open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oranjės karys

**Oranjės karys** – režisieriaus Paul Verhoeven 1977 m. sukurtas karinis filmas, nominuotas Auksiniam gaubliui geriausio užsienio filmo kategorijoje. Kainavęs 5 milijonus guldenų, jis buvo brangiausias iki tol sukurtas Olandijos filmas.

2010 m. filmo motyvais Olandijoje buvo sukurtas miuziklas.

## Turinys

Ketvertas studentų – Erikas, Gusas, Janas ir Aleksas, – susipažinę Leideno universitete, prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, atsiduria skirtingose barikadų pusėse. Kartas nuo karto jų keliai susikerta ir jiems tenka susidurti tiesiogiai vienas prieš kitą. Aleksas ir Janas karo pradžioje prisijungia prie Olandijos kariuomenės, o kuomet  šalį užpuola Vokietija, tą patį mėgina padaryti ir Erikas su Gusu, tačiau šalis netikėtai greitai kapituliuoja, o karalienė Vilhelmina pabėga į Angliją. Aleksas, kurio motina vokietė, įstoja į SS, o žydas Janas, buvęs universiteto bokso čempionas, prisijungia prie Pasipriešinimo judėjimo judėjimo, tačiau, nepavykus pabėgti į Angliją, sugaunamas ir po kankinimų sušaudomas.

Eriko draugas Robis, taip pat priklausantis Pasipriešinimo judėjimui, sandėliuke slepiamu siųstuvu perduoda žinias į Londoną, tačiau susekamas ir, bijodamas dėl savo sužadėtinės žydaitės Ester, priverstas bendradarbiauti su vokiečiais.

Erikas ir Gusas sugeba nusigauti į Angliją, kur gauna tiesioginį karalienės pavedimą. Gusas grįžta į Olandiją, kur priverstas pasinaudoti Robio paslaugomis. Kol Erikas supranta, kad draugas tapo išdaviku ir bando išgelbėti Gusą, operacija nutrūksta ir šis lieka šalyje, o Erikui pavyksta grįžti į Angliją. Po kurio laiko Gusas gatvėje nušauną Robį, tačiau nespėja pabėgti ir yra suimamas, o vėliau nukirsdinamas.

Anglijoje Erikas tampa bombonešio lakūnu, tuo tarpu Aleksas Rusijoje žūna nuo granatos sprogimo. Karui pasibaigus, karalienė grįžta į šalį lėktuvu, pilotuojamu Eriko. Iš visų buvusių savo draugų jis randa gyvą tik Ester, kuri gyventojų kaltinama kolaboravimu su vokiečiais.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Rutger Hauer – Erikas
* Jeroen Krabbé – Gusas
* Susan Penhaligon – Siuzana
* Edward Fox – pulkininkas Rafelis
* Derek de Lint – Aleksas
* Huib Rooymans – Janas
* Eddy Habbema – Robis
* Belinda Meuldijk – Ester
* Andrea Domburg – karalienė Vilhelmina

## Apdovanojimai
* Auksinis gaublys – geriausio užsienio filmo nominacija
* Los Andželo filmų kritikų asociacijos apdovanojimas – geriausias užsienio filmas
* Niujorko filmų kritikų bendrijos apdovanojimas – geriausio užsienio filmo nominacija
Boccaccio '70

** Boccaccio '70** – 1962 m. sukurta kino antologija, kurią sudaro 4 atskiri segmentai, režisuoti skirtingų režisierių. Juose nagrinėjami skirtingi meilės ir moralės aspektai šiuolaikinėje Italijoje, tačiau pateikti Džiovanio Bokačo stiliumi. Kiekviena dalis yra atskiras pilno metražo filmas.

Visos 4 filmo dalys buvo demonstruojamos tik gimtinėje, tuo tarpu užsienio rinkoms buvo pateiktas filmas iš 3 epizodų, atsisakius režisieriaus M. Monticelli sukurtos dalies. Solidarizuojantis su kolega, kiti trys režisieriai nedalyvavo juostą pristatant Kanų kino festivalyje.

## Filmo turinys

„Renzo ir Lučiana“ (rež. M. Monticelli)

Juostos centre – dviejų neturtingų jaunavedžių istorija, kurie įvairiais būdais mėgina nuslėpti savo vedybas bei galimą nėštumą nuo darbdavio.

„Daktaro Antonijo pagundos“ (rež. F. Fellini)

Siurrealistinis pasakojimas apie vaikiną, prieš kurio buto langą atsiranda gerti pieną skatinanti reklama su įspūdingų formų švedų aktorės Anitos Ekberg atvaizdu. Manydamas, kad tai kenkia visų ir jo paties moralei, vyras nusprendžia imtis priemonių, kad ši būtų pašalinta.

„Darbas“ (rež. L. Visconti)

Filmo centre – nuobodžiaujančių aristokratų pora. Jis, priklausomas nuo uošvio turtų, įsivelia į istoriją su prostitutėmis ir visais būdais mėgina ją užgniaužti. Ji, norėdama įrodyti tėvui ir vyrui, jog gali būti savarankiška moteris, nusprendžia susirasti darbą.

„Loterija“ (rež. V. De Sica)
Gražuolė Zoja, svajojanti praturtėti ir pakeisti savo gyvenimą, mugėje organizuoja loteriją, kurios prizas – ji pati.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marisa Solinas – Lučiana
* Germano Gilioli – Renzo
* Peppino De Filippo – daktaras Antonijus
* Anita Ekberg 
* Tomas Milian – Otavijus
* Romy Schneider – Pupė
* Sophia Loren – Zoja
FIFA moterų pasaulio taurė

**[[FIFA]] moterų pasaulio taurė** () – stipriausių planetos moterų futbolo rinktinių turnyrai, kuriuose dalyvauja FIFA narės. Čempionatas rengiamas kas ketverius metus nuo 1991 m. Iš viso iki 2023 m. buvo surengti 9 skirtingi turnyrai, kurių nugalėtojomis tapo 5 skirtingos komandos. Sėkmingiausios iš jų yra JAV futbolininkės (nugalėjusios 1991, 1999, 2015 ir 2019 m.). Dar du kartus čempionatą laimėjo Vokietijos, po vieną – Japonijos , Norvegijos ir
Ispanijos sportininkės.

Finaliniame turnyre dalyvauja 32 komandos (30 pagal kvalifikacines varžybas ir 2 komandos šeimininkės).

## Apdovanojimai
Kaip ir vyrų pasaulio čempionatuose, šiuose turnyruose yra skiriami turnyro apdovanojimai:
* **Auksinis batelis** įteikiamas daugiausiai įvarčių pelniusiai žaidėjai.
* **Auksinis kamuolys** įteikiamas geriausiai turnyro žaidėjai (renka žurnalistų atstovai).
* **Auksinės pirštinės apdovanojimą** gauna geriausia turnyro vartininkė.
* **FIFA Fair Play apdovanojimas** įteikiamas garbingiausiai žaidusiai rinktinei.
* **Gražiausią futbolą žaidžiančios komandos** apdovanojimą gauna komanda, labiausiai džiuginusi žiūrovus savo gražiu žaidimu. Už šio apdovanojimo nugalėtoją gali balsuoti visi žiūrovai.

## Rezultatai

## Daugiausiai įvarčių pelniusios žaidėjos

## Nuorodos

* FIFA svetainė
Vilkaičių geomorfologinis draustinis

**Vilkaičių geomorfologinis draustinis** – valstybinės reikšmės saugoma gamtos teritorija Plungės rajono savivaldybėje, Žlibinų seniūnijoje. Draustinio pietinis pakraštys remiasi į kelią Kantaučiai–Vilkaičiai, šiaurėje ribojasi su Drūkčių ežeru ir Abokais.

Draustinis įsteigtas 1992 m. rugsėjo 24 d., siekiant išsaugoti moreninį kalvyną Žemaičių aukštumoje. Užma 846 ha plotą. Teritorija priskirta Žemaitijos nacionalinio parko direkcijai. 

Draustinio kraštovaizdis atviras, jame vyrauja pievos ir ganyklos. Draustinio gyvūnija ir augalija mažai tyrinėta. Čia gyvena kelios bebrų šeimos. Iš retesnių gyvūnų užregistruota pilkoji gervė, griežlė, vapsvaėdis, juodoji meleta, paprastoji medšarkė. Auga raudonoji gegūnė.

## Geologija

Draustinyje žemės paviršius unikalus tuo, kad susidarė paskutiniojo ledyno ledoskyros ruože. Pradėjęs intensyviai tirpti ir trauktis nuo iškilios Žemaičių aukštumos ledynas tarsi „perplyšo“ Telšių–Varnių ruože, kur susiformavo smėlingas Germanto ir pelkėtas Biržulio duburiai. Nuo jų į vakarus besitraukiantis Minijos liežuvis sudarė vakarinį Žemaičių aukštumos šlaitą, o Virvytės vardu vadinamas ledyno liežuvis – šiaurės rytinį.

Draustinio šiaurinėje dalyje vyrauja šiaurės vakarų pietryčių kryptimi ištįsę moreniniai gūbriai su pelkėtais pažemėjimais tarp jų. Viename jų telkšo nedidelis Endriuškos ežerėlis. Gūbriai sudėtingi, tai yra su aukštomis iš morenos arba iš žvirgždingo smėlio supiltomis kalvomis ant jų keterų. Šiaurės rytuose matomos ovalios formos kalvos, apsuptos pelkėtų duburių. Gūbriai rodo tirpusio liežuvio ilgesnio postovio ruožus. Pietinės dalies reljefas įvairiai kalvotas–daubotas.

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Gintarė Novickienė

**Gintarė Novickienė (mergaut. pav. Paulauskaitė)** (g. 1991 m. sausio 13 d. Mažeikiuose) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos jaunių (iki 18 metų) šachmatų čempionė (2007 m.), Lietuvos jaunimo (iki 20 metų) šachmatų vicečempionė (2007 m.), Lietuvos moterų šachmatų rinktinės narė, Moterų šachmatų olimpietė.

## Biografija
Studijavo Vilniaus Gedimino technikos universitete.

Lietuvos šachmatų lygos dalyvė, „Vilniaus fortas“ pirmosios komandos (Dominyka Batkovskytė, mfm Vesta Kasputė ir Gintarė Paulauskaitė) narė, „MRU-Vilniaus Fortas“ komandos (Deimantė Daulytė, Salomėja Zaksaitė, Dominyka Batkovskytė ir Gintarė Paulauskaitė) narė, Mažeikių šachmatininkų klubo „Matas“ narė ir vieno iš trenerių G. Paulausko auklėtinė [Petuchovskis; Sakalauskas]. Mažeikiuose vykdomų Žemaitijos šachmatų turnyrų daugkartinė prizininkė, Mažeikių šachmatų klubo „Matas“ daugkartinė komandos dalyvė ir prizininkė. 3 metus iš eilės dalyvavo Europos čempionate ir pelnė aukštas vietas ne tik savo amžiaus grupėse. Šiaulių sporto mokyklos „Dubysa“ auklėtinė

## Pasiekimai
* 2005 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Belforas (Prancūzija): 5 taškai, 53 vieta tarp 75 dalyvių
* 2005 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Herceg Novis (Juodkalnija): 5 taškai, 19 vieta tarp 51 dalyvių
* 2005; 2021 m. Lietuvos greitųjų šachmatų moterų čempionatuose   iškovojo sidabro,  o 2007  m.  - bronzos medalius.
* 2006 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Herceg Novis (Juodkalnija): 4 taškai, 38 vieta tarp 62 dalyvių
* 2007 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Šibenikas (Kroatija): 6 taškai, 8 vieta tarp 71 dalyvių
* 2012 m. 40-oji Moterų šachmatų olimpiada, Stambulas (Turkija): 5½ taško
* 2013 m. Europos klubų taurės moterų varžybos, Rodas (Graikija)
* 2014 m. Tarptautinis šachmatų festivalis Riga Technical University Open 2014 (Ryga, Latvija), D Turnyras: 1 vieta
* 2014 m. XXXIV tarptautinis šachmatų turnyras „Plungė 2014” nugalėtoja, 1 vieta tarp moterų (5,5 tšk.), 16 vieta bendrojoje įskaitoje
* 2014 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 6 vieta
* 2017  m.  Lietuvos žaibo šachmatų moterų čempionate  laimėjo  bronzos medalį.

## Šaltiniai
Konstantinas Sarsanija

**Konstantinas Sarsanija** (; 1968 m. birželio 11 d., Maskvoje – 2017 m. spalio 7 d. ten pat) – buvęs Rusijos futbolininkas, futbolo agentas, treneris.

## Žaidėjo karjera
Pradėjo žaisti Maskvos „Dinamo“ vaikų ir jaunimo sporto mokykloje. TSRS pirmenybėse žaidė už pirmosios ir antrosios lygų klubus. Vėliau atvyko į Prancūziją. 1990–1993 m. žaidė „USL Dunkerque” ir „Armantjer“ futbolo klubuose.

## Trenerio karjera
Nuo 1994 m. profesionalus futbolo agentas. 1998 m. gavo FIFA licenciją.
Po žaidėjo karjeros pabaigos dirbo FK Vladikaukazo „Alanija“ vadybininku. 2006–2008 m. sezonais dirbo Maskvos „Sportakademklub“ vyriausiuoju treneriu. Tuo pat metu dirbo sporto direktoriumi Sankt Peterburgo „Zenit“ komandoje ir klubo prezidento patarėju žaidėjų perėjimų klausimais. 2008–2009 m. treniravo „FK Himki“. 2009 m. dirbo sporto direktoriumi Maskvos „Dinamo“.
2010 m. vasario 10 d. paskirtas Rusijos futbolo sąjungos prezidento Sergejaus Furusenko patarėju. 2010–2011 m. dirbo FK Voroniežo „Fakel“ klubo vyriausiuoju treneriu . 2012 m. tapo šio klubo prezidentu. 2013–2017 m. dirbo „FK Atlantas Klaipėda“ vyriausiuoju treneriu. 2017 m. gegužės 27 d. tapo FK Zenit Sankt-Peterburg sporto direktoriumi.

## Galerija

Vaizdas:Sarsanija atminimo.jpg|Atminimo lenta Klaipėdos centriniame stadione


## Išnašos

## Nuorodos
*
Stasiūnaitė

* Vida Stasiūnaitė (g. 1953 m.) – politikė
* Aušra Stasiūnaitė-Čepulkauskienė (g. 1952 m.) –  operos solistė 
* Lina Stasiūnaitė (g. 1977 m.) –  šachmatininkė
Pašėlęs Maksas: Įtūžio kelias

** Pašėlęs Maksas: Įtūžio kelias** () – 2015 m. sukurtas postapokaliptinis fantastinis filmas.

2016 m. vasario 28 d. šis filmas gavo 6 Oskaro apdovanojimus ir tapo pirmuoju šia premija apdovanotu filmu iš „Pašėlęs Maksas“ serijos.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tom Hardy – Maksas
* Charlize Theron – imperatorė Furioza
* Nicholas Hoult – Noksas
* Hugh Keays-Byrne – Nemirtingasis Džo
* Rosie Huntington-Whiteley 
* Riley Keough
* Zoë Kravitz
* Abbey Lee

## Turinys

Vienišas klajūnas Maksas, keliaujantis po dykumą, patenka į nelaisvę Citadelės – miesto, stovinčio dykvietės viduryje virš vandens šaltinio, – gyventojams. Čia viskam vadovauja diktatorius Nemirtingasis Džo, pavaldinių laikomas dievo įsikūnijimu. Maksas tampa kraujo donoru sergantiems Džo kariams.

Tuo metu Džo kariams vadovaujanti Furioza pabėga kartu jo haremu – 5 žmonomis. Ją besivejantieji kartu pasiima ir Maksą, tačiau šiam pavyksta išsilaisvinti ir prisidėti prie Furiozos...
Burao

**Burao** (, ) – miestas šiaurės Somalyje, nepripažintoje Somalilando valstybėje, kalnų slėnyje, prie Togdero vadžio. Togdero regiono centras. Yra oro uostas, plentai į Berberą, Galkają. Prekybinis centras. Amatai (kilimų, tekstilės gaminių audimas).

## Istorija

Burao mieste 1991 m. gegužės 18 d. paskelbta Somalilando nepriklausomybė.
Mano ponia

**Mano ponia** () – 1964 m. Italijoje sukurta komedija. Filmą sudaro 5 atskiri segmentai („Paukštelis“, „Eritrėja“, „Mano brangūs (mylimieji)“, „Lučiana“ ir „Automobilis“), režisuoti 3 skirtingų režisierių. Visuose juose pagrindinius vaidmenis atliko aktoriai Alberto Sordi ir Silvana Mangano.

Epizodą „Eritrėja“ 1987 m. savo filmui „Rimini Rimini“ vėliau panaudojo režisierius Sergio Corbucci.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Alberto Sordi
* Silvana Mangano
* Claudio Gora
* Maria Tedeschi
* Mino Doro
Romos auksas (filmas)

**Romos auksas** () – 1961 m. sukurta nespalvota karinė drama, paremta tikrais faktais apie Romos geto likvidavimą 1943 m spalį. Juostos filmavimas buvo vykdomas autentiškoje pasakojamiems įvykiams vietoje.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Gerard Blain – Davidas
* Anna Maria Ferrero – Džulija
* Jean Sorel – Masimo
* Andrea Checchi – Ortona
* Paola Borboni – Roza
* Umberto Raho – Benjaminas
* Filippo Scelzo – Liudvikas

## Turinys

1943-ųjų metų spalį Romos geto vadovui vokiečiai paskelbė ultimatumą: jei šie per trumpą laiką nesurinks 50 kilogramų aukso, iš jų bus paimta 200 vyrų įkaitais, kas šiems reikš garantuotą mirtį. Gete pasideda sujudimas: laiko maža, be to, nėra garantijų, kad ir patenkinus reikalavimą vokiečiai laikysis žodžio. Vieni atiduota paskutines atsargas, kiti mėgina savo dalį nuslėpti ir už ją rasti saugų prieglobstį už geto sienų, o būrys jaunuolių nusprendžia pabėgti ir prisijungti prie partizanų.

Šioje sudėtingoje istorijoje italas Masimo, įsimylėjęs žydaitę Džuliją, nori ją vesti, tačiau tam prieštarauja jo šeima, o ir pati mergina turi apsispręsti – likti su mylimuoju ar su savo tautiečiais...
Laurušaitė

**Laurušaitė** – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).

Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Laurušienė (ištekėjusi moteris).

Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Laurušas.

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Brigita Laurušaitė-Stonienė (g. 1991 m.) –  šachmatininkė
* Jovita Laurušaitė-Navakienė (g. 1956 m.) – keramikė
Brigita Stonienė

**Brigita Stonienė** (mergaut. pav. **Laurušaitė**; g. 1991 m. sausio 14 d. Kaune) – Lietuvos šachmatininkė, dukart Lietuvos jaunių (iki 18 metų) šachmatų čempionė (2008 ir 2009 m.), Pasaulio ir Europos jaunių čempionatų dalyvė.

## Biografija
Mokėsi Kauno „Varpo“ gimnazijoje.  Kauno JSO mokyklos auklėtinė (Treneris Kęstutis Kaunas). Žaidžia su Kauno šachmatų klubo „Margiris“ komanda. VšĮ Jaunimo šachmatų klubo "Trys nuliai" filialo direktorė. Treneris  – kėdainietis  Laimutis Šolys (FM).

Brolis Tomas Laurušas (g. 1996 m.), šachmatininkas (IM).

Vyras Robertas Stonys (g. 1990 m.), šachmatų mėgėjas. 

## Pasiekimai
* 2005 m. „MAXIMA JAUNŲJŲ TALENTŲ“ konkursas, nugalėtoja
* 2005 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas,	Belforas (Prancūzija): 6 taškai, 41 vieta tarp 101 dalyvių
* 2006 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas,	Batumis (Gruzija): 5½ taškai, 27 vieta tarp 54 dalyvių
* 2006 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Herceg Novis (Juodkalnija): 4 taškai, 4 vieta tarp 36 dalyvių
* 2008 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas,	Vungtau (Vietnamas): 5½ taškai, 26 vieta tarp 47 dalyvių
* 2009 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas,	Kemeras (Antalija, Turkija): 5½ taškai, 34 vieta tarp 63 dalyvių
* 2009 m. Lietuvos mokinių olimpinio festivalio Šachmatų finalinių varžybų nugalėtoja (su Kauno „Varpo“ gimnazijos komanda: Julius Garnelis, Domantas Klimčiauskas, Brigita Laurušaitė, Miglė Lepeškaitė).
* 2008 m.   Lietuvos jaunių (iki 18 metų) šachmatų čempionatas: 1 vieta
* 2009 m.   Lietuvos jaunių (iki 18 metų) šachmatų čempionatas, Panevėžys: 1 vieta
* 2009 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas, 5 vieta
* 2011 m. Lietuvos šachmatų aukščiausiosios lygos pirmenybės, 1 vieta (su Kauno "Margirio" klubo pirmąja komanda)

## Šaltiniai
Apačių kapitonas

**Apačių kapitonas** () – 1971 m. sukurtas vesternas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Lee Van Cleef – apačių kapitonas
* Carroll Baker – Mod
* Stuart Whitman – Grifinas
* Percy Herbert – Munas
* Elisa Montes – Rosita
* Charly Bravo – Sančezas

## Turinys

Pagrindinis filmo herojus – iš indėnų genties kilęs karininkas, sąžiningai atlikęs savo pareigą, tačiau kitų akyse ir toliau likęs „purvinu indėnu“. Kartą sunkiai sužeistas mirštantis vyras prisaikdina jį neleisti įvykti „balandžio rytui“. Mėgindamas išsiaiškinti, kas tai yra, kapitonas tampa sąmokslo nužudyti JAV prezidentą Ulisą Grantą liudininku...
Skerdynės Didžiajame Kanjone

**Skerdynės Didžiajame Kanjone** () – 1964 m. režisieriaus Sergio Corbucci sukurtas vesternas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* James Mitchum – Vesas Evansas
* Milla Sannoner – Nensė
* George Ardisson –Tulis
* Giacomo Rossi-Stuart – šerifas Bertas Kūlis
* Burt Nelson – Klėjus
* Eduardo Ciannelli – Erikas
* Gabriella Pallotta

## Turinys

Vesas Evansas grįžta į gimtuosius kraštus, kad atkeršytų broliams Sleidams už savo tėvo mirtį. Įvykdžius savo užmačias, jis sulaukia pasiūlymo tapti šerifu, tačiau atsisako, norėdamas gyventi paprastą ir ramų gyvenimą. Vis tik sužinojęs, kad jo mylimoji Nensė, įsitikinusi jo mirtimi, ištekėjo už Tulio, nusprendžia vėl palikti miestą. Vis tik netrukus jis įtraukiamas į karą tarp Tulio ir Vitmoro šeimų ir kartu su buvusiu šerifu Kūliu imasi atstatyti teisingumą...
Bosasas

**Bosasas** (, ) – miestas šiaurės Somalyje, Adeno įlankos pakrantėje, faktiškai savivaldžiame Puntlando krašte. Bario regiono centras. Svarbus žvejybinis ir prekybinis uostas. Žuvies perdirbimo, odos apdirbimo, cemento pramonė. Veikia oro uostas, yra plentas į Garovę.

## Istorija

Senovėje dabartinio miesto vietoje buvo ***Mosilono*** () uostas. Viduramžiais pradėtas vadinti ***Bandar Kasimu*** ir buvo svarbi darodų klano tvirtovė. Iki XX a. pr. priklausė Madžirtino sultonatui. Po 1924 m. priklausė Italijos Somaliui.
Purpurinė deivė

**Purpurinė deivė** () – 2000 m. sukurta dalinai autobiografinė drama, aktorės Asia Argento režisūrinis debiutas.

## Siužetas

Ana Batista – kino žvaigždė, visų vadinama „purpurine deive“. Ji garsi, populiari ir nuolatos dėmesio centre. Jos kasdienybė – kelionės, vakarėliai, narkotikai ir vis nauji gerbėjai. Jos gyvenimas, supamas nesibaigiančių kino bandymų, pinigų ištroškusių prodiuserių, tuo pačiu yra nykus ir tuščias, kaip ir visa jos aplinka. Ji įpratusi gauti viską, ko įsigeidžia, tačiau kartą sutinka vyrą, kuris ją sudomina, tačiau ji jo – ne...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Asia Argento – Ana Batista
* Jean Shepard – Kirkas Veinsas
* Herbert Fritsch – Aaronas Ulrichas
* Francesca d‘Aloja – Margarita
* Verra Gemma – Veronika Lanza
* Daria Nicolodi – Anos motina
* Selen
Keisti nutikimai (filmas)

**Keisti nutikimai** () – 1976 m. Italijoje sukurta komedija, sudaryta iš trijų atskirų istorijų.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – Džobata
* Nino Manfredi – Antonijo 
* Alberto Sordi – vyskupas Askanijus La Kosta
* Stefania Sandrelli – Donatela
* Olga Karlatos – Džovana
* Valeria Moriconi – Džobatos žmona

## Turinys

Pirmoji dalis – italas Džobata verčiasi Amsterdame pardavinėdamas pyragėlius, tačiau jam prastai sekasi ir neapsikentusi žmona rengiasi jį palikti. Netikėtai, naktinio apiplėšimo metu, naktinio klubo savininkas pastebi, jog šis yra „gamtos apdovanotas“ vyras ir nusprendžia paversti jį vakaro programos žvaigžde. Tik kaip žioplam pardavėjui pavyks tai nuslėpti nuo žmonos?

Antroje dalyje Antonijus, turintis daugybę seksualinių baimių, išleidžia žmoną su dukra atostogų, o pats lieka vienas namuose. Netrukus į jo duris pasibeldžia kaimynystėje gyvenančio draugo duktė, gražuolė Kristina, ir Antonijus supranta nepajėgiantis jai atsispirti.

Trečioje dalyje vyskupas Askanijus įstringa lifte su dailia moterimi. Jis vyko slapta susitikti su savo meiluže, tačiau dabar priverstas diskutuoti apie žmonių seksualinius santykius...
Puntlandas

**Puntlandas** () arba ***Somalio valstija Puntlandas*** (*Dowlad Goboleedka Buntlaand ee Soomaaliya*, ) – kraštas šiaurės rytų Somalyje, 1998 m. pasiskelbęs savo autonomiją nuo centrinės Somalio valdžios, tačiau priešingai nei kaimyninis Somalilandas, nepriklausomybės nesiekia.

Puntlandas yra tarp Somalilando rytuose, Adeno įlankos šiaurėje, Indijos vandenyno rytuose, Galmudugo regiono pietuose ir Etiopijos pietvakariuose. Administracinis centras – Garovė. Valstija pavadinta pagal pusiau legendinę Punto šalį, minimą senovės Egipto raštuose.

## Istorija

Viduramžiais dabartinio Puntlando žemėse buvo Varsangalio, vėliau Madžirtino sultonatai. XX a. pr. teritoriją užkariavo britai ir italai.

Puntlando autonomija sukurta 1991 m., siaučiant Somalio pilietiniam karui, ir remiasi vietos klanų valdžia.

2024 m. balandį Puntlandas paskelbė, kad veiks kaip funkciškai nepriklausoma valstybė, kilus ginčui dėl Somalio konstitucinių pakeitimų.

## Suskirstymas

Puntlandą sudaro šie regionai:

Dėl vakarinių Solo, Sanago ir Aino regionų vyksta ginčai su Somalilandu bei nuo 2012 m. pasiskelbusia Hartumo valstija.

## Šaltiniai
Hafūno kyšulys

**Hafūno kyšulys** () – kyšulys Somalio pusiasalyje, į pietus nuo Gvardafujaus kyšulio; toliausiai į rytus nutolusi Afrikos vieta. Priklauso Somaliui, Puntlando autonominei valstijai. Tai yra nedidelis pusiasalis, 20 km ilgio ir 1–3 km pločio nerija besijungiantis su žemynu, virš jūros lygio pakilęs iki 5 m. Kyšulyje įsikūręs žvejų miestelis Hafūnas.

Manoma, kad Hafūno kyšulyje buvo Antikos jūrininkų (Raudonosios jūros periple) minimas ***Oponės*** () miestas. Tai buvęs svarbus prekybinis uostas, kur prekiauta cinamonu, gvazdikėliais, odomis, dramblio kaulu, smilkalais, prieskoniais. Kyšulyje rasta įvairių ikiislaminio laikotarpio radinių – senovinių monetų, romėniškos, persiškos keramikos, įrankių. Nuo XVII a. priklausė Madžirtino sultonatui, nuo 1924 m. – Italijos Somaliui.
Lankasteris

**Lankasteris** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, šiaurės vakarų Anglijoje, Lankaširo grafystėje, prie Lūno upės, 11 km nuo jo žiočių Airijos jūroje. Plentai į Prestoną, Kendalą, netoliese praeina greitkelis M6, yra geležinkelio stotis. Veikia universitetas.

Lankasteryje yra ~XII a. pilis su donžonu ir XV a. vartais, XV a. Šv. Marijos bažnyčia, neogotikinė Šv. Petro katalikų katedra (1859 m.), XVIII a. pab. rotušė (dabar – muziejus), XX a. pr. Viljamsono parkas su Eštono paminklu.

## Istorija

Vietovė minima nuo 1086 m., jos pavadinimas *Loncastre* reiškia „Lūno pilis“. Nuo 1193 m. gavo miesto statusą, tapo Lankasterių giminės sostine. XVIII a. Lankasteris buvo svarbus uostas, bet vėliau jo reikšmė menko, nes buvo nepasiekiamas jūriniais laivais.

## Galerija

Lancaster Castle Ashton Memorial.JPG|Lankasterio pilis
Lancaster Cathedral northern view.jpg|Katedra
Lancaster Old Town Hall.jpg|Rotušė
Ashton Memorial, Lancaster.JPG|Eštono memorialas
Salfordas

**Salfordas** arba ***Solfordas*** () – miestas Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje, Didžiojo Mančesterio grafystėje, pietvakarinis Mančesterio priemiestis, įsikūręs prie Ervelo upės. Švietimo, žiniasklaidos centras – veikia Salfordo universitetas, BBC programų CBBC ir BBC Sport būstinė. Yra neogotikinė Šv. Apaštalo Jono katedra (1890 m.), visuomeninių XIX–XX a. pr. statinių. Dabar gausu prekybos, pramogų centrų.

## Istorija

Salfordas šaltiniuose minimas nuo 1086 m. ir ilgą laiką buvo svarbiausias apylinkių miestas (didesnis už Mančesterį). XVIII–XIX a. buvo svarbus pramonės perversmo centras – čia klestėjo medvilnės, šilko, siuvimo pramonė, buvo svarbiausi dokai prie Mančesterio kanalo. XX a. pr. žlugus tekstilės pramonei, Salfordas tapo lūšnynų miestu, čia klestėjo nusikalstamumas. Nors per XX a. miestas buvo atnaujinamas, perkuriamas jo ūkis, bet nusikalstamumas jame išliko gajus iki XXI a. pr.

## Galerija

River Irwell - geograph.org.uk - 531387.jpg|Ervelas Salforde
Salford rc Cathedral.jpg|Salfordo katedra
Ordsall Hall, entire south-east facing side of east wing 2009.jpg|Ordsalo rūmai
Gvardafujaus kyšulys

**Gvardafujaus kyšulys** (), dar žinomas kaip ***Ras Asiras*** – kyšulys rytiniame Somalio pusiasalio gale, skalaujamas Adeno įlankos šiaurėje ir Indijos vandenyno pietuose. Patenka į Somalio teritoriją, autonominę Puntlando valstiją. Priešais kyšulį išsidėstęs Sokotros salynas. Už maždaug 70 km į vakarus kyšo kitas svarbus kyšulys – Ras Filukas. Tiesa, Gvardafujaus kyšulys nėra toliausiai į rytus nutolęs Afrikos taškas – kiek tolėliau rytuose yra piečiau esantis Hafūno kyšulys.

Antikos laikų jūrininkai Gvardafujaus kyšulį įvardino *Aromata promontorium*. Jis aprašytas Raudonosios jūros periple. Kyšulys nuo seno garsėjo kaip pavojinga jūrininkams vieta. 1924 m. italai kyšulyje pastatė švyturį (1930 m. perstatytas).

2013 m. Gvardafujaus kyšulys su aplinkinėmis žemėmis tapo nauju Puntlando regionu (adm. centras – Alula).
1948 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1948 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** – tai 15-asis Lietuvos vyrų čempionatas.

## Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas

15-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1948 m. balandžio 4 – balandžio 29 d.
### Dalyviai
Čempionate dalyvavo 16 žaidėjų: šeši vilniečiai, penki kauniečiai, du klaipėdiečiai ir po vieną žaidėją iš Šiaulių, Panevėžio ir Mažeikių. Šį karta čempionate žaidė tik Lietuvos žaidėjai. Dalyvavo visi praėjusių metų čempionato prizininkai.
### Rezultatai
Laimėjęs 10 partijų, pralaimėjęs vieną, bei keturias baigęs lygiosiomis, kaunietis Vladas Mikėnas aštuntą kartą tapo Lietuvos šachmatų čempionu (12 tšk. iš 15). Kitas kaunietis, Jegoras Čiukajevas, praėjusiame čempionate, tarp Lietuvos žaidėjų, buvęs 4-tas, iškovojo sidabro medalį (11,5 tšk.). 

Du vilniečiai Simonas Disleris ir Isakas Vistaneckis surinko po 11 taškų, ir nors S. Dislerio papildomi rodikliai buvo geresni, pasidalijo 3-4 vietomis.
### Lentelė

## Šaltiniai

## Nuorodos
Venera su kailiniais

**Venera su kailiniais** () – 1969 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas erotinis trileris.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* James Darren – Džimis Loganas
* Barbara McNair – Rita
* Maria Rohm – Vanda
* Klaus Kinski – Achmedas
* Margaret Lee – Olga

## Turinys

Džimis Loganas – džiazo muzikantas – kartą ryte pajūryje aptinka nuogos merginos kūną. Jis prisimena jau matęs ją milijonieriaus ir mergišiaus Achmedo namuose Stambule, kur jis grojo surengtame vakarėlyje. Pastebėjęs šią moterį, apsirengusią kailiniais, Džimis sekė ją iki kito kambario, kur, be Achmedo ir jos taip pat buvo fotografė Olga bei meno dirbinių prekiautojas Persivalis. Džimis matė, kaip mergina, atstumta Achmedo, buvo išrengta ir plakama rimbais, o vėliau vakaro šeimininkas peiliu ją nužudė. Dabar, pamatęs jos kūną, jis dar labiau išsigąsta ir nusprendžia bėgti. 

Džimis dažnai keičia savo gyvenamąją vietą, kol galiausiai apsistoja Rio de Žaneire kartu su dainininke Rita. Šios padedamas jis vėl pradeda groti, kol kartą privačiame vakarėlyje vis vėl pastebi Vandą – moterį su kailiniais, kurios kūną jis kažkada rado pajūryje...
1947 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1947 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** – tai 14-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas.

## Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas

14-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1947 m. birželio 20 – liepos 9.
### Dalyviai
Čempionate dalyvavo 14 žaidėjų: šeši vilniečiai, keturi kauniečiai ir keturi svečiai iš Rusijos ir Baltarusijos, kurie kovoje dėl medalių ne konkuravo. Iš 1945 m. čempionato prizininkų dalyvavo visi. 
### Rezultatai
Puikiai pasirodė 1945 m. čempionato nugalėtojas kaunietis Vladas Mikėnas, kuris nežiūrint to, kad dalyvavo pajėgių svečių, užėmė turnyrinėj lentelėj pirmąją vietą (11,5 tšk. iš 13) ir septintą kartą tapo Lietuvos šachmatų čempionu. 

Isakas Vistaneckis turnyrinėje lentelėje, užėmęs vietą, iškart po svečių, buvo 6-tas, bet gavo Lietuvos šachmatų čempionato sidabrą (7 tšk.). 7-ą vietą lentelėje užėmusiam Simonui Disleriui (6,5 tšk.) įteiktas čempionato bronzos medalis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Aironbridžo tarpeklis

**Aironbridžo tarpeklis** () – gilus tarpeklis Jungtinėje Karalystėje, rytų Anglijoje, Šropšire, išgraužtas Severno upės. Tarpeklis žymus dėl pirmojo pasaulyje pastatyto geležinio tilto (*The Iron Bridge*, 1781 m.) bei senųjų kalnakasių ir metalurgijos gyvenviečių.

XVIII–XIX a. Aironbridžo tarpeklyje kasta geležies rūda, akmens anglis, kalkakmenis, molis, veikė metalurgijos, keramikos, porceliano gamyklos. Svarbiausios gyvenvietės buvo Kolbrukdeilas, Kolportas, Aironbridžas, Džekfildas. Dabar buvusios gamyklos, kasyklos, kalnakasių namai paverstos muziejais, kuriuos prižiūri Birmingamo universiteto Aironbridžo institutas.

1986 m. Aironbridžo tarpeklis su jo pramoniniu paveldu įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Bedlam Furnaces, Ironbridge - geograph.org.uk - 472056.jpg|Bedlamo krosnis
Museum of The Gorge, Ironbridge - geograph.org.uk - 1252124.jpg|Tarpeklio muziejus Aironbridže
Victorian Village Blists Hill - geograph.org.uk - 788531.jpg|Blists Hilo miestelis
Jackfield Tile Works - geograph.org.uk - 177198.jpg|Džekfildo muziejus
Niu Lanarkas

**Niu Lanarkas** () – kaimas Škotijoje, Pietų Lanarkšire, 40 km į pietryčius nuo Glazgo, 2 km nuo Lanarko, prie Klaido upės. UNESCO pasaulio paveldo objektas (nuo 2001 m.). Yra geležinkelio stotis, viešbutis, nakvynės namai, restoranai, bažnyčia.

Tai XVIII–XIX a. pr. medvilnės pramonės gyvenvietė su išlikusiais to meto gyvenamaisiais namais, dirbtuvėmis, administraciniais, visuomeniniais, pramoniniais statiniais. Autentiškumo vardan, kaime nėra palydovinės televizijos imtuvų, antžeminių elektros linijų, apribotas automobilių eismas.

## Istorija

Niu Lanarko medvilnės gamyklą 1786 m. įkūrė Deividas Deilas. XIX a. miestelį įsigijo žymus verslininkas, ideologas Robertas Ovenas, kuris Niu Lanarke bandė įgyvendinti savo utopinio socializmo idėją. Jis stengėsi gerinti darbininkų buitį, rūpinosi vaikų sveikata, švietimu. Niu Lanarkas tapo to meto pavyzdine pramonine gyvenviete, išskirtine savo švara bei geromis gyvenimo sąlygomis. 1825 m. Ovenas išvyko į JAV, o kaimas nuolat keitė savininkus, jo reikšmė menko. Gamyklos galutinai uždarytos 1968 m. Nuo 1974 m. Niu Lanarką ėmėsi gaivinti visuomeninė organizacija. Atkūrus kaimo autentišką vaizdą, jis tapo turizmo objektu.

## Galerija

New Lanark Wee Row.jpg|Darbininkų bendrabučiai
NewlanarkNL01.jpg|Gyvenamieji namai
Church at New Lanark - geograph.org.uk - 1319568.jpg|Bažnyčia
Car park at New Lanark Hotel - geograph.org.uk - 1319627.jpg|Viešbutis
Gnozis

**Gnozis** () – sąvoka, siejama su mistiškąja pagrindinių religijų (krikščionybės, islamo, judaizmo bei budizmo) tradicija, t. y. gnosticizmu, sufizmu, kabala, dzen ir kt. Paprastai šis terminas nusako dvasinį supratimą, išmintį bei žinias, betarpiškai įgytas per asmeninę patirtį, o ne per intelektualinį mokymąsi ar teorinį žinių studijavimą.

Nors minėtose mistiškosiose tradicijose ir yra naudojami minimalūs teoriniai pagrindai, tačiau pagrindinis akcentas tenka asmeniniam dvasiniam „nušvitimui“, kurio pagalba žmogus gali suprasti gyvenimo prasmę ir išsivaduoti iš ribotos žemiškosios egzistencijos.

Terminas *gnosis* tapatus judaizmo tradicijoje naudojamam terminui *Daath* (דעת) bei sanskrito terminui *[[džniana|jñāna]]*. Šis žodis, kaip ir *gnosis* kalbiškai yra tiesioginis lietuviško žodžio „žinios“ atitikmuo.
Masai Mara

**Masai Mara** (, ) – nacionalinis laukinės gamtos rezervatas (nacionalinis parkas), esantis pietvakarių Kenijoje. Toliau pietuose, Tanzanijoje, prasitęsia į Serengečio nacionalinį parką. Pavadintas pagal vietinę tautą – masajus. Įkurtas 1961 m. kaip gamtos draustinis, vėliau pratęstas į rytus ir paskelbtas medžioklės rezervatu, o 1974 m. tapo nacionaliniu rezervatu.

Masai Mara užima 510 km² plotą. Čia būdingi žolinių savanų kraštovaizdžiai, su pavieniais akacijų medžiais ir krūmais. Teritoriją kerta Maros, Taleko upės, kurių slėniuose krūmynų daugiau. Po liūčių susidaro laikini upokšniai, balos, šlapynės. Masai Maroje per metus iškrenta 1500–2180 mm kritulių, o temperatūra svyruoja tarp 12–30 °C.

Rezervate gausu būdingos Rytų Afrikos gyvūnijos: čia sutinkami liūtai, leopardai, hienos, gepardai, hipopotamai, juodieji raganosiai, šakalai, didžiaausės lapės, žirafos, Nilo krokodilai, gausiomis bandomis ganosi zebrai, antilopės gnu, antilopės topi, Tomsono gazelės, afrikiniai buivolai, kanos, impalos, dukeriai, galvijinės antilopės, pasitaiko nedažnų arklinių antilopių. Taip pat yra grifų, afrikinių marabu, paukščių sekretorių, ragasnapių, kuoduotųjų gervių, stručių, mėlynkrūčių žalvarnių.

Vystomas turizmas (safariai džipais, balionais). Pagrindinis turistinis ir administracinis centras – Narokas. Yra Masai Maros oro uostas.


A track winding back ... (14003336912).jpg|Būdingas kraštovaizdis
Masai Giraffe Maasai Mara National Reserve Kenya.jpg|Žirafos
GnusAndZebrasInMaraMasai.jpg|Zebrai
Thompson's gazelles, Masai Mara, Kenya.jpg|Tomsono gazelės
Migrating wildebeest on the Masai Mara.jpg|Antilopių gnu banda kerta Maros upę
Masai01.jpg|Vietos masajai


## Šaltiniai
Antilopės gnu

|}
**Antilopės gnu** (*Connochaetes*) – dykaraginių (*Bovidae*) šeimos antilopių gentis. Plačiai paplitusi rytų ir pietų Afrikos savanose.

Išskiriamos dvi gnu rūšys:
* dryžuotoji gnu (*Connochaetes taurinus*)
* baltauodegė gnu (*Connochaetes gnou*)

Antilopės gnu gyvena milžiniškomis bandomis areale, kuris driekiasi nuo pietų Kenijos šiaurėje iki Pietų Afrikos Respublikos pietuose. Gnu bandos nuolat keliauja, ieškodamos šviežios žolės plotų ir vandens. Kartu su gnu į bandas įsimaišo zebrai, taip ieškodami saugesnės aplinkos. Šios antilopės yra daugelio savanų plėšrūnų (liūtų, leopardų, Nilo krokodilų, hienų, gepardų) grobis, tačiau tvirtas kūno sudėjimas, ragai ir didelis greitis (iki 80 km/h) leidžia iš dalies apsisaugoti nuo plėšrūnų.

Vietiniai Afrikos gyventojai medžioja gnu dėl kailio, mėsos, šios antilopės dėl ganyklų priverstos varžytis su galvijais.

Spėjama, kad pavadinimas gnu (tikrasis tarimas /ˈnjuː/) kilo iš koisanų kalbų (pvz., sanai šį gyvūną vadina *!nu:*).
Pontem

**PONTEM** – didmeninės prekybos maisto produktais ir maitinimo paslaugų įmonė, veikianti nuo 1957 m. Pagrindinė bendrovės veikla yra maisto produktų tiekimas HoReCa sektoriui (viešbučiai, restoranai, kavinės), ir visos maitinimo paslaugos: ligonių maitinimas, darbuotojų maitinimas, mokinių maitinimas, pobūvių organizavimas ir aptarnavimas. Nuo 2008 m. kovo mėnesio PONTEM pradėjo teikti ir orlaivių keleivių maitinimo paslaugas.

## Istorija
1968 m. įkurta „Smulkaus urmo“ parduotuvė.

1976 m. parduotuvė persikėlė į specialiai pastatytas naujas patalpas Žvėryne, Ukmergės gatvė 126. Čia bendrovės biuras įsikūręs ir šiandien. Parduotuvė buvo įkurta siekiant aprūpinti maisto produktais vaikų darželius, ligonines, pionierių stovyklas ir kitas įstaigas bei organizacijas.

1990 m. pakeistas bendrovės statusas – „Smulkaus urmo“ parduotuvė įregistruota kaip valstybinė įmonė „Smulkus urmas“.

1992 m. po privatizavimo, įregistruota uždara akcinė bendrovė „Smulkus urmas“.

1996 m. bendrovė pradėjo plėtoti maitinimo paslaugų verslą. Pirmoji kavinė buvo įsteigta UAB „Smulkus urmas“ teritorijoje. Čia ji veikia ir šiandien. Jos pagrindiniai lankytojai, kaip ir kadaise, išliko bendrovės bei aplinkinių įstaigų darbuotojai.

2003 m. bendrovėje įdiegta kokybės vadybos sistema EN ISO 9001:2000. 2004 m. įmonė pradėjo teikti mokinių maitinimo paslaugą.

2008 m. bendrovė sukūrė ir pristatė rinkai maitinimo paslaugų prekinį ženklą „Myls“, kuris apjungė bendrovės teikiamas maitinimo paslaugas į vieną prekės ženklą.

2013 m. sausio 1 d. UAB „Smulkus urmas“ pakeitė pavadinimą į UAB „Pontem“.

## Veiklos sritys
 
* Keleivių maitinimas orlaiviuose – paslauga teikiama su „**Myls aero**“ prekės ženklu. Aptarnaujami reguliariųjų ir užsakomųjų skrydžių keleiviai bei lėktuvų įgulų nariai.
* Darbuotojų maitinimas – paslauga teikiama verslo įmonių darbuotojams.
* Maitinimo organizavimas, tiekiant pagamintą maistą iš įmonės gamybinės bazės.
* Ligonių maitinimas – paslauga teikiama ligoninių pacientams, laikantis Lietuvos Respublikos Sveikatos apsaugos ministerijos nustatytų dietų ir kitų maitinimo paslaugos teikimą reglamentuojančių dokumentų reikalavimų.
* Mokinių maitinimas – paslauga teikiama Lietuvos miestų bei rajonų savivaldybių užsakymu, dalyvaujant Lietuvos Respublikos Viešųjų pirkimų įstatymo reglamentuotame paslaugos teikimo konkurse.
* Pobūvių organizavimas – paslauga teikiama įmonės kavinių patalpose arba kliento pageidaujamoje vietoje.
* Didmeninė prekyba maisto produktais.

## Nuorodos
* Oficiali bendrovės svetainė 
* Mylsbanketai.lt
Bezdonių Julijaus Slovackio gimnazija

**Vilniaus rajono Bezdonių Julijaus Slovackio gimnazija** – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Bezdonyse (Vilniaus raj.), Statybininkų g. 4, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191317837.

## Istorija
Pirmoji mokykla Bezdonyse įkurta 1904 m. spalio 1 d. Tai buvo pradinė mokykla, įkurta privačiame name. Rusijos okupacijos laikotarpyje dėstomoji buvo rusų kalba. Tarpukario laikotarpiu mokykloje buvo dėstoma lenkų kalba, matematika, gamtos mokslai, istorija, religija. Po Juozapo Pilsudskio mirties 1935 m. Lenkijos vyriausybė priėmė sprendimą Vilniaus vaivadijoje įsteigti 100 mokyklų, į sąrašą buvo įtrauktas ir Bezdonių miestelis. Jau 1937 m. įvyko mokyklos pašventinimo ir atidarymo iškilmės. Mokykla buvo medinė.

1946 m. iš Rusijos atvyko mokytoja Anastasija Sincova. Buvo sudaryto rusiškos klasės. Lenkiškose klasėse dirbo mokytoja Irena Vasilevska. Pradinei mokyklai vadovavo A. Sincova. Darbo sąlygos buvo sunkios, nebuvo knygų, sąsiuvinių. Pamokose buvo naudojamasi laikraščiais. 1949 m. pradinė mokykla reorganizuota į septynmetę, o nuo 1962 m. į aštuonmetę. 1957 m. mokykloje buvo dėstoma lietuvių kalba. Pirmoji lietuvių kalbos mokytoja buvo Elena Slabodaitė.

1968 m. pastatyta mūrinė mokykla. Atgimimo laikotarpyje 1989 m. 10 vaikų pareiškė norą mokytis klasėse dėstoma lenkų kalba. Pirmieji žingsniai buvo sunkūs. 1992 m. atsiskyrė mokykla su lietuvių dėstoma kalba. Padaugėjo mokinių lenkiškose klasėse. 1997 m. lapkričio 19 d. Vilniaus rajono savivaldybės taryba mokyklai suteikė Julijaus Slovackio vardą. 1998 m. mokykla gavo vidurinės mokyklos statusą. 2015 m. po akreditacijos gavo gimnazijos statusą.

## Direktoriai
* Veslava Voinič

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Evelina Šaulytė

**Evelina Šaulytė-Dreissigacker** (g. 1991 m. spalio 15 d. Šiauliuose) – Lietuvos šachmatininkė. Daugkartinė Lietuvos jaunių, jaunučių ir moterų šachmatų čempionė, Europos jaunių šachmatų čempionato (mergaičių iki 12 metų) bronzininkė (2002 m.).

## Biografija
Evelina Šaulytė-Dreissigacker gimė Šiauliuose. Šiuo metu gyvena Vilniuje, Lietuvoje. Pirmasis treneris – Viktoras Čmilis.

2009 metais Šiauliuose įsteigė „Sėkmės klubą“.

2010m. baigė Šiaulių Didždvario gimnaziją.

2013 m. baigė Londono Middlesex universiteto (Jungtinė Karalystė) psichologijos bakalauro programą.

Nuo 2013 m. dirba „InvoiceBerry“ marketingo specialiste.

Sesuo Gabrielė Šaulytė – taip pat šachmatininkė.

Vyras – verslininkas Uwe Dreissigacker.

## Pasiekimai
* 2001 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Oropesa del Mar (Ispanija): 7,5 taškai, 6 vieta tarp 70 dalyvių
* 2002 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Penyskola (Valensija, Ispanija): 6,5 taško, 3 vieta tarp 47 dalyvių (mergaičių iki 12 m.)
* 2002 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Heraklionas (Graikija): 5,5 taškai, 51 vieta tarp 87 dalyvių
* 2003 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Kalitėja (Graikija): 6 taškai, 26 vieta tarp 85 dalyvių
* 2003 m. Lietuvos greitųjų šachmatų moterų čempionate iškovojo aukso, o 2004 m. bei 2006 m. - bronzos medalius.
* 2004 m. Lietuvos jaunių (merginų iki 16 m.) šachmatų čempionatas, 1 vieta
* 2004 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Urgupas (Turkija): 5 taško, 18 vieta tarp 47 dalyvių
* 2004 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Heraklionas (Graikija): 5 taškai, 58 vieta tarp 81 dalyvių
* 2006 m. Europos jaunių šachmatų čempionatas, Herceg Novis (Juodkalnija): 4 taško, 41 vieta tarp 62 dalyvių
* 2006 m. laimėjo sidabro  medalį Lietuvos žaibo šachmatų moterų čempionate.  
* 2007 m. Pasaulio jaunių šachmatų čempionatas, Kemeras (Antalija, Turkija): 6 taškai, 33 vieta tarp 103 dalyvių

## Šaltiniai
FIFA Kongresas

**FIFA Kongresas** – aukščiausias FIFA valdymo organas. Kongresai būna įprasti ir neeiliniai. Įprasti kongresai rengiami kasmet, tuo tarpu neeiliniai kongresai gali būti sušaukti FIFA vykdomojo komiteto, palaikant ne mažiau nei penktadaliui FIFA narių.

Kiekviena iš 209 FIFA narių kongrese turi vieną balsą. FIFA narės gali siūlyti kandidatus į FIFA prezidentus. Šie rinkimai vyksta kongrese prieš FIFA pasaulio čempionatą.

Pirmasis FIFA kongresas buvo sušauktas 1904 m. Paryžiuje. Nuo 2004 m. jie šaukiami kasmet, o iki tol buvo rengiami kas dvejus metus.

Neeiliniai kongresai buvo rengiami 1908, 1991, 1999, 2001 ir 2003 m. 2015 m., iš pareigų pasitraukus FIFA prezidentui Sepp Blatter, buvo šaukiamas neeilinis kongresas išrinkti naują prezidentą. 2016 m. neeiliniame Kongrese prezidentu išrinktas Gianni Infantino.

## Šaltiniai
FIFA vykdomasis komitetas

**FIFA vykdomasis komitetas** – FIFA institucija, kuri tarpuose tarp FIFA Kongreso priima svarbiausius organizacijos veiklos sprendimus. Visi komiteto nariai renkami kongreso.

FIFA vykdomąjį komitetą sudaro prezidentas, renkamas kongrese prieš kiekvieną FIFA pasaulio čempionatą, aštuoni viceprezidentai ir 15 narių, paskirtų konfederacijų ir asociacijų, bei viena narė moteris, kurią skiria kongresas. Vykdomojo komiteto nariai į susirinkimus renkasi mažiausiai du kartus per metus.

Komiteto sandara:
* CONMEBOL: vienas viceprezidentas ir du nariai
* Azijos futbolo konfederacija: viceprezidentas ir trys nariai
* UEFA: du viceprezidentai ir penki nariai
* Afrikos futbolo konfederacija: viceprezidentas ir trys nariai
* CONCACAF: viceprezidentas ir du nariai
* Okeanijos futbolo konfederacija: viceprezidentas

## Šaltiniai
Girotakis

**Girotakis** (arba ***Giratakis***) – upelis Lietuvoje, Kėdainių rajone; Jaugilos dešinysis intakas (Smilgos baseinas). Prasideda Krakių–Dotnuvos miškuose, buvusio Ustronės kaimo apylinkėse (4 km į pietryčius nuo Meironiškių). Teka į rytus pamiškėmis. Įteka į Jaugilą 13,6 km nuo jos žiočių, ties šiauriniu Valučių kaimo pakraščiu.

Visa vaga ištiesinta.

Upėvardis kildinamas iš žodžių *giria* („didelis miškas“) ir *takas* („kelias“).

## Šaltiniai
Uslaja

**Uslaja** – upelis vidurio Lietuvoje, Panevėžio rajone; Upytės kairysis intakas (Nevėžio baseinas). Prasideda Juodžių miške, 2,5 km į vakarus nuo Daniūnų. Teka į šiaurę. Įteka į Upytę 33,1 km nuo jos žiočių, ties Miškinių kaimu (3 km į pietryčius nuo Ramygalos).

Intakas – Kuršelė (dešinysis, ilgis 8,9 km).

Nuo Uslajos upelio kildinamas pora kilometrų į pietus esančio Pauslajo kaimo ir miško pavadinimas.

Upėvardis (dar žinomas kaip *Uslajis, Uslojys, Uslojus*) galimai kilęs nuo **auslaja* („aukšlė“, plg. ).

## Šaltiniai
Andrejaus Sacharovo aikštė

**Andrejaus Sacharovo aikštė** – aikštė, esanti Vilniuje, Viršuliškių mikrorajone, Laisvės prospektas 60, šalia Spaudos rūmų. Talpina per 500 automobilių. Pavadinta rusų disidento, pilietinių teisių bei reformų Sovietų Sąjungoje šalininko Andrejaus Sacharovo (1921–1989) vardu.

## Istorija
A.Sacharovas prisidėjo prie SSRS AT deputatų iš Lietuvos siekio atkurti nepriklausomą valstybę. Vėliau nutarta Lietuvoje įamžinti jo atminimą ir Vilniuje pavadinti aikštę jo vardu.

2011 metų lapkritį Seimo Žmogaus teisių komiteto ir Lietuvos žmogaus teisių asociacijos iniciatyva buvo atidengtas skulptūrinis suoliukas, skirtas žmogaus teisių gynėjo akademiko Andrejaus Sacharovo atminimui įamžinti. Iki suoliuko atidengimo aikštėje nebuvo jokio skulptūrinio žymens. Suoliukas pastatytas skulptoriaus Vlado Kančiausko lėšomis, Lietuvos Respublikos kultūros ministerija prisidėjo penktadaliu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Andrejaus Sacharovo aikštė (Wikimapia)
Laisvės prospektas

**Laisvės prospektas** (sutr. **Laisvės pr.**) – Vilniaus prospektas. Didžiausia gatvė Lazdynų, Karoliniškių ir Viršuliškių rajonuose.

Yra Vilniaus spaudos rūmai ir Andrejaus Sacharovo aikštė, „Litexpo“, Tarptautinė teisės ir verslo aukštoji mokykla, „Lietuvos spauda“ Vilniaus agentūra, Vilniaus miesto apylinkės teismas. Anksčiau priklausė ir Vilniaus Palaimintojo Jurgio Matulaičio bažnyčia (buv. Laisvės pr. 3), dabar esanti adresu J. Matulaičio aikštė 3.

## Istorija
Nutiestas sovietmečiu, iki Nepriklausomybės atkūrimo vadinosi **Kosmonautų prospektu**.

2003 m. T. Narbuto gatvės ir Laisvės pr. sankryžoje atidaryta pirmoji dviejų lygių Vilniuje transporto estakada.

## Susiję straipsniai
* Prospektas (gatvė)

Prospektai Vilniuje:
* Gedimino prospektas
* Konstitucijos prospektas
* Savanorių prospektas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Laisvės pr. (Wikimapia)
Jurgio Matulaičio aikštė

**Jurgio Matulaičio aikštė** – aikštė, esanti Vilniuje, Viršuliškių mikrorajone. Pavadinta lietuvių palaimintojo ir Vilniaus arkivyskupo Jurgio Matulaičio (1871–1927) vardu. Aikštėje stovi katalikiška J. Matulaičio bažnyčia (J. Matulaičio a. 3). Čia veikia Vilniaus arkivyskupijos Vilniaus II–ojo dekanato Palaimintojo Jurgio Matulaičio parapija, VšĮ Pal. J. Matulaičio socialinis centras, VšĮ Pal. J. Matulaičio Šeimos pagalbos centras (J. Matulaičio a. 3).

Taip pat J. Matulaičios aikštės adresu yra registruotos įvairios privačios įmonės. Didžiausia iš jų – polietileno plėvelių gamintoja UAB „Somlita“ (116 darbuotojų). Kitos įmonės: UAB „Laidojimo paslaugų centras“ laidojimo namų šarvojimo salė, UAB „Instra“, MELEDA Odontologijos Klinika (J. Matulaičio a. 5), IĮ R. Rostovos Odos, Veneros ir ginekologinių ligų kabinetas, Dariaus Petrausko įmonė „BalduAmatas“ ir kt.

Taip pat šiuo adresu yra registruotos įvairios viešosios įstaigos, visuomeninės ir kitokios organizacijos. Tai Sąjunga „Stabdyk Nusikalstamumą“, 663-ioji daugiabučio namo savininkų bendrija, Platiniškių Naujakurių Asociacija, Bendruomenė „Viršuliškės“, Viešoji Įstaiga „Škoda Klubas“, Visuomeninė Organizacija Vilniaus Miesto Medžiotojų Klubas „Urkis“, Šiuolaikinės Penkiakovės Klubas „Gardemarius“, VšĮ Lieknėjimo ir sveikatingumo centras, Forumas „Kultūros Eksperimentai“, VšĮ Bendruomenės Projektų Agentūra, VšĮ „Valso Sūkury“, Advokatės Vitos Neverauskaitės kontora.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jurgio Matulaičio bažnyčia (Wikimapia)
1945 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1945 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** – tai 13-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas.

## Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas

13-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko, Kaune, 1945 m. liepos 16 – liepos 31 d.

Čempionate dalyvavo 11 žaidėjų: vienas vilnietis, penki kauniečiai, du šiauliečiai ir po vieną žaidėją iš Panevėžio, Kretingos ir Leningrado. Iš 1943 m. čempionato prizininkų dalyvavo tik M. Birmanas. 

Pagrindinė kova dėl pirmos vietos vyko tarp Vlado Mikėno ir Aleksandro Tolušo iš Leningrado. Laimėjęs tarpusavio susitikimą, Vladas Mikėnas nugalėjo ir pirmajame pokario Lietuvos šachmatų čempionate (8,5 tšk. iš 10).Lietuvos čempionu jis tapo šeštą kartą. 

Pustaškiu atsilikęs Aleksandras Tolušas užėmė 2-ąją vietą. Trečias liko R. Višomirskis (6,5 tšk.). Po 6 taškus surinkę, V. Staikūnas, A. Stankevičius ir M. Birmanas pasidalijo 4-6 vietomis.

## Šaltiniai
Algimantas Naudžiūnas

**Algimantas Naudžiūnas** (g. 1942 m. birželio 22 d. Naujojoje Slabadoje) – vienas 1991 m. valstybės perversmo iniciatorių.

## Biografija

1963 m. baigė Kazanės artilerijos technikos mokyklą, 1976 m. – Vladimiro Lenino karinę politinę akademiją.

1976–1986 m. dirbo mechaniku, VLKJS komiteto sekretoriumi, pulko vado pavaduotoju politinio skyriaus reikalams. 1986–1989 m. Baikonyro raketinės divizijos politinio skyriaus viršininkas.

1989–1991 m. LKP (TSKP) CK sekretorius. 1991 m. išvyko į Rusiją, apsigyveno Krasnoznamenske.

## Šaltiniai