Šventasis Kalnas

**Šventasis Kalnas** (, ) – 1973-ių metų Alejandro Jodorowsky režisuotas filmas, kuriame režisierius pats dalyvavo kaip aktorius, kostiumo ir scenų apipavidalintojas ir kompozitorius. Filmas buvo prodiusuotas The Beatles vadybininko Allen Klein iš ABKCO, Jodorowsky prieš tai susilaukus El Topo pristatymo sėkmės taip pat John Lennon ir George Harrison (dalinai finansavusių filmo pastatymą) pripažinimo ir paramos. Filmas buvo parodytas 1973-iais daugelyje tarptautinių festivalių ir keletą kartų Niujorko ir San Francisko kino teatruose. Filmas kino teatruose masiškai pradėtas rodyti tik 2007 m., tais pačiais metais išleistas ir DVD.

Filmo siužetas paremtas Šv. Kyžiaus Jono knyga *Subida al Monte Carmelo* („Kopimas į Karmelio kalną“) ir prancūzų siurrealisto René Daumal knyga *Le Mont Analogue. Roman d’aventures alpines, non euclidiennes et symboliquement authentiques*.

## Pasiruošimas
Sakoma, jog pagrindinių aktorių grupė, vadovaujama Oscar Ichazo iš Arikos instituto, tris mėnesius atliko įvairius dvasinio tobulėjimo pratimus. Arikos praktika siūlo Zen, sufizmą ir jogą, taip pat Kabalos, I Ching ir Gurdžijevo eklektinį doktrinų pritaikymą. Po pratybų visą mėnesį iki filmavimo pradžios grupė kartu gyveno Jodorowsky namuose.

## Scenarijus

Žmogus (vėliau identifikuojamas kaip vagis) susidraugauja su bekoju, berankiu neūžauga ir keliauja į miestą su tikslu pasipelnyti iš turistų. Miestas panašu esąs religinių susibūrimų vieta, kuriame plačiai eksponuojami krikščioniški simboliai. Atvykėlio panašumas į Kristų įkvepia kai kuriuos žmones panaudoti jo bruožus nukryžiuotojo skulptūrų gamybai. Po kivirčo su kunigu, kuriam nepatiko nukryžiuotojo panašumas į vagį, vagis iškanda pagal jo paties atvaizdą pagamintos vaškinės skulptūros veidą ir liekanas prikabinęs prie oro balionų paleidžia į dangų kaip paaukojimą. Tarsi atsakydamas į šį veiksmą, alchemikas (vaidinamas paties Jodorowsky), gyvenantis miesto bokšte, nuleidžia didžiulį kablį su maišeliu aukso suvilioti vagį. Pagriebęs jauką vagis pakyla į bokštą.

Įvykus tam tikrai konfrontacijai su alchemiku, vagis išsituština į stiklainį. Alchemikas transformuoja ekskrementą į auksą ištardamas žodžius: „tu esi ekskrementas. Gali save pakeisti į auksą“. Vagis supažindinamas su septyniais žmonėmis, kurie pristatomi kaip galingiausi, tačiau kaip ir pats vagis – mirtingi. Pastarieji apibūdinami kaip astrologiškais saitais surišti su atitinkamomis planetomis, o kiekvieno gyvenimas piešiamas kandžia satyra. Septynetukas susideda iš: kosmetikos gamintojos, ginkladirbio, meno darytojo, karinių žaislų pramonininkės, politinio finansinio patarėjo, karvedžio ir architekto. Visi susirenka ir alchemiko paliepti sudegina savo pinigus ir savo pačių vaškines skulptūras.

Susirinkusieji patraukia link Lotoso salos sužinoti nemirtigumo paslapties iš devynių nemirtingųjų mokytojų, gyvenančių ant šventojo kalno. Kelionių metų, alchemikui vadovaujant, visiems tenka patirti keletą mirties/atgimimo ritualų. Atplaukę į Lotoso salą keliautojai suviliojami pakelėje esančio „Panteono Baro“, kuriame vykstančio laidotuvių minėjimo dalyviai įvardija narkotikus, poeziją arba fizines galias kaip šventą kalną. Palikę puotą mokiniai kyla aukštyn į kalną ir kiekvienas patiria savo paties simbolinę mirties viziją. Beveik pačioje viršūnėje vagis kartu su visus atlydėjusia prostitute su beždžione yra pasiunčiami atgal pas savo „žmones“. Likusieji, kalno viršūnėje, vietoje nemirtingųjų mokytojų sutinka ratu aplink stalą susodintas iškamšas. Pabaigoje alchemikas atskleidžia pažadėtąją tiesą parodydamas kameras ir filmavimo komandą, taip pat visiems įskaitant filmo auditoriją nurodo apleisti šventąjį kalną. „Mūsų laukia tikras gyvenimas“ – pabaigia.