open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Diskrečiųjų elementų metodas

**Diskrečiųjų elementų metodas arba modeliavimas (DEM)**, skaitinių metodų šeima, skirta nagrinėti didelio kiekio dalelių sistemos elgsenai. Metodas pirmą kartą pritaikytas Cundall'o 1971 metais naudingųjų iškasenų elgsenai tirti. Nors paskirųjų elementų metodas glaudžiai susijęs su klasikiniu molekulinės dinamikos dinamikos metodu, nuo šio skiriasi dalelei leidžiamų laisvės laipsnių skaičiumi, sąlyčio su kaimynais dėsniais ir sudėtingu nagrinėjamų dalelių pavidalu. Vystantis skaičiavimo technikai ir artimiausių kaimynų paieškos algoritmams tapo prieinama vieno procesoriaus kompiuteriais nagrinėti milijonų dalelių sistemas. Šiandien DEM tampa visuotinai pripažintas kaip veiksmingas būdas spręsti inžinerijos problemas tokiose srityse, kuriose naudojamos granuliuotos ir nevienalytės medžigos. DEM metodo taikymas ypač plačiai taikomas nagrinėti granulių srautus, miltelinių medžiagų apdirbimo technologijas, naudingųjų iškasenų mechaniką, atskirus trąšų gamybos etapus ir kt. DEM metodas leidžia nagrinėti tankias dalelių sistemas kaip ištisinę terpę.
Diskrečiųjų elementų metodai yra reiklūs skaičiuojamiesiems ištekliams, o tai riboja arba skaitinio eksperimento trukmę arba sistemos dalelių skaičių. Egzistuoja DEM programinė įranga, išnaudojanti lygiagrečių skaičiavimų galimybes.

## DEM šeima

Be klasikinio DEM metodo, pasiūlyto Cundall'o 1971-aisiais egzistuoja kelios metodo atšakos.
1985 metais Hocking pasiūlė apibendrintąjį diskrečiųjų elementų metodą.
1988 metais kelios tyrėjų grupės pasiūlė baigtinių-diskrečiųjų elementų metodą.
1985 metais Williams, Hocking, and Mustoe parodė, kad DEM gali būti laikomas apibendrintuoju baigtinių elementų metodu.

## Metodo taikymo sritys
Esminė metodo prielaida yra ta, kad nagrinėjama (biri) medžiaga ar dalelių sistema yra sudaryta iš atskirų dalelių. Nagrinėjamos sistemos dalelės gali skirti savo pavidalu, dydžiu ar jas sudarančių medžiagų savybėmis.
Tokios pavyzdinės sistemos yra: 
* birios medžiagos, laikomos bunkeriuose grūdai, granulės, skalda;
* smėlis ir kitos statybinės medžiagos;
* cemento, dažų, vaistų milteliai, suodžiai.

Įprastai DEM metodą naudoja šios pramonės šakos:
* Žemės ūkis ir maisto gamybos pramonė;
* Chemijos pramonė;
* Statybos pramonė;
* Naftos ir dujų pramonė;
* Kalnakasybos pramonė;
* Farmacijos pramonė;
* Metalurgijos pramonė.

## Metodo apžvalga

## Privalumai ir trūkumai
Metodo privalumai
* Metodas apimą platų medžiagos elgsenos situacijų spektrą. Kelios nepriklausomos tyrėjų grupės sukūrė DEM programinę įrangą, kuri aprašo medžiagų (sukimbančių miltelių, granuliuotos medžiagos srautų, sukibusių uolienų galablų) elgseną, labai tiksliai sutampančią su eksperimentų rezultatais.
* DEM leidžia stebėti reiškinius, kurių stebėjimas beveik neįmanomas fiziniuose eksperimentuose. Kaip pavyzdys galėtų būti jėgų tinklas ar pavienių daugelio dalelių judėjimo kelio stebėjimas.
Metodo trūkumai
* Skaičiavimo ištekliais ribojamas didžiausias dalelių skaičius ir virtualaus eksperimento trukmė. Įprastai dalelių skaičius nagrinėjamuose uždaviniuose neviršija milijono dalelių, o virtualaus eksperimento trukmė - vienos minutės.
Čontaleso departamentas

**Čontaleso departamentas** () – departamentas vidurio Nikaragvoje, į rytus nuo Nikaragvos ežero. Administracinis centras – Chuigalpa.

## Geografija

Departamento paviršius kalvotas (aukštis iki 900 m), rytuose pereina į miškais ir savanomis apaugusią plynaukštę.

## Administracinis suskirstymas
Čontaleso departamentas administraciškai padalintas į 10 savivaldybių:
# Akojapa
# Komalapa
# El Koralis
# Chuigalpa
# La Libertadas
# Kuapa
# San Pedro de Lovagas
# Santo Domingas
# Santo Tomasas
# Vilja Sandinas

## Šaltiniai
Korintas (reikšmės)

**Korintas** gali reikšti:

* Korintas – miestas Graikijoje;
* Korintas – miestas Nikaragvoje;
* Korintas – miestas Brazilijoje, Minas Žeraise;
* Korintas – miestas Kolumbijoje, Kaukos departamente;
* Korintas – miestelis Salvadore;
* Senovės Korintas – senovės Graikijos miestas;
* Korinto kanalas – kanalas Graikijoje;
* Korinto įlanka – įlanka Graikijoje.
Traukinių keltas

**Traukinių keltas** – laivas, skirtas plukdyti traukinio vagonus. Paprastai viename iš tokio kelto denių būna įrengti geležinkelio bėgiai bei priekiniai ir galiniai vartai vagonams įriedėti arba išriedėti į ro-ro krantinę. Joje būna įrengta speciali, svoriais balansuojama rampa, skirta kranto bėgiams tiksliai sujungti su prišvartuoto kelto bėgiais. Rampos pakėlimas ar nuleidimas į reikiamą aukštį priklauso ir nuo aptarnaujamo laivo charakteristikų, ir nuo svyruojančio vandens lygio. Vagonai į denį ir atgal gali riedėti ir keliomis linijomis.  

Pirmieji traukiniai pradėti plukdyti keltuose 1833 m. Škotijoje, *Forth and Clyde* kanale, 1836 m. – Saskuehanos upėje Merilando valstijoje, JAV.

Lietuvoje pirmoji geležinkelio vagonus gabenančių keltų tarptautinė perkėla pradėjo veikti 1986 m. Tai buvo traukinių keltas Klaipėda–Mukranas. Šioje linijoje reguliariai kursavę geležinkelio keltai „Mukranas“ ir „Greifsvaldas“ priklausė Rytų Vokietijos, „Kaunas“, „Vilnius“ ir „Klaipėda“ – Lietuvos laivynui. Jie buvo įrašyti į Gineso rekordų knygą kaip didžiausi pasaulyje jūriniai geležinkelio laivai.

## Taip pat skaitykite

* Vagonų barža

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Traukinių keltų istorija
* Traukinių keltas tarp Italijos ir Sicilijos ''youtube.com'' siužete
* Geležinkelio keltų linija pašto ženkluose
Chuigalpa

**Chuigalpa** () – miestas vidurio Nikaragvoje, 140 km į rytus nuo Managvos, Ameriskės aukštumų slėnyje. Čontaleso departamento centras. Pro miestą eina Managvos–Bliufildso kelias. Svariausias šalyje gyvulininkystės centras. Maisto (pieno, mėsos) pramonė. Veikia kelių universitetų filialai. Yra katedra, Thomas Belt zoologijos sodas, Gregorio Aguilar Barea archeologijos muziejus.

## Istorija

Chuigalpa įkurta 1668 m. Departamento centru tapo 1877 m. (iki tol buvo Akojapa). Miesto statusą gavo 1879 m.
Senato registratorius

**Senato registratorius** () – valdininkų rangas carinėje Rusijoje, įvestas 1764 m. ir rangų lentelėje priskirtas XIII klasei (kuriai iki 1884 m. priklausė armijos paporučikis). Panaikintas 1834 m. 
                                                                                                                                                                              
Senato registratoriai buvo smulkūs valdininkai, dažniausiai Senate. 

## Nuorodos
* Табель о рангах из ЭСБЕ
* Восстание декабристов – 1825 г.
Dvaro patarėjas

**Dvaro patarėjas** () – valdininkų rangas carinėje Rusijoje. Iki 1745 m. rangų lentelėje priskirtas VIII klasei, vėliau – VII klasei (kuriai priklausė armijos papulkininkis).

Pradžioje asmenys, gavę šį rangą automatiškai įgydavo ir paveldimą bajorystę. Po 1856 m. reformos jie gaudavo tik asmeninę bajorystę. Nuo 1803 m. šį laipsnį galėdavo suteikti ministerijų departamentų direktoriai ir gubernijų valdytojai (gubernatoriai, vietininkai, generalgubernatoriai). Nuo XIX a. pradžios visi asmenys, tapę mokslų daktarais ar profesoriais automatiškai gaudavo ir dvaro patarėjo rangą. Taip didelė dalis žymių to meto Rusijos mokslininkų tapo paveldimais bajorais.

Rango pavadinimas atsirado iš vadinamojo „dvaro teismo“ () patarėjo pareigybės pavadinimo. 1726 m. šie teismai buvo panaikinti, bet dvaro patarėjo rangas egzistavo iki 1917 m. lapkričio 8 d., kai buvo panaikinti visi Rusijos imperijos titulai, rangai ir laipsniai.

Dvaro patarėjo antpečiai ar apykaklės antsiuvai ant dviejų išilginių siaurų juostelių turėdavo tris žvaigždutę bei žinybos emblemą.

Į dvaro patarėjus, kaip ir į kitus VII klasės rangų turėtojus, kreipdavosi „Ваше высокоблагородие“.

## Nuorodos

* Д. В. Ливенцев. Краткий словарь чинов и званий государственной службы Московского государства и Российской Империи в XV-начале ХХвв. 
* Шепелев Л. Е. Титулы, мундиры, ордена в Российской империи – М.: Наука, 1991.
Tamprioji guotenė

**Tamprioji guotenė** (*Hygrocybe laeta*) – guoteninių šeimai priklausantis nevalgomas grybas.

Sinonimai: *Agaricus laetus*, *Gliophorus laetus*, *Hygrophorus houghtonii*, *Hygrophorus laetus*, *Hygrophorus laetus f. hougthonii*.

## Išvaizda

Kepurėlė (1–3,5 cm skersmens) ochros geltonumo arba rausva, kraštai giliai rievėti, plona nemėsinga. Luobelė labai lipni, padengta pilkų gleivių. Kotas 3–12 cm ilgio ir 0,2–0,6 cm skersmens, plonas cilindriškas arba kreivas, jo paviršius taip pat gleivėtas. Trama kepurėlės spalvos arba šiek tiek šviesesnė, be ypatingo skonio ar kvapo. Lakšteliai tramos spalvos, reti platūs priaugintiniai. Sporos baltos arba šviesiai kreminės spalvos, beveik kiaušinio formos, lygaus paviršiaus. Sporos 5-8 x 3-5 mikronų.

## Augavietė

Paprastai jis auga grupėmis, pievose ar samanose, krūmynuose, miško pakraščiuose.

Sezonas: Birželis–spalis

Panašios rūšys: šis grybas labai panašus į ***Hygrocybe psittacinna***, jis taip pat yra nevalgomas.

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (86 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Esteli departamentas

**Esteli departamentas** () – departamentas šiaurės vakarų Nikaragvoje. Administracinis centras – Esteli.

## Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, išraižytas nedidelių upokšnių slėnių. Plyti savanos ir sukultūrinti kraštovaizdžiai, kalnuose yra miškų, krioklių.

## Administracinis suskirstymas
Esteli departamentas administraciškai padalintas į 6 savivaldybes:
# Kondega
# Esteli
# La Trinidadas
# Pueblo Nuevas
# San Chuan de Limajus
# San Nikolasas

## Šaltiniai
Singapūro uostas

**Singapūro uostas** – įvairių laivų aptarnavimui skirtų įrengimų ir terminalų, esančių Singapūre visuma. Vertinant bendrai, tai vienas aktyviausių uostų pasaulyje tiek pagal bendrą krovinių svorį, tiek ir TEU konteinerių kiekį. Tik nedidelė krovinių dalis yra skirta paties Singapūro rinkai, nes daugelis aplinkinių šalių pervežimo kompanijų šiuo uostu naudojasi kaip tarpine stotele krovinių perkrovimui į didesnius, tolimesniems pervežimams skirtus laivus. Singapūro uostas turi reguliarias jungtis su daugiau nei 600 kitų pasaulio uostų ir yra viena pagrindinių šalies ekonomikos ašių.

## Istorija
Uosto istorija siekia 1819 m., tačiau dabartinė jo struktūra oficialiai įkurta 1964 m. valstybės iniciatyva. Iki 1997 m. spalio mėn. visas uostas buvo privatizuotas. Per visą istoriją jis sparčiai augo, yra nuolat atnaujinamas, plečiama infrastruktūra, statomi sandėliai, diegiamos naujausios technologijos. 2010 m. duomenimis, uostas aptarnavo beveik 28,5 mln. konteinerių arba daugiau nei 500 mln. tonų krovinių ir buvo antroje vietoje po Šanchajaus uosto.

## Galerija

Vaizdas:Harbour in Singapore, circa 1870.jpg|Uostas ~1870 m.
Vaizdas:The port of Singapore.jpg|Vienas iš terminalų.
Vaizdas:SingaporePort1.JPG|Uosto konteinerių kranai.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Uosto administracijos puslapis
Vindijos marka

**Vindijos marka**, **Vindų marka** ( ), slavų tautose dar žinoma kaip **Slovėnų marka** () – pasienio regionas (marka) pietrytinėje Šventosios Romos imperijos dalyje, egzistavęs IX–XIV a. Markos teritorijos apėmė sritis, kur dabar yra pietryčių Slovėnija (žemutinė Kraina ar *Dolenjska*).

Pavadinimas nepainiotinas su Vendų marka, egzistavusia Prekmurjės istoriniame regione, kuri priklausė Vengrijos karalystei.

## Istorija

Markos pavadinimas kilo nuo germanų vartoto etnonimo vindai, apibrėžiančio slavus, gyvenančius į pietryčius nuo jų (dabartinių slovėnų protėvius). Panašus pavadinimas (vendai) buvo vartotas slavams, gyvenantiems į šiaurės rytus (dab. sorbų protėviams). Jau ankstyvaisiais viduramžiais *marcha Winedorum* minima kaip tolimas bavarų pasienio regionas, kuriame viešpatauja pirmasis istorijoje žinomas slavų kilmės kunigaikštis Valukas.

Oficialiai marka įkurta tikriausiai IX a. pabaigoje, kuomet madjarų nusiaubtoje Karantanijoje suformuotos kelios pasienio markos (tarp jų buvo Karintijos marka, Krainos marka, Savinios marka, Istrijos marka). Didžiąją dalį istorijos Vindijos marka buvo pavaldi gretimoms markoms ar kunigaikštystėms: iš pradžių Krainos, vėliau Savinios (nuo 960 m.), vėliau (nuo 1036 m.) – vėl Krainos markoms.

Nuo tada Vindija buvo neatskiriama Krainos dalis, ir ši tradiciškai buvo vadinama Krainos ir Vindijos marka. 1077 m. abi teritorijos tapo pavaldžios Akvilėjos patriarchatui, nuo 1209 m. čia įsitvirtino Vechselburgo grafai, vėliau – Andecho grafai. 1269 m. abi markas užvaldė Bohemijos karalius Otokaras II. 1282 m. valdžią kunigaikštystėje perėmė Gerco grafystės Mainhardineriai, kol galiausiai 1374 m. Krainą ir Vindiją paveldėjo Habsburgai. Jie galutinai panaikino Vindijos marką kaip atskirą politinį vienetą, inkorporuodami ją į Krainos kunigaikštystę. Nepaisant to, dar XVII a. kartais ši teritorija buvo išskiriama žemėlapiuose.
Štikjunkeris

**Štikjunkeris** () – žemiausias artilerijos karininkų laipsnis carinėje Rusijoje, egzistavęs 1712–1796 m.
Iki 1765 m. štikjunkeriai rangų lentelėje buvo priskirti XIII klasei (kuriai iki 1884 m. priklausė armijos paporučikis). Įvedus artilerijos praporščiko laipsnį rangų lentelėje štikjunkeriai buvo pažeminti į XIV klasę ir atitiko armijos praporščiką. 

Po 1798 m. artilerijoje šį laipsnį pakeitė *paporučikio* () laipsnis, nuo 1811 m. – *artilerijos [[praporščikas|praporščiko]]* (), nuo 1884 m. *atsargos praporščiko* ().

Artilerijos karininkų (Petras I save irgi laikė artilerijos karininku) laipsniai, įvedus Rangų lentelę, buvo viena klase aukštesni už tokius pačius likusių armijos karininkų laipsnius (išskyrus gvardiją). T.y., artilerijos pulkininkas atitiko brigadininką, artilerijos papulkininkis – armijos pulkininką ir t. t. Taip paslinkus artilerijos karininkų laipsnius armijos armijos unterleitenanto (XIII klasė) laipsnio artilerijoje neatitiko joks laipsnis. Tarpui užpildyti buvo perimtas *štikjunkerio* ( 'pabūklų junkeris') laipsnis iš Švedijos kariuomenės. Rusų kalboje laipsnio pavadinimas iš *штик-юнкер* tapo *штык-юнкер*, nes rusiškai *штик* nieko nereiškia, o *штык* 'durtuvas' įprastas kariškiams.

## Nuorodos

* Военный энциклопедический словарь/ Пред. Гл. ред. комисии Н.В.Огарков.–М.: Воениздат, 1983.–863 с. с ил.
Rizodermis

**Rizodermis** – augalų šaknis dengiantis audinys. Rizodermį sudaro plonasienės ląstelės, kartais ant jo susiformuoja kutikulė, kuri vėliau sukamštėja, o tai apsaugo daugiamečių augalų šaknis. Rizodermis turi išaugas – šakniaplaukius, kurie padidina šaknies siurbiamąjį plotą. Šakniaplaukį sudaro viena ištysusi rizodermio ląstelė. Epifitinių augalų rizodermis vadinamas – velamenu. Šis darinys padeda šaknims apsisaugoti atėjus nepalankiam laikotarpui, jas apsaugo, o vegetaciniu laikotarpiu vykdo medžiagų įsisavinimo funkciją.
Fendrikas

**Fendrikas** (, iš  'vėliavininkas') – jauniausias karininko laipsnis Rusijos imperijoje 1722–1730 m.

Pėstininkų fendrikai pagal rangų lentelę buvo priskirti žemiausiai XIV klasei, o gvardijos fendrikai – XII klasei. Kavalerijoje fendriką atitiko kornetas, o kazokuose – chorunžis.

1730 m. laipsnis buvo pakeistas į praporščiko laipsnį. Kadangi tai buvo karinis laipsnis, jis suteikdavo teisę į paveldimąją bajorystę. Tuo tarpu civilinių valdininkų XIV klasės rangas (kolegijos registratorius)suteikdavo teisę tik į asmeninę bajorystę. Į paveldimą bajorystę teisę suteikdavo tik VIII klasės civiliniai rangai (kolegijos asesorius).

## Nuorodos

* Кто такой фендрик?
Ometepė

**Ometepė** – gyvenama sala Nikaragvoje, Nikaragvos ežere. Salą sudaro du ugnikalniai – Konsepsjono ir Maderas. Salos vardas duotas iš dviejų Nahuatlių kalbos žodžių – *ome* (reiškiančio du) ir *tepetl* (kalnai).

Abu ugnikalniai jungiami sąsmaukos. Salos plotas yra 276 km², ilgis 31 km, plotis – nuo 5 iki 10 km.

Sala 2010 m. birželio mėnesį buvo įtraukta į UNESCO biosferos apsaugos sąrašą.
Port Klangas

**Port Klangas** – didžiausias uostas Malaizijoje, įsikūręs Malakos pusiasalio vakarinėje pakrantėje, Selangoro valstijoje, apie 40 kilometrų nuo sostinės Kvala Lumpūro. Užima daugiau nei 800 ha plotą ir apie 16 km pakrantės ruožą. Susideda iš trijų dalių: Šiaurinio, Vakarinio ir Pietinio uosto. Aprūpintas naujausiomis uosto technologijomis, aptarnauja įvairių rūšių krovininius laivus. Tai vienas iš aktyviausių uostų pasaulyje.

## Istorija

Uostas oficialiai įkurtas 1901 m. rugsėjo 15 d. kaip Svetenhamo uostas. Po Antro pasaulinio karo sparčiai plėtėsi. 1955 m. bendras aptarnautų krovinių svoris viršijo 1 mln. tonų. 1972 m. uostui suteiktas dabartinis Port Klango vardas. Per ateinančius metus pastatyti skystų krovinių ir cemento terminalai. 1992 m. gruodį baigta uosto privatizacija. Tais pačiais metais metinė uosto krovinių apimtis viršijo 1 mln. TEU konteinerių. 2010 m. uostas buvo 13-tas pasaulyje pagal iškraunamų ir įkraunamų konteinerių kiekį.

## Administracija

Uostas suskirstytas į Pietinį, Vakarinį ir Šiaurinį. Visi jame esantys įrengimai yra privatūs. Uosto veiklą administruoja Port Klango administracija ().

## Krovinių apimtis

Uosto krovinių apimtis sparčiai auga. 1995 m. ji siekė 1,1 mln. TEU, 2000 m. – 3,2 mln., o 2011 m. – 9,6 mln.

## Galerija

Image:Northport Malaysia Wharve.JPG|Šiaurinio uosto dokai
Image:West Port, Malaysia.jpg|Vakarinio uosto terminalas
Terminal Kontena Pelabuhan Utara, Klang (221023) 3.jpg|Šiaurinio uosto vaizdas


## Nuorodos
* Port Klango administracijos puslapis 

## Šaltiniai
Lietuvos jūrų laivininkystė

**AB „Lietuvos jūrų laivininkystė“**, **LJL** – viena didžiausių Lietuvos prekybos laivyno kompanijų Lietuvoje, nacionalinė laivybos kompanija, teikusi jūrų krovininio vandens transporto paslaugas. LJL – Klaipėdos uosto įmonė, jos administracija įsikūrusi Malūnininkų g. 3, Klaipėdoje. Įmonė nuo 2015 m. gruodžio 29 d. bankrutuojanti.

## Istorija

LJL įkurta 2001 m. birželio 27 d., reorganizavus nuo 1969 m. veikusią bendrovę LISCO.

2014 m. 56,66 % akcijų valdė LR susisiekimo ministerija, 2,8 % akcijų – VĮ Valstybės turto fondas; likusi dalis įmonės akcijų priklausė privatiems asmenims.

2015 m. liepos mėn. pabaigoje bendrovei buvo iškeltas bankrotas, bet vėliau jis atšauktas. 2015 m. rugsėjo 21 d. „Lietuvos geležinkeliams“ perduotos Susisiekimo ministerijos turėtos akcijos.

2015 m. lapkričio 17 d. vėl iškeltas bankrotas.

2015 m. gruodžio 29 d. Įsiteisėjo nutartis dėl įmonės bankroto.

Įmonė šiuo metu likviduojama dėl bankroto.

## Krovinių pervežimas

LJL turi 11 įvairaus tipo sausakrūvių laivų, kurių bendrasis tonažas 92 261 t. Bendrovės laivai perveža birius, generalinius krovinius, miško produkciją, konteinerius ir kt. pagal ilgalaikes ir trumpalaikes sutartis.

Bendrovei priklauso šie laivai: „Skalva“, „Asta“, „Audrė“, „Akvilė“, „Daina“, „Alka“, „Romuva“, „Voruta“, „Deltuva“, „Raguva“, „Venta“.

## Narystė organizacijose

* Lietuvos laivų savininkų asociacija (LLSA)
* Klaipėdos pramonininkų asociacija (KPA)
* *The Baltic and International Maritime Council* (BIMCO)

## Direktoriai

* Audronis Lubys – 2012–2015 m.
* Sigitas Dobilinskas – 2015 - 2016 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* AB „Lietuvos jūrų laivininkystė“ svetainė 
* Bendrovės inf. Lietuvos laivų savininkų asociacijos svetainėje
Konsepsjono ugnikalnis

**Konsepsjono ugnikalnis** () – ugnikalnis Nikaragvos ežere, Nikaragvoje. Kartu su Madero ugnikalniu jis sudaro Ometepės salą.

Konsepsjono ugnikalnis yra aktyvus, paskutinį kartą išsiveržęs 2011 m. Aukščiausia ugnikalnio vieta siekia 1 610 m.

## Nuorodos
* Konsepsjono ugnikalnis. Global Volcanism Program, Smithsonian Institution
Maderasas

**Maderasas** () – ugnikalnis Nikaragvos ežere, Nikaragvoje. Kartu su Konsepsjono ugnikalniu jis sudaro Ometepės salą.

Aukščiausia ugnikalnio vieta siekia 1394 m. Viršūnėje telkšo kraterio ežeras. Kadangi ugnikalnis nėra aktyvus, čia labai populiarus kopimas į ugnikalnio viršūnę.

## Nuorodos
* Maderasas. Global Volcanism Program, Smithsonian Institution
Leono katedra

**Leono katedra** – Leono mieste Nikaragvoje. Katedra turi ypatingą istorinę ir kultūrinę reikšmę šalyje, dėl to 2011 m. buvo įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Katedros statybos truko nuo 1747 iki 1814 m., o 1860 m. ją įšventino popiežius Pijus IX.
Milka

**Milka** (iš  + **''Ka**kao'') – šokolado prekės ženklas, priklausantis Kraft Foods, nuo 2012 m. spalio – dukteriniam koncernui Mondelez. Paplitęs pieninis šokoladas su Alpių pienu ir jogurtiniu įdaru. Pakuotė violetinė, baltas užrašas su violetine karve.

## Istorija
1825 m. Philippe Suchard pagamino naują desertą (). Produkto vardą "Milka" jis paskyrė soprano Milka Ternina (1863-1941) garbei.

1826 m. Serrières kaime jis įsigijo buvusį vandens malūną ir ten pradėjo šokolado plytelių gamybą (25-30 kg per dieną).

## Skoniai
Lazdyno riešutų, braškių, jogurto, migdolų, grietinėlės-Crème, karamelės ar Nugat.

Milka ženklo papildiniai: Milka M-joy (4 rūšių), Nussini, Tender, Milka Luflée, Milka Herzen, Milka Montelino, Milka Schoko & Keks Minis, Milka Leo, Milka Amavel, Milka Schoko Drink, Milketten ir Milka Snax (4 rūšių).

Nutraukta gamyba: Milka Lila Stars (šokoladinės razinos), Milka Fresh („It’s cool, man!“), Milka Mona Lila, Milka Montelino ir Lila Pause.

## Nuorodos
* Milka
Limarko laivininkystės kompanija

**AB „Limarko laivininkystės kompanija”, LLK** – Lietuvos prekybos laivyno kompanija, teikianti krovinių gabenimo jūrų transportu paslaugas. Pagrindinės LLK pervežamų krovinių rūšys: refrižeratoriniai kroviniai, sausakrūviai ir birūs kroviniai, jūriniai konteineriai. LLK yra Klaipėdos uosto įmonė, jos administracija įsikūrusi: Naujoji Uosto g. 8, Klaipėda. Vadovas Vytautas Lygnugaris.

LLK yra asocijuotų organizacijų BIMCO („*The Baltic and International Maritime Council*“), Lietuvos laivų savininkų asociacijos (LLSA), Klaipėdos pramonininkų asociacijos (KPA)  narė.

## Istorija

LLK įsikūrė 1987 m. sausio 1 d. Tuomet ši bendrovė vadinosi AB „Klaipėdos transporto laivynas”. 2003 m. gegužės mėn. strateginis investuotojas UAB „Limarko” kartu su finansiniu investuotoju UAB „Rizikos kapitalo valdymas” dalyvavo AB „Klaipėdos transporto laivynas” privatizacijos procese, kurio metu iš Valstybinio turto fondo įsigijo 80,9 proc. valstybei nuosavybės teise priklausantį akcijų paketą. 2004 m. gegužės 14 d. AB „Klaipėdos transporto laivynas” pavadinimas pakeistas į AB „Limarko laivininkystės kompanija”. Nuo 1998 m. birželio 1 d. LLK akcijomis pradėta prekiauti AB NASDAQ OMX Vilnius  biržoje.

2000 m. LLK suteiktas Saugaus valdymo sistemos atitikties liudijimas (ISM Code). 

2008 rugsėjo 1 d. LLK laivyną sudarė 16 laivų (13 laivų-refrižeratorių ir 3 konteinervežiai), bendrovėje dirbo 520 darbuotojų: 480 jūrininkų ir 40 administracijos darbuotojų.

## Krovinių pervežimas

Nuo įkūrimo pradžios kompanija tradiciškai daugiausia dirba temperatūrinio režimo reikalaujančių krovinių pervežimo rinkoje: specializuojasi šaldytų, atšaldytų ir greitai gendančių krovinių pervežimų jūra rinkoje. Nuo 2004 m. kompanijos teikiamų paslaugų sfera išplėsta, aktyviai įsitraukiant į sausakrūvių krovinių, o nuo 2005 m. ir jūrinių konteinerių pervežimą.

LLK krovinių pervežimams naudojamas nuosavas laivynas. Metinė apyvarta: 120,0 mln. Lt. (2010 m.). Duomenys apie laivus:
* laivų bendrasis tonažas (BT): 44 245 t (2013 m. sausio 1 d.);
* turimi 7 laivai (2012 m.): 
** refrižeratoriai: „Capella“ (1993 m.),  „Cassiopea“ (1993 m.), „Andromeda“ (1989 m.), „Libra“ (1991 m.);
** konteinervežiai: „Tokata“ (2006 m.), „America Feeder“ (1997 m.), „Serenada“ (1999 m.).
* laivų talpa nuo 237 000 iki 394 000 kub. pėdų;
* laivų greitis nuo 12,5 iki 18,0 mazgų;
* laivų šaldymo pajėgumas nuo +15° C iki -25° C;
* laivų krovininių gervių keliamoji galia 3-5 t.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LLK svetainė  
* LLK Lietuvos laivų savininkų asociacijos svetainėje
Karpotoji ankštenė

**Karpotoji ankštenė** (*Scleroderma verrucosum*) – ankšteninių šeimai priklausantis nevalgomas grybas.

## Išvaizda

Vaisiakūnis (3–8 cm skersmens) gelsvos spalvos, jį dengia odiška luobelė, nusėta mažų rudų žvynelių. Dažnai būna paplokščio gumbo formos, viršutinė dalis remesi į kotą primenantį pagrindą su rizomorfomis, kuriomis prisitvirtina prie žemės. Vaisiakūniui subrendus viršūnėje atsiranda anga, pro kurią dulkių debesies pavidalu į išorę patenka subrendusios sporos jos yra 9-15 μm skersmens, tamsiai rudos ar juodai raudonos spalvos, gaubliškos, bukos dygliuotos. Jaunų grybų trama turi nemalonų kvapą ir yra aštraus skonio.

Spalvos kaita: vaisiakūnio spalva įvairuoja nuo geltonos iki rudos. Trama iš pradžių kompaktiška balta, galiausiai suminkštėja, tampa žalsvai ruda ir galiausiai virsta juodomis sporų dulkėmis.

Sinonimai: ***Lycoperdon verrucosum***.

## Augavietė

Šį grybą dažnai galima rasti mišriuosiuose ir spygliuočių miškuose.

Sezonas: birželis–spalis

Panašios rūšys: labiausiai panašus į paprastąja ankštenę (Scleroderma citrinum). Taip pat ir į leopardinę ankštenę (Scleroderma areolatum), kuri yra šiek tiek mažesnė ir išsiskiria leopardo kailio raštą primenančiu išoriniu sluoksniu.

## Literatūra

* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (195 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Stividoras

**Stividoras** (, iš  'krovėjas') – asmuo, atstovaujantis uosto administracijai ir darbų vykdytojui laive, esančiame prie krovininės krantinės. Stividoras yra laivų pakrovimo ir iškrovimo uostuose tvarkytojas:  organizuoja laivų priėmimą, švartavimą, juose esančių įvairių krovinių iškrovimą ar pakrovimą, vadovauja krovos darbams, pildo laivo atplaukimo-išplaukimo ir krovinių dokumentaciją, krovos darbų paskyras.

Žodis „stividoras“ yra kilęs iš  arba  'laivų krovikas', paplitusio per šių šalių jūreivius. Šios profesijos atstovai turi ir savus pavadinimus, priklausomai nuo šalies ir vietos: *dockworker, docker* („doko darbininkas, dokininkas“) D. Britanijoje, *longshoreman* („žmogus prie kranto“) JAV, Kanadoje. JAV stividorais laikyti krovėjai, dirbę laive su kėlimo kranais.

Tarp buriuotojų yra žinoma **stividoro mazgo** (*stevedore knot*) rišimo technika,

## Pareigos

Stividoras yra susipažinęs su uosto ir jame dirbančių krovos įmonių struktūra, krovos įrenginiais, krovinių sandėliavimo taisyklėmis, laivų, geležinkelio vagonų ir autotransporto priemonių įranga. Jis yra atsakingas už pakrovimo–iškrovimo darbų technologiją, laivų aptarnavimo grafiko vykdymą, už neplanines laivų ir krovininių įrenginių prastovas, už uosto darbininkų užimtumą. Stividoras turi teisę sustabdyti darbą, jei nustatoma, kad yra pažeista darbų tvarka laive. Jis privalo iškilusias problemas suderinti su laivo kapitonu. Stividoras tvarko laivo stovėjimo laiko apskaitą, suderina įrašus su laivo kapitonu.

## Stividoriniai darbai

Už perkraunamų ir sandėliuojamų uosto terminale krovinių saugumą ir kokybę atsakinga **stividorinė kompanija**. Kadangi uostas pirmiausia yra skirtas kroviniams perkrauti iš vienų transporto sistemų į kitas, todėl didžiausią įtaką uostų darbo efektyvumui ir vystymui turi stividorinės kompanijos. Laivo pakrovimui ir iškrovimui uosto krantinėje vadovauja stividoras. Stividoriniai darbai apima organizacinių ir techninių priemonių visumą uoste, kai užtikrinamas savalaikis laivų iškrovimas-pakrovimas. Prieš krovos darbų pradžią laive patikrinama krovininių patalpų ir perkrovimo priemonių būklė, o prieš pradedant iškrovimo darbus – krovinių išdėstymas ir būklė. Krovos darbai atliekami pagal sudarytą darbų planą, užtikrinantį našų uosto krovikų ir krovimo mechanizmų darbą, prisilaikant laivo technologinės aptarnavimo schemos. Tuo tikslu prie laivo borto laiku paduodami geležinkelio vagonai, automobilinio transporto priemonės, mechanizmai ir medžiagos tvirtinti kroviniui laive.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Stividoro profesinio mokymo programa
Nagojos uostas

**Nagojos uostas** – didžiausias ir aktyviausias uostas Japonijoje, įsikūręs Isės įlankoje, Aiči prefektūroje. Jam priklauso prieplaukos ir terminalai Nagojos, Tokai, Čitos, Jatomio ir Tobišimos miestuose. Nors uostas nepirmauja Japonijoje pagal TEU konteinerių kiekį, jame aptarnaujama daugiausiai krovinių pagal bendrą jų masę. 2010 m. uosto pralaidumas siekė 185,7 mln. tonų.

Tai vienas iš penkių didžiųjų Japonijos uostų (kiti − Tokijas, Jokohama, Osaka, Kobė). Uoste įvežami ir išvežami kroviniai sudaro beveik 10 % bendros Japonijos užsienio prekybos vertės. Nagojos uostas yra pagrindinis japoniškų automobilių eksporto taškas. Iš čia jų išplukdoma apie 1,4 mln. kasmet. Tarp importuojamų prekių vyrauja gamtinės dujos, geležies rūda, nafta, akmens anglis.

Uostas buvo įkurtas 1907 m. Jį administruoja Nagojos uosto administracija. Užima bendrą 42 km² plotą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus uosto puslapis
Höegh Evi

**„Höegh Evi"** (iki 2024 m. gruodžio mėn. **Höegh LNG**) – Norvegijos bendrovė. Įmonė teikia SGD transportavimo ir dujinimo paslaugas, rinkoje įmonė veikia nuo 1973 m. Šiuo metu bendrovė eksploatuoja trylika laivų – 10 SGD laivų-saugyklų su išdujinimo įrenginiu (FSRU) bei 3 SGD dujovežių parką. Įmonės akcijomis prekiaujama Oslo vertybinių popierių rinkoje.

Kompanija gavo keturių bankų patvirtinimą, kad jie suteiks 250 mln. JAV dolerių paskolą laivo – saugyklos su dujinimo įrenginiu statybai terminalui Klaipėdoje pagal AB Klaipėdos nafta užsakymą. 2014 m. vasario 19 d. Pietų Korėjos laivų statykloje oficialiai nuleistas į vandenį Lietuvai skirtas SGD laivas-saugykla „Independence“.

2024 m. gruodžio 6 d. kompanija Klaipėdos SGD terminalo laivą-saugyklą „Independence“ pardavė Lietuvos energetikos įmonei AB „KN Energies“, tačiau antrinė „Höegh Evi“ įmonė „Hoegh LNG Klaipėda“ ir toliau išliko laivo-saugyklos „Independence“ technine operatore.

## Vadovai
* Sveinung Stohle (nuo 2005 m. rugpjūčio 1 d.)
* Erik Nyheim (nuo 2022 m. rugpjūčio mėn.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Hoegh LNG“ tinklalapis
Nobusuke Kishi

**Nobusukė Kiši** (, 1896 m. lapkričio 13 d. – 1987 m. rugpjūčio 7 d.) – Japonijos politikas, buvęs šalies ministras pirmininkas (1957–1960 m.), prekybos ir pramonės (1941–1945 m.) bei užsienio reikalų (1956–1957 m.) ministras, vienas kontroversiškiausių Japonijos lyderių pokarinių laikotarpiu.

## Biografija

Nobusukė Kiši gimė 1896 metų lapkritį, dabartinėje Jamagučio prefektūroje. Tarpukariu dirbo Žemės ūkio ir prekybos bei Prekybos ir pramonės ministerijose. Nuo 1936 m. buvo vienas iš pagrindinių asmenų, atsakingų už Japonijai pavaldžios Mandžuko valstybės ekonominį vystymą. 1939 m. grįžo į Japoniją ir tapo Prekybos ir pramonės ministerijos viceministru, o 1941 m. – ministru. Šią pozicija išlaikė iki pat Japonijos kapituliacijos Antrame pasauliniame kare.

Po karo buvo suimtas ir uždarytas į kalėjimą įtariant A klasės karo nusikaltimais, tačiau liko nenuteistas ir galiausiai 1948 m. paleistas į laisvę. 1952 m. grįžo į politiką, įstojo į Liberalų partiją, tačiau greitai ją paliko ir perėjo į Demokratinės partijos pusę (ši 1955 m. įsiliejo į naujai įkurtos Liberalų demokratų partijos sudėtį). 1956 m. gruodį paskirtas užsienio reikalų ministru, tačiau dėl ligos atsistatydinus ministrui pirmininkui Tanzan Ishibashi, jau 1957 m. vasarį buvo išrinktas į jo vietą.

Vidaus politikoje Kiši siekė pertvarkyti švietimo sistemą, nesėkmingai siekė pakeisti šalies Konstituciją. Užsienio politikoje palaikė proamerikietišką ir antikomunistinę užsienio politikos kryptį. Vienas iš jo tikslų buvo pratęsti JAV ir Japonijos saugumo sutartį, išsiderint Japonijai lygiateisiškesnes sąlygas. Tai pavyko padaryti 1960 m. Jis taip pat siekė atstatyti ekonominius santykius su Pietryčių Azijos šalimis, palaikė Taivaną jo priešpriešoje su Kinija. Kiši valdymo metu Japonija tapo Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nepastovia nare. 

Saugumo sutarties su JAV pratęsimas iššaukė didelius pacifistiškai nusiteikusių gyventojų protestus, kuriuose dalyvavo darbininkai, studentai, intelektualai. Dėl protestų buvo atšauktas planuotas JAV prezidento Dwight Eisenhower vizitas, o pats Kiši atsistatydino iš ministro pirmininko posto praėjus kelioms dienoms po sutarties ratifikavimo parlamente.

Po atsistatydinimo Kiši iki 1979 m. išliko parlamento nariu ir išlaikė politinę galią, ypač 1964–1972 m., kada ministru pirmininku tapo jo jaunesnis brolis Eisaku Sato.

## Šaltiniai
* James Arthur, Ainscow Stockwin. *Dictionary of the Modern Politics of Japan.* Routledge, 2003, p. 189–191

|-
Krovininis laivas

**Krovininis laivas** – prekinis laivas, skirtas kroviniams gabenti vandens keliais.

## Krovininių laivų tipai
***[[Tanklaivis|Tanklaiviai]]** arba **tankeriai** skirti skystiems produktams gabenti. Dažniausiai jais transportuojami naftos produktai, suskystintos dujos, chemikalai bei maisto produktai (vynas, vanduo, aliejus). Tokių krovinių iškrovimui naudojama speciali įranga bei sausumoje esančios cisternos.
***[[Konteineriniai laivai]]** skirti krovinių, supakuotų į konteinerius, gabenimui jūromis bei vandenynais.
***[[Sausakrūviai laivai|Sausakrūviais laivais]]** vežami dideli kiekiai tos pačios rūšies krovinių. Dažniausiai transportuojamos prekės - trąšos, druskos, metalo gaminiai, akmens anglis.
***[[Ro-ro]] laivai** skirti kroviniams, kurie patys turi ratus arba yra pritvirtinti prie platformų su ratais, transportuoti. Dažniausiai Ro-Ro tipo laivais gabenami automobiliai, žemės ūkio ar kalnakasybos technika bei panašios prekės, taip pat geležinkelio vagonai.
***[[Barža|Baržos]]** skirtos mažos vertės kroviniams gabenti upėmis bei kanalais ir didelių gabaritų bei didelio svorio kroviniams gabenti vidinėmis jūromis ar upėmis.
Leono departamentas

**Leono departamentas** () – departamentas vakarų Nikaragvoje. Administracinis centras – Leonas. 2023 m. duomenimis departamente gyveno 426 000 gyventojų.

## Geografija

Departamento paviršius kalnuotas, stūkso keletas ugnikalnių: Momotombas, Telika, Sero Negras, Las Pilasas, Rota. Į teritoriją įeina vakarinė Managvos ežero pusė. Vandenyno pakrantėje yra pelkėtų estuarijų.

## Administracinis suskirstymas
Leono departamentas administraciškai padalintas į 10 savivaldybių:
# El Chikaralis
# El Sausė
# La Pas Sentras
# Lareinaga
# Leonas
# Nagarotė
# Kecalgvakė
# San Chosė de Ačuapa
# Santa Rosa del Penjonas
# Telika

## Šaltiniai
Vandens nugeležinimas

**Vandens nugeležinimas** – vandens apdorojimo būdas, kurio metu iš vandens pašalinamas per didelis tirpių geležies ir mangano junginių kiekis. Procesas vyksta nugeležinimo-aeravimo įrenginiuose. Po to, kai sureguliuojamas vandens pH, vanduo filtruojamas.

Ta pati technologija naudojama ir demanganizacijai.

## Taip pat skaitykite
* Vandens fluoravimas
Psicholeptikai

**Psicholeptikai** – farmaciniai medikamentai, kurie skirti nusiraminimo efektui sukelti.

Tai dažniausiai psichinę veiklą slopinantys vaistai. Dauguma psicholeptikų medikamentų gaminami iš vaistažolių. Dažnai sudėtyje yra valerijono.

Lietuvoje registruota ir leista prekiauti apie 350 psicholeptikų.

## Šaltiniai
Sausumos uostas

**Sausumos uostas** (, kartais *inland port*) − vidinis šalies terminalas, tiesiogiai sujungtas automobilių keliais arba geležinkeliais su uostu. Veikia kaip jūrų krovos centras vietiniais maršrutais.

Sausumos uostas taip pat gali priimti krovinius saugojimui ir teikti paslaugas atliekant muitinės formalumus.

Šis terminas vartojamas tik anglų ir prancūzų kalbomis.

### Sausumos uostai Afrikoje
*Viana, Angola.

### Sausumos uostai Azijoje
*Cikarangas, Indonezija,
*Multanas, Pakistanas,
*Sialkotas, Pakistanas,
*Aitkenas, Šri Lanka.

### Sausumos uostai Lotynų Amerikoje
*Guanachuatas, Meksika,
*Urugvajana, Brazilija.

### Sausumos uostai Šiaurės Amerikoje
*Vinipegas, Kanada,
*Redžaina, Kanada,
*Edmontonas, Kanada.

## Lietuvoje
2014 m. netoli Vilniaus, tarp Pagirių ir Vaidotų  rengiamasi pastatyti analogų Rytų ir Vidurio Europoje neturintį konteinerinį sausumos Vilniaus intermodalinį terminalą, kuris intermodalinius pervežimus padarytų nepalyginamai efektyvesnius. Tiek intermodalinis terminalas, tiek Logistikos parkas steigiami kartu leis sukurti bendrą savotiško „sausumos uosto“ koncepciją, sumažins vis didėjančią Klaipėdos jūrų uosto apkrovą ir praplės jo aptarnavimo ribas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Vinipego sausumos uostas  (anglų k.)
*Būsimas sausumos uostas Lietuvoje (lietuvių k.)
Analgetikas

**Analgetikas** – farmacinis medikamentas, veikiantis nervų sistemą ir padedantis nuslopinti skausmą.

Analgetikai gali būti narkotiniai (opiatiniai) ir nenarkotiniai.

Lietuvoje registruota ir leista prekiauti apie 560 analgetikų.

## Šaltiniai
Masajos ugnikalnis

**Masajos ugnikalnis** () − ugnikalnis Nikaragvoje, 20 km į pietryčius nuo Managvos.

Ugnikalnis susiformavo prieš 9000 metų. Jo aukštis siekia 635 m. Ugnikalnis kalderos formos. Vietiniai indėnai vulkaną vadina *Popogatepe* (išvertus reiškia „ugnies kalnas“). Ispanų konkistadorai vulkaną vadino *La Boca del Infierno* („pragaro gerklė“). Kad išvytų piktąsias dvasias, XVI a. ant kraterio krašto jie pastatė kryžių.

Masajos ugnikalnis priklauso Nikaragvos nacionaliniam parkui. Jis yra vienas iš šešių aktyvių Nikaragvos ugnikalnių.

Paskutinis ugnikalnio išsiveržimas įvyko 2008 m. Tačiau 2012 m. gegužės mėn. ugnikalnis vėl suaktyvėjo. Žinybų duomenimis, per trumpą laiką vulkano krateryje užregistruoti 24 sprogimai.

## Nuorodos

* Masaja (anglų k.)
Artezinis gręžinys

**Artezinis gręžinys** – gręžinys, kuris naudojamas požeminiam vandeniui gauti.

Artezinio vandens horizontai glūdi tarp dviejų nelaidžių grunto sluoksnių ir yra patikimai apsaugoti nuo paviršinio užterštumo. Skirtingai nuo gruntinio vandens, dažnai turi nutolusį maitinimo šaltinį, kuris gali būti už kelių kilometrų ar netgi už kelių dešimčių ar šimtų kilometrų. Gręžiniu pasiekus artezinį vandenį, jo lygis gręžinyje visada pakyla aukščiau esamo, o kartais plūsteli į žemės paviršių. Požeminiai vandenys gali judėti tiek tarp grunto dalelių, tiek uolų įtrūkimuose.

## Taip pat skaitykite
* Artezinis vanduo
Plūduras

**Plūduras** (dažnai – **Bujus**, ) − plūduriuojantis navigacijos arba signalinis ženklas su inkaru; arba plūduriuojantis įrenginys su hidroakustine, radiolokacine ir kitokia aparatūra povandeniniams laivams ieškoti, jūroms ir vandenynams tirti.

Įvairių formų ir spalvų plūdurais žymima plaukimo vagos (farvaterio) ribos, seklumos, kitokios kliūtys, pvz., žvejybos įrankių, nuskendusių laivų vietos.

Plūdurai skirstomi į bujas, bakenus ir gaires:
***buja** − didelė metalinė plūdė, dažniausiai su antstatu, kuriame būna įtaisas siųsti, priimti ar atspindėti šviesos, garso, ultragarso, radijo, radiolokaciniams, hidrolokaciniams signalams,
***bakenas** − medinis plaustas su medine piramide,
***gairė** − medinė arba metalinė tam tikru būdu nudažyta kartis.

## Lietuvoje
2009 m. Klaipėdos uosto akvatorijoje baigti naujo okeanografinių matavimų ir stebėjimų plūduro instaliavimo darbai. Šio plūduro paskirtis − teikti operatyvinę informaciją aplinkosaugos ir mokslo institucijoms, uosto tarnyboms, visuomenei ir žiniasklaidai. Okeanografinių matavimų ir stebėjimų plūduras matuoja oro temperatūrą, oro slėgį, santykinį oro drėgnumą, vėjo kryptį ir greitį, vandens temperatūrą, druskingumą ir drumstumą, chlorofilo *α* koncentraciją. Jo povandeninė dalis teikia informaciją apie vandens srovių kryptis ir greičius, bangų parametrus. Duomenys perduodami į duomenų kaupiklį, o šis juos peradresuoja į Jūrinių tyrimų centro tinklalapį. Šiais duomenimis gali naudotis aplinkos apsaugos specialistai, mokslininkai, ekstremalių situacijų valdymo, eismo ir uosto tarnybos.

## Nuorodos

*Plūdurų išdėstymas pasaulio žemėlapyje  (anglų k.)
*Plūduras − vertingas informacijos šaltinis (lietuvių k.)
Radiacinis fonas

**Radiacinis fonas** – jonizuojančiosios spinduliuotės lygis aplinkoje, kurio matavimo vienetas SI sistemoje yra Sv/h (sivertai per valandą). Kadangi sivertas yra labai didelis dozės dydis, patogiau naudoti kartotinius jo vienetus – mSv, µSv/h arba nSv/h.

Seniau jonizuojančiosios spinduliuotės lygiui matuoti buvo naudojamas vienetas R/h (rentgenai per valandą). Sąryšis tarp dabartinių ir buvusių vienetų: 1 sivertas = 100 rentgenų, 1 mSv = 100 milirentgenų, o 1 µSv/h = 100 mikrorentgenų.

Lietuvoje vidutinis radiacinis fonas kinta tarp 50-120 nSv/h.

Radiacinį foną nulemia gamtinė jonizuojančioji spinduliuotė ir spinduliuotė nuo dirbtinių šaltinių.

Gamtinę jonizuojančiąją spinduliuotę sudaro kosminė ir gamtinių radionuklidų spinduliuotės.

## Nuorodos
* Nuolatinis radiacinio fono matavimas Lietuvoje. Atnaujinama kas 1 val. 
*Radiacinis fonas Vilniuje.
85-oji Oskarų teikimo ceremonija

**85-oji [[Oskaras|Oskarų]] teikimo ceremonija** vyko 2013 m. vasario 24 d. „Dolby“ teatre Los Andžele. Ceremoniją pirmą kartą vedė Setas Makfarlenas. Renginyje buvo pagerbta 50 metų jubiliejų švenčianti filmų apie Džeimsą Bondą serija.

## Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra **paryškinti**.

## Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų

Šie filmai buvo nominuoti daugiau negu vieną kartą:
* Dvylika: *„[[Linkolnas (filmas)|Linkolnas]]“*
* Vienuolika: *„Pi gyvenimas“*
* Aštuonis: *„Optimisto istorija“*
* Septynis: *„Vargdieniai“* ir *„[[Operacija Argo]]“*
* Penkis: *„Meilė“*, *„[[Ištrūkęs Džango]]“*, *„[[007 Operacija „Skyfall“]]* ir *„Taikinys #1“*
* Keturis: *„[[Ana Karenina (2012 filmas)|Ana Karenina]]“* ir „Beasts of the Southern Wild“
* Tris: „The Master“ ir *„Hobitas: nelaukta kelionė“*
* Du: *„Snieguolė ir Medžiotojas“* ir *„Skrydis“*
Vandens fluoravimas

**Vandens fluoravimas** – kontroliuojamas vandentiekio vandens papildymas fluoru, dantų ėduonies mažinimui.

Fluoruotame vandenyje yra pakankamas fluoro kiekis, kuris stabdo ertmių dantyse plitimą. Kai natūraliu būdu, su maistu gaunamo fluoro kiekis yra nepakankamas, jo trūkumą kompensuoja fluoruotas vanduo. Fluoruotas vanduo veikia per danties paviršių, suteikdamas seilėms nedidelį kiekį fluoro, kuris mažina mineralinių druskų išplovimą iš dantų emalio ir papildo mineralais katik susiformavusio ėduonies pažeistą vietą.

Paprastai į vandenį maišomos fluoro turinčios medžiagos. Kai natūralus fluoro kiekis vandenyje per didelis, tuomet jis mažinamas iki leistinos ribos. 1994 m. Pasaulio sveikatos organizacijos ekspertų komitetas nustatė fluoro normą geriamajame vandenyje, kuri priklausomai nuo klimato, yra 0,5-1,0 ml/l. Buteliuose parduodamame vandenyje fluoro kiekis dažniausiai nenustatinėjamas, o namuose esantys filtrai dažniausiai pilnai arba dalinai sulaiko vandentiekio vandenyje esantį fluorą.

1989 m. paskaičuota, kad vandens papildymas fluoru JAV vidutiniškai kainavo 0,51 dolerio vienam žmogui per metus.

Vandens fluoravimo tikslas – chroniškų ligų prevencija, kuri labiausiai reikalinga vaikams ir skurdiems visuomenės sluoksniams. Jo naudojimas yra konflikto tarp bendrojo gėrio ir asmens teisių pavyzdys. Bendrojo naudojimo vandentiekio vandens fluoravimas vertinamas prieštaringai, todėl kyla etiniai ir teisiniai nesutarimai. Be to, yra nuomonių, kad vandens fluoravimas yra neefektyvus ir netgi pavojingas. Nepaisant to sveikatos priežiūros ir odontologijos specialistai visame pasaulyje patvirtina geriamojo fluoruoto vandens saugumą ir efektyvumą. Vandens fluoravimas buvo pradėtas XX a. penktajame dešimtmetyje, ištyrus vaikus, kurie gyveno vietovėse, kuriose fluoro kiekis vandenyje padidintas dirbtinai. Mokslininkai nustatė, kad saikingas fluoridų naudojimas apsaugo dantis nuo ėduonies. 2004 m. apie 400 mln. gyventojų buvo aprūpinti fluoruotu vandeniu.

## Taip pat skaitykite
* Vandens nugeležinimas

## Šaltiniai
Rausvoji ūmėdė

** Rausvoji ūmėdė** (*Russula alutacea*) – ūmėdinių šeimai priklausantis valgomas grybas.

## Išvaizda
Kepurėlė (7–13 cm skersmens) mėsinga, iš pradžių pusiau apvali, vėliau paplokščia, vidurys truputį įdubęs, violetinės spalvos. Luobelė lygi, drėgnu oru šiek tiek lipni. Kotas 4 – 8 cm ilgio, cilindriškas arba nežymiai smailėjantis, kietas ir mėsingas, baltas, prie pagrindo matyti rausvos dėmelės. Lakšteliai retoki, kotu truputį nuaugę žemyn. Trama balta, kompaktiška, švelnaus skonio ir skleidžia vaisių kvapą. Sporos baltos, 8–11×7–9 µм dydžio.

Sinonimai: *Agaricus alutaceus*, *Russula esculenta var. alutacea*, *Russula xerampelina var. alutacea*.

Spalvos kaita: kepurėlė būna violetinė, raudonojo vyno spalvos, purpuriškai raudona arba purpuriškai ruda. Lakšteliai gelsvi arba ochros geltonumo.

## Augavietė

Šis grybas dažniausiai auga lapuočių miškuose, ypač po bukais, mėgsta kalkingą dirvožemį.

Sezonas: liepa–spalis.

Panašios rūšys: labai panaši į alyvinę ūmėdę (Russula olivacea), kuri yra taip pat valgoma.

## Literatūra
* Didysis gamtos vadovas „Grybai“, išsamus grybų ir jų rinkimo žinynas, „Mūsų knyga“, 2004 m., (101 psl.) ISBN 9955-573-65-1
Metro-Goldwyn-Mayer

**„Metro-Goldwyn-Mayer“** (sutrump. **MGM**) – JAV žiniasklaidos bendrovė, daugiausiai kurianti bei platinanti kino filmus ir televizijos programas. XX a. pirmojoje pusėje buvo viena iš stambiausių kino kompanijų.

2010 m. lapkričio 3 d. „MGM“ paskelbė apie bankrotą. Tačiau jau tų pačių metų gruodžio 20 d. paskelbė įveikusi bankrotą. Bendrovės „Spyglass Entertainment“ vadovai, Gary Barber ir Roger Birnbaum, tapo „Metro-Goldwyn-Mayer“ holdingo bendrapirmininkais ir vadovais.

## Istorija
„MGM“ buvo įkurta 1924 m., kuomet kino pramonės magnatas Marcus Loew įsigijo „Metro Pictures“, „Goldwyn Pictures“ bei „Louis B. Mayer Pictures“ ir sujungė jas į vieną bendrovę. „MGM“ viena pirmųjų pradėjo naudoti *[[technicolor]]* filmavimo technologiją.

## Logotipas
Studijos logotipe pavaizduotas riaumojantis liūtas, lanku apsuptas kino juosta, ant kurios užrašytas studijos devizas – *Ars Gratia Artis* (). Logotipą ir šūkį bendrovei „Goldwyn Pictures“ 1916 m. sukūrė žurnalistas Howard Dietz, o 1924 m. jį pritaikė ir „MGM“. Iš pradžių logotipas buvo begarsis, riaumojančio liūto Leo garsas filmuose pradėtas naudoti 1928 m.

## Šaltiniai
Esteli

**Esteli** (), pilnas pavadinimas ***Vilja de San Antonijo de Pavija de Esteli*** (*Villa de San Antonio de Pavia de Estelí*) – miestas šiaurės vakarų Nikaragvoje, kalnuotoje vietovėje, 150 km į šiaurę nuo Managvos. Departamento centras. Pro miestą eina Panamerikos plentas, atsišakoja kelias link Leono. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (tabakas, galvijai, kava, kukurūzai ir kt.). Svarbus šalyje tabako pramonės centras (cigarų gamyba). Yra neoklasikinė katedra. Apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1685 m. *Villa de San Antonio de los Esterillos* pavadinimu. Vėliau perkelta į dabartinę vietą, prie Esteli upės. 1891 m. gavo miesto statusą ir tapo departamento centru. Po Kubos revoliucijos tapo svarbiu tabako pramonės centru. 1978–1979 m. Esteli vyko nuožmūs Nikaragvos pilietinio karo mūšiai.

## Sportas
* Real Estelí FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia „Nepriklausomybės“ stadione (), talpinančiame 4,8 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Pirsas

**Pirsas** (; ) – hidrotechninis statinys, einantis nuo kranto į akvatoriją (jūros, ežero, upės), kurio paskirtis būna įvairi. Tai virš vandens iškilęs statinys, paprastai tilto tipo, palaikomas polių ar panašių atramų. Dėl šios konstrukcijos jis paprastai neblokuoja jūros ar upės srovių ir tuo skiriasi nuo molų, kurie veikia kaip bangolaužiai ir prie kurių gali kauptis bangų nešamas dumblas ar smėlis. Pirsai savo konstrukcija gali būti įvairūs – nuo nedidelių lengvų medinių tiltelių iki stambių konstrukcijų, kurių ilgis gali siekti 1,6 km ir net daugiau.

Pirsų paskirtis:
* švartavimo pirsai – naudojami uostuose, prie jų laivai švartuojasi iš vienos ar abiejų pusių. Jais laipinami keleiviai ar kraunami kroviniai;
* pramoginiai pirsai – naudojami paprastai kurortinėse vietovėse. Nuo jų nardoma, maudomasi, meškeriojama, gėrimasi jūra ir pakrante, ant jų mėgaujamasi oru ir saule. Ant tokių pirsų gali būti įrengiamos kavinės. Tokio tipo pirsų pavyzdys yra Palangos tiltas.
Korko uostas

**Korko uostas** () – uostas Korko mieste, antras pagal dydį Airijos uostas, aptarnaujantis pietinę Airiją. Uoste aptarnaujami laivai, pakraunami šešiais būdais – *Lift-on Lift-off*, *[[Ro-ro|Roll-on Roll-off]]*, *Liquid Bulk*, *Dry Bulk*, *Break Bulk* ir *Cruise*.

Uoste yra daugiau kaip 10 prieplaukų, daugiausia privačių.

Savo akvatorija Korko uostas yra vienas didžiausių pasaulyje.

Uostas aptarnauja ir Ro-Ro tipo keltus, kurie sustoja *Ringaskiddy* keltų terminale (Korkas).
Komapnijos „Brittany Ferries“ keltai plaukia sykį per savaitę (šeštadieniais) kovo-lapkričio mėnesiais.

2021 m. Korko uosto veiklos pelnas siekė 7,8 mln. EUR (2020 m. – 6,1 mln. EUR).

## Galerija

Vaizdas:Pont aven plymouth.jpg|MV „Pont-Aven“ aptarnauja maršrutą Korkas-Roskofas
File:Port of Cork sign.jpg|Kruizinių laivų terminalas
File:THIS LITTLE HARBOUR AT BLACKROCK VILLAGE MAY BE NAMED PIER HEAD OR THE PIER (WHERE CASTLE ROAD MEETS BLACKROCK ROAD)-144306.jpg|Konteineris laivas uoste, Tivolio dalyje


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Uosto svetainė