open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sara (filmas)

**Sara**  – 1997 m. Lenkijoje sukurtas kriminalinis veiksmo filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Boguslaw Linda – Leonas
* Agnieszka Wlodarczyk – Sara
* Cezary Pazura – Cezaris
* Marek Perepeczko – Jozefas
* Stanislaw Brudny – Leono tėvas
* Slawomin Sulej – Jas 
* Dorota Maciejewska – Saros motina

## Turinys

Leonas buvo specialiojo būrio karys, turėjo šeimą, tačiau vieną dieną nutiko tragedija: grįžęs namo jis neatsargiai paliko užtaisytą ginklą, kurį surado jo mažametė duktė...

Netekęs darbo ir šeimos, Leonas ėmė gerti ir visiškai nebesirūpinti savimi. Tuo metu, kai atrodė, kad jis pasiekė gyvenimo dugną, jam pasiūlė darbą pas turtingą verslininką Jozefą. Atėjęs į susitikimą bare, Leonas nepadaro gero įspūdžio ir Jozefas neketina jo samdyti, tačiau tuo metu juos užklumpa ginkluoti banditai. Leonas išgelbėja Jozefo gyvybę ir šis galiausiai priima jį į darbą, tuo labai papiktindamas savo asmens sargybinį Cezarį. Kad Leonas nebegertų, jam įsiuvama užkodavimo nuo alkoholio kapsulė, o jis pats gauna užduotį kasdien į mokyklą ir atgal vežioti 16-metę Jozefo dukterį Sarą. Ši visiškai nesidžiaugia nauju, į viską kandžiai reaguojančiu sargybiniu, kuris ne tik gąsdina jos draugus, bet ir trukdo susitikinėti su širdies draugu, krepšinio komandos kapitonu. Mokyklos išleistuvių vakarėlyje Sara pasprunka nuo Leono, tačiau patenka į paslaptingų banditų pasalą. Leonas ją išgelbsti, tačiau yra sunkiai sužeidžiamas. Ligoninėje jis pareiškia Jozefui išeinantis iš darbo, tačiau Sara įkalba jį pasilikti. Merginos dėkingumas netrunka aistra gerokai vyresniam Leonui. Šis stengiasi jai atsispirti, suprasdamas, kad tai gali jiems abiem blogai baigtis, tačiau galiausiai jiedu tampa meilužiais. Sara ištisas dienas leidžia su Leonu, kurį graužia sąžinė dėl romano su jauna mergina, nes jų santykiai negali turėti jokios ateities, nors ši mano kitaip. Pamažu jai atsiveria akys ir po jos buvusio draugo krepšininko, įtariamo užpuolimu, nužudymo, supranta, kad tėvas – ne tik verslininkas, bet ir svarbus mafijos veikėjas, besitikintis iš Saros išauginti savęs vertą įpėdinę.

Kai jos ir Leono romanas iškyla į dienos šviesą, Jozefo žmonės įsiveržia į šio tėvo namus ir per susišaudymą sunkiai sužeidžia. Leonas nuvežamas į mišką, sumušamas ir paliekamas, nes Jozefas jam dovanoja gyvybę už kažkada išgelbėtą savąją. Vis dėlto, sužinojęs, kad Sara laukiasi, jis persigalvoja ir pasiunčia savo vyrus pribaigti Leono. Šie važiuoja į mišką, tačiau jo neberanda.

Sumuštas Leonas nusigauna į ligoninę, kur guli jo tėvas, tačiau čia sužino, kad jis mirė. Grįžęs namo, jis peiliu išpjauna jam įsiūtą kapsulę ir prisigeria, o tada vyksta į Jozefo namus vaduoti Saros, kuriai, tėvo nurodymu, gydytojas ketina daryti abortą...
Vladimiras Vernadskis

**Vladimiras Ivanovičius Vernadskis** (; ; 1863 m. kovo 12 d. – 1945 m. sausio 6 d.) – Rusijos ir Tarybų Sąjungos mineralogas ir geochemikas, vienas iš geochemijos, biogeochemijos bei radiogeologijos įkūrėjų. Jo teorija apie noosferą turėjo didelę įtaką Rusijos kosmizmui.

## Biografija

V. Vernadskis gimė 1863 m. kovo 12 d. Sankt Peterburge. Pagal šeimos legendą, jo tėvas buvo Zaporožių kazokų palikuonis. Jis buvo politinės ekonomijos profesorius Kijeve prieš persikėlimą į Sankt Peterburgą. V. Vernadskio motina buvo rusų tautybės bajorė. Mokėsi Charkovo ir Sankt Peterburgo klasikinėse gimnazijose. Studijavo Sankt Peterburgo imperatoriškojo universiteto Fizikos ir matematikos fakulteto gamtos mokslų skyriuje, kur chemiją dėstė žinomas mokslininkas Dmitrijus Mendelejevas. 1890 – 1911 m. dėstė Maskvos universitete.

Rusijos pilietinio karo metu jis dirbo ir Ukrainoje, kur jis įkūrė Ukrainos mokslų akademiją (dabar Ukrainos nacionalinė mokslų akademija). 1921 m. grįžo į Petrogradą. 1922 – 1926 m. dėstė geochemiją Sorbonoje. V. Vernadskis yra žinomas dėl jo knygos „Biosfera“ (1926 m.), kurią išpopuliarino Eduardo Suesso terminą „biosfera“ (1885 m.). 1943 m. apdovanotas Stalino premija. Prospektas Maskvoje, Ukrainos nacionalinė biblioteka ir Nacionalinis universitetas Tauridėje (Kryme) yra pavadinti V. Vernadskio garbei.

V. Vernadskio sūnus Georgijus Vernadskis (1887–1973) emigravo į Jungtines Amerikos Valstijas, kur jis išleido daug knygų apie viduramžinę ir šiuolaikinę Rusijos istoriją.

## Nuorodos

* V. Vernadskio noosfera 
* Biospherology 
* Vladimir Ivanovich Vernadsky (Encyclopædia Britannica)
Centrinės Slovėnijos regionas

**Centrinės Slovėnijos regionas** () – Slovėnijos , esantis šalies centre. Labiausiai apgyvendintas šalies regionų bei antras pagal plotą (2 555 km²). Didžiausias miestas – Slovėnijos sostinė Liubliana. Išvystytas ekonomikos sektorius, susisiekimas.

## Geografija
Regionas apima: Borovnicos, Brezovicos, Dobrepolės, Dobrova-Polhov Gradeco, Dol pri Liublianos, Domžalės, Grosuplės, Horulio, Igo, Ivančna Goricos, Kamniko, Komendos, Liublianos, Logateco, Log-Dragomero, Lukovicos, Medvodės, Mengešo, Moravčės, Škoflicos, Šmartno pri Litijo, Trzino, Velike Laščės, Vodicės Vrhnikos savivaldybe. Iki 2014 m. sausio, Litijos savivaldybė buvo regiono dalis. Dabar priklauso Centrinės Savos regionui.
Mitragalio lobis

**Mitragalio lobis** – monetų lobis, rastas 1962 m. Mitragalio kaime, Rokiškio rajone.

## Atradimas

1962 m. rudenį Kazys Černius atarinėjo bulves, pasodintas senojo Mitragalio sodyboje. Plūgo noragas sudaužė puodą, iš kurio pabiro smulkūs pažaliavę pinigėliai. Dabar lobis yra saugomas Rokiškio krašto muziejuje.

## Lobis

Lobį sudaro 4792 monetos. Didesnioji jų dalis – apie 3200 monetų – tai Žygimanto Vazos laikais Rygoje kaldintos smulkios monetos – šilingai. Pati naujausia moneta kaldinta 1626 metais.

Manoma, kad lobis buvo paslėptas ATR–Švedijos karo metu, o monetos galėjo būti surinktos iš kareivių, kuriems karo metu buvo mokamas atlyginimas.

## Šaltiniai
Aelbert Cuyp

**Albertas Keipas** (, 1620 m., Dordrechtas, Nyderlandai – 1691 m. lapkričio 15 (?) d., ten pat) – vienas žymiausių XVII a. Nyderlandų dailės „aukso amžiaus“ tapytojų−peizažistų. 
## Biografija

Albertas Keipas gimė 1620 m. Dordrechte, pakrikštytas spalio 20 d. Jo tėvas Jacob Gerritsz Cuyp (1594–1652) buvo sėkmingas miesto portretistas. Pirmuosius tapytojo mokslus Albertas Keipas išėjo pas tėvą, tapė peizažų detales jo portretuose. Vėliau atsidėjo beveik vien peizažinei tapybai, žinomi tik keli jo brandos metų portretai. Po tėvo (1651 m.) ir motinos (1654 m.) mirties Albertas Keipas paveldėjo jų turtą ir tapo pasiturinčiu Dordrechto miestiečiu. 1658 m. liepos 30 d. dokumentuotos jo vestuvės su turtinga našle Cornelia Boschman, kuri buvo kilusi iš įtakingos Dordrechto miestiečių giminės. Po vestuvių Albertas Keipas apleido kūrybą, dalyvavo vietos protestantų bažnyčios veikloje. Dailininkas mirė 1691 m., palaidotas lapkričio 15 d. Augustiniečių bažnyčioje. 

Keipo ankstyvajai kūrybai būdinga Jan van Goyen įtaka. Po 1640 m. išryškėjo Utrechto dailininko Jan Both įtakos apraiškos. Tikriausiai 1640-50 m. pabaigoje Keipas dažnai lankėsi Utrechte ir Jan Both, tuo metu grįžęs iš Italijos, jam perdavė Klodo Loreno peizažinės tapybos bruožus. Keipo kūrybinė veikla labai menkai žinoma. Minimas tik vienas jo mokinys Barent van Calraet (1649–1737). Vėliau dailininkas susilaukė daug pasekėjų ir imitatorių. Albertas Keipas dažniausiai vaizdavo pievas ir upes, perteikė ryto ar popiečio šviesą savo paveiksluose, ramią peizažų nuotaiką. Iš paveikslų matyti, kad Keipas daug keliavo po Nyderlandus ir palei Reino upę.

## Darbų galerija

Vaizdas:Orpheus with Animals in a Landscape 1640 Aelbert Cuyp.jpg| „Orfėjas su gyvūnais“ (apie 1640, privati kolekcija)
Vaizdas:Ships Tossed in a Gale 1640s Aelbert Cuyp.jpg| „Audros blaškomi laivai“ (po 1640, Luvras, Paryžius)
Vaizdas:Aelbert Cuyp - The Maas at Dordrecht - Google Art Project.jpg| „Maso upė Dordrechte“ (apie 1650, Nacionalinė Vašingtono dailės galerija)
Vaizdas:Aelbert Cuyp - Cows in a River - Google Art Project.jpg| „Karvės upėje“ (apie 1650-55, Budapešto vaizduojamojo meno muziejus)
Vaizdas:Aelbert_Cuyp_-_Rivierlandschap_met_ruiters_-_Google_Art_Project.jpg| „Upės pakrantė su raiteliais“ (apie 1655, Amsterdamo valstybinis muziejus)
Vaizdas:Aelbert Cuyp - Young Herdsman with Cows - WGA5829.jpg| „Jauni piemenys su karvėmis“ (apie 1655-60, Metropoliteno meno muziejus, Niujorkas)
Image:Aelbert Cuyp Evening.jpg| „Vakaras“ (apie 1655-60, Karališkoji kolekcija, Vindzoro pilis)
Vaizdas:Cuyp,_Aelbert_-_A_Road_near_a_River_-_Google_Art_Project.jpg| „Kelias prie upės“ (apie 1660, Dalvičo paveikslų galerija, Londonas)


## Šaltiniai
* Albertas Keipas Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
* Arthur K. Wheelock Jr., April 24, 2014 

## Nuorodos

* Aelbert Cuyp WGA tinklalapyje
* J. P. Getty muziejus
Italijos futbolas 2014–2015 m.

**[[Italija|Italijos]] futbolo varžybos [[2014]]–[[2015]] m.**
*  prasidėjo 2014 m. rudenį, baigėsi 2015 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2014 m. rudenį, finalas įvyko 2015 m. pavasarį.

## 2014–2015 m. [[Serie A]]
* **[[Serie A]]** – aukščiausioji futbolo lyga.
* Prasidėjo 2014 m. rugpjūčio 31 d. ir baigėsi 2015 m. gegužės 31 d. 

### Komandos
Iš viso čempionate dalyvauvo 20 komandų. 17 iš 2013-2014 m. Serie A čempionato, 3 – geriausiai pasirodžiusios Serie B lygoje – tai Palermo, Empoli ir Cesena. Titulą gynė Juventus ekipa, kuri triumfavo tris paskutinius sezonus.

Gruodžio 23 d. buvo žaidžiamos Italijos supertaurės rungtynės tarp Juventus ir Napoli ekipų. Rungtynių pagrindinis laikas baigėsi 2-2, o po baudinių 6-5 laimėjo komanda iš Neapolio.

Likus 4 turams iki sezono pabaigos čempionais ketvirtą kartą iš eilės tapo Juventus futbolininkai.

### Treneriai

### Galutinė lentelė
* Juventus FC tapo šalies čempionais.
* Atnaujinta: 2015 m. birželio 1 d.

## 2014–2015 m. [[Italijos futbolo taurė]] ''(Coppa Italia)''
* **[[Italijos futbolo taurė]]** () – pagrindinis atkrentamųjų varžybų tipo Italijos futbolo turnyras, organizuojamas Italijos futbolo federacijos.
* Taurės laimėtojais tapo Juventus FC.

#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

#### Finalo rungtynės
----

* Juventus FC finale nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
-----------------------------------------------

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAY
Manpower 4

**„Manpower 4“** – Estijos pop vokalinis kvartetas. Grupę sudaro Jaanus Saago, Andrei Ozdoba, Mick Pedaja ir Kristjan Knight.

„Manpower 4“, kartu su duetu „Malcolm Lincoln“ laimėjo estų atranką *Eesti Laul 2010* su daina „Siren“ ir atstovavo Estijai 2010 m. Eurovizijoje. Atstovai pusfinalyje su 39 taškais užėmė 14 vietą ir į finalą nepateko.

## Išnašos



|-
Kiavaris

**Kiavaris** () – miestas Italijos šiaurėje, Genujos provincijoje, Viduržemio jūros pakrantėje (Levantės Rivjeroje), prie Entelos upės žiočių. Plėtojamas turizmas, žemės ūkis, gaminamos kėdės, nėriniai, šilko gaminiai, skalūno produktai.

Yra VIII–VII a. pr. m. e. ikiromėniškas nekropolis, XIII a. statiniai (pilis, vilos, Šv. Lavanjos Išganytojo bažnyčia), XVI a. katedra, biblioteka su rankraščių ir inkunabulų kolekcija.

Nuo 1897 m. miesto pakrantė turi mėlynąją vėliavą dėl ypač švaraus vandens.

## Sportas
* Virtus Entella (futbolas)

## Išnašos
Čarlstaunas (Nevis)

**Čarlstaunas** () – miestelis Sent Kitse ir Nevyje, svarbiausia Nevio salos gyvenvietė, jos administracinis centras. Įsikūręs salos vakaruose, Karibų jūros pakrantėje, prie Pineiso paplūdimio. Yra kelias aplink salą, jūrų uostas (kruizinių laivų terminalas, krovininis uostas, keltų prieplauka). Veikia prekybos centras, vidurinė mokykla, muziejus, paminklas žuvusiems II pasauliniame kare, paštas, ligoninė, viešbučiai, Nevio salos administracija.

## Istorija

Čarlstaunas įkurtas XVII a., pastačius Čarlio tvirtovę. Klestėjo kaip labai svarbus cukraus išvežimo uostas. 1755 ar 1757 m. čia gimė vienas JAV įkūrėjų Aleksandras Hamiltonas. Dėl žemės drebėjimų senasis Čarlstaunas sunyko, dabar daug pastatų suręsta ant buvusių akmeninių pamatų.
Niukaslas (Nevis)

**Niukaslas** () – gyvenvietė Sent Kitse ir Nevyje, Nevio salos šiaurinėje dalyje, prie *The Narrows* sąsiaurio kranto. Parapijos centras. Praeina salą juosiantis kelias, yra prieplauka. Tuoj į vakarus nuo Niukaslo yra Vance W. Amory tarptautinis oro uostas (dėl jo statybų dalis gyvenvietės perkelta, vienas iš panaikintų pastatų – XVII a. britų įtvirtinimas).
Dusetų skulptūrų parkas

**Dusetų skulptūrų parkas** – skulptūrų parkas, esantis Dusetose, prie Dusetų seniūnijos pastato, ant Sartų ežero kranto. Parkas įrengtas 2008 m. kasmetinės kraštiečių šventės metu. 

Parke yra apie 20 skulptūrų, kurių autoriai – Virgilijus Gasparaitis, Violeta Gasparaitienė, Romualdas Pučekas, Genadijus Kovaliovas, Eugenijus Raugas, Rimvydas Daužvardis, Juozas Lebednykas, Jonas Šimonėlis, Algirdas Gaižauskas, Mykolas Sauka ir kt. Parke taip pat yra 2008 m. Lietuvos Respublikos Prezidento Valdo Adamkaus pasodintas ąžuoliukas. Parko pakraštyje auga saugoma Dusetų vinkšna.

## Šaltiniai
Virtus Entella

**Virtus Entella** – Italijos futbolo klubas iš Kiavario miesto. 

## Istorija

Klubas buvo įkurtas 1914 m. Nuo to laiko komanda žaidė Lega Pro Prima Divisione (tuomet vadintoje Serie C) arba Serie D.

2001 m. klubas bankrutavo, tačiau jau po metų buvo atkurtas.

2013–2014 m. laimėjęs Lega Pro Prima Divisione A grupėje 1 vietą jis perėjo į Serie B lygą.

2013–2014 m. sezone Virtus Entella sugebėjo tapti A grupės nugalėtojais ir pirmą kartą istorijoje pakilti į Serie B. Ilgam joje įsitvirtinti nepavyko ir vėl žaidė Serie C.

## Sezonai

|}

## Spalvinė gama

## Lietuviai
*  Ovidijus Šiaulys: 2020– m.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
Auksiškoji puošniaspragė

**Auksiškoji puošniaspragė** (, sin. *Chalcoides aurata*) – lapgraužių (*Chrysomelidae*) šeimos vabalas. Kūnas 2,5 - 3,7 mm blizgantis. Priešnugarėlė auksiška arba žaliai auksiška, kartais vario raudonumo. Antsparniai žydri ar mėlynai žali.

Vabalai ir lervos gyvena ant įvairių gluosnių bei tuopų.

Lietuvoje labai dažna.

## Taip pat skaitykite

*Lietuvoje gyvenantys lapgraužiai vabalai

## Šaltiniai
Tikrasis rūgtinukas

**Tikrasis rūgtinukas** (, sin. *Gastroidea polygoni*) – lapgraužių (*Chrysomelidae*) šeimos vabalas. Kūnas 4–5 mm. Mėlynas arba žalias, metalo blizgesio. Priešnugarėlė, antenų pirmieji nareliai, kojos ir pilvelio viršūnė geltonai raudoni.

Gyvena ant įvairių rūgtinių šeimos augalų, dažniausiai ant takažolės, rūgštynės, grikio.

Randamas sodybose, laukų pakraščiuose. Lietuvoje dažnas visą vasarą.

## Taip pat skaitykite
* Lietuvoje gyvenantys lapgraužiai vabalai

## Nuotraukos

Image:Gastrophysa polygoni2.jpg
Image:IMG 0463 Coleoptera.jpg
Image:Gastroidea.polygoni.jpg
Image:Gastrophysa polygoni3.jpg


## Šaltiniai
Sachin Tendulkar

**Sačinas Tendulkaras** (; g. 1973 m. balandžio 24 d.) – Indijos kriketininkas, gerbėjų vadinas „Kriketo dievu“.

S. Tendulkaro tėvas – Ramešas Tendulkaras, o motina – Radžini. Jis turi du brolius, Nitiną ir Adžitą, ir vieną seserį, Savitą. Nuo 1984 m. su broliu Adžitu pradėjo mokytis kriketos. 1988 m. gruodžio 11 d. Tendulkaras debiutavo Mumbajaus klube. Jis turėjo savo testinį debiutą prieš Pakistaną 1989 m, kai jam buvo 16 metų.

S. Tendulkaras laikomas antru geriausiu testinio kriketo atmušėju visoje šio žaidimo istorijoje (po australo Don Bradman) ir antras geriausias vienos dienos („one-day international“) atmušėjas kriketo istorijoje po Vest Indijos žaidėjo Viv Richards. Jis laimėjo kriketo pasaulio čempionatą su Indijos rinktine 2011 m. Tendulkaras 1994 m. apdovanotas „Ardžunos“ apdovanojimu už pasiekimus sporte, 1997 m. gavo „Rajiv Gandhi Khel Ratna“ apdovanojimą ir daug kitų apdovanojimų. Po savo paskutinių rungtynių 2013 m. lapkričio 16 d., jam buvo įteiktas aukščiausias Indijos ordinas – *Bharat Ratna* („Indijos brangakmenis“).
Fiat 12 HP

**Fiat 12 HP** (arba **Fiat 12/16 HP**) – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1901 iki 1902 metų. Tai buvo „Fiat“ pirmas modelis ir vienas iš pirmų pasaulio modelių su keturių cilindrų varikliu iš dviejų blokų. Taip pat buvo išleista ir sportinė versija – **12 HP Corsa** su tokiu pat varikliu, kuri išvystydavo iki 78 km/val. greitį.

1901 metų pabaigoje automobilis gavo naują variklį – 7474 kub. cm apimties, išvystydamas 28 a.j. galingumą prie 750 aps./min., su maksimaliu 90 km/val. greičiu..

Viso išleista 106 automobiliai.

## Galerija

Image:Fiat 12hp 1901 01.jpg|Fiat 12 HP dvigubas fajetonas
Image:Fiat 12hp 1901 02.jpg|Fiat 12 HP 1901 m.


## Išnašos
Fiat Brevetti

**Fiat Brevetti** – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1905 iki 1908 metų.

**Brevetti** modelis buvo pristatytas 1905 metais. Вenradarbiaujant su „Ansaldi“ kompanija buvo paruoštas Fiat 10–12 HP modelis, vėliau pervadintas į „Brevetti“.

Automobilis buvo su 3052 kub. cm apimties, 20 a.j. galingumo varikliu. Didžiausias greitis buvo 65 km/val.

Išleista daugiau nei 1500 automobilių.

Nuo 1909 metų buvo leidžiamas automobilis **Brevetti 2**, pradžioje vadintas Fiat 15–25 HP. Modelis skyrėsi galingesniu, 25 a.j. varikliu.

Abu automobiliai buvo leidžiami Turino miesto gamykloje.
Fiat 16–20 HP

**Fiat 16-20 HP** – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1903 iki 1906 metų.

Automobilis buvo išleistas keturiomis serijomis su kai kuriomis modifikacijomis.

* 1-aa serija buvo pristatyta 1903 metais. Ratų bazė buvo 2120 mm, automobilyje buvo keturių cilindrų, 4179 kub. cm. apimties, 20 a.j. galingumo variklis.
Šios serijos automobilių išleista 100.

* 2-a serija buvo pristatyta 1904 metais. Ratų bazė buvo padidinta iki 2585 mm, o variklio galingumas padidėjo iki 24 a.j. Automobilis gavo naują pavadinimą – **Fiat 16–24 HP**.
Šios serijos automobilių išleista 130.

* 3-a serija buvo išleista 1904 metais, ratų bazė buvo padidinta iki 2853 mm. Automobilis vėl gavo pavadinimą **Fiat 16–20 HP**.
Šios serijos automobilių išleista 171.

* 4-a serija buvo pagaminta 1906 metais, automobilis gavo naują, 4503 kub. cm apimties variklį.
Šios serijos automobilių išleista 290.
Geriau nei šokoladas

**Geriau nei šokolandas** () – 1999 m. kanadienčių režisierės Anne Wheeler sukurtas filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Wendy Crewson – Lila
* Karyn Dwyer – Megė
* Christina Cox – Kim
* Ann-Marie MacDonald – Frensė
* Marya Delver – Karla 

## Turinys

Metusi studijas universitete, Megė, ieškodama savo vietos gyvenime, įsidarbina seksualinių mažumų literatūrą platinančiame knygyne, kuriame ir gyvena. Situacija pradeda keistis, kai jos motina sužino, kad duktė nebesimoko. Ši teisinasi, kad turi gerą darbą ir butą, ir jai nieko nestinga. Motina, išgyvenanti skyrybas, nusprendžia kartu su jaunesniu Megės broliu laikinai persikraustyti pas ją. 

Ieškodama išeities, Megė laikinai apsigyvena paskaitų apie saugų seksą organizatorės, laikinai išvykusios į kitą miestą, bute. Tuo pačiu metu ji susipažįsta su dailininke Kim ir ją įsimyli. Merginos apsigyvena kartu, tačiau priverstos slėpti savo jausmus nuo Megės motinos ir brolio...
Kauno Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčia

**Kauno Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčia** – mormonų, krikščionybės pagrindu sukurto religinio judėjimo  bažnyčia, veikianti Kaune, Dainavos mikrorajone, Draugystės pr. 1. Čia pastatyti šiuolaikiški susirinkimų namai.

Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčia stengiasi pritraukti naujų narių. Kauniečiai čia gali nemokamai mokytis anglų kalbos. Po pamokų jiems siūloma pasiklausyti pamaldų, kurios vyksta Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčioje. Paprastai rengiami trijų lygių kalbos kursai. Pamokas veda jauni amerikiečiai – mormonų misionieriai.

Šios religinės organizacijos nariai savo bažnyčiai skiria kone daugiausiai aukų. Tai daro kas mėnesį mokėdami dešimtines (10 procentų pajamų), aukodami pasninko atnašą (sekmadienį mormonai pasninkauja, o sutaupytus pinigus skiria bažnyčiai) bei lėšų misionierių fondui (surinkti pinigai skiriami vadinamiesiems naujų narių mokytojams). Be to, bendruomenės nariai dalį pinigų gali aukoti tam, kam, jų nuomone, labiausiai reikia.

## Istorija

Kauno mormonų bendruomenė įsteigta 1993 m. Jos branduolį subūrė iš Suomijos atvykę amerikiečiai misionieriai. Kaune maldos namai pastatyti 2003 m. Tuo metu čia buvo apie 150 mormonų bažnyčiai priklausančių asmenų. Statybas finansavo JAV esantis mormonų centras.

## Susirinkimų namai

Susirinkimų namų dalyje įrengta koplyčia, kur vyksta garbinimo susirinkimai. Kitos patalpos skirtos visuomeniniams ir kultūriniams renginiams. Bažnyčios nariai atsakingi už pastato ir aplinkinės teritorijos priežiūrą. Bažnyčios tikintieji ir svečiai į pamaldas renkasi sekmadieniais. Kitomis dienomis susirinkimų namai naudojami bendruomenės reikmėms, juose vyksta koncertai, parodos, kiti kultūros renginiai.

Išoriškai pastatas neatrodo labai įspūdingai: nėra bažnyčioms būdingų bokštų, nėra net kryžiaus, tik nedidelė smailė. Pastato langai su rėmais iš natūralaus ąžuolo, durys – taip pat ąžuolinės. Pastato apdailai naudotos vokiškas plytos, kurios objektui suteikė papildomos išraiškos.

Naujajame pastate įrengta ne tik maldos salė, kurioje telpa apie 800 tikinčiųjų, bet ir keli mokymo kambariai, kompiuterių klasė, vaikų kambarys, dušai, specialus baseinas krikštynų apeigoms. Bažnyčios pastatas išsiskiria ne tik modernia architektūra. Visi kabinetai apstatyti moderniais baldais, duše sumontuota šiuolaikiška įranga, apšvietimas.

Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčia taip pat organizuoja pamaldas Vilniuje, Klaipėdoje ir Šiauliuose.

## Galerija


Kaunas, mormonai. Vestibiulis.jpg|Vesibiulis nuo gatvės pusės
Kaunas, mormonai. Maldų salė, 1.jpg|„Altorius“ maldų salės priekyje
Kaunas, mormonai. Krikštykla.jpg|Krikštijimo apeigų vieta, priekyje – baseinėlis
Kaunas, mormonai. Krikštyklos baseinas.jpg|Krikštijimo apeigų baseinėlis
Kaunas, mormonai. Mokymo klasė, 1.jpg|Viena iš mokymo klasių
Kaunas, mormonai. Mokymo klasė 2.jpg|Viena iš mokymo klasių


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčios bendruomenės Lietuvoje svetainė
* Kauno netradicinių religinių bendruomenių maldos namai
Padravos regionas

**Padravos regionas** () – Slovėnijos , esantis šalies rytuose. Didžiausias miestas – Mariboras. Plotas – 2 170 km². Pavadinimas kilęs nuo Dravos upės. Upė naudojama hidroelektrinės gaminamai produkcijai ir žemdirbystei.

## Geografija
Padravos regionas apima: Benedikto, Cerkvenako, Destrniko, Dornavos, Dupleko, Gorišnicos, Hadinos, Hočė–Slivnicos, Juršinco, Kidričevo, Kungotos, Lenarto, Lovrenco na Pohoro, Mašperko, Mariboro, Markovco, Miklavžo na Dravskem Polo, Oplotnicos, Ormožo, Pesnicos, Podlehniko, Ptujo, Račė–Framo, Rušės, Selnicos ob Dravo, Slovenskos Bistricos, Staršės, Sveta Anos, Sveti Andražo v Slovensko Goricaho, Šentilo, Trnovsk Vaso, Videmo, Zavrčo ir Žetalės savivaldybes.
Keistas ponios Vord įprotis

**Keistas ponios Vord įprotis** () – 1971 m. režisieriaus Sergio Martino sukurtas pirmasis jo giallo stiliaus filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Edwige Fenech – Džiulė Vord
* George Hilton – Džordžas Karo
* Ivan Rassimov – Žanas
* Alberto de Mendoza – Neilas Vordas
* Conchita Airoldi – Kerol Brandt
* Bruno Corazzari – žudikas

## Turinys

Ambasadorius Neilas Vordas kartu su žmona Džiule po kelerių metų pertraukos atvyksta į Vieną. Mieste, kuriame naktimis siautėja maniakas, žudantis moteris skustuvu, jai įkyrų dėmesį pradeda rodyti Žanas – buvęs meilužis, vertęs ją žaisti žiaurius seksualinius žaidimus ir vis dar įsitikinęs, kad Džiulė jaučia jam aistrą. 

Vakarėlyje Džiulę jos draugė Kerol supažindina su savo giminaičiu Džordžu Karo, su kuriuo jie abu paveldėjo dėdės palikimą. Džordžas ima aktyviai merginti Džiulę ir galiausiai jiedu tampa meilužiais. Netrukus ji sulaukia šantažuojančio raštelio, kuriuo anonimas už tylėjimą reikalauja pinigų. Džiulė parodo raštelį Kerol ir jos abi nutaria, kad jį parašė Žanas. Kerol apsiima nunešti pinigus į sutartą vietą parke, tačiau ją ten nužudo skustuvu ginkluotas vyras. Sužinojusi apie draugės mirtį, Džiulė kreipiasi į policiją ir apkaltina Žaną, tačiau šis turi alibi.

Grįžtančią namo Džiulę garaže užpuola skustuvu ginkluotas vyras, tačiau jai pavyksta pasprukti. Jos vyras Neilas nusprendžia visiems laikams išsiaiškinti su buvusiu žmonos meilužiu ir jie abu nuvyksta į Žano namus, kur randa šį negyvą.

Džiulė apsisprendžia palikti vyrą ir kartu su Džordžu išvyksta į pajūrį. Tuo tarpu įkliūva moteris žudęs maniakas, tačiau Džiulė netikėtai gauna puokštę gėlių ir raštelį, pasirašytą Žano. Ją ištinka nervinis priepuolis ir Džordžas nusprendžia atsivežti iš kito miesto gydytoją. Likusi viena namie Džiulė netenka sąmonės, o pasirodęs Žanas paleidžia į kambarį dujas, imituodamas savižudybę. Atvykęs Džordžas su gydytoju bando išgelbėti Džiulę, tačiau ligoninėje konstatuojama jos mirtis.

Po keleto dienų dykvietėje įvyksta Žano ir Džordžo susitikimas. Pirmasis reikalauja savo dalies pinigų už įvykdytą užduotį, tačiau Džordžas jį nušauna. Dar vėliau jis susitinka su Neilu, kuris laukia draudimo pinigų, kuriuos jiedu turi pasidalinti. Atrodo, kad sumanyta afera nužudyti Džiulę ir pasisavinti jos gyvybės draudimo pinigus prisidengiant mieste siautėjančio maniako darbais jiems pavyko, tačiau tuo metu paaiškėja, kad policija taip pat paspendė spąstus ir Džiulė yra gyva...
Savinios regionas

**Savinios regionas** () – Slovėnijos , esantis šalies centre. Didžiausias miestas – Celė. Pavadintas pagal Savinios upę. Regiono plotas – 2 384 km².

## Geografija
Savinios regionas apima: Braslovčės, Celės, Dobės, Dobrnos, Gornio Grad, Kozės, Laško, Lubno, Lučės, Mozirės, Nazarės, Podčetrteko, Polzelos, Preboldo, Rogaška Slatinos, Rogateco, Šenturo, Slovenske Konico, Šmarė pri Jelšaho, Šmartno ob Pakio, Solčavos, Šoštano, Štorės, Taboro, Velenės, Vitanės, Voniko, Vransko, Žaleco ir Zrečės savivaldybes. Iki 2014 m. sausio Bistrica ob Sotlio ir Radečės savivaldybės priklausė Savinios regionui, dabar Žemutinės Savos regiono sudėtyje.
Fiat 2

**Fiat Tipo 2** – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1910 iki 1920 metų.

Automobilyje buvo įrengtas keturių cilindrų, 2815 kub. cm apimties variklis, kurio vieno cilindro diametras siekė 80 mm, stūmoklio eiga 140 mm ir 20 a.j. galingumo prie 1800 aps./min. Suspaudimo laipsnis cilindruose buvo 4.2:1.
Modeliui Tipo 2 buvo įrengta 4-ių pavarų dėžė.
Didžiausias greitis buvo 70 km/val., stabdžiai buvo ant pavarų veleno, o ne ant ratų. Šasi (be kėbulo) svėrė 760 kg. Automobilyje buvo įrengti magneto žibintai.

Fiat Tipo 2 buvo pirmuoju automobiliu, oficialiai tiekiamu į armiją. Naudotas per Italijos–Turkijos karą ir vėliau, Pirmo pasaulinio karo metu. Išleista 1169 automobiliai.

1912 metais buvo išleistas **Tipo 2B**. Modeliui buvo padidintas variklio galingumas, siekęs iki 26–28 a.j. Išleista 12 487 automobilių.

Taip pat buvo leidžiamas Tipo 2B antros serijos – išleista 8862 automobiliai.

Viso, Tipo 2 ir Tipo 2B modelių automobilių, buvo išleista 22 518.
Fiat 505

**Fiat 505** – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1919 iki 1925 metų.

505 modelis techniškai panašus į 501 modelį, tačiau jo matmenys ir variklis žymiai didesni.
Automobilyje buvo įrengtas 2296 kub. cm apimties, 30 a.j. galingumo variklis, kas leido išvystyti iki 80 km/val. greitį.

Viso išleista 30 428 automobiliai.

## Literatūra
* Fred Steiningen *Fiat Personenwagen*, 1994. ISBN 3-923448-37-6
Fiat 507

**Fiat 507** – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1926 iki 1927 metų.

507 modelis techniškai rėmėsi 505 modeliu, ir skyrėsi perdirbta pakaba ir stabdžių sistema.
Viso išleista 3700 automobilių.

## Literatūra
* Fred Steiningen *Fiat Personenwagen*, 1994. ISBN 3-923448-37-6
Angelė Vyšniauskaitė

**Angelė Vyšniauskaitė** (1919 m. gegužės 15 d. Skriaudžiuose – 2006 m. liepos 9 d.) – Lietuvos etnografė, habilituotoji mokslų daktarė, profesorė, Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikė (nuo 2000 m.). Lietuvos istorijos instituto Etnologijos skyriaus vyr. mokslo darbuotoja, Vytauto Didžiojo universiteto Etnologijos ir folkloristikos katedros profesorė.

## Biografija
1939-1940 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-Filosofijos fakulteto Filosofijos skyriuje. Čia ji studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, pedagogiką ir psichologiją. 1940–1943 m. studijavo lituanistiką  Vilniaus universitete, 1950–1951 m. eksternu  pabaigė lituanistikos studijas Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute. 1957 m. jai suteiktas istorijos mokslų kandidato (dabar – daktaro) laipsnis etnografijos srityje. Nuo 1961 m. – vyresnioji mokslo bendradarbė (docentė).

Nuo 1948 iki 1993 m., kai išėjo į pensiją, dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institute etnografijos srityje.

## Apdovanojimai
* 1998 m. Jono Basanavičiaus premija
* 1996 m. LDK Gedimino 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Vytautas Pavilanis

**Vytautas Pavilanis** (g. 1920 m. birželio 7 d. Kaune, m. 2006 spalio 8 d.) – gydytojas, virologas, Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikas (nuo 1970 m.), *[[Lietuvių enciklopedija|Lietuvių enciklopedijos]]* bendradarbis.

## Biografija
1937 m. baigė Kauno Aušros gimnaziją. 1942 m. baigė VDU Medicinos fakultetą. Baigęs studijas ten pat liko dirbti Patologijos katedros jaunesniuoju asistentu. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos.

Studentaudamas priklausė korporacijai *[[Fraternitas Lituanica]]*. 1946–1947 m. pirmininkavo Paryžiaus lietuvių studentų draugijai.

## Mokslinė veikla
1945–1948 m. specializavosi Pastero institute Paryžiuje (iš pradžių kaip stipendininkas, vėliau kaip asistentas), gavo mikrobiologijos (1946 m.) ir hematologijos ir serologijos (1948 m.) diplomus. Nuo 1948 m. profesoriavo Kanadoje Monrealio universiteto higienos mokykloje.

Vadovavo poliomielito, gripo ir kt. virusų vakcinų gamybai. Eksperimentinėje virologijoje ir epidemiologijoje domėjosi poliomelitu, encefalitais, influenca, Q-šiltine, limfogranuloma, leukopenija, leukemija.

Savo tyrinėjimus skelbė šiuose leidiniuose: *Annales de l‘Institut Pasteur* (nuo 1947), *L‘Union Medicale du Canada* (nuo 1951), *Canadian Medical Asociation Journal* (nuo 1953), *Revue Canadienne de Biologie* (nuo 1953), *Canadian Journal of Public Health* (nuo 1955), *Montreal Medical* (nuo 1957), *Canadian Journal of Microbiology* (nuo 1958).

Skaitė pranešimus moksliniuose suvažiavimuose (tarp kitų XIX tarptautiniame fiziologijos kongrese Monrealyje 1953 m.).

## Šaltiniai
Humvee

**Humvee** (pilnas pavadinimas **High Mobility Multipurpose Wheeled Vehicle**) – keturių varomų ratų šarvuotasis automobilis, gaminamas „AM General“ kompanijos. Pagrindinė šių automobilių naudotoja yra JAV ginkluotosios pajėgos, tačiau jų turi ir kitų šalių kariuomenės. Po sėkmingo šio modelio panaudojimo Persijos įlankos kare, pasaulyje labai išpopuliarėjo panašūs civiliniai Hummer automobilių modeliai.

Humvee automobiliai turi daug versijų priklausomai nuo kovos pobūdžio ar kitų veiksmų. Šiuos automobilius naudoja personalo pervežimui, Tarptautinis Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio Judėjimas šiais automobiliais perveža ligonius ar teikia greitąją pagalbą vietoje, gali būti gabenami ir naudojami raketiniai užtaisai ar lengvesni ginklai.

JAV karinės pajėgos planuoja pakeisti šiuos automobilius naujesniais modeliais. Trumpuoju laikotarpiu Humvee turėtų pakeisti naujesni ir saugesni MRAP (naudojami nuo 2007 m.) ir Oshkosh M-ATV (naudojami nuo 2009 m.) automobiliai.
Brimstoun Hilo tvirtovės nacionalinis parkas

**Brimstoun Hilo tvirtovės nacionalinis parkas** () – saugoma teritorija Sent Kitse ir Nevyje, Sent Kitso salos šiaurės vakaruose. Parke saugoma gerai išlikusi svarbi britų tvirtovė bei aplinkinis Brimstouno kalvų kraštovaizdis.

Brimstouno tvirtovė britų pastatyta XVII a., pirma patranka įtaisyta 1690 m. ir naudota kovoje prieš prancūzus. Tvirtovė pasižymėjo savo nepasiekiamumu dėl stačių šlaitų, todėl vadinta „Vest Indijos Gibraltaru“. 1782 m. prancūzų laivynas, vadovaujamas Fransua Žozefo Polio de Graso apgulė tvirtovę. Buvo suvežta ginkluotė ir Fransio tvirtovės Nevyje. Po mėnesio apgulties britai buvo priversti pasiduoti, bet 1783 m. Paryžiaus sutartimi tvirtovė ir Sent Kitso bei Nevio salos grąžintos britams. Po to britai tvirtovę sustiprino dar labiau, ir ji niekad nebebuvo užimta (1806 m. prancūzai ją nesėkmingai puolė). 1853 m. britai Brimstouno tvirtovę apleido.

XX a. tvirtovė buvo atstatyta. 1987 m. ji paskelbta nacionaliniu parku, o 1999 m. – UNESCO pasaulio paveldo objektu.

Iš bazalto pastatyta ir klintimi dekoruota tvirtovė turi išlikusią vandens surinkimo sistemą, požemines cisternas, parako saugyklą, kareivines, ligoninę. Tvirtovė buvo pastatyta vergų iš Afrikos.

Stačiašlaitis Brimstono kalnas, siekiąs 230 m aukštį, kuriame stūkso tvirtovė, yra Liamuigos kalno vulkaninio masyvo dalis.
Vytautas Vardys

**Vytautas Stasys Vardys** (anksčiau Žvirzdys) (g. 1924 m. rugsėjo 2 d. Beržoro k., Platelių vls., Kretingos aps., m. 1993 m. spalio 19 d.) – politinių mokslų daktaras, Viskonsino universiteto profesorius, Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikas nuo 1970 m., ateitininkas.

## Biografija
Baigęs Palangos progimnaziją, įstojo į Telšių kunigų seminariją, paskui mokėsi Vilniaus ir Eichštato (Vokietija) seminarijose. 1945–1949 m. studijavo filosofiją ir literatūrą Tiubingeno universitete. 1949 m. atvyko į JAV. 1951 m. Carrollo kolegijoje (Helena, Montana) įgijo bakalauro laipsnį. 1953 m. Viskonsino universitete įgijo magistro, o 1958 m. politinių mokslų daktaro laipsnį ir pradėjo dėstyti.

## Narystė organizacijose
Nuo mokyklos dalyvavo ateitininkų organizacijos veikloje. 1946–1948 m. Vokietijoje atgaivintos moksleivių ateitininkų organizacijos pirmininkas ir *Ateities* žurnalo redaktorius. 1953 m. JAV Ateitininkų sąjungos pirmininkas, vėliau Ateitininkų Federacijos tarybos narys. Vienas iš Lietuvos studentų draugijos steigėjų ir ir pirmasis jos pirmininkas (1952 m.). Įsteigė Studentų šalpos fondą. Aktyviai dalyvavo Lietuvių fronto bičiulių sąjūdyje, 1958–1960 m. *[[Į laisvę]]* fondo redaktorius.

## Publicistika
Suredagavo ir pats anglų k. parašė straipsnių *Lithuania under Soviets: Portrait of a Nation 1940–1965*. Literatūrinėmis, politinėmis bei ideologinėmis temomis bendradarbiavo šiuose lietuvių leidiniuose: Ateities spinduliai, Ateitis, Žemaičių prietelius, XX amžius, Žemaičių žemė, Naujoji Lietuva, Studentų dienos, Tėviškės žiburiai, Draugas, Darbininkas, Lietuvių dienos, Aidai, Į laisvę, Lituanus, Lietuvių enciklopedija. Aktyviai rašė straipsnius ir anglų kalba.

## Šaltiniai
MQ-1B Predator

**General Atomics MQ-1 Predator** – bepilotis tolimųjų nuotolių karinis orlaivis, nuo 1995 m. naudojamas Jungtinių Valstijų karinių oro pajėgų ir CŽA. Iš pradžių orlaivis buvo naudojamas stebėjimo ir atpažinimo funkcijoms, vėliau prie jo veiksmų pridėtos galimybės iššauti dvi AGM-114 Hellfire raketas.

Nuo 1995 m. šis orlaivis buvo naudojamas JAV veiksmuose Afganistane, Pakistane, Bosnijoje, Irake, Jemene, Libijoje ir Somalyje.

General Atomics MQ-1 Predator gali nuskristi 740 km iki tikslo, stebėti jį 14 valandų ir grįžti į bazę.

Kadangi Predator programa yra įslaptinta, nėra daug tikslios informacijos apie orlaivio naudojimą, programos būklę ir pan.

Predator naudojamas ir civiliniais tikslais – pasienio stebėjimo, mokslinėms studijoms (vėjo ir miško gaisrų krypties stebėjimams).

## Šaltiniai
Kajonas

**Kajonas** () – miestelis Sent Kitse ir Nevyje, Sent Kitso salos rytinėje pusėje, 6 km į šiaurę nuo Bastero. Šv. Marijos Kajono parapijos centras. Veikia Vindzoro universitetinė medicinos mokykla.
Djep Bėj Taunas

**Djep Bėj Taunas** () – miestelis Sent Kitse ir Nevyje, pačioje Sent Kitso salos šiaurėje. Šv. Jono Kapestero parapijos vienas iš dviejų centrų. Yra maža prieplauka, praeina salą juosiantis kelias.

## Istorija

Djep Bėj Taunas įkurtas 1538 m. ir yra seniausia europiečių gyvenvietė Rytų Karibuose. Kolonija netrukus buvo sugriauta, bet 1625 m. prancūzai, vedami Pierre D’Esnambuc, gyvenvietę atkūrė. Parapiją valdė drauge prancūzai ir britai (britų centras buvo Sadlerse). 1713 m. visą salą užėmus britams, du parapijos centrai išliko. Ilgą laiką Djep Bėj Taunas buvo svarbus uostas, nuo Atlanto bangų saugomas koralinio rifo. Tačiau vėliau uostas persikėlė į Basterą, o Djepo reikšmė sumenko.
Sendi Point Taunas

**Sendi Point Taunas** () – miestelis Sent Kitse ir Nevyje, Sent Kitso salos šiaurės vakaruose, antras pagal dydį salos miestas. Šv. Onos Sendi Pointo parapijos centras. Yra prieplauka, praeina salą juosiantis kelias. Gaminamos aeronautikos detalės. Verčiamasi turizmu. Netoliese yra Brimstoun Hilo tvirtovės nacionalinis parkas, Čarlzo tvirtovės liekanos.

## Istorija

Manoma, kad ties Sendi Pointu 1623 m. išsilaipino britų keliautojas Tomas Vorneris. Netrukus buvo įkurta gyvenvietė, tapusi svarbiu prekybiniu centru. Miestui apsaugoti britai įrengė tvirtoves. XVIII a. prekyba persikėlė į Basterą, o po 1984 m. uragano „Klausas“ Sendi Point Tauno uostas buvo uždarytas.
Ulzanos reidas

**Ulzanos reidas** () – 1972 m. JAV sukurtas vesternas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Burt Lancaster.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Burt Lancaster – Makintošas
* Bruce Davidson – leitenantas Garnetas DeBuinas
* Jorge Luke – Ke-Ni-Te
* Joaquin Martinez – Ulzana
* Richard Jaeckel – seržantas
* Lloyd Bochner – kapitonas Čarlzas Geitsas

## Turinys

Iš rezervato pabėga 9 apačių genties indėnai, vadovaujami Ulzanos. Jiems iš paskos pasiunčiamas kariuomenės būrys, vadovaujamas jauno leitenanto Garneto. Kartu su jais keliauja ir patyręs pėdsekys Makintošas bei indėnas Ke-Ni-Te, kurį su Ulzana sieja tolimi giminystės ryšiai. Bėgdami indėnai puldinėja pavienes fermas ir brutaliai žudo jose gyvenančius baltuosius, tuo tarpu leitenantas Garnetas bando suprasti indėnų žiaurumo priežastis. Jo neapykanta šiems vis labiau auga, kaip ir nepasitikėjimas Ke-Ni-Te.

Ulzana mėgina įvilioti kareivius į spąstus, tačiau Makintošas įspėja jų kėslus. Kareiviams pavyksta perimti indėnų arklius ir šie, likę pėsti, negali greitai judėti. Susišaudymo metu žūna Ulzanos sūnus ir šio tikslu dabar tampa kerštas Garnetui.

Apačiai užpuola dar vieną fermą, tačiau palieka gyvą joje gyvenusią moterį. Makintošas spėja, kad tai padaryta specialiai: leitenantas dalį kareivių kartu su moterimi išsiųs atgal į fortą ir šie taps lengvu grobiu, nes indėnams būtini arkliai. Žinodami, kad yra sekami, kareiviai pasidalina į 2 grupes: Garnetas toliau persekioja indėnus, kita, kartu su Makintošu, pasuka atgal į fortą. Po kurio laiko Garnetas su vyrais grįžta atgal, tikėdamasis, kad nepavėluos išgelbėti Makintošo bei susiremti su indėnais...
Povilas Reklaitis

**Povilas Viktoras Reklaitis (Rėklaitis)** (1922 m. gegužės 20 d. Kaune – 1999 m. sausio 4 d. Nydervalgerno kaime (prie Marburgo), Vokietija)
 – menotyrininkas, meno istorikas, filosofijos mokslų daktaras, Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikas (nuo 1970 m.).

## Biografija
Gimė ir augo žinomoje inžinieriaus Viktoro Rėklaičio ir visuomenės aktyvistės Betty Valnerytės-Rėklaitienės šeimoje.  1931–1939 m. mokėsi Kauno jėzuitų gimnazijoje. 1939–1949 m. studijavo Kauno, Vilniaus, Poznanės, Bambergo ir Tiubingeno universitetuose filosofiją, psichologiją, meno istoriją ir bibliotekininkystę. 

1949 m. Tiubingeno universiteto Filosofijos fakultete pas meno istoriką prof. G. Weise'ą parašė ir apgynė daktaro disertaciją. Gyvendamas Štutgarte, 1954 m. remiamas Baltų mokslo instituto ir 1955–1958 m. – J. H. Herderio instituto, rinko medžiagą apie LDK meno paminklus. Nuo V tomo yra Lietuvių enciklopedijos bendradarbis, Vokietijoje reiškėsi Vokietijos lietuvių bendruomenės veikloje.

Su žmona Astrida užaugino dukras Aldoną ir Lietą. 

## Tekstai
### J. H. Herderio institutui
* *Burgen und Schlösser in Litauen*, 1956.
* *Burgkirchen in Litauen*, 1957.
* *Städtische Denkmäler in Wilna*, 1958.
* *Klöster in Wilna*, 1958.

### Kiti
* *Die gotische St. Annenkirche in Vilnius eine kunstgeschichtliche Frage im Osten* (*Commentationes Balticae* II, 1955).
* *The Development of Monumental Art in Ancient Lithuania* (*Lituanus*, 2, 1957).
* *Die St. Nicolaikirche in Wilna und ihre stadtgeschichtliche Bedeutung* (*Zeitschrift für Ostforschung*, VIII: 4, 1959).
* *Die Burgkirchen in Litauen* (*Commentationes Balticae, VI–VII, 1959).

Lietuvos ir Europos meno istorijos temomis spausdino straipsnius *Aiduose''.

## Šaltiniai
George Clooney

**Džordžas Timotis Klūnis** (; g. 1961 m. gegužės 6 d.) – JAV aktorius, kino režisierius, prodiuseris, scenaristas. Jis laimėjo tris Auksinio gaublio apdovanojimus už vaidmenis filmuose ir du Oskaro apdovanojimus – vieną už vaidinimą ir kitą už prodiusavimą. D. Klūnis taip pat žinomas dėl savo politinio aktyvumo. Nuo 2008 m. sausio 31 d. dirba Jungtinių Tautų Organizacijos programoje *United Nations Messengers of Peace*.

## Karjera

D. Klūnis debiutavo televizijoje 1978 m., ir vėliau susilaukė plataus pripažinimo už vaidmenį *ER* medicinos seriale „ER“ nuo 1994 m. iki 1999 m. Jis pelnė dvi Emmy apdovanojimo nominacijas. Kol dar vaidino seriale „ER“, jis pradėjo vaidinti filmuose, pavyzdžiui, „Batman & Robin“ (1997 m.) ir „Out of Sight“ (1998 m.), kuriame jis pirmąkart dirbo su ilgalaikiu bendradarbiu Steven Soderbergh. D. Klūnis 1999 m. suvaidino pirmaplanį vaidmenį filme „Three Kings“. Filmas-satyra apie karo metus Irake ir sulaukė gerų atsiliepimų.

D. Klūnio reputacija augo 2001 m. po komerciškai pasisekusio filmo „Ocean’s Eleven“, pirmosios pelningos trilogijos dalies, kuri buvo 1960 m. filmo, kuriame vaidino Rat Pack nariai, kaip, pvz., Frank Sinatra, perdirbinys. F. Sinatra ir Klūnis atliko Danny Ocean vaidmenį.

## Nuorodos

* IMDb profilis
Slovėnijos regionai

**Slovėnija** yra padalinta į 12  (vienetų), sudarytų 2000 m.

## Istorija

Iki 2000 m. Slovėnija buvo padalinta į 12 statistinių regionų (NUTS 3-io lygmens), kurie priklausė dviem NUTS 2 lygmens regionams.

Statistiniai regionai buvo suskirstyti į Rytų Slovėniją ( – SI01) ir Vakarų Slovėnija ( – SI02).

## Taip pat skaitykite
* Slovėnijos savivaldybės

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Slovenia: Administrative Division (Citypopulation.de)
* Regions of Slovenia (Statoids.com)
Vincentas Padolskis

**Vincentas Padolskis** (1904 m. balandžio 21 d. Virbalyje – 1960 m. gegužės 6 d. Romoje) – vyskupas, filosofijos ir teologijos mokslų daktaras, Lietuvių katalikų mokslo akademijos atkūrimo tremtyje vadovas ir jos Centro valdybos pirmininkas (1956–1959 m.).

## Biografija
Mokėsi Kybartų gimnazijoje. 1922–1925 m. Romos Gregorijaus universitete studijavo filosofiją, ten apgynė daktaro laipsnį. 1930 m. gavo teologijos daktaro laipsnį Fribūro universitete. 1927 m. rugpjūčio 21 d. įšventintas kunigu. 1930–1932 m. specializavosi Romos Šv. Rašto institute. Ten 1931 m. gavo Šv. Rašto licenciatą, o 1932 m. – Šv. Rašto kandidato laipsnį. 1932–1939 ir 1941–1944 m. Vilkaviškio kunigų seminarijoje dėstė Šv. Raštą. 1938 m. rugsėjo 20 d. VDU Teologijos-filosofijos fakultete apgynė habilitaciją ir buvo paskirtas Naujojo Testamento katedros vedėju docentu. Šias pareigas ėjo iki bolševikų atėjimo. 1940 m. liepos 18 d. paskirtas tituliniu Larandos vyskupu, konsekruotas 1940 m. rugpjūčio 4 d. 1940–1947 m. Vilkaviškio vyskupijos vyskupas augziliaras, nuo 1948 m. – vyskupas koadjutorius. 1944 m. pasitraukė iš Lietuvos į Regensburgą, 1951 m. persikėlė į Romą, kur buvo Lietuvių Šv. Kazimiero kolegijos prezidentas.

## Bibliografija
### Paskelbti veikalai
* *Šv. Teresė Vaikelio Jėzaus*, 1927.
* *L'idée du sacrifice de la croix dans l'Epitre aux Hébreux*, 1935 (disertacija).
* *Kelionė į Šv. Žemę I*, 1938.
* *Kristaus kunigystė*, 1940.

### Svarbesni straipsniai
* „Šventoji Žemė“, in: *Tiesos kelias*, 1934.
* „Šv. Rašto neklaidingumas“, in: *Soter*, 1934.
* „Kristaus mirties data“, in: *Židinys*, 1935.
* „Seniausi Šv. Rašto kodeksai“, in: *Tiesos kelias*, 1936.
* „Dievo kultas laikais prieš Mozę“, in: *LKMA Suvažiavimo darbai*, 1937, 1940.
* „Vysk. A. Baranauskas ir Šv. Rašto vertimas į lietuvių kalbą, in: *LKMA Suvažiavimo darbai*, 1940.

## Šaltiniai
Fiat Zero

**Fiat Zero** (taip pat žinomas kaip **Fiat 12/15&nbsp;HP**) – nedidelis lengvasis automobilis, išleistas „Fiat“ kompanijos nuo 1912 iki 1915 metų.

Gamybos pradžioje buvo parduodamas už 8000 lirų, vėliau kaina buvo sumažinta iki 6900 lirų (23&nbsp;250 eurų 2003 metų kaina).
Automobilyje buvo įrengtas 1,9 l tūrio, 18 a. j. galingumo variklis. Variklis vartojo vidutiniškai 1 litrą benzino kiekvienam 5,1 km kelio, didžiausias greitis buvo 71 km/val.

Tai buvo pirmas Fiat, kuris buvo parduotas daugiau nei 2000 egzempliorių vieno tipo kėbulo, tačiau 1915 metais gamykla pradėjo vykdyti karinius užsakymus ir automobilių gamyba buvo sustabdyta.

## Išnašos
* Fiat Group, „History“
Fiat 70

**Fiat 70** – lengvasis automobilis, išleistas „Fiat“ kompanijos nuo 1915 iki 1920 metų.

Į automobilį buvo įrengtas 4-ių cilindrų, 21 a.j. galingumo variklis, kuris leido išvystyti iki 70 km/val. greitį.

Viso buvo pagaminta apie 1 000 automobilių, beveik visi jie buvo išsiųsti į Italijos armiją.

Fiat 70 modelį pakeitė Fiat 501 modelis.

## Išnašos
Ömer Aşık

**Omeras Farukas Ašikas** (; g. 1986 m. liepos 4 d.) – profesionalus Turkijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje, Naujojo Orleano „Pelicans“ komandoje. Dar kitaip vadinamas „turkų plaktukas“. Jis yra tarp geriausių gynėjų lygoje. Jo pozicija yra vidurio puolėjas

## Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo 2005–2006 m. sezone Stambulo „Fenerbahçe Ülker“ komandoje. Jis žaidė už „Fenerbahçe“ iki 2010 m. sezono. 2007–2008 m. jis tapo lyderiu pagal blokuojamus kamuolius Turkijoje ir Europoje.

## NBA

2008 m. buvo pasirinktas Portlando „Trail Blazers“ komandos, tačiau dar metams pasiliko Stambulo „Fenerbahçe Ülker“ klube ir žengė į NBA tik pasibaigus 2010–2011 m. sezonui.
Nuo 2010 m. liepos 13 d. jis žaidė Čikagos „Bulls“ klube iki 2012–2013 sezono. 2012 m. pasirašė trejų metus sutartį su Hiustono „Rockets“.

2014 m. liepą buvo iškeistas į Naujojo Orleano „Pelicans“ komandą už 2015 m. naujokų biržos pirmojo rato šaukimą ir pinigus.

## Nuorodos
* Profilis NBA.com
* Profilis Espn.go.com
Willem Claesz. Heda

**Vilemas Klasas Heda** (, 1594 m. gruodžio 14 d., Harlemas, Nyderlandai – 1680 m. rugpūčio 24 d., ten pat) – XVII a. Nyderlandų tapytojas, daugiausia kūrė natiurmortus.

## Biografija
Vilemas Klasas (*Claeszoon*) Heda gimė 1594 m. Harleme gruodžio 14 d. Labai mažai žinoma apie jo gyvenimą, tikriausiai jis niekuomet neišvyko iš gimtojo Harlemo. 1616 m. jis pradėjo tarnauti vietos Šv. Jurgio vardo civilinėje sargyboje. 1619 m. birželio 9 d. Heda vedė Cornelia Jacobsdr. 1631 m. jo vardas pasirodė vietos tapytojų Šv. Luko vardo tapytojų gildijos sąrašuose. 1642 m. datuotame dokumente dailininkas savo sūnų  Gerret Willemsz Heda  pažymėjo esant savo mokiniu. 1642-45 m. laikotarpiu užėmė kapralo pareigybę sargyboje. Dailininkas mirė 1680 m. rugpūčio 24 d. Harleme. 

Heda savo natiurmortuose vaizdavo brangiais stiklo, metalo indais ir rinktiniais valgiais padengtus pusryčių stalus. Heda rodė savo technikos meistriškumą vaizduodamas šviesos atspindžius ant stalų objektų. Buvo įtakotas Harlemo tapytojo Floris van Schooten. Jo kūrybai būdingas monochrominis tamsus, dažniausiai pilkšvai žalsvų arba rusvų atspalvių koloritas, detalus daiktų medžiagos, faktūros, apimties perteikimas. Heda, kartu su Pieter Claesz (1596 ar 1597 - 1660), buvo pagrindiniai Harlemo XVII a. natiurmortų tapytojai. Jo pasekėjais buvo Maerten Boelema, Arnold van Beresteyn ir Hendrick Heersschoop. Heda padarė įtakos sekančių amžių tapytojams, tarp jų Jan Jansz den Uyl.  

## Darbų galerija

Vaizdas:Willem Clasz. Heda - Breakfast Table with Blackberry Pie - Google Art Project.jpg| „Pusryčių stalas su mėlynių pyragu“ (1631, Dresdeno Senųjų meistrų paveikslų galerija)
Vaizdas:Willem Claesz. Heda - Still Life with Olives - WGA11249.jpg| „Natiurmortas su alyvuogėmis“ (1634, Vaizduojamojo meno muziejus, Gentas)
Vaizdas:Willem Claesz. Heda - Still-Life - WGA11246.jpg| „Natiurmortas“ (1634, Thyssen-Bornemisza muziejus, Madridas)
Vaizdas:Willem Claesz Heda - Banquet Piece with Mince Pie - Google Art Project.jpg| „Puotos stalas su sluoksniuotu pyragu“ (1635, Nacionalinė Vašingtono dailės galerija)
Vaizdas:Willem Claesz. Heda - Ham and Silverware - WGA11238.jpg| „Kumpis su sidabro indais“ (1649, Puškino muziejus, Maskva)
Vaizdas:Willem Claesz Heda - Banquet Piece with Ham - Google Art Project.jpg| „Natiurmortas su kumpiu“ (apie 1665, Vaizduojamojo meno muziejus, Hiustonas)


## Šaltiniai
* Heda Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
* Arthur K. Wheelock Jr., April 24, 2014

## Nuorodos

* Heda WGA tinklalapyje
* museothyssen.org