open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alfonsas Bukontas

**Alfonsas Bukontas** (g. 1941 m. rugsėjo 11 d. Dapšiuose, Židikų valsčius) – Lietuvos poetas, vertėjas, publicistas.

## Biografija
1941 m. tėvus nužudė naciai, užaugo lietuvių Bukontų šeimoje. Baigė Židikų vidurinę mokyklą. 1963–1965 m. mokytojavo. 1964 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1966–1976 m. dirbo savaitraščio „Literatūra ir menas“, žurnalo „Jaunimo gretos“ redakcijose, vėliau redagavo žurnalus „Naujoji sąmonė“ ir „Indra“.

1967 m. išleido pirmąjį poezijos rinkinį „Slenkančios kopos“. Parašė sonetų, baladžių, esė bei straipsnių apie rašytojus. Eilėraščiai išversti į vokiečių, anglų, moldavų, ukrainiečių, gruzinų, latvių, azerbaidžianiečių ir rusų kalbas. Lietuvos kompozitoriai pagal jo eiles sukūrė per 100 dainų. Gyvena Vilniuje. Nuo 1972 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

## Bibliografija
* Slenkančios kopos: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1967. – 50 p.
* Piešiniai ant vandens: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1972. – 75 p.
* Mėnulio takas: eilėraščiai. – Vilnius: Vaga, 1977. – 64 p.
* *Пока летит стрела: стихи. – Москва: Советский писатель, 1990*. – 125 p.: iliustr. – ISBN 5-265-01377-6
* Penktas metų laikas: rinktinė. – Vilnius: Vaga, 1997. – 238 p. – ISBN 5-415-00514-5
* Vilnius – Lietuvos Jeruzalė: 12 atvirukų / dail. Ramūnas Čeponis. – Vilnius: Vaga, 1997.
* Pirštų atspaudai: šimtas eilėraščių / panaudoti Dalios Mažeikytės sukurti Alfonso Bukonto ekslibrisai. – Vilnius: Tyto alba, 2011. – 137 p.: iliustr. – ISBN 978-9986-16-848-5

## Įvertinimas
* 1979 m. S. Šimkaus I laipsnio premija už tekstą A. Martinaičio kūriniui „Salve, Alma Mater“
* 1993 m. P. Gaučio premija už geriausią grožinės literatūros vertimą į lietuvių kalbą
* 2000 m. Jotvingių premija už eilėraščių rinktinę „Penktas metų laikas“, Bhagavadgytos, L. Karsavino ir M. Kulbako poezijos vertimus
* 2001 m. „Poezijos pavasario“ prizas geriausiam metų vertėjui už poezijos vertimus į lietuvių kalbą

## Šaltiniai
Alytupis

**Alytupis** – upė, tekanti netoli Alytaus piliakalnio, dešinysis Nemuno intakas. Žiotys ties Domantonių mikrorajonu.

## Etimologija
Pavadinimas laikomas vėlyvu dariniu ir greičiausiai kilęs nuo Alytaus miesto (**Alytaus upė*). Jei atvirkščiai, *al-* šaknis siejama su *alėti* („tekėti, varvėti“).

## Šaltiniai
Geismų tramvajus

**Geismų tramvajus** () – Tenesio Viljamso sukurta pjesė. Parašyta 1947, o pirmąkart pastatyta 1948 m. Už šią pjesę T. Viljamsas gavo Pulicerio premiją. Lietuvoje pirmą kartą pastatyta 1974 m. Kauno dramos teatre.

## Siužetas

Pjesės siužetas vyksta JAV mieste Naujajame Orleane. Blanša Diubua, pagrindinė pjesės veikėja, atvyksta iš Lorelio aplankyti sesers Stelos Diubua – Kovalski. Stela gyvena su vyru Stenliu Kovalskiu, lenkų kilmės amerikiečiu. 

Stenlis jau iš pat pradžių neigiamai žiūri į rafinuotą ir koketišką Blanšos elgesį. Be to, jis įtaria, kad ji neteisėtai pardavė jai ir Stelai priklausančią „Svajonės“ vilą, nors iš tiesų Blanša vilą prarado dėl skolų. Stenliui įtarimus kelia Blanšos atsivežti papuošalai, prabangūs drabužiai, nors galima suprasti, jog šie daiktai seni, daugelis jų - dovanos. 

Kiek vėliau Blanša susipažįsta su Kovalskių draugu Haroldu Mičelu, pravardžiuojamu Miču. Tarp jų atsiranda šilti jausmai, Mičas norėtų Blanšą vesti. Tačiau Stenlis, išsiaiškinęs negarbingą Blanšos praeitį, ją papasakoja Mičui, norėdamas įskaudinti Blanšą. Po tokių Stenlio žodžių Mičas nusprendžia nebendrauti su Blanša. 

Blanšos ir Stenlio konfliktas pasiekia aukščiausią tašką, kai Stela išvežama į ligoninę gimdyti. Jiedu lieka namuose vieni ir smarkai apsižodžiauja. Galiausiai Stenlis  išniekina Blanšą. Dėl šio įvykio, nuolatinės nervinės įtampos, prarasto gerbėjo Mičo, persekiojančių praeities šešėlių, Blanša galutinai palūžta. Pjesės pabaigoje ji išvežama į psichiatrinę ligoninę.

## Kultūros įvaizdžiai

"Geismų tramvajuje" atskleidžiamas dviejų kultūrų – senosios Amerikos (Blanša) ir naujųjų imigrantų (Stenlis) konfliktas. Būdingas Blanšos įvaizdis yra plaštakė, o Stenlio vyriškumas ir jėga pabrėžiami ryškiai raudona ar žalia spalvomis. 

Taip pat pjesėje parodomas pokario Jungtinių Valstijų tuo metu skurdaus imigrantų miesto Naujojo Orleano gyvenimas, žmonių tarpusavio santykiai.
Rimantas Didžgalvis

**Rimantas Didžgalvis** (1945 m. liepos 30 d. Marijampolėje – 2009 m. gegužės 4 d. Kaune) – matematikas bei Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

Paskelbė darbų įvairiose matematinio modeliavimo srityse (fizikoje, biologijoje).

## Biografija
Mokėsi Kauno S.Nėries vidurinėje mokykloje. Įstojo į Kauno politechnikos instituto (KPI) Elektrotechnikos fakultetą, studijas tęsė Vilniaus universiteto Matematikos fakultete, matematikas.

Nuo 1968 m. KPI bendrosios matematikos katedros asistentas, vėliau – vibrotechnikos laboratorijos vyr. mokslinis bendradarbis, technikos mokslų daktaras. Nuo 1987 m. dirbo Lietuvos žemės ūkio universiteto Matematikos katedroje, docentas.

Tėvynės sąjungos narys, Pramonės skyriaus pirmininkas. 2007–2009 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys, Kultūros, bendruomenių ir savivaldos plėtojimo komiteto pirmininkas. Žaliakalnio bendruomenių centro „Žaliasis Ąžuolynas“ pirmininkas. Palaidotas Karmėlavos kapinėse.

## Šaltiniai
Aukštaitijos profesinio rengimo centras

**Aukštaitijos profesinio rengimo centras** (iki 2019 m. ***VšĮ Alantos technologijos ir verslo mokykla***) yra Molėtų rajone, Alantos miestelyje, šalia Alantos dvaro ir Virintos upės (buv. Naujasodyje). Įmonės kodas 191176774.

## Istorija

Žemės ūkio mokykla įkurta 1959 m. Alantos dvaro rūmuose. Septintame – aštuntame dešimtmetyje pagal individualų projektą pastatytas mokymo kompleksas, kuriame yra aktų ir sporto salės, moderniai įrengtos auditorijos, kabinetai ir laboratorijos. Mokykloje mokosi 500 moksleivių ir studentų, dirba beveik 50 pedagogų. Išleista daugiau nei 3000 absolventų.

Įrengti bendrabučiai. Teikiamos specialybės: staliaus, statybininko, kasininko, virėjo, barmeno, automobilių remontininko, prekybininko, draudimo konsultanto, vairuotojo-ekspeditoriaus.

2002 m. Alantos žemės ūkio mokykla tapo Alantos technologijos ir verslo mokykla, 2003 m. liepos 1 d. – viešąja įstaiga Alantos technologijos ir verslo mokykla. 2007 m. gegužės 3–5 d. Alantos technologijos ir verslo mokykloje vyko XIX respublikinė geografų olimpiada.

2019 m. prijungta Anykščių technologijos mokykla, įstaiga tapo Aukštaitijos profesinio rengimo centru.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
Burgasas

**Burgasas** – uostamiestis Bulgarijoje, prie Juodosios jūros; srities centras. Yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta maisto, tekstilės, mašinų, žvejybos pramonė, apylinkėse yra naftos kombinatas.

Prie miesto yra kurortinė zona (Auksinis krantas ir Nesebaras), todėl Burgasas pritraukia daug turistų. Yra purvo vonių kompleksas *Burgaski Mineralni Bani*.

## Sportas

### Futbolas
* PSFK Černomorec 919 Burgas
* PFK Nafteks Burgas
Burgas

**Burgas** (,  – 'pilis, miestas') gali reikšti:

* Burg Roilandas – miestelis Belgijoje;
* JAV:
** Burgas – miestelis Luizianoje;
* Prancūzijoje:
** Breso Burgas – Eno departamente;
* Den Burgas – miestas Nyderlanduose;
* Šveicarijoje:
** Burgas – miestelis Argau kantone;
** Laimentalio Burgas – miestelis Bazelio kantone;
* Vokietijoje:
** Burgas – miestelis Reino-Pfalco žemėje;
** Burgas – miestelis Brandenburgo žemėje;
** Burgas – miestelis Šlėzvige-Holšteine;
** Burgas prie Magdeburgo – miestas Saksonijoje-Anhalte;
** Burg Štargardas – miestas Meklenburge-Pomeranijoje;
** Burgo pilis – pilis Zolingene.

### Panašūs pavadinimai
* Burgasas
* Burgosas
* Buržas (*Bourges*)
Rapolas Gediminas Sakalnikas

**Rapolas Gediminas Sakalnikas** (g. 1945 m. kovo 29 d. Rageliuose, Rokiškio raj.) – gydytojas kardiologas, Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1962 m. medaliu baigė Biržų Juliaus Janonio vidurinę mokyklą. 1964–1967 m. atliko karinę tarnybą. 1971 m. su pagyrimu baigė Kauno medicinos institutą (KMI), gydytojas – kardiologas. 1978 m. apgynė medicinos mokslų kandidato disertaciją iš kardiologijos specialybės. 1993 m. apgynė habilitacinį darbą, habilituotas medicinos mokslų daktaras.

## Profesinė veikla

1971–1974 m. atliko terapijos specialybės internatūrą ir toliau pagal paskyrimą dirbo apylinkės terapeutu Kėdainių rajoninėje centrinėje ligoninėje. Nuo 1974 m. KMI Kardiologijos instituto jaunesnysis, 1978 m. vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1986 m. suteiktas vyresniojo mokslinio bendradarbio mokslinis vardas, 1991 m. patvirtinta gydytojo kardiologo aukščiausioji kvalifikacinė kategorija. 1992–1997 m. instituto direktorius. Kauno medicinos universiteto Kardiologijos instituto vyriausiasis mokslo darbuotojas. VĮ Kauno medicinos universiteto klinikos gydytojas kardiologas.

Mokslinio darbo kryptis – lėtinės išeminės širdies ligos, ypač beskausmės jos formos paplitimas, ankstyva diagnostika, gydymas, antrinė prolifaktika, ligos eigos modeliavimas ir išeičių prognozavimas. Šiais klausimais yra paskelbęs per 170 mokslinių darbų, pranešimus skaitė Lietuvoje ir užsienio šalyse vykusiose konferencijose, simpoziumuose, pasitarimuose.

## Politinė veikla

1999–2003 m. Lietuvių tautininkų sąjungos pirmininkas, 2005–2010 Tėvynės sąjungos narys. 1990–1995 m. Kauno miesto tarybos deputatas, 2003–2007 m., mokslo, kultūros ir švietimo komiteto pirmininkas, taip pat 2007–2011 Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

## Visuomeninė veikla

Kauno medicinos akademijos tarybos, senato, rektorato narys, SAM Sveikatos programų koordinavimo centro tarybos narys. Amerikos širdies asociacijos narys, Pasaulinės hipertenzijos lygos patarėjų tarptautinio komiteto narys. Lietuvos hipertenzijos specialistų lygos pirmininkas, Lietuvos kardiologų draugijos pirmininko pavaduotojas, Europos kardiologų draugijos Garbės narys.

Žurnalo „Medicina“ redkolegijos narys, „Lithuanian Journal of Cardiology“ vyriausiasis redaktorius, „Kardiologų žinios“ laikraščio vyriausiasis redaktorius.

Sutuoktinė Margarita, duktė Jurgita.

## Išnašos
Matjaž Smodiš

**Matjažas Smodišas** (; g. 1979 m. gruodžio 13 d. Trbovljeje) – Slovėnijos krepšininkas.

2011 m. rugpjūčio 18 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Zagrebo "KK Cedevita" klubu.

## Pasiekimai

* 2000, 2013 m. Slovėnijos čempionas
* 2001, 2002 m. Italijos krepšinio taurės laimėtojas
* 2001, 2006, 2008 m. Eurolygos čempionas
* 2001, 2005 m. Italijos lygos čempionas
* 2002, 2004 m. Eurolygos vicečempionas
* 2004 m. Italijos lygos vicečempionas
* 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 m. Rusijos krepšinio taurės laimėtojas
* 2006, 2007, 2010, 2011 m. Rusijos čempionas
* 2007 m. išrinktas į antrąjį geriausių Eurolygos krepšininkų penketuką

## Šaltiniai
Rimkus

; Rimkus
* Arūnas Rimkus – pedagogas, politikas;
* Bronislavas Rimkus – politikas;
* Dovydas Rimkus – kikboksininkas;
* Egidijus Rimkus – gydytojas, politikas;
* Gintaras Rimkus – futbolininkas;
* Henrikas Rimkus – istorikas, etnografas, politikas;
* Jaroslavas Rimkus – pedagogas, dailininkas, publicistas;
* Juozas Rimkus (1911) – Ketvirtojo Seimo narys;
* Juozas Rimkus (1945) – krepšininkas;
* Juozas Rimkus (1960) – agronomas, politikas;
* Kęstutis Rimkus – agronomas, signataras;
* Liudvikas Rimkus – statybos inžinierius, pedagogas;
* Pranas Rimkus – agronomas, žurnalistas, redaktorius;
* Rimantas Rimkus – politikas;
* Romualdas Rimkus – politikas;
* Vytas Rimkus – futbolininkas;
* Vytenis Rimkus – dailininkas, menotyrininkas, politikas.

; Rimkutė
* Deimantė Rimkutė – teisininkė, politikė, visuomenininkė.
* Dovilė Rimkutė – irkluotoja, Europos čempionatų prizininkė.
* Rasa Daukšienė-Rimkutė – audėja, tekstilininkė, tautodailininkė.

Pavardė labai dažna visoje Lietuvoje, ypač Žemaitijoje. Greičiausiai kilusi iš žodžio  arba dvikamienių asmenvardžių su šaknimi *rim-* (pvz., **Rimkantas*) trumpinys.

## Šaltiniai
Žalnerauskas

**Žalnerauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Žalnerauskienė (ištekėjusi moteris) ir Žalnerauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Edvardas Algirdas Žalnerauskas – politikas;
*Vladas Žalnerauskas – politikas;
*Žygimantas Žalnerauskas – politikas.
Vitkauskas

;Vitkauskas
* Aistis Vitkauskas – žirgininkas
* Aleksandras Vitkauskas – aktorius
* Aloyzas Vitkauskas – politikas
* Armantas Vitkauskas – futbolo žaidėjas
* Jonas Vitkauskas – leidėjas, žurnalistas ir redaktorius
* Leonas Vitkauskas – žurnalistas, redaktorius, rašytojas
* Petras Vitkauskas – inžinierius, žemės ūkio komisijos narys, politikas.
* Romas Vitkauskas – Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas
* Vidmantas Vitkauskas – politikas
* Vincas Vitkauskas – karininkas
* Virgilijus Vitkauskas – politikas
* Vytautas Vitkauskas – kalbininkas, redaktorius
* Vladas Vitkauskas (1951) – politikas
* Vladas Vitkauskas (1953) – alpinistas

;Vitkauskienė
* Astra Vitkauskienė – laboratorinės medicinos gydytoja, mokslininkė, pedagogė (profesorė);
* Rasa Vitkauskienė – teisininkė, Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja;
* Regina Vitkauskienė-Tindžiulytė – muzikos mokytoja ir chorvedė.

## Etimologija
Pavardė greičiausiai kilusi iš , , , kurios iš krikšto vardo *Vitas* (, ), nors kartais gali būti ir iš vardo *Výtautas*.

## Šaltiniai
Svobiškis (Molėtai)

**Svobiškis** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Alantos, prie Virintos upės. Seniūnaitijos centras. Kaime ant Virintos įrengta privati hidroelektrinė (~22 kW), suformuotas 6,57 ha tvenkinys. Per kaimą eina Pagojo–Zapijuvkos kelias. Išlikusi dvarvietė, joje daug senų medžių. Iš dvaro pastatų stovi tik apgriuvęs raudonų plytų tvartas.

## Istorija

Minimas Lietuvos Metrikoje 1567 m. 1605 m. inventoriuje nurodoma, jog dvaras priklauso Markui Giedraičiui; minimas Svobiškio laukas ir dvarui priklausantys Drąsėnų, Žagarėnų (dabar – Žagarai), Žemaitėlių kaimai, Virintos upė ir Milupio laukas. 1663 m. Alantos bažnyčios metrikų knygoje minimas bajoras Mykolas Kopiecas iš Svobiškio. 1665 m. Kazimieras Šumlanskis su žmona išnuomojo Svobiškio dvarą Dovydui Masalskiui; inventoriuje minimi Juodiškių, Mackėnų, Šeikių, Vaikšniūnų kaimai. 1744 m. minima Svobiškio dvaro karčema.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Algimantas Dabašinskas

**Algimantas Dabašinskas:**

* Algimantas Dabašinskas (1947) – pedagogas, chorvedys;
* Algimantas Dabašinskas (1953) – politikas.
Mikulėnas

**Mikulėnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mikulėnienė (ištekėjusi moteris) ir Mikulėnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Gediminas Mikulėnas – politikas;
*Gražvydas Mikulėnas – futbolo žaidėjas;
*Juozas Mikulėnas – pedagogas, chorvedys, vargonininkas;
*Robertas Mikulėnas – Jonavos rajono pedagogas, politikas.
Eat Me, Drink Me

***Eat Me, Drink Me*** – šeštasis studijinis Marilyn Manson albumas, išleistas 2007 m. birželio 5 dieną. Išleistos dvi albumo versijos: standartinė ir specialus leidimas kolekcionieriams.

## Albumo dainos
# „If I Was Your Vampire“ – 5:56
# „Putting Holes in Happiness“ – 4:31
# „The Red Carpet Grave“ – 4:05
# „They Said That Hell’s Not Hot“ – 4:17
# „Just a Car Crash Away“ – 4:55
# „Heart-Shaped Glasses (When the Heart Guides the Hand)“ – 5:05
# „Evidence“ – 5:19
# „Are You the Rabbit?“ – 4:14
# „Mutilation is the Most Sincere Form of Flattery“ – 3:52
# „You and Me and the Devil Makes 3“ – 4:24
# „Eat Me, Drink Me“ – 5:40

## Nutekėjimas
2007 m. Gegužės 1 albumas nutekėjo ir pasirodė keliuose P2P tinkluose.

## Singlai
# *Heart Shaped Glasess (When The Heart Guides A Hand)*
# *Putting Holes In Happiness*

## Šaltiniai
Vizbaras

* Antanas Vizbaras – pedagogas, chorvedys, politikas
* Benediktas Česlovas Vizbaras – profesinių sąjungų veikėjas
* Feliksas Vizbaras – inžinierius architektas
* Petras Vizbaras – Lietuvos partizanas
* Virginijus Vizbaras – architektas inžinierius, politikas
Rimša

;Rimša
* Edmundas Rimša – istorikas;
* Fiodoras Rimša – carinės Rusijos futbolininkas;
* Jonas Rimša – pedagogas, chorvedys;
* Jonas Rimša – dailininkas;
* Juozas Rimša – knygnešys, visuomenės veikėjas;
* Petras Rimša – skulptorius, grafikas;
* Raimondas Rimša – futbolininkas;
* Zigmas Rimša – aviacijos atsargos karininkas, ryšių ir aviacijos inžinierius;

;Rimšaitė
* Donata Rimšaitė – šiuolaikinės penkiakovės sportininkė;
* Vilma Rimšaitė – BMX dviratininkė.

Dažna Lietuvoje, ypač, šiaurinėje Aukštaitijoje, pavardė. Kilusi iš  „tylus, ramus žmogus“.

## Šaltiniai
Valdemaras Sarapinas

**Valdemaras Sarapinas** (g. 1962 m. birželio 29 d. Ariogaloje, Raseinių rajonas) – lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas. Lietuvos ambasadorius Lenkijoje (nuo 2024 m.). Prieš tai jis buvo ambasadorius Ukrainoje (2020–2024) ir Suomijoje (2016–2020).

## Veikla
1985-1989 m. Valdemaras Sarapinas buvo Studentų statybos grupės valdybos pirmininko pavaduotojas, Vilniaus savivaldybės Švietimo ir mokslo departamento direktoriaus pavaduotojas (1989-1992 m.), po to
„Lietuvos birža“ skyriaus viršininkas (1992-1993 m.), „Adidas“ kompanijos verslo atstovas Lietuvoje (1993-1994 m.).

Nuo 1994 m. Valdemaras Sarapinas pradėjo dirbti valstybės tarnyboje. Iki 1996 m. buvo Krašto apsaugos ministerijos sekretorius, 1996–1999 m. LR gynybos atašė JAV, vėliau –  ir Kanadoje (1997-1999 m.).

1999-2000 m. paskirtas Civilinės saugos departamento prie Krašto apsaugos ministerijos direktoriaus pavaduotoju, vėliau – Lietuvos Respublikos krašto apsaugos viceministru (2000–2002 m.), Krašto apsaugos ministerijos valstybės sekretoriumi (2002–2006 m.).

2006 m. rugsėjo mėn. – 2009 m. sausio mėn. Valdemaras Sarapinas ėjo Vyriausybės kanclerio pareigas. 2007 m. žurnalo „Veidas“ organizuojamuose rinkimuose V. Sarapinas buvo išrinktas „Metų valstybės tarnautoju“.

Premjeru tapus A. Kubiliui, V. Sarapinas pasitraukė iš Vyriausybės kanclerio pareigų, dirbo URM vyr. patarėju (koordinavo pagalbos Afganistanui klausimus).

2010 m. rugpjūčio mėn. - 2014 m. liepos mėn. – Lietuvos Generalinis konsulas Niujorke.

Po Prezidento rinkimų atnaujindama savo komandą, 2014 m. liepos 24 d.  Dalia Grybauskaitė paskyrė V.Sarapiną vyriausiuoju patarėju bei Valstybės gynimo tarybos sekretoriumi.

Nuo 2016 m. rugpjūčio 23 d. V.Sarapinas - Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Suomijoje. 2020 m. gegužės 12 d. tapo Lietuvos nepaprastuoju ir įgaliotuoju ambasadoriumi Ukrainoje.

Nuo 2024 m. - Lietuvos ambasadorius Lenkijoje.

## Apdovanojimai

Ordinas „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius, 2003 m. vasario 19 d., 2064.

## Nuorodos
* LRV informacija 
* LRVK informacija 
* Naujo Vyriausybės kanclerio laukiama iš URM 

## Šaltiniai

|-

|-

|-
Helmuto Šmidto universitetas

**Helmuto Šmidto universitetas** (**HSU**; , *HSU-HH*) – Helmut Schmidt iniciatyva 1973 m. įsteigta karo akademija Hamburge (Hamburgo aukštoji bundesvero mokykla, „Hochschule der Bundeswehr Hamburg“), vienas iš 2 bundesvero universitetų.

Helmuto Šmidto universitetas rengia Vokietijos bei NATO valstybių ginkluotųjų pajėgų karininkus. Nuo 2002 m. universitete taip pat studijuoja ir nedaug civilių studentų, kurių studijas paprastai finansuoja didelės bendrovės. Helmuto Šmidto universitete stažavosi, studijavo taip pat ir aukšto rango karininkai iš Lietuvos (generolai Edvardas Mažeikis, Algis Vaičeliūnas ir kiti).

HSU universiteto suteikiami akademiniai laipsniai prilyginami civilinių aukštųjų mokyklų laipsniams. Universitete vykdomi mokslo tyrimai, taip pat rengiamos disertacijos bei habilitacijos.

## Nuorodos
* Oficialus Helmuto Šmidto universiteto tinklalapis (vokiečių, anglų k.)
Kazakevičius

;Kazakevičius
* Aleksandras Kazakevičius – imtynininkas;
* Antanas Juozas Kazakevičius – veterinarijos gydytojas, politikas;
* Juozas Kazakevičius – gydytojas chirurgas, traumatologas;
* Kostantas Kazakevičius – inžinierius mechanikas, medžiagotyrininkas;
* Leonardas Kazokas-Kazakevičius – tapytojas;
* Mindaugas Kazakevičius – muzikantas, muzikos prodiuseris;
* Rimgaudas Virgilijus Kazakevičius – gydytojas patofiziologas;
* Vytautas Kazakevičius (1930) – žurnalistas, publicistas, politikas;
* Vytautas Kazakevičius (1951) – archeologas;
* Zigmantas Benjaminas Kazakevičius – politikas.
;Kazakevičiūtė
* Urtė Kazakevičiūtė – plaukikė.

Pavardė dažna Lietuvoje, ypač, Kaune, Suvalkijoje, Rytų Aukštaitijoje. Kilusi iš pavardžių , ,  < *kazak, kozak* ('kazokas').

## Šaltiniai
Juška

;Juška
* Albertas Juška – pedagogas, Mažosios Lietuvos istorikas
* Antanas Juška (1819) – kunigas, tautosakininkas
* Antanas Juška (1902) – astronomas, mokslo populiarintojas
* Egidijus Juška – futbolininkas
* Gytis Juška – fizikas, pedagogas
* Gvidas Juška (1982) – futbolininkas
* Gvidas Juška (1991) – futbolininkas
* Jonas Juška (1815) – kalbininkas, tautosakininkas
* Jonas Juška (1919) – vargonininkas, chorvedys
* Nerijus Juška – baleto artistas
* Rapolas Juška – vargonininkas, chorvedys, dainininkas
* Renatas Juška – diplomatas
* Ričardas Juška – politikas
* Romualdas Juška – futbolininkas, futbolo teisėjas
* Tomas Juška – verslininkas
* Vincas Juška – draudžiamosios lietuviškos spaudos platintojas
;Juškienė
* Dalia Juškienė – žurnalistė, redaktorė;
;Juškaitė
* Marija Aldona Aleknienė-Juškaitė – choro dirigentė ir pedagogė.

## Etimologija
Viena populiariausių lietuviškų pavardžių. Kilusi iš pavardžių , , , kurie gali būti įvairių vardų trumpiniai (*Eвфимий, Геopгий, Юpий, Józef*).

## Šaltiniai
Jurevičius

;Jurevičius
* Gediminas Jurevičius – architektas, pedagogas
* Jonas Jurevičius – biofizikas
* Juozas Jurevičius – pedagogas, publicistas, redaktorius
* Mečislovas Jurevičius – rezistentas
* Stanislovas Jurevičius – pedagogas, chemikas, provizorius
* Stepas Jurevičius – tautodailininkas grafikas, medžio drožėjas
* Šarūnas Jurevičius – futbolininkas
* Vytautas Jurevičius (1931) – karinis veikėjas
;Jurevičienė
* Laima Jurevičienė – diplomatė
;Jurevičiūtė
* Aldona Jurevičiūtė-Armonienė – muzikos mokytoja ir choro dirigentė
* Inesa Jurevičiūtė – dailiojo čiuožimo šokėja

## Etimologija
Viena populiariausių lietuviškų pavardžių. Kilusi iš pavardžių , , , padarytų iš vardo *Юpий, Jerzy*.

## Šaltiniai
Janavičius

;Janavičius
* Algimantas Janavičius – politikas;
* Arvydas Juozapas Janavičius – fizikas, politikas;
* Jurgis Janavičius – Australijos lietuvių prozininkas ir poetas, dailininkas;
* Liudvikas Janavičius – politikas;
* Rolandas Janavičius – muzikos atlikėjas;
* Vaclovas Janavičius – karinis veikėjas, pulkininkas;
* Vytautas Steponas Janavičius – rašytojas;
* Žygimantas Janavičius – krepšininkas.
; Janavičiūtė
* Birutė Janavičiūtė – teisininkė;
* Ramutė Janavičiūtė-Kantoravičienė – baleto artistė, pedagogė.

Populiari lietuviška pavardė. Kilusi iš slaviškų patroniminių pavardžių , , , padarytų iš vardo *Ян, Jan* (= *Jonas*).

## Šaltiniai
Boruta

**Boruta** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Borutienė (ištekėjusi moteris) ir Borutaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Jonas Boruta (1915) – inžinierius, rezistentas;
*Jonas Boruta (1944) – jėzuitas, Telšių vyskupas emeritas;
*Kazys Boruta – rašytojas;
*Narsutis Boruta – gydytojas, politikas.
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)

***Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)*** yra ketvirtasis studijinis Marilyn Manson albumas.

## Albumo dainos
**A: In the Shadow**

#„GodEatGod“ – 2:34
#„The Love Song“ – 3:16
#„The Fight Song“ – 2:55
#„Disposable Teens“ – 3:01

**D: The Androgyne**

# „Target Audience (Narcissus Narcosis)“ – 4:18
# „President Dead“ – 3:13
# „In the Shadow of the Valley of Death“ – 4:09
# „Cruci-Fiction in Space“ – 4:56
# „A Place in the Dirt“ – 3:37

**A: Of Red Earth**

# „The Nobodies“ – 3:35
# „The Death Song“ – 3:29
# „Lamb of God“ – 4:39
# „Born Again“ – 3:20
# „Burning Flag“ – 3:21

**M: The Fallen**

# „Coma Black“ – 5:58
# „Valentine's Day“ – 3:31
# „The Fall of Adam“ – 2:34
# „King Kill 33°“ – 2:18
# „Count to Six and Die (the vacuum of infinite space encompassing)“ – 3:24
# „The Nobodies (Acoustic Version)“ – 3:33 *(papildoma daina Jungtinėje Karalystėje)*
Brustveras

**Brustveras** ( (*Brust* 'krūtinė' + *Wehr* 'apsauga') ; ) –
iš grunto supiltas ar iš grunto maišų sukrautas pylimas įtvirtinimuose, apsaugantis šaulius ir stebėtojus nuo kulkų ir skeveldrų.

Aukšti brustverai (nuo krūtinės aukščio ir aukštesni) įrengiami ten, kur šauliai šaudo stovėdami ant žemės. Aukštųjų brustverų vidinėje pusėje gali būti įrengti:
* banketai (pakopos), kad šaulys galėtų šaudyti virš brustvero,
* barbetai (aikštelės), ant kurių statydavo artilerijos pabūklus.

Tuo tarpu apkasų brustverai gali būti labai neaukšti (nuo keliolikos centimetrų iki pusmetrio ar daugiau), kadangi ten šauliai ir taip stovi apkase. Brustverai gali turėti ambrazūras, kurios dar padidina šaulių ar kulkosvaidininkų apsaugą.
Rimas Antanas Ručys

**Rimas Antanas Ručys** (g. 1954 m. gegužės 26 d. Balbieriškyje, Prienų rajonas) – Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1973 m. baigė Balbieriškio vidurinę mokyklą. 1973–1978 m. studijavo Lietuvos kūno kultūros institute, fizinio auklėjimo dėstytojas.

1978–1981 m. Savanoriškos sporto draugijos „Nemunas“ dziudo imtynių treneris. 1981 m. SSD „Nemunas“ Prienų rajono tarybos pirmininkas. 1987 m., sujungus sporto draugijas, išrinktas Prienų rajono SSD „Žalgiris“ tarybos pirmininku, šias pareigas ėjo iki 1996 m. 1994–1998 m. krepšinio klubo Prienų „Taupomasis bankas“ prezidentas. 1995–2008 m. UAB „Ručenta“ direktorius. 2008 m. LR Seimo nario Valentino Mazuronio padėjėjas-sekretorius.

2003–2007 m. Prienų rajono savivaldybės tarybos ir 2007–2008 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2008–2012 m. ir 2014–2016 m. LR Seimo narys.
Nuo 2002 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys, partijos valdybos narys, Kauno miesto koordinatorius.

Nuteistas už prekybą poveikiu Tvarka ir Teisingumo partijos byloje.

Sutuoktinė Aušra, advokatė, vaikai Dovilė ir Deimantė.

## Šaltiniai
Loreta Kekienė

**Loreta Kekienė** (g. 1963 m. vasario 1 d.) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1986 m. baigė Vilniaus Valstybinio universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą, ekonominės kibernetikos specialybės kursą ir įgijo ekonomisto matematiko kvalifikaciją. 2000–2001 m. mokėsi Pedagogų profesinės raidos centro Perkvalifikavimo studijų skyriuje, baigė pedagogikos ir psichologijos specialybės kursą, įgijo pedagogo psichologo kvalifikaciją.

1986–1989 m. Kauno prekybos organizacijų valdybos skaičiavimo centro ekonomistė, 1989–1992 m. inžinierė technologė. Nuo 1998 m. Kauno Maironio universitetinės gimnazijos, Kauno Suaugusiųjų mokymo centro matematikos ir ekonomikos mokytoja.

Nuo 2002 m. Liberalų demokratų partijos narė, Liberalų demokratų partijos Švietimo ir mokslo komiteto pirmininkė, Liberalų demokratų partijos Moterų klubo Kauno filialo pirmininkė. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narė.

2010 m. paskirta Kauno vicemere.

Sutuoktinis Rimantas, vaikai Tadas, Dovydas..

## Šaltiniai
Rimantas Mikaitis

**Rimantas Mikaitis** (g. 1959 m. liepos 10 d. Kuršėnuose) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, buvęs Kauno miesto meras.

## Biografija
1983 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius statybininkas.

2007–2011 m. Kauno miesto mero pavaduotojas, 2011 m. Kauno miesto savivaldybės meras.

Lietuvos liberalų sąjungos, Liberalų ir centro sąjungos, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, partijos valdybos narys, Kauno m. skyriaus pirmininkas.

2003–2007 m., 2007–2011 m., 2011-2015 m., 2015-2019 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

Lietuvos sporto federacijų sąjungos viceprezidentas. Lietuvos Orientavimosi sporto federacijos generalinis sekretorius. Nuo 2017 m. Lietuvos lengvosios atletikos federacijos direktorius.

Žmona Giedrė. Dukra Rasa. Sūnus Marijonas.

## Šaltiniai

|-
Gediminas Budnikas

**Gediminas Budnikas** (g. 1944 m. vasario 11 d. Paužuoliuose, Ukmergės raj.) – krepšininkas, Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

Abu tėvai partizanai žuvo 1945 m. liepos 26 d. kovodami už Lietuvos laisvę. Gediminą ir jo brolius Juozą ir Antaną priglaudė giminės. 1959 m. baigė Kauno IV vidurinės mokyklos 8 klases, baigė Kauno Maisto pramonės technikumą, technologas. 1979 m. baigė Vilniaus Valstybinio universiteto Kauno fakultetą, materialinio techninio aprūpinimo ir organizavimo ekonomistas. 2005 m. baigė viešojo administravimo magistro studijas Kauno technologijos universitete.

Sutuoktinė Vanda, vaikai Gediminas, Justinas.

## Sportinė karjera

1962 m. pakviestas į Kauno „Žalgirio“ krepšinio komandą. 1962–1974 m. Lietuvos rinktinės narys. 1971 m. ir 1973 m. tapo TSRS krepšinio čempionato prizininkas, aštuonis kartus Lietuvos čempionas. 1997 m. Helsinkyje, 1998 m. Montevidėjuje, 2001 m. Liublianoje tapo Pasaulio senjorų krepšinio čempionu, 2000 m. Europos senjorų krepšinio čempionato Rygoje nugalėtojas.

Kauno krepšinio klubo „Žalgiris“ valdybos narys.

## Profesinė veikla
Kauno verpimo fabriko „Drobė“ šaltkalvis, ekonomistas, vyriausiasis ekonomistas, Tiekimo skyriaus viršininkas, direktoriaus pavaduotojas. 2005 m. UAB „Automobilių stovėjimo aikštelės“ rinkliavos vadovas, direktoriaus pavaduotojas.

## Politinė veikla

1994-2000 m. Lietuvos laisvės sąjungos narys , 2000-2007 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2008 m. Tėvynės sąjungos - Lietuvos krikščionių demokratų narys.

1995–2019 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.

2000 m. Kauno miesto savivaldybės meras, nuo 2001 m. vasario 9 d. iki kadencijos pabaigos 2003 m. pirmasis mero pavaduotojas, 2003–2007 m. Kultūros, švietimo ir sporto komiteto pirmininkas.

AB „Kauno energija“ stebėtojų tarybos narys, Kauno miesto neįgaliųjų tarybos narys, saugaus eismo komisijos tarybos narys, pavadinimų sumanymo ir atminimo įamžinimo komisijos narys.

## Įvertinimas
2004 m. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu įteiktas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžius. Lietuvos tautinis olimpinis komitetas apdovanojo „Olimpine žvaigžde“, o Kūno kultūros ir sporto departamentas prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės apdovanojo sporto garbės komandoro ženklu „Už nuopelnus Lietuvos sportui“.

## Nuorodos
* Anketa ;
* Apie G. Budniką .

## Šaltiniai

|-
The Golden Age of Grotesque

***The Golden Age of Grotesque*** yra penktasis studijinis Marilyn Manson albumas.

## Albumo dainos
#Thaeter – 1:14
#This Is the New Shit – 4:19
#mOBSCENE – 3:25
#Doll-Dagga Buzz-Buzz Ziggety-Zag – 4:11
#Use Your Fist and Not Your Mouth – 3:34
#The Golden Age of Grotesque – 4:05
#(s)AINT – 3:42
#Ka-boom Ka-boom – 4:02
#Slutgarden – 4:06
#Spade – 4:34
#Para-noir – 6:01
#The Bright Young Things – 4:19
#Better of Two Evils – 3:48
#Vodevil – 4:39
#Obsequey (The Death of Art) – 1:48
Rusenorskas

**Rusenorskas** (, , ) – pidžinas, rusų ir norvegų kalbų mišinys, kuriuo tarpusavyje kalbėjo Šiaurės Norvegijos norvegai ir Kolos pusiasalio rusai jūrininkai, žvejai, banginių ir jūros žvėrių medžiotojai bei pirkliai.

Kiti rusenorsko pavadinimai:
* *moja på tvoja*, kas darkyta rusų kalba reiškė 'aš kalbu tavo kalba' (*моя по твоя*).
* *kak sprek*.

Ši kalba atsirado dėl tos pačios priežasties kaip ir daugelis pidžinų ir prekybinių kalbų – reikėjo bent minimaliai susikalbėti žmonėms, kurių kalbos nėra giminingos, todėl nesuprantamos (kaip kad dėl giminingumo būtų iš dalies suprantamos lenkų ir rusų kalbos ar norvegų ir vokiečių). 
Rusenorską daugiausia vartojo XVIII-XIX a. ir pirmą XX a. dešimtmetį. Jo naudojimas ėmė mažėti, kai prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui vokiečių kariniai laivai ėmė grasinti jūriniam susisiekimui tarp Murmansko ir Šiaurės Norvegijos.
Ryšiai beveik visiškai nutrūko Murmansko apylinkėse įsigalėjus Tarybų valdžiai.

Kaip ir visi pidžinai, rusenorskas nebuvo visavertė kalba. Jos leksikonas buvo susijęs su prekyba, jūros verslu Arktyje (žuvų, meteorologiniai pavadinimai ir pan.), gramatika – labai rudimentinė. 
Šiuo metu žinomi maždaug 400 rusenorsko žodžių, iš kurių ~50 % yra norvegiški, ~40 % – rusiški, likę paimti iš kitų kalbų (anglų, olandų, vokiečių, suomių, samių).

Kai kurie tyrinėtojai rusenorsko nelaiko pidžinu. Pvz., Leideno universiteto lingvistikos profesorius Frederikas Kortlandtas (*Frederik Kortlandt*) teigia, kad rusenorskas yra norvegų kalbos dialektas su daug rusiškų skolinių. Tačiau F. Kortlandtas iš viso neigia poreikį kalbotyroje išskirti pidžinus kaip ypatingą kalbų kategoriją.

## Pavyzdžiai
(R – rusiškos kilmės, N – norvegiškos kilmės.)
* *Moja på tvoja* – 'Aš kalbu tavo kalba' (pažodžiui R: 'mano pagal tavo')
* *Kak sprek? Moje niet forsto.* – *Ką tu sakai? Aš nesuprantu.* (Kaip (R) kalbi (N)? Aš (R) ne (R) suprantu (N).)
* *å råbbåte* – 'dirbti' (R: *работать*)
* *klaba* – 'duona' (R: хлеб)

## Žiniatinklio nuorodos
* Rusenorskas – Руссенорск  [Nedidelis straipsnelis rusų kalba]
* Do you speak moja - po - tvoja?  [Straipsnis rusų kalba]

## Bibliografija
* Broch, I. & Jahr, E. H. 1984. *Russenorsk: Et pidginspråk i Norge* (2. utgave), Oslo: Novus.
* Kortlandt, F. 2000. On Russenorsk. *Amsterdamer Beiträge zur älteren Germanistik* 54, 123–127.
* Lunden, S. S. 1978. Tracing the ancestry of Russenorsk. *Slavia Orientalis* 27/2, 213–217.
* Peterson, R. E. 1980. Russenorsk: A little known aspect of Russian-Norwegian relations, *Studies in language* 4/2, 249–256.
Alramis

**Alramis** (Alpha Sagittarii, α Sgr, α Sagittarii)  – Šaulio α, 3,97 ryškio, B8 spektro klasės pagrindinės sekos žvaigždė, nuotolis nuo Saulės – 170 šviesmečių. Tradiciškai dar vadinama Rukbat (arabiškai *Ar-Rukbah – kelis*).
Orichalkas

**Orichalkas** ( 'kalnų varis') – mitinė medžiaga. Išsamiausias medžiagos aprašymas sutinkamas Platono dialoge „Kritijas“. Kritijo žodžiais tariant šis paslaptingas metalas buvo naudojamas Atlantidos gyventojų: „… orichalkas (…) anuomet jis iš tiesų buvo kasamas iš žemės daugelyje salos vietų ir vertinamas labiau už visus metalus, išskyrus auksą“.

## Nuorodos
Altajaus kalvos

**Altajaus kalvos** () – Mėnulio kalnų grandinė, easanti į pietvakarius nuo Nektaro jūros. Ilgis 440 km.

## Išnašos
Geriamasis spiritas

**Geriamasis spiritas** () – Rusijoje (anksčiau – Tarybų Sąjungoje) gaminamas spiritas, skirtas pardavinėti poliarinėje Šiaurėje ir Sibire. Tai rektifikuotas etanolis, pagamintas iš maistinių žaliavų ir praskiestas minkštu vandeniu iki 95 tūrio % stiprumo. Paprasti spiritai „Liuks“ ir „Ekstra“, iš kurių gamina degtines (*водка*) (ir geriamąjį spiritą) yra 96,3 % stiprumo. Rusijoje jis apmokestinamas tokiu pačiu akcizu kaip ir degtinė.

Sąvoka *geriamasis spiritas* (gėrimui skirtas spiritas) nėra tas pats kaip *maistinis spiritas* (spiritas, naudojamas maisto ir vaistų gamyboje) ir *medicininis spiritas* (spiritas, naudojamas medicinoje, pvz., dezinfekcijai).

Priežastys, kodėl šis produktas tiekiamas vartotojams Šiaurės Rusijoje, Sibire ir Tolimuosiuose Rytuose:
# Didesnis „naudingosios medžiagos“ kiekis masės vienete. Pervežti 1 litrą geriamojo spirito kainuoja tiek pat, kiek ir 1 litrą degtinės, tuo tarpu veikliosios medžiagos (etanolio) jame daugiau kaip dukart. Praskiedus 1 litrą geriamojo spirito, gaunami 2 litrai degtinės stiprumo gėrimo.
# 40 % etanolio tirpalas (taip pat ir degtinė) užšąla maždaug -27ºC temperatūroje.

## Nuorodos
* К пшеничному хлебу пшеничная водка – Prie kvietinės duonos – kvietinė degtinė  [Rusų kalba]
* Butelis su geriamuoju spiritu (pirma nuotrauka), (antra nuotrauka)
Rakija

**Rakija** (, , bulg. *ракия*, серб. *ракија*) – stiprus alkoholinis gėrimas, panašus į brendį ir degtinę, gaminamas distiliuojant raugintas vaisių sultis, populiarus Balkanuose. Įprastinis stiprumas – 40 %, bet naminės rakijos siekia iki 60 %. Dukart distiliuota rakija vadinama *prepečenica*, jos stiprumas kartais viršija ir 60 %.

Rakijos – tradicinis nacionalinis pietų slavų gėrimas, jos populiarios Bosnijoje ir Hercegovinoje, Bulgarijoje, Kroatijoje, Juodkalnijoje, Makedonijoje ir Serbijoje. Labiausiai paplitusi rakija – iš slyvų gaminama slivovica. Taip pat rakijas gamina iš vynuogių, persikų, abrikosų, obuolių, figų, svarainių. Slyvinę ir vynuoginę rakijas kartais maišo su kitokios kilmės ingredientais (žolelėmis, medumi, riešutais).

Paprastai rakija yra bespalvė, nebent įdedama žolelių ar kitų priedų. Kai kurias rakijas išlaiko ąžuolo ar šilkmedžio statinėse, todėl jos įgauna papildomą gardį (aromatą ir skonį) bei auksinį atspalvį.

Rakija paprastai geriama iš mažų stikliukų (30-50 ml talpos). Bulgarijoje ir Makedonijoje rakiją paprastai patiekia su salotomis, raugintomis ar marinuotomis daržovėmis.

Rakiją primena anyžinis turkų rakis.

## Išnašos




## Nuorodos
* Крепкая ракия – для крепких людей – Stipri rakija – stipriems žmonėms  (rusų kalba)
* Vynuoginės bulgariškos rakijos etiketė (nuotrauka)
* Viena iš bulgariškų rakijų (nuotrauka)
* Katalogas su įvairiomis bulgariškomis rakijomis
Išspaudų vynas

**Išspaudų vynas** (, *piquette*) – menkavertis vynas, gaminamas iš vynuogių išspaudų.

Prancūzijoje jis vadinamas *Piquette*, Ispanijoje – *Aguachirle*, Portugalijoje – *água - pé*, Italijoje – *Vino piccolo*, *Graspia* arba *Acquatico*, Vokietijoje ir Austrijoje – *Tresterwein* arba *Haustrunk*. Vokiškas pavadinimas *Haustrunk* *namų gėrimas* rodo senovinį vyndarių paprotį gerą vyną parduoti už pinigus, o sau pasilikti kad ir prastesnį, bet pigesnį išspaudų vyną.

## Gamyba
Vynuogių išspaudos užpilamos vandeniu ar šviežiai išspaustomis vynuogių sultimis, kurį laiką pamirkomos, joms leidžiama pradėti rūgti. Tada vėl spaudžiamos. Jei išspaudose maža cukrų, cukraus įdedama papildomai. 

Dėl mažo etanolio kiekio toks vynas ilgai neišsilaiko, todėl paprastai distiliuojamas į išspaudų brendžius.

## Vartojimas
Iš tokių raugintų „išspaudų sulčių“, gaunamas vynas, kuris budavo geriamas antikos laikais ir viduramžiais. Dabar kaip gėrimas jis retas.
Išspaudų brendis

**Išspaudų brendžiai** () – stiprių alkoholinių gėrimų, gaunamų distiliuojant išspaudų vyną, klasė.

Žinomi išspaudų brendžiai – kroatų, juodkalniečių ir serbų *lozovača* (*loza*), kipriečių *zivania*, , gruzinų *čača*, , , italų *[[grapa|grappa]]*, portugalų *aguardente*, .

Iš išspaudų pirmiausia gaminamas išspaudų vynas, kuris yra tik tarpinis produktas. Jis gaminamas iš išspaudų, kurios gali būti raugintos, paraugintos ir neraugintos. Gaminant raudoną vyną išspaudos paliekamos mirkti rūgstančios vynuogių sultyse. Paraugintos išspaudos gaunamos gaminant rausvus vynus – išspaudos išimamos vynui nebaigus rūgti. Neraugintos išspaudos gaunamos spaudžiant vynuogių sultis baltų vynų gamybai.

## Bibliografija
* R. W. Apple Jr. *EN ROUTE: FRANCE; A Fine Roughness: On the Trail of a Spirit Called Marc*, New York Times, September 19, 2001 accessed at http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?sec=travel&res=9B03E7DA153BF93AA2575AC0A9679C8B63 August 3, 2006
Rakis (gėrimas)

**Rakis** (, ) – paprastai anyžių skonio aperityvas, gaminamas dukart distiliuojant išspaudų vyną arba tokį vyną su primaišytu etanoliu bei anyžių sėklomis.

Rakis panašus į tokius Viduržemio jūros kraštų gėrimus kaip *[[ouzo]]*, *[[sambuka|sambuca]]*. Manoma, kad visi šie gėrimai yra kilę iš arabų arako. Žodis *raki* kilęs iš arabų kalbos عرق [ʕaraq] (kiti raki variantai – *araka*, *araki*, *ariki*). Arabų žodis *araq* reiškia 'prakaitas'. Spėjama, kad tai gali būti pagrįsta asociacija su distiliuojamo alkoholio garų kondensacija lašais.

Rakis yra neoficialus turkų nacionalinis gėrimas, tradiciškai geriamas maišytas su vandeniu. Mišinys pabala, įgaudamas pieno baltumą, galbūt todėl jis neretai vadinamas *aslan sütü* arba *arslan sütü* 'liūtės pienas' arba 'pienas narsiems' (kadangi turkų kalboje liūtas yra ir narsaus žmogaus sinonimas).

Terminas „rakis“ taip pat naudojamas Graikijoje, ne anyžiniams brendžiams nusakyti.

## Bibliografija
* Forbes, Robert, J.; Short History of the Art of Distillation from the Beginnings Up to the Death of Cellier Blumenthal; Brill Academic Publishers; ISBN 90-04-00617-6; hardcover, 1997
Amazonės lyguma

**Amazonės lyguma** – Marso šiaurės pusrutulio lyguma, esanti į vakarus nuo Olimpo kalno tarp 150–170° vakarų ilgumos ir 5–35° šiaurės platumos, iš vakarų ribojasi su Eliziejaus plokštikalne. Didžiausias matmuo – apie 2800 km.
Lukoševičius

**Lukoševičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lukoševičienė (ištekėjusi moteris) ir Lukoševičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Algirdas Lukoševičius – agronomas;
* Algis Lukoševičius – politikas;
* Alvydas Lukoševičius (pseudonimas *Obuolys*) – muzikos atlikėjas;
* Antanas Lukoševičius – politikas;
* Arūnas Lukoševičius – elektronikos inžinierius, pedagogas;
* Donatas Lukoševičius – dailininkas skulptorius, pedagogas;
* Jonas Lukoševičius – agronomas ekonomistas, visuomenės veikėjas;
* Julius Lukoševičius – politikas;
* Juozas Lukoševičius – politinis bei visuomenės veikėjas;
* Juozas Vaclovas Lukoševičius – geologas, pedagogas;
* Kęstutis Lukoševičius – politikas;
* Laimonas Lukoševičius – krepšinio žaidėjas;
* Leonardas Lukoševičius – gydytojas biochemikas, pedagogas;
* Petras Lukoševičius – karininkas;
* Rapolas Lukoševičius – pedagogas, politikas;
* Steponas Lukoševičius – inžinierius, visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas;
* Telesforas Lukoševičius – pedagogas, esperantininkas;
* Valdis Lukoševičius – pedagogas, chorvedys;
* Valentinas Lukoševičius – politikas;
* Viktoras Lukoševičius – statybos inžinierius, pedagogas;
* Vincentas Lukoševičius – ekonomistas, istorikas, pedagogas;
* Vladas Lukoševičius – politikas.
John Wesley

**John Wesley** (1703 m. birželio 17 d. – 1791 m. kovo 2 d.) – tai krikščionių teologas, protestantų lyderis ir metodistų judėjimo įkūrėjas. Jis laikomas vienu iš garsiausių Anglijos teologų. Kai John Wesley buvo penkeri, jį išgelbėjo iš gaisro. Šis įvykis neva pakeitęs visą John Wesley gyvenimą.

## Išnašos

## Nuorodos

* John Wesley 
* Wesley pamokslai
Respublikinė geografų olimpiada

**Respublikinė geografų olimpiada** – kasmet organizuojamas Lietuvos moksleivių geografijos konkursas, rengiamas nuo 1988 m. Jame dalyvauja rajoninių geografijos olimpiadų ir Č. Kudabos konkurso nugalėtojai. Didiesiems miestams atstovauja po kelis moksleivius, tačiau daugeliui rajonų – po vieną. Olimpiadą organizuoja Lietuvos geografijos mokytojų asociacija (LGMA). Šiuo metu olimpiados organizacinio komiteto pirmininkas yra VPU docentas Darius Česnavičius, o vertinimo komisijos pirmininkė Sigita Dijokienė.

Respublikinę geografų olimpiadą tradiciškai sudaro šios dalys:
* testas
* kryžiažodis
* gamtinės užduotys
* video užduotis
* kompiuterinė užduotis

2/3 užduočių sudaro bendrosios geografijos užduotys, 1/3 teminės užduotys (tema kasmet keičiasi). Kasmet dalyvauja virš 70 moksleivių (8-12 kl.). Skiriama viena pirmoji, kelios antros ir trečios vietos. Olimpiadų nugalėtojai apdovanojami Švietimo ministerijos diplomais, prizais, suteikiamos lengvatinės stojimo į universitetus sąlygos. Taip pat prizininkams suteikiama galimybė dalyvauti Baltijos ir Pasaulinėse geografų olimpiadose.

## Nuorodos
* LGMA svetainė 
*
Užpelkiai (Tytuvėnai)

**Užpelkiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Šedbarų, prie Tytuvėnų RP. Šiaurėje ir vakaruose plyti Užpelkių miškas. Kaimo šiaurės rytiniame pakraštyje yra Užpelkių geležinkelio stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Uralas (upė)

**Uralas** (), **Žajikas** ), iki 1775 m. **Jaikas** (, ) – upė Pietų Urale, Rusijoje (Baškortostane, Čeliabinsko sr., Orenburgo sr.) ir Kazachstane (V. Kazachstano ir Atyrau sr.). Prasideda šiaurės rytų Baškortostane, Uraltau kalnagūbryje. Teka Uralo kalnais iki Orsko į pietus, toliau pasuka į vakarus, nuo Uralsko vėl teka į pietus. Įteka į Kaspijos jūrą žemiau Atyrau. Žemupyje išsišakoja į dvi atšakas: Jaicą ir Zolotojų. Vaga labai vingiuota, gausu meandrų.

Didžiausi intakai: Didysis Kumakas, Orė, Ilekas, Utva (kairieji), Tanalykas, Sakmara, Kušumas (dešinieji).

Net 80 % metinio Uralo nuotekio nuteka pavasarinio potvynio metu. Tuo metu upė išplatėja iki 10 km, o žiotyse – keliasdešimt kilometrų. Aukštupyje užšalusi lapkričio-balandžio mėnesiais, vidurupyje ir žemupyje – nuo lapkričio pabaigos iki kovo pradžios. Įrengtas hidroelektrinių kompleksas. Žvejyba (eršketai, sevriugos, silkės, ešeriai).

Prie Uralo upės įsikūrę šie miestai: Verchneuralskas, Magnitogorskas, Orskas, Novotroickas, Orenburgas (Rusija), Oralas, Čiapajevas, Atyrau (Kazachstanas).

Uralo upė dažnai laikoma Azijos – Europos geografine riba.

## Pavadinimas
II a. pr. m. e. Ptolemėjus upę įvardino kaip **Daiks*. Šis pavadinimas laikomas iranėniškos kilmės, vėliau jį perėmė tiurkų tautos ir savo fonetikoje pakeitė *Žajyk* arba *Jajyk*. Rusai taip pat naudojo šį pavadinimą iki 1775 m., kai Jekaterinos II nurodymu pervadintas Uralu (dėl baškirų ir kazachų sukilimo). Šis pavadinimas paimtas nuo Uralo kalnų.

## Šaltiniai
Mažeikių krašto enciklopedija

**Mažeikių krašto enciklopedija** (MKE) – internetinė enciklopedija, skirta aprašyti Mažeikių rajono gamtą, kultūrą, lankytinus objektus, istoriją, įstaigas ir pan.

Enciklopedijos devizas – „Išsamiausia ir teisingiausia enciklopedija apie Mažeikių kraštą“. Projektas startavo 2006 m. gruodžio 31 d. (pirmasis straipsnis Venta). Ši elektroninė enciklopedija naudoja *[[wiki|mediawiki]]* programinę įrangą, todėl ją gali kurti visi norintys, tačiau, skirtingai nuo Vikipedijos, turinys skelbiamas ne pagal laisvąją licenciją. Tai reiškia, kad prisidedantys dalyviai praranda teisę savo sukurtus straipsnius naudoti kur nors kitur, taip pat ir autorines savo sukurtų straipsnių teises. Taip pat tai reiškia, jog MKE turinys negali būti keliamas nei iš, nei į Lietuviškąją Vikpediją, nes tokios sąlygos nesuderinamos nei su CC-BY-SA, nei su GFDL licencija.

MKE autorius Algirdas Vilkas už enciklopedijos sukūrimą yra pelnęs „Naujojo knygnešio“ apdovanojimą.

2021 m. balandžio 25 d. duomenimis, enciklopedijoje parašyta daugiau kaip 4500 straipsnių, taip pat įkelta daugiau kaip 4000 nuotraukų. Daugelio straipsnių bei nuotraukų autorius – A. Vilkas. Per 15 enciklopedijos gyvavimo metų įvairių straipsnių sukūrė daugiau nei tūkstantis autorių, padaryta daugiau nei 40,6 tūkst. šių tekstų pakeitimų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* MKE svetainė
Vorusnė

**Vorusnė** – kaimas Šilutės rajono savivaldybės pietvakariuose, Rusnės saloje, Nemuno deltos regioniniame parke, 3,5 km į vakarus nuo Rusnės, 2 km į pietus nuo Pakalnės, prie Vorusnės upės ir jos atšakos Aklosios žarnos. Vorusnės kaime yra apžvalgos aikštelė, polderis, siurblinė, senosios kaimo kapinės, XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje statytų pastatų, kaimo turizmo sodyba „Vorusnėlė”. Vorusnės vėtrungė pavaizduota Rusnės herbe.

Kaimo apylinkėse peri gandrai ir retesni paukščiai: pilkoji antis, pievinė lingė, griežlė, paprastasis griciukas.

## Etimologija

Vorusnė yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo to paties vardo upelio. 1366 m. Kryžiuočių ordino rašte minima kaip *Variszkin* (Variškinė), vėliau – *Warruss*, *Warruß* (Vorusnė), *Alt Russ* (Senoji Rusnė).

## Istorija

Vorusnė – viena seniausių pamario krašto gyvenviečių. Pradžioje Vorusnės kaimas buvo įsikūręs prie Kuršių marių kranto, bet po kiek laiko, priaugant krantui, nuo marių nutolo. XIX a. Vorusnė dokumentuose minima kaip skurdi žvejų ir padienių darbininkų gyvenvietė. XX a. pradžioje gyveno ir keletas pasiturinčių ūkininkų (Jurgenaitis, Plaktys). XIX a. vid. Vorusnėje surinkimus laikė petrikiškietis Povilaitis (savo mokymą grindė tik senuoju testamentu). XX a. ketvirtajame dešimtmetyje Vorusnės kaime atidaryta vienklasė privati lietuvių pradinė mokykla (priklausė Klaipėdos krašto mokyklų draugijai). Kasmet joje mokydavosi 20–30 vaikų. Mokytojas – V. Pėža. Mokykla uždaryta 1939 m. kovo mėnesį, Klaipėdos kraštą okupavus vokiečiams.

Sovietmečiu aplink Vorusnę nutiestas aukštas apsauginis pylimas, pastatytas polderio siurblinė, betono plokštėmis kai kur sutvirtintas Vorusnės upės krantai, pastatyta žolės miltų gamyklėlė, svarstyklės. 1967 m. Vorusnės kaimas prijungtas prie Rusnės miesto ir pervadintas Vorusnės gatve, sunumeruotos sodybos (buvo 12 sodybų, 1987 m. bebuvo šešios). 1993 m., įsteigus Rusnės apylinkę, Vorusnė vėl tapo kaimu.

## Gyventojai

Vorusnės kaime 1905 m. buvo 176 gyventojai (iš jų 72,1 % lietuvininkai), 1997 m. užregistruoti 8 ūkiai, 27 gyventojai.

## Literatūra
* Albertas Juška. Mažosios Lietuvos mokykla. Klaipėda. 2003. p. 481.
* Martynas Purvinas. Nemuno deltos kaimai: Vorusnė//Komunistinis darbas. Nr.62 (5349). 1988 m. geg. 24 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* http://www.nemunodelta.lt/failai/zemelapis.jpg 
* Nemuno deltos regioninio parko puslapis 
* Rusnės kaimo turizmo puslapis