open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivanas Ochlobystinas

**Ivanas Ochlobystinas** (, g. 1966 m. liepos 22 d., Polenovo, Tulos srityje) – Rusijos aktorius, kino režisierius, scenaristas, prodiuseris, dramaturgas, žurnalistas, rašytojas.

Labiausiai žinomas dėl Andrejaus Jevgenievičiaus Bykovo vaidmens televizijos seriale „Internai“.

## Biografija
Karjeros pradžia buvo Nikitos Tiagunovo režisuotas filmas „Koja“, pasirodęs 1991 m.

1997 m. vaidino filme „Mama, neverk“. Vaidmuo buvo epizodinis, o jo herojus – jaunas banditas.

Vėlesniais metais dirbo teatre. 2000 m. filmui „DMB“ parašė scenarijų, o 2001 m. pasirodė kita komedija – Down House (šiuolaikinė Fiodoro Dostojevskio romano „Idiotas“ interpretacija). Okhlobystinas filme atliko Parfyono Rogožino vaidmenį.

2001 m. jis buvo Georgijaus Šengelijos režisuotos filosofinės dramos scenarijaus autorius.

2001 m. pradžioje paaiškėjo, kad Taškento ir Vidurinės Azijos arkivyskupas Vladimiras (Ikimas) Taškento vyskupijoje Okhlobystiną įšventino į kunigus. Po septynerių mėnesių tarnystės šeimą grįžo į Maskvą. 2010 m. Ivanas Ochlobystinas nusišalino nuo bažnytinių reikalų ir pasinėrė į kinematografiją.

2010–2016 m. jis vaidino komiškame televizijos seriale „Internai“ arba „Stažuotojai“. Jame atliko pagrindinį vaidmenį.

Savo sugrįžimą į kiną paaiškino tuo, kad šeima neturėjo pakankamai pinigų.

2019–2021 m. filmavosi seriale Poliarnas ().

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Alicia Silverstone

**Alisija Silverstoun** (*Alicia Silverstone*, g. 1976 m. spalio 4 d., San Fransiske, Kalifornijoje) – amerikiečių aktorė.

## Biografija
Ji debiutavo trileryje „Avarija“ („The Crush“, 1993 m.). 1994 m. pelnė MTV filmo apdovanojimą už geriausią proveržio pasirodymą.

Būdama 16 metų dar labiau išgarsėjo kaip paauglių stabas, kai pasirodė muzikiniame Aerosmitho filmo „Cryin“ vaizdo klipe.

Suvaidino Cher Horowitz paaugliškoje komedijoje „Clueless“ (1995 m.), o vėliau buvo sudaryta kelių milijonų dolerių vertės sutartis su „Columbia Pictures“.

1997 m. ji vaidino didelio biudžeto superherojų filme Betmenas ir Robinas, vaidindama Batgirl.

Silverstone buvo nominuota Auksiniam gaubliui už geriausią televizijos serialo miuziklo ar komedijos aktorę už vaidmenį trumpalaikiame NBC seriale „Miss Match“ (2003). Ji toliau vaidino kine, televizijoje bei scenoje.

Išleido dvi kulinarines knygas: „The Kind Diet“ (2009) ir „The Kind Mama“ (2014).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* [ kino-teatr.ru]
Aglaja-Darja Tarasova

**Aglaja-Darja Tarasova** (, g. 1994 m. balandžio 14 d., Sankt Peterburge) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Gimė aktorės Ksenijos Rappoport ir verslininko Viktoro Tarasovo šeimoje. Studijavo Sankt Peterburgo valstybinio universiteto Politikos mokslų fakultete.

2010 m. filmavosi trumpametražiame filme „Candy“, vaidino Dašą. 2012 m. vaidino filme „After School“, kuriame atliko Fridos vaidmenį. 2014 m. ji išgarsėjo pasirodžiusi viename pagrindinių – Sofijos Kalininos – vaidmenų TV seriale „Internai“.

2018 m. atliko pagrindinį vaidmenį filme „Ledas“, kuriame vaidino sužalotą čiuožėją Nadeždą Lapšiną. Po dvejų metų buvo išleistas filmo tęsinys.

2020 m. vaidino filme „Mirtinos iliuzijos“. 2020–2021 m. vaidino seriale „Begėdžiai“ su Pavelu Derevianka, Maksimu Vitorganu ir Pavelu Tabakovu.

2022 m. balandžio pabaigoje išleistas detektyvinis trileris „Lado Kvatania Execution“, kuriame vaidino išgyvenusią serijinio žudiko auką. Filme taip pat vaidino Niko Tavadze, Julija Snigir, Jevgenijus Tkačukas ir Daniilas Spivakovskis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb profilis
* kinopoisk.ru
* kino-teatr.ru
Arina Postnikova

**Arina Postnikova** (, g. 1993 m. birželio 10 d., Žemutiniame Tagile) – Rusijos aktorė.

## Biografija
2014 m. baigė Jekaterinburgo valstybinį teatro institutą (V. I. Marčenkos kursas), dramos teatro ir kino artistės specialybę.

2013 m. debiutavo veiksmo filme „Misija 1.2“, jos herojė – Natali. Vėliau buvo kriminalinis detektyvas „Neramus siužetas“, po kurio pakviesta į penktąjį komedijos „Aštuntasis dešimtmetis“ sezoną. Ten Postnikova vaidino legendinio „Ogoniok“ leidinio žurnalistę Sašą Novikovą. Režisieriams ir žiūrovams ši herojė patiko, todėl Arina Postnikova vaidino ir naujame serialo sezone.

Pakviesta į fantastinio trilerio „Išgyventi paskui“ filmavimą, kuriame aktorei teko pagrindinis Kristinos vaidmuo. Mergina seriale pasirodė tik trečiajame sezone, tačiau iškart gavo ekrano laiką, prilygstantį žiūrovams jau pažįstamiems veikėjams. Veiksmas vyksta Maskvoje, atskirtoje nuo išorinio pasaulio. Mieste buvo surengta cheminė ataka, dėl kurios gyventojai pradėjo virsti žiauriais zombiais. Trečiajame sezone, po mutantų sukilimo, į miestą įžengė reguliariosios kariuomenės pajėgos, padalinusios Maskvą į saugias ir zombių užimtas zonas.

Aktorė pasirodė emocingoje melodramoje „Migdolų meilės skonis“, kur atliko pagrindinį vaidmenį. O vėliau ir fantastinėje komedijoje „Virsmas“ ().

2016 m. vaidino veiksmo nuotykių dramoje apie išgyvenimą ekstremaliomis sąlygomis „Skausmo slenkstis“. Po skandalingos avarijos kelyje du vaikinai ir dvi merginos išvyko į Altajaus kalnus pasislėpti ir pailsėti, tačiau susidurė su įvykiais, kurie sukelė abejonių dėl jų išlikimo.

2016 m. aktorė pasirodė dar dviejuose vaidmenyse. Melodramoje „Vaiduoklis dviems“, pasakojančioje apie toksiškus santykius.

Vėliau aktorė suvaidino medicinos seselę melodramoje „Vienatvė“ apie ekspedicijos į urvus dalyvį ir merginą, kuri jo laukia namuose net po žinios apie mylimojo mirtį.

2017 m. sporto dramoje „Laiko užkariavimas“ atliko pagrindinio veikėjo žmonos vaidmenį. Kitas filmas, kuriame 2017 m. dalyvavo aktorė, buvo komedija „Išgelbėk Puškiną“. Moksleiviai netyčia perkėlė Aleksandrą Sergejevičių į dabartį likus porai minučių iki tragiškos poeto mirties dvikovoje. Dabar herojai nori sugrąžinti Puškiną į savo laiką ir išgelbėti poetą nuo mirties.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Olesia Fatachova

**Olesia Fatachova** (, g. 1989 m. vasario 13 d., Karaliaučiuje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Rusų-totorių kilmės aktorės motina – rusė, senelis – totorius, o tėvas – pusiau totorius. Mama Irina Graboreva – profesionali muzikantė, su dukra grojo pianinu ir cimbolais. Šeimoje buvo užauginti du vaikai – be Olesijos, augo jos jaunesnis brolis Nikita.

Mergina planavo eiti muzikiniu keliu, tačiau vieną dieną ji įsimylėjo ekrano herojų Erastą Fandoriną, kurį vaidina Ilja Noskovas. Mergina degė noru susitikti su aktoriumi, tačiau ji negalėjo tiesiog ateiti pas jį su gėlėmis. Ji nusprendė, kad turi prilygti savo dievui, todėl išvyko mokytis aktorinio meistriškumo. Pareiškėja dalyvavo atrankoje į Maskvos meno teatro mokyklą, tačiau pasirinko VGIK, kur įstojo į Igorio Jasulovičiaus kursą. 2010 m. baigė VGIK.

Kūrybinė Olesios Fattachovos veikla prasidėjo nuo melodramų ir serialų. Debiutas įvyko filme „Dvi seserys“. Pirmąjį svarbų vaidmenį ji gavo 2010 m. seriale „Oi, sužydo putinai“ (), kuris buvo nufilmuotas Kinijoje.

; Teatro darbai
* Inspektorius – epizodas (2008 m.)
* Kairiarankė – mergina Maša (2006 m.)

; Įvertinimai
* Tarptautinis Kaliningrado teatro festivalis – apdovanojimas už „Aktoriaus žavesį“ (spektaklis „Kairiarankė“, pagrindinis moters vaidmuo – mergaitė Maška, režisierė B. I. Beinenson, 2016 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Jelena Panova

**Jelena Panova** (, g. 1977 m. birželio 9 d., Archangelske) – Rusijos aktorė.

## Biografija
1999 metais baigė Maskvos meno teatro mokyklos vaidybos skyrių (kurso vadovas Olegas Efremovas) ir buvo priimta į A. P. Čechovo vardo Maskvos dailės teatro trupę, kurioje dirbo iki 2012 m.

1997 m. debiutavo filme „Naujųjų metų istorija“. Vėliau vaidino šveicarų filme „Berezina, arba paskutinės Šveicarijos dienos“ (1999), kurį sukūrė Danielis Schmidas.

Filmavosi televizijos seriale „Siena. Taigos romanas“ (2000) ir Vika Ermakova Aleksejaus Sidorovo filme „Šešėlių kova“ (2005).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Po smėliu

**Po smėliu** (, ) – 2015 m. danų istorinė karo drama, kurią režisavo Martin Zandvliet. Filmas buvo rodytas 2015 m. tarptautiniame Toronto kino festivalyje. Filmas buvo atrinktas ir nominuotas geriausio filmo užsienio kalba kategorijoje 89-ojoje „Oskarų“ apdovanojimų ceremonijoje.

Filmas įkvėptas tikrų įvykių ir pasakoja apie vokiečių karo belaisvius, kuriems po Antrojo pasaulinio karo Danijoje buvo įsakyta išminuoti sausumos minas. Apskaičiuota, kad daugiau kaip du tūkstančiai vokiečių kareivių, įskaitant daugybę paauglių, vadovaujamų vokiečių karininkų, šalino minas, beveik pusė jų žuvo arba buvo sužeisti. Išminavimas buvo prieštaringai vertinamo Vokietijos generolo Georgo Lindemano, Danijos vyriausybės ir Didžiosios Britanijos ginkluotųjų pajėgų susitarimo, pagal kurį už minų laukų išminavimą turėjo būti atsakingi Vokietijos kariai, turintys minų išminavimo patirties, dalis.

## Vaidmenys

* Roland Møller – *Carl Leopold Rasmussen*
* Mikkel Boe Følsgaard – *Ebbe Jensen*
* Louis Hofmann – *Sebastian Schumann*
* Joel Basman – *Helmut Morbach*
* Laura Bro – *Karin*

## Nuorodos

* **. IMDB
* *[https://www.rottentomatoes.com/m/land_of_mine Under sandet]*. Rotten Tomatoes
* *[https://www.boxofficemojo.com/title/tt3841424/?ref_=bo_se_r_1 Under sandet]*. Box Office Mojo

## Išnašos
Helen Hunt

**Helena Hant** (*Helen Hunt*, g. 1963 m. birželio 15 d., Kalver Sityje, Kalifornijoje) – amerikiečių aktorė ir režisierė.

## Biografija
Apdovanota daugybe apdovanojimų, įskaitant Akademijos apdovanojimą, keturis „Primetime Emmy“ apdovanojimus ir keturis „Auksinio gaublio“ apdovanojimus.

Hunt išgarsėjo 1992 m., suvaidinusi Jamie Buchman komedijoje „Mad About You“, kuri pelnė tris „Auksinio gaublio“ apdovanojimus už geriausią aktorę ir keturis „Primetime Emmy“ apdovanojimus už pagrindinę aktorę.

1997 m. Hunt laimėjo Akademijos apdovanojimą už geriausią aktorę už Carol Connelly vaidmenį romantinėje komedijoje „As Good as It Gets“, o Cheryl Cohen-Greene filme „Seansai“ (2012) ji buvo nominuota „Oskarui“ už geriausią. antro plano aktorė. Kiti žymūs jos filmai yra „Twister“ (1996), „Cast Away“ (2000), „What Women Want“ (2000), „Pamokėk pirmyn“ (2000), „Bobby“ (2006), „Soul Surfer“ (2011) ir „Stebuklų sezonas“ (2018).

Hunt debiutavo kaip režisierė filme Tada ji mane rado (2007), režisavo filmą „Ride“ (2014) ir televizijos serialų epizodus, įskaitant „House of Lies“, „This Is Us“, „Feud: Bette and Joan“, „American Housewife“ ir premjerinis „Mad About You“ atgimimo epizodas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* Allmovie svetainė
Babounia

**Babòunia**  (, ) – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Kapyliaus.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir palivarkas Slucko apskrityje, priklausęs Cialiadavičų valsčiui.

## Šaltiniai
Cialiadavičai

**Cialiadavičai** (, ) – kaimas vidurio Baltarusijoje, 6 km į šiaurės rytus nuo Babounios. Švč. Trejybės cerkvė (1792 m.).

## Istorija

XIX a. buvo kaimas, Slucko apskrities Cialiadavičų valsčiaus centras. 

## Šaltiniai
Linksnis

**Linksnis** – kalbos dalių galūnių kaitymas, kurį sąlygoja tam tikros kalbai būdingos gramatinės funkcijos sakinyje. Kai kuriais atvejais linksniai ilgainiui supanašėja, šis fenomenas vadinamas sinkretizmu.

Tokios kalbos, kaip lotynų, tamilų, suomių, rusų ar vokiečių pasižymi išplėstinėmis linksnių sistemomis, kurioms būdingas daiktavardžių, įvardžių, būdvardžių sakinyje linksniavimas. Linksnių skaičius gali būti labai įvairus: persų kalba turi du linksnius, dabartinė anglų kalba teturi tris linksnius, senovėje turėjo penkis. Torlakų bei arabų kalbos šiuo metu turi tris linksnius; vokiečių, airių, islandų, modernioji graikų – keturis; rumunų bei senovės graikų – penkis; bengalų, lotynų, rusų, slovakų, slovėnų, ir turkų – šešis; armėnų, čekų, sakartvelų, lenkų, serbų, kroatų, ukrainiečių – septynis; mongolų, sanksrito, tamilų, grenlandų – aštuonis; asamų – dešimt; baskų – trylika; estų – keturiolika; suomių – penkiolika; vengrų – aštuoniolika; vepsų kalba – dvidešimt keturis; cezų – šešiasdešimt keturis linksnius. Šiuo metu bendrinės latvių bei lietuvių kalbos turi septynis linksnius, tačiau anksčiau senoji lietuvių turėjo dešimt linksnių.

## Istorija
Įprastai laikomasi požiūrio, kad senovės graikai buvo vieni pirmųjų, kurie pradėjo analizuoti žodžių formas savo kalboje – apie tai liudija išlikę senovės graikų lyrinės poezijos Anakreono darbų fragmentai. Vis dėlto itin abejojama, ar senovės graikai išties suprato, kas yra linksniai. Žinoma, jog gramatinius linksnius pirmąkart pripažino stoikai bei Peripatetinės mokyklos filosofai. Šias mąstytojų įžvalgas vėliau vertino Aleksandrijos bibliotekos filologai.

## Linksnių hierarchija
Linksniai gali būti rikiuojami pagal žemiau pateiktą hierarchinę sistemą. Sistema kartu nurodo, jog kalba, nepasižyminti kuriuo nors paminėtu linksniu dažniausiai kartu neturi ir visų likusių linksnių, kurie seka po jo dešinėje pusėje:

: vardininkas → galininkas *ar* ergatyvas → kilmininkas → naudininkas → vietininkas → abliatyvas *ir/ar* įnagininkas → *kiti*.

Tačiau tai tėra tendencija. Pavyzdžiui, vidurio vokiečių tarmės – kelniečių bei liuksemburgiečių – pasižymi naudininku, bet neturi kilmininko. Airių kalboje galininkas nunyko, o naudininkas–vietininkas išliko atskiri, išlaikytas kilmininkas bei šauksmininkas. Daugelyje indoarijų kalbų galininkas, kilmininkas ir naudininkas patapo vieniu, bet didelė dalis kalbų yra išlaikiusios šauksmininką, vietininką bei abliatyvą.

## Taip pat skaitykite (įvairūs linksniai)

* Abesyvas
* Abliatyvas
* Absoliutyvas
* Adesyvas
* Adityvas
* Aliatyvas
* Aproksimatyvas
* Deliatyvas
* Egresyvas
* Eksesyvas
* Ekvatyvas
* Eliatyvas
* Esyvas
* Esyvas-formalis
* Esyvas-modalis
* Ergatyvas
* Finalis
* Formalis
* Galininkas
* Iliatyvas
* Įnagininkas
* Įnagininkas-komitatyvas
* Inesyvas
* Instruktyvas
* Kauzalis-finalis
* Kilmininkas
* Komitatyvas
* Liatyvas
* Modalis 
* Naudininkas
* Partityvas
* Proliatyvas
* Subliatyvas
* Superesyvas
* Šauksmininkas
* Terminatyvas
* Transliatyvas
* Vardininkas
* Vietininkas

## Išnašos
1-oji armija (Rusijos imperija)

**1-oji armija** () – Rusijos imperijos armija, įkurta 1914 m. liepos mėn. 1-oji armija, kuriai vadovavo generolas Pavelas fon Renenkampfas, kartu su 2-ąja armija, kuriai vadovavo generolas Aleksandras Samsonovas, 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniui karui įsiveržė į Rytų Prūsiją. Paskelbusi karą Vokietijai, Rusijos imperija sugebėjo labai greitai mobilizuotis.

Įsiveržusios pajėgos ryžtingai ir greitai puolė Rytų Prūsiją. Tačiau 1-ąją ir 2-ąją armijas sustabdė vokiečių 8-oji armija, vadovaujama feldmaršalo Pauliaus fon Hindenburgo ir jo štabo viršininko generolo Ėricho Liudendorfo. Vokiečių ir rusų kariuomenės susitiko prie Tanenbergo, kur 2-oji armija buvo apsupta ir visiškai sunaikinta. Tiek 1-oji, tiek 2-oji armijos patyrė siaubingų nuostolių per vieną didžiausių vokiečių pergalių Pirmajame pasauliniame kare. 1-oji armija taip pat patyrė pralaimėjimą pirmajame Mozūrijos ežeryno mūšyje 1914 m. rugsėjį, todėl Renenkampfas buvo atleistas, o jį pakeitė Aleksandras Litvinovas. 1-oji armija likusią karo dalį kariavo Šiaurės vakarų fronte. 1917 m. balandį Litvinovą pakeitė Michailas Sokovinas. Liepos mėn. Sokoviną pakeitė Glebas Vanovskis, o 1917 m. rugsėjį kariuomenei ėmė vadovauti paskutinis vadas Vladimiras fon Notbekas.

## Struktūra

## Vadai

## Išnašos
Aleksandras Litvinovas

**Aleksandras Ivanovičius Litvinovas** (,  – ) – Rusijos imperijos kariuomenės generolas.

## Biografija
Litvinovas mokėsi 1-ojoje Maskvos karo mokykloje, o 1870 m. rugpjūčio 5 d. pradėjo karinę tarnybą. 1873 m. baigė 3-ąją karinę Aleksandrovsko ir Michailovsko artilerijos mokyklą. 1873 m. rugpjūčio 10 d. jis buvo paskirtas 1-osios artilerijos brigados leitenantu. Vėliau jis tarnavo 2-ojoje kavalerijos artilerijos grupėje.

A. Litvinovas dalyvavo 1877–1878 m. Rusijos–Turkijos kare ir 1880 m. gruodžio 18 d. gavo kapitono laipsnį. 1882 m. baigė Nikolajevo generalinio štabo akademiją, tada jis išvyko į Vilniaus karinę apygardą. 1882 m. lapkričio 24 d. buvo paskirtas 4-osios kavalerijos divizijos vyresniuoju štabo adjutantu, o 1885 m. kovo 24 d. jam suteiktas pulkininko laipsnis. 1886 m. rugsėjo 29 d. jis buvo paskirtas Vilniaus karinės apygardos štabo viršininku. 1890 m. balandžio 19 d. tapo 2-osios kavalerijos divizijos štabo viršininku. 1896 m. birželio 12 d. jis tapo 4-ojo Pskovo dragūnų pulko vadu. 1899 m. birželio 23 d. jam buvo suteiktas generolo majoro laipsnis ir speciali užduotis su Dono kazokais. 1900 m. rugsėjo 20 d. jis buvo paskirtas Varšuvos karinės apygardos vadu. 1906 m. lapkričio 9 d. jis vėl tapo Vilniaus karinės apygardos štabo viršininku. 1905 m. gruodžio 6 d. jam suteiktas generolo leitenanto laipsnis, o 1906 m. spalio 9 d. jis paskirtas 1-osios kavalerijos divizijos vadu. 1911 m. kovo 9 d. jis tapo 5-ojo armijos korpuso vadu, o 1911 m. gruodžio 6 d. – kavalerijos generolu.

Vadovaudamas 7-ajai ir 10-ajai pėstininkų divizijai, jis pradėjo Pirmąjį pasaulinį karą 5-ojoje armijoje. Tačiau 1914 m. lapkričio 17 d. Sedlcose vykusiame vadų susitikime jis buvo paskirtas 1-osios armijos vadu vietoj generolo Pavelo fon Renenkampfo.

Litvinovo 1-oji armija dalyvavo Naručio puolime.

Po Vasario revoliucijos jis buvo atleistas iš tarnybos. Nuo 1918 m. tarnavo Raudonojoje armijoje.

## Išnašos

## Šaltiniai

* *Залесский К. А.* Кто был кто в Первой мировой войне. — М.: АСТ; Астрель, 2003. — 896 с. — 5000 экз. — ISBN 5-17-019670-9. — ISBN 5-271-06895-1.
Aleksandra Bortič

**Aleksandra Bortič** (, g. 1994 m. rugsėjo 24 d., Svetlahorske) – baltarusių kilmės Rusijos aktorė. Žinoma dėl vaidmenų filmuose „Bedvasis 2“ (2015), „Vikingas“ (2016) ir „Aš metu svorį“ (2018).

## Biografija
Gimė Svietlahorske, Gomelio srityje, Baltarusijoje. Jos tėvai išsiskyrė, kai buvo labai maža. Su mama persikėlė į Gardino miestą, o baigė mokyklą Maskvoje. Vaikystėje ji mokėsi muzikos mokykloje, grojo įvairiais instrumentais, ypač saksofonu.

Dešimtoje klasėje nuėjo į teatro studiją Pionierių rūmuose. Norėjo tapti aktore, tačiau nepavyko įstoti į teatro institutą. Studijavo pedagoginiame universitete, tačiau netrukus metė studijas. Beveik metus dirbo padavėja bare ir dalyvavo atrankose dėl vaidmenų įvairiuose televizijos serialuose.

Aktorė susilaukė dėmesio po to, kai įkūnijo vaidemis seriale Merginos () ir filme „Pašauk mane vardu“ (2014 m.)

Ji vaidino 2015 m. Anos Melikian filme „Apie meilę“, kuris jai suteikė didesnį visuomenės pripažinimą. 

Tais pačiais metais vaidino filme „Nepagaunamasis“ (2015), o jame teko nuogai jodinėti ant žirgo po Maskvą.

2016 m. vaidino Rognedą istoriniame veiksmo filme „Vikingas“, seriale „Policininkas iš Rubliovkos“, bei seriale „Šakalas“ (2016).

2018 m. atliko pagrindinį vaidmenį komedijoje „Aš metu svorį“. 

O 2021 m. pasirodė Seržo Tankiano muzikiniame vaizdo klipe „Elasticity“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Klavdija Drozd

**Klavdija Drozd** (, g. 1997 m. rugpjūčio 9 d., Kijeve) – Ukrainos aktorė.

## Biografija
Gimė Anastasijos Serdiuk (Buninos) ir Georgijaus Drozdo šeimoje. 2019 m. ji baigė Kijevo nacionalinį teatro, kino ir televizijos universitetą. Specialybė - dramos teatro ir kino aktorius.

Žinoma, kad 2007 m. filmavosi vaikiškame filme „Gal pažaiskime“ (). Eilėje filmų ir serialų vaidino dukras, anūkes, paaugles merginas. Po studijų gavo pagrindinius vaidmenis mini serialuose, filmuose. 

2019 m. filmuotame seriale „Zoja“, įkūnijo pagrindinę heroję. 2020 m. pasirodė serialas „Blogiausia draugė“, apie merginą, kuri svajojo tapti konditere, tačiau įsidarbino sekretore. Vėlesniais metais kviesta filmuotis į serialus ir dažnai jos partneriu tapdavo Andrijus Fedinčikas.

Dėl karo veiksmų Ukrainoje laikinai nutrūko aktorės karjera.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Andrijus Fedinčikas

**Andrijus Fedinčikas** (, g. 1985 m. vasario 25 d., Ulan Batoras) – Ukrainos aktorius.

## Biografija
Gimė 1985 m. vasario 25 d. Ulan Batoro mieste Mongolijos Liaudies Respublikoje. Vaikystę ir jaunystę praleido Žitomire.

Vaikystėje buvo Vaikų teatro-studijos pantomimos „Keistuoliai“ aktorius. Jaunystėje mėgo gimnastiką ir rytietiškus kovos menus, grojo gitara, buvo KVN mokyklos komandos kapitonas.

Baigęs mokyklą įstojo į Kijevo nacionalinį teatro, kino ir televizijos universitetą Ivano Karpenko-Kary vardu į „Teatro, kino ir televizijos aktoriaus“ fakultetą (Jurijaus Mazhugos kursas), kurį baigė 2006 m.

Nuo studijų laikų jis dirbo Kijevo akademiniame jaunimo teatre, Kijevo akademiniame jaunųjų žiūrovų teatre „Lypki“ ir Kijevo savivaldybės teatre. Nuo 2012 m. Kijevo akademinės teatro meno dirbtuvės „Žvaigždynas“ aktorius.

Dar studijuodamas KNUTKiT pradėjo vaidinti televizijos serialuose ir filmuose. Pirmieji darbai buvo televizijos serialai „Mukhtar“, „Miesto romantika“ ir kt.

Nuo 2018 m. vaidino seriale „Tėtušiai“. Jo herojus Saško – viengungis gražuoliukas, vengiantis atsakomybės ir įsipareigojimų. O tuo metu realiame gyvenime, žmona jam pagimdė sūnų.

2019 m. filmuotame seriale „Zoja“, įkūnijo Olegą. Jame vaidino su aktore Klavdija Drozd. 2020 m. pasirodė serialas „Blogiausia draugė“, apie merginą, kuri svajojo tapti konditere, tačiau įsidarbino sekretore. Olegas buvo vienas firmos savininkas ir vadovas, o mergina, Viktorija (*aktorė [[Klavdija Drozd]]*) galvojo, kad tai boso sekretorius.

2021 m. vasarą aktorius, kuriam buvo suteiktas nusipelniusio Ukrainos aktoriaus vardas, sukėlė skandalą ir buvo sulaikytas dėl muštynių. Aktorius atsiprašė už savo veiksmus. Tapo žinoma, kad jis turi problemų su emocijų ir pykčio protrūkių nevaldymu.

Dėl karo veiksmų Ukrainoje laikinai nutrūko aktoriaus karjera.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ua
* kino-teatr.ru
* [ kinopoisk.ru]
Ravšana Kurkova

**Ravšana Kurkova** (, g. 1980 m. rugpjūčio 20 d., Taškente) – uzbekų kilmės Rusijos aktorė.

## Biografija
Uzbekų kilmės aktorė gimė Taškente. Žinoma, kad vaidino Rašido Malikovo dramoje „Kirk Kulok Siri“, nufilmuotoje kino studijoje „Uzbekfilm“ 1992 m.

Aštuntoje klasėje tėvai ją perkėlė į kitą Taškento licėjų – Londono universiteto filialą, kur visi dalykai buvo dėstomi anglų kalba. Dešimtojo dešimtmečio pabaigoje persikėlė į Maskvą, kur įstojo į Maskvos valstybinio pedagoginio universiteto filologijos fakultetą.

Gavusi aukštojo mokslo diplomą dirbo televizijoje pokalbių laidos redaktore, režisieriaus padėjėja. Ji klausėsi paskaitų pagal Aukštuosius scenaristų ir kino režisierių kursus ir mokėsi aktorystės, vadovaujant Michailo Ščepkino aukštosios teatro mokyklos mokytojos Tatjanos Pyšnovos.

Vėlesniais metais vaidino spektakliuose kaip teatro aktorė. Įkūnijo vaidmenis pastatymuose „Nepakeliamai ilgas apkabinimas“ ir „Iliuzija“ Maskvos teatre „Praktika“.

2014–2016 m. bendradarbiavo su gerai žinomais prekių ženklais „Intimissimi“ ir „Calzedonia“. Kaip oficiali Kalzedonijos pasiuntinė, kasmet atstovavo Rusijai Calzedonia vasaros parodoje Veronoje.

Seriale „Ir mes turime kieme...“, kurią režisavo Olga Muzaleva, Ravšana Kurkova atliko gydytojos, Samarkando gyventojos, trijų vaikų motinos, atvykusios į Maskvą, Mavliudos vaidmenį. Herojė ieškojo dingusio vyro ir priversta dirbti sarge.

2016 m. pagal Aleksandro Puškino romano „Dubrovskis“ motyvus įvyko trilerio Maksimas Didenko „Juodasis rusas“ premjera, kur Ravšana Kurkova atliko pagrindinį moters vaidmenį.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
2-asis armijos korpusas (Rusijos imperija)

**2-asis armijos korpusas** () – Rusijos imperijos korpusas, įkurtas 1877 m. vasario 19 d. Jis veikė Rusijos–Turkijos kare ir Pirmajame pasauliniame kare. Prieš prasidedant Pirmajam pasauliniui karui korpuso būstinė buvo įsikūrusi Gardine, o 1914 m. rugpjūtį jis dalyvavo Tanenbergo mūšyje.

## Sudėtis

* 26-oji pėstininkų divizija
** 1-oji brigada
** 2-oji brigada
** 26-oji artilerijos brigada
* 43-oji pėstininkų divizija
** 1-oji brigada
** 2-oji brigada
** 43-oji artilerijos brigada
* 2-oji kavalerijos divizija
** 1-oji brigada
** 2-oji brigada
** 2-asis kavalerijos artilerijos batalionas
* 2-asis mortyrų artilerijos batalionas
* 4-asis inžinierių batalionas
* 3-asis pontonų batalionas

## Vadai

* Kiprijanas Kondratavičius (1907 m.)
* Aleksandras Adlerbergas (1908–1912 m.)
* Sergejus Šeidemanas (1912–1914 m.)
* Vasilijus Flugas (1915–1917 m.)

## Išnašos

## Šaltiniai
* ''2-й армейский корпус'' 
* ''Русская армия в Великой войне: Картотека формирований''
* *К. А. Залесский. Первая мировая война. Правители и военачальники. Биографический энциклопедический словарь. 2000*
* *Виленская стратегическая операция 1915 г. Ч. 4. Успех Русского Оружия / Битва Гвардий*
Jekaterina Kuznecova

**Jekaterina Kuznecova** arba **Kateryna Kuznecova** (, g. 1987 m. liepos 12 d., Kijeve) – Ukrainos aktorė.

## Biografija
Aktorės tėvas – buvęs futbolininkas, nusipelnęs sporto meistras Olegas Kuznecovas, o motina – Ukrainos lengvaatletė Ala Borysenko.

Apie 10 metų dainavo Kijevo chore „Ogoniok“. Ji svajojo tapti operos dainininke, bet nusprendė įstoti į aktorinį. Sprendimui įtakos turėjo Bernardo Šo pjesė „Pigmalionas“, kurioje vaidino Bohdanas Beniukas, Anatolijus Hostikojevas ir jo žmona Natalija Sumskaja.

2009 m. baigė I. K. Karpenko-Kary Kijevo nacionalinį teatro, kino ir televizijos universitetą (S. A. Moisejevo kursai). Vėlesniais metais bendradarbiavo su Kijevo akademiniu jaunimo teatru.

Studijuodama magistrantūroje vedė rytines laidas. 2004 m. dalyvavo filmuojant grupės „Leprechauns“ klipą „Miestas“.

Debiutavo 2006 m., kai atliko nedidelį vaidmenį Ukrainos ir Rusijos televizijos seriale „Velnias iš Orli. Angelas iš Orli“.

Filmavosi serialuose „Muchtaro sugrįžimas 2“, „Tik meilė“, „Pradėk nuo pradžių“, Marta“ (2008), „Moteris nelinkusi į nuotykius“ (2008), „Didelis skirtumas“ (2008), „Tu negali įsakyti savo širdžiai“ (2007), „Geriausias 3D filmas“. Ji vaidino televizijos seriale „Virtuvė“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Janina Studilina

**Janina Studilina** (, g. 1985 m. rugpjūčio 6 d., Omske) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Gimė Sibire, Omske. Mama gydytoja, tėvas teisininkas. 

2000 m. baigė S. Z. Kazarnovskio teatro ir muzikos mokyklą. 

2007 m. baigė Finansų akademiją prie Rusijos Federacijos Vyriausybės.

Didžiausio populiarumo ji sulaukė pasirodžius serialui „Ranetki“, kuriame vaidino Poliną.

2011 m. baigė Boriso Ščiukino vardo Teatro institutą (V. M. Markinos, V. P. Poglazovos kursai). 

2012-2013 metais ji studijavo Lee Strasberg Teatro ir kino institute Niujorke. 

Tuo metu ji vaidino su Gonzalo Vargasu ir Jamesu Bieberiu trilerio „Rusų kambarys“ bandomojoje serijoje. 

Pirmasis rimtas vaidmuo filme buvo darbas Fiodoro Bondarčuko filme „Stalingradas“, kuriame ji vaidino Mašą.

Ji vaidino TNT kanalo komedijoje „Sala“ , kurioje atliko Olgos vaidmenį.

2019 m. filmavosi komedijoje „Blavus vairuotojas“ ().

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Svetlana Chodčenkova

**Svetlana Chodčenkova** (, g. 1983 m. sausio 21 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Būdama 16 metų trumpai dirbo modelių agentūroje. Kine debiutavo būdama 20 metų – Stanislavo Govorukhino filme „Palaimink moterį“ (2003), kur M. Chodčenkova atliko Raudonosios armijos vado žmonos Veros vaidmenį. Už šį filmą ji buvo nominuota „Nikos“ kino apdovanojimui už geriausią moters vaidmenį. Vėliau įkūnijo aiškiaregę Kasandrą istoriniame televizijos seriale „Meilės talismanas“ (2005).

2005 m. ji baigė Michailo Borisovo kursą Boriso Ščiukino vardo Teatro institute. Tais pačiais metais fillmavosi juostoje „Ne viena duona“ Nadeždos Drozdovos vaidmenyje. 

2007 m. vaidino Pavelo Sanajevo režisuotame filme „Nulinis kilometras“. 

2009-2013 metais ji bendradarbiavo su režisieriumi Mariumi Veisbergu, kuris kūrė trilogiją „Meilė dideliame mieste“ kartu su Vera Brežneva ir Anastasija Zadorožnaja.

2011 m. aktorė debiutavo Holivude, filme „Šnipas, išeik!“. Suvaidino kitame amerikiečių filme „Wolverine: Immortal“, kur atliko Viper vaidmenį.

Grįžusi į Rusiją vaidino filmuose „Vasilisa“, „Čempionai“, „Kruvinoji ledi Bator“.

2016 m. gruodžio 29 d. pasirodė istorinis filmas „Vikingas“, kuriame Chodčenkova atliko vieną pagrindinių vaidmenų.

2019 m. už vaidmenį filme „Dovlatovas“ ji buvo apdovanota „Auksinio erelio“ apdovanojimu už geriausią antro plano aktorę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Zadok the Priest

**„Zadok the Priest“** (angl. *„Kunigas Zadokas“*) – britų patriotinė giesmė, kurią sukūrė anglų ir vokiečių kompozitorius Georgas Frydrichas Hendelis (*Georg Friedrich Händel*) 1727 m. vykusiai karaliaus Jurgio II karūnacijai. Šis kūrinys yra vienas iš keturių Hendelio karūnacijos himnų – jais vadinami ir „The King Shall Rejoice“, „My Heart is Inditing“ bei „Let Thy Hand Be Strengthened“. „Zadok the Priest“ laikomas vienu žymiausiu Hendelio kūriniu ir nuo Jurgio II laikų yra atliekamas prieš kiekvieną Britanijos monarcho patepimą bei karūnavimą.

## Tekstas

Visiems keturiems karūnacijos himnams žodžius parinko pats Hendelis. Pats tekstas yra tradicinės antifonos „Unxerunt Salomonem“ vertimas, kilęs iš biblinio pasakojimo apie kunigo Zadoko Saliamono patepimą (1 Kar 1,38–40). Šie žodžiai buvo vartojami kiekvienoje anglų, o vėliau ir britų karūnacijose nuo karaliaus Edgaro Taikiojo karūnavimo Bato abatijoje 973 m. Manoma, kad ankstesnę 1626 m. muzikinę kompoziciją pagal šiuos žodžius parašė valų kompozitorius Tomas Tomkinsas (*Thomas Tomkins*) karaliaus Karolio I karūnavimui – ligi šių dienų išliko vien žodžiai. 1661 m. anglų kompozitorius Henris Losas (*Henry Lawes*) parašė kitą giesmę karaliaus Karolio II karūnavimui. Pastarasis kūrinys buvo giedamas ir per Jurgio II 1685 m. karūnavimą, nors pati muzika galėjo būti kiek pakeista, jog atitiktų arkivyskupo Viljamo Senkrofto (*William Sancroft*) teksto pakeitimus.

### Žodžiai
Giesmės žodžiai paimti iš Karalių knygos, 1, 34–45:

Nors Jungtinės Karalystės himnas „Dieve, sergėk karalių“ yra paremtas tuo pačiu biblijiniu pagrindu kaip ir „Zadok the Priest“, pastarojo žodžiai niekada nesikeičia nepriklausomai nuo monarcho lyties. Taip yra todėl, nes himno žodžiai yra iš Švento Rašto, o turimas omenyje karalius – Saliamonas, tad karalienė irgi vadinama „karaliumi“.

## Išnašos
Anastasija Zadorožnaja

**Anastasija Zadorožnaja** (, g. 1985 m. rugpjūčio 30 d., Fedotove, Vologdos srityje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
1996 m. tapo vaikų muzikinės grupės „Nenuoramos“ soliste.

2001 m. suvaidino pirmąjį vaidmenį seriale „Paprastos tiesos“, kur jai atiteko moksleivės Anželikos vaidmuo. 

2002 m. vasarą, baigusi studijas, įstojo į GITIS vaidybos skyrių.

2005 m. buvo atrinkta į Vasilisos (Vasios) vaidmenį seriale „Klubas“. Šiame projekte filmavosi Piotras Fiodorovas ir Pavelas Prilučnas.

2009-2013 m. ji bendradarbiavo su režisieriumi Mariumi Veisbergu, kuris kūrė trilogiją „Meilė dideliame mieste“ kartu su Svetlana Chodčenkova ir Vera Brežneva.

## Taip pat skaitykite
* Galite mane vadinti Tėtuku

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Miloš Biković

**Milošas Bikovičius** (; , g. 1988 m. sausio 13 d., Belgrade) – Serbijos ir Rusijos aktorius ir prodiuseris.

## Biografija
13-os metų tapo vaikų televizijos laidų vedėju. Baigė Belgrado menų universiteto Dramos meno fakultetą. Dirbo Belgrado dramos teatro aktoriumi. Pagarsėjo Serbijoje, atlikęs pagrindinį vaidmenį istoriniame filme „Montevideo: Dieviškasis regėjimas“. 

Nikita Michalkovas pakvietė Milošą Bikovičių į savo filmą „Saulės smūgis“. Nuo šio filmo prasidėjo serbo rusiška karjera. Rusijoje išgarsėjo vaidindamas serialuose „Viešbutis Eleonas“, „Didysis“ ir „Imperijos sparnai“, taip pat filmuose „Be dvasios 2“, „Ledas“, „Balkanų siena“, „Baudžiauninkas“ ir „Hotel Belgrade“.

2020 m. suvaidino pagrindinį vaidmenį seriale „Magomajevas“.

2021 m. vasario 24 d. suteikta Rusijos pilietybė.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Taisija Vilkova

**Taisija Vilkova** (, g. 1996 m. spalio 25 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Aktoriaus Aleksandro Vilkovo (1955–2014) ir prodiuserės Darijos Gončarovos dukra. Taisijai buvo aštuoneri metai, kai jos tėvai išsiskyrė.

Pirmąjį savo vaidmenį Taisiya atliko būdama 7 metų – garsios aktorės Valentinos Serovos (vaikystėje) vaidmenį Jurijaus Karos seriale „Ero žvaigždė“.

Vaidino filme „Laikmečio žvaigždė“, o vėliau buvo patvirtinta vaidmeniui seriale „Tėčio sūnus“, o 2008 m. – seriale „Fotografas“. 

2011 m. ji dirbo laidų vedėja „Disney“ kanale.

2010–2015 metais Vilkova vaidino filmuose ir serialuose: „Išsidirbinėjimai“, „Sklifosovskis“, „Apie kė nutyli merginos“, „Vangeliya“, „Grygory R.“.

Aktorė tapo plačiai žinoma, kaipasirodė jaunimo serialas „Deffčonki“ (2012–2014), kuriame ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų.

Nuo 2017 m. Maskvos Puškino teatro aktorė. 

2017 m. rugpjūčio 31 d. startavo „Gogolis. Pradžia“, dalyvaujant Taisia ​​​​Vilkovai (Liza Daniševskaja). Projekte vaidino Rusijos scenos žvaigždės: Aleksandras Petrovas, Olegas Menšikovas, Jevgenijus Styčkinas, Artiomas Tkačenka, Janas Capnikas, Pavelas Derevianko ir kiti.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Pavelas Derevianko

**Pavelas Derevianko** (, g. 1976 m. liepos 22 d., Taganroge) – Rusijos aktorius.

## Biografija
Jo tėvai Jurijus Pavlovičius ir Tatjana Vasiljevna Derevianko visą gyvenimą dirbo Taganrogo gamykloje.

Studijavo Kijeve, Kijeve, Ukrainoje. Vėliau persikėlė į Maskvą, kur įstojo į Rusijos teatro meno akademiją. Ten studijavo nuo 1996 iki 2000 metų. Režisierius Aleksandras Kotas jį pastebėjo, kai Pavelas ir kiti studentai pastatė spektaklį „Perkrautos pakuotės statinės“. Kai Aleksandras Kotas pradėjo filmuoti savo filmą „Du vairuotojai važiavo“, jis susekė Derevianko. Tuo metu Pavelas repetavo Olego Menšikovo teatro projekte „Virtuvė“, tačiau nenorėjo atsisakyti Aleksandro Koto pasiūlymo. Filmą „Du vairuotojai važiavo“ žiūrovai sutiko šiltai, o Kolkos Snegirevo vaidmuo atnešė pradedančiajam aktoriui pirmąją šlovę.

Aktorius vaidino filmuose – „Devyni Nestoro Machno gyvenimai“ (2006), „Antikileris 2“ ir TV seriale „Štrafbatas“.

Derevianko pasirodė ir komedijose „Hitler Kaput“! (2008) bei „Rževskis prieš Napoleoną“ (2012).

2013 m. aktorius buvo nominuotas „Auksinio erelio“ apdovanojimui už geriausią televizijos aktorių už Michailo Solovjovo vaidmenį televizijos seriale „Tamsioji mėnulio pusė“.

Pastaraisiais metais vaidino serialuose „Ideali šeima“, „Ilgšės“, ir kituose projektuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Jevgenijus Styčkinas

**Jevgenijus Styčkinas** (, g. 1974 m. birželio 10 d., Maskvoje) – Rusijos aktorius.

## Biografija
Baigė anglų specialiąją mokyklą Nr. 30 (Nr. 1276). Mokėsi VGIK (A. B. Džigarkhanjano, A. L. Filozovo kursas). 

Nuo 1994 m. dirbo teatro artistu. Nuo 1995 m. –teatro „Luna“ aktoriumi. Vaidino spektakliuose „Pasiūlymas“ (Šiuolaikinių pjesių mokykla, rež. I. Reichelhaus), „Trečiojo Reicho baimė ir neviltis“ (teatras „Vyšnių sodas“, rež. A. Vilkinas), „Mašenka“ (Teatro trupė Sergejus Vinogradovas, rež. S. Vinogradovas), „Čarlis Ča“ (Teatras „Luna“, rež. S. Prochanovas, „Žuvėdros“ apdovanojimas nominacijoje „Proveržis-2000“ už pagrindinį vaidmenį), „Faustas“ (teatras „Luna“, rež. F. Goifmanas) ir kiti .

Bendradarbiavo su S. Vinogradovo teatro trupe, pavadintu teatru Mossovet, teatru „Šiuolaikinio žaidimo mokykla“.

Jevgenijus Stychkinas įkūnijo herojus eilėje filmų: „Ir ryte jie pabudo“, „Bakalaurai“, „Nuo 180 ir daugiau“, „Pinigų diena“, „Flash.ka“, „Pirmajame rate“ , „Auksinis veršis“, „Meistrai“ karininkai: Išgelbėk imperatorių“, „Pavargęs nuo saulės 2“, „Baltoji gvardija“, „Lakštingala plėšikas“ ir kt.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Moročnė

**Moročnė** () – kaimas šiaurės vakarų Ukrainoje, 16 km nuo Varašo.

## Istorija

Minima nuo 1511 m. XIX a. buvo dvaras Pinsko apskrityje, Moročnės valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Užmiesčio Pahostas

**Užmiesčio Pahostas** (, ) – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 30 km į šiaurės rytus nuo Pinsko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Pinsko apskrities Užmiesčio Pahosto valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Vladimiras Jaglyčius

**Vladimiras Jaglyčius** (, g. 1983 m. sausio 14 d., Maskvoje) – Rusijos aktorius.

## Biografija
2003 m. debiutavo kine, suvaidindamas leitenantą Maliutiną kariniame filme „Bevardėje aukštumoje“. 

Tais pačiais metais suvaidino filme „Mano Prečistenka“, kuriame vaidino kunigaikščio ir tarnaitės sūnų Sergejų.

2014 m. rugsėjo 5 d. tapo televizijos kanalo „Rusija-1“ muzikinės laidos „Artist“ vedėju.

### Asmeninis gyvenimas
2005–2010 m. buvo susituokęs su Svetlana Chodčenkova.

Nuo 2013 m. rugsėjo 8 d. iki gruodžio 29 d. jis dalyvavo projekte „Ledynmetis-4“. Su Oksana Domnina paskelbti šou „Ledynmetis-4“ nugalėtojais. Pranešta, kad buvusi dailiojo čiužimo pasaulio čempionė ir aktorius užmezgė romaną. 2014 m. pradžioje O. Domnina grįžo pas ledo šokėją Romaną Kostomarovą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDb profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Sofija Kaštanova

**Sofija Kaštanova** (, g. 1987 m. rugpjūčio 6 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.

## Biografija
Būdama keturiolikos baigė mokyklą eksternu, penkiolikos išvyko į Maskvą studijuoti aktorystės. 

2004 m. Sofija įstojo į Maskvos dailės teatro mokyklą-studiją, Romano Kozako ir jo klasės draugo Dmitrijaus Brusnikino kinematografijos kursą ir iš pirmo karto. 

2007 m. baigė Maskvos dailės teatro studijos mokyklą (R. Kozako ir D. Brusnikino kursą). Gavusi diplomą, mergina pradėjo karjerą kine.

Pirmą kartą pasirodė seriale „Detektyvai“ (5 sezonas, serija „Mados auka“, 2006 m.), būdama antro kurso studentė.

Gatvėse tapo atpažįstama po Olgos Stolpovskajos režisuotos dramos „Atsitiktinis ryšys“.

Pastaraisiais metais kviečiama filmuotis į populiarius serialus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
* kino-teatr.ru
* kinopoisk.ru
Zaričnė

**Zarìčnė**  () – miesto tipo gyvenvietė šiaurės vakarų Ukrainoje, 75 km į šiaurės rytus nuo Varašo.

## Istorija

Minimas nuo 1480 m., ilgą laiką vadinosi ***Užupio Pohostas*** (). XIX a. buvo miestelis ir dvaras Pinsko apskrities Moročnės valsčiuje. 1946 m. suteiktas dabartinis pavadinimas ***Zaričnė***, 1959 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą.

## Šaltiniai
Zarečnojė

**Zarečnojė** (arba ***Zaričnė***) gali reikšti gyvenvietes:

## Rusija
* Karaliaučiaus srityje:
** Ramsiai, kaimas Bagrationovsko rajone,
** Vaitikaičiai, kaimas Krasnoznamensko rajone.

## Ukraina
* Zaričnė, miesto tipo gyvenvietė Donecko srities Kramatorsko rajone;
* Zaričnė, miesto tipo gyvenvietė Rivnės srities Varašo rajone;
* Zaporižios srityje:
** Zaričnė, miesto tipo gyvenvietė Melitopolio rajone,
** Zaričnė, gyvenvietė Orechivo rajone.
Siniauka

**Siniáuka**  (, ) – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 16 km į pietvakarius nuo Klecko. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo Slucko apskrities miestelis, Siniaukos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Hrozava

**Hrozava** (, ) – agromiestelis pietų Baltarusijoje, 18 km nuo Kapyliaus. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo Slucko apskrities Hrozavos valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Cimkavičai

**Cìmkavičai**  (, ) – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 25 km į pietryčius nuo Nesvyžiaus. Apylinkės centras.

## Istorija

XIX a. buvo Slucko apskrities miestelis ir dvaras, Cimkavičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Višniavecas

**Višniavecas** (, ) – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 17 km į pietus nuo Stolpcų. Apylinkės centras.

## Istorija

Įkurta XVIII a. kaip ***Haviazna*** (). XIX a. buvo miestelis ir palivarkas, Slucko apskrities Haviaznos valsčiaus centras. 1964 m. suteiktas dabartinis pavadinimas ***Višniavecas***.

## Šaltiniai
Lenina (Horkos)

**Lenina** (, ) – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Horkų, pasienyje su Rusija. Apylinkės centras.

## Istorija

Minimas nuo 1523 m. kaip ***Ramanava*** (). XIX a. buvo miestelis Horkų apskrityje, Ramanavos valsčiaus centras. 1918 m. suteiktas dabartinis pavadinimas ***Lenina***.

## Šaltiniai
Miadzvedzičai

**Miadzvedzičai** (, ) – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 18 km į pietus nuo Liachavičų.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Slucko apskrities Miadzvedzičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Lenina (Sluckas)

**Lenina** (, ) – agromiestelis pietų Baltarusijoje, 24 km į šiaurės vakarus nuo Slucko.

## Istorija

Minimas nuo XVI a. kaip ***Ramanava*** (). XIX a. buvo miestelis, Slucko apskrities Ramanavos valsčiaus centras. 1921 m. suteiktas dabartinis pavadinimas ***Lenina***.

## Šaltiniai
Skūbis Dū! Paslapčių biuras

**„Skūbis Dū! Paslapčių biuras“** (angl. *Scooby-Doo! Mystery Incorporated*, sutrumpintai *Mystery Incorporated*, *Scooby-Doo! Mystery, Inc.*) – amerikiečių animacinis televizijos serialas, vienuolikta franšizės „Skūbis Dū“ reinkarnacija, kurią sukūrė „Hanna-Barbera“. Tai pirmasis šios franšizės serialas, kuris nebuvo originaliai transliuojamas šeštadienio rytais. Jį prodiusavo „Warner Bros. Animation“ britų ir airių kanalui „Cartoon Network UK“, Jungtinėse Valstijose serialo premjera įvyko per „Cartoon Network“ 2010 m. balandžio 5 d. Paskutinė laidos serija išleista 2013 m. balandžio 5 d., programą sudaro 2 sezonai ir 52 serijos.

„Skūbis Dū! Paslapčių biuras“ nukelia žiūrovus į ankstyvuosius detektyvų gyvenimo metus, kuomet šuo Skūbis Dū bei jo draugai tebegyveno savo gimtajame mieste. Laida pasižymi žaismingu sarkazmu, seriale gausu įmantrios technikos, pateikiamos gan įtikinamos piktadarių istorijos, itin kūrybiškai pažvelgta į tam tikrus kultinius franšizės elementus. Televizijos programa kartu išsiskiria ir dviem ypatybėmis, kurios nebūdingos nė vienai kitai franšizės reinkarnacijai: laidos serijas sieja vientisa pagrindinė siužeto linija, serialas pasižymi rimtomis scenomis, dramatiniais pagrindinių veikėjų tarpusavio santykiais. „Skūbis Dū! Paslapčių biuras“ taip pat yra viena iš nedaugelio reinkarnacijų, kurioje buvo pateikiami realūs paranormalūs įvykiai.

Serialui būdingi ir siaubo žanro elementai, perimti iš įvairių filmų, televizijos programų bei literatūros darbų. Laidoje įkvėpimo semtasi iš kitų klasikinių siaubo filmų, kaip „Košmaras Guobų gatvėje“, „Pjūklas“, „Tvin Pyksas“, remtasi Houvardo Lavkrafto (*Howard Lovecraft*) kūryba. Antrojo sezono pagrindinėje siužeto linijoje apstu aliuzijų į Babilonijos mitologiją: laidoje nagrinėjami Anunaki dievai, šumerų pseudomokslinė Nibiru koncepcija, rašytojo Zeharijos Sitčino darbai. 

## Sezonai

## Serialo apdovanojimai

## Išnašos
Alfred von Schlieffen

**Alfredas fon Šlyfenas** (,  – ) – vokiečių feldmaršalas ir strategas, 1891–1906 m. ėjęs Vokietijos imperijos generalinio štabo vado pareigas. Jo vardas išliko 1905–1906 m. „Šlyfeno plane“ – karo planuose, skirtuose ryžtingai pradinei puolimo operacijai ir (arba) kampanijai dviejų frontų kare prieš Trečiąją Prancūzijos Respubliką.

Gimė 1833 m. vasario 28 d. Prūsijoje, Vokietijoje, Prūsijos armijos karininko šeimoje. Studijuodamas teisę, 1853 m. jis įstojo į kariuomenę ir atliko vienerių metų privalomąją karinę tarnybą. Tada, užuot įstojęs į atsargą, jis buvo pasirinktas kandidatu į karininkus. Taip jis pradėjo ilgą karinę karjerą, per kurią pakilo į karininkų gretas ir galiausiai ištarnavo 53 metus.

1891 m. vasario 7 d. paskirtas Vokietijos generalinio štabo vadu.

Alfredas fon Šlyfenas mirė 1913 m. sausio 4 d. Berlyne, likus vos 19 mėnesių iki Pirmojo pasaulinio karo pradžios.

Šlyfenas buvo bene žinomiausias to meto strategas, tačiau jis buvo kritikuojamas už „siaurą karinę scholastiką“.

## Šaltiniai

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Išnašos
Jonas Deichmann

**Jonas Daichmanas** (*Jonas Deichmann*, g. 1987 m. balandžio 15 d. Štutgarte, Vokietija) – vokiečių nuotykių ieškotojas, ekstremalus atletas, pasiekęs pasaulio rekordų dviračių ir ištvermės sportuose. Jonas įveikė triatloną aplink pasaulį, įveikdamas 120 ilgos distancijos triatlonų (apie 456 km plaukimo, 21600 km važiavimo dviračiu ir 5064 km bėgimo). Šios kelionės metu jis tapo žinomas kaip Vokietijos „Forestas Gampas“. Knyga apie jo kelionę „Das Limit bin nur ich“ yra bestseleris. Prieš triatloną aplink pasaulį, jis pasiekė daugybę dviračių sporto rekordų – nuo Norvegijos iki Pietų Afrikos, Aliaskos iki Argentinos ir įvairių rekordų Eurazijoje.

## Filmai

* *[[The Limit is Just Me|Das Limit bin nur ich]]* (2022). Ravir Film.
* *Cape to Cape* (2020). Cycled Media.

## Knygos
* *Der Schokoriegel Effekt – mit einfachen Mitteln große Ziele erreichen* (2023). Gräfe und Unzer Verlag. 
* *Das Limit bin nur ich – Der Bildband* (2022). Polyglott Verlag. 
* *Das Limit bin nur ich: Wie ich als erster Mensch die Welt im Triathlon umrundete* (2021). Polyglott Verlag. 
* *Cape to Cape: In Rekordzeit mit dem Fahrrad vom Nordkap bis nach Südafrika* (2020). Delius Klasing Verlag. 

## Nuorodos
* Asmeninis tinklapis
* IMDB profilis
* Jonas Deichmann Instagram
* Jonas Deichmann Adventures – Facebook

## Šaltiniai
Mirkliškės

**Mirkliškėmis** vadinamos Baltarusijos gyvenvietės Vitebsko apskrityje:

* Pastovių rajone,
* Smurgainių rajone.
Mirkliškės (Pastovys)

**Mirkliškės** (, ) – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 19 km į šiaurės vakarus nuo Kamojų, prie pat sienos su Lietuva.

## Istorija

XIX a. Mirkliškės buvo seniūnijos centras Adutiškio valsčiuje.

## Šaltiniai
Mirkliškės (Smurgainys)

**Mìrkliškės**  (, ) – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 20 km į pietryčius nuo Ašmenos.

## Istorija

XIX a. Mirkliškės buvo kaimas Ašmenos apskrityje.

## Šaltiniai
Pahostas II

**Pahostas II** (, ) – kaimas pietų Baltarusijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Salihorsko, prie Slučė (Baltarusija)|Slučės upės.

## Istorija

XIX a. buvo Slucko apskrities miestelis, Pahosto valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Pahosto valsčius

**Pahosto valsčius** yra buvęs:

* Minsko gubernijoje:
** Ihumeno apskrityje,
** Slucko apskrityje;
* Vilniaus gubernijoje:
** Naujojo Paguosčio valsčius Dysnos apskrityje.
Seth MacFarlane

**Setas Makfarleinas** (, g. 1975 m. spalio 26 d., Konektikutas, Jungtinės Amerikos Valstijos) – amerikiečių aktorius, įgarsintojas, animatorius, prodiuseris, režisierius, muzikantas ir dainų atlikėjas. Labiausiai išgarsėjo kaip animacinių komedijų „Šeimos bičas“ ir „Amerikietiškas tėvelis“ autorius ir įgarsintojas, taip pat kaip komedijų „Tedis“ ir „Tedis 2“ režisierius ir scenaristas. 2013 metais Setas vedė 85-ąją Oskarų teikimo ceremoniją.

## Biografija
Setas gimė 1975 m. spalio 26 d. Keto miestelyje, Konektikutas, JAV. Tėvas – Ronaldas Makfarleinas – mokytojas, motina – Ana Seidž. Mokėsi Kento mokykloje, jo mokyklos direktorius dažnai bardavo vaiką už jo „buką humoro jausmą“. Studijavo animaciją Rod Ailando dizaino mokykloje. Dar studijuodamas sukūrė animacinį filmą „Lario gyvenimas“, kuris vėliau tapo animacinės komedijos „Šeimos bičas“ prototipu.  

## Šaltiniai