Traukinys

**Traukinys** – bėginių transporto priemonių virtinė, kuri juda bėgiais ir veža krovinius ar keleivius iš vienos vietos kitą. Tipišką traukinį sudaro lokomotyvas ir vagonai, traukinio priekyje statomas lokomotyvas (šilumvežis, elektrovežis, garvežys ir pan.). Kelias paprastai susideda iš tradicinių dviejų bėgių, bet gali taip pat būti vienbėgis geležinkelis ar magnetinis pakėlimas. Traukinį traukia atskiras garvežys arba atskiri varikliai. Dauguma traukinių yra varomi dyzeliniais varikliais ar elektra, tiekiama geležinkelio elektros sistema. Be vagonų, traukinyje gali būti ir kitokie riedmenys – geležinkelio kranai, sniego valytuvai. Traukiniai yra formuojami stambiose geležinkelio stotyse.

Lietuvoje traukiniu laikomas suformuotas ir sukabintas vagonų sąstatas su vienu ar keliais veikiančiais lokomotyvais, lokomotyvas be vagonų, automotrisė ar sunkioji drezina, turinti atitinkamus signalus ir numerį.

## Istorija

Traukinys sukurtas XIX a. pradžioje, kai jau buvo įvaldytas garo variklis. Ilgą laiką lokomotyvas buvo garvežys, nors kiti šaltiniai (tokie kaip arklys, virvė, laidas, trauka, pneumatika ar dujų turbina) taip pat buvo galimi. XX a. sukurti dyzeliniai traukiniai, vėliau – turbovežiai ir elektriniai traukiniai.

Pirmasis traukinys į Lietuvą atvyko 1860 m. rugsėjo 16 d. (pagal senąjį kalendorių – rugsėjo 4 d.), kur buvo iškilmingai sutiktas Vilniaus stotyje. Pirmasis elektrinis traukinys Lietuvoje pajudėjo 1975 m. gruodžio 29 d. (Vilnius–Kaunas).

Greičiausias pasaulyje traukinys 2015 m. Japonijoje pasiekė 603 km/h greitį.

## Traukinių tipai

Yra įvairių traukinių tipų, suprojektuotų tam tikrais tikslais. Traukinys gali susidėti iš vieno ar daugiau garvežių ir vagonų kombinacijos, ar savaeigio lokomotyvo. Traukiniai taip pat gali būti tempiami arklių, sutvirtintų virvėmis. Ypatinga traukinių rūšis, važiuojanti ant atitinkamų ypatingų bėgių, yra kūrenami traukiniai, vienbėgiai traukiniai, greitieji traukiniai ir kiti. Keleivinis traukinys gali susidėti iš vieno ar kelių garvežių, ir vieno ar daugiau vagonų. Daugelyje pasaulio šalių, ypatingai Japonijoje ir Europoje, greitieji traukiniai yra naudojami ekstensyviai keleivinei kelionei.

Traukiniai gali taip pat būti sumaišyti, apimant ir keleivinę ir krovininę dalis. Tokie sumaišyti traukiniai būna ten, kur paslaugos yra nedažnos ir maža kaina. Tačiau, besiskiriantys keleivių ir krovinių poreikiai paprastai reiškia, kad reikia vengti kartu vežti krovinius ir keleivius.

## Traukinio valdymo ypatumai

Dėl didelės masės traukiniai įsibėgėja ir stoja sąlyginai labai lėtai. Automobilių vairuotojai gali pamatyti priekyje degantį raudoną šviesoforo signalą ir ties juo sustabdyti transporto priemonę. Mašinistas to padaryti negalėtų: kuomet matyti signalas, stabdyti tiesiog per vėlu. Todėl traukinių eismas reguliuojamas šviesoforų ar semaforų (kilnojamų svirčių) poromis: pirmasis, iš anksto įrengtas šviesoforas perspėja, kokio signalo mašinistas gali priekyje tikėtis (pavyzdyje pateikti Vokietijos geležinkelių signalai). Dėl ilgo stabdymo kelio ir įsibėgėjimo traukiniui tikslinga turėti daug mažiau tarpinių sustojimo vietų.

Traukiniui prieš netikėtą kliūtį dažnai nepavyksta laiku sustoti – dėl to pasitaiko įvairių avarijų. Tačiau traukinių eismas daug griežčiau kontroliuojamas bei naudojamos automatinės saugumo sistemos. Todėl, palyginus su automobilių keliais, santykinis aukų skaičius geležinkeliuose labai nedidelis, todėl šis transportas laikomas itin saugiu.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* 
* 
*