open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laterano kanauninkai

**Laterano kanauninkai** (arba ***Regulos kanauninkai, Laterano Švenčiausiojo Išganytojo regulos kanauninkų kongregacija, Švenčiausiojo Išganytojo Laterano regulos kanauninkų kongregacija***; , santr. CRL) – katalikų vienuolių ordinas, kuris vadovaujasi šv. Augustino regula. Šūkis – *Cor unum et anima una* („Viena širdis ir viena siela“). Pirmasis abatas reziduoja Romoje. 2006 m. veikė Argentinoje, Belgijoje, Brazilijoje, Didžiojoje Britanijoje, Italijoje, Ispanijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Nyderlanduose, Urugvajuje, turėjo apie 260 narių.

## Istorija

Ištakos siekia IV–V a., kai dalis vyskupijų kanauninkų, sekdami apaštalų pavyzdžiu, gyveno vienuolių bendruomenėje ir valdė bendrą turtą. Ordinas ypač plėtėsi XIII a., turėjo apie 4500 vienuolynų. Ordino teises 1446 m. patvirtino popiežius Eugenijus IV.

## Lietuvoje

XVII–XVIII a. LDK įkurti 6 Laterano kanauninkų vienuolynai. Vilniuje veikė 1638–1864 m. Čia buvo Lietuvos ir Rusijos Laterano kanauninkų provincijos centras 1796–1864 m. Po 1830–1831 m. ir 1863–1864 m. sukilimų caro valdžia visus vienuolynus buvusioje LDK teritorijoje uždarė.

## Šaltiniai
Kanauninkai

**Kanauninkai** gali reikšti:

* kanauninkai, katalikų ir anglikonų dvasininkai, žemesni už vyskupą;
* ordinų vienuoliai:
** atgailos kanauninkai,
** Laterano kanauninkai.
Darko Lemajić

**Darko Lemajičius** (; g. 1993 m. rugpjūčio 20 d.) – serbų futbolininkas, puolėjas.

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo FK Inđija (Serbija). 2015 m. persikėlė į FK Napredak Kruševac. 2016 m. nuomos pagrindais buvo perleistas FK Inđija. Nuo 2017 m. priklausė FK Inđija. 

2017 m. birželio 25 d. oficialiai pranešta, kad pasirašyta sutartis su Riga (Latvija). Lemajičius tapo Virslīga rezultatyviausiu žaidėju, pelnęs 15 įvarčius per 24 susitikimus. Padėjo klubui iškovoti Latvijos futbolo taurę ir tapo Virslīga čempionu.

2019 m. vasarą persikėlė į FK RFS (Latvija). 2021 m. rugpjūčio 24 d. pranešta, kad pasirašė dviejų metų trukmės sutartį su Gent.

2023 m. liepos 1 d. pranešta, kad atstovaus FK RFS (Latvija). 2025 m. sezone pelnė 28 įvarčius per trisdešimt vienerias rungtynes ir tapo rezultatyviausiu Virslīga futbolininku.

## Rinktinės
Kitados atstovavo Serbijos U-19 ir U-21 rinktinėms.

## Laimėjimai
;  su Riga
* Virslīga: 2018 m.
* Latvijos futbolo taurė: 2018 m.

;  su Gent
* Belgijos futbolo taurė: 2021–2022 m.

; Asmeniniai įvertinimai, pasiekimai
* Virslīga rezultatyviausias žaidėjas: 2018, 2019, 2025 m.
* 2025 m. sezono rezultatyviausiasis žaidėjas – 28 įvarčiai;

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Yorcelly Humphreys

**Jorselė Hamfris** (*Yorcelly Isoleth Humphreys Abella *; g. 2001 m. rugsėjo 3 d.) – Nikaragvos futbolininkė, gynėja. Kitados atstovavo jaunimo rinktinėms, kviesta į nacionalinę moterų rinktinę.

## Karjera
Kitados rungtyniavo gimtinėje. Nuo 2016 m. atstovavo „Las Leyendas“. 2020 m. vasarą perėjo į „UNAN Managua“. 2022 m. persikėlė į „Sivasspor“ (Turkija). Vėliau rungtyniavo Fatih Vatan Spor. 2023 m. grįžo į gimtinę ir prisijungė prie UNAN Managua.

### Transinvest
Nuo 2024 m. vasaros atstovavo FK Transinvest. 2024 m. rugpjūčio 25 d. debiutavo moterų A lygoje prieš „Žalgirį-MRU“. 35 minutę futbolininkei buvo parodyta geltona kortelė, o 70 minutę – antroji, virtusi raudona. Varžovės palaužė FK Transinvest rezultatu 2–0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* TFF svetainės informacija
* SOCCERWAY
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Barštyno apgultis

**Bartenšteino apgultis** – vienas Didžiojo prūsų sukilimo mūšių, prūsų surengtas apgulus Kryžiuočių ordinui priklausiusią Bartenšteino (Barštyno) pilį.

Barštynas ir Rešlius buvo dvi svarbiausios Vokiečių ordino tvirtovės prūsų žemėje Bartoje. Jau pačioje sukilimo pradžioje ji buvo apsiausta, tačiau atlaikė kelerius metus iki 1264 m. ir buvo viena paskutiniųjų, patekusių į prūsų rankas.

Bartenšteino kryžiuočių įguloje buvo apie 400 karių, juos apsupo apie 1 300 bartų, kurie, po nesėkmingo mėginimo šturmuoti, įsitvirtino trijose pilaitėse aplink miestą. Tokia taktika Prūsijoje buvo labai įprasta: apsiautėjai įsirengdavo savo įvirtinimus taip, kad būtų nutrauktas bet koks apsiaustųjų ryšys su išoriniu pasauliu. Tačiau Bartenšteine atveju šios prūsų pilaitės buvo pakankamai toli, todėl kryžiuočių pilis galėjo organizuoti reidus aplinkinėse vietovėse. Vokiečiams padėjo ir kai kurie prūsai – užfiksuota, kad prūsai mirties bausme nubaudė vietinį bajorą Miligedą, vokiečiams parodžiusį ordinui slaptus apylinkių kelius.

Vieno iš vokiečių išpuolių metu jiems, pasinaudojus prūsų religine švente, pavyko užpilti ir sudeginti visas tris pilaites. Nepaisant šios nesėkmės, prūsai netrukus sugrįžo ir pilaites atstatė.

Apsiaustame Bartenšteine Ordino pajėgos nesėkmingai laukė pagalbos iš pagrindinės Vokiečių ordino teritorijos. Laukdami pagalbos vokiečiai jau buvo suvalgę savo žirgus. Vienintelis būdas pasitraukti buvo eiti pėsčiomis. Apylinkes kontroliavo vietovę geriau pažįstantys prūsai. Siekdami išlošti laiko ir pridengti savo pasitraukimą Ordino kariai panaudojo apgaulę. Jie užsidarė pilyje, nesirodė ant jos sienų ir net ir neskambino bažnyčios varpu. Tokia tyla privertė bartus patikėti, kad Ordino kariai pabėgo, ir jie nepasirengę pamėgino įeiti į pilį. Kai prūsai priartėjo pakankamai arti, riteriai juos atakavo strėlėmis ir akmenimis. Tai buvo pakartota tris kartus. Prieš galutinai pasitraukdami riteriai paliko vieną seną aklą vyrą skambinti bažnyčios varpu. Tai jiems suteikė keleto dienų pranašumą ir leido saugiai pasiekti Karaliaučių ir Elbingą.

Kitos pilys – Vistotempilyje, Šipenbeilyje (dab. Šipapilis, Lenkija) ir Kroicburge (dab. Slavskojė, Kaliningrado sritis) – krito maždaug 1263 m. Šios pilys kėlė rimtą grėsmę bartams ir varmiams, kurie turėjo prieš jas dislokuoti dideles pajėgas ir negalėjo dalyvauti platesniame sukilime.

## Literatūra
* Siege of Bartenstein, Loquis of World Stories.
* 

## Išnašos
Chrystyna Pereviznyk

**Chrystyna Pereviznyk** (; g. 1997 m. liepos 19 d.) – Ukrainos futbolininkė, saugė. Kitados atstovavo Ukrainos jaunimo rinktinėms. Debiutavo Ukrainos moterų nacionalinėje komandoje.

## Karjera
Kitados rungtyniavo gimtinėje (Ukraina). Atstovavo Ivano-Frankivsko „Prykarpattia“, Kalušo „Naftochimik“. 2014 m. sugrįžo į „Prykarpattia“. Netrukus persikėlė į Černihivo „Lehenda“-ŠVSM. Nuo 2018 m. atstovavo ŽFK Ladomir. Nuo 2019 m. rungtyniavo ALG Spor (Turkija). 2020 m. grįžo į ŽFK Ladomir.

2022 m. rungtyniavo FK Vilnius. 2024 m. balandžio 22 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“. Futbolininkė pasižymėjo pelnydama du įvarčius ir svariai prisidėjo prie triuškinančios pergalės rezultatu 6–0. Moterų A lygoje 2022 m. sezone tapo viena iš rezultatyviausiųjų čempionato žaidėjų.

2023 m. pasirašė sutartį su Beşiktaş JK (Turkija). Netrukus perėjo į Fatih Karagümrük.

### Transinvest
Nuo 2024 m. sezono atstovavo FK Transinvest. 2024 m. balandžio 21 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš MFA Žalgiris-MRU. 2024 m. balandžio 28 d. rungtynėse prieš Saned pelnė pirmuosius du įvarčius ir padėjo nugalėti Joniškio komandą rezultatu 3–2. 2024 m. Vilniaus rajono „Transinvest“ klubas debiutavo moterų A lygoje ir iškovojo trečiąją vietą..

### Gintra
2026 m. sausio 14 d. oficialiai paskelbta, kad futbolininkė persikėlė į „Gintros“ klubą.

2026 m. kovo 14 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš „Šiaulius“. 31 minutę pasižymėjo pelnydama įvartį ir išvedį šiaulietes į priekį (1-0). Lidiane Ribeiro 66 minutė padidino persvarą iki 2-0. Chrystyna Pereviznyk 84 minutę pelnė dar vieną įvartį ir baigė varžovių triuškinimą. Rungtynės baigėsi „Gintros“ pergale rezultatu 3-0.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo moterų A lygoje;

## Pasiekimai
;  **[[Lietuvos moterų futbolo A lyga|moterų A lyga]]:**
*  **Antroji vieta (1):** 2025 m.
*  **Trečioji vieta (1):** 2024 m.

; Asmeniai įvertinimai
* 2022 m. moterų A lygos geriausia užsienietė futbolininkė.

## Išnašos

## Nuorodos
* TFF svetainės informacija
* SOCCERWAY
* SOCCERDONNA
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Klaipėdos prelatūra

**Klaipėdos prelatūra** () – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas prelatūra vakarų Lietuvoje, apėmusi Klaipėdos krašto katalikų bendruomenes. Užėmė 2410 km² plotą.

## Istorija

Įkurta 1926 m. balandžio 4 d. kai buvo įkurta Lietuvos bažnytinė provincija. Tai buvo dekanato lygmens administracinis vienetas, priskirtas Telšių vyskupijai (per pastarąją – Kauno arkivyskupijai). Krašte buvo 8000 katalikų, kuriuos aptarnavo 6 vokiečių tautybės kunigai. Nors darinys panašus į dekanatą, tačiau prelatūros vadovą prelatą skirdavo ne vyskupas, o tiesiogiai popiežius.

Iš pradžių buvo 4 bažnyčios, vėliau įsteigta naujų katalikų bažnyčių – 1932 m. Pagėgiuose, 1934 m. Plikiuose, 1935 m. Smalininkuose, 1937 m. Priekulėje. 1938 m. prelatūrą sudarė 6 parapijos (su Pagėgių ir Smalininkų parapijomis).

Naciams okupavus Klaipėdą, 1939 m. perduota Varmės vyskupijai rytinėje Prūsijoje, tais metais prelatūrai priklausė 8 bažnyčios (iš jų 6 parapinės). Po II pasaulinio karo sugrąžinta Telšių vyskupijai. 1991 m. gruodžio 24 d. panaikinta.

## Prelatai
* Justinas Staugaitis, 1926–1939 m.
* 1939–1949 m. vakansija
* Petras Maželis, 1949–1966 m.
* Juozapas Pletkus, 1967–1975 m.
* 1975–1991 m. vakansija

## Šaltiniai
Viltė Švarcaitė

**Viltė Švarcaitė** (g. 2005 m. vasario 21 d.) – Lietuvos futbolininkė, puolėja. Atstovavo Lietuvos nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera
2016 m. žaidė LMFA I lygoje, kur atstovavo FK Šešupė-Čyčkai.

### FK Banga
Profesionalią karjerą pradėjo Gargžduose. Nuo 2018 m. vasaros ststovavo „Bangos“ klubui. Iš pradžių žaidė Bangos B komandoje, LMFA I lygoje. 2018 m. spalio 28 d. debiutavo moterų A lygoje rungtynėse prieš ŠSG-FA Šiauliai. Gargždiškės sutriuškino varžoves rezultatu 3–0.

2019 m. įsitvirtino pagrindinėje komandoje ir rungtyniavo Lietuvos moterų futbolo A lyga|moterų A lygoje]]. 2019 m. rugsėjo 8 d. pelnė savo pirmąjį įvartį moterų A lygos rungtynėse prieš „Utenos Utenį“. Viltė Švarcaitė pasižymėjo 20 susitikimo minutę, 41 įvartį pelnė Monika Judeikytė, o Monika Grikšaitė 65 minutę pelnė trečiąjį įvartį. Išvykoje „Banga“ sutriuškino varžoves rezultatu 3–0.

### FA Šiauliai
2026 m. persikėlė į FA Šiauliai. 2026 m. kovo 14 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš FC Gintra.

## Rinktinės
2019 m. pakviesta atstovauti Lietuvos WU-15 rinktinei. Vėlesniais metais žaidė WU-17, WU-19, WU-21 rinktinėse. 

; Nacionalinė moterų rinktinė
2025 m. pakviesta į nacionalinę moterų rinktinę. 2025 m. gegužės 30 d. debiutavo rinktinėje rungtynėse prieš Azerbaidžaną. 2025 m. spalio 24 d. žaidė prieš Farerų salų rinktinę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Bangos klubo svetainė
* SOCCERDONNA
* UEFA svetainė
* lietuvosfutbolas.lt (apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (apie žaidėją)
Ema Kriaučiūnaitė

**Ema Kriaučiūnaitė** (g. 2005 m. spalio 23 d.) – Lietuvos futbolininkė, saugė, puolėja. Atstovavo Lietuvos nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera
Nuo 2019 m. atstovavo SM Tauras (Kaunas) merginų komandoms. Nuo 2020 m. vasaros atstovavo FK Kauno Žalgiris. 2020 m. rugpjūčio 12 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš FK Utenos Utenis. Kaunietės sutriuškino varžoves rezultatu 9–1. 2020 m. rugsėjo 6 d. pelnė pirmąjį savo įvartį moterų A lygos rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“.

Nuo 2022 m. atstovavo Kauno rajono FC Hegelmann. 2022 m. balandžio 24 d. debiutavo moterų A lygos rungtynėse prieš FK Vilnius. 6 susitikimo minutę futbolininkei buvo parodyta geltona kortelė, o 26 minutę – antra geltona, virtusi raudona. Mažumoje likusios „Hegelmann“ futbolininkės patyrė triuškinantį pralaimėjimą rezultatu 0–4. 2022 m. gegužės 8 d. pelnė pirmąjį savo įvartį moterų A lygoje atstovaudama „Hegelmann“ prieš Joniškio „Saned“ ir svariai prisidėjo prie pergalės rezultatu 2–0.

## Rinktinės
Atstovavo WU-17 (pakviesta 2020 m.). 2022 m. kovo 29 d. rungtynėse prieš Kazachstano WU-17 rinktinę pelnė net tris įvarčius ir svariai prisidėjo prie triuškinančios lietuvaičių pergalės rezultatu 7–2.

Atstovavo WU-19 rinktinei. 2022 m. liepos 7 d. Baltijos taurės turnyro rungtynėse prieš Estijos WuU-19 pelnė tris įvarčius ir lietuvaitės palaužė estės rezultatu 3-2. 

; Nacionalinė moterų rinktinė
2025 m. pakviesta į nacionalinę moterų rinktinę. 2025 m. vasario 25 d. debiutavo rinktinėje rungtynėse prieš Juodkalniją. 2025 m. gegužės 30 d. žaidė Azerbaidžaną. 2025 m. spalio 24 d. žaidė prieš Farerų salų rinktinę.

## Išnašos

## Nuorodos
* FC Hegelmann klubo svetainė
* FLASHSCORE
* SOCCERDONNA
* UEFA svetainė
* lietuvosfutbolas.lt (apie žaidėją)
* Globalsportsarchive (apie žaidėją)
Rokitai

**Rokitai** (arba ***Šv. Roko gailestingieji broliai***; ) – vyrų pasauliečių katalikų vienuolija‑brolija, įsikūrusi ir veikusi LDK. Savo darbo pavyzdžiu buvo pasirinkę šv. Roką. Be įprastų (neturto, skaistybės ir klusnumo) įžadų, duodavo dar vienus – rūpintis ligoniais. Abitas: pelenų spalvos tunika, juodas apsiaustas su kairėje pavaizduota kaukole – mirties ir pareigos laidoti mirusiuosius simboliu, juoda kepurė.

## Istorija

Broliją 1705 m. Vilniuje įkūrė Jonas Jarolavičius, įstatus patvirtino Vilniaus vyskupas Konstantinas Kazimieras Bžostovskis. Veikė tik LDK, buvo 5 vienuolynai po 5–8 rokitus (Vilnius, Varniai, Kaunas, Minskas, Kęstaičiai).

## Šaltiniai

* Rokitai: santvarka ir veikla XVIII-XIX a. I pusėje
Jūratė Zailskienė

**Jūratė Zailskienė** (g. 1965 m. gruodžio 6 d.) – Lietuvos politinė veikėja, LR Seimo narė (nuo 2024 m.), nuo 2025 m. – Lietuvos socialinės apsaugos ir darbo ministrė.

## Biografija
Jūratė Zailskienė gimė 1965 m. gruodžio 6 d. Utenoje. Baigusi vidurinę mokyklą, įstojo į Vilniaus universiteto Pedagogikos fakultetą, kur 1989 m. baigė studijas ir įgijo istorijos bei pilietinio ugdymo mokytojos kvalifikaciją. 1989–1994 m. dirbo mokytoja Birštono vidurinėje mokykloje.

Vėliau tęsė veiklą žiniasklaidoje – 1997–2015 m. dirbo redaktore leidiniuose „Vingis, „Pienių pieva“, „Ekspress leidyba“, „Presa“. Nuo 2014 m. VšĮ „Su pliusu“ direktorė.

2012 m. įstojo į Lietuvos socialdemokratų partiją.

2019–2023 m. ėjo Prienų rajono savivaldybės administracijos direktorės pareigas. 2023 m. paskirta Prienų rajono savivaldybės mero patarėja.

2024 m. Seimo rinkimuose nugalėjusi Dainavos vienmandatėje apygardoje ir laimėjusi mandatą pradėjo eiti Seimo narės pareigas nuo 2024 m. lapkričio 14 d.

2025 m. rugsėjo 25 d. paskirta Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministre formuojant Ingos Ruginienės vyriausybę.

## Nuorodos
* Jūratė Zailskienė Lietuvos Respublikos Seimo tinklalapyje

## Šaltiniai

|-
Timothé Luwawu-Cabarrot

**Timotė Luvavu-Kabaro** (*Timothé Luwawu-Cabarrot*, g. 1995 m. gegužės 9 d.) – Prancūzijos krepšininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.

Gimė Kanuose, prancūzės ir kongiečio šeimoje. Treniravosi Antibo „Sharks“ jaunimo komandoje, pagrindinėje sudėtyje debiutavo 2012 metais. 2015–2016 m. sezone išvyko į Serbiją, Belgrado „Mega“ klubą – jame buvo vienas iš lyderių (14,8 tšk. vidurkis ABA lygoje), laimėjo Serbijos taurę.

2016 m. NBA naujokų biržoje 24 šaukimu pakviestas Filadelfijos „76ers“. Per 2 sezonus Filadelfijoje Timotė Luvavu-Kabaro turėjo 6,4 ir 5,8 taško vidurkius, buvo skolinamas į NBA G lygą. 2018–2019 m. iškeistas į Oklahoma Sičio „Thunder“, kur žaidė epizodiškai. Geriausią sezoną Luvavu-Kabaro NBA turėjo 2019–20 m., kai reguliariajame sezone už Bruklino „Nets“ rinko 7,8, o atkrintamosiose – 16,0 taško vidurkius.

Po sezono Atlantos „Hawks“ klube, žaidėjas grįžo į Europą – rungtyniavo Milano „Olimpia“, vėliau buvo vienas iš Vilerbano „ASVEL“ ir Vitorijos „Baskonia“ lyderių.

Timotė Luvavu-Kabaro rungtyniavo už Prancūzijos jaunimo rinktines, padėjo nacionalinei rinktinei iškovoti olimpinį ir Europos čempionato sidabrą.

## Pasiekimai
* Vasaros olimpinės žaidynės:  2020 m.
* Europos krepšinio čempionatas:  2022 m.
* Italijos krepšinio lyga: 2023 m.
* Serbijos krepšinio taurė: 2016 m.
* LNB Pro B: 2013 m.
* LNB Pro B taurė: 2015 m.
* Ispanijos Karaliaus krepšinio taurė: 2026 m.

## Šaltiniai
Pajūrio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia

:: *Apie bažnyčią Šilalės rajone žr. [[Pajūrio Švč. Trejybės bažnyčia]].*

**Pajūrio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia** – buvusi parapinė bažnyčia Pajūrio kaime, 5 km į pietvakarius nuo Tauragės ir 3 km nuo Dauglaukio. Per karą sudegė, sovietmečiu liekanos nugriautos, išlikęs pamatų perimetras. Bažnyčios vieta paženklinta bendruomenės kryžiumi ir paminkliniu akmeniu, išlikusi senoji klebonija. 

## Istorija

1501 m. minima Kražių klebonui priklausiusi Pajūrio valda. Ją dovanojo Stanislovo Kęsgailos žmona Ona Radvilaitė. 1534 ir 1580 m. dokumentai patvirtina, kad Pajūrio dvaras priklausė Kražių klebonui. Apie 1569 m. pastatyta bažnyčia, vėliau minima 1582 ir 1636 m. Kai kur nurodoma, kad iki 1613 m. faktiškai buvusi tik koplyčia.

1622 m. bažnyčią pastatė Žemaičių vyskupas Geišas Elijavičius. 1689 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1750–1751 m. dvarininkas Pilsudskis pastatė naują. Jai suirus 1806 m. Kražių klebonas pastatė kitą. 1829 m. ją sugriovė audra, bet netrukus bažnyčia vėl atstatyta.

Iki 1842 m. bažnyčia buvo Kražių parapijos filija. 1896 m. bažnyčia perstatyta. 1912 m. čia įsteigta parapija, joje buvo 988 žmonės, iš jų 467 mokėjo skaityti. 1915 m. bažnyčia ir klebonija sudegė. 1921 m. pastatyta laikinoji bažnyčia, 1927 m. – klebonijos pastatai. 1941 m. ar 1944 m. vėl sudegė. 1954 m. bažnyčios likučiai nugriauti. Buvo atnaujinta Pajūrio kaimo kapinių koplyčia.

Lietuvai gavus Nepriklausomybę, apylinkėse įkurta nauja parapija ir pastatyta Dauglaukio bažnyčia.

## Šaltiniai
Merkelis Eliaševičius Geišas

**Merkelis Eliaševičius Geišas** (arba ***Merkelis Geišas Elijaševičius***, ; apie 1570 m. Geišių dvare prie Raseinių – 1633 m. sausio 28 d. Veiviržėnuose) – Žemaičių vyskupas, LDK valstybės pareigūnas. žinomas kaip pamokslininkas lietuvių kalba.

## Biografija

Gimė Geišių dvare šalia Raseinių, save kildino iš senos bajorų Gedgaudų giminės. Vyskupo M. Giedraičio globojamas mokėsi Varnių katedros mokykloje, Vilniaus kunigų seminarijoje. 1595 m. įšventintas į kunigus ir tapo M. Giedraičio sekretoriumi. Mokėsi ir Vilniaus universitete. Apie 1607 m. tapo Žemaičių kapitulos kanauninku, 1620 m. – LDK referendoriumi. Atsikovojo Saločių bažnyčią ir užimtas Kražių parapijos žemes. 1614 m. pašventino Tytuvėnuose bernardinų bažnyčios ir vienuolyno kertinį akmenį, 1622 m. pastatydino Tauragės Pajūrio bažnyčią.

1631 m. birželio 11 d. paskirtas Žemaičių vyskupu, juo buvo iki mirties 1633 m. Dalyvavo rinkimų seime po Zigmanto Vazos mirties, kur ATR valdovu išrinktas Vladislovas Vaza. Mirė Veiviržėnuose, palaidotas Varniuose.

## Šaltiniai
Varnių bažnyčia

**Varnių bažnyčia** gali reikšti:

* Naujųjų Varnių bažnyčia – Varnių šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia, buvusi katedra, dabar parapinė bažnyčia,
* Senųjų Varnių bažnyčia – Varnių šv. Aleksandro bažnyčia, neparapinė bažnyčia.
Molde FK (moterys)

**Molde FK Kvinner** (), o trumpiau vadinamas **Molde FK** – Norvegijos futbolo klubas iš Moldės. Šis straipsnis apie klubo moterų komandą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose.

## Istorija
1911 m. įkurtas futbolo klubas, o vėlesniais metais suburta moterų komanda. Žinoma, kad nuo 1988 m. sezono rungtyniavo Antrame divizione (II). 1994 m. sezone komanda rungtyniavo tuometiniame Pirmame divizione (), tačiau liko dešimtoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 2001 m. žaidė trečios pakopos pirmenybėse. Vėlesniais metais (2003, 2004) komanda buvo išformuota.

Nuo 2010 m. sezono varžėsi 3. divisjon, Nordmøre og Romsdal. 2013 m. sezone tapo lygos nugalėtojomis. 2014 m. sezone tapo nugalėtojomis 3. divisjon, Sunnmøre.

Nuo 2015 m. sezono žaidė 2. divisjon (III pakopa). 2024 m. sezone tapo nugalėtojomis Antrojo diviziono trečiojoje grupėje. 

2025 m. sezone Pirmame divizione (II) liko trečioje vietoje, tačiau išplėtus Toppserien (I) dalyvių skaičių pateko į stipriausią Norvegijos moterų futbolo divizioną.

Nuo 2026 m. sezono rungtyniavo Toppserien (I).

## Pasiekimai
;  **[[Toppserien]] (D1):**
* Čempionės (0): 
* Antroji vieta (0): 
* Trečioji vieta (0):
;  **Pirmasis divizionas (D2):**
* Nugalėtojos (0): 
* Antroji vieta (0): 
;   **Norvegijos taurės turnyras:**

## Sezonai

## Stadionas

Namų rungtynes žaidžia Reknesbanen (). Stadiono talpa 1,5 tūkst. žiūrovų. 

Gali rungtyniauti ir Aker Stadion (arba Molde FK stadione) talpinančiame 11,2 tūkst. žiūrovų.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Adidas nuo 2022 m.,

## Sudėtis
Atnaujinta: 2025 m. lapkričio 26 d.

## Taip pat skaitykite
* Molde FK (klubo vyrų futbolo pagrindinė komanda);

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE 
* Globalsportsarchive *(f)
1755 m. Lisabonos žemės drebėjimas

**1755 m. Lisabonos žemės drebėjimas** arba **Didysis Lisabonos žemės drebėjimas** – žemės drebėjimų seka, įvykusi 1755 metų lapkričio 1 dienos rytą (Visų šventųjų dieną). Nelaimės metu sugriautas Lisabonos uostas, vien mieste žuvo maždaug 60 tūkstančių žmonių. Smarkūs tektoniniai smūgiai sugriovė daugelį viešųjų miesto statinių ir apie 12 tūkstančių gyvenamųjų namų. Daug žmonių žuvo bažnyčiose, kuriose buvo susirinkę Visų Šventųjų dienos pamaldoms.

Dabartiniais paskaičiavimais žemės drebėjimą sukėlė tektoninis poslinkis Atlanto vandenyno dugne (~200 km į pietvakarius nuo Šv. Vincento kyšulio). Veiksmas įvyko Azorų–Gibraltaro tektoniniame lūžyje tarp Afrikos, Eurazijos ir Iberijos plokščių. Drebėjimas kartu sukėlė ir cunamį, kurio bangų aukštis Lisabonoje pasiekė 6 m, o Kadise – net 20 m. Cunamio bangos taip pat nukeliavo vandenynu į vakarus ir pasiekė 4 m aukštį ties Martinikos krantais. Taip pat nukentėjo Alžyras, Marokas. Sunku nustatyti, kiek žmonių žuvo tarp griuvėsių, užliejus vandeniui ar kilus gaisrams, tačiau tai buvo viena didžiausių šimtmečio katastrofų Europoje. Drebėjimas atvaizduotas įvairiuose meno kūriniuose, padarė didelę įtaką Voltero filosofijai (svarstymams apie drebėjimą paskirtas jo kūrinys „Kandidas“). 1755 m. Lisabonos žemės drebėjimas smarkiai neigiamai paveikė Portugalijos imperijos ekonomiką.

Portugalijos karalius Žozė I drebėjimo metu buvo už miesto ribų ir nenukentėjo, tačiau po šio įvykio bijojo gyventi tarp sienų, todėl Ažudoje įrengė karališkąjį palapinių ir paviljonų miestelį. Po karaliaus mirties ten pastatyti Ažudos rūmai. Smarkiai nuniokoto miesto atstatymo darbus kuravo ministras Markizas do Pombalis. Atstatytame senamiestyje (kuris pradėtas vadinti Baiša Pombalina) pritaikytos vienos pirmųjų technologijų, saugančių pastatus nuo žemės drebėjimų.


2019-05-16 15-47-53 PT Lisbon JHe K70 pano-5 images (54099914105).jpg|Karmo konvento griuvėsiai, likę po drebėjimo ligšiol
Alegoria ao Terramoto de 1755, João Glama Strobërle.png|1755 m. žemės drebėjimo alegorija (João Glama Strobërle)
Vista and perspective of the Palace of Ribeira in Lisbon in the 18th century.jpg|Ribeiros rūmai, sugriuvę per drebėjimą ir nebeatstatyti
1755 Sé de Lisboa.jpg|Lisabonos katedros griuvėsiai


## Šaltiniai
AaFK Fortuna

**AaFK Fortuna**, o trumpiau vadinamas **Fortuna** – Norvegijos futbolo klubas iš Olesiundo. Šis straipsnis apie klubo moterų komandą, rungtyniavusią moterų futbolo varžybose.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1991 m. 1995 m. susijungė su Spjelkavik IL, o 1995 m. sezone žaidė kaip „Spjelkavik IL/Fortuna“. 1996 m. persivadino į FK „Fortuna Ålesund“.

Nuo 1995 m. sezono varžėsi antros pakopos pirmenybėse. 2008 m. sezone Pirmame divizione () iškovojo antrąją vietą. 2009 m. sezone debiutavo Toppserien (I), tačiau stipriausioje moterų futbolo lygoje per dvidešimt dvejas rungtynes vos tris kartus sužaidė lygiosiomis, tarp dvylikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2010 m. sezono žaidė Pirmame divizione (II). 2016 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną. 

Nuo 2017 m. sezono varžėsi Antrame divizione (). Prieš 2020 m. sezoną „Fortuna Ålesund“ pasirašė trejų metų bendradarbiavimo sutartį su Aalesunds (AaFK). Vienas iš tikslų – plėtoti moterų futbolą Olesiunde ir galiausiai sujungti „Fortuna“ su „AaFK“. Pagal susitarimą komanda pakeitė pavadinimą į „AaFK Fortuna“ ir žaidė su tradicine „Aalesunds FK“ oranžine ir mėlyna apranga bei naudojo „AaFK“ logotipą.

2020 m. sezone futbolo renginiai nevyko dėl pandemijos grėsmių. 2021 m. sezone tapo Antrojo diviziono (III) nugalėtojomis.

Nuo 2022 m. žaidė Pirmame divizione (II). 2025 m. sezone tapo Pirmojo diviziono (II) nugalėtojomis, bei pateko į stipriausią Norvegijos moterų futbolo divizioną.

Nuo 2026 m. sezono rungtyniavo Toppserien (I).

## Pasiekimai
;  **[[Toppserien]] (D1):**
* Čempionės (0): 
* Antroji vieta (0): 
* Trečioji vieta (0):
;  **Pirmasis divizionas (D2):**
* Nugalėtojos (1): 2025 m.
* Antroji vieta (2): 2023, 2024 m.
;   **Norvegijos taurės turnyras:**

## Sezonai

## Stadionas

Namų rungtynes žaidžia Color Line Stadion, talpinačiame 10,7 tūkst. žiūrovų. 

Gali žaisti ir Aksla stadione (), talpančiame tūkst. žiūrovų.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja tradicine apranga.

; Aprangos gamintojai
*  Umbro (nežinomi metai)

## Sudėtis
Atnaujinta: 2025 m. lapkričio 26 d.

## Treneriai
*  Martin Lindmark, nuo 2025 m. lapkričio mėn.

## Taip pat skaitykite
* Ålesunds FK

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE 
* Globalsportsarchive *(f)
Sintros kalnai

**Sintros kalnai** () – kalnagūbris vakarų Portugalijoje, Lisabonos apskrityje, į vakarus nuo Lisabonos. Driekiasi 16 km, tarp Sintros miesto ir Rokos kyšulio prie Atlanto vandenyno. Aukštis iki 529 m (Kruz Altos kalnas, į pietus nuo Sintros).

Sintros kalnai pasižymi vešlia augmenija (tiek Viduržemio jūros tipo, tiek vidutinių platumų), vėsesniu klimatu. Nuo seno Sintros kalnuose kūrėsi vilos, didikų ir karalių rūmai (Maurų pilis, Penos rūmai, Sintros nacionaliniai rūmai, Monseratės rūmai, Regaleira ir kt.). Išplėtotas turizmas. Sintros kalnai pateka į Sintros–Kaškaišo gamtos parką.

## Šaltiniai
2025 m. Toppserien

**[[2025]] m. [[Toppserien]]** – aukščiausias moterų Norvegijos futbolo lygos divizionas. Sezonas prasidėjo 2025 m. kovo 21 d., o baigėsi 2025 m. lapkričio 15 d.

## Galutinė lentelė
*  SK Brann komanda tapo čempionėmis.

## Rezultatyviausios žaidėjos
* 2025 m. rezultatyviausia Toppserien žaidėja tapo Olaug Tvedten pelniusi 19 įvarčių.

## Pereinamosios rungtynės
* Kovoje dėl išlikimo susitiko Røa ir Pirmojo diviziono antros vietos laimėtojos Åsane Fotball.

### Pereinamosios rungtynės
----

----

* **[[Røa Fotball Elite|Røa]] nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 2–1 ir išsaugojo vietą [[Toppserien]].**
----

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (norvegų k.)
* resultater.nrk.no (norvegų k.)
* FlashScore archyvas (Toppserien sezonai)
* FlashScore archyvas (Taurės turnyrai)
* 2025 m. Toppserien pagal Soccerway
Tabariškių bažnyčia

**Tabariškių bažnyčia** yra vadinamos:
* Tabariškių Kristaus Karaliaus bažnyčia Kauno rajone;
* Tabariškių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia Šalčininkų rajone.
Rudaminos bažnyčia

**Rudaminos bažnyčia** vadinamos dvi bažnyčios:
* Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčia Lazdijų rajone;
* Rudaminos Švč. Mergelės Marijos Gerosios Patarėjos bažnyčia Vilniaus rajone.
Markizo de Pombalio aikštė

**Markizo de Pombalio aikštė** () – viena iš svarbiausių Lisabonos aikščių. Yra Santo Antonijo rajone, šalia Eduardo VII parko. Aikštę juosia kelių žiedas, kuriame susikerta Laisvės prospektas (*Avenida da Liberdade*), Ž. A. de Agijaro ir F. P. de Melo gatvės. 2007 m. po aikšte įrengtas Markizo tunelis (*Túnel do Marquês*).

Aikštė pavadinta XVIII a. Portugalijos ministro Markizo de Pombalio (Sebastiano Žozė de Karvaljo e Melo) garbei. Aikštės viduryje yra jam skirta 9 m aukščio bronzinė statula, pastatyta ant 36 m aukščio baltos kolonos. Paminklas 1917–1934 m. sukurtas ir pastatytas Adainšo Bermudešo, Antonijo Kouto ir Fransisko Santošo. Statula nukreipta į Baišos rajoną, kuris su Markizo de Pombalio priežiūra atstatytas po 1755 m. Lisabonos žemės drebėjimo.

Markizo de Pombalio aikštė yra svarbus viešojo transporto (metro, autobusų) mazgas.


Lisboa (Lisbon) Portugal (12) (7903643150).jpg|Markizo do Pombalio kolona
Lisboa, Estátua do Marquês de Pombal (3).jpg|Statula
Lissabon Statue des Marques de Pombal 08.jpg|Kolonos fragmentas
Praça Marques de Pombal, Lisboa.jpg|Vaizdas į aikštę nuo Eduardo VII parko


## Šaltiniai
Jamal Shead

**Džamalis Danielis Šedas** (, g. ) – JAV krepšininkas, rungtyniaujantis NBA lygoje besivaržančioje Toronto „Raptors“ komandoje. Žaidė universitetinį krepšinį Hiustono „Cougars“ komandoje.

## Karjera universitete
Nusprendė stoti į Hiustono universitetą, nors gavo pasiūlymus iš Teksaso A&M, SMU ir Kolorado valstijos universitetų.

Pirmakursis Šedas vidutiniškai pelnė po 3,3 taško ir atliko po 1,5 rezultatyvaus perdavimo per rungtynes, žaisdamas nedaug minučių kaip atsarginis įžaidėjas. Antrajame sezone vidutiniškai pelnė po 10 taškų ir atliko po 5,8 rezultatyvaus perdavimo per rungtynes. Sezono metu buvo paaukštintas į startinį penketą po to, kai traumas patyrė pagrindiniai komandos gynėjai (Marcus Sasser ir Tramon Mark).

Trečiaisiais metais vidutiniškai pelnė po 10,5 taško, atliko po 5,4 rezultatyvaus perdavimo, atkovojo po 3,0 atšokusius kamuolius ir perėmė po 1,7 kamuolius per rungtynes. Po sezono įžaidėjas paskelbė, kad ketina dalyvauti 2023 m. NBA naujokų biržoje, bet galiausiai grįžo į Hiustoną, kad sužaistų paskutinį sezoną. 2023–2024 m., pirmaisiais komandos metais „Big 12“ konferencijoje, Šedas padėjo „Cougars“ komandai laimėti reguliariojo sezono čempionatą, vidutiniškai pelnydamas po 12,9 taško, atlikdamas po 6,3 rezultatyvaus perdavimo ir perimdamas po 2,2 kamuolius per rungtynes. Jis buvo išrinktas „Big 12“ metų žaidėju ir geriausiai besiginančiu žaidėju, tapdamas pirmuoju krepšininku, laimėjusiu abu šiuos apdovanojimus per tą patį sezoną.

## Profesionali karjera

### Toronto „Raptors“ (2024–dabar)
2024 m. NBA naujokų biržoje Sakramento „Kings“ pasirinko Šedą 45-uoju šaukimu, tačiau iškart iškeitė kartu su Davion Mitchell, Saša Vezenkovu ir 2025 m. antrojo rato šaukimu į Toronto „Raptors“ ekipą mainais už Jalen McDaniels. 2024 m. liepos 5 d. pasirašė naujoko sutartį.

2025 m. kovo 8 d. pataikė pergalę lemiantį metimą prieš Vašingtono „Wizards“ klubą. Visgi šis metimas buvo anuliuotas, nes Šedas vis dar lietė kamuolį, kai suskambėjo sirena, signalizuojanti atakos pabaigą, todėl „Raptors“ namuose nusileido 117:118.

## Statistika

### NBA
#### Reguliarusis sezonas

### Universitetas

|-
| style="text-align:left;"| 2020–21
| style="text-align:left;"| Hiustonas
| 26 || 2 || 9.9 || **.455** || .125 || .750 || 1.1 || 1.5 || .8 || .2 || 3.3
|-
| style="text-align:left;"| 2021–22
| style="text-align:left;"| Hiustonas
| **38** || 32 || 31.0 || .405 || .298 || **.802** || 3.0 || 5.8 || 1.6 || .2 || 10.0
|-
| style="text-align:left;"| 2022–23
| style="text-align:left;"| Hiustonas
| 37 || **37** || **32.6** || .415 || **.310** || .732 || 3.0 || 5.4 || 1.7 || .2 || 10.5
|-
| style="text-align:left;"| 2023–24
| style="text-align:left;"| Hiustonas
| 37 || **37** || 31.1 || .409 || .309 || .779 || **3.7** || **6.3** || **2.2** || **.5** || **12.9**
|- class="sortbottom"
| style="text-align:center;" colspan="2"| Karjera
| 138 || 108 || 27.5 || .412 || .296 || .772 || 2.8 || 5.0 || 1.6 || .3 || 9.7
|}
## Išnašos

## Nuorodos
* Jamal Shead profilis „Basketball Reference“ 
* Jamal Shead NCAA profilis „Sports Reference“ 
* Jamal Shead profilis „NBA.com“
* Jamal Shead profilis „Proballers“
* Jamal Shead profilis „RealGM“
2025 m. Afrikos Tautų taurė

**2025 m. Afrikos Tautų taurė** – 35-asis Afrikos Tautų taurės turnyras, 2025 m. gruodžio 21 d. – 2026 m. sausio 18 d. vykęs Maroke. Tai antroji Afrikos Tautų taurė, organizuota šioje šalyje (pirmoji vyko 1988 m.).

Pradžioje turnyrą turėjo rengti Gvinėja, tačiau dėl lėtų pasiruošimo darbų ši teisė atimta, ir surengtas naujas konkursas, kurį laimėjo Marokas. Turnyrą planuota rengti vasarą, bet dėl išplėsto 2025 m. pasaulio klubų čempionato, jis perkeltas į žiemą.

Čempionais tapo senegaliečiai, po dramatiškos kovos palaužę šeimininkus Maroko futbolininkus.

## Stadionai
Čempionatas vyko 6-se Maroko miestuose (9-se stadionuose).

## Atranka
Atrankoje į Afrikos Tautų taurę dalyvavo 52 rinktinės – Eritrėja ir Seišeliai buvo suspenduoti.

Patekusios komandos:

*  (27 k.)
*  (26 k.)
*  (22 k.)
*  (22 k.)
*  (21 k.)
*  (21 k.)
*  (21 k.)
*  *(šeimininkų teisėmis; dalyvavo 20 kartų)*
*  (19 k.)
*  (18 k.)
*  (14 k.)
*  (14 k.)
*  (12 k.)
*  (10 k.)
*  (10 k.)
*  (9 k.)
*  (8 k.)
*  (6 k.)
*  (6 k.)
*  (5 k.)
*  (5 k.)
*  (4 k.)
*  (2 k.)
*  (2 k.)

## Grupės lygmuo

### A grupė

----

----

### B grupė

----

----

### C grupė

----

----

### D grupė

----

----

### E grupė

----

----

### F grupė

----

----

## Atkrintamosios varžybos

### Aštuntfinaliai

### Ketvirtfinaliai

### Pusfinaliai

### Mažasis finalas
 

### Finalas

## Rezultatyviausi žaidėjai


;5 įvarčiai
* Brahim Díaz
;4 įvarčiai
* Mohamed Salah
* Victor Osimhen
;3 įvarčiai
* Riyad Mahrez
* Amad Diallo
* Lassine Sinayoko
* Ayoub El Kaabi
* Ademola Lookman
* Pape Gueye
;2 įvarčiai
* Ibrahim Maza
* Christian Kofane
* Gaël Kakuta
* Omar Marmoush
* Bazoumana Touré
* Geny Catamo
* Akor Adams
* Raphael Onyedika
* Nicolas Jackson
* Sadio Mané
* Cherif Ndiaye
* Oswin Appollis
* Lyle Foster
* Elias Achouri



## Šaltiniai
Dimitrios Itoudis

**Dimitris Itudis** (, g. 1970 m. rugsėjo 8 d.) – Graikijos krepšinio treneris. Dukart laimėjo Eurolygą kaip vyr. treneris ir 5 kartus kaip asistentas.

Trenerio karjerą pradėjo 1990 m. Zagrebo „Zagreb“ jaunimo komandoje. Vėliau tapo pagrindinės komandos trenerio asistentu. Vėliau dirbo treneriu arba trenerio asistentu įvairiose Graikijos komandose. 1999–2012 m. buvo Želko Obradovičiaus asistentu Atėnų „Panathinaikos“, kur laimėjo 5 Eurolygos titulus ir 11 nacionalinių čempionatų. Į vyr. trenerio pareigas grįžo 2013 m. Bandirmos „Banvit“ klube, o vėliau 8 sezonus dirbo Maskvos „CSKA“, kur 2 kartus laimėjo „Eurolygą“, o likusius kartus (išskyrus 2020 m., kai sezonas nutrauktas dėl KOVID pandemijos ir 2022 m., kai CSKA pašalinta iš Eurolygos) pasiekė 3–4 vietas finalo ketverte. 2022 m. Dimitris Itudis pasirašė 3 metų kontraktą su „Fenerbahçe“, bet 2023 m. gruodį atleistas. 2024 m. perėjo į Tel Avivo „Hapoel“, su kuriuo laimėjo Europos taurę ir pateko į Eurolygą.

2022–2023 m. Dimitris Itudis treniravo Graikijos rinktinę, su kuria pasiekė 5 vietą 2022 m. Europos čempionate ir 15 vietą 2023 m. pasaulio čempionate.

## Pasiekimai
* Eurolyga: 2016, 2019 m. (kaip asistentas – 2000, 2002, 2007, 2009, 2011 m.)
* Europos taurė: 2024 m.
* VTB lyga: 2015–2019, 2021 m.
* VTB lygos supertaurė: 2021 m.
* Eurolygos metų treneris: 2016, 2019 m.
* VTB lygos metų treneris: 2015, 2017, 2018, 2022 m.
* Izraelio lygos metų treneris: 2025 m.
* VTB lygos šlovės galerija: 2023 m.

## Šaltiniai
Eduardo VII parkas

**Eduardo VII parkas** () – viešasis parkas Lisabonoje, San Sebastian de Pedreiros rajone, tuojau į šiaurę nuo Markizo de Pombalio aikštės. Apima 25 ha plotą. Parkas pradėtas kurti XX a., vietoje 1882 m. sunaikintos žaliosios erdvės statant Laisvės prospektą. 1903 m. pavadintas Anglijos karaliaus Eduardo VII garbei – šis pavadinimas suteiktas pagerbiant britų monarcho vizitą šalyje, siekiant sustiprinti Anglijos ir Portugalijos sąjungą. Dabartinis parko projektas 1942 m. sukurtas architekto Fransisko Keilo do Amaralio.

Eduardo VII parką sudaro medžių alėjos, oranžerija (Eštufa Frija), tvenkinys, Karlošo Lopešo paviljonas (skirtas portugalų lengvaatlečio Karlošo Lopešo garbei), paminklas Gvazdikų revoliucijai, įvairios skulptūros, teniso aikštynai, restoranai, regykla, iš kurios atsiveria vaizdas į visą parką ir žemutinę Lisaboną.

Eduardo VII parke vyksta kasmetinė Lisabonos knygų mugė.


Parque Eduardo VII - Lisboa - Portugal (311030644).jpg|Gvazdikų revoliucijos paminklas
Estufa Fría (22181833839).jpg|Orenžerija Eštufa Frija
Pavilhão Carlos Lopes 3.jpg|Karlošo Lopešo paviljonas
Lisboa IMG 6805 (20499138133).jpg|Buksmedžių labirintas
Lisbon 2015 10 14 0564 (23488642392).jpg|Parko kolonos
Eduardo VII Park, Lisbon (30).jpg|Statula parko tvenkinyje
Central Lisbon.jpg|Parko reginys iš aukštai


## Šaltiniai
2025 m. Betri Deildin kvinnur

**[[2025]] m. [[Betri Deildin kvinnur]]** – aukščiausioji Farerų moterų futbolo lyga.

Sezonas prasidėjo 2025 m. pavasarį, o baigėsi 2025 m. rudenį. NSÍ Runavík futbolininkės gynė čempionių titulą.

## Pokyčiai
* 2025 m. sezone varžėsi 8 komandos.
* Naujokėmis tapo 07 Vestur.

## Dalyvės

## Galutinė lentelė
; Po pirmojo rato lyga buvo skeliama pusiau.
* Antrame etape keturios geriausios komandos kovojo dėl padovanojimų;
* Keturios prasčiausios komandos tarpusavyje varžėsi dėl išlikimo;
* 2025 m. sezone KÍ futbolininkės iškovojo čempionių titulą (24–tą kartą klubo istorijoje).

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus puslapis 
* RSSSF duomenų bazė
Sud-Aviation Super-Caravelle

**Super-Caravelle** – nerealizuotas vidutinio nuotolio viršgarsinio civilinio lėktuvo projektas, kurį XX a. septintojo dešimtmečio pradžioje nesėkmingai vystė Prancūzijos aviacijos gamintojai „Sud-Aviation“ ir „Générale Aéronautique Marcel Dassault (GAMD)“.

## Projektas
Orlaivio projektą parengė prancūzų aviacijos konstruktorius Lucien Servanty. Šis keleivinis lėktuvas turėjo būti viršgarsine *Caravelle* modifikacija, siaurafiuzeliažiu žemasparniu monoplanu. Jame buvo naudojami tam tikrai GAMD sprendimai (delta tipo sparnai, naudoti „Mirage“ karinių orlaivių šeimoje).

Neužsitikrinus finansavimo šis orlaivis nebuvo sukurtas. Pats projektas galiausiai virto Concorde, kuris buvo prancūziško *Super-Caravelle* ir britiško *[[Bristol 223]]* sintezė.

## Eskizas ir koncepcija
1960 m. pradėti projektavimo darbai. Pirmieji eskizai ir projekto maketas buvo pristatyti 1961 m. Le Buržė aviacijos parodoje.

Techniniai reikalavimai ir *Super-Caravelle* matmenys atitiko „Air France“ poreikius europiniams ir Afrikos maršrutams. Orlaivis buvo kuriamas pagal reikalavimą įprastomis sąlygomis nuskraidinti 70 keleivių 2 000 – 3 000 km (1 000 – 1 600 mylių) atstumais, 2,0 – 2,5 Macho greičiu.

## Projekto vystymas
Vizualiai „*Super-Caravelle“* primena sumažintą „*Concorde“* versiją. Jos delta tipo sparno schema buvo panaudota vėlesniame projekte „*Concorde“*. Iš pradžių numatyta, kad *Concorde* bus gaminamas dvejų modifikacijų:

* mažesnė modifikacija trumpiems ir vidutinio nuotolio skrydžiams, panaši į *Super-Caravelle*;
* transatlantinė (tolimojo nuotolio) modifikacija, panaši į *Bristol 223*, ir būtent ji galiausiai tapo vienintele *Concorde* versija.

Po konsultacijų su potencialiais klientais mažesnės versijos buvo atsisakyta.

## Tarptautinis bendradarbiavimas
Pirminiai Dassault – Sud Aviation parengti viršgarsinio orlaivio projektai vėliau buvo sujungti su analogiškais „British Aircraft Corporation“ darbais (anksčiau – *Bristol 223*), ir 1962 m. lapkritį atsirado bendras projektas „Concorde“.

## Palyginimas su Bristol 223 ir Concorde

## „Klasikinė“ Super Caravelle
Po to, kai buvo pradėti „Concorde“ projektavimo darbai, pavadinimas *Super Caravelle* buvo panaudotas dar kartą – šįkart prailgintai originalios „*Caravelle“* versijai, ikigarsiniam vidutinio nuotolio keleiviniam laineriui SE-210B ''Super Caravelle''.

## Techniniai duomenys (projektiniai)

#### '''Bendrosios charakteristikos'''
* **Keleivių talpa:** 70
* **Ilgis:** 33,5 m (109,9 pėdos)
* **[[Sparno mojis]]:** 34,3 m (112,5 pėdų)
* **Aukštis:** 8,72 m (28,60 pėdų)
* **Sparno plotas:** 146,7 m2 (1 579 kv. pėdos)

#### '''Skrydžio duomenys'''
* **Maksimalus greitis:** 2 449 km/h (1 323 mazgai)
* **Minimalus kontroliuojamas greitis:** 826–850 km/h (446–459 mazgai)
* **Skrydžio nuotolis:** 3 000 km (1 864 mylios, 1 620 jūrmylių)
* **[[Skrydžio lubos]]:** 6 100–12 200 m (20 000 – 40,000 pėdų)

## Taip pat žr.

#### Susiję straipsniai
* Bristol 223
* Boeing 2707
* Concorde
* Lockheed L-2000
* Sud-Aviation
* Tupolev Tu-144

## Išnašos
Kristus Karalius (Almada)

**Kristaus Karaliaus paminklas** – paminklas, kartu su šventove skirtas Jėzui Kristui (), stovintis ant aukšto Težo upės kranto Almadoje, prie Balandžio 25-osios tilto, vedančio į Lisaboną. Jo pastatymą įkvėpė Kristaus Atpirkėjo statula Brazilijoje, Rio de Žaneire, po to, kai Lisabonos kardinolas patriarchas aplankė šį paminklą. Pastatytas 1959 m. gegužės 17 d. išreiškiant padėką už tai, kad portugalai išvengė tiesioginio įtraukimo į Antrąjį pasaulinį karą.

Paminklą sudaro 82 m aukščio trapecijos formos postamentas, suformuotas iš keturių arkų ir plokščios platformos, laikančios 28 m aukščio Kristaus Karaliaus statulą. Jo pagrindą vartų pavidalu suprojektavo architektas António Lino, o statulą – skulptorius Francisco Franco de Sousa. Keturios postamento arkos orientuotos pagal pasaulio kryptis. Kristaus figūra sudaro kryžių, kurio rankos išskėstos į Lisabonos miestą, tarsi jį apkabindamos. Statulos apačioje yra apžvalgos aikštelė, iš kurios atsiveria panoraminiai Lisabonos miesto, Težo upės ir kabamojo tilto vaizdai.

Dviejų kolonų viduje įrengti liftai su prieiga prie apžvalginės terasos. Statula virš Težo upės iškyla 192 m aukštyje. Paminklo vidus padalintas į įvairias erdves, tarp kurių yra biblioteka, baras, dvi salės ir pagrindinė koplyčia. Maldininkams skirtos dvi religinės erdvės: viena – Dievo Motinos Taikos koplyčia, o kita – Jėzaus patikėtinių koplyčia. Viešam pagerbimui eksponuojamos kelių šventųjų asmenų relikvijos, susijusios su Švč. Jėzaus Širdies apreiškimais.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
2025 m. WK League

**[[2025]] m. [[WK League]]** – aukščiausias moterų Pietų Korėjos futbolo lygos divizionas. Sezonas prasidėjo 2025 m. kovo 15 d., o baigėsi 2025 m. spalio 2 d.

Suwon FC futbolininkės gynė čempionių titulą, iškovotą 2024 m. sezone.

## 2025 m. [[WK League]]
* 2025 m. sezone **[[WK League]]** kovojo aštuonios Komandos.
### Turnyrinė lentelė
* Po pirmojo etapo lyderiavo Hwacheon KSPO.

## Finalinis etapas
* Kovoje dėl čempionių titulo susitiko trys geriausios komandos.

### Pusfinalio rungtynės
----

* Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 0-0. Seoul City ir pateko į finalą.
----

### Finalo rungtynės
----

----

* **[[Hwacheon KSPO WFC|Hwacheon KSPO]] dviejų rungtynių serijoje nugalėjo bendru rezultatu 7 - 5 ir iškovojo čempionių titulą.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (korėjiečių k.)
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* RSSSF duomenų bazė
Gordon Herbert

**Gordonas Valteris Herbertas** (*Gordon Walter Herbert*, g. 1959 m. vasario 16 d.) – Kanados krepšininkas ir krepšinio treneris. Taip pat turi Suomijos pilietybę. Kaip treneris su Vokietijos rinktine tapo pasaulio čempionu.

Gimė Pentiktone (Britų Kolumbija). 1977–1979 m. žaidė už Šiaurės Aidaho koledžo (Ker d'Alenas) komandą, 1979–1982 m. – už Aidaho universiteto (Moskou) komandą „Vandals“. Profesionalo karjerą 1982 m. pradėjo Suomijoje, kur ir rungtyniavo visą laiką vėliau (išskyrus 1983–1984 m. sezoną Belgijoje).

Su Kanados rinktine žaidė 1982 m. vasaros olimpinėse žaidynėse (pasiekė 4 vietą) ir 1986 m. pasaulio čempionate.

Trenerio karjerą Gordonas Herbertas pradėjo 1994 m. „Korihait“ klube, kuriame baigė žaidėjo karjerą. Treneriavo Suomijos, Vokietijos, Austrijos, Prancūzijos, Graikijos, Rusijos komandas. Su Frankfurto „Skyliners“ laimėjo Vokietijos čempionatą ir FIBA Europos taurę. 2008–2009 m. dirbo Toronto „Raptors“ trenerių štabe. 2021–2024 m. Gordonas Herbertas treniravo Vokietijos rinktinę. Šis laikotarpis tapo Vokietijos krepšinio pakilimu – laimėta 2022 m. Europos čempionato bronza, 2023 m. pasaulio čempionato auksas, 4 vieta 2024 m. olimpinėse žaidynėse.

## Pasiekimai
;Žaidėjo karjera
* Vasaros universiada:  1983 m.
;Trenerio karjera
* Pasaulio krepšinio čempionatas:  2023 m.
* Europos krepšinio čempionatas:  2022 m.
* Vokietijos krepšinio lyga: 2004, 2025 m.
* FIBA Europos taurė: 2016 m.
* Prancūzijos krepšinio taurė: 2007 m.
* Suomijos krepšinio taurė: 2009 m.
* Bundeslygos metų treneris: 2016 m.
* Austrijos lygos metų treneris: 2000 m.
* Suomijos metų treneris: 2023 m.

## Šaltiniai
Kęstučio žygis į Mazoviją (1368)

**Kęstučio žygis į Mazoviją** – 1368 m., tiksliau nedetalizuotu laiku, vykusi Kęstučio vadovaujamų Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pajėgų karinė kampanija prieš Čersko, Ravos ir Varšuvos kunigaikštystes, kurios tuo metu buvo Lenkijos karalystės feodais.

Kampanijos metu po trumpos apsiausties LDK pajėgos užėmė Pultusko miestą ir jame buvusią pilį, priklausiusią Pultusko vyskupui. Įsibrovėliai, apiplėšę ir sudeginę miestą, grįžo į Lietuvą, Mazovijos kunigaikščiui Zemovitui III nespėjus surengti kontrpuolimo.

## Literatūra

* *Słownik wojen, bitew i potyczek w średniowiecznej Polsce* by Piotr Bunar and Stanisław A. Sroka. Kraków, Universitas publishing house.

## Išnašos
Glazgas (Montana)

**Glazgas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurės rytų Montanoje, ~300 km į šiaurės rytus nuo Bilingso, prie Milko upės; Volio apygardos centras. Praeina Čikagos–Sietlo geležinkelis, keliai į Vilistoną, Havrą, Rokgleną. Yra oro uostas. Glazgo apylinkėse yra buvęs karinis aerodromas (dabar „The Boeing Company“ bandymų bazė), Fort Peko užtvanka ant Misūrio upės, Fort Peko indėnų rezervacija. Yra dvi mokyklos, medicinos punktas. Apylinkėse plėtojamas žemės ūkis.

Glazgas laikomas atokiausiu JAV (neskaitant Aliaskos) miestu. Dažnai pristatomas kaip miestas „vidury niekur“ (*the middle of nowhere*). Paskaičiuota, kad iš visų JAV gyvenviečių, turinčių virš 1000 gyventojų, Glazgas yra toliausiai nuo didmiesčio (miesto virš 75 tūkst. gyventojų) – kelionė automobiliu iki Bilingso trunka ~4,5 valandos.

2020 m. 89 % Glazgo gyventojų buvo baltieji, 4,5 % – indėnai, 5,5 % – mišrios kilmės.

## Istorija
Iki baltųjų kolonizacijos vietovėje gyveno sijų tautos. Glazgas įkurtas 1887 m., tiesiant geležinkelį, ir pavadintas pagal Glazgą Škotijoje. Gyvenvietė pradėjo augti XX a. 4-ajame dešimtmetyje, pradėjus Fort Peko užtvankos statybą, vėliau augimą paskatino Šaltojo karo metais veikusi karinė oro bazė.

## Šaltiniai
Glazgas (reikšmės)

**Glazgas** () gali reikšti:
* Glazgas – miestas Škotijoje;
* Glazgas – sritis Škotijoje;
* Port Glazgas – miestas Škotijoje;
* gyvenvietės JAV:
** Glazgas – Kentukyje;
** Glazgas – Delavere;
** Glazgas – Montanoje;
** Glazgas – Misūryje;
** Glazgas – Virdžinijoje;
** Glazgas – Vakarų Virdžinijoje;
* Glazgo kalnagūbris – Naujojoje Zelandijoje.
Dūkšto dekanatas

**Dūkšto dekanatas** – buvęs katalikų bažnyčios administracinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje. Centras – Dūkštas.

## Istorija

1993 m. dekanatas priklausė Vilniaus arkivyskupijai, jame buvo 10 bažnyčių – Dūkšto bažnyčia, Gaidės bažnyčia, Gedžiūnėlių bažnyčia, Kazitiškio bažnyčia, Pūškų bažnyčia, Rimšės bažnyčia, Smalvų bažnyčia, Tilžės Švč. Mergelės Marijos Karalienės bažnyčia, Turmanto bažnyčia, Visagino bažnyčia.

Apie 2000 m. panaikintas, jo parapijos perduotos Ignalinos dekanatui.

## Šaltiniai
Susirinkimų laisvė

**Susirinkimų laisvė** (kartais tapatinama su **asociacijų laisve**) – asmens teisė rinktis į taikius susirinkimus ir juose bendrai reikšti, skatinti, siekti ir ginti savo idėjas. Teisė į susirinkimų laisvę pripažįstama kaip žmogaus teisė, politinė teisė ir pilietinė laisvė.

Terminai „susirinkimų laisvė“ ir „asociacijų laisvė“ gali būti naudojami siekiant atskirti laisvę rinktis viešose vietose ir laisvę vienytis į asociaciją. Susirinkimų laisvė dažnai naudojama protestų teisės, asociacijų laisvė – darbo teisių kontekste. Jungtinių Amerikos Valstijų Konstitucija aiškinama kaip užtikrinanti laisvę tiek rinktis, tiek vienytis į asociacijas.

## Tarptautinis reglamentavimas
Teisę į susirinkimų laisvę reglamentuoja tarptautiniai žmogaus teisių dokumentai:
* Visuotinė žmogaus teisių deklaracija – 20 straipsnis: „Kiekvienas turi teisę laisvai burtis į taikius susirinkimus ir asociacijas.“
* Tarptautinis pilietinių ir politinių teisių paktas – 21 straipsnis: „Pripažįstama teisė rengti taikius susirinkimus.“
* Europos žmogaus teisių konvencija – 11 straipsnis: „Kiekvienas turi teisę į taikių susirinkimų laisvę.“
* Amerikos žmogaus teisių konvencija – 15 straipsnis: „Pripažįstama teisė į taikius susirinkimus be ginklų.“

## Lietuvoje
Lietuvoje teisę į susirinkimų laisvę garantuoja LR Konstitucijos 36 straipsnis:

## Susiję straipsniai
* Piliečių teisės ir laisvės
* Žmogaus teisės
* Prigimtinės teisės

## Šaltiniai