open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teisės sisteminimas

**Teisės sisteminimas, teisės sistematizacija** - teisės normų, norminių teisės aktų (ap)jungimas, tvarkymas. Norminių teisės aktų sisteminimo priežastys - įvairios - teisės unifikacija, teisės reforma, teisės novelizacija, naujas politinis režimas ir kt.

Norminių teisės aktų sisteminimo tikslai - sutvarkyti teisę, normas apjungiant į vieningą visumą.

## Formos

# Teisės aktų apskaita
# inkorporacija 
# Konsolidacija.
# Kodifikacija - aukščiausio (kokybinio) lygmens teisės sisteminimas.

**Konsolidacija** - teisės akto pakeitimų integravimas į keičiamojo akto tekstą. Konsoliduota teisės akto versija (dar vadinama *aktualia redakcija*, *galiojančia versija*) parodo galiojančią teisės normą, atsižvelgiant į visus pradinės normos vėlesnius pakeitimus.

Paprastai konsoliduotos teisės aktų versijos neturi teisinės galios ir skirtos tik informacijai. Tai sietina su tuo, kad konsoliduotų versijų rengimas yra technininis procesas, neatliekant jokių procedūrų, kurios yra įprastos priimant teisės aktus.

Konsolidacija – vienas iš būdų panaikinti tuo pačiu klausimu besikaupiančią norminių teisės aktų gausą. Tai tokia teisės aktų sisteminimo forma, kai daugelis teisės aktų, reguliuojančių tą pačią socialinių santykių sritį, sujungiami į vieną apibendrintą (sustambintą) norminį teisės aktą. Tokį naujai sukurtą aktą teisėkūros institucija tvirtina kaip savarankišką teisės normų išraiškos formą, kartu pripažindama, kad ankstesni pavieniai šios srities teisės aktai neteko galios.

Rengiant teisinės konsolidacijos aktą visos ankstesnių teisės aktų normos išdėstomos tam tikra loginio nuoseklumo tvarka, sukuriama bendra loginė būsimo akto struktūra, daroma tam tikra teisinių formuluočių redakcija, šalinami prieštaravimai, pasikartojimai, trumpinamas apkrautas tekstas, taisoma pasenusi terminija, turinio atžvilgiu artimos jungiamos į vieną straipsnį ir t. t.

## Nuorodos
Pelė (reikšmės)

**Pelė** gali reikšti:

* Biologijoje:
** Peliniai – graužikų šeima;
** Mažoji miškinė pelė;
** Miškinė pelė;
** Dirvinė pelė;
** Naminė pelė;
** Geltonkaklė pelė;
** Pelė mažylė;
** Šiurkščiaplaukės pelės;
** Dygliuotosios pelės;
** Dryžuotosios pelės;
** Vienadryžės pelės;
** Miegapelinės pelės;
** Australinės mažosios pelės.

* Geografijoje:
** Pelė kalnas – aktyvus ugnikalnis Karibų jūros saloje Martinikoje.

* Sporte:
** Pelé – Brazilijos futbolininkas

* Kompiuterijoje:
** Pelė – kompiuterio techninė įranga.
E

**E** ir **e** – penktoji lotynų abėcėlės ir septintoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra *e*.

Lietuvių kalboje vartojami kiti „E“ raidės pagrindo rašmenys su diakritiniais ženklais nosine (Ę ir ę – pavadinimas *e nosinė*) ir tašku (Ė ir ė – pavadinimas *ė*).

## Kodai

## Simboliai


Image:ICS Echo.svg|Signalinės vėliavėlės simbolis
Image:Semaphore Echo.svg|Semaforinės vėliavėlės simbolis
Image:Sign language E.svg|Gestas
Image:Braille E5.svg|Brailio rašte
Teisės sistematika

**Teisės sistematika**:

* teisės sistemos klasifikacija, skirstymas į struktūrinius vienetus – į posistemas (teisės šakas), kitus elementus (teisės institutus, normų grupes);
* Teisės sistemiškumas.
Tonkūnas

**Tonkūnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Tonkūnienė (ištekėjusi moteris) ir Tonkūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

*Aurimas Tonkūnas – energetikas;
*Juozas Tonkūnas – švietimo ministras, LŽŪA rektorius, profesorius, agronomas;
*Rimantas Tonkūnas – ambasadorius, filosofijos mokslų daktaras.
Tarptautinė jūrų teisė

**Tarptautinė jūrų teisė** – tarptautinės teisės pošakis, viena seniausių tarptautinių santykių reguliavimo sričių; visuma teisės normų, reguliuojančių tokius klausimus kaip teritorinė jūra, gretutinė zona, išskirtinė ekonominė zona, kontinentinis šelfas, atviroji jūra. Tarptautinė jūrų teisė nereguliuoja vidaus vandenų, vidaus upių ir ežerų naudojimo teisinio statuso.

Jūrų teisės konvenciją taiko 1982 m. Jūrų teisės konvencijos pagrindu 1996 m. įsteigtas Tarptautinis Jūrų Teisės Tribunolas (būstinė – Hamburgas).

## Istorija
Moderniosios jūrų teisės pradininkas – Hugo Grotius, 1609 m. pateikęs laisvosios jūros (*mare liberum*) sąvoką bei sampratą. Jis teigė, kad „kiekviena tauta gali laisvai keliauti pas visas kitas tautas ir su jomis prekiauti“. 1635 m. John Selden išplėtojo uždaros jūros *mare clausum* doktriną, pagal kurią jūra yra padalinta į daugelio valstybių interesų sritis, atskiriant trečiąsias valstybes.

1703 m. Cornelis van Bynkershoek teigė, kad nuosavybės teisės principas gali būti taikomas jūrai, tačiau tiek, kiek siekia valstybės galia. Riba – saugoma teritorija (tuo metu siekė 3 mylių zoną).

## Lietuvoje
Lietuvoje jūrų teisė dėstomas kaip pasirenkamasis teisės specialybės studijų dalykas. Pradėtas dėstyti Vilniaus universiteto Teisės fakultete. MRU Teisės fakultete rengiamos podiplominės jūrų teisės magistro studijos (vadovas – prof. Saulius Katuoka). Studijų dalykas – tarptautinė komercinė jūrų teisė, jūrų darbo teisė, aplinkosauginė jūrų teisė ir kitos disciplinos.

## Šaltiniai

## Literatūra
* David Freestone, Richard Barnes, David Ong (Hrsg.): *The Law of the Sea: Progress and Prospects*. 4. Aufl., Oxford 2006. – ISBN 0-19-929961-7
* Wolfgang Graf Vitzthum (Hrsg.): *Handbuch des Seerechts*. München 2006. – ISBN 3-406-54635-8
Birkirkara

**Birkirkara** – didžiausias Maltos miestas. Joje gyvena buvę šalies prezidentas – Edward Fenech Adami ir Anthony Mamo. Veikia šv. Aloizijaus koledžas – vienas žymiausių šalyje.

## Istorija
Birkirkara yra vienas seniausių šalies miestų. Paminėta jau 1436 m. bažnytiniame pranešime apie parapijų Maltoje įsteigimą.

## Pagrindinės įžymios vietos
* Senoji geležinkelio stotis (iki 1931 m. saloje veikė geležinkelių sistema)
* Mryhelio (*Mriehel*) akvedukai
* Šv. Elenos bazilika – viena gražiausių šalies bažnyčių. Joje yra didžiausias Maltoje varpas

## Sportas
* Birkirkara FC (futbolas)
Achilobursitas

**Achilobursitas**, *Alberto sindromas*, *achilodinija* (, *achillodynia*; , *ахиллобурсит*, *ахиллодиния*) – Achilo sausgyslės, jungiančios trigalvį blauzdos raumenį () su kulnakauliu, sinovinio maišelio uždegimas.

Šį susirgimą 1893 m. aprašė austrų chirurgas E. Albert'as. Achilobursitas ir/ar šio uždegimo sukeltas skausmas dar vadinamas *achilodinija*.

Sergant šia liga dėl sinovinio maišelio, esančio tarp kulnakaulio ir Achilo sausgyslės, uždegimo patinsta vieta, kur achilo sausgyslė tvirtinasi prie kulnakaulio gumburo. Judant, kai įsitempia Achilo saugyslė, tą vietą skauda. Uždegimą paprastai sukelia trauma ar pakartotinės mikrotraumos, kartais šį susirgimą gali sukelti reumatoidinis artritas, podagra, gonokokinė infekcija.
Kamikavos subprefektūra

**Kamikavos subprefektūra** () – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje. Įkurta 1897 m.

## Geografija

### Miestai
* Asahikava (sostinė)
* Furanas
* Najoras
* Šibecu

### Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:
* Kamikavos (Išikario) apskritis
: Aibecu
: Bijėjus
: Higašikagura
: Higašikava
: Kamikava
: Pipu
: Takasu
: Toma
* Kamikavos (Tešijo) apskritis
: Kenbučis
: Šimokava
: Vasamu
* Soračio apskritis
: Kamifuranas
: Nakafuranas
: Minamifuranas
* Jūfucu apskritis
: Šimukapu
* Nakagavos (Tešijo) apskritis
: Bifuka
: Otoinepu
: Nakagava
* Uriū apskritis
: Horokanajus

### Susijungimai

* 2005 m. rugsėjo 1 d., Kamikavos (Tešijo) apskrityje buvęs Asahis buvo prijungtas prie Šibecu miesto.
* 2006 m. kovo 27 d., Kamikavos (Tešijo) apskrityje buvęs Furenas buvo prijungtas prie Najoro miesto.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Gulsčioji ragužė

**Gulsčioji ragužė** (, , ) keimerūninių (*Zygophyllaceae*) šeimos, ragužių (*Tribulus*) genties augalas, dar vadinamas **Žemės žvaigžde**. Auga tropinėse bei subtropinėse šalyse Azijoje, Afrikoje, Pietų Europoje, Šiaurės Australijoje ir iš šių šalių buvo atvežtas į Europą, kur plačiai naudojamas farmacijos bei maisto papildų pramonės šakose.

## Morfologija
Tai vienametis arba dvimetis augalas, kurio aukštis pasiekia nuo 10 iki 50 cm. Augalas turi mažus šeriukus ir jų  dėka iš pažiūros atrodo pilkas. Plunksnos formos 2,5  cm iki 5 cm ilgio sudėtiniai lapai sudaryti iš 5-8 porų elipsinių lapų, kurie yra 5-10 cm ilgio bei 3-8 cm pločio.

Ploni geltoni žiedlapiai kurių skersmuo 1-1,5 cm auga ant trumpų kotelių. Gali žydėti visus metus.

## Porūšiai
Ši rūšis turi kelis giminingus porūšius kurie skirias žiedlapiais, vaisiais ir lapais:
* *Tribulus terrestris* var. *bicornutus*
* *Tribulus terrestris* var. *inermis*
* *Tribulus terrestris* var. *robustus*
* *Tribulus terrestris* var. *terrestris*

## Farmacija ir maisto papildai
Pradėjus plačiau tyrinėti gulsčiosios ragužės poveikį buvo pastebėta, kad šis augalas turi įtakos vyriškojo hormono (testosterono) kiekiui kraujyje, stiprina imunitetą, didina ištvermę, taip pat mažina nereikalingo vandens kaupimąsi raumens audinyje bei cholesterolio kiekį kraujyje. Skatina tokių hormonų, kaip (LH), testosterono ir (FSH) gamybą. Manoma, kad ragužės ekstrakte esantis steroidinis saponinas protodioscinas skatina liuteinizuojančio hormono (LH) gamybą ir per jį - didesnį testosterono išskyrimą organizme. Ragužės ekstraktų poveikis lytiniams hormonams buvo patvirtintas moksliniais tyrimais su gyvūnais. 
Taip pat yra tyrimų su gyvūnais ir žmonėmis, rodančių afrodiziakinį ragužės ekstraktų poveikį. 

## Literatūros sąrašas
# Gauthaman K, Ganesan AP. The hormonal effects of Tribulus terrestris and its role in the management of male erectile dysfunction--an evaluation using primates, rabbit and rat. Phytomedicine. 2008 Jan;15(1-2):44-54.
# Gauthaman K, Adaikan PG, Prasad RN. Aphrodisiac properties of Tribulus Terrestris extract (Protodioscin) in normal and castrated rats. Life Sci. 2002 Aug 9;71(12):1385-96.
# Adimoelja A, Adaikan PG. Protodioscin from herbal plant Tribulus terrestris L improves the male sexual functions, probably via DHEA. Int J Impotence Research 1997;9, supp 1.
Peruvinė pipirnė

**Peruvinė pipirnė**, dar vadinama **maca**, **maka** (*Lepidium meyenii*) - bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos, pipirnės (*Lepidium*) genties augalas, kilęs iš Bolivijos bei Peru Andų regiono, kur beveik 2000 metų jis auginamas maistui ir kaip vaistinis augalas. Ispaniškai bei kečujų kalba taip pat vadinamas *maca - maca, maino, ayak chichira, ayak willku.*

Dydžiu, proporcijomis ir augimu panašus į ridiką. Tradiciškai auginamas kalnyne 3750 - 4350 metrų virš jūros lygio aukštyje, gerai auga tik atšiauriame klimate, kur būdingas prastas dirvožemis. Nors buvo augintas ir kituose regionuose, kol kas neaišku ar kitur auginama maca išlaiko savo savybes, nes šiltnamiuose bei šiltame klimate nesusiformuoja hipokotilis (poskiltis - daigo stiebo dalis).

Peruvinės pipirnės šaknys labai maistingos, prilyginamos ryžiams ar kviečiams: 60 % angliavandenių, 10 % baltymų, 8,5 % dietinių skaidulų, 2,2 % riebalų; turi daug pagrindinių mineralinių medžiagų - seleno, kalcio, magnio, geležies, sočiųjų rūgščių.

Dėl šių savybių peruvinė pipirnė pastaruoju metu naudojama maisto papildų gamyboje dėl panašaus poveikio kaip ir anaboliniai steroidai. Nedideli tyrimai parodė, kad peruvinės pipirnės ekstraktai padidina vyrų seksualinį potraukį bei pagerina spermos kokybę, kita vertus kol kas nėra atlikta tyrimų, parodančių, ar padeda vyrams su seksualinių funkcijų sutrikimais ar nevaisingumu, taip pat remiantis ikišioliniais tyrimais, maca neįtakoja žmonių lytinių hormonų kiekio. Todėl augalo pavadinimas *maca* lingvistiškai sietinas su *mačo*.

Peruvinėje pipirnėje yra gliukozinolatų, kurių perteklinis vartojimas esant jodo trūkumui, gali sukelti strumą, nors nėra aišku, ar macos vartojimas gali įtakoti strumos atsiradimą.
Genomas

**Genomas** – organizmo genetinė medžiaga, užkoduota DNR (kai kurių virusų – RNR). Ląstelei dalijantis (mitozė), kiekviena dukterinių ląstelių įprastai gauna identišką genomo kopiją. Mutacijos, kurių metu genomo seka (dažniausiai nežymiai) pasikeičia, ląstelės gyvenimo ciklo mastu nėra dažnas reiškinys.

Į genomą įeina baltymus koduojantys genai, tik RNR koduojančios sekos (pavyzdžui, tRNR), įvairios reguliuojančios sekos ir nemažai sekų, kurios arba neturi aiškios funkcijos, arba ji nežinoma. Genome aptinkama ir nebeveikiančių, evoliucijoje prarastų genų liekanų (pseudogenų). Pavyzdžiui, žmogus tebeturi nebeveikiančio vitamino C sintezės geno liekanas. Eukariotuose dauguma genomo DNR saugoma ląstelės branduolyje, tačiau DNR bei genus turi taip pat ir mitochondrijos bei chloroplastai.

Žmogaus genomas, arba, kitaip tariant, DNR, koduoja milijardą (10^9) bitų informacijos.

## Šaltiniai
Sintazė

**Sintazė** () – fermentas, katalizuojantis sintezės reakciją ir nenaudojantis ATP, GTP ar kito nukleozidtrifosfato kaip energijos šaltinio.

Sintazių pavyzdžiai – ATP sintazė, citrato sintazė, triptofano sintazė, pseudouridino sintazė, riebalų rūgšties sintazė
Sintetazė

**Sintetazė** () - fermentas, katalizuojantis sintezės (kondensacijos) reakciją ir naudojantys ATP, GTP ar kitų nukleozidtrifosfatų molekules kaip energijos šaltinį.

Sintetazės priskiriamos platesnei ligazių grupei. Skiriasi nuo sintazių, kadangi šios nenaudoja ATP kaip energijos šaltinio ir priskiriamos liazėms.

Pavyzdys - *aminoacil - tRNR sintetazė*, prijungianti prie tRNR reikiamą aminorūgštį ir tam panaudojanti ATP energiją.
Mechaninė energija

**Mechaninė energija** – fizikinis dydis, rodantis, kokį darbą gali atlikti kūnas ar kūnų sistema. Kaip ir darbas, mechaninė energija yra skaliarinis dydis. Ji matuojama džauliais:

: \mathbf{[E]} = \mathbf{1 J}.

Kūno arba kūnų sistemos energija apibrėžiama ir matuojama pagal tai, kokį darbą gali atlikti kūnas arba kūnų sistema. Mechanikoje tokį darbą gali atlikti deformuoti, pakelti arba judantys kūnai, taip pat ir suspaustos dujos.
Maltos himnas

**L-Innu Malti** (malt. „Maltos himnas“) – Maltos Respublikos valstybinis himnas. Muzika − *Robert Sammut*, žodžiai − *Dun Karm Psaila*, parašytas maldos forma. Maltos vyriausybė oficialiu Maltos himnu patvirtino 1941 vasario 22 dieną. Nepriklausomybės Konstitucija 1964 metais dar kartą patvirtino himną.

## Tekstas

## Taip pat skaitykite
* Maltos vėliava
* Maltos herbas

## Nuorodos
* Maltos valstybinis himnas 
* Himnas MIDI ir MP3 formatu 
* Himnas (Real Player)
* Himno natos
Tasmanijos aborigenai

**Tasmanijos aborigenai, Tasmanai** (Australijos aborigenų kalba *lutrawita or trouwunna*) − Tasmanijos salos aborigenai, išnykę, kai saloje apsigyveno europiečiai.

XIX a. pradžioje Tasmanijos aborigenų buvo apie kelis tūkstančius. Tačiau jau 1876 m. mirė paskutinė jų − Truganini (*Truganini*). Tasmanijos aborigenai kalbėjo tasmanų kalbomis.

Pagal ūkinį ir kultūrinį lygį XIX a. tai buvo viena labiausiai atsilikusių pasaulio etninių grupių.

Išliko labai mažai duomenų apie jų kilmę, visuomeninę santvarką, tikėjimus, gyvenseną. Žinoma, kad vasarą jie klajojo grupėmis po keliasdešimt žmonių, žiemą apsistodavo Tasmanijos salos viduryje. Savo būstus statė iš žievės ir šakų. Taip pat vertėsi medžiokle ir rankiojimu.

## Nuorodos
Tasmanijos aborigenai
Kuraborė

**Kuraborė** – ceremoninis Australijos aborigenų susirinkimas.

Koraborės metu aborigenai bendrauja su Sapnų Metu šokiu, muzika ir apranga. Daugelis ceremonijų laikomos šventomis ir nepriklausantys bendruomenei žmonės negali jose dalyvauti ar jų stebėti.
Grybo uola

**Grybo uola** ( – 'Generolo uola', ) – maža salelė, 60 metrų aukščio klinties masyvas, esantis prie Žydrojo Lango. Drauge su kitomis septyniomis salomis sudaro Maltos archipelagą ir Maltos Respubliką.

Šiuo metu Grybo uola − gamtos draustinis.

## Vardo istorija

Maltos Ordino generolas atrado ant nuolaidžios uolos viršūnės augusį retą gumbinį augalą *Fucus coccineus melitensis* ir klaidingai priskyrė jį grybams. Ordino riteriai manė šis dvokiantis augalas turįs gydomųjų savybių, tad naudojo jį žaizdų kraujavimui stabdyti bei dizenterijai gydyti.

Augalas buvo labai vertinamas, dažnai dovanojamas įžymiems didikams ir Maltos salų lankytojams.

1746 m. Ordino didysis magistras *Manuel Pinto de Fonseca* uždraudė lankytis salelėje, o draudimo nepaisančius įkalindavo Ordino galerose trejiems metams. Taip pat magistro įsakymu uola buvo nuolat saugoma ir netgi sujungta su greta esančia sala keltuvu.

Vėliau paaiškėjo, kad pastangos buvo beprasmiškos − *Fucus coccineus melitensis* neturi jokių gydomųjų savybių.
Alčera

**Alčera**, *Alčeringa*, *Altjeringa*, *Sapnų laikai, Sapnalaikis* (, *Alcheringa*, *Altjeringa*, *Altyerre*, *Dreamtime*) – Australijos aborigenų senojoje kultūroje (mitologijoje) legendiniai senoviniai laikai, kai pasaulis buvo dar kuriamas (arba dar kūrėsi). Tuo metu tam tikri dalykai nutikdavo pirmą kartą, ir po to jie jau nuolatos pasaulyje vyksta.

Dalies genčių tikėjime tai yra ne tik senoviniai, legendiniai pradžios laikai, bet tai ir lygiagretus laikas tam tikroje lygiagrečioje sapnų tikrovėje, kuri tebeturi tas Alčeros savybes ir tebėra glaudžiai susieta su dabartimi.
Translokazė

**Translokazės** () – fermentų klasė, kuriai priklausantys fermentai perkelia tam tikras molekules iš vienos vietos į kitą, paprastai per membraną.

Pvz., *adenilatų translokazė* ( arba *ATP/ADP exchanger*) yra mitochondrijų vidinių membranų baltymas, kuris tuo pačiu metu ADP molekulę permeta iš tarpumembranio į matriksą, o ATP molekulę – iš matrikso į tarpumembranį.

Pvz., ornitino translokazė, karnitino ir acilkarnitino translokazė.
Matonis

Pavardė *Matónis* laikoma krikšto vardo *Mãtas* vediniu.

* Aleksandras Matonis – žurnalistas, redaktorius, diplomatas
* Audrius Matonis – žurnalistas, politikos apžvalgininkas
* Jaunius Matonis – žurnalistas, redaktorius, laidų vedėjas
* Juozas Matonis – dokumentinio kino režisierius, operatorius
* Marius Matonis – teisininkas, verslo teisės advokatas
* Romualdas Matonis – teisininkas, advokatas
* Vaidas Matonis – pedagogas, chorvedys
* Zenonas Matonis – politikas

## Šaltiniai
Myall Creek žudynės

**Myall Creek žudynės** – pavadinimas susidūrimo ties *Myall Creek* stotimi (Naujasis Pietų Velsas), kurio metu baltieji skvoteriai ir gyvulių varovai išžudė 28 vietinius Australijos gyventojus. Žudynės įvyko 1838 m. rugpjūčio 10 dieną. Vėliau septyni dalyviai buvo teismo pripažinti kaltais už žmogžudystę – tai pirmasis atvejis istorijoje, kai baltieji žmonės nuteisiami pagal britų įstatymus už nusikaltimus prieš Australijos aborigenus.

Rugpjūčio 10 d. į avių varymo stotį atvykusi 12 baltųjų grupė jos prižiūrėtojui *George Anderson* pareiškė, kad nori sugauti visus aborigenus, kiek tik ras. Pasak pačių, jie ieškojo aborigenų pavogtų galvijų. Iš 40 – 50 ten apsistojusių vietinių, jie atrinko 28 žmonių grupę, daugiausiai – moteris ir vaikus. Juos nusivedė už kalvos, toliau nuo pastatų. Avių piemuo vėliau girdėjo šūvius. Rugpjūčio 11 d. *John Fleming* vadovaujama grupė surinko ir sudegino kūnus. Po kelių dienų stoties prižiūrėtojas aptiko sudegintus kūnus ir pranešė valdžiai.

Naujojo Pietų Velso gubernatorius *[[George Gipps]]* įvykį pradėjo tirti tik liepos pradžioje. Tyrimui vadovavęs kapitonas *Edward Day*, atvykęs pagal nupasakojimus į įvykio vietą, ten rado suanglėjusius kaulus. Pagal juos nusprendė, kad viso čia buvo nužudyta bent jau 20 žmonių. Tyrimas truko iki rugsėjo, ir buvo areštuota 11 įtariamųjų. Įtariamas vadovavimu egzekutorių grupei Flemingas taip ir nebuvo surastas.

## Nuosprendis
 
1838 m. lapkričio 15 d. prasidėjo teismo procesas, kuriam vadovavo *James Dowling*. Kaltinamuosius gynė Liverpūlio Lygumų regiono žemės savininkų ir gyvulių varovų asociacijos pasamdyti advokatai. Svarbiausias liudininkas byloje buvo *George Anderson*, tuometinis stoties prižiūrėtojas. Po pirmojo teismo proceso žiuri nusprendė, kad visi vienuolika kaltinamųjų yra nekalti. Tačiau prieš juos paleidžiant, septyni buvo apkaltinti vaiko žmogžudyste. Antrasis teismo pocesas prasidėjo lapkričio 29 dieną ir truko iki kitos dienos pietų. Pagrindinis liudininkas vėl buvo *George Anderson*. Visi septyneri buvo pripažinti kaltais ir nuteisti mirti pakariant. Bausmė įvykdyta gruodžio 7 dieną.

Įvykis plačiai pagarsėjo, buvo aprašinėjamas spaudoje, kartais – palankiau nuteistiesiems.

Užpuolikų lyderis *John Fleming* nuteistas nebuvo, ir pasak kai kurių šaltinių vėliau dalyvavo dar keliose žudynėse. Vienas iš pirmoje byloje išteisintų ir vėliau neteistų žmonių – *John Blake* – 1852 metais nusižudė persipjaudamas gerklę. Jo artimieji mano, kad tai padarė dėl kaltės jausmo.

2000 m. žudynių vietoje atidengtas memorialas iš granito. 2005 m. vandalai bandė nutrinti jo užrašus.

## Nuorodos
Vaterlo upelio žudynės

**Vaterlo upelio žudynės** – žudynės, įvykusios 1838 m. apie sausio 26 d. ties Vaterlo upeliu (*Waterloo Creek*, Australija). Manoma, kad raitoji policija nužudė nuo 100 iki 300 vietinių Australijos gyventojų, tačiau pagal kitus šaltinius aukų buvo žymiai mažiau, kai kurie nurodo tik apie 10. Šis įvykis iki dabar vertinamas prieštaringai, ir patikimų duomenų apie jį beveik nėra.

Pasak kai kurių šaltinių, upelio pavadinimas atsirado po šio įvykio ir siejamas su anglų pergale prieš Napoleoną analogiškai vadinamoje vietovėje Europoje (Vaterlo mūšis).

## Nuorodos
Nula nula

**Nula nula** – Australijos aborigenų ginklas ir įrankis, apie vieno metro ilgio medinė kuoka užaštrintu galu. Pavadinimas kilęs iš darugų kalbos.

Nula nula naudojama ochros gamybai, batatų bei kitų šakniavaisių kasimui, smulkesnių žvėrių medžioklei, kovai, ugnies įkūrimui, vietinėms muštynėms gentyje, taip pat – nubausti nusikaltusius genties įstatymams.

Šiuos įrankius gamindavo tiek moterys, tiek vyrai, jie būdavo išpiešiami ar net išraižomi priklausomai nuo genties, todėl įvairiose gentyse jų išvaizda skirdavosi. Kai kur (pvz., alavos gentyje) juos tradiciškai naudodavo tik moterys.

Kartais bičių vaško ir virvelės pagalba gale būdavo pritaisomas užaštrintas akmuo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* nationaltrust.org.au 
* Nulla Nulla  (šiuolaikinė replika)
* An Australian Aboriginal Nulla - nulla Club from Victoria (Australia) 
* An Australian Aboriginal Nulla - nulla Club from Victoria or New South Wales (Australia)
* An Australian Aboriginal Nulla - nulla Club from Victoria (Australia) 
* Nulla Nullas
Vaivorykštės Žaltys

**Vaivorykštės Žaltys** (**Vaivorykštės Gyvatė**) – svarbi Australijos aborigenų mitologinė būtybė, vienas iš pasaulio kūrėjų. Jis yra atsakingas už svarbiausią gyvybės elementą – vandenį.

Su Vaivorykštės Žalčiu susijusios istorijos ir vieta mitologijoje varijuoja priklausomai nuo genčių. Kai kur jis yra siejamas ir su vaisingumu, žeme, gyvybės atsiradimu. Dažnai siejamas su vandens ciklu žemėje, laikomas atsakingu už išdžiuvusių vandens telkinių ir apskritai vandens žemėje atsinaujinimą.

Taip pat Vaivorykštės Žaltys baudžia prasižengusius genties įstatymams bei globoja jų besilaikančius.

## Nuorodos ir šaltiniai

* Lockwood, D. I, the aboriginal. 1980. ISBN 0-7270-1365-3
Bora (Australija)

**Bora** – tradicinė Australijos aborigenų berniukų iniciacijos ceremonija. Tuo pačiu žodžiu vadinama ir vieta, kurioje ji vyksta.

Konkrečios apeigos varijuoja priklausomai nuo genties, tačiau jų metu dažnai daromas apipjaustymas ir randavimas. Kartais išraunamas dantis ar nukertama dalis piršto. Taip pat, šioje ceremonijoje ar prieš ją berniukai dažnai mokosi šventų ritualinių šokių, dainų bei kitų apeigų. Paprastai moterims draudžiama ne tik dalyvauti boroje, bet ir ją stebėti. Pasakojamos baisios istorijos apie tai, kas ištinka šio įstatymo nesilaikiusias, pernelyg smalsias genties nares.

Kai kuriose gentyse berniukai kurį laiką prieš ceremoniją negali kalbėti su niekuo, arba gali kalbėti tik su tam tikrais asmenimis pagal giminystės ryšį, pavyzdžiui, tik su dėdienėmis. Giminystės ryšiai apskritai turi didžiulę reikšmę aborigenų papročiuose, ypač – suaugusiems žmonėms, t. y., šiuo atveju, į vyrus jau įšventintiems berniukams. Pagal giminystės ryšius parenkama žmona, pavyzdžiui, kai kuriose gentyse ją vaikui parenka ne tėvas, o visada – dėdė. Pagal giminystės ryšius sprendžiama su kuo turėtų bendrauti, kam privalo padėti, į ką negali kreiptis vardu ir panašiai.

Taip pat kai kuriose gentyse prieš ceremoniją vaikas negali bendrauti su kitais vyrais, o privalo bendrauti, leisti laiką ir net miegoti tik su moterimis.

Sidnėjaus regione boros ceremonijai paruošiamos specialios didelės žeminės. Dažnai berniukai joje turi praeiti ant žemės nužymėtu keliu, simbolizuojančiu kelią iš vaikystės į suaugusio gyvenimą.

Pavadinimas kilęs iš pietryčių Australijos aborigenų genčių, bet dabar plačiai naudojamas visame žemyne.

## Nuorodos
Liuksmetras

**Liuksmetras** – prietaisas skirtas apšvietai matuoti. Prietaise įvairi paviršiaus apšvieta sukuria skirtingo stiprio elektros srovę, kadangi srovės stipris tiesiog proporcingas apšvietai. Dėl to prietaisą galima sugraduoti liuksais.

## Sandara

Paprasčiausią liuksmetrą sudaro šviesai jautrus fotoelementas, galvanometras ir dvi varžos, sujungtos lygiagrečiai su galvanometru.

## Šaltiniai
Buožė (valstietis)

**Buožė** (kitose kalbose naudojamas pavadinimas *kulak*;  'kumštis') – terminas, naudotas niekinamai apibūdinti valstietį, turintį daugiau turto už kitus valstiečius. Žodis atsirado ikirevoliucinėje Rusijoje (iki 1917 m.), buvo naudojamas pilietinio karo ir karinio komunizmo (1917–1921 m.), taip pat kolektyvizacijos metu (1928–1932 m.). 

Kolektyvizacijos metu iš šio termino kilo žodis *išbuožinti* (), t. y., jėga ir be teismo atimti iš valstiečio, laikomo *buože*, gamybos įrankius, žemę ir pilietines teises. Į buožių gretas galėjo papulti dauguma valstiečių. Ką paskelbti buožėmis, sprendė ne teismas, o vadinamieji NKVD trejetai (). Buvo atimamas turtas, o dažnai ir pats valstietis ištremiamas į tolimus kraštus Gulago sistemoje. Per išbuožinimus į tremtį buvo išsiųsti milijonai valstiečių ir jų šeimos narių. Lietuvoje represijos ir kolektyvizacija vyko vėliau, po Antrojo pasaulinio karo. Iš Lietuvos (1939–1956 m.) pagal įvairius šaltinius buvo ištremta nuo 140 iki 240 tūkstančių žmonių.

Žmogus, kuris pasisakė prieš *išbuožinimą*, bet pats negalėjo būti vadinamas buože, buvo vadinamas *padbuožininku* (*подкулачник*).
Mašinų ir traktorių stotis

**Mašinų ir traktorių stotis** (MTS) – TSRS veikusi valstybinė įmonė, tiekusi kolūkiams žemės ūkio techniką. Mašinų ir traktorių stotys vykdė traktorių, kombainų ir kitos žemės ūkio technikos aptarnavimą ir nuomą kolūkiams. Prie kai kurių tokių stočių veikė remonto dirbtuvės, traktorių bei kombainų garažai.

Pirmi traktoriai pasirodė XX a. trečiojo dešimtmečio gale. 1929 m. Darbo ir gynybos taryba priėmė nutarimą dėl visuotinio MTS kūrimo. Tokiu sprendimu buvo siekiama palaikyti gerą aprūpinimą technika ir tolygiai ją paskirstyti. MTS atliko svarbų vaidmenį vykdant kolektyvizaciją. Lietuvoje šios stotys įkurtos 1940 m.

MTS gyvavo iki 1958–1959 m., kai žemės ūkio technika buvo perduota kolūkiams.

## Šaltiniai
Žalioji revoliucija

**Žalioji revoliucija** – besivystančiose pasaulio šalyse XX a. septintąjį dešimtmetį vykusios žemės ūkio permainos. Pokyčiai apėmė naujų, efektyvesnių augalų veislių išvedimą, genetiškai modifikituotų sėklų paplitimą, irigacijos plėtrą, mineralinių trąšų, herbicidų, pesticidų ir šiuolaikinės technikos naudojimą. Šiuo laikotarpiu buvo pastebimas spartus žemės ūkio gamybos prieaugis. Šiam tarpsniui taip pat buvo būdingas nuoseklus pagrindinių maisto produktų – kviečių, ryžių ir kukurūzų – kainų kritimas.

Žalioji revoliucija leido ne tik aprūpinti maistu didėjantį žmonių skaičių, bet ir pagerinti jų gyvenimo lygį. Besivystančiose valstybėse vieno žmogaus sunaudojamas maisto kiekis padidėjo 25 %. Taip pat Žalioji revoliucija paspartino globalizaciją ir praplėtė trąšų, pesticidų ir žemės ūkio technikos rinką. Yra manančių, kad ji ne tik leido aprūpinti didėjantį pasaulio žmonių skaičių maistu, bet ir sukėlė demografinį sprogimą.

Terminas „Žalioji revoliucija“ įvestas buvusio JAV Tarptautinės Vystymo agentūros vadovo Viljamo Gauso 1968 m.

Žaliosios revoliucijos pradžia laikoma 1943 m. Meksikoje vyriausybės ir Rokfelerio fondo pradėta žemės ūkio programa. Daugiausiai pasiekimų šioje programoje pasiekė Normanas Borlaugas išvedęs daugybę derlingų kviečių veislių. 1951 m. – 1956 m. Meksika pirmą kartą aprūpino vidinę rinką grūdais ir pradėjo eksportą. Per 15 metų javų derlingumas padidėjo 3 kartus. Borlaugo darbai buvo panaudoti vykdant selekciją Kolumbijoje, Indijoje bei Pakistane. Žalioji revoliucija daugiausiai naudos atnešė Indijai. Ši šalis tapo viena didžiausia kviečių augintoja ir eksportuotoja pasaulyje. 1970 m. Borlaugui buvo paskirta Nobelio taikos premija.

## Kritika

Žaliosios revoliucijos metu daugelio ūkininkų pradėti naudoti  herbicidai, pesticidai ir mineralinės trąšos sustiprino kai kurias ekologines problemas. Pastarieji išradimai prisidėjo prie vandens telkinių taršos, naudingų augalų nykimo, kai kurių gyvūnų ligų bei mirčių. Irigacija nualino dirvožemį padarydama jį druskingesnį, o tai, savo ruožtu, skatina dirvožemio eroziją ir dykumėjimą. Nuožmi konkurencija privertė smulkius ūkininkus pasitraukti iš savo ūkių ir įstūmė juos į skurdą. Nepaisant padidėjusio derlingumo, maisto kokybė suprastėjo.

## Išnašos

  


## Nuorodos
* ''Normanas E. Borlougas'' „Žalioji revoliucija“: vakar, šiandien ir rytoj // Ekologija ir gyvenimas. Nr. 4, 2000.
Cachiagijinas Elbegdoržas

**Cachiagijinas Elbegdoržas** (mong. *Цахиагийн Элбэгдорж*; g. 1963 m. gegužės 30 d.) – buvęs Mongolijos premjeras (2 kartus), nuo 2009 m. gegužės 24 d. iki 2017 m. liepos 10 d. Mongolijos prezidentas (2013 m. perrinktas antrai kadencijai).

Cachiagijinas Elbegdoržas buvo vienas iš Mongolijos demokratizacijos, 1991 m. žlugus tarybiniam režimui, lyderių. Tapęs prezidentu ėmėsi ženklių reformų – pradėjo kovą prieš korupciją, ginklų platinimą, alkoholizmą, panaikino mirties bausmę, skatino moterų teisių, ekologines iniciatyvas.

## Išnašos

|-

|-
Bušo maistas

**Bušo maistas** (, *bush tucker*) – maistas, kurį Australijos aborigenai rinkdavo laukinėje Australijos gamtoje. Apima tiek gyvūninį, tiek augalinį maistą. „Bušo maistas“ yra šių dienų terminas.

Gyvūninio bušo maisto pavyzdžiai – kengūriena, emu strutiena, krokodiliena. Kengūrienos šiandien galima nusipirkti daugelyje supermarketų kaip ir jautienos, daug kur galima aptikti ir strutienos ar krokodilienos. Tuo tarpu *goanna* ir *witchetty* lervas valgė tik aborigenai, tad tai kuo tikriausias bušo maistas. Pakrantėse aborigenai gaudydavo žuvis ir rinkdavo moliuskus.

## Augalinis maistas
Augalinio bušo maisto pavyzdžiai:
* Vaisiai – *Santalum acuminatum*, kiauliauogės *Solanum centrale*, *Kunzea pomifera*, gvazdikmedžio *Syzygium luehmannii*, *Davidsonia* spp., *Citrus australasica* ir kt.
* Prieskoniai – *Backhousia citriodora*, *Tasmannia lanceolata*, gvazdikmedis *Syzygium anisatum* ir kt
* Lapiniai augalai – zelandinis špinokas (*Tetragonia tetragonoides*) ir kt.
* Riešutai – kvapiosios araukarijos (*Araucaria bidwillii*), plačialapės makadamijos (*Macadamia integrifolia*) ir kt.
Taip pat – grybai *Fistulina hepatica*, *Laccocephalum mylittiae* ir kt.

## Paruošimo būdai
Aborigenai vartojo įvairius paruošimo būdus.
Iš tokių augalų kaip ciko *Cycas media* ir kaštonpupės *Castanospermum australe* nuodingų sėklų pašalindavo nuodus, kad tiktų maistui.
Daugelį produktų kepdavo laužo žarijose ar žeminėse krosnyse. Žeminėse krosnyse kepamą maistą dažnai apvyniodavo arbatmedžio (*Melalauca*, ) žieve. Moterys iš daugelio rūšių sėklų, riešutų ir stiebagumbių darydavo miltus ir kepdavo vadinamą *bušo duoną* ().

Aborigenų senosios mitybos tradicijos smarkiai pakito nuo 1788 m., kai prasidėjo imigracija į Australiją, ypač labai kolonizuotuose pietryčių Australijos srityse. Praradus žemes pasidarė kur kas sunkiau rasti tradicinio maisto. Pakito net ir žemės ūkio neužimti plotai. Atsirado įvežtinių maistinių augalų.

Paskutiniais metai bušo maistas ėmė populiarėti ir neaborigenų tarpe. Dėl komercinio bušo maisto naudojimo kyla problemų dėl intelektinės nuosavybės apsaugos – aborigenai turi turėti tam tikras teises į savo tradicinius receptus.

## Nuorodos
* Traditional Owners Sharing Knowledge  Aprašytos maistinės Australijos augalų rūšys ir ant kai kurių iš jų randami valgomi vikšrai
* Australian Bushfoods magazine  (Australijos bušo maisto žurnalas)
* Wattleseed Pecan-Crumble Espresso Cupcakes  (Receptas, apie patiekalą iš akacijų sėklų)
* Australian Bushfood (Bushtucker) and Native Medicine Forum Index 


Image:Macadamia integrifolia.jpg|plačialapė makadamija (*Macadamia integrifolia*)
Image:200410 Castanospermum australe.JPG|Pietinės kaštonpupės (*Castanospermum australe*) medis
Image:Castanospermum_australe_01_Pengo.jpg|Pietinės kaštonpupės (*Castanospermum australe*) ankštys
Babskas

**Babskas** (lenk. *Babsk*) – kaimas vidurio Lenkijoje, Lodzės vaivadijoje, Rava Mazowijos apskrityje, Biala Ravska valsčiuje, prie upės.
 
1975 – 1998 metais vietovė priklausė Skernevicų vaivadijai.
Babskas gyvena 690 gyventojai (2005).
## Nuorodos
* Babsk  (lenk.)
* žemėlapis
Kulemonas

***Coolamon***, **kulemonas** (; *coolaman* ar *cooliman*) – Australijos aborigenų nešiojamas lėkštas indas išgaubtais šonais, kanojos formos, 30-70 cm ilgio.

Kulemonais aborigenais tradiciškai nešiojo vandenį, vaisius, riešutus ir kūdikius. Šiais laikais aborigenės, rinkdamos bušo maistą, paprastai naudoja kibirus ar skardines nuo miltų. Kai kurie kulemonai turėjo vieną aštrų kraštą žemei kasti.

Kulemonus nešdavo ant galvos arba po pažasčia, jei kulemonas atstodavo lopšį. Kulemoną nešant ant galvos ant viršugalvio pasidėdavo žiedu sulenktą ritinį (*akartne* *Arrernte* kalba) iš susuktų kokio sterblinio žvėrelio vilnos ar žmogaus plaukų, žolės ar plunksnų. Šis žiedas apsaugodavo galvą nuo pakrauto kulemono spaudimo ir kulemonas nenuslysdavo nuo galvos. Panašius įtaisus naudoja ir Indijos ar Afrikos moterys, nešiojančios ant galvos krovinius.

*Pintupi* genties (Vakarų Dykuma) moterys prie kulemono pritvirtindavo pintą virvę (*ngalyibi*) iš augalinių plaušų ar plaukų ir kulemoną nešiodavo pasikabinusios ant peties. Mažesnius kulemonus nešiodavo kaip skrybėles, virvę užkabinusios kaip pasmakrės dirželį.
 
Kulemonus naudojo duonai skirtiems grūdams vėtyti, kaip maisto šildymo ir maisto gaminimo indą. Kartais naudodavo kaip skėtį.

## Kulemonų gamyba
Kulemonus paprastai darydavo vyrai. Pagrindinė žaliava kulemonams – lapuočiai medžiai.
Buvo du kulemonų variantai:
* Žieviniai kulemonai. Nuo medžio nuimdavo gabalą žievės su žiauberiu, po to, mirkydami ir kaitindami išlenkdavo šonus. Kvarciniu peiliu įrėždavo griovelius. Daromas kulemonas ne vieną dieną stovėdavo su įspraustu pagaliu, kad išlaikytų reikiamą formą. Kartais darydavo iš medžių gumbų žievės. Tokie kulemonai būdingi rytinei Australijai.
* Mediniai kulemonai. Indą išdroždavo iš medienos. Tam naudojo eukaliptų, pvz., *Eucalyptus viminalis* (); *Eucalyptus polyanthemos* (), akacijų *Acacia aneura* (angl. Mulga) medieną. Panašiai darydavo ir medinius skydus.

Kulemonų išorinę pusę dažnai puošdavo raižiniais – genties simboliais, toteminiais raštais. Juos naudodavo ir ritualuose, pavyzdžiui, aromatiniam rūkymui, kai reikėdavo ką apvalyti dūmais. Kulemonus retkarčiais tepdavo taukais, kad kulemonas neirtų.

## Pavadinimas
Kulemonus šiuo pavadinimu vadino *Murri* (Kvinslando aborigenai) ir *Dharugai* bei *Eora* iš Sidnėjaus apylinkių.
Kitos gentys vadino kitaip:
* *piti* – *Pitjantjatjara* gentis
* *pitchi*, *bindgie*, *bingie* – *Ualarai* gentis
* *binguie* – *Wollaroi* gentis
* *dondee* (mažus), *kittee* (didelius) – *Kutthung* gentis
* *oorlarda* – *Bardi* gentis
* *urtne* – *Arrernte* gentis
* *yandandakko* – *Pintupi* gentis
* *yoko* – *Kaurna* gentis

## Nuorodos

* Painted Coolamons 
Iliustracijos:
* (juodas daiktas – kulemonas)
* Central Australian Collamon, of elongated oval shape
Su meile iš Rusijos

**Su meile iš Rusijos** () - penktoji Iano Flemingo knyga apie Džeimsą Bondą.

## Siužetas

Knyga pasakoja, kaip slaptoji SSRS tarnyba „Smeršas" sukuria planą kaip nugalabyti anglų šnipą Džeimsą Bondą, kuris rusams jau pridarė daugybę problemų. Jie sumano garsiajam agentui pakišti žavią moterį, kurioms 007 niekada neatsispiria, tačiau kaip ir visose kituose romanuose Džeimsas Bondas pergudrauja savo priešininkus.

1963 m. romanas buvo ekranizuotas. Filme slaptojo agento 007 vaidmenį atliko škotų aktorius Šonas Koneris.

## Pagrindiniai veikėjai

* Džeimsas Bondas
* Tatjana „Tania" Romanova
* M
* Rosa Klebb
* Donaldas Grantas
* Darkas Kerimas Bėjus
* Kronstenas
Toreso sąsiaurio vietiniai gyventojai

**Toreso sąsiaurio salų vietiniai gyventojai** () yra šių salų, priklausančių Kvinslendui Australijoje, pirmųjų gyventojų palikuonys. Jie yra melaneziečiai, kultūriniu aspektu susiję su Papua Naujosios Gvinėjos pakrančių tautomis. Toreso sąsiaurio salų gyventojai nepriskiriami Australijos aborigenams ir paprastai minimi kaip atskira grupė. Dvi šią grupę atstovaujančios bendruomenės taip pat gyvena žemyne, Bamagoje ir Seisijoje.

### Gyventojų skaičius
Pačiose Toreso sąsiaurio salose gyvena apie 6800 vietinių gyventojų, tuo tarpu 42000 gyvena kituose regionuose, daugiausiai Kvinslendo šiaurinėje dalyje, ypač Taunsvilyje bei Kernse. Tai sudaro apie 6 % visų Australijos vietinių gyventojų.

### Kultūra ir gyvenimo būdas
Toreso sąsiaurio salų gyventojų kultūra yra išsiskirianti, sąlygota įtakos salų, kuriose jie gyvena bei istorijos. Jie plaukioja jūra bei prekiauja su Papua Naujosios Gvinėjos tautomis.

Skirtingai nei Australijos žemyno vietiniai gyventojai, Toreso sąsiaurio salų tauta nebuvo klajokliai ir kultivavo žemės ūkį, papildydami maisto atsargas taip pat medžiodami bei rinkdami. Augino įvairias javų kultūras, įskaitant cukranendres, tarus, batatus, taip pat veisė kiaules ir kazuarus. Kaip ir kai kurios Australijos aborigenų bendruomenės, Toreso sąsiaurio salų gyventojai buvo prisijaukinę dingus kaip kompanionus, padėjėjus medžioklėje bei dėl šilumos šaltomis naktimis.

### Kalbos
Vakarinėse, šiaurinėse ir centrinėse salose vartojamos *Kalaw Lagaw Ya*, *Kalau Kawau Ya*, *Kulkalgau Ya* ir *Kawalgau Ya*, kurios yra viena kitos dialektai. Šios kalbos susijusios su Australijos aborigenų kalbomis. Rytinėse salose vartojama su Papua kalbomis susijusi *Meriam Mir* kalba.

### Įžymūs Toreso sąsiaurio vietiniai gyventojai
* Eddie Mabo
* Christine Anu
* Seaman Dan
* Wendell Sailor
* Sam Thaiday (irkluotojas)
* Brent Webb
* The Mills Sisters
* Martin Nakata

## Taip pat skaitykite
* Australijos aborigenai
* Papua Naujoji Gvinėja

## Šaltiniai ir nuorodos


* Toreso sąsiaurio vietinė valdžia 
* Toreso sąsiaurio bažnyčia
Ngaanyatjarra

**Ngaanyatjarra** yra Australijos aborigenų dialektų grupė Vakarų dykumos kultūrinėje grupėje. *Ngaanya* pažodžiui reiškia "tai", o *tjarra* reiškia "su", t. y. pavadinimas reiškia "tie, kurie 'tai' vadina ngaanya". Gretimos dialektų grupės vadinamos Ngaatjatjarra ("tai" vadinama ngaatja) bei Nyangatjatjarra (pagal nyangata).

Ngaanyatjarra dialektu kalbantys žmonės gyvena šiuose biogeografiniuose regionuose:
* Šiaurės vakarų Didžiojoje Smėlio dykumoje 
* Mažojoje Smėlio dykumoje
* Gibsono dykumoje
* Centrinėje Didžiosios Viktorijos dykumos dalyje
* Vakarinėje Centrinio kalnyno dalyje

Vakarų dykumos kultūrinė grupė pasiskirsčiusi apie 600 tūkst. kv. km teritorijoje, kurioje yra daugiau nei 40 tokių dialektų grupių. Tarp jų yra Pitjantjatjara, Yankunytjatjara, Pintupi, Mardu ir kitos. Visos dialektų grupės priklauso bendrai Wati kalbai (arba Vakarų dykumos kalbai), tačiau ši kalba nėra standartinė, o susideda iš šių įvairių dialektų. "Wati" pažodžiui reiškia "iniciaciją praėjęs vyras" ir šis žodis lingvistų naudojamas šiai grupei apibūdinti, nes visuose dialektuose šis žodis turi tą pačią semantinę prasmę.

Vakarų dykumos aborigenai buvo tarp paskutiniųjų aborigenų grupių, kurios susidūrė su Vakarų pasauliu (neperspėję aborigenų britai jų gyvenamose teritorijose vykdė branduolinio ginklo bandymus). Šiuo metu daugelis jų gyvena žemės atsiimtose iš vyriausybės.

## Nuorodos
*
Aipitas

**Aipito** vardu graikų mitologijoje yra trys personažai:
* Elato sūnus, Arkadijos karalius. Aipitui medžiojant mirtinai įkando gyvatė. Aipitas buvo palaidotas Kilenėje Peloponese.
* Hipotojo sūnus, Arkadijos karalius, Kipselo tėvas. Aipitas išdrįso įeiti į POseidono šventyklą Mantinėjoje, nors tai buvo draudžiama žmonėms. Vėliau Aipitas apako ir greitai mirė.
* Hipotojo sūnaus proanūkas, vieno iš herakleidų, Mesenijos karaliaus Kresfonto sūnus. Kresfontą nužudė Polifontas ir vedė nužudytojo žmoną Meropę, o motina atidavė vienintelį likusį gyvą sūnų Kipselui, Aipito seneliui. Suaugęs Aipitas sugrįžo į Meseniją, kur nukovė Polifontą ir susigrąžino sostą. Todėl, kad Aipitas buvo labai išmintingas valdovas, jo palikuonis vadino aipitidais, o ne herakleidais.

## Išnašos
Aisakas

**Aisakas** graikų mitologijoje - Trojos karaliaus Priamo ir Arisbės sūnus. Aisakas savo tėvui išpranašavo, kad jo antroji žmona Hekabė pagimdys sūnų, kuris pražudys Troją. Gimus Pariui Aisakas patarė išmesti gimusį vaiką. 

Mirus Aisako žmonai Asteropei, jis iš sielvarto pavirto paukščiu. Pagal kitą Ovidijaus versiją, Aisako motina buvo nimfa Aleksirojė (Graniko upės duktė), o žmona Hesperija. Dėl jo kaltės žuvus abiem jo mylimoms moterims, Aisakas šoko į jūrą, tačiau deivė Tetidė jį pavertė naru. Aisakas ir toliau mėgina nerti į jūros gelmes gyvendamas nardančio paukščio pavidalu.

## Literatūra
Aisonas

**Aisonas** (**Aesonas**) graikų mitologijoje – Jolko karalius, Kretėjo ir Tiro sūnus, Autoliko dukters Polimedės vyras, Jasono ir Promacho tėvas. Jo broliai Feras ir Amitaonas.

Pagal kitus šaltinius, jo vaikų motina buvo Alkimedė. arba Amfionė Jo motina Tiro nuo dievo Poseidono turėjo du kitus sūnus Nelėją ir Peliją

Argonautams su Jasonu išvykus į Kolchidę, Aisono brolis dvynys Pelijas išžudė visą Aisono šeimą ir užgrobė valdžią Jolke. Nors Pelijas ketino užmušti savo brolį, Aisonas nusižudė išgėręs buliaus kraujo. Aisono žmona taip pat nusižudė, o Pelijas nužudė jų kūdikį Promachą.

Pagal kitą mito variantą, Aisonas sulaukė sūnaus ir Medėjos sugrįžimo. Jasonui paprašius, Medėja stebuklingais vaistais grąžino Aisonui jaunystę. Medėja pasakė Pelijo dukroms, kad ir jų tėvas gali būti taip atjaunintas. Aisoną Medėja atjaunino nužudžiusi ir prikėlusi jaunu, tačiau Pelijo atveju ji atsisakė šį prikelti.
 
## Išnašos
Filfla

**Filfla** – maža negyvenama salelė, esanti 5 km piečiau Maltos salos − piečiausias Maltos archipelago taškas. Drauge su kitomis septyniomis salomis sudaro Maltos Respubliką.

## Vardas
Arabiškai *filfel*, 'pipiro grūdelis'.

## Istorija
1343 m. salos oloje buvo pastatyta koplyčia. Tai − vienintelis žinomas buvęs salos statinys. 1856 m. koplyčia buvo sunaikinta žemės drebėjimo, kuris taip pat nuskandino dalį salos.

Iki 1971 m. sala buvo naudojama britų karinių oro pajėgų „Royal Navy“ ir „Royal Air Force“ šaudymui į taikinį.

1980 m. sala tapo paukščių draustiniu.

1988 m. Filflos gamtos draustinio aktu buvo dar labiau sugriežtinta salos kontrolė, taip pat uždrausta žvejoti vienos jūrmylės (1,9&nbsp;km) atstumu dėl galimo nesprogusių ginklų pavojaus.

## Geografija
Ši sala − 60 metrų aukščio klifo (skardžio) apsupta klinties plynaukštė, kurios plotas yra vos 0,06 km².

## Gyvūnija
Saloje peri kregždinis audrapaukštis (*Hydrobates pelagicus*), *Calonectris diomedea* ir geltonkojis kiras.

Taip pat salos faunai būdingi visų tipų driežai (*Podarcis muralis*) ir sraigės (*Lampedusa imitatrix gattoi*).

Pasitaiko ir iki 2 m aukščio augančių laukinių porų.

## Salos lankymas
Į salą leidžiama patekti tik mokymo ir mokslo tikslams, tik su aplinkosaugos ministro leidimu.
Valanda

**Valanda** (simbolis: h; pagal lotynų kalbos žodį *hora*, kuris savo ruožtu kilo iš graikų kalbos žodžio ὥρα – „sezonas, laiko trukmė“) – laiko vienetas. Tai nėra SI sistemos vienetas, bet jis yra priimtas naudoti SI vienetų sistemoje. 24 valandos sudaro parą, o valandą sudaro 60 minučių arba 3600 sekundžių. Valanda kaip laiko matas kilo dar senųjų Egipto, Kinijos ir Indijos civilizacijų laikais.
Anders Celsius

: *Apie temperatūros matavimo skalę ir vienetą skaitykite: [[Celsijus]].*

**Andersas Celsijus** (, 1701 m. lapkričio 27 d. Upsaloje – 1744 m. balandžio 25 d.) – švedų astronomas.

1742 m. sukūrė 100 laipsnių termometrą, kuris dabar naudojamas daugelyje pasaulio šalių. Vandens virimo temperatūrą jis pažymėjo 100 laipsnių, o ledo tirpimo temperatūrą 0 laipsnių. Celsijus dirbo Upsalos universiteto profesoriumi, nuo 1740 m. Upsalos observatorijos direktoriumi. Jis dalyvavo topografiniuose Laplandijos bei Peru tyrimuose, kurių rezultatai patvirtino Niutono hipotezę, kad Žemė plokštėja. Jis stengėsi, kad būtų įvestas Grigaliaus kalendorius. Be to, jis pirmą kartą įrodė šiaurės pašvaistės ir magnetinio lauko ryšį.

Mirė 1744 m. nuo tuberkuliozės.
Senojo Daugėliškio piliakalnis

**Senojo Daugėliškio piliakalnis** (dar vad. Kiškio bažnyčia) - kultūros paminklas. Turi kraštovaizdinę vertę. Valstybės saugomas objektas. 1991 m. patvirtintas archeologijos paminklu. Į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą įtrauktas 1998 m. gruodžio 30 d.

Piliakalnis yra Utenos aps., Ignalinos r. Naujojo Daugėliškio seniūnijoje Senojo Daugėliškio kaimo centrinėje dalyje, 0,35 km į šiaurės vakarus nuo Senojo Daugėliškio kaimo kapinių, tiek pat į pietvakarius nuo Senojo Daugėliškio - Andrikavo ir Mikalavo - Panižiškės kelių kryžkelės, 0,2 km į šiaurės vakarus nuo pastarojo kelio, į pietryčius nuo Virėkštos ežero. Jis yra atskiroje kalvoje, matyt, buvusioje saloje, dabar apsuptoje šlapių pievų. Aikštelė ovali, pailga š.r.-p.v. kryptimi, 55x70 m didumo. Aikštelės galai iškilūs, iki 15 m pločio ir 80 cm aukščio. Jos š.v. dalyje aptiktas 50 cm storio tamsiai pilkas kultūrinis sluoksnis. Piliakalnis stipriai apardytas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio II puse.

## Nuorodos
* http://www.piliakalniai.lt/piliakalnis.php?piliakalnis_id=90
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sahulas

**Sahulas** − sausumos masė (žemynas), egzistavęs paskutiniojo ledynmečio metu nusekus vandenyno lygiui. 

Sahulas apėmė dabartines Australiją, Naująją Gvinėją, Tasmaniją. Savo dydžiu šis žemynas buvo panašus į dabartinę Europą. Manoma, kad žmonės Sahulą pasiekė iš Pietryčių Azijos Sundos pusiasalio prieš 45 000 metų, nors kai kurių ginčytinų archeologinių vietovių radinių amžius datuojamas 68 000−58 000 metų senumu. Apytikriai prieš 20 000 metų žmonės apgyvendino visą žemyną. Maždaug tuo pat metu išnyko Sahulo megafauna, prie ko tikriausiai prisidėjo žmonių vykdyta medžioklė. Kylant vandenyno lygiui prieš 11 000 metų Tasmanija ir prieš 10 000 metų Naujoji Gvinėja buvo atskirtos nuo Australijos jūros sąsiaurių, buvusios sausumos vietoje susidarė Arafuros jūra. 

## Šaltiniai
* West, Barbara A. *Encyclopedia of the Peoples of Asia and Oceania*. Infobase Publishing, 2010, p. 4−6
Kuširo subprefektūra

**Kuširo subprefektūra** () – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje. Įkurta 1897 m.

## Geografija

### Miestai
* Kuširas (sostinė)

### Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:
* Akano apskritis
** Curujus
* Akešio apskritis
** Akešis
** Hamanaka
* Kavakamio apskritis
** Šibečia
** Tešikaga
* Kuširo apskritis
** Kuširas
* Širanukos apskritis
** Širanuka

## Istorija

* 1897 m. lapkritį buvo įkurta Kuširo subprefektūra.
* 1922 m. subprefektūra pervadinta į Kuširokunio subprefektūrą (釧路国支庁)
* 1948 m. spalio 20 d., Ašioro apskritis iš Kuširokunio subprefektūros buvo perkelta į Tokačio subprefektūrą.
* 1957 m. balandžio 1 d., grąžintas senasis (ir dabartinis) subprefektūros pavadinimas.
* 2005 m. spalio 1 d., Akano ir Onbecu miesteliai buvo prijungti prie Kuširo miesto.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Radoslav Nesterović

**Radoslavas ''„Rasho“'' Nesterovičius** (g. 1976 m. gegužės 30 d. Liublianoje) – Slovėnijos krepšininkas, rungtyniaujantis Pirėjo "Olympiacos" komandoje.

2008 m. liepos 25 d. Radoslavas buvo iškeistas Indianos „Pacers“ komandai. 2009 m. liepos 30 d. jis pasirašė sutartį su Toronto "Raptors" klubu. 2010 m. rugpjūčio 5 d. sugrįžo į Europą ir pasirašė dvejų metų sutartį su Pirėjo "Olympiacos" klubu.

R. Nesterovičius nuo 2005 iki 2008 m. buvo Slovėnijos vyrų krepšinio rinktinės kapitonas. 2008 m. liepos 19 d. jis paskelbė, kad baigia karjerą rinktinėje.

## Pasiekimai

* 1996 m. Slovėnijos čempionas
* 1998 m. Eurolygos čempionas
* 1999 m. Eurolygos vicečempionas
* 1998 m. Italijos čempionas
* 1999 m. Italijos taurės laimėtojas
* 2005 m. NBA čempionas
* 1996 m. Europos čempionato (iki 22 m.) naudingiausias žaidėjas

## Šaltiniai