open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Danutė Jočienė

**Danutė Jočienė** (g. 1970 m. lapkričio 10 d. Tučiuose, Mažeikių rajone) – lietuvių teisininkė, teisėtyrininkė tarptautininkė, Vilniaus universiteto (VU) docentė, buvusi EŽTT teisėja, žmogaus teisių ekspertė, Konstitucinio Teismo teisėja. Nuo 2025 m. kandidatuoja į ESBT. 

## Biografija
1986 m. baigė aštuonmetę mokyklą Tučiuose. 1989 m. baigė Viekšnių vidurinę mokyklą (sidabro medaliu). Planavo studijuoti lietuvių kalbą bei literatūrą, tačiau sprendimą pakeitė po VU Teisės fakultete studijavusios draugės įkalbinėjimų stoti studijuoti teisę.

1994 m. baigė VU Teisės fakultetą (su pagyrimu), įstojo į doktorontūrą bei dirbo dėstytoja, apgynė teisės mokslų disertaciją. Greta pedagoginės veiklos universitete ji vadovavo kursiniams bei baigiamiesiems darbams, koordinavo akademinius projektus žmogaus teisių srityje su užsienio universitetais bei tyrimo įstaigomis.

2002 m. gruodžio 18 d. Vyriausybė paskyrė Vyriausybės atstove Europos Žmogaus Teisių Teisme. 2003 m. sausio 1 d. ji perėmė pareigas iš Teisingumo viceministro Gintaro Švedo, turimą bylų prieš Lietuvą medžiagą ir kitus su atstovavimu susijusius dokumentus, pasirašiusi reikalų perdavimo ir priėmimo aktą. Pareigas ėjo iki 2004 m. lapkričio mėn. 1 d.

2004 m. sausį Prezidentas Rolandas Paksas savo dekretu greta kitų 2 kandidatūrų į Europos žmogaus teisių teismo teisėjus (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas Egidijus Bieliūnas, Lietuvos Vyriausiojo administracinio teismo pirmininkas Virgilijus Valančius) pateikė D. Jočienės kandidatūrą, atsižvelgiant į EŽTK Konvencijoje nustatytus aukštus reikalavimus teisėjams (aukšta moralė, kvalifikacija ir kiti).

2004 m. balandžio pabaigoje Europos Tarybos Parlamentinė Asamblėja iš pateiktų 3 kandidatų sąrašo išrinko D. Jočienę EŽTT teisėja 6 metams su galimybe būti vėliau perrinkta. Į EŽTT teismo įstoriją D. Jočienė įėjo kaip jauniausia teisėja. Ji pakeitė akademiką Praną Kūrį, nuo 2004 m. gegužės 1 d. tapusį Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėju. Teisme D. Jočienė prisiekė 2004 m. lapkričio 2 d. .

Nuo 2014 m. dėsto Mykolo Romerio universiteto Teisės fakultete, profesorė.

2014 m. kovo mėn. paskirta Konstitucinio Teismo teisėja, 2021 m. birželį tapo jo pirmininke.

## Išnašos
Viurcburgas

**Viurcburgas** () – miestas pietų Vokietijoje, Bavarijoje, Žemutinės Frankonijos regione (jo centras), prie Maino upės. 134,4 tūkst. gyventojų (2008 m.). Automobilių, spausdinimo mašinų, elektrotechnikos pramonė. Veikia 1582 m. įkurtas Viurcburgo universitetas, konservatorija, botanikos sodas.

## Architektūra

Viurcburgas išsaugojęs netaisyklinąjį viduramžių išdėstymo planą. Po XVIII a. architekto J. B. Noimano rekonstrukcijos įgijo taisyklingų bruožų. Maino kairiajame krante yra XI–XVI a. Marienburgo tvirtovė su Marijos rotonda, XVII–XVIII a. rūmais, XIII a. donžonu. Iš kitų svarbių Viurcburgo architektūros paminklų paminėtina Šv. Kiliano katedra (1024–1188 m., XIII a. perstatyta) su turtingu barokiniu XVIII a. interjeru, kitos XIV–XVIII a. gotikinės ir barokinės bažnyčios, 1753 m. pastatyti barokiniai vyskupų rūmai, XIV–XVIII a. gyvenamieji namai.

## Istorija

Viurcburgo miestas susiformavo iš romėnų tvirtovės. 741 m. tapo vyskupijos centru, o miesto teises įgijo 1030 m. XII a. turėjo savivaldą.

## Sportas
* Würzburger Kickers futbolo klubas

## Miestų partnerystė
*  Feirbou, JAV
*  Dandi, Jungtinė Karalystė
*  Kanas, Prancūzija
*  Ročesteris, JAV
*  Mvanza, Tanzanija
*  Ocu, Japonija
*  Salamanka, Ispanija
*  Zūlis, Vokietija
*  Umėjas, Švedija
*  Brėjus, Airija

## Paveikslėlių galerija

Wuerzburg-von Festung-04-Alte Mainbruecke-Main-Stadt-gje.jpg
Wuerzburg-Alte Bruecke-02-Statue Carolus Borromaeus-Altes Rathaus-Kiliansdom-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Residenzplatz-10-Kiliansdom-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Residenz-Parkfassade-24-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Residenz-Park-08-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Kaeppele-20-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Kaeppele-19-Kreuzwegstation-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Festung Marienberg-18-vom Kaeppele-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Festung Marienberg-Marienkirche-12-Bergfried-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Festung Marienberg-Scherenbergtor-02-2007-gje.jpg


## Šaltiniai
Monika Čalkauskaitė

**Monika Čalkauskaitė** (1922 m. vasario 19 d. Bobėnų km., Biržų raj. – 2012 m. birželio 6 d. Medeikiai) – nusipelniusi mokytoja, mokytoja ekspertė, Biržų garbės pilietė.

## Biografija

Gimė 1922 m. vasario 19 d. Bobėnų kaime. Mokėsi Biržų gimnazijoje, vėliau Šiaulių mokytojų seminarijoje.

1944 m. pradėjo dirbti Nemunėlio Radviliškio progimnazijoje, dirbo Biržų gimnazijoje, o nuo 1949 m. – Medeikių vidurinėje (dabar pagrindinė) mokykloje piešimo mokytoja.

Jos moksleivių kūryba aukštai įvertinta ne tik Lietuvoje. Laureatų vardus, medalius ir diplomus mokytojos auklėtiniai yra pelnę Australijoje, Bulgarijoje, Ispanijoje, Izraelyje, Japonijoje, Suomijoje, Vengrijoje, Afrikos šalyse vykusiose parodose.

## Apdovanojimai
* 1975 m. suteiktas nusipelniusio mokytojo garbės vardas.
* 1994 m. suteikta mokytojos ekspertės kvalifikacija.
* 2003 m. vasario 25 d. suteiktas Biržų garbės piliečio vardas.

## Šaltiniai
Ramygalos valsčius

**Ramygalos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Ramygala.

## Istorija

Minimas nuo 1525 m. Caro laikais XIX a. atkurtas Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Truskavos valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Ramygalos rajonui (11 apylinkių).

|-
| 1877 m. || || 6875 || 589 kiemai  || 19 seniūnijų || 91
|-
| 1923 m.  || 315 || 10 970 || 2298 || || 159 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 306 || 9326 || || 17 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 227 || || || 11 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* Pranas Kuodis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Žymūs žmonės

|-
| 1870 || Gudeliai I || Antanas Kaupas, kunigas || 1913
|-
| 1880 || Gudeliai I || Marija Kazimiera Kaupaitė, vienuolė || 1940
|-
| 1887 || Barklainiai || Aleksandras Jakaitis, karininkas || 1933
|-
| 1899 || Gabulai || Jonas Masiliūnas, ekonomistas, politikas || 1942
|-
| 1908 || Užkalniai || Karolis Garuckas, kunigas, disidentas || 1979
|-
| 1909 || Daniūnai || Juozas Kunskas, agronomas || 1980
|-
| 1920 || Praperša || Vytautas Barauskas, agronomas || 2003
|-
| 1924 || Butkiškiai || Antanas Mikėnas, sportininkas, pedagogas || 1994
|-
| 1936 || Pamiškiai || Adolfas Gurskis, filologas || 2021
|-
| 1944 || Repšiškiai || Vaclovas Miškinis, energetikas, elektrikas || 
|-
| 1946 || Glebauskai || Jeronimas Laucius, rašytojas ||
|-
| 1946 || Mėtytiniai || Vytautas Miškinis (1946), energetikas, elektrikas||
|}

## Šaltiniai
Rumunai

**Rumunai** – romaniškos kilmės pietryčių Europos tauta, kilusi iš Rumunijos. Rumunų populiacijos duomenys gana kontroversiški dėl moldavų problemos – moldavai dažnai laikomi rumunų tautos dalimi ir skaičiuojami kaip rumunai. Kartu su jais rumunų populiacija yra 23,8 mln. žmonių.

Rumunų tauta susiformavo iš senųjų Rumunijos gyventojų dakų bei jų teritorijas kolonizavusių romėnų. Be to, didelę įtaką padarė regione migravusios slavų gentys. Šiuolaikinė rumunų tauta susiformavo XIX a. Valachijos regione. Rumunai, kartu su kitomis lotynizuotomis Balkanų tautomis (aromanais, morlachais ir kt.) sudaro valachus.

Priešingai nei kitos romanų tautos, rumunai yra stačiatikiai, o ne katalikai.

## Rumunai Lietuvoje

2011 m. gyventojų surašymo duomenimis Lietuvoje gyvena 77 rumunų tautybę nurodžiusių asmenų (ir 540 moldavų). Dauguma jų čia atvyko dar tarybiniais laikais. Nuo 1989 m. Lietuvoje veikia *Lietuvos rumunų (ir moldavų) kultūros bendrija "Dačija"*.

## Galerija

file:12 Romanians.PNG|Žymūs rumunai
File:Paleo-Balkan_languages_in_Eastern_Europe_between_5th_and_1st_century_BC_-_Spanish_and_English.png
File:Bgiusca Jirecek Line.jpg
File:Theoretical map of Romanian origins.png
File:FormatiuniPoliticeRomanestiSecolele IX XIII.svg
File:Romanians before WW1.jpg
File:Romani in Romania (2002).png|
File:Ponderea românilor în Republica Moldova la nivel de comune.jpg|
File:Romanii din Ucraina.PNG|
File:Romanian and Vlach language in Serbia.png|


## Šaltiniai
Mokytojas ekspertas

**Mokytojas ekspertas** – aukščiausia kvalifikacinė Lietuvos mokytojų kategorija.

Mokytojo eksperto ar pagalbos mokiniui specialisto eksperto kvalifikacinė kategorija gali būti suteikiama asmeniui:
* įgijusiam aukštąjį išsilavinimą,
* turinčiam mokomojo dalyko (pareigybės) ir pedagogo kvalifikaciją
** neformaliojo švietimo ar profesijos mokytojui – išklausiusiam Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministro nustatyta tvarka pedagoginių-psichologinių žinių kursą;
** socialiniam pedagogui – turinčiam socialinio pedagogo kvalifikaciją ar socialinio darbuotojo ir pedagogo kvalifikacijas),
* ne mažesnį kaip šešerių paskutinių metų dalyko mokymo (pareigybės) darbo stažą,
* gebančiam profesionaliai organizuoti ir analizuoti ugdymo, mokymo ir mokymosi procesą,
* tiriančiam pedagogines situacijas, naujas mokymosi strategijas, taikančiam jas,
* kuriančiam savo veiksmingas mokymosi strategijas, rengiančiam ugdymo projektus, mokymo, mokymosi bei metodines priemones, skleidžiančiam gerąją pedagoginio darbo patirtį institucijoje, regione ir šalyje.

## Nuorodos
Cutomu Jamagučis

**Tsutomu Yamaguchi** (, *Yamaguchi Tsutomu*; 1916 m. kovo 16 d. – 2010 m. sausio 4 d.) – Japonijos inžinierius, vienas iš nedaugelio išgyvenusių per Hirošimos ir Nagasakio bombordavimą. Po bombordavimo bandė įrodyti, jog istorija apie griūvantį dangų yra tiesa.
Ponto stepė

**Ponto stepė** arba **Ponto-Kaspijos stepė** – didelės bemiškės teritorijos Europos rytiniame pakraštyje, tarp šiaurinio Juodosios jūros kranto vakaruose ir Kaspijos jūros bei Uralo kalnų rytuose. Driekiasi per Ukrainos, Rusijos ir Kazachstano teritorijas. Ponto stepė yra dar didesnio Eurazijos stepės regiono dalis ir rytuose pereina į Kazachijos stepę.

Užima ~994 000 km² teritoriją. Pietinė stepės riba – Kaukazo kalnai, šiaurinė – miškų juosta. Būdingi bemiškiai žolinių stepių plotai, dabar daugiausia išdirbti. Kaspijos pakrantėse pasitaiko pusdykumių. Klimatas ryškiai žemyninis, vasaros karštos, žiemos speiguotos, kritulių iškrenta nedaug, dažnos sausros. Geologiškai Ponto stepė susiformavo iš Turgajaus jūros dugno.

## Istorija

Ponto stepė atitinka senovinius Sarmatijos ir Skitijos regionus. Manoma, kad čia anksčiausiai domestikuoti arkliai. Priešistoriniais laikais čia gyveno Srednyj Stogo, duobinių kapų, katakombų, Srubnos, Novočerkasko kultūros. Vėliau čia įsivyravo stiprios, gerai ginkluotos, raitųjų klajoklių ordos – indoiranėnai (XX–XIV a. pr. m. e.), kimerai (VIII–VII a. pr. m. e.), skitai, sarmatai, gotai, bolgarai, hunai, alanai, avarai, gioktiurkai, onogurai, sabirai, chazarai, pečenegai, kipčiakai, kumanai, totoriai, kazokai, nogajai.
Tarpeklis

**Tarpeklis** – siauras gilus stačiašlaitis slėnis, būdingas kalnuotiems kraštams. Susidaro upei pragraužus kalnų uolienas. Gylis paprastai viršija plotį. Nuo kanjono skiriasi tuo, kad slėnį sudariusi upė užima tik dalį tarpeklio (kitą dugno dalį užima miškas ar pievos), tuo tarpu kanjone uolos leidžiasi tiesiai į upės vagą.

Tarpekliais dažnai driekiasi prekybiniai maršrutai, keliai.

## Šaltiniai
Kunia (Lenkija)

**Kunia** ( arba *Kunisianka*)  -  upė šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Seinų ir  Gibų valsčiuose. Upės atkarpų bendras ilgis tarp pratekamų ežerų - apie 10&nbsp;km.

Kunia išteka iš Beržinio ežero, vėliau neša vandenis per Ringio, Gailieko, Kieliko, Ilgelio, Kunio ežerus ir įteka į Mario ežerą. Upės kairiajame krante stovi svarbesnės gyvenvietės: Kreiviniai, Berznyko Palivarkas, Berznykas. Už pastarojo kaimo įteka vienintelis kairysis intakas - Pilvė. Prie Ringio ir Kieliko ežerų upė suka vandens malūnų girnas (pasak legendos, prie pastarojo ežero kunigas paskandino bažnytinį indą - kieliką, davusį vardą šiam vandens telkiniui).

## Šaltiniai
* Pojezierze Awgustawsko-Suwalskie (lenk.)  

## Nuorodos
* Upė žemėlapyje
Didysis Mančesteris

**Didysis Mančesteris** () – aglomeracija bei ceremoninė grafystė šiaurės Anglijoje, susidariusi apie Mančesterio miestą. Sudaryta 1974 m. Didžiajame Mančesteryje gyvena 2,8 mln. gyventojų . Tai trečia pagal dydį Anglijos aglomeracija.

## Apygardos

Didysis Mančesteris padalintas į 10 metropolinių apygardų (toliau nurodyti didesni miestai):

* Berio apygarda: Beris, Prestičas, Redklifas, Ramsbotomas, Vaitfildas
* Boltono apygarda: Boltonas, Farnvertas, Horičas, Vestautonas
* Mančesterio apygarda: Mančesteris
* Oldamo apygarda: Oldamas, Čadertonas, Šo ir Kromptonas, Failsvortas, Roitonas
* Ročdeilio apygarda: Ročdeilis, Heivudas, Litlboro, Midltonas, Milnrou
* Salfordo apydgarda: Svintonas, Eklesas, Volkdenas, Salfordas
* Stokporto apygarda: Stokportas, Bramhalas, Bredburis, Heizel Grovas
* Tamsaido apygarda: Eštonas prie Lino, Oderšo, Dentonas, Droilsdenas, Diukinfildas, Hidas, Stalibridžas
* Trefordo apygarda: Strefordas, Oltringamas, Halė, Seilas, Jurmstonas
* Vigano apygarda: Viganas, Ešton in Meikerfildas, Atertonas, Goldbornas, Hindlis, Leigas, Tilzlis

## Šaltiniai
Nefelinas

**[[Nefelinas]]** ( 'debesis') - uolienas sudarantis silikatų klasės mineralas. Cheminė formulė - Na(AlSiO4). Daug nefelino gaunama kasant apatitus.

Susidaro magminėse, intruzinėse uolienose.

Gamtoje šis mineralas linkęs keistis, jis dažnai virsta ceolitais (ypač natrolitu), sodalitu, kaolinu ar muskovitu. 

Panaudojimas - aliuminio metalurgijoje kaip rūda, stiklo, porceliano, odos pramonėje.
Butelio kaklelio efektas

**Butelio kaklelio efektas** – populiacijos genetinės struktūros pokyčiai dėl ryškių populiacijos skaitlingumo svyravimų.

Populiacija gali ženkliai sumažėti dėl pasikeitusių aplinkos sąlygų. Išlikę individai nėra atsitiktiniai ankstesnės populiacijos atstovai – didesnę tikimybę išlikti turi tie individai, kurie geriau prisitaikę prie nepalankių aplinkos sąlygų. Populiacijai sumažėjus, neišvengiamai prarandami kai kurie aleliai, taigi sumažėja genetinė įvairovė. Be to, padidėja genų dreifo, kraujomaišos tikimybė.

Nuo pradininko efekto butelio kaklelio efektas skiriasi tuo, kad pradininko efekto atveju nuo stambios populiacijos atsiskiria mažesnė, o butelio kaklelio efekto atveju pati populiacija sumažėja.

Butelio kaklelio efektą patyrusios rūšies pavyzdys – stumbras. Visi dabar gyvenantys stumbrai (apie 3000 individų) yra 12 individų palikuonys. Dėl menkos genetinės įvairovės stumbrai jautrūs ligoms, pvz., snukio ir nagų ligai.
Pradininko efektas

**Pradininko efektas** - staigūs populiacijos genetinės struktūros pokyčiai, kai nuo stambios 
pradinės populiacijos atsiskiria nedidelė individų grupė. Ši grupė - tai atsitiktinė pradinės populiacijos imtis, kuri gali būti nereprezentatyvi - genų dažniai gali būti visai kitokie, nei pradinėje populiacijoje, o bendra genetinė įvairovė mažesnė. Tokioje negausioje populiacijoje svarbiu veiksniu tampa genų dreifas, dažna kraujomaiša. Susidariusi nauja populiacija gali ženkliai skirtis nuo pradinės, ir tai gali vesti prie naujos rūšies susidarymo.

Ypač svarbus pradininko efektas salų ekologijoje. Į salas patenka žemyne gyvenančių rūšių pavieniai atstovai ar jų grupelės, iš kurių susiformuoja vietinės rūšys.
Genų dreifas

**Genų dreifas** – atsitiktinis statistinio pobūdžio genų dažnių kitimas populiacijoje. Dėl genų dreifo kai kurie aleliai gali visai išnykti, taigi dėl genų dreifo mažėja genetinė įvairovė. Mokslininkai nesutaria dėl šio reiškinio svarbos evoliucijai. Genų dreifas svarbesnis mažose populiacijose, o didesnėse jo galima nepaisyti.

Skirtingai nuo gamtinės atrankos, genų dreifas ne visada padeda įsitvirtinti adaptyviausiems požymiams – jo pasekmės populiacijai gali būti tiek naudingos, tiek žalingos, tiek neutralios. Taip yra todėl, kad individo reprodukcinę sėkmę dažnai lemia atsitiktinumai, nesusiję su jo prisitaikymu prie aplinkos.

Žodis „dreifas“ gali būti apgaulingas dėl savo reikšmės, tačiau genetinis dreifas yra neturintis krypties dreifas.

Tačiau tuo pačiu, genų dreifas tam tikro alelio dažnio atžvilgiu yra kryptingas - galiausiai alelis yra arba fiksuojamas populiacijoje, arba eliminuojamas iš jos. 

## Šaltiniai
Pelkelė

**Pelkelė** – kaimas Akmenės rajono savivaldybės pietuose, greta Papilės, prie kelių  ir .

## Istorija

2008 m. rugsėjo 24 d. LR Vyriausybės nutarimu nežymiai pakeistos kaimo ribos.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Algimantas Knašas (1933–), dviratininkas, sporto pedagogas.

## Šaltiniai
Griežionys (Anykščiai)

**Griežionys** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Viešintų, prie Griežos upelio. 

## Istorija

XIX a. pabaigoje kaime gyveno knygnešys Jonas Užkuraitis, kuris čia platino iš Garšvių knygnešių draugijos gaunamą lietuvišką spaudą.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jonas Čekys

**Jonas Čekys** (iki 1939 m. **Čeikauskas**; 1916 m. gruodžio 22 d. Kaniūkuose, Dūkšto valsčius – 1999 m. rugsėjo 24 d. Vilniuje, palaidotas Kaniūkuose) – Lietuvos žurnalistas, spaudos ir kultūros darbuotojas, vertėjas, Vilniaus krašto visuomenės veikėjas.

## Biografija
Lenkijos užimtame Vilniuje bendradarbiavo lietuvių leidiniuose „Mūsų jaunimas“, „Kultūra“, „Mintis“, „Sėja“, „Varsnos“ ir kituose. 1941 m. lietuvių dienraščio „Vilniaus balsas“ korespondentas. Dalyvavo antinacinėje veikloje. 1953–1972 m. leidyklos „Vaga“ direktorius, atleistas dėl ideologinių motyvų. Jo vadovavimo metais išleista vertingų lituanistikos veikalų. 1961 m. baigė partinę mokyklą. 1972–1986 m. LSSR Kultūros ministerijos Dramaturgijos repertuaro kolegijos redaktorius.

Parašė eilėraščių, sudarė Jono Karoso raštus („Audringi pavasariai“, 1978–1979 m., 2 t.), literatūros straipsnių ir apybraižų rinkinį „Literatūra ir visuomenė“ (1982 m.), Juozo Kėkšto (1986 m.), Juozo Mikšto (1996 m.) kūrybos rinkinių. Išvertė grožinės literatūros knygų iš rusų ir lenkų kalbų. Parengė Vilniaus krašto poezijos antologiją (rankraštis).

## Bibliografija
* Knygos kūrėjų talkoje: atsiminimai. – Vilnius: Vaga, 1995. – 341 p.

## Įvertinimas
* 1966 m. LTSR nusipelnęs kultūros švietimo darbuotojas
* 1994 m. LDK Gedimino 4 laipsnio ordinas 

## Šaltiniai
Andrioniškio meteoritas

**Andrioniškio meteoritas** – meteoritas, achondritas, labai retos eukritų klasės, nukritęs Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje netoli Andrioniškio miestelio, Padvarninkų kaimo apylinkėse 1929 m. vasario 9 d. 

## Tyrimai

Buvo surinkta 11 gabalų, jų bendra masė 3858 g, 1969 m. rastas dar vienas šio meteorito gabalas, kurio masė 1073,5 g. 4 gabalai saugomi Vilniaus universiteto ir 2 – Geologijos ir geografijos instituto mineralogijos, kiti – užsienio šalių muziejuose.  Šis meoteoritas yra labai reta achondrito atmaina. Todėl buvo tiriamas įvairiose pasaulio laboratorijose. Buvo nustatytas jo amžius – 4548 ± 10 mln. metų. Lietuvių mokslininkai tyrė meteoritą kartu su prancūzais ir čekoslovakais.

Liudytojai mena, kad nakties danguje pasirodė šviesa Mėnulio pilnaties dydžio su ilga uodega. Artėdamas prie Žemės šviesulys mažėjo ir subyrėjo į kibirkštis,  apylinkes nužėrė meteoritų lietumi.

## Šaltiniai
Akidabanas

**Akidabanas** () – upė šiauriniame Paragvajuje; Paragvajaus upės kairysis intakas. Prasideda Amambajaus Kordiljeroje, teka pietvakarių, vakarų kryptimi per Amambajaus ir Konsepsjono departamentus. Sudaro meandras. Įteka į Paragvajų į šiaurę nuo Konsepsjono, ties Punto Alegre.

Didžiausi intakai – Trementina ir Negla.

## Šaltiniai
Ipanė

**Ipanė** () – upė šiauriniame Paragvajuje; Paragvajaus upės kairysis intakas. Prasideda Amambajaus Kordiljeroje, Amambajaus departamente. Teka į pietvakarius Konsepsjono ir San Pedro departamentų riba. Įteka į Paragvajų į pietus nuo Konsepsjono, ties Puerto Milagru.

Vagoje gausu meandrų. Pagrindiniai intakai – Ipanė Mi, Guasu ir Kagata.

## Šaltiniai
XMind

**XMind** – populiarus visuomeninis projektas, paremtas atviro kodo programinės įrangos kompleksu, skirtu "smegenų šturmui" bei minčių, idėjų ir sąvokų struktūrizuotam bei schematizuotam atvaizdavimui.  Projektas padeda žmonėms kurti idėjų pateikimus įvairiomis formomis, platinti juos bei dalintis. Jį vykdo kompanija XMind Ltd. Atviro kodo programinė įranga yra prienama visiems ir leidžia kurti minčių žemėlapius, žuvies skeleto ar medžio tipo diagramas, organizacines schemas, logines schemas ir kita. Naudojama žinių ekonomikoje, susirinkimuose, problemų vadyboje. XMind yra suderintas su FreeMind. Pakutinė versija yra XMind 3.
XMind turi dualų atvro vartojimo licenzijavimą - : Eclipse Public License v1.0 (EPL) ir GNU Lesser General public License v3 (LGPL). XMIND programa leidžia eksportuoti sukurtas schemas į Microsoft Word, PowerPoint, PDF ir Mindjet MindManager dokumentus. 

## Nuorodos

- oficiali svetainė
Mongolų kalbos

**Mongolų kalbos** – Altajaus kalbų grupė. Mongolų kalbos kartu su tiurkų ir tungusų-mandžiūrų kalbomis sudaro Altajaus kalbų šeimą. Vartojamos Mongolijoje, Rusijoje, Šiaurės ir šiaurės rytų Kinijoje. Kalbančiųjų 5,7 mln.

Skiriamos šiaurės mongolų, pietryčių mongolų (bonanų, daūrų, dunsianų, mongorų) ir tarpinės mongolų kalbos (senoji mongolų rašto kalba). Išnykusioms mongolų kalboms priskiriama ir kidanių kalba.

Dėl šiaurės mongolų kalbų klasifikacijos nėra sutariama iki galo, kadangi dauguma kalbų sudaro dialektų kontinuumą. Lingvistų neabejojama dėl buriatų, oiratų ir mongolų kalbų išskyrimo. Tačiau Kinijos lingvistai nuo mongolų kalbos yra linkę atskirti pietų mongolų kalbą, kuria kalbama Vidinėje Mongolijoje, o Rusijos lingvistai iš oiratų kalbos linkę atskirti kalmukų kalbą, kuri vartojama Rusijoje.

Dabartinės mongolų kalbos susiformavo apie XIV–XVI a. iš senosios mongolų kalbos tarmių. Mongolų kalbos – agliutinacinės. Raštą turi visos šiaurės mongolų kalbos. Mongolų, buriatų, kalmukų kalbos naudoja kirilicą, o pietų mongolai ir oiratai – mongolų raštą.

## Šaltiniai
Vladas Turla

**Vladas Turla** (g. 1953 m. vasario 22 d. Biržuose) – sportininkas, Biržų garbės pilietis. Pasaulio ir Europos daugkartinis rekordininkas.

## Biografija
* 1967 m. Vladas Turla pradėjo lankyti šaudymo treniruotes. Neeilinis talentas netruko išryškėti. Vladas Turla tapo Lietuvos jaunių rinktinės nariu.
* 1968 m. Lvove tapo TSRS jaunių čempionu.
* 1971 m. tapo TSRS sporto meistru.
* 1977 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą.
* 1980 m. dalyvavo Maskvos olimpiadoje.
* 1982 m. laimėjo septynis aukso medalius pasaulio čempionate Karakase, Venesueloje.

Iki 1985 m. jis tapo daugkartiniu TSRS, Europos, Pasaulio čempionatų asmeninių ir komandinių varžybų nugalėtoju bei rekordininku.

1982 m. Vladas Turla buvo išrinktas geriausiu Lietuvos sportininku.

Būdamas tikras Biržų krašto patriotas, visą savo apdovanojimų kolekciją Vladas Turla padovanojo Biržų krašto muziejui „Sėla“.

2005 m. rugpjūčio 23 d. suteiktas Biržų garbės piliečio vardas.

## Pasiekimai

PR – pasaulio rekordininkas

## Šaltiniai
Fribūro universitetas

**Fribūro universitetas** (, ) – Šveicarijos aukštoji mokykla, 1889 m. įkurta Fribūre, Fribūro kantonas. Dėstoma prancūzų ir vokiečių kalbomis. Apie 10 000 studentų.

## Fakultetai
* Teologijos fakultetas,
* Teisės fakultetas,
* Ekonomikos ir socialinių mokslų fakultetas,
* Filologijos fakultetas,
* Gamtos mokslų fakultetas. 

## Lietuviai
Nuo 1895 m. universitete studijavo lietuvių, iki Pirmojo pasaulinio karo – be Rusijos imperijos valdžios sutikimo, ne savo vardais. Iš pradžių lietuvių studentai priklausė lenkų studentų būreliui, bet 1899 m. visi lietuviai išstojo. 1899 m. J. Petrulio (slapyvardis *Benediktas Audra*) iniciatyva įkurta lietuvių jaunimo draugija „Rūta“, per Pirmąjį pasaulinį karą pervadinta „Lithuania“. 1927 m. iš Berno į Fribūrą perkeltas Šveicarijos lietuvių studentų sąjungos centras. 

1895–1935 m. universitete studijavo apie l10 lietuvių studentų, daugelis jų čia įgijo mokslų daktaro laipsnį, vėliau tapo žymiais Lietuvos politikais, daugiausia krikščionių demokratų srovės veikėjais, kultūrininkais, mokslininkais. Į Fribūrą iš JAV studijuoti atvykdavo lietuvių kunigai (tarp jų – A. Milukas, I. Albavičius). Studentus rėmė JAV lietuvių šalpos organizacijos.

;Universitete dėstė:
Jonas Čepinskis, 

;Universitete studijavo: 
Ignas Albavičius, Kazimieras Ambrozaitis, Pranas Augustaitis, Mikelis Ašmys, Pijus Bielskus, Leonas Bistras, Vincentas Borisevičius, Pranciškus Būčys, Antanas Civinskas, Juozapas Čepėnas, Ignas Česaitis, Blažiejus Česnys, Ignas Čižiauskas, Antanas Dailidė, Vladas Daumantas, Aleksandras Grigaitis, Konstantinas Jasiukaitis, Stanislovas Jokūbauskis, Pranas Jucaitis, Antanas Jusaitis, Juozas Kaškelis, Julius Kaupas, Juozas Leimonas, Antanas Maliauskis, Antanas Milukas, Kazys Pakštas, Juozas Purickis, Vincas Mykolaitis-Putinas, Henrikas Nagys, Jurgis Narjauskas, Alfonsas Nyka-Niliūnas, Antanas Staniukynas, Stasys Šalkauskis, Jonas Totoraitis, Vincentas Vizgirda, Juozas Vailokaitis ir kiti.

## Šaltiniai
Aaron Copland

**Aronas Koplandas** (, 1900 m. lapkričio 14 d. Brukline, JAV – 1990 m. gruodžio 2 d.) – amerikiečių kompozitorius ir pianistas.

Tėvai kilę iš Lietuvos: tėvas (Kaplanas) – iš Šiaulių, mama – iš Vištyčio.

Padėjęs sukurti savitą Amerikos muzikinės kompozicijos stilių, Koplandas buvo žinomas kaip „JAV kompozitorių dekanas“. Jo muzika padėjo moderniajai ir JAV liaudies muzikai pasiekti pusiausvyrą. Atvira, lėtai besikeičianti daugelio Arono darbų harmonija atspindėjo platų JAV kraštovaizdį. Koplandas taip pat buvo mokytojas, kritikas, rašytojas ir dirigentas.

## Šaltiniai
Teniente Enkiso nacionalinis parkas

**Teniente Enkiso nacionalinis parkas** () – saugoma teritorija vakarų Paragvajuje, Gran Čiake, Bokerono departamente, į šiaurės vakarus nuo Mariskal Estigaribijos. Užima 40 tūkst. ha plotą.

Parke saugoma būdinga sausojo Čiako gamta. Vyrauja kserofitiniai krūmynai, neįžengiami dygliuotų medžių sausieji miškai (baltasis kvebrachas, puošnusis kapokmedis, paragvajinis tvaras ir kt.). Iš gyvūnų sutinkami pekariai, laukinės katės. Parke taip pat yra nuo Čiako karo laikų likę keliai ir apkasai.

## Šaltiniai
* Paragvajaus gamta
Teks-Meks virtuvė

**Teks-Meks** () – terminas, kuriuo yra apibūdinama regioninė Amerikos virtuvė, kurią sudaro Jungtinių Valstijų maisto produktai ir kulinariniai Meksikos amerikiečių kūriniai.

Virtuvė išplito iš Teksaso, kuris turi sieną su Meksika, ir kitų pietvakarinių valstijų po visą šalį. Kai kuriose vietose, išskyrus Teksasą, „Teks-Meks” terminas naudojamas apibūdinti vietines meksikietiškos virtuvės patiekalų versijas. Teksase, kitose JAV dalyse ir kitose šalyse yra įprasta, kad visus tokius patiekalus vadinti meksikietišku maistu.

Ši virtuvė taip pat randama ir kitose JAV valstijose, įskaitant Arizoną, Kaliforniją, Koloradą, Luizianą, Naująją Meksiką, Nevadą, Oklahomą ir Jutą, Meksikos šiaurėje.
Toni Morrison

**Toni Morrison** (**Chloe Ardelia Wofford**; 1931 m. vasario 18 d. - 2019 m. rugpjūčio 5 d.) – JAV rašytoja, Nobelio literatūros premijos laureatė. Jos romanai pasižymi epinėmis temomis, vaizdingais dialogais ir puikiai apibūdintais blogaisiais knygų herojais. Geriausiai žinomi Toni Morrison romanai yra *The Bluest Eye*, *Song of Solomon* ir *Beloved*, kuris 1988 m. laimėjo grožinės literatūros Pulicerio premiją. Pagal jos kūrinius pastatyta spektaklių ir filmų.

## Šaltiniai
Freiburgo universitetas

**Freiburgo Alberto ir Liudvigo universitetas** () – universitetas Breisgau Freiburge, vienas seniausių Vokietijos universitetų. Studijuoja per 21 000 studentų (2006/2007 m.m. žiemos semestro metu – daugiau nei 22 000 studentų). Dirba 2 000 dėstytojų.

## Istorija
Freiburgo universitetas įkurtas popiežiaus Kaliksto III iniciatyva 1457 m. kaip Albertina. Steigėjas – Vakarų Austrijos erchercogas Albertas VI. 1820 m. pavadintas Alberto ir Liudvigo vardu, Badeno didysis kunigaikštis Liudvigas garantavo universiteto finansavimą ir laikomas antruoju universiteto steigėju. Pirmasis Vokietijos universitetas, kuriame nuo 1900 m. galėjo studijuoti ir moterys. 1933–1934 m. universiteto rektoriumi buvo vokiečių filosofas Martinas Heidegeris.

## Struktūra
;Fakultetai:

* Aplinkos mokslų ir miškininkystės fakultetas
* Biologijos fakultetas (su Botanikos sodu)
* Chemijos, farmacijos ir žemės mokslų fakultetas
* Ekonomikos ir vadybos fakultetas
* Filologijos fakultetas
* Filosofijos fakultetas
* Matematikos ir fizikos fakultetas
* Medicinos fakultetas (su universitetine klinika)
* Technikos fakultetas (informatika ir mikrosistemų technika)
* Teisės fakultetas
* Teologijos fakultetas.

Freiburgo universitetui priklauso 7 mokslo tyrimų institutai ir moksliniai centrai, universitetinė klinika, įkurta 1931 m., biblioteka (3,5 mln. t., 38 000 skaitytojų). Leidžia „Freiburger Universitätsblätter“, „Uni-Aktuelt“.

## Žmonės
;Universitete dėstė:
* Alfredas Bamesbergeris, vokiečių kalbininkas, baltistas
* Frydrichas fon Hajekas, laisvosios rinkos teoretikas
* Gediminas Merkys, edukologas ir sociologas
* Erazmas Roterdamietis, filosofas

;Universitete studijavo:
Konradas Adenaueris, Jozefas Gebelsas, Konstantinas Grevinkas, Karlas Jaspersas, Herbertas Markuzė,

## Lietuviai
XVI–XVII a. universitete studijavo lietuvių didikų vaikų. 1575 m. į universitetą atvyko Mikalojus Dorohostaiskis, Stanislovas Zaremba ir Jeronimas Isakovičius su 4 palydovais, 1612 m. – Stanislovas, Venceslavas ir Mykolas Vaina su palyda. 1631 m. čia studijavo Jonas Karolis Chodkevičius. 1944–1948 m. bibliotekoje dirbo Konstantinas Avižonis. Po Antrojo pasaulinio karo universitete studijavo karo pabėgėlių lietuvių, 1948 m. – 168 lietuviai.

;Universitete studijavo:
Pranas Gaida-Gaidamavičius, Vytautas Steponas Janavičius, Zinaida Nagytė–Katiliškienė, Emanuelis Levinas, Izolda Poželaitė-Davis,

## Šaltiniai
Butvydonys

**Butvydonys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, apie 10 km į pietus nuo Valkininkų, 3,5 km į pietryčius nuo Urkionių, priešais Paversekį. Kaimo vakariniu-pietvakariniu pakraščiu teka upė Verseka (Krūminių tvenkinys). Kaimo rytiniame pakraštyje yra naujai surastas Butvydonių piliakalnis. Rytuose – Taurupio kraštovaizdžio draustinis.

## Etimologija
Vietovardis kilęs iš archajiško lietuviško asmenvardžio *Bùtvydas* (sandas *but-* siejamas su žodžiais *būtis, butas*, o *vyd-* – su *vysti, vydėti*, tad vardas reikštų „būties vydėtojas“ ar „buto (= trobesio, ūkio) vydėtojas (= prievaizdas, regėtojas)“.

## Istorija

XX a. pr. pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Griežionių apylinkė

**Griežionių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viešintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Akmenos apylinkės.

## Šaltiniai
Rusijos mokesčių policijos laipsniai

**Rusijos mokesčių policijos laipsniai** - Rusijos Federacijos Federalinės mokesčių policijos tarnybos, o anksčiau - Rusijos Federacijos Mokesčių policijos departamento darbuotojų specialieji laipsniai. 

Ši laipsnių sistema buvo įvesta 1993 m. gegužės 20 d. RF Aukščiausiosios Tarybos nutarimu Nr. 4991-1 „Apie tarnybos Rusijos Federacijos mokesčių policijos organuose nuostatų patvirtinimą“ (). Laipsnius gaudavo Rusijos piliečiai, ėmę dirbti mokesčių policijoje ir užėmę tam tikras pareigybes. 

! grupė
! laipsnis lietuviškai
! laipsnis rusiškai
|-----
| Aukščiausieji vadovai
| mokesčių policijos generolas pulkininkas
| *генерал-полковник налоговой полиции*
|-----
| *Высший начальствующий cостав*
| mokesčių policijos generolas leitenantas
| *генерал-лейтенант налоговой полиции*
|-----
| 
| mokesčių policijos generolas majoras
| *генерал-майор налоговой полиции*
|-----
| Vyresnieji vadovai
| mokesčių policijos pulkininkas
| *полковник налоговой полиции*
|-----
| Старший начальствующий cостав
| mokesčių policijos papulkininkis
| *подполковник налоговой полиции*
|-----
| 
| mokesčių policijos majoras
| *майор налоговой полиции*
|-----
| Vidutiniai vadovai
| mokesčių policijos kapitonas
| *капитан налоговой полиции*
|-----
| Средний начальствующий cостав
| mokesčių policijos vyresnysis leitenantas
| *старший лейтенант налоговой полиции*
|-----
| 
| mokesčių policijos leitenantas
| *лейтенант налоговой полиции*
|-----
| 
| mokesčių policijos jaunesnysis leitenantas
| *младший лейтенант налоговой полиции*
|-----
| Jaunesnieji vadovai
| mokesčių policijos vyresnysis praporščikas
| *старший прапорщик налоговой полиции*
|-----
| Младший начальствующий cостав
| mokesčių policijos praporščikas
| *прапорщик налоговой полиции*
|}

2003 m. birželio 30 d. buvo panaikinta tiek RF Federalinė mokesčių policijos tarnyba, tiek jos laipsniai. 

## Nuorodos

* Табель о рангах Российской Федерации 
*
Smilgių valsčius

:: *Apie valsčių Rytprūsiuose žr. [[Smilgių valsčius (Pilkalnis)]]*.

**Smilgių valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Smilgiai.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1867 m. Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Sidabravo valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Joniškėlio rajonui (1 apylinkė) ir Šeduvos rajonui (6 apylinkės).

|-
| 1877 m. || || 4554 || 328 kiemai  || 8 seniūnijos || 42
|-
| 1923 m.  || 216 || 5513 || 1040 || || 93 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 187 || 5062 || || 9 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 117 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* A. Stasevičius, viršaitis 1867 m.
* Stanislovas Mačiulis, tarybos pirmininkas ~1925 m.
* Pranas Pečiukėnas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Žymūs žmonės

|-
| 1854 || Valiliškiai || Antanas Bataitis, knygnešys || 1932
|-
| 1868 || Pažvėriniai || Alfonsas Moravskis, ekonomistas, politikas || 1941
|-
| 1899 || Bružiai || Juozas Narakas, politikas, karininkas || 1989
|-
| 1903 || Bružiai || Juozas Žilvitis, pedagogas, visuomenininkas || 1975
|-
| 1903 || Naurašiliai || Bernardas Bučas, skulptorius || 1979
|-
| 1908 || Naurašiliai || Kazimieras Bučas, architektas || 1992
|-
| 1920 || Maneitai || Petras Motiekaitis, aviakonstruktorius, biologas || 1988
|-
| 1935 || Perekšliai || Sofija Kanaverskytė, dailininkė, scenografė || 2024
|-
| 1940 || Savitiškis || Pranas Baltrėnas, gamtosaugininkas || 2021
|-
| 1948 || Laba || Enrikas Kačinskas, aktorius ||
|-
| 1949 || Mediniškiai || Stasys Eidrigevičius, dailininkas, grafikas ||
|}

## Šaltiniai
Vaškų valsčius

**Vaškų valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Vaškai.

## Istorija

Įkurtas 1915 m. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Joniškėlio rajonui (1 apylinkė), Linkuvos rajonui (8 apylinkės) ir Pasvalio rajonui (1 apylinkė).

|-
| 1923 m.  || 187 || 6938 || 1519 || 116 gyvenviečių 
|-
| 1932 m. || 183 || || || 10 seniūnijos  ||
|-
| 1934 m. || 187 || 8800 || 
|-
| 1949-01-01  || 218 || || || 10 apylinkių  ||
|}

## Vadovai
* Zenonas Meiliūnas, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Žymūs žmonės

|-
| 1894 || Švokštoniai || Antanas Juozapavičius, karininkas || 1919
|-
| 1908 || Butniūnai || Kazimieras Jasiūnas, ekonomistas || 1987
|-
| 1916 || Payslykis || Mykolas Morkūnas, ekonomistas || 1999
|-
| 1925 || Balanėliai || Adolis Jonas Krištopaitis, tapytojas || 2000
|-
| 1928 || Balanėliai || Antanas Gabužis, onkologas, rezistentas || 2009
|-
| 1929 || Žvirbliniai || Algis Čuplinskas, inžinierius elektrotechnikas || 1998
|-
| 1935 || Iciūnai || Bronius Grigelionis, matematikas || 
|-
| 1935 || Kalneliškiai || Jonas Dulevičius, inžinierius mechanikas || 2010
|-
| 1940 || Staškavičiai || Petras Bluzma, zoologas || 
|-
| 1945 || Ručiniai || Kazimieras Baranauskas, zoologas ||
|}

## Šaltiniai
Albino kontrgambitas

**Albino kontrgambitas** – šachmatų debiutas, kurio ėjimai:
:**1. d4 d5**
:**2. c4 e5**
Albino kontrgambitas yra nedažna ir neįprasta gynyba valdovės gambite.  Šiuo metu jis beveik nežaidžiamas aukšto lygio partijose.
Pirmą kartą šį debiutą sužaidė Kavalotis prieš Salviolį 1881-aisiais Milane. Tačiau debiutas pavadintas Adolfo Albino, kuris šį debiutą sužaidė prieš Laskerį  1893-aisiais Niujorke, vardu.
## Variantai
Albino kontrgambito ECO kodai yra D08 ir D09.
Dažniausias ir logiškiausias Albino kontrgambito tęsinys yra **3. de d4**, kuriame baltieji priima e pėstininko auką, o juodieji sustiprina savo pėstininką d.
Baltieji dažnai grąžina pėstininką tam, kad įgautų didelį pozicinį pranašumą.
### Laskerio spąstai
Juodųjų pėstininkas laukelyje d4 yra daug stipresnis, negu atrodo iš pirmo žvilgsnio. Atsargus bandymas jį pulti žaidžiant **4.e3?** dažnai pereina į Laskerio spąstus. Po **4...Rb4+ 5. Rd2 de** baltieji įkliūna į spąstus žaisdami **6. Rxb4??** – juodieji tęsia **6...ef+** ir baltieji negali kirsti pėstininko dėl valdovės praradimo. Jei jie žaidžia **7.Ke2**, juodieji tęsia **7...fgŽ+** ir baltieji negali žaisti **8. Bxg1** dėl **8...Rg4+**, o jei baltieji traukiasi karaliumi, juodieji pradeda ataką. Laskerio spąstai žinomi dėl to, kad pėstininkas paskutinę liniją septintame ėjime pasiekia labai retai, o kad tas pėstininkas virsta ne valdove – dar rečiau.
### Spaskio variantas
Spaskio varianto ėjimas **4. e4** puola centrą ir silpnina pėstininką d4. Dabar po **4...Rb4+ 5. Rd2** kirtimas prasilenkiant jau nebegalimas, todėl į Laskerio spąstus partija nepereis.
### Pagrindinis tęsinys

Pagrindinis tęsinys yra **4 .Žf3 Žc6** (**4...c5** leidžia **5. e3**, nes rikis jau negali duoti šacho baltiesiems) ir dabar baltieji renkasi įš **5. a3**, **5. Žbd2** ir **5. g3**.
Populiariausias baltųjų bandymas gauti pranašumą yra **5. g3** su Rg2 ir Žbd2.
Tokiu atveju baltieji greitai rokiruoja į kurią nors pusę.
Tipiškas tęsinys – **5. g3 Re6 6. Žbd2 Vd7 7. Rg2 0-0-0 8. 0-0 Rh3**.

## Išnašos

* Adolf Albin and the Genesis of the Albin Counter Gambit Part I, O. G. Urcan, chesscafe.com
* Adolf Albin and the Genesis of the Albin Counter Gambit Part II, O. G. Urcan, chesscafe.com
## Nuorodos
*1. d4 d5 2. c4 e5 3. de d4 (4063 partijos) 
*In-Depth Analysis of the Albin Counter-Gambit
Akmenos apylinkė (Anykščiai)

**Akmenos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Griežionių apylinkės, dalies Laitelių apylinkės ir dalies Gilvydžių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Akmenos apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Andrioniškio apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kalnapilio“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 41,7 || || „Kalnapilio“ kolūkis  || 10 kaimų, 7 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Siera Leonės tarptautiniai santykiai

**[[Siera Leonė]]s užsienio santykiais ir ryšiais** rūpinasi Užsienio reikalų ir tarptautinių santykių ministerija. 

Buvusi britų imperijos kolonija, Siera Leonė ypatingai gerus santykius išlaikė su Vakarų pasauliu, ypač Jungtine Karalyste. Siera Leonė priklauso Tautų Sandraugai, taip pat yra Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (sutrump. ) narė. 1973 metais Siera Leonė kartu su Liberija įkūrė Mãno upės sąjungą, skirtą vystyti ekonominiam regionų bendradarbiavimui ir plėtrai; vėliau prie šios organizacijos prisijungė ir Gvinėja. Siera Leonė yra Jungtinių Tautų narė ir priklauso kai kurioms šios organizacijos agentūroms: Afrikos Sąjungai, Afrikos plėtros bankui, Islamo Konferencijos Organizacijai ir Neprisijungusių Valstybių Judėjimo Organizacijai. Šalis prisijungusi prie Tarptautinio Baudžiamojo Teismo ir ratifikavusi Jungtinių Valstijų pasiūlytą Dvišalio Imuniteto Susitarimą.

Siera Leonė savo ambasadas ir ypatinguosius diplomatijos įgaliotinius turi 15-oje pasaulio šalių:
Paragvajaus indėnai

**Paragvajaus indėnai** – vietiniai, senieji Paragvajaus gyventojai. 2002 m. surašymo duomenimis šalyje gyveno 84 061 indėnai, pasiskirstę po 496 bendruomenes ir gyvenvietes.

Paragvajaus indėnai yra iš 19 skirtingų tautų, priklausančių 5 kalbų grupėms.

## Pasiskirstymas

Departmentuose indėnai pasiskirstę taip:
* Bokeronas – 64 bendruomenės, 19 757 žmonės;
* Aukštutinis Paragvajus – 17 bendruomenių, 3194 žmonės;
* Prezidento Hajeso departamentas – 100 bendruomenių, 19 200 žmonių;
* Konsepsjono departamentas – 20 bendruomenių, 2670 žmonių;
* Amambajus – 51 bendruomenė, 10 518 žmonių;
* San Pedro departamentas – 25 bendruomenės, 2763 žmonės;
* Kanindeju departamentas – 91 bendruomenė, 9622 žmonės;
* Aukštutinė Parana – 27 bendruomenės, 4765 žmonės;
* Kaguasu departamentas – 41 bendruomenė, 6695 žmonės;
* Gvairos departamentas – 8 bendruomenės, 1035 žmonės;
* Kasapos departamentas – 25 bendruomenės, 2544 žmonės;
* Itapujos departamentas – 25 bendruomenės, 1781 žmogus;
* Centrinis departamentas ir Asunsjonas – 2 bendruomenės, 1130 žmonės;

## Rasės

Paragvajaus indėnai priklauso 3 mažosioms rasėms:
* lagidų-melanezinė: rytų Paragvajuje prie Paranos upės iki įsiveržiant gvaraniams gyveno že indėnų gentis kaingangai;
* pampidų-pietiečių: šiaurinio Čiako gentys, išskyrus čanus;
* amazonidų: gvaranių gentys.

## Išnykusios gentys

Nemaža dalis Paragvajaus indėnų konkistos laikais išnaikinta arba priverstos trauktis į kitas žemes. Iš žymesnių tokių išnykusių genčių paminėtini gvajkurai (pajagvai ir agasai). Jie kontroliavo upes, prisijaukino konkistadorų arklius ir karaliavo Čiake. Prešinosi evngelizacijai ir kolonizacijai.
Zabidas

**Zabidas** () – istorinis miestas Jemeno vakaruose, Al Hudaidaho gubernijoje. Mieste, kuris laikomas vienu seniausiu šalyje, gyvena apie 23 000 gyventojų. Nuo 13 iki XV a. Zabidas buvo Jemeno sostine bei arabų ir musulmonų pasaulinis centras. Mieste yra Zabido universitetas, kuris didino miesto populiarumą tarp musulmonų.

1993 m. Zabidas buvo įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą. Tiesa, 2000 m. Zabidą UNESCO įrašė į Pasaulio paveldo objektų, kuriems gresia išnykimas, sąrašą. Tai buvo padaryta dėl Jemeno vyriausybės pasyvumo apsaugant istorinį miesto centrą ir jo objektus. Pasak UNESCO duomenų, apie 40 % istorinių namų buvo perstatyti ir panašus likimas gresia kitiems senoviniams objektams. Dėl šalies vyriausybės pasyvumo manoma, kad Zabidas gali netekti paveldo sąrašo vardo.

## Šaltiniai
Kuršėnų valsčius

**Kuršėnų valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kuršėnai.

## Istorija

Valsčius minimas nuo XVI a. 1581 m. rugsėjo 29 d. sudarytas valsčiaus ir miestelio inventorius, čia buvo surašyta 75–80 šeimų. Atkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Po 1923 m. 5 vietovės prijungtos iš Gruzdžių valsčiaus. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Raudėnų valsčiui. Kuršėnų valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kuršėnų rajonui (9 apylinkės).

|-
| 1877 m. || || 3412 || 399 kiemai  || 3 seniūnijos || 68
|-
| 1923 m.  || 294 || 10 079 || 2218 || || 157 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 235 || 10100 || || 15 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 370 || || || 9 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Stasys Luinis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 10 079 žmonės:
* Lietuviai – 84,22% (8489);
* Žydai – 8,34% (841);
* Rusai – 4,12% (415);
* Lenkai – 1,43% (144);
* Latviai – 1% (101);
* Vokiečiai – 0,41% (48);
* Kiti – 0,2% (41).

### Žymūs žmonės

|-
| 1902 || Sodybos || Juozas Baldžius, etnologas, tautosakininkas || 1962
|-
| 1921 || Padvarninkai || Jonas Karčiauskas, mokytojas, poetas || 2005
|-
| 1927 || Šykščiai || Povilas Kostrauskas, inžinierius || 2005
|-
| 1936 || Daržiškės || Pranciškus Jakas, miškininkas || 2010
|-
| 1937 || Vileišiai || Jonas Stankus, archeologas ||
|-
| 1937 || Nugarės || Irena Ermanytė, kalbininkė ||
|-
| 1938 || Pavenčiai || Eduardas Jonas Monkevičius, teisininkas ||
|-
| 1946 || Raudėnai || Marija Rūta Babarskienė, gydytoja kardiologė ||
|-
| 1949 || Budai || Valdas Stanislovas Laurinavičius, biochemikas ||
|}

## Šaltiniai
Gardino universitetas

**Gardino Jankos Kupalos vardo valstybinis universitetas** () – Baltarusijos universitetas Gardine, вул. Э.Ажэшка, 22, г. Гродна 230023, Беларусь. Rengiamos 59 specialybės.

## Istorija
Įkurtas 1940 m. vasario 22 d. kaip Gardino mokytojų institutas, 1941–1944 m. buvo uždarytas. 1957 m. institutui suteiktas Jankos Kupalos vardas. 1967 m. apginta pirmoji daktaro disertacija, 1969 m. atidaryta aspirantūra. 1978 m. gegužės 1 d. tapo universitetu. Nuo 2001 m. universitetui priklauso Gardino chemijos ir technologijos koledžas, Lydos pramoninis technikos koledžas (buv. institutas), Valkavisko pedagoginis koledžas. Nuo 1999 m. leidžia žurnalą „Вестник Гродненского государственного университета имени Янки Купалы“.

## Fakultetai
* Biologijos ir ekologijos fakultetas 
* Ekonomikos ir vadybos fakultetas 
* Filologijos fakultetas 
* Fizinės kultūros fakultetas 
* Fizikos ir technikos fakultetas 
* Istorijos ir sociologijos fakultetas 
* Karinis fakultetas 
* Matematikos ir informatikos fakultetas 
* Menų fakulteto ir dizainas 
* Pedagogikos fakultetas 
* Psichologijos fakultetas 
* Statybos ir transporto fakultetas
* Fakulteto novatoriškų technologijų mashinostreniya
* Teisės fakultetas 
* Turizmo ir paslaugų fakultetas
* Fakulteto mokymo ir perkvalifikavimo personalas, "Mokykla turizmo ir svetingumo" 

## Žmonės
Universitetą baigė:
* Vasilis Bykavas, rašytojas
* Olga Korbut, gimnastė, olimpinė čempionė
* Aleksandras Milinkevičius, Baltarusijos politikas

## Literatūra
* Университет и его педагоги / под ред. Ю.П. Золотухина. – Гродно : ГрГУ, 2006. – 362 с. ISBN 985-417-833-1.
* Гродзенскі дзяржаўны універсітэт імя Янкі Купалы: Гістарычны нарыс / С. А. Габрусевіч, І. П. Крэнь. – Гродна : ГрДУ, 2001. – 174 с. ISBN 985-417-241-4.

## Šaltiniai
Getingeno universitetas

**Getingeno universitetas** (, ) – vienas didžiausių Vokietijos universitetų Getingene. 

## Istorija
1737 m. universitetą įkūrė Didžiosios Britanijos karalius ir Hanoverio kurfiurstas Jurgis II, universitetas pavadintas jo vardu. XVIII a. universitetas buvo žymus racionalizmo ir humanizmo, XIX a. pradžioje – kultūrinio ir nacionalinio sąjūdžio centras.

## Fakultetai
* Agronomijos fakultetas
* Biologijos fakultetas
* Chemijos fakultetas
* Ekonomikos fakultetas
* Filosofijos fakultetas
* Fizikos fakultetas
* Geologijos ir geografijos fakultetas
* Matematikos fakultetas
* Medicinos fakultetas
* Miškininkystės ir ekologijos fakultetas
* Socialinių mokslų fakultetas
* Teisės fakultetas
* Teologijos fakultetas

Turi apie 150 mokslo tyrimų institutų ir mokslinių centrų. Yra universitetinė valstybinė biblioteka, įkurta 1734 m. (4 450 000 t.), botanikos sodas, įkurtas 1751 m., (steigėjas – Šveicarijos gamtos tyrinėtojas ir poetas A. fon Haleris), observatorija, Menų galerija, Etnologijos, Zoologijos, Archeologijos ir kiti muziejai. Leidžia mokslinius leidinius: „Personal- und Vorlesungsverzeichnis“, „Georgia-Augusta“, „Nachrichten aus der Universität Göttingen“. Apie 40 universiteto mokslininkų yra gavę Nobelio premiją. 

## Žmonės
;Universitete dėstė:
* Enrikas Fermis, italų fizikas, pirmojo branduolinio reaktoriaus bei kvantinės teorijos išradėjas
* Jakobas Grimas, vokiečių kalbininkas, tautosakininkas, pasakininkas
* Vilhelmas Grimas, vokiečių kalbininkas, tautosakininkas, pasakininkas
* Augustas Leskynas, kalbininkas, slavistas, baltistas
* Bernardas Rymanas, matematikas

;Universitete studijavo:
* Adalbertas Becenbergeris, vokiečių kalbininkas, archeologas, etnografas, 1874-1880 m. dėstė 
* Vinfrydas Drochneris, vokiečių agronomas, veterinarijos gydytojas, Lietuvos mokslų akademijos užsienio narys
* Erichas Hofmanas, vokiečių kalbininkas, baltistas
* Gustafas Kosina, vokiečių archeologas
* Hansas Kromė, vokiečių archeologas, muziejininkas

## Lietuviai
XVIII a. universitete studijavo 7 studentai iš Lietuvos. Vėliau universitete studijavo: Helmutas Arnašius, Juzefas Vladislavas Bychovecas, Jonas Genys, Antanas Juška, Izabelė Matusevičiūtė, Bronius Povilaitis, Dytrichas Šrioderis, Konrad von Dressler, Jürgen Costede, Klaus Adomeit.

;Universitete dirbo:
Eduardas Enrikas Jančauskas, Reinhardas Venskus

## Šaltiniai