open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
IRNR

**Informacinė RNR** ar **matricinė RNR** (**iRNR** ar **mRNR**) – tai RNR, kurioje užkoduota informacija apie pirminę baltymo struktūrą. Ji perneša genetinę informaciją iš ląstelės branduolyje esančios DNR į baltymų sintezės vietą – ribosomas.

## Sintezė ir brendimas

### Transkripcija
iRNR sintetinama bazių komplementarumo principu nuo vienos iš dviejų DNR grandinių. Šį procesą vykdo fermentas RNR polimerazė. DNR grandinė, nuo kurios nurašoma RNR seka, vadinama matricine (matricinė grandinė skirtingiems genams gali būti skirtinga). RNR grandinės sintezė prasideda nuo specifinės nukleotidų sekos – promotoriaus, kurį atpažįsta RNR polimerazė. Sintezė vyksta 5'→ 3' kryptimi. Transkripcija baigiasi RNR polimerazei pasiekus geno pabaigą žyminčią DNR seką.

### iRNR brendimas eukariotuose
Skirtingai nei prokariotiniuose organizmuose, eukariotinėse ląstelėse iRNR po transkripcijos dar nėra paruošta baltymų sintezei. Susidariusio iRNR pirmtako (pre-iRNR) brendimas vyksta branduolyje, į citoplazmą patenka jau subrendusi iRNR.

#### Kepurės uždėjimas ant 5' galo
Prie RNR grandinės 5' galo prijungiamas 7-metilguanozin-5'-trifosfatas. Taip užtikrinamas iRNR atpažinimas ribosomose bei apsaugoma nuo ribonukleazių poveikio.

#### Splaisingas
Splaisingo metu iškerpamos nekoduojančios nukleotidų sekos – intronai, o koduojančios sekos – egzonai – iš naujo sujungiamos. To paties iRNR pirmtako splaisingas gali vykti keletu būdų, tuomet iš susidariusių iRNR sintetinami skirtingi baltymai. Tai leidžia vienam genui koduoti kelis baltymus.

#### Redagavimas
Kartais vyksta iRNR redagavimas, kuomet pakeičiama nukleotidų seka.

#### Poliadenilinimas
Prie 3' iRNR galo prijungiama poli(A) uodega – ilga (dažnai kelių šimtų) adenino nukleotidų seka. Tai neleidžia fermentams egzonukleazėms suskaidyti iRNR, be to, poliadenilinimas svarbus transkripcijos terminacijai, iRNR transportui ir transliacijai.

## Transportavimas
Subrendusi iRNR atpažįstama ir perkeliama iš branduolio į šiurkštujį endoplazminį tinklą, kartais į citoplazmą per branduolio poras.

## Transliacija
''Pagrindinis straipsnis – Transliacija (biologija)

Transliacija – tai iRNR nukleotidų sekos vertimas į baltymo aminorūgščių seką. Prokariotiniuose organizmuose, kuriuose nereikalingas iRNR brendimas ir transportavimas, transliacija gali prasidėti dar nepasibaigus transkripcijai. Eukariotuose transliuojama subrendusi iRNR.

## Degradacija
Skirtingų iRNR molekulių gyvavimo trukmė toje pačioje ląstelėje įvairi. Prokariotuose iRNR egzistuoja nuo kelių sekundžių iki daugiau nei valandos, žinduolių ląstelėse – nuo kelių minučių iki dienų. Kuo ilgiau iRNR gyvuoja, tuo daugiau baltymo galima nuo jos susintetinti. Ribota iRNR gyvavimo trukmė leidžia organizmams reaguoti į aplinkos pokyčius ir priklausomai nuo jų keisti baltymų sintezės pobūdį.
Tanganika (respublika)

**Tanganika** – trumpalaikė respublika kontinentinėje Tanzanijos dalyje, į rytus nuo Tanganikos ežero.

Nuo 1891 m. ši teritorija priklausė Vokietijai (kaip Vokietijos Rytų Afrika), po I pasaulinio karo pavadinta Tanganikos teritorija ir 1922 m. perduota britams. Nuo 1946 m. ši teritorija administruojama JT.

1961 m. liepos 9 d. britai suteikė Tanganikos mandatui nepriklausomybę. Iš pradžių ji buvo dalis Sandraugos teritorijos, ir oficialiai ją valdė vietininkas. Nuo 1962 m. liepos 9 d. pavadinta **Tanganikos Respublika**, ir ją valdė vienintelis prezidentas – Julius Nyerere. 1964 m. susijungusi su Zanzibaru, sudarė dabartinę Tanzanijos valstybę.
Orinokas

**Orinokas** () – viena didžiausių Pietų Amerikos upių, kurios ilgis 2140 km. Prasideda Gvianos plokščiakalnio pietvakariuose, 1074 m aukštyje virš jūros lygio. Teka per Gvianos žemumą Venesuelos teritorija dideliu lanku nuo Brazilijos pasienio, palei Kolumbijos sieną ir įteka į Atlanto vandenyną. Žiotyse Orinokas suformuoja didelę pelkėtą deltą, kurios plotas, įvairiais vertinimais, nuo 20 000 iki 36 500 km². Deltoje upė išsiskaido į 36 atšakas ir daugybę protakų, laivuojama Makareo protaka.

Orinoko baseinas apima apie 80 % Venesuelos ir apie 25 % Kolumbijos teritorijos. Dauguma didesnių Venesuelos upių yra Orinoko intakai. Svarbiausieji intakai: Kaura, Karoni (dešinieji), Guavjarė, Meta, Arauka, Apurė (kairieji).

Išskirtinis hidrografinis Orinoko bruožas yra 335 km ilgio Kasikjarės () bifurkacija, kur nuo pagrindinės vagos atsiskyrusi atšaka nebesugrįžta į pagrindinę upę, bet nuteka į Amazonės baseinui priklausantį Negrą.

Iki Santakos su Meta Orinoko vaga slenkstėta. Toliau teka plačiu 3–10 km slėniu, nors jis vietomis susiaurėja. Jūros potvniai sukelia upės vandens lygio svyravimus 400 km nuo žiočių ruože. Lietingojo sezono metu upė išsilieja iki 22 km pločio ir 100 m gylio (sezoninių potvynių amplitudė siekia 30 m). Per metus Orinokas nuneša 915 km³ vandens, 45 mln. tonų tvirtųjų nešmenų. Vandens rūgštingumas – 4,8–6,8 pH.

Orinoko baseine yra aukščiausias planetoje Anchelio krioklys, krintantis nuo Aujantepui stalakalnio (tepui).

Upė beveik visa tinka laivybai, okeaniniai laivai pasiekia Bolivaro miestą, įsikūrusį 435 km nuo žiočių, upiniai laivai – Puerto Ajakučą. Liūčių laikotarpiu pasiekiamos Guavijarės žiotys. Svarbiausi miestai prie Orinoko: Santa Barbara, Puerto Ajakučas, Siudad Bolivaras, Puerto Ordasas (Venesuela), Puerto Karenjas (Kolumbija).

## Tyrinėjimo istorija
Manoma, kad Kristupas Kolumbas trečiosios kelionės į Naująjį pasaulį metu 1498 m. aptiko Orinoko žiotis, o ispanas Lope de Aguirre 1560 m. nukeliavo išilgai didelės jos dalies. Vokiečių gamtininkas Aleksandras von Humboldtas 1799 m. tyrė upės aukštupį, tačiau tik 1944 m. buvo padarytos Orinoko ištakų oro nuotraukos.

## Ekologija
Amazoninis delfinas ir brazilinė ūdra gyvena Orinoko upės sistemoje. Orinoko krokodilas yra vienas iš rečiausių roplių pasaulyje. Jis gyvena Orinoko upės baseine.

Yra žinoma daugiau kaip 1000 žuvų rūšių, kurios gyvena upės baseine. Yra rūšių, kurios gyvena sūriame vandenyje Orinoko estuarijoje, bet taip pat gyvena gėlame vandenyje. Didžiausi būriai yra lašišakarpiai ir šamažuvės, kurie kartu sudaro daugiau kaip pusę gėlame vandeyje gyvenančių rūšių. Kai kurios žymesnės rūšys yra juososios dėmės piranija (*Pygocentrus cariba*) ir raudonasis neonas. Pastarosios rūšys yra svarbios akvariumų žuvys ir taip pat randamos Rio Negro upėje, dėl to buvo atrastas ryšys tarp šios upės ir Orinoko per Kasikjarės kanalą.

## Šaltiniai
Bandymų ir klaidų metodas (teiginių logika)

**Bandymų ir klaidų metodas** teiginių logikoje yra vienas iš būdų samprotavimo pagrįstumui įvertinti.

Skirtinguose logikos vadovėliuose šis metodas vadinamas nevienodai. „Bandymų ir klaidų metodu“ jį vadina N. Lomanienė (2002: 31). V. Klenk (1994: 81) šį metodą vadina „Trumposios teisingumo lentelės metodu“ (*Short truth table method*), P. J. Hurley (2000: 338) – „Netiesiogine teisingumo lentele“ (*Indirect truth table*).

Samprotavimas yra nepagrįstas, jeigu jo išvada gali būti klaidinga, kuomet jo išvados yra teisingos. Vertinant samprotavimo pagrįstumą bandymų ir klaidų metodu, mėginama nebraižant teisingumo lentelės atrasti tokias samprotavimo kintamųjų reikšmes, su kuriomis išvada būtų klaidinga, o prielaidos – teisingos.

Pavyzdžiui, turime samprotavimą

: Jei vaikas netvarkingas, tai jis blogai mokosi.
: Jei vaikas dažnai serga, tai jis blogai mokosi.
: Vadinasi, jei vaikas netvarkingas, tai jis dažnai serga.

Šio samprotavimo loginė forma yra

: Jei P, tai Q.
: Jei R, tai Q.
: Vadinasi, jei P, tai R.

Užrašius teiginių logikos simboliais:

:  P \rightarrow Q 
:  R \rightarrow Q 
:  \vdash P \rightarrow R 

Priimkime prielaidą, kad šio samprotavimo išvada klaidinga, o prielaidos teisingos. Jei P → R klaidinga, tai P teisinga, o R – klaidinga. Jei P → Q teisinga, ir P taip pat teisinga, tai Q irgi turi būti teisinga. Jei R klaidinga, o Q – teisinga, tai R → Q irgi turi būti teisinga. R → Q pagal pradinę prielaidą ir yra teisinga. Vadinasi, šio samprotavimo prielaidos iš tikrųjų gali būti teisingos, kai jo išvada yra klaidinga, jeigu kintamųjų reikšmės yra:

* P – teisinga
* R – klaidinga
* Q – teisinga

Tai reiškia, kad samprotavimas nepagrįstas.

## Šaltiniai
* Hurley P.J. „A Concise Introduction to Logic“. 7th ed. – Belmont: Wadsworth Publishing, 2000, ISBN 0-534-96888-0
* Klenk V. „Understanding Symbolic Logic“. 3rd ed. – Englewood Cliffs: Prentice Hall, 1994, ISBN 0-13-060767-3
* Lomanienė N. „Logika: deduktyvaus samprotavimo analizės pagrindai“. – Vilnius: Justitia, 2002, ISBN 9986-567-78-5

## Taip pat skaitykite
* Matricų metodas (teiginių logika)
Justicija

Romėnų mitologijoje **Justicija** (, „teisė“) – teisingumo deivė, sakralizuota sąvoka. Vaizduojama moterimi, laikančia kornukopiją ir svarstykles. Vėliau vaizduota su raiščiu ant akių, laikanti svarstykles ir kardą ar skeptrą. Jai artima deivė Ekvitatė („teisingumas“).

## Šaltiniai
*Mitologijos enciklopedija
Remas

**Remas** () – miestelis vidurio vakarų Albanijoje, Fierio apskrityje, Liušnės apygardoje. 2001 m. miestelis turėjo 5 739 gyventojus.

## Šaltiniai
Operacinis stiprintuvas

**Operacinis stiprintuvas** – didelį stiprinimo koeficientą turintis stiprintuvas, turintis du įėjimus (tiesioginį ir invertuojantį). Būdami universalūs įvairių schemų elementai, tokie stiprintuvai neretai gaminami kaip integralinės schemos. Stiprintuve išėjimo įtampa lygi įtampos tarp šių dviejų įėjimų skirtumui, padaugintam iš stiprinimo koeficiento:

: V_\mathrm{out}=(V_+ - V_-) \cdot G_\mathrm{atv}

Pagal šią formulę išėjimo įtampa gali būti tiek teigiama, tiek neigiama. Tai pasiekiama maitinant stiprintuvą iš dviejų priešingo ženklo įtampos šaltinių. Stiprinimo koeficientas Gatv paprastai siekia dešimtis tūkstančių ir daugiau, net ir panašių prietaisų jis gali gana daug skirtis. Jei reikalingas tikslus stiprinimo koeficientas, naudojamas diferencialinis stiprintuvas

Kadangi stiprinimo koeficientas labai didelis, paprastai jis sumažinamas įvedant neigiamojo grįžtamojo ryšio grandinę. Tuomet skaičiuojant išėjimo įtampą, tariama, jog esant nusistovėjusiai pusiausvyrai įtampos skirtumas tarp invertuojančio ir tiesioginio įėjimų lygus nuliui.

Stiprintuvas buvo pavadintas „operaciniu“ nes analoginėse skaičiavimo mašinose tokie įrenginiai buvo skirti matematinėms operacijoms (sudėčiai, atimčiai, diferencijavimui ir integravimui) atlikti. Schema su operaciniu stiprintuvu gali imituoti diodo (superdiodas) ar ritės (giratorius) darbą, būdama pigesnė ar turėdama geresnes charakteristikas nei imituojami elementai.

Jei nėra neigiamo grįžtamojo ryšio, toks stiprintuvas dažniausiai dirba kaip *komparatorius*: jei įtampa tiesioginiame įėjime didesnė nei invertuojamame, jo išėjimo įtampa tiesiog lygi teigiamo maitinimo šaltinio įtampai (maksimali galima). Jei įtampa didesnė invertuojamame įėjime, išėjimo įtampa lygi neigiamo maitinimo šaltinio įtampai (minimali galima).

## Sutartinis ženklas
Operacinis stiprintuvas žymimas ženklu

Kur:
* V+: tiesioginis (neinvertuojantis) įėjimas
* V−: invertuojantis įėjimas
* Vout: stiprintuvo išėjimas
* VS+: teigiamas maitinimo šaltinis
* VS−: neigiamas maitinimo šaltinis.

## Tipiška jungimo schema
Norint gauti reikiamą stiprinimo koeficientą, invertuojantis įėjimas sujungiamas su išėjimu per įtampos dalytuvą, kuris sumažina įtampą K = R1 / (R1 + R2) kartų:

Tuomet įtampa tiesioginiame įėjime lygi
: V+ = Vin

O invertuojamam įėjime ji lygi
: V− = K Vout

Taigi išėjimo įtampa lygi
: Vout = Gatv(Vin − K Vout)

Schemos stiprinimo koeficientas Vout / Vin lygus

: Vout / Vin = Gatv / (1 + Gatv K)

Kadangi Gatv palyginus su reikiamu stiprinimo koeficientu paprastai labai didelis, Vout / Vin yra artimas 1 / K = 1 + (R2 / R1).

Taigi tokios schemos stiprinimo koeficientas apytikriai lygus 1 + (R2 / R1).

## Nuorodos
* Superdiodas
* Serial ATA
Estuarija

**Estuarija** ( – užtvindomos upės žiotys) – pereinamoji vieta žiotyse, kurioje susilieja gėlas upės ir sūrus jūros vanduo. Esminis estuarijos požymis – potvynių veikiamo jūros (vandenyno) vandens maišymasis su upės vandeniu (tuo skiriasi nuo lagūnos). Jeigu jūros potvyniai yra nežymūs, ir bangavimas ar jūros srovės nepajėgia nuplauti upės nešmenų, paprastai formuojasi delta, o ne piltuvo formos estuarija.

Estuarijos linkusios susidaryti Žemės plutos žemėjimo vietose (tektoniniai judesiai), kai jūra po truputį užlieja upių slėnius.

Didžiausią planetoje La Platos estuariją formuoja susiliejusios Paranos ir Urugvajaus upės Pietų Amerikoje. La Plata skiria Argentiną ir Urugvajų, šiaurinėje jos pakrantėje įsikūręs Montevidėjas, o pietinėje – Buenos Airės. La Platos ilgis 290 km, plotis 48 km.

Estuarijas turi Obė, Jenisėjus, Temzė, Luara, Elbė, Sena ir kt.

## Šaltiniai
Lenkijos darbo sąjunga

**Lenkijos Darbo sąjunga** (UP, *Unia Pracy*) – Lenkijos politinė partija.

Įkurta 1992 m., susijungus demokratinėms ir socialistinėms intelektualų grupėms – **Darbo solidarumas** (Ryšardas Bugajus, Aleksandras Malachovskis), Demokratinis visuomeninis judėjimas (Zbignevas Bujakas, Vojciechas Borovikas), Lenkijos socialdemokratų partija (Vladislovas Dobžanskis, Miroslavas Hanušas), Socialdemokratinė unija (Vieslava Ziolkovska, Marekas Polis) ir Liepos 8-osios judėjimas (Tomašas Nalenčis).

1993 m. priimta programa ir statutas, išrinkta vadovybė.

1993 m. Lenkijos Seimo rinkimuose iškovota 41 vieta, 1997 m. neperžengė 5 % ribos, 2000 sudarė koaliciją su SLD ir 2001 m. bendrame sąraše su Lenkijos kairiųjų sąjunga buvo išrinkti 16 atstovų ir 7 senatoriai. 1993 m. A. Malachovskis, 1999 m. Marekas Polis tapo pramonės ir prekybos ministru.

2004 m. sudarė aljansą su Lenkijos socialdemokratija.

SI narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.
Europos socialistų partijos narė.

Pirmininkai:
* lyderis – Waldemaras Witkowskis.
* sekretorius – Piotr Siła-Nowicki.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Marselis

**Marselis** () – vienas didžiausių Prancūzijos miestų, Provanso-Alpių-Žydrojo Kranto regiono ir Ronos deltos departamento administracinis centras.

Gyventojų – apie 800 000 (su priemiesčiais – apie 1,5 mln.). Tai didžiausias Prancūzijos uostas ir didžiausias uostas prie Viduržemio jūros. Tarptautinis oro uostas, metropolitenas. Išvystyta naftos apdirbimo, aviacijos pramonė, laivų statyba.

Yra universitetas, Marselio istorijos muziejus, archeologijos, amatų, senovės prekybos muziejai.

## Istorija
Marselį 800 m. pr. m. e. įkūrė graikai kaip *Masaliją* (). Vėlesniais laikais Marselis priklausė keltams, romėnams.

## Sportas

### Futbolas
1938 m. Marselyje vyko III pasaulio futbolo čempionatas, 1960 m. – I Europos futbolo čempionatas, 1984 m. – VII Europos futbolo čempionatas, o 1998 m. – XVI pasaulio futbolo čempionatas.

* Olympique de Marseille – futbolo klubas;
* Velodromo stadionas, talpinatis	67 394 žiūrovus;

## Švietimas
* Pažangių mokslų politechnikos institutas

## Šaltiniai
Ochos del Saladas

**Ochos del Saladas** () – užgesęs 6 893 m aukščio ugnikalnis Argentinos ir Čilės pasienyje, maždaug 600 km į šiaurę nuo vienintelio už jį aukštesnio Pietų Amerikos kalno Akonkagvos.

Tai aukščiausias planetos ugnikalnis, kurio vulkaninį kompleksą sudaro 38 krateriai. Nors istorinėje praeityje išsiveržimų neužfiksuota, fumarolės kalno viršūnėje buvo aktyvios 1937, 1956 ir 1994 m., o 1993 m. pastebėtas nedidelis pelenų išmetimas. Vulkanologų nuomone, paskutiniai išsiveržimai galėjo vykti prieš 1000–1500 metų.

Dėl Atakamos dykumos artumo Ochos del Salado apylinkių klimatas labai sausas, todėl sniego gausiau būna tik žiemos metu.

## Kopimas į Ochos del Saladą

Lipimas į Ochos del Saladą nereikalauja didelių techninių įgūdžių, ypač esant geram orui. Automobiliais galima užvažiuoti iki 5 200 m, o nesant sniego net iki 5 800 m aukščio. Tinkamiausias kopimo sezonas – nuo lapkričio iki balandžio mėn.

Pirmieji į viršūnę 1937 m. vasario 26 d. įkopė *Jan Alfred Szczepański* ir *Justyn Wojsznis* (Lenkija).

2019 m. vasario 28 d. į viršūnę įkopė Tadas Jeršovas, prieš tai vasario 15 d. šeštąjį kartą įkopęs į Akonkagvą.
Mafijos sala

**Mafijos salos** (*Chole Shamba*) – Indijos vandenyno salynas, priklausantis Tanzanijai, Kvapiųjų salų dalis, į pietus nuo Zanzibaro. Pagrindinės salos plotas apie 400 km ². Vietiniai gyventojai – daugiausiai svahiliai žvejai. Turizmas (geros sąlygos nardytojams).

Salynas administruojamas Tanzanijos, kaip Pvani regiono rajonas (vienas iš šešių).

## Geografija
Pagrindinė sala – Mafija (), apsupta daug smulkių salelių ir koralinių rifų. Kitos didesnės salos - Džuani, Džibondo, Čole. Salą nuo žemyno skiria 17 km pločio Mafijos sąsiauris. Pagrindinis salos miestas – Kilindonis.

## Istorija

Seniausios žinios siekia VIII amžių. Apie X a. į salas atsikėlė svahiliai, kurie sukūrė čia miestą-valstybę su centru Čole Mdžini. Įdomu, kad jis buvo ne didžiausioje saloje, bet vos 2 km² turinčioje mažytėje Čole salelėje. Čole Mdžini kontroliavo prekybinius kelius iš Zimbabvės sidabro kasyklų ir buvo vienas svarbiausių svahilių civilizacijos miestų. Jis buvo svarbus prekybinio kelio tarp Afrikos ir Azijos tarpinis taškas persų laivams. Tuo metu salose ir gretimose pakrantėse formavosi atskiras svahilių pogrupis - mrimai, kalbantys kimrima dialektu.

XVI a. – XVII a. salą kontroliavo portugalai, vėliau sala perėjo Omano imperijai. Omanui valdant, saloje atgijo musulmoniška svahilių kultūra. 

1820 salą užpuolė Sakalava - kanibalai iš gretimo Madagaskaro vakarinių pakrančių. Jų antpuolio metu daugybė gyventojų išžudyta arba išvežta vergais. Salos ištuštėjo ir pararado savo reikšmę. Todėl vėliau pakrantėse įsigalėjęs Zanzibaro sultonatas jos nebevaldė.

1890 pagal Heligolando – Zanzibaro sutartį sala atiteko Vokietijai, kuri už salą ir dalį pakrantės sumokėjo Omano sultonui *Sayyid Ali bin Said al-Said* 4 mln. Vokietijos markių. Per I pasaulinį karą, 1915 m. į salą išsilaipino britai ir čia įsitvirtino. Jie prijungė salą prie Tanganikos teritorijos. 1964 m. sala, kartu su Tanganika, tapo Tanzanijos dalimi.

Mafijos sala žinoma kaip pinigų plovimo vieta. Pavadinimas veikiausiai kilo iš arabiško žodžio *morfiyeh* („grupė“ arba „salynas“), arba iš svahilių kalbos žodžių *mahali pa afya* („sveika gyvenamoji vieta“).
Adenozinas

**Adenozinas** – organinis junginys C10H13N5O4, nukleorūgščių sudedamoji dalis.

Adenozinas vaidina svarbų vaidmenį biocheminiuose procesuose, nes dalyvauja energijos (ATP, ADP), signalo (cAMP) perdavimo reakcijose.

Jei adeninas prijungtas ne prie ribozės, o prie deoksiribozės, toks deoksinukleozidas vadinamas deoksiadenozinu.

## Šaltiniai
Uridinas

**Uridinas** – nukleozidas, sudarytas iš glikozidiniu ryšiu (β-N1) sujungtų heterociklinės bazės uracilo ir cukraus ribozės.

Jei uracilas prijungtas ne prie ribozės, o prie deoksiribozės, toks deoksinukleozidas vadinamas deoksiuridinu.

## Šaltiniai
Liverpulis

**Liverpulis** (arba **Liverpūlis**) – miestas šiaurės vakarų Anglijoje, prie Airijos jūros. Yra daug muziejų ir istorinių vietų. Kartu su Stavangeriu 2008 metais Europos kultūros sostinė. Antrasis pagal svarbą jūrų uostas šalyje, Liverpulio Džono Lenono oro uostas. Neogotikinė anglikonų katedra su 100 m aukščio varpine), dailės galerija. 

Miestas ir jo jūrų uostas 2004 m. buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą, tačiau 2021 m. dėl čia vykstančių didelių statybų buvo išbrauktas iš šio sąrašo.

## Istorija

Miesto įkūrimo data yra laikomi 1207 m.

## Kultūra

Liverpulis žinomas kaip tarptautinis kultūros centras. Jame susikūrė legendinė britų pop muzikos grupė The Beatles. Liverpulis žinomas ir vizualiųjų menų srityje. 2003 m. kartu su Norvegijos miestu Stavangeriu Liverpulis buvo paskelbtas 2008 m. kultūros sostinėmis. Miestas garsus savo teatrais tokiais kaip Empire, Everyman, Neptune, Royal Court, Unity ir Liverpool Playhouse. Taip pat mieste yra karališkasis Liverpulio filharmoninis orkestras (Royal Liverpool Philharmonic Orchestra).

2008 m. Liverpulyje įvyko 15 MTV EMA ceremonija.

## Sportas

Mieste žaidžia du Anglijos Priemier lygos klubai – Liverpool FC ir Everton FC. Liverpool FC žaidžia Anfield stadione, o Everton FC Goodison Parke. Pietinėje miesto dalyje įsikūręs South Liverpool FC klubas. Mieste 1966 m. vyko VIII pasaulio futbolo čempionatas, o 1996 m. – X Europos futbolo čempionatas.

## Šaltiniai
Guanozinas

**Guanozinas** – nukleozidas, sudarytas iš glikozidiniu ryšiu (β-N9) sujungtų heterociklinės bazės guanino ir cukraus ribozės.

Kai guaninas prijungiamas ne prie ribozės, o prie deoksiribozės, toks deoksinukleozidas vadinamas deoksiguanozinu.

## Šaltiniai
Timidinas

**(Deoksi)timidinas** – nukleozidas, sudarytas iš glikozidiniu ryšiu (β-N1) sujungtų heterociklinės bazės timino ir cukraus deoksiribozės. Kadangi timinas randamas tik DNR sudėtyje (su deoksiriboze), o darinys su riboze nėra sutinkamas, tai deoksitimidinas vadinamas timidinu. 

## Šaltiniai
Ribozė

**Ribozė** – monosacharidas, kurio cheminė formulė yra C5H10O5. Šis cukrus įeina į RNR sudėtį, o DNR sudėtyje yra deoksiribozė, kuri skiriasi nuo ribozės tik tuo, kad prie 2' anglies atomo vietoje OH grupės turi prijungtą vandenilio atomą.
Gru Harlem Brundtland

**Gru Harlem Brundtland** (, g. 1939 m. balandžio 20 d. Berume, Oslas) – gydytoja, Norvegijos politikė.

## Gydytoja
Tėvas – buvęs socialdemokratų vyriausybėse sveikatos apsaugos ir gynybos ministras.

Aukštąjį medicininį išsilavinimą įgijo 1963 m. Oslo (medicinos daktarė) ir 1965 m. Harvardo (visuomenės sveikatos magistrė) universitetuose.

1966–1974 dirbo Oslo sveikatos apsaugos sistemoje, nuo 1974 iki 1979 m. aplinkosaugos ministrė O. Nurdlio vyriausybėje.

## Norvegijos lyderė
1975 m. išrinkta Norvegijos darbo partijos (DNA) pirmininko pavaduotoja. 1981–1992 DNA pirmininkė, 1986 m. SI pirmininko pavaduotoja.

Nuo 1977 m. stortingo (parlamento) narė, 1980–1981 m. užsienio reikalų komiteto pirmininkė, nuo 1981 m. DNA frakcijos pirmininkė ir užsienio reikalų komiteto pirmininko pavaduotoja. Nuo 1980 iki 1989 m. „Palmės komisijos“ narė.

Nuo 1981 m. vasario 9 d., 1986–1989 ir nuo 1990 iki 1996 m. Norvegijos ministrė pirmininkė, 1981 m. jos kabinete iš 18 narių 8 buvo moterys. Jos vyriausybių darbas vertinamas kaip vienas sėkmingiausių Norvegijos istorijoje.

## Tarptautinė lyderė
1984–1987 JTO Aplinkosaugos ir plėtros komisijos (Brundtland komisijos) pirmininkė, darniosios plėtros politikos ir 1987 m. ataskaitos *Mūsų bendra ateitis* autorė. Komisija inicijavo programą „Darbotvarkė 21“.

1998–2003 m. Pasaulio sveikatos organizacijos generalinė direktorė.

2003 m. už kovos su respiraciniu sindromu (SARS) organizavimą žurnalo *Scientific American* pripažinta metų politine lydere. 2004 m. britų laikraštis *The Financial Times* ją įvardijo 4-ąja tarp įtakingiausių ketvirčio amžiaus politikų po popiežiaus Jono Pauliaus II, M. Gorbačiovo ir Margaret Tečer.

|-

|-
Italijos kairieji demokratai

**Italijos kairieji demokratai**, DS () – Italijos kairioji politinė partija, Alyvinės rinkimų koalicijos dalis.

Įkurta 1992 m. iš Socialistų partijos likučių ir išeivių iš *Italijos komunistų partijos* po Italijos kairiųjų ir centristinių partijų politinės krizės. Jungia vadinamąsias „trečiojo kelio“ politines organizacijas nuo liberalų iki radikalų, tačiau išlaiko reformistinę socialdemokratinę kryptį.

Glaudžiai bendradarbiauja su dalimi profesinių sąjungų.

2005 m. Europarlamento rinkimuose gavo 12 vietų.

Socialistų Internacionalo narė nuo 1994 m. Europos socialistų partijos narė.

Pirmininkai:
* 1991 m. Akilė Oketo,
* 1994 m. Masimas d'Alema,
* 1998 m. Valteris Veltronis,
* 2001 m. Pieras Fasinas.
Smilkinkaulis

**Smilkinkaulis** () – porinis galvos griaučių smegeninės dalies kaulas. Tai plokščias kaukolės pamato kaulas, kuris yra gana sudėtingas, nes jame yra daugelio kraujagyslių ir nervų kanalai, klausos ir pusiausvyros receptoriai. Sudarytas iš keturių dalių:
* žvyninės dalies,
* uolinės dalies,
* būgninės dalies,
* speninės dalies.
Smilkinkaulio apačioje yra ylinė atauga (*processus styloideus*), prie kurios tvirtinasi tam tikri raumenys ir raiščiai.

## Žvyninė dalis
Smilkinkaulio žvynas sudaro žvyninę smilkinkaulio dalį (*pars squamosa*). Šią dalį iš viršaus riboja momeninis kraštas (*margo parietalis*), pereinantis į užpakalinėje dalyje esančią momeninę įlanką, iš priekio žvyną riboja pleištakaulinis kraštas. Žvyninę dalį nuo uolinės dalies skiria uolinis žvyno plyšys (*fissura petrosquamosa*), o nuo būgninės dalies - būgninis žvyno plyšys (*fissura tympanosquamosa*). Žvyno vidinis paviršius vadinamas smegeniniu (*facies cerebralis*), o išorinis - smilkininiu (*facies temporalis*). Su skruostikauliu jungiasi plona skruostinė atauga (*processus zygomaticus*), o jos pamate esantis sąnarinis gumburėlis riboja apatinio žandikaulio duobę (*fossa mandibularis*), į kurią įsistato jo krumplys. Smegeninis žvyno paviršius yra nelygus dėl jame esančių arterijų vagų.

## Uolinė dalis
Smilkinkaulio uolinei daliai priklauso į vidinę kaukolės dalį atsikišusi piramidė. Uolinės dalies pamatas yra atskirtas nuo būgninės dalies uoliniu būgnelio plyšiu (*fissura petrotympanica*). Piramidėje yra daug įvairių angų ir kanalų. Iš jų ryškiausiai matoma vidinė klausomoji anga (*porus acusticus internus*) ir miego arterijos kanalas (*canalis caroticus*).

## Būgninė dalis
Vidinę būgninę dalį iš išorės dengia ausies būgnelis. Ši sudėtinga smilkinkaulio dalis yra smilkinkaulio gilumoje joje yra daug kanalų ir vagų skirtingiems nervams bei kraujagyslėms.

## Speninė dalis
Speninę smilkinkaulio dalį sudaro speninė atauga (*processus mastoideus*). Šios ataugos išorėje galime matyt speninę įlanką (*incisura mastoidea*), o šalia jos - pakauškinės arterijos vagą (*sulcus arteriae occipitalis*). Vidiniame ataugos paviršiuje aiškiai matoma riestinė ančio vagos (*sulcus sinus sigmoidei*) dalį, kurios kitas dalis sudaro momenkaulyje ir pakauškaulyje esančios bendravardės vagos. Speninės dalies viduje yra daugybė mažų ertmių, vadinamų speninėmis akutėmis (*cellulae mastoideae*).
Ramūnas Šiškauskas

**Ramūnas Šiškauskas** (g. 1978 m. rugsėjo 10 d. Kaišiadoryse) – buvęs krepšininkas, Lietuvos rinktinės kapitonas. 2017 m. vasario 20 d. tapo Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyr. trenerio Dainiaus Adomaičio asistentu.

## Karjera
1994–1996 m. atstovavo „Kaišiadorių Baltijos“ komandai. 1996 m. persikėlė į Vilnių ir žaidė Sakaluose, o nuo 1998 m. – Lietuvos Ryte. Su šiuo klubu 2 kartus – 2000 ir 2002 m. – tapo Lietuvos čempionu. 2004 m. pradėjo legionieriaus karjerą – dvejus metus atstovavo Italijos „Treviso Benetton“ komandai. 2006–2007 m. rungtyniavo Atėnų „Panathinaikos“ ekipoje, o pasibaigus sezonui persikėlė į Maskvos CSKA. 2007 ir 2008 m. tapo Eurolygos čempionu.

2000 m. debiutavo Lietuvos rinktinėje ir žaidė Sidnėjaus olimpinėse žaidynėse, kur laimėjo bronzos medalį. 2003 m. Švedijoje vykusiame Europos čempionate iškovojo aukso medalį.

2007 m. rugpjūčio 4 d. Lietuvos rinktinės balsavimu išrinktas komandos kapitonu ir su ja
2007 m. rugsėjo 16 d. iškovojo Ispanijoje vykusio Europos čempionato bronzos medalį.

2008 m. R. Šiškauskas atsisakė dalyvauti 2009 m. Europos čempionate ir pareiškė, kad nebežais Lietuvos rinktinėje.

2012 m. gegužės 21 d. R.Šiškauskas paskelbė apie profesionalaus krepšininko karjeros pabaigą.

2017 m. vasario 20 d. R. Šiškauskas paskirtas Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyr. trenerio D. Adomaičio asistentu.

## Trenerio karjera

* 2017 m.-.2019 m.: Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyr. trenerio asistentas

## Pasiekimai
* 2000 m. Sidnėjaus Olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojas
* 2000, 2002 m. LKL čempionas
* 1999, 2001, 2003, 2004 m. LKL vicečempionas
* 2001, 2002 m. LKL reguliariojo sezono naudingiausias žaidėjas
* 2001, 2002, 2003, 2004 m. LKL Visų žvaigždžių rungtynių dalyvis
* 2003 m. Čempionų Taurės Šiaurės konferencijos vicečempionas
* 2003 m. Europos čempionas
* 2004 m. išrinktas į simbolinį geriausių Italijos lygos žaidėjų aštuonetą
* 2005 m. Italijos taurės laimėtojas
* 2006 m. Italijos čempionas
* 2006 m. Italijos lygos finalo naudingiausias žaidėjas
* 2007 m. Graikijos Taurės laimėtojas
* 2007 m. balandžio mėnesio naudingiausias Eurolygos žaidėjas
* 2007 m. išrinktas į simbolinį geriausių Eurolygos žaidėjų antrąjį penketą
* 2007, 2008 m. Eurolygos čempionas
* 2007 m. žurnalo „SPO :)“ ir portalo „Delfi“ surengtuose rinkimuose išrinktas geriausiu balandžio ir gegužės mėnesių Lietuvos sportininku
* 2007 m. Graikijos lygos čempionas
* 2007 m. Europos čempionato bronzos medalio laimėtojas
* 2007 m. išrinktas į simbolinį geriausių Europos čempionato žaidėjų penketą
* 2008 m. naudingiausias Eurolygos reguliariojo sezono žaidėjas
* 2008 m. išrinktas į simbolinį geriausių Eurolygos sezono krepšininkų pirmąjį penketuką
* 2009 m. geriausias Rusijos krepšinio čempionato žaidėjas

## Įvertinimas

* Kaišiadorių garbės piliečio vardas (2022)

## Šaltiniai
Dumplės

**Dumplės** – rankinis įtaisas orui ugnį pūsti. Naudojamos ugniai įkurti arba degimo temperatūrai pakelti. Buvo vienas svarbesnių kalvio įrankių.

Viršūninės dumplės () yra gerai žinomos bent jau nuo viduramžių, jų variantus naudojo ir senovės romėnai. Šis tipas turi dvi oda sujungtas lenteles su rankenomis, pūtiklį, reikalingas taip pat vienoje lentelių esantis oro vožtuvas.

Nuo seno taip pat buvo naudojamos puodo pavidalo dumplės, kuriose didelio skersmens molinio puodo anga uždengiama oda, kurią galima spaudyti, sukuriant oro srautą. Jos buvo naudojamos metalo lydymui. Vietoje vožtuvo odoje praduriama skylė, kurią dumples naudojantis žmogus ranka uždaro orą pūsdamas ir atveria naujam orui į dumples įtraukti. Į puodą įpilama šiek tiek vandens ar dumblo, kad oda liktų drėgna ir netrūkinėtų.

## Kitokios dumplės

### Orapūtės dumplės
Panašūs įtaisai naudojami orui pūsti muzikos instrumentuose, kur reikalingas oro srautas. Dumples turi vargonai, armonika, dūdmaišis, laikrodis su gegute ir pan.

### Jungiamosios dumplės
Dumplės pavidalo įtaisai naudojami sujungti dalims uždengiant tarpus, kurių dydis keičiasi. Tokios dumplės naudotos ar naudojamos:
* senuose fotoaparatų modeliuose
* dviejų dalių autobusuose


Vaizdas:Fisarmonica nera a piano.png|Akordeonas
Image:Studijskifotoaparat.JPG|Senoviškas studijinis fotoaparatas su dumplėmis
Image:Cropped jumbo.jpg|Dvinaris 1992 m. *Neoplan Jumbocruiser* autobusas su dumplėmis


## Šaltiniai
Žalsvoji musmirė

**Žalsvoji musmirė** (*Amanita phalloides*) – musmirių (*Amanita*) genties mirtinai nuodingas grybas, kuriame daug nuodingų medžiagų.

## Apibūdinimas
Kepurėlė 7-10 (15-20) cm skersmens, iš pradžių iškili, vėliau paplokščia, lygi, kartais arti pakraščių su balto apvalkalo lengvai nusilupančiais ar didesnio lietaus nuplaunamais lopinėliais, žalia, gelsvai žalia, rusvai žalia, išblunkanti iki gelsvos ar net balkšvos spalvos. Lakšteliai balti, tankūs, minkšti, laisvi. Kotas 5-15 cm ilgio, 1-3 cm storio, baltas, pilkšvo, gelsvai žalsvo atspalvio, išmargintas skersiniais žalsvais dryželiais, su odišku baltu, rievėtu, plačiu ir lengvai nukrentančiu rinkiu, pamatinę dalį gaubia žalsva, skiautėta išnara. Trama balta, po luobele žalsva, minkšta.

Lietuvoje auga liepos – spalio mėnesiais mišriuose ir lapuočių miškuose.

## Galerija

Vaizdas:2011-10-26_Amanita_phalloides_%28Fr.%29_Link_177883.jpg|Iš kairės į dešinę - nuo jauniausios iki brandžiausios žalsvosios musmirės
Vaizdas:Amanita_phalloides_2011_G3.jpg|Žalsvoji musmirė auganti Ukrainoje
Vaizdas:Amanita_phalloides_1.JPG|Žalsvosios musmirės (Pjačencos provincija, Italija)
Vaizdas:Amanita_phalloides_a1_(1).JPG|Žalsvoji musmirė auganti Mažosios Lenkijos vaivadijoje


## Šaltiniai

## Nuorodos
* indexfungorum.org / Amanita phalloides
Margoji musmirė

**Margoji musmirė** (*Amanita pantherina*) – musmirių (*Amanita*) genties grybas.

Vaisiakūniai stambūs. Kepurėlė 5-12 cm skersmens, jauna kūgiška, iškili, senesnė paplokščia, pilkai ruda, pilkai violetinė, net žalsvai rusva, su baltais, pilkais žvyneliais. Lakšteliai balti, tankūs, platūs, laisvi. Kotas 7-15 cm ilgio, 1-2 cm storio, pagrindas gumbiškai sustorėjęs, apgaubtas balta, tvirtai priaugusia išnara, virš kurios dar nusidriekia 1-3 gležni, sutrūkinėję, plaušingi, pasišerpetoję maži rinkiai. Trama balta, mėsinga, nemalonaus kvapo.

Auga birželio – spalio mėnesiais miškuose, retai parkuose, dažnai pavieniui. Labai nuodinga.

## Šaltiniai
Paprastoji musmirė

**Paprastoji musmirė** (*Amanita muscaria*) – musmirių (*Amanita*) genties nuodingas grybas.

## Požymiai

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė iki 20-25 cm skersmens, ryškiai raudona, su baltomis karputėmis ar plėvelėmis (apvalkalo liekanomis), nors tai būna labai retai, tačiau lietui jas nuplovus, maža, ką tik išdygusi musmirė gali tapti panaši į raudonąsias ūmėdes. Suaugusios musmirės yra žymiai didesnės už ūmėdes ir aiškiai matomas sijonėlis ant koto, bei koto apačioje tik musmirėms būdingas išplatėjimas - todėl suaugusios jos į raudonąsias ūmėdes nebebūna panašios. Lakšteliai balti, minkšti, tankūs, laisvi. Kotas 8-20 cm ilgio, 1-3 cm storio, su baltu rinkiu, pagrindas gumbiškai sustorėjęs, su tvirtai apaugusia išnara. Trama balta, minkšta, be ypatingo kvapo ir skonio.

Lietuvoje auga liepos-spalio mėn. įvairiuose miškuose.

## Nuodingumas
Paprastoji musmirė liaudyje yra laikoma mirtinai nuodingu grybu. Tačiau iš tiesų mirtys, sukeltos šių musmirių vartojimo, yra retas reiškinys, nes jų neįmanoma su niekuo sumaišyti ir per klaidą niekas jų neprisirenka. Tačiau apsinuodijimų gali būti labai rimtų ir su sunkiomis pasekmėmis.

Pagrindinės musmirių psichoaktyviosios medžiagos yra iboteninė rūgštis, muscimolis, muskazonas ir muskarinas.
Nedidelės dozės gali išbalansuoti ir stipriai, iki isterijos, suaktyvinti emocijas. Tokiu atveju net geros emocijos žmogui būna sunkiai pakeliamos, jautresni žmonės gali matyti, uosti ar girdėti varginančias haliucinacijas. Po tokio atvejo gali stipriai sutrikti miegas, psichinė žmogaus būklė. Didesnės dozės, žmonėms su silpnesne imunine, centrine nervų sistema arba virškinimo sistema (2-3 grybai) gali baigtis ir mirtimi.

## Rekreacinis vartojimas ir poveikis
Manoma, kad šį grybą dėl jo psichoaktyvių savybių nuo seniausių laikų vartojo žyniai, šamanai, kariai.

Musmirės vartotojai mini šiuos poveikius: pakitęs vaizdinių ir garsinių signalų suvokimas, pusiausvyros praradimas, lengvi raumenų trūkčiojimai (ši informacija nėra pilnai patikima, nes netyrinėta).

## Galerija

Vaizdas:2006-10-25 Amanita muscaria crop.jpg|Paprastosios musmirės augančios Nyderlanduose
Vaizdas:Mushroom in the Hills of Adelaide.jpg|Paprastosios musmirės augavietė netoli Adelaidės. Pietų Australijoje jos auga kaip invazinė rūšis
Vaizdas:Fly Agaric mushroom 04.jpg|Paprastoji musmirė auganti Naujojoje Zelandijoje, yra invazinė rūšis
Vaizdas:Amanita muscaria1.jpg|Karmėlavos miške auganti paprastoji musmirė
Vaizdas:Amanita muscaria var. guessowii (2).jpg|Paprastosios musmirės ''Amanita muscaria'' var. ''guessowii'' porūšis augantis Princo Edvardo saloje. Šis porūšis paplitęs Šiaurės Amerikos žemyno rytuose
Vaizdas:Amanita Muscaria in Eastern Europe, Lithuania.jpg|alt=Paprastoji musmirė auganti Lietuvoje, Kliošiu kraštovaizdžio draustinis, Klaipėdos apskritis.|Paprastoji musmirė auganti Lietuvoje, Kliošių kraštovaizdžio draustinis.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* indexfungorum.org / ''Amanita muscaria''
* indexfungorum.org / ''Amanita muscaria'' var. ''muscaria''
Gelsvoji musmirė

**Gelsvoji musmirė** (*Amanita citrina*) – musmirių (*Amanita*) genties grybas.

Vaisiakūniai stambūs. Kepurėlė 8-10 (15) cm skersmens, iš pradžių iškili, vėliau horizontali, retai neryškiai įdubusi, šiek tiek gleivėta, gelsva, žalsvai gelsva, kartais išblukusi iki baltos spalvos, paviršius dažniausiai išmargintas netaisyklingomis, gelsvomis, balsvomis apvalkalo skaiutelėmis, kurios lietingu oru kartais nusiplauna. Lakšteliai balti, senesnių grybų gelsvi, platūs, laisvi. Kotas 8-12 cm ilgio, 1-2,5 cm storio, į pagrindą storėjantis, pamatinė dalis gumbiškai sustorėjusi, su priaugusia išnara, baltas, gelsvas, apgaubtas odiško rinkio. Trama balta, minkšta, nemalonaus (senų bulvių) kvapo.

Auga birželio-spalio mėnesiais miškuose, rečiau parkuose. Panaši į žalsvąją musmirę, žalsvas ūmėdes, pievagrybius. Nuodinga.

## Šaltiniai
Pakartojimo ataka

**Pakartojimo ataka** – bandymas užvaldyti ar pažeisti kompiuterinį tinklą pakartojant pagrobtą teisėtų vartotojų žinutę. Pavyzdžiui, jei vartotojas pasiima pinigų iš bankomato, potencialus kenkėjas gali mėginti perimti bankomato centriniam serveriui siųstą žinutę. Net ir nesugebėdamas iššifruoti ar pakeisti, įsilaužėlis gali ją tiesiog keliskart pakartoti, tikėdamasis, kad serveris patikės jog vartotojas tą pačią pinigų sumą iš bankomato paėmė keliskart.

Nuo pakartojimo atakos apsisaugoma dviem būdais:
# Žinutėje koduojamas jos perdavimo laikas ir ji galioja tik trumpą perdavimui reikalingą trukmę.
# Bankomatas gauna iš serverio tik vieną kartą naudojamą numerį, kuris vienaip ar kitaip įtraukiamas į žinutės šifravimo algoritmą. Kadangi serveris kiekvienąkart perduoda vis kitą numerį, antrą kartą perduota ta pati žinutė atpažįstama kaip suklastota.
Poliežuvinis kaulas

**Poliežuvinis kaulas** () – kaukolės veidinės dalies pasagos formos kaulas, esantis po liežuviu ir įsiterpęs tarp kaklo raumenų. Sudaro masyvi priekinė dalis, vadinama **kūnu** ir nuo jo nusitęsę **mažieji** ir **dideji ragai**. Žemiau poliežuvinio kaulo yra skydinės kremzlės kyšulys, vadinamas Adomo obuoliu. Poliežuvinis kaulas sudaro atramą liežuviui, ryklės ir kaklo raumenims.
Viktor Adler

**Viktoras Adleris** (*Viktor Adler*, g. 1852 m. balandžio 24 d. Prahoje – m. 1918 m. lapkričio 11 d. Vienoje.) – gydytojas, Austrijos visuomenės ir politinis veikėjas.

## Biografija
1881 m. baigė mediciną Vienos universitete, 1883–1885 m. studijavo Šveicarijoje, Vokietijoje, Anglijoje.

1888–1889 m. Austrijos socialdemokratų partijos organizatorius, vienas jos programos autorių. Nuo 1889 m. ASDP atstovavo II Internacionale, buvo vienas iš jo vadovų (centristinės krypties šalininkas). Įvardijamas viena iš kertinių II Internacionalo figūrų.

Austromarksistas, XX a. pradžioje parengė kultūrinės nacionalinės autonomijos programą.

Nuo 1905 m. Austrijos parlamento narys, 1905–1918 m. ASDP frakcijos vadovas, kovos už visuotinę rinkimų teisę (įvesta 1907 m.) lyderis.

1918 m. užsienio reikalų ministras. Anšliuso šalininkas.

Įsteigė laikraščius „*Gleichheit*“ ir „*Arbeitzeitung*“.

## Išnašos
Airijos darbininkų partija

**Airijos darbininkų (leiboristų) partija**, PLO (airiškai: *Páirti an lucht oibre*, angl. *The Irish Labour Party) – [[Airija|Airijos Respublikos]] kairioji politinė partija.

Įkurta [[1912]] m., Džeimso Konolio, Džeimso Larkino ir Viljamo O'Brajeno iniciatyva kaip politinis Airijos tredjunionų (profsąjungų) sparnas. [[1922]] m. rinkimuose gavo 21 % balsų ir 17 parlamento mandatų. Nuo [[1930]] m. savarankiška partija, bet iki [[1940]] m. atstovavo išskirtinai profsąjungų interesams.

== Ideologija ==

[[1940]] m. priimtoje programoje pasisakoma už respubliką, privačią nuosavybę, išskyrus svarbiausias ekonomikos sritis. [[1973]] m. „*Naujojoje respublikos programoje*“ nustatytas svarbiausias tikslas – [[socializmas]] ir „dirbančiųjų respublika“. [[1980]] m. programoje siekiama neklasinės visuomenės, gamybos priemonių ir bankų suvisuomeninimo. [[1989]] m. priimta nauja „*Ekonominė programa 90-iesiems''“.

## Politika

1948–1951, 1954–1957, 1973–1977, 1981–1986 m. dalyvavo koalicinėje vyriausybėje su Fine gael partija. 1987–1992 buvo opozicijoje.

1972–1973 priešinosi Airijos stojimui į Europos ekonominę bendriją, bet šalininkams laimėjus referendumą, pakeitė nuomonę.

1992 m. rinkimuose į Atstovų rūmus gavo daugiausia balsų savo istorijoje 19,3 % ir 33 vietas iš 166. 1993–1994 sudarė koalicinę vyriausybę su Fiana Fail, 1994–1997 su Fine gael ir Demokratine kairiąja partijomis, nuo 1997 m. opozicijoje.

1990 m. partijos lyderė M. Robinson tapo pirmąja moterimi, Airijos respublikos prezidente.

Partiją nuolat palaiko 7-17 % rinkėjų. 2002 m. rinkimuose gavo 21 vietą 166 vietų parlamente.

## Struktūra

1985 m. PLO turėjo 206 000 narių, iš kurių 6000 individualių, kiti kolektyviniai, atstovaujantys Airijos tredjunionų kongreso profsąjungas.
SI narė.

## Pirmininkai

* 1922 – Tomas Džonsonas,
* 1927 – Tomas O'Konelis,
* 1932 – Viljamas Nortonas,
* 1960 – Brendanas Korišas,
* 1975- Frenkas Klaskis,
* 1981 – Maiklas O'Lyris,
* 1982 – Dikas Springas,
* 1997 – Rairis Kvinas
* 2002 – Patas Rabitas.
* 2007 - Eamon Gilmore
* 2014 - Joan Burton

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Jaunimo sekcija
Smailiakepurė musmirė

**Smailiakepurė musmirė** (*Amanita virosa*) – musmirių (*Amanita*) genties  mirtinai nuodingas grybas.

Kepurėlė kūgiška, vėliau paplokščia, ilgai lieka su įgaubtu kraštu, 3–7 (10) cm skersmens, balta, subrendusi šiek tiek geltona. Lakšteliai balti, išsidėstę tankiai, minkšti, laisvi. Kotas 5–12 cm ilgio, 1–2 cm storio, baltas, grubus, pagrindas gumbiškai sustorėjęs. Trama balta, po luobele gelsva, stora, minkšta, nemalonaus kvapo ir skonio. Sporos apvalios, amiloidinės, 8-13x7-12 μm dydžio. Grybas nuo KOH tirpalo pageltonuoja.

Auga spygliuočių miškuose. Ypač mėgsta brandžius eglynus, rečiau aptinkama lapuočių miškuose.

Mirtinai nuodinga rūšis. Vaisiakūnyje randama keletas nuodų.

## Galerija

Vaizdas:Destroying Angel stem base.jpg|Makštis
Vaizdas:Amanita virosa.jpg|Pilnas vaizdas
Vaizdas:Amanita virosa 07.jpg|Vidurinė stiebo dalis
Vaizdas:Amanita virosa 09.jpg|Subrendęs grybas


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mycobank
* Index Fungorum
* Catalogue of Life
* NCBI Taxonomy browser
Šiaurės Airijos socialdemokratų ir darbininkų partija

**Šiaurės Airijos socialdemokratų ir darbininkų partija** (**SDLP** – :, airiškai: *Páirtí Sóisialta Daonlathach an Lucht Oibre*) – nedidelė, bet įtakinga Šiaurės Airijos kairioji nacionalistinė politinė partija.

Apie partijos įkūrimą paskelbta 1970 m. Įkurta parlamento narių nuo Airijos respublikonų darbo partijos Gerio Fito ir Džono Hjumo iniciatyva Belfaste. Siekia Šiaurės Airijos prisijungimo prie Airijos Respublikos. 1971 m. vykusiame suvažiavime įkurtas alternatyvus parlamentas.

## Rinkimuose

1973 m. savivaldybių rinkimuose gauta 13,4 % balsų, partija dalyvavo derybose dėl naujos Asamblėjos su Airijos taryba. Asamblėjos rinkimuose gauta 22 % balsų ir 19 vietų, Denis Haugis išrinktas antruoju pirmininku. 1974 m. sudarytoje vyriausybėje SDLP gavo 6 ministrų postus, G. Fitas tapo ministro pirmininko pavaduotoju. Tačiau gegužės mėnesį po darbininkų streikų ir Asamblėja, ir vyriausybė žlugo.

1974 m. rinkimuose į Konstitucinį konventą gauta 23,7 % balsų ir 17 vietų. Savivaldybių rinkimuose gauta 20,6 % balsų ir 113 mandatų, 1981 m. – 17,5 % ir 103 mandatai, 1985 m. 100 vietų iš 556.

1979 m. G. Fitas trečią kartą išrinktas į Didžiosios Britanijos parlamentą.

D. Hiumas 1979 m. ir 1984 m. išrinktas Europarlamento nariu. Didžiosios Britanijos parlamento rinkimuose 1983 m. išrinktas vienas D. Hjumas, bet 1987 m. SDLP gavo 3 vietas Bendruomenių rūmuose ir jas išlaiko iki šiol.

1982 m. rinkimuose į Šiaurės Airijos Asamblėją gavo 18,8 % balsų ir 14 vietų, bet valdyme nedalyvavo, 2001 m. gavo 24 vietas, be to iškovojo 117 vietų 24 apskričių tarybose.

2003 m. gavo 18 iš 108 vietų nacionaliniame parlamente.

Turi 8000 narių, palaikoma katalikų. SI narė nuo 1976 m. PES narė, nors narių Europarlamente ir neturi.

## Pirmininkai:
 
* 1970 m. Geris Fitas,
* 1979 m. Džonas Hjumas,
* 1978 m. Markas Durkanas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Albanijos socialdemokratų partija

**Albanijos socialdemokratų partija**, (**PSD**, alb.: *Partia Social Demokrate*, angl: *Social Democratic Party*) – Albanijos kairioji politinė partija.

Įkurta 1991 m. Parlamento rinkimuose 1997 m. gavo 8 vietas iš 155, 2001 – 4 vietas iš 140 ir vieną vietą vyriausybėje. Nuo 2005 m. rinkimų parlamente turi 7 vietas.

SI narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.

Pirmininkas – nuo 1991 m. Skenderas Ginušis, 1987–1991 buvęs Albanijos švietimo ministras, vėliau – parlamento pirmininkas.
Albanijos socialistų partija

**Albanijos socialistų partija**, (**SPA**, alb.: *Partia Socialiste E. Shqipërisë*, angl.:Socialist Party Of Albania) – Albanijos politinė partija.

Buvusios komunistų partijos teisių perėmėja, iki 1991 m. Darbo partija. Parlamento rinkimuose 1997 m. gavo 101 vietą iš 155 Liaudies asamblėjoje, sudarė Fatos Nano, kuris trumpą laiką buvo premjeru ir 1991 m., vyriausybę ir įgyvendino konstitucinę reformą.

1998 m. buvo suformuota socialisto Pandelio Majko, vėliau Iliro Metos, 2002 m. vėl P. Majko vyriausybė, jam 2002 m. atsistatydinus po Alfredo Moisiu išrinkimo prezidentu, ministru pirmininku paskirtas socialistas Fatas Nanas.

2001 m. Liaudies asamblėjos rinkimuose gavo 74 mandatus iš 140.

SI konsultacinė narė nuo 1999, tikroji narė nuo 2003 m. spalio 27 d.

Pirmininkai:
* 1991-1998 ir 1999–2005 m. Fatas Nanas,
* 1998-1999 Pendelis Majko
* 2005 – Edis Rama.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kirmėlė

**Kirmėlė** – bestuburiams priklausantis bekojis gyvūnas, turintis pailgos formos, minkštą kūną.

Kirmėlės paprastai gyvena vandenyje arba dirvoje, tačiau yra ir gyvenančių kituose gyvuosiuose organizmuose (parazitinės kirmėlės).

## Kirmėlių tipai

### Apvaliosios kirmėlės
Apvaliųjų kirmėlių kūnas siūlo arba verpstės formos, yra kūno ertmė taip pat apvaliosios kirmėlės turi išeinamąją angą. Pvz., askaridės, trichinėlės.

### Plokščiosios kirmėlės

Plokščiųjų kirmėlių kūno forma suplota, nėra kūno ertmės ir išeinamosios angos. Pvz., planarijos, kepeninės siurbikės, kaspinuočiai.

### Žieduotosios kirmėlės
Žieduotųjų kirmėlių kūnas sudarytas iš narelių (segmentų), yra kūno ertmė ir išeinamoji anga, gerai išvystyta kraujotaka. Pvz., sliekai, dėlės.
Andoros socialdemokratų partija

**Andoros socialdemokratų partija**, (**PS**, isp.: *Partit Socialdemòcrata*) – antroji pagal įtaką Andoros politinė partija po Andoros liberalų partijos.

Iki 1997 m. vadinosi Naujosios demokratijos partija. 2001 m. Generalinės tarybos rinkimuose gavo 6 vietas iš 28, 2004 m. iškovojo 38,1 % rinkėjų pasitikėjimą, gavo parlamente 11 vietų ir yra svarbiausia opozicinė partija.

2003 m. savivaldybių rinkimuose visose 5 komunose gavo po 2 vietas.

## Struktūra

Partijos nariu galima tapti sulaukus 16 metų. Skyriai veikia autonomiškai. Kongresas, šaukiamas kas dveji metai, renka partijos pirmininką, pirmąjį sekretorių, organizacijos sekretorių, vadovaujančio Direkcinio komiteto 5 narius (kitus deleguoja skyriai), Vykdomąjį komitetą, Garantijų komisiją ir mokesčių cenzorių.

SI konsultacinė narė nuo 1999, tikroji narė nuo 2003.

## Pirmininkai:
 
* 1999 m. – Choakimas Miro Kastiljo,
* 2003 m. – Rosa Ferer Obiols,
* 2005 m. – Mariona Gonzales Reolit.
.

## Nuorodos
* Officiali svetainė
Armėnijos revoliucinė federacija

**Armėnijos revoliucinė federacija**, (**ARF**, arm.: *Hay Heghapokhakan Dashnaktsutiun*, sutrumpintai: *Dashnaktsutiun*, *Dashnak*, *Tashnak*) – seniausia Armėnijos politinė partija, veikianti Armėnijoje, Kalnų Karabache ir Libane. Nacionalistinė, socialistinė, demokratinė ir revoliucinė partija, siekianti atkurti laisvą, nepriklausomą ir vieningą Armėniją.

## Kovoje už nepriklausomybę
ARF įkurta 1890 m. kaip koordinuojantis revoliucinis organas. 1918 m. dašnakų vadovaujami armėnai iškovojo dalies savo žemių nepriklausomybę nuo Turkijos, 1918 m. vasario mėn. buvo sudarytas Užkaukazės seimas, bet, prasidėjus Turkijos invazijai, 1918 m. gegužės 28 d. paskelbta Armėnijos respublika. ARF buvo valdanti partija.

Į pagalbą Armėnijai atėjusi Antantė privertė turkus išeiti, tačiau 1920 m. lapkričio 29 d. armėnai buvo priversti paklusti sovietų Rusijos ultimatumui. 1921 m. ARF organizavo sukilimą prieš Rusijos komunistų invaziją, bet pralaimėjo. ARF toliau veikė tik užsienio diasporoje.

## Atgimimas
1990 m. ARF buvo atkurta, bet prezidento L. Ter-Petrosiano uždrausta, uždaryti partijos laikraščiai, suimti ne tik ARF, bet ir jos jaunimo, moterų, sporto organizacijų vadovai. Partijos legalizavimas 1998 m. buvo pirmasis naujojo prezidento Roberto Kočariano žingsnis.

2003 m. parlamento rinkimuose gavo 8 vietas iš 131, taip pat dvi vietas Armėnijos vyriausybėje. 2005 m. partijos atstovų parlamente padaugėjo iki 11, ji su Armėnijos respublikonų partija ir centristine Teisingumo partija sudarė valdančiąją koaliciją.

2005 m. rinkimuose į Kalnų Karabacho parlamentą ARF gavo 9 iš 33 vietų.

ARF taip pat turi 6 vietas iš 128 Libano Nacionalinėje asamblėjoje.

## Struktūra
Pasaulinis partijos kongresas renka ARF biurą ir Armėnijos asamblėją. Biuras sudaro Vykdomąją tarybą.

JAV leidžia dienraščius „*Asbarez*“, dalį jo tiražo – anglų kalba, „*Armenian Weekly*“, savaitraštį „*Hairenik*“, Irane – dienraštį „Alik“, Armėnijoje savaitraštį „*Jerkir*“.

Būstinė Londone. SI narė stebėtoja nuo 1996 m. rugsėjo 9 d., konsultacinė narė nuo 1999 m. lapkričio 8 d., tikroji narė nuo 2003 m. spalio 27 d.

## Pirmininkai

* 1999 m. – Marijus Nalpaltianas,
* 2001 m. – Hrantas Markarjanas,
* 2003 m. – Hrairas Karapetianas
* 2005 m. – Levonas Mkrtčianas.

## Nuorodos
* Libano organizacijos puslapis