open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karolis Stonkus

**Karolis Stonkus** (g. 2001 m. balandžio 12 d.) – Lietuvos sunkiosios atletikos sportininkas, nacionalinis rekordininkas. Atstovauja Klaipėdos „Viesulo" sporto centrą, varžantis sunkiasvorio (+110 kg) kategorijoje.

## Biografija

Karolis Stonkus pradėjo užsiimti sunkiąja atletika jauname amžiuje. 2015 m., būdamas vos 13 metų, jis užėmė antrą vietą Lietuvos moksleivių iki 15 metų finalinėse sunkiosios atletikos varžybose Marijampolėje, svorio kategorijoje iki 76 kg. Tuo metu jis buvo jauniausias šios amžiaus grupės dalyvis.

Sportininkas treniravo su treneriais Edvardu Šaukliu, Vincu Šlevinskiu ir Antanu Trajanausku Klaipėdos „Viesulo" sporto centre. 2022 m. lapkričio mėnesį, Vilniuje vykusiame Lietuvos sunkiosios atletikos atskirų veiksmų čempionate, svorio kategorijoje virš 109 kg Stonkus rovimo veiksmu įveikė 145 kg, o stūmimo veiksmu – 185 kg.

2024 m. Europos jaunimo iki 23 metų čempionate stūmimo rungtyje sunkiasvorėje klasėje laimėjo bronzos medalį bei  pagerino Lietuvos rekordą. 2024 m. Europos sunkiosios atletikos čempionate užimta 11-oji vieta.

Savo debiutiniame 2024 m. pasaulio čempionate Stonkus varžėsi +109 kg svorio kategorijoje. Jis rovimo veiksmu iškėlė 156 kg ir išstūmė 210 kg bei dvikovėje surinko 366 kg. Sportininkas bandė pagerinti Lietuvos suaugusiųjų sunkiasvorių stūmimo rekordą, bandydamas įveikti 215 kg sveriančią štangą. Galutinėje rikiuotėje sportininkas užėmė 14-ą vietą.

2025 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionate Karolis Stonkus varžėsi +110 kg svorio kategorijoje. Su 369 kg rezultatu lietuvis užėmė devintą vietą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IWRP svetainėje
Krapikas

;Krapikas
* Gintaras Krapikas – krepšininkas, krepšinio treneris;
* Titas Krapikas – futbolininkas.

Pavardė kilusi iš Kėdainių, Krakių, Betygalos, Kauno apylinkių. Iš lenkiškos pavardės *Kropik, Kropiak*.

## Šaltiniai
Raudonasis auksabaravykis

**Raudonasis auksabaravykis** arba ** raudongalvis baravykūnas** (*Aureoboletus projectellus*, sin. *Boletellus projectellus*) – baravykinių šeimos (*Boletaceae*) grybų rūšis. Natūraliai paplitusi Šiaurės Amerikoje.

Lietuvoje dar žinomas kaip *balsevičiukas*, *raudonasis baravykas*.

Natūraliai paplitęs Šiaurės Amerikoje: nuo rytų Kanados (Naujojo Bransviko) iki Šiaurės Karolinos pietuose ir Mičigano vakaruose. Pastebėtas Meksikoje. XXI a. raudonasis auksabaravykis aptiktas Europoje – 2011 m. Lietuvoje (Kuršių nerijoje), 2013 m. Latvijoje, 2014 m. Norvegijoje ir Danijoje, 2016 m. Lenkijoje, 2017 m. Švedijoje, 2023 m. Suomijoje, 2024 m. Rusijoje (Pskovo srityje ir Karelijoje). Auga po pušimis: Lietuvoje sudaro mikorizę su vietine paprastąja ir svetimžeme kalnine. Teigiama, kad raudonasis auksabaravykis galėjęs išplisti su iš Kanados į pajūrį atvežtais pušų sodinukais.

Grybas gana ryškiai išsiskiria iš kitų Lietuvos baravykinių savo raudonai ruda (dažniausiai) kepurėle, kurios kraštai įlinkę į vidų (ypač jaunų vaisiakūnių). Jos skersmuo 4–20 cm. Apatinė kepurėlės pusė gelsva, senų vaisiakūnių įgauna rusvai žalsvą atspalvį. Kotas ilgokas, gelsvai rusvas, giliai vagotas. Koto apačia esant drėgnam orui tampa lipni. Grybo trama (vidus) balsva, kartais kiek rausva, perpjauta nemėlynuoja, tik kiek ruduoja, o siaura juostelė ties vamzdeliais tampa tamsiai raudona. Sporos 18–33 x 7,5–12 μm (didžiausios iš visų Šiaurės Amerikos baravykiečių).

Raudonasis auksabaravykis valgomas, neturi specifinio kvapo, skonis kiek rūgštokas. Tinkamas natūraliems dažams (geltoniems, rusvai oranžiniams, žalsvai rudiems, gelsvažaliems) išgauti.


Aureoboletus projectellus KO cropped cropped.jpg|Kotas
2014-10-17 Boletus projectellus (Murrill) Murrill, 471310.jpg|Surinkti egzemplioriai
Männi-kuldpoorik1.jpg|Jauni individai
Männi-kuldpoorik.jpg|Seni individai


## Šaltiniai
2025 m. pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas

**2025 m. [[pasaulio sportinės gimnastikos čempionatas]]** – 43-asis geriausių pasaulio sportinės gimnastikos sportininkių čempionatas, kuris vyko spalio 19 d. – spalio 25 d. Indonezijos mieste Džakartoje.

## Medalių lentelė

## Medalininkai

## Izraelio nedalyvavimas
Indonezija atsisakė išduoti vizas Izraelio gimnastams vykusiems į čempionatą dėl politinio konflikto Palestinoje. Tarptautinis olimpinis komitetas (TOK) išreiškė „didelį susirūpinimą“ šiuo sprendimu ir pabrėžė, kad renginių šeimininkės privalo užtikrinti dalyvavimą be diskriminacijos, remiantis olimpine chartija. TOK vėliau nutarė „nutraukti bet kokį dialogą“ su Indonezijos olimpiniu komitetu dėl galimo būsimų olimpinių renginių organizavimo tol, kol bus užtikrinta tinkama prieiga visiems sportininkams, nepriklausomai nuo jų pilietybės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Tradiciniai ašančių statiniai

**Tradiciniai ašančių statiniai** – 10 tradiciškų statinių, statytų Ašančių imperijos laikais, esančių netoli Kumasio miesto, Ganoje. Šie pastatai buvo naudojami XVIII ir XIX a. kaip fetišų šventovės ir maldos namai, buvo apibūdinami kaip „Dievų ir žmonių namai“. Po britų okupacijos, trukusios nuo 1806 iki 1901 m., imperijai žlugus, dauguma to laikotarpio ašančių pastatų buvo sunaikinti. 10 likusių pastatų yra paskutiniai ašančių istorijos ir kultūros liekanos, 1980 m. įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Tradicinė religija vis dar praktikuojama šventyklose. Statiniai pastatyti iš molio, šiaudų ir medžio, todėl yra pažeidžiami žalingų gamtos veiksnių, dėl to būtina imtis specialių priemonių jų apsaugai. Statybos būdas vadinamas pynimu ir molio tinkavimu. Statinių sienos padengtos bareljefais, kuriuose vaizduojamos spiralės ir arabeskos formos, gyvūnai, paukščiai ir augalai. Šie reljefai sudaryti iš tradicinių adinkros simbolių, turinčių unikalią simbolinę reikšmę, susijusią su ašančių kultūra. Šventyklos sudarytos iš keturių kambarių, atsiveriančių į centrinį kiemą, pastatytų ant pakelto cokolio. Trys kambariai buvo naudojami ritualinėms veikloms, o ketvirtasis buvo skirtas pačiai šventyklai, į kurią patekti buvo leidžiama tik tam tikriems, „išrinktiesiems“ asmenims.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
* : Dženės senamiesčiai (1988)
* : Timbuktu (1988)

## Šaltiniai
Sebastian Szymański

**Sebastianas Šymanskis** (*Sebastian Szymański*; g. 1999 m. gegužės 10 d.) – Lenkijos futbolininkas, saugas. Atstovavo Lenkijos nacionalnei rinktinei.

## Karjera
Futbolo treniruotes pradėjo lankyti TOP 54 Biała Podlaska. Nuo 2013 m. kovo mėn. priklausė Legia Warsaw jaunimo ugdymo sistemai.

Karjerą pradėjo 2015 m. Legia Warsaw II komandoje. Nuo 2016 m. atstovavo pagrindinei Legia Warsaw klubo komandai. 2016 m. liepos 7 d. debiutavo Supertaurės rungtynėse prieš Lech Poznań, kuomet rezultatu 4–1 nugalėjo varžovai ir iškovojo trofėjų. 2016 m. rugpjūčio 20 d. debiutavo Ekstraklasa rungtynėse prieš Arka Gdynia.

2019 m. persikėlė į FK Dinamo Moskva (Rusija). 2019 m. gegužės 31 d. pasirašyta penkerių metų trukmės sutartis. 2019 m. lapkričio 9 d. pelnė savo pirmąjį įvartį atstovaudamas „Dinamo“ klubui, išvykos rungtynėse prieš Kazanės „Rubin“. Maskvos „Dinamo“ klubas nugalėjo minimalia persvara 1–0 ir tai buvo pirmoji pergalė per 13 metų, kai pavyko palaužti varžovus išvykoje. 2021 m. birželio 2 d. pasirašė naują penkerių metų sutartį su „Dinamo“.

2022–2023 m. nuomos pagrindais perleistas Feyenoord (Nyderlandai). Sudaryta vienerių metų sutartis, su galimybe įsigyti žaidėją. 2022 m. rugpjūčio 7 d. debiutavo Eredivisie rungtynėse prieš Vitesse ir atliko du rezultatyvius perdavimus. Feyenoord nugalėjo varžovus rezultatu 5–2. 2022 m. rugpjūčio 27 d. pelnė savo pirmąjį įvartį pergalingose runtgynėse (4–0) prieš FC Emmen.

Nuo 2023 m. liepos 12 d. priklausė Fenerbahçe. Sudaryta ketverių metų sutartis. Sandorio vertė 9,75 milijono eurų.

## Laimėjimai
;  **su Legia Warsaw:**
* Ekstraklasa: 2016–2017, 2017–2018 m.
* Lenkijos futbolo taurė: 2017–2018 m.

; su  **su Feyenoord:**
* Eredivisie: 2022–2023 m.

;**Asmeniniai įvertinimai**
* Ekstraklasa mėnesio jaunasis žaidėjas: 2019 m. balandžio mėn.
* Eredivisie mėnesio komanda: 2022 m. lapkričio mėn.

## Rinktinė
2019 m. debiutavo Lenkijos rinktinėje rungtynėse prieš Austriją.

2025 m. spalio 12 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Lietuvą.

### Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 
* Sebastian Szymański (90minut.pl)
Dunalka

**Dunalka** () – gyvenvietė Latvijoje, Pietų Kuršo savivaldybėje. Įsikūrusi Vakarų Kuršo aukštumos Vartajos banguotoje lygumoje, abipus Durbės, apie 17 km į pietvakarius nuo Aizputės. Valsčiaus centras.

2025 m. duomenimis, veikia valsčiaus administracija, kultūros namai, biblioteka, socialinės slaugos centras, parduotuvė, sporto centras, sėklininkystės įmonė. Iki 2019 m. veikė pagrindinė mokykla. Yra kultūros paminklų: Dunalkos dvaro statinių kompleksas,
parkas, Dunalkos alkakalnio piliakalnis.

1578 m. Kuršo vyskupas išnuomojo pusę Dunalkos Cyravos viršininkui Kristoferiui fon Sanekui, po kelių metų ir antrą pusę. K. fon Sanekas Dunalkoje pradėjo statyti dvarą, prie kurio išaugo dabartinė gyvenvietė. Latvijai tapus nepriklausoma dvaras nusavintas, jo pastatuose įsikūrė administracinės ir visuomeninės įstaigos. Sovietmečiu Dunalka buvo apylinkės ir kolūkio „Cīņa” centras. 1989 m. buvo 307, 2000 m. – 294 gyventojai.

## Šaltiniai
Pušaloto sinagoga

**Pušaloto sinagoga** – mūrinė sinagoga, stovinti Pušalote, Pasvalio rajone. Šiame rajone ji yra vienintelė pilnai išlikusi iš žydų maldos namų. Pastatyta 1913 m. Buvusių maldos namų pastatas nuo 2018 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. 

## Istorija

Žydai Pušalote įsikūrė prieš daugiau nei keletą šimtmečių. 1897 m. jų miestelyje buvo dauguma – sudarė apie 75 proc. visų gyventojų (t. y. čia gyveno apie 900 žydų).

1911 m. sudegė stovėjusi medinė sinagoga. Lėšas naujos mūrinės sinagogos statybai aukojo ir JAV gyvenantys žydai. Statybomis rūpintis ir saugoti paštu atsiųstus pinigus pavesta rabinui, miestelio vaistininkui Reuvenui Brogui, kuriuo visiškai pasitikėjo gyventojai. Sužinoję, kur saugomi pinigai, plėšikai 1912 m. rugsėjo 16 d. naktį įsiveržė į jo namus. Negailestingai nužudė nėščią rabino žmoną Fraydą, mirtinai sužalojo patį šeimininką, sunkiai sužeidė keturmetį sūnų Meirą. Dvejų metų jaunėlis sūnus Israelis tuo metu miegojo kitame kambaryje, todėl žudikai jo nepastebėjo. Gyvas liko ir Fraydos senas ligotas tėvas. Buvo išaiškinti nusikaltėliai  Mykolas Petruškevičius ir Leonas Bagdonavičius. Jiems teismas skyrė 15 metų kalėjimo. Kadangi netrukus prasidėjo Pirmasis pasaulinis karas, daug nusikaltėlių išėjo į laisvę, todėl tolesnis žudikų likimas nebuvo žinomas.

Pušaloto žydų bendruomenė buvo sunaikinta 1941 m. vasarą per Holokaustą. Išgyvenęs našlaitis Israelis (1910-2002) buvo Izraelio politiko Ehudo Barako, 2009-2011 m. ėjusio Izraelio ministro pirmininko pareigas, tėvu.

Po Antrojo pasaulinio karo Pušaloto sinagoga iš dalies rekonstruota, pristačius du priestatus pietryčių pusėje, pakeitus vidaus erdves. Pastatas buvo pritaikytas ūkiniams tikslams: veikė kolūkio pieninė, paskui – mėsos konservų gamybos cechas, dar vėliau – siuvykla, malūnas.

## Šaltiniai
Siemens Mobility

**Siemens Mobility** – Vokietijos įmonė, įsikūrusi Miuncheno mieste ir gaminanti geležinkelio produkciją. 2-oji pagal dydį pasaulyje riedmenų gamintoja (2017 m.). Tai „Siemens“ bendrovės dukterinė įmonė, turinti daug gamyklų įvairiose pasaulio šalyse. Gaminamos prekės – riedmenys (lokomotyvai, keleiviniai traukiniai, tramvajai, metropolitenas ir kt.), signalizacijos sistemos, šviesoforai, vagonų ir stabdžių sistemos, elektros įranga ir kt.

## Istorija

1847 m. įkurta „Siemens & Halske“ įmonė – jos steigėjai buvo inžinierius Werner von Siemens ir mechanikas Johann Georg Halske. 1879 m. jie sukūrė pirmąjį elektrovežį, 1882 m. – troleibusą ir kitus išradimus. 1966 m. įmonė pervadinta „Siemens“, 1989 m. ji įkūrė riedmenų filialą, kuris 2018 m. tapo įmone „Siemens Mobility“.

## Galerija

ER20CF-001, Литва, Вильнюс, станция Вильнюс (Trainpix 56184).jpg | ER20 lokomotyvas Vilniaus stotyje
Siemens Vectron 193 970 InnoTrans 2014.JPG | „Siemens Vectron“ elektrinis traukinys Berlyne


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Lenkijos geležinkelių transportas

**Lenkijos geležinkelių transportas** – geležinkelio transportas, apimantis Lenkijos teritoriją. Geležinkelius prižiūri įmonė „Lenkijos valstybiniai geležinkeliai“, taip pat yra regioninės įmonės (valdomos vaivadijų arba privačios), vežančios krovinius ir keleivius. Šalyje vyrauja europinės – 1435 mm vėžės geležinkeliai, kurie driekiasi 19,3 tūkst. km, iš jų 12,2 tūkst. km elektrifikuotų (2021 m.). Šalyje yra per 500 geležinkelio stočių, 2022 m. buvo pervežta 59 mln. keleivių.

Pagrindiniai geležinkelio mazgai – Varšuva, Alnaštynas, Katovicai, Vroclavas, Gdanskas, Krokuva, Liublinas.

## Istorija

Pirmoji geležinkelio linija dabartinės Lenkijos teritorijoje nutiesta 1842 m. Viršutinėje Silezijoje. Po I pasaulinio karo, 1918 m. sudaryti nepriklausomos Lenkijos geležinkeliai. XX a. tarpukariu jiems be kita ko priklausė ir Vilniaus krašte esantys geležinkeliai – Peterburgo–Varšuvos geležinkelis ir jo atšakos, didesnioji dalis Panevėžio–Pastovių geležinkelio, kiti ruožai. Po II pasaulinio karo susiformavo dabartinis Lenkijos geležinkelių tinklas. XXI a. pradžioje šalis investuoja į linijų plėtrą ir infrastruktūros gerinimą, tarp jų ir „Rail Baltica“ jungtis su Lietuva ir kitomis Baltijos šalimis.

## Šaltiniai
Brolis Vahindra

**Brolis Vahindra** (tikrasis vardas **Karl Tõnisson**, Latvijoje **Kārlis Tennisons**; pravardė **Paljasjalgne Tõnisson**; 1883 m. rugpjūčio 20 d. Umbusi – 1962 m. gegužės 5 d. Rangūnas, Birma) buvo pirmasis estų budistų vienuolis ir šventasis.

## Gyvenimas
Karl Tõnisson gimė 1883 m. Umbusyje, Livonijoje, protestantiškoje valstiečių šeimoje. Po tėvų mirties jis buvo išaugintas dėdės šeimoje. Jaunystėje domėjosi įvairiomis religijomis ir filosofijomis, o apie 1910 m. susipažino su budizmu. Jis keliavo į Sankt Peterburgą, kur susitiko su žymiais budistų dvasininkais, įskaitant Agvaną Doržijevą. Vėliau persikėlė į Burjatiją, kur gavo budistinį išsilavinimą ir tapo pirmuoju estų budistu.

1915 m. Tõnisson grįžo į Taliną, tačiau 1917 m. vėl išvyko į Rusiją ir 1923 m. grįžo į Latviją. 1930 m. jis susitiko su Friedrichu V. Lustigu, kuris tapo jo mokiniu. 1931 m. Tõnisson ir Lustigas išvyko į Tailandą, kur įsikūrė ir pradėjo skleisti budizmą. 1941 m. jie buvo išvaryti iš Tailando dėl politinių priežasčių ir persikėlė į Birmą, kur integravosi į vietinę budistų bendruomenę. Tõnisson dalyvavo trečiajame ir ketvirtajame Pasaulio budistų susirinkimuose. 1962 m. jis mirė Rangūne.

## Paveldas
Po Tõnisson mirties jo mokinys Friedrichas V. Lustigas, budistų vardu Ashin Ananda, tęsė jo darbą ir tapo žinomas kaip "Latvijos budistų arkivyskupas". Tõnisson buvo pripažintas šventuoju ir Bodhisattva Birmoje. Jo gyvenimas ir darbai turėjo didelę įtaką budizmo plėtrai Estijoje, Latvijoje ir Baltijos šalyse.

## Nuorodos
* Tõnisson, Karl. *Mina ja minu jüngrid usume nõnda* (1930)
* Talts, Mait. "The First Buddhist Priest on the Baltic Coast: Karlis Tennison and the Introduction of Buddhism in Estonia", Folklore: Electronic Journal of Folklore, 2008.
* Talts, Mait. "Karlis A. M. Tennisons and Friedrich V. Lustig – the first ‘practicing’ Buddhist in Estonia". In: When Gods spoke. Researches and Reflections on Religious Phenomena and Artefacts. Studia in honorem Tarmo Kulmar, University of Tartu Press, 2015.
* Belka, Lubos. "Buddhism in Estonia", Religion, State and Society, 27:2, 1999.
* Eesti elulood. Eesti entsüklopeedia 14, 2000.
* Geni.com – Brolis Vahindra
Laniupė

**Laniupė** (), dar vadinama Vecpilio upe (*Vecpils upe*) ir Ragiupe (*Raģupe*) – upė Latvijoje, Pietų Kuršo savivaldybėje, Kalvenės, Vecpilio, Dunalkos ir Durbės valsčiuose. Durbės ežero intakas, priklauso Sakos baseinui. Prasideda Bandavos kalvyne, apie 7 km į vakarus nuo Kalvenės, teka šiaurės vakarų, vakarų kryptimi kalvynu, žemupyje – Vartajos banguotąja lyguma. Nuo Dižstruokių teka ryškiu ~1 km pločio slėniu, platėjančiu link žiočių. Įteka į Durbės ežero rytinį galą. Slėnyje ganyklos, pievos, nedidelės pelkės. Upės vaga daugelyje vietų ištiesinta. Baseine daug žuvų tvenkinių.

Įteka Dupliupė (ilgis 5 km, dešinysis intakas) ir Rasūtė (kairysis). Didžiausios gyvenvietės prie upės – Mazstruokiai, Dižstruokiai, Vecpilis. Žemupys patenka į Durbės ežero pievų draustinį.

## Šaltiniai
Luistas

**Luistas** – iš pradinės slūgsojimo vietos kiton pernešta stambi uolienų atskala. Paprastai pergabenami slenkančių ledynų. Ilgis ir plotis varijuoja nuo keleto ligi keleto šimtų metrų, tekstūra nepažeista, kitaip nei rieduliai, neapridintas.

Ksenolitais įvardijami senesnių uolienų luistai, įsiterpę į magmines uolienas.

Lietuvos moreninėse nuogulose esama tokių luistų: dolomito, gipso, klinties, kreidos mergelio, molio.

## Šaltiniai
2024–2025 m. WE League

**2024–2025 m. [[WE League]]** () – aukščiausioji Japonijos moterų futbolo lyga. Dėl rėmimo sutarčių dar žinoma kaip **SOMPO WE League** (). Čempionės patenka į Azijos žemyno moterų čempionų lygos turnyrą. Sezonas prasidėjo 2024 m. rugsėjo 14 d. ir baigėsi 2025 m. gegužės 17 d. Dalyvavo 12 komandų

## Galutinė lentelė
* NTV Beleza futbolininkės tapo Japonijos čempionėmis; 
* INAC Kobe Leonessa surinko 51 tašką, tačiau nusileido varžovėms pagal įvarčių skirtumą ir liko antroje vietoje.

*  Carlota Suárez, atstovavusi INAC Kobe Leonessa klubui, pelnė 13 įvarčių ir tapo rezultatyviausia WE League žaidėja.

## Taip pat skaitykite
* 2024–2025 m. J League
* 2024–2025 m. WE League Cup

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali lygos svetainė
* Japan (Women) 2024/25 pagal RSSSF
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Lygumų sinagoga

**Lygumų sinagoga** – mūrinė sinagoga, stovinti Lygumų miestelio istorinėje dalyje, Pakruojo rajone. Buvę maldos namai išlaikę didelę dalį pirmykštės išvaizdos su pakeitimais: užmūrytos angos, pristatyti medinis ir silikatinių plytų priestatai. Buvo naudojami ūkio reikmėms.

Sinagogos pastatas nuo 2008 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. Sinagoga kartu su senosiomis žydų kapinėmis pažymėtos Europos žydų kelio maršrute. Apie šiuos objektus sukaupta informacija žydų mokslinio tyrimo institute YIVO. 

Pakruojo rajone buvo vykdomas projektas „Raudona lieka“, kuriuo siekiama atkreipti dėmesį į Šiaurės Lietuvos „plytų mūrą“ miesteliuose ir jų prieigose. 2021 m. vykusio menininkų plenero metu dėmesio sulaukė savitas urbanistinis senojo Lygumų miestelio peizažas. Tapybos drobėje užfiksuotas apleistos sinagogos interjeras. Lankytojams neprieinamoje erdvėje buvo išlikusi rabino maldų skaitymo vieta (bima) ir judėjų šventraščių torų laikymo vieta.

## Istorija

Žydų bendruomenė Lygumuose minima nuo 1741 m. Po dešimties metų atliktame surašyme nurodyta, kad trylika žydų šeimų vertėsi prekyba ir amatais. XIX a. pradžioje Lygumų žydai jau turėjo betmidrašą, kurį lankė žydai, studijavę religinius judaizmo tekstus. Vėliau bendruomenė pastatė medinę sinagogą. XIX a. pabaigoje ją nusiaubė gaisras. XX a. sandūroje miestelyje buvo pastatyta raudonų plytų stiliaus sinagoga.

Per Pirmąjį pasaulinį karą Lygumų žydai buvo ištremti į Rusijos gilumą. Pasibaigus karui grįžo tik apie 50 šeimų. Po 1933 m. Lygumų gaisro sinagogoje laikinai apsigyveno apie 30 žydų šeimų, netekusių savo namų. Sinagoga veikė iki pat Antrojo pasaulinio karo. Nacių okupacijos metais, 1941 m. rugsėjį Juknaičių girioje buvo sušaudyta apie 250 Lygumų žydų. Sinagogos vidus buvo iš esmės sunaikintas kaip ir visa Lygumų žydų bendruomenė.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lygumų sinagogos pastatas *wikimapia.org*
Veisiejų sinagoga

**Veisiejų sinagoga** – buvusi medinė sinagoga, stovinti Veisiejų miestelyje, Lazdijų rajone,  Ančios ežero pakrantėje, 100 m nuo Veisiejų tilto.

## Istorija

Veisiejuose žydai įsikūrė XVIII a. pradžioje. Vietovė buvo patraukli žydams naujakuriams, nes per Veisiejus ėjo svarbus prekybinis kelias į Seinus. Vilniaus vyskupui leidus, XVIII a. pabaigoje pastatyta pirmoji Veisiejų sinagoga. XIX a. pabaigoje žydai sudarė ženklią visų apylinkės gyventojų daugumą. Nuo 1748 m. miestelyje kildavusių gaisrų buvo sunaikintos kelios pirmosios medinės sinagogos. 

Dabartinė išlikusi medinė sinagoga statyta 1927 m. Ji pergyveno Antrąjį pasaulinį karą. Sovietmetį čia veikė miestelio kultūros namai. Pastaraisiais metais pastatu naudojosi kitos konfesijos bendruomenė  – 2004 m. čia įsikūrė baptistų bažnyčia.

Gausi žydų bendruomenė pasistatė didelę sinagogą –  maždaug 18 m pločio ir 20 m ilgio. Ji beveik išlaikiusi savo originalią formą iki šių dienų. Tai žaliai dažytas dviaukštis pastatas su verandos tipo prieangiu. Jame esama 12 didelių langų, nužyminčių buvusios pamaldų salės dalį. Pirmame šio pastato aukšte buvo vyrų maldos salė. Moterų salė kaip įprasta buvo antrame sinagogos aukšte. Neišlikę salės centre buvusi bima su medinėmis kolonomis, remiančiomis lubas, aron hakodešas – šventoji skrynia, kurioje laikyti Toros ritiniai.  Maldos namuose veikė ir pradinė hebrajų mokykla. Šalia sinagogos buvo ritualinė pirtis – mikva, rabino namas, netoliese gyveno ritualinis paukščių ir gyvulių skerdikas, iš kurio religingi vietos žydai pirkdavę košerinę mėsą. 

## Šaltiniai
Jokūbaičiai (Varanavas)

**Jokūbaičiai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietvakarius nuo Misevičių, prie kelio Misevičiai–Asipaucai.

Kaimo apylinkėse riogso akmuo, paskelbtas geologiniu paminklu.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Užubalio valsčių.

1940–1972 m. kaimas buvo Jokūbaičių apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Valkininkų sinagoga

**Valkininkų sinagoga** – neišlikusi medinė sinagoga, stovėjusi Valkininkų miestelyje, Varėnos rajone. Statyta XVIII a. antroje pusėje, laikyta viena puošniausių medinių sinagogų. Sudegė 1941 m., pirmosiomis Antrojo pasaulinio karo Lietuvoje dienomis. Šaltiniuose nurodoma, jog stovėjo šiuo metu užstatytoje gyvenvietės dalyje, maždaug ties dabartine Dzūkų gatve, Nr. 4.

## Istorija

Valkininkuose žydai ėmė kurtis XVII a. pirmoje pusėje. XVIII a. pabaigoje pastatyta medinė sinagoga. 1801 m. buvo perstatyta. XIX a. pabaigoje žydai Valkininkuose sudarė apie pusę miestelio gyventojų. Tuo metu stovėjo barokinė medinė sinagoga su ąžuoliniais raižiniais ir auksuotais papuošimais. Tarpukariu veikė atskira žydų mokykla. Žydų istorija Valkininkuose sunaikinta 1941 m. per Holokaustą, kai Valkininkų ir gretimo Degsnių kaimo žydai buvo išvaryti į Eišiškių getą.

Statant sinagogą teko atsižvelgti į žydams taikomus įvairius draudimus: jų maldos namai negalėjo stovėti gyvenvietės centre, būti vizualiai panašūs ar aukštesni už bažnyčias. Siekiant laikytis šio ribojimo ir turėti erdvų pastatą, Valkininkuose sinagoga pastatyta atokiau nuo turgaus aikštės, žemesniame slėnyje. 

Sinagogai statyti buvo ruošiami tašyti rąstai. Pastatas uždengtas sudėtingu kelių pakopų stogu. Sinagogą statyti padėjo seniūnijos valdytojas didikas Granovskis, prisidėjęs materialiai, suteikęs statybinę medieną. Jo garbei, sinagogoje buvo nutapyta didelė freska, vaizduojanti fundatoriaus dvarą. Pastato fasadai, ypač interjeras išsiskyrė puošnia ornamentika. 

Sinagogos pagrindinę patalpą sudarė aukšta salė, kurios viduryje buvo įrengta bima. Toros ritiniams laikyti stovėjo puošnus aron kodešas, papildytas sudėtingo ornamento drožiniais su augalų ir gyvūnų motyvais (gėlių, elnių, balandžių) ir leviatanu centrinėje dalyje. Jame taip pat buvo įrengtas ir mechaninis žydų kalendorius, naudotas nustatyti kasmetinių švenčių datoms. 

XIX a. antroje pusėje greta buvo pastatyta antra medinė sinagoga, vadinamoji *škala* ( – mokykla). Naudota kaip maldų ir mokymosi vieta. Seniau statytoji, didžiąja tapusi sinagoga buvo atveriama tik per svarbiausias metų šventes. 

## „Napoleono dovana“

Sklandė legenda apie imperatorių Napoleoną, kuris su savo kariuomene 1812 m. žygyje į Rusiją buvo sustojęs Valkininkuose. Čia jį pagarbiai sutiko vietos žydų bendruomenė. Sužavėtas stovėjusios sinagogos grožio ir atsidėkodamas bendruomenei, jis padovanojo prabangaus audinio parochetą, skirtą dengti aron kodešui. Teigiama, jis buvo pagamintas iš Napoleono žirgo pobalnio, su inicialais. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Olkieniki. Synagoga - zdjęcia *radzima.org* 
*  Sinagogos ir kiti judėjų religiniai pastatai. Valkininkai *miestai.net*
Mantūnai

**Mantūnai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 4,5 km į pietvakarius nuo Misevičių, prie Didžiosios Lebedkos upelio, netoli buvusio Lebedos dvaro.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Užubalio valsčių, Lebedos apylinkę. Pateko į grafų Potockių valdas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dragučiai

**Dragučiai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 3 km į pietus nuo Misevičių, tarp nedidelių miškelių.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Muto valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kalamickai

**Kalamickai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į rytus nuo Misevičių, pamiškėje. Sunykęs.

## Istorija
XIX a. pab. Kalamickai buvo šlėktų okolica Lydos apskrities Muto valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
2012–2013 m. 2. Bundesliga

**[[2012]]–[[2013]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2012 m. rugpjūčio 24 d., baigėsi 2013 m. gegužės 18 d.;

## 2012–2013 m. 2. Bundesliga
* **2.Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės. Dalyvavo 18 ekipų.
### Galutinė ekipų rikiuotė
* Hertha Berlin tapo nugalėtojais ir iškopė į Bundesliga.
* Eintracht Braunschweig liko antroje vietoje, tačiau iškovojo vietą Bundesliga.
* Kaiserslautern užėmė trečią vietą, dėl patekimo į Bundesliga kovojo pereinamosiose rungtynėse, tačiau jas pralaimėjo.

## Taip pat skaitykite
* 2012–2013 m. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2013–2014 m. 2. Bundesliga

**[[2013]]–[[2014]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2013 m. rugpjūčio 9 d., baigėsi 2014 m. gegužės 10 d.;

## 2013–2014 m. 2. Bundesliga
* **2. Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės. Dalyvavo 18 komandų.
### Galutinė ekipų rikiuotė
* FC Köln tapo pirmenybių nugalėtojais ir iškopė į Bundesliga.
* Paderborn liko antroje vietoje, tačiau iškovojo vietą Bundesliga.
* Greuther Fürth užėmė trečią vietą, dėl patekimo į Bundesliga kovojo pereinamosiose rungtynėse, tačiau jas pralaimėjo.

## Taip pat skaitykite
* 2013–2014 m. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2016–2017 m. 2. Bundesliga

**[[2016]]–[[2017]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2016 m. rugpjūčio 26 d., baigėsi 2017 m. gegužės 20 d.;

## 2016–2017 m. 2. Bundesliga
**2. Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės. Dalyvavo 18 komandų.
### Galutinė ekipų rikiuotė
* VfB Stuttgart tapo nugalėtojais ir iškopė į .
* Hannover liko antroje vietoje, tačiau iškovojo vietą Bundesliga.
* Eintracht Braunschweig užėmė trečią vietą, dėl patekimo į Bundesliga kovojo pereinamosiose rungtynėse, tačiau jas pralaimėjo.

## Pereinamosios rungtynės

## Taip pat skaitykite
* 2016–2017 m. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2011–2012 m. 2. Bundesliga

**[[2011]]–[[2012]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2011 m. rudenį, baigėsi 2012 m. gegužės 5 d.;

## 2011–2012 m. 2. Bundesliga
* **2. Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės. Dalyvavo 18 komandų.
### Galutinė ekipų rikiuotė
* Greuther Fürth tapo nugalėtojais ir iškopė į Bundesliga.
* Eintracht Frankfurt liko antroje vietoje, tačiau iškovojo vietą Bundesliga.
* Fortuna Düsseldorf užėmė trečią vietą, dėl patekimo į Bundesliga kovojo pereinamosiose rungtynėse.

## Taip pat skaitykite
* 2011–2012 m. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas (arch.)
* SOCCERWAY
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2019–2020 m. 3. Liga

**[[2019]]–[[2020]] m. 3. Liga** sezonas prasidėjo 2019 m. rudenį, baigėsi 2020 m. vasarą.

## 2019–2020 m. 3. Liga
* **3. Liga** – trečios pakopos pirmenybės. Dalyvavo 20 komandų.
### Turnyrinė lentelė
* **3. Liga** nugalėtojais tapo Bayern München II.

## Taip pat skaitykite
* 2019–2020 m. Bundesliga
* 2019–2020 m. 2. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2019–2020 m. 2. Bundesliga

**[[2019]]–[[2020]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2019 m. rudenį, baigėsi 2020 m. vasarą.

## 2019–2020 m. 2.Bundesliga
**2. Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės. Dalyvavo 18 komandų. 
### Galutinė ekipų rikiuotė
* **2. Bundesligos** čempionu tapo Arminia Bielefeld klubas.

Komandų pokyčiai:

### Pereinamosios rungtynės
* Dėl išlikimo 2 Bundesliga pirmenybėse kovojo 1. FC Nürnberg, o jų varžovais buvo FC Ingolstadt 04.

----

----

* Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo lygus 3:3.
* 1. FC Nürnberg nugalėjo varžovus dėka svečiuose pelnyto įvarčio ir išliko 2 Bundesliga.
* FC Ingolstadt 04 nesugebėjo laimėti prieš 1. FC Nürnberg ir liko 3.Liga.

## Taip pat skaitykite
* 2019–2020 m. Bundesliga
* 2019–2020 m. 3. Liga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2020–2021 m. 2. Bundesliga

**[[2020]]–[[2021]] m. [[2. Bundesliga]]** – antros pakopos pirmenybės. Sezonas prasidėjo 2020 m. rugsėjo 18 d., baigėsi 2021 m. gegužės 23 d. Dalyvavo 18 komandų.  
 	 
## Turnyrinė lentelė

## Taip pat skaitykite
* 2020–2021 m. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* championat
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2021–2022 m. 3. Liga

**[[2021]]–[[2022]] m. [[3. Liga]]** sezonas prasidėjo 2021 m. rugpjūčio 13 d., baigėsi 2022 m. gegužės 14 d.

## 2021–2022 m. 3. Liga
* **3. Liga** – trečios pakopos pirmenybės. (EN)
* Dalyvavo 20 komandų.

## Taip pat skaitykite
* 2021–2022 m. Bundesliga
* 2021–2022 m. 2. Bundesliga
* 2021–2022 m. Frauen-Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2018–2019 m. 2. Bundesliga

**[[2018]]–[[2019]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2018 m. rudenį, baigėsi 2019 m. gegužės 18 d.;

## 2018–2019 m. 2. Bundesliga
* **2. Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 18 komandų.

Komandos:
*  Hamburger SV (Iškirto iš Bundeslygos.)
*  1. FC Köln (Iškirto iš Bundeslygos.)
*  Holstein Kiel
*  Arminia Bielefeld
*  SSV Jahn Regensburg
*  VfL Bochum
*  MSV Duisburg
*  1. FC Union Berlin
*  FC Ingolstadt 04
*  SV Darmstadt 98
*  SV Sandhausen
*  FC St. Pauli
*  1. FC Heidenheim
*  Dynamo Dresden
*  SpVgg Greuther Fürth
*  FC Erzgebirge Aue (Išliko lygoje, kai laimėjo pereinamąsias rungtynes.)
*  1. FC Magdeburg (Pakilo iš 3. Liga 2017/18)
*  SC Paderborn 07 (Pakilo iš 3. Liga 2017/18)

### Galutinė ekipų rikiuotė

### Pereinamosios rungtynės
* Dėl išlikimo 2. Bundesliga pirmenybėse kovojo FC Ingolstadt, o jų varžovais buvo Wehen Wiesbaden.

----

----

* Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo lygus 4–4.
* Wehen Wiesbaden dėka svečiuose pelnytų įvarčių ir pateko į 2. Bundesliga.
* FC Ingolstadt iškrito į 3. Liga.
----

## Taip pat skaitykite
* 2018–2019 m. Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2022–2023 m. 2. Bundesliga

**[[2022]]–[[2023]] m. [[2. Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2022 m. rugpjūčio 5 d., baigėsi 2023 m. gegužės 27 d.

## 2022–2023 m. 2. Bundesliga
* **2.Bundesliga** – antros pakopos pirmenybės. EN
* Dalyvavo 18 komandų. 

## Taip pat skaitykite
* 2022–2023 m. Bundesliga
* 2022–2023 m. 3. Liga
* 2022–2023 m. Frauen-Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
Žemaičių Naumiesčio sinagoga

**Žemaičių Naumiesčio sinagoga** – mūrinė sinagoga, stovinti Žemaičių Naumiestyje, netoli miestelio trikampės Pergalės aikštės, Šilutės rajone. Išsaugotos buvusios sinagogos liekanos, pastatyta informacinė lenta. Nuo 2014 m. mūro pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. Netoliese, giliau nuo pagrindinės gatvės išlikusi ir medinė nykstanti sinagoga.

## Istorija

Žydai Žemaičių Naumiestyje gyveno nuo XVII a. Mūrinė didžioji sinagoga pastatyta 1816 m. Kai 1914 m. per Pirmąjį pasaulinį karą sudegė didelė miestelio dalis, sinagogos pastatas taip pat buvo smarkiai apgadintas, bet išliko išorinės sienos. 1923 m. buvo planuojama rekonstrukcija arba naujo pastato statyba, tačiau dėl lėšų trūkumo tai nebuvo greitai įgyvendinta. Buvo naudojamasi šalia stovinčia apšildoma medine sinagoga, kurioje tilpo ir moterų, ir vyrų maldyklos, buvo studijuojami šventieji raštai. Surinkus pakankamai lėšų tik 1930 m. buvo atstatyta (rekonstruota) mūrinė sinagoga ant senųjų išorinių sienų. 1930 m. projekto autorius buvo inžinierius V. Rimgas. Tačiau tai jau buvo paprastesnis pastatas, panašus į tipinį. Nebeliko buvusio mansardinio stogo, kuris pakeistas keturšlaičiu.

Po Antrojo pasaulinio karo mūriniame pastate kurį laiką buvo įsikūrusi mokyklos sporto salė, mediniame – įrengtos klasės. Išsikėlus mokyklai, apie 1960 m. dalis didžiosios sinagogos pastato buvo perdaryta pritaikant kultūros namų veiklai: vieni langai padidinti iki žemės, kiti užmūryti, iškirstos naujos angos, pristatytas baltų plytų vieno aukšto priestatas. Vidaus interjeras neišliko. Tuo metu medinėje sinagogoje buvo įkurdinta kino salė. Po 1991 m. kultūros įstaiga išsikėlė, o tuščias mūrinis pastatas daugelį metų stovėjo nenaudojamas, nyko, jam grėsė griūtis. 

2003 m. sinagogos pastatas buvo įtrauktas į Šilutės rajono privatizuotinų pastatų sąrašą. Tačiau Lietuvos žydų bendruomenei pasipriešinus pastatas buvo išbrauktas iš sąrašo. 2010 m. vėl kilo privatizacijos klausimas, bet situacija pasikartojo. 2014 m. sinagoga buvo paskelbta regionine kultūros vertybe.

2018 m. pradėti didžiosios sinagogos išsaugojimo ir kai kurie restauravimo darbai: langai atkurti iki pirminės formos, priestatas nugriautas, pakeistas stogas, iškirsti krūmai, sutvarkyta aplinka.

## Architektūra

Pastatas orientuotas iš šiaurės vakarų į pietryčius. Įėjimas į sinagogą buvo šiaurės vakaruose, ten ji buvo dviejų aukštų. Viršutiniame aukšte buvo maldų kambarys moterims. Pagrindinė patalpa (vyrų maldos kambarys) buvo vieno aukšto patalpa. Vyrų įėjimas buvo centre šiaurės rytų sienoje, o prieiga prie laiptų į moterų galeriją buvo šiauriniame šiaurės rytų sienos kampe. Kiekvienoje ilgojoje pusėje yra trys langų poros, atskirtos piliastrais. Pietryčių pusėje yra dvi poros langų, taip pat atskirtų piliastru (už kurio buvo Toros skrynia). Virš jo buvo stoglangis (neišlikęs). Iš viso maldų patalpa turėjo dvylika langų, be to, po du kiekvienoje šoninėje dalyje ir keturis šiaurės vakarų sienoje. Šios sienos pirmame aukšte taip pat buvo du maži, pusapvaliai langai. Apie bimą žinių neišlikę. Pastebima  niša Torai.

## Šaltiniai
2022–2023 m. Frauen-Bundesliga

**[[2022]]–[[2023]] m. [[Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2022 m. rugsėjo 16 d., baigėsi 2023 m. gegužės 29 d.

## 2022–2023 m. [[Frauen-Bundesliga]]
* **[[Frauen-Bundesliga]]** – pirmos pakopos moterų futbolo divizionas, aukščiausioji moterų futbolo lyga Vokietijoje.
* 2022–2023 m. dalyvavo dvylika klubų. Iš viso komandos sužaidė po dvidešimt dvejas rungtynes.
### Dalyvės 2022–2023 m. sezone

### Galutinė ekipų rikiuotė
Šaltinis: Soccerway. DFB

## Taip pat skaitykite
* 2022–2023 m. 2. Bundesliga
* 2022–2023 m. 2. Bundesliga
* 2022–2023 m. 3. Liga
* 2022–2023 m. 2. Frauen-Bundesliga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2023–2024 m. 3. Liga

**[[2023]]–[[2024]] m. [[3. Liga]]** sezonas prasidėjo 2023 m. rugpjūčio d., baigėsi 2024 m. gegužės d.

## 2023–2024 m. 3. Liga
* **3. Liga** – trečios pakopos pirmenybės.
* Dalyvavo 20 komandų.

## Taip pat skaitykite
* 2023–2024 m. Bundesliga
* 2023–2024 m. 2. Bundesliga
* 2023–2024 m. Frauen-Bundesliga

## Šaltiniai

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
2023–2024 m. Frauen-Bundesliga

**[[2023]]–[[2024]] m. [[Frauen-Bundesliga]]** sezonas prasidėjo 2023 m. rugsėjo 15 d., baigėsi 2024 m. gegužės 20 d.

## 2023–2024 m. [[Frauen-Bundesliga]]
* **[[Frauen-Bundesliga]]** – pirmos pakopos divizionas, aukščiausioji moterų futbolo lyga Vokietijoje.
* 2023–2024 m. dalyvavo dvylika klubų. Iš viso komandos sužaidė po dvidešimt dvejas rungtynes.
### Dalyvės 2023–2024 m. sezone

### Turnyrinė lentelė
Šaltinis: Soccerway

## Taip pat skaitykite
* 2023–2024 m. Bundesliga
* 2023–2024 m. 2. Bundesliga
* 2023–2024 m. 3. Liga
* 2023–2024 m. 2. Frauen-Bundesliga

## Šaltiniai

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Fussballdaten.de
* F-archiv.de
Zaprūdėnai

**Zaprūdėnai** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 4,5 km į šiaurės rytus nuo Misevičių, 9 km į rytus nuo Užubalio, prie Sliapicos upelio. Keliai į Mutą, Užubalį, Pelesą, Poškas.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Lydos apskrities Užubalio valsčiuje, Lebiodkos apylinkėje ir dvaro valdoje (priklausė Potockiams).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pedalinė arfa

**Pedalinė (koncertinė) arfa** – styginis muzikos instrumentas (gnaibomasis chordofonas), paplitęs Europoje ir klasikinėje muzikoje.

Pedalinė arfa XVIII a. išsivystė iš Europoje paplitusių rėminių arfų. Jos tiesiogine pirmtake laikoma gotiškoji arfa, kuri buvo gaminma iš vientiso medžio gabalo. Pirmąją pedalinę arfą 1720 m. Vokietijoje sukonstravo G. Hochbruckeris, šiuolaikinio koncertinio tipo arfą apie 1810 m. pagamino Sebastjenas Erardas (Prancūzija).

Dabartinės Europos arfos korpusą sudaro didelis, apie 180 cm aukščio trikampio formos medinis rėmas,  viršuje šiek tiek lenktas ir jo apačioje esanti kūginė rezonansinė dėželė. Arfa sveria apie 35-40 kg. 63-99 stygos ištemptos išilgai korpuso. Diapazonas apima apie šešias su puse oktavos, stygos suderinamos Ces-dur diatoniniu garsaeiliu. 5-7 pedalais garsai paaukštinami ir pažeminami pustoniu arba tonu. Skambinama keturiais kiekvienos rankos pirštais, išskyrus mažuosius.

## Kompozitoriai ir atlikėjai
Kūriniai arfai rašomi nuo XVI amžiaus. Simfoniniame orkestre arfą pirmąkart 1607 m.pavartojo Klaudijus Monteverdis operoje „Orfėjas“. Nuo XVIII a. arfa skambinama ir solo. Kūrinių arfai yra sukūrę daugybė įžymių kompozitorių (pvz., Johanas Sebastianas Bachas, Georgas Frydrichas Hendelis, Jozefas Haidnas ir t. t.).

Vienos iš geriausių šių laikų arfisčių yra Moya Brennan, Pearl Chertok, Alice Coltrane, Joanna Newsom, Florence Sitruk.

## Lietuvoje
Lietuvoje arfa skambinama nuo XVI a. didžiojo kunigaikščio, vėliau ir didikų rūmuose. XVIII-XIX a. sandūroje Vilniuje skambinti arfa buvo mokoma privačiai. Arfos klasės nuo 1948 m. veikia Lietuvos muzikos akademijoje, Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos konservatorijoje, Nacionalinėje M. K. Čiurlionio menų mokykloje.

Iš lietuvių kompozitorių kūrinių arfai sukūrė Konstantinas Galkauskas, Vytautas Klova, Leonas Povilaitis. Lietuvoje arfa trio ir su ansambliais skambino Liudmila Chetagurova, E. Rimkaitė, S. Sabalytė, Agnė Keblytė, Vilija Grencevičiūtė, Birutė Liuorytė-Gambus.

## Išnašos
Garonys

**Garonys** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 8 km į rytus nuo Misevičių, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Voverių. Praeina kelias Mutas–Zaprūdėnai.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Lydos apskrities Voverių valsčiuje, vėliau – kaimas ir užusienis Muto valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
2024–2025 m. Frauen-Bundesliga

**2024–2025 m. [[Frauen-Bundesliga]]** – moterų futbolo čempionatas, kuriame varžėsi pajėgiausios Vokietijos moterų futbolo komandos. Sezonas prasidėjo 2024 m. rugpjūčio 30 d. ir baigėsi 2025 m. gegužės 11 d.

## Apie lygą
2024–2025 m. sezone dalyvavo 12 komandų. 2025 m. liepos 15 d. paskelbtas rungtynių tvarkaraštis.

2024 m. liepos mėn. DFB paskelbė, kad 2025–2026 sezone lyga bus išplėsta iki 14 komandų, tad po sezono į žemesnį divizioną buvo perkelta tik viena komanda.

Nugalėtojoms sezono pabaigoje įteikiami medaliai bei pereinamoji Čempionių taurė, o klubas įgyja teisę žaisti moterų UEFA moterų Čempionių lygos atrankos turnyre. Antrą ir trečiąją vietas čempionate užėmusios komandos irgi patenka į turnyrą.

## Pokyčiai

## Turnyrinė lentelė
; 2025–2026 m. Frauen-Bundesliga galutinė komandų rikiuotė
* Čempionėmis tapo FC Bayern München. 2025 m. balandžio 27 d. nugalėjo SC Freiburg ir anksčiau laiko iškovojo titulą.								

## Taip pat skaitykite
* Frauen-Bundesliga
* 2024 m. DFB-Supercup Frauen
* 2024–2025 m. DFB-Pokal Frauen

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali lygos svetainė
* RSSSF duomenų bazė
* Globalsportsarchive
* pagal SOCCERWAY
* pagal FLASHSCORE
Kurdžiukai

**Kurdžiukai** (), oficialiai **Slaunaja** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 6 km į šiaurės rytus nuo Misevičių, 8,5 km į rytus nuo Užubalio, prie didelių durpynų.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Lydos apskrities Užubalio valsčiuje. Kurdžiukai buvo įsikūrę prie didelių pelkynų, šalia ėjo kelias per juos į Pelesą, vadintas Akmeniniu tiltu (*Kamienny Most*). XX a. pelkės numelioruotos.

1969 m. kaimas pervadintas į Slaunają.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Abromiškės (Varanavas)

**Abromiškės** (, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Misevičių apylinkėje. Įsikūręs 6 km į šiaurės rytus nuo Misevičių, netoli kelio Mutas–Zaprūdėnai.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Lydos apskrities Muto valsčiuje (anksčiau Voverių valsčiuje), priklausė Šalevo dvaro valdai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balčiškių apylinkė

**Balčiškių kaimiškoji apylinkė** () – apylinkė Gudijoje, Varanavo rajono pietuose, į vakarus nuo Lydos. Centras – Balčiškės.

Sudaryta 1940 m. kaip Pamedės apylinkė Baranovičių apskrityje, Rodūnios rajone. Nuo 1962 m. priklauso Varanavo rajonui. 1961–1978 m. vadinosi Paškevičių apylinke.

2009 m. 63,0 % gyventojų buvo lenkai, 26,9 % – lietuviai, 7,7 – % gudai, 1,3 % – rusai.

## Gyvenvietės
; Agromiesteliai
* Balčiškės (*Больцішкі*)

;Kaimai:
* Valdonai (*Волдацішкі*) · Druskininkai (*Друскенікі*) · Pelesa (*Пеляса*) · Piliūnai (*Пілюнцы*) · Pavalakė (*Повалака*) · Paditvys (*Подзітва*) · Pamedė (*Помедзь*) · Surkantai (*Сурканты*) · Totoriškės (*Татаршчына*) · Janavičiai (*Янавічы*)

;Vienkiemiai:
* Vilbikai (*Вільбікі*) · Geštautai (*Гештаўты*)

## Šaltiniai
Vaišešika sūtra

**Vaišešika sūtra** () – svarbiausias indų filosofijos vaišešikos krypties tekstas, sukurtas Kanados (dar vadinamo Kanabhaka, Ulūka, Kašjapa). Tekstas datuojamas apie II–III amžių.

Iki 1957 m. buvo laikoma, kad Vaišešika sūtra išlikusi tik XV a. bengalų mąstytojo Šankaros Mišros komentare „Upaskara“. Vėliau rastas kitas komentaras „Vjakhja“, sukurtas XIII a. autoriaus Bhatos Vadyndros. 1985 m. paskelbtas tam pačiam autoriui priskiriamas, išsamesnis Vaišešika sūtros komentaras „Tarkasagara“. Visgi svarbiausiu ir išsamiausiu tekstu, kuriame perteikiama Vaišešika sūtra, laikomas 1961 m. paviešintas komentaras „Vriti“, priskiriamas VI a. pirmosios pusės autoriui Čandranandai.

Čandranandos „Vriti“ Vaišešika sūtra pateikta 384 ištaromis (jos taip pat vadinamos sūtromis), kurios sugrupuotos į 10 dalių. Visose dalyse kalbama apie 6 vaišešikos tikrovės pradus (padarthas) ir jų aspektus – substanciją (*dravya*), savybę (*guṇa*), veiksmą (*karman*), bendrybę (*sāmānya*), skirtį (*viśeṣa*) ir sambūvį (*samavāya*). Pirmuosiuose keturiuose skyriuose daugiausia gvildenama substancija, penktajame – veiksmas, likusiose – kiti aspektai.

## Šaltiniai
Anykščių sinagoga

**Anykščių sinagoga** – buvusi mūrinė sinagoga, išlikusi Anykščiuose, miesto centre, į pietus nuo pagrindinės A. Baranausko aikštės. Iš buvusių 6 sinagogų senamiestyje išliko tik vienintelė nesugriauta ir neperstatyta Senoji sinagoga Sinagogos gatvės gale. Stovi daugiabučio gyvenamojo namo kieme, su virš pastato iškilusiu buvusios kepyklos kaminu. Istorinė erdvė kartais naudojama meninėms instaliacijoms, su žydų kultūra susijusioms parodoms. Buvusios sinagogos pastatas nuo 2015 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą, suteiktas regioninio reikšmens paminklo statusas.

## Istorija

Nuolatinė žydų bendruomenė Anykščiuose susiformavo XVII a. pabaigoje: turėjo savo kapines, už kurias mokėjo reguliarų mokestį. Sparčiai pradėjo daugėti žydų po 1792 m., kai Anykščiams buvo suteiktos Magdeburgo teisės. XVIII a. pabaigoje jau paminėta pirmoji sinagoga, XIX a. pabaigoje miesto centre, į pietus nuo pagrindinės aikštės veikė dvi sinagogos. 1921 m. gyveno apie 1800 žydų. Nepriklausomos Lietuvos (1918–1940 m.) metais veikė 6 sinagogos. Per Antrąjį pasaulinį karą, 1941 m. vasarą beveik visa Anykščių žydų bendruomenė buvo sunaikinta Holokausto metu. Sovietmečiu apleistos sinagogos sunyko, perstatytos.

## Atminimo ženklai

Sinagogos gatvėje pastatytas atminimo akmuo buvusiems 6 žydų maldos namams. Išlikusiame Senosios sinagogos pastate sovietmečiu veikė kepykla. S. Daukanto gatvėje, kuri iki karo vadinosi Palestinos gatve (pažymėta šaligatvio plytelėje), išlikęs ir naujosios sinagogos pastatas, kuriame įsikūrusi miesto prokuratūra. Toje pačioje gatvėje 2012 m. pastatytas atminimo suolelis buvusiam anykštėnui, JAV dailininkui Rudolfui Baranikui (1920–1998). Dar vieną iš išlikusių sinagogų pastatų galima pastebėti gretimoje Šaltupio gatvėje, kur įsikūręs privatus verslas. Buvusios sinagogos vietoje Šaltupio g.11, įrengta plokštė, kur vaizduojamas 1925 m. miesto plano fragmentas su tūriniais ženkliukais, žyminčiais šešių buvusių sinagogų vietas.

## Senoji sinagoga

Pastatas yra 1 aukšto rytinėje dalyje ir 2 aukštų aukštų vakarinėje dalyje, su bendra pastoge, uždengtas valminiu stogu. Pastato tūris kompaktiškas, nepakitęs, jo aukštis nuo žemės paviršiaus iki kraigo – 8,60 m, aukštis nuo žemės paviršiaus iki karnizo – 5,00 m (dalinai pakitęs žemės paviršiaus lygis). Pokaryje užmūryta buvusi pusiau atvira laiptinė. Maldų salė buvo per du aukštus, įrengta vakarinėje dalyje, moterų galerija – rytinėje dalyje virš pagalbinių patalpų, su pusiau atvira laiptine. Pastato kampuose buvę plytų stiliaus rustiniai piliastrai, pastatą juosiantis plytų stiliaus laiptuotas karnizas padengti tinku. Sienų angos buvo arkinės formos, pokaryje įrengtos stačiakampės. Įėjimo durys su portalu įtaisytos šiauriniame fasade.

## Šaltiniai

## Nuorodos

*  (1:12)
Raguvos sinagoga

**Raguvos sinagoga** – buvusi medinė sinagoga, stovėjusi Raguvoje, Panevėžio rajone. Holokausto metu sunaikintų maldos namų vietoje, panaudojus likusius pamatus, sienų fragmentus, pastatytas gamybinis „Raguvos baldų dirbtuvių“ pastatas. Šalia įmonės įrengta juodo akmens atminimo lenta su dvikalbiu įrašu: „Čia buvo žydų maldos namai“.

## Istorija

Didžioji dalis Raguvos žydų gyveno aplink turgaus aikštę ir į šiaurę nuo jos esančioje miestelio dalyje. Bendruomenės religinio gyvenimo centru buvo medinė sinagoga ir vėliau statytas beit midrašas. Jie stovėjo kiek tolėliau nuo šiaurinės turgaus aikštės dalies. Sinagoga iškilo XVIII a. pabaigoje kiek atokiau nuo aikštės šiaurės ribos žydų gyventoje teritorijoje. Aron kodešas garsėjo sudėtingais puošniais drožiniais. 1901-1902 m. sinagogos  pastatas suremontuotas.

1941 m. vasarą Lietuvą okupavus nacistinei Vokietijai, rugpjūčio mėnesį Raguvos žydai buvo išvežti į Panevėžio getą. Po keletos dienų, kartu su Panevėžio bei kitų aplinkinių miestelių žydais, buvo sušaudyti Pajuostės miške. Naciams sušaudžius žydus, po to nugriauta ir sinagoga.

Šalia buvusios medinės sinagogos iki šių dienų buvo išlikęs mūrinis beit midrašas, pastatytas 1864 m.  XX a. antroje pusėje buvo rekonstruotas, amžių sandūroje – pritaikytas gamyklai.

Išlikusios stačiakampio plano plytų mūro sienų liekanos su išorinių kapitalinių sienų fragmentais, pusapskričių langų angos. Pamatą sudaro iš lauko akmenų sumūrytas cokolis. Buvusių maldos namų pastato fragmentai nuo 1992 m. įtraukti į Kultūros vertybių registrą.  

## Pastabos

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Raguva, Lithuania *jewishgen.org*
* Raguvos sinagogos liekanos *wikimapia.org*
* Lietuvos valsčiai. Raguva. Apie Raguvos žydus *versme.lt*  p. 280, 281
* Boris Feldblyum Collection.  RAGUVA, Lithuania Photo 1930s (BFC-01807: Beth Hamidrash; BFC-01808: Wooden synagogue, exterior).
Waterford FC (moterys)

**Waterford FC moterų komanda** – Airijos moterų futbolo komanda iš Voterfordo. Rungtyniavo Nacionalinėje moterų lygoje (). 

Namų rungtynes žaidė „Waterford Regional Sports Centre“ stadione, talpinančiame 5,5 tūkst. žiūrovų.

## Istorija

Klubas įkurtas 1930 m. Vyrų komanda dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.

### Waterford WFC
Vėlesniais metais suformuota moterų futbolo čempionatuose. Nuo 2025 m. sezono varžėsi aukščiausioje lygoje – Women's National League. Debiutantės liko vienuoliktoje vietoje iš dvylikos dalyvių.

## Sezonai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

; Aprangos gamintojai
*  Puma (metai nežinomi);

## Taip pat skaitykite
* Waterford FC – apie klubo vyrų pagrindinę komandą;

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE