open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Algirdas Brazis

**Algirdas Brazis** (1915 m. vasario 9 d. Čikagoje – 2007 m. balandžio 1 d. ten pat) – lietuvių kilmės JAV dainininkas (baritonas).

## Biografija
Dainuoti mokėsi privačiai. 1951–1954 m. dainavo „Metropolitan Opera“ (225 spektakliuose), 1955–1956 m. Čikagos lyrinėje operoje, 1957–1988 m. Čikagos lietuvių operoje (87 spektakliuose sukūrė 24 vaidmenis) ir kt. operos teatruose.

Koncertavo kaip solistas su „Lietuvos vyčių“, „Pirmyn“ chorais, „Dainavos“ ir „Čiurlionio“ ansambliais. Kaip solistas dalyvavo atliekant S. Šimkaus baladę „Nugrimzdęs dvaras“, kantatą „Atsisveikinimas su tėvyne“, J. Žilevičiaus kantatą „Vytautas Didysis“, B. Markaičio kantatą „Vilniaus varpai“, F. Strolios kūrinį chorui ir baritonui „Suledėjusiomis lūpomis“. 1938 m. su „Pirmyn“ choru koncertavo Lietuvoje. „Lietuvos vyčių“ narys, nuo 1993 m. garbės narys.

## Vaidmenys
* Rigoletas, Džiuzepė Verdis. Rigoletas
* Amonasras, Džiuzepė Verdis. Aida
* Žermonas, Džiuzepė Verdis. Traviata
* Nabukas, Džiuzepė Verdis. Nabuchodonosaras
* Renatas, Džiuzepė Verdis. Kaukių balius
* Skarpija, Džakomas Pučinis. Toska
* Eskamiljas, Žoržas Bizė. Karmen
* Pakalnis, Julius Gaidelis. Dana
* Pikulas, Julius Gaidelis. Gintaro šaly
* Kapitonas, Jeronimas Kačinskas. Juodas laivas
* Rimvydas, Jurgis Karnavičius. Gražina
* Erdvius, Almikaras Pončielis. Lietuviai 

## Įvertinimas
*Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius, 2006 m.

## Šaltiniai
Romualdas Brazis

**Romualdas Brazis** (g. 1942 m. birželio 6 d. Padvariai, Vilniaus apskr.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1965 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą (VPI). 1977–1978 m. stažavo Purdue universitete (JAV). 1982 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras. 1995 m. Krokuvos mokslo ir meno akademijos, 1999 m. A. Šveicerio medicinos pasaulinės akademijos narys.

1965–1968 m. dirbo VPI, nuo 1968 m. Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1978 m. Plazminių reiškinių laboratorijos vadovas. 1972–1976 m. ir 1977–1987 m. dėstė Vilniuas universitete, 1989–1990 m. vėl VPI. 1987–1988 dirbo Makso Planko kietojo kūno tyrimų institute (Štutgartas), Plazmos fizikos institute (Garchingas), 1994 m. EURATOM plazmos tyrimo centre (Lozana).

Lietuvos lenkų mokslininkų draugijos įkūrėjas ir 1989–1998 m. pirmininkas.

## Mokslinė veikla
Tyrė superaukštojo dažnio elektromagnetinės spinduliuotės sąveiką su puslaidininkių plazma. Patobulino kai kuriuos puslaidininkinių medžiagų nekontaktinės neardomosios analizės metodus, atrado elektromagnetinių bangų sklidimo išilgai periodinių darinių sluoksnių draudžiamąsias juostas, sukūrė eksitonų magnetiniuose puslaidininkiuose sąveikos modelių, iškėlė fononų kaupinamo infraraudonosios spinduliuotės lazerio idėją.

## Įvertinimas
* 1986 m. LTSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Alfonsas Vytautas Braziulis

**Alfonsas Vytautas Braziulis** (1900 m. kovo 8 d. Laumakiai, Gruzdžių valsčius – 1982 m. balandžio 6 d. Klyvlendas) – Lietuvos žurnalistas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
1920–1924 m. lankė Tautos teatro studiją, 1922 m. – Eltos žurnalistikos kursus.

Spaudoje bendradarbiavo nuo 1918 m. 1919–1921 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, 1923 m. Klaipėdos krašto išlaisvinimo žygio dalyvis. 1923–1925 m. – knygų leidyklos „Vaiva“ reikalų vedėjas. 1926 m. savaitraščio „Šiaulių naujienos“ redaktorius, 1926–1927 m. – Eltos vidaus korespondentas, 1930–1932 m. žurnalo „7 meno dienos“ redaktorius, 1940–1944 m. Kauno radiofono žinių redaktorius. Rašė meno ir kultūros apžvalgas, reportažus, interviu su menininkais ir visuomenės veikėjais.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. persikėlė į JAV. 1950 m. JAV lietuvių bendruomenės Klyvlendo skyriaus pirmininkas. Periodiniuose leidiniuose „Dirva“, „Draugas“, „Lietuvos aidas“, „Kultūra“, „Naujoji Romuva“ ir kt. paskelbė straipsnių visuomeninėmis ir kultūrinėmis temomis.

## Bibliografija
* *1905 metų revoliucija lietuvių literatūroje*, studija, 1925 m.
* *[[Jonas Šliūpas]]*, 1926 m., slapyvardis Ed. Vingėla
* *Aš laikiau pamaldas už [[Stalinas|Staliną]]*, 1950 m.
* Išvertė F. Šaliapino atsiminimus „Mano gyvenimas“, 1938 m.

## Šaltiniai
IPhone

**iPhone** – JAV kompanijos Apple sukurti ir plėtojami išmanieji telefonai.

Beveik neturi mygtukų, valdomi prisilietimais ir lietimui jautriu ekranu. Įdiegta operacinė sistema iOS. Turi fotokamerą, groja muziką, plačiai naudoja interneto galimybes (elektroninio pašto programa, naršyklė, jungiasi prie vietinių Wi-Fi).

## Raida
Anonsuotas 2007 m. sausio 9 d. Pirmiausia išleistas JAV, o 2007 m. birželio 29 d. pasirodė tarptautinėje rinkoje. 2007 m. žurnalas „Time“ įrenginį išrinko „Metų išradimu“. 2008 m. rugsėjo 26 d. Lietuvoje „Omnitel“ į prekybą paleido iPhone 3G su daug greitesniais 3G duomenimis ir GPS navigacija.


IPhone 1st Gen.svg|Pirmasis iPhone
IPhone 4 Mock No Shadow PSD.png|iPhone 4
IPhone X vector.svg|iPhone X


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Vladas Braziūnas

**Vladas Braziūnas** (g. 1952 m. vasario 17 d. Pasvalyje) – Lietuvos poetas, vertėjas.

## Biografija
1969 m. baigė Pasvalio vidurinę mokyklą. 1997 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių k. filologiją. Dirbo universitete, kultūrinių bei literatūrinių laikraščių, žurnalų redakcijose, ilgiausiai, 15 metų, savaitraštyje – „Literatūra ir menas“, jo vyriausiasis redaktorius. Nuo 1996 m. atsidėjęs vien literatūrinei kūrybai.

Nuo 1988 m. Lietuvos rašytojų sąjungos, nuo 2002 m. Lietuvių PEN centro, nuo 2004 m. Lietuvos literatūros vertėjų sąjungos narys, 2002 m. Vidurio Europos poetų judėjimo „Cap à l’Est“, vienijančio prancūziškai bendraujančius poetus, narys steigėjas.

Vienas iš Vilniaus universiteto kraštotyrininkų ramuvos kūrėjų,  ekspedicijose rinko tautosaką.

## Kūryba
Kaip poetas debiutavo 1974 m. Pirmoji eilėraščių knyga leidykloje buvo įkalinta septyneriems metams: nuosprendis – „idėjiškai ir meniškai nebrandi”. Tačiau, vos tik išėjęs, eilėraščių rinkinys „Slenka žaibas“ (Vaga, 1983 m.), 1984 m. apdovanota Zigmo Gėlės premija, skiriama už stipriausią poezijos debiutą.

2008 m. už eilėraščių ciklą „Slaptoji ornitologija: inkilų šventinimas“ apdovanotas literatūrine „Varpų“ premija.

2013 m. už eilėraščių knygą „Fontes amoris" paskirta Bernardo Brazdžionio literatūrinė premija.

Poezijoje ryškios kaimiškosios ir miestietiškosios patirties sandūros, praeities ir dabarties sąsajų apmąstymai („Slenka žaibas“), linkstama į daiktišką konkretumą, peizažo detalės dažnai įgyja apibendrinamąją prasmę. Rinkinių „Voro stulpas“ (1986 m.), „Alkanoji linksniuotė“ (1993 m.), „Užkalinėti“ (1998 m.) eilėraščiai turi ironijos atspalvį, poetika grindžiama žodžių prasmės ir garsų žaismu. Rinkiniuose „Užkalbėti juodą sraują“ (1989 m.), „Ant balto dugno“ (1999 m.) gausu istorinių motyvų, Atgimimo laikotarpio aktualijų, ryškios publicistinės intonacijos. Postmodernistinėje poemoje „Karilionas tūkstančiui ir vienai aušrai“ (2002 m.) tautos istorija siejama su dabartimi.

Išvertė latvių ir ukrainiečių poetų kūrinių. Jo eilėraščių išversta į anglų kalbą.

## Šaltiniai
Antanas Braždys

**Antanas Braždys** (1939 m. balandžio 6 d. Vašuokėnuose, Troškūnų valsčiuje – 2022 m. rugsėjo 27 d. Didžiojoje Britanijoje) – lietuvių kilmės Didžiosios Britanijos skulptorius.

## Biografija
1944 m. su tėvais pasitraukė į Vakarus. Mirus tėvams, jų palaikai po Nepriklausomybės paskelbimo urnose buvo pargabenti iš JAV ir palaidoti Umėnų koplyčioje (Anykščių rajonas). 

1956 m. studijavo dailę Oksfordo menų akademijoje Didžiojoje Britanijoje, vėliau Čikagos meno institute, kurį baigė 1962 m. 1962–1964 m. studijas tęsė Karališkajame dailės koledže Londone.

1964–1973 m. dėstė skulptūrą Londono aukštosiose dailės mokyklose. Nuo 1960 m. dalyvavo parodose.

## Kūryba
Sukūrė monumentaliųjų („Ritualas“ Londono centre, 1969 m.; Didžiosios Britanijos paviljono Pasaulinėje parodoje Osakoje skulptūrą, 1970 m.; „Echo Harlow“, 1972 m.), kamerinių skulptūrų (skulptūra „Vedybos“ 1965 m., „Iliuzinė plokštė“ apie 1968 m., „Piruetas“ 1971 m.). Kūriniai iš nerūdijančio plieno, medžio, akmens; jų formos – nuo stilizuotų realistinių iki abstrakčių. Skulptūros dažnai asimetriškos, dinamiškos kompozicijos, šiek tiek asketiškos, elegantiškos raiškos.

## Šaltiniai
Julija Braždžionytė

**Julija Braždžionytė** (g. 1954 m. vasario 27 d. Kaune – 2007 m. gegužės 13 d. ten pat, palaidota Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos gydytoja kardiologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
1977 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1996 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė, vienintelė Lietuvoje apsigynė habilituoto daktaro disertaciją reanimacijos srityje.

Nuo 1998 m. Kauno medicinos universiteto (KMU) ikidiplominių studijų skyriaus, 2003–2004 m. Studijų centro vedėja, nuo 1999 m. KMU klinikų Kardiologijos intensyviosios terapijos skyriaus vadovė; nuo 1999 m. profesorė. Kauno medicinos universiteto studijų reikalų prorektorė.

Lietuvos ir tarptautinėje spaudoje paskelbė daugiau, kaip 100 mokslinių straipsnių. Nuo 1996 m. Tarptautinės kardiologų draugijos ir federacijos narė. Mirė skaitydama paskaitą kolegoms medikams.

## Šaltiniai
Algis Bražėnas

**Algis Bražėnas** (1943 m. birželio 1 d. Mažeikiuose, Molėtų valsčiuje – 2012 m. balandžio 21 d. Panevėžyje) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1968 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1995 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

1968–1995 m. KPI (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas), nuo 1995 m. KTU Panevėžio filialo dėstytojas; nuo 1996 m. profesorius.

Palaidotas Smiltynų kapinėse, Domeikavos seniūnijoje, Kauno rajono savivaldybėje.

## Mokslinė veikla
Sukūrė originalią aparatūrą mažacikliam nuovargiui ir vietinėms deformacijoms matuoti, keletą kompiuterinių programų mechaniškai nevienalyčių suvirintųjų sujungimų įtempimui ir deformacijoms apskaičiuoti. 6 išradimų iš mechaniškai nevienalyčių suvirintųjų sujungimų stiprumo ir mažaciklio nuovargio tyrimų autorius.

## Bibliografija
* Metalo pjovimo įrankiai, vadovėlis, su kitais, 1991 m.
* Strength and low cycle fatigue of mechanically heterogeneous butt welded joints, Kaunas, 2002 m. ISBN 9955-08-192-4
* Eksperimentinės mechanikos pagrindai, vadovėlis, Šiaulių universitetas, Kauno technologijos universitetas, Šiauliai, Šiaulių universiteto leidykla, 2006 m. ISBN 9986-38-663-2

## Šaltiniai
1989 m. Formulės 1 sezonas

**1989 m. Formulės 1 sezonas** buvo 40-asis FIA rengiamas Formulės 1 čempionato sezonas. Jis prasidėjo kovo 26 d. ir po 16 etapų baigėsi lapkričio 5 d.

## Sezono apžvalga
Šiais metais Formulėje 1 baigėsi turbo variklių era. Taip pat buvo įvestos ir kelios kitos naujos taisyklės. FIA, norėdama padidinti pilotų saugumą, nusprendė, kad visų pilotų kojos boliduose turi būti prieš priekinę ašį. Tuo tarpu bolidų dizaineriai, nemąstydami apie pilotų patogumą, tiesiog pagamino mažesnius ir ankštus bolidų kokpitus.

Sezone puikią formą demonstravo brazilas Ayrton Senna, laimėjęs net 13 kvalifikacijų iš 16, tačiau pasiekti pergales nebuvo taip lengva, jų jo sąskaitoje buvo šešios. Alain Prostas, laimėjęs tik keturis GP, tačiau kitose lenktynėse užimdavęs aukštesnes vietas, nei brazilas, tapo čempionu. Viską galėjo pakeisti priešpaskutinis sezono GP Japonijoje, tačiau jų metu brazilas buvo diskvalifikuotas dėl pašalinių žmonių pagalbos įstumiant jį atgal į trasą bei dėl tyčinės avarijos su komandos draugu Alainu Prostu. Be diskvalifikacijos brazilas gavo ir 100.000 $ baudą.

## Tvarkaraštis

## Čempionato įskaitos
### Pilotų įskaita

## Komandinė įskaita

Pastabos: *Vt.* - vieta, *Padang.* - padangos, *Tšk.* - taškai, *Pole p.* - pole pozicijos

## Nuorodos
*1989 m. sezono apžvalga 

## Šaltiniai
Alytaus Alita

**BC Alytaus „Alita“** – istorinis profesionalus krepšinio klubas iš Alytaus. Įkurtas 1995 m., kai Vilniaus „Savy“ komandos vadovai siekdami išplėsti LKL geografiją, klubą perkėlė į Alytų. Jau kitais metais klubui buvo suteiktas naujo pagrindinio rėmėjo „Alita“ pavadinimas. Ekipa egzistavo iki 2005 m., kuomet **BC Alytaus „Alita“** pasitraukė iš LKL dėl finansinių problemų, o netrukus ir bankrutavo.

Pirmasis Alytaus klubas LKL dukart iškovojo bronzos medalius, kartą nugalėjo ir kartą pralaimėjo NEBL Iššūkio taurės finale ir svariai prisidėjo atsiskleidžiant brolių D. Lavrinovičiaus ir K. Lavrinovičiaus talentui. Buvęs **BC Alytaus „Alita“** žaidėjas S.Medvedenko yra tapęs NBA čempionu.

## Klubo pavadinimų kaita
* 1995-1996 m. - Alytaus „Savy“
* 1996-1997 m. - Alytaus „Alita-Savy“
* 1997-2005 m. - Alytaus „Alita“

## Pasiekimai

## Vyriausieji treneriai
Šiame sąraše pateikiami žymiausi Alytaus „Alitos“ klubo vyriausieji treneriai:

*  Vytautas Poteliūnas; nuo 1995 rugsėjo
*  Vladas Garastas; nuo 1996 rugsėjo
*  Vitoldas Masalskis; nuo 1999 vasario
*  Sigitas Krukis; nuo 2001 kovo
*  Rimantas Endrijaitis; nuo 2001 gruodžio
*  Algirdas Brazys; nuo 2003 sausio
*  Sigitas Krukis; nuo 2004 kovo

## Žaidėjai
Šiame sąraše pateikiami žymiausi žaidėjai, kurie praeityje vilkėjo Alytaus „Alitos“ klubo marškinėlius:

*  Stanislav Medvedenko
*  Tomas Pačėsas 
*  Rytis Vaišvila
*  Darjuš Lavrinovič
*  Kšyštof Lavrinovič
*  Gintaras Kadžiulis
*  Žygimantas Jonušas
*  Tadas Klimavičius
*  Marius Pociukonis
*  Saulius Kazevičius
*  Nerijus Varnelis
Algimantas Bražinskas

**Algimantas Bražinskas** (1937 m. lapkričio 12 d. Vilkaviškyje – 2020 m. sausio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos kompozitorius.

## Biografija
1961 m. baigė Lietuvos konservatoriją, E. Balsio kompozicijos klasę. 1961–1963 m. Lietuvos kino studijos muzikos redaktorius, 1963–1968 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos konsultantas.

## Kūryba
* Kristijonas, opera, 1983 m., pastatyta 1985 m.
* Liepsna, opera, 1987 m.
* Pagramančio šnekučiai, miuziklas, 1975 m., pastatyta 1976 m.
* Gaivus šiukšlynų vėjas, miuziklas, 1998 m.
* Džiaugsmų daina (*A Song of Joys*), oratorija, 1997 m., atlikta 1998 m. Olandijoje
* 12 kantatų („Plienas dainuoja“ 1963 m., „Brolių milžinų šaly“ 1972 m., „Čia diemedžiu žydėsiu“ 1984 m.)
* Kamerinė simfonija, 1967 m.
* Homo sum, simfonija, 1974 m.
* 2 koncertai fortepijonui ir orkestrui, 1961 m., 1983 m.
* Laimės žiburys, simfoninė poema, 1959 m.
* 2 kvintetai pučiamiesiems, 1966 m., 1975 m.
* 3 sonatoss fortepijonui
* Kūriniai chorui: 7 baladės, 1969–1971 m., „Pavasario žaidimai“ 1976 m., „Penkios Kukučio baladės“ 1978 m.
* Keturios raudos ir aukojimas, vokalinis ciklas, 1970 m.
* Benamio dainos, vokalinis ciklas, 1974 m.
* Lietaus lašai, vokalinis ciklas, 1999 m.

Parašė dainų, instrumentinių pjesių, dramos spektaklių, kino filmų muzikos. Kūriniai melodingi, impulsyvios ritmikos. Ansambliui „Lietuva“ aranžavo ir sukūrė originalių dainų: „Per tėviškėlę“, „Pabaigtuvių daina“, „Pabendraukim su gamta“, „O tėviškėle“, „Valioj mano dalgeli“, „Parugė“, „Derliaus daina“ ir kitas.

## Įvertinimas
LTSR valstybinė premija 1973 m.

## Literatūra
* Virginija Kligytė. Nerimo dienos: Trys kompozitoriaus Algimanto Bražinsko gyvenimo dienos, Vilnius, 1990 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Algimantas Bražinskas – Melodija. Atlieka Klaipėdos universiteto Menų fakulteto jungtinis Liaudies muzikos katedros studentų ir absolventų liaudies instrumentų orkestras. Diriguoja prof. Vytautas Tetenskas
Marijampolės Kraitenė

**Kraitenė** - istorinis Marijampolės krepšinio klubas, dalyvavęs LKL 1994-2000. 
* Tai pirmasis Marijampolės klubas dalyvavęs LKL.
* Paskutinį sezoną vadinosi „**Suvalkija**“. 
* Įkurtas 1991 m.
Epitetas

**Epitetas** (gr. *πίθετον* – *epitheton*) – vaizdingas asmens, daikto ar reiškinio apibūdinimas. Dažniausiai reiškiami pažyminiais, būna būdvardžiai, daiktavardžiai, dalyviai, prieveiksmiai.

Epitetai yra būdingi senovės poezijai, ypač Homero kūriniams, Šiaurės Europos sagoms.

Epitetai taip pat dažnai vartojami religinėse giesmėse, pvz., litanijose.

## Šaltiniai
Adolfas Brėskis

**Adolfas Brėskis** (1938 m. vasario 26 d. Genėtiniuose, Raguvos valsčius – 2016 m. lapkričio 14 d. ) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1955 m. baigė Raguvos vidurinę mokyklą. 1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). 1969 m. technikos mokslų kandidatas.

1960–1961 m. KPI asistentas. 1966–1976 m. KPI Klaipėdos fakulteto mechaninių disciplinų katedros vedėjas. 1971 m. docentas. 1975–1978 m. fakulteto prodekanas, 1978–1991 m. dekanas.

1991–1997 m. Klaipėdos universiteto Jūrų technikos fakulteto dekanas, 1993 m. laikinasis universiteto rektorius, 1991–2007 m. prorektorius.

## Mokslinė veikla
Išrado įrenginį įtempimų relaksacijai aukštose temperatūrose tirti (1963 m.). Paskelbė mokslinių darbų iš energetinių įrenginių medžiagų ilgalaikio stiprumo.

## Šaltiniai
Antanas Briedelis (1913)

**Antanas Briedelis** (1913 m. gruodžio 30 d. Vaišvilaičiuose, Naujamiesčio valsčiuje – 2005 m. kovo 11 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas durpininkas.

## Biografija
1943 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1962 m. technikos mokslų kandidatas.

1946–1961 m. Durpių pramonės valdybos prie LTSR Ministrų Tarybos vyr. inžinierius, valdybos viršininko pavaduotojas. 1961–1992 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1963–1989 m. – Kompleksinio durpių panaudojimo probleminės laboratorijos mokslinis vadovas, 1965–1989 m. Durpininkystės katedros vedėjas, 1966–1977 m. Mechanikos fakulteto dekanas; nuo 1976 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai apie durpynus, durpių gavybą, durpių mašinas, durpių gaminius. 6 išradimų iš grunto mechaninių savybių tyrimo ir durpių hidrolizės autorius.

## Šaltiniai
Alina Briedelytė-Kavaliauskienė

**Alina Audronė Briedelytė-Kavaliauskienė** (1942 m. kovo 17 d. Panevėžys – 1992 m. lapkričio 18 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.

## Biografija
1960–1966 m. studijavo tekstilę Lietuvos dailės institute. Nuo 1965 m. dirbo dailininke restauratore Lietuvos istorijos ir etnografijos muziejuje. Sukūrė gobelenų („Jūra“ 1976 m. Palangos poilsio namuose „Žuvėdra“, „Šviesa ir šešėliai“ 1978 m. Lietuvos aklųjų draugijos kombinate, „Žydintis medis“ 1980 m., „Rudens muzika“ 1982 m., „Vartai į kosmosą“ 1984 m.), erdvinių kilimų („Quo vadis. Hirosimai atminti“ 1985 m.), batikų, aplikacijų, margintų audinių etalonų Panevėžio linų kombinatui, tekstilės miniatiūrų.

Kūriniai dekoratyvūs, kompozicija grįsta sąlygiškų apibendrintu formų derme, erdvė savitai pakeista pagal optinio meno principus. Nuo 1966 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje. Jos kūrinių yra Lietuvos dailės muziejuje, Kauno karo muziejuje.

## Šaltiniai
Carlos Alberto Rentería Mantilla

**Carlos Alberto Renteria Mantilla** (pravarde **Beto**, g. 1945 m. kovo 11 d.) – Kolumbijos narkobaronas, manoma, šiuo metu vadovaujantis Šiaurės Slėnio karteliui.

Už informaciją, padėsiančią jį areštuoti, JAV vyriausybė paskyrusi 5 milijonų dolerių apdovanojimą. Šiaurės Slėnio kartelis iš Kolumbijos į JAV jau yra eksportavęs apie 500 tonų kokaino už apytiksliai 10 milijardų JAV dolerių.

Mantilla narkotikų verslu užsiima jau daugiau, nei 15 metų.

Valdžią kartelyje Mantilla įgijo greičiausiai po Diego Montojos arešto 2007 m. pabaigoje. Sugautas ir areštuotas 2010 metais. 

## Nuorodos
Toyota 2000GT

**Toyota 2000GT** – sportinis automobilis, pagamintas ribotu kiekiu. Automobilis pristatytas 1965 m. Tokijo automobilių parodoje. Pasirodymas iš pagrindų pakeitė vaizdą Japonijos automobilių rinkoje. Anksčiau, kaip manyta, šioje šalyje buvo gaminamos tik praktiškos transporto priemonės. Šis modelis įrodė, kad Japonijos gamintojai gali pagaminti sportinį automobilį, kuris pajėgus konkuruoti su europietiškais tokio tipo automobiliais.

## Šaltiniai
Darius Bražiūnas

**Darius Bražiūnas** (g. 1970 m. kovo 7 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
1994 m. baigė Vilniaus dailės akademiją. 2000–2001 m. Lietuvos dailininkų sąjungos liejyklos „Bronzos amžius“ direktorius.

Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Turi dukrą Dominiką.

## Kūryba
Sukūrė religinės, mitologinės, istorinės tematikos smulkiosios skulptūros kompozicijų (bronzinių statulėlių, medalių): „Judita“, „Šv. Kazimieras“, „Aukojimas“, „Choralas“ (1994–1996 m.), „Eglė“ (1997 m.), „Laivas“ (1998 m.), „Debesų laivas“, „Gyvenimo kelias“ (abu 2000 m.); portretinį medalioną ir memorialinę lentą smuikininko K. Guntnerio paminklui Grosbreitenbache (Vokietija, 2000 m.).

Kūriniai simbolinės, filosofinės prasmės, pasižymintys kompozicijos, plastikos ir raiškos priemonių įvairove, nuo uždaro silueto, kompaktiškų, aptakių iki ažūriškų, komplikuotų formų.

## Individualios parodos
* Vilnius, 1994 m.
* Erfurtas, 1995 m.
* Viena, 1998 m.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai

## Išnašos
Protonų sinchrotronas

**Protonų sinchrotrons** ( arba **PS**) – 628,3 m ilgio CERN laboratorijos dalelių greitintuvas (sinchrotronas), greitintuvų komplekso sudedamoji dalis. PS pastatytas praėjusio amžiaus 6-o dešimtmečio pabaigoje, veikti pradėjo 1959 m. rugsėjo 24 d. Gali įgreitinti protonus iki 28 GeV. Tai pirmasis CERN laboratorijos sinchrotronas.

## Istorija

Dar 1952 m. gegužę laikinosios CERN tarybos posėdyje buvo paskirta atlikti tyrimus dėl dalelių greitintuvo energijoms, didesnėms už 1 GeV. 1957 m. buvo įkurtos PS grupės ir nuspręsta, kad didžiausia įrenginio energija turėtų būti 25 GeV. 1959 m. liepą buvo baigtos greitintuvo statybos, o pradėjo veikti 1959 m. rugsėjo 24 d. ir kurį laiką buvo didžiausios energijos dalelių greitintuvas: paleidimo dieną dalelės buvo įgreitintos iki 24 GeV, o jau gruodžio 8 d. aukščiausia energija pasiekė 28,3 GeV. Eksperimentai greitintuve prasidėjo 1960 m.

Nuo 1971 m. PS pradėjo tiekti daleles ITR, nuo 1976 m. – SPS greitintuvams. 1989 m. greitintuvas tapo LEP sistemos dalimi.

Be protonų ir švino jonų, juo buvo greitinamos alfa dalelės, deguonies ir sieros branduoliai, elektronai, pozitronai ir antiprotonai. Nuo 1959 m. greitintuvas kelis kartus tobulintas ir atnaujintas. Iš originalių jo sudedamųjų dalių liko tik kreipiantieji magnetai ir pastatai.

## Sandara ir veikimas

Greitintuvas turi 277 įprastus magnetus, iš kurių 100 – dipoliniai, išlaikantys dalelių pluoštus apskrita trajektorija. PS protonus gauna iš Protonų sinchrotrono stiprintuvo, kuris juos įgreitina iki 1,4 GeV, o švino jonus – iš Žemos energijos jonų žiedo, kuris juos įgreitina iki 72 MeV. 

### Eksperimentai

Šiuo metu greitintuvas tiekia protonus ir švino jonus SPS greitintuvui, iš kurio dalelės patenka į Didįjį hadronų priešpriešinių srautų greitintuvą, pradėjusį veikti 2008 m. rugsėjo 10 d.

Taip pat Protonų sinchrotronas dalyvauja eksperimente DIRAC (DImeson Relativistic Atomic Complex), kuriuo siekiama:
* tiksliai išmatuoti egzotiškų dalelių, susidedančių iš π<sup>+</sup> ir π<sup>–</sup> mezonų, gyvavimo tukmę 10 % tikslumu (kuri apytiksliai yra 3 femtosekundės);
* aptikti π–K+ ir π+K– atomus (pionų ir kaonų poras);
* išmatuoti π–K+ ir π+K– atomų gyvavimo trukmę.

## Šaltiniai


## Nuorodos
* The Proton Synchrotron oficiali interneto svetainė
Sufriero kalvų ugnikalnis

**Sufriero kalvų ugnikalnis** () – aktyvus kompleksinis stratovulkanas Montserato saloje, Karibuose. Aukštis 915 m.

## Istorija

Ugnikalnis ilgą laiką buvo snaudžiantis (nuo XVII a.), tačiau 1995 m. išsiveržė ir nuo to jo išsiveržimai nesiliauja. Piroklastų srautai ir pelenai sugriovė Montserato sostinę Plimutą ir didžiąją salos dalį pavertė dykyne. 1997 m. išsiveržimo metu žuvo 19 žmonių. Dėl Sufriero kalvų ugnikalnio veiklos dauguma salos gyventojų buvo evakuoti į aplinkines salas.

## Galerija

Soufriere hills ash.jpg|Pelenų kamuolys virš Sufriero kalvų, 2004 m. kovo 10 d.
Montserrat Salem Eruption1.jpg|1997 m. rugsėjo 22 d. 10:46 išsiveržimas
Destroyed Airport Montserrat.JPG|Išsiveržimo sunaikintas oro uostas


## Nuorodos
* Ugnikalnių duomenų bazė
Oeno sala

**Oeno sala** () – negyvenamas atolas Ramiajame vandenyne, Pitkerno salose (JK valda), 143 km į šiaurės vakarus nuo Pitkerno salos. Atolas apskritimo formos, 5 km skersmens. Didžiąją dalį (20 km²) užima lagūna. Sausumos plotas 0,69 km². Ją sudaro atolo žiedas ir didesnė ir kelios mažesnės salelės lagūnos centre. Pagrindinėje salelėje yra palmių ir pandanų miškas. Paviršius iškyla iki 5 m.

Salą 1824 m. atrado JAV banginių medžiotojai, vadovaujami kapitono George Worth. Dabar Oeno atolas – privati valda.
Yamaha Motor Corporation

**Yamaha Motor Company Limited** () − motorizuotų transporto priemonių ir variklių gamintoja, pradėjusi savo veiklą Japonijoje 1955 m. birželio 1 d. „Yamaha Motors“ yra pasaulyje antras pagal dydį motociklų gamintojas (po „Honda“). 

„Yamaha Motor Company“ yra „Yamaha Corporation“ dalis, kuri yra didžiausia pianinų gamintoja pasaulyje. „Yamaha Motors“ taip pat gamina ir kitokias motorizuotas transporto priemones, tokias kaip valtys ar sniegaeigiai.
Yla

**Yla** – paprastas įrankis, adata, skirta pradurti skylėms tankiose, kietose medžiagose (pvz., batų odoje) ar skylėms praplatinti. Adata būna storesnė ties rankena ir smailėjanti link galo, tiesi ar šiek tiek lenkta.

Siuvimo ylų adatos smaigalinėje dalyje gali turėti skylutę siūlui perverti. Tokiomis ylomis ne tik praduriamos skylės, bet ir siuvama (sudaromi dygsniai).

Ylas naudoja:
* avalynės siuvime – batsiuviai ylomis praduria odoje skyles, pro kurias vėliau susiuva odines dalis.
* siuvant gaminius iš kietų audinių, pvz., palapines, krepšius ir kt. iš brezento.
* knygrišyboje – skylėms popieriaus ar pergamento pluoštuose pradurti

Ylos naudojamos ir kituose darbuose, kur reikia plono smailaus įrankio.

Ylos kartais būdavo naudojamos ir kaip šaltas ginklas, dažniausiai proginis, žudymui. Yla su ilga adata gali pasiekti gyvybiškai svarbius organus (pvz., širdį).


Vaizdas:7alenebott.png|Batsiuvio ylos
Vaizdas:Sewing awl.jpg|Siuvamoji yla
Hendersono sala

**Hendersono sala** () – negyvenama koralinė sala Ramiajame vandenyne, Pitkerno salų teritorijoje (JK valda), 193 km į šiaurės rytus nuo Pitkerno salos. Plotas 37,3 km². Ilgis 9,6 km, plotis 5,1 km. Salos paviršius iškyla iki 33 m. Gausu fosfatų, tačiau priešingai nei kitose fosfatinėse Okeanijos salose (Nauru, Banaboje, Makatea) gavyba nevykdoma. Nėra gėlo vandens.

Hendersono saloje gyvena endeminės paukščių rūšys: Hendersono švygžda (*Porzana atra*), Hendersono vaisinis purplelis (*Ptilinopus insularis*), Hendersono loriketa (*Vini stepheni*). Yra endeminių augalų, sraigių, drugių rūšių.

Archeologiniai radiniai rodo, kad Hendersono sala buvo gyvenama polineziečių. 1606 m. salą atrado portugalų ekspedicija, vadovaujama Pedro Fernandes de Queiros ir pavadino *San João Baptista*. 1819 m. ją pasiekė britai ir pavadino Hendersono vardu. 1820–1821 m. saloje buvo palikti trys *Essex* laivo įgulos nariai. 1957 m. saloje rastas vyras, čia nublokštas ir išgyvenęs 2 mėnesius.

1988 m. Hendersono sala dėl savo endeminės ir nepaliestos gamtos įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
1951 m. Formulės 1 sezonas

**1951 m. Formulės 1 sezonas** buvo antras FIA organizuotas Formulės 1 sezonas, kuris prasidėjo gegužės 27 d. ir baigėsi spalio 28 d. Iš viso sezone buvo surengtos 8 lenktynės. Taip pat tais metais vyko dar 14 lenktynių, kurios nebuvo įtrauktos į oficialų sezono tvarkaraštį.

## Sezono apibendrinimas
Ferrari pristatė savo naująjį 4.5 litrų tūrio variklio bolidą, kuris sudarė rimtą konkurenciją 1950 m. čempionei Alfa Romeo komandai. Tiesa, Alfa Romeo laimėjo keturias Europoje vykusias lenktynes, o čempionatą laimėjo Juan Manuel Fangio. Ferrari sugebėjo laimėti tris lenktynes taip nulemdami Alfos likimą, pastaroji po sezono pasitraukė iš Formulės 1. BRM debiutavo čempionate su V16 varikliu, tuo tarpu seni, lėti Talbot vis labiau atsikinėjo nuo varžovų.

Taškai sezone buvo dalinami pirmiems penkiems finišavusiems (8, 6, 4, 3, 2). 1 taškas buvo duodamas už nuvažiuotą greičiausią ratą. Tik keturi geriausi rezultatai iš aštuonių lenktynių buvo įskaičiuojami į bendrą įskaitą. Taškai bolidu besidalinantiems pilotams buvo dalinami neatsižvelgiant į tai, kas nuvažiavo daugiau ratų.

## Sezono apžvalga

## Komandos ir pilotai
Žemiau išvardintos komandos ir pilotai dalyvavo 1951 pasaulio čempionate.

## 1951 m. sezono rezultatai

* † Pilotai dalinosi bolidu.

## Šaltiniai
1952 m. Formulės 1 sezonas

**1952 m. Formulės 1 sezonas** buvo trečiasis FIA Formulės 1 sezonas. Jį sudarė 8 lenktynės, kurios prasidėjo gegužės 18 ir baigėsi rugsėjo 7 d. Alberto Ascari su Ferrari laimėjęs 6 iš 8 lenktynių tapo čempionu.

## Sezono apžvalga
Pasitraukus iš lenktynių Alfa Romeo, kuri laimėjo pirmuosius du čempionatus, Ferrari liko vienintelė rimta kandidate į čempionų titulą. Šiais metais FIA nusprendė leisti Formulėje 1 dalyvauti ir žemesnės Formulės 2 serijos automobiliams. Tai suteikė didesnį bolidų įvairumą, tačiau Alberto Ascari lyderiavo visose lenktynėse, kuriose dalyvavo. Šveicarijos GP jis praleido, o JAV dalyvavo tik kvalifikacijoje. Visas kitas lenktynes italas laimėjo. Juan Manuel Fangio susižeidė prieš sezoną, tad jame visiškai nedalyvavo.

## Sezono tvarkaraštis

## 1952 m. pilotų įskaita

* † Pilotai dalinosi vienu bolidu.

## Šaltiniai
Funkcinė schema

**Funkcinė schema** – schema, kurioje geometrinėmis figūromis pavaizduotos svarbiausios sistemos dalys bei funkcijos, o tas figūras jungiančiomis linijomis – tų dalių bei funkcijų tarpusavio ryšiai. Funkcinės schemos yra sudaromos techninei ir programinei įrangai, bei vaizduojant procesų informacijos srautų schemas.

Funkcinės schemos paprastai naudojamos apibrėžiant aukšto lygio mažiau detalias principines schemas ir yra skirtos ne detaliam aprašymui, o bendram aprašomojo objekto suvokimui, skirtingai nuo elektrinių schemų, kurios naudojamos detaliai aprašant elektros prietaisus bei jų sudėtines dalis, arba įrenginio planų, kuriame parodomos visos sudėtinės įrenginio detalės.

## Naudojimo pavyzdžiai

Pavyzdžiui, radijo funkcinė schema neparodo visų laidų, įtaisų ir jungiklių, bet tik schematiškai pavaizduoja pagrindinius radijo komponentus. Tuo tarpu radijo elektrinėje schemoje būtų pavaizduojamos visi laidai, jungikliai, jungtys bei kitos detalės.

Galima matyti funkcinės schemos analogiją su žemėlapių sudarymu, pavyzdžiui, imkime šalies greitkelių žemėlapį. Jame parodomi tik pagrindiniai svarbiausi miestai ir svarbiausi keliai tarp jų, o ne smulkūs miesteliai ar kaimai ir ne smulkūs vietinės reikšmės keleliai. Jei reikia, tokia funkcinė schema gali būti atskirai detalizuojama paėmus atskirą sritį.

Funkcinėse schemose yra naudojamas juodosios dėžės principas, pagal kurį turinys yra paslėptas ir yra atsiribota nuo detalių, kadangi jos nėra svarbios arba nėra žinomos. Mes žinome kas įeina ir kas išeina, bet nežinome kaip ta juodoji dėžė veikia.

Elektrotechnikoje, projektavimas dažnai yra pradedamas nuo aukšto lygio funkcinės schemos sukūrimo. Toliau projektuojant kuriamos vis detalesnės funkcinės schemos, kol galiausiai, funkcinėje schemoje yra atvaizduojami visi elementai tiek tiksliai, kad jau galima būtų juos lengvai įgyvendinti (šiuo atveju funkcinė schema virsta elektrine schema). Tai yra vadinama smulkinamuoju projektavimu (). Geometrinės formos dažnai yra naudojamos interpretuojant bei paaiškinant proceso ar modelio prasmę. geometrinės formos jungiamos linijomis, kad parodyti sujungimus (bendravimą) ir kryptį. Kiekviena inzinerinė disciplina naudoja savas kiekvienos formos reikšmes.

## Nuorodos
Grakštusis kazlėkas

**Grakštusis kazlėkas** () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Parkai, skverai, miškai, tik po maumedžiais.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai geltonai oranžinės spalvos.

Vaisiakūniai dideli, gražūs. Kepurėlė užauga iki 10 cm skersmens, geltonai rudos, oranžiškai geltonos arba raudonai rudos spalvos, gleivėta. Vamzdeliai geltoni. Kotas kepurėlės spalvos, su geltonu žiedu. Trama geltona, minkšta, švelnaus kvapo ir skonio, spalvos nekeičia. Sporos 7–11×3–4 μm.

**Būdingi požymiai:** kotas su geltonu žiedu, trama įpjauta spalvos nekeičia.

Auga pavieniui arba grupelėmis, tik po maumedžiais. Valgomas, puikus, neretas. Šio grybo savybėmis domisi medikai.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 72 psl.

## Nuorodos
* Grakščiojo kazlėko nuotraukos
Fermos

**Fermos** – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Rutkiškių, prie Akmenos upės.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Fermose gimė Jonas Kubilius (1921–2011), ilgametis Vilniaus universiteto rektorius (1958–1990), jauniausias ir ilgiausiai universitetui vadovavęs rektorius.

## Šaltiniai
Robertas Danys

**Robertas Alfonsas Danys** (g. 1963 m. rugpjūčio 2 d. Turgeliuose, Šalčininkų raj. – 2008 m. rugsėjo 15 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas, dainų tekstų autorius.

## Biografija
1981 m. baigė Vilniaus S. Nėries vidurinę mokyklą, 1986 m. – lietuvių kalbos ir literatūros studijas Vilniaus universiteto (VU) Filologijos fakultete.

1986–1989 m., 1990–1993 m., 1994–1995 m. mokytojavo Vilniaus mokyklose. 1993–1994 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytojas.

Respublikinėje spaudoje debiutavo 1979 m.

Nuo 1996 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

## Kūryba
Pirmajame rinkinyje vyrauja klasikiniai lyriniai tekstai meilės tema. Pasak kritikų, „šlubuoja“ tiek forma (rimavimas), tiek turinys (daug nuvalkiotų bendrybių). Tekstai labai nelygūs: „žybtelėjusį“ įdomesnį įvaizdį „skandina" prėskos metaforos. Lyrizmas neretai balansuoja ties pavojinga sentimentalumo riba. Antrajame rinkinyje mažiau duobių – atsiranda švari skaidra, kuri „gimdo“ paprastą išmintį, be vaikiškų pretenzijų atrodyti protingam. Miuziklo „Aidas ir Aida“ (2005 m., kompozitorius Jonas Jurkūnas, pastatė Keistuolių teatras, režisierius Antanas Gluskinas) libreto autorius.

## Bibliografija
* Pavėlavusi knyga, eilėraščiai, Kaunas, Oškinio leidykla, 1992 m.
* Vienatvės para, eilėraščiai, Vilnius, Biznio mašinų komp. leidykla, 1999 m.
* Dvylika meilės paukštelių, eilėraščiai, Vilnius, 2007 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Literatūra ir menas“, Poezija Roberto Danio eilės
* Mirtis yra kvaila mintis
Protonų sinchrotrono stiprintuvas

**Protonų sinchrotrono stiprintuvas** ( arba *SPB*) – CERN laboratorijos žiedinis dalelių greitintuvas (sinchrotronas), pastatytas 1972 m. Tai pirmasis ir mažiausias žiedinis greitintuvas Didžiojo hadronų priešpriešinių srautų greitintuvo komplekse. PSB gauna 50 MeV energijos protonus iš tiesinio greitintuvo Linac2, pagreitina juos iki 1,4 GeV energijos ir perduoda Protonų sinchrotronui. Sunkiuosius jonus gauna iš tiesinio greitintuvo Linac3. 

Protonų sinchrotrono stiprintuvas susideda iš keturių vienodų žiedų, sumontuotų vienas virš kito.

## Istorija

1968 m. buvo įkurtas SI (Sinchrotron Injector) skyrius, priklausęs PS departamentui. SI skyrius buvo įpareigotas sukurti ir pastatyti Protonų sinchrotrono stiprintuvą, kad būtų padidinta į Protonų sinchrotroną injektuojamų dalelių energija. 1972 m. pastatytas PSB galėjo įgreitinti protonus iki 800 MeV energijos. 1973 m. SI skyrius buvo panaikintas, o jo grupės įtrauktos į MPS skyrių (Machine Proton Synchrotron Division). 1987 m. buvo pradėti tyrimai dėl dalelių greitinimo iki 1 GeV, siekiant kokybiškesnės antiprotonų produkcijos. Iki tokios energijos PSB protonus greitino nuo 1989 m..

## Šaltiniai


## Nuorodos
* The Proton Synchrotron Booster interneto svetainė 
* The Proton Synchrotron Booster nuotraukų galerija 
* Schematic representation of the CERN accelerator complex without LHC: PSB
Albinas Briedis

**Albinas Briedis** (1909 m. liepos 3 d. Milvydžiai, Joniškio valsčius – 1941 m. lapkričio 4 d. geležinkelio Kotlasas-Vorkuta statybos lageris prie Sivaja Maska, Komija) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, leidėjas, prozininkas.

## Biografija
1924–1928 m. mokėsi Šiaulių gimnazijoje, 1928 m. įstojo į Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą.

1930 m. įkūrė laikraštį „Lietuvos studentas“, pirmasis jo redaktorius. Buvo Vytauto Didžiojo universiteto studentų kororacijos „Romuva“ Prūsų sekcijos pirmininkas, redagavo pagarsėjusį leidinį „Prūsai – ketvirtasis Baltijos narys“. 1932 m. redagavo laikraštį „Aklųjų dalia“, nuo 1933 m. laikraščio „Tėvų žemė“, nuo 1936 m. antisemitinio savaitraščio „Verslas“ ir žurnalo „Amatininkas“ redaktorius.  Bendradarbiavo almanache „Granitas“, žurnale „Linija“. Sukūrė novelių, redagavo 1940 m. liepos 12 d. sovietinės valdžios suimtas, kalintas Kaune ir Vilniuje. 1941 m. balandžio 19 d. nuteistas 8 m. kalėti. 1941 m. birželio mėn. išvežtas į Vorkutą ir ten žuvo.

## Šaltiniai
Pelkinis kazlėkas

**Pelkinis kazlėkas** () – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Šlapi, pelkėti miškai, dažniausiai tarp kiminų, po pušelėmis.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai nemėsingi, gležni.

Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė užauga iki 5–6 cm skersmens, nemėsinga, gelsva, pilkai gelsva, gleivėta. Vamzdeliai gelsvi, rausvai geltoni. Kotas 5–9×1–2 cm, dažniausiai išlinkęs, kreivas, su žiedu. Trama gelsva, žalsva, sena – pavandenijusi, plona, minkšta, spalvos nekeičia. Sporos 7–10×3–4 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai nemėsingi, auga aukštapelkėse, tarp kiminų.

Dygsta pavieniui, po kelis vaisiakūnius. Valgomas, bet neprilygsta tikrajam, geltonajam ar šiliniam kazlėkams. Menkavertis.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 75 psl.
Pilkasis kazlėkas

**Pilkasis kazlėkas** (, sin. *S. aeruginascens*) – baravykinių (*Boletaceae*) šeimos, kazlėkų (*Suillus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Maumedynai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo.
* **Pagrindiniai požymiai**
Vaisiakūniai nešvariai gelsvai pilkos spalvos.

Kepurėlė vidutinio dydžio, retai didesnė, 5–10 (12) cm skersmens, pilkšva, nešvariai gelsva, pilkai rusva, gleivėta, luobelė lengvai nusilupa, pakraščiai dažnai su dalinio apvalkalo likučiais. Vamzdeliai pilkšvi, pilkai rusvi, poros baltos, pilkos, paspaudus parusvėja. Kotas 6–8×1–2 cm, kepurėlės spalvos, į pamatą storėjantis, su baltu žiedu, senasni grybai su pilku žiedu. Trama balta, be ypatingo kvapo ir skonio, įpjauta, įlaužta vos žalsvai rusva. Sporos 9–15×3,5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai pilko atspalvio, kotas su žiedu, auga tik po maumedžiais.

Dygsta maumedynuose, ,miškuose, parkuose su maumedžio priemaiša, grupėmis. Valgomas, nedažnas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 76 psl.

## Nuorodos
* Pilkojo kazlėko nuotraukos
Johanesas Brysmanas

**Johanesas Brysmanas** (, 1488 m. gruodžio 31 d. Kotbusas – 1549 m. lapkričio 1 d. Karaliaučius) – vokiečių protestantų teologas, daktaras, bažnyčios reformatorius, Prūsijos, Mažosios Lietuvos ir Livonijos pamokslininkas, pranciškonas.

## Biografija
1508-1522 m. studijavo Frankfurto ir Vitenbergo universitetuose, filosofijos daktaras.

1519 m. priėmė liuteronybę. Kunigaikščiui Albrechtui Brandenburgiečiui kviečiant, Martynas Liuteris jį pasiuntė į Karaliaučių, kurio katedroje 1523 m. rudenį pasakė pirmuosius protestantiškus pamokslus. Kunigaikščio tarėjas. 1527-1530 m. Rygos katedros pamokslininkas. Livonijos bažnyčioms sudarė „Trumpą bažnyčios tarnystes tvarką su prakalba apie apeigas“ (*Korte Ordeninge des Kerckendenstes sampt einer Vorrede van Ceremonien* 1530 m.). Nuo 1531 m. Karaliaučiaus katedros klebonas, nuo 1546 m. Sembos vyskupijos prezidentas. Daug nuveikė 1542-1544 m. steigiant Karaliaučiaus universitetą, jo kuratorius. Artimai bendravo su S. Rapolioniu, per jo laidotuves pasakė pamokslą. Išleido pamokslų, reformacijos apologijos raštų.

## Šaltiniai
Brikas

**Brikas**, **brika** – ilgas didelis porinis darbinis keturių ratų vežimas.

## Istorija
Atsirado XVIII a. antrojoje pusėje Didžiojoje Britanijoje. Lietuvoje pradėtas naudoti XVIII a. pabaigoje, jais veždavo dvarų ir pirklių krovinius. Nuo XIX a. pr. kelioninių, gerai apkaustytų brikų turėjo Žemaitijos ir Vidurio Lietuvos turtingi valstiečiai. Vėliau jie plačiai naudoti ūkio darbams.

## Šaltiniai
Brikelis

**Brikelis** – išeiginis vienkinkis arba porinis fajetono tipo nedengtas keturių ratų vežimas.

## Istorija
Į Lietuvą pateko iš Kuršo, vadintas kuršiškais ratukais. XX a. antrame - ketvirtame dešimtmetyje daugiausia jų daryta Varniuose. Šie vadinti varniškiais ratukais. Lietuvoje naudotas valstiečių.

Pradėtas gaminti XX a. pradžioje be lingių arba su lingėmis ant ašių, su 170–180&nbsp;cm ilgio ir 30–40&nbsp;cm aukščio, dažniausiai dažytomis gardimis su užgaliais, šonuose įtaisytomis geležinėmis lipynėmis ir mediniais arba metaliniais sparneliais virš ratų. Priekyje prieš pasostę buvo įtaisoma lenta žmonėms sėdėti. Į brikelį susėsdavo 4 žmonės.

## Šaltiniai
Fricis Bryvzemniekas

**Fricis Bryvzemniekas** (, tikroji pavardė *Veilands*, 1846 m. lapkričio 1 d. Ruokaižiai, dab. Pietų Kuršo savivaldybė – 1907 m. rugsėjo 15 d. Ruopažiai, dab. Ruopažių savivaldybė; palaidotas Rygos Didžiosiose kapinėse) – latvių poetas, folklorininkas.

## Biografija
1866-1887 m. gyveno Rusijoje, studijavo Maskvos universitete, bendradarbiavo su Maskvos universiteto Gamtos mokslų, antropologijos ir etnografijos draugija. Rinko latvių tautosaką ir etnografinę medžiagą, ją skelbė draugijos rinkiniuose. Skaitė pranešimus, rengė latvių folkloro vakarus. Bendravo su lietuvių kultūros veikėjais. Nuo 1887 m. mokyklų inspektorius Latvijoje. Jaunalatvių sąjūdžio dalyvis.

Poezijoje reiškė tautinio atgimimo idealus. Žymiausias eilėraštis „Krivių krivaitis“ (*Krīvu krīvs*) sukurtas remiantis Petro Dusburgiečio „Kronikos“ motyvais. Parašė Lietuvos istorijos praeitį aukštinančių eilėraščių. Išleido pirmąjį latvių pasakų rinkinį „Mūsų tautos pasakos“ (*Mūsu tautas pasakas* 1887 m.).

## Šaltiniai
1953 m. Formulės 1 sezonas

**1953 m. Formulės 1 sezonas** buvo 4-tas FIA Formulės 1 čempionatas, kuris vyko nuo sausio 18 iki rugsėjo 13 d. Kaip ir 1952 m. čempionate dalyvavo dauguma Formulės 2 čempionato dalyvių, tad ir Formulės 1 lenktynių skaičius buvo mažas.

Sezone buvo surengtos devynios lenktynės, o visą sezoną antrą kartą iš eilės laimėjo italas Alberto Ascari su Scuderia Ferrari ekipa.

Kaip ir buvo įprasta, be oficialių lenktynių buvo surengti ir kiti etapai, kurie nebuvo įskaityti į oficialų čempionatą.

## Sezono apžvalga
Šiame sezone vėl dominavo Ferrari komanda, laimėjusi septynias lenktynes iš aštuonių dalyvautų. Antroje vietoje liko Juan Manuel Fangio su Maserati.

Taškai buvo skiriami penkiems pilotams (8, 6, 4, 3, 2). Taškas buvo skiriamas greičiausio rato savininkui. Geriausi keturi pasiekti rezultatai buvo įskaičiuojami į bendrą įskaitą. Pilotams, kurie dalinosi vienu bolidu, taškai buvo padalinami pagal nuvažiuotų ratų skaičių. Visos sezono lenktynės, išskyrus Indianapolis 500, buvo rengiamos pagal Formulės 2 taisykles.

## Sezono tvarkaraštis

## 1953 m. sezono rezultatai

* † Pilotai dalinosi vienu bolidu.
* ‡ Lenktynėse bolidu dalinosi keli pilotai.

## Šaltiniai
Stasys Briedis

**Stasys Briedis** (1923 m. liepos 23 d. Nausėdžiai, Nemunėlio Radviliškio valsčius – 1998 m. lapkričio 20 d. JAV) – lietuvių agronomas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
1941 m. įstojo į žemės ūkio akademiją Dotnuvoje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Ten 1946 m. įstojo į Hohenheimo-Štutgarto žemės ūkio akademiją, 1948 m. ją baigė.

1948–1949 m. Pasaulio lietuvių agronomų sąjungos valdybos sekretorius. 1949 m. persikėlė į JAV ir įsikūrė netoli Čikagos. Nuo 1953 m. dirbo chemijos pramonės įmonėse. Priklausė JAV cheminės technologijos ir gamybos kontrolės profesinėms organizacijoms.

Dalyvavo JAV lietuvių visuomeninėje veikloje. 1985–1989 m. Amerikos lietuvių tautinės sąjungos Čikagos skyriaus pirmininkas, nuo 1992 m. sąjungos Centro valdybos vicepirmininkas. Nuo 1987 m. lietuvių tautinių namų direktorių tarybos narys ir valdybos vicepirmininkas. 1989–1992 m. Čikagos lietuvių tarybos vicepirmininkas. Nuo 1990 m. Amerikos lietuvių tarybos (ALT)valdybos vicepirmininkas. 1991–1992 m. ALT suorganizuotos „Genocido parodos“ perkėlimo iš Čikagos į Lietuvos tremtinių muziejų Vilniuje komiteto narys. Nuo 1992 m. Lietuvių tautinio kultūros fondo direktorių tarybos narys ir valdybos pirmininkas.

## Šaltiniai
Pakarniai

**Pakarniai** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Gruzdžių, 1 km į vakarus nuo Kūros upės ištakų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petras Brizgys

**Petras Brizgys** (g. 1917 m. gruodžio 2 d. Plyniuose, Liudvinavo valsčius – 2018 m. gegužės 17 d. Čikagoje) – lietuvių chemikas. Vokietijos lietuvių bendruomenės ir Bendrojo Amerikos lietuvių fondo Čikagoje veikėjas.

## Biografija
Brolis vyskupas Vincentas Brizgys. 1938–1944 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo chemijos technologiją. 1938–1939 m. korporacijos „Grandis“ valdybos narys. 1941 m. tris mėnesius kalėjime buvo tardomas sovietinio saugumo, paleistas slapstėsi. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. baigė Štutgarto technologijos institutą.

1986 m. dirbo Kinijoje, prižiūrėjo JAV bendrovės pastatytas polimerų gamyklas. 1985 m. atgaivino „Grandies“ korporaciją ir tapo jos pirmininku.

## Mokslinė veikla
Tyrė ir sintetino vaistus, kosmetikos ir higienos preparatus, vandenyje tirpius polimerus; 2 išradimų autorius.

## Šaltiniai
Jonas Broiteltas

**Jonas Broiteltas** () – XVII a. vidurio Lietuvos varpų liejikas.

## Kūryba
Dirbo Vilniuje. Nuliejo žalvarinius varpus:
* Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčiai, 1644 m.
* Plungės Šv. Jono Krikštytojo bažnyčiai, 1646 m.
* Krekenavos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčiai, XVII a. vid.

Varpai monumentalios formos, aiškaus silueto, su barokiškai stilizuotais augaliniais ornamentais, kartušais, herbais, įrašais.

## Šaltiniai
Viktoras Bručkus

**Viktoras Bručkus** (1897 m. gegužės 4 d. Sankt Peterburgas – 1960 m. kovo 13 d. Kaunas) – lietuvių dainininkas (baritonas).

## Biografija

1915 m. baigė gimnaziją Peterburge. 1915–1917 m. tarnavo Rusijos kariuomenėje, 1916 m. baigė Pavlo karo mokyklą ir tarnavo I-me Turkestano šaulių pulke. 1917–1918 m. – Lietuvių batalione Vitebske iki jo išformavimo. 1918–1922 m. tarnavo karininku Raudonojoje armijoje. Grįžus į Lietuvą, 1922–1926 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, paleistas į atsargą kapitono laipsniu.
1926 m. baigė Kauno muzikos mokyklą. Iki 1932 m. Valstybės teatro solistas. 1934–1936 m. vadovavo Klaipėdos operos trupei. 1941 m. ir 1944–1948 m. Kauno muzikinės komedijos teatro vadovas. 1949–1957 m. dėstė Kauno vaikų muzikos mokykloje.

## Vaidmenys
* Valentinas, Šarlis Guno. Faustas
* Žermonas, Džiuzepė Verdis. Traviata
* Demonas, Antonas Rubinšteinas. Demonas
* Oneginas, Tomskis, Jeleckis, Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas, Pikų dama
* Silvijus, Rudžeras Leonkavalis. Pajacai
* Figaras, Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas

## Šaltiniai
Algirdas Brukas

**Algirdas Antanas Brukas** (g. 1936 m. sausio 11 d. Marijampolėje) – Lietuvos miškininkas.

## Biografija
1959 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1959–1961 m. Kauno apželdinimo tresto medelyno vedėjas. 1961–1996 m. dirbo Miškotvarkos institute, 1969–1996 m. direktorius, 1994–1996 m. dar ir Miškų ūkio ministerijos sekretorius. 1992–1996 m. Lietuvos miškininkų sąjungos prezidentas, 1996–1997 m. viceprezidentas. 1996–1998 m. žemės ir miškų ūkio viceministras. Lietuvos miško savininkų asociacijos garbės narys.

Lietuvos miškotvarkos kompiuterizavimo iniciatorius ir įgyvendintojas, GIS technologijų diegimo Lietuvos miškotvarkoje pradininkas. Dauguma metodų, programų, sukurtų ir taikytų Lietuvos miškotvarkoje įgavo visuotinį pripažinimą ir buvo naudojamos plačiai už šalies ribų. Paskelbė straipsnių miškotvarkos, gamtosaugos ir medžioklės klausimais. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie miškus autorius.

## Bibliografija
* Lietuvos TSR miškų ištekliai ir augimvietės, su kt., 1972 m.;
* Miško žemių ekonominis vertinimas, su kt., 1975 m.;
* Miškas ir fauna su kitais, 1981 m.;
* Lietuvos miškų kadastras su kitais, 1990 m.;
* Lietuvos miškų pakartotinio tvarkymo augimviečių pagrindu rezultatai ir naudojimo perspektyvos, su kt., 1993 m.;
* Didžiagirė, monografija, 1995 m.

## Šaltiniai