open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
UD Salamanca

**Salamankos UD** – Ispanijos futbolo klubas iš Salamankos.

## Istorija
1923 m. kovo 16 d. oficialiai įkurtas klubas. Nuo 1939 m. tris dešimtmečius svyravo tarp trečios ir antros pakopos.

1974–1975 m. sezone Salamanka debiutavo „La Liga“ ir užėmė paskutinę 7 vietą (iš 18 komandų). Ekipa aukščiausioje lygoje išliko iki 1981 m. 

O vėlesniais metais būta iškritimo į Segunda División B – į trečiąjį divizioną, sukurtą 1977 m. 

1984–1985 m. praleido trejus metus šiame divizione. Vėliau buvo perkelti į Segunda División. 

1995–1996 m. sezone rungtyniavo La Liga, bet joje liko paskutinėje vietoje (22). Sezoną praleido Segunda División.

2010–2011 m. sezone rungtyniavo Segunda División. Klubas patyrė dešimties pralaimėjimų iš eilės seriją. Nuo 2010 m. gruodžio iki 2011 m. vasario mėn. pakeitė du trenerius, bet tai negelbėjo. Po sezono buvo  perkelti į trečiąjį divizioną.

2013 m. birželio 18 d., praėjus 90 metų nuo įkūrimo, klubas buvo likviduotas dėl susikaupusių negrąžintų skolų.

## Sumaištis dėl klubo pavadinimo
2013 m. birželį buvo paskelbta, kad klubas, kilus finansinėms problemoms, likviduojamas. Netrukus po to verslininkas Juas José Hidalgo įkūrė „Athletic Club Salamanca“, kuris neturėjo jokių ryšių su originalia Salamanka ir netgi užsiregistravo „Segunda División B“, tačiau problemos su RFEF neleido naujajam klubui dalyvauti.

Salamankos turtas buvo pateiktas aukcione, siekiant padengti esamas skolas. 2017 m. gegužę aukcione buvo pardavinėjamas prekės ženklas, oficialus himnas, skydas ir trofėjai, be to, istoriniai dokumentai.

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė balta juoda apranga. 

## Stadionai

; Campo de El Calvario 
1923–1970 m. Campo de El Calvario buvo klubo namų stadionu.

; Estadio Helmántico
1969 m. klubas įsigijo žemės vadinamoje Prado Panaderos, Villares de la Reina savivaldybėje. 1969 m. prasidėjo statybos darbai. 

Stadionas buvo atidarytas 1970 m. balandžio 8 d., kai įvyko rungtynės tarp Unión Deportiva Salamanca ir Sporting Clube de Portugal. Galutinis šių rungtynių rezultatas – 0:0.

Šiuo metu jame telpa 17 341 žmogus, visos vietos sėdimos, o žaidimo lauko matmenys – 105 x 72 metrai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Globalsportsarchive
CF Extremadura

**Almendralecho „Extremadura“** – buvęs Ispanijos futbolo klubas iš Almendralecho, Badachoso provincijoje, Estremadūroje.

## Istorija

Klubbas įkurtas 1924 m. Pirmuosius trisdešimt metų praleido regioninėse lygose. Vėliau pakilo į antrąjį divizioną. Du sezonus rungtyniavo La Liga. 

Vadovaujant treneriui Iosu Ortuondo debiutavo aukščiausioje lygoje. 1996–1997 m. sezone liko devyniolikti iš dvidešimtcdviejų ekipų ir po sezono buvo perkelti į Antrą divizioną.

1997–1998 m. buvo antri Segunda División (antra pakopa). Po sezono buvo perkelti į elito divizioną.

Po dvejų metų Rafaelis Benitezas vėl sugebėjo klubą iš nedidelio miestelio Ekstremadūroje išvesti į aukščiausią Ispanijos divizioną. 1998–1999 m. La Liga liko septyniolikti iš dvidešimties dalyvių. Dėl išlikimo elito divizione kovojo pereinamosiose rungtynėse ir jose patyrė pralaimėjimą. Tai reikšė, kad klubas buvo perkletas į Antrą divizioną. 

Netrukus klubas iškrito į trečią pakopą. 2007–2008	m. pažeminti į penktą pakopą ir turėjo finansinių problemų.

Kelerius metus kankintas su finansinių problemų, klubas paskelbė apie bankrotą, o komanda buvo išformuota. 

Neoficialus klubo įpėdinis – Extremadura UD klubas, kuris 2018 m. buvo pakeltas į Segunda División (antra pakopa).

## Sezonai

|}

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė bordo mėlyna apranga. 

## Žymiausi treneriai
*  Rafael Benítez, (1997–1999)
*  Josu Ortuondo, (1991–1994,	1995–1997, 1999–2002, 2005–2007)

## Garsesni žaidėjai
Pastaba: šiame sąraše yra žaidėjų, kurie yra sužaidę bent 100 lygos rungtynių ir (arba) pasiekę tarptautinį statusą.

* José Basualdo
* Fernando D'Amico
* Carlos Duré
* Ronny Gaspercic
* Renaldo
* Raymond Kalla
* Carlos Navarro Montoya
* Ahmed Ouattara
*  Iván Zarandona
* Virgilio Ferreira
* Quique Estebaranz
* Ito
* Juanito
* Kiko
* Óscar Montiel
* Pedro José
*  Pier
* Poli
* Antonio Esposito
* Víctor López

## Išnašos

## Nuorodos
* apie klubą
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
UE Figueres

**Figereso UE** – Ispanijos futbolo klubas iš Figereso. **Unió Esportiva Figueres** – įkurtas 1919 m. balandžio 13 d., o nuo 1986 m. žaidžiantis „Vilatenimo“ stadione. Šiuo metu jame yra apie trisdešimt vyrų, moterų ir jaunimo bei vaikų futbolo komandų. Pagrindinė vyrų ekipa žaidžia regioninėje Katalonijos lygoje.

## Istorija
### Orginalusis klubas
1919 m. balandžio 13 d. įkurtas futbolo klubas. Žaidė regioninėse ir žemesniųjų divizionų pirmenybėse.

Vienas įspūdingiausių pasiekimų klubo istorijoje buvo Karaliaus taurėje turnyre pasiektas pusfinalis. 2001–2002 m. sezone, žaisdami Antrajame B divizione, pateko į pusfinalį. Šiame turnyre iš tolimesnių kovų pašalino Ispanijos futbolo grandus FC Barcelona. 

2007 m. paskelbta apie klubo bankrotą, o ekipa buvo pašalinta iš Segunda B diviziono. Didžiausias klubo akcininkas verslininkas Enrikas Fliksas pakeitė savo būstinę ir perkėlė jį į Kasteldefelsą. Nepaisant šio smūgio, Figueresas atgimė.

### Atkurtasis klubas
2007 m. vasaros pabaigoje buvo atkurtas ir pateko į žemiausią – Katalonijos III lygą. Penkis kartus iš eilės paaukštintas – buvo pakeltas į Trečiąjį divizioną. 

Nuo 2019 m. klubas pirmą kartą turi ir moterų komandas. Pagrindinė ekipa rungtyniauja Segona Catalana.

Vyrų pagrindinė ekipa 2021–2022 m. sezone rungtyniavo RFEF Trečiojo diviziono 5 grupėje () ir užėmė 15 vietą.

## Pasiekimai
* s pusfinalis (2002 m.)

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta mėlyna apranga. 

## Garsesni žaidėjai
* Marc Pujol
*  Justo Ruiz
*  Juan Cuyami
* Francisco Carrasco
* Luis Cembranos
* Martín Domínguez
* Pere Gratacós
* Toni Jiménez
* Tintín Márquez
* Albert Serra
* Tito Vilanova
*  Tab Ramos
* Peter Vermes
* José Herrera

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Globalsportsarchive
Pavištyčio II piliakalnis

**Pavištyčio II piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 31078) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Čižiškių Vištyčio seniūnija. Pasiekiamas keliu Pavištytis – Pavarteliai pavažiavus 1,9 km, yra dešinėje, į vakarus nuo kelio. Į rytus už 1 km stūkso Pavištyčio kalnas, kurio altitudė 282 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, 1 km į pietus nuo Pavištyčio pirmojo piliakalnio. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 28x19 m dydžio, per 1,5 m iškiliu viduriu. Jos rytiniame krašte supiltas 0,4 m aukščio, 3,5 m pločio pylimas (iš jo kyšo stambūs akmenys), už kurio iškastas 3,5 m pločio, 0,3 m gylio griovys. Už griovio supiltas antras 0,5 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,2 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 4,5 m pločio, 0,3 m gylio griovį, už jo kyla trečias 0,4 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas išoriniu 2,5 m aukščio šlaitu. Antras pylimas, atrodo, juosė visą aikštelę 2 m žemiau jos. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, dirvonuoja. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-01-17; Nr. KPD-RM-181. Paminklo teritorijos plotas 23700 m².

Šiaurinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios keramikos.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pavištytis II
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Herefordai

**Herefordai** – viena seniausių ir labiausiai paplitusių mėsinių galvijų veislių pasaulyje. Veislė išvesta Herefordšyre (Anglija). Tai greitai bręstantys, nereiklūs, labai gerai išnaudojantys ganyklą gyvuliai. Seno škotiško tipo Herefordai žemų kojų, gilaus liemens, labai anksti ir greitai kaupiantys riebalus gyvuliai. Šios populiacijos gyvuliai kaupia nežymiai mažiau riebalų ir yra stambesni. Kanadoje susiformavo sustambinto tipo Herefordų populiacija. Nereiklūs pašarams. Ju veršeliai gimsta neplačių kūno formų, todėl karvės lengvai veršiuojasi.

Herefordai Lietuvoje veisiami grynuoju veisimu ir naudojami kryžminimui su smulkesnėmis menkesnės veislinės vertės pieninėmis karvėmis bei telyčiomis. Jie priskiriami prie vidutinio intensyvumo gamybos veislių.

Šio tipo gyvuliai yra ilgesnių kojų, grubesnio skeleto, gana stambūs. Visų tipų Herefordų spalva žala, balta galva, baltas pagurklis, balta papilvė, balti kojų nagai ir balta uodegos šluotelė. Ragai lenkti į šonus ir žemyn. Populiariausiais laikomi vidutinio stambumo Herefordai. Svoris nujunkant (7-8 mėn.) 230–280 kg. Suaugusių svoris 700–1100 kg.
Piliūnų piliakalnis

**Piliūnų piliakalnis su gyvenviete**, žinomas ir *Pilių* vardu – piliakalnis ir archeologinė gyvenvietė Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Piliūnų, Pilviškių seniūnijoje. Pasiekiamas plentu  Sausbaliuose pasukus į dešinę šiaurės rytų–rytų kryptimi ir pavažiavus 2,8 km, yra į dešinę pietuose nuo kelio, prieš pat Rausvės upelį.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Rausvės kairiojo kranto kyšulyje, netoli santakos su Šešupe. Aikštelė trikampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 11 m ilgio, 14 m pločio vakariniame gale. Jos vakariniame krašte supiltas 30 m ilgio, 2 m aukščio, 22 m pločio pylimas 2,5 m aukščio išoriniu šlaitu. Šlaitai statūs, 4 m aukščio.

Piliakalnio rytinė, pietinė ir šiaurinė pusės nuplautos Rausvės. Piliakalnis dirvonuoja, šlaitai apaugę praretintais juodalksniais.

Vakarinėje papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 4000 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Rasta lipdytinės keramikos lygiu ir neryškiai grublėtu paviršiumi. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
* Jonas Balčiūnas, Bronius Dakanis, Arūnas Strazdas. Archeologijos paminklų žvalgymas 1992 ir 1993 metais // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1992 ir 1993 metais. Vilnius, 1994. p. 291.
* Jonas Basanavičius. Apie senovės Lietuvos pilis // Rinktiniai raštai. V., 1970. P.97.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 214.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P.168-169.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Piliūnai
Pilviškių piliakalnis

**Pilviškių piliakalnis**, *Ragokalnis* – buvęs piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, Pilviškiuose, Pilviškių seniūnija. 

## Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, Višakio kairiajame krante, netoli santakos su Šešupe. Aikštelė buvo apvali, su kultūriniu sluoksniu, kuriame rasta lygios ir grublėtos keramikos. Piliakalnis 1930-1937 m. sunaikintas kasant žvyrą. Daugiau duomenų apie jį neišliko. Dabar jo vietoje yra Pilviškių miestelio Birutės gatvės pastatai.

Piliakalnis buvo datuojamas I tūksantmečiu. 

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pilviškiai
Ragaišių piliakalnis

**Ragaišių piliakalnis**, *Juodkalnis, Aspertavas* – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Pajevonio, Pajevonio seniūnija. Pasiekiamas iš Pajevonio pavažiavus keliuku į šiaurės vakarus 800 m, yra dešinėje, šiaurės kryptimi.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas apylinkėje dominuojančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 70x40 m dydžio, iki 1,5 m aukščio iškilusiais galais. Pietvakariniame šlaite, 6 m žemiau aikštelės yra 14 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, iki 10 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, apkasų. Aikštelė dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaite auga praretinti medžiai.

Archyvuose yra minima, jog ant piliakalnio buvo akmuo su ženklais.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 39 m² dydžio plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.75
* Renaldas Augustinavičius, Bronius Dakanis, Laurynas Kurila. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Marijampolės ir Vilkaviškio rajonuose // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, 2002. p. 231–233.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Ragaišiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Real Burgos CF

**Burgoso „Real“** arba **Real Burgos CF SAD** – Ispanijos futbolo klubas iš Burgoso. 

## Istorija
Burgos CF (1936) buvo įkurtas 1936 m., dar žinoma kaip „Gimnástica Burgalesa Club de Fútbol“. Šis klubas 1983 m. išnyko dėl finansinių problemų, o dublerių komanda „Burgos Promesas“ buvo pervadinta į „Real Burgos Club de Fútbol“.

1973 m. buvo suburta Burgos CF (1936) jaunimo ekipa, kuri vadinosi **Burgos Promesas**. 

1983 m., kai pagrindinė klubo ekipa buvo išformuota, o klubas likviduotas, radosi naujadaras žinomas **Real Burgos CF** pavadinimu.

Pirmą kartą į elito divizioną pateko 1990 m., o debiutavo aukščiausioje lygoje „Real Burgos“ užėmusi 11 vietą. Namuose rezultatu 2:1 nugalėjo Madrido „Real“ ir išvykoje lygiosiomis (0-0) sužaidė prieš „Barceloną“.

1991–1992 m. sezonas buvo dar sėkmingesnis, nes pavyko užimti devintą vietą. Ekipa nugalėjo Madrido „Real“ ir sėkmingai kovojo prieš „Barcelona“ ir „Atlético Madrid“.

Trečiasis sezonas „La Liga“ buvo ypač nesėkmingas, nes liko paskutinėje vietoje. Per visą sezoną iškovojo tik keturias pergales ir surinko vos 22 taškus.

Po trijų sezonų aukščiausioje šalies lygoje prasidėjo kritimas į žemesniuosius divizionus ir finansiniai nepriteliai. 1993–1994 m. rungtyniavo Segunda divizione (antra pakopa) ir užėmė antrą vietą. 1994–1995 m. sezone dėl skolų žaidėjams buvo perkeltas į ketvirtą pakopą, tačiau pasitraukė iš čempionato ir nedalyvavo jokiose pirmenybėse. 

1995–1996 m. vėl grįžo į čempionatą ir rungtyniavo ketvirtoje pakopoje, kurioje užėmė trečia vietą.

1996–2011 m. klubas nedalyvavo čempionatuose ir neturėjo pagrindinės komandos.

2011–2012 m. vėl grįžo į čempionatą. Rungtyniavo šeštoje pakopoje (Burgaso provincijos pirmenybėse, o sekančiais metais pakilo į penktą, o kurio laiko pateko ir į ketvirtą.

2018–2019 m. sezone nežaidė jokioje Ispanijos lygoje. 

2021–2022 m. rungtyniavo regioninėje lygoje (šeštoji pakopa).

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta raudona apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Rementiškių piliakalnis

**Rementiškių piliakalnis**, *Matarnų, Sūduvos, Šapalų piliakalnis*, vadinamas *Prancūzų kapu* – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Rementiškių, Klausučių seniūnija. Pasiekiamas keliu Vilkaviškis – Žvirgždaičiai, prieš Šapalus pasukus į dešinę rytų kryptimi ir pavažiavus 1,4 km laukais iki Šešupės santakos su kanalu.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šešupės kairiajame krante, santakoje su bevardžiu upeliu. Aikštelė trikampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 23 m ilgio, 10 m pločio vakariniame gale, 3 m žemesniu rytiniu kraštu. Jos vakariniame krašte supiltas 18 m ilgio, 2,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas, už kurio iškastas 10 m pločio, 1 m gylio griovys. Pylime yra daug molio tinko. Šlaitai statūs, 8 m aukščio.

Aikštelės šiaurinė dalis nuplauta Šešupės, pietinis šlaitas – upelio. Pylime iškastos dvi didelės duobės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 2000 m². Išmatavimai: 50 x 50 m dydžio.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – KPC A. F.1. Ap.1. B.69. P.405-413.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 242.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Rementiškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ainsliaea

***Ainsliaea*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinta XIX a. gydytojo-chirurgo ir knygų autoriaus Sero Whitelaw Ainslie (1767–1837), dirbusio Indijoje, vardu. 

## Rūšys

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Šakių piliakalnis

**Šakių piliakalnis** – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Šakių, Pajevonio seniūnija. Pasiekiamas keliu Pajevonys – Kaupiškiai, Šakiuose už Jevonio pasukus į dešinę šiaurės kryptimi ir pavažiavus 1,5 km – yra 50 m į dešinę pietryčiuose nuo lauko keliuko.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Jevonio kairiajame krante. Aikštelė apvali, 26 m skersmens, 1 m aukštesniu pietvakariniu galu. Šlaitai vidutinio statumo, 5 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, rytinis šlaitas nuplautas Jevonio, šiauriniame šlaite yra sena išplova. Piliakalnio šiaurinė dalis apaugusi lapuočiais, kita dirvonuoja.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 2001 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 16 m² dydžio bendrą plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206
* Renaldas Augustinavičius, Bronius Dakanis, Laurynas Kurila. 2002. Žvalgomieji archeologiniai tyrimai Marijampolės ir Vilkaviškio rajonuose // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 2001 metais. Vilnius, p. 232.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šakiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Ari Vatanen

**Ari Vatanenas** (, 1952 m. balandžio 27 d.) – suomių lenktynininkas ir politikas.

Pasaulio ralio čempionate Vatanenas debiutavo 1974 m. Nuo 1980 m. iki 1985 m. vairuodamas Ford, Opel bei Peugeot automobilius sportininkas laimėjo 10 Pasaulio ralio čempionato etapų, 1981 m. iškovojo čempiono titulą. Su pertraukomis Vatanenas pasaulio ralio čempionato etapuose dalyvavo iki 2003 m. Lenktynininkas taip pat sėkmingai dalyvavo Dakaro ralyje ir keturis kartus (1987, 1989, 1990 ir 1991 metais) laimėjo šias varžybas automobilių klasėje.

Nuo 1999 iki 2009 m. Vatanenas buvo Europos parlamento nariu, 2009 m. nesėkmingai kandidatavo į Tarptautinės automobilių federacijos prezidento postą.

## Pasaulio ralio čempionato pergalės
:

## Išnašos
Ajania

***Ajania*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinta pagal Ajan vietovę Rytų Sibire.

## Rūšys

## Nuorodos
* Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
* ZipcodeZoo.com
Virbalio piliakalnis

**Virbalio piliakalnis**, *Virbalgiris, Paskendęs dvaras* – piliakalnis Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Virbalio, Virbalio seniūnija. Pasiekiamas plentu , ties Virbalgirio miško šiauriniu kraštu pro sodybą pamiške pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 2 km, už labiau krūmais apaugusios buvusios laukymės kairėje ties miško kampu pasukus į kairę pietuosna, į mišką, ir paėjus 260 m keliuku – yra kairėje rytuose, prieš jam leidžiantis į upelio slėnį.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Paviršupės upelio dešiniajame krante, ties santaka su bevardžiu upeliu. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 30 m ilgio, 20 m pločio šiaurės rytų dalyje, kiek nuolaidėjanti į pietvakarius. Jos šiauriniame krašte iškastas 8 m pločio, 0,6 m gylio griovys, už kurio supiltas 2,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas. Už pylimo iškastas antras 5 m pločio, 1 m gylio griovys. Šlaitai į upelius statūs, 8-10 m aukščio. Papėdėje rastos trinamosios girnos.

Šiaurės vakarų šlaitas eroduoja. Piliakalnis yra lapuočių miške. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 17000 m². Išmatavimai: 200 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 120 m pločio.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.34.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – KPC A. – F.1. – Ap.1. – B.69. – P.163.
* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. V.,1994. T.1. P.57.
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. V.,1995. P.259.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Virbalis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Vištyčio Lauko II piliakalnis

**Vištyčio Lauko II piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 23002) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Vištyčio Lauko II, Vištyčio seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Vištytis – Žinėnai, už 900 m pasukus į kairę rytų kryptimi, į Vištyčio Lauką II, pavažiavus tiesiai 2 km – yra 200 m į dešinę pietuose nuo lauko kelio.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 28x11 m dydžio, aukštesne rytine dalimi. Šiaurės vakarų aikštelės krašte buvo pylimas, dabar čia yra 5 m pločio terasa 1,5 m statesniu šiaurės vakarų šlaitu. Šlaitai statūs, 20 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, apkasų, aikštelėje įkasto geodezinio reperio. Piliakalnis dirvonuoja, vakariniame šlaite auga krūmų guotas.

Pietinėje ir šiaurės vakarų papėdėse, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietės, kurioje rasta grublėtos keramikos, liekanos.

## Tyrimai
1962 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 24 000 m². Išmatavimai: 150 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir iki 120 m pločio.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 206.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 63.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.69. P.339-344, 349.
* A. Kaminski. Materialy do bibliografii archeologicznej Jacwiezy od I do XIII w. // Materialy Starozytne. – Warszawa, 1956. T.I. P. 258.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P. 172–173.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Vištyčio Laukas II
Quo Vadis (grupė)

**Quo Vadis** – Kanados progresyviojo death metalo muzikos grupė, įkurta 1993 metais.

## Nariai
### Dabartiniai

* Trevor Birnie – vokalas
* Marc-André Gingras – gitaros
* Bart Frydrychowicz – gitaros
* Roxanne Constantin – klavišiniai
* Patrice Hamelin - būgnai

### Buvę
* Stéphane Paré - vokalas
* Arie Itman - gitaros
* Daniel Mongrain - gitaros
* Rémy Beauchamp - gitaros
* Yanic Bercier - būgnai

## Diskografija
### Studijiniai albumai
* Forever... (1996)
* Day Into Night (2000)
* Defiant Imagination (2004)

### Dainų rinkiniai
* Passage in Time (2001)

### Gyvo garso įrašai
* Live In Montreal (2007)

## Nuorodos
*Oficiali svetainė 
*
Griešių piliakalnis

**Griešių piliakalnis**, *Rūdupio piliakalnis* – piliakalnis Kazlų Rūdos savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Griešių, Kazlų Rūdos seniūnija. Pasiekiamas keliu Antanavas – Armališkiai Rūdupiuose pasukus į kairę šiaurės kryptimi miško keliuku, vedančiu link Krūvelių, pavažiavus 200 m nuo jo krašto, už kelio posūkio į kairę mišku paėjus į kairę vakaruosna 100 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas miške esančio ožnugario aukščiausioje vietoje, jo šiaurės vakarų gale. Aikštelė keturkampė, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 50x11 m dydžio, per 0,5 m iškilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 4-6 m aukščio. Piliakalnis apaugęs retomis pušimis.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. 
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Griešiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Šukių piliakalnis

**Šukių piliakalnis su gyvenviete**, *Juozapavas* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22998) Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Šukių, Šeimenos seniūnija. Pasiekiamas iš plento  pasukus į dešinę vakarų kryptimi, į Šukius, juose pasukus į dešinę šiaurėn, pavažiavus 1,1 km nuo buvusių fermų – yra kelio dešinėje, jo pabaigoje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, Brideikio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 34 m ilgio, 37 m pločio. Pakraščiuose ji apjuosta pylimu, kuris aukščiausias rytiniame krašte – 3,5 m aukščio, 22 m pločio. Kitur pylimas 0,5 m aukščio, 5 m pločio. Pylimas išoriniu rytiniu 6,5 m aukščio šlaitu leidžiasi į 12 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 13 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šlaitai į upelį eroduoti, pietryčių dalyje pylimas perkastas. Jis dirvonuoja.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - II tūkstantmečio pradžia. 
Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34 100 m². Išmatavimai: 120 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 80 m pločio.

Rytų – pietų papėdėse, 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos.

## Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.206.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.63.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. - KPC A. - F.1. - Ap.1. - B.69. - P.44, 47.
* Petras Tarasenka. Grodziska w luku srodkowiego Niemna na Litwe // Rocznik Olsztynski, II. Olsztyn, 1959, žemėl.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V., 1997. P.170-171.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Šukiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Būriškių piliakalnis

**Būriškių piliakalnis** – buvęs piliakalnis Marijampolės savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Želsvos, Liudvinavo seniūnija. 

## Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, apie 35x15 m dydžio. Joje rasta grublėtos keramikos. Šlaitai nuolaidūs, 6-10 m aukščio. Piliakalnis buvo ariamas, apie 1955 m. nustumdytas buldozeriu. Dabar jo tikslesnė vieta užmiršta. Piliakalnis buvo iš I tūkstantmečio. 

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Rasta lipdytinės keramikos grublėtu paviršiumi. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.   

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Būriškiai
Lakinskų piliakalnis

**Lakinskų piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22980) Marijampolės savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo  Lakinskų, Liudvinavo seniūnija. Pasiekiamas iš plento Marijampolė – Kalvarija, Jungėnuose pasukus link geležinkelio tilto per Šešupę, bėgiais perėjus tiltą, dar 200 m į kairę – yra už senvagės dešinėje, į pietryčius nuo takelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Šešupės dešiniojo kranto aukštumos kyšulyje. Šlaitai statūs, 8-16 m aukščio. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 60 m ilgio, 24 m pločio pietryčių gale. Jos pietryčių krašte supiltas 71 m ilgio, 4 m aukščio, 21 m pločio pylimas, už kurio iškastas 20 m pločio, 1 m gylio griovys. Šio pylimo 0,5 m aukščio, 6 m pločio galas juosia aikštelės R kraštą. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 1,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Aikštelės viduryje guli akmuo su vadinamaja žmogaus pėda, kurį išgarsino Jonas Basanavičius.

Aikštelės pietvakarių pusė nuplauta, jos pietrytinę dalį apardė čia apie 1964 m. įrengta šokių aikštelė, pylimą – duobės. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais (daugiau vakarinėje dalyje).

Pietrytinėje piliakalnio papėdėje, 3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 46300 m². Išmatavimai: 150 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 70 m pločio. Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas: 9400 m².

## Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.122.
* Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , p. 303.
* Slownik Geograficzny Krolewstwa Polskiego i innych krajow slowianskich. - Warszawa, 1880-1895. - T.5. - P.578, T.8. - P.143, T.9. - P.622.
* Krzywicki L. Zmudz starozytna Dawni Zmudzini i ich warownie. Warszawa, 1906. P.6.
* Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909, p. 11;.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 94-95.
* Jonas Totoraitis. Senovės liekanos ir lietuvių mitologiški atminimai // Lietuvių tauta. - Vilnius, 1908. T.1. P.188-189.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Lakinskai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Liudvinavo piliakalnis

**Liudvinavo piliakalnis su gyvenviete**, *Lapkalnis, Lapiakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22982) Marijampolės savivaldybės teritorijoje, į pietvakarius nuo Liudvinavo, Liudvinavo seniūnija. Pasiekiamas iš plento Marijampolė – Kalvarija į Liudvinavą vedančio kelio pasukus į dešinę pietryčių kryptimi link Prodobulės, pervažiavus Sūduoną, pasukus į kairę šiaurės kryptimi, paėjus 480 m per pievas ir laukus.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Sūduonios dešiniajame krante. Šlaitai vidutinio statumo, 4-7 m aukščio. Aikštelė keturkampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 8 m ilgio, 11 m pločio. Joje rasta grublėtos keramikos. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 9 m pločio pylimas, pietryčių gale – 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas, juosęs visą piliakalnio aikštelę, tik šonuose yra suardytas. Pietryčių šlaite yra 10x15 m dydžio, pietvakarių šlaite – 15x15 m dydžio terasa.

Piliakalnis apardytas arimų, žvyrduobių, lapių urvų. Dabar jis dirvonuoja.

Pietvakarių – pietryčių papėdėse, 2,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34 400 m². Išmatavimai: 80 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi ir iki 60 m pločio.

## Tyrimai
1964 m. ir 1968 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.121.
* Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. V.,1997. P.96-97.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Liudvinavas
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
SD Logroñés

**Logronjo SD** – Ispanijos futbolo klubas iš Logronjo. Klubas bankrutavo 2009 m.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1940 m. gegužės 30 d. Išformuotas 2009 m. rugpjūčio 7 d.

### Club Deportivo Logroño (1924 – 1935 m.)
Club Deportivo Logroño buvo įkurtas 1924 m., o 1928 m. pateko į Gipuzkoa čempionatą. 

Du kartus laimėjo turnyrą – 1932 ir 1934 m. 

1931 m. pateko į Copa finalą, tačiau dėl finansinių problemų žlugo 1935 m.

### Club Deportivo Logroñés (1940 – 2009 m.)
Club Deportivo Logroñés buvo įkurtas 1940 m. ir užregistruotas Gipuzkoa federacijoje. Tai būta stiprios komandos, kuri 1943 ir 1945 m. laimėjo Gipuzkoa taurę. Pirmą kartą pateko į antrąjį divizioną 1950 m. O 1957 m. grįžo į trečią pakopą.

Klubas susidurdavo su piniginėmis problemomis, dėl sunkios ekonominės padėties 1961 m. iškrito į žemesnį divizioną.

1970 m. jis grįžo į antrą pakopą, bet 1973 m. buvo nukritęs į trečią pakopą.

Į elito divizioną pirmą kartą pateko 1987 m., po to, kai Antrajame divizione užėmė trečią vietą nusileisdami tik „Valencia“ ir „Deportivo“. Nugalėjo pereinamosiose rungtynėse ir žaidė šalies aukščiausioje lygoje.

„Aukso amžius“ atėjo prezidento Markoso Eguizabalio vadovavimo eroje. O vėlesniais metais (1994–1995 m.) jis turėjo labai prastą sezoną – pelnė tik 13 taškų ir buvo perkelti į antrąją lygą. Sugrįžo į elito divizioną 1996 m., tačiau po sezono vėl iškrito į žemesnę lygą. Tais metais Markosas Eguizabalas pardavė klubą įmonių grupei, tačiau po kurio laiko jie bankrutavo. Klubas patyrė du nuosmukius iš eilės ir 2000 m. buvo ant išnykimo ribos, tuo metu žaisdami trečioje pakopoje. 

Klubas tęsė veiklą 2001 m., turėdami didelę skolą. Nuo tada visi sezonai prasidėdavo su klubo išnykimo rizika, kartais trečioje, kartais antroje B pakopoje.

Galiausiai, atėjo lemtingi 2009 m., kai buvo paskelbta apie klubo bankrotą.

### Sociedad Deportiva Logroñés (2009 m. )
Kai CD Logroñés žlugo, klubo gerbėjai įkūrė „Plataforma Puerta Cero“ ir nusprendė suformuoti naują komandą Sociedad Deportiva Logroñés. Pradėjo nuo „Preferente de La Rioja“, o vėliau iškopė į Antrąjį B divizioną.

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniavo raudona juoda apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
Porvas

**Porvas** (, ) – miestas pietų Suomijoje, prie Suomių įlankos. Nutolęs apie 50 kilometrų į rytus nuo Helsinko. Priklauso Ūsimos regionui. Turi miesto municipaliteto statusą. Savivaldybės plotas 2140 km², iš jų 654 km² – sausuma.

## Istorija
Dokumentuose Porvo miestas buvo paminėtas ankstyvame XIV amžiuje, ir gavo miesto teises apie 1380-uosius metus. 1721 metais buvo antras pagal dydį Suomijos miestas. Iki 1809 metų, kaip ir visa Suomija, priklausė Švedijai. Po 1809 metais vykusio Švedijos-Rusijos karo, kurį laimėjo Rusijos imperija, Porvas atsidūrė Rusijos imperijos sudėtyje kartu su visa Suomija. 1809 metais čia įvyko Porvo seimo posėdis, per kurį caras Aleksandras I paskelbė naują Suomijos konstituciją ir paskelbė autonominę Suomijos kunigaikštystę Rusijos imperijoje.

## Demografija
Porvo savivaldybėje gyvena 50 200 gyventojų, apie 31 % kalba švediškai (2016 m). Mieste oficialiai naudojamos abi oficialios Suomijos kalbos – suomių ir švedų.

## Miestų partnerystė
Porvas yra užmezgęs partnerystės ryšius su šiais miestais:
*  Dalvikas, Islandija
*  Dinkelsbiulis, Vokietija
*  Hamaras, Norvegija
*  Hankokas, JAV
*  Pamarės Kamienė, Lenkija
*  Lundas, Švedija
*  Tyresė, Švedija
*  Ventspilis, Latvija
*  Viborgas, Danija
*  Viimsis, Estija
*  Viljandis, Estija

## Šaltiniai
Danutė Mušinskaitė

**Danutė Apolonija Mušinskaitė** (1917 m. vasario 8 d. Padievytyje, Laukuvos valsčius – 1988 m. spalio 1 d. Kaune) – Lietuvos pedagogė, vienuolė (kazimierietė), pasipriešinimo sovietiniam okupaciam režimui dalyvė.

## Biografija
1934 m. baigusi Tauragės aukštesniąją komercijos mokyklą, įstojo į kazimieriečių vienuolyną Pažaislyje, o kartu ir į Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakultetą studijuoti lituanistikos. 1938 m. davė įžadus ir tapo vienuole seserimi Sofija. 1940 m. baigusi studijas įgijo lietuvių kalbos ir literatūros dėstytojos specialybę.

1940–1941 m. mokytojavo Viekšniuose, 1941–1945 m. Kupiškyje, 1945–1947 m. Ramygaloje, 1947–1950 m. Žagarėje. 1950 m. atleista be teisės dirbti šį darbą.

1951 m. įsidarbinusi registratore Pagryžuvio tuberkuliozės sanatorijoje rašomąja mašinėle spaudino ir platino Bernardo Brazdžionio knygą „Per pasaulį keliauja žmogus“. Taip pat platino ir savo sukurtų eilėraščių rinkinius „Benamiai“, „Apie dainą ir sielą“, „Kryžiaus kelias“, „Ugnies krikštas“ ir kt. Eilėse vienuolė ir pedagogė ragino nepasiduoti prievartai.

1960 m. liepos 11 d. saugumo operatyviniai darbuotojai jos bute padarė kratą ir rado daug mašinraščiu padaugintos literatūros, religinio turinio knygų. Liepos 22 d. suimta, apkaltinta tuo, kad daugino ir tarp ligonių bei pažįstamų platino antisovietinę literatūrą. Spalio 12 d. LSSR Aukščiausiojo teismo posėdyje nuteista 4 metams nelaisvės, bylos daiktiniai įrodymai – knygos – sudegintos. Iki 1964 m. kalėjo Novelsko ir Mordovijos lageriuose. Grįžusi iš lagerio dirbo Tauragės keramikos gamykloje drenažo vamzdelių krovėja, slaugė ligonius, buvo nuolat kontroliuojama KGB. 1977 m. tapo pensininke. Apsigyveno pas kongregacijos seseris Kaune.

## Šaltiniai
Mūris

**Mūris** – įrenginys maistui virti senuosiuose žemaičių būstuose. Dažniausiai buvo sumūrytas iš akmenų, rečiau – iš plytų. Aukštis 0,6 – 0,8 m, plotis 0,45 – 0,6 m, kubo pavidalo, iš šono įrengiama pakura, o viršuje – anga įstatyti katilui. Virš mūrio įrengtas gaubtas garams surinkti vadintas garvilkiu arba dūmėlakiu.

Mūriai statyti XVII a. – XIX a. pab. gyvenamoje patalpoje arba priemenės kamine. Vėliau juose pakeitė krosnys.

## Šaltiniai
Slankmusės

**Slankmusės** (*Rhagionidae*) – musinių dvisparnių (*Brachycera*) pobūrio vabzdžių šeima.

Vidutinio dydžio ar didelės musės, ilgomis kojomis. Paprastai rudos ar geltonos, neturi šerelių. Minta smulkiais vabzdžiais, kuriuos gaudo ore. Lervos taip pat plėšrios, gyvena žemės paviršiuje arba vandenyje.

Pasaulyje žinoma 21 slankmusių gentis. Lietuvoje dažniausia rūšis – paprastoji slankmusė (*Rhagio scolopaceus*).

## Šaltiniai
Musės plėšrūnės

**Musės plėšrūnės** (*Asilidae*) – musinių dvisparnių (*Brachycera*) pobūrio vabzdžių šeima.

Didokos (10-30 mm) musės, padengtos tankiais plaukeliais. Turi trumpą tvirtą straublelį, mažas antenas. Pilvelio gale – kardiškas kiaušdėtis. Dalis rūšių mimikriškai panašios į kamanes. Minta skraidančiais vabzdžiais (bitėmis, drugiais, musėmis, vapsvomis, laumžirgiais ir kt.). Auką paralyžiuoja straubleliu suleistais nuodais.

Pasaulyje žinoma ~7100 musių plėšrūnių rūšių. Lietuvoje dažnesnės:
* Vapsviškoji musė plėšrūnė (*Asilus crabroniformis*)
* Baltagalvė musė plėšrūnė (*Asilus albiceps*)

## Šaltiniai
Rudeninė piktmusė

**Rudeninė piktmusė** (*Stomoxys calcitrans*) – tikrųjų musių (*Muscidae*) šeimai priklausanti vabzdžių rūšis.

Plačiai paplitusi, panaši į kambarinę musę. Pilka, su tamsiomis juostomis ant krūtinės ir dėmėmis ant pilvelio. Straubliukas tiesus, su dantukais. Jais perduria odą ir minta žinduolių krauju. Gali pernešti juodligę, sepsį.

Aktyvi vasaros gale, rudenį, skausmingai kanda prieš lietų.

## Šaltiniai
Akliai

**Akliai** (*Chrysops*) – musinių dvisparnių (*Brachycera*) pobūrio vabzdžiai, priklausantys sparvų (*Tabanidae*) šeimai.

Akliai yra mažesni už vapsvas, tupi plačiai išplėtę kojas. Išsiskiria didelėmis žaliomis akimis. Sparnai, pilvelis išmarginti baltai rudomis dėmėmis.
Dažni prie vandens telkinių, šlapynėse, drėgnuose miškuose. Patelės minta krauju, patinai - žiedadulkėmis. Lervos gyvena vandenyje, minta smulkiais vabzdžiais.

Akliai puola žmogų bei gyvulius, tame tarpe ir naminius ir laukinius. Aklių įkandimai skausmingi. Seilėse yra toksino ir kraujo krešėjimą mažinančių medžiagų. Įkandimo vietoje atsiranda deginimo jausmas, išsivysto nedidelė papulė ir paraudimas, o kartais ir pūlinys, išsilaikantis kelias valandas ar net dienas. Gali pablogėti savijauta ar net pakilti temperatūra iki 37,6ºC.

Akliai gali pernešti kai kurias infekcines ligas (arklių anemiją, juodligę, tripanosomozę, tularemiją, Afrikoje - loaozę).
Kataro herbas

**[[Kataras|Kataro]] herbas** (ar. *شعار قطر*) buvo įteisintas 1976 m. Jo viduryje pavaizduoti du lenkti kardai, plaukiantis laivelis ir sala su dviem palmėmis geltoname fone. Išorinė apskritimo dalis horizontaliai padalinta į dvi dalis - viršutinėje ruda spalva parašyta Kataro šalies pavadinimas, o apatinėje parašytas angliškas teksto vertimas *State OF Qatar*. Tiesa, angliškas pavadinimas naudojamas ne visada.
Musia

**Musia** arba **Skliausčių ežeras** – ežeras Lietuvoje, Vilniaus rajone, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Paberžės, Širvintų rajono paribyje. Išsidriekęs rytų – vakarų kryptimi 2,5 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 124,9 m. Gylis siekia 3,6 m. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 8,3 km. Krantai žemi, pelkėti. Iš vakarių ir pietvakarių prieina Alionių miškai (Girelės ir Alkos miškai), kitur pakrantėse plyti pievos, ganyklos. Rytuose įteka Daulios upelis, šiaurėje – Volga (iš Širvio ežero), vakaruose išteka Neries intakas Musė. Ties jos ištakomis įrengta užtvanka (1985 m.), dėl to ežero vandens lygis pakilo.

Šiaurinėje Musios pakrantėje įsikūręs Skliausčių kaimas.

## Šaltiniai
Albacete Balompié

**Albasetės „Balompié“** – Ispanijos futbolo klubas iš Albasetės.

## Istorija
Klubas įkurtas 1940 m. rugpjūčio 2 d. Žaidė žemesniuose divizionuose. 

1991 m. pirmą kartą pateko į elito divizioną. Jame išsilaikė penkis sezonus. 

2003 m. grįžo į elitą. Tą kartą išsilaikė du sezonus.

2020–2021 m. Segunda División buvo užimta 22 vieta iš 22 dalyvių ir ekipa iškrito į naujai sukurtą trečios pakopos lygą Primera División RFEF.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniauja balta apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Cádiz CF

**Kadiso CF** –  Ispanijos futbolo klubas iš Kadiso.

## Istorija
Klubas įkurtas 1910 m. Kitados 12 sezonų rungtyniavo La Liga, bet iškrito iš elito diviziono. 

2016-2017 m. sezone užėmė 5 vietą La Liga 2, bei dalyvavo atkrintamosiose rungtynėse dėl patekimo į La Liga, tačiau pusfinalyje pralaimėjo. 

2020–2021 m. vėl sugrįžo į La Liga. Užėmė dvyliktą vietą ir išsaugojo vietą elito divizione.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia geltona mėlyna apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* Globalsportsarchive
Ajaniopsis

***Ajaniopsis*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinta pagal Ajan vietovę Rytų Sibire.

## Rūšys
* *[[Ajaniopsis penicilliformis]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Alatoseta

***Alatoseta*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: *alato-* (sparnuotas), *seta* (šerys).

## Rūšys
* *[[Alatoseta tenuis]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Albertinia

***Albertinia*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Gentis pavadinta vokiečių botaniko Johannes Baptista von Albertini (1769-1831) vardu.

## Rūšys

## Nuorodos

*Global Biodiversity Information Facility (GBIF)
Alcantara

***Alcantara*** – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Gentispavadinta XX a. Brazilijos imperatoriaus Pedro de Alcântara garbei.

## Rūšys
* *[[Alcantara ekmaniana]]*
* *[[Alcantara isabellae]]*
* *[[Alcantara petroana]]*

## Nuorodos
*Global Biodiversity Information Facility (GBIF) 
*
Hércules CF

**Alikantės „Hércules“** – Ispanijos futbolo klubas iš Alikantės.

## Istorija
Klubas įkurtas 1922 m. Eilę metų žaidė elito divizione. Paskutinį kartą 2010–2011 m. sezone. Po to sekė kritimas į žemesnius lygmenis.

Nuo 2014–2015 m. sezono žaidė trečioje pakopoje.

## Pasiekimai

## Lietuviai
*  Deividas Šešplaukis, saugas 2016 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* Globalsportsarchive
Joana Gedmintaitė

**Joana Gedmintaitė** (g. 1974 m. rugsėjo 1 d. Pelaičiuose, Rietavo valsčiuje) – Lietuvos operos dainininkė (sopranas), Auksinio scenos kryžiaus laureatė.

## Biografija
2002 m. baigė vokalo magistrantūros studijas Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje (klasės vadovė prof. Irena Milkevičiūtė).

Nuo 2002 m. – Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistė. Debiutavo Donos Anos vaidmeniu Wolfgang Amadeus Mozart operoje „Don Žuanas”. Nuo 1997 m. yra trio „Grazioso“ solistė, priklauso D. Ibelhauptaitės „Bohemiečių“ trupei. Dalyvavo projekte „Elektroninė operos fantazija XYZ“ ir kt.

2009 m. rugsėjo – gruodžio mėn. dalyvavo LRT muzikiniame projekte „Triumfo arka“, užėmė 2 vietą bei laimėjo 11 tūkst. Lt.

Sutuoktinis – verslininkas Gintaras Šlepikas, dukra Diana.

## Vaidmenys
* Dona Ana – W. A. Mozart operoje „Don Žuanas“
* Džiuljeta – Ch. Gounod operoje „Romeo ir Džiuljeta“
* Neda – R. Leoncavallo operoje „Pajacai“
* Džilda – G. Verdi operoje „Rigoletas“
* Rachelė – J. F. Halévy operoje „Žydė“
* Mimi – G. Puccini „Bohema“
* Siuzana – W. A. Mozart operoje „Figaro vedybos“
* Bruknelė – J. Tamulionio operoje „Bruknelė“

## Apdovanojimai
* 2004 m. – „Operos švyturių“ Metų operos solistė (už Rachelės vaidmenį J. F. Halevy operoje „Žydė")
* 2009 m. – LRT muzikinio projekto „Triumfo arka“ II-os vietos laimėtoja
* 2010 m. – „Operos švyturių“ Metų operos solistė (už Siuzanos vaidmenį operoje „Figaro vedybos“ ir Bruknelės vaidmenį operoje „Bruknelė")
* 2014 m. – LNOBT Metų operos solistė (už Rozinos vaidmenį G. Rossini operoje „Sevilijos kirpėjas“ ir Violetos – G. Verdi operoje „Traviata“)
* 2020 m. Auksinis scenos kryžius kategorijoje "Solistė" - už Anos Bolein vaidmenį operoje „Ana Bolena“ (Lietuvos nacionalinis operos ir baleto teatras)

## Diskografija

2010 m. išleistame CD/DVD „Triumfo arka. Auksiniai balsai II“ – J. Gedmintaitės atlikti kūriniai: Elenos bolero „Merce Dilette“ iš G. Verdi operos „Sicilijos mišparai“, Čio Čio San arija „Un Bel Vi Vedremo“ iš G. Puccini operos „Madam Baterflai“, Mimi arija iš G. Puccini operos „Bohema“ bei Kalafo arija „Nessun Dorma“ iš G. Puccini operos „Turandot“ (kartu su Ona Kolobovaite ir Asmik Grigorian).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* J. Gedmintaitė Lietuvos muzikos atlikėjų informacijos centro tinklalapyje
Kita paveikslo pusė

**Kita paveikslo pusė** yra antras Foje geriausių dainų rinkinys, išleistas 2006 m. „Kitoje Paveikslo pusėje“ pateikti skaitmeninėmis technologijomis atnaujinti 32 dainų įrašai iš kultinių „Foje“ albumų „Vandenyje“, „Kai perplauki upę“, „Gali skambėti keistai“, „Geltoni krantai“. Albumo pristatymas vyko Antakalnio vidurinėje mokykloje (buvusi 18-oji vidurinė mokykla), kur kartu vėl pasirodė Andrius Mamontovas, Arnoldas Lukošius, Algis Kriščiūnas, Darius Burokas ir Darius Tarasevičius.

## Dainos

### CD1
#Niekada
# Kibernetiniai žaislai
# Tu krenti
# Ir aš dar gyvensiu
# Žodžiai į tylą
# Jeigu tu ten buvai
# Nieko panašaus (koncertinis)
# Kita diena
# Alternatyvinė daina apie meilę
# Ponas niekas
# Upė iš lėto plauks
# Tu nieko dar nepažinai
# Tolyn nuo tavęs
# Mėnulio veidas (koncertinis)
# Sugrįžk
# Rankos paliečia smėlį
 
### CD2
# Tamsiausia valanda
# Ši minutė
# Skrisk
# Ketvirtoji daina
# Paskutinė diena
# Žodžių reikšmė
# Tu vėl esi akla
# Sapnai
# Bet
# Laužai
# Hey hey hey hey
# Paskutinė žiema
# Aš laukiu tavęs
# Sukasi aplink
# Tiktai muzika (koncertinis)
# Mes laimingi visi