open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Neapolio geltonis

**Neapolio geltonis** – švelniai geltonas švino/arseno pigmentas (švino antimonitas), kilęs iš Neapolio. Spalva primena ochrą, tačiau turi didelę dengiamąją gebą, yra švaresnė. Nuodingas, dėl to naudojamas labai ribotai. Būtent dėl šio pigmento toksiškumo geltoni dažai neretai laikomi nuodingais.
Indigas

**Indigas** – mėlynai violetinis pigmentas, mėlynos spalvos atspalvis.

Gamintas iš kai kurių augalų (daugiausiai *[[Dažinė indigažolė|Indigofera tinctoria]]*) Indijoje. Buvo labai paplitęs viduramžiais (tuo metu indigo dažai buvo viena iš pačių brangiausių prekių, kartais brangesnė už auksą).

1880 vokiečių chemikas Johann Friedrich Wilhelm Adolf von Baeyer sukūrė sintetinį indigą, tapusį vienu iš pirmųjų pramoniniu būdu gamintų anilininių dažų.

**Atspalviai:**
*Electric indigo
*Gilus indigas
*Dažų indigas
*Pigmento indigas
Cinko baltasis

**Cinko baltalas** – cinko oksidas (ZnO), naudojamas kaip dažų pigmentas. Dailėje naudojamas labai ribotai, nes linkęs smarkiai blukinti kitas spalvas, ypač – organinius pigmentus.

Cinko baltalas lieka baltas net paveiktas vandenilio sulfido (sieros vandenilio) ar UV šviesos. Baltalas yra termochromiškas - kaitinamas geltonuoja, o aušdamas vėl atgauna baltą spalvą.
Cinoberis (pigmentas)

**Cinoberis**, *kiniškas raudonis*, *vermilionas* – ryškiai raudonas gyvsidabrio pigmentas (gyvsidabrio sulfidas), naudotas viduramžiais. Spalvos – nuo raudonai oranžinės iki sodriai raudonos. Itin stabilus, neblunkantis, neblogai maišosi su kitais dažais, turi didelę dengiamąją gebą, tačiau nuodingas. Šiais laikais vietoje *cinoberio* naudojamas kadmio pigmentas.

Natūralus cinoberis yra vienas iš seniausiai žinomų pigmentų, Kinijoje naudotas dar priešistoriniais laikais, labai vertintas Senovės Romoje. Viduramžių Europoje cinoberis buvo vienas iš brangiausių raudonų pigmentų, naudotų daugiausiai rankraščiuose, tačiau labiausiai išpopuliarėjo nuo XV a., kai  alchemikai atrado dirbtinį cinoberį, gaunamą išlydytai sierai reaguojant su gyvsidabriu.
Kazuariniai paukščiai

**Kazuariniai paukščiai** (*Casuariidae*) – strutinių paukščių (*Struthioniformes*) šeima, priklausanti beketerių (*Ratitae*) paukščių antbūriui.

Tai stambūs neskraidantys paukščiai, kurių sparnai sunykę, o kūnas apaugęs panašiomis į šerius plunksnomis. Jos turi papildomą stiebą, kuris dydžiu prilygsta pagrindiniam. Ant galvų yra raginis šalmas, o galva ir kaklas pliki, ryškių spalvų. Kojų vidurinio piršto nagas ilgas ir aštrus, kurį naudoja gindamiesi. Patinai spalva nesiskiria nuo patelių. Kiaušinius peri ir jauniklius vedžioja patinas. 

Paplitę Naujosios Gvinėjos ir gretimų salų bei Australijos žemyno šiaurinės dalies tropiniuose miškuose.

Šeimoje kelios išnykusios ir dabar gyvenačios 3 rūšys:
*Šalmuotasis kazuaras (*Casuarius casuarius*)
*Nykštukinis kazuaras (*Casuarius bennetti*)
*Raudonkaklis kazuaras (*Casuarius unappendiculatus*) 

## Šaltiniai
* Mačionis A., Stuburinių zoologija. Vilnius: Mokslas. 1989. 214 psl. ISBN 5-420-00277-9
Kiviai

**Kiviai** (*Apteryx*) – strutinių paukščių (*Struthioniformes*) būrio, monotipinės **kivinių** (*Apterygidae*) šeimos gentis.

Naktiniai, vištos didumo paukščiai, patinai mažesni už patelę. Kūnas apaugęs ilgomis, panašiomis į plaukus plunksnomis. Sparnai beveik visai išnykę, uodegos nėra. Kojos stiprios, jų gerai išsivystę 3 priekiniai pirštai, užpakalinis pirštas nežymus. Patinai turi kopuliacijos organą. Patelė stambesnė už patiną, ji deda tik vieną kiaušinį, kuris pagal santykį su paukščio kūnu iš visų paukščių rūšių – didžiausias pasaulyje. Peri ir jauniklį vedžioja patinas.

Kiviai – naktiniai, mažomis akimis, tankumynų paukščiai. Minta kirmėlėmis, vabdžių lervomis. Maisto ieško vadovaudamiesi jautria klausa ir gera uosle.

Sparčiai nyksta dėl žmonių ūkinės veiklos. Gyvena Naujojoje Zelandijoje. Kiviai taip pat yra Naujosios Zelandijos simbolis.

Gentyje 5 rūšys:
* Rudasis kivis (*Apteryx australis*)
* Didysis dėmėtasis kivis (*Apteryx haastii*)
* Šiaurės salos rudasis kivis (*Apteryx mantelli*)
* Mažasis dėmėtasis kivis (*Apteryx owenii*)
* Okarito miško kivis (*Apteryx rowi*)

## Šaltiniai
Titano baltasis

**Titano baltalas** – labai plačiai naudojamas baltas pigmentas, titano oksidas. Pasižymi itin skaisčia balta spalva, atsirandančia dėl stipraus šviesos laužimo kristaluose, tačiau dėl kristalų skaidrumo dailėje naudojamas dažniausiai kartu su kitais baltais pigmentais – švino baltuoju, cinko baltuoju, stroncio baltalu.
Stroncio baltalas

**Stroncio baltalas** – baltas pigmentas, turintis gana nedidelę dengiamąją gebą, naudojamas dažniausiai dailėje, kaip užpildas, maišant su kitais dažais (spalvai pašviesinti). Paskutiniu metu šį pigmentą ima keisti bario baltalas, turintis panašias savybes, bet daug mažesnę kainą.
Bario baltalas

**Bario baltalas** – baltas pigmentas, turintis gana mažą dengiamąją gebą, naudojamas kaip pašviesinantis užpildas įvairiuose dažuose, ypač – maišant kelis skirtingus dažus.
Mastika

**Mastikà** ( – derva) turi keletą reikšmių:
# medžio mastika – mastikinės pistacijos (*Pistacia lentiscus*) derva;
# skystas arba tirštas vaško ir dažų mišinys grindims įtrinti; grindų vaškas;
# mišinys iš pokosto, lako, sikatyvo, terpentino ir pemzos, kuriuo glaistomi mediniai paviršiai;
# daugiakomponentė kieta, puskietė arba klampi medžiaga, turinti klijų savybių.
# mastika (pigmentas) pigus, dažams naudotas baltas arba šviesiai gelsvas pigmentas, buvo populiarus XVIII-XIX a. amžiuose, darytas švino baltalo ir cinko baltalo pagrindu, atsparus drėgmei, šalčiui, nuodingas. Dėl visų šių savybių dažniausiai naudotas langams, medinėms pastatų dalims dažyti.
Rail Baltica

**Rail Baltica** – geležinkelio transporto projektas, turintis sujungti Varšuvą per Kauną ir Rygą su Talinu, bei keltu ar tuneliu – su Helsinkiu. Projekto įgyvendinime dalyvauja Europos Sąjungos šalys Lenkija, Lietuva, Latvija, Estija ir Suomija. Geležinkelio ilgis nuo Talino iki Varšuvos bus mažiausiai 950 kilometrų. Visas geležinkelio ilgis Baltijos šalyse bus 870 km. Išankstiniais paskaičiavimais linija iš viso kainuos apie 3,68 milijardo eurų.

Geležinkelis tiesiamas Vakarų Europai įprasta 1435 mm vėže, o ne Baltijos šalyse įprasta 1520 mm vėže. Talino – Varšuvos geležinkelio linijos ilgis sieks mažiausiai 870 km, Europos Sąjungos siekiamas greitis turėtų būti maks. 249&nbsp;km/h keleiviniams traukiniams ir 120 km/h krovininiams traukiniams. Planuojama kelionės trukmė nuo Talino iki Rygos vos šiek tiek mažesnė nei 2 val., tarp Rygos ir Vilniaus – 2 val.

Tai Europos Sąjungos geležinkelio transporto projektas, priimtas 2004 m. balandį Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr.884/2004/EK. Juo remiantis, Rail Baltica geležinkelis pripažintas transeuropinio transporto tinklo prioritetiniu projektu. Rail Baltica geležinkeliu siekiama sujungti Lenkiją, Baltijos šalis ir Suomiją bei pagerinti Vidurio ir Rytų Europos jungtį su Vokietija. Projektu numatoma geležinkelio linija sujungti Taliną (Estija) ir Varšuvą (Lenkija) per Rygą (Latvija) ir Kauną (Lietuva). Atkarpa nuo Helsinkio iki Talino būtų jungiama keltų linijomis. Ateityje siūlomas iškasti Helsinkio–Talino tunelis galėtų tiesiogiai geležinkeliu sujungti Taliną ir Helsinkį.

Rail Baltica bus visiškai elektrifikuota. Trasa planuojama taip, kad aplenktų „Natura 2000“ saugomas teritorijas ir turėtų kuo mažesnį poveikį aplinkosaugine prasme jautrioms vietoms. Kur būtina bus įrengtos triukšmo sulaikymo sienelės. Bus įrengiamos specialios perėjos gyvūnams.

Baltijos valstybėse Rail Baltica pagal planą turės tris multimodalinius krovinių terminalus Mūgos uoste (Estija), Salaspilyje (Latvija) ir Kaune, sujungiant trasą su esama 1520 mm geležinkelio infrastruktūra, taip pat septynios tarptautinės keleivių stotys (Taline, Pernu, Rygoje, Rygos oro uoste, Panevėžyje, Kaune ir Vilniuje) su galimybe įrengti regionines stotis ir jungtis su oro ir jūrų uostais.

Kiti techniniai parametrai:
* Maksimalus krovininio sąstato ilgis 1050 m;
* Maksimali ašies apkrova – 25 tonos;
* Nebus to paties lygio sankryžų su plentais ar 1520 mm geležinkeliais.

Rail Baltica įgyvendinimo planavimo fazė truko nuo 2010 iki 2017 m. Projektavimo fazė prasidėjo 2016 m. projektuojant Rygos centrinę keleivių stotį ir Rygos oro uosto keleivių stotį. Rygos centrinės stoties statybos oficialiai pradėtos 2020 m. lapkričio 23 d. 2021 m. gegužę pradėtos Rygos oro uosto keleivinės stoties statybos.

2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą padidino šio Europos projekto svarbą, nes jis sukurs transporto ryšį visoje Europoje civilinėms ir karinėms reikmėms.

## Išnašos

## Nuorodos
* Projekto aprašymas  (anglų k.)
* Rail Baltica Lenkijoje (lenkų k.)
* Projekto eiga Lietuvoje (lietuvių k.)
Kadmis (pigmentas)

**Kadmis** – kadmio pigmentai, būna skaisčiai raudoni ir oranžiniai (kadmio sulfoselenidas), taip pat – geltoni, nuo citrininės iki pienių geltonumo (kadmio sulfidas). Dėl sodrių spalvų tinkami kitiems atspalviams išgauti, pasižymi didele dengiamąja geba. Naudojami dailėje, kur nuo XIX a. dalinai pakeitė kai kuriuos iš švino ir gyvsidabrio pigmentų. Pramonėje vietoje kadmio pigmentų dažniausiai naudojami Azo dažai.
Sidabro pieštukas

**Sidabro pieštukas** – pieštukas su šerdimi iš minkšto sidabro lydinio. Duoda pilką spalvą, kuri su laiku tamsėja, įgaudama gražų bronzinį atspalvį. Plačiausiai naudotas Renesanso laikotarpiu. Skirtingai, nei švino ar grafito pieštukas, yra nenutrinamas, todėl laikoma, kad *sidabro pieštuku* piešia tik meistrai, dėl pastarosios priežasties kai kada profesionalūs dailininkai irgi vadinami *sidabro pieštukais*.
Keteruočiai

**Keteruočiai** (*Carinatae*) – paukščių (*Aves*) antbūris. Šie paukščiai turi gerai išvystytus sparnus, todėl pečių juostoje yra normalaus didumo raktikauliai. Skeleto kaulai pneumatiniai.

Skirstomi į būrius:
* Nariniai paukščiai (*Gaviiformes*)
* Kraginiai paukščiai (*Podicipediformes*)
* Vamzdžianosiai paukščiai (*Procellariiformes*)
* Irklakojiniai paukščiai (*Pelecaniformes*)
* Gandriniai paukščiai (*Ciconiiformes*)
* Flaminginiai paukščiai (*Phoenicopteriformes*)
* Žąsiniai paukščiai (*Anseriformes*)
* Vanaginiai paukščiai (*Accipitriformes*)
* Sakaliniai paukščiai (*Falconiformes*)
* Vištiniai paukščiai (*Galliformes*)
* Gerviniai paukščiai (*Gruiformes*)
* Sėjikiniai paukščiai (*Charadriiformes*)
* Smiltvištiniai paukščiai (*Pteroclidiformes*)
* Karveliniai paukščiai (*Columbiformes*)
* Papūginiai paukščiai (*Psittaciformes*)
* Gegutiniai paukščiai (*Cuculiformes*)
* Pelėdiniai paukščiai (*Strigiformes*)
* Lėliniai paukščiai (*Caprimulgiformes*)
* Čiurliniai paukščiai (*Apodiformes*)
* Kolibriniai paukščiai (*Trochiliformes*)
* Žalvarniniai paukščiai (*Coraciiformes*)
* Geniniai paukščiai (*Piciformes*)
* Žvirbliniai paukščiai (*Passeriformes*)
Pastelė

**Pastelė** – tapybos technika, kai tapoma minkštomis spalvotomis kreidelėmis, taip pat – pačios kreidelės.

Skirtingai nuo pieštukų, anglies ar vaškinių kreidelių, *pastelė* priskiriama tapybinėms technikoms, nes *pastelė* yra minkšta, elgiasi panašiau į skystus dažus. Tepant pastelę, lieka potėpiai. Neretai vietoje *pastelės* kreidelių naudojami *pastelės* milteliai, kurie tepami teptuku, peiliu arba pirštu.

Pastele tapyti paveikslai pasižymi labai švelniomis spalvomis, ši technika yra beveik neprilygstama spalvų perėjimuose, tonų subtilume, tačiau paveikslams, tapytiems pastele, nebūdingi stiprūs kontrastai, dėl pigmentus nešančių užpildų spalvos būna blankesnės, nei kitose tapybos rūšyse, paveikslai pasižymi švelniu aksominiu blizgesiu.

Skirtingai nuo aliejaus, *pastelė* yra labai jautri taisymams, tačiau ne tokia jautri apšvietimui ar spalvų maišymui. Dėl to, kad *pastelė* yra labai biri ir nelimpanti, ja tapyti paveikslai yra mechaniškai jautrūs, bijo kratymo, kilnojimo, dulkių, itin sudėtinga (beveik neįmanoma) juos restauruoti. Kai kada, norint sutvirtinti *pastelės* dažų sluoksnį, būna naudojamas specialus lakas, tačiau jis, suteikia paveikslams blizgesį, gerokai pakeičia spalvas, sunaikina potėpius.

Lietuvoje pastele tapė Mikalojus Konstantinas Čiurlionis.
Teflonas

**Teflonas**, *politetrafluoroetenas*, *politetrafluoroetilenas*, *PTFE* – karščiui atsparus polifluorvinilinis plastikas. Dauguma savybių panašus į polivinilchloridą, tačiau chemiškai stabilesnis, mechaniškai tvirtesnis, turi stipresnes hidrofobines ir dielektrines savybes. Jis naudojamas cheminių indų, dėmėms atsparių rūbų ir kilimų, kabelių izoliacijos bei nedegių statybinių konstrukcijų gamyboje.

Skirtingai nuo daugelio plastikų teflonas nedega, tačiau smarkiai kaitinamas skyla, išskirdamas itin toksiškus ir dirginančius fluoro junginius, dėl to manoma, kad statiniuose teflonas gali būti pavojingesnis už degius plastikus.

1939 m. tefloną išrado kompanija „DuPont“. Ši medžiaga pasižymi labai panašiomis savybėmis kaip ir silikonas: atsparus aplinkos poveikiui (korozijai), aukštoms ir žemoms temperatūroms, chemiškai inertiškas. Atlaikęs tyrėjų ir vartotojų išbandymus teflonas jau nuo šešiasdešimtųjų plačiai naudojamas masinėje gamyboje įvairių prietaisų, įrengimų, virtuvės indų ir įrankių paviršiams dengti. Viena iš teflono populiarumo priežasčių – prie tefloninio paviršiaus praktiškai niekas nelimpa.

## Poveikis sveikatai
PTFE pirolizė aptinkama 200 °C temperatūroje, jos metu išsiskiria keletas anglies fluoridų () dujų.. Eksperimentai su gyvūnais parodė, kad šių medžiagų iki 250 °C išsiskiria tiek nedaug, kad sveikatai nekenkia.. Tiesa, paukščiai šiems teflono pirolizės produktams pasirodė esą žymiai jautresni.

Įprastinėmis sąlygomis PTFE yra stabilus ir netoksiškas, tačiau pasiekęs 260 °C temperatūrą jis ima skilti. Terminio skilimo produktai paukščiams gali būti mirtini, o žmonėms gali sukelti gripiškus simptomus.

Mėsa paprastai kepama 200–230 °C temperatūroje, o daugelis aliejų ima rūkti dar neįkaitę iki 260ºC. Tiesa, dygmino ir avokado kepimo aliejų smilkimo temperatūra yra aukštesnė nei 260 °C. Tušti indai su teflonu irgi gali įkaisti iki aukštesnės temperatūros.

1959 m. atlikti tyrimai, po kurių JAV Maisto ir vaistų administracija (US FDA) leido tefloną naudoti maisto gaminimo reikmenų gamyboje, parodė, kad sausai kaitinamos keptuvės su teflonu išskiriami dūmai yra mažiau toksiški, negu toje pačioje temperatūroje rūkstančio kepimo aliejaus skilimo produktai.

Nors buvo manoma, kad teflonas yra aplinkai nekenkianti medžiaga, bet naujų tyrimų rezultatai po truputį pradeda tai paneigti. Neseniai JAV Aplinkos Apsaugos Agentūra (EPA) pranešė apie galimą kancerogeninį poveikį net nuo mažo teflono kiekio, pasitaikančio vis dažniau aplinkoje ir žmogaus kūne. EPA mokslinė grupė nutarė, kad teflonas turi didelį, nors nevisiškai ištirtą potencialą žmonėms sukelti vėžį. Jie pabrėžia, kad labai svarbu kuo atidžiau ištirti šios medžiagos poveikį žmonėms bei aplinkai. Ši medžiaga dabar aptinkama 95 % amerikiečių kraujo mėginiuose ir vis daugiau kūdikių kraujyje. PFOA – polifluoroktano rūgštis (naudojama teflono gamyboje) neskyla, ji ilgai išsilaiko žmogaus riebaliniame audinyje. Teflonas išlieka aplinkoje labai ilgai, kadangi jis neskyla normaliomis atmosferos sąlygomis. Didžiausia teflono gamybos kompanija *DuPont* žada ateityje sparčiai mažinti šios medžiagos gamybą.

## Šaltiniai
Čiurliniai paukščiai

**Čiurliniai paukščiai** (*Apodiformes*) – paukščių (*Aves*) būrys. 

Labai maži, maži ir vidutinio dydžio, vikriai skraidantys paukščiai, turintys smailius sparnus ir mažas, vaikščioti netinkamas kojas. Monogamai. Jaunikliai išsikala pliki ir akli.

Skirstomi į 4 šeimas:
* *Aegothelidae* - Pelėdagalviai; 9 rūšys.
* *Apodidae* - Čiurliniai; apie 100 rūšių.
* *Hemiprocnidae* - Medžių čiurliai; 4 rūšys.
* *Trochilidae* - Kolibriniai; kartais išskiriami į savarankišką kolibrinių paukščių (*Trochiliformes*) būrį.

Lietuvoje aptinkama tik viena čiurlinių (*Apodidae*) šeima ir 3 rūšys, priklausančios tikrųjų čiurlių (*Apus*) ir alpinių čiurlių (*Tachymarptis*) gentims:
# Juodasis čiurlys (*Apus apus*); peri Lietuvoje.
# Blyškusis čiurlys (*Apus pallidus*); retai užklysta, Lietuvoje neperi. Pirmą kartą Lietuvoje stebėtas per rudeninę paukščių migraciją, 2013 m. spalio 28 d.
# Baltapilvis alpinis čiurlys (*Tachymarptis melba*). Retai užklysta, Lietuvoje neperi.

## Šaltiniai
Orpimentas

**Orpimentas**, **Karališkas geltonis** – Viduramžiais paplitęs, itin skaisčios geltonos (auksinės) spalvos pigmentas, kartais (kalbant apie dažus) vadinamas auksu. Be geltonojo, kartais yra naudojamas ir raudonasis orpimentas (arseno disulfidas).

Lengvai reaguoja su kitais dažais, ypač – su švino baltalu. Dėl sunkaus maišymo (lengvai vykstančių cheminių reakcijų su kitais pigmentais), orpimentas dažniausiai naudojamas grynas.

Orpimentui spalvą suteikia arseno trisulfidas, kuris yra labai **nuodingas**. Būtent dėl to ir paplito įsitikinimas, kad geltoni dažai yra nuodingi. Pastarąjį įsitikinimą vėliau smarkiai sustiprino ir išplatino žymiai pigesnis ir universalesnis (nors ir ne toks nuodingas) geltonas dažas – Neapolio geltonis.

Šiuo metu orpimentas naudojamas labai ribotai, tik dailėje. Vietoje jo dažniausiai naudojami kadmio pigmentai.
Marsas (pigmentas)

**Marsas** – grupė dirbtinių geležies pigmentų (įvairūs geležies oksidai), sukurtų XVII amžiuje. Visi šie pigmentai pasižymi ne itin ryškiomis spalvomis, yra neskaidrūs, tačiau ir nenuodingi, gana neblogai maišomi su kitais dažais, yra stabilūs (laikui einant, nekeičia spalvos). *Marso* pigmento pavadinimas yra dirbtinis – dėl geležies priskyrimo romėnų dievui Marsui. Šiuo metu *marso* pigmentai didžiąja dalimi pakeičia tokius natūralius mineralinius pigmentus, kaip Siena, Ochra, Umbra.

Paplitusios *Marso* rūšys:
* Geltonas marsas (šviesus) – turi citrininį atspalvį, primenantį geltonąją ochrą.
* Geltonas marsas (tamsus) – turi sodrų, šiek tiek oranžinį atspalvį, panašus į šviežią ochrą.
* Oranžinis marsas – sodriai (tamsiai) oranžinis, su raudonu atspalviu.
* Raudonas marsas – sodriai (tamsiai) raudonas, panašus į raudonąją ochrą.
* Violetinis marsas – raudonai violetinės spalvos.
* Juodas marsas – juodos spalvos (su raudonu atspalviu), itin tamsus.
Aliejinė tapyba

**Aliejinė tapyba** – tapybos technika, naudojant aliejinius dažus. Europoje pradėjo populiarėti XV a. Nyderlanduose, patobulinus temperą. Janas van Eikas (apie 1390 − 1441 m.) paprastai laikomas aliejinės tapybos pradininku Europos profesionalioje tapyboje, nors pati technika buvo žinoma daug anksčiau. Tapyba aliejumi leidžia išgauti itin sodrias, natūralias spalvas, tikslias vaizdo detales ir faktūrą. Skirtingai, nei temperoje, džiūdami dažai gana nesmarkiai keičia spalvą. Siekiant išsaugoti spalvų sodrumą, paveikslai dažnai dengiami specialiu laku.

Esminės tapybos *aliejumi* problemos – daugelis pigmentų smarkiai keičia spalvą, priklausomai nuo apšvietimo (dienos šviesoje buvusi mėlyna spalva gali tapti žalia esant lempų apšvietimui ir pan.), dažai linkę reaguoti tarpusavyje (cheminis spalvų kitimas). Dėl labai lėto dažų džiūvimo, vieno aliejinio paveikslo tapymas gali užtrukti kelis mėnesius.
Marsas

Žodžio **Marsas** reikšmės:
* Marsas (planeta) – ketvirtoji Saulės sistemos planeta;
* Marsas (mitologija) – romėnų karo dievas;
* Marsas (pigmentas) – dirbtinių geležies pigmentų grupė;
* Marsas (laivyba) – stebėjimo aikštelė laive ant stiebo.
Aliejus (reikšmės)

Galimos skirtingos žodžio **aliejus** reikšmės pagal panaudojimą:
* aliejus – cheminė medžiaga;
* augalinis aliejus – iš augalų gaunami riebalai, paprastai skysti (žr. augalinių aliejų sąrašas);
* aliejus – tapybos rūšis;
* eterinis aliejus – lakus ir kvapnus daugybės junginių mišinys, gaunamas iš augalų.
Pieštukas

**Pieštukas** – piešimo ir rašymo įtaisas, sudarytas iš nusmailintos piešiančios šerdies ir apvalkalo. Kai kada apvalkalo gali ir nebūti (visas pieštukas, kaip vientisa šerdis). Piešiant *pieštuku*, šerdis ant popieriaus palieka savo daleles, kurios matomos kaip pieštuko pėdsakai. Apvalkalas paprastai medinis, tačiau šiais laikais gali būti ir plastikinis.

Viduramžiais dažniausiai buvo naudojami švino ir sidabro, šiais laikais – juodi grafitiniai pieštukai. Grafito pieštuko šerdis gali būti iš gryno vientiso grafito (pirmieji grafitiniai pieštukai buvo būtent tokie) arba iš grafito ir molio mišinio. Spalvinių pieštukų šerdelės nudažytos ne grafitu, o spalvotu pigmentu.

Pirmąjį šiuolaikinį pieštuką 1795 m. išrado prancūzų chemikas Nicolas Conte, kuris sumaišė grafitą su moliu ir iškaitinęs jį įspraudė į medinį cilindrą.

Piešimo technika pieštukams artimos kreidelės.

XX a. daugelyje sričių (išskyrus dailę) pieštukus pakeitė kiti piešimo ir rašymo įrankiai – flomasteriai ir tušinukai.

Žinomesnės pieštukų rūšys:
* Sidabro pieštukas
* Švino pieštukas
* Grafito pieštukas
* Spalvinis pieštukas
* Akvarelės pieštukas
* Cheminis pieštukas
* Dailidės pieštukas
* Automatinis pieštukas, kitaip - *mechaninis pieštukas*, kurį 1822 m. išrado Sampson'as Mordan'as ir Gabriel'is Riddle'as. Populiariausi grafito storiai milimetrais: 0,3, 0,5, 0,7, 0,9, 1,1 ir 1,6.

## Etimologija

Lietuvišką terminą *pieštukas* sukūrė kalbininkas Jonas Jablonskis.

## Skirstymas

## Taip pat skaitykite
* Drožtukas

## Šaltiniai
Kipro vėliava

**[[Kipras|Kipro]] [[vėliava]]** – vienas oficialių Kipro valstybės simbolių. Tai baltas stačiakampis, kuriame yra pavaizduoti: Kipro sala ir dvi alyvmedžio šakelės.

## Istorija

Kipro vėliava buvo sukurta 1960 m., tuometinio Kipro prezidento M. Makarios dekretu (1960 m. kovo 6 d.) ji buvo paskelbta oficialia šios salos vėliava.

1974 m. Turkija užėmė šiaurinį Kiprą, o vėliau ši Kipro dalis paskelbė nepriklausomybę (žr. Turkų Kipras) ir patvirtino savo atskirą vėliavą. Pietinė graikų valdoma Kipro dalis išlaikė ankstesnę vėliavą.

## Simbolika
Balta spalva simbolizuoja taikų sambūvį tarp dviejų Kipro tautų – graikų bei turkų. Salos spalva simbolizuoja varį, kuriuo antikiniais laikais ši sala garsėjo, alyvmedžio šakelės – taiką.

## Taip pat skaitykite
* Šiaurės Kipro vėliava
## Išnašos
Kaulų suodžiai

**Kaulų suodžiai** – ypač tamsus juodas pigmentas, gaunamas deginant kaulus. Naudojamas dailėje. Sudarytas iš anglies dalelių ir kalcio fosfato. Pačios geriausios kokybės *kaulų suodžiai* būdavo daromi iš dramblio kaulo (ilčių), tačiau dėl dramblių apsaugos šiuo metu negaminami. Kaulų suodžiai naudojami itin geram (kiniškam) tušui bei juodai akvarelei gaminti.
Tušas

**Tušas** – skystas, juodas dažas, naudojamas braižyboje, tapyboje, piešime. Taip pat – tapybos technika. Tušas būna tiekiamas skystas (buteliukuose) arba plytelėmis, tirpstančiomis vandenyje. Sudėtinės *tušo* dalys – vanduo, kazeinas, suodžiai. Prastam tušui kai kada, kaip ir rašalui, naudojami juodi anilininiai dažai, kokybiškam (kiniškam) – Kaulų suodžiai.

Tušu būna piešiama (naudojant plunksną) arba tapoma, atskiedus tušą vandeniu. Pastaroji technika labai artima akvarelei, neretai naudojama kartu su ja.
Paprastasis kovas

**Paprastasis kovas** (*Corvus frugilegus*) – varninių (*Corvidae*) šeimos, varnų (*Corvus*) genties paukščių rūšis. Priklausomai nuo Lietuvos regiono, šalyje nuo seno vadinamas **kovu** arba **kovarniu**.

## Išvaizda
Spalva panašus į paprastąjį kranklį, bet už jį gerokai mažesnis, snapas laibesnis ir pilkšvas. Abu poros nariai juodi, metalo žvilgesio. Snapo pamatinė dalis balsvos spalvos. Jaunikliai matinės juodos spalvos. Kovo kūno ilgis 40-49 cm, atstumas tarp sparnų tarpugalių 81-94 cm, sveria apie 380–520 g.

## Paplitimas
Lietuvoje kovai pasirodo apie kovo pradžią (4 dieną) ar vidurį, dalis jų čia būna pasilikę žiemoti. Per migraciją traukia į Didžiąją Britaniją, Vokietiją, Nyderlandus.

## Elgsena

Gyvena žmogaus kaimynystėje, dažnai kolonijomis, kurios įsikuria kapinėse, prie bažnyčių, parkuose, skveruose. Dažnai sudaro mišrius būrius kartu su pilkosiomis varnomis ir eurazinėmis kuosomis. Lankosi sąvartynuose, po laukus, pievas, dirvonus. Šaukia prikimusiu balsu „kran“.

Lizdus krauna įvairiuose medžiuose, tačiau dažniausiai pušyse, klevuose, uosiuose, liepose. Lizdo pagrindą suka iš įvairių medžių šakų, žolių, stiebų, vielų. Vidų iškloja sausa žole, plaukų kuokštais, popieriaus skiautelėmis. Paprastai lizdo vidus klojamas iš švelnesnių medžiagų. Statydami lizdą dažnai vienas nuo kito nugvelbia statybinę medžiagą, todėl kolonijose girdimas nuolatinis triukšmas. Viename medyje būna net po keliasdešimt lizdų.

Kiaušinius deda balandžio mėn. pradžioje. Dėtyje dažniausiai 4-5 ovalūs, žalsvi, išmarginti tankiais juosvais ir rusvais taškeliais bei brūkšneliais kiaušiniai. Peri abu porelės nariai apie 17-19 dienų. Perinčią patelę maitina patinas. Perėjimo metu daug jauniklių žūva, suaugusieji po mėnesio lizdą palieka.

## Intelektas
Įvairūs tyrimai nelaisvėje parodė paprastųjų kovų intelektualų elgesį sprendžiant problemas, įskaitant gebėjimą naudoti ir modifikuoti įvairius įrankius. Pavyzdžiui, viename iš tyrimų paukščiai iš metalinių vielų sulankstė kabliukus, kuriuos panaudojo kibirėliui su maistu ištraukti iš vertikalaus cilindrinio indo. Kituose tyrimuose jie taip pat suprato, kad maistą vamzdelyje galima pasiekti įstumiant akmenukus. Siekdami tikslo, paprastieji kovai teisingai atrinko akmenis pagal jų dydį ir formą. Paprastieji kovai taip pat parodė gebėjimą bendradarbiauti tarpusavyje, kai, siekdami pasiekti maistą, vietoje individualių veiksmų drauge tempė virvutes.

## Mityba
Paprastieji kovai minta įvairiais bestuburiais, lesa įvairių augalų sėklas, uogas, vaisius.

## Šaltiniai
Horizontas

**Matematinis horizontas** (kartais vadinamas **tikruoju horizontu**) – dangaus sferos didysis apskritimas, kurio plokštuma yra statmena vertikaliajai linijai (linijai, jungiančiai zenitą ir nadyrą). Dangaus šviesulio aukštis virš matematinio horizonto yra kampas tarp tiesės, jungiančios dangaus šviesulio padėtį dangaus sferoje su dangaus sferos centru, ir matematinio horizonto plokštumos. Jis yra matuojamas laipsniais. Aukščiau matematinio horizonto esantiems dangaus šviesuliams aukštis virš matematinio horizonto visada yra tarp 0 ir 90 laipsnių. Kartais dangaus šviesuliams, esantiems žemiau matematinio horizonto irgi nurodomas jų aukštis virš matematinio horizonto, tokiu atveju jis yra tarp -90 ir 0 laipsnių. **Regimasis horizontas** (dar vadinamas **fiziniu horizontu**) yra linija, atskirianti žemę nuo dangaus. Daugelyje vietų regimasis horizontas yra neaiškus dėl medžių, pastatų, kalnų ir t. t. Tačiau stebint laive jūroje jis yra ypatingai ryškus. Jūroje regimasis horizontas visada eina žemiau matematinio horizonto.

Atstumas iki horizonto lygumoje yra maždaug \sqrt{13h} kilometrų, kur *h* yra akių aukštis virš Žemės paviršiaus.

Pavyzdžiui:
* Stovint ant žemės, kai h = 1,70, horizontas yra už 4,7 km
* Stovint ant 100 m aukščio kalvos ar bokšto, horizontas yra už 36 km
Šie skaičiai nurodo teorinį matomumą, kuris gali priklausyti ir nuo oro skaidrumo, objektų, esančių žemės lygyje.
Alizarinas

**Alizarinas** (, iš  'sultys') – organinis dažiklis, sintetinamas iš antraceno. Tai raudonų atspalvių sintetinis pigmentas, savo savybėmis labai artimas (chemiškai imituojantis) purpurui. Spalva priklauso nuo to, kokio metalo druskos naudojamos dažams gaminti: aliuminio druskos būna raudonos, kalcio – purpurinės, geležies – raudonai rudos.

Lydymosi temperatūra 289&nbsp;°C. Blogai tirpsta vandenyje, gerai – šarmų tirpaluose. Yra randamas dažinės raudės (*Rubia tinctorum*) šaknyse. Dažymas šiuo dažikliu ilgas ir sudėtingas, todėl dabar nebenaudojamas. Pirmieji 1869 metais alizariną susintetino vokiečių mokslininkai – Karlas Graibė ir Karlas Lybermanas.
Vasario 30

Grigorijaus kalendoriuje Vasaris turi 28 arba 29 dienas. Tačiau tris kartus istorijoje kai kuriose šalyse jis turėjo 30 dienų.

Švedijos karalystė 1700 metais, kuriai tuo metu priklausė ir Suomija, planavo pereit nuo Julijaus prie Grigaliaus kalendorių, praleidžiant keliamųjų metų papildomas dienas ateinančius 40 metų. 1700 metai nebuvo keliamieji, tačiau 1704 ir 1708 buvo, tad planas nebuvo teisingas. Taip Švediškas kalendorius tapo pasuktas viena diena į priekį nuo Julijaus kalendoriaus, bet vis dešimt dienų atsiliko nuo Grigaliaus. Šis nesusipratimas buvo išspręstas, kai 1712 metais buvo pridėtos dvi papildomos dienos prie vasario, taip atsirandant tais metais vasario 30 d. i. Ta diena atitiko vasario 29 Julijaus bei kovo 11 Grigaliaus kalendoriuose. Švedija prie Grigaliaus kalendoriaus perėjo 1753 metais.

1929 metais Tarybų Sąjungoje buvo įvestas revoliucinis kalendorius, kuriame kiekvienas mėnuo turejo 30 dienų, o likusios 5 ar 6 dienos buvo šventinės. Taip 1930 ir 1931 metais egzistavo vasario 30, tačiau 1932 metais buvo sugrąžinti senieji mėnesių ilgiai.

Trylikto amžiaus mokslininkas Sakroboskas teigė, kad Julijaus kalendoriaus vasaris turėjo 30 dienų keliamaisiais metais nuo 44 iki 8 metų prieš mūsų erą. Teigiama, kad tada Augustas sutrumpino vasarį, norėdamas suteikti rugpjūčiui (), tada pavadintam jo garbei, tiek pat dienų, kiek turėjo liepa (), pavadinta Julijaus Cezario garbei. Kadangi nėra jokių papildomų istorinių įrodymų, tikima, kad tai yra mitas, nors ir labai senas.
Chromas (pigmentas)

**Chromo pigmentai** būna juodi, raudoni, geltoni, žali. Plačiai naudojami tapyboje, pasižymi ryškiomis sodriomis spalvomis, gera dengiamąja geba, daugelis yra atsparūs šviesai (neblunkantys). Kai kurie iš chromo pigmentų yra labai nuodingi, kai kurie kiti – silpnai kenksmingi.

Populiaresnės chromo pigmentų rūšys:
* Chromo žalia – gelsvai žalios spalvos chromo oksidas.
* Smaragdo žalia, Viridžio žalia – sodriai žalias chromo pigmentas, dažniausiai naudojamas glazūravimui.
* Chromo geltona, Leipcigo geltona – citrinų geltonumo švino chromatas, labai nuodingas.
* Chromo raudona – chromo ir švino junginiai, nenaudojami (pakeisti kadmiu).
Kobaltas (pigmentas)

**Kobalto pigmentas** – geltonos, mėlynos spalvos pigmentai. **Nuodingi**.

Naudojami dailėje. Pasižymi gera dengiamąja geba, gana atsparūs šviesai, tačiau kai kurie neatsparūs maišymui, ypač su švino pigmentais.

Žinomesni kobalto pigmentai:
* Kobalto geltona, aureolinas – auksinės spalvos pigmentas, plačiai naudojamas.
* Kobalto violetinė šviesi – raudonai violetinis pigmentas, labai stabilus (neblunkantis).
* Kobalto violetinė tamsi – mėlynai violetinis pigmentas, labai stabilus (neblunkantis).
* Karališka mėlyna, kobalto mėlyna, – kobalto aliuminatas, labai sodriai mėlynas pigmentas, laikui einant, linkęs bąlti.
* Dangaus mėlyna – kobalto stanatas, stabilus šviesiai mėlynas – Žydras pigmentas.
Purpuras

**Purpuras** (, ) – nuo senų laikų žinomas raudonų – violetinių atspalvių pigmentas, gaunamas iš Viduržemio jūroje gyvenančių pilvakojų purpurinių mureksų. Pasižymi labai sodriomis spalvomis, nuo tamsokos ryškiai raudonos (artimos bordinei) iki melsvai violetinės. 

Pirmieji purpuro pigmentą pradėjo gaminti finikiečiai. Tai buvo pats brangiausias dažas, kainavęs, istoriko Teopompo liudijimu, tiek pat kiek ir sidabras.  

Turbūt purpuro retumas ir brangumas lėmė, kad jis tapo ne tik turto, bet ir statuso simboliu, kurio vartojimas neretai buvo reguliuojamas. Purpuru dažyti drabužiai buvo aukščiausios valdžios simboliu, pavyzdžiui, apie Bizantijos imperatoriaus sūnus ar duktė buvo vadinami epitetu *porphyrogenitos*, t. y. "gimęs su purpuro rūbais".

XIX a. purpurą išstūmė sintetinis jo analogas alizarinas.
Karaliaučiaus mėlis

**Karaliaučiaus mėlis** (dažnai - *Prūsiškasis mėlis*, *Berlyno mėlis*, kartais – *geležies mėlis*, iš vok. kalbos verstose knygose – *Paryžiaus mėlis*) – mėlynas, su žaliais atspalviais, pigmentas (geležies ferocianidas – *Fe<sub>4</sub>[Fe(CN)<sub>6</sub>]<sub>3</sub>*), išrastas XVIII a. Atsparus šviesai, neblunkantis, nenuodingas, turi didelę dengiamąją gebą. Jo cheminis pavadinimas (kartu su ciano mėliu) suteikė vardą žydrai ciano spalvai. Šiuo metu *Karaliaučiaus mėlis* naudojamas ribotai, vietoje jo dažniau naudojamas stabilesnis ftalocianinas.
Siena (pigmentas)

**Siena** – grupė mineralinių pigmentų, gaunamų iš Sienos regiono molžemių (Italijoje). Pagrindiniai dažantys komponentai – geležies oksidai. Dažniausiai skiriamos dvi *sienos* rūšys – žalia (šviežia) *siena* naudojama, kaip šviesiai geltonas pigmentas (koncentruota – kaip rudas), turi mažiau raudonų atspalvių, nei ochra bei deginta *siena*, kuri pasižymi gana ryškia, raudonai ruda spalva. *Sienos* spalvos pobūdis smarkiai priklauso nuo temperatūros, kurioje ji buvo deginama. *Siena* yra itin stabilus, spalvos nekeičiantis pigmentas, gerai maišomas su kitais dažais, atsparus šviesai, nenuodingas.
Ochra

**Ochra** – seniausias iš žmonijai žinomų pigmentų (seniausios urvų tapybos amžius yra apie 45 tūkstančiai metų). Ochros pagrindą sudaro geležies rūda, turinti limonito. Rudos ochros pagrindą sudaro mineralas gėtitas. Ochros spalva svyruoja nuo rusvai geltonos (žalia ochra) iki rudai raudonos (deginta ochra). Geriausia ochra kasama Prancūzijoje. Atspari šviesai, gerai maišosi su kitais dažais, turi didelę dengiamąją gebą, nenuodinga, naudojama dailėje, namams dažyti ir pan. Naujaisiais laikas vietoj ochros neretai naudojamas ryškesnes spalvas turintis marsas.

Neolito laikais Europoje raudona ochra būdavo apibarstomi mirusiųjų kūnai. Tyrinėtojai mano, kad ochra simbolizuodavo gyvybės šaltinį – kraują.

## Išnašos
Ultramarinas

**Ultramarinas** – mėlynas pigmentas, gaunamas iš natūralaus arba (dažniau) sintetinio lazurito.

Mėlynos spalvos atspalvis, pasižymi švaria mėlynu arba violetiniu atspalviu, atsparus šviesai, gerai maišosi su kitais dažais, turi gerą dengiamąją gebą, neblunka, nenuodingas.

Ultramarino istorija siekia kelis šimtmečius: ankstyvaisiais viduramžiais jis buvo žinomas Kinijoje, Persijoje ir Tibete. Į Europą pateko per Veneciją iš Afganistano.  

Dabartiniais laikais reklamoje ultramarinas dažnai naudojamas norint pirkėjui sukelti teigiamą nuotaiką. Atspalvių gali būti pačių įvairiausių: nuo žalsvai mėlyno iki tamsiai rožinio. Nepaisant galimo panašumo, pigmento sudėtis gali skirtis – taip ultramarinui priskiriami „Egipto mėlis“ ir „Majų mėlis“ turi visiškai skirtingą cheminę sudėtį. 

Buvusiame žvejų kaimelyje Nidoje kai kurie namai dažyti ryškiai mėlyna spalva, ją garsusis Rytprūsių tapytojas Lovisas Korintas vadino *aštriu ultramarinu*, vėliau dailėje prigijo „Nidos mėlio“ pavadinimas.


Vaizdas:Lapis-lazuli hg.jpg|Afganiškas lazuritas – ultramarino gamybai naudojama uoliena
Vaizdas:Natural ultramarine pigment.jpg|Naturalaus pigmentas
Vaizdas:Ultramarinepigment.jpg|Sintetinis pigmentas 


## Išnašos

## Šaltiniai
* Ultramarinblau // www.seilnacht.com
* Ultramarine, natural. // Colourlex.com
* Ultramarine, artificial. // Colourlex.com
* Cathleen Hoeniger. ''The Identification of Blue Elements in Early Sienese Paintings by Color Infrared PhotographyThe Identification of Blue Elements in Early Sienese Paintings by Color Infrared Photography'' // The Journal of the American Institute for Conservation. Vol. 30. Nr. 2, 1991, S. 115–124
Lietuvos savivaldybių reforma 1994–1999 m.

**Savivaldybių reforma 1994–1999 m.** buvo įgyvendinta siekiant performuoti Lietuvos administracinio suskirstymo sistemą.

## Pirmasis etapas

1994 m. buvo priimtas LR teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas, kuriuo buvo nustatyti teritorijos administraciniai vienetai – apskritys ir savivaldybės.
Vadovaujantis LR teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymu (Žin., 1994, Nr.60-1183; 1995, Nr.79-1819; 1997, Nr.65-1544; 1999, Nr.43-1362, Nr.109-3176) pirmajame teritorijos administracinių vienetų reformos etape buvo įsteigtos 56 savivaldybės ir 10 apskričių: Alytaus, Kauno, Klaipėdos, Marijampolės, Panevėžio, Šiaulių, Tauragės, Telšių, Utenos ir Vilniaus.

## Antrasis etapas

Įstatymas dėl reformos priimtas 1999 m. gruodžio 21 d. Didelės plotu ir (arba) gyventojų skaičiumi rajonų savivaldybės, kuriose buvo keli aiškūs centrai, buvo suskirstytos į dalis, nuo jų atskiriant naujas savivaldybes. Mažų miestų savivaldybės, kurios iki tol apėmė tik tuos miestus, buvo išplėstos, kad apimtų dar ir apylinkes, o jų pavadinimas pakeistas iš „miesto savivaldybės“ į tiesiog „savivaldybę“. Kai kurios sienos tarp savivaldybių pakeistos, taip kad teritorijos įeitų į tą savivaldybę, kurios sostinė yra arčiau jų.

Per savivaldybių reformą buvo:
* Įkurta Elektrėnų savivaldybė (iš Trakų rajono teritorijų, kurios arčiau Elektrėnų nei Trakų, taip pat iš rytinės Kaišiadorių rajono dalies).
* Įkurta Rietavo savivaldybė (iš Plungės rajono pietinės dalies)
* Įkurta Pagėgių savivaldybė (iš Šilutės rajono pietryčių); ji buvo atjungta nuo Klaipėdos apskrities ir priskirta Tauragės apskričiai, nes nuo visų jos teritorijų Tauragė arčiau nei Klaipėda.
* Išplėstos Druskininkų ir Birštono savivaldybės, iš miesto savivaldybių pervadintos į tiesiog savivaldybes. Pirmoji prijungė dalį Lazdijų rajono ir Varėnos rajono teritorijų, o antroji – Prienų rajono.
* Neringos miesto savivaldybė pervadinta į Neringos savivaldybę, kad atitiktų padėtį, nes miesto ten nėra.
* Viekšniai perduoti iš Akmenės rajono Mažeikių rajonui, taip padarant Akmenės rajoną mažiausia rajono savivaldybe.
* Išplėsta Marijampolės miesto savivaldybė ir tapo Marijampolės savivaldybe, apimančia trečdalį buvusio Marijampolės rajono, visą jo vidurį. Pastarasis panaikintas, jo pietūs tapo Kalvarijos savivaldybe, o šiaurė – Kazlų Rūdos savivaldybe. Kalvarijos savivaldybė taip pat prijungė dalį Vilkaviškio rajono, o Kazlų Rūdos savivaldybė – Šakių rajono.
* Grigiškės atskirtos nuo Trakų rajono ir prijungtos prie Vilniaus miesto.
* Suformuotos seniūnijos.

## Nuorodos
* Įstatymas, tiksliai apibrėžiantis savivaldybių pokyčius
Umbra

**Umbra** – mineralinis pigmentas, molžemis, turintis geležies ir mangano oksidų. Išskiriamos dvi *umbros* rūšys – žalia (šviežia) *umbra* turinti melsvai (kartais – žalsvai) rudą spalvą bei deginta *umbra*, turinti tamsią, raudonai rudą (bordo) spalvą. *Umbra* yra atspari šviesai, gerai maišosi su kitais dažais, turi didelę dengiamąją gebą. Geriausia *umbra* kasama Kipre, nebloga *umbra* kasama ir Italijoje.
Paprastoji riešutinė

: Paprastoji riešutinė (*Nucifraga caryocatactes*)
: *Nucifraga caryocatactes hemispila*
: Kašmyrinė riešutinė (*Nucifraga multipunctata*)
:

* *Corvus caryocatactes* Linnaeus, 1758

**Paprastoji riešutinė** (*Nucifraga caryocatactes*) – varninių (*Corvidae*) šeimos, riešutinių (*Nucifraga*) genties paukščių rūšis. Lietuvoje nuo seno vadinama tiesiog **riešutine**. 

Lietuvoje nėra dažna, čia peri retai, rudenį atskrenda šiaurinių sričių paukščiai. Iš šiaurinių kraštų atskridę paukščiai būna nebaikšūs, patiklūs, todėl daug jų žūva po automobilių ratais, nuo plėšrūnų ir kt.

## Išvaizda
Tai maždaug eurazinės kuosos dydžio paukštis, kuris nesunkiai atpažįstamas iš dėmėto kūno bei balto uodegos galo. Kūno ilgis 32-38 cm (matuojant nuo snapo galo iki uodegos galo), atstumas tarp išskleistų abiejų sparnų galų 49-58 cm, kūno masė 120-190 gramų. Patino ir patelės viršugalvis, sparnai ir uodega juodi, likusi kūno dalis ruda, durpių spalvos, išmarginta baltomis dėmėmis.

## Elgsena
Gyvena pušynuose, eglynuose, rečiau mišriuose miškuose. Paprastoji riešutinė nėra labai vikri, kartais ilgą laiką nejudėdama tupi viršūnėje ar tarp tankių šakų. Balsas garsus ir čaižus, savotiškas „kerr-kerr-kerr", primenantis eurazinio kėkšto balsą. Monogamė. Lizdą krauna aukštai eglėse, prie kamieno, iš šakučių, vidų iškloja kerpėmis, supuvusia mediena. Kovo-balandžio mėn. deda 3-4 ovalius, šviesiai melsvus ir žalsvus, išmargintus rusvais taškeliais kiaušinius. Peri patelė 16-18 dienų, jaunikliai lizdą palieka 21-25 dienų amžiaus. Išveda vieną vadą.

## Mityba
Paprastosios riešutinės minta gyvūniniu ir augaliniu maistu. Lesa riešutus, spygliuočių sėklas, giles, šermukšnių ir gudobelių vaisius. Žiemą kaupia maisto atsargas. Riešutus ir giles paslepia po samanomis, medžių lapais. Globotina kaip reta perinti rūšis.

## Šaltiniai
Sepija (pigmentas)

**Sepija**, **indiškas tušas** – raudonai rudas, su nežymiu violetiniu atspalviu pigmentas, gaunamas iš galvakojų moliuskų sepijų (*Sepiidae*), taip pat – tapybos technika, artima akvarelei ir tušui. Kartais naudojama sausa *sepija*, kuria piešiama, panašiai, kaip pieštuku.

## Gamyba
Tikras *sepijos* pigmentas gaunamas iš sepijų (kartais – aštuonkojų) rašalinių liaukų, kurias moliuskai naudoja gynybai nuo priešų – paskleisdami didelį rašalo debesį ir suklaidindami grobuonis. Rašalinių liaukų išskiriamas pigmentas yra juodas, sudarytas iš smulkių pigmento melanino dalelių, tačiau jį pavirinus su kaustine soda, gaunamas raudonai rudas, sodrios spalvos pigmentas, tinkamas dailei. Šiais laikais vietoje tikros *sepijos* neretai naudojami kiti rudų atspalvių dažai, pvz., marsas.

## Pigmento savybės
*Sepijos* dažai naudojami mišiniuose su vandeniu, panašiai, kaip akvarelė, neretai tapoma kartu su tušu ar akvarele, pastarojoje kartais naudojama vietoje rudų dažų. Pigmentas gana neatsparus šviesai, nuo saulės šviesos per kelerius metus išblunka, keičia savo atspalvį, tačiau blankiai apšviečiami paveikslai, tapyti *sepija*, išlieka šimtmečius. Tapant aliejumi, *sepija* beveik nenaudojama, tačiau kartais naudojama kartu su pastele. Iš koncentruotos *sepijos* būna daromos kreidelės, kuriomis piešiama panašiai, kaip anglimi.

## Naudojimas
*Sepijos* dažus naudojo dar senovės romėnai, šie dažai gana populiarūs buvo ir viduramžiais, tačiau visą tą laiką daugiausiai naudojami kaip rašymui skirtas rašalas.

Dailėje sepija ėmė plisti nuo XVIII a., kai pradėta naudoti kartu su akvarele vietoje rudų (plautų) medžio suodžių, o XIX a. tapo vienu iš plačiai paplitusių dažų. Populiarėjant fotografijai, *sepija* pradėta plačiai naudoti nuotraukoms tonuoti – ja nudažytos nespalvotos nuotraukos įgyja daug natūralesnius atspalvius, nei nespalvotos. Šiuo metu *sepiją* dažniausiai naudoja akvarelistai bei fotografai, kuriantys menines nuotraukas.
Ugniabudė

**Ugniabudė** (*Flammulina*) – šalmabudinių (*Mycenaceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga viena rūšis – juodkotė ugniabudė (*Flammulina velutipes*).
Chlorofilas

**Chlorofilas** (iš  – žalias, *phyllon* – lapas), liet. **žãlymas** – grupė žalių, magnio turinčių augalų pigmentų, porfirino dariniai. Dalyvauja fotosintezėje. Sugeria raudoną ir mėlyną šviesą, kurios energija per tarpines grandis panaudojama angliavandenių gamybai. Chlorofilas gerai atspindi žalio spektro šviesą, todėl augalų lapai atrodo žali.

Yra keletas cheminės sandaros detalėmis besiskiriančių chlorofilo tipų. Aukštesniuosiuose augaluose ir žaliadumbliuose aptinkamas chlorofilas a ir b. Kituose dumbliuose ir fotosintetinančiose bakterijose būna ir kitų tipų chlorofilo.

Chlorofilo molekulė paverčia sugertos šviesos kvanto energiją sužadinto elektrono energija. Šis sužadintas elektronas fotosintetinančios sistemos pagalba keliskart pernešamas per tilakoido membraną, kartu perkeldamas vandenilio joną (H+) prieš elektrocheminį gradientą. Sukurtas gradientas panaudojamas fotosintezei reikalingam ATP sintetinti. Sužadinti elektronai per tarpines grandis taip pat panaudojami tamsinėje fotosintezės stadijoje vykstančiose redukcijos reakcijose.

Ląstelės sintetinami chlorofilo pirmtakai (protochlorofilidas) geba sugerti šviesos kvantą, bet nenukreipia sužadinto elektrono ląstelei naudinga kryptimi. Vietoj to formuojasi ląstelei pavojingi laisvieji radikalai. Augalą apsaugo sudėtinga chlorofilo sintezės reguliavimo sistema, kurios tikslus veikimo mechanizmas nežinomas.

*Chlorofilai* yra aktyviai tiriami, bandoma sukurti būdus, kaip juos panaudoti pramoninei angliavandenių gamybai iš Saulės šviesos, vandens ir atmosferoje esančio anglies dvideginio (CO2), išskiriant deguonį.

## Istorija
1912 m. Vilstateris išsiaiškino, kad chlorofilas yra chlorofilo a ir chlorofilo b mišinys.

## Savybės

Chlorofilo a absorbcijos maksimumas yra 420–450 nm, o chlorofilo b tarp 630 ir 690 nm.

## Šaltiniai
Kazachų kalba

**Kazachų kalba** – tiurkų kalbų vakarų grupės kipčiakų pogrupio kalba. Kazachstano valstybinė kalba. Pasaulyje kazachų k. kalba apie 18 mln. žmonių.

Iki 1929 m. kazachai vartojo arabų raštą, 1929–1940 m. – lotynų, o nuo 1940 m. ją pakeitė modifikuota kirilica su keliomis papildomomis raidėmis specifiniams garsams pažymėti. Kinijoje gyvenantys kazachai vartoja arabų raštą.

2006 metų spalį Kazachstano prezidentas Nursultanas Nazarbajevas pasiūlė pakeisti kazachų kalbos rašmenis iš kirilicos į lotyniškus simbolius.

2017 m. spalio 27 d. Kazachstano prezidentas N. Nazarbajevas pasirašė įsaką dėl lotyniškų rašmenų pakeitimo iš kirilicos iki 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Nuosėdis

**Nuosėdis** (*Cortinarius*) – nuosėdinių (*Cortinariaceae*) šeimos grybų gentis. Tai didžiausia agarikiečių gentis, joje yra daugiau nei 2000 rūšių. 

Lietuvoje yra 120 rūšių. Labiausiai paplitusios:  
* Raukšlėtasis gudukas (*Cortinarius caperatus*). Valgomas.
* Rinkėtasis nuosėdis (žieduotasis) (*Cortinarius armillatus*). Valgomas.
* Melsvakotis nuosėdis (*Cortinarius collinitus*). Valgomas.
* Stambusis nuosėdis (*Cortinarius triumphans*). Valgomas.
* Gauruotkotis nuosėdis (*Cortinarius claricolor*). Valgomas.
* Kislusis nuosėdis (*Cortinarius multiformis*). Valgomas.
* Gleivėtasis nuosėdis (*Cortinarius mucosus*). Valgomas.
* Gyvatkotis nuosėdis (*Cortinarius trivialis*).Nevalgomas.
* Nuodingasis nuosėdis (*Cortinarius orellanus*). Nuodingas.
* Rausvasis nuosėdis (*Cortinarius rubellus*). Nuodingas.
* Žvynuotasis nuosėdis (*Cortinarius pholideus*). Valgomas.
* Variaspalvis nuosėdis (*Cortinarius varius*). Valgomas.
* Žemiakvapis nuosėdis (*Cortinarius variecolor*). ?
* Valgomasis nuosėdis (*Cortinarius praestans*). Valgomas.
* Violetinis nuosėdis (*Cortinarius violaceus*). Valgomas.
* Ožiakvapis nuosėdis (*Cortinarius traganus*). Nevalgomas.
* Lelijinis nuosėdis (*Cortinarius alboviolaceus*). Nevalgomas.
* Pūkuotasis nuosėdis (*Cortinarius laniger*). Nevalgomas.
* Ankstyvasis nuosėdis (*Cortinarius evernius*). Nevalgomas.
* Raudonžvynis nuosėdis (*Cortinarius bolaris*). Nuodingas.
* Cinamoninis nuosėdis (*Cortinarius cinnamomeus*). Nuodingas.
* Sieralakštis nuosėdis (*Cortinarius croceus*). Nuodingas.
* Raudonlakštis nuosėdis (*Cortinarius semisanguineus*). Nuodingas.
* Kraujaspalvis nuosėdis (*Cortinarius sanguineus*). Nuodingas.
* Bukyninis nuosėdis (*Cortinarius fagetorum*). ?
* Melsvalakštis nuosėdis (*Cortinarius delibutus*). Nevalgomas.

## Nuorodos
Spindulys

**Spindulys** gali reikšti:
* Spindulys, pustiesė – tiesė, kuri neturi pabaigos, bet turi pradžią.
* Apskritimo spindulys – atkarpa, jungianti apskritimo centrą su bet kuriuo jo tašku.
* Rutulio spindulys – atkarpa, jungianti rutulio centrą su bet kuriuo jo paviršiaus tašku.
* Akcinė bendrovė „Spindulys“ – leidykla ir spaustuvė Kaune.
* Ateities spindulys – leidiniai.
* Kovalentinis spindulys – dydis, lygus pusei atstumo tarp dviejų vienodų atomo branduolių, surištų kovalentine jungtimi.
* Atomo spindulys – atstumas nuo atomo branduolio iki tolimiausio stabilaus elektrono orbitos, pusiausvyroje (nejonizuotame) esančiame atome.
* Veikimo spindulys – lėktuvo, sraigtasparnio ar bepiločio orlaivio kovinė charakteristika, nuotolis nuo pakilimo taško, kurį orlaivis gali nuskristi, atlikti kovos užduotį ir grįžti atgal tebeturėdamas būtinąjį degalų minimumą.
* Spindulys – jaunimo mėnesinis žurnalas, leistas 1924 m. vasario mėn. Vilkaviškyje, 1926 m. rugpjūčio-gruodžio mėn. Kaune.
* Spindulys – katalikiškas dvisavaitis žurnalas, ėjęs 1909 m. gruodžio 7 d. – 1915 m. vasario 10 d. Seinuose.
* Spindulys – 1907–1909 m. Tilžėje veikusi Lietuvos socialdemokratų leidykla.
* Spindulys – JAV lietuvių savaitraštis, leistas 1904–1907 m. Brukline.
* Reliatyvistinė čiurkšlė (*Reliatyvistinis spindulys*) – galinga elementariųjų dalelių-plazmos (daugiausia elektronų) čiurkšlė, kurią kai kada išmeta aktyvių galaktikų ir kvazarų centras.
* Saulė (*Saulės spindulys*) – žvaigždė, kurios sistemoje yra ir Žemė, ryškiausias mūsų dangaus objektas.
* Spindulys (kino teatras) – kino teatras Marijampolėje.

## Žodžio kilmė
Terminą *spindulys* lietuvių kalboje įvedė Jonas Jablonskis.
Jaunabudė

**Jaunabudė** () – nuosėdinių (*Cortinariaceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga:
* Ašarojanti jaunabudė (*Hebeloma crustuliniforme*)
* Karčioji jaunabudė (*Hebeloma sinapizans*)
* Šakniškoji jaunabudė (*Hebeloma radicosum*)
* Rudakepurė jaunabudė (*Hebeloma mesophaeum*)
* Kopinė jaunabudė (*Hebeloma dunense*)
Gudukas

**Gudukas** (*Rozites*) – nuosėdinių (*Cortinariaceae*) šeimos grybų gentis.

Lietuvoje auga:
* Raukšlėtasis gudukas (*Rozites caperatus*)