open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tūkstantis ir viena naktis

**„Tūkstantis ir viena naktis“** (, ) – viduramžių arabų pasakų rinkinys, kurio šaltinis – IX a. persų pirklio „Tūkstantis pasakų“ vertimas. Pasakų rinkinys turėjo įtakos daugelio Azijos ir Europos tautų tautosakai bei literatūrai.

Manoma, kad rinkinio jungianti istorija apie Šacherezadą sugalvota tik XIV amžiuje.

Istorijos pradžioje neįvardintos salos tarp Indijos ir Kinijos karalius Šachrajaras, šokiruotas žmonos neištikimybės, ją nužudo. Manydamas, kad visos moterys yra neištikimos, liepia savo viziriui kasnakt atvesti jam vis po naują žmoną. Praleidęs su ja naktį, ryte karalius įvykdo egzekuciją. Tai tęsiasi, kol gudri vizirio dukra Šacherezada sukuria planą ir pasisiūlo tapti sekančia karaliaus žmona. Po vedybų kiekvieną naktį ji valandų valandas pasakoja istorijas, o auštant nutraukia jas nepabaigusi ir karalius norėdamas sulaukti pabaigos yra priverstas vis atidėti egzekuciją. Istorijos pabaigoje Šacherezada jau buvo pagimdžiusi karaliui tris sūnus, o tas, įsitikinęs žmonos ištikimybe, atšaukė savo įsaką.

Pasakojamos istorijos yra labai įvairios – istoriniai pasakojimai, tragedijos, komedijos, poemos, meilės istorijos, musulmonų religinės legendos. Dažnai pasakos yra kelių lygmenų – vienos pasakos herojai pasakoja kitą pasaką. Daugumoje vakarietiškų vertimų žinomiausios istorijos – apie Aladino lempą, jūreivį Sinbadą, Ali Babą ir keturiasdešimt plėšikų. Kai kurias iš šių istorijų prancūzų orientalistas Antuanas Galandas pridėjo tik XVIII amžiuje, pritaikęs jas tuometiniam prancūzų skoniui, ypač pabrėždamas erotinius pasakų motyvus. Istorijose gausu pasakojimų apie džinus, burtininkus, legendines vietas, kai kur minimi realūs asmenys ir vietovės.
Mokslinis romanas

**Mokslinis romanas** (*Scientific romance*) – archajinis mokslinės fantastikos literatūros žanro pavadinimas. Klasikiniai mokslinių romanų rašytojai buvo Žiulis Vernas, Herbertas Velsas, Meri Šeli ir kt.

Pats terminas siejamas su Herbertu Velsu, kadangi jis taip apibūdino savo kūrybą.

Dabar *mokslinis romanas* nebenaudojamas, jį išstūme tikslesnis mokslinės fantastikos terminas.
1001 m.

**1001** m. buvo pirmieji 2 tūkstantmečio metai, nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Pasaulyje
* Ghazni valdovas Mahmudas, garsėjęs kaip ikinoklastas, pradėjo puldinėti Indiją;
* Pradėjo valdyti Almiza ibn Ziri antrasis Magravų dinastijos Maroko sultonas;
* Drucko kaime pastatyta pirmoji cerkvė.

**[[Sausis]]**
* susikuria Vengrijos karalystė.

### Mirtys

**Nedatuota**

* Ziri ibn Atija, pirmasis Magravų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 987 m. iki mirties 1001 m.

## Nuorodos
1851 m.

**1851** m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.

## Lietuvoje

### Gimtadieniai
* **[[Sausio 25]]** d. – Petras Vileišis, inžinierius, Lietuvos visuomenės ir politinis veikėjas (m. 1926 m.).
* **[[Balandžio 14]]** d. – Adalbertas Becenbergeris, vokiečių kalbininkas, archeologas, etnografas.
* 
* '''Rugsėjo 23''' d. – Matas Miežinis, kunigas, publicistas, lietuviškų raštų leidėjas, draudžiamos spaudos platintojas.
* **[[Spalio 21]]** d. – Kazys Aglinskas, knygnešys, vaistininkas (m. 1924 m.).
* **[[Lapkričio 23]]** d. – Jonas Basanavičius, lietuvių visuomenės veikėjas, pirmasis laikraščio „Aušra“ redaktorius, vienas svarbiausių nepriklausomybės siekėjų, mokslininkas, gydytojas (m. 1927 m.).

### Mirtys
* **[[Sausio 11]]** d. – Kazimieras Dmochovskis, Lietuvos Katalikų bažnyčios arkivyskupas (g. 1780 m.).
* **[[Birželio 14]]** d. – Tadas Juzumas, Lietuvos kunigas, raštijos darbuotojas (g. 1810 m.).
* **[[Lapkričio 10]]** d. – Jonas Boreika Chodzka, Lietuvos rašytojas. Rašė lenkų kalba (g. 1777 m.).
## Pasaulyje

### Įvykiai
* **[[Liepos 1]]** d. – Port Filipo apygarda atsiskiria nuo Naujojo Pietų Velso ir tampa Viktorijos kolonija.

### Gimtadieniai
* **[[Birželio 8]]** d. – Žakas Arsenė D'Arsonvalis, prancūzų gydytojas ir fizikas (m. 1940 m.).
* **[[Birželio 16]]** d. – Georg Jellinek, austrų teisės teoretikas, teisės filosofas, teisės sociologas. Kartu su Hans Kelsen ir vengru Felix Somlo pagrindė austriškąjį teisės pozityvizmą (m. 1911 m.).
* **[[Liepos 8]]** d. – Arturas Džonas Evansas, anglų archeologas (m. 1941 m.).
### Mirtys
* **[[Vasario 1]]** d. – Mary Shelley, anglų rašytoja (g. 1797 m.).
* **[[Liepos 10]]** d. – Lui Dageras, Prancūzijos dailininkas, fotografas, išradęs fotografavimo būdą (vėliau pavadintą išradėjo vardu) – dagerotipiją (g. 1787 m.).
* **[[Rugsėjo 14]]** d. – Džeimsas Fenimoras Kuperis, amerikiečių rašytojas romanistas, romantinės literatūros atstovas (g. 1789 m.).

**Nedatuota**

* Mykolas Habermanas, verslininkas ir mecenatas (g. 1763 m.).

## Nuorodos
Enciklopedininkai

**Enciklopedininkai** arba **enciklopedistai** – prancūzų švietėjų grupė, 1751–1780 m. leidusi „Enciklopediją, arba Aiškinamąjį mokslų, menų ir amatų žodyną“.

Enciklopedininkus subūrė Deni Didro, kuris buvo ir vienas iš „Enciklopedijos“ pagrindinių redaktorių, daugumos tiksliųjų mokslų straipsnių autorius. „Enciklopedijoje“ pastoviai bendradarbiavo apie 60 autorių, kurie ir buvo vadinami „enciklopedininkais“ arba „enciklopedistais“ () Tarp jų: Žanas Žakas Ruso, Šarlis Lui Monteskjė, Volteras, Polis Anri Tiri d’Holbachas, Anas Roberas Žakas Tiurgo. Daugiausia straipsnių (apie 17&nbsp;300 medicinos, biologijos, ekonomikos ir kitomis temomis) „Enciklopedijai“ parašė Lui de Žokuras. Straipsnį apie arfą „Enciklopedijai“ parašė arba prie jo prisidėjo ir Vilniaus vaivada, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didysis etmonas Mykolas Kazimieras Oginskis.

Enciklopedininkai buvo įsitikinę, kad visa tikrovė gali būti pažinta, suklasifikuota ir suprantama žmogaus protui. Enciklopedijoje pirmą kartą siekta pateikti ir praktines žinias.

Švietėjai lankė žymiausius Paryžiaus amatininkus, juos klausinėdavo apie amatų paslaptis, visa tai užrašydavo, bandė suvienodinti profesinius terminus.

Enciklopedijoje žinių visuma buvo skirstoma į tris pagrindines šakas: atmintis ir istorija, protas ir filosofija bei vaizduotė ir poezija. Enciklopedininkų veikla, susijusi su „Enciklopedijos“ leidimu, susidūrė su įvairiausiais sunkumais, kurie ne visi buvo ideologiniai, Deni Didro kuriam laikui buvo uždarytas Venseno kalėjime. Kai Rusijos valdovė Jekaterina II 1766 m. sužinojo, kad Didro negavo savo metinio užmokesčio už indėlį „Enciklopedijoje“, ji jį paskyrė savo knygininku ir sumokėjo 50&nbsp;000 livrų.

## Sąrašas
Daugelis straipsnių nepasirašyti arba jų autoriai neaiškūs, tačiau žinomi šie autoriai:
*Antoine-Joseph Dezallier d'Argenville
*Antoine-Gaspard Boucher d'Argis
*Arnulphe d'Aumont
*Jacques-Nicolas Bellin
*Jacques-François Blondel
*Claude Bourgelat
*Jean-François-Henri Collot
*Étienne Noël Damilaville
*Louis-Jean-Marie Daubenton
*Denis Diderot
*César Chesneau Du Marsais
*Marc-Antoine Eidous
*Jean-Baptiste de La Chapelle
*Guillaume Le Blond
*André le Breton
*Georges-Louis Le Sage
*Antoine Louis
*Baron d'Holbach
*Louis de Jaucourt
*Edmé-François Mallet
*Paul-Jacques Malouin
*Jean-François Marmontel
*Charles de Montesquieu
*Adrien Quiret de Margency
*Jean-Baptiste-Pierre le Romain
*Jean-Jacques Rousseau
*António Nunes Ribeiro Sanches
*Pierre Tarin
*François-Vincent Toussaint
*Anne Robert Jacques Turgot
*Urbain de Vandenesse
*Gabriel François Vene
*Suzanne Verdier
*Voltaire
*Claude Yvon

## Šaltiniai
Skandinavija

**Skandinavija** – regionas Šiaurės Europoje. Nors Skandinavijos valstybėmis dėl išskirtinai glaudžių istorinių, kultūrinių bei kalbinių saitų įprastai vadinamos Danija, Švedija ir Norvegija, šis terminas gali reikšti keletą dalykų:

* Skandinavijos pusiasalis, supamas Baltijos, Šiaurės, Norvegijos ir Barenco jūrų. Jis apima Norvegiją, Švediją ir vakarinę Suomijos dalį.
* Visos šalys ir teritorijos su vyraujančiomis skandinavų kalbomis: Norvegija, Švedija, Danija (su Farerų salomis) ir Islandija.

Pastarosios šalys ir Suomija dar vadinamos Šiaurės šalimis ar Šiaurės šalių regionu (*Norden*, skandinavų kalbomis). Kai kurie turistiniai šaltiniai teigia, kad Islandija ir Suomija taip pat yra laikomos Skandinavijos šalimis. Tačiau šios šalys drauge su Skandinavija paprastai yra vadinamos Šiaurės šalimis.

## Taip pat skaitykite
* Skandinavai
* Skandinavų kalbos
* Šiaurės Europa
* Šiaurės šalys
* Baltijos šalys
* Baltoskandija

## Šaltiniai
Tychas Brahė

**Tycho Brahe** (**Tichas Brahė**; 1546 m. gruodžio 14 d. – 1601 m. spalio 24 d.) – danų astronomas, astrologas bei alchemikas, sugebėjęs apskaičiuoti tikslias planetų buvimo vietas anksčiau, nei buvo atrastas teleskopas.

Buvo Koperniko pasekėjas. Atrado Mėnulio judėjimo metinę nelygybę, taip pat variaciją, įrodė, kad kometos skrieja toliau nuo Žemės nei Mėnulis. Jo žymiausias padėjėjas – J. Kepleris, po Brahės mirties suformulavęs planetų judėjimo dėsnius.
Trūkažolė

**Trūkažolė** (*Cichorium*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš graikų k. žodžių *kio* – einu, *chorion* – dirva; augalas auga padirviais. Gentyje apie 10 rūšių. Lietuvoje auga viena rūšis ir dar viena auginama:
*Paprastoji trūkažolė (*Cichorium intybus*). **Pav.**
*Daržinė trūkažolė (*Cichorium endivia*)
Bitkrėslė

**Bitkrėslė** (*Tanacetum*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš graikų k. *athanatos* – nemirštamas; sudžiovinti augalo žiedai atrodo kaip gyvi. Daugiametės žolės, šiek tiek apaugusios plaukeliais. 

Gentyje apie 70 rūšių, Lietuvoje auga viena – paprastoji bitkrėslė (*Tanacetum vulgare*).
Dagišius

**Dagišius** (*Xanthium*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš graikų k. *xanthos* – geltonas; iš augalo lapų ir iš šaknų gaunami geltoni dažai. Vienmetės žolės stačiais, šiurkščiais šakotais stiebais. Lapai pražanginiai. Graižai susitelkę į varpas ar kekes lapų pažastyse arba kamuolėlius stiebo ir šakelių viršūnėse. 

Gentyje yra 25 rūšys, paplitusios Šiaurės ir Pietų Amerikoje. Lietuvoje auga 3 rūšys:
*Paupinis dagišius (*Xanthium albinum*)
*Dygliuotasis dagišius (*Xanthium spinosum*)
*Paprastasis dagišius (*Xanthium strumarium*). **Pav.**
Pūtelis

**Pūtelis** (*Tragopogon*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš graikų k. *tragos* – ožys, *pogon* – barzda; vaisiaus skristukas primena barzdą. Dvimetės ar daugiametės žolės su pieno sultimis. Graižai stambūs, gausiažiedžiai. Vainikėlis geltonas, rečiau rausvas, violetinis ar purpurinis.

Gentyje yra apie 150 rūšių. Lietuvoje auga 6 rūšys:
* Didysis pūtelis (*Tragopogon dubius*)
* Gorskio pūtelis (*Tragopogon gorskianus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Baltijinis pūtelis (*Tragopogon heterospermus*)
* Rytinis pūtelis (*Tragopogon orientalis*)
* Valgomasis pūtelis (*Tragopogon porrifolius*)
* Pievinis pūtelis (*Tragopogon pratensis*). **Pav.**
Šilkas

**Šilkas** – natūralus tamprus baltyminis pluoštas, gaunamas iš įvairių šilkverpių rūšių kokonų gijų.. Senas lietuviškas šilko pavadinimas - *svydas*. Iš specialaus skysčio šilko pluoštą gamina ir kai kurių rūšių vorai.

## Istorija
Šilko tėvyne laikoma Kinija. Konfucijus teigia, kad jo gamybos procesas buvo sukurtas dar 2640 m. pr. m. e. (atradėja laikyta viena kinų princesė). Tačiau 1993 m. mokslinis žurnalas „Nature“ paskelbė įrodymus, kad kinų pavyzdžio šilkas buvo gaminamas dar senovės Egipte, apie 1000 metų anksčiau nei Konfucijaus nurodytu metu.

Kaip bebūtų, akivaizdu, kad šilkas senovėje turėjo didelę ekonominę vertę, panašiai kaip dabar nafta. Nuo kitų šalių šilko gamybos paslaptis buvo saugoma, todėl turėjo didžiulę paklausą ir, susiformavus Šilko keliui, kinų prekeiviai jį gabendavo į kitas Azijos, Europos ir Viduržemio jūros baseino šalis.

Romėnų filosofas ir moralistas Plinijus I amžiuje teigė, kad romėnės pernelyg myli šilką ir tai neigiamai atsiliepia visos Romos imperijos finansinei sistemai.

## Šaltiniai

## Taip pat skaityti
*Dvynasis šilkas
*Spalvakaitis šilkas

## Nuorodos
Bernhard Riemann

**Georg Friedrich Bernhard Riemann** (**Georgas Frydrikas Bernhardas Rymanas**; 1826 m. – 1866 m.) – vokiečių matematikas, labiausiai žinomas indėliu į matematinę analizę ir diferencialinę geometriją. Rymano pavardė dažniausiai siejama su garsiąja Dzeta funkcija, Rymano integralu, Rymano paviršiumi. Jo darbai vėliau padėjo pagrindą Einšteino bendrosios reliatyvumo teorijos sukūrimui.

Rymanas teigė, kad mažose erdvės dalyse kreivumas gali būti labai didelis, tuo tarpu jų aplinkoje – lygus nuliui.

Jo vardu pavadintas asteroidas nr. 4167 ir krateris Mėnulyje.

## Biografija
Bernhardas Rymanas gimė Berselense, kaimelyje netoli Dananebergo, Hanoverio karalystėje, dabartinėje Vokietijos teritorijoje. Rymanas buvo antrasis iš šešių vaikų šeimoje, jo tėvas tuo metu ėjo liuteronų pastoriaus pareigas.

1847 m. pradėjo studijuoti filosofiją ir teologiją Giotingeno universitete, tačiau kitais metais su tėvo sutikimu sustabdė savo teologijos studijas ir perėjo į matematiką. Profesoriumi tapo 1854 m. 1862 m. vedė.

Mirė 1866 m. Italijoje, susirgęs tuberkulioze.

## Šaltiniai
Gagra

**Gagra** (, , ) – garsus kurortas Gruzijoje, Abchazijoje, apie 50 km į pietryčius nuo Rusijos kurorto Sočio. Yra prie Juodosios jūros, nuo šiaurės vėjų apsaugotas aukštais kalnais, iš kitų Juodosios jūros kurortų išsiskiria švelniu klimatu bei reta augmenija. Miestą I amžiuje įkūrė romėnai.

## Sportas
* FC Gagra – futbolo klubas;

## Išnašos

## Nuorodos
* gagra.iatp.org.ge/index – eng.htm
Upokšninė šalvis

**Amerikinė palija** arba ***Upokšnių šalvis *** (*Salvelinus fontinalis*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai. Žuvis paplitusi Šiaurės Amerikoje. 

Žuvis panaši į margąjį upėtakį ir lengvai atskiriama pagal analinį, krūtininį ir pilvinį pelekus, kurių priekiniai kraštai yra balti, su juodu ruoželiu. Nugara žalsva ar žalsvai rusva, rainuota šviesiomis vingiuotomis dėmėmis. Šonai žalsvi, rainuoti nedidelėmis ryškiai raudonomis dėmelėmis su mėlynais apvadėliais. Pilvas rausvas. Nugarinis ir uodeginis pelekai pilki, skersai dryžuoti. Žvynai labai maži, įaugę į odą. Galva vidutinio dydžio, plačiomis žiotimis.

Kūno ilgis iki 1 m, sveria iki 7 kg. Neršia spalio-lapkričio mėnesiais ant žvyruoto paviršiaus. Vislumas 0,2-1,0 tūkstančių ikrelių. Jie apvalūs, geltoni arba oranžiniai, nelipnūs, apie 4 mm. Embrionai vystosi apie mėnesį. 

Savaime gyvena Šiaurės Amerikos ežeruose, upėse. Į Lietuvos tvenkinius atvežta XIX a.; dabar nykstanti introdukuota žuvis. Amerikinė palija į Lietuvą apie 1885 m. atvežė Mykolas Girdvainis ir augino tvenkiniuose. Dalis žuvų iš tvenkinių pabėgo ir apsigyveno šaltavandeniuose upeliuose. Po II pasaulinio karo iš kelių sugautų šalvių Trakų Vokės ir Aukštadvario žuvininkystės ūkiuose pabandytos atkurti, bet jų bandos nunyko. Dabar retai pasitaiko Neries, Vokės, Verknės, Bezdonės, Strėvos upėse.

## Šaltiniai
Kiršlys

**Europinis kiršlys** (*Thymallus thymallus*) – lašišažuvių žuvis, priklausanti lašišinių (*Salmonidae*) šeimai. Kūnas iš šonų suplotas. Nugara žalsvai pilka, šonai sidabriški, su juodais taškeliais ir retais gelsvais ar rusvais ruoželiais. Žvynai vidutinio dydžio. Poriniai pelekai rausvi ar gelsvi, neporiniai – violetinio atspalvio. Yra riebalinis pelekas. Galva maža su smailiu snukiu. Ant žandų nedaug mažų dantų.

## Paplitimas
Europinis kiršlys paplitęs Šiaurės ir Vidurio Europoje. Vakarinė arialo riba siekia Didžiają Britaniją, ir Luaros upės baseiną. Į pietus arealas tęsiasi iki Ronos ir Dunojaus upių baseinų ir tęsiasi į rytus iki Uralo kalnų. Į rytus nuo Uralo paplitusi labai gimininga kiršliui rūšis – arktinis kiršlys (*[[Thymallus arcticus]]*). Šiaurinėje Europos dalyje sutinkamas Barenco, Baltosios, Baltijos, Šiaurės jūrų upių baseinuose.

Lietuvoje europinis kiršlys paplitęs daugiau nei 20-yje upių. Dažniausiai sutinkamas Neries, Merkio, Šventosios, Žeimenos, Jūros, Ventos ir Minijos upių baseinuose.

## Biologija
Gyvena srauniose, šaltavandenėse upėse, šiaurinėje arealo dalyje ir ežeruose. Vandens telkinio dugnas privalo būti padengtas akmenimis ar žvirgždu, vanduo prisotintas deguonies. Lytiškai subręsta 2-ais – 3-iais gyvenimo metais. Patelės įprastai subręsta metais vėliau nei patinai. Lietuvoje nerštas prasideda pavasarį, Kovo – Gegužės mėnesiais, upės vandens temperatūrai pasiekus 4-8° C. Būdinga trumpa neršto migracija. Neršto pikas pasiekiamas vandens temperatūrai esant 6-13,5° C, pilnaties metu. Vieno neršto metu patelė subrandina 2-10 tūkstančių ikrelių. Ikrelių skersmuo siekia 3-4 mm, oranžinės spalvos su smulkiais riebaliniais ląšeliais. Ikrelių inkubacijos laikas 10 – 40 dienų priklausomai nuo vandens temperatūros. Vandens temperatūrai pasiekus 16° C ikreliai žūva. Išsiritusios lervutės 4-10 dienų praleidžia tarp žvirgždo grudelių ir maitinasi trynio maišelio turiniu.

Suaugėliai maitinasi vandens ir sausumos bestururiai ir jų lervomis, žuvų ikrais, didesni individai – mažomis žuvelėmis. Didžiausią dalį raciono sudaro apsiuvos ir chironimidų lervos.

Lietuvoje kiršlių populiacija smarkiai paveikta melioracijos, upių tiesinimo ir užtvankų statymo. Vienos labiausiai paveiktų upių – Jūra ir Virvytė. Taip pat neigiama poveikį turi upių eutrofikacija, sukelta žemės ūkio ir buitinių nuotekų. Didžiausios populiacijos sutinkamos Pietryčių Lietuvos, vidutinio dydžio, srauniose upėse.

## Žvejyba
Žvejų mėgėjų gaudoma rūšis. Lietuvoje draudžiama kiršlius gaudyti natūralios kilmės masalais, tad įprastai gaudoma spiningu ar museline meškere. Neršto metu kiršlius Lietuvoje draudžiama gaudyti nuo Kovo 1 d. iki Gegužės 15 d. Gaudant spiningu įprastai naudojami nedideli vobleriai, vartiklės ar sukrės. Kiršlys itin mėgstama žuvis museliautojų. Museline meškere kiršliai gaudomi šlapia ir sausa muselėmis ar nimfomis. Sezonas prasideda pasibaigus nerštui ir trunka iki vėlyvo rudens.

## Šaltiniai
Branduolinė reakcija

**Branduolinė reakcija** – branduolinės fizikos terminas, reiškiantis procesą, kurio metu du atomų branduoliai arba branduolys ir elementariosios dalelės sudaro kitokius branduolius ir/ar elementariąsias daleles, negu pradinės.

Reakcijoje gali dalyvauti daugiau nei du branduoliai, bet toks reiškinys yra ypač retas. Jei pokytis neįvyksta, toks procesas ir vadinamas branduolių susidūrimu.

## Branduolinės reakcijos tipai

Dažniausiai vyksta šių tipų reakcijos:

# Virsmo reakcija
# Pagavos reakcija
# Sklaidos reakcija
# Dalijimosi reakcija

## Taip pat skaitykite
* Grandininė branduolinė reakcija

## Šaltiniai
Kvadratas

**Kvadratas** – taisyklingasis keturkampis, kurio visos kraštinės yra vienodo ilgio ir visi kampai lygūs 90 laipsnių.

Kiekvienas kvadratas yra  ir stačiakampis, ir rombas, ir lygiagretainis. Todėl kvadratas turi visas šitų figūrų savybes. Savų savybių kvadratas neturi.

Kvadratas, kaip ir kiti keturkampiai, žymimas keturiomis didžiosiomis raidėmis – savo viršūnių pavadinimais (1 pav.).

## Kvadrato ypatybės

* Kvadrato visi kampai lygūs (\angle A = \angle B = \angle C = \angle D = 90^\circ) ir visos kraštinės lygios (AB=BC=CD=DA=a\;).
* Aplink kvadratą galima apibrėžti ir į jį galima įbrėžti apskritimą. Tų apskritimų centrai sutampa ir yra kvadrato įstrižainių susikirtimo taške.
* Kvadratas yra simetriškiausias iš visų keturkampių. Jis turi keturias simetrijos ašis ir vieną simetrijos centrą (1 pav.).
* Iš visų stačiakampių, turinčių tą patį perimetrą, kvadrato plotas yra didžiausias.
* Kvadrato įstrižainės yra lygios (būdinga stačiakampiams) ir statmenos (būdinga rombams). Kvadrato įstrižainė lygi kvadrato kraštinės ilgiui, padaugintam iš kvadratinės šaknies iš dviejų.

## Kvadrato perimetras ir plotas

Pastaba: Formulėse kvadrato kraštinės ilgis , kurio kraštinės ilgis yra a

Kvadrato perimetrą galime apskaičiuoti taip:

P = 4a = 4\sqrt2R = 8r.

Kvadrato ploto formulės:

S = a^2 =\frac{1}{2}d^2\ = 2R^2 = 4r^2;

(Formulėse naudojami žymenys: *a* – kvadrato kraštinės ilgis, *R* – apie kvadratą apibrėžto apskritimo spindulys, *r* – į kvadratą įbrėžto apskritimo spindulys, *d* – kvadrato įstrižainė.)

## Formulės

## Taip pat skaitykite
* Skritulio kvadratūra

## Šaltiniai
Kvadratas (reikšmės)

Žodis **kvadratas** gali reikšti:
* Geometrinę figūrą – Kvadratas;
* Kėlimo antruoju laipsniu rezultatą – Kvadratas (algebra);
* Aikštės žaidimą – Kvadratas (žaidimas).
Jūrinė nėgė

**Jūrinė nėgė** (*Petromyzon marinus*) – nėginių (*Petromyzonidae*) šeimos primityvus vandens stuburinis gyvūnas, priklausantis bežandžių antklasiui.

Kūnas ilgas, cilindriškas. Viršutinė kūno dalis žalsva su tamsiomis ir balkšvomis dėmėmis. Pilvas baltas. Viršutinėje žiočių plokštelėje 2 stambūs, pamatais susilietę dantys, apatinėje – 7-8; kraštiniai turi po 2 viršūnes. Burnoje yra daug koncentriškai išsidėsčiusių aštrių dantų. Ties galva yra 7 poros žiauninių angelių. Kūno ilgis iki 1 m, svoris iki 3 kg. Vidutinis kūno ilgis 60-75 cm, o svoris 0,7-1 kg. Subręsta 8-9 metų, kai kūno ilgis pasiekia 60 cm.

Paplitusios Šiaurės Atlante, taip pat Baltijos jūroje. Lietuvoje sugaunama Kuršių mariose ir Nemuno deltoje. Praeivės, neršti iš Baltijos į gėlus vandenis. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

Neršia pavasarį, ant smėlėto grunto. Vislumas – daugiau kaip 200 tūkst. ikrelių. Jie lipnūs, elipsiški, gelsvai pilki, neskaidrūs, apie 1 mm. Embrionai vystosi 8-10 parų. Išsiritusios lervos būna ~5 mm ilgio, skaidrios, panašios į kirmėles, galvinė kūno dalis kiek storesnė. Trynio maišelis cilindro formos, užima 4/5 kūno ilgio. Turi plaukiojamąją plėvę. Galva maža, akys apaugusios oda. Burna yra apsuptya ūselių. Rezorbavusis trynio maišeliui, liemeninės ir uodeginės kūno dalies aukštis suvienodėja, sunyksta plaukiojamoji plėvė. Aplink burną išsivysto lūpos, viršutinioji būna ilga ir nulinkusi. Tokios lervos vadinamos vingiliais. Jų akys geriau išsivysčiusios, nors iki metamorfozės pabaigos būna po oda. Žiauninės angelės išsidėsčiusios vagelėse. Vingiliai kelerius metus gyvena įsirausę upių ar ežerų dumble. Minta mikroorganizmais ir detritu. Baigiantis metamorfozei kūno ilgis pasiekia 20 cm, jos pasidaro panašios į suaugusius individus, migruoja į jūrą ir pradeda parazituoti.

Suaugusios nėgės minta vandens gyvūnų (ryklių, kitų žuvų, banginių) krauju, kartais bestuburiais. Neršdamos nesimaitina. Po neršto žūva.

## Literatūra
* Virbickas J., Lietuvos žuvys. Vilnius: Mokslas, 1986. 12 psl.
Bežandžiai

* Nėginiai apskritažiomeniai(*Cephalaspidomorphi*)
* Miksiniai apskritažiomeniai(*Pteraspidomorphi*)

**Bežandžiai** (*Agnatha*) – primityviausi stuburiniai gyvūnai, neturintys žandų aparato ir porinių galūnių. Burna pritaikyta siurbti smulkų maistą arba įsikibti į auką. Iki mūsų dienų išliko tik nedidelė grupė labai pakitusių bežandžių – nėgės ir miksinos, kurios dabar skirstomos į dvi klases:
*Nėginiai apskritažiomeniai (*Cephalaspidomorphi*). Lietuvoje aptinkamos 4 savaiminės jų rūšys:
**Ukraininė nėgė (*Eudontomyzon mariae*)
**Upinė nėgė (*Lampetra fluviatilis*)
**Mažoji nėgė (*Lampetra planeri*) 
**Jūrinė nėgė (*Petromyzon marinus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. **Pav.**
*Miksiniai apskritažiomeniai (*Pteraspidomorphi*). Lietuvos vandenyse negyvena.
Šių klasių atstovai – priedugnio gyventojai, paplitę jūrose ir gėluose vandenyse, kai kurie plėšrūs, kiti – ektoparazitai. Jų kūnas gyvatiškas, labai gleivėtas (odoje yra daug vienaląsčių gleivinių ląstelių).

## Anatomija
Bežandžių skeletas kremzlinis. Bežandžių nervų sistema primityvi. Nugaros nervų pilvinė ir nugarinė šaknelės, kaip ir bekaukolių, nesusijungia į vieną nervą. Bežandžių žarnynas tiesus, be kilpų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* vddb.library.lt / Vilniaus universitetas, Gamtos mokslų fakultetas, Zoologijos katedra. NĖGIŲ VINGILIŲ (''PETROMYZONTIDAE'') PAPLITIMAS IR BŪKLĖ LIETUVOS UPĖSE, Roberto Staponkaus Zoologijos magistro darbas. Mokslo vadovas: Doc. dr. E. Bukelskis VILNIUS, 2010
Nėginiai apskritažiomeniai

* Nėgės (*Petromyzoniformes*)

**Nėginiai apskritažiomeniai** (*Cephalaspidomorphi*) – bežandžių (*Agnatha*) stuburinių gyvūnų klasė, kurioje yra tik vienintelis nėgių būrys su nėginių šeima. Lietuvoje aptinkamos 4 savaiminės jų rūšys:
* Ukraininė nėgė (*Eudontomyzon mariae*)
* Upinė nėgė (*Lampetra fluviatilis*)
* Mažoji nėgė (*Lampetra planeri*) 
* Jūrinė nėgė (*Petromyzon marinus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. **Pav.**

## Gyvenimo būdas
Nėgės paplitusios vidutinio klimato juostos vandenyse. Gyvena jūrose, puola žuvis, prisisiurbia prie jų, prakanda odą ir minta krauju arba raumenimis. Neršti plaukia į upes. Po neršto žūva. Lervos vadinamos vingiliais, yra aklos, slepiasi dumble, filtruoja smulkias maisto daleles iš vandens. Po kelerių metų prasideda metamorfozė. Išryškėja akys, išsivysto kvėpavimo vamzdis. Upės srovė nuneša nėgę į jūrą. Kai kurios smulkios rūšys visąlaik gyvena upėse.

## Kvėpavimo sistema
Suaugusios nėgės ryklė turi atšaką - akliną kvėpavimo vamzdį. Nuo jo atsišakoja 7 poros žiauninių maišų, kurie į išorę atsiveria išoriniais žiauniniais plyšiais. Lervinės stadijos - vingilio - kvėpavimo sistema panaši į iešmučio - jis turi žiaunaryklę, kuri tarnauja ir maisto dalelių surinkimui iš vandens, ir kaip kvėpavimo organas.

## Taip pat skaityti
* Lietuvos žuvys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jūrinė nėgė
* vddb.library.lt / Vilniaus universitetas, Gamtos mokslų fakultetas, Zoologijos katedra. NĖGIŲ VINGILIŲ (''PETROMYZONTIDAE'') PAPLITIMAS IR BŪKLĖ LIETUVOS UPĖSE, Roberto Staponkaus Zoologijos magistro darbas. Mokslo vadovas: Doc. dr. E. Bukelskis VILNIUS, 2010
Nėginės

**Nėginės** (*Petromyzonidae*) – vienintelė  nėgių (*Petromyzoniformes*) būriui priklausanti primityvių vandens stuburinių gyvūnų šeima. Turi 1 ar 2 nugarinius ir analinį pelekus. Kūnas ištįsęs, panašus į ungurio. Kūno šonuose ties galva matomos 7 poros žiauninių angų. Akys didelės, lervų jas dengia oda. Ties šnerve yra jautrus šviesai parietalinis organas – „trečioji akis". Kūno šonuose išsidėstę jutimo organai, panašūs į žuvų šoninę liniją.

Neršia upių aukštupiuose, nerštui reikalingas žvyruotas dugnas, kuriuo teka vėsus, deguonies pripildytas vanduo. Išaugęs daugelio rūšių mailius keliauja į jūrą, kur iki 18 mėnesių gyvena kaip parazitai, paprastai netoli kranto. Jų šeimininkais tampa žuvys, prie kurių nėginės prisisiurbia ir minta jų krauju bei kūno dalelėmis. Didesnės, sveikos žuvys tokį nėginių parazitavimą nesunkiai išgyvena, ir ant jų lieka tik tipiški apvalūs randai. Tuo tarpu mažesnių rūšių žuvys, jaunos bei sergančios žuvys gali dėl to žūti. Po keleto metų nėginės vėl kyla į upių aukštupius nerštui, o po to žūva.

Upinės nėgės į jūrą neišplaukia. Jos pasilieka netoli neršto vietų.

Šeima skirstoma į 3 pošeimius; yra 9 gentys ir apie 40 rūšių. Lietuvoje aptinkamos 4 savaiminės rūšys:
* Ukraininė nėgė (*Eudontomyzon mariae*)
* Upinė nėgė (*Lampetra fluviatilis*)
* Mažoji nėgė (*Lampetra planeri*) 
* Jūrinė nėgė (*Petromyzon marinus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 1 (E) kategoriją.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* vddb.library.lt / Vilniaus universitetas, Gamtos mokslų fakultetas, Zoologijos katedra. NĖGIŲ VINGILIŲ (''PETROMYZONTIDAE'') PAPLITIMAS IR BŪKLĖ LIETUVOS UPĖSE, Roberto Staponkaus Zoologijos magistro darbas. Mokslo vadovas: Doc. dr. E. Bukelskis VILNIUS, 2010
Etika

**Etika** – bendra sąvoka, kuria dažniausiai apibūdinama moralės teorija. Filosofijoje etiškas elgesys yra toks, kuris laikomas geru, deramu ar teisingu kito asmens arba aplinkos atžvilgiu. Vakarų tradicijose etika kartais vadinama **moralės filosofija**. Tai yra viena iš vertybių teorijos (aksiologijos) dalių, kita dalis yra estetika. Aksiologija yra viena iš keturių pagrindinių filosofijos šakų, šalia metafizikos, epistemologijos ir logikos. Terminą „etika“ pirmąkart pavartojo Aristotelis.

Moderniosios eros etines teorijas iš esmės galima suskirstyti į pasekmistines, kaip Džiono Stiuarto Milio ir Džeremio Bentamo utilitarizmo teorijos, bei deontologines, kurias įkūnija Imanuelio Kanto darbai.

Pagrindinės etikos problemos:
* gėrio ir blogio kriterijai,
* laimė,
* gyvenimo prasmės ir žmogaus paskirties problema.
Moralės kalbos problemas nagrinėja metaetika.

**Pagrindiniai etikos veikalai:**

* Platonas „Valstybė“
* Aristotelis „Nikomacho etika“
* Thomas Hobbes „Leviatanas“
* Benedictus de Spinoza „Etika“
* John Locke „Esė apie tikrąją pilietinės valdžios kilmę“
* Immanuel Kant „Dorovės metafizikos pagrindai“, „Praktinio proto kritika“, „Dorovės metafizika“
* Georg Wilhelm Friedrich Hegel „Teisės filosofijos apmatai“
* Arthur Schopenhauer „Abi pagrindinės etikos problemos“
* Friedrich Nietzsche „Taip kalbėjo Zaratustra“, „Anapus gėrio ir blogio“, „Apie moralės genealogiją“
* Max Weber „Protestantiška etika ir kapitalizmo dvasia“
* George Edward Moore „Etikos principai“ („Principia Ethica“)
* Max Scheler „Formalizmas etikoje ir materialinė vertybių etika“
* Nicolai Hartmann „Etika“
* G.E.M. Anscombe „Intencija“ („Intention“)
* John Rawls „Teisingumo Teorija“ („Theory of Justice“)
* Jurgen Habermas „Komunikatyvas veiksmo teorija“ („Theorie des kommunikativen Handelns“).

Lietuvoje etikos problemos tyrinėjamos Kultūros, filosofijos ir meno instituto Etikos skyriuje, Vilniaus pedagoginio universiteto Etikos ir Filosofijos katedrose.

Iš lietuvių filosofų etikos klausimais daugiausiai rašo Jūratė Baranova, Česlovas Kalenda, Nerija Putinaitė, Dalia Marija Stančienė, Jonas Balčius, Loreta Anilionytė, Krescencijus Stoškus. Bioetikos problemas tyrinėja Eugenijus Gefenas, verslo etikos – Nijolė Vasiljevienė ir Valdas Pruskus. Akademinės etikos problemas bei pažeidimus nagrinėja Vigilijus Sadauskas.
Saulės šventykla

Galimos reikšmės:
* Saulės šventykla (sekta) – sekta;
* Saulės šventykla Palenkėje – viena svarbiausių Inkų šventyklų Palenkėje;
* Saulės šventykla Kinijoje – kinų šventykla (日坛).
Willie Moretti

**Guarino "Willie" Moretti** (1894–1951 m. spalio 4 d.) – italų kilmės JAV gangsteris, Kastelamarezės karo metu kartu su Al Kapone, Laiminguoju Lučiano, Džo Adoniu ir kitais dirbęs Džo „Bosui“ Maserijai, vėliau – Niu Džersio mafijos bosas.
AJAX

**AJAX** arba **Asinchroninis JavaScript ir XML programavimas** – terminas, apibrėžiantis svetainių programavimo technologiją, naudojančią šias priemones maksimaliam interaktyvumui pasiekti:

* HTML (ar XHTML) bei stilių lenteles (*Cascading Style Sheets*) informacijos vaizdavimui
* Dokumento Objektinį Modelį (DOM) bei JavaScript kalbą dinamiškam vaizdavimui bei interaktyvumui
* XML, XSLT ir XMLHttpRequest objektą asinchroniniam duomenų apsikeitimui su serveriu (AJAX tam galėtų naudoti ir kitas technologijas).

Kaip ir DHTML ar LAMP, AJAX nėra technologija, bet tik abstraktus terminas, apimantis kelių technologijų kombinaciją.

Puslapiai, sukurti naudojant AJAX technologija, reikalauja naršyklių, palaikančių šias technologijas. Tokios naršyklės, pavyzdžiui, yra Mozilla Firefox, Internet Explorer, Opera, Konqueror ir Safari.

## AJAX puslapių ypatumai
Tradicinių svetainių interaktyvumas kuriamas kaskart kreipiantis į serverį. Pavyzdžiui, užpildžius anketą (ar formą), kreipiamasi į serverį ir užkraunamas naujas puslapis. Tokiu būdu bereikalingai iššvaistomi resursai, nes didelė dalis informacijos nepakinta ir siunčiama kaskart iš naujo. Taip pat tokiu būdu neįmanoma pasiekti tokio interaktyvumo, kokį gali suteikti ne internetinės aplikacijos.

AJAX svetainės gali siųsti užklausas serveriui, gauti atsakymą tam tikra apsibrėžta forma (SOAP ar kita XML paremta), bei naudojant JavaScript programavimą atnaujinti tik reikiamą puslapio dalį. Tokiu būdu sutaupomi tinklo resursai, nes žymiai sumažinami duomenų srautai. Taip pat taupomi ir serverio procesoriaus resursai, nes dalis logikos perkeliama klientui.

## Privalumai bei trūkumai
Kaip ir DHTML svetainėms, AJAX svetainėms reikia žymiai daugiau testavimo, nes kiekviena naršyklė gali elgtis šiek tiek skirtingai. Tačiau naudojant šią technologiją paspartinamas interaktyvumas. Naudojant AJAX, padaugėja mikro - užklausų į serverį, tai neapgalvotai naudojant gali sulėtinti bendravimą tarp kliento ir serverio.

Kartais sunku ar net neįmanoma AJAX svetainių pritaikyti nepalaikomoms naršyklėms, taip pat sudėtinga pritaikyti svetaines standartams, kurie atsižvelgia į žmones su negalia.

## Nuorodos
* AJAX Goals šiai technologijai skirta svetainė
* AJAX matters  šiai technologijai skirta svetainė
* Ajax Tutorial Get, post, text, XML.

Keletas svetainių, sukurtų naudojant šią technologiją:
* Google maps
* Google suggest
* ZK Demo
* AJAX Impact  Straipsnių apie AJAX rinkinys (anglų kalba)
Miksininiai apskritažiomeniai

* Miksinos (*Myxiniformes*)

**Miksininiai apskritažiomeniai** (*Myxini*) – chordinių gyvūnų klasė. Tai kirmėliški gyvūnai sunykusiomis akimis, be nugarinio peleko. Aplink burną ir šnervę yra 2–3 poros trumpų ūselių. Nosies ertmė su rykle jungiasi nosiaryklės kanalu, todėl kvėpuojant vanduo gali būti įsiurbiamas pro šnervę. Turi 5–15 porų žiaunų maišų, tiek pat išorinių žiaunų angelių, tačiau paprastai tos angelės susilieja į 1 porą bendrų išorinių kvėpuojamųjų angų. Kremzlinis visceralinis skeletas labai sunykęs. Pilvinės pusės šonuose yra po eilę stambių gleivinių liaukų.

Miksinos paplitusios tik jūrose, gyvena įsiraususios į dumblą, iš kurio kyšo tik galva. Minta žieduotosiomis kirmėlėmis, moliuskais, negyvomis ir nusilpusiomis žuvimis. Prikibusi prie negyvos žuvies miksina paprastai susisuka į „aštuoniukę“ ir, traukdama galvą pro kilpą, išplėšia stambesnius grobio gabalus. Neršiančios miksinos susisuka viena su kita ir išskiria daug gleivių, kuriose būna 20–30 patelės išnerštų kiaušinių. Vystosi be metamorfozės.

Pasaulyje užregistruotos 67 rūšys, priklausančios 6 gentims. Atlanto vandenyne gyvena 30–40 cm ilgio atlantinės miksinos (*Myxine glutinosa*).

Lietuvos vandenyse miksinos negyvena.
Paprastoji meknė

**Paprastoji meknė, meknė** (*Leuciscus idus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai.

Kūnas iki 70 cm ilgio. Išvaizda panaši į šapalą, nuo kurio skiriasi trumpesne ir siauresne galva, aukštesniu, labiau plokščiu ir tamsesniu kūnu, smulkesniais žvynais, ryškesnių spalvų pelekais. Nugara tamsi, melsvo ar žalsvo, o šonai gelsvo atspalvio. Pilvas sidabriškas. Akys žalsvai gelsvos su tamsia dėme viršuje. Mėsa gelsvos spalvos.

Lietuvoje dažna, paplitusi gėluose vandenyse (Nemune, Neryje, Žeimenoje, Šventojoje), Kuršių mariose, Mūšos upėje. Dažniausiai laikosi upėse su vidutine srove, akmenuotu dugnu. Neršia balandžio – gegužės mėnesiais. Lietuvoje taip pat aklimatizuota meknės atmaina orfa (*Leuciscus idus* var. *orphus*), kuri yra labai reta žuvis.

## Šaltiniai
Paprastoji kuoja

**Paprastoji kúoja**, kitaip **mẽkšras**, **bruĩšė**, **raudà**, (*Rutilus rutilus*) – karpžuvių žuvis, priklausanti karpinių (*Cyprinidae*) šeimai. Gausiai paplitusi beveik visos Eurazijos gėlųjų vandenų žuvis.

Kūno ilgis 15-25 cm (kartais iki 30 cm), kūno masė 200–600 g (kartais iki 1300 g). Nugara pilkai melsva arba žalsva, šonai sidabriški. Krūtinės pelekai gelsvi, nugaros ir uodegos – pilki, pilvo ir analinis – oranžiniai arba raudoni.

Kuojos Lietuvoje labai dažnos – gyvena ežeruose, upėse, Kuršių mariose. Gyvena būriais seklesnėse vietose. Neršia ant augalų balandžio-gegužės mėnesiais. Minta smulkiais moliuskais, zooplanktonu bei augaliniu maistu.


Vaizdas:Rutilus rutilus Prague Vltava 5.jpg
Vaizdas:Rutilus rutilus Prague Vltava 2.jpg
Vaizdas:Rutilus rutilus Lithuania.jpg
Vaizdas:Rutilus rutilus Lithuania resized.jpg


## Šaltiniai
Ūsuotasis Pitas

**Ūsuotieji Pitai** – taip buvo vadinami senosios kartos mafijos bosai, prisilaikantys tam tikrų moralinių taisyklių: nepriimti į šeimą ne sicilietiškos kilmės žmonių, didesnį prioritetą teikti vendetoms, nei verslui ir panašiai. Garsiausi Ūsuotieji Pitai buvo Salvatorė Maranzano ir Džo Maserija.

Galutinai tokio tipo gangsteriai buvo išnaikinti (tiesiogine prasme) 1928–1931 Kastelamarezės kare, naujai kylančiai gangsterių kartai supratus, kad Ūsuotųjų Pitų ideologija užkerta kelią gauti didesniam pelnui. Naujosios mafijos pagrindinis tikslas buvo kuo didesnis pelnas be jokių skrupulų, tai buvo racionaliai mąstantys žmonės. Nelikus Ūsuotųjų Pitų, smarkiai sumažėjo šeimų tarpusavio karų.

Vėlesniais laikais JAV šis terminas įgijo kitą reikšmę ir buvo pradėtas taikyti naujai iš Sicilijos atvykusiems mafijozams. Dabar jis jau daugiau reiškė pagarbą dėl mafijos tradicijų laikymosi, disciplinos ir panašiai, o ne panieką, kaip anksčiau.
Kiaulpienė

**Kiaulpienė** (*Taraxacum*) – astriečių (*Asterales*) eilės astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis.

Genties pavadinimas sudarytas iš senosios graikų kalbos žodžių *τάραξις* (sumaištis, suerzinimas, viduriavimas) ir ἀκέομαι (gydau). Matyt, jis buvo vartotas vaistams nuo pilvo skausmų.

Daugiametis žiedinis augalas su pieniškomis, baltos spalvos skystomis sultimis. Dauguma rūšių žydi pavasarį ir vasaros pradžioje. Vaisiai išauga su pastoviais, rūšiai būdingais požymiais. Tačiau, tie patys augalai, pražydę antrą kartą (vasarą arba rudenį), išaugina kitokius vaisius, neturinčius kai kurių tai rūšiai būdingų požymių.

Daugelis rūšių yra ganyklų, vejų, parkų, sodų, laukų ir pievų piktžolės.

Genties sistematika paini. Priskaičiuojama iki 2000 smulkių rūšių. Lietuvoje auga 4 rūšys:
* Raudonvaisė kiaulpienė (*Taraxacum erythrospermum*)
* Driskioji kiaulpienė (*Taraxacum lacistophyllum*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą
* Paprastoji kiaulpienė (*Taraxacum officinale*) **Pav.**
* Švedinė kiaulpienė (*Taraxacum suecicum*). Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą

Vienas iš geriausių medingųjų augalų, teikiantis daug nektaro ir žiedadulkių.


File:DandelionFlower.jpg|Žiedas
File:TaraxacumOfficinaleSeed.JPG|Nužydėjęs žiedas
Dandelion clock detail.jpg|Sėklos
Image:Taraxacum-01.jpg|Nužydėjusių kiaulpienių laukas
Tiesinis sąrašas

**Tiesinis sąrašas** (*linked list*), dar vadinamas sąrašu – viena esminių duomenų struktūrų, naudojamų programavime. Tiesinį sąrašą sudaro elementai, kurie seka vienas paskui kitą. Nuoseklumas pasiekiamas saugant nuorodas ar rodykles į sekantį ir/ar prieš tai einantį elementą. Pirmas tiesinio sąrašo elementas dažnai vadinamas **galva**, paskutinis – **uodega**. Sąrašas gali neturėti nei galvos, nei uodegos.

Yra keletas tiesinių sąrašų rūšių:
; Vienpusis sąrašas : Kiekvienas elementas „žino“ tiktai apie sekantį elementą. Atitinkamai uodega neturi sekančio.
; Dvipusis sąrašas : Modifikuotas vienpusis. Pridedama sąsaja su prieš tai einančiu elementu; Galva neturi prieš tai einančio.
; Žiedinis sąrašas : Gali būti vienpusis arba dvipusis – svarbiausia, kad toks sąrašas neturi nei galvos, nei uodegos.
; Sąrašas su sergėtoju (*sentinel list*) : Tai ciklinis sąrašas, kuriame egzistuoja elementas be duomenų, žymintis sąrašo baigtį.

Sąrašas gali būti realizuojamas masyvu, dvejais masyvais ir pasitelkiant programavimo kalboje numatytus susiejimo būdus (dažniausiai rodyklėmis, nuorodomis). Pastarasis būdas yra populiariausias dėl to, kad realizuojant masyvais sąraše sudėtingai ir neefektyviai realizuojamos įdėjimo tarp dviejų elementų ir elemento pašalinimo operacijos.

Sąrašuose neefektyvu saugoti mažus (atminties prasme) duomenis, dėl to kad pati sąrašo realizacija reikalauja papildomos atminties. Taip pat sąrašo apėjimas yra sunkiai kešuojamas. Sąrašai dažnai pasirenkami, kai svarbus išmetimo bei įterpimo operacijų greitis, bet ne paieškos.

Eilės ir Steko duomenų struktūros gali būti realizuojamos tiesiniu sąrašu.
Šunramunis

**Šunramunis** (*Tripleurospermum*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. 

Lietuvoje auga bekvapis šunramunis (*Tripleurospermum perforatum*).
Kardažolė

**Kardažolė** (*Onopordum*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš graikų k. *onos* – asilas, *pordon* – pūsti; nuo šio augalo gyvuliai išpunta. Gentyje yra apie 50 rūšių. Dauguma rūšių – medingi augalai, kai kurie auginami kaip dekoratyviniai. Sėklose yra riebalinio aliejaus, sudėtimi artimo saulėgrąžų aliejui. 

Lietuvoje auga viena rūšis – dygliuotoji kardažolė (*Onopordum acanthium*), **pav.**. 


Image:OnopordonAcanthium-plant1.jpg|Dygliuotoji kardažolė
Image:OnopordonAcanthium-plant2.jpg
Gelsvūnis

**Gelsvūnis** (*Bolbitius*) – kiškiabudinių (*Bolbitiaceae*) šeimos grybų gentis. Vaisiakūniai smulkūs, gleivėti. Kepurėlė varpelio formos, ryškiai spalvota. Auga ant supuvusių žolinių ar sumedėjusių atliekų.

Lietuvoje žinomos trys rūšys:
* Tinkliškasis gelsvūnis (*Bolbitius reticulatus*),
* Vagotasis gelsvūnis (*Bolbitius titubans*),
* Tikrasis gelsvūnis (*Bolbitius vitellinus*).
Dirvabudė

**Dirvabudė** (*Agrocybe*) – kiškiabudinių (*Bolbitiaceae*) šeimos grybų gentis. Plačiai paplitusi, turi apie 100 rūšių. Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė gaubta, balta, gelsva ir kitokių spalvų. Auga ant medienos, žemės, tarp samanų.

Lietuvoje žinoma 11 rūšių, kelios valgomos:
* Dirvinė dirvabudė (*Agrocybe arvalis*)
* Šokoladinė dirvabudė (*Agrocybe erebia*)
* Kietoji dirvabudė (*Agrocybe molesta*). Valgoma, bet menkavertė.
* Pelkinė dirvabudė (*Agrocybe paludosa*)
* Ankstyvoji dirvabudė (*Agrocybe praecox*). Valgoma, bet menkavertė.
* Mažoji dirvabudė (*Agrocybe pusilla*)
* Pusgaubtė dirvabudė (*Agrocybe semiorbicularis*)
* Paprastoji dirvabudė (*Agrocybe sphaleromporpha*)
* Gelsvarudė dirvabudė (*Agrocybe subpediades*)
* Tabakinė dirvabudė (*Agrocybe tabacina*)
* Dirvoninė dirvabudė (*Agrocybe vervacti*)

## Šaltiniai
Glotniagalvė

**Glotniagalvė** (*Psilocybe*) – gleiviabudinių (*Strophariaceae*) šeimos grybų gentis.

Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė kūgiška ar varpelio pavidalo. Jų paviršius lygus, kartais nedaug raukšlėtas. Auga ant medienos, žemės, tarp samanų, taip pat ant šiaudų, ekskrementų, lapų. Valgomų nėra, kai kurios rūšys nuodingos, Lietuvoje žinoma 11 rūšių:
* Laukinė glotniagalvė (*Psilocybe bullacea*)
* Ekskrementinė glotniagalvė (*Psilocybe coprophila*)
* Baltažvynė glotniagalvė (*Psilocybe crobula*)
* Vagotoji glotniagalvė (*Psilocybe inquilina*)
* Žalsvarudė glotniagalvė (*Psilocybe merdaria*)
* Pakelinė glotniagalvė (*Psilocybe merdicola*)
* Smėlyninė glotniagalvė (*Psilocybe montana*)
* Samaninė glotniagalvė (*Psilocybe muscorum*)
* Smulkioji glotniagalvė (*Psilocybe physaloides*)
* Rombiasporė glotniagalvė (*Psilocybe rhombispora*)
* Smailiakepurė glotniagalvė (*Psilocybe semilanceata*)

## Haliucinogeninis poveikis

Kai kurios glotniagalvių rūšys, Lietuvoje tik Smailiakepurė glotniagalvė (*Psilocybe semilanceata*), pasižymi haliucinogeniniu poveikiu, kurį sukelia grybe esančios psichotropinės medžiagos: psilocibinas, žmogaus organizme virstantis į psilociną. Daugelis Amerikos indėnų genčių vartodavo ir šiandien tebevartoja šiuos grybus savo ritualinėse apeigose.


Psilocybe semilanceata.jpg|Smailiakepurė glotniagalvė (Psilocybe semilanceata)


## Nuorodos

* Psilocybe auginimas
* Psilocybe grybų sporų apsikeitimo bendruomenė 
* Psilocybe grybų augintojų ir vartotojų bendruomenė
Nacionalinis nusikaltėlių sindikatas

**Nacionalinis nusikaltėlių sindikatas** (*National Crime Syndicate*) – mafijos sindikatas, susikūręs JAV 1930 metais ir bazavęsis Niujorko mieste. Jis dažnai tapatinamas su JAV mafija apskritai.

## Istorija

Pamatus organizacijai padėjo Salvatorė Maranzano, kurio karų dėka Niujorke liko tik penkios didelės šeimos, ir visos – pavaldžios Maranzano šeimai. Tačiau tikru Sindikato įkūrėju laikomas Laimingasis Lučiano. Po Kastelamarezės karo tapęs vienu iš Niujorko mafijos lyderių, jis sujungė penkias didžiausias miesto šeimas. 

Prohibicijos erai einant į pabaigą, dar buvo likę daug pelningų verslų – prostitucija, narkotikai, azartiniai žaidimai. Lučiano, kaip ir kiti naujosios kartos gangsteriai, manė, kad verčiau visą laiką ir jėgas skirti verslui, nei tarpusavio karams.

Kiekviena šeima – Sindikato narė turėjo jai priklausančią teritoriją ir verslo sritis. Bet kokie nesutarimai būdavo sprendžiami derybomis, jokie karai netoleruojami. Naujos verslo sritys ar teritorijos pasidalijamos derybų keliu. Bet kokia paklusti atsisakiusi šeima atsidurtų viena prieš visą Sindikatą – karas, kurio neįmanoma laimėti.

## Valdymas

Aukščiausias Sindikato valdžios organas buvo Komisija. Pirmieji jos nariai:
* Čarlzas Lučiano
* Mejeris Lanskis
* Joe Adonis
* Olandas Šulcas
* Luizas Lepkė
* Frankas Kostelo

Komisijos nutarimų vykdymą užtikrino Murder, Inc. – profesionalių žudikų grupė, vadovaujama Luizo Lepkės.

Nors Sindikatas vadinosi *Nacionaliniu*, iš tiesų didžiulę, beveik neribotą įtaką nusikalstamam pasauliui turėjo tik Amerikos rytuose.
Murder, Inc.

**Murder, Inc.** (Žudikai, *incorporated*) – Bruklino samdomų žudikų grupė, dėl sėkmingos veiklos Džo Adonio pasamdyta nuolatiniam darbui Sindikatui. Pavadinimą davė spauda.

Apie 1930-uosius Sindikatas galutinai perėmė Murders, Inc. kontrolę. Laimingasis Lučiano paskyrė Albertą Anastaziją vykdančiuoju vadu, o Luizą Lepkę – bosu. Tuo metu žudikų organizacija turėjo daugiau nei 200 profesionalių narių.

Visiems nariams Sindikatas mokėjo reguliarų atlyginimą plius 1000–5000 dolerių už kiekvieną žmogžudystę.

1940 metais Haris Rudolfas, grupuotės narys, buvo apkaltintas žmogžudyste ir uždarytas į Raikerso salos kalėjimą, tačiau nusprendė kalbėti. Remdamasi jo informacija, policija areštavo Eibą Relį, Martiną Goldšteiną, Dukey Maffatore ir patį Sindikato narį bei Murders, Inc. bosą Luizą „Buhalterį“ Lepkę. Relis ir Maffatore irgi tapo policijos informatoriais, kaip ir vėliau areštuotas Tanenbaumas.

Eibui Reliui buvo pažadėta neliečiamybė. Jis išdavė daug Murder, Inc. narių, tarp kitų – Abandandą, Majonę, Štrausą, taip pat nupasakojo daug savo paties atliktų žmogžudysčių. Už Reilio galvą Sindikatas paskyrė 100 tūkstančių dolerių atlyginimą.

1941 metų lapkričio 12 dieną buvo planuojama Eibo Relio ir Alberto Anastazijos akistata, tačiau kelios valandos prieš ją Relis, *Rikers Island* viešbučio „Half-Moon“ kambaryje saugomas šešių policijos detektyvų, iškrito pro langą ir užsimušė. Tikslios mirties aplinkybės neatskleistos iki dabar, yra kelios versijos. Galbūt jis bandė pabėgti, tačiau tai menkai tikėtina, nes tapus informatoriumi jam būtinai reikėjo policijos pagalbos, o turint neliečiamybę nebuvo reikalo bėgti. Sklido gandai, jog Frankas Kostelo papirko detektyvus, kad Relis nesulauktų akistatos.

Luizas Lepkė buvo apkaltintas keturiomis žmogžudystėmis ir nuteistas mirti elektros kėdėje. Ypač prie to prisidėjo Alberto Tanenbaumo parodymai. Lepkė bandė derėtis siūlydamas policijai informaciją apie aukštų valstybės pareigūnų kriminalinę veiklą, tačiau Thomas E. Dewey nesutiko. 1944 metų kovo 4 dieną Luizas Lepkė mirė elektros kėdėje.

Po jo mirties Murder, Inc. pradėjo byrėti, daug narių buvo areštuoti ir taip pat nuteisti mirti elektros kėdėje. Galutinai organizacija išnyko apie 1950-uosius.

## Žinomi nariai

* Albertas Anastazija

* Eibas Relis 

* Martinas Goldšteinas

* Emanuelis Veisas

* Frankas Abandando

* Luizas Kaponė (*neturi nieko bendro su [[Al Kaponė|Al Kapone]]*)

* Seimuras Magūnas

* Haris Majonė

* Haris Štrausas

* Albertas Tanenbaumas

* Haris Rudolfas

* Dukey Maffatore

*sąrašas nepilnas*

## Žinomos aukos

* Dučė Šulcas, gangsteris, bandęs stoti prieš Sindikatą

* Eibas Landau, Šulco partneris

* Oto Bermanas, Šulco partneris

* Lulu Rozenkrancas, Šulco partneris

* Eibas Vagneris, policijos informatorius

* sąrašas nepilnas*

## Nuorodos

CrimeLibrary.com
Meyer Lansky

**Mejeris Lanskis** (tikras vardas **Majer Suchowliński**,  g. Gardine, Rusijos imperija, 1902 m. liepos 4 d. – 1983 m. sausio 15 d.) – JAV gangsteris.

1911 metais su savo šeima emigravo į JAV ir apsigyveno Manhetene. Dar mokydamasis mokykloje susipažino su Laiminguoju Lučianu, taip jie tapo geriausiais draugais bei mafijos verslo partneriais. Dėl savo žydiškos kilmės Lanskis niekada netapo mafijos nariu, tačiau turėjo joje didelę įtaką.
Pirmykštė funkcija

Funkcija F(x) yra funkcijos f(x) **pirmykštė funkcija** atkarpoje [a; b], jeigu visose šios atkarpos taškuose teisinga lygybė:
: F'(x) = f(x) \quad arba \mathsf{d}F(x) = f(x)\mathsf{d}x \quad

Visų pirmykščių funkcijų aibė vadinama neapibrėžtiniu integralu ir žymima \int f(x) \mathsf{d}x. Pirmykštės funkcijos radimo uždavinys vadinamas integravimu.

## Teorema apie pirmykščių funkcijų aibę
Jeigu F_1(x) ir F_2(x) yra funkcijos f(x) pirmykštės funkcijos, tai jos skiriasi viena nuo kitos pastoviu dydžiu (konstanta):

Pasižymime

: \Phi(x) = F_2(x) - F_1(x), \quad 

tada:

: \Phi'(x) = f(x) - f(x) = 0. \quad

Iš Lagranžo teoremos gauname:

: \Phi(x_1) - \Phi(x_2) = \Phi'(\xi)(x_1 - x_2) \quad
: \Phi(x_1) - \Phi(x_2) = 0 \quad
: \Phi(x_1) = \Phi(x_2). \quad

Iš čia:

: \Phi(x) = const. \quad

## Taip pat skaitykite
* Neapibrėžtinis integralas

## Šaltiniai