Kužių–Kretingos geležinkelis

**Kužių–Kretingos geležinkelis** (iš pradžių ***Amalių–Kretingos geležinkelis***, kartais ***Šiaulių–Klaipėdos geležinkelis***) – geležinkelio ruožas šiaurės vakarų Lietuvoje, sujungęs Kužių ir Kretingos stotis, o nacionaliniu mastu – tarpukario sostinę Kauną ir Klaipėdą. Dabar tai šiaurės vakarinė Vilniaus–Klaipėdos geležinkelio dalis, besidriekianti rytų–vakarų kryptimi. Linija nutiesta dviem etapais – 1924–1926 m. nuo Kužių iki Telšių, 1930–1932 m. nuo Telšių iki Kretingos. Tai viena svarbiausių tarpukario Lietuvos vyriausybės inicijuotų statybų.

## Istorija

Apie geležinkelį per Žemaitiją imta svarstyti vėliau nei kituose Lietuvos regionuose, kur bėgiai nutiesti jau XIX a. 2-ojoje pusėje. Dėl jo buvo nesėkmingai tartasi 1897 ir 1910–1911 m., tačiau caro valdžia jo neleido tiesti dėl konkurencijos Liepojos uostui. Dėl to šis klausimas vėl buvo keliamas po I pasaulinio karo, jau nepriklausomoje Lietuvoje. Tikėtasi, kad geležinkelis bus nutiestas nuo Šiaulių per Telšius ir Kretingą iki Palangos – tokį siūlymą teikė Žemaitijos atstovai susitikime su vyriausybės atstovais Telšiuose 1921 m. liepą.

1923 m. Lietuvai atgavus Klaipėdos kraštą, susisiekimas nuo sostinės Kauno iki Klaipėdos buvo gana sudėtingas – nuo Šiaulių reikėjo važiuoti šiaurės vakarų kryptimi iki Latvių Priekulės, o nuo jos į pietus link Klaipėdos (dukart reikėjo kirsti Lietuvos–Latvijos sieną). Kitas nepatogus maršrutas buvo Kaunas–Jonava–Radviliškis–Pagėgiai–Klaipėda. Siekdama sutrumpinti atstumą, Lietuvos vyriausybė 1923 m. vasarį išskyrė tris galimas prioritetines kryptis: Amaliai–Telšiai–Kretinga (132 km), Kazlų Rūda–Tauragė (101 km) ir Kėdainiai–Lyduvėnai–Rietavas–Klaipėda (195 km). Po pirmojo vertinimo etapo Kėdainių–Klaipėdos varianto atsisakyta. Įvertinus statybos ir eksploatacijos išlaidas, galiausia pasirinktas Amalių–Kretingos variantas. Pasirinkimą lėmė ne tik pigumas, bet ir tankus Telšių–Klaipėdos regiono apgyvendinimas.

1924 m. liepos 29 d. Seimas priėmė įstatymą, pagal kurį įvairioms geležinkelio reikmėms priverstinai buvo nusavinama žemė, sumokant jos savininkams kompensacijas. Įvertinus tai, kad naujam 132 km ruožui reikėtų pusės metinio Lietuvos biudžeto, nutarta geležinkelį tiesti dviem etapais – iki Telšių ir nuo Telšių. Šitaip buvo 60 km sutrumpintas atstumas nuo Kauno iki Klaipėdos geležinkeliu.

Per I etapą 1924 m. rugsėjo 11 d. – 1926 m. gegužės 7 d. nutiesta 56 km atkarpa Kužiai–Telšiai (dar vadinta Amaliai–Telšiai, kadangi Kužių geležinkelio stotis vadinta ir Amalių vardu, arba Šiauliai–Klaipėda pagal artimiausią nuo Kužių didmiesčio stotį Šiauliuose), kurios autorius – inžinierius Adolfas Murza. Jai statyti panaudota iš Anglijos kreditorių gauta paskola. Kužių–Tryškių ruožas eksploatacijai atiduotas dar 1925 m. gruodžio 23 d., Tryškių–Telšių – 1926 m. gegužės 7 d. Kužių–Telšių ruožas atidarytas be iškilmingos ceremonijos, spėjama, dėl tuometinės socialdemokratų valdžios. Keliui tiesti prireikė 8,6 mln. litų.

Dėl specifinių techninių reikalavimų ir poreikių likusios dalies statyba turėjo kainuoti 23 mln. litų, bet neradusi tiek pinigų, vyriausybė 1928 m. ėmėsi ieškoti užsienio paskolų. Tik 1930 m. sausio 1 d. pavyko sudaryti priimtiną sutartį su danų bendrove „Højgaard & Schultz“: sutartyje numatyta apytikrė kaina 17,7 mln. litų, galutinis kreditų atidavimo terminas – 1938 m. II etapas – 71 km ilgio Telšių–Kretingos ruožo tiesimas prasidėjo 1930 m. pavasarį. Darbus atliko Danijos įmonė „Højgaard & Schultz“, darbai vyko nuo Telšių link Kretingos ir užtruko dvejus metus. Bėgiai buvo pagaminti Vokietijoje (81 km) ir Rusijoje (46 km).

Naujojo geležinkelio atidarymas įvyko 1932 m. spalio 29 d., šeštadienį. Naujoji linija buvo pats brangiausias iki tol Lietuvoje įvykdytas projektas, todėl atidarymui buvo surengtos didžiulės iškilmės. Kauno stotyje prie specialaus 10 vagonų traukinio susirinko daug aukštų valstybės veikėjų – prezidentas Antanas Smetona, ministras pirmininkas Juozas Tūbelis, susisiekimo ministras Vytautas Vileišis, švietimo ministras Konstantinas Šakenis, užsienio reikalų ministras Domas Zaunius, krašto apsaugos ministras Balys Giedraitis, vidaus reikalų ministras Steponas Rusteika, kiti garbingi svečiai (mokslininkai, karininkai, valdininkai, inžinieriai). Iki Telšių traukinys sustojo tik Kėdainiuose ir Šiauliuose. Telšiuose juos pasitiko Telšių vyskupas Justinas Staugaitis, įvairių organizacijų atstovai, miestiečiai, čia buvo pasakytos pirmosios iškilmingos kalbos, o po jų vyskupas pašventino naująją geležinkelio liniją ir šventinis traukinys pro simbolinius vartus į ją įvažiavo. Simboliniai vartai buvo pastatyti ties Kužių–Telšių ir Telšių–Kretingos ruožų riba, ant jų buvo užrašyta „Per Žemaitiją į platųjį pasaulį“. Prezidentas su svita trumpai apsilankė pas Telšių vyskupą, taip pat buvo kunigų seminarijoje.

Specialusis traukinys buvo pirmasis traukinys, pravažiavęs Telšių–Kretingos ruožu. Pakeliui į Kretingą traukinys ir delegacija stojo visose naujose stotyse, kur bendravo su gyventojais. Jau sutemus, traukinys ilgesniam laikui sustojo prie Salanto pylimo kaip išskirtinio linijos objekto, čia svečius sutiko vietos gyventojai, o Kretingą traukinys pasiekė tik vakare. Svečiai buvo priimti apšviestoje geležinkelio stotyje, priėmė vietos organizacijų paradą, o po to ką tik pastatytuose Pranciškonų gimnazijos rūmuose jiems surengta iškilminga vakarienė, kurioje daugybė žmonių sakė kalbas. Čia prisijungė ir Klaipėdos krašto valdžios atstovai – direktorijos pirmininkas Ottomar Schreiber, karinės srities viršininkas Raimundas Liormanas, gubernatorius Vytautas Jonas Gylys, seimelio pirmininkas Konrad von Dressler, geležinkelį tiesusios danų bendrovės vadovas inžinierius Knud Højgaard. Po vakarienės svečiai sugrįžo į stotį ir apie 23:30 traukinys pajudėjo atgal į Kauną. Iš viso iškilmės kainavo 15,5 tūkst. litų, iš kurių didžiausią dalį sudarė vagono-restorano nuoma. Iškilmes gausiai aprašė spauda.

Traukinių eismas visame ruože prasidėjo 1932 m. lapkričio 1 d. Per parą galėdavo pravažiuoti apie 10 traukinių porų. Kadangi geležinkelis buvo vieno kelio, traukiniams prasilenkti parinkta Pavenčių geležinkelio stotis ties Kuršėnais. Keleiviniai traukiniai važiuodavo dukart per dieną (ryte ir vakare). Stočių infrastruktūra buvo užbaigta gerokai vėliau, jau eksploatuojant geležinkelį. Nuo 1933 m. gegužės 15 d. maršrutu Šiauliai–Klaipėda vietoje rytinio ir vakarinio traukinio paleista automotrisė. 1937 m. stotyse nutiesti rusiški bėgiai buvo pakeisti belgiškais. 1939 m. traukiniai tarp Šiaulių ir Kretingos galėdavo išvystyti iki 120 km/h greitį.

## Stotys

Iš pradžių ruože pastatytos 4 stotys ir 2 pralankos. Šiuo metu ruožo stotys yra šios:
* Kužių geležinkelio stotis
* Pavenčių geležinkelio stotis
* Raudėnų geležinkelio stotis
* Tryškių geležinkelio stotis
* Dūseikių geležinkelio stotis
* Telšių geležinkelio stotis
* Lieplaukės geležinkelio stotis
* Plungės geležinkelio stotis
* Šateikių geležinkelio stotis
* Kūlupėnų geležinkelio stotis
* Kretingos geležinkelio stotis

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Участок Шяуляй — Крятинга (Railwayz.info)
* Juozas Jankevičius. Telšių–Kretingos geležinkelis. – „Technika“, 1933, 7: 375–397.