open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Astražiedžiai

**Astražiedžiai** (*Asteridae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) skyriaus magnolijainių (*Magnoliopsida*) klasės augalų poklasis.

## Astražiedžių (''Asteridae'') augalų eilės pagal '''Cronquist''' sistemą
* Astriečiai (*Asterales*)
** Šeima. Astriniai (*Asteraceae*), Graižažiedžiai (*Compositae*)
** Šeima. Lobelijiniai (*Lobeliaceae*)
* (*Calycerales*)
** Šeima. (*Calyceraceae*) 
* Praujeniečiai (*Callitrichales*)
** Šeima. Praujeniniai (*Callitrichaceae*)
** Šeima. Uodeguoniniai (*Hippuridaceae*)
** Šeima. (*Hydrostachyaceae*)
* Katilėliečiai (*Campanulales*)
** Šeima. (*Brunoniaceae*)
** Šeima. Katilėliniai (*Campanulaceae*)
** Šeima. (*Donatiaceae*)
** Šeima. (*Goodeniaceae*)
** Šeima. (*Pentaphragmataceae*)
** Šeima. (*Sphenocleaceae*)
** Šeima. Piestūniniai (*Stylidiaceae*) 
* Karšuliečiai (*Dipsacales*)
** Šeima. Ūksmininiai (*Adoxaceae*)
** Šeima. Sausmediniai (*Caprifoliaceae*)
** Šeima. Karšuliniai (*Dipsacaceae*)
** Šeima. Valerijoniniai (*Valerianaceae*) 
* Gencijoniečiai (*Gentianales*)
** Šeima. Stepukiniai (*Apocynaceae*)
** Šeima. Klemaliniai (*Asclepiadaceae*)
** Šeima. Gencijoniniai (*Gentianaceae*)
** Šeima. Činčiberiniai (*Loganiaceae*)
** Šeima. (*Retziaceae*)
** Šeima. (*Saccifoliaceae*)
* Notreliečiai (*Lamiales*)
** Šeima. Agurkliniai (*Boraginaceae*)
** Šeima. Notreliniai (*Lamiaceae*), Lūpažiedžiai (*Labiatae*) 
** Šeima. (*Lennoaceae*)
** Šeima. Verbeniniai (*Verbenaceae*)
* Gyslotiečiai (*Plantaginales*)
** Šeima. Gyslotiniai (*Plantaginaceae*)
* Raudiečiai (*Rubiales*)
** Šeima. Raudiniai (*Rubiaceae*)
** Šeima. (*Theligonaceae*)
* Bervidiečiai (*Scrophulariales*)
** Šeima. Akantiniai (*Acanthaceae*)
** Šeima. Bignonijiniai (*Bignoniaceae*)
** Šeima. (*Buddlejaceae*)
** Šeima. Gesnerijiniai (*Gesneriaceae*)
** Šeima. Krekesiniai (*Globulariaceae*)
** Šeima. Skendeniniai (*Lentibulariaceae*)
** Šeima. (*Mendonciaceae*)
** Šeima. (*Myoporaceae*)
** Šeima. Alyvmediniai (*Oleaceae*)
** Šeima. Džiovekliniai (*Orobanchaceae*)
** Šeima. Pedalijiniai (*Pedaliaceae*)
** Šeima. Bervidiniai (*Scrophulariaceae*)
* Bulviečiai (*Solanales*)
** Šeima. Vijokliniai (*Convolvulaceae*)
** Šeima. Brantiniai (*Cuscutaceae*)
** Šeima. (*Duckeodendraceae*)
** Šeima. Hidrofiliniai (*Hydrophyllaceae*)
** Šeima. Puplaiškiniai (*Menyanthaceae*)
** Šeima. (*Nolanaceae*)
** Šeima. Palemoniniai (*Polemoniaceae*) 
** Šeima. (*Retziaceae*)
** Šeima. Bulviniai (*Solanaceae*)

## Lietuvoje augančios augalų šeimos
* Katilėliniai (*Campanulaceae*)
* Lobelijiniai (*Lobeliaceae*)
* Astriniai (*Asteraceae*)
De facto

***De facto***  ( – iš tikrųjų) – lotyniškas posakis, reiškiantis faktinę situaciją, realybę. Viena iš valstybės ar vyriausybės oficialaus pripažinimo formų.

## Termino vartojimas
Dažniausiai vartojamas kaip priešingybė *[[de jure]]* (teisiškai), kai kalbama apie teisinius aspektus. Šiame kontekste *de facto* reiškia nusistovėjusią tvarką, teisinę realybę, situaciją, susidariusią neatsižvelgiant į teisės normas ar teisinę siekiamybę. Pavyzdžiui, ūkio srityje gali būti tam tikri (*de facto*) standartai, tam tikroje ūkio šakoje taikomi lyg jie būtų oficialiai patvirtinti, nors iš teisinės pusės taip ir nėra.

Politologijoje *de facto* apibūdina realią politinę situaciją. Dažniausiai reiškia laikiną, sąlyginį valstybės ar vyriausybės pripažinimą, nenurodant, ar faktas yra juridiškai pagrįstas. *De facto* vyriausybė ar režimas gali susidaryti po valstybės perversmo, nors jų ir nepripažįsta užsienio šalys. Esant šiai pripažinimo formai, gali būti palaikomi tarptautiniai santykiai, sudaromos sutartys, vykdomi atstovų vizitai. Esant tik *de facto* valstybės pripažinimui, diplomatiniai santykiai su tokia valstybe palaikomi per ypatinguosius įgaliotinius.

## Šaltiniai
Špicbergenas

**Špicbergenas** () arba ***Vakarų Špicbergenas*** (*Vestspitsbergen*) – Arkties vandenyno sala, didžiausia ir vienintelė gyvenama sala Svalbardo salyne, administruojamame Norvegijos. Dažnai klaidingai Špicbergeno vardu vadinamas visas salynas. Plotas – 39 044 km² (36-a pagal dydį sala pasaulyje). Paviršius kalnuotas (aukštis iki 1717 m, Niutono k.), pakrantės gausiai išraižytos fjordų. Būdingos arktinės dykumos ir tundra, yra ledynų. Špicbergeno gamta saugoma 6 nacionaliniuose parkuose.

Pagal 1920 m. pasirašytos Svalbardo sutarties sąlygas, saloje komercine veikla gali užsiimti bet kuri iš taiką pasirašiusių šalių, šiuo metu tokia teise naudojasi Rusija ir Norvegija.

Špicbergene gyvena 3094 gyventojai (2023 m.). Gyvenvietės: Longjyrbienas, Barencburgas, Niu Olesiundas, Niubiuenas, Sveagruva.


File:Mountains (js) 11.jpg|Špicbergeno kalnai
File:Svalbardrein pho.jpg|Svalbardo elnias
File:Skottehytta-070820.jpg|Lenkų poliarinė stotis
File:Barentsburg Lenin.jpg|Barencburgas


## Šaltiniai
Sylandas

**Sylandas** ( – *jūrų žemė*) – netoli Anglijos esanti ir jokios šalies nepripažįstama supermaža pseudovalstybė, įsikūrusi nuo Antrojo pasaulinio karo likusiame seklumoje įrengtame forte ir pasiskelbusi nepriklausoma, bet nepripažinta tokia nei vienos Jungtinių Tautų valstybės.

Tai 550 m² teritorija, kurioje gyventojų skaičius retai viršija 5. Artimiausi miestai – Anglijoje esantys Ipsvičas, Filikstou ir Harvičas.
Arabijos pusiasalis

**Arabijos pusiasalis** () – pusiasalis pietvakarių Azijoje, yra tarp Rytų Afrikos ir Indijos. Tai didžiausias pusiasalis pasaulyje, jo plotas siekia 3 237 500 km². Daugiau nei pusę jo teritorijos užima Saudo Arabija. Kitos valstybės: Jemenas, Omanas, Kuveitas, Kataras, Jungtiniai Arabų Emyratai, dalis Irako ir Jordanijos. Pusiasalį iš vakarų skalauja Raudonoji jūra, iš pietų – Adeno įlanka ir Arabijos jūra, iš rytų – Omano ir Persijos įlankos. Šiaurinė pusiasalio riba dažniausiai vedama 30° p. pl. lygiagrete.

Kranto linija raižyta nedaug, krantai žemi. Būdingas lygumų ir plynaukščių reljefas, pietuose, vakaruose ir rytuose pereinantis į kalnus (aukštis iki 3600 m). Pagal Raudonosios jūros ir Persijos įlankos pakrantes driekiasi Tichamos ir El Hasos žemumos. Persijos įlankos pakrantė žymi didžiausiais pasaulyje naftos ir gamtinių dujų telkiniais.

Klimatas tropinis, sausas, šiaurėje vietomis subtropinis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo 7 iki 24 °C, liepą visur siekia apie 30 °C. Kritulių per metus iškrenta nuo 50-100 mm lygumose iki 500 mm kalnuose. Pastovių upių nėra, tėra po liūčių susidarančių tėkmių vagos (vadžiai). Beveik visą teritoriją užima smėlio ir akmeningosios dykumos (Rub el Halis, Dechna, Didysis Nefudas, Mažasis Nefudas), vietomis yra pusdykumių. Kalnuose yra savanų ir retmiškių sričių. Oazių tinklas retas.

Arabijos pusiasalis žymus kaip islamo tėvynė. Visos pusiasalyje esančios valstybės yra islamiškos, čia yra du švenčiausi musulmonų miestai – Meka ir Medina.

## Šaltiniai
Montseratas

**Montseratas** – sala Karibų jūroje, Jungtinės Karalystės užjūrio teritorija.

Po 1995 m. liepos 18 d. įvykusio Sufriero kalvų ugnikalnio išsiveržimo didžioji salos dalis nuniokota, du trečdaliai gyventojų išvyko iš salos, 1997 m. saloje liko mažiau nei 1200 žmonių (2016 m. jų skaičius išaugo iki beveik 5000).

Sostinės yra dvi: Plimutas () (*de jure*) ir Breidsas (angl. *Brades*) (*de facto*). Po šio ugnikalnio išsiveržimo 1997 m. sostinė Plimutas buvo apleistas ir vyriausybė persikėlė Breidsą.

Monseratas yra pravardžiuojamas „Smaragdine Karibų sala“ (angl. „The Emerald Isle of the Caribbean“).

Lankytojams paprastai neleidžiama patekti į ugnikalnio išsiveržimo paveiktą zoną, tačiau vaizdas į Plimutą gali būti matomas nuo Garibaldžio (angl. Garibaldi) kalvos viršūnės.

## Montserato apylinkės
Montseratas padalintas į 3 apylinkes (parapijas, ):
* Šv. Antano apylinkė
* Šv. Jurgio apylinkė
* Šv. Petro apylinkė

## Geografija
Montserato sala yra maždaug 480 km (300 mylių) į pietryčius nuo Puerto Riko ir 48 km (30 mylių) į pietvakarius nuo Antigvos. Plotas 102 km², ilgis 16 km, plotis 11 km, turi maždaug 40 km pakrantės.
Šalia yra dvi salelės – Mažoji Redonda ir Mergelių sala.
Saloje yra veikiantis Soufrière Hills stratovulkanas, esantis į rytus nuo Plimuto miesto. Paskutinis jo aktyvus išsiveržimas įvyko 2008 m. liepos 28 d. Per 1995 ir 1997 m. įvykusius Sufrier Hilso ugnikalnio išsiveržimus buvo sunaikinta salos sostinė. Salos vyriausybė nuo 1998 m. faktiškai veikia Brado mieste. Šiuo metu statoma nauja salos sostinė – Litl Bėjus. Projektą finansuoja Jungtinės Karalystės valdžia.

Montserato ūkis įvairus: augininamos daržovės ir medvilnė, plėtojama apdirbamoji pramonė, gaminanti automobilių detales ir procesorius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Montserato vyriausybė
* Montserato turizmo informacija 
* Montserato vulkano observatorija
Lobelijiniai

**Lobelijiniai** (*Lobeliaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima, kuriai priklauso žoliniai ir pieniškų sulčių turintys augalai. Lapai pražanginiai arba skroteliniai. Žiedai sutelkti kekėse. Vaisius dėžutė – rečiau uoga.

Šeimoje yra apie 30 genčių ir 1200 rūšių, kurių dauguma auga tropikuose ir subtropikuose. Tačiau kai kurios gentys jungiamos į katilėlinių (*Campanulaceae*) šeimą.

Lietuvoje auga viena **lobelijos** (*Lobelia*) gentis ir dvi rūšys:
* Ežerinė lobelija (*Lobelia dortmanna*). Labai retas augalas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą;
* Paprastoji lobelija (*Lobelia erinus*). Auginama darželiuose, miestų gėlynuose.
Melantiniai

**Melantiniai** (*Melanthiaceae*) – lelijainių (*Liliopsida*) klasės lelijažiedžių (*Liliidae*) poklasio augalų šeima.

Šeimoje apie 16 genčių ir 170 rūšių.

Lietuvoje auga šios rūšys:
* Vilkauogė (*Paris*)
** Keturlapė vilkauogė (*Paris quadrifolia*)
* Čemerys (*Veratrum*)
** Baltasis čemerys (*Veratrum album*)
** Lobelio čemerys (*Veratrum lobelianum*). Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą
** Juodasis čemerys (*Veratrum nigrum*)
Vėlyviniai

**Vėlyviniai** (*Colchicaceae*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) augalų šeima. 

Lietuvoje auga **vėlyvio** (*Colchicum*) gentis, kurioje 30 rūšių, paplitusių Vidurio Europoje, Viduržemio jūros pakrančių regione, Kryme, Kaukaze, Azijoje. Daugelis vėlyvių rūšių kultivuojami jau nuo XVI amžiaus vidurio kaip alkaloidinis augalas.

Lietuvoje auga šios rūšys:
*Rudeninis vėlyvis (*Colchicum autumnale*). **Pav.** 
*Puošnusis vėlyvis (*Colchicum speciosum*)
*Silicinis vėlyvis (*Colchicum cilicicum*)
Vėlyvis

**Vėlyvis**:

* Vėlyvis (*Colchicum*), vėlyvinių (*Colchicaceae*), t. y. magnolijūnų (Magnoliophyta), augalų šeimos gentis

## Pavardė

* Emilis Vėlyvis – kino režisierius, scenaristas, dailininkas ir dėstytojas;
* Stasys Vėlyvis – teisininkas, teisėtyrininkas civilistas ir civilprocesualistas;
* Birutė Vėlyvytė – prozininkė.

Pavardė paplitusi Dzūkijoje ir Suvalkijoje (Varėna, Marijampolė, Krosna ir kt.). Kildinama iš  „vėlus, neankstyvas“.

## Šaltiniai
Anglų–zulų karas

**Anglų-Zulų karas** 1879 metais buvo nepaskelbtas karas tarp zulų tautos Pietų Afrikoje ir Britanijos imperijos. Pradžioje karas buvo sėkmingas zulams, kurie laimėjo mūšį prie Isandlvanos, tačiau galiausiai nugalėjo britai laimėję lemiamą mūšį prie Ulundi. Po zulų pralaimėjimo nustojo egzistuoti nepriklausoma Zululendo valstybė.
Mergelių Salos (Jungtinė Karalystė)

**Britų Mergelių Salos** – salų grupė Karibų jūros šiaurės rytinėje dalyje, Jungtinės Karalystės užjūrio teritorija.

Mergelių salos yra viena populiariausių jurisdikcijų, kuriose registruojamos ofšorinės įmonės.
Mergelių Salos (JAV)

**JAV Mergelių Salos** () – salų grupė Karibų jūroje, priklausanti JAV, kurios nusipirko šias salas iš Danijos Pirmojo pasaulinio karo metu (1917 metais), bijodamos, kad Vokietija gali okupuoti salas ir panaudoti jas kaip povandeninių laivų bazę. Plotas 346 kvadratiniai kilometrai. Salų grupėje gyvena 106 574 žmonės (2017 m.).

## Geografija

JAV Mergelių Salos yra 40 km į rytus nuo Puerto Riko ir tuoj į vakarus nuo Britų Mergelių Salų, užima Mergelių salų vakarinę dalį. Šią teritoriją sudaro 3 didesnės salos: Šv. Kryžiaus (*Saint Croix*, 210 km²), Šv. Jono (*Saint John*, 52 km²) ir Šv. Tomo (*Saint Thomas*, 83 km²). Be to, gausu smulkių salelių ir uolų.

Šv. Jono saloje yra įkurtas Mergelių Salų nacionalinis parkas, be to, kitose saugomose teritorijose saugomi salyno rifai, istorinis paveldas.

Salose pasitaiko žemės drebėjimų ir stiprių uraganų.

## Ekonomika
Verčiamasi daugiausia turizmu. Distiliuojamas romas.

## Gyventojai
2010 m. 66,1 % JAV Mergelių Salų gyventojų buvo juodaodžiai, 13,5 % – baltaodžiai, 17,4 % – lotynoamerikiečiai (daugiausia puertorikiečiai ir dominikiečiai), 1,4 % – azijiečiai, 6,6 % – kitos arba mišrios kilmės.

Vartojama daugiausia anglų kalba (vietine kreoline atmaina), dalis gyventojų kalba ispaniškai. Iki 1917 m. valstybinė kalba buvo danų, bet ją vartojo tik salų administracija.

2010 m. 94,8 % salų gyventojų laikė save krikščionimis (daugiausia baptistai, katalikai ir anglikonai). Šv. Tomo saloje veikia sinagoga.

Pagrindinės salų gyvenvietės: Šarlotė Amalija (Šv. Tomo s.), Kristianstedas (Šv. Kryžiaus s.), Krus Bėjus (Šv. Jono s.).

## Sportas
Peter Holmberg – pirmasis ir vienintelis Mergelių Salų medalininkas olimpinėse žaidynėse.

## Šaltiniai
Trentinas-Alto Adidžė

**Trentinas-Pietų Tirolis** ( arba *Venezia Tridentina*; vokiečių k. *Trentino-Südtirol*) – autonominis regionas šiaurės rytų Italijoje. Ribojasi su Austrija šiaurėje, pietryčiuose su Venetu, vakaruose su Lombardija, šiaurės vakaruose su Šveicarija. Regione gyvena apie 1,08 mln. gyventojų, sostinė – Trentas. Susideda iš dviejų dalių: Pietų Tirolio ir Trento.

## Geografija
Visa sritis yra Rytų Alpėse: šiaurinė dalis – Ectalio Alpėse (jų aukščiausia vieta Trentino‑Alto Adidžės teritorijoje – Pala Bjankos kalnas, 3738 m) ir Cilertalio Alpėse (Hochfeilerio kalnas, arba Gran Pilastro kalnas, 3510 m), vakarinė dalis – Retijos Alpėse (Ortleso masyvas, 3899 m) ir Lombardijos Alpėse (Presanelos kalnas, 3558 m), rytinė dalis – Dolomitinėse Alpėse (Marmolados kalnas, 3343 m). Su Šveicarija regioną jungia Stelvijaus perėja, su Austrija – Brenerio perėja ir Rezijos perėja. Dauguma gyventojų susitelkę derlinguose upių slėniuose.

Klimatas pereinamasis iš mediteraninio į vidutinių platumų; kalnuose vertikalusis zoniškumas. Per metus iškrinta nuo 800 mm kritulių (kalnų slėniuose) iki 1400 mm (aukštikalnėse).

Yra ledynų (Ortleso, Pala Bjankos). Didžiausia Trentino‑Alto Adidžės upė – Adidžė (teka į Adrijos jūrą). Kitos didesnės upės – Izarkas, Nočė, Avizijus. Pietuose į Trentino‑Alto Adidžės teritoriją įsiterpusi Gardos ežero šiaurinė dalis.

Iš dirvožemių vyrauja rudžemiai ir kalciažemiai, aukščiau miškų zonos – kalkžemiai. Regione yra Stelvijaus nacionalinis parkas. Gausu miškų.

## Didžiausi miestai

## Išnašos
Vokietijos žemės

Pagal konstitucinę santvarką (pagal VFR Konstituciją), administracinį suskirstymą Vokietiją sudaro 16 (vad. federalinių, federacijos) žemių („landų“);  – 'žemė', dgs. *Länder*; dalykinėje kalboje (šnekamojoje kalboje rečiau) – *Bundesland*, pažodžiui – 'Sąjungos žemė', dgs. *Bundesländer*).

Žemės yra Vokietijos Federacijos (pažodžiui – Vokietijos Sąjungos) „sudėtinės valstybės“, „dalinės valstybės“, „valstybės narės“ ( arba *Teilstaat*). Jos turi dalinį suverenitetą. Žemės turi savo atstovus dviejų rūmų nacionaliniame parlamente, konkrečiai – Federacijos Taryboje (Bundesrate).

Vokietijos žemės (remiantis teismų praktika ir vyraujančia teisės mokslo doktrina) yra originalūs valstybės teisės subjektai. Pagal Vokietijos Pagrindinį Įstatymą (Art. 32 Abs. 3 GG) Federacija žemėms yra suteikusi apribotą tarptautinį teisinį subjektiškumą. Remiantis tuo, žemės su kitais tarptautinės teisės subjektais turi teisę sudaryti tarptautines sutartis, tačiau tik gavę Federacijos Vyriausybės (Bundesregierung) pritarimą ir tik tada, jeigu žemėms priklauso atitinkama įstatymų leidybos kompetencija. Kai kurios žemės netgi yra įstojusios į tarptautines organizacijas

Dabartinis Vokietijos suskirstymas į žemes susiformavimo tik 1990 m. (kai susijungė Rytų ir Vakarų Vokietija). Iki tol suskirstymas į žemes buvo tik Vakarų Vokietijoje.

## Federalinės žemės ir Europos Sąjunga
Kuo labiau ES teisės aktas tiesiogiai paliečia kurią nors vieną iš Vokietijos žemių, tuo ji daugiau turi sprendimo galių, bendrą sprendimą dėl VFR pozicijos priimant Vokietijos Federacijos atstovybei. Kiekviena Vokietijos žemė Europos Sąjungoje turi savo atstovybę Briuselyje. Kiekviena – atskirą pastatą (tik Hamburgas ir Šlėzvigas-Holšteinas turi bendrą taip vad. „Hanzos biurą“, ). Nekoordinuota atskirų žemių atstovybių veikla, savarankiški jų veiksmai ES institucijose, pasak Vokietijos užsienio reikalų ministerijos, susilpnina Vokietijos poziciją Europos Sąjungoje.

## Žemės, jų sostinės

## Išnašos

## Literatūra
* Werner Künzel/Werner Rellecke: *Geschichte der deutschen Länder*, Münster 2005, ISBN 3-402-03416-6.
* Hans Georg Wehling: *Die deutschen Länder. Geschichte, Politik, Wirtschaft*, 2004, ISBN 3-531-43229-X.
* Sven Leunig: *Die Regierungssysteme der deutschen Länder.* Springer VS, 2. Aufl. 2012, ISBN 978-3-531-17421-1.
* Sven Leunig: *Die Regierungssysteme der deutschen Länder im Vergleich.* Budrich, Opladen 2007, ISBN 3-8252-2844-4.

## Nuorodos

* Parlamentsspiegel&nbsp;– Dokumente der Landesparlamente der Bundesrepublik Deutschland
* Fast alle deutschen Bundesländer stellen grafisch leicht abgewandelte Landes-Logos oder ein Landes-Signet zur Verfügung (Linkliste)
* Germany: Administrative Division (Citypopulation.de)
* States of Germany (Statoids.com)
Tamil Elamas

**Tamil Elamas** () – pasiūlyta tamilų valstybė šiaurės ir rytų Šri Lankoje. Tamil Elamas neturi oficialaus statuso ar pripažinimo tarptautinėje bendruomenėje, nors kai kurias jo teritorijas *de facto* valdė „Tamilų tigrai“. Šalies pavadinimas kilo nuo tamiliško Šri Lankos pavadinimo *Elamas*.

## Administracinis valdymas ir gyventojai

1981 m. Šri Lankoje gyveno 687 200 tamilų, jie sudarė 25 % šalies gyventojų, dar 6 % sudarė Šri Lankos maurai, gyvenantys šiaurinėje ir rytinėje Šri Lankos dalyje ir kalbantys tamilų kalba. Po nepriklausomybės daug gyventojų persikėlė kitur ieškodami geresnio gyvenimo. Vyriausybė daug sinhalų perkėlė į tamiliškai kalbančias sritis.

Per tris pilietinio karo dešimtmečius, kuriuos sukėlė antitamiliška vyriausybės politika, žuvo 80 000–100 000 Tamil Elamo gyventojų, 400 000 tapo pabėgėliais.

## Išnašos
Strateginės gynybos iniciatyva

**Strateginės gynybos iniciatyva** (SGI) – kompleksinė tyrimų programa, 1983 m. kovo 23 d. paskelbta JAV prezidento Ronaldo Reigano, numačiusi iš dalies Žemėje, iš dalies kosmose sukurti priešraketinę sistemą, turėjusią apsaugoti JAV ir Vakarų Europą nuo sovietų branduolinių raketų. Ši programa buvo pavadinta „Žvaigždžių karais“.

Strateginės gynybos iniciatyvos programa nutraukta 1993 m. Projekto rezultatai naudojami „Ballistic Missile Defense“ (BMD) programai, kuri pastaruoju metu pervadinta į „National Missile Defense“ (NMD).
Nyderlandų Antilai

**Nyderlandų Antilai** – dvi salų grupės Karibų jūroje, autonominė Nyderlandų karalystės dalis, egzistavusi iki 2010 m. spalio 10 d.

## Istorija

Pirmieji salose apsigyveno ispanai. XVII amžiuje salas užkariavo Nyderlandų Vakarų Indijos kompanija. Salos buvo naudojamos kaip kariniai postai ir vergų prekybos bazės. Vergovė Nyderlandų Antiluose panaikinta 1863 m.

Iki 1953 m. turėjo kolonijos statusą Nyderlandų Karalystėje. Nyderlandų Antilams iki 1986 m. priklausė ir Aruba.

Nuo 2000 m. birželio iki 2005 m. balandžio mėnesių kiekvienoje saloje vyko referendumas dėl salų ateities. Buvo keturi pasirinkimo variantai:

* palaikyti glaudesnius ryšius su Nyderlandais
* nekeisti statuso (likti prie Nyderlandų Antilų)
* autonomijos (kaip Aruba)
* nepriklausomybės

Iš penkių salų:

* Sint Maarten ir Curaçao balsavo už autonomiją.
* Saba ir Bonaire palaikyti glaudesnius ryšius su Nyderlandais.
* Sint Eustatius nekeisti statuso (likti prie Nyderlandų Antilų).


Rezultatų lentelė:

Pagal balsavimų rezultatus nuspręsta, kad 2010 m. spalio 10 d. Nyderlandų Antilų autonomija panaikinama: Boneras, Saba ir Sint Eustatijus tampa specialiosiomis Nyderlandų provincijomis, o Kiurasao ir Sint Martenas – autonominėmis valstybėmis Nyderlandų Karalystės sudėtyje (kaip Aruba).

## Geografija

Visos vėjo salos yra vulkaninės kilmės ir kalvotos, palikdamos mažai vietos žemės ūkiui. Pavėjinės salos yra vulkaninės ir koralinės kilmės. Aukščiausias taškas yra Mount Scenery kalnas, 862 metrai, Sabos saloje (Taip pat tai yra aukščiausias taškas visoje Nyderlandų Karalystėje).

Nyderlandų Antiluose yra atogrąžų klimatas su šiltu oru ištisus metus.

## Administracinis suskirstymas

Nyderlandų Antilai neturi jokių didelių administracinių padalinių, nors kiekviena sala turi savo vietinės valdžią.

Nyderlandų Antilai sudaryti iš dviejų salų grupių:
* „Pavėjinės salos“ (Benedenwindse Eilanden), priklausančios Pavėjinei Antilų salų grandinei kuri tęsiasi nuo Venesuelos pakrantės.
** Boneras, įskaitant saleles vadinamas Klein Bonaire („Little Boneras“)
** Kiurasao, įskaitant saleles vadinamas Klein Kiurasao („Little Kiurasao“)
* „Priešvėjinės salos“ (Bovenwindse Eilanden) į rytus nuo Puerto Riko ir Mergelės salų (VPAS salų). Iš tikrųjų tai yra Pavėjinių salų dalis bet, pavyzdžiui, prancūzų, ispanų, olandų ir anglų kalbose jos vadinamos Priešvėjinėmis salos.
** Saba
** Sint Eustatijus
** Sint Martenas, San Marteno salos pietine pusė (šiaurinė salos pusė yra Prancūzijos valda (San Martenu)).

## Ekonomika

Svarbiausias pajamų šaltinis Nyderlandų Antiluose yra turizmas. Taip pat svarbus naftos perdirbimas. Svarbiausi prekybos partneriai yra Venesuela, kitos Lotynų Amerikos šalys, JAV ir Europos sąjunga.

## Gyventojai

Miestuose gyvena 70 %, kaimuose 30 % gyventojų.

## Kultūra

Skirtinga Nyderlandų Antilų gyventojų kilmė sukūrė mišrią kultūrą.

## Sportas
Jan Boersma – pirmasis ir vienintelis Nyderlandų Antilų olimpinis medalininkas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Nacizmas

**Nacionalsocializmas** (), arba **nacizmas** (kartais vadinamas **hitlerizmu**) – kraštutinių dešiniųjų totalitarinė ideologija ir šios ideologijos įgyvendinimo praktika. Pagrindiniai nacionalsocializmo ideologai buvo Adolfas Hitleris („Mano kova“), Alfredas Rozenbergas ir Jozefas Gėbelsas.

Ideologijos apibūdinimas nėra paprastas, istorikai ir politologai nesutaria, ar nacizmą galima laikyti atskira ideologija, ar tik fašizmo forma. Nacių režimas buvo pirmasis istorijoje rasizmą padaręs oficialia valstybės doktrina. Būdingas antisemitizmas, šovinizmas, represijos prieš kitaminčius, eugenikos propagavimas.

## Ideologija

Nacionalsocializmas įrodinėjo arijų rasės pranašumą. Hitleriui esant gyvam, naciai propagavo stiprią, centralizuotą fiurerio valdžią ir tvirtino, kad gins Vokietiją ir vokiečių tautą (įskaitant vokiečius, gyvenančius užsienyje) prieš komunizmą ir žydų ardomąją veiklą. Galiausiai, naciai siekė įkurti didelę, homogeninę ir autarkinę etninę valstybę, su pangermanizmo idėjomis.

Hitlerio politiniai įsitikinimai buvo suformuluoti „Mano kova“. Jo ideologija turėjo tris pagrindinius teiginius: istorijos koncepcija, kaip rasių kovai daryta socialdarvinizmo įtaka; antisemitizmas; ir idėja, kad reikia įsigyti žemę iš Rusijos. Jo antisemitizmas, kartu su jo antikomunizmu, davė pagrindą sąmokslo teorijai apie „žydų bolševizmą“. Hitleris savo pažiūras tobulino savo pastebėjimais gyvenant Vienoje nuo 1907 iki 1913 m. Jis nusprendė, kad rasistinė, religinė ir kultūrinė hierarchija egzistuoja, o arijai yra šios hierarchijos viršūnėje, tuo tarpu žydai ir romai buvo žemiausiame hierarchijos lygyje. Jis tikėjo, kad Austrijos-Vengrijos imperijos etninė ir lingvistinė įvairovė susilpnino imperiją ir sukūrė nuomonių įvairovę. Dar daugiau, Hitleris matė demokratiją kaip destabilizuojančią jėgą, nes ji suteikė galią etninėms mažumoms, kurios, jo teigimu, susilpnino ir destabilizavo imperiją ir privedė prie jos pačios dalijimosi. Hitlerio politiniai įsitikinimai buvo paveikti Pirmojo pasaulinio karo ir 1917 m. Spalio revoliucijos ir vėliau buvo modifikuoti tarp 1920 ir 1923 m.

## Dabartinė termino vartosena
Greta įprasto apibrėžimo taikymo, terminas taip pat vartojamas išskirtinai propagandiniais tikslais, bandant nepagrįstai apkaltinti priešiškas valstybes ar tautas. Tokia propaganda taip pat pasitelkiama nepagrįstai agresijai prieš kitą valstybę pateisinti. Rusijos dezinformacijos kampanija naudojo šį naratyvą 2022 m. invazijos į Ukrainą metu. Teigiama, kad pavadinimo nacistais propagandinis poveikis buvusioje Sovietų Sąjungos teritorijoje yra itin paveikus.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
* Trečiasis Reichas
* Vokietijos nacionalsocialistinė darbininkų partija
Rudasis vilkas

**Rudasis vilkas** (*Canis rufus*) – šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. Seniau buvo plačiai paplitęs Jungtinių Amerikos Valstijų pietryčiuose, bet vėliau išliko tik pačiuose Teksaso pietryčiuose ir pietvakarių Luizianoje. Vėliau reintrodukuotas Tenesyje ir Šiaurės Karolinoje (Didžiuosiuose Dulsvuosiuose kalnuose ir prie Aligotorių upės).

Rudasis vilkas ilgą laiką laikytas ne atskira rūšimi, o pilkojo vilko ir kojoto mišrūnu. Dėl to, nors ir sparčiai mąžtant populiacijai, iki 1973 m. nebuvo įtrauktas į saugomų rūšių sąrašus.

Rudasis vilkas mažesnis už pilkąjį vilką – kūnas 1–1,3 m ilgio, aukštis ties pečiais 66–79 cm, sveria 20–40 kg, smulkesnio sudėjimo, ilgesnių kojų ir ausų, plonesnio kailio. Šonų spalva dažnai rusva, cinamoninė, pilkšva, o nugara juoda. Snukis ir kojos rusvos, uodegos galas juodas. Žieminiame kailyje rausvarudė spalva ypač vyrauja.

Rudasis vilkas, kaip ir kiti vilkai, aktyviausias naktimis, gyvena gaujomis. Irštvą įsirengia tarp išvartų, upių pakrantėse. Seniau gyveno įvairiose buveinėse – miškuose, kalnuose, pelkėse, tačiau dabar likusios populiacijos gyvena tik sunkiai pasiekiamose kalnų vietovėse ir pelkėse. Medžioja įvairius atrajotojus, smulkius žinduolius, graužikus (raciono pagrindą sudaro meškėnai, baltauodegiai elniai, vandeniniai ir floridiniai triušiai, ryžiniai žiurkėnai, nutrijos, ondatros).

Rudieji vilkai smarkiai medžioti dėl jų keltos grėsmės gyvuliams. XX a. vid. rūšis praktiškai išnaikinta, bet ją sugebėta atkurti iš sugautų 14 vilkų. Jie buvo veisiami nelaisvėje ir reintrodukuojami. XXI a. populiacija siekė >200 individų.


Red Wolf LO5S5245 original.JPG
Wild red wolf litter (7747756346).jpg|Jaunikliai
File:Canis rufus & Canis latrans.jpg|Rudojo vilko (kairėje) ir kojoto (dešinėje) palyginimas


## Šaltiniai
Etiopinis šakalas

**Etiopinis šakalas** (*Canis simensis*) – nykstantis šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. Gyvena rytinėje Afrikoje, Etiopijos Semieno kalnų plynaukštėse. Rūšiai gresia išnykimas dėl ūkininkų, kurie įsikuria plynaukščių stepėse ir įrengia ganyklas. 2010 m. etiopinių šakalų populiaciją sudarė tik 366 individai.

## Šaltiniai
Lenkų kalba

**Lenkų kalba** *(język polski, polszczyzna)* – viena iš vakarų slavų kalbų, priklauso lechitų pogrupiui, kurią vartoja lenkai. Lenkų kalbai artimiausios yra kašubų ir polabų kalbos. Užima šeštą vietą tarp kalbų, kuriomis daugiausia kalbama Europos Sąjungoje.

## Ypatybės
Tai trečia pagal kalbančiųjų skaičių slavų kalba (po rusų ir ukrainiečių).

Raštas lotyniškos abėcėlės pagrindu. Kalba turi nosinius garsus ą, ę. Dažniausiai kirčiuojamas priešpaskutinis skiemuo.

## Tarmės
* Didžiosios Lenkijos (wielkopolski) – Vakarų Lenkija
* Žemutinės Vyslos-Mazovijos (mazowiecki) – Centrinė Lenkija
* Mažosios Lenkijos (małopolski) – Pietų Lenkija
* Silezijos (śląski, Ślůnsko godka) – Pietvakarių Lenkija, neretai laikoma atskira kalba.
* Kresų dialektai (polszczyzna kresowa) – Lietuva, Latvija, Baltarusija, Ukraina

## Abėcėlė
Lenkų kalboje naudojamos 32 raidės. Trys papildomos raidės q v x gali pasitaikyti iš kitų kalbų paimtuose žodžiuose, jei paliekama originali rašyba. Ą, Ę, Ń ir Y niekada nebūna žodžio pradžioje, todėl didžiosiomis raidėmis užrašomos tik tada, kai visas žodis rašomas didžiosiomis raidėmis.

## Fonologija
: 

Lenkų kalboje yra 8 balsiai (6 vadinami grynaisiais ir 2 – nosiniais), 22 priebalsiai (iš jų vienas nosinis) ir 2 pusbalsiai, užrašomi kaip j ir ł.

## Gramatika
: 

Lenkų kalba gausiai kaitoma gramatiškai, žodžių tvarka sakinyje laisva. Įvardžiai sakinyje dažnai numanomi.

Daiktavardžiai turi 3 gimines (vyrišką, moterišką ir niekatrąją), turi 7 linksnius, kaip ir lietuvių kalboje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Bendros nuorodos:

* 
* Lietuvių-lenkų ir lenkų-lietuvių kalbų žodynas su gramatika, tartimi, pašnekesiais.
* Lietuvos ir Lenkijos žodynas, *glosbe*
Žemėlapiai:
* Lenkais save laikančių asmenų paplitimas 1912 metais pagal apygardas, buvusiose Abiejų Tautų Respublikos (Žečpospolitos) žemėse, priskaičiuojant kašubus prie lenkų (lenkų etnografų sudarytas žemėlapis)
Vardenis Pavardenis

**Vardenis Pavardenis**, taip pat **Vardenė Pavardenė** – fiktyvus vardas ir pavardė, naudojami formų ir anketų pavyzdžiuose. Anksčiau tokiems tikslams naudoti ir realūs vardai ir pavardės (pvz., *Jonas Jonaitis* arba *Petras Petraitis*). 

## Užsienio kalbose

Panašių fiktyvių ar realių vardų ir pavardžių naudojamų formų ir anketų pavyzdžiuose yra ir kitose kalbose, pvz., *[[:en:John Smith|John Smith]]* (Britanijoje), *[[:en:John Doe|John Doe]]* (JAV) ar *Jean Dupont* (Prancūzijoje).
Juodnugaris šakalas

* *Canis mesomelas*

: *Lupulella mesomelas schmidti*
: *Lupulella mesomelas mesomelas*

**Juodnugaris šakalas** (*Lupulella mesomelas*) – šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. 

Savaime paplitę rytų ir pietų Afrikos atvirose stepėse.

Tai nedideli šuniniai žinduoliai. Jų svoris 6–13 kg, aukštis pečių lygyje 38–48 cm, kūno ilgis 67,3–81,2 cm. Būdingas tankus kailis su juodu ar sidabriniu „balnu“, todėl ir pramintas juodnugariu šakalu.

Išskiriami du porūšiai:
* *Lupulella mesomelas schmidti* Noack, 1897; paplitę Rytų Afrikoje.
* *Lupulella mesomelas mesomelas* Schreber, 1775; paplitę Pietų Afrikoje.

## Šaltiniai
Polimorfizmas (programavime)

**Polimorfizmas** – objektiniame programavime naudojama sąvoka, kai operacija (metodas) gali būti vykdoma skirtingai, priklausomai nuo konkrečios klasės (ar duomenų tipo) realizacijos, operacijos (metodo) kvietėjui nieko nežinant apie tokius skirtumus.

Tai pasiekiama aprašant metodus (operacijas) bazinėje klasėje ir perrašant atitinkamus metodus paveldinčiose klasėse. Metodai, kuriuos galima (paliekant tą patį pavadinimą) perrašyti paveldinčioje klasėje, vadinami virtualiais. Virtualių metodų turintis objektas savo duomenų struktūroje turi nuorodą į savo klasę arba savo virtualių metodų lentelę. Taigi virtualių metodų rinkinys susiejamas su pačia objekto duomenų struktūra, ir objektu manipuliuojančiam kodui nebūtina žinoti, koks konkretus objekto metodo kodas bus įvykdytas.

## Pavyzdžiai
# Galima tėvinė klasė „figūra“, iš kurios išvedamos klasės „trikampis“, „kvadratas“ ir kitos. Tėvinė klasė gali turėti metodą nupiešti figūrą ekrane. Tuomet, tarkim, galimas „figūros“ tipo masyvas, kurio nariai yra įvairios geometrinės figūros. Perrenkant masyvo narius cikle ir visiems kviečiant nupiešimo metodą, visos figūros ekrane bus atvaizduotos teisingai.
# Žodyną, kuriame vieno objekto (rakto) reikšmę atitinka žinoma kito objekto reikšmė, galima sukurti daugeliu įvairių būdų (maišos lentelė, medis, tiesioginis perrinkimas ir pan). Visi žodyno užprogramavimo variantai turi tuos pačius svarbiausius metodus (rasti saugomą duotą raktą atitinkančią reikšmę, įsiminti naują rakto ir jį atitinkančios reikšmės porą ir pan). Naudojant polimorfizmą, įvairius žodyno variantus galima kildinti iš abstrakčios tėvinės klasės, turinčios sutartinius žodynui būdingus metodus. Tėvinėje klasėje tokie metodai gali neturėti jokio kodo. Iš jos išvestose klasėse atliekami konkrečiam žodyno išpildymui reikalingi veiksmai. Taip parašytoje programoje nesunku eksperimentuoti, tiriant įvairių žodyno išpildymų tinkamumą konkrečiam pritaikymui, nes pakeičiant vieną žodyno užprogramavimo versiją kita, jį naudojantis kodas nereikalauja jokių pakeitimų.
# Paspaudus mygtuką ekrane, reikia atlikti konkrečiai programai specifinius veiksmus. Tai galima pasiekti keletu būdų, vienas jų – mygtuko objekto kodui kviesti sutartinį metodą „paspaustas“. Tuomet vartotojo programa gali kurti savo mygtukų klases, kurios šis metodas pakeičiamas reikiamus veiksmus atliekančiu kodu. Tokie vartotojo mygtukai paveldi daug kodo (mygtuko atvaizdavimas, reakcija į pelės ir klaviatūros veiksmus ir pan) iš tėvinės klasės, todėl juos palyginus paprasta kurti.

## Šaltiniai
Atmosfera (reikšmės)

Žodis **atmosfera** gali reikšti:

* Atmosfera – dujų sluoksnis aplink pakankamo dydžio dangaus kūną:
** Dangaus kūnų atmosfera
** Žemės atmosfera
** Veneros atmosfera
* Atmosfera (matavimo vienetas) – slėgio matavimo vienetas.
* Atmosfera (literatūra) – literatūrinis aplinkos, nuotaikos apibūdinimas
* Futbolo klubai:
** FK Atmosfera (1973) – futbolo klubas iš Mažeikių, egzistavęs tarp 1973 ir 1989 m.
** FK Atmosfera (2012) – 2012 m. atkurtas futbolo klubas iš Mažeikių
Netesybos

**Netesybos** – įstatymų, sutarties ar teismo nustatyta pinigų suma, kurią skolininkas privalo sumokėti kreditoriui, jeigu prievolė neįvykdyta arba netinkamai įvykdyta (LR CK 6.71 str.); civilinė-teisinė sankcija.

Netesybos, kaip prievolių įvykdymo užtikrinimo būdas, plačiausiai naudojamos prievoliniuose santykiuose tarp juridinių asmenų, rečiau – prievoliniuose santykiuose tarp fizinių bei juridinių asmenų ir tarp fizinių asmenų, pavyzdžiui: gyvenamųjų patalpų nuomos santykiuose, atsiskaitant už komunalines paslaugas, suteikiant paskolas fiziniams asmenims.

## Paskirtis
Netesybų paskirtis – skatinti skolininką tinkamai ir laiku įvykdyti prievolę, nes netesybos yra laikomos *papildoma prievole* prie pagrindinės, o tai reiškia, kad net sumokėjęs netesybas skolininkas neatleidžiamas nuo pagrindinės prievolės įvykdymo, išskyrus įstatymu ar sutartimi numatytus atvejus.

## Rūšys
Netesybų apibrėžimas nurodo jų atsiradimo teisinį pagrindą. Pagal šį požymį, jas galima suskirstyti į 3 grupes:
* įstatymo nustatytos netesybos;
* sutarties nustatytos netesybos;
* teismo nustatytos netesybos.

Įstatymo nustatytos netesybos (**įstatyminės**) atsiranda pagal įstatymą arba poįstatyminį aktą. Tokiame teisės akte nurodoma už kokius teisės pažeidimus šios netesybos taikomos, jų dydis, išieškojimo tvarka. Reikalavimai dėl įstatyminių netesybų paprastai yra imperatyvinio pobūdžio, ir prievolės šalys savo susitarimu negali nustatyti kitaip, jeigu teisės aktas šalims tokios teisės nesuteikia.

Sutarties nustatytos netesybos (**sutartinės**) atsiranda pagal sutartį, sudarytą šalių susitarimu. Sutartyje nurodomas šių netesybų dydis, už kokius teisės pažeidimus jos taikomos ir kokia jų išieškojimo tvarka. Dėl sutartinių netesybų šalys turi susitarti raštu,- nepaisant to, kokia forma (žodžiu, raštu, notarine forma) susitarta dėl pagrindinės prievolės.

**Teismo** nustatytos netesybos atsiranda teismui priėmus sprendimą dėl tokios sankcijos prievolę pažeidusiam kreditoriui taikymo. Jų dydis ir išieškojimo tvarka nustatoma teismo sprendimu.

## Nuorodos
* Teisininko komentaras. Netesybos (Advokato Irmanto Balsio kontora, 2011 m. gegužės 29 d. 19:32)
Daikto sulaikymas

**Daikto sulaikymas** – prievolių įvykdymo užtikrinimo būdas; daikto valdytojo, turinčio reikalavimo teisę į daikto savininką, teisė sulaikyti jo daiktą tol, kol bus patenkintas reikalavimas (CK 4.229 str.).

Teisės normos, reguliuojančios asmeniui priklausančio daikto sulaikymą, Lietuvos Respublikos Civiliniame kodekse priskiriamos daiktinei teisei, tačiau daikto sulaikymo teisė taip pat yra paminėta VI knygos I dalies IV skyriuje CK 6.69 str., kaip viena iš galimų kreditoriaus interesų gynimo priemonių. Taigi, nors daikto sulaikymo institutas nėra tiesiogiai priskirtas prie prievolių įvykdymo užtikrinimo būdų, teisės normos, reglamentuojančios šią sritį, pagal savo esmę, prigimtį ir formulavimą yra artimos prievolių įvykdymo užtikrinimo priemonėms.

Daikto sulaikymo teisės paskirtis yra suteikti papildomas garantijas kreditoriui. Šis teisės institutas skatina skolininką tinkamai ir laiku įvykdyti pagrindinę savo prievolę, nes jam gresia nepalankios turtinės pasekmės. Daikto sulaikymo atveju neigiamos pasekmės jo savininkui pasireiškia tuo, kad negrąžinamas jam priklausantis turtas, kuris gali būti reikalingas jo veiklai, taip pat dėl tokio sulaikymo skolininkas gali patirti nuostolių.
Kreditų draudimas

**Kreditų draudimas** – draudimo rūšis. Jis priskiriamas prie ne gyvybės draudimo grupių.

Kreditų draudimo atveju draudikas suteikia draudiminę apsaugą draudėjo interesams nuo pirkėjų nemokumo, bankroto ir nesąžiningumo (tyčinio atsiskaitymų nevykdymo) ir dėl to galimų nuostolių, kuriuos kreditorius gali patirti, jeigu jo prekių ar paslaugų pirkėjas neįvykdytų savo prievolės.

Kreditų draudimo paslaugas paprastai vykdo privačios ir vienaip ar kitaip valstybių remiamos kompanijos.

## Objektas

Draudimo objektas – skolininko debitorinis įsiskolinimas kreditoriui, atsiradęs jam pristačius prekes ar suteikus paslaugas. Kreditų draudikai draudimo polisu garantuoja, kad draudėjo pirkėjui tapus nemokiu, prievolė vis tiek bus įvykdyta – draudėjas gaus draudimo išmoką ir todėl nuostolių nepatirs.

## Rizikos veiksniai

Šis kreditoriaus interesų apsaugos būdas gali būti veiksmingas tik tuo atveju, kai kreditoriaus interesai draudžiami nuo dviejų pagrindinių **rizikos veiksnių**:
* komercinių;
* politinių.

Prie *komercinių rizikos veiksnių* pirmiausiai priskiriamas pirkėjo nemokumas (bankrotas). Be to reikšmingi rizikos veiksniai yra valiutų kursų pasikeitimai įgyvendinant sandorius bei kiti, darantys neigiamą įtaką komerciniams ryšiams.

Prie *politinės rizikos veiksnių* priskiriami politiniai neramumai, masiniai streikai, valstybinai perversmai, nenumatyti vyriausybių veiksmai, jų paskelbti draudimai (embargo) ar sustabdymai (moratoriumai) prekių eksportui, importui, karinės akcijos ir kita.

## Tikslai

Draudimo (nuo šių neigiamų komercinių ir politinių veiksnių) tikslas – garantuoti kreditoriui išmokas už jo teikiamas prekes. Kreditų draudimas yra vykdomas draudimo sutarties pagrindu, kuria, įvykus sutartyje nurodytam draudiminiam atsitikimui, draudikas įsipareigoja už sutartyje numatytą draudimo įmoką atlyginti draudėjui jo patirtą sutartyje sutartos sumos dydžio žalą.

Draudžiant kreditą, tam tikra jo dalis paprastai lieka neapdrausta. Tuo draudimo kompanijos siekia padidinti draudėjo atsakomybę kontroliuojant sutartinių įsipareigojimų vykdymą, pasirenkant bendradarbiavimo partnerius.
Teisminė valdžia

**Teisminė valdžia** – valdžios dalis, atskirta pagal valdžių padalijimo principą, kurios pagrindinis uždavinys – spręsti teisinius ginčus. Teisminę valdžią įgyvendina teismai. Tai nepriklausoma ir savarankiška valdžia. Teismų paskirtis – teisingumo vykdymas sprendžiant nustatyta procesine tvarka baudžiamąsias, civilines ir administracines bylas. Teismai formuojami įvairiais būdais: teisėjai vienur renkami, kitur skiriami. Teismų nepriklausomybė nuo kitų valdžios institucijų užtikrinama tuo, kad teismai niekam nepavaldūs, išskyrus įstatymą. Svarbi teismų nepriklausomumo garantija – teisėjų kadencija, neliečiamybė, aukšta socialinė padėtis ir tinkamas materialinis aprūpinimas.

## Paskirtis
Teisminė valdžia laiduoja tikslų įstatymų taikymą, teismas kiekvienu konkrečiu atveju užtikrina teisingumą, jis laiduoja įstatymų laikymąsi.

## Veiklos principai
Teismų sistemai būdingi teisėjų ir teismų nepriklausomumo, nešališkumo (objektyvumo) ir kiti principai.
Teisėjui negali įsakinėti nei parlamentas, nei vyriausybė. Jis paklūsta tik įstatymui, yra jo saugotojas. Teismo nepriklausomybė – esminė piliečių teisių garantija. Piliečiams teismas kasdieniame gyvenime – bene svarbiausia iš valdžių. Jie yra labiausiai suinteresuoti, kad šia valdžia kitos valdžios nemanipuliuotų. Teisminės valdžios nepriklausomumas ypač svarbus tais laikotarpiais, kai ir įstatymų leidžiamąją, ir vykdomąją valdžią kontroliuoja viena politinė dauguma. Teisminės valdžios nepriklausomumas įkūnija valdžių padalijimą, ji saugo asmenį, garantuoja, kad valstybė gerbs teisę.

valdžių padalijimo principą sudaro tokie jo sudėtiniai elementai, kaip valdžių atskyrimas ir savarankiškumas, valdžių pusiausvyra („stabdžiai ir atsvaros“, tarpusavio kontrolė), valdžių sąveika.

## Teisminė valdžia Lietuvoje

Lietuvoje veikia tokie teismai: 
*LR Konstitucinis Teismas, 
*Bendrosios kompetencijos teismai:
**Apygardos teismai
**Apylinkės teismai  
*Administraciniai teismai:
**Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
**Apygardos administraciniai teismai.


LR AT by Augustas Didzgalvis.jpg|Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
LRKT by Augustas Didzgalvis.jpg|Lietuvos Respublikos Konstitucinis Teismas
LVAT by Augustas Didzgalvis.jpg|Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Gedimino 40 by Augustas Didzgalvis.jpg|Lietuvos apeliacinis teismas
Oho teismas by Augustas Didzgalvis.jpg|Vilniaus regiono apylinkės teismas
Apylinkes by Augustas Didzgalvis.jpg|Vilniaus miesto apylinkės teismas


## Taip pat skaitykite
*Įstatymų leidžiamoji valdžia
*Vykdomoji valdžia

## Nuorodos
* Nacionalinės teismų administracijos tinklalapis
Įstatymų leidžiamoji valdžia

**Įstatymų leidžiamoji valdžia** – institucija, kuriai patikimas įstatymų (t. y. aukščiausios teisinės galios norminių aktų, reguliuojančių svarbiausius visuomeninius santykius) priėmimas.

Valstybėse, kuriose valdžios šakos yra atskirtos tokia institucija paprastai vadinama parlamentu, kurį sudaro renkami atstovai. Jie išreiškia įvairius visuomenės interesus, taip pat atstovauja visai visuomenei. Kartu reikia pažymėti, kad ne tik parlamentas, bet ir pati tauta tiesiogiai gali priimti įstatymus. Tačiau daugelis įstatymų priimami parlamento laikantis sudėtingos įstatymų leidybos procedūros.

Parlamentas – bendrinis įstatymų leidžiamosios institucijos pavadinimas. Įvairiose šalyse jis vadinamas skirtingai: kongresas, riksdagas, folketingas, asamblėja, nacionalinis susirinkimas, parlamentas ir pan. Parlamento narių skaičių, parlamento struktūrą, darbo procedūras nustato kiekvienos šalies konstitucija ir įstatymai, taip pat parlamentų reglamentai (statutai).

Kai kurių šalių konstitucijos pripažįstą deleguojamąją įstatymų leidybą, kai konstitucijos numatytais atvejais ir sąlygomis vykdomoji valdžia perima turinčių įstatymo galią bendro pobūdžio aktų kūrimo teisę.
Vykdomoji valdžia

**Vykdomoji valdžia** – institucijos, kurios įgyvendina valstybinę valdžią vykdydamos įstatymus ir kitus teisės aktus. Valstybės vadovas (prezidentas, monarchas) atstovauja šaliai, vykdo kitus šalies konstitucijoje ir įstatymuose numatytus įgaliojimus. Vyriausybė – aukščiausioji kolegiali vykdomosios valdžios institucija. Vyriausybės skyrimo būdas priklauso nuo šalies valdymo formos, politinių ir istorinių tradicijų, kitų ypatumų.

Vyriausybės kompetencijai paprastai priklauso:
* įstatymų ir kitų teisės aktų įgyvendinimas;
* vadovavimas civilinei ir karinei administracijai;
* vidaus ir užsienio politikos įgyvendinimas;
* biudžeto projekto sudarytas ir biudžeto vykdymas, t. t.

Šiuolaikinė vykdomosios valdžios tendencija – ji „išaugo“ tradicinį jai patikėtą vaidmenį. Vykdomoji valdžia labiausiai pakito moderniose visuomenėse. Ji iš monarcho perėjo į vyriausybės ir ministrų rankas, įgavo naujų funkcijų, kurioms įgyvendinti parlamentas neturi priemonių. Pripažįstama, kad vykdomosios valdžios institucijų įgaliojimai išsiplėtė, jų padaugėjo.

Pabrėžiama, kad Vyriausybės politinė reikšmė ypač padidėjo dėl būtinumo skubiai spręsti įvairius klausimus, dėl techninio pobūdžio problemų, su kuriomis ji tiesiogiai susiduria.

## Taip pat skaitykite
* Lietuvos valstybės biudžetas
Rankpinigiai

**Rankpinigiai** yra vienas iš prievolių įvykdymo užtikrinimo būdų, kurį gali pasirinkti sutarties šalys. Rankpinigiais gali būti užtikrinamas tik galiojantis reikalavimas, nes jie yra papildomo pobūdžio prievolė prie pagrindinės.

: *Rankpinigiais laikoma pinigų suma, kurią viena sutarties šalis pagal sudarytą sutartį jai priklausančių mokėti sumų sąskaita duoda antrajai šaliai, kad įrodytų sutarties egzistavimą ir užtikrintų jos įvykdymą* [LR CK 6.98 str. 1 d.].
Šėtono biblija

**Šėtono biblija** () yra 1969 m. Anton LaVey parašyta knyga. Ji susideda iš esė rinkinio, pastebėjimų ir pagrindinių Šėtono ritualų, taip pat apibrėžia LaVėjaus savitą šėtonišką filosofiją (nors joje jaučiama Makiavelio, Frydricho Nyčės ir kitų autorių įtaka).

## Dalys
Šėtono biblija, po kitų autorių įvadų, yra padalinta į keturias pagrindines dalis:
# „Šėtono knyga“,
# „Liuciferio knyga“,
# „Belialio knyga“,
# „Leviatano knyga“.

Kiekviena dalis turi savo atskirą temą ir yra susijusi su tam tikru elementu (ugnimi, oru, žeme ir vandeniu).

## Nuorodos
* Antono Šandoro La Vėjo knyga „Šėtono biblija“
Marianos Šiaurinės Salos

**Marianos Šiaurinės Salos** (oficialiai **Marianos Šiaurinių Salų Sandrauga**; taip pat **Šiaurės Marianų salos, Šiaurės Marianai**) – 14 salų sandrauga Ramiojo vandenyno vakaruose, sudariusi politinę sąjungą su JAV, yra viena JAV teritorijų.

## Istorija

Marianų salų istorija neatsiejamai susijusi su didesnio regiono Mikronezijos istorija. Skirtingai nei didžiumoje Mikronezijos, Marianų gyventojai kalba ne mikroneziečių kalbomis, o čamorų kalba, kuri gimininga Filipinų salyno kalboms. 

Salos apgyvendintos trimis bangomis, kurių pati pirmoji įvyko II tūkst. pr. m. e. viduryje. Manoma, kad iš Filipinų salų išplaukę jūreiviai pirmąją pasiekė Tiniano salą, ir tai galėjo būti pirmoji vandenyninė kelionė žmonijos istorijoje. Po visų migracijų salose susiformavę čamorai sukūrė savitą kultūrą, kurios žymiausi paminklai – akmens kolonos, vadinamos *[[late akmenys|latte]]*. Čamorai turėjo labai hierarchizuotą visuomenę, padalintą į kastas.

Pirmasis šiuose vandenyse pasirodęs europietis buvo Ferdinandas Magelanas, kuris 1521 m. išsilaipino Guamo saloje ir paskelbė salas Ispanijos nuosavybe. Nuo to laiko Ispanija valdė salas (kartu su Guamu) kaip sudėtinę Ispanijos Rytų Indijų dalį (). Tiesa, skirtingai nei Guamas, šiauresnės salos buvo toliau nuo Galeonų prekybos. Tačiau XVII a. pabaigos į salas vis tiek atėjo kolonizatorių atneštos ligos. Dėl epidemijų ir vykstančių karų salose liko vos keli tūkstančiai gyventojų. 

Didelė dalis čamorų likučių ispanų buvo perkelti į Guamą, dėl ko salos beveik ištuštėjo. Per XVIII-XIX a. į jas ėmė keltis jūreiviai iš mažų atolų, išsibarčiusių tarp Japo ir Čiuko Karolinų salose, kalbantys mikroneziečių kalbomis. Jie apgyvendino Saipaną ir Tinianą, ir jų palikuonys suformavo karolinų tautybę.

Po Ispanijos-JAV karo Marianų salų kolonija buvo padalinta: Guamas atiteko JAV, o likusios Marianų salos (dabartinė Šiaurės Marianų teritorija) 1899 m. parduotos Vokietijos imperijai (buvo valdoma kaip Vokietijos Naujoji Gvinėja). Čia suformuota **Marianų salų sritis** ()

Nuo 1914 m. salyne, kaip ir visoje Mikronezijoje, įsitvirtino Japonijos imperija. Marianų salos tapo Pietų Ramiojo Vandenyno Mandato **Saipano subprefektūra** (). Šiai pralaimėjus karą, 1947 m. Šiaurės Marianai įjungti į Ramiojo Vandenyno Salų Globojamąsias Teritorijas, administruojamas JAV. Jose suformuotas **Marianų salų rajonas** ().

1979 m. didelei Globojamųjų Teritorijų daliai paskelbus nepriklausomybę (kaip Mikronezijos Federacija, Maršalo Salos), Šiauriniai Marianai nutarė sekti kaimyninio kultūriškai artimo Guamo pavyzdžiu ir likti JAV sudėtyje. Salos buvo inkorporuotos į JAV sudėtį kaip salų teritorija.

## Geografija

Šiaurės Marianų salas sudaro 14 salų, iš kurių šiaurinės yra vulkaninės, o pietinės - koralinės. Vulkaninėse salose gyvena vos keli žmonės, ir beveik visi gyyventojai koncentruojasi trijose koralinėse salose. 

Teritorija dalinama į 4 savivaldybes:

## Šaltiniai
Gutenbergo projektas

**Gutenbergo projektas** (**Project Gutenberg**) – internetinė nemokama biblioteka. Projekto pradininkas – Michael Hart.

Projektas įkurtas 1971 metais ir pavadintas 15-to amžiaus vokiečių spaustuvininko Johano Gutenbergo garbei.

2021 metų gegužės mėn. duomenimis, bibliotekoje yra virš 60 000 knygų elektroniniu formatu. Naudojami tekstai iš viešos nuosavybės () knygų, kurioms baigėsi autorinių teisių galiojimas arba kurios niekad nebuvo autorinės teisės objektas. Bibliotekoje yra ir autorinių tekstų, paskelbtų su autorių sutikimais.

2019 metais, dėl 20-čia metų pratęsto autorinių teisių galiojimo pabaigos, viešojon nuosavybėn perėjo 1923 metais paskelbti kūriniai, tarp kurių tokie garsūs, kaip Felikso Zalteno „Bembis“, ar Chalilio Džibrano „Pranašas“.

Kur įmanoma, *Gutenbergo projekto* leidiniai yra pateikiami kaip neformatuotas (ASCII) tekstas. Keletą metų diskutuojama apie XML naudojimą. Sunkiai redaguojami leidiniai (nors ir nepageidaujami) yra PDF formato, arba kitokio, jeigu yra redagavimo savanorių.

Daugiausia projekto leidinių yra anglų k., daug vokiečių, prancūzų, italų, ispanų, olandų, suomių ir kinų kalbomis.

Visi Gutenbergo projekto tekstai gali būti gauti ir platinami nemokamai, jei tik nenaudojamas prekinis ženklas.

## Nuorodos
* Projekto puslapis