open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tilžės taika

**Tilžės taika** – 1807 m. sudarytas taikos susitarimas tarp Prancūzų imperatoriaus Napoleono Bonaparto, Rusijos imperatoriaus Aleksandro I ir Prūsijos karaliaus Frydricho Vilhelmo III.

## Istorija
Į Tilžės taikos pasirašymą atvedė 1806 m. įsiplieskęs Prancūzijos-Prūsijos karas, išprovokuotas Napoleono teritorinių manipuliacijų su Hanoverio karalyste. 1806 m. žaibiškai okupavęs Prūsiją, Napoleonas privertė bėgti Prūsijos karalių su dvaru ir vyriausybe į Rytprūsius, kuriuos gynė Prūsijos sąjungininkės IV antiprancūziškoje koalicijoje – Rusijos imperijos kariuomenė. 1806 m. gruodį užėmęs Lenkiją, Napoleonas, siekdamas galutinai palaužti Prūsiją, patraukė į Rytprūsius, tačiau mūšyje prie Prūsų Yluvos 1807 m. vasario 7 d.–8 d. buvo sustabdytas Rusijos kariuomenės. Atnaujinus karo veiksmus, 1807 m. birželio 14 d. Frydlando mūšyje Rusijos pajėgos buvo sumuštos, ir imperatoriai Napoleonas I bei Aleksandras I sutarė sudaryti taiką.

Birželio 25 d. Tilžėje prasidėjo taikos derybos, o liepos 7 d., imperatoriams susitikus ant plausto Nemuno upėje, buvo pasirašyta taikos sutartis tarp Napoleono I ir Aleksandro I. Liepos 9 d. prie sutarties diktato sąlygomis buvo priversta prisidėti Prūsija.

## Sutarties sąlygos
Pagal Tilžės taikos sąlygas:
* Prūsija, išsaugota tik Aleksandro I įsikišimo dėka, buvo paversta iš esmės Prancūzijos satelitine valstybe, kuriai iš anksčiau valdytų teritorijų buvo paliktos tik žemės į rytus nuo Elbės upės; iš Prūsijos atimtose teritorijose Napoleonas I sukūrė Varšuvos didžiąją hercogystę su Saksonijos karaliumi soste, Vestfalijos karalystę su Jeronimu Bonapartu soste ir prancūzų kontroliuojamą Dancigo respubliką;
* Rusija slapta prisijungė prie 1806 m. lapkričio 21 d. Berlyne Napoleono paskelbtos Britų salų kontinentinės blokados, nors vėliau dalyvavo blokadoje be didelio entuziazmo;
* Napoleonas sutiko paremti Rusiją Turkijoje (per 1806–1812 m. karą su Turkija; Rusija gavo Besarabiją), už kurią perdavė Prancūzijai Jonijos salas ir Dalmatijos pakrantę;
* imperatoriai sutarė, kad Švedija turėtų prisidėti prie kontinentinės blokados (1808 m. rugsėjo 27 d.–spalio 27 d. Erfurto kongrese Napoleonas ir Aleksandras pastarąjį sutarimą pakartojo).

Tilžės taika faktiškai išardė IV antiprancūziškąją koaliciją, tad Napoleonas po jos liko karo padėtyje tik su Didžiąja Britanija. Nepaisant Erfurto kongrese siekto išlaikyti prancūzų – rusų aljanso, Aleksandras I, spaudžiamas rusų dvarininkijos, po kelerių metų ėmė keisti poziciją. 1810 m. jis paskelbė vadinamąjį Gruodžio įsaką dėl naujų neutralios prekybos nuostatų. Formaliai įsakas Rusijos santykiuose su Britanija nieko nekeitė – tiesioginė prekyba su ja ir toliau buvo draudžiama, tačiau kai kurie įsako paragrafai gerokai suvaržė prancūziškų gaminių įvežimą. Bet kokiu atveju tai keitė santykius tarp Rusijos-Britanijos-Prancūzijos. Napoleonas sulaužė Tilžės taiką 1812 m. birželio 24 d. su savo „Grande Armée“ įsiveržęs į Rusiją.

## Šaltiniai
Dizigotiniai dvyniai

**Dizigotiniai [[dvyniai]]** išsivysto, kai vienu metu du subrendusius kiaušinėlius (kiaušialąstes) apvaisina du spermatozoidai ir susiformuoja dvi zigotos. Jie gali būti skirtingos lyties ir panašūs vienas į kitą ne daugiau, nei įprasti broliai ar seserys.

Tyrimai rodo, kad dizigotinių dvynių gimimas gali būti nulemtas genetikos. Tačiau tam turi įtakos tik motina; nėra žinoma jokio būdo, kuriuo tėvas galėtų paskatinti daugiau nei vienos kiaušialąstės išsiskyrimą. Dizigotiniai dvyniai gimsta nuo 6 porų tūkstančiui naujagimių Japonijoje (panašiai kaip ir monozigotiniai dvyniai) iki 14 ir daugiau tūkstančiui vaikų kai kuriose Afrikos vietovėse. 

Neidentiški dvyniai dažniau gimsta vyresnio amžiaus moterims; joms perkopus 35 metus, dvynių skaičius padvigubėja. Taip pat neidentiškų dvynių žymiai padaugėjo dėl priemonių moterų vaisingumui didinti.

## Etninės grupės
Apytiksliai 1:90 (1.1%) gimdymo atvejų gimsta dvyniai. Dizigotinių dvynių gimimo tikimybė svyruoja, lyginant skirtingas etnines grupes, ir yra didžiausia pas jorubus (45 iš 1000 gimimų), Linha São Pedro gyvenvietėje Brazilijoje, kuri priklauso Kandido Godoi miestui (10%). Kandido Godoi mieste vienu iš penkių gimdymų gimsta dvyniai. Argentinos istorikas Jorge Camarasa iškėlė teoriją, kad toks aukštas dvynių gimstamumas yra nacių daktaro Josef Mengele vykdytų eksperimentų pasekmė. Ši teorija buvo atmesta Brazilijos mokslininkų, tyrusių Linha São Pedro dvynius. Tokį gimstamumą jie aiškino genetiniais faktoriais. Neįprastai didelis dvynių gimstamumas buvo pastebėtas ir kitose pasaulio vietose, pvz., Igbo-Ora Nigerijoje ir Kodinji Indijoje.

Labai paplitęs vaisingumą skatinančių vaistų vartojimas skatina hiperovuliaciją (padidėja tikimybė, kad ovuliacijos metu į gimdą išsiskirs daugiau nei viena kiaušialąstė), o tai sukėlė "daugybinių gimimų epidemiją". 2001 m. JAV dvynių gimstamumas pirmą kartą pasiekė 3%. Tačiau monozigotinių dvynių skaičius nepadidėjo.

## Dvynius lemiantys faktoriai
Dizigotiniai dvyniai gimsta dažniau, jei moteris atitinka kai kuriuos kriterijus.
* Ji kilusi iš vakarų Afrikos (ypač jorubų tautos)
* Ji tarp 30 ir 40 metų amžiaus
* Jos ūgis ir svoris didesni nei vidutinis
* Ji jau yra kelis kartus buvusi nėščia.

## Išnašos
Monozigotiniai dvyniai

**Monozigotiniai dvyniai** – kitaip vaidinami identiškais dvyniais – gimsta, kai iš vienos apvaisintos kiaušialąstės susiformuoja viena zigota, iš kurios vėliau susidaro du embrionai. Šiuo metu pasaulyje yra apie 10 milijonų identiškų dvynių ir trynių.

## Susidarymo mechanizmas

Pasak naujausios teorijos, monozigotiniai dvyniai susidaro, kai blastulė suyra, perpus atskirdama pradines ląsteles, kuriose lieka vienoda genetinė informacija. Iš perskirtos blastulės susidaro du embrionai. Savaiminis zigotos pasidalijimas į du embrionus nėra paveldimas dalykas, jis vyksta atsitiktinai.

Monozigotiniai dvyniai gali būti sukuriami dirbtinai perskėlus embrioną. Tai naudojama dirbtiniame apvaisinime, siekiant padidinti embrionų skaičių.

## Paplitimas
Monozigotiniai dvyniai gimsta retai – apie tris kūdikius tūkstančiui gimusiųjų visame pasaulyje, nepriklausomai nuo rasės. Tikimybė, kad vienas apvaisinimas pasibaigs monozigotinių dvynių gimimu yra vienoda visur. Tai kontrastuoja su dizigotinių dvynių gimimo tikimybe, kuri svyruoja nuo 6 dvynių tūkstančiui gimusiųjų Japonijoje iki 15 iš tūkstančio kai kuriose Indijos dalyse bei 24 iš tūkstančio JAV (greičiausiai dėl apvaisinimo in vitro). Tiksli zigotos skilimo į du embrionus priežastis yra nežinoma.

Apvaisinimas in vitro žymiai padidina tikimybę pagimdyti dvynius. Ji padidėja nuo 3 iki 21 poros dvynių tūkstančiui gimusiųjų.

## Genetinis panašumas
Monozigotiniai dvyniai yra genetiškai identiški (išskyrus vystymosi metu įvykusias mutacijas) ir beveik visuomet būna vienos lyties. Retais atvejais jie gali turėti skirtingus fenotipus (dėl aplinkos faktorių). Ypatingai retais atvejais, dėl aneuploidijos gali pasireikšti skirtingi seksualiniai fenotipai, paprastai dėl netolygiai pasidalijusios zigotos, kai atsiranda XXY genotipas (Klinefelterio sindromas).

Monozigotiniai dvyniai turi beveik identišką DNR, tačiau skirtingos gyvenimo sąlygos nulemia, kurie genai įsijungia, kurie išjungiami. Tai vadinama epigenetiniu kintamumu. Viename tyrime buvo tirta 80 dvynių porų nuo 3 iki 74 metų amžiaus. Rezultatai parodė, kad jauniausių dvynių genotipai buvo panašiausi. Penkiasdešimtmečių dvynių genotipuose buvo tris kartus daugiau epigenetinių skirtumų nei trimečių. Dvyniai, kurie gyveno skirtingoje aplinkoje (pvz., nuo vaikystės buvo įsivaikinti skirtingų šeimų) turėjo daugiau skirtumų, nei augę kartu. Kita vertus, kai kurie požymiai, tokie kaip asmenybė ir intelekto koeficientas, senstant supanašėja. Šis pavyzdys pabrėžia genetikos įtaką asmenybei ir elgesiui.

## Fenotipinis panašumas
Monozigotiniai dvyniai praktiškai visuomet būna tos pačios lyties ir atrodo labai panašiai, tačiau ne identiškai. Jie turi skirtingus pirštų antspaudus, nes tai nulemiama ne tik genetiškai, bet ir aplinkos sąlygų. Monozigotinių dvynių vaikai pagal genotipą yra ne pirmos eilės pusbroliai/pusseserės, bet pusiau broliai/seserys.

## Šaltiniai
Dvyniai

**Dvyniai** – individai, gimę iš moteriškojo organizmo vienu metu.  Kai moters organizme iš karto subręsta dvi (retai – trys ar daugiau) kiaušialąstės (kiaušinėliai) ir jas apvaisina du spermatozoidai, tokie dvyniai vadinami dizigotiniais. Kai pačioje vystymosi pradžioje gemalas pasidalija į dvi, o kartais ir į daugiau dalių, gimsta genetiškai labai panašūs monozigotiniai dvyniai (arba *identiški dvyniai*). 

Sutrikus organizmo funkcijoms atsiranda įvairūs sklaidos defektai ir apsigimimai. Vienas iš tokių yra – **suaugę dvyniai** (Siamo dvyniai). Tokie dvyniai visuomet yra monozigotiniai, jie išsivysto nevisiškai atsiskyrus sudvigubėjusiam gemalui arba suaugus dviem monozigotiniams dvyniams ankstyvose vystymosi stadijose.
Slovakijos transportas

**Slovakija** modernizavo savo netankią transporto sistemą. Pagrindinis transportas Slovakijoje yra geležinkeliai.
 

## Geležinkeliai
* Bendras ilgis: 3 660 km
* platieji (1,52 m): 102 km
* standartiniai (1,435 m): 3 507 km (iš jų 1505 km elektrifikuotų, 1 011 sudubliuotų)
* siaurieji: 1 m pločio: 46 km; 0,75 m pločio: 5 km

## Keliai
* Bendras ilgis: 17 710 km
* su tvirta danga: 17 533 km (tarp jų 200 km autostrados)
* kitų: 177 km (1998 m. duomenimis)

## Vandens transportas
172 km vandens kelių (Dunojus).

Yra du uostai – Bratislava ir Komarno, 36 įvairaus dydžio oro uostai.

## Transportas miestuose

### Bratislava
#### Viešasis transportas
**Bratislavos** centre pagrindinė transporto priemonė – tramvajai. Važinėja ir autobusai, troleibusai. Bilietų galima įsigyti stotelėse esančiuose automatuose už tikslią sumą. Prieš metant monetą, derėtų įsitikinti, ar dega žalia šviesa. Nuolatiniai bilietai yra trijų tipų: 24 valandoms (1 $), 48 val. (2 $), savaitei (3 $). Jie parduodami DPHMB biure, esančiame požeminėje perėjoje po Hodrovo nomestie arba Bratislavos geležinkelio stoties kasoje. Tačiau Bratislava – nedidelis miestas, todėl jo centrą galima apžiūrėti nesinaudojant jokiu transportu.

#### Automobilių statymas
Miesto centre statyti automobilį leidžiama tik tam skirtose vietose. Didesniuose miestuose naudojamos specialios kortelės. Pastačius automobilį neleistinoje vietoje, bauda 500 SK arba automobilis gali būti nutemptas.
Slovakijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Slovakija|Slovakijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 5 463 046 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0-14 m.:* 15,8 %
**15-64 m.:* 71,7 %
**65 m. ir vyresni:* 12,5 % (2009 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
**bendras:* 36,9 m.
**vyrų:* 35,2 m.
**moterų:* 38,6 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,137 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 10,6 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 9,53 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0,3 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 56 % (2008 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** + 0,2 % (2005 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
**Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
**Jaunesniems nei 15 metų:* 1,05 vyro vienai moteriai
**15-64 metų:* 0,99 vyro vienai moteriai
**65 metų ir vyresniems:* 0,6 vyro vienai moteriai
**Visai populiacijai:* 0,94 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 6,84 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 75,4 m.
**vyrų:* 71,47 m.
**moterų:* 79,53 m. (2009 apsk.) 

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
**bendras:* 99,6 %
**vyrų:* 99,7 %
**moterų:* 99,6 % (2003 m.)

## Šaltiniai
*CŽV pasaulio faktų knyga: Slovakija (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
*Sąrašas:Slovakijos miestai
Lytinis chromatinas

**Lytinis chromatinas** arba **Baro kūnelis** – žmogaus ir žinduolių somatinių ląstelių darinys, sudarytas iš chromatino ir matomas interfaziniuose branduoliuose.

## Reikšmė
Lytinis chromatinas randamas tik moteriškose ląstelėse.

Remiantis lytiniu chromatiniu, galima iš anksto nustatyti lytį. Kartais tai būtina teismo medicinos ekspertizei. Lytinį chromatiną svarbu nustatyti ginčytinos lyties atvejais, esant išorinių lytinių organų sandaros anomalijoms, taip pat diagnozuojant chromosomines ligas. Todėl paprastai yra tiriamos burnos ertmės epitelio ląstelės.
Hermafroditas

**Hermafroditas** – individas, kuriame vystosi ir vyriškos, ir moteriškos lytinės ląstelės. **Hermafroditizmas** – abiejų lyčių turėjimas vienu metu. Jis pasitaiko kai kuriose bestuburių grupėse – plokščiosiose kirmėlėse, žieduotosiose kirmėlėse, moliuskuose. Kitose gyvūnų grupėse jis gali pasitaikyti kaip patologija.

Hermafroditinių organizmų vyriškos ir moteriškos lytinės liaukos per visą jų gyvenimą gali funkcionuoti vienu metu, pavyzdžiui, siurbikių, kaspinuočių ir žieduotųjų kirmėlių. Tokie organizmai gali turėti prisitaikymų neapvaisinti savęs, nors kai kurie kaspinuočių vieni nareliai gali apvaisinti kitus tos pačios kaspinuočio strobilės narelius.

Kai kuriose biologinėse rūšyse yra reiškinys, kai ontogenezės metu individai keičia lytį. Jis pasitaiko žuvyse.

Terminu *hermafroditas* taip pat kartais vadina individus, turinčius dvigubas genitalijas ir/ar abilytes mozaikines lytines liaukas, ypač kalbant apie žmones.

Terminas *hermafroditas* kilo iš graikų dievo *Hermafrodito*, Hermio ir Afroditės sūnaus, turėjusio dvigubus lyties organus, vardo.

## Zoologija
Lytį keičiantys hermafroditai yra individai, kurie gimsta vienos lyties, o vėliau pakeičia lytį ir vienu metu gali veikti tik kaip vieną lytį turintys. Kai kurių rūšių individai lytį gali keisti daug kartų.

Hermafroditų lyties lėmimas nėra susijęs su lytinėmis chromosomomis ar haploidiškumu. Lytis keičiama nekintant chromosomų kiekiui ar chromosomų rinkiniams.

*Protandritai*: kai individas gimsta patinu, bet vėliau gyvenime pakeičia lytį į patelės. Pavyzdžiui, jūrų klounas (gentis *Amphiprion*) yra spalvinga rifų žuvis, randama begyvenanti simbiozėje su anemonėmis. Paprastai viena anemonė turi visą „haremą“, susidedantį iš didelių patelių, mažesnių reproduktyvių patinų ir tiek pat nereproduktyvių patinų. Jei patelė dingsta, reproduktyvus patinas pakeičia lytį į patelės ir didžiausias iš nereproduktyvių patinas subręsta ir tampa reproduktyvus. Tai parodo, kad žvejojimo intensyvumas gali keistis, kai įvyksta lyties pasikeitimas iš vyriškos į moterišką, nuo tada žvejys natūraliai labiau nori pagauti didesnę žuvį. Nenatūraliai atrankai priklausančios populiacijos paprastai yra keičiančios lytį į mažesnį dydį.

*Protoginistai*: kai individas gimsta patele, bet vėliau gyvenime pakeičia lytį į patino. Pavyzdžiui, lūpažuvinės (*Labridae*) visos yra protoginistinės rifinės žuvys, bet turi dvi skirtingas gyvenimo strategijas:
1. Kai kurios rūšys pradeda gyventi kaip patelė ir kai jos užauga pakankamai didelės – pakeičia lytį į patino. 2. Kitos rūšys pradeda gyventi kaip patelės arba patinai (pirminė fazė), ir bet kuris iš jų pakeičia lytį į superpatino (paskutinė vyriškoji fazė). Patelės ir pirminės fazės patinai turi vienodą spalvingumą. Superpatinas yra didesnis ir dažniausiai ryškesnių spalvų ir būna tik pats vienas visame rifo plote. Kai superpatinas miršta, didžiausia lūpažuvinė visame plote, patelė ar patinas, pakeičia lytį į naują superpatiną.
Lytinis nukrypimas

**Lytinis nukrypimas** (dar vadinama *parafilija*, *parapatija*, *parerozija*, *lytine paresteze* arba *perversija*) – tai lytinis elgesys, pasireiškiantis tam tikroje kultūroje ar visuomenėje nepriimtinais būdais, kitaip tariant, elgesys, išeinantis už seksualinio priimtinumo ribų visuomenėje. Lytinis nukrypimas, priešingai nei lytinis iškrypimas, nėra vertinamas kaip su sveikata susijusi patologija, tačiau yra kultūrinis reiškinys, atspindintis visuomenės priimtinumo ribas. Kai kurie seksologai nukrypimus apibrėžia kaip lytinius – erotinius sutrikimus, kuriems esant lytinis susijaudinimas ir orgazmas pasiekiami netipiškais būdais arba kultūroje nepriimtinomis formomis. Lytiniai nukrypimai nepalyginamai dažniau pasireiškia tarp vyrų nei tarp moterų.

Neretai lytiniu nukrypimu vadinamas bet koks nukrypimas nuo lytinio elgesio normų. Todėl vienokio ar kitokio lytinio elgesio kažko laikymas nukrypimu ir priklauso nuo visuomenės normų bei ilgainiui kinta. Pavyzdžiui, masturbacija, oralinis seksas ir homoseksualumas (kuris Amerikos Psichiatrų asociacijos buvo išbrauktas iš parafilijų sąrašo 1973 m.) tam tikru metu irgi buvo laikomi lytiniais nukrypimais, tuo tarpu kai kraujomaiša buvo pakenčiama mažesnėse populiacijose, siekiant išlikti ekstremaliomis sąlygomis. XX–XXI a. daugiausia ginčų sukelia homoseksualumas, ir nors pasaulyje vis dar paplitęs požiūris jį laikyti nukrypimu nuo normos, nei Pasaulio sveikatos organizacijos Tarptautinėje ligų klasifikacijoje (kurio F.66 skyriuje aiškiai pabrėžta, kad lytinė orientacija pati savaime nėra laikoma jokiu sutrikimu), nei Amerikos psichiatrų asociacijos leidžiamame Diagnostiniame ir statistiniame psichinių sutrikimų vadove  homoseksualumas nėra priskiriamas prie parafilijų. Kartais lytiniams nukrypimams bandoma priskirti ir išprievartavimą, tačiau dažniausiai jis yra kitokio lytinio nukrypimo pasekmė (pvz., sadizmo).

Lytinio nukrypimo nepriimtinumas visuomenėje pasireiškia įvairiai – nuo pajuokos arba neapykantos iki bausmių pagal įstatymą. Lytinių nukrypimų priežastys nėra aiškios – kartais tai būna įgimti sutrikimai, organų pažeidimai, endokrininės sistemos pokyčiai, ligų pasekmės ir kt., tačiau nė viena iš teorijų nepajėgia visiškai paaiškinti lytinio sutrikimo atsiradimo priežasčių. Be to, neretai priežastys būna kelios, o ne viena.

Lytinių nukrypimų atsiradimą gali lemti sąlyginiai refleksai, atsirandantys lytinio brendimo metu ar pradedant aktyvų lytinį gyvenimą. Tokiais atvejais ne visada galima nustatyti ribą tarp normos ir patologijos. Pavyzdžiui, koks nors specifinis kvapas, muzika ar drabužis gali būti susijęs su anksčiau patirtomis meilės akimirkomis, ir į jį neretai atsižvelgiama ieškant kito partnerio, tačiau jeigu ši sąlyga (pvz., aukštakulniai bateliai) yra esminė pasirenkant partnerį, tuomet beveik vienaprasmiškai galima teigti, kad tai yra nukrypimas (lytinis fetišizmas).

## Lytiniai nukrypimai, susiję su sekso objektu

## Lytiniai nukrypimai, susiję su išraiškos formomis

## Taip pat skaitykite
* Lytinis fetišizmas

## Išnašos
Klasė (biologija)

**Klasė** () – mokslinės klasifikacijos taksonominis rangas (hierarchinė pakopa) biologinėje sistematikoje. Gali būti skirstoma į antklasius ir poklasius.

Klasė apima giminingus būrius (gyvūnų) arba eiles (augalų, grybų). Pavyzdžiui, graužikų, plėšriųjų ir kt. būriai priklauso žinduolių klasei. Giminingos klasės, kurių atstovai yra panašios sandaros ir kilę iš bendrų protėvių, jungiamos į tipus (gyvūnai) arba skyrius (augalai). Pavyzdžiui, varliagyviai, paukščiai, žinduoliai priklauso chordinių tipui. Vienaskilčiai ir dviskilčiai augalai priklauso gaubtasėklių skyriui.

Terminą XVII a. pab. pasiūlė Ž. Turneforas, o pritaikė sistematikoje K. Linėjus.
Uranas (elementas)

**Uranas** – cheminis periodinės lentelės elementas, žymimas simboliu U ir turintis atominį skaičių 92. Uranas priskiriamas aktinoidams.

Grynas uranas yra sidabriškai baltas, silpnai radioaktyvus metalas, truputį minkštesnis už plieną. Jis yra labai tankus ir sunkus, 65 % tankesnis už šviną.

Pasaulinės urano atsargos sudaro apie 3 – 5 mln tonų. Žemės plutoje urano yra 2,3 ppm, įvairiose geografinėse vietovėse ir įvairaus geologinio amžiaus. Pagrindinė rūda iš kurios išgaunamas uranas – uraninitas, tipiškas urano kiekis iki 0,1 %; didžiausios koncentracijos rūdos didele dalimi jau išeksploatuotos. Pasaulinė metinė urano gamyba 20-30 000 tonų.

## Izotopai ir panaudojimas
Natūralioje aplinkoje aptinkami trys urano izotopai: *[[uranas-238|U-238]]* (99,275 %, skilimo pusperiodis 4,468 milijardo metų) ir *[[uranas-235|U-235]]* (0,72 %, skilimo pusperiodis 703,8 milijono metų), *U-234* (0,0055 %).

Urano izotopas *U-235* yra naudojamas branduolinėse reakcijose – atominiuose reaktoriuose ir branduoliniuose ginkluose. Jis yra randamas labai mažais kiekiais uolienose, dirvožemyje, vandenyje, augaluose ir gyvūnuose. Izotopas *U-238* naudojamas Plutonio izotopui *Pu-239* gaminti.

Skurdintas uranas (sudarytas beveik vien tik iš *U-238* izotopų) yra naudojamas balistiniams šarvams tankuose, iš jo daromos prieštankinių sviedinių šerdys, nes dėl itin didelio tankio jis gerai išsaugo kinetinę energiją. Sodrintas uranas yra naudojamas branduoliniuose reaktoriuose ir branduoliniuose ginkluose.

Ne karinėje srityje uranas daugiausiai naudojamas kaip atominių elektrinių kuras. Branduolinėse elektrinėse naudojamas prisodrintas uranas iki 3-5 % *U-235* urano. Kanadietiški „Candu“ reaktoriai naudoja neprisodrintą gamtinį uraną.

Taip pat uraną naudojo Ignalinos atominė elektrinė.

## Pavadinimo kilmė

Urano elementą 1789 m. atrado vokiečių chemikas Martinas Heinrichas Klaprotas (*Klaproth*) ir pavadino 1781 m. atrastos Urano planetos vardu.

## Taip pat skaitykite
* Uranas aplinkoje

## Šaltiniai
Uranas

Žodis **Uranas** gali turėti įvairias reikšmes:
* Dievas graikų mitologijoje – Uranas (mitologija);
* Septintoji Saulės sistemos planeta – Uranas (planeta);
* Radioaktyvus cheminis elementas – Uranas (chemija).
Turmantas

**Turmantas** – miestelis Zarasų rajono savivaldybėje, 15 km į rytus nuo Zarasų, 1 km į pietus nuo Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos, prie Turmanto ežerėlio. Turmanto geležinkelio stotis (Vilniaus–Daugpilio geležinkelis). Seniūnijos centras, Turmanto seniūnaitija. Miestelio aikštė trikampė. Yra medinė Turmanto Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia (pastatyta 1928 m.), Turmanto sentikių cerkvė (pastatyta 1930–1933 m.; senovės pravoslavų pamario cerkvės sentikių religinė bendruomenė), Turmanto pagrindinė mokykla, ikimokyklinio ugdymo skyrius, ambulatorija (nuo 1945 m.), vaistinė, paštas (LT-32004), kultūros namai, biblioteka (nuo 1947 m.), pieno supirkimo punktas, miestelio kapinės, sovietų karių kapinės. Turmante veikia jaunimo klubas „Jaunimas be sienų“, šeštadieninė lenkų mokykla „Usmiech“.

## Etimologija

Turmanto vardas sunkiai paaiškinamas. Kai kurie kalbininkai kelia prielaidą, kad tai galėjo būti asmenvardinis vietovardis, nuo vardo *Turmantas*, nors jis dabar nėra aptinkamas (kad galėjo egzistuoti toks vardas, leidžia manyti priesaga *-mant-*, pvz., kaip yra Daumantas, Irmantas ir kiti vardai). Gali būti, kad vardas kilęs nuo dvarininkų Tūrų (pirmieji Turmanto dvaro savininkai) pavardės, nors neatmestina, kad vietovardis buvo pirminis, o dvarininkų pavardė kilo nuo vietovės.

## Istorija

1789 m. minimas Turmanto dvaras ir kaimas. Manoma, kad vietovės pavadinimas kilęs nuo dvaro savininko Tūro pavardės. Turmanto apylinkėse apsigyveno sentikiai. 1862 m. nutiestas geležinkelis Sankt Peterburgas–Varšuva, įrengta stotelė, gyvenvietė ėmė augti. Nuo 1872 m. Turmanto dvaro savininku kurį laiką buvo žymus Rusijos dailininkas peizažistas, Peterburgo meno akademijos profesorius Sokratas Vorobjovas. XIX a. Turmantas kaimas ir dvaras Zarasų apskrityje.

1920–1939 m. Turmantas priklausė Lenkijai. 1928 m. pastatyta Turmanto bažnyčia, 1933 m. – Turmanto sentikių cerkvė. 1936 m. įkurta pradinė mokykla.

Sovietmečiu buvo „Lenino atminimo“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė buitinio aptarnavimo paviljonas, ryšių skyrius, ambulatorija, vaistinė, rusų vidurinė mokykla (iki 1951 m. pradinė, 1951–1956 m. septynmetė). 1958 m. gegužės 15 d. suteiktos miesto tipo gyvenvietės teisės, po 1990 m. tapo miestu, o 1999 m. sausio 6 d. Turmantas – miesteliu.

2015 m. liepos 16 d. patvirtintas Turmanto herbas.

|}

## Gyventojai

## Galerija

Turmantas, gatvė prie bažnyčios.JPG|Gatvė prie bažnyčios
Turmantas, akmuo karių kapinėse.JPG|Akmuo vokiečių karių kapinėse
Turmantas, sentikių cerkvė 2.JPG|Sentikių cerkvė
Turmantas, kultūros namai.JPG|Kultūros namai


## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Periodinės cheminių elementų sistemos IVB grupė

Periodinės elementų sistemos **4-tai grupei** priklauso titanas, cirkonis, hafnis ir tik 1964 m. sukurtas elementas ruterfordis. Grupė taip pat kartais vadinama *titano grupe*. Visi elementai priskiriami metalams.
Kleviniai

**Kleviniai** (*Aceraceae*) – magnolijainių (*Magnoliopsida*) klasės erškėčiažiedžių (*Rosidae*) poklasio augalų šeima.

Lietuvoje auga tik viena šios šeimos gentis
* Klevas (*Acer*)
Raudona

**Raudona spalva** – viena iš trijų pagrindinių spalvų.

Matomos raudonos šviesos bangos ilgis yra 650 nm.

RGB spalvų kodavimo sistemoje būna žymima, kaip *100 %,0 %,0 %* (dešimtainė, procentais) arba *FF0000* (šešioliktainė, intensyvumu).

CMY sistemoje būna žymima, kaip *0 %,100 %,100 %* (dešimtainė, procentais).

## Įtaka organizmui
Raudona yra „karšta“ spalva, didinanti gyvybingumą ir aktyvumą, skatinanti optimizmą, ryžtingumą, kartais net agresyvumą.

Stimuliuojantį jos veikimą rekomenduojama naudoti esant bendram fiziniam išsekimui, silpnumui, sergant kraujagyslių, širdies, inkstų ar žarnyno ligomis; sukelia apetitą. Tačiau, šios spalvos reikėtų vengti sergant uždegiminėmis ligomis ar turint temperatūros.

Kosmetologai raudona lempa gydo spuogus, kapiliarus, o raudonojo molio kaukės rekomenduojamos linkusiai raudonuoti odai.

Raudonos spalvos mėgėjai paprastai būna veiklūs, energingi, drąsūs, optimistiški, nevengia rizikos, tačiau kartais būna kerštingi ar ūmūs. Nemėgstantys šios spalvos – ramūs, taikūs, malonūs.

## Nuorodos
Karakalpakai

**Karakalpakai** () – Uzbekijoje prie Aralo jūros gyvenanti tiurkų tauta. Jie turi savo autonomiją, Karakalpakiją. Kalba tiurkų šeimai priklausančia karakalpakų kalba. Tikintieji – daugiausia musulmonai sunitai.

Tradiciškai verčiasi pusiau klajokline gyvulininkyste (galvijų auginimu), drėkinamąja žemdirbyste, žvejyba. Amatai: medžio drožyba, kilimų audimas, siuvinėjimas, juvelyrinių dirbinių gamyba, odos apdirbimas. Tradicinis būstas – jurta.

Karakalpakai turi gausų folklorą – dainų, pasakų, legendų, žodinių ir rašytinių epų (žymiausi – „Keturiasdešimt merginų“, „Alpamyšas“, „Koblan“). Išlaikę tradicinės aprangos elementus, muzikos instrumentus.

Karakalpakų protėviai buvo masagetų ir sakų gentys, VII-II a. pr. m. e. gyvenusios į pietus nuo Aralo jūros. VI-VIII a. jos buvo smarkiai paveiktos tiurkų genčių. Karakalpakų tauta pradėjo formuotis VIII-X a., kuomet dalis pečenegų ir ogūzų susiliejo su kipčiakais, atsikėlusiais nuo Irtyšiaus, perėmė jų kalbą. XIV–XV a. pab. etnogenezei įtaką padarė nogajai. Karakalpakai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo XVI a. pab.

## Nuorodos
* www.karakalpak.com 
* Karakalpak Turks and Karakalpakistan of Today
EBSW

**East-Baltic States-West** (**EBSW**, taip pat **Koncernas EBSW**, **EBSW grupė**) – skandalingai pagarsėjusi kompanija, susikūrusi greitai po nepriklausomybės atkūrimo ir per privatizaciją supirkinėjusi tarybinėmis sąlygomis gerai dirbusias kompanijas, bei žadėjusi didelį pelną investuojantiems į jas. Dauguma tų kompanijų vėliau bankrutavo, o EBSW vadovas Gintaras Petrikas nuo teisinio persekiojimo pabėgo į užsienį.

2004 metais Petrikas buvo sulaikytas JAV, o 2007 m. rugsėjo mėnesį po ilgai trukusios ekstradicijos procedūros grąžintas į Lietuvą.

## Nuorodos, šaltiniai
* Apie EBSW veiklą ir koncerno vadovus 
* Per „Šešupę“ EBSW išsiurbė 4,5 milijono litų 
* [„EBSW šeimininkavimas mums buvo naudingas“ 2006 m. [kovo 16] d.]
Genadijus Konopliovas

**Genadijus Konopliovas** (1945 m. gegužės 5 d. Vorožboje, Sumų sritis, Ukraina – 1997 m. birželio 23 d. Vilniuje) – sovietinis partinis veikėjas, bankininkas.

## Biografija
1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1968–1979 m. dirbo Alytaus mašinų gamykloje. 1979–1983 m. LKP Alytaus miesto komiteto sekretorius, 1983–1985 m. I sekretorius. 1984 m. baigė Leningrado aukštąją partinę mokyklą. 1985–1989 m. LSSR valstybinio agropramoninio komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas, LSSR žemės ūkio ministras.

1985–1990 m. LSSR AT deputatas. Nuo 1986 m. LKP CK narys.

1991–1994 m. žurnalo „Aljansas“ vyr. redaktorius. Palaikė glaudžius ryšius su LDDP. 1991–1997 m. korporacijos „Lietverslas“ prezidentas. 1991–1997 m. „Tauro banko“ (iki 1992 m. vadinosi „Geka“) prezidentas. 1997 m. birželio 23 d. LR generalinė prokuratūra iškėlė baudžiamąją bylą dėl „Tauro banko“ turto pasisavinimo arba iššvaistymo dideliu mastu. Tos pačios dienos vakare, palikęs atsisveikinimo raštelį ir testamentą, savo bute nusišovė. 1997 m. liepos 8 d. bankui iškelta bankroto byla. Įtariama, kad iš viso G. Konopliovas su artimaisiais ir kitais banko valdytojais 1991–1997 m. iššvaistė arba pasisavino iki 120 mln. litų.

Palaidotas Veiverių kapinėse.

## Bibliografija

* Ūkiskaitos diegimo analizė Lietuvos TSR valstybinio agropramoninio komiteto įmonėse. – Vilnius: LIMTI, 1987. – 87 p.: lent.
* Naujo ekonominio mechanizmo samprata agropramoniniame komplekse: analit. apžvalga. – Vilnius: LIMTI, 1989. – 36 p.: lent.
* Dekolektyvizacija; Deindustrializacija: fiktyvios sąjungos pabaiga. – Vilnius: Mokslas, 1990. – 103 p.: lent. – ISBN 5-420-00877-7
* Komandinės ekonomikos gniaužtai: žemės šeimininko problema. – Vilnius: Mintis, 1990. – 151 p. – ISBN 5-417-02879-7
* Komandinė ekonomika: ištakos, vystymasis, šiandiena. – Vilnius: Mokslas, 1990. – 68 p.: iliustr.
* Lietuvos ūkio privatizacijos pagrindai. – Vilnius: Mokslas, 1990. – 29 p.
* Fenomenologiniai nuosavybės ir rinkos teorijos bruožai. – Vilnius: Academia, 1995. – 113 p. – ISBN 9986-08-024-X
* *Property as a universal value*. – Vilnius: Academia, 1995. – 50 p.: diagr. – ISBN 9986-08-027-4
* Rinktiniai raštai / Genadijus Konopliovas. – Vilnius: Aljansas, 1995. – ISBN 9986-9037-2-6
** T. 1: Nuosavybė. – 1995. – 814 p.: portr. – ISBN 9986-9037-1-8
* Nuosavybės santykiai bankininkystėje: fenomenologijos ir inovacijų aspektai. – Vilnius, 1996. – 185 p. – ISBN 9986-05-284-X
* Bendruomenės ir individualaus intereso įtaka inovaciniams procesams. – Vilnius, 1996. – 86 p.: lent. – ISBN 9986-08-028-2
* *The conception of property and market: theoretical aspects*. – Vilnius: Academia, 1996. – 71 p. – ISBN 9986-08-029-0


## Šaltiniai
Hifas

**Hifas** – išsišakojusi, susiraizgiusi ir tankiai susipynusi gijelė. Daugybė plonyčių hifų sudaro grybo grybieną, arba micelį.

Hifai labai ploni, 1-20 mikronų storio, auga viršūniniu būdu. Substrate grybiena plečiasi spinduliškai į visas puses, todėl išoriniai hifai būna patys jauniausi. Hifai suaugdami tarp savęs sudaro ilgas skaidulas. Paviršiuje jie susiraizgo į kompaktinę masę – vaisiakūnį.

Grybiena gali būti įvairios spalvos, vienų grybų rūšių ji yra balta, kitų – pilka, melsva, gelsva, oranžinė, violetinė, geltona ir kt., bet daugiausiai pasitaiko baltos ir pilkos spalvos.
Aštuonių kantonų konfederacija

**Aštuonių kantonų konfederacija** () – Šveicarijos istorijos periodas nuo 1353 m. (Berno prisijungimas) iki 1481 m. (Fribūro ir Zoloturno prisijungimas).

## Sudėtis

Konfederaciją sudarę kantonai:
* Ciūrichas
* Bernas
* Liucerna
* Uris
* Švicas
* Untervaldenas
* Glarus
* Cugas

## Aštuonių kantonų konfederacijos susidarymas

Aštuonių kantonų konfederacija susidarė senajai trijų kantonų konfederacijai įjungus penkis naujus narius. Mortgarteno mūšis stipriai pakeitė jėgų balansą regione. Per keturiasdešimt metų susiformavo ištisas gynybinių sąjungų tinklas: Liucerna 1332 m., Ciūrichas 1351 m., Cugas 1352 m., Glaris 1352 m., Bernas 1353 m. Taip susiformavo aštuonių mažų valstybių sąjunga, vadinama Aštuonių kantonų konfederacija.

Šios sąjungos dar nė iš tolo negalima laikyti vieninga valstybe, nes tai buvo labai skirtingų valstybėlių sąjunga. Sąjunga iš pradžių buvo gana silpna, besiremianti daugeliu tarpusavio sutarčių, kurių nevisose dalyvavo visi kantonai. Nepaisant to pamažu iš šių sąjungų išsivystė savarankiškas Šveicarijos valstybinis darinys Šventosios Romos imperijos sudėtyje.

## Kunigų chartija

1370 m. konfederacija pirmą kartą buvo sustiprinta: pasirašyta Kunigų chartija. Ją sudarė šeši kantonai kontroliavę judėjimą iš Gotardo perėjos: Ciūrichas, Liucerna, Cugas, Uri, Šviucas ir Untervaldenas. Tai buvo svarbus dokumentas: juo suvienodinti esami įstatymai ir visi žmonės paskelbti lygūs prieš įstatymą. Teisingumas turėjo būti įgyvendinamas nepriklausomai nuo to ar teisiamas kilmingas ar paprastas žmogus, ar jis yra pasaulietis ar dvasininkas.

## ''Stanser Verkommnis''

Laikotarpio pabaigoje buvo sudarytas Stansero susitarimas (*Stanser Verkommnis*), kuris sureguliavo konfederacijos viduje kilusį konfliktą dėl Zoloturno ir Fribūro priėmimo. Po to sekęs konfederacijos išsiplėtimas vadinamas **Trylikos kantonų konfederacija**.
Sunkusis metalas

**Sunkieji metalai** – periodinės elementų lentelės elementų grupė nuo vario iki švino, kurių atominė masė yra tarp 63,546 ir 200,590, o tankis didesnis nei 4 g/cm³.

### Biologinė reikšmė ir poveikis
Gyviesiems organizmams reikalingi labai maži kiekiai kai kurių sunkiųjų metalų: kobalto, vario, mangano, molibdeno, vanadžio, stroncio ir cinko. Gaunami per dideli šių metalų kiekiai žalingi tiek gyviesiems oranizmams, tiek augalams.

Kiti sunkieji metalai – gyvsidabris, švinas ir kadmis – neturi žinomo gyvybiškai svarbaus ar biologiškai naudingo poveikio organizmams, o patenkantys ir besikaupiantys žinduolių organizmuose gali sukelti sunkių ligų: šių metalų +2 krūvio katijonai lengvai prisijungia prie sieros atomų organizmo fermentuose, taip sutrikdydami normalų funkcionavimą.

### Sunkiųjų metalų kiekis Lietuvos dirvožemyje
Lietuvai būdingas toleruotinas sunkiųjų metalų kiekis dirvožemyje – jų koncentracijos paprastai neviršija dirvožemio DLK (didžiausia leidžiama koncentracija). Sunkiųjų metalų kiekiai gilesniuose dirvožemio sluoksniuose, t. y. 20–40, 40–60 cm gylyje, mažai skiriasi nuo jų kiekio paviršiniame dirvožemio sluoksnyje.
Regeneracija

**Regeneracija** ( – atnaujinimas) – organizmo sugebėjimas atstatyti pažeistas arba pašalintas kūno dalis. Tai biologinės savireguliacijos procesas. Gali atsistatyti pažeistos kūno dalys arba visas organizmas. Pavyzdžiui, ariant lauką, sudraskomos varpučio ar kitų piktžolių šaknys, tačiau iš kiekvienos šaknies dalies gali išaugti naujas augalas. Karklas išauga iš drėgnoje dirvoje pasodintos šakelės. Iš pažeistų dalių lengvai atsistato hidra, blakstienuotosios ir žieduotosios kirmėlės, jūrų žvaigždės.

Regeneracijos problema yra labai svarbi medicinai, ypač chirurgijai.
Simbiozė

**Simbiozė** – įvairios skirtingų rūšių organizmų sugyvenimo formos. Žodis kildinamas iš graikų kalbos žodžio *symbiosis* – sugyvenimas.

Du tarpusavyje artimai susiję organizmai, gyvendami simbiozėje, teikia vienas kitam naudą.

Skiriamos šios simbiozės formos:
* Mutualizmas ( – abipusiškas) – dviejų skirtingų rūšių individų abipusiai naudingas sugyvenimas.
* Protokooperacija ( – pirmas, lot. cooperatio – bendradarbiavimas) – biotinių santykių forma, naudinga, bet nebūtina abiem komponentams.
* Sinoikija ( – kartu, *oikos* – namas) – simbiozės forma, kai vienas partnerių yra kito būstas.
* Komensalizmas (prancūzų k. – *commensal* – bendrastalis) – simbiozės forma, kai partneris yra būstas ir maisto šaltinis, tačiau tai jam nekenkia.
* Parazitizmas () – dviejų rūšių organizmų antagonistinė sugyvenimo forma, kai vienas organizmas (parazitas) gyvena ir minta kitame („šeimininkas“) ir sukelia jo funkcijų susilpnėjimą ar žūtį.
* Plėšra – tarprūšinė santykių forma, kai vienos rūšies ar populiacijos individai puola kitą rūšį, ją nužudo ar suėda.
* Amensalizmas – organizmų santykiai, kai viena rūšis (individas) patiria žalą nuo kito individo (rūšies), o antrasis nepatiria nei žalos, nei naudos.

## Išnašos
Poklasis

**Poklasis** – augalų ir gyvūnų mokslinės klasifikacijos kategorija, žemesnė už klasę. Pavyzdžiui, žinduolių klasė skirstoma į du poklasius: **pirmažvėriai** (*Prototheria*) – jiems būdingi labai senoviniai bruožai ir maža smegenų dėžė, ir **tikrieji žvėrys** (*Theria*). Magnolijainių (*Magnoliopsida*) arba dviskilčių augalų klasė skirstoma į keletą poklasių: vėdrynažiedžiai, gvazdikažiedžiai, erškėčiažiedžiai ir kt.
Tūkstantmetis

**Tūkstantmetis** – laiko tarpas, trunkantis 1000 metų. Pagal pasaulyje šiuo metu plačiai naudojamą Grigaliaus kalendorių atskaitos taškas yra 1 m., o ne 0-ieji metai, pastarojo šioje skalėje išvis nėra. Todėl pagal šią sistemą tūkstantmetis prasideda 1, 1001, 2001 metais ir t. t., o trečiasis tūkstantmetis prasidėjo 2001 m. sausio 1 d. ir baigsis 3000 m. gruodžio 31 d., žr. pavyzdį. 

Kadangi paskutiniu metu metų žymėjimas kai kuriose visuomenėse pradėjo keistis iš kelintinio į kiekinį, t. y., sakoma *du tūkstančiai septyni* vietoj *du tūkstančiai septintieji*, atsirado ir du būdai traktuoti tūkstantmetį:

Naudojantys kelintinių skaičių sistemą paprastai renkasi:
* 2021-2030 kaip dabartinį dešimtmetį,
* 2001-2100 kaip dabartinį šimtmetį (amžių),
* 2001-3000 kaip dabartinį tūkstantmetį.

Naudojantys kiekinį įvardijimą paprastai renkasi:
* 2020-2029 kaip dabartinį dešimtmetį,
* 2000-2099 kaip dabartinį šimtmetį (amžių),
* 2000-2999 kaip dabartinį tūkstantmetį.
Šarminiai metalai

**Šarminiai metalai** – periodinės elementų lentelės IA grupės elementai (litis, natris, kalis, rubidis, cezis ir francis). Visų šarminių metalų atomai išoriniame sluoksnyje turi vieną elektroną, dėl to jie yra chemiškai aktyvūs.

Šiems metalams yra būdinga žema lydymosi ir virimo temperatūra, mažas tankis, gerai praleidžia šilumą ir elektrą.

Šarminiai metalai reaguoja su vandeniu išskirdami vandenilį:

2 Na + 2 H2O → 2 Na+ + 2 OH- + H2

Taip pat šarminiai metalai sudaro druskas, pvz.:
* Natrio chloridas, NaCl, valgomoji druska.
* Natrio sulfatas, Na2SO4.
* Kalio chloridas
* Kalio chloratas

Šarminių metalų metališkos savybės stiprėja iš viršaus į apačią. Li reaguoja su vandeniu, bet pastebimai silpniau nei kiti šarminiai metalai. Na reaguoja daug smarkiau, gali sprogti reakcijos metu išsiskiriančios vandenilio dujos. K ir kitų didesnio kiekio reakcija su vandeniu labai egzoterminė, uždarame inde baigiasi sprogimu.
Šarminiai metalai minkšti, mažo tankio ir turi metalams būdingas chemines savybes. Gryni gamtoje nerandami. Dėl to, kad reaguoja su oru ir vandeniu, laikomi žibale arba alyvoje.

## Savybės

### Cheminės

Šarminių metalų grupės nariai turi jiems būdingą elektroninę konfigūraciją, ypač tolimuosiuose elektronų sluoksniuose, kas ir lemia jų cheminį elgesį:

## Panaudojimas

Kadangi šarminiai metalai pasižymi skirtingomis spalvomis nudažant liepsną, tai jie yra naudojami pirotechnikoje, gaminant fejerverkus. Natrio garai naudojami natrio lempose kurios yra ekonomiškas šviesos šaltinis, kad ir riboto spektro. 

Skystas natris naudojamas kaip aušinimo skystis greitųjų neutronų reaktoriuose, nes, skirtingai nuo vandens, jis menkai sugeria neutronus. Kai kada tam naudojami kalio/natrio lydiniai.

Rubidis ir cezis yra radioaktyvūs ir naudojami atominuose laikrodžiuose. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Kai kurių šarminių metalų sąveika su vandeniui (lietuvių kalba)
Chromas

**Chromas** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Cr**, eilės numeris 24.

## Savybės
Tai kietas, baltas, blizgantis metalas. Atsparus korozijai. Itin kietas (grynu *chromu* galima raižyti stiklą). Jis ir jo junginiai naudojami plieno lydymo gamyklose metalo paviršių padengimui (chromavimui), poligrafijos ir odų apdirbimo, stiklo gamybos pramonėje, įeina į elektrinio suvirinimo elektrodų sudėtį. *Chromas* yra plačiai naudojamas plieno legiruojantis priedas, padidinantis kietumą bei atsparumą korozijai, neatskiriama nerūdijančio plieno dalis. Nuodingiausi yra šešiavalenčio chromo junginiai, be to, neseniai įrodyta, kad jie yra kancerogenai, sukeliantys plaučių vėžį.

## Chromo ir jo junginių poveikis žmogaus organizmui
Chromo junginiai patenka į organizmą pro kvėpavimo takus ir odą, kaupiasi kepenyse, inkstuose ir endokrininėse liaukose. Išsiskiria iš organizmo su tulžimi ir šlapimu. Apsinuodijimo simptomatika priklauso nuo į organizmą patekusio chromo kiekio. Lengvai apsinuodijus, sudirginama viršutinių kvėpavimo takų gleivinė (sloga, čiaudulys, perštėjimas gerklėje, nosiaryklėje, sausas kosulys ir kt.). Veikiant didesnėms chromo koncentracijoms, prie minėtų simptomų prisideda kraujavimas iš nosies, kvėpavimo takų gleivinėse atsiranda opelės, gali išopėti ir prakiurti nosies pertvara. Chromo junginiai, veikdami odą, gali sukelti dermatitą, odos išopėjimus. Dėl odos sensibilizacijos chromui gali išsivystyti egzema. Šalia specifinio poveikio odai ir gleivinėms, chromo junginiai pasižymi ir bendru toksiniu poveikiu. Dažnai pažeidžiamas virškinimo traktas (gastritai, opaligė), inkstai (nefrozė) ir kvėpavimo organai (plaučių uždegimas, bronchinė astma, pneumosklerozė, plaučių vėžys). Profilaktikai svarbu, kad prie chromavimo vonių būtų tinkamai įrengta efektyvi vietinė ištraukiamoji ir bendra ventiliacija, darbininkai turi dėvėti specdrabužius, gumines pirštines, respiratorius. Rankų odos apsaugai naudojamos specialios pastos, po darbo jos nuplaunamos 5 % natrio tiosulfato tirpalu. Galvaninių cechų oro užteršimo chromo anhidridu sumažinimui į elektrolitą pridedama sulfofluorido (C8HF15O3S) arba chromino, kuris neleidžia pastarajam garuoti. Kontraindikacijos darbui su chromu yra viršutinių kvėpavimo takų ligos, nosies pertvaros iškrypimas, plaučių tuberkuliozė, bronchinė astma, egzema. Chromo anhidrido, chromatų ir bichromatų leistina koncentracija darbo patalpų ore – 0,01 mg/m³.

## Biologinė reikšmė
Šis mikroelementas padeda deginti riebalus, greitina medžiagų apykaitą ir mažina norą smaližiauti.

Natūralus chromo šaltinis – rupi duona, bulvės, kukurūzai, juodoji arbata, alaus mielės, daiginti kviečiai, mėsa, vėžiagyviai. Daugiausiai chromo yra neskaldytų grūdų duonoje.

Rekomenduojama chromo paros norma – 100-300 µg.

## Pavadinimo kilmė
Kai kurie chromo junginiai, pvz., švino chromatas ar kalio dichromatas, yra spalvoti, todėl graikai jį pavadino spalvotuoju elementu ( – spalva).
Kiauliniai

**Kiauliniai** (*Suidae*) – porakanopių (*Artiodactyla*) žinduolių šeima.

Gyvūnams būdingas ilgas snukis, vadinamas knysle, pritaikytas knisti žemę. Turi dideles iltis, kurios auga visą gyvenimą ir yra svarbus ginklas. Visaėdžiai. 

Paplitę Europos, Azijos vidurinėje ir pietinėje juostoje bei Afrikoje ir Madagaskaras.

* Pošeimis †*[[Cainochoerinae]]*
** †*[[Albanohyus]]*
** †*[[Cainochoerus]]*
* Pošeimis †*[[Hyotheriinae]]*
** †*[[Aureliachoerus]]*
** †*[[Chicochoerus]]*
** †*[[Hyotherium]]*
** †*[[Nguruwe]]* anksčiau priskiriama *Kubanochoerinae*
** †*[[Xenohyus]]*
*Pošeimis †*[[Listriodontinae]]*
** †*[[Kubanochoerus]]* sinonimai *Libycochoerus*, *Megalochoerus*
** †*[[Eurolistriodon]]*
** †*[[Listriodon]]* sinonimai *Bunolistriodon*
** †*[[Lopholistriodon]]*
** †*[[Namachoerus]]*
** †*[[Dicoryphochoerus]]*
*Pošeimis *[[Suinae]]*
** Babirusos (*Babyrousa*) Pleistocenas – Holocenas
*** Babirusa (*Babyrousa babyrussa*)
*** †*[[Babyrousa bolabatuensis]]*
*** *[[Babyrousa celebensis]]*
*** *[[Babyrousa togeanensis]]*
** †*[[Celebochoerus]]* Pliocenas – Pleistocenas
** Didžiosios kiaulės (*Hylochoerus*) Pleistocenas – Holocenas
*** Didžioji miškinė kiaulė (*Hylochoerus meinertzhageni*)
** †*[[Eumaiochoerus]]* Miocenas
** †*[[Hippohyus]]* Miocenas – Pleistocenas
** †*[[Hippopotamodon]]* Miocenas – Pleistocenas sinonimai *Limnostonyx*
** Karpočiai (*Phacochoerus*) Pliocenas – Holocenas
*** Afrikinis karpotis (*Phacochoerus africanus*)
*** Karpotis (*Phacochoerus aethiopicus*)
** †*[[Kolpochoerus]]* Pliocenas – Pleistocenas sinonimai *Ectopotamochoerus*, *Mesochoerus*, *Omochoerus*, *Promesochoerus*
** †*[[Korynochoerus]]* Miocenas – Pliocenas
** Krūmyninės kiaulės (*Potamochoerus*) Miocenas – Holocenas
*** Krūmyninė kiaulė (*Potamochoerus porcus*)
*** *[[Potamochoerus larvatus]]*
** †*[[Metridiochoerus]]* Pliocenas – Pleistocenas
** †*[[Microstonyx]]* Miocenas
** *[[Porcula]]*
*** Nykštukinis šernas (*Porcula salvania*) sinonimas (*Sus salvanius*)
** †*[[Potamochoeroides]]* Pliocenas, galbūt Pleistocenas
** †*[[Propotamochoerus]]* Miocenas – Pliocenas
** †*[[Sinohyus]]* Miocenas
** †*[[Sivahyus]]* Miocenas – Pliocenas
** †*[[Stylochoerus]]* Pleistocenas
** Šernai (*Sus*) Miocenas – Holocenas
*** Barzdotasis šernas (*Sus barbatus*)
*** Javinis šernas (*Sus verrucosus*)
*** *[[Sus ahoenobarbus]]*
*** *[[Sus bucculentus]]*
*** *[[Sus cebifrons]]*
*** *[[Sus celebensis]]*
*** *[[Sus heureni]]*
*** *[[Sus oliveri]]*
*** *[[Sus philippensis]]*
*** †*[[Sus strozzi]]*
*** Šernas (*Sus scrofa*) taip pat vadinamas *Sus domesticus*, kiaulė (*Sus scrofa domesticus*)
* Pošeimis †*[[Tetraconodontinae]]*
** †*[[Conohyus]]*
** †*[[Notochoerus]]*
** †*[[Nyanzachoerus]]*
** †*[[Parachleuastochoerus]]*
** †*[[Sivachoerus]]*
** †*[[Tetraconodon]]* Miocenas, Mianmaras
*** †*[[Tetraconodon intermedius]]*
*** †*[[Tetraconodon malensis]]*
*** †*[[Tetraconodon minor]]*
*Pošeimis *incertae sedis*
** †*[[Chleuastochoerus]]*
** †*[[Hemichoerus]]*
** †*[[Hyosus]]*
** †*[[Kenyasus]]* anksčiau priskiriama *Kubanochoerinae*
** †*[[Schizochoerus]]*
** †*[[Sinapriculus]]*

## Išnašos
Takeši Kitano

**Takeši Kitano** (jap. 北野武, taip pat žinomas *Beat Takeshi* slapyvardžiu, g. 1947 m. sausio 18 d.) – japonų režisierius ir aktorius (daugiausiai vaidina savo filmuose), ne toks garsus savo tėvynėje kaip už jos ribų.

Japonijoje jį kai kas kaltina specialiai kuriant kiną Europai ir Amerikai, apie tokią Japoniją, kokią ją įsivaizduoja užsieniečiai. Vis dėlto nemažai jo filmų susilaukė populiarumo.

## Filmografija

### Režisierius ir aktorius
* 1989 *Violent Cop* (Sono otoko kyobo ni tsuki) (その男、凶暴につき)
* 1990 *Boiling Point* (3-4x Jugatsu or San tai yon ekkusu jugatsu) (３－４Ｘ１０月)
* 1991 *A Scene at the Sea* (Ano natsu ichiban shizukana umi) (あの夏、いちばん静かな海)
* 1993 *Sonatine* (ソナチネ)
* 1995 *Getting Any?* (Minnâ-yatteruka!) (みんな　やってるか！)
* 1996 *Kids Return* (Kidzu ritan) (キッズ・リターン)
* 1997 *Hana - bi* (Fejerverkai) (花火)
* 1999 *Kikujiro* (Kikujiro no natsu) (菊次郎の夏)
* 1999 *Brother* (*Brolis*)
* 2002 *Dolls* (*Lėlės*)(ドールズ) – tik režisierius
* 2003 *Zatoichi* (*Zatoiči, aklas karys*) (座頭市)
* 2005 *Takeshis*' (*Takeši*)

### Aktorius
* 1983 *Linksmų kalėdų, pone Lorensai* (*Merry Christmas, Mr. Lawrence*) – serž. Gengo Hara (rež. Nagisa Oshima)
* 1999 *Tabu* (*Gohatto*) – kapitonas Toshizo Hijikata (rež. Nagisa Oshima)

## Nuorodos
* IMDB: Takeshi Kitano