open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pulkininkas

**Pulkininkas** – aukštesniojo karininko laipsnis, kuris egzistuoja beveik visų pasaulio šalių kariuomenėse. Tai vienas seniausių karinių laipsnių, kurio kilmė siekia Romos imperiją.

Šiais laikais pulkininko laipsnis paprastai yra aukščiausias karinis laipsnis iš žemesnių už generolų laipsnius. Pulkininko laipsnis yra aukštesnis už pulkininko leitenanto ar papulkininkio ir žemesnis už generolo majoro. Kai kuriose šalyse tarp generolo majoro ir pulkininko yra brigados generolas.

Daugelyje Vakarų Europos šalių pulkininko laipsnis vadinamas:
* *colonel* (D. Britanija ir kitos anglakalbės šalys),
* *Kolonel* (Nyderlandai)
* *colonnello* (Italija),
* *coronel* (Ispanija, Portugalija, Brazilija)
Šie tos pačios kilmės žodžiai kildinami iš žodžio *kolona* (kareivių kolona).

Slavų ir baltų valstybėse pulkininko laipsnio pavadinimas kilęs iš žodžio *pulkas*:
* *plukovník* (Čekija ir Slovakija)
* *pułkownik* (Lenkija)
* *polkovnik* (Rusija, Slovėnija, Bulgarija)
* *polkovnyk* (Ukraina)
* *pukovnik* (Serbija)
* *pulkvedis* (Latvija)

Nemažai šalių turi kitokius šio laipsnio atitikmenis:
* *Oberst* (Vokietija, Austrija, Skandinavijos šalys)
* *Överste* (Švedija)
* *Aluf Mishne* (Izraelis)
* *taisa* (Japonija)
* *sangčva* (*sangchwa*) (Šiaurės Korėja)
* *syntagmatarhis* (Graikija)
* *taeryong* (Pietų Korėja)
* *pun ake* (Tailandas)
* *albay* (Turkija)
* *eversti* (Suomija)

## Rusija ir TSRS
Rusijoje pulkininko laipsnis (*полковник*) pirmą kartą buvo įvestas Ivano Rūsčiojo šaulių kariuomenėje. Šį laipsnį gaudavo patyrę karvedžiai, paprastai iš didikų. XVI a. *pulkininkais* ėmė vadinti žmones, vadovavusius pulkams, tai buvo pareigų pavadinimas. XVII a. 4-tą dešimtmetį Rusijoje buvo įvestas karinis laipsnis *pulkininkas*, kurį suteikė „naujosios tvarkos“ pulkų vadams. 1681 m. pertvarkius šaulių prikazus į pulkus šių dalinių vadai irgi imti vadinti *pulkininkais*, o ne *prikazų galvomis* ().

Rusijos Imperijoje carui 1722 m. Petrui I įvedus Rangų lentelę pulkininkas tapo VI rango laipsniu.

TSRS pulkininko laipsnis įvestas 1935 m. Kariniame jūrų laivyne pulkininko laipsnį atitinka pirmojo rango kapitonas.

## Ukraina
Pulkininkais vadino ir kazokų pulkų vadus Ukrainoje ir Zaporožės Sečėje.

## Šiuolaikiniai pulkininkų antpečiai

Vaizdas:BG-Army-OF5.png|Bulgarija - *полковник*
Image:ES-Army-OF5.png|Estija - *kolonel*

Image:IT-Army-OF5b.svg|Italija - *colonnello*
Image:Army-USA-OF-05.svg|JAV - *colonel*
File:Army-POL-OF-05.svg|Lenkija *pułkownik*
File:OF-5 pulkininkas SP.jpg|Lietuva - *pulkininkas*
Image:Romania-Army-OF-5.svg|Rumunija - *colonel*
Image:RAF ABTr F5Col 2010.png|Rusija - *полковник*
File:271-Oberst.png|Vokietija - *Oberst*


## Lietuva

## Rusija

## Šaltiniai
The Sims 2: Pets

**The Sims 2 Pets** – šeštasis žaidimo papildymas kompiuteriniam žaidimui „The Sims 2“. Išleistas 2006 m. spalio 18 d. Papildymu žaidime įtraukta galimybė laikyti augintinius. Australijoje doleris nuo įsigyto žaidimo buvo skiriamas gyvūnų teisių gynėjams, viso RSPCA buvo paaukota per 50 tūkst. Australijos dolerių. 2008 m. duomenimis, „The Sims 2: Pets“ kopijų parduota per 6 mln.

## Išnašos
RVR

**RVR** (, liet. *Rygos vagonų gamykla*) – buvusi traukinių ir tramvajų vagonų gamykla Latvijoje, buvusi viena didžiausių tokio tipo gamyklų regione. Riedmenys gaminti TSRS (tarp jų ir Lietuvos) ir socialistinių šalių rinkoms, dalyje šalių RVR pagaminti traukiniai tebenaudojami iki šiol. 2017 m. iškėlus nemokumo bylą gamykla nutraukė veiklą.

## Istorija

Įkurta Rusijos imperijos laikais 1895 m. kovo 31 d. kaip *Fēnikss* gamykla. Greitai tapo viena didžiausių Rusijos pramonės įmonių, kuri gamino ne tik traukinius, bet ir tramvajus. 1936 m. pervadinta *Vairogs* vardu ir dirbo su „Ford“.

1945 m. pervadinta *RVR* vardu, 1947 m. ėmė gaminti elektrinius traukinius. Sovietmečiu tapo didžiausia SSRS elektrinių ir dyzelinių traukinių gamykla. Žlugus SSRS, gamykla savo darbą nutraukė. 2001 m. kompanija *FELIX Holdinga Kompānija* įkūrė *AB Rīgas Vagonbūves Rūpnīca*, perimdama RVR prekės ženklą. RVR daugiausia užsiėmė traukinių modernizacija, o 2005 m. Baltarusijos geležinkeliams pagamino visiškai naują šešių vagonų dyzelinį traukinį. RVR projektavo naujus traukinių modelius ir žemagrindį tramvajų. Kurį laiką įmonės apyvarta sparčiai augo ir pasiekė 20 milijonų latų, o iki 2010 m. planuota padidinti ją iki 60 milijonų latų.

## Galerija

RVR-Triebwagen.JPG | ER2 elektrinis traukinys
Sõita rongiga Eestiss.jpg | Vagono salonas
LG AR2-001 Vilnius 01.JPG | AR2-002 automotrisė Vilniuje
LG ER9M-381M Paneriai 01.JPG | ER9M-381M netoli Panerių stoties
LG DR1A-283M Paneriai 01.JPG | DR1A-283M netoli Panerių stoties
RVZ-6M2 tram in Minsk 01.jpg | Tramvajus RVZ-6 Minske
MTV-82 tram in Moscow, Russia.jpg | Tramvajus MTV-82 Maskvoje


## Šaltiniai
Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė

**Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė** (, 1702 m. birželio 13 d. Olykoje – 1762 m. sausį ar gegužę) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija
Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Karolis Stanislovas Radvila, motina Ona Kotryna Sanguškaitė. Brolis Jeronimas Florijonas Radvila.

### Šeima

Žmonos: Uršulė Pranciška Vyšniovecka (*Urszula Franciszka Wiśniowiecka*, lenkų dramaturgė) (1705−1753), Krokuvos vaivados ir kašteliono Jonušo Antano Višnioveckio (1678−1741) ir Teofilės Leščinskos (1680−1757) vienitelė duktė ir Ona Liudvika Mycielska (*Anna Ludvika Mycielska*) (1729−1771), Poznanės ir Kališo kašteliono Motiejaus Mycielskio (apie 1690−1747) ir Veronikos Konarževskos, Lietuvos lauko sargybinio Leono Mykolo Radvilos (1722−1751) našlės duktė. Vaikai iš pirmosios santuokos: Mykolas Kristupas (1727–1729), Jonušas Tadas Radvila, Karolis Stanislovas Radvila II, Ona Radvilaitė (mirė maža), Liudvika Radvilaitė (mirė maža), Teofilė Konstancija Radvilaitė (vyrai: Ignotas Moravskis, Jonas Rozvadovskis), Kotryna Karolina Radvilaitė (1740–1789 m., vyras Stanislovas Ferdinandas Rževuskis). Vaikai iš antrosios santuokos: Veronika Joana Radvilaitė (g. 1754 m., vyras Pranciškus Čapskis), Jeronimas Vincentas Radvila, Marija Viktorija Radvilaitė (vyras Benediktas Morikonis), Žozefina Radvilaitė (g. 1762 m., vyrai: Ksaveras Masalskis ir Mykolas Grabovskis). Šeimoje augo ir Motiejus Radvila, Onos Liudvikos sūnus iš santuokos su Leonu Mykolu Radvila.

### Dvarai

IX Nesvyžiaus valdytojas, VIII Olykos valdytojas, VI Bialos ponas.

## Valstybės tarnyba

Nuo 1734 m. Lietuvos dvaro maršalka, nuo 1735 m. Lietuvos lauko etmonas ir Trakų kaštelionas, 1737–1744 m. Trakų vaivada, nuo 1742 m. Vilniaus kaštelionas, 1744–1762 m. Vilniaus vaivada ir Lietuvos didysis etmonas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trimitų herbo Radvilos  (lenkų k.)

|-
Naktiniai gyvūnai

**Naktiniai gyvūnai** – gyvūnai, kurie dieną miega, o naktį būna aktyvūs. Jie priešingi dieniniams gyvūnams, koks yra ir žmogus. Dar viena grupė – prietemų gyvūnai, kurie būna aktyvūs vakarais ir rytais, prieblandoje.

Naktinis gyvenimo būdas yra specializacijos atvejis – taip išvengiama dieninių plėšrūnų arba medžiojami naktimis aktyvūs gyvūnai. Dykumose naktinis ir prietemų gyvenimo būdas padeda apsisaugoti nuo perkaitimo ir vandens praradimo.

Kai kurie dieniniai gyvūnai kartais trumpam pereina prie naktinio gyvenimo būdo. Pvz., jūriniai vėžliai, kurie yra dieniniai gyvūnai, į paplūdimius dėti kiaušinių išropoja naktimis, kad apsisaugotų nuo plėšrūnų.

Naktiniai gyvūnai paprastai pasižymi sutemų rega (dažnai neturi spalvinės regos), gera klausa ir uosle. Zoologijos soduose naktinius gyvūnus kartais laiko naktį apšviečiamuose aptvaruose ar narvuose, kad jų paros ritmas pasislinktų, ir jie būtų aktyvūs dieną, kai ateina lankytojai.
Gyventojų geografija

**Gyventojų geografija** – mokslas, tiriantis gyventojų ir gyvenviečių skaičių, struktūrą, tipus, gyventojų teritorinį organizavimą, gyvenviečių tinklą, ekonomines, socialines, gamtines ir kitas sąlygas, turinčias įtakos gyventojų ir gyvenviečių teritoriniam pasiskirstymui. Kai kurie mokslininkai gyventojų geografiją laiko savarankiška geografijos mokslų sistemos dalimi, kiti – demografijos sinonimu. 

## Objektas
Gyventojų geografija  išsirutuliojo XX a., ji tiria gyventojų reprodukcijos regioninius skirtumus ir juos lemiančius veiksnius, gyventojų struktūrą pagal amžių, lytį, šeiminę padėtį, demografinę raidą, bendrąjį ir tam tikrų teritorijos dalių – dirbamos žemės arealų, rekreacinių teritorijų gyventojų tankumą, regioninius darbo jėgos išteklius, jų racionalų naudojimą, ekonomiškai aktyvių gyventojų, tarp jų ir bedarbių, teritorinę sklaidą; gyventojų migraciją, jos įtaką didelėms teritorinėms žmonių grupėms, jų amžiaus struktūrai, lyties, kalbos, rasės, etninei sudėčiai, socialinę gyventojų sudėtį – išskiriamos socialinės grupės, daroma jų regioninė apžvalga, apibūdinamos amžiaus grupės. Gyventojų geografija tiria gyventojų kultūrą, buitį, gyvenimo būdą, ši tyrimų kryptis glaudžiai siejasi su etnografija ir sociologija. 

Gyventojų geografija remiasi demografijos, darbo ekonomikos, etnografijos duomenimis bei metodais ir teikia joms savo duomenų. Be to, tyrimai atliekami remiantis matematikos, statistikos, sociologijos ir kitų mokslų metodais.

## Gyventojų geografija Lietuvoje
Lietuvoje gyventojų geografija atsirado XIX a. 3-4 dešimtmetyje. Tuo metu santykinio gyventojų pertekliaus problemą Kazys Pakštas siūlė spręsti, organizuojant koncentruotą emigraciją. Tarybiniais metais buvo tiriama LTSR gyventojų pasiskirstymas, sudėtis, migracija ir natūralusis judėjimas, gyventojų terit. organizavimas, gyventojų tinklo pertvarkymas, miestai. Darbų apie tai paskelbė Vincas Brazauskas, Jonas Kunčina, Juozas Zagorskis (miestų geografija), Stasys Vaitekūnas (migracija, gyvenviečių geografija), Kazys Šešelgis, Zigmas Daunoravičius (apgyvendinimo sistema), Petras Adlys, Marytė Karalienė, Algirdas Stanaitis (demogeografija), Petras Gaučas (etnografija), Janina Lukoševičiūtė, Elena Stankūnienė (kaimo gyventojai), Liudas Truska (istorinė gyventojų geografija), Regina Kudirkienė (gyvenvietės ir landšaftas).

## Literatūra
* Stanaitis A., Adlys P. Lietuvos TSR gyventojai. - V., 1973.
* Rupas V., Vaitekūnas S. Lietuvos kaimo gyventojai ir gyvenvietės. - V., 1980.
* Stanaitis A. Gyventojų geografija. - V., 1984.

## Nuorodos
* Gyventojų geografija - internetinė svetainė anglų kalba.
* CommonCensus Map Project - US gyventojų geografijos žemėlapis.

## Šaltiniai
Teisinė atsakomybė

**Teisinė atsakomybė** – socialinės atsakomybės rūšis; teisės subjekto būtinybė atsakyti už savo veiką (veikimą arba neveikimą).

Teisinė atsakomybė gali būti suprantama ir kaip (teisinis) įsipareigojimas teisės subjektams garantuoti naudojimąsi savo teisėmis, atitinkamų pareigų vykdymu nurodant, kad tokių pareigų nevykdymas virs atitinkamų teisių praradimu. Taip pat atsakomybė gali būti suprantama kaip *pasirengimas atsakyti už savo poelgius* (L. Archangelskis), *pareigos [[valstybė|valstybei]] ir visuomenei suvokimas* (L. S. Samoščenko), *asmenybės santykis su visuomenės jai keliamais dorovės reikalavimais* (Lietuviškoji tarybinė enciklopedija).

Kilus atsakomybei, gali būti taikoma (teigiama arba neigiama) sankcija. Nuo teisinės atsakomybės subjektas gali būti atleidžiamas, esant atsakomybę šalinančioms aplinkybėms (pvz., būtinoji gintis).

Teisinės atsakomybės pagrindu siekiama formuoti asmens įsitikinimą, kad jis vykdo pareigas ne dėl to, kad tokio elgesio iš jo reikalauja įstatymas, o todėl, kad pareigų vykdymu jis legalizuoja savo teises visuomenėje. Taip pat ginti, apsaugoti žmogaus teises, užtikrinti abipusę teisinių santykių dalyvių (šalių) naudos, rizikos bei žalos pusiausvyrą.

## Rūšys
Pagal teisės šakas gali būti išskiriama civilinė atsakomybė, baudžiamoji atsakomybė, administracinė atsakomybė, tarptautinė atsakomybė, konstitucinė atsakomybė ir kt.

## Nuorodos
Pataurininkis

**Pataurininkis** (, ) – vienas iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos dvaro ir žemietijų valdžios pareigūnų. Dvaro pareigūnų hierarchijoje Karūnos pataurininkis ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pataurininkis buvo ketvirti, Lenkijos karalystės žemietijų pareigūnų hierarchijoje buvo šeštas, Lietuvos – keturioliktas.

## Įgaliojimai

Pareigybė Lenkijos karaliaus dvare Vakarų Europos karališkųjų dvarų pavyzdžiu atsirado apie XIII a., kai didėjant dvarams buvęs karališkųjų vyno rūsių saugotojas taurininkas tapo garbės, o vėliau ir tituliniu pareigūnu. Taurininko tiesiogines pareigas perėmė pataurininkis, kuris taip pat dažniausiai buvo vadinamas taurininku. Tačiau pataurininkio funkcijos tapo net platesnės už taurininko, Karūnos didysis pataurininkis ir Lietuvos didysis pataurininkis kontroliavo visus karaliaus stalui gėrimus tiekiančius rūsius visuose dvaruose, taip pat prie gėrimų patiekiamų patiekalų gamybą. XV a. pabaigoje taurininkas jau net nebuvo prileidžiamas prie anksčiau turėtų funkcijų, nes viską atlikdavo pataurininkis.

XVI a. ir pataurininkio pareigos tapo garbės pareigomis, jo funkcijas perėmė dvariškiai. Tik ypatingomis progomis pataurininkis karaliui pateikdavo gėrimus, prieš tai juos pats paragavęs, parodydamas, kad gėrimas nėra užnuodytas.

## Dvaro pataurininkis

Dvaro taurininko ir pataurininkio titulą suteikdavo karalius jauniems, tik pradedantiems savo valstybinę karjerą turtingesniesiems bajorams didikams. Titulas buvo suteikiamas iki gyvos galvos, bajoras galėdavo savo herbą papildyti taurininko herbu ar jo detalėmis. Nuo Karūnos pataurininkio pareigų savo karjerą pradėjo būsimasis karalius Stanislovas Leščinskis.

## Žemietijos taurininkas

Žemietijos pataurinkio pareigas, o vėliau ir titulą suteikdavo karalius tos žemietijos teritorijos nuolatiniam gyventojui, turinčiam posesiją. Žemietijos pataurininkio pareigos po Liublino unijos taip pat tapo tik garbės pareigomis kunigaikštystėse, o vėliau ir pavietuose. Gavęs šias pareigas bajoras jau galėjo pradėti sudarinėti ir skelbti giminės genealogiją.

## Kiti straipsniai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Johansono strėliukė

**Johansono strėliukė** (*Coenagrion johanssoni*) – strėliukių (*Coenagrionidae*) šeimos atstovas.

## Paplitimas
Tai Šiaurės Eurazijos rūšis. Paplitusi Skandinavijoje, išskyrus Daniją, Š. Baltarusijoje, Latvijoje, Rusijoje, Sibire, Korėjoje. Lietuvoje rūšis aptikta Labanoro regioninio parko Girutiškio rezervate (Švenčionių r.).

## Biologija ir ekologija
Rūšis gyvena nedideliuose distrofiniuose ežerėliuose, aukštapelkėse. Dėl rūgščios reakcijos tokių ežerėlių vanduo neturtingas mineralinių medžiagų. Dažniausiai individai aptinkami ant kiminų, kitų samanų, viksvų, plūdurlapių žiedinių augalų. Suaugėliai neskraido virš atviro vandens, skraido žemai tarp augalijos. Patelės kiaušinius deda į vandens augalų stiebus. Lervos vystosi 1- 2 metus. Skraido nuo birželio iki rugpjūčio vidurio.

## Išnašos
Prievaizdas

**Prievaizdas** (, ) – svarbiausias iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnų.

## Įgaliojimai
Vadovavo karaliaus (Lenkijoje) ir Didžiojo kunigaikščio (Lietuvoje) dvaro virtuvės personalui, rūpinosi tiekiamų produktų ir gaminamo maisto kokybe, padalindavo maistą dvaro nariams, o puotos metu asistavo karaliui, pateikdamas jam patiekalus, tačiau jų neragaudavo. Dėl to, kad pareigūnas nuolat būdavo greta karaliaus, pareigos buvo vertinamos ypač aukštai.

## Bibliografija
* Zbigniew Góralski, *Urzędy i godności w dawnej Polsce*, Warszawa 1988

## Taip pat skaitykite

* Sąrašas:Lietuvos didieji prievaizdai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai

## Šaltiniai
Lietuvos didysis taurininkas

**Lietuvos didysis taurininkas** (, ) – vienas iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos dvaro valdžios pareigūnų.

## Pareigos ir statusas
Dvaro pareigūnų hierarchijoje karaliaus stalo pareigūnai Karūnos didysis taurininkas ir Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didysis taurininkas buvo septinti.

XIII–XV a. taurininkas buvo karališkųjų vyno rūsių saugotojas, vėliau pareigos tapo titulinėmis ir niekuo neįpareigojančiomis. Tik ypatingomis progomis taurininkas karaliui pateikdavo gėrimus, prieš tai juos pats paragavęs.

Dvaro taurininko titulą karalius suteikdavo jauniems, tik pradedantiems savo valstybinę karjerą turtingesniesiems bajorams didikams. Titulas buvo suteikiamas iki gyvos galvos, bajoras galėdavo savo herbą papildyti taurininko herbu ar jo detalėmis.

## Lietuvos dideji taurininkai

* Mykolas Karolis Radvila
* 1638 m. Žygimantas Karolis Radvila
* Vladislovas Dorohostaiskis

## Kiti straipsniai
* Lietuvos pataurininkiai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Raikytojas

**Raikytojas** (, ) – vienas iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnų.

Pareigos Lenkijos karalių Piastų dvare atsirado XIII a., sekant Vakarų Europos karalių dvarų tradicija. Tarp Karaliaus stalo pareigūnų Karūnos raikytojas ir **[[LDK raikytojas]]** pagal hierarchiją buvo penkti, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės žemietijų pareigūnų hierarchijoje – dvidešimt trečias.

## Įgaliojimai

Pagrindinė pareiga buvo duonos raikymas ir mėsos bei kitų patiekalų pjaustymas karaliaus ar kunigaikščio pietų metu. Jis taip pat simboliškai paragaudavo šių patiekalų, apsaugodamas valdovą ir puotos dalyvius nuo užnuodyto maisto. Tai buvo atliekama pagal nusistovėjusią tradiciją, aiškinant kiekvieną veiksmą ir pakankamai ilgai, kad sukeltų apetitą bei apsaugotų nuo persivalgymo.

XIV a. šios pareigos, tiesa, supaprastintos buvo perduotos pastalininkiui, vėliau kitiems dvariškiams, o raikytojo pareigybė po Liublino unijos tapo tituline.

## Bibliografija
* Zbigniew Góralski, *Urzędy i godności w dawnej Polsce*, Warszawa 1988

## Kiti straipsniai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Ginklininkas

**Ginklininkas** () – vienas iš žemesniųjų Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnų ir žemietijų pareigūnų.

Pareigybė atsirado viduramžiais nuo amatininkų, gaminusių kalavijus ir kardus kunigaikščiui ir jo kariuomenei, pavadinimo. Vėliau geriausiems ginklininkams buvo patikėta teisė iškilmių metu nešti karaliaus kalaviją, tuo pabrėžiant jo karinę valdžią. Ginklininkui buvo priskirtos ir kai kurios teisėtvarkos pareigos.

Apie XVI a. ginklininko pareigybė tapo tituline. Pagal dvaro pareigūnų hierarchiją **[[Karūna (karalystė)|karūnos]] didysis ginklininkas** (*miecznik wielki koronny*) ir **[[Lietuvos didysis ginklininkas]]** (*miecznik wielki litewski*) buvo dešimti, pagal žemietijų pareigūnų hierarchiją **dvaro ginklininkas** (*mieczownik*) Karūnos žemietijose buvo tryliktas, Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje – devynioliktas.

## Bibliografija
* Zbigniew Góralski, *Urzędy i godności w dawnej Polsce*, Warszawa 1988

## Kiti straipsniai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Žirgininkas

**Žirgininkas** (, , ) – vienas iš žemesniųjų Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnų, vėliau titulas.

Dvaro pareigūnų hierarchijoje **[[Karūna (karalystė)|Karūnos]] didysis žirgininkas** (*koniuszy wielki koronny*) ir **[[Lietuvos didysis žirgininkas]]** (*koniuszy wielki litewski*) buvo vienuolikti, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės žemietijų pareigūnų sąraše žirgininkas buvo dvidešimtas.

## Įgaliojimai
Žirgininkas rūpinosi karališkojo arba kunigaikščio dvaro žirgyno reikalais. Jis prižiūrėjo kaimenės plėtrą, žirgų treniravimą ir parengimą karui.

Po Liublino unijos žirgininkas tapo garbės pareigybe, o nuo 1768 m. titulu.

## Bibliografija
* Zbigniew Góralski, *Urzędy i godności w dawnej Polsce*, Warszawa 1988

## Kiti straipsniai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Hakabo Razis

**Hakabo Razis** (mjanmų kalba: ခါကာဘိုရာဇီ) - aukščiausias kalnas Pietryčių Azijoje, šiaurinio Mianmaro Kačinų valstijoje. Jo aukštis - 5881 m. Viršukalnė apsupta *Hakabo Razio nacionalinio parko*. Tai kalnuota teritorija, kuriai charakteringas plačialapis amžinai žaliuojantis drėgnas atogrąžų miškas, nuo 2438 m iki 2743 m yra subtropinės temperatūros zona, toliau plačialapių, lapuočių miškas ir galiausiai amžinai žaliuojantis spygliuočių, sniego miškai. Virš 3353 m yra alpinio miško zona, kuri skiriasi ne tik miško tipu, bet ir istorija bei kilme. Dar aukščiau, apie 4572 m aukštyje, dominuoja šaltis, dykvietės, vėjo pustoma vietovės ir nuolatinis sniegas bei ledynai. Maždaug 5334 m aukštyje yra didelė ledo viršūnė su keliais ledynais.

Regionas artimiausiu laiku Mianmaro valdžios bus atidarytas plačiajai visuomenei ekoturizmo dėka. Vyriausybė renka susijusią informaciją ir eilė mokslinių ekspedicijų jau buvo įleista į šį regioną.

## Alpinizmas

Takashi Ozaki (Japonija) ir Nyama Gyaltsen (Mianmaras) atliko pirmą kopimą 1996 m. Ozaki bandė įkopti į kalną 1995 m., bet buvo grąžintas atgal dėl blogo oro. Trasa iki stovyklos yra ilga (keturios savaitės) ir sunki dėl tankaus drėgno atogrąžų miško su daugybe perėjų be tiltų per upes. Vėlyvas pirmas kopimas gali būti paaiškintas šalies politikos, kai užsieniečiai iki 1993 nebuvo įleidžiami į šią teritoriją.

## Nuorodos
* Ekoturizmo ministerija 
* Tinklalapis su nuotraukomis  (Anglų kalba)
1964–1965 m. Mugių taurė

**UEFA mugių taurė 1964–1965 m.** – septintasis UEFA mugių taurės turnyras. Prasidėjo 1964 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, finale nugalėjęs  klubą. Turnyras praplėstas nuo 32 iki 48 komandų.

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

 ir  klubai pateko į pusfinalį be kovos.

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* RSSSF duomenys
* 
*
Šerkšnas

**Šerkšnas** – ledo kristalėliai, susidarantys esant rūkui ir plonu sluoksniu aptraukiantys medžių šakas, laidus ir kitus daiktus.

**Kristalinis šerkšnas** susidaro dėl vandens garų sublimacijos, kai pučia nestiprus vėjas ir oro temperatūra žemesnė kaip -15 °C.

**Grūdėtasis šerkšnas** susidaro vėjuotu oru iš rūko lašelių ir yra puraus, panašaus į sniegą ledo pavidalo.

Lietuvoje vidutiniškai dienų su šerkšnu būna: Klaipėdoje – 5, Ukmergėje – 10, Vilniuje – 15, Biržuose, Varėnoje – 17, Telšiuose – 20, Laukuvoje – 24. Kristalinis šerkšnas ilgiausiai (320 h) laikėsi Telšiuose, ten pat ilgiausiai laikėsi ir grūdėtasis šerkšnas (396 h).

## Šaltiniai
Indogio ežeras

**Indogio ežeras** () – didžiausias ežeras Pietryčių Azijoje, Kačinų valstijoje Mianmare. Ežeras yra 12 km ilgio iš rytų į vakarus ir 24 km ilgio iš šiaurės į pietus. Aplink ežerą yra virš 20 kaimų. Dominuojančia etninė grupė, gyvenanti ežero apylinkėse, yra šanai ir kačinai.

Indogio ežeras yra Indogio ežero draustinio teritorijoje, kurį 1999 m. įkūrė Ekoturizmo ministerija. Draustinyje, apimančiame 775,24 km² plotą, yra daugybė gyvūnų rūšių, įskaitant retus žinduolius ir paukščius.

## Šaltiniai
* Indogio ežero draustinis
Xbox

**Xbox** – „Microsoft“ korporacijos sukurta kompiuterinių žaidimų konsolė; Xbox 360 pirmtakas. Priklauso šeštajai kompiuterinių žaidimų konsolių kartai. Tai pirmoji „Microsoft“ kompanijos kompiuterinių žaidimų, konsolė išleista 2001 m. lapkričio 15 d. Š. Amerikoje, 2002 m. vasario 22 d. Japonijoje ir tų pačių metų kovo 14 d. Australijoje ir Europoje. Konkuravo su „Sony“ PlayStation 2, „Sega“ Dreamcast ir „Nintendo“ GameCube. Integruotas Xbox Live leisdavo žaidėjams žaisti vienas prieš kitą internetu.

Xbox gamyba buvo nutraukta 2006 m. pabaigoje, bet paskutinis žaidimas, „Madden NFL 09“, buvo išleistas 2008 m. rugpjūtį. Xbox konsolių su pasibaigusiomis garantijomis taisymas buvo nutrauktas 2009 m. kovo 2 d.; kitos Xbox konsolės, kurios buvo dar su garantija, buvo pakeistos į Xbox 360. Xbox Live buvo išjungtas 2010 m. balandžio 15 d.

2009 m. IGN įvardino Xbox 11-ta geriausia visų laikų žaidimų konsole iš 25.

## Istorija
Konsolė buvo pirmasis „Microsoft“ žingsnis į žaidimų konsolių rinką, po Windows CE įdiegimo į „Sega“ Dreamcast. Pirmoji Xbox versija buvo gaminama mažos „Microsoft“ komandos, kurioje dirbo žaidimų kūrėjas Seamus Blackley. „Microsoft“ vis atidėliojo konsolę, kuri pirmą kartą buvo paminėta 1999 metais per interviu su Bilu Geitsu. Kai Bilas Geitsas pristatė Xbox per 2000 m. žaidimų kūrėjų konferenciją, jie buvo nustebinti konsolės technologijomis. Tais metais, kai vyko šis pristatymas, „Sega“ nutraukė savo Dreamcast gamybą, o „Sony“ PlayStation 2 buvo tik pradėtas pardavinėti Japonijoje.

## Techniniai duomenys

## Xbox žaidimai
Populiariausių Xbox žaidimų sąrašas (Pastaba. Duomenys ne pilnai patikrinami):
* „Halo 2“ (išplatintas 8,49 mln. kopijų tiražu, priklauso „Halo“ žaidimų serijai)
* „Halo: Combat Evolved“ (6,43 mln., „Halo“)
* „Tom Clancy's Splinter Cell“ (3,02 mln., „Splinter Cell“)
* „The Elder Scrolls III: Morrowind“ (2,86 mln., „The Elder Scrolls“)
* „Fable“ (2,66 mln., „Fable (serija)“)
* „Grand Theft Auto III“ & „Grand Theft Auto: Vice City“ (2,49 mln., „Grand Theft Auto“).
* „Need for Speed: Underground 2“ (2,28 mln., „Need for Speed“)
* „Star Wars: Knights of the Old Republic“ (2,19 mln., „Žvaigždžių karai“)
* „Project Gotham Racing“ (2,12 mln., „Project Gotham Racing“)
* „Grand Theft Auto: San Andreas“ (1,95 mln., „Grand Theft Auto“)

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali Xbox ir Xbox 360 svetainė 
* Xbox  Atviro katalogo projekto svetainėje
Armėnijos transportas

Žemiau pateikiama **[[Armėnija|Armėnijos]] transporto** sistemos statistika.

## Keliai
2002 m. Armėnijoje buvo 11 300 km kelių, iš kurių 10 500 buvo išgrįsti. Keturių juostų greitkelis jungia didžiuosius Armėnijos miestus. Geras susisiekimas su kaimynine Gruzija.

## Geležinkelio transportas

2002 m. šalyje buvo 825 km 1 m pločio geležinkelio bėgių. 779 km bėgių yra elektrifikuoti.

## Oro transportas

2001 m. Armėnijoje buvo 12 oro uostų, iš kurių 7 buvo su išgrįstais takais. Zvartnots oro uostas Jerevane yra palaikomas skrydžių iš kitų šalių, kaip Maskvos, Beiruto, Dubajaus, Niujorko ir kt.

Jūrų transporto nėra, nes Armėnija neturi išėjimo į jūrą.
Malakos pusiasalis

**Malakos pusiasalis** (malajiškai: *Semenanjung Tanah Melayu*) – didelis pusiasalis, esantis Pietryčių Azijoje. Šiaurėje jungiasi su Indokinijos pusiasaliu. Bendras plotas apie 181 300 km².

Pusiasalio krantus skalauja Siamo įlanka, Pietų Kinijos ir Andamanų jūros.

Pusiasalis priklauso net trims valstybėms:
* šiaurės vakarinė pusiasalio dalis sudaro didžiąją dalį Mianmaro;
* centrinė ir šiaurės rytinė pusiasalio dalis sudaro pietinę Tailando dalį;
* didžioji pietinė pusiasalio dalis priklauso Malaizijai ir dėl to vadinama pusiasaline Malaizijos dalimi.

## Šaltiniai
Ašmenys

**Ašmenys** – aštrus geležtės ar kitokio objekto kraštas, skirtas pjauti, kirsti ar gremžti.

Neaštrūs ašmenys (pvz., plastikinių peilių ar panašių įrankių) gali būti gaunami geležtę liejant ar štampuojant. Vėliau tokie ašmenys dar gali būti galandami (pvz., varinių ar bronzinių durklų ar kalavijų, kurie bronzos amžiuje būdavo liejami).
Metalinių geležčių ašmenys paprastai gaunami galandant neaštrų kraštą, kuris gali būti gaunamas kalant, liejant, valcuojant.

Ašmenis turi tokie įrankiai, kaip peiliai, kirviai, dalgiai, pjautuvai, kaltai, drožtuvai, kastuvai, kauptukai, obliai ir kt.

Taip pat ašmenis turi pjūklų dantys, grandininių pjūklų grandinės, vadinamoji *ašmeninė viela* (),

Ašmenų tinkamumas pjovimui ar kirtimui priklauso ne tik nuo medžiagos, iš kurios padaryti ašmenys (metalas, metalo keramika, plastikas ir pan.), bet ir nuo geležtės formos bei ašmenų formos.

Titnaginių, obsidianinių ir kitokių panašių akmeninių įrankių iš skalių uolienų ašmenys būdavo daromi ir aštrinami reikiamu kampu nuskeliant nuoskalas.


Image:Japanese knife blade types.png|Japoniškų virtuvinių peilių ašmenų formos. 2 variantas skirtas dešiniarankiams, 3 - kairiarankiams


## Nuorodos

* Types of blade bevels 
* Glossary Of Knife Terms
Lalibela

**Lalibela** (amharų kalba: ላሊበላ), iki XIII a. žinoma kaip **Roha** – miestas Etiopijos šiaurėje. Laikomas Etiopijos krikščionių ortodoksų centru ir piligrimystės vieta. XIII amžiuje Lalibelą buvo numatyta padaryti naująja Jeruzale, kaip atsaką į musulmonų užimtą Jeruzalę. Daugelis pastatų pavadinti tais pačiais pavadinimais, kaip ir pastatai Jeruzalėje, net per miestą tekanti upė vadinama Jordano upe.

## Lalibelos bažnyčios
Lalibela garsėja raudonose vulkaninės kilmės uolose XIII a. iškaltomis monolitinėmis bažnyčiomis. Legenda teigia, kad Zagvės dinastijos imperatorius Lalibela, susapnavo sapną, kuriame jam Dievas liepė pastatyti bažnyčias. Tiksliai nurodė vietas, kur jos turi būti pastatytos, kaip jos turi atrodyti ir kaip vidus dekoruotos. Statybos vyko labai sparčiai, nes dienomis dirbo meistrai, o naktimis, kaip teigia legenda, dirbo angelai.

1978 m. vienuolika monolitinių uolose iškaltų bažnyčių buvo įtraukta UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. Jos vadinamos „namais“ (*bieta*) ir išsidėsčiusios dviem grupėmis. 

Į šiaurę nuo Jordano upės yra Biete Medhani Alemas  (Pasaulio Išganytojo bažnyčia), Biete  Mariamas (Marijos bažnyčia), Biete  Maskalis (Kryžiaus bažnyčia), Biete Denagelis (Mergelių bažnyčia), Biete Golgotha Mikaelis (Mikalojaus Golgotos  bažnyčia). 

Į pietus nuo upės yra Biete Amanuelis (Emanuelio bažnyčia), Biete Qeddus Mercoreus (Šv. Merkurijaus bažnyčia), Biete Abba Libanosas (Abato Libanoso bažnyčia), Biete Gabriel Raphaelis (Gabrieliaus Rapolo bažnyčia) ir Biete Lehemas (Šv. Duonos bažnyčia). Vienuoliktoji, Biete Ghiorgisas (Šv. Jurgio bažnyčia), stovi atokiau.

Kai kurios bažnyčios visiškai pasislėpusios giliose įdubose, kai kurios stovi atvirose vietose. Painus ir gluminantis tunelių labirintas, siauri koridoriai su požeminiais perėjimais, grotomis ir galerijomis sujungia visas bažnyčias į vieną visumą. Bažnyčia Biete Medhani Alemas yra laikoma didžiausia monolitine bažnyčia pasaulyje. Manoma, kad seniausia iš šių bažnyčių yra Biete Mariamas (Šv. Marijos) bažnyčia.

## Susiję pasaulio paveldo objektai
*  Abu Mena (1979)
*  Gioremės nacionalinis parkas ir Kapadokijos olos (1985)
*  Šv. Kotrynos vienuolynas (2002)
*  Šv. Hilarijaus vienuolynas/Tel Um Ameras (2024)

## Išnašos

## Nuorodos
* Ethiopian Treasures - Zagwe Dynasty, Rock-hewn Churches - Lalibela 
* Lalibela, a city carved from legend 
* www.imperialethiopia.org/history2.htm 
* History of Lalibela churches 
* UNESCO World Heritage Site
* Lalibela
Sašimio peilis

**Sašimio peilis** (, ) – tradicinis japoniškas peilis, naudojamas kulinarijoje maistui pjaustyti. Geležtė paprastai 25–30 cm ilgio, vienašmenė. Osakos regione geležtės galas smailus (tokie peiliai vadinami *yanagi ba* 'gluosnio geležtė'), o Tokijo regione – stačiakampis (tokie peiliai vadinami *tako hiki*). Sašimio peiliai *fugu hiki* yra panšūs į *yanagi ba*, tik geležtė yra plonesnė ir lankstesnė. Šiuos peilius naudoja labai plonai raikomam sašimiui iš žuvų keturdančių dygliapilvių (*Tetraodon*) gaminti.

Kadangi geležtės nuožulnuma įdubi (*hollow grind of blade bevel*), ašmenys labai ploni, labai aštrūs ir lengvai pagalandami. Sašimio peilis puikiai pjauna ir raiko, tačiau netinka kapoti, kadangi ploni ašmenys gali ištrupėti. Labai tinka daržovėms, vaisiams, mėsai, žuviai pjauti ar smulkinti.

Peilis pavadintas pagal sašimį – japonišką žuvies patiekalą. Geležtės ilgis toks, kad tiktų padaryti file iš vidutinio dydžio žuvies. Didelėms žuvims doroti naudojami peiliai ilgesnėmis geležtėmis (iki 50 cm ir ilgesnėmis).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sashimi Knife
* Sašimio peilių nuotraukos: 
** http://www.kitchenwarehouse.com.au/common/dspProductImage.cfm?id=165&n=i1 
** http://www.armorica.co.uk/dyn/prod_image2904.jpg
** http://www.russums-shop.co.uk/ProdImg/KJ592_1_Zoom.jpg
** http://www.yuppiechef.co.za/docs/585/picture20070420115427_520x530q80.jpg?PHPSESSID=9c0b905071e272b771f6f07d6cdd5067
** http://www.inventorysource.com/images/mo/MOME1007.jpg
** http://www.nihonto.ca/hocho/20cm-l.jpg
Salotų peilis

**Salotų peilis** () – plastikinis peilis dantytais ašmenimis, skirtas pjaustyti salotoms ir panašioms daržovėms, kad pjūviai neparuduotų. Metaliniais peiliais pjaustomų salotų pjūvio vietos dėl sąveikos su metalu po kurio laiko ima ruduoti. Plastikinis salotų peilis pakankamai aštrus, kad pjaustytų salotas, o jų geležtė nesąveikauja su augalo audiniais.

## Nuorodos

* Lettuce Knife
* salotų peilių nuotraukos: http://www.organizeit-online.com/images/4458.jpg, http://www.veseys.com/ca/en/images/products/small/889.jpg , https://archive.today/20130630101341/www.texmextogo.com/store/images/lettuce_knife.jpg, https://archive.today/20130628173513/www.bedbathandbeyond.com/assets/product_images/380/78915001528.jpg, http://www.kitchenniche.ca/images/lettuce%20knife%20trudeau.jpg
Jeronimas Vincentas Radvila

**Jeronimas Vincentas Radvila** (, 1759 m. gegužės 11 d. Nesvyžiuje – 1786 m. rugsėjo 18 d.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė, motina Ona Liudvika Mycielska. Broliai Jonušas Tadas Radvila, Motiejus Radvila, Karolis Stanislovas Radvila II.

## Šeima
Žmona Sofija Darata Frederika iš Turn-Taksų giminės (*Zofia Dorota Fryderyka von Thurn–Taxis*). Sūnus Dominykas Jeronimas Radvila.

Klecko valdytojas.

## Valstybės tarnyba
Nuo 1779 m. LDK didysis pakamaris, pasiuntinys, Minsko seniūnas. Apdovanotas Baltojo erelio ordinu ir Šventojo Huberto ordinu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Baigtinių elementų metodas

**Baigtinių elementų metodas** – skaitinis metodas, leidžiantis rasti apytikslius diferencialinių lygčių dalinėmis išvestinėmis ar integralinių lygčių sprendinius. Metodo esmė – sritis, kurioje ieškomas sprendimas, suskaidoma į dalis (baigtinius elementus). Tada daroma prielaida, kad kiekviename elemente nagrinėjamas nežinomasis kinta nesudėtingu dėsniu ir diferencialinė lygtis jame pakeičiama į algebrinių lygčių sistemą. Sujungus visų elementų sistemas gaunama sistema, kurią išsprendus gaunamas atsakymas.

Baigtinių elementų metodas plačiai taikomas kietojo deformuojamojo kūno mechanikoje, daugiausia 3 jo pagrindinės formos: pusiausvirų, geometriškai darnių ir hibridinių (mišrių) elementų metodai.

## Šaltiniai

## Literatūra
* R. Barauskas, R. Belevičius, R. Kačianauskas „Baigtinių elementų metodo pagrindai“, Vilnius, Technika, 2004
Jakovlev Jak-141

**Jakovlev Jak-141** - Sovietų Sąjungoje sukurtas viršgarsinis  vertikalaus kilimo ir tūpimo naikintuvas.

Naikintuvas galėjo kilti į mūšį iš neparuoštų ar trumpų pakilimo takų, būti naudojamas kaip daugiafunkcinis laivyno kovinis lėktuvas. Galėjo kilti be papildomų manevrų ar įsibėgėjimo tiesiai nuo lėktuvnešio (ir ne tik) denio.

Jak-141 programa buvo pradėta 1975 m. kaip Jak-38 tobulinimas. Pirmas skrydis įvyko 1987 m. kovo 9 d. 1991 m. dėl sumažinto karinio biudžeto programa buvo nutraukta.

## Charakteristikos

### Pagrindinės
* Įgula: 1
* Ilgis: 13,97 m
* Sparnų mojis: 13,97 m
* Aukštis: 5 m
* Sparnų plotas: 31,7 m²
* Tuščio svoris: 11 650 kg
* Didžiausias kilimo svoris: 19 500 kg
* Varikliai: 1 x MNPK Soyuz R-79 V-300 turboreaktyvinis variklis, 108 kN (horizontaliam skrydžiui); 2 x RKBM RD-41, 42 kN (vertikaliam skrydžiui)

### Eksploatacinės
* Didžiausias greitis: 1,7 Macho
* Skrydžio nuotolis: 1 400 km
* Skrydžio lubos: 15 500 m
* Kopimo greitis: ? m/min

### Ginkluotė
* 30 mm GSh-30-1 patranka
* Keturios vietos po sparnais ir viena po fiuzeliažu išorinėms saugykloms po 2600 kg.

## Taip pat skaitykite
* Jak-36
* Jak-38
Aukštesni nei 8000 m kalnai

**Aukštesni nei 8000 m virš jūros lygio kalnai** () – keturiolika aukščiausių pasaulio kalnų, kurių aukštis virš jūros lygio yra daugiau kaip 8000 m. Visi šie kalnai yra Himalajų ir Karakumų kalnų grandinėse, Azijoje.

Pirmą kartą bandyta įlipti į aukštesnį nei 8000 m virš jūros lygio kalną (Nanga Parbatas) 1895 metų ekspedicijoje, vadovaujamoje Alberto Mumerio (tarp jos dalyvių buvo ir Normanas Kolis). Ekspedicija baigėsi nesėkme, kuomet Mumeris bei du gorkai dingo be žinios (manoma, žuvo po sniego lavina).

Pirmąkart į aukštesnį nei 8000 m virš jūros lygio kalną (Anapurna) pavyko įkopti 1950 m.

Pirmasis žmogus, įkopęs į visus aukštesnius nei 8000 m kalnus, buvo Reinholdas Messneris.

## Išnašos
Didžioji Moravija

**Didžioji Moravija** – imperija, buvusi Centrinėje Europoje nuo 833 m. iki X a. pradžios. Ji laikoma viena pirmųjų Vakarų Slavų valstybių ir buvo valdoma dabartinių moravų ir slovakų protėvių. Jos centras buvo abipus Moravos upės krantų dabartinėje Slovakijoje ir Čekijoje, bet imperija buvo išplitus į Vengrijos, Rumunijos, Lenkijos, Austrijos, Vokietijos, Serbijos, Slovėnijos, Kroatijos ir Ukrainos teritorijas.

Didžioji Moravija buvo įkurta, kai Moimiras I jėga prijungė Nitros kunigaikštystę prie Moravijos kunigaikštystės 833 m. Atsirado beprecedentis kultūrinis vystymasis po Švento Kyrilo ir Metodijaus misijos, valdant princui Ratislavui 863 m. Imperija labiausiai išsiplėtė, kai valdė karalius Svatoplukas I (871–894 m.). Susilpninta vidinių kovų ir dažnų karų su Karolingų imperija, Didžioji Moravija buvo užgrobta vengrų X a. pradžioje, o jos gyventojus vėliau pasidalino Lenkija, Vengrija, Bohemija ir Šventoji Romos imperija.

Didžioji Moravija paliko ilgai trunkantį palikimą Vidurio ir Rytų Europoje. Dauguma pilių ir miestų išgyveno imperijos žlugimą. O pati imperija turėjo įtakos XVIII a. nacionaliniam čekų ir slovakų atgimimui.

## Valdovai

* Mojmiras 830–846
* Rastislavas 846–869
* Svatoplukas 871–894
* Mojmiras II 894–?906
Provincija

**Provincija** – teritorinis vienetas, į kuriuos dalijama daug valstybių teritorijos. Angliškai provincija vadinamas praktiškai bet kuris stambesnis valstybės administracinis vienetas. Lietuvių kalboje įsigali vietiniai pavadinimai ar jų vertimai.

## Dabartinės provincijos
Jeronimas Florijonas Radvila

**Jeronimas Florijonas Radvila** (, 1715 m. gegužės 4 d. Palenkės Bialoje – 1760 m. gegužės 17 d.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Karolis Stanislovas Radvila, motina Ona Kotryna Sanguškaitė. Brolis Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė.
## Šeima
Žmonos Teresė Sapiegaitė (*Teresa Sapieha*) (išsiskyrė), Magdalena Čapska (*Magdalena Czapska*) (išsiskyrė), Anelė Miačinska (*Aniela Miączyńska*), bet vaikų neturėjo.

V Bialos ponas. Bialoje ir Nesvyžiuje išlaikė apie 5000 karių armiją su savu generolu. Dėl motinos įtakos Slucke atidarė baleto mokyklą, Slucke ir Palenkės Bialoje įsteigė teatro trupes, netgi visą Bialos pilies pastogę pavertė teatro sale. Vaidinimuose dalyvavo ir jo Slucke įsteigtos karo mokyklos kadetai.

Tačiau garsėjo savo žiaurumu. Jo Bialos pilies požemiuose kankinosi daugybė kalinių, tarp kurių buvo ir jo žmonos. Sugalvodavo įvairiausių kalinių kankinimo būdų.

## Valstybės tarnyba

1739 m. LDK taurininkas, 1750 m. LDK didysis vėliavininkas, Pšesmycko ir Kšiževsko seniūnas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
Naurzumo ežerai

**Naurzumo ežerai** – ežerų sistema Kustanajaus srityje, Kazachstane. Ežerai nutolę nuo Kustanajaus miesto apie 180 km.

Į sistemą įeina apie dešimt didesnių ir nemažai mažesnių ežerų. Didžiausi iš jų yra Žarmanas, Aksuatas, Atalykas, Kemelis, Šaškakolis, Kulagolas, Suly, Kulaikolis, Kensuatas.

Sistema užima 22 000 ha plotą. Ežerai yra ypatingi tuo, kad išsidėstę stepėje, turi ypatingą florą ir fauną. Čia per paukščių migraciją galima išvysti retas paukščių rūšis. Ežerų apylinkėse sutinkama apie 20 tūkst. vandens paukščių.

Ežerų sistema yra senoviniame slėnyje tarp Tobolo ir Turgajaus upių. Netoli telkšo Sarymoino ežeras.

Naurzumo ežerų sistema yra maitinama tirpstančiu sniegu. Taip pat Naurzumo-Karasu upe, kuri įteka į Aksuatą. Yra nemažai šaltinių.

1938 m. susirūpinta sistema ir jį buvo įtraukta į srities draustinį.

## Nuorodos
* SCWP Objectives and Conservation
Dominykas Jeronimas Radvila

**Dominykas Jeronimas Radvila** (, 1786 m. rugpjūčio 4 d. Palenkės Bialoje – 1813 m. lapkričio 11 d. prie Hanau, Vokietija) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas. Paskutinis Nesvyžiaus šakos Radvila.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Jeronimas Vincentas Radvila, motina Sofija Darata Frederika.
### Šeima
Pirmoji žmona Teresė Mnišek (*Teresa Mniszech*) (išsiskyrė), antroji žmona Teofilė Moravska (*Teofilia Morawska*), su ja vaikai: Aleksandras Dominykas Radvila (*Aleksander Dominik Radziwiłł*) (nesantuokinis), Stefanija Radvilaitė (*Stefania Radziwiłł*) (1809–1832 m., generolo Liudviko fon Vitengšteino žmona).

### Dvarai
XI Nesvyžiaus ir IX Olykos valdytojas, Biržų, Dubingių, Slucko, Kėdainių, Kopylio, Slucko valdytojas, VII Palenkės Bialos ponas. Paskutinis Nesvyžiaus-Olykos kunigaikščių Radvilų palikuonis, paskutinis Vilniaus Radvilų rūmų savininkas, juos padovanojo Vilniaus labdarių draugijai.

## Vaikystė ir jaunystė

1786 m. mirus tėvui jo globėju tapo Karolis Stanislovas Radvila II, o šiam 1790 m. mirus – Adomas Čartoriskis. 1802 m. kunigaikščio globėjai Velatičių seniūnui Juozapui Ignotui Tiškevičiui užstatė Biržų dvarą kaip skolos garantą, o šis 1811 m. įkeistų Biržų valdų pirkimą perleido sūnui Mykolui Tiškevičiui (1761–1839). Taip Radvilos neteko vienos iš savo tėvonijų.

1804 m. sulaukęs pilnametystės Dominykas tapo caro Aleksandro I kambariniu ir apsigyveno Nesvyžiuje. Atstatė miestą, pastatė jame naujų statinių. Ypač išsiskyrė žirgynas, tviskėjęs marmuru, gobelenais, veidrodžiais, nes jaunasis kunigaikštis labai mėgo arklius.

1807 m. vedė Teresę Elžbietą Mnišek. Po 14 dienų trukusių vestuvių išvažiavo į Varšuvą, bet savo rūmuose (dab. Lenkijos prezidento rūmai) apsigyveno su Teofile Starženska iš Moravskių giminės. Po metų jiems gimė nesantuokinis sūnus Aleksandras Dominykas Radvila (1808–1859).

## Tarnyba tėvynei

1810 m. įstojo į Varšuvos kunigaikštystės kariuomenę ir buvo paskirtas 8-ojo ulonų pulko pulkininku. Už tai caras neva dėl nesumokėto kredito konfiskavo jo turtą, buvusį Rusijos imperijos valdose ir atidavė jam ištikimiems didikams.

1812 m. su savo daliniu įstojo į Napoleono armiją, su ja įžengė į Vilnių, dalyvavo žygyje į Maskvą. 1812 m. rugpjūčio 17 d. dalyvavo Smolensko mūšyje, o jo daliniai pirmieji įžengė į atsiimtą miestą. Pertvarkius lenkų kariuomenę paskirtas 1-ojo lengvosios kavalerijos pulko majoru.

Napoleono kariuomenei pralaimėjus Rusijoje, traukėsi kartu. 1813 m. spalio 16-18 d. dalyvavo Leipcigo tautų mūšyje, kuriame galvas padėjo 9000 lenkų ir lietuvių. Dalyvavo ir 1813 m. spalio 30-31 d. Hanau mūšyje, buvo sunkiai sužeistas ir lapkričio 11 d. mirė ligoninėje (kai kurių šaltinių teigimu – Prancūzijoje).

Apdovanotas 1811 m. Baltojo erelio ordinu ir Šventojo Huberto ordinu, 1812 m. prie Smolensko – Prancūzijos Garbės legiono ordinu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Trimitų herbo Radvilos  (lenkų k.)
Ruandos transportas

**[[Ruanda]]** neturi priėjimo prie jūros, todėl jos transporto sistema remiasi geležinkelio, bei transportu sausuma.

## Keliai

2002 m. Ruandoje buvo 12 000 km kelių, iš jų tik 1000 km buvo grįsti. Penki svarbiausi keliai jungia Kigalį su kitais Ruandos miestais, asfaltuoti keliai jungia Butare su Cyangugu. Dauguma kelių tampa nepravažiuojami per lietingąjį sezoną. Be išėjimo į jūrą, Ruandai svarbiausi yra keliai, kurie eina nuo Kigalio iki Kibungo, bei nuo Kigalio iki Kakitumbos, ten yra uostas, kuris jungia Ruanda su Tanzanija ir Kenija. Ruandoje yra vos keli tiltai. 1995 m. šalyje buvo 7868 lengvųjų automobilių, bei 2048 sunkvežimių. Ruanda neturi geležinkelio.

## Oro transportas

2001 m. Ruandoje buvo 8 oro uostai, iš kurių 4 turi grįstus kelius. Nacionaliniai oro uostai yra Kigali-Konombe, bei Kamembe miestuose, kuriuos aptarnauja „Air Rwanda“, „Sabena“, „Air Zaïre“, „Aeroflot“, „Air Burundi“, „Kenya Airways“, „Air Tanzania“, „Ethiopian Airlines“, „Air France“. Tiesioginiai skrydžiai į Europą vyksta į šiuos miestus: Briuselį, Paryžių, Atėnus. Skrydžiai šalyje vykdomi „Air Rwanda“ oro linijų į šešis vietinius oro uostus.

## Nuorodos
1965–1966 m. Mugių taurė

**UEFA mugių taurė 1965–1966 m.** – aštuntasis UEFA mugių taurės turnyras. Prasidėjo 1965 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas, finale nugalėjęs  klubą.

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* RSSSF duomenys
* 
*
Motiejus Radvila

**Motiejus Radvila** (, 1749 m. lapkričio 10 d. Varšuvoje – 1800 m. rugsėjo 2 d. Dobrute) – kompozitorius, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos, tėvas Leonas Mykolas Radvila, motina Ona Liudvika Mycielska Radvilienė. Užaugino Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė.

Įbroliai Jonušas Tadas Radvila, Karolis Stanislovas Radvila II, Jeronimas Vincentas Radvila. 
### Šeima
Žmona Elžbieta Chodkevičiūtė (*Elżbieta Chodkiewicz*) (1769−1821), Žemaitijos generalinio seniūno Jono Mikalojaus Chodkevičiaus (1738−1781) ir Liudvikos Rževuskos (1744−1816) jaunesnioji duktė, sūnus Motiejus Konstantinas Radvila, duktė Antanina Radvilaitė (1790–1853 m., vyras Kazimieras Giedraitis-Juracha).

### Dvarai

Šidlavos valdytojas. Nesvyžiaus dvare turėjo didelį orkestrą. Jo iniciatyva motinos ir įtėvio Nesvyžiuje įsteigtam teatrui vadovauti 1782 m. buvo pakviestas Hamburgo Šv. Kotrynos bažnyčios ir Katedros muzikos direktorius Johanas Davidas Holandas (1746–1827 m.) Nesvyžiaus dvaro teatras tapo vienu geriausių valstybėje. 1784 m. karaliaus Stanislovo Augusto apsilankymo Nesvyžiuje proga pagal Motiejaus Radvilos libretą pastatyta J. D. Hollando trijų veiksmų opera *Agotėlė, arba pono atvykimas* („Agatka czyli przyjazd pana“) turėjo didžiulį pasisekimą.

## Kompozitorius

Rašė ne tik libretus, dramas, bet ir pats kūrė muziką. Iki šiol grojami jo polonezas C-dur klavesinui, sonata G-dur smuikui ir klavesinui, serenada B-dur styginiam kvartetui, divertismentas D-dur orkestrui ir kiti kūriniai. Šeši polonezai orkestrui saugomi Drezdeno Saksų archyve.

## Valstybės tarnyba

Nuo 1786 m. Lietuvos didysis pakamaris, nuo 1790 m. Vilniaus kaštelionas.

1788 m. vasario 18 d. apdovanotas Baltojo erelio ordinu.

Masonas, 1781 m. netgi buvo Vilniaus „Išminties šventovės“ antruoju stiuartu. Palaidotas Šidlavos bažnyčioje, kaip manoma po didžiuoju altoriumi.

## Šaltiniai

* Encyklopedia muzyczna PWM, tom VII (pe-r), red. Elżbieta Dziębowska, ISBN 83-224-0837-4

## Nuorodos
* Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba
* Motiejaus Radvilos muzika 

|-
Motiejus Konstantinas Radvila

**Motiejus Konstantinas Radvila** (, 1793 m. Palenkės Bialoje – 1869 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Rusijos imperijos dvaro pareigūnas.

## Biografija

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Motiejus Radvila, motina Elžbieta Chodkevičiūtė. 
## Šeima
Žmonos Marija Grabauskaitė (*Maria z Grabowskich*), Celestina Sulistrovska (*Celestyna z Sulistrowskich*), Adelė Karnickaitė (*Adela z Karnickich*). Sūnūs Mikalojus Antanas Radvila, Motiejus Juozapas Radvila, Karolis Vilhelmas Radvila, Konstantinas Vincentas Radvila, Dominykas Marija Radvila, duktė Jadvyga Radvilaitė (vyras Edvinas Druckis-Liubeckis).

## Valstybės tarnyba
Nuo 1815 (?) m. Rusijos Imperatoriškosios didenybės dvaro kamergeris, IV klasės patarėjas.

## Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba

|-
1970–1971 m. Mugių taurė

**UEFA mugių taurė 1970-1971 m.** – 13-asis UEFA mugių taurės turnyras (paskutinysis, po to performuojant ją į UEFA taurę. Prasidėjo 1970 m. rudenį. Taurę laimėjo  klubas (ketvirtąkart iš eilės anglų klubas), finale nugalėjęs  klubą.

Turnyre vietoje burtų traukimo (esant lygiam bendram rezultatui) buvo mušami 11 m baudiniai.

## 1/32 finalo

## Šešioliktfinalis

## Aštuntfinalis

## Ketvirtfinalis

## Pusfinalis

## Finalas



## Nuorodos
* RSSSF duomenys
* 
*