open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teresa Daugėlaitė

**Teresa Daugėlaitė-Zanienė** (**Teresa Helena Maria Dowgiałło**, 1884 m. lapkričio 20 d. Griškiškėje, Rusijos imperija – 1945 m. vasario 19 d. Ravensbriuke, Trečiasis Reichas) – visuomenės veikėja, Armijos Krajovos karininkė.

## Biografija

Gimė 1884 m. lapkričio 20 d. Griškiškėje, tėvas Dūkšto dvaro dvarininkas Kazimieras Daugėla ir motina Antonina Bieganska. Jaunystėje gavo gerą išsilavinimą, mokėjo kelias kalbas, grojo fortepijonu. 1901 m. ištekėjo už žymaus poeto Tomo Zano vaikaičio taip pat Tomo Zano. 1902 m. susilaukė sūnaus Tomasz Zan, o 1904 m. dukros Helena Stankiewicz. 1917 m. dirbo sanitare lenkų korpuso Rusijos imperijos kariuomenėje. Po I pasaulinio karo įstojo į Lenkų karinę organizaciją, kur turėjo slapyvardį *Mszaryna*. 1922 m. ir 1933 m. apdovanota valstybiniais apdovanojimais. Prasidėjus II pasauliniam karui įstojo į Armiją Krajovą, kur turėjo slapyvardį *Anna*. 1941 m. lapkritį buvo suimta nacių ir išsiųsta į Paviako kalėjimą Varšuvoje. 1942 m. gegužį perkelta į Ravensbriuko koncentracijos stovyklą, kur ir mirė 1945 m. vasario 19 dieną. 


Vaizdas:Tomasz Zan and Teresa Dowgiallo.jpg|Su vyru Tomu Zanu


## Literatūra
* Stanisław Ignacy Witkiewicz Listy do żony (1936-1939); opracował Janusz Degler; Państwowy Instytut Wydawniczy, Warszawa 2012, str. 417 , ISBN 978-83-0603330-4
Aoristas

**Aoristas** (, iš  'neapibrėžtas') – vienas iš gramatinių veiksmažodžio laikų, paprastai reiškiantis praeities arba bet kokius netęstinius įvykius.

Aoristas visų pirma siejamas su indoeuropiečių kalbomis. Aoristą manoma buvus vieną iš trijų indoeuropiečių prokalbės gramatinių laikų (drauge su esamuoju ir perfektu).

Aoristas plačiai naudotas senovės graikų kalboje: tiesioginis aoristas buvo naudojamas istorijų pasakojime ir žymėjo nedalomus įvykius, jų seką, apibūdino įvykius, nutikusius prieš pasakojamą istoriją, kartais – nekintančius įvykius, vykstančius bet kuriuo metu. Netiesioginės aoristo formos (subjunktyvas, imperatyvas, optatyvas, bendratis) naudoti specifiniuose kontekstuose, netiesioginėje kalboje, paliepimuose, galiojančiuose neribotam laikui.

Kita kalba, kurioje paplitęs aoristo naudojimas – sanskritas. Tiesa, įvairios aoristo formos plačiausiai sutinkamos Vedų kalboje, kur tebėra išsaugojusios savo prasmines funkcijas, o klasikiniame sanskrite aoristas gana retas, jo prasmė susiliejusi su perfekto arba imperfekto. Sanskrite naudojami 7 aoristo sudarymo būdai (sigmatiniai ir asigmatiniai), be tiesioginės nuosakos, dar sutinkami aoristo injunktyvas ir aoristo optatyvas. Aoristo injunktyvas išreiškia dažniausiai neribotą imperatyvų veiksmą (ypač su draudimais), arba tokį veiksmą, kurio neriboja laiko kategorijos.

Aoristas vartotas slavų kalbose, iki šių dienų išlikęs bulgarų, makedonų ir serbų-kroatų kalbose. Jo reikšmės susipina su paprastuoju būtuoju laiku, bet turi labiau baigtinę reikšmę.

Aoristas išskiriamas kai kuriose Kaukazo kalbose (gruzinų ir kt. kartvelų kalbose, chinalugų, udžių) ir reiškia baigtinį praeities veiksmą, o netiesioginėje nuosakoje – baigtiną veiksmą. Turkų kalboje aoristu vadinamas dažninis laikas.
## Išnašos
De Toppers

**„De Toppers“** – olandų muzikos grupė.

## Istorija

Grupė susikūrė 2005 m. Olandijos dainininkų Gordon Heuckeroth, René Froger ir Gerard Joling. 2008 m. Joling pakeitė Jeroen van der Boom.

„De Toppers“ atstovavo Nyderlandams 2009 m. „Eurovizijos“ dainų konkurso pusfinalyje, vykusiame Maskvoje, su daina „Shine“. Su 11 taškų jie užėmė 17 vietą iš 19 dalyvių ir nepateko į finalą.

## Diskografija

### Albumai
* *Toppers in Concert* (Gerard – René – Gordon, 2005)
* *Toppers in Concert 2006* (Gerard – René – Gordon, 2006)
* *Kerst met de Toppers* (Gerard – René – Gordon, 2006)
* *Toppers in Concert 2007* (Gerard – René – Gordon, 2007)
* *Toppers in Concert 2008* (Gerard – René – Gordon, 2008)
* *Toppers in Concert 2009* (Gordon – René – Jeroen, 2009)
* *Toppers in Concert 2010* (Gordon – René – Gerard – Jeroen, 2010)
* *Toppers in Concert Mega Party Mix Volume 1* (Gordon – René – Gerard – Jeroen, 2011)
* *Toppers in Concert 2011* (Gordon – René – Gerard – Jeroen, 2011)
* *Toppers in Concert Mega Party Mix Volume 2* (Gordon – René – Gerard – Jeroen, 2012)
* *Toppers in Concert 2012* (Jeroen – Gerard – René, 2012)
* *Toppers in Concert 2013* (Jeroen – Gerard – René, 2013)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Jūratė (vardas)

**Jūratė** – lietuviškas moteriškas vardas. Kilo nuo lietuvių mitologinės deivės Jūratės, o išpopuliarėjo Maironio baladės „Jūratė ir Kastytis“ dėka. Pats žodis „Jūratė“ yra vedinys nuo jūra > Jūraitė. Vardadienis – balandžio 12 d.

Iš šio vardo kilo lenkiškas vardas Jurata.

## Žymūs žmonės
* Jūratė Baranova – filosofė, humanitarinių mokslų daktarė;
* Jūratė Onaitytė – aktorė, nacionalinės premijos laureatė;
* Jūratė Sprindytė – literatūrologė, literatūros kritikė;
* Jūratė Kiaupienė – istorikė, humanitarinių mokslų daktarė;
* Jūratė Galinaitytė – teisininkė, teisėtyrininkė kriminologė, MRU profesorė;
* Jūratė Morkūnienė – filosofė, humanitarinių mokslų daktarė;
* Jūratė Statkutė de Rosales – Venesuelos žurnalistė, senovės baltų istorijos tyrinėtoja;
* Jūratė Kristina Kazickas-Altman – JAV verslininkė ir filantropė.

## Šaltiniai
Ridvedas Vrichas

**Ridvedas Strazdanotas** (; g. 435 – m. 480) – Poviso karalius, valdęs trečiajame V amžiaus ketvirtyje.

Ridvedas buvo Vortigerno sūnaus Kategirno sūnus. Ridvedas paveldėjo Poviso sostą po Kadelo mirties. Nieko išsamaus apie Ridvedo valdymą nežinoma. Po jo mirties Poviso karaliumi tapo jo sūnus Kasanautas.

## Šaltiniai
* http://www.elystan.co.uk/Elystan.co.uk/Home.html 
* http://www.earlybritishkingdoms.com/bios/cadeypw.html
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/celtic/powys/cadeyrn.html 
* http://mauriceboddy.org.uk/Casanauth.htm 
* http://mauriceboddy.org.uk/Powys-Kings.htm#POWYS%20KINGDOM%20%281%29
Manuganas ap Selivas

**Manuganas** (; 610–650) – Poviso karalius (613 ir 642–650 m.), Selifo sūnus. 613 metais jo tėvas žuvo mūšyje prie Česterio, o po mūšio jo dėdė Eiludas nuvertė jį. 642 metais Eiludas žuvo mūšyje prie Mais-Kogvi ir Manuganas galėjo tapt Poviso karaliumi. 650 metais Manuganas mirė, nepalikęs palikuonių, ir karaliumi tapo jo pusbrolis Eiludas ap Kinanas.

## Šaltiniai

* Все монархии мира 
* Early British Kingdoms
Serbiškas filmas

**Serbiškas filmas** () – 2010 m. Serbijoje sukurtas erotinis siaubo trileris. Dėl jame esančių smurto, prievartos, nekrofilijos ir vaikų seksualinio išnaudojimo scenų filmas buvo uždraustas demonstruoti Ispanijoje, Suomijoje, Portugalijoje, Prancūzijoje, Naujojoje Zelandijoje, Australijoje, Malaizijoje, Norvegijoje, Brazilijoje ir Singapūre, o JAV leista demonstruoti 19 minučių trumpesnę versiją.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Srdjan Todorovic – Milošas
* Sergej Trifunovic – Vukmiras
* Jelena Gavrilovic – Marija
* Slobodan Bestic – Markas
* Katarina Zutic – Leila
* Luka Mijatovic – Stefanas

## Turinys

Buvęs pornografinių filmų aktorius Milošas, dabar gyvenantis ramų gyvenimą su žmona Marija ir mažamečiu sūnumi, sulaukia pasiūlymo iš nepažįstamojo, vardu Vukmiras, nusifilmuoti dar viename filme. Pažadėtas didžiulis honoraras ir pasvarstęs Milošas sutinka, nors kontrakte nenurodoma koks filmas bus kuriamas ir ką jam reikės vaidinti. Vukmiras tikina, kad tai „realaus gyvenimo“ filmas ir visus nurodymus jis gaus jau paties filmavimo metu.

Juostos kūrimas prasideda, tačiau Milošui ji darosi nepriimtina po to, kai iš jo pareikalaujama mušti partnerę. Paprašęs pagalbos savo brolio policininko, jis nesugeba rasti jokios informacijos apie Vukmiro praeitį, tik tai, kad jis yra dirbęs su vaikais.

Po dar vienos sekso scenos, kurios fone dalyvauja ir vaikai, Milošas pareiškia pasitraukiantis iš projekto. Vukmiras pavaišina jį alkoholiu, tačiau neperkalba ir šis išvažiuoja namo. Pakeliui prie sankryžos jis apsvaigsta nuo į gėrimą įmaišytų narkotikų ir praranda sąmonę.

Atsigauna Milošas po keleto dienų namuose sumuštas, tačiau nieko negali prisiminti. Jis nuvyksta į namus, kur buvo kuriama filmas, tačiau žmonių jame neranda, tik išmėtytas vaizdo kasetes. Nuvažiavęs į mišką jis ima jas žiūrėti ir pamažu prisiminti, kad jam nutiko. Milošas buvo grąžintas atgal, svaiginamas narkotikais ir verčiamas filmuotis toliau, o vienos scenos metu jis nužudė savo partnerę. Grįždamas į praeitį jis supranta, kad be viso to filmavime dalyvavo ir jo brolis, o jie kartu išprievartavo Mariją ir jo sūnų bei nužudė Vukmirą bei jo apsauginius.

Nuvykęs į filmavimo angarą Milošas randa Mariją su sūnumi, kurie, apimti šoko, su juo nesikalba. Parvežęs juos namo ir sukrėstas to, ką padarė, Milošas nusprendžia nušauti juos ir nusižudyti pats.

Paskutiniai filmo kadrai, kai jie trise negyvi guli lovoje, o aplik juos susirenka operatoriai ir apsauginiai, tarsi sufleruoja, kad buvo kuriamas ne tik filmas, kuriame vaidino Milošas, bet ir filmas apie filmą...
Urvablakės

**Urvablakės** (*Cydnidae*) – blakių pobūrio šeima.

Šios šeimos blakių kūno ilgis varijuoja nuo 2 iki 20 mm. Kūnas, tamsios spalvos, dažniausiai juodas, ovalo formos. Kojos dažniausiai turi spyglius.

Dažniausiai gyvena po žeme ir minta įvairių augalų šaknų sultimis, tik *Sehirinae* pošeimio blakės minta augalų antžeminių dalių sultimis.

Paplitusios visame pasaulyje – šeimai priskiriama apie 770 rūšių. Europoje gyvena 65 rūšys, Lietuvoje – 9 rūšys.

## Lietuvoje gyvenančios rūšys

* Dvitaškė urvablakė (*Adomerus biguttatus*) (Linnaeus, 1758)
* Gelsvauodegė urvablakė (*Cydnus aterrimus*) (Förster, 1771)
* Paprastoji urvablakė (*Legnotus limbosus*) (Geoffroy, 1785)
* Lipikinė urvablakė (*Legnotus picipes*) (Fallen, 1807)
* Juodoji urvablakė (*Microporus nigrita*) (Fabricius, 1794)
* Niūrioji urvablakė (*Ochetostethus opacus*) (Scholz, 1847)
* Baltadėmė urvablakė (*Tritomegas bicolor*) (Linnaeus, 1758)
* Neužmirštuolinė urvablakė (*Sehirus luctuosus*) (Mulsant & Rey, 1866)
* Godinė urvablakė (*Sehirus morio*) (Linnaeus, 1761)

## Šaltiniai
Oomikotai

**Oomikotai** () – tai yra grybų skyrius, kurį sudaro daugiau nei 800 rūšių grybų. Oomikotai yra vieninteliai organizmai, kurie vystėsi lygiagrečiai grybams, sėkmingai įsitvirtino ir gyvena kaip grybai. Jie gyvena gėlame vandenyje, ardydami gyvūnų ir augalų liekanas, ir sausumoje, parazituodami augalus. Priklausymą stramenopilų karalystei rodo būdinga zoospora su lygiu ir plunksnišku žiuželiais, ląstelės sienelėje esanti
celiuliozė, lytinių organų kopuliacija.

## Kūno sandara ir dauginimasis

Jų kūno sandara yra neląstelinė, daugiabranduolis siūlas, kitaip tariant jų kūnas – gigantiška ląstelė.

Vegetatyviškai dauginasi judriomis zoosporomis. Ląstelės sienelė sudaryta iš nedaug celiuliozės ir β-gliukanų. Šiais požymiais jie skiriasi nuo grybų.

Šis vienaląstis, daugiabranduolis, neseptuotų ir nešakotų diploidinių siūlų pavidalo organizmas, minta absorbcijos būdu kaip grybai. Esant substrate pakankamai maisto medžiagų, grybas ***dauginasi nelytiškai***. Siūlo galas atsitveria septa ir virš jos vystosi cilindriška zoosporangė, kur susiformuoja I kartos zoosporos. Pastarosios yra kriaušiškos su dviem lygiais žiuželiais, prisitvirtinusiais viename gale. Kai šios zoosporos subręsta, plyšta zoosporangės sienelė ir jos patenka į vandenį. Paplaukiojusios pusvalandį jos apsigaubia apvalkalu –virsta cista. Iš tokio darinio išsivysto II kartos zoospora, kuri yra pupelės pavidalo su įdubusiame šone prisitvirtinusiais vienu lygiu ir vienu plunksnišku žiuželiais. Reiškinys, kai organizmas turi dvi požymio formas yra vadinamas dimorfizmu. II kartos zoosporos taip pat virsta cista, o vėliau dygsta tinkamame substrate siūlu. Kai substrate pritrūksta maisto medžiagų prasideda ***lytinis dauginimasis***, vadinamas oogamija. Ant siūlo išsivysto lytiniai organai, atitverti septa nuo pagrindinio siūlo. Lytiniuose organuose įvyksta mejozė. Moteriškajame lytiniame organe oogonėje susidaro 2–20 moteriškų haploidinių lytinių ląstelių oosferų, vyriškajame lytiniame organe anteridyje – haploidiniai vyriški branduoliai. Anteridis išaugina anteridžio išaugas, kuriomis į oogonę pereina vytiški branduoliai. Vienas vyriškas branduolys susilieja su vienos oosferos branduoliu. Tokiu būdu susidaro diploidinė zigota oospora. Pastarosios dygsta po ilgo ramybės periodo, suirus oogonės sienelei. Oospora dygsta, sudarydama siūlą su zoosporange.

Atstovai – dumbliagrybis (Saprolegnia) ir bulvių maro sukėlėjas paprastasis bulviapūdis (Phytophthora infestans).

## Literatūra

* E. Kutorga, „Botanikos ir mikologijos nomenklatūra“, Mokomoji priemonė, Vilniaus universiteto leidykla , 1997 m.
* Z. Dabkevičius, „Mikologijos pagrindai“, Mokomoji priemonė, Lietuvos žemdirbystės institutas, 2009 m.
* Э. Мюллер, В. Лёффлер, „Микология“, Москва: Мир, 1995м.
* В. Билай „Основы общей микологии“, Киев, 1974м.

## Nuorodos

* http://eol.org/pages/5541/overview  Straipsnis apie oomikotus
Tanja Ribič

**Tanja Ribič** (g. 1968 m. birželio 28 d.) – slovėnų dainininkė ir aktorė.

Ji atstovavo Slovėnijai 1997 m. Eurovizijos dainų konkurse. Su daina „Zbudi Se“ () pasiekė 10-ąją vietą, iki šiol tai antras geriausias Slovėnijos rezultatas šiame konkurse.

Ji ištekėjusi už bosnių aktoriaus ir režisieriaus Branko Đurić.

## Singlai
* Zbudi se (Waken now)
* Za vsako rano
* Moja mala dlan
* Midva bi lahko
* 100 solzic
* Spomni se
* Roža
* Lajanje v luno
* Mambo italiano

## Filmografija
* *Jecarji* (1990)
* *Srcna dama* (1991)
* *Halgato* (1995)
* *Nepopisan list* (2000)
* *No Man’s Land* (2001)
* *Kajmak in marmelada* (2003)
* *Nasa mala klinika* (2005–2008)
* *Sindrom Terminator* (2005)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 

|-
Bolonijos Sant'Agata

**Bolonijos Sant’Agata** () – miestas šiaurės Italijoje, Emilijos-Romanijos regione. 

Miestas žymus dėl jame įsikūrusios automobilių gamintojos Lamborghini būstinės.

Miestui vardas duotas nuo jo globėjos Šv. Agotos.

## Šaltiniai
Merfinas ap Rodri

**Merfinas ap Rodri** (; m. po 900 metų) – trečiasis Rodri ap Mervino ir Angarad ferch Meirigos sūnus.

878 metais jo tėvas mirė ir valdos buvo padalintos tarp trijų vyresnių brolių: Anaraudas pradėjo valdyti Gvinedą, o Kadelas Seisilugą. Merfinas tapo Poviso valdytoju, bet tik kaip vyresnio brolio Anaraudo vasalas. Merfinas mirė po 900 metų. Sostą paveldėjo jo vyresnis sūnus Livelinas.

## Nuorodos
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/celtic/powys/merfyn.html 
* John Edward Lloyd, *A history of Wales: from the earliest times to the Edwardian conquest* (Longmans, Green & Co, 1911)
The War Is Not Over

**„The War Is Not Over“** – Latvijos dueto Valters & Kaža daina, su kuria jie dalyvavo 2005 m. Eurovizijoje. Dainos teksto ir muzikos autorius yra Martinš Freimanis. Eurovizijos pusfinalyje duetas užėmė 10-ąją vietą su 85 taškais, o finale – 5 vietą su 153 taškais.

Finale daina gavo 12 taškų iš Airijos, Lietuvos ir Moldovos.

Ši daina vėliau buvo perdainuota Danijos roko grupės „Michael Learns to Rock“ ir įtraukta į 2008 m. albumą „Eternity“.

## Išnašos


## Nuorodos
* Dainos žodžiai
Rudra (grupė)

**„Rudra“** – Singapūro metalo muzikos grupė. Jų atliekama muzika dažniausiai įvardijama kaip vediškasis metalas, kuris savyje apjungia juodojo ir mirties metalo ritmus, indiškos muzikos elementus bei sanskrito šlokas.

Grupė įkurta 1992 m. ir pradžioje buvo užrašoma kaip „Rudhra“. Pavadinta vedinio dievo Rudros garbei. Plačiau išgarsėjo 1997 m., o kitais metais išleido debiutinį albumą. „Rudra“ 2005 m. koncertavo Singapūre, Tailande, Indonezijoje, Indijoje, 2007 m. – JAV.

## Diskografija

* *The Past* (Demo, 1995 m.)
* *Rudra* (1998 m.)
* *The Aryan Crusade* (2001 m.)
* *Kurukshetra* (2003 m.)
* *Brahmavidya: Primordial I* (2005 m.)
* *Brahmavidya: Transcendental I* (2009 m.)
* *Brahmavidya: Immortal I* (2011 m.)
* *RTA* (2013 m.)
* *Enemy of Duality* (2016 m.)
* *The Blackisle Sessions* (2018 m.)
* *Past Life Regression* (2018 m.)
* *Invoking the Gods* (2019 m.)

## Nuorodos
*
Čia čia čia

**Čia čia čia** – vienas iš Lotynų Amerikos šokių.

## Istorija

Čia čia čia pirmą kartą buvo pastebėta 1940 m. Kuboje. Šokio muzika buvo sukurta smuikininko bei kompozitoriaus Enrique Jorrin iš mambo ir rumbos muzikos. Čia čia čia pavadinimas buvo sukurtas pagal šokėjų batų kaukšėjimą į parketą.

**Jauniausi pasaulio taurės laimėtojai** – 9 metų 3 mėnesių 19 dienų amžiaus – Meida Kybartaitė ir 9 metų 5 mėnesių 30 dienų amžiaus Lukas Jasinevičius Dubajuje (Jungtiniuose Arabų Emiratuose) 2017 m. gruodžio 9 d. šoko Čia čia čia ir kitus 5 šokius.
Kaunas plius TV

**Kaunas plius TV** – regioninis televizijos kanalas, transliavęs programą Kauno ir Vilniaus regionams 1993–1998 m.

## Istorija

Pradėtas transliuoti 1993 m. birželio 4 d. iš Kauno. Pirmaisiais veiklos metais daugiausia transliavo palydovinių televizijų programas. Nuo 1993 m. gruodžio jų atsisakius, pradėta rengti ir transliuoti originalias laidas, kurias matė Kauno miesto ir rajono gyventojai. Nuo 1994 m. gegužės iki 1996 m. rugpjūčio televizija retransliuota Vilniui. Tuo metu televizija tapo koncerno EBSW dalimi.

Televizijos kanalas baigtas transliuoti 1998 m., kai jos kanalu ėmė transliuoti AR televizija. 

Transliuotojas – Kauno sporto halė.

## Direktoriai

* Henrikas Žukauskas – 1993–1997 m.
* Darius Martinis – 1997 m.
* Artūras Orlauskas – 1997–1998 m.

## Šaltiniai
Lisipas

**Lisipas** () – IV amžiuje pr. m. e. gyvenęs graikų skulptorius, vėlyvojo klasikinio laikotarpio atstovas. Kartu su Skopu ir Praksiteliu laikomas vienu iš geriausių Senovės Graikijos klasikinės epochos skulptorių, davusių įtaką helenizmui. Dirbo Aleksandro Didžiojo dvare, turėjo ir savo mokyklą. Sukūrė daug dievų ir žmonių skulptūrų, tarp jų – Aristotelio, Aleksandro Didžiojo, Sokrato ir Platono biustai.

## Gyvenimas ir kūryba

Lisipas gimė Sikijone apie 390 m. pr. m. e. Savarankiškai išmoko skulptūros meno, studijavo Polikleto „Doriforą“. Visos jo skuptūros buvo išlietos iš bronzos. Buvo Argo mokyklos vadovas, dirbo Aleksandro Didžiojo dvare. Karalius tik jam vienam buvo davęs teisę liedinti jo bronzinius biustus. Lisipas buvo labai darbštus, gyveno tik iš savo meno. Iš kiekvieno už kūrinį gaunamo honoraro jis atidėdavo į taupyklę po vieną aukso monetą; po jo mirties turto paveldėtojas rado jų 1500. Pagal kitus šaltinius, jis mirė skurde, nes niekaip negalėjo pabaigti vienintelio kūrinio.

Lisipas buvo kitų pažiūrų į žmogaus kūno proporcijas. Išsiskyrė natūralizmu, ypač perteikdamas plaukus ir akis, taip pat kiek ištemptomis proporcijomis. Polikleto skulptūros buvo stambesnės, sunkesnės, o Lisipo – grakštesnės, lengvesnės. Kitas Lisipo nuogų vyrų statulų bruožas – jie nebestovi tvirti ir sustingę, o atrodo tarsi judėtų; čia viskas lengvesnių formų, atrodo lanksčiau, kūnai lieknesni, galvos mažesnės. Tačiau labiausiai Lisipas nusipelnė tuo, kad statuloms, kurios anksčiau buvo stambios ir plačiapetės, suteikė trečią, gilumo, matmenį; jos tiesė rankas ir ėjo. Aleksandro Didžiojo biustuose pabrėžė kūno grožį ir karaliaus dvasingumą.

Jo mokinys Charesas sukonstravo Rodo kolosą – vieną iš septynių pasaulio stebuklų.

## Galerija


Vaizdas:Cupido4b.jpg|*Erotas, tempiantis lanką*, kopija, Kapitolijaus muziejai.
Vaizdas:Apoxyomenos, copia romana del I secolo dc. da originale di lisippo in bronzo, dal vicolo dell'atelta, inv. 1185, 01.JPG|*Apoksiomenas*, kopija, Pijaus ir Klemenso muziejus.
Vaizdas:0002MAN-Hermes.jpg|*Atalantės Hermis*, rom. kopija, Atėnų nacionalinis archeologijos muziejus.
Vaizdas:Socrates Louvre.jpg|Sokrato biustas, rom. kopija, Luvras.
Estergomas

**Estergomas** (, vok. *Gran*) – miestas šiaurės Vengrijoje, Komaromo-Estergomo medėje, dešiniajame Dunojaus krante, Slovakijos pasienyje, 46 km į šiaurės vakarus nuo Budapešto. Mašinų gamybos („Suzuki“ gamykla), popieriaus pramonė. Prie Estergomo kasamos rusvosios anglys.

## Architektūra

Miestas išlaikęs būdingą viduramžišką architektūrą, yra X a. tvirtovės, romaninio ir ankstyvosios gotikos stiliaus karaliaus rūmų (XII–XIII a.) griuvėsiai, klasicistinė šv. Onos bažnyčia (1828 m.) ir katedra (1856 m.) su renesansine Bakoco koplyčia (1507 m.).

## Istorija

X–XIII a. Estergomas buvo Vengrijos karalystės sostine.
Anabel Conde

**Ana Isabel „Anabel“ Conde Sánchez** (g. 1975 m. birželio 16 d. Fuenchirola, Malaga) – ispanų dainininkė.

Transliuotojo TVE buvo pasirinkta atstovauti Ispanijai 1995 m. Eurovizijoje Dubline (Airija). Anabel atliko dainą „Vuelve conmigo“, kurios dainos žodžius parašė José María Purón. Kūrinys su 119 taškų užėmė antrą vietą. Tai buvo geriausias Ispanijos rezultatas per 16 metų.

2005 m. grįžo į Euroviziją kaip Andoros atstovės Marian van de Wal pritariančioji dainininkė. Kitais metais su seserimi Cristina dalyvavo Lenkijos atrankoje, bet nesėkmingai.

Jos pusseserė Cristie taip pat yra dainininkė, kuri išpopuliarėjo TV realybės šou *Operación Triunfo*.

2010 metais su daina „Sin miedos“ dalyvavo *Tu país te necesita*, Ispanijos atrankoje į 2010 m. Euroviziją ir užėmė 8 vietą.

## Diskografija

### Albumai
* 1995 – *Anabel Conde*
* 2000 – *Dos Lunas*
* 2014 – *Toda una mujer*

### Singlai
* 1995 – *Vuelve Conmigo*
* 1995 – *Si no fueras*
* 2000 – *Ni colores ni fronteras*
* 2010 – *Sin miedos*
* 2014 – *Paraíso*

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (ispanų k.)

|-
Skopas

**Skopas** () – 395-350 m. pr. m. e. gyvenęs graikų skulptorius ir architektas. Kartu su Praksiteliu ir Lisipu laikomas vienu iš geriausių klasikinio Graikijos laikotarpio skulptūros atstovų, padariusių įtaką helenizmui. Dirbo Halikarnase, Tegėjoje, Atėnuose. Jo stilių paveikė Polikletas.

## Gyvenimas ir kūryba

Skopas gimė 395 m. pr. m. e. Paro saloje, esančioje Kikladų salyne, galėjo priklausyti menininkų šeimai. Pasak Plinijaus, dirbdamas Halikarnase Skopas kartu su Praksiteliu prisidėjo prie Halikarnaso mauzoliejaus statybų, sukūrė keletą reljefų bei papuošimų, taip pat prisidėjo prie Artemidės šventyklos Efese. Išliko jo pastatytos ir išpuoštos Atėnės šventyklos Tegėjoje (Arkadija) frontono statulų galvos. Plinijus mini, kad šventykloje Skopas buvo atsakingas už Asklepijaus ir Higėjos statulas. Iš jų matyti, kad jis buvo rimtesnis ir patetiškesnis už Praksitelį.  Jo skulptūros pasižymi nedaug atvertomis burnomis ir „giliai nuskendusiomis“ akimis, ugninga aistra ir dinamika. Skopas mirė apie 350 m. pr. m. e.

Jam priskiriamos skulptūros: „Meleagras“, „Mainadė“ (arba „Pašėlusi Mainadė“), „Potas“ (arba „Meilės ilgesys“), gali būti, kad „Kitara grojantis Apolonas“, „Ludoviso Arėjas“ ir „Lansdauno Heraklis“, taip pat Niobės dukterų sunaikinimą vaizduojančios statulos irgi yra jo sukurtos skulptūros.

## Galerija


Vaizdas:Skopas menade pushkin.jpg|*Mainadė*, kopija, Puškino muziejus.
Vaizdas:Meleager Skopas BM GR1906.1-17.1.jpg|Meleagro galva, kopija, Britų muziejus.


## Šaltiniai
Hampis

**Hampis** (, ) – šventyklų kompleksas ir maža gyvenvietė Indijoje, Karnatakos valstijoje, uolingoje vietovėje prie Tungabhadros upės, prie buvusios Vidžajanagaros imperijos sostinės Vidžajanagaros griuvėsių, 74 km į pietvakarius nuo Belario. 1986 m. Hampis buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Hampis pradėtas statydinti XIV a., kuomet susikūrė Vidžajanagaros imperija, nors jau iki tol čia būta džainų ir šaivų šventyklų. Tai tapo svarbiausias religinis, kultūrinis karalystės centras. Dėl savo geografinės padėties vietovė buvo sunkiai nukariaujama. Daugiausia šventyklų pastatyta valdant karaliui Krišnadevai. 1520 m. čia lankėsi portugalų keliautojas Domingas Paesas, kuris buvo sužavėtas Hampiu, jį vadino „Rytų Roma“ ir detaliai aprašė. 1565 m. šventyklos suniokotos ir apiplėštos po to, kai Dekano musulmonų konfederacija nugalėjo Vidžajanagaros valdovus.

Hampio architektūrinį kompleksą sudaro įvairūs religiniai, kariniai ir visuomeniniai statiniai. Svarbiausios šventyklos: Virupakšos (skirta Šivai, su 49 m aukščio bokštu), Vitalos (vaizduojanti Sūrjos vežimą), Tūkstančio Ramų (su gausa Ramajanos bareljefų), Krišnos (su ritualiniu tvenkiniu). Be dar keleto šventyklų yra Narasimhos skulptūra, akvedukų ir kanalų sistema, dramblių laikykla.


File:Hampi ruins.jpg|Tūkstančio Ramų šventykla
File:Evidence of Vijaynagar pomp.jpg|Tūkstančio Ramų šventyklos bareljefai
File:NARASIMHA-Dr. Murali Mohan Gurram (5).jpg|Narasimha
File:VITTALA TEMPLE COMPLEX-Dr. Murali Mohan Gurram (5).jpg|Vitalos šventyklos vežimas


## Šaltiniai
Tungabhadra

**Tungabhadra** (, , ) – upė Indijoje, Karnatakos ir Andhra Pradešo valstijose; Krišnos dešinysis intakas. Prasideda rytiniuose Vakarų Ghatų šlaituose Tungos ir Bhadros upėmis, kurios į Tungabhadrą susilieja ties Kudli. Teka daugiausia šiaurės rytų kryptimi per Dekano plokščiakalnį. Įteka į Krišną (Šrisailamo tvenkinį) ties Alampuru.

Didžiausi intakai: Tunga, Kumudvatis, Varada (kairieji), Bhadra, Vedavathis, Handris (dešinieji).

Tungabhadros vanduo plačiai naudojamas drėkinimui, įrengta keletas tvenkinių (didžiausias – Tungabhadros užtvankos tvenkinys). K. C. kanalu sujungta su Penaro upe. Prie Tungabhadros įsikūręs Hampi šventyklų kompleksas, Šringerio šventykla, keletas didesnių miestų (Hospetas, Hampis, Mantralajamas, Kurnulas).
Leon Somov ir Jazzu

**Leon Somov ir Jazzu** − Lietuvos elektronikos/pop/eksperimentinės muzikos grupė.

## Grupė
 
2008 m. prodiuseris Leonas Somovas ir vokalistė Justė Arlauskaitė – Jazzu pradėjo koncertuoti su grupe, kurią sudaro 5 muzikantai: būgnai, bosinė ir akustinė gitaros, klavišiniai, nešiojamas kompiuteris, fX ir vokalistė. Grupė daug koncertuoja Lietuvoje, Didžiojoje Britanijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Danijoje, Nyderlanduose, Airijoje. Koncertuose jie atlieka savo didžiausius hitus, tokius kaip „Score“, „Phantoms of the Lake“, „Song about Love“, „You don’t know my name“ ir naujus kūrinius „Pretender“, „You and me“, „Lower than the Ground“.

2017 m. pabaigoje duetas pranešė, jog grupė išsiskiria paskelbdami paskutinius koncertus.

## Biografija

Leonas Somovas kuria muziką daugiau nei 10 metų. Jis pripažintas garso inžinierius, prodiuseris ir elektroninės muzikos kompozitorius. Leono muzikinė karjera prasidėjo metalo grupėje. Vėliau jis tapo dueto „Leon Somov & Jazzu“ nariu. Šiuo metu dirba su žinomais Lietuvos menininkais, tokiais kaip Jurga Šeduikytė, Petras Geniušas. Dalyvauja šiuolaikinio meno projektuose, kuria muziką Eimunto Nekrošiaus ir Gyčio Ivanausko teatro spektakliams.

Justė Arlauskaitė-Jazzu pradėjo dainuoti džiazą nuo 13 metų. Kaip solistė ji pasirodydavo su grupėmis ir įvairiais džiazo projektais Lietuvoje ir užsienyje. 15-kos ji tapo garsios Lietuvos elektroninės grupės „Pieno lazeriai“ (dar žinomos kaip „Milky lasers“) vokaliste. Baigusi muzikos mokyklą ir Juozo Tallat-Kelpšos konservatoriją ji persikėlė į Londoną studijuoti dainavimo *Thames Valley* universitete. 2005 m. Jazzu sutiko prodiuserį Leoną Somovą ir įsitraukė į elektroninę muziką. Dabar Jazzu dirba ties savo soliniu albumu su garsia švedų muzikos agentūra „Mr. Radar“.

## Diskografija
 
* *[[Offline]]* (EP, 2007 m.)
* *[[Offline Remixed]]* (2008 m.)
* *[[Updated]]* (2009 m.)
* *[[Score]]* (2010 m.)
* *[[Lees and Seas]]* (2013 m.)
* *[[Istorijos]]* (2015 m.)
* *[[Moments]]* (2016 m.)
**Game Over (2018 m.)*

## Apdovanojimai

2009 m. „Leon Somov ir Jazzu“ laimėjo „Best Baltic Act” apdovanojimą MTV Europos muzikos apdovanojimai 2009. 2011 m. jie laimėjo „Geriausios elektroninės muzikos grupės“ apdovanojimą Lietuvos muzikos asociacijos apdovanojimuose (M.A.M.A.). 2011 ir 2012 m. Jazzu laimėjo „Geriausios atlikėjos“, o Leonas Somovas tapo „Metų prodiuseriu“ 2012. M.A.M.A. apdovanojimuose. 2013 m. „Leon Somov & Jazzu“ laimėjo net 3 apdovanojimus – „Geriausios elektroninės muzikos grupės“, „Metų albumo“ ir „Metų grupės“ – Lietuvos muzikos asociacijos apdovanojimuose (M.A.M.A.)

## Koncertiniai turai

### „Winter Is Coming“

### „Game Over“
„Game Over“ – paskutinis grupės koncertinis turas prieš išsiskiriant ir sutelkiant dėmesį į savo solines karjeras.

## Nuorodos

* Dainos ''Lower Than The Ground'' klipas
* Official Leon Somov & Jazzu channel in Youtube.com 
* Official Leon Somov & Jazzu fans page in Facebook.com 
* Official Leon Somov & Jazzu channel in Soundcloud.com

## Šaltiniai
Vilniaus staklių gamybos technikumas

**Vilniaus staklių gamybos technikumas**  – technikumas, veikęs Vilniuje, rengęs staklių gamybos specialistus. Įsteigtas iki 1962 m. 1964 m. pakeistas pavadinimas į " Mechanikos technikumas". Baigus mokymą, buvo išduodami šalto metalo apdirbimo, pjovimo technologijų, staklių automatizavimo specialybių  diplomai. Kartu buvo galima gauti ir vidurinio mokslo baigimo atestatą.

Adresas: Palydovo g. 29, Naujoji Vilnia.

## Absolventai
* Vytautas Kazimieras Aranauskas (g. 1943 m.) – inžinierius, Lietuvos verslininkų asociacijos viceprezidentas
* Linas Bulota (g. 1945 m.)  – istorikas, VDU Humanitarinių mokslų fakulteto prodekanas

## Šaltiniai
Vilniaus kolegijos Pedagogikos fakultetas

**Vilniaus kolegijos Pedagogikos fakultetas** (VK PDF)  Vilniaus kolegijos padalinys (fakultetas), rengiantis pedagogus. Per 70 gyvavimo metų parengė apie 8000 specialistų.

Adresas: Studentų g. 39A Vilnius

## Istorija
1940 m. rugsėjo 1 d. Trakuose įkurta lietuviška Mokytojų seminarija.

1957 m. Mokytojų seminarija perkelta į Vilnių ir 1958 m. pavadinta Vilniaus pedagogine mokykla.

1991 m. mokykla buvo reorganizuota į Vilniaus aukštesniąją pedagogikos mokyklą.

2002 m. mokykla reorganizuota į Vilniaus kolegijos Pedagogikos fakultetą.

## Studijos

Studentai priimami į šias pirmosios pakopos profesinio bakalauro studijų programas (suteikiamas kvalifikacinis laipsnis, profesinė kvalifikacija):
*Lietuvių gestų kalbos vertimas: 	Gestų kalbos profesinis bakalauras;
*Pradinio ugdymo pedagogika: 	 	Pradinio ugdymo pedagogikos profesinis bakalauras, pedagogas;
*Socialinė pedagogika: 	 	Socialinės pedagogikos profesinis bakalauras, pedagogas; Specializacijos - Kultūrinių renginių organizavimas, Darbas su rizikos grupės vaikais.

## Nuorodos
*Fakulteto puslapis
USB 3.0

**USB 3.0** – trečioji universaliosios USB jungties versija, pristatyta 2008 m. Vienas iš didesnių šios versijos patobulinimų yra duomenų perdavimo greitis – jis siekia 5 Gbit/s (625 MB/s), tai yra daugiau nei 10 kartų didesnis nei ankstesnės USB 2.0 versijos.

2013 m. buvo išleista naujausia šios versijos dalis USB 3.1, pasižyminti dar didesniu duomenų perdavimo greičiu – 10 Gbit/s (1,25 GB/s).

Visos USB 3.0 ir 3.1 jungtys yra išskiriamos mėlyna spalva arba inicialais „SS“ (SuperSpeed).

USB 3.2 specifikacija pasirodė 2017 m.

2019 m. pakeistas USB4.

## Šaltiniai
AB Neris

**AB „Neris“** – buvęs žemės ūkio mašinų gamybinis susivienijimas, veikęs 1965–2002 m. 2600 darbuotojų (1980 m.).

Adresas: Pramonės g. 97, Vilnius (Naujoji Vilnia).

## Istorija
Buvo gaminamos javų kūlimo mašinos „Neris“, įvairių modifikacijų žolės miltų gamybos agregatai, pašarų presavimo, granuliavimo įrengimai, pašarų ruošimo mašinos galvijų fermoms. Taip pat kita veikla buvo geležinkelio vagonų remontas ir modernizavimas, medienos pakrovimo ir pervežimo mašinų gamyba ir pardavimas, metalo konstrukcijų ir konstrukcinių detalių gamyba, ligoninių lovų ir kitų baldų, naudojamų medicinoje, chirurgijoje arba veterinarijoje ir jų dalių gamyba ir remontas.

Sudarė Vilniaus žemės ūkio mašinų gamykla „Neris“ (pagrindinė susivienijimo įmonė įkurta 1958 metais vietoj mechaninės gamyklos, įkurtos 1956 m.), Radviliškio, Rokiškio ir Paberžės žemės ūkio mašinų gamyklų. 1980 metais pagamino 1940 žolės miltų gamybos agregatų AVM 1,5, 100 birių pašarų įrengimų komplektų KORK 1501, 1600 žolės miltų granuliavimo įrengimų OGK 1,5, 1100 pašarų presavimo įrengimų OPK 2,0.

2002 m. įmonei iškelta bankroto byla.

## Pavadinimai
* Naujosios Vilnios mechaninė gamykla
* Vilniaus mechaninė gamykla
* Vilniaus žemės ūkio mašinų gamykla „Neris“
* Firmos „Neris“ pagrindinė gamykla
* Lietuvos gamybinis susivienijimas „Neris“
* Valstybinė įmonė „Neris“
* Akcinė bendrovė „Neris“

## Šaltiniai
Kinanas ap Hivelas

**Kinanas ap Hivelas** (, m. 1005 m.) – Gvinedo, Decheibarto ir Poviso karalius (999–1005 m.), Chivelo ap Ieiavos sūnus.

## Biografija
Kinanas po Merdido mirties grąžino Aberfrau dinastijos Gvinedo sostą. Apie neilgą Kinano valdymą nieko nežinoma, kaip ir apie aplinkybes, kurioms esant jį pakeitė Aedanas ap Blegivridas.

## Nuorodos
* 

## Literatūra
* John Edward Lloyd A history of Wales: from the earliest times to the Edwardian conquest. – Longmans, Green & Co, 1911
Kalnų Progumos

**Kalnų Progumos** – buvusi gyvenvietė („kolonija“) Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, Naujojoje Vilnioje.

## Istorija

Atsirado po 1925 m. iškirtus dalį miško, senbuvių tiesiog vadinama *Poręby* (Uosių ir Kalno gatvių apylinkės). 1931 m. – 158 gyventojai. 1933 m. prijungta prie Naujosios Vilnios miesto. Pavadinimas žemėlapiuose aptinkamas iki 1974 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Wikimapia
Statybos apdailos mašinos

**AB „Statybos apdailos mašinos“** – Vilniaus įmonė, užsiimanti statybos apdailos mašinų ir jų atsarginių detalių gamyba. Gaminami beoriai aukšto slėgio dažymo agregatai, įvairių rūšių kompresoriai, slėgio bakai dažų maišymui ir tiekimui, tepalo ir drėgmės atskyrikliai. Įmonė taip pat atlieka detalių mechaninį apdirbimą, štampavimą, kalimą, terminį apdirbimą, suvirinimą, darbo rūbų skalbimą, nuomoja kompresorius ir dažymo agregatus. Gaminamos produkcijos ir atsarginių dalių pardavimą vykdo UAB „Statybos apdailos mašinų prekyba“.

Adresas: Dūmų g. 3, LT- 11119, Vilnius (Naujoji Vilnia).

## Istorija
1882 m. austrų verslininkas įkūrė nedidelę metalo apdirbimo gamyklėlę.
iki Antrojo pasaulinio karo bendrovė gamino įvairius namų apyvokos įrankius bei įrankius pramonei ir žemės ūkiui.
Po Antrojo pasaulinio karo bendrovė buvo nacionalizuota.

1948 m. įmonė tapo **„Statybos apdailos mašinų gamykla“**.

1995 metais ši gamykla reorganizuota į AB „Statybos apdailos mašinos".

## Produkcija
* Kompresoriniai įrenginiai (CO-243-1, CO-62A-2, SAM-1)
* Unifikuoti kompresoriai Y43102A
* Kompresoriaus mazgas CO-243
* Aukšto slėgio dažymo agregatai (Finiš 211-1, Finiš 211-2)
* Rankiniai pneumatiniai dažų purkštuvai (CO-19B, CO-6B, CO-71B, CO-123A)
* Pneumatinis purkštuvas dekoratyviniams darbams SAM-3
* Oro valytuvas CO-15B
* Slėgio bakas CO-12A

## Darbuotojai
* 1982–1986 m.: Zbignev Jedinskij (g. 1959 m.), buvęs gamyklos meistras, 2012–2016 m. kadencijos Seimo narys

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Marianne Mendt

**Marianne Mendt** (tikrasis vardas *Marianne Krupicka*; g. 1945 m. rugsėjo 29 d. Vienoje) – Austrijos aktorė ir džiazo dainininkė, geriausiai žinoma dėl savo dalyvavimo Eurovizijos dainų konkurse 1971 m.

1971 metais Mendt transliuotojo ORF pasirinkta atstovauti Austrijai su daina „Musik“ () Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Dubline balandžio 3 d. Daina „Musik“ buvo atliekama Vienos vokiečių dialektu.

## Diskografija

### Singlai
* Musik (1971)
* Gute Lieder sind wie Pistolen (1972)
* I wünsch mir zu Weihnachten (1972)
* I bin in dir daham (1972)
* Komm, alter Pianospieler (1974)
* Ich lache Tränen wenn du lügst (1977)
* Berlin (1981)
* Wird schon werden (2000)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

|-
Latvelė

**Latvelė** – upė Lietuvoje, Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje; Vaigalės kairysis intakas (Neries baseinas). Ilgis 0,7 km. Prasideda Vaigeliškių kaimo apylinkėse, teka į šiaurės vakarus. Vidurupyje kerta kaimo keliuką. Įteka į Vaigalę ties mišku Neries regioniniame parke, 4 km nuo jos žiočių.

Intakai: Akelė
Akelė

**Akelė **– upė Lietuvoje, Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje; Latvelės kairysis intakas (Neries baseinas). Ilgis 0,1 km. Prasideda Vaigeliškių kaimo apylinkėse, teka į šiaurės rytus. Įteka į Latvelę ties mišku Neries regioniniame parke, 0,6 km nuo jos žiočių.
Francois Tamisier

**Fransua Tamisjė** (*François Tamisier*; g. 1809 m. – m. 1880 m.) – XIX a. gyvenęs Prancūzijos artilerijos kapitonas, tobulinęs graižtvinius šautuvus. Išrado kulkų griovelius, vadinamus *Tamisjė grioveliais*, kurie vėliau panaudoti Minjė kulkose. 
  

## Kulkų grioveliai
Kapitonas Tamisjė 1841 m. gavo patentą metodui, kuris didina šaudymo kūgiškai cilindrinėmis kulkomis taiklumą. Metodo esmė – cilindrinėje kulkos dalyje išpjauti tris trikampio pjūvio griovelius ().

Palyginus su rutulinėmis kulkomis, kurios yra gana neefektyvios, bet simetriškos ir turi aerodinamiškai stabilų profilį, kūgiškai cilindrinių kulkų, kurias ankstyviesiems graižtviniams šautuvams sukūrė Delvinis, aerodinaminis stabilumas buvo problema. Tamisjė grioveliai didina oro pasipriešinimą už kulkos masės centro, kas didina kulkos stabilumą, panašiai kaip strėlės stabilizatoriaus plunksnos. Kulka su grioveliais skrydyje išlieka stabili, tad jos efektyvumas didesnis. Tamisjė eksperimentavo su Delvinio kulkomis ir aptiko aerodinaminio pasipriešinimo kulkos trajektorijoje efektą.

Tamisjė grioveliai labai padidino kūgiškai cilindrinių kulkų efektyvumą. Tačiau dėl jų Delvinio sistemos šautuvuose tapo sunkiau priversti kulkas įsirėžti į graižtvas.Tai bandė kompensuoti Tuveninas, sukurdamas stulpelinį šautuvą (). Šie principai vėliau buvo panaudoti kuriant Minjė kulką.

### Progresinės šautuvo graižtvos
Tamisjė taip pat išrado metodą šautuvų vamzdžių graižtvoms rėžti taip, kad ties drūtgaliu jos būtų gilesnės, o link žiočių vis seklėtų. Tai didino kulkos judėjimo vamzdyje efektyvumą.

## Nuorodos
Vilniaus televizija

**Vilniaus televizija** – regioninis televizijos kanalas, veikęs 1994–2004 m. Vilniuje.

Viena seniausių laidų – „Vilniaus Žinios“.

## Istorija

Pradėtas transliuoti 1994 m. gegužės 12 d., Vilniaus televizija transliavo programą Vilniaus regionui. Kanalą įkūrė Vytautas Kvietkauskas ir Maskvos televizija TV-6.Tarp televizijos autorinių laidų – „Teisė arčiau žmogaus“, „Nedelia“, „Žvejo biblija“, „Pulsas“, „Sporto savaitė“, „Kad Lietuvai būtų geriau“ ir kitos. Vilniaus televizija iki 2002 metų sausio 1 dienos retransliuodavo TV-6 programą ir filmus rusų kalba, o šią televiziją likvidavus, iki 2004 metų rudens buvo retransliuojamos Rusijos televizijos RTR programos. 

2004 m. kanalą įsigijo „Rubicon Group“, už 2,3 mln. litų iš buvusio televizijos savininko Vytauto Kvietkausko.

Televizijos kanalas baigtas transliuoti 2004 m. spalio 10 d., jį pakeitė 5 kanalas.

Transliuotojas – UAB „Vilniaus televizija“.

## Generaliniai direktoriai

* Vytautas Kvietkauskas – 1994–1996 m., 1997–2000 m.
* Vilma Kvietkauskienė – 2001–2004 m.
* Linas Ryškus – 2004 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

Televizijos tinklalapis 2000 m.
Louis-Étienne de Thouvenin

**Lui Etjenas de Tuveninas** (*Louis-Étienne de Thouvenin*; 1791–1882) – Prancūzijos armijos generolas, išradėjas. Išrado stulpelinį šautuvą (), kuris buvo paspartintai pro žiotis užtaisomas šautuvas.

## Nuorodos
Dan Bittman

**Dan Bittman** (g. 1962 m. kovo 29 d. Bukarešte) – Rumunijos dainininkas, dainų autorius, aktorius ir televizijos laidų vedėjas.

Bittman nuo 1985 m. yra grupės Holograf vokalistas. 1994 metais atstovavo Rumunijai Eurovizijos dainų konkurse. Su daina „Dincolo de nori“ () užėmė 21 vietą su 14 taškų. Jis buvo pirmasis Rumunijos atstovas šiame konkurse. Bittman užėmė 21 vietą su 14 taškų.

1984–1985 m. buvo rumunų roko grupės Iris pagrindinis vokalistas. Nuo 2004 m. veda populiarią TV laidą *Dănutz S.R.L* TVR 1 kanale.

## Nuorodos
* Dan Bittman *[[Internet Movie Database]]*

|-
Stulpelinis šautuvas

**Stulpelinis šautuvas** (; ) – pro žiotis užtaisomas graižtvinis šautuvas, kurį išrado Tuveninas.

Tuveninas patobulino savo tautiečio Anri Delvinio išrastą kamerinį vamzdį. Tokius vamzdžius turėjo Delvinio sukonstruoti šautuvai ir tvirtovinės muškietos. Kameros spindis buvo mažesnis nei vamzdžio spindis, tad įmesta kulka atsiremdavo į kameros kraštus. Kelis kartus patrambavus grūstuvu (paprastai būdavo atliekami trys smūgiai) švininė kulka patrumpėdavo ir paplatėdavo, jos skersmuo padidėdavo, o šoninis paviršius įsirėždavo į graižtvas. Iššovus graižtvomis judantys kulkos šonų iškilumai (susidarę grioveliuose) priversdavo kulką suktis.

## Stulpelinis šautuvas
Tuveninas sugalvojo efektyvesnį būda deformuoti kulką. Jis vamzdžio kameros (į kurį suberiama parako porcija) centre įtaisė plieninį stulpelį, į kurį atsiremdavo vamzdin įmesta kulka. Grūstuvu paspaudus iš viršaus kulka patrumpėja ir pastorėja. Tuo pačiu metu kulkos apatinė dalis apgobia viršutinę stulpelio dalį. Tai kulkai suteikia efektyvesnę aerodinaminę formą. Pulkininkas Tuveninas savo išradimą paskelbė 1844 m.

Jo sistema, nors buvo Delvino sistemos patobulinimas, neužtikrino nepriekaištingo kulkos elgesio šautuve, iššautos kulkos trajektorija būdavo gana netaisyklinga. 

Prancūzijos armija Tuvenino patobulintą šautuvą priėmė 1846 m. 1853 m. Tuvenino šautuvus ėmė naudoti šaseriai. Tokius šautuvus ginkluotėn priėmė ir Prūsijos jėgeriai. Tiek šaseriai, tiek jėgeriai buvo kariuomenės rūšys, kuriose taiklus šaudymas labai svarbus. 

Šautuvai buvo žinomi kaip  'Tuvenino stulpeliniai karabinai'. Taikikliai buvo graduoti iki 600 jardų. Vamzdžiai turėjo po 8 graižtvas, kurios padarydavo pilną apsisukimą per 36 colius.

Tuvenino šautuvai buvo nepatogūs valyti, ypač kamera apie stulpelį. 

## Tolesnė raida
Tuvenino techniniai patobulinimai buvo žingsnis link Minjė kulkos (*[[Claude-Étienne Minié]]*) išradimo. Tuveninas buvo pasiūlęs mintį, kad kulkos su įduba kulkos dugnelyje bus efektyvesnės. Minjė vystė geležinio dubenėlio kulkos dugnelyje idėją. Parako dujų varomas geležinis dubenėlis smogdavo į švininę kulką, priversdavo kulkos dugninę dalį su įduba plėstis ir įsitvirtinti graižtvose. Minjė dubenėliai veikė panašiai kaip Tuvenino stulpelis. Tik Tuvenino stulpelis performuodavo kulką užtaisant šautuvą, o Minjė kulkos dubenėlis – iššovimo pradžioje. Po Tuvenino sistemos sekusi Minjė sistema buvo daug paprastesnė, ji leido perdaryti bet kokį lygiavamzdį šautuvą į galingą graižtvinį šautuvą. Tam tereikėjo vamzdyje padaryti graižtvas ir naudoti tinkamo kalibro Minjė kulkas. Tai leido tinkamiau apginkluoti pirmųjų linijų kariuomenę.

## Nuorodos
Dilmunas

**Dilmunas** arba **Telmunas** () – senovinė civilizacija, gyvavusi Rytų Arabijoje (Bachreino regione). Tai buvo svarbus prekybinis centras, savo klestėjimo laikotarpiu kontroliavęs prekybinius maršrutus Persijos įlankoje. Šumerai Dilmuną laikė šventąja žeme. Nėra tiksliai žinoma, kokias teritorijas apėmė ši civilizacija, tačiau jos pėdsakų randama Bahreine, Kuveite, Saudo Arabijos rytinėje pakrantėje. Mesopotamijos civilizacijų šaltiniuose minima, kad Dilmunas buvo svarbiu vario tiekėju bei tarpininku prekyboje su Indo slėnio civilizacija.

Dilmunas buvo prekybiniu centru nuo 4 tūkstantmečio pabaigos iki XVIII a. pr. m. e. Jo klestėjimo viršūnė buvo 2 tūkstantmečio pr. m. e. pirmieji 300 metų, vėliau prasidėjo nuosmukis dėl piratų antpuolių. VI a. pr. m. e. Babilonija, o vėliau Persija įtraukė Dilmuną į savo valdas. Seniausias žinomas Dilmuno paminėjimas rastas iš 3 tūkstantmečio pr. m. e. pab. Inanos šventykloje Uruke. Ten „dilmunu“ vadinama kirvių rūšis, taip pat kalbama apie prekyba vilna su Dilmunu. ~2300 m. pr. m. e. Lagašo karaliui Ur Nanšei skirtame įraše rašoma, kad „Dilmuno laivai jam atgabeno medienos duoklę iš svečių šalių“. Iš kasitų karaliaus Burnaburiašo II (~1370 m. pr. m. e.) valdymo laikotarpio Nipūre rasti įrašai nuo Ili-Ipašros – babiloniečių valdininko, gyvenančio Dilmune, Nipūro valdytojui Enliliui-Kidiniui. Žlugus Kasitų imperijai, Mesopotamijos šaltiniuose Dilmunas nebeminimas, išskyrus 1250 m. pr. m. e. asirų įrašą, kuriame Asirijos karalius tituluojamas, be kita ko, Dilmuno ir Meluhos valdovu. Vėliau Dilmunas minimas jau Naujosios Babilonijos karalystės šaltiniuose kaip Babilonijos valda. 538 m. pr. m. e. žlugus Babilonui, Dilmuno pavadinimas nebeminimas.

Rašytiniai ir archeologiniai šaltiniai liudija Dilmuną buvus tarpine stotimi tarp Mesopotamijos ir Indo slėnio civilizacijos (siejama su Meluha). Iš Dilmuno kildinami antspaudai randami tiek Lothalyje, tiek Failakoje, tiek Mesopotamijoje. Per Dilmuną į Mesopotamiją turėjo keliauti mediena, dramblio kaulas, lazuritas, auksas, karneolas, perlai, kriauklės, varis, asfaltas, iš jos – vilna, aliejus, javai, sidabras, švinas.

Dilmunas minimas šumerų mitologijoje kaip „pirmykštis rojus“, „vieta, kur teka Saulė“. Dilmunas minimas kai kuriose šumerų kosmogonijos mituose, siejamas su Enuma Eliš mite minimais „dvejais vandenimis“ (tą reiškia pavadinimas „Bahreinas“). Gilgamešo epe minima, kad plaukdamas į Dilmuną jis turėjęs praplaukti Mašo kalną.

Su Dilmunu siejamos svarbiausios archeologinės vietovės yra Failakos sala Kuveite, Saro, Kalat al Bahreino vietovės Bahreine.
Vimana

: *Apie architektūrinį terminą: [[vimana (šventykla)]].*
**Vimana** () – skraidantis aparatas, aprašytas senovės indų literatūriniuose šaltinuose. Pats pavadinimas kilęs iš sanskrito šaknies *vi+mā*, reiškiančios „matuoti, kirsti, prakeliauti“.

Vimanos siejamos su dangiškųjų ratų vaizdiniu, būdingų indoeuropietiškai mitologijai. Pats žodis „vimana“ kaip daiktavardis Vedose nesutinkamas, tačiau Rigvedos 1.164 himno 48 šloka siejama su galimu vimanos aprašymu: *dvylika stipinų, vienas tekinis, trys ertmės, kas gi tat suprastų? Tame draugėje trys šimtai ir šešiasdešimt strypų įstatyti, judančių ir nejudančių*. Vimanos minimos gausiau epuose – „Mahabharatoje“ aprašoma 12 uolekčių skersmens keturratė vimana, priklausanti asurui Majai, o „Ramajanoje“ vimana, pavadinimu „Pušpaka“ skraidžioja demonas Ravana: *Kurio ta “Pušpaka” vardu vimana, pagal norą judanti, spindinti / Dėl žygdarbio, iš ties, gauta, mieloji, jąja dangumi keliauju* (3.046). Vėliau vimaną mini ir Žemės vaizdinius iš jos aprašo žymus indų poetas Kalidasa.

Šiais laikais ufologai vimanas yra linkę laikyti NSO aprašymais. XX a. pasirodė „Vaimanika šastra“, kurioje aprašytos vimanos, jų sandara, pateikti planai. Nustatyta, kad tai buvo XX a. pr. mistiko Subarajos Šastrio kūrinys, nors buvo priskiriamas rišiui Bharadvadžai.

Dabartinėje hindi kalboje *vimān* yra vienas žodžių, kuriuo vadinamas lėktuvas.

## Šaltiniai
Manufacture d'armes de Saint-Étienne

**Manufacture d'armes de Saint-Étienne**, *MAS* – Prancūzijos valstybei priklausiusi ginklų gamybos kompanija, kuri buvo įsikūrusi Sent Etjeno mieste. Dabar ji prijungta prie valstybei priklausančio gynybos technikos konglomerato *[[Nexter]]*.

Sent Etjenasjau nuo viduramžių buvo gerai žinoma kalavijų ir peilių gamybos vietos. 1665 m. Paryžiuje buvo įkurtas Karališkasis ginklų depas, kuriame buvo saugomi Sant Etjene pagaminti kariniai ginklai.

1764 m. buvo įkurta Karališkoji ginklų manufaktūra, kurią prižiūrėjo Šarlevilio (*Charleville*) Karališkosios ginklų manufaktūros generalinis inspektorius. 

Prasidėjus Prancūzijos revoliucijai manufaktūra per metus pagamindavo 12 tūkst. ginklų. Revoliucijos metais miestas buvo pervadintas į *Armsville*, ginklų gamyba mieste padidinta, kad tenkintų poreikius revoliucinės armijos, kovojusios Prancūzijos pasieniuose su rojalistais, kuriuos rėmė Europos karališkosios giminės. 

Įsikūrusioje Prancūzijos imperijoje ginklų gamyba triskart padidėjo, kad tenkintų Napoleono armijos, užkariavusios Europą, poreikius. 

1838 m. per metus buvo pagaminta virš 30 tūkst, šaunamųjų ginklų. 
1864 m. buvo pastatyta moderni gamykla su garo varomomis mašinomis. 1866 m. pradėjo gaminti pirmus standartizuotus karinius vienšūvius graižtvinius šautuvus *[[Chassepot]]*, o nuo 1874 m. – juos pakeitusius Gra šautuvus.

1886 m. MAS ėmė gaminti Lebelio šautuvus. 

MAS sukūrė ir gamino prancūziškų 7,5 mm kalibro šautuvų šeimą, nuo MAS 36 iki FSA MAS 49/56, o dabar gamina dabartinį kariuomenės šautuvą FAMAS.


Vaizdas:Grenade launcher with grenade Manufacture de Saint Etienne France 1760.jpg|Granatsvaidis su granata. *Manufacture de Saint-Étienne* (1760 m.).
Vaizdas:Chassepot-p1000738.jpg|Chassepot 1866
|Revolver 1892
|Fusil Berthier Mle 1907/15
|Fusil Lebel 86/93 Modified R 35
Vaizdas:FSA-1917-detoured.jpg |FSA-1917
Vaizdas:MAS 49 crop.jpg|FSA MAS 49
Vaizdas:DCB Shooting-MAC-50.jpg|PA Modele 1950
[Vaizdas:Mitrailleuse-IMG 1728.jpg|AA52 ANF1
Vaizdas:DCB Shooting FR F1.jpg| FR F1
Vaizdas:DCB-Shooting MAS G1S.jpg|PA MAS G1
Vaizdas:FAMAS dsc06877.jpg|FA-MAS F1
Vaizdas:FAMAS Felin 501556 fh000002.jpg|FAMAS G2 Félin V1 prototype