open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valstybinis studijų fondas

**Valstybinis studijų fondas** – biudžetinė įstaiga, LRV įsteigta 1993 metais.

## Misija
Fondo misija – valstybės studijų politikos įgyvendinimas, užtikrinant aukštojo mokslo prieinamumą, kokybę ir skaidrų finansinės paramos studentams administravimą, pagrįstą šiuolaikiškomis technologijomis, elektroninėmis viešosiomis paslaugomis.

## Funkcijos
Valstybinis studijų fondas vykdo šias funkcijas:
# Administruoja valstybės paskolas ir valstybės remiamas paskolas studentams;
# Administruoja stipendijas trečiosios studijų pakopos studentams;
# Administruoja socialines stipendijas;
# Administruoja valstybės lėšų gražinimą, kai valstybės finansuojamose studijų vietose studijavę asmenys, pašalinti iš aukštosios mokyklos arba nutraukę studijas, privalo šias lėšas grąžinti į valstybės biudžetą;
# Administruoja per atitinkamą studijų laikotarpį sumokėtos studijų kainos kompensavimą daliai valstybės nefinansuojamose pirmosios pakopos ar vientisųjų studijų vietose geriausiai pirmuosius dvejus metus (ištęstinių studijų atveju – pusę studijų programos) ir likusius studijų metus baigusių asmenų;
# Administruoja valstybės paramos skyrimą išeivijos ir lietuvių kilmės užsieniečių vaikų, vaikaičių, provaikaičių studijoms Lietuvos aukštosiose mokyklose;
# Švietimo ir mokslo ministro pavedimu įgyvendina kitas aukštojo mokslo kokybei ir prieinamumui užtikrinti skirtas priemones..

## Nuorodos, šaltiniai
* Oficialus Lietuvos valstybinis mokslo ir studijų fondo tinklalapis  (lietuvių, anglų k.)
Kukliai (reikšmės)

**Kukliai** yra šie kaimai:

* Lietuvoje:
** Lazdijų rajone;
** Švenčionių rajone;
** Varėnos rajone;
** Zarasų rajone.
* Lenkijoje ():
** Kukliai (Lenkija).
* Baltarusijoje:
** Kukliai (Varanavas).
Kukliai (Švenčionys)

**Kukliai** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Švenčionėlių, 1 km į vakarus nuo Kaltanėnų. Kuklių seniūnaitijos centras. Patenka į Aukštaitijos nacionalinio parko teritoriją. Įsikūręs prie Sekluočio ežero pietrytinio kampo ir abipus Kiaunos upės žemupio.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kukliai (Varėna)

**Kukliai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 3 km į pietvakarius nuo Valkininkų GS gyvenvietės, prie Dainavos girios. Seniūnaitijos centras. Netoliese praeina plentas .

## Etimologija
Pavardė kilusi iš šiuose kraštuose dažnos pavardės *[[Kuklys|Kuklỹs]]*.

## Istorija
XIX a. pab. Kuklių valstybinis kaimas pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių ir parapiją. 1850 m. buvo 651 dešimtinė žemės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kukliai (Zarasai)

**Kukliai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Imbrado, prie kelio . Šiauriau kaimo telkšo du ežerai: Kemsinė ir Kemsynė. Sentikių kapinės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paulius Egidijus Kovas

**Paulius Egidijus Kovas** (g. 1965 m. Kaune) – Lietuvos vadybininkas, derybų konsultantas, buriuotojas.

## Biografija
1988–1991 m. Lietuvos kino studijos režisieriaus asistentas. 1992–1997 m. BTV programų įsigijimo direktorius, prodiuseris. 1997–1998 m. TV3 programų direktorius. 1998–2007 m. LNK generalinis / programų direktorius, valdybos narys. 2007–2009 m. UAB „MG Baltic Media“ generalinis direktorius, valdybos narys. Nuo 2009 m. lektorius, konsultantas. 2010–2012 m. UAB „Europos verslo klubai“ moderatorius. 2011–2012 m. UAB „Baltijos TV“ valdybos narys. 2013–2015 m. Verslo angelų fondo verslo angelas, valdybos narys. Nuo 2014 m. ICF sertifikuotas koučeris. Nuo 2017 m. HILL Management konsultantas.

1985–1987 m. VU Gamtos mokslų fakulteto žygeivių klubo „Gabija“ pirmininkas. VU žygeivių klubo leidinio „Žygeivis“, ėjusio 1989–1991 m. redaktorius. 2001–2008 m. Lietuvos radijo ir televizijos asociacijos (LRTA) prezidentas. 2005–2009 m. buriuotojų klubo „Ambersail“ prezidentas, 2008–2009 m. projekto „Tūkstantmečio odisėja. Vienas vardas – Lietuva“ idėjos bendraautoris ir projekto vykdytojas, Tūkstantmečio odisėjos XI etapo jachtos „Ambersail“ kapitonas.

Turi sūnus Jurgį ir Petrą, du anūkus – Igną ir Pijų. 2009 m. Kauno rotušėje vedė aktorę Nijolę Narmontaitę (g. 1959).

## Bibliografija
* Gyvenimas audroje: kaip išlikti sausam: negailestingos jūros pamokos negailestingam verslui ir gyvenimui / Paulius Kovas; sud. Palmira Galkontaitė, Egidijus Knispelis. – Kaunas: Luceo, 2014. – 238 p.: iliustr. + 1 vaizdo diskas (DVD). – ISBN 978-609-8112-09-2

## Įvertinimas
* 2004 m. medalis, skirtas Lietuvos narystei ES ir NATO paminėti
* 2009 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Karininko kryžius 

## Šaltiniai
Jonas Žemaitis

**Jonas Žemaitis:**

* Jonas Žemaitis (1868) – vargonininkas, chorvedys, kompozitorius;
* Jonas Žemaitis-Vytautas – karininkas, partizanų vadas.
Trasa Paul Ricard

**Trasa Paul Ricard** (pilnas pavadinimas **ASA Circuit Paul Ricard, Circuit du Castellet **) – Formulės 1 trasa, netoli Marselio, Prancūzijoje. Joje vyksta Formulė 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės. 

## Istorija
Trasa pastatyta 1969 m. Jos savininkas gėrimų magnatas Paul Ricard. Nuo 1971 m. iki 1990 m. jose su pertraukomis vyko Formulė 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės. 1986 m. trasoje bandymų metu žuvo Elio de Angelis.
Po trasos savininko mirties 1999 m., Paul Ricard buvo parduota kompanijai Excelis, kurios savininkas yra Formulė 1 teisių savininkas Bernie Ecclestone. Trasa buvo perstatyta. Joje įdiegta daug naujovių, be to, galima lenktyniauti įvairaus ilgio keliuose žieduose. Dėl puikaus oro žiemą ir šilto klimato tuo metu, trasoje dažnai yra bandomi Formulės 1 bolidai. 2016 m. buvo pranešta, jog ši trasa 2018 m. grįžta į kalendorių. Tai bus pirmasis Prancūzijos  GP nuo 2008 m. lenktynių Magny-Cours trasoje ir pirmasis GP trasoje nuo 1990 m.

2018 m. Formulės 1 lenktynės sugrįžo į šią trasą.

2020 m. lenktynės dėl COVID-19 pandemijos nevyko.

## Statistika

## Adresas
Route Nationale 8
Le Camp du Castellet
F-83330 Le Beausset
France

## Šaltiniai

## Nuorodos
* www.f1db.com
Vincas Mincevičius

**Vincas Mincevičius** (1915 m. spalio 31 d. Laubenas – 1992 m. gegužės 30 d. Aosta) – lietuvių katalikų dvasininkas, Išeivijos veikėjas.

1952 m. spalio mėnesį įkūrus Italijos lietuvių bendruomenę, tapo pirmuoju valdybos pirmininku, ilgus metus vadovavo bendruomenei. Daugiau nei 25 m. redagavo Eltą italų kalba. Jo pastangomis italų kalba išleista Lietuvos Katalikų bažnyčios kronika, daug įvairių knygų bei leidinių apie Lietuvos okupaciją, lietuvių tautos kančią bei persekiojimus.

Pasak PLB vicepirmininko Vaclovo Kleizos, jo dėka "italų spaudoje, radijuje ir televizijoje minimas Lietuvos vardas”.

## Nuorodos
* Lietuvių bendruomenės tinklalapio informacija apie V. Mincevičių bei kitus lietuvius
Trasa Dijon-Prenois

**Trasa Dijon-Prenois** – Formulės 1 trasa, šalia Prenois miestelio, Prancūzijoje. Joje 5 kartus vyko Formulė 1 Prancūzijos Grand Prix ir vieną kartą Formulė 1 Šveicarijos Grand Prix lenktynės (1982).

## Istorija
Pastatyta 1972. Pradžioje trasa buvo trumpesnė – apie 3,2 km. Vėliau 1975 trasa buvo pailginta *Parabolica* posūkiu, nes dėl trumpumo lyderiai greitai prisivydavo atsilikusius sportininkus. Šiais laikais trasa naudojama kėbulinių automobilių lenktynėms.

## Statistika

1982 trasoje vyko Formulė 1 Šveicarijos () Grand Prix.
## Adresas
BP No 33
F-21121 Fontains-les-Dijon
France

## Nuorodos
*www.f1db.com  
*www.f-1.lt (liet. k.)
Italijos lietuvių bendruomenė

**Italijos lietuvių bendruomenė** – lietuvių išeivių Italijoje organizacija, įsteigta 1952 m. spalio mėnesį.

Stambesnės lietuvių bendruomenės veikia Romoje ir Milane. Romoje ir Lazio regione gyvena daugiau kaip 170 lietuvių (2003 m. duomenis).

Romoje lietuviai kiekvieną šeštadienį susirenka į lietuviškas mišias, taip pat pažymi svarbius bendruomenės ir asmeninio gyvenimo įvykius.

## Išnašos
Dujotekana

**UAB Dujotekana** – lietuviška energetikos bendrovė, viena stambiausių Lietuvos gamtinių dujų ūkyje veikiančių bendrovių. Įkurta 2001 m., šiuo metu įmonei vadovauja Rimandas Stonys (pirmtakas – Raimundas Paliukas).

## Veiklos rodikliai
2003 m. pagal pajamas „Dujotekana“ užėmė 17 vietą tarp didžiausių Lietuvos įmonių. 2003 m. įmonės pajamos 514,6 mln. litų (39 proc. daugiau nei 2002 m., 369,4 mln. lt). „Dujotekanos“ pelnas prieš apmokestinimą 2003 m. siekė 55,8 mln. lt (214 proc. daugiau nei 2002 m., 17,8 mln. lt). 2005 m. „Dujotekana“ importavo 517 mln. kub. metrų dujų (49 proc. mažiau nei 2004 m., 1020 mln. kub. metrų). „Dujotekanos“ apyvarta 2005 m. siekė 170 mln. lt (2004 m. – 309 mln. lt); grynasis pelnas 2005 m. – apie 19 mln. lt.

## Bendradarbiavimas
Rusijos koncernas „Gazprom“ 2006 m. bendrovei patvirtino 590 mln. kub. m gamtinių dujų importo kvotą. „Dujotekana“ dujas importuoja pagal dvišalę 2002-2012 m. dujų tiekimo sutartį. Bendrai su „Clement Power Venture Inc.” valdo „Kauno elektrinę”, bendradarbiauja su AB „Geonafta”, „Erdgasspeicher Kalle Gmbh”, Vokietijos energetikos koncernu RWE, taip pat Lietuvos geologijos tarnyba.

## Privatizavimas
2002 m. prasidėjus „Lietuvos dujų“ privatizavimui, kai kurie politikai viešai abejojo proceso skaidrumu .

„UAB Dujotekana“ ir „Lietuvos dujos“ po 2002 m. įvykusio privatizavimo tapo monopolinėmis dujų tiekimo įmonėmis ir dujas tiekia su 17 ir atitinkamai 15 proc. antkainiais, kai valstybinės kainų ir energetikos kontrolės komisijos siūloma dujininkų pelno marža yra 7-8 proc..

## Išnašos


## Nuorodos, šaltiniai
* Bendrovės tinklalapis (lietuvių, rusų bei anglų k.)
* Įmonės naujienos  Verslo banga, portalas
Jonas Šurkus

**Jonas Šurkus** (1919 m. spalio 2 d. Gulbinuose – 1998 m. spalio 12 d. Kaune) – sovietinis gydytojas psichiatras.

## Biografija
1945 m. baigė Vytauto Didžiojo universiteto Medicinos fakultetą. Iki 1947 m. dėstė Vilniaus, 1947–1950 m. Kauno universitete. Nuo 1951 m. dėstė Kauno medicinos institute, nuo 1953 m. neurologijos ir psichiatrijos katedros vedėjas, 1953–1955 m. dar ir instituto Gydomojo fakulteto prodekanas, 1955–1958 m. ir 1960–1961 m. dekanas, 1970 m. profesorius. 1952–1953 m. dar ir Kauno srities sveikatos skyriaus vedėjas.

1969 m. medicinos mokslų daktaras. 1969 m. LSSR nusipelnęs gydytojas. 1972 m. buvo pirmosios psichiatrų ekspertizės komisijos pirmininkas Romo Kalantos (1953–1972) byloje bei kitose vėlesnėse politinių kalinių bylose.

Parašė mokslinių straipsnių apie psichikos ligų diagnostiką ir kliniką, psichikos sutrikimus sergant reumatu. Tyrė lietuvių liaudies mediciną, parašė apie tai mokslinių straipsnių.

Buvo vedęs, pirmoji žmona Ramutė Šurkienė, antroji – Aldona Lapytė, psichiatrė. Sūnus Gintaras Šurkus (buvęs prezidento Rolando Pakso patarėjas jaunimo ir visuomeninių organizacijų klausimais).

## Šaltiniai
Viktoras Vaičiūnas

**Viktoras Vaičiūnas** (1896 m. spalio 3 d. Piliakalniuose, Ukmergės apskritis (dab. Jonavos rajonas) – 1945 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – gydytojas psichiatras, neuropatologas, psichiatrijos dėstytojas, Kauno universiteto (KU) profesorius.

Brolis Petras Vaičiūnas, rašytojas.

## Biografija
1922 m. baigė medicinos mokslus Petrogrado karo medicinos akademijoje.

1922-1925 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje – karo gydytoju Lietuvoje.
Nuo 1925 m. jaunesnysis asistentas profesoriaus J. Blažio vadovaujamoje KU Nervų ir psichikos ligų klinikoje, nuo 1927 m. vyresnysis asistentas, nuo 1939 m. iki 1945 m. KU Nervų ir psichikos ligų katedros vedėjas (J. Blažiui mirus). Nuo 1945 m. profesorius.

Svarbiausi darbai apie meningito diagnostiką ir gydymą, psichoterapiją. V. Vaičiūno pastangomis klinikoje pradėta praktikuoti encefalografija, mielografija, insulino ir elektros šoko terapija.

Buvo vedęs. Dukra Judita Vaičiūnaitė (1937–2001), poetė, vertėja.

## Bibliografija
* Vaičiūnas, Viktoras. Sveikatos dalykai: įvairios gydytojo pastabos / Viktoras Vaičiūnas. – Kaunas: Autoriaus leidimas, 1928.

## Šaltiniai
Trasa Le Mans Bugatti

**Le Mans Bugatti** (dar vadinama **[[Trasa Le Mans|Le Mans]]** arba **Circuit permanent [[Ettore Bugatti|Bugatti]]**) – Formulės 1 trasa, šalia Le Mans miesto, Prancūzijoje. Joje vienintelį kartą vyko Formulės 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės (1967).

## Istorija
Trasa yra dalis žymiosios trasos Le Mans (vyksta 24 valandų lenktynės).

## Statistika

## Adresas
Automobile Club de l'Quest
Circuit Bugatti
F-72040 Le Mans Cedex
France

## Nuorodos
*www.f1db.com  
*www.f-1.lt (liet. k.)
Algirdas Dembinskas

**Algirdas Dembinskas** (1939 m. liepos 6 d. Joniškėlyje, Biržų apskrityje – 2016 m. liepos 23 d. Vilniuje) – lietuvių psichiatras, medicinos pedagogas.

Algirdas Dembinskas buvo Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Psichiatrijos klinikos vedėjas, profesorius.

## Narystė
Lietuvos psichiatrų asociacija.

## Išnašos

## Nuorodos
VU MF informacija
Trasa Rouen-Les Essarts

**Rouen Les Essarts** – Formulės 1 trasa, šalia Rouen miesto, Prancūzijoje. Joje vyko Formulės 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės.

## Istorija
Trasa yra plati, 6,5 km ilgio, padaryta iš jau esančių kelių. Joje 1968 per avariją užsidegus bolidui žuvo žymus to meto lenktynininkas Jo Schlesser. Po šio tragiško įvykio čia nebuvo organizuojamos Formulės 1 lenktynės. Galutinai trasa uždaryta 1994.

## Statistika

## Adresas
ASAC Normand
46 Rue General Giraud
F-76000 Rouen
France

## Nuorodos
* www.f1db.com  
* www.f-1.lt (liet. k.)
Trasa Magny-Cours

**Magny-Cours** (pilnas pavadinimas pranc. **Circuit de Nevers Magny-Cours**) – Formulės 1 trasa, šalia Magny-Cour miesto, Prancūzijoje. Joje nuo 1991 vyksta Formulės 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės.

## Istorija
Trasa buvo pastatyta dar 1960, projekto autorius Jean Bernigaud.
8-me dešimtmetyje joje dažnai bandydavo bolidus F1 komandos, bei treniruodavosi jauni Prancūzijos lenktynininkai. Vykdavo šalies moto ir autosporto renginiai.

2006 sezono metu šioje trasoje Michael Schumacher laimėjo čia 8-tą kartą ir tapo vieninteliu lenktynininku Formulės 1 istorijoje, kai vienas sportininkas laimi tiek kartų kokioje nors vienoje F1 trasoje.

2007 m. Formulės 1 teisių saviniko Bernie Ecclestone sprendimu su trasos šemininkais nebus pasirašoma sutatis dėl Prancūzijos GP lenktynių rengimo ir nuo 2009 m. Grand Prix nebus rengiamos.

2008 m. gegužės 12 d. Formulės 1 komercijos teisių valdytojas Bernie Ecclestone patikino, jog šiemet lenktynės Magny-Cours trasoje Prancūzijoje bus surengtos paskutinį kartą, bet tikisi kad ateityje šios "Prancūzijos Grand Prix“ bus rengiamos sostinėje Paryžiuje ar jo apylinkėse.
## Statistika

## Adresas
Technopole
F-58470 Magny-Cours
France

## Išnašos

## Nuorodos
* www.f1db.com  
* www.f-1.lt (liet. k.)
Trasa Reims-Gueux

Trikampio plano trasa **Reims-Gueux** – Formulės 1 trasa, šalia Reimso miesto, Prancūzijoje. Ankstyvuoju Formulė 1 periodu joje buvo organizuojamos Prancūzijos Grand Prix lenktynės.

## Istorija
Trasa sudaryta iš nedidelių kelių tarp gyvenviečių 1925 – tradicinis trasų įrengimo būdas tuo metu. Po karo trasoje, iškirtus medžius ir sutvarkius kelio dangą, atsirado galimybė joje rengti aukšto lygo lenktynes. Jau 1950 čia startavo Formulės 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės.

1972 dėl finansinių sunkumų, trasa buvo uždaryta.

## Statistika

## Adresas
7 km west of Reims
Between the villages of Thillois and Gueux
France

## Nuorodos
* www.f1db.com  
* www.f-1.lt (liet. k.)
Trasa Clermont-Ferrand

**Trasa Clermont-Ferrand** (dar žinoma kaip **Charade Circuit** arba **Circuit Louis Rosier**) – Formulės 1 trasa, šalia Clermont-Ferrand miesto, Prancūzijoje. Joje vyko Formulė 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės. Trasa yra Auvergne kalnuose.

## Istorija
Pastatyta 1958, apjungiant kalnų vietovėje esančius keliukus, dėl ko yra panaši į senąją Nürburgring trasą. Trasa buvo laikoma pavojinga, tačiau didelių avarijų čia nebuvo. Po 1972 Prancūzijos GP persikėlė į Paul Ricard trasą, nes nebeatitiko tuometinių saugumo ir kelio dangos reikalavimų.

## Statistika

## Adresas
3 Rue Nicolas Joseph Cugnot
ZI Brezet
F-63100 Clemont-Ferrand
France

## Nuorodos
* www.f1db.com  
* www.f-1.lt (liet. k.)
Trasa Mugello

**Trasa Mugello** (pilnas pavadinimas **Autodromo Internazionale del Mugello**) – Formulės 1 trasa šalia Florencijos, Italijoje. Joje vyksta auto bei motosporto lenktynės. 2020 m. trasa buvo įtraukta į 2020 m. sezono tvarkaraštį dėl COVID-19 pandemijos pakoregavus sezono tvarkaraštį ir pirmą kartą istorijoje šioje trasoje vyko Formulės 1 lenktynės. 

## Istorija
Trasa buvo įrengta 1974 m. Ją 1988 m. nupirko Ferrari kompanija, ir, pakeitusi trasos dangą bei sutvarkiusi infrastruktūrą, įrengė Ferrari bolidų bei automobilių bandymų trasą. Vėliau trasoje automobilius pradėjo bandyti ir kiti automobilių gamintojai.

Trasa pasižymi greitais ir aštriais posūkiais. Jos horizontalusis aukštis visos distancijos metu kelis kartus kinta.

## Nuorodos
*Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Trasa Varano

**Trasa Varano** (Pilnas pavadinimas Autodromo Riccardo Paletti) – Formulės 1 bolidų bandymų trasa šalia Parmos miesto, Italijoje.

## Istorija
Trasa pastatyta 1969 m. Trasa pasižymi staigiais posūkiais. Pavadinta Riccardo Paletti vardu po šio lenktynininko žūties 1982 m. Kanados Grand Prix. Joje įrengta drėkinimo įranga. Dėl šių priežasčių labai tinkama bandyti automobilius bei treniruotis lenktynininkams.


File:Autodromo Riccardo Paletti AKA Varano (Italy) track map -- full circuit.svg|full circuit


## Nuorodos
* www.f-1.lt (liet. k.)
Svenska Petroleum Exploration

**Svenska Petroleum Exploration AS (sntr. SPE)** – švedų energetikos bendrovė.

Svenska Petroleum Exploration 1993 m. kartu su LR Vyriausybe, „Geonafta“ sudarė naftos gavybos bendrovės „Genčių nafta“ steigimo sutartį; 2006 m. Lietuvos apeliacinis teismas patvirtino, kad ji yra iš dalies negaliojanti.

## Nuorodos
Bendrovės kreditingumo tinklalapis
Energijos skirstymo operatorius

**Energijos skirstymo operatorius** – Lietuvos energetikos įmonė, kurią valdo valstybės kapitalo „Ignitis grupė“

## Istorija
Įkurta sujungus elektros ir dujų skirstomųjų tinklų bendroves – AB LESTO ir AB „Lietuvos dujos“.

## Funkcijos
* Elektros energijos skirstymas;
* Gamtinių dujų skirstymas;
* Garantinis elektros ir dujų tiekimas;
* Elektros ir dujų įvedimas;
* Elektros ir dujų skirstymo tinklų eksploatavimas, priežiūra, valdymas ir plėtra, jų saugumo ir patikimumo užtikrinimas;
* Išmaniosios apskaitos diegimas;
* Gaminančių vartotojų prijungimas ir tinklo plėtra.

## Ūkis
Valdo 128 tūkst. km elektros linijų. 65,5 % jų sudaro elektros oro linijos, 34,5 % – elektros kabeliai. Eksploatuoja virš 9,6 tūkst. km skirstomųjų dujotiekių.

Aptarnauja 1,8 mln. Lietuvos klientų.

## Išnašos
Eugenijus Gedgaudas

**Eugenijus Gedgaudas** (1924 m. spalio 7 d. Skuode – 2006 m. liepos 25 d. Minesotoje, JAV) – JAV radiologas, ilgus metus vadovavęs Minesotos universiteto Radiologijos katedrai. Nusipelnęs profesorius, Radiologijos katedros garbės vadovas, Kauno medicinos universiteto garbės daktaras, Lietuvos radiologų asociacijos garbės narys.

## Biografija
Eugenijus Gedgaudas gimė Skuode. Mediciną studijuoti pradėjo Vilniaus universitete, 1944 m. artėjant frontui pasitraukė į Vokietiją, kur baigė Miuncheno universitetą, po to 1949 m. emigravo į Kanadą, kur įgijo radiologijos ir branduolinės medicinos specialybę, dirbo Vinipego ligoninėje, vadovavo rentgenologijos skyriui. 1963 m. išvyko į JAV ir ėmė dirbti Minesotos universitete (Mineapolis) radiologijos – rentgenologijos skyriaus asistentu – profesoriumi. Vėliau tapo profesoriumi, 1968 m. išrinktas Diagnostinės radiologijos katedros direktoriumi. Nuo 1972 m. buvo Minesotos universiteto senato narys, 10 metų buvo Klinikinių mokslų tarybos pirmininkas, 1975–1976 m. Minesotos rentgenologų sąjungos prezidentas, 1984 m. Amerikos rentgenologijos sąjungos pirmininkas.

Mirė Minesotoje.

## Mokslinė veikla
Pedagogas ir mokslininkas, parašė 50 mokslinių straipsnių ir 3 knygas. Kaip lektorius buvo kviečiamas skaityti paskaitų radiologijos (ypač – širdies ir kraujagyslių sistemos rentgenologijos) tyrimų klausimais į daugelį pasaulio šalių aukštųjų mokyklų, jam suteikti Didžiosios Britanijos, JAV, Kanados, Vengrijos ir kitų šalių radiologų draugijų garbės vardai. 1991 m. gavo Amerikos rentgeno spindulių asociacijos aukso medalį. Minesotos universitete profesoriaus ir jo žmonos vardui įamžinti įsteigta Vilhelminos ir Eugenijaus Gedgaudų radiologijos katedra, jo vardo mokslo centras ir biblioteka.

## Ryšiai su Lietuva
Atkūrus nepriklausomybę, E. Gedgaudas jau 1992 m. tuometinio ministro Juozo Oleko iniciatyva apsilankė su savo žmona Vilhelmina Lietuvoje, kur užmezgė dalykinių ir draugiškų santykių su vietos medikais. Vėliau jis ėmė siųsti Lietuvon rentgeno diagnostikos aparatus, prietaisus, medžiagas, žurnalus, knygas, technines mokymo priemones. Be to, V. ir E. Gedgaudai sudarė galimybes jauniems Lietuvos gydytojams stažuotis Minesotos universitete.

## Šaltiniai
Kuodžiai (reikšmės)

**Kuodžiai** yra:

* kaimas Klaipėdos rajone;
* kaimas Lazdijų rajone;
* kaimas Mažeikių rajone;
* kaimas Panevėžio rajone;
* kaimas Šakių rajone;
* kaimas Telšių rajone;
* viensėdis Baltarusijoje, Varanavo rajone.
Trasa Fiorano

**Trasa Fiorano** – Formulės 1 bolidų bandymų trasa šalia Maranello, Italijoje.

## Istorija
Trasa pastatyta 1972 Enzo Ferrari iniciatyva ir noru Ferrari kompanijai turėti nuosavą bandymų poligoną. Ją projektuojant, pagrindine idėja pasirinkta koncepcija – sunkiausiai įveikiamų pasaulio trasų fragmentų perkėlimas į vieną vietą.
1996 trasa truputi modifikuota, dėl ko sutrumpėjo 24 metrais iki dabartinių 2 976 m. Joje sumontuota moderni vaizdo, elektroninė apskaitos, telemetrijos sistemos, atskiri priešgaisriniai postai.

## Nuorodos
* www.f-1.lt (liet. k.)
Šulinys

**Šulinys** – įrenginys vandeniu aprūpinti. Patys seniausi šuliniai buvo sutvirtinti rąstų, akmenų rentiniu. Kibiras užkabinamas ant karties su kabliu. XIX a. paplito svirtys. Dabar šulinius dažnai sudaro betoniniais žiedais sutvirtinta iškasa ir įtaisas vandeniui semti (dažnai ir su elektriniu vandens siurbliu).

Seniausią šulinį Lietuvoje archeologai aptiko Apuolės piliakalnyje (Skuodo r.). Manoma, kad jis iškastas IX a. Šuliniai minimi XVI a. rašytiniuose šaltiniuose. Iki XX a. žemės reformos, kai buvo išsiskirstyta į vienkiemius, 3-4 kaimo sodybos naudojosi bendru šuliniu. Prie šulinio dažnai statydavo skobtą arba lentų lovį, į kurį pripildavo vandens gyvuliams.

Senieji šuliniai nebuvo gilūs, jų sienas sutvirtindavo rąsteliais arba išgrįsdavo akmenimis. Nuo XX a. imta ręsti šulinius su rentiniais. 

Lietuvos sodybose paplitę dviejų tipų šuliniai: svirtiniai ir veleniniai.

## Svirtiniai šuliniai
Jį sudaro stipriai į žemę įkastas vertikalus dvišakis rąstas. Jo dvišakumoje įtaisyta ilga svirtis, kurios viename gale yra atsvara, kitame – grandine pritvirtinta kartis su kabliu kibirui užkabinti.

## Veleniniai šuliniai
Tokių šulinių sienos yra iš betono žiedų (lietuvių liaudyje dar kitaip vadinamais rentiniais ir boniomis), vienas ant kito suleistų į žemę; vienas žiedas visada virš žemės paviršiaus. Abipus šulinio vertikaliai įkalti stulpai, kurie laiko veleną su grandine ir kabliu (kobiniu) kibirui užkabinti. Viename veleno gale įtaisyta metalinė rankena. Veleno abu galai dažnai sutvirtinti metaliniu žiedu.

## Nuorodos
* Kaip išsikasti šulinį
## Šulinių tipai

vaizdas:Brunnen Kloster Wald.JPG|Rankomis traukiamas Vokietijos vienuolyne
vaizdas:Punsk July 2013 38.JPG|Medinis Punske (Lenkija)
Vaizdas:Ugrasen Ki Baoli.JPG|Pakopinis Indijoje
Image:Hortobagy-ziehbrunnen.jpg|Svirtinis Vengrijoje
Kuodžiai (Mažeikiai)

**Kuodžiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 1 km rytus nuo Juodeikių, kairiajame Ventos krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kuodžiai (Šakiai)

**Kuodžiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Girėnų, šalia kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kuodžiai (Telšiai)

**Kuodžiai** – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Telšių. Saugomas alkakalnis Kuodžių kalnas (Vorkalnis).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kučiūnai (Varėna)

**Kučiūnai** – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Merkinės, prie kelio  ir Straujos aukštupio.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš nepaliudyto asmenvardžio **Kučiūnas* (plg. *Kucū́nas* užrašyta Merkinės apylinkėse, taip pat *Kùčas, Kučỹs, Kucónis*), kuris kilęs iš lenkiško asmenvardžio *Kuc, Kuca, Kucz* (← plg.  „biznas, striukas, beuodegis“).

## Istorija
XIX a. pab. Kučiūnų (Kucevičių) kaimas ir palivarkas pateko į Trakų apskrities Nedzingės valsčių, Merkinės parapiją. 1850 m. Boriakovas Kučiūnų palivarke valdė 400 dešimtinių žemės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šateikių Rūdaičiai

**Šateikių Rūdaičiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 3,5 km į šiaurės rytus nuo Šateikių, prie Karvės upelio. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Justinas Mikutis (1922–1988), filosofas
* Adomas Mečislovas Grikpėdis (1947–), filologas, redaktorius, esperantininkas

## Kultūros paveldas
* Salantų žydų bendruomenės moterų ir vaikų žudynių vieta ir kapas (1941 m.)

## Šaltiniai
Rūdaičiai (reikšmės)

**Rūdaičiais** vadinamos kelios gyvenvietės Žemaitijoje:

* Rūdaičiai;
* Paežerės Rūdaičiai;
* Šateikių Rūdaičiai.
Paežerės Rūdaičiai

**Paežerės Rūdaičiai** – kaimas Plungės rajono savivaldybės šiaurėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Platelių, Platelių ežero šiauriniame krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pryšmančiai (Raseiniai)

**Pryšmančiai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Gylių. Pryšmančių pagrindinė mokykla įsikūrusi Rimkiškių kaime, Pryšmančių biblioteka – Gyliuose.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mage: The Ascension

**Mage: The Ascension** (trumpiau tiesiog **Mage**, angl. magas) – White Wolf leidžiamas vaidmenų žaidimas, kurio veiksmas vyksta Tamsos pasaulyje. Jo veikėjai yra tradiciniai magai arba technokratai. Kaip ir kiti Tamsos pasaulio žaidimai, ji naudoja Storyteller mechaniką.

1996 metais ši sistema laimėjo Origins apdovanojimą už geriausias 1995 metų vaidmenų žaidimo taisykles.
Miškiniai (Kražiai)

**Miškiniai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Karklėnų, nedideliame miškelyje. Eina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (Molėtai)

**Miškiniai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Bekupės, prie Pusnės upelio.

## Istorija

1656 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Gyveno Ona Miškinyčia.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (Krekenava)

**Miškiniai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Petriškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (Miežiškiai)

**Miškiniai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Miežiškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (reikšmės)

**Miškiniais** vadinama daug Lietuvos gyvenviečių:

* Anykščių rajone:
** Debeikių seniūnijoje,
** Kavarsko seniūnijoje,
** Svėdasų seniūnijoje;
* Ignalinos rajone;
* Kauno rajone;
* Kelmės rajone:
** Kražių seniūnijoje,
** Užvenčio seniūnijoje;
* Lazdijų rajone;
* Molėtų rajone Giedraičių seniūnijoje:
** kaimas,
** viensėdis (6 gyv.),
** viensėdis (0 gyv.);
* Panevėžio rajone:
** Krekenavos seniūnijoje,
** Miežiškių seniūnijoje,
** Ramygalos seniūnijoje;
* Radviliškio rajone;
* Rokiškio rajone;
* Šalčininkų rajone;
* Šilalės rajone;
* Trakų rajone;
* Ukmergės rajone;
* Utenos rajone:
** Leliūnų seniūnijoje,
** Užpalių seniūnijoje;
* Vilniaus rajone:
** Juodšilių seniūnijoje;
** Nemenčinės seniūnijoje:
*** prie Nemenčinės,
*** prie Eitminiškių,
** Paberžės seniūnijoje:
*** prie Paberžės,
*** prie Visalaukės,
** Riešės seniūnijoje;
* Vilniaus mieste;
* Zarasų rajone.
Miškiniai (Kaunas)

**Miškiniai** – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, prie kelio . Veikia žemės ūkio bendrovė „Miškiniai“ (užsiima kiaulių auginimu ir penėjimu mėsai).

## Istorija

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vidas Mačiulis (1946–), sporto žurnalistas.
* Nerijus Mačiulis (1979-), ekonomistas

## Šaltiniai
Miškiniai (Trakai)

**Miškiniai** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Trakų, Rūdiškių miškų šiaurinėje dalyje. Miškinių geležinkelio stotelė prie Vilniaus–Marcinkonių linijos. Keliai į Žukiškes, Strakiškes.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (Radviliškis)

**Miškiniai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Šaukoto gražioje kalvotoje vietovėje. Vakarinę kaimo pusę supa miškas, kaimo šiaurinėje pusėje yra Miškinių ežeras. Gerokai anksčiau kaime buvo apie 20 nuolat gyvenamų sodybų. Šiuo metu yra likusios tik 5, iš kurių tik viena nuolat gyvenama.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (Šilalė)

**Miškiniai** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Upynos. Kaimo pašonėje yra Svystkalnis – regykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Miškiniai (Juodšiliai)

**Miškiniai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Juodšilių, prie Vilniaus miesto savivaldybės ribos. Seniūnaitijos centras. Pro gyvenvietę eina plentas , pietiniu pakraščiu eina Valčiūnų–Panerių geležinkelio linija, prateka nedidelis upelis (jo slėnyje sudarytas tvenkinys), supa Baltosios Vokės miškas. Veikia sodininkų bendrijos „Juodšiliai“, „Paštininkas“.

Miškinius aptarnauja VVT – 82 maršrutas (stotelė „Miškinių sodai“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Padumbliai (Lazdijai)

**Padumbliai** – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Lazdijų miestelio, piečiau Salų. Į vakarus nuo kaimo telkšo Dumblis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kalviai (Lazdijai)

**Kalviai** – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 4 km į vakarus nuo Kapčiamiesčio, įsikūrusi tarp Kaviškio ir Niedaus ežerų, Kapčiamiesčio girioje. Kaimą kerta asfaltuotas kelias .

## Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs arba iš asmenvardžio *Kálvis*, arba tiesiai iš žodžio *kálvis* „kas verčiasi metalo kalimo amatu“.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčių ir parapiją.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kaligrafija

**Kaligrafija** ( – grožis + *grapho* – rašau) – dailyraštis, gražaus ir raiškaus rašymo menas.

Puošia tekstą, daro jį emocingesnį, vaizdingesnį. Svarbiausias kaligrafijos elementas – ranka rašytas arba pieštas šriftas. Kaligrafinis raštas puošiamas ornamentais, inicialais, spalvinamas.

Populiarus rankraštinėse knygose, taikomosios grafikos kūriniuose, laiškuose, senųjų Rytų šalių, islamo mene (kufiškasis raštas); ypač buvo paplitęs viduramžiais. Kaligrafijos raida susijusi su šrifto istorija bei stilistine dailės evoliucija.

## Svarbiausios tradicijos
* Vakarietiškoji kaligrafija
* Armėnų kaligrafija
* Gruzinų kaligrafija
* Žydų kaligrafija
* Islamiškoji kaligrafija: Arabų kaligrafija, Persų kaligrafija, Osmanų kaligrafija
* Indiškoji kaligrafija
* Kinų kaligrafija
* Japonų kaligrafija
* Korėjiečių kaligrafija
* Mongolų kaligrafija

## Šaltiniai

## Literatūra
* Kaligrafijos ir šrifto pagrindai: vadovėlis (sud. Albertas Gurskas). - Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2006. - 223 p.: iliustr. - ISBN 9955-624-35-3

## Nuorodos

* Kaligrafijos pavasaris // Literatūra ir menas, 2007-04-27
Ekslibrisas

**Ekslibrisas** ( – iš knygų) – knygos ženklas, žymintis jos savininką. Tai nedidelis tiražuojamas lapelis, klijuojamas viršelio vidinėje pusėje. Jame būna knygos savininko vardas (kartais tik inicialai) arba institucijos pavadinimas, piešinys (figūrinė, ornamentinė, šriftinė ar kita kompozicija, herbas, emblema, įv. atributai), kartais specialus tekstas. Savita ekslibriso atmaina yra superekslibrisas. Kai kada ekslibrisais vadinami ir knygos savininką nurodantys įrašai, spaudai.

Iš pradžių buvo spausdinamas medžio ir vario raižinių, vėliau – ir kt. grafikos technika. Atsirado XV a. Vokietijoje. Lietuvoje – XVI a., pradėjus plisti spausdintoms knygoms. Daug ekslibrisų sukūrė XX a. Lietuvos grafikai. XX a. II pusėje didėjant formatui ekslibrisas netenka taikomosios paskirties ir tampa savarankišku smulkiosios grafikos kūriniu. Nuo 1960 nuolatos rengiamos respublikinės bendro pobūdžio ir teminės ekslibriso parodos, nuo 1977 – tarptautinės Vilniaus ekslibrio bienalės, skelbiami konkursai svarbioms kultūros sukaktims paminėti.

Seniausias ekslibrisas, darytas Lietuvoje – 1671 m. vario raižinys su lotynišku užrašu didiko B. Radvilos knygoms. Pirmuoju lietuvišku ekslibrisus laikomas XIX a. pab. ar XX a. pr. nežinomo autoriaus sukurtas ekslibrisas J. Tumui – Vaižgantui.
Superekslibrisas

**Superekslibrisas** ( – „virš“ + ekslibrisas) – ekslibrisas, atspaudas knygos viršelyje arba nugarėlėje. Paprastai sudarytas iš knygos savininko herbo (arba jo motyvų) ir monogramos piešinio. Paprastai spalvotas, paauksuotas, įspaustas metalo spaudais. Atsirado XV a. Vokietijoje, XIX a. ėmė nykti. Lietuvoje kurtas nuo XVI a. pr.

## Šaltiniai
Plakatas

**Plakatas** – didelio formato spaudos lakštas su tekstu ir vaizdu leidžiamas agitaciniais, reklaminiais, informaciniais arba mokymo tikslais.

Kaip taikomosios grafikos kūrinys turi atitikti šiuos reikalavimus: būti matomas iš didelio atstumo, būti lengvai suprantamas žiūrovui.

Plakato kompoziciją sudaro vaizdiniai elementai, trumpas, kartais kelių rūšių šrifto tekstas. Plakato originalas kuriamas grafikos, tapybos, fotografijos priemonėmis, po to dauginamas spaustuvėje. Dažniausiai būdinga vaizdo lakoniškumas, dekoratyvas, simbolika, ryškios spalvos, raiškus šriftas, didelis formatas. Pagal tematiką plakatas būna visuomeninis, kultūrinis, politinis, reklaminis.

Plakato užuomazgos atsirado XVI a. Vokietijoje. Plakatas susiformavo iš afišos XIX a. II pus. Prancūzija, Vokietijoje. Lietuvoje plakatus imta kurti XX a.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Melniai

**Melniai** – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Saugėlaukio. Vakariniu kaimo pakraščiu teka Ašvinė. Kaime yra technikos paminklas  – 1897 m. pastatytas ir 1933 m. rekonstruotas vėjo malūnas. Jo aukštis siekė 12,5 m. Malūnas molinis, apkaltas lentelėmis, su technologine įranga. Malūnas sugriuvęs.

## Etimologija

Tikėtina, kad vietovardis Melniai kilęs nuo čia stovėjusio malūno ( – „malūnas“).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Estampas

**Estampas** (,  'atspaudas') – lakštinės grafikos kūrinys – autorinis atspaudas. 

Pradžioje estampu vadinti tik vario ir plieno raižiniai, vėliau – bet kokia technika atlikti autoriniai atspaudai.  Dažniausiai su autoriaus parašu. XX a. imta žymėti kūrinio pavadinimą, techniką, sukūrimo datą, atspaudo eilės numerį ir bendrą atspaudų skaičių.  Kiekvienas estampas laikomas unikaliu grafikos kūriniu ir tuo skiriasi nuo tiražinių atspaudų.  Vakarų (išskyrus Prancūziją) ir Vidurio Europos šalyse terminas nebevartojamas nuo XX a.

## Išnašos
Iliustracija

**Iliustracija** ( 'vaizdus aiškinimas, vaizdavimas') – grafikos kūrinys, puošiantis, aiškinantis, papildantis, interpretuojantis tekstą, kuris patalpinamas spausdintiniuose ar skaitmeniniuose leidiniuose, pavyzdžiui, plakatuose, bukletuose, žurnaluose, knygose, mokymosi priemonėse, animacijoje, vaizdo žaidimuose ar filmuose. Paprastai iliustracijas kuria iliustratorius arba dailininkas. Skaitmeninės iliustracijos dažnai yra naudojamos tinklalapiuose ir programinėje įrangoje tam, kad jos taptų patogesnės vartotojui. Iliustracija taip pat gali reikšti rašytinį arba vaizdinį pavyzdį.

## Istorija
Ankstyvosios iliustracijos formos – piešiniai olose. Vienos iš seniausių iliustracijų yra žinomos iš Senovės Egipto kaip hieroglifai. 

Paplito Kinijoje ~ VIII a., tradiciškai medžio raižiniuose, tam kad papildytų raštus.Viduramžiais, prieš atsirandant spaudai, knygos buvo iliustruojamos ranka.
Įklija

**Įklija** – knygoje tarp lankų įklijuotas atskiras lapas – iliustracija, žemėlapis, lentelė. Dažnai spausdinama ant kitokio popieriaus (storesnio, geresnio), nei visa knyga. Kartais būna sulankstoma (jei didesnio, nei pati knyga, formato). Gali būti įsiūta, kaip atskiras lankas.
Afiša

**Afiša** () – taikomosios grafikos kūrinys – kultūros spektaklio, koncerto, parodos, paskaitos, kino filmo ar sporto renginio reklaminis skelbimas, kabinamas viešoje vietoje. Afišos kompoziciją paprastai sudaro informacinis kelių rūšių šrifto tekstas, ornamentinės detalės, vaizdinis motyvas ar fotografija. Atsirado XVII a. II pus. Dalį afišos funkcijų vėliau perėmė plakatas.
Veikėjo lapas

**Veikėjo lapas**, plačiau žinomas anglišku pavadinimu *character sheet* – vaidmenų žaidimuose naudojamas lapas, kuriame yra surašomos įvairių veikėjo prigimčių, statistikų ir sugebėjimų reikšmės, bei kita svarbi informacija (turimi daiktai, pinigai, draugai ir pan.). Vieną veikėjo lapą visada galima rasti pagrindinių taisyklių knygoje. Jį kopijuoti leidžiama tik asmeniniam naudojimui.

Informacija veikėjo lape paprastai talpinama į lenteles. Kiekvienoje sistemoje skiriasi lape pateikiamas informacijos kiekis. Dalis sistemų surašo visus veikėjo sugebėjimus, kitos palieka tuščią vietą, kad žaidėjas pats surašytų sugebėjimus, kuriuos moka jo veikėjas. Dažnai būna palikta speciali vieta veikėjo piešiniui.

Kiekviena vaidmenų žaidimo sistema turi savo originalius veikėjo lapus, tačiau dažnai sistemos gerbėjai sukuria patogesnių ar originalesnių veikėjo lapų. Kai kada leidėjai nusamdo garsius dailininkus, kad jie sukurtų išskirtiniu dizainu pasižyminčius veikėjų lapus. Tokie lapai būna platinami atskirai.

Kai kurios ypač paprastos vaidmenų žaidimų sistemos, kaip kad The Window, visai neturi atskirų veikėjo lapų. Kadangi veikėją iš techninės pusės čia aprašo vos kelios charakteristikos, jos pasižymimos paprastame popieriaus lape.

## Nuorodos ir šaltiniai

* rpgsheets.com daugelio vaidmenų žaidimų sistemų veikėjo lapai ir pagalbinės priemonės
Tiražas

**Tiražas** – tai pagamintų arba išleistų identiškų egzempliorių skaičius, dažniausiai vartojamas leidybos, spaudos, numizmatikos, filatelijos bei kitose masinės gamybos ar platinimo srityse. Tiražas nusako, kiek vienetų konkretaus leidinio, kūrinio ar gaminio buvo pagaminta per vieną leidimą ar tam tikrą laikotarpį.

## Apibrėžimas
Leidyboje tiražas reiškia knygų, laikraščių, žurnalų ar kitų spaudinių egzempliorių skaičių. Šis rodiklis svarbus tiek ekonominiu, tiek kultūriniu požiūriu, nes leidžia įvertinti leidinio paplitimą, paklausą ir prieinamumą visuomenei.

## Tiražo rūšys
Pagal leidimo pobūdį ir apimtį skiriamos kelios tiražo rūšys:
* **Pradinis tiražas** – pirmojo leidimo metu išleistų egzempliorių skaičius.
* **Papildomas tiražas** – vėliau, padidėjus paklausai, papildomai išleidžiami egzemplioriai.
* **Bendras tiražas** – visų leidimų ir pakartotinių spaudų suma.
* **Ribotas tiražas** – iš anksto nustatytas ir ribotas egzempliorių skaičius, dažnai taikomas kolekciniams ar autoriniams leidiniams.

## Tiražas leidyboje
Knygų leidyboje tiražo dydį lemia tokie veiksniai kaip rinkos paklausa, autoriaus žinomumas, temos aktualumas ir leidyklos finansinės galimybės. Mažesnėse kalbinėse rinkose tiražai paprastai būna mažesni nei tarptautinėse ar didelėse valstybinėse rinkose.

Periodinių leidinių tiražas dažnai naudojamas kaip vienas iš reklamos rinkos rodiklių, parodančių galimą auditorijos dydį. Tačiau šiuolaikinėje žiniasklaidoje spausdinto tiražo reikšmę papildo skaitmeninių prenumeratų ir skaitytojų statistika.

## Tiražas kitose srityse
Tiražo sąvoka vartojama ir kitose srityse:
* **Numizmatikoje** – nurodo monetų ar medalių pagaminimo kiekį.
* **Filatelijoje** – pašto ženklų išleidimo apimtį.
* **Meno leidiniuose** – grafikos darbų, fotografijų ar meno albumų egzempliorių skaičių.

## Taip pat skaityti
* Leidyba
* Spauda
Ofsetas

**Ofsetas** ( – atmušimas) – plokščiaspaudės spaudos būdas.

Dažai nuo spaudos formos ant popieriaus patenka ne tiesiog, bet per tarpinį elastinės medžiagos (ofseto) cilindrą. Vaizdas ant formos yra tiesioginis, o ne atvirkščias (veidrodinis) kaip ant kitų spaudos formų. Spausdinama vandeniui atspariame ofsetiniame popieriuje, dažnai greičiau negu kitais būdais. Ofseto rastras smulkesnis, spaudos forma dažniausiai metalinė (cinko).

Poligrafijoje ofsetas pakeitė litografiją. Ofsetu spausdinami daugiatiražiai dailės leidiniai, daugiaspalviai žemėlapiai, plakatai, knygos, žurnalai, pašto ženklai, etiketės. Ofsetas išrastas JAV apie 1904 m. Lietuvoje ofsetu imta spausdinti 1928 m. Kaune Spindulio spaustuvėje.

## Išnašos
Plokščiaspaudė spauda

**Plokščiaspaudė spauda** – spaudos būdas, taikomas grafikoje ir poligrafijoje. Spaudos formos paviršiuje cheminiu būdu sukuriami oleofiliniai spausdinamieji elementai (sugeriantys riebalingus dažus ir atstumiantys vandenį) bei hidrofiliniai tarpai (sugeriantys vandenį ir atstumiantys riebalingus dažus). Prieš spausdinimą forma sudrėkinama vandeniu (sudrėksta tik lapai). Riebalingais dažais susitepa tik spausdinamieji elementai – jie ir atsispaudžia popieriuje. Spalvotoje plokščiaspaudėje grafikoje kiekvienai spalvai gaminamas atskira spaudos forma. Svarbiausia plokščiaspaudės grafikos technika – litografija albertipija ir fototipija. Šios plokščiaspaudės spaudos rūšis yra nenašios. XX paplitęs našiausias būdas – ofsetas.
Giliaspaudė

**Giliaspaudė (gilioji spauda)** – spaudos būdas, taikomas grafikoje ir poligrafijoje.

Atspaudas gaunamas nuo įdubusių spausdinamųjų elementų. Įdubos raižomos arba ėsdinamos metalo plokštėje arba spaudos forma gaminama fotocheminiu būdu. Dažais tepama visa metalo plokštė arba spaudos forma. Vėliau dažai nuvalomi nuo iškilių vietų ir daromas atspaudas. Svarbiausios autorinės giliaspaudės technikos yra raižinys, sausoji adata, ofortas, akvatinta, mecotinta, minkštasis lakas. Fotomechaninės formos daromos su rastru arba su bitumo grūdeliais. Rastrine giliaspaude perteikiami subtiliausi tonai ir šešėlių gradacijos, be to, gaunami dideli atspaudų tiražai.
Spaudos elementai įgilinti ir jų gylis yra nevienodas – kuo intensyvesnę spalvą reikia išgauti, tuo gilesnis atitinkamas spaudos elementas. Nuo tarpinių elementų dažus prieš spausdinimą nuvalo specialus peilis (brauklė) – rakelis. Vaizdo perdavimas nuo spaudos formos ant užspausdinamos medžiagos – tiesioginis.

Autorinė giliaspaudė atsirado XV a. vid.; XIX a.pab. išrastas fotomechaninis formų gamybos būdas. XX a. pr. pradėta spausdinti rotacinėmis mašinomis. XX a. vid. ištobulinta daugiaspalvė giliaspaudė. Lietuvoje autorinė giliaspaudė (vario raižiniai) atsirado XVII a. Spaustuvėse giliaspaudė pradėta taikyti XX a. 4-tą dešimtmetį.
Silja Line

**Silja Line** – Suomijos laivininkystės kompanija priklausanti Estijos kompanijai Tallink. Silja Line laivai plaukioja Baltijos jūroje. Kompanija per metus plukdo apie 5 milijonus keleivių ir apie 200 000 automobilių.

## Laivai
* MS Silja Serenade, Helsinkis–Mariehamnas–Stokholmas
* MS Silja Symphony, Helsinkis–Mariehamnas–Stokholmas
* MS Silja Europa, Turku–Mariehamnas–Stokholmas
* MS Silja Festival, Turku–Mariehamnas–Stokholmas
* MS SuperSeaCat Three, Helsinkis–Talinas
* MS SuperSeaCat Four, Helsinkis–Talinas
* MS Silja Star (paskendo 1994 m.)

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Adisono liga

**Adisono liga** () – lėtinė endokrininė liga, kuria susergama dėl dalinio ar visiško antinksčių hormoninės funkcijos išnykimo. Ligą pirmasis aprašė Tomas Adisonas 1855 m.

Dažniausia ligos priežastis – idiopatinė antinksčių žievės atrofija (autoimuninės kilmės), rečiau – tuberkuliozė, auglys, amiloidozė, sifilis, uždegimas. 

Sergant Adisono liga sumažėja arba išvis nebegaminama steroidinių hormonų (gliukokortikosteroidų), sutrinka medžiagų apykaita, širdies ir kraujagyslių veikla, susilpnėja organizmo adaptacinės reakcijos ir atsparumas. Daugiausia serga 20–40 m. amžiaus žmonės. 

Simptomai išryškėja po sunkios infekcinės ligos arba traumos. Ankstyvi Adisono ligos požymiai – silpnumas, nuovargis, patamsėjusi bronzinio atspalvio oda, tamsios dėmės gleivinėse. Itin padidėja veido, kaklo, krūtų spenelių, odos raukšlių, burnos ertmės pigmentacija. Vėliau ima silpti raumenys, mažėja kūno masė, kraujospūdis, ligonis praranda apetitą, vemia, viduriuoja, atsiranda impotencija, depresija. Ligai labai paūmėjus, atsiranda adisoninė krizė, kurią sukelia ūmi infekcija, trauma, operacija. Ligoniui labai silpna, skauda pilvą, mažėja kraujospūdis, gali ištikti traukuliai, koma. 

Liga gydoma gliukokortikosteroidais. Ligonis turi užtektinai ilsėtis, valgyti gerai pasūdytą, daug vitaminų turintį maistą, vengti infekcinių ligų. Ištikus adisoninei krizei, būtina skubi mediko pagalba.

## Šaltiniai
Liobiškiai

**Liobiškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 1 km į šiaurę nuo Alantos, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
MS Silja Symphony

**M/S ''Silja Symphony**'' – automobilių ir keleivių kruizinis keltas pastatytas 1991 m. Priklauso Estijos laivininkystės kompanijai Tallink Group.

## Specifikacijos
* Keleivių talpa: 2 852
* Pastatymo Metai: 1991
* Kabinos: 986
* Deniai: 12
* Automobilių talpa: 350
* Ilgis: 203 m.
* Plotis: 31 m.

## Šaltiniai
Varnasalis

**Varnasalis** – viensėdis Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurę nuo Alantos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Duobytė

**Duobytė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 1 km į rytus nuo Alantos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Antaliežiai

**Antaliežiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietryčius nuo Alantos, šalia kelio . Šiauriau kaimo telkšo Liežys.

## Istorija

1598 m. buvo Alantos dvaro Alantos valsčiaus kaimas. 1665 m. Alantos bažnyčios metrikų knygoje užrašytas Jonas Žvirblalis iš Antaliežių.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antaliežiuose 1929 m. kovo 9 d. gimė statybinių medžiagų technologas, technologijos mokslų daktaras Adolfas Lasys.

## Šaltiniai
Pietų Džordžija

**Pietų Džordžija** () – sala Atlanto vandenyno pietuose, JK užjūrio teritorijoje – Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo salose. Plotas 3756 km² (su aplinkinėmis salelėmis). Salos ilgis 170 km, plotis 29 km. Paviršius kalnuotas. Aukščiausia vieta – Padžeto kalnas (2935 m). Plyti dideli ledynų plotai ir arktinės dykumos. Klimatas šaltas, drėgnas ir vėjuotas. Gausios jūrinių paukščių, pingvinų kolonijos.

Sala praktiškai negyvenama. Yra Griutvikeno gyvenvietė (dabar muziejus). Turizmas, žvejyba.
Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salos

**Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salos** (, ) – Jungtinės Karalystės užjūrio teritorija Pietų Atlante. Į jas pretenzijas reiškia Argentina. Teritorija sudaryta 1985 m., iki tol įėjo į Folklando salų teritoriją.

Salyną sudaro Pietų Džordžijos (Pietų Georgijos) sala ir atokiau esančios mažesnės Pietų Sandvičo salos. Administracinis centras – King Edvard Pointas, taip pat yra buvusi banginių medžiotojų stotis Griutvikenas.

## Klimatas
 
Klimatas atšiaurus. Maksimali paros temperatūra Pietų Džordžijoje, jūros lygyje, yra 0 °C žiemą (rugpjūtį), ir 8 °C vasarą (sausį). Minimali žiemos temperatūra paprastai būna apie -5 °C, kartais iki -10 °C. Didžiausia kada nors užregistruota temperatūra buvo 23,5&nbsp;°C Griutvikene.

Metinis kritulių kiekis Pietų Džordžijoje lygus 1500 mm.
Didžiają kritulių dalį sudaro šlapdriba arba sniegas.

Salas supančios jūrų temperatūra siekia iki 0&nbsp;°C rugpjūčio pabaigoje, ir maždaug 4 °C balandžio pradžioje.
Pietų Sandvičo salos

**Pietų Sandvičo salos** () – salų grupė Atlanto vandenyno pietuose, Antarktyje. Sudaro 11 vulkaninės kilmės salų. Drauge su Pietų Džordžija sudaro JK užjūrio teritoriją – Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo salas. Plotas 310 km². Salynas susidarė dėl Pietų Amerikos plokštės panirimo po Pietų Sandvičo plokštės. Salos bent 70% sudarytos iš bazalto. Salynas funkcionuoja kaip svarbi būstinė pingvinams bei kitiems jūriniams paukščiams. Aukščiausia vieta – Belindos kalnas. 1755 m. salas atrado Džeimsas Kukas.

Salos skirstomos į 4 grupes: Traverso, Kendlmaso, Centrines ir Pietų Tulės.
## Šaltiniai
Hipólito Yrigoyen

:: *Apie Argentinos miestą žr. [[Ipolito Irigojenas (Santa Krusas)]]*.

**Ipolitas Irigojenas** (*Juan Hipólito del Sagrado Corazón de Jesús Yrigoyen Alem*; g. 1852 m. liepos 12 d., Buenos Airėse – m. 1933 m. liepos 3 d.) – Argentinos prezidentas (1916–1922 m. ir 1928–1930 m.).

Iki įsitraukiant į politinę veiklą Irigojenas mokykloje dirbo mokytoju. 1891 m. jis kartu su savo dėde Leandru Alemu įkūrė *[[Unión Cívica Radical]]* partiją. 1896 m. mirus Alemui Irigojenas tapo vienvaldžiu partijos lyderiu. Jo valdoma partija užėmė griežtą opoziciją valdančiosios partijos atžvilgiu. 1893 ir 1905 m. partija valdžią bandė užimti jėga. 1916 m. Irigojenas tapo prezidentu. Jam teko susidurti su opozicijos valdomų provincijų nepaklusnumu. Šalis užėmė neutralią poziciją prasidėjus I pasauliniam karui. Jo metu labai padidėjo šalies žemės ūkio produkcijos paklausa, dėl to šoktelėjo BVP ir gyvenimo lygis. Prasidėjo didelė imigracija. Po Irigojeno į valdžią atėjo Marselas Torkuatas de Alvearas. Po pastarojo kadencijos Ipolitas Iriogojenas antrą kartą išrinktas Argentinos prezidentu. Jos metu prezidentas susidūrė su radikalių judėjimu pasipriešinimu. Ne kartą pasikėsinta į jo gyvybę. Galiausiai 1930 m. rugsėjo 6 d. Chosė Felikso Uriburu vadovaujamo karinio perversmo metu Irigojenas nuverstas. Po perversmo buvo įkalintas Martino Garsijos salos kalėjime.

|-