open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kabelių tvenkinys

**Kabelių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 13,5 km į pietvakarius nuo Marcinkonių, Kabeliuose. Susidaręs patvenkus bevardį Grūdos intaką (G-1) 0,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis (iš šiaurės į pietus) 0,87 km, plotis iki 0,13 km. Altitudė 125 m. Krantai žemi, sausi. Upės debitas ties įtaka – 0,042 m³/s. Vakariniame krante stūkso Trako miškas. Tvenkinio užtvanka eina kelias .

Užtvankos vandens pralaida šachtinė, įrengta 1974 m. Sudarytas žuvininkystės, drėkinimo reikmėms.

## Šaltiniai
* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Izakas Golcbergas

**Izakas Golcbergas** (1885 m. Kaune – 1981 m. Izraelyje) – Lietuvos žydų kilmės Lietuvos politikas, mokytojas, 1923-1926 m. Lietuvos Seimo narys.

## Biografija
Gimė 1885 m. Kaune. 1921 m. baigė Charkovo universitetą, dirbo mokytoju Charkovo technologijos institute. 1923 m. pateko į Antrąjį Seimą, kai atsisakė net trys iš eilės pagal sąrašą ėję Tautinių mažumų rinkiminio bloko kandidatai ir pakeitė savo noru mandato atsisakiusį Sulimą Volfą. Dirbdamas II Seime priklausė žydų frakcijai, aktyviai dalyvavo, pasisakydavo ir reikšdavo savo nuomonę tautinių mažumų mokyklų ir švietimo klausimais. Atstovaudamas religingųjų žydų interesams taip pat aktyviai pasisakė dėl Skerdyklų ir mėsos priežiūros įstatymo projekto. 1925-1933 m. buvo Telšių žydų mergaičių gimnazijos „Javne“ direktorius. Priklausė religingųjų žydų organizacijai „Achdut“. 1933 m. išvyko gyventi į Palestiną. 1943 m. paskirtas religinio švietimo inspektoriumi. Susikūrus Izraelio valstybei dirbo švietimo ir mokslo ministerijoje, kandidatavo į Izraelio parlamentą. Mirė 1981 m. Izraelyje.

## Šaltiniai
Grybaulios tvenkinys

**Grybaulios tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Varėnos rajone, 7,5 km į pietvakarius nuo Marcinkonių, šalia Grybaulios kaimo. Susidaręs patvenkus Grūdos upę 30,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis (iš šiaurės į pietus) 0,8 km, plotis iki 0,19 km. Altitudė 118 m. Tvenkinio pietinis galas užpelkėjęs, gausiai apaugęs vandens augalais. Krantai žemi, daugiausia apaugę mišku (Ažutos, Eidukiškių, Deliankos, Karalienės daržo miškai). Upės debitas ties įtaka – 0,022 m³/s, užtvankos skaičiuotinis – 15,1 m³/s.

Užtvankos ilgis 226 m, plotis 8 m, vandens pralaida šachtinė, įrengta 1974 m. Sudarytas žuvininkystės reikmėms, tvenkinį valdė UAB „Pagrūdė“.

## Šaltiniai
* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Mikola Danilevičius

**Mikola Danilevičius** (1885 m. balandžio 12 d. Kaune – ?) – Ukrainos Liaudies Respublikos karininkas.

## Biografija
Gimė 1885 m. balandžio 12 d. Kaune. 1906 m. baigė Sankt Peterburgo Michailovo artileristų mokyklą. Tarnavo Rivnės artileristų brigadoje, nuo 1907 m. Žytomyre. 1915 m. balandžio 17 d. suteiktas kapitono laipsnis. 1915 m. rugpjūčio 7 d. pateko į vokiečių nelaisvę. 1918 m. paleistas iš nelaisvės pradėjo tarnauti Ukrainos Liaudies Respublikos kariuomenės artilerijos korpuse Voluinėje. Nuo 1923 m. dirbo buhalteriu Kodroje netoli Kijevo. 1931 m. vasario 20 d. suimtas ir apkaltintas šnipinėjimu, nuteistas 5 metams lagerio, tolesnis likimas nežinomas.

## Literatūra

* ЦДАГПОУ – Ф. 263. – Оп. 1. – Спр. 62745. – Архівно-слідча справа Данилевича М. К.
* ЦДАВОУ. – Ф. 1078. – Оп. 2. – Спр. 37. – С 457; Спр. 155. – С 210; Спр. 169. – С. 150-зв

## Nuorodos
* Biografija (ukr.)
Drevėtos pušys

**Drevėtos pušys** (arba ***dravės***) – gamtos paveldo objektai, esantys pietų Lietuvoje, Dzūkijoje, Varėnos rajone, patenkantys į Dzūkijos nacionalinį parką. Tai paprastosios pušys, kurių kamienuose išskobtos drevės, skirtos bitėms laikyti. Tai tradicinės dzūkų drevinės bitininkystės paminklai. Pušys saugomos nuo 1960 m.

## Saugomi medžiai

## Susiję
* Darželių I drevėta pušis
* Darželių II drevėta pušis
* Kabelių drevėtos pušys
* Trasninko drevėtos pušys
* Zervynų drevėtos pušys

## Statuso kritika

Želdynų ir želdinių eksperto dr. Juliaus Bačkaičio vertinimu, nudžiūvusių medžių buvimas gamtos paveldo objektų (GPO) sąraše yra kritikuotinas, nes praktiškai visi Lietuvos GPO sąraše esantys medžiai įtraukti kaip stambiausi, išskirtinės išvaizdos ar istoriškai reikšmingi individai. Tuo tarpu dravinės pušys (kaip objektas) atstovauja vieną iš senosios Lietuvos verslų – dravinę bitininkystę, todėl jos turėtų būti įtrauktos į nekilnojamų kultūros vertybių kadastrą. Daug sausų dravinių pušų neatitinka valstybės saugomų objektų statuso (jų skersmuo <0,8 m).

## Išnašos

## Nuorodos
* Lietuvos saugomų teritorijų kadastras
Dmitrijus Boreiko

**Dmitrijus Boreiko** (1885 m. Kaune – 1946 m. Usurijske) – Rusijos imperijos karininkas, aviacijos inžinierius-mechanikas.

## Biografija
Gimė 1885 m. Kaune, baigė Kauno gimnaziją, vėliau Sankt Peterburgo Nikolajevo inžinerijos mokyklą. Baigęs mokslus dirbo aeronautikos mokykloje. 1914 m. dalyvavo aviacijos parodoje Paryžiuje, parašė kelias knygas apie aviacines technologijas. I pasaulinio karo metu dirbo aviacijos mokykloje pafrontėje. 1917 m. tapo Gačino karinės aviacijos mokyklos direktoriumi. Rusijos pilietiniame kare kovojo baltųjų gretose. Bolševikums laimėjus pilietinį karą pabėgo į Charbiną, dirbo Charbino universiteto dėstytoju, kur dėstė teorinę mechaniką, inžineriją. Prisidėjo prie įvairių Charbino miesto technologinių statinių projektavimo. II pasaulinio karo metu dirbo Japonijos kariuomenės konsultantu aviacijos klausimais. 1946 m. suimtas SMERŠ, tais pačiais metais nužudytas Usurijsko kalėjime, 1993 m. reabilituotas.

## Nuorodos
* Biografija I (rus.)
* Biografija II (rus.)
Martynas Kazanovskis

**Martynas Kazanovskis** (; 1563–1636 m. kovo 28 d., Kamenecas) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas, Karūnos lauko etmonas (1633–36), dalyvavo Rusijos-ATR kare (1609–1618), taip pat karuose su Švedija, Turkija ir Moldavija.

## Biografija
Gimė 1563 metais, Veliuno seniūno Mikalojaus Kazanovskio (m. 1639) ir Katerinos Koricinskos sūnus. 1608 metais – karaliaus rotmistras. Buvo Žygimanto Augusto pasiuntiniu pas Lenkijos karinius Dimitrijaus Apsišaukėlio vadus. Vadovavo vienam iš pulkų, dislokuotų Maskvoje. Pats etmonas Jonas Karolis Chodkevičius visų karių akivaizdoje kartą metė į jį buožę.

1617–1618 metais Martynas Kazanovskis regimento laipsnyje dalyvavo karalaičio Vladislavo žygyje į Maskvą. 1618 metų pavasarį vadovaujant 6000 karių armijai paėmė Starodubą. 1620 metais dalyvavo Cecoro mūšyje, kur nedidelė Lenkijos armija buvo pilnai sutriuškinta turkų-totorių armijos. Pats Martynas Kazanovskis buvo paimtas į nelaisvę ir greitai už išpirką išlaisvintas.

1622 metais buvo paskirtas Haličo kaštelionu. 1628 metais Martynas Kazanovskis tapo karaliaus pulkininku. 1629 metais vadovaujant Karūnos lauko etmonui Stanislovui Konecpolskiui kovėsi su Švedijos armija Gžno mūšyje. 1632 metais buvo paskirtas Podolės vaivada.

1633 metais Karūnos lauko etmonas Martynas Kazanovskis dalyvavo naujo Lenkijos karaliaus Vladislovo Smolensko kampanijoje prieš Rusiją (ATR-Maskvos karas (1632–1634)). 1634 metais Martynas Kazanovskis buvo vienas iš karaliaus komisarų taikos derybose ir Polianovo taikos derybų sutarties su Rusijos valstybe pasirašyme.

## Valstybės tarnyba
* Haličo kaštelionas (nuo 1622 m.),
* Boguslavo seniūnas (1622),
* Tlumacko seniūnas (1627),
* Zvenigorodo seniūnas (1628),
* Predboro ir Nižyno seniūnas (1634),
* Karūnos lauko etmonas (1633),
* Podolės vaivada (1633).
## Šeima
Martynas Kazanovskis buvo vedęs Kateriną Staržicką. Vaikai:
* Elžbieta, Karūnos didžiojo etmono ir Krokuvos kašteliono Mikalojaus Potockio (1595–1651) žmona nuo 1642 metų
* Adomas Kazanovskis (m. 1648) - Karūnos didysis stovyklininkas (1647)
* Dominykas Aleksandras Kazanovskis (1605–1648) - Karūnos lauko raštininkas (1637), Braclavo vaivada (1646–1648), Bguslavo ir Zvenigorodo seniūnas.

## Literatūra
* Начало и успех Московской войны в Царствование Е. В. К. 4 Сигизмунда III 5 и во время начальства над войском Е. М. П. 6 Станислава Жолкевского 7 Воеводы Киевского Полевого Коронного Гетмана, Станислав Жолкевский.
* *Польский биографический словарь*, tom XII, Kraków-Wrocław 1966–1967
* Stanisław Szenic, *Pitawal warszawski*, tom I, Warszawa 1957
* Zygmunt Gloger, * Geografia historyczna ziem dawnej Polski*, wyd. 1903 r.
* S. Orgelbranda Encyklopedia Powszechna (1898)

## Išnašos

## Nuorodos

|-
Chaimas Sutinas

**Chaimas Sutinas** (, 1893 m. sausio 13 d., Smilovičių km. (dab. Baltarusija) – 1943 m. rugpjūčio 9 d., Paryžius) – iš Lietuvos žydų kilęs XX a. tapytojas ekspresionistas, kūręs Prancūzijoje.

## Biografija
Chaimas Sutinas gimė 1893 m. sausio 13 d. neturtingų Lietuvos žydų šeimoje Smilovičiuose netoli Minsko (dabar Smilavičių km., Baltarusija, tuomet Rusijos imperija). Jis buvo dešimtas vaikas iš 11 skurdaus siuvėjo vaikų. Jo talentą  piešimui pastebėjo vietos rabinas, kuriam padedant, Ch. Sutinas mokėsi Minske. Vėliau su gydytojo pagalba 1910−1913 m. studijavo Vilniaus dailės mokykloje. 1913 m. Ch. Sutinas išvyko į Paryžių, lankė paskaitas Aukštojoje dailės mokykloje pas Fernaną Kormoną. Jo draugais tapo žydai, avangardiniai dailininkai, panašiai kaip jis atvykę į Paryžių siekti meno aukštumų: Amedėjas Modiljanis, Markas Šagalas, Žakas Lipšicas. 

A. Modiljanis supažindino Ch. Sutiną su menininkų rėmėju Leopoldu Zborovskiu, su kurio pagalba Ch. Sutinas 1919−1922 m. tapė Serė miestelyje Prancūzijos pietuose. Tais metais susiformavo brandus Ch. Sutino stilius. Jis tapė peizažus, portretus, natiurmortus. Jo kūryba pasižymėjo spontaniškais potėpiais, impasto naudojimu, ryškiomis spalvomis. Jo kūryboje yra ženklios religinės (choro ir varpinės berniukai) ir maisto temos (jautiena, negyvi naminiai paukščiai), tikriausiai susijusios su judaistinio pasaulio samprata. Ch. Sutinas vertino Rembranto, Ž. Šardeno, G. Kurbė kūrybą. 

1923 m. JAV daktaras, kolekcionierius Albert C. Barnes įsigijo daugiau kaip 50 Ch. Sutino kūrinių ir tai buvo pirmoji dailininko finansinė sėkmė po ilgų skurdo metų. 1927 m. įvyko jo pirmoji personalinė paroda Bing galerijoje Paryžiuje. Likusius gyvenimo metus Chaimas Sutinas praleido Paryžiuje, kartais keliaudavo po Prancūzijos vietoves. Antrojo pasaulinio karo metu slapstėsi nuo vokiečių nacistinės okupacinės valdžios Šampiji-siur-Ved vietovėje (Endras ir Luara). Mirė 1943 m. rugpjūčio 9 d. Paryžiuje operacijos metu dėl virškinamojo trakto pažeidimo. Palaidotas Monparnaso kapinėse. 1987 m. *Gaston Baty* aikštėje Monparnase jam pastatyta atminimo skulptūra. Ją sukūrė jo draugas Arbit Blatas, kuris dažnai šioje aikštėje susitikinėjo su Ch. Sutinu.

## Darbų galerija

Vaizdas:'La Folle' by Chaïm Soutine, 1918.jpg| „Pamišėlė“, 1919 m., privatus rinkinys
Vaizdas:Paysage de Céret, Chaïm Soutine (1919) - Musée d'art et d'histoire du Judaïsme.jpg| „Serė peizažas“, 1919 m.
Vaizdas:Soutine-2014-03.jpg| „Kaimas“, 1923 m., Oranžerijos muziejus
Vaizdas:Soutine-2014-18.jpg| „Peizažas“, 1922−23 m., Oranžerijos muziejus
Vaizdas:Soutine-2014-08.jpg| „Natiurmortas su fazanu“, 1924 m., Oranžerijos muziejus
Vaizdas:Soutine-2014-17.jpg| „Jaunoji anglė“, 1934, Oranžerijos muziejus


## Kūrinių galerijos

* Ch. Sutino kūriniai Niujorko šiuolaikinio meno muziejaus svetainėje
* Ch. Sutino kūriniai Oranžerijos muziejuje 
* the-athenaeum.org

## Išnašos

## Šaltiniai
* hermitage.nl 
* Encyclopaedia Britannica
* Teito galerijos informacija
*  nga.gov
Izidorius Leizerovičius

**Izidorius Leizerovičius** (1883 m. Kaune – 1927 m. lapkričio 23 d. Paryžiuje) – Lietuvos žydų kilmės žurnalistas, publicistas.

## Biografija
Gimė 1883 m. Kaune, mokėsi Kauno chedere ir ješivoje. Vėliau studijavo mediciną Leipcigo universitete, bet prasidėjus I pasauliniam karui grįžo į Lietuvą. Pirmąjį savo straipsnį išspausdino 1904 m. Sankt Peterburgo laikraštyje *Tog*. Vėliau dirbo Vilniaus žydų laikraštyje *Zeit*. Nuo 1913 m. dirbo Varšuvos žydų laikraštyje *Chaint*. 1920 m. grįžo į Kauną, bet vėliau išvyko gyventi į Berlyną, kur įsidarbino korespondentu JAV žydų laikraštyje Vorwärts, nuo 1923 m. dirbo laikraščio korespondentu Paryžiuje, kur ir mirė 1927 m. lapkričio 23 dieną. 

## Nuorodos
* Biografija (rus.)
JAV prezidento rinkimai

**JAV prezidento rinkimai** – rinkimai, kuriuose išrenkamas JAV prezidentas ir JAV viceprezidentas.

Pagal JAV konstituciją Prezidentas ir viceprezidentas išrenkami rinkikų kolegijos, į kurią kiekviena valstija parenka tiek rinkikų, kiek renka Atstovų rūmų ir Senato narių. Rinkikų parinkimo tvarką konstitucija palieka valstijų legislatūroms.

Pagal konstitucijos antrąjį straipsnį, rinkikai turi balsuoti už du asmenis (iš kurių bent vienas iš kitos valstijos). Tada daugiausiai balsų surinkęs kandidatas tampa prezidentu, o antras daugiausiai balsų surinkęs kandidatas – viceprezidentu. Pagal JAV konstitucijos XII pataisą, kuri pakeitė šią tvarką, rinkikai turi atskirai nurodyti kandidatą į prezidentus ir kandidatą į viceprezidentus.

## Išnašos
Louis Israel Dublin

**Louis Israel Dublin** (1882 m. lapkričio 11 d. Kaune – 1969 m. kovo 7 d. Vinter Parkas, Florida, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV statistikas.

## Biografija
Gimė 1882 m. lapkričio 11 d. Kaune. 1886 m. su tėvais emigravo į JAV, 1901 m. baigė Niujorko koledžą. 1904 m. tapo Kolumbijos universiteto statistikos mokslų daktaru. Dėstė statistiką Jeilio universitete, kaip dėstytojas laikomas vienu iš statistinės demografijos tyrimų pradininkų JAV. Taip pat dirbo *Met Life Insurance* draudimo kompanijoje, kur tyrinėjo klientų ilgaamžiškumo statistiką. Būdamas kompanijos viceprezidentu skatino ir rėmė progresyvius draudimo polisus. 1924 m. buvo Amerikos Statistikos Asociacijos prezidentas. Mirė 1969 m. kovo 7 d. Vinter Parke, Floridoje.

## Darbai

* Louis Israel Dublin, Alfred J. Lotka: *The Money Value of a Man* (Public Health in America Series). New York : Arno Press, 1977 (Repr. of the 1930 ed. by the Ronald Press Co., New York). ISBN 978-0-405-09814-7
* Louis Israel Dublin, Lee K. Frankel and Miles M. Dawson, *Workingmen’s Insurance in Europe*, 1910
* Louis Israel Dublin, Lee K. Frankel, *Principles of Life Insurance*, 1911
* *Mortality Statistics of Insured Wage Earners and Their Families*, 1919
* Louis I. Dublin, *To Be or Not to Be: a Study of Suicide*, 1933. Harrison Smith and Robert Hass, New York.
* Louis I. Dublin, *A Family of Thirty Million: The Story of the Metropolitan Life Insurance Company*, 1943.
* Louis I. Dublin,*The Facts of Life: From Birth to Death*, New York: The Macmillan Company, 1951.
* *A 40 Year Campaign Against Tuberculosis*, 1952
* Louis I. Dublin, *Suicide: a Sociological and Statistical Study*,1963. Ronald Press Company, New York.

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
RK1919

**RK1919** – rajoninis kelias, jungiantis magistralinį kelią  ir magistralinį kelią . Kelio pradžia – šviesoforinė sankryža ties Ramučiais, o pabaiga – skirtingų lygių sankryža ties Martinavos gyvenviete. Kelio ilgis – 3,5 km. Kelyje nėra žvyrkelio ruožų, visas kelias yra asfaltuotas.

Kelias iš pradžių eina per Ramučius kaip Centrinė gatvė. Nuo sankryžos su J.Bielinio gatve, iki pat Martinavos sankryžos su keliu , eina kaip S. Žukausko g. Maršrutas baigiasi ant estakados virš . Toliau kelias eina kaip Ateities pl. Jo priežiūra priklauso Kauno miesto savivaldybėi.
## Maršrutas

|}
|}
RK1918

**RK1918** – rajoninis kelias, jungiantis magistralinį kelią  ties Palemonu, Neveronis ir Ramučius. Kelio ilgis – 5,9 km. Kelyje nėra žvyrkelio ruožų, visas kelias yra asfaltuotas.

Kelio pradžia – nuovaža nuo  kelio, kuri yra dalis skirtingų lygių sankryžos, jungiančios magistralę su Palemono ir Neveronių gyvenvietėmis. Kirtęs geležinkelį Vilnius–Kaunas, toliau kelias eina per Neveronis kaip Keramikų gatvė. Paskui kelias daro posūkį link geležinkelio pervažos su geležinkeliu Kaunas–Jonava. Kirtęs geležinkelį, kelias eina per Pabiržio kaimą, kuris užsibaigia ties Karmėlavos mišku. Kirtęs Karmėlavos mišką, kelias praeina per Sergeičikų gyvenvietę. Už jos kelias daro statų posūkį. Posūkyje yra atsišakojimas į Kauno LEZ oro parko teritoriją. Kirtęs Zversos upelio slėnį, kelias atsiduria Ramučių gyvenvietėje, kurioje maršrutas baigiasi sankryžoje su rajoniniu keliu .

## Maršrutas

|}
|}
Stanka

**Stanka** (arba ***Stauka***) – nedidelis ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 11 km į rytus nuo Aukštadvario, Aukštadvario regioniniame parke, šalia Strėvos kaimo. Ežeras apvalainas, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,43 km, plotis 0,31 km. Altitudė 127,2 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę mišku – ežerą supa Spindžiaus miškas. Ežeru iš pietų į šiaurės rytus prateka Strėva link Bagdononių HE tvenkinio.

Šiaurinėje pakrantėje eina plentas , yra įrengta poilsiavietė.

## Šaltiniai
Trakežeris

**Trãkežeris** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 12 km į pietryčius nuo Aukštadvario, Aukštadvario regioniniame parke, šalia Vytautavos kaimo. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,52 km, plotis iki 0,28 km. Altitudė 143,9 m. Rytinis ežero krantas aukštas. Ežerą supa Panošiškių ir Kamaravos miškai. Ežeras nenutekantis, priklauso Vilkokšnio ežero baseinui.

Toliau vakaruose, pietvakariuose telkšo smulkesni Ešerinio ir Akutės ežerai.

Ežerėvardis kildinamas nuo žodžio *trakas* („pakiluma, pieva miške, degimas, kirtimas“).

## Šaltiniai
Lietuvos edukologijos universiteto Lituanistikos fakultetas

**Lietuvos edukologijos universiteto Lituanistikos fakultetas** – Lietuvos edukologijos universiteto (LEU) struktūrinis padalinys, fakultetas. Sritis – Lietuvių kalba ir Lietuvių literatūra.

Adresas: T. Ševčenkos g. 31, LT-03111 Vilnius (Naujamiestis).

## Istorija
1945 m. buvo įsteigtas VPU Lietuvių kalbos ir literatūros fakultetas. Jis turėjo 3 katedras: Lietuvių kalbos, Lietuvių literatūros, Visuotinės literatūros (pastaroji 1955 m. panaikinta; iki 1991 m. veikė Lietuvių ir užsienio literatūros katedra). Be to, veikė ir Valstybinio dvimečio mokytojų instituto Lietuvių kalbos ir literatūros skyrius. Jame buvo 2 specialybės: lietuvių kalba ir literatūra ir lietuvių kalba ir literatūra bei istorija.

## Absolventai
Fakultetą baigė rašytojas Kazys Saja, lituanistas Antanas Pakerys, politikai Remigijus Motuzas, Valentinas Stundys ir kiti.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Fakulteto puslapis
PLC Panorama

**„Panorama”** – prekybos ir laisvalaikio centras su ~200 prekybos ir paslaugų vietų.

Didžiausią plotą užima parduotuvė „RIMI“. Plotas ~65 tūkst. m², nuomojamas plotas ~45,5 tūkst. m², verslo centras – 3,5 tūkst. m².

## Nuorodos

* Panorama (Wikimapia)

## Išnašos
Panorama

**Panorama** – iš aukštai (pvz., nuo kalno, kalvos) matomas apylinkės vaizdas, plati erdvė. Panoraminis vaizdas gali būti piešiamas, fotografuojamas, filmuojamas. Fotografijoje tokį vaizdą fiksuoja panoraminė fotografija.
Panorama (reikšmės)

**Panorama (reikšmės)**:

*Panorama, vaizdas iš aukštai
*Panorama, LRT laida
*PLC Panorama, prekybos ir laisvalaikio centras Vilniuje
*Kavalos Panorama GS,  krepšinio klubas Kavalos mieste Graikijoje
Motiejus Vaitiekaitis Kločka

**Motiejus Vaitiekaitis Kločka** (, ? – 1543 m. balandžio 11 d.) – LDK valstybinis veikėjas, buvęs Valkavisko ir Merecko laikytojas (1528–~1535), maršalka (1520–1543), Vitebsko vaivada (1532–1543), Žemaitijos seniūnas (1542–1543).

## Biografija

Kilęs iš žymios LDK bajorų giminės, paveldėjęs savo giminės herbą „Ogończyk“. Vaitiekaus Kločkos ir jo pirmosios žmonos Sofijos Četvertinskos sūnus. Paveldėjo valdas Podarevske, Valkavisko paviete, Naugarduko vaivadijoje, Liskovo ir Mendzižecą, jose už savo lėšas statė bažnyčias.

Buvo vienas turtingiausių to laiko LDK magnatų.

Buvo žymus diplomatas. 1522, 1528, 1532 ir 1536 metais jis vyko su pasiuntinybės misija pas Maskvos Didijį kunigaikštį.

Priklausė karalienės Bonos šalininkų partijai. Jos palaikomas buvo paskirtas Vitebsko vaivada, 1534 ir 1535 metais LDK-Maskvos karo metu gynė Vitebską nuo Maskvos didžiosios kunigaikštystės armijos.

## Šeima
1533 metai vedė Kateriną Hlebavičiūtę, Polocko vaivados Stanislovo Hlebavičiaus dukterį, su kuria susilaukė dukters Marinos.

Po jo mirties, žemės Liskove, Mendzižece ir Polonske atiteko karalienei Bonai.

## Nuorodos
* KŁOCZKO MACIEJ, h. Ogończyk (1538–1543) 

|-
Bradi karjero akmuo

**Bradi (Brodi) karjero akmuo** arba **Radžų akmuo** – antras pagal dydį iš Latvijoje žinomų riedulių. Riedulys yra buvusio dolomito karjere, kuris dabar apsemtas vandeniu. Riedulio ilgis – 6,1 m, plotis – 6,0 m, o aukštis – 4,6 m (virš vandens 3,1 m). Apimtis siekia 19 m. Apskaičiuotas tūris 104 m³. 

Akmuo yra netoli Jėkabpilio.

## Išnašos
Lietuvos policijos mokykla

**Lietuvos policijos mokykla** – policijos profesinio mokymo įstaiga, vykdanti policijos pareigūnų pirminį ir tęstinį profesinį rengimą, organizuojanti ir vykdanti formalųjį ir neformalųjį švietimą. Mokymo kalba – lietuvių, įstaigos kodas – 302442625, adresas - Kauno raj., Alšėnų sen., Mastaičiai, Mokslo g. 2.

Mokykla įsikūrusi buvusio Kauno kolegijos Kraštotyros fakulteto vietoje. Mokymas trunka 1 metus pagal Policininko modulinę profesinio mokymo programą. Kursantams suteikiamas profesinis mokymas, atitinkantis policijos pareigūno profesinės veiklos sritims keliamus reikalavimus pagal trečiojo profesinio išsilavinimo lygio policininko rengimo standartą.

## Istorija

1992 m. liepos 2 d. įsteigta Klaipėdos policijos mokykla. 1998 m. liepos 23 d. patvirtintas Klaipėdos aukštesniosios policijos mokyklos statutas. 2004 m. spalio 8 d. patvirtinti Vidaus reikalų ministerijai priklausančios Klaipėdos policijos mokyklos nuostatai ir struktūra. 2008 m. gruodžio 23 d. Lietuvos policijos generalinis komisaras įsakymu Nr. 5-V-793 patvirtino policijos mokyklos nuostatus ir struktūros schemą.

1999 m. sausio 21 d. įkurtas Lietuvos policijos mokymo centras. Pareigūnų mokymo centrai buvo išsidėstę visoje Lietuvoje (Vilniuje, Kaune, Trakuose ir Klaipėdoje). 2009 m. vasario 5 d. Kaune (Griunvaldo g. 16) atidarytas Lietuvos Policijos mokymo centro filialas. 2009 m. lapkričio 6 d. Policijos mokykla ir Lietuvos policijos mokymo centras sujungimo būdu reorganizuoti į naują policijos profesinio ugdymo įstaigą – Lietuvos policijos mokyklą. 

Centralizuojant policijos pareigūnų mokymą, 2016 m. rugsėjo 1 d. uždarytas padalinys Klaipėdoje (Jaunystės g.), buvo panaikinta 50 pareigybių etatų, buvusios policijos mokyklos patalpos perduotos Turto fondui. Per metus Lietuvos policijos mokyklą abiejuose padaliniuose – Kauno rajone ir Klaipėdoje – baigdavo nuo 100 iki 200 kursantų. Kol mokyklos nebuvo Mastaičiuose, policijos pareigūnai mokėsi tik Klaipėdoje.

## Viršininkai
* Darius Grebliauskas – 2010–2014 m.
* Algirdas Kaminskas – 2014-2019 m.
* Vilius Motiejaitis - 2020-2021 m.
*Robertas Šimulevičius - 2021-

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos profesinio mokymo įstaigos
* Interneto svetainė 
* Lietuvos policijos mokykla *aikos.smm.lt*
Martynas Matuševičius

**Martynas Matuševičius** (; 1714 m. lapkričio 11 d. – 1773 m. lapkričio 21 d.) – LDK valstybinis veikėjas, Radomo konfederacijos generalinis sekretorius (1767), Bresto kaštelionas (1768–1773), XVIII amžiaus poetas, rašytojas ir vertėjas.

## Biografija

Kilo iš neturtingų bajorų giminės, bet dėl gabumų ir įgauto išsilavinimo, taip pat palaikymo iš keleto Lenkijos magnatų, sugebėjo pasiekti žymių pasiekimų ir padaryti karjerą.

Mokėsi jėzuitų kolegijose Kamenece, Breste, Drohičine ir Varšuvoje. Tarnavo pas magnatus Joną Frederiką Sapiegą, Mykolą Frederiką Čartoriskį ir Radvilas, vertinusius jo talentus.

Ėjo Bresto pastalininkio, Bresto žemės raštininko pareigas, 1765 metais tapo žemės teisėju Breste. Nuo  1768 metų ir iki mirties - Bresto kaštelionas.

Buvo renkamas pasiuntiniu (deputatu) į seimą (1767) ir tais pačiais metais buvo Radomo konfederacijos generaliniu sekretoriumi ir Repnino Seimo dalyviu. 

## Kūryba

М. Matuševičius rašė eiles lenkų ir lotynų kalbomis. Vertė Horacijaus kūrinius (išleisti Varšuvoje 1784 metais).

Autorius panegiriškų memuarų, išleistų pirmą kartą 4-iais tomais tiktai 1876 metais.

Į gyvenimo pabaigą M. Matuševičius rašė, daugiausiai, memuarus, turinčius dabar didelę istorinę vertę. Jo kūriniai apima periodą nuo  1714 iki 1764 metų.

Tėvas Tadeušo Matuševičiaus (1765–1819), Lenkijos valstybinio veikėjo, Lenkijos finansų ministro.

## Rinktiniai kūriniai
* *Pamietniki Marcina Matuszewicza, 1714–1765,*
* *Pamietniki Marcina Matuszewicza, Kasztelana Brzeskiego-Litewskiego, 1714–1765,*
* *Diariusz zycia mego*
 
## Literatūra
* Pamiętniki Marcina Matuszewicza, 1714–1765
* А. Мацук, Матушэвіч Марцін // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З. Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. −792 с.: іл. С. 280. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

## Nuorodos
* Literatura XVIII wieku 

|-
Ežys (telekomunikacijos)

**EŽYS** – išankstinio mokėjimo paslauga, teikiama telekomunikacijų bendrovės „Telia“. Išankstinio mokėjimo kortelė EŽYS Lietuvos gyventojams teikia balso, SMS ir mobiliojo interneto (duomenų perdavimo) paslaugas. Paslauga EŽYS naudoja 2G ir 4G LTE tinklą Lietuvoje, teikiamą bendrovės „Telia“.

Išankstinio mokėjimo paslauga EŽYS vartotojams buvo pristatyta 2003 m. lapkričio mėn.

## Paslaugos
EŽIO vartotojai gali naudotis standartiniais tarifais arba užsisakyti mokėjimo planus už fiksuotą mokestį tam tikram laikotarpiui. Mokėjimo planai orientuoti į skirtingas vartotojų grupes: naršančius internete, daug kalbančius ar rašančius SMS žinutes.

EŽIO vartotojams buvo teikiamos lojalumo programos „Tipsai“ ir „EŽIO Viza“, su kuria buvo galima gauti specialių  nuolaidų ir pasiūlymų.

EŽIO sąskaitą galima papildyti internetu, didžiuosiuose prekybos centruose, kioskuose, parduotuvėse, taip pat iš „Telia“ reguliaraus mokėjimo abonentų sąskaitos.

## Tinklo aprėptis
Paslauga EŽYS naudoja „Telia“ ryšio tinklą. Ryšio ir mobiliųjų duomenų perdavimo paslaugas „Telia“ teikia naudodama 2G (GSM, EDGE 900/1800 MHz) ir 11G (LTE 700/800/900/1800/2100/2600MHz) technologijas. „Telia“ 2G/4G ryšio tinklas aprėpia visą Lietuvą, o 5G yra prieinamas daugiau nei 99 proc. šalies gyventojų.

## Projektai
2008  ir 2009 m. įgyvendintas projektas „EŽIO stažas“ suteikė galimybę EŽIO vartotojams išvykti į pasirinktas užsienio šalis ir išbandyti įvairias profesijas.

2008  ir 2009 m. EŽYS inicijavo projektą „EŽIO inkubatorius“, kurio tikslas – suteikti galimybę EŽIO vartotojams atskleisti savo talentus ir patobulėti dešimtyje sričių: baro meno, magijos, vokalinės perkusijos, fotografijos, kino ir animacijos, drabužių dekoravimo, piešimo, šiukšlių meno, šokio ir pirmojo milijono uždarbio. 

2015 m. EŽYS pristatė mėnesinę internetinę laidą „EŽIO GIGO klubas“, kurioje EŽYS supažindina su karščiausiomis interneto naujienomis.

## Apdovanojimai
2015 m. Lietuvos interneto apdovanojimuose „Login“ EŽYS buvo pripažintas „metų prekės ženklu internete“ ir taip pat laimėjo „YouTube“ kanalo kategorijoje.

2014 m. festivalyje „Adrenalinas“ EŽYS laimėjo sidabrą reklamos kampanijos kategorijoje, bronzos apdovanojimus – radijo reklamos, virusinių kampanijų, internetinės svetainės, media inovacijos žiniasklaidoje.

2013 m. festivalyje „Adrenalinas“ EŽIO naujas įvaizdis gavo bronzos apdovanojimą.

## Šaltiniai
Tzvi Hirsch Ferber

**Tzvi Hirsch Ferber** (1879 m. Kaune – 1966 m. Londone) – Lietuvos žydų kilmės Jungtinės Karalystės rabinas.

## Biografija
Gimė 1879 m. Kaune, mokėsi Vilijampolės ješivoje. 1911 m. išvyko į Mančesterį, kur kartu su rabinu Yehoshua Dov Silverstone įkūrė ješivą. 1913 m. tapo Londono Soho priemiesčio sinagogos rabinu, kuriuo išbuvo iki 1955 metų.  Priklausė Londono rabinų tarybai, buvo laikomas vienu iš geriausių Toros mokytoju Londone, taip pat rašė įvairius straipsnius apie judaizmą į Londono žydų laikraščius, žurnalus. Mirė 1966 m. Londone.

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
Simon Glazer

**Simon Glazer** (1876 m. Kaune – 1938 m. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV ir Kanados rabinas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Gimė 1876 m. Kaune. Siekdamas išvengti nuo šaukimo į Rusijos imperijos kariuomenę pabėgo į Palestiną, 1902 m. emigravo į JAV, kur tapo Ohajo valstijos Toledo miesto rabinu. 1907 m. tapo Montrealio rabinu, vėliau tapo Montrealio ir Kvebeko sinagogų vyriausiuoju rabinu. 1910 m. įkūrė Montrealio žydų prieglaudą, prisidėjo prie jidiš kalba leidžiamo laikraščio *Keneder Adler* atsiradimo. 1918 m. susipykęs su kitu Montrealio rabinu išvyko į JAV, kur tapo Sietlo rabinu. 1923 m. išvyko į Niujorką, kur tapo Harlemo sinagogos rabinu, 1927 m. Bruklino, o 1930 m. Manhatano rabinu. Dirbdamas Niujorke buvo JAV ir Kanados rabinų ortodoksų tarybos pirmininku. Buvo aktyvus sionistas, šia tema parašė nemažai knygų. Kovojo prieš kvotų žydų imigrantams paskelbimą, tačiau kvotos vistiek buvo paskelbtos, bet už tai šis procesas buvo ilgam užvilkintas, o tai padėjo daug žydų šeimų laisvai imigruoti į JAV.

## Darbai

**Sefer Maaneh Halashon: Tefillot al Bet A'lmin - Prayers Upon the Cemetery Revised and Translated in English* (1928) New York.
**History of Israel. (Based upon Graetz-Doubnow)* in 6 volumes (1930). Star Hebrew Book Co., New York.
**The Palestine Resolution A Record Of Its Origin* (ca. 1922), New York. ISBN 978-1179881812
**The Five Books of Moses (Haphtoroth and the Five Megiloth); Prayers for the Sabbath; Enumeration of the 613 Commandments; New and Accurate Translation of All the Verses Whence the Commandments are Infered (1935) Maimon Publishing/KTAV Publishing House, Inc., New York.
**Mishnah Torah Yod Ha-Hazakah, Translated* (1927). Maimonides Publishing.
**The Jews of Iowa. Complete History and Accurate Account of their Religious, Social, Economical and Educational Progress in this State; History of the Jews of Europe, North and South America in Modern Times; and a Brief History of Iowa* (1904)
**The Bar Mitzvah Pulpit: Sermonettes for Bar Mitzvah Boys and Others'' (1928) Star Hebrew Book Co., New York.

## Nuorodos
* Nekrologas (ang.)
* Biografija I (ang.)
* Biografija II (ang.)
Julius Jewelowski

**Julius Jevelovski** (1874 m. gegužės 6 d. Vilijampolėje – 1951 m. balandžio 15 d. Londone) – Lietuvos žydų kilmės Laisvojo Dancigo miesto politikas, verslininkas.

## Biografija
Gimė 1874 m. gegužės 6 d. Vilijampolėje. 1880 m. su tėvais išvyko gyventi į Dancigą. XX a. pradžioje įkūrė medienos eksporto įmonę *S.J. Jewelowski* ir ilgainiui tapo vienu iš turtingiausių Dancigo žmonių. Įstojęs į vokiečių liberalų partiją 1920 m. išrinktas į Dancigo laisvojo miesto parlamentą. 1923-1928 m. buvo Dancigo laisvojo miesto konsulu Turkijoje. Į parlamentą perrinktas 1928 metais. 1938 m. prasidėjus žydų persekiojimams emigravo į Londoną, kur ir mirė 1951 m. balandžio 15 dieną. 

## Literatūra

* Martin Schumacher (Hrsg.): M.d.L., das Ende der Parlamente 1933 und die Abgeordneten der Landtage und Bürgerschaften der Weimarer Republik in der Zeit des Nationalsozialismus: politische Verfolgung, Emigration und Ausbürgerung 1933–1945; ein biographischer Index / [Kommission für Geschichte des Parlamentarismus und der politischen Parteien], 1995, ISBN 3770051890, S. 13, Ziffer 94
* Andrzejewski Marek: Ludzie Wolnego Miasta Gdańska (1920-1939), Gdańsk 1997, ISBN 83-87291-27-7 

## Nuorodos
* Biografija (lenk.)
Józef Urpsza

**Juzef Urpša** (1880 m. rugpjūčio 10 d. Jokūbave – 1974 m. liepos 14 d. Kališe) – Lietuvos lenkų kilmės Lenkijos dvasininkas, vaistininkas.

## Biografija
Gimė 1880 m. rugpjūčio 10 d. Jokūbave. 1909 m. Sankt Peterburge baigė farmacijos studijas, vadovavo Žiemos rūmų sanitariniam skyriui. 1917 m. įstojo į Lenkijos kariuomenę. 1922 m. apsigyveno Varšuvoje, kur dirbo sanitarijos inspekcijoje. Daug laiko skyrė savanoriškai pagalbai skurstantiesiems, buvo Lenkijos Carito organizacijos viceprezidentas. Po Varšuvos sukilimo įstojo į Varšuvos universiteto teologijos fakultetą, 1952 m. tapo jėzuitų vienuoliu ir būdamas garbaus amžiaus savanoriškai rūpinasi Kališo skurstančiais žmonėmis, sergančiaisiais, pensininkais ir kaliniais. Organizuodavo piligriminius žygius į šventas vietas. Mirė 1974 m. liepos 14 d. Kališe. 

## Nuorodos
* Biografija (lenk.)
Aniolitas

**Aniolitas ** – metamorfinė uoliena, sudaryta iš žalio zoisito, juodo ar tamsaus pargazito ir rubino (dažnai traktuojamas kaip mineralo zoisito rūšis iš Kenijos ir Tanzanijos). Terminas oficialiai nepripažintas metamorfinės uolienos pavadinimu. Pavadinimas kilo iš masajų kalbos žodžio *anyoli*, reiškiančio „žalias“. Aniolitas dažnai vadinamas rubinu zoisite arba Tanganikos meniniu akmeniu.

Dėl kontrastingų spalvų aniolitas yra populiari medžiaga skulptūroms ir kitiems dirbiniams. Pirmą kartą atrastas Mundarara kasykloje, netoli Longido, Tanzanijoje, 1954 m.

2010 m. buvo iškastas akmuo, vadintas „Tanzanijos brankagmeniu“ ir priklausęs neegzistuojančiai kompanijai „Wrekin Construction“. Šis brangakmenis buvo neteisingai įvertintas 11 mln. svarais. Bet iš tikrųjų tai buvo aniolito luitas, kurio vertė apie 100 svarų. Galiausiai jis parduotas už 8000 svarų.

## Išnašos
RK1912

**RK1912** – rajoninis kelias, jungiantis krašto kelią , sankryžoje ties Rupinais, Griškabūdį ir Kudirkos Naumiestį. Kelio ilgis – 54,84 km. Nors kelias priklauso Kauno rajono numeracijai, tačiau didžioji dalis eina Šakių rajono teritorija. Pagrindinė trasos dalis yra žvyrkelis. Asfaltuoti tik paskiri, didesnio eismo intensyvumo ruožai.

Kelias prasideda sankryžoje su krašto keliu , ties Rupinais. Toliau kelias eina kaip žvyrkelis ir tęsiasi 20 km Kazlų Rūdos miškais. Miškuose ties Braziūkų kaimu kerta Šakių rajono ribą. Ties sankryža su  kerta Novos upelį ir eina per bemiškę lygumą, kurioje vystomas žemės ūkis. Nuo Paluobių gyvenvietės iki žiedinės sankryžos, ruožas yra asfaltuotas. Už žiedinės sankryžos su  prasideda Griškabūdžio gyvenvietė. Maršrutas eina A. Skelčio ir Rygiškių gatvėmis. Už miestelio dar kartą kerta Novos upelį ir toliau eina bemiškėmis lygumomis iki pat Kudirkos Naumiesčio. Pakeliui pralenkdamas per Žvirgždaičių ir Trapučių I gyvenvietes. Keliai tarp Griškabūdžio ir Žvirgždaičių ir ties Tarpučių gyvenviete yra asfaltuoti, kituose ruožuose – žvyrkelis. Maršrutas baigiasi Kudirkos Naumiestyje (P. Mašioto gatvė), sankryžoje su krašto keliu  (Šakių g.)
## Maršrutas

|}
|}
RK2336

**RK2336** – rajoninis kelias, jungiantis Liepojos plentą, Kunigiškius ir Palangą. Kelio ilgis – 6,8 km. Iki 2014 m. kelias buvo magistralinio kelio  dalis. Tada trasa  ėjo per Palangos miestą, o tiesaus kelio, aplenkiančio miestą, nebuvo. Kelyje nėra žvyrkelio ruožų, visas kelias yra asfaltuotas.

Kelio pradžia – sankryža su Liepojos plentu, magistraliniu keliu . Praeina per Palangos oro uosto stovėjimo aikštelę, aplenkia Kunigiškių gyvenvietę. Per Palangą eina kaip Klaipėdos plentas ir baigiasi sankryžoje su Kretingos g. (magistraliniu keliu ). Toliau einančios gatvės pavadinimas nesikeičia (lieka Klaipėdos pl.), tačiau maršrutas pasikeičia į rajoninį kelią , kuris veda link Nemirsetos ir Klaipėdos.

## Maršrutas

|}
|}

## Šaltiniai
http://lrv.lt/uploads/main/Posed_medz/2015/150617/04.pdf
Yente Serdatzky

**Yente Serdatzky** (1877 m. rugsėjo 15 d. Aleksote – 1962 m. gegužės 1 d. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV rašytoja rašiusi jidiš kalba.

## Biografija
Gimė 1877 m. rugsėjo 15 d. Aleksote. 1905 m. išvyko gyventi į Varšuvą, kur susipažino su rašytoju Isaac Leib Peretz, kuris jai padėjo debiutuoti su apysaka *Mirl*, kuri buvo išspausdinta jo redaguojamame laikraštyje *Der Veg*. 1907 m. emigravo į JAV, kur apsigyveno Niujorke ir rašė trumpas apysakas, kurie buvo spausdinami įvairiuose Niujorko žydų laikraščiuose. 1913 m. buvo išleista vienintelė rašytojos knyga *Geklibene shriftn*. 1922 m. susipykusi su laikraščio *Forverts* redaktoriumi Abraham Cahan nustojo rašyti, tačiau 1949-1955 m. laikotarpiu vėl parašė apie 30 apysakų Niujorko *Nyu-yorker vokhnblat* laikraštyje. Dažniausiai rašė apie moterų, imigrantų gyvenimą. Mirė 1962 m. gegužės 1 d. Niujorke.

## Literatūra
* Zucker, Sheva. "Yente Serdatzky: Lonely Lady of Yiddish Literature." Yiddish 8.2 (1992): 69-79; here: 69.
* Yente Serdatzky (1877-1962)" [author biography]. Found Treasures: Stories by Yiddish Women Writers. Ed. Frieda Forman, Ethel Raicus, Sarah Siblerstein Swartz, and Margie Wolfe. Toronto, Ontario: Second Story Press, 1994. 365-366.

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
Volfas Sulimas

**Volfas Sulimas** (1877 m. liepos 19 d. Kaune – 1942 m. Sibire, TSRS) – Lietuvos žydų kilmės Lietuvos verslininkas, politikas. Ilgametis Kauno miesto tarybos narys, vėliau jos pirmininkas, II Lietuvos Respublikos Seimo deputatas.

## Biografija
Gimė 1877 m. liepos 19 d. Kaune, Volfas Engelman alaus daryklos savininko Isero Bero Volfo šeimoje. Studijavo gamtos mokslus Sankt Peterburgo universitete, vėliau žemės ūkį Berlyno universitete. 1920, 1924 ir 1931 m. išrinktas į Kauno miesto tarybą, 1921 m. buvo tarybos pirmininkas. 1923 m. išrinktas į LR Antrąjį Seimą. Priklausė Kauno žydų švietimo organizacijai *Tarbut*. 1927-1930 m. ir 1932-1935 m. vadovavo Lietuvos sionistų tarybai. 1930-1932 m. gyveno Tel Avive, kur dirbo miesto savivaldybėje. Prieš II pasaulinį karą grįžo į Lietuvą. Po tėvo mirties 1935 m. su broliu Grigorijumi valdė Volfas Engelman alaus daryklą. 1941 m. birželį buvo suimtas NKVD ir ištremtas į Sibirą, kur ir mirė 1942 metais.

## Literatūra
* Lietuvos Respublikos Seimų I (1922-1923), II (1923-1926), III (1926-1927), IV (1936-1940) narių biografinis žodynas, Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija, Vilniaus pedagoginis universitetas, Vilnius 2007

## Šaltiniai
Tzvi Pesach Frank

**Tzvi Pesach Frank** (1873 m. Kaune – 1960 m. gruodžio 10 d. Jeruzalėje) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio rabinas, žymus Halachos įstatymų mokytojas, kelis dešimtmečius buvo vyriausiuoju Jeruzalės rabinu.

## Biografija
Gimė 1873 m. Kaune, vaikystėje mokėsi Telšių ir Vilijampolės ješivose. 1892 m. emigravo į Palestiną, mokėsi Jeruzalės ješivose, įkūrė institutą-midrašą Bnei Cioną, kuriame buvo tiriami „Halachos” įstatymai. Buvo laikomas neprilygstamu savo meto „Halachos“ autoritetu, atsakinėjęs į tūkstančius laiškų iš viso pasaulio, sukūrė Halachos taisykles, pagal kurias nustatomas mirties būvis. Pastaroji taisyklė priimta Izraelio ligoninėse kaip privaloma. 1907 m. tapo vyriausiuoju Jeruzalės rabinu. Buvo vienas iš Izraelio vyriausiojo rabinato institucijos įkūrimo iniciatorių. Mirė 1960 m. gruodžio 10 d. Jeruzalėje, jo laidotuvėse dalyvavo keli tūkstančiai žmonių.  

## Literatūra
* Shabbetai Devir: Art. FRANK, ẒEVI PESAḤ, in: Encyclopaedia Judaica, 2. A. (2007), Bd. 7, 195f.

## Nuorodos
* Biografija (ang.) 

## Šaltiniai
Žvėrinčius (Telšiai)

**Žvėrinčius** – nuo 1996 m. Ubiškės girininkijoje, prie Laukstėnų kaimo įrengtas 14,7 ha ploto miško aptvaras miško gyvūnams. Priklauso VĮ „Telšių miškų urėdija“. „Žvėrinčiaus“ įkūrėjas ir puoselėtojas − eigulys Petras Dabrišius.

„Žvėrinčiuje“ gyvena apuokai, lūšys, muflonai, danieliai, meškinas Timofejus, bei yra aptvertas 2,4 ha ploto miško sklypas vilkams. Dėl afrikinio kiaulių maro 2014 m. „Žvėrinčiuje“ nebelaikomi šernai. Laukinių gyvūnų gyvenimo stebėjimui pastatytos dvi apžvalgos aikštelės bei pavėsinė, regykla, įrengta žaidimų aikštelė vaikams, pastatytas ąžuolas su inkilais ir stendas su labiausiai Lietuvoje paplitusių žvėrių ir paukščių aprašymais. Planuojama „Žvėrinčiuje“ apgyvendinti stumbrus.

2006 m. pradžioje „Žvėrinčiuje“ gyveno 2 šernai, 8 danieliai, 3 vilkai, 9 muflonai, 7 lūšys ir stirna.

## Išnašos

## Nuorodos
* Telšių urėdijos svetainė
Spalvotoji revoliucija

**Spalvotoji revoliucija** – terminas, kuris yra plačiai naudojamas viso pasaulio žiniasklaidoje apibūdinti įvairius judėjimus kai kuriuose buvusios Sovietų Sąjungos visuomenėse ir Balkanuose prasidėjusius XXI a. pirmajame dešimtmetyje. Šis terminas taip pat buvo taikomas revoliucijoms kituose pasaulio regionuose apibūdinti, pavyzdžiui Artimuosiuose Rytuose.

Spalvotųjų revoliucijų dalyviai dažniausiai naudojo taikų pasipriešinimą ir tokius metodus, kaip demonstracijos, streikai ir intervencijos, parodyti savo protestą prieš korumpuotas ir/ar autoritarines vyriausybes bei propagavo demokratiją. Šie judėjimai paprastai naudojo konkrečią spalvą ar gėlę kaip savo simbolį. Be to, spalvotosios revoliucijos išsiskiria nevyriausybinių organizacijų (NVO) bei studentų aktyvistų reikšmingumu, organizuojant kūrybingą nesmurtinį pasipriešinimą.

Prie tokių judėjimų priskiriami:
* Gvazdikų revoliucija Portugalijoje (1974 m.),
* Geltona revoliucija Filipinuose (1986 m.),
* Aksominė revoliucija Čekoslovakijoje (1989 m.),
* Buldozerio revoliucija Jugoslavijoje (2000 m.),
* Rožių revoliucija Gruzijoje (2003 m.),
* Oranžinė revoliucija Ukrainoje (2004-2005 m.),
* Purpurinė revoliucija Irake (2005 m.),
* Tulpių revoliucija Kirgizijoje (2005 m.),
* Kedro revoliucija Libane (2005 m.),
* Mėlyna revoliucija Kuveite (2005 m.),
* Džinsinė revoliucija Baltarusijoje (2006  m.),
* Šafraninė revoliucija Mianmare (2007 m.),
* neramumai Moldovoje vadinami Vynuogių revoliucija (2009 m.),
* Žalioji revoliucija Irane (2009-2010 m.),
* Jazminų revoliucija Tunise (2010-2011 m.),
* 2011 m. Egipto revoliucija vadinama Lotoso revoliucija,
* Jazminų revoliucija Kinijoje (2011 m.).

## Nuorodos
Aleksandras Finas

**Aleksandras Finas** (1872 m. lapkričio 22 d. Kaune – 1943 m. vasario 7 d. Karagandos srityje) – Lietuvos žydų kilmės TSRS ekonomistas, revoliucionierius.

## Biografija
Gimė 1872 m. lapkričio 22 d. Kaune banko klerko šeimoje. Mokėsi Mykolajivo gimnazijoje, vėliau studijavo Kijevo universiteto fizikos-matematikos fakultete. 1892 m. įstojo į RSDP. 1895 m. įstojo į Maskvos universiteto medicinos fakultetą, besimokydamas dalyvavo vienuose iš pirmųjų marksistų būrelių. 1896 m. suimtas ir 2 metams ištremtas į Astrachanės sritį. Dėl nuolatinio policijos persekiojimo pabėgo į Šveicariją. Po kiek laiko grįžo į Rusiją, kur susidėjo su bolševikais, dalyvavo 1905–1907 m. Rusijos revoliucijoje. Parašė kelias knygas apie Karlą Marksą ir ekonomiką. Po Spalio revoliucijos susidėjo su menševikais. 1931 m. apkaltintas kontrrevoliucijos organizavimu ir nuteistas 10 metų kalėjimo. 1941 m. paleistas iš kalėjimo vėl buvo suimtas ir apkaltintas antitarybine veikla, nuteistas 8 metams lagerio Karagandos srityje, kur ir mirė 1943 m. vasario 7 dieną.  

## Darbai

* Современный мировой промышленный кризис // Научное обозрение. 1902. № 9. С. 79—92.
* К. Маркс, Кэри и Бастиа. Пер. с нем. Маркс об искусстве. Очерк А. Финна-Енотаевского. СПб. [1905].
* Современное хозяйство России 1890—1910-х гг. СПб., 1911.
* Экономическая система Карла Маркса. (Теория и практика) Пг., 1919.
* Спорные вопросы теоретической экономии // Социалистическое хозяйство. 1930. Кн. 1—2.

## Literatūra
* Дмитриев А. Л. А. Ю. Финн-Енотаевский: экономист и политик // Финансы и Бизнес : журнал. — 2013. — № 3. — С. 124—140. — 400 экз.
* Против воинствующего меньшевизма (финн-енотаевщина). — М., Л., 1931.
Valerijonas Antanas Žaba

**Valerijonas Antanas Žaba** (? – 1753 m. vasario 16 d.) – LDK valstybinis veikėjas. Bresto kaštelionas (nuo 1731 m.) ir Polocko kaštelionas (nuo 1736 m.).

## Biografija
Jeronimo Žabos sūnus, brolis Minsko vaivada Jonas Kazimieras Žaba.

Husarų vėliavininkas, pasiuntinys į seimus, Lietuvos Tribunolo maršalka, Starodubo seniūnas.

Turėjo sūnų Joną Žabą, Starodubo seniūną.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Жабы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.1: Абаленскі – Кадэнцыя / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2005. – 688 с.: іл. С. 623. ISBN 985-11-0315-2 ISBN 985-11-0314-4 (т. 1)

|-
Theodore Rothstein

**Theodore Rothstein** (1871 m. vasario 14 d. Kaune – 1953 m. rugpjūčio 30 d. Maskvoje) – Lietuvos žydų kilmės Jungtinės Karalystės ir TSRS žurnalistas, rašytojas, politikas.

## Biografija
Gimė 1871 m. vasario 14 d. Kaune. 1890 m. emigravo į Jungtinę Karalystę, dirbo žurnalistu užsienio naujienų skyriuose laikraščiuose *The Tribune*, *The Daily News* ir The Guardian. Priklausė JK žurnalistų sąjungai, taip pat dirbo komunistinių Rusijos imperijos laikraščių korespondentu Jungtinėje Karalystėje. 1895 m. įstojo į JK socialdemokratų federaciją, 1900 m. tapo partijos pirmininku. Vėliau buvo vienas iš Didžiosios Britanijos komunistų partijos įkūrėjų, tuo pačiu metu priklausė ir RSDP. Jo namuose Londone dažnai apsistodavo Leninas ir kiti Rusijos komunistai. I pasaulinio karo metu dirbo rusų kalbos vertėju. Po Spalio revoliucijos 1920 m. buvo pakviestas gyventi į Maskvą, įstojo į TSKP. 1921 m. paskirtas TSRS ambasadoriumi Teherane. Grįžęs į Maskvą tapo Pasaulio ekonomikos ir politikos instituto direktoriumi. Mirė 1953 m. rugpjūčio 30 d. Maskvoje.    

## Darbai

* *The Decline of British Industry*, 1903.
* *The Russian Revolution*, 1907.
* *Egypt’s Ruin, A Financial and Administrative Record*, London, 1910.
* *Essays in the History of the British Labour Movement, From Chartism to Labourism - Historical Sketches of the English Working Class Movement*, Dorrot Press Ltd., London, 1929

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
* Biografija (rus.)
Israel Isidor Elyashev

**Israel Isidor Elyašev** (1873 m. rugsėjo 13 d. Kaune – 1924 m. sausio 13 d. Kaune) – Lietuvos žydų kilmės neurologas, literatūros kritikas, vertėjas.

## Biografija
Gimė rugsėjo 13 d. Kaune. Jaunystėje mokėsi pas rabiną Simcha Zissel Ziv Gruobinios ješivoje, tačiau buvo pašalintas. Išvyko mokytis į Šveicariją, vėliau studijavo mediciną ir biologiją Heidelbergo ir Berlyno universitetuose. Dirbdamas literatūros kritiku buvo pirmasis kritikas Lietuvos žydų spaudoje pristatęs rašytojus Sholem Aleichem, Mendele Mocher Sforim, Isaac Leib Peretz, Nahum Sokolow, Hayim Nahman Bialik ir Sholem Asch. Išvertė sionistų lyderio Theodor Herzl knygą *Altneuland* iš vokiečių į jidiš. Aktyviai dalyvavo sionistų veikloje, dalyvavo pirmajame sionistų kongrese 1897 m. Bazelyje. Mirė 1924 m. sausio 13 d. Kaune. 

## Nuorodos
* Biografija (ang.)
Aaron Harry Gorson

**Aaron Harry Gorson** (1872 m. birželio 2 d. Kaune – 1933 m. spalio 11 d. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV dailininkas.

## Biografija
Gimė 1872 m. birželio 2 d. Kaune. 1888 m. emigravo į JAV, studijavo Pensilvanijos dailės akademijoje. 1899 m. išvyko mokytis į Paryžiaus *Académie Colarossi*, *École des Beaux-Arts* ir *Académie Julian* dailės mokyklose. Grįžęs į JAV apsigyveno Pitsburge tapė industrinį kraštovaizdį, 1921 m. persikėlė į Niujorką, kur tapė miesto architektūrą. Mirė 1933 m. spalio 11 d. Niujorke. Dailininko darbai saugomi *Carnegie Museum of Art*, *Eli and Edythe Broad Art Museum*, *Westmoreland Museum of American Art*, *Newark Museum*, *Worcester Art Museum*, *Heckscher Museum of Art* ir Pensilvanijos universiteto dailės galerijoje.

## Nuorodos
* Paveikslas Bridge Across A River (ang.) 
* Paveikslas Mills by the river (ang.)

## Šaltiniai
Mikalojus Šemeta

**Kuriama Mikalojus Šemeta** (? – 1736 m. sausio 2 d.) – LDK valstybinis veikėjas.

Smolensko stalininkas 1701–1709 m. ir Oršos stalininkas 1701 m., Oršos pakamaris nuo 1713 m., Polocko kaštelionas nuo 1726 m.

## Literatūra
* Шэметы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 766. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

|-
Robertas Bžostovskis

**Robertas Bžostovskis** (1748 m. birželio 7 d. Mikailiškėse, Vilniaus pavietas – po 1795 m.) – Juozapo Bžostovskio sūnus. Karaliaus kamergeris, husarų pulkininkas, LDK taurininkas (1787–91), Polocko kaštelionas (1791–1795), Lietuvos Tribunolo maršalka 1791 m.

## Šeima

Buvo vedęs Aną Jadvygą Broel-Pliaterytę, Konstantino Liudviko Pliaterio dukterį ir turėjo sūnus: Liudviką, Vincentą, Augustą, ir dukterį Mariją Aną.

Be kita ko, buvo Mosaro miestelio valdytojas, kur 1775–1790 metais pastatė klasicizmo stiliaus dvarą, o 1792 metais 1000 dukatų suma fundavo Šventos Onos bažnyčią, pavadinęs žmonos globėjos vardu

## Išnašos

## Literatūra
* *Зямчонак І.* Ваколіцы Парыжа. Старонкі гісторыі Пастаўскага Паазер’я // «Сумежжа». – Паставы, 2004.

## Nuorodos

|-
Juozapas Bžostovskis

**Jozapas Bžostovskis**(; 1692 m. vasario 2 d., Mikailiškėse – 1745 m. kovą, Volkolatoje, Vitebsko apskritis, Baltarusija) – Lietuvos didysis raštininkas (nuo 1715 m.), Lietuvos raštininkas, Bistryčios ir Medilo seniūnas.

## Biografija
Žymios bajorų Bžostovskių giminės atstovas, herbo „Strzemię“ savininkas. Lietuvos didžiojo referento Jono Vladislovo Bžostovskio sūnus. Trakų vaivados Kiprijono Povilo Bžostovskio anūkas.

## Šeima ir vaikai

Buvo vedęs du kartus. Pirmoji santuoka buvo su Liudvika Sadauskaite, turėjo sūnus: Livonijos vaivadą Stanislovą, Lietuvos didijį raštininką Povilą Ksaverą, Lietuvos Tribunolo maršalką Robertą ir dukterį Teresą. Antroje santuokoje su Barbora Pociejute gimė duktė Elena.

## Literatūra

* Urzędnicy centralni i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego XIV–XVIII wieku spisy opracowali Henryk Lulewicz i Andrzej Rachuba, Kórnik 1994

## Nuorodos