open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zavackas

**Zavackas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zavackienė (ištekėjusi moteris) ir Zavackaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Donatas Zavackas (g. 1980) – Lietuvos krepšininkas;
* Rimantas Zavackas (g. 1957) – Lietuvos ir Zarasų rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Zimmermann

**Zimmermann** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Bettina Zimmermann (g. 1975) – vokiečių kino aktorė;
* Reinhard Zimmermann (g. 1952) – vokiečių teisininkas, teisėtyrininkas civilistas komparatyvistas, Bucerijaus teisės mokyklos profesorius;
* Eberhard August Wilhelm von Zimmermann (g. 1743) – vokiečių geografas ir zoologas. Braunšveigo technikos universiteto gamtos mokslų profesorius.
Zinkevičius

**Zinkevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zinkevičienė (ištekėjusi moteris) ir Zinkevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Vladas Zinkevičius (1923–1982) – pedagogas, chorvedys ir vargonininkas;
* Zigmas Zinkevičius (1925–2018) – kalbininkas, baltistas, dialektologas, VU profesorius, buvęs švietimo ministras;
Zinkevičiūtė

**Zinkevičiūtė** - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Zinkevičienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Zinkevičius.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jadvyga Zinkevičiūtė (g. 1949) – biomedikė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja;
* Ona Kondratienė (*Zinkevičiūtė*, g. 1931) – Lietuvos geologė, habilituota fizinių mokslų daktarė;
* Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė (g. 1954) – pedagogė ir chorvedė;
Zippel

**Zippel** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Rudolfas Andrius Cipelis (*Zippel*, 1813–1894) – vertėjas, leksikografas;
* Samuelis Teodoras Cipelis (*Zippel*, g. 1777) – raštijos talkininkas, tautosakos rinkėjas;
Zokaitis

**Zokaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zokaitienė (ištekėjusi moteris) ir Zokaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algirdas Zokaitis (g. 1964) – Lietuvos ir Šakių rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Jonas Zokaitis (g. 1942) – Lietuvos ir Šakių rajono ūkio ir politinis veikėjas;
Zolubas

**Zolubas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zolubienė (ištekėjusi moteris) ir Zolubaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Zolubas (g. 1950) – inžinierius, Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas;
* Remigijus Zolubas (g. 1958) – Lietuvos fotografas, Vilniaus dailės akademijos fotografijos ir medijos menų katedros docentas, SRS reklamos agentūros direktorius;
Zdanavičius

;Zdanavičius
* Aleksandras Zdanavičius (1805–1868) – istorikas, filologas, pedagogas;
* Bronius Zdanavičius (1907–?) – kunigas, dramaturgas;
* Ignacijus Zdanavičius (1841–1863) – 1863 m. sukilimo dalyvis;
* Justas Zdanavičius – astrofizikas;
* Rimantas Zdanavičius (1937–2026) – choro dirigentas ir pedagogas;
* Ričardas Zdanavičius (g. 1956 m.) – lietuvių dailininkas tapytojas.
;Zdanavičiūtė
* Aleksandra Zdanavičiūtė-Gustaitienė (1905–1996) – aktorė;
* Regina Zdanavičiūtė (1925–2015) – lietuvių teatro ir kino aktorė.

*Zdanãvičius* – įvairiose vietovėse žinoma pavardė, gausiau paliudyta Seirijuose, Kaune, Kaltinėnuose. Kilusi iš slaviškų pavardžių: , , . Tai lenkų dvarininkų (šlėktų) pavardė, šaltiniuose minima XV a., o XVI a. minimas jų herbas. Pavardė kilusi iš senovės lenkų vardo *Zdan*, reiškiančio „įpėdinis“.

## Šaltiniai
Zubovas

:: *Apie kaimą Lenkijoje žr. [[Zubovas (kaimas)]]*.
**Zubovas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zubovienė (ištekėjusi moteris) ir Zubovaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Nikolajus Zubovas (1832–1898) – grafas;
* Platonas Zubovas (1767–1822) – Rusijos valstybės ir karo veikėjas, paskutinis Rusijos imperatorės Jekaterinos II favoritas, generolas ansefas, šviesiausias kunigaikštis;
* Vladimiras Zubovas (1862–1933) – Platono Zubovo, po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo gavusio valdyti Šiaulių ekonomiją, tiesioginis palikuonis, dvarininkas ir revoliucionierius, ūkininkas, agronomas, lietuviškos spaudos darbuotojas, visuomenės veikėjas;
* Vladimiras Zubovas (1887–1959) – agronomas, visuomenės veikėjas;
* Vladimiras Zubovas (1909–2007) – architektas, architektūros istorikas;
Zulonienė

**Zulonienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Zulonaitė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Zulonas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Adolfina Budrikaitė (*Zulonienė*, 1921–1985) – Lietuvos teatro aktorė;
* Genė Zulonienė (g. 1956) – teisininkė, Lietuvos ir Kupiškio rajono politinė bei visuomenės veikėja;
Zubovienė

**Zubovienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Zubovaitė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Zubovas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aleksandra Zubovienė (1840–1913) – Vladimiro, Olgos ir Dmitrijaus Zubovų motina, visuomenės veikėja;
* Danutė Čiurlionytė-Zubovienė (1910–1995) – Lietuvos rašytoja, vertėja;
* Sofija Zubovienė (1860–1932) – visuomenės veikėja. Grafo Vladimiro Zubovo žmona, Vladimiro Zubovo ir Aleksandros Zubovaitės-Fledžinskienės motina;
Zurba

**Zurba** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zurbienė (ištekėjusi moteris) ir Zurbaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Zurba (g. 1942) – lietuvių rašytojas, publicistas, redaktorius;
* Vytautas Zurba (g. 1950) – ūkininkas, Lietuvos ir Biržų rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Anri Brėjus

**Anri Eduaras Prosperas Brėjus** (, 1877 m. vasario 28 d. Mortenas, Žemutinė Normandija – 1961 m. rugpjūčio 14 d. Isle-Adamas, Uazos slėnio departamentas) – prancūzų archeologas, abatas.

## Biografija

Paleolito urvų tyrinėtojas, sudarė vėlyvojo paleolito klasifikavimo sistemą. Nuo 1897 m. domėjosi paleolito menu; tyrinėjo Pietų Prancūzijoje, Šiaurės Ispanijoje, Pietų Afrikoje. 1910–1960 m. Paryžiaus žmogaus paleontologijos instituto ir 1929–1947 m. Kolež de Frans profesorius. Paskelbė daugiau, kaip 600 mokslinių straipsnių, dauguma iliustruoti.

## Bibliografija

* La Caverne de Altamira (*Altamiros urvas*, su E. Kartajaku), 1906 m.
* La Caverne de Font-de-Gaume (*Font-de-Gomo urvas*, su L. Kapitanu ir D. Peirony), 1910 m.
* Les Combarelles (*Kombarelės*, su L. Kapitanu ir D. Peirony), 1924 m.
* La question aurignacienne. Étude critique de stratigraphie comparée, / Revue préhistorique, II, 1907, pp. 173–219.
* Les subdivisions du Paléolithique supérieur et leur signification, / Cong. int. d’Anthr. et d’Arch. préhist., 1912, pp. 165–238.
* Découverte d’une remarquable grotte ornée, au domaine de Lascaux, Montignac (Dordogne) / C. R. de l’Acad. des Inscr. et Belles-Lettres, séance du 11 oct. 1940, pp. 387–390.
* Quatre Cents Siècles d’art pariétal (*Urvų menui keturi šimtai amžių*), Centre d’Études et de Documentation préhistoriques, 1952 m.

## Šaltiniai
Lietava (reikšmės)

**Lietava** gali reikšti:

*Lietava, upė (Jonavos raj.)
*Lietava (Jonava), miesto dalis
*Lietavos pilis (), pilies liekanos Slovakijos šiaurėje
*FK Lietava Jonava, futbolo klubas Jonavoje
*FK Lietava-2 Jonava, dukterinė „Lietava Jonava“ klubo komanda.
Čaikauskas

**Čaikauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: **Čaikauskienė** (ištekėjusi moteris) ir **Čaikauskaitė** (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

;Čaikauskas
* Gintaras Čaikauskas (g. 1962 m.) – architektas, pedagogas;
* Rimantas Čaikauskas (1955–2024) – žolės riedulio treneris;
* Stasys Čaikauskas (1912–1988) – aktorius, pedagogas;
* Vladas Čaikauskas (1911–1995) – agronomas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

;Čaikauskienė
* Virginija Povilonytė-Čaikauskienė – žolės riedulininkė.

Pavardė kilusi iš Aukštaitijos (Molėtų, Alantos, Musninkų apylinkių), taip pat gausiau užrašyta Kaune. Kilusi iš , ,  < *чайка* „žuvėdra“.

## Šaltiniai
Čarneckis

**Čarneckis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čarneckienė (ištekėjusi moteris) ir Čarneckytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Pranas Čarneckis (1819–1841) – antirusiško judėjimo Lietuvoje dalyvis;
* Voldemaras Vytautas Čarneckis (1893–1942) – Lietuvos politinis veikėjas, diplomatas;
Čechavičius

**Čechavičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čechavičienė (ištekėjusi moteris) ir Čechavičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Antanas Čechavičius (1883–1917) – lietuvių revoliucinis ir visuomenės veikėjas;
* Juzefas Čechavičius (1818–1888) – Lietuvos fotografas;
* Povilas Čechavičius (1858–1935) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, inžinerijos daktaras;
Aleksandras Briusovas

**Aleksandras Briusovas** (, 1885 m. spalio 17 d. Maskva – 1966 m. gruodžio 1 d. Maskva) – rusų archeologas, istorijos mokslų daktaras.

## Biografija
Brolis poetas Valerijus Briusovas. 1943 m. istorijos mokslų daktaras. 1945 m. Karaliaučiuje vadovavo „Gintaro kambario“ paieškoms. Vienas tarybinės archeologijos pradininkų; diegė marksistinius metodologinius principus ir sociologines schemas. Dirbo Valstybiniame istorijos muziejuje, Archeologijos institute. Tyrė neolitą ir bronzos amžių.

## Bibliografija
* Karelijos senovės istorija (*История древней Карелии*), 1940 m.
* TSRS europinės dalies neolito laikotarpio genčių istorijos apybraiža (*Очерки по истории племён Европейской части СССР в неолитическую эпоху*). М.,  1952 m.

## Šaltiniai
Vieira

**Vieira** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* João Bernardo Vieira (g. 1939) – Bisau Gvinėjos prezidentas nuo 2005 m. spalio 1 d. Prieš tai prezidentu jis buvo nuo 1980 iki 1999 m. Tačiau po šių kadencijų pralaimėjęs pilietinį karą Vieira prarado prezidento postą. 2005 m. jis vėl tapo šalies prezidentu. 2009 m. kovo 2 dieną jis buvo nušautas Bisau Gvinėjos karininkų praėjus keletui valandų, kai bomba nužudė šalies kariuomenės vadą Batista Tagme Na Wai;
* Patrick Vieira (g. 1976) – prancūzų futbolininkas, Prancūzijos rinktinės ir Juventus klubo saugas;
Zuoza

;Zuoza
* Aurelijus Kazys Zuoza – sporto mokslininkas, pedagogas;
* Rolandas Zuoza – politikas, sporto vadybininkas, edukologas.
;Zuozienė
* Ilona Judita Zuozienė – plaukikė, plaukimo sporto organizatorė, sporto mokslininkė;

Pavardė kilusi iš Kupiškio, Subačiaus apylinkių. Etimologija neaiški.

## Šaltiniai
Čechovičius

**Čechovičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čechovičienė (ištekėjusi moteris) ir Čechovičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Gustavas Čechovičius (g. 1837) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas;
* Juzefas Čechavičius (*Čechovičius*, 1818–1888) – Lietuvos fotografas;
* Leonas Čechovičius (1841–1913) – Lietuvos 1863 m. sukilimo veikėjas;
Čekauskas

**Čekauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čekauskienė (ištekėjusi moteris) ir Čekauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Alfonsas Čekauskas (g. 1937) – Lietuvos pedagogas, visuomenės veikėjas;
* Bronius Aras (*Čekauskas*, g. 1921) – JAV architektas, inžinierius;
* Vladas Čekauskas (1897–1943) – Lietuvos kariuomenės karininkas, antinacinio pasipriešinimo dalyvis;
Čeičys

**Čeičys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čeičienė (ištekėjusi moteris) ir Čeičytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Albinas Čeičys (1910–1960) – vargonininkas, choro dirigentas ir pedagogas;
* Edmundas Čeičys (g. 1952 m.) – Lietuvos ir Zarasų rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Jonas Čeičys (1901–1970) – Lietuvos inžinierius melioratorius, technikos mokslų daktaras;
Čekuolis

**Čekuolis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čekuolienė (ištekėjusi moteris) ir Čekuolytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Čekuolis (1931–2025) – žurnalistas, rašytojas, keliautojas, laidų vedėjas, gidas;
* Giedrius Čekuolis (g. 1959 m.) – lietuvių diplomatas, dabartinis Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Prancūzijos Respublikoje;
* Jonas Čekuolis (g. 1970 m.) – Lietuvos politinis veikėjas.
Čepaitis

**Čepaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čepaitienė (ištekėjusi moteris) ir Čepaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Čepaitis (g. 1932) – Lietuvos karinis veikėjas, dimisijos pulkininkas;
* Jonas Čepaitis (1920–2003) – Lietuvos aktorius, režisierius;
* Virgilijus Juozas Čepaitis (g. 1937) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras;
Čemberlenas

**Čemberlenas** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Austen Chamberlain (*Čemberlenas*) – britų valstybės veikėjas, politikas. Birmingemo mero Dž. Čemberleno sūnus. Nuo 1892 Bendruomenių rūmų narys (Konservatorių partija). Priklausė Konservatorių partijos protekcionistų sparnui. 1903 – 1906 ir 1919 – 1921 finansų, 1915 – 1917 Indijos, 1924 – 1929 užsienio reikalų ministras. Vienas Lokarno pakto (1929) autorių. Vienas diplomatiniu santykių su TSRS nutraukimo (1927) iniciatorių. Nobelio taikos premijos laureatas;
* Joseph Chamberlain (*Čemberlenas*, 1836–1914) – D. Britanijos valstybės veikėjas. Nuo 1876 metų Bendruomenių rūmų narys. Iš pradžių liberalas, nuo 1886 m. vadovavo junionistams, pasisakiusiems prieš savivaldos Airijai suteikimą. 1880-1885 m. prekybos ministras, 1886-1903 m. kolonijų ministras;
* Neville Chamberlain (*Čemberlenas*, 1869–1940) – D. Britanijos valstybės veikėjas;
* Owen Chamberlain (*Čemberlenas*, 1920–2006) – JAV fizikas. 1942–1946 priklausė fizikų grupei, gaminusiai atominė bombą. Nuo 1950 Kalifornijos universiteto profesorius;
Čepauskas

**Čepauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čepauskienė (ištekėjusi moteris) ir Čepauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Alfonsas Čepauskas (g. 1929) – Lietuvos dailininkas grafikas, Lietuvos ekslibrisų sąjungos Garbės pirmininkas, daugelio ekslibrisų parodų, taip pat ir tarptautinių, organizatorius, keliautojas;
* Vitoldas Čepauskas (g. 1979) – Lietuvos futbolininkas, karjerą pradėjęs Telšiuose;
Čepinskienė

**Čepinskienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Čepinskytė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Čepinskis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Galina Baužytė-Čepinskienė (g. 1928) – Lietuvos vertėja, literatūros tyrinėtoja, humanitarinių mokslų daktarė;
* Marija Čepinskienė (g. 1946) – Lietuvos pianistė, vargonininkė, pedagogė;
Čekanauskas

**Čekanauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čekanauskienė (ištekėjusi moteris) ir Čekanauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Gintaras Čekanauskas (g. 1962) – Lietuvos teisininkas, teisėjas, administracinio teismo pirmininkas;
* Vytautas Edmundas Čekanauskas (1930-2010) – Lietuvos dailininkas architektas, kelių didelės svarbos visuomeninių pastatų autorius, Vilniaus dailės akademijos profesorius;
Čepinskis

**Čepinskis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čepinskienė (ištekėjusi moteris) ir Čepinskytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Čepinskis (g. 1949) – Lietuvos ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras;
* Stanislovas Čepinskis (g. 1934 m.) – Lietuvos smuikininkas, dirigentas;
* Vilhelmas Čepinskis (g. 1977) – lietuvių smuikininkas;
* Vincas Čepinskis (1871–1940) – lietuvių fizikas, fizikos ir fizikinės chemijos pradininkas Lietuvoje, profesorius, Steigiamojo seimo narys;
Čepėnas

**Čepėnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čepėnienė (ištekėjusi moteris) ir Čepėnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Juozapas Čepėnas (1880–1976) – Lietuvos kunigas, spaudos darbuotojas, rezistentas, filosofijos daktaras;
* Pranas Čepėnas (1899–1980) – Lietuvos istorikas ir enciklopedininkas;
Čereška

;Čereška
* Berneen Candice Čereška – muzikos atlikėja ir televizijos laidų vedėja;
* Leonas Čereška – zoologas, hidrobiologas, Lietuvos politinis veikėjas;

;Čereškienė
* Vilma Čereškienė – žurnalistė, radijo ir televizijos laidų vedėja;

;Čereškaitė
* Julija Juodienė-Čereškaitė – muzikos mokytoja, kanklininkė, chorvedė.

## Etimologija
Pavardė iš Aukštaitijos (Balninkai, Molėtai, Giedraičiai, Kupiškis, Panevėžys). Kilusi iš slaviškų pavardžių , , išsirutuliojusių iš krikšto vardo *Terentijus* (*Tеpентий > Tеpешкo > Цеpешка, Цяpэшка*).

## Šaltiniai
Černeckienė

**Černeckienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Černeckytė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Černeckis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Emilija Černeckienė (1915–2012) – tautodailininkė audėja;
* Rūta Černeckienė-Jankauskytė (g. 1954 m.) – muzikos mokytoja ir chorvedė.
Černeckis

**Černeckis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Černeckienė (ištekėjusi moteris) ir Černeckytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Antanas Černeckis (g. 1959) – pedagogas, Lietuvos, Plungės rajono ir Rietavo savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas;
* Bronius Černeckis (g. 1957) – Lietuvos ir Skuodo rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
* Valerijonas Černeckis (g. 1957) – Lietuvos ir Kretingos rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Čepkauskas

**Čepkauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čepkauskienė (ištekėjusi moteris) ir Čepkauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Romanas Čepkauskas (g. 1949) – Lietuvos ir Ukmergės rajono politinis veikėja;
* Vitalijus Čepkauskas (g. 1964) – Lietuvos skulptorius, juvelyras, drabužių dizaineris;
Čeponis

* Alfonsas Čeponis – sovietinis partizanas;
* Jonas Čeponis (1926) – pedagogas, tapytojas;
* Jonas Čeponis (1935) – gydytojas, vertėjas;
* Juozas Čeponis – Lietuvos partizanas;
* Ramūnas Čeponis – tapytojas, grafikas;
* Rimantas Čeponis (1951) – politikas;
* Vaidas Čeponis – sporto komentatorius.

Pavardė labiausiai paplitusi šiaurės, šiaurės rytų Lietuvoje (Pasvalio, Panevėžio, Kupiškio, Ukmergės, Rokiškio, Anykščių raj.). Tai priesaginis vedinys iš asmenvardžio *Čepas*, kuris kilęs iš senesnės lenkiškos vardo *Stefan* („Steponas“) formos *Szczepan*.

## Šaltiniai
Černiauskas

;Černiauskas
* Algimantas Černiauskas (1949) – architektas, politikas
* Algimantas Černiauskas (1953) – fotografas, politikas
* Gediminas Černiauskas – politikas
* Eivinas Černiauskas – futbolininkas, futbolo treneris
* Henrikas Černiauskas – agronomas selekcininkas
* Jonas Černius-Černiauskas – valstybės ir karinis veikėjas
* Mindaugas Černiauskas – fotografas
* Rimantas Černiauskas – prozininkas, dramaturgas
* Stasys Černiauskas – politikas
* Svajūnas Černiauskas – futbolininkas
* Vytautas Černiauskas – futbolininkas
* Zigmundas Černiauskas – cirko artistas

;Černiauskienė
* Irena Černiauskienė – poetė, visuomenės veikėja;
* Liucija Rita Černiauskienė – biofizikė;
* Vita Černiauskienė – cirko artistė;

;Černiauskaitė
* Laura Sintija Černiauskaitė – rašytoja, žurnalistė, dramaturgė;
* Marija Černiauskaitė – teatro aktorė;
* Vlada Černiauskaitė – grafikė;

## Etimologija
Dažna pavardė (ypač Aukštaitijoje, Dzūkijoje). Kilusi iš slaviškų pavardžių ,  < ,  'juodas'.

## Šaltiniai
Černis

* Karlas Černis (1791–1857) – austrų pianistas, kompozitorius, fortepijono mokytojas. Geriausiai žinomi jo parašyti etiudai;
* Kazimieras Černis (g. 1958) – Lietuvos astronomas astrofizikas.
Česas

**Česas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Česienė (ištekėjusi moteris) ir Česaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Česas (g. 1958) – ekologas, Lietuvos ir Radviliškio rajono politinis veikėjas;
* Vladas Česas (1917–2008) – Lietuvos dainininkas (tenoras);
Česnauskis

;Česnauskis
* Antanas Algimantas Česnauskis – šachmatininkas;
* Deividas Česnauskis – futbolininkas;
* Edgaras Česnauskis – futbolininkas;
* Mantas Česnauskis – krepšininkas, treneris;

Pavardė *Česnauskis, [[Česnauskas]]* kilusi iš lenkiškos pavardės .

## Šaltiniai
Česnavičius

* Aleksandras Česnavičius – komjaunimo, partinis bei valstybės veikėjas
* Justas Česnavičius (1979) – krepšininkas
* Justas Česnavičius (2000) – futbolininkas
Česnys

**Česnys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Česnienė (ištekėjusi moteris) ir Česnytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Antanas Česnys (g. 1938) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras;
* Blažiejus Česnys (1884–1944) – Lietuvos kunigas, teologas. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys;
* Gintautas Jurgis Česnys (1940–2009) – Lietuvos gydytojas anatomas ir antropologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras;
Čibiras

**Čibiras** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čibirienė (ištekėjusi moteris) ir Čibiraitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Kazimieras Čibiras (1911–1974) – Lietuvos žurnalistas, visuomenės veikėjas;
* Kristupas Čibiras (1888–1942) – Lietuvos kunigas, teologas, Vilniaus krašto visuomenės veikėjas;
* Leonas Čibiras (1921–1992) – Lietuvos miškininkas, dendrologas, kraštovaizdžio architektas;
* Povilas Čibiras (1913–2003) – Lietuvos gydytojas infekcionistas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras;
* Vincas Paukštys (*Čibiras*, 1880–1956) – lietuvių rašytojas, spaudos ir politinis veikėjas;
* Vytautas Čibiras (1936-2009) – Lietuvos režisierius;
Čiegis

**Čiegis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Čiegienė (ištekėjusi moteris) ir Čiegytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Raimondas Čiegis (g. 1958) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras;
* Remigijus Čiegis (g. 1958) – Lietuvos inžinierius chemikas, aplinkos vadybos teoretikas, politinis bei visuomenės veikėjas;
Černius

* Benjaminas Černius (g. 1944) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras;
* Dominykas Černius (g. 2004) – Lietuvos krepšininkas;
* Egidijus Černius (g. 1983) – Lietuvos ir Kupiškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas;
* Jonas Černius (1898–1977) – Lietuvos valstybės ir karinis veikėjas, brigados generolas;
* Vytautas Černius (g. 1926) – Lietuvos edukologas, psichologas, filosofijos daktaras. Amerikos psichologų asociacijos narys;
Čerskis

**Čerskis** gali reikšti:

* Jonas Čerskis (1845–1892) – lietuvių bajorų kilmės keliautojas ir atradėjas, geologas, speleologas, paleontologas ir geografas, tyrinėjęs Sibirą;
* Stanislovas Čerskis SJ (1777–1833) – Lietuvos kunigas, grafikas, vertėjas, kultūrininkas;
* Čerskis – gyvenvietė Rusijoje, Jakutijoje.

## Taip pat skaitykite
* Čerskio kalnagūbris
* Čerskio kalnagūbris (Užbaikalė)
* Čerskio viršukalnė
Čirba

;Čirba
* Evaldas Čirba – politinis bei visuomenės veikėjas;
* Romas Čirba – futbolininkas;
* Sigitas Čirba – ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas;
* Stasys Čirba – matematikas.

Pavardė kilusi į Balninkų, Molėtų, Taujėnų arealo. Kilmė neaiški. Galbūt nuo *čirbė́ti* „čiulbėti, čirškėti“, *či̇̀rbinti* „girgždėti, čypti; čirpti, čirpinti“, *čir̃bti* „čirpti“, tačiau gali būti ir iš lenkiškos pavardės *Czyrba*.

## Šaltiniai
Eurolygos 2009–2010 m. sezonas

**2009-2010 metų [[Eurolyga|Eurolygos]] sezonas** – 53-asis pajėgiausio tarptautinio Europos krepšinio klubų turnyro sezonas.

Pirmosios sezono atidarymo rungtynės įvyko 2009 m. spalio 15 dieną, o čempionato pabaiga - gegužės 9 d., pasibaigus Finalinio ketverto varžybomis Paryžiuje.

## Dalyvaujančios komandos

Atkrintamojo turnyro laimėtojai
Dalyvavo atkrintamajame etape

## Formatas

Pagal priimtą naują 2009-12 m. Eurolygos strateginį planą, šį sezoną atsirado kvalifikaciniai etapai.

#### Atkrintamieji etapai

Atkrintamieji etapai yra sudaryti iš dviejų grupių, iš aštuonių komandų, kurios kovojo dėl dviejų vietų reguliariajame sezone. Komandos žaidžia dvi rungtynes namuose ir svečiuose. Dvi geriausios komandos iš kiekvienos grupės patenka į kitą etapą, o jame jos susikauna su kitų dviejų grupių nugalėtojais. Šešios komandos pralaimėjusios atkrintamuosiuose etapuose patenka į Europos taurę.

#### Reguliarusis sezonas
Pirmoji Eurolygos dalis yra reguliarusis sezonas, kuriame susitinka 24 komandos padalintos į 4 grupes po 6 komandas. Kiekviena komanda žaidžia po dvejas rungtynes tarpusavyje išvykoje ir namuose, tad kiekvienai komandai komandai reguliariajame sezone reikia sužaisti po 10 rungtynių. Geriausiai pasirodžiusios keturios kiekvienos grupės komandos patenka į Top-16. Rungtynės reguliariajame sezone vyko nuo 2009 spalio 15 iki 2010 sausio 14.

#### Top 16
Reguliariajame sezone išlikusios komandos padalinamos vėl į 4 grupes, bet šįkart kiekvienoje bus po 4 komandas, kurios tarpusavyje sužais po dvejas rungtynes namuose ir išvykoje, tad susidarys po 6 rungtynes kiekvienai komandai atskirai. Į ketvirtfinalius patenka po dvi geriausias kiekvienos grupės komandas. Rungtynės vyks nuo sausio 29 iki kovo 13.

#### Ketvirtfinaliai
Į ketvirtfinalius patekusios komandos yra atitinkama tvarka suporuojamos ir turi žaisti tarpusavyje tiek rungtynių kol viena iš komandų turės bent 3 pergales, tad kiekviena ketvirtfinalio pora gali susitikti nuo 3 iki 5 kartų. Ketvirtfinalių rungtynės bus žaidžiamos nuo kovo 23 iki balandžio 7.

#### Finalinis Ketvertas
Tai paskutinis Eurolygos etapas, kuriame 4 likusios komandos padalinamos į 2 poras, kurios sužaidžia po vienerias rungtynes ir jų laimėtojai susitinka finale, o pralaimėjusios komandos kovoja dėl 3 vietos. Finalinės kovos laimėtojas tampa Eurolygos čempionu. Finalinio ketverto rungtynės vyko nuo gegužės 7 iki gegužės 9 d.

## Atkrintamieji etapai

**Pirmosios rungtynės**

**Antrosios rungtynės**

## Reguliarusis sezonas
Reguliarusis sezonas prasidėjo 2009 spalio 15 dieną ir vyko iki 2010 Sausio 14 dienos.

### A Grupė

### B Grupė

### C Grupė

### D Grupė

## Top 16

Top 16 etapas prasidėjo 2010 sausio 18 dieną ir baigėsi kovo 11 d.

### E Grupė

### D Grupė

### G Grupė

### H Grupė

## Ketvirtfinaliai
Ketvirtfinalių etapas prasidėjo 2010 kovo 23 d., o baigėsi balandžio 7 d. 

## Finalinis ketvertas
Finalinio ketverto (pusfinalių, finalo, rungtynių dėl 3-čiosios vietos) etapas prasidėjo 2010 gegužės 7 dieną, o baigėsi gegužės 9 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficialus Eurolygos 2009-2010 m. sezono puslapis
Māris Štrombergs

**Māris Štrombergs** (g. 1987 m. kovo 12 d. Valmieroje, Latvija) – profesionalus vyrų BMX dviratininkas. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse tapo pirmuoju vyrų BMX rungties laimėtoju, olimpiniu čempionu ir aukso medalio laimėtoju. Anksčiau jis laimėjo 2008 m. UCI BMX pasaulio čempionatą.

Dabartinis sportininko treneris yra Ivo Lakučs. Pirmasis treneris buvo Raimonds Ciesnieks.

Po Mario Štrombergo pasisekimo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, latvių DJs grupė „Everybody B“ „sumiksavo“ Steve Mac dainą „Paddy’s Revenge“ kartu su Latvijos televizijos komentarais apie Māris Štrombergs finalinę rungtį pavadinimu „Strombergs Revenge“.

Māris Štrombergs olimpinėse žaidynėse BMX rungtį įveikė per 36 sekundes.

2018 m. baigė sportinę karjerą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Latvian ELITE BMX website Personal Blogs, Gallery, video, results and more  
* Māris Štrombergs' team „Tālava“ website 
* Video of 2008 UCI BMX World Championships Final
Howard Carter

**Hovardas Karteris** (, 1874 m. gegužės 9 d. Kensingtonas – 1939 m. kovo 2 d. ten pat) – anglų archeologas, egiptologas, antikvaras, kolekcininkas.

## Biografija
Hovardas Karteris gimė Anglijoje, Kensingtone, neturtingo dailininko Samuelio Karterio ir Martos Džois šeimoje, buvo jauniausias iš vienuolikos vaikų. Tėvas siekė, kad jis perimtų jo profesiją, nes Karteris rodė labai gerus gabumus dailėje. Jis mokėsi pas Persi Niu Beri, kuris jį ir paskatino domėtis egiptologija. 1891 m. Karteris išvyko į Egiptą. 1893-1899 m. piešė (daugiausia nuo faraonės Hačepsutos šventyklos sienų Tėbuose) užrašus ir skulptūras, įvairius radinius; perpiešė jų piešinius. Kadangi jam sunkiai sekėsi verstis savo amatu laisvalaikiu jis piešdavo įvairius Egipto kraštovaizdžio, gamtos gyvūnijos paveikslus ir Kaire juos pardavinėdavo.

Vėliau dirbo su F. Petrie, kasinėjo al Amarną, rado Amenchotepo IV valdymo laikotarpio radinių. 1899–1905 m. Egipto senovės tarybos direktorius. 1902 m. prižiūrėjo kasinėjimus Karalių kapų slėnyje, kasinėjo faraonų Hačepsutos ir Tutmozio IV kapus. 1908 m. tapęs Džordžo Karnarvono partneriu vadovavo kasinėjimams Tėbuose. 1922 m. su Karnarvonu surado ir 1922–1923 m. tyrinėjo faraono Tutanchamono kapą. Surinko gausią Egipto senienų kolekciją. Būtent faraono Tutanchamono kapo atradimas jį ir išgarsino pasaulyje. Tačiau vėliau Karteris tapo labai nesukalbamas ir ėmė gvieštis savojo atradimo, nebenorėjo leisti į kapą lankytojų, todėl buvo atleistas iš savo pareigų.

Hovardas Karteris mirė savo gimtajame Kensingtone 1939 metais nuo vienos iš vėžio formų.

## Bibliografija
* Tutmozis IV (*Thoutmozis IV*), 1904 m.
* Tutanchamono kapas (*The Tomb of Tutankh-Amon*), 1923–1933 m.

## Šaltiniai
Barstukai

**Barstukai**, dar minimi kaip **barzdukai, požeminukai** – baltų mitologinės būtybės, maži žmogeliukai, nykštukai, monai, gyvenantys po žeme, miškuose, po medžiais (ypač šeivamedžiais). Sūduvių žemės dievo Puškaičio pavaldiniai, į kluonus sunešantys turtus. XVI a. „Sūduvių knygelėje“ rašoma, kad naktį barstukai kluone rengia puotą (valgo ten šeimininko specialiai atneštą duoną, sūrį, sviestą, geria alų), o ryte šeimininkas, radęs jų valgyto maisto liekanų, džiaugiasi, kad dievai jam palankūs ir atneš gausų javų derlių, o jei maistas neliestas – laukia nelaimės. Iš nedėkingų žmonių klojimų išnešdavę derlių.

Sakoma, kad barstukai ne didesni kaip uolektis, o juos galima pamatyti mėnesienos naktį.

## Taip pat skaitykite
* Aitvarai
* Pokulai
* Gnomai

## Šaltiniai
Aitvarai

.
**Aitvarai** – Simono Stanevičiaus bendrijos metraštis, leistas 1990–2001 m. Vilniuje.

## Istorija
Steigėjas Žemaičių kultūros draugija. Leidinys buvo mokslinio bei kraštotyrinio pobūdžio. Šiame metraštyje buvo skelbiamos studijos ir straipsniai istorijos, mitologijos, tautosakos, švietimo, rezistencijos, kalbos, literatūros, teatro, paminklosaugos ir kt. temomis. Spausdino grožinės literatūros kūrinius.

Tiražas 1990 m. – 12 000 egz., 1996 m. – 1500 egz. Išėjo 10 nr.

Leido redakcinė kolegija: A. Drukteinis ir kt., atsakingasis redaktorius Juozas Girdzijauskas.

## Šaltiniai
Helena Cehak-Holubovičova

**Helena Cehak-Holubovičova** (, 1902 m. vasario 12 d. Stanislavovas, Ukraina – 1979 m. liepos 19 d. Vroclavas) – Lenkijos archeologė.

## Biografija
Vyras Vladimiras Holubovičius. 1930 m. baigė Lvovo universitetą. 1931–1939 m. Vilniaus universiteto vyresnioji asistentė, vadovavo universiteto archeologijos muziejui. Nuo 1945 m. gyveno Lenkijoje, 1946–1950 m. Torunės, nuo 1950 m. Vroclavo universiteto dėstytoja, po vyro mirties 1962 m. – Archeologijos katedros vedėja, nuo 1968 m. profesorė.

## Mokslinė veikla
Rūpinosi paminklų apsauga, 1933–1935 m. vykdė žvalgomąsias ekspedicijas. Paskelbė straipsnių iš Lietuvos archeologijos ir paminklų apsaugos. Su V. Holubovičiumi ištyrė 27 archeologijos paminklus Vilniaus ir Naugarduko vaivadijose:
* Bratoniškių stovyklavietė ir gyvenvietė
* Dvyliškio pilkapynas
* Karmazinų piliakalnis ir pilkapynas
* Pakrauglės pilkapynas
* Paraisčių pilkapynas
* Pučkalaukio pilkapynas
* Sausių pilkapynas
* Senųjų Macelių pilkapynas
* Bekešo kalnas
* Kreivosios pilies kalnas
* Aukštutinės pilies kalnas

## Bibliografija
* Vilniaus ir Naugarduko vaivadijos archeologiniai paminklai (*Zabytki archeologiczne województwa Wileńskiego i Nowogródzkiego*), 1936 m.

## Literatūra
* Bogusław Gediga, Prof. dr Helena Cehak-Hołubowiczowa, Archeologia Polski, t. 25:1980, z. 2, s. 455–457.

## Šaltiniai
Kamenskas

**Kamensku** vadinami Rusijos miestai:

* Šachtų Kamenskas;
* Uralo Kamenskas;

*Kamenskas - miesto tipo gyvenvietė Buriatijoje.
Šachtų Kamenskas

**Šachtų Kamenskas** () – miestas pietų Rusijoje, Rostovo srityje, 20 km nuo Ukrainos sienos, uostas prie Doneco upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta medvilnės, chemijos, mašinų, stiklo, maisto pramonė. Veikia kraštotyros muziejus (įkurtas 1969 m.). Apylinkėse kasamos akmens anglys.

## Istorija

Įkurtas 1686 m. kaip kazokų gyvenvietė. XX a. augo plėtojantis anglių kasimo pramonei. Miestas nuo 1927 m.

## Šaltiniai
George Herbert (1866)

**Džordžas Edvardas Karnarvonas, 5-asis Karnarvono erlas** (, 1866 m. birželio 26 d. Haiklero pilis, Berkšyro grafystė – 1923 m. balandžio 5 d. Kairas) – anglų archeologas egiptologas.

## Biografija
Lordas. Archeologo H. Karterio globėjas ir asistentas. Studijavo Kembridžo universitete. 1906–1911 m. kasinėjo Tėbus, nuo 1907 m. dirbo su H. Karteriu, nuo 1908 m. partneriai. Kasinėjo XII ir XVIII faraonų dinastijų kapavietes. 1922 m. su H. Karteriu atrado Tutanchamono kapą, 1923 m. atidarė laidojimo kambarį. Jį atidarius D. Karnarvoną įgėlė moskitas ir jis mirė nuo infekcijos. Tutanchamono sarkofagas atidengtas 1924 m.

## Bibliografija
* Penkeri Tėbų kasinėjimų metai (*Five Years Exploration at Thebes*), 1912 m.

## Šaltiniai
Uralo Kamenskas

**Uralo Kamenskas** () – miestas vidurio Rusijoje, Sverdlovsko sriryje, pietrytiniame Vidurio Uralo šlaite, prie Kamenkos ir Isetės žiočių (Obės baseinas); rajono centras. Geležinkelio mazgas.
 
Juodoji ir spalvotoji metalurgija, mašinų gamyba, siuvimo, avalynės, statybinių medžiagų, maisto pramonė. Veikia Uralo technikos universiteto bendrasis technikos fakultetas, Uralo ekonomikos, valdymo ir teisės instituto filialas, kraštotyros muziejus (įkurtas 1924 m.), dramos teatras.

## Istorija

Įkurtas 1682 m. Vystėsi apie ketaus liejyklą. Miesto teises gavo 1935 m.

### Pavadinimo kilmė

Miestas pavadintas pagal pro jį tekančią Kamenkos upę. Iki 1940 m. jis vadinosi ***Kamensku***, bet vėliau pridėtas Uralo vardas, siekiant jį atskirti nuo Šachtų Kamensko.

## Šaltiniai
Aleksejus Charuzinas

**Aleksejus Charuzinas** (, 1864 m. kovo 12 d. Revelis – 1932 m. gegužės 8 d. Maskva) – rusų archeologas, antropologas ir etnografas.

## Biografija
Brolis Nikolajus Charuzinas, sesuo Vera Charuzina. 1873–1883 m. mokėsi Revelio gimnazijoje, baigė archeologiją Maskvos universiteto fizikos-matematikos fakultete.

1891–1895 m. Revelio gubernijos ypatingų reikalų inspektorius, 1895–1902 m. leidinio „Временник Эстляндской губернии“ redaktorius, 1902 m. Vilniaus generalgubernatoriaus raštinės viršininkas, 1904–1908 m. Besarabijos gubernatorius, vėliau Dvasinių reikalų departamento direktorius, nuo 1911 m. vidaus reikalų ministro padėjėjas. Po 1917 m. revoliucijos Tverės gubernijoje įkūrė Šatilovo žemės ūkio stotį, 1924 m. grįžo į Maskvą ir dėstė Žemės ūkio technikume. 1927 m. ČK suimtas, bet netrukus paleistas nepateikus kaltinimo. 1931 m. vasario 21 d. vėl suimtas kartu su sūnumi, 1932 m. balandžio 3 d. nuteistas 3 metams, bet netrukus dėl širdies nepakankamumo mirė Butyrkų kalėjimo ligoninėje.

## Mokslinė veikla
Tyrė Kaukazo, Krymo ir Rytų Baltijos tautų bei slavų buitį, papročius, kilmę. Veikale „Šiaurės vakarų krašto slavų būstai“, 1907 m. išleistame Vilniuje, pateikė medžiagos apie Lietuvą.

## Bibliografija
* Степные очерки, Москва, 1888
* Киргизы Букеевской Орды, Москва, 1889, 1891
* Курганы Букеевской степи, Москва, 1890
* Древние могилы Гурзуфа и Гугуша на Южном берегу Крыма, Москва, 1890
* Тайны Южного берега Крыма, Москва, 1891
* По поводу брошюры о студенческой жизни в Дерпте, Москва, 1891
* К вопросу о корпоративном строе студентов в Дерпте, Ревель, 1893
* К антропологии населения Эстляндской губернии, Ревель, 1894
* Крестьянское землевладение в Эстляндской губернии, т. I и II, Ревель, 1895 г.; удостоено Академии Наук золотой медали
* Босния-Герцеговина, Санкт-Петербург, 1901
* Австрийская Крайна, СПб., 1902

## Šaltiniai
Kemeras (Turkija)

**Kemèras** () – kurortinis miestas pietvakarių Turkijoje, prie Viduržemio jūros, 42 km į pietvakarus nuo Antalijos. To paties pavadinimo rajono centras. 19,1 tūkst. gyventojų (2009 m.). Miesto ekonomikos pagrindą sudaro turizmas.

Kemeras yra istoriniame Likijos regione, Tauro kalnų papėdėje. Uolos Kemero pakrantėje keliose vietose siekia jūrą. Žiemos mėnesiais jau 16 val. saulė gali pasislėpti už Tauro kalnų. Nuo miesto centro iki pat jūros yra pėsčiųjų zona, kurioje išsidėsčiusi gausybė krautuvėlių. Smėlėtų pliažų Kemere nėra. Pakrantė yra padengta stamboku žvyru, kai kur akmenuota.

## Istorija
Antikoje šioje vietoje buvo *Idyros* gyvenvietė, kurios centras buvo šiek tiek į pietvakarius nuo dabartinio miesto centro bei šiauriau svarbaus prekybinio miesto Faselio. Netoliese taip pat buvo Olimpas, kuris buvo įkurtas III a. pr. m. e. ir iki romėnų pasirodymo buvo piratų užuovėja. Olimpas buvo sugriautas žemės drebėjimo, likę jo bazilikos ir pirčių liekanos, taip pat gausybė antkapių ir sarkofagų.

Iki 1910 m. Kemeras buvo nedidelė gyvenvietė, kuri vadinosi Eskiköy (turkiškai – „Senasis kaimas“). Kaimas buvo pelkėtoje vietovėje, supamoje kalnų sniego tirpimo vandeniu maitinamų ežerėlių. Gyventojai palei kalnyną iš akmenų pastatė 23 km sieną, kuri saugojo gyvenvietę nuo potvynių. Dėl šios sienos miestas pervadintas į Kemerą („juosta“, „diržas“).

Iki XX a. 7-ojo dešimtmečio Kemerą buvo galima pasiekti tik jūra. Nutiesus kelią, nuo XX a. 9-ojo dešimtmečio pradėtos didelės investicijos į infrastruktūrą, iš dalies finansuotos Pasaulio banko ir skirtos turizmo verslui vystyti.

## Klimatas

Kemeras yra Viduržemio jūros klimato zonoje. Nepaisant nuolat šviečiančios saulės, Kemere santykinai vėsu dėl čia esančio ypatingo mikroklimato. Žiemą vandens temperatūra siekia 10-12 °C, vasarą – apie 27 °C. Lietingiausi yra žiemos mėnesiai. Likusiu metų laiku čia laikosi saulėti orai.

## Turizmas

Turistus Kemere traukia natūrali gamta; jūra, kalnai ir pušynas jungiasi į harmoningą visumą. Pakrantė nuo Beldibi iki Tekirovos sudaryta iš žmogaus mažai paliestų įvairaus dydžio paplūdimių, daugiausia akmenuotų, o ne smėlėtų. Dėl patogaus susisiekimo, gerų komunikacijų ir kitų paslaugų Kemeras užima didelę dalį Antalijos regiono viešbučių rinkos, pritraukia daug turistų iš užsienio – Vokietijos, Nyderlandų, o pastaruoju metu daugiausia turistų atvyksta iš Rusijos.

Turistai apgyvendinami įvairiausių tipų viešbučiuose – nuo kuklių šeimyninių pensionatų iki prabangių penkių žvaigždučių apartamentų.

### Turistinės įžymybės
* Antikinio Olimpo miesto griuvėsiai
* Chimera, arba „Degantis kalnas“
* Mėnulio šviesos parkas
* Joriukų parkas
* Atatiurko bulvaras (turk. Atatürk Bulvarı) – pagrindinė Kemero gatvė, kurioje pastatytas paminklas modernios Turkijos kūrėjui Mustafai Kemaliui Atatiurkui (Atatiurkas leidžia į dangų taikos balandį)
* Bildibi ola
Nakties paklydėliai

**Nakties paklydėliai** – 1985 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Melodrama. Filmo trukmė – 78 min. Už Lietuvos ribų filmas buvo demonstruojamas pavadinimu „Nakties šnibždesiai“ („Ночные шепоты“). Filmą pažiūrėjo apie 0,3 mln žiūrovų.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius ir režisierius – Isaakas Fridbergas
* Operatorius – Vladimiras Nachabcevas
* Dailininkas – Michailas Malkovas
* Kompozitorius – Michailas Muromovas
* Kostiumų dailininkė – Zita Gustienė
* Garso operatorius – Romualdas Federavičius.

## Vaidina
* Igoris Kostolevskis – *Aleksandras*
* Ingeborga Dapkūnaitė – *Inga*
* Aleksandras Pašutinas – *milicijos leitenantas*
* taip pat Eugenija Pleškytė, Audris Chadaravičius ir kiti.

## Siužetas

Vestuvių dieną, gruodžio 30 d., jaunasis gauna pranešimą, kad ilgai lauktą automobilį reikia atsiimti Maskvoje ir ne vėliau, nei rytoj. Jaunavedžių pora, palikusi svečius, traukiniu keliauja į Maskvą. Nusipirkę mašiną, žiemos keliais laimingi naktį važiuoja link Vilniaus. Dėl eismo įvykio kelias valandas turi praleisti milicijos kameroje, o paskui, pasibaigus benzinui, šaltyje sėdi automobilyje ir pradeda matyti vienas kito asmenines savybes, kurių nepastebėjo iki vestuvių…

## Nuorodos
* Filmo svetainė
Kentau

**Kentau** – miestas pietinėje Kazachstane, Turkestano srityje, prie Karatau kalnagūbrio, 40 km nuo Turkestano geležinkelio stoties. Išvystyta metalo gavybos pramonė, yra ekskavatorių gamykla. Apylinkėse kasamos polimetalų rūdos.

## Istorija
1955 m. gavo miesto teises.

## Sportas
* FK Arman Kentau (futbolas)

## Galerija

File:Кентау._Вид_006._2007.10.JPG
File:Кентау._Вид_003._2007.10.JPG


## Šaltiniai
Nikolajus Charuzinas

**Nikolajus Charuzinas** (, 1865 m. – 1900 m.) – rusų etnografas, istorikas.

## Biografija
Broliai teisininkas Michailas Charuzinas, archeologas ir politikas Aleksejus Charuzinas, sesuo Vera Charuzina. Baigė Maskvos universitetą.

1886–1896 m. keliavo po Rusijos imperiją, rinko etnografijos medžiagą. Rūpinosi įvesti etnografijos kursą Maskvos aukštosiose mokyklose. 1893 m. Teisingumo ministerijos archyvo, vėliau Istorijos muziejaus darbuotojas. 1899 m. pradėjo skaityti paskaitas Maskvos universitete ir Lazarevo institute. Redagavo leidinį „Сборник сведений для изучения быта крестьянского населения России“.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – paprotinė teisė, šeima ir gentis, tikėjimai, buitis. Parašė suomių bei Rusijos tiurkų ir mongolų genčių gyvenamųjų namų istorinės raidos apžvalgas. Atstovavo evoliucionistų mokyklai, tačiau taikė ir kompleksinį tyrimo metodą. Susistemino XVIII a.-XIX a. Rusijos tyrinėtojų surinktą etnografijos medžiagą.

## Bibliografija
* Из материалов, собранных среди крестьян Пудожского уезда Олонецкой губернии, Москва, 1889
* О найдах у древних и современных лопарей, Москва, 1889
* Русские лопари, Москва, 1890
* Очерк истории развития жилища у финнов, Москва, 1895
* История развития жилища у кочевых и полукочевых тюркских и монгольских народностей России, Москва, 1896
* Очерки первобытного нрава. Семья и род, Москва, 1898
* Медвежья присяга у остяков и вогулов, Москва, 1899
* Обзор доисторической археологии в Балтийских губерниях, Ревель, 1893
* О некоторых сведениях по истории Коккенхузена, Москва, 1896
* К истории города Герцеке в Ливонии, Москва, 1895
* Этнография, лекции, читанные в Московском университете (выпуск I: „Часть общая и материальная культура“, Санкт-Петербург, 1901; выпуск II: „Семья и род“, Санкт-Петербург, 1903; выпуск III: „Собственность и первобытное государство“; выпуск IV: „Верования“)

## Šaltiniai
Čiplytė

**Čiplytė** - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Čiplienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Čiplis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Joana Viga Čiplytė (g. 1947) – Lietuvos istorikė;
* Vilma Čiplytė (1969–2009) – Lietuvos kultūrologė, folkloristė, liaudies muzikos atlikėja;
Romowe Rikoito

**„Romowe Rikoito“** – tamsiojo folkloro grupė, įkurta 1995 m. Grupė pavadinta pagal senovės prūsų šventyklą Romovę (Rikojotą).

Grupė išleido 5 albumus.

„Romowe Rikoito“ kūrybai būdingas gilus, savitas skambesys, kompozicijos įrašytos akustinėmis gitaromis, fleita, smuiku, violončele ir klavišiniais – joms būdingos prietemos, dekadanso, melancholijos, paslaptingos vilties ir sakralumo harmonijos.

Grupė yra įrašiusi K. Donelaičio „Metų“ įžangą iš „Pavasario linksmybių“ prūsų kalba, įdainavusi A. Kroulio (*A. Crowley*), Dantės Gabrielio Rosečio, Žeraro de Narvalio, Čidioko Tičborno, Šarlio Bodlero ir kitų autorių eiles.

## Istorija
Grupę „Romowe Rikoito“ 1995 m. istorinėse Prūsijos žemėse (dab. Karaliaučius) įkūrė Glābbis Niktorius.

Pirmuose dviejuose albumuose *Narcissism* ir *L’Automne Eternel* būdingos melancholijos, mirties, skausmo temos. Albume *Āustradēiwa* pereinama prie prūsų kultūros temų. 2014 m. leidykla „Dangus“ išleido ketvirtąjį albumą *Undēina*, kuris, kaip rašoma, „skirtas magiškai kelionei šiuolaikiniame vakarų baltų pasaulyje“. Albumas pasirodė po 9 metų pertraukos. Beveik visi šio albumo kūriniai įdainuoti prūsų kalba. Albumo tematika skirta prūsų mitologijai (šiuolaikinei jos pajautai), žyniams Merūnui ir Waltīnui Suplītui. Abume *Undēina* išlaikomas „Romowe Rikoito“ būdingas melancholiškas tamsiojo folkloro skambesys, čia kur kas daugiau nei ankstesniuose albumuose archajinės tautinės muzikos garsų (naudojamos kanklės, švilpynė, aidi sutartinės).

2015 m. gruodžio 12 d. „Romowe Rikoito“ pristatė albumą *Undēina* LLKC vykusiame koncerte „Prutena“, nuo 2016 m. dalyvavo festivalyje „Mėnuo Juodaragis“.

2016 m. itin riboto tiražo viniline plokštele išleistas albumas „Nawamār“. Jis toliau tęsia prūsų mitologijos pajautos temą ir veda į baltiškos magijos centrą – Ramuvą – lydimas runų ženklų, sapnų, folkloro aidų ir gyvos prūsų kalbos skambesio.

## Nariai

### Dabartiniai
* Glabbis Niktorius – vokalas, būgnai
* Adam Ormes – vokalas, perkusiniai instrumentai
* Ian Campbell – vokalas, gitara, elektronika
* Agota Zdanavičiūtė – kanklės, vokalas, būgnas
* Sigita – vokalas, įvairūs instrumentai

### Buvę
* Johnny – gitaros, vokalas
* Alwārmija (Karina Rode) – vokalas
* Aleks Āulaukis (Aleksej Popov) – gitaros
* Anny (Anna Ivanova) – violončelė
* Alnā – vokalas
* Aliona Ilnickaja – smuikas
* Victoria – klavišiniai, fortepjonas, fleita
* Olga – vokalas
* Liudmila – smuikas
* Poonk – *arche* smuikas
* Ruslan Z – pritariantis vokalas
* Elena – smuikas
* Count Ash – vokalas
* Jevgenij Lebedev – vokalas

## Diskografija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Facebook puslapis
* Myspace puslapis
*
Zablatiškė (Ignalina)

**Zablatiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietuose, 10 km į pietryčius nuo Ignalinos, 2 km į vakarus nuo Ceikinių, prie Švintės upelio ir plento .

Vietiniai gyventojai kaimą vadina ***Užubaliais***.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš pavardės *Zablãckas*.

## Istorija

Nuo XIX a. iki 1929 m. buvo Zablatiškės valsčiaus centras. Cariniais laikais Zanlatiškės palivarkas pateko į Švenčionių apskritį, Daugėliškio parapiją. Dvarui priklausė 1200 margų žemės, iš jų 860 dirbamos (su Nastazavo palivarku), 80 – ganyklų, taip pat gana iškirsti miškai, vandens malūnas. Iki 1828 m. dvarą valdė Zablackai, vėliau Zeifertai, Houvaldai, Petras Olševskis.

Sovietmečiu priklausė Zuikų apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Zablatiškės valsčius

**Zablatiškės valsčius** (, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Zablatiškė, kurį laiką – Spinkaičiai.

## Istorija

Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1885 m. prijungta dalis Švenčionių valsčiaus. 1926 m. sausio 1 d. valsčiui perduota dalis Švenčionių valsčiaus.

Zablatiškės valsčius panaikintas 1929 m. balandžio 11 d., jo teritorija priskirta Daugėliškio valsčiui, Linkmenų valsčiui, Mielagėnų valsčiui ir Švenčionių valsčiui.

|-
| 1869 m. || || 3544 || 340 kiemų  || || 78
|-
| 1874 m. || || 3721 || 365 kiemai  || 4 seniūnijos || 102
|-
| 1880 m. || || 5308 || 360 kiemų  || 4 seniūnijos || 118
|-
| 1885 m. || || 5781 || 360 kiemų  || 4 seniūnijos || 118
|-
| 1890 m. || || 5615 || 385 kiemai  || 4 seniūnijos || 116
|}

## Vadovai
* G. Maldžiukas, 1881–1890 m.
* I. Marcinkonis, nuo 1890 m.

## Suskirstymas

## Šaltiniai