open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Airbus A320neo grupė

**Airbus A320neo grupė** – naujausia nuo 2010 m. ruošiama Airbus keleivinių orlaivių šeima, kurią sudaro A319neo, A320neo ir A321neo lėktuvai. Simbolis „neo“ pavadinime reiškia „naujojo variklio pasirinkimą“ (angl. *new engine option*). Tuo tarpu A320 grupė, iš kurios pradėta naujoji programa, vadinama A320ceo – „dabartinio variklio pasirinkimą“ (*current engine option*).

## A320neo išskirtinumai
Naujoji programa turi ne tik atnaujintus variklius, tačiau ir naujus aerodinaminius paketus, didesnius lenktus sparnus, mažesnį svorį, didesnes bagažines rankiniam keleivių bagažui bei patobulintą oro filtravimo sistemą. Užsakovai galės rinktis tarp CFM International LEAP-1A ir the Pratt & Whitney PW1100G variklių.

Šie nauji patobulinimai, lyginant juos su Airbus A320 lėktuvais, pasak Airbus, leis sumažinti kuro išlaidas 15 %, lėktuvo išlaikymo išlaidas – 8 %, išmetamo azoto monoksido lygį – 10 %, o taip pat sumažinti ir skleidžiamo triukšmo lygį. Be to, naujieji lėktuvai galės nuskristi apie 900 km toliau už ankstesnius. Tai, jog lėktuvuose tilps 20 keleivių daugiau nei į A320 lėktuvus, leis sumažinti kuro išlaidas vienam keleiviui apie 20 %.

2016 m. sausio mėnesį Airbus turėjo užsakytus 4508 tokius lėktuvus. Pirmasis A320neo lėktuvas iš gamyklos išriedėjo 2014 m. liepos 1 d., o pirmasis skrydis atliktas 2014 m. rugsėjo 25 d. 2015 m. lapkričio 24 d. šis orlaivis gavo jungtinę Europos aviacijos saugumo agentūros ir Federalinės aviacijos administracijos licenciją.

2016 m. sausio 25 d. pirmasis A320neo lėktuvas buvo pristatytas ir pradėjo savo komercinę veiklą kompanijoje Lufthansa. Iš viso 2016 m. pradžioje ši kompanija gavo 2 šiuos lėktuvus, o dar 116 buvo užsakyti.

## Variantai
Airbus A320neo turi šiuos variantus:

* **A319neo**: sutrumpinta versija. Pagrindinis užsakovas yra Qatar Airways;
* **A320neo**: standartinė versija. Pagrindinis užsakovas yra Lufthansa;
* **A321neo**: prailginto fiuzeliažo versija su sustiprinta pakaba bei sparnais, taip pat padidintu jų plotu. Pagrindinis užsakovas yra ILFC;
* **A321LR**: padidinto nuotolio A321neo versija su papildomu kuro baku ir padidintu didžiausiu krovinio svoriu. Didžiausias užsakovas yra Air Lease Corp. (ALC).

## Užsakymai
2016 m. pradžios duomenimis buvo užsakyta tiek šių lėktuvų:

## Techniniai duomenys
Techniniai naujojo lėktuvo duomenys:




Šaltiniai: Airbus, Airliners.net, Flightglobal.com, Pratt & Whitney, CFM International.

## Šaltiniai
Vincas Kaulinis–Miškinis

**Vincas Kaulinis–Miškinis** (taip pat **Utenis**; 1912 m. sausio 8 d. Sankt Peterburge, Rusijoje – 1949 m. kovo 23 d. Nolėnų k., Leliūnų valsčiuje) – Lietuvos policijos pareigūnas, partizanas, 1941 m. birželio sukilimo dalyvis, Vytauto apygardos vadas. Brolis Leonas Kaulinis (1917–1987), chorvedys, emigravęs į JAV.

## Biografija

Su tėvais grįžęs į Lietuvą, apsigyveno Biliūnuose, Vyžuonų valsčiuje (dab. Utenos raj.). Tėvai turėjo 8 ha žemės. 1934 m. baigė septynias Utenos „Saulės“ gimnazijos klases. 1934–1935 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1935 m. baigė Sanitarijos puskarininkių mokyklą. 1936 m. kovo 28 d. buvo paleistas į atsargą. 1937 m. baigė policijos mokyklą ir pradėjo dirbti policininku Tauragnuose. 1937–1939 m. buvo Kauno, nuo 1939 m. – Vilniaus policijos vachmistras. Prasidėjus pirmajai sovietų okupacijai iki 1940 m. spalio 5 d. dirbo Vilniaus miesto milicijos nuovados viršininko padėjėju. 1940 m. gruodžio mėn. iš tarnybos atleistas. Vokiečių okupacijos metais dirbo Vilniaus rajono policijos viršininku.

## Rezistencinė veikla

Nuo 1944 m. įsijungė į partizaninę kovą, pasirinko Miškinio slapyvardį. 1946 m. rugpjūčio 25 d. V. Kaulinis-Miškinis ėmė vadovauti vietoj sunaikintos Šarūno rinktinės įkurtai Liūto rinktinei, prieš tai ėjęs Gedimino kuopos vado pareigas.

1947 m. vasarą jis ėmė vadovauti Vytauto apygardai, taip pat buvo Rytų Lietuvos srities vado pavaduotoju. V. Kaulinis–Miškinis stengėsi sukurti organizacinę apygardos struktūrą ir vadovavo atskirų rinktinių veiklai. Tuo metu Vytauto apygardoje kovojo apie 900 partizanų. 1947 m. rugpjūčio mėn. V. Kaulinis–Miškinis kartu su Algimanto apygardos vadu Antanu Slučka-Šarūnu dalyvavo partizanų pasitarime Vilniuje. Jie vos išsigelbėjo iš saugumo agento Juozo Markulio–Erelio paspęstų spąstų. V. Kauliniui–Miškiniui pavyko tik todėl, kad įšoko į Nerį ir nuplaukė pasroviui kelis kilometrus. Iš dalies per jį Aukštaitijoje buvo demaskuota išdaviko J. Markulio–Erelio veikla.

1948 m. rugpjūčio 4 d. V. Kaulinis–Miškinis buvo paskirtas srities vado A. Slučkos-Šarūno pavaduotoju. 1948–1949 m. V. Kaulinis–Miškinis dažniausiai apsistodavo Leliūnų valsčiuje, Aknystėlių kaime, slapstydamasis Juozo Baliūno sodyboje. Tuo metu partizanai jau buvo netekę daug vadų, o enkavėdistai vis labiau siautėjo, suaktyvėjo ir agentų veikla. Nors partizanų apygardų vadai suprato, kad reikia jungtis ir geriau koordinuoti veiksmus, tačiau šie tikslai jau buvo sunkiai įgyvendinami. 1949 m. kovo 24 d. V. Kaulinis–Miškinis žuvo su septyniais bendražygiais kautynėse su okupantais Leliūnų valsčiuje, Nolėnų kaime, sodyboje įrengtame bunkeryje.

## Atminimo įamžinimas

* V. Kauliniui buvo pripažintas kario savanorio statusas, suteiktas partizanų pulkininko laipsnis (po mirties, 2002).
* Vyčio Kryžiaus ordino Didysis kryžius (1999).
* Krašto apsaugos savanorių pajėgų Vytauto apygardos 7-osios rinktinės mokymo centrui suteiktas Vinco Kaulinio vardas.

## Nuorodos

* Atmintinos_datos. Vincas Kaulinis, Miškinis, Utenis
* Vincas Kaulinis–Miškinis (''genocid.lt'')
* Vincas Kaulinis (''Anykštėnų biografijų žinynas'')
Girkančių dvaras

**Girkančių dvaras** – dvaras Šiaurės Lietuvoje, Joniškio r., Gažaičių sen., Girkančių kaime, 18,9 km į pietryčius nuo Žagarės, 37 km į vakarus nuo Joniškio, kairiajame Švėtės krante. Dvaro sodyboje buvo medinis gyvenamasis namas, XIX a. įvairiu laikotarpiu statyti mūriniai ar moliniai ūkiniai pastatai.

## Istorija
1596 m. Beržėnų valsčiuje minimas privatus Girkančių dvaras. 1717 m. iš Umiastauskų Girkančių dvaras (10 dūmų) perėjo Jeronimui Sologubui. 1775 m. priklausė Jonui Butleriui (12 dūmų). Butleriai be šio dvaro valdė Senosios Žagarės, Vytogalos dvarus Žemaitijoje.

Įtakingos Kuršo kilmingųjų šeimos atstovas, Rusijos imperijos aukštas pareigūnas grafas Petras von der Palenas (1745–1826) 1816 m. įsigijo Girkančių dvarą (priklausė 15 dūmų). 1848 m. dvarui priklausė Gaižaičių, Girkančių, Kergalių kaimai. Dvaro valdoje buvo 2023 dešimtinės žemės. 1863 m. dvarą iš tėvo diplomato Frydricho Aleksandro (1780–1863) paveldėjo Leonidas von der Palenas (1834–1908) su 715 dešimtinių geros žemės, 123 pievų, 2014 miško. Dvaro reikalus tvarkė nuomininkas. 1909 m. iš tėvo Leonido Girkančių dvarą paveldėjo grafas Sergiejus von der Palenas (1877–1966, Paryžiuje). 1923 m. dvare buvo 6 kiemai, 61 gyventojas, kaime – 101 kiemų. 1925 m. savininkui palikta 80 ha, tą žemę jis pardavė 1927 m.

Be to grafai von der Palenai valdė ir įspūdingus Kaucmindės rūmus prie Bauskės, Jelgavoje (neišliko po 1945 m.), Tervetėje (išliko), Kekavoje.

2017 m. Joniškio r. sav. administracija priėmė sprendimą nugriauti 2 dvaro pastatų griuvėsius – varyklą ir tvartą.

## Architektūra
Išliko von der Palenų laikotarpiu statyti dvaro 4 pastatai – varykla (bravoras), tvartas, 2 svirnai. Neišliko medinis ponų namas.

## Galerija


Girkančiai-2014-1.jpeg|Girkančių dvaro sodyba 2014 m.
Girkančiai-2014-2.jpeg|Girkančių dvaro sodyba 2014 m.
Girkančiai-2014-3.jpeg|bravoro griuvėsiai 2014 m.
Girkančiai-2014-4.jpeg|bravoro griuvėsiai 2014 m.
Girkančiai-2014-5.jpeg|bravoro sienos fragmentas 2014 m.
Girkančiai-2014-12.jpeg|bravoro griuvėsiai 2014 m.
Girkančiai-2014-13.jpeg|bravoro griuvėsiai 2014 m.
Girkančiai-2014-6.jpeg|tvarto griuvėsiai 2014 m.
Girkančiai-2014-7.jpeg|tvarto griuvėsiai 2014 m.
Girkančiai-2014-8.jpeg|svirnas 2014 m.
Girkančiai-2014-9.jpeg|svirnas 2014 m.
Girkančiai-2014-10.jpeg|svirno stogo detalė 2014 m.
Girkančiai-2014-11.jpeg|mūrinis svirnas



## Nuorodos

## Literatūra
* Vasiliauskas, E., 2015. Grafų Keyserlingkų ir kitų Lietuvos dvarininkų archeologiniai rinkiniai Kuršo provincijos muziejuje. ''Archaeologia Lituana.'' 16, 100–134. 
*  Loreta RIPSKYTĖ, Tuojau griaus garsaus dvaro pastatus, Šiaulių kraštas, 2017 m. rugsėjo 28 d.
Pálmi Gunnarsson

**Pálmi Gunnarsson** (g. 1950 m. rugsėjo 29 d. Vopnafjordure, Austurlandas) yra Islandijos muzikantas, populiarumo viršūnę pasiekęs 8 ir 9 dešimtmečiuose.

Gimė Vopnafjorduro (*Vopnafjörður*) miestelyje, rytų Islandijoje ir jau būdamas penkerių gavo savo pirmąjį instrumentą. Tai vienas iškiliausių šalies populiariosios muzikos asmenybių per pastaruosius 30 metų. Grupių „Mannakorn“, „Brunaliðið“, „Friðryk“ narys, išleidęs ne vieną albumą.

1983 ir 1986 metais muzikantas laimėjo *Söngvakeppni sjónvarpsins*. 1986 m. su trio „ICY“ debiutavo „Eurovizijos“ konkurse su daina „Gleðibankin“' ir užėmė 16 vietą tarp 20 dalyvių.

## Diskografija

### Albumai
* *Þuríður & Pálmi * (1973) (su Þuríður Sigurðardóttir)
* *Hvers vegna varst' ekki kyrr? * (1980)
* *Jólamyndir* (1994)
* *Séð og heyrt* (1999)
* *Þorparinn* (2013)

### Singlai
* *Gleðibankinn* (1986) (kaip trio ICY narys)
* *Ísland er land þitt*
* *Gleði og friðarjól*
* *Núna* (2013)

## Nuorodos
*
Federalinė aviacijos administracija

**Federalinė aviacijos administracija** (**FAA**, angl. *Federal Aviation Administration*) 1958 m. rugpjūčio 23 d. įkurta aviacijos agentūra, atsakinga JAV transporto departamentui. Iki 1966 m. organizacija vadinta Federaline aviacijos agentūra. Nuo 2018 m. organizacijai vadovauja Dan Elwell.

## Pagrindinės funkcijos
FAA funkcijos apima šias veiklas:
* JAV komercinės aviacijos transporto valdymas
* Oro navigacijos sistemų geometrinių ir skrydžio valdymo standartų valdymas
* Civilinės aviacijos populiarinimas ir naujųjų aviacijos technologijų skatinimas
* Pilotų sertifikatų išdavimas, galiojimo sustabdymas, pratęsimas ir kt.
* Civilinės aviacijos reguliavimas, aviacijos saugumo gerinimas
* Civilinės ir karinės aviacijos oro eismo kontrolės ir navigacijos sistemų valdymas
* Civilinės aeronautikos ir nacionalinės kosmoso sistemos tyrimai ir plėtra
* Civilinės aviacijos sukeliamo triukšmo lygio ir aplinkos saugos programų priežiūra

## Skyriai
FAA yra skirstoma į keturis skirtingus skyrius:
* **Oro uostai** (**ARP**)
* **Oro eismo kontrolės organizacija** (**ATO**)
* **Aviacijos saugumo** (**AVS**)
* **Komercinio kosmoso transportavimas** (**AST**)

## Regions and Aeronautical Center Operations
FAA būstinė yra Vašingtone, o dar du centrai yra Atlantoje ir Oklahomoje:
* Aliaskos regionas&nbsp;– Ankoridžas
* Šiaurės vakarų kalnai&nbsp;– Rentonas
* Vakarų ramiojo vandenyno&nbsp;– Londeilas
* Pietvakarių&nbsp;– Fortvortas
* Centrinis&nbsp;– Kanzas Sitis
* Didžiųjų ežerų&nbsp;– Des Pleinsas
* Pietinis&nbsp;– Koledž Parkas
* Tyrinis&nbsp;– Jamaika
* Naujosios Anglijos&nbsp;– Barlingtonas

## Taip pat skaitykite
* Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija
* Europos aviacijos saugumo agentūra

## Nuorodos
* Departamento tinklalapis

## Šaltiniai
1941 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1941 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** – tai 10-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas.
Jis vyko Kaune, 1941 m. vasario 25 – kovo 16 d.

Čempionate žaidė 13 dalyvių: trys vilniečiai, devyni kauniečiai, ir vienas žaidėjas iš Tauragės. Tarp jų – septyni 1938 m. Lietuvos čempionato žaidėjai: Povilas Vaitonis, Romanas Arlauskas, Simonas Disleris, Leonardas Abramavičius, V. Skibiniauskas, Povilas Tautvaišas, Gutmanas.

Nuo 1941 m. Lietuvos čempionui išaiškinti nebebuvo rengiami pirmenybių nugalėtojo mačai su čempiono vardą ginančiu šachmatininku – Lietuvos čempionu tapdavo čempionato turnyrą laimėjęs dalyvis.

Pagal šią tvarką 1941 m. Lietuvos čempionu tapo Isakas Vistaneckis, surinkęs 10,5 taško iš 12 galimų, antras liko Povilas Vaitonis – 10 taškų, trečias – Romanas Arlauskas – 7,5 taško.

### Lentelė

## Šaltiniai
Henry Morgenthau

**Henris Morgentau** (t. p. **Henris Morgentas**, , g. 1891 m. gegužės 11 d. – 1967 m. vasario 6 d.) – JAV politikas, valstybės veikėjas, Iždo sekretorius JAV prezidento F. Ruzvelto administracijoje.

## Biografija
Gimė JAV žydų verslininko ir diplomato, JAV ambasadoriaus Osmanų imperijoje H. Morgentau vyresniojo šeimoje. Mokėsi nepriklausomoje Niujorko Dwighto mokykloje. Studijavo architektūrą ir žemės ūkį Kornelio universitete. 1913 m. susipažino ir susidraugavo su F. Ruzveltu. Baigęs mokslus, savo ūkyje augino kalėdines eglutes. Nuo 1922 m. vadovavo žurnalui „American Agriculturalist“. 1929 m. F. Ruzveltas, tuomet tapęs Niujorko valstijos gubernatoriumi, jį paskyrė savo patarėju. 1934 m. F. Ruzveltas, kiek anksčiau išrinktas JAV prezidentu, paskyrė H. Morgentau JAV iždo sekretoriumi. Nepritarė kai kuriems F. Ruzvelto Naujojo kurso reformų programos punktams. Laikėsi konservatyvios fiskalinės politikos. Sukūrė naują JAV socialinio draudimo programą. Kovojo su korupcijos apraiškomis vyriausybėje. Siekdamas finansuoti Antrojo pasaulinio karo išlaidas, 1941 m. išleido JAV karo obligacijas. 1944 m. parengė pokarinės Vokietijos pertvarkymo planą, vėliau pavadintą jo vardu. Plane buvo numatyta Vokietiją padalinti, demilitarizuoti, likviduoti jos sunkiąją pramonę, paversti žemės ūkio kraštu. Pateiktas plano projektas buvo kritikuojamas, tačiau po Antrojo pasaulinio karo dalis plano elementų buvo realizuota, decentralizavus Vokietijos bankų sistemą, uždraudus jos užsienio prekybą, sumažinus importą bei įvedus griežtą mokesčių politiką. Laikinai vadovavo 1944 m. liepą surengtai Breton Vudso konferencijai, kurios metu buvo įkurta Breton Vudso sistema, Tarptautinis valiutos fondas ir Tarptautinis rekonstrukcijos ir plėtros bankas. Naujuoju JAV prezidentu tapus H. Trumenui, atsistatydino iš užimamų pareigų.

## Šaltiniai
Evol

**Evol** (rašoma **EVOL**) – ketvirtasis studijinis amerikiečių reperio Future albumas, išleistas 2016 m. vasario 6 d. Albumas buvo išleistas praėjus vos septyniems mėnesiam nuo atlikėjo ankstesniojo albumo „DS2“ išleidimo, penkiems mėnesiams nuo bendro albumo kartu su atlikėju Drake „What a Time to Be Alive“ bei beveik trims savaitėms nuo dainų rinkinio „Purple Reign“. Albumas pirmąkartą buvo sugrotas DJ Khaled radijo laidoje „We The Best“.

„Evol“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją pardavimų savaitę JAV pardavus 100 tūkstančių kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Tai buvo trečiasis Future įrašas, pasiekęs šią viršūnę. 2018 m. gegužės mėnesio duomenimis, JAV parduota virš milijono albumo kopijų ir jis tapęs platininiu.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
AB Sparta

**AB „Sparta“** – viena ilgiausiai veikiančių lengvosios pramonės įmonių Lietuvoje.

## Istorija
### 1918–1940 m.
Tarpukario metais, 1918–1940 m., Lietuvoje plėtėsi tekstilės ir trikotažo pramonė. Šiuo laikotarpiu buvo įkurtas dar ir dabar veikiantis kojinių mezgimo fabrikas.

1918 m. viduryje atidarytos privačios kojinių dirbtuvės pavadinimu **„Vilniaus karūna“**. Vilniaus pakraštyje įsikūrusiame ceche kojines mezgė ir kitus darbus atlikdavo vienuolika moterų ir paauglių. Darbai buvo atliekami rankinėmis mezgimo mašinomis.

### 1940–1990 m.

1940 m. Lietuvą okupavus TSRS, fabrikas „Vilniaus karūna“ nacionalizuotas.

1945 m. rugpjūčio mėnesį prijungtas trikotažo fabrikas „Avangardas“. Įmonė pavadinta **„Sparta“** pagal lietuvišką daiktavardį, reiškiantį tempą. Tais metais „Sparta“ pagamino 71 tūkstantį porų kojinių ir 101 tūkstantį vienetų trikotažo.

1955 m. pastatytas naujas dažymo cechas ir „Spartos“ gamybiniai plotai išaugo iki 6100 kvadratinių metrų.

1963 m. fabrikas pagamino 10 milijonų porų kojinių.

1965 m. pradėtas eksploatuoti naujas gamybos korpusas, kuris per metus pagamino 20 milijonų porų kojinių. 3,5 karto padidėjo automatinių kojinių mezgimo mašinų.

1968 m. „Spartoje“ pradėjo dirbti dabartinis generalinis direktorius Zenonas Janavičius.

1985 m. Šalčininkų rajone pastatytas trikotažo siuvimo cecho filialas. 1989 m. šis cechas pasiuvo 1830 tūkstančių vienetų apatinio trikotažo. Dirbančiųjų skaičius 118 žmonių. 1989 m. fabrikas „Sparta“ pagamino 31,76 milijonų porų kojinių. Naudojo apie 70 skirtingų dizainų. Fabrike dirbo apie 2000 žmonių.

1990 m. kojinių gamybos rodikliai išliko panašūs: virš 31 milijono porų kojinių per metus. Vidutinis darbo užmokestis buvo 210 rublių.

### Nuo 1990 m.

1991 m. pripažinus Lietuvos nepriklausomybę ir prasidėjus privatizacijai buvo išrinkta stebėtojų taryba, o toliau ir generalinis direktorius – Zenonas Janavičius, kuris vadovauja iki šiol. Fabrikas pradėjo dirbti su naujais mechaniniais čekiškais įrengimais.

1992–1997 m. „Sparta“ pradėjo dirbti kartu su švedų ir danų kompanijomis, kurios prisidėjo prie gamybos technologijų tobulinimo. Kompiuterizuoti gamybiniai procesai, pradėta dirbti su itališkais ir japoniškais įrengimais.

1996 m. „Sparta“ tapo olimpinės komandos rėmėjais, komandai numegzti sportiniai kostiumai.

1998 m. sumažėjo eksportas į Rusiją, padidėjo eksportas į Vakarų šalis.

2013 m. pakeistas įmonės logotipas.

2015 m. pagaminta 3,4 milijonų porų kojinių, iš jų eksportuota 55 % kojinių, o Lietuvoje parduota 1,6 milijonų porų. Trikotažo ceche pasiūta 139 tūkst. vienetai trikotažo gaminių. 2015 m. gruodžio 31 d. įmonėje dirbo 161 žmogus.

2016 m. „Sparta“ buvo viena iš lyderiaujančių ir didžiausių kojinių gamintojų Baltijos šalyse. Kojinių mezgimo ceche veikė apie 140 kojinių mezgimo automatų. Iš viso bendrovės patalpų plotas apie 18000 kvadratinių metrų, gamyboje naudojama apie 11000 kvadratinių metrų.

## Išnašos
Antanas Žilys-Žaibas

**Antanas Žilys** (slapyvardis **Žaibas**, g. 1917 arba 1918 m. rugpjūčio 10 d. Jurgelionys, Ukmergės apskritis – 1949 m. gegužės 15 d. prie Dumblių kaimo Ukmergės apskrityje) – Lietuvos karininkas, rezistentas.

## Biografija
Antanas Žilys buvo mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, kurioje iki 1940 m. tarnavo aviacijos leitenantu. Baigė aviacijos karo mokyklą. Pirmosios sovietinės okupacijos pradžioje 1940 m. vasarą kartu su visa aviacijos eskadrile buvo perkeltas į Ukmergės Pivonijos aerodromą, kur tarnavo iki 1941 m. birželio mėnesio.

1941 m. prisidėjo prie Birželio sukilimo. 1944 m. liepą tapo partizanu, buvo Juozo Krikštaponio vadovaujamo Lietuvos laisvės armijos 2-ojo rajono, po to Vyčio apygardos partizanų junginio kovotojas. Slapyvardis – Žaibas. Po 1945 m. sausio 5 d. kautynių Juodgirio miške, žuvus partizanų būrio vadui, buvo paskirtas Vyčio apygardos Briedžio rinktinės Žaibo būrio vadu.

Žaibo partizanų būrys aktyviai veikė Traupio, Taujėnų ir Raguvos valsčiuose. 1946 m. kovo 26 d. būrio kovotojai surengė operaciją, kurios metu Alukėnuose sušaudė 5 Raguvos stribus, suėmė Raguvos valsčiaus milicijos viršininką Leoną Žilinską, kurį ištardę nušovė. 1948 m. nušovė Kavarsko milicijos viršininką Piotrą Daračiovą.

Žuvo nušautas iš pasalų 1949 m. gegužės 15 d. stovykloje prie Dumblių kaimo. Slapta palaidotas Šilų kapinėse, kur Lietuvos Atgimimo metais pastatytas paminklinis kryžius ir įkomponuotas šeimos kape.

## Šaltiniai
Eičiūnų koplyčia

**Eičiūnų koplyčia** – veikianti katalikų koplyčia Alytaus rajone, Butrimonių seniūnijoje, Eičiūnų kaime, 5 km į rytus nuo Butrimonių, 200 m į pietus nuo kelio . Priklauso Pivašiūnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai.

Eičiūnų koplyčioje vyksta savaitinės pamaldos. Mišios aukojamos sekmadieniais, o vaikų ir jaunimo mišios – kiekvieno mėnesio antrą sekmadienį. Kaišiadorių vyskupo leidimu joje pravedami ir svarbiausi kaimo bendruomenės kultūriniai renginiai: saviveiklininkų koncertais koplyčioje paminimos Lietuvos nepriklausomybės, Motinos, Tėvo dienos, vyksta Joninių, Derliaus ir Kaimo šventės.

## Istorija

Eičiūnų koplyčia įkurta 1996 m. buvusiuose kultūros namų ir žemės ūkio bendrovės „Viltis“ (anksčiau – kolūkio „Galiūnas“)  administracijos pastatuose. Tuo metu piniginiu vienetu buvusiais pajais eičiūniškiai ir aplinkinių kaimų gyventojai išsipirko buvusį sovietinį kultūros namų pastatą. 115 Eičiūnų gyventojų – pajininkų – paaukojo 72 000 lt. Vėliau organizuota ne viena rinkliava įvairiems statinio rekonstrukcijos darbams. 1996 m. bendruomenės narių iniciatyvos ir aukų dėka prie koplyčios pastatytas didelis ąžuolinis kryžius, kaip atsiribojimo nuo praeities ir ateities vilčių simbolis (aut. Algirdas Judickas, jis taip pat išdrožė kryžiaus kelio stotis). Meistras J. Ališauskas pagamino altorių, koplyčią papuošė dailininkės Leokadijos Belvertaitės sukurtas Švč. Mergelės Marijos su kūdikėliu paveikslas. Didžiausias pastato remonto darbų organizatorius ir rėmėjas buvo Pivašiūnų parapijos klebonas monsinjoras Vincas Baublys.

1997 m. koplyčios presbiterijos grindys padengtos ąžuolo parketu, nesėkmingai bandytas suremontuoti buvęs plokščias pastato stogas. 1998 m. atlikta pastato stogo rekonstrukcija. Virš koplyčios iškilo aukštas šiuolaikine skardos danga dengtas šlaitinis stogas. Eičiūnų koplyčia tapo iškiliausiu kaimo pastatu. 1999 m. koplyčioje sudėti naujo dizaino mediniai langai (arch. I. Andriulionytė). 2000 m. pradžioje atlikti koplyčios vidaus apdailos darbai, buvusios kino aparatinės vietoje įrengta patalpa suaugusiųjų chorui. bažnytinės melodijos atliekamos elektriniais vargonėliais.

2000 m. kovo 4 d., šv. Kazimiero, jaunimo globėjo, dieną, įvyko pirmosios jaunimo mišios.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pivašiūnų parapija. Eičiūnų bendruomenė
* Eičiūnuose - amžiaus statyba, 2009 m.
Zaremba

* Algimantas Zaremba – Lietuvos ir Vilniaus politinis veikėjas, energetikas;
* Henrikas Zaremba – Lietuvos ir Šakių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas;
* Mindaugas Zaremba – Lietuvos biochemikas, fizinių mokslų daktaras.
1937 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1937 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** buvo 8-asis. Jis vyko Kaune 1937 m. balandžio 24 d.- birželio 15 d.

Jį sudarė dvi dalys: pretendentų turnyras ir mačas dėl absoliutaus čempiono vardo tarp pretendentų turnyro nugalėtojo ir esamo Lietuvos absoliutaus šachmatų čempiono.
 
## Pretendentų turnyras
Vyko Kaune 1937 m. balandžio 24 – gegužės 8 d. Turnyre žaidė 11 dalyvių: tarp jų buvo 10 kauniečių ir vienas iš Tauragės. Dalyvavo 1935 m. pretendentų turnyro visi prizininkai (1936 m. pretendentų turnyras nebuvo baigtas).

Pretendentų turnyrą laimėjo Povilas Vaitonis (8,5 tšk. Iš 10) ir jis įgijo teisę žaisti mačą dėl absoliutaus čempiono vardo su ankstesniuoju absoliučiu čempionu. Surinkę po 6,5 taško, 2-3 vietomis pasidalijo Markas Luckis ir Isakas Vistaneckis.

## Lentelės



## Mačas
Nors Vladas Mikėnas, žaidęs pretendentų turnyre, užėmė 6-ąją vietą, bet jis, kaip ankstesnis Lietuvos absoliutus čempionas, turėjo teisę į mačą dėl Lietuvos čempiono vardo su pretendentų turnyrą laimėjusiu Povilu Vaitoniu. 

Mačas įvyko 1937 m. gegužės 27 d. – birželio 15 d. Kaune. Jį rezultatu 5,5:4,5 laimėjo Vladas Mikėnas, kuris ir tapo 1937 m. absoliučiu Lietuvos čempionu.

## Šaltiniai
TAG Heuer

**TAG Heuer** – rankinių laikrodžių, įvairių aksesuarų, akinių ir mobiliųjų telefonų gaminimo kompanija iš Šveicarijos.

Kompanija savo veiklą pradėjo 1860 m. kaip **Uhrenmanufaktur Heuer AG**. 1985 m. holdingas „Techniques d’Avant Garde“ įsigijo didžiąją dalį kompanijos akcijų ir nuo to laiko įmonė vadinama „TAG Heuer“. 1999 m. didžiausia pasaulyje prabangos prekių įmonė iš Prancūzijos LVMH nupirko beveik visus 100 proc. įmonės akcijų ir perėmė TAG Heur valdymą.

Šiuo metu rinkoje yra šie įmonės laikrodžiai: Formula One, Aquaracer, Link, Carrera, Monaco, Connect ir Grand Carrera. Įmonė aktyviai veikia sporto srityje – trečiajame XX a. dešimtmetyje TAG Heur rėmė tris olimpines žaidynes, buvo slidinėjimo čempionatų, Formulės 1 čempionatų rėmėja bei tiekė oficialius laikrodžius McLaren komandai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Petras Jonas Čapskis

**Petras Jonas Čapskis** (m. 1736 m) – Pamario vaivada 1726-1736 m., Kulmo kaštelionas 1717-1726 m., Radzinsko, Skarževskio ir Sobovidzko seniūnas. 

## Šeima

Nuo santuokos su Konstancija Gninska turėjo keturis sūnus; Tomą, Lenkijos armijos generolą majorą Povilą Tadą (1721-1783), Antaną ir Janą, taip pat dvi dukteris Evą Rozaliją ištekėjusią už Adomo Tado Chodkevičiau ir Magdeleną ištekėjusią už Jeronimo Florijono Radvilos.

## Apdovanojimai
1732 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu.

## Literatūra

* Kawalerowie i statuty Orderu Orła Białego 1705-2008, 2008, s. 160

|-
Mindaugas Zaremba

**Mindaugas Zaremba** (g. 1977 m. rugpjūčio 19 d., Vilnius) – Lietuvos biochemikas, fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1999 m. Vilniaus universitete įgijo biochemijos bakalauro laipsnį. 2006 m. apgynė fizinių mokslų (biochemijos) daktaro disertaciją. Stažavosi Vokietijoje, Danijoje, Nyderlanduose bei Didžiojoje Britanijoje.

2014 m. už darbų ciklą „Nauji taikiniui specifinių endonukleazių sąveikos su DNR reguliacijos ir katalizės mechanizmai (2002–2013)“ apdovanotas Lietuvos mokslo premija (kartu su Giedriumi Sasnausku ir Gintautu Tamulaičiu).

## Apdovanojimai
* 2014 m. Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Pascal Wehrlein

**Pascal Wehrlein** (g. 1994 m. spalio 18 d., Sigmaringene, Vokietijoje) – vokiečių „Formulės 1“ lenktynininkas, atstovaujantis „Sauber“ komandai. P. Wehrlein turi dvigubą Vokietijos ir Mauricijaus pilietybę ir Formulėje 1 atstovauja Vokietijai. 2013–2015 m. jis lenktyniavo DTM čempionate, kur 2015 m. su Mercedes-Benz  HWA AG komanda iškovojo čempiono titulą, tapdamas jauniausiu DTM čempionu. 2014 m. būdamas 19 metų Wehrleinas tapo jauniausiu lenktynininku laimėjusiu DTM lenktynes.

## Karjera
### Formulė 1
#### Manor (2016)

2016 m. vasarį buvo paskelbta apie P. Wehrlein „Formulės 1“ debiutą su „Manor Racing“ komanda. Manoma, kad mainais už jo vietą komandoje Manor komandai bus leidžiama naudotis „Mercedes“ vėjo tuneliu. Austrijos Grand Prix P. Wehrlein užėmė 10 vietą ir pelnė pirmąjį ir vienintelį „Manor“ sezono tašką.

#### Sauber (2017)
2017 m. sausio 16 d. P. Wehrlein pasirašė sutartį su „Sauber“ komanda.

## Karjeros statistika
### Formulės 1 rezultatai
(legenda) (**paryškina** – pole pozicija; *kursyvu* – greičiausias ratas)

## Nuorodos

* Oficialus lenktynininko puslapis 

## Šaltiniai
Bronius Abramavičius

**Bronius Abramavičius** (kovos vardas **Spyglys**; 1914 m. sausio 23 d. Šunkariai, Lietuva – 1945 m. lapkričio 20 d. Būda, Jankų valsčius) – partizanas, Tauro apygardos Stirnos rinktinės vadas.

## Biografija

1938 m. gegužės 12 d. baigė Kauno karo mokyklą ir buvo suteiktas kavalerijos specialybės jaunesniojo leitenanto laipsnis ir buvo paskirtas į 2-ojo ulonų Lietuvos kunigaikštienės Birutės pulko 2-ąjį eskadroną Vilkaviškyje.

Likviduojant Lietuvos kariuomenę 1940 m. rugsėjo 12 d. buvo paskirtas į 29-osios sovietų armijos 26-jį kavalerijos pulką. 1940 m. spalio 3 d. buvo perkeltas 2-jo eskadrono būrio vadu. 1941 m. balandžio mėn. likvidavus kavalerijos pulką buvo perkeltas į 29-sios sovietų armijos 179-tąją šaulių diviziją.

Kilus karui, iš sovietinės kariuomenės pasitraukė. Vokiečiams okupavus Lietuvą gyveno žmonos tėvų Sadauskų ūkyje.

Baigiantis Antrajam pasauliniam karui, 1944 m. su vokiečiais traukėsi į Vakarus, bet sovietams atkirtus atsitraukimo kelius, grįžo į Lietuvą.

## Rezistencinė veikla
1945 m. balandžio mėn. pasitraukė pas partizanus ir vadovavo besitraukiantiems partizanų būriams. Daug prisidėjo prie Tauro apygardos, Stirnos partizanų rinktinės organizavimo. 1945 m. gegužės mėn. paskirtas Stirnos bataliono, veikusio Šakių apskrityje, vado pavaduotoju, taip pat ėjo Lapės kuopos vado pareigas. 1945 m. rugpjūčio 15 d. Tauro apygardos vado Leono Taunio-Kovo įsakymu Nr. 1 paskirtas Stirnos rinktinės vadu. Suteiktas vyresniojo leitenanto laipsnis. 

Žuvo 1945 m. lapkričio 20 d. Šakių apskrities Jankų valsčiuje (dabar – Kazlų Rūdos savivaldybė) Degučių k. NKVD Marijampolės apskrities skyriaus operatyvinės grupės vykdytos karinės čekistų operacijos metu išdavus gyventojo Juozo Tamaliūno vienkiemyje įrengtame štabo bunkeryje. Kartu žuvo būrio vadas Stasys Grigaitis (Grigas)-Aras, rinktinės štabo partizanai Albinas Klimas-Tauras ir Jonas Tamaliūnas-Kardas. Taip pat nukautas partizano Jono Tamaliūno-Kardo tėvas Juozas Tamaliūnas, sodybos, kurioje buvo įsikūręs štabas, šeimininkas. Žuvusiųjų palaikai buvo palikti žūties vietoje. Bendražygiai juos su iškilmėmis palaidojo Degučių kapinėse.

## Pripažinimas
* 1999 m. rugpjūčio 4 d. pripažintas kario savanorio statusas (po mirties).
* 1999 m. rugpjūčio 30 d. suteiktas dimisijos majoro laipsnis (po mirties).

## Šaltiniai

* Lietuvos kariuomenės karininkai, t. 2, psl. 24.
Martyniškių dvaras

**Martyniškių dvaras** – dvaras, esantis Šiaurės Lietuvoje, Joniškio r., Gaižaičių sen., Martyniškių kaime. įrašytas į Kultūros vertybių registrą, unikalus kodas . Dvaras įsikūręs prie Švėtės upės, sodyboje be rūmų yra keletas ūkinių pastatų, parkas.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose kaimas minimas nuo 1650 m. 1783 m. buvo valdoma evangelikų liuteronų savininkų. LDK laikais kaimas priklausė Šakynos seniūnijai, kuris 1797 m. tapo privačia valda. 1795 m. buvo Šakynos seniūnijos dvaras (14 gyventojų).

1816 m. nurodytas atskiras grafo Aleksandro Lotreko (Pierre Alexander (Alexander) Gf. de Toulouse-Lautrec, g. 1769 m.) dvaras. 
1848 m. dvarui priklausė Jautmalkių palivarkas 9 kaimai (Puikiai, Jautmalkiai, Narčiai, Šliupščiai, Strimyliškės, Liutikai, Pailiai, Bambalai, Narbučiai ir kt.), 2 užusieniai (viso 674 pavaldiniai). Dvarui priklausė 4299 dešimtinės žemės. 1840 m. kovo 15 d. Aleksandras Tulūz-Lotrekas valdė dvarą su 100 dūmų.

1866 m. minimas Martyniškių dvaro savininkas Rudolfas Koscialkovskis. Rašoma, kad "Šiaulių apskrities taikos tarpininkų suvažiavimo pirmininkas teigė, kad Martyniškyje puikiai įrengta dvaro sodyba, kurioje stovi „gražiausias apskrityje ponų namas“, yra didelis vaismedžių sodas, dirbamose žemėse naudojama 11 laukų sėjomaina, prižiūrėtos ganyklos ir pan.".

Po 1920 m. mokykla įsikūrė mūriniame 2 aukštų dvaro name.

## Architektūra
Mūriniai klasicistiniai rūmai su mezoninu, keturšlaičiu stogu, mūriniais rūsiais, skliautinėmis lubomis. Prieangis 2 aukštų, su dorėniniais piliastrais, dvišlaičiu stogu.

## Galerija


Martyniškiai-2005-1.jpeg|Martyniškių rūmų fasadas nuo parterio 2005 m.
Martyniškiai-2005-2.jpeg|Martyniškių rūmų prieangio detalė 
Martyniškiai-2005-3.jpeg|Rūsys
Blason Toulouse-Lautrec.svg|Grafų Tulūz-Lotrekų šeimos herbas
POL COA Abdank.svg|Koscialkovskių herbas „Abdank“


## Žmonės
Martyniškių dvare gimė latvių rašytojas Jānis Šmits (1877–1929, JAV).

## Išnašos

## Nuorodos
TAMARA BAIRAŠAUSKAITĖ, Kova dėl žemės: dvarininkų ir dvarų valstiečių nuosavybės santykiai panaikinus baudžiavą (XIX a. 7–8 deš.), LITUANISTICA. 2014. T. 60. Nr. 3(97), p . 145–167
Tulūz-Lotrekai

**Tulūz-Lotrekai** () – Prancūzijos kilmės grafų giminė. Atsikėlė iš Prancūzijos Tulūzos regiono, pradininku laikomas Joseph Pierre Gf. Toulouse-Lautrec (1727–1797), kuris revoliucijos metu atsikėlė į Rusijos imperiją ir ten gavo generolo-majoro tarnybą. Jo anūkas Valerian Aleksandrovich Gf. Toulouse-Lautrec (1811–1881) buvo generolas-leitenantas, Kaukazo kavalerijos divizijos viršininkas. Grafų Lotrekų giminė buvo įrašyta į Kauno gubernijos 5 dalies giminių knygą, likusieji šeimos nariai liko Prancūzijoje.

Iš tos pačios giminės kilo žymusis dailininkas Henri de Toulouse-Lautrec.

1801 m. Vilniuje šv. Jonų bažnyčioje susituokė Aleksandras de Toulouse-Lautrec (Tulūzos Lotrekas) ir Serafima Matusevičiūtė. Po santuokos jaunieji Lotrekai apsigyveno Vilniuje. 1802 metais Vilniuje pakrikštytas Raimondas, Antonijus, 1803 metais – Konstancija, o 1804 metais – Alfonsas Joachimas, duktė ir sūnūs Aleksandro ir Serafimos Tulūzos Lotrekų.

## Nuorodos

## Dvarai Lietuvoje
* Martyniškiai
1935 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1935 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** buvo 6-asis vyrų šachmatų čempionatas. Jis vyko Kaune 1935 m. vasario 10 d.- liepos 14 d.

Jį sudarė dvi dalys: pretendentų turnyras ir mačas dėl absoliutaus čempiono vardo tarp pretendentų turnyro nugalėtojo ir tuometinio Lietuvos absoliutaus šachmatų čempiono.
 
## Pretendentų turnyras
Vyko Kaune 1935 m. vasario 10 – kovo 15 d. Turnyre žaidė 13 dalyvių – visi kauniečiai. Tarp jų - šeši dalyviai iš 1934 m. pretendentų turnyro. 

Nugalėjo Isakas Vistaneckis, surinkęs 11, 5 taško 12 galimų. Jis įgijo teisę dėl absoliutaus čempiono vardo žaisti mačą su tuometiniu čempionu. Antras turnyre buvo Vladas Mikėnas (10 tšk.), trečias – Leonardas Abramavičius (9 tšk.).

## Lentelės



## Mačas
Nors Vladas Mikėnas ir žaidė pretendentų turnyre bei užėmė 2-ąją vietą, tačiau jis, kaip tuometinis Lietuvos absoliutus čempionas, turėjo teisę žaisti mačą dėl 1935 m. Lietuvos absoliutaus čempiono vardo su pretendentų turnyrą laimėjusiu Isaku Vistaneckiu. 

Pagal čempionato nuostatus pretendentas, norėdamas tapti absoliučiu čempionu, turėjo laimėti mačą, nes jei mačas baigtųsi lygiosiomis, praėjusių metų absoliutus čempionas išlaikytų titulą.

Mačas vyko 1935 m. balandžio 19 d. – liepos 14 d. Kaune ir baigėsi lygiosiomis 5 : 5. Tokiu būdu Vladas Mikėnas liko 1935 m. absoliučiu Lietuvos čempionu.

## Šaltiniai
Vorožba

**Vorožba** () – miestas šiaurės Ukrainoje, Sumų srityje, prie Vyro upės, ~50 km į šiaurės vakarus nuo Sumų, šalia rajono centro Bilopilios. Geležinkelių mazgas (linijos į Kijevą, Charkovą, Kurską, Brianską). Praeina plentas Sumai–Kontopolas. Geležinkelių aptarnavimas (lokomotyvų depas, muitinė, vagonų depas), metalo apdirbimo, maisto (mėsos) pramonė. Veikia cerkvė.

## Istorija

Vorožba įkurta 1672 m. Gyvenvietę 1869 m. pasiekė geležinkelis, vėliau plėtojosi kaip geležinkelių mazgas. 1959 m. tapo miestu.

## Šaltiniai
Vorochta

**Vorochta** () – miesto tipo gyvenvietė pietvakarių Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, 95 km į pietus nuo Ivano Frankivsko. Tai kalnų klimatinis kurortas, įsikūręs šiauriniuose Miškingųjų Karpatų šlaituose, 850 m aukštyje, prie Pruto aukštupio. Geležinkelio stotis, praeina Kremencų–Kosovo plentas. Veikia kalnų slidinėjimo centras, sanatorijos, keltuvai. Yra sportinė–turistinė bazė, iš kurios rengiami žygiai į Hoverlos kalną. Yra 3 cerkvės.

## Istorija

1884 m. Vorochtą pasiekė geležinkelis, pradėjo vystytis turizmas. Miesto tipo gyvenvietės statusas suteiktas 1960 m.


Vorokhta_3_D1_DMU.jpg|Geležinkelis
Vorohta 2006 4.jpg|Apylinkių kalnai ir Pruto slėnis
Церква Різдва Пресвятої Богородиці, Ворохта.JPG|Medinė cerkvė


## Šaltiniai
Voronežo rezervatas

**Voronežo valstybinis gamtinis biosferos rezervatas** () – saugoma gamtos teritorija Rusijoje, Voronežo ir Lipecko srityse, prasideda už 40 km į šiaurę nuo Voronežo. Užima 31 053 ha plotą.

Rezervatas įsteigtas 1927 m., siekiant apsaugoti miškastepės šlapynių, ąžuolynų ir giraičių augaliją bei gyvūniją. Rezervatas apie Usmanės upelį ir jo pelkėtą slėnį, Voronežo upės pakrantes. Saugoma upinių bebrų populiacija. Čia taip pat gyvena taurieji elniai, šernai, briedžiai, stirnos, vilkai, ežiai, švilpikai, ondatros, labai reti kurmėnai, taip pat sutinkama 217 paukščių rūšių.

Veikia gamtos muziejus, laipynių parkas, bebrų šėrykla.

## Šaltiniai
Vorsma

**Vorsma** () – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, prie Kišmos upės ir Toskankos ežero, 62 km į pietvakarius nuo Žemutinio Naugardo. Praeina Žemutinio Naugardo–Muromo plentas, geležinkelio stotis yra už 15 km. Medicinos instrumentų, peilių gamyba. Veikia pora cerkvių, vienuolynas, išlikusi senoji architektūra.

## Istorija

XIV–XV a. šaltiniuose minimas finougriškas vietovardis *Ворясьма*, o nuo XVI a. – Vorsmos gyvenvietė. Tame pačiame amžiuje ežero saloje pastatytas Šv. Trejybės vienuolynas. XVIII a. pradėta kasti balų rūda, suklestėjo geležies apdirbimo pramonė. 1955 m. Vorsma tapo miestu.


Zakharovskaya Street.jpg|Zacharovo gatvė ir med. instrumentų gamykla
River Side.jpg|Upės krantinė
Вид на монастырь со двора.jpg|Vienuolynas


## Šaltiniai
Voskresenskas

**Voskresenskas** () – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, 80 km į pietryčius nuo Maskvos, prie Maskvos upės. Rajono centras. Geležinkelių mazgas (pagrindinė linija Maskva–Riazanė), upinė prieplauka. Chemijos (mineralinių trąšų), statybinių medžiagų (cemento), lengvoji pramonė. Veikia lėlių teatras, 4 kultūros namai, kino teatras, karo muziejus, XVIII a. Kriviakino ir Spaskojės dvarų sodybos. Žaidžia ledo ritulio komanda „Chimik“.

## Istorija

Voskresenskas susikūrė 1862 m., nutiesus geležinkelį. Miestu tapo 1938 m.

## Šaltiniai
Rytų lyguma

**Rytų lyguma** – poledinė lyguma Rytų Antarktidos pietrytinėje dalyje, tarp poledinių kalnagūbrių Šekltono ir Diufeko krantuose bei poledinių Gamburcevo kalnų. Didžioji paviršiaus dalis yra žemiau jūros lygio. Ledo storis – 3000–3500 m.

Rytų lyguma atrasta 1959–1961 m. TSRS antarktinės ekspedicijos metu.

## Šaltiniai
Fraktalinis menas

**Fraktalinis menas** – algoritminio meno forma, kuriama apskaičiuojant fraktalinius objektus ir juos pateikiant kaip nejudrų vaizdą, animaciją arba daugialypės terpės (multimedijos) kūrinį. Fraktalinis menas ėmė plėtotis nuo XX a. IX dešimtmečio. Tai kompiuterinio ir skaitmeninio meno žanras, kuris yra naujojo daugialypės terpės meno dalis. Julia aibė ir Mandelbroto aibė gali būti laikomos fraktalinio meno klasikiniais pavyzdžiais. Fraktalinis menas (ypač Vakaruose) nėra piešiamas arba tapomas rankiniu būdu. Paprastai jis kuriamas pasitelkiant fraktalų generavimo programinę įrangą, kartojant tris fazes: nustatant atitinkamos programinės įrangos parametrus; nustatant reikiamą skaičiavimo laiką; įvertinant rezultatą. Kartais naudojamos kitos grafinės programos gautiems vaizdams keisti. Tai vadinama pofraktaliniu apdorojimu. Į fraktalinio meno kūrinį taip pat galima įterpti ir nefraktaliniu būdu sukurtų kūrinių. Manoma, kad fraktalinis menas negali būti kuriamas be kompiuterio, nes reikalingos šio prietaiso skaičiavimų galimybės. Fraktalai generuojami taikant iteracinius metodus, kuriais sprendžiamos netiesinės ir polinominės lygtys. Fraktalas yra sudėtinis geometrinis darinys, kurio atskiri fragmentai yra panašūs arba identiški visumai arba kitiems fragmentams. Pagrindinė fraktalų bendra savybė yra panašumas į save, t. y. išdidinta maža geometrinės struktūros dalis atrodo identiška didesnei daliai.Viena pirmųjų fraktalinio meno parodų vadinosi „Map Art“ („Meno žemėlapis“). Tai buvo Brėmeno universiteto matematikų Heinzo-Otto Peitgeno ir Michaelio M. Richterio darbų kilnojamoji ekspozicija (1981–1985 m.). Autoriai pastebėjo, kad atvaizdai parodos lankytojams atrodė ne tik gražūs, bet taip pat jiems buvo įdomu sužinoti, kaip šie darbai buvo sukurti. Bene pirmoji fraktalinio meno paroda Lietuvoje buvo surengta 2015 m. Vilniuje. Autorius – KTU taikomosios matematikos absolventas Rytis Bartkus.
## Galerija

File:mandel zoom 00 mandelbrot set.jpg|Mandelbroto aibė su tolygiai nuspalvinta aplinka. 
File:mandel zoom 01 head and shoulder.jpg|Ertmė tarp „galvos“ ir „kūno“, arba „jūros arkliukų slėnis"
File:mandel zoom 02 seehorse valley.jpg|Dviguba spiralė kairėje, „jūros arkliukai“ dešinėje
File:mandel zoom 03 seehorse.jpg|„Jūros arkliukas“ aukštyn kojomis
File:Electricsheep-14525.jpg|thumb|„Electric Sheep” („Elektrinė avis”) programa sukurtas fraktalas
File:Sterling2 4728aa.jpg|thumb|„Sterling” programa sudarytas fraktalas


## Šaltiniai
Kur skraido tik ereliai

**Kur skraido tik ereliai** () – 1968 m. sukurtas karinis filmas pagal rašytojo Alistairo Macleano to paties pavadinimo romaną ir scenarijų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Richard Burton – majoras Džonas Smitas
* Clint Eastwood – leitenantas Morisas Šaferis
* Mary Ure – Merė Elison
* Patrick Wymark – pulkininkas Terneris
* Michael Hordern – admirolas Rolandas
* Brook Williams – seržantas Harodas
* Robert Beatty – generolas Džordžas Karnabis
* Donald Houston
* Peter Barkworth
* William Squire

## Turinys

1943-44 m. žiemą, nukritus lėktuvui, į vokiečių nelaisvę patenka JAV armijos generolas Džordžas Karnabis. Kadangi generolas yra vienas iš planuojamo antrojo fronto organizatorių, jam išlaisvinti siunčiama bendra amerikiečių ir britų karių ekspedicija, vadovaujama majoro Smito. Jie turi patekti į sunkiai prieinamoje aukštumoje įrengtą vokiečių slaptavietę, kurioje laikomas generolas ir kurioje yra infiltruota britų agentė Merė Elison, apie kurią žino tik Smitas. Pavojingos operacijos metu paaiškėja, kad generolas, kurį jie turi išvaduoti, yra apsimetėlis, o jo išlaisvinimo operacija skirta tam, kad būtų išaiškintas dvigubas agentas, esantis Sąjungininkų vadovybėje...

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Laurel apdovanojimas – veiksmo drama (nominacija)
* Laurel apdovanojimas – veiksmo filmų aktorius (C. Eastwood) (nominacija)
Dviguba žmogžudystė

**Dviguba žmogžudystė** () – 1977 m. Italijoje sukurtas kriminalinis filmas, kurį režisavo Steno.

## Siužetas

Komisaras Bruno Baltazaras dėl nusižengimo darbe perkeltas į policijos archyvą. Kartą jis pietauja mieste ir prasideda audra, žmonės slepiasi nuo lietaus ir griaustinio. Jai pasibaigus, vietiniame dvare randami du kūnai – kunigaikščio Del‘Orso ir elektriko – jie abu žuvo nuo žaibo. Elektriko, kuris mirė montuodamas ant stogo anteną, giminaitė, jauna maištininkė Tereza, reikalauja, kad būtų pradėtas tyrimas, nes toje vietoje buvo net 8 žaibolaidžiai. Kadangi niekas nenori imtis tyrimo, komisarui Bruno atsiveria puiki galimybė išgelbėti savo karjerą. Jis išsiaiškina, kad grafas prieš mirtį apsidraudė didele pinigų suma, kurią paveldėjo šio jauna žmona, o elektrikas iš jo prieš mirtį gavo didelę pinigų sumą. Aiškėja senos kunigaikščio šeimos paslaptys – Tereza pasirodo besanti jo nesantuokinė duktė, o tuo pačiu pretenduoja į palikimą. Tapusi taikiniu, ji išprovokuoja tikrąjį nusikaltėlį mėginti įvykdyti dar vieną žmogžudystę...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marcello Mastroianni – komisaras Bruno Baltazaras
* Agostina Belli – Tereza Kolasanti
* Ursula Andress – grafienė Del‘Orso
* Peter Ustinov – Haris Helmanas
* Jean-Claude Brialy – Van Nijenas
* Mario Scaccia
* Gianfranco Barra
* Angelo Monte
* Caterina Dalin

## Šaltiniai
Antrininkas (1971 filmas)

**Antrininkas** () – 1971 m. Italijoje sukurtas giallo filmas, kurio režisierius Romolo Guerrieri.

Filmas remiasi Libero Bigiaretti knygos „La controfigura“ motyvais.

## Siužetas

Požeminėje automobilių stovėjimo aikštelėje Džovanis sutinka nepažįstamą barzdotą vyrą, kuris paleidžia į jį kelias kulkas. Tolimesnis filmas – tai mirštančiojo prisiminimai. 

Jis turėjo merginą vardu Liucija, su kuria santykiai klostėsi itin audringai. Vieną dieną jis susipažino su jos motina Nora, kurią beregint įsimylėjo. Beprotiškai pavydėdamas jos meilužiui amerikiečiui Edžiui, Džovaniui galų gale pavyko ją suvedžioti. Nors jausmų proveržis buvo trumpalaikis, jis niekaip negalėjo užmiršti Noros, ieškodamas bet kokios dingsties su ja susitikti. Taip kartą jis atsidūrė šios bute, kur rado nušauto Edžio kūną – pastarasis norėjo ją palikti ir dėl to sulaukė kulkos. Džovanis sunaikino visus nusikaltimo pėdsakus, įsidėjo kūną į automobilio bagažinę ir išvežęs jį sudegino, tikėdamasis tokiu būdu apsaugoti ją nuo nemalonumų, tačiau galiausiai pats tapo auka...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jean Sorel – Džovanis
* Lucia Bose – Nora
* Ewa Aulin – Liucija
* Silvano Tranquilli – Rodžeris
* Sergio Doria – Edis
* Marilu Tolo – Mari

## Šaltiniai
Žudikas rezervavo devynias vietas

**Žudikas rezervavo devynias vietas** () – 1974 m. Italijoje sukurtas giallo filmas. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Rosanna Schiaffino – Vivian
* Chris Avram – Patrikas
* Eva Czemerys – Rebeka
* Lucretia Love – Doris 
* Paola Senatore – Lyn
* Gaetano Russo – Dankanas
* Andrea Scotti – Albertas
* Eduardo Filippone – nepažįstamasis 
* Antonio Guerra – teatro prižiūrėtojas
* Howard Ross – Raselas
* Janet Agren – Kim

## Turinys

Devyni žmonės po vakarėlio atvyksta į vienam jų priklausantį seną teatrą. Jie visi tarpusavyje susiję painiais turto, meilės ir išdavysčių saitais ir kiekvienas turi priežasčių kito nekęsti. Kol šie grožisi statiniu, kažkas, dėvintis kaukę, užrakina duris, atjungia telefoną ir pradeda juos vieną po kito žudyti. Persigandę žmonės mano esantys užpuolimo aukos, tačiau ilgainiui pradeda įtarti, kad žudikas yra vienas jų, o visos žmogžudystės atitinka aprašymą senoje knygoje, kurią jie taip pat randa teatre. Turintys ką slėpti vienas nuo kito, jie pradeda kovoti tarpusavyje, taip palegvindami žudiko darbą, kol galiausiai lieka tik vienas iš jų...
Raitomis ant tigro

**Raitomis ant tigro** () – 1961 m. Italijoje sukurta komedija, dar kartą ekranizuota 2002 m.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Nino Manfredi – Hiacintas
* Mario Adorf – Mario
* Gian Maria Volonte – Papaleo
* Valeria Moriconi – Ileana
* Luciana Buzzanca – Olga
* Ferruccio De Cesera – Kopola

## Turinys

Hiacintas, užguitas šeimos tėvas, nusprendžia prasigyventi inscenizuodamas apiplėšimą, tačiau, išdavus liudininkui, atsiduria už grotų dėl apgavystės. Kalėjime jis stengiasi bet kokia kaina greičiau išeiti į laisvę ir kiekviena proga bendradarbiauja su sargybiniais, kol kartą atsiduria kameroje, kurioje kalintys 3 vyrai planuoja pabėgimą. Hiacintas įspėja kalėjimo viršininką, tačiau šis nepatiki planu, o vyrai, bijodami išdavystės, pasiima jį su savimi, nors Hiacintui liko nedaug kalėti. Priverstas keliauti kartu su kitais, Hiacintas galiausiai pasiekia savo namus, tačiau randa žmoną, gyvenančią su kitu, o už jo įskundimą paskirta didelė premija, mat Hiacintas klaidingai laikomas gaujos galva ir pabėgimo organizatoriumi. Matydamas, kad žmona su nauju vyru sunkiai suduria galą su galu, kitiems bendrininkams nežinant jis nusprendžia organizuoti pasidavimą policijai, kad jo buvusioji gautų žadėtą premiją...
Žaidimas su ugnimi (1975 filmas)

**Žaidimas su ugnimi** () – 1975 m. sukurta drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jean-Louis Trintignant – Francas
* Philippe Noiret – Džordžas de Saksas
* Anicee Alvina – Karolina de Saks
* Sylvia Kristel – Diana
* Agostina Belli – Marija, de Saksų tarnaitė
* Charles Millot
* Vernon Dobtcheff
* Jacques Seiler
* Michel Berto
* Christine Boisson

## Turinys

Vieną dieną bankininką Džordžą de Saksą aplanko 2 vyrai, kurie pareiškia, kad jo dukra Karolina pagrobta ir bus sugrąžinta tik jam sumokėjus išpirką – milijoną dolerių. Priešingu atveju mergina bus atiduota kaip prostitutė į viešnamį. Kaip įrodymas pateikiamas jos rašytas raštelis, po to vyrai, apsvaiginę bankininką, pasišalina. Atsigavęs šis grįžta namo, kur randa sveiką Karoliną ir kuri tvirtina, kad jo niekas nepagrobė. Tėvui parodžius jos rašytą raštelį, mergina prisimena, kad jį pasirašė ją užkalbinusiam nepažįstamam vyrui.

Bankininkas nusprendžia, kad nusikaltėliai iš tiesų planavo pagrobti Karoliną, tačiau greičiausiai apsiriko ir sugavo kitą merginą. Jei taip, tikėtina, kad, supratę klaidą, jie vis tik bandys pagrobimą pakartoti. Jis kreipiasi pagalbos į privatų detektyvą Francą (šiuo pasirodo besąs vyras, gatvėje prašęs Karolinos pasirašyti raštelį), o pastarasis pasiūlo merginą paslėpti jo pažįstamos moters Erikos pensione, kuriame gali apsistoti jaunos merginos, kurioms reikalinga vienokia ar kitokia pagalba. Bankininkas sutinka ir vyru perrengta Karolina nuvežama į pensioną, kuris, kaip paaiškėja, iš tiesų yra viešnamis, skirtas tenkinti pačius keisčiausius turtuolių įgeidžius, o Karolinos nuotrauka kabo ant sienos kartu su kitų merginų atvaizdais.

Tuo metu Francas su keliais parankiniais toliau grobia įvairias merginas: prostitutę, nuotaką iš bažnyčios. Karoliną aplanko tėvas ir ši mėgina pasidalinti savo pastebėjimais, tačiau jis atrodo netikįs. Mergina naktį bando pabėgti, tačiau durys užrakintos, lauke teritoriją saugo pikti šunys, o galiausiai jai ištrūkti neleidžia pats Francas.

Kadangi iš jo ir toliau reikalaujama pinigų, bankininkas sutinka sumokėti, tačiau kartu su policija paspendžia spąstus. Nusikaltėliai sugeba nepastebėti paimti pinigus ir pats bankininkas tampa įtariamuoju...