open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Algis Gricius

**Algis Augustinas Gricius** (g. 1932 m. gruodžio 16 d. Kaune) – Lietuvos smuikininkas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Tėvas Augustinas Gricius, brolis Jonas Gricius, sesuo Laima Griciūtė, brolis Kastytis Gricius. 1941 m. birželio 14 d. buvo suimtas ir kartu su tėvais ištremtas į Sibirą. Kalėjo Altajaus krašto lageriuose. Paleistas 1942 m. Justo Paleckio iniciatyva ir grįžo į Lietuvą 1957 m. 1958 m. baigė Lietuvos konservatorijos A. Livonto klasę, 1960 m. Maskvos konservatorijos aspirantūrą. 1972–1973 m. stažavo Budapešto F. Listo muzikos akademijoje. 1967 m. menotyros kandidatas.

Nuo 1961 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas. Nuo 1991 m. profesorius. 1991–1996 m. dėstė Juveskiulės konservatorijoje Suomijoje. Parašė mokomųjų priemonių. 

## Bibliografija
* Методические комментарии к 42-м этюдам Р.Крейцера (Vaga, 1964);
* J.Donto etiudai smuikui op. 37 / metodiniai komentarai/ Respublikinis mokytojų tobulinimosi institutas, 1972);
* su bendraautoriumi – V.Paketūru – Gamos-duetai pradedantiems smuikininkams (Vaga, 1974);
* Jaunojo smuikininko ugdymas (Vaga, 1979);
* Vaikų muzikos mokyklos smuiko klasės programos (Šviesa, 1984);
* smuiko pradžiamokslis – I d. Grok, žiogeli, smuikeliu (Vaga, 1985);
* Pradžiamokslio „Grok, žiogeli, smuikeliu“ metodiniai komentarai mokytojui – Vaga, 1986),
* II d. Smuikas – mano draugas (Šviesa, 1989);
* Pradžiamokslio „Smuikas – mano draugas“ metodiniai komentarai mokytojui (Šviesa, 1989);
* Specialybės pamoka vaikų muzikos mokykloje (Liaudies švietimo darbuotojų tobulinimosi institutas, 1988);
* Smuikavimo dėmenys. (Nacionalinė M.K.Čiurlionio Menų mokykla, 2008).
* Mokymas smuikuoti. (Nacionalinė M.K.Čiurlionio Menų mokykla, 2011).

Iš rusų kalbos išvertė N. Kolosovos *Sveika, muzika!* (Vilnius, Vaga, 1967).

## Šaltiniai
Valdovės gambitas

**Valdovės gambitas** – šachmatų debiutas, prasidedantis ėjimais:
: **1. d4 d5**
: **2. c4**

Valdovės gambitas yra vienas iš seniausių šachmatų debiutų, apie jį rašė Liusena maždaug 1497-aisiais. Jis buvo aprašytas ir dar senesniame Giotingeno manuskripte.
Ankstyvajame šachmatų periode pirmas ėjimas valdovės pėstininku buvo retas, tačiau po 1873-aisiais vykusio turnyro Vienoje tai pasikeitė.
Kai Šteinicas ir Tarašas išvystė šachmatų teoriją ir pozicinį žaidimą, valdovės gambitas įgavo daugiau populiarumo.
Populiarumo viršūnėje šis gambitas buvo nuo 1920-ųjų iki 1930-ųjų. Jis buvo žaistas 32 iš 34 partijų 1934 pasaulio šachmatų čempionate.

Valdovės gambitas šiandien yra vienas dažniausiai pasitaikančių debiutų, ypač aukšto lygio turnyruose.
Tai nėra rizikingas gambitas. Po nukirtimo **2…dc** dažnai seka **3.e3**, ir vienintelis normalus būda apginti pėstinką yra **3…b5?**. Po **3…b5?** seka **4.a4 c6? 5.ab cb??**, po ko **6.Vf3!** laimi figūrą silpname valdovės sparne. Todėl pėstininkas dažnai neginamas ir jį galima nukirsti su rikiu, išvedant figūrą. Dėl šios priežasties valdovės gambitas aukšto lygio varžybose dažniausiai nepriimamas.

Valdovės gambitas kartais skiriamas į dvi kategorijas: priimtą ir atmestą. Atmestas valdovės gambitas (dar žinomas kaip **ortodoksinė gynyba**) - tik vienas iš galimų atmetimų.

## Pagrindiniai variantai
Po **1.d4 d5 2.c4** pagrindiniai tęsiniai yra:

* 2…dc Priimtas valdovės gambitas
Atmetimo variantai:
* 2…c5 Simetrinė gynyba
* 2…c6 Slaviškoji gynyba
* 2…Žc6 Čigorino gynyba
* 2…e5 Albino kontrgambitas
* 2…e6 Atmestas valdovės gambitas (Ortodoksinė gynyba)
* 2…e6 3. Žc3 c5 Tarašo gynyba
* 2…Rf5 Baltiškoji gynyba
* 2…Žf6 Maršalo gynyba
* 2…g6 Aliochino variantas.

Nors populiariausia alternatyva priimtajam valdovės gambitui yra atmestasis valdovės gambitas, bet slaviškoji gynyba, Čigorino gynyba ir Albino kontrgambitas irgi kartais žaidžiami. Simetrinė gynyba yra labai reta bei silpna juodiesiems. Baltiškoji gynyba taip pat nelaikoma labai stipria, bet labiau žaistina nei simetrinė ar Maršalo gynybos. Maršalo gynyba laikoma silpniausiu atsakymu, nes po **3. cd** juodieji eina arba **3…Žxd5**, po ko seka **4.e4**, arba **3…Vxd5**, išvedant valdovę į centrą.
Irena Dalia Griežė

**Irena Dalia Griežė-Jurgelevičiūtė** (g. 1931 m. gruodžio 5 d. Kaune) – Lietuvos tapytoja.

## Biografija
V. K. Jonyno žmona. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, nuo 1949 m. gyvena JAV, nuo 1972 m. Niujorke. Studijavo anglų k. ir literatūrą Šiaurės Rytų universitete Bostone, vėliau mokėsi dailės Bostono, Niujorko, Fordhamo (pas V. K. Jonyną) universitetuose.

Nutapė paveikslų („Kompozicija I“ 1968 m.), pastelių („Verba“, „Linmarka“, „Vakaronė“, visi 1976 m.), nuliejo akvarelių. Paveikslai dekoratyvūs, kai kada – abstraktūs, vieni darnaus, harmoningo kolorito, kiti išsiskiria spalvinių dėmių mirgėjimu. Tapyboje gilinasi į spalvų raiškos galimybes, būdingas gamtos fragmentų meninis įprasminimas. Sukūrė vitražų: Šiluvos Švč. Mergelės Marijos koplyčioje Meiservilyje (Pensilvanijos valstija), pranciškonų vienuolyno koplyčioje Saint Petersburge (Floridos valstija), Šv. Jurgio bažnyčioje Vašingtone, Šv. Kazimiero bažnyčioje Vorčesteryje, Šv. Aloyzo bažnyčioje Niu Kanaane (Konektikuto valstija), skulptūrų. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, JAV galerijos.

## Šaltiniai
Karolis Chvedukas

**Karolis Chvedukas** (1991 m. balandžio 21 d. – 2023 m. birželio 19 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.

## Karjera
2008–2016 m. atstovavo „Sūduvos“ klubui. Vėlesniais metais rungtyniavo užsienio klubuose.

2018 m. sausio pradžioje persikėlė į Airijos Dundalk FC klubą, tačiau sezoną nutraukė patirta čiurnos trauma. 

2019 m. vasario pradžioje pasirašė sutartį su Airijos pirmojo Diviziono klubu iš Vaterfordo.

### Marijampolė City
2023 m. kovo 2 d. paaiškėjo, kad atstovaus Marijampolė City, rungtyniavusiam Pirmoje lygoje.

2023 m. kovo 12 d. debiutavo rungtynėse prieš FA Šiauliai B ir pasižymėjo pelnydamas įvartį.

Buvo ekipos kapitonu. 2023 m. birželio mėn. paskelbta apie žaidėjo mirtį. Pirmoje lygoje sužaidė trylika rungtynių ir pasižymėjo dviem įvarčiais.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Rinktinės
2009 m. debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 m. rinktinėje atrankos į 2011 m. Europos jaunimo čempionatą rungtynėse su Portugalijos bendraamžiais ir įmušė vienintelį lietuvių įvartį.

Nuo 2012 m. buvo kviečiamas į Lietuvos nacionalinę rinktinę.

## Pasiekimai
* 2017 m. LFF A lygos laimėtojas
* 2009 m. LFF taurės laimėtojas
* 2009 m. LFF supertaurės laimėtojas
* 2018 m. Airijos futbolo lygos laimėtojas
* 2018 m. Airijos futbolo taurės laimėtojas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt
Jive Records

**Jive Records** buvo Jungtinių Amerikos Valstijų įrašų kompanija, įsikūrusi Niujorko mieste. Kompaniją 1977 m. lapkričio mėnesį įkūrė Clive Calder.

## Kompanijos istorija
Jive Records 1975 m. suformavo Clive Calder Londone, Willesden gatvėje. Pirmiau ši kompanija veikė tik Jungtinėje Karalystėje, tačiau jau 1981 m. kompanija jau galėjo veikti ir Jungtinėse Amerikos Valstijose po Zomba Recording Korporacijos sparnu. Žodis „jive“ buvo įkvėptas Pietų Afrikos Township Jive muzikos ir šokio. Vieni iš pirmųjų, kurie pasirašė sutartį su Jive buvo Whodini, Tight Fit, A Flock of Seagulls, Billy Ocean ir Samantha Fox.

Nuo įsigalėjimo JAV laikų Jive bendradarbiavo su Arista Records iki 1987 m. Po to RCA Records. Tais laikais Jive pasirašė sutartis su daug hiphopo atlikėjais, kaip Too Short ir Schoolly D. 9-dešimtmetyje „jive“ tapo viena iš stambiausių hiphopo įrašų kompanijų, o kompanijos atlikėjai, kaip Whodini, DJ Jazzy Jeff & The Fresh Prince, E-40, A Tribe Called Quest, KRS-One, ir R&B atlikėjai Aaliyah ir R. Kelly buvo vieni iš populiaresnių to meto atlikėjų.

Nors 9-dešimtmetyje Jive turėjo hiphopo įrašų kompanijos reputaciją, kompanija pasirašė sutartis su pop grupėmis Backstreet Boys, N Sync, ir atlikėjais Britney Spears. Visi šie atlikėjai pasiekė labai didelę sėkmę 21 amžiaus 1-ame dešimtmetyje, ir tapo trimis daugiausiai pardavusiais kompanijos visų laikų atlikėjais.

Jive bendradarbiavimas baigėsi 1991 metais. Taip pat, 1991 metais pagrindiniu vadovu tapo Barry Weiss. Iki 2002 m. Jive priklausė tik BMG, kol BGM nenupirko Zomba Records už 3 miliajardus JAV dolerių ir abi kompanijas sukungė į Zomba Label Group.

2011 m. kampanija buvo uždaryta, teisės į jos atlikėjų įrašų leidybą atiteko „RCA Records“.

## Atlikėjai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Zomba Label Group 
* Sony BMG Music Entertainment 
* Jive profilis Discogs.com
* Jive Jive profilis Musicbrainz.org
Smulkusis brantas

**Smulkusis brantas** (*Cuscuta epithymum*) – vijoklinių (*Convolvulaceae*) šeimos parazitinis augalas.

Stiebas raudonas. Parazituoja ant įvairių augalų, ypač liucernos.
Laima Griciūtė

**Liudvika Laima Griciūtė** (1926 m. balandžio 15 d. Kaune – 2018 m. lapkričio 3 d.) – Lietuvos gydytoja onkologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.

## Biografija
Tėvas Augustinas Gricius, broliai: smuikininkas Algis Gricius ir kino operatorius Jonas Gricius. 1933 – 1938 m. mokėsi Kauno pradžios mokykloje, 1938 m.  įstojo į Kauno 2-ąją mergaičių gimnaziją. 1941 m. su tėvais ištremta gyveno Altajaus kr., Jakutijoje, Jaroslavlio srityje. Grįžusi į Lietuvą, 1946 – 1950 m. studijavo Kauno universiteto Medicinos fakultete, o 1950 – 1952 m. Kauno Medicinos institute. 1952 – 1955 m. mokėsi Leningrado (Rusija) Onkologijos instituto aspirantūroje. 1955 m. apgynė medicinos mokslų kandidatės disertaciją, 1966 m. – medicinos mokslų daktaro disertaciją tema „Eksperimentiniai plaučių navikai“, 1989 m. suteiktas profesorės vardas.

1955 – 1956 m. dirbo Respublikinės onkologijos dispanserio gydytoja-ordinatore. 1956 – 1957 m. – buvo Leningrado onkologijos instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė,  1957 – 1974 m. vadovavo Onkologijos instituto Patologinės morfologijos laboratorijai. 1967 – 1968 m. praktikavo Paryžiaus Radžio instituto genetikos laboratorijoje. 1974 m. dalyvavo tarptautinėje ekspedicijoje Irane aplinkos kancerogenams tirti. 1974 – 1980 m. buvo Tarptautinio vėžio tyrimo centro Lione Aplinkos kancerogenų skyriaus vedėja, nuo 1988 m. šio centro mokslinės tarybos narė. 1980 m. grįžusi į Lietuvą iki 1982 m. dirbo Epidemiologijos, mikrobiologijos ir higienos instituto Vilniuje direktoriaus pavaduotoja. 1982 – 1990 m. Onkologijos mokslinio tyrimo instituto direktorė, Sveikatos apsaugos ministerijos vyriausioji onkologė, Lietuvos TSR onkologų mokslinės draugijos pirmininkė, nuo 1984 m. – Lietuvos TSR vėžio registro tarybos pirmininkė. Jos pastangomis Onkologijos mokslinio tyrimo institute įkurta Vėžio profilaktikos laboratorija, vėliau pavadinta Onkologijos centro Aplinkos kancerogenų laboratorija, jai vadovavo 1990 – 1993 m. 1993 – 1999 m. Onkologijos centro direktoriaus pavaduotoja mokslui.2002 m. apdovanota Lietuvos mokslo premija.
## Bibliografija
* Eksperimentiniai plaučių navikai, 1975 m., rusų k.
* Patologinė anatomija, vadovėlis, su kitais, 1986 m.
* Pirminė vėžio profilaktika, su kitais, 1992 m.
*Kancerogenezė ir vėžio biologija, 1992 m. 
*Onkologija, su kitais, 1992 m.
* Alkoholis ir vėžys, 1994 m., rusų k.

## Šaltiniai
Hiustono vėliava

**[[hiustonas|Hiustono]] vėliava** susideda iš didelės baltos penkiakampės žvaigždės mėlyname lauke. Žvaigždės viduje yra pavaizduotas Hiustono herbas.

Šis vėliavos variantas buvo priimtas 1915 metais.
Ona Grigaitė

**Ona Grigaitė** (g. 1963 m. sausio 8 d. Druskininkuose) – Lietuvos dailininkė, keramikė.

## Biografija
1982–1987 m. studijavo Lietuvos dailės institute. 1988–1994 m. priklausė dailininkų grupei „Š.V.“

Ankstyvieji kūriniai, natiurmortai – indai su valgiais ir gėrimais, augalais – paprastų, šiurkštokų formų, ryškių spalvų, išsiskiria savitu dekoru, turi ironijos, pokšto elementų. Sukūrė dekoratyvinių pano visuomeniniams pastatams: 1989–1992 m. bendrovei „Dvarčionių keramika“, 1990 m. – Dvarčionių vaistinei. Žmogų supantys daiktai jos kūriniuose virsta daugiareikšmiais ženklais, remiamasi žaidimo principu, derinamos priešybės: amatas ir menas, gaminys ir kūrinys. Vėlesnėje kūryboje išryškėjo polinkis į kontempliaciją, įsivyravo gyvybės ciklo tema, spalvos įgavo simbolinę prasmę. Kuria konceptualiosios keramikos kūrinius (instaliacija „Šeši sidabriniai dainuojantys kiaušiniai“, 1994 m., Brandenburgas). Nuo 1983 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Latvija, Estija, Čekija, Švedija, Suomija, Naujoji Zelandija, JAV); individualios parodos surengtos 1988 m. Kaune, 1990–1995 m., 2004 m. Vilniuje, 1994 m. Vypersdorfe.

## Šaltiniai
Irma Grigaitienė

**Irma Grigaitienė** (g. 1952 m. sausio 22 d. Klaipėdoje) – Lietuvos architektė restauratorė, paminklosaugininkė.

## Biografija
1975 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 

1982–1990 m. dirbo Paminklų restauravimo projektavimo institute Kaune, tyrė ir rengė Kauno senamiesčio kvartalų, bažnyčių, gyvenamųjų namų restauravimo projektus. Tarp jų 1992 m. – Šv. Gertrūdos bažnyčios restauravimo projektas, su architekte I. Vaškeliene. 1990–1995 m. Kultūros paveldo inspekcijos Kauno skyriaus viršininkė, 1995–2004 m. po inspekcijos reorganizacijos – Kultūros vertybių apsaugos departamento Kauno padalinio vyr. specialistė. Nuo 2004 m. Kultūros ministerijos Saugomų teritorijų ir paveldo apsaugos skyriaus vedėja. Nuo 2001 m. tarptautinės programos Baltijos jūros regiono šalių kultūros paveldo apsaugos monitoringas ir ET programos paveldo dienos viena koordinatorių Lietuvoje.

## Bibliografija
* Lietuvos kultūros paveldo atgimimas, sudarytoja, 2004 m.

## Šaltiniai
Ligūrai

**Ligūrai** (; sen.gr. Λίγυες, Λίγυρες) – senovinė tauta, kurios pavadinimu buvo pavadintas istorinis Europos regionas Ligūrija.Prieš romėnų valdymą Ligūrija apėmė Šiaurės Italiją ir Pietų Galiją. Manoma, kad apie 2000 m. pr. m. e. ligūrai gyveno dar didesnėje teritorijoje, kuriai priklausė Katalonijos ir Toskanos sritys.

Pagal Plutarchą ligūrai save vadino *ambrones* 'vandenų žmonės'. Ligūrų gyventos žemės apima dabartinę Italijos sritį Ligūriją, šiaurės Toskaną, dalį Austrijos (Norikas), Pjemontą, dalį Emilijos-Romanijos, dalį Lombardijos, dalį pietryčių Prancūzijos.

Paminėjimai klasikinėje literatūroje ir vietovardžiai rodo, kad ligūrų tauriskių (*Taurisci*) įtaka siekė centrinę Italiją. Hesiodas VI a. pr. m. e. pradžioje rašė, kad ligūrai buvo viena iš trijų barbarų tautų, kurios supa žinomą pasaulį: ligūrai – iš vakarų, skitai – iš šiaurės, etiopai – iš pietų.
Avienas (*Avienus*) IV a. pr. m. e. kelionės aprašymo vertime rašė apie ligūrų valdžią, siekusią net Šiaurės jūrą, nors vėliau juos iš ten išstūmė keltai. Ligūrų vietovardžiai aptikti Sicilijoje, Ronos slėnyje, Korsikoje, Sardinijoje.

Iki šiol nežinoma, ar jie buvo vietiniai gyventojai, gyvenę iki atvykstant indoeuropiečiams, ar atskira indoeuropiečių atšaka, gimininga italikams ir keltams, ar keltų ar italikų atšaka. Buvo keliama mintis, kad ligūrai ir lepontijai buvo giminingi. Kita hipotezė teigia, kad ligūrai kilę Betikoje (šiuolaikinė Andalūzija),

Ligūrus asimiliavo romėnai ir galai.

## Ligūrų gentys
Senovės istorikai paminėjo nemažai ligūrų genčių:
* apuanai (*Apuani*)
* bagienai (*Bagienni* ar *Vagienni*)
* briniatai (*Briniates*)
* kerdiciatai (*Cerdiciates*)
* komonai (*Commoni*)
* deciatai (*Deciates*)
* euburiatai (*Euburiates*)
* friniatai (*Friniates*)
* garulai (*Garuli*)
* herkatai (*Hercates*)
* ilvatai (*Ilvates*)
* ingaunai (*Ingauni*)
* intemelijai (*Intemelii*)
* lapicinai (*Lapicini*)
* levai (*Laevi*)
* maricai (*Marici*)
* oksibijai (*Oxybii*)
* statielai (*Statielli*)
* sueltrai (*Sueltri* ar *Suelteri*)
* taurinai (*Taurini* ar *Taurisci*)
* tigulai (*Tigulli* ar *Tigullii*)
## Išnašos
Vladislava Grigaitienė

**Vladislava Grigaitienė-Polovinskaitė** (1890 m. lapkričio 20 d. Kaunas – 1961 m. liepos 23 d. Niujorkas, JAV) – Lietuvos dainininkė (sopranas; iki 1925 m. mecosopranas).

## Biografija
1908 m. baigusi mokytojų kursus Kaune mokytojavo Garliavoje, Kamajuose. Nuo 1910 m. dainavo Vilniaus „Rūtos“ draugijos koncertuose. 1918 m. baigusi Petrogrado konservatorijos N. Ireckajos klasę, dėstė Vitebsko liaudies konservatorijoje, nuo 1919 m. dainavo Smolensko operos teatre (Olga – Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas).

1920 m. grįžo į Lietuvą, koncertavo, Lietuvių meno kūrėjų draugijos Muzikos sekcijos narė. 1920 m. tobulinosi Paryžiuje pas F. Litviną. 1921–1944 m. Valstybės teatro solistė, dainavo apie 30 vaidmenų. 1921–1933 m. dėstė Kauno muzikos mokykloje, 1933–1944 m. Kauno konservatorijoje. Koncertavo Latvijoje, Estijoje, ten dainavo ir operoje, Suomijoje, Vokietijoje.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Daug koncertavo. 1946 m. atvyko į JAV, apsigyveno Elizabete (Naujasis Džersis). Surengė bažnytinių koncertų. Pirmoji atliko Stasio Šimkaus baladės „Nugrimzdęs dvaras“ solo partiją (1932 m.), daugelį Juozo Gruodžio, Aleksandro Kačanausko dainų.

**Mokinės:** Veronika Dagelytė, Antanina Dambrauskaitė, Alodija Dičiūtė-Trečiokienė, Stasė Dievaitytė-Skačkauskienė, Alė Kalvaitytė, Elzbieta Kardelienė, Marija Lipčienė, Sofija Pusdešrytė-Adomaitienė, Pranė Radzevičiūtė, Genovaitė Vasiliauskienė-Stanaitytė.

## Vaidmenys
* Toska – Džakomas Pučinis. Toska
* Aida, Amelija, Leonora – Džiuzepė Verdis. Aida, Kaukių balius, Trubadūras
* Ortrūda, Elizabetė – Richardas Vagneris. Lohengrinas, Tanhoizeris
* Liza – Piotras Čaikovskis. Pikų dama
* Jaroslavna – Aleksandras Borodinas. Kunigaikštis Igoris
* Birutė – Mikas Petrauskas. Birutė
* Gražina – Jurgis Karnavičius. Gražina
* Žvaigždonė – Antanas Račiūnas. Trys talismanai

## Įvertinimas
* 1931 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Pleuritas

**Pleuritas** – krūtinplėvės (pleuros) uždegimas, kurį sukelia mikroorganizmai (dažniausiai tuberkuliozės bakterijos, pneumokokai arba stafilokokai), patekę į krūtinplėvę per kraują, limfą, arba iš gretimų organų, nuodingi medžiagų apykaitos produktai (pvz., esant uremijai), krūtinės trauma. Pleuritas dažniausiai prasideda, sergant plaučių tuberkulioze ir uždegimu, reumatu.

Pleuritas būna sausasis, arba fibrininis, kuomet ant krūtinplėvės lapų susikaupia fibrino, ir šlapiasis, arba eksudacinis, kuomet ertmėje tarp lapų būna skysčio. Šlapiasis pleuritas pagal skysčio pobūdį būna serozinis, pūlinis ir hemoraginis. Sausasis pleuritas prasideda staiga arba išsivysto per kurį laiką, jis dažnai būna pradinė šlapiojo pleurito stadija.

Sergant pleuritu, ligoniui pakyla temperatūra, jam silpna, pablogėja apetitas, skauda krūtinę, prakaituojama, kosima. Skysčiui kaupiantis ertmėje, lapai atsiskiria vienas nuo kito, ir skausmas sumažėja arba visiškai pranyksta. Susikaupus daugiau skysčio, jis pažeidžia plaučių audinį, tarpusienio organus, ligonis ima dusti, deformuojasi krūtinės ląsta. Po ligos dažnai lieka krūtinplėvės sąaugų.

Pleuritas gydomas antibiotikais, antialerginiais, priešuždegiminiais vaistais; skystis traukiamas krūtinplėvės punkcija.

## Šaltiniai
Henrikas Kučiniskis

**Henrikas Kučinskis** (, 1909 m. liepos 26 d. Seinuose – 1991 m. kovo 18 d. Vroclave) – organinės chemijos mokslų daktaras ir profesorius, Lenkijos Mokslų akademijos tikrasis narys.

## Biografija
Dėstė Vroclavo technikos universitete ir Vroclavo universitete, tyrinėjo angliavandenių, daugiausia terpenų, savybes ir sintezės procesus. *Henriko Kučinsko terpenų mokykla* yra pelniusi tarptautinį pripažinimą. Profesorius dalyvavo visuomeniniame gyvenime, kurį laiką buvo Lenkijos Chemikų draugijos Vroclavo skyriaus pirmininkas.
Aleksandras Grigaitis

**Aleksandras Grigaitis** (1877 m. gegužės 4 d. Gudaičiai, Naumiesčio apskritis – 1955 m. rugsėjo 26 d. Kaunas) – Lietuvos kunigas, daktaras, apaštališkasis protonotaras.

## Biografija

Baigė Seinų kunigų seminariją, Dvasinę katalikų akademiją Sankt Peterburge, Fribūro universitetą, Biblijos akademiją Jeruzalėje. Dėstė Seinų kunigų seminarijoje, nuo 1909 m. – Dvasinėje katalikų akademijoje Sankt Peterburge, nuo 1914 m. jos vicerektorius; profesorius. 1916 m. paskirtas Seinų (nuo 1926 m. Vilkaviškis|Vilkaviškio) kapitulos kanauninku, nuo 1924 m. jos prelatas. 1935 m. apaštališkasis protonotaras. 1922–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) dėstytojas. 1922 m. Teologijos – filosofijos fakultete įsteigė Šv. Rašto Senojo Įstatymo katedrą, jai vadovo. 1920–1926 m. Kudirkos Naumiesčio, 1926–1955 m. Aukštosios Panemunės klebonas. Bendradarbiavo katalikų spaudoje.

## Bibliografija
* Senojo Įstatymo problemos: Naujų iškasenų šviesoje, 2 d. 1925 m.
* Egzegezės metodikos naujieji keliai, 1926 m.
* Bendrasis įvadas į Šv. Raštą (rankraštis)

## Šaltiniai
Oops!... I Did It Again World Tour

**„Oops!…I Did It Again World Tour“** (dar žinomas kaip **„Oops! Tour“**) yra trečiasis Amerikiečių pop atlikėjos Britney Spears koncertinis turas. Turas palaikė Britney antrąjį studijinį albumą „Oops!… I Did It Again“. Taip pat šis turas yra Britney pirmasis pasaulinis turas.

## Istorija
Scena turui „Oops“ buvo beveik identiška „Crazy 2K Tour“ turo scenai. Tačiau, šiame ture buvo dar keletas platformų, liftų, daugiau pirotechnikos ir „disko kamuolys“, ant kurio Spears pradėjo savo pasirodymą. Spears turėjo koncertuoti „Hollywood Bowl“ arenoje Holivude, prieš pasirodant „Inglewood’s Forum“. Kai Denveryje atšaukė koncertą dėl arenos „Red Rocks Amphitheatre“, nes joje netilpo dekoracijos, ta pati problema ištiko ir „Bowl“ arenoje. Todėl visi, nusipirkę bilietą į „Bowl“ areną, buvo perkelti į „Great Western Forum“ areną.

## Atliekamos dainos

# „(You Drive Me) Crazy“
# „Stronger“
# „What U See (Is What U Get)“
# „From the Bottom of My Broken Heart“
# "What Would You Do To Meet Britney? " (Video pertrauka)
# "Born to Make You Happy
# „Lucky“
# „Sometimes“
# „Don't Let Me Be The Last To Know“
# „Musical Breakdown“ (Grupės pertrauka)
# "The Beat Goes On
# „Don’t Go Knockin' On My Door“
# "(I Can't Get No) Satisfaction
# „Make Some Noise“ (Dancers Interlude)
# "…Baby One More Time
# „Oops!…I Did It Again“

## Turo datos

**a** Koncertas buvo Great New York State Fair dalis.
**b** Koncertas buvo Rock In Rio dalis.

;Atšaukimai ir nukėlimai
* 2000 m. liepos 26 d. &nbsp; Denveris &nbsp; Red Rocks Amphitheatre atšauktas
* 2000 m. liepos 30 d. &nbsp; Los Andželas &nbsp; Iš Hollywood Bowl nukeltas į Great Western Forum
* 2000 m. rugsėjo 1 d. &nbsp; Cincinatis &nbsp; Riverbend Music Center atšauktas
* 2000 m. rugsėjo 5 d. &nbsp; Antiokas &nbsp; nukeltas į 2000 m. rugsėjo 16 d.
* 2000 m. rugsėjo 6 d. &nbsp; Atlanta &nbsp; nukeltas į 2000 m. rugsėjo 18 d.

## Transliacijos
Nors nebuvo išleistas oficialus turo DVD ir VHS, trys televizijos parodė žiūrovams šį turą. Šiaurės Amerikoje pavadinimu „There’s No Place Like Home“ buvo parodytas Spears koncertas iš „Louisiana Superdome“ arenos Naujame Orleane per FOX Network. Europoje parodytas koncertas pavadinimu „Britney Spears Live in London“ nufilmuotas „Wembley Arena“ arenoje Londone. Pietų Amerikoje pavadinimu „Britney Spears Live from Rock in Rio Brazil“ koncertas pasirodė per brazilų televiziją „Globosat“, o paskui ir per „DirecTV“.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Spears Oficiali Svetainė
* Spears Jive Records puslapyje
* Apie turą Britney.lt
Jonas Domininkas Grigaitis

**Jonas Domininkas Grigaitis** (1914 m. gegužės 27 d. Petraičiuose, Stačiūnų valsčius – 2012 m. vasario 14 d. Vilniuje) – OP, Lietuvos kunigas. Dominikonas, vienas Dominikonų ordino Lietuvoje atkūrėjų.

## Biografija
1933 m. įstojo į dominikonų vienuolyną Raseiniuose, 1933–1934 m. novicijus Amieno vienuolyne Prancūzijoje. 1933–1937 m. studijavo filosofiją ir teologiją dominikonų vienuolyne Valberberge prie Kelno, vėliau – teologiją Dominikonų filosofijos ir teologijos institute Le Saulchoir (Belgija). 1939 m. įšventintas kunigu. Grįžo į dominikonų vienuolyną Raseiniuose, dėstė tikybą mokyklose. 1940 m. tarybų valdžiai uždarius Raseinių vienuolyną, Šumsko, Kražių, Varėnos, Naujosios Vilnios, Vilniaus (Šv. Petro ir Povilo, Šv. Jonų bažnyčių) parapijų vikaras, klebonas, dekanas. 1991 m. paskirtas Šv. Jokūbo ir Pilypo bažnyčios Vilniuje rektoriumi ir Šv. Jokūbo ligoninės kapelionu. 1992 m. Vilniuje prie Šv. Jokūbo ir Pilypo bažnyčios subūrė Lietuvos, Latvijos, Estijos dominikonų bendruomenę, 1993 m. pradėjo kurti Dominikonų pasauliečių broliją. 1996 m. jo iniciatyva įsteigtas žurnalas jaunimui „Septyni“.

## Šaltiniai
Kęstutis Jonas Grigaitis

**Kęstutis Jonas Grigaitis** (*Grigaliūnas*, g. 1905 m. balandžio 11 d. Rygoje – 1997 m. liepos 11 d. Sankt Peterburgas) – Lietuvos teisininkas, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Studijavo Lietuvos universitete, 1940 m. baigė Vilniaus universitetą. 1926–1929 m. teismo kandidatas Kauno apygardos teisme. 1930 m. baigė Karo mokyklą. 1931–1933 m. Panevėžio apygardos teismo tardytojas, 1934–1940 m. prokuroro padėjėjas. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1941–1944 m. advokatas Kupiškyje ir Panevėžyje, antinacinio pasipriešinimo dalyvis, už nelegalios spaudos platinimą kurį laiką buvo suimtas. 1944 m. Vietinės rinktinės bataliono ūkio viršininkas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, gyveno Bambergo, vėliau Hanau karo pabėgėlių stovyklose. 1948 m. persikėlė į Kanadą. Lietuvoje ir užsienyje buvo valstiečių liaudininkų, skautų, šaulių organizacijų veikėjas. Vienas Kanados lietuvių bendruomenės kūrėjų, 1949–1952 m. Toronto lietuvių organizacinio komiteto pirmininkas, 1952–1955 m. jos valdybos, 1958–1963 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos sekretorius.

## Šaltiniai
Tarašo gynyba

**Tarašo gynyba** - šachmatų debiutas, kurio ėjimai:

:**1.d4 d5**
:**2.c4 e6**
:**3.Žc3 c5**

Tarašo gynyba yra atmesto valdovės gambito variantas.
 
Savo trečiuoju ėjimu juodieji aktyviai varžosi dėl centro, todėl jis beveik visada pasitaiko aukšto lygio žaidime. Juodųjų atsakymas **3…c5** retesnis, nes juodieji rizikuoja likti su izoliuotu pėstininku

Debiutas pavadintas jį propagavusio vokiečių didmeistrio Zigberto Tarašo vardu. Tarašas dažnai žaidė ir kitus valdovės gambito variantus. Šį debiutą Tarašas aprašė knygoje *Die moderne Schachpartie*. 

Šachmatų debiutų enciklopedija Tarašo gynybai skyrė kodus nuo D32 iki D34.

## Variantai

Kai žaidžiama Tarašo gynyba, baltieji dažniausiai stengiasi fianketuoti savo baltalaukį rikį didinant spaudimą juodųjų izoliuotam d5 pėstininkui.

### Švediškasis variantas

**Švediškasis variantas** (dar vadinamas **Folkstauno variantu**) yra aštrus tęsinys, kurio ėjimai **4.cd ed 5.Žf3 Žc6 6. g3 c4**. Juodieji turi tris pėstininkus prieš du valdovės sparne ir bando jį užimti eidami b7-b5. Tuo metu baltieji ruošia ėjimą e2-e4. Tačiau šis variantas dabar matomas retai.


### Pusiau Tarašo gynyba

Variantas **1.d4 d5 2.c4 e6 3.Žc3 Žf6 4.Žf3 c5 5.cd Žxd5** vadinamas **Pusiau Tarašo gynyba**. Pusiau Tarašo gynyba yra transpozicija, pradedama ne Tarašo gynyba, todėl jos ECO kodai D40-D42.
Plutonizmas

**Plutonizmas** (pagal graikų požemio pasaulio dievo Plutono vardą) – XVIII – XIX a. geologijos hipotezė, pasak kurios, dauguma geologinių procesų vyksta dėl vidinės Žemės šilumos. Gelmių uolienos (granitas, bazaltas) susiformavusios iš magmos. Vidinių geologinių jėgų pobūdis, veikimo stiprumas ir greitis esąs nekintamas.

Šias pažiūras pirmasis pradėjo skelbti Dž. Hetonas (Jungtinė Karalystė) 1788 m. Plutonizmas vystėsi kovodamas su neptūnizmu, kuris neigė vidinių geologinių veiksnių reikšmę. XIX a. pradžioje įrodyta vulkaninė bazalto kilmė, išaiškinta vidinės Žemės energijos reikšmė vulkanizmo procesams ir žemės drebėjimams, todėl plutonizmas tapo toks pat svarbus, kaip ir neptūnizmas. Plutonizmo pažiūromis rėmėsi pirmoji mokslinė tektonikos hipotezė, kurios teigimu, visi Žemės plutos judesiai kylą dėl vulkanizmo.

## Šaltiniai
Lepontijai

**Lepontijai** () – senovinė tauta, kurios žemės buvo Alpėse, Retijoje (dabartinė Šveicarija ir Italija), kai Retiją užkariavo Roma.

Lepontijai buvo aprašomi kaip keltų, ligūrų, retų ar germanų gentis. Tačiau daugiausia įrodymų, įskaitant paskutinius archeologinius kasinėjimus, ir lepontijų ryšys su Šiaurės Italijos Golasekos kultūra (*Golasecca culture*) rodo juos buvus keltų kilmės. Lepontijai galėjo atsirasti susiliejant retams (kurie kilme siejosi su etruskais) ir keltams.

Pagrindinis lepontijų miestas buvo Oscela (*Oscela*, dabar Italijos miestas *Domodossola*), jų teritorija apėmė pietinius San Gotardo ir Simplono perėjų šlaitus (dabar tai Osolos ir Tičino žemės).

Lepontijų žemės užėmė pietvakarinį Retijos kampą. Apie 600–500 m. pr. m. e. lepontijai savo antkapiuose ėmė daryti įrašus savo rašmenimis, kurie buvo kilę iš etruskų abėcėlės. Retijoje buvo naudojamos kelios etruskų kilmės abėcėlės. Tuo metu piečiau lepontijų žemių 600–500 m. pr. m. e. buvo etruskų žemės, kuriose vėliau atsirado insubrų sostinė Mediolanas (*Mediolanum*, dabartinis Milanas).

## Nuorodos

* Rhaetia: Map 1
* Tibiletti Bruno, M. G. (1978). „Ligure, leponzio e gallico“. In *Popoli e civiltà dell’Italia antica* vi, *Lingue e dialetti*, ed. A. L. Prosdocimi, 129–208. Rome: Biblioteca di Storia Patria.
* Tibiletti Bruno, M. G. (1981). „Le iscrizioni celtiche d’Italia“. In *I Celti d’Italia*, ed. E. Campanile, 157–207. Pisa: Giardini.
* 
* 
*
Rogės

**Rogės** – transporto priemonė, kuri vietoj ratų turi pavažas. Dažniausiai naudojamos važiuoti sniegu. Rogės traukiamos arklių, elnių, šunų, kartais varomos propelerio. Jų būna vienkinkių ir porinių, darbinių ir išeiginių, sportinių, vaikiškų.

Rogės pradėtos naudoti anksčiau nei vežimai. Senovėje jomis buvo važinėjama ir pietų šalyse. Nemažai tautų (pvz., senovės egiptiečiai, senovės rusai), nors jau ir turėjo vežimus, per laidotuves roges naudojo ir be sniego.

Lietuvoje rogės buvo žinomos XIII a. XVI–XVIII a. šaltiniuose minimos išeiginės vienkinkės ir porinės dvarininkų kaustytos rogės. Valstiečių rogės minimos XIX a. šaltiniuose. Aukštaitijoje labiau paplitusios vienkinkės darbinės su natūralaus lenkimo arba riestomis pavažomis, Žemaitijoje, Vidurio Lietuvoje, Užnemunėje – porinės su tašytomis arba natūralaus lenkimo pavažomis (vadinamosios šlajos). XIX–XX a. išeiginės valstiečių rogės: šlajukės, šlėdelės (Žemaitijoje), važiai, važeliai (Aukštaitijoje), rogės (Užnemunėje).

Išeiginės rogės turėjo puošnius apkaustus, dažytos rudai, geltonai, žaliai, juodai, kartais 2 spalvomis.

## Šaltiniai
Piotr Markiewicz

**Piotras Markievičius** (, g. 1973 m. rugsėjo 23 d. Seinuose) – įžymus Lenkijos irkluotojas, dukart pasaulio čempionas ir prizininkas, 1996 m. Vasaros olimpinių žaidynių bronzos medalio laimėtojas.

## Biografija
Mokėsi Augustavo Elektrotechnikume, 2001 m. Balstogės technikos universitete įgijo marketingo specialisto diplomą. Treniruotis pradėjo nuo 1986 metų, 1987–1999 m. gynė Augustavo *Spartos* klubo spalvas. 184 cm ūgio ir 80 kg svorio sportininkas geriausių savo rezultatų pasiekė irkluodamas vienviete ir keturviete kanojomis. Aktyviai sportuoti nustojo 2001 m., po konflikto su treneriu. Nesėkmingai išbandė savo jėgas politikoje. Vedęs: žmona Eva, duktė Hana.

## Pasiekimai
* 1993 m. Pasaulio čempionatas. Sidabro medalis 1000 m distancijoe su keturviete kanoja.
* 1994 m. Pasaulio čempionatas. Sidabro medalis 1000 m distancijoe su keturviete kanoja.
* 1995 m. Pasaulio čempionatas. Aukso medalis 200 m distancijoje su vienviete kanoja.
* 1995 m. Pasaulio čempionatas. Aukso medalis 500 m distancijoje su vienviete kanoja.
* 1995 m. Pasaulio čempionatas. Bronzos medalis 1000 m distancijoe su keturviete kanoja.
* 1996 m. Vasaros olompinėse žaidynės. Bronzos medalis 500 m distancijoje su vienviete kanoja.
* 1997 m. Europos čempionatas. Bronzos medalis 200 m distancijoje su keturviete įgula.
* 1997 m. Europos čempionatas. Bronzos medalis 1000 m distancijoje su keturviete įgula.
* 1999 m. Pasaulio čempionatas. Sidabro medalis 200 m distancijoe su keturviete kanoja.
* Daugkartinis Lenkijos čempionas.

## Įvertinimas
* Ordino „Už nuopelnus Lenkijai“ Sidabro kryžius

## Nuorodos
* Gyvenimo aprašymas
Kotryna Grigaitytė

**Kotryna Grigaitytė-Graudienė** (1910 m. liepos 26 d. Mažieji Būdežeriai prie Vilkaviškio – 2008 m. rugpjūčio 15 d. JAV) – Lietuvos rašytoja.

## Biografija
1934–1936 m. Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete studijavo filologiją. 1936–1940 m. dirbo Draudimo nuo nelaimingų atsitikimų kasoje, 1940–1941 m. Miško komisariate. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, 1949 m. į JAV. Nuo 1992 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė.

Parašė jausmingų dainų stiliaus eilėraščių apie moters meilę ir tėvynės ilgesį. Prozos kūriniuose keliamos meilės ir šeimos problemos, vyrauja teigiami veikėjų charakteriai.

## Bibliografija
* Akys pro vėduoklę, lyrika, Kaunas, Sakalas, 1937 m.
* Paslaptis, lyrika, Bielefeld, Venta, 1950 m.
* Širdis pergamente, lyrika, Schongau, Venta, 1956 m.
* Veidu prie žemės, novelės, Chicago, Lietuviškos knygos klubas, 1962 m.
* Rudens sapnai, premijuotas poezijos rinkinys, Chicago (Ill.), Lietuviškos knygos klubas, 1963 m.
* Trapus vakaras, lyrika, Putnam (Conn.), Laisvės Kovos Metai, 1968 m.
* Marių vėjui skambant, lyrika, Brooklyn (N. Y.), Darbininkas, 1980 m.
* Tylos dovana, lyrika, Brooklyn (N. Y.), Darbininkas, 1983 m.
* Tylos dovana, poezijos rinktinė, Vilnius, Vaga, 1991 m.
* Auksinukai, romanas, Vilnius, Alma littera, 1995 m.

## Įvertinimas
* 1980 m. „Draugo“ Maironio Metų premija už eilėraščių rinkinį „Marių vėjui skambant“
* 1983 m. Lietuvių Rašytojų Draugijos premija už eilėraščių rinkinį „Tylos dovana“

## Šaltiniai
Elena Grigalavičienė

**Elena Grigalavičienė-Danilaitė** (1933 m. lapkričio 15 d. Raseiniai – 2005 m. gruodžio 8 d. Vilnius) – Lietuvos archeologė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
1958 m. baigė istoriją Vilniaus universitete. 1968 m. apgynė disertaciją apie brūkšniuotosios keramikos kultūrą, istorijos mokslų kandidatė.

1958–1960 m. dirbo Čiurlionio dailės muziejuje, 1964–1992 m. – Istorijos institute. Tyrimų kryptys – bronzos ir ankstyvojo geležies amžiaus materialioji ir dvasinė kultūra bei brūkšniuotosios keramikos kultūra Lietuvoje. Tyrinėti: Ėgliškių pilkapynas, Nevieriškių piliakalnis, Šinkūnų piliakalnis, Sokiškių piliakalnis, Kerelių piliakalnis, Kurmelionių piliakalnis, Juodonių piliakalnis ir senovės gyvenvietė.

## Bibliografija
* Lietuvos TSR archeologijos atlasas, viena autorių, 2 kn., 1974–1975 m.
* Seniausi metalo dirbiniai Lietuvoje (su A. Merkevičiumi), 1980 m., rusų k.
* Žalvario ir ankstyvasis geležies amžius Lietuvoje, 1995 m.
* Данилайте Е. Штрихованная керамика в Литве (некоторые данные по вопросам об этногенезе литовцев). Bильнюс, 1967.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Istorikas.lt
Insubrai

**Insubrai** () – Insubrijos (dabartinė Lombardija) gyventojai. Jų žemes užkariaujant Romai jie buvo keltai, bet susidarė susiliejant iki tol ten gyvenusioms ligūrų, keltų ir italikų grupėms su galų gentimis, kurios atėjo iš dabartinės pietų Prancūzijos.

224 ar 225 m. pr. m. e. Romos kariuomenė, vadovaujama konsulo Liucijaus Emilijaus Papo (*Lucius Aemilius Papus*), Telamono mūšyje sumušė galų kariuomenę, kurią sudarė insubrų, bojų, lingonų, taurinų, gesatų ir kt. galų grupės. Dvejais metais vėliau romėnai, paremti savo sąjungininkų galų cenomanų, sunaikino vienintelius insubrų įtvirtinimus prie Acerės (*Acerrae*) ir vėliau insubrus vėl sumušė Klastidijaus mūšyje (*Battle of Clastidium*). Sumušus gezatus insubrai buvo priversti sutikti su 221 m. pr. m. e. Mediolano užėmimu ir priverstine sąjunga su romėnais, o nugalėtojai aneksavo daug jų žemių.
 
215–217 m. pr. m. e. Hanibalo įsiveržimo metu insubrai sukilo ir palaikė kartaginiečius. Dar kartą kartaginiečius jie palaikė 200 m. pr. m. e., kare su Hamilkaru. Po dar kelių susidūrimų insubrai 194 m. pr. m. e. ėmė palaikyti romėnus, už tai išlaikė tam tikrą savo sostinės autonomiją. 89 m. pr. m. e. insubrai gavo lotynų pilietybę, o 49 m. pr. m. e. – Romos pilietybę.

Spėjama, kad insubrų romanizacija buvo sparti, nes keltų ir lotynų kalbos buvo gana panašios. Per trumpą laiko tarpsnį po užkariavimo insubrų tarpe atsirado keli rašytojai, pvz., Cecilijus Stacijus (*Caecilius Statius*).

Pagal insubrus buvo pavadinta ir Insubrija bei insubrų kalba.
Lingonai

**Lingonai** () – keltų gentis, gyvenusi Galijoje ties Senos ir Marnos ištakomis.

Dalis lingonų maždaug 400 m. pr. m. e. persikėlė per Alpes ir apsigyveno Cizalpinėje Galijoje (Š. Italija) ties Po upės žiotimis. Šie lingonai buvo dalis keltų genčių antplūdžio, kuriame dalyvavo ir bojai bei senonai ((Polybius, Histories ii.17). Gali būti, kad lingonai 390 m. pr. m. e. dalyvavo plėšiant Romą.

Galijos lingonai I a. buvo romanizuoti, jie gyveno turtingoje urbanizuotoje visuomenėje Langro (*Langres*) ir Dižono (*Dijon*) regione, kaldino savo monetas. Tačiau 69 m. jie įsivėlė į batavų sukilimą, kurį aprašė Tacitas.

Strategijos žinovas Sekstas Julijus Frontinas (*Sextus Julius Frontinus*), seniausio išlikusio romėnų karybos vadovėlio „*Strategematicon*“ autorius, taip aprašė lingonus:

: „Kare, vykusiame valdant imperatoriui Cezariui Domicianui Augustui Germanikui, kurį Galijoje pradėjo Gajus Julijus Civilis (*Gaius Julius Civilis*), labai turtingas lingonų miestas, prisijungęs prie Civilio maišto, bijojo, kad juos nusiaubs artėjanti Cezario kariuomenė. Bet gyventojai, skirtingai nei bijota, liko nepaliesti ir neprarado turto, todėl jie vėl tapo lojaliais Romai, ir perdavė man septyniasdešimt tūkstančių ginkluotų vyrų.“

Jų sostinė vadinosi Andematunas (*Andematunnum*), vėliau – Lingonas, o dabar – Langras (Aukštutinės Marnos departamentas, Prancūzija). Miestas buvo pastatytas ant uolingo kyšulio virš Marnos upės, jame iki šiol likę dalis viduramžių įtvirtinimų, iš kurių atsiveria panoraminis vaizdas į Marnos slėnį, Langro plynaukštę ir Vogėzų kalnus.

Šv. Mamo katedra, pastatyta Burgundijos romaniniame stiliuje, pradžioje buvo senovinės Lingonų vyskupijos, besivaržiusios su Dižono vyskupija, katedra. Trys iš pirmųjų vyskupų tapo kankiniais apie 407 m. įsiveržus vandalams.

Romėnų Britanijoje II ir III a., sprendžiant pagal įrašus ir štampuotą keramiką, stovėjo dvi lingonų kohortos, suformuotos iš lingonų, gyvenusių Dižono ir Langro regione.

## Nuorodos
* Livius.org: Lingones 
* Livius.org: Lingones in the Batavian revolt 
* Second Cohort of Lingones in Roman Britain
Narmada

**Narmada** (), dar žinoma kaip **Narbada** – upė Indijoje, Indostano pusiasalio šiaurėje. Prasideda Maikalo kalnuose, teka į vakarus giliu slėniu, Dekano plokščiakalnio šiaurės vakariniu pakraščiu. Prateka Madja Pradešo, Maharaštros ir Gudžarato valstijas. Įteka į Arabijos jūros Kambėjaus įlanką; sudaro estuariją.

Būdingi vasaros poplūdžiai. Žemupyje upės vanduo naudojamas drėkinimui. Upė laivuojama (ypač liūčių laikotarpiu). Prie Narmados įsikūręs Džabalpūro miestas.

Narmada hinduizme laikoma šventa upe ir yra gausiai lankoma piligrimų.

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 2009

**Mis Pasaulis 2009** – 59 konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Johanesburge, PAR. Konkurse dalyvavo 112 valstybių ir teritorijų. Tai didžiausias tarptautinių grožio konkursų dalyvių skaičius istorijoje. Nugalėtoja tapo Kaiane Aldorino iš Gibraltaro.

## Rezultatai

### Regioninės nugalėtojos
* **Afrika**: Tatum Keshwar (**PAR**)
* **Amerika**: Perla Beltrán (**Meksika**)
* **Azija ir Okeanija**: Trần Thị Hương Giang (**Vietnamas**)
* **Karibai**: Ingrid Littré (**Martinika**)
* **Europa**: Kaiane Aldorino (**Gibraltaras**)

### Rungtys
* **Mis sportas**: Japonija
* **Mis Paplūdimio Gražuolė**: Gibraltaras
* **Mis Top Modelis**: Meksika
* **Mis Talentas**: Kanada ir Siera Leonė

## Atrinktos dalyvės

## Nuorodos
* Mis Pasaulis oficiali svetainė
Mis Pasaulis 1951

**Mis Pasaulis 1951** – pirmoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurse dalyvavo 21 dalyvė iš Jungtinės Karalystės ir 5 dalyvės iš kitų šalių.

## Rezultatai

## Dalyvės
### Užsienio šalių atstovės

****' - Lily Jacobson
****' - Jacqueline Lemoine
****' - ''Sabine Aime di Angelo''

****' - Kiki Håkansson
***** - Annette Gibson

### Jungtinės Karalystės atstovės

*Pat Cameron
*Aileen Chase
*Fay Cotton
*Doreen Dawne
*Marlene Ann Dee
*Laura Ellison-Davies
*Brenda Mee
*Elayne Pryce
*Sidney Walker
*Nina Way
*Ann West

**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*
**Nežinoma*

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Mis Pasaulis 1952

**Mis Pasaulis 1952** – antroji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurse pirmą kartą kiekvienai šaliai atstovavo po vieną atstovę.

## Rezultatai

## Dalyvės

* - Lillian Christensen
* - Eeva Maria Hellas 
* - Nicole Drouin 
* - Doreen Dawne
* - Marleen Ann Dee
* - Sanny Weitner

* - Eithne Dunne
* - May Louise Flodin
* - Sylvia Müller 
* - Tally Richards
* - Vera Marks

* Belgijos atstovė Anne-Marie Pauwels buvo diskvalifikuota.

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Mis Pasaulis 1953

**Mis Pasaulis 1953** – trečioji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurse pirmą kartą laimėjo ne Švedijos atstovė.

## Resultatai

## Dalyvės

* - Denise Perrier 
* - Alexandra Ladikou 
* - Myshimarina "Marina" Papaelia  
* - Manel Illangakoon 
* - Elizabeth Chovisky 
* - Mary Kemp Griffin
* - Ingrid Andersen
* - Maija-Riitta Tuomala 

* - Wilma Kanders
* - Brenda Mee 
* - Yvonne Meijer
* - Havatzelet Dror
* - Solveig Gulbrandsen
* -  Ingrid Johansson
* - Odette Michel

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Narvos HE tvenkinys

**Narvos HE tvenkinys** (, ) – tvenkinys Estijoje ir Rusijoje (Leningrado sritis); Narvos upės slėnyje. Susidarė 1955–1956 m. pastačius hidroelektrinės užtvanką ant Narvos upės aukščiau Narvos miesto. Ilgis ~40 km, plotis iki 15 km. Vandens lygio svyravymų amplitudė 0,5 m. Vanduo naudojamas elektros gamybai ir drėkinimui.

## Šaltiniai
Gesatai

**Gesatai** (; gr. Γαισάται) – didelė galų karių grupė, kuri buvo įsikūrusi Alpėse ties Ronos upe ir kuri kovėsi prieš Romos respubliką 224 m. Telamono mūšyje.

Graikų istorikas Polibijus rašė, kad pavadinimas *gaesatae* reiškė 'samdiniai' nors kai kurie šių laikų mokslininkai, lygindami pavadinimą su sen.airių *gáe* 'ietis; akstis', teigė, kad jis reiškė 'ietininkai', ir lygino jį su viduramžių airių *[[fianas|fianais]]*, kurie buvo nedidelės bežemių jaunų vyrų kariaunos, veikusios nepriklausomai nuo to meto karalysčių.

Pagal Polibijaus aprašymą Cizalpinės Galijos bojai ir insubrai sumokėjo Konkolitano (*Concolitanus*) ir Aneroesto (*Aneroëstes*) vadovaujamiems gesatams didelius pinigus, kad gesatai kautųsi prieš romėnus, kas turėjo būti atsakas į ankstesnės galų teritorijos Piceno kolonizaciją. Artėdami prie Romos galai įveikė ir sutriuškino Romos kariuomenę, bet atvykus konsulo Liucijaus Emilijaus Papo (*Lucius Aemilius Papus*) vadovaujamai kariuomenei galai paklausė Aneroesto patarimo atsitraukti išsigabenant surinktą karo grobį. Papas juos persekiojo, o konsulo Gajaus Atilijaus Regulo (*Gaius Atilius Regulus*) vadovaujami daliniai užkirto gesatams kelią ties Telamonu (Etrurija)..

Polibijus aprašė, kaip kovėsi gesatai: jie kovėsi nuogi (kiti galai kovėsi dėvėdami kelnes ir lengvus apsiaustus), tiek dėl didelio pasitikėjimo savimi, tiek nenorėdami, kad drabužiai kliūtų už spygliuotų krūmokšnių..
Diodoras Sikulas (*Diodorus Siculus*) taip pat rašė, kad dalis galų kovėsi nuogi, pasitikėdami gamtos apsauga.. Šių tvirto sudėjimo nuogų karių pasirodymas ir jų trimitų bei karo šūkių garsai išgąsdino romėnus, tačiau gesatų maži skydai prastai saugojo nuo romėnų aksčių, tad gesatai buvo nublokšti atgal, o jų sąjungininkai išžudyti. Konkolitanas buvo paimtas į nelaisvę. Aneroestas su keliais pasekėjais pabėgo.

222 m. gesatus vėl nusamdė, bet galų pajėgas Klastidijaus mūšyje (*Battle of Clastidium*) Insubrijoje sunaikino romėnų kavalerija. 

## Nuorodos
Narvos įlanka

**Narvos įlanka** (, ) – Baltijos jūros Suomijos įlankos pietrytinė dalis. Driekiasi prie Estijos ir Rusijos (Leningrado sritis) krantų. Ilgis 40 km, plotis ties išėjimu ~90 km. Giliausia vieta siekia 30 m. Įlanka užšąla gruodį, atitirpsta kovą. Rytinis krantas žemas, smėlingas, pietinis status, aukštas. Įteka Narvos upė. Pakrančių miestai: Silamejė, Narva Jeesū (Estija).

## Šaltiniai
Narynas (upė)

**Narynas** () – upė Kirgizijoje ir Uzbekijoje; viena iš Syrdarją sudarančių upių. Išteka iš centrinio Tian Šanio ledynų rytų Kirgizijoje, Isyk Kulio srityje. Pačiame aukštupyje vadinama Didžiuoju Narynu, kol susilieja su Mažuoju Narynu. Teka į vakarus tarpukalnių slėniais, vietomis siaurais tarpekliais. Žemupyje pasuka į pietvakarius ir patenka į Ferganos slėnį. Ten, Namangano srityje, susilieja su Karadarja ir duoda pradžią Syrdarjai.

Didžiausi intakai: Atbašis, Alabuka (kairieji), Sonkiolis, Kiokiomerenas, Kasansajus (dešinieji).

Aukštupyje žiemą užšąla. Vandeningiausia būna vasarą. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Žemupyje Naryno vandenys tiekiami Ferganos kanalui. Ant upės įrengta eilė užtvankų su tvenkiniais: Toktogulo, Učkurgano, Kurpsajaus. Prie Naryno įsikūrę miestai: Narynas, Karakulis, Taš Kumyras (Kirgizija), Učkurganas (Uzbekija).

## Šaltiniai
Narynas

**Narynas** () – miestas centrinėje Kirgizijoje, 2020 m aukštyje virš jūros lygio, prie Naryno upės. Srities centras. Eina Biškeko-Tarugarto kelias. Mėsos, įrengimų gamybos, maisto pramonė. Veikia poilsio namai, alpinizmo ekspedicijų pradžios punktas. Yra valstybinis universitetas, krašto muziejus, teatras.

## Istorija

Narynui miesto ir srities centro statusas suteiktas 1927 m.

## Šaltiniai
Nakdongas

**Nakdongas** () – ilgiausia upė Pietų Korėjoje. Teka šalies pietinėje dalyje, Šiaurės Kiongsango ir Pietų Kiongsango provincijose. Prasideda Tėbėko kalnuose, teka lygumomis daugiausia pietų kryptimi. Įteka į Korėjos sąsiaurį ties Pusanu, sudaro estuariją.
Didžiausi intakai – Jeongas, Geumho, Namas. Upė vandeningiausia būna vasaromis. Vanduo naudojamas drėkinimui. Žvejyba. Upė laivuojama 340 km nuo žiočių ruože.

## Šaltiniai
Nasero tvenkinys

**Nasero tvenkinys** (), dar vadinamas **Sad el Ali, Asuano tvenkiniu, Nubijos ežeru** – tvenkinys pietų Egipte ir šiaurės Sudane, Nilo upės slėnyje. Susidarė 1950–1978 m. Nilo upę patvenkus Asuano užtvanka. Tvenkinys pavadintas Egipto prezidento Gamalio Abdelio Nasero, inicijavusio užtvankos statybą, garbei.

Tvenkinio ilgis ~550 km, plotis iki 35 km (ties ta vieta, kur tvenkinį kerta Vėžio atogrąža). Tvenkinio tūris 157 km³.

Tvenkinio dugne atsidūrė 18 senovės Egipto ir Nubijos archeologinių radimviečių. Dalis paminklų (tarp jų Abu Simbelis) perkelta toliau nuo upės. Taip pat buvo iškelta tūkstančiai pakrantėse gyvenusių nubų. XX a. pab. dėl pernelyg pakilusio tvenkinio vandens lygio Egiptas dalį vandens nupylė į Sacharos dykumą ir suformavo Toškos ežerus.

Keltas tarp Asuano ir Chartumo yra vienintelė susisiekimo linija tarp Egipto ir Sudano.
Nara

**Nara** reiškia:

* Nara – miestas Japonijoje, senoji šalies sostinė;
* Naros prefektūra – Japonijos prefektūra;
* Nara laikotarpis – Japonijos civilizacijos laikotarpis;
* Nara – miestas Malyje;
* Nara – upė Rusijoje.
Mis Pasaulis 1954

**Mis Pasaulis 1954** – ketvirtoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurse pirmą kartą laimėjo ne Europos atstovė.

## Rezultatai

## Dalyvės

* - Antigone Costanda  
* - Karin Hultman
* -  Efi Mela  
* - Claudine Bleuse 
* - Frauke Walther 
* - Grete Hoffenblad 
* - Nelly Elvire Dehem  
* - Jeannette de Jonk

* - Yvonne de Bruyn
* - Patricia Butler
* - Conny Harteveld
* - Connie Rodgers
* -  Cristina Fantoni
* -  Margareta Westling
* - Claudine Buhler
* - Sibel Goksel

* Izraelio atstovė  Malka Rozenblat buvo diskvalifikuota.

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Mis Pasaulis 1955

**Mis Pasaulis 1955** – penktoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Kokurse pirmą kartą laimėjo atstovė iš Pietų Amerikos.

## Rezultatai

## Dalyvės

* ***' – Beverly Prowse
* ***' – Felicitas Von Goebel
* ***' – Rosette Ghislain
* ***' – Viola Sita Gunarate
* ***' – Gilda Marín
* ***' – Karin Palm-Rasmussen
* ***' – Mirva Orvakki Arvinen
* ***' – Gisele Thierry
* ***' – Beate Kruger
* ***' – Jennifer Chimes
* ***' – Julia Georgia Coumoundourou

* ***' – Angelina Kalkhoven
* ***' – Pastora Pagán Valenzuela
* ***' – Arna Hjorleifsdóttir
* ***' – Evelyn Foley
* ***' – Miriam Kotler
* ***' – Franca Incorvaia
* ***' – Josette Travers
* ***' – Anita Åstrand
* ***' – Margaret Anne Haywood
* ** [[Venesuela]]** – Susana Duijm

*  Egipto atstovė buvo diskvalifikuota.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Rezultatai