open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alevitai

**Alevitai** (, ) – religinė, kultūrinė ir pusiau etninė bendruomenė Turkijoje. Skirtingų šaltinių pateikti duomenys apie alevitų skaičių smarkiai skiriasi – nuo 10 milijonų iki 25 milijonų. Alevizmas dažniausiai yra laikomas viena iš daugybės islamo sektų, nors alevitų papročiai, teologija ir filosofija smarkiai skiriasi nuo kitų Islamo pakraipų. Priešingai nei kitų musulmonų, alevitų ritualai dažniausiai vyksta turkų ir kartais kurdų kalbomis. Aleviai nestato mečečių ir vietoje to ritualams renkasi į tradicinius susirinkimų namus, vadinamus *cemevi*, kuriuose vadovauja vyresnieji žmonės. Į jų ritualus yra integruota daug šokių ir muzikos. Pagrindiniai alevizmo bruožai yra:
* Meilė ir pagarba visiems žmonėms („Svarbiausias dalykas yra ne religija, bet buvimas žmogumi“)
* Tolerancija kitoms religijoms ir etninėms grupėms („Jei pakenkei kitam žmogui, tavo atliktos ritualinės maldos yra bevertės“)
* Pagarba dirbantiems žmonėms („Geriausias garbinimo būdas yra darbas“)
* Moterų ir vyrų lygybė. Jie meldžiasi vienas šalia kito ir yra praktikuojama monogamija

Moderniajai alevitų teologijai gilios įtakos turėjo humanizmas ir universalizmas. Be religinių aspektų, alevizmas yra glaudžiai susijęs su Mažosios Azijos folklorine kultūra.
Antanas Klibavičius

**Antanas Klibavičius** (1944 m. vasario 6 d. Kaune – 2014 m. rugsėjo 9 d. Vilniuje) – Lietuvos miestotvarkos inžinierius.

## Biografija
1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1974 m. technikos mokslų kandidatas.

Nuo 1971 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1991 m. Vilniaus technikos universitetas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1976 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto Aplinkos inžinerijos fakulteto docentas. Stažavo 1978–1979 m. Ciuricho aukštojoje mokykloje, 1993 m., 1997 m. Ruro universitete Bochume. Dėstytojo veiklą baigė 2013 m.

## Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: miestų transportas, transporto sistemų modeliavimas, koordinuotas eismo valdymas, transporto poveikio aplinkai vertinimas. Paskelbė daugiau kaip 120 mokslinių straipsnių, informacinių leidinių.

Parengė koordinuoto eismo reguliavimo, parkavimo sistemų projektų, atliko 1995 m. Vilniaus miesto tramvajaus, 2004 m., su kitais – Klaipėdos uosto automobilių ir geležinkelio transporto poveikio aplinkai vertinimo tyrimus, 2005–2008 m. sudarė, su kitais, Kauno ir Klaipėdos miestų strateginius triukšmo žemėlapius.

## Bibliografija
* Miestotvarka, vadovėlis, su kitais, 2000 m., elektroninis leidinys.
* Miestotvarka, su kitais, 2003 m.

## Šaltiniai
MegaCharts

**MegaCharts** – oficialūs Nyderlandų muzikos įrašų topai. Mega Charts taip pat teikia informaciją *Stichting Nederlandse Top 40* topui, kurio iniciatyva sudaromi Nyderlandų Top 40, Tip Parade ir t. t. MegaCharts priklauso Beniliukso „GfK Marketing Services“.

## MegaCharts topai

### Singlai ir dainos
#### Mega Top 50
**The Mega Top 50** yra Olandijos muzikos įrašų topas, 1969 m. gegužės 23 d. sukurtas pavadinimu **Hilversum 3 Top 30**.
Savo gyvavimo laikotarpiu topas savo pavadinimą keitė net keletą kartų, taip pat kito jo sąrašo ilgis:

* 1969–1974 m.: **Hilversum 3 Top 30** (nuo 1971 m. balandžio 4 d. – **Daverende 30**)
* 1974–1993 m.: **Nationale Hitparade**
** 1974–1978 m.: top 30
** 1978–1987 m.: top 50
** 1987–1989 m.: top 100
** 1989–1993 m.: **Nationale Top 100**
* 1993–1996 m.: **Mega Top 50**
* 1997–2002 m.: **Mega Top 100**
* 2003–dabar: **Mega Top 50**

Pirmieji pasiekę pirmąją vietą šiame tope buvo grupė Desmond Dekker & The Aces su daina „The Israelites“. Nuo 1978 m. topas grindžiamas pardavimais. Topas transliuojamas per radijo stotį Radio 3 ir per televiziją laidoje „Top of the Pops“.

Nuo 2004 m. MTV ir Radio 3FM grojamumas įtrauktas į topų sudarinėjimą. Nuo 2005 m. legalūs atsisiuntimai taip pat įtraukti į topus.

#### Nyderlandų Top 40

#### Single Top 100
**Single Top 100** yra Nyderlandų muzikos įrašų topas, kuris renka informaciją iš Mega Top 50 ir Nyderlandų Top 40. Šiame tope nėra radijo stočių grojaraščių kaip kituose dviejuose. Šiame tope svarbiausi singlų pardavimai bei legalūs atsisiuntimai.

#### Mega Dance Top 30
Top 30 šokių muzikos įrašų.

#### Mega Airplay Top 50
Dažniausiai grojamos dainos per radiją ir televiziją.

#### Mega Ringtone Top 50
Daugiausiai atsiunčiami mobiliųjų telefonų tonai Nyderlanduose.

### Albumai

#### Mega Album Top 100
Geriausiai parduodami įvairių žanrų albumai Nyderlanduose.

#### Mega Verzamelalbum Top 30
Geriausiai parduodami kompiliaciniai albumai Nyderlanduose.

### DVD
Geriausiai parduodami muzikos DVD albumai Nyderlanduose. Yra dvi kategorijos: muzikos ir filmų.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (Gfk Mega Charts)
Esteros knyga

**Esteros knyga** – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama istorinių knygų grupei.

Knygoje rašoma apie tai, kaip žydaitė Estera tampa Persijos karaliaus Ahasvero žmona. Ji griebiasi su savo globėju Mordekajumi sugalvotos gudrybės ir išardo sąmokslą, kurio tikslas buvęs išnaikinti visus Persijos imperijoje gyvenančius žydus. Sąmokslą rengęs pirmasis karaliaus patarėjas Amanas nubaudžiamas mirtimi, o Esteros globėjas Mordekajus paskiriamas į aukštas pareigas.

Esteros knygoje neminimas Dievo vardas. Ši knyga nėra grynai religinis pasakojimas. Tačiau tai pavyzdys, kaip žydai būdavę apsaugojami didžiųjų pavojų laikais.

Judėjai skaito šią knygą per Purimo šventę.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Esteros knyga
Gintaras Goda

**Gintaras Goda** (g. 1965 m. birželio 13 d. Labanore) – teisininkas, teisėtyrininkas penalprocesualistas komparatyvistas, Vilniaus universiteto Teisės fakulteto profesorius, buvęs Konstitucinio Teismo teisėjas, pirmininkas.

## Biografija
1990 m. su pagyrimu baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, 1990–1991 m. (kartu su Egidiju Šileikiu) studijavo J. V. Gėtės Frankfurto prie Maino universiteto Teisės fakultete, kur baigė podiplomines teisės studijas, teisės magistras (LL.M.). 1992–1995 m. mokėsi VU Teisės fakulteto doktorantūroje, 1995 m. lapkričio 10 d. apgynė disertaciją tema „Kardomasis kalinimas ir žmogaus teisių apsauga (lyginamoji teisinė analizė)“, socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras. Stažavosi Heidelberge (1995 m.), Berlyne (1993 m.).<

1995–2002 m. Teisės instituto mokslinis bendradarbis, Lietuvos apeliacinio teismo konsultantas, LR teisingumo ministerijos tarnautojas (patarėjas baudžiamosios teisės ir proceso klausimais) LR Seimo kanceliarijos Teisės departamento tarnautojas, 1996–2002 m. Vyriausiosios rinkimų komisijos narys, 2002–2005 m. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo teisėjas, 2005–2017 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjas.

Nuo 1990 m. VU Teisės fakulteto Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedros asistentas, nuo 1995 m. vyr. asistentas, dėstytojas, nuo 1998 m. docentas, 2000–2008 m. rugsėjo katedros vedėjas. Mokslinių interesų sritys – baudžiamasis procesas, dėstomi dalykai – Baudžiamojo proceso teisė, Užsienio šalių baudžiamojo proceso pagrindai.

Buvo naujojo LR baudžiamojo proceso kodekso rengimo darbo grupės narys; įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių turto arešto tvarką, nuostatoms išnagrinėti ir reikiamų teisės aktų (jų pakeitimų) projektams parengti darbo grupės narys nuo 1998 m. lapkričio 16 d. Dalyvavo rengiant kitų LR įstatymų projektus. Paskelbė mokslinių straipsnių, parengė mokymo priemonę; baudžiamojo proceso vadovėlių, LR BPK komentaro bendraautoris, BPK komentaro II dalies mokslinis redaktorius.

2023 m. kovą tapo laikinuoju, o 2023 m. balandį prezidento teiktas ir Seimo paskirtas Lietuvos Konstitucinio teismo pirmininku.

## Bibliografija
* Goda G. Užsienio šalių baudžiamojo proceso pagrindai.- Mokymo priemonė. Vilnius, 1997.
* Goda, G., Kazlauskas, M., Kuconis, P. ir kt, Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso komentaras I knyga: I–IV dalys. Vilnius. 2003.
* Baudžiamojo proceso teisė / Gintaras Goda, Marcelis Kazlauskas, Pranas Kuconis. Vilnius: Teisinės informacijos centras, 2005.
* Autorių kolektyvas (mokslinis redaktorius: Gintaras Goda). Lietuvos Respublikos baudžiamojo proceso kodekso komentaras. (II dalis).
* Goda, G. Baudžiamojo proceso raidos tendencijos Europoje. // Teisės problemos: mokslinis-praktinis žurnalas, 1999, nr. 3, p. 5-18.
* Goda, G. Nekaltumo prezumpcija: įtvirtinimas Lietuvos teisėje ir kai kurie turinio aspektai. // Teisė: mokslo darbai, 2002, t. 44, p. 42-53.
* Goda, G., Kazlauskas, M. Naujo Baudžiamojo proceso kodekso projektas: kūrimo prielaidos, struktūra, naujovės. // Teisės problemos: mokslinis-praktinis žurnalas, 1999, nr. 3, p. 5-18.

## Šaltiniai
A (reikšmės)

Žodis iš vienos raidės A gali reikšti:

* A – pirmoji lietuvių ir daugelio kitų abėcėlių lotyniškų rašmenų pagrindu raidė
* A – elektros srovės matavimo vienetas amperas
* A – polius, per kurį elektros srovė įteka į elektros įrenginį.
* A – nukleorūgščių azoto bazė adeninas
* A – vienraidis aminorūgšties alanino kodas
* A- – raidė, žyminti šturmo lėktuvus JAV karinių lėktuvų klasifikacijoje (pvz., A-10).

* a – žemės ploto matavimo vienetas *aras*.
* a. – rašant datas žodžio *[[amžius]]* sutrumpinimas
* a – pagreitis fizikoje
* a – priešdėlis *[[ato-]]* SI sistemoje, reiškiantis 10−18

* Å – ilgio matavimo vienetas, lygus 10 metrų
* A- ir A+ – kraujo grupė
* 

## Sudėtiniuose žodžiuose
* A bomba – aviacinė bomba, kurios veikimas pagrįstas branduolinio skilimo reakcija
* A vitaminas – vienas iš vitaminų.
* A žvaigždė – viena iš baltų žvaigždžių klasių
Utikas

**Utikas** (, dar žinomas kaip **Uti**, lotynų šaltiniuose žinomas kaip **Otena**) – istorinis Didžiosios Armėnijos regionas, jos šiaurės rytų provincija, buvęs dab. Azerbaidžano centrinėje dalyje, į pietus nuo Kuros upės. Nuo maždaug VI a. jam prigijo pavadinimas Aranas ir jis tapo istoriniu Azerbaidžano regionu.

## Geografija
Utiko regionas užėmė dalį Kuros-Arakso lygumos, esančios į pietus nuo Kuros upės, iki ten, kur ji susilieja su Araksu. Dabar ši dalis vadinama Milio lyguma. Į pietus nuo regiono kalnuotas kraštas vadinosi Arcachas, o šiaurėje buvo Kaukazo Albanija. Rytuose, už Arakso buvo Paitakaranas. Vakaruose driekėsi Gugarkas.

## Istorija
Seniausia regione gyvenusi tauta buvo udai, senovėje vadinti utijais, iš kurių ir kilo regiono pavadinimas. Manoma, kad II a. pr. m. e. utijai, giminingi kitoms tautoms, buvusioms už Kuros upės, dalyvavo Kaukazo Albanijos konsolidacijoje, todėl gali būti, kad Utikas priklausė šiai valstybei pačiu pradiniu laikotarpiu.

Nėra visiškai žinoma, kada Utikas tapo Armėnijos karalystės dalimi. Gali būti, kad jį užkariavo karalius Artašesas apie 190 m. pr. m. e., nors Strabonas jo nemini tarp užkariautų sričių. Šiaip ar taip, Utikas jau priklausė Armėnijai I a. pr. m. e. ir jos sudėtyje išbuvo iki IV a.

Armėnų valdymo metu buvo sukurta ištisa ideologija, kuri laikė, jog Utiko gyventojai buvo kilę iš armėnų protėvio Haiko anūko Sisako, taip siekdami pagrįsti savo valdžią. Nepaisant to, etninė regiono sudėtis nebuvo armėniška.

Armėnų karalystėje Utiko provinciją (nachangą) sudarė 8 rajonai (gavarai): Aranrotas, Tri, Rotparsianas, Aghvė, Tavušas, Gardmanas, Šakašenas ir Utis.

IV a. Armėnijos karalystę padalinus, 370 m. Kaukazo Albanijos karalius Urnairas įsiveržė į regioną, bet pralaimėjo armėnų karvedžiui Mušegui Mamikonianui. 387 m. Urnairas, padedamas Sasanidų, okupavo Utiką ir Arcachą, juos prijungdamas prie savo valstybės.

Regionas labai greitai „albanizuotas“, turint galvoje, kad vietiniai gyventojai turėjo daug bendrumų su Kaukazo albanais. Būdamas derlingas, jis greitai įgijo didžiulę reikšmę Albanijos gyvenime, o V a. viduryje į jį perkelta valstybės sostinė: pastatytas miestas Partav. Tapus centrine dalimi, regionui greitai prigijo visos Albanijos persiškas vardas Aranas, kuriuo regionas vadinamas ir dabar.
Arcachas

**Arcachas** (, lotynų šaltiniuose žinomas kaip **Orchistena**) – istorinis Didžiosios Armėnijos regionas, jos šiaurės rytų provincija, beveik sutampantis su dab. Kalnų Karabachu. Nuo maždaug VI a. jam prigijo tiurkiškas pavadinimas Karabachas. Iki pat dabar jį savo istoriniu regionu laiko tiek armėnai, tiek azerbaidžaniečiai.

## Geografija
Arcachas buvo kalnuotas kraštas, užimantis dalį Mažojo Kaukazo. Nuo Siuniko pietuose jį skyrė Hekerio upė. Lygumų kraštas šiaurėje ir šiaurės rytuose vadintas Utiku. Pietryčiuose už Arakso upės buvo Vaspurakanas, o šiaurės vakaruose buvo Gugarchas.

## Istorija
Nėra žinoma apie seniausią regiono tautinę sudėtį, tačiau spėjama, kad čia galėjo gyventi įvairios autochtoninės Kaukazo tautos, giminingos udams. Gali būti, kad viena jų vadinosi arcachais ir davė pavadinimą visam regionui. Seniausia žinoma regioną valdžiusi valstybė buvo Urartija, vėliau čia valdė Medija, Achemenidai, Aleksandras Makedonietis, Seleukidai.

Visų šių imperijų laikotarpiu protoarmėnai į regioną atsikėlė maždaug VI a. pr. m. e. 189 m. pr. m. e. jie sukūrė Armėnijos karalystę, o pirmasis valdovas Artašesas greičiausiai prijungė ir Arcachą. Armėnų viešpatavimas dal labiau paskatino krašto armėnizaciją, naikinant vietinį kaukazietišką etnosą.

Armėnų karalystėje Arcacho provinciją (nachangą) sudarė 12 rajonai (gavarų): Mius Habandas, Vaikunikas, Berdadzoras, Mets Arankas, Mets Kuenkas, Harčlankas, Muchankas, Piankas, Parsakankas, Sisakan Vostanas, Kusti Parnesas ir Koghtas.

IV a. pradžioje priėmus krikščionybę, Arcachas tapo vienu iš krikščioniškiausių Kaukazo regionų. Čia palaidotas šventasis Grigorijus Švietėjas. IV a. Armėnijos karalystę padalinus, 370 m. Kaukazo Albanijos karalius Urnairas įsiveržė į regioną, bet pralaimėjo armėnų karvedžiui Mušegui Mamikonianui. 387 m. Urnairas, padedamas Sasanidų, okupavo Utiką ir Arcachą, juos prijungdamas prie savo valstybės.

451 m. kilus pilietiniam krikščionių karui su persais, Arcacho armėnai labai stipriai kovėsi, ir šis regionas tapo svarbiausiu krikščionių pasipriešinimo regionu, kas dar labiau skatino krašto armėnizaciją, nepaisant to, kad jis buvo Kaukazo Albanijos sudėtyje. Armėnų didikai, viešpatavę krašte, turėjo didelę įtaką religijai, ir dėl to gana daug reiškėsi Albanijos gyvenime.

Šis krikščionių avanpostas išsilaikė ir VII a. regioną nukariavus Kalifatui. IX a. Kalifatui byrant, armėnų kunigaikščiai sukūrė čia dvi krikščioniškas valstybes: Chačeną ir Dizaką. Tačiau nuo XI a. krašte ėmė daugėti tiurkų kilmės gyventojų. Nuo maždaug XIII regionas imtas vadinti tiurkišku pavadinimu Karabachas.
Ivanas Mykolaičukas

**Ivanas Mykolaičukas** (, 1941 m. birželio 15 d. Čortorija, Černivcių sritis – 1987 m. rugpjūčio 3 d. Kijevas) – ukrainiečių kino aktorius, scenaristas, režisierius. Poetinio kino atstovas.

## Biografija
1957 m. baigė Černivcų muzikos mokyklą, 1961 m. – Černivcų muzikinio dramos teatro studiją. 1965 m. baigė Kijevo teatro institutą. Filmavosi nuo 1964 m., kine sukūrė 34 vaidmenis, 9 scenarijus, pastatė du filmus. Išgarsėjo sukūręs Taraso Ševčenkos ir Ivano Palijčiuko vaidmenis.

## Žymesni vaidmenys
* Tarasas Ševčenka – Sapnas (*Сон*), 1964 m., režisierius Vladimiras Denisenko
* Ivanas Palijčiukas – Užmirštų protėvių šešėliai (*Тіні забутих предків*), 1964 m., režisierius Sergejus Paradžanovas
* Mykola – Akmeninis kryžius (*Камінний хрест*), 1968 m., režisierius Leonidas Osyka
* Romanas – Anička (*Анничка*), 1969 m., režisierius Borisas Ivčenko
* Piotras – Baltas paukštis su juoda žyme (*Білий птах з чорною ознакою*), 1971 m., režisierius Jurijus Iljenko; su J. Iljenka ir scenarijaus autorius
* Liubomiras – Zacharas Berkutas (*Захар Беркут*), 1972 m., režisierius Leonidas Osyka
* Legenda apie kunigaištienę Olgą (*Легенда про княгиню Ольгу*), 1983 m., režisierius Jurijus Iljenko

## Scenarijai filmams
* Svajoti ir gyventi (*Мечтать и жить*), 1975 m., su J. Iljenka
* Biriukas (*Бирюк*), 1978 m., pagal I. Turgenevą, su R. Balajanu

## Režisuoti filmai
* Babilonas XX (*Вавилон ХХ*), 1979 m., vaidino Fabianą, su V. Zemliaku parašė scenarijų
* Toks vėlyvas, toks šiltas ruduo (*Така пізня, така тепла осінь*) 1981 m., su V. Korotičiumi parašė scenarijų

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ivan Mikolaichuk Filmografija
Jūratė Mykolaitytė

**Jūratė Mykolaitytė** (g. 1954 m. sausio 16 d. Vilnius) – Lietuvos tapytoja.

## Biografija
1978 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Jonas Švažas, Vincentas Gečas.

## Kūryba
Daugiausia tapo paveikslus su miesto architektūros (Vilniaus senamiestis, Užupis), kasdienybės („Užupis“, „Nuotrauka prisiminimui“ 1986 m., „Babelio bokštas II“ 1996 m., „Svetimas miestas“, „Balta kėdė“, abu 1998 m., „Alisos namas“, „Vidudienis“, abu 2001 m., „Auksinė naktis“ 2005 m.) vaizdais. Pagrindiniai motyvai – kultūros, miesto civilizacijos fragmentai, paveiksluose pastatai tarsi gyvi, irimo dėsnių veikiami organizmai; ryški praradimo, neišsipildymo nuojauta. Kūriniai beveik monochromiški, detalaus piešinio, kompozicijose netikėtai supinti realistinio pasaulio fragmentai, siurrealistiniai architektūriniai, asociatyvūs peizažai, iracionalūs motyvai. Nutapė laikrodžių, sukūrė koliažų („Vasaros rūbas“ 2001 m.), objektų („Būtini daiktai“ 1998 m.).

Nuo 1979 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Suomija, Vokietija, Turkija, Rusija, Didžioji Britanija), individualios parodos: Vilnius – 1986 m., 1992–1996 m., 2000, 2003 m., 2008 m., Kelnas – 1993 m., Šiauliai – 1995–1996 m., 1998 m., 2001 m., Klaipėda – 1996 m., 1999 m., 2001 m., Varšuva – 1998 m., Hartola, Suomija – 2000 m. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, užsienio muziejai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos aido galerija
SQ

**sq** gali reikšti:
* Albanų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Albaniška Vikipedija (:sq:).
Azerbaidžano ryšiai

**Azerbaidžano ryšiai ir komunikacijos:**

* **[[Telefonas|Telefonija]]:**
** fiksuoto ryšio: 26.6 mln. (2003 m.)
** Mobilaus ryšio: 10.1 mln. (2011 m.)
Azerbaidžano telefono kodas – **994**

* **[[Radijas]]:**
** Radijo stotys: AM - 10, FM - 7, trumpųjų bangų - 1 (1998 m.)
** Radijo naudotojai: 230 000 (1997 m.)

* **[[Televizija]]:**
** Televizijos kanalai: 7 (1995 m.)
** Televizijos naudotojų: 254 000 (1997 m.)

* **[[Internetas]]:**
** Interneto tiekėjų: 11 (2004)
** Interneto naudotojai: 2,4 milijonai (2009)
** Šalies kodas: .az

## Šaltiniai
*CIA Factbook
Mikalojus Gožkovskis

**Mikalojus Gožkovskis** (, apie XIV a. vidurį Goržkovas prie Krokuvos – m. 1414 m. Vilnius) – Krokuvos universiteto rektorius, trečiasis Vilniaus vyskupas, daktaras.

## Biografija

1370 m. baigė laisvuosius menus Prahos universitete. 1374 m. įstojo į šio universiteto Teisės fakultetą. Manoma, jame nuo 1385 m. iki 1387 m. įgijo kanonų teisės daktaro laipsnį. Krokuvos kapitulos narys, nuo – 1387 m. Šv. Florijono bažnyčios Krokuvoje dekanas, nuo 1392 m. – Krokuvos vyskupystės oficiolas. Krokuvos universiteto profesorius, nuo 1402 m. – universiteto rektorius. 1398 m. Jogaila su Jadvyga rėmė jo kandidatūrą į Vilniaus vyskupo sostą, bet tam pasipriešino Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas. Vilniaus vyskupu išrinktas 1407 m. pavasarį, popiežiaus Grigaliaus XII juo patvirtintas 1408 m. sausio 16 d. Aktyviai dalyvavo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštytės politiniame gyvenime, siekė artimesnių Lietuvos ryšių su Lenkija, 1413 m. dalyvavo sudarant Horodlės sutartis. Jam valdant Vilniaus vyskupiją pastatyta bažnyčių Drohičine, Trakuose, Kaune, Lipniškėse, Lydoje, Geranainiuose.

## Šaltiniai
Jihlava

**Jihlava** – miestas vidurio Čekijoje, tarp Prahos (vakaruose) ir Brno (rytuose), prie Jihlavos upės. Viduramžiais Jihlava iš nedidelio kaimelio išaugo iki vieno turtingiausių Čekijos žemių miestų. Jos klestėjimą lėmė XIII a. netoliese aptikti sidabro telkiniai. Modernioji epocha čia paliko savo žymę, tačiau Jihlavoje išlaikytas istorinis miesto centras, kurį vis dar juosia viduramžių gynybinė siena.

Mieste yra didžiulė akmenimis grįsta pagrindinė aikštė – *Masarykovo náměsti*. Subjaurotoje atgrasaus prekybos centro aikštėje yra daugybė renesanso ir baroko pastatų su dailiais fasadais, vartais ir smailėmis. Išlikę senosios sienos vartai – *brána Matky Boži*.

Išvystyta mašinų, tekstilės, medienos pramonė. Kalnakasybos centras. Stovi 3 gotikinės ir 1 barokinė bažnyčios.

## Sportas
* FC Vysočina Jihlava (futbolas)
Zlynas

**Zlynas** – miestas pietryčių Čekijoje, į pietryčius nuo Olomouco, prie Drževnicės upės; krašto centras. Išvystyta avalynės pramonė. Yra zoologijos sodas, *Malenovice* pilis.

## Istorija
Miesto teisės Zlynui suteiktos 1397 m. Iki XIX a. tai buvo nedidelis Moravijos Valakijos miestelis. Pradėjo sparčiai augti 1894 m. mieste pastačius avalynės gamyklą. Tomašo Batios avalynės gamykla tapo svarbiausia avalynės tiekėja visoje Čekoslovakijoje. Zlynas išaugo į didelį pramoninį centrą.

1949 m. Zlyną apjungus su keliomis gyvenvietėmis sudarytas ***Gotvaldovo*** (*Gottwaldov*) miestas, pavadintas pagal Čekoslovakijos komunistų veikėją Klementą Gotvaldą. Senasis pavadinimas grąžintas 1990 m. (sausio 1 d.).

## Sportas
### Futbolas
* Zlyno „Trinity“ – futbolo klubas.
* „Letná“ stadionas, talpinantis 4 541 žiūrovą.

### Ledo rutulys
* PSG Zlín  ledo rutulio klubas.
* PSG Arena, ledo rutulio arena.

## Galerija

File:Zlin-CZ.jpg|Zlyno mieste
File:Zlin-Areal_Svit.JPG|Zlyno mieste
File:Zlín_(007).jpg|Zlyno mieste
File:Zlín_(019).jpg|Zlyno mieste
File:Zlín_(040).jpg|Zlyno mieste
File:PSG_Zlín_v_HC_Eaton_Pardubice_2011-03-03_(28).jpg|Ledo rutulio arenoje
File:Zoo_Zlín,_Yucatan_01.jpg|Zlyno zoologijos sodas
File:Down_on_the_street,_Zlín.JPG|Miestas


## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė
Ūstis prie Labės

**Ūstis prie Labės** – miestas kalvotoje vietovėje šiaurės vakarų Čekijoje, prie Labės ir Bylinos santakos, greta sienos su Vokietija; Ūsčio krašto centras. Geležinkelio stotis, upių uostas. Išvystyta sunkioji, chemijos, stiklo, maisto pramonė.

## Istorija

Vietovė žinoma nuo romėnų laikų ().

### Pavadinimo kilmė

Miesto vardas *Ústí* čekiškai reiškia „santaka, žiotys“, pabrėžiant vietovės išsidėstymą prie dviejų upių santakos. Prie pavadinimo pridėtas Labės paminėjimas siekiant miestą skirti nuo kito miesto panašiu vardu (Ūstis prie Orlicės).

## Sportas
* FK Ústí nad Labem – futbolo klubas;

## Išnašos

## Nuorodos
*
Ūstis

**Ūstis** () – reiškia upės žiotis. Ūsčių vadinami žemiau pateikti Čekijos miestai:

* Sezimovo Ūstis
* Ūstis prie Labės
* Ūstis prie Orlicės
Ss

**Ss** gali reikšti:

* SS (pilnas pavadinimas  – apsaugos rinktinė) – sukarinta nacistinės Vokietijos organizacija, įkurta 1920 metais:
** Waffen-SS – SS koviniai daliniai;
** SS TV (, pažodžiui išvertus „SS kaukolių junginiai“) – koncentracijos stovyklų priežiūros daliniai, SS sudėtinė dalis;
* Sporto klubas (), pvz.:
** SS Lazio – Italijos sporto klubas, 1900 metais įkurtas Romoje (Lacijas);
** SS Cosmos – San Marino futbolo klubas, 1979 metais įkurtas Seravalėje ir pavadintas New York Cosmos klubo garbei;
** SS Virtus – San Marino futbolo klubas, įkurtas 1964 m. Akvavivoje;
** SS Murata – San Marino futbolo klubas, 1966 metais įkurtas San Marine;
** SS Pennarossa – San Marino futbolo klubas, 1968 metais įkurtas Kiezanuovoje;
* Chevrolet Monte Carlo mašinos modelis;
* Chevrolet Camaro mašinos modelis;
* Chevrolet Impala mašinos modelis;
* Toyota Celica mašinos modelis;
* Priešlaivinės raketos SS-N-12 Bazalt.

**ss** gali reikšti:
* Svazių kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Svazių Vikipedija (:ss:).
E261

**Europos kelias E261** – 350 km ilgio greitkelis Lenkijoje. Prasideda Vroclave, eina per Poznanę ir Bygdoščių ir baigiasi Svecėje.
SU

**Su** gali reikšti:
* Su-27 (NATO pavadinimas – Flanker) – viršgarsinis, dviejų variklių, reaktyvinis, sunkusis naikintuvas.
* Suchoi Su-24 buvo pažangiausias Tarybų Sąjungos šturmo lėktuvas XX a. aštuntajame ir devintajame dešimtmečiais;
* Su-47 (rus. Су-47 Беркут, liet. 'kilnusis erelis ') – rusų eksperimentinis viršgarsinis naikintuvas;
* Kyzyl Su (Vachšas) – upė Vidurinėje Azijoje, Kirgizijoje ir Tadžikistane, Amudarjos dešinioji ištaka.

**su** gali reikšti:
* Sundų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Sundanietiška Vikipedija (:su:).
Sway

**„Sway“** – Angliškoji dainos „**¿Quién será?**“ versija. Originalas yra 1953 m. mambo daina, kurią sukūrė Mekskos kompozitorius Pablo Beltrán Ruiz. 1954 m. dainą į anglų kalbą išvertė Norman Gimbel, o Dean Martin ją įrašė. Nuo tada šią daina perdainavo daugelis atlikėjų.

## Versijos

* 1950s – Pablo Beltrán Y Su Orchestra
* 1950s – Perez Prado
* 1953 – Eileen Barton, įrašų kompanija „Coral Records“
* 1954 – Dean Martin, įrašų kompanija „Capitol Records“
* 1955 – Pedro Infante, filmui „Escuela de vagabundos“ atlieka Rogelio A. González
* 1959 – The Peanuts, įrašų kompanija „King Records“
* 1960 – Bobby Rydell, JK
* 1960 – Perez Prado ir Rosemary Clooney, iš *A Touch of Tabasco*
* 1960s – Kong Ling, Hankok atlikėjas, iš *Theme For A Dream* (Diamond LP1005)
* 1961 – Ben E. King, iš *Spanish Harlem*
* 1963 – Julie London, iš „Latin in a Satin Mood“
* 1963 – Cliff Richard, iš *[[When In Spain]]*
* 1976 – Bobby Rydell, nauja versija
* 1990 – Bjork albume Gling-Gló, kaip „Í dansi með þér“ (islandiškai)
* 1995 – Tav Falco Panther Burns, iš „Shadow Dancer“
* 1998 – Anita Kelsey, filmui „Dark City“
* 1998 – El Consorcio albume Cuba pavadinimu „Quién Será“ (ispaniškai)
* 1999 – Shaft, pavadinimu „(Mucho Mambo) Sway“
* 1999 – Number Nine, iš *Mood Swings*
* 2000 – Athena – Macera, iš „Tam Zamanı Şimdi“ (turkiškai)
* 2001 – Mellow Trax-Sway (Mucho Mambo)
* 2003 – Michael Bublé
* 2003 – Peter Cincotti
* 2004 – Jennifer Lopez, įrašė abi „Sway“ versijas „Sway“ filmui *[[Shall We Dance?]]*, tačiau garso takelis atiteko Pussycat Dolls versijai. Ispaniškoji J’Lo versija yra jos albume *[[Como Ama Una Mujer]]*
* 2004 – Pussycat Dolls, filmui *Shall We Dance?*, yra albume *[[PCD]]*
* 2004 – Arielle Dombasle, pavadinimu „Quién Será (Sway)“
* 2004 – diam's, dainoje „DJ“ (su prancūziškai)
* 2005 – Aaron Kwok, pavadinimu „飛“ („Sway“ – Cantonese version)
* 2005 – Patrick Lindner albume *Gigolo*
* 2005 – Walid Soroor, pavadinimu „Yar Nazanin“ (persiškai)
* 2006 – The Puppini Sisters
* 2006 – Tech N9ne, dainoje „Welcome To The Midwest“
* 2007 – Aleks Syntek, ¿Quien Será?
* 2007 – Amr Diab, pavadinimu „El Lilady“ (arabiškai)
* 2007 – Melinda Doolittle laidoje *[[American Idol]]*
* 2007 – Thomas „Tiger“ Marion reklamai Kohl's.
* 2008- Rola Zaki, pavadinimu (Albi Daa) „2albi daa2“ arabiškai ir angliškai.
* 2008 – Shaft – Sway 2008
* 2008 – Vince Giordano & The Nighthawks filmui „Revolutionary Road“
* 2009 – Georgia College and State University Jazz Band, Laura Dees, vokalistė

* Nežinoma data:
** Bombay Jim & The Swinging Sapphires
** Celia Cruz (Originalas ¿Quien Sera?)
** Tony Brent
** Cat Pack
** Perry Como
** Billy Daniels
** Dead Ringer
** Tav Falco's Panther Burns
** Lannie Garrett
** Good Morning Blues
** Hit Crew
** Rebecca Kilgore
** Powerman 5000
** Edmundo Ros & His Orchestra
** Billy Vaughn
** Lawrence Welk
** Bernie Woods & The Forest
** Franco Corso
** Edmundas Kučinskas – pavadinimu „Pasilik“ (lietuviškai)

## Šaltiniai
Canadian Singles Chart

**Canadian Singles Chart** – Kanados singlų topas, kuriam informaciją surenka Nielsen SoundScan. Kiekvieną trečiadienį topas paskelbiamas žurnale „Jam!“.

Topas buvo sukurtas 1996 m.; tada jame buvo 200 vietų, iš kurių tik 50 aukščiausių buvo paskelbiama žurnale. Tačiau singlų perkamumas per pastarąjį dešimtmetį sumažėjo, todėl šiuo metu tope yra tik 10 vietų.

Sėkmingiausias topo singlas buvo labdarai skirtas Elton John singlas „Candle in the Wind '97/Something About the Way You Look Tonight“, kuris išsilaikė top 20-tuke net trejus metus. 2004 m. dėl legalių atsisiuntimų populiarėjimo singlų CD pavidalu perkamumas dar kartą sumažėjo.

2005 m. Nielsen SoundScan į topą įtraukė legalius atsisiuntimus iš parduotuvių Napster, Puretracks, iTunes Kanada ir Archambault. 2006 m. SoundScan pristatė naują šio topo poskyrį Digital Songs Top, kuris publikuojamas „Billboard“ žurnale.

„Billboard“ 2007 m. birželio 7 d. pristatė naują Kanados topą Canadian Hot 100.

## Šaltiniai
* Lwin, Nanda; The Canadian Singles Chart Book; Music Data Canada; (1996 m.) ISBN 1-896594-09-3
* Lwin, Nanda; Top 40 Hits: The Essential Chart Guide; Music Data Canada; 384 pp. (1999 m.) ISBN 1-896594-13-1

## Nuorodos
* Pirmos vietos singlai 1957–1986 
* Canadian Top 50 Singlai – Archyvas
SW

**SW** gali reikšti:

* Futbolo klubas, pvz.:
** SW Bregenz – Austrijos futbolo klubas, 1919 metais įkurtas Brėgence.

**sw** gali reikšti:
* Svahilių kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Svahilių Vikipedija (:sw:).
TA

**TA** gali reikšti:

* Techninė apžiūra – mašinų techninė apžiūra;
* Tauro apygarda – Lietuvos partizanų apygarda, vienijusi Suvalkijos etnografiniame regione veikusius ginkluoto antisovietinio pasipriešinimo dalyvius;
* Transakcinė analizė – grupinės ir individualios psichoterapijos kryptis, kurią sukūrė JAV mokslininkas Erikas Bernas;

**Ta** gali reikšti:
* Tantalo kodas;
* Ta-Dah yra antrasis JAV kvinteto Scissor Sisters albumas, išleistas 2006 m.;
* Ta Hadžratas () – Maltos saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų;
* ETA (pilnas pav. –  – Baskų šalis ir jos laivė) – ginkluota teroristinė baskų organizacija

**ta** gali reikšti:
* Tamilų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Tamiliška Vikipedija (:ta:).
TE

**TE** gali reikšti:

* Futbolo klubas, pvz.:
** Zalaegerszegi TE – Vengrijos futbolo klubas, 1920 metais įkurtas Zalaegersege;
** Nagykanizsai TE – Vengrijos futbolo klubas iš Nadkanižos;
** Kecskeméti TE – Vengrijos futbolo klubas, 1911 metais įkurtas Kečkemėte;
* TE moda () – Skersinių modų tipas;
* Termofikacinė elektrinė, pvz.:
** Kauno termofikacinė elektrinė;
** Mažeikių TE – šiluminė elektrinė Juodeikiuose (Mažeikių rajonas);

**Te** gali reikšti:
* Telūro kodas;
* Hitiaa O Te Ra – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Taityje;

**te** gali reikšti:
* Telugų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Telugų Vikipedija (:te:).
Prakritė

**Prakritė** (, 'prigimtis, gamta, priežastis, materija') – pamatinė samkhjos, hinduizmo filosofinės sistemos, sąvoka, reiškianti „pirmapradę gamtą“, materialią visatos pirminę priežastį. Laikoma moteriškuoju pradiniu elementu, sąveikaujančiu su vyriškuoju elementu – dvasia (puruša). Vystosi iš mūlaprakritės (avjakto) – neatsiskleidusios, potencialios gamtos.

Samkhjos tekstuose puruša apibūdinamas kaip „bekojis“, sėdintis ant pečių „neregei“ prakritei. Skirtingai nei kinų In-Jang teorijoje, puruša nėra aktyvus vyriškas pradas, jis apibūdinamas kaip „drišti“ – nebylus prakritės metamorfozės liudytojas, be kurio egzistavimo neįmanoma prakritės veikla. Samkhjos sistemoje prakritę sudaro 3 gunos. Prakritė yra nesąmoninga, objektyvi, bendra daugeliui liudijančių purušų ir besivystanti (skiriasi nuo sąmoningų, subjektyvių, privačių ir nesikeičiančių purušų).

Advaita vedantos mokykloje prakritė laikoma iliuziniu principu (žr. maja), todėl netikru. „Bhagavatgytoje“ skiriama žemesnioji prakritė (*apara-prakr̥ti-*), apimanti nesąmoningą prakritę ir jos raidmenis, ir aukštesnioji prakritė (*para-prakr̥ti-*), kurią sudaro purušos su Dievo prigimtimi. Ši prakritė tantrizme ir šaktizme personifikuojama kaip visuotinė kuriančioji energija Šaktė, Dieviškoji Motina.

## Ajurvedoje
Ajurvedoje prakrite vadinama psichosomatinė žmogaus konstitucija, būdinga jam nuo gimimo, tai yra, susiformavusi žmogaus pirminėje aplinkoje. Prakritė, kaip teigiama, nesikeičia visą žmogaus gyvenimą, gali būti diagnozuota per paciento apklausą ir apžiūrą. Prakritė suteikianti žinių apie polinkį į tam tikras ligas. Žmogus, išmanantis savo prakritę, turįs raktą į savo sveikatą, žinąs savo silpnąsias ir stipriąsias vietas ir visada galįs užkirsti kelią susirgimui, pasirinkdamas profilaktines priemones (pančakarmą, pasninką, mitybą ir režimą, derančius su prakrite).

Iš principo esą be galo daug prakričių, tačiau Ajurvedos praktika laikui bėgant išskyrė 7 (pagal kitą versiją 10) prakritės tipų.

Vladimiras Dančenka išveda paraleles tarp sąvokų „prakritė“ ir „refleksinės veiklos“ plačiąja prasme, įskaitant visą fizinę ir protinę žmogaus veiklą.

## Išnašos
SCO

**SCO** gali reikšti:
*Škotija
* Sporto klubas, pvz.:
** Angers SCO – Prancūzijos futbolo klubas, 1919 metais įkurtas Anžėje;
** SCO Roubaix – buvęs Prancūzijos futbolo klubas, įkurtas 1928 m. Rubė mieste;
* Santa Cruz Operation - programinės įrangos kompanija įkurta 1979 m.

**Sco** gali reikšti:
* Skorpionas () – 33-as pagal dydį pietinio pusrutulio ryškus žvaigždynas Paukščių Take, liepos mėnesį neaukštai pakylantis virš horizonto;
* Antaris (α Sco) – 16-a pagal ryškį naktinio dangaus žvaigždė, ryškiausia Skorpiono žvaigždyne.

**sco** gali reikšti:
*Škotų kalba pagal ISO 639-2 ir ISO 639-3 standartus;
*Škotų Vikipedija (:sco:).
Vandenvardis

**Vandenvardis** arba **hidronimas** (jų visuma – **hidronimija**) – tikrinis bet kokio vandens telkinio (upės, ežero, jūros, tvenkinio, įlankos, brastos, upokšnio, griovio, pelkės ir kt.) pavadinimas. Siaurąja prasme vandenvardžiais vadinami tik upių ir ežerų vardai. Mokslas, nagrinėjantis vandenvardžius, vadinamas **hidronimika** (toponimikos atšaka).

Vandenvardžiai keičiasi labai lėtai, keičiantis tautoms ir valstybėms senieji vandens telkinių pavadinimai išlieka (pvz., skitiški vandenvardžiai Europoje, indėniški Amerikoje). Juose išlikę daug archajiškų leksikos, žodžių darybos elementų, nebevartojamų gyvojoje kalboje, išnykusių kalbų žodžių. Todėl vandenvardžiai yra labai svarbūs tyrinėjant senovės istoriją, tautų etnogenezę, migraciją, kalbas ir tarmes.

## Lietuvos vandenvardžiai
Lietuvos vandenvardžiai ištirti darybos, kilmės ir semantikos aspektais. Būdingiausia daryba – priesaginė (52 %), taip pat yra priesaginių (~16 %), genityvinių (~11 %), substantyvinių (~8 %), galūninių vedinių (~8 %).

Pagal kilmę Lietuvos vandenvardžiai skirstomi į baltiškos kilmės ir svetimos kilmės. Lietuvoje yra išlikę seniausių indoeuropietiškų vandenvardžių (palyginti su likusia Europa, čia jų koncentracija didesnė), susidariusių II tūkst. pr. m. e. Kiti baltiški vietovardžiai išlikę nuo jau išnykusių baltų genčių: kuršių (Rąžė, Lūkstas, Barkalė), sėlių (Čedasas, Zarasas, Čiaunas, Čičirys), žiemgalių (Vegerė, Dublis, Svėtimai), jotvingių (Gailintas, Kirsna, Stabingis). Visgi, daugiausia yra lietuviškos kilmės vandenvardžių. Iš nebaltiškos kilmės hidronimų vyrauja finougriški (jų žinoma ~30; Jara, Robata, Lambis), slaviški (~50; Asėkas, Jazas, Oporas), germaniški (labai nedaug; Ciekė, Blėkis, Drankinė).

Semantiškai 91 % Lietuvos vandenvardžių yra motyvuoti (turi reikšmę): fiziografiniai (~21 %; Ringuva, Gilutis, Ilgis), fauniniai (~9 %; Žuvintas, Ešerinis, Lynežeris), apibūdinantys vandens fizinę būseną (~ 6 %; Dumblis, Skaistis, Šaltuona), floriniai (~5 %; Beržė, Smilga), deminutyviniai (~4,5 %), vandens spalvos (~4 %; Juodupė, Baltis) ir kt.

Lietuvos vandenvadžius tyrinėjo Kazimieras Būga, Bronys Savukynas, Pranas Skardžius, Aleksandras Vanagas, Janis Endzelynas, Vladimiras Toporovas, Olegas Trubačiovas, Ernstas Frenkelis, Hansas Krajė, Volfgangas Šmidas, Janas Otrembskis.

## Šaltiniai
Mykolas I Rangabėjus

**Mykolas Rangabėjus** (, m. 844 m. sausio 11 d.) – Bizantijos imperatorius 811–813 m.

## Biografija

Admirolo Teofilakto Rangabėjaus sūnus. Imperatoriaus Nikiforo I žentas. Nikiforui I žuvus per karą su Bulgarija jėga privertė jo sunkiai sužeistą sūnų Staurakijų atsisakyti sosto. Tapęs imperatoriumi pertvarkė mokesčių sistemą, pinigais stipriai rėmė kariuomenę, biurokratiją ir Bažnyčią, ypač ikonoklastų priešininką įtakingo Konstantinopolio Studiono vienuolyno vyresnįjį Teodorą Studioną. 812 m. pripažino frankų valdovą Karolį Didįjį imperatoriumi mainais už Venecijos ir Istrijos sugrąžinimą Bizantijai. 813 m. prie Adrianopolio Bizantijos kariuomenė pralaimėjo Bulgarijai ir buvo priversta bėgti. Iškilus grėsmei būti nuverstam atsisakė sosto karvedžio Leono Armėno naudai ir pasitraukė į vienuolyną.

## Šaltiniai

* Ostrogorski, G.; History of the Byzantine State, Rutgers University Press (July 1986)
* Treadgold, W. A History of the Byzantine State and Society, Stanford University Press; 1 edition (November 1, 1997)
* Gregory, T., A History of Byzantium (Blackwell History of the Ancient World), Wiley-Blackwell (March 11, 2005)
Ts

**TS** gali reikšti:

* Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai (*TS*);
* Telesync – nelegalus kino salėje įrašyto filmo įrašas.

**ts** gali reikšti:
* Tsongų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Tsongų Vikipedija (:ts:).
TY

**t. y.** gali reikšti:

* tai yra.

**ty** gali reikšti:
* Taitiečių kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Taitiečių Vikipedija (:ty:).
Uk

**Uk** gali reikšti:

* Jungtinė Karalystė (*JK*, );
*  – JK suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema;

**uk** gali reikšti:
* Ukrainiečių kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Ukrainietiška Vikipedija (:uk:).
UR

**UR** gali reikšti:
* Uris () – vidurio Šveicarijos kantono kodas pagal ISO 3166-2:CH standartą;
* UR ministerija.

**Ur** gali reikšti:
* Ūras (Ur) – senovinis pietų Mesopotamijos miestas, įkurtas ties Eufrato ir Tigro santaka;

**ur** gali reikšti:
* Urdu – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Urdu Vikipedija (:ur:).
Mykolas III

**Mykolas III** (, 838 m. Konstantinopolis – 867 m. rugsėjo 23 d. Konstantinopolis) – Bizantijos imperatorius 842–867 m.

## Biografija

Kilęs iš Amorėjo (Frigijos) dinastijos. Tėvas Imperatorius Teofilis. Paveldėjo sostą po tėvo mirties. Mažametystės laikotarpiu regente buvo jo motina Teodora, valdžiusi kartu su įtakingu pirmuoju ministru Teoktistu. Ji grąžino ikonų garbinimą, kuris draustas valdant Teofiliui. Su motinos broliu Bardu 856 m. privertė Teodorą atsisakyti regentystės. 858 m. nušalino Teodorą remiantį patriarchą Ignatijų ir pakeitė jį Fotijumi. Romos popiežiui atsisakius pripažinti naująjį patriarchą prasidėjo Krikščionių bažnyčios schizma. Valdant jam 859 m. Bizantija išvijo arabus už Eufrato upės, 860 m. sėkmingai kariavo su Rusia, šventieji Kirilas ir Metodijus 862 m. evangelizavo Moravijoje, iš Bizantijos krikščionybę priėmė Bulgarijos caras Borisas I. Ilgainiui jis pateko imperatoriaus rūmų valdytojo Bazilijaus Makedoniečio įtakon, sutiko, kad šis 866 m. nužudytų Bardą ir paskelbė jį imperatoriaus bendravaldžiu. Kitais metais Bazilijus Makedonietis nuvertė jį nuo sosto ir nužudė.

## Šaltiniai
VO (reikšmės)

**VO** gali reikšti:

* Vokiečių ordinas;
* Visuomeninė organizacija

**Vo** gali reikšti:
* Vo (Vaud) – Šveicarijos kantonas, esantis šalies pietvakariuose;
* Vo Chi Cong (Võ Chí Công) – Vietnamo politikas;
* Vo Slavu Velikim! (Во славу Великим!; ' už šlovę didiesiems') – Rusijos pagoniško metalo grupės Arkona albumas;

**vo** gali reikšti:
* Volapiukas – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Volapiuk Vikipedija (:vo:).
Mykolas VII Dukas Parapinakas

**Mykolas VII Dukas Parapinakas** (, 1059 m. Konstantinopolis – 1090 m. Konstantinopolis) – Bizantijos imperatorius 1071–1078 m. Jo valdymo laikotarpiu Bizantijos Anatolijoje įsitvirtino seldžiukai.

## Biografija

Kilęs iš Dukų dinastijos, imperatoriaus Konstantino X Duko ir Eudokijos Makrembolitisos vyriausias sūnus. Mažametystės laikotarpiu imperatoriaus titulą turėjo kartu su broliais Androniku ir Konstantinu. Mirus tėvui 1068–1071 m. regentais buvo jo motina ir jos naujasis vyras karvedys Romanas Diogenas (nuo 1068 m. imperatorius bendravaldis Romanas IV Diogenas). 1071 m. Manzikerto mūšyje Romanui IV patekus į tiurkų seldžiukų nelaisvę jis paskelbtas vieninteliu imperatoriumi.

Labiau domėjosi mokslais, mažiau kariuomene, kuri dėl lėšų stygiaus susilpnėjo; Bizantija 1071 m. prarado Barį – paskutinę valdą Italijoje. Normanams pabandžius Mažojoje Azijoje įkurti savarankišką karalystę Bizantija kreipėsi pagalbos į tiurkus seldžiukus, kurie tuo naudodamiesi įsitvirtino Mažojoje Azijoje. Dėl šių nesėkmių ir ūkio sunkumų kilus nepasitenkinimui 1078 m. Balkanuose ir Anatolijoje sukilo kariuomenė. Vienas sukilusių karvedžių Nikeforas Botaniatas, remiamas tiurkų seldžiukų, nužygiavo į Konstantinopolį. Mykolas VII atsistatydino ir pasitraukė į Konstantinopolio Studiono vienuolyną.
## Šeima
Mykolo žmona tapo Gruzijos caro Bagrato IV duktė Maerija, kuri pagimdė vienintelį sūnų:

* Konstantinas (1074−1095) − buvo savo tėvo ir jo įpėdinių − Nikiforo Votaniato ir Aleksejaus Komnino bendravaldis. Jo žmona turėjo tapti Ana Komnina, bet jis mirė 1095 metais.

## Šaltiniai
Evangelija pagal Matą

**Evangelija pagal Matą** – viena iš keturių kanoninių evangelijų. Evangelija pagal Matą buvo pavadinta „Žydiška evangelija“, nes atspindi ypatingą susidomėjimą žydų krikščionių reikalais. Šioje evangelijoje daugiau nei kitose pabrėžiamos Senojo Testamento pranašystės, išsipildančios atėjus į pasaulį Jėzui. Evangelijoje pagal Matą Jėzus parodomas kaip mesijas, pranašų išpranašautas „Pateptasis“. Būdinga šios evangelijos tema – Bažnyčia, Jėzaus pašaukta jo pasekėjų bendruomenė.

## Turinys
Knygos pradžioje užrašyta Jėzaus genealogija, aprašytas jo gimimas. Taip pat evangelijoje rašoma apie Jėzaus krikštą Jordane, Jėzaus gundymus. Užrašytas vadinamasis Kalno pamokslas. Kalbama ir apie tai, kaip Jėzus gydė ir mokė, apie apaštalų siuntimą, diskusijas su religiniais vadovais, esama palyginimų apie Dievo karalystę. Aprašyti Jėzaus stebuklai, Petro išpažinimas, kad Jėzus yra mesijas, atsimainymas bei vėlesni įvykiai, Jėzaus mokinių tarpusavio santykiai. 24-ame knygos skyriuje kalbama apie tai, kas įvyks ateityje, 25-ame užrašyti palyginimai apie paskutinį teismą.

Paskutiniuose knygos skyriuose rašoma apie paskutinę vakarienę, Jėzaus suėmimą ir išbandymus, nukryžiavimą, palaidojimą ir prisikėlimą, užrašytas didysis įsipareigojimas.

## Autorius ir parašymo laikas
Paprastai nemanoma, kad Evangelija pagal Matą seniausia. Yra manančių, kad jos autorius, kaip ir Lukas, bus naudojęsis Morkaus ir kitų bendrų šaltinių medžiaga. Tikėtina parašymo data dažnai ginčijama, tačiau gali būti, kad ji yra tarp 60 ir 80 m. e. m. II a. pradžios krikščionys teigė, jog evangelijos autorius – Matas (Levis), muitininkas, Jėzaus pašauktas būti apaštalu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Evangelija pagal Matą
Idilė

**Idilė** – literatūros žanras, kuriam būdingi trumpi, giedros nuotaikos lyriniai epiniai kūriniai, vaizduojantys ramų kaimo žmonių (paprastai piemenų, žemdirbių) gyvenimą. Poetizuojama gamta, kaimo buities jaukumas ir ramumas, jausmų paprastumas, saikingumas. Dažna monologo, dialogo forma.

Idilė atsirado III a. pr. m. e. graikų literatūroje. Vėliau papilto romėnų, Europos renesanso, baroko, klasicizmo, sentimentalizmo poezijoje. Vėliau buvo kultivuojama kaip literatūrinė stilizacija; idiliškų žanrų gali būti lyriniuose eilėraščiuose ir kitų žanrų kūriniuose.

Lietuvių literatūroje idilė buvo populiari XIX a. pradžios ir vidurio poezijoje (Antanas Klementas, Antanas Strazdas), idiliškos nuotaikos kūrinių yra parašę Dionizas Poška, Antanas Savickis, Šatrijos Ragana, Antanas Miškinis, Jonas Mekas, Justinas Marcinkevičius.

## Šaltiniai
Mykolas VIII Paleologas

**Mykolas VIII Komninas Paleologas** (, *Michael VIII Dukas Komnenos Palaiologos*, apie 1224 m. Nikėja – 1282 m. gruodžio 11 d. Trakija) – Nikėjos imperatorius 1259–1261 m. ir Bizantijos imperatorius 1261–1282 m.

## Biografija

Karinių aristokratų kilmės, tėvas Andronikas Dukas Komninas Paleologas, Paleologų dinastijos pradininkas. Augo Nikėjos imperatoriaus dvare. 1258 m. mirus imperatoriui Teodorui II Laskariui tapo vienu mažamečio imperatoriaus Jono IV Laskario regentų. Remiamas Genujos atkūrė Bizantijos imperiją: 1259 m. paskelbtas Nikėjos imperatoriaus bendravaldžių, 1261 m. jo karvedžiui Aleksijui Strategopului iš Lotynų imperijos imperatoriaus Balduino II atkariavus Konstantinopolį pasiskelbė (su mažamečiu sūnumi) imperatoriumi; Jonas IV Laskaris buvo uždarytas vienuolyne.

Norėdamas sužlugdyti Balduino II ir jo sąjungininko Neapolio karaliaus Karolio I planus atsiimti Konstantinopolį 1274 m. sudarė sutartį su popiežiumi Urbonu IV, pagal kurią įsipareigojo suvienyti Katalikų ir Stačiatikių bažnyčias. 1282 m. slapta paskatino Sicilijos gyventojų sukilimą, per kurį Karolio I valdžia saloje buvo nuversta. Mykolas VIII atstatė Konstantinopolį, jame atkūrė universitetą, bet dėl vidaus politikos klaidų (mažiau kaldinta pinigų, kas pablogino prekybos atsikūrimą, labiau rūpintasi imperijos vakarinių, bet ne rytinių sienų gynyba, kilo opozicija numatomam Bažnyčių susivienijimui) valstybės raidoje atsirado nepalankių tendencijų, kurios ilgainiui sutrukdė Bizantijai sustiprėti tiek, kad ji atremtų tiurkų seldžiukų veržimąsi į jos žemes.

## Šaltiniai
Mykolas Choniatis

**Mykolas Choniatis** (, apie 1140 m. Chonė, dab. Denizli provincija, Turkija – 1220 m. Chijo sala) – Bizantijos religinis veikėjas, rašytojas.

## Biografija
Nuo apie 1175 m. Atėnų arkivyskupas. Studijavo Konstantinopolyje pas klasikinių kalbų žinovą Eustatiją Tesalonikietį. Sukūrė poemų, panegirikų, pamokslų, raiškiai vaizduojančių to meto Atikos ir Atėnų kultūrinį ir ūkinį nuosmukį, Bizantijos biurokratijos ir vietos žemvaldžių tironiją. Ketvirto kryžiaus žygio dalyviams užėmus Konstantinopolį ir 1204 m. įkūrus Lotynų imperiją atsisakė paklusti Romos popiežiui ir persikėlė į Chijo salą.

## Šaltiniai
Mykolas Glika

**Mykolas Glika** (, *Michael Glykas*) – XII a. Bizantijos istorikas, teologas, poetas.

## Biografija
Manoma, kilęs iš Korfu. Gyveno Konstantinopolyje (dab. Stambulas). Dėl politinių pažiūrų ar dėl religinių erezijų 1159 m. imperatoriaus Manuilo I įsakymu apakintas.

Svarbiausias veikalas „Pasaulio kronika“ (*Biblos chroniki*, pirmą kartą išleistas lotynų kalba Bazelyje 1572 m.), kuriame aprašomi įvykiai nuo pasaulio sukūrimo iki imperatoriaus Aleksijaus I Komnino mirties 1118 m. Traktatas 4 dalių, parašytas laisvu stiliumi, daug teologinių ir mokslinių svarstymų. Be to, sukūrė poemų, teologinių traktatų, moksliniu požiūriu vertingus Šventojo Rašto komentarus.

## Šaltiniai
Vokietijos teisininkų mokestininkų bendrija

**Vokietijos teisininkų mokestininkų bendrija** (, *DStJG*) – visuomeninė Vokietijos organizacija, vienijanti teisininkus mokestininkus (), besirūpinanti mokesčių teisės plėtojimu, moksliniais tyrimais, švietimu, praktika. Rudenį rengia kasmetinę konferenciją, kurios metu skaitomi dalykiniai pranešimai, vyksta diskusijos, išleidžiamas konferencijos medžiagos tomas (*Dr. Otto-Schmidt-Verlag*), vyksta iškilminga Bendrijos apdovanojimo ceremonija (už išskirtinius darbus mokesčių teisės srityje suteikiama Albert Hensel premija).

Bendrijos nariais gali būti kiekvienas teisininkas, užsiimantis mokesčių teise (tyrimai, dėstymas, praktika). Taip pat priimami nariai rėmėjai.

## Vadovybė

Pirmasis vadovas – Klaus Tipke; vėlesni vadovai – Heinrich Wilhelm Kruse, Joachim Schulze-Osterloh ir Joachim Lang.

Valdybos nariai – Roman Seer (pirmininkas), advokatas Arndt Raupach, advokatas mokesčių specialistas (pirmininko pavaduotojas), Hans Georg Ruppe, ministerialdirektorius Florian Scheurle, Vokietijos Federalinio Finansinio Teismo (Bundesfinanzhof) pirmininkas Wolfgang Spindler, advokatas dr. Jens Schönfeld (sekretorius), Karl-Peter Winters (buveinės vadovas ir finansininks). Mokslinės tarybos pirmininkas advokatas Arndt Raupach, kiti nariai – žymūs įvairių sričių teisininkai mokestininkai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus Vokietijos teisininkų mokestininkų bendrijos tinklalapis (vokiečių k.)