open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bičių nuodai

**Bičių nuodai** (), *apitoksinas* () – aitrus bespalvis skystis, kurį gamina bičių nuodų liaukos. Nuodų veiklioji medžiaga yra sudėtingas baltymų mišinys, sukeliantis vietinį uždegimą ir veikiantis kaip antikoaguliantas (stabdo kraujo krešėjimą).

Bičių nuodai gaminami bičių darbininkių pilvelyje, juos sudaro rūgštinių ir bazinių sekretų mišinys. Apitoksinas yra rūgštinis (pH 4,5-5,5). Gelianti bitė geluonimi įšvirkščia 0,1 mg nuodų. Apitoksinas dalinai panašus į medūzų *Chrysaora* nuodus. Manoma, kad apie 1% žmonių yra alergiški bičių nuodams.

Bičių nuodai kartais naudojami reumatizmui ir sąnarių ligoms gydyti, nes turi antikoaguliacinių ir priešuždegiminių savybių. Nuodus naudoja kaip žmonių, alergiškų vabzdžių įgėlimams, jautrumo mažinimo (desensitizavimo) priemonę. Iš bičių nuodų gaminamas ir bičių nuodų tepalas, nors jis veikia silpniau nei gyvų bičių gylimas. Bičių nuodai naudojami ir kai kurių grožio kosmetikos produktų sudėtyje. Manoma, kad tokie preparatai paskatina kraujotaką, todėl atitinkamu preparatu paveiktoje srityje sustiprėja kolageno gamyba ir nyksta odos raukšlės ir raukšlelės. 

## Bičių nuodų komponentai
* Melitinas – sudaro 52% nuodų peptidų. Melitinas yra stiprus priešuždegiminis agentas, skatina kortizolio gamybą organizme.
* Apaminas – skatina kortizolio gamybą antinksčiuose. Silpnas neurotoksinas.
* Adolapinas – sudaro 2–5% bičių nuodų peptidų. Veikia kaip priešuždegiminis ir nuskausminamasis agentas, nes blokuoja ciklooksigenazės veikimą.
* Fosfolipazė A2 – sudaro iki 10–12% bičių nuodų peptidų. Vienas labiausiai ardančių bičių nuodų komponentų. Fermentas, ardantis ląstelių membranų fosfolipidus. Taip pat mažina kraujospūdį ir slopina kraujo krešėjimą. Fosfolipazė A2 aktyvuoja arachidono rūgštį, kuri ciklooksigenazės cikle perdirbama į prostaglandinus. Prostaglandinai reguliuoja organizmo uždegiminių procesų eigą. Vapsvų nuodai turi fosfolipazės A1.
* Hialuronidazė – sudaro 1–3% bičių nuodų peptidų. Išplečia kapiliarus ir skatina uždegimo plitimą.
* Histaminas – sudaro 0,5–2,0% bičių nuodų peptidų. Dalyvauja formuojant alerginį atsaką.
* Dopaminas ir noradrenalinas – spartina pulsą.
* Proteazių inhibitoriai – sudaro 2% bičių nuodų peptidų, veikia kaip priešuždegiminiai agentai ir stabdo kraujavimą.
* *Tertiapin* – peptidas, blokuojantis dviejų tipų kalio kanalų veiklą. Sukelia skausmą ir formuoja uždegimo požymius apie įgėlimo vietą.

## Nuorodos

* Bičių nuodai – nuostabi gamtos dovana iš bičių avilio // „Šiaulių naujienos“
Erikas Petrikas

**Erikas Petrikas** (g. 1962 m. rugsėjo 8 d. Joniškyje) – lietuvių diplomatas, buvęs Lietuvos ambasadorius Armėnijoje.

## Biografija
1985 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą.

1992 - 1994 m. buvo atašė Lietuvos ambasadoje Danijoje, 1994 - 1998 m. - ambasadoje Didžiojoje Britanijoje. 1998 - 2001 m. - Lietuvos URM Administracinio departamento direktorius. 

2001 - 2003 m. buvo Lietuvos atstovybės prie tarptautinių organizacijų Ženevoje vadovo pavaduotojas, 2003 - 2005 m. - Lietuvos Generalinis konsulas Šveicarijoje.

2005 - 2010 m. buvo įgaliotasis ministras-Lietuvos atstovybės prie ES vadovo pavaduotojas. 2010 – 2013 m. vadovavo URM Personalo departamentui.

Nuo 2013 m. gegužės 15 d. iki 2018 m. gegužės 14 d. – Lietuvos ambasadorius Armėnijoje. Jam suteiktas Nepaprastojo pasiuntinio ir įgaliotojo ministro diplomatinis rangas.

Nuo 2018 m. spalio mėn. - URM Administracinio departamento direktorius.

E.Petrikas 2003 m. apdovanotas Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi.

## Šaltiniai

|-

|-
Vabzdžių migracija

**Vabzdžių migracija** – sezoninis vabzdžių judėjimas iš vienos vietos į kitą. Dažniausiai tai įprasta skirtingasparniams žirgeliams, vabalams, drugeliams ir kandžiams. Migracijos atstumas priklauso nuo rūšies ir gali siekti nuo kelių centimetrų iki kelių tūkstančių kilometrų. Didžiausiais atstumais migruoja sparnuotieji vabzdžiai.

Vabzdžių migracijai būdinga tai, jog šis judėjimas vyksta grupėmis. Taip pat pasitaiko atvejų, kuomet vabzdžiai negrįžta iš pirminės vietos, o kita karta traukia į priešingą pusę. Tai visiškai priešinga paukščių migracijai.
TWiiNS

**TWiiNS** – Slovakijos pop duetas, kurį sudaro seserys dvynės Daniela Jančichová ir Veronika Krúpova.

Dvynės dalyvavo 2008 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse kaip Tereza Kerndlová pritariančiosios dainininkės ir šokėjos. 2011 metais seserys vėl dalyvavo 2011 m. Eurovizijoje su daina „I’m Still Alive“. Duetas dalyvavo antrajame konkurso pusfinalyje, kuris vyko gegužės 12 dieną ir žiūrovų balsavimo rezultatais TWiiNS nepasiekė konkurso finalo.

## Diskografija
* *Máme Čas* (2001 m.)
* *Láska Chce Viac* (2005 m.)
* *Compromise* (2009 m.)
Eva Sršen

**Eva Sršen** (g. 1951 m. Liublianoje) – Slovėnijos dainininkė, Jugoslavijos atstovė 1970 m. Eurovizijos dainų konkurse.

Tapo žinoma po pergalės Jugoslavijos nacionalinėje atrankoje į 1970 m. Eurovizijos dainų konkursą. Tais pačiais metais Eurovizijoje ji atliko dainą „Pridi, dala ti bom cvet“, kuri užėmė 11 vietą. 1974 metais ji dar kartą dalyvavo Jugoslavijos atrankoje su daina „Lepa ljubezen“ ir tarp dvylikos dalyvių užėmė devintą vietą.

## Nuorodos

* Eva Sršen — „Pridi dala ti bom cvet“ (video)

|-
Varkalių akmenys

**Varkalių II ir III akmenys** – Kaišiadorių rajono savivaldybės saugomi geologiniai gamtos paveldo objektai Varkalių kaime. Paskelbti saugomais 1992 m. 

## Aprašymas

* **Varkalių II akmuo**: aukštis – 195 cm, ilgis – 210 cm, plotis – 150 cm .
* **Varkalių III akmuo**: aukštis – 165 cm, ilgis – 282 cm, plotis – 264 cm.

II ir III akmenys surasti melioruojant aplinkinius laukus ir atvilkti melioratorių, stūkso lauko keliukų, pavadintų Kalno ir Jaurų gatvėmis, kryžkelėje, netoli aukštos įtampos elektros stulpo ties stačia įkalne. Jie yra retos geologinės prigimties ir sandaros. II akmuo yra įdomus savo forma ir paviršiuje matomais raštais. III–jam akmeniui būdinga taisyklinga kūgiška forma.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Apie Varkalių akmenis Kaišiadorių enciklopedijoje
Tomas N'evergreen

**Tomas N’evergreen** (tikrasis vardas *Tomas Christiansen*; g. 1969 m. lapkričio 12 d.) – pop dainininkas iš Danijos. Jis šiuo metu gyvena Maskvoje, Rusijoje, ten jis susituokė su Rusijos dainininke Polina Griffis. 2009 metais jis dalyvavo Rusijos nacionalinėje atrankoje į 2009 m. Eurovizijos dainų konkursą. 2010 m. vasario 6 d. jis Christina Chanée laimėjo Danijos atranką *Dansk Melodi Grand Prix*, įgydami teisę atstovauti Danijai 2010 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „In a Moment Like This“. Finale atstovai užėmė ketvirtą vietą, surinkę 149 taškus.

## Diskografija
### Albumai
* 2003 – *Since You've Been Gone*
* 2010 – *In a Moment Like This* (su Christina Chanée)

### Singlai
* 2003 – Every Time (I See Your Smile)
* 2003 – Since You’ve Been Gone
* 2010 – In a Moment Like This (su Christina Chanée)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
* Chanée ir N'evergreen — „In a Moment Like This“ (video)

|-
Nemaitonių akmuo

**Nemaitonių akmuo** – Kaišiadorių rajono savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Nemaitonių kaime. Stūkso gyvenvietės prieigose (šiaurės pusėje), kelyje . Paskelbtas saugomu 1992 m.

## Aprašymas

Riedulys išsiskiria plokščia, elipsiška forma, su dubeniu. Pastatytas informacinis stendas.

Išmatavimai :
* Aukštis: 1,1 m
* Ilgis: 3,1 m
* Plotis: 1,8 m

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Apie Nemaitonių akmenį Kaišiadorių enciklopedijoje
* Nemaitonių akmuo (''panoramio.com'')
Šostka

**Šostka** () – miestas Sumų srityje, šiaurės rytų Ukrainoje. Svarbus pramonės centras, chemijos ir pieno produktų srityje. 2012 m. duomenimis, mieste gyveno 79 152 gyventojai.

## Istorija
Žmonės Šostkos teritorijoje gyvena nuo paleolito. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1739 m. Tais pačiais metais, senato įsakymu buvo pastatyta parako gamykla. Nuo to laiko Šostka buvo pagrindinė parako tiekėja Rusijos imperijoje. 1920 m. suteiktas miesto statusas.

## Miestų partnerystė
*  Železnogorskas, Rusija
*  Oriachovas, Bulgarija
*  Žodzina, Baltarusija

## Gyventojai
Skripofilija

**Skripofilija** () – senų ir jau nesančių apyvartoje vertybinių popierių (pagr. akcijos, obligacijos) kolekcionavimas.

## Istorija

Vertybinių popierių kolekcionavimas kaip hobis atsirado (pripažintas) apie 1970 metus.

Manoma, kad šiuo metu yra apie 200 tūkst. kolekcionierių. Vertybinių popierių kolekcionieriai dažniausiai įsigyja salonuose, aukcionuose.

## Nuorodos
* Italų skriptofilijos tinklapis
Arbūzo sėklų aliejus

**Arbūzo sėklų [[aliejus]]** gaminamas išspaudžiant arbūzo sėklas. Šis aliejus ypač populiarus Vakarų Afrikoje. Įprastai arbūzo sėklos išlukštenamos ir džiovinamos saulėje. Po to jos spaudžiamos ir gaunamas aliejus.

Šis aliejus savyje turi labai daug nesočiųjų riebalų rūgščių. Arbūzų sėklų aliejus naudojamas kaip asmeninės higienos priemonė.

## Šaltiniai
Beižionių akmuo

**Beižionių akmuo** – Elektrėnų savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Beižionių kaime. Guli gyvenvietės prieigose, iš rytų pusės, kelyje link Damazavos.

Elektrėnų savivaldybės tarybos 2008 m. rugsėjo 24 d. sprendimu Nr. TS-184 objektas paskelbtas saugomu, turint tikslą išsaugoti įspūdingų matmenų keturkampės formos riedulį.

## Aprašymas

Riedulys išsiskiria keturkampe forma, pažymėtas informacine lenta. Stūkso poroje su kitu panašiu akmeniu.

Išmatavimai :
* Aukštis: 1,5 m
* Ilgis: 2,8 m
* Plotis: 2,4 m

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Beižionių akmuo (''panoramio.com'')
Monomiestas

**Monomiestas** (, iš , iš  'vienas' +  'miestas') – miestas, kurio ekonomika pagrįsta vienintele įmone. Tokia įmonė vadinama miestą formuojanti įmonė. Sąvoka dažna Rusijoje, kur TSRS planinės ekonomikos laikais buvo įkurta šimtai tokių monomiestų, dažnai vietovėse, kur buvo iki tol nenaudotų pramonės žaliavų išteklių. Dažnai tai buvo gyventi nepatogios vietovės. Daugelyje Rusijos monomiestų kyla problemų dėl jų nelankstumo ir nekonkurencingumo.

## Istorija
Tarybų Sąjungoje miestai neretai buvo kuriami apie pramonės įmones, kurios buvo statomos specialiai pagal ekonominius, politinius, karinius ir pan. kriterijus parinktose vietovėse. Tai vedė prie regionų specializacijos. Tokiuose miestuose miestus formuojančios įmonės ne tik suteikdavo darbo vietas gyventojams, bet ir užtikrino socialines paslaugas – aprūpindavo butais, vaikų darželiais, mokyklomis ir pan.

Suirus TSRS daug monomiestus formavusių įmonių buvo privatizuotos, dalis jų subankrutavo dėl blogos vadybos ar nekonkurencingumo. Tokiais atvejais Rusijos valdžia bandė atsakomybę už socialines paslaugas perkelti vietinei savivaldai, bet šiai trūko lėšų socialinei sistemai pertvarkyti.

## Monomiestai dabar
Pagal 1999–2000 m. Rusijos valdžios atliktą tyrimą Rusijoje tada buvo 467 stambūs ir 332 maži miestai, kurie buvo monomiestai. Juose gyveno apie 25 milijonus gyventojų (šeštadalis Rusijos gyventojų). 900 monomiestų įmonių (daugelis jų yra sunkiosios pramonės įmonės – kuro, metalurgijos, mašinų gamybos ir pan.) gamino daugiau kaip 30% pramonės produkcijos.

### Problemos
Dėl monomiestų prigimties daugelio jų ekonomika yra siaurai specializuota ir nelanksti, o darbo jėga – nemobili. Daugelis šių įmonių yra nekonkurencingos, gamina ne tą produkciją, dažnai ne tose vietose. Monomiestų gyventojai nenori kraustytis gyventi ir dirbti kitur, nes taip prarastų monomieste turimas socialines garantijas. Monomiestai labai nukentėjo nuo 2008–2009 m. pasaulio ekonominės krizės, tuo metu juose labai išaugo nedarbas.

Pvz., 2009 m. apie 300 Pikaliovo miesto (Leningrado sritis, Rusija) gyventojų blokavo magistralę protestuodami prieš finansinius sunkumus dėl nemokamų atlyginimų. Premjeras Vladimiras Putinas atvyko į miestą ir įsakė vienos iš pagrindinių miesto kompanijų *BasEl Cement Pikalyovo* savininkui Olegui Deripaskai sumokėti darbuotojams daugiau kaip 41 milijoną rublių sulaikytų algų. Suma buvo sumokėta, ir situacija mieste normalizavosi. Tačiau miesto pramonės gyvybingumo klausimas išliko.

## Pavyzdžiai
Didžiausias Rusijos monomiestas yra Toljatis, turintis 700 000 gyventojų. Miesto branduolys yra didelė AvtoVAZ gamykla, kurioje 2008 m. antroje pusėje dirbo apie 106 tūkst. žmonių. AvtoVAZ yra didžiausias Rusijos automobilių gamintojas, sukuriantis apie 1% Rusijos BNP.

Dalnegorskas (Primorės kraštas, Rusijos Tolimieji Rytai) yra monomiestas, turintis 40 tūkst. gyventojų. Miesto ekonomikos pagrindas yra dvi kalnakasybos ir metalurgijos kompanijos – kalnakasybos chemijos kompanija „Bor“ ir kompanija „Dalpolimetal“. Abi šios kompanijos gamina cinko ir švino koncentratus, boro rūgštį ir kitus boro junginius.

## Nuorodos
Kukurūzų aliejus

**Kukurūzų aliejus** () – malonaus kvapo ir skonio aliejus, išgaunamas iš kukurūzų gemalų. Spalva nuo šviesiai geltonos iki rausvai rudos.

## Panaudojimas
* Daugiausia naudojamas kepimui, nes rafinuotas jis turi aukštą smilkimo temperatūrą.
Taip pat naudojamas:
* kaip maisto produktų žaliava – kai kurių margarinų, tešlų ir duonos produktų, vaikų maisto produktų.
* biodyzelinui gaminti
* Iš jo taip pat gaminami muilas, gydomieji tepalai, dažai, rūdžių rišikliai, rašalai, nitroglicerinas.

## Gamyba
Kukurūzų aliejų gamina spaudžiant ar ekstrahuojant iš kukurūzų gemalų, kurie sudaro apie 10% kukurūzų grūdų masės. Gemale aliejai sudaro 32-37% masės, baltymai apie 18%, krakmolas apie 8%, cukrūs apie 10%. Kukurūzų gemalas turi apie 80% visų grūdo riebalų, apie 20% baltymų ir apie 74% mineralinių medžiagų.

Kukurūzų gemalai yra kukurūzų grūdų perdirbimo į kruopas, krakmolą, sirupą, koncentratus šalutinis produktas. Gaminant šiuos produktus gemalai yra nepageidautini, nes juose esantis aliejus hidrolizuojasi ir oksiduojasi, dėl ko prastėja iš kukurūzų gaminami miltai, krakmolas, sirupas, gliukozė, kukurūzų pašarai.

Pramonėje kukurūzų gemalus nuo grūdų atskiria dviem būdais:
* Sausasis – naudojamas miltų, kruopų ir koncentratų gamyboje. Sausuoju būdu gauti gemalai turi daug krakmolo, apsunkina tolesnį gemalų perdirbimą. Jei gemalai turi daug krakmolo ir mažai aliejaus, tuomet iš jų dažnai aliejaus spausti mechaniškai nepavyksta.
* Šlapiasis – naudojamas krakmolo, sirupų gamyboje. Iš šlapiuoju būdu gaminamų gemalų gautas aliejus būna prastesnės kokybės.

Aliejaus gavybą (spaudimo ir ekstrakcijos būdu) iš šlapiuoju būdu gautų gemalų sudaro šie etapai:
* gemalų valymas pašalinant šiukšles,
* gemalų smulkinimas,
* smulkinio kepinimas,
* spaudimas sraigtiniais presais,
* išspausto aliejaus pirminis valymas,
* preso išspaudų paruošimas ekstrakcijai,
* aliejaus ekstrakcija.

### Rūšys
Kukurūzų aliejus būna:
* nerafinuotas
* rafinuotas nedezodoruotas
* rafinuotas dezodoruotas
** D markė – vaikų ir dietinių produktų gamybai,
** P markė – komerciniam pardavimui ir viešojo maitinimo įmonėms.

## Savybės
* Tankis 10 °C temperatūroje 924 g/l.
* Stingimo temperatūra – nuo –10 iki −15 °C.
* Kinematinė klampa 20 °C temperatūroje – 60,6·10−6 m²/s.
* Lūžio rodiklis 20 °C temperatūroje – 1,471 – 1,473.
* Jodo skaičius – 117–123.

## Sudėtis
Riebalų rūgščių kiekis:
* sočiųjų: 10-14 %
* nesočiųjų: 85-86 %
Nanumangos urvai

**Nanumangos urvai** – povandeniniai urvai prie šiaurinio Nanumangos kranto Tuvalu, Vakarų Polinezijoje. Juos 1986 m. atrado du narai. Urvai išsidėstę tarp 37 ir 46 m žemiau jūros lygio, palei koralų sieną. Juodos dėmės ant lubų ir sienų rodo, kad senieji urvo gyventojai naudojo ugnį.

Nanumangos urvai buvo atrasti dėl susidomėjimo vietine legenda. Pasak jos, egzistuoja „didelis namas po jūra“.

Paskutinį kartą žmonės urve gyveno prieš 8000 metų, o tai kertasi su hipoteze, kad Polinezija apgyvendinta prieš 6000 m. Ramiojo vandenyno archeologai mano, kad svarbūs klimato duomenys dingę, nes jūros lygis augo prieš 18-4 tūkst. metų ir dauguma žmonių migracijos įrodymų nuskendo.

## Išnašos
Graikinių riešutų aliejus

**Graikinių riešutų [[aliejus]]** spaudžiamas iš graikinio riešutmedžio vaisių. 100 gramų šio aliejaus turi 63,3 g polinesočiųjų, 22,8 g mononesočiųjų ir 9,1 g prisotintų riebalų. Graikinių riešutų aliejus neturi cholesterolio.

Šis aliejus maisto gamyboje naudojamas retai, dažniausiai dėl aukštos savo kainos. Aliejaus kaitinimas sunaikina daugelį jo gerųjų savybių, dėl to geriausios būklės aliejus būna šaltuose patiekaluose (salotose ir pan.).

Graikinių riešutų aliejus buvo vienas populiariausių aliejų renesanso laikotarpiu. Greitas aliejaus džiuvimo laikas ir silpnas geltonos spalvos atspalvis puikiai tiko aliejinių dažų skiedimui ir teptukų skalavimui.

## Šaltiniai
Nicole Seibert

**Nicole** (tikrasis vardas *Nicole Seibert*; g. 1964 m. spalio 25 d. Sarbriukene) – vokiečių dainininkė. Ji atstovavo Vakarų Vokietijai 1982 m. Eurovizijos dainų konkurse, kur ji laimėjo su daina „Ein bißchen Frieden“. Muziką dainai sukūrė Ralph Siegel, o žodžius parašė Bernd Meinunger.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Dainos ''Ein bißchen Frieden'' žodžiai su vertimu į anglų k.
Saulėgrąžų aliejus

**Saulėgrąžų aliejus** – augalinis aliejus, gaunamas iš saulėgrąžų sėklų. Plačiai naudojamas maisto gamyboje (kepimui, salotų, konservų užpilams). Pramoninė šio aliejaus gamyba 1835 m. pradėta Rusijos imperijoje, dabar pagrindiniai saulėgrąžų aliejaus gamintojai pasaulyje yra Rusija ir Ukraina. Tai populiariausias Lietuvoje naudojamas aliejus.

Aliejaus tankis esant 10 °C temperatūrai yra 920–927 kg/m³, užšąla esant -16–19 °C. 48–74 % aliejaus sudaro lininė rūgštis (ω−6 riebalinė rūgštis), 14–40 % aliejinė rūgštis (ω−9 riebalinė rūgštis), 4–9 % palmitinė rūgštis, 1–7 % stearinė rūgštis. 100 g saulėgrąžų aliejaus energetinė vertė – 3,699 kJ (884 kcal).

Saulėgrąžų aliejus pasižymi palyginti nedideliu sočiųjų riebalų kiekiu ir ženklia vitamino E dalimi. Šis aliejus neturi savito prieskonio ar aromato, todėl nepakeičia maisto skonio savybių. Rafinuotas saulėgrąžų aliejus tinkamas aukštoje temperatūroje ruošiamiems patiekalams, o nerafinuotas – šaltiems ar labai nekaitinamiems patiekalams, turi ryškesnį prieskonį ir spalvą.
Asau

**Asau** – kaimas Vaitupu atole, Tuvalu šalyje. Kartu su kaimyninių kaimų aglomeracija – tai antras didžiausias kaimas šioje šalyje (2017 m. – 817 gyv.).

## Šaltiniai
Kaniška

**Kaniška** (baktr. *Κανηϸκι*) – I–II a. m. e. gyvenęs Kušanų imperijos valdovas, kurio valdos apėmė plačias teritorijas Vidurio ir Pietų Azijoje.

Kaniška priklausė Kušanų klanui, kilusiam iš Juedži tautų. Jis vartojo baktrų kalbą, priklausančią iranėnų kalboms, tačiau jo gimtoji kalba nežinoma (galbūt gimininga tocharų kalbai). Į valdžią Kaniška atėjo mirus jo tėvui, valdovui Vimai Kadfisui. Tikslus jo valdymo laikotarpis nėra žinomas, skirtinguose šaltiniuose datos skiriasi.

Kaniška vykdė plataus masto užkariavimus, jo valdoma Kušanų imperija driekėsi nuo Sogdianos iki Pataliputros, nuo Turfano iki Udžaino. Jo valstybės sostinė buvo Purušpura (dab. Pešavaras), kiti svarbūs centrai buvo Bagramas ir Mathura. Kinų šaltiniai mini, kad 90 m. kinai, vadovaujami Ban Čao, kovojo su Kušanais ties Hetianu.

Dėl to, kad Kušanai valdė šilko kelią, Kaniškos valstybė ekonomiškai klestėjo. Jo valdymo laikotarpiu gamintos monetos su valdovo atvaizdu vienoje pusėje ir kokia nors dievybe (graikų, indų, persų, budistine) kitoje pusėje. Užrašai buvo baktrų kalba (graikų raštu).

Nors Kaniška buvo palankus visoms religijoms, jis laikomas svarbiu budizmo skleidėju. Kašmyre jis surengė 4-ąjį budistų susirinkimą, rėmė graiko-budistinio meno sklaidą (vad. Gandharos-Mathuros stilius). Jam valdant Purušpuroje pastatyta Kaniškos stūpa. Kinų piligrimų šaltiniuose ji aprašyta kaip aukščiausia visoje Indijoje, siekianti iki 200 m aukščio. Taip pat rastas relikvijorius, kuriame, pasak tradicijos, yra Budos palaikai. Kaniškos valdymo laikais baktrų kalba parašytas Rabatako įrašas – labai svarbus šaltinis apie Kušanų geneologiją ir valstybės ribas.

Budistinėje tradicijoje laikoma, kad Kaniška buvęs nuožmiu ir negailestingu valdovu, bet atsivertęs į budizmą tapęs atsidavusiu dharmos sekėju. Kartu su Ašoka, Meandru I ir Harša, Kaniška laikomas vienu iš didžiųjų budistų karalių. Pasakojama legenda, kad pats Buda išpranašavęs Kaniškos atėjimą. Dėl Kušanų įsiveržimo į Rytų Turkestaną, prasidėjo budizmo plitimas į Kiniją ir Vidurinę Aziją.

Kaniškos mirties vieta ir aplinkybės nežinomos. Po juo Kušanų valdovu tapo Huviška. Jo giminystė su Kaniška nežinoma. Taip pat keletas vėlesnių Kušanų valdovų buvo tokiu pat vardu (Kaniška II, Kaniška III).
Bagramas

**Bagramas** () – miestas rytų Afganistane, Parvano provincijoje, 60 km į šiaurę nuo Kabulo, ties Gorbando ir Pandžširo slėnių sandūra. Miestas yra strategiškai svarbus NATO misijos centras – čia yra pagrindinis šalies karinis aerodromas (Bagramo oro bazė) bei Bagramo izoliatorius, pagarsėjęs kalinių kankinimais.

## Istorija

Vietovė gyvenama nuo senovės, iškilo prie svarbaus prekybinio kelio (vėliau čia ėjo šilko kelias). VI a. pr. m. e. Kyras Didysis sugriovė miestą (tada buvo žinomas kaip ***Kapisa***), kovodamas su šakais. Vėliau jį atstatė Darijus I. Apie 320 m. pr. m. e. Aleksandras Makedonietis čia įkūrė ***Kaukazo Aleksandrijos*** miestą (graikai manė, kad Kaukazas driekiasi nuo Juodosios jūros per visą Azijos šiaurę ir su juo tapatino Hindukušą). Mieste buvo garbinamas Dzeusas, vėliau pradėjo plisti budizmas. Kaukazo Aleksandrija buvo vienas pagrindinių Indo-graikų karalystės miestų. I a. miestą užkariavo Kušanai ir pavertė savo sostine. Rasta daug to laikotarpio skulptūrų, keramikos dirbinių. Po Kušanų valstybės žlugimo miesto reikšmė sumenko.

1976 m. Bagrame TSRS įkūrė karinę oro bazę.


File:Three-C-17-Globemaster-IIIs-on-flightline-at-Bagram-Airfield.jpg|Bagramo oro bazė
File:BegramGladiator.JPG|Antikinė vaza su gladiatoriumi. II a.
File:BegramSerapis.jpg|Serapio statula
File:BegramIvories.JPG|Indiškas dramblio kaulo raižinys
Kisumu

**Kisumu** () – miestas vakarų Kenijoje, Viktorijos ežero pakrantėje (prie Vinamo įlankos). Apskrities centras. Geležinkelis į Mombasą, oro uostas, veikia kelto linija į Džindžą. Prekybinis žemės ūkio regiono centras (ryžiai, cukrus, galvijai). Verčiamasi žvejyba, laivų remontu, tekstilės, cukraus gamybos pramone. Veikia Maseno universitetas, muziejus, laikrodžio bokštas, impalų draustinis, žvalgykla Viktorijos ežero pakrantėje.

## Istorija
Kisumu įkurtas 1900 m. kaip uostas, skirtas sujungti Ugandos geležinkelį su geležinkeliu link Indijos vandenyno. Pradžioje gyvenvietė dar vadinta ***Port Florensu*** (*Port Florence*), bet vėliau grąžintas vietinis pavadinimas. Kisumu taip pat buvo svarbi hidroplanų, skraidžiusių tarp Sautamptono ir Keiptauno, nusileidimo vieta. Palaipsniui Kisumu tapo svarbiu prekybiniu ir transporto mazgu. Iki 2013 m. Kisumu buvo Njanzos provincijos administraciniu centru.

## Sportas
* Kisumu All Stars FC (futbolo klubas);
* Kisumu Telkom FC (futbolo klubas);
* „Moi“ stadionas (), kurio talpa 5 tūkst. žiūrovų. Čia futbolą žaidžia vietinės komandos, bei gali žaisti ir Western Stima FC iš Kakamegos.

## Galerija

File:Kenya Kisumu Harbour Hyacinths 1997ke09b21.jpg|Krantinė, užžėlusi vandens hiacintais
File:Aerial view of Kisumu.jpg|Miesto panorama
File:Kisumu-Ber gi dala.jpg|Kisumu muziejus
File:NEW KIS TERMINAL.jpeg|Oro uostas


## Šaltiniai
FR-F2

**FR-F2** (iš  'pertaisomas šautuvas; F2 modelis') – standartinis Prancūzijos kariuomenės snaiperinis šautuvas, skirtas šaudyti į taikinius iki 800 m nuotolio.

Šautuvas FR-F2 yra patobulintas ankstesnio modelio FR-F1 variantas. Jį gamino MAS kompanija (), vienas iš valstybinių Prancūzijos ginklų gamintojų, dabar priklausantis *[[Nexter]]* (buvusi *GIAT Industries*).

## Konstrukcija
Šautuvo vamzdis yra padengtas polimeriniu gaubtu, didelę vamzdžio dalį apsaugančiu nuo netolygaus įkaitimo.
Šautuvo kojelės kitokios nei modelio pirmtako.

Šautuvas naudoja 7,62×51 mm NATO šovinius.

Su šautuvu naudojami keli standartiniai Prancūzijos kariuomenės optiniai taikikliai:
* APX L806,
* SCROME J8 (armijoje),
* Nightforce NXS (oro pajėgose),
* Schmidt & Bender 6x42 mil-dot (laivyne).
Šis snaiperinis šautuvas taip pat naudojamas kaip pėstininkų kovinės sistemos *[[FÉLIN]]* dalis. Tada su juo naudojamas *Sagem Sword Sniper 3-in-1* taikiklis, kuris veikia tiek kaip optinis taikiklis, tiek kaip infraraudonasis taikiklis, tiek kaip lazerinis tolimatis.

Šautuve FR-F2 panaudota ta pati slankiojančios spynos konstrukcija kaip ir jau pasenusiame pėstininkų šautuve MAS-36.

## Vartotojai
* : Prancūzijos ginkluotosios pajėgos.
* : Latvijos sausumos pajėgos.
* : Lietuvos ginkluotosios pajėgos.


Image:Sniper-FRF2.JPEG|Prancūzijos Greitojo reagavimo korpuso kareivis sargyboje su FR-F2.
Image:FRF2 Afghanistan.JPG|Prancūzijos legionierius su FR-F2 Afganistane
File:FR-F2 scope.svg|SCROME J8 optinio taikiklio, naudojamo su šautuvu FR-F2, tinklelis


## Nuorodos
Sojų aliejus

**Sojų aliejus** () – aliejus, išgaunamas iš sojos (*Glycine max*) sėklų (sojos pupelių). Tai vienas plačiausiai paplitusių maisto gamyboje naudojamų aliejų. 

## Panaudojimas
Rafinuotas sojų aliejus naudojamas maistui. Daug jo sunaudojama margarino gamybai ir kitoje maisto pramonėje (duonos, majonezo, nepieninės grietinėlės kavai, užkandžių). Tinka kepimui, nes turi aukštą smilkimo temperatūrą. 

Jis yra džiūstantysis aliejus, tad naudojamas kaip pagrindinė medžiaga sojinių spaudos dažų () ir aliejinių dažų gamyboje.

## Gamyba
Gaminant sojų aliejų sojų pupelės trupinamos, kondicionuojamos (laikomos taip, kad jų drėgnis būtų tinkamas tolesniam perdirbimui), kaitinamos 60-88&nbsp;ºC temperatūroje, suspaudžiamos į dribsnius ir ekstrahuojamos tirpikliu heksanu. Tada aliejus yra rafinuojamas. Ruošiant įvairiems panaudojimo variantams gali būti dedami reikalingi priedai. Dalis sojų aliejaus būna hidrinama.

Sojų aliejus, tiek skystas, tiek dalinai hidrintas, paprastai parduodamas kaip *augalinis aliejus* (). Plačiai naudojamas kaip ingredientas daugelio maisto produktų gamyboje. Didžioji dalis sojų išspaudų sunaudojami kaip gyvulių pašarai.

2002–2003 m. pasaulyje buvo pagaminta 30,6 milijonai tonų sojų aliejaus. Tai pusė pagaminto maistinio aliejaus ir trečdalis visų pagamintų riebalų, įskaitant gyvūninius riebalus.

Iš sėklų kartu su sojų aliejumi išgaunamas ir lecitinas, kuris atskirtas naudojamas konditerijos ir farmacijos pramonėje. 

## Sudėtis
100 g sojų aliejaus yra 16 g sočiųjų riebalų rūgščių, 23 g mononesočiųjų ir 58 g polinesočiųjų riebalų rūgščių. Daugelis sojų aliejaus nesočiųjų rūgščių yra polinesočiosios alfa-linoleno rūgštis (C-18:3, 7-10%), linolo rūgštis (C-18:2, 51%) ir mononesočioji oleino rūgštis (C-18:1, 23%). Sojų aliejuje esančios sočiosios rūgštys yra stearino rūgštis, (C-18:0, 4%) ir palmitino rūgštis (c-16:0, 10%).

Didelis kiekis lengvai oksiduojamos linoleno rūgšties yra nepageidaujamas kai kuriose panaudojimo srityse, pvz., kepimo aliejuose (). Trys kompanijos (*[[Monsanto Company]]*, *[[DuPont]]*/*[[Bunge Limited|Bunge]]* ir *Asoyia*) 2004 m. įvedė mažai linoleno rūgšties turinčias transgenines *[[Roundup Ready]]* tipo sojų veisles. Anksčiau linoleno rūgšties nesotumo atsikratydavo hidrindami, tačiau taip būdavo gaunami nenatūralios *trans* konfigūracijos riebalų rūgštys (gamtoje riebalų rūgštys būna *cis* konfigūracijos).


Vaizdas:Bequer-B100-SOJA-SOYBEAM.jpg|Biodyzelinas iš sojų aliejaus
Vaizdas:SoySeal.jpg|Emblema, rodanti kad spaudinys atspausdintas naudojant sojinius spaudos dažus


## Savybės
Sojų aliejaus savybės:
* Tankis 10 °C temperatūroje 924 g/l.
* Stingimo temperatūra – nuo –15 iki −18 °C.
* Kinematinė klampa 20 °C temperatūroje – 59·10−6 - 72·10−6 m²/s.
* Lūžio rodiklis 20 °C temperatūroje – 1,4740–1,4780.
* Jodo skaičius – 120–141.
* Hidrolizės skaičius - 189–195.

## Nuorodos
Juodųjų serbentų sėklų aliejus

**Juodųjų serbentų sėklų aliejus** – aliejus, gaunamas iš juodųjų serbentų () sėklų. Pasižymi nepakeičiamų riebalų rūgščių gausa (apie 18 % aliejaus sudaro omega-3 ir apie 14 % omega-6 rūgštys), yra geras tokoferolio (vitamino E) šaltinis (100 g – 171 mg), turi antiuždegiminių, auglių riziką mažinančių, antivėžinių savybių.

Serbentų aliejus naudojamas kosmetikos pramonėje ir kaip maisto papildas. Sėklos aliejaus spaudimui dažniausiai gaunamos išspaudus iš uogų sultis; patys juodieji serbentai išskirtinai tik dėl aliejaus gamybos neauginami.

## Šaltiniai
Sezamų aliejus

**Sezamų aliejus** – aliejus, gaunamas iš indinio sezamo sėklų. Manoma, kad tai vienas iš seniausių žmonių naudojamų augalinių aliejų. Populiarus įvairių šalių virtuvėse, ypač Pietų ir Pietryčių Azijoje. Naudojamas kepimui, salotoms, padažams, paruoštiems valgiams pagardinti. Turi stiprų unikalų aromatą ir skonį; būna nuo šviesiai gelsvos iki gintarinės spalvos.

14 % sezamų aliejaus sudaro sočiosios riebalų rūgštys, 40 % – mononesočiosios, 42 % – polinesočiosios. Turi vitaminų E, K.

Didžiausi sezamų aliejaus gamintojai yra Mianmaras, Kinija, Indija, Sudanas ir Japonija.

## Šaltiniai
Rein Raud

**Reinas Raudas** (*Rein Raud*; g. 1961 m. gruodžio 21 d.) – Estijos rašytojas, filosofas, kultūrologas, japonologas, vertėjas. Helsinkio universiteto pasaulio kultūrų fakulteto profesorius. Europos japonų studijų asociacijos prezidentas.

Gimė vaikų rašytojų Eno Raud ir Aino Pervik šeimoje. 1985 m. Leningrado universitete baigė japonologijos studijas. 1994 m. Helsinkio universitete apgynė daktaro laipsnį literatūros teorijos srityje. 2006–2011 m. Reinas Raudas buvo Talino universiteto rektoriumi.

Reinas Raudas yra išleidęs poezijos rinkinių, esė, už juos yra apdovanotas Estijos literatūros premijomis. Jis taip pat išvertė keletą japonų literatūros kūrinių ir Dantės *Vita Nova* į estų kalbą.

Reinas Raudas yra aktyvus visuomeninis, kultūrinis Estijos veikėjas, rašo straipsnius šalies dienraščiams, kuriuose dažnai kritikuoja nacionalizmą. 2003 m. apdovanotas Estijos žurnalistų sąjungos už kritikos Estijos vyriausybei dėl paramos JAV karui Irake seriją. 2003–2004 m. jis Estijos televizijoje vedė filosofinių pokalbių laidą *Vita brevis*.

2011 m. Reinas Raudas apdovanotas Japonijos „Tekančios Saulės“ 2-ojo laipsnio ordinu, 2003 m. Estijos „Baltosios Žvaigždės“ 3-ojo laipsnio ordinu, 2009 m. „Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžiumi“. Jis yra Vytauto Didžiojo universiteto ir Latvijos universiteto garbės daktaras.

Poliglotas. Gerai kalba lietuviškai.

## Bibliografija
* *Hektor and Bernard* (2004 m.)
* *Vend* (2008 m.)
* *The Reconstruction* (2012 m.)

;Vertimai:
* *Süda on ainuke lill* („Širdis yra vienintėlė gėlė“, waka poezijos antologija, 2004 m.)
* *Hullunud pilv* („Pakvaišęs debesis“, Ikkyū, 2010 m.)
* *Mäetipp järve põhjas* („Viršukalnė ežero dugne“, haiku antologija, 2008 m.)
* *Vita Nova* (Dantė)

## Išnašos
Torrey Canyon tanklaivio avarija

**Torrey Canyon tanklaivio avarija** – 1967 m. kovo 18 d. Didžiosios Britanijos pietvakariuose (apie 24 km nuo Kornvalio krantų) įvykusi tanklaivio *SS Torrey Canyon* avarija, dėl kurios į aplinką išsiliejo 117 000 tonų naftos – visas tuo metu plukdomas kiekis. Tai vienas didžiausių naftos išsiliejimo atvejų pasaulyje ir didžiausias Didžiosios Britanijos istorijoje. Nafta užteršė apie 225 km pakrantės ruožą Kornvalyje bei mažesniu mastu Bretanės pakrantes. Labiausiai pastebima žala buvo padaryta jūriniams paukščiams. Manoma, kad dėl taršos ir valymo metu į vandenį išpiltų maždaug 10 000 tonų ploviklių žuvo apie 30 000 laibasnapių narūnėlių, alkų ir kitų rūšių paukščių.

Torrey Canyon avarijos sukelta žala aplinkai paskatino griežtesnių reikalavimų tanklaiviams kūrimą ir MARPOL konvencijos priėmimą, išsiliejusios naftos valymo technologijų tobulinimą.

## Šaltiniai
Tuvalu salos

**Tuvalu salos** (iki 1975 m. **Elio salos**) – salų grupė Ramiojo vandenyno pietvakariuose, Polinezijoje, į šiaurę nuo Fidžio. Sudaro Tuvalu valstybę.

Tuvalu salas sudaro 9 salos, iš kurių 6 yra atolai. Tuvalu sausumos plotas − 25,63 km², o teritorija apimanti lagūnas − 520 km². Tuvalu salos tęsiasi 595 km iš šiaurės vakarų į pietryčius. Didžiausia sala yra Vaitupu (5,60 km²), o mažiausia − Niulakita (0,4 km²).

Tolimiausia Tuvalu sala šiaurėje yra Nanumea atolas, o tolimiausia pietuose − Niulakita. Mažiausias atstumas tarp dviejų Tuvalu salų yra 67 km (Nukufetau/Vaitupu), o didžiausias − 172 km (Nui/Vaitupu).

}
|-bgcolor="#ffffff"
| 2||Nanumea||Lolua ||align=right| 3,87||align=right| 22||align=right| 664||align=right| 5||align=right| 2||
|- bgcolor="#ffffff"
| 3||Nui||Tanrakė ||align=right| 2,83||align=right| 17||align=right| 548||align=right| 21||align=right| 4||
|-bgcolor="#ffffff"
| 4||Nukufetau||Savavė ||align=right| 2,99||align=right| 145||align=right| 586||align=right| 33||align=right| 2||
|-bgcolor="#ffffff"
| 5||Nukulaelae||Fangaua ||align=right| 1,82||align=right| 43||align=right| 393||align=right| 15||align=right| 2||
|-bgcolor="#ffffff"
| 6||Vaitupu||Asau ||align=right| 5,60||align=right| 10||align=right| 1 591||align=right| 9||align=right|7||
|-bgcolor="#ffffff"
| colspan=9 align=center bgcolor="#EFEFEF" | **Salos**
|-bgcolor="#ffffff"
| 7||Nanumanga||Tonga ||align=right| 2,78||align=right| 2,78||align=right| 589||align=right| 51)||align=right| 2||
|-bgcolor="#ffffff"
| 8||Niulakita||Niulakita ||align=right| 0,42||align=right| 0,42||align=right| 35||align=right| 1||align=right| 1||
|-bgcolor="#ffffff"
| 9||Niutao||Kulia ||align=right| 2,53||align=right| 2,53||align=right| 663||align=right| 41)||align=right| 2||
|- style="background: #CCCccc;"
| ||**[[Tuvalu]]** ||Vajaku ||align=right| 25,63||align=right| 520||align=right| 9 561||align=right| 124||align=right| 34||
|-
| colspan=9 bgcolor="#ffffff" | 1) pagrindinės salos su salelėmis uždaroje lagūnoje
|}
2013 m. Ispanijos Grand Prix

**2013 m. Ispanijos Grand Prix** – 5-tasis 2013 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko gegužės 10-12 dienomis Katalonijos trasoje.

## Kvalifikacija

* – Felipe Massa gavo 3 starto pozicijų baudą dėl Mark Webber blokavimo.
* – Esteban Gutierrez gavo 3 starto pozicijų baudą dėl Kimi Räikkönen blokavimo.

## Lenktynės

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Arbatmedžio sėklų aliejus

**Arbatmedžio sėklų aliejus** (taip pat **kamelijų aliejus**) – maistinis augalinis aliejus, pasižymintis blyškiai žalia gintaro spalva ir švelniu vaistažolių aromatu. Aliejus gaminamas šalto spaudimo būdu daugiausia iš kininio arbatmedžio (*Camellia sinensis*) sėklų.

Kadangi aliejus pasižymi aukšta smilkimo temperatūra (252 °C), jis plačiai naudojamas maisto gamyboje kelete Kinijos pietinių provincijų, kaip kad Hunane.

Arbatmedžio sėklų aliejus savo puikiomis sandėliavimo savybėmis ir nedideliu sočiųjų riebalų rūgščių kiekiu yra panašus į alyvuogių ir vynuogių sėklų aliejus. Mononesočioji oleino rūgštis (C-18:1) sudaro iki 88 % aliejaus riebalų rūgščių. Turi vitamino E ir kitų antioksidantų, taip pat jame nėra jokių natūralių *trans* konfigūracijos riebalų rūgščių.

Arbatmedžio sėklų aliejus naudojamas salotų ir kitokių padažų, marinatų ruošime, taip pat kepant, kepinant ar skrudinant bei margarino gamyboje. Taip pat dar naudojamas kaip ingredientas kinų gydomajame aliejuje *Po Sum On*.

Sun Jatseno universiteto Profilaktinės medicinos instituto atliktas tyrimas parodė, kad kamelijų ekstraktas naudojamas plovimo ir skalbimo milteliuose.

## Šaltiniai
Sočio olimpinio parko trasa

**Sočio olimpinio parko trasa** (rus. *Трасса в Олимпийском парке*) – automobilių sporto trasa Rusijoje, Sočyje. 2014 m. šioje trasoje vyko pirmasis Formulės 1 Rusijos Grand Prix.

Netoli šios trasos yra 2014 m. žiemos olimpinių žaidynių parkas.

Šios trasos pastatymas baigė 30 metų pasiruošimą Rusijos GP – jau nuo 1983 m. buvo oficialiai bandoma surengti „Sovietų sąjungos Grand Prix“.

2014 m. pirmas Rusijos GP lenktynes laimėjo britas Lewis Hamilton su Mercedes ekipa.

## Šaltiniai
Aleksandras Udalcovas

**Aleksandras Udalcovas** (, g. 1951 m. liepos 5 d. Maskvoje) – rusų diplomatas, buvęs Rusijos ambasadorius Lietuvoje (2013-2020 m.).

## Biografija
Gimė garsioje šeimoje – A.Udalcovo senelis Ivanas Udalcovas buvo Maskvos universiteto ir Maskvos tarptautinių santykių instituto rektorius, tėvas Ivanas Udalcovas – slavistas, TSRS ambasadorius Graikijoje.

1973 m. baigė istorijos studijas Maskvos universitete, 1985 m. – TSRS URM Diplomatinę akademiją. Dirbo TSRS ir Rusijos URM centriniame aparate bei užsienio atstovybėse, 1992–1994 m. buvo Rusijos URM Europos departamento valdybos viršininko pavaduotojas, 1994–1996 m. – Antrojo Europos departamento direktoriaus pavaduotojas.

1996 m. lapkričio mėn. –2001 m. vasario mėn. buvo Rusijos ambasadorius Latvijoje. 2001–2005 m. vadovavo Rusijos URM Antrajam Europos departamentui. 2005 birželio mėn. – 2010 m. balandžio mėn. buvo Rusijos ambasadorius Slovakijoje. Vėliau buvo ambasadorius ypatingiems pavedimams Rusijos URM.

Rusijos Prezidento V.Putino įsaku 2013 m. spalio 1 d. paskirtas Rusijos ambasadoriumi Lietuvoje.

Turi Ypatingojo ir įgaliotojo ambasadoriaus diplomatinį rangą. Moka anglų, čekų, lenkų ir slovakų kalbas.

## Nuorodos
* Rusijos Prezidento įsakas dėl A.Udalcovo paskyrimo

## Šaltiniai

|-
Moliūgų sėklų aliejus

**Moliūgų sėklų aliejus** (, , , , ) – augalinis aliejus, gaunamas iš paskrudintų, išlukštentų įvairių rūšių moliūgų (pvz., paprastojo moliūgo) sėklų.

Tai specialus kulinarinis patiekalas pietryčių Austrijoje (Štirija), rytų Slovėnijoje (Štirija ir Prekmurjė), Rumunijoje (centrinė Transilvanija, *Orastie-Cugir* regionas), šiaurės vakarų Kroatijoje (Medžimurjė) ir gretimuose Vengrijos regionuose. Tai Europos Sąjungos Saugomų kilmės vietos nuorodų (SKVN) produktas.

Aliejus pietinėse Štirijos regiono vietovėse gamintas ir naudotas mažiausiai nuo XVIII a. Šiandieną tai yra svarbi Austrijos ir Slovėnijos eksporto prekė.

## Savybės
Tirštas aliejus gali būti nuo šviesiai iki labai tamsiai žalios, iki tamsiai raudonos spalvos, priklausomai nuo paimto mėginio tirštumo. Skystas aliejaus sluoksnis atrodo žalias, tuo tarpu tirštas – raudonas. Toks optinis reiškinys vadinamas dichromatizmu. Moliūgų aliejus yra viena iš stipriausiu dichromatizmu pasižyminčių medžiagų. Aliejų sumaišius su jogurtu, jis tampa šviesiai žalios spalvos ir kartais vadinamas „žaliuoju auksu“.

## Panaudojimas kulinarijoje
Moliūgų sėklų aliejus turi stiprų riešutų skonį, jame gausu polinesočiųjų riebalų rūgščių. Paskrudintas aliejus įgauna aitrų skonį. Moliūgų sėklų aliejus naudojamas salotų padažų ruošime kartu su medumi ir alyvų aliejumi. Tipiškas Štirijos padažas susideda iš moliūgų sėklų aliejaus ir sidro acto mišinio. Aliejus taip pat naudojamas ir desertams, pvz., paprastiems vaniliniams ledams jis suteikia riešutų skonį. Moliūgų sėklų aliejus Austrijoje laikomas delikatesu, keletas jo lašų pilama į moliūgų sriubą ar kitus vietinius valgius. Tačiau naudojant jį kaip kepimo aliejų, jis praranda savo svarbias riebalų rūgštis.


Vaizdas:Cucurbita pepo var. styriaca04.jpg|Paprastasis moliūgas (*Cucurbita pepo* var. *styriaca*)
Vaizdas:Cucurbita pepo var. styriaca07.jpg|Džiovintos paprastojo moliūgo sėklos


## Šaltiniai
Nakuru

**Nakuru** () – miestas vidurio vakarų Kenijoje, prie Nakuru ežero; apskrities centras. Transporto mazgas: geležinkeliai ir plentai į Naikorį, Kisumu, Eldoretą, yra vietinės reikšmės oro uostas. Svarbus žemės ūkio regiono prekybinis centras (skaistažiedės, sizalis, kukurūzai, kava, kviečiai, galvijai). Tekstilės, maisto (ypač pieno), chemijos pramonė. Vystomas turizmas (Nakuru ežero nacionalinis parkas, Menengajaus krateris, Hirakso kalva). Veikia Egertono, Kabarako universitetai, katalikų katedra. Netoliese yra karinė bazė.

## Istorija
Britų kolonijinė valdžia Nakuru įkūrė 1904 m. Miestas tapo svarbiu kultūriniu, ekonominiu šalies centru. Iki 2013 m. buvo Rifto Slėnio provincijos centru.

## Sportas
* Ulinzi Stars FC (futbolo klubas);
* *Afrahos* stadionas (), kuris talpina 8,2 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Vanga (reikšmės)

**Vanga** (*Vanga*, *Wanga*) gali reikšti:
* Baba Vanga – aiškiaregė;
* Vanga (Elektrėnai) – kaimas Elektrėnų savivaldybėje;
* Vanga – upė Lietuvoje, Obels intakas;
* Vanga (Kenija) – Kenijos pajūrio kaimelis;
* Vanga (Indija) – senovinė karalystė Bengalijoje, senovinis Bengalijos pavadinimas;
* Vanga (karalystė) – luhijų gentinė karalystė dab. Kenijos vakarinėje dalyje;
Jadagonių koplyčia

**Jadagonių koplyčia** – medinė koplyčia, veikianti Jadagonių kaime, Kauno rajone. Įsikūrusi kaimo pakraštyje, prie aukštutinės Nemuno terasos šlaito, 0,2 km į rytus nuo kelio . Priklauso Šakių dekanatui, Lekėčių šv. Kazimiero parapijai.

Jadagonių koplyčia ir greta esantys senkapiai yra vienos iš lankytinų vietų Zapyškio seniūnijoje. Koplyčioje vyksta Žolinės atlaidai, vietos bendruomenė organizuoja šventes, šiltuoju metų laiku vieną kartą per mėnesį aukojamos mišios. Žiemą neveikia.

## Istorija

1864 m. buvo pastatyta pirmoji Jadagonių koplyčia, kuri buvo kaip Zapyškio parapijos filija. 1914 m. per Pirmąjį pasaulinį karą koplyčia sudegė. Jadagonių kapinės buvo kaip ir daugelyje kaimų, kur laidodavosi kaimo žmonės, tačiau sudegus koplyčiai žmonės pradėjo laidotis Lekėčių kapinėse ir senosios Jadagonių kapinės ilgainiui sunyko.

1990 m. Zapyškio meno studija - klubas „Žemyna“ ir jos vadovas Virgilijus Matula pradėjo rūpintis koplyčios atkūrimu. Jadagonių kaimo žmonių aukomis, Vilkaviškio vyskupijos kurijos remiami, padedant Krikščioniškos labdaros fondui, Krikščioniško meno Lietuvoje fondui, 1994 m. meistro Vytauto Danėno buvo atstatyta Jadagonių koplyčia. 2000 m. Vilkaviškio vyskupijos vyskupas Juozas Žemaitis suteikė ir leido švęsti Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų atlaidus rugpjūčio 15 d. 

Nuo koplyčios atkūrimo iki 2000 m. koplyčią aptarnavo Lekėčių klebonas kun. Jonas Bučinskas. Nuo 2000 m. iki 2010 m. aptarnavo Lekėčių klebonas kun. Gediminas Marcinkevičius. Nuo 2010 m. aptarnauja Lekėčių parapijos klebonas kun. Audrius Kurapka. 

## Architektūra

Jadagonių koplyčios projekto autorius – Gintaras Prichockas. Koplyčia yra 7,5×7,5 m aštuonkampis tradicinės Lietuvos statybos iš rąstų statinys, suręstas ant keturkampio pagrindo. 

## Galerija

Jadagonių koplyčia.JPG|Koplyčios priekis
Jadagonių senosios kapinės.JPG|Senosios kapinės
Jadagonių koplyčia, atminimo lenta.JPG|Atminimo lenta


## Šaltiniai
Ryžių sėlenų aliejus

**Ryžių sėlenų aliejus** – augalinis aliejus, spaudžiamas iš ryžių gemalų ir luobelių. Aliejus pasižymi savitu, švelniu skoniu bei aukšta smilkimo temperatūra (232 °C), todėl yra tinkamas naudoti maisto gaminimui aukštoje temperatūroje, kaip kad skrudinant ar gruzdinant. Ryžių sėlenų aliejus plačiai naudojamas maisto gamyboje daugelyje Azijos šalių, įskaitant Japoniją ir Kiniją.

## Sudėtis
Ryžių sėlenų aliejaus sudėtis panaši į žemės riešutų aliejaus sudėtį; 38 % aliejaus sudaro mononesočiosios, 37 % – polinesočiosios ir 25 % – sočiosios riebalų rūgštys. Į riebalų rūgščių sudėtį įeina:

## Panaudojimas
Iš ryžių sėlenų aliejaus gaminamas ryžių sėlenų vaškas, kuris kaip karnaubo vaško pakaitalas naudojamas kosmetikoje, konditerijoje, taip pat batų kremų ir poliravimo mišinių gamyboje. Kaip maistinis aliejus, jis naudojamas augalinio ghi sviesto gamyboje.

## Nauda sveikatai
Medicininiu požiūriu reikšminga ryžių sėlenų aliejaus sudedamoji dalis yra antioksidantas y-orizanolis, kuris sudaro 2 % nerafinuoto aliejaus. Taip pat yra nemažai tokoferolių ir tokotrienolių dalelių bei vitamino E. Ryžių sėlenų aliejuje taip pat gausu kitų fitosterolių, kurie gali suteikti naudos sveikatai.

Kitos potencialios ryžių sėlenų aliejaus savybės yra hipofizės sekrecijos moduliacija, skrandžio rūgšties sekrecijos slopinimas, antioksidantų poveikis, trombocitų kaupimosi slopinimas, kraujo spaudimo mažinimas ir cholesterolio kiekio reguliavimas.

100 g ryžių sėlenų aliejaus energetinė vertė – 3700 kJ (880 kcal).

## Šaltiniai
Pistacijų aliejus

**Pistacijų aliejus** – aliejus, gaunamas iš pistacijų (*Pistacia vera*) vaisių.

Lyginant jį su kitais riešutų aliejais, pistacijų aliejus turi itin stiprų skonį. Kaip ir kitų riešutų aliejų skonis, pistacijų aliejaus skonis panašus į riešutų, iš kurių jis išgaunamas. Jame gausu vitamino E; 100 g aliejaus tenka 19 mg vitamino E. Taip pat aliejaus sudėtyje yra sočiųjų (12,7 %), mononesočiųjų (53,8 %) ir omega-3 (0,8 %) riebalų rūgščių bei linolo rūgšties (32,7 %).

Pistacijų aliejus naudojamas maisto gamyboje suteikti specifinį skonį įvairiems valgiams, kaip, pvz.,
troškintoms daržovėms. Aliejus taip pat naudojamas ir odos priežiūros produktuose.

## Išnašos
Vanga (karalystė)

**Vanga karalystė** (*Wanga*) – viena iš Afrikos Didžiųjų ežerų valstybių, buvusi į šiaurės rytus nuo Viktorijos ežero, dabartinės Kenijos vakariniame kampe.

## Geografija
Vanga buvo įsiterpusi derlingoje ir tankiai gyvenamoje teritorijoje tarp Viktorijos ežero ir Rytų lūžio slėnio, kur dabar gyvena luhijų etninė grupė. Ji beveik sutapo su Nzojos upės baseinu. Šiaurėje jos geografinė riba buvo Elgono kalnas, už kurio prasidėjo bugisu ir bukedi sritys, vakaruose Vanga siekėsi su Busoga žemėmis, pietuose – su luo gentimis, o rytuose jos teritorija apėmė nandžių ir kipsigių žemes iki pat Naivašos ežero.

## Istorija
Vangos karalystė kilo luhijų tarpe. Vienas jų klanų, vadovaujamas vietinio vaduko Vanga, apie XVII a. įkūrė tradicinę karalystę su sostine Lureko (dab. Mumijas). Ji sugebėjo išplėsti savo hegemoniją kitų genčių tarpe ir netgi pajungti nilotų gentis, gyvenusias į rytus ir pietus nuo jų.

Vangos įpėdiniai (jų dinastija vadinasi Abhašitsetse), tituluojami nabongo, išlaikė vietos dinastiją ir kontrolę kitų genčių tarpe. Vietos genčių vadai turėjo jiems mokėti duoklę. Kontrolę ypač sustiprino nabongo Netia, valdęs XVIII a. pabaigoje, kuris naudojo masajus kaip karius siaubiant aplinkines teritorijas. Dėl to masajai įgijo nemažą įtaką rūmuose. Tai ilgainiui lėmė vidinę krizę laikotarpiu tarp 1814 ir 1841 m., kurio metu masajai ne tik nužudė valdovą, bet ir siaubė šalį. Šių neramumų laikais nabongų kaita buvo dažna, o be to atsiskyrė atskira dinastinė atšaka, kuri ėmė atskirai valdyti Aukštutinę Vangą (*Wanga Makulu*). Žemutinėje Vangoje (*Wanga Elureko*) stabilumą atkūrė Wamukoja, valdęs iki 1850 m.

Valdant Vamukojos įpėdiniui Šiundu (1850–82) Vangos karalystė vėl pasiekė klestėjimą ir traukė svahilių pirklius iš rytų. Nors tuometiniai luhijai turėjo nemaža vietinių vadų, jie mokėjo duoklę Vangai geležies dirbiniais ir maistu. Iš genčių taip pat buvo renkama armija, kuri galėjo sudaryti 10 000 karių.

Nabongo Šiundu įpėdinis buvo Mumija, kurio laikais sostinė pakeitė pavadinimą į Mumiją. Šis valdovas atėjo į sostą motinos intrigų dėka, kuomet nuo valdžios buvo nustumti visi vyresnieji Šiundu sūnūs. Mumija valdė 1888–1949, per patį sudėtingiausią laikotarpį, kada Vangos karalystė susidūrė su Britų imperijos galia. 1894 m. Britams paėmus klestinčia Bugandos karalystę vakaruose, naujai įkurto Ugandos protektorato sudėtyje atsidūrė ir Vanga. 1902 m. jos teritoriją priskyrė kitam protektoratui – Britų Rytų Afrikai.

Mirus Mumijai, dinastija buvo išlaikyta ir valdžią Vangoje paveldėjo Šitava. Vėliau Vanga liko Kenijos sudėtyje kaip viena tradicinių karalysčių, kurios monarchas ir toliau reziduoja Mumijo miestelyje. Čia įkurtas Nabongo kultūros centras, kuris siekia išlaikyti tradicinės monarchijos tradicijas.
 
## Valdovų sąrašas
* Nabongo Wanga
* Nabongo Wabala.
* Nabongo Muswi
* Nabongo Chibwire
* Nabongo Musindalo
* Nabongo Chitechi
* Nabongo Netia
* Nabongo Chitechi
* Nabongo Osundwa
* Nabongo Wamukoya
* Nabongo Shiundu (1850–1882)
* Nabongo Mumia (1888–1949)
* Nabongo Shitawa (1949–1971)
* Nabongo Peter Mumia II (1974–dabar).
 

## Nuorodos
* Wangos karalystės oficialus tinklalapis