open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rokiškio oro uostas

**Rokiškio oro uostas** – oro uostas, veikęs 1961–1985 m. Rokiškio mieste.

## Istorija

Oro uoste reguliariai skraidė An-2 tipo lėktuvai, maršrutu Rokiškis-Vilnius bei Vilnius-Rokiškis. Skrendančius lėktuvus aptarnavo septyni oro uosto darbuotojai. Dirbo ir meteorologas, nuolat informuojantis lakūnus apie oro sąlygas. Keleiviai laiką leisdavo jaukioje laukiamojoje salėje, išalkusieji užkąsdavo bufete. Šalia oro uosto buvo įrengta autobusų stovėjimo aikštelė.

Oro uostas aktyviai naudotas iki 1975 m. Skrydžiai vyko 3 kartus per dieną į Vilnių ir atgal, bilietas į vieną pusę kainavo 4 rublius, skrydis trukdavo 45 min.
Maždaug nuo 1985 m. skrydžiai iš Rokiškio į Vilnių retėjo. Brangstant degalams, didėjo bilietų kainos, oro uosto veikla darėsi nepelninga. Nutraukus keleivių skraidinimą, specialistams beliko stebėti ir fiksuoti praskrendančius lėktuvus.

Dar kurį laiką rokiškėnai skraidymo mėgėjai, susibūrę į klubą, turėjo galimybę skraidyti iš Biržų aeroklubo nuomotais orlaiviais. Už tokią privilegiją šie turėjo atsilyginti versdamiesti činču - aerodromo ne kilimo tako teritorija buvo nelegaliai apsėjama grūdiniais augalais. Ketverius metus nuimtas derlius atitekdavo biržiškių, o vėliau - buvo parduodamas vietinio aeroklubo veiklai subsidijuoti. Tokia veikla buvo verčiamasi bent jau iki 1999 metų, kai Valstybės kontrolės pareigūnai patikrinimo metu konstatavo apie komerciniais tikslais naudojamą neapmokestinamą aerodromo kitokios paskirties žemę. Tų pačių metų rudenį aerodrome nukrito ir buvo sudaužytas vienintelis sklandytuvas.

Apie 2000 m. iš oro uosto išgabenta tiems laikams moderni navigacinė aparatūra.

## Dabartinė būklė

Apleistus statinius atnaujinti, rekonstruoti ir pritaikyti turizmui ar kitokiai veiklai tikimasi gauti Europos Sąjungos paramą. Detaliojo plano, žemės nuosavybės ir kitos dokumentacijos rengimo problemos yra susijusios su besiribojančia su oro uosto teritorija 1944–1946 m. žuvusių rezistentų kapaviete ir jos sanitarinės apsaugos zonos ribomis.

## Nuorodos

* Oro uosto atgimimo priešaušryje – nenumatytos kliūtys
Lašmuo

**Lašmuo** – upė šiaurės Lietuvoje, Pakruojo rajone; Mūšos dešinysis intakas. Prasideda 6 km į pietryčius nuo Klovainių, netoli Gačionių kaimo. Teka į šiaurę daugiausia pro dirbamus laukus. Įteka į Mūšą 90,3 km nuo jos žiočių, ties Pamūšiu. 

Intakai:
* dešinieji – Juodavas, Šakaitė;
* kairieji – Rytbala.

Beveik visa upės vaga sureguliuota. Gyvenvietės prie Lašmens: Getautai, Pakalniškiai, Laipuškiai, Palašmenis, Balsiai, Lašmenpamūšis, Pamūšis.

## Pavadinimo kilmė

Lietuvių tarmybė *lašmuo* reiškia „vieta ežere, kur įteka ar išteka upelis“. Jis tikriausiai susijęs su veiksmažodžiu *lašėti* (plg. tešmuo nuo *tėšti*, želmuo nuo *želti*). *Lašėti* čia gali reikšti ne tik „sunktis, varvėti“, bet ir „blizgėti, spindėti, tviskėti, mirguliuoti“.

## Šaltiniai
Ušna

**Ušna** – upė Žemaitijoje, Kelmės rajone; Ventos kairysis intakas. Prasideda 7 km į šiaurės vakarus nuo Užvenčio, netoli Domeikių kaimo. Teka rytų, pietryčių kryptimi. Įteka į Ventą 320 km nuo jos žiočių, 8 km į šiaurės rytus nuo Užvenčio, netoli Ušnėnų

Intakai:
* dešinieji – Čiotupis;
* kairieji – Gėrupis.

Gyvenvietės prie Ušnos: Moluvėnai, Ušna, Plikšilis, Ušnėnai.

## Etimologija

Upėvardis kildinamas iš žodžių *aušti* („vėsti, šalti“),  („šaltas“).

## Šaltiniai
Fizinis krūvis

**Fizinis krūvis** – raumenų apkrova, apibūdinama darbo trukme ir intensyvumu. Sukelia tam tikrus fiziologinius pokyčius organizme. 

Fizinis krūvis gali būti mažesnis ar didesnis, paveikti tik atskiras organizmo sistemas ir raumenų grupes ar visą organizmą. 

Fizinio krūvio trukmė matuojama pagal organizmo praleistą laiką dirbant raumenims. Fizinio krūvio intensyvumas - atlikto darbo kiekis per laiko vienetą. Ciklinėse sporto šakose intensyvumas yra greitis, o aciklinėse - tempas.

## Skirstymas
* Pagal įtraukiamų į darbą raumenų kiekį:
** lokalusis
** regioninis
** bendrasis
* Pagal organizmo reagavimą į atliekamą darbą:
** mažas
** vidutinis
** ribinis
** didelis
** didžiausias

## Fizinio krūvio komponentai
* Fizinio pratimo intensyvumas
* Atlikimo trukmė
* Poilsio trukmė ir pobūdis
* Fizinio pratimo kartojimo skaičius
Fizinis lavinimas

**Fizinis lavinimas** arba **ugdymas** – fizinių ypatybių, judėjimo įgūdžių ir kompleksinių gebėjimų lavinimas. Proceso galutinis tikslas yra išmokyti žmogų pritaikyti judėjimo įgūdžius įvairiomis sąlygomis.

## Fizinio ugdymo formos
Pagrindinė fizinio ugdymo forma yra kūno kultūros pamoka. Kitos populiarios ugdymo formos: treniruotė, rytinė mankšta, gydomoji mankšta, higieninė mankšta, varžybos, turistinis žygis, ekskursija, išvyka, krosas, žaidimas.

## Fizinio ugdymo metodai
Fizinio ugdymo metodai tai judėjimo veiksmų mokymo ir fizinių ypatybių lavinimo būdai. Skirtingais atvejais taikomi įvairūs metodai: 
*Specifiniai (praktiniai metodai). Būdingi daugiau tik fizinio ugdymo metodui.
*Nespecifiniai (pedagoginiai metodai). Taikomi mokymo ir auklėjimo procese.
Ištvermė

**Ištvermė** – organizmo atsparumas įvairiems vidiniams ir išoriniams veiksniams (fiziniams krūviams, deguonies trūkumui, karščiui). Ištvermė priklauso nuo organizmo gebėjimo kuo ilgiau aprūpinti energetinėmis medžiagomis dirbančius raumenis, nervų sistemos gebėjimo valdyti raumenyse vykstančius fizinius ir cheminius procesus.

## Ištvermės tipai
*Aerobinė ištvermė
*Anaerobinė ištvermė
*Bendroji ištvermė
*Greitumo ištvermė
*Ilga ištvermė
*Jėgos ištvermė
*Koordinacinė ištvermė
*Psichinė ištvermė
*Specialioji ištvermė
*Specialioji žaidimų ištvermė
*Sprintinė ištvermė
*Stajerinė ištvermė
*Statinė ištvermė
*Trumpa ištvermė
*Turnyrinė ištvermė
*Vidutinė ištvermė
Upytė (Tatula)

**Upytė** – upė šiaurės Lietuvoje, Pasvalio ir Biržų rajonuose; Tatulos kairysis intakas (Mūšos baseinas). Prasideda 9 km į pietvakarius nuo Vabalninko, Porijų apylinkėse. Aukštupyje teka Purvių-Guodžių durpyno pakraščiu. Teka daugiausia šiaurės kryptimi, žemupyje teka į šiaurės vakarus. Įteka į Tatulą 11 km nuo jos žiočių, greta Kirdonių.

Intakai: Mažoji Upytė (kairysis), Ringožys (dešinysis).

Vidutinis upės nuolydis – 62 cm/km. Gyvenvietės prie Upytės: Severiškis, Šukionys, Ruopiškiai, Gulbinėnai, Sodeliai, Paringužiai, Gulbinai.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *[[upė]]* („vandens srautas“).

## Šaltiniai
Jiešmuo

**Jiešmuo** – upė šiaurės Lietuvoje, daugiausia Pasvalio rajone; Mūšos dešinysis intakas. Prasideda Biržų rajono pakraštyje, pelkėse šalia Guodžių kaimo (7,5 km į vakarus nuo Vabalninko). Teka daugiausia į šiaurės vakarus, žemupyje – į vakarus. Įteka į Mūšą 47,3 km nuo jos žiočių, ties Ąžuolpamūše.

Intakai: Jiešmenėlis I, Jiešmenėlis II (abu dešinieji).

Dalis vagos sureguliuota. 3,6 km nuo žiočių upė patvenkta, sudarytas Pajiešmenių tvenkinys. Gyvenvietės prie Jiešmens: Suntautai, Ličiūnai, Krinčinas, Pajiešmeniai.

Upėvardis (dar žinomas kaip ***Viešmuo***) yra neaiškios kilmės ir darybos: viena vertus, sietinas su *viešmuo* („upokšnis“), o toliau su šaknimi **vieš-*, menančia tekėjimą, sruvimą, kita vertus, *v-* laikant pridėtine, žodis kildintas iš ėjimą, eigą reiškiančios šaknies *i-, ei-*.

## Šaltiniai
Žemoji Gervė

**Žemoji Gervė** – upė šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone; Apaščios dešinysis intakas. Prasideda 8 km į šiaurės rytus nuo Parovėjos, šalia Briedžių kaimo. Teka daugiausia į šiaurės rytus pro Biržų girią. Įteka į Apaščią 6,7 km nuo jos žiočių, šalia Kočėnų.

Intakai: Stridinis, Pekla, Gervelė (visi kairieji).

Dalis upės vagos sureguliuota. Gyvenvietės prie Žemosios Gervės: Slimaniškiai, Lapakrita.

Upėvardis kilęs nuo paukščio pavadinimo *gervė*.

## Šaltiniai
Arnionių dvaras

**Arnionių dvaras** – dvaras Molėtų rajone, Arnionių kaime.

## Istorija

1495 metais ponui Narbutui dovanoti žmonės Arnionyse ir Kaltanėnuose. Vėliau kaimas priklausė Radviloms, Šveikovskiams, nuo 1765 m. kartu su Pabradės dvaru atiteko Vilniaus kaštelionui M. Masalskiui, po jo mirties (1768 m.) – Vilniaus vyskupui I. J. Masalskiui. 1792 m. dvarą įsigijo M. Kostrovickis, kuris ir pastatė pagrindinius mūrinius pastatus. 1859 m. dvaras atiteko J. Tiškevičiui. Spėjama, kad dvaro rūmus galėjo suprojektuoti architektas Laurynas Gucevičius.

Po II pasaulinio karo rūmai perstatyti, šiandien išlikę 5 pastatai, oranžerijos ir vartų likučiai, parkas.


Arnionių dvaras 1848.jpg|Dvaro rūmai 1848 m. – litografija pagal V.Domochovskio piešinį
Image:Arnioniu dvaro arklide2015.JPG|Arklidės griuvėsiai
Image:Arnioniu dvaro kalve2015.JPG|Kalvė
Image:Arnioniu dvaro namas2015.JPG|Gyvenamasis namas
Image:Arnioniu dvaro svirnas2015.JPG|Svirnas
Image:Arnioniu dvaro vartai2015.JPG|Vartų stulpai


## Išnašos

## Šaltiniai
* Arnionių dvaro sodyba (Kultūros vertybių registras) 
* Arnionių dvaras (miestai.net)
* Arnionių dvaras (archeonas.lt)
Ankangas

**Ankangas** () – miestas vidurio Kinijoje, Šaansi provincijoje, apie 180 km į pietus nuo Siano, prie Hanšujo upės aukštupio. Yra vietinis oro uostas, nutiestas greitkelis į Sianą. Tekstilės, chemijos (lakų), medžio apdirbimo, statybinių medžiagų, odos, maisto pramonė. Apylinkėse išvystytas sezamo auginimas.

## Istorija

Miestas pradėjo kurtis III a., tada vadintas Liangdžou, V a. pavadintas Dzindžou, XVI a. – Singanu. 1783 m. regionas pavadintas Ankango prefektūra. 1988 m. Ankangui suteiktas miesto statusas.

## Šaltiniai
Anabergas-Būchholcas

**Anabergas-Būchholcas** () – miestas rytų Vokietijoje, Saksonijoje, Rūdiniuose kalnuose, prie Šemos upės, į pietus nuo Chemnico, netoli Čekijos sienos. Pro miestą eina Chemnico-Karlovy Varų plentas. Metalo apdirbimo, popieriaus ir kartono, elektrotechnikos, žaislų gamybos pramonė. Tradicinis mezginių ir pozumentų gamybos centras. Seniau Anabergo-Būchholco apylinkėse buvo kasamas sidabras, kobaltas ir urano rūda. Dabar miestas yra svarbus turistinis, žiemos sporto centras. Veikia Rūdinių kalnų muziejus.

Mieste yra dvi XVI a. vėlyvosios gotikos bažnyčios (Šv. Onos ir Šv. Marijos) bei pranciškonų vienuolyno griuvėsiai.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1492 m., o 1497 m. jai suteiktos miesto teisės. Nuo 1501 m. vadinama Anabergu. XVI a. buvo vienas didžiausių Saksonijos miestų, svarbus kalnakasybos centras. 1949 m. Anabergas sujungtas su Būchholcu į vieną miestą.


Image:StAnnenKircheAnnabergBuchholz.jpg|Šv. Onos bažnyčia
Image:Bergkirche St. Marien Annaberg.jpg|Šv. Marijos bažnyčia
Image:Annaberg Markt Rathaus.jpg|Rotušė


## Šaltiniai
Julius Petraitis

**Julius Petraitis** (g. 1905 m.) – Lietuvos lengvaatletis, olimpietis.

## Biografija
1928 m. vasaros olimpinėse žaidynėse atstovavo Lietuvos rinktinei lengvosios atletikos 5000 m bėgime. Savo grupėje tarp keturiolikos startavusių sportininkų Petraitis atbėgo dešimtas ir galutinėje įskaitoje užėmė dvidešimt septintą vietą.

## Pasiekimai

## Šaltiniai
Limburgo kunigaikštystė

**Limburgo kunigaikštystė**, kitaip **Limburgo hercogystė** () – istorinė valstybė dabartinėje rytų Belgijoje (Limburgo provincija), pietryčių Nyderlanduose (Limburgo provincija) ir vakarų Reino krašte-Pfalce (Vokietija), egzistavusi XI–XVIII a. Priklausė Šventajai Romos Imperijai kaip viena iš Septyniolikos Provincijų.

## Istorija
Kunigaikštystė įkurta XI a. Žemutinės Lotaringijos sudėtyje. Pirmuoju kunigaikščiu laikomas Valeranas, Žemutinės Lotaringijos kunigaikščio Frederiko žentas, kuris iš pradžių titulavosi grafu, jo jo palikuonys gavo kunigaikščių titulą. 1214 m. Limburgo valdančioji dinastija užvaldė Liuksemburgo grafystę ir nuo tada žinoma kaip Liuksemburgų dinastija. Pačiame Limburge, tuo tarpu, 1283 m. prasidėjo įpėdinystės karas, po kurio kunigaikštystės soste 1288 m. įsigalėjo Brabanto kunigaikščiai. Taip Limburgo istorija pateko į Brabanto istorijos orbitą.

1404 m. Brabanto ir Limburgo soste įsigalėjo Burgundų Valua dinastija ir taip kunigaikštystė įjungta į Burgundijos Nyderlandus. Po 1477 m. Nansi mūšio, kurio metu Burgundijos kunigaikštystė atiteko Prancūzijai, Limburge įsigalėjo Habsburgai. Limburgą sujungus su daug mažesnių feodalinių valdų, suformuota viena iš Septyniolikos Provincijų. 1512 m. Limburgas priskirtas Šventosios Romos imperijos Burgundijos apskričiai.

Po Nyderlandų revoliucijos, 1648 m. Vestfalijos sutartimi kunigaikštystė padalinta: šiaurinė jos dalis atiteko Nyderlandams, o pietinė teritorija liko Pietinių Nyderlandų dalimi. 1713 m. pastarojoje įsitvirtino Austrijos Habsburgai. 1794 m. Pietinius Nyderlandus prijungus prie Prancūzijos, kunigaikštystė panaikinta. Ji buvo laikinai atkurta 1839–1867 m.

## Nuorodos
* Limburgo kunigaikščiai
Rekstukų piliakalnis

**Rekstukų piliakalnis** – piliakalnis Tauragės rajono savivaldybės teritorijoje, Mažonų seniūnijoje, Rekstukų kaime, kairiajame Jūros upės krante, kyšulyje tarp Jūros intako Kroklio ir pačios Jūros, apie 200 metrų žemiau Rekstukų atodangos. Už 300 metrų žemiau į Jūrą įteka Šunija.

## Piliakalnis
Piliakalnio aikštelė ovali. Iki šių dienų išliko piliakalnio priešpilis, dalis gynybinių įtvirtinimų ir trečdalis aikštelės. Ji nutįsusi vakarų-pietryčių kryptimi. Pietryčių gale likęs tik pusės metro aukščio pylimas, o nuo aukštumos pusės piliakalnį juosia 3 m aukščio nuo griovio dugno ir keliolikos metrų ilgio pylimas. Prieš jį iškastas 2 m gylio ir 10 m ilgio griovys. Piliakalnio prieigose yra priešpilis, apytikriai 15 x 20 m ploto ir atskirtas grioviu nuo aukštumos.

Vietiniai gyventojai nuo seno kalvą vadina Kaukurine arba trumpiau - Kaukure. 2008 m. piliakalnį surado doc. Vytenis Almonaitis. Datuojamas I tūkstantmečio pabaiga – II tūkstantmečio pradžia.

## Šaltiniai
2011 m. Lietuvos bokso čempionatas

**2011 m. m. Lietuvos bokso čempionatas** vyko  balandžio 20 - 23 dienomis Kaune.
Čempionate pirmą kartą vyko ir moterų kovos, kurios įtrauktos dėl IOC sprendimo olimpinėse žaidynėse rengti ir moterų bokso kovas.

Svorio kategorijoje iki 64 kg aukso ir sidabro medalius atitinkamai iškovojo 2010 m. jaunimo olimpinių žaidynių čempionai Evaldas Petrauskas ir Ričardas Kuncaitis.

## Rezultatai
### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Šaltiniai
Seulo valstybinės kapinės

**Seulo valstybinės kapinės** (, *gukrib soul hjončonguon*) – mirusiųjų laidojimo vieta, esanti Pietų Korėjoje, Seule, Dongdžak-gu rajone. Įkurtos 1956 metais prezidento I Singmano įsakymu. Užima 138,8 hektarų plotą.

Kapinėse yra palaidoti Korėjos karo ir Vietnamo karo veteranai, nepriklausomybės nuo Japonijos judėjimo dalyviai, policijos darbuotojai, politikai ir kiti valstybei nusipelnę žmonės. Iš viso apie 165 000 asmenų.

Kapinėse taip pat yra:
* Čung atminimo paviljonas, kuriame rodomi filmai apie Korėjos patriotus;
* Karo atminimo salė, kur galima pamatyti su Korėjos karu susijusius daiktus ir nuotraukas;
* Atminimo paminklas, įamžinantis šalį gynusių žmonių lojalumą ir pasiekimus. Prie jo stovi statulos patriotams ir valstybės herojams;
* Paminklas nežinomiems kariams studentams savanoriams, skirtas jaunimui, kuris prasidėjus Korėjos karui savanoriškai prisijungė prie armijos.

## Kapinėse palaidoti žinomi žmonės

* I Singmanas – Pietų Korėjos prezidentas.
* Pak Čionghy – Pietų Korėjos prezidentas.
* Kim Dedžiunas – Pietų Korėjos prezidentas.
* Kim Young-sam – Pietų Korėjos prezidentas.

## Nuorodos

* Oficialus puslapis  (korėjiečių k.)

## Išnašos
Centrinė kriminalinės policijos direkcija

**Centrinė kriminalinės policijos direkcija**, **DCPJ** () – Prancūzijos nacionalinės policijos šaka, atliekanti kriminalinės policijos funkcijas.

DCPJ tiria kriminalinius nusikaltimus, vadovauja įstatymų vykdymo priežiūros institucijų (Nacionalinės policijos ir Nacionalinės žandarmerijos) veiklą prieš organizuotą nusikalstamumą, ją koordinuoja ir derina su kitomis institucijomis (muitine, mokesčių inspekcija).

DCPJ dažnai klaidingai vadina „36 quai des Orfèvres“, nes šis adresas yra *Paryžiaus regioninės kriminalinės policijos direkcijos* (*Direction Régionale de Police Judiciaire de Paris*). Adresas. DCPJ būstinė yra Paryžiuje, adresas „11, rue des Saussaies“.

## Nuorodos
Prancūzijos policijos laipsniai

**Prancūzijos policijos laipsniai** – asmeninių laipsnių sistema, naudojama Prancūzijos nacionalinėje policijoje.

Nacionalinės policijos personalas pagal laipsnių lygį skirstomas į tris korpusus.

## Corps de conception et de direction
*Corps de conception et de direction* ('sumanymų ir vadovavimo korpusas') – atitinka vyresniuosius ir aukštuosius kariuomenės karininkus.

! Antpetis
! Laipsnio pavadinimas irlietuviškas jo vertimas
! Ankstesnis laipsniopavadinimas
! NATO kodas(apytiksliai)
! Atitikmuo Lietuvos policijoje
|-----
| 
|  *Directeur des services actifs*aktyviųjų tarnybų direktorius
|
|
|
|-----
| 
|  *Inspecteur général*generalinis inspektorius
|
| OF-9generolas
|
|-----
| 
|  *Contrôleur général*generalinis kontrolierius
|
| OF-8generolas leitenantas
|
|-----
| 
|  *Commissaire divisionnaire*divizijos komisaras
|
| OF-7generolas majoras
|
|-----
| 
|  *Commissaire principal*pagrindinis komisaras
| (laipsnis panaikintas 2006 m.)
| OF-5pulkininkas
| vyriausiasis komisaras
|-----
| 
|  *Commissaire de police*policijos komisaras
|
| OF-4pulkininkas leitenantas
| vyresnysis komisaras
|}

## Corps de commandement et d’encadrement
*Corps de commandement et d’encadrement* ('įsakinėjimo ir tvarkymo korpusas') – atitinka jaunesniuosius kariuomenės karininkus.

! Antpetis
! Laipsnio pavadinimas irlietuviškas jo vertimas
! Ankstesnis laipsniopavadinimas
! NATO kodas(apytiksliai)
! AtitikmuoLietuvos policijoje
|-----
| 
| *Commandant *komandantas
| *Commandant* (komandantas) ar*Inspecteur divisionnaire*(divizijos inspektorius)
| OF-3majoras
| komisaras
|-----
| 
|  *Capitaine*kapitonas
| *Officer de la paix principal*(pagrindinis taikos karininkas) ar*Inspecteur principal*(pagrindinis inspektorius)
| OF-2kapitonas
| komisaras inspektorius
|-----
| 
| *Lieutenant *leitenantas
| *Officer de la paix*(taikos karininkas) ar*Inspecteur* (inspektorius)
| OF-1pirmasis leitenantas
| vyresnysis inspektorius
|-----
| 
|  *Lieutenant intern*leitenantas stažuotojas
|
| OF-1antrasis leitenantas
| inspektorius
|-----
| 
|  *Lieutenant student*kandidatas į leitenantus
|
| kadetas
|
|-----
|}

**Prancūzijos policijos laipsniai** – Prancūzijos policijos tarnybos laipsniai.

## Puskarininkiai
*Corps de maîtrise et d’application* ('reikalavimo ir vykdymo korpusas') atitinka kariuomenės puskarininkius.

! Antpetis
! Laipsnio pavadinimas irlietuviškas jo vertimas
! Ankstesnis laipsniopavadinimas
! NATO kodas(apytiksliai)
! Atitikmuo Lietuvos policijoje
|-----
| 
|  *Brigadier-major*brigadininkas majoras
|
| OR-9komandinis seržantas majoras
|
|-----
| 
|  *Brigadier-chef*vyresnysis brigadininkas
|
| OR-9seržantas majoras
| viršila
|-----
| 
|  *Brigadier*brigadininkas
|
| OR-8master-seržantas
|
|-----
| 
|  *Sous-brigadier*jaunesnysis brigadininkas
|
| OR-6štab-seržantas
| vyresnysis policininkas
|-----
| 
|  *Gardien de la paix*taikos palaikytojas
|
| OR-?
| policininkas
|-----
| 
|  *Gardien de la paix stagiaire*taikos palaikytojas stažuotojas(1 metai po mokyklos)
|
| OR-?
| jaunesnysis policininkas
|}
Leonardus Syttin

**Leonardus Syttin** (g. 1892 m. vasario 3 d. Vilniuje – ?) – Lietuvos šaulys iš Vilniaus gubernijos, atstovavęs Rusijos imperijos rinktinę 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

## Pasiekimai

## Išnašos
Fechtavimasis 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Fechtavimasis]] [[1896 m. vasaros olimpinės žaidynės|1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse]]** vyko balandžio 7 d. ir balandžio 9 d. Varžybose dalyvavo penkiolika fechtuotojų iš keturių šalių. Fechtavimosi varžybos špaga buvo atšauktos ir neįvyko.

## Dalyvavusios šalys
* 
* 
* 
* 

## Nugalėtojai

## Medalių lentelė

## Rezultatai
### Rapyra
#### A grupė

#### B grupė

#### Finalas

### Meistrų rapyra

### Kardas
Gimnastika 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Gimnastika]] [[1896 m. vasaros olimpinės žaidynės|1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse]]** vyko dvi dienas. Varžybose dalyvavo 71 gimnastas iš devynių šalių. Varžybose vykdytos tik sportinės gimnastikos rungtys.

## Dalyvavusios šalys
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medalių lentelė

## Medalininkai
Gilasys

**Gilasys** – mažas upokšnis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Josvainių seniūnijoje; Upytės dešinysis intakas (Nevėžio baseinas). Prasideda Plaktinių kaimo laukuose, jais teka į pietryčius. Įteka į Upytę ~700 m į šiaurę nuo Vainikų.

Visa vaga sureguliuota.

Upės pavadinimas kilo nuo žodžio *gilus* („toli einantis žemyn ar tolyn nuo paviršiaus“).

## Šaltiniai
Centrinė vidaus žvalgybos direkcija

**Generalinė vidaus saugumo direkcija** () – Prancūzijos žvalgybos agentūra, tiesiogiai pavaldi Vidaus reikalų ministerijai. Oficialiai ėmė veikti 2008 m. liepos 1 d., kai buvo sukurta sujungus dvi ankstesnes žvalgybos tarnybas, priklausiusias Nacionalinei policijai – Teritorinio stebėjimo direkcija ir Centrinė bendrosios informacijos direkcija.

DCRI vadovas yra *Bernard Squarcini*.

DCRI sudaro štabas ir aštuoni departamentai:
* Ekonominės apsaugos (vadovas *Gilles Gray*),
* Priešteroristinis (vadovas *Michel Guerin*),
* Žvalgybos technologijų (vadovas *Michel Pages*),
* Prievartinio nuvertimo (vadovas *Françoise Bilancini*),
* Bendrojo administravimo (vadovas *Thierry Matta*),
* Paramos (vadovas *Jean-François Lelievre*),
* Kontražvalgybos (vadovas *Jean Petronille*),
* Tarptautinių reikalų (vadovas *Eric Toucas*).

DCRI funkcijos:
* kontražvalgyba
* priešteroristinė veikla
* kova su kibernusikaltimais
* Potencialiai pavojingų grupių, organizacijų ir socialių reiškinių stebėjimas.

## Nuorodos

* Official announcement of the agency’s launch  on the website of the French Ministry of the Interior.
Kachovkos tvenkinys

**Kachovkos tvenkinys** () – buvęs didelis tvenkinys pietų Ukrainoje, Dniepro upės slėnyje. Telkšojo Zaporožės, Chersono ir Dniepropetrovsko sričių teritorijose. Buvo 230 km ilgio, plotis siekė 25 km.

Susidarė tarp 1955–1958 m. patvenkus Dniepro upę Kachovkos HE užtvanka ties Nova Kachovkos miestu. Buvo užlieta daug vertingų pakrančių šlapynių, ~90 gyvenviečių. 2023 m. Rusijos pajėgoms užminavus ir susprogdinus Kachovkos hidroelektrinę, tvenkinys nuseko.

Tvenkinys naudotas pasėlių drėkinimui, žvejybai, poilsiui. Nuo tvenkinio atsišakojo 3 kanalai: Dniepro-Kryvyj Riho, Kachovkos, Šiaurės Krymo. Greta tvenkinio buvo įsikūrusi Kachovka, Nova Kachovka, Nikopolis, Marganecis, Vasylivka, Dnieprorudnė, Dniepro Kamianka, Beryslavas.

## Šaltiniai
Košmaras Guobų gatvėje

**Košmaras Guobų gatvėje** () – 1984 m. JAV smurto siaubo filmas. Pirmasis režisieriaus Wes Craven filmas apie serijinį vaikų žudiką Fredį Kriugerį.

Filmo biudžetas siekė 1,8 mln. JAV dol., o uždirbo 57 mln. JAV dol., tad dėl finansinės sėkmės buvo sukurti dar septyni tęsiniai. 2010 m. režisierius Samuel Bayer sukūrė filmo perdirbinį.

Filmas nominuotas trims Saturn apdovanojimams.

## Siužetas

Fredis Kriugeris yra košmarų pagrindas. Jis visada pasirodo keistai apsirengęs ir turi peilius ant savo dešinės rankos pirštų. Grupė keturių paauglių pradeda sapnuoti tuos pačius košmarus apie Fredį, vienas iš jų yra baisiai nužudomas miego metu. Išlikę greitai supranta, kad jeigu Fredis juos nužudys miego metu, tai jie mirs realiame gyvenime taip pat. Taip prasideda išbandymas norint sustabdyti Fredį.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*

* Robert Englund – Fredis Kriugeris
* Heather Langenkamp – Nancy Thompson
* John Saxon – Don Thompson
* Ronee Blakley – Marge Thompson
* Johnny Depp – Glen Lantz
* Jsu Garcia – Rod Lane
* Amanda Wyss – Tina Gray
* Charles Fleischer – Dr. King
* Joseph Whipp – seržantas Parker

## Išnašos
E26

**Europos kelias E26** – Tarptautinio Europos kelių tinklo dalis. Eina vakarų-rytų kryptimi. Jungia du didžiausius Vokietijos miestus – Hamburgą ir Berlyną. Trasa eina tik Vokietijos teritorija. Ilgis – 283 km.

## Maršrutas
* 
** Hamburgas 
** Vitstokas–Berlyno žiedas 
** Oraninburgas 
** Berlynas
Moločna

**Moločna** () – upė pietų Ukrainoje, Zaporožės srityje, Paazovėje. Prasideda į rytus nu Černihovkos, kristalinėse aukštumose, 307 m aukštyje. Pradžioje teka į vakarus, vidurupyje pasuka į pietus. Įteka į Azovo jūrą (Moločnos limaną).

Intakai:
* dešinieji – Čynhulas;
* kairieji – Tokmakas, Krulmanas, Jušanly, Aratas, Arabka.

Aukštupio krantai aukšti ir statūs, vagoje yra krioklių bei slenksčių. Žiemą ledai vidutiniškai laikosi 80-90 dienų. Miestai prie Moločnos: Tokmakas, Moločianskas, Melitopolis.

XVIII–XIX a. upė vadinta tiurkiškai – ***Siuteniu*** („pieniniais vandenimis“).
Žiedupė

**Žiedupė** arba **Žiedupys** – upelis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Josvainių seniūnijoje; Šušvės kairysis intakas. Prasideda Šingalių kaimo apylinkėse, 2 km į šiaurės rytus nuo Josvainių. Aukštupyje kerta Aristavos-Cinkiškių plentą, teka į pietus. Įteka į Šušvę 10,5 km nuo jos žiočių, 2 km į pietryčius nuo Josvainių.

Turi bevardį dešinįjį intaką (Ž-2).

Visa upės vaga išskyrus žemupį sureguliuota. Žemupys įeina į Šušvės kraštovaizdžio draustinį. Greta upės įsikūrę Šingalių, Pažiedupio ir Plaktinių kaimai.

Upėvardis kilęs nuo augalo dalies pavadinimo *[[žiedas]]*.

## Šaltiniai
Vestra Jotalandas

**Vestra Jotalando [[lenas (teritorija)|lenas]]** () – lenas pietvakarių Švedijoje. Ribojasi pietuose su Halandu ir Jonšiopingu, šiaurėje su Norvegija ir Vermlandu, rytuose su Erebru ir Esterjotlandu. Plotas 23 945 km². Įkurtas 1998 m. Administracinis centras – Geteborgas.

## Savivaldybės

Leno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):

### Miestai
Tai vienas tankiausiai apgyvendintų regionų visoje Švedijoje. Didžiausi Vestra Jotalando miestai yra:

* Geteborgas (510 491)
* Burosas (63 441)
* Trolhetanas (44 498)
* Šiovdė (33 119)
* Udevala (30 513)
* Lidšiopingas (24 941)
* Alingsosas (22 919)
* Venešborgas (21 672)
* Kungelvas (21 139)
* Falšiopingas (15 821)
* Lerumas (15 819)
* Mariestadas (15 448)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vestra Jotalando lenas
Saturn apdovanojimas

**„Saturn“ apdovanojimas** () – nuo 1972 m. JAV kasmet teikiamas prizas geriausiems metų mokslinės ir maginės fantastikos bei siaubo filmams, televizijos serialams ir DVD leidimams.

Apdovanojimus įkūrė *Donald A. Reed* teigdamas, jog tokio žanro filmai nėra pakankamai įvertinami. Apdovanojimo statulėlė vaizduoja Saturno planetą, kuri apjuosta žiedu iš filmų juostos.

## Filmų apdovanojimų kategorijos
* Geriausias mokslo fantastikos filmas
* Geriausias fantastinis filmas
* Geriausias siaubo filmas
* Geriausias veiksmo/nuotykių/trilerio filmas
* Geriausias animuotas filmas
* Geriausias tarptautinis filmas
* Geriausias režisierius
* Geriausias aktorius
* Geriausia aktorė
* Geriausias antro plano aktorius
* Geriausia antro plano aktorė
* Geriausias jauno aktoriaus pasirodymas
* Geriausias scenarijus
* Geriausias garso takelis
* Geriausias grimas
* Geriausi kostiumai
* Geriausi specialieji efektai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali apdovanojimo svetainė
E27

**Europos kelias E27** – Tarptautinio Europos kelių tinklo dalis. Eina vakarų-rytų kryptimi. Trasa eina Prancūzijos, Šveicarijos ir Italijos teritorija. Ilgis – 328 km.

## Maršrutas
* 
** Belforas 
* 
** Bernas 
** Montrė-Martinis 
* 
** Aosta
Centrinė bendrosios informacijos direkcija

**Centrinė bendrosios informacijos direkcija** () – buvusi Prancūzijos žvalgybos tarnyba, priklausiusi Prancūzijos Nacionalinei policijai ir pavaldi Generalinei nacionalinės policijos direkcijai (*Direction Générale de la Police Nationale; DGPN*) ir galop Prancūzijos Vidaus reikalų ministerijai.

Viena iš jos veiklos sričių buvo azartinių lošimų vietų bei arklių lenktynių stebėjimas

2008 m. liepos 1 d. RG buvo sujungta su *[[Teritorinio stebėjimo direkcija]]* (*Direction de la Surveillance du Territoire; DST*) ir sudarė naują žvalgybos tarnybą Centrinę vidaus žvalgybos direkciją (*Direction centrale du renseignement intérieur*).

## Organizacija
RG buvo sudaryta iš 4 subdirekcijų:
* Tyrimų subdirekcija – buvo atsakinga už teroristinės veiklos žvalgybą, prevenciją ir slopinimą, stebėjo grupes ir organizacijas, potencialiai susijusias su tokia veikla.
* Analizės, perspektyvų ir visuomenės faktų subdirekcija – analizavo duomenis, rinktus apie finansines, socialines ir kitokias institucijas.
* Išteklių ir metodų subdirekcija – atrinkinėjo ir apmokė būsimus darbuotojus, užsiėmė logistika, dokumentacija, juridika ir biudžetu.
* Žaidimų ir kazino subdirekcija – stebėjo lošimo namų ir arklių lenktynių veiklą, kovojo su pažeidimais šioje srityje, kurioje turėjo kriminalinės policijos įgaliojimus.

RG padaliniuose dirbo 3850 darbuotojų. Jie nebuvo įslaptinti, dalis jų turėjo leidimus dirbti su slapta informacija. RG darbuotojai neturėjo kriminalinės policijos įgaliojimų, išimtis buvo tik Žaidimų ir kazino subdirekcijos darbuotojai.

Paskutinis RG vadovas buvo *Joël Bouchité*.

## Istorija
Terminas *Renseignements Généraux* pasirodė dar 1907 m., kai Bendrojo saugumo direktorius *Célestin Hennion* įsteigė policijos žvalgybos tarnybą.

4-tą dešimtmetį fašistuojančių grupių (pvz., „La Cagoule“) veikla paskatino 1937 m. sukurti *Direction des services de renseignements généraux et de la police administrative*, kuri 1938 m. tapo *Inspection Générale des Services de Renseignements Généraux et de la Police Administrative*.

1941 m. Viši režimas sukūrė savo tarnybą, vadintą *Direction Centrale des Renseignements Généraux*.

Išvadavus Prancūziją RG atgavo 4-tą dešimtmetį vykdytas funkcijas. Vykstant dekolonizacijai susidurta su naujomis grėsmėmis, kylančiu šiuolaikiniu terorizmu (pvz., OAS).

Nuo 1973 m. Prancūzijos valstybės sienų stebėjimas buvo perduotas specialiai *oro ir sienų policijai* (*Police de l’Air et des Frontières*; PAF).

Paskutinį XX a. dešimtmetį RG ėmė stebėti radikalųjį islamizmą, antiglobalistinius judėjimus bei kultus.

RG buvo ne sykį kaltinta, kad nelegaliai šnipinėja žurnalistus bei vyriausybės politinius oponentus, manoma, kad šie kaltinimai turėjo pagrindo. Kelis kartus buvo siūlyta RG panaikinti ar sujungti kitas policijos žvalgybos tarnyba, pvz., *Direction de la Surveillance du Territoire*, kas ir buvo padaryta 2008 m. liepos 1 d.

## Nuorodos
Suchaja (Jokanga)

**Suchaja** () – upė Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje; dešinysis ir didžiausias Jokangos intakas. Prasideda Keivų aukštumoje, Ilgajame kalnagūbryje. Prateka Suchojės ežerą.

Didžiausi intakai: Zolotaja, Siomužja.

Aukštupio krantai pelkėti, žemupio – skardingi. Slenkstėta, sudaro krioklius. Suchajos pakrantės negyvenamos.
Rova

**Rova** () – upė Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje. Prasideda Keivų aukštumoje, Jumperuaivo kalno šlaite. Įteka į Kalmo ežerą, pro kurį teka Jokangos upė.

Didžiausi intakai: Mažoji Rova, Kalmijokas.

Aukštupyje upė slenkstėta, vėliau tėkme sulėtėja, vaga meandruoja. Rovos pakrantės negyvenamos.
Noto ežeras

**Noto ežeras** (, ) – ežeras Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio šiaurės vakaruose. Į ežerą suteka Notos ir Lotos upės, pasidedančios Suomijoje, išteka Tulomos upė, nešanti savo vandenis į Barenco jūrą. Rytinėje ežero pakrantėje iškilęs Tuadaš Tundrų masyvas (aukštis 907 m).

1965 m. Tuloma buvo patvenkta, ežeras susijungė su Aukštutinės Tulomos tvenkiniu ir prasiplėtė 10 kartų.
Jeno ežeras

**Jeno ežeras** arba **Jono ežeras** () – ežeras Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio šiaurės rytuose. Telkšo 224 m aukštyje virš jūros lygio. Sudarytas iš dviejų dalių, besijungiančių 350 m pločio sąsiauriu. Kranto linija labai vingiuota, krantai skardingi. Iš ežero išteka Varzina, įtekanti į Barenco jūrą.
Strelna (upė)

**Strelna** () – upė Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio pietryčiuose. Prasideda pelkynėse, teka pietryčių, vėliau pietų kryptimi. Įteka į Baltąją jūrą ties nebegyvenamu Strelnos kaimu.

Didžiausias intakas – Beriozovaja.

Vaga vingiuota, joje gausu slenksčių, krioklių.
Jokanga

**Jokanga** () – upė Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje. Prasideda Keivų aukštumoje, Alo ežere. Teka į rytus, prateka keletą ežerų. Įteka į Barenco jūros Sviatonoso įlanką.

Didžiausi intakai: Suchaja, Rova, Pulonga.

Žemupyje Jokanga teka giliu tarpekliu, vagoje gausu slenksčių ir krioklių. Greta Jokangos žiočių įsikūręs Ostrovnojaus miestas.
Strelna

**Strelna** gali reiškti:

* Strelna – upė Rusijoje, Kolos pusiasalyje;
* Strelna – gyvenvietė Rusijoje, Petrodvoreco rajone.
Bibimbap

**Bibimbap** () – korėjietiškas valgis, gaminamas iš ryžių, paruoštų daržovių (나물, *namul*) ir čili pipirų padažo (고추장, *gočudžang*). Kiaušiniai, mėsa arba jūros produktai yra populiarūs papildomi ingredientai. Visi jie pateikiami išdėlioti ant ryžių viršaus ir prieš valgant išmaišomi. Bibimbap turi nemažai variacijų, gali būti tiek karštas, tiek šaltas valgis.

Dažniausiai su bibimbap naudojamos daržovės: agurkai, cukinijos, ridikai, špinatai, sojos pupelių daigai, jūržolės ir kita. Kartais ir tofu, grybai arba salotos lapai. Iš gyvūninių produktų: kiaušiniai, jautiena, vištiena, žuvis, aštuonkojai arba kiti jūros gyvūnai. Siekiant gražesnio pateikimo, ingredientai ant ryžių viršaus išdėliojami grupelėmis pagal spalvą. Dažniausiai patiekiamas su aštriu čili pipirų padažu *gočudžang*.

Populiari bibimbap variacija – *dolsot bibimbap* (돌솥 비빔밥), patiekiamas stipriai įkaitintame storasieniame akmeniniame dubenyje, kuriame ryžiai ir kitos sudedamosios dalys dar kurį laiką kepa. Prieš į jį įdedant ryžius, dubuo padengiamas sezamų aliejumi.

Bibimbap yra vienas iš populiariausių valgių Korėjoje, dažnai gaminamas namuose.

## Šaltiniai
Ernst Röhm

**Ernstas Remas** (, 1887 m. lapkričio 28 d. Miunchene – 1934 m. liepos 1 d. Miunchene) – vienas iš nacistų lyderių, SA organizacijos vadovas.

## Biografija
Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, buvo tris kartus sužeistas, apdovanotas „Geležiniu kryžiumi“. 1919 m., būdamas reichsvero karininku, pradėjo bendradarbiauti su A.Hitleriu. Vienas pirmųjų VNSDP narių, buvo atsakingas už šturmuotojų karinį parengimą. Už dalyvavimą 1923 m. „Alaus puče“ suimtas ir kalintas. 1925–1931 m. buvo Bolivijos kariuomenės instruktorius.

1931 m. balandžio 1 d. paskirtas SA štabo vadu. E.Remas neslėpė savo homoseksualumo, į aukštas pareigas SA skirdavo savo seksualinius partnerius, dėl ko konfliktuodavo su kitais nacių vadovais.

1933 m. nacistams atėjus į valdžią buvo paskirtas reichsministru be portfelio. A.Hitleris apkaltino E. Remą sąmokslu ir per „Ilgųjų peilių naktį“ dalyvavo jį suimant. E. Remui buvo pasiūlyta nusišauti pačiam. Nesutikus kitą dieną kalėjimo kameroje buvo nužudytas.

## Nuorodos
* E. Remo nužudymas (dokumentinis filmas, rusų k.)
Isakas Kaganas

**Isakas Kaganas** (**Isaak Kagan**; 1929 m. kovo 13 d. Kaune – 2016 m. vasario 18 d.) – Lietuvos teisininkas, advokatas, visuomenės ir advokatų savivaldos veikėjas.

## Biografija
1947–1952 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1952–1966 m. technikumų mokytojas, įvairių organizacijų juriskonsultas, 1966–1970 m. Juridinės komisijos konsultantas, 1971–1973 m. Lietuvos TSR Teisingumo ministerijos konsultantas, nuo 1974 m. iki 2009 m. sausio 19 d. Vilniaus miesto 2-osios advokatų kontoros advokatas.

Monografijos „Globa ir rūpyba“ (1974 m.), „Lietuvos baudžiamojo kodekso komentaro“ (1975) kai kurių skyrių, apie 50 straipsnių teisės ir politikos tema autorius.

Paskelbtos publikacijos „Rinktinės advokatų kalbos teisme“ (1998 m.), „Apie gynėjo padėtį baudžiamajame procese“ (2004). Skaitė pranešimą „Komunistiniai režimai – tautinio genocido vykdytojai“ (Vilnius, 2000). Davė interviu žurnalui „Lietuvos advokatūra“ (2006).

Lietuvos Sąjūdžio narys (nuo 1988 m.), Lietuvos Sąjūdžio Seimo tarybos narys (1992–1994), Lietuvos Sąjūdžio komisijos LR Konstitucijos projektui rengti narys (1992 m.), Visuomeninės Konstitucijos saugos komisijos narys (1993–1996). Lietuvos advokatų tarybos (1990–1998), Lietuvos piliečių chartijos (1991–1999), LR vyriausiosios rinkimų komisijos (1996–2000) narys, Lietuvos advokatų garbės teismo narys (1998–2001).
Lietuvos JT asociacijos viceprezidentas.

Žmona Veronika Brazaitytė (g. 1928 m.), teisininkė, socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė.

## Šaltiniai
Jonas Kairevičius

**Jonas Kairevičius** (g. 1940 m. lapkričio 24 d. Mišeikiai, Tauragės rajonas – 2021 m. liepos 13 d. Kaune) – teisininkas, advokatas, Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios veikėjas.

## Biografija
1959 m. baigė Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą. 1960–1965 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1990–1994 klausė TSRS evangelikų liuteronų bažnyčios teologijos seminarus.

1959–1960 m. Ariogalos rajono kultūros namų direktorius, rajoninio laikraščio „Žvaigždė“ literatūros darbuotojas, 1963–1966 m. Lietuvos TSR Viešosios tvarkos apsaugos ministerijos Tardymo valdybos tardytojas, 1966–1984 – advokatas Klaipėdoje, nuo 1984 m. – Kaune.

Iki 2002 m. kovo 15 d. ir nuo 2008 m. balandžio 18 d. Lietuvos advokatų tarybos narys, iki 2008 m. balandžio 18 d. Lietuvos advokatūros Advokatų garbės teismo pirmininkas.

Bendradarbiauja pasaulietinėje ir bažnytinėje spaudoje. Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios konsistorijos leidinio „Lietuvos evangelikų kelias“ ir laikraščio „Kauno aidas“ (1988–1989) redakcijos kolegijų narys. Kauno miesto savivaldybės laikraščio „Kauno laikas“ direktorių valdybos narys (1994). Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios sinodų (1990, 1995, 2000) pirmininkas ir konsistorijos narys.

Rinkinių: „Advokatų kalbos teisme“ (1984, 1991), „Rinktinės advokatų kalbos teisme“ (1998), „Širdis – Lietuva. Vytautas Antanas Dambrava diplomatinėje tarnyboje“ (2000), „Gairė – pilnutinė demokratija“ (2001) bendraautoris. Lietuvos Sąjūdžio I Seimo narys (1989). Lietuvos teisininkų draugijos Kauno skyriaus valdybos pirmininkas. (1990–1993). 2001–2002 m. žurnalo “Lietuvos advokatūra“ redakcinės kolegijos narys.

Lietuvos teisininkų draugijos narys, Juozo Lukšos-Daumanto fondo (JAV) koordinatorius Lietuvoje, JAV lietuvių fondo „Į Laisvę“ lietuviškai kultūrai ugdyti Lietuvos filialo tarybos pirmininkas, Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios sinodų pirmininkas.

Žmona Vida (g. 1949 m.), pedagogė.

Moka anglų, rusų, vokiečių kalbas.

## Apdovanojimai
Lietuvos nepriklausomybės medalis (2000).

## Šaltiniai
5.↑http://www.voruta.lt/su-advokatu-jonu-kaireviciumi-atsisveikinant/
DTM

**Deutsche Tourenwagen Masters** (sutrumpintai **DTM**) – Vokietijos kėbulinių automobilių lenktynių čempionatas, kurio lenktynės vyksta visoje Europoje. Šis čempionatas buvo sukurtas 2000 m., sujungus *Deutsche Tourenwagen Meisterschaft* ir *ITC* čempionatus.

## Istorija
2000 m. sezone startavo Opel, Mercedes-Benz ir Audi gamintojų komandos. Pirmuoju čempionu tapo vokietis Bernd Schneider su Mercedes-Benz. Nuo 2006 m. iki 2012 m. čempionate dalyvavo tik Mercedes ir Audi komandos.

2010 m. čempionu tapo britas Paul di Resta, kuris po šio sezono perėjo į Formulės 1 Force India ekipą.

2012 m. prie šio čempionato komandų prisijungė BMW su M3 automobiliu. Iš karto pirmą sezoną ji nugalėjo komandų ir lenktynininkų įskaitoje, pirmą kartą per 20 metų.

2013 m. Audi pradėjo naudoti RS5 automobilį.

2021 m. čempionate buvo pradėti naudoti Group GT3 automobiliai, dėl to čempionato dalyvių gretas papildė Ferrari, Lamborghini ir McLaren gamintojai.

## Pagrindinės taisyklės
Nuo 2003 m. lenktynės vyksta apie 170 km, su dviem privalomais sustojimais techninio aptarnavimo zonoje. Šių sustojimų metu privaloma keisti visas 4 padangas, o nuo 2012 m. kuro pildymas yra uždraustas.

Techninio aptarnavimo zonoje greitis yra ribojamas iki 80 km/val (išskyrus kelias trasas).

DTM čempionate kvalifikacija vyksta keliais etapais. Pirmoje dalyje visi 22 lenktynininkai įveikia neribotą kiekį ratų. Po 16 minučių lėčiausius ratus parodę 8 lenktynininkai užima 15-22 vietas. Antrojoje 11 minučių trukmės dalyje išaiškinami startuosiantys 9-14 vietose. Trečiojoje dalyje, kuri trunka 11 minučių, lėčiausi 4 gauna starto pozicijas nuo 5 iki 8. Paskutinėje dalyje kiekvienas iš 4 greičiausių lenktynininkų atskirai įveikia po vieną greičiausią ratą. Taip išaiškinami 1-4 starto vietų nugalėtojai.

Lenktynėse visi automobiliai privalo panaudoti abiejų rūšių Hankook padangas – kietesnės ir minkštesnės sudėties.

Nuo 2013 m. DTM čempionate naudojama DRS sistema (kaip ir Formulės 1 lenktynėse). Šį įtaisą lenktynininkas lenktynėse gali naudoti, jei kirtus starto/finišo liniją iki artimiausio konkurento yra mažiau nei 1 sekundė. Šiame rate įtaisas gali būti panaudotas bet kurioje trasos vietoje tris kartus vieno rato metu.

DTM automobilis su visa įranga ir lenktynininku turi sverti ne mažiau nei 1 110 kg.

Nuo 2015 m. sezono vieno savaitgalio metu vykdavo dvejos lenktynės – šeštadienį ir sekmadienį. Pirmosios lenktynės trukdavo 40 minučių (plius vienas ratas), antrosios – 60 minučių (plius vienas ratas). Pirmųjų lenktynių metu sustojimas techninio aptarnavimo zonoje nebuvo privalomas, o sekmadienį lenktynininkai privalėjo pasikeisti padangas. Nuo šių metų DRS sistema leidžiama pasinaudoti tris kartus viename rate.

2017 m. taisyklės vėl buvo pakeistos – nuo šiol abejos lenktynės (šeštadienį ir sekmadienį) trunka po 55 min. + vienas ratas ir jų metu lenktynininkai privalo vieną kartą pasikeisti padangas.

## Taškų sistema nuo 2015 m.
* Lenktynėse

*Kvalifikacijoje

## Gamintojų dalyvavimas

## Čempionai

## Nuorodos

* Oficiali DTM svetainė

## Šaltiniai
Rimantas Sipavičius

**Rimantas Sipavičius** (g. 1956 m. gruodžio 8 d. Telšiuose) – teisininkas, Kauno miesto apylinkės teismo pirmininkas, buvęs vicepirmininkas, advokatas, Kauno politinis veikėjas.

## Biografija
1964–1965 m. mokėsi Telšių 4-ojoje vidurinėje mokykloje, 1965–1975 – Telšių Žemaitės vidurinėje mokykloje. 1975–1980 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. Stažavosi Hamburgo advokatų kontoroje (Vokietija, 1994), Vokietijos teismuose (2000, 2003).

1980–1981 m. Šiaulių transporto prokuratūros tardytojas, 1981–1982 m. Panevėžio advokatų kontoros stažuotojas, 1982–1998 – Kauno advokatų kontoros advokatas, 1998–2000 m. Kauno miesto apylinkės teismo teisėjas, teismo pirmininko pavaduotojas, laikinai einantis teismo pirmininko pareigas, nuo 2000 m. pirmininkas.

Lietuvos advokatų tarybos narys, Kauno miesto tarybos deputatas (1991–1995 m. kadencija).

Žmona Romutė (g. 1957 m.), notarė. Sūnus Mindaugas (g. 1982 m.). Dukra Ieva (g. 1989 m.).

Moka vokiečių, rusų kalbas.

## Šaltiniai
Malksna

**Malksna**, **skiedra**, **gontas** (, , ) – stogo dangai skirta plona medinė lentelė. Dengimo malksnomis technologija daugiausia paplitusi Europoje (ir pokolonijinėje Amerikoje bei Australijoje), tačiau panašios technologijos naudojamos ir Japonijoje (), Korėjoje () bei kitur.

## Lietuvoje
Malksnų tradicija į Lietuvą atėjo XIX a. pabaigoje iš Europos, ir ėmė sparčiai keisti seniau vyravusį dengimą šiaudais ir nendrėmis. XX a. I pusėje kaimuose tai tapo labiausiai įsigalėjusia technologija, tokiu principu buvo dengiami visi pastatai – namai, tvartai, klojimai, malūnai ir netgi medinės bažnyčios. Viena iš išlikusių bažnyčių – Stelmužės Viešpaties Jėzaus Kryžiaus bažnyčia.

Po Antrojo pasaulinio karo išpopuliarėjus šiferiui, dengimas malksnomis nunyko, tradicija buvo užmiršta, ir daugumą tokių stogų pakeitė šiferiniai ar skardiniai stogai.

Letuvoje dengimo malksnomis tradicijos atgaivinimo entuziastas yra Gintas Čekauskas, kuris perėmė amatą iš vyresnių stogdengių. Nuo 2005 m. jis rūpinasi tradicijos perdavimu – nuolat kartu dirba su savo pameistriais, dalijasi žiniomis ir patirtimi, vykdo neformaliojo švietimo mokymo programą. Jo vadovaujamos asociacijos nariai skiedroms gaminti ir stogams dengti naudoja tik tradicinius įrankius. 

Naudojant tradicines technologijas skiedros stogams dengti drožiamos rankinėmis, maniežinėmis staklėmis (vėliau atsirado variklių sukamos staklės). Naudojama išmirkyta ar ką tik nupjauta drebulės, liepos, juodalksnio, eglės ar pušies mediena. Vos pagamintomomis 50–70 cm ilgio ir 5–7 mm storio malksnomis dengiamas stogas, užleidžiant skiedras vieną ant kitos ir klojant jas keliais sluoksniais, kad neprabėgtų vanduo. Tvirtinamos labai plonomis, ilgomis vinimis.

Dėl savo svarbos Lietuvos kultūroje 2023 m. **skiedrinės stogdengystės** tradicija buvo įtraukta į Nematerialaus kultūros paveldo vertybių sąvadą.

## Šaltiniai
Paprastasis ankstyvasis pelėdgalvis

**Paprastasis ankstyvasis pelėdgalvis** (*Orthosia incerta*) – pelėdgalvių (*Noctuidae*) šeimos drugys. 

Sparnų ilgis 35-40 mm.Spalvinė gama varijuoja nuo tamsiai pilkos iki oranžinės.

Skraido kovo – gegužės mėn. pievose ir miškuose, paupiuose. 

Vikšrai žalios spalvos su išilginėmis baltomis juostomis. Minta medžių ir krūmų, o ypač ąžuolo (*Quercus*) lapais.
Utenos Juventus KKSC

**BC Utenos „Juventus KKSC“** – Utenos "Juventus" krepšinio klubo dublerių komanda, įkurta 2008 m. Žaidžia Regionų krepšinio lygoje (RKL). Komandos pagrindą sudaro Utenos KKSC mokyklos auklėtiniai. Nuo 2010 m. klubas nedalyvauja jokiose varžybose.

## Komandos sudėtis
(Paskutinį kartą informacija atnaujinta: 2010 balandžio 12 d.)

:**Žaidėjai:**
* Nr. 4  Karolis Baltuška (Gynėjas)
* Nr. 5  Mindaugas Šeduikis (Gynėjas)
* Nr. 6  Arūnas Butkys (Gynėjas)
* Nr. 7  Arūnas Mačiulis (Gynėjas)
* Nr. 8  Tomas Kazickas (Gynėjas)
* Nr. 9  Tomas Zaleckas (Puolėjas)
* Nr. 10  Aras Bražiūnas (Puolėjas)
* Nr. 12  Mantas Šveckus (Centras)
* Nr. 13  Edvinas Dubauskas (Gynėjas)
* Nr. 15  Deimantas Pamakštys (Centras)
* Nr. 17  Jaunius Davniukas (Puolėjas)
* Nr. 18  Tomas Mackonis (Puolėjas)
* Nr. 19  Aurelijus Avižienis (Puolėjas)

:**Treneriai:**
*Vyr. treneris  Simas Kručkauskas
*Trenerė  Sinilga Bartaševičiūtė
Kazys Kailiūnas

**Kazys Kailiūnas** (g. 1956 m. Vilniuje) – teisininkas, teisėjas, buvęs advokatas, Lietuvos SSR Aukščiausiojo Teismo teisėjas.

## Biografija
1974 m. baigė Vilniaus 16-ąją vidurinę mokyklą. 1974–1979 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete studijavo teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.

1979–1980 m. Trakų rajono LTD vykdomojo komiteto instruktorius. 1980–1982 m. LLKJS Trakų rajono komiteto skyriaus vedėjas. 1982–1987 m. Vilniaus miesto Lenino rajono liaudies teismo teisėjas. 1987–1990 m. LSSR Aukščiausiojo Teismo teisėjas. 1990–1992 m. Vilniaus miesto 2-osios advokatų kontoros, 1992–1993 m. Vilniaus miesto advokatų kontoros „Foresta“ advokatas. 1993–1999 m. Vilniaus miesto 1-osios advokatų kontoros advokatas. 1999–2004 m. Vilniaus apygardos teismo, nuo 2004 m. Lietuvos apeliacinio teismo teisėjas. Moka rusų ir vokiečių kalbas.

## Šaltiniai
Čivilis

;Čivilis
* Arminas Čivilis – futbolininkas;
* Raimundas Čivilis – krepšininkas;
* Rokas Čivilis – krepšininkas.
;Čivilytė
* Nijolė Čivilytė-Miknevičienė – muzikos mokytoja ir chorvedė;
* Rosita Čivilytė – dainininkė.

Pavardė labiausiai paplitusi apie Molėtus. Siejama su paukščio pavadinimu *[[čivylis|čivỹlis]]*.

## Šaltiniai
Gintautas Žintelis

**Gintautas Žintelis** (g. 1943 m. balandžio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius elektrikas, pedagogas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1960 m. baigė Kauno 8-ąją vidurinę mokyklą. 1960–1961 m. Kauno radijo matavimo technikos instituto šaltkalvis. 1960–1965 m. studijavo Kauno politechnikos instituto (KPI) Radioelektronikos fakultete. 1964–1967 m. KPI Skaičiavimo centro inžinierius, pamainos viršininkas. 1967–1970 m. mokėsi KPI aspirantūroje. 1970–1980 m. KPI vyr. dėstytojas, 1973 m. docentas, 1980–1992 m. profesorius, Kompiuterių katedros vedėjas. 1981 m. technikos mokslų daktaras. 1989–1995 m. Lietuvos kompiuterininkų sąjungos tarybos pirmininkas. Nuo 1990 m. Lietuvos mokslų akademijos narys korespondentas.

1992–1996 m. Aleksandro Abišalos, Bronislovo Lubio, Adolfo Šleževičiaus Vyriausybėse – LR ryšių ir informatikos ministras. 1996–1998 m. AB „Vilniaus bankas“ valdybos pirmininko patarėjas. 1998–2002 m. AB „Lietuvos telekomas“ valdybos pirmininkas, 2002–2005 m. AB „Teo LT“ valdybos pirmininkas. Nuo 2007 m. KTU tarybos pirmininkas, KTU strateginės plėtros prorektorius. Lietuvos virtualaus universiteto tarybos narys. Projekto „Tautos namai“ tarybos narys.

## Įvertinimas
* 1985 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)
* 

## Šaltiniai
Johampolio piliakalnis

**Johampolio (Mockaičių) piliakalnis** – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, Tytuvėnų apylinkių seniūnija, Johampolio pietinėje dalyje, 8&nbsp;km į šiaurę nuo Tytuvėnų ir 15&nbsp;km į rytus nuo Kelmės.

## Piliakalnis

Piliakalnis, vadinamas Kapukais, įrengtas pailgoje kalvoje į pietus nuo buvusio Johampolio dvaro, prie kelio , apardytas tiesiant kelią, geriausiai išlikęs rytinis šlaitas - 3,5 m aukščio. Kalva pailga šiaurės – pietų kryptimi, viršuje 50 m ilgio ir 10 m pločio aikštelė, kurios galuose 1975 m. dar buvo išlikę 0,5-0,6 m aukščio pylimų žymių. Aikštelė perkasta keliuko į sodybas. 

Piliakalnį XX a. pradžioje žvalgė Liudvikas Kšivickis, 1967 m. – Lietuvos istorijos institutas.

## Šaltiniai