open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Popielas

:: *Apie kaimą Lenkijoje žr. [[Popielas (Liublino vaivadija)]]*.
**Popielas** () – legendinis IX a. kunigaikštis, valdęs polianų ar goplanų gentį. Jokių archeologinių duomenų apie šį valdovą nerasta. Pasak legendos, Popielas buvęs paskutinis prieš Piastus valdžiosios Popielų dinastijos valdovas. Pasak kronikininkų Galo Anonimo, Jano Dlugošo ir Marcino Kromero, Popielas dėl savo nevykusio valdymo buvo nuverstas nuo sosto ir gyvas suėstas pelių (ar žiurkių) Krušvicos bokšte.

Pasak legendų, Popielas buvo netikęs valdytojas, labiau besirūpinęs moterimis, vynu ir dainomis negu valdymu. Jam didelę įtaką darė jo žmona, iš Vokietijos kilusi Ryksa. Popielą bandę pašalinti jo giminaičiai buvo nunuodyti, o jų kūnai sumesti į Goplo ežerą.

Gentis sukilusi prieš savo valdovą, todėl Popielas su žmona pabėgęs į bokštą. Tūkstančiai pelių ir žiurkių pralindo pro sienų plyšius ir sugriaužė Popielą ir Ryksą. Pagal šią legendą Kruševicos bokštas vadinamas Pelių bokštu, tačiau iš tiesų jis buvo pastatytas daug vėliau – apie 1350 m.

Kunigaikštį Popielą soste pakeitė Piastas.
Peter Steele

**Peter Steele** (g. 1962 m. sausio 4 d. Brukline, Niujorkas – 2010 m. balandžio 14 d.) – heavy metal grupių Type O Negative ir Carnivore vokalistas, dainų autorius ir bosistas.
Piastai

**Piastai** () – pirmoji istorinė karališkoji lenkų dinastija. Ji prasideda nuo pusiau legendinio kunigaikščio Piasto. Pirmasis istoriškai neginčytinas šios dinastijos valdovas – Meška I, valdęs X a. Piastų dinastija valdė Lenkiją iki 1370 m., kuomet mirė kunigaikštis Kazimieras Didysis.

Piastų dinastijos terminą XVIII a. įvedė ATR istorikas Adomas Naruševičius.

## Linijos
Nuo XII a. Piastų dinastiją sudarė kelios atskiros kunigaikščių linijos, kurios koncentravosi skirtinguose Lenkijos regionuose ir varžėsi dėl pagrindinio sosto Krokuvoje. Svarbiausios buvo:

* Didžiosios Lenkijos Piastai – valdė Didžiojoje Lenkijoje 1138–1296. Trys iš jų buvo Krokuvos kunigaikščiai;
* Mazovijos Piastai – valdė Mazovijoje 1138–1526. Du iš jų buvo Krokuvos kunigaikščiai;
* Silezijos Piastai – atskiros linijos valdė Sileziją 1138–1675. Keturi iš jų buvo Krokuvos kunigaikščiai;
* Sandomiežo Piastai – su pertraukomis valdė Mažojoje Lenkijoje (Sandomiežo kunigaikštystėje) 1138–1279. Trys iš jų buvo Krokuvos kunigaikščiai;
* Kujavijos Piastai – Mazovijos Piastų atšaka, valdė Kujavijoje, Lenčicoje ir Seradze 1233–1364 m. Du iš jų buvo Krokuvos kunigaikščiai. Šios atšakos atstovai Vladislovas Lokietka ir Kazimieras III Didysis tapo pirmaisiais suvienytos Lenkijos karaliais.

Ilgiausiai Piastų atšaka išgyveno Silezijoje – iki 1675 m. Dinastijos nariai per vedybas susijungė su įvairiomis Europos karališkomis šeimomis.

## Valdovai
Chosciskas

** Chosciskas** () – legendinis lenkų genčių kunigaikštis, Piastų dinastijos pradininkas. Minimas Galo Anonimo kronikoje *Cronicae et gesta ducum sive principum Polonorum* kaip kunigaikščio Piasto tėvas.

Vardas Chosciskas matyt kilęs nuo slavų prokalbės žodžio *chost* ar *chwost*, reiškiančio uodegą.
Galas Anonimas

**Galas Anonimas** () – tradiciškai suteikiamas vardas nežinomam XI-XII a. kronikininkui, apie 1115 m. lotynų kalba parašiusiam kroniką *Cronicae et gesta ducum sive principum Polonorum* (Lenkų kunigaikščių bei princų kronikos ir poelgiai). Jis laikomas vienu iš pretendentų į Vengrijos kronikos *[[Gesta Hungarorum]]* autorystę.

Vienintelis šio kronikininko (*Gallus*) paminėjimas randamas XVI a. Varmijos vyskupo Marcino Kromerio manuskripte. Nėra žinoma, kodėl jis pavadintas Galu – galbūt toks buvęs jo vardas, o gal Kromeris jį siejo su prancūzais.

Kronikininkas Lenkų kronikoje apie save užsimena labai mažai. Galima spėti, kad jis buvęs Vengrijoje, kur sutikęs lenkų kunigaikštį Boleslovą III Kreivaburnį. Jis taip pat buvęs piligrimas ir garbino Šv. Egidijų, taip pat turėjo žinių apie Skandinaviją. Kadangi buvo gerai išsilavinęs, Galas Anonimas greičiausiai buvo vienuolis, o rašymo maniera būdinga prancūziškai ar olandiškai.

Galo Anonimo Lenkų kronika yra vienintelis šaltinis apie ankstyvąją Lenkijos istoriją.
Terry Gilliam

**Terry Gilliam** (g. 1940 m. lapkričio 22 d. Mineapolyje, Minesotos valstijoje) – amerikiečių ir britų kino bei televizijos režisierius, aktorius, „Monty Python“ komikų trupės narys. Žymiausi jo sukurti filmai – „Brazilija“, „Dvylika beždžionių“ ir „Baimė ir neapykanta Las Vegase“.

## Filmografija

* „Monty Python“ ir šventasis Gralis“ (1975)
* „Žabervokis“ (1977)
* „Banditai laike“ (1981)
* „Brazilija“ (1985)
* „Barono Miunchauzeno nuotykiai“ (1988)
* „Karalius žvejys“ (1991)
* „Dvylika beždžionių“ (1995)
* „Baimė ir neapykanta Las Vegase“ (1998)
* „Broliai Grimai“ (2005)
* „Potvynių žemė“ (2005)
* „Daktaro Parnaso fantazariumas“ (2009)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Pranas Vainauskas

**Pranas Vainauskas** (1899 m. sausio 26 d. Gasčiūnuose, Joniškio vlsč., Šiaulių apskr. – 1977 m. birželio 19 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos teisininkas, politinis veikėjas, rezistentas.

## Biografija

Gimė Gasčiūnų bažnytkaimyje. Mokėsi Mintaujos gimnazijoje. Ateitininkas nuo 1911 m. Karo metu mokslą tęsė M. Yčo gimnazijoje Voroneže. 1919 m. baigė Šiaulių gimnaziją ir įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę, baigė Karo mokyklos antrąją laidą. 1922 m. būdamas leitenantas išėjo į atsargą. 1922–1927 m. studijavo Lietuvos universiteto Teisės fakulteto Teisės skyriuje. 1923 m. Klaipėdos sukilimo dalyvis. 1923–1926 m. vykdė žemės reformą. 1927–1939 m. dirbo Finansų ministerijos Prekybos departamente, Klaipėdos muitinės viršininku, Klaipėdos laisvosios zonos valdyboje. 1941 m. Laikinosios vyriausybės prekybos ministras.

Įsikūrus Lietuvių frontui, dalyvavo LF vadovaujančiojoje grupėje ir šios grupės pagrindu sudarytame Lietuvių fronto vadovaujančiajame centre, buvo įpareigotas plėsti LF veiklą Kaune. Įkūrus Tautos Tarybą įsitraukė į jos veiklą, dalyvavo aptariant LF programą, rašė straipsnius į LF spaudą.

Artėjant antrajai sovietų okupacijai 1944 m. pasitraukė į Vakarų Europą, vėliau – į Jungtines Valstijas.

## Išnašos
Bronius Vaivada

**Bronius Vaivada** (1900 m. gegužės 29 d. Žadeikiuose, Vabalninko valsčius, Biržų apskritis – 1946 m. birželio 7 d. Utenoje) – Lietuvos karininkas, pedagogas, rezistentas.

## Biografija
1910–1913 m. mokėsi Kupreliškio mokykloje, 1918–1921 m. Kupreliškio progimnazijoje, 1923–1927 m. Kauno mokytojų seminarijoje, kurią baigęs įstojo į Karo mokyklą. Ją baigęs tarnavo karo aviacijoje. 1932–1935 m. studijavo Strasbūro universiteto Geofizikos ir matematikos institute, jį baigęs 1935–1940 m. dirbo Lietuvos kariuomenės aviacijos meteorologijos biure.

Sovietams okupavus Lietuvą iš kariuomenės buvo atleistas. Dirbo matematikos mokytoju Utenos gimnazijoje. 1942 m. įsitraukė į Lietuvių fronto (LF) veiklą, dalyvavo pasitarimuose Panevėžyje kaip LF Utenos apskrities atstovas. 1943 m. įsitraukė į LF karinės organizacijos „Kęstutis“ veiklą, buvo Utenos apskrities štabo viršininkas, leido pogrindinį leidinį „Prošvaistės“.

Antrosios sovietų okupacijos metais tęsė „Kęstučio“ organizacijos veiklą. 1945 m. birželio 7 d. buvo suimtas, po metų sušaudytas.
Sergejus Stepašinas

**Sergejus Vadimovičius Stepašinas** (, g. 1952 m. kovo 2 d. Port-Artūre, Kinija) – Rusijos valstybinis ir politinis veikėjas, buvęs RF vyriausybės pirmininkas ir Rusijos Federacijos Audito rūmų pirmininkas (2000-2013 m.). Vadovavo RF Federalinei kontržvalgybos tarnybai (FSK) vėliau RF Federalinei saugumo tarnybai (FSB), atsargos generolas pulkininkas, istorijos mokslų kandidatas, teisės mokslų daktaras, profesorius.

## Biografija
1973 m. baigė SSRS MVD vidaus armijos aukštąją politinę mokyklą Leningrade, 1981 m. – Karinę politinę Lenino vardo akademiją, 1986 m. – aspirantūrą akademijoje. 2002 m. – Finansų akademiją prie Rusijos Federacijos vyriausybės.

1973–1981 m. tarnavo Vidaus reikalų ministerijos (VRM) vidaus kariuomenėje. 1981–1990 m. dėstė VRM aukštojoje politinėje mokykloje. 1987–1990 m. ne kartą atlikinėjo užduotis "karštuose taškuose" – Baku, Ferganoje, Kalnų Karabache, Suchumyje.

1990–1993 m. RSFSR liaudies deputatas. 1991 m. paskirtas RSFSR Federalinės saugumo agentūros generalinio direktoriaus pavaduotoju tuo pačiu šios agentūros Sankt-Peterburgo ir Leningrado srities valdybos viršininku. Nuo 1992 m. Rusijos Saugumo ministerijos ministro pavaduotojas tuo pačiu šios ministerijos Sankt-Peterburgo ir Leningrado srities valdybos viršininkas.

Nuo 1993 rugsėjo iki gruodžio – Rusijos Saugumo ministerijos ministro pirmasis pavaduotojas. Nuo 1993 gruodžio iki 1994 kovo – Rusijos Federacijos Federalinės kontržvalgybos tarnybos direktoriaus pirmasis pavaduotojas. 1995 m. iki birželio 30 d. vadovavo Rusijos Federalinei saugumo tarnybai (FSB).

1995 m. lapkričio 10 paskirtas Rusijos Federacijos vyriausybės aparato Administracinio departamento viršininku.
1996–1998 m. Rusijos Gynybos tarybos narys. 1998 m. suteiktas generolo-pulkininko karinis laipsnis.

Nuo 1997 m. liepos iki 1998 m. kovo – Rusijos Federacijos teisingumo ministras.
Nuo 1998 m. balandžio 24 d. Rusijos Federacijos vidaus reikalų ministras. 1999 m. balandžio 27 paskirtas Rusijos vyriausybės pirmininko pirmuoju pavaduotoju. 1999 m. gegužės 12 paskirtas laikinai eiti Rusijos vyriausybės pirmininko pareigas.
1999 m. gegužės – rugpjūčio mėn. – Rusijos Federacijos vyriausybės pirmininkas. 

1999 m. gruodžio 19 d. išrinktas Rusijos Federacijos Federalinio susirinkimo Valstybinės dūmos deputatu. Nuo 2000 m. sausio 26 – Valstybinės dūmos Saugumo komiteto narys. Nuo 2000 m. vasario 23 d. – Valstybinės dūmos Kovos su korupcija komisijos pirmininkas. 

Nuo 2000 m. vasario mėn. iki 2013 m. rugsėjo mėn. buvo Rusijos Federacijos Audito rūmų () pirmininkas.

## Šaltiniai
* Biografija iš lenta.ru ;
* Biografija iš ladno.ru  ;
* Biografija iš ippnou.ru  .

|-

|-

|-

|-
Aleksandras Morozevičius

**Aleksandras Sergejevičius Morozevičius** (, g. 1977 m. liepos 18 d.) – Rusijos šachmatų didmeistris.

Pagal 2009 m. balandžio FIDE reitingo sąrašą, jo Elo reitingas buvo 2751. 2009-ųjų rugsėjo duomenimis, Morozevičius yra 10-as pasaulyje.

Morozevičius beveik dešimtmetį yra vienas geriausių pasaulio šachmatininkų. Žinomas kaip retus debiutus (pvz., Čigorino gynyba **1. d4 d5 2. c4 Žc6** ar Albino kontragambitas **1.d4 d5 2.c4 e5**; abu retai naudojami aukšto lygio žaidime) naudojantis žaidėjas. Vieni Morozevičiaus svabiausių rezultatų – 7,5 taško iš 10 2000-ųjų šachmatų olimpiadoje (laimėjo bronzos medalį 2-oje lentoje) ir 7 taškai iš 11 2002-ųjų olimpiadoje. Be to Morozevičius – dukart Rusijos čempionas (1998 ir 2007).

## Karjera
Pirmoji Morozevičiaus pergalė tarptautiniame turnyre buvo 1994-aisiais, kai jis buvo septyniolikos. Tada jis nugalėjo Loids Banko turnyrą Londone su 9,5 taško iš 10. Tais pačiais metais jis nugalėjo ir Pamplonos turnyre, kuriame vėliau nugalėjo ir 1998-aisiais.

1997 FIDE K. O. pasaulio čempionato pirmajame rate Morozevičius eliminavo buvusį pasaulio čempioną Smyslovą, bet antrajame rate buvo eliminuotas Olo.

2000-ųjų pradžioje Morozevičius dalyvavo Koruso šachmatų turnyre Wijk aan Zee mieste ir finišavo 5-as iš 14 žaidėjų. Nugalėjo Garis Kasparovas, už jo Vladimiras Kramnikas, Višvanatanas Anandas ir Peteris Leko.

2001 FIDE K. O. pasaulio čempionate Morozevičius žaidė gimtojoje Maskvoje, kur nugalėjo Zeliavoką, Sasikiraną ir Gurevičių, bet ketvirtame raunde Morozevičius pralošė turnyro nugalėtojui Ponomariovui.

2005 rugsėjo-spalio mėn. Morozevičius žaidė FIDE pasaulio čempionate San Luise. Jame jis buvo ketvirtas. Pirmas buvo Veselinas Topalovas, o antrą-trečią vietas dalijosi Višvanatanas Anandas ir Piotras Svidleris.

2006 gruodį Morozevičius nugalėjo stioriame Pamplonos turnyre, surinkęs 6 taškus iš 7. Taip pat dalijosi antrą vietą su Magnusu Karlsenu (Nugalėjo Anandas) 2007-ųjų Linareso turnyre.

Dėl gero rezultato San Luise Morozevičius žaidė 2007 pasaulio čempionate. Ten jis surinko 6 taškus iš 14, užimdamas 6-ąją vietą iš aštuonių. Vis dėlto Morozevičius vienintelis tame turnyre nugalėjo pasaulio čempioną Vladimirą Kramniką (tai buvo vienintelis Kramniko pralaimėjimas 2007-aisiais metais).

2007 gruodį Morozevičius laimėjo Rusijos čempionatą, vienu metu ten pasiekęs šešias pergales iš eilės.

2008-ųjų rūgpjūtį Morozevičius dalijosi 2-5 vietas Talio memorialo turnyre, nors pradžioje ilgai buvo lyderis.

## Komandinės varžybos
Šachmatų olimpiadose Morozevičius pasiekė gerus rezultatus: laimėjo komandinius aukso medalius 1998, 2000 ir 2002, komandinį sidabro medalį (2004) ir komandinį bronzos medalį (1994).
Taip pat Morozevičius laimėjo komandinį pasaulio čempionatą 2005-aisias. Morozevičius taip pat du kartus laimėjo Europos komandinį čempionatą (2003 ir 2007).

## Išanšos

## Nuorodos

* Oficialus Aleksandro Morozevičiaus tinklalapis 
* 419 Morozevičiaus partijų .pgn formatu
Kauno evangelikų liuteronų bažnyčia

**Kauno evangelikų liuteronų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti prie Nemuno, Kauno senamiesčio senajame vokiečių kvartale, netoli Vytauto Didžiojo tilto. Tai viena pirmųjų liuteronų bažnyčių Kaune, pastatyta dar 1683 m.

## Istorija
Kaune jau 1550 m. pradėtas skelbti Dievo žodis pagal nepakeistą Augsburgo tikėjimo išpažinimo raštą. Parapija įsikūrė 1558 m., parapijos ganytojišką darbą pradėjo kunigas Zommer. Jis tarnavo iki 1570 m. Po jo Kauno parapijoje tarnavo kunigas Bampf, vėliau kunigas Oderborn (ar Oldenborn). Kiek ilgai jie tarnavo, nėra aišku. Žinoma tik, kad 1577 m. pamaldos vyko pirmojoje evangelikų liuteronų bažnytėlėje prie Rotušės aikštės netoli dabartinio Maironio namo. Nuo 1588 m. iki 1591 m. tarnavo kunigas Pannachius. Vėliau tarnavo šie kunigai: Pase, Vegner, Movius, Sperber, Eingler, Möler, Lange Bandreus, ir Rüdel. Didelio gaisro metu bažnytėlė sudegė.

1862 m. pastatytas varpinės bokštas (architektas J. Wolleris). 1953 m. motyvuojant „tikinčiųjų trūkumu“, bažnyčia uždaryta. Sovietmečiu bažnyčia perduota VU KHF ir paversta aktų sale. 1989 m. balandį bažnyčioje vėl leista melstis Kauno evangelikų liuteronų parapijos tikintiesiems.

## Nuorodos

*Kauno liuteronų parapija
Lešekas

**Lešekas** (, **Lestekas**, **Lestko** g. apie 870 ar 880 m. – m. apie 921 m.) – pusiau legendinis lenkų genčių kunigaikštis, Valdė apie 892–921 m.

Jis priklausė Piastų dinastijai, buvo Zemovito sūnus. Kaip ir kiti ankstyvieji lenkų valdovai, minimas Galo Anonimo Lenkų kronikoje. Po Lešeko mirties sostą perėmė jo sūnus Zemomyslas.

## Nuorodos
Spyna

**Spyna** – įtaisas kam nors užrakinti. Spyna gali būti pakabinamoji ir įstatomoji. Pagal rakinimo mechanizmo konstrukciją skiriama paprastoji, plokštelinė ir šifruotoji spyna. Spyna užrakinama ir atrakinama raktu (arba kita priemone) stumdant rakinimo mechanizmo skląstį. Pakabinamosios spynos skląsčio galas užrakinant patenka į spynos apkabo išpjovą.

Paprastoji spyna veikia taip: skląstis, kurio padėtį fiksuoja slankiklis su spyruokle, pastumiamas sukamu raktu. Plokštelinės spynos skląstis turi keletą figūrinių plokštelių. Spyna rakinama, kai rakto galvutės iškyšos sutampa su plokštelių išpjovomis. Šitokia spyna už paprastąją patikimesnė. Cilindrinė spyna sudaryta iš sukiojamos cilindrinės šerdies su strypeliais. Tokie pat strypeliai yra ir korpuse. Raktu pastačius šerdies strypelius į tam tikrą padėtį, kuri atitinka korpuso strypelius (tai padaroma tik spynai tinkamu raktu), galima pasukti šerdį apie ašį ir pastumti skląstį.

Šifruotoji spyna turi ne tik įprastą rakinimo mechanizmą, bet ir papildomą įtaisą, padidinantį spynos patikimumą. Spyną galima rakinti raktu (arba keliais raktais paeiliui) arba be rakto (pvz., surenkant tam tikrą raidinį arba skaitmeninį kodą), rakinimo mechanizmą galima sujungti su laikrodžiu (spyna atsirakina tik tam tikru laiku), signalizacija, valdyti iš tolo.

## Istorija
Pirmosios medinės spynos darytos Egipte II tūkstantmetyje prieš mūsų erą. Metalines spynas pradėta gaminti V–VI m. e. a. Pietų Europoje; pakabinamąsias spynas taip pat pirmieji pagamino romėnai. Manoma, jog Kijevo Rusios amatininkai XI–XII a. pradėjo daryti cilindrines spynas. Viduramžiais spynų gaminimu garsėjo Niurnbergo kalviai. Vadinamoji prancūziška spyna buvo sukonstruota 1640 m. Prancūzijoje; XVII–XVIII a. vis sudėtingesnės ir gražesnės spynos buvo konstruojamos Prancūzijos, Didžiosios Britanijos, JAV meistrų.

Lietuvoje raktai ir metalinės spynos vartojami nuo IX a., cilindrinės spynos – nuo XI–XII a., pakabinamosios (tarp jų ir arklių) – nuo XV–XVI a. XVI–XIX a. spynų gaminimu ypač garsėjo Vilniaus, Klaipėdos, Kretingos kalviai, kurių darytos spynos (šalia fabrikinių) buvo vartojamos iki XX a. 3–4 dešimtmečio. XIX a. pabaigoje Kaune spynos pradėtos gaminti fabrikiniu būdu.

## Šaltiniai
Zemomyslas

** Zemomyslas** (; mirė ~950-960 m.) – trečiasis lenkų genčių kunigaikštis, valdęs Didžiąją Lenkiją X amžiuje. Jis priklaustė Piastų dinastijai ir buvo pirmojo istorinio lenkų valdovo Meškos I tėvas.

## Vaikai
Žinoma, kad Zemomyslas turėjęs bent 3 vaikus:
* Meška I (935–992 m.)
* Cideburas (-972 m.)
* nežinomas sūnus (-963 m.)
Didžioji Lenkija

: *Šis straipsnis – apie istorinį regioną. Apie administracinius vienetus žiūrėkite [[Didžiosios Lenkijos provincija]], [[Didžiosios Lenkijos vaivadija]].

*'Didžioji Lenkija''' (, ) – istorinis regionas vidurio vakarų Lenkijoje, tarp Vyslos ir Odros upių. Svarbiausias miestas – Poznanė. Dabar dauguma regiono įeina į Didžiosios Lenkijos vaivadiją, mažesnės dalys – į Kujavijos-Pamario, Liubušo ir Lodzės vaivadijas.

## Geografija
Regionas ribojasi su Pomeranija (šiaurės vakaruose), Pomerelija (šiaurės rytuose), Kujavija (rytuose), Silezija (pietuose). Pagrindinės regiono upės yra Varta ir Notecė. Šiaurėje paviršius suformuotas ledyno, kalvotas, su daug ežerų; pietinėje dalyje vyrauja lygumos. 1957 m. įsteigtas Didžiosios Lenkijos nacionalinis parkas.

Svarbiausi regiono miestai: Poznanė, Kališas, Koninas, Pila, Didžiosios Lenkijos Ostruvas, Gnieznas, Lešnas, Turekas, Kolas, Kurnikas.

## Istorija

Didžioji Lenkija yra ankstyvosios Lenkijos valstybės šerdis, dar vadinama Lenkijos lopšiu. Senovėje regionas buvo apgyvendintas polianų genčių. Būtent jų valdovai vėliau tapo ir visos Lenkijos karaliais. Didžiosios Lenkijos terminas pirmą kartą paminėtas 1257 m. Terminas atsirado kaip opozicija vėliau apie Krokuvą susiformavusiam Mažosios Lenkijos regionui.

XII a. regione klestėjo kelios kunigaikštystės: Didžiosios Lenkijos kunigaikštystė, Poznanės kunigaikštystė, Gniezno kunigaikštystė, Kališo kunigaikštystė kurios 1314 m. inkorporuotos į Lenkijos karalystę. Regione suformuotos Poznanės ir Kališo vaivadijos.

Po II Respublikos padalinimo 1793 m. regionas atiteko Prūsijos karalystei, kur suformuota Pietų Prūsijos provincija. 1806 m. Didžiojoje Lenkijoje įvyko sėkmingas sukilimas, po kurio suformuota Varšuvos kunigaikštystė, o regionas jai priklausė kaip Poznanės departamentas. Tačiau jau 1815 m., panaikinus kunigaikštystę, Didžioji Lenkija buvo padalinta tarp Prūsijos (čia sudarė Poznanės Didžiąją Kunigaikštystę, vėliau – Poznanės provinciją) ir Rusijos Imperijos (čia sudarė Kališo vaivadiją, vėliau – guberniją).

Po Pirmojo pasaulinio karo atkūrus Lenkijos nepriklausomybę, Didžioji Lenkija vėl atiteko jai, ir buvo administruojama kaip Poznanės vaivadija. 1939-45 m. regioną valdė Nacistinė Vokietija.

Dar kartą atsikūrus Lenkijai, Poznanės vaivadija buvo atkurta, bet po 1975 m., vykdant administracinę reformą nuo jos atskirtos Kališo, Lešno, Pilos, Konino vaivadijos. 1999 m. jas sujungus, regione suformuota Didžiosios Lenkijos vaivadija.
Vyresnysis jūreivis

**Vyresnysis jūreivis** () – TSRS ir dabartinės Rusijos Federacijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, kuris suteikiamas patyrusiems geriems jūreiviams už pavyzdingą tarnybinių pareigų vykdymą ir drausmingumą. Esant reikalui vyresnysis jūreivis gali pakeisti skyriaus vadą.

Armijoje vyresnįjį jūreivį atitinka jefreitorius.

Šis laipsnis buvo įsteigtas TSRS Kariniame jūrų laivyne ir buvo perimtas Rusijos laivyno karinių laipsnių sistemoje..
Juozas Žagrakalys

**Juozas Žagrakalys** (1906 m. kovo 14 d. Tetirvinuose, Pasvalio valsčius – 1977 m. balandžio 2 d. Biržuose) – Lietuvos teisininkas, rezistentas, vertėjas, prozininkas.

## Biografija
Gimė pasiturinčių ūkininkų šeimoje. 1919 m. įstojo į Linkuvos gimnaziją. Čia įsitraukė į ateitininkų moksleivių sąjungos veiklą. Gimnaziją baigė 1925 m. Tais pačiais metais įstojo į Lietuvos universiteto Teisės fakulteto Teisės skyrių, kurį baigė 1930 m. Universitete dalyvavo studentų ateitininkų veikloje.

1932–1940 m. advokatas, nuo 1942 m. Panevėžio ekonomikos mokyklos dėstytojas. Įsikūrus Lietuvių frontui (LF) buvo Panevėžio LF apygardos vadovas, organizavo apygardos veiklą, rengė ir dalyvavo LF programos svarstymuose, rašė korespondencijas į LF spaudą, organizavo jos platinimą Panevėžyje ir apygardoje.

Dirbo Zarasuose, Panevėžyje. Redagavo leidinį „Teisininkas“, leidinių „Teisė“, „Naujoji Romuva“, „Kraštotyra“ (etnografiniai aprašai) bendradarbis. Rinko kalbos faktus „Lietuvių kalbos žodynui“.

1945 m. (antrosios sovietų okupacijos metais) buvo suimtas ir kalinamas įvairiuose lageriuose (Vorkutoje), ištremtas į Kazachstaną. Grįžo 1956 m. Įgijo agronomo specialybę. Gyveno Biržuose, dirbo meteorologijos stotyje.

Paskelbė apsakymų, straipsnių laikraštyje „Biržiečių žodis“, vertė. Spaudinių, darbų, raštų kolekcija – kūryba, kraštotyros darbai (1943–1977), korespondencija (1944–1977) – saugoma Lietuvoje, LNB. Priimta 1973–1977 m. iš J. Žagrakalio ir 1978 m. iš P. Aukštikalnytės-Žagrakalienės.

## Šaltiniai
Rustenburgas

**Rustenburgas** – miestas Pietų Afrikos Respublikos šiaurinėje dalyje, Šiaurės Vakarų provincijoje, Magalisbergo kalnų papėdėje. Tai yra vienas svarbiausių pasaulyje platinos gavybos ir apdirbimo centrų. Rustenburge įsikūrusi kompanija Precious Metal Refiners tiekia 70 % pasaulinės platinos produkcijos. Rustenburgo priemiestyje Phokenge yra Royal Bafokeng stadionas, kuriame vyko 2010 m. pasaulio futbolo čempionato varžybos.

## Istorija

Rustenburgas įkurtas 1851 m. kaip derlingo žemdirbystės rajono centras. 1859 m. įkurta olandų reformatų bažnyčia.

## Sportas

Mieste 2010 m. vyko XIX pasaulio futbolo čempionatas.

* Orbit College FC – futbolo klubas; rungtyniavo stipriausiame šalies futbolo divizione.
* „Hedeira Road“ stadionas, talpinantis 32 000 žiūrovų. Dėl rėmimo sutarčių kisdavo pavadinimas. Dar žinomas kaip Olympia Park.

## Išnašos

## Sportas
* Oficiali svetainė
Eilinis

**Eilinis** – žemiausias karinis laipsnis daugelyje šalių. Kai kuriose šalyse už eilinius žemesnio laipsnio yra tik rekrūtai ir kursantai (ne karininkų kursų). Dalyje šalių eilinis yra ne vienas laipsnis, o keletas gretimų, kurie, pvz., žymimi NATO karinių laipsnių kodais (*NATO Rank Grades*) nuo OR-1 iki OR-3.

Dabartinėje Lietuvos kariuomenėje irgi egzistuoja laipsnis *eilinis*, Lietuvos Karinėse jūrų pajėgose eilinį atitinka jūreivis.


Vaizdas:Lithuanian Land Forces OR-2.png|Lietuvos Sausumos pajėgų eilinio antpetis
Vaizdas:Lithuanian Air Force OR-2.png|Lietuvos Karinių oro pajėgų eilinio antpetis
Vaizdas:Lithuania-Navy-OR-2.svg|Lietuvos Karinių jūrų pajėgų jūreivio (atitinkančio eilinį) antsiuvas.


## TSRS ir Rusija
TSRS kariuomenėje karinis laipsnis *eilinis* (, *riadovoj*) buvo įvestas tik 1946 m., iki tol šis laipsnis vadinosi *raudonarmietis* (*красноармеец*, *krasnoarmejec*). Dabar šis laipsnis yra ir Rusijos Federacijos kariuomenėje.

TSRS Karinio jūrų laivyno laivų kariškių karinis laipsnis, atitinkąs eilinį, buvo jūrininkas (*матрос*, *matros*).

Eilinį atitinka ir TSRS bei Rusijos karinių mokyklų studentų karinis laipsnis *kursantas*, galiojantis mokymosi metu. Dalis kursantų mokymosi metu gauna aukštesnius kursantų laipsnius, atitinkančius seržantų ir viršilų laipsnius armijoje. Sėkmingai baigę karo mokyklą kursantai paprastai gauna leitenanto laipsnį.


Image:Russia-army-private.png|Rusijos armijos eilinio paradinis antpetis
Image:Rus_private_field.svg|Rusijos armijos eilinio lauko uniformos antpetis
Antanas Strabulis

**Antanas Strabulis** (1916 m. birželio 14 d. Puodžiūnuose, Pumpėnų valsčius, Panevėžio apskritis – 1999 m. rugsėjo 2 d. Kaune) – Lietuvos literatūrologas, redaktorius, rezistentas.

## Biografija
Mirus tėvams 1925 m. persikėlė į Talačkonius (Pasvalio valsčius). Ten baigė tris mokyklos skyrius. 1927 m. išlaikė stojamuosius egzaminus į Pasvalio progimnaziją, vėliau tapusią aukštesniąja komercijos mokykla, kurią baigė 1935 m. Tais pačiais metais įstojo į VDU Teologijos-filosofijos fakultetą, studijavo literatūrą ir lietuvių kalbą. 1937 m. atlikdamas karo prievolę įstojo į Karo mokyklą, ją 1938 m. baigė artilerijos jaunesniuoju leitenantu. Grįžęs į universitetą vadovavo studentų ateitininkų „Šatrijos“ korporacijai. Studijuodamas dirbo „Židinio“ redakcijoje, numatyto kurti Katalikų universiteto administracijoje. 1940 m. sovietų okupacinė valdžia Teologijos-filosofijos fakultetą uždarė, tad studijas tęsė Vilniaus universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Universitetą baigė 1942 m., diplominį darbą apie Balio Sruogos kūrybą apgynė 1943 m.

1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1943–1944 m. redagavo Lietuvių fronto pogrindinį laikraštį „Į Laisvę“, į kurį jį pakvietė dėstytojas Juozas Ambrazevičius. Taip pat redaguodavo Lietuvių fronto biuletenius, rašė straipsnius aktualia tematika. Dalyvavo aptariant LF programą Šiaulių ir Panevėžio apygardose. 1945 m. suimtas, kalintas Permės ir Karagandos sričių lageriuose. Į Lietuvą grįžo 1956 m., dirbo Kauno visuomeninėse įstaigose. Mirė 1999 m. rugsėjo 2 d. Kaune. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.

## Įvertinimas
* 1999 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis 

## Šaltiniai
Priemiestis

**Priemiestis** () – mažesnis miestas prie pagrindinio miesto. Dažnai dideli miestai turi daug priemiesčių. Dažniausia priemiesčiai įsikuria po pagrindinio miesto sukūrimo. Dažnai žmonės, kurie gyvena priemiesčiuose, dirba pagrindiniame mieste, bet gali būti ir kitaip. Priemiesčiais laikomos ir atitolusios nuo didmiesčio centro miesto dalys, taip pat gretimos gyvenvietės.

## Istorija

Ankstyviausi priemiesčiai susidarė viduramžiais už miesto gynybinių sienų, pylimų, apsauginių griovių. Dažniausiai juos suformuodavo savavališkai miesto kaimynystėje apsigyvenę žmonės. XX a. dėl išplėtotos transporto sistemos priemiesčiai pradėti kurti planingai aplink didmiesčius.

LDK laikais priemiesčiai kai kuriuose miestuose (ypač – Vilniuje) formavosi ir tautiniu pagrindu, tarp jų:
* Rusėnų priemiestis,
* Totorių priemiestis,
* Vokiečių priemiestis,
* Žydų priemiestis.

## Šaltiniai
Vincas Natkevičius

**Vincas Natkevičius** (1918 m. lapkričio 6 d. Ožkabaliai, Marijampolės apskritis – 1999 m. birželio 26 d. Vokietija) – Lietuvos literatūrologas, pedagogas, rezistentas.

## Biografija
Gimė vienuolikos vaikų ūkininkų šeimoje. Mokėsi Vilkaviškio gimnazijoje, aktyviai dalyvavo ateitininkų veikloje. 1938 m. baigęs gimnaziją įstojo į VDU Teologijos – filosofijos fakultetą.

1940–1941 m. buvo studentų ateitininkų klubo „Vytautas“ pirmininkas. Kaip studentas ateitininkas dalyvavo LAF'o veikloje. Įsteigus Lietuvių frontą talkininkavo redaguojant ir rengiant LF leidinius, dalyvavo aptariant Lietuvių fronto programą, ypač kultūros ir švietimo klausimus. Mokytojaudamas Kauno ir Alytaus gimnazijose platino LF idėjas ir spaudą, rašė pogrindiniam leidiniui „Į Laisvę“, dalyvavo Alytaus LF veikloje.

1944 m. pasitraukė į Vakarų Europą, redagavo žurnalą „Krivūlė“.

## Išnašos
Kazimieras Balkūnas

**Kazimieras Balkūnas** (1904 m. kovo 13 d. Pakumpryje, Prienų vlsč. – 1982 m. lapkričio 15 d. Lietuvoje) – Lietuvos teisininkas, visuomenės ir politinis veikėjas, rezistentas.

## Biografija

Gimė ūkininkų šeimoje. 1925 m. baigė Prienų „Žiburio“ gimnaziją, vėliau 1925–1927 m. ten pat mokytojavo. 1927 m. įstojo į Kauno universiteto Teisės fakultetą, kuri 1931 m. baigė. Universitete aktyviai dalyvavo studentų ateitininkų veikloje, "Vytauto" klubo narys. Baigęs universitetą dirbo advokatu Kaune ir toliau dalyvavo ateitininkų, šaulių ir pavasarininkų veikloje. 1930–1932 m. buvo „Pavasario“ federacijos generalinis sekretorius.

Sovietinės okupacijos metais dalyvavo Lietuvių aktyvistų fronto veikloje, Adolfo Damušio organizuotoje LAF’o patarėjų grupėje.

Įsikūrus Lietuvių frontui, jau pradiniame veiklos tarpsnyje dalyvavo LF vadovaujančiojoje grupėje, o paskui LF vadovaujančiajame centre (LFVC), tvarkė organizacinius klausimus. 1942 m. organizavus vyriausiąjį vadovaujantįjį centrą – Tautos Tarybą – buvo įtrauktas į jos veiklą, dalyvavo kuriant tautos pasipriešinimo strategiją ir praktiką.

Taip pat aktyviai dalyvavo aptariant Lietuvių fronto programą, siekiant tobulesnės demokratijos ir formuluojant ją nusakančius tekstus.

## Išnašos
Laisvosios prekybos sritis

**Laisvosios prekybos sritis** – grupinis susitarimas šalių, kurios sutiko panaikinti muitų tarifus, kvotas ir skirti lengvatas daugumai arba visoms prekėms ir paslaugoms tarpusavyje. Tokia prekyba gali būti laikoma antru ekonominės integracijos etapu.

Skirtingai nuo muitų sąjungos, laisvosios prekybos srities narės neturi savo bendros politikos ne narėms valstybėms. Siekiant išvengti mokesčių nemokėjimo (reeksportuojant), šalys naudoja kilmės sertifikatų sistemą ir kilmės taisykles, kurios reikalauja pateikti duomenis apie mažiausias vietinių medžiagų sąnaudas ir vietines kainas su pridėtine verte. Prekės, kurios neatitinka šių minimalių reikalavimų neturi teisės į specialią prekybą, numatytą laisvosios prekybos srities nuostatose.

## Šaltiniai
Andy Roddick

**Andis Rodikas** (, g. 1982 m. rugpjūčio 30 d.) – JAV tenisininkas, olimpietis, buvusi pirma pasaulio raketė. Rodiko kamuoliuko padavimo rekordas – 249 km/h. 2012 m. rugpjūčio 30 d. sportininkas paskelbė apie savo karjeros pabaigą. Paskutinį karjeros mačą sužaidė prieš argentinietį Juan Martín del Potro pralaimėdamas 7-6 6-7 2-6 4-6.

### Didžiojo kirčio turnyrų finalai(4)

## Šaltiniai
Lleyton Hewitt

**Leitonas Hjuvitas** (; g. 1981 m. vasario 24 d.) – Australijos tenisininkas, olimpietis, buvusi pirmoji pasaulio teniso raketė.

### Didžiojo kirčio turnyrų finalai(4)
#### Vienetai

#### Dvejetai

#### Mišrūs dvejetai

## Šaltiniai
Jobas

**Jobas** ( – priešas, ivrit. – persekiojamasis) – Senajame Testamente aprašytas asmuo, kuris buvęs itin turtingas, tačiau Dievas atėmęs iš jo viską, ką šis turėjo: Jobas netekęs dešimties vaikų – septynių sūnų, trijų dukrų, turtų, namų, sveikatos. Vis dėlto Jobas nepaklausęs žmonos ir nepradėjo keikti Dievo. Trys Jobo aplankyti atėję draugai buvę tikri, kad visų nelaimių priežastis – paties Jobo ydos. Tačiau Jobas supratęs, kad jo draugai nėra teisūs. Jaunuolis Elihuvas pasakęs Jobui, kad jis verčiau nesitiki perprasti Dievo sumanymų.

Jobas taip pat gerai suvokė, kad yra glaudus ryšys tarp Dievo ir artimo meilės – tikrasis Dievo pažinimas neatsiejamas nuo rūpesčio neturtingaisiais: „Jis gynė vargšų ir skurdžių teises, todėl jam ir sekėsi. Ar tai nebuvo tikras manęs pažinimas“ (Jer 22,16).

Galiausiai Dievas grąžino Jobui sveikatą, turtus, jam gimė tiek pat sūnų ir dukterų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rašinys Jobo tema
* Jobo knyga
Aušra prie Nemuno

**Aušra prie Nemuno** – 1953 m. Lietuvos kino studijos ir „Lenfilm“ kartu sukurtas meninis filmas. Spalvotas, filmo trukmė – 86 min. Premjera įvyko 1953 m. rugsėjo 17 d. Paskutinį kartą jis buvo demonstruotas Archyvinių katalikiškų ir antikatalikiškų filmų festivalyje 2000 m., nes jame yra Vatikanui skirtų epizodų. 

Meninis filmas 1953 m. filmuotas Daugvilų dvare (Kauno raj.).

## Siužetas
Pusiau propagandinis filmas apie kolūkių kūrimą Lietuvoje pokario metais, šeimos narių konfliktus, atsidūrus skirtingose grupuotėse, užsienio šalių žvalgybų bandymus „pakenkti“ tarybų valdžios kūrimui Lietuvoje.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Juozas Baltušis, Jevgenijus Gabrilovičius
* Režisieriai statytojai – Aleksandras Faincimeras, Andrejus Apsolonas, Adolfas Bergunkeris
* Dailininkas – Semionas Malkinas
* Kompozitorius – Balys Dvarionas
* Dainų teksto autorius – Eduardas Mieželaitis
* Operatorius – Andrejus Moskvinas
* Antrasis operatorius – Jonas Gricius.

## Vaidina
* Juozas Siparis – Gabrys
* Algirdas Voščikas – Tauras, jo sūnus 
* Juozas Laucius – Silvestras
* Juozas Miltinis – Prankus
* Aldona Jodkaitė – Birutė, jo dukra
* Irena Leonavičiūtė – Aušra
* Valerijonas Derkintis – Pikelis
* Kazimieras Preikštas – Klevas
* Bronius Babkauskas – klebonas
* Stasys Petronaitis – Mikas
* taip pat Vytautas Kancleris, Pavelas Pankovas, Jurgis Petrauskas, Stasys Petraitis, Juozas Mažeika ir kiti.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* S. Macaitis. Iš lietuvių kino istorijos.3. "Aušra prie Nemuno" *lfc.lt*
* Над Неманом рассвет (1953) *kino-teatr.ru*
* Над Неманом рассвет (1953) *ru.kinorium.com*
* Daina iš kino filmo*YouTube*
Petropavlovsko tvirtovė

**Petropavlovsko tvirtovė** () – XVII a. pabaigoje istoriniame Sankt Peterburgo centre pastatyta tvirtovė. Tvirtovę 1703 m. įkūrė Petras I, o pilnai ji pastatyta buvo tarp 1706 ir 1740 m. pagal Domenico Trezzini projektą.

Šiame Nevos saloje esančiame tvirtovės pastatų komplekse nuo 1954 m. įsikūręs Valstybinis Sankt Peterburgo istorijos muziejus pritraukia daugybę turistų ir poilsiaujančių peterburgiečių. Tvirtovės yra viena iš pagrindinių UNESCO kultūros paveldu laikomo Sankt Peterburgo centro dalių.

Tvirtovė, kurios statybos pradžia 1703 m. gegužės 16 d. (pagal Julijaus kalendorių; 1703 m. gegužės 27 d. pagal Grigaliaus kalendorių) laikoma oficialia Sankt Peterburgo įkūrimo data, niekada netarnavo pagal savo karinę paskirtį. Švedai, nuo kurių ji turėjo ginti Šiaurės karo metu, per kelis ateinančius metus buvo sumušti ir po to nebekėlė rimtesnio pavojaus Rusijos imperijai. Iš pradžių šešis bastionus turėjusią tvirtovę iš žemės sampilų ir medinių įtvirtinimų statė apie 20 000 vyrų. Tarp 1706 ir 1740 m. ji buvo visiškai perstatyta iš akmens; nuo to laiko ji yra netaisyklingo šešiakampio, kurio kampus saugo bastionai, formos.

## Nuorodos
Maldos pusryčiai

**Maldos pusryčiai** - politizuotas aukščiausio lygio renginys, besiremiantis krikščioniška tradicija. Maldos pusryčių tradicija atsirado XX amžiaus viduryje - apie 1942 metus, kai keletas JAV Senato narių pradėjo per pusryčius neformalioje aplinkoje bendrauti, siekdami dalintis Kristaus pamokymais. 1953 metais įvyko pirmieji Nacionaliniai maldos pusryčiai, dalyvaujant JAV prezidentui. Lietuvos prezidentūroje pirmieji Nacionaliniai maldos pusryčiai surengti 2001 metais.
Subalternas

**Subalternas** () – jaunesnysis karininkas, kurio laipsnis žemesnis negu kapitonas D. Britanijos kariuomenėje. Subalternams priskiriami leitenantų lygio karininkai.

Seniau Anglijos kariuomenėje buvo keli subalternų lygiai:
* *vyresnysis subalternas* (*senior subaltern*) – taip buvo vadinami karininkai, turėję D. Britanijoje jau nebeegzistuojantį laipsnį *[[kapitonas leitenantas]]* (laipsnis tarp kapitono ir vyresniojo leitenanto dabartinėje Lietuvos kariuomenės laipsnių sistemoje).
* *subalternas* – D. Britanijos kariuomenės leitenantas (atitinkantis Lietuvos vyresnįjį leitenantą).
* *jaunesnysis subalternas* (*junior subaltern*) – iki 1871 m. D. Britanijos kariuomenės reformos (*Cardwell reform*) taip vadino kavalerijos kornetus ir pėstininkų ensainus. Reformos metu šie laipsniai buvo pervadinti į antrąjį leitenantą.
Marius Mačiulis

**Marius Mačiulis** (g. 1978 m. birželio 17 d. Kudirkos Naumiestyje) – Lietuvos aktorius ir laidų vedėjas.

Vedė TV3 laidą „Nuodėmių dešimtukas“. Vaidino „Elfų teatre“, turėjo keletą vaidmenų kine ir televizijoje. Garsiausi jo vaidmenys yra televizijos serialų herojai – seriale „Nekviesta meilė“ Marius Mačiulis vaidino Simoną, o seriale „Nemylimi“ – Zylę.

2010 m. sausio 2 d. susituokė su režisiere iš JAV, Kanzaso valstijos, Alicia Gian (27).

## Šaltiniai
Jurijus Averbachas

**Jurijus Lvovičius Averbachas** (; 1922 m. vasario 8 d. – 2022 m. gegužės 7 d.) – Rusijos šachmatų didmeistris ir knygų apie šachmatus autorius.

Jo tėvas buvo Vokietijos žydas, o jo protėviai kilę iš Vokietijos. Pavardė „Auerbach“ (vokiškas „Averbacho“ variantas) reiškia „pievos upelis“. Jo motina buvo rusė. Tėvas buvo ateistas, motina – stačiatikė. Pats Averbachas save laikė fatalistu.

## Šachmatų karjera
Pirmasis didelis laimėtas turnyras buvo Maskvos šachmatų čempionatas 1949 m., kuriame aplenkė A. Lilentalį, J. Estriną ir V. Simaginą. 1952 m. Averbachas tapo tarptautiniu didmeistriu. 1954 m. jis laimėjo TSRS čempionatą, aplenkęs Marką Taimanovą, Viktorą Korčnojų, Tigraną Petrosianą, Jefimą Gelerį, Salo Florą ir kitus. 1956 m. čempionate jis pasidalijo pirmą vietą su Taimanovu ir Borisu Spaskiu pagrindiniame turnyre, o po papildomo turnyro liko antras. Vėliau Averbacho dukra Džeinė susituokė su Taimanovu. Kitos Averbacho svarbios pergalės – 1961 m. Vienoje ir 1962 m. Maskvoje. Jis dalyvavo 1953 m. kandidatų turnyre (nugalėtojas žaidė su pasaulio čempionu dėl titulo), bet buvo dešimtas iš penkiolikos. 1958 m. TSRS čempionate Rygoje Averbachas buvo ketvirtas.
Averbachas žaidė stipriai ir nugalėjo keletą labai stiprių žaidėjų. Apie tai jis rašė:

Averbachas buvo žymus endšpilio teoretikas. Jis publikavo daugiau nei 100 analizių, kurios žymiai papildė endšpilio teoriją. 1969 m. Averbachas tapo tarptautiniu arbitru. Jis buvo žymus šachmatų žurnalistas. Averbachas buvo leidinių *„Šachmati v SSSR“* ir *„Šachmati biuletin“* redaktorius.

Averbaco vardu pavadinta keletas šachmatų debiutų variantų, iš kurių žinomiausi – Averbacho variantas senojoje indiškojoje gynyboje: **1.d4 Žf6 2.c4 g6 3.Žc3 Rg7 4.e4 d6 5.Re2 O-O 6.Rg5** bei Averbacho sistema **1. d4 g6**, toliau baltiesiems nežaidžiant e4 ir nepervedant į moderniąją gynybą.

## Kita veikla
1960 m. Averbachas dirbo tarybinio leidinio *„Znanie – sila“* („Žinojimas – jėga“) redaktoriumi, kuriame publikavo mokslines ir mokslinės fantastikos istorijas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* J. Averbacho statistika ChessWorld.net
* Interviu su Jurijumi Averbachu (1 dalis)
* Interviu su Jurijumi Averbachu (2 dalis)
Karl May

**Karlas Majus** (, tikras vardas – *Carl Friedrich May*; 1842 m. vasario 25 d. Ernstthal – 1912 m. kovo 30 d. Radebeul, Vokietija) – vokiečių rašytojas, vienas produktyviausių nuotykių srities literatų, kurio kūriniai Vokietijoje dešimtmečiais buvo laikomi labiausiai skaitomi. 

## Biografija
Gimė labai gausioje audėjų šeimoje, kuri susilaukė keturiolikos vaikų. Iš jų išgyveno vos penki. Lankydamas mokyklą, privačiai dar mokėsi muzikos ir kompozicijos. 1856 m. pradėjo dirbti mokytoju Waldenburgo liaudies mokykloje. Dėl smulkios vagystės buvo pašalintas iš mokyklos ir nuteistas šešioms savaitėms arešto. Keletą metų vertėsi privačiomis pamokomis, rašė pasakas ir apsakymus. Dėl vėl įvykdytų vagysčių ir finansinių sukčiavimų, nuo 1865 iki 1869 m. buvo įkalintas Cvikau pilyje. Išleistas, vėl vagiliavo, o nuo 1870 iki 1874 m. buvo įkalintas Waldheimo mieste už valkatavimą. Šio kalėjimo pastoriaus įtakos dėka, išleistas į laisvę, grįžo gyventi pas tėvus į Ernstthal, ėmėsi rašyti prozą bei dirbo redaktoriumi pramoginiuose laikraščiuose. Nuo 1878 m. dirbo laisvuoju rašytoju. Nuo 1880 m. pradėjo leisti vadinamąjį knygų Rytų ciklą. 1892 m. išleistas šešių romanų ciklas apie Artimuosius Rytus išgarsino K. Majų. Nuo 1899 m. daug keliavo po Aziją, 1908 m. lankėsi Šiaurės Amerikoje. Nuo 1893 iki 1910 m. buvo išleistos garsiausios rašytojo knygos: „Vinetu“, „Sidabro ežero turtai“, „Old Surehand“. K. Majus taip pat išleido poezijos, dramos knygų, autobiografinę knygą „Mano gyvenimas ir siekiai“, humoreskų, novelių. 1912 m. netikėtai mirė. Mirties priežastimi nurodoma širdies sustojimas, astma.

## Įtaka ir atminimo įamžinimas
K. Majus laikomas labiausiai leidžiamu pasaulyje vokiečių kalba rašiusiu rašytoju. Daug jo kūrinių buvo ekranizuoti, sukurti scenoje, radijo vaidinimų arba komiksų formomis. Daug K. Majaus knygų buvo išversta į lietuvių kalbą (pirmasis kūrinys lietuviškai – romanas „Per dykumą“ buvo išleistas dar 1929 m.). Romanai leisti keliais leidimais. Rašytojo atminimui pagerbti veikia jo vardo draugija, Vokietijoje įsteigti keli K. Majaus muziejai, jo vardu (*348 May*) pavadintas vienas iš Asteroidų žiede skriejančių asteroidų.  

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Karlo Majaus draugija
* K. Majaus namas Hohenstein-Ernstthal (muziejus)
* Karl-May muziejus Radebeul
* Vikisvetainė apie Karlą Majų
* Forumas apie Karlą Majų
Bernard Werber

**Bernardas Verberis** (1961 m. rugsėjo 18 d., Tulūza, Prancūzija) – teisininkas, mokslo žurnalistas, rašytojas. Prancūzų kritikai vadina Werberį „genialiu chuliganu", nonkonformistinės fantastikos kūrėju. Jo kūriniai išversti į 36 kalbas, o visame pasaulyje parduota daugiau nei 15 milijonų egzempliorių.

## Biografija

B. Werber gimė Tulūzoje (Haute-Garona) žydų šeimoje 1961 metų rugsėjo 18 dieną. Būdamas 14 metų amžiaus, jis rašė istorijas ''fenzinų'' žurnalams. Taip jis įgijo patirties, kurią vėliau panaudojo savo romanuose, tokiuose kaip *"Angelų Imperija* (*L'Empire des anges*). Po mokyklos baigimo apie dešimtmetį Paryžiuje dirbo mokslo žurnalistu laikraščiuose *Le Nouvel Observateur* ir *Eurêka*, žurnale *Cité des sciences et de l'industrie*.

## Kūryba

Tai šiuo metu vienas populiariausių pasaulyje šiuolaikinių prancūzų rašytojų. B. Werber rašymo būdas sujungia skirtingus žanrus. Jo stilius apibūdinamas kaip nuotykių romano, mokslinės fantastikos ir filosofijos mišinys.

## Bibliografija

***Les Fourmis'' trilogija:'''
* ''Les Fourmis'' ([[1991]] m.).
* ''Le Jour des Fourmis'' ([[1992]] m.).
* ''La Révolution des Fourmis'' ([[1996]] m.).

***Tanatonautų* trilogija:*'
* *Les Thanatonautes* (1994 m.). Lietuviškas leidimas - *Tanatonautai* ("Tyto Alba" 2007 m., vertė Vita Malinauskienė).
* *L’Empire des Anges* (2000 m.). Lietuviškas leidimas - *Angelų imperija* ("Tyto Alba" 2008 m., vertė Virginijus Baranauskas).
* *Nous, les Dieux* (2004 m.).
** *Le Souffle des Dieux* (2005 m.).
** *Le Mystère des Dieux* (2007 m.).

***Le Père De Nos Pères***
* *Le père de nos pères* (1998 m.).
* *L'ultime secret* (2001 m.).
* *Le rire du Cyclope* (2010 m.).

***Troisième Humanité***
* *Troisième Humanité* (2012 m.).
* *Les micro-humains* (2013 m.).

***Kiti romanai***
* *Le papillon des étoiles* (2006 m.).
* *Le miroir de Cassandre* (2009 m.).

***Eksperimentinės knygos***
* *L'Encyclopédie du savoir relatif et absolu* (1993 m.).
* *Le Livre du Voyage* (1997 m.).
* *Le Livre secret des Fourmis* (2002 m.).
* *Nos amis, les humains* (2003 m.).

***Trumpos istorijos***
* *L'Arbre des possibles* (2002 m.).
* *Paradis sur mesure* (2008 m.).

***Komiksai***
* *Exit*
** *Exit Tome 1* (1999 m.).
** *Le Deuxième Cercle* (2000 m.).
** *Jusqu'au dernier souffle* (2002 m.).
* *Les Enfants D'Ève* (2005 m.).
Kornetas (karininkas)

**Kornetas** (, nuo *cornet* 'kavalerijos būrio vėliava') – žemiausias kavalerijos karininko laipsnis kai kurių šalių kariuomenėse. Paprastai žemesnis už:
* kapitoną ir leitenantą (leitenantas atitinka Lietuvos kariuomenės vyresnįjį leitenantą) D. Britanijoje,
* štabsrotmistrą (atitinka Lietuvos kariuomenės kapitoną) ir neegzistavusį kavalerijoje poručiką (sotnikas kazokų kariuomenėje; atitinka Lietuvos kariuomenės vyresnįjį leitenantą) ir Rusijos pėstininkų štabskapitoną bei poručiką).

## Didžioji Britanija
D. Britanijoje kornetai nešdavo kavalerijos būrio (*troop*) vėliavą, kuri irgi vadinosi *cornet*.

Korneto laipsnis buvo naudojamas Anglijos pilietinio karo metu.

Korneto laipsnis buvo panaikintas 1871 m. karinės reformos metu – kornetus pakeitė to paties lygio laipsnis antrasis leitenantas (*second lieutenant*).

Kai kuriuose D. Britanijos daliniuose – Karalienės karališkųjų husarų pulke (*The Queen’s Royal Hussars*) ir karališkajame raitosios gvardijos ir Pirmajame dragūnų pulke (*Blues and Royals*, kitaip *Royal Horse Guards and 1st Dragoons*) žodžiu *cornet* iki šiol tradiciškai kreipiasi į antruosius leitenantus.
2006 m. D. Britanijos princai Wiljamas ir Haris pradėjo tarnauti pastarajame pulke būtent kornetais (antraisias leitenantais).

## Carinė Rusija
Rusijos kavalerijoje kornetas buvo pirmasis karininko laipsnis (atitiko kazokų kariuomenės chorunžį ir pėstininkų paporučikį).

Laipsnis buvo įvestas 1731 m. vietoj praporščiko (fendriko) laipsnio, pradžioje Rangų lentelėje buvo priskirtas XIV klasei.
1796 m. carienė Jekaterina II šį laipsnį panaikino, o jos sūnus Pavelas I 1798 m. šį laipsnį vėl atstatė.

1884 m. vykusios reformos metu korneto laipsnį pakėlė į XII klasę. Nors jie buvo toje pačioje klasėje kaip ir pėstininkų paporučikiai, dėvėjo tokius pačius antpečius, tačiau buvo laikoma, kad kornetas yra žemesnis laipsnis už paporučikį.
 
Egzistavo iki 1917 m., o Baltojoje Armijoje – ir ilgiau.


File:Cornet Wilkin 11th Hussars.jpg|D. Britanijos 11-ojo husarų pulko kornetas (1855 m.)
File:Kornet Raevsky.jpg|Rusijos leibgvardijos Husarų pulko kornetas P Rajevskis (1913 m.)


## Kornetai kitose šalyse
JAV kariuomenėje korneto ir ensaino laipsniai (to paties hierarchinio lygio) buvo panaikinti 1800 m.

Kornetai egzistavo ir kitų šalių kavalerijoje, pvz., Švedijos ().
Nyderlandų artilerijos ir kavalerijos divizionuose iki šiol tebėra kornetų laipsnis ()
Moika

**Moika** () – upė Sankt Peterburge, Rusijoje. Nevos deltos dalis.

Upės ilgis 4,67&nbsp; km, plotis iki 40&nbsp; m, didžiausias gylis – 3,2&nbsp; m. Išteka iš Fontankos. XVIII a. pradžioje upė tekėjo iš pelkių netoli dabartinio Marso lauko. 1711 m. sujungta su Fontanka. Dirbtinėje saloje tarp Fontankos, Moikos ir Nevos yra Vasaros sodas. Teka centrinėje miesto dalyje, iš pietų pusės supa Admiraliteto salą ir įteka į Didžiąją Nevą. Iš Moikos išeina keli kanalai – Žiemos kanalas, Lebiažo kanalas, jungiantys Moiką su Didžiąja Neva, ir Gribojedovo kanalas, jungiantis su Fontanka.

## Etimologija

Iki miesto įkūrimo upė turėjo ižorišką pavadinimą Muja („purvinoji“), 1719–1797 m. oficialiai vadinta Mja (*Мья*). Dabartinis pavadinimas, išstūmęs ankstesnįjį atsirado 1726 m. kaip alternatyva sunkiai ištariamam „Mja“.

## Šaltiniai
Ford Model T

**Ford T modelis** () (angl. šnek. *Tin Lizzy* („Skardinė Lizi“, etc.) buvo vienas labiausiai parduodamų Ford (kūrėjas – Henris Fordas) automobilių modelių pasaulyje (nuo 1972 m. vasario 17 d. – *[[VW]] Käfer*). Nuo 1908 iki 1927 m. JAV buvo parduota 15 mln. automobilių. Sėkmę lėmė modelio paprastumas, konvejerinis gamybos būdas, leidęs išvystyti iki tol nematytą masinę gamybą.

## Išnašos

## Nuorodos
* Ford Tf-c šarvuotas automobilis 
* Ford Model T
Stanislas Wawrinka

**Stanislasas Vavrinka** (; g. 1985 m. kovo 28 d.) – Šveicarijos tenisininkas, 2008 m. vasaros olimpinių žaidynių dvejetų varžybų poroje aukso medalio laimėtojas.

## Šaltiniai
Paranoid

**„Paranoid“** – antrasis britų sunkiojo metalo grupės Black Sabbath albumas, išleistas 1970-iais metais. Šis įrašas yra laikomas vienu įtakingiausių ankstyvojo sunkiojo metalo pavyzdžių ir yra sėkmingiausias grupės albumas pagal pardavimų skaičių.

## Dainų sąrašas

### Pirmoji pusė

1.	"War Pigs/Luke's Wall"  	7:57 
2.	"Paranoid"  	2:52 
3.	"Planet Caravan"  	4:32 
4.	"Iron Man"  	5:58 

### Antroji pusė

5.	"Electric Funeral"  	4:52 
6.	"Hand of Doom"  	7:07 
7.	"Rat Salad"  	2:31 
8.	"Jack the Stripper/Fairies Wear Boots"  	6:15 

## Personalas

* Ozzy Osbourne – vokalas
* Tony Iommi – gitara
* Geezer Butler – bosinė gitara
* Bill Ward – būgnai
* Keef – dizainas, fotografija, albumo viršelis
* Tom (Colonel) Allom – inžinierius
* Tony Allom – inžinierius
* Brian Humphries – inžinierius
Juan Martín del Potro

**Chuanas Martinas del Potro** (, g. 1988 m. rugsėjo 23 d.) – Argentinos tenisininkas, olimpietis.

## Olimpinės žaidynės
Teniso turnyre 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse del Porto užėmė penktą vietą mišrių dvejetų varžybose, o vyrų vienetų rungtyje pelnė bronzos medalį.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pasiekė finalinį etapą ir pelnė sidabrą vyrų vienetų rungtyje.

## Statistika
### Didžiojo Kirčio Turnyrų Finalai (1)
#### Pergalės (1)

## Šaltiniai