open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bireliai

**Bireliai** – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto šiaurės rytiniame pakraštyje, Verkių regioninio parko miškų apsuptyje, į vakarus nuo Europos parko, į šiaurę nuo Sakališkių. Būdingi kolektyviniai sodai, individualių namų rajonai.

Rajoną aptarnauja 76 nr. autobusas (st. „Bireliai“, „Birelių žiedas“).

## Istorija

XX a. vid. Birelius () sudarė keletas užusienių Riešės valsčiuje. Iki 1996 m. tai buvo kaimas (dar žinomas kaip *Birelė*) Riešės apylinkėje.

## Gyventojai

## Galerija

Bireliai 1.JPG|Bireliai ties autobusų žiedu
Bireliai 2.JPG|Birelių sodyba
Birelių kryžius.JPG|Birelių kryžius


## Šaltiniai
Dilgynė

**Dilgynė** – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietus nuo miesto centro, prie Eišiškių plento, į vakarus nuo Kirtimų, prie posūkio į Užusienį. Yra stadionas.

Dilgynę aptarnauja 3, 41, 42, 78 nr. autobusai (Dilgynės, Verslo, Hidrogeologijos st.).

## Istorija

1905 m. Rudaminos valsčiaus dvejuose Dilgynės (Krapivnicos) užusieniuose, palivarke (visi – Vrublevskių) ir kaime gyveno 67 žmonės.

## Šaltiniai
Dobrovolė (Vilnius)

**Dobrovolė** – pietvakarinė Vilniaus miesto dalis, 1 km į pietus nuo Trakų Vokės.

## Istorija

XX a. pr. buvo Dobrovolės kaimas ir Tiškevičiaus dvaro palivarkas.

Iki 1996 m. – kaimas Trakų Vokės apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Dvarykščiai (Pilaitė)

**Dvarykščiai** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į pietvakarius nuo Pilaitės, pietrytiniame Gėlužės ežero krante. Buvusi šiaurinė Dvarykščių kaimo dalis. Šiaurėje ribojasi su Pilaite, rytuose su Salote (kaimu ir mikrorajonu), pietuose pereina į Dvarykščių kaimą, o vakaruose Baltiešos ir Gelužės ežerai skiria nuo Vilkeliškių. Būdingos nausėdijos.

## Šaltiniai
Didieji Karklėnai (Vilnius)

**Didieji Karklėnai** – rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti į pietus nuo Naujosios Vilnios. Tai buvusi šiaurės vakarinė Didžiųjų Karklėnų kaimo dalis. Kolektyviniai sodai.

## Šaltiniai
Dvarykščiai (Verkiai)

**Dvarykščiai** – šiaurės rytinė Vilniaus miesto dalis į šiaurės vakarus nuo Verkių Riešės, prie Riešės upelio. Yra Verkių regioninio parko miškų apsuptyje, gilioje dauboje į pietvakarius nuo Balsio ežero. Gulbinų gatve jungiasi su Verkių Rieše, Draustinio gatve – su Mažaisiais Gulbinais.

## Gyventojai

1931 m. Riešės valsčiaus Dvarykščių kaime gyveno 80 gyventojų.

## Šaltiniai
Galgiai (Vilnius)

**Galgiai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, piečiau Kairėnų. Buvusi vakarinė Galgių kaimo dalis, nuo kurio skiria Centrinė gatvė. Galgius aptarnauja VVT – 18 nr. autobusas (Galgių, Vakario stotelės).

## Šaltiniai
Gineitiškės (Vilnius)

:: *Apie kaimą Trakų rajone žr. [[Gineitiškės (Trakai)]]*.

**Gineitiškės** (arba ***Senosios Gineitiškės***) – šiaurės vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Pašilaičių. Buvusi vakarinė Gineitiškių kaimo dalis. Prie kaimo yra Gineitiškių ežeras. Šiaurėje ribojasi su Tarande, rytuose – su Naujosiomis Gineitiškėmis, pietuose – su Zujūnais, vakaruose – su Antežeriais.

Kaimą aptarnauja 32 maršruto Vilniaus miesto autobusas (stotelė Senosios Gineitiškės).

## Istorija

Gineitiškės minimos 1500 m. 1996 m. prijungtos prie Vilniaus miesto.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Karolis Snežko, inžinierius technologas, politinis ir visuomenės veikėjas.

## Šaltiniai
Gudeliai (Vilnius)

**Gudeliai** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į pietus nuo Pilaitės ir į vakarus nuo Karoliniškių. Tai buvusi šiaurės rytinė Gudelių kaimo dalis.

Gudeliai iš rytų juosiami Vakarinio aplinkkelio (skiria nuo Lazdynų), iš kitų pusių supa miškas (Gudelių šilas), kuriame kiek toliau į pietus teka Neris, o vakaruose įsikūręs Gudelių kaimas.

Būdingi naujos statybos ištaigingi daugiabučiai ir nuosavi namai. Gudelius aptarnauja 116 nr. autobusas (stotelės – Monikos Mironaitės st., Gudelių šilas).
Degeniai (Vilnius)

**Degeniai** – pietvakarinė Vilniaus miesto savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Trakų Vokės, dešiniajame Vokės krante, tarp Baltosios Vokės ir Naujakiemio.

## Istorija

Iki 1996 m. tai buvo viensėdis Trakų Vokės apylinkėje (Trakų rajonas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Didieji Gulbinai (Vilnius)

**Didieji Gulbinai** – šiaurinė Vilniaus miesto dalis, pietvakariniame Gulbino ežero krante, į rytus nuo kelio . Vakarinė gyvenvietės dalis priklauso Vilniaus rajonui. Pietuose pereina į Mažuosius Gulbinus. Prie Dvariškių gatvės yra senoji dalis, o arčiau ežero (Gulbinų, Didžiųjų Gulbinų g.) kuriasi ištaigingos rezidencijos, getai, nausėdijos.

Gulbino ežero saloje stūkso Didžiųjų Gulbinų piliakalnis.

## Šaltiniai
Guriai

**Guriai** – rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti piečiau Aukštojo Pavilnio, prie kelio  (Juodojo kelio). Guriai šiaurėje ribojasi su Aukštuoju Pavilniu (skiria Juodasis kelias), pietuose, pietvakariuose su Kalnėnais, rytuose – su Juodojo Kelio, Rokantiškių kaimais (Vilniaus raj.), vakaruose prieina prie Pavilnių regioninio parko miškų. Būdingi kolektyviniai sodai, nuosavi namai, pietuose yra nausėdijų. Vakaruose yra Gurių kapinės.

Gurius aptarnauja 33 ir 58 maršrutų autobusai (Šumsko krypties, Gurių sodų, Ašmenėlės, P. B. Šivickio, Gurių st.).

## Istorija

1905 m. Rudaminos valsčiaus Gurių kaime gyveno 164 žmonės. 1931 m. buvo 315 gyventojų.

Vietovės pavadinimas slavų kalbomis reiškia „kalnai“. Pagal šį pavadinimą pavadinti vėliau pietuose išaugę Kalnėnai.

## Šaltiniai
Gvazdikai (Vilnius)

**Gvazdikai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, tarp kelio  vakaruose ir Baniškių pietryčiuose. Įsikūrusi Aukštagirio miško apsuptyje, išilgai Kairos upelio. Sudaryti Gvazdikų kolektyviniai sodai.

## Istorija

1905 m. Mickūnų valsčiuje minimi dveji Tiškevičiams priklausę Gvazdikai – vandens malūnas (9 gyv.) ir alaus gamykla (7 gyv.). 1931 m. Gvazdikų kaime gyveno 36 gyventojai.

## Šaltiniai
Jankiškės (Vilnius)

**Jankiškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės vakarus nuo Žemųjų Panerių, kairiajame Neries krante. Jankiškės rytuose pereina į Žemuosius Panerius, iš šiaurės juosiamos Neries (kitapus Bukčiai ir Lazdynėliai), o iš pietų ir vakarų supamos Panerių miškų (Panerių erozinio kalvyno kraštovaizdžio draustinis).

Beveik visą rajoną užima įvairios gamyklos. Keletas gyvenamųjų namų yra Jankiškių gatvėje. Jankiškes aptarnauja 15 ir 18 nr. troleibusai (Jankiškių, Šaltupio, Titnago st.).

Piečiau Jankiškių stūkso Panerių I ir II piliakalniai.

## Istorija

1905 m. Rudaminos valsčiaus Jankiškių kaime gyveno 83 žmonės, 1931 m. – 143.

## Šaltiniai
Rudos-Pruskos valsčius

**Rudos-Pruskos valsčius** () – nuo 1868 iki 1880 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Lomžos gubernijoje, Ščučino apskrityje. Valsčiaus centras buvo Rudos kaimas.

## Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Lenkijos Kongreso karalystės laikais 1868 m. iš Pruskos ir Rudos valsčiaus buvo padarytas vienas valsčius. 1870 m. gegužės 31 d. vietoj šio valsčiaus buvo sukurtas Vonsošo valsčius. Po kelerių metų buvo atkurti Rudos ir Pruskos valsčiai.

## Šaltiniai

* [Valsčiaus aprašymas [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XI (Sochaczew – Szlubowska Wola) z 1890 m. (lenk.)];
* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Varšuva 1924 m.
Kalnai (Vilnius)

**Kalnai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, Antakalnio seniūnijoje, į pietvakarius nuo Dvarčionių. Ribojasi su Dvarčionimis šiaurėje ir šiaurės rytuose, pietryčiuose pereina į Pupojų sodus, rytuose miškas ir tvenkiniai skiria nuo Dvarčionių sodų ir Juodvarnių sodų, o iš vakarų ir pietų supa miškai, skiriantys nuo Pylimėlių bei Mileišiškių. Pagrindinės gatvės: Moliakalnio, S. Kerbedžio, P. Morkūno. Nuosavi gyvenamieji namai.

Kalnus aptarnauja 114 nr. autobusas (S. Kerbedžio st.).

## Istorija

1905 m. Mickūnų valsčiaus Kalnų kaime ir užusienyje gyveno 68 žmonės. 1931 m. – 84 gyventojai.

## Šaltiniai
Zita Loseva

**Zita Loseva** (g. 1954 m. birželio 17 d. Maironiuose, Kelmės rajonas) – Lietuvos ir Kelmės rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija
1992 m. baigė Vilniaus universitetą, finansininkė-ekonomistė.

Šiaulių AVMI mokestinių prievolių departamento Mokesčių mokėtojų skyriaus Kelmės poskyrio vedėja.

Lietuvos socialdemokratų partijos Kelmės rajono skyriaus narė. Nuo 2011 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narė.. 2011-2015 m. kadencijos metu buvo Kelmės rajono savivaldybės tarybos biudžeto ir investicijų komiteto narė. 2015 m. savivaldybių tarybų rinkimuose išrinkta dar kartą būti Kelmės savivaldybės tarybos nare .

## Šaltiniai
Kalnėnai (Vilnius)

**Kalnėnai** – Vilniaus miesto dalis, esanti Naujosios Vilnios seniūnijoje, į rytus nuo Rasų, prie kelio . Sodų ir mažaaukštės statybos 

## Šaltiniai
Katiliškės (Vilnius)

**Katiliškės** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo kelio . Buvusi vakarinė Katiliškių viensėdžio dalis.
Kelmija

**Kelmija** – pietinė Vilniaus miesto savivaldybės dalis, esanti į pietus nuo Salininkų ir į šiaurę nuo Juodšilių. Iš rytų riboja geležinkelis į Lydą, iš šiaurės – Salininkų gatvė, iš vakarų – Raistelių miškas, iš pietų – Juodšilių miškas. Kolektyviniai sodai.

Kursuoja 3 ir 82 maršruto autobusai.

## Istorija

Iki XX a. pabaigos Kelmija buvo kaimas Juodšilių apylinkėje. Prijungta prie Vilniaus 1987 m. kovo 27 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krakiškės

:: *Apie kaimą Molėtų rajone žr. [[Krakiškės (Molėtai)]]*.

**Krakiškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, dešiniajame Neries krante. Įsikūrusios į vakarus nuo Kryžiokų, rytiniame Balsio ežero krante. Kolektyviniai sodai.

Pro Krakiškes važiuoja 36, 76, 65 autobusai (st. Krakiškių sodai ir st. Paežerys).

## Istorija

Iki 1996 m. Krakiškės buvo kaimas Riešės apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Krempliai

**Krempliai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo Staviškių, dešiniajame Neries krante prie Turniškių upelio. Iš šiaurės juosia Riešės upė ir miškelis (anapus – Babiniai), rytuose ribojasi su Staviškėmis, pietuose ir vakaruose – su Naujaisiais Verkiais. Patenka į Verkių regioninį parką, Turniškės kraštovaizdžio draustinį.

Pro Kremplius važiuoja 35 ir 65 autobusai (Kremplių stotelė).

## Etimologija

Spėjama, kad kaimo vardas galėjo atsirasti nuo vilnonių audeklų gaminimo įmonės, kadangi tokios buvo vadinamos *krembliais*. Šios teritorijos priklausė Verkių dvarui ir tikėtina, kad čia galėjo gyventi vienas iš tokias paslaugas atliekančių amatininkų. Pagal kitą versiją, kaimo pavadinimas kilo nuo čia buvusių grybingų vietų, kadangi *kremblys* reiškia „grybas“.

## Istorija

1931 m. Krempliai buvo kaimas Riešės valsčiuje su 71 gyventoju.

## Šaltiniai
Kriaučiūnai (Vilnius)

**Kriaučiūnai** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Pilaitės. Buvusi Kriaučiūnų kaimo dalis.

Kriaučiūnai yra laikomi verbų pynimo lopšiu.

## Istorija

1944 m. liepos 13 d. 5 val. ryto 1-oji Vilniaus Armijos Krajovos brigada buvo apsupta Vokietijos karinio dalinio griovoje tarp kalvos ir Kriaučiūnų kaimo, brigada įsivėlė į nelygią kovą. Kautynės vyko iki 14 val. Žuvo „Jurand“ vadas Česlav Grombčevski ir apie 80 lenkų ir maždaug tiek pat vokiečių. Toje vietoje, kur žuvo „Jurand“, 1988 m. buvo pastatytas kryžius, o po metų – paminklas Kriaučiūnuose prie kurio kasmet liepos 13 d. pagerbiami žuvusieji. Mūšis buvo pavadintas Kriaučiūnų kautynėmis.

## Šaltiniai
Kučkuriškės

**Kučkuriškės** – rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Naujosios Vilnios, dešiniajame Vilnios krante. Šiaurėje plyti Barsukynės miškas, stūkso Kučkuriškių piliakalnis, Naujosios Vilnios pilkapynas, prasideda Ancučių kraštovaizdžio draustinis. Sodybos įsiterpę siauroje juostoje tarp Pavilnių kalvų ir A. V. Kojalavičiaus gatvės. Yra buvęs Kučkuriškių popieriaus fabrikas ir greta jo įrengtas Rokantiškių tvenkinys.

Kučkuriškės rytuose ribojasi su Naująja Vilnia, pietuose Vilnios upe ir S. Batoro gatve atskirtos nuo Pūčkorių, vakaruose ribojasi su Lyglaukiais, o šiaurėje Barsukynės miško atskirtos nuo Rokantiškių.

Kučkuriškes aptarnauja 27 nr. autobusas.

## Šaltiniai
Kulokiškės (Vilnius)

**Kulokiškės** – pietvakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti kairiajame Vokės krante, į šiaurę nuo Mūrinės Vokės. Buvusi pietinė Kulokiškių kaimo dalis.

## Istorija

1905 m. Trakų apskrities Tarpupio valsčiaus Kulokiškių kaime gyveno 95 žmonės.

1996 m. dalis Kulokiškių iš Trakų rajono prijungtos prie Vilniaus.

## Šaltiniai
Dembovo šliuzas

**Dembovo šliuzas**, **Ąžuolų šliuzas** () – pirmasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės). Netoli šliuzo yra Dembovo kaimas. Pastatytas 1826–1827 m. Statyboms vadovavo inžinierius *Mykolas Pžirembelis* (Michał Przyrembel).

* **Vieta**: 0,35 kanalo kilometre;
* **Vandens lygio skirtumas**: 2,07 m.;
* **Ilgis**: 43,9 m.;
* **Plotis**: 6,10 m;
* **Vartai**: mediniai;
* **Pastatymo metai**: 1826–1827 m.;
* **Statyboms vadovavo**: *Mykolas Pžirembelis* (Michał Przyrembel).

## Literatūra
* Irena i Wojciech Baturowie: PO ZIEMI AUGUSTOWSKIEJ. Wydawnictwo HAŃCZA, 1997 m. ISBN 83-904804-9-2.
 

## Nuorodos
* Augustavo kanalo tinklalapis .
Klebniškės

**Klebniškės** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti 1 km į rytus nuo Salininkų.

## Istorija

Iki XX a. pab. Klebniškės buvo kaimas Juodšilių apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mārtiņš Virsis

**Martinas Virsis** (; g. 1959 m. vasario 26 d.) – Latvijos diplomatas, buvęs ambasadorius Lietuvoje. Moka vokiečių, rusų, anglų kalbas. Vedęs, turi 2 vaikus.

1977–1982 m. Latvijos universitete, Istorijos ir filosofijos fakultete įgijo istorijos ir visuomeninių mokslų dėstytojo kvalifikaciją. 1981–1982 m. Latvijos TSR Istorijos muziejaus Jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1982–1990 Latvijos universiteto aspirantas, dėstytojas, vyr. dėstytojas. 1992 m. įgijo istorijos daktaro laipsnį.

1990 m. spalį – 1993 m. rugpjūtį Latvijos Respublikos Užsienio reikalų ministro pavaduotojas. 1993 m. liepą – 1995 m. lapkritį Latvijos Respublikos 5-osios Saeimos deputatas, Užsienio reikalų ministerijos parlamentinis sekretorius.

1995 m. spalį – 2000 m. rugsėjį Latvijos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Austrijos Respublikoje. Iki 2000 m. taip pat buvo nereziduojantis Latvijos ambasadorius Šveicarijos Konfederacijoje, Vengrijos Respublikoje, Slovėnijos Respublikoje, Lichtenšteino Kunigaikštystėje ir Slovakijos Respublikoje.

2000 m. rugsėjį – 2002 m. rugsėjį Latvijos Respublikos Užsienio reikalų ministerijoje dirbo valstybės sekretoriaus pavaduotoju. 2002 m. rugsėjį – 2008 m. rugpjūtį Latvijos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Vokietijos Federacinėje Respublikoje. Taip pat 2004 m. spalį – 2008 m. rugpjūtį nereziduojantis Latvijos ambasadorius Kuveite. 2008 m. rugpjūtį – 2010 m. rugsėjį Latvijos Užsienio reikalų ministerijos generalinis inspektorius. Nuo 2010 m. rugsėjo – Latvijos Respublikos Nepaprastasis ir Įgaliotasis ambasadorius Lietuvos Respublikoje.

## Apdovanojimai

* 2008 m. Vokietijos Federacinės Respublikos ordino Už nuopelnus Didysis Nuopelnų kryžius
* 2007 m. Latvijos Respublika, II laipsnio Trijų žvaigždžių ordinas
* 2005 m. Latvijos Respublikos Gynybos ministerijos Atminimo medalis „Už paramą Latvijos narystei NATO”

## Šaltiniai
Lazdynėliai (Vilnius)

**Lazdynėliai** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti dešiniajame Neries krante, į pietvakarius nuo Lazdynų. Rytuose plyti Bukčių miškas, pietryčiuose ribojasi su Bukčiais, šiaurėje Oslo gatvė skiria nuo Lazdynų. Vakaruose yra senosios Bukčių kapinės. Iš pietų ir vakarų juosia Neris. Būdingi nuosavi namai, nedideli daugiabučiai. Yra didelis garažų kompleksas.

Lazdynėlius aptarnauja 21 autobusas (Lazdynėlių, Žaros st.).

## Istorija

Iki XX a. vid. dabartinis Lazdynėlių rajonas pateko į Bukčių užusienių teritorijas. Lazdynėlių rajonas iš Bukčių išskirtas 1996 m.

## Šaltiniai
Liepkalnis (Vilnius)

**Liepkalnis** – Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo Naujininkų ir į pietus nuo Rasų. Liepkalnio stačiatikių, Karaimų ir totorių kapinės, Vilniaus Šv. Eufrosinijos Polockietės cerkvė. FK Žalgiris namų stadionas.

Veikia slidinėjimo centras *[[Žiemos trasa]]*.

## Istorija

1905 m. Rudaminos valsčiaus Liepkalnio (Lipovkos) priemiestyje gyveno 841 žmogus. 1931 m. – 619 gyventojų.

## Galerija

Vaizdas:LFF2 by Augustas Didzgalvis.jpg|FK Žalgiris namų stadionas
Vaizdas:Laimio kalnas by Augustas Didzgalvis.jpg|Žiemos trasa
Vaizdas:Vaizdas nuo Laimio kalno.JPG|Liepkalnis nuo Laimio kalno
Vaizdas:14-08-15-Vilnius-RalfR-N3S 1917-18.jpg|Liepkalnis: Dalgių ir Vieversių g. namai
Vaizdas:Apleista ligoninė Liepkalnyje.jpg|Apleista ligoninė Liepkalnyje


## Šaltiniai
Liepynė (Vilnius)

**Liepynė** (arba ***Laurų sodai***) – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, 1 km į pietvakarius nuo Antavilių, kairiajame Neries krante, prie kelio . Prateka Antavilio upelis. Kolektyviniai sodai (Laurų SB). Pietuose ribojasi su Lakštingalų sodais (Pečiukais), iš šiaurės supa miškas. Liepynės girininkija yra Pečiukuose, o Laurų nausėdijų getas toliau šiaurės vakaruose.

Liepynę aptarnauja 17 nr. autobusas (Laurų st.).

## Istorija

1931 m. Antavilių Liepynės (*Lipówka Antowilska*) palivarke gyveno 4 gyventojai.

## Šaltiniai
Lyglaukiai (Vilnius)

**Lyglaukiai** – rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo Belmonto ir į pietus nuo Antakalnio kapinių, kelio  pradžioje. Lyglaukiai išsibarstę po Pavilnių miškus: pietuose juos riboja S. Batoro gatvė (skiria nuo Pūčkorių), rytuose siekia Viršupio gatvę, šiaurės rytuose – Rokantiškių kapines, šiaurinė riba eina maždaug Šilo ir Filaretų gatvėmis (skiria nuo Antakalnio, Iškartų), vakaruose ir pietvakariuose persipina su Antakalniu ir Paupiu. Yra Lyglaukių geomorfologinis draustinis.

Lyglaukius aptarnauja šie autobusai: 6G (Rudens st.), 27, 74, 37 (Rudens st., Šaudykla, Mildos st., 37 – Viršupis, Šilo st.).

## Istorija

1905 m. Mickūnų valsčiaus Lyglaukių (Rovnoje Pole) užusienyje gyveno 117 žmonių. 1931 m. – 208 gyventojai.

## Šaltiniai
Leoniškės (Vilnius)

**Leoniškės** – rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo Belmonto, dešiniajame Vilnios krante.

## Etimologija

Leoniškės yra dvarininkinis vietovardis, kilęs nuo XVI a. dvarininko Leono Krylavičiaus vardo.

## Istorija

1905 m. Mickūnų valsčiaus Leoniškių dvare, užusienyje ir palivarke gyveno 105 žmonės. Tuo metu Leoniškės apėmė visą teritoriją tarp S. Batoro gatvės ir Vilnios upelio. 1931 m. Mažosiose Leoniškėse gyveno 21, Didžiosiose – 19 gyventojų.

## Šaltiniai
Meiriškės (Vilnius)

**Meiriškės** – Vilniaus miesto dalis pačiuose miesto šiaurės rytuose, ~0,6 km į šiaurę nuo Šilo, 1 km į šiaurės vakarus nuo Juodeglių, Lavoriškių–Nemenčinės miškų apsuptyje. Sudaro Meiriškių gatvė. Toliau vakaruose yra „Girios Aido“ sodų bendrija. Būdingos nausėdijos, kotedžai.

## Istorija

XX a. viduryje Meiriškės prie Vilniaus, nors šiaurinė gyvenvietės dalis tebelikusi už miesto ribų.

## Išnašos
Metropolis (Vilnius)

**Metropolis** (seniau ***Metropolinė Vokė***) – buvęs viensėdis, dabar Vilniaus miesto dalis, esanti 3 km į pietryčius nuo Trakų Vokės, kairiajame Vokės krante. Rytuose ribojasi su Vaidotais, pietuose už lauko yra Daniliškės, šiaurėje, kitapus Vokės – Naujakiemis. Vyrauja nausėdijos.

Metropolį aptarnauja 51 maršruto autobusas (Metropolio, Bičiulių st.).

## Istorija

XIX a. buvo valstybinis dvaras. XX a. pradžioje buvo Metropolito Vokės palivarkas Tarpupio valsčiuje, priklausęs moterų vienuolynui.

Iki 1996 m. viensėdis buvo Trakų Vokės apylinkėje (Trakų rajonas), tada prijungtas prie Vilniaus miesto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sega Master System

**Sega Master System** (, sutrumpintai **SMS**) – trečiosios kartos kompiuterinių žaidimų konsolė, sukurta ir išleista įmonės „Sega“ 1985 m. Japonijoje (kaip **Sega Mark III**), 1986 m. Šiaurės Amerikoje ir 1987 m. Europoje. Originali SMS galėjo paleisti tiek kasetes, tiek „Sega korteles“, kurios buvo pigesnės, bet turėjo mažiau kodų. SMS taip pat turėjo priedų, tokių kaip pistoletas, 3D akiniai, kurie buvo pritaikyti specialios koduotės žaidimams.

Master System buvo išleista kaip pagrindinė Nintendo Entertainment System konkurentė ir, nors buvo už ją techniškai pranašesnė, nesugebėjo įsitvirtinti Japonijos ir Š. Amerikos rinkose. Kita vertus Europoje, Okeanijoje ir Brazilijoje pardavimai klostėsi gerai ir truko daugiau kaip dešimtmetį. Tai antra pagal pardavimų skaičių (13 mln. vnt. pasauliniu mastu) „Sega“ konsolė, daugiau buvo parduota tik Mega Drive.

Konsolė buvo perprojektuota keletą kartų prekybos tikslais ir taip pat tam, kad pridėti patobulinimų. Vėlesnė „Sega“ konsolė, Game Gear, iš esmės yra delninė Master System versija su keliais patobulinimais.

2009 m. IGN Master System išrinko 20 geriausia visų laikų žaidimų konsole iš 25.

## Techniniai duomenys


Vaizdas:Sega MarkIII.jpg|Sega Mark III, originali Master System Japonijos versija
Vaizdas:Sega MarkIII Joypad.jpg|Mark III žaidimų pultai
Vaizdas:Sega-Master-System-Control-Stick.jpg|Vairalazdė
Vaizdas:Sega Master System lightphaser.jpg|*The Sega Light Phaser*
Vaizdas:Master system 3d glasses.jpg|3-D akiniai ir kortelės jungiklis


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sega Master System  Open Directory Project svetainėje
Liepinės žydų kapinės

**Liepinės žydų kapinės** () - žydų kapinės įkurtos XVIII a. Liepinės kaimo šiaurinėje dalyje. Kapinės sutvarkytos, teritorija 0,38 ha, kapinėse yra užrašas *Žydai - Liepinės gyventojai* (Żydom lipskim - mieszkańcy). 


Vaizdas:Cmentarz żydowski w Lipsku, gmina Lipsk, powiat augustowskiDSC 0073.JPG
Vaizdas:Cmentarz żydowski w Lipsku, gmina Lipsk, powiat augustowski DSC 0089.JPG
Vaizdas:Cmentarz żydowski w Lipsku, gmina Lipsk, powiat augustowski DSC 0076.JPG
Vaizdas:Cmentarz żydowski w Lipsku, gmina Lipsk, powiat augustowski DSC 0061.JPG


## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 52.   
 
## Nuorodos
* Aprašymas apie Liepinės žydų kapines (lenk.) ;
* Lenkijos žydų bendruomenės tinklalapis (lenk.).
Liepinės herbas

**Liepinės herbas** () – vienas iš Liepinės miesto simbolių.

## Aprašas
Mėlyname herbo skydo lauke plaukiantis juodas laivas sidabrinėmis burėmis ir sidabrinėmis vėliavomis. Skydo papėdė sidabrinė, iš penkių sidabrinių juostų.

Herbas simbolizuoja tai, kad miestas įsikūręs ant Bebro upės kranto ir buvo vienas iš svarbesnių upinio vandens transporto uostų.

## Istorija
Herbą ir Magdeburgo teises Liepinės miestui suteikė Steponas Batoras 1580 m. gruodžio 8 dieną.
Latgališkoji Vikipedija

**Latgališkoji Vikipedija** () – Vikipedija latgalių tarme. Tai Vikimedijos fondo projektas.

## Istorija
„Wikipedia“ latvių kalba buvo prieinama nuo 2003 m. vasaros.

Darbas ties versija latgalių kalba buvo pradėtas dar 2005 m. gruodį.
Nuo 2005 m. veikė Vikimedijos inkubatoriuje, pradžioje nebuvo paleista, nes neturėjo ISO kodo.

2011 m. kovo 21 m. buvo sukurta latgališkoji Vikipedija su 440 iš inkubatoriaus perkeltų straipsnių.

2019 m. duomenimis, joje patalpinta per 900 straipsnių įvairiomis temomis. 2025 m. birželį buvo 1093 straipsniai.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Latviškoji Vikipedija
* Lietuviškoji Vikipedija
* Žemaitiškoji Vikipedija
Eksfiltracija

**Eksfiltracija** – asmenų ar padalinių pasitraukimas ar išgabenimas iš rajonų, kuriuos kontroliuoja priešas. Eksfiltracija gali būti pagrįsta slėpimusi ir gera maskuote, apgaule, netikėtumu.

Eksfiltracijai priešinga operacija vadinama *infiltracija*.
Vytautas Zalieckas

**Vytautas Zalieckas** (g. 1967 m. birželio 15 d. Deromiuose, Trakų rajonas) – Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Baigė Trakų rajono Tolkiškių aštuonmetę mokyklą, 1986 m. Vilniaus statybos technikumą. Aukštadvario ūkio inžinierius. 2002 m. Vilniaus Gedimino technikos universitete įgijo statybų inžinieriaus kvalifikaciją, 2004 m. edukologijos magistras.

Nuo 2001 m. Vytauto Zalecko ūkininko ūkio savininkas. Nuo 2008 m. Lietuvos miško savininkų asociacijos Trakų skyriaus vadovas.

Lietuvos Valstiečių Liaudininkų sąjungos, Lietuvos socialdemokratų partijos Trakų rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2013 m. sausio 31 d. iki 2014 m. rugpjūčio 5 d. Trakų rajono savivaldybės meras.

Žmona Danutė, vaikai Karolis, Andrius.

## Šaltiniai

|-
Rolandas Makrickas

**Rolandas Makrickas** (g. 1972 m. sausio 31 d. Biržuose) – katalikų arkivyskupas, Vatikano diplomatas, Bažnyčios istorikas.

## Biografija
Mokėsi Biržų 1-ojoje vidurinėje mokykloje (dabar „Atžalyno“).

1990 m. įstojo į Kauno tarpdiecezinę kunigų seminariją.
1991 m. išvyko į Romą, Šv. Kazimiero lietuvių kolegiją, tęsti filosofijos ir teologijos studijas Popiežiškajame Grigaliaus universitete.

1996 m. liepos 20 d. įšventintas kunigu (pirmąsias šv. Mišias aukojo Biržų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčioje, Panevėžio vyskupija).

1996–2001 m. – Vilniaus arkikatedros bazilikos rezidentas.

1996–2001 m. Lietuvos Vyskupų Konferencijos generalinio sekretoriaus padėjėjas bei Jubiliejinių Krikščionybės 2000-ųjų Metų Jubiliejaus komiteto atsakingasis sekretorius.

2001–2006 m. tęsė Bažnyčios istorijos bei Bažnyčios teisės studijas Popiežiškajame Grigaliaus universitete, kur 2004 m. apsigynė Bažnyčios istorijos daktaro laipsnį.

2003–2006 m. studijavo Popiežiškoje bažnytinėje akademijoje.

2006–2009 m. dirbo Apaštalinėje Nunciatūroje Tbilisyje, Vatikano atstovybėje Gruzijai, Armėnijai ir Azerbaidžanui.

2009–2013 m. dirbo Apaštalinėje Nunciatūroje Stokholme, Vatikano atstovybėje Švedijai, Suomijai, Danijai, Islandijai ir Norvegijai.

2013–2017 m. dirbo Apaštalinėje Nunciatūroje Vašingtone, Vatikano atstovybėje Jungtinėse Amerikos Valstijose,  aptarnavo Vašingtono lietuvių Šiluvos Švč. Mergelės Marijos koplyčią.

2017–2019 m. *Charge d`Affaires a.i.* Apaštalinėje Nunciatūroje Gabone bei Patarėjas Apaštalinėje Nunciatūroje Kongo Respublikoje (Brazavilis).

2019 m. paskirtas į Šventojo Sosto Valstybės Sekretoriatą Vatikane.

2021 m. gruodžio 15 d. popiežius Pranciškus paskyrė Popiežiškosios Švč. Mergelės Marijos didžiosios bazilikos Romoje (Basilica Papale di Santa Maria Maggiore) nepaprastuoju komisaru.
 
2023 m. vasario 11 d. popiežius Pranciškus paskyrė jį tituliniu Tolentino arkivyskupu.

2023 m. balandžio 15 d. Vatikano Valstybes Sekretoriaus, Jo Eminencijos Kardinolo Pietro Parolin pašventintas vyskupu Popiežiškojoje Švč. Mergelės Marijos didžiojoje bazilikos Romoje. Koncelebravo Vatikano Valstybės Sekretoriato Sostitutas Arkivyskupas Edgaras Pena Parra ir Švč. M. Marijos didžiosios bazilikos Arkikunigas Jo Eminencija Kardinolas Stanislaw Rylko.

2024 m. spalio 6 d. Popiežiaus Pranciškaus paskirtas kardinolu. Konsistorija įvyko 2024 m. gruodžio 7 d. švenčiant Švenčiausios Mergelės Marijos Nekaltojo prasidėjimo iškilmes.

2025 m. liepos 4 d. popiežius Leonas XIV R. Makricką patvirtino naujuoju Švč. Mergelės Marijos Didžiosios bazilikaos (*Santa Maria Maggiore*) Romoje arkikunigu.

## Bibliografija
* Šv. Sostas ir Lietuva. Lietuvos valstybės atgimimas Miuncheno Apaštališkosios Nunciatūros 1915–1919 metų archyviniuose dokumentuose. () 2006 m.

## Nuorodos
* Sunkiausiais šio amžiaus išbandymas
* Nežinomas Popiežius?
* Penkios dienos ir šimtas metų...
* https://www.lrt.lt/naujienos/pasaulyje/6/1092301/monsinjoro-makricko-paskyrimas-toli-nuo-sensacijos-taciau-pasitikejima-rodantis-zenklas

## Šaltiniai
10.↑https://www.vaticannews.va/lt/vatikanas/news/2024-10/tarp-busimu-kardinolu-arkivyskupas-r-makrickas.html
Kopakabana (Bolivija)

**Kopakabana** (, ) – miestas šiaurės vakarų Bolivijoje, La Paso departamente, Titikakos ežero pakrantėje. Manko Kapako provincijos centras. Miestas išsidriekęs tarp kalnų, 155 km nuo La Paso. Kopakabana yra svarbus turistinis ir religinis šalies centras.

Miesto įžymybė – Kopakabanos Šv. Mergelės bazilika, pastatyta 1619 m. Po sekmadienio mišių prie jos vyksta neįprastas ritualas – automobilių (kurie ta proga puošiami gėlėmis, vainikais) šventinimas. Taip pat vystomi tradiciniai amatai, vyksta indėnų šventės. Iš Kopakabanos prieplaukos rengiamos ekskursijos į Saulės ir Mėnulio salas.

## Istorija

Ilgai manyta, kad miesto pavadinimas kilo nuo aimarų kalbos žodžių *kota kahuana*, reiškiančių „vaizdas į ežerą“. Tačiau dabar manoma, kad *Kotakawana* vadinta indėnų vaisingumo deivė.

Iki ispanų užkariavimo, Kopakabana buvo religinis centras. 1538 m. čia pradėjo veikti dominikonai, vėliau augustiniečiai. Pasakojama, kad indėnas Fransiskas Titu Jupankis (Huaina Kapako palikuonis) padaręs Mergelės Marijos paveikslą, kuris pagarsėjęs savo šventomis galiomis. Nuo to meto, Kopakabana tapo svarbiausiu religiniu centru šalyje.


Image:Church of copacabana.jpg|Bazilika
Image:Colorful_street_in_Copacabana_October2007.jpg|Spalvinga gatvelė
Image:Bautismo de autos frente a Catedral de CC (4).JPG|Automobilių šventinimas


## Šaltiniai
Mickūnai (Vilnius)

**Mickūnai** – pietinė Vilniaus miesto savivaldybėje, esanti į pietryčius nuo Salininkų, piečiau Kuzmiškių. Vilniaus–Lydos geležinkelis vakaruose Mickūnus skiria nuo Salininkų ir Kelmijos. Aptarnauja 82 nr. autobusas (Avinėlių st.).

## Istorija

Iki XX a. pab. Mickūnai buvo kaimas Juodšilių apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mykolinė (Vilnius)

**Mykolinė** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, 1 km į šiaurės vakarus nuo Antavilių, 1 km į vakarus nuo Miškonių, Nemenčinės miške. Šiaurinė gyvenvietės dalis išlikusi Vilniaus rajone.

## Šaltiniai
Mileišiškės

**Mileišiškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto šiaurės rytuose, į šiaurę nuo Sapieginės. Rajonas apsuptas Pavilnių regioninio parko miškų ir kalvų. Pietuose siaura ir vingiuota Mileišiškių gatve jungiasi su Sapiegine ir Antakalniu, pietryčiuose pereina į Rokantiškių kapines ir Rokantiškių rajoną, šiaurėje ribojasi su Pylimėliais, Saulėtekiu. Būdingi kolektyviniai sodai, yra individualių gyvenamųjų namų. Svarbiausios gatvės – Mileišiškių, Pragiedrulių, Šatrijos Raganos, Anapilio, Viršupio. Rajoną sudaro Mileišiškių, Viršupio, Pragiedrulių, Žirgo sodų bendrijos.

Mileišiškes aptarnauja 114 ir 115 maršrutų autobusai.

## Istorija

1931 m. Mickūnų valsčiaus Mileišiškių kolonijoje gyveno 50 gyventojų.

## Šaltiniai
Naujakiemis (Paneriai)

**Naujakiemis** (arba ***Kazbėjų Naujakiemis***) – pietvakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti 3 km į pietryčius nuo Trakų Vokės, piečiau Kazbėjų, dešiniajame Vokės krante priešais Metropolį.

## Istorija

Iki 1996 m. buvo kaimas Trakų Vokės apylinkėje (Trakų rajonas).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Port Maturinas

**Port Maturinas** () – gyvenvietė Mauricijuje, Rodrigeso salos administracinis centras. Yra salos šiaurinėje dalyje, Indijos vandenyno pakrantėje. Yra jūrų uostas.

Miestelyje yra turgus, autobusų stotis, katalikų ir anglikonų bažnyčios, nedidelė mečetė, kolegija.

## Istorija

Gyvenvietė 1735 m. įkurta prancūzų kolonistų.
Naujoji (Vilnius)

**Naujoji** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Platiniškių. Buvusi rytinė Naujosios viensėdžio dalis.

## Šaltiniai
Nikolajus Gridinas

**Nikolajus Gridinas** (, 1905 m. rugsėjo 1 d. – 2004 m. balandžio 15 d.) – TSKP veikėjas, Lietuvos okupacijos pradžioje atsiųstas iš Maskvos ir dirbęs LKP organuose.

LKP(b) V suvažiavime, vykusiame 1941 m. vasario 5–9 d. buvo tarp 47 CK narių bei tarp 11-kos CK biuro narių ir išrinktas LKP(b) CK sekretoriumi kadrų reikalams (iki 1944 m. gruodžio mėn.), vėliau buvo LKP CK 3-iasis sekretorius.

1947 m. iš Lietuvos atšauktas, dirbo VKP(b) Archangelsko srities komiteto 2-uoju sekretoriumi, 1957 – 1962 m. – Tomsko ekonominio-administracinio rajono Liaudies ūkio tarybos pirmininku. Vėliau buvo TSRS miškų pramonės ministro pavaduotojas kadrams.

Kaip buvusiam TSRS ministro pavaduotojui N. Gridinui Rusijos prezidentas Vladimiras Putinas 2003 m. savo įsaku nustatė iki gyvos galvos mokėti papildomą 3000 rublių dydžio priedą prie pensijos.

## Šaltiniai
Nemėžis (Vilnius)

**Nemėžis** – pietrytinė Vilniaus miesto dalis, esanti prie kelio , piečiau Juodojo kelio. Buvusi vakarinė Nemėžio kaimo dalis. Kolektyviniai sodai.

## Šaltiniai
Padekaniškės

**Padekaniškės** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Pilaitės, rytiniame Gelūžės krante. Iš rytų ribojasi su Pilaite, šiaurės vakaruose – su Kriaučiūnais, šiaurėje – su Varne. Yra autobusų stotelė (63 aut.). Plečiasi nausėdijos.

## Istorija

XIX a. pab. kaimas Riešės valsčiuje, Bieliūnų apylinkėje ir dvaro valdoje. XX a. pab. buvo viensėdis Buivydiškių apylinkėje. Prie Vilniaus prijungtas 1996 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pagiriai (Paneriai)

**Pagiriai** – pietinė Vilniaus miesto dalis, buvusi vakarinė Pagirių kaimo dalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pakupečiai

**Pakupečiai** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo kelio , šiauriau Pupinės. Pakupečiai yra į rytus nuo Salininkų, prie Vilniaus oro uosto pietinio galo ir kelio (Salininkų g.), jungiančio Salininkus ir plentą A15.

Yra autobusų stotelė „Pupinė“ (19, 82 autobusai).

## Istorija

XX a. antroje pusėje – viensėdis Juodšilių apylinkėje, 1969 m. prijungtas prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Paupys (Vilnius)

**Paupys** – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietryčius nuo Senamiesčio, kairiajame Vilnios krante priešais Užupį. Išsidėstęs į rytus nuo Senamiesčio, tęsiasi iki Belmonto ir Markučių, tarp Subačiaus gatvės ir Vilnios upės. Pagrindinės gatvės: Subačiaus, Paupio, Aukštaičių, Paplaujos, Kaukysos, Vilnios takas. Pramoninis rajonas. Buvo verpimo ir audimo fabrikas „Audėjas“.

Pagrindinės VVT stotelės: Subačiaus, Zarasų, Drujos.

## Istorija

Iki 1939 m. buvo žinomas kaip ***Papláuja, Páplavos***. Čia tryško Prūdžių versmės, kurių vanduo nuo XVI a. mediniais vamzdžiais buvo tiekiamas į miestą, sudaryti tvenkiniai. Paupyje XVII a. pr. – XVIII a. vid. veikė popieriaus fabrikas, o XVIII a. pastatytas Tyzenhauzų malūnas. 1897 m. Paupyje gyveno 2965 gyventojai.

Tarybiniais metais pradėtos statyti pramonės įmonės: „Audėjas“ (verpimo ir audimo fabrikas, 1956 m.), elektros matavimo technikos gamykla (1948 m.), bandomoji gamykla „Matas“, Vito kailių gamybinio susivienijimo pagrindinė įmonė (1946–1964 m.), II gelžbetoninių konstrukcijų gamykla (1956 m.). Nuo 1959 m. veikė Felikso Dzeržinskio namas-muziejus.

## Šaltiniai
Pavilionys (Fabijoniškės)

**Pavilionys** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės vakarus nuo miesto centro, šiauriau Fabijoniškių, rytinėje kelio  pašonėje. Būdingi naujos statybos daugiabučiai (prie Vėtrungių gatvės) ir nuosavų namų rajonai (prie M. Lietuvio gatvės). Senųjų Pavilionių pastatų likę šalia Ukmergės plento.

Pavilionis aptarnauja 40, 52 ir 87 maršrutų miesto autobusai.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Pavilionių (Podvilancų) kaimas ir užusienis Riešės valsčiuje Bukiškio apylinkėje, priklausė Bukiškio Radvilavičių dvarui. Tarybiniais laikais – kaimas Avižienių apylinkėje. Prie Vilniaus prijungtas 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pavilionys (Pašilaičiai)

**Pavilionys** (arba ***Perkūnkiemis***) – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės vakarus nuo miesto centro, tarp Pašilaičių pietuose ir Tarandės šiaurėje. Yra prie Vakarinio aplinkkelio ir kelio į Gineitiškes, į vakarus nuo Ukmergės gatvės (). Kitapus jos yra Pavilionys Fabijoniškių seniūnijoje.

XX a. pab. – XXI a. pr. Pavilionyse pastatytas didelis daugiaaukščių pastatų kvartalas, pavadintas Perkūnkiemiu. Senojo kaimo liekanos išlikusios Edinburgo gatvėje ir prie Ukmergės plento.

Pavilionis aptarnauja 3G, 5, 32, 52, 87, 118, ir 125 maršrutų miesto autobusai, netoliese yra Skalvių žiedas.

## Istorija

Miesto dalis sudaryta prijungus Buivydiškių apylinkei priklausiusį kaimą. Kita Pavilionių dalis Fabijoniškių seniūnijoje sudaryta prijungus Avižienių apylinkės kaimą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pagubė

**Pagubė** – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto šiaurės vakaruose, Verkių seniūnijoje, į šiaurę nuo Balsio ežero. Pietryčiuose ribojasi su Krakiškėmis, šiaurėje – su Sakališkėmis, iš pietų ir vakarų supa Gulbino miškas (Verkių regioninis parkas, rytuose plyti laukai. Netoliese telkšo Balsio ir Gulbino ežerai. Kolektyviniai sodai, individualūs gyvenamieji namai, kotedžai.

Pagubę aptarnauja 36, 65 (Pagubės, Gulbinų st.) ir 76 (Pagubės sodų st.) maršrutų autobusai.

## Istorija

Iki 1996 m. – kaimas Riešės apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petropavlovsko valsčius

**Petropavlovsko valsčius** (, , po I pasaulinio karo Liepinės valsčius) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Suvalkų gubernijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras – Liepinė. 3031 gyventojas (1900 m.).

## Istorija

Valsčius įkurtas 1870 m. gegužės 31 d. iš dalies Kuriankos valsčiaus kaimų ir miesto teisių netekusios Liepinės. 1913 m. valsčius dar minimas dokumentuose, bet po I pasaulinio karo 1921 m. vietoje šio valsčiaus minimas tik Liepinės valsčius.

|-
| 1888 ||   || 3247 ||  || ||
|-
|}

## Tautinė sudėtis
 
1888 m.:
* Lenkai – 74,9 %
* Žydai – 16,0 %
* Baltarusiai – 9,0 %

## Šaltiniai

* [Valsčiaus aprašymas [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom VIII (Perepiatycha – Pożajście) z 1887 m. (lenk.)]
* Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej – Tom V – Województwo Białostockie, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Varšuva 1924 m.
* [Valsčiaus aprašymas [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom XV, cz. 1 (Abablewo – Januszowo) z 1900 m. (lenk.)]
Platiniškės (Vilnius)

**Platiniškės** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Pilaitės. Tai buvusi pietinė Platiniškių kaimo dalis. Veikė Platiniškių pagrindinė mokykla.

## Šaltiniai
Plytinė (Vilnius)

**Plytinė** – vakarinė Vilniaus miesto savivaldybėje, įsikūrusi į šiaurę nuo Gėlužės ežero, 2 km į vakarus nuo Buivydiškių. Būdingi nausėdijų kvartalai, senojo kaimo ribos išnykusios.

## Istorija

Iki 1996 m. – kaimas Buivydiškių apylinkėje, dalimis prijungtas prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Prašiškės

**Prašiškės** – šiaurinė Vilniaus miesto dalis, esanti miesto paribyje prie kelio , 2 km į šiaurės vakarus nuo Santariškių, dabar faktiškai susiliejęs su Skersine ir Vanagine.

Prie plento yra stotelė „Prašiškės“, kur stoja 26 ir 87 nr. autobusai.

## Istorija

XX a. pradžioje buvo gatvinis kaimas Riešės valsčiuje, prie kelio Utenon. Prijungtos prie Vilniaus 1987 m. kovo 27 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pupinė

:: *Apie kaimą Vilniaus rajone žr. [[Pupinė (Mickūnai)]]*.

**Pupinė** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į rytus nuo Salininkų, vakarinėje kelio  pašonėje.

## Istorija

Pupinė 1969 m. iš dalies, o 1996 m. galutinai prijungta prie Vilniaus miesto.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pečiukai

**Pečiukai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės vakarus nuo miesto centro, kairiajame Neries krante piečiau Liepynės, prie kelio . Prateka ir Nerin įteka Antavilio upelis, jis Pečiukuose patvenktas. Kolektyviniai sodai (sudaro dvi sodų bendrijos: Konservatorijos sodai ir Lakštingalų sodai). Pietinėje Pečiukų dalyje įsikūrusi Liepynės girininkija (Nemenčinės MU). Šiaurėje Pečiukai ribojasi su Laurų sodais, pietuose – su Karačiūnais. ‎

Pečiukus aptarnauja 17 nr. autobusas (Šilo st.).

## Istorija

Dabartinių Pečiukų vietoje, prie Antavilio ir Neries santakos, buvo Antavilio viensėdis (*Антовилькiй*). 1748 m. minimas Antavilio keltas per Nerį, matyt, irgi buvo šitoje vietoje.

1931 m. Pečiukų užusienyje gyveno 16 žmonių.

## Šaltiniai
Riovonys

**Riovonys** – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti kairiajame Neries krante, į pietvakarius nuo Vilkpėdės, prie geležinkelio Kaunas–Vilnius. Gyvenamasis rajonas. Riovonių troleibusų ir autobusų stotelė yra prie Savanorių prospekto, Vilkpėdėje.

## Istorija

1744 m. vietovė minima sinodo parapijų apraše kaip kaimas Šv. Stepono parapijos ribose () ir 1784 m. Panerių žemės sklypo, priklausiusio Vilniaus katedros kapitulai plane , tarp kitų Panerių rakto kaimų.

1905 m. Rudaminos valsčiaus Riovonių kaime gyveno 90 žmonių. 1931 m. – 82 gyventojai.

## Šaltiniai
Rokantiškės (reikšmės)

**Rokantiškėmis** vadinamos gyvenvietės:
* Vilniaus mieste Naujosios Vilnios seniūnijoje,
* Vilniaus rajone Šatrininkų seniūnijoje.
Rudaminos Kelias

**Rudaminos Kelias** – pietrytinė Vilniaus miesto dalis, esanti 5 km į vakarus nuo Nemėžio, rytinėje kelio , vedančio link Rudaminos, pašonėje.

## Istorija

1996 m. prijungta iš Nemėžio apylinkės prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lydos Kelias

**Lydos Kelias** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti rytinėje kelio  pašonėje, šiauriau Rudaminos Kelio.

## Istorija

1996 m. kaimas iš Nemėžio apylinkės perduotas Vilniui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sakališkės (Vilnius)

**Sakališkės** – šiaurės rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo miesto centro, dešiniajame Neries krante. Šiaurėje ribojasi su Bireliais, šiaurės rytuose – su Ustrone, pietuose – su Pagube. Iš vakarų juosia Verkių regioninio parko miškas, iš rytų – Raudondvario miškas. Kolektyviniai sodai.

Sakališkes aptarnauja 76 nr. autobusas (stotelės „Sakališkės“, „Ąžuolynas“).

## Istorija

Iki 1996 m. Sakališkės buvo viensėdis Riešės apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pylimėliai

**Pylimėliai** – šiaurės rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo Mileišiškių, tuoj į pietryčius nuo Saulėtekio. Apsupti miškų. Būdingi naujos statybos nuosavi namai, kotedžai. Artimiausia VVT stotelė – Senoji Plytinė (Saulėtekyje). Netoliese – Plytinės kartodromas.

## Istorija

1905 m. Mickūnų valsčiaus Pylimėlių kaime gyveno 70 žmonių. 1931 m. – 126 gyventojai.

## Šaltiniai
Raisteliai

**Raisteliai** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Salininkų, Eišiškių plento vakarinėje pašonėje. Supa Raistelių miškas. Yra Panerių girininkija.

Aptarnauja 3, 82 (Rastelių miško st.), 78 (Raistelių st.) autobusai.

## Istorija

Iki XX a. pab. Raisteliai buvo kaimas Juodšilių apylinkėje. Prijungti prie Vilniaus 1987 m. kovo 27 d.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sergio Pérez

**Serchijus Peresas Mendosa** (*Sergio Pérez Mendoza*, g. 1990 m. sausio 26 d. Gvadalacharoje) – Formulės 1 lenktynininkas iš Meksikos. S. Perez nuo 2021 m. yra „Red Bull Racing“ komandos narys.

Sergio brolis Antonio Pérez yra buvęs NASCAR Corona Series čempionas.

## Karjera
Savo profesionalaus lenktynininko karjerą Sergio pradėjo JAV Barber Pro Series čempionate 2004 m. Vėliau du sezonus jis praleido Formula BMW ADAC čempionate. 2006 metais meksikietis startavo dvejose A1 Grand Prix varžybų lenktynėse. 2007–2008 metais Sergio lenktyniavo Didžiosios Britanijos Formulės 3 čempionate. Pirmais metais jis tapo nacionalinės klasės nugalėtoju. Nuo 2008 iki 2010 m. Sergio dalyvavo GP2 serijos lenktynėse. 2010 m. sezone jis pelnė 5 pergales ir tapo vicečempionu.

2011 m. sezone jis debiutavo Formulės 1 lenktynėse „Sauber“ ekipoje.

2012 m. rugsėjo 28 d. buvo paskelbta, kad po 2012 m. sezono meksikietis pereis į „McLaren“ ekipą.McLaren ekipa nusprendė nepratęsti sutarties su S. Perezu, tačiau padėjo jam ieškoti kitos komandos.

2013 metų gruodžio 12 d. pasirašė kontraktą su „Force India“ ekipa. Po 2016 m. Malaizijos Grand Prix, Pérez patvirtino, kad pratęsė kontraktą su „Force India“ komanda 2017 m. Formulės 1 sezonui. 2019 metų rugpjūčio mėnesį Racing Point komanda pratęsė sutartį dar trim metams iki 2022 metų pabaigos.

2021 m. pradžioje „Red Bull“ paskelbė, kad pasirašė sutartį su meksikiečiu.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė 

## Šaltiniai
Jérôme d'Ambrosio

**Jérôme d’Ambrosio** (g. 1985 m. gruodžio 27 d.) – automobilių sporto lenktynininkas iš Belgijos. Nuo 2011 m. sezono jis lenktyniauja Formulės 1 ekipoje Virgin Racing.

## Karjera
Nuo 1995 iki 2002 m. Jerome lenktyniavo kartingų čempionatuose. Jis tris kartus tapo Belgijos čempionu, bei 2002 m. nugalėjo pasaulio taurę Formula A klasėje.

2003 m. belgas debiutavo Formula Renault čempionate ir tapo čempionu. Vėliau iki pat 2006 m. jis dalyvavo įvairių šalių Formula Renault čempionatuose. 2007 m. jis debiutavo ir nugalėjo International Formula Master pirmenybėse. Nuo 2008 iki 2010 m. Jerome dalyvavo GP2 serijos lenktynėse. 2008–2009 m. Azijos serijos klasėje jis užėmė antrąją vietą.

2010 m. sezonui jis tapo Formulės 1 Virgin Racing ekipos lenktynininku bandytoju, o nuo 2011 m. tapo šios ekipos lenktynininku.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Narain Karthikeyan

**Narain Karthikeyan** (tam. *குமார் ராம் நாராயண் கார்த்திகேயன்*, g. 1977 m. sausio 14 d.) – Formulės 1 lenktynininkas iš Indijos. 2011 m. jis lenktyniauja Hispania Racing F1 Team komandoje.

## Karjera
Indas savo sportininko karjerą pradėjo 1992 m. Iki 2004 m. Narain lenktyniavo tokiuose čempionatuose kaip Formula Asia, Formulės 3 pirmenybėse, Formula Nippon, Formula Nissan pasaulio serijos lenktynėse. 2005 m. jis debiutavo Formulėje 1 – visą sezoną lenktyniavo Jordan Grand Prix komandoje. Kitus du sezonus indas praleido Williams F1 komandos lenktynininko bandytojo vietoje.

Nuo 2007 iki 2009 m. Narain dalyvavo A1 Grand Prix čempionate. 2009 m. startavo 24 val. Le Mano lenktynėse, o 2010 m. – Superleague Formula pirmenybėse.

2011 m. sezone jis vėl grįžo į Formulę 1 – Hispania Racing F1 Team ekipą.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali sportininko svetainė
Michailas Čiblys

**Michailas Čiblys** (, g. 1896 m. lapkričio 28 d. Nederkuluose, Kuršo gubernija – 1943 m. sausio 29 d. Maskvoje) – LKP veikėjas, okupavus Lietuvą aktyviai dirbęs partiniuose organuose.

M. Čiblys nuo 1924 m. buvo pogrindinės LPK narys. 1940 m. tapo LKP(b) CK pramonės ir transporto skyriaus vedėju. 1941 m. kovo 8 d. išrinktas LKP(b) CK sekretoriumi pramonei.

Prasidėjus Vokietijos-TSRS karui, pasitraukė į TSRS gilumą, dirbo Jaroslavlio audimo fabrike „Красный перевал“.

1942 m. liepos 18 d. suimtas NKVD, apkaltintas tėvynės išdavyste, TSRS NKVD Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirties bausme ir sušaudytas. 1956 m. reabilituotas.

## Šaltiniai
Amrelis

**Amrelis** () arba **Amaravalis** – miestas vakarų Indijoje, Gudžarato valstijoje, Kathiavaro pusiasalyje, į pietvakarius nuo Ahmadabado. Tekstilės (medvilnės), odos pramonė. Amatinė sidabro dirbinių gamyba. Remontuojama oro uostų ir geležinkelio įranga.

## Istorija

Manoma, kad dabartinio miesto vietoje buvo 534 m. minimas Anumandžio miestas. Sanskrito šaltiniuose miestas vėliau vadintas Amravaliu. XIX a. priklausė Gaekvadų dinastijai.

## Šaltiniai
Amroha

**Amroha** (, ) – miestas šiaurės Indijoje, Utar Pradešo valstijoje, į rytus nuo Delio, prie Soto upės. Geležinkeliai į Delį, Moradabadą. Tekstilės, cukraus pramonė. Audimo, puodininkystės amatai. Amoroha nuo seno garsėja kaip mangų auginimo centras.

Yra Šeicho Sadu šventykla, mečetė, Gangos šventykla ir kt.

## Šaltiniai
Ananjis

**Ananjis** () – miestas vidurio Italijoje, Lacijuje, Frozinonės provincijoje, 66 km į pietryčius nuo Romos. Farmacijos, maisto, tekstilės pramonė.

Miestas pasižymi viduramžiškos architektūros paveldu. Yra XI a. pab. romaninė Šv. Marijos katedra su freskomis (vieni geriausių romaniško/bizantiško meno pavyzdžių Italijoje). Taip pat yra popiežiaus Bonifaco VIII rūmai, 1163 m. pastatyti komunaliniai rūmai, viduramžiškas *Casa Gigli* pastatas. Tuoj į pietus nuo Ananjo yra romėnų gyvenvietės *Villa Magna* liekanos.

## Istorija

Miesto teritorija gyvenama nuo priešistorinių laikų. Antikiniais laikais miestas buvo hernikų genties religinis centras. Romėnai miestą vadino *Anagnia*, jo apylinkėse Romos didikai praleisdavo vasaras. V a. miestas tapo vyskupijos centru. IX a. deivės Cereros šventyklos vietoje pradėta statyti katedra. XI–XIII a. Ananyje dažnai gyvendavo popiežiai. Vėliau popiežių rezidenciją perkėlus į Avinjoną, miesto reikšmė sumenko.

## Galerija

Image:Vue d'ensemble cathédrale Santa-Maria d'Anagni.JPG|Katedra
Image:Palazzo della Ragione 2.JPG|Popiežių rūmai
Image:Anagni01.jpg|Senamiesčio gatvelė
File:Porta Anagni.JPG|Miesto vartai 


## Šaltiniai