open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Patvankinis pataisiukas

**Patvankinis pataisiukas** (*Lycopodiella inundata*) – pataisinių (*Lycopodiaceae*) šeimos pataisiukų (*Lycopodiella*) genties augalų rūšis. Žemaūgis, daugiametis augalas. Užauga iki 10 cm aukščio, tai aukštapelkių ir tarpinio tipo pelkių pakraščių, pelkėtų vandens telkinių pakraščių augalas . Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.

## Morfologija
Turi dichotomiškai šakotą stiebą, kuris yra dvejopas: riboto augimo – ortotropinis ir neriboto augimo – plagiotropinis. Ant stiebų spirališkai išsidėsto mikrofilai, kurie yra enacijų kilmės lapai. Abiejų stiebų lapai yra panašūs be šerelių viršūnėje bei dantytų kraštų. Kai kurie riboto augimo stiebai ištįsta sudarydami sporines varputes – strobilas. Iš pagrindinio horizontalaus stiebo dažniausiai išauga apie 10 cm vertikalus, nešakotas ūglis, kurio viršūnė formuoja 1–3 cm ilgio sporines varputes. Stobile esančiuose sporangėse susiformuoja dulkių pavidalo, morfologiškai vienodos sporos (izosporos).

## Anatomija
Stiebas sudarytas iš stelės, storos žievės ir epidermio. Šiame augale stelė yra plektostelė, kuri susideda iš juostelių pavidalo ksilemos ir ją supančios floemos.

## Gyvenimo ciklas
Dominuojanti karta yra sporofitas. Gyvenimo ciklas susideda iš sporofito stadijos ir ilgalaikio gametofito stadijos. Vasaros viduryje riboto augimo stiebas ištįsta ir suformuoja strobilą, kuriame yra sporangės, kurios formuoja sporas. Kai sporangės subręsta, sporos yra išbarstomos. Sporos vandens pagalba patenka į dirvožemį ir subręsta. Po sporofito stadijos išsivysto lytinė karta – gametofitas. Archegonės ir anteridžiai susiformuoja ant vieno gametofito. Įvyksta apvaisinimas drėgnoje aplinkoje ir susiformuoja naujas sporofitas. Taip pat gali daugintis vegetatyviškai – stiebų dalimis.

## Populiacijos gausumas
Tinkamose buveinėse ši rūšis gali būti netgi vyraujantis augalas, tačiau dėl mažos konkurencijos, augalo dominavimas paprastai būna laikinas.

## Šaltiniai
Ežerinė slepišerė

**Ežerinė slepišerė** (*Isoetes lacustris*) – slepišerinių (*Isoetaceae*) šeimos slepišerių (*Isoetes*) genties augalų rūšis. Priklauso sporinių induočių grupei.

Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Iki 20 cm aukščio užaugantis vandens augalas. Turi tamsiai žalius, standžius į tankią puokštę suaugusius lapus. Lapai siauri ir ilgi (8–20 cm ilgio ir 0,5–2 mm pločio), kiekvieno lapo pamate yra sporų maišelis. Stiebas labai trumpas, gumbiškas, tiesiog jungia šaknį su lapais. Auga švariuose mezofitiniuose ežeruose su smėlėtu dugnu, iki 2 m gylyje.

Ta pati rūšis aptinkama tiek Europoje, tiek ir Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje labai reta. Žinomos populiacijos dviejuose Ešerinio ežeruose Švenčionių rajone (prie Pašerinės kaimo), nykstančios Praviršulio ežere (Radviliškio raj.) ir Saloto ežere (Telšių raj.). Seniau augo ir Laudingių ežere (Molėtų raj.).

## Šaltiniai
Jonas Smalakys

**Jonas Smalakys** (, 1835 m. birželio 7 d. Trumpaičiuose – 1901 m. gegužės 8 d. Tilžėje) – Mažosios Lietuvos kultūros, visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija

Nuo jaunystės Jonas Smalakys žavėjosi kova už laisvę – 1859 m. dalyvavo Italijos nepriklausomybės kare, kovėsi būryje, kuriam vadovavo Italijos nacionalinis didvyris Džiuzepė Garibaldis.

Iki senatvės liko jaunatviškai neramus – aktyviai dalyvavo Vokietijos konservatorių partijos veikloje, tačiau pamatęs, kad lietuvninkų reikalai partiečiams nerūpi, 1892 m. su bendraminčiais įsteigė Lietuvių konservatorių partiją ir jai vadovavo iki mirties. Siekdami įgyti populiarumo, partijos aktyvistai surengė kelias peticijas Vokietijos švietimo ministrui, kad Mažojoje Lietuvoje būtų plečiamas pradinių mokyklų lietuvių dėstomąja kalba tinklas ir savo pasiekė, surinkdami po peticijomis po 15–30 tūkstančių tautiečių parašų.

Nuo 1898 m. iki mirties jis atstovavo Klaipėdos kraštą Vokietijos Reichstage.

Nuo 1895 m. Jonas Smalakys buvo „Birutės“ draugijos pirmininkas ir bibliotekininkas, rūpinosi, kad krašto gyventojai nepamirštų gimtosios kalbos. Jo draugais ir bendradarbiais buvo Mažosios Lietuvos poetas Jurgis Zauerveinas, visuomenės organizatorius Dovas Zaunius, spaudos globėjas Martynas Jankus, Jonas Basanavičius ir kiti.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Tikrieji uodai

**Tikrieji uodai** (*Culicidae*) – dvisparnių (*Diptera*) vabzdžių šeima. Patelės turi straublelį su duriamuoju šereliu. Daugumos rūšių patelės čiulpia šiltakraujų gyvūnų kraują. Patinų straublelis be duriamųjų šerelių, jie minta žiedų nektaru. Lervos gyvena vandenyje. Kai kurios rūšys yra infekcinių ligų platintojai, pvz., maliarijos.

Lietuvoje paplitęs paprastasis uodas (*Culex pipiens*).
Paulianka (Mažeikiai)

**Paulianka** (arba ***Paulenka, Pogulenka***) – buvęs kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, prie Ventos upės, dabar – pietinė Krakių kaimo dalis. Per Paulianką keliai ėjo į Užlieknę (perkėlus keltu), Krakius, Mažeikius ir Viekšnius. Kaimą mena Pauliankos gatvė.

## Etimologija

XIX a. Pauliankoje veikė karčiama, tad kaimo pavadinimas galėjo kilti iš  („gerai pasilinksminti“). Į tą karčiamą važiuodavo aplinkiniai dvarponai – paūžti ir pavaikštinėti Ventos pakrantėmis. Tad apylinkes ėmė vadinti *Pogulenka*.

## Istorija

Kaimas turėjo malūną, vilnų karšyklą, lentpjūvę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Vilkas A. Kuo dar garsi buvo Paulianka. – Santarvė, 1995, Nr.127-128
Juris Bojārs

**Juris Bojars** (, g. 1938 m. vasario 12 d. Rygoje) – teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas ir civilistas, Latvijos politinis veikėjas.

## Biografija
### Išsilavinimas
1952 m. baigė Rygos 49 – ąją vidurinę mokyklą, 1956 m. – Ogrės Miško pramonės technikumą, 1962–1966 m. studijavo Maskvos Valstybės saugumo aukštojoje mokykloje tarptautinius santykius, 1977–1980 m. mokėsi TSRS Užsienio reikalų ministerijos Diplomatijos akademijos aspirantūroje, kur parengė ir apgynė teisės mokslų kandidato disertaciją. 1987 m. apgynė teisės daktaro disertaciją „Pilietybė tarptautinėje ir valstybinėje teisėje“, nuo 1992 m. – habilituotas daktaras. 1991 m. – Latvijos Mokslų akademijos narys korespondentas, 1992 m. akademikas.

### Darbinė veikla
1956 m. paskirtas miškininku į Kalnų Altajaus miško pramonės ūkį. 1957–1960 m. tarnavo tarybinėje armijoje, dirbo elektromonteriu Kuržemėje. Iki 1972 m. dirbo Latvijos TSR Valstybės saugumo kontržvalgybos skyriuje. 1972–1984 m. Latvijos Užsienio reikalų ministerijos patarėjas, skyriaus vedėjas, skaitė įvairius kursus Latvijos universiteto Teisės fakultete, nuo 1984 m. jame dirbo nuolat.

1989 m. įsteigė Latvijos universiteto Tarptautinių santykių institutą, tapo jo direktoriumi ir profesoriumi. Daug kartų rinktas Latvijos universiteto tarybos ir Senato nariu, komisijų pirmininku, Mokslų akademijos Ekspertų komisijos pirmininku. Yra dėstęs 1988 m. Upsalos universitete (Švedija), 1993 m. Romos privatinės teisės institute (Italija), 1994 m. Lozanos universitete (Šveicarija).

### Politika
1988 m. prasidėjus Atgimimo procesui aktyviai įsijungė į Liaudies fronto organizavimą, buvo vienas iš pirmosios programos autorių, pristatė ją LTF I suvažiavime. Buvo pirmasis LTF Politinės komisijos pirmininkas.

Kaip LTF atstovas 1988 m. išrinktas TSRS liaudies deputatu, 1990 m. Latvijos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos deputatu, dirbo Įstatymų leidybos klausimų komisijoje.

1992 m. išrinktas *Latvijos demokratinės darbo partijos* pirmininku, nukreipė ją socialdemokratiniu keliu. 1995 m. jo iniciatyva partija pasivadino *Latvijos socialdemokratų partija*, o 1998 m. įsijungė į Latvijos socialdemokratų darbininkų partiją. 2005 m. išrinktas LSDSP pirmininku.

Apdovanotas „Trijų žvaigždžių“ III laipsnio ordinu ir 1991 m. Barikadų gynėjo atminimo ženklu.

### Publikacijos

Daugiau, kaip 400 mokslinių publikacijų ir 9 monografijų autorius. Iš jų svarbiausios:
* „Pasaules valstu pilsonība" (R., 1993);
* „Starptautiskās tiesības" (R., 1996);
* „Starptautiskās investīcijas " (R., 1996);
* „Starptautiskās privāttiesības" (R., 1998).

## Nuorodos
* Juris Bojars biografija  (latvių kalba).
Storakojai uodai

**Storakojai uodai** (*Bibionidae*) – dvisparnių (*Diptera*) vabzdžių šeima, kuriai priklauso kresni uodai su trumpomis ir storomis antenomis. Straublelyje duriamųjų šerelių nėra. Turi akeles. Kojos storos, letenos su 2 čiulptukais ir skiautėtomis išaugomis tarp jų. Priekinės blauzdos sustorėjusios. Pilvelis gana ilgas, o jo galas užsirietęs į viršų.

Lietuvoje yra apie 10-15 rūšių. Randami ant įvairių augalų žiedų ir lapų.
Triesto įlanka

**Triesto įlanka** (, sl. *Tržaški zaliv*, kr. *Tršćanski zaljev*) – sekli įlanka Adrijos jūros šiaurinėje dalyje, Venecijos įlankos dalis. Triesto įlanka dalinasi Italija, Slovėnija ir Kroatija.

Įlankos ribos yra ties įsivaizduojama linija, jungiančia *Punta Tagliamento* Italijos pakrantėje ir *Savudriją* (*Punta Salvore*) Kroatijos krante. Plotas ~550 km², vidutinis gylis 16 m, didžiausias gylis 37 m. Išskyrus keletą salelių atitveriančių Grado lagūną, įlankoje salų nėra.

Jūros srovė įlankoje teka prieš laikrodžio rodyklę. Srovės greitis yra 0,8 mazgo. Potvyniai įlankoje yra vieni didžiausių visoje Adrijos jūroje, tačiau paprastai neviršija 60 cm. Vidutinis druskingumas yra 37-38 ‰, tačiau vasarą jis nukrenta žemiau 35 ‰.

Triesto įlankoje išskiriamos mažesnės įlankėlės:
* Panzano įlanka Italijoje
* Muggia įlanka (Italija)
* Koperio įlanka (Slovėnija)
* Pirano įlanka, dėl kurios teritorinių vandenų iki šiol ginčijasi Kroatija ir Slovėnija.
Musės zvimbeklės

**Musės zvimbeklės** (*Bombyliidae*) – dvisparnių (*Diptera*) vabzdžių šeima, kuriai priklauso stambios ir vidutinio dydžio musės. Jų kūnas labai plaukuotas, todėl primena bites. Turi labai ilgą straublelį. Daugelio rūšių lervos yra vabzdžių parazitai. 

Lietuvoje yra apie 20 rūšių. Aptinkamos ant žiedų ir ant žemės, dažniausiai smėlėtose vietose.
Alegorija

**Alegorija** () – literatūrinė raiškos priemonė, išreiškianti tam tikrą idėją simboliniu įvaizdžiu, kai pavaizduotas vienas asmuo ar daiktas reiškia kitą asmenį ar daiktą, o sąvoka, moralinės savybės, dvasinis ar tikrovės reiškinys išreiškiamas konkrečiu gyvenimišku vaizdu.

Alegorija yra tam tikra tropų rūšis, netiesioginės reikšmės pasakojimas. Taip pat tai išplėsta metafora, kai kūrinyje vaizduojamos būtybės, daiktai visada reiškia kitus asmenis, daiktus.

Alegorijos ypatybė, kad viskas yra apgalvojama, apmąstoma, o tai suteikia alegorijai šaltesnio būdo ir slopina jausmą. Alegorija tampa įrankiu kitokiu būdu išreikšti savo mintį ir dažnai mažiau rūpinamasi jos vaizdingumu, tačiau tai nemažina alegorijos vertės, nes pasinaudojus alegorijomis, galima nupiešti tokį gyvą vaizdą, jog jis sukels giliausių jausmų.

Alegorijos gali būti trumpos ir ilgos.

Su alegorijomis yra susiję simboliai ir emblemos. Simboliais gali būti gyvi ar negyvi daiktai, kurie išreiškia kokius nors charakteringus, ryškius žmogaus bruožus. Balandis – skaistybės simbolis, liūtas – galios, ąžuolas – pastovumo, lapė – gudrumo, veidmainystės, asilas – kvailybės, žaltys – išminties. Įprastai simboliai pasižymi daugiaprasmiškumu, o alegoriniai įvaizdžiai turi pastovią ir aiškią prasmę.

Emblema tai simbolis skulptūroje ar tapyboje. Kryžius – krikščionybės emblema, inkaras – vilties, erelis – galybės, svarstyklės – teisybės, pelėda – mokslo.

Alegorija yra dažna pasakėčiose ir pasakose, kuriose suktumas ir gudrumas alegoriškai vaizduojamas lapės pavidalu, godumas – vilko, klastingumas – gyvatės.

Yra daug simbolių pasiskolintų iš literatūros ir istorijos. Saliamonas – išminties simbolis, Juozapas – skaistumo, Judas – išdavystės, Penelopė – žmonos ištikimybės.

Alegorija – abstrakčios sąvokos išreiškimas konkrečiu vaizdu. Paprastai ja sutartinai sąlygiškai apibūdinami reiškiniai, ypatybės (pvz., taiką žymi baltas balandis, teisingumą – moteris užrištomis akimis ir svarstyklėmis rankose). Įprastos alegorijos yra patarlės, priežodžiai. Alegoriniai būna veikėjai (lapė – suktumo, vilkas – godumo, kiškis – bailumo alegorija), siužetai ar kūriniai (pvz., pasakėčios).

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Tachinos

*[[Dexiinae]]*
*[[Exoristinae]]*
*[[Phasiinae]]*
*[[Tachininae]]* 

**Tachinos** (*Tachinidae*) – dvisparnių (*Diptera*) vabzdžių šeima, kuriai priklauso labai gausiai apaugusios standžiais šereliais vidutinio dydžio musės. Lervos parazituoja kitų vabzdžių lervas, drugių vikšrus. Yra rūšių, kurios parazituoja varlių, paukščių kūne. Kai kurių tachinų lervos vystosi dvėselienoje ir puvėsiuose. 

Pačios musės gyvena ant žiedų. Kiaušinėlius tiesiog prilipdo ant vikšrų arba deda šalia jų ant lapų. Išsiritusios lervos įsiskverbia į vikšro kūną.

Lietuvoje yra apie 160 rūšių. Dažnai aptinkamos ant salierinių augalų žiedų.
Aušrinė (vardas)

**Aušrinė** – moteriškas lietuviškas vardas, kilęs iš žodžio aušra + -inė.

Vardadieniai: liepos 25 d., rugpjūčio 27 d.

## Žmonės
* Aušrinė Armonaitė
* Aušrinė Stundytė
* Marija Aušrinė Pavilionienė
Šai

Egiptiečių mitologijoje **Šai** („nulemti“, „paršas“) – likimo personifikacija. Pati likimo koncepcija Šai laikyta belyte, tačiau kartais vaizduojama moteriškos lyties. Šai nulemdavo žmogaus gyvenimo trukmę. Vienu metu buvo identifikuojamas su gimimo deivės Mesenet vyru, vėliau – sėkmės deivės Renuret. Amenchotepas IV įvesdamas monoteizmą dėl Šai valdomos galios, ją paskelbė dievo Ateno atributu. Ramzis II vadintas Šai valdovu (Likimo valdovu).

Helenistiniu periodu Šai, likimo personifikacija, identifikuota su graikų Agatadaemonu, kuris buvo sėkmės dievas. Kadangi graikų dievas Agatadaemonas buvo laikomas gyvate, o Šai egiptietiškai reiškia ir paršą, helenistiniu periodu Šai buvo vaizduojamas gyvate kiaulės galva, kuris egiptologų dar vadinamas Šai gyvūnu.

## Taip pat skaitykite
* Moiros – graikų mitologija.
* Nornos – skandinavų mitologija.
* Parkos – romėnų mitologija.
Savarina

:: *Apie kaimą Kaišiadorių rajone žr. [[Savarinė]]*.

**Savarina** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Kapėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
Duobgiriai

**Duobgiriai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Laižuvos. Yra ąžuolynas.

## Gyventojai

## Nuorodos

## Šaltiniai
Palūšė (Mažeikiai)

**Palūšė** (arba ***Lūšė***) – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Židikų. Buvusi Lūšės geležinkelio stotis – paskutinė pakeliui į Latviją.

## Istorija

1599 m. minimas Palūšės dvaras. XX a. tarpukariu kaimas buvo žinomas kaip ***Lūšė*** arba ***Lūša***. 1941 m. čia ėmė kurtis partizanų būrys.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Gimė:
* Pranas Liutikas (1918–1948) – Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos partizanas, Alkos rinktinės vado pavaduotojas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
LiveJournal

**LiveJournal** („gyvasis žurnalas“) – internetinių dienoraščių puslapis. „LiveJournal“ suteikia galimybę panašių interesų vartotojams rašyti savo dienoraščius jiems aktualia tema, užmegzti kontaktus su bendraminčiais, gimininga diskusijų forumams.

## Istorija
Puslapį 1999 m. įkūrė kompanija „SixApart“.

2006 m. rugpjūtį „SixApart“ licencijavo „LiveJournal“ prekės ženklą rusų žiniasklaidos kompanijai „SUP Media“, o 2007 m. gruodį „SixApart“ pardavė visą puslapį „SUP Media“.

2016 m. „SixApart“ perkėlė visus puslapio serverius į Rusiją.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Geidžiai

**Geidžiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje. Yra Geidžių Šv. Onos koplyčia, kapinės. Stūkso akmuo Trobelė (arba Pirtelė) – gamtos ir archeologijos paminklas.

## Gyventojai

## Galerija

Geidziai. 2005-08-07 resize resize.JPG|Kelias į Bugenius
Church of St. Anne in Geidžiai.jpg|Šv. Onos koplyčia
Geidziu akmuo.jpg|Geidžių mitologinis akmuo


## Šaltiniai

## Literatūra
* Dalia Ramonienė. Geidžių Šv. Onos bažnyčia. Vilnius, 2005. 56 p. ISBN 9955-624-29-9

## Nuorodos
* 
*
Vaisinės muselės

**Vaisinės muselės**, arba **[[drozofilos]]** (*Drosophilidae*) – dvisparnių (*Diptera*) vabzdžių šeima.

Tai smulkios muselės, kurios savo sparne turi du kartus įtrūkusią kostalinę (C) gyslą. Lervos gyvena pūvančiose ar rūgstančiose augalų liekanose. Kai kurių rūšių lervos minuoja augalų lapus. Pačios muselės laikosi netoli lervų gyvenimo vietų. Šios muselės geras tyrimo objektas genetikoje, nes turi tik 8 chromosomas, greitai dauginasi, vislios.

Lietuvoje žinomos 34 rūšys.


Image:Drosophila chromosomes.png|Drozofilos chromosomos
Image:Drosophila egg.png|Kiaušinėlis
Image:Drosophila melanogaster - front (aka).jpg
Lietuvninkai

**Lietuvininkai** – savita etninė grupė, susiformavusi XVI a. ir gyvenusi Rytprūsių provincijos šiaurės rytinėje dalyje – Įsručio, Labguvos, Ragainės, Tilžės, Tepliavos, Klaipėdos apskrityse. Jų gyvenama teritorija buvo vadinama *Lietuvos provincija*, *Lietuva*, *Prūsų Lietuva*, nuo XIX–XX a. sandūros paplito ''Mažosios Lietuvos'' pavadinimas. Dar vadinami *Prūsų lietuviais*, *mažlietuviais*.

Žodžiai *lietuvninkas* ir *lietuvis* ilgą laiką buvo sinonimai. Lietuvninkai (*Литовники*) minimi jau Pskovo antrojo metraščio 1341 m. įraše (*а сам Олгерд подим брата своего Кестоутия и мужь своих Литовников*). Pskovo trečiajame metraštyje, ryšium su 1262 m. įvykiais, *lietuvninkas* (*Литовник*) minimas vietoj atitinkamoje Pskovo antrojo metraščio vietoje minėto žodžio *litvinas* (*литвин*).

Pirmojoje lietuviškoje knygoje (1547 m. Katekizme) Martynas Mažvydas kreipiasi į lietuvninkus ir žemaičius. Čia visur lietuvninkai – tiesiog etnonimo *lietuviai* variantas. Tačiau, laikui bėgant, Lietuvoje įsigalėjo etnonimas *lietuvis*, o Prūsų Lietuvoje, ypač nuo XIX a. pab., išpopuliarėjo savivardis *lietuvninkas*. Ypač šį pavadinimą išpopuliarino Jurgis Zauerveinas eilėraščiu „Lietuvninkai mes esam gimę“, kuris su kompozitoriaus Stasio Šimkaus 1908 m. parašyta melodija laikomas neoficialiu Mažosios Lietuvos himnu.

Nuo XX a. 8 dešimtmečio terminas *lietuvininkai* įsigalėjo Lietuvos istoriografijoje kaip specifinės lietuvių etnografinės grupės, kuri skyrėsi nuo Didžiosios Lietuvos lietuvių tikėjimu, papročiais, dialektu, pavadinimas.

## Nuorodos
* XX a. pr. lietuvininkai Brockhaus’o enciklopedijoje
Fred Sinowatz

**Fredas Zinovacas** (, g. 1929 m. vasario 5 d. Neufelde prie Leitos, Burgenlandas, Austrija) – istorikas, filosofas, Austrijos visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija

Vienos universitete studijavo filosofiją ir germanistiką, filosofijos daktaras.

1961 m. – 1978 m. Austrijos socialistų partijos (SPOe) Burgenlando žemės organizacijos sekretorius. 1964–1966 m. Burgenlando landtago narys, 1964 m. – 1966 m. landtago pirmininkas, 1966–1971 m. žemės kultūros ministras, 1971–1983 m. Austrijos kultūros ir meno ministras, 1971–1983 m. ir 1986–1988 m. Austrijos parlamento narys, nuo 1983 m. SPOe Federalinės valdybos narys, 1981 m. Austrijos vicekancleris, SPOe pirmininko pavaduotojas, Prezidiumo narys, 1983–1988 m. SPOe pirmininkas, 1989 m. SPOe Valdybos narys.

1983 m. – 1986 m. Austrijos kancleris.
Franz Vranitzky

**Francas Vranickis** (*Franz Vranitzky*, g. 1937 m. spalio 4 d. Vienoje) – ekonomistas, Austrijos politinis veikėjas.

## Biografija
1955 m. baigė Maturos realinę gimnaziją, 1960 m. Vienos pasaulinės prekybos institutą, 1969 m. komercijos daktaras.

1961 m. *Siemens Schuckert GmbH*, vėliau *Austrijos nacionalinio banko* tarnautojas, 1970 m. Austrijos finansų ministerijos konsultantas, 1976 m. Creditanschtalt banko generalinio direktoriaus pavaduotojas, 1981 – 1986 m. Austrijos *Žemių banko* generalinis direktorius. 1991 m. Vienos universiteto senatorius. Nuo 1997 m. *Westdeutschen Landesbank* konsultantas.

1987 m. Austrijos socialistų partijos (SPOe) valdybos narys, 1988 m. – 1997 m. SPOe pirmininkas, 1989 m. SI vicepirmininkas.

1984 – 1986 m. Austrijos Finansų ministras, 1986 – 1997 m. Austrijos respublikos federalinis kancleris. Jam vadovaujant, Austrija 1995 m. tapo Europos Sąjungos nare.
Bruno Kreisky

**Bruno Kraiskis** (, 1911 m. sausio 22 d. Vienoje – 1990 m. liepos 29 d. Vienoje) – teisininkas, Austrijos politinis veikėjas, 1970–1983 m. federalinis kancleris.

## Biografija

Nuo 1925 m. Austrijos socialdemokratų partijos (SPOe) jaunimo organizacijos narys, 1934 m. Dolfuso diktatūros metais – pogrindinių „*Revoliucinių socialistų*“ funkcionierius, 1935 m. buvo suimtas, keletą mėnesių kalėjo. 1937 m. baigė Vienos universiteto Teisės fakultetą. 1938 m. emigravo į Švediją, dirbo emigrantų organizacijose.

Nuo 1945 m. dirbo Austrijos diplomatinėje misijoje Švedijoje. 1951–1953 m. Federalinio prezidento kanceliarijos vadovas, 1953 m. užsienio reikalų ministerijos valstybės sekretorius, 1956–1970 m. Austrijos parlamento narys.

1956 m. Austrijos socialdemokratų partijos SPOe valdybos narys, 1959 m. partijos pirmininko pavaduotojas. 1967–1983 m. SPOe pirmininkas, jo vadovaujama partija laimėjo 1970, 1975 ir 1979 m. parlamento rinkimus.

1976–1989 m. SI pirmininko pavaduotojas. Nuo 1989 m. SI Garbės pirmininkas.

1959–1966 m. Austrijos užsienio reikalų ministras. 1970–1983 m. Austrijos federalinis kancleris, pirmasis žydas šiame poste.

## Nuorodos
* Bruno Kraiskio Fondas .
Alfred Gusenbauer

**Alfredas Guzenbaueris** (*Alfred Gusenbauer*, g. 1960 m. vasario 8 d. Sankt Peltene) – politologas, Austrijos politinis veikėjas.

## Biografija
Gimė Sankt Peltene, Žemutinėje Austrijoje.
1966–1970 m. mokėsi Ibso prie Dunojaus liaudies mokykloje, 1970–1978 m. Vyselburgo gimnazijoje, 1987 m. baigė politikos, filosofijos ir teisės studijas Vienos universitete, filosofijos daktaras.

1981–1990 m. Austrijos socialdemokratų partijos (*SPOe*) aparato tarnautojas, 1990–1999 m. Žemutinės Austrijos darbininkų ir tarnautojų rūmų darbuotojas, nuo 1999 m. vėl partinis darbuotojas.

1982 m. Austrijos socialistinio jaunimo organizacijos pirmininko pavaduotojas, 1984–1989 m. pirmininkas ir *SPOe* Federalinės valdybos narys. Nuo 1991 m. Ybso prie Dunojaus *SPOe* partinės grupės pirmininkas. 1985–1989 m. IUSY Tarptautinės jaunųjų socialistų sąjungos pirmininko pavaduotojas, 1989–2000 pirmininkas ir SI pirmininko pavaduotojas. Nuo 2000 m. balandžio 29 d. SPOe pirmininkas.

1990–2000 m. Melko apskrities tarybos narys, 1991–1998 m. Austrijos delegacijos Europos Taryboje narys, 1995–1998 m. pirmininkas. 1991–1993 m. Bundesrato narys, nuo 1993 m. Nacionalinio susirinkimo narys. 2007–2008 m. Austrijos federalinis kancleris.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SPÖ Internetlink
* Asmeninė svetainė
Lėlaičiai

**Lėlaičiais** vadinami du kaimai Mažeikių rajone:

* Šerkšnėnų seniūnijoje;
* Tirkšlių seniūnijoje.
Balėnos

**Balėnos** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybės pietryčiuose, 9 km į pietus nuo Tirkšlių. Seniūnaitijos centras. Yra girininkija, paštas (LT-89036), Balėnų pagrindinė mokykla, biblioteka.

## Istorija

Kaimas pirmą kartą paminėtas apie 1770 m. 1950–1963 m. Balėnų apylinkės centras, kolūkio centrinė gyvenvietė. 1919 m. įsteigta Bružų pradžios mokykla, 1955–1986 m. septynmetė, aštuonmetė, 1986–1987 m. Balėnų nepilna vidurinė mokykla, nuo 1987 m. Balėnų pagrindinė mokykla. 

Balėnų kaime buvo medinis koplytstulpis, pastatytas XIX a. pabaigoje, paskelbtas dailės paminklu (DV 1715), apie 1976 m. nežinomų piktadarių sudegintas. Kaime yra koplytėlė – valstybės saugomas dailės paminklas. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vytautas Prialgauskas, Mažeikių rajono politinis ir visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai

*
Uikiai

**Uikiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 5,5 km į pietryčius nuo Sedos, greta Plinkšių ežero ir kelio , Uikių miške. Pietinė kaimo dalis yra Telšių rajone.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Žadeikiai (Mažeikiai)

**Žadeikiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Sedos, pakeliui į Puokę. Kaime yra etnografinė (Beržanskų) sodyba, prie jos – koplytėlė (pastatyta XX a. pr.). Koplytėlę juosia akmenų bordiūras. Greta yra akmuo su iškalta data: „1852”. Koplytėlė 1971 m. įrašyta į dailės paminklų sąrašą. Devintajame dešimtmetyje skulptūrėlės pavogtos. Kaime taip pat yra kapinaitės.

## Gyventojai

Gyventojų skaičius:
* 1902 m. kaime – 198, užusienyje 8;
* 1923 m. – 50 ūkių ir 282 gyv.;

## Šaltiniai

*
Vilkolakis

**Vilkólakis** (*vilkãtas*, *vilktakas*; tarptautinis terminas *likantropas*) – mitinė būtybė, žmogus, pasiverčiantis vilku. Minimas įvairių Europos tautų folklore ir mitologijoje (, , ).

Žmogaus pasivertimas vilku buvo savanoriškas, naudojant magiškus daiktus (pvz., diržą), arba priverstinis, veikiant prakeikimui. Vilkolakis pasižymi antgamtine jėga, po kaklu balta dėmė (toje vietoje, kur buvusi užrišta skarelė, kai jie buvo žmonėmis). Viduramžių metraštininkai transformaciją siejo su mėnulio pilnatimi, tačiau ši koncepcija buvo retai siejama su vilkolakiu, kol jos nepanaudojo modernieji fantastikos rašytojai. Rašytojų aprašomas vilkolakis yra beveik nesužeidžiamas, jį gali užmušti tik sidabrinė kulka ar kiti sidabriniai ginklai. Užmušus vilkolakį paaiškėja, jog tai buvęs žmogus vilko kailiu. Dauguma rašytojų vilkolakio vaizdavimo kūriniuose elementų yra paimti iš autentiško folkloro, nėra jų pačių sugalvoti.

Užuominų apie vilkolakius pasitaiko ir lietuvių mitologijoje bei tautosakoje. Dažniausiai apie išorę nieko nesakoma, nors kartais minima uodega (dažniausiai trumpa), kartais dantys.

Yra pasakojimų, kai vilkolakis įstengęs nusimesti vilko kailį ir tapti žmogumi. Žaizda, padaryta jam, lieka ir virtus žmogumi. Buvo tikima, kad vilkolakiais žmones (dažniausiai vestuvininkus) paversdavusios raganos arba juo galėjo virsti kuris nors persivertęs per gluosnio kelmą ir pan. Vilkolakiai turi žmogaus protą, bet negali kalbėti. Su tikrais vilkais nebendrauja, dažnai laikosi netoli gyvenamų vietų, net apsigyvena svirnuose. Kad nebadautų, turi maitintis kaip tikri vilkai, puola naminius gyvulius.

Kai kuriuose pasakojimuose vilkolakiai taikūs, nedaro nieko blogo. Pavojingesni tie, kurie vilkolakiais tapo savo noru.
Stumbrai

:: *Apie gyvūnus žr. [[Stumbras]]*.

**Stumbrai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Auksodės, prie Vaidmino upelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
3 (skaičius)

**3** (**trys**, **trejetas**) – skaitmuo, trijų objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 2 ir 4.

## Arabiško skaičiaus raida

## Matematikoje
* Antrasis pirminis skaičius po 2.
* Tūris skaičiuojamas sudauginus 3 skaičius.

## Chemijoje
3 yra ličio atominis skaičius.

## Unikodas
Be arabiško simbolio 3, Unikodas numato specialius ženklus (Ⅲ, ⅲ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis **.

## Informatikoje
Linux, Macintosh ir Windows 95 trejetas koduoja vartotojo nurodymą tuojau pat sustabdyti šiuo metu vykdomą programą (klaviatūra simbolis įvedamas paspaudžiant vienu metu CTRL ir C klavišus). Sudėtingas, grafinį interfeisą turinčias programas taip stabdyti nepatartina (ne visada ir įmanoma).

## Biochemijoje
Genetiniame kode trys nukleotidai koduoja vieną aminorūgštį.

## Religija
Visų tautų religijoje ir mistikoje trejybė pripažįstama aukščiausiu dievybės simboliu, pavyzdžiui, senovės babiloniečių dievai Anu, Mardukas ir Ea buvo pasidaliję pasaulį į tris dalis, o indai turi trejybę Brahmą, Višnu ir Šivą, o labiausiai trejybės sąvoka išplėtota krikščionybės kaip *Šventoji trejybė*.

## Šaltiniai
Tučiai

**Tučiai** – keli kaimai Mažeikių rajono savivaldybėje ir Telšių rajono savivaldybėje. Šiaurėje, arčiau Viekšnių – Tučiai I, į pietus – Tučiai II (abeji Mažeikių rajone), dar toliau, į pietvakarius nuo Tučių II, – Tučiai III (Telšių rajone). Seniau buvo ir Tučiai IV.

## Istorija

XIX a. Viekšnių valsčiuje buvo 4 Tučių kaimai ir 4 Tučių dvarai. Vėliau – 2 Tučių kaimai, Tučių dvaras ir Tučių palivarkas.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gražina Balandytė (1937–2020) – kino ir teatro aktorė.
* Danutė Jočienė (g. 1970) – EŽTT teisėja.
* Giedrius Žalys (g. 1969) - operos solistas baritonas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Auksūdys

**Auksūdys** (arba ***Auksodė***) – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Mažeikių, prie geležinkelio Mažeikiai-Jelgava, vienas didžiausių kaimų Laižuvos seniūnijoje. Auksodės seniūnaitija. Kaime veikia Auksodės pradinė mokykla, biblioteka, Auksodės malūnas, įmonė „Taulidas“, stovi koplytstulpis.

## Etimologija

Šaknis *auk-* kilusi nuo žodžio *[[auka]]*, aukoti, o dėmuo *sūd-* sietinas su lietuvių kalbos žodžiu *sūduva*, kuris reiškia „klampynę raiste“, „akį“, „garmalą“. Vietos žmonių pavadinimas kildinamas iš aukso vardo.

## Istorija

Istoriniuose šaltiniuose minima 1661 m. Viekšnių seniūnijos inventoriuje ir nurodomi 3 dūmai. Nuo 1934 m. veikia pradinė mokykla. 1956 m. įsteigta biblioteka, yra medicinos punktas, parduotuvė. 1949–1993 m. kolūkio centrinė gyvenvietė.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Auksūdyje 1907 m. birželio 10 d. gimė pedagogas, psichologas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas, filosofijos daktaras Albinas Liaugminas.

## Galerija

Auksūdys, pervaža per glž. Mažeikiai-Rengė 2021.JPG|Pervaža per naujus bėgius iš Mažeikių į Rengę
Auksode1, 2006-09-28.jpg|Kaimo ženklas
Auksodes malunas, 2066-09-28.jpg|Auksodės malūnas
Auksode, 2006-09-28.jpg|Įvažiavimo keliukas
Auksodes k. stogstulpis 2005-08 -03, Zemaitija.jpg|Stogastulpis laukuose


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Apie Auksūdį (žemaitiškai)
4 (skaičius)

**4** (**keturi**, **ketvertas**) – skaitmuo, keturių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 3 ir 5.

## Arabiško skaičiaus raida

## Matematikoje
* Tetraedro skaičius

## Informatikoje
Pirmųjų skaitmeninių procesorių vienu metu apdorojamų bitų skaičius (procesoriaus žodžio dydis) neretai būdavo keturi, nes į tokį žodį telpa visi dešimtainės skaičiavimo sistemos skaitmenys (ir dar lieka šeši nepanaudoti deriniai).

Galbūt dėl šios priežasties ir dabar dauguma loginius elementus turinčių mikrochemų tebeturi būtent po keturis elementus viename korpuse (ypač jei elementai turi po du įėjimus).

## Chemijoje
4 yra berilio atominis skaičius.

Apytikslė helio atominė masė lygi keturiems.

## Kultūroje

4 kinams – nelaimingas skaičius, bet taip pat nusako 4 senojo rytietiško pasaulio vaizdo kampus (kiniškai *ssi-fang*).

## Unikodas
Be arabiško simbolio 4, Unikodas numato specialius ženklus (Ⅳ, ⅳ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis **.

## Šaltiniai
LOT Polish Airlines

**LOT** (**Polskie Linie Lotnicze LOT**) – Lenkijos oro linijų bendrovė. Priklauso Star Alliance.

## Istorija
Kompanija įkurta 1929 m. sausio 1 dieną, kai privačios avialinijos buvo sujungtos į valstybinę kompaniją **Linje Lotnicze LOT Sp. z o.o.**

1929 m. pradėta skraidyti į Vieną.

1938 m. Lietuvai priėmus Lenkijos ultimatumą, nuo lapkričio 1 d. LOT pradėjo skraidyti maršrutu Varšuva-Vilnius-Kaunas-Ryga-Talinas-Helsinkis.

1939 m. kompanija buvo panaikinta, o 1944 m. ji buvo atkurta. Naudoti Lisunov Li-2 ir Douglas C-47 lėktuvai.

1989 m. daugelis TSRS pagamintų lėktuvų buvo pakeisti „Boeing“ lėktuvais.

2003 m. prisijungė prie „Star Alliance“.
## Flotilė

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

## Išnašos
Dainis Īvāns

**Dainis Ivans** (*Dainis Īvāns*, g. 1955 m. rugsėjo 25 d. Rygoje) – filologas, žurnalistas, Latvijos visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija
1973 m. baigė Maduonos 1-ą vidurinę mokyklą, 1978 m. Latvijos universiteto Filologijos fakultetą.

Dirbo mokytoju, vėliau moksliniu bendradarbiu Teatro muziejuje, J. Rainio Literatūros ir meno istorijos muziejaus direktoriaus pavaduotoju mokslo reikalams. Nuo 1979 m. Latvijos spaudoje pasirodė jo straipsniai apie teatrą ir literatūrą. 1980–1984 m. Latvijos televizijos literatūros ir teatro redaktorius, vėliau dirbo žurnale „*Skola un Ģimene*“ (Mokykla ir šeima), leido laisvamanišką tiems laikams mokytojų laikraštį „*Skolotāju Avīze*“, spausdino straipsnius laikraštyje „*Literatūra un Māksla*“ (Literatūra ir menas). 1986 m. buvo pripažintas populiariausiu žurnalistu.

1987 m. inicijavo kampaniją už Dauguvos išsaugojimą ir privertė TSRS Ministrų Tarybą nutraukti Daugpilio HES statybą. Buvo išrinktas TSKP XIX konferencijos delegatu.

1988 m. vienas pirmųjų pasirašė Latvijos Tautos fronto (LTF) steigimo manifestą, vedė spalio 7 d. mitingą Mežaparke, LTF I suvažiavime išrinktas LTF pirmininku. 1989 m. išrinktas TSRS Liaudies deputatų suvažiavimo deputatu, o rudenį – dar kartą LTF pirmininku.

1990–1992 m. – Latvijos Aukščiausiosios tarybos pirmininko pavaduotojas, nuo 1993 m. – LTF muziejaus tarybos pirmininkas. Grįžęs prie žurnalistikos, laikraštyje „*Neatkarīgā Cīņa*“ (Nepriklausoma kova) vadovavo kultūros skyriui ir rašė komentarus, vėliau redagavo laikraštį „*Literatūra. Māksla. Mēs*“, dirbo laikraščiuose „*Jaunajā Avīzē*“ (Naujasis laikraštis), „*Neatkarīgajā Rīta Avīzē*“ (Nepriklausomas ryto laikraštis), vedė televizijos laidą.

2001–2005 m. – Rygos Dūmos narys, kultūros, meno ir religijos komiteto pirmininkas. Nuo 1998 m. – LSDSP narys, Nuo 2003 m. – LSDSP pirmininkas.

1995 m. apdovanotas III laipsnio Trijų žvaigždžių ordinu ir 1991 m. barikadų gynėjo atminimo ženklu.

Vedęs, augina 4 sūnus.

## Išnašos
Grūstė

**Grūstė** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Sedos, šalia Varduvos upės, prie kelio . Yra Grūstės koplyčia, stūkso Varduvos ąžuolas. Dalis kaimo yra gretimame Skuodo rajone (Grūstė (Skuodas)).

## Istorija

Viduramžiais priklausė Ceklio žemei. XVI a. minimas Grūstės valsčius.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* Grūstės kaimo kapinių bažnyčia
5 (skaičius)

**5** (**penki**, **penketas**) – skaitmuo, penkių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 4 ir 6.

## Arabiško skaičiaus raida

## Matematikoje
Aritmetiškai 5 yra pirmasis skaičius, kuris gaunamas sudėjus pieš jį einančių skaičių poras (1 + 4 = 2 + 3) ir kartu yra pusė jų visų sumos (10 / 2).

## Chemijoje
5 yra boro atominis skaičius.

## Unicode
Be arabiško simbolio 5, Unicode numato specialius ženklus (Ⅴ, ⅴ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis **.

## Šaltiniai
6 (skaičius)

**6** (**šeši**, **šešetas**) – skaitmuo, šešių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 5 ir 7.

## Arabiško skaičiaus raida

Palyginti su kitais skaitmenimis, 6 skaitmens raida atsekama nesunkiai – iki pat indiškųjų Brahmi skaitmenų, kurie ankstyviausiai paliudyti Ašokos ediktuose maždaug 250 pr. m. e.

## Matematikoje
Šeši yra mažiausias teigiamas sveikasis skaičius, kuris nėra nei kito skaičiaus kvadratas, nei pirminis skaičius. 6 yra tobulasis skaičius, jis gaunamas tiek sudėjus (1 + 2 + 3), tiek sudauginus pirmuosius tris skaičius. Pagal eiliškumą tai pirmas tobulasis skaičius (kitas – 28).

## Chemijoje
6 yra anglies atominis skaičius. 

## Unikodas
Be arabiško simbolio 6, Unikodas numato ir kitus specialius ženklus (Ⅵ, ⅵ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis      bei .

## Religijoje
Biblijoje minima, kad Dievas kūręs pasaulį šešias dienas, o septintąją ilsėjęsis.

## Išnašos
7 (skaičius)

**7** (**septyni**, **septynetas**) – skaitmuo, septynių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis pirminis skaičius einantis po 6 ir prieš 8.

## Matematikoje
Septyni yra ketvirtasis pirminis skaičius, tai ne tik Merseno skaičius (nes 2³ − 1 = 7), tačiau ir dvigubas Merseno skaičius, nes 3, jo eksponentė, pats yra Merseno skaičius.

## Arabiško skaičiaus raida

## Moksle
### Chemija
* Septyni yra azoto atominis skaičius. 
* Periodinėje cheminių elementų lentelėje yra septynios horizontalios elementų eilės. 
* Septintą grupę periodinėje elementų lentelėje sudaro halogenai. 
### Astronomija
* Plejadžių žvaigždyne yra septynios Atlanto dukterys. 
* Dižiuosius Grįžulo ratus sudaro septynios ryškiausios žvaigždės, indams jos simbolizavo 7 rišius.

## Religijoje ir mitologijoje
Rigvedoje išskiriami septyni rišiai (saptarṣi). Mesopotamijos mitologijoje būta septynių išminčių Apkalu, septyneto žmonėms palankių dievybių ir septynių demonų, ir vieni, ir kiti vadinti Sebitu. Antikoje taip pat būta Septynių išminčių. Anot legendų, tai buvo Antikos viešojo gyvenimo asmenybės, kurių mąstymas, gyvenimas bei kūryba buvo laikomi pavyzdiniais. Krikščionybėje išskiriamos septynios didžiosios nuodėmės ir dorybės. Šis dorybių sąrašas kilo dar iš Platono laikų, ir vėliau buvo adaptuotas krikščionių teologų (Šv. Ambraziejaus, Šv. Augustino, Tomo Akviniečio).

Antikoje pradėta mokinti ir septynių laisvųjų menų, mokslų lavinančių žmogų visapusiškai. Pasak Marcijano Kapelos („Merkurijaus ir Filologijos vedybos“), Merkurijus yra Jupiterio žodis (*sermo*), o tikrasis jo vardas – Totas (*Thouth*). Atlikus numerologines kombinacijas paaiškėja, kad Merkurijaus-Toto skaičius 4, o Filologijos – 3. Šiuos skaičius „sutuokus“ gimsta 7 laisvieji menai. Šis septynetas yra dieviškojo Intelekto (*nous*), kurį reprezentuoja Minerva arba Atėnė, skaičius. Marcijano Kapelos nurodyti septyni laisvieji menai, kuriuos globoja Merkurijus, kyla iš Merkurijui Trismegistui tapataus Intelekto.

Pitagoras sukūrė standartinę diatoninę dermę (mažorinę gamą sudaro septyni dermės garsai). Pitagoras laikė matematiką dieviškumo apraiška. Anot jo, skaičius 7 apjungė fizinės ir dvasinės plotmės skaičius (4 ir 3 atitinkamai) ir jo buvo laikomas ypatingu.

Septynetas yra dar žinomas kaip septynių antikinių planetų skaičius. Anglų kalboje septynios savaitės dienos minimos skandinavų mitinių ir astralinių (astrologija) būtybių vardais (*Sun-day, Moon-day, Tiw’s-day, Woden’s-day, Thor’s-day, Frigg’s-day, Saturn-day*). Tiras (*Tiw*) buvo skandinavų karo dievas, o Frėja (*Frigg*) buvo Odino (*Woden*) žmona. Toras (*Thor*) – griaustinio dievas. Kitos savaitės dienos pažymėtos Saulės (), Mėnulio (), Saturno () dangaus kūnų vardais.

Tais laikais buvo išskiriami ir Septyni pasaulio stebuklai (garsiausi antikinio pasaulio statiniai, iš kurių iki mūsų dienų išliko tik Cheopso piramidė).

## Unikodas
Be arabiško skaitmens 7, Unikodas numato ir kitus specialius ženklus (Ⅶ, ⅶ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis **.

## Šaltiniai
8 (skaičius)

**8** (**aštuoni**, **aštuonetas**) – skaitmuo, aštuonių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 7 ir 9.

## Arabiško skaičiaus raida

## Matematikoje
Aritmetiškai skaičius 8 yra pirmasis kubinis skaičius sekos skaičius, be to, jis išsiskiria tuo, kad kiekvieno nelyginio skaičiaus kvadratas dalijasi iš jo su liekana 1.

## Informatikoje
Praeityje daugumos skaitmeninių procesorių vienu metu apdorojamų bitų skaičius (procesoriaus žodžio dydis) buvo aštuoni, nes į tokį žodį (galimos 256 reikšmės) neretai telpa visi vieno kurio nors pasirinkto alfabeto (angliško, rusiško) simboliai kartu su skaitmenimis ir kitais papildomais ženklais.

## Chemijoje
8 yra deguonies atominis skaičius.

## Unikodas
Be arabiško skaitmens 8, Unikodas numato ir kitus specialius ženklus (Ⅷ, ⅷ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis **.

## Šaltiniai
Purvėnai

**Purvėnais** vadinami kaimai:

* Mažeikių rajone;
* Molėtų rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Švenčionių rajone.
9 (skaičius)

**9** (**devyni**, **devynetas**) – skaitmuo, devynių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 8 ir 10.

## Arabiško skaičiaus raida

## Matematikoje
Bet kuris skaičius, kurio skaitmenų suma dalijasi iš 9, taip pat dalijasi iš 9 be liekanos, tai yra **dalumo iš 9 požymis**. Lygiai taip pat, dalinant kurio nors skaičiaus skaitmenų sumą iš 9 gaunama liekana, kuri irgi yra gaunama dalinant patį skaičių iš 9, tai vadinama „devynių bandymu“.

## Chemijoje
9 yra fluoro atominis skaičius.

Apytikslė berilio atominė masė lygi devyniems.
## Unikodas
Be arabiško skaitmens 9, Unikodas numato ir kitus specialius ženklus (Ⅸ, ⅸ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis **.

## Šaltiniai
Naikiai

**Naikiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, tuojau į rytus nuo Mažeikių, prie geležinkelio link Šiaulių, kelių , . Stovi Mažeikių aplinkkelio tiltas.

Išlikusi etnografinė klėtis, pastatyta 1909 m. Naikiuose yra Naikių piliakalnis (Pilies kalnas), 0,3 km į šiaurės vakarus nuo Ventos ir Vaidmino upių santakos. Kaimui priklauso kolektyviniai sodai.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Romualdas Granauskas, rašytojas (gyveno pokario metais)
* Juozas Liaugminas, 1905–1907 m. revoliucijos dalyvis, lietuviškų kalendorių leidėjas
* Antanas Sidabras, Nepriklausomos Lietuvos karininkas
* Simas Sidabras, Lietuvos kariuomenės savanoris
* Algirdas Vilkas, kraštotyrininkas, biologijos mokytojas.

## Šaltiniai

* 

## Literatūra
* Krakių enciklopedinis žodynas, 2003 m.
Daubariai

**Daubariai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Tirkšlių, prie kelio . Kaime yra du piliakalniai – respublikinės reikšmės paminklai (Daubarių piliakalniai). Piečiau kaimo telkšo Daubarių tvenkinys.

## Gyventojai

Iš Daubarių yra kilęs teisininkas, profesorius, socialinių mokslų habilituotas daktaras, politinis ir visuomenės veikėjas Pranciškus Stanislavas Vitkevičius (1926–2013).

## Šaltiniai

*
Dvorak

**Dvorak** klaviatūros išdėstymas, sukurtas 1930–1940 m. Vašingtono universiteto profesoriaus Augusto Dvorako (*August Dvorak*). Lyginant su QWERTY išdėstymu Drorak išdėstymas ergonomiškesnis ir leidžia rinkti tekstą sparčiau.

Profesorius kurį laiką stebėjo, kaip žmonės rašo bei spausdina anglų kalba. Atrinkęs labiausiai naudojamų simbolių kombinacijas, jis sudarė naują klaviatūros išdėstymą. Pagrindinis šio išdėstymo tikslas yra padidinti rašymo greitį. Šitoks klaviatūros tipas vadinamas Dvorak, arba supaprastintas klaviatūros išdėstymas.

Per Antrą pasaulinį karą buvo sukurti išdėstymai rašant viena ranka. Tad Dvorak skirstoma į dviejų rankų išdėstymą – kairės bei dešinės rankų išdėstymus.

## Privalumai

* Rašant anglų kalba, lyginant su kitomis klaviatūromis, padidėja spausdinimo greitis.
* Patogesnis klavišų išdėstymas (taip pat galioja tik anglų kalbai).
* Yra atskiros klaviatūros tiek kairei tiek dešinei rankai.

## Trūkumai
* Išvardinti privalumai efektingiausi anglų kalboje.
* Lietuvoje Dvorak klaviatūros tipas nėra populiarus.

## Šaltiniai
Maigai

**Maigai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje. Kaime yra kapinaitės, telkšo Maigų ežeras.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Rainis

**Rainis** (, tikroji pavardė **Janis Pliekšanis** (); 1865 m. rugsėjo 11 d. Varslavanuose, Jėkabpilio raj. – 1929 m. rugsėjo 12 d. Majoruose, Jūrmala) – teisininkas, politinis veikėjas, Latvijos liaudies poetas, dramaturgas, lietuvių literatūros vertėjas į latvių kalbą.

## Biografija
1883 m. baigė Rygos gimnaziją. 1884–1888 m. studijavo teisę Peterburgo universitete.

1889–1891 m. dirbo Vilniaus apygardos teismo sekretoriumi. 1891–1895 m. redagavo visuomeninės politinės organizacijos „Jauna strava“ (Naujoji srovė) laikraštį „Dienas lapa“ Rygoje. Jame latvių visuomenė buvo supažindinta su socialdemokratinėmis idėjomis ir netrukus pradėjo burtis pirmieji būreliai.

1897 m. vedė poetę Elzą Rozenbergą-Aspaziją. 1897 m. paskirtas advokatu Panevėžyje, dalyvavo LSDP veikloje. 1897 m. už politinę agitaciją suimtas, ištremtas į Pskovą, 1899 m. – į Viatkos guberniją.

1903 m. grįžo į Latviją, dalyvavo socialdemokratų grupių veikloje, nuo 1904 m. LSDSP narys. Aktyvus 1905 m. įvykių dalyvis, mitingų organizatorius. Žandarų persekiojamas 1905 m. lapkričio mėn. emigravo į Šveicariją. Ten gyvendamas parašė geriausius savo literatūros darbus.

1920 m. su triumfu grįžo į Latviją ir buvo išrinktas Steigiamojo susirinkimo atstovu. Nuo 1920 m. LSDSP CK narys. I ir III Seimuose vadovavo socialdemokratų frakcijai. 1920 m. gegužės 1 d. iškeltas kandidatu į Steigiamojo susirinkimo pirmininkus, bet, gavęs 48 balsus, pralaimėjo 83 balsus surinkusiam Janiui Čakstei. Pralaimėjo jam ir pirmojo Latvijos prezidento rinkimus.

1920 m. Dailės teatro, 1921–1925 m. Latvijos Nacionalinio teatro steigėjas ir direktorius. 1926–1928 m. švietimo ministras.

## Nuorodos

* Janio Rainio darbai originalo kalba
Tetovas

**Tetovas** (, ) – antrasis pagal dydį Šiaurės Makedonijos miestas. Įsikūręs šiaurvakarinėje šalies dalyje, prie Penos upės. Čia gyvena didžiausia Makedonijoje albanų bendruomenė. Veikia du universitetai. Kalnų turizmas.

## Sportas
### Futbolas
* FK Ljuboten Tetovo
* FK Renova D̂epčište
* FK Škendija 79 Tetovo
* FK Teteks Tetovo
San Stefano taika

**San Stefano taika** buvo taikos sutartis tarp Rusijos ir Otomanų imperijos, užbaigusi Rusijos-Turkijos karą, vykusį 1877–1878 m. Sutartis buvo pasirašyta 1878 kovo 3 San Stefane, kaimelyje į vakarus nuo Stambulo, Turkijoje.

Otomanai pagal šia sutartį perleido Rusijai dalį Armėnijos ir Dobrudžos, turėjo sumokėti labai didelę kontribuciją, pripažinti Serbijos, Rumunijos bei Juodkalnijos nepriklausomybes. Bulgarija gavo autonomiją, buvo išplėsta jos teritorija. Otomanų imperija taip pat pažadėjo reformuoti Bosniją ir Hercegoviną.
Skopjė

**Skopjė** (arba ***Skoplė***; ) – Šiaurės Makedonijos sostinė ir didžiausias miestas. Miestas įsikūręs prie Vardaro upės. Yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta mašinų, metalurgijos, chemijos, odos, avalynės, tekstilės pramonė, amatai (ypač kilimų audimas).

Skopjėje yra Makedonijos mokslo ir meno akademija, universitetas. Išlikusi ankstyvosios Bizantijos tvirtovė, turkų mečetės ir kiti XV–XX a. pastatai (daugelis nukentėjo nuo 1963 m. žemės drebėjimo, todėl nuolat atnaujinami). Prie miesto yra antikinio miesto *Scupi* griuvėsiai.

## Istorija

Kaip miestas Skopjė žinoma nuo Justiniano I laikų. VII a. pabaigoje čia apsigyveno slavai. Nuo IX a. – pirmosios Bulgarijos karalystėje, vėliau – Vakarų Bulgarijos karalystėje, nuo 1282 m. – serbų Duklijos karalystėje. Valdant Stefanui Dušanui buvo Serbijos-Graikijos karalystės sostinė. 1392–1912 m. priklausė Turkijai, nuo 1913 m. – Serbijai, nuo 1918 m. – Serbų, chorvatų ir slovėnų karalystei (nuo 1929 m. vadinosi Jugoslavija). 1946 m. tapo Makedonijos respublikos sostine. 1963 m. smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimo.

## Žymūs žmonės
* Justinianas Didysis
* Motina Teresė

## Sportas

### Futbolas

* FK Balkan Skopje
* FK Cementarnica 55 Skopje
* FK Lokomotiva Skopje
* FK Mad̂ari Solidarnost
* FK Makedonija Skopje
* FK Metalurg Skopje
* FK Rabotnički Skopje
* FK Skopje
* FK Sloga Jugomagnat Skopje
* FK Vardar Skopje


## Nuorodos
* Oficiali svetainė  
* Informacija apie miestą 
* Miesto gidas
Vardaras

**Vardaras** (), **Aksijas** () – ilgiausia Šiaurės Makedonijos upė. Jos ilgis 388 km (kitais duomenimis – 420 km), baseino plotas ~25 000 km². Vardaro baseinas apima 80 % Makedonijos ploto.

Upė prasideda šalies šiaurės rytuose, ties Vrutoku, už kelių kilometrų į šiaurę nuo Tetovo. Teka per Skopję. Įteka į Egėjo jūrą į vakarus nuo Salonikų šiaurinėje Graikijoje.

Prie upės įsikūrę šie didesni miestai: Gostivaras, Skopjė, Velesas.

## Šaltiniai