Beriev A-50

**Beriev A-50** (NATO kodinis pavadinimas: **Mainstay**) – Sovietų Sąjungoje sukurtas ir Rusijoje patobulintas išankstinio įspėjimo ir valdymo (angl. AEW&C) orlaivis, sukurtas transporto lėktuvo Iljušin Il-76 pagrindu. Lėktuvas buvo kuriamas kaip pakaitalas ankstesniam stebėjimo ir valdymo orlaiviui Tu-126 ir pirmam skrydžiui pakilo 1978 m.

Apie šio lėktuvo egzistavimą Vakarų blokui 1978 m. informaciją pirmą kartą perdavė Adolfas Tolkačiovas.

Orlaivis pradėtas eksploatuoti 1985 m., oficialiai į ginkluotę priimtas 1989 m., viešai pirmą kartą pristatytas 1995 m. Maskvos aerokosminiame salone. Iki gamybos pabaigos 1992 m. buvo pagaminta 31 vnt.

## Konstrukcija ir gamyba
„Beriev A-50" yra didesnės oro erdvės stebėjimo sistemos skraidantis komponentas. Konstrukciškai „Beriev A-50" – gili transportinio lėktuvo Il-76 modifikacija su virš fiuzeliažo montuojamu radaro „Liana“ 9 metrų skersmens kupolu bei fiuzeliaže sumontuota oro erdvės stebėjimo įranga.

Lėktuvas buvo sukurtas Taganrogo aviacijos gamykloje (rus. *Таганрогский авиационный научно-технический комплекс имени Г. М. Бериева*). Jis buvo gaminamas 1978–1992 m. Taganrogo aviacijos gamykloje ir Taškento aviacijos gamykloje (rus. *Ташкентское авиационное производственное объединение им. В. П. Чкалова*) gamintų Il-76 pagrindu, į juos montuojant elektronikos koncerne „Vega“ (rus. *Концерн радиостроения «Вега»*) gamintą elektroniką.

Lėktuvo įgula sudaro 15 asmenų: 5 lakūnai ir 10 sistemų operatorių, aptarnaujančių radarą „Vega“. Deklaruojamas skrendančių objektų aptikimo nuotolis siekia 650 km, antžeminių objektų – 300 km.

Vienu metu „A-50" gali palaikyti ryšį su 10 naikintuvų, vykdančių „oras-oras" arba „oras-žemė" tipo misijas. „A-50" komplektuojamas su radaru „Vega-M“, suprojektuotu MNIIP (Maskva) ir gamintu NPO „Vega“. „Vega-M“ vienu metu gali sekti iki 32 taikinių 230 km spinduliu, valdyti - iki 24 objektų (JAV naudojamas „E-3 Sentry" - iki 100 objektų). Dideli taikiniai, tokie kaip antvandeniniai laivai, gali būti stebimi 400 km atstumu. Veikdama radaro sistema generuoja labai daug šilumos, todėl gali būti naudojama tik aukščiuose virš 3300 m., kur aušinimui naudojamas aplinkos oras yra pakankamai šaltas. Taip pat manoma, kad orlaivio elektronika naudoja tiek daug elektros energijos, kas neleidžia jos įjungti kilimo metu. 

A-50 be kuro pasipildymo ore gali išbūti keturias valandas, vykdyti misijas iki 1000 km atstumu nuo bazės. Modernizuoti „A-50" - „A-100" kuro pasipildyti gali iš skraidančių tankerių Il-78.

### A-50U

Modernizuotos versijos A-50U kūrimo darbai prasidėjo 2003 m. Valstybiniai bandymai pradėti 2008 m. rugsėjo 10 d., kaip prototipą naudojant Rusijos oro pajėgų A-50 „37 raudonas“. „U“ variante analoginė avionika pakeista skaitmenine, 32 bitų, pagaminta NPO „Vega“. Modernizuotame variante taip pat įrengtos įgulos poilsio patalpos, tualetas, virtuvė.

Po valstybinių bandymų, Berijevo vardo Taganrogo aviacijos gamykla Rusijos oro pajėgoms 2011 m. spalio 31 d. pristatė pirmąjį A-50U su borto numeriu „47 raudonas“, registracijos Nr. RF-92957. Ketvirtasis A-50U, borto Nr. „41“, Rusijos aviacijos ir kosmoso pajėgoms buvo pristatytas 2017 m. kovo 7 d. Penktasis A-50U „45 raudonas“ buvo pristatytas 2018 m. gruodžio 6 d. 2023 m. rugsėjo mėn. duomenimis, viso Rusijos KOP buvo pateikti aštuoni modernizuoti A-50U.

Tolimesnė A-50U modernizacija yra gavusi indeksą „Beriev A-100". Jo konfigūracija planuojama panaši, tačiau numatoma montuoti naują aktyvųjį elektroniniu būdu nuskaitomos matricos radarą „Vega *Premier“*, taip pat galingesnius variklius - 157 kN traukos „PS-90".

## Eksploatacijos istorija

Manoma, kad 2024 m. pradžioje Rusija turėjo šešis skrydžiams tinkamus „A-50".

### Taikos metu
Pirmieji dvidešimt „A-50" pradėti eksploatuoti 67-ojoje atskirojoje tolimojo nuotolio stebėjimo aviacijos eskadrilėje (rus. *67-я отдельная авиационная эскадрилья ДРЛО в/ч 32457*), kuri iki 1992 m. buvo bazuojama Šiauliuose. Išvestas iš Lietuvos šis dalinys buvo pervadintas 144-uoju atskiruoju tolimojo nuotolio stebėjimo aviacijos pulku (karinis dalinys Nr. 89449) ir 1998 m. perkeltas į Pečiora Kamenką (dažnai vadinamą „Berezovka“).

1985–1995 m. šių lėktuvų būrį (du A-50 ir vieną Il-76) eksploatavo 192-asis gvardijos Kerčės Raudonosios vėliavos karinio transporto aviacijos pulkas (karinis dalinys Nr. 26212), dislokuotas Ukurėjaus aerodrome (Čitos sritis). Dalinys buvo išformuotas 1995 m., o orlaiviai buvo perduoti 144-ajam atskirajam pulkui. Dar vienas juos 1985–1993 m. naudojęs dalinys (18-asis atskirasis tolimojo nuotolio stebėjimo aviacijos būrys) (du A-50 ir vienas Il-76) buvo dislokuotas Vitebsko Severny aerodrome (Baltarusija) ir 1993 m. buvo išformuotas.

JAV ir sąjungininkų operacijos Persijos įlankoje „Dykumos skydas“ ir „Audra dykumoje“ metu (1990–1991 m.) du A-50 nuolat budėjo virš Juodosios jūros stebėdami iš Turkijos vykdytas Jungtinių Valstijų oro pajėgų operacijas ir stebėdami „klaidžiojančias“ sparnuotąsias raketas.

Iki XXI a. pradžios orlaiviai buvo dažomi civilinėmis SSRS valstybinės aviakompanijos „Aeroflot“ spalvomis, nuo XXI a. pradžios pradėti dažyti baltai, apatinė dalis - pilkai ir tik pirmojo XXI a. dešimtmečio pabaigoje pradėtas naudoti tamsiai pilkas kamufliažas.

### Sirijos pilietinis karas
2015 m. gruodžio pabaigoje Rusijos KOP pradėjo naudoti A-50 paramai savo karinei operacija Sirijoje. Orlaiviai savo misijas vykdė iš Rusijos teritorijos.

### Rusijos invazija į Ukrainą
2018 metų gruodį keletas A-50 buvo dislokuoti Kryme. Prasidėjus plataus mąsto Rusijos invazijai, A-50 buvo plačiai naudoti stabėti Ukrainos pajėgų judėjimui, aviacijos ir raketų smūgiams koordinuoti.

2023 m. vasario 26 d. Baltarusijos saugumo pajėgų asociacija (BYPOL) pranešė surengusi bepiločio lėktuvo ataką ir Maciuliščių KOP bazėje netoli Minsko (Baltarusija) apgadinusi Rusijos A-50. Tačiau vasario 28 d. darytose šios bazės palydovinės nuotraukos nematyti reikšmingos žalos ten buvusiam vieninteliam A-50. Dronų operatoriai 2023 m. kovo 2 d. „YouTube“ paskelbė tariamo A-50U sprogdinimo praktikos vaizdo įrašą, kuriame matyti, kaip dronas be pasipriešinimo įskrenda į aerodromo teritoriją, o paskui nusileido ant A-50 rotodomo. 2023 m. kovo 3 d. bepiločių orlaivių operatoriai paskelbė antrą vaizdo įrašą, kuriame matyti, kaip bepilotis orlaivis nusileidžia ant fiuzeliažo, priešais sparnus, po ko vaizdo signalas nutrūko, kaip teigiama, dėl įvykusio sprogimo.

2023 m. lapkričio 17 d. Didžiosios Britanijos gynybos ministerija paskelbė, kad „tikėtina“, jog Rusijos KOP sieks atnaujinti savo A-50, taip mėgindama pasirengti modernių naikintuvų, tokių kaip F-16, pasirodymui Ukrainos KOP. Viena laukiamų modernizacijos krypčių – lėktuvo integracija su antžeminėmis S-400 raketų sistemomis.

Ukrainos karinės oro pajėgos 2024 m. sausio 14 paskelbė virš Azovo jūros Kyrylivkos rajone numušusios A-50. Pranešama, kad A-50 dingo iš radarų ekranų ir nustojo reaguoti į taktinės aviacijos užklausas. Vėliau keli Vakarų ir Ukrainos šaltiniai pranešė, kad Rusijos karinių oro pajėgų lėktuvo Su-30 pilotas rajone užfiksavo nenustatyto orlaivio, greičiausiai A-50, gaisrą ir sudužimą. „Forbes“ buvo paskelbta, kad Ukrainos karinėms oro pajėgoms pavyko sugadinti Rusijos radarus Kryme, todėl rusai savo A-50 perkėlė į šiaurę netoli Berdiansko, kur jie atsidūrė Ukrainos zenitinių raketų pasiekiamumo diapazone. Teigiama, kad numušus A-50 Rusijos karinėse oro pajėgose liko tik du tinkami A-50.

2024 m. vasario 23 d. Ukrainos oficialūs šaltiniai pareiškė, 18:44 Ukrainos laiku virš Krasnodaro krašto buvo numuštas antrasis A-50U lėktuvas.  Ukrainos kariuomenės atstovų teigimu, tam buvo panaudota zenitinės sistemos S-200 raketos. Ukrainos šaltinių teigimu, sudužus lėktuvui žuvo 10 rusų kariškių, iš jų penki majorai.

## Variantai

* **A-50** – pirminis variantas
* **A-50M** – 2017 m. atnaujintas variantas su degalų papildymo ore įranga
* **A-50U** – 2017 m. atnaujintas A-50M variantas su modernia elektronika ir patogesnėmis įgulos darbo sąlygomis
* **llyushin/Beriyev „Samoliot 676“**:  302–305  – telemetrijos ir sekimo orlaivis
* **llyushin/Beriev "Samoliot 776** – telemetrijos ir sekimo orlaivis
* **llyushin/Beriev „Samoliot 976“ (SKIP)** – (skraidantis matavimo ir valdymo centras) – Il-76 pagrindu sukurta nuotolinė valdymo ir raketų sekimo platforma, iš pradžių sukurta aptarnauti Raduga Kh-55 sparnuotųjų raketų bandymus.
* **Izdeliye 1076**' – Vienas specialios paskirties orlaivis, kurio tiksli paskirtis nežinoma
* **A-50EI** – eksportinis modelis, skirtas Indijos karinėms oro pajėgoms, varomas varikliais Aviadvigatel PS-90A-76 ir naudojantis Izraelyje pagamintą radarą EL/W-2090.

## Operatoriai

;
* Indijos karinės oro pajėgos – 3 naudojami, 2 užsakyti.
** 50-oji eskadrilė

;

* Rusijos karinės aviacijos ir kosmoso pajėgos
** 2457-oji aviacijos bazė (Ivanovo Severny)
** 144-asis atskirasis tolimosios oro žvalgybos pulkas

### Ankstesni operatoriai
; / 
*  Trys Il-76MD, su Prancūzijos pagalba sumontavus radarą "Thomson-CSF Tiger-G" paversti oro erdvės stebėjimo orlaiviais, 1991 m., prasidėjus operacijai "Audra dykumoje" pervaryti į Iraną. Vienas jų sunaikintas 2009 m. susidūrimo ore metu, susidūrimas buvo nufilmuotas.
;Sovietų Sąjunga

* SSRK karinės oro pajėgos (1984–1992)
** 144-asis atskirasis tolimosios oro žvalgybos pulkas

## Techniniai duomenys (A-50U)

### '''Techniniai duomenys'''

* **[[Įgula (mašinos)|Įgula]]:**
** Pilotai: 5
** Įrangos operatoriai: 10

* **Ilgis**: 48,27 m
* **[[Sparno mojis]]**: 50,5 m
* **Aukštis**: 14,8 m
* **Fiuzeliažo skersmuo**: 4,8 m
* **Sparno plotas**: 300 m²
* **Normalus kilimo svoris**: 190 000 kg
* **Kuro kiekis**: 109 480 l
* **Varikliai**: 4 turboreaktyviniai varikliai D-30KP
** **Galia (trauka)**: 4 × 12 000 kN

### '''Skrydžio duomenys'''

* **Kreiserinis [[V greičiai|greitis]]**: 800 km/h
* **Skrydžio nuotolis**: 7500 km
* **Pakilimui reikalingas tako ilgis**: 1540 m
* **Tūpimui reikalingas tako ilgis:** 1050 m
* **Skrydžio trukmė:**
** **Be kuro papildymo:** 9,3 val.
** **Patruliavimas 1000 km nuotoliu:**
*** **Be kuro papildymo**: 4 val.
*** **Su 1 kuro papildymu**: 7 val.
* **[[Skrydžio lubos]]**: 12 000 m
* **Sparno apkrova**: 633 kg/m²
* **Specifinė galia**: 3,4 kN/kg

### '''Radiolokacinė stotis'''

* **Oro taikinių aptikimo nuotolis:**
** **[[Balistinė raketa|balistinių raketų]] fakelai:** 800 km (optinėmis priemonėmis)
** **[[Bombonešis|bombonešių]]**: iki 650 km
** **[[Naikintuvas|naikintuvų]]**: 300 km
** **[[Sparnuotoji raketa|sparnuotųjų raketų]]** (efektyvus paviršiaus plotas = 1 m²): 215 km
* **Antžeminių taikinių aptikimo nuotolis:**
** **pavienis objektas, dydžiu panašus į taktinių raketų paleidimo įrenginį**: iki 300 km
** **grupinių taikinių, panašių į tankų koloną**: iki 250 km
* **Jūrinių taikinių aptikimo nuotolis** (efektyvus paviršiaus plotas 250 m²): iki radijo horizonto
* **Stebimų taikinių skaičiuos**: iki 300
* **Dažnių diapazonas:**
** **radiotechninės žvalgybos:** 0,5~18 GHz
** **radijo žvalgybos**: 50~500 MHz
* **Valdomų naikintuvų skaičius:**
** **valdymas komandomis**: 12
** **duomenų perdavimas pavieniam orlaiviui**: 30

## Analogiški orlaiviai

;
* Embraer R-99A (EMB-145SA su tokiu pat radaru kaip Saab 340AEW)

;

* Boeing E-767

;

* Avro 696 AEW Mk.2 „Shackleton“ (nebenaudojamas)
* British Aerospace Nimrod (nebenaudojamas)
* Boeing 737 AEW&C

;

* Boeing 737 AEW&C (Boeing 737-700ER AWACS)
* Boeing E-3 „Sentry“
* Grumman E-2C/D „Hawkeye“

;

* KJ-200 (Shaanxi-Y-8)
* KJ-500 (Shaanxi-Y-9)
* KJ 2000 (Il-76 pagrindu, NATO kodinis pavadinimas „Mainring“)

;

* Beriev A-100
* Tupolev Tu-126 (nebenaudojamas)

;

* Saab 340B AEW-300 (S-100D „Argus“)
* Saab 2000 Erieye AEW & C

## Daugiau informacijos

* (RU) Самолет-локатор А-50У совсем ничего не видит (Ил-76 ч.2) // Hackmyth, youtube.com

## Išnašos