open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Velsas (Anglija)

**Velsas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje, Somerseto grafystėje, netoli Bristolio. Įsikūręs Mendipo kalvų pietinėje papėdėje, prie Kiuardo upelio. Tai viena mažiausių miesto (*city*) statusą turinčių Anglijos gyvenviečių. Keliai į Batą, Falmutą, Vestoną virš Mero. Verčiamasi turizmu, sūrio gamyba.

Miestas žymus savo gotikine XII a. Velso katedra. Taip pat yra 1230 m. Vyskupų rūmai, 1779 m. rotušė. Netoli Velso yra Glastonberio vienuolyno griuvėsiai.

## Istorija

Velsas buvo gyvenamas jau romėnų laikais (*Fontanetum*), bet svarbą įgavo, kai 704 m. saksų karalius Inas Veseksietis čia pastatindino bažnyčią. X a. tapo vyskupystės centru.

## Šaltiniai
Velsas (reikšmės)

**Velsas** gali reikšti:

* Herbertas Džordžas Velsas - anglų rašytojas fantastas;
* Velsas (*Wales*) – viena iš Jungtinės Karalystės dalių;
* Velsas (*Wels*) – miestas Austrijoje;
* Velsas (*Wells*) – miestas Anglijoje;
* Velso pusiasalis – Didžiosios Britanijos dalis.
Pranas Druskis

**Pranas Druskis** (1898 m. kovo 22 d. Ukmergėje, Rusijos imperija – 1943 m. lapkričio 26 d. Kuibyševo srityje) – TSRS geležinkelietis, vienas iš Holodomoro Ukrainoje organizatorių ir vykdytojų.

## Biografija

Gimė 1898 m. kovo 22 d. Ukmergėje, ūkininko šeimoje. 1914 m. baigė keturmetę miesto mokyklą, tų pačių metų rudenį, prasidėjus I pasauliniam karui pasitraukė į Rusijos imperijos gilumą, kur dirbo geležinkelių prižiūrėtoju. 1917 m. mobilizuotas į caro kariuomenę. Nuo 1918 m. liepos Tarybų Sąjungos komunistų partijos narys. Dalyvavo Rusijos pilietiniame kare. Nuo 1918 m. birželio iki 1933 m. dirbo Rusijos geležinkelių departamente, buvo atsakingas už Syzranės-Viazmos, Taškento, Riazanės-Uralsko, Maskvos-Baltarusijos-Baltijos, Pietų-Vakarų geležinkelio linijas. Nuo 1932 m. atsakingas už Ukrainos TSR GPU transporto reikalus, prisidėjo prie Holodomoro vykdymo. 1934-1937 m. buvo Užbaikalės geležinkelių valdybos vadovu Čitoje. Vėliau gyveno Chabarovske, 1937 m. rugsėjo 22 d. paskelbtas liaudies priešu ir suimtas, tačiau 1939 m. gruodžio 29 d. paleistas grįžo dirbti į geležinkelių priežiūrą Užbaikalės krašte. Apdovanotas Lenino ordinu (1936 04 04) ir Ukrainos respublikos Darbo raudonosios vėliavos ordinu (1932 12 20), Čekisto garbės ženklu.

## Nuorodos

* Biografija I (rus.) 
* Biografija II (rus.) 
* Biografija III (rus.)
* Голодомор: мелкие вопросы и крупный ответ
* V. Indrašius "Lietuviška dėmė ukrainiečių tautos genocide". Lietuvos aidas" 2022 12
Velso katedra

**Velso Šv. Andriaus katedra** () – anglikonų bažnyčios katedra Anglijoje, Velso mieste (Somersetas), pašvęsta Šv. Andriui.

Seniausia bažnyčia Velse pastatyta 705 m. Nuo X a. miestas tapo vyskupystės centru, o tarp 1175 ir 1490 m. pastatytas dabartinis statinys. Pastatas gotikinės architektūros stiliaus, sudaro nava, transeptas ir vakarinis fasadas, papuoštas ~300 statulų. Yra ~1345 m. įrengtas choras, XIII–XV a. sumontuoti 3 bokštai, XV a. kluaras. Statinio ilgis 126,5 m, plotis 20 m (ties transeptais 47 m), aukštis iki 55 m.

Katedra gausiai papuošta, yra vitražai, vargonai, astronominis laikrodis.

Aplink įveisti sodai, pastatyti Vyskupų rūmai.


File:Wells-Cathedral_9759_choir_stalls_straight.jpg|Choras
File:Wells_Cathedral_east_end_over_the_wall_3.jpg|Galinė pusė
File:Wells_cathedral_interior_104.jpg|Statuliniai bareljefai
File:Wells_Cathedral_cloister_crop.JPG|Kluarai


## Šaltiniai
Vinčesteris

**Vinčesteris** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, pietų Anglijoje, Hampšyro grafystėje, 109 km į pietvakarius nuo Londono. Plentų mazgas, geležinkelio stotis. Verčiamasi lengvąja pramone, prekyba, turizmu.

Vinčesteryje išlikęs taisyklingo plano senamiestis. Stovi XI–XV a. gotikinė katedra (su XIII a. drožinėtais suolais, XII a. freskomis), XIV–XV a. gotikinis koledžo ansamblis, XII a. Šv. Kryžiaus ligoninė, 1873 m. neogotikinė rotušė.

## Istorija

Tai sena keltų, vėliau romėnų gyvenvietė, vadinta *Venta Belgarum*. Tai buvo vienas didžiausių romėnų miestų Britanijoje, bet IV a. sunyko. VI a. Vinčesteris tapo Vesekso karalystės sostine, pastatyta bažnyčia. IX–X a. buvo karališkąja rezidencija. Viduramžiais miestas garsėjo vilnos dirbinių gamyba.

## Šaltiniai
Varpotoji glaudenė

**Varpotoji glaudenė**, arba **miškinė glaudenė** (*Phyteuma spicatum*) – katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimos glaudenių (*Phyteuma*) genties augalas. Liaudyje dar žinomas kaip **kiškio ropė**, **ropunkulas**, **trukis**, **vaikdara**.

Augalas minimas Plinijaus ir Dioskorido raštuose.

## Biologija

Tai daugiametis, 20–90 cm aukščio žolinis augalas. Šaknis stora, verpstiška, siekia iki 50 cm gylį. Stiebas status, briaunotas, be plaukelių, nešakotas, lapuotas. Apatiniai lapai ilgakočiai, širdiškai kiaušiniški, viršutiniai bekočiai, linijiški, visi smailiaviršūniai, karbuotai dantyti.

Iki 100 smulkių žiedų susitelkę tankioje, pailgai kiaušiniškoje, vėliau beveik cilindriškoje, 4–9 cm ilgio varpoje, su linijiškomis, smailiomis pažiedėmis. Pažiedės linijiškos, lygiakraštės, smailios. Taurelė gerokai trumpesnė už vainikėlį, penkianarė, linijiškai lancetiška. Vainikėlis apie 10 mm ilgio, balsvas, gelsvas, rečiau melsvas, skiltelių viršūnės žalsvai gelsvos, žiedui skleidžiantis pradeda nuo pamato skirtis ir linkti į šonus, bet viršūnės išlieka suaugusios į vamzdelį. Turi penkis kuokeliius ir dvi purkas. Liemenėlio viršutinė dalis plaukuota, ilgesnė už vainikėlį.

Pražysta gegužės pabaigoje, žydi visą birželį. Vaisius – rutuliška, apie 5 mm ilgio dėžutė, jos atsiveria dvi šoninės angelės. Sėklos dirvožemyje išlieka daigios iki 1 metų. Jas platina vėjas.

Kartu auga ir sudaro hibridus su kitomis glaudenėmis. Žinomi du hibridai:

* *Phyteuma × adulterinum* Wallr. (P. nigrum × P. spicatum)
* *Phyteuma × pyrenaeum* Sennen (P. ovatum × P. spicatum)

## Paplitimas ir augavietės
Varpotoji glaudenė kilusi iš Vidurio Europos, vėliau išplito į Rytų Europą. Randama visoje Lietuvoje, retesnė šiauriniuose rajonuose.

Auga plačialapiuose ir mišriuose miškuose, lapuotynuose, krūmuose, pamiškėse, drėgnokuose, puveninguose dirvožemiuose.

## Naudojimas
Lapus galima valgyti kaip salotas. Valgomos ir virtos šaknys. Raštuose minimas kaip afrodiziakas.

## Galerija

Phyteuma_spicata_280504.jpg|Žiedynas
Phyteuma_x_adulterinum_100507.jpg|Hibrido *P. × adulterinum* žiedynas
Teufelskralle_junge_aehre.jpeg|Jaunas žiedynas
Teufelskrallenbasisblatt_oben.jpeg|Lapo viršutinė pusė
Teufelskrallenbasisblatt_unten.jpeg|Lapo apatinė pusė
Phyteuma_spicatum_root_kz.JPG|Šaknis


## Nuorodos
* Varpotosios glaudenės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org (anglų k.)''
* Nature Gate (anglų k.)
* Wilde planten in Nederland en België  (olandų k.)

## Literatūra

* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 72 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 273 p. ISBN 5-417-00831-1
* Lietuvos TSR Flora, Lietuvos TSR mokslų akademija (dab. Lietuvos mokslų akademija), Vilnius, Mokslas, 1980, VI tomas, 22 p.
Veikfildas

**Veikfildas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, centrinėje Anglijoje, Vakarų Jorkšyro grafystėje, 9 km į pietryčius nuo Lidso, Peninų kalnų pašlaitėje, prie Kalderio upės. Transporto mazgas. Veikfildas yra svarbus pramoninis centras – mašinų, chemijos, maisto pramonė. Verčiamasi prekyba. Yra XV a. gotikinė katedra, XIX a. teatras, apylinkėse yra XII a. Sandalo pilies liekanos.

## Istorija

Veikfildas gyvenamas nuo senovės, 1203 m. jam suteikta turgaus teisė. 1460 m. čia įvyko svarbus rožių karų mūšis. Pilietinio karo metais buvo rojalistų tvirtovė. Nuo viduramžių Veikfildas buvo vilnos ir odų karšimo centras. XIX a. suklestėjo anglių gavyba, metalurgija.

1974 m. prie Veikfildo rajono prijungtas Kasilfordas, Pontefraktas, Osetas.

## Šaltiniai
Amancio Ortega

**Amancio Ortega Gaona** (g. 1936 m. kovo 28 d., Leone, Ispanijoje) – ispanų verslininkas, vienas iš didžiausios pasaulyje mados kompanijos „Inditex“ (kuriai priklauso parduotuvės „Zara“) įkūrėjų.

Verslo žurnalo „Forbes“ leidžiamame turtingiausių pasaulio žmonių sąraše 2014 m. Ortega užėmė trečiąją vietą; jo turtas yra vertinamas 64 mlrd. JAV dol.

1975 m. atidarė pirmąją parduotuvę „Zara“. Netrukus tinklas pradėjo sparčiai plėstis ir išaugo į didžiausią pasaulyje mados kompanijų grupę „Inditex“, kuriai priklauso vieni žymiausių prekės ženklų, įskaitant „Massimo Dutti“, „Bershka“, „Pull and Bear“ bei „Stradivarius“. Kompanijai šiuo metu priklauso beveik 6400 parduotuvių visame pasaulyje, kuriose dirba apie 130 tūkst. žmonių, 2013 m. pardavimai siekė 16 mlrd. eurų.

Ortega gyvena labai privatų gyvenimą, pirma jo nuotrauka spaudoje pasirodė tik 1999 m. Per visą gyvenimą yra davęs tik tai tris interviu. Yra išleidęs autiobiografiją „Amancio Ortega: de cero a Zara“ ().

2011 m. Ortega pranešė, jog atsistatydina iš „Inditex“ valdytojo pareigų ir viceprezidentą Pablo Isla paskiria nauju kompanijos generaliniu direktoriumi. Vis dėlto Ortega išlieka aktyviu nariu kompanijoje ir turi svarbų balsą sprendžiant klausimus, susijusius su produktų gamyba bei dizainu.

Turi tris vaikus. Šiuo metu Ortega su savo antrąja žmona gyvena Galisijoje, Ispanijoje.

## Šaltiniai
Stanisław Woronowicz

**Stanislavas Lechas Voronovičius** (; 1941 m. liepos 22 d. Ukmergėje, Ostlande) – matematikas, fizikas, Varšuvos universiteto dėstytojas, 1981–1984 m. fizikos fakulteto dekanas, Lenkijos mokslų akademijos narys.

## Biografija
Gimė 1941 m. liepos 22 d. Ukmergėje. 1963 m. Varšuvos universitete baigė fiziką ir matematiką. 1968 m. tapo fizikos mokslų daktaru, 1972 m. habilituotu mokslo daktaru. 1977–1981 m. Varšuvos universiteto fizikos fakulteto prodekanas, 1981–1984 m. dekanas. Vykdė tyrimus kvantinės fizikos srityje. 2008 m. už atliktus mokslinius tyrimus apdovanotas Humbolto fondo apdovanojimu. 2009 m. apdovanotas Stefano Banacho medaliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninis puslapis (lenk.)

## Literatūra
* S. L. Woronowicz, Positive maps of low dimensional matrix algebras, Rep. Math. Phys. 10 (1976), 165–183.
Anatolijus Malkinas

**Anatolijus Malkinas**  (g. 
1946 m. balandžio 28 d. Ukmergėje, Lietuvos TSR) – režisierius, prodiuseris.

## Biografija

Gimė 1946 m. balandžio 28 d. Ukmergėje, karininko šeimoje. 1950 m. su tėvais persikėlė į Gusevą, o 1956 m. į Leningradą. Baigė Leningrado teatro institutą muzikos ir kinematografijos studijas. 1969 m. pradėjo dirbti TSRS Valstybinės televizijos ir radijo komitete. Režsieriaus karjerą pradėjo kurdamas literatūrines, dramos ir vaikams skirtas laidas. Sukūrė 132 programas pagrindiniams Rusijos TV kanalams. 1994 m. sausį tapo *Naujosios studijos* direktoriumi.

## Nuorodos

* Biografija (rus.) 
* Interviu (rus.)
Rima Petronytė-Bražėnienė

**Rima Petronytė–Bražėnienė** (g. 1970 m. gegužės 23 d. Ukmergėje, Lietuvos TSR) – Lietuvos krepšininkė, Ukmergės sporto mokyklos auklėtinė, pirmasis treneris A. Sabulis. 1993 m. baigė VPU, 2000 m. - Keneso valstijos universitetą (Kennesaw, Džordžijos valstija, JAV). Lietuvos moterų rinktinės žaidėja (1990-97): žaidė 34 rungtynes, pelnė 117 taškų. 1997 m. apdovanota Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medaliu, Neismito apdovanojimu (Naismith Awards, 2000).

## Klubai

* 1988-1990:  Vilniaus "Šviesa"
* 1990-1992:  Vilniaus "Šviesa-Ryšininkas"
* 1992-1994:  Vilnius "Lietuvos telekomas"
* 1994-1995:  Vilniaus "Telerina"
* 1995:  Poznan "Olympia"
* 1996-1997:  Kansas City Kansas Community College
* 1998-2001:  Kennesaw University
* 2004-2005:  Opfikon Basket
* 2005-2007:  Brunnen Basket

## Pasiekimai

* 1997 m. Europos moterų krepšinio čempionatas 1 vieta
* 1995 m. Lietuvos Moterų krepšinio lygos 1 vietos laimėtoja
* 1993 m. Lietuvos Moterų krepšinio lygos 1 vietos laimėtoja
* 1992 m. Lietuvos moterų krepšinio taurės laimėtoja
* 1992 m. Lietuvos Moterų krepšinio lygos 1 vietos laimėtoja
* 1991 m. Lietuvos moterų krepšinio taurės laimėtoja
* 1991 m. Lietuvos Moterų krepšinio lygos 1 vietos laimėtoja
* 1990 m. Lietuvos Moterų krepšinio lygos 1 vietos laimėtoja
* 1989 m. Lietuvos Moterų krepšinio lygos 1 vietos laimėtoja

## Nuorodos

* Profilis www.fibaeurope.com
* Profilis www.lnba.ch 
* Profilis www.eurobasket.com

## Šaltiniai
Alfonsas

**Alfonsas** – vyriškas vardas. Pirmas žinomas Alfonsas buvo VIII a. gyvenęs Asturijos karalius , valdęs 739–757 m. Vėliau viduramžiais vardas *Alfonsas* tapo įprastu Ispanijos ir Portugalijos karališkųjų giminių vardu.

## Kilmė ir formos
Šis vardas kildinamas iš gotiško vardo ar kelių sulietų gotiškų vardų. Vienas aiškinimų, kad jis kilęs iš , iš  'kilnus, taurus' +  'uolus, narsus, pasiruošęs'.
Lotyniškos formos yra .

IX ir X a. vardas buvo užrašytas kaip , o X–XI a. kaip  ir *Adelphonsus*. Redukuota forma *Alfonso* žinoma iš IX a. pab. įrašų, portugališka forma *Afonso* – iš XI a. pradžios.

Vardas naudojamas ne vienoje Europos šalyje, jo formos šiek tiek skiriasi:
* *Alfonso* – ispaniška, itališka,
* *Alfons* – kataloniška, olandiška, vokiška, lenkiška ir skandinaviška,
* *Afonso* – portugališka ir galisiška,
* *Alphonse*, *Alfonse* – itališka, prancūziška ir angliška,
* *Alfonsu* – leonietiška.

## Lietuvoje
Lietuvoje vardas *Alfonsas* irgi gana populiarus. Nuo 1900 iki 2011 m. pagal „Piliečių vardų sąvadas VARDAI.vlkk.lt“ vardas *Alfonsas* suteiktas 7571 kartą. Jį turi ne vienas Lietuvoje žinomas žmogus:
* Alfonsas Basalykas – profesorius, geografas,
* Alfonsas Bieliauskas – rašytojas prozininkas,
* Alfonsas Buckus - žurnalistas,
* Alfonsas Čeponis – tarybinis pogrindininkas, vienas iš kelių lietuvių Tarybų Sąjungos didvyrių,
* Alfonsas Danys - prozininkas,
* Alfonsas Eidintas – profesorius, istorikas, diplomatas,
* Alfonsas Grigonis – profesorius fizikas,
* Alfonsas Gučas – profesorius, psichologas,
* Alfonsas Jakubėnas – teisininkas, advokatas, socialdemokratas,
* Alfonsas Macaitis – politinis ir visuomenės veikėjas,
* Alfonsas Maldonis – poetas ir vertėjas,
* Alfonsas Merkys – profesorius, botanikas ir augalų fiziologas,
* Alfonsas Nyka-Niliūnas – poetas, vertėjas, kritikas,
* Alfonsas Palionis – zoologas, vienas pirmųjų Lietuvos entomologų,
* Alfonsas Petrulis – kunigas, Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimo Vasario 16-os akto signataras,
* Alfonsas Radzevičius – aktorius,
* Alfonsas Svarinskas – dvasininkas, disidentas, politinis veikėjas,
* Alfonsas Vilpišauskas – tapytojas ekspresionistas,
* Alfonsas Žalys – politinis ir visuomenės veikėjas,
ir daug kitų.

## Perkeltinė prasmė
Pagal prancūzų rašytojo A. Diuma sūnaus (1824–95) komediją „Mesjė Alfonsas" vardas Alfonsas tapo bendriniu žodžiu, *alfonsas* reiškia 'moters išlaikomas meilužis'.

## Nuorodos
Rima Valentienė

**Rima Vadapalaitė-Valentienė** (g. 1978 m. birželio 10 d. Ukmergėje, Lietuvos TSR) – buvusi Lietuvos krepšininkė, Ukmergės sporto mokyklos auklėtinė, pirmoji trenerė N. Vadapalienė. 2011 m. išrinkta geriausia Lietuvos krepšininke.

2016 m. rugpjūčio pabaigoje nusprendė baigti profesionalės karjerą.

2021 m. rugsėjo 24 d. tapo Moterų lygos direktore.

## Pasiekimai
* Moterų Eurolyga: 2005 m. 3 vieta, 2006 m. 4 vieta
* Lietuvos Moterų krepšinio lyga: 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 1 vieta
* Baltijos Moterų krepšinio lyga: 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014 1 vieta, 2013 m. 3 vieta
* Latvijos moterų krepšinio lyga: 2010 m. 1 vieta

## Nuorodos
* Profilis www.basketnews.lt
* RIMA VALENTIENĖ: „„VIČI-AISČIŲ“ KOMANDA YRA SUPER!” 
* Profilis Vilniaus Kibirkštis 

## Šaltiniai
Bedvortas

**Bedvortas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, vidurio Anglijoje, Vorikšyro grafystėje, 31 km į rytus nuo Birmingamo, tarp Nunitono šiaurėje ir Koventrio pietuose. Sudaro aglomeraciją su Nunitonu. Yra geležinkelio stotis. Statybinių medžiagų, pozumentų gamyba.

## Istorija

Bedvortas buvo mažas saksų miestelis. Iškilo XVIII–XIX a. dėl pramonės perversmo, kuomet tapo akmens anglių gavybos centru, vystyta ir tekstilės pramonė. 1769 m. miestą pasiekė Koventrio kanalas, 1850 m. – geležinkelis. Anglių gavyba sustabdyta 1994 m. Dabar tai miegamasis Birmingamo, Koventrio, Lesterio priemiestis.

## Šaltiniai
Saskia & Serge

**Saskia & Serge** – olandų duetas, gyvuojantis nuo 1967 metų. Duetą sudaro gitaristas ir vokalistas Ruud Schaap (g. 1946 m. kovo 22 d.) ir vokalistė Trudy van den Berg (g. 1947 m. balandžio 23 d.).

Duetas susiformavo 1967 metais, kai atlikėjai, pasivadinę Trudy & Ruud, laimėjo talentų konkursą. 1969 metais pora susituokė. 1971 m. pasirinkti atstovauti savo šaliai 1971 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Dubline. Su balade „Tijd“ atlikėjai užėmė šeštą vietą.

Duetas groja pop ir folk muzikos stilius, o nuo 1976 metų ir kantri muziką.

## Diskografija

* 1970: *Saskia & Serge*
* 1971: *Liedjes Voor Alle Tijden*
* 1971: *Songs For All Seasons*
* 1972: *Er Bloeit Een Bloem*
* 1973: *Expres Voor U*
* 1976: *We’ll Give You Everything*
* 1977: *In Nashville, USA*
* 1978: *Some Girls Grow Up*
* 1981: *Something Special*
* 1985: *The Ring Of Love*
* 1986: *The Best From The West (LP + CD)*
* 1992: *12 Wereldhits Nederlandstalig*
* 1998: *Sterker Dan Ooit*
* 2000: *In De Wolken*
* 2008: *Mooie liedjes*

## Nuorodos

* Saskia & Serge tinklalapis

|-
Bistonas

**Bistonas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, vidurio Anglijoje, prie Trento upės, 5 km į pietvakarius nuo Notingamo (aglomeracijos dalis). Yra geležinkelio stotis, praeina Notingamo kanalas. Elektrotechnikos, elektronikos, farmacijos, tekstilės pramonė, mašinų gamyba. Yra dalis Notingamo universiteto patalpų.

## Istorija

1935–1974 m. buvo Bistono ir Steiplfordo urbanistrinio darinio dalimi.

## Šaltiniai
Lietuvos spaustuvininkų asociacija

**Lietuvos spaustuvininkų asociacija (LISPA)** – 1994 metais įkurta savarankiška, ne pelno siekianti organizacija, profesiniu ir bendros veiklos pagrindu jungianti pažangias ir inovatyvias įmones. Asociacija vienija spaustuves, mokslo institucijas ir progresyvias gamybines įmones. Šiuo metu asociacija vienija 21 narį.

Lietuvos spaustuvininkų asociacijos Tarybos Pirmininkas Artūras Karosas, UAB BALTO generalinis direktorius, žinomas ir kaip inovatyvios fotoknygų kūrimo sistemos Zoombook įkūrėjas A. Karosas yra penktasis LISPA Tarybos pirmininkas nuo asociacijos įkūrimo. Iki jo tarybai yra pirmininkavę: Gediminas Citukas, Stanislovas Jurkuvėnas, dvi kadencijas Saulius Jokužys, Saulius Mudėnas.

## Išnašos



## Nuorodos

* Internetinė svetainė
Berikas prie Tvido

**Berikas prie Tvido** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, šiaurės Anglijoje (toliausiai į šiaurę nutolęs miestas), Nortamberlando grafystėje, Šiaurės jūros pakrantėje, prie Tvido upės žiočių, 4 km nuo Škotijos sienos. Greta praeina Londono–Edinburgo magistralė (A1), yra geležinkelio stotis. Tekstilės, chemijos pramonė.

Mieste išlikusios XIV a. gynybinės sienos, 3 tiltai per upę (Senasis tiltas, 1624 m.; Karališkosios sienos tiltas, 1847–1850 m. pastatytas išradėjo G. Stefensono sūnaus Roberto, aukštis 38 m, sudarytas iš 28 arkų; Karališkasis Tvido tiltas, 1925 m.), XVIII a. kareivinės, 1625 m. Šv. Trejybės bažnyčia, 1754 m. rotušė.

## Istorija

Nuo XI a. pr. Berikas prie Tvido priklausė Škotijai, buvo Lodiano centras. Tuo laikotarpiu tai buvo svarbiausias Škotijos uostas, vienas iš 4 karališkųjų miestų. XII a. Tvido upei tapus Anglijos ir Škotijos siena, nuo XIV a. ėjo 13 kartų iš rankų į rankas, kol 1482 m. atiteko Anglijai. 1302 m. karalius Eduardas I miestui suteikė savivaldos privilegiją. Neretai Berikas buvo laikomas atskiru administraciniu dariniu tarp Škotijos ir Anglijos. XXI a. pr. dalis gyventojų siekia Beriko prisijungimo prie Škotijos.

## Galerija

File:Berwick_Bridge_04.jpg|Senasis tiltas
File:Berwick_Town_Hall_3.jpg|Rotušė
File:Berwick_Castle_-_geograph.org.uk_-_770903.jpg|Įtvirtinimų liekanos
File:Deltic_on_the_Royal_Border_Bridge_-_geograph.org.uk_-_1082761.jpg|Karališkasis tiltas


## Šaltiniai
Bognor Ridžisas

**Bognor Ridžisas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, pietų Anglijoje, Vakarų Sasekse, Lamanšo sąsiaurio pakrantėje, 39 km į vakarus nuo Braitono, 10 km į pietryčius nuo Čičesterio. Geležinkelio stotis prie Braitono–Sautamptono linijos atšakos. Pajūrio kurortas (smėlio paplūdimiai); gydomos kvėpavimo organų ligos. Vyksta muzikos, žmonių skraidymo sparnais festivaliai.

## Istorija

*Bucgan ora* minimas šaltiniuose nuo 680 m. Iki XVIII a. pab. buvo mažas žvejų ir kontrabandininkų kaimas. Valdininkas Richard Hotham čia įsteigė kurortą. 1929 m. Bognore gyveno sergantis karalius Jurgis V. Tuo metu prie pavadinimo pridėtas žodis *Regis* (iš lotynų k. „karališkasis“).

## Šaltiniai
Rosalía Mera

**Rosalía Mera Goyenechea** (g. 1944 m. kovo 28 d. La Korunjoje, Ispanijoje, m. 2013 m. rugpjūčio 15 d. ten pat) – buvusi ispanų verslininkė ir milijardierė.

Mera yra didžiausios mados kompanijos pasaulyje „Inditex“ bendraįkūrėja. Bendrovę, kuri valdo tokius prekės ženklus kaip „Zara“ „Massimo Dutti“, „Bershka“ ir „Pull and Bear“, įkūrė kartu su buvusiu savo vyru Amancio Ortega. Pagal 2013 m. „Forbes“ duomenis, Mera buvo turtingiausia moteris pasaulyje, kuri visus savo pinigus užsidirbo pati (ne paveldėtoja). Jos turtas buvo vertinamas 6,1 mlrd. JAV dol.

Būdama 11-os metų, Mera metė mokyklą ir pradėjo dirbti siuvėja. Moteris kiek vėliau pradėjo kurti ir įvairių suknelių bei apatinių drabužių dizainus, o 1975 m. Mera, kartu su savo tuometiniu vyru, atidarė pirmąją parduotuvę „Zara“. Netrukus tinklas pradėjo sparčiai plėstis ir išaugo į didžiausią pasaulyje mados kompanijų grupę „Inditex“. Kompanijai šiuo metu priklauso beveik 6400 parduotuvių visame pasaulyje, kuriose dirba apie 130 tūkst. žmonių, 2013 m. pardavimai siekė 16 mlrd. eurų.

Rosalía Mera mirė 2013 m. būdama 69-erių nuo insulto. Mera, kaip ir buvęs jos vyras Ortega, vengė viešumos, gyveno privatų gyvenimą ir labai retai duodavo interviu. Nors Mera kompaniją paliko dar 2004 m., tačiau jai priklausė apie 7 % viso kompanijos turto, kuris po jos mirties atiteko Meros paveldėtojams.

Mera ištekėjo už Ortegos 1966 m., kiek vėliau pora susilaukė dviejų vaikų. 1986 m., po dvidešimties metų santuokos, pora išsiskyrė. Mera išliko aktyvi judviejų kompanijos veikloje, jai priklausė gana didelė bendrovės pajamų dalis; prieš mirtį Mera buvo antras turtingiausias žmogus Ispanijoje, nusileisdama tik savo vyrui.

## Šaltiniai
Butlis

**Butlis** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, Anglijos vakaruose, Mersisaido grafystėje, prie Mersio estuarijos galo šiaurinio kranto, priklauso Mančesterio-Liverpulio aglomeracijai. Jūrų uostas, veikia keltų linijos į Daglasą (Meno Sala) ir Belfastą (Šiaurės Airija). Verčiamasi laivų statyba, alavo lydymu, metalo ir medienos apdirbimu, chemijos, odos, maisto pramone.

Yra XIX a. rotušė, dokai.

## Istorija

Kaip *Boltelai* minimas 1086 m. „Paskutiniojo Teismo knygoje“. Iki XIX a. buvo mažas žvejų kaimas, XIX a. pr. čia kūrėsi turtingi Liverpulio gyventojai. Nuo amžiaus vidurio tapo svarbiu uostu. Per II pasaulinį karą Butlis subombarduotas. XX a. antroje pusėje pramoninė miesto reikšmė menko, labai išaugo nedarbas. XXI a. pr. Butlis buvo viena skurdžiausių Anglijos vietovių.

## Šaltiniai
Bostonas (Anglija)

**Bostonas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, rytų Anglijoje, Linkolnšyro grafystėje, į pietryčius nuo Linkolno, prie Vitamo upės, netoli jos žiočių Vašo įlankoje (Šiaurės jūra). Geležinkelio stotis, plentai į Grimsbį, Piterborą, Slifordą. Prekybinis ir žvejybos uostas. Maisto, tekstilės, medžio apdirbimo, chemijos (mineralinių trąšų), poligrafijos pramonė, mašinų gamyba. Žemdirbystės produkcijos, galvijų prekyba.

Bostone yra XIV a. pr. gotikinė Šv. Botolfo bažnyčia su 83 m aukščio bokštu, XV a. Gildijos namai, XIX a. vėjo malūnas.

## Istorija
Bostono istorija legendomis siejama su VII a. anglų šventuoju Botolfu. Pats Bostonas minimas nuo XIII a. (tada buvo Hanzos uostas, kuriame prekiauta vilna, vynu). XVII a. buvo kalvinizmo centru. Čia veikęs šventikas John Cotton vėliau JAV įkūrė Masačusetso koloniją, kurią anglų miesto garbei pavadino Bostonu.

XX a. pab. į Bostoną atsikėlė daug imigrantų iš Rytų, Pietų Europos.

## Šaltiniai
Gediminas Degėsys

**Gediminas Degėsys** (g. 1980 m. gegužės 30 d., Alytuje) – afrikanistas, poliglotas, keliautojas, esperantininkas, poetas.

Alytaus A. Ramanausko-Vanago vidurinėje mokykloje baigė devynias klases. Po to įstojo į Telšių vyskupijos licėjų, kur įgijo vidurinį išsilavinimą. Vėliau mokėsi Vytauto Didžiojo universiteto Katalikų Teologijos fakultete, Romoje ir Maskvoje. 2006 m. Lietuvos edukologijos universitete įgijo filosofijos magistro laipsnį. 2011 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Estetinių principų sklaida užsachario Afrikos skulptūroje: kritinė analizė“. Nuo 2010 m. dirba Vilniaus universiteto Orientalistikos centre. Dėstomi kursai – afrikanistikos įvadas, zulų kalba, suahelių kalba ir kt.

Mokslinėje periodikoje publikavo daugiau nei dešimt straipsnių, išleido keletą vadovėlių, eilėraščių rinktinę.

Gerai moka rusų, vokiečių, esperanto, anglų, italų, ispanų, prancūzų, latvių, suahelių kalbas, dar skaito ir supranta ~10 kalbų.

## Poezijos rinktinės

* *Atradimo akimirkos link.* Vilnius: Trys žvaigždutės. 2003.

## Vadovėliai

* *Hablamos español.* Kaunas: Aušra. 2001.
* *Lernolibro de Esperanto.* Kaunas: Aušra. 2001.
* *Parlo italiano.* Kaunas: Aušra. 2002.
* *Español. Ispanų kalbos vadovėlis.* Vilnius: Rotas. 2006.
* *Parlo italiano. Italų kalbos vadovėlis.* Vilnius: Petro ofsetas. 2012.
* *Je parle français. Prancūzų kalbos vadovėlis.* Vilnius: Petro ofsetas. 2014.
* *Nasema Kiswahili. Suahelių kalbos vadovėlis.* Vilnius: Petro ofsetas. 2016.
* *Hablo español. Ispanų kalbos vadovėlis.* Vilnius: AB „Spauda“. 2018.
* *Parlo italiano. Italų kalbos vadovėlis.* Vilnius: AB „Spauda“. 2020.

## Nuorodos
* Gedimino Degėsio nuotraukų paroda „Sawubona, Afrika!“ 
* Poliglotas Gediminas Degėsys: kokias Afrikos kalbas verta pramokti keliautojams

## Šaltiniai

* Vilniaus universiteto Orientalistikos centro puslapio informacija
Vita Kuktienė

**Vita Miklyčiūtė-Kuktienė** (g. 1980 m. rugpjūčio 6 d. Ukmergėje, Lietuvoje) – Lietuvos krepšininkė, Ukmergės sporto mokyklos auklėtinė.

## Pasiekimai
* Lietuvos Moterų krepšinio lyga: 2002, 2003, 2004, 2006, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 1 vieta
* Baltijos Moterų krepšinio lyga: 2002, 2003, 2004, 2006, 2010, 2011, 2012, 2014 1 vieta, 2013 3 vieta
* Ispanijos krepšinio lyga: 2015 1 vieta
* LMKL žvaigždžių dienos tritaškių konkurso nugalėtoja: 2014 m.

## Nuorodos
* Profilis www.basketnews.lt
* V. Kuktienė: apie moterų krepšinio skaudulius, sugrįžimą į rinktinę ir nesibaigiančius „Kibirkšties-VIČI“ pokštus

## Šaltiniai
Kauzatyvas

**Kauzatyvas** (, iš *causa* – 'priežastis') – veiksmažodžio forma, reiškianti, kad subjektas veikia ne pats, o jį verčia atlikti veiksmą kitas veikėjas. Tai valentinė forma, žodžiui suteikianti tranzityvinę reikšmę, perkelianti veiksmą prie kito veikėjo.

Lietuvių kalboje kauzatyvas sudaromas pridedant priesagą -in-, -y- (kartais dar ir pakėlus veiksmažodžio šaknį į aukštesnį laipsnį) pvz.; *judėti – judinti, kalbėti – kalbinti, skristi – skraidinti, gulti – guldyti*. Panašiai kauzatyvas sudaromas sanskrite, pridedant priesagą -aya-; pvz., *paṭhati* („skaito“) – *pāṭhayati* („verčia skaityti“), *vakṣati* („auga“) – * vakṣayati* („augina“). Hindi kalboje yra 2 kauzatyvo laipsniai – pirmas nurodo vertimą veikti kitą, o antras – per kitą objektą atliktą sau naudingą darbą; pvz., pīnā („gerti“) – *pilānā* („girdyti“) – *pilvānā* („girdyti per kitą asmenį“). Panašaus pobūdžio yra ir lietuviški kauzatyvai (parūpinamieji veiksmažodžiai) *statydinti* („statyti statybininkų pagalba“), *kirpdinti* („kirpti kirpėjo pagalba“) ir kt.

Kauzatyvai pasaulio kalbose sudaromi įvairiais būdais:

Daugelyje kitų kalbų (pvz., anglų, persų, portugalų) kauzatyvas sudaromas su veiksmažodžiais 'versti, daryti, sukelti, nurodyti' ir t. t. Pvz., anglų *I made him go* („aš priverčiau jį eiti“).
Turkologija

**Turkologija** – orientalistikos spektrui priklausanti mokslinė disciplina, nagrinėjanti tiurkų tautų kultūrą. Turkologija apima tiurkų kalbų, tiurkų tautų istorijos, kultūros, literatūros, tiurkiškojo islamo, tengrizmo studijas. Į turkologijos sferą patenka tiurkų tautos nuo pat jakutų Sibire iki gagaūzų, karaimų Europoje, nors didžiausia dalis dėmesio neretai skiriama Turkijai ir turkams.

Pirmosios mokslinės žinios apie tiurkus surašytos XI a. islamo pasaulio mokslininko Mahmudo Kašgariečio veikale *Kitâbü divân-i lûgat it-Türk*. XV–XVII a. Europoje daugiausia buvo aprašoma Osmanų imperija. 1795 m. Paryžiuje atidaryta pirmoji Vakarų mokymo įstaiga, kurioje dėstytos tiurkų kalbos – *L'école des langues Orienteles vivantes*. 1893 m. danų kalbininkas Vilhelm Thomsen iššifravo senuosius tiurkų raštus.

Nuo XVIII a. turkologija suklestėjo Rusijoje, nors dar iki tol tiurkai buvo aprašyti įvairiuose šaltiniuose. XVIII–XIX a. Rusijoje dirbęs biologas Peter Simon Pallas surašė įvairių Rusijos tautų, tarp jų ir tiurkų, kalbų žodynėlį. 1863 m. Peterburgo universitete atidaryta Rytų istorijos katedra, kurioje pradėtos tirti ir tiurkų tautos. 1893 m. Aleksandras Kazembekas išleido osmanų kalbos gramatiką, 1851 m. Otas fon Biotlingkas – jakutų kalbos gramatiką, 1900 m. Platonas Melioranskis – kazachų-kirgizų kalbų gramatiką, tyrė senąjį tiurkų raštą, tiurkizmus rusų kalboje, Aleksandras Samoilovičius tyrė Krymo totorius. XX a. Rusijoje iškilo tokie turkologai kaip Vasilijus Radlovas, Nikolojus Katanovas, Vasilijus Bogorodickis, Sergejus Malovas, Gabdulchajus Achatovas, Nikolajus Ašmarinas, Nikolajus Baskakovas, Andrejus Kononovas, Džalilis Kiekbaevas, Aleksandras Ščerbakas ir kt. Tiesa, XX a. vid. TSRS tiurkologija buvo varžoma, mokslininkai represuojami.

Nuo XX a. antros pusės turkologija pradėta vystyti Turkijoje (Agop Dilaçar, Adile Ayda), Švedijoje, Bulgarijoje, Vengrijoje (Gyula Németh), Lenkijoje, Vokietijoje (Gerhard Doerfer, Marcel Erdal, Annemarie von Gabain), JAV (Christopher I. Beckwith).

Lietuvoje turkologija dėstoma VU Orientalistikos centre (svarbiausia tyrinėtoja – dr. Galina Miškinienė) ir VDU Užsienio kalbų institute (Aleksandr Ismailov).
Veprių herbas

**Veprių herbas** – pagrindinis Veprių miestelio ir Veprių seniūnijos (Ukmergės rajono savivaldybė) heraldikos atributas.

## Aprašas

Herbo skydo sidabriniame lauke raudonas šėlstantis šernas su auksinėmis iltimis ir kanopomis, laikantis vertikalią auksinę ietį.

## Simbolika

Veprių pavadinimas kildinamas iš baltiško žodžio *veprys*, reiškiančio šerną, kuris ir pavaizduotas miestelio herbe.

## Istorija

2014 m. liepos 21 d. herbą dekretu Nr. 1K-13 patvirtino prezidentė Dalia Grybauskaitė. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Ukmergės Viešpaties Prisikėlimo parapija

**Ukmergės Viešpaties Prisikėlimo parapija** – viena iš Kauno stačiatikių dekanato parapijų, Ukmergėje. Parapijai priklauso Ukmergės Viešpaties Prisikėlimo cerkvė.

## Istorija

Iki Lietuvos prijungimo prie Rusijos imperijos XVIII a. pabaigoje, Ukmergėje stačiatikių beveik nebuvo. Vietiniai rusai buvo daugiausia sentikiai. Po prijungimo, mieste atsiradus rusų kariuomenei bei administracijos pareigūnams, prireikė ir stačiatikių parapijos bei cerkvės. Stačiatikių parapija Ukmergėje įkurta 1839 metais, o cerkvė pastatyta 1842 metais, dabartinio miesto parko teritorijoje. Šalia cerkvės veikė pradinė cerkvinė-parapijinė mokykla, kurioje 1914 metais mokėsi trisdešimt vienas berniukas ir dvidešimt trys mergaitės. 1914 m. stačiatikių parapija Ukmergėje buvo nedidelė, sentikių mieste buvo daugiau. To metu parapijai priklausė (kartu su aplinkiniais kaimais) trys šimtai keturi vyrai ir du šimtai aštuoniasdešimt trys moterys. Mieste gyveno trys šimtai trylika vyrų ir trys šimtai septyniolika moterų sentikių. Ukmergės stačiatikių parapija Pirmojo pasaulinio karo metais dar labiau sumažėjo, nes daug stačiatikių nuo vokiečių pabėgo į Rusiją. Negausiai stačiatikių bendruomenei pakako miesto stačiatikių kapinėse stovinčios medinės cerkvės, kuri buvo pašventinta 1869 metais. 1951 m. parapijai priklausė apie 300 žmonių.

## Šaltiniai

## Literatūra

* G. Szlewis, Православные храмы Литвы, Свято-Духов Монастыр, Vilnius 2006, ISBN 9986-559-62-6
Ukmergės stačiatikių kapinės

**Ukmergės stačiatikių kapinės** – veikiančios kapinės, esančios Ukmergėje, Kareivinių gatvėje, 38. Užima 1,18 ha plotą. 0,3 km į rytus įsikūrusios sentikių kapinės.

## Istorija

Kapinės įkurtos XVIII a., tačiau ilgainiui apleistos. 1867 m. sutvarkytos, aptvertos tvora. 1869 m. kapinėse pastatyta Viešpaties Prisikėlimo cerkvė. 1902 m. kapinėse pastatytas paminklas per 1863 m. sukilimą žuvusiems Rusijos imperijos kariams. Iki šių dienų išlikę mūriniai vartai ir dalis XIX a. paminklų.


Ukmergės rusų kapinės, Kareivinių g.JPG|Kapinių vartai
Ukmergės rusų kapinės, paminklas.JPG|1902 m. pastatytas paminklinis akmuo


## Literatūra

* G. Szlewis, Православные храмы Литвы, Свято-Духов Монастыр, Vilnius 2006, ISBN 9986-559-62-6

## Šaltiniai
Kanokas

**Kanokas** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, vidurio Anglijoje, Stafordšyro grafystėje, 30 km į šiaurės vakarus nuo Birmingamo. Plentai į Birmingamą, Stafordą, Vulverhamptoną, Ličfildą, Radžlį. Yra geležinkelio stotis. Maisto, lengvoji pramonė, mašinų gamyba.

## Istorija

XI–XII a. minimas kaip *Chenet, Chnoc, Cnot*. Iki XIX a. vid. buvo mažas kaimas, bet vėliau tapo akmens anglių kasybos ir juodosios metalurgijos centru.

## Šaltiniai
Aivaras Tušas

**Aivaras Tušas** (g. 1976 m. sausio 14 d. Taujėnuose, Ukmergės rajonas) – politikas, nuo 2013 m. sausio iki spalio buvo LR socialinės apsaugos ir darbo ministerijos viceministras.

## Biografija

1994 m. baigė Ukmergės rajono Taujėnų vidurinę mokyklą, 1998 m. Kauno technologijos universitete įgijo mechanikos inžinerijos mokslo bakalauro laipsnį. 2001–2003 m. studijavo Londono akademijoje. 2008–2009 m. jis dirbo Jungtinėje Karalystėje veikiančios įmonės „Recycling Clothes Company Ltd“ logistikos vadovu, 2009–2012 m. įmonės „Ader United Ltd“ direktoriumi. Nuo 2013 m. sausio iki spalio buvo LR socialinės apsaugos ir darbo ministerijos viceministras.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Patvirtintas antras socialinės apsaugos ir darbo viceministras
Petras Vaitiekūnas

**Petras [[Vaitiekūnas]]**:

* Petras Vaitiekūnas (1891) – klebonas, Jonavos burmistras
* Petras Vaitiekūnas (1936) – energetikas, Lietuvos mokslo premijos laureatas
* Petras Vaitiekūnas (1953) – fizikas, diplomatas, politikas
Bronius Povilaitis

**Bronius [[Povilaitis]]**:

* Bronius Povilaitis (1907) – agronomas, karininkas
* Bronius Povilaitis (1948) – ekonomistas, bankininkas
Edward Towgin

**Edvardas Tauginas** (1923 m. sausio 26 d. Pagiriuose, Ukmergės rajonas – 2012 m. gruodžio 26 d. Torunėje, Lenkija) – Lenkijos Liaudies Respublikos kariuomenės karininkas, pulkininkas.

## Biografija

Gimė 1923 m. sausio 26 d. Pagiriuose. 1943 m. rugpjūtį suimtas vokiečių ir pasodintas į Panevėžio kalėjimą, iš kur pabėgo tų pačių metų spalį. 1944 m. rugpjūčio 17 d. prisijungė prie naujai suformuotos Lenkijos Liaudies Respublikos kariuomenės, mokymai vyko šalia Maskvos. Kovojo mūšiuose prieš vokiečius prie Varšuvos ir kitose vietovėse iki pat 1945 m. gegužės. Po karo tarnavo Torunėje, Elbinge, Kvidzyne ir Ščecino Stargarde. 1975 m. baigė tarnybą ir apsigyveno Torunėje. Apdovanotas įvairiais medaliais ir apdovanojimais už karinius nuopelnus Antrojo pasaulinio karo metu. Mirė 2012 m. gruodžio 26 d. Torunėje.

## Literatūra

* Władysław Ways: Regularne jednostki ludowego Wojska Polskiego. Formowanie, działania bojowe, organizacja i uzbrojenie, metryki jednostek artylerii, Cz. II. Warszawa 1967
* Księga Pamiątkowa Związku Żołnierzy WP, koło Toruń 1995-2007
Galina Miškinienė

**Galina Miškinienė** (g. 1966 m., Ignalinoje) – orientalistė, turkologė, vertėja.

1983–1988 m. Vilniaus universitete studijavo rusų kalbą ir literatūrą. 1998 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Seniausieji Lietuvos totorių rankraščiai (Grafika. Transliteracija. Vertimas. Tekstų struktūra ir turinys)“. Nuo 1988 m. dirba Vilniaus universiteto Filologijos fakultete ir Vilniaus universiteto Orientalistikos centre. Dėstomi kursai – turkų kalba, Turkijos istorija ir kultūra, tiurkologijos įvadas, islamo įvadas, LDK raštija arabiškais rašmenimis ir kt.

Nuo 2007 m. dirba Lietuvių kalbos institute.

Publikavo apie trisdešimt straipsnių lietuvių, rusų, anglų, lenkų kalbomis.

## Monografijos

* *Seniausieji Lietuvos totorių rankraščiai (Grafika. Transliteracija. Vertimas. Tekstų struktūra ir turinys)*. Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2001, 263 p. ISBN 9986-19-419-9.

## Sudaryti leidiniai

* *Кiтаб з фондаў Казанскага Ўнiвэрсытэту (№1446*). Запiсы. Беларускi iнстытут навукi й мастацтва 21. New York, 1994, 76–112.
* *Турэцка-беларускi размоўнiк 1836 году з збораў Нацыянальнага Музэю Лiтоўскай Рэспублiкi ў Вiльнi*. New York, 1995, 62 с. [совм. с С. Шупой].
* *Lietuviški – turkiški pasikalbėjimai. Turkų-lietuvių žodynas. Litvanca–Türkçe konuşma kılavuzu. Türkçe–Litvanca sözlük.* Vinius: Vilniaus universiteto leidykla, 2002. 243 p.
* *Каталог арабскоалфавитных рукописей литовских татар* Vinius: Vilniaus universiteto leidykla, 2005, 138 p. [kartu su S. Namavičiūte ir E. Pokrovskaja]. ISBN 9986-19-730-9.
* *Turkų-lenkų kalbų žodynėlis iš Lietuvos totorių rankraščio (1840)*. Vilnius: Lietuvių kalbos institutas, 2008, 176 p. [kartu su Nesrin Güllüdağ]. ISBN 978-609-411-015-3.
* *Istorijos studijos 6: Orientas Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos tradicijoje: totoriai ir karaimai*. Vilnius, 2008 (sudarytoja, kartu su T. Bairašauskaite, H. Kobeckaite). ISBN 978-9955-33-346-3.
* *Ivano Laucevičiaus kitabas. Lietuvos totorių kultūros paminklas*. Vilnius: Lietuvių kalbos institutas, 2009, 800 p. ISBN 978-609-411-030-6.

### Vertimai
* Aslı Erdoğan *Tahta kuşlar*. İstanbul, 1997// Mediniai paukščiai./Wooden birds/ Vilnius, 2000.
* Mahir Öztaş *Ruh İkizini arar*. İstanbul, 1997// Draugo ieškanti siela./Soul looking for a friend/ Vilnius, 2000.
* Neşe Yaşin Şiirler // Ugninga gėlė; Mirtis baigiasi taip; Liūdesio lašai./Fiery flower; So death comes to an end; Sadness drops./ Vilnius, 2000.
* Orhan Pamuk *Kara kitap* // Juodoji knyga. Vilnius, 2005. 500 P.
* Aiše Kulin *Sevdalinka*. Vilnius, 2006, 306 p.

## Šaltiniai

* Lietuvių kalbos instituto informacija
Deltuvos mūšis

**Deltuvos mūšis** – kautynės, įvykusios prancūzmečiu 1812 m. birželio 28 d. šalia Deltuvos kapinių tarp Napoleono Bonaparto vadovaujamos Prancūzijos kariuomenės kartu su vietiniais pagalbininkais ir Rusijos imperijos kariuomenės. 

Mūšio metu rusų dalinys (du kavalerijos ir du pėstininkų pulkai, trys kazokų šimtinės), vadovaujamas Jakovo Kulnevo, nuo ryto iki pirmos valandos popiet gynė brastą per Šventosios upę, sudarydamas sąlygas pagrindinėms rusų pajėgoms - 1-ąjam korpusui, vadovaujamoms generolo Vitgenšteino persikelti per Šventąją. 

Kulnevui pavyko paslėpti savo dalinius miške. Kai prie miško priartėjo prancūzų daliniai, Kulnevo kariai juos apšaudė iš 6 nedidelio kalibro (kavalerijos) patrankų. Prancūzai, neturėję artilerijos, atsitraukė. Apie pirmą valandą po pietų prancūzai šešiomis pėstininkų ir keturiomis kavalerijos kolonomis atakavo rusus ir privertė juos atsitraukti už Deltuvos. Ties Deltuva mūšis tęsėsi iki vakaro. Vakare Kulnevo pajėgoms pavyko persikelti per Šventąją ir pasivyti į rytus traukusį 1-ąjį korpusą.

## Įamžinimas

1998 m. pastatytas Prancūzijos ir Rusijos vėliavų spalvomis išmargintas obeliskas (projekto autorius G. Karvelis), žymintis šio mūšio vietą. Tais pačiais metais įvyko ir pirmasis teatralizuotas Deltuvos mūšis, kuris vėliau tapo tradiciniu. 

## Nuorodos
* Kasmet vis kitoks Deltuvos mūšis
* 
* Vilkmergės (Deltuvos) mūšyje atgimė dviejų šimtų metų istorija
* Deltuvos mūšis www.youtube.com

## Šaltiniai
* М. И. Богданович История Отечественной войны 1812 года: в 3 томах. — СПб.: Тип. Торгового дома С. Струговщика, Г. Похитонова, Н. Водова и К°, 1859—1860.
* А. И. Михайловский-Данилевский. Описание Отечественной войны 1812 года. Часть I. Тип. Штаба Отдельного Корпуса Внутренней Стражи. СПб. 1843
Zofija Žilienė-Klajūnė

**Zofija Žilienė-Klajūnė** (mergautinė pavardė *Striogaitė*, [1925 m. 1926 m.] Ukmergėje arba Levaniškiuose – mirė 2002 m. Palangoje) – Lietuvos rezistentė, nuo 1945 m. Vyčio apygardos, Šarūno partizanų rinktinės, Butageidžio partizanų kuopos, Antano Žilio (Žaibo) partizanų būriui priklausiusi partizanė.

Zofija gimė savanorio kūrėjo Antano Striogos šeimoje. Šešerių metukų neteko motinos. Mokėsi Ukmergės gimnazijoje.1941 m. birželį, besitraukiant Raudonajai armijai kartu su kitais gimnazistais sutrukdė sušaudyti Ukmergės kalėjimo kalinius. Būdama aštuoniolikos ištekėjo už Antano Žilio.

Suimta 1949 m. gegužės 28 d., nepraėjus dviem savaitėms po vyro žūties. Sovietinio karo tribunolo nuteista 25 m. lagerio ir 5 m. tremties, vėliau bausmė sušvelninta iki 10 m. lagerio. Kalėjo Kazachijos lageriuose. Į Lietuvą grįžo 1965 m. Apsigyveno Panevėžio mieste, o vėliau persikėlė į Palangos miestą. Partizanės istorija įkvėpė grupę „Skylė“ sukurti dainą pavadinimu „Klajūnė“

Į ginkluotą pasipriešinimą įsijungė ir dėdė Sauliūnas.

## Šaltiniai
Mil Valis

**Mil Valis** () – miestas Kalifornijoje, Jungtinėse Valstijose, įsikūręs 23 km nuo San Francisko (važiuojant per „Aukso Vartų“ tiltą). Pagal 2010 m. gyventojų surašymą mieste gyveno 13 903 gyventojai, kiek daugiau nei per 2000 m. surašymą, kai miesto populiacija siekė 13 600.

Miestas yra įsikūręs gana kalnuotoje vietovėje, kur gausu kraštovaizdžių; aplink miestą įsikūrę daug įvairių parkų. Labai patogi geografinė padėtis ir lengvas susisiekiamumas su San Francisku lėmė aukštas nekilnojamojo turto kainas. 2005 m. „CNN“ Mil Valį paskelbė dešimta geriausia vieta gyventi visoje šalyje. „Forbes“ miestą įvardija kaip vieną iš brangiausių vietų gyventi JAV.
Šliaužiančioji sidabriukė

**Šliaužiančioji sidabriukė**, arba **pilkalapė sidabriukė** (*Goodyera repens*) – gegužraibinių (*Ochidaceae*) šeimos sidabriukių (*Goodyera*) genties augalas. Liaudyje žinomas dar kaip **gulėtras**, **lieldanga**, **pilkalapė**, **sidabriukė**, **tinklius**.

## Paplitimas ir augavietės
Savaime paplitusi Vakarų, Šiaurės, Centrinėje Europoje ir į rytus iki Krymo ir Kaukazo, taip pat ir Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje dažnoka, bet nelengvai pastebima.

Auga spygliuočių ir mišriuose miškuose, dažniausiai ten, kur stora samanų danga. Mėgsta apydrėgnius, rūgštokus, vidutinio derlingumo dirvožemius. Randama iki 2000 m aukštyje.

## Biologija

Tai daugiametis retai daugiau kaip 30 cm aukščio augalas, gausiai apaugęs paprastais ir liaukiniais plaukeliais. Turi nariuotą, žemės paviršiumi šliaužiantį šakniastiebį ir gana mėsingas šaknis. Stiebas status, šviesiai žalias, su liaukiniais plaukeliais. Lapai žiemoja, išauga elipsiški ar kiaušiniški, 1,1–3,2 cm ilgio ir 0,5–1,8 cm pločio, apysmailiai, pilkai žali, su tinklišku, labai ryškiu šviesesnių gyslelių piešiniu, beveik visi stiebo pamatinėje dalyje, aukščiau esantys gerokai mažesni, linijiški, turi makštį.

10–15 mažų, 3–4 mm ilgio, kvapnių, balsvų ar gelsvai balsvų žiedų susitelkę vienašonėje, siauroje, tankioje kekėje. Visas žiedynas, išskyrus vidinius apyžiedžio lapelius, gausiai apaugęs trumpais plaukeliais. Žiedlapiai 6, laisvi, smailiaviršūniai, vidiniai susiglaudę sudaro šalmą. Taurėlapiai 3–5,2 mm ilgio, vainiklapiai 3–4 mm ilgio. Lūpa sveika, 1,8–4,8 mm ilgio ir 1,4–3,2 mm pločio, giliau įgaubta, bet be pentino. Kuokelis 1. Pažiedės žalios, smailios, pailgos.

Žydi liepos ir rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – dėžutė. Sėklos smulkios, kaip dulkės. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai šakniastiebiais.

Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 30, 32, 40.

## Ekologija
Kaip ir kiti gegužraibiniai, sudaro mikorizę – šaknų simbiozę su grybais. Žiedus lanko kamanės.

Dažnai auga kartu su šiliniu viržiu (*Calluna vulgaris*), mėlyne (*Vaccinium myrtillus*). Mėgsta vietas, kur vyrauja paprastoji pušis (*Pinus sylvestris*) bei beržai (*Betula spp*).

## Galerija

Goodyera-repens-mgk6.jpg|Žiedai
Goodyera_repens_ENBLA02.jpg|Žiedynas
Goodyera-repens-mgk7.jpg|Vaisiai
Godyera_repens_190206.jpg|Lapas
Goodyera_repens_Rheinland-Pfalz_02.jpg|Lapai
Goodyera-repens-mgk2.jpg|Populiacija


## Nuorodos
* Šliaužiančiosios sidabriukės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
* Goodyera repens – Nature Gate (anglų k.)
* Goodyera repens – Trees for life  (anglų k.)
* Goodyera repens – Wilde planten in Nederland en België (olandų k.)

## Literatūra
* Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 78 p.
* Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 283–284 p. ISBN 5-417-00831-1

## Šaltiniai
Banana Republic

**„Banana Republic“** – amerikiečių drabužių parduotuvių tinklas, priklausantis tarptautinei mažmeninės prekybos kompanijai „Gap Inc.“. Pirma „Banana Republic“ parduotuvė atidaryta 1978 m., 2014 m. tinklas išaugo iki daugiau nei 650 parduotuvių pasaulyje, pardavimai siekė 2,9 mlrd. JAV dol.

## Istorija
Mel ir Patricia Ziegler „Banana Republic“ prekės ženklą įkūrė 1978 m. Kompaniją viena didžiausių drabužių pardavėjų „Gap“ nusipirko po penkerių metų, 1983 m. Pora taip pat yra įkūrusi arbatos parduotuvę „The Republic of Tea“ bei internetinę drabužių parduotuvę „ZoZa.com“. Mel Ziegler su žmona „Banana Republic“ sukūrė turėdami tik 1500 dolerių ir beveik be jokios patirties. Mel buvo atsakingas už marketingą, dirbo kompanijos buhalteriu, jos prezidentu, teisininku, katalogų redaktoriumi. Jo žmona užsiėmė drabužių dizaino kūrimu, dirbo siuvėja, rinkos analitike, parduotuvės vadybininke. Jiedu investavo labai daug į savo prekės ženklo reputacijos gerinimą, prieš parduodami kompaniją „Banana Republic“ jau turėjo tris tūkstančius darbuotojų.

Iš pradžių parduotuvė užsiiminėjo įvairių kelioninių drabužių prekyba, skirta keliauti po safarį ir į įvairias tolimas ekspedicijas. „Banana Republic“ didžiausiai amerikiečių mados kompanijai „Gap Inc.“ buvo parduotas 1983 m., po penkerių metų nuo bendrovės įkūrimo.

Originalios produkcijos palaipsniui buvo atsisakyta.
Ranka pieštus katalogus, kelionėms skirtus drabužius ir kitas prekes greitai pakeitė prabangūs ir madingi drabužiai. 2012 m. duotame interviu „Banana Republic“ įkūrėjas Mel Ziegler prasitarė, jog į dabartinį prekės ženklą žiūri kiek negatyviai ir mano, kad šiuo metu prekės ženklas niekuo neprimena į tai, ją jie su žmona buvo sukūrę prieš kompanijos pardavimą.

## Parduotuvės
2014 m. vasario 1 d. duomenimis, pasaulyje buvo 650 „Banana Republic“ parduotuvių, iš kurių 596 Šiaurės Amerikoje, 43 Azijoje bei 11 parduotuvių Europoje. 2013 m. pardavimai siekė 2,868 mlrd. JAV dol., 1 % mažiau nei 2012 m.

Parduotuvėse yra parduodami vyriški ir moteriški drabužiai, įvairūs aksesuarai, batai. „Banana Republic“ prekės yra laikomos prabangiomis, produkcija yra orientuota į didesnes pajamas gaunančius amerikiečius. Nuo pat kompanijos įsigijimo bandoma sukurti prabangios parduotuvės įvaizdį; daug investuojama į prekybos taškų interjerą, parduotuvės dažnai įkuriamos renovuotuose istoriniuose pastatuose, norint „Banana Republic“ atskirti nuo pagrindinio kompanijos drabužių tinklo „Gap“, kuriame parduodami šeimos drabužiai labai mažomis kainomis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Banana Republic“ tinklalapis
* „Banana Republic“ socialiniame tinkle „Facebook“
Nachum Zev Dessler

**Nachumas Zevas Desleris** (1921 m. Kelmėje – 2011 m. sausio 23 d. Klyvlende, JAV) – Lietuvos ir JAV rabinas, mokytojas.

## Biografija
Gimė 1921 m. Kelmėje, rabino Eliyahu Eliezer Dessler ir Bluma Dessler šeimoje. Motina buvo rabino Simcha Zissel Ziv provaikaitė. 1929 m. šeima persikraustė į Londoną, tačiau po trejų metų grįžo mokytis į Ukmergę. Prieš vokiečiams užimant Lietuvą pasitraukė į JAV, kur 1943 m. pradėjo dirbti Klyvlendo hebrajų akademijoje. Mirė 2011 m. sausio 23 d. Klyvlende, palaidotas Jeruzalėje.

## Nuorodos
* Biografija I (ang.)
* Biografija II (ang.)