open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gusevo miesto gyvenvietė

**Gusevo miesto gyvenvietė** () – miesto gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gusevo municipaliniame rajone. Centras – Gusevas. 

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Kaliningrado srities įstatymu Nr. 255. Ribojasi šiaurėje su Michailovskojės ir Kubanovkos kaimo gyvenvietėmis, rytuose su Kalininskojės kaimo gyvenviete, pietuose su Majakovskojės kaimo gyvenviete.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 20 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Gusevo miesto gyvenvietę sudaro:    
* Gusevas, miestas,
* Brianskojė, gyvenvietė,
* Furmanovas, gyvenvietė,
* Ivaškinas, gyvenvietė,
* Jarovojė, gyvenvietė,
* Lipovas, gyvenvietė,
* Mičurinskojė, gyvenvietė,
* Siniavinas, gyvenvietė,
* Žavoronkovas, gyvenvietė.

## Šaltiniai
Kubanovkos kaimo gyvenvietė

**Kubanovkos kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gusevo rajone. Centras – Kubanovka.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi šiaurėje su Nemano rajono Lunino kaimo gyvenviete, rytuose su Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenviete ir Nesterovo rajono Iljušino kaimo gyvenviete, pietuose su Kalininskojės kaimo ir Gusevo miesto gyvenvietėmis, vakaruose su Michailovskojės ir Černiachovsko rajono Kalužskojės kaimo gyvenvietėmis.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Kubanovkos kaimo gyvenvietę sudaro:    
* Kubanovka, gyvenvietė,
* Dvinskojė, gyvenvietė,
* Iljinas, gyvenvietė,
* Jasnoje Polė, gyvenvietė,
* Judinas, gyvenvietė,
* Krasnogorskojė, gyvenvietė,
* Loščinka, gyvenvietė,
* Maiskojė, gyvenvietė,
* Meždurečjė, gyvenvietė,
* Očakovas, gyvenvietė,
* Severnas, gyvenvietė,
* Tamanskojė, gyvenvietė.

## Šaltiniai
Majakovskojės kaimo gyvenvietė

**Majakovskojės kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gusevo rajone. Centras – Majakovskojė. 2010 m. surašymo duomenimis buvo 940 gyventojų, iš jų 915 – Majakovskojėje.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi šiaurėje su Černiachovsko rajono Svobodos kaimo gyvenviete ir Gusevo rajono Michailovskojės kaimo bei Gusevo miesto gyvenvietėmis, rytuose su Kalininskojės kaimo gyvenviete, pietuose su Oziorsko rajono Gavrilovo kaimo gyvenviete, vakaruose su Krasnojarskojės kaimo gyvenviete.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Majakovskojės kaimo gyvenvietę sudaro:    
* Majakovskojė, gyvenvietė,
* Kazakovas, gyvenvietė,
* Kostinas, gyvenvietė,
* Myškinas, gyvenvietė,
* Proletarskojė, gyvenvietė,
* Žiguliai, gyvenvietė.

## Šaltiniai
Love On Top

**"Love On Top"** – JAV R&B atlikėjos Beyonce singlas, iš ketvirtojo solinio albumo "4". Daina buvo išleista kaip 4 singlas Jungtinėje Karalystėje, Amerikoje. Daina tapo dukart platinine Australijoje, auskine JAV ir Italijoje. "Love on Top" tapo 18-uoju šokių aikštelės hitu *#1* JAV, taip Beyonce tapo trečiąja, daugiausiai šokių hitų, turinčia atlikėja Amerikoje.
Daina laimėjo 2013 *Grammy* apdovanojimą "Geriausio tradicinio RNB pasirodymo" kategorijoje.

## Vaizdo klipas
"Love On Top" vaizdo klipas buvo pristatytas spalio 17, 2011.  Klipo įkvėpimo šaltiniu tapo JAV grupės  *New Edition* dainos "If It Isn't Love" vaizdo klipas. Jį režisavo Ed Burke ir pati Beyoncé. Klipas buvo nominuotas *Geriausios atlikėjos* kategorijoje per *[[MTV Video Music Awards]] 2012*, "Geriausio Vaizdo klipo" kategorijoje per 2012 *BET Awards* bei laimėjo "Geriausio šokio pasirodymo" kategorijoe per 2012 *Soul Train Music Awards*.

## Topai

## Šaltiniai
Kalininskojės kaimo gyvenvietė

**Kalininskojės kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gusevo rajone. Centras – Kalininskojė.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi šiaurėje su Kubanovkos kaimo gyvenviete, rytuose su Nesterovo rajono Iljušino kaimo gyvenviete, pietuose su Čistyje Prudų ir Oziorsko rajono Gavrilovo kaimo gyvenvietėmis, vakaruose su Michailovskojės kaimo ir Gusevo miesto gyvenvietėmis.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Kalininskojės kaimo gyvenvietę sudaro:    
* Kalininskojė, gyvenvietė,
* Lomovas, gyvenvietė,
* Novostroika, gyvenvietė,
* Olchovatka, gyvenvietė,
* Pervomaiskojė, gyvenvietė,
* Podgorovka, gyvenvietė.

## Šaltiniai
Michailovskojės kaimo gyvenvietė

**Michailovskojės kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gusevo rajone. Centras – Michailovas.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi šiaurėje ir rytuose su Kubanovkos kaimo gyvenviete, rytuose su Gusevo miesto ir Majakovskojės kaimo gyvenvietėmis, vakaruose su Černiachovsko rajono Svobodos kaimo gyvenviete.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.

Kaliningrado srities įstatymu Michailovskojės kaimo gyvenvietę sudaro:    
* Michailovas, gyvenvietė,
* Jelovojė, gyvenvietė,
* Kaspijskojė, gyvenvietė,
* Krasnopoljė, gyvenvietė,
* Lermontovas, gyvenvietė,
* Podubai, gyvenvietė,
* Pokrovskojė, gyvenvietė,
* Prioziornojė, gyvenvietė.

## Šaltiniai
Jonas Kubickis

**Jonas Kubickis** (1882 m. gruodžio 27 d. Kukiškėje – 1949 m. balandžio 26 d. Maskvoje) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.

## Biografija

1901–1917 m. LSDP narys. Nuo 1911 m. dirbo Ukrainoje. 1917 m. RSDDP(b) narys. 1918 m. dirbo Vilniaus geležinkelio dirbtuvėse. 1919 m. Vilniaus geležinkelio mazgo komisaras. 1919–1920 m. LKP Kauno rajono komiteto narys. 1920 m. LKP Centro komiteto narys. 1921 m. kandidatas į LKP CK narius. 1922 m. LKP CK Sekretoriato narys. 1922 m. Pirmojo Seimo atstovas. 1923 m. suimtas ir ištremtas į Vilniaus kraštą, iš ten išvyko į TSRS. 1925–1927 m. VKP(b) centrinės kontrolės komisijos narys.

## Šaltiniai
Ržypas

**Ržypo kalnas** () – 459 m aukščio vienišas kalnas Čekijoje, iškilęs vidury Bohemijos lygumos, kurioje, anot legendos, buvo apsigyvenę pirmieji čekai. Čekijos nacionalinis simbolis. Kalnas stūkso už 25 km į pietryčius nuo Litomericų miesto. 

## Gamta

Ržypo kalnas yra buvęs vulkanas, kurį sudaro bazaltai, silikatai, magminės uolienos. Tarp kitų mineralų čia aptinkamas ir magnetitas – dėl šios priežasties ant kalno pastebima magnetinė anomalija. Iki 1897 m. kalnas buvo visiškai „plikas“, tik po to jį apsodino medžiais. Šiuo metu čia veši ąžuolų ir skroblų giraitės, pasitaiko uosių, pušų ir liepų. Pačioje viršukalnėje, kur laisviau nuo medžių,  aptinkama retų termofilinių augalų.
 
## Istorija

Gerai matomas iš didelio atstumo, Ržypas visada traukdavo dėmesį, todėl buvo svarbiu vietos orientyru nuo seniausių laikų. Kalno vardas, manoma, yra germaniškos kilmės: *rīp* – pakilimas, kalva.

Čekų kronikos rašytojas Kosmas yra užrašęs legendą XII a. pradžioje, kaip Ržypas tapo vieta, kur apsistojo pirmieji slavai, vedami Protėvio Čeko. Kraštas buvo pavadintas vedlio vardu. XVI a. legendą atgaivino metraštininkas Vaclavas Hajekas iš Libočanų, kuris teigė, jog Protėvį palaidojo gretimame Ctiněves kaime. Vėliau tą patį rašė po 1894 m. ir Aloyzas Jirasekas savo „Senosiose Bohemijos legendose“. 

## Statiniai

Ant kalno 1126 m. Bohemijos kunigaikštis Sobieslavas I pastatė romanikos stiliaus Šv. Jurgio rotondą pažymėti savo pergalei prieš Šventosios Romos imperatorių Lotarį III. Ržypą pamėgo piligrimai, taip pat jo viršukalnėje dažnai rengiamos nacionalinės šventės, masiniai sambūriai. Garsus mitingas ant šio kalno įvyko 1868 m. gegužės 10 d., kai čia buvo iškirstas kertinis akmuo naujojo Nacionalinio teatro Prahoje pamatams. Dabartinę išvaizdą rotonda įgijo po 1870 m. rekonstrukcijos.   

Keliautojus ant kalno aptarnauja tas pats turistų namelis, tebestovintis nuo 1907 m. Ant jo sienos prikaltos lentos įrašyta: „*Kas Meka yra musulmonams, tas Ržypas yra čekams*“.
Rotondos viduje yra šiuolaikinė akmens skulptūra, sukurta garsaus čekų skulptoriaus
Stanislavo Hanziko (1979) m., simbolizuojanti tautos istorijos pradžią ant šio kalno.

## Nuorodos

* Ržypo kalnas ir čekų istorija (vokiečių k.)
* Ržypo rotonda 
* Podřipsko regionas (čekų k.)
* virtual show
Aleksandras Chodkevičius (1550)

**Aleksandras Chodkevičius** (balt. *Аляксандар Хадкевіч*, ukr. *Олександр Ходкевич*, lenk. *Aleksander Chodkiewicz*, 1550 m. – 1578 m.) – Grigaliaus sūnus, *Grifo su kalaviju* herbo rusėnų kilmės LDK didikas, Chodkevičių šeimos Berastavicos šakos atstovas, Vilniaus kaštelionas, Gardino ir Mogiliovo seniūnas.

## Biografija
Gimė Vilniaus kašteliono ir Lietuvos didžiojo etmono Grigaliaus Chodkevičiaus ir Kotrynos Višnioveckaitės Chodkevičienės šeimoje. 

LDK rūmininkas, Vilniaus kaštelionas, nuo 1576 m. – Gardino ir Mogiliovo seniūnas.

Vedė grafų Tiškevičių giminės Lahoisko šakos pradininko Baziliaus Tiškevičiaus dukrą Aleksandrą. Mirė bevaikis. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
Lietuvos administracinė teisė

**Lietuvos administracinė teisė** - Lietuvos viešosios teisės šaka, nacionalinė administracinė teisė.

## Teisės šaltiniai

Lietuvoje pamatinis administracinės teisės norminis aktas – LR viešojo administravimo įstatymas. 

Administracinių nusižengimų srityje veikia Lietuvos Respublikos administracinių nusižengimų kodeksas. Anksčiau - Lietuvos TSR ATPK.

## Proceso teisė

Lietuvoje veikia specializuoti 2 pakopų administraciniai teismai (apygardų teismai bei LVAT). Jų veiklą reguliuoja LR administracinių bylų teisenos įstatymas (iki kol bus priimtas bei įsigalios LR administracinio proceso kodeksas).

## Teisės mokslas
Administracinę teisę Lietuvoje tiria VU, MRU, VDU, Teisės instituto mokslininkai:
* VU Teisės fakulteteto Viešosios teisės katedra
* Mykolo Romerio universiteto Teisės fakulteto Administracinės teisės ir proceso katedra
* VDU Teisės fakulteto Viešosios teisės katedra
* Teisės instituto Teisinės sistemos tyrimo skyrius.

## Literatūra
* Ieva Deviatnikovaitė. Administracinė teisė: kategorijos, apibrėžimai, užduotys (mokomoji knyga), 216 p. Vilnius: Justitia, 2009.
Andrius Chodkevičius

**Andrius Chodkevičius** (balt. *Адрэй Хадкевіч*, ukr. *Андрій Ходкевич*, lenk. *Andrzej Chodkiewicz*, 1549 m. – 1575 m.) – Grigaliaus sūnus, *Grifo su kalaviju* herbo rusėnų kilmės LDK didikas, Chodkevičių šeimos Berastavicos šakos atstovas, pastalininkas, Mogiliovo seniūnas.

## Biografija
Gimė Vilniaus kašteliono ir Lietuvos didžiojo etmono Grigaliaus Chodkevičiaus ir Kotrynos Višnioveckaitės Chodkevičienės šeimoje, Vilniaus kašteliono, Gardino ir Mogiliovo seniūno Aleksandro Chodkevičiaus vyresnysis brolis.

LDK rūmininkas, pastalininkas 1574–1575 m. – Mogiliovo seniūnas.

Tėvas į žmonas jam parinko Mikalojaus Radvilos Rudojo dukterį, tačiau būsimajam jaunikiui mirus, vestuvės neįvyko. Palaidotas Supraslės bazilijonų vienuolyne.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Šarūnas Vasiliauskas

**Šarūnas [[Vasiliauskas]]**:

* Šarūnas Vasiliauskas (1960) – fizikas, vadybininkas, buvęs Visagino AE vadovas;
* Šarūnas Vasiliauskas (1989) – krepšininkas.
Batalja

**Batalja** () – miestas vakarų Portugalijoje, Vidurio Portugalijos regione, Leirijos apskrityje, į pietus nuo Leirijos. Pro miestą eina Lisabonos-Koimbros plentas.

Mieste yra didžiausias šalyje Švč. Mergelės Marijos (''Santa Maria da Vitória'') dominikonų vienuolyno ansamblis, įkurtas 1385 m. Portugalijos pergalei Alžubarotos mūšyje prieš Ispaniją pažymėti. 1983 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Savivaldybė
Bataljos savivaldybė užima 103,4 km² plotą, 2011 m. gyveno 15 805 gyventojai. Be Bataljos miesto kitos svarbesnės jos gyvenvietės: Žardoeira, Golpiljeira, Brankašas, Regengo do Fetalas, Fanikeira.

## Šaltiniai
Šimtametė šviesa

**Šimtametė šviesa** () yra šiuo metu ilgiausiai pasaulyje (daugiau nei 110 metų) šviečianti kaitrinė lemputė. Ši keturių vatų galingumo, rankomis pūsta, anglies siūlelį turinti lempa maždaug 1890 m. buvo pagaminta Šelbyje, Ohajo valstijoje (JAV). Galima rasti daug tebeveikiančių tokio amžiaus lempučių, bet kitos nebuvo nenutrūkstamai naudojamos. Lemputė keliskart keitė savo vietą ir šiuo metu nuolat šviečia gaisrinės pastate Livermoro mieste, Kalifornijoje (JAV). Dėmesys į jos neįprastą ilgaamžiškumą pirmąkart buvo atkreiptas 1972 m. Ji buvo dažnai minima vėlesnių lempučių kokybės kritikoje, įtariant, jog jų tarnavimo laikas įvairiais būdais tyčia sutrumpinamas.

Lemputė dega beveik visą laiką. 2009 m. duomenimis, ji nebuvo išjungta nė karto per 32 metus. Kai 1976 m. ją reikėjo perkelti į kitą pastatą, tai buvo padaryta kartu su visu laidu, bijant, jog bandymas atsukti patroną gali lemputę sugadinti. Perkėlimas, kurio metu ji nešvietė, truko tik 22 minutes. Šiuo metu lemputė aprūpinta avariniu šaltiniu, kuris ją maitintų, jei pastate dingtų elektra. 2013 m. lemputė užgeso, tačiau atvykęs elektrikas nustatė, jog sugedo ne lemputė o būtent šis avarinis energijos šaltinis. Dėl šio gedimo lemputė nešvietė maždaug septynias valandas. 

Manoma, jog lemputės ilgą amžių sąlygoja jos maža galia bei ištisinis, nenutrūkstamas švietimas. Gaisrininkai, kuriems šiuo metu priklauso lemputė, nusiteikę ją naudoti kol perdegs, nesvarbu kiek tai truktų. Vėlesni planai neaiškūs, bet greičiausiai ji atiteks kokiam nors muziejui. Lemputė įrašyta į Gineso rekordų knygą ir net turi savo svetainę.

## Nuorodos
Povilas Morkūnas

**Povilas Morkūnas:**

* Povilas Morkūnas (1914) – partizanas;
* Povilas Morkūnas (1932) – inžinierius, visuomenės veikėjas.
Šarūnas Vasiliauskas (1960)

**Šarūnas Vasiliauskas** (1960 m. – 2011 m. spalio 21 d. Kuršių mariose) – Lietuvos fizikas, vadybininkas, Visagino atominės elektrinės vadovas, buvęs politinis veikėjas, Lietuvos krašto apsaugos viceministras.

## Biografija
1984 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą. 

Keletą metų dirbo Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1990 m. Krašto apsaugos ministerijoje. 1994–1995 m. buvo LR krašto apsaugos viceministras. 1994–1998 m. dirbo telekomunikacijų bendrovėse „Vilta“, „UAB Bitė“, 1998–2009 m. bendrovės „Motorola“ atstovas Baltijos šalims. Nuo 2009 m. AB LEO LT strateginių projektų direktorius. Nuo 2009 m. rugpjūčio mėn. Visagino atominės elektrinės generalinis direktorius, šiose pareigose pakeitęs Marių Grinevičių.

## Šaltiniai
Vidurio Portugalija

**Vidurio Portugalija** arba **Centrinis regionas** () – vienas iš Portugalijos regionų, apima šalies centrinę dalį, įsiterpęs tarp Šiaurės Portugalijos šiaurėje ir Alentežo pietuose. Sostinė – Koimbra.

## Geografija

Vidurio Portugalija yra labiausiai kalnuota žemyninės Portugalijos dalis, čia iškilę Eštrelos kalnai. Svarbiausia upė – Mondegas. Būdingos pušų bei kaštainių giraitės. Vandenyno pakrantėje yra paplūdimių, gilyn į žemyną įsiterpia Aveiro lagūna.

Svarbiausi miestai: Koimbra, Aveiras, Vizeu, Leirija, Koviljanas, Kaštelo Brankas, Figeira da Fosas, Guarda, Pinjelis, Mealjada.

## Administracinis suskirstymas

Vidurio Portugalija padalinta į 12 subregionų:
* Žemutinis Mondegas
* Žemutinė Voga
* Vidinė šiaurės Beira
* Vidinė pietų Beira
* Kova da Beira
* Danas-Lafoinišas
* Vidinis šiaurės Pinjalis
* Vidinis pietų Pinjalis
* Pakrantės Pinjalis
* Sera da Eštrela
Kaškaišas

**Kaškaišas** () – miestas Portugalijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, Lisabonos regione, 28 km į vakarus nuo Lisabonos, patenka į šalies sostinės aglomeraciją. Yra žvejybinis uostas. Verčiamasi žuvų konservų gamyba, turizmu, amatais (keramikos dirbiniai).

Kaškaišas yra populiarus pajūrio kurortas, garsėjantis savo paplūdimiais aukšto uolėto kranto įlankose. Veikia jūrų muziejus, Gimarainišo kunigaikščių muziejus. Kiekvieną šeštadienį vyksta bulių lenktynės ir žuvų turgūs. Kaškaiše stūkso XVII a. tvirtovė, kuri dabar yra Portugalijos prezidento rezidencija. Netoli miesto yra priešistorinių laidojimo urvų.

## Istorija

Kaškaišas įkurtas 1364 m.

## Savivaldybė
Kaškaišo savivaldybė užima 97,4 km² plotą, 2011 m. gyveno 206 479 gyventojai. Be Kaškaišo miesto kitos svarbesnės jos gyvenvietės: Paredė, Karkavelošas, San Žoaun de Eštorilis, Tirešas, San Domingoš de Rana, Rana, Alkabidešė, Eštorilis.

## Galerija

Image:Cascais - Portugal 008.jpg|Prieplauka
Image:Cascais beach 4.JPG|Paplūdimys
Image:Praia da Conceição (Portugal)2.jpg|*Praia da Conceição*
Image:Palácio dos Condes de Castro Guimarães 2172.jpg|Gimarainišo kunigaikščių muziejus


## Šaltiniai
Lisabonos regionas

**Lisabonos regionas** () – vienas iš Portugalijos regionų, yra šalies vakaruose, abipus Težo estuarijos. Sostinė – Lisabona.

Iki 2002 m. apėmė didesnę teritoriją bei vadinosi ***Lisabona ir Težo slėniu*** (*Lisboa e Vale do Tejo*).

Svarbiausi miestai: Lisabona, Sintra, Lorešas, Kaškaišas, Seišalas, Setubalas, Amadora, Almada, Oeirašas, Odivelašas.

## Administracinis suskirstymas

Lisabonos regionas padalintas į 2 subregionus:
* Didžioji Lisabona
* Setubalo pusiasalis
Jurgis Chodkevičius (1515)

**Jurgis Chodkevičius** (balt. * Юрый Аляксандравіч Хадкевіч*, lenk. *Jerzy Chodkiewicz*, 1515 (kitur – 1524) m. Trakuose – 1569 m. birželio 6 d. Trakuose) – Aleksandro sūnus, *Grifo su kalaviju* herbo rusėnų kilmės LDK didikas, Chodkevičių šeimos Supraslio šakos pradininkas.

## Biografija
Gimė LDK valstybės veikėjo Aleksandro Chodkevičiaus ir Vasilisos Holovščinskaitės Chodkevičienės šeimoje, Chodkevičių giminės Bychovo šakos pradininko Jeronimo Chodkevičiaus ir Berestavicos šakos pradininko Grigaliaus Chodkevičiaus jaunesnysis brolis, įkūręs giminės Supraslio šaką. 

LDK rūmininkas, 1554-1555 m. – stalininkas , 1555 m. – LDK didysis raikytojas, 1556 m. – Bielsko seniūnas, 1566 m. – Trakų kaštelionas, 1568 m. – Punsko seniūnas, Ašmenos seniūnas. 

Su broliais Jeronimu ir Grigaliumi bei sūnėnu Jonu sudarė politinį-ekonominį bloką, kuris oponavo Radviloms, tačiau iškilus pavojui, abi giminės vieningai ginė LDK politinius interesus. Liublino unijos priešininkas.

Palaidotas Supraslės bazilijonų vienuolyne.

## Šeima
Apie 1555 m. Trakuose vedė Eugeniją Hornostajūtę, kuri mirė 1557 m. Antrąkart 1558 m. vedė kunigaikštytę Sofija Olelkaitytę-Slucką.

Vaikai:
;Iš I santuokos
* Konstantinas Chodkevičius (~1555–1571), apie 1571 m. vedė Barborą Solomereckaitę. Mirė bevaikis.
* Sofija Chodkevičiūtė (g. ~ 1557 m. Žytomyre, m. ~ 1602), pirmąkart ištekėjo už Žytomyro seniūno, kunigaikščio Mykolo Čartoriskio, antrąkart – už Kameneco kašteliono Rapolo Sieniavskio. 
;Iš II santuokos
* Jeronimas Chodkevičius (1560–1617 m.), LDK arklininkas, Mstislavlio vaivada, Vilniaus kaštelionas, Bresto seniūnas. 
* Halška Chodkevičiūtė (g. 1564 m. Trakuose – ?), Smolensko kašteliono Vaclovo Šemetos žmona.
* Jurgis Chodkevičius (1570–1595 m.), LDK raikytojas, Žemaičių seniūnas, Lietuvos tribunolo maršalka.

## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
Kaspar Gropper

**Kasparas Groperis** (; g. 1519 m. Soest, Šiaurės Reinas-Vestfalija - 1594 m. kovo 19 d. Kelne, Vokietija) - katalikų teologas, politikas, teisininkas.

## Biografija
1542 m. teisės mokslų daktaras. 

Nuo 1547 m. Xanten dekanas, nuo 1550 m. Kelno arkivyskupijos oficiolas, nuo 1552 m. katedros kapitularas. Nuo 1560 m. Romos Rotos *[[auditor]]*.

## Literatūra
* Christian Grebner: *Kaspar Gropper (1514 bis 1594) und Nikolaus Elgard (ca. 1538 bis 1587), Biographie und Reformtätigkeit*. Aschendorff, Münster 1982, ISBN 3-402-03768-8
Rüdiger Althaus

**Riūdigeris Althauzas** (; g. 1961 m. Dortmunde, Vokietija) - vokiečių teologas, kanonistas, bažnytinis teisėjas, Paderborno u. profesorius.

## Biografija
Paderborne ir Innsbrucke studijavo katalikų teologiją, 1987 m. įšventintas kunigu. 1995 m. apgynė disertaciją, kanonų teisės mokslų daktaras. 1999 metais Bochumo universitete apgynė habilitaciją iš kanonų teisės apie *[[Codex Iuris Canonici]]*.

Nuo 1989 m. santuokos ryšio gynėjas Paderborno arkivyskupijos oficialate, nuo 1999 m. viceoficiolas.  Nuo 1995 m. Miunsterio universiteto dėstytojas.

## Bibliografija

* *Amt und Aufgabe des Dechanten im katholischen Kirchenrecht*, Essen: Ludgerus-Verlag, 1996. (ISBN 3-87497-216-X)
* *Die Rezeption des Codex Iuris Canonici von 1983 in der Bundesrepublik Deutschland unter besonderer Berücksichtigung der Voten der gemeinsamen Synode der Bistümer in der Bundesrepublik Deutschland*, Paderborn: Schöningh, 2000. (ISBN 3-506-76278-8) 
* *Sammlung des Rechts im Erzbistum Paderborn*, Paderborn: Bonifatius, 2009 (3.Auflage). (ISBN 3-89710-283-8)
Šiaurės Portugalija

**Šiaurės Portugalija** arba **Šiaurės regionas** () – vienas iš Portugalijos regionų, apima šalies šiaurinę dalį, įsiterpęs tarp Vidurio Portugalijos pietuose ir Ispanijos šiaurėje bei rytuose. Sostinė – Portas.

## Geografija

Šiaurės Portugalija pasižymi vėsesniu klimatu, vešlesne žaluma, didesne upių gausa nei likusi Portugalijos dalis. Šiaurinė regiono dalis vadinama *Costa Verde* („žaliasis krantas“). Šiaurės rytuose yra Mirandos kraštas, kuriame kalbama mirandiečių kalba. Pagrindinės upės – Dueras, Minjas, Saboras, Tenega, Kavadas, Lima.

Svarbiausi miestai: Portas, Braga, Bragansa, Viana do Kastelas, Gimarainsas, Vila Realas, Vila Nova de Gaja, Matozinjosas, Penafjelis.

## Administracinis suskirstymas

Šiaurės Portugalija padalinta į 8 subregionus:
* Alto Traz oš Montišas
* Avė
* Kavadas
* Doras
* Doro-Vogos tarpupis
* Grande Portas
* Minjas-Lima
* Tamega
Brazilijos nacionalinis stadionas

**Brazilijos nacionalinis stadionas** (, 1974–2010 m. *Estádio Mané Garrincha*) – įvairios paskirties stadionas Brazilijos mieste, Brazilijoje. Pastatytas 1974 m. Stadione yra 45 200 sėdimų vietų. Dažniausiai yra naudojamas futbolo rungtynėms.

## Istorija

*Estádio Mané Garrincha* stadionas buvo baigtas statyti 1974 m. ir pavadintas futbolininko Garrincha (1933–1983) garbei. Atidarymo dieną, tų pačių metų kovo 10 d., buvo sužaistos rungtynės tarp Corinthians ir CEUB, kuriose „Corinthians“ 2–1 nugalėjo sostinės CEUB klubą. Pirmą įvartį pelnė Vaguinho, San Paulo futbolininkas.

Didžiausias žiūrovų skaičius (51 000) pasiektas 1998 m. gruodžio 20 d., kai Gamos futbolininkai 3–0 nugalėjo Londrina Esporte Clube 1998 metų Série B finalo rungtynėse. Tai buvo Gamos klubo pirmoji taurė ir patekimas į Série A.

## FIFA 2014

2010 m. stadiono pavadinimas iš *Estádio Mané Garrincha* buvo pakeistas į dabartinį. Ruošiantis 2014 m. pasaulio futbolo čempionatui, stadionas buvo rekonstruotas. Vietų skaičius stadiono tribūnose išaugo iki 71 000.

## Nuorodos
* Templos do Futebol
Artūras Jagelavičius

**Artūras Jagelavičius** (g. 1961 m. gegužės 30 d.) – kunigas, monsinjoras, Kauno arkivyskupijos tribunolo viceoficiolas, kunigų išrinktas Kauno arkiv. kunigų tarybos narys.

## Biografija
Įšventintas kunigu 1988 m. gegužės 29 d.

2003 m. gruodį atleistas iš Kauno arkivyskupijos tribunolo viceoficiolo pareigų ir penkeriems metams paskirtas Kauno arkivyskupo teismo vikaru.

Kauno arkikatedra bazilika, VDU KTF dėstytojas.

## Šaltiniai
Kaštelo Brankas

**Kaštelo Brankas** ( – „baltoji pilis“) – miestas vidurio-rytų Portugalijoje, Vidurio Portugalijos regione, netoli Ispanijos sienos. Apskrities centras. Pro miestą eina Lisabonos-Guardos geležinkelis, keliai į Koimbrą, Guardą, Kaseresą, Portalegrę. Chemijos, keramikos, tekstilės (ypač vilnos), maisto (aliejaus) pramonė, šaldytuvų gamyba. Amatai (siuvinėjimas ir kt.). Prekyba kamštinių ąžuolų mediena, vynu, alyvuogių aliejumi, sūriu.

Kaštelo Branke yra XIII a. pilis, XVI–XVIII a. Vyskupų rūmai (dabar muziejus) su XVIII a. pr. barokiniu parku, XVII a. Fonsekos rūmai (dabar rotušė).

## Istorija

Kaštelo Brankas įkurtas prieš 1209 m.

## Savivaldybė
Kaštelo Branko savivaldybė užima 1438 km² plotą, 2011 m. gyveno 56 109 gyventojai. Be Kaštelo Branko miesto kitos svarbesnės jos gyvenvietės: Alkainšas, Sebolaiš da Sima, Eskaloš de Sima, Lardoza, Retašas.

## Galerija

Image:Castelo Branco - Muralhas.jpg|Pilies bokštas
Image:Cast. Branco - Jardim do Paço Episcopal.jpg|Vyskupų rūmų parkas
Image:Nt-se-castelobranco.jpg|Šv. Mykolo bažnyčia
Image:Castelo Branco II.jpg|Vyskupų rūmai


## Šaltiniai
Pantanalio arena

**Pantanalio arena** () – įvairios paskirties stadionas Kujaboje, Brazilijoje, daugiausia naudojamas futbolo rungtynėms.

## Istorija

Stadionas pastatytas vietoje seno Verdão stadiono, čia stovėjusio 1976–2010 m. ir nugriauto 2010 m. gegužę. Daugiausia naudojamas futbolo rungtynėms ir 2014 m. FIFA pasaulio čempionatui. Čia taip pat vyko 2021 m. Pietų Amerikos futbolo čempionatas.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Apie stadioną portugalų kalba
Sveikas miestas

**Sveikas miestas** - sveikatos politikos koncepcija, kelianti gerovės ir sveikatos jos gyventojams prioritetą į pagrindinę vietą priimant sprendimus, siekiant patobulinti fizinę, psichinę ir socialinę aplinką miesto gyventojams. 

## Sveikų miestų tinklas
Pirmą kartą sveikų miestų projekto idėja buvo apsvarstyta 1984 metais Toronto konferencijoje, diskutuojant miestų vaidmenį naujosios visuomenės sveikatos judėjime. 

Galutinai suformuota koncepcija buvo pristatyta 1986 metais Lisabonos konferencijoje. Tais pačiais metais buvo išrinkta vienuolika miestų, kurie turėjo pademonstruoti, kad naujas požiūris į visuomenės sveikatą, pagrįstas SV principais, gali būti pritaikomas praktiškai. 

Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) Sveikų miestų tinklas - pasaulinis judėjimas. Iš viso 90 miestų Europoje yra pripažinti Sveikais. Pasaulyje  per 1400 miestų ir miestelių iš  visų pasaulio šalių yra jo nariais. 

Sveikų miestų judėjimas skatina sistemingą strategiją bei sveikatos planavimą ir pabrėžia, kad reikia: 

*  spręsti sveikatos nelygybės ir miestų skurdo, pažeidžiamų grupių poreikių tenkinimo problemas;
*  įtraukti visuomenę dalyvauti valdyme
*  šalinti nepageidaujamą socialinę, ekonominę ir aplinkos įtaką sveikatai.

## Šaltiniai
* 
http://www.euro.who.int/en/what-we-do/health-topics/environment-and-health/urban-health/activities/healthy-cities
Salamankos mokykla

**Salamankos mokykla** () - teisinė kryptis aiškinant vėlyvosios scholastikos prigimtinę teisę. Pavadinimas kilo pagal Salamankos universitetą, kuriame teorijos atstovai dėstė. Išgarsėjo išplėtojant „tarptautinę“ prigimtinę teisę.

## Atstovai
Svarbiausi atstovai teologijoje: 
*dominikonai Francisco de Vitoria (1492–1546), Domingo de Soto (1494−1560), Melchior Cano (1509−1560), 
*pranciškonai Alfonso de Castro (1495–1558) 
*jėzuitas Francisco Suárez (1548–1617). 

Taip pat priskiriami kanonistai Martín de Azpilcueta (1491−1586) ir Diego de Covarrubias y Leyva (1512–1577) bei romėnų teisės mokslininkai Fernando Vázquez de Menchaca (1512–1569).
Antalinos dvaras

**Antalinos dvaras** – dvaras Anykščių rajone, šalia kelio , Antalinos kaime. Dabartiniai dvaro rūmai statyti 1892 metais, pasižymi kompaktiškumu ir racionaliu išplanavimu.

Papilių kaimo kapinės ir jose stovinti  Durasų koplyčia-mauzoliejus – Antalinos dvaro savininkų Durasevičių (Durasų) amžinojo poilsio vieta.
 
## Istorija

Kas buvo pirmieji Antalinos savininkai nėra aišku. Pirmosios žinios apie Antalinos dvarą užfiksuotos 1746 m. Bet veikiausiai dvaras įsikūrė anksčiau. Tuomet jį supo didelės Šimonių ir Žalioji girios. Iki mūsų dienų tų girių išliko tik nedideli plotai.

Rašytiniuose šaltiniuose Utalinos (Otaljanovo) dvaras minimas 1746 m., mūrinius rūmus 1812 m. pastatė Durasas ir dvarą iki 1914 m. valdė jo palikuonys, kai iš paskutiniojo dvarininko Marijono Durasevičiaus – dvaras perėjo Julijai Jaloveckienei.

1924 m. vykstant dvaro žemių parceliacijai dvaro savininkei Julijai Jaloveckienei iš 132,51 ha buvo palikta 79,35 ha žemės. Nuo 1926 m. dvaras priskirtas Putino kaimui. 1925 m. dvarą nupirko iš JAV grįžęs ir iki 1948 m. valdė Mykolas Linkevičius (1891–1965) su žmona Eleonora Linkevičiene (?-1984). Jie abu 1948 m. gegužės 24 d. buvo ištremti į Sibirą.

1949 m. Antalinoje įkurtas „Spindulio“ kolūkis, vėliau priklausė „Ateities“, „Šviesos“, Surdegio kolūkiuose. Kolūkio metais dvare veikė kontora, kitos kaimo įstaigos, todėl raudonų plytų pastatas nebuvo visiškai nuniokotas ir išgriautas. Atkūrus nepriklausomybę 1989 m. nuosavybės teisės atkurtos Mykolo Linkevičiaus dukrai Bronei Linkevičiūtei-Petrulionienei, kuri dvaro sodybą pardavė vilniečiui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Antalinos dvaras, Anykščių r. (miestai.net)
* Darius Peckus, Antalinos dvaro laukia atgimima
* Antalinos dvaras (Kultūros vertybių registras)
* Antalinos dvaras (Lietuvos dvarų duomenų bazė)
Molinikosas

**Molinikosas** – miestelis rytų Ispanijoje, Kastilijos ir La Mančos regione, Albasetės provincijoje.

## Nuorodos
* Svetainė apie miestą
Moro doš Homensas

**Moro doš Homensas** () arba **Eštreitinjas** (*Estreitinho*) – aukščiausias Korvaus salos (Azorai, Portugalija) taškas. Išvertus į lietuvių kalbą reiškia *vyrų kalva*. Aukščiausias taškas – 718 m. Yra vulkaninės kalderos pietinėje dalyje.
Kazys Matulaitis

**Kazys Matulaitis** (1885 m. Čižiūnuose – 1932 m. sausio 12 d. Maskvoje) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.

## Biografija

1905 m. išvyko į Vokietiją, vėliau į Didžiąją Britaniją. 1906–1917 m. priklausė Škotijos angliakasių profesinei sąjungai. 1918 m. grįžo į Lietuvą. Už komunistinę veiklą 1919, 1920 ir 1923–1926 m. kalintas. 1922–1923 m. Pirmojo Seimo atstovas. 1926 m. pasitraukė į Vokietiją, o 1929 m. – į TSRS. Dirbo Maskvos lietuvių klube.

## Šaltiniai
Asas de Portugal

***Asas de Portugal*** ('Portugalijos sparnai') – 1977 m. sukurta Portugalijos skrydžių demonstravimo komanda, įeinanti į Oro pajėgų 103-iosios eskadrilės sudėtį. Jie yra Portugalijos nacionalinė aerobatikos komanda ir skraido dviem buvusiais Liuftvafės lėktuvais *[[Dassault-Breguet/Dornier Alpha Jet]]*. 

## Istorija
Aerobatikos komanda *Asas de Portugal* buvo įkurta 1977 m. Oro pajėgų štabo viršininko įsakymu. Tikslas buvo atstovauti Portugalijos Oro pajėgas Tarptautinėje aviacijos šventėje. Šis aerobatikos dalinys buvo sukurtas praėjus 25 metams po ankstesnių tokių komandų buvimo. *Asas de Portugal* pirmtakai buvo *Dragões* ('Drakonai') ir *São Jorge* ('šv. Jurgio') aerobatikos patruliai. 

Šis demonstracinis patrulis, naudojęs *Cessna T-37C*, veikė 13 metų, o po to buvo sujungtas su 102-ąja eskadrile *Panchos*. Per tą laiką buvo atlikta 186 demonstraciniai skrydžiai, iš kurių 40 buvo atlikti tarptautiniuose renginiuose. Po 1990 m. pertvarkant Portugalijos oro pajėgas buvo nurašyti pasenę lėktuvai T-37, ir komandos veikla nutrūko. 

1997 m. komanda buvo vėl atkurta. Ji buvo aprūpinta lėktuvais *Alpha Jet* ir priskirta 103-iajai eskadrilei *Caracóis* ('Sraigės'). Komandą sudarė 7 pilotai ir techninio aptarnavimo grupė. Pirmasis viešas pasirodymas su lėktuvais *Alpha Jet* įvyko 1997 m. birželio 27 d. švenčiant 45-ąsias Portugalijos oro pajėgų metines Sintros aviacijos bazėje. 

1998 m. demonstracinis patrulis vėl buvo panaikintas dėl logistinių priežasčių. 

50-ųjų Portugalijos oro pajėgų metinių proga 2001 m. 103-ioji eskadrilė buvo vėl įpareigota paruošti demonstracinį aerobatikos skrydį lėktuvais *Alpha Jet*. Taip atsirado dviejų lėktuvų demonstracinė komanda, kuri metinių minėjime atstovavo Portugalijai su 16 minučių aukštojo pilotažo programa. 

2005 m. *Asas de Portugal* komanda buvo atkurta kaip 103-iosios eskadrilės padalinys Bežos aviacijos bazėje (*BA11*). 
2010 m. komanda buvo išformuota prieš prasidedant aviacijos švenčių sezonui. Neoficialiai buvo aiškinta, kad to priežastis - neskelbta avarija skrendant palei pat žemę. 

## Galerija
>
File:Alpha Jet dos Asas de portugal.JPG|*Alpha Jet* lėktuvas
File:Alpha Jets dos Asas de Portugal no Porto Red Bull Air Race 2009.jpg|*Asas de Portugal* 2009 m.
File:T-37 AP.JPG|*Asas de Portugal* lėktuvas T-37.
File:T37asaslarge.jpg|Lėktuvas T-37 iš šono


## Taip pat skaitykite
* *[[Rotores de Portugal]]*
Aleksandras Tornau

**Aleksandras Tornau** (1895 m. rugsėjo 21 d. Adakave – 1938 m. rugpjūčio 15 d. Kaune) – Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.

## Biografija

Per Pirmąjį pasaulinį karą baigė Peterhofo karo mokyklą, 1932 m. – Kauno universiteto Teisės fakultetą.

1922–1927 m. žemės ūkio kooperatyvų sąjungos „Žemaitūkis“ pirmininkas. Nuo 1923 m. LVLS narys. 1924–1925 m. LVLS CK generalinis sekretorius. Pirmojo ir Antrojo Seimų atstovas. 1927 m. kalėjo Varnių koncentracijos stovykloje. 1929–1932 m. redagavo savaitraštį „Žemaitis“. 1931–1932 m. advokatas Telšiuose, 1932–1938 m. – Kaune.

## Šaltiniai
Korvas

**Korvas** ( – „varnos sala“) – mažiausia bei šiauriausia sala Azoruose ir šiauriausia Makaronezijoje. Saloje gyvena 468 (2006 m.) gyventojai, kurie sudaro mažiausią savivaldybę Azoruose bei Portugalijoje. Salos ilgis – 4 km, plotis – 6,3 km, o visas plotas – 17,11 km². Auksčiausias taškas – Morro dos Homens kalnas (718 m).

Vienintelė gyvenvietė – Vila do Korvas.
Orhan Pamuk

**Ferit Orhan Pamuk** (g. 1952 m. birželio 7 d.) – turkų rašytojas. Jis yra Kolumbijos universiteto profesorius, dėsto lyginamąją literatūrą ir rašymą.

Jis vienas svarbiausių ir skaitomiausių turkų rašytojų, pardavęs 11 mln. knygų, išleistų 60 kalbų. Orhan Pamuk gavo daug premijų, tarp jų Nobelio literatūros premiją 2006 m. ir yra pirmasis taip apdovanotas Turkijos pilietis.

2005 m. Orhanas Pamukas Turkijoje buvo teisiamas dėl pasisakymų apie turkų kaltę dėl armėnų genocido ir kurdų žudynių. Šis teismo procesas susilaukė didelio pasaulio literatų ir žodžio laisvės advokatų pasipiktinimo. Vėliau kaltinimai buvo atšaukti.

Vėliau buvo atskleista, kad radikali nacionalinė grupuotė *[[Ergenekon]]* planavo pasikėsinimą į Pamuką.

## Stilius

Orhano Pamuko kūriniams būdinga postmoderni stilistika su persipinančiais siužetais, istorijomis, tačiau pats Pamukas teigia, kad jis į literatūrą grąžina tai, kas yra žinoma, bet užmiršta. Labai ryškus motyvas – Rytų/Vakarų, misticizmo/modernizmo dichotomija, jos apraiškos Turkijos kultūroje ir istorijoje. Pamuko kūriniuose gausiai remiamasi Turkijos ir islamo pasaulio mistine (ypač sufistine) literatūra, gausu istorinių įvykių motyvų.

## Kūriniai turkų kalba
* *Cevdet Bey ve Oğulları* (*Cevdet Bėjus ir jo sūnūs*), romanas, Istanbul: Karacan Yayınları, 1982
* *Sessiz Ev* (*Tylūs namai*), romanas, Istanbul: Can Yayınları, 1983
* *Beyaz Kale* (*Baltoji pilis*), romanas, Istanbul: Can Yayınları, 1985
* *[[Juodoji knyga|Kara Kitap]]* (*Juodoji knyga*), romanas, Istanbul: Can Yayınları, 1990
* *Gizli Yüz* (*Slaptas veidas*), scenarijus, Istanbul: Can Yayınları, 1992
* *Yeni Hayat* (*Naujas gyvenimas*), romanas, Istanbul: İletişim Yayınları, 1995
* *Benim Adım Kırmızı* (*Mano vardas yra Raudonas*), romanas, Istanbul: İletişim Yayınları, 1998
* *Öteki Renkler* (*Kitos spalvos*), esė rinkinys, Istanbul: İletişim Yayınları, 1999
* *Kar* (*Sniegas*), romanas, Istanbul: İletişim Yayınları, 2002
* *İstanbul: Hatıralar ve Şehir* (*Stambulas: atsiminimai ir miestas*), memuarai, Istanbul: Yapı Kredi Yayınları, 2003
* *Masumiyet Müzesi* (*Nekaltybės muziejus*), romanas, Istanbul: İletişim Yayınları, 2008
* *Manzaradan Parçalar: Hayat, Sokaklar, Edebiyat* (*Vaizdo dalys: gyvenimas, gatvės, literatūra*), esė rinkinys, Istanbul: İletişim Yayınları, 2010

## Šaltiniai
Gediminas Bagdonas

**Gediminas Bagdonas** (g. 1985 m. gruodžio 26 d. Radviliškis) – Lietuvos dviratininkas, olimpietis, nacionalinis čempionas. Nacionalinės treko ir jaunimo plento rinktinių treneris.

2012 m. tapo Lietuvos čempionu ir pelnė teisę dalyvauti 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 58 vietą grupinėse plento lenktynėse. 2012 m. Europos treko čempionate pelnė bronzą omniumo rungtyje.

Pirmasis G. Bagdono treneris – Kęstutis Norvaišas (SM Dubysa, Šiauliai).

Nuo 2023 m. Bagdonas treniruoja Lietuvos nacionalinę treko rinktinę.

## Pergalės
* 2007 m. : Lietuvos čempionatas: asmeninės lenktynės laikui.
* 2009 m. : Memorial Philippe Van Coningsloo
* 2011 m. : Rás Tailteann
* 2011 m. : Ronde de l’Oise
* 2011 m. : Lietuvos čempionatas: asmeninės lenktynės laikui.
* 2012 m. : Baltic Chain Tour
* 2014 m. : Lietuvos plento dviračių čempionatas: Asmeninės lenktynės laikui - 3 vieta.

## Šaltiniai
Juozapas Kimbaras

**Juozapas Kimbaras** (, gimė apie 1750 m. – mirė apie 1800 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas kilęs iš Kimbarų giminės, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas, papulkininkis, generolas-adjutantas, nuo 1776 m. Upytės pavieto teismo teisėjas ir miesto raštininkas, nuo 1783 m. Upytės pavieto pastalininkis, nuo 1787 m. Upytės pavieto stalininkas, Upytės pavieto pasiuntinys 1793 m. Gardino (Nebyliajame) Seime.

## Politinė ir valstybinė veikla
Po kalbos 1793 m. liepos 1 d. sesijoje, kurioje Rusijos imperatorės Jekaterinos II politiką Juozapas Kimbaras pavadino „siekiančia Respubliką paversti Rusijos provincija“, Rusijos Imperijos nepaprastojo ir įgaliotojo ambasadoriaus Lenkijoje Jokūbo Sieverso įsakymu buvo suimtas. Kartu su kitais Lietuvos atstovais buvo išlaisvintas iš arešto tarpininkaujant vyskupui Juozapui Kazimierui Kosakovskiui. Juozapo Kimbaro patriotinę kalbą, pasakytą 1793 m. liepos 15 d. sesijoje, buvo uždrausta spausdinti, tačiau ji paplito šalyje nuorašų pavidalais. Patvirtinus padalijimą, Juozapas Kimbaras be užuolankų pavadino karalių Stanislovą Augustą Poniatovskį išdaviku.

## Karinė veikla
Juozapas Kimbaras išliko ištikimas savo pažiūroms - 1794 m. prasidėjus sukilimui, jis tapo Upytės kriminalinio teismo nariu, buvo pašauktas į Lietuvos kariuomenę generolu-adjutantu, o 1794 m. liepos 15 d. Tado Kosciuškos įsakymu paskirtas papulkininkiu.

## Šeima
Juozapas Kimbaras buvo vedęs Oną Kosciuškaitę (), sūnus Anupras Kimbaras () – Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės karininkas.

## Šaltiniai
Lubys

**Lubys**:

*Bronislovas Lubys (1938–2011) – Lietuvos verslininkas, pramonininkas, politikas
*Edgaras Lubys (*Amberlife*; g. 1982 m.) – Lietuvos soft rock muzikos atlikėjas
Dharamšala

**Dharamšala** arba **Daramsala** (, ) – miestas šiaurės Indijoje. Žiemą čia reziduoja Himačal Pradešo valstijos vyriausybė. Miestas garsus ir kaip XIV Dalai Lamos rezidencija. 19,1 tūkst. gyventojų (2001).

## Istorija

Anksčiau buvo žinoma kaip ***Bhagsu***.

### Pavadinimo kilmė

Miesto vardas hindi kalba reiškia „dvasios buveinė“ arba „šventovė“.

## Paveikslėlių galerija

Dharamsala-McLeod Ganj-02-Weg zur Kora-gje.jpg
Dharamsala-Kora-32-Gebetsmuehlen-gje.jpg
Dharamsala-Gyuto-Karmapa-02-gje.jpg
Dharamsala-Frauenkloster Dolma Ling-04-gje.jpg
Dharamsala-Norbulingka-06-Thangkaschule-gje.jpg
Dharamsala-Kinderdorf-04-gje.jpg
Dharamsala-Tse Chok Ling-06-Lakhang-gje.jpg
Dharamsala-Tse Chok Ling-38-Lakhang-Ritualgeraete-gje.jpg
Kamčiatkos krabas

**Kamčiatkos krabas** () – karališkųjų krabų šeimai priklausanti rūšis.

## Išvaizda, gyvenimo būdas
Suaugėlių kiaukutas gali siekti 28 cm, o atstumas tarp ištiestų kojų iki 1,8 metro. Kojos ir šarvas padengtos spygliais. Dešinė žnyplė yra didesnė už kairiąją. Spalva nuo rudai raudonos iki violetinės. Išvirus įgauną raudoną spalvą.

Gyvena nuo 3 iki 366 metrų gylyje. Minta įvairiais dugniniais bestuburiais: jūrinėm kirmėlėm, moliuskais, ofiūrom, jūrų žvaigždėm, jūrų ežiais, ūsakojais, pintim.

Patelės padeda nuo 150,000 iki 400,000 kiaušinėlių. Maždaug po metų iš kiaušinėlių išsirita lervos, kurios dar nėra panašios į suaugėlius ir pirmus kelis mėnesius praleidžia pluduriuodamos vandenyje, kaip planktonas. Po 4o nėrimosi lerva įgauną panašią į suaugėlio formą ir nusileidžia ant dugno.

## Paplitimas
Paplitęs areale nuo Japonijos jūros iki šiaurinės Britų Kolumbijos krantų. 1960 – 1970 m. Tarybų Sąjungos mokslininkai įsteigė jų koloniją Kolos įlankoje, Barenco jūroje. Atkeliavę iš šios kolonijos, nuo 1990 paplito ir Norvegijos jūroje.

## Žvejyba
Kamčiatkos krabo mėsa vertinama kaip delikatesas ir yra brangiausia iš visų karališkųjų krabų.

## Šaltiniai
Pu-erh

**Pu-erh arbata** () – subrandinta žalioji arbata, kilusi iš Kinijos, Junano provincijos. Taip pat gaminama kitose Kinijos srityse, Tailande, Vietname, Laose, Mianmare. Išsiskiria savo gamybos technologija – pradžioje arbata paruošiama kaip žalioji, o vėliau fermentuojama pasitelkiant natūralų arba dirbtinį (pagreitintą) būdą. Jei daugumą arbatų rekomenduojama suvartoti per pirmus metus po pagaminimo, „Pu-erh“ su laiku įgija vis geresnę kokybę.

Seniau pu-erh arbatos lapai fermentuodavosi natūraliai, kadangi nebūdavo greito transporto ir arbatžolės pradėdavo fermentuotis jau jas gabenant. Atsiradus mechaniniam transportui arbatžolės greitai atgabenamos, todėl norint paruošti pu-erh naudojama dirbtinė fermentacija – lapai sukraunami į krūvą, mirkomi karštame vandenyje, kad greičiau įvyktų fermentacijos procesas. Todėl dabar Pu-erh arbata skirstoma į žaliąją (青饼) ir subrandintą (熟饼). Subrandinta pu-erh turi daug skirtingų rūšių, mat keičiant fermentavimo sąlygas arbata gaunama vis kitokia. Sufermentuota arbata laikoma 2-3 metus, kol iš jos pasišalina kartumas. Kinijoje pu-erh tradiciškai presuojama į įvairių formų figūras. Gėrimui paprastai dedami 4 gr arbatos/150 ml vandens.

Ši arbata nuo seno vartojama kinų liaudies medicinoje kaip gerinanti virškinimą, blužnies darbą. Nustatyta, kad Pu-erh mažina cholesterolio kiekį kraujyje, turi antimikrobinių, antimutageninių savybių.

## Šaltiniai
Kimbarai

**Kimbarai** – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) ir Lietuvos bajorų didikų giminė, nuo XVI a. iki XIX a. dariusi įtaką Lietuvos ir Abiejų Tautų Respublikos valstybės politiniame ir kultūriniame gyvenime.

## Žymiausi Kimbarai
* Sergijus Kimbaras (? m. ‒ 1565 m.) - 1532 ‒ 1557 metais, Supraslio vienuolyno archimandritas;
* Jonas Kimbaras (1582 m. - ? m.) - filosofas;
* Jurgis Kimbaras - 1607 m. Breslaujos pavieto iždininkas;
* Abraomas Kimbaras - 1634 m. Breslaujos pavieto iždininkas;
* Jurgis Kimbaras - Breslaujos taurininkas, 1665 m. Ukmergės pavieto pasiuntinys Lietuvos konvokacijoje (Vyriausiajame Lietuvos suvažiavime) Gardine;
* Gabrielius Karolis Kimbaras - nuo 1640 m. gruodžio 15 d. iki 1649 m. sausio 26 d. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės iždo raštininkas;
** žmona
*** duktė Judita Kublicka;
*** duktė Elena Ozemblovskienė;
*** duktė Marijona Chreptavičienė;
* Juozapas Kimbaras (1750 m. - 1800 m.) - papulkininkis, generolas-adjutantas, nuo 1776 m. Upytės pavieto teismo teisėjas ir miesto raštininkas, nuo 1781 m. Upytės pavieto pataurininkis, 1783 m. Upytės pavieto pastalininkis, nuo 1787 m. Upytės pavieto stalininkas, Upytės pavieto pasiuntinys 1793 m. Gardino (Nebyliajame) Seime;
** žmona Ona Kosciuškaitė ();
*** sūnus Anupras Kimbaras () - Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės karininkas;
*** sūnus Felicijus Kimbaras;
* Antanas Kimbaras - Upytės pavieto stalininkas, 1792 m. vasario 24 d. išrinktas Upytės pavieto teismo komisaru;
* Rufinas Kimbaras (? m. - 1868 m. lapkričio 9 d.) - Dotnuvos bernardinų vienuolyno vienuolis, kunigas, 1863 m. sukilimo dalyvis, palaidotas Kretingoje.

## Šaltiniai
Little Boots

**Little Boots** (tikr. *Victoria Christina Hesketh*) – Didžiosios Britanijos elektroninės muzikos atlikėja, išgarsėjusi 2009 m. Little Boots priklauso tai pačiai popmuzikos krypčiai, kuri atgaivino 80-ųjų synthpop skambesį 2000 -ųjų pabaigoje, atlikėjais kaip Lady Gaga ir La Roux.

## Istorija

Victoria Christina Hesketh gimė 1984 m. gegužės 4 d. Blakpule Anglijoje. 2005 m. rugpjūtį ji prisijungė prie indie merginų grupės Dead Disco Lydso mieste, kuriame studijavo. Grupė gana sėkmingai rengė pasirodymus po Anglijos klubus, tačiau persikėlus į Los Andželą debiutinio albumo įrašymui, 2007 m. gruodį Victoria Hesketh nusprendė palikti grupę ir pradėti solinę karjerą.

Atlikėja grįžo į Angliją ir 2008 m. pradžioje jau pasirodė Little Boots ( arba *batukai*) pseudonimu. Promo debiutinis singlas „Stuck on Repeat“ pasirodė 2008 m. vasario mėn. Debiutinis albumas *„Hands“* (JK – 5 vieta) pasirodė 2009 m birželio 8 d. su singlais kaip „Remedy“ (JK – 6 vieta), „New in Town“ (JK – 13 vieta) ir „Earthquake“. Taip pat, Little Boots atidavė duoklę 80-ųjų gerbėjams kartu su The Human League vokalistu Philip Oakey sudainuotoje „Symmetry“.

## Diskografija

* 2009 m. „Hands“
* 2013 m. „Nocturnes“
* 2015 m. „Working Girl“

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Bižuterija

**Bižuterija** () – papuošalai iš nebrangių medžiagų. Bižuterijoje naudojami įvairūs nebrangieji metalai ir jų lydiniai, įvairių spalvų ir skaidrumo stiklas, keramika, plastikas, kitos medžiagos. Savo išvaizda bižuterijos gaminiai gali nesiskirti nuo brangiųjų metalų juvelyrinių dirbinių, tačiau jų kaina žymiai mažesnė.

Nuo XX a. vidurio bižuterija, sukurta žinomų menininkų ir dizainerių, imta labiau vertinti, kartais kaina ėmė pranokti net dirbinius iš brangakmenių ir brangiųjų metalų. Bižuterijos dirbiniai, sukurti meistro pagal originalų projektą, tapo prestižiniais aksesuarais.

## Medžiagos
Pradžioje madingus papuošalus gamindavo iš nebrangių pakaitalų, imituojančių brangiuosius akmenis, pvz., strazų ar organinio stiklo. Šiuolaikinė bižuterija gaminama iš labai įvairių medžiagų. Pvz., fianitas imituoja briliantus, kai kurie pusbrangiai akmenys imituoja brangakmenius, auksavimas ir sidabravimas sudaro aukso ir sidabro įspūdį. Pigūs papuošalai gali būti daryti iš nikelio, melchioro, žalvario, kitų pigių lydinių. Šiuolaikinėje bižuterijoje naudojama ir mediena, oda.


|
Image:Costume Jewelry.jpg|
Image:Lisa carlson jewelry design.jpg|
Vaizdas:Jewelry set 03.jpg
File:Jewelry set 02.jpg
Rotores de Portugal

***Rotores de Portugal*** ('Portugalijos sraigtai') – Portugalijos Oro pajėgų sraigtasparnių skrydžių demonstravimo komanda, įkurta 1976 m. ir priskirta 552-ajai eskadrilei. Bazuojasi Bežos aviacijos bazėje. Šiuo metu turi 3 sraigtasparnius *Aérospatiale Alouette III*. Komanda kelis karus buvo išformuota ir vėl suformuota.

Komanda buvo įkurta 1976 m. Oro pajėgų štabo viršininko įsakymu, kad atstovautų Portugalijai keliuose šalyje vykusiuose šventiniuose renginiuose. 1976-1994 m. komanda atliko 41 parodomąjį skrydį. 

2005 m., 53-iųjų Oro pajėgų metinių proga, komanda buvo vėl atkurta ir priskirta 552-ajai eskadrilei. 

## Sraigtasparniai

## Taip pat skaitykite
* *[[Asas de Portugal]]*
Vladas Mikalauskas (1942)

**Vladas Mikalauskas** (1942 m. birželio 13 d. Šiauliuose – 2011 m. spalio 21 d. Šiauliuose) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, fotografas.

## Biografija
1961 m. baigė Šiaulių Juliaus Janonio vidurinę mokyklą. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką.

1988–1990 m. Šiaulių statybos tresto savaitraščio „Statyba“ redaktorius. Atgimimo metais įsiliejo į Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdį, LPS Šiaulių tarybos narys, 1989 m. Šiaulių sąjūdininkų laikraščio „Krivūlė“, savaitraščio „Savaitės krivūlė“ redaktorius. 1991–2007 m. UAB „Šiaulių kraštas“ leisto mėnraščio „Detektyvas“ redaktorius. Vėliau dienraščio „Šiaulių kraštas“ redaktorius. Rašė nuo sporto reportažų iki politinių komentarų ir feljetonų.

Lietuvos fotomenininkų sąjungos narys, keletą metų – sąjungos Šiaulių skyriaus atsakingasis sekretorius. Jo fotografijų ciklas „Žmonės ir kaukės“ buvo įvertintas prestižiniu fotomeno pasaulyje apdovanojimu – Tarptautinės meninės fotografijos asociacijos (FIAP) aukso medaliu.

## Šaltiniai
Direktorių taryba

**Direktorių taryba** () – organizacijos kolegialus valdymo organas, skirtas jos veiklai kontroliuoti iš išorės. Ji gali būti vadinama ir kitaip, pavyzdžiui, „patikėtinių taryba“ (), „valdytojų taryba“ ().

## Sudėtis

Direktorių tarybos nariais paprastai būna tiek dirbantys organizacijoje, tiek išorinių suinteresuotų grupių atstovai.

Direktorių tarybos narių, kurie nepriklauso organizacijai, galia yra ribojama to, kad jie, negalėdami savo pareigoms skirti daug laiko, yra mažai informuoti apie organizacijos padėtį, dažniausiai turėdami tik informaciją, kurią jiems pateikia organizacijos vadovybė.

## Funkcijos

Henris Mintsbergas išskiria tris pagrindines galimas direktorių tarybos funkcijas, leidžiančias kontroliuoti organizaciją:

# Organizacijos vadovo parinkimas
# Tiesioginė kontrolė krizės metu
# Organizacijos vadovybės sprendimų ir rezultatų priežiūra

Faktiškai, Mintsbergo nuomone, net aktyvios direktorių tarybos valdžia organizacijoje faktiškai pasireiškia tik organizacijos vadovo parinkimu, o jo sprendimus ji paprastai visada paremia.

Mintsbergas išskiria keturias pagrindines galimas direktorių tarybos funkcijas, padedančias organizacijai:

# Priemonė organizacijai paveikti išorinius suinteresuotus asmenis ar grupes
# Kontaktų užmezgimas bei lėšų gavimas 
# Organizacijos reputacijos gerinimas
# Organizacijos konsultavimas

Be to, Mintsbergo nuomone, jau pati narystė direktorių taryboje kartais veikia organizacijos sprendimus: pavyzdžiui, pastebėta, kad jei bendrovės direktorių taryboje yra bankininkas, ta įmonė nuolat naudojasi būtent to banko paslaugomis.

## Taip pat skaityti
* Bendrovės valdyba
* Stebėtojų taryba

## Išnašos

## Nuorodos