open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karolis III Naivusis

**Karolis III Naivusis** (, 879 m. rugsėjo 17 d. – 929 m. spalio 7 d. Perona, Pikardija) – 893–922 m. Rytų Prancūzijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Karolingų dinastijos. Tėvas karalius Liudvikas II, motina Adelaida de Friul, gimė po tėvo mirties.

## Valdymas

Reimso arkivyskupo 893 m. paskelbtas karaliumi, faktiškai pradėjo valdyti po pilietinio karo 898 m., kai mirė karalius Edas I (*Eudes*). Pagal 911 m. Sent Kler siur Epto sutartį perleido vikingams Prancūzijos šiaurės vakarų žemes, vėliau pavadintas Normandija. Vasalų 922 m. nuverstas ir nuo 923 m. iki mirties kalintas Peronos tvirtovėje.
## Žmonos ir vaikai

* Nuo 907 m. balandžio 16 d. – **Frederuna** (Frederuna; 887 – 916 arba 917 vasario 10), grafo Ditricho ir Matildos duktė. Santuokoje su ja gimė 6 dukterys:
** **Irmentruda** (Ermentrude; g. tarp 908–916, mirė po 949 kovo 28); vyras: Lotaringijos pfalcgrafas Gotfridas (apie 905/910 –  po 949 kovo 26), Julichgau grafas, Lotaringijos pfalcgrafas
** **Fizela** (Gisele; g. tarp  908–916); vyras: (nuo 912 metų)  Normandijos hercogas Rolonas
** **Frederuna** (Frederuna; g. tarp 908–916)
** **Rotruda** (Rothrude; g. tarp 908–916)
** **Adelaida** (Adelaide; g. tarp 908–916)
** **Childegarda** (Hildegarde; g. tarp 908–916)

* Nuo 919 m. spalio 7 d. – **[[Ogiva Veseksietė]]** (Edgifa; 902 – po 955), Anglijos karaliaus Edvardo I Vyresniojo duktė, karaliaus Atelstano sesuo. Ogiva iki 951 m. buvo vienuolė Notr-Dame, Laone, po to ji ištekėjo už Mo grafo Gerberto Senojo de Vermandua.
** **Liudvikas IV** (Louis dit d’Outremer; 920/921 – 954), Vakarų frankų karalius nuo 936.

* Dar jis turėjo nesantuokinių vaikų, tame tarpe:
** **Arnulfas** (Arnulf)
** **Drogo** (Drogon)
** **Roriko** (Roricon; m. 976 gruodžio 20), Laono vyskupas, palaidotas Šv. Vincento bažnyčioje, Laone
** **Alpaisa** (Alpaïs)

## Šaltiniai

## Literatūra
* Pierre Riché, Les Carolingiens, une famille qui fit l’Europe, 1983 [détail des éditions]
* Jean-Charles Volkmann, To know Well the genealogies of the kings de France ISBN 2-87747-208-6
* Michel Mourre, *Le petit Mourre. Dictionnaire d’Histoire universelle* ISBN 978-2-04-732194-2

## Nuorodos
Pisidija

**Pisidija** () – buvusi istorinė-geografinė sritis centrinėje Mažojoje Azijoje, besiribojanti su Lydija šiaurėje, Karija vakaruose, Likaonija rytuose ir Pamfilija pietuose.

Pisidija yra daugiau geografinis, nei istorinis regionas, kadangi Pisidijos valstybė niekuomet neegzistavo. Visgi jis buvo geografiškai labai izoliuotas regionas, turėjęs savo išskirtinių bruožų.

## Geografija
Pisidija yra Mažosios Azijos vidaus regionas besidriekiantis į šiaurę nuo Tauro kalnų, pasižymintis ypač kalnuotu ir neprieinamu reljefu.

Dėl aukštų kalnų šiltas oras nuo Viduržemio jūros sunkiai pasiekia šį regioną, sukurdamas šaltoką klimatą. Tačiau skirtingai nei Likaonijoje, čia daug kritulių, kas leido plėtoti žemdirbystę, auginti javus, vaisius, vystyti arklininkystę. Dėl specifinio klimato čia mažai miškų.

Pisidijoje yra ir taip vadinamasis Turkijos ežerų regionas, kur susikaupę daug didelių gėlavandenių ežerų. Didžiausi jų – Beišehyras, Ehirdyras ir Burduras.

## Istorija

### Senovės Pisidija
Manoma, kad senieji Pisidijos gyventojai pisidai buvo anatolijos grupės tauta, giminga hetitams, luviams. Ypač artimi lingvistiškai, atrodo, jie buvo pietiniams kaimynams paflagonams, tačiau dėl skirtingų gyvenimo sąlygų gana greitai nuo jų atsiskyrė.

Būdama kalnuotas kraštas, Pisidija sunkiausiai priimdavo išorines įtakas ir buvo paskutinis regionas Mažojoje Azijoje, perėmęs graikiškas tradicijas helenizmo laikotarpiu.

Mažai kas žinoma apie Pisidiją iš II tūkst. pr. m. e. Hetitų šaltiniai mini kraštą *Salavassa*, kuris gali būti tapatinamas su vienu didžiausių Pisidijos miestų Sagalassos. Šis kraštas nepriklausė Hetitų imperijai, bet galima jo priklausomybė kitai karalystei, – Arcavai.

### Persų, graikų ir Romos imperijos laikotarpiai
I tūkst. pr. m. e. Pisidija pagarsėjo kaip ypač nepriklausomas kraštas. Ji nepasidavė Lydijai, vėliau ypač aktyviai priešinosi Achemenidų imperijai. Persai bandė šį regioną skaldyti į atskiras satrapijas, bet pisidai nuolat sukildavo. Čia koncentravosi kalnų plėšikų būriai.

IV a. pr. m. e. Aleksandras Makedonietis užėmė Sagalasą, bet jam pasipriešino Termesas. Jo įpėdiniai po jo mirties nesugebėjo pilnai kontroliuoti Pisidijos. Vėliau, kuomet Pisidija atiteko Seleukidų imperijai, buvo pradėta intensyvi krašto helenizacija, tačiau visiška kontrolė neįvesta niekuomet. Jos nesugebėjo įvesti nei vėlesni teritorijos valdytojai Pergamo karalystė, nei Kapadokija.

39 m. pr. m. e. romėnai paprašė Galatijos valdovo Aminto susitvarkyti su įžūliais kalnų plėšikais *homonadesais*. Ši politika pasiteisino, ir sunaikinus plėšikus, Pisidija pagaliau įjungta į Galatijos provinciją. Ir vėliau, kad išlaikytų valdžią, romėnai regione laikė legionierių būrius. Po Diokletiano reformų III a. pabaigoje, Pisidija atkurta kaip atskira **Pisidijos provincija**.
Žaguaraunas

**Žaguaraunas** () – miestas pietryčių Brazilijoje, Pietų Rio Grandės valstijoje, prie Žaguarauno upės, Urugvajaus pasienyje. 31,8 tūkst. gyventojų (2006 m.).

## Istorija

Žaguaraunas pradėjo kurtis 1802 m. pastačius karinį fortą. 1832 m. gavo miesto statusą.
Karolis XI

**Karolis XI** (, 1655 m. lapkričio 24 d. Stokholmas – 1697 m. balandžio 5 d. ten pat) – 1660–1697 m. Švedijos karalius.

## Biografija
Kilęs iš Vitelsbachų dinastijos Pfalco-Cveibriukeno atšakos. Tėvas Karolis X Gustavas, motina Jadvyga Eleonora fon Holštein-Gotorp. 
## Šeima
Žmona Danijos ir Norvegijos karaliaus Frederiko III duktė Ulrika Eleonora (1656–1693 m.) Jų vaikai:
* Jadvyga Sofija (1681–1708 m.)
* Karolis XII (1682–1718 m.) Švedijos karalius
* Gustavas (1683–1685 m.)
* Ulrichas (1684–1685 m.)
* Frydrichas (1685–1685 m.)
* Karolis Gustavas (1686–1687 m.)
* Ulrika Eleonora (1688–1741 m.) Švedijos karalienė

## Valdymas

1660–1672 m. už jį valdė Regentų Taryba, kuriai vadovavo M. G. de la Gardi. Dėl buvusių regentų proprancūziškos politikos kilus 1676–1679 m. karui su Danija, Karolis XI nustojo jų paisyti, o vėliau beveik visus regentus apkaltino finansiniais išeikvojimais. Vidutiniųjų sluoksnių remiamas be didesnio pasipriešinimo įvedė absoliutizmą – karaliaus sprendimų nebetvirtino luomų susirinkimas. Valstybės Tarybą pavadino Karaliaus taryba ir ji tapo tik patariamuoju organu. Įvedęs rangų sistemą pertvarkė valstybės valdymą. Nutraukė santykius su Prancūzija, nuo 1679 m. sudaręs taiką su Danija ir Brandenburgu nebekariavo. Susigrąžino daug ankstesnių karalių didikams išdalytų valdų (vadinamoji redukcija), gautas pajamas skyrė kariuomenei išlaikyti, karo prievolininkai kaip atlyginimą už tarnybą gaudavo po ūkį, ir įtvirtinimams statyti.

## Literatūra
* Upton, Anthony F. (1998). Charles XI and Swedish Absolutism, 1660–1697. Cambridge University Press, 1998. ISBN 0-521-57390-4
* Trager, James (1979). The People’s Chronology. New York: Holt, Rinehart & Winston, 256. ISBN 0-03-017811-8.
* Herman Lindqvist, Historien om Sverige
* Göran Rystad. Karl XI – en biografi. Lund: Historiska media. 2003. ISBN 91-89442-27-X.

## Šaltiniai

## Nuorodos

## Galerija

Karl XI, five years old.jpg|Karolis IX 5-ių metų
Charles XI of Sweden.jpg|Karolis XI Lundo mušyje 1676 m. Davido Klokerio Erenštalio paveikslas
Carl XI of Sweden grave 2007.jpg|Karolio XI karstas
Pietų Rio Grandė

**Pietų Rio Grandė** (, „Didžioji pietų upė“) – valstija Brazilijos pietryčiuose, Pietų regione. Šiaurėje ribojasi su Santa Katarinos valstija, vakaruose – su Argentina, pietuose – su Urugvajumi, vakaruose – skalauja Atlanto vandenynas. Sostinė – Porto Alegrė.

## Geografija
Šiaurinė valstijos dalis yra Brazilijos plokščiakalnyje. Aukščiausia vieta – Ponte Negras, 1410 m. Pakrantėje ir centriniuose regionuose plyti lygumos. Pakrantėje įsiterpusios dvi didelės lagūnos – Patoso ir Mirino. Svarbiausios upės – Urugvajus, Žakujis, Takuaris, Ižui.

## Didžiausi miestai
* Porto Alegrė – 1420,7 tūkst. gyv.
* Kašijas do Sulas – 419,9
* Pelotasas – 350,4
* Kanoasas – 333,3
* Santa Marija – 274,1
* Gravatajus – 270,8
* Viamanas – 253,3
* Novo Hamburgas – 253,1
* San Leopoldas – 207,7
* Alvorada – 207,1
* Rio Grandė – 194,4
* Paso Fundas – 183,3
* Urugvajana – 123,8
* Pietų Santa Kruzas – 118,4

## Šaltiniai
Vakarų satrapai

**Vakarų satrapai** ar **Vakarų kšatrapai** (35-405 m.) buvo Sakos valdovai, valdę centrinės ir vakarinės Indijos dalis (Sauraštra ir Malva: dabartinis Gudžaratas, pietų Sindas, Maharaštra, Radžastanas ir Madhja Pradešas). Eritrėjos jūros periplas (jūrų kelių aprašymas) mini „Ariaką“, kuri esą yra Vakarų satrapų valstybė ar bent jos dalis.

Jie buvo Indo-skitų įpėdiniai ir jų bendraamžiai buvo Kušano imperijos, kuri valdė šiaurinę Indijos dalį ir tikriausiai Vakarų satrapai buvo jų vasalai, bei Satavahanų dinastija, karaliavusi centrinėje Indijoje. Jie vadinami „vakarų“, norint atskirti nuo „Šiaurės“ Indo – skitų satrapų, kurie valdė Maturos sritį, tokių kaip Radžuvula ir jo įpėdinių Kušanų imperijos laikotarpiu „Didžiojo satrapo“ Karapalanos ir „Satrapo“ Vanasparos. Nors monetose jie save vadina satrapais, Ptolemėjus II a. „Geografijoje“ vis dar juos vadina Indo – skitais.

Iš viso per 350 metų buvo 27 nepriklausomi Vakarų satrapų valdovai.

## Išnašos
Karolis V Išmintingasis

**Karolis V Išmintingasis** (, 1338 m. sausio 21 d. Vensenas – 1380 m. rugsėjo 16 d. Botė prie Marnos, Paryžius) – 1364-1380 m. Prancūzijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos. Tėvas karalius Jonas II Gerasis, motina Bona Liuksemburgietė. Brolis Liudvikas I Anžu, sesuo Navaros karalienė Žana Valua
## Šeima

Žmona: (nuo 1350 m balandžio 8 d.) **Žana de Burbon** (1337 m. vasario 3 d. − 1378 m. vasario 6 d.), de Burbono hercogo Pjero I ir Izabelės de Valua duktė. Vaikai:

# **Žana** (1357−1360);
# **Žanas** (1359−1364);
# **Bona** (1360−1360);
# **Žana** (1366−1366);
# **Žanas** (1366 m. birželio 7 d. − 1366 m. gruodžio 21 d.);
# **[[Karolis VI Mylimasis|Karolis]]** (1368 m. gruodžio 3 d. − 1422 m. spalio 21 d.), Prancūzijos karalius;
# **Marija** (1370−1377);
# **[[Liudvikas I Orleanietis|Liudvikas]]** (1372 m. kovo 13 d. − 1407 m. lapkričio 23 d.), Orleano hercogas, Valua dinastijos Orleano linijos pradininkas;
# **Izabelė** (1373−1378);
# **Katerina** (1378−1388).

## Valdymas

1350 m. rugpjūčio 22 d. paskelbtas pirmuoju Prancūzijos dofinu (sosto įpėdiniu). Per Šimtametį karą (1337-1453 m.) anglams prie Puatjė 1356 m. paėmus į nelaisvę Joną II Gerąjį Karolis tapo regentu, tėvui mirus – karaliumi. Vainikuotas 1364 m. gegužės 19 d. Reimso katedroje.

Valdant jam dėl karo nusilpusi Prancūzija atsigavo. 1358 m. numalšintas valstiečių sukilimas „Žakerija“. Karolis V sėkmingai kovojo su Navaros karaliumi, kuris 1378 m. prarado visas žemes Prancūzijoje, išskyrus Šerbūrą. Valdant Karoliui V Anglija neteko beveik visų Prancūzijoje užkariautų žemių. Pertvarkė kariuomenę, pastatydino naują laivyną.

1367 m. Luvre įkūrė pirmą karališkąją biblioteką Prancūzijoje. Paryžiaus gynybai sustiprinti pastatė Bastilijos tvirtovę.
## Šaltiniai

## Literatūra
* Jean Favier, La guerre de Cent Ans, Fayard 1980
* Françoise Autrand, Charles V, Fayard 1994
* Georges Bordonove, La guerre de 600 ans, Laffont 1971
* Georges Bordonove, Les Rois qui ont fait la France, Charles V.
* Gabriel-Henri Gaillard, Éloge de Charles V, roi de France, Regnard, 1767.
* Gilles Phabrey, Le roi Sage – Chronique du règne de Charles V, édition De L’écureuil, 1961.
* Jeannine Quillet, Charles V, le roi Lettré, Perrin 2002.
* René Héron de Villefosse, Charles le Sage, premier Dauphin, Amiot-Dumot, 1957.
* Joseph Calmette, Charles V, Tallandier, 1979.
* Thierry Pécout, Charles V, Tallandier, 2001.
* Christine de Pisan, « Le livre des fais et bonnes meurs du sage roi Charles V » (1824) éd. Foucault, Coll. complète des mémoires relatifs à l’histoire de France (1re série), rév. par M. Petitot, 436 p. (consultable sur Gallica)
* Abbé de Choisy, Histoire de France sous les règnes de saint Louis… de Charles V et Charles VI (5 vol., 1688–1695)

## Nuorodos
* Bibliothèque nationale de France

|-

|-

|-

|-
Kučilja Grandė

**Kučilja Grandė** () – pagrindinis aukštumų masyvas Urugvajuje. Driekiasi šiaurės – pietų kryptimi nuo Negro upės šiaurėje iki pat La Platos pietuose. Nuo Cuchilla Grande vakarų kryptimi atsišakoja dvi aukštumos – *Cuchilla Grande del Durazno* (Yi ir Negro tarpupyje) ir *Cuchilla Grande Inferior* (iki Kolonijos departamento). Aukštis iki 514 m (Sero Katedralio k.).
Karolis VI Mylimasis

**Karolis VI Mylimasis** (vėliau **Karolis VI Pamišėlis**, , 1368 m. gruodžio 3 d. Paryžius – 1422 m. spalio 21 d. ten pat) – 1380–1422 m. Prancūzijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos. Tėvas karalius Karolis V Išmintingasis, motina Žana Burbonė. Karolis VI gimė praėjus 8 metams po vyresniojo brolio (sosto įpėdinio) mirties. Pagal 1374 m. priimtą ordonansą, buvo nustatyta, kad karalius tampa pilnamečiu būdamas 13 metų. 1380 m. mirus Karoliui V-ajam, sosto įpėdiniui buvo 12 metų. Tais pat metais, Karolio VI buvo karūnuotas Reimse, tačiau iki jo pilnametystės Prancūziją valdė jo dėdės.
1392 m. susirgo psichikos liga, priepuoliai trukdavo 3-9 mėn. Dėl karalystės valdymo kilo didikų grupuočių armanjakų ir burginjonų pilietinis karas. Tuo pasinaudojusi Anglija 1415 m. Azenkūro mūšyje sumušė Prancūzijos kariuomenę. 1417 m. Anglija užėmėNormandiją, 1419 m. Ruaną, 1420 m. Paryžių. Pagal 1420 m. Truaja taiką Karolio VI duktė Kotryna turėjo ištekėti už Anglijos karaliaus Henriko V, kuris buvo paskelbtas Prancūzijos sosto įpėdiniu.

## Šeima
Žmona Izabo Bavarė. Vaikai:
* Karolis (1386 m.)
* Žana (1388–1390 m.)
* Izabelė (1389–1409 m.)
* Žana (1391–1433 m.), jos vyras Bretanės kunigaikštis Jonas V
* Karolis (1392–1398 m.)
* Marija (1393–1438 m.)
* Mišelė Valua (1395–1422 m.)
* Liudvikas de Gijenas (1397–1415 m.) trečiasis Prancūzijos dofinas
* Žanas Turenietis (1398–1417 m.)
* Kotryna Valua (1401–1437 m.), jos vyras Anglijos karalius Henrikas V Lankasteris
* Karolis VII (1403–1461 m.), Prancūzijos karalius
* Pilypas (1407 m.)

## Šaltiniai

## Literatūra
* Bernard Guenée, Charles VI
* Jean Froissart – Chroniques est une source essentielle pour les années antérieures à 1400
* Jean II Jouvenel des Ursins – Histoire de Charles VI. Roy de France, et des choses mémorable advanues durant quarante-deux année de son regne depuis 1380 jusque en 1422 (vers 1430)

## Nuorodos

|-

|-
Birštono meno mokykla

**Birštono meno mokykla** – meno mokykla, įkurta Birštone 1977 m. Adresas – J. Basanavičiaus a. 6. Įstaigos kodas – 190025029. Šioje mokykloje mokoma groti įvairiais muzikos instrumentais (kaip pianinas, akordeonas, smuikas, gitara), piešti, dainuoti.

## Istorija
1977 m. rugsėjį atidaryta Birštono muzikos mokykla. Tuo metu mokėsi 53 mokiniai, dirbo 5 mokytojai. Mokyta groti fortepijonu, akordeonu, smuiku. 1986 m. atidarius dailės skyrių, mokykla pavadinta meno mokykla. Mokykloje atsirado gitaros, klarneto, saksofono, estradinio dainavimo ir mušamųjų instrumentų specialybės.

2001 m. iš Birštono kultūros centro į meno mokyklą buvo perkelta vaikų keramikos studija „Molinukas“ (vadovė Aldona Plioplienė). 2003 m. ją pakeitė Dizaino studija.

1978–2017 m. Birštono meno mokyklą baigė 428 mokiniai, o dailės skyrių nuo įkūrimo 1986 m. iki 2017 m. – 223.

## Direktoriai
* Rasa Norvilienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Neil Gaiman

**Nylas Ričardas Geimenas** (, g. 1960 m. lapkričio 10 d.) – mokslinės bei maginės fantastikos rašytojas, kilęs iš Didžiosios Britanijos, šiuo metu gyvenantis Mineapolyje (JAV).

## Biografija
Geimeno giminė kilusi iš Lenkijos žydų. Rašytojo senelis 1916 m. iš Nyderlandų persikėlė gyventi į Portsmuto miestą Hempšyre, Didžiojoje Britanijoje. Jo sūnus, Nylo ir dar dviejų dukterų tėvas, dirbo šeimai priklausiusiame parduotuvių tinkle. Geimenų šeima gyveno Porčesteryje (*Portchester*), vėliau – Yst Grinstede (*East Grinstead*).

Nylas užaugo skaitydamas maginės fantastikos klasiką, vėliau susidomėjo moksline fantastika. 9 deš. ėmė dirbti žurnalistu: rašydavo knygų apžvalgas, darė interviu, taip siekdamas susipažinti su leidybos pasauliu. 1984 m. žurnale *Imagine Magazine* išspausdintas pirmasis jo maginės fantastikos apsakymas.
Ji

**Ji** () – upė centriniame Urugvajuje; Negro kairysis intakas. Prasideda Sero Čato vietovėje, *[[Cuchilla Grande]]* aukštumose. Teka į vakarus Durasno ir Floridos departamentais. Prateka kristaline plynaukšte. Prie upės įsikūręs Durasno miestas.

Pavadinimas kilo iš gvaranių kalbos – *y* reiškia vandenį, o *i* nedidelį, nereikšmingą.
Pisa (Narevas)

:: *Apie Italijos miestą žr. [[Piza]]*.

**Pisa** (, ) – upė Lenkijoje, Palenkės ir Varmijos Mozūrų vaivadijose. Dešinysis Narevo intakas. Išteka iš Rošo ežero Mozūrijos ežeryne prie Pišo miesto. Teka į pietus. Įteka į Narevą prie Novogrudo miesto. Dešiniajame krante stūkso Pisos miškas. Į upę įteka Vincentos ir Skrodos upės.

## Etimologija

Upės, kaip ir Pišo miesto pavadinimas kilęs iš prūsų žodžio *pisa* – pelkė. Kryžiuočių ordinas upę vadino *Galinde*, pagal šalia gyvenusią galindų gentį. Ši upė nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. skyrė baltų genčių galindų ir jotvingių gyvenamus plotus.

## Literatūra

* Jan Zduniak: Reiseführer Masuren und Umgebung. Kengraf, Kętrzyn 2002, S. 129, ISBN 83-89119-35-8;
* W. Brenda, D. Serafin Piskie ścieżki Rowerowe Informator Turystyczny, Urząd Miejski w Piszu.
Missoni

**Missoni** - Milane įsikūrę Italijos mados namai, įkurti Rositos ir Ottavio (dažnai vadinamo tiesiog *Tai*) Missoni, visame pasaulyje garsūs savo unikaliais drabužiais.

## Istorija
Rosita (g. 1931 m. lapkričio 20 d.) ir Ottavio (g. 1921 m. vasario 11 d.) susipažino 1948 m. olimpinių žaidynių Londone metu. Rosita (tuo metu R. Jelmini), studijavusi kalbas, ten tobulino savo anglų kalbą, o Ottavio buvo 400 metrų bėgimo su kliūtimis finalistas.

Ottavio jau nuo 1940 m. kartu su draugu siūdavo sportinius kostiumus Italijos rinktinei, kuriuos ir 1948 m. olimpinėse žaidynėse Londone dėvėjo Italijos rinktinės nariai (įskaitant ir jį patį).

Po 5 metų Ottavio ir Rosita susituokė, persikėlė į Milaną ir atidarė nedideles dirbtuves. Greitai jie nustojo gaminti sportinius kostiumus ir pradėjo gaminti megztus įvairius trikotažo gaminius. 1964 metais sutikę dizainerę Emmanuelle Kahn, ir nutarę kartu kurti drabužius, po dvejų metų Milane pristatė savo pirmąją kolekciją. Dėl savo spalvų gamos, dryželių bei medžiagų įvairovės kolekcija tapo plačiai žinoma.

Antroji kolekcija buvo pristatyta 1967 metais Palazzo Pitti ir vėl susilaukė didelio susidomėjimo visame pasaulyje. Rodant kolekciją, Rosita paskutinę minutę nusprendė, kad modeliai turėtų nusiimti liemenėles, kad juodo šilko suknelių siluetai nebūtų sugadintos liemenėlių linijų, tačiau po galingais prožektoriais suknelių viršus tapo permatomas ir mados pasaulis buvo lengvai šokiruotas.

Vėliau trys Rositos ir Ottavio vaikai taip pat pradėjo dirbti šeimos įmonėje. Produktų įvairovė išsiplėtė – Ottavio Missoni pristatė savo dizaino kilimus, gobelenus, bet iš esmės buvo išlaikytas tas pats prekės ženklas. T. y. spalvų struktūra, dryžiai, liberalus daugybės medžiagų naudojimas išliko: naudojama apie 40 spalvų gama bei 20 skirtingų medžiagų (vilna, medvilnė, linas, viskozė, šilkas ir t. t.).

## Pasiekimai
* Ottavio Missoni įkuria *Missoni* 1953 m. Italijoje.
* Pirma kolekcija Rinascente parduotuvėms sukurta 1954 m.
* Missoni etiketė pristatyta 1958 m.
* Pirma kolekcija Paryžiuje – 1967 m.
* Missoni dirbtuvės ir fabrikas įkurtas Sumirago 1968 m.
* Pirmas pasirodymas Niujorke 1969 m.
* 1976 m. Milane ir Niujorke atidaromos parduotuvės.
* 1981 m. pristatoma kvepalų linija.
* 1985 m. pristatytos *Missoni Uomo* ir *Missoni Sport* linijos.
* 1992 m. pristatyta Angelos Missoni kolekcija.
* 1997 m. įmonės įkūrėjų duktė Angela Missoni perima firmos kontrolę.
* 1998 pristatyta batų linija.
* 1999 m. pavasarį - vasarą debiutuoja M Missoni.
Sąvoka

**Sąvoka** − sąmonės forma, reiškiama žodžiais ir funkcionuojanti kaip mąstymo turinio elementas.

Nors mąstant sąvokų turinys reiškiamas sprendiniais ir samprotavimais, tačiau tik sąvokos suteikia mąstymui operavimo bendrybėmis pobūdį.

Sąvoka − produktas istoriškai besivystančio pažinimo, kuris, kildamas iš žemesnės pakopos į aukštesnę, praktikos keliu gautus rezultatus reziumuoja vis gilesnėmis sąvokomis, tobulina, tikslina senas ir formuluoja naujas sąvokas. Todėl sąvokos yra dinaminės – nuolat vystosi, kinta bei progresuoja tikrovei adekvataus atspindėjimo linkme.

Sąvokos fiksuojamos vienomis ar kitomis kalbinėmis formomis ir sudaro atitinkamų kalbos išraiškų prasmę (Reikšmė ir prasmė). Pagrindinė loginė sąvokų funkcija yra tai, kad jos mintyse pagal tam tikrus požymius išskiria mus dominančius praktikos ir pažinimo objektus. Šios funkcijos dėka sąvokos sieja žodžius su tam tikrais objektais, o dėl to galima nustatyti tikslią žodžių reikšmę ir operuoti jais mąstymo procese. Objektų klasių išskyrimas ir šių objektų apibendrinimas sąvokose yra būtina sąlyga gamtos dėsniams pažinti.

### Sąvokos sudarymas
Kiekviena sąvoka yra abstrakcija. Dėl to atrodo, kad sąvokoje atitrūkstama nuo tikrovės, o iš tikrųjų su sąvokos pagalba tikrovė pažįstama giliau, skiriant ir ištiriant esmines jos puses.

Sąvokos sudarymas, perėjimas prie jos nuo jutiminių atspindėjimo formų − procesas, kuriame taikomi tokie pažinimo metodai, kaip palyginimas, analizė ir sintezė, abstrahavimas, idealizacija, apibendrinimas bei įvairaus sudėtingumo samprotavimo formos.

Dažnai mokslo sąvokos iš pradžių sudaromos remiantis tik hipotetinėmis prielaidomis apie vienų ar kitų objektų egzistavimą ar apie jų prigimtį (pvz., taip atsirado atomo sąvoka). Pažįstant vystymosi dėsnius bei tendencijas kai kurių objektų sąvokas galima sudaryti dar prieš juos atrandant ar sukuriant.

### Sąvokos apimtis ir turinys
Tai dvi viena su kita susijusios sąvokos pusės. Apimtis − sąvokoje apibendrintų daiktų klasė; turinys − visuma (paprastai esminių) požymių, pagal kuriuos apibendrinti ir išskirti daiktai toje sąvokoje.

Sąvokos turinio formulavimas atskleidžia, kas tam tikros klasės daiktuose yra tapatinga (bendra); apimties charakteristika, t. y. elementų (objektų − turinį sudarančių požymių nešėjų) ir dalių (rūšių, tam tikros klasės poklasių) skyrimas joje, atskleidžia skirtumus atitinkamos klasės ribose. Tarp turinio ir apimties yra ryšys, kuris formaliojoje logikoje išreiškiamas atvirkštinio santykio dėsniu.

## Nuorodos
* Stanfordo filosofijos enciklopedija: Sąvoka
Arkologija

**Arkologija** () – hipotetiniai milžiniški pastatai, talpinantys labai daug gyventojų ir praktiškai nepriklausomi nuo aplinkos ekonomiškai ar kaip kitaip. Koncepciją išpopuliarino architektas Paolo Soleri, šiuo metu ji paplitusi mokslinėje fantastikoje kaip ateities sprendimas vis augančiai žmonių populiacijai.

Artimiausias arkologijoms projektas šiuo metu yra Arizonoje nuo 1970 m. tebestatomas *[[Arcosanti]]* bokštas. Antarktyje JAV pastatyta McMurdo mokslinių tyrimų stotis taip pat yra artima arkologijos koncepcijai: ji yra beveik visiškai nepriklausoma nuo Antarktikos aplinkos, elektrą gamina vidinė atominė elektrinė, turi hidroponinius šiltnamius daržovių auginimui ir panašiai, tačiau negalėtų išsilaikyti be nuolatinio tiekimo iš JAV. Taip pat, šiuo metu yra nemažai arkologijų *projektų*, kurie kol kas negali būti įgyvendinti dėl nepakankamų techninių galimybių. Tarp tokių – japonų projektai Shimizu TRY 2004 bei Aeropolis 2001.
Antarktinis klimatas

**Antarktinė klimato juosta** yra pačiuose Žemės planetos pietuose, apima visą Antarktidos žemyną su greta esančiomis salomis ir vandenimis. 

Klimatas panašus kaip ir arktinėje klimato juostoje, tik jūros švelninantis poveikis nėra toks būdingas, todėl temperatūros čia žemesnės. Antarkties žemyno gilumoje fiksuojamos pačios žemiausios Žemėje temperatūros.

Didele dalimi sutampa su antarktinių dykumų geografinė zona. Auga samanos, kerpės, keletas rūšių žydinčių augalų yra vandens augalų.

Antarktinėje klimato juostoje užfiksuota žemiausia temperatūra Žemėje −89,2 °C (1983 m. liepos 21 d. „Vostoko“ stotyje).

## Nuorodos
* Temperatūra Antarktidoje
Smulkmeniškumas

**Smulkmeniškumas** () - kalbos ypatumas, kai kalbėdamas žmogus nukrypsta nuo esmės įterpdamas neesmines pastabas, aiškindamas smulkmenas, šneka ilgai ir nuobodžiai. Smulkmeniški atsakymai ir teiginiai gali būti labai ilgi, jei kalbančiojo neperspėja kalbėti trumpiau, kalbėti tik apie esmę.

Smulkmeniškumas būdingas daliai žmonių, bet tai gali būti ir asmenybės sutrikimo simptomas.

Smulkmeniškumas gali būti painiojamas su asociacijų ryšio susilpnėjimu:
Chanel (mados namai)

**Chanel S.A.** – Prancūzijos mados namai, įkurti 1909 metais. Pagrindiniai „Chanel“ mados namų konkurentai yra „Yves Saint Laurent“, „Louis Vuitton“, „Dior“, „Gucci“, „Versace“ ir „Prada“. „Chanel“ prekės ženklas užima ketvirtą vietą prabangiausių prekių ženklų sąraše.

„Chanel“ savininkai Alain Wertheimer ir Gerard Wertheimer užima 162-ąją vietą turtingiausių planetos žmonių sąraše. Jų turto vertė siekia $6 mlrd. JAV dolerių.

## Coco Chanel
Coco Chanel – geniali moteris, įkūrusi „Chanel“ – vieną žymiausių mados namų pasaulyje. Genialumas paprastume – drabužiai ir daiktai, su kuriais moterys jaučiasi patogiai ir oriai. Taip pat sugebėjimas visa tai paversti į klasikinį ir atpažįstamą stilių, gyvuojantį aukštoje madoje, kasdienėje madoje, papuošaluose, avalynėje ir, žinoma, kvepaluose. Ši moteris mirė 1971 m., tačiau ir po 40 metų prekės ženklas „Chanel“ yra toks stiprus, kaip jai būnant gyvai.

## Istorija
* 1909 m. Coco Chanel (tikrasis vardas Gabrielle Bonheur Chanel) savo karjerą pradėjo atidarydama moteriškų skrybėlių parduotuvę. Po metų įsteigė mados namus „The Haus of Chanel“. Jie garsėjo laisvais ir patogiais drabužiais.
* 1921 m. pasirodę kvepalai „Coco Chanel No.5“ sulaukė didelės sėkmės Londone ir Paryžiuje.
* 1926 m. pristatyta maža juoda suknelė (angl. little black dress), kurią žurnalas „Vogue“ pavadino „modernios moters privaloma uniforma“. Dėl šių ir kitų drabužių vis daugiau turtingų moterų belsdavosi į Rue Cambon gatvės 31-ąjį namą. Laikui bėgant „The House of Chanel“ tapo elegancijos simboliu, Prancūzijos aukščiausios klasės – elito susibūrimo vietą.
* 1932 m. drabužiams gražinti pradėti naudoti briliantai.
* 1957 m. „Chanel“ pavasario kolekcija laimėjo „mados Oskara“
* 1971 m. sausio 10 d. Coco mirė. Ji buvo vadinama įtakingiausia XX a. mados kūrėja. Chanel erą pakeitė Karlo Lagerfledo era. Jis 1983 m. nustebino visuomenę atnaujindamas visą mados liniją.
* 1987 m. pasirodė pirmiausia „Chanel“ laikrodis. 1999 m. pristatyta šio prekės ženklo saulės akinių kolekcija.
* Chanel tebėra populiari dėl savo sugebėjimo derinti naujausias tendencijas su klasika ir paprastumu.

## „Chanel No.5“
Coco Chanel paprašė Ernesto Beaux sukurti šešis kvapus, iš kurių ji galėtų išsirinkti mėgstamiausius ir galėtų pradėti jais prekiauti. Kvapai buvo pažymėti etiketėmis Nr.1, Nr.2, Nr.3, Nr.4, Nr.5 ir Nr.6. Coco labiausiai patiko 5-asis buteliukas. Taip gimė populiariausių pasaulyje kvepalų pavadinimas – „Chanel No.5“

## Išnašos
Perseveracija

**Perseveracija** () - 1895 m. aprašytas reiškinys, kai žmogus kartoja žodžius (kartais - idėjas) ar gestus po kelis kartus ar ilgiau. Būdinga organiniams psichikos sutrikimams (dėl auglių, smegenų traumų ir pan. pažeidimų), schizofrenijai bei kitiems psichoziniams sutrikimams.

Sakinio su perseveracija pavyzdys: „Eidamas į miestą užsidėsiu kepurę kepurę kepurę kepurę kepurę kepurę.“

Perseveracija gali paliesti ir temų nagrinėjimą. Pvz., kalbėdamas žmogus išnagrinėja temą iš visų pusių, padaro išvadą. Atrodytų, apie tai nebėra ką kalbėti, bet jis kažkodėl vėl ima kalbėti apie tą patį dalyką, vėl nagrinėja visus atvejus… Toks grįžimas į pradžią gali nutikti bet kuriuo pokalbio momentu.

## Nuorodos
* What is Perseveration?
* Perseveration - Fact Sheet
Obsesija

**Obsesija** gali reikšti:
* Obsesyvi meilė
* Obsesinis-kompulsinis sutrikimas
* Obsesinis-kompulsinis asmenybės sutrikimas
Musoniniai miškai

**Musoniniai miškai** – tropikuose paplitęs miško tipas.

Musoniniai miškai auga musonų veikiamose Žemės srityse (Indijoje, Bengalijoje, Pietryčių Azijoje, Rytų Kinijoje, Karibų jūros pakrantėje, Pietų Amerikos, Australijos, Afrikos pakrantėse).

Būdingas sezoniškumas: lietinguoju periodu miškas suveši, sausuoju periodu – nuskursta.
Ne visos Geografinės zonos yra tinkamos žemdirbystei.

Auga bambukai, kamelijos, magnolijos, laurai, palmės.
Seboljati

**Seboljati** () – upė rytiniame Urugvajuje. Prasideda Kučilja Grandės aukštumose, Lavaljechos departamente. Teka į šiaurės rytus sudarydama ribą tarp Ročos ir Treinta i Treso departamentų. Įteka į Mirino lagūną.

Didžiausias intakas – Olmaras (kairysis).

## Šaltiniai
Krūmokšninė žliūgė

**Krūmokšninė žliūgė** (*Stellaria holostea*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos, žliūgių (*Stellaria*) genties augalas. Paplitęs Europoje, Sibire, šiaurės Afrikoje.

Daugiametis, 15-45 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis plonas, ilgas, šliaužiantis. Stiebai keturbriauniai, šiurkščiomis briaunomis, trapūs, dvejopi. Vieni jų trumpi, statūs, bežiedžiai, kiti kylantys, šakoti; viršūnėje retas žiedynas. Lapai bekočiai, priešiniai, siauri, linijiškai lancetiški, 4-7 cm ilgio, 1-1,2 cm pločio, šiurkščiais kraštais. Žiedynai – reti, netikri skėčiai. Žiedai ilgakočiai, dvilyčiai, taisyklingi, su dvigubu apyžiedžiu. Taurėlapiai 5, pasiliekantys prie vaisių, smailūs, pliki. Vainiklapiai 5, balti, ilgi (1,5-1,8 cm ilgio), iki pusės įskelti, dukart ilgesni už taurėlapius, tamsoje ar paunksmėje susiglaudę, o šviesoje išsiskleidę. Kuokelių 10. Piestelė viena, su 3 liemenėliais. Vaisius – sausa, rutuliška, daugiasėklė dėžutė, pilna smulkių sėklų.

Žydi balandžio – liepos mėn. Dažna visuose Lietuvos rajonuose. Auga krūmuose, miškuose, pamiškėse, derlinguose, vidutinio drėgnumo dirvožemiuose. Medingas augalas. Noriai ėdamas gyvulių.

## Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 72 psl.
Karolis VIII Maloningasis

**Karolis VIII Maloningasis** (, 1470 m. birželio 30 d. Ambuazo pilis – 1498 m. balandžio 7 d. Paryžius) – 1483-1498 m. Prancūzijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Valua dinastijos, paskutinis iš Valua Kapetų. Tėvas karalius Liudvikas XI, motina Šarlota Savojietė.

## Šeima
Žmona Ona Bretanė, vaikai:
* Karolis Rolandas (1492-1495 m.)
* Karolis (1496-1496 m.)
* Fransua (1497-1498 m.)
* Ona (1498–1498 m.)

## Valdymas

1483-1491 m. regente buvo Karolio sesuo Ona Prancūzė, nors pirmumo teisę ir turėjo vyresnis pusbrolis Liudvikas II Orleanietis.

1491 m. vedybomis įgijo Bretanę. Savarankiško valdymo pradžioje kėlė tikslą nukariauti Neapolio karalystę. Siekdamas kaimynų nesikišimo, pagal 1492 m. Etaplio sutartį su Henriku VII pažadėjo Anglijai kompensaciją už Bretanę, pagal 1493 m. Barselonos sutartį su Ferdinandu II perleido Aragonui pasienio sritis Rusijoną ir Serdanę. 1494 m. mirus Neapolio karaliui Ferdinandui I įsiveržė į Italiją, 1495 m. trumpam užėmė Neapolį, bet prieš jį susivienijo Milanas, Austrija ir Venecija. Šią sąjungą palaikė popiežius Aleksandras VI, todėl Karolis grįžo į Prancūziją, kur besirengdamas naujam žygiui mirė.
## Šaltiniai

## Literatūra
* Sylvia Jurewitz-Freischmidt: Die Herrinnen der Loire-Schlösser, Königinnen und Maitressen um den Lilienthron. Piper, München 2003, ISBN 3-492-23805-X

## Nuorodos

|-

|-
Karolis IX Maksimilianas

**Karolis IX Maksimilianas** (, 1550 m. birželio 27 d. Sent Žermeno Lė pilis prie Paryžiaus – 1574 m. gegužės 30 d. Vensenas) – 1560–1574 m. Prancūzijos karalius.

## Biografija

Kilęs iš Angulemo Valua dinastijos. Tėvas karalius Henrikas II Prancūzas, motina Kotryna Mediči. Žmona Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Maksimiliano II duktė Elžbieta Austrė (1554-1592 m.), su ja turėjo dukterį Mariją Elžbietą (1572-1578 m.) Jo favoritė Marija Tušė (1549-1638 m.) pagimdė sūnų Karolį (1573-1650 m.), kuriam buvo suteiktas Angulemo kunigaikščio titulas.

## Valdymas
Sostą paveldėjo mirus vyriausiam broliui Pranciškui II, iki 1563 m. regente buvo motina.

Pradėjo Ambuazo pilies, tapusios jo asmenine rezidencija, atnaujinimą. Pastatė Šv. Huberto koplyčią, stebinančią savo liepsnojančia gotika, perstatė pagrindinius rūmus.

Pradėjęs savarankiškai valdyti dėl silpnos sveikatos ir toliau buvo Kotrynos Mediči veikiamas. Per visą jo valdymo laikotarpį Prancūzijoje vyko vidaus religiniai karai tarp katalikų ir hugenotų. 1572 m. Kotryna Mediči įtikino Karolį surengti tūkstančių hugenotų žudynes, kurios įvyko Šv. Baltramiejaus naktį. Po žudynių Karolio psichikos būklė dar labiau pablogėjo. Nepalikęs teisėto įpėdinio mirė nuo tuberkuliozės.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Lucien Romier, Catholiques et huguenots à la cour de Charles IX. Les États généraux d’Orléans, le colloque de Poissy, le "Concordat" avec les protestants, le massacre de Vassy (1560–1562), Paris: Librairie académique Perrin et Cie, 1924. 356 p.
* Pierre Champion. Catherine de Médicis présente à Charles IX son royaume (1564–1566), Paris: Éditions Bernard Grasset, 1937. 494 p.
* Pierre Champion. Charles IX, la France et le contrôle de l’Espagne. Tome I: Avant la Saint-Barthélemy, Paris : Éditions Bernard Grasset, 1939. 432 p.
* Michel Simonin, Charles IX, Paris: Fayard, 1995. 524 p.

## Nuorodos
* Karolio IX ikonografija
Karolis X

**Karolis X** (, 1757 m. spalio 9 d. Versalis – 1836 m. lapkričio 6 d. Goricija) – Artua grafas, 1824–1830 m. Prancūzijos karalius.

## Biografija
Kilęs iš Burbonų dinastijos. Tėvas Prancūzijos dofinas Liudvikas (1729–1765 m.), motina Marija Žozefa Saksė. Karaliaus Liudviko XV vaikaitis, karalių Liudviko XVI ir Liudviko XVIII jaunesnysis brolis.

Žmona Marija Teresė Savojietė, vaikai:
* Liudvikas Antuanas, Angulemo hercogas (1775–1844 m.)
* Sofija Artua (1776–1785 m.)
* Karolis Ferdinandas Artua (1778–1820 m.)
* Marija Teresė Artua (1783 m.)

Per Prancūzijos revoliuciją pirmasis iš karališkosios šeimos pasitraukė į užsienį, į Austrijos Nyderlandus, vėliau – į Turiną. 1795–1814 m. gyveno Didžiojoje Britanijoje, lankėsi Austrijoje, Prūsijoje, Rusijoje. Buvo vienas emigrantų lyderių, mėgino vadovauti Vandėjos rojalistų sukilimui.

Prancūzijoje atkūrus Burbonų valdžią ir karaliumi tapus Liudvikui XVIII, grįžo į Prancūziją, kur vadovavo ultrarojalistų partijai. Tapęs karaliumi protegavo Katalikų Bažnyčią, aristokratiją. Buvę emigrantai gavo kompensaciją už nacionalizuotas žemes, buvo įvesta mirties bausmė už šventvagišką elgesį. Karolio X politika sustiprino opoziciją ir paskatino 1830 m. Liepos revoliuciją. Atsisakė sosto ir emigravo į Didžiąją Britaniją, vėliau ilgesnį laiką gyveno Prahoje.

## Galerija

## Šaltiniai

## Nuorodos
Primark

**„Primark“** – tarptautinė drabužių mažmeninės prekybos kompanija, įkurta 1969 m. Dubline, Airijoje. Kompanija yra britų holdingo „Associated British Foods“ dukterinė įmonė. 2013 m. metinės pajamos sudarė 514 mln. svarų, kompanijoje dirbo 48 tūkst. darbuotojų.

Kompanija valdo daugiau nei 270-ies drabužių parduotuvių tinklą devyniose Europos šalyse; dauguma „Primark“ parduotuvių yra Jungtinėje Karalystėje. Airijoje parduotuvės yra vadinamos „Penneys“. Kompanija ruošiasi žengti į Jungtines Valstijas, pirmąją parduotuvę atidaryti planuojama 2015 m. pab. Bostone.

Kompanijos produkcija yra pardavinėjama itin mažomis kainomis, kurios yra prieinamos daugumai pirkėjų. Dažnai naudojamas labai nesudėtingas dizainas ir paprastos medžiagos, drabužiai yra pardavinėjami labai įvairių dydžių. Kompanija visiškai nereklamuoja savo prekių. Visos bendrovės parduotuvės yra itin didelio dydžio, dažnai išsidėsčiusios per du ar tris aukštus. Didžiausia „Primark“ parduotuvė yra Mančesteryje, užima 14 400 m² plotą.

„Primark“ parduotuvės veikia devyniose Europos šalyse: Jungtinėje Karalystėje, Airijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Ispanijoje, Portugalijoje, Belgijoje, Nyderlanduose ir Austrijoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus kompanijos tinklalapis
José Gervasio Artigas

**Chosė Gervasijas Artigas** (, 1764 m. birželio 19 d. Montevidėjas, Urugvajus – 1850 m. rugsėjo 23 d. Paragvajus) – Urugvajaus politinis veikėjas, vienas išsilaisvinimo iš Ispanijos vadų Pietų Amerikoje, nacionalinis Urugvajaus didvyris.

Tarnavo Ispanijos kariuomenėje, turėjo kapitono laipsnį. 1811 m. dalyvavo gaučių sukilime prie ispanus. Vadovaujant José Gervasio Artigasui sukilėliai išlaisvino Urugvajų nuo Ispanijos valdymo. 1815 m. laimėjo mūšį ties Buenos Airės.

1816 m. – 1820 m. vadovavo kovoms prieš Brazilijos bandymus prisijungti Urugvajų. Nuo 1820 m. gyveno tremtyje Paragvajuje, kur ir mirė.

Palaikė Jungtinių Pietų Amerikos provincijų sudarymo idėją.
Jermaine Pennant

**Jermaine Lloyd Pennant** (g. 1983 m. sausio 15 d. Notingeme, Anglija) – anglų futbolininkas, žaidžiantis Stoke City komandoje. Jermaine yra jamaikietiškos kilmės. Yra atstovavęs Anglijos U-21 rinktinę.

2006 m. liepos 26 d. Jermaine Lloyd Pennant pasirašė ketverių metų, 6,7 milijonų svarų sterlingų sutartį su Liverpulio klubu. 2009 m. sausio 20 d. buvo išnuomotas iki sezono pabaigos Portsmouth klubui.

2009 m. liepos 9 d. pasirašė trejų metų sutartį su Real Zaragoza klubu. 2010 m. rugsėjo 1 d. buvo išnuomotas penkiems mėnesiams Stoke City klubui. 2010 m. gruodžio 29 d. pasirašė 2,5 m. metų kontraktą su Stoke klubu.

## Pasiekimai
**Arsenal**
* Pirma vieta
** 2001 m. FA jaunių taurė
** 2004 m. FA Community Shield (Futbolo Asociacijos Bendruomenės skydas; anksčiau Charity Shield)

**Liverpool**
* Pirma vieta
** 2006 m. FA Community Shield (Futbolo Asociacijos Bendruomenės skydas; anksčiau Charity Shield)

* Antra vieta
** 2006–2007 m. sezonas UEFA Čempionų lyga

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Soccernet.espn.go.com puslapis apie žaidėją
Kastilija ir Leonas

**Kastilija ir Leonas** () – autonominė sritis Ispanijos vidurinėje ir šiaurės vakarų dalyje.

## Geografija
Plotas – 94 223 km². 2,5 mln. gyventojų (2013 m.). Sostinė – Valjadolidas (de facto, 309 714 gyventojų, 2013 m.). Provincija vakaruose ribojasi su Portugalija ir Galisija, šiaurėje su Astūrija ir Kantabrija, rytuose su Aragonu, Baskija ir La Riocha, pietuose su Madridu bei pietvakariuose su Kastilija ir La Manča ir Estremadūra. Vidurinėje dalyje yra Senosios Kastilijos plynaukštė (Mesetos plokščiakalnio šiaurės dalis, aukštis 800–1200 m). Iš šiaurės ją juosia Kantabrijos kalnai, iš šiaurės rytų – Iberijos kalnai, iš pietų – Centrinė Kordiljera.

Per Kastiliją ir Leoną teka Duero upė ir jos intakai: Adacha, Tormesas (kairieji), Pisuerga, Elsa (dešinieji). Yra didelių patvenktinių vandens telkinių: Ricobayo (prie Elsos upės), Almendros (prie Tormeso upės). Šiaurėje, Astūrijos ir Kantabrijos pasienyje, yra Europos viršūnių nacionalinis parkas.

### Klimatas
Klimatas subtropinis žemyninis, sausas, per metus iškrinta 400–600 mm kritulių. Kalnuose – vertikalusis klimato ir augalijos zoniškumas.

### Didžiausi miestai
(tūkst. gyventojų, 2005 m.)
* Burgosas (168,3)
* Salamanka (155,2)
* Leonas (127,5).

## Administracinis padalijimas
Kastilijos ir Leono autonominę sritį sudaro 9 provincijos (skliaustuose jų sostinės):
* Avilos provincija (Avila)
* Burgoso provincija (Burgosas)
* Leono provincija (Leonas)
* Palensijos provincija (Palensija)
* Salamankos provincija (Salamanka)
* Samoros provincija (Samora)
* Segovijos provincija (Segovija)
* Sorijos provincija (Sorija)
* Valjadolido provincija (Valjadolidas)

## Ekonomika

Kasama akmens anglis, mirabilitas. Daug hidroelektrinių, netoli Burgoso yra Atominė elektrinė. Išplėtota automobilių pramonė („Renault“ įmonė Valjadolide), mašinų gamyba, chemijos pramonė („Michelin“ įmonė Valjadolide gamina padangas), maisto (tabako), popieriaus, statybinių medžiagų, odos pramonė.

Svarbiausias Ispanijoje javų auginimo regionas, daugiausia auginami miežiai, kviečiai, kukurūzai, javų pasėliai užima 98 % ariamosios žemės. Dar auginami cukriniai runkeliai, vynmedžiai, saulėgrąžos, bulvės ir kt. daržovės. Dalis dirbamosios žemės dirbtinai drėkinama, daugiausia Valjadolido ir Leono provincijose. Veisiami galvijai ir avys, t. p. kiaulės, ožkos, naminiai paukščiai.

Oro uostai yra Valjadolide (tarptautinis) ir Salamankoje.

## Turizmas
Turistų pamėgti Salamankos, Avilos, Segovijos senamiesčiai, Burgoso katedra, maldininkų kelias „Gamino de Santiago“, einantis iš Prancūzijos į Santjago de Kompostelą (Galisijos autonominė sritis). Visi jie yra Pasaulio paveldo paminklai.

## Taip pat skaitykite
* Kastilijos karalystė
* Leono karalystė
* Leono karaliai

## Šaltiniai
Modestas Musorgskis

**Modestas Musorgskis** (1839 m. kovo 21 d. [senuoju stiliumi – kovo 9 d.] – 1881 m. kovo 28 d. [senuoju stiliumi – kovo 16 d.]) – rusų kompozitorius, romantikas, „Galingojo sambūrio“ narys.

## Biografija
Modestas Musorgskis gimė 1839 m. Karevo kaime kolegijos sekretoriaus Petro Musorgskio šeimoje. Pradinį ugdymą gavo namuose. 1849 m. šeima persikėlė į Sankt Peterburgą ir Modestas Musorgskis su broliu Filaretu pradėjo lankyti gimnaziją „Petrišulė“. Baigęs mokyklą neilgai tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Buvo išsilavinęs žmogus ir poliglotas (mokėjo prancūzų, vokiečių, lotynų ir graikų kalbas).

## Svarbiausi kūriniai

* Opera „Borisas Godunovas“ (1869, II redakcija 1872),
* Opera „Chovanščina“ (1872–1880, pabaigė N. Rimskis-Korsakovas,
* Fortepijoninis ciklas „Parodos paveikslėliai“ (1874),
* Vokalinis ciklas „Be saulės“ (1874)
* Simfoninis paveikslas „Naktis raganų kalne“ (1874)

## Nuorodos

Svetainė apie M. Musorgskį
Maginis mąstymas

**Maginis mąstymas**, magiškas mąstymas () – tikėjimas arba suvokimas, kad mintys bei žodžiai daro įtaką pasauliui, galiausiai pritraukia atitinkamas aplinkybes, įvykius ar pokyčius.Šio tipo mąstymą turintieji tiki ar turi suvokimą apie visuotinį susietumą, kad smegenys atlieka ir siųstuvo-imtuvo funkciją bei viskas turi savitą vibracijų dažnį, todėl mintys bei ištariami ar užrašomi žodžiai galiausiai iššaukia arba pritraukia atitinkamas aplinkybes, įvykius ar pokyčius, keičia vidinį bei išorinį pasaulį, todėl reikia atsargiai rinkti mintis bei žodžius.

Magiškas mąstymas gali būti *santykio idėjų* dalimi, gali tapti kliedesiais, jei asmuo aklai tiki savo teisumu, prietarais ar stereotipais ignoruodamas faktinius įrodymus, kad klysta.

Religijų teorijoje maginiu, mitiniu mąstymu vadinama pasaulėvoka, kurioje susiejami iš pirmo žvilgsnio atskiri savarankiški įvykiai ir tikima magiška galia juos sujungti. Nors šiuolaikinės visuomenės mąstymas apibūdinamas kaip mokslinis, t. y. pagrįstas faktais ir įvykių kategorizavimu, tačiau maginio mąstymo elementai išlikę įvairiose gyvenimo srityse.

## Nuorodos

* Rozin P., Nemeroff C. Magic and superstition. In: Wilson R.A., Keil F.C., eds. (1999) The MIT Encyclopedia of the Cognitive Sciences. p.503-505
Luga (upė)

**Luga** (, , vod. *Laugaz*) – upė Rusijoje, Novgorodo ir Leningrado srityse. Prasideda pelkėse į šiaurę nuo Novgorodo, įteka į Lugos įlanką Suomijos įlankoje.

Didesni intakai: Udraika, Oredežas, Jaščera, Lemovža, Saba, Peleda, Vruda, Lyčenka, Dolgaja, Chrevica, Solka.

Miestai prie Lugos: Luga, Kingisepas, Ust Luga.

## Šaltiniai
Nuotaika

**Nuotaika** – vyraujanti, ilgai trunkanti emocinė būsena, kuri paveikia požiūrį į pasaulį, jo suvokimą. Nuotaikos pavyzdžiai – pakilumas, pyktis, nerimas, depresija. Nuotaika paprastai vertinama kaip teigiama (gera) ar neigiama (bloga).

Nuotaikos nuo emocijų skiriasi tuo, kad:
* mažiau specifinės,
* paprastai mažiau intensyvios
* jas mažiau sukelia atskiras dirgiklis ar įvykis
* jos ilgiau tęsiasi – trunka valandas, dienas
Temperamentas ar asmenybės bruožai skiriasi nuo nuotaikos tuo, kad yra dar bendresni ir ilgiau trunkantys. Asmenybės bruožai (pvz., optimizmas, neuroticizmas) paprastai lemia tam tikrų nuotaikų dažnį. Nuotaikos yra vidinės, subjektyvios būsenos, kurias galima atpažinti pagal individo laikyseną, kitą elgesį.

* *disforinė nuotaika* (*dysphoric mood*) – subjektyviai nemaloni nuotaika – depresija, nerimas, dirglumas
* *dirgli nuotaika* (*irritable mood*) – vidinės įtampos būsena, susijusi su sparčiu susierzinimu ir pykčiu.
* *eutiminė nuotaika* (*euthymic mood*) – normali nuotaika, kai nejaučiama nė depresija, nė pakilumas.
* *pakili nuotaika* (*elevated mood*) – gerokai pakilesnė už normalią nuotaiką.
* *euforinė nuotaika* (*euphoric mood*) – jaučiamas perdėtas jausmas, kad viskas labai gerai. Terminas **[[euforija]]** apibūdina liguistai gerą nuotaiką.
* *ekspansinė nuotaika* (*expansive mood*) – stinga santūrumo išreiškiant jausmus. Dažnai pasitaiko savo asmens reikšmės bei svarbos pervertinimas. Nuotaika kartu gali būti pakili ar euforinė.
Inkoherencija

**Inkoherencija** () – kalbos nerišlumo reiškinys, kai kalba dažniausiai nesuprantama, nes tarp žodžių, frazių ar sakinių nėra prasmės ryšio. Daug sakinių neužbaigti ir nesusiję, kalbos tema staigiai kintanti, vartojami sumaišyti žodžiai, žodžių daryba sudarkyta.

Netaisyklingos tarminės konstrukcijos, būdingos kai kurioms etninėms grupėms ar tam tikrų vietovių gyventojams arba esančios dėl išsilavinimo stokos ar žemo intelekto, nėra inkoherencija. Inkoherencija nevadinami ir atvejai, kai kalba sutrikusi dėl afazijos.

Inkoherencijos priežastys gali būti organiniai psichikos sutrikimai, schizofrenija ir kitos psichozės.
Gucci

**Gucci S.p.A.** – Italijos mados namai, įkurti 1921 metais. Pagrindiniai „Gucci“ mados namų konkurentai yra „Chanel“, „Louis Vuitton“, „Yves Saint Laurent“, „Dior“, „Versace“ ir „Prada“.

„Gucci“ mados namai priklauso „Kering“ prabangos prekių įmonių grupei. „Gucci“ prekės ženklas 2011 m. užėmė trečią vietą prabangiausių prekių ženklų sąraše.

## Istorija
Gucci mados namus įsteigė *Guccio Gucci* 1921 m. 1938 metais Gucci pradėjo plėstis ir atidarė drabužių ir reikmenų parduotuvę Romoje. 1947 metais Gucci sukūrė rankinuką su bambuko rankenomis, kuris iki šiol yra firminis kompanijos produktas.

G. Gucci žmona *Aida Calvelli* turėjo didelę šeimą: 6 vaikus, nors tiktai jo sūnūs - Vasco, Aldo, Ugo ir Rodolfo dalyvavo kompanijos valdyme. Po G. Gucci mirties 1953 metais jo sūnus Aldo Gucci pradėjo valdyti kompaniją ir atidarė pirmas firmines parduotuves Londone, Paryžiuje ir Niujorke. *Gucci* šeima visuomet garsėjo konfliktais. Nesutarimai dėl paveldėjimo ir parduotuvių valdymo dažnai šeimą skirdavo arba suvesdavo į sąjungą. *Gucci* plėtėsi užsienyje ir dažnai susirinkimai dėl bendrovės ateities baigdavosi rankinukų ir piniginių mėtymusi.

1960 metų pabaigoje Gucci taikinys buvo Tolimieji Rytai. *Gucci* atidarė parduotuves Honkonge, Korėjoje ir Tokijuje. Tuo metu bendrovė taip pat vystė savo firminį GG logotipą (Guccio Gucci inicialai).

Iki 1970 metų pabaigos Gucci išliko viena iš pirmų bendrovių pasaulyje, gaminančia prabangias prekes, kol serija katastrofiškų verslo sprendimų ir šeimos barnių vos neprivedė bendrovės iki bankroto. Tuo metu broliai Aldo ir Rodolfo valdė įmonę lygiomis dalimis. 1979 metais Aldo vystė aksesuarų kolekciją *Gucci Accessories Collection* (GAC) ketindamas palaikyti Gucci parfumerijos sektoriaus *Gucci Parfums* pardavimus, kuriuos kontroliavo jo sūnūs. GAC susidėjo iš smulkių aksesuarų, tokių kaip: kosmetiniai krepšiai, žiebtuvėliai ir parkeliai, kurie kainavo daug mažiau negu kiti bendrovės kataloginiai aksesuarai. Aldo perdavė parfumerijos kontrolę sūnui Roberto dėl susilpnėjusio valdymo iš Rodolfo pusės.

*Aldo Gucci* plėtė kompaniją, įsiliejant į naujas rinkas su „American Motors corparation“ (AMC). 1972 metų automobilis AMC Hornet tapo vienu iš pirmųjų amerikietiškų automobilių, turinčiu specialią prabangią komplektaciją, kurią sukūrė žymus madingas dizaineris. Gucci automobiliai iš vidaus apsiūti žalios, raudonos ir tamsiai geltonos spalvos dryžuotu apmušalu ir dizainerio emblemomis.

Nors *Gucci Accessories Collection* sulaukė didelio pasisekimo, tai buvo vienas iš faktų *Gucci* dinastijos subyrėjimo. Metams bėgant *Gucci Parfums* pardavimai žymiai padidėjo lyginant su *Gucci Accessories Collection*. Naujai atrasta didmeninė prekyba tapo vieninteliu prekės ženklu daugiau nei tūkstančiui parduotuvių GAC linijos.

## Išnašos