open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rumšiškių piliakalnis

**Rumšiškių piliakalnis** (arba ***Kaukapilis***) – buvęs piliakalnis ir gyvenvietė Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, Senosiose Rumšiškėse.

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo Pravienos dešiniajame krante, iš šiaurės, rytų ir pietų juosiamas jos slėnio. Jo pietinė dalis nukasta dar XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje. XX a. šeštame dešimtmetyje buvo likusi 15x8 m dydžio aikštelės šiaurinė dalis ir jos vakariniame krašte buvusio pylimo likutis. Šlaitai statūs, iki 10 m aukščio. Įrengus Kauno marias piliakalnis XX a. 7-ajame dešimtmetyje buvo visiškai nuplautas. Šiuo metu jo vieta yra Kauno mariose, apie 100 m į pietvakarius nuo rytinio kranto.

## Tyrimai

1953 m. ir 1959 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 1957 m. Ona Kuncienė piliakalnio aikštelėje ištyrė 24 m² dydžio plotą, rado 50 cm storio kultūrinį sluoksnį su grublėta keramika. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Į pietus – pietryčius nuo piliakalnio apie 0,5 ha plote buvo papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1957 m., kurios 80 cm storio kultūriniame sluoksnyje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos, gyvulių kaulų.

## Šaltiniai

* Konstantinas Avižonis. Kelios istorinės Lietuvos vietos. Kaunas, 1927, p. 15-17. (perspausdinta: Avižonis K. Rinktiniai raštai. Roma, 1982. T. III, p. 211–232).
* Pranas Kulikauskas. 1965. Badania archeologiczne na Litwie w latach 1955–1961 // Acta Baltico–Slavica. Białystok. T. II, p. 236.
* Gintautas Zabiela. Piliakalnių likimas Lietuvos valstybės susidarymo išvakarėse // Lituanistica. Nr. 4, 1991. p. 27, 28-29.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rumšiškės
Vidjaradža

**Vidjaradža** ( *Vidyarāja* 'išminties karalius') – budizmo mitologijos sąvoka, viena budistinių dievybių hierarchinių grupių, esanti žemiau nei bodhisatvos ir aukščiau nei devai.

## Reikšmė ir ikonografija

Ši kategorija atsirado iš ezoterinės (Vadžrajanos) Dharmačakros doktrinos, kuri pripažino tris rato apsisukimus. Šie apsisukimai davė pradžią trims budizmo dievybių kategorijoms: Tathagata reiškia grynąsias sąvokas, Bodhisatva moko per atjautą, o Vidjaradžos remiasi įsakymais, skleidžia dharmą per baimę.

Dėl to ikonografijoje vidjaradžos vaizduojamos dažniausiai nuožmios, turinčios daugybę veidų, rankų, kojų. Jos laiko ginklus, neretai vaizduojamos apsuptos bauginančių žvėrių, gyvačių, ugnies.

## Sąrašas
Dalis vidjaradžų funkcionuoja kaip Tathagatų sargai ir lydi penkis Dhjanibudas. Tai – vadinamieji penki vidjaradžos, kiekvienas atitinkantis tam tikrą pasaulio šalį ir tam tikrą Dhjanibudą. Tai yra: Akala, Trilokavidžaja, Kundali, Jamantaka ir Vadžrajakša.

Be jų svarbios vidjaradžos yra Ragaradža, Mahamajuri, Hajagryvas, Ucčusma ir kitos.

Tibeto budizme vidjaradžos (arba Išminties sergėtojai) kartu su Pasaulio sergėtojais sudaro dharmapalų grupę.
Vidurio Pohjanma

**Vidurio Pohjanma** (; ) – vienas iš 20 Suomijos regionų, besiribojantis su Ostrobotnija, Šiaurės Ostrobotnija, Vidurio Suomija ir Pietų Ostrobotnija. Didžiausias regiono miestas yra Kanusas.

## Savivaldybės

Regione yra 8 savivaldybės. Miestai ir miesteliai paryškinti.

* Halsua
* **[[Kanusas]]**
* Kaustinenas
* **[[Kokola]]**
* Lestijervis
* Perho
* Toholampis
* Vetelis


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Regiono taryba
Adenothamnus

***Adenothamnus*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *aden-* (liauka), *thamnus* (krūmas). 

## Rūšys
* *[[Adenothamnus validus]]*

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Mišupė

**Mišupė** – upė Žemaitijoje, Plungės ir Kretingos rajonuose; Minijos dešinysis intakas.

Prasideda 7 km į šiaurės vakarus nuo Plungės, prie Surblių kaimo. Teka į vakarus, prateka Remčio ir Mišės ežerus. Žemupyje pasuka į pietvakarius, įteka į Miniją 103 km nuo jos žiočių, ties Prystovais.

Intakai: Alšupis (dešinysis), Mitupis (kairysis).

Upė leidžiasi nuo Žemaičių aukštumos į Pajūrio žemumą, todėl jos nuolydis labai didelis (iki 900&nbsp;cm/km), o vaga vingiuota. Patvenkta nedideliu Mišėnų tvenkiniu. Beveik visa upė patenka į Salantų regioninį parką. Prie Mišupės esantys kaimai: Vydeikiai, Mišėnai, Burbaičiai, Sėleniai (Plungės raj.), Prystovai (Kretingos raj.). Nutiestas Stropelių geležinkelio tiltas.

Spėjama, kad upėvardis kilo nuo asmenvardžio *Mišas*.

## Šaltiniai
Aedesia

***Aedesia*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. 

## Rūšys
* *[[Aedesia baumannii]]*
* *[[Aedesia engleriana]]*
* *[[Aedesia glabra]]*
* *[[Aedesia latifolia]]*
* *[[Aedesia spectabilis]]*

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Varkališkių II piliakalnis

**Varkališkių II piliakalnis** – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 25171; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1554) Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Varkališkių, Varkališkių miške, Kruonio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Kruonis – Darsūniškis iškart už Varkališkių miško pasukus į dešinę šiaurės kryptimi ir pavažiavus iki pat Lapainės dabartinių žiočių - nuo jų palei Nemuną dar 400 m – yra miške, ties nedideliu jo užsilenkimu į šiaurės rytus, dabar tai senesnio miško ir jaunuolyno riba - paėjus 50 m į rytus, į mišką – kalva dešinėje, pietuose. Piliakalnis sunkiau surandamas dėl vienodai giliai raižyto mišku užaugusio Nemuno kranto.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno aukštutinės terasos kyšulio vakarinėje dalyje, 300 m į šiaurės vakarus nuo Varkališkių pirmojo piliakalnio, juos skiria vienas kyšulys. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 43x25 m dydžio, 2 m iškiliu viduriu, 2 m žemesniu šiaurės vakarų galu. Jos šiaurės rytų gale yra 0,5 m aukščio, 18 m pločio pylimas. Šiaurės rytų šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės iškastas 8 m pločio, 0,5 m gylio, 4 m pločio dugne griovys, už kurio supiltas antras 7 m ilgio, 1 m aukščio nuo griovio dugno, 11 m pločio lenktas pylimas. 2 m žemiau šio pylimo iškastas antras 3 m pločio, 1 m gylio griovys ir už jo supiltas trečias 2 m pločio pylimas, virtęs 3 m pločio terasa. 2,5 m žemiau šios terasos yra plati griova 12 m pločio dugnu, skirianti piliakalnį nuo gretimos aukštumos. Aikštelės šiaurės vakarų gale iškastas 5 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,2 m aukščio, 7 m pločio pylimas, už jo yra 9 m pločio terasa. Šlaitai statūs, iki 40 m aukščio. Piliakalnis yra eglyne.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 60700 m².

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Varkališkės II
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Varkališkių I piliakalnis

**Varkališkių I piliakalnis su priešpiliu ir gyvenviete**, kitaip dar *Varkališkės, Juodkočiai, Lapainia* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24501) Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, Kruonio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Kruonis – Darsūniškis iškart už Varkališkių miško pasukus į dešinę šiaurės kryptimi ir pavažiavus iki pat Lapainės dabartinių žiočių – yra miške, 200 m į rytus nuo jo vakarinio krašto, žiočių lygyje einant tarp dviejų kalvų slėniu su mažyčiu upeliuku – yra dešinėje pietų kryptimi, kalvoje. Piliakalnis yra eglyne. Jis sunkiau surandamas, kadangi Nemuno aukštutinės terasos šlaitas šioje vietoje išraižytas panašiomis giliomis griovomis.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno aukštutinės terasos kyšulio vidurinėje dalyje. Aikštelė trikampė, kampais į šiaurės vakarus, pietvakarius ir rytus. Jos vakarinės kraštinės ilgis - 20 m, pietrytinės - 18 m, šiaurės rytų - 22 m. 2 m žemiau aikštelės, šlaituose yra 4-5 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio supiltas 6-7 m pločio, iki 1 m aukščio pylimas. Pylimas ir griovys išlikę tik aikštelės kampuose, o šonuose, 2-3 m žemiau aikštelės, jie virtę 2-6 m pločio terasomis. Šlaitai 8 m žemiau terasų statinti. Pietrytiniame šlaite, 10 m žemiau terasos yra 7 m pločio terasa, šiaurės – vakarų šlaituose, 8-10 m žemiau aikštelės – 4-6 m pločio terasa - tarsi senojo kelio vieta (ja ir dabar eina miško keliukas). Šlaitai statūs, apie 40 m aukščio. Rytinis šlaitas žemiausias, tik 12 m aukščio, toliau į rytus tęsiasi 10 m pločio žemesnė kalvos dalis, kuri jungiasi su aukštuma slėnio krašte, todėl čia, 8 m žemiau aikštelės, iškastas antras 5 m pločio, 0,3 m gylio griovys, už kurio supiltas 0,2 m aukščio, 6 m pločio pylimas.

20 m į rytus nuo pylimo, 2 m aukščiau jo yra ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 17x9 m dydžio plokščia aikštelė. Jos rytinis šlaitas - 3 m aukščio, leidžiasi į daubą, skiriančią piliakalnio kalvą nuo aukštumos.

Priešpilis yra 120 m į rytus nuo piliakalnio. Jis 4 m pakyla nuo piliakalnį ir priešpilį jungiančio apie 10 m pločio kyšulio. Priešpilio aikštelė 15 x 10 m dydžio. Į rytus už jos yra 0,5 m gylio griovys, skiriąs priešpilį nuo gretimos aukštumos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 168 300 m².

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.119.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.59.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.25. P.238-240.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Varkališkės I
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sankt Peterburgo metropolitenas

**Sankt Peterburgo metropolitenas** () – greito tranzito metro sistema, juosianti Rusijos miestą Sankt Peterburgą.

### Linijos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  

## Stotys

Image:Metro SPB Line3 Mayakovskaya.jpg| Stotis "Majakovskaja"
Image:Metro SPB Line5 Komendantskiy Prospekt.jpg| Stotis "Komendantskij prospekt"
Image:Metro SPB Line 1 Grazhdansky Prospekt.jpg| Stotis "Graždanskij prospekt"
Image:Metro SPB Line1 Muzhestva.jpg|Stotis "Ploščadj mužestva"
Image:Metro SPB Line1 Avtovo.jpg| Stotis "Avtovo"
Image:Metro SPB Line1 Kirovsky Zavod (img1).jpg| Stotis "Kirovskij zavod"
| Stotis "Begovaja"
Image:Metro SPB Line1 Vosstaniya.jpg| Stotis "Ploščadj vosstanija"
Likime draugais

**„Likime Draugais“** yra antrasis solinis Merūno Vitulskio albumas.

## Dainos
# Mergina Iš Aukštuomenės (su Deiviu ir Rafailu Karpiu)
# Mano Meilei Reikia Tavo Šilumos (su Vilija)
# Pasakyk, Kada?
# Likime Draugais (su Vaida Genyte)
# Funiculi Funicula (su Deiviu ir Rafailu Karpiu)
# Granada
# Tavęs Man Niekas Nepakeis
# Mano Paslaptis
# Aš Tau Sakiau
# Labą Rytą, Sinjorita
Bambuseae

***Bambuseae*** – didžiausią įvairovę turinti bambukinių triba. Tribą sudaro sumedėjusios tropinės rūšys, kurių kai kurios gali užaugti iki 20 ir daugiau metrų aukščio. *Bambuseae* tribai artima mažų žolinių augalų *[[Olyreae]]* triba, mažiau gimininga — drėgnuosiuose miškuose paplitusi sumedėjusių *[[Arundinarieae]]* augalų triba. *Bambuseae* išskiriami į du kladus: neotropinius (potribės *[[Arthrostylidiinae]]*, *[[Chusqueinae]]* ir *[[Guaduinae]]*) ir paleotropinius (potribės *[[Bambusinae]]*, *[[Hickeliinae]]*, *[[Melocanninae]]* ir *[[Racemobambosinae]]*).

## Potribės ir gentys
Tribai priklauso 73 gentys, kurios toliau skirstomos į vienuolika potribių:

* *[[Arthrostylidiinae]]* potribė: 
*:*[[Actinocladum]]*, *[[Alvimia]]*, *[[Arthrostylidium]]*, *[[Athroostachys]]*, *[[Atractantha]]*, *[[Aulonemia]]*, *[[Cambajuva]]*, *[[Colanthelia]]*, *[[Didymogonyx]]*, *[[Elytrostachys]]*, *[[Filgueirasia]]*, *[[Glaziophyton]]*, *[[Merostachys]]*, *[[Myriocladus]]*, *[[Rhipidocladum]]*
* *[[Bambusinae]]* potribė: 
*: arbatbambukis (*Oxytenanthera*), bambukas (*Bambusa*), *[[Bonia]]*, *[[Cochinchinochloa]]*, didlendrė (*Gigantochloa*), *[[Fimbribambusa]]*,   *[[Maclurochloa]]*, medbambukis (*Dendrocalamus*), *[[Melocalamus]]*, *[[Neomicrocalamus]]*, *[[Oreobambos]]*, *[[Phuphanochloa]]*, *[[Pseudobambusa]]*, *[[Pseudoxytenanthera]]*, *[[Soejatmia]]*,  šluotbambukis (*Thyrsostachys*), *[[Vietnamosasa]]*, *[[Yersinochloa]]*
* *[[Chusqueinae]]* potribė:
*: čilbambukis (*Chusquea*)
* *[[Dinochloinae]]* potribė: 
*:*[[Cyrtochloa]]*, *[[Dinochloa]]*, *[[Mullerochloa]]*, *[[Neololeba]]*, *[[Pinga]]*, *[[Parabambusa]]*, *[[Sphaerobambos]]*
* *[[Greslaniinae]]* potribė:
*:*[[Greslania]]*
* *[[Guaduinae]]* potribė: 
*:*[[Apoclada]]*, bambukūnas (*Guadua*), *[[Eremocaulon]]*, *[[Olmeca]]*, *[[Otatea]]*
* *[[Hickeliinae]]* potribė:
*:*[[Cathariostachys]]*, *[[Decaryochloa]]*, *[[Hickelia]]*, *[[Hitchcockella]]*, krūmbambukis (*Nastus*), *[[Perrierbambus]]*, *[[Sirochloa]]*, *[[Sokinochloa]]*, *[[Valiha]]*
* *[[Holttumochloinae]]* potribė:
*:*[[Holttumochloa]]*, *[[Kinabaluchloa]]*, *[[Nianhochloa]]*
* *[[Melocanninae]]* potribė: 
*:*[[Annamocalamus]]*, *[[Davidsea]]*, galvabambukis (*Cephalostachyum*), juodbambukis *[[Melocanna]]*, *[[Neohouzeaua]]*, popierbambukis (*Ochlandra*), *[[Pseudostachyum]]*, skalbambukis (*Schizostachyum*), *[[Stapletonia]]*
* *[[Racemobambosinae]]* potribė: 
*:*[[Chloothamnus]]*, *[[Racemobambos]]*, *[[Widjajachloa]]*
* *[[Temburongiinae]]* potribė:
*:*[[Temburongia]]*
* *incertae sedis*
*:*[[Ruhooglandia]]*, *[[Temochloa]]*

## Šaltiniai
Lauko tyrimas

**Lauko tyrimas** – duomenų surinkimas iš tiesioginių šaltinių daugelyje socialinių ir gamtos mokslų. Lauko tyrimai vykdomi tokiuose moksluose kaip antropologija, etnografija, etnologija, folkloristika, etnomuzikologija, archeologija, biologija, ekologija, aplinkotyra, geografija, geologija, kalbotyra, paleontologija, sociologija ir kt.

Lauko tyrimas gali vykti *in situ* – t. y. tik vienoje konkrečioje vietoje, smulkiai išnagrinėjant visą su tyrimu susijusį kompleksą, arba mobilusis tyrimas, kai keliaujama nustatytu maršrutu ir tiriami jame esantys tyrimo objektai. Socialinių, humanitarinių mokslų tyrimuose svarbią dalį sudaro žmonių apklausa (gali būti tiesioginė arba telefoninė), stebėjimas, aplinkos fiksavimas.

## Šaltiniai
Visginų piliakalnis

**Visginų piliakalnis** – piliakalnis Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, Kruonio seniūnija. Pasiekiamas keliu Kruonis – Anglininkai Anglininkų šiaurinėje dalyje pasukus į kairę vakaruose, per laukus, iki Nemuno pakrančių miško – yra į pietus nuo stambesnių lapuočių guoto pakrantėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno dešiniojo kranto aukštutinės terasos kyšulyje, 2 m žemiau laukų, už 30 m pločio griovos. Aikštelė beveik keturkampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 27x16 m dydžio. Jos šiaurės rytų krašte supiltas 1,5 m aukščio, 13,5 m pločio pylimas, už kurio iškastas 17 m pločio, 1 m gylio griovys. Šlaitai nuo griovų ir Kauno marių statūs, 35-40 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, dabar apaugęs krūmais ir jaunais lapuočiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 18000 m². Išmatavimai: 170 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi ir iki 140 m pločio.

## Tyrimai
1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Šiaurės rytų piliakalnio papėdėje yra 0,3 ha ploto papėdės gyvenvietė.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.118.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.25. P.247-253.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Visginai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Žaslių piliakalnis

**Žaslių piliakalnis** – piliakalnis  Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, Žasliuose, Žaslių seniūnija, į pietryčius nuo Žaslių bažnyčios.
## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, kurį iš pietvakarių supa Žaslių ežeras, iš pietų – bevardis upelis. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apie 40 m ilgio ir 50 m pločio šiaurės vakarų gale. Šiaurės vakarų gale turėjo būti pylimas ir griovys, tačiau viskas sunaikinta statant Žaslių bažnyčią – paviršius nukastas per 1,5 m. Išliko tik 31 m ilgio, 27 m pločio šiaurės vakarų gale piliakalnio aikštelės pietrytinis pakraštys su 0,6 m aukščio, 13 m pločio išskleistu pylimu. Ir ši piliakalnio dalis smarkiai apardyta čia stovinčios Kristaus kančios koplyčios, aplink ją esančių kapų, Zaleskių kriptos. Šlaitai statūs, 10 m aukščio. Pietinis šlaitas eroduoja. Čia 1952 m. buvo pastebėtas kultūrinis sluoksnis su anglimis, pelenais, keramikos šukėmis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. 

## Šaltiniai

* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Žasliai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Aequatorium

***Aequatorium*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Auga Pietų Amerikoje.

## Rūšys ir varietetas
* *[[Aequatorium albiflorum]]
* *Aequatorium asterotrichum*
* *Aequatorium cajamarcense* 
* *Aequatorium campii* 
* *Aequatorium carpishense*  
* *Aequatorium caucanum
* *[[Aequatorium fabrisii]]
* *Aequatorium jamesonii* 
* *Aequatorium juninense*  
* *Aequatorium kingii
* *[[Aequatorium latibracteolatum]]
* *Aequatorium lepidotum*
* *Aequatorium limonense*
* *Aequatorium palealbum
* *[[Aequatorium pascoense]]
* *Aequatorium pascoensis*
* *Aequatorium polygonoides
* *[[Aequatorium repandiforme]]*
* *[[Aequatorium rimachianum]]*
* *[[Aequatorium sinuatifolium]]
* *Aequatorium stellatopilosum* 
* *Aequatorium tatamanum
* *[[Aequatorium tovarii]]* 
* *[[Aequatorium tuestae]]* 
* *[[Aequatorium venezuelanum]]
* *Aequatorium verrucosum

## Nuorodos

* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
Mituva (reikšmės)

**Mituva** gali reikšti:

* Mituva – upė, Nemuno intakas;
* Mituva – upė, Lėvens intakas;
* Mituva – ežeras Kupiškio rajone;
* Mituvos draustinis – hidrografinis draustinis;
* FK Mituva Jurbarkas – futbolo klubas.
* kaimai:
** Kupiškio rajone;
** Raseinių rajone.
Mituva (Lėvuo)

**Mituva** – upė Lietuvoje, Kupiškio rajono šiaurės rytuose; Lėvens kairysis intakas. Prasideda į pietryčius nuo Skapiškio, Skapgirio pakraštyje. Teka į vakarus, prateka Mituvos ežerą. Įteka į Lėvenį (Kupiškio tvenkinį) 121 km nuo jo žiočių, ties Bagdoniais. Upės žiotys patvenktos.

Intakas – Ožkalaukis (kairysis). Vidutinis nuolydis – 107&nbsp;cm/km. Prie Mituvos įsikūrę kaimai: Skapiškis (Dailiūnai), Kreipšiai, Biliūnai, Narbutai, Gindviliai, Jutkonys, Kauniškis.

Upėvardžio šaknis *mit-* gretinama su žodžiais *mit-rus* 'vikrus, lankstus',  'drėgnas'. Pirminė šių žodžių reikšmė galėjusi būti 'suspaustas, sumintas, susuktas'.

## Šaltiniai
Šiaurės Latvijos žemuma

**Šiaurės Latvijos žemuma** arba **Talavos žemuma** () - lyguma Latvijos šiaurėje, netoli Estijos. Ją sudaro Burtniekų, Sedos, Trapenės lygumos ir Trikatos pakilumas. Į rytus nuo Valmieros yra aukščiausia žemumos kalva - Mėlynasis kalnas (127 m).

## Šaltiniai
Patisonas

**Patisonas** (*Cucurbita pepo* var. *patisson*) – paprastojo moliūgo (*Cucurbita pepo*) atmaina . Kultivuojamas visame pasaulyje.

Augalas žolinis, stiebas šliaužiojantis. Lapai dideli, skiautėti, šiurkštūs. Žiedai dideli, vienanamiai, geltoni. Vaisiai skiriasi priklausomai nuo veislės: būna varpo, lėkštės formos, balti, geltoni, žali, kartais juostuoti.

Maistinėmis savybėmis nesiskiria nuo kitų moliūgų.

## Etimologija
Žodis *patisònas* per aplinkines kalbas (, , ) atkeliavęs iš , kuris – iš Provanso tarmių *pastissou* ← *pastis, pastiz* (‘pyragaitis’). Pavadintas dėl pyragaitį primenančios formos.

## Šaltiniai
Agurotis

**Agurotis** (*Cucurbita pepo* var. *giraumontia*) – paprastojo moliūgo (*Cucurbita pepo*) kultūrinis varietetas. Kultivuojamas visame pasaulyje.

Augalas žolinis, stiebas šliaužiojantis, 4–5 m ilgio. Lapai dideli, skiautėti, šiurkštūs. Žiedai dideli, vienanamiai, geltoni. Ant vieno augalo išauga 8-10 pailgų, cilindriškų, gelsvos, žalsvos spalvos vaisių, sveriančių po 2–4 kg.

Kaip ir kiti moliūgai, agurotis valgomas tiek žalias, tiek virtas, tiek keptas, naudojamas garnyrams, sriuboms ir kt.

## Šaltiniai
Kieliško piliakalnis

**Kieliško piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22574) Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Balbieriškio, Balbieriškio seniūnija. Pasiekiamas keliu Balbieriškis – Ūdrija Rudžiakampiuose pervažiavus Peršėkę, pasukus į kairę rytų kryptimi, pavažiavus lauko keliuku laikantis kairės į šiaurę – iš viso 900 m, yra keliuko kairėje vakaruose, pravažiavus kairėje piliakalnio pietinėje papėdėje esančią sodybą.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kalvoje, Peršėkės dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 12x8 m dydžio. Jos pietryčių, šiaurės rytų ir šiauriniame kraštuose supiltas 1,7 m aukščio, 13 m pločio pylimas žemėjančiais galais. Šlaitai vidutinio statumo–statūs (nuo upelio), 9-10 m aukščio.

Pietrytinė ir šiaurės vakarų pašlaitės apardytos bulviarūsių, aikštelės vakarinis galas nuplautas. Piliakalnis apaugęs jaunais lapuočiais medžiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 7200 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Rytinėje papėdėje, 0,4 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.161
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.67
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 13;.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 114-115.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kieliškas
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Cukinija

**Cukinija** (*Cucurbita pepo* var. *giromontina*) – paprastojo moliūgo (*Cucurbita pepo*) kultūrinis varietetas. Kilęs iš Šiaurės Amerikos, XVI a. atgabentas į Europą, kur plačiai paplito.

Augalas žolinis, stiebas šliaužiojantis. Lapai dideli, skiautėti, šiurkštūs. Žiedai dideli, vienanamiai, geltoni. Vaisiai dideli, pailgi, paprastai tamsiai žalios spalvos, nors būna ir geltonų.

Daugelio Europos, Amerikos šalių virtuvėse vartojama įdaryta, kepta, virta cukinija. Žalia vartojama retai. Taip pat gaminamos uogienės, kompotai.

## Etimologija
Žodis *cukìnija* greičiausiai per  kilęs iš . Šis itališkas žodis – mažybinė ir daugiskaitinė *zucca* (‘moliūgas’) forma, kuri (per tarpines formas ) – perkeista iš  (‘moliūgas’).

## Šaltiniai
Didžioji bedantė

**Didžioji bedantė** (*Anodonta cygnea*) – dvigeldžių moliuskų rūšis. Paplitusi Europoje, Azijoje, Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje dažna, bet nyksta.

Šviesiai rudi moliuskai užauga iki 23 cm ilgio. Gyvena įsiraususi upių dumble ar smėlyje. Minta pro sifoną filtruodama vandenį: pro žiauninį – vanduo įteka, o pro kloakinį – išteka. Lervos prisitvirtina ant žuvų kūno, minta vandenyje esančiomis medžiagomis, o po kelių savaičių subrendusios, nukrenta ant dugno.

## Šaltiniai
Petrozavodskas

**Petrozavodskas** (, , ) – miestas Rusijos šiaurės vakaruose, Karelijos Respublikos sostinė. 281 023 gyventojai (2020 m.). Įsikūręs Onegos ežero vakariniame krante.

## Istorija

1703 m. prie Petro I įsteigtos geležies apdirbimo ir patrankų gamybos įmonės įsikūrė **Petrovskajos** gyvenvietė. 1777 m. ji gavo apskrities miesto teises ir buvo pavadinta **Petrozavodsku**. Nuo 1923 m. Karelijos Respublikos sostinė. 1940 m. buvo atidarytas Petrozavodsko universitetas. 1941–1944 m. miestas buvo suomių užimtas ir pervadintas *Äänislinna*.

1991 m. miestas tapo Karelijos Respublikos sostine.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Klebiškio piliakalnis

**Klebiškio piliakalnis su gyvenviete**, žinomas ir *Pakiauliškio* vardu – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22588) Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, Klebiškio kaime, Šilavoto seniūnija. Pasiekiamas važiuojant Klebiškio vakariniu pakraščiu einančiu keliu į šiaurę, yra kairėje vakaruose nuo kelio, už 30 m neprivažiavus jo posūkio į dešinę. Šalia stovi Klebiškio koplyčia.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Kiauliškės dešiniajame krante. Išliko tik piliakalnio pylimas ir griovys, o į šiaurės vakarus nuo jų buvusi aikštelė nuplauta upelio. Duomenų apie jos dydį ir formą nėra. 13 m pločio pylimas iškilęs 20 m virš upelio. Jo 7 m aukščio išorinis rytinis šlaitas leidžiasi į 14 m pločio, 2 m gylio griovį, kurio dalis išlikusi ir piliakalnio pietvakarių papėdėje. Pylimo vakarinė – šiaurės vakarų dalis nuslinkusi, šiaurės vakarų ir pietryčių šlaitai eroduoja. Šiaurės vakarų šlaite, 30-40 cm gylyje matyti iki 20 cm skersmens akmenys, molis. Pylimo šiaurės vakarų šlaitas apaugęs lapuočiais, vakarinis šlaitas nukirstas, kiti šlaitai dirvonuoja.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 41 000 m².

## Tyrimai
1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Jonas Basanavičius spėjo čia buvus Vaiguvos pilį.

Rytinėje papėdėje, 3,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios, grublėtos ir žiestos keramikos, šlako.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.162
* Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , p. 340–341
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 116-117.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Klebiškis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kvarkenas

**Kvarkenas** arba ***Šiaurės Kvarkenas*** () – Botnijos įlankos centrinės sąsiauris į šiaurės vakarus nuo Vasos šcherų. Jungia Botnijos įlankos šiaurinę (Botenvikeną) ir pietinę (Botenhaveną) dalis. Plotis (tarp žemyninių Suomijos ir Švedijos dalių) – 75 km, bet tarp labiausiai nutolusių salų tesiekia 25 km. Vandens gylis Kvarkeno regione apie 25 metrai. Holmeno, Engešiono ir kitos salos skiria Šiaurės Kvarkeną į dvi dalis – Rytų Kvarkeną (vidutinis gylis 6–7 m) ir Vakarų Kvarkeną (gylis iki 29 m). Šiaurės Kvarkenas laikosi užšalęs lapkričio–gegužės mėnesiais.

Regionas pasižymi tuo, kad jo salos per metus iškyla apie 1 cm.

Suomiškoje Kvarkeno dalyje yra didelis salynas. Dauguma salelių apgyvendintos. Švedų pusėje archipelagas kur kas mažesnis, o salų krantai statesni. Istoriškai šis regionas svarbus tuo, kad žiemos metu, užšalus ledui, per jį buvo gabenamas paštas.

Maždaug viduryje Kvarkeno yra švyturys, sukurtas Anri LePotas, kuris dar dirbo Giustavo Eifelio inžinierių komandoje. Dabar šis švyturys, kaip ir dauguma jų Suomijoje, visiškai automatizuotas.

## Pasaulio paveldas
2006 m. Kvarkeno salynas buvo priskirtas prie UNESCO pasaulio paveldo objektų dėl unikalaus salų iškilimo. Šis kilimas yra vienas sparčiausių pasaulyje. Dėl nuolat kintančios kranto linijos salos atsiranda ir jungiasi, pusiasaliai plečiasi, iš įlankų susidaro ežerėliai, pamažu virstantys į pelkes. Tai tipiškas izostazijos pavyzdys, kuris pirmiausia buvo tyrinėtas būtent šioje vietoje.

## Šaltiniai
Naujasodžio piliakalnis

**Naujasodžio piliakalnis** – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Šilavoto Šilavoto seniūnija. Pasiekiamas keliu Šilavotas – Pašlavantis prieš Lašašos upelį pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi, paėjus 150 m pro čia esančią sodybą į kalną per dirvą – yra ant kalno, lauko krašte. Kryžkelėje piliakalnio prieigose stovi dvi rodyklės: į piliakalnį ir Šilavoto Davatkyną.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kalvos viršūnėje, Lašašos dešiniajame krante. Aikštelė nuslinkusi į upelį, likęs tik jos 4x7 m dydžio fragmentas, pailgas šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi. Duomenų apie buvusį aikštelės dydį ir formą nėra. Ji iš vakarų ir šiaurės pusių apjuosta 3 m aukščio, 19 m pločio pylimu, kurio 4-5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 1 m gylio griovį, pietvakarių pusėje jis yra 9 m pločio, 2 m gylio. Šlaitai statūs, 15-16 m aukščio.

Pylimas apardytas duobių ir apkasų. Piliakalnis apaugęs pušimis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 4200 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.162
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 120-121.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Naujasodis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Piliakalnių piliakalnis

**Piliakalnių piliakalnis** stūkso:
* Jonavos rajone;
* Marijampolės savivaldybėje;
* Vilkaviškio rajone.
Samalahdenmekis

**Samalahdenmekis** () – bronzos amžiaus laidojimo vieta Suomijoje, Lapio savivaldybėje. 1999 m. buvo įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Joje yra 36 granitinės piramidės iš akmenų (kernai), kurių amžius siekia 3000 metų. Kapavietė yra nuošalioje vietovėje, ant kalvos, netoli Tamperės ir Raumos. Seniau ši vieta buvo netoli Botnijos įlankos tačiau dabar, dėl kylančios žemės, ji yra už 15 kilometrų nuo jūros. Keturi kernai buvo atrasti archeologo Volter Högman 1891 m.

## Nuorodos
* Samalahdenmekis 
* Samalahdenmekis2
Mačiūnų piliakalnis

**Mačiūnų piliakalnis**, *Prienų piliakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, Prienų miesto paribyje, ties Kauno g. 101, pradėjus kilti iš Nemuno slėnio. Pasiekiamas iš plento .
## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kalvoje, Morkūnupio kairiajame krante. Aikštelė keturkampė, orientuota pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 5 m ilgio, 8 m pločio (1953 m. buvo 20x10 m). Jos šiaurės rytų krašte supiltas 1,2 m aukščio, 12 m pločio pylimas, pietvakarių krašte – 1 m aukščio, 8 m pločio. Į pietvakarius nuo jo yra 4 m pločio, 0,5 m gylio griovys ir supiltas antras 0,5 m aukščio, 9 m pločio pylimas. Šio pylimo 1,5 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 8 m ilgio, 6 m pločio trikampę terasą. Šlaitai statūs, 12 m aukščio.

Rytinė piliakalnio dalis apardyta statant pastatus, šiaurės rytų šlaitas – tiesiant Kauno – Prienų plentą. Šiaurės vakarų šlaitas nuslinkęs į upelį, dabar jo vietoje tvenkinys. Terasa apardyta apkasų, šiaurės rytų pylimas – duobės. Piliakalnis dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaitas apaugęs mišriu mišku.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3 ha.

## Tyrimai
1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.159
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 118-119.

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Mačiūnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mominys

**Mominys** – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajono šiaurėje, 4 km į vakarus nuo Užpalių. Ilgis pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi 0,98 km, plotis iki 0,52 km. Altitudė 107 m. Susidarė ledynmečiu, yra patvenktinės kilmės. Rytinis krantas aukštas, kiti žemesni, pelkėti. Iš šiaurės vakarų prieina Kušlių miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Suteka du upeliai, o pietuose išteka Nasvės intakas Upius (Šventosios baseinas).

Prie Mominio įsikūrę Kaimynų, Juškonių kaimai.

Pavadinimo kilmė neaiški, yra spėjama, jog jis gali turėti konfigūracijos prasmę (nuo *momuo*, *momuomis*, *momžnis* – „viršugalvis, galva“).

## Šaltiniai
Naravų piliakalnis

**Naravų piliakalnis** – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Naravų, Balbieriškio seniūnija. Pasiekiamas keliu Prienai – Naravai pavažiavus 300 m už miško, yra jo dešinėje šiaurėje, keliui pradėjus leistis į Nemuno slėnį.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiojo kranto aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 6x5 m dydžio. Šiauriniame aikštelės krašte supiltas 16 m ilgio, 2 m aukščio, 10 m pločio pylimas 1 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, 15 m aukščio.

Aikštelės pietinė dalis nuslinkusi į Nemuno slėnį, joje iškasta duobė, pylimas nuartas ir apardytas duobių. Piliakalnis dirvonuoja, ant jo auga pušis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 4000 m².

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas (tęsinys), V., 1977, p.14
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. 1994. T. 1., p. 46-47 (Nr. 29).
* J. Ramanauskas. Naujai išaiškinti paminklai // Naujas gyvenimas. Prienai. 1973 m. gruodžio 12 d.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 239 (Nr. 48).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Naravai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Monaitis

**Monaitis** – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybės pietuose, 9 km į vakarus nuo Trakų, tarp Monio ežero (vakaruose) ir Gilūšio (šiaurės rytuose). Ilgis vakarų – rytų kryptimi 1,62 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 150,3 m. Giliausia vieta (25 m) yra ežero šiaurinėje dalyje. Krantai daugiausia aukšti, sausi, pietuose ardomi, apaugę mišku (Daugirdiškių miškas); tuo tarpu rytinis krantas žemas ir pelkėtas. Šiaurėje įteka upelis, vakaruose išteka upelis į Monio ežerą.

Šiauriniame Monaičio krante įsikūrę Pamonaičių ir Užkryžių kaimai, yra poilsiavietė. Rytiniu krantu eina riba su Trakų rajonu.

## Šaltiniai
Vandeninė monažolė

**Vandeninė monažolė** (*Glyceria maxima*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi Eurazijoje.

Tai 90–100 cm aukščio žolinis augalas. Lapai platūs, linijiški, šiurkštūs, 50–70 cm ilgio, 2 cm pločio. Žiedynas – 20–40 cm ilgio šluotelė.

Auga upių, ežerų pakrantėse, lankose. Lietuvoje dažna Nemuno, Nevėžio užliejamose pievose.
 
## Šaltiniai
Lietuvinė monažolė

**Lietuvinė monažolė** (*Glyceria lithuanica*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos augalų rūšis. Paplitusi Eurazijoje.

Tai daugiametis, 60-150 cm aukščio žolinis augalas. Lapai platūs, linijiški, šiurkštūs, 30 cm ilgio, 0,4-0,9 cm pločio. Žiedynas – 15–30 cm ilgio šluotelė su daugybe varpučių. Žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais.

Auga pelkėtuose miškuose, pamiškėse, upelių pakrantėse. Sutinkama Kinijoje, Korėjoje, Japonijoje, Rusijoje, Kaukaze, Vidurio ir Šiaurės Europoje. Lietuvoje reta, įtraukta į Raudonąją knygą.
 
Rūšį XIX a. pab. aprašė ir kaip *Glyceria lithuanica* įvardijo baltarusių botanikas Stanislovas Batys Gorskis.

## Šaltiniai
Danijos juodmargiai galvijai

**Danijos juodmargiai** – pieninių galvijų veislė susiformavo Jutlandijos galvijus kryžminant su Olandijos juodmargiais galvijais. Vėliau jie buvo kryžminami su Amerikos ir Kanados Holšteinų-fryzų buliais, todėl bandose dominuoja karvės, turinčios apie 75 % Holšteinų – fryzų genų. Danijoje išliko tik 30 juodmargių karvių, neturinčių Holšteinų – fryzų genų, kurios yra saugomos kaip 1965 metų originalios veislės genetiniai ištekliai, tam skiriamos subsidijos.

Nors dabartinės karvės yra stambesnės, pieningesnės, su gerai išvystytais tešmenimis, tačiau jų skerdenų kokybė prastesnė, negu 1965 m. Danijos juodmargių galvijų. Lietuvoje veisiami Danijos juodmargiai galvijai taip pat patiria vis didėjančią Holšteinų – fryzų įtaką, todėl ateityje šios veislės turėtų susilieti. Pagal produktyvumą šios veislės galvijai užima trečią vietą visų Lietuvoje veisiamų juodmargių tarpe. 2005-2006 m. iš Danijos juodmargių karvių primelžta 6824 kg 4,37 % riebumo ir 3,46 % baltymingumo pieno. 2007 m. birželio 1 d. Danijos juodmargių skaičius Lietuvoje buvo 675.
Jakovlev

**Jakovlev** () – Rusijoje veikiantis A. Jakovlevo vardo aviacijos konstruktorių biuras.

Biuras įkurtas 1934 m. Per veiklos metus biure sukurta daugiau nei 200 įvairių tipų ir modifikacijų lėktuvų (iš jų virš 100 serijinių). Pagrindinis biuro sukurtų lėktuvų prekinis ženklas – „Jak“. Per 70 gyvavimo metų pagaminta 70 000 šių lėktuvų (karo metais – daugiau nei 40 000). „Jak“ lėktuvais pasiekti 74 pasaulio rekordai.

## Naikintuvai

Lėktuvai „Jak-1“, „Jak-3“, „Jak-7“, „Jak-9“ buvo TSRS naikintuvų aviacijos pagrindas Vokietijos-Rusijos kare. Jie pasižymėjo optimaliu greičio, manevringumo ir ginkluotės santykiu ir laikomi geriausiais savo klasės lėktuvais.
* Jak-1, Jak-3, Jak-5, Jak-7, Jak-9, Jak-15, Jak-17, Jak-23, Jak-25, Jak-27, Jak-28P, Jak-38, Jak-141.

## Bombonešiai

* Jak-2, Jak-4, Jak-26, Jak-28.

## Transporto lėktuvai
* Jak-6, Jak-8

## Keleiviniai lėktuvai
* Jak-40, Jak-42, Jak-48, Jak-58

## Treniruočių ir sportiniai lėktuvai

„Jakovlev“ konstruktorių sukurti treniruočių ir sportiniai lėktuvai plačiai naudojami visame pasaulyje
* Jak-11, Jak-18, Jak-30, Jak-52, Jak-54, Jak-130

## Daugiafunkciniai lėktuvai
* Jak-12, Jak-112

## Radiolokaciniai lėktuvai
* Jak-44

## Sraigtasparniai

* EG, Jak-24

## Perspektyviniai modeliai
* „MS-21“ – vidutinių nuotolių keleivinis lėktuvas.

## Nuorodos
* KB Jakovlev tinklalapis
Viktorija Perminaitė

**Viktorija Perminaitė** (g. 1981 m. birželio 17 d. Klaipėdoje) – Lietuvos pop-muzikos dainininkė, buvusi grupės „Mango“ narė.

## Biografija
2008 m. pranešė pradedanti solinę karjerą ir ėmėsi naujųjų dainų įrašų, o gruodžio 2 d. per grupės „Pikaso“ naujojo albumo pristatymo koncertą gimtajame uostamiestyje surengė pirmąjį solinį pasirodymą, kurio metu atliko debiutinę dainą „Aš viena“.

2009 m. birželį pasirodė debiutinis Viktorijos Perminaitės albumas.

## Diskografija
* (2009) *Aš viena*

## Radijo singlai
{| width=100%
|width=33% valign="top"|
* (2008) *Aš viena*
* (2008) *Sustoja Laikas*
* (2009) *Maža maža*
* (2009) *Aš rožė*
* (2009) *Sunku mylėt*
* (2009) *Patinka*

## Nuorodos
* Viktorijos Perminaitės forumas
Paprastoji monažolė

**Paprastoji monažolė** (*Glyceria fluitans*) – miglinių (*Poaceae*) šeimos augalų rūšis. 

Tai iki 120&nbsp;cm užaugantis žolinis augalas. Lapai platūs, linijiški, šiurkštūs, 5–25&nbsp;cm ilgio. Žiedynas - iki 40&nbsp;cm užauganti šluotelė su daugiažiedėmis varputėmis. Žydi birželio mėnesį.

Paprastoji monažolė Lietuvoje dažna, jauna naudojama kaip vertinga pašarinė žolė.
 
## Šaltiniai
Grafomanija

**Grafomanija** ( 'rašymas' +  'beprotybė') – liguistas potraukis daug rašyti.

Psichiatrijoje *grafomanija* vadinamas beprasmių, tarpusavyje nesusijusių žodžių rašymas. Bendrinėje kalboje – perdėtas noras ir potraukis daug rašyti.

## Grafomanija psichiatrijoje
Psichiatrijoje grafomanija yra obsesinis poreikis rašyti. Tai patologinė mentalinė būsena, kuriai būdingas ilgų tarpusavyje nesusijusių, beprasmių žodžių sekų rašymas.

Artimos savokos:
* Logorėja – patologinė būsena sutrikus psichikai, kai žmogus daug monotoniškai šneka su kitais ar vienas, dažnai kartoja atskirus žodžius ar frazes, sakiniai dažnai beprasmiai.
* Tipomanija – obsesinis sutrikimas, kai liguistai norima matyti savo vardą spaudoje ar rašoma tam, kad pamatyti savo pavardę publikacijoje.

## Grafomanija bendrinėje kalboje
Kasdienybėje grafomanija reiškia perdėtą norą ir potraukį daug rašyti – nesvarbu, profesionaliai ar ne. Kaip teigia Kundera, grafomanija yra nepagrįstas savęs laikymas rašytoju:

„Nesustabdomas grafomanijos plitimas tarp politikų, taksistų, gimdyvių, meilužių, žudikų, vagių, prostitučių, pareigūnų, gydytojų ir pacientų rodo, kad kiekvienas be išimties turi savyje potencialų rašytoją, ir kad kiekvienas žmogus turi puikiausią priežastį eit į gatvę ir šaukti, kad visi mes rašytojai!“

– Milan Kundera, The Book of Laughter and Forgetting

Toks Kunderos požiūris į grafomaniją gali būti paaiškinamas tuo, kad šitoks menkinantis grafomanijos apibūdinimas labai dažnai sutinkamas posovietinėse šalyse norint išskirti kvailus, neprofesionalius ir perdėtus rašymus (ne tik literatūroje, bet ir moksle).

Grafomanija taip pat gali būti susijusi su rašymu tik dėl publikavimo ir noro matyti savo pavardę po publikuotu tekstu.

## Siurrealizmas
Grafomanija taip pat vartojamas norint apibūdinti kai kuriuos siurrealistinius metodus.

## Nuorodos
Slabadėlė II

**Slabadėlė II** (iki 2025 m. ***Slabadėlė***) – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Krekenavos.

## Istorija

Ilgą laiką vadintas *Slabadėlės* vardu, 2025 m. kaimas pervadintas *Slabadėle II*, taip išvengiant painiojimo su kitu Slabadėlės kaimu toje pačioje seniūnijoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
1998 m. žiemos olimpinės žaidynės

**XVIII žiemos olimpinės žaidynės** () vyko 1998 m. vasario 7-22 dienomis Japonijos mieste Nagane. Šiose žaidynėse debiutavo moterų ledo ritulys, pirmą kartą po 1924 m. žaidynių buvo įtrauktas akmenslydis ir pirmą kartą olimpiniame sporte pasirodė snieglenčių sportas. Ledo ritulio varžybose pirmą kartą buvo suteikta teisė dalyvauti ir NHL žaidėjams.

Žaidynėse dalyvavo 73 šalys, 2 176 sportininkai, vyko 68 rungtys iš 7 sporto šakų.

## Teisės rengti žaidynes rinkimai
Balsavimas dėl teisės surengti šias žaidynes vyko Birmingeme 1991 m. birželio 15 d. Paskutiniame balsavimo ture Naganas nugalėjo Solt Leik Sitį.

## Olimpinės rungtys ir medalių komplektai
Sportininkai varžėsi 14-oje olimpinių rungčių.

Iškovoti medalių komplektai pagal rungtis:

* Greitasis čiuožimas – 10 komplektų,
* Slidinėjimo lenktynės – 10,
* Biatlonas – 6,
* Kalnų slidinėjimas – 10,
* Greitasis čiuožimas trumpuoju taku – 6,
* Snieglenčių sportas – 4,
* Akrobatinis slidinėjimas – 4,
* Dailusis čiuožimas – 4,
* Bobslėjus – 2,
* Rogučių sportas – 3,
* Šiaurės dvikovė – 2,
* Šuoliai su slidėmis – 3,
* Akmenslydis – 2,
* Ledo ritulys – 2.

## Medalių lentelė

## Dalyvavusios šalys
Olimpiadoje dalyvavo 72 šalys, o pirmą kartą žiemos žaidynėse pasirodė Azerbaidžanas, Kenija, Makedonija, Urugvajus ir Venesuela.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Šios 13 šalių užsiregistravo dalyvauti olimpiadoje, tačiau neatvyko.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Nuorodos

## Šaltiniai
Mediniai (Utena)

**Mediniai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, prie kelio Utena–Molėtai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Noreikiškių II piliakalnis

**Noreikiškių II piliakalnis** – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Noreikiškių, Stakliškių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Pieštuvėnai – Užuguostis Noreikiškėse pasukus link Medžionių, prieš Alšią pasukus į dešinę rytų kryptimi, yra už 260 m.

## Piliakalnis
40 m į šiaurę nuo Noreikiškių I piliakalnio, Alšios upės kairiajame krante yra jo papilys arba atskiras piliakalnis. Jo aikštelė trapecinė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 2 m aukštesniu pietrytiniu galu, 52x32 m dydžio. Joje rasta brūkšniuotos keramikos. Aikštelės šiaurės rytų pakraštyje supiltas 2 m aukščio, 12 m pločio pylimas, už kurio iškastas 40 m ilgio, 2 m gylio griovys. 32 m į šiaurės rytus nuo papilio, aukštumoje, 4 m aukščiau piliakalnio supiltas 0,5 m aukščio, 9 m pločio lenktas pylimas, už kurio iškastas 4 m pločio, 0,3 m gylio griovys. Už šio griovio supiltas antras 0,5 m aukščio, 4 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 6-10 m aukščio.

Šiaurės vakarinė aikštelės dalis išslinkusi, eroduoja. Papilys dirvonuoja, šiaurės vakarų – šiaurės rytų šlaitai apaugę lapuočiais.

30 m į šiaurės vakarus nuo piliakalnio, Alšios slėnyje yra 4 m aukščio kalvelė su šiaurės – pietų kryptimi pailga ovalia 15x10 m dydžio aikštele viršuje. Šiaurės rytų pusėje kalvelė nuo aukštumos atskirta 14 m pločio, 2 m gylio grioviu. Kalvelė dirvonuoja. Jos paskirtis neaiški.

## Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 6700 m².

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.161
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.56
* Bronius Dakanis. 1994. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius. T. 1. p. 47 (Nr. 31).
* Algimantas Merkevičius. Prienų rajono archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologijos paminklų tyrinėjimai 1988 ir 1989 metais, Vilnius, 1990. p. 188.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 240-241 (Nr. 51).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Noreikiškės II
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Smolensko operacija

**Smolensko operacija** − Raudonosios armijos *Vakarų* ir *Kalinino frontų* puolamoji operacija 1943 m. rugpjūčio 7 d. − spalio 2 d., per Antrąjį pasaulinį karą.

*Vakarų* ir *Kalinino frontai* (vadai Vasilijus Danilovičius Sokolovskis ir A. I. Jeriomenka (*Андрей Иванович Ерёменко*) pralaužė Vokietijos armijų grupės „Centras“ (vadas G. fon Kliugė) gynybą 400 km fronte, sutriuškino 7 divizijas, 14 divizijų padarė didelių nuostolių, prasiveržė į vakarus 200–250 km, užėmė Smolensko sritį, dalį Kalinino srities ir Baltarusijos rajonų.

Smolensko operacija padėjo Raudonajai armijai sėkmingai baigti kontrpuolimą Kursko mūšyje.

## Šaltiniai
Norkūnų piliakalnis

**Norkūnų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22576) Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Norkūnų, Balbieriškio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Balbieriškis – Dubiai, pervažiavus Mikasą, paėjus į dešinę pietų kryptimi per griovą iki senojo kelio vietos, juo į rytus 50 m, palaukėje pasukus smailiu kampu į dešinę pietvakarių kryptimi, paėjus palauke ir vos žymiu keliuku per miškelį, iš viso 100 m – yra dešinėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Mikasos dešiniajame krante. Iš aikštelės išliko tik 4x4 m dydžio trikampis fragmentas, pailgas vakarų – rytų kryptimi. Kita nuplovė Mikasa. Jos rytiniame pakraštyje supiltas 1,5 m aukščio, 15 m pločio pylimas, už kurio iškastas 15 m pločio, 2,5 m gylio griovys. Šlaitai nuo upelio statūs, 20 m aukščio.

Piliakalnis apardytas XVI a. – XVII a. jame laidojant mirusiuosius – tyrimų metu aptikti 34 kapai. Pylimas nukirstas, šlaitai apaugę lapuočiais. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 31000 m².

## Tyrimai
1953 m. piliakalnį žvalgė ir 1965 m. tyrė Istorijos institutas. 1965 m. Vytautas Daugudis piliakalnyje ištyrė 220 m² plotą. Jame aptiktas 15-30 cm storio kultūrinis sluoksnis su brūkšniuota, grublėta ir lygia keramika. Nustatyta, kad pylimas piltas per 2 kartus: pirmaisiais m.e. amžiais ir III a. – IV a. Pirmasis pylimas buvo 1,5 m aukščio nuo aikštelės, jo išorinis 2,5 m aukščio šlaitas leidosi į papėdėje iškastą griovį. Vėliau pylimas buvo paaukštintas iki 2 m, o griovys pagilintas.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 750 m. į rytus yra vėlesnis Norkūnų II piliakalnis.

Į pietryčius nuo piliakalnio, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1965 m. Joje aptiktas I tūkstantmečio pirmosios pusės 20 cm storio kultūrinis sluoksnis su brūkšniuota ir grublėta keramika.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.160
* Даугудис B. Apxeoлогические pacкoпки городищ в Норкунай (Пренайский р–н) в 1964–1965 гг. // Мaтериалы к отчетной конференции apxeoлогических и этнографических экспедиций 1964–1965 гг. Bильнюс, 1966. с. 5–6.
* Pranas Kulikauskas. 1982. Užnemunės piliakalniai. Vilnius, p. 21, 32, 79.
* Tayтавичюс A. Apxeoлогические исследования в Литве в 1962–1966 гг. // Acta Baltico–Slavica. Białystok. 1970. T. VII, p. 224-225.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 122-123.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Norkūnai I
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai