open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leonas I (popiežius)

**Šventasis Leonas I** (arba **Didysis Leonas I**, apie 400 m. Toskanoje, Italija – 461 m. lapkričio 10 d. Romoje, Italija) – 45-asis Romos popiežius. Šventasis, liturginė diena Katalikų bažnyčioje – lapkričio 10 d., stačiatikių – vasario 18 d. Nuo 1754 m. Bažnyčios tėvas, Bažnyčios mokytojas.

## Biografija

Apie 422–432 m. arkidiakonas Romoje. Jo pontifikato metu žlungančią Vakarų Romos imperiją siaubė barbarai, todėl Leonas I reiškėsi ne tik kaip Bažnyčios, bet ir kaip valstybės vadovas – 452 m. derėjosi su hunų, 455 m. – su vandalų vadais, kad šie nežudytų žmonių ir nedegintų Romos.

Bažnyčios reikaluose pasižymėjo kaip ortodoksijos saugotojas ir Apaštalų Sosto teisių gynėjas. Kovojo su erezijomis ir jų skleidėjais monofizitais, pelagijonais, Manio, Prisciliano sekėjais. Gynė Romos bažnyčios viršenybę Aleksandrijos ir Antiochijos bažnyčių atžvilgiu, stiprino Romos bažnyčios įtaką Afrikoje, Galijoje ir Ilyrijoje. Siekdamas išsaugoti Bažnyčios vienybę jis nusileido Aleksandrijos bažnyčiai dėl Velykų datos apskaičiavimo.

Po jo popiežiumi tapo Hilarijus.

## Filosofija
Atskleisdamas monofizitų klaidingus teiginius aiškiai pasisakė už dvi Jėzaus Kristaus prigimtis viename asmenyje. Pabrėžė, kad abiejų prigimčių savybės, sujungtos viename asmenyje, liko nesumaišytos, bet vienijamos vieno dieviškojo asmens. Jo kristologinis mokymas išplaukė iš soteriologijos supratimo – kad išgelbėtų žmoniją, Jėzus privalėjo būti ir Dievu, ir žmogumi. Savo mokymą išdėstė laiške vyskupui Flavianui  Chalkedono susirinkimas 451 m.) priėmė Leono I Didžiojo koncepciją, ją dogmatizavo ir galutinai pasmerkė monofizitus.

Skelbė Romos vyskupo viršenybę kitų vyskupų atžvilgiu. Pabrėžė popiežiaus išskirtinumą, teigė, kad jis nėra pirmas tarp lygių, bet turi aiškią jurisdikcijos pirmenybę ir teikia įgaliojimus kitiems vyskupams. Teologiškai pagrindė popiežiaus atsakomybę už visą Bažnyčią. Jėzaus Kristaus valia tarėsi esąs apaštalo Petro įpėdinis, turintis valdžios pilnatvę, kurią Jėzus Kristus suteikė apaštalui Petrui. Paveiktas Eusebijo Cezarėjiečio politinės teologijos idėjų teigė, kad valstybė privalo globoti ir ginti tikėjimą nuo eretikų, padėti išlaikyti bažnytinę drausmę, todėl pavedė imperatoriui šaukti visuotinius bažnyčios susirinkimus ir organizuoti sinodus. 

## Bibliografija
Leonas I Didysis parašė liturginių tekstų:
* S. Leonis Magni. Romanipontificis sermones selecti, 96 pamokslų rinkinys, 1871 m.;
* Sancti Leonis Magni papae primi opera omnia, epistolis triginta, tribusque de gratia Christi opusculis auctiora, 173 laiškai, 1748 m.

## Literatūra
* De Saint–Chėron Hist. du Pontificat de Saint–Lėon le Grand Paris 1845;
* P. Kuhn Die Christologie Leos 1. des Grossen Wurtzburg 1894;
* W. J. Halliwell The Style of Pope St. L the Great Washington 1939.

## Nuorodos
* Sąrašas:Popiežiai

## Šaltiniai
Jaunpilio savivaldybė

**Jaunpilio savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Jaunpilis. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Tukumo rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Jaunpilio ir Viesatų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Tukumo savivaldybės.

## Šaltiniai
Jėkabpilio savivaldybė

**Jėkabpilio savivaldybė** () – administracinis vienetas pietryčių Latvijoje, Sėlijoje. Ribojasi su Aizkrauklės, Maduonos, Varaklianų, Preilių, Lyvanų ir Aukštutinės Dauguvos savivaldybėmis, Lietuvos Respublikos Rokiškio rajonu. Plotas 2996,1 km², 40 576 gyventojai (2021 m.). Administracinis centras – Jekabpilis.

## Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Jekabpilio miestą, Aknystės, Krustpilio, Salos, Viesytės ir ankstesniąją Jekabpilio savivaldybę. Savivaldybės teritorija atitinka iki 2009 m. administracinės-teritorinės reformos gyvavusio Jekabpilio rajono ribas.

Ankstesnioji Jekabpilio savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Jekabpilio rajono dalies. Buvo suskirstyta į 7 valsčius, turėjo 905,7 km² plotą ir 4 164 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Jekabpilyje (į savivaldybės sudėtį neįėjo).

## Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 22 valsčius ir 3 miestus:

* Abelių valsčių
* Aknystos miestą
* Aknystos valsčių
* Asarės valsčių
* Atašienės valsčių
* Dignajos valsčių
* Dunavos valsčių
* Elkšnių valsčių
* Garsenės valsčių
* Jekabpilio valstybinį miestą
* Kalno valsčių
* Krustpilio valsčių
* Kūkų valsčių
* Leimanių valsčių
* Mežarės valsčių
* Ritės valsčių
* Rubenės valsčių
* Salos valsčių
* Saukos valsčių
* Sėlpilio valsčių
* Variešių valsčių
* Viesytės miestą
* Viesytės valsčių
* Vypės valsčių
* Zasos valsčių

## Šaltiniai
Kandavos savivaldybė

**Kandavos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Kandava. Savivaldybė sudaryta 1999 m. reformos metu iš Tukumo rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Kandavą) ir 6 valsčius: Cėrės, Kandavos, Matkulės, Vanės, Zantės, Zemytės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Tukumo savivaldybės.

## Šaltiniai
Jelgavos savivaldybė

**Jelgavos savivaldybė** () – administracinis vienetas pietų Latvijoje, Žiemgaloje. Ribojasi su Duobelės, Tukumo, Marupės, Uolainės ir Bauskės savivaldybėmis, Lietuvos Respublikos Joniškio rajonu. Plotas 1604,1 km², 31 969 gyventojai (2021 m.). Administracinis centras – Jelgava (į savivaldybės sudėtį neįeina).

## Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Uozuolniekų ir ankstesniąją Jelgavos savivaldybę. Savivaldybės teritorija atitinka iki 2009 m. administracinės-teritorinės reformos gyvavusio Jelgavos rajono ribas.

Ankstesnioji Jelgavos savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Jelgavos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 13 valsčių, turėjo 1317,9 km² plotą ir 22 021 gyventoją (2021 m.). Administracinis centras buvo Jelgavoje (į savivaldybės sudėtį neįėjo).
## Suskirstymas

Savivaldybė skirstoma į 16 valsčių:

* Cenų
* Elejos
* Glūdos
* Jaunsvirlaukos
* Kalnciemo
* Lielplatuonės
* Lyvberžės
* Platuonės
* Salgalės
* Sesavos
* Švėtės
* Uozuolniekų
* Valgundės
* Vilcės
* Virčiuvio
* Zaleniekų

## Šaltiniai
Gailiškė (Kelmė)

**Gailiškė** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo kelio . Pro kaimą eina sportinio orientavimosi varžybų trasa.
* Napoleono pušis – pušis kelio į Jautmalkę kairėje pusėje, kamieno apimtis – 1,3 m aukštyje – 3,30 m; medžio aukštis – 25 m. Medžio amžius apie 250 m. Kamienas maždaug 4 metrų aukštyje šakojasi į tris kamienus. Ant vieno iš jų pakabinta koplytėlė. Pasakojama, kad prancūzmečiu traukdamasis Napoleonas po pušimi pakasė seifą su auksu. Ties pušimi vaidendavosi. Pakildavo viesulas ir rudas šuo bėgdavo nuo tos pušies.
* Deguto degykla – kelio į Jautmalkę dešinėje pusėje, 0,5 km nuo kryžkelės. Vertikali deguto degimo krosnis, kurioje dar XX a. buvo degamas degutas.

## Istorija

Gailiškės dvaras buvo vienas pirmųjų apylinkėse, iškasęs tvenkinius ir užsiėmęs pramonine žuvivaisa. Dvarininkas Jokimas Paukšta negrįžo ištremtas į Sibirą, jam pastatytas atminimo kryžius. Iš buvusio dvaro rūmų likusi tik žemaitiško kamino dalis.

## Gyventojai

## Galerija

Napoleonopušis1.JPG|Napoleono pušis
Gailiškė2.JPG|Gailiškės tvenkinys
GailiškėPaukšta.JPG|Kryžius iš Sibiro negrįžusiam dvaro savininkui Jokimui Paukštai
Gailiškė.JPG|Gailiškės kryžkelė


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kurtuvėnų regioninio parko žemėlapis
Donbassaero

**Donbassaero** () – buvusi Ukrainos oro linijų bendrovė iš Donecko. IATA kodas – 7D. Ji vykdė reguliarius vidaus ir tarptautinius skrydžius. Pagrindinės bazės buvo Donecko ir Kijivo Boryspilio tarpautiniai oro uostai.

## Istorija
Aviakompanija įkurta 1933 metais kaip „Donecko aviacijos įmonė“ (ukr. "*Донецьке авіапідприємство*"), 1991 m.  pertvarkyti į Donecko miesto aviacijos įmonę, 1998 m. pervadinta „Donbas - pietinės Ukrainos avialinijos“ (uk. "*Донецька державна авіакомпанія «Донбас — Східні авіалінії України»*"). 2003 metais, atskirus Donecko miesto savivaldybės valdytą Donecko oro uostą ir aviakompaniją, ji įkurta akaip atskira įmonė ir pervadinta „Donbassaero“.

2007 m. vasario 27 d. kartu su kita Ukrainos aviakompanija „Aerosvit“ paskelbė įkurianti aviakompanijų aljansą „Ukrainos aviacijos grupė“.

Įmonė pradėjo veiklą naudodama lėktuvus Jak-42, nuo 2005 m. pradėjos juos keisti Airbus 320 šeimos lėktuvais.

2013 m. sausio 14 d. kompanija paskelbė bankrotą ir nutraukė savo skrydžių veiklą, jos skrydžius jau 2012 m. pabaigoje perėmė kita Ukrainos aviakompanioja „Windrose“.

## Kryptys
Vidaus maršrutai: Doneckas, Charkovas, Kijevas, Odesa, Černivciai ir Simferopolis.

Tarptautiniai maršrutai: Atėnai, Antalija, Baku, Dalamanas, Stambulas, Larnaka, Maskva, Šarm el Šeichas, Tbilisis, Vilnius ir Jerevanas.

## Flotilė (2011 m.)
* 9 x Airbus A320-200
* 1 x Airbus A321-200

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (rusų, anglų, vokiečių k.)

## Šaltiniai
Karsavos savivaldybė

**Karsavos savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Karsava. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Ludzos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Karsavą) ir 5 valsčius: Goliševos, Malnavos, Mėrdzenės, Mežvidų, Salnavos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Ludzos savivaldybės.

## Šaltiniai
The Phantom Agony

**The Phantom Agony** – debiutinis studijinis Nyderlandų simfoninio metalo grupės Epica albumas. Jame yra trys singlai – „Cry for the Moon“, „Feint“ ir „The Phantom Agony“. Dalis kūrinių turi prierašą *The Embrace That Smothers* – tai Marko Janseno prieš organizuotą religiją (krikščionybę ir islamą) nukreiptų kūrinių serija (ją pradėjo savo buvusios grupės After Forever albume „Prison of Desire“).

## Kūriniai
# *Adyta (The Neverending Embrace)* – 1:26
# *Sensorium* – 4:48
# *Cry for the Moon (The Embrace That Smothers, Part IV)* – 6:44
# *Feint* – 4:19
# *Illusive Consensus* – 5:00
# *Façade of Reality (The Embrace That Smothers, Part V)* – 8:12
# *Run for a Fall* – 6:32
# *Seif al Din (The Embrace That Smothers, Part VI)* – 5:47
# *The Phantom Agony* – 9:01
# *The Phantom Agony (single version, bonus track on some editions)* – 4:34
Murų kalbos

**Murų kalbos** – beveik išnykusi kalbų šeima Brazilijoje. Iš šių kalbų išlikusi tik pirahanų kalba.

## Kalbos
* Murų kalba *†*
* Pirahanų kalba
* Bohurų kalba *†*
* Žahahių kalba *†*

## Taip pat skaitykite
* Nykstančios kalbos
* Mirusi kalba
Gediminas Davulis

**Gediminas Davulis** (g. 1939 m. lapkričio 20 d. Antabaltėje, Tauragnų valsčius) – Lietuvos inžinierius ekonomistas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1963 m. baigė Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultetą. 1969 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.

1963–1969 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Fizikinių – techninių energetikos problemų institute, 1969–1975 m. Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir matematikos institute, 1975–1992 m. Lietuvos mokslų akademijos Ekonomikos institute, 1975–1987 m. Ekonominių tyrimų matematinio aprūpinimo skyriaus vadovas. 1992–1993 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto, nuo 1993 m. Lietuvos policijos akademijos (nuo 1997 m. Lietuvos teisės akademija, nuo 2000 m. Lietuvos teisės universitetas, nuo 2004 m. Mykolo Romerio universitetas) dėstytojas, nuo 2004 m. profesorius.

Lietuvos mokslininkų sąjungos narys. Sutuoktinė Ina, sūnus Karolis.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės kryptys: ekonomikos procesų modeliavimas ir valdymas, optimizacinių metodų taikymas ekonomikoje ir transporte, inžinerinė ekonomika, viešojo sektoriaus ekonomika.

## Bibliografija
* Programinių priemonių kūrimas laivų remonto gamybos operatyviniam valdymui automatizuoti, rusų kalba, 1987 m.;
* Ekonomikos teorija, vadovėlis aukštosioms mokykloms, 2003 m. 2 leid. 2009 m.;
* Ekonomika, vadovėlis aukštosioms mokykloms, anglų kalba, 2005 m.;
* Savivaldos institucijų socialinis politinis veiksmingumas, su kitais, 2006 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Asmeninė svetainė .
Tatai

**Tatai** (**Kaukazo persai**) – iraniečių tauta, gyvenanti Azerbaidžane ir pietų Dagestane (Rusija). Tatai kalba tatų kalba, kuri kartu su persų, Dari ir tadžikų kalbomis sudaro pietvakarių iraniečių kalbų grupę. Jie taip pat, priklausomai nuo regiono, kalba azerbaidžaniečių ir rusų kalbomis. Tatai daugiausia yra musulmonai šiitai, bet esama ir sunitų.
Remigijus Daujotis

**Remigijus Daujotis** (g. 1960 m. liepos 25 d. Skaudvilėje) – Lietuvos karininkas, pulkininkas, karo aviacijos inžinierius.

## Biografija
Baigė Gaurės vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Kalininingrado karo aviacijos technikos mokyklą. 1982–1986 m. tarnavo TSRS Ramiojo vandenyno karinio jūrų laivyno tolimosios aviacijos pulke. 1990 m. baigė Maskvos Žukovskio inžinerinę karo akademiją, 1990 m. tarnavo Tolimuosiuose Rytuose (Rusija) aviacijos pulke. 1992–2000 m. Lietuvos karinių oro pajėgų Pirmosios aviacijos bazės vado pavaduotojas aviacijos inžinerijai, 2000–2005 m. pajėgų Oro gynybos bataliono vadas. 2007 m. baigė JAV karo aviacijos vadų koledžą. Nuo 2007 m. Lietuvos kariuomenės skrydžių saugos departamento direktorius. 2008 m. pulkininkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Mykolas Daugėla

**Mykolas Daugėla** (*Daugvila*, 1833 m. spalio 9 d. Šiaulių apskritis – 1871 m. gegužės 22 d. Paryžius) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Veikė Kauno gubernijoje. Paimtas į nelaisvę. Tremiamas į Sibirą pabėgo, vėl dalyvavo sukilime. 1864 m. atvyko į Šveicariją, 1865 m. apsigyveno Paryžiuje. Per 1870–1871 m. Prancūzijos–Prūsijos karą gynė Paryžių.

## Šaltiniai
Spirit They're Gone, Spirit They've Vanished

**Spirit They're Gone, Spirit They've Vanished** - pirmasis eksperimentinio roko grupės Animal Collective albumas, išleistas 2000 metų rugpjūčio mėnesį po dviejų Animal Collective grupės narių *[[Avey Tare and Panda Bear]]* vardu. Albumas, ribotu tiražu, buvo išleistas pačios grupės įkurtoje įrašų kompanijoje *Animal* (dabar žinomoje, kaip *[[Paw Tracks]]*). Albumas buvo perleistas 2003 metais *[[FatCat Records]]* įrašų kompanijoje, kartu su Danse Manatee albumu.

## Kilmė

Visos albumo dainos buvo parašytos Avey Tare (David Portner) laikotarpiu nuo 1997 iki 1999, išskyrus kūrinį "Penny Dreadfuls", kurį jis parašė, kai jam buvo 16 metų. Avey Tare ir Panda Bear (Noah Lennox) akustinės gitaros ir būgnų garso takelius įrašė Avey Tare miegamajame, Merilende 1999 metais, tuo tarpu pianino garsai buvo įrašyti Avey Tare namų svetainėje.

## Dainų sąrašas
# "Spirit They've Vanished" - 5:35
# "April And The Phantom" - 5:53
# "Untitled" - 2:59
# "Penny Dreadfuls" - 7:59
# "Chocolate Girl" - 8:28
# "Everyone Whistling" - 1:00
# "La Rapet" - 7:52
# "Bat You'll Fly" - 5:03
# "Someday I'll Grow to Be as Tall as the Giant" - 3:10
# "Alvin Row" - 12:39

## Atlikėjai

* Avey Tare - akustinė gitara, pianinas, vokalas, sintezatorius
* Panda Bear - perkusija
Juozas Deltuva

**Juozas Deltuva** (g. 1933 m. vasario 10 d. Lizdeikiai, Veiverių valsčius) – Lietuvos statybinių medžiagų technologas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1958 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966 m. technikos mokslų kandidatas.

1958–2002 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1969–1979 m. ir 1988–1994 m. Statybinių medžiagų katedros vedėjas, 1995–2002 m. Statybinių medžiagų ir konstrukcijų mokslo laboratorijos vedėjas; nuo 1967 m. docentas.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: statybinių mišinių sandaros ir struktūros tyrimai, betono ir gelžbetonio technologija, nerūdinių statybinių medžiagų savybės, gavyba ir perdirbimas. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių, vadovėlių, mokomųjų knygų, informacinių leidinių autorius.

## Bibliografija
* Statybinės medžiagos, vadovėlis, su kitais, 1982 m.
* Statybinių nerūdinių medžiagų gavyba, perdirbimas ir naudojimas, vadovėlis, su V. Vaitkevičiumi, 2006 m., 2 leid. 2009 m. ISBN 9955-09-988-7
* Heterogeninių statybinių mišinių sandara ir savybės, monografija, 1998 m.
* Betonų užpildų technologija, d. 1 1991 m., d. 2 1992 m.
* Statybinių medžiagų technologiniai procesai, su V. Sasnausku ir Ž. Rudžioniu, 2007 m.
* Statybos mokslo ir studijų raida Lietuvos universitetuose, su H. Elzbutu ir P. Vainiūnu, 2000 m.
* Kauno technologijos universiteto Statybinių medžiagų katedra 1922–1924 m., 1956–2006 m., su H. Elzbutu, Kaunas: Technologija, 2006 m. ISBN 9955-25-145-X

## Šaltiniai
Rimantas Daugelavičius

**Rimantas Daugelavičius** (g. 1956 m. gegužės 27 d. Vilkiautinio k., Varėnos r.) – Lietuvos biochemikas, Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, VDU Gamtos mokslų fakulteto Biochemijos ir biotechnologijų katedros vedėjas.

## Biografija
1974 m. baigė Druskininkų 1-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus universitetą. 1987 m. Biochemijos institute apgynė mokslų daktaro disertaciją „Bakterinių ląstelių membranos potencialo ir bakteriofagų depoliarizuojančio poveikio tyrimai“. 1998 m. suteiktas docento, 2005 m. – profesoriaus vardas.

1979–1988 m. VU Biochemijos ir biofizikos katedros jaunesnysis mokslo darbuotojas, 1988–1990 m. – mokslo darbuotojas, 1990–1991 m. – VU Augalų fiziologijos ir mikrobiologijos katedros asistentas, 1991–1994 m. – vyresnysis dėstytojas, 1994–1996 m. – vyresnysis mokslo darbuotojas, 1996–2005 m. – VU Biochemijos ir biofizikos katedros vyresnysis mokslo darbuotojas, 1998–2001 m. – VDU Gamtos mokslų fakulteto docentas, 2000–2003 m. – VGTU Chemijos ir bioinžinerijos katedros docentas, 2005–2009 m. VU Biochemijos ir biofizikos katedros vyriausiasis mokslo darbuotojas, profesorius, nuo 2009 m. – VDU Gamtos mokslų fakulteto Biochemijos ir biotechnologijų katedros vedėjas, profesorius.

## Mokslinė veikla
Dirba biochemijos, mikrobiologijos, biofizikos srityse. Pagrindinės tyrimų kryptys – bakterijų energetika, virusinių dalelių sąveika su ląstelėmis, virusų patekimo į ir išėjimo iš ląstelių mechanizmai, bakterijų atsparumas antibiotikams, daugiavaisčio atsparumo siurbliai. Paskelbė apie 50 mokslinių straipsnių.

Stažavosi 1988 m. Rusijos medicinos mokslų akademijos Virusologijos institute, 1993–2009 m. Helsinkio universitete, 2004 m. ir 2005 m. Pietų Paryžiaus universitete.

## Visuomeninė veikla
Nuo 2010 m. Lietuvos biochemikų draugijos pirmininkas.

## Bibliografija
* Ląstelės biologija, su kitais, 2004 m.
* Ląstelės molekulinė energetika, 2008 m.

## Apdovanojimai
* Apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu.
* 2003-2004 m. suteikta aukščiausio laipsnio valstybės stipendija.
* 2007 m. suteikta Lietuvos mokslo premija.

## Šaltiniai
Ričardas Darškus

**Ričardas Darškus** (1927 m. rugpjūčio 6 d. Kaišiadoryse – 1991 m. balandžio 25 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, keliautojas, sporto organizatorius, fotografas.

## Biografija
1940–1946 m. mokėsi Kaišiadorių gimnazijoje. 1946–1951 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1952–1953 m. Kauno politechnikos instituto, 1956–1961 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas.

1961–1965 m. Vandens išteklių naudojimo ir apsaugos valdybos prie LSSR MT viršininko pavaduotojas. 1965–1988 m. LSSR melioracijos ir vandens ūkio ministerijos Vyriausiosios vandens išteklių valdybos viršininkas. Nuo 1967 m. SSRS ir Lenkijos darbo grupės pasienio upių vandens kokybės kontrolės klausimais vadovo pavaduotojas. 1988–1990 m. Ekologinių tyrimų informacijos centro skyriaus viršininkas. 1990–1991 m. Aplinkos apsaugos departamento Vandenų valdybos išteklių skyriaus vadovaujantis inžinierius.

Masinio ir sportinio turizmo Lietuvoje pradininkas ir organizatorius. Nuo 1953 m. sporto draugijų ir organizacijų sąjungos respublikinės tarybos turizmo sekcijos, 1959–1960 m. Lietuvos turizmo federacijos pirmasis pirmininkas. 1966–1987 m. Lietuvos gamtos apsaugos draugijos vandens apsaugos mokslinės-metodinės komisijos pirmininkas. Palaidotas Kaišiadorių kapinėse.

## Bibliografija
* Orientacijos sportas / Ričardas Darškus, Kazys Monstvilas. – Vilnius: Mintis, 1963. – 64 p.
* Pietryčių Lietuvos miškais. – Vilnius: Mintis, 1976. – 80 p.: iliustr.
* Iš Dzūkijos į Suvalkiją. – Vilnius: Mintis, 1979. – 64 p.: iliustr.
* Vandens išteklių racionalus naudojimas ir apsauga: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1983. – 16 p.

## Įvertinimas
* 1977 m. LTSR nusipelnęs inžinierius
* 1978 m. Lenkijos aplinkos apsaugos nusipelnęs darbuotojas

## Šaltiniai
Kulmo teisė

**Kulmo teisė** (, ) – Vokiečių ordino teisė, galiojusi viduramžiais beveik visose Vokiečių ordino valdomose srityse. Kulmo teisė suvaidino didelį vaidmenį Vokiečių ordino vykdytoje kolonizacijoje. Atsirado su Ordino įsikūrimu Prūsijoje. 

Neskaitant kelių didesnių miestų Vokiečių ordino valdomose srityse, pvz., Braunsbergas, Elbingas, Klaipėda, kurie turėjo Liubeko teisę, ji galiojo didžiojoje ordino dalyje. 1491 m. Kulmo teisė suteikta Medininkams, 1616 m. – Nidai, 1697 m. – Juodkrantei.

## Teisės šaltiniai

Pagrindiniai teisės šaltiniai (dokumentai):
* *[[Kulmer Handfeste]]*, Kulmo [savivaldos] teisės (1233 m., atnaujinta 1251 m.),
* Teisės rinkinys *Alter Kulm* (~ 1394 m.).  

1233 m. pabaigoje Ordinas suteikė Kulmo ir Torunės miestams teisių dokumentą (dar kitaip vad. *Culmische Handfeste*) (savivaldos privilegijas), įtvirtinusį kolonizaciją prūsų Kulmo žemėse.

## Taip pat skaitykite
* Liubeko teisė
* Magdeburgo teisė

## Šaltiniai
Giedrius Juozas Daniulaitis

**Giedrius Juozas Daniulaitis** (1938 m. kovo 5 d. Kaunas – 2003 m. balandžio 10 d. Kaunas) – Lietuvos architektas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1974 m. architektūros mokslų kandidatas.

1960–1961 m. Jonavos rajono vyr. architektas, projektavimo grupės vadovas. 1962–2003 m. dirbo Kauno technologijos universiteto Statybos ir architektūros institute, nuo 1996 m. ir Kauno technologijos universiteto dėstytojas; nuo 1996 m. docentas.

1990–1995 m. Kauno miesto tarybos deputatas.

## Projektai
Suprojektavo poilsio namų (Jonalaukis, Ignalinos rajonas, 1978 m., Birštonas, 1980 m.), suplanavo poilsio zonų, nacionalinių ir regioninių parkų:

* LTSR nacionalinis parkas, dabar Aukštaitijos nacionalinis parkas, su kitais, 1974 m.;
* Žemaitijos nacionalinis parkas, su kitais, 1991 m.;
* Nemuno kilpų regioninis parkas, su kitais, 1992 m.;
* Lietuvos TSR poilsio zonų perspektyvinio išvystymo schemą (architektai Feliksas Bielinskis, Vladas Stauskas, A. Šipaila), 1965 m., LTSR valstybinė premija 1968 m.;
* Kauno miesto savivaldybės bendrojo plano želdynų sistemos formavimo siūlymai, su kitais, 2003 m.

## Šaltiniai
Justin Metsing Lekhanya

**Džastinas Mecingas Lekhanja** (*Justin Metsing Lekhanya*, 1938 m. balandžio 7 d. Taba Cekoje, Basutolande – 2021 m. sausio 20 d. Maseru, Lesote) – majoras generolas, Lesoto ministras pirmininkas, gynybos ministras ir karinės tarybos pirmininkas nuo 1986 m. sausio 24 d. iki 1991 m. kovo 2 d.

## Šaltiniai

|-
Linas Daugnora

**Linas Daugnora** (g. 1957 m. gruodžio 20 d. Dotnuva) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, zooarcheologas, osteologas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1981 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1989 m. veterinarijos mokslų kandidatas.

1981–1986 m. dėstė Alantos tarybiniame ūkyje–technikume. Nuo 1989 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas, 1995]]–2004 m. Anatomijos ir histologijos katedros vedėjas, Osteologijos laboratorijos vedėjas, nuo 2006 m. profesorius. Lietuvos archeologijos draugijos narys.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – gyvūnų morfologija ir zooarcheologija. Paskelbė apie 60 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Osteoarcheologija Lietuvoje: vidurinysis ir vėlyvasis holocenas, su A. Girininku, 1996 m.
* Veterinarinės anatomijos, histologijos ir embriologijos terminai. (*Nomina anatomica, histologica et embryologica Veterinaria*), autorių kolektyvo vadovas ir vienas autorių, 1998 m.
* Paukščių anatomijos terminai, žodynas, su kitais, 2002 m.
* Rytu Pabaltijo bendruomenių gyvensena XI–II tūkst. pr. m. e., su A. Girininku, LVA, Kaunas, 2004 m.
* Mamutai Lietuvoje. Lietuvos archeologija, 2004 m. ISSN 0207-8694

## Šaltiniai
Valentina Dagienė

**Valentina Dagienė** (g. 1954 m. gruodžio 18 d. Kuibyševskas, Tadžikija) – Lietuvos informatikė, fizinių mokslų daktarė.

## Biografija
1978 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. fizinių mokslų daktarė.

Nuo 1978 m. dirba Matematikos ir kibernetikos institute (nuo 1990 m. Matematikos ir informatikos institutas), nuo 2002 m. Informatikos metodologijos skyriaus vadovė; nuo 2005 m. vyriausioji mokslo darbuotoja. 1992–2002 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, nuo 1998 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; nuo 2007 m. profesorė.

Nuo 1993 m. Matematikos ir informatikos instituto Jaunųjų programuotojų mokyklos mokslinė vadovė, Lietuvos moksleivių informatikos olimpiados organizacinio komiteto pirmininkė, nuo 2004 m. Informatikos ir informacinių technologijų terminų komisijos pirmininkė, 1993–1996 m. Švietimo ir mokslo ministerijos Informatikos mokymo ekspertų komisijos pirmininkė.

## Mokslinė veikla
Svarbiausios veiklos sritys: informatikos ir informacinių technologijų diegimo mokykloje krypčių formavimas, terminijos kūrimas ir sisteminimas, programavimo (algoritmavimo) mokymo technologinės priemonės ir metodai, mokomosios ir mokymui taikomos programinės įrangos lokalizavimo mokslo tiriamieji ir eksperimentinės plėtros darbai.

Sukurta informatikos mokymo bendrojo lavinimo mokyklose struktūra, suformuotos plėtros kryptys, parengta mokomųjų priemonių. 2004 m. inicijavo informatikos ir kompiuterinio raštingumo tarptautinį konkursą „Bebras“. Vadovavo daugiau kaip 10 sulietuvintų (lokalizuotų) kompiuterinių programų paketų kūrimui, apie 30 eksperimentinės plėtros nacionalinių ir tarptautinių projektų. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių ir daugiau kaip 100 mokslo populiarinamųjų straipsnių švietimo, kompiuterių programų lietuvinimo klausimais. Parengė daugiau kaip 60 informatikos mokomųjų knygų (dalis su bendraautoriais), apie pusė iš jų – vadovėliai.

2002 m. tarptautinių žurnalų „Informatics in Education“ ir 2007 m. „Olympiads in Informatics“ steigimo iniciatorė ir redaktorė.

## Bibliografija
* Šimtas programavimo uždavinių, su G. Grigu ir K. Augučiu, 1986 m.
* Informatika: bandomoji mokymo priemonė 10–11 kl., su G. Grigu, 1991 m., pirmasis originalus informatikos vadovėlis Lietuvoje
* Kelionė į kompiuterių šalį, 1995 m.
* Informatikos pradmenys: IX–X klasei, 4 d., 2002 m.
* Informacinės technologijos: 9–10 klasėms, 2 d., 2003 m.
* Tavo bičiulis kompiuteris: informacinės technologijos 5–6 klasėms, 2 d., 2006 m.
* Informatikos kelias: informatikos mokymo Lietuvos mokykloje 20–mečiui, lietuvių ir anglų kalba, 2006 m.
* Kompiuterinio raštingumo pagrindai, su I. Žilinskiene, 2007 m.
* Informacinės technologijos švietime: patirtis ir analizė, monografija, su J. Kurilovu, 2008 m.
* Enciklopedinis kompiuterijos žodynas, su G. Grigu ir T. Jevsikova, 2005 m.

## Įvertinimas
* 2007 m. Lietuvos mokslo premija

## Šaltiniai
Honorata Danilčenko

**Honorata Danilčenko** (g. 1948 m. vasario 20 d. Murlinė, Rudaminos valsčius) – Lietuvos agronomė, biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1971 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1985 m. žemės ūkio mokslų kandidatė.

1975–1980 m. dirbo Kauno šiltnamių kombinate. Nuo 1981 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) Agronomijos fakulteto dėstytoja, nuo 2008 m. profesorė.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – abiotinių ir biotinių sąlygų įtaka augalinės žaliavos ir perdirbimo produktų kokybei ir saugai. Paskelbė apie 90 mokslinių ir apie 60 mokslo populiarinimo straipsnių.

## Bibliografija
* Darnus daržas, 2003 m.
* Sėklos, daigintos maistui, 2005 m.
* Rizikos veiksniai augalinių produktų gamyboje, 2007 m.
* Augalinių maisto produktų kokybė ir sauga, su kitais, 2007 m.
* Sertifikavimas ir produkcijos standartai, 2008 m.
* Ekologinis žemės ūkis, su kitais, 2008 m.

## Šaltiniai
Kėdainių rotušė

**Kėdainių rotušė** – viena iš trijų Lietuvoje išlikusių renesanso stiliaus rotušių. Stovi Didžiosios rinkos aikštėje. Adresas: Didžioji g. 1, Kėdainiai. Dviaukštis mūrinis kampinio plano pastatas.

Rotušėje vyksta parodos, įvairūs reprezentaciniai ir kultūriniai renginiai, koncertai. Rotušės Skulptūrų kiemelyje eksponuojami lietuvių skulptorių darbai. Nuo 1991 m. iki 2002 metų čia veikė Rotušės dailės galerija, ekspozicijos salėse buvo rengiamos Lietuvos ir užsienio šalių profesionalaus meno parodos, vyko simpoziumai, plenerai, koncertai ir kiti kultūriniai miesto renginiai. Šiuo metu rotušėje įsikūręs Civilinės metrikacijos skyrius. I aukšto fojė eksponuojami menininkų darbai.

Anksčiau rotušės rūsyje buvo kalėjimas ir archyvai, pirmame aukšte – parduotuvės (jose buvo laikomos pavyzdinės svarstyklės, ilgio bei saiko matai), o antrame – Magistrato darbo patalpos ir teismo salė. Rotušėje įsikūrė viena pirmųjų Lietuvoje vaistinių (patalpą vaistinei nuomojo škotas Tomas Čenčeris).

## Istorija
XVI a. pabaigoje buvo pastatyta pirmoji gotikos stiliaus mūrinė miesto rotušė.

1653–1654 m. buvusi Kėdainių rotušė perstatyta iš dviejų aukšto mūro, renesanso stiliaus. Ji buvo L raidės formos, turėjo bokštą su laikrodžiu. Abu rotušės bokšto laikrodžio varpai skelbė magistrato posėdžių pradžią ir pabaigą, kvietė pirklių brolijos ir amatininkų cechų narius į susirinkimus, karines pratybas ir paradus.

Po 1770 m. gaisro rotušė sunyko.

1960 m. ir 1983 m. pastatas atnaujintas.

## Šaltiniai
1993 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas

**1993 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas** – 4-asis lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžosi atstovai ši viso pasaulio. Čempionatas vyko Mercedes-Benz Arenoje, Štutgarte, Vokietijoje. Čempionate pirmą kartą pasirodė atstovai iš Lietuvos. Iš viso dalyvavo 1689 atletai iš 187 šalių.

## Laimėtojai
### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Lietuva čempionate

1 – pateko į finalą, bet buvo diskvalifikuotas ar neužfiksavo rezultato.

## Nuorodos
*Oficialus IAAF tinklalapis
Teismo salė

**Teismo salė** – patalpa, kurioje vyksta teismo posėdžiai. Paprastai teismo salė įrengiama taip, kad viršutinėje jos dalyje būtų vieta posėdžiaujančiam teismui. Kairėje ir dešinėje pusėje – vietos teismo proceso šalims. Tarp šalių ir teismo įsikuria teismo posėdžių sekretorius. Čia taip pat yra liudytojams skirta vieta. Viešo kaltinimo atstovas sėdi nugara į langą Posėdyje dalyvaujantys ekspertai arba kiti kaltintojai – viešojo kaltintojo pusėje. Civilinio proceso metu šalys sėdi viena priešais kitą. Ieškovo ir atsakovo vieta gali būti nenustatyta, o pasirenkama laisvai.

Tose pačiose teismo salėse iš esmės gali būti nagrinėjamos tiek baudžiamosios, tiek ir civilinės bylos. Tiesa, yra specialių teismo salių, įrengtų nagrinėti baudžiamosioms byloms (vietos apsaugai, kaltinamiesiems gali būti įrengiamas „narvas“; gali būti stiklinis ir kt.). Greta teismo salės gali būti nedidelė patalpa (teismo pasitarimų kambarys), skirta teismui teisminio nagrinėjimo metu.

## Galerija

Bundesarchiv Bild 183-V02830, Rastatt, Kriegsverbrecherprozess.jpg|Salė, kurioje pradėtas karo nusikaltimais kaltinamų teismo procesas 1946 m. (Rastatt pilis, Vokietija)
HKIoikeussali.jpg|Teismo salė (Helsinkis)
Berne Supreme Court courtroom.jpg|Nedidelė teismo salė Berne


## Nuorodos

*
Romain Grosjean

**Romain Grosjean** (g. 1986 m. balandžio 17 d. Ženevoje, Šveicarija) – automobilių sporto lenktynininkas, kuris turi dviejų šalių pilietybę – Prancūzijos ir Šveicarijos, tačiau lenktyniaujantis su Prancūzijos lenktynininko licencija.

Prancūzas nuo 2016 m. sezono yra debiutantės komandos iš JAV Haas narys.

## Karjera
Grosjeanas laimėjo visas 10 lenktynių 2003 m. Šveicarijos Formula Renault 1.6 čempionate, o kitais metais perėjo į Prancūzijos Renault varžybas. Jose pirmus metus jis nugalėjo vieną kartą, o 2005 m. jau tapo čempionu. Dėka tokių pasiekimų jis tapo Renault jaunųjų talentų akademijos dalyviu.

2006–2007 m. jis lenktyniavo Formulės 3 Euroseries čempionate, kuriame vėl tapo čempionu, o 2008 m. pergalingai baigė sezoną GP2 Azijos serijoje.

### Formulė 1
2008 m. Renault ekipa paskyrė Grosjeaną savo pilotu bandytoju. O 2009 m. rugpjūčio 19 d. oficialiai paskelbė, kad prancūzas nuo Europos GP debiutuos ekipoje kaip lenktynininkas, pakeisdamas brazilą Nelson Piquet Jn. 2010 m. rugsėjo viduryje tapo Pirreli kompanijos padangų bandytoju.

Nuo 2009 m. Europos GP jis buvo Formulės 1 Renault ekipos narys. 2012 m. prancūzas vėl grįžo į Formulės 1 gretas – jis tapo Lotus-Renault ekipos lenktynininku kartu su suomiu Kimi Raikkonenu.

2011 m. sausio 31 d. Romeinas kartu su Bruno Senna tapo Renault komandos atsarginiais lenktynininkais.

2011 m. gruodžio 9 dieną prancūzas patvirtintas nauju Lotus-Renault ekipos lenktynininku kartu su į Formulę 1 sugrįžtančiu suomiu Kimi Raikkonenu.

Iki 2015 m. pabaigos prancūzas atstovavo Renault ir Lotus ekipoms. 2013 m. sezone jis finišavo 6 kartus ant podiumo (JAV GP pasiekė antrąją vietą) ir bendroje įskaitoje liko septintas.

### Formulės 1 rezultatai

## Nuorodos
* Oficiali lenktynininko svetainė 

## Išnašos
Jolanta Dadonienė

**Jolanta Dadonienė** (g. 1959 m. lapkričio 3 d. Kaunas) – Lietuvos gydytoja reumatologė, biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1983 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1990 m. medicinos mokslų kandidatė.

1983–1985 m. dirbo Kurortologijos mokslinio tyrimo laboratorijoje Birštone, 1985–1993 m. Eksperimentinės ir klinikinės medicinos institute, nuo 1995 m. šio instituto direktoriaus pavaduotoja. 1993–1999 m. dirbo Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Bendrosios terapijos ir reumatologijos klinikoje, 1999–2008 m. – Reumatologijos, gerontologijos, dematovenerologijos ir reabilitacijos klinikoje, nuo 2008 m. – Reumatologijos, ortopedijos, traumatologijos ir rekonstrukcinės chirurgijos klinikoje. Nuo 1999 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; nuo 2008 m. profesorė. Stažavo Suomijoje, Estijoje, Vokietijoje, Rumunijoje, Olandijoje, Didžiojoje Britanijoje.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinės sritys: reumatoidinio artrito, sisteminės raudonosios vilkligės, seronegatyvaus spondiloartrito, sisteminio vaskulito paplitimas, tyrimo ir gydymo tobulinimas, naujų gydymo schemų kūrimas. Nuo 1995 m. Pasaulinės vaskulitų tyrimų grupės narė. Paskelbė daugiau kaip 20 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Vaskulitai ir kitos reumatinės būklės, monografija, Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2004 m. ISBN 9986-19-678-7

## Šaltiniai
Julijonas Čiudovskis

**Julijonas Čiudovskis** (g. 1832 m. – 1863 m. rugpjūčio 25 d. Kurdimakščiai, Seinų apskritis) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Iki sukilimo – Rusijos imperijos kariuomenės karininkas, rotmistras. Per sukilimą vadovavo raitelių būriui Trakų ir Lydos apskrityse. Veikė su L, Narbuto, A. Poradovskio ir A. Linkevičiaus būriais. 1863 m. balandžio mėn. kovėsi prie Staniuncų netoli Lydos, gegužės 19 – prie Strėvininkų netoli Trakų, liepos 1 d. – prie Ščiutino netoli Lydos, rugpjūčio 10 d. – prie Dumblio netoli Lazdijų, rugpjūčio 25 d. – prie Kurdimakščių. Žuvo kautynėse.

## Šaltiniai
Taikinamasis tarpininkavimas

**Taikinamasis tarpininkavimas** (mediacija, ) – alternatyvus ginčų sprendimo būdas, kurios metu vienas ar keli ginčų taikinimo tarpininkai (mediatoriai) padeda ginčo šalims taikiai spręsti ginčą.

## Lietuva
Lietuvoje galioja LR civilinių ginčų taikinamojo tarpininkavimo įstatymas. Jis nustato pagrindines civilinių ginčų taikinamojo tarpininkavimo sąlygas ir jo taikymo teisines pasekmes. Taikomas neteisminiam ir teisminiam civilinių ginčų taikinamajam tarpininkavimui, išskyrus dėl tokių civilinių teisių ir pareigų iškilusius ginčus, dėl kurių sudarytos taikos sutartys pagal įstatymus laikomos negaliojančiomis. Įstatymas netaikomas teisminiam sutaikymui (taikinimui), kurį atlieka bylą nagrinėjantis teisėjas.

## Šaltiniai
Petras Čyras

**Petras Čyras** (g. 1934 m. kovo 24 d. Merkinėje) – Lietuvos kelių inžinierius, ergonomikos specialistas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
Brolis Aleksandras Čyras. 1957 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1974 m. technikos mokslų kandidatas.

1957–1962 m. Vilniaus linijinės kelių valdybos darbų vykdytojas, 1962–1968 m. Tiltų statybos valdybos, 1980–1985 m. Vilniaus kelių statybos, remonto ir eksploatacijos tresto vyr. inžinierius. Nuo 1975 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1990 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas), dėstytojas, 1985–2001 m. Darbo ir aplinkos apsaugos (nuo 1992 m. Darbo ir gaisrinės saugos) katedros vedėjas, 1995–2006 m. Žmonių saugos mokslinio instituto direktorius; nuo 2002 m. profesorius. 1998–2003 m. dar dėstė Lietuvos karo akademijoje.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritys – žmogaus ir aplinkos sauga, ergonomika, edukologija, gaisrinė sauga. Vadovavo 16 mokslinių, iš jų ir tarptautinių projektų, 1999 m. rengiant energetikos ir vandentvarkos darbų saugos žinybines normas ir taisykles, 2003 m. kuriant Lietuvos profesinės saugos ir sveikatos 2004–2006 m. programą, 2006 m. darant Ignalinos atominės elektrinės I ir II energetinių blokų gaisrinės rizikos ekspertizės analizę. Paskelbė daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių, dalis jų užsienio spaudoje. 25 mokomųjų knygų apie civilinę ir darbo saugą tiesiant kelius ar atliekant kitus darbus, ergonominį projektavimą, ekologiją, gaisrinę saugą autorius.

## Bibliografija
* Ekologija ir kelių tiesimo aplinkosauga, su G. Umbrasu, 1994 m.
* Statybos mokslo ir studijų raida Lietuvos universitetuose, su kitais, 2000 m.
* Civilinė sauga, su R. Duboniu ir R. Šukiu, 2003 m.
* Profesinė sauga ir sveikata. Ergonomikos principai, su kitais, 2003 m.
* Gaisrinė sauga ir gelbėjimo darbai, d. 1, su M. Griškevičiumi ir R. Šukiu, 2007 m.
* Gyventojų apsauga ekstremaliose situacijose, su R. Duboniu ir R. Šukiu, 2008 m.

## Įvertinimas
* 2004 m. – Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžius

## Šaltiniai
Alkonostė

**Alkonostė** – slavų mitologinė būtybė – paukštis su moters galva, minima senovės rusų pasakose. Saulės dievo Horso deivė. Pavadinimas kilo iš graikų mitologijoje minimos Alkionės, dievų paverstos tulžiu. Alkonostė gyvena dausose tačiau nusileidžia į žemę ir savo dangišku balsu praneša ateitį. Ji deda kiaušinius jūros dugne ir jūra tampa rami savaitei. Vėliau kiaušiniai skyla ir kyla audra.
Civilinis ginčas

**Civilinis ginčas** – teisinis ginčas, kuris yra ar gali būti sprendžiamas civilinio proceso tvarka bendrosios kompetencijos teisme (t. y. nagrinėjant civilinę bylą). Civiliniai ginčai gali būti sprendžiami teismo (pagal LR CPK) arba ne teismo tvarka - taikinamasis tarpininkavimas (mediacija), derybos ir kt. (kai naudojami alternatyvūs ginčų sprendimo būdai, ).

## Šaltiniai
Povilas Červinskis

**Povilas Červinskis** (slapyvardis *Sova*, 1840 m. Vitebsko gubernija – 1864 m. kovo 19 d. Užpalių valsčius) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Bajoras. Mokėsi Sankt Peterburgo Kasybos ir Technologijos institutuose ir universitete. 1863 m. kovo mėn. atvyko į Vitebsko guberniją, įstojo į Kulčickio sukilėlių būrį. 1863 m. balandžio mėn. būrys buvo sumuštas; jis suimtas, kalintas Daugpilio tvirtovėje. 1863 m. rugpjūčio mėn. pabėgo. Lietuvoje įstojo į E. Vžesnevskio būrį, kuris veikė Troškūnų, Lėno, Siesikų miškuose. Pradžioje kovėsi eiliniu, vėliau – puskarininkiu, dar vėliau pats vadovavo būriui, veikiančiam Anykščių, Andrioniškio, Utenos, Užpalių apylinkėse. Spalio 8 d. kovėsi prie Vosgėlių netoli Anykščių, lapkričio 11 d. – prie Debeikių. 1864 m. sausio 3 d. – prie Pakalnių netoli Utenos jo būrys buvo atakuotas ir išblaškytas. P. Červinskis sužeistas pateko Dono kazokams į nelaisvę. Nuteistas mirties bausme ir 1864 m. kovo 19 d. pakartas Užpaliuose. Po kartuvėmis iškasta duobė, į kurią, nupjovus virvę, įmestas lavonas, žemė sulyginta arklių kanopomis. Užpalių klebonas Pranciškus Staškovskis jį slapta palaidojo Užpalių kapinėse. 1984 m. kapinėse pastatytas tautodailininko S. Karanausko stogastulpis.

## Šaltiniai
Maksimas Černiakas

**Maksimas Černiakas** (1833 m. – 1865 m. spalio 23 d. Kazanė) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas.

## Biografija
Bajoras. 1856 m. Kijevo universitete baigė fiziką ir matematiką, 1862 m. baigė Sankt Peterburgo Generalinio štabo karo akademiją. Priklausė slaptai karinei organizacijai, buvo organizacijos „Zemlia i volia“ narys. 1863 m. pradžioje su kitais suorganizavo vadinamąjį Kazanės sąmokslą, kuriuo siekta padėti Lenkijoje ir Lietuvoje prasidėjusiam sukilimui. 1863 m. balandžio mėn. atvyko į Vilnių, paskirtas Trakų apskrities karo viršininku. Su sukilėlių 600 pėstininkų ir 40 raitelių rinktine gegužės 19 d. kovėsi prie Strėvininkų, gegužės 20 d. – prie Stakliškių, gegužės 31 d. – prie Rūdninkų. Žuvus H. Dmochovskiui, nuo 1863 m. birželio mėn. vadovavo jo būriui. Negalėdamas išsilaikyti liepos 19 d. būrį paleido. Slapstėsi Vitebsko gubernijoje. 1864 m. liepos mėn. suimtas Daugpilyje. Sušaudytas.

## Šaltiniai
Benjaminas Černius

**Benjaminas Černius** (g. 1944 m. kovo 31 d. Utenoje) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966–1970 m. dirbo Pramoninės statybos projektavimo institute, 1970–1979 m. Statybos ir architektūros instituto vyresnysis mokslo darbuotojas. 1975 m. technikos mokslų kandidatas. Nuo 1979 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1985–1991 m. Grafinių darbų, nuo 2001 m. Statybinių konstrukcijų katedros vedėjas; nuo 1984 m. docentas.

## Mokslinė veikla

Mokslo darbų svarbiausios sritys: statybinė šiluminė fizika, pastatų šiltinimas, šiluminės energijos taupymas, statinių pamatai ir pagrindai. Paskelbė mokslinių straipsnių, parašė mokomųjų knygų.

## Bibliografija
* Statybinė fizika: mokomoji knyga. – Kaunas: Technologija, 2002. – 48 p.: brėž. – ISBN 9955-09-149-5
* Pagrindai ir pamatai: mokomoji knyga. – Kaunas: Technologija, 2003. – 111 p.: brėž. – ISBN 9955-09-331-5
* Pamatų projektavimo pagal 7 Eurokodą vadovas: mokomoji knyga. – Kaunas: Technologija, 2006. – 123 p.: iliustr. – ISBN 9955-25-161-1
* Seklieji pamatai: mokomoji knyga. – Kaunas: Technologija, 2010. – 76 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-25-754-7

## Šaltiniai
Nikodemas Čerekas

**Nikodemas Čerekas** (1905 m. balandžio 12 d. Kaunas – 1965 m. balandžio 22 d. Stamfordas, JAV) – Lietuvos futbolininkas, sporto veikėjas, tarptautinės kategorijos futbolo ir krepšinio teisėjas.

## Biografija
Nuo 1926 m. Lietuvos universitete studijavo teisę ir ekonomiką. Dirbo Finansų ministerijoje.

1925–1931 m. Lietuvos fizinio lavinimosi sąjungos Kauno klubo sekretorius, nuo 1931 m. pirmininkas ir sąjungos centro valdybos generalinis sekretorius. Rengė futbolo ir krepšinio taisykles ir statutus. Žaidė LFLS Kaunas futbolo komandoje. Lietuvos kamuolio žaidimų sąjungos 1934–1935 m. krepšinio, 1936–1937 m. ir 1939–1940 m. futbolo komitetų pirmininkas. 1934–1937 m. žurnalo „Lietuvos sportas“ redaktorius. 1939 m. teisėjavo III Europos vyrų krepšinio pirmenybėse Kaune.

1944 m. pasitraukęs į Vokietiją Rozenheime įkūrė lietuvių bendruomenės apylinkę, 1945–1949 m. jos pirmininkas. 1946 m. Lietuvių tremtinių fizinio lavinimo ir sporto komiteto sekretorius. 1949 m. persikėlė į Stamfordą. Aktyviai dalyvavo išeivių visuomenės gyvenime, organizavo ir rėmė sportinę veiklą.

## Sportiniai pasiekimai
* 1924–1935 m. žaidė Kauno LFLS futbolo komandoje, 1927 m. ir 1932 m. Lietuvos futbolo čempionas.
* 1926–1928 m. ir 1931–1933 m. Lietuvos futbolo rinktinės gynėjas, kelerius metus jos vadovas.

## Šaltiniai
Alkonost

**Alkonost** – folklorinio metalo grupė iš Rusijos, Naberežnyje Čelnų miesto (Tatarstanas). Susikūrė 1995 m. Savo pirmąjį demonstracinį albumą *Shadows of Glory* išleido 1997 m. Laikui bėgant grupės kūryba tobulėjo, plėtėsi gerbėjų ratas ir 2000 m. Alkonost įrašė pirmąjį studijinį albumą *Songs of the Eternal Oak*. 2007 m. surengė turą po Rytų ir Šiaurės Europos šalis.

Alkonost dainų tematika – senovė, pagonybė, slavų mitologija. Operinis moteriškas vokalas jungiamas su sunkiais vyriškais vokalais. Skambūs klavišinės muzikos ritmai ir folkloriniai motyvai jungiami su gitarų garsais.

## Nariai
* Aleksejus Solovjovas (Alex Nightbird) – vokalas, bosai
* Andrejus Losevas (Elk) – gitara
* Dmitrijus Sokolovas – gitara
* Antonas Čepiginas – būgnai
* Alena Pelevina – vokalas
* Almira Fachtulina – klavišiniai

### Buvę
* Sergejus Medvedevas (Kooker) – gitara

## Diskografija

### Studijiniai albumai
* *Songs of the Eternal Oak* (2000 m.)
* *Between the Worlds* (2004 m.)
* *Межмирье* (2005 m.)
* *Путь Непройденный* (2006 m.)
* *Heart Stone’s Blood* (2007 m.)

### DVD
* *In Front of the Arkona Walls* (2008 m.)

### Kompilacijos
* *Memoris* (2001 m.)
* *Alkonost* (2002 m.)
* *Rodnaya Zeml’a* (2004 m.)
* *Песни Вечного Древа* (2007 m.)

### Demonstraciniai albumai
* *Shadows of Glory* (1997 m.)
* *Shadows of Timeless* (1997 m.)
* *Spirit Tending to Revolt* (2000 m.)
* *Неведомые Земли* (2001 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Encyclopaedia Metallum
*
Meninis važiavimas dviračiu

**Meninis važiavimas dviračiu** () – uždarose patalpose vykstančių sportinių varžybų forma, kai atletai atlieka įvairius triukus (vadinamuosius pratimus) su dviračiais. Savo esme pasirodymo elementai nemažai primena baletą bei gimnastiką. Už šiuos triukus jiems skiriami taškai. Važiavimui naudojami specialūs fiksuotų pavarų dviračiai. 6 minutes trunkantį pasirodymą vertina teisėjai, o varžomasi individualiose, porinėse, keturių bei šešių žmonių grupinėse rungtyse.

## Istorija
Pirmąjį neoficialų meninio važiavimo dviračiais pasaulio čempionatą 1888 m. surengė vokiečių kilmės amerikietis Nicholas Edward Kaufmann. Čempionatas daugiau buvo būdas pademonstruoti visuomenei jo atliekamus triukus važinėjant dviračiu.

1956 m. buvo surengtas pirmasis oficialus vyrų pasaulio čempionatas, o moterų – 1970 m.

## Dviračiai
Meniniam važinėjimui naudojami dviračiai pagal savo tipą priklauso fiksuotų pavarų dviračiams. Priekinės ir galinės žvaigždučių perdavimo santykis yra parenkamas beveik vienas su vienu, tačiau priekinė (pedalų) žvaigždutė negali turėti mažiau dantų nei galinė. Ratai turi būti vienodo dydžio, o atstumas tarp jų nedidelis, kad būtų lengviau atlikti įvairius triukus, tokius kaip važiavimas į orą pakėlus priekinį ratą.

Rankenos savo forma panašios į išlenktas lenktyninių dviračių rankenas, kurios yra apverstos į viršų. Viršutinė horizontali rankenų dalis padengta neslidžia ir rankoms laikytis patogia medžiaga. Vairas gali apsisukti 360° kampu ir yra pritvirtintas prie horizontalaus prailginimo neturinčios ašies. Tokiu būdu tvirtinimo taškas atsiduria toje pačioje linijoje kaip ir vairo ašis. Todėl rankenų santykinė padėtis išlieka ta pati nepriklausomai nuo to, ar vairas apsuktas į priekį, ar atgal.

Pedalų peties ilgis nuo centro iki centro gali būti nuo 130 iki 170 mm.

## Važiavimo aikštelė

* Ilgis = nuo 12 iki 14 m
* Plotis = nuo 9 iki 11 m
* Vidinis apskritimas = 0,5 m skersmens
* Vidurinis apskritimas = 4 m skersmens
* Išorinis apskritimas = 8 m skersmens
* Ketvirčius žyminčios juostos = 0,5 m
* Laisvoji zona = nuo 0,5 iki 2 m

Meninio važiavimo dviračiu aikštelė yra medinio pagrindo. Jos matmenys būna nuo 9x12 metrų iki 11x14 metrų – didžiausias dydis naudojamas tarptautinėms rungtynėms rengti. Tokios pačios aikštelės naudojamos žaidžiant dviračių futbolą.

Trys koncentriniai apskritimai nupiešiami dažais arba naudojant lipnią juostą. Jų skersmenys yra atitinkamai 0,5, 4 ir 8 metrų. Iš vidurinio apskritimo briaunos radialine kryptimi nubrėžiamos keturios pusės metro ilgio apskritimų ketvirčių ribas žyminčios atkarpos.

Laisvosios zonos plotis sudaro nuo 0,5 iki 2 metrų; visame jos perimetre negali būti jokių nejudančių objektų. Tarptautinėse varžybose naudojama dviejų metrų pločio laisvoji zona.

## Nuorodos
* Taisyklės (PDF)
* The World-Champions
Kuoknesės savivaldybė

**Kuoknesės savivaldybė** () – buvęs administracinis vienetas vidurio rytų Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Kuoknesė. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Aizkraukės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 3 valsčius: Bebrų, Iršių ir Kuoknesės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aizkrauklės savivaldybės.

## Šaltiniai