open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
RR Alliance

**RR Alliance** – vienas didžiausių Šiaurės ir Baltijos šalių verslo teisės advokatų kontorų aljansų. Įsteigtas 2004 m. Dirba apie 420 specialistų, iš kurių 250 yra teisininkai. Advokatų kontoros veikia Švedijoje (Stokholmas), Suomijoje (Helsinkis) ir Baltijos šalyse (Lietuva, Latvija, Estija).

## Istorija
Tinklo ištakos siekia 1936 m., kai buvo įsteigta „Roschier“ kontora). Partnerystės pagrindu veikė „Roschier“ (viena pirmaujančių Suomijos ir Švedijos advokatų kontorų) ir „Raidla Lejins & Norcous“.

2008 m. gegužės 1 d. tinklo narė „Raidla Lejins & Norcous“ buvo viena didžiausių advokatų kontorų Baltijos šalyse, Lietuvoje vienijanti 47 teisininkus (2009 m. sausio 1 d.). „Raidla Lejins & Norcous“ vardu kontora veikė nuo 2008 m. gegužės 1 d., kai susivienijo ilgamečiai partneriai „Lejins, Torgans & Partners“ (Latvija), „Raidla & Partners“ (Estija), „Norcous & Partners“ (Lietuva).

Nuo 2010 m. spalio 1 d. pakeitė pavadinimą į „RR Alliance“.

„RR Alliance“ yra tarptautinio advokatų kontorų tinklo „Ius Laboris“ (vienijančio advokatų kontoras ir teisininkus, teikiančius paslaugas darbo teisės, pensijų, darbuotojų skatinimo ir žmogiškųjų išteklių valdymo srityse) narys.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali advokatų kontorų aljanso „RR Alliance“ svetainė  
* Advokatų kontoros „RR Alliance“ svetainė (lietuvių, anglų k.)
Saula riduolėla

**Saula riduolėla** – trečiasis studijinis Lietuvos folkroko ir neofolkloro grupės „Atalyja“ albumas. Išleistas 2009 m. įrašų kompanijos „Dangus“. Albumo išleidimą parėmė Lietuvos tūkstantmečio fondas.

Albumui būdingas gaivus, saulėtas skambesys. Dvi dainos atliktos žemaičių kalba – *Žemaitiu ruoks* ir *Cėdabrėnē vėrbalelē*. Dainoje *Saula riduolėla* aranžuota archajinė sutartinė, o *Žemaitiu ruoks* pasakoja apie archajines vogtines vestuves. Lyrinis albumo centras – mitologinė daina „Saulės ašara“ (tekstas iš latvių dainų apie Saulės dukrų ir Dievo sūnų vestuves). Kūrinyje *Dobilutėlis* tradicinė sutartinė pateikiama kaip išplėtota instrumentinė simforoko kompozicija, o kitas instrumentinis kūrinys *Rasa krito* atliekamas bosine gitara ir dviem dambreliais. Daina *Eglės užkeikimas* remiasi užkeikimo motyvu iš lietuvių pasakos Eglė žalčių karalienė. Albumą užbaigia lyrinė kompozicija rugiapjūtės dainos „Rūta žalioj“ motyvais; čia lietuviška postfolkloro improvizacija jungiama su klasikinės indų muzikos priemonėmis.

## Kūriniai
# Žemaitiu ruoks
# Šiaurum vėju
# Saulės ašara
# Saula riduolėla
# Basssutartinė
# Ąžuolas
# Cėdabrėnē vėrbalelē
# Genelis
# Dobilutėlis
# Už girių girių
# Eglės užkeikimas
# Rūta žalioj

## Nuorodos
* Albumo recenzija
Gleiss Lutz

**Gleiss Lutz Hootz Hirsch** (džn. vad. *Gleiss Lutz*) – Vokietijos verslo teisės advokatų kontora. Dirba 280 advokatai (iš jų – 87 partneriai). Pagrindinė būstinė – Štutgartas. Organizacijos forma – partnerystės bendrija . Atstovybės veikia Vokietijos didmiesčiuose Frankfurtas prie Maino, Miunchenas, Štutgartas, Berlynas, Europos valstybių sostinėse (Briuselis (Belgija), Praha (Čekija) ir Varšuva (Lenkija). 2007/2008 veiklos metais Vokietijoje pasiekė 109 mln. eurų apyvartą.

## Istorija
1949 m. balandžio 1 d. teisinių paslaugų biurą, besispecializuojantį kartelinių susitarimų ir konkurencijos teisės klausimais Štutgarte įsteigė tuometinis teisininkas Alfred Gleiss. 1952 metais Gleiss tapo advokatų ir kaip asocijuotas partneris veikė kartu su Arved Deringer, 1961 metais atsiskyrusiu ir Bonoje atidariusiu nuosavą advokato kontorą. 1956 metais prisijungė Helmuth Lutz, kiek vėliau po to ir Christian Hootz bei Martin Hirsch. Nuo 1962 m. profesinė bendrija vadinasi *Gleiss Lutz Hootz Hirsch* . Nuo maždaug 2000–2002 m. *Gleiss Lutz* yra aljanso kartu su anglų profesine bendrija *Herbert Smith* ir Nyderlandų-belgų advokatų kontora *Stibbe*. Greta glaudžiai bendradarbiauja su Niujorko bei vengrų advokatų kontoromis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Gleiss Lutz“ tinklalapis (vokiečių, anglų k.)
Aleksijus I Megas Komninas

**Aleksijus I Megas Komninas** (, *Alexios I Megas Komnēnos*, g. 1182 m. Konstantinopolis – m. 1222 m. vasario 1 d. Trapezundas) – Komninų dinastijos pirmasis Trapezundo imperatorius, valdė 1204–1222 m.

Aleksijus I buvo vyriausias Manuilo Komnino ir Gruzijos karaliaus Georgo III dukros Rusudan sūnus, Bizantijos imperatoriaus Androniko I anūkas.

1185 m. Konstantinopolyje įvykus sukilimui žuvo Aleksijaus I dėdė ir tėvas, o nepilnamečiai vaikai Aleksijus I ir brolis Dovydas, buvo išvežti į Gruziją, pas tetą, karalienę Tamarą.
1204 m. žlugus Konstantinopoliui, pabėgusiems Komninams atsirado galimybė susigrąžinti valdžią. Su Gruzijos kariniu palaikymu, Aleksijus su broliu atkūrė savo valdžią Juodosios jūros pietinėje pakrantėje: Paflagonijoje ir Ponte. Netrukus Aleksijus I buvo paskelbtas imperatoriumi.

1205 – 1208 m. ir 1214 m. Aleksijaus I vadovaujama armija patyrė pralaimėjimus prieš Nikėjos imperijos imperatoriaus Teodoro I Laskario ir seldžiukų armijas. 1214 m. prie Sinopo jis buvo paimtas į seldžiukų nelaisvę ir paleistas už išpirką, o Paflagonijos teritoriją iki Sinopo tarpusavyje pasidalino Nikėjos imperija ir Rumo sultonatas. Po šių nesėkmių Trapezundo imperija liko nedidelė nepriklausoma regioninė valstybė.

## Aleksijaus I šeima
* Žmona: **Teodora Aksuchina** (?), įžymios Bizantijos dvarininkų giminės, Joano Aksucho Komnino dukra:
** **[[Jonas I Megas Komninas]]** (? – 1238 m.), Trapezundo imperatorius;
** *dukra*, ištekėjo už Trapezundo imperatoriaus Androniko I Gido:
** **[[Manuilas I Megas Komninas]]** (1218 – 1263 m. kovas), Trapezundo imperatorius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rytų literatūra, Trapezundo kronika .
Lynne Spears

**Lynne Irene Spears** (g. 1955 m. gegužės 4 d.) – JAV rašytoja, geriausiai žinoma kaip pop dainininkės Britney Spears ir aktorės Jamie Lynn Spears motina.

## Biografija
Lynne turi vyresnį brolį Barry „Sonny“ Bridges (g. 1951) ir vyresniąją seserį Sandra Bridges Covington (1947–2007). 1975 m. Lynne ištekėjo už James „Jamie“ Spears (g. 1952 m. liepos 7). Su James Lynne susilaukė trijų vaikų. Ji atidarė darželį Kentvude, Luizianoje, ir pati jame dirbo. Šį darbą Lynne dirbo iki 1993 m., nes tais metais Britney įstojo į „The Mickey Mouse Club“.

Lynne Spears yra ne tik Britney mama, bet ir vadybininkų komandos narė. Britney mama kuruoja jos oficialią internetinę svetainę, nepatarinėja, o įsakinėja, kaip rengtis, dalyvauja beveik visuose koncertuose. Tačiau, memuarų knygoje „Through The Storm: A Real Story of Fame and Family in a Tabloid World“ Lynne neigia, kad kontroliuoja vaikų gyvenimą.
Spears įgijo humanitarinių mokslų bakalaurą ir kelerius metus mokytojavo iki Britney antrojo turo „Dream Within a Dream Tour“, nes Britney vadybininkai paprašė prisidėti prie turo.

2007 m. Spears neteko savo sesers Sandra Bridges Covington, kuri kovojo su kiaušidžių vėžiu.

Spears turi tris anūkus; Britney Spears ir Kevin Federline vaikai Sean Preston Federline (2005 m. rugsėjo 14 d.) ir Jayden James Federline (2006 m. rugsėjo 12 d.) taip pat anūkę Maddie Briann Aldridge, kurią 2008 m. birželio 19 d. pagimdė dukra Jamie Lynn.

2008 m. Spears atstovas žurnalui „National Enquirer“ atskleidė, jog 1977 m. Spears veždama susižeidusį brolį į ligoninę Kentvude, atsitiktinai partrenkė 12 metų vaiką Anthony Winters, kuris važiavo dviračiu. Berniukas mirė nuo avarijoje patirtų sužeidimų.

## Rašytojos karjera

Spears kartu su Britney išleido dvi knygas. Pirmoji „Heart to Heart“ buvo išleista 2000 m. gegužės 9 d. ir tai yra biografinė knyga apie Britney. Antroji knyga „Motinos dovana“ yra romanas, išleistas 2001 m. balandžio 10 d. Taip pat pagal knygą buvo sukurtas filmas „Brave New Girl“. Jos naujausia knyga „Through The Storm: A Real Story of Fame and Family in a Tabloid World“ buvo išleista 2008 m. rugsėjo 18 d. Memuarinė knyga tapo „New York Times“ bestseleriu.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Britney Spears
* Jamie Lynn Spears
Dubalė

**Dubalė** – dešinysis Jūros intakas, įteka į ją 59,7 km nuo jos žiočių. Išteka iš Tyrelio miško rytinio pakraščio, teka pietryčių, pietų kryptimi. Įteka į Jūrą, ties Jociais.

Upėvardis kildinamas nuo žodžių *dubti* („darytis dubiam, linkti, klimpti, smegti“), *dubus* („įdubęs, gilus“), *dubė* („įdubimas, slėnys“).

## Šaltiniai
Michailas Solomencevas

**Michailas Solomencevas** (,  1913 m. lapkričio 7 d. Lipecko srityje –  2008 m. vasario 15 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys, vienas iš antialkoholinės kampanijos iniciatorių.

## Biografija
Nuo 1933 m. M. Frunzės vardo karinės jūrų mokyklos kursantas. 1940 m. baigė Leningrado politechnikos institutą, dirbo Lipecko gamyklose, kurios karo metais evakuotos į Čeliabinską. Nuo 1948 m. gamyklos Zlatouste vyr. inžinierius, nuo 1949 iki 1954 m. gamyklos Čeliabinske direktorius.

Nuo 1954 m. TSKP Čeliabinsko srities komiteto sekretorius, nuo 1955 m. – antrasis sekretorius. Nuo 1957 iki 1959 m. vadovavo Čeliabinsko srities liaudies ūkio tarybai. Nuo 1959 m. – Kazachstano Karagandos srities partijos komiteto pirmasis sekretorius (einant įias pareigas, buvo kilę jaunimo neramumai, kurie numalšinti įvedus kariuomenę). Nuo 1962 m. – Kazachstano KP CK antrasis sekretorius, nuo 1964 m. – TSKP Rostovo srities komiteto pirmasis sekretorius.

1966 m. pervestas į Maskvą, kur tapo TSKP CK sekretoriumi ir Sunkiosios pramonės skyriaus vedėju bei TSRS Aukščiausiosios Tarybos Sąjungos tarybos įstatyminių siūlymų komisijos pirmininku. Nuo 1971 iki 1983 m. dirbo Rusijos TSFR Ministrų Tarybos pirmininku. Nuo 1983 m. iki 1988 m. TSKP CK Partinės kontrolės komiteto pirmininkas (į pareigas paskirtas J. Andropovo siūlymu).

Nuo 1961 iki 1989 m. TSKP CK narys, nuo 1971 iki 1983 m. – kandidatas į TSKP CK Politinio biuro narius, nuo 1983 iki 1988 m. – Politinio biuro narys. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 5–11 šaukimų deputatas. Dukart Socialistinio darbo didvyris (1973, 1983 m.).
Užsienio prekybos rūmai

**Užsienio prekybos rūmai** – eksporto plėtros bei skatinimo, nacionalinių interesų užsienio rinkose atstovavimo ir gynimo organizacija. Veikia kaip informacijos centras, kontaktų birža, verslo aplinkos tyrimų bei konsultacijų įstaiga, institucija. Užsienio prekybos rūmų pavyzdžiai Lietuvoje – D.Britanijos prekybos rūmai, Latvijos prekybos rūmai, Prancūzijos – Lietuvos prekybos rūmai, Šveicarijos ir Baltijos šalių prekybos rūmai Lietuvoje; Vokietijos ir Baltijos šalių prekybos rūmai Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje etc. Lietuviški užsienio prekybos rūmai veikia, pvz., Latvijoje (Lietuvos prekybos rūmai Latvijoje) ir kitose valstybėse.

## Nuorodos
* D.Britanijos prekybos rūmai 
* Lietuvos prekybos rūmai Latvijoje
* Vokietijos užsienio pramonės ir prekybos rūmai 
* Vokietijos užsienio prekybos rūmai
Kūlgrinda (grupė)

**Kūlgrinda** – lietuvių apeiginio folkloro kolektyvas. Susikūrė 1990 m. Kolektyvo įkūrėjai ir vadovai – baltų senojo tikėjimo bendruomenės Romuva krivis Jonas Trinkūnas ir jo žmona Inija. Kiti nariai – daugiausia jaunimas (17-25 metų). Atlieka senovinę baltų muziką, išlaiko jos archajišką skambesį, tačiau ją pritaiko dabartinei auditorijai. Kūriniuose daug dėmesio skiriama senajam baltų tikėjimui, pasaulėžiūrai. Skamba sutartinės, naudojami tradiciniai baltų instrumentai – kanklės, dūdmaišis, būgnai, skudučiai.

Kūlgrinda dalyvauja įvairiuose folklorinės muzikos festivaliuose (pvz., Mėnuo Juodaragis), archeologijos dienose, istorinėse iškilmėse, rengia ugnies apeigas ant piliakalnių, prie aukurų. Rengia tradicines lietuviškas vestuves, laidotuves, krikštynas. Kolektyvas dalyvavo folkloro renginiuose užsienyje: Ispanijoje, Lenkijoje, Vokietijoje.

Kūlgrinda festivaliuose pasirodo archajiškais, X–XII a. stiliaus lietuviškais drabužiais, pasipuošę žalvariniais papuošalais.

## Diskografija
* *Kūlgrinda* (1996 m.)
* *Žalvarinis* (su Ugnėlakiu, 2002 m.)
* *Ugnies apeigos* (2002 m.)
* *Sotvaras* (su Doniu, 2003 m.)
* *Perkūno giesmės* (2003 m.)
* *Prūsų giesmės* (2005 m.)
* *Giesmės Saulei* (2007 m.)
* *Giesmės Valdovui Gediminui* (2009 m.)
* *Giesmės Žemynai* (su Doniu, 2013 m.)
* *Giesmės Austėjai* (2018 m.)
* *Giesmės Didžiajai Deivei* (2022 m.)

## Nuorodos
* Romuvos puslapis apie Kūlgrindą 
* Myspace puslapis
*
Pramonės ir prekybos rūmai

**Pramonės ir prekybos rūmai**, **PPR** (, **IHK**) - pramonės, verslo (ne tik prekybos) atstovų susivienijimas Vokietijoje. Iš viso VFR veikia apie 80 regioninių Pramonės ir prekybos rūmų. Juos vienija skėtinė organizacija Vokietijos pramonės ir prekybos rūmų sąjunga (*[[Deutscher Industrie- und Handelskammertag]]*, DIHK). Visoms įmonėms, išskyrus amatų įmones, žemės ūkio bei laisvųjų profesijų atstovus (neregistruotus komerciniame registre, ) narystė jų regionų IHK yra privaloma.

## Valdymas
                      NARIAI
                         |       
                         | renka
                         V
         _____VISUOTINIS SUSIRINKIMAS____
         |            |                 |
         | renka      | renka           | renka
         |            V                 V
         |        PREZIDIUMAS         PREZIDENTAS
         |            |
         |            | siūlo
         V            V
            GENERALINIS DIREKTORIUS

## Nuorodos

* Vokietijos pramonės ir prekybos rūmai, DIHK
Juodka

**Juodka** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Juodkienė (ištekėjusi moteris) ir Juodkaitė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Benediktas Juodka (g. 1943 m.), biochemikas, VU profesorius, rektorius;
* Jonas Juodka  (g. 1942 m.), karininkas, atsargos pulkininkas, Lietuvos kariuomenės kūrėjas savanoris, šaulys;
* Jonas Juodka (g. 1983 m.), Vilniaus politikas;
* Robert Juodka, verslo teisės advokatas (Benedikto Juodkos sūnus).
Mis Pasaulis 1978

**Mis Pasaulis 1978** – 28-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Silvana Rosa Suárez Clarence iš Argentinos.

## Rezultatai
*Mis Pasaulis 1978: **Silvana Rosa Suárez Clarence** (Argentina)

*1 vicemis: **Ossie Margareta Carlsson ** (Švedija) 
*2 vicemis: **Denise Ellen Coward** (Australija)
*3 vicemis: **Martha Eugenia Ortiz Gomez** (Meksika)
*4 vicemis: **Gloria Maria Valenciano Rijo** (Ispanija)
*Finalistės:
**5 vicemis: **Elizabeth Ann Jones** (JK)
**6 vicemis: **Jeanette Keller** (Šveicarija)
*Pusfinalininkės: **Doris Elizabeth Anwander** (Austrija), **Maribel Fernandez Garcia** (Kosta Rika), **Eija Hillevi Laaksonen** (Suomija), **Kalpana Iyer** (Indija), **Maria Jesus Cañizares** (Puerto Rikas), **Manohori Vanigasooriya** (Šri Lanka), **Debra Jean Freeze** (JAV) ir  **Katy Patricia Toffoli Andrade** (Venesuela).

### Specialūs apdovanojimai
*Mis Asmenybė: **Wendy Lorraine Daykin** (Kaimanų salos)
*Mis Fotogeniškiausia: **Martha Eugenia Ortiz Gomez** (Meksika)
*Mis Talentas: **Louvette Monzon Hammond** (Filipinai)

## Dalyvės

* ***' - ***Silvana Rosa Suárez Clarence***
* ***' - Rose Anne Marie Lejuez
* ***' - Denise Ellen Coward
* ***' - Doris Elizabeth Anwander
* ***' - Donna Marie McCook
* ***' - Françoise Helene Julia Moens
* ***' - Madeline Francine Joell
* ***' - Laura Angelica Viana de Oliveira Pereira
* ***' - Brigitte June Hoffmann
* ***' - Wendy Lorraine Daykin
* ***' - Maria Trinidad Sepulveda Pavon
* ***' - Denise de Castro Santiago
* ***' - Maribel Fernandez Garcia
* ***' - Silvana Angely Trinidad
* ***' - Mary Adamou
* ***' - Birgit Stefansen
* ***' - Mona-Jo Lewis
* ***' - Jenny Polanco
* ***' - Antonieta Cecilia Campodonico Aguirre
* ***' - Iris Ivette Mazorra Castro
* ***' - Eija Hillevi Laaksonen
* ***' - Kelly Hoarau
* ***' - Monika Greis
* ***' - Rosanna Bonfante
* ***' - Ariana Dimitropoulou
* ***' - Elizabeth Clara Tenorio
* ***' - Ans van Haaster
* ***' - Maria Elena Bodadilla
* ***' - Fiona Lin Wai-Ling
* ***' - Asdis Loftsdóttir
* ***' - Kalpana Iyer
* ***' - Lorraine Marion O'Conner
* ***' - Carol Ann Kneale
* ***' - Sari Alon

* ***' - Loren Cristina Mai
* ***' - Joan Marcia McDonald
* ***' - Yuko Yamaguchi
* ***' - Chantal Angeline Gosselin
* ***' - Je Eun-jin
* ***' - Kartina Osir
* ***' - Mary Cumbo
* ***' - Genevieve Chanea
* ***' - Martha Eugenia Ortiz Gomez
*  '''[[Naujoji Zelandija]]''' - Lorian Dawn Tangney
* ***' - Irene Omagbemi
* ***' - Elisabet Klaeboe
* ***' - Susana del Pilar Galli
* ***' - Karen Ines Noeth Haupt
* ***' - Louvette Monzon Hammond
* ***' - Maria Jesus Cañizares
* ***' - June de Nobriga
* ***' - Rosalina Sapolu
* ***' - Rosie Tan
* ***' - Gloria Maria Valenciano Rijo
* ***' - Manohori Vanigasooriya
* ***' - Nyamalele Nilovu
* ***' - Ossie Margareta Carlsson
* ***' - Jeanette Keller
* ***' - Moeata Schmouker
* ***' - Orasa Panichapan
* ***' - Kathleen Thomas
* ***' - Malek Nemlaghi
* ***' - Sevil Ozgultekin
* ***' - Elizabeth Ann Jones
* ***' - Debra Jean Freeze
* ***' - Mabel Rua
*  '''[[Venesuela]]''' - Katy Patricia Toffoli Andrade
* ***' - Enid d'Lores Francis

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Vilniaus apygardos administracinis teismas

**Regionų administracinis teismas** – tai specializuotas teismas, negrinėjantis administracines bylas, kai viena iš šalių yra valstybė, savivaldybė, jos įstaigos, tarnyba ar tarnautojas. Šis teismas susideda iš teismo rūmų, kurie yra Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose ir Panevėžyje.

Įkurtas 1999 m. (kaip ir kiti administraciniai teismai Lietuvoje), veikė Gedimino pr. 39/1; nuo 2004 m. liepos 1 d. – Žygimantų g. 2.

2024 m. sausio 1 d. Regionų apygardos administracinis teismas prijungtas prie Vilniaus apygardos administracinio teismo. Vilniaus apygardos administracinio teismo pavadinimas pakeistas į pavadinimą – Regionų administracinis teismas.

## Teismo pirmininkas
* Nuo 2017 m. Jolanta Malijauskienė.

## Teismo pirmininko pavaduotojas


## Nuorodos
* Oficialus Regionų administracinio teismo tinklalapis
Mis Pasaulis 1979

**Mis Pasaulis 1979** – 29-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Gina Ann Cassandra Swainson iš Bermudų.

## Rezultatai
*Mis Pasaulis 1979: **Gina Ann Cassandra Swainson** (Bermudai)

*1 vicemis: **Carolyn Ann Seaward** (JK) 
*2 vicemis: **Debbie Rachelle Campbell** (Jamaika)
*3 vicemis: **Jodie Anne Day** (Australija)
*4 vicemis: **Barbara Meyer** (Šveicarija)
*Finalistės:
**5 vicemis: **Lea Silvia Dall'acqua** (Brazilija)
**6 vicemis: **Karin Zorn** (Austrija)
*Pusfinalininkės: **Andrea Hontschik** (Vokietija), **Shirley Chew** (Malaizija), **Roselina Rosas Torres** (Meksika), **Lorelay de la Ossa** (Panama), **Maria Dolores (Lola) Forner Toro** (Ispanija), **Marlene Coggins** (Trinidadas ir Tobagas), **Carter Wilson** (JAV) ir **Laura Rodriguez Delgado** (Urugvajus).

### Specialūs apdovanojimai
*Mis Asmenybė: **Anne-Marie Kay Franke** (Guamas)
*Mis Fotogeniškiausia: **Karin Zorn** (Austrija)

## Dalyvės

### Diskvalifikuota
* - Tatiana Capote

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*
Koacakoalkosas (upė)

**Koacakoalkosas** () – upė Meksikoje, Tehuantepeko sąsmaukoje. Prasideda Oašakos valstijoje, Niltepeko kalnagūbryje. Pradžioje teka į vakarus, paskui pasuka į šiaurę ir teka Verakruso valstija. Įteka į Meksikos įlanką (tiksliau, jos dalį – Kampečės įlanką) ties Koacakoalkoso uostamiesčiu.

Pagrindiniai intakai: Chaltepekas, Čalčichalpa, Čikitas, Ušpanapa, Las Kalsadasas. Koacakoalkosas – svarbi laivybinė arterija, 2/3 upės ilgio laivuojama. Žemupyje labai užteršta. Svarbiausi prie upės įsikūrę miestai: Minatitlanas, Nančitalis, Koacakoalkosas.

Koacakoalkosas nahuatlių kalba reiškia „vieta, kur slepiasi gyvatė“.
Žiotys

**Žiotys** – vieta, kur upė įteka į kitą vandens telkinį – kitą upę, ežerą, jūrą, vandenyną, tvenkinį. Tai yra žemiausia upės dalis. Upė ties žiotimis gali suformuoti deltą arba estuariją.

Dalis upių (ypač dykumose) neturi pastovių žiočių: pavyzdžiui, Okavango upės vandenys išsilieja į Okavango pelkynus. Kontrovodo upė Rusijos Primorėje įteka tai į Usūrį, tai į Bikiną.

Neretai dvi ar daugiau sutekėjusių panašaus ilgio upių sudaro naują upę (pvz., Mūša ir Nemunėlis sudaro Lielupę, Bija ir Katūnė sudaro Obę). Dviejų upių sutekėjimo vieta vadinama *[[santaka]]*.
Uzvilis

**Uzvilis** () yra Šveicarijos šiaurės rytuose, Sankt Galeno kantone.

Mieste yra 12 347 gyventojų.

Pro miestą eina geležinkelių linija Vilis – Sankt Galenas.

Miestas yra netoli sienos su Turgau kantonu.
Jaki

**Jaki** () – upė šiaurės vakarų Meksikoje, Sonoros valstijoje. Prasideda Vakarų Siera Madrės kalnuose, sutekėjus Bavispės ir Papigočio upėms, toliau teka į pietus, kalnuotomis vietovėmis, kirsdama valstijos teritoriją. Įteka į Ramiojo vandenyno Kalifornijos įlanką netoli Gvajamaso uostamiesčio.

Pagrindiniai intakai – Papigočikas, Moktesuma.

Jaki patvenkta keletu užtvankų (Angosturos, Noviljo, Alvaro Obregono). Upės vanduo naudojamas drėkinimui, Siudad Obregono miesto aprūpinimui.

## Šaltiniai
100 įtakingiausių asmenybių pasaulio istorijoje

**100 įtakingiausių asmenybių pasaulio istorijoje** – 1978 m. Maiklo H. Harto (*Michael H. Hart*) parašyta knyga, kurioje yra surikiuota ir aprašyta 100, jo nuomone, įtakingiausių žmonių žmonijos istorijoje.

1992 m. pasirodė antrasis knygos leidimas, kuriame autorius, atsižvelgęs į kritiškus skaitytojų argumentus ir susiklosčiusias naujas politines aplinkybes, pakoregavo sąrašą ir papildė kai kurias biografijas. Pavyzdžiui, Mao Dzedungas iš 20 vietos buvo perkeltas į 89, nes po jo mirties Kinijoje greitai buvo įvykdytos drastiškos reformos, smarkiai sumenkinusios ilgalaikę Dzendungo įtaką. Taip pat buvo pažemintos ir kitų komunizmo veikėjų – Lenino, Stalino, Karlo Markso – vietos sąraše, komunizmui pasirodžius esant ne tokiam ilgalaikiui, kaip autoriui atrodė rašant pirmąjį knygos variantą 1978 m.

1999 m. Hartas parašė savotišką knygos tęsinį „Žvilgsnis iš 3000 metų“, kuriame jis aprašė 100 įtakingiausių asmenybių žiūrint iš 3000 m. gyvenančio žmogaus perspektyvos. Apie pusę sąrašo sudaro išgalvoti veikėjai iš 2000–3000 metų, o kita pusė paimta iš 1992 m. leidimo, nors jų eilės tvarka pakeista ir sumaišyta su išgalvotais ateities veikėjais.

## Harto įtakingiausių asmenybių dešimtukas (1992 m. leidime)

## Šaltiniai
* Maiklas H. Hartas – 100 įtakingiausių asmenybių pasaulio istorijoje (1992 m. leidimas).
Fadrique Álvarez de Toledo y Enríquez de Guzmán

**Don Fadrique Álvarez de Toledo, IV Albos Hercogas** (; g. 1537 m. gruodžio 11 d. – 1583 m.) – ispanų karininkas, vadovavo Ispanijos kariuomenei per aštuonerių metų karą.

Jis buvo antras Fernando Álvarez de Toledo sūnus ir tapo ketvirtuoju hercogu po tėvo mirties. Jis dar žinomas kaip Hueskaro hercogas, Korijos markizas ir Didysis komendatas Kalatravos sąvade.

Don Fadrique komandavo Ispanijos armijai Olandijoje kruviniausios sukilimo slopinimo fazės metu. Jis kaltinamas žudynėmis Mechelene, Zutpene ir Nardene vietovėse bei Harlemo apgulties metu.

Jo armija pralaimėjo Alkmaro puolimo metu ir jis turėjo atsitraukti.

Jo sveikata pašlijo po 1573 m.
Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga

**Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga** – Lietuvos profesinė organizacija, veikusi 1918–1940 m., 1918–1928 m. *Lietuvos matininkų sąjunga*.

## Istorija
Lietuviai matininkai pirmą kartą į legalią Lietuvių matininkų sąjungą susibūrė 1917 m. Petrograde, Veisbruto spaustuvėje lietuviškai išspausdinti 37 straipsnių sąjungos įstatai. Sąjunga turėjo apie 20 narių. Pirmasis jos pirmininkas buvo Jonas Raupys. 1918 m. rudenį šios sąjungos veikla nutrūko, pasibaigus karui lietuviai pradėjo grįžti į tėvynę. 1918 m. lapkričio 12 d. Jonas Raupys sušaukė steigiamąjį Matininkų sąjungos susirinkimą, kuriame dar dalyvavo Mikas Dauknys, Vincas Satkevičius, Balys Jakutis, Teodoras Savickas ir Vasilius Prozorovas. Iki 1918 m. gruodžio 28 d. vyko parengiamieji organizacinės komisijos sąjungai įkurti darbai, į kuriuos aktyviai įsijungė inžinierius Stasys Dirmantas, V. Račkauskas ir kiti žemės tvarkytojai. Pirmuosius sąjungos įstatus Kauno apskrities viršininkas patvirtino 1920 m. sausio 27 d. (rejestro Nr.18). Įkurtos sąjungos svarbiausias tikslas ir rūpestis buvo įkurti Žemės tvarkymo departamentą, surengti matininkų kursus, atgauti iš Rusijos archyvus ir instrumentus. 1928 m. birželio 30 d. visuotiniame Lietuvos matininkų profesinės sąjungos suvažiavime buvo pakeisti sąjungos įstatai ir sąjunga pavadinta Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga.

1918 m. sąjungoje buvo 14 narių, 1920 m. – 70, 1923 m. – 170, 1927 m. – 216, 1928 m. – 114, 1929 m. – 115. 1938 m. Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga turėjo 360 narių, fotografijos, meno, intelektinio lavinimosi ir geodezininkų sekcijas. Rūpinosi narių kultūriniais reikalais, kartu su Lietuvos fotomėgėjų sąjunga rengė fotografijų konkursus, parodas, 1926–1928 m. leido žurnalą „Matininkas“ (iki 1928 m. balandžio mėn. pasirodė 7 numeriai, iš viso 3000 egzempliorių), 1928–1929 m. – „Matininkų ir kultūrtechnikų balsas“, 1929–1940 m. – „Žemėtvarka ir melioracija“, 1938 m. įsteigė knygyną. TSRS okupacijos metais veiklą nutraukė. 1989 m. atkurta ir pavadinta Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga.

## Pirmininkai
* Vincas Satkevičius – 1918 m., 1920–1921 m.
* Stasys Dirmantas – 1919 m.
* V. Račkauskas – 1919–1920 m.
* Mikas Dauknys – 1921–1922 m.
* Feliksas Daugėla – 1922–1923 m.
* Liudas Alseika – 1923–1924 m., 1927 m.
* Zenonas Bačelis – 1924–1925 m.
* Stasys Renigeris – 1925–1926 m., 1928–1929 m.
* P. Rogalskis – 1926–1927 m.
* Vincas Balčiūnas-Barzda – 1927 m.
* J. Šakočius – 1928 m.
* M. Chmieliauskas – 1929–1940 m.
* Adolfas Guogis – 1940 m.

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 1980

**Mis Pasaulis 1980** – 30-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Kimberley Santos iš Guamo. Ceremonijos metu laimėtoja tapo Gabriella Brum iš Vokietijos, bet vėliau  dalyvė atsisakė karūnos ir perleido ją 1 vicemis iš Guamo.

## Rezultatai
* Mis Pasaulis 1980: **Gabriella Brum** (Vokietija) (atsisakė)

*1 vicemis: **Kimberley Santos** (Guamas) (karūna lapkričio 28 d.)
*2 vicemis: **Patricia Barzyk** (Prancūzija)
*3 vicemis: **Anat Zimmermann** (Izraelis)
*4 vicemis: **Kim Ashfield** (JK)
* Finalistės:
**5 vicemis: **Vicky Lee Hemi** (Naujoji Zelandija)
**6 vicemis: **Brooke Alexander** (JAV)
* Pusfinalininkės: **Sonya-Maria Schlepp** (Austrija), **Zina Marie Minks** (Bermudai), **Elizabeth Reddi** (Indija), **Michelle Harris** (Jamaika), **Michelle Torres** (Puerto Rikas), **Kerstin Jenemark** (Švedija), **Hilda Abrahamz** (Venesuela)ir **Shirley Nyanyiwa** (Zimbabvė).

### Specialūs apdovanojimai
*Mis Asmenybė: **Annette Labrecque** (Kanada)
*Mis Fotogeniškiausia: **Michelle Rocca** (Airija)

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Lietuvos mėgėjų teatro sąjunga

**Lietuvos mėgėjų teatro sąjunga** – Lietuvos visuomeninė organizacija, vienijanti mėgėjų teatrus ir jų veikėjus. Įkurta 1991 m. Vilniuje, nuo 1997 m. būstinė Klaipėdoje, K. Donelaičio g. 4. 2007 m. sąjungos nariais buvo 53 Lietuvos mėgėjų teatrai ir 20 teatro veikėjų.

## Veikla
Lietuvos mėgėjų teatro sąjunga skatina ir propaguoja narių kūrybinę ir organizacinę veiklą, rengia festivalius, seminarus, sąskrydžius, konferencijas, dalyvauja tarptautiniuose projektuose. Aukščiausia valdymo institucija – kas 4 metai šaukiamas suvažiavimas, tarp suvažiavimų – taryba ir prezidentas.

Su Lietuvos liaudies kultūros centru nuo 1997 m. kasmet rengia Lietuvos mėgėjų teatrų apžiūrą šventę „Atspindžiai“ (1991–1996 m. ją rengė Lietuvos liaudies kultūros centras), nuo 2006 m. – mėgėjų teatrų šventę „Tegyvuoja teatras“, nuo 1997 m. keturis kartus per metus leidžia laikraštį „Mėgėjų teatras“. Nuo 1993 m. Tarptautinės mėgėjų teatro asociacijos (AITA/IATA), nuo 1998 m. – Šiaurės Europos mėgėjų teatro aljanso (NEATA) narė.

## Prezidentai
* Audronė Sabaliauskienė – 1991–1997 m.
* Danutė Vaigauskaitė – nuo 1997 m. iki 2009 m. rugsėjo 25 d.
* Jonas Andriulevičius - nuo 2009 m. rugsėjo 25 d.

## Šaltiniai
Lietuvos medicinos biblioteka

**Lietuvos medicinos biblioteka** – didžiausia Lietuvos biomedicinos ir jai artimų mokslų biblioteka Vilniuje, Kaštonų g. 7.

## Istorija
1941 m. Vilniuje įkurta Valstybinė centrinė mokslinė medicinos biblioteka. 1941–1944 m. ji buvo uždaryta, 1944–1952 m. Valstybinė centrinė mokslinė medicinos biblioteka, 1952–1990 m. Valstybinė mokslinė medicinos biblioteka, nuo 1990 m. Lietuvos medicinos biblioteka. Pradinį fondą sudarė gydytojų dovanotos asmeninės bibliotekos. Per Antrąjį pasaulinį karą bibliotekos fondas buvo išgrobstytas ar sunaikintas. Nuo 1945 m. fondus papildė Kauno medicinos instituto, Maskvos, Charkovo ir tarybinių respublikų mokslinių medicinos ir mokslo tyrimų institutų bibliotekų dokumentai, asmeninės bibliotekos, kurias perdavė Vytautas Girdzijauskas, Liubomiras Laucevičius, Tomas Kairiūkštis, Chackelis Kibarskis, Vladas Šimkūnas ir kiti. 1946–1951 m. bibliotekos 11 000 užsienio medicinos knygų ir žurnalų paimta į uždarus specialiuosius fondus.

Nuo 1993 m. Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) Europos regiono dokumentacijos centras, nuo 1994 m. PSO depozitinė biblioteka. Priklauso nuo 2002 m. Lietuvos mokslinių bibliotekų asociacijai. Turi 6 filialus: Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikose, Vilniaus universiteto vaikų, Panevėžio ir Klaipėdos ligoninėse, Higienos institute ir Vilniaus universiteto Onkologijos institute.

## Fondai
Lietuvos medicinos biblioteka kaupia ir teikia medicinos informaciją vartotojams, dalyvauja įgyvendinant valstybės sveikatos programas, saugo rašytinį Lietuvos medicinos mokslo paveldą. Fondus sudaro 201 510 pavadinimų 707 612 dokumentų, iš jų – 667 800 knygų ir serijinių leidinių, 25 600 mikroformų, 13 820 garso ir vaizdo, 308 elektronikos dokumentų (2007 m.).

Saugomi senosios medicinos literatūros paminklai – 5000 egz.: XVI a. – XX a. pr. enciklopedijos, žinynai, vadovėliai, monografijos, seniausios Lietuvoje (Vilniuje) išspausdintos medicinos knygos S. Simonijaus „Medicinos ir gamtamoksliniai komentarai“ (*Commentariola medica et physica* 1584 m.) kopija. Veikalai, kuriuos parašė Lietuvos medikai Petras Avižonis, Jonas Kairiūkštis, Vladas Kuzma, Vladas Lašas, Pranas Mažylis ir kiti.

## Leidyba
Leidžia literatūros rodykles nuo 1948 m. „Nauja medicinos literatūra“, nuo 1995 m. – „Pasaulio sveikatos organizacijos leidiniai Lietuvos medicinos bibliotekoje“, nuo 1958 m. – periodinių leidinių rodyklę „Medicinos periodika“, nuo 2005 m. – „Ekspresinformacija“ apie kaupiamus leidinius. Nuo 1996 m. rengia biobibliografijas, nuo 2002 m. teminės bibliografijos rodykles. Parengė nacionalinės medicinos bibliografijos leidinį „Lietuviškoji medicininė literatūra“ (iki 2007 m. išleista 11 t. spaudoje 1940–1983 m. paskelbtų Lietuvos medikų darbų). Yra metodinis, konsultacinis šalies medicinos 30 bibliotekų (2008 m.) centras.

## Direktoriai
* Stasys Čepulis – 1944–1946 m.
* Georgijus Gavronskis – 1946–1951 m.
* V. Gutauskas – 1951–1958 m.
* V. Žilinskienė-Lukoševičienė – 1958–1968 m.
* S. Liudkevičienė – 1968–1973 m.
* A. Rėkuvienė – 1973–1990 m.
* Salvinija Kocienė – nuo 1990 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos medicinos biblioteka
Velnio sėkla

„**Velnio sėkla**“ – 1979 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas. Socialinė drama. Režisierius – Algimantas Puipa.  Filmo trukmė – 1 val. 10 min.

Teigiama, kad filme „Velnio sėkla“ pastebimi tokie A. Puipos stiliaus bruožai, kaip vizualumas, polinkis į siurrealistines detales, sugebėjimas derinti psichologišką aktorių vaidybą ir originalią pasaulio viziją. Scenarijaus autorius Vytautas Žalakevičius laisvai interpretavo Petro Cvirkos prozą, neatsisakyta įprastų personažų – bedalių samdinių ir godžių, žiaurių buožių.

2021 m. filmas buvo restauruotas ir pirmąkart parodytas didžiuosiuose kino ekranuose.

## Siužetas

Veiksmas vyksta ХХ a. pradžios Lietuvos kaime. Pamestinuką berniuką Jonį atiduoda tarnauti turtuoliui Baniui. Paslaugusis Jonis, gavęs „Velnio sėklos“ pravardę, viskuo įtinka savo šeimininkams. Jaunoji samdinė Teresė simpatizuoja Joniui, tačiau šis vedybų neplanuoja. Iš Rusijos-Japonijos karo Jonis grįžta šlubas, veda bevaikę Banio našlę ir tampa turtingo ūkio pilnateisiu šeimininku…

## Vaidina

* Eugenija Pleškytė – *Morta*
* Vytautas Paukštė – *Banys*
* Kostas Smoriginas – *Jonis*
* Inesa Saulite – *Teresė*
* Bronius Talačka – *Katilius*
* Algirdas Paulavičius – *Petras, jo brolis*
* Algirdas Latėnas – *Zygfridas, vokiečių dezertyras*
* Vidas Petkevičius – *Fiodoras*
* Eduardas Kunavičius – *Jonio patėvis*
* Nijolė Mirončikaitė – *Juzė, pribuvėja*
* Rimgaudas Karvelis – *Griša*
* Juozas Jaruševičius – *Semaška*
* Feliksas Einas – *policmeisteris*
* Edgaras Savickis – *inteligentas*
* Leonas Maleckas, Albertas Bartašiūnas, Karolis Dapkus, Sigitas Račkys, Arūnas Storpirštis, Ferdinandas Jakšys, Alfredas Dukšta, Jonas Pakulis, Vytautas Rumšas, Rimantas Nedzveckas, Henrikas Kurauskas, Haroldas Šatūnas, Gintautas Pečiūra, Vladislovas Radvilavičius, Sigitas Ramelis, Aurimas Babkauskas, Gediminas Pranckūnas, Juozas Žibūda, Janina Lapinskaitė, Janina Rudzinskaitė.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Vytautas Žalakevičius
* Režisierius statytojas – Algimantas Puipa
* Operatorius – Donatas Pečiūra
* Kompozitorius – Olegas Karavaičiukas
* Dailininkas statytojas – Algirdas Ničius
* Kostiumų dailininkas – Linas Kriščiūnas
* Garso operatorius – Petras Lipeika.

## Apdovanojimai
XIII sąjunginio kino festivalio Dušanbėje prizas režisieriui „už tikrovišką ikirevoliucinio kaimo gyvenimo atspindėjimą“ (1980 m.).

## Išnašos
Vokietijos baudžiamoji teisė

**Vokietijos baudžiamoji teisė** – Vokietijos teisės šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių baudžiamuosius teisinius santykius Vokietijoje ir Vokietijos piliečių atžvilgiu. Pagrindinis Vokietijos baudžiamosios teisės šaltinis yra kodifikuotas baudžiamasis įstatymas – Vokietijos baudžiamasis kodeksas, taip pat Tarptautinės baudžiamosios teisės sąvadas.

## Istorija

Žymiausias Vokietijos baudžiamosios teisės paminklas – Imperatoriaus Karolio V baudžiamasis teisynas, įtvirtinęs baudžiamąsias bei baudžiamojo proceso normas. Kiti istoriniai Vokietijos baudžiamosios teisės šaltiniai – Bambergo baudžiamasis teisynas, Maksimiliano baudžiamasis teisynas; taip pat Vokietijos imperijos baudžiamasis kodeksas, padėjęs pagrindus šiuolaikinei Vokietijos baudžiamajai teisei.

## Literatūra
* Johannes Wessels. Baudžiamoji teisė. Bendroji dalis. „Eugrimas“. Vilnius: 2003; 308 psl.
La Pasas (Meksika)

**La Pasas** () – miestas šiaurės vakarų Meksikoje, Kalifornijos pusiasalio pietuose, Kalifornijos įlankos pakrantėje. Žemutinės Pietų Kalifornijos valstijos sostinė. Miestą aptarnauja jūrų uostas, Manuelio Markeso de Leono tarptautinis oro uostas. La Pasas yra svarbus turistinis centras. Maisto, medvilnės valymo pramonė.

## Istorija
La Pasas įkurtas 1720 m.

## Šaltiniai
Lietuvos mikrobiologų draugija

**Lietuvos mikrobiologų draugija** – Lietuvos visuomeninė organizacija, veikianti nuo 1990 m. Vilniuje, Žaliųjų Ežerų g. 49.

## Veikla
1959–1989 m. draugija veikė kaip Sąjunginės mikrobiologų draugijos skyrius. Turi apie 90 narių. Tikslas – plėtoti mikrobiologijos mokslą ir propaguoti jo laimėjimus. Lietuvos mikrobiologų draugija rengia mokslines konferencijas, seminarus, simpoziumus, plėtoja mikrobiologijos mokslo ryšių galimybes su kitomis mokslo šakomis, konsultuoja įvairiais mikrobiologijos klausimais. Bendradarbiauja su kitomis draugijomis.

## Pirmininkai
* Pranas Sadauskas – 1990–1996 m.
* Albinas Lugauskas – nuo 1996 m.

## Šaltiniai
Lietuvos liaudies kariuomenė

**Lietuvos liaudies kariuomenė** – oficialus buvusios Lietuvos kariuomenės (buvusių I Lietuvos Respublikos ginkluotųjų pajėgų) pavadinimas nuo 1940 m. liepos 3 d. iki tų pačių metų rugpjūčio 17 d.

## Taip pat skaitykite
* 29-asis teritorinis šaulių korpusas
Lietuvos miestų sąjunga

**Lietuvos miestų sąjunga** – Lietuvos miestų savivaldos organizacija, veikusi 1924–1940 m., iki 1935 m. *Lietuvos miestų ir miestelių sąjunga*.

## Veikla
Lietuvos miestų sąjungos nariai buvo miestai – apskričių centrai su daugiau kaip 10 000 gyventojų ir valsčių centrai su daugiau kaip 3000 gyventojų, t. p. kiti miestai ir miesteliai, bet be sprendžiamojo balso teisės, iš viso 29 (1939 m.). Lietuvos miestų sąjungai vadovavo 5-8 narių valdyba, kuri veikė Kaune. Buvo renkamas nario mokestis.

Sąjunga rūpinosi bendraisiais miestų ūkio ir kultūros reikalais, atstovavo miestams bendraujant su valstybės ir kitomis organizacijomis, palaikė ryšius su kitų šalių miestų sąjungomis. Lietuvos miestų sąjungos pastangomis 1932 m. 5 nauji miestai gavo apskrities miesto teises, ji rūpinosi, kad nebūtų mažinamos miestų savivaldybių teisės.

Lietuvos miestų sąjunga priklausė Tarptautinei miestų sąjungai, bendradarbiavo su Estijos, Latvijos ir Suomijos miestų savivaldybėmis. Buvo viena Estijos, Latvijos ir Lietuvos miestų sąjungų biuro, veikusio 1927–1940 m. kūrėjų. 1926 m. leido mėnraštį „Savivaldybių balsas“. 1940 m. prasidėjus TSRS okupacijai Lietuvos miestų sąjunga uždaryta. Atkurta 1991 m. Nuo 1995 m. Lietuvos miestų sąjungos veiklos tradicijas iš dalies toliau plėtoja Lietuvos savivaldybių asociacija.

## Valdybos pirmininkai
* Jonas Vileišis – 1924–1932 m.
* Antanas Gravrogkas – 1932–1934 m.
* Antanas Merkys – 1934–1940 m.

## Šaltiniai
Siudad Obregonas

**Siudad Obregonas** () – miestas šiaurės vakarų Meksikoje, Sonoros valstijoje, Jaki upės slėnyje, 50 km nuo Kalifornijos įlankos kranto. Šalia miesto eina Nogaleso-Gvadalacharos automagistralė, yra tarptautinis Siudad Obregono oro uostas. Verčiamasi drėkinamąja žemdirbyste (auginama medvilnė, kviečiai, aliejiniai augalai), maisto, tekstilės, chemijos pramone, turizmu, prekyba. Miestą vandeniu aprūpina Alvaro Obregono tvenkinys ant Jaki upės.

## Istorija

Siudad Obregono vietoje nuo seno gyveno indėnai jakiai. XX a. pr. kolonizatoriai palaužė jų pasipriešinimą. Miestas įkurtas 1927 m. ir pavadintas Meksikos prezidento, generolo Álvaro Obregón garbei.

## Šaltiniai
Michael H. Hart

**Michael H. Hart** (g. 1932 m. balandžio 28 d. Niujorke, JAV) – amerikiečių biografas, rašytojas, astrofizikas, istorinės tematikos knygų autorius. Hartas baigė Bronx High mokyklą, dalyvavo JAV kare (Korėjoje), vėliau studijavo matematiką, astrofiziką. Žymiausia knyga – „100 įtakingiausių asmenybių pasaulio istorijoje“ (parduota per 500 000 egz., išversta į 15 kalbų).

## Bibliografija

* *[[The 100|The 100: A Ranking of the Most Influential Persons in History]]*, 1978 (Revised Edition, 1992)
* *Extra-Terrestrials, Where Are They?* (co – edited with Ben Zuckerman), 1982
* *A View from the Year 3000* (Poseidon Press, 1999)
* *Understanding Human History* (Washington Summit Publishers, 2007).
Lietuvos miškininkų sąjunga

**Lietuvos miškininkų sąjunga**, *Miškininkų sąjunga*, *Lietuvos miškininkų draugija* – Lietuvos miškininkų visuomeninė organizacija. Būstinė Kaune, Akademijoje, Studentų g. 11 – Vytauto Didžiojo universiteto Žemės ūkio akademija, Miškų ir ekologijos fakultetas.

## Istorija
Įkurta 1929 m. birželio 29-30 d. Kaune įvykusiame suvažiavime. Turėjo 300 narių. Kasmet šaukdavo suvažiavimus. 1929–1940 m. leido žurnalą „Mūsų girios“, nuo 1933 m. ir kalendorių. 1936 m. pavadinta Lietuvos miškininkų draugija.

1940 m. rudenį uždaryta. 1949 m. emigracijoje atsidūrę miškininkai įkūrė organizacinį komitetą, kuris 1950 m. Čikagoje sušaukė suvažiavimą, atkūrė sąjungą išeivijoje, priėmė įstatus ir veikė iki 1990 m. Sąjunga turėjo 100 narių, įgaliotinius  Australijoje, Kanadoje, Naujojoje Zelandijoje ir Vokietijoje, tęsė prieškario Lietuvos miškininkų tradicijas, rūpinosi lietuvybės palaikymu, išleido 26 „Girios aido“ numerius, Lietuvos miškininkų išeivių vardyną (1989 m.), šelpė vargo ištiktus miškininkus ir jų šeimas. Lietuvos miškininkų sąjunga atkurta 1990 m. Kaune. Sąjunga išeivijoje nutraukė veiklą 1994 m., kai įsijungė į Lietuvoje atkurtos sąjungos gretas.

## Veikla
Lietuvos miškininkų sąjunga turi 1500 narių (2008 m.), 51 skyrių miškų urėdijose, nacionaliniuose parkuose, mokslo ir mokymo įstaigose. Lietuvos miškininkų sąjunga telkia miškininkystės specialistus ir dirbančius miškų ūkyje asmenis teoriniams ir praktiniams miškininkystės klausimams spręsti, padeda jiems keistis moksline informacija, rengia komisijas, pasitarimus, konkursus, norminių aktų projektus ir pataisas, palaiko ryšius su užsienio miškininkų organizacijomis. Globoja jaunuosius miško bičiulius, remia miškininkystės studentus, rengia miško dienas, profesines miškininkų šventes. Aukščiausia A institucija yra suvažiavimas, šaukiamas kas 2 metai. Jis renka prezidentą, prezidiumą ir tvirtina valdybą. Sąjunga nuo 1991 m. leidžia atkurtą žurnalą „Mūsų girios“.

## Pirmininkai
* Aleksandras Požėla – 1929–1931 m.
* Vincas Žemaitis – 1931–1935 m. 
* Jonas Vilčinskas – 1935–1938 m.
* Jonas Viliušis – 1938–1940 m.
* Antanas Rukuiža – 1950–1952 m.
* Vincas Žemaitis – 1952–1983 m. 
* Jonas Žebrauskas – 1983–1990 m.
**Prezidentai:**
* Algirdas Valavičius – 1990–1992 m.
* Algirdas Brukas – 1992–1996 m.
* Vaidotas Antanaitis – 1996–1998 m.
* Albinas Tebėra – 1998–2001 m.
* Edvardas Riepšas – 2002–2008 m.
* Edmundas Bartkevičius – nuo 2008 m.

## Šaltiniai

## Literatūra
*''Lietuvos Miškininkų Sąjunga''. "Mūsų girios", 1929 m. birželis. 1 nr., 36-37 pp
*Petras Šilas.* [[Girios aidas (Čikaga)|Girios aidas]]: Lietuvių miškininkų išeivių vardynas.* – Chicago, 1989. - 335 p.: iliustr.
* Edmundas Bartkevičius ir Janina Šepetienė. ''Lietuvos miškininkų sąjungai – jubiliejinė sukaktis.'' "Mūsų girios", 2009 m. birželis. Nr. 6, 6-7 pp.
* Rimondas Vasiliauskas. ''Aštuoni gyvavimo dešimtmečiai.'' "Mūsų girios", 2009 m. birželis. Nr. 6, 8-9 pp. 
**Lietuvos miškininkų sąjungos istorija, 1929–2009*  (sudarė Janina Šepetienė). – Kaunas: Lututė, 2010. – 96 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-37-108-3

## Nuorodos
* Lietuvos miškininkų sąjungos tinklalapis
Andronikas I Gidas

**Andronikas I Gidas** (, *Andronicus I Gidus*, g. (?) – m. 1235 m. Trapezundas) – Komninų dinastijos antrasis Trapezundo imperatorius, valdė 1222–1235 m.

Andronikas I buvo Trapezundo imperatoriaus Aleksijaus I žentas. Manoma, kad jis buvo tas taps, Teodoro I Laskario generolas, Andronikas Gidas.

Karo metu su Rumo sultonatu Andronikui I pavyko sutriuškinti turkų armiją, kuri buvo apsupusi ipmerijos sostinę Trapezundą. Su sultonatu buvo pasirašyta Trapezundui palanki taikos sutartis, pagal kurią Trapezundo imperija tapo nepriklausoma nuo turkų.

Bet ši nepriklausomybė tesėsi tik iki 1230 m. Į Anatoliją įsiveržė chorezmšachai, vadovaujami Džalal ad Dino Mingburnu ir Andronikui I teko su chorezmšachais sudaryti sąjungą prieš seldžiukų sultoną. Ši sąjunga buvo nesėkminga. Chorezmšachų armija, kurios sudėtyje buvo ir trapezundiečių būrys, 1230 m. mūšyje prie Ahlato buvo sumušta turkų. Andronikas I buvo priverstas vėl seldžiukams mokėti duoklę, o sultonatą remti 2 000 kavalerijos armija.

1235 m., po trylikos metų valdymo, Andronikas I mirė ir sostą paliko savo žmonos broliui Jonui I.

## Androniko I šeima
* Žmona: (?), Trapezundo imperatoriaus Aleksijaus I dukra.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rytų literatūra, Trapezundo kronika
Zoey 101: Music Mix

**„Zoey 101: Music Mix“** yra oficialus 2005–2008 m. serialo „Zoey 101“ garso takelis, kuris buvo išleistas 2006 m. kovo 7 d.

## Albumo dainos
Žydavainiai

**Žydavainiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, kelių Dubingiai–Naujasodžiai ir Joniškis–Miežonys sankryžoje, 10 km nuo Dubingių į šiaurės rytus. Seniūnaitijos centras.

## Istorija

1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Meškonys

**Meškonys** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo kelio . Ant kalno prie kaimo yra UNESCO paveldo objektas – Struvės geodezinio lanko trianguliacijos grandinės geodezinis punktas.

## Gyventojai

## Galerija

Meškonysgeodez1.jpg|Struvės geodezinio lanko punktas
Meškonysgeo.JPG|Struvės geodezinio lanko punktas, 2009 m.
Meškonysgeo3.JPG|Struvės geodezinio lanko punktas
Meškonysgeodez.jpg|Struvės geodezinio lanko punktas
Struvės punktas, Meškonys, 2010.jpeg|2010 m.


## Šaltiniai
Kalniniai Mijaugonys

**Kalniniai Mijaugonys** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Elektrėnų, prie magistralės . Seniūnaitijos centras. Stūkso Kalninių Mijaugonių piliakalnis. Už 1 km į pietus, kitapus automagistralės, yra didesnis kaimas – Kloniniai Mijaugonys. Veikia kapinės.

## Gyventojai

## Galerija

2021. Kalniniai Mijaugonys, kaminai.JPG|Vaizdas į Elektrėnus, 2021 m.
Kalninių Mijaugonių piliakalnis2.JPG|Kalninių Mijaugonių piliakalnis
Kalniniai Mijaugonys, kelias.JPG|Vieškelis per kaimą


## Šaltiniai
Lietuvos mylėtojų draugija

**Lietuvos mylėtojų draugija**, kiti pavadinimai: *Lietuvos mylėtojai, Tėvynės sūnūs, Tėvynės mylėtojų draugija* – 1887–1905 m. veikęs slaptas Žemaičių kunigų seminarijos klierikų, vėliau ir kunigų sambūris lietuviškai spaudai platinti.

## Veikla
Įsteigti draugiją paskatino kunigas Kazimieras Jaunius ir buvęs seminarijos rektorius Jeronimas Kiprijonas Račkauskas. Pirmasis draugijos pirmininkas – Jonas Karbauskas, tarp narių – Steponas Bačkys, Felicijonas Lelis, Maironis, Kazimieras Pakalniškis, Juozas Tumas-Vaižgantas, Pranciškus Urbonavičius, Pranciškus Žadeikis.

Draugija siuntė savo narių parengtus straipsnius nelegaliems to meto lietuvių periodiniams leidiniams: „Šviesa“, „Tėvynės Sargas“, „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“ ir kitiems, rėmė šiuos leidinius pinigais, buvo pirmieji kun. M. Miežinio „Žodyno“ prenumeratoriai. Draugija išleido keliolika religinių knygelių be pavadinimo, jos knygnešių buvo dalijamos veltui. Draugijos nariai, vadovaujami J. Ložinskio, 1888 m. išvertė į lietuvių kalbą A. Liguori „Pasirengimą mirčiai“ (*Prisigalovojimą ant smerczio…*), bet dėl lėšų stokos knygelės neišleido. Iš slapto draugijos fondo lėšų būdavo remiami nukentėję už lietuvių veiklą kunigai ir knygnešiai, šelpiami patekusieji į kalėjimą, duodami kyšiai žandarams ir teismams.

## Šaltiniai
Drabužaitis

**Drabužaitis** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, Aukštadvario regioniniame parke, 8,5 km į rytus nuo Aukštadvario. Ežeras netaisyklingos T raidės formos, ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 0,85 km, didžiausias plotis 0,64 km. Altitudė 133,8 m. Giliausia vieta siekia 5,9 m. Krantai rytuose ir pietuose statūs, ardomi, kitur – supelkėję, žemi. Iš pietų ir rytų ežerą supa Spindžiaus miškas. Atabradas platus, lėkštas. Į Drabužaitį iš šiaurės įteka du upeliai (iš Juodžiuko ir bevardžio ežerų), vakaruose išteka upelis į Drabužio ežerą (Strėvos baseinas).

Ežere sugaunamos 7 rūšių žuvys. Į vakarus nuo Drabužaičio yra Drabužninkų kaimas. Rytiniame ežero krante stūkso kalva, kur palaidoti 1831 m. sukilimo dalyviai.

## Šaltiniai
Jonas I Megas Komninas

**Jonas I Megas Komninas** (, *Iōannēs I Megas Komnēnos Axoukhos*, g. ? – m. 1238 m. Trapezundas) – Komninų dinastijos trečiasis Trapezundo imperatorius, valdė 1235 – 1238 m.

Jonas I buvo Trapezundo imperatoriaus Aleksijaus I vyriausias sūnus.

Imperatoriumi Jonas I tapo po savo dėdės Androniko I mirties 1235 m. ir jo valdymas buvo trumpas. Po trijų valdymo metų jis mirė po nelaimingo atsitikimo, nukritęs nuo žirgo, žaisdamas polo. Jo sūnus Ioannikios buvo atiduotas į vienuolyną, tad sostas atiteko Jono I jaunesniam broliui Manuilui I.

## Jono I šeima
* Žmona: (?)
** sūnus Ioannikios (?)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rytų literatūra, Trapezundo kronika