open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fritz Haber

**Fricas Haberis** (; 1868 m. gruodžio 9 d. Breslau – 1934 m. sausio 1 d. Bazelyje) – žydų kilmės vokiečių chemikas neorganikas, 1918 m. gavęs Nobelio chemijos premiją už amoniako sintezę, reikalingą sprogstamųjų medžiagų ir azotinių trąšų gamybai.

## Biografija

1886 m. baigė Šv. Elžbietos vidurinę mokyklą Breslau (dab. Vroclavas, Lenkija). 1886 m. įstojo studijuoti chemiją Berlyno Frydricho Vilhelmo universitete. 1887 m. vasaros semestrą lankė Heidelbergo universitete. Grįžęs į Berlyną, 1891 m. studijas baigė Technikos aukštojoje mokykloje Šarlotenburge (dab. Berlyno technikos universitetas).

1891–1994 m. dirbo įvairiose bendrovėse. 1894–1910 m. dėstė Karlsrūhės universitete. 1898 m. suteiktas profesoriaus vardas. 1911–1933 m. buvo Kaizerio Vilhelmo fizikinės chemijos instituto Berlyne direktorius, nuo 1933 m. – Kembridžo universiteto profesorius. 

Per Pirmąjį pasaulinį karą vadovavo Karinės chemijos departamentui, organizavo kovinių nuodingųjų medžiagų gamybą.

Buvo Amerikos menų ir mokslų akademijos (1914 m.) narys, Vokietijos chemikų draugijos prezidentas (1922–1924 m.), JAV nacionalinės mokslų akademijos (1932 m.) narys.

## Haberio tyrimų reikšmė

1904 m. Haberis ištyrė amoniako susidarymo iš azoto ir vandenilio dideliame slėgyje ir aukštoje temperatūroje katalizinę reakciją. 1909 m. sukūrė Haberio ir Bošo amoniako gamybos būdą, patobulintą Karlo Bošo iš BASF, skirtą gaminti amoniakui iš oro azoto. Tai leido pradėti amoniako gamybos procesą pramoniniu būdu. Azoto pagrindu pagaminti produktai, tokie kaip trąšos ir cheminės žaliavos, anksčiau priklausė nuo amoniako gavybos iš ribotų natūralių telkinių. Atsirado galimybė gaminti daug didesnį azoto trąšų kiekį iš lengvai prieinamos ir gausios bazės – atmosferinio azoto. Tai prisidėjo prie žemės ūkio derliaus gausinimo, išlaikant pusę pasaulio gyventojų.

Haberis taip pat laikomas „cheminio ginklo tėvu“ už savo ilgametį novatorišką darbą, tiriant nuodingąsias chemines medžiagas, kurios buvo panaudotos Pirmojo pasaulinio karo metais. Jis pirmą kartą pasiūlė sunkesnes už orą chloro dujas kaip ginklą apkasų kare per Ipro mūšį Belgijoje. Vėliau šie tiriamieji darbai, be tiesioginio Haberio įsitraukimo, pasitarnavo kuriant pesticidą Zyklon B, naudotą žydų žudynėms dujų kamerose.

## Šaltiniai
Siudad Hidalgas

**Siudad Hidalgas** () – miestas vidurio vakarų Meksikoje, Mičoakano valstijoje, Centrinėje Mesetoje, prie Tukspano upės, 65 km į rytus nuo Morelijos. Savivaldybės centras. Keliai į Moreliją, Sitakuarą, Maravatiją. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, kviečiai, avokadai, persikai). Tekstilės, keramikos, odos apdirbimo pramonė.

Yra XVI a. pranciškonų vienuolynas (kieme stovi kryžius su obsidiano veidrodžiu), kultūros namai, Švč. Dievo Motinos Nuolatinės Globėjos bažnyčia.

## Istorija
Ikikolonijiniais laikais dabartinio miesto vietoje buvo taraskanų kaimas Taksimaroa. 1908 m. gyvenvietė pervadinta į Vilja Hidalgo Taksimaroa (kunigo, Meksikos nepriklausomybės kovotojo Migelio Hidalgo i Kostiljos garbei), o 1922 m. – į Siudad Hidalgą.

## Šaltiniai
Ladas Tulaba

**Ladas Tùlaba** (1912 m. balandžio 28 d. Barčiai, Lenkijos Kongreso karalystė – 2002 m. birželio 16 d. Roma, Italija) – Lietuvos katalikų kunigas, teologas, teologijos daktaras (1949), prelatas (1951).

## Biografija
1934 m. baigė Vilkaviškio kunigų seminariją ir buvo įšventintas kunigu. 1935 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos‑filosofijos fakultete baigė teologiją (teologijos licenciatas), 1938 m. – Popiežiškajame Biblijos institute Romoje bažnytinę teisę (licenciatas). 1938–1940 m. Vilkaviškio kunigų seminarijoje dėstė Šventąjį Raštą. 1940 m. sovietams uždarius seminariją, Šventąjį Raštą dėstė Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakultete, iki 1942 m. dirbo Senojo ir Naujojo Testamento katedros vedėju. 1942 m. pertvarkytoje Vilniaus kunigų seminarijoje pradėjo eiti rektoriaus pareigas, dėstytojavo. 1943 m. A. Lipniūną naciai išvežė į Štuthofo koncentracijos stovyklą, tad L. Tulaba perėmė vadovavimą Išlaisvinimo fondui, jam buvo patikėtos Šv. Jonų bažnyčios rektoriaus pareigos lietuvių reikalams. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją ir dirbo Eichšteto kunigų seminarijos lietuvių klierikų rektoriumi. 1945 m. Romoje įkūrė Popiežiškąją lietuvių Šv. Kazimiero kolegiją, buvo jos rektorius. 1960 m. tapo Vyriausiosios komisijos emigracijos reikalams prie Šv. Konsistorijos kongregacijos nariu. 1966 m. paaukštintas į apaštališkąjį pronotarą. Bendradarbiavo su Vatikano radijo lietuvių redakcija.

## Bibliografija
Reikšmingiausios L. Tulabos knygos:
* „Kentėjimų problema“ (1937)
* „Marija Mergelė“ (1936–1937)
* „Kad kūrentųsi“ (1954)
* „Pamokslai sekmadieniams bei šventėms“ (1983)
* „Mano Dieve, vis arčiau prie tavęs“ (1989)
* „Tai jums kalbėjau“ (1991–1993)
* „Nuo Dusios iki Tiberio“ (4 tomai 1993–1995)
* „Neišblėstantys žiburiai“ (1998)
* „Romos popiežiškoji šv. Kazimiero lietuvių kolegija“ (1998)
* „Šventojo Rašto temomis“ (2000)
* „Vatikanas ir Lietuva: Rašiniai periodinėje spaudoje“ (2001)
* „Prie Viešpaties kojų“ (2001).

## Išnašos
La Piedad de Kabadasas

**La Piedad de Kabadasas** (kitur užrašoma *Kavadasas*, ) – miestas vidurio vakarų Meksikoje, Mičoakano valstijoje, Centrinėje Mesetoje, prie Lermos upės, Gvanachuato pasienyje, 192 km į šiaurės vakarus nuo Morelijos. Savivaldybės centras. Praeina Gvadalacharos–Meksiko geležinkelis, keliai į Irapuatą, La Barką, Uruapaną, Leoną. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, kviečiai, ankštiniai, avinžirniai, veisiami galvijai, kiaulės). Pieno pramonė (miestas žymus savo sūriais, sviestu).

Yra 1750 m. Švč. Gailestingojo Jėzaus bažnyčia (su masyviu kupolu).

## Istorija
Seniau gyvenvietė vadinta Sula la Vjecha. Miesto bažnyčios altoriui pagarsėjus stebuklingomis galiomis, miesteliui prigijo La Piedado („gailestingumo“ – pagal bažnyčios titulą) vardas. 1871 m. suteiktas miesto statusas ir La Piedad de Kabadaso pavadinimas (pagal pagal vietos gyventoją, finansavusį tilto per Lermą statybą, Chosė Marija Kavadasą).

## Šaltiniai
Sahuajas

**Sahuajas**, oficialiai **Sahuajo de Morelosas** () – miestas vidurio vakarų Meksikoje, Mičoakano valstijoje, Centrinėje Mesetoje, į pietus nuo Čapalos ežero, 95 km į pietryčius nuo Gvadalacharos. Savivaldybės centras. Keliai į La Barką, Siudad Gusmaną, Samorą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (drėkinamuose laukuose auginami kukurūzai, kviečiai, ankštiniai, avinžirniai, pomidorai, veisiami galvijai). Pieno pramonė. Apylinkėse kasamos akmens anglys.

Yra Šv. Jokūbo Apaštalo, Švč. Širdies, Švč. Gvadalupės Mergelės bažnyčios. Vyksta tlahualilių šventė.

## Istorija
1524 m. Sahuają užėmė ispanai.

1952 m. suteiktas miesto statusas. Nuo 1967 m. pridėtas Moreloso pavadinimas.

## Šaltiniai
Sakapu

**Sakapu** () – miestas vidurio vakarų Meksikoje, Mičoakano valstijoje, Nahuaceno kalnuose, 60 km į šiaurės vakarus nuo Morelijos. Savivaldybės centras. Geležinkeliai link Irapuato, Uruapano, praeina kelias Morelija–Samora. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, kviečiai, ankštiniai, veisiami galvijai).

Yra Šv. Onos bažnyčia ir vienuolynas. Apylinkėse yra taraskanų istorinių paminklų.

## Istorija
Miesto pavadinimas kildinamas iš taraskanų žodžio *tsakapu* „akmuo“.

Sakapu ikikolonijiniais laikais pateko į Taraskanų (Purepečų) imperiją. 1548 m. dabartinę gyvenvietę įsteigė pranciškonai. 1861 m. miestas pavadintas Sakapu de Mieru, bet vėliau įtvirtintas tiesiog Sakapu pavadinimas.

## Šaltiniai
Sitakvaras

**Sitakvaras**, oficialiai **Heroika Sitakvaras** () – miestas vidurio vakarų Meksikoje, Mičoakano valstijoje, Sitakuaro kalnų vakariniuose šlaituose, 125 km į vakarus nuo Meksiko, 75 km nuo Tolukos. Savivaldybės centras. Keliai į Meksiką, Siudad Hidalgą, Siudad Altamiraną. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, kviečiai, miežiai, kava, vaisiai, veisiami galvijai). Miškų pramonė.

Yra Švč. Mergelės Marijos Gydančiosios šventovė, Chuareso de Sitakvaro teatras, paminklas Ignasijui Lopesui Rajonui.

## Istorija
Ikikolonijiniais laikais Sitakvare ir apylinkėse gyveno taraskanai bei otomiai. Nuo 1765 m. minima Vilja de San Chuan Citakvaro gyvenvietė.

1811 m. Sitakvarą užėmė Ignasijaus Lopeso Rajono sukilėliai, siekę Meksikos nepriklausomybės.

## Šaltiniai
Rapolas Jasikevičius

**Rapolas Jasikevičius** (1801 m. – 1879 m. rugpjūčio 28 d. Žemaičių Kalvarija) – Lietuvos katalikų kunigas, dominikonas (1821).

## Biografija
Paparčių, Raseinių, Zabelų (dabar Vitebsko sritis) vienuolynuose 1823–1824 m. mokėsi teologijos. 1825 m. įšventintas kunigu. Naugarduko dominikonų mokykloje dirbo mokytoju. Gyveno Vilniaus, Merkinės, Raseinių, 1841–1861 m. Palėvenės vienuolynuose. Nuo 1870 m. buvo Žemaičių Kalvarijos vienuolyno prioras.

Parengė ir išleido katekizmą „Priderystės krikščioniškos per klausimus ir atsakymus“ (1856), pamokslų rinkinius „Pamokslai pagal Evangelijos šventos žodžių ant visų nedėlių per metus“ (1855), „Pamokslai ant didžiųjų švenčių per metus pagal žodžių Evangelijos šventos“ (1857), „Pamokslai ant nekurių švenčių“ (1859). Pamokslus rašė kauniškių šnekta, jų kalba vaizdinga, stilius retoriškas, keliantis emocijas.

## Išnašos
Chučitanas

**Chučitanas**, oficialiai **Chučitan de Saragosa** () – miestas pietų Meksikoje, Oachakos valstijoje, Tehuantepeko sąsmaukoje, prie Los Peroso upės, netoli Ramiojo vandenyno ir Aukštutinės lagūnos kranto. Įsikūręs 190 km į pietryčius nuo Oachakos miesto, 30 km į šiaurės rytus nuo Salina Kruso. Savivaldybės centras. Praeina geležinkelio šaka link Gvatemalos sienos (Siudad Hidalgo). Yra oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (auginamas sezamas, kukurūzai, kviečiai, veisiami galvijai, avys, kiaulės, ožkos). Maisto pramonė. Turizmas.

Yra XIX a. vid. savivaldybės rūmai (su 31 arka), XVII a. Šv. Vincento Ferero bažnyčia. Mieste vyksta religinės šventės, pardavinėjami rankdarbiai. Didelę dalį Chučitano gyventojų sudaro indėnai sapotekai ir huaviai.

## Istorija
Chučitaną 1480 m. įkūrė sapotekų valdovas Kosichopichas.

1825 m. tapo savivaldybės centru. 1834 m. Melendrės vadovaujami sukilėliai užėmė Chučitaną. 1866 m. Chučitano gyventojai sumušė įsiveržusias Prancūzijos pajėgas. XX a. 9–10 dešimtmečiais mieste buvo įsigalėjęs socialistinis judėjimas COCEI.

2017 m. rugsėjo 7 d. Chučitaną nusiaubė smarkus žemės drebėjimas.

## Šaltiniai
Isukaras

**Isukaras**, oficialiai **Isukar de Matamorosas** () – miestas centrinėje Meksikoje, Pueblos valstijoje, prie Neksakos upės, 55 km į pietryčius nuo Pueblos miesto. Savivaldybės centras. Plentai į Pueblą, Kvautlą, Huachuapaną, Ašočiapaną. Praeina siaurasis geležinkelis tarp Meksiko ir Balsaso. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (auginami kukurūzai, cukranendrės, kviečiai, ankštiniai, vaisiai, veisiami gyvuliai). Maisto (cukraus, sviesto, sūrio, konservų) pramonė.

Yra buvęs Šv. Dominyko vienuolynas, Švč. Mergelės Marijos Dangun Ėmimo bažnyčia.

## Istorija
1521–1525 m. indėnų miestą, tada vadintą Icokanu, užkariavo ispanai. Augo kaip cukraus pramonės centras.

## Šaltiniai
Tesiutlanas

**Tesiutlanas** () – miestas centrinėje Meksikoje, Pueblos valstijoje, Rytų Siera Madrės kalnuose, netoli Verakruso valstijos sienos, 120 km į šiaurės rytus nuo Pueblos miesto, 55 km į šiaurės vakarus nuo Chalapos. Savivaldybės centras. Plentas į Pueblą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (auginami vaisiai, daugiausia obuoliai, taip pat kukurūzai, kviečiai, ankštiniai, veisiami galvijai, avys). Odos, keramikos, cigarų, vyno pramonė. Apylinkėse kasamas varis ir cinkas. Turizmas (Tesiutlanas įtrauktas į Meksikos „magiškųjų“ miestų sąrašą).

Tesiutlane išlikę daug tradicinės kolonijinės architektūros: Švč. Mergelės Marijos Dangun Ėmimo katedra, Švč. Karmelio kalno Dievo Motinos bažnyčia, koridos arena, Viktorijos teatras, savivaldybės rūmai.

## Istorija
Miestas nuo 1903 m. Išaugo XIX a. pab. – XX a. pr., plėtojosi kaip prekybinis centras prie geležinkelio į Verakrusą.


Catedral de Teziutlán.jpg|Tesiutlano katedra
Capilla de Nuestra señora del Carmen.jpg|Švč. Karmelio kalno Dievo Motinos bažnyčia
ZocaloTeziutlan.jpg|Miesto aikštė
Tren de el museo de la estación del Ferrocarril de Teziutlán (vista panorámica).jpg|Geležinkelių muziejus


## Šaltiniai
Matehuala

**Matehuala** () – miestas šiaurės rytų Meksikoje, San Luis Potosi valstijoje, Rytų Siera Madrės vidinėje plynaukštėje, Salado slėnyje, į rytus nuo Katorsės kalnų, 170 km į šiaurės rytus nuo San Luis Potosi, 150 km į vakarus nuo Siudad Viktorijos. Savivaldybės centras. Praeina plentas San Luis Potosi–Saltiljas. Yra oro uostas. Vystoma kalnakasyba (kasamas auksas, sidabras, švinas, varis). Spalvotoji (vario) metalurgija, odos, maisto (alkoholio), tekstilės (agavų pluošto) pramonė. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (auginami daugiausia kukurūzai).

Yra Švč. Nekaltojo Prasidėjimo katedra (XX a. pr., nebaigta), Švč. Gvadalupės Mergelės bažnyčia.

## Istorija
Matehuala pradėjo kurtis XVIII a. pr. Augo daugiausia kaip kalnakasybos centras.

## Šaltiniai
Mantė

**Mantė**, oficialiai **Siudad Mantė** () – miestas šiaurės vakarų Meksikoje, Tamaulipaso valstijoje, prie Mantės ir Tamesi upių santakos, 130 km į šiaurės vakarus nuo Tampiko. Savivaldybės centras. Keliai į Tampiką, Siudad Viktoriją, Siudad Valjesą, yra oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras drėkinamuose laukuose (cukranendrės, pomidorai, citrinos, ankštiniai, javai, veisiami gyvuliai). Maisto (svarbus cukraus pramonės centras; alkoholio distiliavimas), odos pramonė.

Miesto apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais (yra urvų, šaltinių, kanjonų, rūko miškų).

## Istorija
Seniau gyvenvietė vadinta Vilja Chuaresu (prezidento Benito Chuareso garbei), bet 1937 m., suteikus miesto statusą, pervadinta į Siudad Mantę.

## Šaltiniai
Frederick Soddy

**Frederikas Sodis** (; 1877 m. rugsėjo 2 d. Istborne – 1956 m. rugsėjo 22 d. Braitone) – anglų radiochemikas, Nobelio chemijos premijos laureatas 1921 m. už radioaktyviojo skilimo ir izotopų kilmės tyrimus.

## Biografija

1898 m. baigė Oksfordo universiteto Merito koledžą, vykdė tiriamąjį darbą Oksforde. Nuo 1900 m. dirbo Kanadoje, Makgilio universiteto chemijos fakulteto laboratorijoje. Kartu su Ernestu Rezerfordu vystė radioaktyvumo teoriją, atskleidė, kad radioaktyviųjų medžiagų atomo branduolio skilimas yra savaiminis vieno elemento virsmas kitu. Šis skilimas taip pat sukelia alfa, beta ir gama spinduliuotę.

1903 m. Londono universito koledže kartu su Viljamu Ramsiu spektroskopiniu būdu nustatė, kad radono izotopai 220Rn ir 222Rn yra inertinės dujos.

1904–1914 m. dėstė Glazgo universitete. 1910 m. išrinktas Londono karališkosios draugijos nariu.

1913 m. F. Sodis nustatė, kad atomo numeris pasislenka žemyn per dvi pozicijas esant alfa spinduliuotei ir viena pozicija aukštyn – beta spinduliuotės atveju. Šį dėsningumą panašiu metu atrado Kazimieras Fajansas, todėl jis dar vadinamas Fajanso–Sodžio radioaktyviojo poslinkio dėsniu. 1913 m. F. Sodis taip pat aprašė reiškinį, kai radioaktyvusis elementas gali turėti daugiau nei vieną atominę masę, nors cheminės savybės yra identiškos. Šią sąvoką jis pavadino izotopu, reiškiančiu „tą pačią vietą“.

1914–1919 m. dėstė Aberdyno universitete (Škotija), 1919–1937 m. buvo Oksfordo universiteto profesorius.

## Bibliografija

Kaip mokslininkas universalas, paskelbė darbų chemijos, branduolinės fizikos, statistinės mechanikos, finansų ir ekonomikos srityse.

* *Radioactivity* (1904)
* *The Interpretation of Radium* (1909; šiam darbui H. Velsas dedikavo romaną „The World Set Free“)
* *Matter and Energy* (1911)
* *The Chemistry of the Radio-elements* (1915)
* *Science and life: Aberdeen addresses* (1920)
* *Cartesian Economics: The Bearing of Physical Science upon State Stewardship* (1921)
* *Science and Life Wealth, Virtual Wealth, and Debt Money versus Man etc* (1921)
* *Wealth, Virtual Wealth and Debt (1926)
* *The wrecking of a scientific age* (1927)
* *The Interpretation of the Atom* (1932)
* *Money versus Man* (1933)
* *Money as nothing for something ; The gold „standard“ snare* (1935)
* *Abolish Private Money, or Drown in Debt* (1939)
* *Present outlook, a warning: debasement of the currency, deflation and unemployment* (1944)
* *The Story of Atomic Energy* (1949)
* *Atomic Transmutation'' (1953)
 

## Šaltiniai
Apisakas

**Apisakas** () – miestas centrinėje Meksikoje, Tlaskalos valstijoje, Rytų Siera Madrės kalnų Apisako slėnyje, 15 km į šiaurės rytus nuo Tlaskalos miesto. Savivaldybės centras. Didelis transporto mazgas: geležinkeliai į Meksiką, Pueblą, Verakrusą, yra Tlaskalos oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras drėkinamuose laukuose (kukurūzai, ankštiniai, miežiai, kviečiai). Maisto (žemės ūkio žaliavų apdirbimas, pulkės distiliavimas), tekstilės, odos apdirbimo pramonė, geležinkelių remontas.

Veikia Apisako technologijų institutas, Apisako slėnio universitetas. Yra Švč. Gailestingumo Dievo Motinos bazilika, koridos arena, paminklinis garvežys *La maquinita*.

## Istorija
Apisakas išaugo 1869 m. nutiesus geležinkelį ir pastačius stotį.

## Šaltiniai
Frederick Sanger

**Frederikas Sangeris** (; 1918 m. rugpjūčio 13 d. Rendkome, Glosteršyre – 2013 m. lapkričio 19 d. Kembridže) – anglų biochemikas, du kartus Nobelio chemijos premijos laureatas.

## Biografija

1939 m. baigė Kembridžo universiteto Šv. Jono koledžą. Šiame universitete dirbo 1940–1983 m. Vadovavo Medicinos tyrimų taryboje įkurtai Molekulinės biologijos laboratorijai, kur tyrė baltymų ir nukleorūgščių molekulių sandarą.

1954 m. išrinktas Londono karališkosios draugijos nariu, 1961 m. suteiktas profesoriaus vardas.

1958 m. pelnė Nobelio chemijos premiją už esminius atradimus molekulinės biologijos srityje, kai nustatė insulino ir daugelio kitų baltymų aminorūgščių pirmines struktūras (alfa‑aminorūgščių sekas polipeptidinėje grandinėje), įrodydamas, kad kiekviena jų turi unikalią, apibrėžtą struktūrą. 

Atrado fermentinį metodą deoksiribonukleorūgšties (DNR) sekai nustatyti. 1977 m. ištyrė bakteriofago Phi X 174 DNR pirminę struktūrą, kurios replikacijos mechanizmą nuo 1950–ųjų buvo bandoma išsiaiškinti Pastero institute. Jo vadovaujama tyrėjų grupė sugebėjo sekvenuoti daugumą viengrandžio bakteriofago nukleotidų. Molekulinės biologijos laboratorijoje Kembridže jis sukūrė ir vėliau patobulino pirmąją DNR nukleotidų sekos nustatymo techniką, kuri labai išplėtė įmanomų molekulinės biologijos eksperimentų skaičių ir tebėra plačiai naudojama šiandien. Šia proveržis jam pelnė 1980 m. Nobelio chemijos premiją, kurią pasidalino su Volteriu Gilbertu ir Poliu Bergu.

F. Sangeris buvo vienas iš trijų žmonių, laimėjusių daugiau kaip vieną Nobelio premiją toje pačioje kategorijoje (kiti – Džonas Bardinas fizikos srityje ir Karlas Šarplsas chemijos srityje).

## Šaltiniai
Dalian Yingbo FC

**Dalian Yingbo Football Club** arba trumpai vadinamas **Dalian Yingbo** – Kinijos futbolo klubas iš Daliano. 

Namų rungtynes žaidžia „Suoyuwan“ stadione, talpinančiame 63,6 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2021 m. įkurtas futbolo klubas. 2022 m. sezone debiutavo Bing League (IV pakopa). 2023 m. sezone žaidė China League Two. 2024 m. sezono rungtyniavo China League One.

Nuo 2025 m. sezono rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League.

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečia vieta (0):**

; **[[China League One]]**
*  **Antroji vieta (1):** 2024 m.

; **[[China League Two]]**
*  **Antroji vieta (1):** 2023 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Mingjian Zhao, gynėjas;
*  Peng Lu, atraminis saugas;
*  Xiangchuang Yan, saugas;
*  
; Užsieniečiai
*  Oliver Gerbig, gynėjas;
*  José Embaló, puolėjas;

## Treneriai
*  Li Guoxu, nuo 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Siudad Mendosa

**Siudad Mendosa** () – miestas rytų Meksikoje, Verakruso valstijoje, Rytų Siera Madrės kalnuose, Orisabos ugnikalnio papėdėje, prie Blanko upės, 85 km į pietvakarius nuo Chalapos, 10 km nuo Orisabos miesto. Kamerino S. Mendosos savivaldybės centras. Praeina Meksiko–Verakruso plentas ir geležinkelis. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kavamedžiai, cukranendrės, tabakas, vaisiai). Tekstilės (medvilnės valymo, audimo) pramonė.

## Istorija
Seniau gyvenvietė vadinta Santa Rosa Nekostla (*Santa Rosa Necoxtla*). 1898 m. tapo savivaldybės centru. 1930 m. pervadinta čia žuvusio revoliucionieriaus Kamerino S. Mendosos (*Camerino Z. Mendoza*) garbei. Miestas nuo 1933 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesto istorija (ispanų k.)
Carl Bosch

**Karlas Bošas** (; 1874 m. rugpjūčio 27 d. Kelne – 1940 m. balandžio 26 d. Heidelberge) – vokiečių chemikas, inžinierius, vienas įtakingiausių Vokietijos chemijos pramonininkų, padėjęs pagrindus pramoninei aukšto slėgio amoniako gamybai iš azoto ir vandenilio (Bošo ir Haberio metodas). Anglies dvideginio ir cheminė reakcija pavadinta Bošo reakcija.

## Biografija

1894–1896 m.studijavo metalurgiją ir mechaninę inžineriją Šarlotenburgo aukštojoje technikos mokykloje (dab. Berlyno technikos universitete). Nuo 1896 m. studijavo chemiją Leipcigo universitete, o 1898 m. apgynė daktaro disertaciją organinės chemijos srityje.

Nuo 1919 m. buvo chemijos pramonės koncerno BASF AG, nuo 1925 m. – IG Farbenindustrie AG bendrovės, nuo 1935 m. – Chemijos monopolijų priežiūros tarybos pirmininkas, nuo 1937 m. – Kaizerio Vilhelmo bendrovės prezidentas.

Mokslinėje veikloje K. Bošas pagarsėjo tobulindamas Frico Haberio amoniako sintezės būdą. Kataliziniu būdu dideliame slėgyje susintetino amoniaką iš vandenilio ir azoto (vadinamuoju Bošo ir Haberio būdu). Šį metodą pritaikė anglies hidrinimui, metanolio, kaučiuko sintezei. Jo projektai buvo įgyvendinti BASF koncerne, kur buvo pastatyta viena pirmųjų amoniako sintezės įmonių.

Už aukšto slėgio chemijos technologijas K. Bošui kartu su F. Bergijumi 1931 m. suteikta Nobelio chemijos premija.

## Šaltiniai
Navochoa

**Navochoa** () – miestas šiaurės vakarų Meksikoje, Sonoros valstijoje, prie Majo upės, 65 km į pietryčius nuo Siudad Obregono. Savivaldybės centras. Praeina Tepiko–Tusono plentas ir geležinkelis, yra oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras drėkinamuose laukuose (medvilnė, kukurūzai, datulės, avinžirniai, vaisiai, veisiami galvijai, naminiai paukščiai). Krevečių veisimas.

Veikia Sonoros technologijų universiteto padalinys, privatus Navochoa universitetas, Majo krašto muziejus, Švč. Jėzaus Širdies katedra. Netoliese yra turistų lankomas miestelis Alamosas.

## Istorija
Dabartinio miesto regione gyveno indėnai majai (joremiai). 1536 m. vietovę pasiekė ispanai, o 1614 m. jėzuitai įsteigė Santa Katalina Kamoa misiją. XX a. išaugo pradėjus laukų drėkinimą.

## Šaltiniai
Shenzhen Peng City FC

**Shenzhen Peng City Football Club** arba trumpai vadinamas **Shenzhen Peng City** – Kinijos futbolo klubas iš Šendženo. 

Namų rungtynes žaidžia „Bao'an“ stadione, talpinančiame 44 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2017 m. sausio mėn. įkurtas futbolo klubas. 2017 m. rungtyniavo mėgėjų lygoje. Nuo 2018 m. sezono žaidė China League Two. Nuo 2020 m. sezono rungtyniavo China League One, o 2023 m. tapo lygos nugalėtojais.

Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League. Debiutantai iškovojo keturioliktą vietą.

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečia vieta (0):**

; **[[China League One]]**
*  **Nugalėtojai (1):** 2023 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Wai Tsun Dai, atraminis saugas;
*  Behram Abduweli, puolėjas;
*  
*  
; Užsieniečiai
*  Samuel Armenteros;
*  Eden Kartzev, saugas;
*  Matt Orr, puolėjas;

## Treneriai
*  Christian Lattanzio (2024)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Kosamaloapanas

**Kosamaloapanas** () – miestas rytų Meksikoje, Verakruso valstijoje, 147 km į pietryčius nuo Verakruso, Meksikos įlankos žemumoje, šalia Papaloapano upės. Savivaldybės centras. Netoliese praeina Verakruso–Koacakoalkoso greitkelis. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (pagrindinis cukranendrių pasėlių plotas Meksikoje, taip pat auginami bananai, mangai, kukurūzai, veisiami galvijai). Didelis cukraus pramonės centras.

Yra Švč. Kosamaloapano Dievo Motinos bazilika.

## Istorija
Actekų miestą Kosamaloapaną ispanai užėmę tarp 1452 ir 1457 m.

Miestas nuo 1910 m. Nuo XX a. vid. plėtojamas kaip cukraus pramonės centras.

## Šaltiniai
Wuhan Three Towns FC

**Wuhan Three Towns Football Club** arba trumpai vadinamas **Wuhan Three Towns** – Kinijos futbolo klubas iš Uhanas. 

Namų rungtynes žaidžia „Uhano sporto centro“ stadione, talpinančiame 54 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2013 m. sausio mėn. įkurtas futbolo klubas. Nuo 2019 m. sezono žaidė China League Two. 2021 m. sezone rungtyniavo China League One ir tapo lygos nugalėtojais.

Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League. Debiutantai iškovojo čempionų titulą.

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (1):** 2022 m.
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečia vieta (0):**

; **[[China League One]]**
*  **Nugalėtojai (1):** 2021 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Hanwen Deng, gynėjas;
*  Zhipeng Jiang, gynėjas;
*  Hang Ren, gynėjas;
*  Yiming Liu, gynėjas;
; Užsieniečiai
*  Romário Baldé, saugas, puolėjas, *vingeris*;

## Treneriai
*  Zeng Qinggao (2018)
*  Albert Garcia Xicota (2019–2021)
*  Pedro Morilla (2021) 
*  Pedro Morilla (2021–2023)
*  Tsutomu Takahata (2023)
*  Ricardo Rodríguez (2024–)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Qingdao West Coast FC

**Qingdao West Coast Football Club** arba trumpai vadinamas **Qingdao West Coast** – Kinijos futbolo klubas iš Čingdao. 

Namų rungtynes žaidžia „Qingdao West Coast“ universiteto sporto centro stadione, talpinančiame 20 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
2007 m. įkurtas futbolo klubas. 2018 m. sezone debiutavo Bing League (IV pakopa). Nuo 2020 m. sezono žaidė China League Two. Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo China League One. 2023 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojais. Nuo 2024 m. sezono rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League. Debiutantai liko dešimtoje vietoje.

### Pavadinimų kaita
*2007–2017: **Qingdao Kangtaiyuan F.C.** (青岛康太源)
*2017–2018: **Qingdao Kangtine F.C.** (青岛康太源)
*2019–2020: **Qingdao Zhongchuang Hengtai F.C.** (青岛中创恒泰)
*2021–2022: **Qingdao Youth Island F.C.** (青岛青春岛)
*2023–: **Qingdao West Coast F.C.** (青岛西海岸)

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečia vieta (0):**

; **[[China League One]]**
*  **Antroji vieta (1):** 2023 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Alan, puolėjas;
*  
*  
*  
; Užsieniečiai
*  Nélson da Luz, *vingeris*;
*  Po-Liang Chen,;

## Treneriai
*  Zhou Xin (2018–2023)
*  Zoran Janković (laikinasis) (2023)
*  Hisashi Kurosaki (2024)
*  Shao Jiayi (2024–)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Aldona Baranauskienė

**Aldona Baranauskienė** (g. 1948 m. sausio 13 d. Adutiškio parapijoje) – Lietuvos politikė. Pirmoji ir vienintelė moteris Lietuvoje, vadovavusi Statybos ir urbanistikos ministerijai (dabar – Aplinkos).

## Biografija
1956–1968 m. su tėvais gyveno Naujosios Vilnios rajone, Pavilnyje. 10 metų su šeima gyveno Trakų mieste. 1979 m. grįžo į Vilnių ir 1993 m. su šeima apsigyveno tėvų namuose Pavilnyje.

Mokėsi Pavilnio 12-oje vidurinėje mokykloje, vėliau A. Vienuolio vidurinėje mokykloje, 1973 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą ir įgijo inžinieriaus ekonomisto specialybę.

Iš pradžių dirbo darbininke Vilniaus kojinių trikotažo fabrike „Sparta“, vėliau buvo ekonomistė Statybos montavimo valdyboje, vyriausioji meistrė Trakų komunalinių įmonių kombinate, to kombinato vyriausioji inžinierė, Kapitalinės statybos skyriaus viršininkė Trakų rajono vykdomajame komitete. Grįžusi į Vilniaus miestą, dirbo gamyboje, Statybos montavimo valdyboje Nr.11. Nuo 1980 m. dirbo Lietuvos komunalinio ūkio ministerijos Vyriausiojoje butų ūkio valdyboje skyriaus viršininke, valdybos viršininko pavaduotoja. Panaikinus ministeriją, dirbo Komunalinio ūkio ir paslaugų departamente prie Statybos ir urbanistikos ministerijos direktoriaus pavaduotoja.

1994 m. vasario 23 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybės potvarkiu paskirta Lietuvos statybos ir urbanistikos ministro pavaduotoja, o 1996 m. vasario 23 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu paskirta statybos ir urbanistikos ministre.

Paskutinį dešimtmetį iki pensijos, 2000–2010 m., dirbo Centrinės projektų valdymo agentūroje įvairiose pareigose (nuo skyriaus viršininkės iki direktoriaus pavaduotojos).

## Šaltiniai
Papantla

**Papantla**, oficialiai **Papantla de Olartė** () – miestas rytų Meksikoje, Verakruso valstijoje, Kasoneso ir Tekolutlos tarpupyje, 15 km į pietryčius nuo Posa Rikos. Savivaldybės centras. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, ankštiniai, tabakas, vaisiai; veisiami galvijai, kiaulės). Svarbiausia Meksikoje vanilės auginimo sritis. Apylinkėse išgaunama nafta.

10 km į vakarus nuo Papantlos stūkso senovinio miesto El Tachino liekanos (pasaulio paveldo objektas). Mieste yra Švč. Dievo Motinos Dangun Ėmimo bažnyčia (1590 m.), miesto, kaukių, Teodoro Kano Garsijos meno muziejai. Mieste yra keletas bareljefų.

Papantla – svarbus totonakų kultūros centras. Vyksta tradicinės šventės, tradiciniai šokiai (ypač „sklandytojų šokis“).

## Istorija
Miestą įkūrė totonakai. Prieš ispanų užkariavimą miestas mokėjo duoklę actekams. Netrukus pradėta auginti vanilė. 1785 m. apylinkėse rastas El Tachino miestas. 1880 m. tapo savivaldybės centras, nuo 1910 m. – miestas. Papantlai suteiktas Olartės vardas pagal Meksikos nepriklausomybės kare kovojusį totonakų vadą Serafiną Olartę.

2012 m. Papantla įtraukta į Meksikos „magiškųjų“ miestų sąrašą.


StreetBusPapantla.JPG|Miesto gatvė
Catedral de Nuestra Señora de la Asuncion.jpg|Švč. Dievo Motinos Dangun Ėmimo bažnyčia
KioskPlazaPapantla.JPG|Centrinė aikštė
PNichosCathedralPap.JPG|Teodoro Kano Garsijos bareljefas


## Šaltiniai
Tiera Blanka

**Tiera Blanka** ( 'baltoji žemė') – miestas rytų Meksikoje, Verakruso valstijoje, Meksikos įlankos žemumoje, Papaloapano slėnyje, prie Oachakos ribos, 85 km į pietvakarius nuo Verakruso. Savivaldybės centras. Geležinkeliai į Verakrusą, Kordobą, Koacakoalkosą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, ankštiniai, bananai, ryžiai, mangai, cukranendrės, atogrąžų vaisiai; veisiami gyvuliai). Apylinkėse išgaunama nafta.

Yra Švč. Gvadalupės Mergelės bažnyčia. Veikia geležinkelių muziejus, yra paminklas totonakų kultūrai.

## Istorija
Tiera Blanka 1916 m. tapo savivaldybės centru, 1935 m. tapo miestu.

## Šaltiniai
Shandong Taishan FC

**Shandong Taishan  Football Club** arba trumpai vadinamas **Shandong Taishan ** – Kinijos futbolo klubas iš Dzinano. 

Namų rungtynes žaidžia „Dzinano sporto komplekso“ stadione, talpinančiame 56,8 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1956 m. sausio mėn. įkurtas futbolo klubas. 1993 m. įgijo profesionalaus futbolo klubo statusą. Nuo 1994 m. žaidė tuometinėje aukščiausioje lygoje Jia A. 1999 m. sezone tapo Jia A lygoje čempionais.

Nuo 2004 m. sezono rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League. 2006, 2008, 2010, 2021 m. tapo šalies čempionais. Atstovavo šaliai Azijos žemyno turnyruose.

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (4):** 2006, 2008, 2010, 2021 m.
*  **Antroji vieta (4):** 2004, 2013, 2022, 2023 m.
*  **Trečia vieta (4):** 2005, 2007, 2015, 2018 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Dalei Wang, vartininkas;
*  Yang Liu, gynėjas;
*  Zhunyi Gao, gynėjas;
*  Zheng Zheng, gynėjas;
*  Xiang Ji, gynėjas;
*  Binbin Liu, saugas;
*  Fernandinho, puolėjas, *vingeris*;
; Užsieniečiai
* 
*  Graziano Pellè, puolėjas;
*  Papiss Cissé, puolėjas;
*  Simão Mate Junior, atraminis saugas;
*  Valeri Qazaishvili, saugas;

## Treneriai
*  Choi Kang-hee

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Tuspanas

**Tuspanas** () arba **Tuspam de Rodriges Kanas** () – miestas rytų Meksikoje, Verakruso valstijoje, prie Tuspano upės, 12 km nuo Meksikos įlankos, 60 km į šiaurę nuo Posa Rikos. Savivaldybės centras. Į miestą veda Verakruso–Tampiko plento atšaka. Yra oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, bananai; veisiami gyvuliai). Apylinkėse išgaunama nafta. Verčiamasi žvejyba. Laivų remontas. Tuspanas su Tampiku jungiasi kanalų ir lagūnų sistema.

Veikia archeologijos, Kubos ir Meksikos draugystės muziejai. Yra Švč. Dievo Motinos Dangun Ėmimo katedra.

## Istorija
Tuspane ikikolnijiniais laikais vyravo huastekai. Miestas minimas Bernalio Diaso. XVIII a. Tuspaną puldinėjo piratai. 1881 m. tapo miestu. XIX a. pab. – XX. a. pr. suklestėjo naftos pramonė. 1955 m. pridėtas Rodriges Kano pavadinimas pagal iš čia kilusį Meksikos politiką. 1956 m. iš Tuspano išplaukė jachta „Granma“ – ja Kubon keliavo Fidelis Kastras, Če Gevera, Kamilas Sjenfuegosas ir kiti revoliucionieriai, sukėlę Kubos revoliuciją.

## Šaltiniai
Progresas (Jukatanas)

**Progresas** arba **Progreso de Kastras** () – miestas pietryčių Meksikoje, Jukatano pusiasalyje, Jukatano valstijoje, 35 km į šiaurę nuo Meridos, Karibų jūros pakrantėje. Savivaldybės centras. Pagrindinis Jukatano uostas (daugiausia eksportuojamas henekenas – jukataninės agavos pluoštas, taip pat mediena, kopra, įvežami maisto produktai, buitinės prekės). Yra kruizinių laivų terminalas. Greitkelis Meridon. Vystomas turizmas, driekiasi paplūdimiai (tačiau daug kur paveikti krantų erozijos). Žvejyba ir žuvies pramonė.

Progresas pasižymi labai ilgu (8 km) molu-tiltu, skirtu priimti giliavandeniams laivams (2023 m. įrašytas į Gineso rekordų knygą kaip ilgiausias molas pasaulyje).

## Istorija
Progresas įkurtas 1856 m. Pradėjo augti įrengus uostą agavų pluošto eksportui. 1875 m. suteiktas miesto statusas. Progresui pridėtas Kastro vardas pagal jo įkūrėją, agavų pluošto pramonės vystytoją Chuaną Migelį Kastrą.


Entrega de la Ampliación y modernización del Puerto de Altura en Progreso.jpg|Miesto pakrantė ir molas
Boulevard Turístico Malecón, Progreso, Yuc., Mexico - panoramio (3).jpg|Pakrantės bulvaras
Los Arcos del Muelle Nuevo.Progreso - panoramio.jpg|Molo arkos
Faro Progeso Luz de los Marinos - panoramio.jpg|Švyturys


## Šaltiniai
Zhejiang Professional FC

**Zhejiang Professional Football Club** arba trumpai vadinamas **Zhejiang Professional** – Kinijos futbolo klubas iš Hangdžou. 

Namų rungtynes žaidžia „Hangdžou sporto centro“ stadione, talpinančiame 51,9 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1998 m. sausio mėn. įkurtas futbolo klubas. Nuo 2001 m. sezono rungtyniavo China League One, o 2006 m. užėmė antrą vietą lygoje ir pateko į pajėgiausią divizioną. 

Nuo 2007 m. sezono rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League. Debiutantai iškovojo vienuoliktą vietą. 2016 m. sezone liko penkiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

Nuo 2017 m. sezono žaidė Chinese League One (II pakopa), o 2021 m. iškovojo trečią vietą ir pateko į pajėgiausią šalies divizioną.

Nuo 2022 m. sezono rungtyniavo Chinese Super League. 2022 m. iškovojo trečią vietą, o 2023 m. sezone pakartojo šį pasiekimą.

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečia vieta (2):** 2022, 2023 m.

; **[[China League One]]**
*  **Nugalėtojai (0):**

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Guowen Sun, gynėjas;
*  Jin Cheng, saugas;
*  Junsheng Yao, saugas;
*  Jiaqi Zhang, atraminis saugas;
*  Di Gao, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  Franko Andrijašević, saugas;
*  Alexander N'Doumbou, saugas;

## Treneriai
; Garsesni treneriai
*  Philippe Troussier (2014–2015 m.)
*  Yang Ji (2015 m.)
*  Hong Myung-bo (2015–2017 m.)
*  Sergi Barjuán (2017–2019 m.)
*  Jordi Vinyals (2021– m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Henan FC

**Henan Football Club** arba trumpai vadinamas **Henan** – Kinijos futbolo klubas iš Džengdžou. 

Namų rungtynes žaidžia „Hanghai“ stadione, talpinančiame 29,8 tūkst. žiūrovų.

## Istorija
1958 m. įkurtas futbolo klubas. Ilgą laiką žaidė žemesniuose divizionuose, patekdavo į pajėgiausią šalies lygą, bet ilgam joje neįsitvirtindavo. 1994 m. tapo profesionaliu futbolo klubu.

2006 m. sezone tapo China League One nugalėtojais. Nuo 2007 m. sezono rungtyniavo Chinese Super League. 2009 m. sezono iškovojo trečią vietą ir pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo medalius. Vėlesniais metais tokios sėkmės pakartoti nepavyko. 2012 m. sezone liko šešiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.

2013 m. sezoną praleido China League One, tapo lygos nugalėtojais. 

Nuo 2014 m. sezono rungtyniavo Chinese Super League. 2024 m. sezone rungtyniavo stipriausiame futbolo divizione – Chinese Super League. Iškovojo aštuntą vietą.

## Pasiekimai
;  Chinese Super League
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (0):** 
*  **Trečia vieta (1):** 2009 m.

; **[[China League One]]**
*  **Nugalėtojai (3):** 1989, 2006, 2013 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Futbolininkai atstovavę Kinijos nacionalinei rinktinei
*  Wang Shangyuan, gynėjas, atraminis saugas;
*  Haofeng Xu, gynėjas;
*  Guan He, gynėjas;
*  Zichang Huang, gynėjas;
; Užsieniečiai
*  Iago Maidana, gynėjas (2024 m.)
*  Nemanja Čović, puolėjas (2023–);
*  Frank Acheampong, puolėjas, vingeris (2024 m.);

## Treneriai
; Garsesni treneriai
* Javier Pereira (2020&nbsp;–2021)
* Antonio Carreño (2021&nbsp;–2022)
* Javier Pereira (2022&nbsp;–2023)
* Sergio Zarco Díaz (2023&nbsp;–2024)
* Nam Ki-il (2024&nbsp;– )

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Progresas

**Progresas** gali reikšti:
* progresas, pažanga – idėja apie žmonijos vystymąsi;
* „Progresas“ – Klaipėdos taros gamykla;
* „Progresas“ – Kėdainių metalo gamykla;
* „Progresas“ – JAV lietuvių savaitraštis (1910 m.);

## Gyvenvietės
* :
** Progresas – gyvenvietė JAV, Pensilvanijoje;
** Progresas – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Amūro srityje;
* :
** Progresas – miestas Meksikoje, Jukatane;
** Progresas – miestas Meksikoje, Hidalge;
** Progresas – miestas Meksikoje, Ž. Kalifornijoje;
** Progresas – gyvenvietė Argentinoje, Santa Fė provincijoje;
** Progresas – miestas Urugvajuje;
** Progresas – gyvenvietė Panamoje;
** Progresas – gyvenvietė JAV, Teksase;
* :
** El Progresas – miestas Hondūre;
** El Progresas – gyvenvietė Gvatemaloje;
* :
** Progresas – gyvenvietė Brazilijoje, P. Rio Grandėje;
** Novo Progresas – miestas Brazilijoje, Paroje.
* Progresas – dažnas kaimų, gyvenviečių pavadinimas Rusijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje, Kazachstane, Kirgizijoje:
** Auktalytė Rusijoje, Kaliningrado srities Pravdinsko rajone.
Redemptoriai

**Redemptoriai**, arba **Švenčiausiojo atpirkėjo kongregacija** () – katalikų vyrų vienuolių ordinas, to ordino nariai.

Ordiną 1749 m. patvirtino popiežius Benediktas XIV. Pagrindinis tikslas – evangelizuoti ir stiprinti tikybą. Redemptoriai duoda ne tik tris svarbiausius įžadus (skaistumo, neturto ir klusnumo), bet ir ketvirtąjį – likti ordino nariu visą gyvenimą. Daug skiria dėmesio darbui misijose, rūpinasi rekolekcijomis. Gyvena bendruomenėmis. Redemptorių vadovas – visam gyvenimui renkamas generolas. Provincijolų ir namų vyresniųjų kadencija – treji metai. Aukščiausioji redemptorių institucija – Generalinė kapitula ir Generalinė taryba. Generolas gyvena Romoje. 2011 m. redemptorių būta 77-iose pasaulio šalyse, jie turėjo 40 provincijų, 724 vienuolynus, apie 5500 narių.

Ordiną 1732 m. Skaloje prie Neapolio įkūrė A. Liguoris. Pradžioje redemptoriai darbavosi tik Neapolio karalystėje, o 1780 m. jų atšaka ėmė veikti Romoje. 1793 m. abi šakos susivienijo. 1787 m. redemptorių vienuolynų atsirado Lenkijoje, Kurše, Vokietijoje ir Šveicarijoje, tačiau čia jie gyvavo trumpai. Tik pradedant XIX a. 3-iuoju dešimtmečiu redemptoriai sustiprėjo daugumoje Europos šalių. 1858 m. ėmė rengti misijas Antilų salose ir kitose nekrikščioniškose Azijos, Afrikos, Australijos šalyse bei vietovėse, jų misijos išplito visame pasaulyje. 1841 m. redemptorių ordinas padalytas į šešias provincijas (1909 m. įkurta Lenkijos provincija, Lietuvoje redemptoriai nebuvo įsikūrę). 1948 m. provincijų skaičius išaugo iki 24-ių, buvo 21 viceprovincija. Šventaisiais paskelbti redemptoriai Alfonsas Liguoris, Gerardas Majela, Klemensas Marija Hofbaueris, Jonas Nepomukas Noimanas.

## Išnašos
Kristus Pantokratorius iš Šv. Kotrynos vienuolyno

**Kristus Pantokratorius iš [[Šv. Kotrynos vienuolynas|Šv. Kotrynos vienuolyno]]** – VI a. vidurio enkaustinė ikona, vaizduojanti Jėzų Kristų Pantokratoriaus ikonografijoje. Tai yra seniausias žinomas ikonografinis Jėzaus Kristaus atvaizdas. 

Ikona buvo nutapyta Konstantinopolyje VI a. viduryje ir imperatoriaus Justiniano I atsiųsta kaip dovana Šv. Kotrynos vienuolynui, kuriam jis taip pat statė ir baziliką su gynybinėmis sienomis. Atrasta vienuolyne XIX amžiuje, o 1962 m. – restauruota.

Ikonoje pastebima senovės meno technikų, ypač – būdingų romėnų ir al Fajumo portretams. Jėzaus Kristaus veidas čia yra asimetriškas – tai yra vienas iš dažniausiai pasitaikančių al Fajumo bruožų. Dešinioji veido pusė, kupina šviesos ir spindesio, pasižymi lygia antakių kreive, o akys yra plačiai atmerktos; kairioji pusė, priešingai, yra tamsesnė, antakiai pakelti ir išlenkti, o žvilgsnis yra įtemptas. Toks asimetriškas Jėzaus Kristaus veido atvaizdas vėliau tapo išskirtiniu Pantokratoriaus ikonografijos bruožu Bizantijos šventyklų kupoluose.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Galey, John, Forsyth, George, and Weitzmann, Kurt. *Sinai and the Monastery of St. Catherine*, Doubleday, New York, 1980,
Volfenbiutelio postilė

**Volfenbiutelio postilė** – lietuvių postilės rankraštis, pirmoji lietuviška rankraštinė postilė. Parašyta lietuvių evangelikų dvasininkams Prūsijoje, tikriausiai – ir Lietuvoje.

## Istorija
Nurodyta, kad postilė parašyta arba galbūt perrašyta 1573 m., autorius (vertėjas), parašymo arba perrašymo vieta nežinoma. Pagal įvairių vertėjų tekstus ją parengė J. Bylaukis. Šią rankraštinę postilę 1896 m. Hercogo Augusto bibliotekoje Volfenbiutelyje (dėl to taip vadinama postilė) aptiko Čikagos universiteto profesorius H. Šmidtas‑Vartenbergas. Pirmasis postilės kalbos tyrėjas buvo V. Gaigalaitis. JAV kalbininkas G. B. Fordas 1965 m. Luisvilyje išspausdino dalį Volfenbiutelio postilės faksimilinės kopijos pavadinimu „Lietuviška Volfenbiutelio postilė, 1573 metų rankraštis“ („The Wolfenbüttel Lithuanian Postilė, Manuscript of the Year 1573“). Pirmąkart šią postilę iššifravo ir paskelbė J. Karaciejus (1995 m. išspausdinta Vilniuje), pirmą kritinį leidimą su paaiškinimais 2008 m. paruošė ir Vysbadene išleido J. Gelumbeckaitė.

## Sandara ir kalba
Volfenbiutelio postilėje yra 301 folianto didumo lapas (602 puslapiai), knyga įrišta mediniais rusva veršelio oda aptrauktais viršeliais. Postilė sudaryta iš dviejų dalių, iš viso joje 72 pamokslai. Į pirmąją dalį („Ischguldimas Evangeliu per visus metus“) įtraukti Kalėdų, į antrąją („Trumpi a prasti ischguldimai schventu nog Veliku ik adventa“) – Velykų tarpsnio ir du pridėtiniai pamokslai. Volfenbiutelio postilės rankraštis yra nuorašas senesnio teksto, sudaryto iš M. Liuterio, F. Melanchtono, N. Hemingseno, A. Korvino, J. Špangenbergo, J. Brenco, D. Grezerio, L. Kulmano, A. Zėhoferio ir kitų XVI a. evangelikų liuteronų postilių. Versta iš vokiečių ir lotynų kalbų, esama ir originalaus teksto. Aptariami krikščionybės sklaidos sunkumai Mažojoje Lietuvoje, sakoma, kad vietiniai žmonės garbina gamtos jėgas, tiki prietarais ir naudoja burtus (kalbama apie įvairius būrimo būdus), smerkiamas palaidas gyvenimas, užsimenama apie šventinius valgius, mediciną.

Rašyba nevienoda, daug variantų. Kalba pasižymi įvairių tarmių elementais, aiškios žemaitiškos ypatybės, sutinkamos Rytų Lietuvai būdingos kalbos formos; pasak Z. Zinkevičiaus, vertimas pradžioje turėjęs būti atliktas pietų aukštaičių patarme, o vėliau bandyta jį priartinti prie Mažosios Lietuvos tarmės. Vartojamos vakarų ir pietų aukštaičiams būdingos formos su nekirčiuotose galūnėse išlaikytais ilgaisiais balsiais.

Volfenbiutelio postilė – svarbus lietuvių etnologijos, istorijos, knygotyros, kalbos, kultūros, literatūrinės raštijos, etimologijos tyrimų šaltinis.

## Išnašos
Abdoul Samad Harouna

**Abdulas Samadas Haruna** (*Abdoul Samad Harouna*; g. 1996 m. gruodžio 19 d.) – Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, saugas. Lietuvoje atstovavo Kauno rajono „Hegelmann“ klubui.

## Karjera
Žaidė gimtinėje, kur priklausė USC Bassam. Atstovavo Dramblio Kaulo Kranto U-20 rinktinei.

### [[FC Hegelmann|Hegelmann]]
2024 m. lapkričio 29 d. pranešta apie Hegelmann klubo naujoką. Tapo pirmuoju futbolininku, tarpsezoniu papildžiusiu Kauno rajono klubą.

2025 m. balandžio 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Marijampolės „Sūduvą“. Marijampoliečiai namuose sutriuškino varžovus rezultatu 4-0. Futbolininkas susitikimą pradėjo ant atsarginių suolelio, o aikštėje pasirodė po keitimo 59 min. ir žaidė iki finalinio švilpuko.

2025 m. spalio 24 d. pelnė pirmąjį savo įvartį A lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“. „Hegelmann“ futbolininkai tuo metu pirmavo (2-0), o po Harūnos tikslaus smūgio rezultatas tapo 3–0. Kauno rajono atstovai sutriuškino varžovus rezultatu 4–1.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
;  su FC Hegelmann
* TBA

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė 
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Cheresas (reikšmės)

**Cheresas** () gali reikšti:
* cheresas – ispaniškas vynas;
* Cheresas – miestas Ispanijoje, Andalūzijoje;
* Cheres de los Kabaljerosas – miestelis Ispanijoje, Estremadūroje;
* Cheres del Markesadas – miestelis Ispanijoje, Andalūzijoje;
* Cheresas – miestas Meksikoje, Sakatekase;
* Cheresas – miestelis Gvatemaloje.
Cheres de Garsija Salinasas

**Cheres de Garsija Salinasas** () arba tiesiog **Cheresas** – miestas vidurio šiaurinėje Meksikoje, Sakatekaso valstijoje, prie Chereso upės, 45 km į pietvakarius nuo Sakatekaso miesto. Savivaldybės centras. Plentai į Fresnilją, Gvadalacharą, Sakatekasą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (ankštiniai, obuoliai, cidonijos, veisiami arkliai, galvijai, kiaulės, avys). Apylinkėse kasamas alavas, gyvsidabris. Turizmas, amatai.

Miestas pasižymi kolonijine architektūra, įtrauktas į Meksikos „magiškųjų“ miestų sąrašą. Yra Švč. Dievo Motinos, Vienišųjų Globėjos bažnyčia, Švč. Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, teatras, Ramono Lopeso Velardės muziejus.

## Istorija
Cheresas (kaip *La Villa de Xerez*) įkurtas 1569 m.

1952 m. pridėtas Garsija Salinasas pavadinimas pagal Saketekaso gubernatorių Fransiską Garsiją Salinasą.


Santuario de Nuestra Señora de la Soledad - panoramio (1).jpg|Švč. Dievo Motinos, Vienišųjų Globėjos bažnyčia
InmaculadaConcepcionParish02.JPG|Švč. Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
Teatro Hinojosa, Jerez, Zacatecas 01.JPG|Hinochosos teatras
DelaTorreJerez.JPG|De la Torės pastatas


## Šaltiniai