open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleškevičius

;Aleškevičius
* Ignas Aleškevičius (g. 1950) – agronomas, politinis bei visuomenės veikėjas;
;Aleškevičienė
* Aldona Aleškevičienė-Statulevičienė (1936–2017) – matematikė, habilituota fizinių mokslų daktarė.
;Aleškevičiūtė
* Marija Aleškevičiūtė (1925–1979) – dainininkė (mecosopranas);

Pavardė kilusi iš slaviškų asmenvardžių ukr. ir , , kurie yra vardo *Aleksejus* trumpiniai.

## Šaltiniai
Algirdaitis

**Algirdaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Algirdaitienė (ištekėjusi moteris) ir Algirdaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Andrius Algirdaitis (1325–1399) – Pskovo (1342–1348 m.; valdė per vietininką) ir Polocko (1342–1387 m.) kunigaikštis;
* Dmitrijus Algirdaitis (g. 1399) – lietuvių kunigaikštis;
* Konstantinas Algirdaitis (1330–1390) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras didikas, kunigaikštis,  valstybės ir karinis veikėjas;
* Lengvenis Algirdaitis (1360-1431) – Naugardo (Novgorodo) valdovas.
Jolita Mulevičiūtė

**Jolita Mulevičiūtė** (g. 1961 m. rugpjūčio 15 d. Vilnius) – Lietuvos dailėtyrininkė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
Tėvas Leonas Mulevičius. 1985 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1994 m. humanitarinių mokslų daktarė.

1985–1990 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institute, 1990–2002 m. – Kultūros ir meno institute (nuo 2002 m. Kultūros, filosofijos ir meno institutas). Stažavo 1992 m. Prahoje.

## Mokslinė veikla
Tiria XIX a. antrosios pusės – XX a. pirmosios pusės Lietuvos dailę ir vizualiąją kultūrą. Parodų kuratorė.

## Bibliografija
* Modernizmo link: Dailės gyvenimas Lietuvos Respublikoje 1918–1940 m., monografija, Kaunas: Kultūros ir meno institutas, 2001 m.

## Šaltiniai
Leonas Mulevičius

**Leonas Mulevičius** (1927 m. rugpjūčio 26 d. Kiduliuose, Šakių apskrityje – 1993 m. balandžio 8 d. Vilniuje, palaidotas Tetervinuose, Pasvalio rajono savivaldybėje) – Lietuvos istorikas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
1946–1947 m. studijavo Kauno universitete, 1947–1950 m. ir 1953–1954 m. Vilniaus universitete, 1950 m. iš Vilniaus universiteto buvo pašalintas dėl socialinės kilmės – tėvas buvo agronomas, iki Antrojo pasaulinio karo administravo Kidulių valstybinį ūkį, o Leonas Mulevičius atsisakė bendradarbiauti su KGB. Baigė universitetą 1954 m. 1979 m. istorijos mokslų daktaras.

Mokytojavo Vilniaus J. Tallat Kelpšos muzikos mokykloje, buvo Respublikinės ekskursinės–turistinės stoties Vilniuje direktoriaus pavaduotojas. 1958–1993 m. Istorijos instituto (nuo 1990 m. Lietuvos istorijos institutas) mokslo darbuotojas, nuo 1985 m. Feodalizmo istorijos skyriaus vadovas. 1959–1991 m. Vilniaus universitete dėstė ūkio istoriją; nuo 1984 m. profesorius. 1988 m. Sąjūdžio Vilniaus tarybos narys.

## Mokslinė veikla
Tyrimų svarbiausia sritis – XIX a. – XX a. pradžios agrariniai santykiai Lietuvoje. Pranešimus skaitė Rytų Europos agrarinės istorijos simpoziumuose; jų tekstai 1962–1984 m. išspausdinti Rytų Europos agrarinės istorijos metraštyje (*Ežegodnik po agrarnoj istorii Vostočnoj Evropy*). Daug straipsnių paskelbė „Lietuvos istorijos metraštyje“, nuo 1980 m. tvarkė istorijos terminijos skyrių, Lietuvos TSR mokslų akademijos darbų A serijoje. Geriausi jų sudaro rinkinį „Kaimas ir dvaras Lietuvoje XIX a.“ 

## Bibliografija
* Lietuvos valstiečių judėjimas 1861–1914 m., su M. Juču ir A. Tyla, 1975 m.
* Lietuvos kaimo ir dvaro žemės santykiai 1861–1917 m. (Servitutai ir bendrosios ganyklos), 1984 m.
* Lietuvos TSR istorija, t. 2, vienas autorių, 1963 m.
* Lietuvos TSR istorijos šaltiniai, t. 2, vienas sudarytojų, 1965 m.
* Kražių skerdynės, vienas sudarytojų, 1993 m.
* Kaimas ir dvaras Lietuvoje XIX a., 2003 m., su jo biografija.

## Literatūra
* Leonas Mulevičius: Bibliografinė rodyklė 1953–1987 m., sudarė Rita Strazdūnaitė, Vilnius, 1987 m.

## Šaltiniai
Alinskaitė

**Alinskaitė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Alinskienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Alinskas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Zita Alinskaitė-Mickonienė (g. 1939) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė;
Aliukevičius

**Aliukevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aliukevičienė (ištekėjusi moteris) ir Aliukevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algis Aliukevičius (g. 1960) – agronomas, Lietuvos ir Prienų rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Dvispyglė skydblakė

**Dvispyglė skydblakė** (*Picromerus bidens*) – skydblakių (*Pentatomidae*) šeimos blakių rūšis.

Kūno ilgis 10 - 14 mm. Antenų spalva varijuoja nuo rudai raudonos iki gelsvai rudos, oranžinės. Priešnugarėlė (*pronotum*) rudos bronzos spalvos, jos šonai primena dyglius. Antsparniai bronziškai rudi, išmarginti tamsiais taškeliais, trikampis skydelis tokios pat spalvos kaip ir antsparniai, o pats jo galiukas gelsvas, pilvelio kraštai (*connexivum*) taip pat bronziškai rudi su šviesesnėmis skersinėmis juostomis. 
Žiemoja kiaušinėliai, jie randami spalio-birželio mėnesiais. Nimfos randamos birželio-liepos mėnesiais. Ankstyvųjų stadijų lervos yra beveik juodos, tik nugarėlė raudonai oranžinė su tamsiomis dėmėmis. Metuose būna viena generacija.
Tiek suaugėliai, tiek lervos yra plėšrūs – ypač "mėgsta" drugių vikšrus, lapgraužių lervas, amarus. Nimfos taip pat siurbia ir augalų sultis.
Gyvena įvairiuose biotopuose: jų galima rasti pievose, ypač drėgnesnėse, krūmynuose kurie yra arčiau vandens telkinių.
Paplitimas: Europa, Lietuva, šiaurinė Azija, Šiaurės Amerika.

## Nuorodos
* www.britishbugs.org.uk
* www.commanster.eu
Aliukonis

**Aliukonis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aliukonienė (ištekėjusi moteris) ir Aliukonytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Rolandas Aliukonis (g. 1981) – ledo ritulio žaidėjas, žaidžiantis Samsung Premiere lygoje Elektrėnų "Energijos" komandoje, taip pat Lietuvos vyrų ledo ritulio rinktinėje;
Aliulis

**Aliulis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aliulienė (ištekėjusi moteris) ir Aliulytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Vaclovas Aliulis (g. 1921) – Lietuvos kunigas, marijonas, visuomenės veikėjas;
Ališas

**Ališas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ališienė (ištekėjusi moteris) ir Ališaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Venancijus Ališas (1908–1975) – Lietuvos poetas, kunigas prelatas;
Alimas

**Alimas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alimienė (ištekėjusi moteris) ir Alimaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Feliksas Alimas (g. 1936) – muzikos mokytojas ir chorvedys;
Alijevas

**Alijevas** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Heidaras Alijevas (1923-2003) – tarybinis ir Azerbaidžano politinis veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys, Azerbaidžano Respublikos Prezidentas;
* Ilhamas Alijevas (g. 1961) – Azerbaidžano prezidentas, šias pareigas eina nuo 2003 m. spalio 31 d;
* Rolandas Alijevas (g. 1985 m.) – Lietuvos krepšininkas.
Alminas (reikšmės)

;Alminas
* Alminas – XIII a. vidurio žemaičių kunigaikštis;
* Adomas Alminas – kunigas, disidentas;
* Kazimieras Alminas (1939–1986) – kalbininkas, lietuvių kalbos vardyno rinkėjas bei tyrėjas, profesorius;
* Kazimieras Celestinas Alminas – politinis bei visuomenės veikėjas, poetas, disidentas.
* Kazys Almenas (1907) (Alminas) – veterinarijos gydytojas, agronomas;
* Kazys Almenas (1935) (Alminas) – inžinierius, rašytojas.

Pavardė paplitusi Žemaitijoje (Plateliai, Darbėnai, Plungė, Alsėdžiai ir kt.). Asmenvardis dviskiemenis. Pirmojo sando *al-* kilmė neaiški (sietas su *alė́ti* „būti vandens plaunamam“, taip pat „rėkauti“ arba su  „visas“,  „kiekvienas“). Šaknis *min(t)-* siejama su  „turėti galvoje, atmintyje, nepamiršti; spėti; galvoti, tarti, manyti“.

## Šaltiniai
Almonaitis

;Almonaitis
* Vytautas Almonaitis (g. 1958) – politinis ir visuomenės veikėjas
* Vytenis Almonaitis (g. 1963) – istorikas, leidėjas.

;Almonaitytė
* Birutė Almonaitytė (g. 1934) – dainininkė (mecosopranas);

## Etimologija

Pavardė gali būti arba baltiškos kilmės (iš *al-* < „visi, aliai vienas“ arba „almėti“ + *man-* „manyti, mąstyti“) arba iš vokiškų pavardžių .

## Šaltiniai
Alsys

**Alsys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alsienė (ištekėjusi moteris) ir Alsytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Pranas Alsys (g. 1961) – Lietuvos ir Anykščių rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Altman

**Altman** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jūratė Kristina Kazickas-Altman (g. 1943) – lietuvių kilmės JAV verslininkė ir filantropė;
Altonenas

**Altonenas** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Erkis Altonenas (1910–1990) – suomių kompozitorius, smuikininkas, dirigentas;
* Veinė Altonenas (1894–1966) – Suomijos skulptorius, tapytojas, scenografas;
Alonso

**Alonso** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Fernando Alonso (g. 1981) – ispanų Formulės 1 lenktynininkas, dukart pasaulio čempionas, šiuo metu atstovaujantis Renault komandai;
* Xabi Alonso (g. 1981) – futbolininkas, Ispanijos rinktinės ir Liverpool F.C. klubo saugas;
Alšauskas

**Alšauskas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alšauskienė (ištekėjusi moteris) ir Alšauskaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Juozas Alšauskas (g. 1949) – Lietuvos karinis veikėjas, jūrų kapitonas;
Alšauskienė

**Alšauskienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Alšauskaitė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Alšauskas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Biruta Alšauskienė (g. 1953) – Lietuvos ir Klaipėdos rajono politinė bei visuomenės veikėja;
Alyta

**Alyta** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alytienė (ištekėjusi moteris) ir Alytaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Kazys Alyta (1881–1942) – Lietuvos mėgėjų teatro aktorius, režisierius, dramaturgas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas;
Ambrose

**Ambrose** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aleksas Ambrose (1892–1970) – JAV lietuvių visuomenės ir spaudos veikėjas;
Ambroževičius

**Ambroževičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ambroževičienė (ištekėjusi moteris) ir Ambroževičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Romualdas Ambroževičius (g. 1950) – Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas;
Ambrukaitis

**Ambrukaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ambrukaitienė (ištekėjusi moteris) ir Ambrukaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Ambrukaitis (g. 1938 m.) – Lietuvos pedagogas, logopedas, socialinių mokslų daktaras;
Ananjevas

**Ananjevas** − vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ananjevienė (ištekėjusi moteris) ir Ananjevaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Irinarchas Ananjevas (1893–1964) – dailininkas, pedagogas, visuomenės veikėjas

Taip pat:

* Ananjivas aba **Ananjevas** – miestas Ukrainoje, Odesos srityje
Valdis Muktupavelas

**Valdis Muktupavelas** (, g. 1958 m. lapkričio 9 d. Lyvanai) – Latvijos etnomuzikologas, kompozitorius, pedagogas, menotyros daktaras.

## Biografija
1980 m. baigė Latvijos universitetą, įgijo chemiko specialybę, 1983 m. baigė Latvijos konservatoriją. 1996 m. menotyros daktaras.

Nuo 1989 m. Latvijos universiteto, nuo 1999 m. Filologijos ir menotyros fakulteto dėstytojas, nuo 2008 m. Letonikos ir baltistikos skyriaus vedėjas, nuo 2002 m. profesorius. Lietuvos, Estijos, Vokietijos, Suomijos, Norvegijos, Didžiosios Britanijos, Čekijos, JAV universitetų kviestinis lektorius.

Nuo 2002 m. Latvijos nacionalinės kultūros tarybos narys. Tradicinių instrumentų atgimimo pradininkas Latvijoje. Koncertavo daugelyje Europos Šalių, Šiaurės Amerikoje, Australijoje, Indijoje ir Japonijoje. Folkloro ansamblio „Rasa“, veikusio 1988–1998 m. įkūrėjas ir vadovas. „Magnus Ducatus Poesis“ dalyvis.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – Baltijos instrumentologija, tradicinė ir šiuolaikinė kultūra, prūsistika.

## Bibliografija
* Liaudies muzikos instrumentai Latvijos TSR teritorijoje (Tautas mūzikas instrumenti Latvijas PSR teritorijā), 1987 m.
* Instrumentologija, Tradicinė ir populiarioji muzika {Mūzikas instrumentu mācība. Tradicionālā un populārā mūzika), Riga: Musica Baltica, 1997 m.
* Pasaulio muzika, su B. Avramecu, Vilnius: Kronta, 2000 m.
* Kuoklės ir kuokliavimas Latvijoje (Kokles un koklēšana Latvijā/The Baltic Psaltery and Playing Traditions in Latvia), 2009 ir 2011 m.
* Liaudies muzikos instrumentai Latvijoje (Tautas mūzikas instrumenti Latvijā), 2017 m.

## Kūryba
;Svarbiausi muzikos kūriniai:
* Keltininkas, *Pontifex / Parcēlājs*, oratorija 2005 m.
* Garsų miško misterija, *Skaņumeža mistērija*, 2008 m.

; Muzika dokumentiniams kino filmams:
* Latvija. Laukinė gamta tarp Rusijos ir Rygos (*Lettand. Wildnis zwischen Russland und Riga*), režisierius U. Cekulis ir B. Stoepel, 2005 m.
* Dina, režisierius P. Krilovas, 2005 m.
* Lietuva – Europos žalioji širdis (*Litauen – grünes Herz Europas*), režisierius V. Abolas ir U. Cekulis, 2008 m.).

;Albumai:
* Lettonie. Musiques des rites solaires, 1995 m.
* Dūdas Latvijā, 2000 m.
* Valdis Muktupaveis. Kokles, 2002 m.
* Vairas dziesmas, 2008 m.

## Įvertinimas
* 2001 m. – Gedimino 5 laipsnio ordinas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Valdis Muktupavels. Asmeninis tinklalapis
Ambrasaitis

**Ambrasaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ambrasaitienė (ištekėjusi moteris) ir Ambrasaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Augustas Ambrasaitis (1863–1913) – Prūsijos istorikas, kraštotyrininkas, pedagogas, evangelikų liuteronų bažnyčios veikėjas;
Ancelis

**Ancelis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ancelienė (ištekėjusi moteris) ir Ancelytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Petras Ancelis (g. 1950) – Lietuvos teisininkas kriminalistas, penalprocesualistas (baudžiamojo proceso specialistas), MRU profesorius;
Ancevičius

**Ancevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ancevičienė (ištekėjusi moteris) ir Ancevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Pranas Ancevičius (1905–1964) – žurnalistas, literatūros kritikas, politinis veikėjas;
Anciūnas

**Anciūnas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Anciūnienė (ištekėjusi moteris) ir Anciūnaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Alfredas Anciūnas (g. 1934) – Lietuvos mechanikos inžinierius, habilituotas technologijos mokslų daktaras;
Ancukevičius

**Ancukevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ancukevičienė (ištekėjusi moteris) ir Ancukevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Olegas Ancukevičius (g. 1930) – Lietuvos miškų ūkio inžinierius, socialinių mokslų daktaras;
Andraitis

**Andraitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andraitienė (ištekėjusi moteris) ir Andraitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Antanas Andraitis (1913–1996) – Lietuvos veterinarijos gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras;
Andrašūnas

;Andrašūnas, Andrašiūnas
* Jonas Andrašūnas – dailininkas, karininkas, pulkininkas;
;Andrašūnienė, Andrašiūnienė
* Gabrielė Andrašiūnienė – orientacininkė;
;Andrašūnaitė, Andrašiūnaitė
* Rasa Andrašiūnaitė – teatro veikėja, dramaturgė;

Daugiausia Panevėžio apylinkėse paplitusi pavardė. Iš ,  (nuo vardo *Andrius* formų tomis kalbomis).

## Šaltiniai
Andreikėnienė

**Andreikėnienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Andreikėnaitė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Andreikėnas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Rita Andreikėnienė (g. 1954) – Lietuvos ir Molėtų rajono politinė bei visuomenės veikėja;
Andrejauskas

;Andrejauskaitė
* Aurelija Andrejauskaitė (1954–2025) – choro dirigentė, tapytoja, kultūros darbuotoja;
* Kristina Andrejauskaitė (g. 1947) – Lietuvos teatro aktorė.
Andrejevs

**Andrejevs** − slaviškos kilmės latviška pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jurijs Andrejevs (g. 1957) – Latvijos futbolo treneris, buvęs Latvijos rinktinės vyriausiasis treneris;

## Taip pat skaitykite
*Andrejevas
Andreotti

**Andreotti** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Giulio Andreotti (g. 1919) – Italijos žurnalistas ir politikas, tris kartus šalies ministras pirmininkas - 1972-73, 1976-79 ir 1989-92. Taip pat jis yra dirbęs keliose ministerijose, o nuo 1991 m. tapo senatoriumi visam gyvenimui;
Andersen

**Andersen** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* David Andersen (g. 1980) – Australijos krepšininkas rungtyniaujantis Houston "Rockets" komandoje;
* Hans Christian Andersen (1805–1875) – danų poetas, rašytojas;
Ēvalds Mugurēvičs

**Ėvaldas Mugurėvičius** (, 1931 m. balandžio 6 d. Malsala, Rėzeknės apskritis – 2018 m. lapkričio 23 d.) – Latvijos archeologas, habilituotas medicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1956 m. baigė Latvijos valstybinį universitetą. 1984 m. istorijos mokslų kandidatas, 1997 m. habilituotas medicinos mokslų daktaras.

1956–1957 m. dirbo Latvijos istorijos muziejuje, 1958–1995 m. – Latvijos mokslų akademijos Istorijos instituto mokslo darbuotojas, 1971–1995 m. Archeologijos ir antropologijos skyriaus vadovas. 1984–1995 m. Latvijos universiteto dėstytojas, nuo 1985 m. profesorius. 2002 m. Vokietijos archeologijos instituto užsienio narys korespondentas, 1995 m. Istorijos mokslų tarptautinio komiteto narys. Žurnalo „Lietuvos archeologija“ redakcinės kolegijos narys.

## Mokslinė veikla
Tyrimų kryptys: Latvijos vėlyvojo geležies amžiaus gyventojų materialioji ir dvasinė kultūra, prekybiniai ryšiai, baltų ir finougrų etninė istorija, Latvijos viduriniųjų amžių rašytiniai šaltiniai ir archeologija. Paskelbė daugiau kaip 700 mokslo ir mokslo populiarinamųjų straipsnių.
;Tyrimai:
* Luokstenės piliakalnis
* Martinsala
* Uolinkalno piliakalnis

## Bibliografija
* Vakarų Latvija ir kaimyninės žemės IX a. – XIII a.: ekonominiai ryšiai su Rusia ir kitomis teritorijomis. Susisiekimas, monografija, rusų kalba, 1965 m.
* Olin̦kalna un Lokstenes pilsnovadi : 3.-15. gs. arheolog̓iskie pieminekļi (*Olinkalno ir Lokstenės piliakalnių apylinkės: III a. – XV a. archeologijos paminklai*), 1972 m.
* Indrik̦a hronika, 1993 m.
* Livländische Reimchronik = Atskanu hronika, 1998 m.
* Oskars Kalpaks: Pirmā pasaules kara un Latvijas Atbrīvošanas cīn̦u varon̦a dzīves un kauju cel̦š, knygą apie pulkininką O. Kalpaką, Ogrē: Convictor, 2005 m. ISBN 9789984058696
* Vartberges Herman̦a Livonijas hronika, vertėjas ir komentatorius, Rīga: Latvijas Vēstures institūta apgāds, 2005

;Redagavo leidinius:
* Iš ankstyviausios Baltų tautų istorijos (pagal archeologijos ir antropologijos duomenis), rusų kalba, 1980 m.
* Rytų Baltijos ir Skandinavijos kontaktai ankstyvaisiais viduramžiais (*Die Koniakten zwischen Ostbaltikum und Skandinavien im fruehen Mittelalter*), 1990 m.
* Latvijos senienos ir numizmatika, vienas autorių, 1978 m., 1994 m.
* Latvijos TSR archeologija, vienas autorių ,1974 m.
* Latvijos senaka vesture 9 g. t. pr. m. e.–1200 g., vienas autorių, Rīga, 2001 m.

## Literatūra
* Latvijos vesturnieki. Latvijas Zinatnu akademijas istorijais loceklis dr. hab. hist. profesors Evalds Mugurėvičs, Rīga, 2006 m.

## Šaltiniai
Kazimieras Muckus

**Kazimieras Muckus** (g. 1949 m. rugsėjo 4 d. Čysta Būda, Sasnavos valsčius) – Lietuvos biofizikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, sporto medicinos specialistas.

## Biografija
1972 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1993 m. biologijos mokslų daktaras.

1972–1977 m. dirbo Z. Januškevičiaus širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patologijos mokslinio tyrimo institute, 1981–1987 m. – medicinos pramonės įmonėse. 1988–1991 m. dirbo Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Kardiologijos institute, 1991–2004 m. – Biomedicininių tyrimų institute; 1991–1999 m. Širdies elektrofiziologijos laboratorijos vedėjas. 1977–1980 m. ir nuo 1993 m. Lietuvos kūno kultūros instituto (nuo 1999 m. Lietuvos kūno kultūros akademija) dėstytojas, 2002–2008 m. Sporto biomechanikos informatikos ir inžinerijos katedros vedėjas; nuo 1995 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinio tyrimo svarbiausios sritys – sinusinio mazgo elektrofiziologinės savybės, širdį veikiančių farmakologinių medžiagų poveikio mechanizmai, žmogaus judesių ir fizinių gebėjimų biomechanika. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių darbų, iš jų 5 mokomąsias priemones.

## Bibliografija
* Biomechanikos pagrindai, vadovėlis, 2006 m.
* Graikų – romėnų imtynės, vadovėlis, su kitais, 2007 m.

## Šaltiniai
Andrews

**Andrews** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Julie Andrews (g. 1935) – britų aktorė ir dainininkė;
* Naveen Andrews (g. 1969) – anglų aktorius, geriausiai žinomas kaip televizijos serialo "Dingę" (Lost) Sayid Jarrah vaidmens atlikėjas;
Šaldytas patiekalas

**Šaldytas patiekalas** – šaldytas, dažniausiai fasuotas viename pakete, maistas, kurį reikia tik pašildyti. Plačiai naudojami nuo 1953 m.

Pirmieji šaldyti patiekalai buvo aliuminio skardose ir buvo šildomi krosnyse. Šiais laikais dažniausiai naudojamos medžiagos, tinkamos mikrobangų krosnelėms. Pirmasis paketas buvo skirtas Padėkos dienai Jungtinėse Amerikos Valstijose ir jį sudarė kalakutiena su kukurūzų duonos padažu, šaldyti žirniai ir batatai.

* 1960 - pradėti naudoti keturių skyrių padėklai ir pridedamas desertas.
* 1964 - šaldytu patiekalai pradėti pardavinėti visą naktį veikiančiuose restoranuose.
* 1969 - pradėti pardavinėti šaldyti patiekalai, kuriuos sudarė blynai, dešrelės, kiaušinienė ir sumuštiniai.
* 1973 - šaldyti patiekalai reguliariai pradėti pardavinėti didesnėmis porcijomis.
* 1986 - pradėtos naudoti mikrobangų krosnelėms tinkamos medžiagos.
Baltymas (reikšmės)

Žodis **baltymas** gali reikšti:

* baltymas – bespalvė skysta kiaušinio dalis, kuri kepama ar verdama koaguliuoja į baltą masę.
* baltymas – medžiaga ar molekulė, kuri sudaryta iš vienos ar kelių polipeptidinių grandinių.
* baltymas – iš išorės matoma balta akies dalis.
Kiaušinienė

**Kiaušinienė** – keptuvėje iškeptų kiaušinių valgis. Panašus patiekalas iš kepto plakto kiaušinio su pienu ar kitais priedais vadinamas *[[omletas|omletu]]*.

Kepamas įkaitusioje keptuvėje ant riebalų paleidus vieno ar kelių sumuštų kiaušinių turinį (be lukštų). Kiaušinienė gali būti kepama vien iš kiaušinių arba ant spirgų. Kepama kiaušinienė gali būti apverčiama, tuomet ji būna apkepusi iš abiejų pusių. Neversti kiaušiniai dažnai laikomi mažiau sveikais, kadangi viršutinė pusė yra mažiau paveikta karščio, dalis baltymo lieka nekoaguliavusio, todėl bijoma, kad šioje kiaušinio dalyje gali išlikti gyvos salmonelės ir sukelti salmoneliozę.

D. Britanijoje ir Airijoje kiaušinienė su kumpiu yra tradicinis pusryčių patiekalas.


Eggs and Soccor 005.JPG|Versta kiaušinienė, pagardinta su druska ir pipirais
Two eggs with blue cheese on a plate.jpg|Kiaušinienė su sūriu
Ham and eggs over easy.jpg|Kiaušinienė su kumpiu


## Šaltiniai
Andriškevičius

**Andriškevičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andriškevičienė (ištekėjusi moteris) ir Andriškevičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Andriškevičius (g. 1944) – TSRS kariuomenės karininkas, Lietuvos karinis veikėjas, buvęs Lietuvos kariuomenės vadas, atsargos generolas majoras;
Andrušaitis

**Andrušaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andrušaitienė (ištekėjusi moteris) ir Andrušaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Adomas Andrušaitis (g. 1957) – Lietuvos sporto ir politinis veikėjas;
Andruškevič

**Andruškevič** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Andžej Andruškevič (g. 1964) – ūkininkas, Lietuvos ir Šalčininkų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas;
Andriukonis

;Andriukonis
* Henrikas Andriukonis – teatro aktorius, rašytojas;
;Andriukonytė
* Jolita Nemajūnienė-Frank-Andriukonytė – pianistė, vargonininkė, chorvedė, dainininkė, pedagogė;

Pavardė dažna Giedraičių apylinkėse. Kilusi iš krikšto vardo *Andrius*.

## Šaltiniai
Andriuška

**Andriuška** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andriuškienė (ištekėjusi moteris) ir Andriuškaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Vytautas Andriuška (g. 1950) – gydytojas, Lietuvos politinis veikėjas;
Andziulaitis

**Andziulaitis** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andziulaitienė (ištekėjusi moteris) ir Andziulaitytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Juozas Andziulaitis-Kalnėnas (1864–1916) – poetas, vertėjas, publicistas, laisvamanis;
Vladas Mozūriūnas

**Vladas Mozūriūnas** (1922 m. vasario 1 d. Kaunas – 1964 m. birželio 9 d. Vilnius) – sovietinis poetas, rašytojas, redaktorius.

## Biografija
Mokydamasis gimnazijoje Kaune 1938 m. įstojo į LKJS. 1940–1941 m. dirbo žurnale „Pionierius“, 1942–1944 m. fronto laikraščio „Už Tarybų Lietuvą“ redakcijoje.

1945–1948 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“, 1948–1954 m. žurnalo „Švyturys“, 1958–1964 m. žurnalo „Pergalė“ redaktorius. 1956 m. Maskvoje baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK ir M. Gorkio pasaulinės literatūros instituto Aukštuosius literatūros kursus. Palaidotas senosiose Rasų kapinėse.

## Kūryba
Pirmajame eilėraščių rinkinyje „Žemės sauja“ romantiškais fronto aplinkos vaizdais atskleidžiama kareivio pasaulėjauta. Vėlesniuose eilėraščių rinkiniuose vyrauja sovietinių tautų draugystės, imperialistų smerkimo, partijos šlovinimo temos. Poezijos rinkinyje „Vilniaus etiudai“ derinant epiką ir lyriką kalbama apie Vilniaus ir Lietuvos istoriją, žmogaus laikinumą.

Parašė scenarijų kino filmui „Žingsniai naktį“ (1962 m., rež. Raimondas Vabalas), scenarijus dokumentinėms kino apybraižoms „Neringa“ (1957 m.), „Nemuno žiotyse“ (1958 m.). Jo eilėraščių išversta į rusų kalbą.

## Bibliografija

* Žemės sauja. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1947. – 90 p.
* Saulėtekis, 1950 m.
* Laužai prie upės: apsakymų rinkinys vaikams, 1951 m.
* Sąžinė negali tylėti, 1952 m.
* Vietnamo karys: eiliuotas pasakojimas vaikams, 1952 m., 2 leid. 1967 m.
* Varpos iš laukų. – Vilnius: Valstybinė grožinė literatūros leidykla, 1955. – 93 p.
* Šaltinis prie kelio. – Vilnius: Valstybinė grožinė literatūros leidykla, 1957. – 233 p.
* Vilniaus etiudai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1958. – 73 p.
* Legenda apie Vilniaus pilį, 1958 m., 3 leid. 1989 m.
* Vilniaus etiudai. – Vilnius: Valstybinė grožinės literatūros leidykla, 1963. – 109 p.
* Jūros posmai. – Vilnius: Vaga, 1965. – 90 p.
* Lyrika: eilėraščių rinktinė. – Vilnius: Vaga, 1967. – 174 p.
* Raštai, 2 t. – Vilnius, 1971.
* Vilniaus etiudai: eilėraščiai, 3 leid. – Vilnius: Vaga, 1980. – 135 p.
* Didžioji gatvė: eilėraščių rinktinė. – Vilnius: Vaga, 1981. – 191 p.
* Šaltinis prie kelio: eilėraščių rinktinė. – Vilnius: Vaga, 1982. – 301 p.
* Legendo pri Vilna kastelo (tradukis Petras Čeliauskas, pentristino Algė Varnaitė). – Kaunas: Ryto varpas, 2005. – 15 p.: iliustr. – ISBN 9955-646-04-7


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Vladas Mozūriūnas. Saulėtekis
Andžiulienė

**Andžiulienė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Andžiulytė (mergautinė pavardė).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Andžiulis.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Aldona Andžiulienė (g. 1961) – Lietuvos, Šilutės rajono ir Pagėgių savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja;
Anelka

**Anelka** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Nicolas Anelka (g. 1979) – Prancūzijos futbolininkas,  klubo ir Prancūzijos rinktinės puolėjas;
Angel

**Angel** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Criss Angel (g. 1967) – JAV iliuzionistas (gatvės magas), muzikantas, eskeipologistas, jogos praktikuotojas, Criss Angel Mindfreak televizijos serialo kūrėjas ir režisierius;
Anglickas

**Anglickas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Anglickienė (ištekėjusi moteris) ir Anglickaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Kęstutis Anglickas (g. 1968) – Lietuvos ir Telšių rajono politinis bei visuomenės veikėjas;
Anisimovas

;Anisimovas
* Michailas Anisimovas – krepšininkas;
;Anisimovienė
* Nijolė Anisimovienė – biologė, augalų fiziologė;

Rusiškos kilmės pavardė – iš krikšto vardų *Онисим* (*Анисим, Анис*) arba *Анисий*.

## Šaltiniai
Aničas

**Aničas** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aničienė (ištekėjusi moteris) ir Aničaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Jonas Aničas (1928–2022) – istorikas, pedagogas, ateizmo propaguotojas.
Ankus (reikšmės)

**Ankus**:
* Ankus - mahouto įrankis, naudojamas drambliams valdyti ir dresuoti;

**Ankus** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ankienė (ištekėjusi moteris) ir Ankutė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Justinas Ankus (g. 1968) – vargonininkas ir chorvedys;
Antanovičius

**Antanovičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Antanovičienė (ištekėjusi moteris) ir Antanovičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Antanas Antanovičius (1910–1980) – Lietuvos kalbininkas slavistas, filologijos mokslų daktaras;
Antonievičius

**Antonievičius** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Antonievičienė (ištekėjusi moteris) ir Antonievičiūtė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Ježis Antonievičius (1919–1970) – žymus lenkų mokslininkas - baltų archeologas. Svarbiausi tyrimai iš geležies amžiaus laikotarpio;
Antonioni

**Antonioni** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Michelangelo Antonioni (1912–2007) – garsus italų modernistinio kino režisierius;
Aniulis

;Aniulis
* Eugenijus Aniulis – veterinarijos gydytojas, biomedicinos mokslų daktaras;

;Aniulienė
* Albina Aniulienė – veterinarijos gydytoja, biomedicinos mokslų daktarė;

Pavardė paplitusi Raseinių–Vilkijos apylinkėse (Ariogala, Pernarava, Betygala, Girkalnis, Seredžius, Veliuona ir kt.). Su mažybine priesaga padaryta iš asmenvardžių *Ãnis, Anỹs* (šie – iš rus.,  arba ).

## Šaltiniai
Anušauskas

;Aunšauskas
* Arvydas Anušauskas (g. 1963) – istorikas, politinis veikėjas;
;Anušauskaitė
* Miglė Anušauskaitė – komisų piešėja.

Pavardė kilusi iš Butrimonių. Kildinama iš krikšto vardo *Anupras* (*Aнуфpий*) slaviškų trumpinių – , .

## Šaltiniai
Anzulović

**Anzulović** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Dražen Anzulović (g. 1967) – Kroatijos krepšinio treneris dirbantis su Zagrebo „Cibona“ komanda;
Apel

**Apel** − pavardė.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Willi Apel (1893-1988) – JAV amerikiečių muzikologas;
Monumenta Germaniae Historica

**Monumenta Germaniae Historica** () – viduriniųjų amžių Vokietijos istorijos šaltinių rinkinys, apimantis 500–1500 m. laikotarpį. 

## Istorija
Pradėtas leisti XIX a. pradžioje. Vienas svarbiausių jo iniciatorių – žymus Prūsijos valstybinis veikėjas ir reformatorius Karlas Frydrichas fon Šteinas (1757–1831 m.). Po Vienos kongreso pasitraukęs iš politinio gyvenimo Frankfurte prie Maino jis 1819 m. įkūrė „Ankstyvosios vokiečių istorijos draugiją“. Jos pakviestas 1823 m. „Monumenta Germaniae Historica“ leidėju pradėjo dirbti vokiečių istorikas Georgas Heinrichas Pertcas. 
 
Iki 1925 m. išleista 120 tomų kritiškai įvertintų dokumentų. 1946 m. „Monumenta Germaniae Historica“ leisti įkurtas specialus *Vokietijos viduriniųjų amžių istorijos institutas* (centras – Miunchenas). „Monumenta Germaniae Historica“ pavyzdžiu panašius rinkinius pradėjo leisti daugelio Europos šalių istorikai. 

## Leidinys
Išeina 5 serijos:
* *Scriptores* – Istoriniai rašytojai
* *Leges* – Įstatymai
* *Diplomata* – Karalių ir imperatorių raštai
* *Epistolae* – Laiškai
* *Antiquitates* – Senienos, senovės užrašai, įrašai

Dokumentų rinkinyje išspausdinti ir Lietuvos istorijos šaltiniai:
* Kvedlinburgo analai
* Aukštutinio Reino kronika

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Monumenta Germaniae Historica tinklalapis
Monumenta Poloniae Historica

**Monumenta Poloniae Historica** (, ) – Lenkijos viduriniųjų amžių istorijos šaltinių publikacijos. 

## Istorija
Šaltinių serija pradėta leisti 1864 m. Augusto Bielovskio iniciatyva; 1864–1872 m. išėjo 2 tomai. 1876 m. „Monumenta Poloniae Historica“ leidimą perėmė Lenkų mokslų ir menų akademija. 1878–1893 m., daugiausia V. Kentšynskio iniciatyva, išėjo 4 tomai. 

Leidinyje paskelbtos:
* Vincento Kadlubeko kronika
* Galo Anonimo kronika
* šventųjų Vaitiekaus ir Otono iš Bambergo darbai
* Didžiosios Lenkijos kronikos
* Krokuvos vyskupų katalogas ir kita. 

## Šaltiniai
Sultinio kubelis

**Sultinio kubelis** (JAV ; D. Britanija ir Australija ) - kubelio pavidalo maisto pusfabrikatis, pagamintas iš dehidratuoto ir apie 15 mm kraštinės kubeliu suformuoto sultinio. Jį darant iš sultinio pašalinamas vanduo, pridedama šiek tiek kietų riebalų (hidrogenizuoto aliejaus), druskos (dažnai virš 50 %) ir prieskonių (juos paprastai būna natrio glutamato). Dehidratuoti sultiniai pardavinėjami ir suformuoti granulėmis. 

Sultinys, padarytas iš karštame vandenyje ištirpinto kubelio, būna kitokio skonio negu šviežias sultinys, kadangi turi daugiau druskos ir keičiasi verdamų gardiklių skonis. Sultinių kubeliai yra patogūs ir pigūs. Juos dažnai naudoja kitiems patiekalams gardinti. 

Sultinio kubelius 1908 m. komerciškai ėmė gaminti *Maggi* kompanija, o 1910 m. - *Oxo*. tai buvo pigesnis mėsos ekstrakto variantas. 1913 m. sultinių kubelius gamino bent 10 kompanijų. Tokiuose kubeliuose druskos koncentracija buvo nuo 59 iki 72 %.
Teigiama, kad sultinio kubelius 1831 m. išrado *Nicolas Appert*, nors principas buvo žinomas gerokai seniau. 

Žinomi sultinių kubelių prekiniai ženklai yra *Oxo*, *Knorr*, *Gallina Blanca*, *Maggi*, *Herb-Ox*, *Wyler's*, *Goya* ir *Kallo*.

## Išnašos
Vytautas Grigutis

**Vytautas Antanas Grigutis** (, g. 1959 m. lapkričio 7 d. Klevų kaime) – ūkininkas, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.

## Biografija
Valdo 19,1 ha ūkį. 2006 m. buvo išrinktas į Seinų valsčiaus tarybą. Aktyviai dalyvauja visuomeniniame gyvenime. Lenkijos lietuvių draugijos valdybos narys.
Antanas Morkevičius

**Antanas Morkevičius** (1928 m. vasario 23 d. Spirakiuose, Panevėžio valsčiuje – 2018 m. rugsėjo 16 d. Klaipėdoje) – Lietuvos inžinierius mechanikas.

## Biografija
1954 m. baigė Leningrado miškų technikos akademijos Medienos mechaninės technologijos institutą. 1967 m. ekonomikos mokslų kandidatas.

1944 m. liepos – spalio mėn. Tėvynės apsaugos rinktinės radistas, Sedos kautynių dalyvis. 1944 m. spalio – 1945 m. vasario mėn. Vokietijos kariuomenės statybos–pionierių bataliono karys. 1945 m. vasario – 1946 m. vasario mėn. karo belaisvis, kalintas Minsko, Oršos ir Vitebsko lageriuose. 1948–1950 m. dirbo Klaipėdos celiuliozės popieriaus, 1954–1956 m. – Klaipėdos medinės taros kombinate. 1956–1957 m. Klaipėdos baldų fabriko direktorius. 1957–1959 m. dirbo Liaudies ūkio tarybos Medienos ir popieriaus pramonės valdyboje. 1959–1961 m. Eksperimentinio baldų projektavimo biuro direktorius. 1961–1964 m. Liaudies ūkio tarybos Centrinio projektavimo biuro Taros ir įpakavimo skyriaus vedėjas. 1964–1967 m. Eksperimentinio taros konstravimo biuro direktorius.

1967–2004 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1979–1994 m. Materialinio aprūpinimo ekonomikos katedros vedėjas; nuo 1991 m. profesorius. 1993–2002 m. asociacijos „Lietuvos mediena“ direktorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės sritys: Lietuvos medienos pramonės ekonomikos ir istorijos tyrimai, medienos medžiagų mokslas, racionalus medienos panaudojimas. Paskelbė apie 300 straipsnių lietuvių ir užsienio spaudoje.

## Bibliografija
* Lietuvos TSR medžio apdirbimo pramonė, monografija, 1971 m.
* Lietuvos TSR medienos pramonė, monografija, rusų kalba, 1977 m.
* Ekonomiškas medienos panaudojimas, monografija, 1986 m.
* Lietuvos medienos pramonė. Nuo ištakų iki 2000 metų, monografija, 2001 m.
* Baldų gamyba, vadovėlis aukštesniosioms mokykloms, su B. Papreckiu, 1964 m.
* Baldų gamybos medžiagos, vadovėlis, 1967 m.
* Medienos medžiagos, vadovėlis, 2001 m.
* Mediena ir jos gaminiai, su B. Papreckiu, 2004 m.

## Įvertinimas
* 1999 m. Ginkluoto pasipriešinimo (rezistencijos) dalyvis, karys savanoris

## Šaltiniai
Jokūbas Morkūnas

**Jokūbas Morkūnas** (g. apie 1550 m., Rytų Lietuva. – m. po 1611 m., tikriausiai Vilnius) – Lietuvos spaustuvininkas, knygrišys, Vilniaus miestietis, knygų pirklys, kalvinistas.

Neabejotinų faktų apie J.Morkūną nėra daug. Galėjo būti miestelėnas pakruojiškis. Taip pat spėjama, jog gal kilęs iš Gardino srities. Pirmosios žinios apie jį kaip amatininką, pirklį pasirodo 1575 m., o kaip apie spaustuvininką – nuo 1592 m., kai pradeda savo spaustuvininko veiklą. Paskutinis leidinys, kuriame J.Morkūnas pasirašė spaustuvininku, išleistas 1607 m.

Didžiąją savo gyvenimo dalį gyveno ir dirbo Vilniaus LDK evangelikų reformatų bažnyčios reikmėms, buvo vienas veikliausių Vilniaus evangelikų reformatų bendruomenės narių, o jo veiklą rėmė ne vienas to meto vaivadų, bajorų, dvariškių.

Manoma, buvo Vilniaus evangelikų reformatų Sinodo spaustuvininkas. Išleido daugiau kaip 25 knygas. Dvejose knygose pažymėta, kad jos išleistos Žeimiuose ir Upytėje, tačiau nėra kitų duomenų, patvirtinančių, kad ten būtų buvę spaustuvių. Morkūno spaustuvė Vilniuje veikė 1575–1602 m. Joje spausdinama buvo daugiausiai lenkų, lotynų, vokiečių, lietuvių kalbomis. Knygų temos susijusios su katalikybe bei protestantizmu.

Vieną svarbią knygą, bajorės Sofijos Mitkevičiūtės-Vnučkienės lėšomis, J.Morkūnas išleido lietuvių kalba (1600 m.). Tai stambios apimties pamokslų rinkinys „Postilė lietuviška“. Postilėje be evangelijų su pamokslais, yra eilių, prakalba, Katekizmas. Tai didžiausias Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės XVI a. leidinys lietuvių kalba. Tai vertimas iš lenkų kalvinisto rašytojo Mikalojaus Rėjaus (1505–1569 m) knygos, kurią J. Morkūnas taip pat išleido savo spaustuvėje 1594 m. Nors ir tiksliai nežinoma ar J. Morkūnas buvo viso teksto vertėjas, lietuviškoji 1600-ųjų metų postilė paprastai vadinama Morkūno postile. Neatmetama galimybė, jog Morkūnas galėjo turėti ir vertimo pagalbininkų, pvz., A. Strišką, tačiau sunku tai įrodyti.

Morkūno Postilė buvo kalvinistų atsvara katalikiškai Daukšos „Postilei“. Tačiau jos kalba neprilygo Daukšos kalbai. Morkūno „Postilėje“ daug barbarizmų, ypač polonizmų, korektūros klaidų, sintaksė paveikta lenkiško originalo.

## Šaltiniai

* „1600-ųjų metų Lietuvos kalvinų Postilė – žinomas (nežinomas) lietuvių rašto paminklas“, Maskuliūnas, B., *[[Gimtasis žodis]]*, 2015/8
* „Jokūbas Morkūnas – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kultūros veikėjas“, Lukšaitė I., *[[Gimtasis žodis]]*, 2000/6
* Jovaišas, A. (1989). *Jie parašė pirmąsias lietuviškas knygas*. Vilnius: Mokslas.
Jubiliejus (filmas)

**Jubiliejus** – 1965 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas filmas apie jubiliejinę Dainų ir šokių šventę Vilniuje.

Filmo režisierius – Marijonas Giedrys, operatoriai – Zacharijus Putilovas ir Arvidas Baronas. Filme pateikiami Respublikinės jubiliejinės 1965 metų Dainų ir šokių šventės fragmentai. Filmas rusų kalba. Kūrybinė grupė: A. Apanavičius, A. Baronas, R. Gabalis, M. Giedrys, V. Imbrasas, V. Kriaunevičius, Z. Putilovas, D. Sosnovskis, L. Tautrimas, R. Verba, K. Zabulis.

## Šaltiniai
Kazys Morkūnas (1925)

**Kazys Morkūnas** (g. 1925 m. kovo 4 d. Žiežmariuose, Trakų apskritis – 2014 m. sausio 22 d.) – Lietuvos dailininkas, vitražistas.

## Biografija
1946–1951 m. studijavo Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės instituto Dekoratyvinės ir monumentaliosios tapybos katedroje. 1952 m. baigė LSSR dailės institutą (mokėsi pas Stasį Ušinską). Nuo 1953 m. Lietuvos dailės instituto dėstytojas, 1977–1985 m., 1993–1997 m. Piešimo katedros vedėjas, nuo 1976 m. profesorius.

Mirė 2014 m. sausio 22 d., palaidotas Antakalnio kapinėse, Vilniuje.

## Kūryba
1953 m. vienas pirmųjų Lietuvoje sukūrė eksperimentinį vitražą iš kelių sulydytų plono stiklo sluoksnių. Ankstyvojo laikotarpio vitražams būdingas realistinis figūrinis piešinys su ornamentais („Taika žemėje“, 1955 m., „Jūratė ir Kastytis“, 1956 m., „Subatos vakarėlį“, 1959 m.), alegorijos, simboliai, dekoratyvi stilizacija („Mūza“, 1956 m., „Mergaitė“ 1960 m.). Nuo septinto dešimtmečio naudoja luitinį stiklą, sujungtą betonu, derina įvairias stiklo faktūras („Pirčiupis“, 1962 m.) Sukūrė vitražų pasaulinių parodų paviljonams („Himnas darbui“ – Monrealis, 1967 m., „Tarybinis jaunimas“ – Osaka, 1970 m.), dekoratyvių siužetinių (pasakos „Eglė – žalčių karalienė“ motyvais Druskininkų biuvetėje, 1956–1960 m.), spalvoto veidrodinio stiklo („Rytas“, 1960 m.) vitražų.

Naudojo konusinės formos stiklą (Kryžkalnio memorialo vitražai „Kova“ ir „Darbas“, 1972 m.; LSSR valstybinė premija, 1973 m.). Kūrė storo luitinio stiklo (Kauno IX forto muziejaus memorialo vitražai, 1984 m.; SSRS valstybinė premija, 1985 m.), plono stiklo („Saulės mūšis 1236 m.“, Šiaulių kino teatras „Saulė“, 1986 m., 27 vitražų ansamblis Švč. Mergelės Marijos gyvenimo motyvais (Vilkaviškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo katedra, 1996 m.), vitražo technika (Kaišiadorių partizanų koplyčia, 1998 m.). Sukūrė 3 portretinius vitražus J. Baltrušaičio mokykloje Maskvoje, erdvinių vitražų Punsko mokykloje (abu 2005 m.), Utenos Dievo Apvaizdos bažnyčioje (2008 m.). Sukūrė vieną didžiausių 180 m² vitražų Lietuvoje „Šventė“ (dab. LR Seimo rūmai, Vilnius, 1981 m.).

Kūrybai būdinga optimizmas, ryškiai perteikta idėja, monumentalumas, vientisa raiški kompozicija, piešinio ir spalvos vienovė, dinamiškos formos, skriejančios figūros motyvas, raiški ritmika, sodrios kontrastingos spalvos (vyrauja mėlyna, geltona, raudona). Nuo 1953 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje.

## Įvertinimas
* 1973 m. LSSR valstybinė premija
* 1974 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1977 m. LSSR liaudies dailininkas
* 1985 m. SSRS valstybinė premija
* 1985 m. SSRS liaudies dailininkas
* 2000 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas 
* 2011 m. LDS auksinis ženkliukas 
* 2013 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės premija 

## Šaltiniai
Algirdas Vilkelis

**Algirdas Juozas Vilkelis** (, g. 1972 m. kovo 20 d. Seinuose) – Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas. 
 
## Biografija
Mokėsi Punsko licėjuje, buvo išrinktas Lenkijos lietuvių jaunimo sąjungos valdybos nariu. Studijavo Kauno Vytauto Didžiojo univeritete, kurį 1996 m. baigė verslo ir vadybos magistro laipsniu. Nuo 2002 m. perėmė Vyskupo A. Baranausko fondo valdybos pirmininko ir direktoriaus pareigas. Fondas rūpinosi lietuviškos „Žiburio“ gimnazijos statyba Seinuose, „Lietuvių namų“ veikla ir išlaikymu, globoja skaitlingus lietuviškus saviveiklininkų kolektyvus šiame mieste, jam pavaldus *Seinų Kultūros, švietimo ir informacijos centras*. Aktyviai dalyvavo saviveikloje: dainavo chore „Seinijos aidai“, grojo kaimo kapeloje „Sainai“.

## Įvertinimas
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis
Teresė Degutienė

**Teresė Degutienė** (, g. 1968 m. sausio 15 d. Vidugirių kaime, Punsko valsčius, dab. Lenkija) – pedagogė, saviveiklininkų vadovė.

## Biografija
Gimė ir augo ūkininkų Malinauskų šeimoje. Pasirinko pedagogės profesija, paskirta Pristavonių pagrindinės mokyklos direktore. Vadovauja mokyklos dramos būreliui, mokinių šokių kolektyvui „Dzūkelis“, kuris populiarina vietinius folklorinius šokius ir dainas. Už pedagoginę veiklą apdovanota Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medaliu. Ištekėjusi: vyras Petras, sūnus Raimundas.
Puoriai

:: *Apie kaimą Panevėžio rajone žr. [[Puoriai (Panevėžys)]]*.

**Puoriai** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6,5 km į pietus nuo Širvintų, prie Puorių ežero ir Puorių miško. Praeina kelias .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kazys Morkūnas (1929)

**Kazys Morkūnas** (1929 m. kovo 4 d. Piliakalnyje, Pabaisko valsčius – 2008 m. kovo 29 d. Vilniuje) – Lietuvos kalbininkas, filologijos mokslų daktaras.

## Biografija
Mokėsi Kulniškių ir Gelvonų mokykloje, nuo 1942 m. Ukmergės gimnazijoje. 1949–1954 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1962 m. filologijos mokslų kandidatas.

1954–2001 m. dirbo Lietuvių kalbos institute, nuo 1966 m. Lietuvių kalbos istorijos ir dialektologijos skyriaus vadovas, 1990–2000 m. direktoriaus pavaduotojas. 1995–2000 m. tęstinio leidinio „Lietuvių kalbotyros klausimai“ redaktorius.

## Bibliografija
* Lietuvių kalbos tarmės, chrestomatija, redagavo, su Elena Grinaveckiene, vienas leidinio sudarytojų, 1970 m.
* Pažintis su lietuvių kalbos tarmėmis, 1980 m.
* Lietuvių kalbos atlasas, 3 t., 1977–1991 m., Lietuvos mokslo premija, 1994 m.
* Europos kalbų atlasas (*Atlas linguarum Europae*), su Danguole Mikulėniene, 1995 m.
* Dieveniškių šnektos tekstai, su kitais, 1997 m.
* J. Kruopas. Rinktiniai raštai, 1998 m.
* Bronė Vosylytė. Kelias į didįjį žodyną, 2002 m.
* Dieveniškių šnektos žodynas (sud. Danguolė Mikulėnienė, Kazys Morkūnas, Aloyzas Vidugiris). – Vilnius: Lietuvių kalbos institutas, 2005-. – ISBN 9986-668-78-6
** T. 1: A-M. – 2005. – XXXII, 427 p.: žml. – ISBN 9986-668-77-8

## Įvertinimas
* 1994 m. Lietuvos mokslo premija
* 2002 m. Gedimino 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
* 
* Kazys Morkūnas
* www.mokslas.mii.lt
Jonas Vydra

**Jonas Vydra** (, g. 1967 m. liepos 13 d. Seinuose, Lenkija) – Lenkijos lietuvių mokytojas ir treneris, visuomenininkas.

## Biografija

1986 m. baigęs Punsko licėjų, studijavo Bialos Podliaskos Fizinio lavinimo akademijoje. 1990 m. kaip diplomuotas specialistas grįžo į Punską, dirbo fizinio lavinimo mokytoju pagrindinėje mokykloje, licėjuje ir Navinykų pagrindinėje mokykloje. 1997 m. jo vadovaujama Punsko berniukų krepšinio komanda tapo Suvalkų vaivadijos vicečempione, o 2000 m. Palenkės vaivadijos pirmenybėse laimėjo bronzos medalį, kas buvo įvardinta dideliu laimėjimu nuošalaus kaimo kolektyvui. Pats treneris taip pat žaidė krepšinį už Punsko „Punią“. Nuo 2006 m. vadovauja Punsko pagrindinės mokyklos ir gimnazijos kompleksui. Išrinktas Lenkijos lietuvių bendruomenės Tarybos nariu.

## Įvertinimas
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis

## Nuorodos
* Norėčiau išpildyti mūsų visuomenės lūkesčius. (Sigito Birgelio interviu su Jonu Vydra)