25 d. sėdo į traukinį ir išvyko į Lidzbarką. Čia išbuvo iki 1945 m. vasario 2 d. Galiausiai atvyko į Riugeno salą, pateko į nelaisvę, į priverstinių darbų stovyklą, kur gyveno 2,5 metų.

Iš nelaisvės Posingius išvadavo Rasytės paukščių stebėjimo stoties direktorius E. Šiucas, kuris Miką pakvietę dirbti į Moggingeno pilį, kur pokaryje buvo perkelta Rasytės paukščių žiedavimo stotis. Jį įdarbino staliumi ir ūkio reikalų pagalbininku. Netrukus Mikas Posingis sunkiai susirgo, po operacijos sveikata trumpam pagerėjo, bet galutinai nepagijo. Sūnus kare dingo be žinios. 1951 m. stotyje kilo gaisras, Posingį ištiko širdies smūgis, vėliau stipriai persišaldė. Mirė 1951 m. sausio 10 d. palaidotas prie Alpių kalnų Miogingemo kaime.

1964 m. M. Posingis įtrauktas į Vidurio Europos ornitologų žinyną.

## Šaltiniai
* Tamara Arnastauskienė, Algimantas Jakimavičius. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. – V.: Ekologijos institutas, 1997. – ISBN 9986-443-11-3
* Egidijus Bacevičius. Švyturio prižiūrėtojas, žiedavęs pamario sparnuočius. I d. // Šilainės sodas, 2009 04 21, Nr.8 (80)
Briuselio kopūstas

**Briuselio kopūstas** (*Brassica oleracea* var. *gemmifera*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimai priklausanti daržovė. Augalas dvimetis. Stiebas vidutinio aukščio. Dauguma lapų susitelkę jo viršutinėje dalyje. Visų lapų pažastyse susidaro nedidelės gūželės, naudojamos maistui. Derlingumas – 4-5 t/ha. Derlių duoda po 90-180 d. po sodinimo.

## Šaltiniai
Teofilis Zubavičius

**Teofilis Zubavičius** (gimė 1914 m. Dumbliūnėliuose, Pasvalio rajonas – mirė 1993 m. lapkričio 12 d. Panevėžyje) – gamtininkas mėgėjas, savamokslis ornitologas, vienas pirmųjų paukščių žieduotojų Lietuvoje, ilgametis Žuvinto rezervato darbuotojas.

## Biografija
Kaip paukščių žieduotojas žinomas nuo 1930 m., pradėjo bendradarbiauti su profesoriumi T.Ivanausku. 1937 m. įkūrus Žuvinto rezervatą buvo pakviestas jame dirbti. Eiguliu – saugotoju išdirbo apie 50 metų. T.Zubavičiaus dėka į Lietuvos paukščių sąrašą buvo įrašyta daugelis Lietuvoje pirmą kartą pastebėtų paukščių rūšių. Žuvinte dirbo ir gyveno iki 1987 m., išėjęs pensijon persikėlė gyventi į Panevėžį.

## Knygos
* „Žuvinto ežero paukščiai“, 1937–1951 metų stebėjimai (1954 m.)
* „Žuvintas“ (1961 m., kartu su kitais)
* „Ežero giesmė“ (1962 m.)
* „Žuvintas ir jo gyventojai“ (1978 m.)

## Šaltiniai
* Arnastauskienė Tamara, Jakimavičius Algimantas. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. Ekologijos institutas: Vilnius, 1997. ISBN 9986-443-11-3.
Leonas Jezerskas

**Leonas Jezerskas** (1925 m. liepos 18 d. Rokuose, Kauno rajonas – 2018 m. birželio 8 d.) – ornitologas, ilgametis Kauno zoologijos muziejaus darbuotojas, Ventės rago ornitologinės stoties vedėjas. Lietovos ornitologų draugijos narys.

## Biografija
1947 m. baigė Kauno 6-ąją gimnaziją, 1949 m. – Kauno medicinos laborantų mokyklą. 1947–1948 m. dirbo LMA Biologijos instituto Zoologijos muziejaus Kaune konservatoriumi, vyr. laborantu. Taksidermijos pagrindų buvo išsiųstas mokytis į Maskvą pas profesorių Kocą. 1956 m. neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos – geografijos fakultetą, įgijo biologijos ir chemijos mokytojo specialybę. 1957–1964 m. dirbo Kauno zoologijos muziejuje jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu, iki 1973 m. – vyriausiuoju muziejaus fondų saugotoju. Nuo 1974 m. Zoologijos muziejaus filialo Ventės rago ornitologinės stoties vedėjas.

Paukščius stebėti ir žieduoti Ventės rage pradėjo nuo 1954 m. Rengė disertaciją „Lietuvos TSR miestų uoksiniai paukščiai ir jų globos priemonės“, kurios nepabaigė. Buvo aktyvus Kauno zoologijos muziejaus ekspedicijų dalyvis, aktyviai rinko medžiagą eksponatams. Dirbdamas Ventės rage patobulino paukščių gaudymo žiedavimui priemones ir metodus, sukūrė zigzagines gaudykles. Ten pat įrengė ir paukščių migracijos muziejų. 1950–1973 m. buvo vienas iš „Paukščių dienų“ organizatorių. Skaitė paskaitas visuomenei, moksleiviams. Už puikų gamtininko darbą apdovanotas garbės, padėkos raštais. 1992 m. už visuomeninę auklėjamąją veiklą Tado Ivanausko ornitologinė premija.

## Publikacijos
Paskelbė 7 mokslinius, keliolika populiarių straipsnių. Prisidėjo prie „Lietuvos raudonosios knygos“ rengimo (1974, 1984). Išleido leidinį „Paukščių žiedavimas Ventės rago ornitologinėje stotyje“ (1989). Su kolega Vytautu Jusiu išleido knygą „Ventės ragas. Ornitologinė stotis“ (2007).

## Šaltiniai
* Arnastauskienė Tamara, Jakimavičius Algimantas. Lietuvos zoologai XVIII–XX a. Ekologijos institutas: Vilnius, 1997. ISBN 9986-443-11-3.
Pavasarinė kopūstinė musė

**Pavasarinė kopūstinė musė** (*Delia radicum*) – *[[Anthomyiidae]]* šeimai priklausanti dvisparnių vabzdžių rūšis. Paplitusi visoje Europoje.

Kūno ilgis ~6 mm. Pilka, užpakalinių šlaunų pamatas apaugęs tamsiais standžiais plaukeliais. Per metus išsivysto 2 generacijos.

Pradeda skraidyti pavasarį, sužydint vyšnioms. Kiaušinėlius deda ant žemės, šalia bastutinių šeimos augalų (kopūstų, ridikėlių, griežčių ir kt.). Lervos graužia daigų šaknis, požemines stiebo dalis. Pažeisti augalai apvysta, lapai įgauna mėlynai violetinį atspalvį.

## Šaltiniai
Atolas (reikšmės)

Žodis **atolas** reiškia:
* atolas – žema žiedo formos koralų sala, kurios viduryje yra lagūna;
* atolas – nupjovus žolę, nuganius ar nušienavus atžėlusi žolė ganyklose ar šienaujamuose plotuose;
* „Atolas“ – kultūros ir literatūros metraštis, išėjęs 1954 m. Melbourne (Australija);
* Atolas (*Atholl*) – istorinė sritis Škotijos aukštumose.
Atolas (metraštis)

**Atolas** – kultūros ir literatūros metraštis, išėjęs 1954 m. Melbourne, Australija. Išleido V. Žemkalnis.

Metraščiu siekta telkti viso pasaulio lietuvių pajėgas kultūrai ugdyti ir plėsti. Be publikacijų, skirtų dailei, Australijos lietuvių gyvenimo aktualijoms, spausdinami straipsniai apie Vinco Krėvės, Pulgio Andriušio, Vydūno kūrybą, pateikiama jų tekstų. Bendradarbiavo su Mykolu Biržiška, Vincu Kazoku ir kt.

## Išnašos
Huainamdango nacionalinis parkas

**Huainamdango nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1995 m. rugpjūčio 14 d.

## Vieta
Parkas užima 1 247,00 km² plotą ir apima Amfoemaetaengo (Amphoe Mae Taeng), Vianghaengo (Wiang Haeng) ir Maehongsono (Mae Hong Son) apylinkėse.

## Flora ir fauna
Huainamdango nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas;
* Visžalis miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: rudoji šorėja (Shorea obtusa), shorea siamensis, krausva (Lagerstroemia tomentosa) ir (Lagerstroemia calyculata), kvapioji hopėja (Hopea odorata), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), michelija (Michelia floribunda), raudonasis indenis (Toona ciliata), ailantas (Ailanthus triphysa), alphonsea (Alphonsea glabrifolia), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), (Vitex canescens), bombakmedis (Bombax anceps), Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), mangas (Mangifera sp.) Parke gyvena: Azijinis dramblys (Elephas maximus), Indinis zambaras, Malajinis lokys, Indokininis tigras, makakos, mangustas, Malajinė civeta, palminis musangas, šernas, sutinkama daugiau paukščių: storasnapis žaliasis karvelis (Treron curvirostra), pavasarinė kabančioji papūgėlė (Loriculus vernalis), Richardo kalviukas (Anthus richardi), miškinės kurapkos (Arborophila rufogularis), gracula (Gracula religiosa), Hemixos (Hemixos flavala), hypsipetes (Hypsipetes leucocephalus), biulbiuliai (Pycnonotus finlaysoni), erelis ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Doikiolomo (Doi Kio Lom) apžvalgos aikštelė ().
* Maejeno (Mae Yen) ir Huainamdango (Huai Nam Dang)kriokliai.
* Pongnamrono Pongdueato (Pong Nam Ron Pong Dueat arba Pong Dueat Pa Pae) karštos versmės ().
* Thapai (Pong Nam Ron Tha Pai arba Tha Pai) karštos versmės ().

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Kahulas (ežeras)

**Kahulas** (, ) – užliejamas ežeras Dunojaus žemupyje, telkšantis Renio miesto pietryčiuose, Odesos srityje. Ežero plotas nepastovus – 82-93,5 km², priklausantis nuo metų laiko. Vidutinis gylis 1,5-2 m, didžiausias 7 m. Pietinė ežero dalis plati (plotis iki 11 km, ilgis – 18 km), šiaurinė dalis siaura, ištysusi (plotis iki 2 km, ilgis – 15 km). Temperatūra vasarą pakyla iki 30 °C šilumos, žiemą ežeras užšąla. Vandens mineralizacija nuo 0,8 iki 1,5 g/l. Šiaurėje įteka Kahulo upė.

Nedidelė (maždaug 1 km) šiaurinio kranto atkarpa driekiasi Moldovos teritorijoje. Šioje dalyje įrengta vandenvietė, kuri aprūpina vandeniu drėkinimo sistemas, esančias netoli Kahulo ir Džurdžuleštų miestų.

## Geografija
Šiauriniai krantai aukšti, išraižyti raguvų, pietiniai – žemi, užpelkėję ir apaugę viksvameldžiais. Dugnas pasidengęs pilku dumblo sluoksniu, seklumose dugnas smėlėtas.

Kahulas jungiasi su Dunojum ir Kartalo ežeru, kurį jungia protakis. Nuo Dunojaus atskirtas damba, seniau ežeras buvo naudojamas kaip vandens saugykla. Vanduo Kahule reguliuojamas šliuziniais žuvitakiais ir kanalu.

## Gyvūnija ir augalija
Paplitusi vandens augalija. Kahulo pakrantėse lizdus suka paukščiai.

Ežere gyvena karšiai, šamai, lydekos ir kitos verslinės žuvų rūšys. Veisiami baltieji plačiakakčiai, baltieji amūrai, karpiai. Ežere vystoma žuvininkystė, kuria užsiima pakrančių kaimeliuose įsikūrusios įmonės.

Saugant gamtos išteklius ežere tam tikrais laikotarpiais ribojama žuvininkystė.
Budumas

**Bùdumas** (, vėliau ) – gelmės Kuršių mariose, ypač jų pietinėje dalyje.

Kuršių kopininkų kalboje *Budume* – pietinė marių dalis, klaipėdiškių vadinama *der Bodden* (plg. dar vandenvardį *Bodden* Riugeno saloje); iš vakarų baltų *Budum-*, sietino su  – dubuma, gili vieta (plg. dar  – makštis vandeniui laikyti) ir *Budupis* – išnykęs ežeras tarp Šnekių ir Medlaukių, Pakalnės apskr.

## Šaltiniai
Kraigas

**Kraigas** arba **šelmuo** – viršutinė šlaitinio stogo dalis.

Lietuvių liaudies architektūroje stogo grebėstai ties kraigu dedami storesni, dedami arčiau vienas kito. Kraigui parenkami geriausi šiaudai, perlenkiami į kitą šlaitą ir prispaudžiami kartele. Kartais kraigas apdedamas spalių ir molio ar kalkių sluoksniu, o galuose uždedami plokšti akmenys.

Suvalkijoje ir Vakarų Lietuvoje kraigus sustiprindavo kryžiokais ir juos jungiančiomis kartelėmis, o Kuršių Nerijoje apdėdavo lentelėmis.

Etnokultūroje vyravo kraigo galo (lėkio) puošyba.

## Šaltiniai
Kraitkubilis

**Kraitkubilis** (arba ***kraičkubilis, vožtuvis***) – medinis kubilas su dangčiu kraitiniams drabužiams, audiniams laikyti. Buvo gaminamas iš eglės medienos šulų, kuriuos keliomis eilėms aplenkdavo lazdyno lankais.

XIX a. pr. kraitkubilis buvo naudojamas visoje Lietuvoje. Žemaitijoje ir Užnemunėje iš apyvartos išėjo XIX a. pab., ilgiausiai naudotas rytų Dzūkijoje – iki XX a. Vėliau kraitkubilius išstūmė skrynios ir kuparai, jie imti naudoti miltų, grūdų laikymui.

## Šaltiniai
Kraitis

**Kraitis** (*pasoga*, Dzūkijoje – *šarvas*) – po vestuvių jaunosios (marčios) į vyro šeimą atsinešamas turtas. Jį sudaro drabužiai, audiniai, palaipsniui sukrauti bemergaujant, paveldėti iš motinos. Iki XIX a. pab. kraitis laikytas kraitkubilyje ar kraitlovyje, vėliau – kraičio skrynioje, kupare.

Dalis kraičio kaip dovanos buvo dovanojamos vestuvių svečiams, kitą dalį panaudodavo jaunoji ir jos šeima. Kraitis turėjo svarbią simbolinę reikšmę ir buvo paveldimas. Moteriai mirus bevaikei, jos tėvai pagal paprotį galėjo kraitį susigrąžinti.

## Šaltiniai
Krakavas

**Krakavas** – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, 4 km į šiaurę nuo Joniškio. Išsidriekęs šiaurės-pietų kryptimi 2,4 km, plotis iki 0,27 km. Altitudė 154,7 m. Krantai statoki, sausi, tik šiaurinis ir pietinis galai lėkšti ir pelkėti. Šiaurinės ežero dalies pakrantės miškingos (Nardinės miškas), kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Pietuose išteka Ž-1 upelis į Žaugėdų ežerą (Žeimenos upės baseinas).

Kaimai prie Krakavo: Žaugėdai, Bijūnai. Pietrytine pakrante eina kelias .

Ežerėvardis kildinamas nuo žodžio *krakė* („karosas“ arba „genys“).

## Šaltiniai
Kraštas

**Kraštas** gali reikšti:
* Riba, pabaiga;
* Kokia nors šalis, teritorija;
* Speciali administracinė teritorija, pvz., Klaipėdos kraštas, Vilniaus kraštas, Rusijos kraštai;
* Kraštas – ežeras Druskininkų savivaldybėje.
* Nemuno kraštas – literatūrinis-meninis ir informacinis iliustruotas žurnalas, pradėtas leisti 1964 m. Vitcenkauze-Veroje (Vokietija).
Krašuona

**Krašuona** – upė rytų Lietuvoje, Utenos rajone; Vyžuonos dešinysis intakas (Šventosios baseinas). Prasideda Ryliškių apylinkėse, 4 km į pietvakarius nuo Tauragnų. Teka į šiaurės vakarus kalvotomis vietovėmis. Utenoje susilieja su Vieša ir sudaro Vyžuoną.

Intakai: Viržintėlė (kairysis), Šeduikis (dešinysis).

Upės vidutinis nuolydis 386&nbsp;cm/km. Krašuona 6 km nuo žiočių patvenkta, susidaręs 83 ha Krašuonos tvenkinys. Gyvenvietės prie Krašuonos: Ryliškiai, Gudėniškės, Griūtys, Nemeikščiai, Utena.

Upėvardis kildinamas iš žodžių *krašėti, krešėti* („tirštėti, kietėti, džiūti“).


Krašuona, ženklas.JPG|Upėvardis Dariaus ir Girėno g.
Krašuona Utenoje.JPG|Upelis 2017 m. rudenį


## Šaltiniai
Čiaudulinė kraujažolė

**Čiaudulinė kraujažolė** (*Achillea ptarmica*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalas. Kilusi iš Šiaurės Amerikos.

Aukštis iki 1,5 m. Lapai tamsiai žali, dantytais kraštais. Žiedai susitelkę į skėtiškas kekes. 

Mėgsta gerai vėdinamą dirvą, saulėtas vietas, gerai perneša sausras. Lietuvoje reta.

## Šaltiniai
Indenis

**Indenis** (*Toona*) – melijinių (*Meliaceae*) šeimos visžalių ir lapus metančių medžių gentis, paplitusi nuo Afganistano pietų iki Indijos ir nuo Šiaurės Korėjos rytų iki Papua Naujoji Gvinėjos, bei rytų Australijos.

## Rūšys

Gentį sudaro 5 rūšys:
* Filipininis indenis (*Toona calantas*)
* Raudonasis indenis (*Toona ciliata*)
* Vietnaminis indenis (*Toona febrifuga*)
* Kininis indenis (*Toona sinensis*)
* Azijinis indenis (*Toona sureni*)

## Išnašos
Demokratinė Respublikonų partija

**Demokratinė Respublikonų partija** () buvo Pietų Korėjos politinė partija, egzistavusi 1963-1980 metais. 1981 m. jos pagrindu buvo sukurta **Demokratinė Teisingumo partija** (), kuri galiausiai buvo panaikinta 1990 m. ją sujungus su kitomis politinėmis grupėmis.

## Istorija
Demokratinę Respublikonų partiją 1963-tųjų vasarį įkūrė 1961 m. karinio perversmo dalyviai, vadovaujami Pak Čionghy. Jam tapus šalies prezidentu, partija iki 1979 m. dominavo valdžioje. Praėjus keliems mėnesiams po Pak Čionghy mirties, 1980 m. gegužę partija buvo panaikinta, tačiau 1981 m. pradžioje prezidento Čion Duhan ir jo bendražygių pagalba atkurta kaip Demokratinė Teisingumo partija. Ji vėl tapo valdančiąja ir šią poziciją išlaikė iki 1988 m. Pasikeitus politinei padėčiai, 1990 vasarį partija buvo sujungta su Susivienijimo Demokratine bei Naująja Demokratine Respublikonų partijomis ir suformuota Demokratinė Liberalų partija.

## Išnašos
Birbynė

**Birbynė** – pučiamasis lietuvių liaudies muzikos instrumentas. Tai vieno ar dviejų liežuvėlių aerofonas, su pūstuku, ar be jo. Gaminama iš medžio, žievės, rago, šiaudo, žąsies plunksnos. Pačios paprasčiausios birbynės buvo gaminamos piemenų. XIX a. paveikta klasikinių instrumentų, tokių kaip klarnetas, birbynė tapo sudėtingesnė ir yra naudojama atliekant profesionalią muziką. Dabartinės birbynės gaminamas iš medžio, turi raginę taurelę, tonines skylutes. Skirstomos į 3 kategorijas: aukštoji (diapazonas nuo A3 iki G6), tenorinė (B2 iki G5) ir kontrabosinė (F1 iki G3).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* J.Švedas - Piemenėlio raliavimas. Atlieka prof. Vytautas Tetenskas (birbynė)
Kučurgano limanas

**Kučurgano limanas** – gėlavandenis limanas telkšantis nepripažintos Padniestrės (Moldavija) pasienyje ir Odesos srityje (Ukraina).

Limano krante, Moldavijos pusėje, 1965 m. pastatyta elektrinė, naudojusi limano vandenį aušinimui. Elektrinė ne kartą tapusi vandens telkinio taršos šaltiniu.

## Hidrografija
Limanas ištįsęs iš šiaurės į pietus, jo ilgis apie 17 km. Šiaurinės dalies plotis – 1,5 km, pietinės – 3 km. Vidutinis limano gylis – 3,5 m, didžiausias (pietinėje pusėje) – 4,2 m. Plotas – 2730 ha, iš kurių šiaurinė dalis užima 580 ha, vidurinė – 800 ha, pietinė – 1350 ha. Vandens telkinio tūris – 78 mln m³ (1990 m.). Limaną maitina juo pratekanti Kučurgano upė, taip pat Dniestro atšaka – Turunčukas. 80 % dugno padengta molingu dumblu su 0,5-1 m storio detrito sluoksniu. Pakrančių dugnas padengtas uždumblėjusio smėlio sluoksniu (15 % dugno ploto). Vandens skaidrumas 170–210 cm.

Žiemą limanas užšąla, vidutinis užšalimo laikas – 70-80 dienų. Ledo storis tuo metu siekia 10-25 cm.

## Gyvūnija
Limane gausu žuvies, todėl jis mėgstamas žvejų. 2002 m. duomenimis, jame plaukiojo daugiau nei 30 rūšių žuvų, kurių didžiausią dalį sudarė karpinės, ešerinės ir grundalinės žuvys. Dažniausiai sutinkami karšiai, kuojos, ešeriai, plakiai, raudės, starkiai, sidabriniai karosai, margasis ir baltasis plačiakakčiai, baltieji amūrai, aukšlės.

Kučurgano limanas taip pat naudojamas pramoniniam žuvų veisimui. XX a. pabaigoje žuvivaisos produktyvumas ženkliai sumažėjo: 1985 m. buvo pagaunama 160 t (58,7 kg/ha) žuvies, o 1998 m. – 16 t (5,9 kg/ha).

## Šaltiniai
Alfredas Tytmonas

**Alfredas Tytmonas** (1937 m. sausio 6 d. Šimkaičiuose, Raseinių apskritis – 1998 m. spalio 25 d. Klaipėdoje) – Lietuvos filosofas.

## Biografija
1952 m. baigė Šimkaičių septynmetę mokyklą, 1956 m. Vadžgirio vidurinę mokyklą. Įstojo į Vilniaus universiteto germanų filologijos specialybę, 1964 m. baigė universiteto neakivaizdinio skyriaus istorijos specialybę.

1964–1978 m. dėstė Kauno medicinos instituto Filosofijos katedroje, 1965–1966 m. kartu dar mokytojavo Šimkaičių aštuonmetėje mokykloje. 1973 m. filosofijos mokslų kandidatas. Nuo 1976 m. docentas. 1978–1983 m. dėstė Kauno politechnikos instituto Klaipėdos fakulteto Visuomeninių disciplinų katedroje. 1984–1991 m. Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos ikimokyklinio auklėjimo fakulteto Visuomenės mokslų katedros, nuo 1991 m. Klaipėdos universiteto Filosofijos katedros docentas.

Parašė mokslo populiarinimo knygelių jaunimui: „Žanas Melje“ (1967 m.), „Mokslas tyrinėja pats save“ (1970 m.), „Lametri“ (1971 m.), etiudų knygą „Pašnekesiai apie Tomą Maną ir jo vasarnamį Nidoje“ (1995 m.), yra knygos „Aušrininkas dr. Jonas Šliūpas Lietuvos medicinos baruose“ (1995 m.) redaktorius-sudarytojas. Parašė ir įvairiuose leidiniuose publikavo straipsnių mokslo, sociologijos bei istorijos, religijotyros, kultūros istorijos klausimais. Yra suorganizavęs konferencijų, seminarų, diskusijų, jo iniciatyva T. Mano namelis Nidoje tapo naujo tipo kultūriniu centru.

## Šaltiniai
Moldavijos ATSR

**Moldavijos ATSR** (**Moldavijos Autonominė Tarybų Socialistinė Respublika**) () − buvusi autonominė respublika Ukrainos TSR sudėtyje nuo 1924 m. spalio 12 d. iki 1940 m. rugpjūčio 2 d.

## Istorija
1918 m. sausio 14 d. Moldavijoje buvo paskelbta Tarybų valdžia. 1917 m. gruodžio viduryje Rumunijos kariuomenė, padedama Antantės, įsiveržė į Besarabiją ir iki 1918 m. kovo vidurio ją užėmė ir aneksavo. 1918 m. lapkričio 27 d. Krašto tarybos deputatų grupė paskelbė nutarimą, kad Besarabija prijungiama prie Rumunijos. 1918 m. lapkričio pabaigoje − gruodžio pradžioje Kairiakrantėje Moldavijoje įsitvirtino Ukrainos direktorijos valdžia. 1919 m. sausio pabaigoje Kairiakrantę Moldaviją (su Tiraspoliu) užėmė Antantės kariuomenė. 1919 m. pavasarį ją užėmė Raudonoji armija. 1920 m. vasario mėnesį čia galutinai buvo įvesta Tarybų valdžia. Besarabija liko Rumunijos valdžioje.

1924 m. spalio 12 d. buvo įkurta Moldavijos ATSR, įeinanti į Ukrainos TSR sudėtį. Tarybų I suvažiavime 1925 m. buvo priimta Moldavijos ATSR konstitucija, išrinktas Moldavijos ATSR Centro Vykdomasis Komitetas (prezidiumo pirmininkas G. Staras), kuris sudarė Liaudies Komisarų Tarybą (pirmininkas A. Strojevas).

1930 m. prasidėjo masinė žemės ūkio kolektyvizacija; iki 1937 m. į kolūkius įstojo 96 % valstiečių ūkių. Regionas nukentėjo nuo 1932−1933 m. bado.

1929−1940 m. buvo rekonstruotos senos ir pastatyta naujų pramonės įmonių.

1940 m. birželio 26 d. nota TSRS vyriausybė pareikalavo iš Rumunijos grąžinti Tarybų Sąjungai Besarabiją. Rumunijai priėmus šį reikalavimą, susidarė sąlygos susijungti moldavų tautai ir sudaryti sąjunginę respubliką.
LTS (reikšmės)

**LTS**:
* Lietuvių tautininkų sąjunga, Lietuvos politinė partija, veikusi 1924–1940 m. ir 1989–2008 m.;
* Lietuvos tautodailininkų sąjunga, 1966 m. kovo 1 d. įkurta Lietuvos liaudies meno draugija;
* Lietuvos teatro sąjunga, visuomeninė profesinė organizacija, vienijanti profesionalius Lietuvos teatro kūrėjus.
* Lietuvos teniso sąjunga, teniso profesionalus ir mėgėjus vienijanti organizacija Lietuvoje
Neringa Akstinienė

**Neringa Akstinienė** (g. 1972 m. balandžio 19 d. Vilniuje) – lietuvių audėja, tautodailininkė.

## Biografija
1990–1995 m. studijavo LŽŪA agronomijos fakultete, namų ūkio technologijos specialybėje. Dirba Druskininkų "Atgimimo" vidurinės mokyklos etninės kultūros ir technologijų mokytoja.

Vyras Marius.

## Kūryba
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1990 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2005 m. Parodose dalyvauja nuo 1985 m.

Surengė 5 autorines parodas. 2003–2005 m. dalyvavo LTS fondo rinktinės kolekcijos parodoje Lenkijoje. Iš viso kūriniai eksponuoti 15 parodų. Neringai 2005 m. suteiktas meno kūrėjos vardas. Yra meno kūrėjų asociacijos narė.

## Bibliografija
* Neringa Akstinienė. Tautinių juostų paroda. 2002 birželio 15 d. Tautodailės salonas „Dzyvai“, Alytus. – [Kaunas]: Atmintis, 2002. – Lankstinys (6 p.): nuotr. : portr. : iliustr., spalv. – Teksto aut. Aldona Jankauskienė, LTS Dzūkijos sk. pirmininkė. – Tekstas gretut. liet., angl.

## Nuorodos
* Akstinienė, Neringa. Lietuvos pasiekimų registras. Biografija.

## Išnašos
Václav Klaus

**Vaclavas Klausas** () – politikas, ekonomistas, buvęs Čekijos prezidentas (2003-2013 m.) ir ministras pirmininkas (1992-1997).

## Biografija

Vaclavas Klausas gimė 1941 m. birželio 19 d. Prahoje. Jis 1963 m. gavo aukštąjį išsilavinimą Prahos ekonomikos universitete (kryptis – tarptautinė prekyba). Tęsė studijas Italijoje (1966) ir JAV (1969). 1968 m. Čekijos ekonomikos institute įgijo ekonomikos mokslų daktaro laipsnį. 1970 m. Klausui dėl politinių priežasčių teko nutraukti darbą institute, iš kurio perėjo dirbti į Čekoslovakijos valstybinį banką. 1987 m. jis perėjo į Čekijos mokslų akademijos ekonominių prognozių institutą. Po 1989 m. lapkričio 17 d. Vaclavas Klausas perėjo į politiką, tačiau toliau dėstė paskaitas Prahos Karlo universitete, o 1995 m. Prahos ekonomikos universitete įgijo profesoriaus laipsnį.

Vaclavas Klausas savo politinę karjerą pradėjo 1989 m. gruodį kai tapo šalies finansų ministru. Vėliau, 1991 m. spalį jis buvo paskirtas Čekoslovakijos vyriausybės vicepirmininku. 1990 m. pabaigoje Vaclavas Klausas tapo to meto stipriausios politinės partijos "Piliečių forumo" pirmininku. Po partijos iširimo jis buvo vienu iš "Pilietinės demokratijos partijos" įkūrėjų ir buvo jos pirmininku nuo įkūrimo iki 2002 m. gruodžio. Su šia partija Vaclavas Klausas laimėjo 1992 m. birželį vykusius rinkimus ir tapo Čekijos ministru pirmininku.

Jis šį postą išlaikė 1996 m. ir per Atstovų rūmų rinkimus. 1997 m. lapkritį po valdančiosios koalicijos žlugimo Vaclavas Klausas pareiškė atsistatydinąs iš ministro pirmininko pareigų. Tačiau po 1998 m. vykusių Atstovų rūmų rinkimų jis tapo Atstovų rūmų pirmininku, 4 metų laikotarpiui. 2003 m. vasario 28 d. jis buvo išrinktas Čekijos prezidentu. 2008 m. vasario 15 d. perrinktas antrai kadencijai. 2006 m. buvo suteiktas Kauno technologijos universiteto garbės daktaro laipsnis. 

Vaclavas Klausas yra vedęs ekonomistę Liviją Klausovą, su kuria turi 2 sūnus ir 5 anūkus. Sūnus Vaclavas yra privačios mokyklos direktorius, o kitas sūnus Janas finansų analitikas.

## Šaltiniai
* Oficiali prezidento biografija 
* Oficiali svetainė

|-

|-

|-
Igoris Smirnovas

**Igoris Smirnovas** (rus. *Игорь Николáевич Смирнóв* g. 1941 m. spalio 23 d. Kamčiatkos Petropavlovskas) – Padniestrės politikas, 1991–2011 m. ėjęs tarptautiniu mastu nepripažintos Padniestrės Moldavijos Respublikos pirmojo prezidento pareigas.

## Biografija

1952 m. buvo suimtas ir ištremtas į darbo stovyklą kartu su visa šeima. 1953 m. mirus Stalinui, šeima buvo paleista ir išsiųsta į Uralo kalnų papėdę.

1959 m. pradėjo dirbti metalurgijos gamykloje, o vėliau išvažiavo į Ukrainą, kur Nova Kakhovka mieste padėjo statyti hidroelektrinę. 1963–1966 m. tarnavo sovietų armijoje antrojo leitenanto pareigose. 1963 m. įstojo į Tarybų Sąjungos komunistų partiją.

1974 m. baigė aukštuosius mokslus Zaporožės automobilių gamyklos institute. 1987 m. partija išsiuntė į Tiraspolio miestą. Vos per dvejus metus sugebėjo tapti šio miesto meru.

Kuomet apie 1990 m. pradėjo byrėti Tarybų Sąjunga ir visos buvusios valstybės narės pradėjo siekti savo nepriklausomybės. Moldavijos TSR taip pat siekė savo nepriklausomos valstybės. Tuo tarpu su savo bendražygiais siekė, kad šalis turėtų kuo didesnį ryšį su Rusija ar net vėl tapti šios valstybės dalimi. Tam tikslui jie sukūrė jungtinę darbo kolektyvų tarybą (rus. OSTK – *Объединенный Совет трудовых коллективов*). Su šia politine jėga Smirnovas dalyvavo pirmuose Moldavijos TSR rinkimuose 1990 m. ir sugebėjo laimėti dvi vietas šalies parlamente. Padedant komunistų partijos Smirnovas sugebėjo laimėti Tiraspolio miesto tarybos rinkimuose ir nuo to laiko šis miestas tapo OSTK valdomu miestu.

1990 m. rugsėjo 2 d. buvo sukurta Padniestrės TSR. 1991 m. pabaigoje šalies prezidento rinkimuose nugalėjo savo konkurentą Grigore Mărăcuţă, surinkęs 64 % balsų.

Vėliau dar tris kartus nugalėjo prezidento rinkimuose – 1996 m. su 72 % balsų, 2001 m. – 81,9 %, 2006 m. – 82,4 %.

2006 m. rugsėjo 14 d. paskelbė, kad pasitrauks iš politikos, kai Padniestrės respubliką pripažins visos šalys. Tai jis paskelbė kaip savo gyvenimo tikslą.

2011 m. gruodį vykusiuose prezidento rinkimuose Igoris Smirnovas užėmė trečią vietą, surinkęs 24,82 % balsų.

## Šaltiniai
Kodrų rezervatas

**Kodrų gamtos rezervatas** () – gamtos rezervatas Moldavijoje, Kodrų aukštumose, seniausias šalyje.

Draustinis įkurtas 1971 m. rugsėjo 27 d. Iš pradžių saugomos teritorijos plotas buvo 2740 ha, įskaitant griežtai saugomą 732 ha ploto zoną. 1982 m. vyriausybės nutarimu teritorija praplėsta iki 5175 ha. Dabar draustinio plotas užima 12 300 ha plotą.

## Geografija
Rezervatas yra netoli Lozovo kaimo, kuris yra Strešenio rajone, maždaug 50 km nuo Kišiniovo.

Rezervatas suskirstytas į tris funkcines zonas:
* griežtai saugoma zona, kurios plotas 720 ha, apima retų gyvūnų ir augalų buveines. Čia draudžiama bet kokia žmogaus veikla, išskyrus mokslinius tyrimus.
* buferinė zona, kurios plotas 4357 ha, iš visų pusių supa griežtai saugomą zoną.
* pereinamoji zona, kurios plotis beveik 2 km, supa buferinę zoną. Šioje zonoje yra gyventojų ir valstybės žemės ūkio paskirties plotų.

## Augalija
Rezervato augaliją sudaro daugiau nei 1000 skirtingų rūšių augalų (67 rūšys kerpių, 334 rūšys grybų, 69 rūšys samanų ir kt.). Pagrindiniai medžiai – ąžuolas, skroblas ir bukas. Draustinio teritorijoje yra vaizdinga atlaja, veikia „Gamtos muziejus“.

## Gyvūnija
Rezervate galima sutikti beveik visą centrinės ir vakarų Europos miško fauną, kurią sudaro 52 rūšys žinduolių, 151 rūšis paukščių, 8 rūšys roplių, 10 rušių varliagyvių ir daugiau nei 8000 rušių vabzdžių. 10 paukščių rūšių įrašytos į Moldavijos raudonąją knygą. Tai vienintelis Moldavijos rezervatas, kuriame reguliariai atliekami bestuburių tyrimai.


Codrii 01.jpg|Šviesūs lapuočių miškai rezervate
In the surroundings of Capriana (1980). (24151561151).jpg|Miškingos Kodrų aukštumos
MD.ST.Lozova - Codru scientific reserve - may 2017 - 44.jpg|Kodrų augalija
Spre codri.jpg|Kodrai žiemą


## Šaltiniai
Dalia Bernotaitė-Beliauskienė

**Dalia Bernotaitė-Beliauskienė** (g. 1962 m. rugsėjo 21 d. Vilniuje) – Lietuvos muziejininkė, etnografė.

## Biografija
Lietuvos dailės muziejaus Liaudies meno skyriaus darbuotoja.

## Bibliografija
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė. Žemaičių moterų drabužiai. XIX a. – XX a. pradžioje. Kultūra. 
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė. Bažnytinės procesijos ir jų atributai – žibintai. 2006 m. Vilniuje išleistos knygos (katalogo) „Procesijų žibintai“ įvadas. 
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė, „Pietvakarių dzūkų audimo tradicijos: etnografinis tyrimas Metelių apylinkėse“, Lietuvos etnologija, Vilnius, 2002, t. 2, p. 159–180, iliustruota, santr. anglų kalba.
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė, „Tautiniai drabužiai lietuvių kultūroje“, Liaudies kūryba, Vilnius, 2002, t. 5, p. 501–502. Knygos apžvalga.
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė, „Tradiciniai audiniai“, Liaudies kūryba, Vilnius, 2002, t. 5, p. 50-51. Katalogo apžvalga
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė, „Aukštaičių moterų drabužiai XIX–XX a. pradžioje“, Šeimininkė, 2002, liepos 17, p. 8, iliustruota.
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė, „Lietuvių etnologijos bibliografija“, Žemaičių žemė, 2002, nr. 1, p. 13. Vacio Miliaus knygos „Lietuvių etnologijos bibliografija“ recenzija. 
* Lietuvių liaudies menas – tradicija ir dabartis. Lietuvos tūkstantmečio paminėjimo dainų ir šokių šventės „Amžių sutartinė“ programos paroda
* Dalia Bernotaitė-Beliauskienė. Lietuvių moterų drobulės. V., 2004.
* Akvilė Mikėnaitė. Gyvenimo prasmė – liaudies menas. – V., 2004. Sudarytojos Dalia Bernotaitė-Beliauskienė ir Žydrė Petrauskaitė.
* Parodos „Krikščionybė Lietuvos mene” katalogą – Lietuvių liaudies menas XVII–XX a. II t. – V., 2003. Sudarytoja Dalia Bernotaitė-Beliauskienė.
* Kaluina, Paulinas. Meilė motinai audimo raštuose. – Kupiškio kraštotyros muziejus, 2004. Sudarytoja Dalia Bernotaitė-Beliauskienė.

## Nuorodos
* Lietuvos dailės muziejaus metraštis. Šešto numerio turinys
2010 m. Ispanijos Grand Prix

**2010 m. Ispanijos Grand Prix** – penktas 2010 m. sezono Formulės 1 Grand Prix, kuris vyko gegužės 9 d. Katalonijos trasoje, Ispanijoje.

## Treniruotės

## Kvalifikacija

**Pastabos**
*  Vitaly Petrov skirta penkių starto vietų bauda už grečių dėžės keitimą, kai per treniruotes patyrė avariją.
*  Virgin lenktynininkai Timo Glock ir Lucas di Grassi gavo penkių starto vietų baudas, nes komanda pavėlavo pranešti FIA apie pavarų dėžių perdavimo skaičių keitimus.
*  Karun Chandhok taip pat gavo penkių starto vietų baudą už tą patį pažeidimą, susijusį su avarų dėže.

## Lenktynės

## Kita

## Čempionato įskaitos po Ispanijos GP

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

***Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Raudonasis indenis

**Raudonasis indenis** (*Toona ciliata*) – melijinių (*Meliaceae*) šeimos lapuotis, paplitęs Azijos ir Australijos tropiniuose visžaliuose miškuose.  

Medis užauga iki 30 m, rečiau iki 60 m aukščio, kamienas iki 1,5 m skersmens, rečiau iki 3 m skersmens. Žievė pilkai balta arba ruda. Žiedynas 55 cm, kabantis. Žiedai 3,5–5(-6) mm saldaus aromato, balti. Lapai plunksniški lygus arba aprauge plaukeliais – 26-69 cm ilgio ir 6-11 cm pločio, pagrindas rausvas.

## Paplitimo arealas
* Vakarų Azija: Afganistanas;
* Kinija – Guangdongo, Hainano, Sičuano, Junano  provincijos;
* Azijos tropinė dalis: Indija, Bangladešas, Butanas, Nepalas, Pakistanas, Šri Lanka, Malaizija, Tailandas, Mianmaras, Laosas, Vietnamas, Kambodža,  Indonezija, Filipinai, Papua Naujoji Gvinėja;    
* Australija – Naujasis Pietų Velsas, Kvinslandas.
* Kiti arealai: Augalo introdukcija atlikta visose tropinių miškų zonose Seišelių ir Havajų salyne, vakarų Afrikoje, Pietų ir Centrinėje Amerikoje, Karibų jūros baseine.

## Vardai
Raudonasis indenis turi daug pavadinimų: , , . Indų kalba – Lud, Mahanim, Tuni, Tuun (Tun). Tagalų kalba – Danupra. Malajų kalba – Ranggoh, Suren Kapar, Suren Mal, Surian Limpaga. Kinų kalba – Hong Chun, Xiao Guo Hong Chun ir pan.. 

## Galerija

Vaizdas:Red Cedar - Lamington National Park.jpg|Raudonasis indenis, Kvinslandas, Australija.
Vaizdas:Red Cedar - Mount Keira.jpg|Raudonasis indenis, Naujasis Pietų Velsas, Australija.
Vaizdas:Red Cedar-healthy-July.jpg|Raudonasis indenis liepą Australijoje.
Vaizdas:Toona ciliata - Sept13th.jpg|Raudonasis indenis


## Išnašos

## Nuorodos
* Zimbabvės flora
2010 m. Monako Grand Prix

**2010 m. Monako Grand Prix** – šeštas 2010 m. sezono Formulės 1 Grand Prix, kuris vyko gegužės 16 d. Monako trasoje, Monte Karle, Monake.

## Treniruotės

## Kvalifikacija

* Fernando Alonso sudaužė savo automobilį šeštadienio treniruotėse ir negalėjo startuoti kvalifikacijoje.

## Lenktynės

* Michaelis Schumacheris finišavo 6 vietoje, tačiau po lenktynių buvo nubaustas teisėjų 20 s. bauda dėl lenkimo saugos automobilio fazės metu.

## Kita

## Čempionato įskaitos po Monako GP

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

***Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Lilija Kudirkienė

**Lilija Kudirkienė**:
* Lilija Kudirkienė (1941) – Lietuvos tekstologė, vertėja, tautosakininkė, humanitarinių mokslų daktarė.
* Lilija Kudirkienė (1947) – Lietuvos audėja, mezgėja, tautodailininkė.
Rasa Daukšienė-Rimkutė

**Rasa Daukšienė-Rimkutė** (g. 1966 m. balandžio 18 d. Šiauliuose) – audėja, tekstilininkė, tautodailininkė.

## Biografija

Šiaulių jaunųjų gamtininkų centro gamtos ir senųjų amatų būrelio mokytoja.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1997 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2008 m. Parodose dalyvauja nuo 1997 m.

## Nuorodos
* Vytenis Rimkus. Įvykių apžvalga – Žiemgalos erdvėse. Žiemgala 2008/1. ISSN 1648-7230. Žiemgalos tyrinėjimai
* Žiemgalos krašto dailininkų paroda: „ŽIEMGALAI – 20“

## Šaltiniai
Valia Moriloras

**Valia Moriloras** () – dirbtinis ežeras, sukūrtas ant Durleštos upelio, vakarinėje Moldavijos sostinės Kišiniovo pusėje. 1951–1952 m. sukurtas komjaunuolių ir vadinosi *Komjaunimo ežeru*.

2006 m. ežeras nusausintas.

## Charakteristikos
Iki nusausinimo ežero plotas buvo 34 ha. Ilgis apie 800 m, plotis apie 400 m, vidutinis gylis apie 4 m. Baseino plotas – 19 km², ežero tūris – 1,36 mln. m³. 75 dienas per metus ežeras būna užšąlęs. Krante buvo įrengtas smėlio pliažas, valčių prieplauka, sporto aikštelės. Ežerą supa *Valios Moriloro* parkas. Moldavijos TSR laikais, žiemą, ant ežero buvo įrengiama miesto čiuožykla.

## Nusausinimas

2006 m. birželį ežere įvyko ekologinė katastrofa – visa ežero žuvis išplaukė į paviršių. To priežastis liko neišaiškinta, todėl buvo pradėtas pastovus patruliavimas ežero pakrantėse. 2006 m. spalį buvo pradėtas ežero sausinimas norint jį išvalyti ir vėl užpildyti vandeniu.

2013 m. darbai buvo baigti, ežeras vėl užpildytas vandeniu.

## Nuorodos
* Ežero sausinimo ir rekonstrukcijos nuotraukos
Imperatorius Pranciškus II

**Pranciškus II** (pilnas vardas , 1768 m. vasario 12 d. Florencija – 1835 m. kovo 2 d. Viena) – paskutinis Šventosios Romos imperijos imperatorius, valdęs nuo 1792 m. iki 1806 m. Pranciškus II atsisakė savo imperatoriaus sosto prieš Reino sąjungos susikūrimą, kuris lėmė Šventosios Romos imperijos žlugimą. Nuo 1804 m. iki 1835 m. Pranciškaus I vardu buvo pirmasis Austrijos imperijos imperatorius. Nuo 1792 m. iki 1835 m. taip pat buvo Bohemijos, Kroatijos ir Vengrijos karalius.

## Santuokos ir vaikai
# Elżbieta Virtenbergė. Nuo 1788 metų.
## Liudvika Elžbieta (1790–1791)
# Marija Teresė Burbon (1772-1807). Nuo 1790 metų.
## Marija Luiza Austrė (1791–1847), pirmoje santuokoje su Napoleonu Bonapartu, antroje santuokoje su Adamu Albertu fon Neiper, trečioje su grafu Bombel;
## Ferdinandas I (1793–1875), Austrijos imperatorius;
## Marija Leopoldina Austrė (1797–1826), ištekėjo už Brazilijos imperatoriaus Pedru I;
## Klementina Austrė (1798–1881), ištekėjo už savo dėdės Salerno princo Leopoldo;
## Marija Karolina Austrė (1801–1832), ištekėjo už Saksonijos princo Frydricho Augusto II;
## Francas Karlas (1802–1878), vedė Sofiją Bavarę;
## Marija Ana Austrė (1804–1858), mirė netekėjusi.
# Marija Liudvika Habsburg (1787-1816). Nuo 1808 metų
## vaikų nėra
# Karolina Augusta Vitelsbach  (1792-1873). Nuo 1816 metų
## vaikų nėra


Vaizdas:Elisabeth Wilhelmine von Württemberg.jpg|Pirmoji žmona Elżbieta Virtenbergė
Vaizdas:Maria Teresa di Borbone-Napoli.jpg|Antroji žmona Marija Teresė Burbon, motina jo vaikų
Vaizdas:Maria Ludovica d'Austria-Este.jpg|Trečioji žmona Marija Liudvika Habsburg
Vaizdas:Charlotte Auguste Bayern 1792 1873.png|Ketvirtoji žmona Karolina Augusta Vitelsbach                        


## Galerija


Vaizdas:Archduke Franz Joseph Karl (1770).jpg|Pranciškus II dvejų metų
Vaizdas:Francis I being crowned King of Hungary.jpg|Imperatoriaus Pranciškaus II karūnacija
Vaizdas:Sarcophagus Emperor Franz II.(I.) Vienna Austria.jpg|Imperatoriaus Pranciškaus II karstas. Viena, Ausrtija


## Nuorodos

* Pranciškus II
Lilija Kudirkienė (1947)

**Lilija Kudirkienė** (g. 1947 m. vasario 8 d.) – lietuvių audėja, mezgėja, tautodailininkė.

## Biografija
Kauno Jurgio Dopkevičiaus vidurinės mokyklos mokytoja.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1996 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2007 m. Parodose ir kūrybiniuose seminaruose dalyvauja nuo 1996 m. Jos kūrinių yra įsigijęs Lietuvos dailės muziejus.

## Bibliografija

Vadovėlio: „Technologijos. Vytinės juostos" autorė (1999).

Seminarų „Senosios audimo technikos atgaivinimas Lietuvoje. Vytinis audimas", „Mokinių kūrybinių galių plėtojimas mokant pynimo ir audimo pradmenų", „Retosios rankdarbių technikos", „Vytinis audimas ir informacinių technologijų taikymas kuriant juostų raštus" rengėja ir lektorė.

Darbai:
* Lilija Kudirkienė. Juosta. Pusvilnė, vijimas, 213 x 3. ED-175.672;

## Išnašos
Ona Lažinskienė

**Ona Lažinskienė** (g. 1948 m. gegužės 2 d. Kelmės raj.) – lietuvių audėja, tautodailininkė.

## Biografija
Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1983 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2006 m. Parodose dalyvauja nuo 1980 m.

## Išnašos
Rezervatas

**Rezervatas** () − teritorija, kur gamtos turtų apsaugos ir didinimo, mokslo tikslais saugomas visas gamtos kompleksas, draudžiama bet kokia žmogaus ūkinė veikla.

Rezervatų teritorijos steigiamos siekiant sudaryti visapusiškas sąlygas natūraliai gamtinių procesų eigai arba kultūros paveldo teritorinių kompleksų ir objektų (vertybių) autentiškumui palaikyti. Rezervatuose saugomi tipiški arba unikalūs gamtiniai bei kultūriniai kraštovaizdžiai, juose esantys paveldo objektai, vertingos natūralios ekosistemos, buveinės, laukinių augalų, gyvūnų ir grybų genofondai.

Pagal saugomų vertybių pobūdį rezervatai skirstomi į:
* Gamtinius, skirtus vertingiems gamtinio kraštovaizdžio kompleksams išsaugoti;
* Kultūrinius (rezervatus−muziejus), kuriuose saugomi vertingi kultūrinio kraštovaizdžio kompleksai.

Pagal steigimo ir organizavimo ypatumus skirstomi į valstybinius rezervatus ir rezervatus, esančius valstybiniuose parkuose, taip pat rezervatines apyrubes.

Lietuvoje yra 3 valstybiniai gamtiniai rezervatai: 
* Čepkelių rezervatas;
* Kamanų rezervatas;
* Viešvilės rezervatas.

1 valstybinis biosferos rezervatas:
* Žuvinto biosferos rezervatas

2 valstybiniai kultūriniai rezervatai:
* Vilniaus pilių kultūrinis rezervatas;
* Kernavės kultūrinis rezervatas

Valstybiniuose gamtiniuose rezervatuose **draudžiama imtis ūkinės veiklos, lankytis be atitinkamo leidimo**. Čia tiriami ir stebimi gamtiniai procesai, gali būti atkuriamos žmogaus veiklos pažeistos ekosistemos ir objektai.

Nacionaliniuose ir regioniniuose parkuose bei Žuvinto biosferos rezervate taikomas toks pat režimas kaip ir valstybiniuose rezervatuose.
 
Kultūriniuose rezervatuose leidžiama vykdyti tyrimo ir muziejinius darbus, atkurti pažeistus kultūrinio kraštovaizdžio kompleksus, pritaikyti juos lankymui bei eksponavimui.

Lietuvoje yra vienintelis archeologijos ir istorijos muziejus−rezervatas Kernavėje.

## Šaltiniai
Algimantas Macijauskas

**Algimantas Macijauskas**:
* Algimantas Macijauskas (1958) – Tauragės politikas
* Algimantas Macijauskas (1958) – lietuvių audėjas, tautodailininkas
Gražina Ona Kudrickienė

**Gražina Ona Kudrickienė** (g. 1936 m. gruodžio 26 d. Molėtuose) – lietuvių audėja, tautodailininkė.

## Biografija

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1990 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2006 m. Parodose dalyvauja nuo 1988 m.

Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) partijos narė. Nevėžio (Nr. 26) apygardos Šiaulių (Nr. 3) apylinkės rinkimų komisijos pirmininkė

## Išnašos
Saulytė Lazaravičienė

**Saulytė Lazaravičienė** (g. 1931 m. sausio 24 d. Burokraiščio k., Varėnos raj.) – lietuvių audėja, sodų ir verbų kūrėja, pedagogė, tautodailininkė.

## Biografija
Panočių vidurinės mokyklos mokytoja.

Lietuvos tautodailininkų sąjungos (LTS) narė nuo 1998 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narė nuo 2005 m. Parodose dalyvauja nuo 1957 m. Kūrinius eksponavo Briuselyje (Belgija), Švedijoje, Paryžiuje, Anglijoje, Strasbūre (Prancūzija). Darbų įsigijo Lietuvos nacionalinis dailės muziejus, Lietuvos dailės muziejus, Alytaus kraštotyros muziejus, Panočių mokyklos kraštotyros muziejus.

## Apdovanojimai
* 2002 m. LR Seimo medalis;
* 2005 m. LDK Gedimino Ordino medalis (už pedagoginę ir tautodailės veiklą).

## Išnašos