open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gelnai

**Gelnai** – kaimas pačiuose Kėdainių rajono savivaldybės pietryčiuose, 3 km į šiaurės rytus nuo Vandžiogalos. Pro kaimą teka Mėkla ir jos intakas Klampis. Vakariniu pakraščiu praeina *[[Via Baltica]]* plentas. Gelnus iš vakarų supa Labūnavos, iš rytų – Gelnų miškai. Svarbiausia įmonė – UAB „Gelnų agroservisas“. Kaime stovi balta mūrinė koplytėlė, daug medžio drožinėtų skulptūrų. Yra pušynu apaugusios kapinaitės.

## Istorija

XX a. pr. minimas Gelnų kaimas ir užusienis Babtų valsčiuje.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Gelnuose 1923 m. gegužės 1 d. gimė dailininkas, skulptorius Bronius Vyšniauskas.

## Galerija

Gelnai, koplytėlė.JPG|Koplytėlė
3. Gelnai, skulptūros.JPG|Stogastulpis „Gelnai“
4. Gelnai, skulptūros.JPG|Medžio drožiniais papuošta sodyba
Gelnai, gatvė.JPG|Gelnų gatvė
Gelnai, skulptūros.JPG|Skulptūrų parkelis prie įvažiavimo
2. Gelnai, skulptūros.JPG|Drožiniai
Gelnai, ūkis.JPG|Gelnų agroservisas
Gelnai, ženklas.JPG|Riboženklis nuo *Via Baltica*
Gelnai, kapinės.JPG|Kapinės


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Popietė Gelnų kaime
* Gelnai – išskirtinio grožio kaimas
Pašiliai (Kėdainiai)

**Pašiliai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Kėdainių, 4 km į šiaurės rytus nuo Labūnavos. Per Pašilius eina kelias  (senasis Kauno kelias), vakariniu pakraščiu teka Nevėžio upė, o rytuose ribojasi su Pašilių mišku.

Gyvenvietės dalis, esanti Nevėžio slėnyje, tarp kelio ir Nevėžio upės (ir jo senvagių) vadinama **Žemaisiais Pašiliais**. O dalis esanti ant upės šlaito, tarp kelio ir miško, vadinama **Aukštaisiais Pašiliais**. Žemieji Pašiliai pavasariais kenčia nuo upės potvynių. Dauguma pastatų – vasarnamiai. Sodininkystė (bendrijos „Vasara“, „Kooperatyvas“, „Pašilė“, „Kristalas“, „Obelėlė“, „Kosmosas“, „Progresas“). Išlikęs dvaro palivarko pastatas, medžių alėja, parkas, senųjų kapinaičių vieta. Pašilius aptarnauja priemiestiniai autobusai „Kėdainiai-Pašiliai“ ir „Kėdainiai-Labūnava“.

## Istorija

Iki XX a. vid. čia būta Podborkos dvarelio ir palivarko. Tarybiniais metais išaugo kaip kolektyviniai sodai.

## Gyventojai

## Galerija

Pasiliai1.jpg|Žemieji Pašiliai
Nevėžis prie Pašilių.JPG|Nevėžis prie Pašilių
Pašilių kapinaitės2.JPG|Buvusios Pašilių kapinaitės
Pašiliai, dvaras.JPG|Pašilių dvaras


## Šaltiniai
Dankstytė (Prienai)

**Dankstytė** – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Pakuonio. 

## Gyventojai

Iš šio kaimo kilę net keturi Nepriklausomybės karo didvyriai: dviejų Vyties Kryžių kavalierius Juozas Štriupkus (1892–1967), Vyties Kryžiaus kavalierius Juozas Ruseckas (1894–1972), Vyties Kryžiaus kavalierius Juozas Zalenka (1899–1981), Vyties Kryžiaus kavalierius Kazimieras Zelenkevičius.

## Šaltiniai
Žilvičiai (Kėdainiai)

**Žilvičiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, beveik 3 km į šiaurės rytus nuo Mantviliškio, 2 km į pietryčius nuo Alksnėnų. Pro kaimą eina Dotnuvos-Alksnėnų kelias. Žilvičių pakraščiu teka Kruostas. Rytuose yra nedidelis Žilvičių miškas.

## Istorija

Kaimas įkurtas „išparceliavus“ Baliui Gružauskui (Boleslovui Gruževskiui) priklausančius Liubomislio ir Zofijavos palivarkus. Žemė buvo suskirstyta į 25 sklypus ir išdalinta savanoriams, bežemiams ir mažažemiams. Išdalintas 358,9 ha žemės plotas. Vidutinis sklypo dydis 14,3 ha. Naujakuriai šią teritoriją pavadino Žilvičiais ir vardą pasiūlė Žemės reformos departamentui. Pastarasis jį patvirtino ir 1926 m kovo 17 d. paskelbė „Vyriausybės žiniose“.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Alfredas Širmulis (1938–2013), dailės istorikas, profesorius
* Vladas Skakauskas (g. 1940), matematikas, profesorius
* Emanuelė Jurevičiūtė Ramoškienė (g. 1937), miškininkė, knygos "Žilvičiai" sudarytoja ir leidėja
* Vincas Sinickas (1899–1971), savanoris, Vyčio Kryžiaus ordino kavalierius (už žygdarbius lenkų fronte)
* Edvardas Algis Zagurskas, Vyčio Kryžiaus ordino Karininko kryžiaus kavalierius (1991 m . sausio 13-osios dalyvis)

## Šaltiniai

* Žilvičiai / [sudarytoja ir leidėja Emanuelė Jurevičiūtė]. – Vilnius : Vilniaus universiteto leidykla, 2015. – 396 p. : iliustr.
Žilvičiai

**Žilvičiais** vadinamos gyvenvietės:

* Anykščių rajone;
* Kėdainių rajone;
* Lazdijų rajone;
* Telšių rajone.
Vėžionys (reikšmės)

**Vėžionimis** (arba ***Vežionimis***) vadinamos šios Lietuvos gyvenvietės:

* Alytaus rajone;
* Kupiškio rajone;
* Prienų rajone;
* Šalčininkų rajone.
Naujininkai (reikšmės)

**Naujininkais** vadinamos gyvenvietės:

## Lietuva
* kaimai Jurbarko rajone:
** Eržvilko seniūnijoje,
** Girdžių seniūnijoje,
** Raudonės seniūnijoje;
* buvęs kaimas Kauno rajone;
* kaimas Pagėgių savivaldybėje;
* kaimas Prienų rajone;
* kaimas Šalčininkų rajone;
* kaimas Šilutės rajone;
* kaimas Tauragės rajone;
* kaimas Vilkaviškio rajone;
* Vilniaus miesto dalis.

## Rusija

Buvę kaimai Kaliningrado srityje:
* Rytų Prūsijos Pilkalnio apskrityje;
* Rytų Prūsijos Tilžės-Ragainės apskrityje.
Naujininkai (Prienai)

**Naujininkai** – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 3 km į šiaurę nuo Ašmintos ir 3 km į pietvakarius nuo Pakuonio.

## Istorija

## Gyventojai

## Šaltiniai
Madagaskaras (Zarasai)

**Madagaskaras** – kaimas Zarasų rajono savivaldybės teritorijos pietvakariuose, 4,5 km į pietvakarius nuo Antalieptės, paribyje su Utenos rajonu. Pro kaimą teka Šventosios intakas Šavaša. Šiauriniame pakraštyje yra Lūžų miškas ir prasideda Gražutės regioninis parkas.

## Istorija

## Gyventojai
1923 m. kaime buvo 4 ūkiai.

### Žymūs žmonės
* Kaime gimė arkivyskupas Mečislovas Reinys (1884–1953). Jo sodyboje 1955–1975 veikė Gutaučių pradinė mokykla, mokytoja dirbo Jadvyga Dūdėnienė. Jo atminimui 1989 m. pastatytas medinis kryžius (autoriai R. Lukošaitytė, R. Žukas).

## Šaltiniai
Graužiai (Gudžiūnai)

**Graužiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurėje, į šiaurę nuo Miegėnų, prie Miegėnų–Pociūnėlių kelio. Kaimo apylinkėse teka Nykis (Liaudės intakas).

## Istorija

XIX a. pab. Graužiai buvo 20-ies valakų palivarkas Krakių valsčiuje, priklausęs Ratomskiams. Pasižymėjo miškingomis ir pelkėtomis apylinkėmis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Graužiai (Kunioniai)

**Graužiai** – buvęs kaimas Kėdainių rajono savivaldybės pietuose, 1 km į vakarus nuo Kunionių. Šiaurėje supa Kunionių miškas.

## Istorija

2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Maleikonių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Karūnava

**Karūnava** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Pelėdnagių, Nevėžio dešiniajame krante, priešais Pašilius. Apylinkėse gausu Nevėžio senvagių.

## Istorija

Karūnava (*Karianowe*) pirmą kartą paminėta 1372 m. Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje.

XIX a. buvo kaimas Josvainių valsčiuje ir parapijoje. Karūnavos dvaras buvo dabartinėje Jasnagurkoje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilniaus astrofotometrinė sistema

**Vilniaus astrofotometrinė sistema** (arba tiesiog **Vilniaus fotometrinė sistema**) – vidutinio pločio septynspalvė astrofotometrinė sistema (UPXYZVS), sukurta 1963 vadovaujant Lietuvos astronomui Vytautui Straižiui. Ši sistema optimizuota žvaigždžių klasifikacijai stebint iš Žemės (t. y. atsižvelgiant į atmosferos pralaidumą). Pasirinkta vidutinio pločio juostų (filtrų) sistema, nes norėta matuoti ir silpnesnes žvaigždes (kuo sistemos filtrai siauresni, tuo tiksliau galima klasifikuoti žvaigždes, tačiau tuomet nukenčia skvarbumas – nebegalime matuoti silpnų žvaigždžių).

## Filtrų parinkimas
Ankstyvų žvaigždžių temperatūrinė klasifikacija yra pagrįsta Balmerio šuolio matavimu. Norint jį išmatuoti, reikia turėti du filtrus ultravioletinėje spektro dalyje – vieną prieš Balmerio šuolį (U ryškis), o kitą už (X ryškis). Y filtras yra ties tarpžvaigždinės ekstinkcijos kreivės lūžio tašku (tarpžvaigždinės ekstinkcijos kreivė 300–800 nm srityje gali būti aproksimuota dviem susikertančiom ties ~435.5 nm tiesėmis). P filtras (ryškis) yra tiesiai ant Balmerio šuolio. Jis leidžia klasifikuoti B-A-F žvaigždes pagal šviesio klases.

Z filtras sutampa su Mg I tripleto ir MgH molekulinių juostų padėtimi. Jis jautrus G-K-M žvaigždžių šviesumo klasėms. V ryškis pasirinktas toks, kad sutaptų su atitinkamu UBV fotometrinės sistemos ryškiu. Tai leidžia susieti šias dvi sistemas (transformuoti ryškius iš vienos sistemos į kitą). S ryškis sutampa su vandenilio H alfa linijos padėtimi ir leidžia pasakyti, ar tai emisinė ar sugerties linija.

## Normavimas
Sistemos spalvos indeksai sunormuoti taip, kad tenkintų sąlygą:

U-P = P-X = X-Y = Y-Z = Z-V = V-S = 0

neparaudonavusioms (nepaveiktų tarpžvaigždinės ekstinkcijos) O tipo žvaigždėms.

## Juostų pločiai ir vidutiniai bangų ilgiai
: 

## Nuorodos
* Straizys V., *Multicolor Stellar Photometry*, Pachart Pub. House, 1992, 570p.
Skraistė (heraldika)

**Skraistė**, *šalmaskraistė* – herbo elementas.

## Vaizdavimas
Vaizduojamas kaip tarpinis elementas dengiantis šalmą. Virš jos dažnai yra karūna ar šalmo papuošalas.
Heraldikoje skraistė dažniausiai yra tokios pačios spalvos kaip ir pagrindinės herbo skydo spalvos. Vidus (pamušalas) yra spalvinamas metalo spalva, o išorė emalės spalvomis.

## Istorija
Anksčiau naudota kaip uždangalas nuo saulės, heraldikoje atsirado XIV a. Taip pat ji atliko ir kitą funkciją – dekoratyvinę – paslėpti šalmo papuošimų tvirtinimo juosteles ir mazgus. Po kiek laiko pradėta karpyti juostelėmis. Per turnyrus juostelės jojant ar šiaip nuo vėjo, plazdėdavo tuo suteikdavo grakštumo. XV a. herbuose, siekiant puošnumo, medžiaginę pradėjo keisti augalinių motyvų skraistės.

Lietuvoje atsirado XV a. pradžioje, tačiau iki XVI a. vidurio kilmingųjų herbuose naudota retai. Labiau paplito kaip ir Lenkijoje XVI a. pabaigoje.


Image:Skraiste 1.png|Paprasta medžiaginė skraistė sutinkama XIV a. pab.
Image:Skraiste 2.png|Sukarpyta juostelėmis naudota XV a.
Image:Skraiste 3.png|Papuošta augaliniais motyvais dažna XVI a.
Image:Skraiste 4.png|Akanto lapų skraistė įprasta XVI a. pab.
Roundelis

**Roundelis**, kartais **bezant**, *skritulys* – ant skydo vaizduojama skritulio formos heroldinė figūra.

Anglų heraldikoje naudojamas terminas – *roundel*, prancūzų – *besant et tourteau*, italų – *bisanti e torte*. Neretai heraldiniai roundeliai vadinami *bezantais*, nors iš tikrųjų bezantas yra tik auksinis roundelis.

Heraldikoje ši heroldinė figūra laikoma viena iš seniausių. Aptinkama net XII a. herbuose ir skyduose.


File:Coat of arms of Adjara.svg|Naujas (2008 m.) Adžarijos herbas su trimis bezantais.
File:Narva vapp.svg|Narvos miesto (Estija) herbas su sidabro roundeliais.
File:Armoiries de Stael.svg|De Štelių (*de Stael*) giminės iš Holšteino herbas su raudonais roundeliais.
File:Blason ville fr Espéraza (Aude).svg|*Espéraza* (Prancūzija) komunos herbas su mėlynais roundeliais.
File:Blason ville fr Bonrepos-Riquet (Haute-Garonne).svg|Bonrepos-Riquet komunos herbas su juodais roundeliais.
File:Skurup vapen.svg|Skurupo municipaliteto (Švedija) herbas su žaliais roundeliais.


## Taip pat skaitykite
Heroldinės figūros
Graužiai (Josvainiai)

**Graužiai** – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės pietuose, 2 km į rytus nuo Kunionių, apie 1 km į pietus nuo Vainikų, prie Šingalių–Paliepių kelio. Vakariniu pakraščiu vingiuoja Šušvė ir yra ją supantis Šušvės kraštovaizdžio draustinis.

## Istorija
Graužiai šaltiniuose minimi nuo 1538 m. (kaip Vilkijos dvaro dalis), Josvainių bažnyčios metrikose – nuo 1602 m.

Iki XX a. vid. per kaimą ėjo kelias Josvainiai–Labūnava (buvo tiltas per Nevėžį). Veikė pradinė mokykla.

Netoli kaimo 1938 m. tyrinėtas senkapis, o jame lobis. Kitas lobis 1939 m. rastas pačiame kaime.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Graužių kapinyno radiniai
Rio Grandė

**Rio Grandė** (isp. *Río Grande*; „didžioji upė“) yra keleto vietovių pavadinimai:
* ***Miestai ir teritorijos***;
** Rio Grandė – Argentinos miestas;
** Rio Grandė – Brazilijos miestas;
** Rio Grandė – miestas JAV, Niu Džersyje;
** Rio Grandė – miestas JAV, Ohajuje;
** Rio Grandė – Puerto Riko miestas;
** Rio Grande Sitis – miestas JAV, Teksase;
** Šiaurės Rio Grandė – Brazilijos valstija;
** Pietų Rio Grandė – Brazilijos valstija.

* ***Upės***;
** Rio Grandė – upė Brazilijoje, Paranos intakas;
** Grandė – upė Brazilijoje, San Fransisko intakas;
** Rio Grandė – upė Bolivijoje;
** Grandė – upė JAV ir Meksikoje;
** Grande de Santjagas – upė Meksikoje;
** Grandė – upė Čilėje ir Argentinoje, Ugnies Žemėje;
** Grandė – upė Argentinoje, Kolorado ištaka.

* ***kita***;
** Rio Grandės respublika – egzistavo 1840 m..
Eliteserien

**Eliteserien** (nuo 1991 m. *Tippeligaen*; neoficialiai *Eliteserien*) – aukščiausias Norvegijos futbolo lyga. Varžybos skirtingais pavadinimais vyksta nuo 1937 m., ją organizuoja Norvegijos futbolo asociacija. Sezonas vyksta nuo balandžio iki spalio, kiekvieno sezono metu 16 lygos komandų tarpusavyje sužaidžia po dvejas rungtynes. Kasmet lygos nugalėtojas iškovoja teisę atstovauti Norvegiją UEFA čempionų lygoje, 1–4 vietas užėmusios komandos žaidžia skandinavų šalių Karališkoje lygoje (*Royal League*). Dvi paskutines vietas užėmusios komandos iškrenta į I divizioną, 12-ąją vietą užėmusi komanda žaidžia pereinamąsias rungtynes su 3-ąją vietą I divizione užėmusia komanda dėl išlikimo lygoje.

## Istorija

Vieninga aukščiausioji lyga suformuota 1961 m., nuo 1963 m. perėjo prie sezono pavasaris–ruduo, kuris būdingas Šiaurės šalims. 1990–2016 m. lygą rėmė „Norsk Tipping“ bendrovė.


Tippeligaen.gif | Emblema 1990–2016 m.


## Titulai

1938–2024 m. Norvegijos čempionais yra tapę 17 klubų, tarp kurių sėkmingiausias – „Rosenborg“ (26 titulai).

|-
| Rosenborg Trondheim ||  || 1967, 1969, 1971, 1985, 1988, 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2015, 2016, 2017, 2018
|-
| Viking Stavanger ||  || 1957–58, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1982, 1991, 2025
|-
| FK Fredrikstad ||  || 1937–38, 1938–39, 1948–49, 1950–51, 1951–52, 1953–54, 1956–57, 1959–60, 1960–61
|-
| Molde ||  || 2011, 2012, 2014, 2019, 2022
|-
| SK Lillestrom ||  || 1958–59, 1976, 1977, 1986, 1989
|-
| Valerenga Oslo || 5 || 1965, 1981, 1983, 1984, 2005
|-
| Glimt Bodo || 4 || 2020, 2021, 2023, 2024
|-
| Brann Bergen || 3 || 1961–62, 1963, 2007
|-
| Turn Larvik || 3 || 1952–53, 1954–55, 1955–56
|-
| Lyn Oslo || 2 || 1964, 1968
|-
| Stromsgodset Drammen || 2 || 1970, 2013
|-
| Start Kristiansand || 2 || 1978, 1980
|-
| Skeid Oslo || 1 || 1966
|-
| Stabaek Baerum || 1 || 2008
|-
| FK Moss || 1 || 1987
|-
| Fram Larvik || 1 || 1949–50
|-
| Freidig Trondheim || 1 || 1947–48
|}

## Nuorodos
* Norway - List of Champions (Rsssf.org)
* League champions (1938-2023) (Rsssf.no)
* Samtlige mestre fra Norge (Foot.dk)
Šeimyniškiai

**Šeimyniškiais** vadinami šie kaimai:

* Anykščių rajone;
* Raseinių rajone;
* Ukmergės rajone;
* Utenos rajone:
** Sudeikių seniūnijoje;
** Užpalių seniūnijoje;
** Vyžuonų seniūnijoje.

## Istorija

Šeimyniškiais Lietuvoje buvo vadinami nelaisvi darbininkai, išlaikomi ūkio šeimininko, dažniausiai turtingo.
Šeimyniškiai (Užpaliai)

**Šeimyniškiai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, kairiajame Šventosios krante. Kaime stūkso Šeimyniškių piliakalnis, prie kurio ėmė kurtis Užpaliai ir apie kurį pasakojama daug legendų, yra Konglomerato atodanga.

## Istorija

Mindaugo laikais šiose vietose stovėjo Šeimyniškių pilis (Užpalių pilis), sudeginta 1433 m.

## Padavimai

Piemenims susipešus, vienas piemuo nutraukęs kito kepurę ir įkišęs ją į piliakalnio šlaite esančią skylę. „Tada tas piemuo pradėjęs verkti, nes seniau bijodavę šeimininko. Verkdamas jis įlindęs ir radęs tenai kambarį išpuoštą. Tame kambary laivelis, pilnas auksinių pinigų. Ir gale laivelio sėdėjęs ponaičiukas. Tas ponaičiukas paėmęs kepurę, pripylęs aukso ir išleidęs.

Tada kitas piemuo lindęs. Jį užrišę botagais už kojų, kad geriau būtų ištraukti. Kai piemenys ištraukė – buvęs tas be galvos.

Sako, kad senovėje kasdavę, prikasdavę tik mūrus ir daugiau nieko. Seni žmonės sako, kad po piliakalniu yra laivelis auksinių pinigų.“ (Ežeras ant milžino delno / Sudarė Norbertas Vėlius. Vilnius 1995)

Kitame panašiame padavime tas piemuo, patekęs piliakalnin, „pamatęs laivą, laive sėdėjusi ponia su šuniuku – ponia sėdėjusi viename gale laivelio, šuniukas kitame. Kai tik ponia jį pamačiusi, šokus iš laivo, net laivelis apsivertęs. Pribėgus ta ponia prie jo, pripylus pilną kepurę aukso ir liepus tuoj išeiti“.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Piliakalnis ir legendos
Ąžuolija

**Ąžuolija** vadinami kaimai:

* Kelmės rajone;
* Molėtų rajone;
* Prienų rajone;
* Šilalės rajone:
** Kaltinėnų seniūnijoje,
** Kvėdarnos seniūnijoje,
** Pajūrio seniūnijoje;
* Utenos rajone;
* Utenos mieste.
Ąžuolija (Kvėdarna)

**Ąžuolija** – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Kvėdarnos, prie Pašakarnio ištakų.

## Etimologija

Pavadinimas kilęs nuo medžio ąžuolo (matyt, kadaise čia augo ąžuolai).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Nirtaičiai

**Nirtaičiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Daugėlaičių, prie kelio į , į rytus nuo Sulinkių pelkės. Yra kapinaitės. Ties kaimu atsišakoja kelias .

## Istorija

Šaltiniuose 1588 m. minimas 20 valakų Nirtaičių kaimas.

Pasakojama, kad Nirtaičių kapinių teritorijai XIX a. pabaigoje žemes karučiu suvežė ir supylė valstietis Juozas Gedminas – liaudies menininkas, visą gyvenimą paskyręs šiam darbui. Antkapinius paminklus jis dirbino nuo 1836 iki 1885 metų.

## Gyventojai

## Galerija


Nirtaičiai, ženklas.JPG|Kelias pro Nirtaičius
Nirtaičiai, trobos.jpg|Senosios trobos
Nirtaičiai, ūkis.jpg|Ūkis



## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* http://www.culture.lt/crests/bba1e.html
Vadagiai

**Vadagiai** – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Renavo, Varduvos kairiajame krante, prie kelio . Renavo seniūnaitijos centras. Veikia Renavo pagrindinė mokykla, Renavo paštas (LT-89056), stūkso Vadagių piliakalnis. Kultūros paminklas – vandens malūnas. Į rytus nuo kaimo telkšo Vadagių tvenkinys.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Vadagiuose gimė fizikas, fizinių mokslų daktaras Romualdas Danielius (1953–).

## Šaltiniai

*
Alėjai II

**Alėjai II** – buvęs kaimas Raseinių rajone, į rytus nuo Alėjų I.

## Istorija

2015 m. Alėjai I ir Alėjai II sujungti į bendrą Alėjų kaimą.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vindžiūnai

**Vindžiūnai** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Šumsko, šalia pat sienos su Baltarusija. Pietiniame kaimo pakraštyje teka Vilnios aukštupys. Praeina kelias .

## Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Vilniaus apskrities Šumsko valsčių. Veikė plytinė.

## Gyventojai


Vindžiūnai 13167, Lithuania - panoramio (4).jpg|Pakelės kryžius
Vindžiūnai, 2.JPG|Sena kaimo pirkia
Vindžiūnai, 3.JPG|Vindžiūnų rytinių apylinkių kraštovaizdžiai
Vindžiūnai 13167, Lithuania - panoramio (3).jpg|Pasienio apsaugos bokštelis


## Šaltiniai
Šeimyniškėliai

**Šeimyniškėliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Anykščių, kairiajame Šventosios krante, prie Elmės ir Variaus žiočių, Anykščių regioniniame parke. Prie Šventosios įkurtas paplūdimys. Pro kaimą eina kelias , atsišakoja . Pietiniu pakraščiu eina plentas . Prie jo stūkso didingas Šeimyniškėlių piliakalnis (kai kurie istorikai mano, kad čia stovėjusi legendinė Vorutos pilis, priklausiusi karaliui Mindaugui), įkurtas Šeimyniškėlių kraštovaizdžio istorinis draustinis.

Šventosios pakrantėje įsikūrusios „Elmos“, „Šventosios“ ir „Vorutos“ kolektyvinių sodų bendrijos.

## Istorija

Šeimyniškėliai (*Siemieniszkiele*) minimi Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose, tuo metu priklausė Lietuvos Didžiajam Kunigaikščiui.

1923 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. 1949 m. rugpjūčio 12 d. kaimas buvo įjungtas į kolūkį „Voruta“, vėliau iki 1974 m. priklausė J. Biliūno kolūkiui, 1974–1992 m. – Elmininkų bandymų stoties eksperimentiniam ūkiui.

Nuo XX a. 8-ojo dešimtmečio kaimo teritorijoje pradėjo kurtis sodų bendrijos, ilgainiui tapusios Anykščių priemiesčių zona. 2006 m. dalis kaimo perduota Anykščių miestui.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Jakniūnas – pedagogas vadovas (g. 1936 m.),
* Stanislovas Kalinka – architektas (g. 1938 m.),
* Diana Šiukščiūtė-Šermukšnienė – bibliotekininkė ir visuomenininkė (g. 1964 m.).

## Šaltiniai

## Nuorodos

* http://viduramziu.istorija.net/pilys/atl02.htm 
* http://www.museums.lt/Zurnalas/2004'1/medine_pilis.htm
Tadžikijos ekonomika

**Tadžikistano ekonomika**

Po 1991 m. prasidėjusio civilinio karo Tadžikija buvo pati skurdžiausia Centrinės Azijos valstybė. Karui pasibaigus, šalies ekonomika sparčiai atsigavo ir nuo 2000 iki 2004 m. kasmetinis vidutinis šalies ekonomikos augimas sudarė 9,6 proc.

## Rodikliai

* BVP tenkantis žmogui: 1100 JAV dolerių per metus (2004 m. duomenimis).
* BVP pasaulinis reitingas: 146 vieta (2004 m. duomenimis).

BVP pagal sektorius:
** žemės ūkis 23,7 proc.
** pramonė 24,3 proc.
** paslaugos 52 proc. (2004 m. duomenimis).

Nedarbo lygis: 40 proc. (2002 m. duomenimis).
Šalmas (heraldika)

**Šalmas** – vienas iš svarbesnių herbo elementų. Dažniausiai naudojamas asmeniniuose ir korporatyviniuose, rečiau teritoriniuose herbuose.

### Istorija
Herbinis šalmas atsirado XII a. pabaigoje. Paplito XIII a. Heraldiniu šalmu laikomas tas, kuris papuoštas šalmo papuošalu. Miestai, dvasininkai, moterys, korporacijos herbuose šalmų nenaudojo. Miestų ir korporacijų herbuose šie atsirado tik už ypatingus karinius nuopelnus. Šalmą specialia privilegija suteikdavo valdovai.
XII a. herbuose randame paprastus *puodinius* šalmus (didšalmiai plokščiu viršumi). Bėgant laikui šalmai, kaip riterių atributai, keičiantis madoms ir stiliams, tobulėjo, įgavo įmantresnes formas. XII a. pab. naudojami *kubiliniai* (didašalmiai iškilu viršumi), kuriuos XIV a. pakeitė *smailusis* turnyrinis šalmas. Tokio tipo šalmai buvo naudojami kovojant ietimis ir durklais. Vėliau tapo miestietiškos heraldikos dalimi. Apie 1420 m. graviūrose jau aptinkami ir turnyriniai *groteliniai* šalmai. Tokie šalmai buvo naudojami kaunantis buožėmis ir kalavijais.

### Lietuvoje
Lietuviškoje heraldikoje randami tik *smailusis*, bei *grotelinis* šalmai, vaizduoti plieno spalvos.

### Šalmų tipai

Image:Helmet 1-1.png|Puodinis (anfasas)
Image:Helmet 1-2.png|Puodinis (profilis)
Image:Helmet 2-1.png|Kubilinis (anfasas)
Image:Helmet 2-2.png|Kubilinis (profilis)
Image:Helmet 3-1.png|Smailusis (anfasas)
Image:Helmet 3-2.png|Smailusis (profilis)
Image:Helmet 4-1.png|Grotelinis (anfasas)
Image:Helmet 4-2.png|Grotelinis (profilis)
Mahmudas Ahmadinedžadas

**Mahmūdas Ahmadinežadas** (, g. 1956 m. spalio 28 d. Aradane) – šeštasis Irano Islamo Respublikos prezidentas. Ėjo pareigas dvi kadencijas (išrinktas 2005 ir 2009 m.).

Išrinktas pirmajai kadencijai 2005 m. birželį, pradėjo eiti pareigas rugpjūčio 3 d.

M. Ahmadinežadas priklausė Islamiško Irano kūrėjų aljansui.

Irano prezidentas yra paskelbęs prieš sionistus nukreiptų pasisakymų, taip pat konfrontavo su JAV dėl Irano branduolinės programos.

## Išnašos
Portmoras

**Portmoras** () – miestas pietryčių Jamaikoje, San Katerinos parapijoje, į pietvakarius nuo Kingstono, Karibų jūros pakrantėje. Apie 161,6 tūkst. gyventojų (2001 m.). Susiformavo kaip Kingstono priemiestis.
Long Bičas

**Long Bičas** () – miestas JAV, pietinėje Kalifornijoje, Ramiojo vandenyno pakrantėje, 32 km į pietus nuo Los Andželo. Gyvena 462,257 gyventojų (2010 m.). Long Bičas yra 36-as pagal dydį JAV ir ketvirtas pagal dydį Kalifornijos miestas.

Svarbus jūrų uostas. Lėktuvų, raketų gamybos, elektronikos pramonė. Laivų statyba, naftos chemija. Pajūrio kurortas.

Įkurtas 1897 m.
Mandevilis

**Mandevilis** () – miestas centrinėje Jamaikoje, Mančesterio parapijoje, 103 km į vakarus nuo Kingstono, 2061 m aukštyje. 50 tūkst. gyventojų (2005 m.), su priemiesčiais – 72 tūkst.

Mandevilis įkurtas 1816 m. Miesto centre – aikštė, bažnyčia ir bokšto laikrodis, dauguma namų elegantiški, XIX a. pr. stiliaus. Mandevilis dažnai apibūdinamas kaip labiausiai angliškas šalies miestas. Svarbus prekybinis centras. Yra Šiaurės Karibų universitetas.
Spuogas

**Spuogas** () – riebalų liaukų ir plauko maišelio lėtinis uždegimas. Yra paprastieji, arba jaunatviniai spuogai. Riebalų liaukos gamina medžiagas, apsaugančias odą ir plaukus.

Paprastųjų spuogų dažniausiai atsiranda lytinio brendimo laikotarpiu. Sergant šia odos liga atsiranda daugiau odos riebalų, kurie yra tąsesni. Liaukų ištekamieji latakai greitai užsikemša, ir juose kaupiasi nusilupusios raginio odos sluoksnio ląsteles, riebalai ir bakterijos. Oda darosi poringa, joje atsiranda daug inkštirų, prasideda odos uždegimas. Tuomet atsiranda raudonų mazgelių, kurių viduje yra pūslių.
Skiriamos trys spuogų rūšys:
* Keloidiniai spuogai
* Cistos
* Pustulės

Pirmoji paprastųjų spuogų arba inkštirų rūšis yra keloidiniai (juodieji spuogai; riebalų liaukų latakų kamšteliai). Jų atsiranda, kai riebalų liaukos užkemša raginio odos sluoksnio ląsteles, ir riebalai nebegali patekti į odos paviršių. Taigi susidaro kamšteliai (juodieji ir baltieji spuogai). Juodojo spuogo viduje esanti tamsi dėmė atsiranda dėl to, kad į pusiau skystus odos riebalus patenka deguonies.

Baltųjų spuogų atsiranda užsikimšus riebalų liaukos latakui, tuomet liaukos viduje susidaro bakterijų židinys, kuris sukelia riebalų liaukos uždegimą. Netrukus toje vietoje susidaro pūslių, o galiausiai susiformuoja didelis skausmingas spuogas. Toks supūliavęs spuogas užgijęs palieka randą.

## Nuorodos
* Ar žinai?
Oklandas (JAV)

**Oklandas** arba **Ouklandas** () – miestas vidurio Kalifornijoje (JAV), rytiniame San Fransisko įlankos krante; San Fransisko priemiestis. 390,7 tūkst. gyventojų (2010). Didelis uostas, svarbus susisiekimo mazgas. Išvystyta laivybos, metalo apdirbimo, metalurgijos, chemijos, automobilių pramonė, daug verslo įmonių. Miestas yra Alamedos apygardos centras.

## Sportas
* Golden State Warriors (krepšinis)

## Šaltiniai
Bagdoniškė (Raseiniai)

**Bagdoniškė** – kaimas centrinėje Raseinių rajono savivaldybės dalyje, į šiaurę nuo Raseinių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pušta

**Pušta** () arba **pusta** – pagrindinis kraštovaizdis Vengrijoje. Jam būdinga stepė (beveik be medžių) su ryškiu žemyniniu klimatu. 

Anksčiau buvęs atkampus kraštovaizdis su skurdžia augmenija, tikusia tik ganykloms, dabar plačiai kultivuojamas. Dunojaus vidurupio žemumoje plytėję puštos dabar paverstos javų laukais, sodais, vynuogynais. Prasčiausiose žemėse pasodinti medžiai: topoliai, akacijos, ąžuolai. Pirmykštį puštos landšaftą galima rasti tik nedaugelyje vietų, pvz., nepaliestas kraštas į rytus nuo Tisos upės – Hortobadis (*Hortobagy*). Dabar čia nacionalinis parkas. Pietryčių stepių kraštovaizdyje paplitę nederlingi įdruskėję dirvožemiai. Puštoje į dirvožemio sudėtį daugiausia įeina smėlis. Kadangi gruntinio vandens lygis labai aukštas, medžiai ir krūmai gali būti ištisus metus aprūpinti vandeniu. Dėl aukšto gruntinio vandens lygio čia įmanoma naudotis tipiška vengriškų šulinių konstrukcija – šuliniu su svirtimi.

Pušta – tyrai, tyrlaukiai, atkampi vieta. Terminas, sutinkamas ir kai kuriuose vietovių pavadinimuose. Į rytus nuo Debreceno nusidriekę miškai vadinama „Erdös Puszta“, kas reiškia miškų tyrai – miškastepė. Pušta – Eurazijos stepių kraštovaizdžio dalis.

## Šaltiniai
* Portalas:Ar žinai?
Pusta

**Pusta** gali reikšti:
* Pusta − kraštovaizdis Vengrijoje;
* Pusta − upė Serbijoje, Pietų Moravos intakas.
Butkiškė (reikšmės)

**Butkiškė** yra:

* kaimai Kelmės rajone:
** Kelmės seniūnijoje;
** Kražių seniūnijoje;
** Pakražančio seniūnijoje;
* kaimas Raseinių rajone.
Killing All That Holds You

**Killing All That Holds You** – antrasis amerikiečių sunkiojo roko/nu metal grupės 10 Years albumas, išleistas 2004-aisiais.

## Albumo dainų sąrašas
# „Wasteland“ – 3:51
# „Through The Iris“ – 3:32
# „Seven“ – 3:50
# „R.E.S.T.“ – 3:48
# „Blank Shell“ – 3:30
# „At A Loss“ – 3:30
# „Silhouette Of A Life“ – 4:42
# „All White“ – 4:30
# „Magna-Phi“ – 3:09
# „Frailty“ – 3:58
# „Wasteland“ (gyvo garso akustinė ver.) – 5:06
# „Through The Iris“ (gyvo garso akustinė ver.) – 3:54
# „Shelter“ (gyvo garso akustinė ver.) – 4:02
# „Insects“ (gyvo garso akustinė ver.) – 3:47

## Atlikėjai
* **Jesse Hasek** – Vokalistas
* **Ryan „Tater“ Johnson** – Gitaristas
* **Matt Wantland** – Gitaristas
* **Lewis „Big Lew“ Cosby** – Bosistas
* **Brian Vodinh** – Būgnininkas
Čenajus

**Čenajus** (, , , labiau žinomas buvusiu pavadinimu – **Madrasas**, , ) – uostamiestis pietryčių Indijoje, Koromandelo krante, Bengalijos įlankos pakrantėje. 4,33 mln. gyventojų (2005 m.). Tamilnado valstijos sostinė ir ketvirtas pagal dydį šalies miestas. Su priemiesčiais teritorija mieste gyvena 7,6 mln. gyventojų (36 pagal dydį metropolija pasaulyje).

Čenajus – svarbus pramoninis ir kultūrinis šalies centras. Išvystyta aukšto lygio automobilių pramonė, taip pat ir keleivinių vagonų, tekstilės, tabako, maisto, odos, karinė, nafto perdirbimo, tabako, poligrafijos, cemento pramonė. Pastaraisiais metais tapo svarbiu informacinių technologijų plėtros centru Indijoje. Šalia miesto veikia Madraso atominė elektrinė. Tai vienas svarbiausių Indijos prekybos (krovinių apyvarta siekia 35 mln. tonų), žvejybos ir jachtų uostas, yra tarptautinis oro uostas, geležinkeliai ir plentai jungia su Bangaloru, Kalkuta, Deliu.

Čenajuje veikia valstybinis muziejus, nacionalinė paveikslų galerija, keli universitetai, planetariumas, akvariumas, vienas moderniausių Indijoje pramogų parkas. Labai išplėtota tamilų kino filmų pramonė. Mieste labai ryškūs kontrastai tarp prabangos ir skurdo.

## Istorija
Laikoma, kad Apaštalas Tomas lankėsi ir mirė kankinio mirtimi apylinkėse. Miestą 1639 m. įkūrė britų Ost Indijos bendrovė. 1644 m. įkurtas šv. Jurgio fortas. Iki 1947 m. buvo Madraso provincijos gubernatoriaus rezidencija. Indijai gavus nepriklausomybę, 1947–1968 m. Madrasu vadinosi visa Tamilnado valstija. XX a. antroje pusėje labai sparčiai augo ir tapo vienu iš didžiausių Indijos ekonomikos, transporto, švietimo ir kultūros centrų.

## Architektūra
Išliko VIII a. Palavų dinastijos valdymo metu statyta Krišnai skirta Šri Parthasaračio šventykla, XIII a. Šivos Kapalešvaros šventykla. 1504 m. statyta ir 1890 m. atkurta šv. Tomo katedra, kitos XVI ir XVII a. bažnyčios, šv. Jurgio fortas. Kelios XVIII a. mečetės, Senieji Vyriausybės rūmai, XIX a. pradžios šv. Jurgio ir šv. Andriaus bažnyčios. Išlikę daug vadinamojo indogotikinio arba indosaracėninio stiliaus pastatų: centrinė geležinkelio stotis, Senato, Teismo rūmai, vadinamieji *Chepauk* rūmai.

## Sportas
Populiariausia Čenajuje sporto šaka kriketas. Mieste veikia vienas seniausių Indijoje, pastatytas 1934 m. kriketo stadionas. Nuo 1997 m. mieste rengiamas vienintelis Indijoje ATP World Tour 250 teniso turnyras. Kitos populiarios sporto šakos – futbolas, lengvoji atletika, automobilių ir žirgų lenktynės, golfas.

Višvanatanas Anandas, pasaulio šachmatų čempionas, užaugo Čenajuje. Šiame mieste 2013 metais vyko pasaulio šachmatų čempionatas, kuriame žaidė Višvanatanas Anandas prieš Magnusą Karlseną.

## Šaltiniai
Kanadų kalba

**Kanadų kalba** (ಕನ್ನಡ = *kannaḍa*) arba ***kanarų kalba*** – viena pagrindinių dravidų šeimos kalbų ir viena iš oficialių kalbų Indijoje. Ja ir įvairiais jos dialektais kaip gimtąja kalba kalba apie 43–50 mln. žmonių (kanadų). Tai oficiali Karnatakos valstijos kalba bei viena valstybinių Indijos Respublikos kalbų. Taip pat vartojama vietomis Keralos, Tamilnado, Maharaštros, Andhra Pradešo valstijose, taip pat ten, kur gyvena kanadų išeivija (JAV, Jungtinėje Karalystėje).

Yra 3 pagrindinės tarmių grupės: pakrantės, centrinė ir rytinė, joms priklauso apie 20 teritorinių tarmių.

Kalba užrašoma kanadų raštu, panašiu į telugų raštą.

## Istorija
Skiriama ankstyvoji senoji literatūrinė (iki X a.), senoji (X–XII a.), vidurinių amžių (XII–XVIII a.), dabartinė (nuo XIX a.) kanadų kalba. Seniausi rašto paminklai iš V–VII amžiaus.

## Gramatinės ypatybės
Kanadų kalbai būdinga agliutinacija su priesagine žodžių ir gramatinių formų daryba. Turi 3 gimines, 2 skaičius, 7 linksnius. Paplitę pastovūs veiksmažodžių junginiai su pagrindiniu žodžiu einančiu padalyviu. Sakinio žodžių tvarka pastovi, tarinys dažniausiai būna sakinio gale.

Leksikoje gausu skolinių iš sanskrito, hindi, marathų kalbos.

## Nuorodos
*
Chasidizmas

**Chasidizmas** (*Chasidut חסידות* „atsidavęs“, „pasišventęs“) – Haredi žydų judėjimas, atsiradęs Rytų Europoje XVIII a. dėl judaizmo religijoje vykusios monotonijos bei dvasinio džiaugsmo praradimo. Jo pagrindinis įkūrėjas – rabinas Israelis ben Eliezeris (Baal Šem Tovas, arba Beštas, 1698–1760), siekęs judaizmo dvasinio atgaivinimo tarp žydų, įsigilinusių į Talmudo įstatymus bei pamokymus. Didžiausias chasidizmo priešininkas ir kritikas buvo Vilniaus Gaonas Elijahu Ben Solomonas, sukūręs net savo antichasidinį judėjimą, pavadintą Mitnagdim (*oponentai*).

Chasidizmo braclavietiškos krypties kūrėju laikomas Nachmanas Braclavietis (1772-1810).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Hasidų puslapis
Haredi judaizmas

**Haredim judaizmas** ( nuo *harada* – „baimė“, „drebėjimas“) – kraštutinės  pakraipos ortodoksinis judaizmas, teologiškai pats fundamentaliausias ortodoksinis judaizmas. 

Iš visų judaizmo atšakų haredim griežčiausiai laikosi 613 micvų, todėl jie yra labiausiai ortodoksalūs. Haredim šalininkai nesinaudoja internetu, mobiliaisiais telefonais, neskaito sekuliarių laikraščių, nežiūri televizoriaus ir videofilmų ir pan.

Haredim gyvenimo centrą sudaro Tanachas (Šventasis Raštas).

## Nuorodos
* Haredi žydų puslapis
Industrializacija

**Industrializacija** – dėl pramonės perversmo vykę socialiniai bei ekonominiai pokyčiai, kuriems būdinga stambiosios mašininės gamybos (kaip išskirtinės ekonomikos plėtros priemonės) diegimo bei plėtojimo strategija, ir šių pokyčių pagrindu vykęs perėjimas nuo agrarinės prie industrinės visuomenės. Šie socialiniai ir ekonominiai pokyčiai glaudžiai susiję su technologinėmis naujovėmis, ypač stambaus masto energijos gamybos ir metalurgijos vystymu.

Išsivysčiusios šalys patyrė tris industrializacijos bangas. Pirmoji jos banga XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje praėjo Šiaurės - vakarų Europoje ir JAV, nors faktiškai stipriau palietė tik Jungtinę Karalystę. Jos metu atsiradę geležinkeliai suteikė galimybę pasklisti pramonės perversmo nulemtiems pokyčiams visuomenėje ir davė postūmį antrosios bangos, stipriausiai palietusios Vokietiją, pradžiai. Tuo metu pramonė taip pat ėmė sparčiau vystytis Belgijoje, Nyderlanduose, Prancūzijoje, Pjemonte, Skandinavijos šalyse ir Šveicarijoje. Tačiau rytinės ir pietinės Europos dalys atsiliko. Ispanijoje, Portugalijoje, Rytų Europoje ir Balkanų pusiasalyje dominavo stambūs žemvaldžiai, kuriuos mažai domino politiniai ir ekonominiai pasikeitimai. Industrializacija Rytų Europoje apsiribojo atskirais regionais, kurie kaip salos buvo išsibarstę atsilikusių kaimiškų rajonų jūroje, pvz., Šiaurės Bohemijoje ar Galicijos bei Rumunijos naftos gavybos rajonuose Borislave bei Ploještyje. Trečioji banga XIX a. pabaigoje palietė Japoniją, Rusiją, Italiją ir likusias Skandinavijos šalis. Šiuo laikotarpiu pramonės augimą skatino jau nebe geležis ir anglis, o elektra ir benzinas.

Šaltojo karo metais daugelis Trečiojo pasaulio šalių pradėjo industrializaciją veikiamos arba Jungtinių Valstijų, arba SSRS. Šios pastangos buvo sėkmingos daugeliui Rytų Azijos valstybių, tuo tarpu kitur jos davė ne itin sėkmingų rezultatų.

Pirmoji industrializacijos fazė iki XIX a. 7–8 dešimtmečių sandūros pasižymėjo daugybe naujų technikos išradimų, kurie padidino prekių gamybą. Didžiausią reikšmę nuo 8 dešimtmečio turėjo komunikacijų plėtimas, geresnis bankų ir biržų tinklas, įvairių mokslo sričių pasiekimai. Bankai ir akcinės bendrovės kaupė laisvus pinigus, kad investuotų juos potencialiai pelningiausiose srityse, nes bet kokiai pažangai buvo reikalingas stambus finansinis kapitalas.

Industrializaciją labai pagyvino geležinkelių tinklo išvystymas ir garlaivių linijų išplėtimas. Geležinkelis pagyvino ekonomiką ir numušė transportavimo kainas, stimuliavo mainus. Jis panaikino regionų izoliaciją ir prisidėjo prie nacionalinių rinkų kūrimo. Garlaivių dėka pasaulinė prekyba ir prekių transportavimas tapdavo vis greitesnis ir patikimesnis.
Poltergeistas

**Poltergeistas** () vaiduoklis, kuris tariamai judina namuose esančius daiktus.

Poltergeistų istorijose dažni motyvai yra žingsnių garsas be regimo šaltinio, įvairūs bildėjimai ir žvangėjimai, beldimai. Dažnai įvairūs daiktai pradeda skraidyti po patalpą, neretai pasitaiko savaime judantys baldai. Kartais net pasitaiko, kad šios paslaptingos jėgos pradeda judinti žmones, levitacijos atvejai. Labai retose poltergeistų istorijose šie kalba.

Šiuo metu poltergeistų tyrimu dažniausiai užsiima įvairios parapsichologinės ir kitokios pseudomokslinės organizacijos.

## Paaiškinimai

Tikintys poltergeistų realumu nurodo šias pagrindines hipotezes:

# Poltergeistus sukelia kažkokie procesai, vykstantys lytinio brendimo metu. Dažnai jie vyksta tuose namuose, kur yra lytinio brendimo amžiaus paauglių. Pagal kitas šios hipotezės variacijas, tokie paaugliai kažkodėl pritraukia dvasias ar vaiduoklius.
# Poltergeistus sukelia mirusių žmonių sielos, dėl kokių nors priežasčių likusios šiame pasaulyje. Kaip dažniausios priežastys, nurodoma ypač stiprūs jausmai mirties metu (pavydas, keršto troškimas ar kt.), kokie nors gyvam esant nebaigti darbai ar kt.
# Poltergeistus sukelia fizikinės priežastys: elektromagnetiniai laukai, infragarsas, ultragarsas ar kt.

Visi šie paaiškinimai kol kas neturi jokio realaus pagrindo ir tinkamiau juos būtų vadinti spėjimais, su sąlyga, kad poltergeisto reiškiniai apskritai egzistuoja.

Skeptikai teigia, kad visos poltergeistų istorijos yra gandai arba sąmoningos klastotės. Kol kas nėra nei vieno patikimo pranešimo apie savaime judančius daiktus, tačiau nemažai pranešimų yra atskleista kaip klastotės. Neretai pasitaiko, kad istorijas apie kažkurioje užeigoje ar tavernoje esantį poltergeistą skleidžia patys savininkai, suinteresuoti pritraukti daugiau smalsių lankytojų.

## Nuorodos
* Skeptic's dictionary: poltergeist (ang.)
* Straipsnis apie poltergeistą ir susijusius fenomenus (ang.)
Mėlynieji kalnai

**Mėlynieji kalnai** gali reikšti:
*Mėlynieji kalnai − kalnai Jamaikoje.
*Mėlynieji kalnai − kalnai JAV.
*Mėlynieji kalnai − kalnai Australijoje.
Dirvinis pievagrybis

**Dirvinis pievagrybis** (*Agaricus arvensis*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, pievagrybių (*Agaricus*) genties grybų rūšis.

* **Augimo vieta**
Ganyklos, pievos, sodybos, dirvonai, parkai, sodai, retai miškai.
* **Augimo laikas**
Vasara, ruduo, pavasaris.
* **Pagrindiniai požymiai**
Baltas, gelsvėjantis, trąšios dirvos grybas, kotas su žiedu, be išnaros.

Vaisiakūniai dideli, mėsingi. Kepurėlė 7–15 (20) cm skersmens, iš pradžių ovališka, vėliau paplokščia, su neryškiu gūbreliu, smulkiai plaušuota, žvynuota, balta, kremiškai balta. Jauni lakšteliai pilkšvi, greitai tampa oranžiniai, galiausiai – juodai rudi. Kotas 7–15 (20)×1–3 cm, su baltu žiedu, baltas, senas – gelsvas. Trama mėsinga, balta, įpjauta spalvos nekeičia arba šiek tiek pagelsvėja, anyžių kvapo, malonaus skonio. Sporos 6–8×4–5 μm.

**Būdingi požymiai:** vaisiakūniai balti, malonaus skonio, anyžių kvapo, lakšteliai rožiniai, vėliau – šokoladiniai, seni – juodai rudi.

Auga pavieniui, grupėmis, mėgsta puveningą, trąšią dirvą. Vertingas, valgomas grybas, auginamas dirbtiniu būdu. Kartais užauga stambūs – net iki 1,5 kg svorio. Dažnas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 212 psl.
Mesmerizmas

**Mesmerizmas** – XVIII a. Franco Mesmerio sukurtas alternatyvus gydymo metodas, naudojantis tariamus *magnetinius fluidus*.

Kartais mesmerizmas vadinamas *gyvūnų magnetizmu* (). Tokį pavadinimą davė Mesmeras, norėdamas šią magnetizmo rūšį atskirti nuo kitokių magnetizmų – mineralų, planetų ar kosminio.

## Istorija

1770 m. Francas Mesmeris susipažino su Vienos jėzuitu ir gydytoju Maximillian Hell, kuris gydė žmones įmagnetintomis plieno plokštėmis. Mesmeris pradėjo mėgdžioti šį būdą, o jo įsivaizduojamą efektyvumą aiškino tokia teorija: per kiekvieną kūną teka subtilūs magnetiniai fluidai, o kai jų tekėjimas sutrinka – prasideda ligos. Magnetai padeda jį atstatyti ir todėl gydo.

Vėliau jis pastebėjo, kad tokius pačius gydomuosius rezultatus galima pasiekti ir be magnetų. Užuot įtaręs placebo efektą, Mesmeras nusprendė egzistuojant *gyvūnų magnetizmą*, t. y. kad kai kurie žmonės ar ir kiti gyvūnai turi analogiškas gydomąsias savybes kaip ir įmagnetintas metalas. Tačiau jis ir toliau naudojo įvairius „įmagnetintus“ objektus, tarp jų ir vandenį, nes tai padėdavo sukurti atitinkamą atmosferą.

Su Liudviko XVI ir Marijos Antuanetės pagalba Mesmeris Prancūzijoje atidarė Magnetizmo institutą.

1784 m. Prancūzijos karališkoji medikų komisija atliko bandymus, norėdama įsitikinti mesmerizmo efektyvumu. Galutinė komisijos išvada buvo tokia: magnetiniai fluidai neegzistuoja, o jų sukeliami efektai yra tik vaizduotės arba šarlatanizmo padarinys. Komisijoje taip pat dalyvavo ir Bendžaminas Franklinas.

## Veikimas

Mesmerizmas, kaip ir Hell'o gydymas magnetizmu ar dauguma kitų alternatyvios medicinos rūšių, remiasi placebo ir kai kuriais kitais psichologiniais efektais. Yra žinoma, kad jei pacientas tiki gydymo efektyvumu, tai išties kažkiek padeda organizmo sveikimui. Taip pat jis pats vėliau mano pasveikęs daug labiau, nei pasveiko iš tiesų. Todėl būtent į šį efektą buvo orientuota visa mesmerizmo metodika. Norint sukelti pacientams susidomėjimą ir susižavėjimą, gydoma būdavo net ir tokiais metodais: žmogus sėdi panardinęs kojas į vonelę su „įmagnetintu“ vandeniu, o rankose laiko laidus, prijungtus prie „magnetinių“ medžių.

## Kita

Šiuo metu sąvoka „turintis magnetinių savybių“ (ar panašiai) kartais naudojama kalbant apie charizmatišką, aplinkinius traukiantį arba tiesiog turintį didelį pasisekimą tarp priešingos lyties žmogų. Tačiau jos kilmė yra iš mesmerizmo.

## Nuorodos

* Easy guide to mesmerism and hipnotism 
* Skeptic's dictionary: Mesmerism
Grūda (upė)

**Grūda** – upė pietinėje Lietuvos dalyje, Dzūkijoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke; Merkio kairysis intakas.

Prasideda netoli Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos, Gudų girioje telkšančiame ežere, vadinamame tuo pačiu – Grūdos vardu. Tai lygumų upė, ramiai kilpuojanti ir neskubriai nešanti savo vandenis per Dainavos lygumą. Puvočiuose įteka į Merkį. Dėl smėlėto grunto ir augančių miškų šio rajono upės pasižymi vandens skaidrumu ir vėsumu. Kadangi jos daugiausia maitinamos požeminių šaltinių, todėl ne kiekvieną žiemą upės užšąla. O ir dažną sausą vasarą jos išlieka gana vandeningos ir praplaukiamos.

Intakai: Musteika ir Dorupis (dešinieji).

Grūda buvo patvenkta dvejose vietose: Kabelių žuvininkystės tvenkinys (nuo 1977 m., 11 ha, 32 km nuo žiočių) ir tvenkinys netoli Kašėtų (nuo 1974 m., 10 ha, 4 km nuo žiočių). Dabar yra Grybaulios tvenkinys (28,5 km nuo žiočių) bei ant bevardžio intako sudarytas Kabelių tvenkinys (35,9 km nuo žiočių).

Pasigrožėti Grūda galima keliaujant Zackagirio pažintiniu taku Marcinkonyse. Galima pasigrožėti Grūdos kilpomis, kurios susisukusios lyg siūlai. Toje vietoje, kur Grūda įteka į Merkį, galima pagauti kiršlių (*Thymallus thymallus*), nes toje vietoje pasmarkėjusi srovė ir didelį vandens temperatūrų skirtumai.

Grūda teka pro Kabelių, Darželių, Marcinkonių, Kašėtų, Puvočių kaimus. Upės žemupys ir dalis vidurupio paskelbta Grūdos hidrografiniu draustiniu. Vagos vidutinis nuolydis – 95 cm/km.

„Jei ne Merkys, Grūda, Skroblus, Puvočiai nebūtų tokie gražūs ir meilūs. Tos upelės – kaimų papuošalas.“ – rašė garsi lietuvių tautosakos rinkėja Rožė Sabaliauskienė, kuri gyveno Puvočių kaime.

## Grūdos stadija

Grūdos vardu pavadinta Nemuno ledynmečio laikotarpis, apledėjimo ledyno dangos stadija – Grūdos stadija.

## Etimologija

Upėvardis siejamas su slavizmu *grudas* iš  „neapsemiama pakiluma šlapynėje“ (taip pat plg.  „grindys, grindinys“,  „kalvelė tarp pelkių, sausa vieta pelkynėje“). Kita vertus, gali būti susijęs su  'kišti, dėti, kimšti, murdyti; veržtis, vykti, lįsti, lipti; triukšmauti, belstis, šėlti, trankytis'.

## Galerija

--GFDL-self--Gruda.JPG|Grūda nuo Šaudzyklos kalno 
Grūda netoli Marcinkonių.JPG|Grūda nuo Šaudzyklos kalno vasarą
Grūda001.JPG|Grūda ties Darželiais
Grūdos aukštupys.JPG|Grūdos aukštupys netoli Kabelių
Grūda giriose.JPG|Grūda giriose, nuo senojo Musteikos–Margionių kelio tilto


## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Valgomasis pievagrybis

**Valgomasis pievagrybis** (*agaricus campestris*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, pievagrybių (*Agaricus*) genties grybų rūšis.

## Augavietės ir sezonas
Auga grupėmis ar pavieniui nuo pavasario iki vėlyvo rudens pievose, ganyklose, soduose, pamiškėse, dirvonuose. Reikalinga trąši dirva.
Auginamas ir dirbtiniu būdu šiltnamiuose visus metus.

## Išvaizda ir savybės

Vaisiakūniai vidutinio dydžio, balti, rusvėjantys. 

Kepurėlė 5–12 cm skersmens, išgaubtai paplokščia, smulkiai plaušuota, žvynuota, mėsinga, spalva pereinanti nuo baltos iki pilkšvos ar rusvos.
Lakšteliai balkšvai rožiniai, rausvai rudi ar tamsiai rudi, prie koto nepriaugę.
Kotas 5–8 × 1–2,5 cm, baltas, tuščiaviduris, su baltu žemyn nukreiptu žiedu, be išnaros.
Sporos 7–9 × 4–5 μm.
Trama mėsinga, balta, perlaužus parusvėja, švelnaus kvapo ir skonio.

Panašus į dirvinį pievagrybį, tik valgomojo pievagrybio vaisiakūniai smulkesni, paspaudus negelsvėja, trama aromatingesnė.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 213 psl.
Miškinis pievagrybis

**Miškinis pievagrybis** (*Agaricus silvaticus*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, pievagrybių (*Agaricus*) genties grybų rūšis.

Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–10 cm skersmens, iš pradžių ovališka, vėliau paplokščia, nemėsinga, gelsvame, ochriniame fone palšai rudai, rudai rausvai žvynuota. Jauni lakšteliai pilkai rožinės, vėliau – rausvai rudai šokoladinės spalvos. Kotas 5–10 (12)×0,5–1,5 cm, su baltu žiedu, balkšvai rusvas, ties pagrindu sustorėjęs, be išnaros. Sporos 5–6×3–4,5 μm. Trama įpjauta ar perlaužta raudonuoja, aromatinga.

Labai panašus didysis pievagrybis, bet jo vaisiakūniai stambesni, ryškiau paraudonuoja.

Auga vasarą bei rudenį pavieniui ar po kelis vaisiakūnius spygliuočių, mišriuosiuose miškuose, parkuose. Valgomas. Dažnas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 217 psl.
Girinis pievagrybis

**Girinis pievagrybis** arba *šilinis pievagrybis* (*Agaricus silvicola*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, pievagrybių (*Agaricus*) genties grybų rūšis.

Kepurėlė 5–10 cm skersmens, iškiliai paplokščia, kartais centrinėje dalyje įdubusi, nemėsinga, balta, pilkai balta, plaušuota, žvynuota. Lakšteliai rausvi, vėliau – purpuriškai rudi, galiausiai – juodai rudi. Kotas 6–8 (10)×1–2 cm, pamate sustorėjęs, balsvas, rusvas, su nukarusiu žiedu. Trama plona, balsva, aromatinga. Sporos 5–6 (7)×3,5–4,5 μm.

Būdingi požymiai: auga tik miškuose, parkuose, vaisiakūniai pilkšvai balti. Nuo dirvinio pievagrybio skiriasi mažesnėmis sporomis ir augaviete.

Auga pavieniui, kartais po kelis vaisiakūnius lapuočių, spygliuočių miškuose vasarą, rudenį. Skanus valgomas grybas. Dažnas.

## Literatūra
**Lietuvos grybų atlasas**, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 216 psl.
Rašalinis mėšlagrybis

**Rašalinis mėšlagrybis** (*Coprinus atramentarius*, sin. *C. atramentaria*) – pievagrybinių (*Agaricaceae*) šeimos, mėšlagrybių (*Coprinus*) genties grybų rūšis.

* Augimo vieta – lapuočių miškai, parkai, sodai, pakelės, skverai.
* Augimo laikas – nuo pavasario iki vėlyvo rudens.
* **Pagrindiniai požymiai**
Kepurėlė varpelio formos, kotas arti pamato su žiedu.

Vaisiakūniai vidutiniai, rečiau dideli. Kepurėlė iki 7 cm ar net 10 cm skersmens, varpelio formos, pilka, rusvai pilka, žvynuota, rievėta, suskeldėjusi. Lakšteliai iš pradžių pilkšvi, priaugintiniai, vėliau juodi, laisvi. Kotas baltas, vėliau – pilkas, 7–10×1–2 cm. Trama balta, be to, malonaus kvapo ir skonio. Sporos lygios, elipsoidiškos, 7–10×5–6 μm.

**Būdingi požymiai:** kepurėlė pilkos spalvos, pakraščiai tarsi apšiurę (ištrupėję).

Auga po kelis ar keliolika vaisiakūnių trąšioje dirvoje, ant perpuvusio mėšlo, papuvusios lapuočių medienos. Aptinkamas Šiauriniame pusrutulyje; buvo pranešta, kad aptiktas Pietų Afrikoje (Reid ir Eicker, 1999). Jaunas valgomas, nevartojant alkoholinių gėrimų. Esanti veiklioji medžiaga koprinas, praėjus 1–2 val. po valgio, sąveikaudama su alkoholiu, sukelia kraujo pakitimus, sutrinka širdies, kraujospūdžio ritmas, pykina, vemiama, kūną išberia.

## Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 222 psl.

## Nuorodos

* Rašalinio mėšlagrybio nuotraukos