open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nekaltybė

**Nekaltybė** (dar vadinama *skaistumu*) – gyvenimas be lytinių santykių. Dažniausiai prarandama lytiškai subrendus (defloracija). Terminas dažniau vartojamas merginoms ir moterims (), tačiau kartais pasitaiko ir kalbant apie vaikinus ar vyrus.

Įvairiose kultūrose nekaltybė suvokiama skirtingai, pradedant nuo ne tik fizinio, bet ir dvasinio bei minčių skaistumo, ir baigiant grynai vaginaline nekaltybe, kuomet analinis seksas nelaikomas nekaltybės praradimu. Daugelyje religijų (krikščionybėje, islame, judaizme) skaistybė laikoma svarbiausia dorybe, o moteris, praradusi nekaltybę iki vedybų laikoma gėdinga.

Nekaltybė siejama su tyrumu, dvasios švara, atsakingu požiūriu į santykius, dorovingumu. Kultūros antropologai nustatė, kad romantinė meilė ir seksualinis pavyduliavimas yra universalūs žmonių santykių bruožai. Socialinės vertybės, susijusios su nekaltybe atspindi tiek seksualinį pavyduliavimą, tiek romantiškos meilės idealus ir yra giliai įsitvirtinusios į žmogaus būdą. Tyrimų JAV duomenimis, moterys, iki santuokos praradusios nekaltybę susidūrė su daug didesniu santuokos iširimo pavojumi, nei moterys, kurios iki vedybų buvo nekaltos.

Lytiškai subrendę asmenys davę Skaistybės įžadą sąmoningai išlaiko skaistumą. Tačiau lytinis susilaikymas skirtinas nuo skaistumo (nekaltybės), kadangi pastarasis suprantamas ne tik kaip fizinis lytinių santykių neturėjimas, tačiau kaip pasaulėžiūros ir vertybių visuma. Be to, nekaltybė yra prarandama vienąsyk gyvenime, tuo tarpu lytinis susilaikymas gali būti ne vienkartinė praktika, o periodinis reiškinys. Skaistumas gi išvis gali būti ne tik fizinis lytinio gyvenimo atsisakymas, bet ir dvasinis (minčių ir norų) tyrumas. Šių sąvokų išskyrimas gali atrodyti gana sudėtingas ir filosofinis klausimas, tačiau jų suplakimas į vieną gali sukelti rimtų nesusipratimų. Skirtingose kultūrose ir religijose sąsajos tarp šių terminų yra gana įvairios.

Katalikybėje dvasininkams draudžiama turėti lytinių santykių visą gyvenimą, todėl lytinis susilaikymas yra nuolatinis (celibatas). Kitose religijose, pavyzdžiui, hinduizme (brahmačarja) ar budizme, taip pat yra žinoma tokio pobūdžio praktika. Jose jos prisilaikoma kaip tam tikros dvasinės askezės disciplinos.

## Išnašos
*
Mergystės plėvė

**Mergystės plėvė** () – tai plona ir įprastai siaura gleivinės raukšlė tarp moters makšties ir makšties prieangio, skirianti moters vidinius lytinius organus nuo išorinių. Nors tarp šios plėvės būsenos ir lytinių santykių turėjimo (ar neturėjimo) fakto nėra jokio moksliškai įrodyto ryšio, ši plėvė yra apipinta daugybės kultūrinių mitų. Jos praradimas siejamas su defloracija.

Mergystės plėvę sudaro plona skaidulinio jungiamojo audinio plėvė be nervinio audinio, iš abiejų pusių padengta daugiasluoksniu plokščiuoju nesuragėjusiu epiteliu. Iš makšties pusės šis epitelis storesnis, o iš makšties prieangio – plonesnis. Tarp gleivinės lapelių yra elastinio ir raumeninio audinių pluošteliai, kurie lemia plėvės standumą ir paslankumą. Dažnai klystama galvojant, kad ši plėvė dengia visą makštį: iš tikro makštis aklinai uždengta būna tik 1-2 iš 1000 atvejų. Tokia aklina mergystės plėvė reikalauja medicininės intervencijos, nes, atsiradus mėnesinėms, išskyros iš makšties negalėtų ištekėti lauk, ir dėl to sukeltų rimtų medicinių problemų. Įprastai, jeigu jos iš viso esama, plėvė dengia tik makšties šonus. Ji būna įvairaus pločio žiedinė, spurguota, akyta, arba jos gali ir visai nebūti. Joje paprastai būna keletas įvairaus dydžio ir formos angų, pro kurias mėnesinių metu išteka kraujas. 

Dažnai klaidingai galvojama, kad ši plėvė dengia makštį ir plyšta pirmo penetracinio lytinio akto metu, tačiau tai tėra tik kultūrinis mitas: plėvė yra elastinga, tad, net jei  lytinio akto metu ji kliudoma, ji turi galimybę ištitempti. Taip pat neteisingai manoma, kad pirmų lytinių santykių metu atsiradęs kraujas ar skausmas yra mergystės plėvės plyšimo padariniai. Iš tikro, kraujas ir skausmas pranešamas nenuosekliai, jų pranešimo dažnumas itin priklausomas nuo kultūros, ir jų atsiradimas gali būti paaiškinamas kitais faktoriais nei mergystės plėvės traumos, tokiais kaip lubrikacijos trūkumas dėl nepatyrimo, negebėjimas atsipalaiduoti dėl baimės ar kitos priežastys. Nors mergystės plėvės traumų lytinio akto metų galimybė yra teoriškai įmanoma, traumų buvimas ar dažnumas nėra moksliškai ištirti. Taip pat dažnai teigiama, kad mergystės plėvės traumos gali kilti aktyviai sportuojant, jodinėjant, važiuojant dviračiu, įvairiai dirginant lyties organus.

Dažnai ši plėvė siejama su merginos skaistybe, nors taip yra daroma klaidingai. Mergystės plėvės nebuvimas nereiškia, kad mergina ar moteris yra užsiėmusi penetraciniais lytiniais santykiais - tokių santykių turėjimo fakto tyrinėjant mergystės plėvę ar kitus lytinius organus nustatyti negalima.

## Išnašos
Viršutinių galūnių skeletas

**Viršutinės galūnės**, arba viršutinių galūnių kaulai – žmogaus ir kitų stuburinių gyvūnų pridėtinio skeleto dalis. Žmogaus viršutines galūnes sudaro 64 kaulai:
* Pečių lankas – du kaulai: raktikaulis (*clavicula*) ir mentė (*scapula*).
* Žastas (*brachium*) – vienas žastikaulis (*humerus*).
* Dilbis (*antebrachii*) – du kaulai: alkūnkaulis (*ulna*) ir stipinkaulis (*radius*).
* Plaštaka (*manus*) – 27 kaulai:
** riešas (*carpus*) – 8 kaulai: didysis daugiakampis (*os trapezium*), mažasis daugiakampis (*os trapezoidium*), galvinis (*os capitatum*), kablinis (*os hamatum*), žirnis (*os pisiforme*), trikampis (*os triquetrum*), mėnulis (*os lunatum*) ir laivelis (*os scaphoideum*);
** delnas (*metacarpus*) – 5 kaulai: delnakaulai (*ossa metacarpalia*);
** pirštai (*digiti manus*) – 14 kaulų: kiekvienas pirštas susideda iš 3 pirštakaulių (*phalanges*), išskyrus nykštį (jis turi tik 2 pirštakaulius).
Kunilingas

**Kunilingas** ( – „vulva, moters išoriniai lytiniai organai“ + *lingo* – „laižau“) – vulvos ir ypač varputės bučiavimas arba laižymas siekiant sukelti moters lytinį susijaudinimą. Viena iš oralinio sekso formų. Taip pat gali būti stimuliuojamas makšties prieangis. Kunilingas atliekamas lūpomis ir (arba) liežuviu. Šiuolaikinė seksologija pripažįsta, kad kunilingas, kaip ir kitos oralinio sekso formos (pvz., felacija), yra normalus lytinių santykių komponentas, jei tik tai telpa į abiejų partnerių priimtinumo diapazoną. Tyrimai rodo, kad tai gali būti priimtina lytinių santykių forma tarp paauglių. Kita vertus, tai gali didinti herpeso infekcijos tikimybę.

## Istorija

Senųjų civilizacijų kultūros paminklai rodo, kad kunilingas buvo praktikuojamas nuo seniausių laikų. Jis būdingas ne tik žmonėms, bet aptinkama ir tarp gyvūnų. Tyrimai rodo, kad ilgesnė kunilingo trukmė gali lemti didesnį ejakuliato tūrį, kas gali lemti didesnes apvaisinimo galimybes, o dėl to ir evoliucinius privalumus.

## Technika

Kunilingas dažnai yra preliudijos dalis, norint kiek įmanoma labiau sujaudinti moterį prieš sueitį, taip padidinant orgazmo tikimybę. Kadangi varputė pas daugelį moterų yra jautriausia erogeninė zona, jos stimuliacija liežuviu ar lūpomis gali sukelti orgazmą net vyrui neįvedus varpos į makštį. Kunilingo būdu galima moteriai sukelti orgazmą taip pat ir po sueities, jeigu pačios sueities metu jo nepavyko pasiekti arba jei moteris nori pakartotinio orgazmo.

Kunilingo atlikimo technika įvairi. Dažniausiai pradedama bučiuoti vidines šlaunis arba gaktą, vėliau – didžiąsias ir mažąsias lytines lūpas, liežuviu aptinkama varputė ir pradedama stimuliuoti judinant liežuvį išilgai, iš pradžių lėtai ir švelniai, vėliau – stipriau ir greičiau (labai retais atvejais, jei moteriai patinka – ir silpnai kandžiojant). Kartais moteriai malonesni kitokie vulvos stimuliavimo būdai (ji turėtų tai paaiškinti vyrui žodžiais, veido išraiška ar judesiais). Dažniausiai kunilingas labai jaudina abudu partnerius. Daugelis moterų erotiškai susijaudina būtent laižant ar bučiuojant jos vulvą, o ne kandžiojant (nors ir švelniai) ar bandant čiulpti.

## Šaltiniai
Šventoji (reikšmės)

Žodis **šventoji** gali reikšti:

* Šventoji (religija) – moteris, katalikų ar panašios Bažnyčios priskirta šventųjų kategorijai;
* geografinius Lietuvos objektus:
** Šventoji – upė, didžiausias Neries intakas;
** Šventoji (Baltija) – upė, įtekanti į Baltijos jūrą ties Palanga;
** Šventoji (Nemunas) – upė, įtekanti į Nemuną ties Smalininkais;
** Šventoji (gyvenvietė) – miestelis Baltijos pajūryje, priklausantis Palangos savivaldybei;
** Šventosios senovės gyvenvietė – archeologinė vietovė Pajūryje.

Taip pat skaitykite:
* Šventasis (reikšmės)
Briuselis

**Briuselis** – Belgijos sostinė, taip pat laikoma *[[de facto]]* Europos Sąjungos sostine, kadangi čia yra dvi iš trijų pagrindinių sąjungos institucijų, yra ir NATO būstinė. Briuseliu dažnai vadinamas visas Briuselio-sostinės regionas, tačiau *Briuselio miestas* (prancūziškai *Bruxelles-Ville* arba *Ville de Bruxelles*, olandiškai *Stad Brussel*) yra 1 iš 19 Briuselio-sostinės regiono komunų. Briuselyje yra ne vienas pasaulio paveldo objektas: Gran Plasas, Stokleto rūmai ir 4 Viktoro Hortos statiniai. Briuselio rotušės varpinė sudaro dalį Belgijos ir Prancūzijos varpinių.

Išvystyta mašinų gamybos, chemijos, lengvoji, poligrafijos pramonė. Amatininkai nuo seno čia gamina puodukus, kilimus, juvelyrinius dirbinius. Mieste yra keli universitetai, Dailės ir meno akademija, Lui Pastero institutas, Karališkieji Belgijos dailės muziejai, dailės ir istorijos muziejų grupė, Menjė muziejus ir kt. Gotikinė rotušė (XV a.), katedra (XIII–XV a.).

## Etimologija

Briuselio vardas kildinamas nuo flamandų žodžių *bruoc* (ar *broek*) ir *sella* (arba *zele, sel*). Pirmasis žodis reiškia „pelkė“, antrasis – „gyvenvietė, namas“. Kartais junginys aiškinamas kaip „žema, pelkėta vieta“. Pagal legendą, 580 m. Kambrė arkivyskupas Gagerikas (arba Žeri) perėjęs pelkėtą Suano mišką ir mažoje Senos upės saloje įkūręs kaimelį.

## Istorija

Viduramžiais Briuselis buvo Brabanto hercogų rezidencija. 1830 m. susiformavus Belgijai, tapo jos sostine. Po Antrojo pasaulinio karo tapo laikina besikuriančių tarptautinių struktūrų būstine, bet palaipsniui tapo nuolatine sostine.

1897, 1910, 1935 ir 1958 m. mieste vyko Pasaulinė paroda.

## Geografija

Miestas yra Brabanto provincijos sostinė, svarbus uostas; jame daug kanalų.

## Susisiekimas

Yra tarptautinis *Zaventem* oro uostas. Veikia metropolitenas, kelios geležinkelio stotys.

## Sportas
### Futbolas

Mieste 1972 m. vyko IV Europos futbolo čempionatas, o 2000 m. – XI Europos futbolo čempionatas. Žymiausi futbolo klubai:
* FC Molenbeek Brussels Strombeek
* KFC Rhodienne-Verrewinkel
* R. Daring Club Molenbeek
* R. Léopold Uccle FC
* RSC Anderlecht
* R. Union Saint-Gilloise
* RWD Molenbeek
* Sporting Club de Bruxelles

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali Briuselio svetainė
* Eurobru – Briuselio portalas
* Briuselio miesto planas
* Su Lietuva susijusios vietos Briuselyje
Apatinės galūnės

**Apatinės galūnės** (*kojos*) – žmogaus ir kitų dvikojų stuburinių gyvūnų galūnės, kuriomis remiamasi į žemę. Viršutinės galūnės būna griebiamosios ar virtusios sparnais. Žmogaus koją sudaro 3 dalys: šlaunis, blauzda ir pėda. Jas jungia sąnariai (pagrindiniai sąnariai – klubo sąnarys, kelis ir čiurna.

## Žmogaus apatinių galūnių skeletas
Žmogaus apatines galūnes sudaro 62 kaulai (po 31 kiekvienoje pusėje):
* Dubenkaulis () – vienas kaulas, sudarytas iš trijų susijungusių kaulų: klubakaulio (*os ilium*), sėdynkaulio (*os ischii*) ir gaktikaulio (*os pubis*)
* Šlaunis (*femur*) – vienas kaulas šlaunikaulis, kurio viršutinė galva jungiasi su dubenkauliu, o apatinis kaulo galas baigiasi gumburais, kurie yra kelio sąnario dalys
* Blauzda (*crus*) – trys kaulai: blauzdikaulis (*tibia*), šeivikaulis (*fibula*) ir girnelė (*patella*)
* Pėda (*pes*) – 26 kaulai:
** čiurna (*tarsus*) – 7 kaulai: šokikaulis (*talus*), kulnakaulis (*calcaneus*), laivakaulis (*os naviculare*), kubakaulis (*os cuboideum*), 3 pleištukai (*ossa cuneiformes*)
** padas (*metatarsus*) – 5 kaulai: padikauliai (*ossa metatarsalia*)
** pirštai (*digiti pedis*) – 14 kaulų: kiekvienas pirštas susideda iš 3 pirštakaulių (*phalanges*), išskyrus nykštį (jis turi tik 2 pirštakaulius).

## Nuorodos
Lobotomija

**Lobotomija** – smegenų operacija, kurios metu yra pažeidžiamos smegenų kaktinės skiltys. Dėl pažeidimų sutrinka abstraktus mąstymas, susilpnėja ilgalaikė atmintis, žmogus neįstengia mąstyti apie galimas problemas. XX a. trečiajame ketvirtyje lobotomija buvo gana plačiai taikoma psichiatrijoje gydant šizofreniją, depresijas. Plačiausiai taikyta Skandinavijoje, JAV, Didžiojoje Britanijoje. Tarybų Sąjungoje 1950 metais uždrausta kaip prieštaraujanti žmogiškumo principams.

Procedūrą sukūrė portugalų neurologas António Egas Moniz. 1949 m. jam paskirta Nobelio fiziologijos ar medicinos premija už „leukotomijos terapinės vertės nustatymą tam tikrose psichozėse“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Lobotomija (BBC radiodokumentika)
Bitiniai

**Bitiniai** (*Apoidea*) – plėviasparnių vabzdžių antšeimis. Giminingi vapsvoms ir skruzdėlėms. Svarbiausi požymiai: kūnas apaugęs plunksniškais plaukeliais, užpakalinės letenos 1-mas narelis platesnis už kitus ir vidinėje pusėje turi šepetėlį žiedadulkėms rinkti. Patelė su geluonimi. Burnos organai pritaikyti graužti ir nektarui čiulpti.

Bitiniai minta išimtinai augaliniu maistu. Be nektaro ir vandens, jie renka ir žiedadulkes jaunikliams (lervoms) maitinti. Žiedadulkėms rinkti ir joms į lizdus pernešti įvairios bitinių grupės turi skirtingų priemonių.

Dauguma bitinių yra solitariniai (gyvenantys pavieniui) vabzdžiai, nepasižymi polimorfizmu ir nesudaro stambių bendrijų. Kiekviena patelė atskirai įsirengia lizdą, kuriame pati prižiūri ir maitina jauniklius. Dalis bitinių yra bendruomeniniai vabzdžiai. Nedidelę bitinių grupę sudaro „gegutinės" bitės, kurios pačios lizdų nedaro ir savo kiaušinėlius sudeda į kitų bičių lizdus. Dauguma bitinių yra labai naudingi vabzdžiai, augalų kenkėjų tarp jų beveik nėra.

Lietuvoje bitiniai ištirti neblogai. Žinoma apie 350 rūšių. Didelė bitinių pavyzdžių kolekcija sukaupta Čepkelių rezervate.

## Lietuvos bitiniai
* Šeima. Bitės (Apidae) 
** Pošeimis. Bitės (Apinae) – priklauso naminė bitė (*Apis mellifera*)
** Pošeimis. Kamanės (Bombinae) – priklauso kamanės (*Bombus*)
* Šeima. Smiltbitės (Andrenidae) 
* Šeima. Sieninės bitės (Anthophoridae) 
* Šeima. Šilkbitės (Colletidae)
* Šeima. Vagabitės (Halictidae)
* Šeima. Lapkirpės (Megachilidae)
* Šeima. Urvabitės (Melittidae)

## Galerija

Image:Bitė_Mažeikių.jpg|Bitė
Image:Bite1.jpg|Bitė
Image:Bite2.jpg|Bitė
Image:Kamane.jpg|Kamanė
Skutimas bikiniui

**Skutimas bikiniui** – depiliacijos būdas, kurio metu nuo gaktos yra skutami gaktos plaukeliai. Jie yra nuskutami ne visiškai, bet tik palei moters trikampio kraštus. Tai atliekama paprastai dėl estetinių priežasčių. Pavadinimas kilo iš to, kad kai kurios moterys, turinčios vešlius gaktos plaukus, juos skuta tam, kad viešose vietose, kur jos apsinuogina pasirodydamos su bikiniais (paplūdimyje, baseine, soliariume ir kt.), nesimatytų iš intymių vietų kyšantys plaukeliai.
Intymi vieta

**Intymiomis vietomis** vadinamos kūno vietos, susijusios su lytiniu potraukiu ir vaisingumu, ir zonos šalia jų. Pas vyrą tai yra varpa ir sėklidės, pas moterį – vulva ir krūtys. Tiek vyrams, tiek ir moterims yra bendra intymi vieta – sėdmenys. Padorumo sumetimais intymias vietas dengia apatinis trikotažas. Intymių vietų sąvoką lemia ir kultūriniai veiksniai: pavyzdžiui, kai kuriose kultūrose (ypač šiltuose, atogrąžų kraštuose), moters krūtinė taip pat nėra intymi vieta, kaip ir vyro krūtinė, o kai kuriose papuasų gentyse viešumoje yra pridengiama tik vyro varpa, bet ne sėklidės.

Intymių vietų parodymas kitiems žmonėms yra susijęs su gėdos jausmu. Šių vietų lietimas, net ir per drabužius, yra užuomina į seksą, todėl jei toks lietimas yra prieš žmogaus norą, tai gali turėti teisinių pasekmių (traktuojama kaip lytinis arba seksualinis priekabiavimas).

## Šaltiniai
Fistingas

**Fistingas** (, iš *fist* 'kumštis') – seksualinė praktika, kai, siekiant lytinės stimuliacijos, į makštį ar išangę įkišama ranka. Gali būti atliekama ir be partnerio (masturbacija).
## Istorija

Neretai fistingo, kaip seksualinės praktikos, išpopuliarėjimas siejamas su gėjų seksualinės mažumos kultūra, tokia praktika iki XX a. galėjo neegzisuoti. Kita vertus, Robert Morgan Lawrence mano, kad fistingas praktikuojamas jau kelis tūkstančius metų. San Fransiske XX a. 8-ajame ir 9-ajame dešimtmečiais veikė fistingo klubas „Catacombs“. Taip pat būta klubo „Handball Express“.

## Šaltiniai
Prancūziškasis bučinys

**Prancūziškasis bučinys** – romantiškas ir seksualus bučinys, kuomet vienas iš partnerių liežuviu liečia kito lūpas, jas laižo ir kiša liežuvį į partnerio burną. Bučinio metu paprastai abudu partneriai tai daro pakaitomis. Toks bučinys yra vertinamas kaip labai intymus, kadangi jis labai dažnai praktikuojamas kaip glamonių dalis, labai stiprinanti aistrą ir geidulį. Taip yra dėl to, kad partneriai prisiliečia ir stimuliuoja didelę lūpų ir burnos dalį, be to, toks bučinys yra „labai šlapias“. Bučinys toks geidulingas, kad beveik visada abu partneriai būna užsimerkę. Greta liežuvių žaismo, tokio aistringo bučinio metu kartais vienas partneris gali čiulpti kito partnerio kurią nors lūpą. Dėl visų šių savybių toks bučinys visada vertinamas kaip seksualumo apraiška, nors kitokie bučiniai ne visuomet reiškia lytinį potraukį (pvz., svetingumą arba atsisveikinimą).

Prancūziškąjį bučinį išpopuliarino JAV kariai, tarnavę Prancūzijoje ir grįžę namo po I pasaulinio karo.

## Šaltiniai
Rytų filosofija

**Rytų filosofija** – Vakaruose vartojama sąvoka, taikoma Azijos mąstymo sistemoms. Šis terminas yra labai sąlyginas, nes juo bandoma jungti dažnai mažai kuo tarpusavyje susijusių kultūrinių tradicijų atstovų pažiūras. *[[Rytai]]* šiuo atveju yra geografinė kategorija, ir toks pavadinimas atspindi Rytų ir Vakarų filosofijų priešpastatymą.

Vakarų akademinėje tradicijoje ilgą laiką vyravo nusistatymas, kad filosofija atsirado senovės Graikijoje, ir pati filosofijos sąvoka siejama su Antika. Toks požiūris įsigalėjo dėl kolonijinio europocentrizmo bei Renesanso mito, kad Antikos kultūra bei filosofija yra autonomiškos.

**Rytų filosofijos** istorija tradiciškai skirstoma į šias sritis:
* Indijos filosofija
* Kinijos filosofija
* Budizmo filosofija
* Arabų bei Islamo filosofija

## Nuorodos
* Vilniaus universiteto orientalistikos centras
* Eidos – filosofinės antropologijos, hermeneutikos ir orientalistikos žurnalas
T-34

**T-34** – Tarybų Sąjungoje sukurtas vidutinis tankas, masinė gamyba pradėta 1940, gamintas iki 6-ojo dešimtmečio pradžios.

## Sukūrimo istorija

Tanko istorija prasidėjo 1937 m., kuomet Charkovo gamyklos tankų konstruktorių biuras iš Raudonosios armijos pagrindinės autošarvuočių valdybos gavo užsakymą projektuoti nauja vikšrinį arba ratinį tanką, kuris turėjo pakeisti tuometinį pagrindinį Raudonosios armijos tanką BT.

## Kovinio panaudojimo istorija

## Dabartis

*T-34* nepagrįstai laikomas vienu iš sėkmingesnių Antrojo pasaulinio karo vidutiniu tanku, kuris karo lauko savybėmis nebuvo ženkliai geresnis nei to laikotarpio vokiečių tankai. Turėdamas geras charakteristikas, pasižymėjo itin maža kaina (kai kuriais vertinimais – 10-20 % nuo vokiškų Panther tankų kainos), pasižymėjo puikiu technologiškumu ir labai tiko masinei gamybai (priešingai nei 3-ojo reicho tankai, ypač "sunkieji"). Iš daugumos tuometinių tankų *T-34* išsiskyrė gerai optimizuota šarvo geometrija, labai efektyviu (vėlgi - kol nebuvo pradėta sunkiųjų tankų gamyba) 76 mm pabūklu (vėliau 85 mm), puikiu pravažumu, dyzeliniu varikliu. Lyginant su vokiškais tankais Panther, Tiger ir Koenigstiger sovietinis tankas T-34 negalėjo pasigirti gera optika, tačiau tanko viršutinė dalis pabūklą galėjo pasukti daug greičiau nei vokiečių tankai, pabūklo greitašaudiškumas taip pat buvo geresnis, šarvų kokybė ir storis irgi buvo geresni nei to laikotarpio vokiškų tankų. 
Fašistiniam 3-ąjam Reichui (visos Europos šalys) pradėjus gaminti sunkiuosius tankus "Tigr" ir "Pantera", atsirado būtinybė modernizuoti ir "T34". 
Vėliau šie tankai imti keisti į tankus T-44. Bet šie tankai nebuvo patikimi (pusė sudėtingiausių dalių buvo amerikietiškos, taigi tai nėra sovietinis tankas)

Kai kurios šalys (Albanija, Rumunija, Afganistanas, Serbija) modernizuotus *T-34* tankus naudoja iki šiol.
Poraitis

**Poraitis** (*Omphalodes*) – agurklinių (*Boraginaceae*) augalų gentis. Lietuvoje gėlynuose, kapinėse neretai auginamas pavasarinis poraitis (*Omphalodes verna*). Pavasarį leidžia mėlynus arba baltus žiedus, kurie panašūs į neužmirštuolę.

## Šaltiniai
Rudbekija

**Rudbekija** (*Rudbeckia*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Vienmetės, dvimetės arba daugiametės žolės. Visos žydi stambiais, plokščiais žiedais, kurių sodriai geltoni žiedlapiai ratu išsidėstę aplink tamsiai rudą viduriuką. Įvairios rūšys skiriasi kero aukščiu. Nuskabius geltonus žiedlapius, viduriukus galima išdžiovinti ir naudoti sausoms puokštėms. Visos rudbekijos nesunkiai dauginamos.

Gentyje yra apie 30-40 rūšių. Jų tėvynė Šiaurės Amerika. Gentis pavadinta Upsalos universiteto anatomijos ir botanikos profesoriaus O. Rudbeck (1630-1702) garbei. Lietuvoje darželiuose auginama plunksnalapė rudbekija (*Rudbeckia laciniata*), plaukuotoji rudbekija (*Rudbeckia hirta*), dvispalvė rudbekija (*Rudbeckia bicolor*, **pav.**) ir kt.

## Nuorodos
*
Thrash metalas

**Thrash Metal** (iš  – *mušti*, *daužyti*) – metalo muzikos pakraipa. Pasižymi gana dideliu atlikimo greičiu, greitomis, žemame diapazone atliekamomis ritminėmis figūromis (rifais), kuo skiriasi nuo klasikinio sunkiojo metalo, taip pat paprastomis aranžuotėmis ir agresyviu vokalu. Vokalo linijos dažnai disonuoja su instrumentine faktūra, nors bendrai vokalinės manieros, nors ir forsuojančios ir ekspresyvios (dažniausiai pasitaiko žemi, vyriški balsai), negalima būtų pavadinti antimuzikalia. Dainų tekstai dažnai turi visuomenės sanklodos kritikos elementų, susiję su įvairiais socialinės neteisybės pasireiškimais. Tekstuose dažnai naudojami grubūs išsireiškimai, kuo trash metal siejasi su hardcore.

## Žanro bruožai
Trankusis metalas pasižymi ypatingai greitu atlikimo tempu, greitais žemo dažnio gitarų rifais, aukštai grojamais solo, būgnai mušami dviem pedalais vietoj vieno, vokalas dažnai agresyvus.

Gitarų solo dažniausiai grojamas labai aukštuose skirsniuose, labai greitai, kartais naudojama prispaudimo dviem rankom technika (stygos spaudžiamos ne tik kairiosios, bet ir dešiniosios rankos pirštais). Grojama tiek pirštais, tiek mediatoriumi. Dažnai grojama harmoninio minoro dermėje ir judama tritonio garsais (pvz., Metallica – Fade to black). Tritonio garsais dažnai grojamos ir įprastos partijos, ne tik solo.

Thrash metal bosistai dažnai taip pat naudoja mediatorius, tam kad tempu neatsiliktų nuo kitų gitarų ir būgnų, nors kai kurie (pvz., Cliff Burton, Robert Trujillo, Greg Christian) groja ir pirštais. Kai kurie bosistai naudoja išderintas gitaras, kartais bosinės gitaros jungiamos prie sintezatorių ir garsas modifikuojamas pridedant efektų (paprastai iki thrash metal bosinių gitarų garso niekas nemodifikuodavo).

Būgnininkai naudoja arba dviejų pedalų būgnus, arba pasistato vienodų būgnų poras, tam kad išgautų trankesnį ir grėsmingesnį garsą.

## Ištakos
*Thrash metal* šaknis galima rasti XX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje – aštuntojo dešimtmečio pradžioje, kai keletas grupių ėmė derinti *New Wave of British Heavy Metal* su hardcore punk elementais (ypač mušamųjų tempu), sukurdamos naują žanrą, kuris atsiskyrė nuo punk. Lyginant su susijusiu speed metal ši pakraipa yra žymiai agresyvesnė. Dviem grupėm priskiriamas didelis vaidmuo vėlesniam *thrash* atsiradimui, tai – *Venom* ir *Motörhead*. Šios grupės laikomos *proto – thrash* atstovais.

Stiliaus atsiradimas siejamas su keturiomis JAV grupėmis: Anthrax, Metallica, Slayer ir Megadeth. Nemažą įtaką trash metalui turėjo amerikietiškas hardcore punk.

Pirmuoju *thrash* albumu paprastai laikomas Metallica albumas Kill 'em All, išleistas 1983 m. Šalia Metallica daugelis svarbių *thrash* grupių yra iš San Francisco Bay rajono, tarp jų Exodus, Testament ir Death Angel. *Thrash metal* judėjimo aukščiausias taškas pasiektas maždaug tarp 1986 ir 1988 m.

Iš *thrash metal* išsivystė kiti ekstremalūs metalo stiliai:
* Death metal
* Black metal
* Groove metal
Greitasis metalas

**Greitasis metalas** (*Speed Metal*, iš  – *greitas*) – gana sunkiai kategorizuojama Heavy metal muzikos pakraipa, pasižyminti itin technišku atlikimu bei dideliu muzikos greičiu. Išsivystė XX a. 9-ojo dešimtmečio pradžioje, kaip itin techniškas ir šiurkštus klasikinio Heavy metal variantas. Šiai pakraipai galima priskirti visas greitai ir šiurkščiai grojančias klasikines Heavy metal grupes, pvz., Judas Priest. *Speed metal* padarė didelę įtaką Thrash metal atsiradimui, todėl neretai su pastaruoju stiliumi painiojamas. Tarp tipiškesnių *Speed metal* grupių galima paminėti Helloween, Agent Steel, Flotsam and Jetsam. Tokios grupės, kaip Overkill ir Megadeth laikomos tarpinėmis tarp Thrash metal ir *Speed metal*.
Liauka

**Liauka** – specialus sekrecijos organas. Egzokrininių liaukų gaminamas sekretas išsiskiria pro epitelį, endokrininių – patenka tiesiai į kraują.

* Ašarų liaukos
* Bartolinio liaukos
* Brunerio liaukos
* Egzokrininės liaukos
* Endokrininės liaukos:
** Hipofizė
** Skydliaukė
** Antinksčiai
** Kasa
** Užkrūčio liauka
** Kankorėžinė liauka
** Sėklidės
** Kiaušidės
** Prieskydinės liaukos
* Kuperio liaukos (Šlaplės stormens liaukos)
* Kvapiosios liaukos
* Lyberkiuno liaukos
* Pieno liaukos
* Prakaito liaukos
* Riebalų liaukos
* Seilių liaukos
* Voratinklinės liaukos
Doom metalas

**Lemties metalas** (*Doom metal*, iš  – *[sunki] lemtis*) – Heavy metal pakraipa, pasižymi lėtu tempu, „sunkesniu“ garsu, dažniausiai gitarų stygos atpalaiduojamos žemiau standarto. Dainų žodžiai dažniausiai depresyvūs, apie neviltį, bauginančią ateitį. *Doom metal* atsiradimui didelę įtaką turėjo ankstyvoji Black Sabbath kūryba. Kaip atskiras stilius jis susiformavo XX a. 9-ajame dešimtmetyje. Tipiškomis *Doom metal* grupėmis galima būtų laikyti Candlemass, Count Raven, Saint Vitus, Pentagram, Bedemon. *Doom metal* melodingumas bei naujų instrumentikų paieškos padarė didelę įtaką simfoninių Heavy metal krypčių atsiradimui, padėjo pagrindą Goth metal.

*Doom metal* pavadinimo kilmė ginčijama: yra manančių, kad stiliaus pavadinimas kilo iš Candlemass albumo „Epicus Doomicus Metallicus“. Kiti teigia, kad pavadinimas atsirado iš Black Sabbath kūrinio „Hand of Doom“.

## Bruožai

*Doom metal* būdingas bruožas – lėtos ir besikartojančos ritminės figūros, kurių paskirtis tik pridėti „sunkumo“, o melodiškumas paliekamas kitiems instrumentams – pianinui, violončelei, fleitoms bei perkusijai. Būtent ši savybė sukėlė kritikos bangą, teigiančią, kad *doom metal* yra nuobodus, jame absoliučiai nėra dinamikos. *Doom metal* gana būdingas moteriškas vokalas.

## Stiliai

* Proto Doom (juo bandoma apibūdinti grupes, kurios grojo doom’išką muziką)
* Traditional Doom (muzika lėta ir sunki su įmaišytu 9-ojo dešimtmečio heavy metal skambesiu)
* Death/Doom (savotiškas death’o ir doom’o mišinys)
* Funeral Doom (taip apibūdiname ekstremalų doom'ą)
* Stoner/Doom (vienas apibūdinimas tinka grupėm, maišančiom savotišką 8-ojo dešimtmečio įtakotą stoner rock su (tradiciniu) doom’u, kitas tinka sunkų, psichodelinį doom metal grojančiom grupėm)
* Sludge Doom (tai kažkas panašaus į sunkesnę stoner/doom versiją, su hardcoro vokalu)
* Atmospheric Doom (sušvelnina esamą garsą, savo muzika sugeba nupiešti mistika dvelkiančius vaizdus, sukeliančius pasakų ir romantikos iliuziją)
* Drone Doom (dažnai muzika būna be aiškios melodijos)
* Dark Metal (įvairių metalo stilių hibridai; jas klasifikuoti sunku, nes sumaišius doom metal, black metal, death metal ar net darkwave vargu ar galima numatyti rezultatą)

## Nuorodos

* www.doom-metal.com – didžiausias doom metal portalas ir grupių archyvas
Pistoletas kulkosvaidis

**Pistoletas-kulkosvaidis** – automatinis ginklas, šaudantis pistoletų šoviniais.

## Istorija
Pirmieji *pistoletai - kulkosvaidžiai* buvo sukurti XX a. pradžioje, o po Žiemos karo tarp Tarybų Sąjungos ir Suomijos tapo viena iš pagrindinių pėstininkų ginklų rūšių. 5-ajame – 6-ajame dešimtmečiuose daugumoje šalių *pistoletus - kulkosvaidžius* pakeitė automatai.

Kai kurie sudėtingesni *pistoletų - kulkosvaidžių* modeliai naudojami desantiniuose, specialiosios paskirties daliniuose bei policijoje. Pavyzdžiui, vienas iš populiarių pistoletų-kulkosvaidžių Heckler & Koch MP5 – standartinis Lietuvos policijos rinktinės Aras ginklas.

## Privalumai
* Didelė šaudymo sparta (600-1200 šūvių per minutę);
* Geras taiklumas šaudant serijomis (dėl mažos šūvio galios);

## Trūkumai
* Menka šūvio galia (dėl pistoletinio šovinio);
* Trumpas šaudymo nuotolis (dažniausiai – iki 100 m).
Askorbo rūgštis

**Askorbo rūgštis** – organinė rūgštis, turinti antioksidanto savybių. Rūgšties L-enantiomeras žinomas kaip vitaminas C.

Už askorbo rūgšties struktūros tyrimus 1937 metais Nobelio premija chemijos srityje apdovanotas Valteris Havortas (*Walter Haworth*), o kitais metais už askorbo rūgšties biologinių savybių tyrimus Nobelio premija medicinos srityje apdovanotas *Albert Szent-Györgyi*.

Askorbo rūgštis būtina kolageno sintezei, audinių atsistatymui, dalyvauja kai kurių amino rūgščių, vitaminų, angliavandenių, riebalų ir kitokių medžiagų metabolizme, imuninės sistemos veikloje, yra svarbi kraujagyslių sienelių vientisumui.

Žmogui per parą reikia apie 100 mg vitamino C.

## Maisto pramonė
Askorbo rūgštis gaminant maistą naudojama kaip natūralus antioksidantas.
Ant maisto pakuotės pavadinimas gali būti pakeičiamas šiais kodais :
; **E300** : L-Askorbo rūgštis
; E301 : Natrio L-askorbatas
; E302 : Kalcio L-askorbatas
; E303 : Kalio L-askorbatas
; E304 : Askorbilo palmitatas, askorbilo stearatas
; E315 : Eritorbinė rūgštis

**E300** – E304 gali būti pagaminti naudojant genetiškai modifikuotus organizmus. E304 gali būti gyvulinės kilmės.

## Išnašos
Niacinas

**Niacinas** (**nikotino rūgštis** arba **vitaminas B<sub>3</sub>**) – vandenyje tirpstantis B grupės vitaminas.

Vitaminas B3 turi 3 formas (vitamerus): niacinas nikotino rūgštis, nikotinamidas ir nikotinamido ribozidas. Visos šios formos žmogaus kūne paverčiamos į nikotinamido adenino dinukleotidą (NAD). NAD būtinas gyvybei ir žmogus pats negali jo pasigaminti savo organizme be vitamino B3 ar triptofano. Nikotinamido ribozidas kaip B3 atmaina buvo identifikuotas tik 2004 m.

## Šaltiniai
Niacino yra daugelyje maisto produktų, ypač liesoje mėsoje, kepenyse, žuvies produktuose, žirniuose, pupose, grikių kruopose, rupioje duonoje, riešutuose.

## Savybės
Niacinas tirpsta vandenyje, organizme virsta nikotinamidu.

## Funkcijos
Niacinas plečia kraujagysles, mažina cholesterolio kiekį kraujyje, mažina kraujospūdį.

Niacinas kartu su vitaminu B<sub>2</sub> įeina į sudėtį daugelio fermentų, dalyvaujančių energijos gamybos ir kaupimo procesuose.

Nikotinamidas labai svarbus oksidacijos – redukcijos reakcijoms, audinių kvėpavimui, angliavandenių įsisavinimui, cholesterolio ir porfirino apytakai, tulžies ir skrandžio sulčių išsiskyrimui, hormonų sintezei.

### Poreikis
Reikia 15-18 mg per dieną. Sergant alkoholizmu, sutrikus baltymų apykaitai, esant vitamino B<sub>6</sub> trūkumui, valgant mažai baltymų turintį maistą vitamino reikia daugiau.

### Trūkumas
Gali atsirasti odos uždegimas, kankinti nemiga, raumenų skausmas. Trūkstant niacino sutrinka atmintis ir mąstymas, prasideda pelagra (niacino avitaminozė). Lietuvoje pelagra reta, nes niacinas yra gana paplitęs maisto produktuose. Niacinas reikalingas baltymų apykaitai, valgant nebaltymingą maistą ar sutrikus baltymų sintezei gali jo pritrūkti.

### Perteklius
Didesnė kaip 100 miligramų paros dozė plečia kraujagysles, sukelia odos niežėjimą, pykinimą, galvos skausmą, alergiją.

## Šaltiniai
Asmeninis kompiuteris

**Asmeninis kompiuteris** (*AK*, *personalinis kompiuteris* – *PK*;  – *PC*) – asmeniniam naudojimui skirtas kompiuteris. Tipiški asmeniniai kompiuteriai pasižymi sąlyginai nedidele kaina, yra paprastai valdomi, leidžia atlikti kasdieninius raštinės darbus, žaisti žaidimus, klausytis muzikos ir pan.

Prie asmeninių kompiuterių gali būti priskiriami nešiojamieji ir kišeniniai kompiuteriai bei delninukai. Taip pat artimos ir darbo stotys.

Nėra vieningos nuomonės, kokie kompiuteriai tapo pirmaisiais asmeniniais: pirmas asmeniniam naudojimui skirtas kompiuteris buvo 1970 m. sukurtas Digital PDP-11, pirmas paprastam žmogui įperkamas kompiuteris buvo 1975 m. sukurtas MITS Altair 8800, pirmas eiliniam žmogui pritaikytas kompiuteris buvo 1977 m. sukurtas Apple Apple II, o pirmas, turėjęs visus dabartiniams *asmeniniams kompiuteriams* būdingus bruožus (nedidelė kaina, grafinė aplinka ir pan.) buvo 1984 m. sukurtas Apple Macintosh.

Šiuo metu pati populiariausia *asmeninių kompiuterių* rūšis yra PC, gana populiarūs yra ir Macintosh kompiuteriai. Populiariausios *asmeninių kompiuterių* operacinės sistemos yra Windows, Mac OS X ir GNU/Linux.

## Aparatinė įranga

Aparatinė įranga – terminas, apibūdinantis visas fizines ir apčiuopiamas kompiuterio dalis, besiskiriančias nuo jose esančių arba naudojamų duomenų ir programinės įrangos, teikiančios aparatinei įrangai instrukcijas užduotims atlikti.

2010–2020 m. laikotarpio asmeninių kompiuterių naudotojams tereikėdavo prijungti maitinimo šaltinį, monitorių ir kitus laidus. Įprastą stalinį kompiuterį sudaro kompiuterio korpusas – metalinė dėžė, kurioje įmontuotas maitinimo blokas, pagrindinė plokštė, diskinis kaupiklis (standusis diskas arba SSD) ir, dažnu atveju, optinis įrenginys. Asmeninio kompiuterio įprasti išoriniai įrenginiai: monitorius, klaviatūra ir pelė.

## Programinė įranga
Programinė įranga – bet kokia kompiuterinė programa atliekanti tam tikrą užduotį kompiuterio sistemoje. Terminas apima taikomąsias programas, pvz., tekstų rengykles, kuriomis atliekamos naudotojo produktyvios užduotys, ir sistemines programas, pvz., operacines sistemas.

## Šaltiniai
Skeno liauka

**Skeno liaukos** (arba ***parauretralinės*** – , ***mažosios prieangio liaukos*** – ) – moters pridėtinės lytinės liaukos, atsiveriančios viršutinėje makšties sienelėje šalia šlaplės angos. Vieta aplink šias liaukas yra tapatinama su G-tašku. Skeno liaukos gamina skystį, kuris sąlygoja makšties lubrikaciją, manoma, kad orgazmo metu kartais išskiria itin daug skysčio sekreto – šis reiškinys vadinamas moters ejakuliacija. Pastebėta, kad Skeno liaukų dydis tarp moterų skiriasi, kas iš dalies paaiškina, kodėl moterys nevienodai dažnai ejakuliuoja.

Šios liaukos yra vyro priešinės liaukos analogas. Jas atrado amerikietis Aleksandras Skenas (*Alexander Skene*, 1838-1900).
Dygliatriušiai

**Dygliatriušiai, dygliuočiai** (*Hystrix*) – graužikų (*Rodentia*) būrio žinduolių gentis, priklausanti dygliatriušinių (*Hystricidae*) šeimai. Dažniausiai stambūs graužikai. Jų nugara, ypač užpakalinė dalis, apaugusi ilgais dygliais. Naktį šie graužikai, ieškodami šaknų, uogų ir vaisių, pavieniui ar poromis šniukštinėdami nukeliauja iki 15 km. Dieną ilsisi olose arba uolų plyšiuose. Patelės nėštumas trunka 6-8 savaitės. Atveda 1-4 jauniklius. Priešo vejamas bėga, po to staiga sustoja ir pašiaušia kietus dyglius, kurių dantyti galai įsminga į priešo kūną. Tokia gynyba atbaido užpuolikus. Daug dygliuočių nužudo žmonės dėl vertingos mėsos ir kad daro žalą pasėliams.

Paplitę Afrikoje, Pietų Europoje ir Pietryčių Azijoje. Žinomos 5 dygliatriušių rūšys:

* Paprastasis dygliatriušis (*Hystrix cristata*)
* Baltauodegis dygliatriušis (*Hystrix leucura*)
* Afrikinis dygliatriušis (*Hystrix galeata*)
* Pietų Afrikos dygliatriušis (*Hystrix africaeaustralis*)
* Plaukuotanosis dygliatriušis (*Hystrix hirsutirostris*
Mediatorius (biochemija)

**Neuromediatorius** ar **neurotransmiteris** – organizme susidarantis cheminis junginys, pernešantis nervinį impulsą tarp nervinių ląstelių (neuronų) cheminėse sinapsėse.

Neuromediatoriaus poveikis pagrįstas sąveika su receptoriais.

Priešsinapsinę membraną pasiekęs nervinis impulsas sudirgina citozolyje po membrana esančias pūsleles, užpildytas neuromediatoriaus molekulėmis. Dalis sudirgintų pūslelių egzocitoziškai susilieja su posinapsine membrana ir išverčia į sinapsinį plyšį neuromediatoriaus molekules. Jos difunduoja skersai plyšį ir jungiasi prie posinapsinės membranos receptorių. Prie receptoriaus prisijungusi neuromediatoriaus molekulė atidaro chemiškai valdomus kanalus, kuriems atsidarius per membraną ima tekėti joninė elektros srovė ir pasikeičia nervinės ląstelės membranos elektrinis potencialas. Šis membranos potencialo pokytis atidaro elektriškai valdomus kanalus, kas galop sukelia veikimo potencialą posinapsinėje membranoje, kuris sklinda neuronu toliau. 
Manoma, kad daug nervų sistemą veikiančių cheminių junginių daro įtaką cheminių sinapsių veikimui.

Dažnai neurotransmiterių poveikis yra moduliuojamas kitų medžiagų, tada kalbama apie neuromodulatorius.

Svarbiausias elektrinį sužadinimą sukeliantis transmiteris centrinėje nervų sistemoje (CNS) yra glutamatas.

### Plačiau žinomi mediatoriai
* Acetilcholinas
* Adrenalinas (epinefrinas)
* Dopaminas
* GABA (Gama amino - butirinė rūgštis)
* Glicinas
* Gliutamatas
* Histaminas
* Melatoninas
* Noradrenalinas (norepinefrinas)
* Serotoninas

Be aukščiau išvardintų *neuromediatorių*, yra žinoma dar kelios dešimtys organizme susidarančių junginių, sukeliančių specifines nervų sistemos ar tam tikrų organų reakcijas. Didžiąja dalimi – tai baltyminiai junginiai (peptidai), kurių poveikis gan menkai ištirtas.

### Mediatorių rūšys (pagal medžiagų klasifikaciją)

#### Monoaminai

* Noradrenalinas
* Dopaminas
* Serotoninas
* Oktopaminas

#### [[Neuropeptidai]]
* Endorfinai ir enkefalinai
* BDNF

#### [[Amino rūgštys]]
* Glutamatas 
* Glicinas 
* γ-Amino sviesto rūgštis = Gamma amino sviesto rūgštis
* Aspartatas

#### Dujiniai dariniai
* azoto monoksidas

## Nuorodos
* http://www.benbest.com/science/anatmind/anatmd10.html 
* http://www.sinnesphysiologie.de/trans/transin.htm  
* http://www.sinnesphysiologie.de/trans/nor.htm
Cholinas

**Cholinas** – vandenyje tirpstantis vitaminas.

## Šaltiniai
Geriausi šaltiniai – jaučio kepenys (85 gramuose kepenų 453,2 mg cholino), kiaušiniai (345 mg cholino dideliame kiaušinyje), bifšteksas (58,5 mg cholino 85 gramų porcijoje), žiediniai kopūstai (43,9 mg cholino šimte gramų).

## Savybės
Cholinas tirpsta vandenyje, yra lecitino sudedamoji dalis. Gali būti sintezuojamas organizme. Priskiriamas metabolitams, naudojamas kultūrizme.

## Poveikis
Cholinas gerina atmintį, stabdo plaukų slinkimą, reguliuoja riebalų rūgščių metabolizmą, saugo kepenis nuo riebalų sankaupų, svarbus acetilcholino (reikalingo nervinius impulsus perduoti) sintezei.

### Poreikis
Rekomenduojama paros norma yra 425 mg moterims ir 550 mg vyrams.

### Trūkumas
Stingant cholino, gali sutrikti kepenų veikla, atmintis, augimas, nervinio impulso perdavimas.

### Perteklius
Vartojant daugiau nei 2000 mg per dieną cholino, gali pasireikšti diarėja, depresija, galvos svaigimas.

## Išnašos
Aukšliavarpis

**Aukšliavarpis** (*Verpa*) – briedžiukinių (*Mochellaceae*) šeimos ausūniečių (*Pezizales*) eilės grybų gentis.

Pasaulyje žinoma apie 5 rūšis. Lietuvoje – 2 ir abi įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą.
* Bohemiškasis aukšliavarpis (*Verpa bohemica*).
* Pirštuotasis aukšliavarpis (*Verpa conica*)
Alvytė

**Alvytė** (*Helvella*) – bobausinių (*Helvellaceae*) šeimos ausūniečių (*Pezizales*) eilės grybų gentis. 

Lietuvoje žinomi dar kiti šių grybų sinonimai: *bobausis*, *gniaužtenis*, *taurėaukšlis*. Pirmasis šiai genčiai lietuvišką vardą alvytė suteikė Jurgis Pabrėža. Vėliau ši gentis buvo vadinama bobausio vardu, juo taip pat ir *Gyromitra* gentis. Lietuviškoje mikologinėje literatūroje priimta *Helvella* gentį vadinti alvyte, o *Gyromitra* – bobausiu.

Grybai auga ant dirvožemio, kartais ant trūnijančios medienos.

Pasaulyje žinomos 25 rūšys, Lietuvoje – 14 rūšių:
* Paprastoji alvytė (*Helvella acetabulum*)
* Baltakotė alvytė (*Helvella albella*)
* Gauruotoji alvytė (*Helvella chinensis*)
* Juodoji alvytė (*Helvella corium*)
* Garbanotoji alvytė (*Helvella crispa*)
* Taurinė alvytė (*Helvella cupuliformis*)
* Lanksčioji alvytė (*Helvella elastica*)
* Balnotoji alvytė (*Helvella ephippium*)
* Urvuotoji alvytė (*Helvella lacunosa*)
* Raukšlėtoji alvytė (*Helvella leucomelaena*)
* Verpsčiasporė alvytė (*Helvella macropus*)
* Tamsioji alvytė (*Helvella nigricans*)
* Auselveidė alvytė (*Helvella pexizoides*)
* Gyslotakotė alvytė (*Helvella solitaria*)


Image:Helvella crispa 031111w.jpg|Garbanotoji alvytė (*Helvella crispa*)
Skylėtbudė

**Skylėtbudė** (*Polyporus*) – kempininių grybų gentis. Auga ant negyvų lapuočių medžių, retai ant spygliuočių.

Lietuvoje augančios rūšys:
* Korėtoji skylėtbudė (*Polyporus arcularius*)
* Kaštoninė skylėtbudė (*Polyporus badius*)
* Žieminė skylėtbudė (*Polyporus brumalis*)
* Vasarinė skylėtbudė (*Polyporus ciliatus*)
* Juodkotė skylėtbudė (*Polyporus melanopus*)
* Žvynuotoji skylėtbudė (*Polyporus squamosus*)
* Kislioji skylėtbudė (*Polyporus varius*)
* Šakotoji skylėtbudė (*Polyporus umbellatus*)
Briedžiukiniai

**Briedžiukiniai** (*Morchellaceae*) – ausūniečių (*Pezizales*) eilės grybų šeima.

Pasaulyje žinomos 3 gentys, apie 38 rūšys. Lietuvoje – 3 gentys ir 8 rūšys:
* Plokščiagrybis (*Disciotis*)
* Briedžiukas (*Morchella*)
* Aukšliavarpis (*Verpa*)

Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie briedžiukiniai grybai:
* Puslaisvis briedžiukas (*Morchella semilibera*) 
* Aukštasis briedžiukas (*Morchella elata*) 
* Kūginis briedžiukas (*Morchella conica*) 
* Bohemiškasis aukšliavarpis (*Verpa bohemica*) 
* Pirštuotasis aukšliavarpis (*Verpa conica*)
Biochemija

**Biochemija** – mokslas, tiriantis gyvuose organizmuose vykstančias chemines reakcijas ir virsmus. Biochemija tiria daugumos pavienių elementų ir jonų vaidmenį fermentinėse reakcijose bei medžiagų transporte, energijos virsmus gyvose sistemose bei chemines reakcijas, kurios yra katalizuojamos fermentų. Tai mokslo sritis, siekianti sujungti ir paaiškinti ryšį tarp chemijos ir biologijos, sukurti teorinį pagrindą biotechnologijoms.

Biochemijos tyrimo objektai yra augalai, mikroorganizmai, gyvūnai, tarp jų ir žmogus.

## Biochemijos kryptys (skyriai)
* Statinė biochemija - organinių junginių struktūros, sudėties nagrinėjimas.
* Dinaminė biochemija - nagrinėja organinių junginių kitimus.
* Funkcinė biochemija - nagrinėja įvairių organinių junginių kitimus veikiant organams.
* Molekulinė biochemija - nagrinėja procesus molekuliniame lygyje: tiriama makromolekulių vidinė struktūra, stebimi jų kitimai sveikoje ir patologinėje ląstelėse.

## Istorija

### Pirmasis etapas - Priešaušris
Biochemijos ištakos siejamos su alchemija ir jatrochemija. 1828 m. Frydrichas Violeris susintetino šlapalą ir paneigė vitalistų idėją, jog organinių junginių negalima susintetinti už gyvos ląstelės ribų. XIX a. antrojoje pusėje ištiriamos organinių medžiagų struktūros, imama jas sintezuoti. Amžiaus pabaigoje pradedami sėkmingai tirti vitaminai, jų tyrimu ypač domėjosi Tartu universiteto mokslininkas Iluninas. XIX-XX a. sandūroje vokiečių chemikas E. Fišeris ištobulino aminorūgščių išskyrimą iš baltymų hidrolizato, susintetino pirmuosius peptidus, tyrė fermentų specifiškumą, vykdė lipidų tyrimus. Už šiuos darbus 1902 metais apdovanotas Nobelio premija.

1903 metais Karlas Noibergas spaudoje pirmasis pavartojo terminą „Biochemija“.

### Antrasis etapas - Tarpukaris

1926 metais Džeimsas Samneris išskyrė ureazę ir taip įrodė, jog fermentai yra baltymai. Už šį įrodymą 1946 metais apdovanotas Nobelio premija. 1930 - 1933 m. amerikiečių mokslininkas Nortropas išskyrė virškinimo fermentus pepsiną, tripsiną ir chimotripsiną. 1932 - 1937 m. mokslinėje spaudoje pasirodo Krebso darbai, kurie atskleidė medžiagų oksidacijos ciklą ląstelėje (už tai gauta Nobelio premija 1953 m.) Taip pat šiame etape išskiriama keli šimtai kitų fermentų, gaminami fermentų kristalai, sukonstruojami spektrofotometrai, ultracentrifugos, pritaikomi chromatografijos, radioizotropinis metodai.

### Trečiasis etapas - Molekulinė biologijos era
1953 m. Džeimsas Votsonas, Francis Krikas, Rozalinda Franklin ir Morisas Vilkinsas nustatė DNR erdvinę struktūrą, apibūdindami ją kaip dvigubą spiralę. Tais pat metais Sangeris nustato insulino struktūrą. 1962 m. išsiaiškinama hemoglobino struktūra. 1965 - 1970 m. susintetinamas pirmasis genas. 1983 m. atrastas ŽIV. 

### Ketvirtasis etapas - Nanotechnologijų ir bioinžinerijos etapas
Šis etapas vyksta šiuo metu. Jo eigoje ieškoma naujų diagnostikos būdų, bei kita. Šis etapas labai svarbus medicinoje. Vienas iš didžiausių šio etapo pasiekimų - 2003 balandžio 14 d. paskelbta, jog baigtas tirti žmogaus genomas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Biochemijos terminų žodynas
Euklidas Megarietis

**Euklidas** (Eukleidas, gr. Ευκλείδης) **Megarietis** (apie 430–360 m. pr. m. e.) – graikų filosofas, kilęs iš Megaros miesto (40 km nuo Atėnų). Žinomas kaip Megaros filosofijos mokyklos pradininkas.

Euklidas buvo vyriausias iš Sokrato mokinių, net slapta, rizikuodamas gyvybe, ateidavęs iš Megaros į Atėnus jo pasiklausyti (vyko Peloponeso karas, kuriame Megara, kaip Korinto sąjungos narė, palaikė Spartą prieš Atėnus). Platonas *dialoguose* (pavyzdžiui, *Faidonas*, *59b*) mini, kad Euklidas buvo su Sokratu jo paskutinėmis valandomis. Sokratui mirus, Sokrato mokiniai (jų tarpe ir Platonas), bijodami persekiojimo Atėnuose, rado prieglobstį pas Euklidą Megaroje.

Kaip Sokrato mokinys, Euklidas yra laikomas sokratiku – jis rašė sokratiškuosius dialogus: *Lamprijus*, *Eschinas*, *Feniksas*, *Kritonas*, *Apie meilę* (neišliko), tačiau manoma, kad su Sokratu jį siejo greičiau asmeniški nei filosofiniai ryšiai, o Euklido požiūrių formavimuisi turėjo įtakos ne tik Sokratas, bet ir Parmenidas.

Euklidas parėmė elėjiečių mokymą, kad būtis yra *nekintantis vienis*, o judėjimas ir kitimas yra iliuzija. Jis sakė, kad gėris yra vienis, tačiau gali būti vadinamas skirtingais vardais, kartais išmintimi, kartais protu, kartais dievu ir kt., o gėrio priešingybę jis neigė, sakydamas kad ji neegzistuoja. Jo monizmas taip pat pasireiškė ir etikoje: jis pripažino tik vieną dorybę – žinojimą, bet žinojimą ko? Jeigu gėris ir būtis yra vienis, tai ir dorybė yra tos būties žinojimas.

Euklidas Megarietis žinomiausias dėl to, kad viduramžiais dažnai buvo painiojamas su žymiu matematiku Euklidu iš Aleksandrijos, pastarojo veikalo „Pradmenys“ vertimuose ir taisymuose.

## Šaltiniai
Bobausis

**Bobausis** (*Gyromitra*) – alvytinių (*Helvellaceae*) šeimos ausūniečių (*Pezizales*) eilės grybų gentis.

Auga ant dirvožemio, miško paklotėje. Šios genties grybai nuodingi, nes turi giromitrino, kuris sukelia virškinimo ir nervų sistemos sutrikimus. Virinant, šis toksinas ỹra, bet grybai vis tiek išlieka toksiški.

## Giromitrinas
Bobausiuose yra cheminės medžiagos giromitrino, kuris jautriems asmenims metabolizuoja į monometilhidraziną (MMH), stipriai nuodingą medžiagą. Šalia tiesioginių toksinių savybių MMH taip pat laikomas kancerogenine medžiaga.

Bobausiai, augantys trąšioje, puveningoje dirvoje ir lietingu oru, yra nuodingesni negu augantys smėlėtose dirvose ir sausu oru. Skirtingų formų bobausiai irgi yra nevienodai nuodingi.

## Vartojimas

Šiuos grybus dauguma žmonių gali valgyti.

Anksčiau galvota, kad tai susiję su skirtingu toksinų kiekiu grybuose, tačiau vėliau nustatyta, kad nuodingumas susijęs su metaboliniu jautrumu, kuris būdingas kai kuriems žmonėms. Dėl to kai kurie ekspertai teigia, jog šių grybų neturėtų valgyti niekas.

Valgant bobausius pirmą kartą, mikologai rekomenduoja suvartoti tik labai nedidelį kiekį, pvz., pusę kepurėlės, tam, kad būtų galima pasitikrinti savo jautrumą šiems grybams.
Nors toks jautrumas būdingas tik labai nedidelei daliai žmonių, tačiau jei šių grybų paragauja jautrus žmogus, jam greičiausiai prisireiks medicininės pagalbos. Tokio pat atsargumo reiktų laikytis ir duodant šių grybų ragauti vaikams, nes metabolinis jautrumas jiems nėra paveldimas.

Nuo 1964 m. buvo užregistruota 160 mirčių apsinuodijus valgomaisiais bobausiais.

Dėl šios priežasties kai kurios tautos – vokiečiai, čekai, lenkai ir kai kurie kiti juos laiko nuodingais ir nerenka, o skandinavai, italai, kanadiečiai, estai, baltarusiai, priešingai, valgo ir džiaugiasi jų geru skoniu.

Siekiant išvengti neigiamo bobausių poveikio juos rekomenduojama prieš vartojimą ne mažiau kaip du kartus po 10-15 minučių pavirti, o vandenį, kuriame virė, išpilti. Džiovinant giromitrinas suyra ir išgaruoja, tad po 2 mėnesių džiovintus bobausius galima vartoti maistui.

## Rūšys
Lietuvoje auga 4 rūšys:
* Valgomasis bobausis (*Gyromitra esculenta*)
* Didysis bobausis (*Gyromitra gigas*)
* Rudeninis bobausis (*Gyromitra infula*)
* Plėtrusis bobausis (*Gyromitra perlata*)