open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saxonia (laivas)

**Saksonija** () – nuo XIX a. vid. iki XX a. vid. Vokietijoje ir Lietuvoje plaukiojęs upinis garlaivis. 

## Istorija
Pastatytas 1862 m. Dresdeno Blazevic () laivų statykloje. Nuo tų pačių metų birželio mėn. pradėjo plaukioti Elbės upe *Jungtinėje Saksonijos–Bohemijos laivininkystės bendrovėje* () kaip neturintis deninio antstato laivas (), dažniausiai kursuodavo tarp Dresdeno ir Torgau miestų. Bijodami, kad per Austrijos-Prūsijos karą nebūtų užgrobtas Prūsijos karalystės, 1866 m. gegužyje savininkai įsakė ratinį garlaivį paslėpti Terezino uoste. 

1868–1869 m. žiemą laive buvo įmontuotas naujas katilas. 1873 m. spalio 30 d. juo į Dresdeną buvo transportuojami Pilnico pilyje staiga mirusio karaliaus Johano Saksoniečio palaikai. 1876–1877 m. per remontą vėl buvo pakeistas katilas, o 1904–1905 m. garlaivis kapitaliai suremontuotas. 

Po Pirmojo pasaulinio karo ekonominė padėtis Vokietijoje buvo sunki ir nuo 1918 m. rudens „Saksonija“ ilgai stoviniuodavo prieplaukose be darbo, kol 1919 m. kovo 3 d. už 20 tūkst. markių buvo parduota Magdeburgo laivininkystės kompanijai *Otto Krietsch*. Spėjama, kad po to visą navigacijos sezoną išstovėjo prieplaukoje. 

Po metų garlaivį įsigijo Dancigo laivų statykla A. & W. Wojan. 1923 m. savininku tapo jurbarkietis Rotblatas Levenbergas, laivas Jurbarke buvo įregistruotas „Lietuvos“ vardu ir plukdydavo keleivius į Kauną bei atgal. Vėliau 20 % garlaivio akcijų perėmė vilkijietis Korebilnikas. 

1940 m. Raudonajai armijai įžengus į Lietuvą, laivas buvo nacionalizuotas. Kai 1941 m. šalį užėmė nacistinis Vermachtas, garlaivį pasisavino Reichskomisariato Ostland Kauno generalinio komisaro administracija. 1942 m. gegužės 13 d. buvo išnuomota įmonei *Memel-Binnenschiffahrts-G.m.b.H.* (). 1943 m. sausio 14 d. – 1943 m. kovo 15 d. buvo remontuojamas garinis variklis. 1944 m. artėjant frontui, jį nuplukdė į Dancigą ir perdavė Trečio Reicho karo laivynui. Kurį laiką Kuršių mariose tarnavo kaip karo ligoninė. 1945 m. sausyje garlaivį perėmė laivininkystės bendrovė *Wilhelm Skorloff*. Pakeitus pavadinimą į „Labiau“ (), garlaivis buvo įdarbintas evakuojant Karaliaučiaus gyventojus iš pafrontės zonos. Vasaryje atleista lietuvių įgula, bet laivas ir toliau buvo eksploatuojamas. 1945 m. balandyje nuskandintas prie Laukstyčių (), į Laukstyčių pilį gabenant Karaliaučiaus valstybinio archyvo fondus.

## Techniniai duomenys
Skirtas iki 598 keleivių pervežimui. Ilgis 51,40 m; plotis 4,93 m. Du šoniniai varomieji ratai (∅ 3,66 m), kuriuos sukdavo Karaliaučiaus įmonės *Union Gießerei* 148 AJ galingumo garinis variklis.

## Išnašos

## Literatūra

* Hans Rindt. ''Die Weisse Flotte Dresden'' // Deutsches Schiffahrtsarchiv 3, S. 69–114
* Frank Müller, Wolfgang Quinger. *Mit Dampf und Schaufelrad auf der Oberelbe*. transpress VEB Verlag für Verkehrswesen, Berlin, 1988; ISBN 3-344-00286-4
* *Adreß und Geschäftshandbuch der Königlichen Haupt- und Residenzstadt Dresden* 1863 bis 1884
* *Schifffahrts-Kalender für das Elbe-Gebiet* 1885 bis 1914
* *Schiffahrts-Kalender für das Elbe-Gebiet und die Märkischen Wasserstrassen* 1915 bis 1918
Pirna (laivas)

**Pirna**,  – nuo XIX a. vid. iki XX a. vid. Vokietijoje ir Lietuvoje plaukiojęs upinis garlaivis. 

## Istorija
Pastatytas 1861 m. Dresdeno Blazevic () laivų statykloje, tų pačių metų spalio 17 d. nuleistas nuo stapelio ir buvo pakrikštytas „Pirna“ vardu (Pirna – miestas Saksonijoje).  

Plaukioti pradėjo Elbės upe *Jungtinėje Saksonijos–Bohemijos laivininkystėje* () kaip neturintis deninio antstato laivas (). Bijodami, kad per Austrijos-Prūsijos karą nebūtų užgrobtas Prūsijos karalystės, 1866 m. gegužyje savininkai įsakė ratinį garlaivį paslėpti Terezino uoste. 

1881–1882 m. žiemą laivas buvo rekonstruotas: įmontuotas naujas katilas ir praplatintos varomųjų ratų mentys. 1913–1914 m. jis buvo kapitaliai suremontuotas. Po Pirmojo pasaulinio karo ekonominė padėtis Vokietijoje buvo sunki ir nuo 1918 m. rudens „Pirna“ ilgai stoviniuodavo prieplaukose be darbo, kol 1919 m. balandžio 1 d. už 20 tūkst. markių buvo parduota Magdeburgo laivininkystės kompanijai *Otto Krietsch*. Buvo pervadinta „Rosslau“ (Vokietijos miesto prie Elbės) vardu.

Po metų garlaivį įsigijo Dancigo laivų statykla A. & W. Wojan, jis kurį laiką plaukiojo „Svoboda“ pavadinimu. 1923 m. savininku tapo jurbarkietis Rotblatas Levenbergas, laivas Jurbarke buvo įregistruotas „Laisvės“ vardu ir plukdydavo keleivius į Kauną bei atgal. Kelionė trukdavo šešias valandas, keliaujančių patogumui veikė bufetas, tamsiu paros metu denis ir patalpos buvo apšviečiamos elektros lemputėmis. Kurį laiką garlaivis priklausė jurbarkiečiams broliams Aizenšatams, o kapitonu dirbo Juozas Kundrotas, pagal jo paliktą „Laisvės“ dienyną ir emigracijoje JAV surašytus atsiminimus rašytojas Vincas Kriščiūnas išleido knygą „Skiedra plaukia – laivas važiuoja“.

1940 m. Raudonajai armijai įžengus į Lietuvą, laivas buvo nacionalizuotas. 1941 m. šalį užėmė nacistinis Vermachtas, garlaivį pasisavino Reichskomisariato Ostland Kauno generalinio komisaro administracija. 1944 m. artėjant frontui, jį nuplukdė į Dancigą ir perdavė Trečio Reicho karo laivynui. Kurį laiką Kuršių mariose tarnavo kaip karo ligoninė, o 1944 m. buvo nuskandintas.

## Techniniai duomenys
Skirtas iki 512 keleivių pervežimui. Ilgis 48,92 m; plotis 4,72 m; grimzlė 0,81 m (max) ir 0,43 m (nepakrauto). Du šoniniai varomieji ratai (∅ 3,66 m), kuriuos sukdavo anglų įmonės *John Penn and Sons* 120 AJ galingumo garinis variklis. (Patekti Vokietijoje užfiksuoti techniniai duomenys; Kauno laivų registracijos knygoje įrašytos charakteristikos nuo jų kiek skiriasi).

## Išnašos

## Literatūra

* Hans Rindt. *Die Weisse Flotte Dresden* – Deutsches Schiffahrtsarchiv 3, Seiten 69–114
* Frank Müller, Wolfgang Quinger. *Mit Dampf und Schaufelrad auf der Oberelbe* – Berlin: transpress VEB Verlag für Verkehrswesen, 1988; ISBN 3-344-00286-4
* *Adreß und Geschäftshandbuch der Königlichen Haupt- und Residenzstadt Dresden* 1862 bis 1884
* *Schifffahrts-Kalender für das Elbe-Gebiet* 1885 bis 1914
* *Schiffahrts-Kalender für das Elbe-Gebiet und die Märkischen Wasserstrassen* 1915 bis 1918

## Nuorodos
* Vincas Kriščiūnas. *Skiedra plaukia – laivas važiuoja* [apie laivininkystę Nemune] – Utena: Utenos Indra, 2019; ISBN 978-609-455-464-3
Anasaziai

**Anasaziai** arba ***senieji pueblai, pueblų kultūra*** – priešistorinė indėnų žembdirbių kultūra, gyvavusi JAV pietvakaruose, Kolorado plynaukštėje (Jutos, Arizonos, Kolorado, Naujosios Meksikos valstijose). Iš anasazių yra kilusios dabartinės hopių, zunių, akomų, keresų, tivų tautos (pueblai). Kalbiniu požiūriu jų kilmė skirtinga, nes vieni vartoja jutų-actekų kalbas, kitų kalbos – izoliuotos (zunių, keresų).

Pavadinimas *anaasází* yra kilęs navachų kalbos ir reiškia „senbuviai“ arba „priešo protėviai“. Pavadinimas *pueblo* yra ispaniškas ir reiškia „kaimelis“ – taip vadintos pueblų kultūros gyvenvietės.

Pueblų kultūros atsiradimas siejamas su II–IV a. antruoju krepšių pynėjų kultūriniu tarpsniu. Tuo metu medžiotojų ir rankiotojų tautos pynė krepšius ir pamažu perėjo prie žemdirbystės. Krepšių pynėjų kultūros žmonės gyveno dažniausiai olose, dalį maisto atsargų saugojo požeminėse ertėmėse. Vėliau be kukrūzų pradėtos auginti pupelės, įrengtos drėkinimo sistemos (kanalai, tvenkiniai), medžioklės ir rankiojimo reikšmė sumenko, prijaukinti kalakutai, išplėtota keramika. Nuo VIII a. prasidėjo tikroji pueblų statytojų kultūra: vietoje požeminių urvų pradėtos statyti antžeminės smiltainio gyvenvietės – pueblai. Jas sudarydavo iki 100 patalpų. Pradėta auginti medvilnė, keramika nustelbė krepšių pynimą. Pueblai pradžioje statyti kanjonuose, uolų siaurymėse, vėliau išplito ir po upių slėnius, buvo įvairių dydžių. III pueblų laikotarpiu (nuo XIV a.) ypač augo didžiosios gyvenvietės kanjonuose. Jose statyti kelių aukštų namai su požeminėmis patalpomis, iš viso viename pueble būdavo nuo 20 iki 1000 patalpų. Žemės ūkis, keramikos gamyba ir audimas tuo metu buvo svarbiausios ūkio šakos.

XIV–XV a. anasazių kultūra pradėjo nykti. Jos pražūtį greičiausiai lėmė 1276–1299 m. Didžioji sausra, dėl kurios sumenko derlius. Žmonės pradėjo keltis į pietus (prie Rio Grandės) ir rytus (į Baltuosius kalnus) kur steigė naujas gyvenvietes. Tuo metu gyvenvietės jau buvo paprastesnės statybos, nors keramikos ir audinių gamybos meistrystė išliko panaši. 1540 m. anasaziai susidūrė su ispanais. Šie indėnų žemėse pradėjo steigti krikščioniškas misijas, nuo 1598 m. – juos kolonizavo. 1680 m. anasaziai sukilo, bet iki 1692 m. vėl buvo pavergti ispanų. XVIII a. dėl priespaudos ir epidemijų anasazių kultūra sunyko, daug pueblų sunyko (nuo 75 iki 25–30). 1848 m. anasazių žemės užimtos amerikiečių.

Senosios pueblų architektūros pavyzdžių likę Mesa Vardėje, Čako kanjone, Kanjonų žemėje, Bandeljė; dabar daugelis šių vietovių valstybės saugomos kaip nacionaliniai parkai arba paminklai Keturių kampų krašte. Žymiausias iš tebegyvenamų pueblų yra Taoso Pueblas (pasaulio paveldo objektas).

## Šaltiniai
Nuotykių metas

**Nuotykių metas** (angl. *Adventure Time*, kartais pridedant *with Finn & Jake* – „su Finu ir Džeiku“) – amerikiečių fantastinis animacinis serialas, kurį sukūrė animatorius, prodiuseris ir scenaristas Pendletonas Vuardas (*Pendleton Ward*) televizijai „Cartoon Network“. Animacinį serialą prodiusavo „Frederator Studios“ ir „Cartoon Network Studios“. 

„Nuotykių metas“ apie berniuką Finą (įgarsino *Jeremy Shada*) bei jo geriausią draugą ir įbrolį, magišką anglų buldogą Džeiką (įgarsino *John DiMaggio*), sugebantį valingai keisti savo formą ir dydį. Pagrindiniai serialo veikėjai gyvena postapokaliptiniame pasaulyje, „Ooo“ šalyje (angl. *Land of Ooo*), kur šie dažniausiai bendrauja su Princese Guma (įgarsino *Hynden Walch*), Ledo Karaliumi (įgarsino *Tom Kenny*), Marcelina (įgarsino *Olivia Olson*), BMO (įgarsino *Niki Yang*) ir kitais veikėjais. Serialas paremtas 2007 m. sukurta bandomąja animacinio serialo versija, priklausančia animacijų serijai „Random! Cartoons“ (liet. *Atsitiktinai! Animaciniai filmai*). Bandomajai versijai susilaukus stulbinamo internautų dėmesio, 2010 m. kovo 11 d. „Cartoon Network“ užsakė pagaminti serialą. Pirmoji laidos serija išleista „Cartoon Network“ televizijoje 2010 m. balandžio 5 d., o paskutinė – 2018 m. rugsėjo 3 d.

## Fabula
Pasak Vuardo, Finas „ugningas mažas vaikis su tvirtais moraliniais įsitikinimais“, o Džeikas – lengvabūdiškesnis pagalbininkas, kuris „Finą nuramins ir, jeigu būtina, duos įžvalgių patarimų“. Abu draugai gyvena „Ooo“ šalyje – postapokaliptiniame pasaulyje, kuris yra dėl nežinomų priežasčių kilusio branduolinio konflikto pasekmė. Finas ir Džeikas bendrauja su kitais svarbiais antriniais veikėjais: Saldumynų karalystės galva ir atkaklia mokslo šalininke, Princese Guma, nesuprastu ir pamišusiu Ledo Karaliumi, vampyre ir roko entuziaste Marcelina, kompiuterinių žaidimų konsolę primenančiu jautruoliu robotu BMO bei Ugnies karalystės valdove, Princese Liepsna (įgarsino *Jessica DiCicco*).

## Įvertinimas
Kritikai laidą įvertino palankiai. Recenzento Zeko Hendleno (*Zack Handlen*) manymu, šis animacinis serialas yra „nepakartojama laida, puikiai tinkanti pilkojoje zonoje, kuri egzistuoja tarp vaikui bei suaugusiajam skirto pramoginio turinio, ir sugebanti pateisinti gero scenarijaus bei paprasčiausių kvailysčių troškimus“.

„Nuotykių metas“ sulaukė pagyrų už bandymą supanašėti su praeities animaciniais filmais. „Los Angeles Times“ televizijos kritikas Robertas Loydas (*Rober Lloyd*) serialą palygino su „jų kurtais animaciniais filmais, kuomet pati animacija buvo naujas reiškinys ir buvo mėgstama visus dalykus prikelti „guminiam“ gyvenimui“. Popkultūros svetainės „Den of Geek“ autorius Robertas Mikloklinas (*Robert Mclaughlin*) pasidalino panašia nuomone, sakydamas, jog „Nuotykių metas“ yra „pirmasis po daugelio metų pamatytas animacinis filmas, kuris yra visiškas vaizduotės vaisius“. Jis pagyrė laidą už „sugebėjimą atsiriboti nuo aliuzijų į popkultūrą“. Pasak nepriklausomų filmų naujienų portalo „IndieWire“ autoriaus Eriko Kouno (*Eric Kohn*), laida „atspindi pažangą animacijos srityje“, kuri buvo padaryta per pastarąjį dešimtmetį.

## Sezonai

## Išnašos
Teiresijas

**Teiresijas** () – graikų mitologijos personažas, garsus Tėbų pranašautojas, Evero ir Chariklos sūnus. Jis buvo kilęs iš Udaėjo, vieno iš žmonių, išaugusių iš Kadmo pasėtų drakono dantų.

Pasakojama, kad būdamas septynerių Teiresijas apakęs. Esama įvairių versijų, aiškinančių, kodėl taip nutikę. Pasak vienų, dievai Teiresiją apakinę, nes šis atskleidęs žmonėms daugiau, nei šie turėję žinoti. Anot kitų, Atėnė (arba Artemidė) jį apakinusi už tai, kad šis pamatęs ją nuogą besimaudančią; kuomet Teiresijo motina pasimeldusi Atėnei, kad ši grąžintų sūnui regėjimą, deivė, negalėdama to padaryti, apvaliusi Teiresijo ausis, kad šis galėtų suprasti paukščių kalbą, be to, davusi jam lazdą, padedančią vaikščioti.

Kaip mini Sostratas (eleginės poemos „Teiresijas“ autorius), iš pradžių Teiresijas buvęs mergaitė, bet būdamas septynerių Apolono buvęs paverstas berniuku; paskui įvykę dar keletas virsmų iš vienos lyties į kitą, kol galiausiai ji (galutinė lytis moteriškoji) buvusi paversta pele, o jos mylimasis Arachnas – žebenkštimi.

Teiresijo kapas buvęs prie Tilfusos šaltinio; visgi Tėbuose būta jo kenotafo, o vėlesniais laikais – „observatorijos“, kur, stebint paukščius, būdavo skaitomi pranašiški ženklai. Orchomene būta Teiresijo orakulo, tačiau maro metu jis esą nutilęs, toks likęs ir Plutarcho laikais. Homeras mini, kad Teiresijas buvęs vienintelis mirusiųjų pasaulin patekęs žmogus, kuriam Persefonė leidusi išlaikyti atmintį ir protą tokius, kokie buvę esant gyvam. Kirkė pasiuntusi Odisėją pasiklausti Teiresijo patarimo dėl kelionės namo.

Teiresijas buvo pavaizduotas Polignoto piešiniuose Delfų leschėje.

## Išnašos
Džuangdzi

:*Šis straipsnis – apie filosofą. Apie to paties pavadinimo filosofinį veikalą skaitykite straipsnyje [[Džuangdzi (veikalas)|Džuangdzi]]*

**Džuangdzi** (: kitomis romanizacijos sistemomis: *Chuang tzu*; 369 pr. m. e. – m. 286 pr m. e.) – senovės Kinijos filosofas, plėtojęs daoizmo filosofiją. Pagrindinis veikalas – Džuangdzi. Paveikė budizmo filosofiją, peizažų tapybą, poeziją Kinijoje.

## Išnašos
Stanislovas Vizgirdas

**Stanislovas Vizgirdas** arba **Vizgirda** (, ) – LDK didikas, rašytojas. Gimė 1771 m. Lauryno Vizgirdo ir Marijonos Dobeikaitės-Vizgirdienės šeimoje, gyvenusioje Rimydžiuose, krikštytas 1771 m. gegužės 4 d. Kelmės parapijoje. Odrovanžo (*Odrowąż*) herbo bajoras.

Vilniaus universiteto absolventas (knygoje „Mokyti žemaičiai“ nurodoma, kad filosofijos daktaras). Studijavo gamtos ir humanitarinius mokslus: fiziką, chemiją, gamtos istoriją, logiką, literatūrą, prancūzų kalbą.

Knygos „Sokrato gyvenimas“ (*Życie Sokratesa*, pirmasis leidimas – 1806 m.) autorius.

## Šaltiniai
PubMed Central

**PubMed Central** (PMC) – nemokama skaitmeninė mokslinių straipsnių saugykla. Joje kaupiami biologijos ir medicinos straipsniai, kurių turinys laisvai prieinamas.

*PubMed Central* ir jos numeris (PMC) nėra tas pats kas *PubMed* (ir numeris PMID). *PubMed Central* saugo visą straipsnio turinį, tuo tarpu *PubMed* saugo tik citavimui reikalingus duomenis ir (dažniausiai) nuorodą į kur nors kitur laikomą straipsnio tekstą, už kurį dažnai jau reikia mokėti. 2018 m. PubMed Central buvo sukaupusi 5,2 milijono straipsnių.

PubMed central numeris, įprastai nurodomas kaip PMC (kartais kaip PMCID) susideda iš priešdėlio PMC, po kurio seka septyni skaitmenys:
 * PMCID: PMC1852221
 
## Šaltiniai
Kokliušas

**Kokliušas** () – ūminė infekcinė liga, plintanti oru, kuriai būdingas kvėpavimo takų pažeidimas, sunkūs spazminio kosulio priepuoliai. Kokliušu dažniausiai serga vaikai iki 5 metų, suaugusieji – retai.

Kokliušą sukelia nejudrios, lazdelės formos bakterijos *Bordetella pertussi*, kurios dauginasi kvėpavimo takų gleivinės paviršiuje. Kokliušas plinta oro lašeliniu būdu, t. y. kai sveikas žmogus įkvepia greta esančio infekcijos šaltinio išskirtų kokliušo lazdelių. Kokliušo lazdelės išsiskiria su mažiausiais seilių lašeliais, o ypač kosint, čiaudant. Ligonis užkrečia aplinkinius net 6 savaites nuo ligos pradžios, ypač pavojingas pirmąją ligos savaitę.

Inkubacinis laikotarpis – nuo 2 iki 14 arba 15 dienų. Pirmieji ligos požymiai – kosulys, sloga, kartais kiek pakilusi kūno temperatūra. Naktimis kosulys sustiprėja, pirmas dvi savaites kostima itin stipriai, dažni priepuoliai. Dėl jų veidas parausta, paburksta, pradėjęs kosėti ligonis negali atsikosėti, gaudo orą, jam baigiantis ligonis atkosti skaidrių, tąsių gleivių, ašaroja, seilėjasi, neretai žiaukčioja, vemia, kartais skystai pasituština. Kosint iškišto liežuvio pasaitėlis trinasi į apatinius dantis, todėl gali išopėti. Akių junginėje, po oda ar nosiaryklės gleivinėje gali atsirasti kraujosruvų.

Sunkiausiai kokliušas pasireiškia naujagimiams, kūdikiams, kuriems galimi smegenų pažeidimai, kraujo išsiliejimas į smegenis. Dažna ligos komplikacija – plaučių uždegimas. Ligoniui reikia būti daugiau gryname ore, gerai vėdinti patalpas. Prasidėjus kosulio priepuoliui – mažą vaiką paimti ant rankų, didesnį – pasodinti, raminti, kad sumažėtų priepuolio ūmumas. Gydoma antibiotikais (ligos pradžioje), sunkiais atvejais – deguonies terapija, lašinėmis skysčių infuzijomis, raminamaisiais vaistais, ligonis izoliuojamas.

Nuo kokliušo vaikai skiepijami kokliušo vakcina (po jos gali pasireikšti lengva ligos forma). Persirgus šia liga, imunitetas įgyjamas visam gyvenimui. Karantinas po ligos trunka 25 dienas.

## Šaltiniai
Įprastas šou

**Įprastas šou** (angl. *Regular Show*, aštuntojo sezono metu *Regular Show in Space* – „Įprastas šou kosmose“) – amerikiečių animacinė situacijų komedija, kurią sukūrė animatorius, scenaristas, prodiuseris ir režisierius Džeimsas Garlandas Kvintelis (*James Garland Quintel*) televizijai „Cartoon Network“. Animacinis serialas apie du jaunus bendradarbius draugus – mėlynąjį kėkštą Mordekajų ir meškėną Rigbį – dirbančius žemėtvarkininkais vietiniame parke. Serijos metu jie abudu dažniausiai bando išspręsti kokią nors problemą, dėl kurios tampa siurrealaus, pavojingo ir, neretai, antgamtinio neplanuoto nuotykio įkaitais. Kartu su pagrindiniais serialo veikėjais parke dirba ir kiti artimi draugai: nuo pykčio priepuolių kenčiantis kramtomosios gumos aparatas parko vadovas Bensonas, parko savininko įsūnis naivuolis Popsas, nemirtingas sniego žmogus Skipsas, juokelius mėgstantis Mičas, pravarde „Maslmenas“, bei vaiduoklis Duok Penkis.

Daugelis „Įprasto šou“ personažų paimti iš senų Kvintelio trumpų animacinių filmų, sukurtų dar studentavimo laikais Kalifornijos menų institute. Serialo autorius pasiūlė projektą „Cartoon Network“ televizijai, leidusiai jauniesiems kūrėjams pateikti savo idėjų bandomąsias versijas be papildomų įprastų įforminimų, ir šie sutiko. Pirmoji animacinio serialo serija išleista 2010 m. rugsėjo 6 d. „Cartoon Network“ televizijoje. Nuo pat pradžių „Įprastas šou“ buvo vertinamas gana kontroversiškai dėl juodo humoro, suaugusiųjų auditorijai skirtų juokelių bei brandžių temų.
## Sezonai

## Išnašos
Riesa (laivas)

**Ryza**,  – nuo XIX a. vid. iki XX a. vid. Vokietijoje ir Lietuvoje plaukiojęs upinis garlaivis. 

## Istorija
Pastatytas 1863 m. Dresdeno Blazevic () laivų statykloje ir buvo pakrikštytas „Riesa“ vardu (Ryza – miestas Saksonijoje). Plaukioti pradėjo Elbės upe *Jungtinėje Saksonijos–Bohemijos laivininkystėje* () kaip neturintis deninio antstato laivas (). Bijodami, kad per Austrijos-Prūsijos karą nebūtų užgrobtas Prūsijos karalystės, 1866 m. gegužyje savininkai įsakė ratinį garlaivį paslėpti Terezino uoste. 

1880 m. laive buvo praplatintos varomųjų ratų mentys, o 1883 m. įmontuotas naujas katilas. Po Pirmojo pasaulinio karo ekonominė padėtis Vokietijoje buvo sunki ir nuo 1918 m. rudens „Riesa“ ilgai stoviniuodavo prieplaukose be darbo, kol 1919 m. kovo 3 d. už 20 tūkst. markių buvo parduota Magdeburgo laivininkystės kompanijai *Otto Krietsch*. Buvo nudažyta juodai ir pervadinta į  „Magdeburg“ (Vokietijos miesto prie Elbės) vardu.

Spėjama, kad eksploatuojamas nebuvo. 1919 m. birželyje garlaivis parduotas Hermanui Štefensu () iš Magdeburgo, 1920 m. balandį perparduotas Vitenbergo gyventojui Augustui Horstmanui () ir pavadintas „Willy“ vardu. 1920 m. lapkrityje laivą įsigijo vitenbergietis Hermanas Polis (), kuris 1921 m. birželį perleido Karlui Kriumeliui () ir jis buvo naudojamas Klaipėdos krašte. 1923 m. buvo užregistruotas Kaune, savininku tapo jurbarkietis Fainbergas. Tarp kitų laivų ir toliau išsiskyrė juoda bortų spalva, kažkurios rekonstrukcijos metu dalis langų buvo pakeisti iliuminatoriais.

Tolimesnis likimas yra nežinomas.

## Techniniai duomenys
Skirtas iki 598 keleivių pervežimui. Ilgis 50,30 m; plotis 4,70 m. Du šoniniai varomieji ratai, kuriuos sukdavo Ciuricho įmonės *Escher Wyss AG* 120 AJ galingumo garinis variklis.

## Išnašos

## Literatūra

* Hans Rindt. *Die Weisse Flotte Dresden* - Deutsches Schiffahrtsarchiv 3, S. 69–114
* Frank Müller, Wolfgang Quinger. *Mit Dampf und Schaufelrad auf der Oberelbe* - transpress VEB Verlag für Verkehrswesen, Berlin, 1988, ISBN 3-344-00286-4
* *Adreß und Geschäftshandbuch der Königlichen Haupt- und Residenzstadt Dresden* 1863 bis 1884
* *Schifffahrts-Kalender für das Elbe-Gebiet* 1885 bis 1914
* *Schiffahrts-Kalender für das Elbe-Gebiet und die Märkischen Wasserstrassen* 1915 bis 1918
Leonas Stanevičius

**Leonas Stanevičius** (1908 m. birželio 28 d. Liepoja – 1983 m. kovo 27 d. Kaunas) – Lietuvos dainininkas (tenoras), Kauno valstybinio muzikinio teatro solistas.

## Biografija

1932 m. mokėsi Juozo Vaičkaus kino ir teatro studijoje. 1940–1946 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro, 1946–1978 Kauno valstybinio muzikinio teatro solistas.

## Įvertinimas
* 1960 m. LTSR nusipelnęs artistas.

## Filmografija

* „Nesėtų rugių žydėjimas“, epizodinis vaidmuo. Rež. Marijonas Giedrys, 1978 m.
* „Taboras žengia į dangų“, policininkas. Rež. Elilis Lotianu, 1976 m.
* „Smokas ir Mažylis“, Dausono gyventojas. Rež. Raimondas Vabalas, 1975 m.
* „Ties riba“, epizodinis vaidmuo. Rež. Raimondas Vabalas, 1972 m.
* „Marš, marš, tra-ta-ta!“, karininkas. Rež. Raimondas Vabalas, 1964 m.

## Susiję puslapiai

* Leono Stanevičiaus sukurtų vaidmenų sąrašas

## Šaltiniai
Charikla (reikšmės)

Žodžio **Charikla** reikšmės:
* graikų mitologijos personažai:
** Charikla – nimfa, Evero žmona, Teiresijo motina;
** Charikla (Cheirono žmona) – Apolono dukra, kentauro Cheirono žmona;
** Charikla (Skirono žmona) – Skirono žmona;

*astronomijoje:
** 10199 Charikla – Kentaurų grupės asteroidas.
Alyvuogių aliejus

**Alyvuogių aliejus** – aliejus, gaminamas iš alyvmedžio vaisių. Gausiai naudojamas Viduržemio jūros šalių kulinarijoje. Taip pat naudojamas kosmetikos, muilo gamyboje. Kulinarijoje naudojamas natūralus (pvz., salotoms), taip pat virimui (pvz., gruzdintuvėse).

Alyvuogių aliejų galima padalinti pagal gamintojų šalis: pagrindinis tiekėjas pasaulyje yra Ispanija, kiti svarbūs tiekėjai – Marokas, Turkija, Graikija, Italija, Tunisas, Portugalija, Sirija, taip pat jį gamina Prancūzija, Kinija, Čilė, Peru, Brazilija, Meksika, Angola, Pietų Afrikos Respublika, Urugvajus, Afganistanas, Australija, JAV ir kt.

Alyvuogių aliejų sudaro sočiųjų riebalų rūgščių (2,4 % stearino ir 7–10 % palmitino) ir nesočiųjų riebalų rūgščių (15 % linolo ir 54–81 % oleino) trigliceridai, nedidelis kiekis baltymų, vitaminų. Tankis 917 kg/m³, lūžio rodiklis 1,4635, –2 °C temperatūroje pradeda stingti. Laikomas šviesoje apkarsta, mikroorganizmų veikiamas skyla į glicerolį ir į sočiąsias bei nesočiąsias riebalų rūgštis.

## Alyvuogių aliejaus rūšys

Yra daug alyvuogių aliejų skirstymo būdų. Vienas jų:
* *Virgin Olive Oil* () – aliejus gaunamas iš alyvuogių nekeičiant jų pagrindinių savybių. Taip gaunamas visiškai natūralus produktas, turintis visas alyvuogių savybes ir charakteristikas. Šis aliejus skirstomas į tris rūšis:
** „extra“ () – jo rūgštingumas yra mažesnis negu 1 % (geriausiuose aliejuose netgi 0,225 %). To siekiant alyvuogės renkamos rankomis, o aliejaus spaudimas pradedamas ne vėliau kaip per 24 valandas po alyvuogių surinkimo. Aliejai, turintys pavadinime „extra“, yra pirmojo spaudimo.
** *average“ – gaminamas iš labiau prinokusių negu „extra virgin olive“ alyvuogių ir turi rūgštingumą iki 1,5 %.
** *strong“ – rūgštingumas iki 2 %.
* *Refined Olive Oil* () – gaunamas chemiškai rafinavus „virgin olive oil“, kas turi pagerinti aliejaus skonį, praskaidrinti ir suteikti aliejui tinkamą spalvą.
* *Olive Oil* – gaunamas rafinuojant alyvuogių minkštimą ir odeles. Šviesesnis ir labiau beskonis. Rūgštingumas iki 3,3 %.
* *Olive-Pomace Oil* () – gaunamas perdirbant tai, kas liko po ankstesnių spaudimų. Tai yra žemesnės leidžiamos valgyti rūšies aliejus.
* *Refined Olive-Pomace Oil* () – gaunamas rafinavus tokį aliejų, kurio skonis arba rūgštingumas neleido jį naudoti maistui.

## Šaltiniai
Indas

Indas (iš  (į) + *d* (iš *dėti*)) – kietas tuščiaviduris daiktas, skirtas dėti tam tikras medžiagas ar kitus, smulkesnius daiktus.

## Indų paskirtis ir rūšys
* Indai medžiagoms ar daiktams laikyti:
** valgiams:
*** cukrinė
*** druskinė
*** dubuo
*** lėkštė
*** saldaininė
*** salotinė
*** tortinė
** gėrimams
*** bokalas
*** piala
*** puodelis
*** stiklinė
*** taurė
* Medžiagoms laikyti ir gabenti:
*** amfora
*** ąsotis
*** butelis
*** puodynė
*** skardinė
*** statinė
*** termosas
* Medžiagoms apdoroti:
** maisto gaminimui (virti, troškinti, fermentuoti ir pan.):
*** keptuvė
*** prikaistuvis
*** puodas
*** statinė
** cheminių medžiagų apdorojimui:
*** kiuvetė
*** kolba
*** mėgintuvėlis
*** piesta
* Medžiagoms seikėti (matuoti):
*** kibiras
*** menzūra
* Kitokiai veiklai
** maudytis (vonelės)
** ir kt.

Taip pat indai skirstomi:
* **Vienkartiniai** – stiklinaitės, puodeliai, lėkštes ir kitus, kurie naudojami tik vieną kartą (jie tik vieną kartą užpildomi maistu ar kitokiu turiniu) arba gali būti užpildomi kelis kartus, tačiau vietoj to, kad juos plauti, dezinfekuoti ir kitaip ruošti kitam naudojimo ciklui, jie išmetami į atliekas, o vietoj jų naudojami dar nenaudoti vienkartiniai indai.
* **Daugkartiniai** – daugelis indų yra būtent tokie. Ruošiant pakartotiniam naudojimui jie plaunami, sterilizuojami, sausinami ir kitaip apdorojami.

## Indų medžiagos
Senovėje indams gaminti buvo naudojamos šios medžiagos:
* tošis ir kitokia medžių žievė
* mediena – lėkštės, dubenys, kubilai
* molio keramika, porcelianas – puodynės, amforos ir kt.
* metalas (varis, bronza, sidabras, alavas) – taurės, lėkštės ir kt.

Dabartinės medžiagos:
* stiklas
* keramika
* metalas
* plastikas
* aliuminis
Charikla

**Charikla** () –  viena iš nimfų graikų mitologijoje, Evero žmona. Pasakojama, kad Everas buvęs sparto Udaėjo, išaugusio iš Kadmo pasėtų drakono dantų, palikuonis. Pagal kitą versiją, Chariklos sutuoktinis buvęs Lapito sūnus Forbas.

Nimfai Chariklai ir Everui gimęs Teiresijas – garsus pranašautojas, viena svarbiausių Tėbų asmenybių. Pagal vieną iš mito variantų, dar būdamas visai jaunas, jis netyčia pamatęs nuogą besimaudančią deivę Atėnę. Už tai deivė jį tučtuojau apakinusi. Nors Charikla maldavusi deivę, kad ši sūnui grąžintų regėjimą, sakydama, kad berniukas tyčia deivės nestebėjęs, ši negalėjusi atšaukti to, kam buvę lemta įvykti. Visgi deivė apdovanojusi Chariklos sūnų gebėjimu suprasti paukščių balsus, kad šis galėtų nuspėti ateitį, taip pat davusi lazdą, kuria naudodamasis galėjęs vaikščioti taip, lyg regėtų. 

Teigiama, kad Charikla – viena iš nedaugelio nimfų, kurios nepradingusios tik gimus vaikui.

## Išnašos
Glamorganas

**Glamòrganas** (, ) – tradicinė Velso grafystė, egzistavusi kaip administracinis teritorinis vienetas Anglijos sudėtyje nuo 1535 iki 1888 m.

Glamorganas ribojosi su Velso grafystėmis Karmartenšyru vakaruose, Breknokšyru šiaurėje ir Monmutšyru rytuose, pietuose buvo skalaujamas Bristolio įlankos.

Tradiciškai grafystei priskiriama teritorija buvo suformuota ankstyvaisiais viduramžiais, ji įėjo į Morganugo karalystės ribas, šią karalystę 1091 m. užkariavo anglų-normanų feodalai ir jos teritorijoje susidarė valų markos viešpatystė Glamorganas. Kai Velsą užkariavo Eduardas I, 1284 m. Glamorgano teritorijoje buvo keletas viešpatysčių ir dvarų, kurie pagal Rudlano statutą už nuopelnus markos valdovams išlaikė nepriklausomybę. Valdant Henrikui VII didžioji valdų dalis Glamorgane jau priklausė karaliaus domenui. Pati Glamorgano grafystė buvo sudaryta 1533 m. Velso įstatymų aktu.

1888 m. aktu dėl vietinės valdžios grafystė buvo pertvarkyta į administracinę Glamorgano grafystę, drauge kaip savarankiški valdymo vienetai iš jos sudėties buvo atskirti Kardifas ir Svonsis, gavę miestų-grafysčių statusą. Po to Velso teritorinis suskirstymas buvo pakeistas 1972 m. Vietinės valdžios aktu, kuris sukūrė dviejų lygių administracinę sistemą, pagal kurią Glamorgano žemės ėmė priklausyti trijų pirmojo lygio teritorinių vienetų sudėčiai – Vakarų, Vidurio ir Pietų Glamorganui.

Nuo 1994 m. iki šiol tradicinės Glamorgano grafystės žemės padalytos į tokias teritorijas: Kardifo ir Svonsio miestų, Merter Tidvilio, Kairfilio, Rondos-Kinono-Tafo, Glamorgano slėnio, Bridžendo ir Nit Port Talboto miestų-grafysčių.

## Išnašos
Benas Tenas

**Benas Tenas** (angl. – *Ben 10*, taip pat žinomas kaip *Ben 10 Classic –* „Benas Tenas. Klasika“) *–* kultinis amerikiečių animacinis serialas, sukurtas „Man of Action“ – kūrėjų grupės, kurią sudaro Dankanas Rulou (*Duncan Rouleau*), Džo Keisi (*Joe Casey*)*,* Džo Keli (*Joe Kelly*) ir Styvenas Syglas (*Steven T. Seagle*). Serialą prodiusavo „Cartoon Network Studios“. Serialas yra apie dešimtmetį berniuką Beną Tenisoną (Teną), kuris miške suranda į rankinį laikrodį panašų prietaisą – Omnitriksą. Įrenginiui savaime prisitvirtinus prie riešo, šis leidžia savininkui pavirsti į tam tikrą ateivį su savitais gebėjimais. Naudodamasis Omnitriksu, Benas, kartu su pussesere Gven ir seneliu Maksu, ryžtasi ginti Žemę bei visatą nuo blogio. Pirmoji serija išleista 2006 m. sausio 14 d. televizijoje „Cartoon Network“. Paskutinė serija pasirodė 2008 m. balandžio 15 d. Atidarymo muzikos „Benas Tenas“ kompozitorius Endis Sturmeris (*Andy Sturmer*), o atlikėja – Moxy.

Animacinio serialo populiarumas augo, jis pelnė „Emmy“ apdovanojimą dėl „nepriekaištingų asmeninių pasiekimų animacijoje“. Ilgainiui serialas virto franšize: „Beną Teną“ pratęsė „Benas Tenas prieš ateivius“, „Benas Tenas. Lemiama kova“ ir „Benas Tenas. Supervisata“.

## Siužetas
Animaciniame seriale figūruoja pagrindinis veikėjas, Benas Tenisonas (įgarsino *Tara Strong*), dešimtmetis berniukas, kartu su pussesere Gven (įgarsino *Meagan Smith*) ir seneliu Maksu (įgarsino *Paul Eiding*), išvykęs praleisti vasaros atostogas. Vieną naktį, besiruošiant pernakvoti netoli vienos stovyklavietės, senelio Makso keleiviniame mikroautobuse, Benas miške randa neįprastą dangaus kūną su keistu, rankinį laikrodį primenančiu įrenginiu – Omnitriksu. Berniukui ištiesus ranką link netikėto radinio, šis visam laikui prisitvirtina prie Beno riešo, suteikdamas jam gebėjimą pavirsti į vieną iš dešimt galimų ateivių su savitais sugebėjimais bei galiomis. Atostogų metu Tenisonai užpuolami įvairių nežemiškų gyvybių, dažniausiai siekiančių perimti Omnitriksą į savo rankas.

## Išnašos
Čartizmas

**Čartizmas** ( 'chartija') – 1836–1848 m. egzistavęs Anglijos judėjimas, tokį pavadinimą gavęs pagal 1838 m. priimtą peticiją, kuri buvo vadinama Liaudies chartija. Čartizmą galima laikyti socialdemokratijos pirmtaku, nors paties socializmo idėjos čartizme buvo gana silpnos.

Tiesioginė čartizmo susikūrimo priežastis buvo 1825 ir 1836 m. ekonominės krizės ir 1825–1830 bei 1836–1840 m. šių krizių sukeltas nedarbas, labiausiai išplitęs Lankašyre, tačiau apėmęs ir kitas Anglijos dalis ir išmetęs iš darbo dešimtis tūkstančių darbo rankų, žymiai sumažinęs darbą išlaikiusiųjų algas. Nedarbas dar 3-ajame dešimtmetyje įvairiuose Lankašyro miestuose buvo sukėlęs daugybę darbininkų maištų, kuriuos lydėjo kepyklų ir maisto parduotuvių plėšimai.

Buržuazijos judėjimas, atvedęs prie 1832 m. rinkimų reformos, sulaukė karšto darbininkijos palaikymo, tačiau darbininkų šio judėjimo sėkmė iki galo netenkino. Čartistai tikėjosi, kad pagal jų pageidavimus reformuotas parlamentas įstengs rasti tinkamų būdų pašalinti socialines bėdas, prieš kurias jie protestavo. Darbininkams visuotiniu balsavimu grįstas parlamentas turėjo tapti jų ekonominius interesus ginančia darbininkijos organizacija. Čartizmas Anglijoje buvo judėjimas, siekiantis politinių teisių.

Pirmąją, 1838 m. priimtą čartistų chartiją sudarė šeši pagrindiniai reikalavimai. Čartistai siekė: visuotinės rinkimų teisės vyrams, sulaukusiems 21 m., kasmetinių parlamento rinkimų, slapto balsavimo, panaikinti turto cenzą kandidatams į parlamentą, įvesti algas parlamentarams, suvienodinti rinkimų apygardas. Antroji chartija buvo priimta 1842 m. Joje buvo ne tik politinių, bet ir socialinių reikalavimų, pavyzdžiui, sutrumpinti darbo dieną, sumažinti mokesčius ir kitų. Čartizmas neturėjo visą šalį apimančios organizacijos, čartistų judėjimai buvo išsisklaidę po visus regionus. Nuo 1837 m. čartistai leido laikraštį „The Northern Star“ („Šiaurinė žvaigždė“).

## Išnašos
Nonkonformizmas (krikščionybė)

**Nonkonformizmas** ( 'ne' + *conformis* 'panašus, atitinkantis') – Jungtinės Karalystės protestantų srovė, nepriklausiusi anglikonų bažnyčiai. Šis simbolinis pavadinimas vartotas XVII–XX a.

**Nonkonformistai** – nariai religinių Jungtinės Karalystės organizacijų, kurios daugeliu teologinių klausimų nesutinka su anglikonų bažnyčia, nonkonformistais vadinti, pavyzdžiui, baptistai, metodistai, kongregacionalistai, kvakeriai ir kiti. Istoriškai terminas susijęs su puritonų atsisakymu paklusti () 1559 m. Suprematiniam (Act of Supremacy) ir Uniformistiniam (Act of Uniformity) aktams.

Anglijoje vykstant Reformacijai, prasidėjusiai XVI a. valdant karaliui Henrikui VIII, dėl karaliaus konflikto su popiežiumi dalis Romos katalikų bažnyčios karaliaus buvo atskirta nuo Romos ir karalius tapo tos bažnyčios dalies, tapusios savarankiška anglikonų bažnyčia, vadovu.

Naujoji bažnyčia daugeliu atvejų išsaugojo ankstesnę prabangą bei sudėtingas apeigas, ir prieš tai ėmė protestuoti atsiradę naujieji jos tolesnio reformavimo šalininkai, buvusieji radikalesni protestantai. Dalis jų oficialiosios bažnyčios sudėtyje suformavo asketiškesnę Žemąją bažnyčią (), priešinamą su Aukštąja bažnyčia, o kiti iš viso nematė galimybės bendradarbiauti su valstybine Anglijos bažnyčia ir tapo jos priešininkais, „disenteriais“ ( <  'nesutinku'). Jie buvo susiskirstę į daugybę srovių.

1665 m. priimtas Klarendono ediktas draudė nonkonformistams eiti pareigas valstybės tarnybose, jiems buvo atimtos politinės teisės, buvo suvaržyta laisvė praktikuoti savo religinį kultą. XVII a. pabaigoje daug nonkonformistų bendruomenių išaugo, sustiprėjo, iškilo daug žymių teologų (Dž. Banjanas, Dž. Miltonas, Dž. Ovenas, R. Baksteris). XVIII a. tarp nonkonformistų gausiausi buvo metodistai. 1689 m. valdant Vilhelmui III buvo priimtas Tolerancijos aktas, jis įteisino visų protestantų nonkonformistų (išskyrus antitrinitorius) tikėjimo išpažinimo laisvę. XIX a. visi nonkonformistus varžantys įstatymai buvo panaikinti. XX a. nonkonformistų bažnyčios pradėtos vadinti Laisvosiomis bažnyčiomis ().

## Išnašos
10199 Charikla

**10199 Charikla** – Kentaurų grupės asteroidas, atrastas 1997 m. vasario 15 d. Šį asteroidą aptiko Arizonos universiteto tyrėjų komanda.

Charikla – pirmasis atrastas asteroidas, turintis žiedų sistemą. Iki tol buvo žinomi penki žiedus turintys Saulės sistemos objektai – planetos Saturnas, Jupiteris, Uranas bei Neptūnas.

Asteroido skersmuo siekia apytikriai 302 kilometrus, tai didžiausias Kentaurų grupės asteroidas; jis skrieja išorinėje Saulės sistemos dalyje, tarp Saturno ir Urano.

2013 m. birželio 3 d. mokslininkai septyniais įvairiose Pietų Amerikos vietose esančiais teleskopais stebėjo šio asteroido slinkimą priešais žvaigždę (okultaciją) ir aptiko du šį objektą juosiančius žiedus. Sugretinę skirtingais teleskopais gautus duomenis, mokslininkai galėjo nustatyti ne tik paties objekto formą bei dydį, bet ir naujai atrastų žiedų charakteristikas. Manoma, kad žiedų plotis siekia 3–7 kilometrus. Nuo asteroido centro jie nutolę atitinkamai 391 ir 405 kilometrus.

Asteroidas pavadintas pagal graikų mitologijos nimfą Chariklą, kentauro Chirono žmoną.

## Išnašos
Alpine F1 Team

**Alpine F1 Team** – 2021 m. įkurta Formulės 1 komanda, kuri pakeitė prieš tai lenktyniavusią „Renault F1“ ekipą. Naująją „Alpine F1 Team“ komandą toliau valdys „Renault“ kompanija ir tokiu būdu reklamuos savo padalinį „Alpine“.

Debiutiniame sezone komandai atstovavo buvęs du kartus Formulės 1 čempionas Fernando Alonso ir prancūzas Esteban Ocon. Komanda naudojo „Renault“ variklius. Buvęs „Renault F1“ komandos vadovas Cyril Abiteboul perdavė komandos vadovavimą Laurent Rossi.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Komandos tinklalapis
Nonkonformizmas (reikšmės)

**Nonkonformizmas** reiškia:
* Nonkonformizmas – įvairių savo laikotarpio normų nesilaikymas
* Nonkonformizmas (krikščionybė) – anglikonų bažnyčiai nepaklūstanti protestantų srovė Jungtinėje Karalystėje
Baltijos technologijų institutas

UAB **„Baltijos technologijų institutas“** – mokymo įstaiga suaugusiems, norintiems pradėti savo karjerą IT srityje ir patobulinti turimas žinias Jis taip pat renka su programuotojo profesija, jos statusu Lietuvoje susijusią statistiką.

## Istorija
2015 m. buvo įkurta IT akademija „Baltic Talents”. 2019 m. – „Baltic Talents” pakeitė pavadinimą į BIT – Baltic Institute of Technology (Baltijos technologijų institutas) .

## Veikla
„Baltijos technologijos institutas“ organizuoja intensyvius programavimo, dizaino ir kitų skaitmeninių technologijų kursus suaugusiems. 2–6 mėnesių kursai yra orientuoti į rinkoje paklausių programavimo kalbų („Front-End“, PHP, „JAVA“, „JavaScript“, „Python“, „Ruby on Rails“, „Erlang“, „Swift“ ir t. t.), dizaino (tinklalapių, grafikos, UX/UI dizaino, 2D ir 3D animacijos) ir skaitmeninių technologijų („Growth Hacking“, skaitmeninės rinkodaros) specialistų skaičiaus didinimą, kurių gretos Lietuvoje mažos tačiau poreikis tarptautinėje rinkoje didelis.

Įvedus karantino apribojimus mokymai vyksta nuotoliniu būdu .

## Sertifikatai
„Batijos technologijų institutas“ yra įregistruotas Švietimo ir mokslo institucijų registre. Instituto parengtos programos atitinka nustatytus reikalavimus ir yra įregistruotos Kvalifikacijos tobulinimo programų ir renginių registre, gaunant individualų programos kodą. Mokymo įstaiga siūlo tiek neformalias programas, skirtas kompetencijų įgijimui arba tobulinimui, tiek ilgąsias formalias programas, skirtas profesinės kvalifikacijos įgijimui, kurias baigus išduodamas oficialus diplomas. Profesinio mokymo programos yra suderintos ir patvirtintos Lietuvos Respublikos Švietimo ir mokslo ministerijos akredituotos kompetencijų vertinimo institucijos.

## Nuorodos
* Oficialus „Baltijos technologijų instituto“ tinklalapis

## Šaltiniai
Esteban Andrada

**Estebanas Maksimiljanas Andrada** (*Esteban Maximiliano Andrada*, 1991 m. sausio 26 d.) – Argentinos futbolininkas, vartininkas.

## Karjera
Nuo 2011 m. priklausė Lanús. 2014 m. nuomos pagrindais perleistas Arsenal (ARG). Nuo 2018 m. rungtyniavo Boca Juniors. Nuo 2021 m. priklausė CF Monterrey. 2025 m. nuomos pagrindais išnuomotas Real Zaragoza (Ispanija).

## Rinktinė
Nuo 2019 m. kviečiamas į Argentinos rinktinę. Į startinę sudėtį pirmąkart įtrauktas 2019 m. kovo 26 d., kuomet buvo žaidžiamos draugiškos rungtynės su Maroku. Estebanas Andrada buvo vienas iš trijų trenerio Lionelio Skalonio į rinktinę 2019 m. Copa América turnyrui pakviestų vartininkų. Birželio 14 d. dėl patirtos kelio traumos E. Andrada iš komandos pasitraukė, jį pakeitė Juan Musso.

## Laimėjimai
**Lanús**
* Argentinos Primera División: 2016 m.
* Copa Bicentenario: 2016 m.
* Supercopa Argentina: 2016 m.

**Boca Juniors**
*Argentinos Primera División: 2019–20 m.
* Supercopa Argentina: 2018 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Hugh Owen

Seras **Hju Ovenas** (, 1804 m. sausio 14 d. – 1881 m. lapkričio 20 d.) – Velso aukštojo mokslo pionierius. Jis buvo pagrindinis Velso universiteto koledžo Aberistvite steigėjas.

## Biografija
Gimė Langeinveno () kaime Anglesyje, sulaukęs 21 m. išvyko į Londoną dirbti įgaliotinio raštininku. 1836 m. pradėjo dirbti Vargšų įstatymo komisijoje, o 1853 m. tapo jos vyriausiuoju tarnautoju.

H. Ovenas tapo Londone įsikūrusios Britų ir užsienio mokyklų draugijos nariu ir 1843 m. paskelbė atvirą kreipimąsi į Velso tautą, kuriame teigė esant būtina Velse steigti britų ir užsienio mokyklas. Kaip nonkonformistas, jis palaikė nekonfesinių dieninių mokyklų idėją. H. Ovenas atliko svarbų vaidmenį, kad 1843 m. Šiaurės, o vėliau ir Pietų Velse būtų paskirtas Britų ir užsienio mokyklų draugijos patikėtinis.

1846 m. H. Ovenas tapo Kambro švietimo draugijos garbės sekretoriumi ir paskelbė dar vieną kreipimąsi, raginantį Velse steigti mokyklas. Dėl jo kampanijos buvo įkurta ne viena mokykla, tačiau ši kampanija atskleidė kitą bėdą: kvalifikuotų mokytojų trūkumą. 1856 m. jis buvo vienas iš judėjimo, siekiančio Bangore įsteigti mokytojus ruošiantį koledžą, iniciatorių. Jis turėjo viziją įsteigti dar vieną pedagogikos koledžą Pietų Velse, kitą – specialiai moterims Svonsyje ir įkurti Velso universitetą. 1863 m. buvo sudarytas komitetas, skirtas rinkti lėšas Velso universitetui Aberistvite įkurti. 1867 m. šis komitetas jau galėjo pigiai nupirkti seną „Pilies viešbutį“ (), ir 1872 m. universitetas buvo atidarytas. Jis buvo finansiškai nestabilus, todėl H. Ovenas išėjo į pensiją, kad galėtų surinkti lėšų, padengti skolas ir pasirūpinti universiteto ateitimi.

H. Ovenas trumpą laiką buvo Londono mokyklų tarybos narys, 1872 m. balandį jis į ją buvo išrinktas, kad užpildytų atsitiktinai likusią laisvą vietą. 1873 m. lapkritį vykusiuose tarybos rinkimuose jis atsisakė kandidatuoti.

H. Ovenas matė būtinybę gerinti vidurinių mokyklų švietimą, kad į naująjį universitetą stotų pakankamai gerai paruošti abiturientai. 1880 m. Kernarvone vykusiame Nacionaliniame Velso muzikos ir literatūros festivalyje Garbingosios vieningųjų brolių draugijos (, ) nariams skaitė ataskaitą „Tarpinis švietimas Airijoje ir vidurinis švietimas Velse“. Galiausiai tuo buvo pasiekta, kad 1889 m. buvo priimtas Velso vidurinio lavinimo įstatymas.

H. Ovenas 1881 m. rugpjūtį buvo įšventintas į riterius, tačiau po trijų mėnesių Mentone, Prancūzijoje mirė. Palaidotas Abni Parko kapinėse Londone.

## Įamžinimas

Pagrindinei bibliotekai Aberistvito universitete suteiktas Hju Oveno vardas, taip pat vidurinė mokykla Kernarvone vališkai pavadinta *Ysgol Syr Hugh Owen* ― Sero Hju Oveno mokykla.

## Išnašos
Pačakoto tarpeklis

**Pačakoto tarpeklis** (, ) – tarpeklis Peru, Ankašo departamente. Gylis 3700 metrai. Tarpeklis yra 57 km į pietus nuo Huaraso, Huaskarano nacionaliniame parke. Tarpekliu teka Pačakoto upė, priklausanti Santos baseinui.

Tarpeklyje rasta archeologinių radinių, uolų meno pavyzdžių.

## Šaltiniai
Aberistvito universitetas

**Aberistvito universitetas** () – valstybinis universitetas Aberistvite, Velse. Aberistvito universitetas buvo vienas iš buvusio federalinio Velso universiteto steigėjų. Aberistvito universitete 3 akademiniuose fakultetuose ir 17 katedrų mokosi apie 8000 studentų.

Vienas pagrindinių Aberistvito universiteto steigėjų buvo seras Hju Ovenas. 1872 m. įkurtas kaip Universiteto koledžas Velse, Aberistvite (), 1894 m. jis tapo Velso universiteto steigėju ir savo pavadinimą pakeitė į Velso universiteto koledžas Aberistvite (). XX a. 10-ojo dešimtmečio viduryje universitetas vėl pakeitė savo pavadinimą ir tapo Velso universitetu Aberistvite (). 2007 m. rugsėjo 1 d. Velso universitetas liovėsi būti federalinis ir Aberistvito universitetas vėl tapo nepriklausomu.
 
2019 m. jis tapo pirmuoju universitetu, kurį „The Times“/„The Sunday Times“ Gero universiteto vadovas dvejus metus iš eilės išrinko „Metų universitetu dėl mokymo kokybės“. Jis yra pirmasis universitetas pasaulyje, gavęs Universiteto be plastiko statusą (turint omenyje vienkartinio naudojimo plastiko gaminius).

## Katedros
* Menai
* Biologija ir žemės ūkio mokslai
* Informatika
* Pedagogika ir suaugusiųjų ugdymas
* Anglų kalba ir kūrybinis rašymas
* Geografija ir geologija
* Istorija ir Velso istorija
* Bibliotekininkystė
* Tarptautinė politika (politologija)
* Teisė ir kriminologija
* Vadybos teorija
* Matematika
* Šiuolaikinės kalbos
* Fizika
* Psichologija
* Teatrologija, kinotyra ir televizijos studijos
* Valų ir keltų studijos (kalba, literatūra ir kultūra)

## Išnašos
TOI-561

**TOI-561** – oranžinė nykštukė, kurios amžius, kaip paskaičiuota, yra ~10 milijardų metų; šios žvaigždės masė siekia 80 proc. Saulės masės.
 TOI-561 sistemoje aptikta keletas uolėtų planetų. TOI-561 yra Sekstanto žvaigždyne, nuo Saulės sistemos nutolusi 280,5 šviesmečio.

2021 m. sausio mėn. tyrėjų komanda, vadovaujama Lauren Weiss iš Riversaido Kalifornijos universiteto, remdamasi NASA TESS kosminiu teleskopu surinktais duomenimis, paskelbė šioje sistemoje aptikusi superžemę, skriejančią labai arti savo žvaigždės.
 Ši egzoplaneta, pavadinta TOI-561 b, yra 50 % didesnė bei triskart masyvesnė nei Žemė. Vidutinė temperatūra planetos paviršiuje siekia daugiau nei 2000 K.

L. Weiss teigimu, TOI-561 metališkumas – vienas mažiausių iš visų atrastų žvaigždžių. Ši žvaigždė priklauso vadinamajam Galaktikos storajam diskui. Šios žvaigždės išsiskiria tuo, kad jose esama mažiau sunkiųjų elementų, pvz., geležies arba magnio, siejamų su planetų formavimusi.

TOI-561 nepriklausomai atrado Padujos universiteto tyrėjų komanda, vadovaujama Gaia Lacedelli; apie atradimą paskelbta darbe, publikuotame 2020 m. gruodį.

## Išnašos
Lapavaisis

**Lapavaisis** () – sausasis atsidarantis vaisius, sudarytas iš vieno lizdo, kuriame daug sėklų. Prinokus, plyšta išilgai ir sėklos išbyra.

Sėklos išsidėsto palei sąvaros siūlę, rečiau jos būna prisitvirtinusios vaislapėlio vidinio paviršiaus įvairiose vietose. Tarpusavyje suaugę lapavaisiai sudaro lapvaisyną.

Lapavaisius išaugina: puriena, vaistinis bijūnas, kurpelė, bėžis, raguolis, pentinius, perkūnropė, šilokas, vilkpupė, lanksva, vingiorykštė ir kt.

## Šaltiniai
Scipionas Afrikietis

**Publijus Kornelijus Scipionas Afrikietis Vyresnysis** (, 235–183 m. pr. m. e.) – vienas žinomiausių senovės Romos karvedžių, įveikęs Hanibalą ir nugalėjęs Kartaginą Antrajame Pūnų kare.

Scipionas Afrikietis Pasižymėjo per Antrąjį pūnų karą, vykusį 218–202 m. pr. m. e. Jis 216 m. pr. m. e. dalyvavo romėnams nesėkmingame Kanų mūšyje, bet būdamas karo tribūnas neleido pakrikti išlikusiai romėnų kariuomenei. 212 m. pr. m. e. paskirtas kuruliniu edilu. 209 m. pr. m. e. užkariavo Naująją Kartaginą, 208 m. pr. m. e. sumušė Hasdrubalo Barkos kariuomenę prie Bekulos, o 206 m. pr. m. e. jungtinę Kartaginos kariuomenę – prie Ilipos. Tokie Scipiono Afrikiečio veiksmai padėjo išstumti kartaginiečius iš Ispanijos.

205 m. pr. m. e. tapo konsulu. 204 m. pr. m. e. persikėlė į Afriką ir 202 m. pr. m. e. Zamos mūšyje sumušė Hanibalo kariuomenę, tuo pergalingai užbaigdamas karą.

199–198 m. pr. m. e. cenzorius ir Senato princepsas. 194 m. pr. m. e. vėl konsulas.

## Šaltiniai
Meilė ir auksas

**Meilė ir auksas** () – 1968 m. Prancūzijoje sukurta kriminalinė komedija. Filmo režisierius – Michel Audiard, vaidino: Françoise Rosay, Bernard Blier ir Marlène Jobert.

## Siužetas

Rita vienu metu palaikė santykius su dviem konkuruojančiais banditais Čarliu ir Fredu. Jos sužadėtinis Fredas susprogdina banko mašiną ir pagrobia aukso krovinį, tačiau Rita jį išduoda Čarliui. Kuomet grobis atitenka jam, šis pats palieka Ritą. Netekusi pinigų, persekiojama Fredo ir trokštanti keršto, ji kreipiasi į tetą Leontiną – buvusią įtakingą mafijos vadeivą, išėjusią į pensiją po Al Kaponės arešto. Šios pasirodymas mieste išgąsdina Čarlį, kuris nesėkmingai bando atsikratyti senąja moterimi. Ją nužudyti pasiųstas sūnėnas TIburcas, pamatęs Ritą, ją įsimyli ir tampa Leontinos įkaitu derybose su Čarliu.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marlene Jobert – Rita
* Francoise Rosay – teta Leontina
* Bernard Blier – Čarlis
* Andre Pousse – Fredas 
* Mario David – Džekis 
* Claude Rollet – Tiburcas 
* Robert Dalban

## Šaltiniai
Mūsų vyrai

**Mūsų vyrai** () – 1966 m. Italijoje sukurta komedija.

Filmą sudaro 3 atskiri segmentai, režisuoti skirtingų režisierių ir kuriuose pasakojamos istorijos apie 3 vedusius vyrus ir jų komplikuotos santykius su žmonomis. Segmentų pavadinimai: „Robertos vyras“, „Olgos vyras“ ir „Atilijos vyras“.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Nicoletta Machiavelli – Roberta
* Alberto Sordi – Džovanis, Robertos vyras
* Michele Mercier – Olga
* Jean-Claude Brialy – Otavijus, Olgos vyras
* Liana Orfei – Atilija
* Ugo Tognazzi – karabinierius