open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rimantas Juknevičius

**Rimantas Juknevičius** (1966 m. rugpjūčio 9 d. Kapsuke – 1991 m. sausio 13 d. Vilniuje) – viena iš Sausio 13-osios įvykių aukų, žuvo sausio 13 d. naktį, gindamas Lietuvos Respublikos laisvę ir nepriklausomybę.

## Biografija

Baigęs Marijampolės 6-ąją vidurinę mokyklą, įstojo į Kauno 23-ąją technikos mokyklą, nes iš jos neimdavo į armiją. Bet tais metais visus mokinius pašaukė. Grįžęs iš armijos įstojo į Kauno politechnikos instituto Radiotechnikos fakultetą.

1991 m. sausio 13 d. nuo sovietinių desantininkų saugojo Televizijos bokštą, Nukautas per TSRS kariuomenės puolimą, gindamas Lietuvos nepriklausomybę.

1991 m. sausio 15 d. už pasižymėjimą didvyrišku narsumu ir ištverme ginant Lietuvos Respublikos laisvę ir nepriklausomybę po mirties apdovanotas I laipsnio Vyčio Kryžiaus ordinu, 1992 m. jam skirtas Sausio 13-osios atminimo medalis.

Palaidotas Marijampolėje.

## Įamžinimas
1992 m. Kauno technologijos universiteto studentų miestelyje universiteto studentams R. Juknevičiui ir V. Druskiui atminti pastatytas stogastulpis. Viena Marijampolės gatvių pavadinta R. Juknevičiaus vardu. 2000 m. jam suteiktas Marijampolės garbės piliečio vardas.

2019 m. sukurtas dokumentinis filmas „Neužmiršti“ (aut. Aistė Stonytė, Audrius Stonys, Česlovas Stonys).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Rimantas JUKNEVIČIUS (1966–1991)
Rapsas (reikšmės)

Žodis **rapsas** turi keletą reikšmių:

* Rapsas – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos vertinga aliejinė kultūra;
* Rapsas (bendrija).
Vegetacinė distonija

**Vegetacinė distonija** – nervų sistemos susilpnėjimas, sutrikimas. Žodis „vegetacinis“ medicinoje siejamas su *nevalinga nervų sistema*, fiziologija, tokiais reiškiniais kaip kraujospūdis, pulsas, kvėpavimo ritmas bei virškinimas. Nevalinga vadinama todėl, kad tam daryti įtaką valios pagalba gan sudėtinga (rekomenduotinos psichinės savireguliacijos priemonės kaip meditacija arba autogeninė treniruotė).
Sugestologija

**Sugestologija** – mokslo sritis apie įtaigą, jos taikymą bei teorinius pagrindus.
Sugestologijos pradininkas – bulgarų gydytojas ir psichoterapeutas Georgijus Lozanovas. Rusijoje sugestologija domėjosi bei pagrindė teorinius sugestijos pagrindus hipnologas hipnoterapeutas Vladimiras Leonidovičius Raikovas.

## Pagrindai
Yra žinoma, kad bet kuri fizinė, emocinė bei kitokia aplinka bei žmogų supantys daiktai, reiškiniai, įvairūs dalykai veikia žmogaus psichiką bei jos procesus. Sugestologija remiasi hipnozės, sugestijos teorija psichoterapijos bei psichinės savireguliacijos srityse.

## Taip pat skaitykite
* Sugestopedija
* Relaksopedija

## Literatūra
* Dr. Georgi Lozanov. Suggestology and Outlines of Suggestopedy. Gordon & Breach, Science Publications, New York, 1978.
* Suggestologie et éléments de Suggestopédie, Dr. Georgi Lozanov. Editions Sciences et culture, Montreal 1984.
* Georgi Lozanov. Erfahrungen mit der Suggestologie und Suggestopädie in Bulgarien. In: HINKELMANN, Klaus G. (Hrsg.): Superlearning und Suggestopädie. Ausgewählte Aufsätze. Psychologische Lernsysteme Verlagsgesellschaft 1986, S. 11-22.

## Nuorodos
* Sugestologija ir sugestopedija  G. Lozanovo medžiaga apie taikymą mokant
Poskyris

***Poskyris*** – viena iš taksonominės organizmų klasifikacijos pakopų. Tai yra žemesnė ir konkretesnė už skyrių pakopa.
Triceratopsas

**Triceratopsas** (*Triceratops*) – *[[Ceratopsidae]]* šeimai priklausęs augalėdis dinozauras. Gyveno vėlyvosios kreidos laikotarpiu. Tokį pavadinimą gavo dėl dviejų ragų ant galvos ir dar vieno ant nosies. Iš visų savo šeimos dinozaurų buvo didžiausias, vien kaukolės ilgis buvo apie 2 metrų ilgio, svėrė iki 10 tonų. Gyveno bendruomenėmis. Paplitę buvo Šiaurės Amerikoje. 

Turėdami stiprius kojų ir sprando raumenis galėdavo pulti į trumpas, bet triuškinančias kovas. Triceratopsas galėjo įsibėgėti iki 40-50 km/h. Jo ragų smūgio jėga neįsivaizduojama.


Vaizdas:Human-triceratops size comparison.svg|Triceratopso palyginimas su žmogumi
Vaizdas:Triceratops side view.jpg|Triceratopso kaukolė
Vaizdas:Triceratops - JuraPark Baltow.JPG|Triceratopso modelis


## Filogenetinis medis
Skaruliai

:: *Apie kaimą Pakruojo rajone žr. [[Skaruliai (Pakruojis)]]*.

**Skaruliai** – Jonavos miesto dalis (ilgą laiką – bažnytkamis), esanti pietrytinėje miesto dalyje, kairiajame Neries krante (41 km nuo žiočių), į vakarus nuo AB „Achema“. Stovi mūrinė Skarulių Šv. Onos bažnyčia (pastatyta 1622 m.; II Jonavos parapijos bažnyčia), greta jos Skarulių koplyčia, kapinės, išlikęs Skarulių dvaras. Toliau pietryčiuose prasideda Gaižiūnų miškai. Skaruliuose į Nerį įteka Lankis (Lipka). Autukų sodyboje auga sena liepa. Skaruliuose buvo mokykla.

Pietinėje Skarulių dalyje yra dvi įmonės: AB „Jonavos montuotojas“ ir UAB „Taurosta“. Skaruliuose kertasi keliai  ir , praeina Vilniaus–Šiaulių geležinkelis (Jonavos geležinkelio tiltas). Su Jonava jungia Taurostos tiltas.

## Etimologija

Skaruliai yra dvarininkinis vietovardis, kilęs nuo dvarininko Andriejaus Skorulskio pavardės. Būtent ši giminė įsigijo dvarą XVI a. – iki tol vietovė vadinosi ***Lipnikai***.

## Istorija

IX–XII a. datuojami Skarulių pilkapiai.

1522 m. minimi *Lipnikai* (rusėnų kalba Лепиники) ir Lipnikų dvaras. XVI a. dvaras priklausė Skorulskiams, tad jau 1592 m. gyvenvietė vadinosi *Skaruliais*. XVIII a. viduryje Skarulių dvarą įsigijo didikai Kosakovskiai, po kiek laiko šalia dvaro ėmė kurtis miestelis, vėliau tapęs Jonava. Tai buvo svarbus amatininkų (medžio apdirbimo) centras, čia į krantą buvo velkama Nerimi atplukdyta statybinė mediena. Skarulių parapija garsėjo kaip lenkybės centras.

1781 m. minima pirmoji Skarulių mokykla klebono Akmenskio sodyboje, kurią lankė 14 vaikų: 10 bajorų ir 4 valstiečiai. 1812 m. Napoleono Bonaparto armijai keliaujant pro Skarulius špitolė buvo sudeginta. Skarulių parapijos klebonas Motiejus Gulbinas špitolę atstatė 1814 m.

Nuo 1927 m. veikė Skarulių parapijinė pradžios mokykla, kurią atkūrė Julijonas Šakenis. Sovietmečiu – Jonavos rajono Skarulių aštuonmetė mokykla. Kaimas ėmė nykti 1962 m. pradėjus statyti „Achemą“. XX a. devintąjį dešimtmetį į Jonavą buvo iškelti Skarulių, Meištonių bei Gudžionių (dešiniajame Neries krante) kaimų gyventojai.

## Gyventojai

## Galerija

Skarulių bažnyčia.JPG|Bažnyčia su varpine
Kapinės prie Skarulių bažnyčios.JPG|Kapinės prie bažnyčios
Skarulių stogastulpis.JPG|Kaimo koplytstulpis
2023, Skaruliai.JPG|Koplytstulpis bažnyčios fone 
Skaruliai, sodyba.JPG|Sodyba (prie bažnyčios)


## Šaltiniai

* 
* Mano gimtinė gyva atmintyje: sunaikinto Skarulių kaimo atminimui (sud. Regina Kasperavičiūtė-Karaliūnienė). – Jonava: Linotipas, 2005. – 80 p.: iliustr. – ISBN 9955-654-02-3
Porūšis

**Porūšis** – žemesnis ir konkretesnis klasifikacijos rangas nei rūšis. Pvz., *Homo sapiens* rūšis skirstoma į ''H. sapiens neandartalensis'' (jau išnykęs pimykščių žmonių porūšis) ir *H. sapiens sapiens* (dabartiniai žmonės) porūšius.

Tarp skirtingų porūšių mažiau skirtumų nei tarp rūšių. Savybės priskiriamos prie porūšių išsivystė pagal geografinį pasiskistymą ar izoliavimą.

Botanikos nomenklatūroje porūšis – vienas rūšies vidinio taksonominių rangų ir skirstomas į varietetus, subvarietetus, formas, subformas.

## Kriterijai

Vieno porūšio nariai skiriasi morfologiškai arba skiriasi jų kodavimo seka.

Jei dviejų grupių neįmanoma sukryžminti, vadinasi jos skiriasi genetiškai ir yra skirtingų rūšių. Jei šias dvi rūšis įmanoma sukryžminti vadinasi išvaizdos kliūtys yra pašalintos. Kiti skirtingi faktoriai gali būti skirtumai tarp poravimosi elgesio, ar laiko ir ekologinių paramterų, kaip, pavyzdžiui, dirvos turinio.

## Šaltiniai
Epidotas

**Epidotas** kalcio aliuminio geležies sorosilikatinis mineralas Ca2(Al, Fe)3(SiO4)3(OH), kristalizuojasi monoklyninėje sistemoje. Kristalai gerai išsikristalizave prizmiškos išvaizdos, ištempti viena kryptimi, bet simetriški pagal viena ašį.

Specifinis tankis 3.3, kietumas pagal Moso skalę 6.5.

Spalva žalia, pilka, ruda arba artima juodai, dažniausiai sutinkamas gelsvai žalias ir šviesiai žalias. Turi stiprų peleochroizmą, paleochroizmo spalvos paprastai būna žalia, geltona ir ruda.

Epidotas yra dažnas uolienas formuojantis antrinės kilmės mineralas. Jis slūgso metamorfinės kilmės klintyse ir skalūnuose, taip pat yra produktas hidroterminių gyslų įvairių mineralų (lauko špato, mikos, pirokseno, amfibolo, granato ir kitų) sudarančių magmines uolienas. Uoliena sudaryta iš kvarco ir epidoto vadinama epidozitu.
Tamsiosios žiurkės

**Tamsiosios žiurkės** (*Tryphomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis, kurioje vienintelė rūšis – **tamsioji žiurkė** (*Tryphomys adustus*). Graužikas paplitęs Filipinų salyne, Luzono saloje. Kūnas apie 17 cm ilgio, uodega iki 15 cm. Savo išvaizda panaši į pilkąją žiurkę. Kailis šiurkštus. Plaukai užsirietę į galvos pusę. Nugara ruda ar juoda, pilvas gelsvai baltas. Uodega vienspalvė, tamsiai rudos spalvos.

Gyvena kalnuotose vietose.

## Nuorodos
*
Afrikinės švelniakailės žiurkės

**Afrikinės švelniakailės žiurkės** (*Praomys*) – pelinių (*Muridae*) šeimos graužikų gentis. Tai smulkūs graužikai, kurių kūnas apie 10 cm ilgio, o uodega apie 12-13 cm ilgio. Galva pailga, snukutis ištįsęs. Ausys stambios. Kailis minkštas. Nugara nuo pilkos iki rusvos spalvos, pilvas baltas ar pilkas. Jauni graužikai tamsiai pilki.

Paplitusios Rytų, Centrinėje, Vakarų ir Pietų Afrikoje. Gyvena drėgnuose tropiniuose miškuose, netoli vandens telkinių. Aktyvios prietemoje ir naktį. Gerai laipioja medžiais. Minta palmių vaisiais, augalų žaliosiomis dalimis, sėklomis, vabzdžiais

Lizdą įsiruošia ant šakų ar medžio drevėje. Dauginasi visus metus. Per metus būna kelios vados, kurių kiekvienoje 2-6 jaunikliai. Nėštumas trunka apie 26-27 dienas. Lytiškai subręsta po 2,5 mėn.

Gentyje yra šios rūšys:
* *[[Praomys daltoni]]*
* *[[Praomys degraafi]]*
* *[[Praomys delectorum]]*
* *[[Praomys derooi]]*
* *[[Praomys hartwigi]]*
* *[[Praomys jacksoni]]*
* *[[Praomys lukolelae]]*
* *[[Praomys minor]]*
* *[[Praomys misonnei]]*
* Kamerūninė švelniakailė žiurkė (*Praomys morio*)
* *[[Praomys mutoni]]*
* *[[Praomys obscurus]]*
* *[[Praomys petteri]]*
* *[[Praomys rostratus]]*
* *[[Praomys tullbergi]]*
* *[[Praomys verschureni]]*
Kuresarė

**Kuresarė** () – miestas vakarų Estijoje, Saremos salos pietvakarinėje dalyje, Rygos įlankos pakrantėje. Sarės apskrities ir Saremos valsčiaus centras. Kuresarė yra į labiausiai į vakarus nutolęs Estijos miestas. Yra XIII a. pilis, apsupta miesto parko, XVII a. barokinė miesto rotušė, XVIII a. bajorų rūmai, Šv. Lauryno bažnyčia, Šv. Nikolajaus cerkvė. 1999 m. atidarytas miesto teatras, yra sanatorijos. Yra nedidelis oro uostas (skrydžiai į Taliną, Piarnu, Ruhnu). Keltų prieplauka Romasarėje, jachtų uostas. Per Muhu salą keliais ir keltais sujungta su žemynu. Plėtojama žvejybos ir žuvies apdirbimo, žemės ūkio pramonė. Vystomas turizmas. Veikia Kuresarės gimnazija.

## Geografija

Miestas yra pietinėje Saremos salos pakrantėje. Po 2017 m. administracinės reformos Kuresarės miestas su buvusiomis kaimiškomis Kihelkonos, Vakarų Sarės (Kaarma, Kerla ir Liumanda), Laimjala, Leisio, Mustjalos, Orisarės, Pihtlos, Pioidės, Salmės, Torgu ir Valjalos savivaldybėmis sudaro Saremos valsčių (Saaremaa vald), vieną iš trijų Sarės apskrities savivaldybių.

## Istorija

Saremos salą Kalavijuočių ordino magistras Folkvinas iš Naumburgo užkariavo 1227 m., netrukus Kalavijuočių ordinas buvo įjungtas į Vokiečių ordiną. Pirmąkart rašytiniuose šaltiniuose pilis (*arx aquilae*) minima lotyniškuose tekstuose tarp 1381 ir 1422 m. Arensburgo pilis buvo Ozelio-Vikos vyskupo rezidencija. Ilgainiui prie pilies išaugo gyvenvietė, vadinama ***Arensburgu***. Arensburgas tapo 1228 m. Rygos arkivyskupo įsteigtos Ozelio-Vikos vyskupijos, įėjusios į Livonijos konfederaciją, centru.

Ozelio-Vikos vyskupas nuo 1542 m. Johanas fon Miunchhauzenas (*Johann von Münchhausen*) atsivertė į liuteronybę. Livonijos karo metu į Livoniją veržiantis Rusijos caro Ivano IV kariuomenei Miunchhauzenas 1559 m. pardavė savo žemes Danijos karaliui Frederikui II ir grįžo į Vokietiją. Frederikas į Kuresarę atsiuntė savo jaunesnįjį brolį princą Magnusą, kur jis kitais metais buvo išrinktas vyskupu. Jo įtakoje Arensburgas 1563 m. gavo miesto teises Rygos pavyzdžiu. 1572 m. vyskupystė buvo sekuliarizuota ir Kuresarė prijungta prie Danijos karalystės.

1645 m., Danijai pralaimėjus Torstensono kare, pagal Briomsebro sutartį perleista Švedijai. 1710 m., per Didįjį Šiaurės karą, Arensburgas buvo sudegintas rusų kareivių. Pagal Nyštato sutartį, 1721 m. miestas atiteko Rusijai. XVIII a. tapo populiaria poilsiaviete. 1887 m. mieste buvo 3509 gyventojai. 1918 m., Estijai tapus nepriklausoma valstybe, oficialiai pavadinta Kuresare.

1952–1988 m. vadinosi ***Kingisepu*** (; čia gimusio Estijos bolševikų politiko, Viktoro Kingisepo garbei). Sovietų valdžios metais čia pastatytos žuvies perdirbimo ir konservų gamyklos, mėsos ir pieno kombinatai, baldų fabrikas.

Dabar Kuresarė plėtojama kaip kurortinis miestas.

## Sportas
* FC Kuressaare (futbolas)

## Miestai partneriai
*  Šiovdė, Švedija
*  Vamalas, Suomija
*  Marianhamina, Suomija
*  Ekeniasas, Suomija
*  Turku, Suomija
*  Talsai, Latvija
*  Rionė, Danija
*  Kurnė, Belgija

## Galerija

Kuressaare linnuse sissepääs.JPG
Kuressare's St. Lawrence's church.JPG
Kuressaare.tuletõrjetorn.jpg


## Šaltiniai
Anagama

**Anagama** – senoviška Korėjos keramikos krosnis. Keramikos gaminiai degami atviroje liepsnoje, degimo atmosferoje daug anglies. Krosnis kūrenama malkomis, temperatūra pasiekia 1400 °C karštį.
Jos degimo trukmė – maždaug viena savaitė.

Keramikos gaminiai degami vieną kartą. Dengimas glazūra nereikalingas. Dėl aukštos temperatūros molis ima lydytis.
Sąveikaudami su dūmais keramikos kūriniai įgauna įvairius atspalvius bei blizgesio variantus.

## Anagama Lietuvoje
Lietuvoje Anagamos krosnis yra pastatyta Gojaus kaime Trakų rajone.

2016 Anagamos krosnis pastatyta Karmazinų slėnyje , Dūkštų seniūnijoje, Vilniaus rajone. 

## Šaltiniai
Plokščių seniūnija

**Plokščių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, Suvalkijos etnografiniame regione. Centras – Plokščiai.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi kairiajame Nemuno krante, jos plotas – 9766,5 ha, iš jų 2580 ha užima miškai. Šiaurinė dalis seniūnijos įeina į Panemunių RP teritoriją. Prateka Virangė, Didžiupis, Nykutė, Prūdupis. Stūkso trys piliakalniai – Plokščių piliakalnis, Stulgių piliakalnis ir Kubilių piliakalnis.

Pagrindiniai keliai –  ir , susikertantys Plokščiuose.

## Istorija

Seniūnija įsteigta tarp 1995 ir 2001 metų. 2000 m. patvirtintas Plokščių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1232 || 32 kaimai, 2 kaimų dalys
|-
| 2009-09-01  || 98 || 1250 || 32 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 949 || 32 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 32 kaimai
|-
| 2021 m.  || || 776 || 24 kaimai
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Antaniškiai, k. || 20 || 14
|-
| Antkalniškiai, k. || 21 || 32
|-
| Bartupis, k. || || 0
|-
| Būdelė, k. || || 4
|-
| Buižiai, k. || || 0
|-
| Bunikėliai, k. || || 6
|-
| Buožiai, k. || || 0
|-
| Čebatoriai, k. || || 2
|-
| Dagiliai, k. || || 15
|-
| Jotija, k. || 16 || 19
|-
| Jotyškiai, k. || 41 || 44
|-
| Karkazai, k. || 13 || 16
|-
| Kedėbliškiai, k. || || 2
|-
| Kisieliai, k. || || 12
|-
| Kubiliai, k. || 116 || 125
|-
| Martišiškė, k. || || 0
|-
| Naujeliškiai, k. || || 8
|-
| Naujokaičiai, k. || 15 || 15
|-
| Obeliškiai, k. || || 2
|-
| Pajotijai, k. || || 2
|-
| Pamiškiai, k. || || 1
|-
| Panykiai, k. || || 0
|-
| Pašiliai, k. || || 2
|-
| Pavirangiai, k. || || 0
|-
| Plokščiai, k. || 316 || 378
|-
| Ropiena, k. || || 1
|-
| Siaustuvėliai, k. || 14 || 17
|-
| Stulgiai, k. || 30 || 20
|-
| Šilerava, k. || || 10
|-
| Šilvėnai, k. || 26 || 46
|-
| Vaiguviškiai, k. || 23 || 33
|-
| Voniškiai, k. || 93 || 123
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
* **Kubilių** seniūnaitija: Karkazų kaimas, Jotyškių II kaimas, Naujeliškių kaimas, Kubilių kaimas, Šilvėnų kaimas, Dubiniškių kaimas, Kedėbliškių kaimas, Kisielių kaimas, Antaniškių kaimas, Panykių kaimas, Jotijos kaimas, Buožių kaimas;
* **Plokščių** seniūnaitija: Plokščių kaimas, Naujokaičių kaimas, Bunikėlių kaimas, Vaiguviškių kaimas, Buižių kaimas, Antaniškių kaimas, Pavirangių kaimas, Dagilių kaimas, Stulgių kaimas;
* **Voniškių** seniūnaitija: Obeliškių kaimas, Voniškių kaimas, Šileravos kaimas, Siaustevėlių kaimas, Pajotijų kaimas, Būdelės kaimas, Pamiškių kaimas, Ropienos kaimas, Čebatorių kaimas, Pašilių kaimas, Martišiškių kaimas, Bartupių kaimas.

## Šaltiniai
Lekėčių seniūnija

**Lekėčių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, Suvalkijos etnografiniame regione. Centras – Lekėčiai.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi kairiajame Nemuno krante, didžiąją dalį jos teritorijos užima Lekėčių miškai. Atsiveria Lekėčių šaltinis, pietine dalimi prateka Liekė, pietvakariuose prasideda Novaraisčio ornitologinis draustinis. Pagrindiniai keliai – , , . Šiaurės rytiniame pakraštyje į kitame Nemuno krante esančią Vilkiją gyventojus ir automobilius perkelia Vilkijos keltas.

## Istorija

Seniūnija įsteigta 1995 m. vietoje Lekėčių apylinkės. 1999 m. patvirtintas Lekėčių herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1895 || 1 miestelis (Lekėčiai), 17 kaimų
|-
| 2009-09-01  || || || 1 miestelis, 17 kaimų
|-
| 2011 m.  || || 1580 || 1 miestelis, 17 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 17 kaimų
|-
| 2021 m.  || || 1316 || 1 miestelis, 15 kaimų
|}

## Seniūnai
* Petras Pranas Gestautas, 1996–2004 m.
* Jonas Albinas Kubilius, 2004–2008 m.
* Valdas Tadas Laukaitis, nuo 2008 m.
* Ričardas Krikštolaitis, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Jagėliškiai, k. || 24 || 32
|-
| Jančiai, k. || 61 || 101
|-
| Kašeliai, k. || 29 || 33
|-
| Kretkampis, k. || 62 || 64
|-
| Kvietiškiai, k. || 15 || 14
|-
| Lekėčiai, k. || 97 || 130
|-
| Lekėčiai, mstl. || 751 || 848
|-
| Mikytai, k. || 113 || 151
|-
| Naidynė, k. || 10 || 10
|-
| Nosiedai, k. || 27 || 27
|-
| Novaraistis, k. || || 21
|-
| Pavilkijys, k. || 36 || 46
|-
| Pažiegždriai, k. || || 11
|-
| Sirvydai, k. || || 2
|-
| Šėtijai, k. || 39 || 45
|-
| Šiuoriškiai, k. || || 10
|-
| Tirmėnai, k. || 34 || 24
|-
| Veršniai, k. || || 11
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
* **Jančių** seniūnaitija: Jančių kaimas, Lekėčių kaimas, Naidynės kaimas, Novaraisčio kaimas, Pažiegždrių kaimas, Versmių kaimas
* **Lekėčių** seniūnaitija: Lekėčių miestelis
* **Mikytų** seniūnaitija: Jagėliškių kaimas, Kašelių kaimas, Kretkampio kaimas, Kvietiškių kaimas, Mikytų kaimas, Nosiedų kaimas, Pavilkijo kaimas, Sirvydų kaimas, Šėtijų kaimas, Šiuotiškių kaimas, Tirmėnų kaimas

## Šaltiniai
Slavikų seniūnija

**Slavikų seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės vakaruose, Suvalkijos etnografiniame regione. Centras – Slavikai.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi pasienyje su Rusija – valstybinė siena vingiuoja Šešupės upe iš pietryčių link šiaurės vakarų. Piečiau Slavikų į Šešupę įteka Siesartis, prateka kiti Šešupės intakai – Aukspirta, Juodupis, Gedupis. Daugiausia miškų driekiasi šiaurinėje dalyje. Pagrindiniai keliai –  ir , susikertantys Slavikuose.

## Istorija

Seniūnija įsteigta 1995 m. iš dalies Šakių apylinkės. 2022 m. patvirtintas Slavikų herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 895 || 12 kaimų, 1 kaimo dalis
|-
| 2009-09-01  || || 1000 || 12 kaimų
|-
| 2011 m.  || || 672 || 12 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 12 kaimų
|-
| 2021 m.  || || 554 || 10 kaimų
|}

## Seniūnai
* Vidmantas Benediktas Sprainaitis, 2007 m.
* Valdas Dumčius, 2022 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Aukštoji, k. || || 5
|-
| Būtviliškiai, k. || 14 || 17
|-
| Juodupėnai, k. || || 2
|-
| Juškakaimiai, k. || 29 || 40
|-
| Pliorišiai, k. || || 0
|-
| Rukšniai, k. || || 6
|-
| Slavikai, k. || 312 || 378
|-
| Šilgaliai, k. || 142 || 168
|-
| Šilininkai, k. || 11 || 15
|-
| Verpikai, k. || || 0
|-
| Žiūriai, k. || 32 || 34
|-
| Žiurkalnis, k. || || 7
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 4 seniūnaitijos:
* **Juodupėnų** seniūnaitija: Aukštosios kaimas, Būtviliškių kaimas, Juodupėnų kaimas, Verpikų kaimas, Slavikų kaimo Vidučio Vaitonio sodyba, Juliaus Dimaičio sodyba, Mindaugo Bacevičiaus sodyba, Jono Pečeliūno sodyba;
* **Slavikų** seniūnaitija: Slavikų gyvenvietė, Slavikų kaimas;
* **Šilgalių** seniūnaitija: Šilgalių kaimas, Rukšnių kaimas, Juškakaimių kaimas, Pliorišių kaimas, Skrynupių kaimas;
* **Žiūrių-Šilininkų** seniūnaitija: Žiūrų kaimas, Šilininkų kaimas, Žiurkalnio kaimas, Slavikų kaimo Anelės Kuncaitienės sodyba, Liudo Bilinsko sodyba, Onos Baršauskienės sodyba, Jono Lopetos sodyba, Juozo Ūso sodyba.

## Šaltiniai
Sudargo seniūnija

**Sudargo seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, Suvalkijos etnografiniame regione. Centras – Sudargas.

## Geografija

Seniūnija įsikūrusi kairiajame Nemuno krante, pasienyje su Rusija. Pietiniu pakraščiu prateka Šešupė. Didžiausi miškai – Švarcgiris rytuose ir Sudargo miškas vidurio vakaruose. Pagrindinis kelias  eina šiaurinėje dalyje išilgai Nemuno. Ežerų nėra. Stūkso penki Sudargo piliakalniai, trys jų vadinami Burgaičių piliakalniais.

## Istorija

Seniūnija buvo įkurta 1995 m. balandį Šakių rajono savivaldybės tarybos sprendimu. 2000 m. patvirtintas Sudargo herbas, kurį naudoja ir seniūnija.

|-
| 2001-04  || || 1136 || 23 kaimai
|-
| 2009-09-01  || || || 24 kaimai
|-
| 2011 m.  || || 943 || 23 kaimai
|-
| 2016-08-13  || || || 23 kaimai
|-
| 2021 m.  || || 719 || 19 kaimų
|}

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Banaičiai, k. || || 13
|-
| Bosai, k. || || 4
|-
| Burgaičiai, k. || 144 || 184
|-
| Dievaičiai, k. || 21 || 36
|-
| Dvarčiškiai, k. || || 5
|-
| Grinaičiai, k. || 177 || 217
|-
| Iltrakiai, k. || || 2
|-
| Keršiškiai, k. || || 0
|-
| Kirkilai, k. || || 6
|-
| Kirsliai, k. || || 5
|-
| Margiškiai, k. || || 7
|-
| Norkviečiai, k. || || 8
|-
| Pervazninkai, k. || 149 || 186
|-
| Pukniai, k. || || 5
|-
| Ramoniškiai, k. || || 1
|-
| Rėžgaliai, k. || 34 || 52
|-
| Rėžiūkai, k. || || 5
|-
| Ročiškiai, k. || 115 || 152
|-
| Sakalai, k. || || 1
|-
| Sudargas, k. || 33 || 35
|-
| Svaiginiai, k. || || 4
|-
| Trakiniai, k. || || 0
|-
| Žiliai, k. || || 15
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
* **Pervazninkų** seniūnaitija: Dievaičių kaimas, Iltrakių kaimas, Margiškių kaimas, Pervazninkų kaimas, Žilių kaimas
* **Ročiškių** seniūnaitija: Banaičių kaimas, Bosų kaimas, Dvarciškių kaimas, Kirkilų kaimas, Kirslių kaimas, Norkviečių kaimas, Puknių kaimas, Sakalų kaimas, Svaiginių kaimas, Rociškių kaimas, Rėžiūkų kaimas
* **Sudargo** seniūnaitija: Burgaičių kaimas, Grinaičių kaimas, Ramoniškių kaimas, Rėžgalių kaimas, Keršiškių kaimas, Sudargo kaimas

## Šaltiniai
Žvirgždaičių seniūnija

**Žvirgždaičių seniūnija** – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės pietuose, Suvalkijos etnografiniame regione. Centras – Žvirgždaičiai.

## Geografija

Seniūnija yra savivaldybės pietuose, ji užima 5644 ha plotą, iš jų 71 proc. sudaro žemės ūkio naudmenos, 29 proc. miškai. Šiaurėje ribojasi su Sintautų seniūnija, rytuose – su Griškabūdžio seniūnija ir Barzdų seniūnija, vakaruose – su Kudirkos Naumiesčio seniūnija. Pietine riba teka Šešupė, šiaurine – Nova, čia driekiasi pagrindiniai seniūnijos miškai, iš kurių didžiausias – Pašešupio miškas. Pagrindinis kelias – .

## Istorija

Seniūnija įsteigta 1995 m. iš dalies Sintautų apylinkės. 2022 m. patvirtintas Žvirgždaičių herbas, kurį naudoja ir seniūnija. 2022 m. seniūnija persikėlė iš patalpų A. Liorentaitės g. 18 į A. Liorentaitės g. 1.

|-
| 2001-04  || || 838 || 1 miestelis (Žvirgždaičiai), 20 kaimų
|-
| 2009-09-01  || 56 || 883 || 1 miestelis, 21 kaimas
|-
| 2011 m.  || || 653 || 1 miestelis, 20 kaimų
|-
| 2016-08-13  || || || 1 miestelis, 20 kaimų
|-
| 2021 m.  || || 490 || 1 miestelis, 12 kaimų
|}

## Seniūnai
* Algimantas Baubonis, 2006 m.
* Giedrė Snudaitienė, 2021 m.

## Gyvenvietės

Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):

|-
| Bliuvai, k. || || 4
|-
| Gudaičiai, k. || || 0
|-
| Janukiškiai, k. || 137 || 167
|-
| Jurgbūdžiai, k. || || 0
|-
| Karniai, k. || || 0
|-
| Murinai, k. || || 0
|-
| Pavingrupiai, k. || 20 || 27
|-
| Piečiškiai, k. || || 0
|-
| Ramoniškiai, k. || 13 || 16
|-
| Raugalai, k. || 10 || 30
|-
| Stoškai, k. || || 11
|-
| Šlyžiai, k. || || 0
|-
| Trakiniai, k. || || 0
|-
| Tumpai, k. || 13 || 17
|-
| Tupikai, k. || 117 || 76
|-
| Valiai, k. || || 4
|-
| Viltrakiai, k. || || 7
|-
| Vyžpiniai, k. || 17 || 23
|-
| Žalvėderiai, k. || || 1
|-
| Žėgliai, k. || 17 || 28
|-
| Žvirgždaičiai, mstl. || 132 || 242
|}

## Seniūnaitijos

2009 m. įkurtos 2 seniūnaitijos:
* **Janukiškių** seniūnaitija: Karnių kaimas, Pavingrupių kaimas, Stoškų kaimas, Trakinių kaimas Tumpų kaimas, Viltrakių kaimas, Vyžpinių kaimas, Žalvėderių kaimas;
* **Žvirgždaičių** seniūnaitija: Bliuvų kaimas, Gudaičių kaimas, Ramoniškių kaimas, Raugalų kaimas, Valių kaimas, Žeglių kaimas, Žvirgždaičių miestelis.

## Šaltiniai
Janukiškiai

**Janukiškiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, apie 5 km į pietryčius nuo Žvirgždaičių ir 8 km į vakarus nuo Barzdų. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Stresas

**Stresas** – visuma apsauginių fiziologinių, psichologinių ir elgesio reakcijų, atsirandančių, kai žmogus *suvokia* harmonijos trūkumą tarp jam taikomų reikalavimų ir jo sugebėjimo tuos reikalavimus patenkinti (vienoje ar keliose gyvenimo srityse). Nuolatinis stresas kenkia sveikatai.

## Priežastys
Stresas gali atsirasti dėl įvairių nepalankių veiksnių, traumų poveikio, įtampos. Stresą sukelia išgąstis, triukšmas, konfliktai šeimoje ar darbe, kasdieniai rūpesčiai, nesaugumo pojūtis, socialinės problemos, įtemptas darbas, nuolatinė skuba, ar netgi oras.

Stresą sukeliančius veiksnius galima suskirstyti į tris grupes:
* Fiziniai - aplinkos veiksniai: chemikalai, vaistai, maistas, tarša, infekciniai mikroorganizmai, triukšmas, trauma, drėgnumas, spinduliavimas, temperatūra, judėjimas.
* Socialiniai - neplanuoti ar nenumatyti bei paprastai neišvengiami traumuojantys įvykiai, kuriems iš anksto nėra kaip pasiruošti, ir kurie atsiranda dėl žmogaus santykių su kitais žmonėmis ir aplinka. Šie veiksniai dažnai yra labai kenksmingi. Pavyzdžiai - mylimo žmogaus mirtis, skyrybos, darbo praradimas, priverstinis persikraustymas, finansinės būklės pasikeitimas.
* Psichologiniai - stiprios ir paprastai neigiamos emocijos, turinčios didelį neigiamą poveikį: baimė, nerimas, panika, jaudinimasis, nepasitenkinimas, priešiškumas ir pasišlykštėjimas. Šie veiksniai gali būti sukelti fizinių ar socialinių veiksnių, tačiau dažnai būna skatinami paties asmens.
Esant kitiems, nei tiesioginiams fiziniams veiksniams, asmens patiriamo streso stiprumas priklauso nuo jo požiūrio ir reakcijos į situaciją. Čia labai kenksmingas įgytas bejėgiškumas (*learned helplessness*) - išankstinis nusistatymas, kad nuo asmens pastangų niekas nepasikeis.

## Pasekmės
Patiriant stresą, pirmiausiai keičiasi elgesys. Galimi tokie pokyčiai – miego, apetito sutrikimai, dažnesnis rūkymas, alkoholio, vaistų vartojimas, pykčio protrūkiai, irzlumas, agresyvumas, verksmingumas. Jei stresas trunka ilgai, žmogus būna pavargęs, prislėgtos nuotaikos, nervingas, neryžtingas, nepajėgia susikaupti, jį kankina nemiga arba, atvirkščiai, jis būna mieguistas. Kartais stresas gali skatinti veiklumą, kūrybiškumą, išradingumą. Tačiau ilgai trunkantis nekontroliuojamas stresas išsekina psichiką bei imuninę organizmo sistemą ir gali tapti įvairių ligų priežastimi, pvz., skrandžio opa, infarktas ar pan.
Kepenų cirozė

**Kepenų cirozė** – lėtinė kepenų liga, kuriai būdingas normalios kepenų skiltelių struktūros suardymas – susidarant mazgams regeneratams ir jungiamojo audinio pertvaroms.

Pagrindinės kepenų cirozės priežastys yra ilgalaikis piktnaudžiavimas alkoholiu, lėtinis hepatitas B ir hepatitas C. Sergant šia liga, kepenys sukietėja, jose veša jungiamasis audinys, kepenų ląstelės ima irti joms regeneruojant susidaro mazgai, suardoma normali kepenų struktūra ir kepenys negali vykdyti savo funkcijų.

## Etiologija

Kepenų cirozės priežastis galima suskirstyti į tris grupes:

* Presinusoidinės kepenų cirozės priežastys:
** Šistosomozė
** Pirminės vartų venos hipertenzija.
* Sinusoidinės (parenchiminės) kepenų cirozės priežastys:
** Toksinai ir medikamentai: ilgalaikis piktnaudžiavimas alkoholiu, medikamentai (pvz. metotreksatas, amiodaronas).
** Infekcijos – lėtinis hepatitas B, C; įgimtas sifilis, bruceliozė.
** Autoimuninės ligos – autoimuninis hepatitas.
** Metabolinės ligos – Vilsono liga sutrinka vario gaunamo su maistu šalinimas iš organizmo; hemochromatozė – geležies pertekliaus organizme sukelta liga; alfa 1 antitripsino deficitas.
** Tulžies latakų pažeidimas ir obstrukcija – pirminė biliarinė cirozė, pirminis sklerozuojantis cholangitas, cistinė fibrozė, tulžies latakų cistos, struktūros, kasos galvos navikai ir tulžies latakų navikai.
** Nealkoholinis steatohepatitas
** Kriptogeninė (nerandama priežastis)
* Posinusoidinės kepenų cirozės priežastys
** Lėtinis dešiniojo skilvelio nepakankamumas
** Budd Chiari sindromo (kepenų venų trombozė).

## Simptomai
Netenkama apetito, padidėja pilvas, jaučiamas skausmas dešiniajame šone ir bendras silpnumas. Ankstyvosiomis ligos stadijomis simptomų gali nebūti.

## Išnašos
Žymeklis

**Žymeklis** – naudotojo sąsajos elementas, rodantis vietą, kur bus rašomas klaviatūra renkamas ženklas, arba vietą, kurioje vyksta kitoks veiksmas.

## Teksto kursorius

Teksto žymeklis rodo, kur bus įvedami duomenys iš klaviatūros. Šiuo metu labiausiai paplitęs mirksinčio vertikalaus brūkšnelio pavidalo žymeklis, kurio išpildymas palyginus sudėtingas: jei žymeklis greitai juda, jis tuo metu turi nustoti mirksėti. Priešingu atveju būdamas (mirksėjimo periodo metu) nematomas žymeklis irgi pasislenka per keletą pozicijų, todėl naudotojui labai sunku sekti jo dabartinę padėtį. Todėl tokie žymekliai nemirksi greitai juos perkeliant žymeklio valdymo klavišais ar greitai renkant tekstą.

Niekada nemirksintis vertikalus brūkšnelis būtų gana sunkiai randamas ekrane, todėl anksčiau buvo naudojami geriau matomi simbolio inversijos (simbolis, ties kuriuo esti žymeklis, vaizduojamas simbolio ir fono spalvas sukeitus vietomis) ir pabraukimo žymeklio simboliai. Skirtingai nuo vertikalaus brūkšnelio, tokie žymekliai rodo į vaizduojamą simbolį, ne į tarpą tarp jų.

## Pelės žymeklis

Pelės žymeklio judėjimas atspindi kompiuterio pelės judėjimą. Priklausomai nuo pele atliekamos užduoties šio žymeklio forma keičiasi. Paprastai galimi pele atlikti veiksmai priklauso nuo pelės žymeklio vietos ekrane, todėl pelės žymeklio pavidalas automatiškai keičiasi priklausomai nuo jo buvimo vietos.

## Duomenų bazės žymeklis
Duomenų bazėse žymeklis – tam tikra valdymo struktūra, skirta užklausos grąžintų eilučių išvardijimui, aktyvios eilutės gavimui ir apdorojimui.

## Šaltiniai
Dviračių plento lenktynės

**Dviračių plento lenktynės** vyksta plentais, taip pat ir miestų gatvėmis, keliais bei takais. Lenktynės daromos pavieniu startu, grupinės ir komandinės, vienadienės ir daugiadienės, vienos krypties su posūkiais ir žiedinės.

## Varžybų eiga
Pavienio starto lenktynės pačios paprasčiausios technikos ir taktikos atžvilgiu. Jog gali būti vienos krypties – iš vieno miesto į kitą ar pan., su vienu ar keliais posūkiais, ir žiedinės, kada lenktynių kelias sudaro ratą. Lenktynių nuotolis būna įvairus, paprastai ne trumpesnis kaip 10 km, ir neilgesnis kaip 100 km, vyrams ir ne daugiau kaip 30 km, moterims.
Grupinės lenktynės labiausiai paplitusios. Jos reikalauja iš dalyvių geresnio pasiruošimo dviračio valdyme, technikoje ir taktikoje. Visi dalyviai iš starto paleidžiami kartu, važiuoja arti vienas kito ir naudojasi užuovėja. Vienam dviratininkui pavargus pirmyn išeina kitas, ir taip keičiasi iš eilės. Čia svarbiausia lenktynių baigmė ne tik pirmajai bet ir likusioms vietoms nustatyti. Lenktynių nuotolis siekia 200 km, kartais 300 km, ir net daugiau.
Žiedinės lenktynės yra tokios, kurių kelias eina ratu. Rato ilgis gali būti l įvairus: nuo 1–15 km, ir daugiau. Distancijos ilgis būna labai įvairus: trumpesnės lenktynės nuo 10–100 km, ilgesnės – net iki 200 km. Startas bendras, rečiau pavienis ar komandinis.
Komandinės lenktynės plentu rengiamos tarp komandų, sudarytų iš 4,5 ir 6žmonių. Komandos leidžiamos iš starto su tam tikrais laiko tarpais. Jei startuoja 4, tai įskaiton įeina 3; jei 5, tai – 3 ar 4; jei 6, tai – 4.
Daugiadienės lenktynės būna įvairaus ilgumo ir suskirstomos į etapus. Per viena dieną pravažiuojamas vienas etapas. Etapai būna įvairaus ilgio ir gali siekti 300 ir daugiau kilometrų. Lenktynes laimi dviratininkas laimėjęs daugiausiai etapų.

## Pagrindinės varžybos
Šveicarijoje vykstančios Proturo dviračių lenktynės „Tour de Romandie“; Italijoje „Giro delle Regioni“ daugiadienės varžybos; Italijoje – „Gran Premio d`Apertura“ dviratininkų lenktynės; „Trofeo Citta di Rosignano“ lenktynėse Italijoje; Ispanijoje vykstančios 25-osios dviračių lenktynėse „Vuelta a Murcia“; Prancūzijoje „Tour de France“ .
Dingas

**Dingas** (*Canis lupus dingo*) – šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis, sulaukėjęs šuo. Tai pačios gryniausios veislės šuo, nes nėra kitų laukinių šunų, su kuriais galėtų kryžmintis. Australijos dingai lengvai išliko gamtoje, nors maždaug prieš 4000 metų jie čia buvo atvežti aborigenų kaip naminiai šunys. Turbūt tai vieninteliai likę grynakraujai priešistorinių naminių šunų palikuonys . Poruojasi vieną kartą per metus, jauniklius užaugina bendruomeniniais medžiotojais. Maitinasi driežais, triušiais, graužikais, o kartais ir vaisiais ar augalais.
Morelosas

**Morelosas** () – valstija vidurio Meksikoje. Sostinė – Kuernavaka.

Moreloso valstijos plotas yra 4893 km², ji – antra iš mažiausių šalies administracinių vienetų. Ribojasi su Meksiko valstija šiaurėje ir vakaruose, Puebla rytuose ir Gereru pietuose.

## Didžiausi miestai
* Kuernavaka – 341,0 (tūkst. gyv., 2020 m.)
* Chiutepekas – 174,6
* Kuautla – 157,3
* Temiskas – 104,4
* Emiliano Sapata – 64,0
* Jautepek de Saragosa – 44,3
* Šošokotla – 24,0

## Šaltiniai
Maikongas

**Maikongas**, arba **savaninė lapė** (*Cerdocyon thous*) – plėšrus šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. Tai vienintelis genties atstovas – nedidelė, panaši į šunį, pilko atspalvio lapė. Genties pavadinimas kilęs iš graikų k. žodžių *kerdo* (lapė) ir *cyon* (šuo), o rūšies epitetas *thous* reiškia "šakalas". Gyvūnas savo išvaizda šiek tiek panašus į šakalą. Išilgai stuburo eina juoda juosta, kuri kartais gali užimti visą nugaros paviršių. Uodegos galiukas ir ausų viršus juodos spalvos. Kojos dažniausiai tamsios. Kūnas 60-70 cm ilgio, uodega apie 30 cm ilgio. Aukšties ties gogu apie 50 cm. Svoris 5-8 kg.

Paplitęs Pietų Amerikoje nuo Kolumbijos ir Venesuelos iki Urugvajaus ir šiaurinės Argentinos. Apsigyvena miškingose ir žole apaugusiose vietose, o liūčių sezono metu aptinkamas kalnuose.

Medžioja naktį pavieniui arba rečiau poromis. Visaėdis. Minta graužikais, paukščiais, vėžlių kiaušiniais, driežais, varlėmis, dvėsena, vaisiais.

Monogamas. Per metus dauginasi du kartus. Nėštumas trunka 52-59 dienos. Vadoje būna 2-5 jaunikliai, kurie sveria 120-160 g. Jų kailis tamsiai pilkas, ant pilvo rausva dėmė. Maždaug po 35 dienų kailis tampa toks, kaip suaugusių. Jaunikliai akis atmerkia po 14 dienų, po 30 dienų jau pradeda ėsti kietą maistą. Jauikliais rūpinasi abu tėvai. Maždaug po 90 dienų jaunikliai tampa savarankiški, o lytiškai subręsta maždaug po metų.

Nelaisvėje maikongas išgyvena iki 11 metų.
Mitragalis

:: *Apie kaimą žr. [[Mitragalys]]*.

**Mitragalis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 6,5 km į pietvakarius nuo Juodupės. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 92,9 m. Krantai pelkėti, aplinkui stūkso Užužerių miškas. Iš šiaurės į pietus ežerą prateka B-2 upelis (Beržienos intakas, Nemunėlio upės baseinas). Į vakarus įsikūręs Mitragalio kaimas.

## Šaltiniai
Didžiaausė lapė

**Didžiaausė lapė** (*Otocyon megalotis*) – šuninių (*Canidae*) šeimos žinduolis. Minta bet kokiais smulkiais gyvūnais, vaisiais, taip pat į žemę įsiraususiais vabzdžiais, kuriuos ji randa jautrios uoslės dėka. Dantų turi nuo 46 iki 50, tuo tarpu kiti šuniniai jų turi tik 42. Ausis turi iki 12 cm ilgio, taip pat ilgą iki 35 cm uodegą.
Vyžuona (ežeras)

**Vyžuona** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 7 km į pietus nuo Juodupės. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 0,88 km, plotis iki 0,44 km. Altitudė 109,7 m. Forma trikampė. Krantai žemi, pelkėti. Iš šiaurės ir pietų prieina Vyžuonos ir Gylių miškai, į rytus plyti Žydpievės pelkė. Rytuose įteka Ūdrupys (iš Ignotiškio ežero), vakaruose išteka Nemunėlio intakas Vyžuona.

Šiaurės vakarinėje ežero pakrantėje įsikūręs Vyžuonos kaimas, rytinėje – Gylių kaimas.

## Šaltiniai
Ignotiškio ežeras

**Ignotiškio ežeras** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,84 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 110 m. Visi krantai žemi, labai užpelkėję. Kranto linija vingiuota, iš pietų yra giliai įsiterpęs pelkėtas pusiasalis. Aplinkui stūkso Ignotiškių ir Gylių miškai. Iš pietų į pietvakarius ežerą prateka Vyžuonos ežero intakas Ūdrupys (Vyžuonos upės baseinas). Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Gylių kaimo vienkiemis.

## Šaltiniai
Dumblinis (Rokiškio r.)

**Dumblinis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 7,5 km į šiaurės rytus nuo Obelių. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,72 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 110,4 m. Vakarinis ir rytinis krantai aukšti, apaugę mišku. Šiaurinis ir pietinis žemi, pelkėti. Pietuose išteka 0,28 km ilgio upelis į Kriaunelio ežerą (Kriaunos baseinas). Vakariniame krante įsikūręs Ignotiškio kaimas, rytiniame – Tilvikų kaimas.

## Šaltiniai
Kriaunelis

**Kriaunelis** – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 6,5 km į šiaurės rytus nuo Obelių, 2,5 km į pietus nuo Latvijos sienos. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1,26 km, plotis iki 0,38 km. Altitudė 108,6 m. Gylis siekia 7,9 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai žemi, daugiausia pelkėti. Iš rytų ir vakarų supa Baranavos, Kalno ir Raisto miškai. Šiaurės rytiniame ežero pakraštyje yra 0,15 ha ploto sala.

Kriauneliu iš rytų į vakarus prateka Kriaunos upė (Šventosios baseinas), taip pat suteka upeliai iš Dumblinio (šiaurėje) ir Dručkų (pietuose) ežerų.

Greta ežero įsikūrę kaimai – Ignotiškis, Antakriaunis. Šiaurine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Kohtla Jervė

**Kohtla Jervė** () – pramoninis miestas šiaurės rytų Estijoje, prie Talino–Narvos geležinkelio ir kelio. Sudarytas iš kelių susijungusių gyvenviečių, tarp kurių atstumas net 30 km. Yra skalūnų muziejus, Talino politechnikos instituto Technikos fakultetas, Skalūnų mokslinio tyrimo institutas, išlikęs dvaras, XV a. bažnyčia.

## Istorija
Pirmosios gyvenvietės dabartinėje miesto teritorijoje ėmė kurtis viduramžiais. 1241 m. rašytiniuose šaltiniuose minimos *Jeruius*, *Kukarus* ir *Soenpe* gyvenvietės. 1916 m. atradus degiųjų skalūnų sankaupas, pradėta jų gavyba prie Jervės kaimelio. 1919 m. pradėta plačiais mastais kasti skalūnus tiek atviruoju, tiek šachtiniu būdu. 1924 m. Kohtlos kaimelyje pastatyta skalūnų alyvos gamykla, sujungta geležinkeliu su Jerve. Gyvenvietės susijungė ir ėmė sparčiai augti. Antrojo pasaulinio karo metais skalūnų alyva įgijo itin didelę svarbą. Sovietinės okupacijos metais dar labiau padidinti gavybos tempai.

Kohtla Jervė miesto statusą gavo 1946 m. birželio 15 d. Prie miesto pradėjo jungtis ir kitos toliau esančios gyvenvietės, kuriose buvo vykdoma skalūnų gavyba. 1949 m. prie miesto prijungta Kukrusė (*Kukruse*), 1960 m. Jehvis, Ahtmė (*Ahtme*) ir Sompa, 1964 m. Kivielis (*Kiviõli*), Oru, Piusis (*Püssi*) ir Vyvikona (*Viivikonna*). Į miestą atvyko daug darbininkų iš visos Sovietų Sąjungos. 1990 m. Jehvis, Kivielis ir Piusis atsiskyrė nuo Kohtla Jervės. Dėl skalūnų paklausos mažėjimo ir nesveikos aplinkos daug gyventojų paliko miestą, išaugo nedarbas. Miestas ir šiuo metu apgriuvęs ir nesutvarkytas. Kohtla Jervę supa terikonų (kasybos atliekų) „kalnai“.

## Gyventojai
Kohtla Jervėje gyvena apie 40 tautybių žmonių. Dauguma rusai, ukrainiečiai, baltarusiai. Estų – 21 %.

## Ekonomika

Didžiausias degiųjų skalūnų gavybos ir perdirbimo centras Europoje. Skalūnai išgaunami atviruoju ir šachtiniu būdu. Skalūnų alyvos gamykla, statybinių medžiagų kombinatas. Chemijos pramonė. Skalūnai gabenami į vietinę ir į Narvos šiluminę elektrinę. Dujotiekiai į Taliną ir Sankt Peterburgą.

## Sportas

### Futbolas
* FC Lootus
* JHK Keemik Kohtla-Järve

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Kohtla Jervė yra užmezgusi partnerystės ryšius:

*  Didysis Naugardas, Rusija
*  Kemis, Suomija
*  Kėdainiai, Lietuva
*  Kingisepas, Rusija
*  Korostyšivas, Ukraina
*  Nordštetas, Vokietija
*  Outkumpu, Suomija
*  Salihorskas, Baltarusija
*  Saranskas, Rusija
*  Slancai, Rusija
*  Stafanstorpas, Švedija
*  Viškuvas, Lenkija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Miesto oficiali svetainė
* Jervės dvaras
* Kukrusės dvaras
* www.k-jarve.ee 
* www.kohtlavv.ee
Stalo kalnas

**Stalo kalnas** (, ) – kalnas Pietų Afrikos Respublikoje, prie Keiptauno. Kalnas ir aplinkinės vietovės nuo 1998 m. įtrauktos į Stalo kalno nacionalinį parką, nuo 2004 m. įrašytas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, ir nuo 2011 m. – į Naujųjų septynių gamtos pasaulio stebuklų sąrašą.

Kalno viršūnė yra 1086 m virš jūros lygio. Šiaurinis jo šonas stačiu skardžiu kyla tarp atskirų viršūnių – *Velnio smailės* rytų pusėje ir *Liūto Galvos* šiaurės vakarų pusėje. Nuo viršūnės žaliais Stalo kalno šlaitais driekiasi laukinių gėlių kilimas.

Kalnas plokščia daugiau nei 3 km ilgio viršūne stūkso virš Keiptauno. Nuo viršūnės galima apžvelgti apačioje nusidriekusį miestą, vakaruose plytintį Atlanto vandenyną, pietuose tįsantį Gerosios Vilties kyšulį, šiaurėje – pamatyti Afrikos tolius. Į kalną, kadaise buvusį liūtų ir leopardų namais, dabar veda apie 400 pėsčiųjų takų ir kabelinis keltuvas.

Daugiau nei iš 200 km atstumo matomos kalvos kaip švyturys tarnavo jūreiviams nuo tada, kai pirmas iš europiečių jūrininkų jas pamatė portugalų tyrinėtojas Bartolomėjus Diasas.

Stalo kalno viršūnėje slūgso kvarcinio smiltainio sluoksniai, susidarę ordoviko periode lėkštame jūros dugne. Šis smiltainis yra gana atsparus erozijai. Po smiltainiu slūgso žėrutinio skalūno sluoksniai, kurė nėra labai atsparūs dūlėjimui. Po šiomis uolienomis nedarniai slūgso prekambro skalūnai su granito intruzijomis.
Madagaskaro sala

**Madagaskaro sala** – sala, nutolusi nuo rytinės Afrikos pakrantės 600 km. Ši 1600 km ilgio (šiaurės - pietų kryptimi) ir 600 000 km² ploto sala yra ketvirta pagal dydį pasaulyje po Grenlandijos, Naujosios Gvinėjos ir Borneo. Saloje yra Madagaskaro Respublika.

Unikali salos ekosistema pradėjo formuotis maždaug prieš 120 mln. metų, kai pradėjo skirtis žemynai. Pirminio Gondvanos superkontinento žemėlapyje Madagaskaras įsiterpęs tarp pietinio Indijos krašto ir šiaurinio Antarktidos pajūrio.

Milžiniškų roplių eroje dinozaurai dar galėjo ateiti iš Afrikos sausa žeme, dar milijonus metų po skilimo pradžios augalai bei gyvūnai galėjo per lūžį patekti į Madagaskarą. Tačiau maždaug prieš 40 mln. metų plyšys pasidarė per didelis, ir šis evoliucijos eismas baigėsi, o apytikriai 500 m. pr. m. e. pasirodė pirmieji žmonės, jie atplaukė valtimis ne iš kaimyninės Rytų Afrikos, o iš Indonezijos.

Dėl savo rausvo dirvožemio Madagaskaro sala vadinama *Didžiąja raudonąja sala* ir turi savitą augaliją bei gyvūniją; tačiau dabar tas dirvožemis dėl žmonių sukeltos erozijos sparčiai išplaunama į jūrą.

Madagaskaro sala su mažomis *Komorų*, *Amirantų*, *Seišelių* ir *Maskarenų* salomis sudaro Etiopinės zoogeografinės srities Madagaskaro posritį. Madagaskaro posrityje gyveno XVII a. pradžioje žmogaus išnaikintas paukštis *[[epiornis]]*. Skirtingai nuo Afrikos žemyno, čia nėra straublinių, neporakanopių ir porakanopių žinduolių, plėšriųjų žinduolių, beždžionių, nuodingųjų gyvačių, nėra tikrųjų gėlavandenių žuvų. Madagaskaro salos savitumą lėmė ilga (nuo neogeno periodo) salos izoliacija nuo Afrikos žemyno.
Tetraedras

**Tetraedras** – briaunainis, sudarytas iš keturių trikampių, iš kurių kiekvieni trys trikampiai turi vieną bendrą viršūnę. Taisyklingas tetraedras yra sudarytas iš keturių lygiakraščių trikampių ir yra vienas iš Platono kūnų.

Taisyklingasis tetraedras susideda iš:
* keturių lygių trikampių, kurie sudaro sienas;
* šešių lygių briaunų;
* keturių viršūnių, kuriose jungiasi kiekviena iš trijų sienų.

## Plotas ir tūris

Taisyklingojo tetraedro plotas *S* apskaičiuojamas:

: S=\sqrt{3}a^2

Taisyklingojo tetraedro tūris *V* apskaičiuojamas:

: V=\begin{matrix}{1\over12}\end{matrix}\sqrt{2}a^3

Tetraedro aukštinė lygi h={\sqrt{6}\over3}a \,.

Kampas tarp tetraedro briaunos ir sienos lygus \sqrt{2} arktangentui (apytiksliai 55°). Tetraedro kampas tarp dviejų sienų lygus (1/3) arkkosinusui arba 2\sqrt{2} arktangentui (apytiksliai 71°).

Kaip ir piramidės, tetraedro tūrį galima apskaičiuoti formule V = \frac{1}{3} Ah, kur *A* yra pagrindo plotas, o *h* – aukštinė, išvesta iš pagrindo į viršūnę.

Tetraedro *ABCT* tūrį galima apskaičiuoti formule:

V = \frac {AT \cdot BT \cdot CT}{6} \cdot \sqrt {1 + 2 \cdot \cos a \cdot \cos b \cdot \cos c - \cos^2 a - \cos^2 b - \cos^2 c}

kur *AB*, *BC*, *AC*, *a*, *b* ir *c* yra tetraedro briaunos, *A*, *B* ir *C* – kampai, o *T* – viršūnė.

## Geometrinės sąsajos

Skirtingai nei daugumoje kitų Platoniškųjų kūnų, visi tetraedro taškai yra vienodai nutolę vienas nuo kito. Jie yra išsidėstę vieninteliu įmanomu būdu.

Tetraedras yra taisyklingoji trikampė piramidė.

Taisyklingasis tetraedras gali būti įterptas į kubą dviem būdais: kiekvienas taškas gali būti kubo taškas ir kiekviena briauna gali būti kurios nors kubo sienos įstrižainė. Įterpus tetraedrą į kubą, jo (tetraedro) plotas sudarys 1/3 kubo ploto.

## Panaudojimas

Įmonė Tetra Pak naudoja tetraedro formos pakelius. Taip pat galime rasti tetraedro formos aitvarų ir lošimo kauliukų.

## Įdomu

Jeigu kiekviena tetraedro viršūnė būtų pakeista rezistoriumi, varža tarp dviejų bet kurių tetraedro viršunių būtų lygi 1/2 Omo.

Tetraedras – labai svarbi figūra chemijoje, nes keletas atomų, pvz., anglis arba metanas, jungiasi į tetraedro formas.

Tetraedras yra ugnies simbolis.

## Taip pat skaitykite

* Tetra Pak
* Tetraedro skaičius
* Tetraedro formos aitvaras
* Geometrija
* Matematika

## Šaltiniai