open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saulučiai (Kaišiadorys)

**Saulučiai** (seniau ***Jezalinas***) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kruonio, tarp Joniliškių miško ir kelio .

## Istorija

Kaime rasti du akmeniniai kirviai. Caro laikais Jezalino kaime, ūkininko J. Gervicko namuose, veikė nelegali lietuviška mokykla. XX a. valstybinis Jezalino kaimas pateko į Kruonio valsčių, Kairiškių seniūniją.

1931 m. kaimui skirstantis į vienkiemius, Jezalinas vietinio gyventojo Kosto Taukočiaus pasiūlymu pavadintas Saulučiais.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Šeštakauskas (1928–), veterinaras.

## Šaltiniai
Sausalaukė

**Sausalaukė** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Svėdasų, netoli kelių  ir  sankryžos. Šalia telkšo Alaušas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sausaraistis (Elektrėnai)

**Sausaraistis** – viensėdis Elektrėnų savivaldybėje, 9 km nuo Balceriškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Saugūniškės (Maišiagala)

**Saugūniškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Maišiagalos. Kaimas yra šalia šioje apylinkėje populiaraus kelio Nr. 5259 (Sudervė – Paąžuoliai – Maišiagala). Saugūniškės yra užfiksuotos kaip šiauriausia bitinių antšeimio nario *[[Tachytes panzeri]]* paplitimo vieta.

## Istorija

Vyskupas Ignotas Jokūbas Masalskis ir Teodora Sapiegienė 1782 m. Sudervėje pastatė bažnyčią. Jai paskirtas Saugūniškės kaimas ir palivarkas (prie Maišiagalos). Nuo 1797 m. iki 1820 m. bažnyčios vargonininku dirbo bajoras Simonas Baginavičius. Jam buvo išnuomotas ir Saugūniškės kaimas.

Tarybiniais laikais (1960–1970 m.) kaimo apylinkės buvo melioruotos. Vietiniai gyventojai kalba, kad prieš melioravimą kaime buvo „pono prūdai“. Nemelioruotose vietose, Saugūniškių apylinkėse, peri gervės. Apylinkes yra pamėgę ir medžiotojai, kurie daugiausiai medžioja šernus. Kaimas turi savo vieno kilometro ilgio upelį, kuris įteka į Gnesvianką.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Henryk Tomaszewicz (g. 1942), hidrobotanikas, mokslininkas.

## Šaltiniai

*
Saulėniškė

**Saulėniškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Svirkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sausdravėnai

**Sausdravėnai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Žlibinų, prie Sausdravo upės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sausiai (Endriejavas)

**Sausiai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Endriejavo. 

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Sausiuose 1927 m. liepos 12 d. gimė inžinierius mechanikas, žemės ūkio teoretikas Jonas Dromantas.

## Šaltiniai
Sausiai (Veiviržėnai)

**Sausiai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Veiviržėnų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sausininkai

**Sausininkai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Bartninkų, prie Širvintos ir jos intako Dotamo. Greta telkšo mažas Sausininkų ežeras. Praeina kelias . Kaimo galuose yra dvejos senosios kapinės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Saušilis (Telšiai)

**Saušilis** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Žarėnų. Anksčiau buvo vienas Saušilio kaimas, dabar šiaurinė jo dalis priklauso Plungės rajonui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savaitiškės (Trakai)

**Savaitiškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Antakalnio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savaitiškės

:: *Apie kaimą Trakų rajone žr. [[Savaitiškės (Trakai)]]*.

**Savaitiškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Turgelių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savanoriai (Druskininkai)

**Savanoriai** – kaimas Druskininkų savivaldybėje, išsibarstęs 2–3 km į šiaurės rytus nuo Leipalingio, tarp kelių  ir  bei Seiros upelio. Yra buvusios pienininkystės fermos.

## Etimologija

Kaimo pavadinimas kilęs iš žodžio *savanõris*. Įkurtas tarpukariu, išdalinus Leipalingio dvaro žemę Lietuvos savanoriams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Saušilis (Plungė)

**Saušilis** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Žarėnų. Pietinė kaimo dalis priklauso Telšių rajonui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Juodkalnijos karalystė

**Juodkalnijos karalystė** () − buvusi valstybė pietryčių Europoje. Ji gyvavo nuo 1910 m. rugpjūčio 28 d. iki 1918 m. lapkričio 28 d. 

Karalystės sostine buvo Cetinjės miestas. Vietinė valiuta − perperas.

## Istorija

Juodkalnijos karalystė buvo paskelbta Juodkalnijos kunigaikščio *Nikolo I Petrovičiaus* 1910 m. rugpjūčio 28 d. Cetinjės mieste. Pats kunigaikštis pasiskelbė Juodkalnijos karaliumi Nikola I.

Nors karalius drąsiai ir aktyviai įsijungė į Pirmąjį Balkanų karą, vykusį 1912−1913 m., vėliau tai tapo Juodkalnijos karalystės žlugimo priežastimi. Juodkalnijos karalystė kariniais veiksmais prisijungė nemažas teritorijas, kurių gyventojai aktyviai priešinosi, o tai sąlygojo tolimesnę krizinę padėtį.

1914 metais Juodkalnijos karalystė įsitraukė į I pasaulinį karą, paskelbdama karą Vokietijai ir Austrijos−Vengrijos imperijai, tačiau netrukus buvo jų okupuota. 

1917 m. liepos 20 d. pagal Korfu deklaraciją, Juodkalnija buvo prijungta prie Serbijos.

Dar prieš karo pabaigą 1918 metais okupacinės pajėgos paskubomis sušaukė lojalią Juodkalnijos nacionalinę asamblėją. Ji nušalino karalių ir balsavo už Juodkalnijos prisijungimą prie Serbijos. 1922 m., nors juodkalniečiai parodė didelį pasipriešinimą, Juodkalnija buvo įjungta į naujai kuriamą Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės sudėtį. Tuomet ir baigėsi kelis dešimtmečius trukęs Juodkalnijos nepriklausomybės laikotarpis, nors kai kurių jos šalininkų sukilimas Belgrado buvo numalšintas tiktai 1925 metais. Šioje karalystėje, dar vadinamoje Pirmąja Jugoslavija, Juodkalnija sudarė administracinį vienetą Zetos banoviną. Jai sugrąžintas Kotoro regionas. Karalystėje viepatavo serbai siekę įdiegti didžiaserbiškumo idėjas, kas kėlė kitų valstybės tautų pasipriešinimą.

## Nuorodos
*Juodkalnija (anglų k.)
*Juodkalnijos karalystės žemėlapis 1918 m.
Krokslätts IK

**Miolndalio „Krokslätt“** – buvęs Švedijos futbolo klubas iš Miolndalio. 

## Isorija

Prijungtas prie Fassbergs Molndal klubo.

## Pasiekimai

* šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Zetos kunigaikštystė

**Zetos kunigaikštystė** () − viduramžių laikų valstybė Balkanuose, šiuolaikinės Juodkalnijos teritorijoje. Zetos pavadinimas kilo nuo šalia tekančios Zetos upės.

## Istorija

1355 m. mirus didžiausiam Serbijos imperijos valdovui Stefanui Dušanui, imperija ėmė byrėti. Ilgainiui čia susiformavo 6 atskiros valstybės, valdomos vietos dinastijų. Tuo pasinaudoję Zetoje į valdžią atėjo vietos didikai Balšičiai, kurie iš pradžių valdė kaip imperijos vasalai, bet nuo 1360 m. − kaip visiškai nepriklausomi. Dinastijos pradininkas – Balša I, jo sūnus Jura I, Stratomiras ir Balša II (m. 1385) valdė Barą, Budrą, Škoderį, nuolatos kariavo su serbų caru, Albanijos valdovu ir palaikė santykius su serbais, Venecija ir Dubrovniku. Nuo 1371 m. yrant Serbijos valstybei, plėtė savo teritoriją Serbijos sąskaita. Valdant Balšičiams, krašte galutinai įsitvirtino stačiatikių tikėjimas. Iš pradžių Zeta valdė nemažas teritorijas Metohijoje bei dabartiniame Kosove, bet po Džuradžo I mirties 1378 m., šios teritorijos perėjo Brankovičiams. Nuo 1378 m. Balša II vadino save Duresio kunigaikščiu. Stratomiro sūnus Jurgis II valdė 1385–1403 m. Dėl savo karų su osmanais ir nesėkmių pateko į tautosaką.

1421 m. mirdamas paskutinysis Balšičius Balša III paliko kunigaikštystę savo motinos broliui, Serbijos despotui Stefanui Lazarevičiui, ir Zeta vėl pateko į Serbijos sudėtį. Dėl Zetos SErbija kariavo su Venecija, kuri irgi pretendavo į jos teritorijas, kol galiausiai buvusios Zetos valdos buvo pasidalintos. Kadangi despotai kovodami su Osmanais negalėjo skirti pakankamo dėmesio Juodkalnijai, jos teritorijos stipriai susitraukė. 1420-1448 m. visą pajūrį (vadinamąją Donja Zetą ) nuo Kotoro šiaurėje iki Ljeso (dab. Albanija) pietuose užvaldė Venecijos Respublika, kuri prijungė jį prie Jūrinės Venecijos (Venecijos Albanijos). Ji teritorijas prie Kotoro įlankos išlaikė iki pat XVIII a. Be to, ir kalnuotoji Zeta kurį laiką buvo valdoma Humo kunigaikštystės.

1451 m. čia įsigalėjo nauja vietinė dinastija − Crnojevičiai, valdę iki 1498 m. Jiems valdant kraštas jau tapo žinomas kaip *Montenegro*, kas, išvertus iš italų kalbos ir reiškia Juodkalnija. Crnojevičių valdos užėmė tik labai nedidelę dalį Juodkalnijos, ties sostine Cetinjė.

1498 m. Zetą nukariavo Osmanų imperija.

## Valdovai

;Balšičiai
* Balša I (1356–1362)
* Džuradžas I (1362–1378)
* Balša II (1378–1385)
* Džuradžas II (1385–1403)
* Balša III (1403–1421)
;Lazarevičiai/Brankovičiai
* Despotas Stefanas Lazarevičius (1421–1427)
* Despotas Duradas Brankovičius (1427–1435)
;Crnojevičiai
* Gojčinas Crnojevičius (1435–1451)
* Stefanas I Crnojevičius (1451–1465)
* Ivanas Crnojevičius (1465–1490)
* Džuradžas Crnojevičius (1490–1496)
* Stefanas II Crnojevičius (1496–1498)
IFK Uddevalla

**Udevalos IFK** – Švedijos futbolo klubas iš Udevalos.

## Istorija

## Pasiekimai

* šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
Johanneshovs IF

**Stokholmo „Johanneshov“** – buvęs Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo.

## Istorija

Prijungtas prie Hammarby IF klubo.

## Pasiekimai

* šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Variaus atodanga

**Variaus atodanga** − geologinis gamtos paveldo objektas. 1987 m. paskelbtas gamtos paminklu. Atodanga yra Anykščių r., netoli nuo Stakių kaimo, kairiajame Variaus upelio (kairysis Šventosios intakas) krante, apie 6 km į šiaurę nuo Anykščių ir apie 2 km nuo Variaus žiočių aukštyn upeliu. Atodanga patenka į Anykščių regioninio parko teritoriją. 

## Apie atodangą
Atodangos aukštis − 15 m, absoliutus aukštis (nuo jūros vandens lygio) apie 98,5 m, ilgis palei Variaus upę − apie 26 m. Variaus atodangos kvartero storymei būdingos ledyno sustumtos ir suraukšlėtos nuogulos. 

Variaus atodangos aplinka sutvarkyta, čia pastatyti informaciniai stendai, įrengtos apžvalgos aikštelės. 

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Geologijos informacinė sistema (GEOLIS). Geotopai
Eskilstuna City FK

**Eskilstiunos „City“** – Švedijos futbolo klubas iš Eskilstiunos.

## Istorija
1907 m. įkurtas klubas. Sėkmingiausi metai buvo 1924 ir 1925 m., kai tapo pirmenybių medalininkais.

Pastrauoju metu buvo iškritę į mėgėjišką lygmenį.

## Pasiekimai

* šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
Joninė patranka

**Joninė patranka** () – mokslinėje fantastikoje aprašytas ginklas, šaudantis jonų pluošto impulsais. Paprastai aprašomas kaip superginklas. Hipotezinė joninė patranka šaudo jonų (elektringų dalelių) pluoštu, todėl gali pažeisti elektroninius prietaisus, transporto priemones su elektronika, įvairius kitus įtaisus, naudojančius elektros energiją bei elektroniką.

Joninės patrankos kaip ginklai plačiai naudojamos kosminės operos stiliaus ir panašiuose moksliniuose fantastiniuose filmuose ir kompiuteriniuose žaidimuose (pvz., „Homeworld“, „Homeworld 2“, „Command & Conquer“ serijoje, „Unreal Tournament 2004“, „Ogame“, „Ratchet and Clank: Up Your Arsenal“ ir „StarCraft“).
Levas Kamenevas

**Levas Kamenevas** (, 1883 m. liepos 18 d. Maskvoje – 1936 m. rugpjūčio 25 d. Maskvoje) – rusų revoliucionierius, bolševikas, tarybinis valstybės ir partinis veikėjas, buvęs RKP(b) CK Politinio biuro narys.

## Biografija
Tikroji pavardė – Rozenfeldas (*Ро́зенфельд*). 1901 m. baigė Tifliso gimnaziją, mokėsi Maskvos universiteto Teisės fakultete. Nuo 1903 m. dalyvavo bolševikiniame judėjime, caro valdžios ne kartą areštuotas ir tremtas. Nuo 1917 m. buvo RSDDP(b) Centro komiteto narys, Petrogrado Tarybos Vykdomojo komiteto narys, vienas „Pravdos“ laikraščio redaktorių. Prieštaravo rengiamam ginkluotam Spalio perversmui.

1918–1926 m. vadovavo Maskvos Tarybai. 1919 m. tapo RKP(b) CK Politinio biuro nariu, 1922 m. – Liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotoju. Tais metais L. Kamenevui pasiūlius Stalinas tapo RKP(b) CK Generaliniu sekretoriumi. 1924–1926 m. buvo TSRS Darbo ir gynybos tarybos pirmininkas. Nuo 1923 m. taip pat vadovavo Lenino institutui. 1922–1925 m. laikotarpiu G. Zinovjevas, L. Kamenevas ir J. Stalinas buvo laikomi svarbiausiais RKP(b) vadovais.
1925 m. L. Kamenevas ir G. Zinovjevas subūrė vadinamąją „Naująją opoziciją“, kurią sutriuškinus L. Kamenevas buvo pašalintas iš Politinio biuro ir visų užimamų pareigų. 1926–1927 m. buvo TSRS vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisaras, pasiuntinys Italijoje. 1927 m. pašalintas iš bolševikų partijos ir ištremtas į Minusinską Rytų Sibire.

1928 m. viešai atgailavo, grąžintas į RKP(b) narius, tačiau 1932 m. pakartotinai pašalintas. 1933 m. vėl grąžintas į partiją, vadovavo leidyklai „Academia“. 1934 m. pabaigoje areštuotas, 1935 m. nuteistas penkiems, vėliau – dešimčiai metų kalėti. 1936 m. vadinamojo „jungtinio trockistų-zinovjevininkų centro“ byloje nuteistas mirties bausme ir kitą dieną sušaudytas.

1988 m. TSRS Aukščiausiojo Teismo plenumas L. Kamenevą reabilitavo.

## Šaltiniai
Stanislovas Marija Tiškevičius

**Stanislovas Marija Tiškevičius** (, 1907 m. spalio 9 d. Palangoje – 1974 m. gruodžio 9 d. Vašingtone) – Lietuvos-Lenkijos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas.

## Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų-Kretingos šakos. Tėvas Feliksas Tiškevičius. Motina Antanina Sofija Loncka. Broliai Jonušas Marija Tiškevičius-Lonckis, Feliksas Tiškevičius-Lonckis ir Alfredas Marija Tiškevičius.

Užaugo ir gyveno Palangoje. Po tėvo mirties valdė Palangos dvarą.

1939 m. kartu su motina iš Lenkijos per Rumuniją ir Italiją pasitraukė į Angliją, gyveno Londone. Po Antrojo pasaulinio karo su šeima išvyko į Kanadą, gyveno Monrealyje. Motinai mirus, persikėlė į San Franciską (JAV). Dirbo Jungtinių Amerikos Valstijų kongreso bibliotekoje. Palaidotas Vašingtone.
## Šeima
1935 m. vedė grafaitę Vandą Liudviką Kosakovską (Wanda Ludwika hr. Kossakowska, g. 1912 m. gruodžio 29 d. Žeimiuose).

Vaikai:
* Marija Teresė Tiškevičiūtė (Maria Teresa Tyszkiewicz, g. 1935 m. gruodžio 5 d. Palangoje), 1961 m. ištekėjo už Andžėjaus Vortmano (Andrzej Wortman, g. 1935 m.). Dukros – Wiktoria Wortman-Philpis (g. 1963 m.) ir Ewa Wortman-Jefferey (g. 1967 m.)
* Juozapas Steponas Tiškevičius (Józef-Joe Stefan Tyszkiewicz, g. 1943 m. rugsėjo 1 d. Londone), 1972 m. vedė Sherron Henkel (g. 1942 m.), su kuria susilaukė sūnaus Stefano (Stefan, g. 1977 m.). Apie 1990 m. antrąkart vedė Suzanne Sara, kuri 1994 m. pagimdė sūnų Mikolajų (Mikołaj)
* Kristina Ona Tiškevičiūtė (Krystyna Anna Tyszkiewicz, g. 1950 m. liepos 26 d. Monrealyje, Kanada). Apie 1980 m. ištekėjo už Marko Finley. Vaikai: Andrew (g. 1983 m.), Alana (g. 1984 m.), Catelyn (g. 1986 m.) ir Allysia (g. 1988 m.)

## Dvarai
Paveldėjo Palangos dvarą, kuriame šeimininkavo iki 1939 m.

## Šaltiniai

* Julius Kanarskas. Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčios fundatoriai grafai Tiškevičiai. – Palanga. Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia: istorijos, architektūros, meno kūrinių, archyvų tyrimai / sudarė Danutė Mukienė. – [Vilnius]: Regionų kultūrinių iniciatyvų centras: Lietuvos dailės muziejus (Vilnius: Petro ofsetas) 2007, p. 115–127.

## Nuorodos
* Palangos gintaro muziejus
Lietuvos sveikatos mokslų universitetas

**Lietuvos sveikatos mokslų universitetas** (**LSMU**) – universitetas Lietuvoje, Kaune.

2020 m. dirbo 2808 darbuotojai (iš jų – 956 mokslų daktarai), iš jų – 1211 dėstytojų, 278 mokslo darbuotojai.

## Istorija
Universitetas LR Seimo nutarimu įkurtas 2010 m. birželio 30 d., susijungus dviem aukštosioms mokykloms – Kauno medicinos universitetui ir Lietuvos veterinarijos akademijai.

LSMU yra didžiausia  sveikatos specialistų rengimo įstaiga Lietuvoje. LSMU studijų ir mokslinio darbo tradicijos siekia Vytauto Didžiojo universiteto Medicinos fakulteto, vėliau tapusio Kauno medicinos institutu, laikus.

2013 metais Kauno mieste, Vilijampolėje, atidaryta LSMU mokykla.

## Studijos
Universitete vykdomos trijų pakopų studijos: pirmosios (pagrindinės universitetinės), antrosios ir trečiosios. Nepertraukiamos studijos, apimančios pirmąją ir antrąją pakopas, vadinamos vientisosiomis. Baigusiesiems nuosekliąsias pirmosios, antrosios pakopos ar vientisąsias universitetines studijas suteikiamas kvalifikacinis (bakalauro arba magistro) laipsnis ir (arba) profesinė kvalifikacija. Studijos vykdomos nuolatine ir ištęstine studijų forma.

## Taip pat skaityti
* Sąrašas:Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Tarybos nariai

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Lietuvos sveikatos mokslų universiteto tinklalapis
Trankiniai

**Trankiniai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Vosiliškio. Įsikūręs tarp Ažytės intakų Morkiškio ir Meiliškių griovio. Greta kaimo eina vieškelis .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Alfredas Marija Tiškevičius

**Alfredas Marija Tiškevičius** (, 1913 m. lapkričio 17 d. Krokuvoje – 2008 m. liepos 10 d. Varšuvoje) – Lietuvos-Lenkijos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas.

## Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų-Kretingos šakos. Tėvas Feliksas Tiškevičius. Motina Antanina Sofija Loncka. Broliai Jonušas Marija Tiškevičius-Lonckis, Feliksas Tiškevičius-Lonckis ir Stanislovas Marija Tiškevičius .

Jauniausias šeimoje vaikas, gimęs tėvams grįžtant iš apsilankymo Romoje pas Popiežių. Užaugo Palangoje. Mokėsi namie, padedamas korepetitoriaus, vėliau – Panevėžio lenkų gimnazijoje ir Kauno Adomo Mickevičiaus gimnazijoje. Nuo 1926 m. mokslus ėjo Prancūzijoje, kur susipažino su poetu, prozininku, literatūros kritiku Antanu Venclova. Vasarą grįždavo į Palangą, bendravo su miestelio bendraamžiais, iš kurių išmoko ir iki mirties nepamiršo šnekėti lietuviškai. 1938 m. baigė Paryžiaus tarptautinių santykių institutą, po metų grįžo į Palangą. Motinai su broliu pasitraukus į Vakarus, liko šeimininkauti Palangos dvare.

1940 m. prie Lietuvos-Vokietijos valstybinės sienos buvo suimtas vokiečių gestapo, tardytas ir kalintas Tilžėje. Po 4 mėnesių paleistas iš kalėjimo pasitraukė į Lenkiją, įsikūrė Varšuvoje, dalyvavo 1944 m. sukilime prieš vokiečius. Po Antrojo pasaulinio karo komunistinėje Lenkijoje dirbo darbininku cukraus fabrike, inspektoriumi gyvūnų globos draugijoje, invalidų vartotojų kooperatyve, Varšuvos laivininkystėje, geležinkelių sanitariniu inspektoriumi.

1992 m. pirmąkart po karo apsilankė Palangoje, į kurią vėliau stengėsi atvykti kasmet. 1997 m. jam suteiktas Palangos miesto garbės piliečio vardas. Po mirties jo palaikai Varšuvoje buvo kremuoti, parvežti į Lietuvą ir 2008 m. rugpjūčio 10 d. iškilmingai palaidoti senosiose Palangos kapinėse, grafų Tiškevičių kapavietėje, šalia Palangos kapinių koplyčios.

## Šeima
1939–1941 m. buvo vedęs Liudviką Mariją Sobanską (Ludwika Maria Sobańska, g. 1915 m. gruodžio 15 d. – 2006 m. gegužės 5 d. Los Andžele).

Vienintelis sūnus Adomas Marija Tiškevičius (Adam Maria Tyszkiewicz) gimė 1940 m. vasario 10 d. Kaune. Vėliau su motina gyveno Los Andžele (JAV), dirbo gydytoju chirurgu, apsigynė medicinos mokslų daktaro disertaciją. 1973 m. vedė Haną Mariją Šlykovič (Hanna Maria Szłykowicz.)

## Dvarai
1939–1940 m. administravo Palangos dvarą.

## Šaltiniai

* Julius Kanarskas. Palangos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčios fundatoriai grafai Tiškevičiai. – Palanga. Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia: istorijos, architektūros, meno kūrinių, archyvų tyrimai / sudarė Danutė Mukienė. – [Vilnius]: Regionų kultūrinių iniciatyvų centras: Lietuvos dailės muziejus (Vilnius: Petro ofsetas) 2007, p. 115–127.

## Nuorodos
* Palangos gintaro muziejus
Jiezno kautynės

**Jiezno kautynės** – vienos pirmųjų Lietuvos kariuomenės kautynių su Raudonąja armija per Lietuvos–sovietų karą, vykusios 1919 m. vasario 10–13 d. Jiezne.

## Rusijos puolimas
Raudonosios armijos vadovybė planavo puolimu iš šiaurės – per Kėdainius ir pietų apsupti bei užimti Kauną. Raudonosios armijos junginių pietinės grupuotės dalis (7-asis pulkas, daugiau kaip 600 žmonių) turėjo žygiuoti per Aukštadvarį, Jiezną, Birštoną, Prienus, kita dalis – per Alytų ir pulti Kauną iš pietų. Gavusi žvalgybos duomenų apie Raudonosios armijos planus ir pradėtą žygį, Lietuvos karinė vadovybė iš Kauno pasiuntė S. Zaskevičiaus vadovaujamą Antrojo pėstininkų pulko kuopą ir raitelių būrį, apie 30 karių, Jiezno link.

## Kautynės
Vasario 9 d. Raudonosios armijos dalinys jau buvo užėmęs Jiezną ir susitelkęs gretimuose kaimuose. Gavę įsakymą užimti Jiezną, lietuvių pėstininkai, padalyti į dvi dalis, vasario 11 d. apie 12 val. 30 min. pradėjo puolimą iš vakarų ir iš pietų, o raitininkai – iš rytų. Bolševikų pajėgos buvo stipresnės; puolimas nepavyko iš dalies ir dėl 1-ojo būrio vado Četuchino išdavystės (pasidavė į nelaisvę). 18 sužeistų karių pateko į nelaisvę, vėliau jie buvo raudonarmiečių nužudyti. Kuopa pasitraukė į Birštoną.

Vasario 11 d. iš Alytaus į Prienus atvyko pastiprinimas: Pirmojo pėstininkų pulko kuopa ir saksų savanorių pėstininkų dvi kuopos su sunkiaisiais kulkosvaidžiais, artilerija. Iš šiaurės turėjo pulti saksų savanorių raitųjų žvalgų padalinys. Vasario 13 d. lietuvių kariai drauge su vokiečiais pagal kartu parengtą planą puolė Jiezną. Miestelis buvo apsuptas, Raudonosios armijos daliniai sumušti ir priversti trauktis. Lietuviams atiteko: 4 kulkosvaidžiai, apie 50 šautuvų, daug šovinių, Raudonosios armijos 7-ojo pulko vėliava. 

Nepavykus Jiezno puolimui Raudonosios armijos vadovybės planas užimti Kauną puolimu iš pietų pradėjo žlugti, galutinai žlugo po Lietuvos pergale pasibaigusių 1919 m. vasario 12–15 d. vykusių Alytaus kautynių.

Jiezno kautynių ketu Lietuvos kariuomenė paėmė trofėjų - bolševikų lėktuvą "Sopwith 1½ Strutter", tapusį pirmuoju Lietuvos karo aviacijos orlaiviu.

## Šaltiniai

## Literatūra
*
Šiaulių valstybinės kolegijos Verslo ir technologijų fakultetas

**Šiaulių valstybinės kolegijos Verslo ir technologijų fakultetas** (**ŠVK VTF**) - Šiaulių valstybinės kolegijos struktūrinis padalinys, vykdantis verslo ir technologijų studijas; fakultetas.

## Katedros
* Administravimo katedra
* Aplinkos ir statybos inžinerijos katedra
* Elektros inžinerijos katedra
* Apskaitos ir finansų katedra
* Humanitarinių mokslų katedra
* Informatikos inžinerijos katedra
* Transporto inžinerijos katedra
* Turizmo ir vadybos katedra

Paskaitos vyksta šiuose pastatuose:
* Šiaulių kolegijos Centriniai rūmai, Aušros al. 40
* Verslo ir technologijų fakulteto I-ieji rūmai, Tilžės g. 159
* Verslo ir technologijų fakulteto II-ieji rūmai, Vilniaus g. 137

## Administracija
Dekanatas (Tilžės g. 159):
* Dekanas Saulius Palepšaitis                                                                            
* Prodekanė Virginija Latvėnienė                                                                       
* Prodekanė Zita Sluckuvienė                                                                                    
* Prodekanė Liucija Urbonienė  

## Nuorodos
* Oficiali Šiaulių valstybinės kolegijos Verslo ir technologijų fakulteto tinklavietė (lietuvių, anglų, rusų k.)
Reduitas

**Reduitas** (, iš  'slėptuvė') – vidiniai tvirtovės įtvirtinimai, paprastai iš glaudžiai išsidėsčiusių įtvirtintų statinių, skirtų gynybai. Pradžioje reduitai būdavo slėptuvė įgulai, kurią išstūmė iš pagrindinės gynybos linijos ir puola iš visų pusių. 

Reduitu laikomas ir bet koks įtvirtintas punktas pagrindinių įtvirtinimų užnugaryje, sudarantis paskutinį gynybos mazgą. Pvz., dažnai tvirtovėse reduitais būdavo jų įtvirtinta centrinė dalis, citadelė.

## Nuorodos
* Редюит
Dzialingas

**Dzialingas** arba **Dzialingdziangas** () – upė vidurio Kinijoje; Jangdzės kairysis intakas. Prasideda Dzinlino kalnagūbryje, susiliejus Bailongo ir Sihanšujo upėms. Teka į pietus Sičuano įduba. Prateka Šaansi ir Sičuano provincijas bei Čongčingo miesto teritoriją.

Didžiausi intakai – Fudziangas (dešinysis), Kudziangas (kairysis).

Vasarą kyla smarkus poplūdis. Upės vanduo naudojamas drėkinimui, laivyba vyksta iki Nančongo. Miestai prie Dzialingo: Guananas, Langžongas, Nančongas, Hečuanas, Čongčingas.

## Šaltiniai
Nikola Renjė

**Mykolas Renjė** (), 1723 m. - 1800 m. liepos 18 d.) – Vilniaus universiteto anatomijos ir chirurgijos profesorius.

## Biografija

Mykolas Renjė kilęs iš Lotaringijos, Prancūzijos.

1775 m. įsteigė pirmąjį Lietuvoje gimdymo skyrių prie Šv. Roko ligoninės (10 lovų) ir akušerių mokyklą. 1799 m. sujungta 20 špitolių ir prie Domininkonų vienuolyno Šv. Pilypo ir Jokūbo bažnyčios įsteigta pirmoji Lietuvoje ligoninė, kuri nuo 1831 m. iki uždarymo vadinta Šv. Jokūbo ligonine.

Skaitė Vilniaus universitete paskaitas apie chirurgiją ir akušeriją. N. Renjė parengė pirmąją akušerijos programą 1781 - 1782 mokslo metams, dar po 7 metų jo iniciatyva parengta antroji akušerijos dėstymo programa. Anatomija nelabai domėjosi, visą laiką skyrė akušerijai. 

1788 m. N. Renjė Karaliaučiuje apgynė disertaciją *„Specimem inaugurale. De asphyxia neonatorum“* ir 1789 m. gavo mokslų daktaro laipsnį, 1793 m. - Edukacinė komisija jam suteikė visas profesoriaus teises.

Mykolas Renjė mirė 1800 m. liepos 18 d. Vilniuje, palaidotas Šv. Stepono bažnyčios kapinėse.

## Nuorodos
Savarinė

:: *Apie kaimą Mažeikių rajone žr. [[Savarina]]*.

**Savarinė** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės rytus nuo Žaslių, kairiajame Neries krante. Išlikęs buvusios bibliotekos pastatas.

## Istorija

XIX a. pabaigoje buvo Savarinės (Ksaverinės) dvaras, priklausęs Čiobiškio dvarininkams Pilsudskiams. Jis priklausė Vilniaus apskričiai (Musninkų valsčius), nors Vilniaus gubernijos kairioji Neries pakrantė buvo Trakų apskrityje.

XX a. veikė biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šiaulių valstybinės kolegijos Sveikatos priežiūros fakultetas

**Šiaulių valstybinės kolegijos Sveikatos priežiūros fakultetas** (**ŠVK SPF**) - Šiaulių valstybinės kolegijos struktūrinis padalinys, vykdantis sveikatos priežiūros ir kitų sveikatos mokslų studijas; fakultetas. Veikia Šiaulių kolegijos Sveikatos priežiūros fakulteto Studentų mokslinė draugija. Yra Neįgaliųjų karjeros centras.

Adresas: M. K. Čiurlionio g. 16a, Šiauliai.

## Katedros
* Biomedicinos mokslų katedra
* Reabilitacijos katedra
* Socialinio darbo katedra

## Administracija
Dekanatas: 
* Dekanė dr. Lina Garšvė 
* Prodekanė dr. Neringa Povilaitienė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Šiaulių valstybinės kolegijos Sveikatos priežiūros fakulteto tinklavietė (lietuvių, anglų, rusų k.)
Saveikiškis I

**Saveikiškis I** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Žemųjų Viesų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savilionys

**Savilionys** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Makniūnų, prie kelio  ir Gulbinės upelio. Šalia prasideda Noškūnų miškai.

## Etimologija
Kaimas pavadintas pagal asmenvardį *Savilionis*.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Trakų apskrities Merkinės valsčių, Rėčiūnų apylinkę. Buvo Makniūnų dvaro, valdyto Muiželių, valda.

LTSR laikais buvo Raitininkų apylinkėje. Veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė lietuvių išeivijos veikėjas Rojus Mizara (1895–1967). 1968 m. jo palaikai pargabenti gimtinėn ir palaidoti Juodžio kalne, nuo kurio matyti Juodžio ežeras. Gimtosios sodybos vietoje išlikę tik seni medžiai.

## Šaltiniai
Savinė

**Savinė** – viensėdis Šakių rajono savivaldybėje, 12 km nuo Griškabūdžio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savingė

**Savingė** – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gelvonų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savitiškis

:: *Apie Panevėžio miesto dalį žr. [[Savitiškis (Panevėžys)]]*.

**Savitiškis** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Smilgių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Pranas Baltrėnas (1940–2021), inžinierius aplinkosaugininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Šaltiniai
Savuliai

**Savuliai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ceikinių, prie Švintės upelio. Aplink – miškeliai, raisteliai, Burkolų ežeras.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Savùlis*. Vietovė raštuose minima 1706 m.

## Istorija
XIX a. pav. buvo du Savulių kaimai Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje; vienas priklausė Ceikinių apylinkei ir dvarui (Golovinų valda), kitas – Zacišės dvarui (Konstantinovičių, vėliau Šventickų valda). Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Savulkos

**Savulkos** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Nedzingės, prie Nedzingės–Meškučių keliuko ir Vinkšninės upelio. Apylinkėse dunkso miškai. Šalia Savulkų yra Dainavos apygardos partizanų (vad. Konstantinas Šimelevičius-Gandras) žūties vieta (1947 m. rugsėjo 22 d.). Jų atminimui pastatytas kryžius.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš Merkinės apylinkėse užrašytos pavardės *Savùlka* (← ) – pagal ortodoksų krikšto vardą *Savelas* (, ). Ankstesnis pavadinimas – Vinkšniūnai – suteiktas pagal *Vinkšninės* upelį.

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Trakų apskrities Nedzingės valsčių, Pilvingių apylinkę. Priklausė Lesagūrų dvarui, valdytam Čižų giminės.

Iki XX a. pr. vadintas ***Vinkšniūnais***.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Schedai

**Schedai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kimbartiškės. 

## Istorija

XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sedūnai (Širvintos)

**Sedūnai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gelvonų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Juozas Jurkūnas (1895-1938), rašytojas, dailininkas

## Šaltiniai
Sėdžiūnai

**Sėdžiūnai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Panemunėlio, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seibūtai

**Seibūtai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Kruonio, prie kelio . 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seibūtėnai

**Seibūtėnai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kruonio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seimeniškiai (Alytus)

**Seimeniškiai** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Miroslavo. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seimeniškiai (Raseiniai)

**Seimeniškiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Žaiginio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Selioviškės

**Selioviškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kariotiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Semeniškės (Trakai)

**Semeniškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Antakalnio, prie kelio .

## Istorija

Iki XX a. vidurio kaimas vadintas ***Alekseika***.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Semoškai

**Semoškai** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Kapčiamiesčio, prie kelio  (atšakos į Vainežerį, Paveisininkus). Kaime telkšo ežerėlis Bedugnis.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Semoškà, [[Semaška|Semaškà]]*.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčių, buvo Justianuvo dvaro valda.

Iki 1954 m. – Semoškų apylinkės centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Semoškos

**Semoškos** – viensėdis Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Matuizų, prie Dainavos girios. Keliai į Voriškes, Giniūnus.

## Etimologija
Vietovardis kilęs iš asmenvardžio *[[Semaška|Semaškà]], Semoškà* (← ), kuris yra krikšto vardo *Simeonas (Simonas)* trumpinys.

## Istorija

XIX a. pab. – šlėktų okolica Lydos apskrityje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sekonys

**Sekonys** (*Sekonai*) – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietryčius nuo Didžiasalio, prie kelio .

## Etimologija
Oficialioji forma *Sekónys* netiksliai sunorminta: autentiškas vardas yra *Sekónai*, kilęs iš asmenvardžio *Sekonas*. Šis – galbūt iš  (vardo *Bасилий* trumpinys).

## Istorija
Tverečiaus bažnyčios metrikose kaimas minimas 1755 m.

XIX a. pab. buvo kaimas Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiuje, Dysnos apylinkėje, priklausė Dysnos dvarui.

1921 m. įsteigta lietuviška mokykla. Nuo 1941 m., buvo apylinkės centras. Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono Sekonių apylinkės centras, vėliau priklausė Dysnos apylinkei.

## Gyventojai

;Žymūs žmonės
* Kristina Skrebutėnienė (1855–1943 m.), liaudies dainininkė.

## Šaltiniai
Sėlenėliai

**Sėlenėliai** – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Gargždų, prie Smilgynų miško. Šalia praeina kelias .

## Etimologija
Pavadinimas su mažybine priesaga padarytas iš Sėlenių kaimo vardo. Senesnis pavadinimas – **Mažieji Jokšai**. Jis kilęs iš asmenvardžio *Jokšas, Jakšas*. Kadangi Sėleniai vadinti Didžiaisiais Jokšais, tai lietuvinant *Klein Jagschen* pavadinimą parinkta mažybinė forma.

## Istorija
1785 m. minimas kaip karališkasis valstiečių kaimas su 3 sodybomis. 1905 m. turėjo kaimo bendruomenės statusą, 1939 m. prijungtas prie Šakinių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senadvariai (Širvintos)

**Senadvariai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Gelvonų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senadvaris (Šalčininkai)

**Senadvaris** – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Butrimonių, 1 km į vakarus nuo Jančiūnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senalaukis

**Senalaukis** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Piniavos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sena Rūda

**Sena Rūda** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km nuo Gudelių.

## Istorija

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Magdalena Karčiauskienė-Martinaitytė (1919–2011) – pedagogė, habilituota socialinių mokslų daktarė.

## Šaltiniai
Senadvaris (Švenčionėliai)

**Senadvaris** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Švenčionėlių.

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Senadvaris (Švenčionys)

**Senadvaris** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Švenčionių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senas Janavas

**Senas Janavas** – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Naujo Strūnaičio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senaūtis

**Senaūtis** – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, labiausiai nutolęs nuo Naujosios Ūtos seniūnijos centro. Kaimą iš šiaurės juosia Prienų šilo pušynai. Rytuose šilo jaunuolynų ruoželis skiria nuo Dūmiškių kaimo. Vakaruose to paties šilo gojeliai skiria nuo Užbalių kaimo. Pietuose Senaūtis ribojasi su Skersabalio kaimu.

## Etimologija

Kaimo vardas yra pusiau išverstas iš  – „senoji lydykla“. žodis „Ūta“ vokiškos kilmės, nes vokiečiai stiklo manufaktūras vadindavo *hiutte*. Vietiniai šį pavadinimą pritaikydavo prie savo kalbos. Taip Lietuvoje atsirado Ūtų, Rusijoje – Gūtų, Lenkijoje – Hutų Dabar Lietuvoje ūtomis vadinami kaimai bei vietovės, kuriose anksčiau veikė stiklo manufaktūros ar fabrikai, arba gyveno jų darbuotojai. Nuo šio momento senoji manufaktūros vietovė pradėta vadinti Senaūčio kaimu, o naujoji gamyklėlė – Naująja Ūta.

## Istorija
  
Apie XVIII a. vidurį 7,5 km nuo Prienų, dabartiniame Senaūčio kaime Mykolas Butleris įkūrė Prienų stiklo manufaktūrą – Ūtą (Į pietryčius nuo senųjų kaimo kapinių). Aplink manufaktūrą iškirtus mišką kurui, pelenams, potašui gamybiniai pastatai, du gyvenamieji namai ir klėtis buvo iškelti į naują vietą – dabartinės Naujosios Ūtos Liepų gatvę.

1782 m. kaime buvo tik dvi J. ir M. Kirių (3 asmenys) bei S. ir M Milaševičių (5 asmenys) sodybos.
Prie Kirių sodybos gyveno daržininkai:
* B. ir S. Vencai su 3 sūnumis ir 3 dukromis.
* . S. Milevskienė su 4 samdiniais.
* J. ir O. Žilinskai su sūnumi ir 2 dukromis.

Prie Milaševičių sodybos – daržininkai:
* A. ir M. Romanavičiai su sūnumi.
* A. ir M. Podolskiai su sūnumi.

Senaūčio kaimo vakariniame krašte, šilo pakraštyje (vakarinėje tuometinės Alfonso Mikučausko sodybos pusėje), yra kapinės (nuo 1941 metų jose nebelaidojama). Manoma, jos atsirado po 1782 metų už 300 metrų nuo įkurtos stiklo gamyklos. Iki 2015 metų dar matomi samanomis apaugę antkapiai. Ta vieta pažymėta nežinomo meistro pastatytu mediniu stogastulpiu.

## Gyventojai

## Galerija

Senaūtis.JPG
Senaūčio kapinės.JPG|Neveikiančios Senaūčio kapinės
Senaūčio kapinės 1.JPG
Senaūčio kapinės 6.JPG
Senaūčio kapinės 7.JPG
Senaūčio kapinės 8.JPG
Senaūčio kapinės 11.JPG


## Šaltiniai

* V. Juodsnukis. *Suvalkijos partizanų takais*.
* Kazys Strazdas. *Lietuvos siklas*.
* Vytautas Degutis, *Čia mūsų pėdos*. Utenos Indra: 2017, p. 78.
Senieji Alksnėnai

**Senieji Alksnėnai** – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Sangrūdos, apie 1 km nuo Lietuvos ir Lenkijos valstybių sienos. Senuosiuose Alksnėnuose stovi pirmoji Lietuvos teritorijoje geležinkelio Rail Baltica stotelė.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*
Senieji Kalniškiai

**Senieji Kalniškiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Baltininkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senieji Maceliai

**Senieji Maceliai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Baltosios Vokės, prie kelio . Kaimą supa Rūdninkų giria, prateka kairysis Merkio intakas Špigulė. Piečiau kaimo 1960 m. įsteigtas Rūdninkų kraštovaizdžio draustinis su tarybinių partizanų žeminėmis. Prie kaimo aptiktas Senųjų Macelių pilkapynas, 1863 m. liepos 13 d. žuvusių sukilėlių kapai.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš šiose apylinkėse užrašyto asmenvardžio Macẽlis, atsiradusio iš vardo *Motiejus* trumpinių (, , ).

## Istorija

Kaimas minimas nuo 1641 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senieji Migūčionys

**Senieji Migūčionys** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Elektrėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senieji Vedegiškiai

**Senieji Vedegiškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kriūkų. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sendvaris (Panevėžys)

**Sendvaris** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Piniavos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seni Šaminiai

**Seni Šaminiai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Reškutėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seniškis (Švenčionys)

**Seniškis** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kaltanėnų. 

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Seniškis I

**Seniškis I** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Naujojo Daugėliškio, prie vieškelio . Apylinkėse prasideda Dūdos upelis.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs arba iš asmenvardžio **Senys* ar panašaus (plg. pavardės *Senáuskas, Seniónis*), arba iš žodžio *sẽnas*.

## Istorija

1511 m. Barbora Narbutavičienė-Goštautaitė pastatė Šv. Petro ir Povilo bažnyčią, kurios teisės 1626 m. buvo apibrėžtos ir paliktos tik koplyčios teisės. 1776 m. koplyčia buvo atstatyta, vėliau ši koplyčia perkelta į Taujūnus. 1915 m. medinė Seniškio bažnyčia sudegė ir nebuvo atstatyta. XIX a. pabaigoje Seniškio kaimas priklausė Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiui, buvo apylinkės centras.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai. Dar nuo vokiečių okupacijos laikų veikė lietuviška mokykla, vėliau ją parėmė „Ryto“ draugija. Ši mokykla uždaryta 1925 m., o jos vietoje įkurta valdiška. 1928–1936 m. veikė Šv. Kazimiero skyrius.

XX a. išskaidytas į du kaimus (Seniškis I šiaurės vakaruose ir Seniškis II pietryčiuose). Nuo 1941 m. priklausė Švenčionių apskrities Ignalinos valsčiui, buvo Seniškio apylinkės centras. Nuo 1950 m. – Ignalinos rajono apylinkės centras, vėliau priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei. Veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Seniškis II

**Seniškis II** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, tuojau į šiaurę nuo Taujūnų, prie Vėžiupio upelio.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs arba iš asmenvardžio **Senys* ar panašaus (plg. pavardės *Senáuskas, Seniónis*), arba iš žodžio *sẽnas*.

## Istorija

XVI–XX a. stovėjo Seniškio bažnyčia. XIX a. pabaigoje buvo Seniškio užusienis, priklausęs Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiui, Ožionių apylinkei.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Senkai

**Senkais** vadinami kaimai:

* Kretingos rajone;
* Vilniaus rajone:
** Nemenčinės seniūnijoje,
** Paberžės seniūnijoje.
Senkai (Nemenčinė)

**Senkai** – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Eitminiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senkeliškis

**Senkeliškis** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 18 km nuo Piniavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senkiškiai

**Senkiškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Gižų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senkonys (Kaišiadorys)

**Senkonys** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Žaslių.

## Etimologija

Senkonys – asmenvardinis vietovardis, siejamas su XVI a. vietos totoriaus vardu Senka.

## Gyventojai
 

## Šaltiniai
Senkonys (Varėna)

**Senkonys** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, prie pietvakarinio Krivilių pakraščio ir Nočios aukštupio (Krivilių I tvenkinys, Krivilių II tvenkinys). Yra kapinaitės.

Kaimas išnyko per melioraciją, sodybų nebėra.

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Señkus, Senkà, Senkáuskas*, kilusio iš slaviško trumpinio vardui *Simonas*: , .

## Gyventojai

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 102 žmonės, iš kurių 93 užsirašė lietuviais ir 9 lenkais.

## Šaltiniai
Sendvariai (Kelmė)

**Sendvariai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Karklėnų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Egidijus Jarašiūnas (1952–), teisininkas, signataras.

## Šaltiniai
Senoniškis

**Senoniškis** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Skiemonių.

## Istorija

Kaimas paminėtas Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senosios Naniškės

**Senosios Naniškės** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Daržininkų, 4,5 km į vakarus nuo Tetėnų. Šalia – Brastos aukštupys, karjerai. Keliai į Tetėnus, Kuršius, Čebatorius.

## Etimologija
Pavadinimas greičiausiai susijęs su asmenvardžiais *Nana, Nanỹs, Nanis, Nanẽvičius* (užrašyta Valkininkų apylinkėse), *Nonẽvičius*. Tai galimai trumpinys iš gudiškų pavardžių *Ананий, Анан, Анань*, padarytų iš ortodoksų krikšto vardo *Ananija* (*Анания*).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senkonys

**Senkonys** – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Viktarino, prie Vilkinio ežero. Praeina kelias .

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio **Senkónis* (plg. pavardės *Señkus, Senkū́nas, Senkáuskas* ir pan.).

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Leipalingio valsčių ir parapiją, buvo Leipalingio dvaro valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senosios Rakliškės

**Senosios Rakliškės** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Butrimonių, netoli Šalčios kairiojo kranto, Šalčios-Tetėnų miškų pakraštyje. Praeina vieškelis Naujosios Rakliškės–Kalitonys.

## Istorija
XIX a. pab. Senųjų Rakliškių palivarkas pateko į Lydos apskrities Aleksandravo valsčių, buvo seniūnijos centras. Buvo dvarininkų Patackų valda.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Senosios Viesos

**Senosios Viesos** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žemųjų Viesų. Stovi Viesų koplyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sepijoniškės

**Sepijoniškės** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Varkalių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Serapiniškė

**Serapiniškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gubavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Serapiniškis

**Serapiniškis** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Rokiškio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Serbentai (Šalčininkai)

**Serbentai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Pabarės, 1,5 km į šiaurę nuo Navakonių, pamiškėje, prie Dunojėlio upelio.

## Istorija

XIX a. Serbentai (tada – Požečkovščizna) pab. buvo Šafranovičių valdas Lydos apskrities Eišiškių valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Serbiejiškė

**Serbiejiškė** – kaimas Visagino savivaldybėje, 8 km nuo Gaidės.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Naugarduko vaivadijai (nuo 1926 m. – Vilniaus vaivadijai), Breslaujos apskričiai.

1921 m. Lenkijos gyventojų surašymo duomenimis čia gyveno 11 žmonių, visi – lenkai katalikai. Tuo metu kaime buvo 3 namai. 1931 m. duomenimis čia gyveno 10 žmonių, visi – lenkai katalikai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Serlediškis

**Serlediškis** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Labanoro, Labanoro girioje. Pasiekiamas Labanoro–Gatakiemio keliuko atšaka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sereikoniai

**Sereikoniai** – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Pumpėnų, prie Įstro. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sėtikė

**Sėtikė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių. 

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Švenčionių valsčiuje.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Siaurimai

**Siaurimai** – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Poškonių, prie Šilinės–Klevyčios miškų. Praeina keliukas į Šiudainis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sevelionys

**Sevelionys** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kalvių, prie kelio . Yra saugomas Sevelionių akmuo.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Siaurikai

**Siaurikai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Pandėlio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stelmužės dvaras

**Stelmužės dvaras** – dvaras, esantis Stelmužėje. Išlikęs parkas, kuriame auga Stelmužės ąžuolas, parke yra septyni dvaro komplekso statiniai.

## Istorija

Dvaras iškilo XVI a. Stelmužės dvarą valdė ne lietuviai: iš pradžių vokiečių baronai Berkenai, Fiolkerzamai, nuo XX a. pradžios – vokiečiai baronai Hanai, vėliau – Repšiai.

Livonijos krašto magistras Volteris fon Pletenbergas (Wolter von Plettenberg, 1450-1535) Valmieros pilyje už „ilgametę ištikimą tarnybą ir tinkamą elgesį“, Daugpilio pilies kapitonui Heinrichui fon Berkenui 1533 m. suteikė leno teise valdyti Stelmužės (*Steinensee*) ir Raudinės (*Rautensee*) dvarus. Šis leno aktas – vienas seniausių dokumentų, kur minimi šių vietovių vardai. Leno akte smulkiai nupasakojamos dvarų ribos. Dvarai ilgą laiką buvo valdyti fon Berkenų šeimos, todėl Stelmužės, Raudinės dvarų, o vėliau Kamariškių palivarko istorijos yra tampriai susijusios.

Stelmužės dvaras apėmė 8000 ha plotą, valdė keletą aplinkinių dvarelių.

Dvaro statiniai:

**Arklidė** – vieno aukšto, stačiakampio plano, iš lauko akmenų ir raudonų plytų. Stogas buvo dvišlaitis, dengtas šiferiu. Dabar likusios tik sienos. Nenaudojama.

**[[Stelmužės Viešpaties Jėzaus Kryžiaus bažnyčia|Bažnyčia]]** halinė vienanavė, stačiakampio plano, su trisiene, už navą siauresne apside bei prienaviu, iš trijų pusių apsuptu portiko, su stačiakampio plano vienaaukšte zakristija, pristatyta prie šiaurinio fasado, bei rūsiu po nava. Nuo 1727 metų – Pabaltijo vokiečių bajorai Fiolkerzamai pritaikė ją melstis kalvinistams. Rekonstruojant įrengtas dabartinis altorius ir sakykla. 1808 m. bažnyčia atiteko katalikams. Nuo 1963 metų Zarasų krašto muziejaus filialas.

**Kumetynas**.

**Rūkykla** (dar vadinama Vergų bokštu). Restauruota 1986 metais.

**Rūsys** išmūrytas iš raudonų plytų.

**Svirnas**. Vieno aukšto, stačiakampio plano, iš lauko akmenų ir raudonų plytų. Jame buvo pieninė.

**Tvartas** statytas iš lauko akmenų. Vieno aukšto, stačiakampio plano. Buvo gyvenamas namas. Šiuo metu tvartas. 

## Parkas

Tarp Stelmužės ežero kranto ir bažnyčios yra valstybės saugomas Stelmužės parkas, kuriame auga Stelmužės ąžuolas. Parko plotas ~10 ha. Auga liepos (kai kurių kamieno skersmuo daugiau nei 1 m), ąžuolai, guobos, beržai, eglės, uosiai, pušys. Prie ežero gausu gluosnių ir juodalksnių. Introdukuotos didžialapės liepos, sibiriniai maumedžiai, paprastieji kaštonai. Parkas sunyko per Pirmąjį pasaulinį karą, vėliau iš dalies atkurtas. Jame yra Pirmojo pasaulinio karo Vokietijos imperijos karių kapų liekanos (dabar jų plotas apie 200 kv. m.).

## Vergų bokštas
Stelmužės parke, prie Padvarinės (Stelmužės) ežero nuo XVIII a. stovi Vergų bokštas – nedidelis akmeninis pastatas, kurio paskirtis nėra aiški. Jis buvo naudojamas mėsai rūkyti. Populiari legenda, kad dvarą valdę vokiečiai Fiolkerzamai jame kalino baudžiauninkus. Tai keturkampis bokštas, pastatytas iš akmenų, plytų, kalkių ir molio skiedinio, storomis sienomis. Sienų storis – 0,75 m. Statinys yra restauruotas 1986 m. ir įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai

## Nuorodos