Nemirseta

**Nemirseta** – gyvenvietė Palangos miesto savivaldybėje, pačiuose miesto pietuose. Yra senoji Nemirsetos laivų gelbėjimo stotis (XIX a. pabaiga), poilsiavietė, paplūdimys, apžvalgos aikštelė, automobilių kempingas, išlikęs rekonstruotas kurhauzo pastatas (stovi nuo XV a. minimos karčemos vietoje). Yra moreninis kyšulys į jūrą. Praeina kelias . Į pietus nuo gyvenvietės yra Pajūrio regioninis parkas, įsteigtas Nemirsetos kraštovaizdžio draustinis. Nemirsetoje yra įsikūrusi Palangos karinė įgula. Ryčiau nuo Nemirsetos yra etnografinės Anaičių senosios kapinės.

Nedidelė dalis Nemirsetos kaimo buvo Klaipėdos rajone (Nemirseta).

## Etimologija

Vardo kilmė: greičiausiai asmenvardinės kilmės iš kuršių šaknies **Nemer-* arba **Nemir-* ir **sāta*
(plg. ) „kiemas“, plg. asmenvardžiai *Nemmner, Nameris, Namir*. XV a. žinota ***Nimmersatt*** pavadinimu. Pavadinimą suteikė kuršininkai, gyvenę čia iki 1944 metų. XX a. 1-ojoje pusėje buvo vartojamas ***Nemerzatės*** pavadinimas. Dar ankstyvuoju sovietmečiu ji buvo žinoma kaip ***Nimerzatė***, bet vėliau nusistovėjo ***Nemirseta***.

Su vietovės pavadinimu yra susijęs žinomas vokiečių posakis „Nimmersatt, wo das Reich sein Ende hat“ – „Nemirseta, tai vieta kur baigiasi Reichas (Vokietija)“ ( – „niekada“ + *satt* – „sotus“, kaip aliuzija į didelį ekspansinį apetitą). Vietovė buvo šiauriausia Vokietijos imperijos gyvenvietė prieš I pasaulinį karą.

## Istorija

Nemirsetoje ir apylinkėse gyventa nuo seno: aptikta Romos imperijos monetų, geležies amžiaus (III–IV a.) archeologinių radinių. Žinoma, kad vėlyvaisiais Baltų genčių laikais (VIII–XIII a.) tai buvo Mėguvos (Palangos prekybiniam centrui pavaldi) žemė, paribys tarp jų ir Pilsoto valdomų plotų.

XIII a. Nemirsetos kaimas atiteko Vokiečių ordinui. Nuo Melno taikos pasienio punktas šimtmečiams tapo šiauriausia Rytprūsių, Mažosios Lietuvos ir Klaipėdos krašto gyvenviete. Žinomas dėl kontrabandos transportavimo. Nuo 1434 m. minima karčema, įsikūrė pasienio sargybos būstinė. Plėtojosi apie Karaliaučiaus–Rygos kelią.

Nuo XVIII a. 2-osios pusės veikė pašto įstaiga, vadinta *Immersatt*. 1772 m. pastatytas vėjo malūnas, 1773 m. įsteigta pradinė mokykla,  1785 m. minimas kaip karališkasis kaimas prie jūros su 12 sodybų. Nuo XIX a. 3-ojo dešimtmečio ėmė kurtis kurortas. Čia XIX a. pabaigoje pastatyti vasarnamiai, veikė viešbutis-karčema, pasienio muitinės punktas, apie 1870–1890 m. įkurta Nemirsetos laivų gelbėjimo stotis. Vasarnamiai buvo pastatyti jūros pakrantėje, prie pagrindinio kelio stovėjo viešbutis, XX a. 1-ojoje pusėje vadintas „Kurhauzu“. Valstiečių sodybos išsidėstė į rytus nuo pagrindinio kelio – arčiau pasienio su Lietuva. Pakrantės ruožas XIX a. 1-ojoje pusėje užsodintas pušynais, kurie saugojo gyvenvietę nuo jūros vėjų. XIX a. pradžioje žemdirbių kaime gyveno 121 gyventojas ir buvo 18 ugniakurų.

1926 m. kaime gyveno 197 gyventojai. Lietuvos valdymo laikais didesnė dalis gyventojų užsiėmė žemės ūkiu. 1958 m. rugsėjo 29 d. Nemirseta prijungta prie Palangos.

Sovietmečiu Nemirsetos centre įsikūrė karinis dalinys, vasarnamiai buvo nugriauti, Kurhauzas rekonstruotas, pastatytos kareivinės, gyvenamųjų namų kariškiams kompleksas. Nemirsetoje likęs rekonstruotas Kurhauzo pastatas. Nemirseta kurį laiką funkcionavo savo vardu, tačiau 2018 m. kaimas panaikintas, nebeženklinamas žemėlapiuose ir kelio ženkluose.

## Gyventojai

## Šaltiniai

*