open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skaistgirio apylinkė

**Skaistgirio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skaistgirio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. 1954 m. prijungtos Alsių apylinkė, Lankaičių apylinkė ir Gimbučių apylinkė, 1977 m. – Buivydžių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pergalės“ ir „Spartuolio“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 86,65 || 2070 () || „Pergalės“ kolūkis, „Spartuolio“ kolūkis  || 1 miestelis, 24 kaimai, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1961 || || 1 miestelis, 25 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 74,1 || || „Pergalės“ kolūkis, Reibinių kolūkis, „Tėvynės“ kolūkis, „Šaltinių“ kolūkis  || 1 miestelis (Skaistgirys), 25 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 25 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 2924 || || 1 miestelis, 31 kaimas, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Pergalės“ kolūkis, Ąžuolynės tarybinis ūkis, Jurdaičių psichoneurologinio internato pagalbinis ūkis, Endriškių girininkija, Skaistgirio girininkija  || Buivydžiai, Endriškiai, Jurdaičiai, Maldeniai, Reibiniai, Skaistgirys, Valiūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3059 || || 1 miestelis, 31 kaimas, 3 kaimų dalys 
|}

## Vadovai

1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Skaistgirio apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Skaistgirio seniūno pareigybė.

## Šaltiniai
Stupurų apylinkė

**Stupurų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Meškuičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkė prijungta prie Gasčiūnų apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Gaščiūnų apylinkės ir dalies Mekių apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Stupurų apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Gataučių apylinkės ir Kepalių apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 1566 () || || 
|-
| 1970-01  || || 1286 || || 19 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 70,84 || || Kirovo kolūkis, Mekių kolūkis, Mičiurino kolūkis  || 20 kaimų, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1486 || || 24 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Sergejaus Kirovo kolūkis, Ivano Mičiurino kolūkis  || Gasčiūnai, Mekiai, Stupurai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Žagarės apylinkė

**Žagarės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurėje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš buvusių Pabalių apylinkės, Žiūrių apylinkės, Dilbinų apylinkės ir dalies Pailių apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 3028 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2931 || || 33 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 151,15 || || Daukšių kolūkis, „Tarybų Lietuvos“ kolūkis, „Už taiką“ kolūkis, Žagarės vaismedžių medelynas, Žagarės valstybinis žirgynas  || 32 kaimai, 1 viensėdis
|-
| 1976-07-01  || || || || 32 kaimai, 1 viensėdis 
|-
| 1979-01-17  || || 2562 || || 31 kaimas, 1 viensėdis 
|-
| 1985 m. || || || Daukšių kolūkis, Žagarės sodininkystės tarybinis ūkis, Žagarės valstybinis žirgynas, Žagarės girininkija  || Daukšiai, Rukuižiai, Stungiai, Žiuriai, Žvelgaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2567 || || 29 kaimai, 1 viensėdis, 2 kaimų dalys 
|}

## Vadovai

1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Žagarės apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Žagarės seniūno pareigybė.

## Šaltiniai
Joniškio apylinkė (Joniškis)

**Joniškio apylinkė** (iki 1988 m. ***Pociūnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Pociūnų vardu. 1949 m. buvo Ziniūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Maldenių apylinkės, dalis Šlapakių apylinkės, dalis Žadvainių apylinkės ir dalis Bertaučių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. prijungta Linkaičių apylinkė, o dalis Pociūnų apylinkės prijungta prie Daunoravos apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. apylinkės centras perkeltas į Ežeikius. 1988 m. birželio 22 d. apylinkės centras perkeltas į Joniškį ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas.

1995 m. balandį Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu Joniškio apylinkės teritorijoje įsteigta Joniškio seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || Lenino vardo ir Mickevičiaus-Kapsuko vardo kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 54,8 || 1423 () || Lenino vardo kolūkis, Mickevičiaus-Kapsuko vardo kolūkis  || 23 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1479 || || 17 kaimų, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 51,48 || || Lenino kolūkis, M. Melnikaitės kolūkis, Joniškio vaismedžių medelynas  || 15 kaimų, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2154 || || 27 kaimai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Linkaičių kolūkis, Joniškio sodininkystės tarybinis ūkis  || Ežeikiai, Jakiškiai, Kalnelis, Linkaičiai, Padirvoniai, Pociūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2103 || || 22 kaimai, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Eržvilko apylinkė

**Eržvilko apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Eržvilko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungta Rimšų apylinkė ir dalis Openiškių apylinkės, 1963 m. – Pašaltuonio apylinkė ir dalis Balandžių apylinkės, 1977 m. – Varlaukio apylinkė, 1986 m. – Rutkiškių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 33 || 1926 () || Stalino vardo kolūkis  || 1 miestelis, 13 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1732 || || 1 miestelis, 27 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 79 || || Eržvilko kolūkis, Pašaltuonio kolūkis  || 1 miestelis (Eržvilkas), 27 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 27 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 3402 || || 1 miestelis, 57 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Ąžuolo“ kolūkis, Eržvilko kolūkis, Pašaltuonio kolūkis, Varlaukio girininkija  || Eržvilkas, Kartupiai, Lybiškiai, Pašaltuonys, Paupynis, Rikyškiai, Rudžiai, Rutkiškiai, Varlaukis ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3492 || || 1 miestelis, 68 kaimai, 1 viensėdis, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Šarūnas

**Šarūnas** – lietuviškas vardas. Kilęs iš senosios lietuvių kalbos žodžio šarus – „greitas“ (šariuoti „skubiai eiti, šarioti „lakstyti“). Išpopuliarėjo po Vinco Krėvės Mickevičiaus apsakymo „Šarūnas“ apie legendinį Merkinės kunigaikštį. Moteriška vardo forma – **Šarūnė**.

Vardadieniai – sausio 24 d., vasario 19 d., birželio 28 d.

## Žymūs Šarūnai
 
* Šarūnas Jasikevičius – krepšininkas
* Šarūnas Marčiulionis – krepšininkas
* Šarūnas Nakas – kompozitorius, eseistas
* Šarūnas Bartas – kino režisierius
* Šarūnas Birutis – politikas
* Šarūnas Zenkevičius - aktorius
* Šarūnė Urbonavičienė - aktorė
Girdžių apylinkė

**Girdžių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Jurbarko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Lukšių apylinkės ir dalis Kuturių apylinkės, 1962 m. – dalis Jokūbaičių apylinkės, 1963 m. – Pavidaujo apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Girdžių“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 35,8 || 1777 () || „Girdžių“ kolūkis  || 9 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1849 || || 21 kaimas 
|-
| 1972-10-01  || 72,6 || || Pavidaujo kolūkis, Girdžių paukštininkystės tarybinis ūkis  || 20 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 15 kaimų, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2150 || || 26 kaimai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Pavidaujo kolūkis, Girdžių paukštininkystės tarybinis ūkis  || Butkaičiai, Būtrimai, Girdžiai, Pavidaujys I ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1666 || || 23 kaimai, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Juodaičių apylinkė

**Juodaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Girkalnio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungtos Akmeniškių apylinkė, Pakarklių apylinkė, dalis Pagausančių apylinkės ir dalis Surmantų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Pirmūno“, „Jaunosios kartos“ ir „Tiesos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 77,69 || 1452 () || „Tiesos“ kolūkis, „Pirmūno“ kolūkis, „Jaunosios kartos“ kolūkis, „Mituvos“ kolūkis  || 26 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1242 || || 11 kaimų, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 53 || || „Jaunosios kartos“ kolūkis, Juodaičių kolūkis  || 14 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 14 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 699 || || 5 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Juodaičių kolūkis  || Juodaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 602 || || 5 kaimai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Jurbarkų apylinkė

**Jurbarkų apylinkė** (1954–1968 m. ***Dainių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Dainių apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Pašvenčio apylinkės, Smukučių apylinkės, Žiobrininkų apylinkės ir dalies Meškininkų apylinkės. 1963 m. prijungtos Rotulių apylinkė ir Lukšių apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras į Jurbarkus ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1988 m. prijungta Žindaičių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis ir Jurbarko MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 85,4 || 3252 () || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis  || 15 kaimų
|-
| 1970-01  || || 3760 || || 30 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 138,31 || || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, J. Janonio kolūkis, „Pergalės“ kolūkis  || 30 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 32 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2490 || || 33 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis, Jurbarko meistrija, Mantvilių girininkija, Pašvenčio girininkija  || Dainiai, Gedžiai, Jurbarkai, Kalnėnai, Rotuliai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3438 || || 52 kaimai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Rutkiškių apylinkė

**Rutkiškių apylinkė** (iki 1968 m. ***Gabšiškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Gabšiškių vardu. 1949 m. buvo Eržvilko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Fermų apylinkės, 1963 m. – dalis Balandžių apylinkės ir dalis Kartupių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras į Rutkiškius ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1986 m. spalio 20 d. Rutkiškių apylinkė prijungta prie Eržvilko apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Šaltuonos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 42,06 || 1531 () || „Šaltuonos“ kolūkis  || 11 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1320 || || 19 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 70,3 || || Butkaičių kolūkis, „Šaltuonos“ kolūkis  || 20 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų 
|-
| 1979-01-17  || || 708 || || 11 kaimų 
|-
| 1985 m. || || || „Šaltuonos“ kolūkis  || Rutkiškiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Aloyzas Gudavičius

**Aloyzas Gudavičius** (g. 1940 m. gegužės 12 d. Kalniškiuose, Šaukėnų valsčius, Šiaulių apskritis) – Lietuvos kalbininkas, pedagogas, vadovėlių autorius, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1957 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją, 1962 m. – rusų kalbos ir literatūros specialybę Šiaulių pedagoginiame institute.

Nuo 1964 m. Šiaulių pedagoginio instituto (ŠPI, nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) rusų kalbos ir literatūros dėstytojas. 1966–1969 m. Vilniaus universiteto aspirantas, 1970 m. filologijos mokslų kandidatas. 1975–1983 m. ŠPI Filologijos fakulteto dekanas, 1984–1991 m. ir nuo 1998 m. Rusų kalbos katedros vedėjas. 1990 m. filologijos mokslų daktaras. 1991–1997 m. ŠPI rektorius. Nuo 1994 m. profesorius. Nuo 2000 m. Šiaulių universiteto Senato pirmininkas. Klaipėdos universiteto vizituojantis profesorius. Nuo 2010 m. ŠU Humanitarinio fakulteto Užsienio kalbų studijų katedros profesorius.

Lietuvos mokslininkų sąjungos, Lietuvos esperantininkų sąjungos narys, veda šnekamosios esperanto kalbos kursus. Šiaulių Lions klubo „Alka“ narys.

Tiria leksinę semantiką, etnolingvistikos, bendrosios kalbotyros problemas. Parengė (su kitais) vadovėlių vidurinėms ir aukštosioms mokykloms. Daugiau kaip 100 mokslinių ir metodinių straipsnių Lietuvos bei užsienio spaudoje autorius.

## Bibliografija

* *Сопоставительная семасиология литовского и русского языков*. – Vilnius: Mokslas, 1985. – 173 p.: schem.
* Rusų kalba: vadovėlis 11 klasei / Aloyzas Gudavičius, Gintautas Šarka. – Kaunas: Šviesa, 1991. – 149 p. – ISBN 5-430-01318-8
* Leksinė semantika: vienetai, ryšiai, struktūros. – Šiauliai: Šiaulių pedagoginis institutas, 1994. – 43 p.: iliustr.
* Nuo Šiaulių mokytojų instituto iki Šiaulių universiteto (1948–1998) / Aloyzas Gudavičius, Bronius Prėskienis. – Šiauliai: Šiaulių universiteto leidykla, 1998. – 323 p.: iliustr. – ISBN 9986-38-145-2
* Etnolingvistika. – Šiauliai: K. J. Vasiliausko įm., 2000. – 181 p. – ISBN 9955-418-28-1
* Interlingvistikos įvadas. – Šiauliai: K. J. Vasiliausko įm., 2002. – 102 p.: iliustr. – ISBN 9955-418-97-4
* Lenkų kalba lentelėse. – Šiauliai: Šiaulių universiteto leidykla, 2005. – 16 p. – ISBN 9986-38-618-7
* Gretinamoji semantika. – Šiauliai: Šiaulių universiteto leidykla, 2007. – 242 p. – ISBN 978-9986-38-762-6
* Šiaulių universitetas: ištakos ir dabartis / Aloyzas Gudavičius, Juozas Pabrėža, Stasys Šimaitis. – Šiauliai: Šiaulių universiteto leidykla, 2008. – 159 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-38-893-7


## Įvertinimas
* 2009 m. Academicus Ariste premija (Estija) 
* 2009 m. Šiaulių universiteto Metų mokslininkas 
* 2012 m. Šiaulių miesto garbės pilietis 

## Šaltiniai
Seredžiaus apylinkė

**Seredžiaus apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Seredžiaus valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkijos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Klausučių apylinkės, Motiškių apylinkė, dalis Padubysio apylinkės, dalis Pašilių apylinkės ir dalis Aukštrakio apylinkės, 1977 m. – Armeniškių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || K. Požėlos vardo, „Nemuno“ kolūkiai ir Seredžiaus MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 43 || 3239 () || „Nemuno“ kolūkis, Mičiurino vardo medelynas  || 1 miestelis, 24 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2946 || || 1 miestelis, 26 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 63,2 || || „Nemuno“ kolūkis, Mičiurino vaismedžių medelynas  || 1 miestelis (Seredžius), 27 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 31 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 3649 || || 1 miestelis, 45 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Armenos“ kolūkis, „Nemuno“ kolūkis, Ivano Mičiurino sodininkystės tarybinis ūkis, Armenos girininkija  || Armeniškiai, Burbiškiai, Klausučiai, Seredžius, Vyliaudai, Vosbutai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3419 || || 1 miestelis, 44 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Skirsnemunės apylinkė

**Skirsnemunės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Jurbarko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. 1954 m. prijungtos Skirsnemuniškių apylinkė, Švendriškių apylinkė, dalis Antakalniškių apylinkės ir dalis Paantvardžio apylinkės, 1962 m. – dalis Jokūbaičių apylinkės, 1975 m. – Šilinės apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 49,4 || 2558 () || „Aušros“ kolūkis, „Naujakaimio“ kolūkis  || 16 kaimų
|-
| 1970-01  || || 2381 || || 21 kaimas 
|-
| 1972-10-01  || 69,6 || || „Aušros“ kolūkis, Naukaimio kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis  || 21 kaimas
|-
| 1976-07-01  || || || || 27 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2738 || || 23 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Aušros“ kolūkis, Vytėnų kolūkis, Vytėnų girininkija  || Pilis, Skirsnemunė, Skirsnemuniškiai, Vencloviškiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2490 || || 22 kaimai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Šimkaičių apylinkė

**Šimkaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šimkaičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prie jos prijungtos Bliūdžių apylinkė, Trakinių apylinkė, dalis Medininkų apylinkės ir dalis Kalnujų apylinkės, 1959 m. – Paalsio apylinkė. Prie Raseinių rajono prijungti Apusinų, Aukštašlynio I, Aukštašlynio II, Beržtų, Gervynės, Keidžių, Paalsio, Paantvardžių, Pareizgupio, Puolimų kaimai ir Paupio miestelis. 1979 m. prie Šimkaičių apylinkės prijungti panaikinamos Jurbarko rajono Stakių apylinkės kai kurie kaimai: Aušgirio, Baltraitiškės, Cigelnės, Degimo, Graužų, Jovališkės, Kazokų, Peldžiūnų II (dalis), Rievų, Rupeikių, Šambaravos, Vidaujos, Volungiškės ir Zagriaužio kaimai. 1988 m. prijungta Vadžgirio apylinkė.

1995 m. apylinkės vietoje įsteigta Šimkaičių seniūnija.

|-
| 1954-05-25  || || || „Naujo gyvenimo“, „Bebirvos“, „Žemės maitintojos“ kolūkiai ir Labgirių tarybinio ūkio Šilkalnio skyrius  || 
|-
| 1959 m.  || 70,1 || 1763 () || „Naujo gyvenimo“ kolūkis, „Medininkų“ kolūkis, „Bebirvos“ kolūkis, „Žemės maitintojos“ kolūkis, Labgirių tarybinio ūkio Šilkalnio skyrius  || 1 miestelis, 20 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1407 || || 1 miestelis, 13 kaimų, 1 viensėdis, 2 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 87,1 || || Medininkų kolūkis, „Mituvos“ kolūkis  || 1 miestelis (Šimkaičiai), 14 kaimų, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 12 kaimų, 2 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1179 || || 1 miestelis, 12 kaimų, 2 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Mituvos“ kolūkis, Šimkaičių kolūkis, Volungiškės tarybinis ūkis, Birbiliškės girininkija, Birbiliškės meistrija, Globių girininkija, Šimkaičių girininkija  || Baltraitiškė, Pauliai, Šimkaičiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2628 || || 2 miesteliai, 46 kaimai, 2 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|}

## Vadovai
* Nijolė Pempienė, viršaitė 1990–1995 m.

## Šaltiniai
Vadžgirio apylinkė

**Vadžgirio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šimkaičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prie apylinkės prijungta Paskynų apylinkė ir dalis Kalniškių apylinkės, 1959 m. – dalis Paišlynio apylinkės bei Bebirvų, Pleteriškės ir Šilkalnio kaimai iš Šimkaičių apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Vadžgirio apylinkė prijungta prie Šimkaičių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || S. Nėries vardo kolūkis ir Labgirių tarybinio ūkio centras  || 
|-
| 1959 m.  || 72,5 || 2100 () || S. Nėries vardo kolūkis, Labgirių tarybinis ūkis  || 1 miestelis, 4 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1854 || || 1 miestelis, 18 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 96,9 || || Paskynų kolūkis, Lapgirių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Vadžgirys), 18 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 18 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1503 || || 1 miestelis, 18 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Lapgirių tarybinis ūkis, Šapališkės girininkija, Vadžgirio girininkija  || Bebirvai, Lapgiriai, Paskynai, Vadžgirys ir kt.
|}

## Šaltiniai
Raudonės apylinkė

**Raudonės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raudonės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. 1954 m. prijungta Pupkaimio apylinkė, 1963 m. – Kybartų apylinkės, 1979 m. – dalis Stakių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tiesos“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 20 || 1679 () || „Tiesos“ kolūkis  || 1 miestelis, 5 kaimai
|-
| 1970-01  || || 1523 || || 1 miestelis, 11 kaimų 
|-
| 1972-10-01  || 55,4 || || Kybartų kolūkis, Raudonės kolūkis  || 1 miestelis (Raudonė), 13 kaimų
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 18 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1681 || || 1 miestelis, 17 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Raudonės kolūkis, Žemaitės kolūkis, Stakių girininkija, Veliuonos girininkija  || Raudonė, Raudonėnai, Stakiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1949 || || 1 miestelis, 26 kaimai, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Veliuonos apylinkė

**Veliuonos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veliuonos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkijos rajonui. 1954 m. prijungta Žibintų apylinkė, Papiškių apylinkė, dalis Aukštrakio apylinkės ir dalis Klausučių apylinkės, 1963 m. – Pelučių apylinkė ir dalis Pasnietalio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || P. Cvirkos vardo ir „Jaunosios Gvardijos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 45 || 3094 () || P. Cvirkos vardo kolūkis, „Veliuonos“ kolūkis  || 1 miestelis, 9 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2750 || || 1 miestelis, 25 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 89,7 || || P. Cvirkos kolūkis, „Gintaro“ kolūkis, Veliuonos kolūkis  || 1 miestelis (Veliuona), 24 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 22 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2646 || || 1 miestelis, 28 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Gintaro“ kolūkis, Petro Cvirkos kolūkis  || Antkalnė, Griciai, Klangiai, Tamošiai, Veliuona ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2271 || || 1 miestelis, 31 kaimas, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Viešvilės apylinkė

**Viešvilės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Smalininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. 1954 m. prijungta Smalininkų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tėvynės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 172,7 || 2605 () || „Tėvynės“ kolūkis, Vilkiškių tarybinio ūkio Kazikėnų ir Užbalių skyriai  || 1 miestelis, 15 kaimų, 3 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3064 || || 1 miestelis, 18 kaimų, 6 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 177,7 || || Smalininkų žemės ūkio mechanizacijos technikumo mokomasis ūkis, Viešvilės kaimo profesinės technikos mokyklos nr. 9 mokomasis ūkis  || 1 miestelis (Viešvilė), 16 kaimų, 6 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 16 kaimų, 6 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 3083 || || 1 miestelis, 17 kaimų, 6 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Smalininkų tarybinis ūkis technikumas, Viešvilės vidurinės profesinės technikos mokyklos mokomasis ūkis, Jūravos girininkija, Kalvelių girininkija, Smalininkų girininkija, Viešvilės girininkija  || Smalininkai (kaimas), Vidkiemis, Viešvilė, Vilkdaubis ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3328 || || 1 miestelis, 17 kaimų, 7 viensėdžiai 
|}

## Šaltiniai
Žindaičių apylinkė

**Žindaičių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Jurbarko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jurbarko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Vertimų apylinkės, 1963 m. – Telvekų apylinkė. 1988 m. birželio 22 d. Žindaičių apylinkė prijungta prie Jurbarkų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Tarybinės žemės“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 56,74 || 1356 () || „Tarybinės žemės“ kolūkis  || 13 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1255 || || 21 kaimas 
|-
| 1972-10-01  || 115,4 || || „Tarybinės žemės“ kolūkis  || 20 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 20 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1029 || || 20 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Tarybinės žemės“ kolūkis, Balandinės girininkija  || Vertimai, Žindaičiai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Juozas Gudavičius (1926)

**Juozas Gudavičius** ( 1926 m. gruodžio 15 d. Martyniškis, Veprių valsčius – 2008 m. rugpjūčio 1 d. Klaipėda, palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse) – Lietuvos šokėjas, baletmeisteris, pedagogas.

## Biografija
Šokti Juozas Gudavičius pradėjo 1940 m. Vilniaus III gimnazijos šokių kolektyve. 1946–1967 m. su pertrauka Valstybinio dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ šokėjas ir baletmeisteris. 1950–1957 m. vadovavo Vilniaus universiteto studentų dainų ir šokių ansamblio šokių grupei. 1961 m. baigė Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. 1961–1969 m. Vilniaus meno mokyklos, (nuo 1965 m. Vilniaus Čiurlionio menų mokykla) dėstytojas. 1965 m. Kauno muzikinio teatro vyr. baletmeisteris. 1967–1971 m. Vilniaus pedagoginio instituto Choreografijos katedros, 1971–1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto Klaipėdos fakultetų dėstytojas, Choreografijos katedros vedėjas. 1975–1995 m. Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetų dėstytojas, 1975–1990 m. Choreografijos katedros vedėjas. 1967–1988 m. ir 1992–1995 m. vadovavo studentų ansambliui „Vėtrungė“. Nuo 1995 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas. Nuo 1982 m. profesorius.

## Kūryba
Dainų švenčių vyriausiasis baletmeisteris: 1960–1990 m. Respublikinių dainų švenčių (1985 m. ir meno vadovas), 1964–1977 m. Respublikinių moksleivių dainų ir šokių švenčių baletmeisteris ir režisierius), 1971–1991 m. Baltijos šalių studentų dainų ir šokių švenčių „Gaudeamus“, 1994, m. 1998 m., 2003 m. Pasaulio lietuvių dainų švenčių baletmeisteris.

Lietuvos operos ir baleto teatre pastatė baletų. Scenai pritaikė ir dainų šventėms sukūrė per trisdešimt lietuvių tautinių šokių („Klumpakojis“ 1951 m., „Rezginėlė“ 1955 m., „Skepetinė“ 1963 m., „Viliotinis“ 1968 m., „Polka op – op“ 1987 m.), sukūrė šokių rinkinius („Supyniau pynimą“ 1964 m., „Taikos kanklės“ 1968 m., „Sūkurėlis“ 1989 m.). Su ansambliais gastroliavo Europoje, JAV, Madagaskare.

## Pastatyti baletai
* F. Jarulinas. Šuralė, 1961 m.
* Abelis Klenickis. Beširdis, 1969 m., su L. Navickyte,

## Įvertinimas
* 1985 m. – Lietuvos liaudies artistas
* 1986 m. – LTSR valstybinė premija
* 1997 m. – Juozo Lingio premija
* 2004 m. – Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius
* 2007 m. – Klaipėdos kultūros magistras

## Literatūra
* Juozas Gudavičius: Pusė amžiaus choreografijoje, Klaipėda, 1996 m.

## Šaltiniai
Kaišiadorių apylinkė

**Kaišiadorių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Rečionių apylinkės, Vilkiškių apylinkės ir dalies Antakalnio apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras.

|-
| 1959-01-15 || || 3459 () || || 
|-
| 1970-01  || || 3446 || || 42 kaimai, 1 eksperimentinis ūkis 
|-
| 1972-10-01  || 105,9 || || „Taikos“ kolūkis, „Tiesos“ kolūkis, Lietuvos Veterinarijos mokslinio tyrimo instituto eksperimentinis ūkis  || 40 kaimų, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 39 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2493 || || 23 kaimai, 2 kaimų dalys, 1 eksperimentinis ūkis 
|-
| 1985 m. || || || Veterinarijos instituto eksperimentinis ūkis  || Gudiena, Ilgakiemis, Kasčiukiškės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2384 || || 16 kaimų, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Kruonio apylinkė

**Kruonio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kruonio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žiežmarių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Ginteikiškių apylinkės ir dalis Vekonių apylinkės, o dalis Kruonio apylinkės prijungta prie Vilūnų apylinkės. 1963 m. prijungta Anglininkų apylinkė ir dalis Šilėnų apylinkės, 1977 m. – Kalvių apylinkė, 1988 m. – Vilūnų apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || M. Melnikaitės vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 36,5 || 2882 () || M. Melnikaitės vardo kolūkis, „Gimtosios žemės“ kolūkis  || 1 miestelis, 15 kaimų, 5 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2366 || || 1 miestelis, 37 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 108,7 || || „Gimtosios žemės“ kolūkis, M. Melnikaitės kolūkis, „Naujos sodybos“ kolūkis, „Nemuno“ kolūkis  || 1 miestelis (Kruonis), 38 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 38 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 3197 || || 1 miestelis, 60 kaimų, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Marijos Melnikaitės kolūkis, Kalvių tarybinis ūkis, Kruonio girininkija  || Anglininkai, Basonys I, Ginteikiškės, Kalviai, Kruonis, Šnipeliai, Vekonys ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4336 || || 1 miestelis, 89 kaimai, 8 viensėdžiai, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Nemaitonių apylinkė

**Nemaitonių apylinkė** (iki 1977 m. ***Klėriškių apylinkė, Kleriškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Klėriškių vardu. 1949 m. buvo Žiežmarių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žiežmarių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Rokiškio apylinkės ir dalis Sevelionių apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras į Varkales. 1977 m. rugsėjo 28 d. perkeltas apylinkės centras į Nemaitonis ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas.

|-
| 1954-05-25  || || || „Ringailio“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 31,96 || 2009 () || „Ringailės“ kolūkis, „Naujo kelio“ kolūkis  || 13 kaimų
|-
| 1970-01  || || 1637 || || 25 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 74,9 || || J. Janonio kolūkis, „Naujo kelio“ kolūkis, Ringailių kolūkis  || 24 kaimai, 2 viensėdžiai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 24 kaimai, 2 viensėdžiai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1354 || || 25 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Juliaus Janonio kolūkis  || Nemaitonys, Ringailiai, Varkalės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 791 || || 22 kaimai, 2 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Palomenės apylinkė

**Palomenės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaišiadorių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kaišiadorių rajonui. 1954 m. prijungtos Luomenių apylinkė ir dalis Jačiūnų apylinkės, o dalis Palomenės apylinkės prijungta prie Vilkiškių apylinkės. 1963 m. prijungta Miežonių apylinkė, 1986 m. – Zūbiškių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Stalino vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 43 || 3063 () || Stalino vardo kolūkis, „Pirmūno“ kolūkis  || 15 kaimų, 7 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2623 || || 32 kaimai, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 120,9 || || Palomenės kolūkis, „Vienybės“ kolūkis  || 33 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 33 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2451 || || 42 kaimai, 1 viensėdis, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Palomenės kolūkis, „Vienybės“ kolūkis, Būdos girininkija, Livintų girininkija, Palomenės girininkija  || Beištrakiai, Lomeniai, Neprėkšta, Palomenė, Pašuliai, Rusiai, Šilonys, Tauckūnai, Zūbiškės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2626 || || 46 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Paparčių apylinkė (Kaišiadorys)

**Paparčių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žaslių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vievio rajonui. 1954 m. prijungta Naravų apylinkė ir dalis Dainavos apylinkės, o dalis Paparčių apylinkės prijungta prie Kazokiškių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kelias į komunizmą“ ir „Dainavos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 55,56 || 2301 () || „Kelio į komunizmą“ kolūkis, „Dainavos“ kolūkis  || 22 kaimai, 3 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1944 || || 33 kaimai, 2 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 85,1 || || Dainavos kolūkis, Paparčių kolūkis  || 34 kaimai, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 34 kaimai, 1 viensėdis, 1 gel. stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 1453 || || 33 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || Paparčių kolūkis, Našlėnų girininkija  || Dainava, Paparčiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1076 || || 30 kaimų, 1 viensėdis, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Rumšiškių apylinkė

**Rumšiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rumšiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kaišiadorių rajonui. 1954 m. prijungtos Gastilonių apylinkė, Pravieniškių apylinkė, Užtakų apylinkė, dalis Pamierio apylinkės, dalis Beištrakių apylinkės ir dalis Dovainonių apylinkės, 1963 m. – dalis Šilėnų apylinkės ir dalis Antakalnio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Malenkovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 117 || 5909 () || „Pravienos“ kolūkis  || 1 miestelis, 26 kaimai, 2 glžk. stotys
|-
| 1970-01  || || 5259 || || 2 miesteliai, 41 kaimas, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 157,01 || || „Pravienos“ kolūkis, Antakalnio tarybinis ūkis, Dovainonių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Rumšiškės), 44 kaimai, 3 gel. stočių gyvenvietės, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 43 kaimai, 3 gel. stočių gyvenvietės, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 5236 || || 1 miestelis, 38 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1985 m. || || || „Pravienos“ kolūkis, Antakalnio tarybinis ūkis, Dovainonių paukštininkystės tarybinis ūkis, Kaišiadorių girininkija, Pravieniškių girininkija, Rumšiškių girininkija  || Antakalnis, Dovainonys I, Pravieniškės I, Pravieniškės II, Rumšiškės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 5611 || || 1 miestelis, 36 kaimai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Vilūnų apylinkė

**Vilūnų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje, dešiniajame Nemuno krante.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kruonio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žiežmarių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Užgirėlio apylinkės, dalis Kalvių apylinkės, dalis Kruonio apylinkės ir dalis Dijokiškio apylinkės, 1963 m. – Darsūniškio apylinkė. 1988 m. birželio 22 d. Vilūnų apylinkė prijungta prie Kruonio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 42,42 || 3230 () || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis  || 19 kaimų, 11 vienkiemių
|-
| 1970-01  || || 2596 || || 33 kaimai, 6 viensėdžiai 
|-
| 1972-10-01  || 87,4 || || „Bangos“ kolūkis, Darsūniškio kolūkis, „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, „Laisvės“ kolūkis  || 38 kaimai, 7 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 38 kaimai, 7 viensėdžiai 
|-
| 1979-01-17  || || 2008 || || 34 kaimai, 7 viensėdžiai 
|-
| 1985 m. || || || Darsūniškio kolūkis, „Laisvės“ kolūkis  || Darsūniškis, Migonys, Sekionys, Vilūnai ir kt.
|}

## Šaltiniai
Kietaviškių apylinkė

**Kietaviškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žiežmarių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žiežmarių rajonui. 1954 m. prijungta Mijaugonių apylinkė, o dalis Kietaviškių apylinkės prijungta prie Liutonių apylinkės. 1963 m. prijungtos Jagėlonių apylinkė ir Liutonių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || Malenkovo vardo kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 31,97 || 3510 () || „Mijaugonių“ kolūkis, „Aušros“ kolūkis  || 10 kaimų
|-
| 1970-01  || || 3067 || || 39 kaimai, 2 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 112,57 || || Jagėlonių kolūkis, Kietaviškių kolūkis, „Strėvos“ kolūkis  || 39 kaimai, 3 viensėdžiai, 5 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 39 kaimai, 3 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2412 || || 39 kaimai, 3 viensėdžiai, 5 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || Jagelonių kolūkis, „Strėvos“ kolūkis, Kietaviškių žuvininkystės ūkis  || Jagelonys, Kloniniai Mijaugonys, Liutonys, Naujosios Kietaviškės, Senosios Kietaviškės ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1936 || || 36 kaimai, 1 viensėdis, 6 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Zūbiškių apylinkė

**Zūbiškių apylinkė** (arba ***Zubiškių apylinkė, Zubiškio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Gegužinės apylinkės, dalies Jačiūnų apylinkės ir dalies Lėlių apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Stabintiškių apylinkės ir dalis Skėrių apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Zūbiškių apylinkė prijungta prie Palomenės apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Švyturio“ kolūkis  || 
|-
| 1959 m.  || 115 || 1895 () || „Švyturio“ kolūkis  || 13 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1630 || || 23 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 55,7 || || „Pirmūno“ kolūkis, „Švyturio“ kolūkis  || 22 kaimai, 1 viensėdis, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 21 kaimas, 1 viensėdis, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 858 || || 12 kaimų, 2 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || „Švyturio“ kolūkis  || Gegužinė, Zūbiškės ir kt.
|}

## Šaltiniai
Martynas Gudelis

**Martynas Gudelis** (1906 m. kovo 29 d., senuoju stiliumi kovo 16 d. Ročesteris, Niujorko valstija, kitais duomenimis – Gilučiai, Trakų apskritis – 1993 m. liepos 4 d. Čikaga) – Lietuvos rašytojas, žurnalistas, vertėjas.

## Biografija
Baigęs Marijampolės realinę gimnaziją, Lietuvos ir Berlyno universitetuose studijavo ekonomiką, kalbas, žurnalistiką. Buvo aušrininkų ir maksimalistų organizacijų narys. Bendradarbiavo leidiniuose „Aušrinė“, „Kovos kelias“, „Kultūra“, „Darbas“.

1929 m. gegužės 6 d. vakare studentų aušrininkų grupė – Aleksandras Vosylius, Andrius Bulota ir Martynas Gudelis – surengė pasikėsinimą prieš ministrą pirmininką A. Voldemarą. A. Vosylius buvo suimtas ir sušaudytas, o A. Bulota ir M. Gudelis perėjo Lietuvos-Lenkijos sieną ir slapstėsi netoli Vilniaus. Po to jie pabėgo į Čekoslovakiją, o per ją – į Austriją.

Pasitraukęs iš Lietuvos – laikraščio „Lietuvos žinios“ korespondentas Berlyne, Paryžiuje, Barselonoje. Dalyvavo respublikonų pusėje Ispanijos pilietiniame kare. 1939–1940 m. internuotas gyveno Prancūzijoje. 1941 m. persikėlė į JAV. Dirbo „Naujienų“ redakcijoje, nuo 1951 m. „Naujienų“ administratorius, 1969–1986 m. redaktorius.

Redagavo metraštį „Literatūra“ (2 kn. 1950–1954 m.), suredagavo du leidinio „Literatūros metraštis“ numerius. Spausdino straipsnius ispanų leidiniuose „Solidaridad Obrera“, „Umbral“, „España Libre“, „Studios Sociales“. Buvo Čikagos Lietuvių literatūros draugijos pirmininkas, „Žiburėlio“ vicepirmininkas, Lietuvių tautinių kapinių direktorius. 

Išvertė V. Blasko Ibanjeso romaną „Lūšna“ (pavadinimu „Prakeikta žemė“ 1937 m., slapyvardis M. Skynimas).

## Bibliografija
* Skynimai dega, romanas, 1935 m., slapyvardis P. Šalna
* Boliaus Šilinio nuotykiai, 1943 m.
* Sukilusi Ispanija, publicistika, 1933 m.
* Ispanų kovos dėl laisvės: Svarbiausi pilietinio karo epizodai, 1941 m.
* Ką girdėjau Sovietų Sąjungoje, 1945 m.
* Martinaičio atsiminimai, 1947 m.
* Lietuviai gynė savo miškus, 1950 m.
* Povilas Mileris, biografinė, 1973 m.

## Šaltiniai
Žiežmarių apylinkė

**Žiežmarių apylinkė** (iki 1954 m. ***Žiežmarių I apylinkė*** ir ***Žiežmarių II apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.

## Istorija

Užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje įkurtos dvi apylinkės – Žiežmarių I ir Žiežmarių II. 1949 m. jos buvo Žiežmarių valsčiuje, 1950 m. priskirtos naujam Žiežmarių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkės sujungtos, prie jų taip pat prijungta dalis Medinių Strėvininkų apylinkės, dalis Šilėnų apylinkės, Mūrinių Strėvininkų apylinkė, dalis Liutonių apylinkės, dalis Kairiškių apylinkės ir dalis Balcariškių apylinkės, 1963 m. – dalis Dainių apylinkės ir dalis Šilėnų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Lenino keliu“ ir „Stalino keliu“ kolūkiai  ||
|-
| 1959 m.  || 53,69 || 4035 () || „Lenino keliu“ kolūkis, „Stalino keliu“ kolūkis  || 20 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 3926 || || 41 kaimas, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 136,2 || || Dainių tarybinis ūkis, Kaišiadorių vaismedžių medelynas  || 45 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 44 kaimai, 2 viensėdžiai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 3983 || || 51 kaimas, 1 viensėdis, 2 kaimų dalys, 6 gatvės 
|-
| 1985 m. || || || Dainių tarybinis ūkis, Kaišiadorių sodininkystės tarybinis ūkis, Kaukinės girininkija, Strošiūnų girininkija, Žiežmarių girininkija  || Eigeniškės, Mediniai Strėvininkai, Mūro Strėvininkai, Pakertai, Stasiūnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3574 || || 44 kaimai, 1 viensėdis, 7 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Pranas Gudelis

**Pranas Gudelis** (1923 m. balandžio 14 d. Palėvenėlė, Kupiškio valsčius – 1995 m. kovo 24 d. Panevėžys) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1948 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1968 m. žemės ūkio mokslų kandidatas

1948–1952 m. Vilkaviškio raj. Karklinių žemės ūkio mokyklos direktorius. 1952–1957 m. Jurbarko raj. Seredžiaus mašinų ir traktorių stoties vyr. agronomas. 1957–1961 m. Kauno raj. Panevėžiuko tarybinio ūkio direktorius. Nuo 1961 m. dirbo Žemdirbystės instituto Upytės bandymų stotyje.

## Bibliografija
* Linininko žinynas, su kitais, 1964 m.
* Patarimai linininkui, 1968 m.
* Agronomo žinynas, su kitais, 1974 m.
* Parankinė agronomo knyga, 1988 m.

## Šaltiniai
Mykolas Gudėnas

**Mykolas Gudėnas** (1906 m. birželio 21 Rupinskai, Ignalinos valsčius – 1956 m. rugpjūčio 20 d. Vilnius) – Lietuvos pedagogas, Rytų Lietuvos visuomenės veikėjas.

## Biografija
Nuo 1920 m. mokytojavo Švenčionių apskrities lietuvių „Ryto“ draugijos pradžios mokyklose. 1926 m. įgijo mokytojo cenzą. 1926–1936 m. redagavo Lietuvių mokytojų sąjungos Švenčionių skyriaus almanachą „Švietimo takais“. Už lietuvybės puoselėjimą lenkų administracijos ne kartą teistas ir baustas, 1933 m. liepos mėn. – 1934 m. vasario mėn. kalintas. Vėliau šios draugijos pirmininko pavaduotojas ir draugijos mokyklų inspektorius. 1939 m. rugsėjo 17 d. TSRS kariuomenei užėmus Vilniaus kraštą, buvo suimtas ir kalintas. 1939 m. lapkričio mėn. – 1940 m. liepos mėn. – Vilniaus miesto pradinių mokyklų inspektoriaus padėjėjas, 1940–1944 m. liepos mėn. – inspektorius. 1940–1941 m. antitarybinio pogrindžio veikėjas, 1941 Birželio sukilimo dalyvis. 1941–1944 m. Lietuvos antinacinio pasipriešinimo veikėjas. 1943 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1944 m. pabaigoje NKVD suimtas, kalintas, ištremtas į Sibirą. Į Lietuvą grįžo 1956 m. sunkiai sirgdamas.

## Šaltiniai
Ženevos kantonas

**Ženevos kantonas** – labiausiai į vakarus nutolęs Šveicarijos kantonas, beveik iš visų pusių apsuptas Prancūzijos. Oficialus kantono pavadinimas prancūziškai yra *République et Canton de Genève*. Kaip kai kurie kiti Šveicarijos kantonai (Tičinas, Nešatelio kantonas, Juros kantonas), Ženevos kantonas save vadina respublika, įeinančia į Šveicarijos federacijos sudėtį.

Kantonas yra pietvakariniame Šveicarijos kampe ir laikomas kosmopolitiškiausia Šveicarijos vieta.

## Geografija

Kantono plotas 282&nbsp;km². Jis beveik atskirtas nuo kitų Šveicarijos kantonų ir ribojasi tik su Vo. Dabartinės kantono ribos atsirado 1815 m. 2007 m. Ženevos kantone gyveno 438 177 žmonės, iš kurių 163 951 (arba 37.42 %) yra užsieniečiai.

## Istorija

Ženeva buvo nepriklausoma respublika iki 1798 m., bet Šveicarijos „amžinas sąjungininkas“ nuo 1584 m. Per Napoleono karus Prancūzija buvo aneksavusi Ženevą. Po išlaisvinimo 1813 m. Ženeva prisijungė prie Šveicarijos 1815 m. kaip dvidešimt antras kantonas, o jos teritorija buvo išplėsta Prancūzijos ir Savojos sąskaita per Vienos kongresą.
Dendrologija

**Dendrologija** ( 'medis' + *-λογία* 'susijęs su mokslu') – botanikos mokslo šaka, tirianti sumedėjusius augalus (medžius, krūmus ir krūmokšnius), jų morfologiją, sistematiką, anatomiją, fiziologiją, ekologiją, geografiją, aklimatizaciją, genetiką, ūkinę panaudą. Viena svarbiausių dendrologijos problemų – sumedėjusių augalų adaptacija naujoje aplinkoje. Taip pat siejama su miškų ūkio vystymu, miškų, parkų apželdinimu. 

Dendrologijos mokslas atsirado XVII a. pab. – XVIII a. pr.

Su dendrologija artimai siejasi arboristika, kas yra savaime augančių ar introdukuotų sumedėjusių antropogeninio kraštovaizdžio augalų aplinkos augaviečių, buveinių priežiūra ir globa.

## Nuorodos
* Lietuvos dendrologų draugija (dendrologai.lt)
* Lietuvos arboristikos centras (arboristai.lt)
* Tarptautinė dendrologų draugija (dendrology.org) *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* Tarptautinė arboristų draugija (isa-arbor.com) *Anglų k.*

## Šaltiniai
Donis

**Donis** – Lietuvos ambientinės muzikos projektas, sukurtas instrumentalisto Donato Bielkausko. Donis muzikoje daug folklorinės, eksperimentinės muzikos elementų. Pavadinimas prūsiškai reiškia „duoklė“.

Dauguma kūrinių remiasi baltiškuoju folkloru, mitologija, tačiau albume *Alexandreia* vyrauja senovės Graikijos tematika. „Donis“ naudoja autentiškus ir modifikuotus lietuvių liaudies ir elektroninius instrumentus. Ypatingas dėmesys kūryboje skiriamas autentiškam folklorui, kurį menininkas jungia su modernios muzikos skambesiu ir baltiškais akcentais.

Projekto „Donis“ užuomazgos – pirmasis Donato Bielkausko ir Dariaus Gerulaičio projektas „Wejdas“. Donatas Bielkauskas taip pat dalyvavo muzikiniuose projektuose „Eirimė“, „Notanga“, „Ha Lela“, „Esatis“. Labiau eksperimentinė Donato Bielkausko muzika atskleidžiama projekte „d. n. s.“ Be to, su romuvių grupe „Kūlgrinda“ Donis įrašė advento dainų rinktinę *Sotvaras*.

## Apdovanojimai
* A.LT 2006 m. – geriausias etno atlikėjas

## Diskografija

Taip pat:
* *vanduo.molis.medis* (2015 m., kaip „Esatis“)
* *Bite lingo + Kas tave šaukia…* (2019 m., kompiliacinis)

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kartusis musmedis

* 

**Kartusis musmedis** (*Quassia amara*) - simarubinių šeimos dekoratyvinis, prieskoninis, vaistinis augalas, paplitęs Pietų Amerikoje. Iš jo gaminami maisto priedai (kvėpikliai).
Birutė Gudynaitė

**Birutė Gudynaitė** (1953 m. spalio 15 d. Vilniuje – 2012 m. gegužės 30 d. Vilniuje) – Lietuvos architektė restauratorė.

## Biografija
1976 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 

1976–1983 m. ir 1984–2002 m. dirbo Paminklų restauravimo institute; nuo 1998 m. projektų vadovė, nuo 2002 m. Kultūros paveldo centro projektų vadovė.

Šalia praktinio architektės-restauratorės darbo dirbo ir mokslinį tiriamąjį darbą, skelbė straipsnius mokslinėje paminklų apsaugos spaudoje, dalyvavo mokslinėse konferencijoje, rengė mokslinę studiją apie Vilniaus želdynų sutvarkymą. Daug dėmesio skyrė Vilniaus miesto senųjų mūrų tyrimams ir ekspertizėms.

Palaidota Antakalnio kapinėse.

## Projektai
Svarbiausi architektūrinių tyrimų, restauravimo ir pritaikymo projektai: 
* Gyvenamojo namo Šv. Mikalojaus g. 13 Vilniuje, 1978 m.
* Šv. Kazimiero g. 3, pritaikytas kavinei, 1979 m.
* Rūdninkų g. 13, pritaikytas Paminklosaugos komisijai, 1990 m.
* Pastato Rūdninkų g. 13, 1992 m.
* Transporto magistralės nuo P. Višinskio g. iki geležinkelio stoties (ir sudarė specialųjį paminklosauginį, planą), 1992 m.
* Pilies g. 26, 1995 m.
* Užupio g. l pirmojo aukšto, pritaikytas kirpyklai, 1996 m.
* Vilniaus senamiesčio 69 kvartalo, su kitais, 1998 m.
* Katedros aikštės, su kitais, 2000 m.
* Videniškių augustinų vienuolyno, pritaikytas bibliotekai ir muziejui, 2000 m.
* Pirčių komplekso Tilto g. 17/4, pritaikytas Centrinei hipotekai, 2003 m.

## Šaltiniai
Jonas Gudmonas

**Jonas Gudmonas** (g. 1941 m. gruodžio 7 d. Laukodumoje, Kelmės valsčius) – Lietuvos grafikas, plakatistas.

## Biografija
1959–1960 m. mokėsi Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume, 1960–1966 m. – Lietuvos dailės institute. Nuo 1966 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) dėstytojas, 1980–1990 m. prorektorius, 1976–1981 m. Dailės pedagogikos, 1991–1993 m. Foto – video katedros vedėjas. Nuo 1995 m. profesorius.

## Kūryba
Sukūrė apie 300 plakatų („Ką darai, daryk gerai“, „Prenumerata-1967“, „Graži aplinka – darbinga nuotaika“, „O tu sutvarkei savo kiemą?“, visi 1966 m., „Kamerinės muzikos festivalis 1967“, „Estradinės muzikos festivalis“ 1979 m., „Kovo 8 d.“ 1983 m.). Jiems būdingi lakoniški, įtaigūs vaizdai, raiškus, savitas piešinys, ryškios, kontrastingos spalvos. Nuo 1991 m. iliustruoja ir apipavidalina vadovėlius. Nuo 1966 m. dalyvavo daugiau kaip 40 parodų Lietuvoje ir užsienyje, individuali paroda surengta Vilniuje 1972 m.

## Šaltiniai