open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sklandūnai

**Sklandūnai**, **būriuotojai** (*Papilionidae*) – drugių šeima. Drugiai stambūs ir puošnūs. Sparnai su juodomis, raudonomis ar mėlynomis dėmėmis. Užpakaliniai sparnai su lanko pavidalo iškarpa. Skrisdami sparnais plasnoja retai ir sklendžia ore planiruodami. Vikšrai žasvi arba margi, ant galvos turi šakės pavidalo mėsingas išaugas.

Šeimoje priskaičiuojama iki 600 rūšių, iš jų apie 100 gyvena Palearktikoje. Europoje randama 12 rūšių, Lietuvoje – trys:

*Juodasis apolonas (*Parnassius mnemosyne*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
*Podalirijus, sklandūnas (*Iphiclides podalirius*)
*Machaonas, vyčiadrugis (*Papilio machaon*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Nuorodos
* Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist (2nd draft) 
* Papilionidae of the World: a pictorial summary
* Papilionidae of Russia 
* Papilionidae of Pakistan
Karveliniai paukščiai

Karvelinių paukščių būrio rūšių savaiminio paplitimo arealas pasaulyje 

**Karveliniai paukščiai** (*Columbiformes*) – paukščių (*Aves*) būrys.

Nedideli, vidutinio dydžio ir dideli paukščiai, turintys trumpas kojas, mažą galvą ir išsipūtusią krūtinę. Gyvena sausumoje, gerai vaikšto ir net bėgioja. Skrenda vikriai. Pagrindinis jų maisto racionas – sėklos, uogos. Skirtingai nei kiti paukščiai, geria įkišę snapą į vandenį jo neištraukdami, kol atsigeria. Monogamai. Jauniklius globoja abu porelės nariai.

## Karvelinių paukščių klasifikacija
Išskiriamos dvi šeimos, iš kurių viena išnykusi:
* **''Columbidae'' - [[Karveliniai|Karvelinių]] šeima**
** *Columbinae* - Karvelių pošeimis
** *Didunculinae* - Riestasnapių karvelių pošeimis
** *Gourinae* - Gourų pošeimis
** *Otidiphabinae* - Fazaninių karvelių pošeimis
** *Treroninae* - Vaisinių karvelių pošeimis
* **†''Raphidae'' - [[Drontiniai|Drontinių]] šeima**

## Lietuvos karveliniai paukščiai
Lietuvoje gyvena 5 rūšys – keturios vietinės ir viena invazinė. Visos rūšys šalyje peri. Visos priklauso karvelinių (*Columbidae*) šeimai, karvelių (*Columbinae*) pošeimiui, bet skirtingoms dviem gentims – tikrųjų karvelių (*Columba*) ir tikrųjų purplelių (*Streptopelia*):
* Keršulis (*Columba palumbus*); stambiausia Lietuvos karvelinių paukščių rūšis, svoris 300—615 g.
* Paprastasis purplelis (*Streptopelia turtur*); smulkiausia Lietuvos karvelinių paukščių rūšis, 100–170 g.
* Pietinis purplelis (*Streptopelia decaocto*);
* Uldukas (*Columba oenas*); rečiausia rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Uolinis karvelis (*Columba livia*); iš jo kilo naminiai balandžiai (*Columba livia domestica*), o iš pastarųjų ir uolinių karvelių - miesto balandžiai (*Columba livia f. urbana*), kurie Lietuvoje l. dažni. Gausiausiai išplitę karveliniai paukščiai. Invazinė rūšis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* worldbirdnames.org / Pigeons; IOC World Bird List | v11.1
* itis.gov / ''Columbiformes''
Mimikrija

**Mimikrija** – reiškinys, kai organizmas savo spalva ir forma yra panašus į kitos rūšies organizmą arba negyvą daiktą, dėl ko jo gebėjimas išgyventi būna didesnis. Tai specialus prisitaikymo būdas, kai augalas arba gyvūnas (**mėgdžiotojas**) supanašėja su kitu augalu, gyvūnu ar kitokiu objektu (**modeliu**).

Mimikrija padeda gyvūnams apsisaugoti nuo plėšrūnų arba plėšrūnams suklaidinti grobį.

Mimikrija skiriasi nuo slepiamosios spalvos turėjimo. Pvz., tai, kad baltosios meškos yra sunkiai pastebimos snieguose, yra ne mimikrija. O tai, kad kai kurių rūšių tropinės medžiuose gyvenančios varlės nejudėdamos primena prilipusį paukščio išmatų gabalėlį, yra mimikrija. Kai kurios rūšys, pvz., chameleonai ar varlės gali keisti savo spalvą priklausomai nuo aplinkos. Toks spalvos keitimas vadinamas *homochromija*, bet tai irgi ne mimikrija.

Kai kurie nepavojingi gyvūnai yra labai panašūs į pavojingesnes rūšis, pvz., nenuodingos gyvatės gali būti panašios į labai nuodingas gyvačių rūšis. Daug vabzdžių, neturinčių kitų apsaugos priemonių, yra panašios spalvos kaip ir geluonį turintys vabzdžiai.

## Antigenų mimikrija
Kai kurios bakterijų ir kitų mikroorganizmų rūšys sugeba savo paviršiuje pamėgdžioti makroorganizmo molekules ar jų fragmentus. Dėl to žmogaus ar kito bakterijos šeimininko imuninė sistema pripažįsta jas kaip „savas“ ir nepradeda atsako į infekciją.

## Augalų mimikrija
Augalai ofriai mimikriją pritaikė dauginimuisi – jų žiedai panašūs į Eucera genties bičių pateles, o skleidžiamas panašus kvapas privilioja bičių patinėlius.

## Vorų homochromija
Kai kurios vorų rūšys sugeba pakeisti kūno spalvą ir prisitaikyti prie aplinkos. Geltonojo žiedvorio (*Misumena vatia*) lytiškai subrendusių patelių spalva labai varijuoja: ant geltonų žiedų aptinkami vorai su geltonu pilveliu, ant baltų žiedų – su baltu, ant dobilų – su raudona dėme ant pilvelio. Spalvų įvairovė tokia didelė, kad kai kurie autoriai šiuos spalvinius variantus laikė atskiromis rūšimis. Šis persidažymas vyksta negreitai, o trunka apie 3 dienas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Ilecebriniai

**Ilecebriniai** (*Illecebraceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima. Žoliniai daugiamečiai augalai, turintys liemenines šaknis ir gulsčią stiebą. Žiedai sutelkti lapų pažastyse varpiškose galvutėse. Vaisius – vienasėklis, neatsidarantis riešutėlis.

Lietuvoje auga **[[plikasis skleistenis]]**.
Serbija ir Juodkalnija

**Serbija ir Juodkalnija** – buvusi valstybė pietvakarių Europoje, kurią sudarė Serbijos ir Juodkalnijos respublikų sąjunga. Ribojosi su Bosnija ir Hercegovina bei Kroatija vakaruose, Vengrija šiaurėje, Rumunija ir Bulgarija rytuose, Albanija, Šiaurės Makedonija ir Adrijos jūra pietuose.

## Istorija

Serbijos ir Juodkalnijos valstybė atsirado 2003 m. perorganizavus Jugoslavijos Federacinę Respubliką. Serbijai ir Juodkalnijai susikūrus buvo nutarta, kad respublikų sąjunga gyvuos 3 m., vėliau bus vykdomi referendumai dėl šalių atsiskyrimo. Valstybė nustojo egzistavusi po Juodkalnijos nepriklausomybės paskelbimo 2006 m. birželio 3 d.

## Politinė sistema

Serbija ir Juodkalnija buvo federacinė valstybė, Jugoslavijos teisių perėmėja.

## Geografija


Image:Scg01.png
Image:Scg02.png
Plokščiavoriai

**Plokščiavoriai** (*Gnaphosidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje apie 2000 rūšių. Lietuvoje 9 gentys, apie 25 rūšys. Šios šeimos vorai vienspalvės tamsios spalvos, rudi ar juodi, pilvelis apaugęs trumpais plaukeliais. Voratinklinės karputės gana ilgos, vamzdelio formos. Užpakalinės vidurinės akys netaisyklingos. Jos gali būti ovalinės, trikampės arba labai sumažėjusios.

Gyvena po akmenimis, paklotėje, samanose, po medžių žieve ir kelmuose. Aktyvūs naktį. Daugelis rūšių įsirengia voratinklinę slėptuvę, kurioje dieną slepiasi. Lytiškai subrendę vorai randami I pusmetyje. Patinėliai pasigamina savo gyvenamuosius maišus prie pat dar lytiškai nesubrendusių patelių, su kuriomis vėliau poruojasi. Po poravimosi patinėlis skubiai dingsta. Vasarą patelė pasigamina storasienį kiaušinėlių kokoną, kurį paslepia plyšiuose.

## Literatūra
* Rėlys V., Dapkus D. 2002. Comments to the checklist of Gnaphosidae and Liocranidae (Arachnida, Araneae) of the Baltic States, with remarks on species new to Lithuania // European Arachnology 2000. Proceedings of the 19th European Colloquium of Arachnology, Århus 17-22 July 2000. P. 273-278.

## Nuorodos
* Sac spiders. Family Gnaphosidae, tekstas su nuotr.
* Famille des Gnaphosidae , nuotraukos, rūšių sąrašas
* Gnaphosidae, tekstas su nuotr.
Žąsiniai paukščiai

* Palamedėjos (*Anhimidae*)
* Skeltapėdės žąsys (*Anseranatidae*)
* Antiniai (*Anatidae*).

* *Anserimorphae* 

**Žąsiniai paukščiai** (*Anseriformes*) – paukščių (*Aves*) būrys. 

Šiam būriui priklauso įvairaus dydžio vandens paukščiai, turintys kresną kūną, ilgą kaklą ir kojas su plaukiojamąja plėve. Snapas platus, jo viršūnė baigiasi kietu raginiu nagu. Turi gerai išsivysčiusią pasturgalio liauką. Plunksnos tankios, daug pūkų. Jaunikliai panašūs į pateles, bet blankesnių spalvų. Antims būdingas lytinis dimorfizmas, žąsims ir gulbėms – ne. 
Gyvena įvairaus tipo vandenyse, pelkėse. Gerai plaukioja, o kai kurios rūšys ir nardo. Dauguma rūšių monogamai. Lizdus krauna ant žemės, kartais peri uoksuose ir urvuose. Gūžtą gausiai iškloja pūkais. Deda 2-14 vienspalvių kiaušinių. Minta įvairiu gyvūniniu ir augaliniu maistu.

Būryje yra trys šeimos (apie 154 rūšys):
* Palamedėjos (*Anhimidae*)
* Skeltapėdės žąsys (*Anseranatidae*)
* Antiniai (*Anatidae*). Šiai šeimai priklauso visos Lietuvoje aptinkamos rūšys.


Image:Gulbe_nebyle.jpg|Gulbė nebylė (*Cygnus olor*)
Image:Antis.jpg|Antis
Image:Didziosios_anties_lizdas.jpg|Didžiosios anties (*Anas platyrhynchos*) dėtis
Sėjikiniai paukščiai

**Sėjikiniai paukščiai** (*Charadriiformes*) – paukščių (Aves) būrys. Nedideli ir vidutinio dydžio paukščiai, kurie sveria 20-3000 g. Išvaizda ir gyvenimo būdas labai skirtingi. Snapo forma įvairi. Minta vabzdžiais, kirmėlėmis, vėžiagyviais ir moliuskais, rečiau kitokiu maistu. Dauguma rūšių lizdus krauna ant žemės. Kiaušiniai išmarginti dėmelėmis. Gyvena dažniausiai pelkėse, prie vandens. Dauguma rūšių monogamai. Išsiritę jaunikliai greitai palieka lizdą. Mūsų krašte traukiantys paukščiai.

Būryje yra 20 šeimų (iš viso apie 350 rūšių), Lietuvoje gyvena 9 šeimų paukščiai:
* Jūršarkiniai (*Haematopodidae*)
* Avocetiniai (*Recurvirostridae*)
* Storkulniniai (*Burhinidae*)
* Sėjikiniai (*Charadriidae*)
* Tilvikiniai (*Scolopacidae*)
* Plėšikiniai (*Stercorariidae*)
* Kiriniai (*Laridae*)
* Žuvėdriniai (*Sternidae*)
* Alkiniai (*Alcidae*)

## Sistematika
* **BŪRYS. SĖJIKINIAI PAUKŠČIAI**
** **Pobūris. Scolopaci**
*** Šeima. Tilvikiniai (*Scolopacidae*)
** **Pobūris. Thinocori**
*** Šeima. Spalvotieji perkūno oželiai (*Rostratulidae*)
*** Šeima. Žakaniniai (*Jacanidae*)
*** Šeima. *[[Thinocoridae]]*
*** Šeima. *[[Pedionomidae]]*
** **Pobūris. Lari**
*** Šeima. Kiriniai (*Laridae*)
*** Šeima. Žirkliasnapiniai (*Rhynchopidae*)
*** Šeima. Žuvėdriniai (*Sternidae*)
*** Šeima. Alkiniai (*Alcidae*)
*** Šeima. Plėšikiniai (*Stercorariidae*)
*** Šeima. Kregždūniniai (*Glareolidae*)
*** Šeima. Krabiniai sėjikai (*Dromadidae*)
** **Pošeimis. Turnici**
*** Šeima. *[[Turnicidae]]*
** **Pošeimis. Chionidi**
*** Šeima. Storkulniniai (*Burhinidae*)
*** Šeima. Makščiasnapiniai (*Chionididae*)
*** Šeima. *[[Pluvianellidae]]*
** **Pošeimis. Charadrii**
*** Šeima. Ibiasnapiniai (*Ibidorhynchidae*)
*** Šeima. Avocetiniai (*Recurvirostridae*)
*** Šeima. Jūršarkiniai (*Haematopodidae*)
*** Šeima. Sėjikiniai (*Charadriidae*)
Smaugikiniai

**Smaugikiniai** (*Celastraceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima, kuriai priklauso medžiai, krūmai arba vijokliniai su paprastais ištisiniais lapais ir smulkiais prielapiais. Šeimoje yra apie 60 genčių. 

Lietuvoje auga ožekšnio (*Euonymus*) genties smaugikiniai augalai.
Mėšlagrybis

**Mėšlagrybis** (*Coprinus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos grybų gentis.

Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio dydžio, su skiautėtai gofruota kepurėle. Lakšteliai dažniausiai ištyžtantys. Kotas lygus, kartais su žiedu. Auga ant žemės, mėšlo, humusingos dirvos. Geras objektas įvairiems biologiniams tyrimams atlikti. Pasižymi indikatorinėmis savybėmis, matuojama vaisiakūniuose susikaupusio švino bei gyvsidabrio koncentracija, taip įvertinant bendrą užterštuma.

Mėšlagrybis vadinamas „rašaliniu grybu“ (), mat subrendus lakšteliai suskystėja ir varva tamsių sporų kupinu skysčiu, kuris tinka rašymui. Tai sporų platinimo strategija: kepurėlė pamažu nusilupa, ir ta dalis, kurioje ką tik subrendo sporos, visada lieka labiausiai vėjams atviroje kepurėlės vietoje.

Mėšlagrybis – populiarus modelinis organizmas grybų morfogenezei tirti. Apie mėšlagrybį (*Coprinus cinereus*) sukauptų eksperimentinių duomenų pagrindu buvo sukurti grybų gravitropinės reakcijos ir vėliau grybų vaisiakūnių formavimosi matematiniai modeliai.

Šiaurės Europos šalyse aprašyta 85, Lietuvoje rasta 31 rūšis, visi saprotrofai, kai kurie turi antibiotinių gydomųjų savybių, domisi medikai.

Lietuvoje auga šios rūšys:
* Gauruotasis mėšlagrybis (*Coprinus comatus*)
* Ilgakotis mėšlagrybis (*Coprinus lagopus*)
* Išsėtinis mėšlagrybis (*Coprinus disseminatus*)
* Kelminis mėšlagrybis (*Coprinus micaceus*)
* Kopinis mėšlagrybis (*Coprinus dunarum*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Miškinis mėšlagrybis (*Coprinus silvaticus*)
* Pievinis mėšlagrybis (*Coprinus plicatilis*)
* Pleiskanotasis mėšlagrybis (*Coprinus saccharinus*)
* Rašalinis mėšlagrybis (*Coprinus atramentarius*)

## Šaltiniai
Sidabriukai

**Sidabriukai** (*Cybaeidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Vorai visą gyvenimą gyvena vandenyje. Rezga tarp vandens augalų oro gaubtuvėlius. Voras iš vandens iškiša pilvelį, paima deguonies burbulą ir nutempia jį į oro gaubtuvą, kuriame telpa nuo 10 iki 12 oro burbulų. Šiuose gaubtuvuose vorai maitinasi, dauginasi ir prižiūri jauniklius.

Pasaulyje žinoma 12 genčių ir apie 150 rūšių. Lietuvoje gyvena viena rūšis – **vandeninis sidabriukas** (*Argyroneta aquatica*). Voras aptinkamas stovinčiuose ar lėtai tekančiuose vandenyse, tvenkiniuose, kūdrose su turtinga augmenija. Maitinasi vabzdžių lervomis, erkėmis. Gali skaudžiai įkąsti.

## Nuorodos
* Argyroneta aquatica (Clerck, 1757), nuotraukos
* Cybaeidae , aprašymas
* The World Spider Catalog. Family Cybaeidae
* Argyroneta aquatica , nuotrauka
* Wasserspinne (Argyroneta aquatica), tekstas su nuotr.
* Water spider (Argyroneta aquatica) , tekstas su nuotr.
Grybas

**Grybas** arba **kremblys** – grybų karalystei priklausantis organizmas, paprastai išauginantis kotą ir kepurėlę (vaisiakūnis). Kaip ir visų grybų karalystės organizmų atveju, šių grybų vaisiakūniai nėra augalai, juose nevyksta fotosintezė.

Grybai gali būti valgomi ir nevalgomi. Lietuvoje žinoma apie 380 valgomųjų grybų, o visame pasaulyje jų priskaičiuojama 5000. Valgomų grybų rinkimas vadinamas grybavimu ir gali būti vienas laisvalaikio leidimo būdų.

## Žodžio etimologija ir vartosena
Organizmą apibūdinantis žodis yra skolinys iš baltarusių kalbos. Latvių kalboje vartojamas žodis (*sēne*) taip pat yra ne baltiškos kilmės, o skolinys iš lyvių kalbos, kalboje išplitęs dar XVII a.

Kai kuriose kalbose žodis grybo vaisiakūniui apibūdinti skiriasi priklausomai nuo grybo formos (pvz., anglų k.). Lietuvių kalboje grybais vadinama tiek taksomas (grybų karalystė), tiek didžioji dalis šio taksomo rūšių. Kiti grybų karalystės nariai gali būti vadinami grybeliais, pelėsiais, zigomicetais ir chitridiomicetais.

## Vartojimas maistui

Valgomieji grybai nuo senų laikų įvairiose kultūrose vartojami kulinarijoje – žali, termiškai (verdant, kepant) arba chemiškai (sūdant, marinuojant) apdoroti.

Neapdoroti pievagrybiai sudaryti iš 92% vandens, 4% angliavandenių, 2% baltymų ir mažiau nei 1% riebalų. 100 gramų žalių grybų energetinė vertė – 22 kilokalorijos. Grybai yra B vitaminų (riboflavino, niacino ir pantoteno rūgšties) šaltinis. Taip pat grybuose gausu seleno (37% rekomenduojamos paros normos), vario (25% rekomenduojamos paros normos). Randama fosforo, cinko ir kalio. Tuo tarpu vitamino C ir natrio kiekis minimalus arba jo nėra randama.

Kinijoje užauginama daugiausia grybų. Šalyje užauginama pusė visame pasaulyje maistui auginamų grybų, o statistinis kinas suvalgo 2,7 kg grybų per metus. 2014 m. duomenimis Lenkija buvo didžiausia grybų eksportuotoja pasaulyje – iš viso eksportavo 194 000 tonų grybų.

Kai kurie grybai gali būti naudojami kaip mėsos pakaitalai – *[[Fistulina hepatica]]* – imituojant jautieną, *[[Laetiporus]]*, *[[Lyophyllum decastes]]* ir *[[Pleurotus ostreatus]]* – imituojant vištieną.

## Išnašos

## Taip pat skaitykite
*Grybai

## Nuorodos
Utėlės

**Utėlės** (*Phthiraptera*) – vabzdžių (*Insecta*) klasės būrys, kuriam priklauso žmonių ir gyvulių ektoparazitai, mintantys krauju, oda, ir platinantys infekcines ligas. Vabzdžiai smulkūs, besparniai, plokšti. Kūno spalva nepastovi, nes per kutikulą persišviečia į žarnyną įčiulptas kraujas, kuris, priklausomai nuo suvirškinimo laipsnio, būna vienokio ar kitokio atspalvio. Galva siauresnė už krūtinę ir nuo jos atskirta kaklu. Krūtinės segmentai susilieję į krūvą. Burnos organai duriamieji. Kojos trumpos, tvirtos, čiumpamosios. Pilvelis platesnis už krūtinę. Kūnas apaugęs šereliais ir plaukeliais.

Utėlės skirstomos į 4 pobūrius: *[[Anoplura]]*, *[[Rhyncophthirina]]*, *[[Ischnocera]]*, *[[Amblycera]]*. Paskutiniai trys pobūriai kartais laikomi vienu pobūriu – pūkagraužiais (*Mallophaga*).

Lietuvoje paplitusios dvi šeimos: **žmoginės utėlės** (*Pediculidae*) ir **gyvulinės utėlės** (*Linognathidae*). Iš žmoginių utėlių žinomos: galvinė (*Pediculus capitis*), drabužinė (*Pediculus vestimenti*), kirkšninė utėlė (*Pthirus pubis*), iš gyvulinių – kiaulinė (*Haematopinus suis*), šuninė, avinė, galvijinė utėlė.

## Nuorodos
* Kaip naikinti utėles? , tekstas su nuotr.
Nasturtė

**Nasturtė** (*Tropaeolum*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų gentis, priklausanti monotipinei nasturtinių šeimai. 

Lietuvoje dažniausiai darželiuose, miestų želdiniuose, kapinėse, balkonuose  auginama didžioji nasturtė.

## Rūšys
* Didžioji nasturtė (*Tropaeolum majus*)
* Margoji nasturtė (*Tropaeolum peltophorum*)
* Karpytalapė nasturtė (*Tropaeolum peregrinum*)
* Gausialapė nasturtė (*Tropaeolum polyphyllum*)
* Puošnioji nasturtė (*Tropaeolum speciosum*)
* Mažoji nasturtė (*Tropaeolum minus*)
* Gumbinė nasturtė (*Tropaeolum tuberosum*)
* ir kt.
Plauretis

**Plauretis** (*Gymnadenia*) – gegužraibinių (Orchidaceae) augalų gentis. Augalai daugiamečiai, su plaštakiškais skiltėtais šakniagumbiais. Stiebas plikas. Lapai siauri, linijiški, be dėmelių. Žiedai nedideli, sukrauti cilindriškose kekėse. Žiedų spalva nuo blankiai violetinės iki rožinės ir baltos. 

Iš viso gentyje žinomos apie 22 rūšys, paplitusių Europoje ir Azijos vidutinio klimato juostoje. 

Lietuvoje auga:
* Kvapusis plauretis (*Gymnadenia odoratissima*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Pievinis plauretis (*Gymnadenia conopsea*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. 
* Tarpinis plauretis (*Gymnadenia x intermedia*). Hibridas.
Blandis

**Blandis** (*Platanthera*) – gegužraibinių (Orchidaceae) augalų gentis.
Daugiamečiai žoliniai augalai, turintys sveikus šakniagumbius ir du pamatinius plačius lapus. 

## Rūšys
Iš viso gentyje yra apie 85 rūšys, paplitusios tropikuose ir abiejų pusrutulių vidutinio klimato juostoje:

*Šiaurinė blandis (*Platanthera hyperborea*) 
*Plunksnažiedė blandis (*Platanthera leucophaea*)
*Ilgalapė blandis (*Platanthera praeclara*)
ir kt.

## Lietuvos rūšys

Lietuvoje auga dvi rūšys: 
*Dvilapė blandis (*Platanthera bifolia*)
*Žalsvažiedė blandis (*Platanthera chlorantha*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. 

## Rūšių skiriamieji požymiai

Image:Platanthera bifolia flower 120604.jpg|Dvilapė blandis – žiedo pentinas siūliškas, ištisai maždaug vienodo storumo
Image:Platanthera chlorantha flower 030603.jpg|Žalsvažiedė blandis – žiedo pentino galas šiek tiek sustorėjęs


## Literatūra
*Gudžinskas Z., Ryla M., 2006: Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*). – Vilnius. 104 P. ISBN 9986-662-28-1. 

## Nuorodos

* ''Platanthera chlorantha'', nuotrauka
* ''Platanthera bifolia'', Orchidaceae, Lesser Butterfly-Orchid , tekstas su nuotr.
* Image of ''Platanthera chlorantha'' (Orchidaceae)
Papėdgrybiai

**Papėdgrybūnai**, **Papėdgrybiai** (*Basidiomycota, Basidiomycales*) – grybų (*Fungi*) skyrius.

Grybų sporos susidaro ant tam tikrų cilindriškų arba viršūnėje sustorėjusių trumpų galinių ląstelių, vadinamų papėdėmis, arba buoželėmis (bazidėmis, *basidium*). Kepurėtųjų grybų papėdės būna cilindriškos arba buožiškos, jų viršūnėse išauga po 4, kartais po 2 ataugėles (sterigmas). Ataugėlių galuose susidaro po vieną sporą. Lakštabudinių šeimos grybų sporos išauga ant lakštelių, skylėtbudinių – vamzdeliuose, pumpotaukšlių – vaisiakūnių viduje ir t. t.

Papėdgrybiams priklauso apie 30 000 grybų rūšių (Lietuvoje auga apie 2-2,5 tūkst.), t. y. 37 % visų aprašytų grybų, kurios priskiriamos keletui eilių: 

* **[[Agarikiečiai]]** (*Agaricales*)
* **[[Ausiagrybiečiai]]** (*Auriculariales*)
** Ausiagrybiniai (*Auriculariaceae*)
* **[[Baravykiečiai]]** (*Boletales*)
* **[[Voveraitiniečiai]]** (*Cantharellales*)
** *[[Žagariniai]]* (*Clavulinaceae*)
*** Žagaris (*Clavulina*)
* Šiurkšteniečiai*Hymenochaetales*
** Šiurkšteniniai (*Hymenochaetaceae*)
** *[[Schizoporaceae]]*
*** Klevakempė (*Oxyporus*). Auga dažniausiai ant lapuočių medžių.
*** Dančiapintė (*Schizopora*). Auga ant negyvų stovinčių arba išvirtusių lapuočių medžių, sukelia aktyvų baltąjį medienos puvinį.
* **[[Juodažvaigždiečiai]]** (*Melanogastrales*)
* **[[Poniabudiečiai]]** (*Phallales*)
* **[[Kempiniečiai]]** (*Polyporales*)
* **[[Ūmėdiečiai]]** (*Russulales*)
* **[[Žvynbaravykiečiai]]** (*Strobilomycetales*)
* **[[Karpininkiečiai]]** (*Thelephorales*)
* **[[Žiūrytiniečiai]]** (*Tremellales*)
** Žiūrytiniai (*Tremellaceae*)
*** Žiūrytis (*Tremella*)
** Drebutiniai (*Exidiaceae*)
*** Drebutis (*Exidia*)
*** Netikradyglis (*Pseudohydnum*)

## Nuorodos
* Papėdgrybiai  – Tree of Life Web Project (angl.k.)
* Papėdgrybiai  - EUKARYA regnul FUNGI
Dirvavoriai

**Dirvavoriai** (*Hahniidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje apie 150 rūšių. Tai labai maži (1,3-3,0 mm) vorai, gyvenantys drėgnose vietose, samanose, po lapais, taip pat prie vandens. Tarp akmenų, dirvos plyšiuose, samanose įsirengia nedidelius voratinklius. Nuo kitų vorų šeimų skiriasi voratinklinių karpučių skaičiumi ir išsidėstymu. Visos trys voratinklinių karpučių poros išsidėsčiusios skersinėje linijoje: priekinės užima vidurinę, užpakalinės – šoninę ir vidinės – tarpinę dalį. Patelių epigyna išsivysčiusi silpnai, truputį išgaubta į priekį.

Lietuvoje rastos penkios rūšys.

## Nuorodos
* Hahniidae , geros nuotraukos
* Hahniidae. Bodenspinnen , tekstas su iliustr.
* Hahniidae (Hahnnids) , nuotr.
* Hahniidae , nuotr.
* 
* Hahnia pusilla, tekstas su nuotr.
Gandriniai paukščiai

* Gandriniai (*Ciconiidae*) Sundevall, 1836

**Gandriniai paukščiai** (*Ciconiiformes*) – paukščių (*Aves*) būrys, kuriam prklauso gana stambūs ir stambūs paukščiai. 

Tarptautinė ornitologų sąjunga pasaulio paukščių klasifikacijos v12.2 versijoje, gandrinių paukščių (*Ciconiiformes*) būryje išskiria 1 gandrinių (*Ciconiidae*) šeimą su 6 gentimis ir 19 rūšių.

Lietuvoje gyvena 2 gandrinių paukščių rūšys, priklausančios vienai tikrųjų gandrų (*Ciconia*) genčiai - baltieji gandrai (*Ciconia ciconia*) ir juodieji gandrai (*Ciconia nigra*).

Anksčiau gandrinių paukščių (*Ciconiiformes*) būriui buvo priskiriamos garninių (*Ardeidae*), ibinių (*Threskiornithidae*), klumpiasnapinių (*Balaenicipitidae*), kūjagalvinių (*Scopidae*) šeimos, bet atlikus DNR tyrinėjimus, šios šeimos buvo priskirtos irklakojinių paukščių (*Pelecaniformes*) būriui.

## Šaltiniai
Tilvikiniai

**Tilvikiniai** (*Scolopacidae*) – sėjikinių paukščių (*Charadriiformes*) šeima, kuriai priklauso nedideli ir vidutinio didumo paukščiai, turintys ilgą, kartais nulinkusį arba truputį užsirietusį snapą. Kojos keturpirštės, dažniausiai ilgos. Kartais ryškus lytinis dimorfizmas. Gyvena atvirose pelkėtose vietose, upių pakrantėse. Aktyvūs dieną, o kartais ir vakare. Lizdą suka ant žemes, deda paprastai 4 margus kiaušinius. Peri abu porelės nariai arba tik patelė. Jaunikliai viščiukiniai, pradeda skraidyti po 2-3 savaičių. Minta įvairiu gyvūniniu maistu, kai kurios rūšys lesa uogas. 

Pasaulyje žinomos 88 rūšys, Lietuvoje gyvena 28 iš 13 genčių:
* Krantiniai tilvikai (*Actitis*)
** Krantinis tilvikas (*Actitis hypoleucos*)
* Arenaria
** Akmenė (*Arenaria interpres*)
* Bėgikai (*Calidris*). 7 rūšys.
* Perkūno oželiai (*Gallinago*)
** Perkūno oželis (*Gallinago gallinago*)
** Stulgys (*Gallinago media*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Plokščiasnapiai bėgikai (*Limicola*)
** Plokščiasnapis bėgikas (*Limicola falcinellus*)
* Griciukai (*Limosa*)
** Griciukas (*Limosa limosa*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
** Laplandinis griciukas (*Limosa lapponica*)
* Oželiai nykštukai (*Lymnocryptes*). 1 rūšis.
* Gaidukai (*Philomachus*). 1 rūšis.
* Kuolingos (*Numenius*)
** Vidutinė kuolinga (*Numenius phaeopus*)
** Didžioji kuolinga (*Numenius arquata*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Plaukikai (*Phalaropus*)
** Apvaliasnapis plaukikas (*Phalaropus lobatus*)
** Plokščiasnapis plaukikas (*Phalaropus fulicaria*)
* Slankos (*Scolopax*)
** Slanka (*Scolopax rusticola*)
* Tulikai (*Tringa*)
** Tamsusis tilvikas (*Tringa erythropus*)
** Tikutis (*Tringa glareola*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
** Žaliakojis tulikas (*Tringa nebularia*)
** Brastinis tilvikas (*Tringa ochropus*)
** Kūdrinis tilvikas (*Tringa stagnatilis*)
** Raudonkojis tulikas (*Tringa totanus*). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
* Terekijos (*Xenus*). 1 rūšis.
Vabzdžiaėdžiai augalai

**Vabzdžiaėdžiai augalai** – nedidelė augalų grupė, auganti skurdžiuose dirvožemiuose. Šie augalai prisitaikė papildomai maisto medžiagų gauti iš vabzdžių, kuriuos jie pagauna ir suvirškina.

Ant paprastosios tuklės (*Pinguicula vulgaris*) lapų išsidėsčiusios kotuotos liaukutės išskiria lipnų sekretą, kuriame įklimpsta nutūpę smulkūs vabzdžiai. Vabzdžio judesiai sukelia atitinkamą reakciją lapo audinyje ir lapo kraštas užsiriečia, visiškai apgaubdamas pagautąjį vabzdį. Po to pradeda aktyviai veikti mažosios liaukutės, jų išskiriami proteolitiniai fermentai ištirpina auką ir lapo ląstelės įsisavina baltymines medžiagas bei fosfatinius junginius. Kartu su fermentais išskiriamos ir antiseptinės medžiagos, artimos benzoinei rūgščiai, kurios apsaugo sugautus organizmus nuo greito gedimo. Po to liaukiniai plaukeliai vėl išsitiesia. Analogiškai vabzdžius gaudo saulašarinių (*Droseraceae*) šeimos augalai.

Skendenis ant lapų turi specialius maišelius, uždengtus vožtuvais, kurie vandenį praleidžia tik į vieną pusę – į vidų. Smulkūs vandens gyvūnai lengvai prasibrauna į maišelį, bet atgal išlįsti jau nebegali ir lieka jame. Ten juos suvirškina proteolitinis fermentas, kurį išskiria maišelio vidinės sienelės liaukos.
 
Lietuvoje gyvena dešimt vabzdžiaėdžių augalų rūšių, priklausančių šioms gentims:
* Aldrūnė (*Aldrovanda*)
* Saulašarė (*Drosera*)
* Tuklė (*Pinguicula*)
* Skendenis (*Utricularia*)

Į Lietuvos raudonąją knygą įrašytos šios rūšys:
* Pūslėtoji aldrūnė (*Aldrovanda vesiculosa*)
* Mažalapė saulašarė (*Drosera intermedia*)
* Paprastoji tuklė (*Pinguicula vulgaris*)

## Kitos vabzdžiaėdžių augalų gentys ir rūšys
* Ąsotenis (*Nepenthes*)
* Heliamfora (*Heliamfora*)
* Kaliforninė darlingtonija (*Darlingtonia californica*)
* Luzitaninė rasotė (*Drosophyllum lusitanicum*)
* Pūslinis kriauklenis (*Cephalotus follicularis*)
* Saracėnija (*Sarracenia*)
* Vaivorykštenis (*Byblis*)
Dardanelai

**Dardanelai** (, seniau – , ) – karine ir komercine prasme strateginis sąsiauris tarp Europos (Galipolio pusiasalio) ir Mažosios Azijos, jungiąs Egėjo jūrą su Marmuro jūra, o per Bosforą ir su Juodąja jūra. Ilgis – 120,5 km, plotis – 1,3–27 km, gylis farvateryje – 29–153 m. Svarbiausi pakrančių uostai – Gelibolu ir Čanakalė (Turkija).

Sąsiaurį kerta 2022 m. pastatytas Čanakalės 1915-ųjų metų tiltas.

## Istorija
Senovėje sąsiauris vadintas Helespontu. Dardanelų vardas kilęs iš Dardanos miesto, buvusio Trojos miesto apylinkėse. Dardanelai yra 65 km ilgio, 7–1,27 km pločio, 80 m gylio. Krantai neraižyti, vienodi, iš gelsvo smiltainio, apaugę krūmais ir vaismedžiais: vynuogynais, alyvmedžių, citrinų ir apelsinų medžiais. Įvairiais laikais ir įvairių tautų politiniame gyvenime Dardanelai vaidino didelį vaidmenį; geopolitinė reikšmė ypač didelė Turkijai, Rusijai, Rumunijai ir Bulgarijai, taip pat ir visai Vakarų Europai.

Pro Dardanelus prasiveržė Kserksas, žygiavo Aleksandras Makedonietis, o XIV a. Europos pakraščius pasiekė turkai, kurie iki šiol yra jų faktiniai šeimininkai. Pradedant Petru I Dardanelus visaip savo įtakon stengėsi perimti Rusija. XVIII a. rusai prasiveržia pro Dardanelus ir bando įsivyrauti Viduržemio jūroje, bet tam pasipriešina anglai. Kovos dėl įtakos Dardanelams tarp didžiųjų Europos valstybių tęsėsi visą XIX a., pradedant 1809 m. sutartimi tarp Portos (Turkijos) ir Anglijos, pagal kurią svetimi laivai negalėjo plaukti per Dardanelus ir baigiant 1878 m. Berlyno sutartimi. XIX a. viduryje anglai, o 1914–1918 m. pradžioje vokiečiai, padėjo turkams Dardanelų pakraščius gerai įtvirtinti, todėl anglų – prancūzų laivynų bandymai 1915 m. vasario – balandžio mėn. prasiveržti į Konstantinopolį, atskirti Turkiją nuo Vokietijos ir jūra susisiekti su Rusija, nepavyko. Turkai valdė Dardanelus iki karo pabaigos. Lozanos sutartimi 1923 m. Dardanelai buvo demilitarizuoti ir tik 1936 m. turkai vėl atgavo teisę juos užimti savąja kariuomene.

## Šaltiniai
Gamta

**Gamta** – fizinis pasaulis, kurį sudaro įvairūs augalai, gyvūnai ir natūralūs kraštovaizdžiai. Gamta apima visa, kas egzistuoja – biotinę (gyvąją) ir abiotinę (fizinę) aplinką.

## Žemė

Žemė yra vienintelė žinoma planeta, kurioje yra gyvybė. Jos naturalios ypatybės yra tiriamos įvairių mokslinių sričių. Saulės sistemoje, tai yra trečioji nuo Saulės nutolusi planeta, tai didžiausia sausuminė planeta ir penktoji pagal savo dydį. Žemės ryškiausi klimato bruožai yra du dideli poliariniai regionai, dvi palyginti plačios temperatūrinės zonos ir platūs tropiniai pusiaujo ir subtropikų regionai.

### Geologija

Geologija yra mokslas apie kietus kūnus ir apie skystąsias medžiagas, kurios sudaro Žemę. Geologijos sritis apima Žemės medžiagų sudėties, struktūros, fizikinių savybių, dinamikos ir jų istorijos tyrimus, taip pat tiria, kaip šios medžiagos formuojasi, juda ir keičiasi.

### Istorinė perspektyva

Žemė susiformavo prieš 4,58 milijardus metų iš tarpžvaigždinės medžiagos, kartu su Saule ir kitomis planetomis. Mėnulis susiformavo maždaug 20 milijonų metų vėliau. Iš pradžių išlydytas Žemės išorinis sluoksnis atšalo, taip susidarė kietosios dulkės. Dujų išsiveržimas ir ugnikalnių aktyvumas aktyviai formavo pirmapradę atmosferą. Vandens garai, kurie daugiausiai kilo iš atkeliavusių iš kometų ledo, sukūrė vandenynus ir kitus vandens šaltinius.

## Gyvybė

Nors ir nėra universalaus gyvybės apibrėžimo, mokslininkai vieningai sutaria, jog biologinei gyvybei yra būdinga organizacija, metabolizmas, ląstelių augimas, prisitaikymas, reakcija į dirgiklį ir dauginimasis. Būtybė su šiomis savybės paprastai yra laikoma gyva. Tačiau, ne kiekvienas gyvybės apibrėžimas laiko šias savybės būtinas. Žmogaus sukurta dirbtinė gyvybė taip pat gali būti laikoma gyvybe.

## Augalai ir gyvūnai

Aristotelis suskirstė visas gyvas būtybes į augalus ir gyvūnus. Karlo Linėjaus sistemoje Aristotelio grupės virto karalystėmis. Nuo tada jau buvo aišku, jog augalų karalystė buvo įtraukusi nesusijusias grupes, pvz., grybus ir kelias dumblių grupes, kurios buvo perkeltos į naujas karalystes, nors vis tiek kai kur dar minimos kaip augalai. Bakterinė gyvybė dažnai priskiriama prie floros ir kai kurios klasifikacijos naudoja terminą „baterinė flora“, atskirai nuo „augalų floros“.

Tarp daugelio būdų klasifikuoti augalus yra regioninė flora, kuri, priklausomai nuo studijų srities, gali įskaityti ir fosilinę florą, senų augalų liekanas iš praėjusios eros.

## Gamtos mokslai
Mokslai, tiriantys gamtą, vadinami gamtos mokslais.
* Biologija tiria gyvąją gamtą – visus augalus ir gyvūnus, jų sąveikas su kitais gyvūnais ir su negyvąja gamta.
* Geologija tiria negyvąją gamtą – uolienas, mineralus, naudingas iškasenas, jų slūgsojimo ir susidarymo sąlygas.
* Chemija tiria cheminius elementus, jų junginius, bei pastarųjų savybes ir reakcijas
* Fizika tiria medžiagas ir jėgas, jų savybes ir sąveikas.

## Taip pat skaitykite

* Gamtos garsai
* Aplinkos apsauga
* Gamtos ištekliai

## Šaltiniai
Blizgė

**Blizgė** (*Lunaria*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos augalų gentis. Vienmečiai ir daugiamečiai augalai su dideliais, ištisiniais, plaukuotais, pjūkliškai dantytais, širdiškais lapais. Žiedai violetiniai, susitelkę į kekes, kvapūs. Vaisius – elipsiškai lancetiška, nusvirusi ankštarėlė. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviai.

## Rūšys
Europoje žinomos 4 blizgių rūšys:
*Lietuvoje savaime auga daugiametė blizgė (*Lunaria rediviva*) – įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą;
*Darželiuose auginama darželinė blizgė (*Lunaria annua*);
**Lunaria elongata*;
**Lunaria telekiana* (reta, auga Balkanuose).

## Šaltiniai
Saulašariniai

**Saulašariniai** (*Droseraceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) šeimos vabzdžiaėdžiai augalai.

Daugiamečiai žoliniai pelkių augalai su liaukiniais plaukeliais, išskiriančiais lipnų sekretą vabzdžiams gaudyti ir jiems virškinti. 

Lietuvoje auga penkios rūšys, priklausančios dviem gentims:
*Saulašarė (*Drosera*)
**Mažalapė saulašarė (*Drosera intermedia*). Auga Kamanų rezervate. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. **Pav.**
**Apskritalapė saulašarė (*Drosera rotundifolia*)
**Ilgalapė saulašarė (*Drosera anglica*)
**Bukalapė saulašarė (*Drosera x obovata*)
*Aldrūnė (*Aldrovanda*)
**Pūslėtoji aldrūnė (*Aldrovanda vesiculosa*). Lietuvoje rasta Dysnų ež., dabar nepastebėta. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.

## Kitos gentys
*Musėkautas (*Dionaea*)
Energijos tvermės dėsnis

**Energijos tvermės ir virsmo dėsnis** nusako, kad visas energijos kiekis izoliuotoje fizikinėje sistemoje išlieka pastovus, tačiau energijos formos gali kisti. Plačiau šį dėsnį nusako pirmas termodinamikos dėsnis. Trumpai tariant tai reiškia, kad energija iš niekur neatsiranda ir niekur neišnyksta, o vienos rūšies energija gali **virsti** arba būti pakeista į kitos rūšies energiją.

Dėsnio atradimas yra priskiriamas J. Majeriui, Dž. Džauliui ir H. Helmholcui.

## Pirmasis termodinamikos dėsnis

Termodinaminės sistemos vidinės energijos pokytis, atsiradęs keičiantis sistemos būsenai, lygus išorinių jėgų atliekamo darbo ir sistemai suteikto šilumos kiekio sumai:
:  \Delta U = Q + A 

Termodinaminei sistemai perduotas šilumos kiekis naudojamas jos vidinei energijai pakeisti ir sistemos darbui atlikti įveikiant išorines jėgas:
:  Q = \Delta U + A' 

## Matematinis požiūris
Šiuolaikinėje fizikoje energijos tvermės dėsnis grindžiamas Neter (Noether’s) teorema, kuri teigia, kad visi tvermės dėsniai atitinka tam tikroms simetrijoms fizikinėse teorijose. Energijos tvermės dėsnis šiuo požiūriu susijęs su fizikinių dėsnių simetrija laiko atžvilgiu (t. y. fizikiniai dėsniai nesikeičia bėgant laikui). Dėl to, pavyzdžiui, sistemose, kuriose potencinė energija priklauso nuo laiko, energija nėra tvarus dydis. Tačiau šiuo atveju mes visada galime nagrinėti didesnę fizikinę sistemą, su kuria keičiamasi energija ir tuo būdu sistema vėl tampa invariantiška (simetriška) laiko atžvilgiu.

## Šaltiniai
Bastutiniai

**Bastutiniai**, **kryžmažiedžiai** (*Brassicaceae, Cruciferae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima. Augalai vienmečiai, dvimečiai arba daugiamečiai, žoliniai, rečiau puskrūmiai, turintys pražanginius lapus ir liemenines šaknis. Žiedus sudaro 4 taurėlapiai ir 4 spalvoti vainiklapiai. Žiedai susitelkę kekėse, žiedyno ašis žydėjimo pradžioje trumpa, vėliau, vaisiams bręstant, pailgėja. Vaisius – ankštara arba ankštarėlė, atsiverianti dviem sąvaromis.

Šeimoje yra daržovių (ropė, kopūstas, ridikas), aliejinių (rapsas, garstukas), prieskoninių (krienas), vaistinių, medingų, dekoratyvinių augalų, taip pat laukų ir daržų piktžolės.

Šeimoje yra apie 350 genčių ir apie 3000 rūšių. Paplitę visame pasaulyje, didžiausia įvairovė  Šiaurės pusrutulio vidutinėse platumose, Viduržemio jūros regione, pietvakarių ir vidurinėje Azijoje. Lietuvoje užregistruota 40 genčių ir 87 rūšys. 

Lietuvoje auga šių genčių augalai:
* Anksta (*Draba*)
* Ankstyvė (*Erophila*)
* Balža (*Crambe*)
* Barborytė (*Barbarea*)
* Bastutis (*Brassica*): kopūstas, griežtis (rapsas), ropė (turnepsas, rapsukas)
* Blizgė (*Lunaria*)
* Bokštytė (*Turritis*)
* Chorispora (*Chorispora*)
* Čeriukas (*Rorippa*)
* Česnakūnė (*Alliaria*)
* Čiužutė (*Thlaspi*)
* Dantažolė (*Dentaria*)
* Engra (*Bunias*)
* Garstukas (*Sinapis*)
* Gilšė (*Subularia*)
* Gražgarstė (*Eruca*)
* Judra (*Camelina*)
* Kardarija (*Cardaria*)
* Kartenė (*Cardamine*)
* Konringija (*Conringia*)
* Krienas (*Armoracia*)
* Laibenis (*Alyssum*)
* Leukonija (*Matthiola*)
* Lobularija (*Lobularia*)
* Miltinaitė (*Berteroa*)
* Mėlžolė (*Isatis*)
* Pašuolė (*Teesdalia*)
* Pikulė (*Sisymbrium*)
* Pipirnė (*Lepidium*)
* Poklius (*Descurainia*)
* Prožiklė (*Neslia*)
* Rapistras (*Rapistrum*)
* Rėžiukas (*Nasturtium*)
* Rudgrūdėlė (*Iberis*)
* Skabėtras (*Cochlearia*)
* Skamainis (*Cardaminopsis*)
* Stoklė (*Cakile*)
* Svėrė (*Raphanus*): valgomasis ridikas
* Šatreinis (*Diplotaxis*)
* Šungarstė (*Erucastrum*)
* Tvertikas (*Erysimum*)
* Vairenis (*Arabidopsis*)
* Vaistutis (*Arabis*)
* Vakarutė (*Hesperis*)
* Varnakojė (*Coronopus*)
* Žvaginė (*Capsella*)
Botanika

**Botanika** – biologijos mokslo šaka, tirianti augalų sandarą ir formą (augalų anatomija, augalų morfologija), gyvybės reiškinius augaluose (augalų fiziologija), augalų klasifikaciją (augalų sistematika), pasiskirstymą Žemėje (augalų geografija), iškastinius augalus (paleobotanika), augalų ligas (fitopatologija).

Pagal tyrimo objektą botanika skirstomą į šias šakas: algologija (dumbliai), mikologija (grybai), lichenologija (kerpės), briologija (samanūnai), dendrologija (medžiai, krūmai).

## Istorija
Lietuvos augalija pradėta tyrinėti XVIII a. Prancūzas Žanas Emanuelis Žilberas pirmasis aprašė Lietuvos florą ir įsteigė Vilniaus botanikos sodą. XVIII a. pab. – XIX a. pr. Stanislovas Bonifacas Jundzilas tyrinėjo Vilniaus, Lydos apylinkių augaliją ir išleido apie ją dvi knygas. Jurgis Pabrėža tyrė Žemaitijos augalus, kūrė lietuviškus botaninius terminus ir augalų vardus. Prie terminijos kūrybos taip pat prisidėjo Laurynas Ivinskis, Povilas Matulionis, Jonas Staugaitis. Tarpukario Lietuvoje augalų tyrimais sistemingai užsiėmė Kauno universitetas, Dotnuvos žemės ūkio akademija, Vilniaus universitetas.

## Šaltiniai
Termodinamika

**Termodinamika** – fizikos sritis, tirianti energiją, šilumą, darbą, entropiją ir jų sąveikos procesus. Termodinamika yra glaudžiai susijusi su statistine mechanika.

Klasikinė termodinamika netiria procesų greičio, todėl terminas „termodinamika“ dažniausiai reiškia *pusiausvyros termodinamika*.

## Termodinamikos dėsniai

  
* **Nulinis dėsnis**: *Termodinaminė pusiausvyra*. Kai dvi sistemos, tarp kurių nėra termodinaminės pusiausvyros, sąveikauja tarpusavyje, jos keičiasi energija ir / arba medžiaga (materija), iki jos pasiekia termodinaminę pusiausvyrą.

Termodinaminė pusiausvyra apima *terminę pusiausvyrą* (šiluma, temperatūra), *mechaninę pusiausvyrą* (darbas, slėgis) ir *cheminę pusiausvyrą*.

* **Pirmasis dėsnis**: (energijos tvermės dėsnis).
* **Antrasis dėsnis**: *uždaroje sistemoje, šiluma negali tekėti iš šaltesnio kūno į šiltesnį nenaudojant darbo*.
* **Trečiasis dėsnis**: *temperatūrai artėjant prie [[absoliutus nulis|absoliutaus nulio]] visi procesai sustoja*.

## Šiluma
Šiluma yra energija, kurią virpančios arba besisukančios kūno molekulės arba atomai perduoda į šaltesnes vietas. Kaitinant kūnus jų vidinė energija didėja ir jų molekulės arba atomai pradeda tolti vienas nuo kito. Dėl to dauguma kūnų plečiasi, o aušdami traukiasi.

## Trys šilumos perdavimo būdai
Šiluma visuomet sklinda iš karštesnių kūnų į šaltesnius. Tai gali vykti trimis būdais:
* *[[Šilumos laidumas|Šilumos laidumo]]*. Kietos agregatinės būsenos kūnuose šiluma perduodama šilumos laidumo būdu – svyruojant ir susiduriant chaotiškai judančioms dalelėms. Vieni iš pačių geriausių šilumos laidininkų yra metalai nes juose elektronai juda labai laisvai ir beveik nepatiria pasipriešinimo, bet geriausias šilumos laidininkas yra deimantas.
* *[[Konvekcija|Konvekcijos]]*. Dujose ir skysčiuose šiluma perduodama ir konvekcijos būdu – tai yra maišantis sluoksniams karštesni sluoksniai kyla į viršų, o šaltesni leidžiasi žemyn.
* *[[Spinduliavimas|Spinduliavimo]]*. Kai šiluma pasiekia kūnus arba yra prarandama infraraudonųjų spindulių pagalba. Būtent šiuo būdu Saulės energija pasiekia Žemę.
Botanikos sodas

**Botanikos sodai** augina įvairius augalus mokslinių tyrimų, mokymo tikslais ir lankytojų apžiūrai.

## Tyrimai
Mokslinė tiriamoji veikla botanikos soduose apima tyrimus kaip egzotiškus augalus adaptuoti augimui vietinėje aplinkoje, taksonominius tyrimus; retų ir nykstančių rūšių veisimas.

## Istorija
Pirmieji šiuolaikiniai botanikos sodai buvo įkurti Šiaurės Italijoje šalia universitetų:
* Pizos 1543 m. įkurtas Luca Ghini, tuoj po to buvo įkurti ir Padujos 1545 m. bei Florencijos 1550 m. Visi trys sodai buvo skirti studentams mokytis pažinti gydomąsias augalų savybes; viena iš mokymo priemonių buvo eilė išdžiovintų augalų aptaisuose - ankstyvųjų herbariumų pradžia.
* Padujos tai seniausias pasaulyje universitetui priklausantis botanikos sodas. Čia vis dar yra biblioteka, auditorijos ir laboratorijos, kuriomis naudojosi studentai.

## Lietuvos botanikos sodai
* Šiaulių universiteto Botanikos sodas, Interneto svetainė
* Klaipėdos universiteto botanikos sodas, Interneto svetainė 
* Vytauto Didžiojo universiteto botanikos sodas, Interneto svetainė
* Vilniaus universiteto botanikos sodas, Interneto svetainė 

## Literatūra
* Lietuvos botanikos sodai. - Vilnius: Vilniaus universiteto leidykla, 2009. - 180 p.: iliustr. - ISBN 978-9955-33-510-8

## Nuorodos

1001 sodas, kuriuos privalai pamatyti.- Knyga.
Gamtos tyrimų centro Botanikos institutas

**Gamtos tyrimų centro Botanikos institutas** – valstybinio mokslinių tyrimų instituto Gamtos tyrimų centro padalinys, atliekantis botanikos, augalų ir susijusių mokslo sričių tyrimus.

Įsteigtas 1959 m. po Biologijos instituto reorganizacijos. 2010 m. tapo Gamtos tyrimų centro dalimi.

Instituto herbariume esama daugiau nei 120 tūkst. augalų ir grybų pavyzdžių, o mikroorganizmų grynų kultūrų kolekcijoje – apytikriai 800 rūšių grybų, streptomicetų, mielių, mieliagrybių ir bakterijų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Botanikos institutas
Usnis

**Usnis** (*Cirsium*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos augalų gentis. Augalai turi dygliuotus arba dygliškai šeriuotus lapus ir aukštą šakotą arba sutrumpėjusį stiebą. Graižai rutuliški arba pailgi, įvairaus dydžio. Kai kurios rūšys įkyrios daugiametės dirvų piktžolės, lengvai besidauginančios ir sunkiai išnaikinamos (dirvinė usnis).

Lietuvoje auga 7 savaiminės rūšys:
*Įvairialapė usnis (*Cirsium heterophyllum*), įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą, **Pav.**
*Bestiebė usnis (*Cirsium acaule*)
*Dirvinė usnis (*Cirsium arvense*)
*Gelsvalapė usnis (*Cirsium oleraceum*)
*Pelkinė usnis (*Cirsium palustre*)
*Paupinė usnis (*Cirsium rivulare*)
*Dygioji usnis (*Cirsium vulgare*)

Usnis yra Škotijos nacionalinis simbolis.

## Nuorodos
*Gelsvalapė usnis 


Image:Cirse acaule.jpg|Bestiebė usnis
Image:Illustration Cirsium arvense0.jpg|Dirvinė usnis
Image:Cirsium oleraceum.jpg|Gelsvalapė usnis
Image:Cirsium palustre.jpg|Pelkinė usnis
Botanikos leidinys

**Botanikos leidiniai**. Lietuvoje kartu su botaniniais tyrimais buvo leidžiami įvairūs botaniniai leidiniai, kuriuose apibendrinami aprašyti augalai, kita svarbi informacija. Jau Senojo Vilniaus universiteto profesorius Stanislovas Bonifacas Jundzilas 1791 m. išleido floristinį veikalą „Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės augalų aprašymas pagal Linėjaus sistemą“ . Šis leidinys turėjo didžiulį pripažinimą to laikotarpio botanikų tarpe ir išsamiai pristatė Lietuvos augaliją, todėl 1811 m. išleista antroji to leidinio laida. Be to, S. B. Jundzilas parašė trumpą botanikos vadovėlį, kurio buvo net trys leidimai (1804, 1818 ir 1829 m.). Kitas botanikas Juozas Jundzilas 1821 m. atliko floristinę ekspediciją pietinėje ir vakarinėje Lietuvos dalyje ir 1830 m. išleido leidinį „Opisanie roslin w Litwie, na Wolynu, Podolu i Ukrainie dziko rosnących jako i oswojonych podlug wydania szesnastego ukladu roslin Linneusza".

## Nuorodos
Botanica Lituanica
Gležnavoriai

**Gležnavoriai** (*Anyphaenidae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje apie 500 rūšių iš 56 genčių. Europoje ir Lietuvoje randama viena rūšis:
* **Miškinis gležnavoris** (*Anyphaena accentuata*). Naktiniai gyvūnai. Dienomis tūno urvelio formos slėptuvėje, kuri yra su dviem angomis ir įrengta susuktame lape. Gyvenamajame urvelyje patalpinamas ir iš puraus voratinklinio audeklo padarytas kiaušinių kokonas. Lytiškai subrendę vorai randami gegužės-birželio mėn. Gyvena daugiausia miškuose ant medžių ir krūmų.

## Nuorodos
* Family Anyphaenidae, Sac spiders, ghost spiders, gražios nuotraukos
* Famille des Anyphaenidae , nuotraukos
* Anyphaena accentuata , nuotrauka ir tekstas 
* Family Anyphaenidae, apibūdinimas
* Anyphaena accentuata (Walck. 1802) , nuotraukos
Vaiduokliavoriai

**Vaiduokliavoriai** (*Zoridae*) – vorų (*Araneae*) šeima.

Pasaulyje žinoma 13 genčių ir 74 rūšys, Lietuvoje – trys rūšys. Šiai vorų šeimai charakteringi požymiai: galvakrūtinė priekyje nusmailėjusi, akys išsidėsčiusios dviem užlenktomis eilėmis, I ir II kojų poros apatinėje pusėje turi dvi eiles dyglių. Vasarą patelė ant žemės, po akmenimis arba sausuose lapuose padeda puriu voratinkliniu verpalu padengtą kiaušinėlių kokoną, kurį saugo iki jauniklių išsiritimo. Vorai gyvena ant žemų augalų, samanų, nukritusiuose lapuose, rečiau po akmenimis, detrite. Aktyvūs dieną.

## Nuorodos
* Wandering spiders Family Zoridae, nuotraukos ir tekstas
* The World Spider Catalog, Version 5.0 by Norman I. Platnick. Family Zoridae
Bervidiniai

**Bervidiniai** (*Scrophulariaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima, kuriai priklauso žolės arba puskrūmiai, kartais turintys ir parazitinių augalų savybių. Lapai išsidėstę pražangiai arba priešiškai, dažniausiai ištisiniai arba plunksniškai suskaldyti. Žiedai susitelkę į kekes, varpas, šluoteles ir kitokius žiedynus. Vaisius – dėžutė, retai uoga arba kaulavaisis. 
 
Paplitę visame Žemės rutulyje. Priskaičiuojama daugiau kaip 200 genčių ir apie 4500 rūšių. Pagal naujesnę sistematiką kai kurios gentys iškeltos į džioveklinių (*Orobanchaceae*), gyslotinių (*Plantaginaceae*) šeimą. 

## Lietuvos bervidiniai
Lietuvoje auga šios gentys:
* Bervidis (*Scrophularia*)
* Tūbė (*Verbascum*)

## Gentys
* *[[Agathelpis]]* 
* *[[Alonsoa]]* 
* *[[Androya]]* 
* *[[Antherothamnus]]* 
* *[[Anticharis]]* 
* *[[Aptosimum]]* 
* *[[Bontia]]*
* *[[Budlėja]]* (*Buddleja*): Gentyje yra apie 125 rūšys. Anksčiau buvo priskiriama budlėjininių (*Buddlejaceae*) šeimai.
* *[[Camptoloma]]* 
* *[[Capraria]]* 
* *[[Chenopodiopsis]]* 
* *[[Colpias]]* 
* *[[Cromidon]]* 
* *[[Dermatobotrys]]* 
* *[[Diascia]]*: Gentyje yra apie 50 rūšių.
* *[[Diclis]]* 
* *[[Dischisma]]* 
* *[[Emorya]]* 
* *[[Eremogeton]]* 
* *[[Eremophila]]*: Gentyje yra apie 210 rūšių.
* *[[Freylinia]]* 
* *[[Glekia]]* 
* *[[Globulariopsis]]* 
* *[[Glumicalyx]]* 
* *[[Gomphostigma]]* 
* *[[Gosela]]* 
* *[[Hebenstretia]]* 
* *[[Hemimeris]]* 
* *[[Jamesbrittenia]]*: Yra 85 rūšys.
* *[[Leucophyllum]]* 
* *[[Lyperia]]*
* *[[Manulea]]*: Yra 75 rūšys.
* *[[Manuleopsis]]* 
* *[[Melanospermum]]* 
* *[[Microdon]]* 
* *[[Myoporum]]*
* Nemezija (*Nemesia*): Gentyje yra 65 rūšys.
* *[[Oftia]]* 
* *[[Oreosolen]]* 
* *[[Peliostomum]]* 
* *[[Phygelius]]* 
* *[[Phyllopodium]]* 
* *[[Polycarena]]* 
* *[[Ranopisoa]]* 
* Bervidis (*Scrophularia*): Apie 200 rūšių.
* *[[Selago]]*: Gentyje yra apie 190 rūšių.
* *[[Stemodiopsis]]* 
* *[[Strobilopsis]]*
* *[[Sutera]]*: Apie 50 rūšių.
* *[[Teedia]]* 
* *[[Tetraselago]]* 
* *[[Trieenea]]* 
* Tūbė (*Verbascum*): Apie 360 rūšių.
* *[[Walafrida]]*
* *[[Zaluzianskya]]*: Apie 55 rūšys.

## Kitos gentys
* Puikūnas (*Mimulus*) – dabar priskiriamas *[[Phrymaceae]]* šeimai
Klemaliniai

**Klemaliniai** (*Asclepiadaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima. Jai priklauso daugiametės žolės arba vijokliniai puskrūmiai. Pasaulyje žinoma apie 2900 rūšių, daugiausia paplitusių tropikuose ir subtropikuose, ypač Afrikoje ir Pietų Afrikoje. Čia būdingos sukulentinės, belapės, panašios į kaktusus stapelijos (*Stapelia*); jų žiedai dvėselienos kvapo, blankios durpinės spalvos; juos apdulkina musės, dedančios kiaušinėlius į pūvančią mėsą. Lapai ištisiniai, priešiniai. Žiedai dvilyčiai, taisyklingieji, susitelkę į viršūninius arba pažastinius kekės arba skėčio formos žiedynus. Vaisius – ritiniškas ar verpstiškas lapavaisis su daug plokščių sėklų. Daugelis nuodingi. Kai kurių rūšių klemaliniai ir pienuolės auginami kaip pluoštiniai ir dekoratyviniai augalai.

Lietuvoje auga:
* Klemalis (*Asclepias*)
* Kregždūnė (*Vincetoxicum*)

## Šaltiniai