open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Naujojo Orleano kirvininkas

**Naujojo Orleano kirvininkas** () – serijinis žudikas, aktyviai veikęs Naujojo Orleano teritorijose nuo 1918 m. gegužės iki 1919 m. spalio. Tikroji žudiko tapatybė liko neišaiškinta. Žudikas nužudė bent 6 žmonės ir dar 6 sužalojo. Dauguma aukų buvo italų kilmės.

Nusikaltėlis nakties metu įsilauždavo į aukų namus, vietoje surasdavęs šaltąjį ginklą, dažniausiai kirvį ir užkapodavo miegančias aukas. Dėl tokio žudymo būdo spauda žudiką praminė Naujojo Orleano kirvininku.

1919 m. kovo 13 d. vietiniai laikraščiai išspausdino laišką, gautą nuo Naujojo Orleano kirvininko, kuriame žudikas pareiškė, jog tų pačių metų kovo 19 d. 15 min. po vidurnakčio pradės žudyti Naujojo Orleano gyventojus, bet nelies tų namų, kuriuose gros džiazo muzika. Dėl to tą naktį Naujojo Orleano džiazo klubuose rinkosi įbauginti gyventojai, mieste masiškai grojo džiazo grupės. Tą naktį neužfiksuota nė viena žmogžudystė.

## Populiarioje kultūroje
* 1919 m. vietinis kompozitorius Joseph John Davilla, įkvėptas neramumų Naujajame Orleane, įrašė džiazo dainą „Paslaptingojo kirvininko džiazas“ ().
* 2013 m. JAV televizijos serialo „Amerikietiška siaubo istorija“ trečiajame sezone „Sąskrydis“ pateikta Naujojo Orleano kirvininko mistifikuota istorija.

## Šaltiniai
Mėmelis (PAR)

**Mėmelis** () – miestelis Pietų Afrikos Respublikoje, Fristeite, 220 km į pietryčius nuo Johanesburgo, 36 km į šiaurės vakarus nuo Niukaslo. Praeina Niukaslo–Standertono plentas. Netoliese yra Hipopotamų Ežerų gamtos rezervatas () – Ramsaro konvencijos objektas. Verčiamasi daugiausia gyvulininkyste, kukurūzų auginimu. Plėtojamas turizmas.

2001 m. 76 % Mėmelio gyventojų buvo baltieji (daugiausia afrikanai), 24 % – juodaodžiai (daugiausia zulai).

## Istorija
Miestas įkurtas išeivių iš Rytų Prūsijos ir pavadintas Mėmeliu pagal tuometį Klaipėdos pavadinimą. Gyventojai čia ėmė kurtis 1911 m., po Antrojo būrų karo.

## Šaltiniai
Rihards Kuksiks

**Rihardas Kuksikas** (*Rihards Kuksiks*, g. 1988 m. liepos 17 d.) – Latvijos krepšininkas, lengvasis krašto puolėjas.

Jaunystėje vyko į JAV, žaidė už Floridos oro pajėgų akademiją (Melbornas), 2007–2011 m. – už Arizonos valstijos universiteto (Tempė) komandą. Šioje buvo komandos draugas su Džeimsu Hardenu. 2009–2010 m. buvo rezultatyviausias komandos žaidėjas.

Karjerą pradėjo „Valensijoje“, tačiau ten neužsibuvo ir nuolat keitė komandas. Žaidė Ispanijoje, Ukrainoje, Latvijoje, Rusijoje, Rumunijoje, Italijoje, Prancūzijoje, Graikijoje, Estijoje. Lietuvoje yra žaidęs už „Lietkabelį“, „Nevėžį“ (dusyk) ir „Pieno žvaigždes“.

Rihardas Kuksikas žaidė įvairaus amžiaus Latvijos rinktinėse, su nacionaline rinktine dalyvavo 2011 ir 2013 m. Europos čempionatuose.

## Laimėjimai
* Ukrainos krepšinio lyga: 2013 m.
* LKL Snaiperio konkursas: 2022, 2023 m.

## Šaltiniai
Subwoolfer

**Subwoolfer** – Norvegijos popmuzikos duetas. Duetą sudaro du atlikėjai, kurie viešumoje visada dėvi vilkų kaukes. Jie save vadina broliais „Keith“ ir „Jim“ ir teigia, kad atvyko iš Mėnulio „užkariauti“ mūsų pasaulio muzikinės scenos.

‎‎‎Grupė su daina‎‎ „Give That Wolf a Banana“ atstovaus Norvegijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎ 

## „Eurovizijos“ dainų konkursas
‎2022 m. vasario 19 d. duetas su daina „Give That Wolf a Banana“ laimėjo surengtą nacionalinės atrankos „Melodi Grand Prix 2022“ finalą ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Duetas pasirodys pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 10 dieną, antrojoje jo dalyje.

## Legenda

Duetas kuria legendą, jog jie yra didžiausia galaktikos grupė, kuri susikūrė prieš 4,5 milijardo metų savo gimtojoje planetoje, Mėnulyje. Nuo to laiko broliai „Keithas“ ir „Jimas“, užkariavo muzikos sceną kiekvienoje planetoje, todėl jie tapo sėkmingiausia pop grupe. Pasak legendos, 1969 m. liepos 20 d. pranašas „Neilas“ pasirodė jiems ir netrukus buvo pasveikintas kaip „žmogus su stipriausiomis rankomis“, jis pažadėjo grįžti ir pasakyti jiems, kad padės jiems tapti sėkmingiausia grupe savo planetoje, bet tik tada, kai jie parašys geriausią dainą visatoje, dainuojamą jo gimtąja kalba - anglų. Tačiau „Neilas“ niekada negrįžo, todėl 2022 m. apsiginklavę geriausia egzistuojančia daina „Give That Wolf A Banana“ jie atvyko į Žemę jo ieškoti ir dalyvauti Norvegijos atrankoje į Euroviziją „Melodi Grand Prix“, kurią jie laimėjo ir atstovaus šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## Įtarinėjimai

Kadangi grupės nariai viešumoje visada vilki vilkų kaukes, tiek pačioje Norvegijoje, tiek tarp Eurovizijos fanų pasirodė įvairių spėjimų, kas slypi po vilkų kostiumais – dažniausiai minima, kad po kaukėmis yra garsus brolių duetasYlvis, kurie išgarsėjo su daina „What Does The Fox Say?“,  taip pat spėliojama, kad po kaukėmis slypi norvegų atlikėjai Ben Adams ir Gaute Ormåsen. Galiausiai 2023 metais vasario 4 dieną vykstant Norvegijos Eurovizijos nacionalinės atrankos finalui Subwoolfer atliko savo eurovizinę dainą "Give That Wolf A Banana" ir jų naujausią dainą "Worst Kept Secret" ir atsiskleidė. Po geltonomis vilkų kaukėmis slėpėsi Ben Adams ir Gaute Ormåsen.

## Šaltiniai
Žvaigždžių sistema

**Žvaigždžių sistema** – žvaigždžių grupė, kurios narės gravitaciškai sąveikaudamos sukasi viena aplink kitą ir bendrą masės centrą. Skaičiuojama, kad vienanarės žvaigždės sudaro apie pusę visų žvaigždžių skaičiaus, dvinarės – apie trečdalį, likusios žvaigždės – daugianarės. Dažnai plika akimi dvinarės žvaigždės matomos kaip viena ir tik teleskopo pagalba jas galima atskirti. Didelės žvaigždžių sistemos vadinamos spiečiais.

## Hierarchija

Sistemos būna hierarchinės ir nehierarchinės. Hierarchinės trinarės žvaigždės būna išsidėsčiusios dviejose orbitose – dvi pirmojoje vidinėje, trečioji – antrojoje išorinėje. Nehierarchinės sistemos greitai suyra į stabilias sistemas, išmesdamos stebimas tolstančias jaunas žvaigždes.

## Istorija
Dar 1617 m. Galilėjus pirmasis pastebėjo žvaigždžių sistemą (manė dviejų, iš tiesų tai buvo šešių žvaigždžių sistema), o 1802 m. Viljamas Heršelis pavadino tokias sistemas dvinarėmis žvaigždėmis. Iš viso jis atrado apie 700 tokių žvaigždžių porų.

## Šaltiniai
Kalvarijos savivaldybės viešoji biblioteka

**Kalvarijos savivaldybės viešoji biblioteka** – pagrindinė biblioteka Kalvarijos savivaldybėje, veikianti Kalvarijos miesto centre, centrinės aikštės pietiniame pakraštyje. Biblioteka įsikūrusi Laisvės g. 2 pastate, vakarinėje šio pastato dalyje veikia savivaldybės administracija.

## Istorija

1936 m. priėmus Valstybinių viešųjų bibliotekų įstatymą, Lietuvoje pradėtos steigti valstybinės bibliotekos. 1937 m. Kultūros ministro įsakymu atidaryta viešoji biblioteka Kalvarijoje. 1951 m. ji tapo Kalvarijos rajonine biblioteka su 18 kaimo bibliotekų. 1952 m. įkurta ir vaikų rajoninė biblioteka, pirmaisiais metais turėjusi vieną mažą kambarėlį. 1961 m. panaikinus rajoną, keitėsi bibliotekos statusas. 1976 m. vykdant bibliotekų centralizaciją, Kalvarijos biblioteka tapo Kapsuko centralizuotos bibliotekų sistemos Kalvarijos filialu. 1980 m. bibliotekos senosios patalpos uždarytos remontui, ji laikinai perkelta į pastatą, visiškai nepritaikytą tokiai veiklai. Nuo tada bibliotekos adresas keitėsi kas keleri metai.

1990 m. panaikinus Kalvarijos maisto pramonės technikumą, jo patalpose įsikūrė biblioteka, kuri 1992 m. vėl buvo priversta keisti savo adresą. 1995 m. dėl valdymo reformos, Kalvarijos miesto biblioteka tapo Marijampolės rajono kultūros ir švietimo skyriaus įstaiga, 1996 m. – Marijampolės rajono bibliotekų centro Kalvarijos filialu, perkeltu į buvusio maisto pramonės technikumo patalpų antrąjį aukštą (Laisvės g. 2). 2000 m. įsteigta Kalvarijos savivaldybės viešoji biblioteka, jai priskiriant 12 kaimo filialų. 2002 m. biblioteka perkelta į naujas patalpas (to paties pastato pirmąjį aukštą).

## Padaliniai

2022 m. kovą Kalvarijos bibliotekoje buvo 10 filialų.

|-
| || Aistiškių filialas || Liepų g. 38, Aistiškiai || Akmenynų seniūnija || 
|-
|  || Akmenynų filialas || Mokyklos g. 5a, Akmenynai || Akmenynų seniūnija || Įkurta 1950 m., dabar veikia seniūnijos pastate.
|-
| || Brukų filialas || P. Gavėno g. 27, Brukai || Kalvarijos seniūnija || 
|-
| || Jungėnų filialas || Alyvų g. 9, Jungėnai || Kalvarijos seniūnija || Veikia pastate su lopšeliu-darželiu ir medicinos punktu.
|-
| || Jusevičių filialas || Mokyklos g. 2, Jusevičiai || Kalvarijos seniūnija || 
|-
| || Liubavo filialas || Šešupės g. 31, Liubavas || Liubavo seniūnija || 
|-
| || Menkupių filialas || Mokyklos g. 3, Tarprubežiai || Kalvarijos seniūnija || 
|-
| || Radiškės filialas || Mokyklos g. 2, Senoji Radiškė || Sangrūdos seniūnija || Įkurta 1952 m.
|-
| || Salaperaugio filialas || Mokyklos g. 6, Salaperaugis || Liubavo seniūnija || 
|-
|  || Sangrūdos filialas || Bažnyčios g. 2, Sangrūda || Sangrūdos seniūnija || Veikia seniūnijos pastate.
|}

Uždaryti filialai:

|-
| || Mockų biblioteka || Klevų g. 71, Mockai || Sangrūdos seniūnija || Įkurta 1956 m., uždaryta po 2017 m.
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Eric Huang

**Erikas Huangas** (, ; g. 1973 m. gegužės 11 d.) – Taivano diplomatas, dirbęs atstovybėse JAV, Singapūre, Kanadoje, Baltijos šalyse.

## Biografija

Erikas Huangas baigė Taivano nacionalinį universitetą, kuriame įgijo tarptautinio verslo bakalauro laipsnį, Čikagos universiteto Verslo administravimo institute įgijo magistro laipsnį. Su šalies Užsienio reikalų ministerijos siuntimu skirtingu laiku baigė Harvardo ir Oksfordo universitetų mokymo programas.

Jis yra vedęs, turi du vaikus.

## Karjera

Erikas Huangas dirbo Užsienio reikalų ministerijoje įvairiuose padaliniuose, tarp jų Šiaurės Amerikos, konsulinių reikalų, personalo departamentuose. Konsuliniame skyriuje prižūrėjo IT infrastruktūros vystymo ir diegimo klausimus, išduodant Taivano pasus ir vizas, teikiant notarines paslaugas šalyje ir užsienyje. Buvo paskirtas darbui į Taivano prezidento Saugumo Tarybą generalinio sekretoriaus pavaduotojo nacionalinio ekonominio saugumo ir prekybos politikos srityse padėjėju. Šiuo laikotarpiu buvo pradėtos dvišalės derybos dėl laisvosios prekybos susitarimų tarp Taivano ir Naujosios Zelandijos (ANZTEC) bei Singapūro (ASTEP).

2012–2015 m. dirbo misijoje Singapūre, buvo atsakingas už dvišalius politinius ir laisvosios prekybos susitarimus, sekė teritorinių nesutarimų Pietų Kinijos jūroje vystymąsi, atitinkamų tarptautinių įstatymų rengimą.

2016–2018 m. buvo Taivano Užsienio reikalų ministerijos Tarptautinio bendradarbiavimo ir ekonomikos reikalų departamento generalinio direktoriaus pavaduotojas, kuravęs savo šalies tarptautinės pagalbos ir bendradarbiavimo programas bei Taivano dalyvavimą Pasaulio Prekybos Organizacijos veikloje.

2018–2020 m. buvo Taivano ekonomikos ir kultūros biuro Čikagoje generalinis direktorius, atsakingas už santykių plėtojimą su JAV Vidurio Vakarų valstijomis. Per šį laikotarpį Taivano Susisiekimo ministerijos vardu jis parengė dvišales sutartis dėl abipusio vairuotojo pažymėjimo pripažinimo tarp Taivano ir Viskonsino, Minesotos, Indianos ir Ohajo valstijų.

2020 m. pabaigoje paskirtas Taipėjaus misijos Latvijoje, kuri buvo atsakinga ir už santykius su Lietuva, vadovu. 2021 m. lapkričio mėn. įkūrus Taivano atstovybę Lietuvoje, tapo pirmuoju jos vadovu. Šias pareigas ėjo iki 2023 m. pabaigos.

## Šaltiniai
Rimantas Viktoravičius

**Rimantas Viktoravičius** (g. 1962 m. sausio 29 d.) – Lietuvos futbolo treneris, ilgametis „Gintros“ klubo ir Lietuvos moterų futbolo rinktinės vyr. treneris.
  
## Žaidėjo karjera
Žaidė Lietuvoje ir Latvijoje.
* 1979–1980: Šiaulių „Tauras“
* 1980: Klaipėdos „Atlantas“
* 1981–1984: Šiaulių „Tauras“
* 1984: Klaipėdos „Atlantas“
* 1985–1986: Rygos ASK
* 1987–1989: Šiaulių „Statybininkas“
* 1990–1992: Šiaulių „Sakalas“
* 1993–1994: Šiaulių „Tauras“

## Trenerio karjera
* 2003: Šiaulių „Universitetas“
* 2003–2021: Šiaulių „Gintros“ – vyr. treneris;
* 2003–2021: Lietuvos moterų futbolo rinktinės – vyr. treneris;
* 2010 liepos mėn. iki sezono pabaigos: FK Šiauliai (laikinasis treneris)
* nuo 2010 m. Šiaulių sporto gimnazijos treneris;
* nuo 2022 m. Saned Joniškis, merginų ekipos trenerės konsultantas.

2003 m. treniravo Šiaulių „Universiteto“ vyrų komandą (tuometinius Šiaulių „Sakalo“ dublerius).

Nuo 2003 m., kai Šiaulių universitetas pasirašė bendradarbiavimo sutartį su Šiaulių „Gintros“ moterų klubu, treniravo Šiaulių „Gintros-Universiteto“ moterų komandą.

Treniravo Lietuvos moterų rinktinę.

## Pasiekimai
### žaidėjo
* Sidabro (1980 m.) ir bronzos (1982, 1983 m.) medalių laimėtojas, 
* 1984 m. TSRS studentų čempionas
### trenerio
; Su FC Gintra
* **čempionių titulas** (18x): 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
* **[[Lietuvos moterų futbolo taurė]]** (12x) : 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016
* **[[Lietuvos moterų futbolo supertaurė]]** (1x) : 2006
* 6 kartus Baltijos šalių čempionatų čempionas;
* 2014 m. ir 2017 m. UEFA moterų čempionų lygos rungtynėse pateko į aštuntfinalį;

; su Lietuvos moterų futbolo rinktine
* 3 kartus Baltijos taurės varžybų čempionas (su moterų rinktine);

;su Šiaulių universiteto studentais
* 11 kartų čempionas SELL studentų žaidynėse;
* 2007 m. Europos studentų žaidynėse su Šiaulių universiteto studentais iškovota 6 vieta.

;asmeniniai
* 2019 m. ir 2020 m. – geriausias Lietuvos moterų futbolo treneris;

## Asmeninis gyvenimas
* Rimantas Viktoravičius Šiaulių pedagoginiame institute 1984 m. baigė pradinio mokymo pedagogikos ir metodikos specialybę. 
* Nuo 2010 metų dirbo Šiaulių sporto gimnazijoje merginų futbolo treneriu.
* Sūnūs: Vaidas Viktoravičius, Andrius Viktoravičius ir Giedrius Viktoravičius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LFE (apie karjerą)
* footballfacts.ru
* Transfermarkt
* SoccerWay
* Globalsportsarchive
Kentauro proksima d

**Kentauro proksima d** – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę Kentauro proksimą, artimiausią Saulei žvaigždę. Drauge su kitomis dviem Kentauro proksimos sistemoje aptiktomis planetomis tai artimiausia atrasta egzoplaneta (nutolusi apie 4,2 šviesmečio). Astronomai šią planetą atrado pasitelkę radialinių greičių metodu surinktus duomenis (naudotasi Europos pietinės observatorijos „labai dideliu teleskopu“). Duomenys buvo gauti 2020 m. tiriant kitos šios sistemos planetos (Kentauro proksimos b) masę. Atradimą patvirtino paskesnė analizė, paskelbta 2022 m. vasarį.

Kentauro proksima d yra vadinamoji „subžemė“, jos masė siekia bent ketvirtadalį Žemės masės, nuo savo žvaigždės planeta nutolusi apytikriai 0,029 av ir ją apskrieja per 5,1 paros. Tai mažiausios masės planeta Kentauro proksimos sistemoje, ji skrieja arčiausiai Kentauro proksimos. 2022 m. duomenimis, tai mažiausia egzoplaneta, aptikta radialinių greičių metodu. Kentauro proksima d skrieja pernelyg arti savo žvaigždės, kad joje būtų gyvybei tinkamos sąlygos. Pusiausvyros temperatūra gali siekti 87 °C.

## Išnašos
Riksarkivet (Švedija)

**Riksarkivet** () – centrinis Švedijos valstybinis archyvas, šalies Kultūros ministerijai pavaldi įstaiga. Riksarkivet yra atsakingas už jam pavaldžių kitų valstybinių archyvų veiklą ir vykdo jų priežiūrą. Įstaigai vadovauja  nacionalinis archyvaras (), nuo 2016 m. šiose pareigose darbuojasi Rut Karin Astriom Iko ().        

## Istorija
Riksarkivet yra viena seniausių šalies institucijų. Nors dar valdant karaliui Gustavui I Vazos laikais vienoje vietoje buvo kaupiami senesni dokumentai, bet tik 1618 m. spalio 18 d. Slaptosios tarybos vyriausiasis kancleris () Axel Oxenstierna savo įsakymu paskyrė specialųjį sekretorių kartu su dviem pagalbininkais tvarkyti sukauptą archyvą. Taip buvo padėti pamatai Nacionaliniam archyvo institucijai, o kaip savarankiška įstaiga prie Karališkosios kanceliarijos Riksarkivet buvo įsteigtas 1878 m.

Kruopščiai saugomi karalystės dokumentai kelis kartus kentėjo dėl gaisrų. Taip per 1419 m. gaisrą išdegė Trijų karūnų pilis ir žuvo miesto archyvas. 1697 m. toje pačioje pilyje liepsnose žuvo daugybė senovinių daiktų ir dokumentų. Iš saugotų 24 500 knygų ir 1 400 rankraščių pavyko išnešti iš gaisravietės tik 6 000 knygų ir 400 rankraščių.  Pagal legendą, viena žinomiausių Švedijos knygų – *Sidabrinė Biblija* () arba *Codex Argenteus*  –  buvo išmesta per pilies langą ir taip išgelbėta. 

Riksarkivet nuo 1899 m. kuruoja regioninius archyvus: pirmuoju tapo archyvas Vadstene, vėliau pavalduman pateko ir įstaigos Lunde, Upsaloje, Visbyje, Geteborge, Estersunde, Hernesande. Nuo 1995 m. padalinio teisėmis įjungtas Karinis archyvas (). 

1953 m. suformuotas Heraldikos padalinys sprendžia klausimus, susijusius su valstybėje naudojamų herbų, vėliavų ir emblemų dizainu, taip pat kuria heraldinius ženklus naujai atsiradusioms institucijoms.

## Fondai

Archyvo rinkiniuose sukauptų dokumentų vertė peržengia šiuolaikinės Karalystės valstybines sienas. Pavyzdžiui, fonduose saugomas didžiausias privačių dokumentų rinkinys iš XVII–XIX a. švedų valdytos valdytos Pomeranijos (dabar priklauso Vokietijai).    

Archyve sukaupta nemažai medžiagos, kurią garsusis švedų admirolas ir feldmaršalas Karlas Gustafas Vrangelis () 1656 m. (Švedų tvano metu) parsivežė iš Lenkijos–Lietuvos valstybės. Feldmaršalas atsigabentus rankraščius ir spausdinius laikė Skuklosterio pilyje, 1892 m. rankraščiai buvo perkelti į šį archyvą Stokholme, o spausdiniai liko pilyje. Lenkų ir švedų mokslininkai tyrinėjo šiuos dokumentus, jų aprašymas išleistas keturių tomų rinkinyje *Polonika w Riksarkivet. Skoklostersamlingen.*  Daug archyvinės medžiagos galima pamatyti pasitelkus Riksarkivet internetinę svetainę.


Vaizdas:Bieraście. Берасьце (J. Bonelli, 1657).jpg|Bresto pilies planas
Vaizdas:Ein Theil Preusen Handritade Kartverk 12 front.tif|Vakarų ir Rytų Prūsijos žemėlapis
Vaizdas:Drysviaty plan 17-18 cc.jpg|Drūkšių ežero Pilies salos planas
Vaizdas:Byte av jord mellan Johan Ruska och domprosten doktor Helgo Petri - Svenskt Diplomatarium - 30897.jpg|Pasikeitimo teritorijomis sutartis (1481 m.) // *Svenskt Diplomatariums* rinkinys


## Išnašos

## Nuorodos
* ''Riksarkivet'' internetinė svetainė (sv, en, fi, de)
Kosminė erdvė

**Kosminė erdvė**, dar vadinama **kosmosu** ( 'tobula, daili tvarka'), – erdvė, esanti už Žemės atmosferos ir tarp dangaus kūnų. Kosminė erdvė nėra visiškai tuščia – tai vakuumas, kuriame yra mažo tankio dalelių, daugiausiai vandenilio ir helio plazmos, taip pat elektromagnetinių bangų, magnetinių laukų, neutrinų, kosminių dulkių ir kosminių spindulių. Įprastinė kosminės erdvės temperatūra – 2,7K, arba −270,45 °C, kurią šiek tiek pakelia Didžiojo Sprogimo sukelta elektromagnetinė kosminė spinduliuotė. Manoma, kad tarpgalaktinė plazma sudaro apie pusę Visatos barioninės medžiagos, kurios dalelyčių tankis – vos vienas vandenilio atomas kubiniam metrui, o temperatūra siekia milijonus kelvinų. Vietinės medžiagos koncentracijos kondensavosi į žvaigždes ir galaktikas. Net 90 % daugumos galaktikų masės sudaro tamsioji medžiaga, kuri išskyrus gravitaciją, su likusia Visatos medžiaga nesąveikauja. Stebėjimais grįsti duomenys rodo, kad dauguma masės ir energijos stebimojoje Visatoje yra tamsioji medžiaga, vakuumo energijos rūšis, apie kurią menkai žinoma. Tarpgalaktinė erdvė užima didžiąją Visatos tūrio dalį, tačiau net galaktikos ir žvaigždžių sistemos sudaro beveik visiškai tuščią erdvę.

Nėra visuotinai sutariama, nuo kur prasideda kosminė erdvė, todėl kosmoso teisėje naudojama Karmano linija, riba, esanti 100 km aukštyje virš Žemės jūros lygio. 1967 m. pasirašyta Kosminės erdvės sutartis, kuria nubrėžtos gairės tarptautinės kosmoso teisės sistemai. Sutartis yra atvira visoms valstybėms.

Žmogus kosminės erdvės tyrinėjimus pradėjo XX a. Tam pradžią davė išvystyta oro balionų technologija, vėliau – raketų skrydžiai, o po to – ir pilotuojami skrydžiai į kosmosą, kurį dar 1961 m. pirmasis atliko SSRS kosmonautas Jurijus Gagarinas. Dėl itin didelių kaštų skrydžiai į kosmosą kol kas apsiriboja žemąja Žemės orbita ir Mėnuliu. Kita vertus, erdvėlaviai be įgulos yra pasiekę visas žinomas Saulės sistemos planetas. Organizuoti ekspedicijas su įgula į kosminę erdvę sudėtinga ir dėl pavojų, kuriuos kelia vakuumas ir kosminė spinduliuotė. Nesvarumo būsena taip pat neigiamai veikia žmogaus kūną, nes gali išsivystyti raumenų atrofija ir kaulų tankio sumažėjimas.

## Šaltiniai

## Literatūra
* 
* 

## Taip pat skaitykite
* Tarpplanetinė erdvė
Aleksander Brückner

**Aleksanderis Briukneris** (, 1856 m. sausio 29 d. Berežanai, Austrijos imperija – 1939 m. gegužės 24 d. Berlynas, Vokietijos Reichas) – lenkų literatūros istorikas ir kalbininkas, Krokuvos (1888), Sankt Peterburgo (1890), Čekijos, Bulgarijos, Serbijos mokslų akademijos narys.

## Biografija

1875 m. baigė Lvovo universitetą, jame studijavo klasikines, indoeuropiečių ir slavų kalbas. 1876 m. Vienos universitete apgynė disertaciją „Lietuvių–slavų tyrimai. Slaviška leksika lietuvių kalboje“. 1876–1878 Leipcigo ir Berlyno universitetuose studijavo slavistiką. 1878–1881 m. Lvovo universitete ėjo privatdocento pareigas, dėstė slavų kalbų gramatiką. Nuo 1881 m. Berlyno universitete ėjo slavų kalbų profesoriaus pareigas. Mokslinių interesų sritys: etimologija ir toponimika, lituanistika, etnografija, rusų literatūros ir folkloro istorija. Vienas pirmųjų tyrė lietuvių mitologiją, parašė studiją apie baltų ir slavų kalbų tyrinėjimo istoriją, M. Petkevičiaus katekizmą. Lietuvių ir slavų santykių, jų istorijos klausimais ne visada buvo objektyvus.

Drauge su kitais žinomais Europos mokslininkais rašė ir redagavo straipsnius ketvirtajam P. D. Šantelio de la Sosė leidimui „Religijos istorijos vadovas“.

1913 m. A. Briukneris knygoje „Die Wahrheit über die Slavenapostel“ rašė, kad slavų šventieji Kirilas ir Metodijus darbavosi tik Bizantijos naudai ir visų mažiausiai galvojo apie slavus. Brolių iš Salonikų veikla, jo nuomone, slavams padarė didelę žalą, nes nemažą slavų dalį atskyrė nuo palankios Vakarų (katalikiškos) civilizacijos įtakos.

## Išnašos

## Bibliografija
* A. Briuknerio bibliografija
Astrometrija

**Astrometrija** (iš  'žvaigždė' ir  'skaičiuoju, matuoju') – astronomijos šaka, tirianti šviesulių koordinačių kitimą dangaus sferoje, Žemės sukimąsi, astronominį laiką, astronomines konstantas. Astrometrija nurodo Saulės sistemos, Paukščių Tako ar kitų žvaigždžių sistemų ar galaktikų kinematiką bei fizikinę kilmę.

Astrometrijos istorija glaudžiai susijusi su žvaigždžių katalogais, kuriuos piešė babiloniečiai, senovės graikai, kinai, persai ir arabai. Katalogai padėję senovės astronomams sudėti dangaus kūnų atskaitos taškus ir sekti jų judėjimą danguje. Dar 190 m. pr. m. e. Hiparchas atrado Žemės precesiją naudodamasis ankstyvesnių astronomų Timochario ir Aristilio katalogais. Taip pat sukūrė ryškumo skalę, tebenaudojamą iki šių dienų. Hiparchas sudarė katalogą su 850 žvaigždžių ir jų padėtimis. Hiparcho įpėdinis Klaudijus Ptolemėjus išplėtė katalogą iki 1022 žvaigždžių ir paskelbė savo traktate „Almagestas“, nurodydamas kiekvienos padėtį, koordinates ir ryškumą.

## Taip pat skaitykite
* Fotometrija
* Spektroskopija

## Šaltiniai
Linas Kojala

**Linas Kojala** (g. 1990 m. liepos 18 d.) – Lietuvos politologas, VU TSPMI dėstytojas, Geopolitikos ir saugumo studijų centro (GSSC) direktorius.

## Biografija
1997–2009 m. mokėsi Vilniaus Gabijos gimnazijoje, po mokyklos baigimo 2009–2013 m. studijavo VU TSPMI, kur įgijo politikos mokslų bakalauro laipsnį, 2013–2015 m. studijavo Europos studijų magistrantūroje. 2017–2018 m. buvo vizituojantis tyrėjas Harvardo universitete. 2022 m. su pagyrimu baigė Globalaus verslo diplomines studijas Oksfordo universitete ir gavo prizą už geriausią baigiamąjį darbą. 2024 m. baigė Verslo administravimo magistro studijas (MBA) Kembridžo universitete.

Politologas Linas Kojala iki 2016 m. buvo Rytų Europos studijų centro (RESC), nuo 2024 m. pervadinto į GSSC, analitikas, 2016 m. paskirtas įstaigos vadovu. Prieš įsidarbindamas GSSC, L. Kojala dirbo žiniasklaidoje, taip pat Užsienio reikalų ministerijoje, vadovavo įvairiems tarptautiniams projektams, rengė akademinius tekstus, rašė tekstus. Šiuo metu Linas Kojala yra Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas. Gavęs „Fulbright“ stipendiją mokėsi Harvardo universitete JAV (2017–2018 m.). Buvo Harvardo universiteto K. W. Daviso, Rusijos ir Eurazijos studijų centro derybų grupės ekspertas (JAV) ir tyrimų centro „Foreign Policy Research Institute” (JAV) nereziduojantis tyrėjas. Linas Kojala yra knygų „Europa?: pokalbiai su prezidentais, ministrais, patarėjais ir taksistais apie mūsų ateitį“ ir „Baltieji rūmai ir Lietuva: Bushas, Obama, Trumpas..?“ autorius ir knygos „Rusijos raidos scenarijai: implikacijos Lietuvos ir regiono saugumui“ bendraautorius.

2023 m. gavo Delfi Titanų apdovanojimą už pasaulėvaizdį ir platų akiratį.

2021 m. birželio 26 dieną Linas Kojala Vilniuje, Dievo Gailestingumo šventovėje, susituokė su psichiatrijos gydytoja rezidente Ieva Radzevičiūte. Tais pačiais metais Delfi Lietuvos įtakingiausių visuomenininkų rinkimuose politologas užėmė trečią vietą, 2022 m. – antrą vietą, o 2023 m. vėl užėmė trečią vietą. 2024 m. elito apklausoje užėmė trečią vietą, visuomenės nuomonės tyrime – antrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Masės ir energijos sąryšis

**Masės ir energijos sąryšis** fizikoje – santykis tarp masės ir energijos ramybės sistemoje (), kai abi reikšmės skiriasi tik konstanta ir mato vienetais. Šį principą nusako žymi fiziko Alberto Einšteino išvesta formulė:&nbsp;E = mc^2. Kai kūno greitis = 0, gaunama rimties energijos išraiška E0 = m0c2 (m0 – rimties masė (kg), c – šviesos greitis). Šie sąryšiai rodo, kad masė ir energija dinamiškai ekvivalentūs dydžiai, nes c2 yra konstanta. Izaoko Niutono mechanikoje nejudančio kūno kinetinė energija lygi nuliui, o potencinė energija priklauso nuo kūno padėties jėgų lauke, t. y., energijos nelemia vien masė.

Vokiečių fizikas Albertas Einšteinas masės ir energijos saryšį suformulavo vienoje savo publikacijų žurnale *Annalen der Physik* 1905 m. lapkričio 21 d.

## Šaltiniai
TriStar Pictures

**TriStar Pictures Inc.** (iki 1991 m. **Tri-Star**) – JAV kino kompanija, platinanti filmus bei užsienio kino produkciją. Kompaniją 1982 m. Berbanko mieste įkūrė Viktoras A. Kaufmanas (*Victor A. Kaufman*).

## Išnašos
Kananara

**Kananara** () – nedidelis miestas Australijos šiaurėje, Vakarų Australijos valstijoje, Kimberlio regione. Vindamo-Rytų Kimberlio savivaldybės centras. Įsikūręs valstijos šiaurės rytuose, apie 27 km nuo Šiaurės teritorijos sienos, Ordo dešiniajame krante, prie Viktorijos plento. 5494 gyventojai (2021 m.), iš jų beveik ketvirtadalis (24,9 %) – aborigenų kilmės.

Mieste yra 4 bažnyčios, mokyklos, ligoninė, valdžios įstaigos, viešbučiai, muziejus, meno galerijos, biblioteka, radijo stotis, botanikos sodas. Pagrindinės ūkio šakos – žemės ūkio ir kasybos pramonės aptarnavimas, turizmas. Šalia miesto įsikūręs Rytų Kimberlio regioninis oro uostas, vykdomi skrydžiai į Pertą, Brumą ir Darviną (2022 m. duomenimis). Miesto apylinkėse intensyviai vystomas žemės ūkis, Ordo vandeniu drėkinamuose plotuose auginami santalai, mangai, ispaniniai šalavijai, citrusai, melionai ir kitos atogrąžų kultūros, veikia Franko Vaizo atogrąžų žemės ūkio institutas (*Frank Wise Institute of Tropical Agriculture*).

Kananara pradėjo kurtis 1959 m. kaip užtvankos ir drėkinimo sistemų statytojų gyvenvietė, 1961 m. tapo miestu. Šalia miesto 1963 m. patvenktas Ordas, sudarytas Kananaros tvenkinys. 1995–2007 m. veikė cukraus fabrikas. 

## Šaltiniai
Makija

**Makija** () – Viduržemio jūrios regiono augalijos tipas: 2–5 m aukščio visžalių medžių ir dygiųjų krūmai sąžalynai (pvz., kadagiai, mirtos, oleandrai, lauramedžiai). Makija laikoma natūraliu augalijos tipu, bet dažnai susidaro iškirstų miškų vietoje arba po gaisrų.

Makijose dažnai būna gaisrų, kurie neleidžia įsigalėti aukštaūgiams medžiams ir krūmams.

## Šaltiniai
Pagėgių savivaldybės Vydūno viešoji biblioteka

**Pagėgių savivaldybės Vydūno viešoji biblioteka** – pagrindinė biblioteka Pagėgių savivaldybėje.

## Istorija

1937 m. Pagėgiuose buvo įkurta valstybinė II eilės viešoji biblioteka. Ji buvo vienintelė Klaipėdos krašte valstybinė viešoji biblioteka su skaitykla. Vokietijai okupavus Klaipėdos kraštą, Pagėgių valstybinė viešoji biblioteka buvo perkelta į Plungę ir tapo Plungės biblioteka.

Po II pasaulinio karo, 1946 m. rugpjūtį Jaunimo gatvėje vėl atidaryta Pagėgių viešoji biblioteka. Jau 1948 m. biblioteka sugebėjo įsteigti 12 kilnojamų bibliotekėlių, aptarnavusių aplinkinius kaimus. 1963 m. biblioteka buvo perkelta į suremontuotas, erdvias patalpas, kuriose yra ligi šiol. Įkūrus savivaldybę, 2000 m. rugpjūtį Pagėgių biblioteka įgijo viešosios bibliotekos statusą, kuriai priklausė 9 filialai. 2018 m. bibliotekai suteiktas Vydūno vardas.

## Padaliniai

2022 m. gegužę bibliotekoje buvo 8 filialai:

|-
| || Kentrių filialas || Vingio g. 2-1, Kentriai || Pagėgių seniūnija || Įkurta 1954 m. Vėlaičiuose, vadinosi Vėlaičių biblioteka, 1993 m. persikėlė į Kentrių kaimą. 6200 egz.
|-
| || Lumpėnų filialas || Rambyno g. 22, Lumpėnai || Lumpėnų seniūnija || Įkurta 1951 m. 8100 egz.
|-
| || Natkiškių filialas || Z. Petraitienės g. 4, Natkiškiai || Natkiškių seniūnija || Įkurta 1952 m. 7700 egz.
|-
| || Piktupėnų filialas || Liepų g. 1, Piktupėnai || Pagėgių seniūnija || Įkurta 1949 m. 10 500 egz.
|-
|  || Stoniškių filialas || Klaipėdos g. 1, Stoniškiai || Stoniškių seniūnija || Įsteigta 1949 m., 2004 m. perkelta į seniūnijos pastatą. 9500 egz.
|-
| || Šilgalių filialas || Mokyklos g. 1, Šilgaliai || Stoniškių seniūnija || Įkurta 1964 m., 2008 m. perkelta į Šilgalių pagrindinės mokyklos patalpas. 6000 egz.
|-
| || Vilkyškių filialas || Dvaro g. 1, Vilkyškiai || Vilkyškių seniūnija || Įkurta 1948 m. 13 000 egz.
|-
|  || Žukų filialas || V. Gaigalaičio g. 25, Žukai || Vilkyškių seniūnija || Atidaryta 1948 m. kaip klubas-skaitykla, 1952 m. tapo biblioteka. 2007 m. perkelta į Žukų pagrindinės mokyklos patalpas. 8000 egz.
|}

Uždaryti filialai:

|-
| || Panemunės biblioteka || Panemunė || Pagėgių seniūnija || Įkurta 1958 m., uždaryta XXI a. pradžioje.
|-
| || Plaškių biblioteka || Plaškiai || Stoniškių seniūnija || Uždaryta 1987 m.
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Aleksandr Byčenok

**Aliaksandras Byčanokas** arba **Aleksandras Byčenokas** (; , g. 1985 m. gegužės 30 d.) – buvęs futbolininkas iš Gudijos, žaidęs saugo pozicijoje. Rungtyniavo ir Lietuvoje. Atstovavo tuometiniam „Trakų“ klubui. 

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo Mahiliavo klubo jaunimo ekipoms. 

Vėliau žaidė FK Šachcior (Salihorskas), Magiliavo „Dnepr“, FK Dinamo Minsk.

Buvo išvykęs į Kazachstaną, į FC Kairat.

Grįžęs į gimtinę žaidė FK Dinamo Minsk ir FK Homel.

### FK Trakai
Atvyko į Lietuvą ir atstovavo tuometiniam „Trakų“ klubui.

Buvusių „Trakų“, dabartinių „Riterių“ gretose, tai pirmasis ir vienintelis legionierius, kuris pasiekė šimto sužaistų rungtynių ribą. 

Pasižymėjo UEFA Europos lygos atrankos turnyre. Jis tapo pirmojo „Trakų“ įvarčio autoriumi. Klubo debiutas įvyko 2015 m. rungtynėse prieš Farerų salų HB „Torshavn“ klubą. 20-ąją minutę A. Byčenokas pelnė įvartį ir išvedė trakiškius į priekį. Ekipa nugalėjo varžovus rezultatu 3:0.

2017 m. gruodžio mėn. tapo aišku, kad žaidėjo išvyksta iš klubo.

### „Islačiaus“ klubas
Vėliau saugas grįžo į gimtinę, kur trejus karjeros metus atstovavo Minsko rajono „Islačiaus“ klubui. 

Klubo vadovai pasiūlė A. Byčenokui ir toliau dirbti kartu, tad jis lieka Minsko rajono „Islačiaus“ klubo struktūroje.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
* Kartu su „Trakais“ dukart tapo Lietuvos vicečempionu, kartą – bronzos medalių laimėtoju.

* Vienas iš penkių „Riterių“ klubo žaidėjų per visą istoriją, kurie sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių klube: 
: Justinas Januševskij (180), 
: Valdemar Borovskij (163) (tęsia karjerą; duomenys 2022 m. vasario 22 d.), 
: Valentinas Jeriomenka (117), 
: Deividas Česnauskis (113), 
: Aleksandras Byčenokas (104).

## Rinktinės
Atstovavo savo šalies U-21 jaunimo rinktinei ir nacionalinei rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
* fcisloch.by
* news.sportbox.ru
* teams.by
* footballdatabase.eu
* Transfermarkt
* alyga.lt svetainė
* lietuvosfutbolas.lt
* Flashscore
World Wrestling Entertainment

„**World Wrestling Entertainment, Inc.**“, paprastai sutrumpintai vadinama **WWE** – amerikiečių profesionalių imtynių organizacija.

Ši organizacija buvo įkurta 1953 m. kaip „Capitol Wrestling Corporation“ (CWC) – „National Wrestling Alliance“ (NWA) šiaurės rytų teritorija. Po nesutarimų 1963 m. balandį CWC pasitraukė iš NWA ir tapo „**World Wide Wrestling Federation**“ (WWWF). 1973 m. vėl prisijungusi prie NWA, 1979 m. WWWF buvo pervadinta į „**World Wrestling Federation**“ (WWF), o 1983 m. ji visam laikui paliko NWA. 2002 m. bendrovė pavadinta „**World Wrestling Entertainment, Inc.**“.

Tai didžiausia pasaulyje profesionalių imtynių organizacija, kurios imtynininkų sąrašas yra suskirstytas į dvi pagrindines WWE laidas – „Smackdown! ir „RAW“, taip pat NXT, kur parengiami imtynininkai.

Pagrindinė bendrovės būstinė yra Stamforde, Konektikuto valstijoje, o biurai – Niujorke, Los Andžele, Meksike, Mumbajuje, Šanchajuje, Singapūre, Dubajuje ir Miunchene.

Kaip ir kitose profesionaliose imtynių organizacijose, WWE laidos yra ne teisėtos varžybos, o pramoginis spektaklis, kuriame vyksta siužeto, scenarijaus ir iš dalies choreografinio pobūdžio rungtynės, tačiau rungtynėse dažnai atliekami judesiai, kurių netinkamas atlikimas gali kelti imtynininkams pavojų susižeisti ar net žūti. 1989 m. WWE savininkas Vince McMahon, siekdamas išvengti sporto komisijų mokesčių, viešai pripažino, kad profesionalios imtynės yra iš anksto surežisuotos. WWE savo produktą vadina sporto pramoga, pripažindama imtynių sporto ir dramos teatro šaknis.

## Čempionai
### Raw

### SmackDown

### Kiti

### NXT

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Antanas Kalnius

**Antanas Kalnius** (g. 1972 m. spalio 26 d. Kretingoje) – Lietuvos ir Kretingos rajono savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas, savivaldybės meras nuo 2019 m.

## Biografija
1991 m. baigė Kretingos 1-ąją vidurinę mokyklą, 1994 m. – Kretingos aukštesniąją žemės ūkio mokyklą. 2008 m. Klaipėdos universitete baigė vadybą ir verslo administravimą, bakalauras.

Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, Kretingos rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas. Nuo 2015 metų visuomeninio rinkimų komiteto „Kretingos kraštas“ narys.

Nuo 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės meras.

2011–2015 m., 2015–2019 m. ir nuo 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Rūta, vaikai – dukra Marija, sūnūs Ernestas ir Haroldas.

## Išnašos

## Nuorodos

* Kretingos rajono savivaldybės taryba (2015–2019). Tarybos nariai: Antanas Kalnius
Renee Guion

**Reni Gujon** (*Renee Guion* g. 1999 m. spalio 2 d.) – amerikiečių futbolininkė, gynėja. 

Kitados (2022 m.) rungtyniavo Lietuvoje, atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.

## Karjera
Hiustone gimusi amerikietė. 2021 m. baigė studijas Klemsono universitete. NCAA studenčių futbolo lygoje gynėja, po pastarojo sezono buvo išrinkta į geriausių lygos žaidėjų trisdešimtuką. Klemsono „Tigers“ universiteto ekipos kapitonė visas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje, pasižymėjo vienu įvarčiu.

### [[FC Gintra]]
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.

2022 m. gegužės 22 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann.

2022 m. birželio 5 d. pasižymėjo įvarčiu prieš „Bangos“ klubą.

### Vėlesnė karjera
Vėlesniais metais rungtyniavo Fortuna Hjørring (Danija). 2024 m.  grįžo į JAV ir prisijungė prie Carolina Ascent W.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungyniavo moterų A lygoje;

## Pasiekimai
;**[[FC Gintra]]**
* **LMFA Žiemos taurės turnyro nugalėtoja**: 2022 m.

## Asmeninė informacija
* Tėvai: 
* Du vyresni broliai ir trys jaunesnės seserys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* [ gintra.lt] (Apie žaidėją)
* lietuvosfutbolas.lt 
* footballdatabase.eu
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
* UEFA svetainė (Apie žaidėją)
Paryžiaus chartija

**Paryžiaus chartija** () arba **Paryžiaus chartija naujajai Europai** () – politinis dokumentas, pasirašytas Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) šalių Austrijos, Belgijos, Bulgarijos, Vengrijos, Vokietijos, Graikijos, Danijos, Airijos, Islandijos, Ispanijos, Italijos, Kanados, Kipro, Lichtenšteino, Liuksemburgo, Maltos, Monako, Nyderlandų, Norvegijos, Lenkijos, Portugalijos, Rumunijos, San Marino, Vatikano, Jungtinės Karalystės, JAV, Sovietų Sąjungos, Turkijos, Suomijos, Prancūzijos, Čekslovakijos, Šveicarijos, Švedijos ir Jugoslavijos valstybių ir vyriausybių vadovų susitikime, vykusiame 1990 m. lapkričio 19-21 dienomis Paryžiuje (Prancūzija).

Chartijos pasirašymo prielaida buvo M. Gorbačiovo (Tarybų Sąjunga) atėjimas į valdžią. Buvo siekiama sukurti pasitikėjimo ir tarpusavio supratimo atmosferą su Vakarų šalimis. Paryžiaus chartiją priėmė 32 Europos valstybės, bei JAV ir Kanada. Susitikime buvo susitarta dėl didelio masto Varšuvos sutarties organizacijos ir NATO ginkluotųjų pajėgų mažinimo. Chartija patvirtino, kad konferencijos dalyviai laikosi 1975 m. Helsinkyje priimto Baigiamojo akto 10 principų. Susitikimas Paryžiuje buvo pirmasis tarptautinis susitikimas po Helsinkio pasitarimo (1973-1975 m.). Buvo numatyta tarptautinio bendradarbiavimo programa, paskelbtas dalyvaujančių šalių įsipareigojimas demokratijai, pagarba žmogaus teisėms ir bendros gerovės užtikrinimu, kartu garantuojant ekonominę laisvę ir socialinį teisingumą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Paryžiaus chartija Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos tinklapyje (anglų k.)
Gaidys (žvaigždynas)

**Gaidys** () – buvęs žvaigždynas, kurį įvedė olandų dvasininkas Petrus Plancius. Pirmąkart pavaizduotas 1612 m. ant šio olando dangaus gaublio. Žvaigždynas buvo į pietus nuo dangaus pusiaujo, šiaurinėje dabartinio Laivagalio žvaigždyno dalyje.

Spausdintiniu pavidalu Gaidžio žvaigždyną 1624 m. pirmasis pavaizdavo vokiečių astronomas Jacob Bartsch savo knygoje „Usus Astronomicus Planisphaerii Stellati“. Anot jo, šis žvaigždynas simbolizavęs gaidį, kuris pragydęs, kai Petras trissyk išsigynęs Jėzaus. Visgi nėra žinoma, ar pats P. Plancius šį žvaigždyną siejo su bibliniu gaidžiu. J. Bartsch klaidingai manė, kad Gaidžio žvaigždyną pirmasis išskyrė kitas vokietis Isaac Habrecht. Būtent ant jo 1621 m. gaublio J. Bartsch pirmąsyk išvydo Gaidžio žvaigždyną. Gaidžio žvaigždynas buvo pavaizduotas ir 1628 m. išleistoje I. Habrecht knygoje „Planiglobium Coeleste, et Terrestre“.

Tą patį  dangaus plotą jau užėmė Argonautų laivo laivagalis, būtent šiam žvaigždynui Johannes Hevelius ir kiti astronomai grąžino Gaidžio žvaigždynui priskirtas žvaigždes.

## Išnašos
Teresė Genovaitė Dovydaitytė

**Teresė Genovaitė Dovydaitytė** (1938 m. gegužės 10 d. Jurbūdžiuose, Lukšių valsčiuje – 2022 m. vasario 18 d. Vilniuje) – lietuvių žurnalistė.

## Biografija
1955 m. baigė Lukšių vidurinę mokyklą, 1960 m. – žurnalistiką Vilniaus universitete. 1955–1960 m. dirbo Joniškio rajono laikraščio „Tarybinis kelias“ literatūrine darbuotoja, atsakingąja sekretore, 1962–1975 m. buvo Lietuvos radijo Visuomeninių-politinių laidų ir Liaudies ūkio ir kultūros vyriausiųjų redakcijų redaktorė, 1975–1977 m. – kultūrinių ryšių su tautiečiais užsienyje draugijos „Tėviškė“ redaktorė-vertėja. 1977–1986 m. dirbo TV Informacijos vyr. redakcijos Respublikinės informacijos skyriaus redaktore, korespondente. Nuo 1986 m. – tos pačios redakcijos Kultūros ir buities skyriaus korespondente. Rengė reportažus ir siužetus kultūrinio gyvenimo temomis.

## Šaltiniai
Jaan Puhvel

**Janas Puhvelas** (, g. 1932 m. sausio 24 d. Talinas, Estija) – estų kilmės amerikiečių asirologas, kalbininkas.

## Biografija
Gimė 1932 m. sausio 24 d. Taline statybos inžinieriaus šeimoje. Lankė Jakobo Vestholmo gimnaziją, vėliau – mokyklą Aegvydu miestelyje. 1944 m. su šeima nuo sovietų kariuomenės pasitraukė į Suomiją, po to – į Švediją. 1949 m. J. Puhvelas Stokholme baigė gimnaziją ir tais pačiais metais su šeima išsikėlė į Kanadą. 1949–1952 m. Monrealyje mokėsi Makgilio universitete, o 1952–1954 m. – Harvardo universitete. 1954–1955 m. gavo stipendiją studijuoti Europoje ir išvyko į Paryžiaus ir Upsalos universitetus.

Vėliau J. Puhvelas Makgilio universitete ir Teksaso universitete Ostine dirbo klasikinių kalbų dėstytoju. 1959 m. Harvardo universitete gavo filologijos daktaro laipsnį. Nuo 1958 m. Kalifornijos universitete Berklyje dėstė lyginamąją indoeuropeistiką, nuo 1964 m. čia ėjo profesoriaus pareigas. Nuo XX a. dešimto dešimtmečio Tartu universitete dirbo kviestiniu profesoriumi.

J. Puhvelas yra daugybės publikacijų indoeuropeistikos tema autorius. Jo žymiausias veikalas – dar nebaigtas hetitų kalbos etimologinis žodynas, pirmasis jo tomas pasirodė 1984 m.

## Asmeninis gyvenimas
Janas Puhvelas vedęs estų mikrobiologę Sirję Madli Hansen (g. 1939 m.), su ja susilaukė trijų vaikų. J. Puhvelo brolis – estų-kanadiečių literatūrologas Martinas Puhvelas (1933–2016). J. Puhvelas gyvena Ensine, Los Andžele, bet kiekvieną vasarą praleidžia atstatytame šeimos ūkyje Kervemos regione, Estijoje.

## Išnašos

## Bibliografija
* J. Puhvelo bibliografija
Alois Walde

**Aloisas Valdė** (, 1869 m. lapkričio 30 d. Insbrukas, Austrijos-Vengrijos imperija – 1924 m. spalio 3 d. Karaliaučius, Laisvosios Prūsijos valstybė, Vokietija) – austrų kalbininkas, indoeuropeistas.

## Biografija
Išsilavinimą įgijo Leipcigo ir Insbruko universitetuose, kur studijavo senąsias kalbas ir lyginamąją kalbotyrą. 1894 m. apgynė daktaro laipsnį. 1895 m. buvo priimtas dirbti į Insbruko universiteto biblioteką. Po metų kalbotyros srityje išėjo habilitaciją ir universiteto istorijoje tapo pirmuoju sėkmingu šios srities habilituotu mokslininku. Nuo 1904 m. ėjo kalbotyros docento pareigas, nuo 1907 m. dirbo neetatiniu profesoriumi. 1909 m., gavęs etatinio profesoriaus pareigas, pradėjo dirbti Gyseno universitete. 1912 m. grįžo Insbrukan ir tapo savo mokytojo Frydricho Štolco įpėdiniu. 1914–1916 m. buvo išrinktas Insbruko universiteto rektoriumi. 1917 m. buvo išrinktas Austrijos mokslų akademijos nariu korespondentu. Nuo 1922 m. dėstė Karaliaučiaus universitete. 1924 m. priėmė pasiūlymą tapti Vroclavo universiteto profesoriumi, tačiau eiti šias pareigas sutrukdė mirtis.

A. Valdė įnešė reikšmingą indėlį į vadinamosios laringalų teorijos sudarymą ir ypač į skirtingų indoeuropiečių kalbų leksikos tyrimus. Jis yra keleto daugiatomių indoeuropiečių kalbų etimologinių žodynų autorius, šie žodynai buvo pakartotinai leidžiami ir papildomi: lotynų žodynas („Lateinisches etymologisches Wörterbuch“, 1906), italų žodynas (1916), tritomis indoeuropiečių žodynas („Vergleichendes Wörterbuch der indogermanischen Sprachen“, šį 1927–1932 m. leistą veikalą baigė Julijus Pòkornas) ir kiti.

## Išnašos

## Bibliografija
* A. Valdės bibliografija
Panevėžio Elenos Mezginaitės viešoji biblioteka

**Panevėžio Elenos Mezginaitės viešoji biblioteka** – pagrindinė Panevėžio miesto savivaldybės biblioteka.

## Istorija

Pirmoji Panevėžio viešoji biblioteka įkurta 1922 m. Dabartinė Panevėžio miesto centrinė biblioteka įkurta 1989 m. sausio 16 d. Panevėžio miesto liaudies deputatų tarybos vykdomojo komiteto sprendimu. Ji buvo atskirta nuo būsimosios Panevėžio apskrities bibliotekos ir turėjo 16 filialų, vėliau skyrių ir filialų sumažėjo. Iki 1993 m. biblioteka 4 kartus kraustėsi iš vienų patalpų į kitas. 1993 m. pabaigoje ji buvo perkelta į avarines buvusio vaikų darželio patalpas. 1999 m. uždarius vieną iš knygynų, suremontuotose patalpose atidarytas Smėlynės filialas, kito knygyno patalpose buvo įkurdinta „Židinio“ biblioteka. 2001 m. biblioteka persikėlė į laikinas patalpas Bendruomenių rūmuose. 2020 m. biblioteka pavadinta Elenos Mezginaitės garbei (vardas išrinktas apklausus skaitytojus).

## Padaliniai

2022 m. gegužę bibliotekoje buvo 8 skyriai:

|-
| || Abonementas, Informacijos skyrius || Kniaudiškių g. 34, Panevėžys || – ||  Įkurta 1989 m.
|-
| || Parko biblioteka || Parko g. 37, Panevėžys || – ||  Įkurta 1972 m.
|-
| || Smėlynės biblioteka || Smėlynės g. 49, Panevėžys || – ||  Įkurta 1999 m.
|-
| || Biblioteka „Šaltinėlis“ || Respublikos g. 26/2, Panevėžys || – ||  Įkurta 1992 m.
|-
| || Šiaurinė biblioteka || Pušaloto g. 55, Panevėžys || – ||  Įkurta 1951 m.
|-
| || Vaikų literatūros skyrius „Žalioji pelėda“ || Kniaudiškių g. 38, Panevėžys || – ||  Įkurta 1989 m.
|-
| || Biblioteka „Žiburėlis“ || Parko g. 49, Panevėžys || – ||  Įkurta 1974 m.
|-
| || Biblioteka „Židinys“ || Nemuno g. 76, Panevėžys || – ||  Įkurta 1979 m.
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Elenos Mezginaitės erdvė
* Bibliotekos FACEBOOK paskyra
* Bibliotekos YOUTUBE paskyra
* Bibliotekos INSTAGRAM paskyra
Manfred Mayrhofer

**Manfredas Mairhoferis** (, 1926 m. rugsėjo 26 d. Lincas, Austrija – 2011 m. spalio 31 d. Viena, Austrija) – austrų indoeuropeistas, specializavęsis tirti indoiranėnų kalbas. M. Mairhoferis buvo Vienos universiteto profesorius emeritas. Jis įžymus dėl sanskrito etimologinio žodyno.

M. Mairhoferis gimė Lince, Graco universitete studijavo indoeuropeistiką, semitų kalbotyrą ir filosofiją, Graco universitete 1949 m. tapo mokslų daktaru. 1953–1963 m. dėstė Viurcburgo universitete, o 1963–1966 m. ėjo profesoriaus pareigas Vokietijos Zarlando universitete. 1966 m. grįžo į Austriją ir iki išėjimo į pensiją 1990 m. Vienos universitete dirbo profesoriumi. Mirė Vienoje būdamas 85–erių metų.

## Bibliografija
* *Sanskrit-Grammatik* (1953 m.)
* *Kurzgefasstes etymologisches Wörterbuch des Altindischen* (4 t., 1956–1980 m.)
* *Die Indo-Arier im alten Vorderasien* (1966 m.)
* *Die avestischen Namen* (1977 m.)
* *Sanskrit-Grammatik mit sprachvergleichenden Erläuterungen* (1978 m.)
* *Die altiranischen Namen* (1979 m.)
* * Nach hundert Jahren. Ferdinand de Saussures Frühwerk und seine Rezeption durch die heutige Indogermanistik* (1981 m.)
* *Sanskrit und die Sprachen Alteuropas* (1982 m.)
* *Indogermanische Grammatik, vol. 1: Lautlehre* (1986 m.)
* *Etymologisches Wörterbuch des Altindoarischen* (3 t., 1982–2001 m.)
* *Die Hauptprobleme der indogermanischen Lautlehre seit Bechtel* (2004 m.)
* * Die Fortsetzung der indogermanischen Laryngale im Indo-Iranischen* (2005 m.)
* *Einiges zu den Skythen, ihrer Sprache, ihrem Nachleben* (2006 m.)
* *Indogermanistik: Über Darstellungen und Einführungen von den Anfängen bis zur Gegenwart* (2009 m.)

## Išnašos
Katė (žvaigždynas)

**Katė** () – buvęs žvaigždynas, kurį įvedė prancūzų astronomas Joseph Jérôme de Lalande. Pirmąkart pavaizduotas Johann Bode „Uranographia“ atlase 1801 m. Žvaigždynui buvo priskirtos blyškios žvaigždės tarp Hidros žvaigždyno į šiaurę ir Siurblio žvaigždyno į pietus. Ryškiausios Katės žvaigždyno žvaigždės dabar priklauso Hidrai.

Šis žvaigždynas taip pavadintas dėl to, kad jį įvedęs Joseph Jérôme de Lalande buvo kačių mylėtojas (apie tai jis rašė viename laiške), be to, jį įkvėpė neseniai pasirodžiusi Claude-Antoine Guyot-Desherbiers poema apie kates.

2018 m. Tarptautinė astronomų sąjunga vieną ryškiausių šio žvaigždyno žvaigždžių (HR 3923) pavadino Kate (*Felis*). Tai oranžinė (K5 III klasės) žvaigždė, gana sparčiai tolstanti 50 km/s greičiu.

## Išnašos
FA KFA

**Futbolo Akademija KFA** (arba ***Klaipėdos KFA, K. Ivaškevičiaus futbolo akademija***) – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos. Organizacijai vadovauja buvęs futbolininkas ir Klaipėdos AFF valdybos narys Kęstutis Ivaškevičius. Akademija artimai bendradarbiauja su „Neptūno“ klubu.

## Istorija

Ši akademija įkurta 2018 m. kaip vaikų ir jaunimo futbolo ugdymo akademija. Dalyvavo įvairiose miesto bei respublikinėse vaikų ir jaunimo pirmenybėse bei turnyruose užsienyje.

2020 m. ėmė bendradarbiauti su naujai susikūrusiu FK Neptūnu / Neptūnu B lauko bei salės futbolo pirmenybėse.

2022 m. į Lietuvos U-17 rinktinę buvo pakviestas akademijos auklėtinis Jonas Vaitkus.

## Salės futbolas
2021–2022 m. Lietuvos salės futbolo varžybose dalyvavo Klaipėdos miesto futsal pirmenybių II lygoje bendra su FK Neptūnu komanda **KFA-FC Neptūnas**, ir užėmė pirmąją vietą reguliariajame sezone.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Akademijos Facebook paskyra
*Apie akademiją FC Neptūno svetainėje
*Klaipėdos KFA lietuvosfutbolas.lt svetainėje