open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Audrys Juozas Bačkis

**Audrys Juozas Bačkis** (g. 1937 m. vasario 1 d. Kaune) – kardinolas, Vilniaus arkivyskupas metropolitas, Romos katalikų Bažnyčios kanonistas ir diplomatas.  Nuo 2013 m. arkivyskupas emeritas.

## Biografija
Diplomato Stasio Bačkio ir mokytojos Onos Galvydaitės-Bačkienės antrasis sūnus. Brolis – Ričardas Bačkis.

1938 m. rugsėjo mėn. šeima išvyko į Paryžių. Čia baigė katalikų gimnaziją ir įstojo į Paryžiaus kunigų seminariją. 1961 m. baigė Popiežiškąjį Grigaliaus universitetą, 1961 m. kovo 18 d. įšventintas kunigu. Iki 1964 m. studijavo Šv. Sosto diplomatinėje akademijoje ir Laterano universitete, kanonų teisės daktaras (1964 m.).

1964–1965 m. dirbo Vatikano nunciatūroje Filipinuose, 1966–1968 m. Kosta Rikoje, 1969–1970 m. Turkijoje, 1971–1973 m. Nigerijoje. 1974–1988 m. Vatikano sekretoriato Viešųjų (užsienio) reikalų tarybos narys, 1979–1988 m. pasekretoris. 1979–1988 m. dėstė bažnytinę diplomatiją Laterano universitete. 1988 m.–1991 m. apaštalinis nuncijus Olandijoje. 2001 m. vasario 21 d. pakeltas kardinolu.

1992–2012 m. Vilniaus arkivyskupijos arkivyskupas metropolitas, įgaliotas atnaujinti diplomatinius santykius su Lietuvos Respublika. Nuo 1993 m. Popiežiaus visuomeninių bendravimo priemonių tarybos narys. 1993–1999 m. Lietuvos vyskupų konferencijos pirmininkas. 1999 m. Europos vyskupų sinodo rengimo komisijos narys. 1998–2001 m. Lietuvos vyskupų konferencijos Šv. jubiliejinių metų komiteto pirmininkas. 2000 m. pasirašė sutartis tarp Apaštalų sosto ir Lietuvos Respublikos dėl karių sielovados, teisinių reikalų bei švietimo ir kultūros.

Įgyvendina Vatikano II susirinkimo nutarimus Lietuvos katalikų bažnyčioje, daug dėmesio skiria kunigų ugdymui, pastoracinei veiklai, katechetikai. Jo iniciatyva 1993 m. atkurta Vilniaus kunigų seminarija, įkurta Tikybos katedra Vilniaus pedagoginiame universitete, 1994 m. įkurtas Šeimos centras, 1997 m. Trinapolio rekolekcijų namai, 1999 m. Vilniaus arkivyskupijos pastoracinis centras, 2001 m. Amatų centras, plečiama labdaringa veikla – jis įkūrė „Betanijos“ labdaros valgyklą, Motinos ir vaiko bei Gailestingumo motinos globos namus.

## Įvertinimas

* Vytauto Didžiojo ordino Didysis kryžius
* Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro kryžius

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Biografija
Meškasalis

**Meškasalis** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 15 km į pietus nuo Alytaus ir tiek pat į šiaurę nuo Merkinės, prie vakarinio Ilgio ežero pakraščio ir kelio . Šalia atsišakoja kelias . Šiauriau kaimo auga Dušnionių miškas.

## Istorija
XIX a. Meškasalio kaimas buvo Trakų apskrities Aleksandravos (Alovės) valsčiuje, Ilgininkų apylinkėje.

2012 m. kaime atidengtas paminklas 1945–1948 m. žuvusiems Meškasalio partizanams.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Meškasalyje gimė skulptorius Albertas Donatas Belevičius (1934–2002).

## Šaltiniai
Juozas Žemaitis

**Juozas [[Žemaitis]]**:
* Juozas Žemaitis (1894) − veterinarijos mokslų daktaras
* Juozas Žemaitis (1902) – vargonininkas, chorvedys
* Juozas Žemaitis (1926) – vyskupas
Greiti ir įsiutę 2

**Greiti ir įsiutę 2** () – 2003 veiksmo filmas, filmo Greiti ir įsiutę tęsinys. Visame pasaulyje uždirbo 247 mln. dolerių.

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Paul Walker	- 	Brian O'Conner
* Tyrese Gibson	-	Roman Pearce (as Tyrese)
* Eva Mendes	- 	Monica Fuentes
* Cole Hauser	- 	Carter Verone
* Ludacris	- 	Tej (as Chris 'Ludacris' Bridges)
* Thom Barry	- 	Agent Bilkins
* James Remar	- 	Agent Markham
* Devon Aoki	- 	Suki
* Amaury Nolasco	- 	Orange Julius
* Michael Ealy	- 	Slap Jack
* Jin Auyeung	- 	Jimmy
* Edward Finlay	- 	Agent Dunn
* Mark Boone Junior	- 	Detective Whitworth
* Matt Gallini	- 	Enrique
* Roberto Sanchez	- 	Roberto

## Automobiliai
: *Mašinos spalva, metai, markė*
* Mėlyna 1969 Yenko Camaro
* Geltona Dodge Viper SRT-10
* Oranžinė 1970 Dodge Challenger
* Rožinė Honda S2000
* Raudona Mazda RX-7
* Geltona (geltonai žalias metalikas) 2002 Mitsubishi Lancer Evolution VII
* Purpurinė 2002 Mitsubishi Eclipse Spyder
* Raudona Ford Mustang S281
* Oranžinė (bronzos metalikas) Toyota Supra 1993
* Sidabrinė su mėlynais papuosimais (metalikas) 1999 Nissan skyline R-34
Ponas ir ponia Smitai

**Ponas ir ponia Smitai** () – 2005 m. amerikiečių veiksmo komedija, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Brad Pitt ir Angelina Jolie. Visame pasaulyje filmas uždirbo daugiau nei 478 mln. JAV dolerių.

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Brad Pitt – John Smith
* Angelina Jolie – Jane Smith
* Vince Vaughn – Eddie
* Adam Brody – Benjamin Danz
* Kerry Washington – Jasmine
* Keith David – tėvas
* Chris Weitz – Martin Coleman
* Rachael Huntley – Suzy Coleman
* Michelle Monaghan – Gwen
Greiti ir įsiutę

**Greiti ir įsiutę** () – 2001 JAV veiksmo filmas. Filmas pasakoja apie nelegalias lenktynes bei su jomis susijusius nusikaltimus. Filmas turi tęsinį Greiti ir įsiutę 2 ().

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Paul Walker – 	Brian O'Conner
* Vin Diesel – 	Dominic Toretto
* Michelle Rodriguez	-	Letty
* Jordana Brewster	- 	Mia Toretto
* Rick Yune	- 	Johnny Tran
* Chad Lindberg	- 	Jesse
* Johnny Strong	- 	Leon
* Matt Schulze	- 	Vince
* Ted Levine	- 	serž. Tanner
* Ja Rule	- 	Edwin
* Vyto Ruginis	- 	Harry
* Thom Barry	- 	Agent Bilkins
* Stanton Rutledge	-	Muse
* Noel Gugliemi	- 	Hector
* R. J. de Vera	- 	Danny Yamato

## Automobiliai
: *Mašinos spalva, metai, markė*
* Juoda 1970 Dodge Charger
* Raudona 1999-2001 Ford Lightning SVT
* 3 juodos 1992-1995 Honda Civic 2dr Coupe
* Juoda 2001 Honda S2000 (AP1)
* Balta 1997 Honda Del Sol
* Raudona 1995 Mazda RX-7 R-1 (FD3S)
* Žalia 1999 Mitsubishi Eclipse GSX
* Sidabrinė 2002 Mitsubishi Eclipse Spyder
* Mėlyna 1999 Nissan Maxima
* Geltona 1997 Nissan Skyline GT-R V-Spec II (BCNR33)
* Oranžinė 1998 Toyota Supra RZ (JZA80)
* Balta 1998 Volkswagen Vento
* Žalsvai melsva 1995-1999 Acura Integra GS-R
* Juoda 1999 Ferrari F355 F1 Spyder
* Purpurinė 1995-1998 Nissan Silvia
Henrikas Kęstutis Šilgalis

**Henrikas Kęstutis Šilgalis** (1944 m. liepos 16 d. Kašučiuose, Darbėnų valsč. – 2007 m. vasario 13 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas.

## Biografija

1961–1967 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Statybos fakultete. 1967–1968 m.  ir nuo 1979 m. (grupės vadovas) dirbo Komunalinio ūkio projektavimo institute Vilniuje, 1968–1979 m. buvo Nākotne kolūkio (Jelgavos rajonas, Latvija) architektas. 1979–1980 m. dėstė Vilniaus inžinerinis statybos institute. 1988–1989 m. buvo bendrovės Archprojektas Vilniuje direktorius. Vėliau vertėsi privačia praktika.

## Projektai

* 1968 m. Statybos ministerijos priestatas (Vilnius), – projektas;
* 1968–1974 m. Kultūros centras su administracijos pastatu ir sporto sale (Nākotne kol., Jelgavos rajonas, Latvija), – projektas ir dalinė realizacija (su A. Mačiuliu);
* 1972–1978 m. buvę Atžalyno kol. kultūros namai su administraciniu pastatu (Perekšliai, Panevėžio rajonas);
* 1972 m. Nikolajevo kultūros namai (Ukraina), – projektas (su A. Mačiuliu, L. Vaičiu);
* 1974–1976 m. privatūs gyv. namai (Nākotne kol., Jelgavos rajonas, Latvija), – projektai ir realizacija;
* 1974–1976 m. vidurinė mokykla ir Aviacijos sporto bazė (Jelgavos rajonas, Latvija), – individualūs projektai;
* 1978–1980 m. kultūros namai (Žeimelis, Pakruojo rajonas);
* 1980–1982 m. tarybinio ūkio technikumo kultūros namų 500 vietų salė (Šeduva), – interjero projektas ir realizacija;
* 1982–1983 m. kultūros namų projektas (Palonai, Radviliškio rajonas);
* 1985 m. G. Karaliaus skulptūra „Rytas" (Lazdynai, Vilnius), – pjedestalo projektas ir realizacija;
* 1986–1987 m. gyv. namų kompleksas (Pilaitės rajonas Vilnius), – detalusis suplanavimo projektas;
* 1987 m. užsakomasis monumentas (Tauro kalnas, Vilnius), – projektas (du turai, skulptoriai S. Šarapovas, A. Žukauskas, V. Vildžiūnas);
* 1990–1998 m. Elektrėnų Švč. Mergelės Marijos Kankinių Karalienės bažnyčia su klebonija (Elektrėnai);
* 1990–2000 m. privatūs gyv. namai (Joniškis, Elektrėnai, Vilnius, Palanga, Tauragė), – projektai;
* 1990 m. Nepriklausomybės paminklas (Joniškis), – atkūrimo projektas ir realizacija;
* 1991 m. A. Vivulskis „Trys kryžiai" (Vilnius), – paminklo atkūrimo projektas ir realizacija;
* 1991 m. paminklas partizanams (Želva, Ukmergės rajonas), – projektas ir realizacija;
* 1994–1995 m. firmos „Hesona" administracinio, kultūrinio ir gyvenamojo namo kompleksas (Grūto k., Varėnos rajonas);
* 1995–1997 m. Kiaunorių Šv. Juozapo bažnyčia (Kelmė);
* 1995 m. Gedimino paminklas (Vilnius), – lokalizacijos projektas ir maketo 1x1 pagaminimas;
* 1997 m. Žemutinė pilis (Vilnius), – alternatyvaus projekto pasiūlymas;
* 1998 m. gyv. namas vienuolėms su koplyčia (Birutės-Treniotos g., Vilnius).

### Premijuoti konkursiniai darbai

* 1967 m. LTSR revoliucijos muziejus (Ukmergės g., Vilnius) (su E. Guzu, III premija);
* 1985 m. Politinio švietimo namai (Vilnius) (paskatinamoji premija);
* 1989–1995 m. Gedimino paminklas (Vilnius) (skulptorius V. Kašuba, I premija);
* 1996 m. Žemutinė pilis, Valdovų rūmai (Vilnius) (su S. Abramausku).

## Šaltiniai
Gelbstint eilinį Rajaną

**Gelbstint eilinį Rajaną** () – 1998 m. JAV karinė drama. Filmas paremtas realiais Antrojo pasaulinio karo faktais. Garso takelį kūrė John Williams. Filmą platino „Dreamworks“. Visame pasaulyje filmas uždirbo 479 mln. JAV dolerių.

## Aktoriai
: *Aktorius – filmo veikėjas*
* Tom Hanks – kapitonas John H. Miller
* Tom Sizemore – seržantas Mike Horvath
* Edward Burns – eilinis Richard Reiben
* Barry Pepper – eilinis Daniel Jackson
* Adam Goldberg – eilinis Stanley Mellish
* Vin Diesel – eiln. Adrian Caparzo
* Giovanni Ribisi – T-4 medikas Irwin Wade
* Jeremy Davies – kapelionas Timothy P. Upham
* Matt Damon – eilinis James Francis Ryan
* Ted Danson – kapitonas Fred Hamill
* Paul Giamatti – seržantas Hill
Aleksandras Antonovičius

**Aleksandras Antonovičius** (1852 m. – apie 1936 m.) – architektas, karo inžinierius.

## Biografija

### Projektai

* 1886 m. pulkininko žmonos Adelaidos Demjanovič rūmai (Žygimantų g. 4, Vilnius) (su Julijonu Januševskiu);
* 1899 m. grafo Juozapo Tiškevičiaus rezidencinis namas (Žygimantų g. 11, Vilnius);
* 1899 m. nuosavas nuomojamas namas (A. Jakšto g. 6, Vilnius);
* 1909 m. Lentvario rūmai (Vilnius), – rekonstrukcija.
* 1913 – 1914 m. grafo Sergejaus Lopacinskio namas (Jogailos g. 8, Vilnius);
* 1913 – 1914 m. dvarininko Julijono Kogano 6 aukštų nuomojamas namas (Gedimino pr. 29, Vilnius), – nuo 1956 m. knygynas ir Centrinė statistikos valdyba; 1964–1966 m. atliktas namo kapitalinis remontas, iš dalies pakeistas vidaus planas (A. Zavišos projektas);
Aleksandras Gordevičius

**Aleksandras Gordevičius** (1891 m. kovo 16 d. Žiežmariuose – 1941 m. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius architektas.

## Biografija
1918 m. baigė Sankt Peterburgo (Rusija) civilinių inžinierių institutą.

## Projektai

Pastatai retrospektyvizmo, art deco, modernizmo ir kitos stilistikos.

* 1908 – 1929 m. Panevėžio Kristaus Karaliaus katedra (su R. Steikūnu; dekoravo dailininkas P. Puzinas, Kristaus Karaliaus skulptūra atlikta skulptoriaus J. Zikaro, freskas tapė dailininkas J. Mackevičius).
* 1924 m. Kooperacijos bankas (Vasario 16-osios g., Kaunas) (rekonstrukcija, pastatytas trečias aukštas buv. Levinsonų viešbučio pastate, statytame 1896 m., architektas J. Andrejevas).
* 1924 m. Banko tarnautojų gyvenamasis namas (V. Putvinskio g. 38, Kaunas) (kartu su architektu Feliksu Vizbaru).
* 1925 m. Rusų gimnazija (Vytauto pr. 44, Kaunas)
* 1927 m. privati vila (Vydūno al. 3, Kaunas).
* 1930 m. burmistro Jono Vileišio namas (V. Putvinskio g. 68, Kaunas)

## Šaltiniai
Šeškinė

:: *Apie kaimą Biržų rajone žr. [[Šeškinė (Biržai)]]*.

**Šeškinė** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo miesto centro, prie Ukmergės gatvės. Šeškinės seniūnija. Yra poliklinika, paštas, Saltoniškių kapinės, rytuose – Šeškinės ozas ir Vilniaus Akropolis. Ryčiau jų – Twinsbet Arena ir „Vichy“ vandens parkas, Prekybos ir pramogų centras „Ozas“. Šeškinės vakaruose, paribyje su Viršuliškių mikrorajonu, stūkso sporto kompleksai „Teniso pasaulis“ ir universali sporto arena „Sportima“. Netoliese jų – ledo rūmai – „Utenos“ pramogų arena. Stovi Baltijos kelio atminimo ženklas.

## Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Šeškinė (Šeškiniai) paminėta 1390 ir 1545 m. Nuo XII a. iki XIX a. vidurio ji priklausė Radviloms. Tai buvo kaimas, kuriame stovėjo mediniai namai. XIX a. buvo Šeškinės kaimas ir užusienis Riešės valsčiuje, Verkių apylinkėje, priklausęs Gineitiškių dvaro valdoms. 1905 m. Riešės valsčiaus dviejuose Šeškinės užusieniuose gyveno 84 žmonės. 1931 m. Šeškinia Guros kaime gyveno 169 gyventojai.

1955 m. Šeškinė prijungta prie Vilniaus miesto. 1977 m. pradėti statyti daugiaaukščiai namai.

## Gyventojai

## Mokymo įstaigos

Šeškinėje yra įsikūrusios šios vidurinį išsilavinimą teikiančios savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo įstaigos:
* Vilniaus Ozo gimnazija (aikivaizdinis ir nuotolinis mokymas), Ozo g. 39
* Vilniaus Radvilų gimnazija, Gelvonų g. 55
* Vilniaus Žemynos gimnazija, Čiobiškio g. 16
* Vilniaus Maironio progimnazija, Čiobiškio g. 1
* Vilniaus Sostinės gimnazija (rusų kalba), Dūkštų g. 30
* Vilniaus Žygimanto Augusto progimnazija, Šeškinės g. 25

**Darželiai:**
* Vilniaus lopšelis-darželis „Aušrinė“, Laisvės pr. 57
* Vilniaus lopšelis-darželis „Bitutė“, Paberžės g. 20
* Vilniaus lopšelis-darželis „Gelvonėlis“, Gelvonų g. 1
* Vilniaus lopšelis-darželis „Kodėlčiukas“, Laisvės pr. 59
* Vilniaus lopšelis-darželis „Pelėda“, Musninkų g. 10
* Vilniaus lopšelis-darželis „Sveikuolis“, Dūkštų g. 14
* Vilniaus lopšelis-darželis „Varpelis“, Ukmergės g. 204
* Vilniaus lopšelis-darželis ,,Ozas*, Gelvonų g. 24
* „SOS vaikų kaimas“, Ozo g. 37

*'Pradinės mokyklos:**
* [[Vilniaus Šeškinės pradinė mokykla]], Šeškinės g. 15

**Gydymo įstaigos:'''
* Vilniaus Šeškinės poliklinika, Šeškinės g. 24

## Galerija

Seskines ozas by Augustas Didzgalvis.jpg|Šeškinės ozas
Seskines pol by Augustas Didzgalvis.jpg|Šeškinės poliklinika
Acro by Augustas Didzgalvis.jpg|Vilniaus Akropolis
Musninkų gatvė.jpg|Musninkų gatvė
Čiobiškio gatvė.jpg|Čiobiškio gatvė
Šeškinėslaikraštis1991 05 06.jpg|Šeškinės laikraštis, 1991 m.
Seskine_fab.jpg|Panorama iš Fabijoniškių pusės (2009)
Seskines panorama.jpg|Panorama nuo Fabijoniškių (2019)


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Diena po rytojaus

**Diena po rytojaus** () – 2004 m. amerikiečių mokslinės fantastikos filmas. Filmas pasakoja apie katastrofišką Žemės klimato pasikeitimą. Leidėjas – „20th Century Fox“. Visame pasaulyje filmas uždirbo 528 mln. JAV dolerių.

## Aktoriai
* Dennis Quaid – Jack Hall
* Jake Gyllenhaal – Sam Hall
* Emmy Rossum – Laura Chapman
* Dash Mihok – Jason Evans
* Jay O. Sanders – Frank Harris
* Sela Ward – Lucy Hall
* Austin Nichols – J. D.
* Arjay Smith – Brian Parks
* Tamlyn Tomita – Janet Tokada
* Sasha Roiz – Parker
* Ian Holm – Terry Rapson
Angliškoji Vikipedija

**Angliškoji Vikipedija** – anglų kalba kuriamas Vikipedijos skyrius, Vikimedijos fondo projektas. Viena iš indoeuropiečių kalbomis kuriamų Vikipedijų. 2025 m. vasario 6 d. joje buvo beveik 7 mln. straipsnių.

Angliška Vikipedija yra skaitomiausia Vikipedijos versija, sudaranti 48 % bendro Vikipedijos pasaulinio srauto, o likę procentai yra padalinti tarp kitų kalbų. Nuo 2024 sausio Angliškoji Vikipedija turi daugiausia straipsnių iš visų Vikipedijos kalbų versijų – 6 765 358 milijonus.

2007 m. prie angliškosios vikipedijos redagavimo prisidėjo 53 000 aktyvių redaktorių, kol kas daugiausiai per visą pastarosios vikipedijos istoriją. Netrukus pradėta nuogąstuoti, jog projektas netenka redaktorių bei prarandą visuomenės susidomėjimą, tačiau pagal 2020 m. duomenis nuo 2015 m. aktyvių redaktorių skaičius nusistovėjo ties 32 000 riba.

Anot nepriklausomo tyrimo, redaktorius-savanorius labiausiai skatina prisidėti prie šios veiklos pati idėja, kad jie prisideda prie visuomenės lavinimo. Taip pat paaiškėjo, kad per pirmąjį dešimtmetį (2001–2010 m.) 80 % angliškosios Vikipedijos turinio sukūrė 1 % veikliausių redaktorių, bet to 1 % sudėtis keisdavosi, įsiliedavo nauji redaktoriai pakeisdami nebeveiklius.

Vikipedija susiduria su viešųjų ryšių specialistais (buvusiais redaktoriais-savanoriais, kurie įsigudrino imti pinigus), aprašančiais įžymių, svarbių asmenų, įmonių straipsnius už piniginį atlygį.

## Šaltiniai
Vokiškoji Vikipedija

**Vokiškoji Vikipedija** () – vokiečių kalba kuriama laisvosios internetinės enciklopedijos Vikipedijos versija. 2025 m. vasario 6 d. joje buvo beveik 3 mln. straipsnių.

Vokiškoji Vikipedija įkurta 2001 m. kovo 16 d. ir yra antra seniausia Vikipedija (po angliškosios). Tai trečia didžiausia Vikipedija pagal straipsnių skaičių po angliškosios ir daugiausia botų sugeneruotos sebuaniškosios. Pagal straipsnių pakeitimų skaičių ši Vikipedija yra antra po angliškosios.

2007 m. prasidėjo savanorių autorių skaičiaus stagnacija, po to jis ėmė mažėti. Vokietijoje reguliariai prisidedančių autorių skaičius piką pasiekė 2008 m. pradžioje, kai tokių buvo 9254, o iki 2015 m. pabaigos sumažėjo iki 5862, t. y., daugiau nei trečdaliu.

Vokiškoji Vikipedija susilaukė kritikos dėl to, kad jos turiniu politiniais tikslais manipuliuoja naudotojai, kuriems už tai mokama, kadangi projekto administratorių yra nedaug, jiems su problema susidoroti sunku.

## Išnašos

## Nuorodos
* Vokiškoji Vikipedija
* Wikimedia Deutschland
Ispaniškoji Vikipedija

**Ispaniškoji Vikipedija** – ispanų kalba kuriamas Vikipedijos skyrius, Vikimedijos fondo projektas. Viena iš indoeuropiečių kalbomis kuriamų Vikipedijų. 2025 m. vasario 6 d. joje buvo daugiau nei 2 mln. straipsnių.

## Dydis ir naudotojai
Tai antroji Vikipedija po angliškosios pagal registruotų naudotojų skaičių, o pagal aktyvių naudotojų skaičių penkta (po angliškosios, prancūziškosios, vokiškosios ir japoniškosios). Tai viena iš blogiausių vikipedijų, vertinant naujokų įsitraukimą, be to, viena iš tų, kur atmetama daugiausia keitimų. Ispaniškojoje Vikipedijoje aktyvių administratorių ir aktyvių redaktorių santykis buvo antras nuo galo (prastesnis tik japoniškojoje Vikipedijoje).

## Šaltiniai
Plečkaitininkai

**Plečkaitininkai** – Lietuvos socialdemokratų emigrantų grupuotės, veikusios Lenkijoje, Latvijoje ir Vokietijoje 1927–1939 m. ir siekusios nuversti tautininkų režimą.

## Istorija
Plečkaitininkų ištakos – 1927 m. rugsėjo 8-9 d. vykęs sukilimas Tauragėje, nukreiptas prieš 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo organizatorius, taip pat nepavykę sukilimai Alytuje ir Vilkaviškyje. Prie sukilimų organizavimo aktyviai prisidėjo socialdemokratas, III Seimo narys Jeronimas Plečkaitis, kuris ir davė vardą į emigraciją pasitraukusiems ir burtis ėmusiems minėtų sukilimų prieš nedemokratinį tautininkų režimą dalyviams, daugiausia kairiųjų, socialdemokratinių pažiūrų.

Lietuvių politiniais emigrantais susidomėjo Lenkijos valdžia, pasiūliusi jiems paramą. 1927 m. pabaigoje bandyta formuoti karinį plečkaitininkų junginį, kuris su Lenkijos kariuomenės parama būtų nuvertęs Antano Smetonos ir Augustino Voldemaro režimą. Dalyvaujant pačiam Juzefui Pilsudskiui buvo aptarinėjamos praktinės Lenkijos karinės akcijos, atvedant į valdžią Lietuvoje plečkaitininkus, detalės. Tačiau plečkaitininkai turėjo pernelyg silpną palaikymą Lietuvoje, kad Lenkija ryžtųsi tokiam žingsniui.

Nuo 1928 m. viena iš plečkaitininkų veiklos krypčių tapo terorizmas. Jis buvo nukreiptas tik prieš Lietuvos policiją ir jos slaptuosius agentus, nors iš pradžių aptarinėti planai nužudyti Povilą Plechavičių ir Augustiną Voldemarą. Teroristinių aktų buvo įvykdyta nedaug, kur kas daugiau plečkaitininkai nuveikė, kurdami pogrindinį tinklą Lietuvoje ir platindami savo emigracijoje leidžiamą literatūrą.
Augustinas Kosakauskas

**Augustinas Kosakauskas** (1737 m. – 1803 m.) – architektas.

## Biografija

### Mokslas ir studijos

architektūros mokslai Vilniuje;
studijos Paryžiuje;
* 1772 m. grįžta į Vilnių, gyvena pas vienuolius pranciškonus (1776–1779 m., 1789–1803 m.).

### Projektai

* pradėta 1767 m. Šumsko Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (Vilniaus rajonas) (dalyvavo statant, pagal architekto T. Ruselio projektą);
* apie 1780 m. Vilniaus chirurgo Sondeckio namas (Didžioji g., Vilnius), – rekonstrukcija (per II pasaulinį karą sugriautas);
* 1781–1783 m. Paparčių Šv. vyskupo Stanislovo ir Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia bei vienuolynas, – projektas;
* 1781–1824 m. Žemaičių Kalvarijos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo mažoji bazilika;
* 1783–1790 m. Kazokiškių Švč. Mergelės Marijos Nugalėtojos bažnyčia;
* 1785 m. Astravo Dominikonų bažnyčia (Gardino sr.);
* apie 1786 m. vaikų namai (Subačiaus g., Vilnius), – projektas;
* 1786–1786 m. Abravičių rūmai, – projektas;
* 1790–1797 m. L. Tiškevičiaus namas (Vokiečių g. 8, Vilnius), – rekonstrukcija;
* 1794–1795 m. ir 1797 m. klebonija su vaistine, rūmai, bažnyčia (Varnionys, dab. Baltarusijoje) (1796 m., su Pietru de Rosiu);
* 1803 m. Bernardinų bažnyčia (Voložinas);
* G. Paco bei L. J. Jelenskių namai Vilniuje (neišlikę);
* Glitiškių dvaro sodybos rūmai, – oficina ir mūrinis sandėlis (Vilniaus rajonas);
* Paberžės Švč. Jėzaus Širdies bažnyčios (Vilniaus rajonas), – rekonstrukcija;
* mūrinis malūnas su smukle (buv. Paplavų priemiestis, Vilnius).

A. Kosakausko ankstyvojoje kūryboje ryškūs baroko ir klasicizmo bruožai, vėlesniuose pastatuose dominuoja vientisos klasicizmo formos.
Evaldas Purlys

**Evaldas Purlys** (g. 1941 m. balandžio 28 d. Pašvenčio k., Anykščių rajonas) – dailininkas architektas.

## Išsilavinimas ir studijos

Chorvedžio Gedimino Purlio brolis. 1958 m. baigė Vilniaus S. Nėries vidurinę mokyklą; nuo 1958 m. studijavo Lietuvos valstybinis dailės institute, kurį baigė 1966 m.

## Profesinė veikla

* Spec, mokslinės restauracinės gamybinės dirbtuvės, architektas;
* Paminklų restauravimo ir projektavimo institutas, architektas;
* Paminklų konservavimo institutas, architektas;
* 1966-1992 m. Paminklų konservavimo instituto projektų vyr. architektas;
* nuo 1992 m. iki šiol yra uždarosios akcinės bendrovės Projektavimo ir restauravimo instituto vadovaujantysis architektas.

## Projektai

* 1968 – 1974 m. namas (Aušros Vartų g. 8, Vilnius) (buv. Gorkio g. 84, Vilnius), – architektūriniai tyrimai, restauravimo projektai, paskirties projektai;
* 1970 – 1986 m. jėzuitų noviciatas (Šv. Ignoto g. 6, Vilnius), – architektūriniai tyrimai, restauracija, pritaikymo Technikos bibliotekai projektas;
* 1974 – 1985 m. Biržų pilies rūmai (Biržai), – restauravimo ir pritaikymo Biržų kraštotyros muziejui ir rajoninei bibliotekai projektas;
* 1975 – 1985 m. Vilniaus Žemutinė pilis, – arsenalo restauravimo ir pritaikymo projektas;
* 1981 m. Benediktinų vienuolynas (Šv. Ignoto g. 5, Vilnius), – tyrimai, restauracijos ir paskirties eskizinis projektas;
* 1990 m. Šv. Mikalojaus bažnyčios frontonas ir šoninis fasadas, – dalinė restauracija;
* 1991 m. Vilniaus Skaisčiausiosios Dievo Motinos (Prečistenskajos) cerkvė, – tyrimai, dalinė restauracija;
* nuo 1993 m. namas (Aušros Vartų g. 11, Vilnius), – tyrimai, restauravimas;
* nuo 1993 m. namas (Totorių g. 25, Vilnius), – tyrimai, restauravimas;
knygotyros centrui eskizinis projektas;
* 1993 – 1995 m. pastatai (Aušros Vartų g. 4, 9, 13, 15, 17, 19, Vilnius) , – patalpų dalies architektūriniai tyrimai, dalinė restauracija;
* 1993 – 1995 m. pastatas (Pilies g. 6, Vilnius) , – patalpų dalies architektūriniai tyrimai, dalinė restauracija;
* 1993 – 1995 m. pastatas (S. Skapo g. 8, Vilnius), – patalpų dalies architektūriniai tyrimai, dalinė restauracija;
* 1993 – 1999 m. buv. Vilniaus jėzuitų noviciatas (Totorių g. 25, Vilnius), – pagrindinio korpuso architektūriniai tyrimai;
* 1994 m. Sapiegų rūmai (Antakalnis, Vilnius), – architektūriniai tyrimai, pritaikymo M. Mažvydo bibliotekos Bibliografijos ir *2000 m. buv. Vilniaus jėzuitų noviciato 2B korpusas (Totorių g. 25, Vilnius), – architektūriniai tyrimai, restauravimo ir pritaikymo projektas (su J. Olišauskiene);
* 2000 m. Sluškų rūmai, – architektūriniai tyrimai.

## Publikacijos

* 1972 m. „Namų Vilniuje, Gorkio g. 84, architektūros evoliucija tyrimų duomenimis", Architektūros paminklai, t. 2, Vilnius;
* 1984 m. „Vilniaus senamiesčio 27-ojo kvartalo šiaurinės dalies užstatymo raida (XV a. pr. – 1618 m.)", Architektūros paminklai, t. 9, Vilnius;
* 1993 m. „Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčios 1989 m. natūros tyrimai", Architektūros paminklai, t. 13, Vilnius.

## Apdovanojimai, veiklos įvertinimai
* 1988 m. SSRS valstybinė premija už Vilniaus Žemutinės pilies arsenalo rekonstrukciją;
* suteiktas Nusipelnusio architekto vardas.
Edmundas Alfonsas Frykas

**Edmundas Alfonsas Frykas** (1876 m. kovo 10 d. Kaune – apie 1944 m. Vokietijoje) – Lietuvos inžinierius architektas.

## Biografija

Tėvas – taip pat architektas Edmundas Emilijonas Frykas. Mokėsi Kauno gimnazijoje. 1898 m. įstojo į Sankt Peterburgo civilinių inžinierių institutą, kurį baigė 1902 m. Iškart po to išvyko į Gruziją, ten dirbo architektu, vėliau į Krymą. Po I pasaulinio karo, apie 1920 m. grįžo į Lietuvą, įsikūrė tėvų namuose.

Nuo 1921 m. buvo Kauno miesto savivaldybės Statybos skyriaus vedėjas.

E. Fryko vardu 1991 m. pavadinta gatvė Žaliakalnyje
(buv. M. Lermontovo gatvė).

## Projektai
* 1923–1924 m. – Marijampolės geležinkelio stotis
* 1923–1927 m. – Tautinės lietuvių studentų korporacijos „Neo Lithuania“ rūmai Kaune, Parodos g. 27 (dab. Vaikų ir moksleivių laisvalaikio rūmai)
* 1925 m. – Kauno Saulės gimnazija, pastatytas 4 aukštas, paaukštinti rizalitai
* 1925–1928 m. – Teisingumo ministerijos rūmai, Kaunas, (dab. Kauno filharmonija)
* 1927 m. – Rokiškio geležinkelio stotis
* 1927 m. – Tauragės geležinkelio stotis
* 1928–1937 m. – Sasnavos Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia, Sasnava
* 1929 m. – Petro Leono daugiabutis nuomojamas gyv. namas K. Donelaičio g. 77, Kaunas
* 1929 m. – daugiabutis nuomojamas Prano Gudavičiaus gyv. namas Gedimino g. 48, Kaunas
* 1929–1930 m. – Kauno gaisrinė (su Antanu Jokimu)
* 1930–1932 m. – Antano Gravrogko namas V. Putvinskio g. 70, Kaunas 
* 1930–1940 m. – Vilkaviškio geležinkelio stotis
* 1930–1940 m. – Kretingos geležinkelio stotis
* 1931 m. – Kauno Adomo Mickevičiaus gimnazija
* 1931 m. – daugiabutis gyv. namas Stakių g. 8, Kaunas
* 1932 m. – Lenkų kredito draugijos pastatas, Kaunas
* 1932 m. – Kauno Apreiškimo Švč. Dievo Motinai soboras
* Laiptai Kaune, nuo Bažnyčios g. vedantys į Žaliakalnį, neoficialiai vadinami jo vardu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Žymūs Kauno žmonės
Giovani Cini

**Džiovanis Činis** (, *de Cino, de Cinno*; g. 1495 m. Settignano, Italija – m. 1564 m. Krokuvoje arba Vilniuje) – italų architektas ir skulptorius.

D.Činio architektūros ir skulptūros kūriniams yra būdingos brandžiojo Toskanos Renesanso požymiai: orderių, kupolo naudojimas, harmoningos kompozicijos, tipiška renesansinė ornamentika (Lenkijoje ir Lietuvoje šis dailininkas specializavosi skulptūrinių reljefų kūrime).

## Biografija
1504–1519 m. gyveno Sienoje. Manoma, kad čia galėjo mokytis ir dirbti Lorenzo da Mariano (Marrinos) aplinkoje.

1519 m. rugpjūčio 4 d. atvyko į Krokuvą ir dirbo Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo dvare.

Nuo 1534 m. nuolat lankėsi ir dirbo Vilniuje, apie 1545 m. čia apsigyveno (šaltiniuose vadinamas karališkuoju architektu ir akmentašiu – *murator lapicida regius*).

Bendradarbiavo su kitais italų dailininkais – Bartolomeo Berrecciu, Bernardu da Gianotisu, Giovanni Maria Padovanu, broliu Baltramiejumi (*Bartolomeo Senensis*).

### Kūriniai

* 1519 m. – Jogailos antkapio baldakimas (pagal Bartolomeo Berrecci projektą) Vavelio katedroje;
* 1524 m. – Žygimantų koplyčios vidaus dekoras;
* 1532–1534 m. – Plocko katedros rekonstrukcija;
* 1533–1540 m. – Lenkijos kanclerio Kristupo Šydloveckio antkapis Opatuvo bažnyčioje (kartu su B. de Gianotisu);
* 1534–1557 m. – Vilniaus katedros rekonstrukcija (pristatytos naujos Vilniaus vyskupų Jono Žygimantaičio, Pauliaus Alšėniškio koplyčios; perstatyta Karališkoji-Montvydų koplyčia; sumūryti nauji navų skliautai; dalis skliautų vidurinės navos centre yra išlikę iki šiol);
* 1545–1546 m. – Vavelio katedros didysis medinis altorius (dabar Bodzentyno bažnyčia);
* 1546–1552 m. – karalienės Elžbietos antkapis Vilniaus katedroje (neišlikęs);
* 1546–1548 m. – Vilniaus Žemutinės pilies statybos;
* 1551 ar 1552 m. – Šv. Onos ir šv. Barboros bažnyčia Vilniuje (nebaigta, išlikę tik pamatai ir atskiros puošybinės detalės).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Italija-Lietuva: Kultūrų sąveikos.
Džovanis Marija Bernardonis

**Džovanis Marija Bernardonis** (*Bernadoni Giovanni Maria*, 1541 m. Komas –1605 m. spalio 19 d. Krokuva) – italų kilmės jėzuitų vienuolis architektas, vienas žymiausių ankstyvojo baroko architektūros atstovų, gyvenusių ir dirbusių Abiejų Tautų Respublikoje. Jo veikla net 13 metų buvo itin glaudžiai susijusi su Nesvyžiaus ordinato kunigaikščio Mikalojaus Kristupo Radvilos Našlaitėlio fundacijomis Romos Katalikų bažnyčioms ir vienuolynams.

## Biografija

Gimė Italijoje, Komo apylinkėse. Jaunystėje mokėsi mūrininko amato, o 1564 m. Romoje įstojo į jėzuitų ordiną. Vienuolijos pavedimu Dž. M. Bernardonis talkino statant Romos Švč. Jėzaus Vardo bažnyčią. Vėliau, nuo 1573 m., intensyviai dirbo kitose Italijos vietose – Neapolyje, Abrucuoce, Kaljaryje. Bendraudamas su garsiausiais to meto Europos architektais Dž. M. Bernardonis perprato naujausias architektūros madas. Nuo 1579 m. jis pradėjo savarankiškai projektuoti.

1583 m. jėzuitai architektą pasiuntė į Lenkiją, kur jis trejus metus dirbo jėzuitų vienuolynuose Liubline ir Poznanėje. Mikalojaus Kristupo Radvilos Našlaitėlio kvietimu 1586 m. Dž. M. Bernardonis atvyko į Nesvyžių, kuriame dirbo iki 1599 m. Atlikęs darbus Nesvyžiuje 1599 m. išvyko į Krokuvą.

## Darbai

* 1587–1593 m. Nesvyžiaus Dievo Kūno bažnyčia; 

* 1592–1597 m. Kališo šv. Vaitiekaus ir šv. Stanislovo bažnyčia;
* 1597–1619 m. Krokuvos šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia;

* 1603–1609 m. Zebžydovo Kalvarijos Dievo Motinos bazilika;

## Literatūra
* L'Architetto Gian Maria Bernardoni sj tra l'Italia e le terre dell'Europa centro-orientale /Fondazione Giorgio Cini ; a cura di Sante Graciotti e Jerzy Kowalczyk. Roma : Calamo, 1999;
* Paknys, M. *Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos dailės ir architektūros istorija: žymiausi menininkai.* Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2009.
Džambatista Fredianis

**Džambatista Fredianis** (*Frediani Giambattista*, *Frigidiannus*, *Frediani di Luca*, XVII a. II pusė) – italų architektas.

## Sukurti projektai

* 1667 – 1674 m. Kauno Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčios ir vienuolyno ansamblis (Kaunas) (dekoravimo darbai iki 1712 m.;
* po 1671 m. Vilniaus Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia ir Laterano kanauninkų vienuolynas, – vadovas;
* medinis arkinis tiltas per Nerį (Vilnius) (1673 m. sugriuvo);
* Švč. Trejybės vienuolyno cerkvė (Černygovas).
Antanas Vivulskis

**Antanas Vivulskis** (, 1877 m. vasario 20 d. Totmoje, Vologdos sritis, Rusija – 1919 m. sausio 10 d. Vilniuje) – lenkų-lietuvių architektas ir skulptorius, kūręs dabartinės Lietuvos ir Lenkijos teritorijoje.

## Biografija
Gimė Rusijos gilumoje, kur jo tėvas mokęsis miškų ūkio mokykloje buvo likęs dirbti. Po tėvo mirties su motina sugrįžo į Lietuvą. 1919 m. sausį Vilniuje dalyvavo kovose prieš Raudonąją armiją.

1897–1901 m. studijavo architektūros akademijoje Vienoje, 1902–1909 m. aukštojoje dailės mokykloje Paryžiuje. Nuo 1913 m. gyveno Vilniuje.

Vyskupo Jurgio Matulaičio leidimu, A. Vivulskis po mirties buvo palaidotas jo suprojektuotoje Švč. Jėzaus Širdies bažnyčioje. 1932 m. įrengta skulptoriaus Boleslovo Balzukevičiaus atkapinė plokštė su A. Vivulskio, apglėbusio Švč. Jėzaus Širdies bažnyčios maketą, atvaizdu. 1962 m. architekto palaikai perlaidoti Rasų kapinėse.

## Projektai
* Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia, Vilnius (1907 m. – projektas, 1913–1915 m., 1937–1939 m. – statyba, nebaigta; po perstatymo 1965 m. – Vilniaus statybininkų kultūros rūmai, architektas Algimantas Mačiulis);
* 1910 m. skulptūrinė kompozicija-paminklas Žalgirio mūšio 500-osioms metinėms (Krokuva, Lenkija; per II pasaulinį karą nugriautas, vėliau atstatytas);
* Šiluvos Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo koplyčia, Raseinių rajonas (1903 m. – projektas, 1912–1924 m. – statyba);
* 1916 m. Trijų Kryžių paminklas ant Plikojo kalno (Vilnius; nugriauti 1950 m., atstatyti 1989 m., architektas Henrikas Kęstutis Šilgalis);
* 1917 m. T. Kosciuškos paminklinė lenta Šv. Jonų bažnyčioje (Vilnius).

## Įamžinimas
* Vilniaus mieste (Naujamiesčio seniūnija) yra gatvė, pavadinta Antano Vivulskio vardu.
* 2019 m. Vilniuje, Užupio g. 5 namo atidengtas bronzinis paminklas A. Vivulskiui atminti - ant namo sienos pakabinta milinė, kokią savanoris A. Vivulskis atidavė jį sargybos poste pakeisti atėjusiam kitam savanoriui.
* 2019 m. Vilniuje, skvere prie A. Vivulskio gatvės pastatytas bronzinis nugriautos bažnyčios modelis.

## Galerija

Vilnius - Tři kříže.jpg|Trijų Kryžių paminklas ant Plikojo kalno (Vilnius)
Grunwald (Žalgiris) monument in Krakow.jpg|Paminklas Žalgirio mūšiui Krokuvoje
1. Šiluvos koplyčia, priekis.JPG|Šiluvos koplyčia, pagrindinis fasadas
AntoniWiwulski02.JPG|A. Vivulskis. Besišypsančio vyriškio portretas (1911 m.). Lietuvos nacionalinė dailės galerija
Tomb_of_Antanas_Vivulskis_in_Vilnius_Rasos_cemetery.jpg|Ankapinis A. Vivulskio paminklas Rasų kapinėse


## Literatūra
* Antanas Vivulskis (1877–1919): tradicijų ir modernumo dermė / Nijolė Lukšionytė-Tolvaišienė. – Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2002. – 163 p.: iliustr. – ISBN 9986-571-79-0

## Šaltiniai
Antonas Filipovičius-Dubovikas

**Antonas Filipovičius-Dubovikas** (, ; 1865 m. gruodžio 15 d. Petrauščynoje, Kryvičų valsčiuje, dab. Baltarusijoje – 1930 m. gruodžio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Gudijos statybos technikas ir architektas, suprojektavęs daugiau kaip 230 pastatų, tarp jų 76 bažnyčias (Lietuvoje, Baltarusijoje). 

## Biografija

1885 m. baigė inžinierių kursus Vilniaus junkerių mokykloje. Dirbo Minske, Balstogėje, Breste, Kurske. 1899–1910 m. buvo Vilniaus architekto padėjėjas. Prižiūrėjo daugelį vykdomų statybų (tarp jų – Raduškevičių rūmų Vilniuje).

## Projektai

* Septyniasdešimt šešios Vilniaus vyskupijos neogotikinės bažnyčios, iš kurių minėtinos:
** 1903–1919 m. Kaltanėnų Švč. Mergelės Marijos Angeliškosios bažnyčia, Švenčionių rajonas;
** 1903–1912 m. Nestoniškių bažnyčia, Smurgainių rajonas;
** 1906 m. Butrimonių Išganytojo bažnyčia, Alytaus rajonas;
** 1909–1919 m. Parudaminio Kristaus Atsimainymo bažnyčia, Vilniaus rajonas;
* 1902 m. gyvenamasis namas (Giedraičių g. 31, Vilnius)
* 1903 m. nuosavas namas (M. Valančiaus g. 3, Vilnius) (ankstyviausia moderno stiliaus apraiška Lietuvoje);
* 1906 m. Žydų maldos namai (Vilnius);
* 1908, 1909 m. Žaslių sinagogos;
* 1912 m. brolių Cholemų moderno stiliaus namas (Pylimo gatvė 43-1, Vilnius)
* 1911 m. Chajos Kremer namas (Kauno g. 2 / Šv. Stepono gatvė 21, Vilnius), ;
* namas Pilies gatvės 3-2 ir Literatų g. kampe (Vilnius);
* 1910 m. neoklasicizmo formų namas su kolonų prieangiu (K. Kalinausko g. 15, Vilnius).


Anton Filipowicz-Dubowik1.JPG|Chajos Kremer namas, Vilnius
Pilies street 32.JPG|Pilies g. 32, Vilnius
Kaltanėnai, bažnyčia.JPG|Kaltanėnų bažnyčia
Parudaminys church 2.jpg|Parudaminio bažnyčia
Butrimonys, bažnyčia.JPG|Butrimonių bažnyčia
2. Aukštadvario bažnyčia.JPG|Aukštadvario bažnyčia
Naujosios-Vilnios-baznycia.jpg|Naujosios Vilnios bažnyčia


## Literatūra
* Baužienė Morta. Filipovič-Dubovik Anton // Visuotinė lietuvių enciklopedija. – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2004. – Т. VI: Fau-1–Goris.

## Šaltiniai
Cezaris Anikinis

**Cezaris ( Čezarė) Anikinis** (, ; 1787 m. Florencijoje – 1861 m. sausio 31 d. Raudondvaryje) – italų architektas, 1812 m. prancūzmečiu atvykęs į Lietuvą ir čia vykdęs architektūrinius projektus. Jo architektūrai būdinga gotikos ir klasicizmo formų derinys, Lietuvos dvaruose plitęs akmens mūras.

## Biografija

1812 m. atvyko į Lietuvą prancūzmečiu, Napoleono žygio į Rusiją metu. Po 1812 m. gyveno Vilniuje, dirbo su skulptoriumi Pranciškumi Andrioliu. 1847 m. grafo Benedikto Tiškevičiaus kvietimu atvyko į Raudondvarį. Dirbo daugiausia pagal grafų Tiškevičių užsakymus.

Palaidotas Raudondvario kapinėse.

## Projektai
* 1848–1861 m. Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia (Raudondvaryje), – statybos vadovas (bažnyčia susprogdinta 1915 m.);
* 1849 m. Raguvėlės koplyčia (Panevėžio rajonas);
* 1854 m. Raudonės pilies (Jurbarko rajonas) rekonstrukcija.
* 1855–1861 m. arklidės su ratine (Jokūbo Volerio projektas);
* 1858 m. Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (Biržai) – projektas (su J. Voleriu).
* 1858 m. Raudondvario Šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia (Raudondvaryje) – projektas (su J. Voleriu)
* apie 1859 m. medinė špitolė (Raudondvario parapija);
* apie 1859 m. mūrinė špitolė (Raudondvario parapija);
* apie 1860 m. mūrinė klebonija (su klasicistiniu prieangiu ir gotikinėmis smailiomis langų arkomis) (Raudondvario parapija);
* 1861 m. Rodų koplyčia – Švoinickių kapų koplyčia–mauzoliejus (Panevėžio rajonas, lauko akmenys, skalda, plytos).

## Šaltiniai
Bronislovas Malevskis

**Bronislovas Malevskis** (1850 m. Aukštadvaryje – 1914 m. balandžio 14 d. Aukštadvaryje) – inžinierius architektas.

## Biografija

### Mokslas ir studijos

* Kauno gimnazija
* Rygos politechnikos institutas, Mechanikos fakultetas

### Darbas ir užimamos pareigos

* 1901–1914 m. – gyveno Aukštadvaryje

## Projektai

* 1902 m. – Trakų priešpilio pietrytinio bokšto fragmentinis restauravimas ir konservavimas, – projektas.
* 1905 m. – Aukštadvario Kristaus Atsimainymo bažnyčia;
* 1906 m. – Aukštadvario vaistinė su ūkiniais pastatais, – pastatyta B. Malevskio lėšomis;
* 1906 m. – ambulatorija Aukštadvario dvaro teritorijoje (nugriauta I pasaulinio karo metu);
* Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia (Prienų rajonas), – statybos priežiūra.
Birutė Kugevičienė

**Birutė Grubinskaitė-Kugevičienė** (1928 m. birželio 30 d. Tilinavos k., Biržų rajonas – 2016 m.) – inžinierė architektė. Vyras –  architektas Vytautas Kugevičius, sūnus – tibetiečių kalbos vertėjas Algirdas Kugevičius.

## Biografija

### Mokslas ir studijos

* 1948 m. baigta Biržų gimnazija;
* 1948–1954 m. Kauno universitetas, Kauno politechnikos institutas.

### Darbas ir užimamos pareigos

* 1954–1960 m. – Komunalinio ūkio projektavimo institutas, architektė;
* 1960–1962 m. – Mokslinės restauracinės gamybinės dirbtuvės, architektė;
* 1962–1969 m. – Pramoninės statybos projektavimo institutas („Pramprojektas“), Interjero skyrius, vadovė;
* 1969–1985 m. – Paminklų konservavimo institutas, Kauno skyrius, vyr. architektė, projektų vyr. architektė.

## Projektai

* 1972–1978 m. – Kretingos vienuolyno restauracija, pritaikymas kraštotyros muziejui (su N. Švėgždiene, L. Olinauskiene);
* 1974 m. – Liaudies buities muziejaus generalinis planas (su R. Jalavecku, K. Žalnieriumi, V. Paulavičiumi);
* 1974 m. – Žemaitijos kaimas su sodybomis;
* 1994 m. – Dzūkijos kaimas iš 5 sodybų (su D. Volungevičiūte);
* 1994 m. – Panoterių Šv. Kryžiaus Atradimo bažnyčia (Panoteriai, Jonavos rajonas).
* 1996 m. – miestelio aikštė iš 48 pastatų (su D. Volungevičiūte);
* Aukštaitijos Daujėnų sodyba (su E. Čigriejumi);
* Pastatų pritaikymas, karčema, tiltai (Rumšiškės);
* Kauno Švč. Trejybės ansamblio restauracija;
* Aštuonių postų pritaikymas Kauno kunigų seminarijos bendrabučiams Nr. 1, 2, 3, rektoratas, naujas bendrabutis Nr. 2a.

## Šaltiniai
Kiauna

**Kiauna** – IV kategorijos valstybinės reikšmės nedidelė Lietuvos upė Ignalinos ir Švenčionių savivaldybėse, Žeimenos upės dešinysis intakas. Teka Labanoro girios miškais bei visa vaga nuo pat Kiauno ežero iki žiočių Aukštaitijos nacionalinio parko teritorija. Šiek tiek į pietus nuo Pakiaunio kaimo iki pat Kūrinių aplink upės vagą su apylinkėm įsteigtas Kiaunos kraštovaizdžio draustinis, o nuo Kūrinių kaimo ir iki Kuklių, teka per Pagilūtės telmologinį draustinį. Į vakarus nuo upės per kelis šimtus metrų nuo vagos, yra įsteigtas Labanoro regioninis parkas.

Ištakos prasideda Kiauno ežero pietryčių gale (*Ignalinos savivaldybė*). Teka pro Gilūto ir Sekluočio ežerus. Prie Šakališkės kaimo, netoli Kaltanėnų miestelio, įteka į Žeimeną jos aukštupyje (*Švenčionių savivaldybė*). Atstumas iki Žeimenos žiočių 75,6 km. Kai kuriuose šaltiniuose Kiauna traktuojama kaip Vyžintos ir Aisetos upelių tęsinys.

Upė labai vingiuota, gausiai maitinama vandens šaltinių, didelėje vagos dalyje smėlinga, žvyringa ar akmeninga, daug sraunių ir seklių vietų, yra akivarų, o šalia jos nemažai pelkėtų vietų, keletas statesnių šlaitų. Sovietų laikais nuo Kūrinių kaimo buvo iškasta tiesi vaga į Gilūto ežerą. Dėl dirbtinės tiesios vagos ežeras pradeda užželti ties vieta, kur Kiauna į jį įteka. Prieš tai Kiauna tekėjo natūralia vaga pro Sklinkos ir Sekluočio ežerus – į Žeimeną. Sklinkos ežeras buvo numelioruotas ir vietoj jo dabar telkšo Kūrinių pelkė. Senvagė yra išlikusi ir iki šių laikų. Dar XX a. aštuntame dešimtmetyje upė buvo labai žuvinga, klestėjo daug ir įvairių žuvų rūšių, bet dėl intensyvaus brakonieriavimo ir kitų nepalankių žuvims aplinkybių jų labai žymiai sumažėjo. Iš joje gyvenančių žinduolių pasitaiko bebrų.

Prie upės yra įsikurę šie kaimai: Pakiaunys, Stirninė, Naujasodis, Briedinės, Jakutiškis, Vasiuliškė, Žvirbliškė, Kūriniai, Pagilūtė, Kukliai, Šakališkė. Upė yra pamėgta iškylautojų baidarėmis.

Upėvardis kildinamas nuo gyvūno pavadinimo *[[Kiaunės|kiaunė]]*.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* maps.lt / Kiaunos upė
* baidariu.lt / Baidarių maršrutas Kiaunos upe
* www.anp.lt / Aukštaitijos nacionalinis parkas  | www.anp.lt / žemėlapis 
* kpd.lt / Švenčionių rajono savivaldybės saugomų teritorijų schema
Henrikas Markonis

**Henrikas Markonis** () – (g. 1792 m. sausio 7 d. Romoje – 1863 m. vasario 21 d. Varšuvoje) italų architektas nuo 1822 m. dirbęs Lenkijos Kongreso karalystėje.

## Henriko Markonio darbai

### Darbai Lietuvoje

* 1840 – 1843 m. Kalvarijos Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia (Marijampolės savivaldybė);
* 1847 – 1850 m. Baltupių dvaras (Vilniaus rajonas);
* 1847 – 1850 m. Gižų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia (Vilkaviškio rajonas).


Vaizdas:Sketch of Teorya Statue (1869).jpg|Henriko Markonio užrašų knygutėje esantis eskizas
Vaizdas:Nagrobek henryk marconi.JPG|Henriko Markonio kapas Varšuvos kapinėse
Vaizdas:Hotel Europejski w Raffles Warszawie 2019.jpg|Europos viešbutis Varšuvoje 1855 m.
Vaizdas:WIKI BZ Marconi.jpg|Budsko Zdrojaus sanatorija 1835 m.
Vaizdas:POL Dowspuda castle.jpg|Pacų rūmai Dauspudos kaime
Vaizdas:Dowspuda 03.jpg|Pacų rūmų vartai Dauspudos kaime
Vaizdas:POL Ciechanów 3.jpg|Cechanovos rotušė
Vaizdas:PL Warsaw Morysin.jpg|Morysino rūmų vartų griuvėsiai
Vaizdas:VarsaviaMiodowaPalazzoPac.jpg|Pacų rūmai Varšuvoje
Vaizdas:Reservoir Warsaw.jpg|Vandens bokštas Varšuvoje
Vaizdas:Stanisław Kostka Potocki - grobowiec.jpg|Stanislavo Kostkio Potockio mauzoliejus Vilanovo rūmuose
Vaizdas:LomzaSynagogue.jpg|Lomžos didžioji sinagoga
Vaizdas:Kościół Wszystkich Świętych w Warszawie 2019.jpg|Visų šventųjų bažnyčia Varšuvoje
Vaizdas:Vienna rail station, Warsaw.jpg|*Vienos* geležinkelio stotis Varšuvoje
Vaizdas:Dom milosierdzia sokolow podlaski mazowieckie poland.jpg|Rūmai Palenkės Sokoluve
Vaizdas:Stadnina koni arabskich stajnia zegarowa(1841r.) - Wygoda gmina Janów Podlaski powiat bialski woj. lubelskie ArPiCh A-76.JPG|Arklidės Vigodos kaime


## Nuorodos

* http://www.bilp.uw.edu.pl/ti/1863/foto/n149.htm;
* http://www.warszawa1939.pl/pokaz_osoba_obiekty.php?osoba_id=4 ;
* http://warszawa.wikia.com/wiki/Henryk_Marconi.
Feliksas Vizbaras

**Feliksas Vizbaras** (1880 m. kovo 27 d. Zubiškiuose, dab. Ragaudžiai, Panevėžio apskritis – 1966 m. Miunchene, Vokietija) – Lietuvos inžinierius architektas.

## Biografija
1908 m. baigė Rygos politechnikos institutą. 1909–1918 m. gyveno ir dirbo Ukrainoje. 1918 m. grįžo į Lietuvą. 1922–1925 m. Kauno miesto inžinierius ir statybos skyriaus vedėjas. LR susisiekimo ministerijos vyresnysis inspektorius, tiltų statybos vadovas (Alytus, Aukštoji Panemunė, Prienai), vyresnysis inspektorius, Klaipėdos uosto krantinės ir Šventosios uosto įrengimo vadovas. 1940 m. išvyko į Vokietiją.

## Projektai
* 1923 m. nuosavas inž. F. Vizbaro gyvenamas namas – „Baltoji Vizbaro pilaitė“ (Kauko alėja 2, Kaunas)
* 1924 m. daugiabučiai namai (Kaunas)
* 1924 m. individualūs gyvenamieji namai (Kaunas)
* 1924 m. bernardinų vienuolynas – restauracija (Kaunas)
* 1924 m. Vilijampolės rajonas – planas, su Antanu Jokimu (Kaunas)
* 1925 m. Šv. Zitos draugijos tarnaičių ir darbininkių namai – Zitiečių rūmai, dab. Vytauto Didžiojo universiteto Katalikų teologijos fakultetas (Kaunas)
* 1925 m. V. Kudirkos pradinė mokykla, su Antanu Jokimu ir Edmundu Fryku (Kaunas)
* 1926 m. daugiabutis gyvenamas namas Valstybės banko tarnautojams, su Aleksandru Gordevičiumi (V. Putvinskio g. 38, Kaunas)
* 1927 m. Joniškio medinė klebonija (Bažnyčios g. 5, 1-as aukštas Karlio Reisono, 2-asis - F. Vizbaro)
* 1927 m. Papilio Nekaltosios Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (Papilys)
* 1927–1928 m. Stefanijos ir Kosto Baturų daugiabutis gyvenamasis namas (Gedimino g. 56, Kaunas)
* 1928 m. „Pieno lašo“ draugijos namai, dab. Aleksandro Kačanausko muzikos mokykla (Aušros g. 26, Kaunas)
* 1929 m. Petro Klimo namas – „Vila Eglutė“ (Vaižganto g. 25, Kaunas)
* 1929 m. Ateitininkų sąjungos centro valdyba, dab. Kauno technologijos universitetas, III rūmai (Kaunas)
* 1931 m. Lietuvos pašto rūmai (Kaunas)
* 1932 m. Juozo Gruodžio namas (Salako g. 18, Kaunas)
* 1932 m. Jono Lapėno namas (Kęstučio g. 38, Kaunas)
* 1933 m. Juozo Tūbelio vila, dab. Kauno dailės gimnazija (Dainavos g. 1, Kaunas)
* 1934 m. „Pažangos“ rūmai, buv. VDU Menų fakultetas (Kaunas)
* 1935 m. Prezidento Antano Smetonos Užugirio dvaro pastatai prie Lėno ežero
* 1936 m. prezidento Antano Smetonos vardo Užulėnio pradinė mokykla (Užulėnis)
* 1936 m. Kauko laiptai – suplanavo architektas inž. Feliksas Vizbaras, projektą parengė archit. Stasys Kudokas (Kauko alėja, Kaunas)
* 1936 m. automatinė telefonų stotis, dab. leidykla „Šviesa“ (E. Ožeškienės g. 10, Kaunas)
* 1936 m. Olimpiados Vizbarienės vila (Parodos g. 15, Kaunas)
* Miko Chino daugiabutis namas (Maironio g. 31, Kaunas)

## Nuorodos
* Architektas Feliksas Vizbaras ir Baltoji pilaitė (video)


Vaizdas:Zitieciu rumai.jpg|Zitiečių rūmai
Vaizdas:Kaunas-Post HQ.jpg|Kauno centrinis paštas
Vaizdas:Naujalyne.jpg|Juozo Tūbelio namas
Vaizdas:VDU. Menų fakultetas Laisvės al.JPG|Pažangos“ rūmai
Vaizdas:Leidykla Šviesa.JPG|Automatinė telefonų stotis
Vaizdas:Joniškio dviaukštė medinė klebonija.jpeg|Joniškio medinė klebonija (1927 m.)