open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lešekas Baltasis

**Lešekas Baltasis** (, 1186 m. ar 1187 m. – 1227 m. lapkričio 23 d. Marcinkovas, Kujavijos Pamario vaivadija) – 1194–1227 m. Sandomiero bei 1194–1198 m. ir 1202–1227 m. Krokuvos kunigaikštis.

## Biografija
Kilęs iš Piastų dinastijos. Tėvas Kazimieras II Teisingasis, brolis Konradas I Mazovietis, sūnus Boleslovas V Drovusis. Sostą, kurį paveldėjo dar vaikas, 1198 m. iš jo atėmė dėdė Meška III Senasis, kuris valdė iki 1202 m. Krokuvos kunigaikštystę jis atgavo padedamas dvasininkų, už tai 1207 m. pavedė Lenkiją popiežiaus Inocento III globai, 1210–1215 m. suteikė Bažnyčiai privilegijų, dvasininkams – imunitetą. Tęsė tėvo užsienio politiką, 1205 m. įsitraukė į kovas dėl Haličo kunigaikštystės sosto, veikė išvien, kartais ir prieš Vengrijos karalių Andrių II, kurio sūnus Kalmanas, jo žentas, 1214 m. kurį laiką buvo Haličo kunigaikštis. 1222–1223 m. surengė du kryžiaus žygius į Prūsiją. Skelbėsi visos Lenkijos kunigaikščiu. Nužudytas per sąmokslą, kurį surengė jo viršenybės nenorintis pripažinti Rytų Pamario kunigaikštis Sventopelkas.

## Kiti straipsniai
* Lenkijos karalius

## Šaltiniai

## Galerija

Pieczęć Leszka Białego.jpg|Lešeko Baltojo antspaudas 
The death of Leszek the White.jpg|Lešeko Baltojo nužudymas
Leszekbialy2 DSC0921.JPG|Paminklas Lešekui Baltajam
Banovičiai

**Banovičiai** – miestas šiaurės rytų Bosnijoje ir Hercegovinoje, *Konjuh* kalno papėdėje, prie Litvos upės. Didžioji dalis gyventojų yra musulmonai. Išvystyta tekstilės, energetikos, akmens anglies pramonė. Statoma mečetė.

## Sportas
* FK Budućnost Banovići (futbolas)
Laoso ryšiai

Šiame straipsnyje pateikiama pagrindinė **[[Laosas|Laoso]] ryšių** statistika.

* **[[Telefonas|Telefonų]] aparatų skaičius**: 25 000 (1997)
* **[[Mobilusis telefonas|Mobiliųjų telefonų]] skaičius**: 850 000 (2007)

* **[[Radijas|Radijo]] stotys**: AM 12, FM 1, trumpųjų bangų 4 (1998)
* **Radijo aparatai**: 730 000 (1997)

* **[[Televizija|Televizijos]] stotys**: 4 (1999)
* **Televizorių skaičius**: 52 000 (1997)

* **[[Internetas|Interneto]] tiekėjai**: 1 (2000)
* **Interneto naudotojai**: 10 000 (2002)
* **Šalies internetinis kodas** LA
Choummaly Sayasone

**Choummaly Sayasone** (g. 1936 m. kovo 6 d.) – Laoso prezidentas ir komunistinės Laoso liaudies revoliucijos partijos vadovas. Šalies prezidento pareigas Sayasone eina nuo 2006 m. birželio 8 d.

Prieš tai jis buvo šalies gynybos ministras (1991–2001) ir viceprezidentas (2001–2006).

|-
Khena

**Khenas, khaenas** (, , ) – Pietryčių Azijos pučiamasis muzikos instrumentas (harmoninis aerofonas) iš bambuko. Kaena tradiciškai grojama, dainuojant tautines dainas. Šiuo metu khena naudojama Laose, Tailande, kai kuriose Kambodžos dalyse. Labai panašus instrumentas (šengas) naudojamas ir Kinijoje.

Khaenos muzika Laose 2017 m. įrašyta į UNESCO nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.

Kheną sudaro dvi eilės skirtingų ilgių, bambukinių vamzdelių, sujungtų į vieną, skersai einančią ertmę, į kurią ir pučiamas oras. Ant vamzdelių iš abiejų padarytos mažos skylutės, kurias dangstant abiejų rankų pirštais gaunama melodija. Khena yra tokių harmoninių (laisvo stiebo) aerofonų kaip armonika, akordeonas, pirmtakas.

## Susijusios pasaulio paveldo tradicijos
* Dudukas ir jo muzika (2008, )
* Fujara ir jos muzika (2008, )
* Cuuras, fleita (2009, , reikalinga skubios apsaugos)
* Bigvala, Busogos karalystės moliūginio trimito muzika ir šokis Ugandoje (2012, , reikalinga skubios apsaugos)
* Rago muzikos menas, instrumentinė technika, susijusi su dainavimu, kvėpavimu, vibrato, vietos rezonansu ir linksmumu (2020, , , , )
* Balabano/Mėjaus meistrystė ir atlikimo menas (2023, , )
* Borindas: senovinis mirštantis liaudies intrumentas, jo melodijos, žinios ir įgūdžiai (2025, , reikalinga skubios apsaugos)

## Išnašos

## Nuorodos
* Khena groja Lung Kong iš Laoso
Pelagonijos regionas

**Pelagonijos regionas** () – 4-as pagal gyventojų skaičių regionas Makedonijoje. Ribojasi su Pietvakarių ir Vardaro regionais. Turi pasienio ruožą su Albanija ir Graikija.

## Savivaldybės
Regionas padalintas į 9 savivaldybes.
* Bitolos
* Demir Chisaro
* Dolnenio
* Krivogaštanio
* Kruševo
* Mogilos
* Novačio
* Prilepo
* Reseno

## Demografija

### Populiacija

### Didžiausios gyvenvietės

### Etninės grupės

## Šaltiniai
Čaplina

**Čaplina** – miestas Hercegovinoje, pasienyje su Kroatija, 20 km nuo Adrijos jūros, prie Neretvos upės. Stovi Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia, karaliaus Tomislavo statula.

## Sportas
* HNK Čapljina (futbolas)
Živinicė

**Živinicė** – miestas šiaurės rytinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, į pietus nuo Tuzlos. Vyrauja musulmonai. Veikia kelios mokyklos, yra mečetė, trys parkai, stovi paminklas Bosnijos karo aukoms, Broz Tito garbei.

## Sportas

### Futbolas
* Drina Zvornik Živinice
* NK Slaven Živinice
LETA

**LETA** – Latvijos nacionalinė naujienų agentūra. Būstinė Rygoje. Renka ir teikia naujienas žiniasklaidai, valstybės bei privačioms institucijoms. 

## Istorija
Valstybinę naujienų agentūrą *Latopres* 1919 m. Liepojoje įsteigė Latvijos laikinoji vyriausybė. Tais pat metais agentūra perkelta į Rygą ir tapo pavaldi Latvijos užsienio reikalų ministerijai, 1920 m. reorganizuota į Latvijos telegramų agentūrą (Latvijas telegrafa agentūra, LETA). Bendradarbiavo su Estijos *Estur*, dabar ETA, Lenkijos *PAT*, dabar PAP, Lietuvos Elta, Didžiosios Britanijos Reuters, Prancūzijos *Agency Havas*, Vokietijos *Wolffs Telegraphisches Büro* agentūromis, palaikė ryšius su 26 tarptautinėmis ir nacionalinėmis agentūromis. Nuo 1927 m. veikė savarankiškai. Iki 1940 m. išleido daugiau kaip 240 knygų. Užfiksavo okupacinės tarybinės kariuomenės įžengimą į Rygą 1940 m. birželio 17 d., vėliau šią vaizdinę medžiagą išgabeno į Švediją. TSRS okupacijos laikotarpiu buvo TASS padalinys, iš pradžių pavadinimu *Lattag*, nuo 1971 m. – *Latinform*, neturėjo ryšių su užsienio agentūromis. Nuo 1990 m. vėl veikia pavadinimu LETA kaip nacionalinė naujienų agentūra. 1997 m. privatizuota. 

## Veikla
Informaciją perduoda latvių, anglų ir rusų kalbomis. Kiekvieną dieną internete paskelbia apie 750 pranešimų socialiniais, politiniais, ekonominiais, kultūros, sporto ir kitais klausimais. Bendradarbiauja su Reuters, BBC, DPA, PAP, ELTA naujienų agentūromis. Nuo 2006 m. ITAR-TASS agentūros oficiali partnerė ir jos informacinės produkcijos Latvijoje skleidėja. Turi specializuotą verslo informacijos internetinį portalą „nozare.lv“, su verslo mokykla „Turiba“ leidžia žurnalą „Kapitals“, laikraštį „Izglītība un kultūra“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bendrovės svetainė 
* Portalas Nozare.lv
Laoso herbas

**Laoso herbas** – Laoso valstybės herbas. Tai socialistinės respublikos tipo herbas (su supančiu vainiku), kuriame pavaizduota nacionalinė šventykla (stūpa) *Pha That Luang*, kuri stovi šalies sostinėje Vientiane. Šalia šventyklos pavaizduota užtvanka, kuri simbolizuoja šalies jėgą. Šalia stilizuotos upės nutiestas asfaltuotas kelias, o herbo apačioje yra krumpliaratis. Skaitant iš kairės į dešinę yra užrašyti du šalies šūkiai: kairėje „Taika, Nepriklausomybė, Demokratija“, dešinėje – „Vienybė ir Gerovė“.

Dabartinis šalies herbas yra 1991 m. perdarytas; iki tol buvo naudotas komunistinis herbas, kuriame šventyklos vietoje buvo pavaizduota penkiakampė žvaigždė ir komunizmo simbolis – kūjis ir pjautuvas.


File:Royal Seal of the Kingdom of Laos.svg|1949–1975 m.
File:Emblem of Laos (1975-1991).svg|1975–1991 m.
Bulavėnų piliakalnis

**Bulavėnų piliakalnis** – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Bulavėnų kaimo, Tytuvėnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Mosteikiai – Lyduvėnai Bulavėnuose prieš upelį pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi, iki lauko galo ir toliau mišku - iš viso 450 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dubysos kairiojo kranto aukštumos kyšulyje, suformuotame jos slėnio ir bevardžio upelio santakos. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, apie 130 m ilgio ir 40 m pločio. Jos šiaurinėje pusėje nurodomas nedidelis pakilimas - tarsi išskleisto pylimo vieta. Pietiniame aikštelės pakraštyje yra 0,5 m aukščio, 13 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 15-20 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, šiaurinę dalį nukasė karjeras. Šiuo metu piliakalnis užsodintas eglutėmis. 

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1967 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. (Valstybinės archeologijos komisijos archyvas 39/101) Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.127

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Grafija (spaustuvė)

**„Grafija“** – viena didžiausių Lietuvos spaustuvių, 2008 metais pasiekusi 31,47 mln. Lt apyvartą. Bendrovė teikia komercinės, reklaminės, saugios spaudos ir plastikinių kortelių gamybos paslaugas. 

Bendrovė yra pagaminusi keletą gaminių, kurie buvo apdovanoti Lietuvos Metų gaminio apdovanojimu.

**„Grafija“** vienintelė Lietuvoje ir, tikėtina, Baltijos šalyse gamina daugiasluoksnes plastikines korteles.

## Nuorodos
* Oficiali „Grafija“ spaustuvės svetainė
Mama Kilja

**Mama Kilja** () – mėnulio deivė inkų mitologijoje. Ji yra saulės dievo Inti sesuo ir žmona, pasaulio kūrėjo Virakočios dukra. Mama Kilja yra inkų civilizacijos protėvių Manko Kapako ir Mama Okljo motina, vestuvių, menstruacinio ciklo dievybė, moterų globėja.

Mama Kilja dar vadinama Motina Mėnuliu. Pasak Bernabé Cobo XVI a. raštų, inkai garbino mėnulį dėl jo nepaprasto grožio ir pasauliui teikiamų malonių. Pagal mėnulį buvo nustatomos datos, o mėnulio kalendorius buvo vienas svarbiausių laiko matavimo rinkinių Inkų imperijoje.

Mėnulio užtemimai itin gąsdindavo inkus. Jie manydavo, kad Mama Kilją bando praryti kažkoks gyvūnas (puma, gyvatė). Žmonės sukeldavo didelį triukšmą, šūkaudavo, mostaguodavo rankomis, laidydavo ginklus bandydami nuvyti „žvėrį“. Inkai tikėjo, kad jei jie leis „žvėriui“ suėsti mėnulį, jie bus palikti tamsos karalystėje. Inkai tokią tradiciją išlaikė ir konkistos laikais, nes ispanai stebėjosi inkų sugebėjimais nuspėti mėnulio užtemimus ir gerbė jų tradicijas. Dar buvo tikima, kad mėnulis verkia sidabrinėmis ašaromis.

Mama Kilja buvo viena svarbiausių inkų dievybių (po saulės dievo Inti ir griausmų dievo Iljpapos). Tačiau jos reikšmė skirtinguose regionuose skyrėsi. Ypač svarbus Mama Kiljos kultas buvo Čimoro valstybėje.
Vardaro regionas

**Vardaro regionas** () – mažiausias pagal gyventojų skaičių regionas Makedonijoje. Ribojasi su Graikija ir Pietvakarių, Pelagonijos, Skopjė. Pietryčių ir Rytų regionais. Regiono pavadinimas kilęs nuo Vardaro upės.

## Savivaldybės
Regionas padalintas į 7 savivaldybes.
* Čaškos
* Demir Kapijos
* Gradsko
* Kavadarcio
* Negotino
* Rosomano
* Veleso

## Demografijas

### Populiacija

### Didžiausios gyvenvietės

### Etninės grupės

## Šaltiniai
Flawless Records

**Flawless Records** yra Jungtinių Amerikos Valstijų įrašų kompanija, kurią įkūrė nu metal grupės Limp Bizkit narys Fred Durst. Flawless yra „Geffen Records“ padalinys.

## Dabartiniai ir buvę atlikėjai

* Puddle of Mudd (Dabartiniai)
* The Revolution Smile (Buvę)
* Ringside (Dabartiniai)
* She Wants Revenge (Dabartiniai)
* Big Dumb Face (Buvę)
* Kenna (Buvę)

## Išleidimai

* 2000 m. – The Family Values Tour 1999 (Įvairūs atlikėjai)
* 2001 m. – Big Dumb Face – Duke Lion Fights the Terror
* 2001 m. – Puddle of Mudd – Come Clean (8/28/01)
* 2003 m. – The Revolution Smile – We Are in This Alone
* 2003 m. – The Revolution Smile – Above the Noise
* 2003 m. – Puddle of Mudd – Life on Display
* 2005 m. – Ringside – Ringside
* 2007 m. – Puddle of Mudd – Famous

## Nuorodos
* [Flawless Records aprašas ir atlikėjai Discogs.com](http://www.discogs.com/label/Flawless+Records+(2))
Girkalnio apylinkė

**Girkalnio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Girkalnio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. panaikinta prijungiant prie Juodkėnų apylinkės ir Laužų apylinkės, tačiau netrukus atkurta. 1963 m. prijungta Milašaičių apylinkė, dalis Laužų apylinkės, dalis Didžiulių apylinkės ir dalis Juodkėnų apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 3909 () || || 
|-
| 1970-01  || || 3502 || || 1 miestelis, 46 kaimai, 4 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 110,79 || || Milašaičių kolūkis, „Naujo kelio“ kolūkis, „Pažangos“ kolūkis, „Tiesos“ kolūkis, Valstybinė veislininkystės stotis  || 1 miestelis (Girkalnis), 45 kaimai, 5 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 46 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2547 || || 1 miestelis, 45 kaimai, 6 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || „Ąžuolo“ kolūkis, „Naujo kelio“ kolūkis  || Biliūnai, Girkalnis, Pramedžiava, Ražaičiai, Vėgenai, Žvirgždžiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2215 || || 1 miestelis, 41 kaimas, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Ilgižių apylinkė

**Ilgižių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Betygalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta Šetkaimio apylinkė ir dalis Jakaičių apylinkės, 1963 m. – Paliepių apylinkė ir dalis Agelaičių apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Ilgižių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Ariogalos apylinkės ir Betygalos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Stalino 70-mečio“ ir „Lenino keliu“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 45,14 || 3188 () || „Lenino keliu“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis  || 26 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2550 || || 47 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 149,21 || || „Lenino keliu“ kolūkis, Ročių kolūkis, „Šviesios ateitis“ kolūkis, „Žingsnis pirmyn“ kolūkis  || 47 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 47 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 1883 || || 47 kaimai 
|-
| 1986 m. || || || „Lenino keliu“ kolūkis, „Šviesios ateities“ kolūkis, Paliepių girininkija  || Ilgižiai, Pakirkšnovys, Paliepiai, Rimgailai, Skirvainai, Žibuliai ir kt.
|}

## Vadovai
* A. Gaižauskas, pirmininkas iki 1945 m.

## Šaltiniai
Kalnujų apylinkė

**Kalnujų apylinkė** (iki 1971 m. ***Kalnųjų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raseinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta Stonų apylinkė ir dalis Kazbaraičių apylinkės, o dalis Kalnujų apylinkės prijungta prie Juodkėnų apylinkės ir Šimkaičių apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Juodkėnų apylinkės, o dalis Kalnujų apylinkės prijungta prie Raseinių apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas.

|-
| 1954-05-25  || || || „Gegužės 1-osios“ kolūkis ir Raseinių tarprajoninė paruošų kontora  || 
|-
| 1959 m.  || 45,4 || 2070 () || „Gegužės Pirmosios“ kolūkis, „Kalnujų“ kolūkis, „Gintaro“ kolūkis  || 16 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 1974 || || 31 kaimas, 5 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 83,98 || || Bebirvų kolūkis, „Gintaro“ kolūkis, Kalnujų kolūkis, „Žemės maitintojos“ kolūkis  || 30 kaimų, 3 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 26 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1365 || || 25 kaimai, 7 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Kalnujų kolūkis  || Bliūdžiai, Kalnujai, Pašaltuonys III, Trakiniai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1137 || || 24 kaimai, 1 kaimo dalis 
|}

## Šaltiniai
Nemakščių apylinkė

**Nemakščių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemakščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungtos Sugintų apylinkė, dalis Žvirgždės apylinkės, dalis Smulkių apylinkės, dalis Pabalčių apylinkės, Lygių apylinkė ir dalis Stulgių apylinkės, 1963 m. – Balčių apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Nemakščių“ ir „Sodybos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 60,5 || 4718 () || „Nemakščių“ kolūkis, Kryžkalnio tarybinis ūkis  || 1 miestelis, 40 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 4196 || || 1 miestelis, 68 kaimai, 2 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 128,02 || || Balčių tarybinis ūkis, Kryžkalnio tarybinis ūkis, Nemakščių tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Nemakščiai), 70 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 70 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 3370 || || 1 miestelis, 70 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1986 m. || || || Kryžkalnio tarybinis ūkis, Nemakščių tarybinis ūkis  || Balčiai, Bartkiškė, Kryžkalnis, Nemakščiai, Pašešuvys, Rekošaičiai, Smulkiai, Sugintai, Užkalniai, Žemygala ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2784 || || 1 miestelis, 61 kaimas, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Pagojukų apylinkė

**Pagojukų apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Vaikštaičių apylinkės, dalies Tverijoniškių apylinkės ir dalies Zopelskių apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Agelaičių apylinkės, dalis Baraičių apylinkės ir dalis Berteškių apylinkės, o dalis Pagojukų apylinkės perduota Žaiginio apylinkei. 1988 m. prijungta Vosiliškio apylinkė.

|-
| 1954-05-25  || || || „Sandravos“ ir „Dubysos“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 64,08 || 2457 () || „Sandravos“ kolūkis, „Dubysos“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis  || 44 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2099 || || 56 kaimai, 1 viensėdis, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 95,97 || || „Atžalyno“ kolūkis, J. Janonio kolūkis, „Mūsų rytojaus“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis, „Tarybinės tėvynės“ kolūkis  || 54 kaimai, 1 viensėdis, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 50 kaimų, 9 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1379 || || 55 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || „Atžalyno“ kolūkis, Pikčiūnų kolūkis, Pikčiūnų girininkija  || Akstinai, Kaulakiai, Kupsčiai, Pagojukai, Skirmantiškė ir kt.
|-
| 1989-01  || || 1873 || || 58 kaimai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Philipp Melanchthon

**Pilypas Melanchtonas** (; tikrasis vardas – ; 1497 m. vasario 16 d. Bretenas, Vokietija – 1560 m. balandžio 19 d. Vitenbergas, Vokietija) – reformacijos teologas, protestantiškosios sistematinės teologijos pradininkas.

Po Martyno Liuterio mirties jis perėmė vadovavimą Liuterio pradėtam teologiniam judėjimui. Melanchtonas dėstė graikų kalbą iš pradžių Tiūbingene, vėliau Vitenbergo universitete. 1518 m. Melanchtonas susipažino su Liuteriu. Tai pakeitė Melanchtoną: iš humanisto jis tapo teologu ir reformatoriumi. Jis labai gerai išmanė istoriją ir buvo apdovanotas loginiu nuoseklumu.

## Teologiniai disputai
Leipcigo dispute 1519 m. jis viešai palaikė Liuterį. 1521 m. Melanchtonas parašė teologijos apžvalgą **Loci communes** (*Bendrieji teologijos principai*). Tai buvo pirmoji knyga, kurioje buvo aiškiai išdėstytas Reformacijos mokymas. Melanchtonas prisidėjo Liuteriui verčiant Bibliją į vokiečių kalbą.

1529 m. Melanchtonas Cvingliui paprieštaravo, skelbdamas, kad šventosios Komunijos sakramentas nėra tik paminėjimas. 1530 m. jis sudarė "Augsburgo išpažinimą", kuris liuteronų bažnyčiose iki šiol yra laikomas svarbiausiu tikėjimą skelbiančiu dokumentu.

Melanchtonas tikėjo, kad svarbiausia yra naujas krikščionių susivienijimas. Jį jaudino ir neramino tai, kad vyko teologinės kovos, kurios vyko jo paties stovykloje su kitais liuteronais.

## Literatūra
* "Krikščionybės istorija". Vilnius, Alma Littera (2000)
Ariogalos apylinkė

**Ariogalos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ariogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta Grajauskų apylinkė ir dalis Lenčių apylinkės, 1963 m. – Gėluvos apylinkė ir Butkiškės apylinkė. 1975 m. panaikinti Adatiškių, Ąžuolytės, Čėkuvos, Marijonavos, Paulinavos, Semeniškių, Zactiškių ir Žalandžių kaimai. 1986 m. prijungta Verėduvos apylinkė, 1988 m. – dalis Ilgižių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || Ždanovo vardo ir „Aušros“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 28 || 4205 () || „Aušros“ kolūkis  || 11 kaimų, 1 vienkiemis
|-
| 1970-01  || || 3475 || || 43 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 124,02 || || „Aušros“ kolūkis, „Dainavos“ kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis, Ariogalos tarybinis ūkis  || 42 kaimai, 2 viensėdžiai
|-
| 1976-07-01  || || || || 39 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2620 || || 38 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1986 m. || || || „Aušros“ kolūkis, „Dainavos“ kolūkis, Milašaičių kolūkis, „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis, „Tarybinio artojo“ kolūkis, Ariogalos sodininkystės tarybinis ūkis, Ariogalos girininkija  || Butkiškė, Gėluva, Plembergas, Plikiai, Putriai, Raitininkai, Raščiai, Survilai, Taurupys, Žemygala ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4596 || || 83 kaimai, 3 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Betygalos apylinkė

**Betygalos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Betygalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta Ugionių apylinkė ir dalis Jakaičių apylinkės, 1963 m. – dalis Berteškių apylinkės, 1988 m. – dalis Ilgižių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Kelias į komunizmą“, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkiai ir Betygalos MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 64 || 2972 () || „Švyturio“ kolūkis, „Kelio į komunizmą“ kolūkis, „Pavasario“ kolūkis, „Jaunosios Gvardijos“ kolūkis  || 1 miestelis, 37 kaimai, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2273 || || 1 miestelis, 40 kaimų, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 81,97 || || Betygalos kolūkis, „Pavasario“ kolūkis, „Raudonosios vėliavos“ kolūkis  || 1 miestelis (Betygala), 39 kaimai, 1 kaimo dalis
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 52 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1979-01-17  || || 2567 || || 1 miestelis, 52 kaimai, 1 viensėdis, 1 kaimo dalis 
|-
| 1986 m. || || || Betygalos kolūkis, Juliaus Janonio kolūkis  || Berteškiai, Betygala, Buniūnai, Kudoniai, Norgeliškiai, Pigainiai, Požečiai, Saugailiai, Ugioniai, Vandžiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3130 || || 1 miestelis, 81 kaimas, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Paliepių apylinkė (Raseiniai)

**Paliepių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viduklės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Nemaršionių apylinkės, dalis Dumšiškių apylinkės ir Pašlynio apylinkė, 1959 m. – dalis Paišlynio apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras.

|-
| 1954-05-25  || || || „Komjaunimo žingsnių“ ir „Tarybiniu keliu“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 71,5 || 2336 () || „Komjaunimo žingsnių“ kolūkis, „Tarybiniu keliu“ kolūkis, „Tarybų Lietuvos“ kolūkis  || 20 kaimų, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 2055 || || 30 kaimų, 1 invalidų namai 
|-
| 1972-10-01  || 77,03 || || „Laisvės“ kolūkis, „Tarybinio kelio“ kolūkis  || 26 kaimai, 4 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 25 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 2163 || || 25 kaimai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || „Laisvės“ kolūkis, „Tarybiniu keliu“ kolūkis, Blinstrubiškių internato pagalbinis ūkis  || Anžiliai, Blinstrubiškiai, Gervinė, Nemaršioniai, Paliepiai, Slabada, Sujainiai, Trepėnai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 2120 || || 23 kaimai, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Raseinių apylinkė

**Raseinių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš dalies Kalnujų apylinkės, dalies Laužų apylinkės ir dalies Baraičių apylinkės. 1977 m. prijungta dalis naikinamos Alėjų apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 3364 () || || 
|-
| 1970-01  || || 3274 || || 51 kaimas, 1 viensėdis, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 119 || || „Auksinės varpos“ kolūkis, „Didžiojo Spalio“ kolūkis, „Dubysos“ kolūkis, M. Melnikaitės kolūkis, Ždanovo kolūkis, Raseinių žuvininkystės ūkis  || 44 kaimai, 2 viensėdžiai, 8 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 53 kaimai, 2 viensėdžiai, 8 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3895 || || 63 kaimai, 2 viensėdžiai, 7 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || „Auksinės varpos“ kolūkis, „Didžiojo Spalio“ kolūkis, Marijos Melnikaitės kolūkis, Raseinių profesinės technikos mokyklos ūkis, Padubysio girininkija  || Alėjai I, Arškainiai, Gabšiai, Gruzdiškė, Norgėlai, Pakautai, Plauginiai, Ramonai, Šarkiai, Ūnikiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3347 || || 53 kaimai, 1 viensėdis, 4 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Šiluvos apylinkė

**Šiluvos apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šiluvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tytuvėnų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. ji prijungta prie Pyragių apylinkės. Atkurta 1959 m. lapkričio 25 d. iš Pyragių apylinkės. 1963 m. prijungtos Lyduvėnų apylinkė ir Kepurninkų apylinkė, 1988 m. – Žaiginio apylinkė.

|-
| 1959-01-15 || || 4726 () || || 
|-
| 1970-01  || || 4084 || || 2 miesteliai, 59 kaimai, 1 geležinkelio stoties gyvenvietė, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 121,1 || || Kalinino kolūkis, „Nemuno“ kolūkis, „Tėvynės“ kolūkis, Skaraitiškės tarybinis ūkis  || 2 miesteliai (Lyduvėnai, Šiluva), 58 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 2 miesteliai, 57 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 3209 || || 2 miesteliai, 57 kaimai, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Michailo Kalinino kolūkis, Skaraitiškės tarybinis ūkis, Lyduvėnų girininkija, Šiluvos girininkija  || Katauskiai, Lyduvėnai, Palapišiai, Šiluva ir kt.
|-
| 1989-01  || || 3299 || || 3 miesteliai, 77 kaimai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Viduklės apylinkė

**Viduklės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viduklės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungtos Aleknų apylinkė, Graužų apylinkė, Kempalių apylinkė ir Lauksminiškės apylinkė, 1959 m. – dalis Paišlynio apylinkės. 1977 m. – dalis Alėjų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Šešuvio“, „Žalgirio“, „Tarybinio artojo“ kolūkiai ir Viduklės MTS  || 
|-
| 1959 m.  || 85,3 || 3404 () || „Tarybinio artojo“ kolūkis, „Žalgirio“ kolūkis, „Šešuvies“ kolūkis, „Pirmūno“ kolūkis, „Pergalės“ kolūkis  || 1 miestelis, 45 kaimai, 7 vienkiemiai, 1 glžk. stotis
|-
| 1970-01  || || 3524 || || 1 miestelis, 30 kaimų, 3 viensėdžiai, 3 kaimų dalys 
|-
| 1972-10-01  || 93,68 || || „Pirmūno“ kolūkis, Paupio žuvininkystės ūkis, Viduklės paukštininkystės ūkis  || 1 miestelis (Viduklė), 29 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 29 kaimai, 3 viensėdžiai, 1 gel. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 4555 || || 1 miestelis, 50 kaimų, 3 viensėdžiai, 1 glžk. stoties gyvenvietė, 3 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Viduklės paukštininkystės tarybinis ūkis, Paupio žuvininkystės ūkis, Pryšmančių tarybinis ūkis, Viduklės girininkija  || Gyliai, Paupys, Šienlaukis, Užuomedis, Vailabai, Vanagiškiai, Viduklė, Viduklės GS, Virgainiai ir kt.
|-
| 1989-01  || || 4292 || || 1 miestelis, 43 kaimai, 3 viensėdžiai, 2 gel. stočių gyvenvietės, 5 kaimų dalys 
|}

## Šaltiniai
Žaiginio apylinkė

**Žaiginio apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žaiginio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tytuvėnų rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Žalakiškių apylinkės. Atkurta 1959 m. lapkričio 25 d. iš Maižiškių apylinkės ir Žalakiškių apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Pagojukų apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Žaiginio apylinkė prijungta prie Šiluvos apylinkės.

|-
| 1959-01-15 || || 2530 () || || 
|-
| 1970-01  || || 2026 || || 1 miestelis, 52 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 105,89 || || „Draugystės“ kolūkis, „Sandravos“ kolūkis, Žaiginio tarybinis ūkis  || 1 miestelis (Žaiginys), 52 kaimai
|-
| 1976-07-01  || || || || 1 miestelis, 52 kaimai, 7 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 1301 || || 1 miestelis, 32 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1986 m. || || || Žaiginio tarybinis ūkis, Žaiginio girininkija  || Burbiškiai, Pažobris, Tautušiai, Žaiginys ir kt.
|}

## Šaltiniai
Verėduvos apylinkė

**Verėduvos apylinkė** (iki 1972 m. ***Didžiulių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Didžiulių vardu. 1949 m. buvo Girkalnio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta Uždubysio apylinkė, Ražaitėlių apylinkė, dalis Surmantų apylinkės, dalis Raitininkų apylinkės ir dalis Pagausančių apylinkės. 1963 m. dalis apylinkės prijungta prie Girkalnio apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras, 1972 m. kovo 29 d. perkeltas apylinkės centras į Verėduvą ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1986 m. spalio 20 d. Verėduvos apylinkė prijungta prie Ariogalos apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vienybės“, „Raudonosios Žvaigždės“ ir „Ąžuolo“ kolūkiai  || 
|-
| 1959 m.  || 75,59 || 3345 () || „Vienybės“ kolūkis, „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis, „Ąžuolo“ kolūkis, „Padubysio“ kolūkis, Pagojaus tarybinio ūkio Plembergo skyrius  || 43 kaimai
|-
| 1970-01  || || 2799 || || 45 kaimai, 1 kaimo dalis 
|-
| 1972-10-01  || 110,03 || || „Ąžuolo“ kolūkis, Mituvos kolūkis, „Naujo ryto“ kolūkis, „Raudonosios žvaigždės“ kolūkis, „Dubysos“ tarybinis ūkis  || 44 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 39 kaimai 
|-
| 1979-01-17  || || 1955 || || 37 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1985 m. || || || || Didžiuliai, Milašaičiai, Šilininkai, Vereduva ir kt.
|}

## Šaltiniai
Pietryčių Makedonijos regionas

**Pietryčių regionas** () – 7-as pagal gyventojų skaičių regionas Makedonijoje. Ribojasi su Bulgarija ir Graikija, bei su Rytų ir Vardaro regionais.

## Savivaldybės
Regionas suskirstytas į 10 savivaldybių.
# Bogdancų
# Bosilovo
# Gevgelijos
# Končės
# Novo Selo
# Radovišo
# Star Doirano
# Strumios
# Valandovo
# Vasilevo

## Demografija

### Populiacija

### Didžiausios gyvenvietės

### Tautinė sudėtis

## Šaltiniai
Rungtynės nuo 9 iki 9

**Rungtynės nuo 9 iki 9** – 1980 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 83 min. TSRS kino teatruose rusiškas filmo pavadinimas buvo *„Встречи с 9 до 9“*.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Ričardas Gavelis;
* Režisierius statytojas – Raimondas Vabalas;
* Vykdantysis prodiuseris – A. Baranauskas;
* Režisierė – Regina Vosyliūtė;
* Kompozitorius – Bronius Kutavičius;
* Operatorius statytojas – Donatas Pečiūra;
* Operatorius – Algirdas Janukėnas;
* Montažo režisierius – Mingailė Murmulaitienė;
* Dailininkas statytojas – Irena Vabalienė;
* Kostiumų dailininkės – Zita Gustienė, Leokadija Inčiūtė.
 
## Vaidina
* Valentinas Masalskis – Romas Špokas;
* Maja Eglite – Birutė Benetaitė;
* Petras Steponavičius – Karolis Budrys;
* Janina Lapinskaitė – jo žmona;
* Eugenija Šulgaitė – motina Budrienė;
* Gediminas Karka – Stasys Mitkus;
* Henrikas Kurauskas – Eigirdas;
* Antanas Šurna – Janulis;
* Rolandas Butkevičius – Bruzgelis;
* Eugenija Bajorytė – Špoko bičiulė;
* Maja Bulgakova – Leningrado profesorė;
* Germanas Žuravliovas – Šeberenka;
* Sergejus Jakovlevas – Platovas;
* Steponas Kosmauskas – Mokslų akademijos funkcionierius;
* Eustachijus Aukštikalnis – žurnalistas;
* taip pat P. Anusas, A. Areška, A. ir G. Bartašiūnai, Vida Beselienė, Bronė Braškytė, Emilija Danilevičiūtė, G. Davidavičius, K. Gaška, Algis Gedminas, Henrikas Kačinskas, Vytautas Kaminskas, Mamertas Karklelis, Romualdas Klasčius, Halina Kobeckaitė, Eliezaras Malcas, Algis Matulevičius, Romualda Mikalauskaitė, Gytis Padegimas, Lionginas Pažūsis, Irena Rimovič, Angelė Rupšienė, A. Skupas, Milė Šablauskaitė, Andrius Šiuša, A. Urba, D. Vabalienė, Valdas Žilėnas, Romualdas Gudas.

## Siužetas

Seno Vilniaus pastato skliautuotame pusrūsyje įsikūrė Mokslų Akademijos Fizikos instituto sektorius. Jame susibūrė draugiška dar jaunyvų žmonių kompanija: gabaus mokslininko reputaciją turįs Špokas, ekscentriškas Janulis, tarp mokslo ir sporto tebesvyruojanti buvusi olimpinė krepšinio čempionė Birutė, kiti. Jiems vadovauja Mokslų Akademijos valdžia, šiai – analogiški aukštesnio rango valdininkai iš Leningrado, Kijevo. Pastariesiems, išklausiusiems naują Špoko idėją, kyla mintis padalyti Vilniaus mokslinio tyrimo institutą į du savarankiškus. Atsirastų daugiau vakansijų, galbūt ir valiutos, modernesnės aparatūros. Špokas svaido idėjas, važinėja po kituose Sąjungos miestuose vykstančius mokslo simpoziumus, nesėkmingai mergina Birutę, po to tampančią karjeristo Budrio meiluže, nesėkmingai atstatinėja santykius su prieš du metus palikta „bičiule“. Nors dėl dar neegzistuojančio insituto verda aistros, kijevietis Šerebenka, įvertinęs Špoko atradimus kaip naują metodą, kviečia jį dirbti į Kijevą. Juolab kad ir naujo instituto nebebus. Ar Špokas, susiviliojęs žadamomis šiltnamio sąlygomis, o Vilniaus valdžios akyse susikompromitavęs kandžiu straipsniu „Kaip gaminami mokslininkai“, išvyks ar pasiliks tėvynėje? Paskutinė frazė, skambanti pusrūsio draugų lūpose, - „Arsim!“ – taip nieko konkretesnio ir neatsako.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Rungtynės nuo 9 iki 9 (LRT mediateka)
Pietvakarių Makedonijos regionas

**Pietvakarių regionas** () – 3-as pagal gyventojų skaičių regionas Makedonijoje. Ribojasi su Albanija ir Pologo, Skopjė, Pelagonijos ir Vardaro regionais.

## Savivaldybės
Regionas suskirstytas į 13 savivaldybių.
* Centrinės Župos
* Debaro
* Debarcos
* Drugovo
* Kičevo
* Brod0
* Ohrido
* Oslomejos
* Plasnicos
* Strugos
* Vevčanio
* Vranešticos
* Zajo

## Demografija
### Populiacija

### Didžiausios gyvenvietės

### Etninės grupės

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 1987

**Mis Pasaulis 1987** – 37-to konkurso Mis Pasaulis ceremonija vyko Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Ulla Weigerstorfer iš Austrijos.

## Rezultatai
*Mis Pasaulis 1987: **Ulla Weigerstorfer** (Austrija).
**1 vicemis: **Albani Josefina Lozada Jimenez** (Venesuela)
**2 vicemis: **Anna Margret Jonsdóttir** (Islandija)
*Finalistės:
**3 vicemis: **Monika Ewa Nowosadko** (Lenkija)
**4 vicemis: **Claudia Mercedes Escobar Zapata** (Kolumbija)
**5 vicemis: **Caterina Ciscato** (Argentina)
*Pusfinalininkės: **Nathalie Marquay** (Prancūzija), **Francel Maribel Manibog Caracol** (Guamas), **Angelique Johanna Gerarda Cremers** (Nyderlandai), **Pauline Yeung Bo-Ling** (Honkongas), **Ya'el Gerthler** (Izraelis), ir **Mary Ngazi Bienoseh** (Nigerija).

### Specialūs apdovanojimai
*Mis Asmenybė: Clotilde Helen Cabrera - JAV
*Mis Fotogeniškiausia: Karin Agneta Charlotta Trydell - Švedija

### Regionų nugalėtojos
* **Afrika:** Mary Ngazi Bienoseh - Nigerija
* **Amerika:** Albani Josefina Lozada Jimenez - Venesuela
* **Azija:** Pauline Yeung Bo-Ling - Honkongas
* **Europa:** Ulla Weigerstorfer - Austrija
* **Okeanija:** Francel Maribel Manibog Caracol - Guamas

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Standartinis nuokrypis

**Standartinis nuokrypis** (arba ***vidutinis kvadratinis nuokrypis***) – dydis, nusakantis atsitiktinio dydžio įgyjamų reikšmių sklaidą apie vidurkį (įprasta žymėti *s*, *SD* arba σ). Standartinio nuokrypio dimensija yra lygi atsitiktinio dydžio dimensijai. Dėl šios priežasties šis dydis labiau tinkamas naudoti praktikoje negu dispersija, kurios matas lygus atsitiktinio dydžio dimensijos kvadratui.

## Formulė

Jeigu *X* yra atsitiktinis kintamasis, kurio vidurkis yra *μ*, tai:
: \operatorname{E}[X] = \mu\,\!
čia *E* yra vidurkio funkcija. Tuomet atsitiktinio dydžio *X* standartinis nuokrypis išreiškiamas formule:
: \sigma = \sqrt{\operatorname{E}\left[(X - \mu)^2\right]}.
Kaip matyti standartinis nuokrypis lygus kvadratinei šakniai iš atsitiktinio dydžio dispersijos. Tokiu būdu standartinis nuokrypis įgauna atsitiktinio dydžio dimensiją.

## Šaltiniai
Vosiliškio apylinkė

**Vosiliškio apylinkė** (1954–1971 m. ***Vosyliškio apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Aukštuolių apylinkės ir dalies Meiliškių apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1988 m. birželio 22 d. Vosiliškio apylinkė prijungta prie Pagojukų apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Vosyliškio“ kolūkis ir Grinkiškio tarybinio ūkio Beinoriškių, Digraičių, Valatkaičių skyriai  || 
|-
| 1959 m.  || 60,12 || 1229 () || „Vosyliškio“ kolūkis, Grinkiškio tarybinis ūkis  || 26 kaimai, 2 vienkiemiai
|-
| 1970-01  || || 1030 || || 26 kaimai 
|-
| 1972-10-01  || 61,12 || || Vosiliškio tarybinis ūkis  || 23 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 1976-07-01  || || || || 23 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1979-01-17  || || 737 || || 24 kaimai, 2 kaimų dalys 
|-
| 1986 m. || || || Vosiliškio tarybinis ūkis  || Puodžiai, Tendžiogala, Vosiliškis ir kt.
|}

## Šaltiniai
Gabriejolės piliakalnis

**Gabriejolės piliakalnis**, *Juodlės piliakalnis* – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, Vainagių miške prie Gabriejolės kaimo, Šaukėnų seniūnija, Kurtuvėnų regioninis parkas. Pasiekiamas iš plento  Juodlės miške pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi link Juodlės ežero, už 400 m pasukus į kairę pietryčių link Vainagių, pavažiavus 2,1 km ir pasukus miško keliuku į dešinę, už 600 m, ties didesniu keliuko posūkiu į kairę, link pietų, paėjus tiesiai į šiaurės vakarus vedančiu miško takeliu 200 m ir pasukus kitu takeliu į kairę pietvakarių kryptimi 40 m. Piliakalnis yra Šiaulių miškų urėdijos Vainagių girininkijos 51 kvartale 5 sklype, sunkiai surandamas, nes miške nėra aiškesnių orientyrų.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, aukštumos pakraštyje, Ilgos upelio dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 16x9 m dydžio, iki 1,5 m žemesne vakarine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, pietryčiuose – statūs, nuo 6 m. pietryčiuose iki 18 m aukščio.

Piliakalnio šiaurinis šlaitas nuslinkęs, pats piliakalnis apardytas arimų bei duobių. Piliakalnis apaugęs daugiausia spygliuočiais, aikštelė ir pietrytinis šlaitas – retai. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 28-29.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Compantlis

**Compantlis** () – senovės Mezoameroikoje naudotos medinės grotos ar strypų tvora, skirta žmonių kaukolių demonstravimui.

Compantlis dažniausiai buvo įrengtas iš keleto vertikalių stulpų, sujungtų horizontaliomis sijomis. Vėliau perdurtos kaukolės buvo veriamos ant tų sijų. Majų regione labiau buvo paplitę kitokie compantliai – vertikalūs stulpai, su ant jų viršūnių maunamomis kaukolėmis.

Apie compantlius daugiausia žinoma iš vėlyvojo poklasikinio (XIII-XVI a.) ir kolonijinio (XVI-XVII a.) kodeksų bei konkistadorų aprašymų. Tačiau į compantlį panašių struktūrų randama ir II a. pr. m. e. – III a. m. e. archeologiniuose sapotekų kultūros radiniuose. Jie taip pat buvo naudojami tokių ikikolumbinių kultūrų kaip toltekai ir mištekai.

Compantliai rasti majų miestuose Ušmalyje ir kitose Puuko regiono radimvietėse. Jie datuojami klasikinio laikotarpio pabaigoje, IX a. pab. Gerai išsilaikiusi inskripcija apie compantlį rasta Čičen Icoje.

Daug aprašymų apie compantlius randama Actekų kodeksuose. Taip pat Ernanas Kortesas mini medinį compantlį Tenočtitlane ant kurio buvo sumautos neseniai paaukotų žmonių kaukolės. Iki šių dienų išliko compantlio atvaizdas ant Didžiosios Tenočtitlano piramidės liekanų.

Bernardas Ortisas de Monteljanas pagal konkistadoro Andreso de Tapijos ir brolio Diego Durano aprašymus apskaičiavo, kad ant Tenočtitlano didžiosios kaukolių kabyklos (*Hueyi Tzompantli*) galėję būti 60 tūkst. kaukolių. Iš viso mieste buvo bent 5 tokios kabyklos, tiesa, kitos mažesnės.

Pagrindinė compantlio paskirtis – parodyti paaukotų priešo karių kaukoles. Tačiau kaukolių vaizdavimas taip pat siejamas ir su Mezoamerikos kamuolio žaidimu. Pradžioje manyta, kad compantlyje būdavo vaizduojamos šio ritualizuoto žaidimo pralaimėtojų galvos, tačiau naujausi tyrimai rodo, kad galėję būti ir priešingai – compantlis buvęs kaip garbės lenta, į kurią patekdavo nugalėtojų galvos.

Sąsajos su žaidimu kamuoliu randamos ir majų kičių kodekse *[[Popol Vuh]]*. Kai dvynių didvyrių tėvas Hun Hunahpu buvo nužudytas Šibalbos valdovų, jo galva pakabinta ant moliūgo medžio (compantlio metafora) šalia žaidimo kamuoliu lauko.
Galinių piliakalnis

**Galinių piliakalnis su gyvenviete**, *Papušys, Pilikė* – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Mietkalnio ir Galinių kaimų, Kražių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Kražiai – Akmeniai Galiniuose pravažiavus kanalą, pasukus dešinėn į pietryčius per laukus, kanalo gale – dešinėn į pietvakarius – iš viso 1,1 km, yra laukų gale.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje šlapių pievų. Aikštelė apvali, 20 m skersmens, apjuosta pylimu, kuris geriausiai išlikęs šiaurinėje pusėje, kur yra 16 m ilgio, iki 1,5 m aukščio, 16 m pločio. Šlaitai vidutinio statumo, 8-9 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs eglėmis ir krūmais.

Pietrytinėje piliakalnio papėdėje 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos. Tokia pati keramika buvo rasta ir Papilių piliakalnyje (Paklibakių gyvenvietėje), yra manoma, jog pastaroji gyvenvietė, buvo vienalaikė su netoliese esančiu kapinynu.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1967 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 28-29.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.129.
* Bronius Dakanis. Kelmės rajono archeologijos paminklų žvalgymas // Archeologiniai tyrinėjimai Lietuvoje 1988 ir 1989 metais. V.,1990. P.184
* Mykolas Michelbertas. Seniausia Kelmės krašto praeitis // Kelmės kraštas.- V.,1997. P.25.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Įstatymų leidyba

**Įstatymų leidyba** – teisėkūros dalis; įstatymų priėmimas; plačiąja prasme - taip pat jų (ir jų dalių) keitimas, panaikinimas; įstatymų sisteminimas, sudarant specialus sąvadus (įstatymų sąvadas). Įstatymų leidybos subjektai - parlamentas, taip pat Prezidentas (jo veiklos atveju pasireiškia įstatymų leidybos iniciatybos teisė; tiek pačių įstatymų priėmimas (autoritarinėse valstybėse), tiek ir jų „stabdymas“, naikinimas negatyvioji teisėkūra, grąžinant įstatymus svarstyti parlamentui pakartotinai).

## Lietuvoje
Įstatymų leidyba Lietuvoje užsiima Tautos atstovybė - LR Seimas. Istorijoje taip pat žinomi atvejai, kai Prezidentas priimdavo netgi konstitucinio lygmens įstatymus (1938 m. Lietuvos Konstitucija, taip vad. „oktrojuotoji“ Konstitucija).

## Nuorodos
*
Teisėkūra

**Teisėkūra** (nuo *[[teisė]]* + *[[kūryba]]*) – veikla inicijuojant, rengiant bei priimant teisės normas, jas keičiant bei pripažįstant netekusiosiomis galios. Šiuolaikinėse Vakarų valstybėse labiausiai paplitęs teisėkūros rezultatas - norminis teisės aktas. Teisėkūros subjektai - įgaliotos institucijos, suvereni tauta, piliečiai - tiesiogiai (referendumas, plebiscitas) arba netiesiogiai (parlamentas) dalyvaujantys kuriant teisę. Angloamerikiečių teisėje teisės kūrėju tampa ir teismas, formuodamas teisės praktiką per savo sprendimus (žr. teismo precedentas).

## Rūšys
*[[Įstatymų leidyba]]* – populiariausia ir labiausiai išplitusi teisėkūros rūšis šiuolaikinėse valstybėse (tiek demokratinėse, tiek ir autoritarinėse).

*Negatyvioji teisėkūra* – teisės normų pripažinimas netekusiomis galios (pvz., Konstitucinis Teismas gali normas pripažinti prieštaraujančiomis valstybės Pagrindiniam įstatymui - Konstitucijai).

*Poįstatyminė teisėkūra* – vykdomosios valdžios (tokių kaip Prezidentas, ministras) institucijų veikla priimant teisės normas.

*Sutarčių teisėkūra* – viešųjų institucijų veikla sudarant sutartis (jos gali būti tarptautinės ir kt.).

## Proceso stadijos
Teisėkūros proceso stadijos:
* teisėkūros proceso planavimas;
* teisės akto projekto rengimas;
* teisės akto projekto derinimas ir vertinimas;
* teisės akto projekto priėmimas;
* teisės akto paskelbimas ir įsigaliojimas;
* teisės akto stebėsena.

## Išnašos
Bia kalnas

**Bia kalnas** () – aukščiausias kalnas Laose, stūksantis Siankuano provincijoje. Jo aukštis siekia 2819 m virš jūros lygio.

Visai netoli kalno yra įsikūrusi Long Čeno karinė oro bazė, todėl Bia kalnas labai sunkiai pasiekiamas lankytojams. Taip pat šalia kalno yra išlikę daug nesprogusių sprogmenų, o tai tik dar labiau apsunkina priėjimą prie kalno. Iki 2008 m. nėra žinomas nei vienas atvejis per 30 metų, kuomet į kalną bandytų įkopti ne Laose gyvenantis žmogus.

1970 m. balandžio 10 d. į kalną įsirėžė ir avariją patyrė karinis JAV lėktuvas C-130A.

## Išnašos
Gaučiškės piliakalnis

**Gaučiškės piliakalnis**, *Liolių piliakalnis, Vainikė, Vainikės kalnas* – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, į pietryčius nuo Liolių kaimo, Liolių seniūnija. Pasiekiamas keliu Lioliai – Gailiai per Flerijoniškę pavažiavus 1,1 km, pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi ir pavažiavus lauko keliuku 450 m, yra dešinėje. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dratvinio kairiajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Iš pietvakarių jį juosia pelkėtas upelio slėnis, iš kitų pusių – žemesni laukai. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 19 x 17 m (1967 m. – 30 x 20 m)dydžio. 2 m žemiau aikštelės, visuose jos šlaituose, išskyrus pietvakarių yra 6-14 m (šiaurėje) terasa. Pietrytiniame šlaite yra karjero nuardyto 0,5 m aukščio pylimo išorinis šlaitas. Šlaitai vidutinio statumo, iki 13 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, karjero, aikštelėje iškastos didelės duobės. Apaugęs retomis pušimis.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1967 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia – viduriu.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 28-29.
* Lietuvos TSR kutūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.127.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.68. P.103-109.
* S. Mankevičius. Lioliai ir jų legendos // Lietuva. 1925 m. vasario 28 d. P.5.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928. p. 174.
* N. Timofejeva. Liolių apylinkės kultūros paminklai // Komunistinis žodis, Kelmė, 1983 m. rugplūčio 9 d.
* * Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899. c. 129.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mutacija (reikšmės)

Žodis ***mutacija*** gali reikšti:

* mutacija – genų, chromosomų ar chromosomų rinkinio kitimas, nesantis reguliarios rekombinacijos rezultatas;
* balso mutacija – berniukų balso tembro kitimas lytinės brandos metu;
* mutacija – operacija genetiniuose algoritmuose.
Klyksmas (filmas)

**Klyksmas** () – 1996 m. JAV režisieriaus Wes Craven siaubo filmas, „uždirbęs“ daugiau nei 173 mln. dolerių. Dėl finansinės sėkmės sukurti 5 tęsiniai: Klyksmas 2 (1997), Klyksmas 3 (2000),Klyksmas 4 (2011), Klyksmas (2022) ir Klyksmas 6 (2023).

## Siužetas

Filme pasakojama apie Sidnės Preskot šeimos dramą ir paslaptingus žmonių nužudimus sukeliamos žudiko su vaiduoklio kauke. Filmo pabaigoje paaiškėjo jog žudikai tai Sidnės vaikinas Bilis ir jo draugas Stju (Klyksme 3 paaiškėja, kad pirmoje dalyje buvo dar vienas žudikas).

## Apdovanojimai
Filmas pelnė geriausio filmo apdovanojimą 1997 m. MTV kino apdovanojimuose ir 3 Saturn Awards apdovanojimus įvairiose nominacijose.

## Garso takelis
# „Youth of America“ – Birdbrain
# „Whisper“ – Catherine
# „Red Right Hand“ – Nick Cave and the Bad Seeds
# „(Don’t Fear) The Reaper“ – Gus
# „Artificial World“ – Julee Cruise
# „Better Than Me“ – Sister Machine Gun
# „Whisper to a Scream (Birds Fly)“ – Soho
# "First Cool Hive – Moby
# „Bitter Pill“ – The Connells
# „School’s Out“ – The Last Hard Men
# „Trouble In Woodsboro“/„Sidney’s Lament“ – Marco Beltrami *(pagrindinė daina)*
# „Blasphemy“ – Immediate Music

## Nuorodos
* *[http://www.metacritic.com/video/titles/scream Scream] * (Metacritic tinklalapis)
* *[http://www.rottentomatoes.com/m/1074316-scream/ Scream]* (Rotten Tomatoes tinklalapis)