open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amerikinis gandrėnas

**Amerikinis gandrėnas** (*Mycteria americana*) – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos stambus, aukštas pelkių paukštis. 

Kūnas iki 85-115 cm aukščio. Atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių – 150-175 cm. Svoris 2,0-2,6 kg. Didenė kūno dangos dalis balta, išskyrus galvą, uodegą ir apatines sparnų dalis. Suaugusių paukščių galva tamsiai pilka arba beveik juoda, jauniklių pilkai ruda. Uodegoje ir sparnų apatinėje dalyje yra daug juodų plunksnų, kurios gerai matomos paukščiui skrendant. Snapas 15-23 cm ilgio, storas, gale užlenktas į apačią; pamatinė snapo dalis juoda, likusi – šviesiai geltona. Letenos ilgos, tamsiai pilkos, galuose raudonai rudos. Lytinis dimorfizmas neišreikštas.

Tai vienintelė gandrinių šeimos rūšis, perinti JAV.

## Šaltiniai
Indinis gandrėnas

* *Tantalus leucocephalus*
* *Ibis leucocephalus*
* *Pseudotantalus leucocephalus*

: sėslūs
: neperintys

**Indinis gandrėnas** (*Mycteria leucocephala*) – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos paukštis. 

Baltas, su margai juodomis sparno vairuojamosiomis plunksnomis. Galva raudona, snapas labai ilgas, geltonas. Kojos labai ilgos, nuo gelsvos iki raudonos spalvos, bet dažnai atrodo baltos dėl jų įpročio ypač ramybės būsenoje tuštintis ant kojų. Trumpa uodega yra juoda su žaliu blizgesiu.

Ūgis apie 93–102 cm, svoris 2–3,5 kg, skersmuo tarp abiejų išskleistų sparnu galų 150–160 cm. 

Veisiasi ir klajoja Pietų ir Pietryčių Azijoje. Lizdą suka medžiuose. Dėtyje 2-5 kiaušiniai.

## Šaltiniai
Mergelių kyšulys

**Mergelių kyšulys** () – pietrytinis Pietų Amerikos žemyno kyšulys. Yra Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, šalia Monte Dinero gyvenvietės. Yra tarp Argentinos jūros (Atlanto vandenyno) ir Magelano sąsiaurio.

1520 m. spalio 21 d. pasiektas Fernando Magelano ekspedicijos. Kadangi spalio 21 d. yra Šv. Uršulės ir 11 tūkst. Mergelių diena, kyšuliui suteiktas Mergelių vardas. 1584 m. greta kyšulio bandyta įsteigti Nombre de Chesuso koloniją. Nuo 1904 m. veikia švyturys. 1876 m. kyšulio smėlyje rasta aukso.
Gandrėnai

* *Dissourodes*

**Gandrėnai** (*Mycteria*) – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos tropinių paukščių gentis. 

Tai stambūs paukščiai, kurių kūnas apie 90-100 cm ilgio, o tarp išskėstų abiejų sparnų galų skersmuo apie 150 cm. Visų rūšių kūno plunksnų danga balta, su juodomis plasnojamosiomis plunksnomis.

Senojo pasaulio rūšys turi ryškiai geltoną, ilgą ir tvirtą snapą, ilgą kaklą, raudoną arba geltoną, beplunknę veido odą ir raudonas, ilgas kojas, tačiau Amerikos atogrąžose gyvenančių amerikinių gandrėnų (*Mycteria americana*) šios dalys daug blankesnės.

Gandrėnų jaunikliai yra kaip suaugę tik blyškesni, paprastai rudesnės spalvos ir šviesesniu snapu.

Paplitę Pietų ir Centrinėje Amerikoje bei Šiaurės Amerikos pietuose, Afrikoje, Pietų ir Pietryčių Azijoje. Gyvena užpelkėjusiose vietose, kur yra medžių, kuriuose suka lizdus. Lėtai braidžioja sekliuose vandens telkiniuose, kur ieško maisto. Minta žuvimis, varlėmis ir stambiais vabzdžiais.

## Rūšys
Tarptautinė ornitologų sąjunga pasaulio paukščių klasifikacijos v12.2 versijoje, gandrėnų (*Mycteria*) gentyje išskiria 4 rūšis:
* ***[[Mycteria americana]]*** Linnaeus, 1758 - Amerikinis gandrėnas; Pietų, Vidurio ir Šiaurės Amerika (paplitę nuo šiaurinės Argentinos, iki JAV pietryčių ir pietvakarių).
* ***[[Mycteria cinerea]]*** (Raffles, 1822) - Balkšvasis gandrėnas; Pietryčių Azija (paplitę centrinėje Kambodžoje, vakarinėje Malakos pusiasalio dalyje, Sumatros, Javos, Sulavesio salose.
* ***[[Mycteria ibis]]*** (Linnaeus, 1766) - Afrikinis gandrėnas; plačiai paplitę Užsachario Afrikoje.
* ***[[Mycteria leucocephala]]*** (Pennant, 1769) - Indinis gandrėnas; Azija (Indijoje ir Pietryčių Azijoje).

## Šaltiniai

## Galerija

Mycteria cinerea, Singapore 1.jpg|Balkšvasis gandrėnas (*Mycteria cinerea*)
Yellow-billed Stork, Mycteria ibis at Kruger Park (13956961955).jpg|Afrikinis gandrėnas (*Mycteria ibis*)
Painted Stork (Mycteria leucocephala) DSCN2628.jpg|Indinis gandrėnas (*Mycteria leucocephala*)
Monte Dineras

**Monte Dineras** ( – „pinigų kalnas“) – gyvenvietė Argentinoje, Santa Kruso provincijos pietryčiuose, *Güer Aike* departamente, 120 km į pietus nuo Rio Galjegoso. Išsidėsčiusi prie Mergelių kyšulio, šalia Argentinos jūros ir Magelano sąsiaurio. Piečiausia Argentinos žemyninės dalies gyvenvietė.

Vystoma avininkystė.
Afrikinis gandrėnas

**Afrikinis gandrėnas** () – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos paukštis. Užsaschario Afrikos gyventojas. Laikosi ir maitinasi drėgnose vietose. Išskirtiniai požymiai – raudona, plika veido oda ir ryškiai geltonas stambus snapas.

## Paplitimas
Aptinkamas Sacharos pietuose, Madagaskare, taip pat pastebimas Maroke, Tunise ir Egipte. Dažnas. Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis rūšies apsaugos būklė nekelia susirūpinimo.

## Išvaizda
Šiek tiek mažesnis už baltąjį gandrą. Kūno aukštis 95 – 99 cm, atstumas tarp sparnugalių 150 – 165 cm. Patinas sveria 2,3 kg, patelė – 1,9 kg. Ilgas kaklas pilkai baltos spalvos. Nugara, pilvas, krūtinė apaugusi baltomis, apkraštuotomis rožine spalva, plunksnomis. Plasnojamosios plunksnos ir uodega yra juodos spalvos. Galvos oda (iki pakaušio) plika, raudonai oranžinė. Ilgas, stambus snapas yra geltonas. Snapo galiukas yra nežymiai palinkęs į apačią. Akys tamsiai rudos. Kojos ir pėdos yra pilkos. 

Veisimosi metu snapas yra ryškiai geltonas. Plika veido oda išsipučia, raudona spalva tampa dar ryškesne. Pilkos kojos paraudonuoja. Sparnų išorinė pusė ir nugara yra rožinės spalvos. 

Jaunikliai yra tamsiai rudos spalvos, kūno apačia – balta. Plika veido oda nėra ryškios spalvos. Akys pilkšvos.

## Biologija
Įprastas pelkynuose, upių ir ežerų pakrantėse, lagūnose, karbonatais prisotintuose ežeruose, daubose, ryžių laukuose. Vengia miškingų teritorijų. Nereguliarūs migrantai. Migruoja tik Afrikos žemyno ribose  pakitus vandens lygiui ar esant nepalankioms klimato sąlygoms. Dalis populiacijų sėslios. Skrenda ištiesęs kaklą ir kojas. Balsas tylus, primena vyrių girgždėjimą, prie lizdo kalena snapu. 

Minta varliagyviais, žuvimi, vabzdžiais, kirmėlėmis, vėžiagyviais, smulkiais paukščiais ir žinduoliais. Grobio ieško braidydami 10 – 40 cm gylio vandens telkinyje, panardinę pravertą snapą. Palietęs grobį, sugriebia jį snapu, ištraukia iš vandens ir praryja. Žolėje besislepiantį grobį išbaido koja judindami vandenį. Gali sekti paskui hipopotamus ar krokodilus, kurie judėdami taip pat išbaido grobį. Kai nesimaitina ilsisi saugiose vietose, kartu su girnovėmis, garniais ir kitais braidančiais paukščiais. 

Šių paukščių tuoktuvės prasideda besibaigiant lietaus sezonui. Kasmet sudaro naujas poras. Peri kolonijose, nedidesnėse nei 50 individų. Kartais kolonijos įsikuria miestuose. Kasmet krauna nauja lizdą, o senus lizdus išardo kiti paukščiai, rinkdami medžiagą savo lizdams. Lizdą krauna iš šakų, nedideliuose medžiuose virš vandens arba aukštuose medžiuose virš sausumos. Medyje 10 – 20 lizdų, vienas nuo kito 1 – 3 m atstumu. Dėtyje 2 – 3 kiaušiniai. Peri ir jauniklius maitina abu tėvai. Inkubacija trunka 30 dienų. Išsiritę jaunikliai yra apaugę baltais pūkais. Jaunikliai maitinami atryta žuvimi. Per pirmąsias 10 dienų jauniklių svoris nuo 60 g padidėja iki 500 g. 55 dienų jaunikliai apsiplunksnuoja. 

Lytiškai subręsta 3 metų. KArtos trukmė 8,4 metai.

## Šaltiniai
Veintiočo de Novjembrė

**Veintiočo de Novjembrė** (, alternatyvi rašyba: *28 de Noviembre*) – miestelis Argentinoje, Santa Kruso provincijos pietvakariuose, 13 km į pietus nuo Rio Turbijo, Guer Aikės departamente, netoli Čilės miesto Puerto Nataleso.

Miestas įkurtas 1958 m. lapkričio 28 d. (provincijos konstitucijos šventė) sujungus kelias angliakasių gyvenvietes ir pavadintas tos dienos garbei. Gyvena daugiausia imigrantai iš Bolivijos, Paragvajaus, Italijos. Akmens anglių kasyba. Kelias ir geležinkelis į Rio Galjegosą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aprašymas ir iliustracijos
Afrikinis marabu

**Afrikinis marabu** (*Leptoptilos crumenifer*) – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos paukštis. Kūnas iki 1,2 m aukščio. Masė 5-7,5 kd. Galva ir kaklas beveik pliki, snapas pleišto formos. Gurklys rausvas ar blyškiai raudonas, iki 35 cm ilgio. 

Dominuoja pilka, balta ir juoda spalvos. Atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių iki 3 m pločio. 

Afrikinio marabu elgsena labai panaši į grifo. Jis sklando aukštai ieškodamas maitos. Savo didžiuliu snapu atplėšia maitos gabalus.
Komandante Luis Piedra Buena

**Komandante Luis Piedra Buena** () – gyvenvietė Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, Korpe Aikės departamente, apie 10 km į vakarus nuo Puerto Santa Kruso miesto, prie Santa Kruso upės.

Svarbus transporto mazgas. Keliai į Puerto Santa Krusą, Tres Lagosą, Rio Galjegosą, Puerto San Chuljaną. Mieste yra ilgiausias tiltas Patagonijoje (ant Santa Kruso upės). Upėje, priešais miestą yra *Pavon* sala. Šioje saloje 1859 m. gyveno komandoras Luisas Piedra Buena. Jo vardu pavadintas miestas.

Yra muziejus, nedidelis zoologijos sodas. Įsikūręs karinis dalinys.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Turistinė apžvalga
Žabiru

**Žabiru** (*Jabiru mycteria*) – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos paukštis, vienintelė rūšis gentyje.

Kūnas iki 1,2 m aukščio. Išskėsti sparnai tarp savo viršūnių siekia iki 2,6 m pločio. Kūno danga balta, snapas, kaklas ir galva – juodi. Patelių akys geltonos, patinų juodos.

Paplitę nuo Meksikos iki Argentinos. Gyvena didelėmis grupėmis prie upių ir tvenkinių. Minta žuvimis, moliuskais ir varliagyviais, kartais smulkiais žinduoliais.

Lizdą įsirengia aukštai medžiuose. Peri nuo rugpjūčio iki rugsėjo mėn. Deda 2-4 kiaušinius. Paeiliui peri abu poros nariai.
Marabu

**Marabu** (*Leptoptilos*) – gandrinių (*Ciconiidae*) šeimos paukščių gentis, kuriai priklauso stambūs paukščiai. Kūnas nuo 110 iki 150 cm aukščio. Išskėsti sparnai nuo 210 iki 250 cm pločio. Kūno višutinė pusė ir sparnai juodi, apatinė pusė – balta. Galva plika, su stambiu ir storu snapu. Skirtingai nei kiti gandriniai, marabu skrisdamas kaklo neištiesia, o sulenkia panašiai kaip garniai.

Marabu gyvena didelėmis kolonijomis. Lizdus suka drėgnose vietose medžiuose. Minta dvėsena, taip pat varlėmis, vabzdžiais, jaunais paukščiais, driežais ir graužikais.

## Rūšys
* Afrikinis marabu (*Leptoptilos crumeniferus*)
* Indinis marabu (*Leptoptilos dubius*)
* Javos marabu (*Leptoptilos javanicus*)
Jefreitorius

**Jefreitorius** (, , , kitaip – **grandinis**) – karinis laipsnis, kuris suteikiamas geriausiems eiliniams kareiviams. Neesant skyriaus vado toks kareivis gali jį pavaduoti.

## Vokietija
Šis laipsnis atsirado Vokietijoje XVII a. pradžioje (vokiškas pavadinimas *Gefreiter* 'išlaisvintas' – t. y., išlaisvintas nuo kai kurių užduočių). Jefreitorius, atrinktus iš patyrusių ir patikimų kareivių, skirdavo sargybų vyresniaisiais, areštuotųjų konvojavimui ir kitoms užduotims, kurioms reikėjo patikimų žmonių.

Dabar jefreitorius Vokietijos kariuomenėje yra eilinio () analogas. Anksčiau jefreitorius buvo laipsnis, kurį galėjo gauti paprastas kareivis. XX a. Vokietijos kariuomenėje jefreitoriaus laipsnis buvo išskleistas į kelis laipsnius – vyresnysis jefreitorius (*Obergefreiter*), hauptjefreitorius (*Hauptgefreiter*), štabsjefreitorius (*Stabsgefreiter*) ir vyresnysis štabsjefreitorius (*Oberstabsgefreiter*).

Šių dienų bundesvere (*Bundeswehr*) beveik kiekvienas kareivis, sėkmingai baigęs pagrindinį 8 savaičių apmokymą ir po 4 savaičių specialaus apmokymo gauna jefreitoriaus laipsnį. Pagal NATO laipsnių sistemą bundesvero jefreitorius atitinka eilinį (*private*, OR-2) ir t. t. (žr. lentelę)

Lietuvos kariuomenės grandinis yra priskiriamas OR-4 klasei, todėl atitinka bundesvero štabsjefreitorius.

Nemažai šaltinių teigia, kad Pirmojo ir Antrojo pasaulinių karų metu jefreitorius atitiko *lance corporal*. Tačiau to meto Vokietijos armijos jefreitoriai ir vyresnieji jefreitoriai savo statusu atitiko eilinius, kadangi jie neturėjo teisės kam nors vadovauti, jų laipsnis tik suteikdavo galimybę gauti didesnę algą. t. y., jie nebuvo puskarininkiai.

Vokietijos kariniame laivyne (*Kriegsmarine*) tam tikrais laikotarpiais būdavo *Matrosengefreiter* laipsnis (angliškai paprastai verčiamas kaip *Seaman Corporal* 'jūrninkas kapralas') ir ekvivalentiškas *Able Seaman* ar *Leading Seaman* laipsniams.

Žinomiausias pasaulyje jefreitorius – Adolfas Hitleris, kuris Pirmojo pasaulinio karo metais buvo Bavarijos pėstininkų jefreitorius.

## Rusija

Rusijoje įvestas Petro I laikais (1716 m.) pėstininkuose, kavalerijoje ir inžinerinėje kariuomenėje. Artilerijoje jefreitorių atitiko *bombardyras*, kazokų kariuomenėje – *приказный*. Stingant jaunesniųjų puskarininkių, jefreitorius skirdavo skyrių vadais.

Raudonojoje Armijoje įvestas 1940 m. lapkritį. TSRS ir dabar Rusijos kariuomenėje jefreitorius – karo laipsnis, tarpinis tarp jaunesniojo seržanto ir eilinio. Rusijos laivyne jefreitorių atitinka vyresnysis jūrininkas (*старший матрос*). Jefreitoriaus laipsnis suteikiamas už pavyzdinį tarnybinių pareigų atlikimą bei puikų drausmingumą.

## Literatūra
* Ефрейтор // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
* Ефрейтор // Гражданская война в США — Йокота / [под общ. ред. Н. В. Огаркова]. — М. : Военное изд-во М-ва обороны СССР, 1979. — (Советская военная энциклопедия : [в 8 т.] ; 1976—1980, т. 3).
Imants Kalniņš

**Imantas Kalninis** (, g. 1941 m. gegužės 26 d. Rygoje) – Latvijos kompozitorius, kultūros veikėjas ir TB/LNNK politikas.

Apdovanotas III laipsnio Trijų Žvaigždžių ordinu (1998 m.) ir 1991 m. barikadų dalyvių atminimo ženklu. V, VII, VIII ir IX Saeimos deputatas.
Laivasnapis

**Laivasnapis** (*Cochlearius cochlearius*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Anksčiau buvo išskiriamas į savarankišką **laivasnapinių** (*Cochlearidae*) šeimą.

Naktinis paukštis.

Kūnas iki 54 cm ilgio. Suaugę turi juodą viršugalvį, ilgą kuodą. Deda 2-4 melsvus kiaušinius.

Minta žuvimis, vėžiagyviais ir vabzdžiais.

Gyvena mangrovinėse pelkėse nuo Pietų Meksikos iki Peru ir Brazilijos. Gyvena ir veisiasi pusiau kolonijomis.

## Šaltiniai
Plikagerklis garnys

**Plikagerklis garnys** (*Tigrisoma mexicanum*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Kūnas iki 80 cm aukščio. Masė – 1200 g.

Paplitęs nuo Meksikos iki šiaurės vakarų Kolumbijos. Laikosi atvirose vietose, upių ir ežerų pakrantėse. Minta žuvimis, varlėmis, krabais, kuriuos pagauna savo ilgu snapu. 

Lizdas plonas, suka medžiuose. Deda 2-3 baltus kiaušinius su žaliu atspalviu.
Lazdynėliai

**Lazdynėliais** vadinama:

## Lietuva
* Vilniaus miesto dalis, kartais tapatinama kartu su Bukčiais;
* kaimas Panevėžio rajone.

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Lazdynėliai (Mičiurinas), kaimas Krasnoznamensko rajone;
* Lazdynėliai (Višnevka), buvęs kaimas Gusevo rajone, K. Donelaičio gimtinė.
Mažieji baubliai

**Mažieji baubliai** (*Ixobrychus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
* Mažasis baublys (*Ixobrychus minutus*). Lietuvoje reta rūšis, įrašyta į Raudonąją knygą.
* Cinamoninis baublys (*Ixobrychus cinnamomeus*)
* Dryžanugaris baublys (*Ixobrychus involucris*)
* Nykštukinis baublys (*Ixobrychus exilis*)
* Kininis baublys (*Ixobrychus sinensis*)
* Šrenko baublys (*Ixobrychus eurhythmus*)
* Afrikinis nykštukinis baublys (*Ixobrychus sturmii*)
Ąžuolinė (reikšmės)

**Ąžuoline** vadinami kaimai:

* Elektrėnų savivaldybėje;
* Kaišiadorių rajone;
* Kelmės rajone;
* Vilniaus rajone:
** Bezdonių seniūnijoje;
** Nemėžio seniūnijoje.
Biliūnai (Kupiškis)

**Biliūnai** – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Skapiškio, 11 km į šiaurės rytus nuo Kupiškio. Per kaimą teka Mituva. Plyti nedidelės kapinės, netoliese yra Topolio parkas.

## Istorija

Pirmą kartą paminėtas 1555 m. rugpjūčio 2 d., kai Stanislovas Jurgaitis Ožakas Skapas fundaciniame rašte Skapiškio bažnyčiai nurodė, jog iš savo žemių jai užrašo 6 valakų Biliūnų kaimą. 1775 m. minimas kaip priklausantis Viktorui Tūlai, vėliau – Tūlai Topoliui.

1919–1940 m. priklausė Rokiškio apskrities Skapiškio valsčiui. Pokario metais didelė dalis kaimo gyventojų įsitraukė į partizanų gretas.

1949 m. gegužės 12 d. įkurtas „Sakalo“ kolūkis, iki 1977 m. buvo šio kolūkio centrinė gyvenvietė. Kaimas išaugo, veikė kultūros namai, biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aluona (Trakai)

**Aluona** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Rūdiškių, kairėje kelio  ir geležinkelio Vilnius-Marcinkonys pusėje. Netoli Aluonos telkšo Ilgučio, Ežeriuko, Luknos, ežerai, teka Aluonos upelis. Apie 200 m į rytus nuo kaimo yra Aluonos pilkapynas. Ilgučio botaninis draustinis, užimantis 60 ha plotą, įsteigtas 1960 m., siekiant išsaugoti retų rūšių augalų augavietes.

## Gyventojai

## Galerija

Aluona 21170, Lithuania - panoramio (1).jpg|Kaimo gatvelė
Aluona 21170, Lithuania - panoramio.jpg|Kaimo gatvelė
Aluona_21170,_Lithuania_-_panoramio_(2).jpg|Kaimo kryžius


## Šaltiniai
Kininis baublys

**Kininis baublys** (*Ixobrychus sinensis*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Kūnas iki 38 cm aukščio, su trumpu kaklu ir ilgu snapu. Patino kūno viršus pilkai geltonas, o apačia tamsiai geltona. Galva ir kaklas kaštono spalvos, viršugalvis juodas. Patelės viršugalvis, kaklas ir krūtinė nešvariai ruda.

Veisiasi tropikinėje Azijoje nuo Indijos ir Šri Lankos iki Japonijos ir Indonezijos. Kai kurie šiaurėje gyvenantys paukščiai migruoja.

Lizdą suka meldų sąžalynuose. Deda 4-6 kiaušinius.

Minta vabzdžiais, žuvimis ir varliagyviais.
Tikrieji baubliai

**Tikrieji baubliai** (*Botaurus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
Genčiai priklauso 14 rūšių, tarp jų ir išnykusioji *Botaurus novaezelandiae*.
* Šiaurės Amerikos baublys (*Botaurus lentiginosa*)
* Australinis baublys (*Botaurus poiciloptilus*)
* Didysis baublys (*Botaurus stellaris*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Pietų Amerikos baublys (*Botaurus pinnatus*)

## Šaltiniai
Lietuvos krepšinio federacijos taurė

**Lietuvos krepšinio federacijos taurė** (**LKF taurė**) – Lietuvos krepšinio federacijos organizuotas krepšinio klubų turnyras. Nugalėtojas laimėdavo pereinamąją LKF taurę.

1998 m. suorganizuotos pirmąkart. Vėliau nebeorganizuotos, turnyras atnaujintas tik 2006/2007 metų sezone.

## Varžybų eiga
2006 m. taurės varžybose dalyvavo 3 stipriausios Regioninės krepšinio lygos (RKL), 4 stipriausios Lietuvos studentų krepšinio lygos (LSKL), 4 stipriausios Nacionalinės krepšinio lygos (NKL) ir 9 stipriausios Lietuvos krepšinio lygos (LKL) komandos. Turnyras organizuotas 5 etapais. Pirmuose keturiuose etapuose atkrintamųjų varžybų principu burtų keliu ištrauktos poros tarpusavyje sužaidė po dvejas rungtynes (namuose ir svečiuose), paskutiniame etape (finalo ketverte) žaista po vienerias rungtynes. I etape žaidė 8 silpniausių lygų komandos, II etape prisijungė 4 NKL komandos, III etape – 4 silpnesnės LKL komandos, o IV etape – stipriausios 4 LKL komandos.
2007 m. nutarta organizuoti dvejas – LKF Didžiosios ir Mažosios taurių varžybas. Mažojoje taurėje gali dalyvauti visi norintys, o Didžiojoje po 4 stipriausias LSKL, RKL ir NKL ekipas, bei visos LKL komandos. 4 Mažosios taurės finalinio ketverto dalyvės taip pat įsijungs į kovą dėl pagrindinės taurės.

Trijų geriausių komandų žaidėjai apdovanojami aukso, sidabro ir bronzos medaliais, nugalėtojams įteikiama pereinamoji taurė. Asmeniniu prizu apdovanojamas geriausias finalo ketverto žaidėjas.

Nuo 2015 m. varžybos rengiamos finalo aštuoneto formatu. Dėl Didžiosios taurės rungtyniaus aštuonios stipriausios LKL komandos (Žalgiris, Neptūnas, Lietuvos rytas, Juventus, Pieno Žvaigždės, Dzūkija, Šiauliai, Lietkabelis).  

## LKF Didžioji taurė

## Nuorodos:
* LKF svetainė
Amerikinis baublys

**Amerikinis baublys** arba **Šiaurės Amerikos baublys** (*Botaurus lentiginosa*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis. 

Kūnas 59-70 cm aukščio. Atstumas tarp išskleistų sparnų viršūnių – 95-115 cm.

Gyvena aukštapelkėse, liūnuose, šlapynėse.

Minta žuvimis, varliagyviais, vabzdžiais, ropliais.
Geltongalvis naktikovas

**Geltongalvis naktikovas** (*Nycticorax violaceus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

Suaugęs paukštis apie 61 cm aukščio ir 625 g svorio. Viršugalvis baltas, likusi kūno dalis pilka, akys raudonos, kojos trumpos, geltonos. Virš akių yra baltas dryžys. Jauniklių yra vyraujanti balta ir pilka spalvos.

Paplitęs nuo JAVrytinės iki Pietų Amerikos šiaurės rytinės dalies. Gyvena liūnuose, pelkėse. Lizdą suka kolonijomis medžiuose prie vandens telkinių. Deda 3-5 melsvai pilkus kiaušinius.
Žalieji naktikovai

**Žalieji naktikovai** (*Butorides*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

Suaugusių paukščių kūnas yra apie 44 cm ilgio. Nugara ir sparnai mėlynai juodi, galva juoda, kojos trumpos, geltonos.

Deda 3-5 kiaušinius. Peri abu tėvai apie 20 dienų. Išsiritusius jauniklius apie 3 savaites maitina.

Minta žuvimis, varlėmis ir vandeniniais vabzdžiais.

## Rūšys
* Žalsvasis naktikovas (*Butorides virescens*)
* Žaliasis naktikovas *(Butorides striatus*)
* *[[Butorides sundevalli]]*
Apaštalas Judas Tadas

**Apaštalas Judas Tadas** (heb. *jada* – girti, dėkoti; aram. *tadda* – krūtinė; vertas garbės, drąsus ;) – pagal Naująjį Testamentą, Alfiejaus ir Marijos sūnus, apaštalo Jokūbo jaunesniojo brolis.

Minimas apaštalų sąrašuose Luko (Lk 6:16) ir Jono evangelijose (Jn 14:22), taip pat Apaštalų darbuose (Apd 1:13). Manoma, kad Evangelijoje pagal Matą (Mt 10:3) ir Evangelijoje pagal Morkų (Mk 3:18) minimas Tadas yra tas pats asmuo.

Jono evangelijoje Judas Tadas Paskutinėje vakarienėje klausė Kristaus apie jo prisikėlimą. Tada jis pavadintas „Judu ne Iskariotu“, kad skirtųsi nuo Judo Iskarijoto – išdaviko.

Luko evangelijoje šis apaštalas vadinamas Judu Jokūbo, kas tradiciškai suprantama, kaip Judas, Jokūbo brolis. Viduramžiais apaštalas Judas Tadas dažnai tapatintas su Judu „Viešpaties broliu“.

Pasak legendų, apaštalas Judas Tadas skelbė tikėjimą Palestinoje, Avarijoje, Sirijoje ir Mesopotamijoje ir mirė kankinio mirtimi Armėnijoje antroje I a. pusėje.

Apaštalo Judo Tado šventė spalio 28 d.
Žalsvasis naktikovas

**Žalsvasis naktikovas** (*Butorides virescens*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Suaugęs paukštis yra apie 44 cm aukščio. Nugara ir sparnai mėlyni, viršugalvis su balta į priekį nusitęsiančia juosta. Viršugalvis juodas, kojos trumpos, geltonos. Labai panašus į žaliąjį naktikovą ir kartais su juo painiojamas (abi rūšys retkarčiais stebimos Europoje).

Veisiasi Šiaurės Amerikos, Vest Indijos, Kanados ir JAV pakrantėse prie Ramiojo vandenyno mažose pelkėse. Neretai užklysta į Azorų salas, Didžiąją Britaniją ir kelias žemynines Vakarų Europos šalis.

Lizdą suka krūmuose ar medžiuose, kartais ant žemės prie vandens. Deda 3-5 kiaušinius. Peri abu tėvai apie 20 dienų. Išsiritusius jauniklius maitina apie 3 savaites.

## Išnašos
Sundų kalba

**Sundų kalba** (*Basa Sunda*) – austronezinė kalba, vartojama 27 milijonų žmonių (sundų), gyvenančių vakarinėje Javos pusėje (ja kalba apie 15 % Indonezijos gyventojų).

Sundų kalba turi keletą tarmių, priklausančių nuo žmonių gyvenamosios vietos:
* Banteno
* Bogoro (Kravango)
* Priangano
* Džirebono

Priangano tarmė, apimanti didžiąją Sundos dalį, yra pagrindinė, literatūrinė tarmė, kurios mokoma pradinėse mokyklose.

## Nuorodos
*
Naktikovai

**Naktikovai** (*Nycticorax*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
* Geltongalvis naktikovas (*Nycticorax violaceus*)
* Naktikovas (*Nycticorax nycticorax*)
* Baltašonis naktikovis (*Nycticorax leuconotus*)
* Kaledoninis naktikovis (*Nycticorax caledonicus*)
Žaliasis naktikovas

**Žaliasis naktikovas** (*Butorides striatus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Suaugusių paukščių nugara ir sparnai mėlynai pilki. Pilvinė pusė balta. Galva juoda, kojos trumpos, geltonos. 

Veisiasi nuo vakarų Afrikos iki Japonijos ir Australijos, taip pat Pietų Amerikoje nedidelėse pelkėse.

Lizdą krauna medžiuose ar krūmuose, kartais ant žemės, dažnai prie vandens. Deda 3-5 kiaušinius.

Gaudo smulkias žuvis, varles ir vandens vabzdžius.
Petrikonys

**Petrikonys** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, pietiniame Dysnų ežero krante. Gyvenvietėje yra supilta kalva ant kurios kadaise stovėjo švyturys. Netoli gyvenvietės yra kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Degėsiai (reikšmės)

**Degėsiais** vadinami kaimai:

## Lietuva
* Druskininkų savivaldybėje;
* Pakruojo rajone;
* Radviliškio rajone;
* Šakių rajone;
* Utenos rajone.

## Rusija

Kaliningrado srityje:
* Mažieji Deksiai Bagrationovsko rajone.
Gulbiniškiai (reikšmės)

**Gulbiniškiais** vadinami kaimai:

* Lietuvoje:
** Jonavos rajone;
** Kalvarijos savivaldybėje;
** Marijampolės savivaldybėje;
** Vilkaviškio rajone.
* Lenkijoje ():
** Gulbiniškiai (Lenkija).
Katinai (reikšmės)

**Katinais** vadinami kaimai:

* Joniškio rajone;
* Kazlų Rūdos seniūnijoje;
* Panevėžio rajone;
* Pasvalio rajone.
Kūdriniai garniai

**Kūdriniai garniai** (*Ardeola*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis, kuriai priklauso maži, apie 40–50 cm aukščio ir 80–100 cm išskėstų sparnų plotį turintys paukščiai.

Dauguma veisiasi atogrąžose, bet per migraciją pasirodo Pietų Europoje, Artimuosiuose Rytuose, žiemoja Afrikoje.

Kaklas trumpas, snapas trumpas ir storas. Nugara rusva ar ruda.

Gyvena pelkėtose vietose. Lizdus suka mažomis kolonijomis medžiuose ar krūmuose. Deda 2–5 kiaušinius.

Minta vabzdžiais, žuvimis ir varliagyviais. Dažnai aptinkami mažuose tvenkiniuose.

## Rūšys
* Mangrovinis kūdrinis garnys (*Ardeola grayii*)
* Geltonasis garnys (*Ardeola ralloides*)
* Baltasparnis garnys (*Ardeola bacchus*)
* Javinis kūdrinis garnys (*Ardeola speciosa*)
* Madagaskarinis kūdrinis garnys (*Ardeola idae*)
* Rudapilvis kūdrinis garnys (*Ardeola rufiventris*)
Baltasparnis garnys

**Baltasparnis garnys** (*Ardeola bacchus*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Kūnas iki 47 cm, su baltais sparnais, geltonu snapu, geltomis akimis ir kojomis. Deda 3-6 mėlynai žalius kiaušinius.

Paplitęs Kinijoje ir Rytų Azijoje negiliuose gėluose ir druskinguose pelkynuose ir tvenkiniuose.

Minta vabzdžiais, žuvimis ir krabais.
Geltonasis garnys

**Geltonasis garnys** (*Ardeola ralloides*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. 

Kūnas 40-49 cm, atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių – 82-95 cm. Kaklas trumpas, snapas trumpas ir storas, nugara ruda. Suaugėliai turi ilgas kaklo plunsknas.

Veisiasi Pietų Europoje ir Artimuosiuose Rytuose. Žiemoti skrenda į Afriką. Gyvena pelkėtose vietose šilto klimato zonose. Lizdus krauna nedidelėmis kolonijomis, dažnai kartu su kitais brastiniais paukščiais ant medžių stuobrių ar krūmuose. Deda 3-4 kiaušinius.

Minta vabzdžiais, žuvimis ir varliagyviais.
Tikrieji garniai

**Tikrieji garniai** (*Ardea*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
* Didysis baltasis garnys (*Ardea alba*)
* Pilkasis garnys (*Ardea cinerea*)
* Pietų Amerikos garnys (*Ardea cocoi*)
* Didysis garnys (*Ardea goliath*)
* Didysis pilkasis garnys (*Ardea herodias*)
* Madagaskarinis garnys (*Ardea humbloti*)
* Baltapilvis garnys (*Ardea insignis*)
* Vidutinis baltasis garnys (*Ardea intermedia*)
* Juodagalvis garnys (*Ardea melanocephala*)
* Vandenyninis garnys (*Ardea pacifica*)
* Keršasis garnys (*Ardea picata*)
* Purpurinis garnys (*Ardea purpurea*)
* Stambiasnapis garnys (*Ardea sumatrana*)


Image:Lightmatter greatblueheron2.jpg| Didysis pilkasis garnys (*Ardea herodias*)
Image:Goliathreiher 02.jpg| Didysis garnys (*Ardea goliath*)
Image:Ardea humbloti.jpg| Madagaskarinis garnys (*Ardea humbloti*)
Image:Ardea purpurea0.jpg|Purpurinis garnys, (*Ardea purpurea*)
Image:Ardea sumatrana -Palawan, Philippines-8.jpg| Stambiasnapis garnys (*Ardea sumatrana*)
Image:Pacific Heron.jpg| Vandenyninis garnys (*Ardea pacifica*)
Image:Garça Grande(REFON).jpg| Didysis baltasis garnys (*Ardea alba*)
Image:Intermediate Egret 02.jpg| Vidutinis baltasis garnys (*Ardea intermedia*)
Baltieji garniai

**Baltieji garniai** (*Egretta*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
* Mažasis baltasis garnys (*Egretta garzetta*)
* Snieginis garnys (*Egretta thula*)
* Rausvasis garnys (*Egretta rufescens*)
* Skalūninis garnys (*Egretta vinaceigula*)
* Juodasis garnys (*Egretta ardesiaca*)
* Trispalvis garnys (*Egretta tricolor*)
* Baltaskruostis garnys (*Egretta novaehollandiae*)
* Mažasis melsvasis garnys (*Egretta caerulea*)
* Vandenynis rifinis garnys (*Egretta sacra*)
* Krantinis garnys (*Egretta gularis*)
* Kininis garnys (*Egretta eulophotes*)


Image:Egretta thula 000.jpg| Snieginis garnys (*Egretta thula*)
Image:Egretta rufescens1.jpg| Rausvasis garnys (*Egretta rufescens*)
Image:Egretta tricolorPCCA20060128-2447A.jpg| Trispalvis garnys (*Egretta tricolor*)
Image:Egretta novaehollandiae 01 gnangarra.jpg|Baltaskruostis garnys (*Egretta novaehollandiae*)
Image:Egretta caerulea.jpg| Mažasis melsvasis garnys (*Egretta caerulea*)
Image:Eastern Reef Egret.jpg| Vandenynis rifinis garnys (*Egretta sacra*)
Gintautas Petras Judickas

**Gintautas Petras Judickas** (1944 m. rugpjūčio 7 d. Anglininkuose, Prienų valsčius – 2005 m. vasario 8 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.

## Biografija
Baigęs Aukštadvario žemės ūkio technikumą ir gavęs agronomo diplomą, studijavo žurnalistiką Vilniaus universitete. 1977 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą.

Žurnalistinę veiklą pradėjo 1970 m. Varėnos rajono laikraščio „Raudonoji vėliava“ redakcijoje. 1977–1981 m. dirbo Šakių rajono laikraščio „Draugas“ redaktorius, 1981–1991 m. – laikraščių ir žurnalų susivienijimo „Periodika“ direktoriaus pavaduotojas ir vyriausias redaktorius. 1991–1993 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos leidyklos „Žurnalistika“ direktorius, nuo 1993 m. – įmonės „Lietuvos geležinkeliai“ Informacijos ir leidybos centro viršininkas.

Nuo 1987 m. rūpinosi knygų leidyba: tremtinių poezijos knygos „Benamiai“ (išl. 1989 m.) vyr. redaktorius. Organizavo žurnalo „Nemunas“ knygų serijos, „Žurnalisto bibliotekos“, almanachų „Baltija“, „Varpai“, „Atodangos“, tremtinių atsiminimų serijos „Amžino įšalo žemėje“ leidybą.

1991–1993 m. aktyviai dalyvavo LŽS veikloje, o 1993-1996 m. tapo Lietuvos žurnalistų sąjungos pirmininku.

## Šaltiniai
Z-Scars

**Z-Scars** – Latvijos muzikos grupė, įkurta 2001 m. Grupė didesnio dėmesio Latvijoje susilaukė 2003 m. su daina *Tu tuvojies sev* ir savo debiutiniu albumu *Starp tevi un mani*.

Grupė Z-Scars buvo įkurta 2001 m. vasarį ir iš pradžių pasirodydavo įvairiuose klubuose. 2002 m. vasarą grupė nugalėjo Latvijos naujų grupių konkursuose *Stage number one* ir *Tu esi pamanīts*. Z-Scars pirmasis radiosinglas *Jūtot tā* nugalėjo radijo stoties Radio SWH naujų muzikantų tope *Priekšnams*, ir tai atvėrė dainai kelią į pagrindinų radijo stočių topus. Dar didesnės sėkmės 2002 m. pabaigoje sulaukė kita daina *Ja tu esi viens*. 2003 m. vasarą pasirodė iki šiol populiariausia Z-Scars daina *Tu tuvojies sev*, kuri yra pagrindinė daina dokumentiniame filme *Atrasts Amerikā*. Rudenį pirmąsias vietas radijo stočių topuose užėmė ir daina *Tev es nemelotu*. 2003 m. gruodį pasirodė Z-Scars debiutinis albumas *Starp tevi un mani*. 2004 m. pradžioje daina *Tu tuvojies sev* nugalėjo radijo stoties Latvijas Radio 2 laidoje *Muzikālā banka*, o 2003 m. Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimuose grupė buvo nominuota 3 kategorijose: už geriausią debiutą, albumas *Starp tevi un mani* nominacijoje „Metų geriausias roko albumas“, o daina *Tu tuvojies sev* nominacijoje „Geriausia roko daina“.

2004 m. Z-Scars pirmąkart dalyvavo Latvijos Eurovizijos nacionalinėje atrankoje, kurioje užėmė V vietą. 2004 m. sėkmingai radijo stočių topuose pasirodė dainos *Varbūt* ir *Skaties acīs*, kurios buvo iš laukiamo grupės antro albumo. 2005 m. birželį pasirodė antrasis Z-Scars albumas *Pasakas un reklāmas*, kuriame grupės stilius buvo šiek tiek pasikeitęs ir tapęs sunkesniu. Dar radijo stotyse pasirodė albumo dainos *Pirmoreiz*, *Tavas stiprās ilūzijas* ir *Spilgti melnos uzvalkos*. Daina *Tavas stiprās ilūzijas* buvo nominuota Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimuose kaip geriausia roko daina, o albumas *Pasakas un reklāmas* kaip geriausias roko albumas. 2006 m. pasirodė dainos *Cauri pilsētai* ir *Trīs vārdi*. Z-Scars pradėjo įrašinėti dainas ir rusų kalba, pirmoji iš jų *Кричи* (*Kriči*) pateko į Latvijos rusiškas radijo stotis.

## Diskografija
* *Starp tevi un mani* (2003)
* *Pasakas un reklāmas* (2005)

## Nuorodos
* Z-Scars oficiali svetainė 
* Įrašų kompanija
Lietuvos dujos

**AB „Lietuvos dujos“** – buvusi Lietuvos energetikos bendrovė, veikusi 1989−2015 m. Bendrovės pagrindinė veikla apėmė gamtinių dujų importą, perdavimą, paskirstymą, tiekimą, dujų rinkos plėtrą, paslaugų, susijusių su gamtinių dujų naudojimu, teikimą. Paskutinis vadovas – Liudas Liutkevičius. Per „Lietuvos dujų“ tinklus buvo patenkinama 99,5 % Lietuvos respublikos dujų poreikio.

2016 m. sausio 1 d. „Lietuvos dujos“ su AB „LESTO“ sujungtos į AB „Energijos skirstymo operatorių“ (ESO).
## Istorija
 
Kaip gamybinis susiviejinimas „Lietuvos dujos“ veikti ėmė 1989 m., perėmė ir tęsė nuo 1961 m. Lietuvoje vykdytą gamtinių dujų verslą. Valstybinė AB „Lietuvos dujos“ įregistruota 1995 m. 2009 m. eksploatavo apie 1800 km magistralinių ir 7900 km skirstomųjų dujotiekių, bendrovėje dirbo apie 1820 darbuotojų. Ji taip pat valdė viešbučių verslo UAB „Palangos perlas“. Tiekė gamtines dujas tranzitu Rusijos Kaliningrado sričiai.

### Privatizavimas ir grįžimas valstybės kontrolėn

2002 m. pradėtas „Lietuvos dujų“ privatizavimo procesas. 2002 m. birželio mėn. Vokietijos „Ruhrgas AG” ir „E.ON Energie
AG” konsorciumas įsigijo 34 % „Lietuvos dujų“ akcijų (sandorio vertė 116 mln. Lt). 2004 m. kovo mėn. dar 34 % akcijų įsigijo Rusijos OAO „Gazprom“ bendrovė (sandorio vertė 100 mln. Lt) ir su ja pasirašyta ilgalaikė dujų tiekimo (iki 2015 m.) sutartis. 2004 m. akcininkai 128,2 mln. litų padidino bendrovės įstatinį kapitalą. Bendrovės akcijomis buvo prekiauta „Nasdaq Vilnius” biržoje.

AB „Lietuvos dujų“ akcininkų struktūra 2009 m. buvo tokia:
* 38,9 % priklausė „E.ON Ruhrgas International AG“;
* 37,1 % − OAO „Gazprom“;
* 17,7 % − VĮ „Valstybės turto fondui“;
* 6,3 % − smulkiesiems akcininkams.

2010 m. apyvarta – 1218 mln. litų. 2011 m. grynasis pelnas buvo 95,7 mln. litų, bei 40 % mažesnis nei prieš metus.

2014 m. gegužę sutarta, kad AB „Lietuvos energija“ išpirks „E.ON Ruhrgas International AG“ valdomas „Lietuvos dujų“ akcijas (sandorio vertė 219,22 mln. lt). 2014 m. birželį OAO „Gazprom“ sutiko parduoti savo akcijas „Lietuvos energijai“ (sandorio vertė apie 243,54 mln. Lt).

2014 m. viduryje valstybė per „Lietuvos energiją“ valdė 96,6 proc. įmonės akcijų ir buvo pagrindine „Lietuvos dujų“ akcininke. Likusią įmonės akcijų dalį (3,4 proc.) valdė smulkieji akcininkai. 2016 m. sausio 1 d. „Lietuvos dujos“ įjungtos į AB „Energijos skirstymo operatorių“ (ESO).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Tinklalapis
Stambiasnapis garnys

**Stambiasnapis garnys** (*Ardea sumatrana*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Paukštis paplitęs nuo pietryčių Azijos iki Papua Naujosios Gvinėjos bei Australijos. Jo gyvenvietės yra daugiausia salų, koralinių rifų, mangrovių, didelių upių pakrantės. Kita vertus, retkarčiais jie gali būti aptinkami toli nuo jūros esančiose sekliose kūdrose bei vandens telkiniuose.

Stambiasnapis garnys minta sekliuose vandenyse perdurdamas žuvis ilgu bei smailiu snapu. Medžiodamas paukštis arba laukia nejudėdamas grobio, arba lėtai sėlina auką.

Stambiasnapis garnys yra didelis paukštis ir stovėdamas siekia 115 cm aukščio. Jis yra didesnis nei Rausvasis garnys, į kurį jis panašus išvaizda, nors yra didesnis ir tamsesnis. Plunksnos išorėje yra daugiausia tamsiai pilkos.

Skrydžio metu paukštis yra palyginti lėtas bei skrenda atitrauktu atgal kaklu. Tai yra bendras jo ir baublių požymis, kuris skiria juos nuo gandrų, gervių ir girnovių, bei prailgina jų kaklus.

Plačiai paplitęs po visą didelę savo paplitimo teritoriją, stambiasnapis garnys yra įvertintas kaip „mažiausiai susirūpinimo kelianti rūšis“ IUCN nykstančių rūšių raudonojoje knygoje.

## Nuorodos
* BirdLife.org – rūšių faktų knyga 
* IUCN raudonasis sąrašas
Didysis pilkasis garnys

**Didysis pilkasis garnys** (*Ardea herodias*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Paplitęs visoje Šiaurės ir Centrineje Amerikoje taip pat Karibuose ir Galapaguose, išskyrus dykumas ir kalnus, kur nėra vandeningų brastų. Jie yra panašūs į Europinį pilkąjį garnį. Jis yra didesnis už Šiaurės Amerikos garnį.

Ši rūšis paprastai gyvena kolonijomis, medžiuose netoli ežerų arba pelkių; kartu su kitomis rūšimis arba garniais. Šios grupės vadinamos garnių gūštynais. Didieji pilkieji garniai suka didelius pailgus lizdus, į kuriuos patelės padeda 3-5 blankiai mėlynus kiaušinius. Jaunikliai maitinami atrijamu maistu.

Maitinasi sekliuose vandenyse persmeigdami žuvis arba varles su ilgu, smailiu snapu. Taip pat minta vabzdžiais, gyvatėmis, vėžliais, graužikais, ir smulkiais paukščiais.

Didžiųjų pilkųjų  garnių ūgis 132 cm, sparnų ilgis 213 cm ir svoris 2,5 kg. Jie turi ilgą geltoną snapą. Suaugę garniai turi melsvai pilkus sparnus ir baltą galvą su juodu vainikėliu ir ilga juoda plunksna.
Madagaskarinis garnys

**Madagaskarinis garnys** (*Ardea humbloti*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.
Madagaskare jis yra dažnas šiaurinėje ir vakarinėje Aloatros pakrantėje, taip pat Komorų salose ir Mayotte.

Madagaskare tai nykstanti rūšis, jų populiacija yra nuo 1000 iki 3000, ir ji akivaizdžiai mažėja. Didžiausios nykimo priežastys yra medžioklė ir arealo suardymas.
Vandenyninis garnys

**Vandenyninis garnys** (*Ardea pacifica*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis, atinkamas visoje Naujojoje Gvinėjoje ir Australijoje, išskyrus sausringus regionus.

Tai didelis, tvirtas garnys, su tamsiai pilkais sparnais ir kūnu, balta galva ir kaklu. Jis aptinkamas gėlo vandens pelkynuose ir drėgnose pievose. Maitinasi sausumos ir vandens gyvūnais. Lizdą suka medžiuose, kurie auga gėlo vandens pelkynuose.

## Nuorodos
* BirdLife
Vidutinis baltasis garnys

**Vidutinis baltasis garnys** (*Ardea intermedia*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Jo perimasis plotas plyti nuo rytų Afrikos per visą pietų Aziją iki pat Australijos. Jis dažniausiai suka lizdus kolonijomis kartu su kitais gentainiais, dažniausiai ant medžių šakų ar krūmų. Deda nuo dviejų iki penkių kiaušinių, o perimų kiaušinių dydis varijuoja priklausomai nuo regiono.

Ši rūšis (kaip nurodo pavadinimas) yra vidutinio dydžio palyginus su didžiuoju garniu arba mažesniais baltaisiais garniais kaip mažasis baltasis garnys, nors dydžiu vidutinis baltasis garnys artimesnis mažajam baltajam garniui. Paukštis yra maždaug 90 cm ilgio, plunksnos visiškai baltos, kojos juodos, o garnio snapas yra geltonas bei siauras. Besiporuojantys paukščiai gali turėti rausvą arba juodą snapą, žaliai geltoną odą bei daugiau palaidų plunksnelių ant krūtinės bei uodegos, taip pat blyškų geltonį arba raudonį kojų viršuje (regioninė variacija). Abiejų lyčių paukščiai išoriškai panašūs.

Vidutinis baltasis garnys tyko grobio sekliuose pajūrio ar gėluose vandenyse, įskaitant potvynio užlietus laukus. Paukštis minta žuvimi, vėžiagyviais ir vabzdžiais.

## Skirtumai nuo [[Didysis baltasis garnys|Didžiojo garnio]]
Neporavimosi sezono metu spalvos yra panašios, bet vidutinis baltasis garnys yra mažesnis, kaklo ilgis šiek tiek mažesnis už kūno ilgį, taip pat jis turi nežymiai kupolišką galvą, ir trumpesnį bei plonesnį snapą. Didysis baltasis garnys savo ruožtu turi žymią garbaną netoli kaklo vidurio. Vidutinis baltasis garnys linkęs žingsniuoti stačiai su į priekį ištiestu kaklu. Didysis garnys pasižymi didesne ištverme, dažnai pasirenka palenktą į šoną „vienaakę“ pozą.

## Skirtumai nuo [[Mažasis baltasis garnys|Mažojo garnio]]
Mažieji garniai turi gelsvas pėdas. Jie dažnai bėga paskui žuvį sekliuose vandenyse. Poravimuisi pasirengę paukščiai turi „tuoktuvines“ plunksneles galvos gale.
Snieginis garnys

**Snieginis garnys** (*Egretta thula*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Tai amerikietiškas mažojo baltojo garnio antrininkas. 

Suaugę paprastai būna 61 cm ilgio ir sveria 375 g. Snapas siauras, juodas, kojos ilgos, juodos su geltonomis pėdomis. Viršutinė snapo dalis, ties akimis, – geltona, bet paraudonuoja poravimosi sezono metu. Tada suaugusiems taip pat padaugėja nugaros plunksnų, dėl ko paukščiai atrodo pasišiaušę.

Veisiasi plačiame sausumos bei pelkių plote, nuo Didžiųjų ežerų bei JAV pietvakarių iki Pietų Amerikos, rytinėje Šiaurės Amerikos dalyje – išilgai vandenyno krantų nuo Meino iki Teksaso, bei sausumoje prie didesnių upių bei ežerų. Suka lizdus kolonijomis, neretai su kitais balų paukščiais, paprastai medžiuose ir krūmuose. Snieginių gandrų lizdai būna plokšti ir negilūs, iš pagaliukų, padengtų šakelėmis ir nendrėmis. Kiaušiniai žalsvai mėlyni, ovalūs, trys arba keturi lizde. Jaunikliai palieka lizdą po 20-25 dienų ir šokinėja netolimose šakose prieš galutinai išskrisdami. 

Šiltesnėse vietovėse snieginiai garniai gyvena pastoviai; šiaurinės populiacijos migruoja į Centrinę Ameriką ir Karibus. Po veisimosi sezono gali skristi į Šiaurę, retkarčiais nuklysdami į vakarų Europą.

Snieginiai garniai minta žuvimi, vėžiagyviais, vabzdžiais. Maistą medžioja sekliame vandenyje, tiek krypuodami vandenyje, kojomis drumsdami vandenį, kol grobis matomas, tiek skrisdami virš vandens, taip pat gali tykoti grobio.

Snieginiai gandrai yra buvę paklausūs dėl gražių plunksnų ir buvo medžiojami prekybai (moteriškų skrybėlių papuošimui), dėl ko pavojingai sumažėjo jų skaičiai. Šiuo metu saugomi įstatymo ir populiacija atsistačiusi.
Talasa (palydovas)

**Talasa** (ang. *Thalassa*; gr. *Θάλασσα*) arba **Neptūnas IV** – antrasis arčiausiai Neptūno skriejantis gamtinis palydovas.

## Atradimas

Palydovas atrastas 1989 m. rugsėjį erdvėlaivio Voyager 2, tyrusio Neptūną, darytose nuotraukose. Iš karto po atradimo buvo suteiktas laikinas **S/1989 N 5** pavadinimas. Vėliau pavadintas jūros deivės Talasos vardu.

## Kilmė

Manoma, jog tai viena iš pirminių Neptūno palydovų nuolaužų, kurie galėjo suirti dėl didžiausio planetos palydovo Tritono perturbacijos.

## Šaltiniai
Larisa (palydovas)

**Larisa** (ang. *Larissa*; gr. *Λάρισσα*) arba **Neptūnas VII** – penktasis arčiausiai Neptūno skriejantis gamtinis palydovas.

## Atradimas

Palydovą 1981 m. kovo 24 d. atrado Harold J. Reitsema, William B. Hubbard, Larry A. Lebofsky ir David J. Tholen atsitiktinių žvaigždinių užtemimų tyrinėjimų metu. Iš karto po atradimo buvo suteiktas laikinas **S/1981 N 1** pavadinimas. 1989 m. buvo iš naujo atrastas erdvėlaivio Voyager 2 skrydžio metu ir gavo laikiną **S/1989 N 1** pavadinimą. Vėliau pavadintas Larisos, vienos iš nimfų, vardu.

## Kilmė

Manoma, jog tai viena iš pirminių Neptūno palydovų nuolaužų, kurie galėjo suirti del dižiausio planetos palydovo Tritono perturbacijos.

## Pastabos apie pavadinimą

Vienas asteroidas vadinamas tuo pačiu vardu – 1162 Larisa.

## Šaltiniai
Trispalvis garnys

**Trispalvis garnys** (*Egretta tricolor*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis. Anksčiau dar buvo vadinamas Luizianos garniu. 

Gyvena ir veisiasi nuo Šiaurės Amerikos Meksikos įlankos pakrančių iki centrinės Brazilijos bei Peru. 
Peri subtropinėse pelkėse; lizdus suka kolonijomis, dažnai su kitais balų paukščiais, medžiuose ir krūmuose, iš šakelių. Paprastai deda 3–7 kiaušinius.

Trispalvis garnys yra vidutinio dydžio – apie 56 cm ilgio, išskleistų sparnų plotis 96 cm, sveria apie 350 g. Ilgomis ir tamsiomis kojomis, ilgakaklis, su ilgu aštriu gelsvos ar pilkšvos spalvos snapu juodu galiuku. 

Suaugusių paukščių galva, kaklas, nugara ir viršutinė sparnų dalis melsvai pilka. Pilvas baltas ir išilgai kaklo balta linija. Poravimosi metu ant galvos ir kaklo atsiranda mėlynos plunksnos, taip pat tamsiai geltonos ant nugaros.

Trispalviai garniai minta žuvimi, vėžiagyviais, ropliais ir vabzdžiais, gaudo grobį sekliame arba gilesniame vandenyje, dažnai bėgdamas.
Nereidė (palydovas)

**Nereidė** (; ) arba **Neptūnas II** – trečias pagal dydį gamtinis Neptūno palydovas.

## Atradimas

Palydovą 1949 m. kovo 1 d. atrado Nyderlandų astronomas Gerard P. Kuiper. Pavadintas jūros nimfų Nereidžių vardu.

## Charakteristikos

Nereidės orbita pasižymi didžiausiu ekscentricitetu tarp visų žinomų planetų palydovų Saulės sistemoje. Dėl šios priežasties Nereidės orbitos spindulys kinta nuo 1 353 600 iki 9 623 700 km. Todėl manoma, jog palydovas gali būti pagautas asteroidas ar kitas objektas iš Koiperio juostos.

## Šaltiniai
Protėjas (palydovas)

**Protėjas** (; ) arba **Neptūnas VIII** – antras pagal dydį Neptūno gamtinis palydovas.

## Atradimas

Palydovas atrastas 1989 m. liepą iš erdvėlaivio Voyager 2, tyrusio Neptūną, darytų nuotraukų. Iš karto po atradimo buvo suteiktas laikinas **S/1989 N 1** pavadinimas. Vėliau pavadintas senovės graikų jūrų dievo Protėjo vardu.

## Charakteristikos

Protėjas yra vienas tamsiausių Saulės sistemos kūnų. Jis (kaip ir Saturno palydovas Febė) atspindi tik apie 6 procentus į jį krintančios Saulės šviesos. Paviršius gausiai nusėtas krateriais.

## Šaltiniai
Rausvasis garnys

**Rausvasis garnys** (*Egretta rufescens*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Paplitę Centrinėje Amerikoje, Karibuose, JAV valstijose Meksikos įlankos pakrantėse bei Kalifornijoje, po veisimosi pasklinda šiauriau. 

Rausvieji garniai yra apie 65 cm ilgio, išskleistų sparnų ilgis – 115 cm; ilgų kojų, ilgu kaklu, snapas ilgas, pereinantis iš šviesiai rožinio į juodą gale. Patinėlių ir patelių išvaizda vienoda, bet skiriami du išvaizdos tipai. Tamsusis – melsvai pilkos spalvos ir rausva galva, kaklo plunksnos pašiauštos. Baltojo tipo paukščiai visiškai balti. Jaunų paukščių kūnas, galva ir kaklas rudi. Poruojantis, patinėlių galvos, kaklo ir nugaros plunksnos pasišiaušia. Šie paukščiai gali klykauti gan įvairiai.

Veisiasi atogrąžų pelkėse. Lizdus suka kolonijomis, dažnai su kitais balų paukščiais, medžiuose, krūmuose, 3-7 melsvai žalsvi kiaušiniai lizde.

Minta žuvimi, varlėmis, vėžiagyviais, vabzdžiais. Medžioja daug aktyviau nei dauguma panašių paukščių, dažnai energingai bėgdamas sekliame vandenyje, išskleistais sparnais sudarydamas šešėlį, kas pašaliniam stebėtojui gali priminti grakštų šokį.
Sao (palydovas)

**Sao** (ang. *Sao*) arba **Neptūnas XI** – gamtinis Neptūno palydovas, skriejantis priešinga planetos sukimuisi kryptimi. 2002 m. rugpjūčio 14 d. atrado Matthew J. Holman vadovaujama komanda (J. J. Kavelaars, T. Grav, W. Fraser, D. Milisavljevic). Iš karto po atradimo suteiktas laikinas **S/2002 N 2** pavadinimas. 2007 m. sausio 29 d. pavadintas Sao, vienos iš nereidžių vardu.

## Šaltiniai
Baltaskruostis garnys

**Baltaskruostis garnys** (*Egretta novaehollandiae*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Dažnai klaidingai vadinamas pilkuoju garniu, labai paplitęs Australazijoje, išskyrus sausiausias vietas. Bendras skaičius pasaulyje apie 1 milijoną (2004 m.).

Tai palyginus nedidelis garnys, blyškios spalvos, su melsvai pilkšvu atspalviu, geltonomis kojomis ir baltomis žymėmis ant skruostų. Aptinkamas netoli seklaus vandens, tiek gėlo ir jūros. Gana baikštus ir išskrenda jei sutrukdomas, tačiau drąsiai gaudo žuvis priemiesčių tvenkiniuose.

Veisiasi pavasarį, dažniausiai Australijos pietuose, kitais metų laikais plačiai išsisklaido dideliais atstumais. Lizdai padriki ir negilūs, dažniausiai ant šakų su lapais. 

Australijoje – saugoma rūšis nuo 1974 m.; IUCN 2004 m. įvertinimu, išnykimo grėsmės nėra.
Psamatė (palydovas)

**Psamatė** (; ) arba **Neptūnas X** – gamtinis Neptūno palydovas, skriejantis priešinga planetos sukimuisi kryptimi. 2003 m. atrado Scott S. Sheppard ir David C. Jewitt. Iš karto po atradimo suteiktas laikinas **S/2003 N 1** pavadinimas. Vėliau pavadintas Psamatės, vienos iš nereidžių vardu.

Manoma, jog Psamatė (kaip ir Nesa) gali būti suirusio didesnio Neptūno palydovo liekana.

## Šaltiniai
Mažasis melsvasis garnys

**Mažasis melsvasis garnys** (*Egretta caerulea*) – garninių (*Ardeidae*) šeimos paukštis.

Tai mažas garnys, besiveisiantis Meksikos įlankos pakrančių šalyse, centrinėje Amerikoje, Karibuose ir piečiau iki Peru bei Urugvajaus. Dauguma veisiasi ten pat, kur gyvena, išskyrus kai kuriuos šiaurinių vietovių paukščius, kurie žiemą migruoja pietryčių kryptimi į JAV ar toliau. Po veisimosi pasiskirsto šiauriau nuo lizdų (iki JAV ir Kanados sienos).

Ši rūšis yra apie 60 cm ilgio, sparnų plotis 102 cm, sveria 325 g. Ilgakojai, su ilgu aštriu melsvu ar pilkšvu snapu juodu galiuku.

Besiveisiantys suaugę paukščiai yra melsvai pilkos spalvos, išskyrus violetinio atspalvio galvą ir kaklą. Kojos ir pėdos tamsiai mėlynos.

Neperinčių suaugusių paukščių galva ir kaklas tamsiai mėlyni, kojos blyškesnės spalvos. Jaunikliai būna visiškai balti, išskyrus tamsius sparnų galiukus bei gelsvas kojas; įgyja melsvas plunksnas palaipsniui bręsdami.

Mažieji melsvieji garniai veisiasi subtropinėse pelkėse. Lizdus suka kolonijomis, dažnai su kitais vandens paukščiais, paprastai medžiuose ir krūmuose. Lizde 3-7 kiaušiniai.

Grobį gaudo sekliame vandenyje, dažnai bėgte. Minta žuvimi, vėžiagyviais ir vabzdžiais.