open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Magistralinis kelias A2 (Lietuva)

**A2** – magistralinis kelias Lietuvoje, jungiantis Vilnių ir Panevėžį. Kelio ilgis – 135,92 km.

Magistralė prasideda Vilniuje, Ukmergės gatvėje. Eina Vilniaus, Širvintų, Ukmergės ir Panevėžio rajonų savivaldybių teritorijomis. Svarbiausi miestai šalia magistralės – Maišiagala, Širvintos, Ukmergė, Panevėžys. Baigiasi Panevėžyje, J.Basanavičiaus g.

## Istorija
Senasis kelias ėjo dabartinėmis šių kelių trasomis:  Vilnius-Širvintos, kelias Širvintos-Vytinė,  Vytinė-Ukmergė,  Ukmergė-Nevėžis ir  Nevėžis-Panevėžys.

Dabartinė automagistralės trasa pradėta tiesti apie 1974-1976 m. Apie 1981 m. buvo atidaryta eismui A2 atkarpa tarp Vilniaus ir Ukmergės. 1998 m. visiškai užbaigta atkarpa tarp Ukmergės ir Panevėžio.

## Kelio statusas
Kelias tarp Vilniaus prieigų ir Šilagalio sankryžos turi automagistralės statusą. Nors kelias turi vieną nepertraukiamą automagistralės atkarpą, jame yra 6 sankryžos su kairiaisiais posūkiais skiriamojoje juostoje. Tokie sprendiniai yra unikalūs Europos autostradų statybos kontekste, kuriose eismas užtikrinimas tik daugiausia per skirtingų lygių sankryžas. Ties daugumą šių sankryžomis įrengtos elektroninės švieslentės (kintami kelio ženklai), kurios, jei to reikalauja eismo sąlygos, sumažina leistiną greitį iki 100 arba 110 km/h.
Vieno lygio sankryžose, kuriose neįrengti kintami ženklai, įrengti standartiniai kelio ženklai, kurie riboja leistiną greitį iki 110 km/h.

Sovietmečiu šis kelias buvo dalis kelio M12, kuris jungė Minską, Vilnių su Ryga.

## Maršrutas

## Galerija

A2Ukmerge.JPG|Kelias ties Ukmerge iki rekonstrukcijos. Panevėžio kryptis. Vaizdas į Šventosios upės slėnį. 72 km
A2 magistralė, nuo pėsčiųjų viaduko.JPG|Panevėžio kryptis, Žemaitkemio sankryža (po rekonstrukcijos). 72 km 
Kelias A2, ties Taujėnais.JPG|Kelias ties Taujėnais. Panevėžio kryptis. 90-asis kilometras
Avižienių sen., Lithuania - panoramio (1).jpg|Greitkelis tarp Avižienių ir Bukiškio (Vilniaus raj.)
A2 highway in Lithuania.JPG|thumb|Magistralė tarp Ukmergės ir Panevėžio


## Šaltiniai
Naugaonas

**Naugaonas** () – miestas šiaurės Bangladeše, prie Džamunos upės. 192,5 tūkst. gyventojų (2007 m.).
Šahdžadpuras

**Šahdžadpuras** () – miestas Bangladešo vidurio vakaruose, Radžšahio regione. 102,4 tūkst. gyventojų (2007).
Tangajalas

**Tangajalas** () – miestas vidurio Bangladeše, į šiaurės vakarus nuo Dakos, kairiajame Džamunos krante. 180,1 tūkst. gyventojų (2007).
Šerpuras

**Šerpuras** () – miestas Bangladeše, netoli Maimansingho. Arti 100 tūkst. gyventojų (2011).

## Istorija

Apie 1800 metus čia vyko „pamišėlių pasekėjų“ (*Pagal Panthis*) sukilimas prieš anglų kolonistus.

## Šaltiniai
Jorė (reikšmės)

Žodžio **Jorė** reikšmės:

* jorė – pavasario žaluma
* Jorė – romuvių šventė;
* Jorė – folkloro ansamblis;
* Jorė – moteriškas vardas.
Jorė

**Jorė** (dar ***Jūrė***) – neopagonių pavasario, žalumos šventė, švenčiama balandžio pabaigoje. Į Lietuvą atėjus krikščionybei, pavasario šventė buvo susieta su Jurginėmis. Ši šventė laikoma simboline Žemės apvaisinimo diena, nes maždaug tuo metu paprastai būna pirmoji perkūnija, kuri siejama su dievo Perkūno (vėliau sutapatintas su Šv. Jurgiu) apvaisinančia, pralaužiančia žiemos, sąstingio šarvą galia. Jorė arba Joris galėtų būti šio su vaisingumu susijusio Perkūno aspekto vardas. Šaltiniai, kuriais remiantis būtų galima teigti buvus Jore ar Joriu vadinamą kokią nors baltų dievybę, yra abejotinos vertės.

Pats žodis „jorė“ yra slavizmas, jis reiškia žalesą, pavasarinę žalumą, išsprogusią lapiją. „Jorė“ ir šio žodžio vediniai kilę iš slavų *ярь* „pavasaris, želmuo“, * яровой, ярый* – „pavasarinis, sėtas pavasarį“, *ярнiй, ярий* – „gyvybingas, vaisingas, aistringas“, o su šiais slavų žodžiais sietinas jų vaisingumo, žalumos dievo vardas Jarilo. Plintant krikščionybei vietoje demonizuoto Perkūno vardo iškeltas Šv. Jurgis, kuris tiesiogiai susijęs su žemdirbyste ir vaisingumu – graikiškas jo vardas *Γεώργιος* reiškia tiesiog „žemdirbys“. Graikijoje *Ζεύς Γεωργός* buvęs žemdirbiškasis, atveriantis žemę Dzeuso aspektas.

Tai senovinė gyvulininkystės diena. Išgenamus gyvulius šeimininkas apšlakstydavo švęstu vandeniu, kiekvienam suduodavo verbos šakele.

Kaip atskirą nuo Jurginių šventę Jorę švenčia romuviai. Didžiausia Jorės šventė kasmet vyksta Kulionyse (Molėtų raj.) – įžiebiama šventa ugnis, vyksta eisena į Kulionių piliakalnį, kur įšventinami nauji romuviai, vėliau palabinami dievai, vaišinamasi. Linkima vieni kitiems „gyvo žalio“ – dvasios atgimimo, pabudimo, nušvitimo, kurį simbolizuoja išsprogusi augalo šakelė.

## Šaltiniai
Naujasodžiai (Kaunas)

**Naujasodžiai** (arba ***Nausėdai, Puidynė, Puidinė***) – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Babtų, greta greitkelio , prie Žąsino ir Žvarantos santakos. Išlikęs buvęs Puidynės dvaras, priklausęs Puidoms. Veikia žemės ūkio įmonė. Taip pat kaimui priklauso sodai Aluonos pakrantėje.

## Istorija

Naujasodžių dvaras žinomas XX a., kai priklausė Puidoms – pagal juos ir pavadintas Puidine (Puidyne).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naujasodžiai

**Naujasodžiais** vadinami kaimai:

* Naujasodis Jonavos rajone Žeimių seniūnijoje;
* Jurbarko rajone;
* Kaišiadorių rajone;
* Kauno rajone;
* Molėtų rajone;
* Trakų rajone:
** Aukštadvario seniūnijoje,
** Trakų seniūnijoje:
*** Bražuolės Naujasodžiai,
*** Naujasodžiai;
* Vilniaus rajone.

## Kitos reikšmės
* Navasodai
* Naujasėdžiai
Sarbriukenas

**Sarbriukenas** – miestas vakarinėje Vokietijoje, prie Saro upės, Saro krašto sostinė. Akmens anglies gavybos baseino centras. Išvystyta mašinų, metalurgijos, maisto, optikos, lengvoji pramonė.

Yra universitetas. Per Saro upę nutiestas tiltas (1564 m.), stovi gotikinė bažnyčia.

## Istorija
### Pavadinimo kilmė

Nors dabartinėje vokiečių kalboje atrodo, kad miesto pavadinimas reiškia „Saro tiltai“ ( – „tiltai“), tačiau pirmasis tiltas čia nutiestas tik XVI amžiuje, nors romėnų laikais gyvenvietė jau buvo žinoma ir vadinosi *Sarabrucca*. Senovės germanų žodis *Brucca* reiškė „uolos“, „rieduliai“.

## Sportas
* 1. FC Saarbrücken (futbolas)

## Žymūs žmonės
* Sandra Cretu (dainininkė)

## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė
Ruzveltas

**Ruzveltas** – olandų kilmės pavardė, kuri išvertus reiškia „rožių laukas“.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Teodoras Ruzveltas
* Emilis Ruzveltas
* Franklinas Ruzveltas
* Eleonora Ruzvelt
Mecas

**Mecas** – miestas šiaurės rytų Prancūzijoje, prie Mozelio upės; Lotaringijos sostinė, Mozelio departamento centras. Svarbus susisiekimo mazgas. Išvystyta mašinų, chemijos, maisto, avalynės pramonė. Apylinkėse išgaunama geležies rūda, yra metalurgijos gamyklų.

Mece yra universitetas, muziejai (istorijos, archeologijos, liaudies tradicijų), arsenalas, koncertų salė, botanikos sodas. Daug bažnyčių, vienuolynų, senovės paminklų. Išlikusi citadelė su Vokiečių Vartais, tamplierių laikrodis (XIII a.). Šv. Petro bažnyčia – senoviška romaniško stiliaus bažnyčia, seniausia šalyje. Gotikinėje Šv. Stepono katedroje (XIII–XIV a.) daug vitražų (bendras plotas 6500 m²). Netoli miesto yra antikinio amfiteatro liekanos.

## Istorija

Mecas išaugo romėnų gyvenvietės *Divodurum* vietoje, kurios vietoje 700 m. pr. m. e. buvo pastatyta tvirtovė ir galų gyvenvietė *Mediomatrica*. Romos laikais buvo prekybos ir amatų centras, nuo IV amžiaus – vyskupų rezidencija. Nuo V a. miestas imamas vadinti *Mettis*. Buvo svarbiausias karolingų atgimimo kultūros centras. X a. – svarbus Lotaringijos ekonomikos ir politikos centras. XIII a. tapo laisvuoju imperijos miestu. 1552 m. prijungtas prie Prancūzijos, paverstas stipria karine tvirtove. 1871 m. atiteko Vokietijai, bet 1919 m. pagal Versalio sutartį vėl grąžintas prancūzams. 1940–1944 m. buvo okupuotas Trečiojo Reicho.

## Sportas
* FC Metz – futbolo klubas;
* Stade Saint-Symphorien – stadionas, talpinantis 28 786 žiūrovus.
1993–1994 m. UEFA čempionų lyga

**UEFA čempionų lyga 1993–1994 m.** – 2-asis UEFA čempionų lygos turnyras (39-asis, skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1993 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 1994 m. gegužės 18 d. finale laimėjęs prieš . Dėl papirkinėjimo skandalo , iš turnyro buvo pašalintas paskutinis jo laimėtojas .

## Atrankos etapas (1/32 finalo)

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

### A grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 10 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 2 tšk.

### B grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 8 tšk.
# ***' – 7 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 4 tšk.

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
Laurynas Algimantas Skūpas

**Laurynas Algimantas Skūpas** (1937 m. rugpjūčio 10 d. Kupiškio raj., Subačiuje – 2005 m. sausio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos kalbininkas romanistas, esperantininkas.

## Biografija

Baigė Vilniaus pedagoginį institutą ir Maskvos užsienio kalbų institutą. Poliglotas, laisvai kalbėjo rusų, lenkų, ispanų, vokiečių, prancūzų, italų, provanso, turkų, esperanto kalbomis.

1960 m. mokytojavo Šeduvoje. Nuo 1964 m. Vilniaus universiteto prancūzų kalbos katedros dėstytojas, docentas, profesorius. 1970–1980 m. stažavosi Paryžiaus, Briuselio, Maskvos universitetuose. 1992–1995 m. dėstė lietuvių kalbą Paryžiaus Rytų kalbų institute, išleido lietuvių kalbos vadovėlį prancūzakalbiams.

Lietuvos esperantininkų sąjungos narys. Susidomėjo šia kalba 1959 m. Rašė straipsnius, o vėliau ir redagavo Lietuvos esperantininkų leidinius „Horizonto de Soveta Litovio“, „Litovio hodiaŭ“, „Litova stelo“. Nuo 1989 m. vedė Lietuvos radijo laidas esperanto kalba. Išvertė John Wells knygą „Lingvistikaj aspektoj de Esperanto“.

1979–1988 m. Tarybinių esperantininkų asociacijos narys (esp. *Asocio de Sovetiaj Esperantistoj*), ASE Lietuvos skyriaus pirmininkas. 1988–1993 m. Lietuvos esperantininkų sąjungos (*Litova Esperanto-Asocio*) pirmininkas. 2004 m. 57-ojo Tarptautinės katalikų esperantininkų sąjungos IKUE kongreso Kretingoje organizatorius.

## Bibliografija

* Laurynas Skūpas. Esperanto tarptautinė kalba. Lerniloj, vortaroj / litova. Mokslas. Vilnius. 1987 m.
* Laurynas Skūpas. Esperanto kalbos vadovėlis. Lernolibro de Esperanto. Eldona Instituto pri Sciencaj kaj Enciklopediaj Libroj. Vilnius. ISBN 5-420-01537-4, 2004 m.
* Laurynas Algimantas Skūpas. Guide parlé francais – lituanien. Prancuziški – lietuviški pasikalbėjimai. Alma littera, ISBN 9955-08-011-6 2001 m.
1994–1995 m. UEFA čempionų lyga

**UEFA čempionų lyga 1994–1995 m.** – trečiasis UEFA čempionų lygos turnyras (40-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1994 m. rudenį. Turnyrą laimėjo  klubas, 1995 m. gegužės 24 d. finale laimėjęs prieš . Turnyras iš esmės pakeitė formatą – grupės varžybose ėmė dalyvauti nebe 8, bet 16 klubų, iš kurių 8 į turnyrą pateko tiesiogiai, o dar 8 laimėję atrankos etape. Tad iš viso dalyvavo 24 šalių čempionai – kitų šalių čempionai žaidė UEFA taurėje.

## Atrankos etapas (1/16 finalo)

## Aštuntfinalis

### A grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 6 tšk.
#  – 6 tšk.
#  – 3 tšk.

### B grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 12 tšk.
# ***' – 6 tšk.
#  – 4 tšk.
#  – 2 tšk.

### C grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 9 tšk.
# ***' – 6 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 4 tšk.

### D grupė

Galutinė lentelė:
# ***' – 10 tšk.
# ***' – 5 tšk.
#  – 5 tšk.
#  – 2 tšk.

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* UEFA duomenys
* RSSSF duomenys
* Europos taurių istorija
* 
*
Užubaliai (Rokiškis)

**Užubaliai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Onuškio, prie Latvijos sienos, Ažubalių miške. Šalia teka Lakštena, yra Degesynės durpynas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pavidaujys (reikšmės)

**Pavidauju** vadinami kaimai Jurbarko rajone:

* Girdžių seniūnijoje:
** Pavidaujys;
** Pavidaujys I;
** Pavidaujys II;
** Pavidaujys III;
* Šimkaičių seniūnijoje.
Kiniškoji Vikipedija

**Kiniškoji Vikipedija** () – Vikipedija kinų kalba. Startavo 2002 m. gegužį. 2025 m. vasario 6 d. joje buvo beveik 1,5 mln. straipsnių.

2004 m. birželį Kinijoje pirmąsyk užblokuota kiniškoji Vikipedijos versija. Po to ji buvo blokuojama protarpiais, o nuo 2015 m. birželio užblokuota nuolat. 2021 m. buvo užblokuotos 7 paskyros bei iš 12 administratorių atimtos teisės dėl Kinijos valdžios turinio cenzūros politikos.

## Išnašos

## Nuorodos

* Kiniškoji Vikipedija
UniCredit Bank Lietuva

**AS „UniCredit Bank“ Lietuvos skyrius** (**„UniCredit Bank“ Lietuva**) − UniCredit Group finansų grupei priklausantis Lietuvos bankas.

Iki 2007 m. rugsėjo 1 d. buvo Vokietijos „HypoVereinsbank“ banko skyriumi.

Banko veiklai Baltijos šalyse vadovauja Valdyba, kurią sudaro Ralf Cymanek (Valdybos pirmininkas), Algimantas Kundrotas, Torstenas Tegtmajeris, Guenter Fieldt. 

AS „UniCredit Bank“ Lietuvos skyriaus Generalinis direktorius - Gintaras Mazelis. 

## Plėtra Lietuvoje
2007 m. sausio mėnesį Lietuvoje įkurtas Latvijos banko „UniCredit bank“ AS Lietuvos skyrius.

2007 m. rugsėjo 1 d. AS „UniCredit Bank“ perėmė „HVB~Bank“ Vilniaus ir Talino skyrių verslą. Prekės ženklas „HVB~Bank“ pakeistas į „UniCredit Bank“.

## Istorija
* 2001 m. Lietuvoje pradėjo veiklą Vokietijos banko *Vereins - und Westbank AG* Vilniaus skyrius
* 2005 m. *Vereins - und Westbank AG* Vilniaus skyrius, prisijungęs prie *HVB Group*, tapo *Bayerische Hypo - und Vereinsbank AG* (*HVB~Bank*) Vilniaus skyriumi.
* 2007 m. Lietuvoje įkurtas Latvijos banko *UniCredit bank AS* Lietuvos skyrius, kuris tų pačių metų rugsėjo 1 d. perėmė HVB~Bank Vilniaus skyriaus įsipareigojimus.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* UniCredit Group svetainė
Nikaragvos transportas

Žemiau pateikiama informacija apie **[[Nikaragva|Nikaragvos]] transporto** infrastruktūrą.

## Sausumos transportas
Transporto srautas yra tankesnis daugiau apgyventose Nikaragvos vietose. 2002 m. ten buvo 16 382 km kelių, iš kurių 1818 km buvo išgrįsti. 2000 m. Nikaragvoje buvo 40 800 lengvųjų mašinų ir 60, 500 sunkvežimių. Seniau Nikaragvoje buvo 373 km geležinkelio bėgių, kurie buvo uždaryti 1993 m. Dabar vienintelė 6 km geležinkelio trasa naudojama keleiviams pervežti iš Čičigalpos į Inchenio San Antoniją.

## Jūrų transportas
"Naviera Nicaragüense" teikia nuolatines jūrų keliones į Pietų Ameriką, JAV ir Europą. Vienintelis Nikaragvos uostas Korintas valdo 60 % visų vandens krovinių. Kiti jūrų uostai yra Puerto Sandinas, San Chuan del Sulis, Puerto Kabesasas.

## Oro transportas
Oro transportas yra svarbus Nikaragvai, nes yra labai mažai kelių, bei geležinkelio trąsų. 2001 m. ten buvo 182 oro uostai, iš kurių 11 buvo su grįstais takais. Nauja valstybės valdo įmonė *[[Aerolíneas de Nicaragua]]* (AERONICA) teikia skrydžius į Salvadorą, Kostą Riką, Panamą, Meksiką. Pagrindinis oro uostas yra Augusto Sandino mieste, tarptautinis oro uostas Las Mersedeso mieste. 2001 m. 61 000 keleivių buvo pasinaudoję oro linijų paslaugomis Nikaragvoje.

## Nuorodos
* CŽV duomenys
KK101

**KK101**, dar žinomas ir kaip istorinio '''''Juodojo kelio''''' atkarpa – krašto kelias nuo Vilniaus iki Šumsko. Kelio ilgis yra 35,99 km arba beveik 36 km. Šiame kelyje yra 1 „juodoji dėmė“.

Kelias prasideda Vilniuje, Rasų g. Eina per Vilniaus miesto ir Vilniaus rajono savivaldybių teritorijas. Svarbiausias gyvenvietės – Dobromislė, Kena ir Šumskas. Baigiasi ties Lietuvos valstybės siena su Baltarusija.

## Maršrutas
KK102

**KK102** – kelias nuo Vilniaus iki Zarasų. Ilgis – 162,94 km. Jame yra 3 „juodosios dėmės“.

## Savybės
Pagrindinis kelias rytiniui šalies pakraščiui.

Prasideda Antakalnio g., nuo Olandų žiedo (Vilnius.

Nutiestas Vilniaus miesto, Vilniaus, Švenčionių, Ignalinos ir Zarasų rajonų savivaldybių teritorijomis.

Stambesnės gyvenvietės – Nemenčinė, Pabradė, Pavoverė, Zalavas, Sariai, Cirkliškis, Švenčionys, Ignalina, Kazitiškis ir Dūkštas.

Baigiasi Zarasuose, įsiliedamas į magistralinį kelią  šalia Zarasų tilto.

Ties Nemenčine, kerta Nerį.

## Maršrutas

|}
|}
KK103

**Krašto kelias 103** – krašto kelias nuo Vilniaus iki Lietuvos–Baltarusijos valstybinės sienos. Kelio ilgis – 33,05 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda Vilniuje. Eina per Vilniaus miesto ir Vilniaus rajono savivaldybių teritorijas. Eina per Naująją Vilnią. Svarbiausios gyvenvietės – Mickūnai, Lavoriškės. Kelias baigiasi ties valstybės siena su Baltarusija.

## Maršrutas

|}
|}
KK104

**Krašto kelias 104** – nuo Šalčininkų per Dieveniškes iki Baltarusijos–Lietuvos valstybinės sienos einantis krašto kelias. Kelio ilgis – 32,61 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda Šalčininkuose, Saulėtojoje gatvėje. Visa trasa eina per Šalčininkų rajono teritoriją. Svarbiausios gyvenvietės – Poškonys ir Dieveniškės. Baigiasi ties Baltarusijos–Lietuvos valstybine siena.

## Sankryžos

|}
|}


Kelias 104 prie pasienio.JPG|Kairėje – pasienis su Baltarusija ties Dailidėmis
Poškonių akmuo, kelias KK104.JPG|Ties Poškonimis
Kelias 104, ties Didžiuliais.JPG|Ties Didžiuliais
Barbadoso transportas

Šiame straipsnyje aprašoma **[[Barbadosas|Barbadoso]] transporto** sistema.

## Keliai

Barbadose iš viso yra 1650 km kelių, iš kurių 1628 km yra grįsti. 2000 m. Barbadose buvo 44300 lengvųjų mašinų ir 15600 sunkvežimių. 2010 m. JK ekonomistų grupė nustatė, kad Barbadoso transporto kelių tankumas yra 6 pasaulyje ir didžiausias vakariniame Žemės pusrutulyje. 

Visuose salos keliuose eismas vyksta kaire kelio puse. 

### Visuomeninis transportas
Visuomeninio transporto paslaugas šalyje teikia autobusai, mini-autobusai ir taksi, kuri yra populiariausia visuomeninio transporto rūšis. 

### Automobilių nuoma
Šalyje veikia daug automobilių nuomos punktų. Pažymėtina tai, kad užsienio šalių vairuotojai turi gauti leidimą važiuoti automobiliais šalyje. 

### Nelaimingi atsitikimai keliuose
Pagal 2010 m. ataskaitą, Barbadoso keliuose kiekvienam kilometrui tenka po 63.1 transporto priemonę. Pagal šį rodiklį Barbadosas yra 23 vietoje pasaulyje pagal transporto priemonių skaičių visos šalies mastu. Pagal nelaimingų atsitikimų skaičių 1 000 gyventojų šalis yra 12 vietoje pasaulyje.

## Geležinkeliai
Geležinkelių sistemą šalyje sukūrė Jungtinės Karalystės kolonistai XIX a. Geležinkeliai jiems buvo reikalingi pergabenti cukranendres į Bridžtauno uostą. Tačiau šaliai atgavus nepriklausomybę geležinkelių sistemos buvo atsisakyta ir dabar geležinkelio paslaugų neteikia nei viena bendrovė.

Kadangi Barbadoso gyventojų tankumas yra antras pagal dydį visoje Amerikoje, kartais kyla diskusijų dėl traukinių sistemos sugrąžinimo.

## Oro transportas
Grantley Adams tarptautinis oro uostas yra pagrindinis oro uostas Barbadose. Barbadosą aptarnauja viena vietinė oro kompanija ir 14 nacionalinių oro kompanijų. Šalyje taip pat yra privatus Bridžtauno sraigtasparnių oro uostas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
KK105

**Krašto kelias 105** – kelias nuo Eišiškių iki Pirčiupių. Kelio ilgis – 29,97 kilometro.

Kelias prasideda, atsišakojęs nuo  kelio. Eina Varėnos ir Šalčininkų rajono savivaldybių teritorijomis. Pagrindinė gyvenvietė prie kelio – Eišiškės. Šiaurinė kelio atkarpa eina Dainavos giria. Baigiasi ties Lietuvos valstybės siena su Baltarusija.

## Maršrutas

|}
|}
KK106

**Krašto kelias 106** – kelias, jungiantis Naująją Vilnią Vilniuje, Skaidiškes, Rudaminą ir Pagirius. Kelio ilgis – 24,9 kilometro. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda Naujojoje Vilnioje. Eina Vilniaus miesto ir rajono savivaldybių teritorijomis. Svarbiausios gyvenvietės – Naujoji Vilnia (Vilnius), Skaidiškės, Rudamina, Vaidotai. Baigiasi Vaiduotuose, sankryžoje, su keliais  ir .

Iki 2012 m. kelias ėjo tolyn nuo Pagirių per Panerius iki Gariūnų sankryžos. Šią trasą pakeitė naujas magistralinis kelias A19. Nauja trasa šiuo metu apima rekonstruojamą kelią, kuris taps 4 juostų modernia magistrale.

## Maršrutas

|}
|}

## Šaltiniai
KK107

**Krašto kelias 107** – kelias nuo Trakų iki Vievio. Kelio ilgis yra 17,52 kilometro. Kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Prasideda Trakuose, sankryžoje su . Eina Elektrėnų ir Trakų rajono savivaldybių teritorijomis. Svarbiausios gyvenvietės – Bražuolė, Pylimai. Baigiasi prie Vievio, sankryžoje su  ir . Ties Trakais eina sąsmauka tarp Galvės ir Akmenos ežerų.

## Maršrutas
KK108

**Krašto kelias 108** – kelias nuo Vievio iki Nemenčinės. Kelio ilgis – 53,71 kilometro. Kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda ties Vieviu. Eina Elektrėnų ir Vilniaus rajono savivaldybių teritorijomis. Svarbiausios gyvenvietės – Vievis, Dūkštos (sankryžos, su  ir ), Maišiagala (sankryža su automagistrale ) ir Nemenčinė. Baigiasi Nemenčinės apylinkėse, sankryžoje, su . Atkarpoje, tarp Vievio ir Dūkštų yra tiltas per Nerį.

## Maršrutas
KK109

**Krašto kelias 109** – kelias nuo Švenčionių iki Lentupio Baltarusijoje. Kelio ilgis – 8,78 kilometro. Kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda Švenčionyse, Lentupio g., sankryžoje su . Eina Švenčionių rajono savivaldybės teritorija. Didelė dalis trasos eina mišku. Kelio trasa eina ligi Baltarusijos sienos, o toliau kelias, eidamas Baltarusijos teritorija, pasiekia Lentupį.

## Maršrutas
Netikrasis vaisius

**Netikrasis vaisius** – vaisius, kurio mėsingoji dalis susidarė ne iš mezginės, o iš kitų žiedo dalių (pvz., žiedsosčio).

Netikrųjų vaisių pavyzdžiai:
* Obuolys
* Kai kurios uogos (), pvz., serbentų, agrastų, mėlynių, spanguolių.
* Netikrosios uogos, pvz., žemuogės.


Image:Stachelbeeren.jpg|Agrasto uogos
Image:Schwarze Johannisbeeren Makro.jpg|Juodojo serbento uogos
Image:Ribes rubrum2005-07-17.JPG|Raudonojo serbento uogos
Image:Vaccinium myrtillus vaisiai 2006-07-25.JPG|Mėlynės uogos
Varnių tiltas

**Varnių tiltas** – tiltas per Nerį Kaune, jungiantis Vilijampolę ir Žaliakalnį. Pastatytas 1983 m.

Tilto ilgis – 328.0 m (su prietilčiais), plotis – 26.4 m, iš kurių 21.0 m skirtas šešių eismo juostų automobilinio transporto važiuojamajai daliai. Šalitilčiai įrengti pėsčiųjų ir dviračių eismui. Yra nutiestas troleibusų tinklas.

Tarpukariu Vilijampolę ir Žaliakalnį jungė Eigulių tiltas.

## Tilto konstrukcija
Statinys projektuotas remiantis 1962 metų normomis, H-30 ir HK-80. Tilto gelžbetoninę, nekarpytąją, sijinę perdangą sudaro keturios dėžinio skerspjūvio sijos. Kiekviną sija sudaryta iš 134 atskirų gelžbetoninių blokų pervertų ir sutemptų įtempiamąją armatūra. Atstumai tarp sijų – 3.15 m + 4.10 m + 3.15 m. Ramtai (krantinės atramos) – gelžbetonio masyvo, užpiltiniai (2vnt). Taurai (tarpinės atramos) – gelžbetoninio masyvo (4 vnt). Perdanga atremta and 48-ių vienetų atraminių guolių (guminiai lizdinio slystamojo tipo), įrengti du atvirojo tipo deformaciniai pjūviai (perdengti *plaukiojančiais* lakštais). Tilto perdangos formulė – 57,5 m + 86.0 m + 74.0 m + 60.0 m + 41.5 m.

## Šaltiniai
Visų šventųjų diena

**Visų šventųjų diena** arba **Visi Šventieji** – po mirties paskelbtų šventaisiais atminimo ir pagerbimo diena, minima lapkričio 1 d. Pagerbiami visi šventieji – ne tik kanonizuoti ar beatifikuoti, bet ir pasižymėję šventu, paprastu ir nuolankiu gyvenimu.
 
Tikima, kad šventieji padeda žmonėms, jei jiems meldžiamasi. Lapkričio 1-ąją liturgine šventųjų atminimo švente paskelbė popiežius Bonifacas IV VII a. pradžioje. 998 m. popiežius Grigalius šventę papildė lapkričio 2-ąja, skirta pagerbti mirusiuosius - Lietuvoje tą dieną minimos Vėlinės, ir abi šventės visuomenėje neretai minimos kaip viena.

Lapkričio 1 d. Romos katalikų bažnyčia visada skelbė privaloma švente. Sąjūdžio metais Lietuvoje 1990 m. vasario 9 d. buvo priimtas įstatymas, pagal kurį lapkričio 1-oji paskelbta nedarbo diena.

 

Lenkijoje, Čekijoje, Švedijoje, Suomijoje, Slovėnijoje, Slovakijoje, Lietuvoje, Kroatijoje, Austrijoje, Rumunijoje, Vengrijoje ir Vokietijoje yra tradicija šią dieną deginti žvakeles ir lankyti artimųjų kapus.

## Šaltiniai
Algimantas Vitolis Trušys

**Algimantas Vitolis Trušys**  1936 m. rugsėjo 16 d. Kaune) – 2018 m. vasario  21 d. ) –Vilniuje 
Lietuvos dailininkas, tapytojas monumentalistas, Šiaulių miesto garbės pilietis.

## Biografija
Brolis Raimondas Juozas Trušys. Tėvas buvo matininkas. Vaikystė ir pirmieji mokslo metai prabėgo Pušalote. Gyveno Kuršėnuose, mokėsi Garliavos vidurinėje mokykloje, baigė Pušaloto vidurinę mokyklą. 1955–1961 m. studijavo LSSR dailės institute. Nuo 1961 m. Šiaulių pedagoginio instituto dėstytojas, docentas, profesorius, 1965–1974 m. Piešimo katedros vedėjas, vėlau Dailės didaktikos katedros vedėjas. Nuo 1964 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Nuo 2006 m. pensininkas.

## Kūryba
Jo tapybos ir akvarelės darbai buvo eksponuojami daugelyje užsienio šalių. Surengė individualių parodų Šiauliuose (1967, 1968, 1970, 1971, 1975, 1986 m.), Vilniuje (1968, 1975 m.), Daugpilyje (1967 m.). Sukūrė freskų („Medicinos istorija“, 1973 m.; „Stumbrų medžioklė“, 1974 m.), mozaikų („Iš lietuvių mitologijos“ Vilniaus universitete, 1978 m.; „Gyvybės medis“ Šiaulių ligoninėje, 1982 m.; Jovaras, 1964 m.; Peliksas Bugailiškis, Ignas Prielgauskas, abu 1980 m.), molbertinių paveikslų, akvarelių, piešinių. Kūrinių yra įsigiję visi didieji Lietuvos muziejai, privatūs užsienio kolekcininkai.

Lietuvos dailės muziejuje saugomi darbai: „Motina“ (1966 m.), „Natiurmortas su laikrodžiu“ (1968 m.), „Ruduo prie Platelių“ (1978 m.), „Autobiografija“ (1987 m.) ir kt. Monumentalių dailininko mozaikų yra Dramos teatre, Šiaulių kolegijoje, Šiaulių universitete ir kitur. Deja, kai kurie V. Trušio darbai per įvairias rekonstrukcijas buvo sunaikinti.

Dailininkas sukūrė daugybę portretų, peizažų, istorinių paveikslų akvarele, pastele, pieštuku, aliejumi, koliažo, freskos, sgrafito, mozaikos technikomis. Profesorius yra išleidęs ir poezijos knygą. Jis kūrė Šiaulių dailės centrą, rengė pirmąsias viešas vaikų kūrybos parodas, kurios išplito visoje šalyje. Pedagoginė ir kūrybinė veikla įvertinta daugeliu apdovanojimų, o už mozaiką „Iš lietuvių mitologijos“ Vilniaus universitete pelnė 1979 m. valstybinę premiją. 1979 m. apie V. Trušį išleista monografija.

## Bibliografija
* Už horizonto: eilėraščiai. – Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2006. – 96 p.: iliustr. – ISBN 9955-579-51-X
* Laikas virto akmeniu: gyvenimo ir kūrybos proskynos. – Šiauliai: Šiaurės Lietuva, 2010. – 312 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-863-36-6

## Įvertinimas
* 1979 m. LSSR valstybinė premija
* 1986 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 2007 m. rugsėjo 7 d. Šiaulių miesto savivaldybės taryba suteikė Šiaulių miesto garbės piliečio vardą 

## Šaltiniai
Ažvintaitis

**Ažvintaitis** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 17 km į vakarus nuo Dūkšto, 10,5 km į pietvakarius nuo Salako. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 1,56 km, plotis iki 0,33 km. Vakarinėje ežero dalyje yra 2 miškingos salelės (0,13 ha ir 0,02 ha). Altitudė 165,1 m. Krantai daugiausia aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežerą supa Minčios giria, tik šiaurrytinėje pakrantėje plyti pievos. Ažvintaitis yra bendroje rinoje su į rytus telkšančiu Ažvinčio ežeru. Su juo jungiasi sąsiauriu. Priklauso Sągardo ežero baseinui.

Šiauriniame ežero krante įsikūręs Margavonės kaimas. Rytine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Kanzas Sitis (Misūris)

**Kanzas Sitis** () – 39 pagal dydį JAV miestas ir didžiausias Misūrio valstijos miestas. Kanzas Sitis yra Misūrio ir Kanzaso upės santakoje, priešais Kanzas Sitį Kanzaso valstijoje. Su juo ir aplinkinėmis gyvenvietėmis sudaro konurbaciją, kurioje gyvena >2,2 mln. žmonių. Upinis uostas, transporto mazgas, svarbus finansinis centras.

## Istorija

1850 m. grupė investuotojų pasirinko vietą ir pradėjo plėtoti miestą, pavadindami jį Kanzasu. 1853 m. kovo 23 d. gavo miesto statusą ir pervadintas Kanzas Sičiu.

## Šaltiniai
KK110

**Krašto kelias 110** – krašto kelias, jungiantis Švenčionius ir Adutiškį. Kelio ilgis – 30,94 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda Švenčionyse, Adutiškio gatvėje, nuo sankryžos su  ir eina Švenčionių rajono savivaldybės teritorija. Svarbiausios gyvenvietės – Švenčionys, Milkuškos, Bačkininkai, Milkūnai ir Adutiškis. Kelio trasa baigiasi ties Lietuvos valstybės siena su Baltarusija.

Kelias 110, prie Milkuškų.JPG|Ties Milkuškomis
Kelias 110, posūkis į Jurgeliškę.JPG|Ties Jurgeliške


## Maršrutas
KK232

**Krašto kelias 232** – krašto kelias, jungiantis Kauną (Vilijampolę), Žeimius ir Šėtą. Kelio ilgis 48,68 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra. Anksčiau kelias buvo žemesnės kategorijos, turėjo rajoninio kelio numerį .

Kelias prasideda Kaune, Panerių gatvėje, ties magistraliniu keliu . Eina Kauno ir Jonavos rajonais. Prie kelio yra šios gyvenvietės: Lapės, Kulva, Ručiūnai, Žeimiai, Juškonys, Šėta. Ties Žeimiais kerta geležinkelį „Jonava–Kėdainiai–Radviliškis“. Ties Martyniškiu kelias kerta Lankesos upę. Kelias baigiasi Šėtos miestelyje, sankryžoje su krašto keliu .

## Maršrutas

|}
|}
KK111

**Krašto kelias 111** – kelias tarp Utenos, Švenčionėlių ir Švenčionių. Kelio ilgis – 65,11 kilometrai. Šiame kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.

Kelias prasideda Utenoje, sankryžoje su A6 keliu. Eina Utenos, Ignalinos ir Švenčionių rajonų teritorijomis. Svarbiausios gyvenvietės prie kelio – Kuktiškės, Saldutiškės, Kaltanėnai ir Švenčionėliai. Baigiasi Švenčionyse, sankryžoje su  keliu.

Iš šiaurės ir šiaurės rytų aplenkia Labanoro girią.

## Maršrutas
Čiurlionio tiltas

**M. K. Čiurlionio tiltas** – gelžbetoninis tiltas per Nemuną, jungiantis Kauno miesto centrą su Freda ir Aleksotu. Sumontuotas iš 600 gelžbetonio dėžinio skerspjūvio blokų. Tilto ilgis 475 m, plotis 29,4 m , 6 eismo juostos.

## Istorija

Pradėtas statyti 1991 m. kaip M. K. Čiurlionio gatvės tąsa. Pagal pirminį projektą tiltas turėjo būti užbaigtas 1996 m., tačiau dėl lėšų stygiaus darbai buvo ne kartą stabdomi. 2000 m. darbai atnaujinti, įrengti prietilčių mazgai. Atidarytas 2002 m. spalio 22 d. Architektas – Jurgis Rimvydas Palys.

## Šaltiniai
Kryžius (veksilologija)

**Kryžius** veksilologijoje – kryžius vėliavoje. Dažniausiai vėliavas su kryžiais turi Šiaurės Europos šalys. Paprastai kryžius laikomas krikščionybės simboliu.

## Simetriškasis kryžius
Simetriškasis kryžius – kryžius, kurio visi galai arba galai esantys vienas priešais kitą yra vienodo ilgio.

Vaizdas:Flag of Switzerland.svg|Šveicarijos vėliava
Vaizdas:Flag of Greece.svg|Graikijos vėliava
Vaizdas:Flag_of_Georgia.svg|Gruzijos vėliava
Vaizdas:Civil Ensign of the Dominican Republic.svg|Dominikos Respublikos tautinė vėliava
Vaizdas:Flag of Dominica.svg|Dominikos vėliava


## Skandinaviškasis kryžius
Skandinaviškasis kryžius – kryžius, kurio vienas galas esantis laisvajame vėliavos krašte ilgesnis.

### Nacionalinės vėliavos


Image:Flag of Denmark.svg|Danijos vėliava
Image:Flag of Norway.svg|Norvegijos vėliava
Image:Flag of Sweden.svg|Švedijos vėliava
Image:Flag of Finland.svg|Suomijos vėliava
Image:Flag of Iceland.svg|Islandijos vėliava


### Autonominių regionių vėliavos

Image:Flag of the Faroe Islands.svg|Farerų salų vėliava
Image:Flag_of_Åland.svg|Alando vėliava


### Kitos vėliavos

Image:Flag of the Kalmar Union.svg|Kalmaro sąjungos vėliava
Image:Flag of Nordisk Flaggsallskap.svg|Veksilogijos vėliava
Raiboji sraigenė

**Raiboji sraigenė** (kiti pavadinimai – **aptaškytoji sraigė**, **margoji didsraigė**) (*Cornu aspersum, Helix aspersa, Cryptomphalus aspersus* arba *Cantareus aspersus*) – pilvakojų (*Gastropoda*) klasės sausumos sraigė, priskiriama didsraigių šeimai. Tai vienas geriausiai žinomų sausumos moliuskų, nors Vidurio Europoje nėra tokia žinoma nei jos didžioji giminaitė vynuoginė sraigė. Raiboji sraigenė natūraliai paplitusi Viduržemio jūros regione ir vakarų Europoje, tačiau sąmoningai ir atsitiktinai žmonių išplatinta viso pasaulio vidutinio ir subtropinio klimato zonose. Šiuo metu randamas Pietų Afrikoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Šiaurės Amerikoje.  Šis moliuskas tam tikruose regionuose plačiai naudojamas maistui ir dirbtinai veisiamas, tačiau taip pat daug kur laikomas sodų kenkėju, ypač regionuose, kur buvo išplatintas atsitiktinai ir kur nėra įprasta šias sraiges naudoti maistui.

Vidurio Europos mokslininkai dažniausiai priskiria *[[Cornu|Cornu]]* genčiai (Born, 1778). Italų autoriai priskiria moliuskus *Cantareus* genčiai (Risso, 1826). Veisėjų taip pat Pietų Europos specialiojoje literatūroje dažnai vadinama *Helix aspersa*.

## Išvaizda
Raibąją sraigenę geriausia aprašyti lyginant su vynuogine sraige. Lyginant abiejų rūšių suaugusius individus akivaizdu, kad raibosios sraigenės kiautas lieka mažesnis nei vynuoginės sraigės. Raibosios sraigenės kiauto aukštis siekia 4&nbsp;cm, tuo tarpu kai vynuoginės sraigės vidutiniškai 5&nbsp;cm, o kartais ir 6&nbsp;cm.

## Dauginimasis
Kaip ir daugelis sraigių, yra hermafroditė, turi ir patino ir patelės lytinę sistemą. Pieno spalvos kiaušiniai vystosi dirvoje.

## Gyvenama aplinka
Kilusi iš Europos ir vėliau paplitusi daugelyje šalių.

## Mityba ir elgesys
Raiboji sraigenė yra pavojingas kenkėjas, naktimis ar po didelio lietaus nusiaubiantis soduose augančius minkštastiebius augalus. Sausu oru ji lindi savo kriauklėje angą užlipdžiusi išdžiūvusiomis gleivėmis.

## Nuorodos
Alresfordas

**Alresfordas** – kaimas pietryčių Anglijoje, 9 km į pietryčius nuo Kolčesterio, aukščiau Alrefordo įlankos, 39 km į šiaurės rytus nuo grafystės centro – Čelmsfordo. Kaimas yra Tendringo rajone ir šiaurės Esekso parlamento rinkimų apygardoje. Kaime yra ir Alresfordo pradinė mokykla(apie 150 mokinių, nuo 4 iki 11 metų amžiaus). Kaimas turi savo geležinkelio stotį Kolčesterio – Klaktono linijoje, kuri jungia Alresfordą su geležinkelių tinklu aptarnaujantį rytų Angliją. Geležinkelio tarnybos operatorius yra kompanija „one“.

2001 metų balandį kaime gyveno 2125 gyventojai 842 šeimose, kaime gyveno beveik vienodai vyrų ir moterų. Gyventojų vidutinis pusamžis yra aukštesnis nei nacionalinis vidurkis(Jungtinėje Karalystėje – 45 metai).
Ayọ

**Joy Olasunmibo Ogunmakin** (g. 1980 m. rugsėjo 14 d.) – Nigerijos – Vokietijos dainų kūrėja ir atlikėja.
Šiuo metu gyvena Paryžiuje. Pasirinko sceninį pseudonimą **Ayo**, mat šis žodis (jorubietiškai) reiškia džiaugsmą (). Pirmasis Ayo albumas pelnė didelį pasisekimą Prancūzijoje ir Lenkijoje, tapo platininis.

Ayo gimė netoli Kelno (Vokietijoje), turi dviejų tautybių tėvus: tėvas kilęs iš Nigerijos, motina – iš Rumunijos.

## Diskografija

* Singlai
** Down On My Knees (2006)
** Life is Real (2006)
** And it's supposed to be love (2007) (2008, US)
** Help is coming (2007)
** Slow slow (run run) (2008)
** On aime, on aide (2009)
** Lonely (2009)
** I'm Gonna Dance (2011)
** Fire (2013)
** Who (2014)
** I'm a Fool (2017)
** Paname (2017)
** Beautiful (2019)
** Rest assured (2020)
** I'll Be Right Here (2021)

* Albumai
** Joyful (2006)
** Gravity At Last (2008)
** Billie-Eve (2011) 
** Ticket To The World (2013)
** Ayọ (2017)
** Royal (2020)

## Nuorodos
* Oficialus puslapis 
* Ayo puslapis MySpace
*
Magda Goebbels

**Johanna Maria Magdalena Goebbels** (1901 m. lapkričio 11 d. – 1945 m. gegužės 1 d.) – nacistinės Vokietijos propagandos ministro Jozefo Gėbelso žmona.

Antrojo pasaulinio karo pabaigoje Berlyną perimant Raudonajai armijai, ji nužudė savo šešis mažus vaikus ir kartu su vyru nusižudė pati. Jos vyriausias vaikas iš kitos santuokos nebuvo nužudytas ir karą išgyveno.
Celsijus

**Celsijus** – temperatūros matavimo skalė ir vienetas (**Celsijaus laipsnis**, simbolis **°C**), kuriuos sukūrė Andersas Celsijus. Skalė ir temperatūros matavimo vienetas taip pavadinti po A. Celsijaus mirties praėjus dvejiems metams.

## Istorija
A. Celsijus 1742 m. apibrėžė ledo tirpimo ir vandens virimo temperatūras, o skalę padalino į 100 padalų. Šioje skalėje ledo tirpimo temperatūra atitiko 100 laipsnių, o vandens virimo – 0. Ši skalė yra atvirkščia mums įprastai. Tik 1744 m., švedų botanikas Karolis Linėjus (1707–1778 m.) pasiūlė „apversti“ skalę. Taip atsirado įprastinė, dabar naudojama skalė.
Panašią idėją dar 1730 m. pasiūlė A. F. de Reomiuras, tik jo siūlymu skalė tarp vandens virimo ir tirpimo buvo skirstoma į 80 laipsnių, o ne į 100.

## Matavimai

## Vertimas į kitas skales
Niktė (palydovas)

**Niktė** arba **Plutonas II** – natūralus Plutono palydovas. Jis buvo atrastas kartu su Hidra Hablo kosminiu teleskopu Plutono Bendros Paieškos Komandos, sudarytos iš Halo A. Vyverio, S. Alano Sterno, Makso J. Mutchlerio, Andriu J. Stefflo, Marko W. Buje, Viljamo J. Merlino, Džono R. Spencerio, Elioto F. Youngo ir Lesli A. Young.

Atradimo nuotraukos buvo padarytos 2005 m. gegužės 15 ir 18 d. Mėnulius nepriklausomai atrado Maksas J. Mutchleris 2005 m. birželio 15 d. ir Andriu J. Stefflas 2005 m. rugpjūčio 15 d. Atradimas buvo paskelbtas 2005 m . spalio 31 d. Mėnuliai buvo laikinai pavadinti **S/2005 P 1** (Hidra) and **S/2005 P 2** (Niktė). Niktė buvo aplankyta kartu su Plutonu New Horizons misijos metu 2015 m.

Niktės orbita yra toje pačioje plokštumoje kaip ir Charono. Apskriejimo laikas (24.9 dienos) yra artimas 1:4 orbitiniui rezonansui su Charonu, bet laiko nesutapimas yra 2.7 %, tad spėjama, kad nėra aktyvaus rezonanso. Teorija, paaiškinanti tokia rezonansui artimą būklę teigia, kad ji atsirado prieš Charono migraciją išorėn, dėl ko atsirado trijų mėnulių sistema ir yra palaikoma 9 % Plutono-Charono gravitacinio lauko jėgos svyravimų.

Palydovo diametras yra apie 35 km. Niktė yra blyškesnė ir kiek mažesnė už Hidrą.

Ankstyvieji pranešimai teigė, kad Niktė rausva kaip Plutonas ir nepanaši į kitus palydovus , bet vėlyvesni teigia, kad ji pilka kaip kiti palydovai.  *New Horizons* nufotografavo didelę rausvos spalvos dėmę, kurios centre yra krateris. Ši dėmė paaiškina minėtus prieštaravimus.

Kad palydovas bus pavadintas Niktės, graikų tamsos ir nakties deivės, Charono motinos, vardu, buvo paskelbta 2006 m. birželio 21 d.

## Šaltiniai
Burdž al Alam

**Burdž al Alam** (liet. *Pasaulio bokštas*) – dangoraižio projektas Dubajuje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose.

Dangoraižis turėjo iškilti miesto Verslo Užutėkio teritorijoje ir su 510 m aukščiu bei 108 aukštų būti vienu aukščiausiu pasaulyje. Suprojektuotas taip, jog primintų susikristalizavusią gėlę.

Statybų darbai pradėti 2006 m. lapkričio 12 d. Darbus užbaigti buvo tikimasi 2009 m., tačiau tam sutrukdė vėluojantys mokėjimai iš investuotojų dėl pasaulį ištikusios finansų krizės. Bokšto statyba buvo atidėta iškart po to, kai 2009 m. buvo baigti pamatų klojimo darbai. Pagrindinis rangovas statyboms dar nebuvo išrinktas, kai ataskaitoje teigta, kad statinį numatyta pabaigti 2012 m. Po 2009 m. sklype nebuvo matyti jokių vykstančių darbų ar girdėti apie statybų eigą. Pamatams iškastą duobę buvo leista užpildyti vandeniu, o nuo 2013 m. gegužės mėn. iš palydovinių žemėlapių paaiškėjo, kad sklypas buvo užpildytas ir išlygintas. 2013 m. pabaigoje projektas buvo oficialiai atšauktas.

## Išnašos
Jonas Variakojis

**Jonas Variakojis** (1892 m. gegužės 20 d. Rinkuškiuose, Biržų valsčius – 1963 m. spalio 31 d. Čikagoje, Ilinojaus valstija, JAV, palaidotas lietuvių tautinėse kapinėse) – Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas, laisvės kovų dalyvis, Krašto apsaugos ministras.

## Biografija

1913 m. baigė Piarnu gimnaziją. Studijavo Peterburgo universiteto Teisės fakultete, bendradarbiavo laikraščiuose „Viltis“, „Lietuvių balsas“. Iš trečio kurso mobilizuotas į Rusijos kariuomenę, 1917 m. vasario mėn. baigė Vladimiro karo mokyklą Petrograde ir buvo nusiųstas į Austrijos frontą. Po bolševikų perversmo Rusijoje iš fronto atvyko į Voronežą, kur aktyviai dalyvavo politinėje lietuvių karininkų sąjungos veikloje, siekiančioje atkurti Lietuvos valstybingumą. 1918 m. dalyvavo Antrajame lietuvių karių suvažiavime, Lietuvos Taryba jį paskyrė savo įgaliotiniu Oršoje tvarkyti grįžtančių į Lietuvą pabėgėlių reikalų. 1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Lietuvos prekybos ir pramonės rūmuose Vilniuje.

Prasidėjus Lietuvos–sovietų karui, 1918 m. gruodžio 29 d. savanoriu įstojo į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Panevėžio apskrities apsaugos viršininku. Organizavo Panevėžio apsaugos būrį, kuris 1919 m. vasario 7 d. prie Kėdainių sulaikė puolimą Kauno kryptimi. Mūšiuose su bolševikais karininko J. Variakojo savanorių būrys išaugo į Panevėžio atskirąjį batalioną. Batalionui puolant išvaduoti Baisogala, Šeduva, Ukmergė, Panevėžys, Kupiškis, jis pirmasis bolševikų fronte įžengė į Latvijos teritoriją ir pasiekė Dauguvos krantus.

Prasidėjus kovoms su bermontininkais, J. Variakojo vadovaujamas batalionas išaugo ir buvo pavadintas Ketvirtuoju pėstininkų Lietuvos karaliaus Mindaugo pulku. Kovėsi mūšiuose ties Meškuičiais ir Šiauliais. Kare su lenkais kapitono J. Variakojo pulkas atlaikė aršiausius mūšius prie Širvintų ir Musninkų.

Taikos metais pulkininkas leitenantas Jonas Variakojis paskirtas 3-osios pėstininkų divizijos, vėliau – 3-osios karo apygardos štabo viršininku. 1926 m. išėjo į atsargą. Nuo 1928 m. lapkričio 22 d. Susisiekimo ministerijos valdytojas, 1929 m. rugsėjo 24 d. – 1930 m. birželio 28 d. XV Juozo Tūbelio Ministrų kabinete Krašto apsaugos ministras. 1929 m. vėl grįžo į tarnybą Lietuvos kariuomenėje, 1939 m. išėjo į atsargą pulkininko leitenanto laipsniu ir gyveno 1938 m. nusipirktame Šešuolėlių dvare. Drauge su kitais įkūrė Zibalų pieno perdirbimo bendrovę, buvo jos pirmininkas. 

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 

1949 m. emigravo į JAV. Aktyviai dalyvavo Lietuvos karo veteranų sąjungos „Ramovė“ veikloje.

## Apdovanojimai
* I rūšies Vyčio kryžiaus 2 laipsnio ordinas,Latvijos Lačplėsio karo ordinas (trečios rūšies)
* I rūšies Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas,
* Vytauto Didžiojo 2 laipsnio ordinas,
* Gedimino 3 laipsnio ordinas,
* Latvijos Lačplėsio karo ordinas (3 laipsnio),
* Savanorių medalis.
Kelias į žvaigždes 3

*Kiti projektai: [[Kelias į žvaigždes]] - [[Kelias į žvaigždes 2]]*

**Kelias į žvaigždes 3** (dažnai trumpinama „KĮŽ 3“) – nuo 2007 metų rugsėjo 1 d. iki gruodžio 30 d. per LNK televiziją vykęs realybės šou. 

Savaitės finalus, kaip ir anksčiau vedė Arūnas Valinskas.

Trečiojo sezono nugalėtoju tapo dainininkas Anatolijus Oleinik. 

Dėl mažėjančio Lietuvos žiūrovų susidomėjimo, trečiajam KĮŽ sezonui nepavyko pasiekti savo pirmtakų populiarumo.

## KĮŽ3 transliacijos
KĮŽ3 dienoraščius viso realybės šou metu LNK rodė pirmadieniais-ketvirtadieniais nuo 20.00 val.

Speciali laida „Kelias į žvaigždes 3. Naktis“ buvo rodoma antradieniais, 22.30 val., o savaitės finalai - šeštadieniais, 19.05 val. 

## Dalyviai

Iš viso anketas dalyvauti šou užpildė apie 4 tūkstančiai pretendentų, iš jų į pirmąjį atrankos etapą Vilniuje ir Klaipėdoje buvo pakviesti per tūkstantį, o į realybės šou pateko 14 dalyvių. Šeštadienio finalo Jonavoje metu prie šou prisijungė dar trys dalyviai. Kalėdų proga, gruodžio 8 d. į šou grįžo Anatolijus Oleinik, gruodžio 28-ąją - Donatas Šimkus.


Vaizdas:Deividas Bastys, 2007-12-08.jpg|Deividas Bastys
Vaizdas:Valdas, 2007-12-08.jpg|Valdas Maksvytis
Vaizdas:Anatolijus, 2007-12-08.jpg|Anatolijus Oleinik
Vaizdas:Donatas.Dumas.2007-12-08.jpg|Donatas Šimkus (Dūmas)
Vaizdas:Vejas.2007-12-08.jpg|Valdas Musvicas (Vėjas)
Vaizdas:Skaiste, 2007-12-08.jpg|Skaistė Karnuševičiūtė
Vaizdas:Berneen,2007-12-08.jpg|Berneen Candice Naidoo 


## Koncertai

Kiekvienas „Kelio į žvaigždes 3“ savaitės finalas vyko skirtingame Lietuvos mieste. Juos LNK tiesiogiai transliavo šeštadieniais, 19.05 val. Jų grafikas:
* 09 01 Panevėžys (Bendruomenių rūmai)
* 09 08 Vilnius (Forum Palace rūmai) 
* 09 15 Anykščiai (Kultūros centras)
* 09 22 Vilkaviškis (Kultūros centras) 
* 09 29 Šilutė (Kultūros centras)
* 10 06 Jurbarkas (Kultūros centras)
* 10 13 Tauragė (Kultūros centras)
* 10 20 Plungė (Kultūros centras)
* 10 27 Rokiškis (Kultūros centras)
* 11 03 Jonava (Kultūros centras)
* 11 10 Ukmergė (Kultūros centras)
* 11 17 Utena (Kultūros centras)
* 11 24 Nida (Kultūros centras)
* 12 01 Marijampolė (Kultūros centras)
* 12 08 Mažeikiai (Kultūros centras)
* 12 15 Klaipėda (Žvėjų rūmai)
* 12 22 Alytus (Sporto ir rekreacijos centras)
* 12 26 Šiauliai (Šiaulių arena)
* 12 28 Kaunas (Sporto halė)
* 12 30 Vilnius (Pramogų arena)
Mischa Barton

**Mischa Anne Marsden Barton** (g. 1986 m. sausio 24 d.) – Didžiojoje Britanijoje gimusi Amerikos aktorė ir modelis. Geriausiai žinoma dėl savo Marissos Cooper vaidmens draminiame seriale „Po Kalifornijos saule“ (*The O.C.*).

## Biografija

### Asmeninis gyvenimas
Gimė Hammersmithe (Londonas, Anglija), airės fotografės ir anglo biržos maklerio šeimoje. Nors ketverių metų amžiaus persikėlė į Niujorką, JAV pilietybę gavo tik 2006 m. Su Didžiąja Britanija ją tebesieja Londone advokate dirbanti vyresnioji sesuo Zoe. Tuo tarpu jaunėlė Hania šiuo metu studijuoja Los Andželo universitete. 2004 m. baigusi Manheteno privačią elitinę mokyklą, 2006 m. pabaigoje ėmė lankyti Karališkąją dramos meno akademiją.

### Karjera
Pirmą kartą Mischa vaidino būdama 9 metų, viename iš Niujorko teatrų (*Off Broadway*). Ji suvaidino dar keliose pjesėse, kol sulaukė debiutinio vaidmens kino filme „Laukiniai šunys“, kuris laimėjo keletą festivalinių apdovanojimų. Nuo to laiko aktorė reguliariai pasirodo įvairiuose filmuose, pvz.: „Šeštajame pojūtyje“, „Noting Hile“ ar „Dingę ir kliedintys“. Taip pat ji vis pasirodo televizijos reklamose, ypač po to, kai prisijungė prie ilgamečio draugo Ivano Barto modelių agentūros „IMG Models“.

Televizijoje Barton taip pat ne naujokė – 1996 m. suvaidino jauną Lilly Montgomery seriale „Visi mano vaikai“, vėliau – TV filme „Šuniukai“, pasakojančiame šiuolaikinę Boni ir Klaido interpretaciją. Toliau Mischa serialuose vaidindavo kaip kviestinė žvaigždė, dalyvavo filmuojant Enrique Iglesio muzikinį Addicted klipą.

2003 m. FOX kanale pasirodė serialas „The O.C.“, kuris staigiai išpopuliarėjęs, žvaigžde padarė ir Barton. Iš serialo aktorė pasitraukė 3-io sezono pabaigoje, kai serialo reitingai krito ir 2007 m. pradžioje filmavimas buvo nutrauktas.

Mischa Barton reklamuoja Calvin Klein, Bebe Stores, Aéropostale, Monsoon Accessorize, Dooney & Bourke, JC (*Jeans and Clothes*), Morgan de Toi, Jaspal ir Neutrogena produktus.

## Filmografija
* You and I (2007)
* St Trinian’s (2007)
* Closing the Ring (2007)
* Don’t Fade Away (2007)
* Dekameronas: skaistuolių teritorija (2007)
* Little Town (2007)
* The OH in Ohio (2006) 
* Virgin Territory (2003)
* Octane (2003)
* The O. C. (2003–2006)
* Fastlane (2003)
* A Ring of Endless Light (2002)
* Once and Again (2001–2002)
* Tart (2001)
* Užmirštos ir pamišusios (2001)
* Frankie & Hazel (2000)
* Skipped Parts (2000)
* Paranoid (2000)
* The Sixth Sense (1999)
* Notting Hill (1999)
* Pups (1999)
* Lawn Dogs (1997)
* One Flea Spare (1997)
* KaBlam! (1996–1997)
* All My Children (1996)
* New York Crossing (1996)
* Where The Truth Lies (1996)
* All My Children (1995–1996)
* Polio Water (1995)
* Twelve Dreams (1995)
* Slavs! (1995)

## Nuorodos
* http://www.mischa-b.com
* http://www.nndb.com/people/515/000044383/
* http://www.tv.com/person/97167/summary.html 
* http://www.people.com/people/mischa_barton
* http://www.imdb.com/name/nm0059215/
Voveraitės

**Voveraitės** (*Cantharellus*) – voveraitinių (*Cantharellaceae*) šeimos grybų gentis. 

Auga pušynuose, eglynuose nuo birželio iki spalio, kartais ir iki lapkričio mėnesio, beveik nekirmija.

Voveraičių biologija ir ekologija, kaip ir baravykų, menkai ištyrinėta.

## Išvaizda ir savybės
Voveraitės kepurėlė 3–7 arba 10–15 cm skersmens, piltuvėlio formos, rusva–geltona. Lakšteliai siauri ir aukšti, nuaugtiniai. Kotas suaugęs su kepurėle, link pagrindo smailėjantis. Trama gelsva, tampri, malonaus kvapo ir skonio.

## Lietuvoje augančių voveraičių rūšys
* Valgomoji voveraitė (*Cantharellus cibarius*)
* Pilkoji voveraitė (*Craterellus cinereus*)
* Gelsvoji voveraitė (*Cantharellus lutescens*)
* Rudoji voveraitė (*Cantharellus tubaeformis*)
* *[[Cantharellus infundibuliformis]]*
Gaidamavičius

**Gaidamavičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gaidamavičienė (ištekėjusi moteris) ir Gaidamavičiūtė arba Gaidamavičiutė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Gaidamavičius-Gaidys - prozininkas, karo gydytojas, Varšuvos lietuvių studentų draugijos „Lietuva“ įkūrėjas, varpininkas.
*Juozas Gaidamavičius – politikas;
* Pranas Gaida-Gaidamavičius (g. 1914) – Lietuvos kunigas, žurnalistas, teologijos daktaras;
* Stasys Gaidamavičius – inžinierius, esperantininkas;
*Tomas Gaidamavičius – krepšinio žaidėjas;
* Vytautas Gaidamavičius (1931–2008) – Lietuvos pianistas, kultūros veikėjas;
*Zigmas Gaidamavičius – choro dirigentas;
* Zigmas Gaidamavičius-Gėlė (1894–1912) – Lietuvos poetas;
Jonas Dromantas

**Jonas Dromantas:**

* Jonas Dromantas (1927) – inžinierius, žemės ūkio teoretikas;
* Jonas Dromantas (1950) – inžinierius, politikas.