open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ekologiniai veiksniai

**Ekologiniai veiksniai**, kitaip dar *ekologiniai faktoriai* – aplinkos savybės, elementai ir ištekliai, veikiantys organizmus, bendrijas ir ekosistemas, jų savybes ir būseną. Vieni veiksniai būtini organizmams (šviesa, šiluma, deguonis), kiti žalingi (teršalai), vieni jų yra natūralūs, kiti – atsiradę dėl žmogaus veiklos.

## Abiotiniai veiksniai
Nebiologinės kilmės veiksniai vadinami **abiotiniais veiksniais**. Tai:
* aplinkos (oro, vandens, dirvožemio) temperatūra
* šviesa
* radioaktyvumas
* aplinkos (oro, vandens) slėgis
* oro drėgnis
* vandens druskingumas
* vėjas
* vandens srovės (upių ir upelių sraunumas, jūrų srovės)
* grunto tvirtumas
ir kt.

## Biotiniai veiksniai
Biotiniais veiksniais vadinamas kitų organizmų tiesioginis ir netiesioginis poveikiai – ekologiniai ryšiai ir ekologiniai santykiai.

## Antropogeniniai veiksniai
Antropogeniniai veiksniai yra ekologiniai veiksniai, suformuoti ar stipriai paveikti žmogaus veiklos. Tai medžioklės, žvejybos, žemės ūkio, kalnakasybos, transporto, pramonės ir kitų veiklos sričių poveikis aplinkai.

Antropogeninius veiksnius irgi galima skirstyti į abiotinius ir biotinius.
* Biotiniai antropogeniniai veiksniai – žmogaus poveikis ekosistemai per organizmus. Pavyzdžiai gali būti naujų organizmų rūšių introdukavimas, kai kurių rūšių išmedžiojimas ir kt.
* Abiotiniai antropogeniniai veiksniai – žmogaus poveikis ekosistemai per nebiologinę ekosistemos dalį. Pavyzdžiais gali būti gruntinių vandenų lygio pakilimas užtvenkus upę arba jų kritimas apie šachtą, iš kurios išsiurbiamas vanduo; aplinkos tarša dūmuose esančiais sieros junginiais ir kt.
Dukalo–Abdo regionas

**Dukalo–Abdo regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiaurės vakarų Maroke, užima 1 615 km² plotą. Čia gyvena 3 631 061 (2004 m. surašymas) žmonių. Regionas ribojasi su regionais: Rabato-Sale-Zamuro-Zearo šiaurėje, Marakešo-Tensifto-Alhauzo pietuose, Šauijos-Urdigo rytuose ir Atlanto vandenynu vakaruose. Sostinė Safi.

Nuo 2002 m. gruodžio regionui vadovauja Larbi Sabaris Hasanis (Larbi Sabbari Hassani).

Regionui priklauso keturios provincijos:
* Džadidos provincija
* Sidi Benūro provincija
* Safi provincija
* Jusufijos provincija

## Geografija

## Demografijos raida

Šaltiniai :
* Maroko regionai
* World Gazetter

## Nuorodos
Dukalo-Abdo regionas
Klemensas VIII

**Klemensas VIII** (, tikroji pavardė *Ippolito Aldobrandini*, 1536 m. vasario 24 d. Fanas, Markės regionas – 1605 m. kovo 3 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1592 m. sausio 30 d. iki mirties.

## Biografija
Florencijos advokato Silvestro Aldobrandinio sūnus. 1566–1572 m. popiežiaus Pijaus V konsistorinis advokatas, kaip kardinolo Mikelės Bonelio adjutantas dalyvavo 1571 ir 1572 m. diplomatinėje misijoje Ispanijoje. Nuo 1585 m. gruodžio 18 d. kardinolas. 1588 m. popiežiaus legatas Lenkijoje, kaip Apaštalų sosto nepaprastasis ambasadorius lankėsi Lietuvoje.

Prisijungęs prie Katalikų lygos kovojo su hugenotais, 1598 m. tarpininkavo Prancūzijos ir Ispanijos taikos derybose. 1598 m. Prancūzijos karalius Henrikas IV padėjo Ferarą sugrąžinti Popiežiaus valstybei. Vykdė 1545–1563 m. Tridento susirinkimo pradėtą katalikų bažnyčios reformą, propagavo Amžinosios adoracijos kultą, atnaujino Romos brevijorių, 1592 m. peržiūrėjo ir išleido patikslintą Biblijos vertimą lotynų kalba (Vulgata), 1596 m. išleido draudžiamų knygų *[[Index librorum prohibitorum]]* papildytą leidimą. 1600 m. patvirtino inkvizicijos nutarimą sudeginti Džordaną Bruno.

Įsiplieskus jėzuitų ir dominikonų ginčui dėl žmogaus laisvės ir Dievo malonės santykio, įsteigė Teologinę komisiją. 1600 m. Jubiliejiniais metais paskelbė atlaidus.

1595 m. Romoje priėmė Abiejų Tautų Respublikos stačiatikių vyskupus A. I. Pociejų ir K. Terleckį, 1596 m. prisidėjo prie Brastos unijos sudarymo. 1602 m. paskelbė šventuoju Kazimierą Jogailaitį.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Teršalai

**Teršalas** – medžiaga (cheminis junginys) ar medžiagų mišinys, kurie dėl žmogaus veiklos patenka į aplinką ir kenkia aplinkai, joje esantiems žmonėms ar turtui.

Teršalais gali vadinti  ne tik cheminius junginius ar jų mišinius, bet ir:
* medžiagas, į kurių sudėtį įeina mikroorganizmai (tai vadinamoji *mikrobiologinė tarša*),
* šilumą – aplinkai nebūdingos šilumos patekimas į aplinką yra *šiluminė tarša*. Tokios šiluminės taršos pavyzdžiu gali būti padidėjusi ežerų, naudojamų kaip elektrinės aušinimo rezervuaras, vandens temperatūra, besniegės žemės juostos virš prastai izoliuotų šiluminių trasų miestuose žiemą ir kt.
* šviesa – miestų augalijai didelę įtaką daro miestą apšviečiančių žibintų šviesa (tai *[[šviesinė tarša]]*).

*Teršalai* nėra tas pats, kas *išmetalai*. *Išmetalai* yra medžiagos, kurios patenka į aplinką dėl žmogaus veiklos, o aplinkai gali ir kenkti, ir nekenkti. Nekenksmingų išmetalų pavyzdžiai yra šiltnamiuose fotosintezės metu pagaminamas deguonis, toks degimo produktas kaip vandens garai.

## Teršalų skirstymas
Teršalai skirstomi į pirminius ir antrinius teršalus.
* *Pirminiai teršalai* – cheminiai junginiai ar dalelės, patenkančios į aplinką iš taršos šaltinių.
* *Antriniai teršalai* – cheminės medžiagos, susidarančios kintant aplinkoje esantiems pirminiams teršalams ar jų produktams. Jei teršalams kintant susidaro aplinkoje natūraliai esančios medžiagos, jos antriniais teršalais laikomos tik tada, jei jų susidaro tokie dideli kiekiai, kad kenkia pačiai aplinkai.

Teršalai klasifikuojami ir pagal tai, į kurią aplinkos dalį patenka:
* *oro teršalai* – medžiagos patenkančios į orą:
** dujiniai oro teršalai: sieros dioksidas, azoto oksidai, smalkės, angliavandenilinių tirpiklių garai, metanas, anglies dioksidas ir kt,
** aerozoliniai oro teršalai: ore pasklidusios smulkios dalelės (aerozolis) – pvz., dylančių kelių dangų ir padangų dulkės, asbesto dulkės ir kt.
* *vandens teršalai* – į vandens telkinius ir povandeninis vandenis patenkančios medžiagos.
** paviršinių vandenų (ežerų, upių, jūrų) teršalai
** požeminių vandenų teršalai
* *dirvožemio ir kitų gruntų teršalai* – medžiagos patenkančios į dirvožemį, vandens telkinių dumblą, statybose naudojamą natūralų ar dirbtinį gruntą ir kt.

## Šaltiniai
* Rutkovienė, V. M., Sabienė, N. *Aplinkos tarša*. Lietuvos žemės ūkio universitetas, 2008.
Klemensas XI

**Klemensas XI** (, tikroji pavardė *Giovanni Francesco Albani*, 1649 m. liepos 23 d. Urbinas – 1721 m. kovo 19 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1700 m. lapkričio 23 d. iki mirties.

## Biografija
Gimė vienoje turtingiausių Urbino šeimų. Studijavo senovės kalbas ir teisę Romoje. Nuo 1690 m. kardinolas.

Nuo pontifikato pradžios buvo įtrauktas į Ispanijos įpėdinystės karą (1701–1714 m.). Iš pradžių rėmė prancūzus ir pripažino Pilypą V Ispanijos karaliumi. Tuo pasipiktinęs Šventosios Romos imperijos imperatorius Juozapas 1708–1709 m. įvedė kariuomenę į Popiežiaus valstybę ir grasino užimti Romą. Klemensas XI buvo priverstas Ispanijos karaliumi pripažinti Austrijos erchercogą Karolį (nuo 1711 m. imperatorius Karolis VI). Atsakomųjų veiksmų prieš Romą ėmęsis Pilypas V 1713 m. Utrechto taikos sutartimi iš popiežiaus atėmė leno teisėmis valdytą Siciliją. Protestuodamas Klemensas XI paskelbė Sicilijai interdiktą.

1704 m. uždraudė Kinijoje naudoti pagal vietinius papročius jėzuitų pritaikytas apeigas, tuo pakenkdamas misijoms. 1713 m. bule *Unigenitus* pasmerkė jansenisto P. Kesnelio 101 tezę. 1701 m. nepritarė Brandenburgo kurfiursto Frydricho III vainikavimui Prūsijos karaliumi Frydrichu I. 1707 m. patvirtino Lietuvos ir Lenkijos benediktinų 9 abatijų sujungimą į vieną Šv. Kryžiaus kongregaciją. Rėmė mokslus, ypač archeologiją, menus, turėjo didelę biblioteką, Vatikano bibliotekoje sudarė Rytų šalių rankraščių rinkinį.

## Nuorodos
* Popiežius iš Urbino (anglų k.)

## Šaltiniai
Klemensas XIII

**Klemensas XIII** (, tikroji pavardė *Carlo della Torre Rezzonico*, 1693 m. kovo 7 d. Venecija – 1769 m. vasario 2 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1758 m. liepos 6 d. iki mirties.

## Biografija
Kilęs iš Venecijos pirklio šeimos, tėvas Džovanis Batista, motina Vitorija Barbarigo. Mokėsi Bolonijos jėzuitų kolegijoje. Buvo popiežiaus kapelionas ir apaštališkasis protonotaras. Nuo 1737 m. kardinolas, nuo 1743 m. Padujos vyskupas.

Protegavo jėzuitų ordiną, tuo metu, kai Burbonų dinastijos valdovai siekė jį panaikinti. Klemensas XIII 1765 m. paskelbė bulę *Apostolicum pascendi munus*, ginančią Jėzaus draugiją ir paskelbė interdiktą jėzuitus išvariusioms šalims. Iš Portugalijos jie ištremti 1759 m., iš Prancūzijos – 1764 m. 1769 m. sušaukė Kardinolų konferenciją jėzuitų klausimui svarstyti, bet jos išvakarėse staiga mirė.

1764 m. Klemensas XIII pasmerkė febronijonybę, katalikybės srovę, neigiančią popiežiaus primatą, 1765 m. patvirtino Švenčiausiosios Jėzaus Širdies kultą, 1767 m. kanonizavo Joną Kentietį. Nepritarė Šviečiamojo amžiaus idėjoms, į *Index Ubrorum prohibitorum* įtraukė kai kuriuos Klodo Helvecijaus, Žano Žako Ruso kūrinius, prancūzų Enciklopediją.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai
## Šaltiniai
Klemensas VI

**Klemensas VI** (, tikroji pavardė , apie 1291 m. Rozjė d’Egletonas, Korezas, Limuzenas – 1352 m. gruodžio 6 d. Avinjonas) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1342 m. gegužės 7 d. iki mirties, ketvirtasis Avinjono popiežius.

## biografija
Benediktinas. Studijavo Paryžiuje, 1323 m. teologijos daktaras. 1326 m. Fekano (Žemutinė Normandija) vienuolyno abatas. Nuo 1328 m. Araso vyskupas, nuo 1329 m. Senso (Burgundija), nuo 1330 m. Ruano arkivyskupas. Prancūzijos karalius Pilypas VI jį paskyrė savo kancleriu, vykdė diplomatines misijas Anglijoje ir Avinjone. Nuo 1338 m. Sent Nerio ir Achilėjos kardinolas.

Nuo pontifikato pradžios rezidavo Avinjone, praktikavo nepotizmą. 1342 m. pakartojo popiežiaus Jono XXII ekskomuniką Liudvikui IV Bavarui. Siekdamas įtvirtinti savo pergalę prieš jį 1346 m. protegavo Liuksemburgų dinastijos atstovo Moravijos markgrafo Karolio (nuo 1355 m. Šventosios Romos imperijos imperatorius Karolis IV Liuksemburgietis) išrinkimą Čekijos karaliumi.

Stiprino Avinjono popiežiškas valdas, apie 1348 m. iš Neapolio karalienės Joanos I nupirko Avinjono grafystę, baigė popiežiaus rūmų statybą. Pasižymėjo bebaimiškumu, netgi 1348–1350 m. Avinjone siaučiant juodojo maro epidemijai, vykdė karitatyvią veiklą, gynė persekiojamus žydus, kurie buvo kaltinami epidemijos sukėlimu. Nepritarė flagelantų fanatizmui. Kai Strasbūre buvo sudeginti apie 900 žydų, išleido dvi bules, kurios, be kita ko, paskatino maro priežasčių tyrimus ir terapiją.

Šimtamečiame kare (1337–1453 m.) rėmė Prancūziją, tai kėlė Anglijos nepasitenkinimą. Siekdamas sustiprinti popiežiaus valdžią Italijoje 1350–1351 m. kariavo su Milano valdovu G. Visconti dėl Bolonijos, bet pralaimėjo. Su Venecija, Kipru ir joanitais buvo sudaręs lygą kovai su turkais. Pontifikato pabaigoje rėmė Romos miestiečio C. di Rienzo kovą su patricijais.

Pritarė Lenkijos karaliaus Kazimiero III Didžiojo siekiams prijungti Lietuvą ir Rusią prie Lenkijos bei apkrikštyti. 1343 m. paskelbė kryžiaus žygį prieš Lietuvą. 1349 m. laiške Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Kęstučiui siūlė krikštytis ir žadėjo karaliaus karūną.

Globojo mokslą, menus, Romoje suorganizavo klasikinių kalbų studijas.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Klemensas VII

**Klemensas VII** (, tikroji pavardė *Giulio de Medici*, 1478 m. gegužės 26 d. Florencija – 1534 m. rugsėjo 25 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1523 m. lapkričio 18 d. iki mirties.

## Biografija
Kilęs iš Florencijos Medičių giminės, nesantuokinis Džiulijano de Mediči sūnus. Joanitas, Kapujos vienuolyno prioras. Nuo 1513 m. Florencijos arkivyskupas ir kardinolas.

Išrinktas popiežiumi įsitraukė į kovą prieš Habsburgus. 1526 m., sudaręs sąjungą su Prancūzijos karaliumi Pranciškumi I, Florencijos bei Venecijos respublikomis ir Milano kunigaikštyste, kovojo prieš Šventosios Romos imperijos imperatorių Karolį V. Sąjungininkai pralaimėjo, o Roma 1527 m. buvo nusiaubta. Vykstant mūšiams, Klemensas VII slapstėsi Romos Angelo pilyje, vėliau buvo paimtas į nelaisvę. 1529 m. Barselonoje pasirašė taikos sutartį, kuria atsisakė Modenos ir Redžijo (Emilija-Romanija) žemių, sugrąžino Medičiams Florenciją. 1530 m. Bolonijoje vainikavo imperatorių Karolį V.

Klemensui VII nepavyko išsaugoti Bažnyčios vienybės, jo nesantaika su imperatoriumi neužkirto kelio protestantizmui plisti, atsisakymas nutraukti Anglijos karaliaus Henriko VIII santuoką su Kotryna Aragoniete paskatino Anglijos bažnyčios atskilimą nuo Romos bažnyčios.
Klemensas VII globojo menus, pavedė Mikelandželui Siksto koplyčioje nutapyti freską „Paskutinis teismas“.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Klemensas XIV

**Klemensas XIV** (, tikroji pavardė *Giovanni Vincento Antonio Ganganelli*, 1705 m. spalio 31 d. Santarkangelo di Romanja – 1774 m. rugsėjo 22 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1769 m. gegužės 19 d. iki mirties.

## Biografija
Gimė gydytojo šeimoje. Mokėsi Riminio ir Urbino kolegijose. Nuo 1723 m. minoritas, vienuolio vardas Lorencas. Studijavo teologiją ir filosofiją Pezaro, Rekanačio (Markės sritis) ir Fano pranciškonų kolegijose. 1731 m. teologijos daktaras. 1731 m. įšventintas kunigu. Nuo 1731 m. dėstė teologiją ir filosofiją Askolio Pičeno, Bolonijos ir Milano kolegijose, nuo 1740 m. Šv. Bonaventūro kolegijos Romoje rektorius, nuo 1746 m. Romos inkvizicijos patarėjas (konsultorius). 1759 m. kardinolas.

Popiežiumi išrinktas kaip jėzuitų priešininkas. Nuo pontifikato pradžios siekė pagerinti santykius su Prancūzija, pasidavė jos politinė įtakai. 1770 m. panaikino viešą bulės *In coena Domini* apie eretikų ir atskalūnų ekskomunikavimą skaitymą. Lisabonoje atkūrė nunciatūrą. 1772 m. uždarė Romos kolegiją ir visus Popiežiaus valstybėje esančius jėzuitų namus. Spaudžiamas Prancūzijos, Ispanijos ir Neapolio valdovų 1773 m. išleidęs bulę *Dominus ac Redemptor noster* panaikino jėzuitų ordiną. Už tai Neapolio karalius Ferdinandas perdavė Popiežiaus valstybei Benevento ir Pontecorvo (dab. Lacijus) sritis, o Prancūzijos karalius Liudvikas XV grąžino Avinjoną ir Venaską (Provansas-Alpės-Žydrasis Krantas). 1772 m. rėmė Šventosios Romos imperijos imperatorės Marijos Teresės pastangas užkirsti kelią Abiejų Tautų Respublikos Pirmajam padalijimui. Įkūrė antikinių skulptūrų muziejų Romoje.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Grybo kotas

**Kotas** – grybo dalis (savotiškas stovas), kuri laiko kepurėlę.

Koto paviršius gali būti pūkuotas, žvynuotas, rievėtas, grūdėtas ar išmargintas tinkleliu. Kotas gali būti cilindro, buožės formos, į apačią smailėjantis arba storas. Kotas būna pilnaviduris, arba iš dalies ar visiškai tuščiaviduris.

Kartais apatinę koto dalį gaubia nevienodo tvirtumo membrana, vadinamoji volva (išnara). Tai yra praplyšusi apatinė apvalkalo (*velum generale*), kuris gaubia vaisiakūnį ankstyvojoje jo vystymosi stadijoje, dalis. Apvalkalo pėdsakų gali likti ir vidurinėje ar viršutinėje koto dalyje rinkio (žiedo) ar juostelės pavidalu, jie būna daugiau ar mažiau ryškūs ir neretai grybui augant visai išnyksta. Koto suaugimas su kepurėle būna centrinis, ekscentrinis arba retais atvejais ryškiai ekscentrinis (šoninis).

**Bazė** – apatinė koto dalis. Jos forma yra svarbus skiriamasis požymis apibūdinant vieną ar kitą grybą. Bazė gali būti gumbiškai sustorėjusi, verpstiškai pailgėjusi, juosiama rinkio (žiedo), gaubiama aukštos išnaros arba rutulio formos.

## Literatūra
**Grybai**, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 11, 215
Marakešo–Tensifto–el Hauzo regionas

**Marakešo–Tensifto–el Hauzo regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra centriniame Maroke, užima 31160 km² plotą. Čia gyvena 3 102 652 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Marakešas.

Regionui vadovauja Muniras Chabis (Mounir Chraïbi).

Regionui priklauso 3 prefektūros ir 4 provincijos:
* Marakešo-Medinos prefektūra
* Marakešo-Menaros prefektūra
* Sidi Jusefo Ben Ali prefektūra
* Hauzo provincija
* Čičavos provincija
* Kelaat es Sraghnos provincija
* Esauros provincija

## Geografija
Marakešo-Tensifto-Alhauzo regionas ribojasi su regionais: Dukalo-Abdo ir Šauijos-Urdigo šiaurėje, Suso-Masa-Dra pietuose, Tadlo-Azilalo rytuose ir Atlanto vandenynu vakaruose.

## Demografijos raida

Šaltiniai :
* Maroko regionai
* World Gazetter

## Nuorodos
Sent Luiso Blues

**Sent Luiso „Blues“** – () NHL Vakarų konferencijos Centrinio pogrupio ledo ritulio komanda iš Misūrio, Sent Luiso, JAV. 2019 m. pirmą kartą savo istorijoje iškovojo Stenlio taurę (NHL čempionai).

## Istorija

Komanda įsikūrė Sent Luise 1967 m., kai NHL lyga sumanė plėstis. 

## Sezonai

## Išnašos

## Nuorodos

Oficiali klubo svetainė
Jonas XXIII

**Jonas XXIII** (, tikrasis vardas **Andželas Džiuzepė Ronkalis** – *Angelo Giuseppe Roncalli*, 1881 m. lapkričio 25 d. Soto il Montė, Bergamo provincija – 1963 m. birželio 3 d. Vatikanas) – šventasis Romos Katalikų Bažnyčios popiežius nuo 1958 m. spalio 28 d. iki mirties 1963 m. Nuo 2000 m. – palaimintasis, nuo 2014 m. balandžio 27 d. – šventasis. Katalikų Bažnyčios atsinaujinimo pradininkas.

## Biografija
Gimė Brusikoje, Soto il Montės komunos dalyje, žemvaldžių grafų Morlanų samdinių Džiovanio Batistos Ronkalio ir Marianos Macolos šeimoje. Ketvirtasis iš trylikos vaikų, vyriausias tarp brolių.

1900 m. baigė Bergamo dvasinę seminariją, 1904 m. baigė Romos popiežiškąją seminariją, teologijos daktaras. 1904 m. įšventintas kunigu. 1905–1914 m. Bergamo vyskupo Radinio Tedeskio sekretorius, Bergamo kunigų seminarijos profesorius. Per Pirmąjį pasaulinį karą Italijos kariuomenės sanitarinės dalies puskarininkis, vėliau – karo kapelionas.

1921–1925 m. Romos kurijos Tikėjimo doktrinos kongregacijos tarnautojas ir Laterano universiteto dėstytojas. Nuo 1925 m. titulinis Aeropolio arkivyskupas ir apaštalinis vizitatorius Bulgarijai, nuo 1931 m. apaštalinis delegatas Bulgarijoje, nuo 1934 m. Turkijoje ir Graikijoje.

Chaimas Barlas, iš Lietuvos kilęs žydas, Žydų agentūros atstovas Ženevoje, 1942 m. prašė jį užtarti Bratislavos žydus. Jam pavyko sustabdyti deportaciją. Padėjo iš Vengrijos bėgantiems žydams.

1944–1953 m. popiežiaus nuncijus Prancūzijoje. Nuo 1952 m. nuolatinis Šventojo Sosto stebėtojas prie UNESCO. 1953 m. kardinolas, Venecijos patriarchas.

Išrinktas popiežiumi 1959 m. pradėjo rengti Vatikano II susirinkimą, vykusį 1962–1965 m., kurio pagrindiniai tikslai buvo Bažnyčios atsinaujinimas (*[[adžornamentas]]*) ir krikščioniškų Bažnyčių ekumenizacija. Padidino kardinolų kolegiją, į ją įtraukė Afrikos ir Japonijos atstovų. Stiprino ekumeninius ryšius su kitomis Bažnyčiomis. 1960 m. įsteigė Krikščionių vienybės sekretoriatą, (dab. Popiežiškoji krikščionių vienybės taryba). Bendravo su tikinčiųjų bendruomenėmis. Susitiko su didžiųjų pasaulio valstybių ir komunistinių šalių valdžios atstovais.

## Bibliografija

Parašė 8 enciklikas:
* Ad Petri Cathedram (Apie Bažnyčios vienybę, 1959 m. liepos 29 d.);
* Sacerdotii Nostri Primordia (1959 m. rugpjūčio 1 d.);
* Grata Recordatio (1959 m. rugsėjo 26 d.);
* Princeps Pastorum (1959 m. lapkričio 28 d.);
* Mater et Magistra (Motina ir mokytoja, 1961 m. gegužės 15 d.);
* Aeterna Dei Sapientia (1961 m. lapkričio 11 d.);
* Paenitentiam Agere (1962 m. liepos 1 d.);
* Pacem in Terris (Taika Žemėje, 1963 m. balandžio 11 d.).

## Taip pat skaitykite
* Popiežiai

## Literatūra
* Dizionario dei papi, a cura di Dorina Alessandra, Carnago, SugarCo Edizioni, 1995, ISBN 88-7198-373-4.

## Šaltiniai
Paprastasis trimitėlis

**Paprastasis trimitėlis** (*Craterellus cornucopioides*) – trimitėlių (*Craterellus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūnis piltuvėlio ar trimito, rago pavidalo, su gilia, iki pat koto pamato įduba, 5-12 cm aukščio, viršutinėje dalyje 3-10 cm pločio. Vaisiakūnio vidus tamsiai rudas, rudai juodas, šiurkštus, žvynuotas, elastingas, kraštai netaisyklingai išsikraipę. Himenoforas, esantis vaisiakūnio išorėje, lygus arba nežymiai klostėtas, juosvai pilkas, pelenų spalvos, turi pilkai melsvą apnašą.
Trama plona, odiška, tampri, malonaus skonio ir kvapo.
Sporos 10-13 x 6-9 μm.

Būdingi požymiai: pilkai melsvai juodi, su rudu atspalviu grybai.

Augimo laikas: liepos – lapkričio mėn.. Auga lapuočių, mišriuose miškuose su ąžuolo, buko, skroblo, lazdyno priemaiša, kartais nemažomis grupėmis. Mėgsta molingą arba kalkingą dirvožemį.
Valgomas, neretas, vokiečių literatūroje giriamas. Nepaisant nelabai patrauklios spalvos, *paprastasis trimitėlis* kaip valgomas grybas yra labai mėgstamas. Dėl kietokos tramos grybą būtina ilgiau pavirti. Jį galima išdžiovinti, sumalti ir naudoti kaip prieskonį įvairiems patiekalams pagardinti.


Image:Craterellus cornucopioides JPG1.jpg|Paprastasis trimitėlis
Image:Craterellus cornucopioides 03.jpg


## Literatūra
* *Lietuvos grybų atlasas*, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 396
* Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, p. 177
Martell Webster

**Martell Webster** (g. 1986 m. gruodžio 4 d. Edmondse, Vašingtone) yra JAV krepšininkas, šiuo rungtyniaujantis metu Nacionalinės krepšinio asociacijos Portlando "Trail Blazers" komandoje. 2.01 m ūgio, 95 kg sveriantis taikliarankis krepšininkas buvo pašauktas 2005 metų NBA Naujoku Biržoje šeštu kvietimu į Portlando "Trail Blazers" komandą. Jis yra pravardžiuojamas "The Definition" (liet. k.-"Apibrėžimas") dėl jo pavardės sutapimo su to paties vardo garsiu anglų kalbos žodynu. Webster taip pat yra Dallas "Mavericks" komandos žaidėjo Jason Terry pusbrolis.

Per rungtynes su Utah "Jazz" 2008 m. sausio 5 d. pelnė 26 taškus pagerindamas savo karjeros rekordą. Šiose rungtynėse Websteris įmetė 24 taškus per trečiąjį kėlinį, taip pagerindams "Trail Blazers" komandos vieno žaidėjo taškų rekordą per vieną kėlinį.
Kotas

**Kotas** gali reikšti:

* įrankio, ginklo ar kitokio daikto dalis, kuri sugniaužiama viena ar abiem rankomis, arba kuri paimama pirštais. Viena ar dviem rankomis paimamus kotus turi kirviai (*kirvakotis*), dalgiai (*dalgiakotis*), vėliavos (*[[flagštokas]]*), ietys, plaktukai ir pan.

Kotais vadinamos ir nerankinių įrankių dalys, kurios įtvirtinamos veržtuvuose, griebtuvuose ir panašiose kitų įtaisų dalyse. Pvz., metalo liejime *stūmoklio kotas* yra stūmoklio dalis, jungianti stūmoklį su presavimo pavara.

Pirštais paimami kotai vadinami *koteliais*. Pvz., *plunksnakotis* yra rašiklis, kurį sudaro kotelis, į kurį įstatoma rašymo plunksna.

* Kotais vadinamos tam tikros augalų ir grybų ar jų organų dalys. Pvz., *[[lapkotis]]* yra augalo lapo plona dalis, jungianti lapalakštį su stiebu, *vaisiaus kotelis* – dalis, jungianti vaisių su stiebu, grybo kotas – grybo vaisiakūnio dalis.
Kardinolų kolegija

**Kardinolų kolegija** (, Šventosios Romos katalikų bažnyčios kardinolų susirinkimas – bažnyčios institucija, kardinolų visuma.

Kardinolų kolegijos teisės ir pareigos apibrėžtos 1983 m. Kanonų teisės kodekse. Mirus popiežiui Kardinolų kolegija konklavoje renka naują popiežių, tarp konklavų neatlieka jokių valdymo funkcijų. Kolegijai vadovauja kolegijos išrinktas ir popiežiaus patvirtintas kardinolas dekanas, jam nesant – subdekanas, bet teisiškai kitų kardinolų atžvilgiu jis neturi jokios valdžios.

Rinkimų teisę turi kardinolai iki 80 metų amžiaus. Pirmoji Kardinolų kolegija (*Sacrum Collegium*) sudaryta 1150 m., popiežius Sikstas V (1585–1590 m.) kolegiją išplėtė iki 70 kardinolų. 1831–1846 m. iš 75 naujai išrinktų kardinolų 69 buvo italai. Valdant popiežiui Grigaliui XVI Kardinolų kolegija papildyta Prancūzijos, Portugalijos, Austrijos, Belgijos ir Anglijos, vėliau – ir kitų Europos šalių atstovais. Popiežius Jonas XXIII kolegiją išplėtė iki 90, įtraukė kardinolų iš Afrikos, Amerikos ir Azijos. Vėliau kiti popiežiai tą skaičių dar didino. 2002–2005 m. Kardinolų kolegijos dekanas buvo Jozefas Aloizas Racingeris.

Nuo 2005 m. Kardinolų kolegijoje buvo 135 kardinolai. Kardinolų kolegijos dekanas Andželas Sodanas.

## Šaltiniai
Gaižiūnų miškai

**Gaižiūnų miškai** (**Rumšiškių−Gaižiūnų miškai**) − septintas pagal užimamą plotą Lietuvos miškų masyvas Jonavos ir Kaišiadorių rajonuose, 15 km į rytus nuo Kauno ir esantis beveik Lietuvos viduryje. Miškų plotas ~ 29 000 ha. Arčiausias jam miestas Jonava, esanti šiaurės vakarinėse miško prieigose.

## Geografija
Masyvas apie 17 km ištįsęs iš vakarų į rytus. Pietuose siekia Kauno marių krantus, šiaurės rytuose − Nerį. Jo pietinę dalį kerta Vilniaus−Kauno, šiaurrytinę − Kaišiadorių−Jonavos geležinkelis, šiaurės vakariniu pakraščiu eina Kauno−Jonavos geležinkelis.

Jonavos rajone driekiasi Ruklos seniūnijos ir Šveicarijos seniūnijos teritorijose, bei Palomenės seniūnijoje, Kaišiadorių rajone.

## Hidrologija
Gaižiūnų miškai driekiasi Nemuno ir Neries tarpuslėnio banguota lyguma, kurią dengia senovinės Neries deltos smėliai ir žvirgždai, slūgsantys ant juostuotųjų molių. Miškuose daug pelkių: Čiuloto raistas, Epušoto pelkė, Medžiolito pelkė, Palraistis, Romato pelkė, Šlapraistis, Vilkų raistas.

Gaižiūnų miškų masyve prasideda:
* Neries intakai:
** Ruklelė
** Taurosta
** Varpė
** Laukysta
** Lomena ir jos intakai:
*** Dumsė
*** Romatas
** Šešuva ir jos intakai:
*** Želva
*** Garšas
*** Pravarta
* Nemuno intakai:
** Karčiupis
** Praviena ir jos intakai:
*** Nizra
*** Nedėja

## Kirtimas
2019 m. birželio 12 d. Lietuvos vyriausybė pritarė kitoms naudmenomis paversti 43,95 hektaro valstybinio miško, reikalingo tiesti naujus kelius ir statyti naują karinę infrastruktūrą.

## Šaltiniai
Dyglutiniai

**Dyglutiniai** () yra voveraitiniečių eilės grybų šeima.

Šios šeimos atstovai turi aiškiai atskirtą kepurėlę ir kotą. Himenoforą sudaro minkšti trapūs dygleliai. Trama minkšta ir skleidžia stiprų malonų kvapą. Sporos baltos, elipsiškos arba apvalokos. Dauguma dyglutinių nevalgomi arba šiek tiek nuodingi.

Šeimai priklauso:

* Corallofungus
* Gloeomucro
* Dyglutis (*Hydnum*)
** Raukšlėtasis dyglutis (*Hydnum repandum*)
** Rausvagelsvis dyglutis (*Hydnum rufescens*)
** Korališkasis trapiadyglis (*Hydnum coralloides*)
* Nigrohydnum
* Phaeoradulum

## Foto

Image:Hedgehog fungi2.jpg|Raukšlėtasis dyglutis
Image:Dsc04896-Hydnum-coralloides.jpg|Hydnum coralloides
Image:Hydnum rufescens 20070927w.JPG|Hydnum rufescens


## Literatūra
**Grybai**, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 32
Mark David Chapman

**Markas Deividas Čepmenas** (*Mark David Chapman*; g. 1955 m. gegužės 10 d. Fortvorte, Teksasas) – amerikiečių nusikaltėlis, 1980 m. gruodžio 8 d. Niujorke nužudęs muzikantą ir aktyvistą John Lennon.

Anksčiau, negu prasidėjo jo teismas, Chapman prisipažino kaltas dėl antro laipsnio žmogžudystės ir buvo nuteistas kalėti nuo 20 metų iki gyvos galvos su teise būti paleistam anksčiau laiko. Jis buvo įkalintas nepaisant to, kad jam buvo diagnozuota psichinė liga. Chapman lieka įkalintas *Attica Correctional Facility* kalėjime, Niujorke. Net dešimt kartų buvo atsisakyta lygtinai jį paleisti. Atsisakymą lygtinai paleisti lėmė Lenono našlės Yoko Ono ir begalės kitų žmonių pasipriešinimas.
Vankuverio Canucks

**Vankuverio „Canucks“** – () NHL Vakarų konferencijos Šiaurės Vakarų pogrupio ledo ritulio komanda iš Vankuverio, Britų Kolumbijos.

## Istorija

Komanda įsikūrė 1945 m. Vankuveryje ir pradėjo žaisti PCHL lygoje. 1965 m. NHL paskelbė, kad plečia lygą, todėl komandos vadovas Fred Hume surengė prezentaciją NHL vadovams, bet jiems nepatiko, todėl "Vancouver Canucks" nepateko į NHL lygą.

1970 m. po ilgo tarimosi komanda pagaliau pateko į NHL.

## Sezonai

## Nuorodos
    
* Oficialus komandos puslapis
Rūdiškių miškai

**Rūdiškių miškai** (**Inkleriškių−Rūdiškių miškai**) − tai maždaug tryliktas pagal plotą Lietuvos miškų masyvas Trakų ir Varėnos rajonuose, 6 km į šiaurę nuo Valkininkų, Merkio dešiniajame krante, Lietuvos pietryčiuose. Masyvo plotas ~195 km². Didžiausias jo miestas Rūdiškės, supamos Rūdiškių miško. Priklauso Trakų (Rūdiškių, Strėvos, Madžiūnų, Žeronių girininkijos) ir Valkininkų (Tiltų girininkija) miškų urėdijoms.

## Geografija

Masyvą sudaro Rūdiškių, Inklėriškių, Eglonių, Strėvos, Pamerkių, Tiltų, Jogėlonių, Žvingeliškių, Pagraužupio, Varniškių, Šklėrių, Spindžiaus ir kiti miškai.

Reljefas šiaurėje kalvotas, pietuose − lygus. Dirvožemiai jauriniai, velėniniai jauriniai mažai sujaurėję smėliai, vietomis velėniniai jauriniai glėjiški priesmėliai ir žemapelkiniai durpžemiai. Pietinė masyvo dalis priklauso Merkio baseinui: teka Graužupis, Cirvija, o masyvo rytiniu pakraščiu − Lukna; šiaurėje teka Nemuno intakas Strėva. Miške (ypač šiaurės vakaruose) gausu ežerų (~18): Drabužis, Drabužaitis, Spindžius, Spindžiukas, Ungurys, Unguraitis, Stanka, Aukšlinis, Bygaudas, Žiežulis, Skričiukas, Trakiškis, Bobis ir kt.

## Medynai
Medynai daugiausia savaiminės kilmės.

* pušynai: 80 %
* eglynai: 10 %
* beržynai: 8 %
* juodalksnynai: 2 %

Jaunuolynai sudaro 53 % medynų, pusamžiai medžiai 36 %, pribręstantys 6 %, brandūs 5 %.

## Ekologija
Yra briedžių, stirnų, šernų, barsukų, lapių, kiškių, voverių, Merkyje − bebrų. Rūdiškių miškuose gausu vaistažolių, uogų, grybų.

Šiaurės vakarinė miškų dalis patenka į Aukštadvario regioninį parką. Yra Inklėriškių kraštovaizdžio draustinis.

## Erdvė

Rūdiškių miško 66 kvartale yra senosios Rūdiškių kapinės, Strėvos miško 11, 23 kvartaluose, Spindžiaus miško 25 ir 27 kvartaluose – pilkapiai, o Spindžiaus miško 7 kvartale stūkso Strėvos piliakalnis.

Miškus kerta Vilniaus–Marcinkonių geležinkelis, keliai , . Didesnės gyvenvietės miškuose: Rūdiškės, Šklėriai, Inklėriškės, Klepočiai, Tiltai, Vaitakarčmis, Žėronys, Vaikšteniai, Strėva, Drabužininkai, Kozelkiškės, Madžiūnai.

## Šaltiniai
Rausvagelsvis dyglutis

**Rausvagelsvis dyglutis**, **mėsingasis dyglutis** () – dyglučių (*Hydnum*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio ir didesni. 
Kepurėlė 5-10 cm skersmens, retai didesnė, geltonai oranžinės, geltonai rudos spalvos, paviršius lygus. Apatinėje pusėje balsvi, gelsvi, minkšti, trapūs nuaugtiniai dygliai. 
Kotas 3-8 x 0,5-2 cm, centrinis arba ekscentrinis. 
Trama gelsva, sena - karstelėjusi. 
Sporos 6-9 x 6-8 μm. 

**Būdingi požymiai**: geltonai oranžinės, geltonai rudos spalvos kepurėlė, kurios apačia nuaugusi minkštais dygliais. 

Augimo laikas: liepos - lapkričio mėn. Auga ir pavieniui, ir grupėmis, tiek spygliuočių, tiek lapuočių miškuose. Valgomas.

## Literatūra
* **Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 396
* **Grybai**, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, p. 177
Raukšlėtasis dyglutis

**Raukšlėtasis dyglutis** (*Hydnum repandum*) – dyglučių (*Hydnum*) genties grybų rūšis.

Kepurėlė tvirta mėsinga, iš pradžių iškili, vėliau – paplokščia arba įdubusi, dažniausiai taisyklingai išsilankščiusi ar banguota. Luobelė šiek tiek pūkuota arba raukšlėta. Kepurėlė šviesiai geltona arba balkšva, kartais su oranžiškai rudu atspalviu.
 
Nusmailėję dygliai apatinėje kepurėlės pusėje tankūs, šiek tiek nuaugę kotu žemyn, labai trapūs ir lengvai atsiskiria nuo kepurėlės.
Grybo kotas, kaip ir dygliai, iš pradžių balkšvas, tačiau vėliau abu įgauna kepurėlės spalvą. Kotas tvirtas, pilnaviduris cilindriškas, dažniausiai kreivas; 3-8 cm aukščio ir 0,5-2 cm storio.

Trama balta, ore įgauna rusvai gelsvą atspalvį, kieta, bet trapi, malonaus nestipraus kvapo ir aštroko, seni grybai net kartaus skonio.
Sporos 6-9 x 6-8 μm.

Augimo laikas: liepos – rugpjūčio mėn. Dažnai auga tankiomis grupėmis lapuočių ir spygliuočių miškuose, kartais keli grybai suauga kepurėlėmis ir kotais. Neretai šie grybai auga eilėmis ar ratais, mėgsta kalkingą dirvožemį.

Valgomas, valgomi tik jauni grybai, senesnius dėl jų kartaus skonio ir kietos tramos reikia virti labai ilgai.

## Literatūra
* **Grybai**, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 184
* **Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 408
Dyglutis

**Dyglutis** (*Hydnum*) – dyglutinių (*Hydnaceae*) šeimos grybų gentis.

Šiai genčiai priklauso:

* Raukšlėtasis dyglutis (*Hydnum repandum*)
* Rausvagelsvis dyglutis (*Hydnum rufescens*)
* Korališkasis trapiadyglis (*Hydnum coralloides*)

## Fotografijos

Image:Hydnum rufescens 20070927w.JPG|Rausvagelsvis dyglutis
Image:Dsc04896-Hydnum-coralloides.jpg|Korališkasis trapiadyglis


## Literatūra
* **Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1
* **Grybai**, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1
Šavijos–Uardigo regionas

**Šavijos–Uardigo regionas** () – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra centriniame Maroke, užima 7 010 km² plotą. Čia gyvena 1 655 660 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė Setatas.

Nuo 2002 m. gruodžio regionui vadovauja Mahometas Ali Eladmis (Mohamed Ali El Admi).

Regionui priklauso šios provincijos:
* Ben Slimano provincija
* Churibgos provincija
* Setato provincija
* Berešido provincija

## Geografija
Šavijos-Uardigo regionas yra Atlanto vandenynu pakrantės lygumoje į rytus nuo Didžiosios Kasablankos regiono ir į šiaurę nuo Um ar-Rbijos upės.

## Demografijos raida

Šaltiniai :
* Maroko regionai
* World Gazetter

## Nuorodos
Šauijos-Urdigo regionas
Abisininis ragasnapis

**Abisininis ragasnapis** (*Bucorvus abyssinicus*) – ragasnapinių paukščių (*Bucerotiformes*) būrio, dirvinių ragasnapių (*Bucorvidae*) šeimos paukščių rūšis.

## Paplitimas
Savaime paplitę Afrikos žemyne į pietus nuo Sahelio ir siaura linija jų arealas tęsiasi vakarų - rytų kryptimi. Vakarų Afrikoje jų arealas eina nuo vakarinio Senegalo prie Atlanto vandenyno pakrančių ir tęsiasi per Vakarų Afrikos vidurį, per Centrinės Afrikos šiaurinę dalį pereidamas į Rytų Afriką (Pietų Sudanas, Etiopija, Eritrėja, Uganda, šiaurės vakarų Kenija).

Gyvena savanose ir pusdykumėse, kur laikosi poromis arba nedidelėmis šeimyninėmis grupelėmis.

## Išvaizda
Dideli paukščiai. Pagal kūno ilgį abisininiai yra didesni už pietuose gyvenančius Pietų Afrikos ragasnapius (*Bucorvus leadbeateri*), bet pastariesiems nežymiai nusileidžia pagal svorį. Abisininių ragasnapių vidutinis ūgis apie 90–100 cm, kūno ilgis 90–110 cm, atstumas tarp išskleistų abiejų sparnu galų 122–183 cm, svoris 3–4 kg. 

Lytinis dimorfizmas nežymus. Patinai už pateles šiek tiek stambesni. Plunksninis apdaras juodas, išskyrus baltas plasnojamąsias plunksnas, matomas jiems išskleidus sparnus. Snapas ilgas ir juodas, išskyrus jo pagrinde esančią rausvą dėmę.

Pas patinus aplink akis melsva dėmė, gerklės oda raudona, išskyrus gerklės viršutinę dalį, kuri melsva. Pas pateles aplink akis melsva dėmė, gerklė tamsiai mėlyna. Nesubrendę jauni paukščiai tamsiai rudo plunksnų apdaro ir trumpesniais snapais.

## Mityba
Abisininiai ragasnapiai plėšrūs paukščiai, minta įvairiais gyviais. Besimaitindami per dieną nueina apie 11 km, dažnai sekdami iš paskos kanopinius žvėris, kurie kanopomis iš slėptuvių išbaido smulkius roplius, smulkius žinduolius ir smulkius paukščius, kuriais abisininiai ragasnapiai minta. Taip pat minta vabzdžiais, o augaliniu maistu labai retai.

Nelaisvėje išgyvena apie 40 metų.


Ground Hornbill, Omo Valley (13124016413).jpg|Patinas ir patelė Omo upės slėnyje (Etiopija)
Bucorvus_abyssinicus_MHNT_226_San_(Mali).jpg|Kiaušinis


## Šaltiniai

## Nuorodos
* youtube.com / Abyssinian Ground-Hornbill, Bucorvus abyssinicus (*vaizdo medžiagoje Abisininis ragasnapis*)
HŠK Concordia Zagreb

**HŠK Concordia** – buvęs Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1911 m..

Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
NK Lokomotiva Zagreb

**Zagrebo „Lokomotiva“** – Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1914 m.

## Pasiekimai

* III vieta  (1952)

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia raudonaa apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
NK Istra 1961

**Pulos „Istra“** – Kroatijos futbolo klubas iš Pulos.

## Istorija

1961 m. klubas prijungtas prie HNK Istra Pula klubo, bet 1966 m. atkurtas.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Lietuviai
*  Karolis Laukžemis, puolėjas, 2018–2020 m.

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia raudonaa apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė  
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* YouTube platforma
* Globalsportsarchive
NK SAŠK Napredak

**Sarajevo „SAŠK Napredak“** – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Sarajevo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1910 m.

Po II pasaulinio karo komunistinis Jugoslavijos režimas klubą panaikino, 1999 m. jis vėl įkurtas.

## Pasiekimai

*  III vieta (1942 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Morandi

**Morandi** – rumunų muzikos grupė, kurios nariai yra Marius Moga bei Andreas Tefas Ropcea (dar žinomas kaip Randi). Grupės pavadinimas buvo sukurtas panaudojus dvi paskutines Marius Moga pavardės raides bei Randi slapyvardį, taip sudarant MoRandi.

## Istorija
Morandi populiari ne tik Rumunijoje, singlas „Beijo“ 2005 m. vasarą buvo gerai įvertintas kai kuriuose Europos muzikos topuose, pavyzdžiui, MTV Europe Chart ir World chart express. 2005 metų Rumunijos MTV muzikos apdovanojimuose Morandi buvo nominuoti 'best Romanian act' kategorijoje, nors apdovanojimo laimėti jiems nepavyko.
2006 metų Rumunijos MTV apdovanojimuose Morandi laimėjo „Geriausios dainos“ apdovanojimą (Beijo) ir geriausio vaizdo klipo apdovanojimą (Falling Asleep).

Morandi laikoma vienu sėkmingiausių muzikos projektų Rumunijoje, viešumoje pasirodžiusi 2004 metais. Pirmasis siglas aglų kalba 'Love me' buvo išleistas nesitikint sulaukti tokio populiarumo. Tačiau dainos nenustojo groti radijo stotys, jai taip pat pavyko užkopti į aukščiausias topų vietas, vaizdo klipas sulaukė galybės komplimentų. Tuomet Morandi komanda nusprendė tęsti savo veiklą, kaip vėliau paaiškėjo, labai sėkmingai.

Tuomet buvo išleistas albumas pavadinimu „Reverse“. Neįprastas skambesys buvo sukurtas panaudojus panašius balso įrašus kuriant visas vienuolika dainų. Publika, sužinojusi jog dainos kuriamos Rumunijoje, pradėjo dar labiau domėtis grupe.

Jau dvi naujausio albumo „N3XT“ dainos tapo populiariais singlais, kuriems buvo sukurti vaizdo klipai („Afrika“ ir „Angels“). Pastarasis vaizdo klipas dažnai vadinamas vienu geriausių Rumunijos muzikos istorijoje.

2008 m. grupė laimėjo geriausios Rumunijos atlikėjų titulą MTV Europos muzikos apdovanojimuose.

## Diskografija

### Morandi albumai
# Reverse (2005);
# Mind Fields (2006);
# N3XT (2007).

### Morandi singlai
# Love Me (2005);
# Beijo (2005);
# Falling Asleep (2006);
# A La Lujeba (2006);
# Oh La La (2006);
# Afrika (2007);
# Angels (2007).
# Colors
Laterano Šv. Jono bazilika

**Laterano Šv. Jono bazilika** (, oficialus pavadinimas , Švenčiausiojo Išganytojo archibazilika) – aukščiausia pagal rangą Romos katalikų bažnyčia, visų Romos ir pasaulio bažnyčių motina, kurioje stovi popiežiaus sostas.

Tai yra viena iš keturių pasaulio didžiųjų bazilikų ir viena iš penkių popiežiškųjų (patriarchinių) bazilikų, asocijuota su Romos patriarchatu. Nors stovi ne Vatikano teritorijoje, yra vienas iš Vatikano priklausinių.

## Istorija

Antikinės Romos laikais Laterane buvo didelis dvaras, kurį paveldėjęs pirmasis krikščionių imperatorius Konstantinas Didysis padovanojo krikščionių Bažnyčiai ir greta 324 m. pastatė pirmąją Romoje baziliką. Tuometinis popiežius Šventasis Silvestras I, krikštijęs imperatorių, ją paskyrė Išganytojui Kristui. Bazilikos globėjas buvo Šv. Jonas Krikštytojas, nuo XII a. apaštalas Jonas. 

Iš tų laikų Laterano dvaro rūmų, kuriuose iki Avinjono nelaisvės gyveno visi popiežiai, išlikusi yra tik baptisterija. Klaidingai manoma, kad ji pastatyta toje vietoje, kur buvo pakrikštytas imperatorius. Popiežius Sikstas III baptisteriją perstatė, vėliau ji kelis kartus restauruota. 

Be to, kairiojoje aikštės pusėje yra „Šventieji laiptai“, įrengti *[[Sancta Sanctorum]]* koplyčioje. Šiais laiptais, kaip manoma, Jėzus lipo pas Pontijų Pilotą. Šiuos laiptus į Romą atgabenusi imperatoriaus motina Šv. Elena. Nuo viduramžių jų 28 pakopomis lipama tik keliais. Laiptų viršuje yra „Šventų Švenčiausia“ (*Sancta Sanctorum*) koplyčia, kurioje melstis viduramžiais galėjo tik popiežius. *Sancta Sanctorum* pavyzdžiu pastatyta Tytuvėnų Kristaus laiptų koplyčia.

Aikštės viduryje architektas D. Fontana 1588 m. pastatė XVIII Egipto dinastijos obeliską, kurį buvo pasistatę Tutmozis III ir jo sūnus Tutmozis IV.

Bazilika, kurioje įvyko visi penki Laterano susirinkimai, bėgant amžiams buvo kelis kartus sugriauta ir vėl atstatyta. Labiausiai ji nukentėjo, kai popiežiai buvo pasitraukę į Avinjoną. Ji du kartus degė, todėl iš buvusios jos didybės nieko neliko. Sugrįžę iš Avinjono popiežiai apsistojo Vatikane, o popiežius Sikstas V liepė nugriauti ir Laterano bazilikos likučius. Jos vietoje buvo nuspręsta pastatyti dar didesnę ir gražesnę šventovę. darbo ėmėsi architektai Domenikas Fontana ir Frančeskas Borominis. Tačiau darbai užsitęsė. Įspūdingas fasadas, kurio autorius Aleksandras Galilėjus, iškilo tik 1735 m. užbaigdamas svarbiausios katalikų bažnyčios atnaujinimą. Iš antikinės ir viduramžių bazilikos išliko tik granito kolonos, kurias Borominis apgaubė piliastrais. Popiežius Aleksandras VII baziliką papuošė bronzinėmis durimis, kurios buvo išimtos iš Romos Forume stovėjusios Kurijos pastato.

## Architektūra
Simetriškas bazilikos interjeras suskirstytas į penkias navas. Centrinę navą puošia Muratorio freskos, lubas dekoravo Bulanžė ir Vikas di Rafaelis. Navos šonuose - apaštalų skuptūros. Po centrinės navos grindimis išliko imperatoriaus Konstantino rūmų liekanos.

Transepto centre stovi 1367 m. pastatytas popiežiaus altorius, kurį gaubia keturiomis kolonomis besiremiantis baldakimas.

## Šaltiniai
Žinių bazė

**Žinių bazė** - duomenų bazė, kurioje saugomos išvedimo taisyklės ir informacija apie žmonių sukauptas tam tikros dalykinės srities žinias ir patirtį. Žinių bazė yra bet kurios ekspertinės sistemos pagrindas.

Žinių bazėse saugoma nedaug žinių, bet masyvo kaina yra didelė lyginant su paprastomis duomenų bazėmis. Kai kurios žinių bazės turi dirbtinio intelekto komponentą. Šios žinių bazių rūšys gali siūlyti sprendimus problemoms, jos kartais būna pagrįstos ir vartotojo grįžtamuoju ryšiu (Ekspertinės sistemos). Žinių bazė, kurią sudaro faktai ir taisyklės, nėra pastovi, ji visą laiką papildoma naujais faktais ir taisyklėmis. Kai kurios iš jų taip pat gali būti panaikintos arba pakeistos. Taigi žinių bazė turi būti nuolat atnaujinama. Faktai žinių bazėje dažniausiai turi deklaratyvią formą, konstatuoja tam tikrus reiškinius. Jie išreiškiami sąlygos sakiniais. Gali būti ir kitų žinių pateikimo būdų, išreiškiamų, pvz., tokiais aplinkybiniais sakiniais, kaip: "jeigu…, tai".

Taip pat ontologijos yra ypatingos rūšies žinių bazės, kuriose aprašoma tam tikros srities konceptualizacijos specifikacija. Žiniomis pagrįsta kompiuterinė sistema - ekspertinė sistema, naudojanti žinių bazę, kurios tikslas spręsti tam tikrą uždavinį. Sistema yra ekspertinė, jei: 1) žinių atskyrimas nuo panaudojimo. 2) naudojamos specifinės sferos žinios. 3) naudojama euristinė manipuliacija duomenimis.

Yra dvi pagrindinės žinių bazių kategorijos: Žinių bazę skirta mašinoms ir žinių bazė skirta žmogui. Mašininė žinių bazė naudojama siekiant automatizuoti dedukcinį protavimą. Jas sudaro duomenų rinkiniai, dažniausiai taisyklių pavidalo. Taisyklės aprašo žinias siekiant loginio suderinamumo. Gali būti naudojami loginiai operatoriai: konjunkcija, disjunkcija, papildymas ir neigimas, kuriais sukuriama žinių bazė iš menkiausių detalių. Galiausiai naudojama tradicinė dedukcija atlikti daryti išvadas žinių bazėje. Žmogui skirta žinių bazė sukurtos tam, kad žmonės galėtų gauti ir naudoti žinias, pirmiausiai apmokymo tikslais. Žinių bazėje duomenis turi būti nuolatos atnaujinami, ji turi turėti gerą išgavimo sistemą (paieškos mechanizmą), struktūrizuotą turinį ir klasifikuotą struktūrą.
Skiauterėtasis žagaris

**Skiauterėtasis žagaris** (*Clavulina cristata*) – žagarinių (*Clavulina*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai šakoti, 2-6 cm aukščio, auga pavieniui arba grupėmis, balti, gelsvi ar net rudo atspalvio. Šakelės daugiašakės arba dvišakės, jų viršūnėlės smailios, aštriai dantytos.
Kotas iki 2 cm ilgio, kartais jo visai nėra.
Trama balta, be ypatingo kvapo ir skonio.
Sporos beveik rutuliškos, 7-11 x 5-10 μm.

Būdingi požymiai: šakelių viršūnėlės giliai dantytos.

Augimo laikas: vasara ir ruduo. Auga ir pavieniui, ir grupėmis ant žemės, lapuočių ir spygliuočių miškuose, parkuose. Valgomas. Menkavertis. Nedažnas.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 454
Pilkasis žagaris

**Pilkasis žagaris** (*Clavulina cinerea*) – žagarinių (*Clavulina*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai 3-8 cm aukščio, krūmiškai išsišakoję: šakos ir šoninės šakelės tankios, plokščios arba apvalios, trumpomis, bukomis, rečiau smailiomis, dantytomis viršūnėlėmis, pilkos, pilkai rusvos spalvos.
Kotas iki 3 cm aukščio ir 6 mm storio, baltas arba šakelių spalvos.
Trama stipraus grybų kvapo.
Sporos 6-11 x 6-10 μm.

Būdingi požymiai: šakelių viršūnėlės bukos, retai nusmailėjusios ar dantytos.

Augimo laikas: ruduo. Auga ir pavieniui, ir grupelėmis. Jaunas valgomas, menkavertis. Neretas, vietomis dažnas.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 455
Rogue Traders

**Rogue Traders** – Australijos šokių, elektro-pop ir roko grupė susikūrusi 2002 metais.

## Diskografija

### Studijiniai albumai
* 2003: *[[We Know What You're up To]]*
* 2005: *[[Here Come the Drums]]*
* 2007: *[[Better in the Dark]]*

### Singlai

* "D" išleista tik skaitmeniu formatu atsisiuntimui

## Nuorodos
*
Raukšlėtasis žagaris

**Raukšlėtasis žagaris** (*Clavulina rugosa*) – žagarinių (*Clavulina*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai nešakoti, buožės formos, viršuje yra kelios trumpos statmenos, kartais šakotos ataugos, 3-15 cm aukščio, kartais būna suaugę po kelis kotais, viršutinėje dalyje sustorėję ir susiraukšlėję, balti, gelsvi, rudi, rausvai rudi, kartais net ochros geltonumo. Paviršius raukšlėtas, klostėtas ar išvagotas griovelių.
Kotas 2-4 cm ilgio, kartais neryškus.
Trama balta, gelsva, trapi, be ypatingo kvapo ir skonio.
Sporos 9-12 x 7-9 μm.

Būdingi požymiai: nešvariai balti, gelsvi, nešakoti grybai.

Auga liepos – spalio mėn., net švelnią žiemą, kalnuotų vietovių spygliuočių, rečiau lapuočių miškuose, žolėtose pakelėse, pagrioviuose. Dygsta pavieniui ir grupelėmis ant žemės. Valgomas, menkavertis.
Žagarius dažnai parazituoja pelėsiniai grybai, todėl labai apsunkina sporų, kartu ir paties grybo atpažinimą.

## Literatūra
* Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, psl. 456
* Grybai, Etorė Bielis, Mūsų knyga, 2004, ISBN 9955-573-65-1, psl. 181
Nisa

: *Apie Čekijos upę žr. [[Neisė]]*.

**Nisa** (dar vadinamas **Parthaunisa**) – senovės miestas, buvęs šalia dabartinio Bagiro kaimo, 18 km į pietvakarius nuo Ašchabado, Turkmėnijoje.

Nisa apibūdinamas kaip viena iš pirmųjų partų sostinių. Miestas buvo įkurtas Arsako I (valdė 250–211 pr. m. e.), ir manoma, kad jis buvo karališkuoju partų karalių nekropoliu, nors ir nebuvo nustatyta, kad Nisos tvirtovė buvo pastatyta kaip karališkoji rezidencija ar mauzoliejus.

Kasinėjimų Nisoje metu atrasti svarbūs statiniai, mitraizmo mauzoliejai ir šventyklos, daug rašytinių dokumentų ir užgrobtų lobių. Buvo rasta daug helenistinio meno dirbinių, tokių kaip dramblio kaulo indai, žiedai, puošti iraniečių motyvais ar klasikinėmis mitologinėmis scenomis.

Vėliau *Mitridato I* (valdė 171–138 pr. m. e.) Nisa buvo pervadinta į **Mitradatkirtą** („Mitradato tvirtovė“).

Nisa buvo visiškai sunaikinta žemės drebėjimo, kuris ivyko pirmame dešimtmetyje pr. m. e.

Nisos tvirtovė UNESCO 2007. buvo paskelbta Pasaulio paveldo vietove.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Archeologinės misijos į Nisą en
* Nisos tvirtovė , Ayan Tourism & Travel Company en
* Nisos archeologinių kasinėjimų aikštelė  en