Tupolev Tu-2

**Tupolev Tu-2** (NATO kodas – *Bat* (liet. *[[Šikšnosparniai|šikšnosparnis]]*)) – Antrojo pasaulinio karo metu Sovietų Sąjungoje sukurtas dvimotoris propelerinis lengvasis bombonešis, skirtas veikti fronto linijoje šviesiu paros metu. Kaip ir vokiškas oponentas Ju-88, jis galėjo pikiruoti. Tokios savybės leido jam būti vienam svarbiausių Raudonosios armijos puolimo įrankių, naudotu visose sferose: tiek kaip bombonešis, torpednešis ar žvalgybos lėktuvas.

## Lėktuvo kūrimas
1937 m. Andrejus Tupolevas pradėjo lėktuvo projektavimo darbus, jiems suteiktas kodinis pavadinimas buvo „Samaliot 103“. Jo trisparnius propelerius suko du Mikulin AN37 V12 varikliai išvystantys po 1400 arklio galių. Prototipas galėjo pakilti iki 10 km aukščio, pasiekti 635 km/h greitį, nuskristi 2500 km atstumą.

Egzistuoja nuomonė, kad Tu-2 pagrindu buvo nerealizuoto vokiško bombonešio Junkers Ju 85 modifikacija „A". Šią versiją papildo faktas, kad nuo 1937 m. spalio 21 d. A. Tupolevas buvo kalinamas, dirbo NKVD sistemos „šaraškoje“ – atskirame konstruktorių biure Nr. 103 (iš čia ir orlaivio prototipo pavadinimas).

Vėlesniems bandymams buvo sukurtos specialios platformos ANT-58, ANT-59 ir ANT-60.

## Lėktuvo gamyba
Orlaivio gamybą buvo numatyta vykdyti Kazanės aviacijos gamykloje (Gamykla Nr. 22). 1941 m. spėta surinkti vienintelį Tu-2 egzempliorių. 1941 m. pabaigoje visi sovietiniai aviacijos specialistai buvo evakuoti iš europinės SSRS dalies į Omską, šio miesto gamykloje Nr. 166 buvo pradėti serijiniu būdu gaminti pirmieji Tu-2. Iki 1942 m. kovo mėnesio buvo pagaminta 80 lėktuvų. Po to gamyba buvo sustabdyta, nes karui trūko kovos lėktuvų, o Tupolevo projektavimo biuro įranga buvo išsikraustyta į Kazanę, gamyklą Nr. 129.

1943 m. pradėtai gaminti Tu-2 versijai buvo nuspręsta naudoti modernesnį oru aušinamą 14 cilindrų žvaigždinį vidaus degimo variklį AŠ-82, išvystydavusį 1850 AG. Išbandymui buvo sukurtas prototipas ANT-69, pagal pastarąjį buvo pastatyti daugiau kaip 2000 bombonešių.

Karo metais pagaminta apie 800 šio modelio bombonešių, į frontą pateko apie 750.

## Konstrukcija

Tu-2 – vidursparnis monoplanas su „H“ raidės formos dvisparne uodega, elipsės formos sparnais. Važiuoklė buvo išleidžiama. Lėktuvo įprastinis dažymas-maskavimas susidėjo iš matinių spalvų melsvos apačios ir juodai žaliu marginimu nudažytos viršutinės korpuso dalies.

Lėktuvo ekipažą sudarė keturi žmonės: pilotas ir už jo įsitaisęs šturmanas. Už jų šonuose buvo radisto ir taikytojo darbo vietos, oro mūšio atveju jie taip pat tapdavo šauliais. Tam jie turėjo lizduose įtaisytus tris 12,7 mm kalibro kulkosvaidžius UB su 250 užtaisų kiekvienam. Bombonešyje buvo ir dvi stacionarios 20 mm ShVAK patrankos su 200 užtaisų kiekviename vamzdyje.

Lėktuvo viduje įmontuotoje talpykloje buvo galima gabenti iki tonos bombų, dar po toną – po kiekvienu sparnu pakabinamose vietose. Dėl didelės lėktuvo galios pertekliaus, buvo gabenami ir didesni bombų kiekiai.

## Operacijų istorija
* Antrasis pasaulinis karas. Tu-2 buvo vienas iš svarbiausių TSRS dvimotorių bombonešių, kartu su Pe-2 ir Il-4.
* Kinijos pilietinis karas. Kinijos liaudies išlaisvinimo armijos oro pajėgos naudojo nedidelį skaičių Tu-2 orlaivių.
* Korėjos karas. Keli kinų Tu-2 buvo numušti virš Korėjos pusiasalio.
* 1959 m. Tibeto sukilimas.
* Testai. Po II pasaulinio karo SSRS šiuos lėktuvus naudojo naujų variklių bandymams, tarp jų ir pirmos kartos savo reaktyvinių variklių.

## Versijos

;„Samoliot 103“ (ANT-58): 1941 m. bandomasis trivietis modelis.
;„Samoliot 103U“ (ANT-59): Keturvietė versija.
;„Samoliot 103V“ (ANT-60): Toks pat kaip ir ANT-59, bet su ASh-82 varikliu.
;ANT-62T: Pagal Tu-2D versiją sukurtas torpedų nešėjo prototipas.
;ANT-63 (SDB): Didelio greičio šviesiu paros metu pritaikyto veikti prototipas.
;ANT-64: Ilgo nuotolio keturmotorio Tu-2 prototipas, vėliau tapęs Tu-10
;ANT-66: Keleivių gabenimui skirtas modelis pagal ANT-64.
;ANT-67: Penkiavietis 1946 prototipas varomas ACh-30 dyzelinių variklių.
;Tu-1 (ANT-63P): Trivietis naktinio veikimo lėktuvo prototipas.
;Tu-2
;Tu-2D (ANT-62): Ilgo veikimo nuotolio versija pasirodžiusi 1944 m.
;Tu-2DB (ANT-65): Dideliame aukštyje atpažinėjo vaidmenį skirtas atlikti modelis.
;Tu-2F: Fotografavimo-atpažinimo versija.
;Tu-2G: Didelio greičio krovininės konfigūracijos versija.
;Tu-2K: Tik 2 tokie buvo pastatyti, skirti išbandyti katapultines kėdes.
;Tu-2LL: Versija „skraidanti laboratorija“.
;Tu-2M (ANT-61M): versija su ASh-83 varikliais.
;Tu-2N: Versija išbandyti reaktyvinius variklius Rolls-Royce Nene.
;Tu-2 Paravan: Du pagaminti lėktuvai, kurie turėjo dideliame aukštyje pasiimti oro balionus.
;Tu-2R: Oro atpažinimo versija.
;Tu-2RShR: Prototipas turėjęs įmontuotą 57 mm patranką.
;Tu-2S (ANT-61): SU Shvetsov ASh-82FN varikliu, 1943 m.
;Tu-2S RLS PNB-4: Naktinio lėktuvo versija su Gneiss 5 (Гнейс 5) radaru. Ginkluota dviem NS-45 aviacinėmis patrankomis. 1943 m. versija.
;Tu-2T: 1945 m. bandyta torpedų gabenimo versija.
;Tu-2U: treniruočių lėktuvas.
;Tu-2/104: Visaorio lėktuvo prototipas.
;Tu-6: Atpažinimo bombonešio prototipas, 1946 m.
;Tu-8 (ANT-69): Ilgo nuotolio bombonešis Tu-2D pagrindu, 1947 m.
;Tu-10 (ANT-68): Trumpai naudoto didelio aukščio atpažinimo lėktuvo versija, 1943 m.
;Tu-12: Vidutinio nuotolio reaktyvinio bombonešio prototipas 1947 m.
;UTB: Treniruočių lėktuvo versija su Shvetsov ASh-21 varikliais, sukurtas Suchoj konstruktorių biuro 1946 m.

## Šalys naudotojos

;Antrojo pasaulinio karo metu
*  DVRA karinės oro pajėgos
;Po karo
*  Bulgarijos karinės oro pajėgos
*  Indonezijos karinės oro pajėgos
*  Kinijos karinės oro pajėgos
*  Lenkijos karinės oro pajėgos
*  Rumunijos karinės oro pajėgos
*  TSRS karinės oro pajėgos
*  Vengrijos karinės oro pajėgos
*  Šiaurės Korėjos karinės oro pajėgos

## Specifikacijos
Tu-2s

**Ginkluotė**
* Dvi 20 mm patrankos
* Trys 12,7 mm kulkosvaidžiai
* Iki 4000 kg bombų

## Išnašos