open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tadas Blinda (TV mini serialas)

**Tadas Blinda** – nuotykinis filmas apie XIX a. plėšiką Tadą Blindą, išleistas	1972 m.

Pirmasis lietuviškas nuotykių filmas.

## Vaidina

* Vytautas Tomkus – *Tadas Blinda*
* Algis Matulionis – *Motiejus, jo bendražygis*
* Artiomas Inozemcevas – *Juozapas Blinda, vyresnysis brolis*
* Eugenija Šulgaitė – *jų motina*
* Vaiva Mainelytė – *Morta*
* Balys Barauskas – *čigonas Karmenas*
* Alfonsas Radzevičius – *Bernardas Gruinius, dvarininkas*
* Janina Matekonytė – *Kristina, jo dukra*
* Danutė Juronytė – *Konstancija, jos motina*
* Vytautas Kancleris – *Edmundas, prievaizdas*
* Juozas Jaruševičius – *Jeronimas Tučka*
* Olga Mažeikytė – *teta Marija*
* Vanda Lietuvaitytė – *dvarininkė Šniukštienė*
* Stasys Radzevičius – *Kuliešius*
* Bronius Talačka – *Jurgis*
* Rimgaudas Karvelis – *smuklininkas*
* Algirdas Sabalys – *Anupras*
* Algirdas Zalanskas – *klebonas*
* Balys Bratkauskas – *karininkas*
* Henrikas Kurauskas – *ponas Krapinskis*
* Birutė Raubaitė – *Kuliešienė*
* Valerijonas Derkintis
* Elena Bindokaitė
* Jonas Čepaitis
* Ferdinandas Jakšys
* Rolandas Butkevičius
* Česlovas Judeikis
* Romualdas Grincevičius
* Juozas Urmanavičius
* Gediminas Girdvainis
* Kazimieras Preikštas
* Povilas Saudargas
* Tomas Vaisieta
* Romualdas Gudas
* Vilius Petrauskas
* Ottonas Laniauskas
* Kęstutis Staneika
* Balys Juškevičius
* Vaclovas Muraška
* Leonas Ciunis
* Antanas Seikalis
* Vytautas Dumšaitis
* Algimantas Sadukas
* Povilas Juodvalkis
* K. Kepalas, V. Česnavičius ir kiti.

## Nauja adaptacija
2011 m. išleistas pirmas Nepriklausomoje Lietuvoje nuotykinis istorinis veiksmo filmas Tadas Blinda. Pradžia.

## Nuorodos
* 1 , 2 , 3 , 4  serijos.
* Filmavimo nuotraukų albumas
Vytautas Marcinkus

**Vytautas Marcinkus** (g. 1961 m. balandžio 11 d. Šiauliuose) – Lietuvos architektas.

## Biografija
1984 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. Nuo 1984 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Šiaulių skyriaus, nuo 1991 m. „Šiaulių komprojektas“ architektas, nuo 1996 m. UAB „Šiaulių komprojektas“ vyr. architektas, projektų vadovas, nuo 2006 m. direktorius. Suprojektavo individualių gyvenamųjų namų, parduotuvių interjerų. 1992-1996 m. Lietuvos architektų sąjungos valdybos narys.

## Svarbiausi projektai

* Prekybos namai AIVA, 1995 m.
* Bendrovės „Lietuvos telekomas“ (dab. TEO LT) Abonentinio skyriaus, kavinės ir direktorato interjerai, 1998 m.
* Gamybinio pastato rekonstrukcija (dab. prekybos centras), 2003 m.
* Prekybos centro „Bruklinas“ priestatas ir viešbutis su biurų patalpomis, bendraautoriai R. ir L. Miceikos, 2008 m.
* Mažeikių policijos komisariatas ir areštinė, bendraautoriai A. Vernys ir A. Plaipa, 1999 m.
* Ūkininko sodyba Voveriškėse, Šiaulių raj., bendraautoris S. Ruzgys, 2000 m.
* Akmenės raj. Kamanų rezervato direkcijos pastato rekonstrukcija, 2008 m.
* Ventos bažnyčia, su Regina Miceikiene, 2009 m.

## Šaltiniai
Stasys Budrys

**Stasys Budrys:**

* Stasys Budrys (1916) – gydytojas, istorikas;
* Stasys Budrys (1932) – dailėtyrininkas.
Navapolis (Panevėžys)

**Navapolis** – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Velykių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jonas Boruta

**Jonas Boruta:**

* Jonas Boruta (1915) – inžinierius, rezistentas;
* Jonas Boruta (1944) – jėzuitas, Telšių vyskupas emeritas.
Juozas Blažys

**Juozas Blažys:**

* Juozas Blažys (1890) – gydytojas psichiatras, neuropatologas;
* Juozas Blažys (1897) – vargonininkas, chorvedys;
* Juozas Blažys (1983) – krepšininkas.
Kazys Almenas

**Kazys Almenas** gali būti:

* Kazys Almenas (1907) – veterinarijos gydytojas, agronomas;
* Kazys Almenas (1935) – inžinierius, rašytojas.
* Kazimieras Alminas (1939–1986) – Kalifornija) – kalbininkas, lietuvių kalbos vardyno rinkėjas bei tyrėjas, profesorius;
* Kazimieras Celestinas Alminas – politinis bei visuomenės veikėjas, poetas, disidentas.
Rimantas Marčėnas

**Rimantas Marčėnas** (1937 m. balandžio 4 d. Marijampolėje – 2019 m. rugsėjo 7 d.) – Lietuvos istorikas, rašytojas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, 1960 m. istoriją Vilniaus universitete. Nuo 1960 m. LSSR MA Istorijos instituto bendradarbis. 1966–1989 m. Vilniaus universiteto Kauno vakarinio fakulteto dėstytojas; nuo 1973 m. docentas. 1968 m. istorijos mokslų kandidatas.

Prisidėjo prie Vytauto Didžiojo universiteto atkūrimo, 1989–2000 m. jame dėstė, 1991–1993 m. Istorijos katedros vedėjas. 2001–2006 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas, Humanitarinių mokslų fakulteto Lietuvių kalbos katedros vedėjas.

Nuo 1967 m. kultūros žurnaluose, laikraščiuose spausdino apsakymus, recenzijas apie lietuvių prozininkų naujas knygas. Nuo 1992 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinių Rašytojų kalnelyje.

## Bibliografija
* Šiaulių ekonomijos valstiečių sukilimas 1769 m.: istorinė monografija. – Vilnius: Mintis, 1969. – 160 p.: iliustr.
* Išrinktoji gentis: apysaka ir apsakymas. – Vilnius: Vaga, 1985. – 157 p.
* Išdraskytų lizdų gandrai: istorinis romanas. – Kaunas: Šviesa, 1991. – 198 p. – ISBN 5-430-01249-1
* Meilės blyksniai: apsakymai. – Kaunas: Slenksčiai, 1992. – 143 p. – ISBN 5-89942-112-6
* Įbristi jaunystės upėn: romanas. – Kaunas: Candela, 1996. – 446 p. – ISBN 9986-400-07-4
* Lėtas skubėjimas pas Domą: romanas. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2002. – 412 p. – ISBN 9986-39-215-2
* Karūnos spindesio apakinti: romanas. – Vilnius: Alma littera, 2007. – 383 p. – ISBN 9955-24-401-1
* Sosto papėdėje: romanas. – Vilnius: Alma littera, 2009. – 298 p. – ISBN 978-9955-38-503-5

## Įvertinimas
* 1967 m. „Tiesos“ apsakymų konkurso laureatas
* 1985 m. „Vagos“ Pirmosios knygos konkurso nugalėtojas
* 2008 m. Vieno lito literatūrinė premija
* 2010 m. Jono Marcinkevičiaus literatūrinė premija 

## Šaltiniai
FK Napolis Šiauliai

**Šiaulių „Napolis“** – Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.

## Istorija

Iki 2007 m. klubas vadinosi VšĮ „Napoleono“ futbolo klubas, bet 2007 m. komanda buvo prijungta prie Šiaulių FA, nors ir tebeturi savo atskirą komandą „Napolis“.

## Sudėtis (2011)

* Gintaras Valiuška
* Audrius Paškevičius
* Ramūnas Janušauskas
* Arvydas Pažarauskas
* Vitalijus Daniličevas
* Mindaugas Dėlkus
* Viačeslav Konik
* Marius Vitkevičius
* Nerijus Garuckas
* Laimonas Balčiūnas
* Gintaras Siciūnas
* Aidas Linkauskas
* Rolandas Vaineikis
* Gediminas Timinskas
* Andrej Oriol
* Saulius Jagminas
* Remigijus Vaišnoras
* Saulius Lesnickas


## Nuorodos
Eglė Elena Marčėnienė

**Eglė Elena Marčėnienė** (g. 1939 m. sausio 1 d. Kaune) – Lietuvos muzikologė.

## Biografija
1971 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Gaudrimo muzikos istorijos klasę. Nuo 1961 m. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos bendradarbė, nuo 1976 m. Muzikos skyriaus vedėja. 1961 m. dalyvavo šioje bibliotekoje kuriant specializuotą Muzikos skyrių. 1982–1990 m. Vilniaus universiteto, 1989–2002 m. Lietuvos muzikos akademijos dėstytoja. Lietuvos viešųjų bibliotekų fonotekų tinklo iniciatorė, nuo 1964 m. vadovė.

Nuo 1995 m. dalyvauja Tarptautinės muzikos bibliotekų, archyvų ir dokumentacijos centrų asociacijos (International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centres, IAML) veikloje, atstovauja Lietuvos nacionalinei Martyno Mažvydo bibliotekai. 1994 m. stažavo Danijos muzikinėse bibliotekose. Nuo 1993 m. tarptautinio referatinio muzikinės literatūros žurnalo *„Répertoire International de Littérature Musicale“* (RILM) Lietuvos komiteto pirmininkė.

## Mokslinė veikla
Tiria lietuviškų plokštelių leidybos istoriją. Lietuvoje ir užsienyje paskelbė straipsnių, skaitė pranešimų apie Lietuvos muzikos bibliotekininkystę ir bibliografiją, plokštelių leidybą.

## Įvertinimas
* Sausio 13-osios atminimo medalis

## Šaltiniai
Stanislovas Marčiauskas

**Stanislovas Marčiauskas** (g. 1938 m. rugpjūčio 4 d. Roduose, Krekenavos valsčius) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1963 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.

1963–1976 m. dirbo Lietuvos žemdirbystės institute, 1977–2000 m. – Gyvulininkystės institute. Mokslinio darbo sritis – ganyklų ūkis. Paskelbė apie 280 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Kultūrinių ganyklų eksploatacija, su kitais, 1982 m., rusų k.
* Ganyklos ir ganiava, 1989 m.
* Nuo žolės iki pieno, 1998 m.
* Baltyminiai augalai visaverčiam gyvulių racionui, su kitais, 2000 m.
* Galvijų ūkis, su kitais, 2001 m.

## Šaltiniai
Vanda Marčinskaitė

**Vanda Marčinskaitė** (1933 m. birželio 6 d. Kaišiadoryse, Trakų apskritis – 2014 m. rugpjūčio 4 d.) – Lietuvos teatro aktorė.

## Biografija
1956 m. baigė LSSR konservatoriją. 1956–1958 m. Kapsuko, 1958–1963 m. Kauno dramos teatro, Lietuvių folkloro teatro aktorė. 1963–1965 m. dirbo Liaudies meno rūmuose Vilniuje. 1965–2002 m. vaidino Jaunimo teatre Vilniuje.

## Svarbesni vaidmenys teatre
* 1960 m. Nataša – Antonas Čechovas. Trys seserys
* 1968 m. Amanda Vingfild – Torntonas Viljamsas. Stiklinis žvėrynas
* 1971 m. Freken Rozenblium – Astrid Lindgren. Pepė Ilgakojinė
* 1974 m. Medėja – Žanas Anujis. Medėja
* 1977 m. Helen – Šeila Dileini. Medaus skonis
* 1979 m. Kyverienė – Žemaitė. Trys mylimos
* 1982 m. Mokytoja – Liudmila Razumovskaja. Brangioji mokytoja
* 1984 m. Ponia Chochlakova – Vladimiras Rozovas. Brolis Alioša, pagal Fiodorą Dostojevskį

## Filmografija
* 1973 m. Ties riba, rež. Raimondas Vabalas
* 1984 m. Susidūrimas, rež. Isaakas Fridbergas
* 1986 m. Kupstienė – Petras Kurmelis, rež. Juozas Sabolius
* 1989 m. Hana – Atleisk mums, Viešpatie!, rež. Bronius Morkevičius
* 1991 m. Ir ten krantai smėlėti, rež. Algimantas Puipa
* 1999 m. Elzė iš Gilijos, rež. Algimantas Puipa
* 2003 m. Sekmadienis toks, koks yra, rež. Ignas Jonynas

## Įvertinimas
* 1983 m. LSSR nusipelniusi artistė

## Šaltiniai
Melarenas

**Melarenas** () – trečias pagal dydį Švedijos ežeras (po Venerno ir Veterno), telkšantis Svealando regione, į vakarus nuo Stokholmo. Ežeras ribojasi su šiais lėnais: Uplandu, Siodermanlandu, Nerke ir Vestmanlandu. Melarenas išsidriekęs rytų-vakarų kryptimi 120 km, krantai labai raižyti. Ežere gausu salų (~1200): Selaionas (91 km²), Feringsė (79 km²), Adelsė, Bjėrkė, Ekerė, Helgė, Kungsholmenas, Lila Esingenas, Lovionas, Munsė, Stora Esingenas ir kt. Kanalais ir protakomis jungiasi su Baltijos jūra, Jelmareno ežeru. Vykdoma laivyba, pakrantėse gausu poilsiaviečių. Melareno pakrantėse ir salose įsikūrę miestai: Stokholmas, Vesterosas, Sioderteljė, Strengnesas, Bolsta.

Ežero salose išlikę vikingų gyvenviečių liekanų, tarp jų ir Birka, įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Pasak skandinavų mitologijos ežerą sukūrė deivė Gevjunė.

## Šaltiniai
N-Lex

**N-Lex** ( + ) – nacionalinių teisės aktų portalas. Šis internetinis teisės portalas yra standartizuota teisinės informacijos (oficialių nacionalinių aktų) sistema. Ją sudaro oficialios nacionalinės teisinių (teisės aktų) duomenų bazės (23 Europos Sąjungos valstybių narių). *N-Lex* pateikiama bendroji informacija apie duomenų bazes ir paieškos galimybes kiekvienos valstybės narės teisės aktų duomenų bazėje. Portale yra paieškos N-Lex laukelių aprašymai ir įvairių šalių teisės aktų apibrėžtis.

## Istorija
Portalas pradėjo veikti 2006 m. balandžio 28 d. Portalą sukūrė, tvarko, prižiūri ir plėtoja Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biuras, bendradarbiaudamas su Europos Sąjungos valstybėmis narėmis. 

Projektas *N-Lex* (iki maždaug 2010-2011 m.) yra bandomasis. Nacionalinių teisės aktų duomenų bazių prijungimo prie N-Lex technologiją 2007 m. birželio mėn. pirmoji išmėgino Latvija. Prieiga visuomenei prie atnaujinto portalo suteikta 2007 m. lapkričio mėn. Šiuo metu su naująja technologija savo sistemas bando suderinti Ispanija, Danija, Italija ir Suomija, to ateityje sieks ir kitos valstybės narės. Ilgainiui su naująja technologija bus suderintos visų projekte dalyvaujančių valstybių narių sistemos.

## Paieška
Paieškos programa susieta su kiekvienos valstybės narės teisės aktų duomenų baze. Paieška (2009 m. buvo) galima 22 oficialiosiomis ES kalbomis pagal standartizuotą paieškos formą. Į portalą palaipsniui bus įtraukiamos visų valstybių narių duomenų bazės (teisės aktų rinkiniai). 

Atliekant paiešką pagal reikšminius žodžius, galima naudotis daugiakalbiu tezauru EUROVOC. Prie kiekvieno paieškos laukelio yra paaiškinta, kaip jį užpildyti, pateikiami konkretūs pavyzdžiai. Paieškos galimybes bei rezultatus sąlygoja išimtinai nacionalinės teisės aktų paieškos sistemos. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus N-Lex tinklalapis
Nomeda Marčėnaitė

**Nomeda Marčėnaitė** (g. 1965 m. vasario 10 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė-keramikė, laidų vedėja. Kūrybinių meninės terapijos praktikų vedėja, lektorė.

## Kūryba
Kuria siužetinius ir ornamentinius pano, indus. Pano derina keramiką ir medį („Vijokliai“, „Fragmentai“, abu 2000 m.). Kūriniuose vaizduojamos primityvistinės, schematizuotos žmonių, gyvūnų figūros („Šunys“ 2000 m.), fone naudojamas stilizuotas rytietiškas augalinis ornamentas. Vyrauja moters ir vyro santykių tematika, siužetas dažnai papildomas poetiniais teksto intarpais. Kūriniai dekoratyvūs, sukomponuoti iš spalvinių plokštumų, padengti ryškių, kontrastingų spalvų glazūra. Nuo 1990 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje; nuo 1991 m. surengė daugiau kaip 50 individualių ir grupinių parodų (Vilnius, Kaunas, Hamburgas, Kopenhaga, Filadelfija, Niujorkas). Kuria ir eksponuoja keraminės skulptūros, grafikos, tapybos, taikomosios dailės kūrinius. Aktyviai reiškiasi kaip meno ir meno terapijos edukatorė. Užsiima švietėjiška kūrybinio ugdymo veikla Lietuvoje bei užsienyje.

Nuo 2011 m. autorinių parodų, meno plenerų, socialinių akcijų autorė ir dalyvė.

Nuo 2014 m. paramos ir labdaros fondo „Maisto bankas“ ambasadorė.

### Knygos
„Lėlė“ – pirmoji N. Marčėnaitės knyga vaikams. Knyga iliustruota autorės. 2011 m. metų knygos rinkimuose geriausios knygos vaikams ir paaugliams nugalėtoja.

Knygų "Virtuvės užrašai", "Užsimerk" autorė, iliustratorė.

### Televizija
2002–2008 m. TV3 laidų „Nomedos pokalbių šou“, „Nomeda“, LTV laidos „Tėvai ir vaikai“ vedėja, TV3 televizijos labdaros projekto „TV3 išsipildymo akcija“, kurios metu padedama našlaičiams, sumanytoja, globėja. 2012 m. BTV kulinarinės pokalbių laidos „Skanus pokalbis“ vedėja. 2013 m. Lietuvos ryto TV laidos „Kitaip. Su Nomeda“ vedėja.

Nuo 2018 m. LRT Plius laidos „Kultūringai su Nomeda“ vedėja. Nuo 2020 m. LRT mediatekos laidos „Kur važiuojam?“ sumanytoja ir vedėja. Nuo 2023 m. LRT rodomos televizijos laidos "Svečiuose Nomeda" vedėja. Nuo 2023 m. LRT mediatekoje rodomos laidos "Nomedos Torpedos" sumanytoja ir vedėja.

## Šaltiniai
Juozas Baranauskas

**Juozas Baranauskas:**

* Juozas Baranauskas (1862) – knygnešys;
* Juozas Baranauskas (1864) – knygnešys.
Pikčiūnai (Molėtai)

**Pikčiūnai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Molėtų. Yra senosios Pikčiūnų kapinės.

## Istorija

Pikčiūnų kaime rasta XIV a. Lietuvos moneta. 1654 m. minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Gyveno Baltramiejus Pikčiūnas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vytautas Balsys

**Vytautas Balsys:**

* Vytautas Balsys (1923) - Lietuvos partizanas;
* Vytautas Balsys (1956) – režisierius;
* Vytautas Balsys (1958) – skulptorius;
* Vytautas Balsys (1998) – Lietuvos boksininkas.
Mersis

**Mersis** () – upė Jungtinėje Karalystėje, Anglijos šiaurės vakaruose. Prasideda ties Stokportu, susiliejus Etrou, Goito ir Teimo upėms, ištekančioms Peninų kalnuose. Teka į vakarus, įteka į Airijos jūrą ir sudaro ilgą Mersio estuariją, Viralo pusiasaliu atskirtą nuo Di estuarijos.

Upė laivuojama, kanalu sujungta su Trentu. Lygiagrečiai Mersio upei yra iškastas Mančesterio kanalas. Mersio slėnis labai urbanizuotas, čia įsikūrusios Didžiojo Mančesterio, Mersisaido aglomeracijos.

## Šaltiniai
Sigitas Juozas Marčiukaitis

**Sigitas Juozas Marčiukaitis** (1936 m. kovo 25 d. Kalnynuose, Gudelių valsčiuje – 2019 m. gegužės 26 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius statybininkas, ekonomistas.

## Biografija
Brolis Jonas Gediminas Marčiukaitis. Kauno politechnikos institute 1961 m. baigė Hidrotechnikos, 1967 m. – Statybos fakultetą. 1991 m. ekonomikos mokslų daktaras.

1969–1980 m. Statybos ministerijos Valdymo tobulinimo ir kompiuterinių sistemų diegimo skyriaus vadovas. 1978–1991 m. Liaudies ūkio specialistų tobulinimosi instituto (1988–1990 m. Liaudies ūkio vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo institutas), 1990–1992 m. Lietuvos vadybos akademijos, 1992–2000 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (iki 1996 m. Vilniaus technikos universitetas), nuo 1995 m. Kauno technologijos universiteto, 1998–1999 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto, nuo 2001 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas, nuo 1993 m. profesorius.

Mokslo pritaikymo plėtrai 1990 m. inicijavo piliečių judėjimą „Talka tėviškei“, nuo 1992 m. valdybos pirmininkas. Nuo 2000 m. Mokslininkų sąjungos instituto Intelektinių investicinių projektų centro vadovas. 2007 m. Laisvės kovų (intelektinio pasipriešinimo) dalyvis.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: funkcinių tinklų teorijos modifikavimas ir taikymas kuriant šiuolaikinį būstą, mokyklą, universitetą, ugdant bendruomenių intelektinį potencialą, jų darnią aplinką, didinant vietinių energijos išteklių vartojimo efektyvumą, modernizavimo programų ir projektų vadyba bei rezultatų stebėsena. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių. Taikomojo mokslinio tyrimo darbai:
* Aktyvių gyventojų grupių vietinės iniciatyvos projektai ir jų vadyba, 1992–1999 m.
* Vietinių energetinių išteklių efektyvaus vartojimo kompleksinės programos, energijos vartojimo vadybos tobulinimas, 1993–2004 m.
* Regiono žmogiškųjų išteklių intelektinio potencialo ugdymo vadybos tobulinimas, 1995–2004 m.
* Lietuvos tūkstantmečio minėjimo kaimiškose gyvenvietėse programų mokslinis pagrindimas ir sklaida darniam vystymuisi, 1999–2008 m.

## Bibliografija
* Statybos-montavimo darbų organizavimo ir priėmimo pagrindinės sąlygos, 1966 m., rusų k.
* Automatizuotų (kompiuterinių) valdymo sistemų kūrimo patirtis ir funkcionavimo efektyvumas Statybos ministerijoje, su kitais, 1978 m., rusų k.
* Statybos projektavimo ir valdymo darbų sąnaudų matavimas, 1983 m., rusų k.
* Projektavimo ir valdymo sistemos tobulinimas statyboje, 1986 m., rusų k.
* Normatyviniai metodai mokslinės-techninės ir socialinės pažangos vystymosi spartinimui, 1986 m., rusų k.
* Statybos komplekso vystymosi strategija, su kitais, 1988 m., rusų k.
* Į talką naujo Lietuvos būsto kūrimui, su kitais, 1991 m.

## Šaltiniai
Danutė Marčiulionienė

**Elena Danutė Petronytė-Marčiulionienė** (g. 1938 m. gegužės 21 d. Kaune) – Lietuvos biologė ekologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė, radioekologinių tyrimų pradininkė Lietuvoje.

## Biografija
1947–1955 m. mokėsi Vilniaus 7-ojoje vidurinėje mokykloje. 1955–1960 m. studijavo Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultete, įgijo biologės, biologijos ir chemijos mokytojos specialybę. 1960–1962 m. Arvydų žuvininkystės ūkio inžinierė žuvininkė. 1963–1964 m. Tiekimo ir realizavimo valdybos inžinierė. 1967–1970 m. LSSR MA Fizikos ir matematikos instituto jaunesnioji mokslo darbuotoja, nuo 1970 m. Botanikos instituto mokslo darbuotoja, nuo 1990 m. Radioekologijos laboratorijos vadovė. 1994 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė. 1996–2004 m. Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakulteto dėstytoja.

## Mokslinė veikla
Svarbiausių mokslinių tyrimų sritis – radioekologija ir ekotoksikologija, radionuklidų kaupimasis, migracija ir pasiskirstymas vandenyje, vandens augaluose ir jų ląstelėse, kai kurių vandens gyvūnų organizme. Atliko Kuršių marių, Lietuvos VRE vandens saugyklos ir Drūkšių ežero radioekologinius tyrimus. Ištyrė radionuklidų akumuliacijos vandens augaluose ir jų ląstelėse procesus bei įvairių faktorių poveikį jiems, radionuklidų pasiskirstymo ir jų migracijos ypatumus, radioekologinę ir ekotoksikologinę Drūkšių ežero situaciją. Paskelbė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių. Trijų išradimų autorė.

## Bibliografija
* Šiluminė energetika ir aplinka, t. 2, 1981 m.; t. 6, 1987 m.; t. 10, 1992 m.
* Drūkšių ežero – Ignalinos AE aušintuvo radiochemoekologinė situacija (su kitais, rusų k.), 1992 m.

## Įvertinimas
* 2007 m. Lietuvos mokslo premija (su kitais) 

## Šaltiniai
Mesopotamijos žemuma

**Mesopotamijos žemuma, Tarpupis** – aliuvinė žemuma daugiausia Irake, taip pat nedidelė dalis Irane, Sirijoje ir Kuveite. Susidariusi tarpukalnių įduboje, suformuotoje Tigro ir Eufrato upių slėnių. Pietryčiuose ribojasi su Persijos įlanka.

Būdingas plokščių lygumų kraštovaizdis su gausybe ežerų ir druskos lygumų. Vyrauja subtropinės ir tropinės dykumos, upių slėniuose – galeriniai miškai, oazės. Upių slėniuose plyti derlingo aliuvinio dirvožemio sluoksniai. Vystoma drėkinamoji žemdirbystė (kviečiai, ryžiai, medvilnė, datulių palmės), ganyklinė gyvulininkystė. Yra naftos telkinių (Kirkukas, Rumaila). Didžiausi žemumoje esantys miestai – Bagdadas, Basra (Irakas), Abadanas (Iranas).

Mesopotamijos žemumoje iškilo viena seniausių pasaulyje Mesopotamijos civilizacija, čia klestėjo Šumero, Babilono, Asirijos valstybės.

## Šaltiniai
Eleonora Marčiulionienė

**Eleonora Marčiulionienė** (1912 m. balandžio 12 d. Tauragnai – 2001 m. gruodžio 18 d. Čikaga) – Lietuvos keramikė.

## Biografija
Vyras Aleksandras Marčiulionis. 1937 m. baigė Kauno meno mokyklą. 1937–1938 m. tobulinosi Keramikos mokykloje Bechyne (Čekija). 1938–1944 m. dėstė Kauno dailiųjų amatų mokykloje. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946–1949 m. dirbo Dailės ir amatų mokykloje Freiburge. Nuo 1949 m. gyveno Australijoje, nuo 1956 m. – JAV.

## Kūryba
Sukūrė dekoratyvinių vazų, lėkščių, šviestuvų. Antikos ir Tolimųjų Rytų dailės pavyzdžiu kūrė klasikinių formų dekoratyvinius indus, dekoruotus reljefiniu arba tapytu poglazūriniu dekoru. Skulptūrinės keramikos kūriniuose vyrauja lietuviška („Eglė“, „Lietuviškos vestuvės“, „Vargo mokykla“, šeštas – aštuntas dešimtmetis), motinystės („Motina su vaiku“, „Pavasario madona“, septintas – aštuntas dešimtmetis), religinė („Kryžiaus kelias“ 1957 m., „Angelas“, „Baltoji madona“, devintas dešimtmetis) tematika. Kūrybai būdinga įmantrumas, sentimentali nuotaika, taikomos sudėtingos technologijos, įvairios faktūros, glazūros viename kūrinyje. Nuo 1937 m. dalyvavo parodose: 1937 m. Pasaulinėje parodoje Paryžiuje ir 1939 m. Niujorke, 1938 m. I tarptautinėje amatų parodoje Berlyne. Individualios parodos surengtos 1970 ir 1974 m. Čiurlionio galerijoje Čikagoje.

## Šaltiniai
Jonas Mardosa

**Jonas Mardosa** (g. 1948 m. rugsėjo 4 d. Angininkai, Alytaus apskr.) – Lietuvos etnologas, istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Baigė Simno gimnaziją. 1971 m. baigė Vilniaus universitetą. SSRS mokslų akademijos N. Miklucho-Maklajaus etnografijos institute apgynė disertaciją „Šiuolaikinė lietuvių dvasinė kultūra (Lietuvos TSR kaimo gyventojų etnosociologinio tyrimo duomenimis)“. 1981 m. istorijos mokslų kandidatas.

1967–1993 m. Lietuvos kultūros ministerijos Mokslinės metodinės paminklų apsaugos tarybos grupės vadovas, 1978–1989 m. Lietuvos istorijos instituto mokslo darbuotojas. Nuo 1989 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėstytojas, nuo 1990 m. docentas. Studentų etnografinių ekspedicijų vadovas.

## Mokslinė veikla
Tyrinėjimų sritis – valstiečių talkų istorija, liaudies religija, tautiniai santykiai Lietuvoje XX a., šių laikų Lietuvos kaimo etnosociologinės problemos. Parašė straipsnių Lietuvos ir kitų šalių mokslo leidiniuose.

## Bibliografija
* Socialistinio Lietuvos kaimo gyventojų dvasinė kultūra, monografija, 1988 m.
* Apie metodiką ir metodines priemones: Medžiaga etnografinei praktikai metodinė priemonė, sudarytojas ir vienas autorių, 2003 m.
* Lietuvos valsčiai, knygų serijos vienas autorių.

## Šaltiniai
Aleksandras Marčiulionis

**Aleksandras Marčiulionis** (1911 m. vasario 18 d. Žagariškės, Garliavos valsčius – 1998 m. gegužės 12 d. Čikaga) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
Žmona Eleonora Marčiulionienė. 1930–1936 m. mokėsi Kauno meno mokykloje, mokytojai Juozas Zikaras, Jonas Mikėnas. 1938–1944 m. dėstė Kauno taikomosios dailės institute. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946 m. Freiburge su kitais įkūrė Dailės ir amatų mokyklą, iki 1949 m. joje dėstė; Skulptūros studijos vadovas. 1949–1956 m. gyveno Adelaidėje, nuo 1956 m. – Čikagoje. Dirbo dekoratyvinės skulptūros įmonėse, kūrė skulptūras bažnyčioms.

## Kūryba
Kūryboje ryški Lietuvos nepriklausomybės laikotarpio skulptūros neoklasicistinė stilistika. Tematikai („Rūpintojėlis“, „Pieta“, „Malda“) ir formai (kaimo dievdirbių tradicijoms artima plaštakų, galvos, kūno poza, išdidintos akys) būdingas tautiškumas. Sukūrė skulptūrinių reljefų, kuriuose konstruktyviomis linijomis komponuojamas siužetas („Paskutinė vakarienė“ 1968 m.), barokinių, dinamiškų formų religinės tematikos skulptūrų („Prisikėlimas“ 1963 m., „Šv. Kazimieras“ Masepto bažnyčios fasade, 1962 m.), istorinių („Prieš aušrą“ 1964 m.), abstrakčių stilizuotų („Be pavadinimo“. „Konstrukcija“, abu 1967 m., „Tauras“ 1970 m.) kompozicijų. Skulptūrose naudojo įvairias medžiagas (terakota, bronza, gipsas, aliuminis, medis). Nutapė paveikslų („Kristus laimina laukus“ 1982, „Sugrįžimas“ 1989 m.).

Mokiniai: Antanas Mončys, Ramojus Mozoliauskas.

## Šaltiniai
Leonas Laimutis Mardosas

**Leonas Laimutis Mardosas** (1929 m. spalio 19 d. Kaune – 2024 m. vasario 22 d.) – Lietuvos architektas.

## Biografija
1958 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1958–1964 m. ir 1966–1971 m. Pramoninės statybos projektavimo instituto architektas, 1964–1966 m. Pramoninės statybos projektavimo instituto projektų vyr. architektas, 1972–1977 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto skyriaus vyr. architektas. 1977–1988 m. Palangos vyr. architektas.

## Kūryba
Pagal jo projektus pastatyta vidurinių mokyklų (Elektrėnai, 1963 m., Kaunas, 1964 m., 1966 m., Druskininkai, Klaipėda, Vilnius 1966 m.)
* Turizmo bazė Švenčionių raj. prie Rasių ež., 1975 m.
* Kelmės kultūros namai, 1979 m.
* LTSR Ministrų Tarybos atstovybė su viešbučiu Maskvoje, su archit. J. Šipaliu, 1982 m.
* Gyvenamasis namas su kavine „Monika“, Palanga, 1990 m.
* Parduotuvė, kavinė ir viešbutis „Du broliai“, 1991 m.
* Litimpeks banko (dabar „Šiaulių bankas“) rekonstrukcija, 1994 m.
* Vyskupo M. Valančiaus senelių globos namai, Nasrėnai, Kretingos raj., 1987 m.
* Palangos bendrasis planas, su kitais, 1987 m.
* Palangos centro suplanavimo projektas, 1987 m.
* Kūlupėnų bažnyčia (Kretingos raj.), 2003 m.

## Įvertinimas
* 1971 m. TSRS Ministrų Tarybos premija už mokyklų projektus
* 2013 m. Auksinis architektūros riterio ordinas už viso gyvenimo nuopelnus

## Šaltiniai
Kazimieras Ambrozaitis

**Kazimieras [[Ambrozaitis]]**:

* Kazimieras Ambrozaitis (1859) – kunigas, visuomenės veikėjas
* Kazimieras Ambrozaitis (1892) – pedagogas, kalbininkas

Taip pat žiūrėti:
* Kazys Ambrozaitis
Gražina Mareckaitė

**Gražina Marija Mareckaitė** (1939 m. balandžio 25 d. Vilniuje – 2022 m. rugsėjo 11 d. ten pat) – Lietuvos teatrologė, dramaturgė.

## Biografija
1961 m. baigė lietuvių filologiją Vilniaus universitete. 1961–1965 m. dirbo savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijoje. 1965–1969 m. Jaunimo teatro Vilniuje, 1976–1980 m. Šiaulių dramos teatro literatūros skyriaus vedėja. 1970–1976 m. Liaudies meno rūmų Repertuaro skyriaus vedėja. 1981–1990 m. Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto Menotyros sektoriaus, 1990–2002 m. Kultūros ir meno instituto, 2002–2010 m. Kultūros, filosofijos ir meno instituto mokslo darbuotoja.

Paskelbė teatro istorijos, teorijos ir kritikos, literatūros kritikos, publicistikos straipsnių lietuvių ir užsienio spaudoje. Parašė ir inscenizavo daugiau kaip 10 pjesių dramos ir lėlių teatrams.

## Bibliografija
* Lietuvių tarybinis dramos teatras: 1957–1970 m., parengė skyrius, Vilnius, 1987 m.
* Lietuvių teatro istorija: 1929–1935 m., parengė skyrius, Vilnius, 2000 m.
* Lietuvių teatro istorija: 1935–1940 m., parengė skyrius, Vilnius, 2002 m.
* Lietuvių teatro istorija: 1970–1980 m., parengė skyrius, Vilnius, 2006 m.
* Modernus teatras: straipsnių rinkinys, su R. Marcinkevičiūte, Vilnius, 1995 m.
* Gyvenimo teatras: teatro kritika, Vilnius, 2001 m.
* Debesų karžygys: Legenda apie Praną Žižmarą, Vilnius, 2007 m.
* Laisvoji zona: Juozo Glinskio teatras: studija, Vilnius, 2002 m.
* Romantizmo idėjos lietuvių teatre: Nuo XIX iki XXI amžiaus: monografija, Vilnius, 2004 m.
* Šiapus ir anapus Vilniaus vartų: esė, Vilnius, 2009 m.
* neIšMANIŲJŲ metas: novelės, VInius, 2016 m.

**Pjesės**
* Sutemų sakmės, 1982 m.
* Berniukas su balandžiu, 1987 m.
* Eglės namai, 1987 m.
* Cecilijos kelionė, 1992 m.
* Raganos, 1992 m.

## Šaltiniai
Algirdas Ališauskas

**Algirdas Ališauskas:**

* Algirdas Ališauskas (1952) – surdopedagogas, surdopsichologas;
* Algirdas Ališauskas (1961) – pedagogas, politikas.
Juozas Šnapštys-Margalis

**Juozas Šnapštys-Margalis** (1877 m. kovo 29 d. Derveliai, Rozalimo valsčius – 1921 m. kovo 24 d. Sudeikiai, palaidotas Sudeikių Švč. Mergelės Marijos bažnyčios šventoriuje) – Lietuvos poetas, kunigas.

## Biografija
Mokėsi Panevėžio ir Šiaulių gimnazijose. 1899 m. baigė Kauno kunigų seminariją, 1900 m. įšventintas kunigu. Kunigavo Latvijoje, Baltarusijoje, Lietuvoje (Akmenėje, Tauragnuose, Kaune, Sudeikiuose).

Telkė kaimo jaunimo chorus, scenos mėgėjų būrelius. Užsiiminėjo homeopatija. 1918–1920 m. Kaune dirbo laikraščio „Vienybė“ redakcijoje. Debiutavo 1899 m. žurnale „Tėvynės sargas“, bendradarbiavo „Lietuvių laikraštyje“, savaitraštyje „Šaltinis“, žurnale „Draugija“. Eilėraščiuose aprašoma Lietuvos gamta, aukštinama lietuvybė ir tikėjimas. Parašė humoristinių eilėraščių, epigramų, eiliuotų anekdotų. Jo poezijos didumą sudaro sekimai tokių poetų, kaip Maironis, Antanas Vienažindys, Nikolajus Nekrasovas, Aleksandras Puškinas, Michailas Lermontovas, Vladislovas Sirokomlė, kūriniais. Parašė pjesių („Mūsų bajorai“, par. 1904 m., „Betliejaus štainelė“ 1910 m.). Išvertė I. Krylovo, A. Mickevičiaus kūrinių.

## Bibliografija
* Volungė, 1900 m.
* Volungė ir vieversėlis, 1907 m.
* Ašarėlės, 1918 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Edita Škirkaitė. Kunigas Juozas Šnapštys-Margalis : gyvenimas ir veikla. Lietuvių katalikų mokslo akademijos metraštis 2002 t. 21  ISSN 1392-0502
* M. Vaitkus. Dėl Margalio ir jo „Leiskit į tėvynę“. In ''Aidai'' 1952 Nr. 6, 274 p. (žiūrėta 2013-05-05)
Augustinas Juozas Marganavičius

**Augustinas Juozas Marganavičius** (1890 m. rugsėjo 18 d. Vyžuonos – 1976 m. gruodžio 24 d. Helsinkis) – Suomijos lietuvių kultūros veikėjas.

## Biografija
Po Pirmojo pasaulinio karo atvyko į Suomiją, 1931–1944 m. Suomijos-Lietuvos draugijos veikėjas, kurį laiką sekretorius. 1939 m. Suomijos kariuomenės savanoris. Vienas iš nedaugelio lietuvių, dalyvavusių 1939–1940 m. TSRS-Suomijos kare.

## Įvertinimas
* 1929 m. lapkričio 23 d. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino 4 laipsnio ordinas;
* 1928 m. Lietuvos Nepriklausomybės medalis;
* 1932 m. Šaulių žvaigždės ordinas.

## Šaltiniai

* Augustas Marganavičius, „Draugas“ (Čikaga), 1977 m. sausio 16 d. (nekrologas)
Antanas Adomaitis

**Antanas Adomaitis:**

* Antanas Adomaitis (1902) – kunigas, muzikos profesorius;
* Antanas Adomaitis (1916) – chorvedys, pedagogas, žurnalistas, kompozitorius;
* Antanas Adomaitis (1949) – žurnalistas.
Jonas Alekna

**Jonas Alekna:**

* Jonas Alekna (1917) – teatro aktorius, režisierius, dailininkas;
* Jonas Alekna (1963) – politikas.
Catfights and Spotlights

**„Catfights and Spotlights“** yra šeštasis britų pop grupės „Sugababes“ studijinis albumas, išleistas įrašų kompanijos „Island Records“ Nyderlanduose ir Airijoje 2008 m. spalio 17 d. ir Jungtinėje Karalystėje 2008 m. spalio 20 d. Albumo prodiuseriai yra Klas Åhlund, Steve Booker ir Orson bei Si Hulbert, The Invisible Men, Melvin Kuiters ir Max Martin.

Albumas susilaukė įvairių atsiliepimų iš kritikų ir žiniasklaidos, ir tapo grupės blogiausiai pasirodžiusiu albumu. Albumas pasiekė #8 vietą JK ir #20 vietą Airijoje. „Catfights and Spotlights“ yra vienas tarptautinis singlas „Girls“, kuris pasiekė topų dešimtuko vietas. Antrasis singlas „No Can Do“ buvo išleistas 2008 m. gruodžio 22 d.

## Albumo dainos
# „Girls“ (Allen Toussaint, Anna McDonald, Nicole Jenkinson) – 3:11 1
# „You on a Good Day“ (Klas Åhlund, K. Buchanan) – 3:26
# „No Can Do“ (Jason Pebworth, Jon Shave, George Astasio, Geeki) – 3:11 ²
# „Hanging on a Star“ (J. Pebworth, J. Shave, G. Astasio, Geeki, K. Buchanan) – 3:22
# „Side Chick“ (K. Åhlund, Alex Purple, K. Buchanan) – 3:40
# „Unbreakable Heart“ (K. Åhlund, Max Martin) – 3:52
# „Sunday Rain“ (Steve Booker, Karen Poole, K. Buchanan, H. Range, A. Berrabah) – 4:01
# „Every Heart Broken“ (K. Åhlund) – 4:09
# „Beware“ (K. Åhlund, A. Berrabah) – 2:55
# „Nothing’s as Good as You“ (J. Pebworth, J. Shave, G. Astasio, Geeki) – 3:03
# „Sound of Goodbye“ (S. Booker, K. Poole, K. Buchanan) – 4:23
# „Can We Call a Truce“ (K. Åhlund, A. Purple, Deanna, K. Buchanan) – 4:33

**Papildomos dainos**
#  „About You Now“ (Akustinė versija) (Cathy Dennis, Lukasz Gottwald) – 2:46
# „She's Like a Star“ (Remix) (Taio Cruz kartu su Sugababes) (Taio Cruz) – 2:43
# „Girls“ (Klas Åhlund perdirbinys) – 3:12

1Dainoje yra Ernie K-Doe „Here Come the Girls“, parašytos Allen Toussaint pavyzdys
²Dainoje yra Sweet Charles Sherrell „Yes It’s You“, kuri buvo sukurta James Brown pavyzdys

## Albumo vieta topuose

## Išleidimo datos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sugababes.com  – Oficiali svetainė
Margių gyvenvietės

**Margių gyvenvietės** – aštuonios akmens, bronzos ir geležies amžiaus gyvenvietės Varėnos rajono savivaldybės Kaniavos seniūnijos teritorijoje, buvusio Dubo ežero vakarinėje, šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse, Karaviškių, Gribašos ir Dubičių miškuose.

## Tyrimai
Išsamiau tirtos 4 gyvenvietės, jose rasta įvairialaikių duobių, židinių ir pavienių stulpaviečių liekanų, daug titnaginių, keraminių, akmeninių radinių. Medžioklės įnagius sudaro įkotiniai ir nuoskaliniai antgaliai bei mikrolitai (trapecijos, ašmenėliai, lancetai), darbo įrankius – gremžtukai, rėžtukai, grandukai, grąžtai, ylos, peiliai, kalteliai, kirveliai. Rasta akmeninių kaplių, kirvių, gludintuvų, šlifavimo plokščių fragmentų ir kabutis.

**Margių I gyvenvietė** (kultūros paminklo kodas A108) yra buv. Dubo ežero šiauriniame krante. 1980–1981 m. tyrė Istorijos institutas (vadovė Rimutė Rimantienė). Ištirtas 1064 m² plotas, rastas iki 60 cm storio kultūrinis sluoksnis. Rasta titnaginių, keraminių ir pavienių akmeninių radinių. gyvenvietė datuojama vėlyvojo paleolito (Bromės-Liungbiu kultūra, Svidrų kultūra), vėlyvojo mezolito ir neolito (Nemuno kultūra), bronzos amžiaus (Trzcinieco kultūra, brūkšniuotosios keramikos kultūra) laikotarpiu.

**Margių II gyvenvietė** (kultūros paminklo kodas A109) yra į rytus nuo pirmosios Margių senovės gyvenvietės. Ją 1980 m. tyrinėjo Istorijos institutas (vadovė Rimutė Rimantienė), 1999–2000 m. – Giedrė Grinevičiūtė. Iškastas 150 m² plotas. Aptiktas iki 40 cm storio kultūrinis sluoksnis. Rasta daug titnago ir keramikos dirbinių. Gyvenvietė datuojama vėlyvuoju paleolitu (Svidrų kultūra), mezolito antrąja puse ir neolitu (Narvos kultūra, Nemuno kultūra, virvelinės keramikos kultūra).

**Margių IV gyvenvietė** vad. Salos gyvenvietė yra buv. Dubo ežero vakarinės pakrantės saloje. 1902 m. ją tyrinėjo Vandalinas Šukevičius, 1994–1999 m. – Egidijus Šatavičius. Ištirtas 60 m² plotas. Aptiktas iki 1 m storio kultūrinis sluoksnis su vėlyvojo paleolito, mezolito antrosios pusės (lancetai, kaulinis žeberklas), neolito antrosios pusės (indai puošti virvučių ornamentu, duobutėmis), vėlyvojo bronzos amžiaus (brūkšniuotoji keramika), geležies amžiaus pabaigos – XIII a. – XIV a. (lipdyta lygiu paviršiumi ir apžiesta keramika) radinių. XIII–XIV a. sala paversta piliakalniu. Rasta daug titnago, kaulo-rago, keramikos, metalo dirbinių.

**Margių V gyvenvietė** (kitaip Barzdžio miško) gyvenvietė yra buv. Dubo ežero rytinėje pakrantėje. 1982 m. ją tyrinėjo Rimutė Rimantienė, ištyrė 808 m² plotą. Aptiktas iki 60 cm storio kultūrinis sluoksnis su gausiais titnago, keramikos ir pavieniais akmeniniais radiniais, priskiriamais vėlyvojo paleolito (Bromės-Liungbiu, Arensburgo kultūra, Svidrų kultūra) ir neolito antrajai pusei – bronzos amžiaus pradžiai (Narvos, Nemuno, Trzcinieco kultūros). Rasta pavienių geležies amžiaus radinių. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Literatūra
* R. Rimantienė, Margių 1-oji gyvenvietė, Lietuvos archeologija, Vilnius, 1999, t. 16, p.&nbsp;109–170

## Šaltiniai
Šarlotės voratinklis

**Šarlotės voratinklis** () – amerikiečių rašytojo Elwyn Brooks White romanas, pirmą kartą išleistas 1952 m.

## Veiksmas

Viename ūkyje kiaulė atsiveda ilgai lauktų paršiukų, vieną iš jų fermeris, dėl jo silpnos sveikatos, pasiryžęs paskersti. Jo duktė pasipriešina tėčiui, išgelbėdama paršelį nuo mirties ir pavadina jį Vilburiu. Mergaitei Vilburis – nepaprastas gyvūnas, kuriam ji skiria visą meilę, rūpestį, globą ir netgi nepabijo nusinešti į mokyklą. Netrukus Fern jį persikelia gyventi į naują tvartą, kur Vilburis patenka pas kitus gyventojus. Bendrauti mėgstantis gyvūnas trokšta kuo greičiau susidraugauti su avimis, karvėmis, antimis, arkliu, kurie nenusiteikę į savo būrį priimti naujo gyventojo. Kai Vilburis sužino, kad jis neišgyvens iki Kalėdų, nauja draugė, vorė Šarlotė, nusprendžia jam padėti.

## Veikėjai
* **Vilburis** – per atsitikimą išgyvenęs paršelis.

* **Šarlotė** – Voras, Vilburio draugė kuri išgelbėja jam gyvybė.

* **Ferne Areibel** – Ūkininko dukra, pasiryžusi išgelbėti Vilburį nuo mirties.

* **Templtonas** – pelė, kuri padeda paršeliui tik tada kai jam pačiam siūloma pagalba.

## Taip pat skaitykite
* Šarlotės voratinklis (filmas, 1973)
* Šarlotės voratinklis (filmas, 2006)
Lotas (navigacinis prietaisas)

**Lotas** () – navigacinis prietaisas, skirtas matuoti vandens gyliui iš laivo. Rankinis lotas – prie metrais sužymėto lyno (lotlynio), pritvirtintas svambalas; gylis matuojamas iki 50 m. Vandens slėgio skirtumas gilumoje (iki 200 m) ir paviršiuje matuojamas hidrostatiniu lotu. Hidroakustinis lotas, vadinamas echolotu, matuoja gylį pagal laiką, per kurį ultragarso signalas, pasiųstas iš laivo, nueina iki jūros (ežero) dugno ir grįžta atgal.

## Šaltiniai
Lotas

**Lotas** – Biblijos personažas, minimas Pradžios knygoje. Abraomo sūnėnas. Kartu su Abraomu atkeliavo iš Harano į Kanaaną, bet, susipykus jų kerdžiams, Loto ir Abraomo keliai išsiskyrė. Lotas apsigyveno Sodomoje, kur buvo derlingos lygumos. 

Abraomas apgynė Lotą nuo Senaaro (Babilonijos), Ponto ir Elamo karalių, kurie buvo Lotą užpuolę. Jahvės per angelus įspėtas, su šeima pasitraukė iš sunaikinti pasmerktos Sodomos. Loto žmona, nepaisydama draudimo, atsigręžė į liepsnojantį miestą ir pavirto druskos stulpu. 

Lotas apsigyveno kalnų oloje kartu su dviem dukterimis. Jos nugirdžiusios tėvą vynu ir su juo lytiškai santykiavusios. Pirmą naktį – vyresnioji, antrą – jaunesnioji. Pirmagimė duktė susilaukusi sūnaus Moabo, iš kurio kilę moabitai, o jaunesnioji – Ben-Ammi. Iš jo kilę amonitai.

## Taip pat skaitykite
*Loto žmona
## Šaltiniai
Bendrijos teisės aktų registras

**Bendrijos teisės aktų registras** (toliau – **BTAR**) – ES teisės aktų registras. Tai nemokamas ir laisvai prieinamas, oficialus ES teisės aktų šaltinis elektroninėje erdvėje. Registro duomenys yra vieši ir duomenų gavėjams teikiami neatlygintinai. Registras finansuojamas iš ES lėšų.

Bendrijos teisės aktų registro paskirtis – registruoti registro objektus, rinkti, kaupti, apdoroti, sisteminti, saugoti ir teikti fiziniams ir juridiniams asmenims registro duomenis ir dokumentus, atlikti kitus registro duomenų tvarkymo veiksmus.

BTAR oficialiai yra viešinamas kaip **Galiojančių Bendrijos teisės aktų registras** (), leidžiamas ES oficialiojo leidinio (OL) – vienintelio periodinio leidinio, leidžiamo kiekvieną darbo dieną visomis 11 oficialiųjų ES kalbų) **L** serijoje. 

Registro objektai - ES teisės aktai. Jame pateikiama nuorodų į pirminius teisės aktus ir vėlesnius jų pakeitimus. Taip pat jame yra nuorodų į ES su trečiosiomis šalimis sudarytas sutartis ir pasirašytas konvencijas, privalomų aktų prie ES sutarčių, papildomų aktų, pvz., valstybių narių vadovų ar vyriausybių vadovų ir ministrų tarybos priimtų sprendimų, kitų institucijoms svarbių neprivalomų teisės aktų. 

## Sritys
* 01 Bendrieji, finansiniai ir instituciniai klausimai (aktų skaičius: 1086)
* 02 Muitų sąjunga ir laisvas prekių judėjimas (aktų skaičius: 855)
* 03 Žemės ūkis (aktų skaičius: 3058)
* 04 Žuvininkystė (aktų skaičius: 795)
* 05 Laisvas darbuotojų judėjimas ir socialinė politika (aktų skaičius: 442)
* 06 Įsisteigimo teisė ir laisvė teikti paslaugas (aktų skaičius: 236)
* 07 Transporto politika (aktų skaičius: 603)
* 08 Konkurencijos politika (aktų skaičius: 1642)
* 09 Mokesčiai (aktų skaičius: 174)
* 10 Ekonominė ir pinigų politika bei laisvas kapitalo judėjimas (aktų skaičius: 383)
* 11 Išorės santykiai (aktų skaičius: 3123)
* 12 Energetika (aktų skaičius: 349)
* 13 Pramonės politika ir vidaus rinka (aktų skaičius: 1393)
* 14 Regioninė politika ir struktūrinių priemonių koordinavimas (aktų skaičius: 370)
* 15 Aplinka, vartotojai ir sveikatos apsauga (aktų skaičius: 1124)
* 16 Mokslas, informacija, švietimas ir kultūra (aktų skaičius: 382)
* 17 Įmonių teisė (aktų skaičius: 109)
* 18 Bendra užsienio ir saugumo politika (aktų skaičius: 398)
* 19 Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvė (aktų skaičius: 527)
* 20 Žmonių Europa (aktų skaičius: 18).

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus Bendrijos teisės aktų registro (BTAR) tinklalapis
Tudhalijas IV

**Tudhalijas IV** – hetitų karalius, valdė nuo 1239 – 1209 m. pr. m. e., karaliaus Hatušilio III sūnus.

.

## Santykiai su Asirija
Savo valdymo pradžioje Tudhalijas stengėsi palaikyti draugiškus santykius su Egiptu ir Asirija. 1233 m. pr. m. e. Asirijoje į valdžią atėjus Tukulti-Ninurtai I, Tudhalijas nusiuntė draugišką pasveikinimą ir bandė atkalbėti naująjį karalių nuo, hetitams pavojingų, karo žygių į Armėnijos kalnyną. Viršutinio Eufrato ir Aracanio lygumų smulkiosios karalystės atsidurtų tarp kariaujančių pusių ir neaiškų ar jos liktų ištikimos hetitams. Pasirašytoje sutartyje su Ammuru karaliumi Šavuškamuvu buvo sutarta, kad Ammuru draudžiama prekiauti su Asirija ir draudžiama praleisti Asirijos prekybininkus per savo teritoriją. Iš šios sutarties aišku, kad Tudhalijas laukė karo su Asirija.

Iš Asirijos šaltinių žinoma, kad Tukulti-Ninurta I įsiveržė į rytinį Eufrato krantą apie 1230 m. pr. m. e. Prie Nihrijos įvyko mūšis (Nihrijos mūšis) su hetitų armija. Hetitai mūšį pralaimėjo ir prarado buvusios Mitanijos teritorijas, į nelaisvę pateko 28 000 karių.

## Žygiai į vakarus
Išlikusiuose „Tudhalijo analuose“ rašoma, kad vakarinės hetitų vasalų žemės buvo prarastos. Hetitų žygiai siekė Arcavą, „Sechos upės šalis“, užimtas achajų karaliaus ir kt. Hetitai du kartus žygiavo į Assuvą, iš kur sugrįžo su 10 000 belaisvių ir 600 karo vežimų. Bet šiuos žygius nutraukdavo kaškai, kurie puldinėjo centrines hetitų sritis.

Tuo metu į Anatolijos žemes pradėjo skverbtis ir gentys iš Balkanų. Manoma, kad tuo metu žlugo Troja. Hetitų raštuose yra minimas Assuvos miestas Тruvisa (Troja).

## Kipro okupacija
Padedamas Sirijos laivyno, Tudhalijas atakavo ir užėmė Alašiją. Į hetitų nelaisvę pateko visa Alašijos karalius šeima. Tudhalijas išsivežė su savimi į Hatušą daug sidabro, aukso ir belaisvių, o Alašijai uždėjo duokle. Užėmę Kiprą, hetitai galėjo kontroliuoti saloje esančius geležies rūdos išteklius.

Tudhalijas daug laiko ir lėšų skyrė šventovių statybai, rūmų ir archyvų sutvarkymui. Buvo sukurti uolų reljefai Jaziliskajos šventovėje prie Hatušo.

Jo valdymo metais šalį kamavo sausros, šalyje siautė badas. Hetitams duoną tiekė Egiptas ir Ugaritas. Sausros pasekmėms sušvelninti buvo pastatyta 13 užtvankų, viena iš jų iki mūsų dienų išliko Aladžahiojiuko () miestelyje

Kituose šaltiniuose Tudhalijaus IV–jo valdymo metai yra nurodyti 1265–1235 m. pr. m. e. ir 1250–1220 m. pr. m. e..

## Nuorodos
* Hetitų imperija 
* Hetitai 

## Taip pat skaitykite
* Hetitai
* Mažosios Azijos istorija

## Šaltiniai

|-
LITLEX

**LITLEX** (nuo , 'Lietuva' + *[[lex]]*, įstatymas, teisė) - 
Teisinės informacijos centro sukurta informacinė sistema, Lietuvos teisės aktų duomenų bazė. Registrų centras nutraukė "Litlex" veiklą nuo 2019 m.

LITLEX'e buvo galiojančių LR teisės aktų raidinė – dalykinė rodyklė, tarpinės teisės aktų redakcijos, rubrikatoriai, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo leidžiamo biuletenio „Teismų praktika“ medžiaga ir kt..  

Pateikiamos aktualios ir tarpinės teisės aktų redakcijos su visais pakeitimais, straipsnio lyginamosios redakcijos, nuorodos į tekste minimus dokumentus, straipsnio ryšiai su teismų praktika, įstatymais, LR Vyriausybės dokumentais ir kitais aktais; aktų loginiai tarpusavio ryšiai: „Akto keisti aktai“, „Aktą keitę aktai“, „Aktai, kuriuose minimas aktas“, „Kartu naudojami aktai”, „Kartu klasifikuoti aktai“. Rodomas dokumento straipsnių turinys, nuorodos į straipsnius.

LITLEX papildančioji medžiaga buvo teminiai klasifikatoriai-sąvadai - tai nuorodos į temas, kurioms priskirtas dokumentas, taip pat  klasifikatoriai „Muitinė“ (segtuvas), „Aplinka“ (segtuvas), „Lietuvos teismų praktika“.

## Paieška
Naudojimui nereikia specialių programų, pakanka interneto naršyklės. Teisės aktų paieška vykdoma internete prisijungus slaptažodžiu - būtinas interneto ryšys. LITLEX'e yra sufleris, padedantis formuluoti užklausas. Galima kurti, redaguoti, pildyti savo klasifikatorius (vartotojas pats gali klasifikuoti rastus dokumentus pagal savo sukurtas temas). Yra darbo su LITLEX statistika („Vėliausiai žiūrėti dokumentai“, „Po paskutinio žiūrėjimo pasikeitę aktai“, „Populiariausi dienos, mėnesio aktai“).

***LITLEX intERnet*** informacija buvo pasiekiama per internetą nepriklausomai nuo darbo vietos, duomenys atnaujinami kasdien. Paieška vykdoma internete, prisijungus vartotojo vardu ir slaptažodžiu, aktai randami atliekant užklausas pagal akto atributus, raktinius žodžius, frazes tekste ar pavadinime. Straipsnio lyginamosios redakcijos, akto komentavimo ir asmeninių pastabų įrašymo galimybė, statistika, vartotojo klasifikatoriai, nuorodos į atskirus straipsnius. Teminiai klasifikatoriai - sąvadai, aktų loginiai ryšiai. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficialus „Litlex“ tinklalapis
Mandolina

**Mandolina** () – styginis muzikos instrumentas, turintis pailginto pusrutulio korpusą su kakleliu, 4 poras stygų. Skambinama virpinant stygas plektru. Mandolina atsirado iš liutnios XVI–XVII a. Italijoje, paplito ir kitose šalyse. Italijoje turi kelias atmainas (sopraninė mandolina, altinė mandolina, mandola, mandolončelė, mandolona); paplitę mandolinų orkestrai.

## Šaltiniai
Mansarda

**Mansarda** () – patalpa pastogėje po stataus stogo šlaitu. Kad mansarda būtų didesnio ploto, stogo šlaito forma dažnai būna laužyta. Stogas būna statesnis prie karnizo, lėkštesnis prie kraigo. Virš mansardos stogas daromas šiltas. Mansardos įruošiamos gyvenamuosiuose (dažniausiai miegamieji), pramoniniuose (sandėliai, dirbtuvės) pastatuose. 

XVII a. F. Mansaras pirmą kartą panaudojo stogo konstrukciją su mansarda.

## Šaltiniai
Romanas Marijošius

**Romanas Marijošius** (1914 m. rugpjūčio 6 d. Jekaterinburgas, Rusija – 1980 m. birželio 25 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkas (baritonas).

## Biografija
Brolis Vytautas Marijošius. 1931–1933 m. studijavo dainavimą Kauno muzikos mokyklos O. Marinio klasėje. 1935–1941 m. Valstybės teatro choro artistas. 1940–1941 m. dalyvavo koncertuose, vadinamųjų agitbrigadų išvykose. 1941 m. Stalingrado muzikinio teatro, 1945–1975 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistas. Sukūrė daugiau kaip 40 vaidmenų. Surengė estradinių dainų koncertų. Atliko daug tarybinių estradinių į lietuvių kalbą išverstų dainų („Teka Volga“, „Tamsi naktis“ ir kt.), taip pat daug lietuvių autorių dainų. Mirė 1980 metų birželio 25 dieną nuo širdies smūgio.

## Vaidmenys
* Don Bartolas – Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas
* Kecalas – Bedržichas Smetana. Parduotoji nuotaka
* Farfarelis – Sergejus Prokofjevas. Meilė trims apelsinams
* Piršlys – Aleksandras Dargomyžskis. Undinė

## Įvertinimas
* LTSR liaudies artistas

## Literatūra
* V. Mažeika. Romanas Marijošius, Vilnius, 1964 m.

## Šaltiniai