open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Barakas (reikšmės)

Žodis **barakas** reiškia:

Geografinius objektus:
* Barakas – rajonas Buenos Airėse (Argentina);
* Barakas – kaimas Kirgizijoje;
* Barakas – upė Indijoje.

Tam tikrus pastatus
* barakas – laikinas medinis pastatas;
* barakas – žargoniškas studentų bendrabučio pavadinimas;
* barakai – žargoniškas kareivinių pavadinimas (pagal ).

Dalykus, pavadintus hebrajišku žodžiu, reiškiančiu 'žaibas'
* Barak – Izraelio raketa žemė-oras;
* SP-21 Barak – 2002 m. sukurtas Izraelio pistoletas;
* Barakas – Biblijos veikėjas, generolas, vadovavęs kanaanitų sutriuškinimui;
* Ehudas Barakas (*Ehud Barak*) – Izraelio politikas (buvęs premjeras, dabar gynybos ministras), generolas;
* Aharonas Barakas (*Aharon Barak*) – Jeruzalės Hebrajų universiteto teisės profesorius, buvęs Izraelio Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, litvakas.

Kitus dalykus:
* barakas – Bosnijos ir Hercegovinos šunų veislė;
* *Barack* – Vengrijos persikinės palinkos markė;
* Barakas (angl. Baraq) – Aukso ordos chanas 1422–1427 m.;
* Barakas (*Barack*) – arabiškas vardas, reiškiantis 'palaimintasis';
** Barakas Obama – JAV prezidentas.


Vaizdas:Gorskii. Austrian prisoners of war in Olonets province.jpg|Barakas statinys (karo belaisvių barakas)
Vaizdas:Buenos Aires - Barracas - Calle Lanín - 20071215l.jpg|Pastatai Barake (Buenos Airių rajonas)
Image:Ehud Barak.jpg|Izraelio politikas Ehudas Barakas
Image:Palinka.jpg|Persikinė palinka „Barack“
Gardelės konstanta

**Gardelės konstanta** – atstumas tarp kristalinės gardelės vienetinių ląstelių. Pavyzdžiui, trimatė kristalinė gardelė turi tris gardelės konstantas (*a*, *b* ir *c*), kurios, priklausomai nuo kristalo struktūros, gali būti skirtingos arba vienodos. Kadangi gardelės konstanta turi ilgio dimensiją, jos SI matavimo vienetas yra metras. Dažniausiai konstantos būna kelių angstremų eilės.

Gardelės konstanta gali būti nustatoma naudojant Rentgeno spindulių difrakciją.
Janionys (Širvintos)

**Janionys** – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje. Teka upelis, vadinamas Kaimenka. Anksčiau veikė pradinė mokykla.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Elista

**Elista** () – miestas pietinėje Rusijoje, Jergenejaus stepėje; Kalmukijos sostinė. Statybinių medžiagų, lengvoji, maisto pramonė. Yra Kalmukijos valstybinis universitetas, krašto muziejus, dramos teatras. Tibetietiško stiliaus budistų vienuolynas, aukščiausia Europoje Budos skulptūra.

## Istorija
1845 m. Nikolajaus I įsakymu, Kalmukų stepėse buvo pradėta sodinti miškus, tad buvo statomos gyvenvietės apgyvendinti darbininkus. 1865 m. įkurta Elista. Miesto vietovardis kilo nuo kalmukų kalbos žodžio *элст* (). 1880 m. gyveno 331 žmogus. Miesto statusą įgijo 1930 m. kovo 10 d. Nuo 1944 iki 1957 m. vadinosi ***Stepnojumi*** ().

## Sportas
* FK Èlista (futbolas)

## Žymūs žmonės

* Simonas Zalkindas (1869–1941), Lietuvos žydų kilmės gydytojas, pirmosios miesto ligoninės įkūrėjas. Jo vardu pavadinta viena iš miesto gatvių.

## Šaltiniai
Vokiečių špicas

**Vokiečių špicas** - šunų veislė. Šios veislės šunys Lietuvoje nėra populiarūs. Lietuvos kinologų draugijoje užregistruota apie 20 mažųjų bei nykštukinių špicų (2003 m. duomenys).

## Kilmė
Tai labai sena iš durpinių šunų, gyvenusių akmens amžiuje, kilusi veislė. Ilgus tūkstantmečius bendraudami su žmonėmis špicai tapo šeimininkui ir jo šeimos nariams atsidavusiais sargais. Vokiečių literatūroje apie špicą užsimenama jau 1450 m. Į Vokietiją ir Olandiją šios veislės pirmtakus atvežė vikingai.

Visus špicus, išskyrus nykštukinius ir mažuosius (jie išvesti Didžiojoje Britanijoje), išvedė Vokietijos šunų augintojai.

## Išvaizda
Špicai - ypač dekoratyvūs, lengvi, judrūs ir žaismingi šuneliai. Tai labai sena iš durpinio šuns kilusi veislė, mažai žmogaus pakeista, turinti natūraliai žavingą išvaizdą ir stiprią sveikatą. Praeiviai pamatę špicą, dažniausiai jį pavadina lapiuku ar meškiuku.


Image:Keeshond_Majic_standing_cropped.jpg|Volfšpicas
Image:GSMittel.jpg‎|Vidutinysis špicas
Image:Pomeranian_600.jpg‎|Pomeranijos špicas


Špicai pagal aukštį ties ketera skirstomi į:
 
* Nykštukinius (nuo 18 iki 22 cm),
* Mažieji vokiečių špicai(nuo 23 iki 28 cm),
* Vidutinius (nuo 29 iki 36 cm),
* Didžiuosius (nuo 40 iki 50 cm),
* Volfšpicus (nuo 45 iki 55 ir net 60 cm).

Tačiau neretai mažųjų špicų vadoje gimsta nykštukai ir atvirkščiai.

Visi vokiečių špicai atitinka didžiojo špico standartą. Tarpusavyje veislės tipai skiriasi ūgiu ir atitinkamo stambumo sudėjimu.

Galva vidutinio dydžio, pleišto formos. Snukis trumpas. Nosies veidrodėlis juodas, rudų špicų rudas. Lūpos ir vokai juodi. Ausys mažos, stačios, arti viena kitos, trikampės. Akys vidutinio dydžio, ovalios, tamsios. Kaklas vidutinio ilgumo, ketera ryški, nugara tiesi, trumpa, krūtinės ląsta ovali. Uodega vidutinio ilgumo susukta į žiedą ir užriesta ant nugaros. Priekinės kojos vidutinio ilgumo, tiesios, užpakalinių kojų sąnarių kampai buki. Letenos suspaustais pirštais, mažos. 

Plaukai ilgi, ypač apykaklės ir užpakalinių kojų srityje.

Didieji špicai būna balti, rudi ir juodi. Volfšpicų spalva kaip vilkų. O mažieji ir nykštukiniai špicai būna įvairių spalvų ir atspalvių. Pasitaiko net mėlynų ir margų.
 
**Trūkumai ir ydos**. Plokščia arba apvali galva, labai didelės, išsprogusios akys, šviesus nosies veidrodėlis, lūpos ir akių vokai, neprigludusi prie nugaros uodega, banguoti plaukai.

## Charakteris ir elgesys
Šiai veislei būdingi visi geriausi šuns charakterio bruožai: ištikimybė, atsidavimas ir žinoma - begalinė meilė šeimininkui. Nežiūrint jo dekoratyvios išvaizdos ir nedidelio ūgio, špicas visada atkakliai saugos savo namus. Jis labai budrus ir pradės loti anksčiau, negu atėjęs svečias paspaus durų skambučio mygtuką. Špicai loja labai skardžiai ir garsiai. Špicai turi įgimtą norą įtikti šeimininkui. Jie yra labai išradingi ir dažnai patys prisigalvoja sau žaidimų.Špicai pagal protingumą, iš visų šunų yra dvidešimt trečioje vietoje.

Tai universalūs kompanionai: su vaikais gali žaisti valandų valandas, o su pagyvenusiais žmonėmis, susisukę jiems ant kelių, žiūrėti televizorių.
Špicai nedalyvauja cirko vaidinimuose ir šunų vikrumo varžybose.
Karačiajų Čerkesija

**Karačiajų Čerkesija** (), **Karačiajų Čerkesijos Respublika** (, , ) – federacinė respublika pietų Rusijoje, Kaukaze. Ribojasi su Stavropolio kraštu šiaurėje, su Kabarda-Balkarija rytuose, su Gruzija pietuose ir su Krasnodaro kraštu vakaruose. Sostinė – Čerkeskas.

## Istorija
Karačiajaus-Čerkesijos autonominė sritis sudaryta 1922 m. 1926 m. padalinta į Karačiajaus autonominę sritį ir Čerkesijos autonominę apygardą (nuo 1928 m. autonominę sritį). 1957 m. vėl sujungta Karačiajaus-Čerkesijos AS Stravropolio krašto sudėtyje. 1990 m. tapo autonomine respublika.

## Geografija
Karačiajų Čerkesija plyti Kaukazo kalnų šiaurinėje pašlaitėje. Aukščiausia vieta – Elbruso kalnas (5642 m).

Klimatas vidutinių platumų, kontinentinis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -5&nbsp;°C lygumoje iki -10&nbsp;°C kalnuose, liepą atitinkamai 21 ir 8&nbsp;°C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 550–2500 mm. Didžiausios upės – Kubanė, Kuma, Didysis Zelenčiukas, Urupas, Laba.

Lygumose būdingos stepės, priekalnėse besimainančios su ąžuolų, bukų, skroblų miškais, aukščiau – su spygliuočių miškais. Aukštikalnėse – subalpinės ir alpinės pievos, ledynai.

## Gyventojai
Karačiajų Čerkesijoje yra 4 miestai:
* Čerkeskas – 116,3 tūkst. gyv. (2007 m.)
* Ust Džeguta – 31,1
* Karačiajevskas – 20,3
* Teberda – 7,4

Tautinė sudėtis (2010 m.):
* karačiajai – 41 %
* rusai – 31,6 %
* čerkesai – 11,9 %
* abazinai – 7,8 %
* nogajai – 3,3 %
* osetinai, ukrainiečiai, armėnai, totoriai, čečėnai ir kt.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Čerkeskas

**Čerkeskas** () – miestas pietų Rusijoje, Kubanės dešiniajame krante, Karačajų Čerkesijos respublikos sostinė. Chemijos, mašinų gamybos, cemento pramonė. Valstybinė technologijų akademija, dramos teatras, krašto kultūros muziejus. Netoli Čerkesko įsikūrę klimatiniai kalnų kurortai, mineralinių vandenų šaltiniai.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1804 m. kazokų. 1931 m. suteiktas miesto statusas ir ***Batalpašinsko*** pavadinimas. 1934 m. pervadintas į ***Sulimovą*** (sovietų veikėjo D. Sulimovo garbei), 1937 m. – į ***Ježovo Čerkeską*** (N. Ježovo garbei), o nuo 1939 m. paliktas dabartinis pavadinimas – ***Čerkeskas***.

## Sportas
* FK Inter Čerkesk (futbolo klubas);

## Šaltiniai
Izabelė I

**Izabelė I** (; 1451 m. balandžio 22 d., Madrigalis, Kastilija ir Leonas, Ispanija – 1504 m. lapkričio 26 d., Medina del Kampas, ten pat) – ilgametė Kastilijos ir faktiškai visos Ispanijos valdančioji karalienė, valdžiusi kartu su savo vyru Ferdinandu II. Suvienijo ispanų žemes, įtvirtino katalikybę, įsteigė inkviziciją, išvijo iš šalies žydus ir maurus.

Astūrijos princesė nuo 1468 m. liepos 5 d. iki 1474 m. gruodžio 11 d. Kastilijos ir Leono valdančioji karalienė, valdė nuo 1474 m. gruodžio 11 d. iki mirties. Sicilijos karalienė nuo 1469 m. spalio 19 d. iki mirties. Aragono, Majorkos ir Valensijos karalienė, Barselonos grafienė nuo 1479 m. sausio 20 d. iki mirties. Neapolio karalienė nuo 1503 m. gruodžio 29 d. iki mirties.

## Kanonizacija

1958 m. Valjadolido vyskupas José García Goldaraz pradėjo kanoninę Izabelės beatifikacijos bylą. 1972 m. Valjadolido byla buvo oficialiai pateikta Vatikano Šventųjų skelbimo kongregacijai. 1974 m. kovo mėn. Izabelei suteiktas Dievo tarnaitės titulas. 1991 m., likus metams iki Naujojo pasaulio atradimo penktojo šimtmečio minėjimo, byla buvo sustabdyta dėl jos vaidmens išvarant žydus. 2020 m. balandį kardinolas Antonio Cañizares Llovera patvirtino, kad popiežius Pranciškus paprašė Ispanijos vyskupų iš naujo atverti Izabelės kanonizacijos bylą.

## Vaikai
# Izabelė (1470 spalio 2 – 1498 rugpjūčio 24), pirma santuoka buvo su Alfonso Portugalu, antroji su jo dėde Emanueliu I Avisu, sekančiu sosto paveldėtoju.
# Chuanas  (1478 birželio 30 – 1497 spalio 4), vedė Margaritą Austrę.
# Joana (1479 lapkričio 6 – 1555 birželio 12), Kastilijos karalienė, ištekėjo už Kastilijos karaliaus Filipo I .
# Marija Aragonietė (1482 birželio 29 – 1517 kovo 7) – po sesers Izabelės mirties tapo antroji Emanuelio I Aviso žmona.
# Katerina Aragonietė (1485 gruodžio 16 –  1536 sausio 7) – Velso princo Arturo žmona, po to jo brolio – Henriko VIII.

## Galerija

Doña Isabel la Católica dictando su testamento (Rosales).jpg|Izabelės I mirtis


## Šaltiniai

|-
Čerepovecas

**Čerepovecas** – miestas Vologdos srityje (Rusija), prie Volgos-Baltijos kanalo, 124 km į vakarus nuo Vologdos; rajono centras. Uostas prie Volgos (Rybinsko marių), geležinkelio stotis. Išvystyta juodoji metalurgija, medienos, baldų, laivybos, trikotažo pramonė.

Valstybinis universitetas, karo inžinerijos institutas, pramonės institutas. Yra kraštotyros muziejus. Stovi Prisikėlimo soboras (1752 m., perstatytas XIX a.).

## Istorija

Vietovė *Череповесь* minima nuo XV amžiaus. 1777 m. įkurtas kaip miestas prie Šeksnos ir Jagorbos santakos, panaikinto Prisikėlimo vienuolyno vietoje. XIX a. viduryje pagrindinė gyventojų veikla buvos susijusi su upių laivyba. 1905 m. nutiestas geležinkelis. Sovietų laikais miestas tapo sunkiosios pramonės centru.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Apie Čerepovecas turistams
1989 m. Lietuvos gyventojų surašymas

**[[1989]] m. [[Lietuvos gyventojų surašymas]]** vyko kaip 1989 m. TSRS sąjunginio surašymo dalis sausio 12–19 dienomis. Lietuvos TSR gyveno 3,690 mln. gyventojų.

Surašymo metu LTSR buvo:
* 44 rajonai,
* 11 respublikinio pavaldumo miestų,
* 81 rajoninio pavaldumo miestas,
* 22 miesto tipo gyvenvietės,
* 21 549 kaimo gyvenvietės (kitais šaltiniais 19 153),
* 423 apylinkės.

## Rezultatai
### Rajonai

### Respublikinio pavaldumo miestai

Surašymo metu buvo 11 miestų, administraciškai pavaldžių ne rajonams, tačiau respublikai (t. y. miestai su rajonų teisėmis).

### Kiti miestai

### Miesto tipo gyvenvietės

## Šaltiniai

* 1989 m. visuotinio gyventojų surašymo duomenys: 1 tomas. – Statistikos departamentas prie LR vyriausybės, Vilnius, 1991.
* Pagrindiniai 1989 m. gyventojų surašymo duomenys. – Lietuvos valstybinis statistikos komitetas, Vilnius, 1990.

## Nuorodos
*
The Hoosiers

**The Hoosiers** – Indie Pop grupė, įsikūrusi 2003 metais Londone (Anglijoje).

## Istorija
Grupę „The Hoosiers“ 2003 metais įkūrė dainininkas Irwin Sparkes (vokalas, gitara). Kolektyvą sudaro vokalistas bei gitaristas Irwin‘as Sparkes‘as, bosine bei paprasta gitara (akustiniuose pasirodymuose) grojantis Martin‘as Skarendahl‘as ir būgnininkas Alphonso Sharland‘as. Pirmą savo pasirodymą jie atliko Didžiosios Britanijos radijo stotyje – juos į savo šou pasikvietė „BBC Radio 2“ laidų vedėjas Dermot O'Leary. Pirmasis „The Hoosiers“ singlas, daina „Worried About Ray“, 2007-ųjų liepą britų topuose pasiekė penktąją poziciją. 2007-ųjų spalį pasirodė ir debiutinis grupės albumas „The Trick to Life“.

„The Hoosiers“ albumui „The Trick to Life“ į albumą atrinko 12 dainų.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* MySpace tinklalapis
Ukrainos Liaudies Respublika

**Ukrainos Liaudies Respublika** (, pagal tuometinę rašybą *Українська Народня Республіка*, УНР) – 1917 m. lapkričio 7 (20) d., po Rusijos Laikinosios Vyriausybės nuvertimo Ukrainos Centrinės Rados III universalu paskelbta federaciniais ryšiais su Rusijos Respublika susijusi valstybė.

1918 m. sausio 9 (22) d. Centrinės Rados IV universalu paskelbta Ukrainos Liaudies Respublikos nepriklausomybė, kurią pripažino Centrinės valstybės, o pagal Bresto taikos sąlygas ir Rusijos TSFR. Antantės valstybės Ukrainos nepriklausomybės nepripažino.

1918 m. balandžio mėn. Ukrainos Liaudies Respublika buvo likviduota po hetmano P. P. Skoropadskio perversmo, kurį palaikė Austrijos-Vengrijos ir Vokietijos okupacinės pajėgos. 1918 m. gruodžio mėn. Direktorijos kariuomenei nuvertus etmoną Skoropadskį ir jo Ukrainos valstybę Ukrainos Liaudies Respublika buvo atkurta, tačiau tik dalyje teritorijos, į kurią ji pretendavo.

Šiaurės rytinė Ukrainos Liaudies Respublikos siena ėjo linija Bataiskas (dab. Rusijos Rostovo srities miestas) – Donas – Sieverskis Donecas – Degtevas – Osipovka – Novobelaja (dab. kaimas Lugansko srities Novopskovsko rajone) – Valuikos (miestas dab. Rusijos Belgorodo srityje) – Gruševka – Belgorodas – Sudža – Rylskas (pastarieji du dab. Rusijos Kursko srityje).

## Nepriklausomybės kovos

1920 m. Ukrainos žemės atiteko:
* Volynė, Galicija −  Lenkijai
* Užkarpatė −  Čekoslovakijai
* Likusi Ukrainos sritis –  Ukrainos TSR

## Šaltiniai
Ispanijos futbolo lygos taurė

**Ispanijos futbolo lygos taurė** () – buvęs antrinis Ispanijos futbolo taurės turnyras. Jame dalyvaudavo stipriausių šalies lygų komandos. Turnyras buvo panaikintas dėl mažo klubų suinteresuotumo ir dėl to, kad klubams buvo per daug rungtynių.

## Titulai

Taurę iš viso yra laimėję 3 klubai, tarp jų sėkmingiausia – „Barcelona“ (2 kartus).

|-
| FC Barcelona || 2 || 1983, 1986
|-
| Real Madrid || 1 || 1983, 1985
|-
| Real Valladolid || 1 || 1984
|}

## Istorija

1982 m. turnyras imtas rengti kaip Ispanijos lygos taurė.

|-
|  || FC Barcelona || Real Madrid || 2-2 ir 2-1
|-
|  || Real Valladolid || Atletico Madrid || 0-0 ir 3-0 (prat.)
|-
|  || Real Madrid || Atletico Madrid || 2-3 ir 2-0
|-
|  || FC Barcelona || Betis Sevilla || 0-1 ir 2-0
|}

## Nuorodos
* Spain - List of League Cup Finals 1983-1986 (Rsssf.org)
Karelijos Respublika

**Karelija** (), **Karelijos Respublika** (, ) – federacinė respublika šiaurės vakarų Rusijoje, Karelijos regione. Ribojasi su Archangelsko sritimi rytuose, su Vologdos ir Leningrado sritimis pietuose, su Suomija vakaruose ir su Murmansko sritimi šiaurėje. Šiaurės rytuose skalauja Baltoji jūra. Sostinė – Petrozavodskas.

## Istorija
1920 m. sudaryta Karelijos darbininkų komuna, 1923 m. perorganizuota į Karelijos ATSR. 1940–1956 m. buvo Karelijos-Suomijos TSR (sąjunginė TSRS respublika), vėliau vėl tapo autonomine respublika. Nuo 1991 m. – federacinė Rusijos respublika.

## Geografija
Karelija driekiasi Rytų Europos lygumos šiaurės vakaruose, kalvotoje ir labai ežeringoje Vakarų Karelijos aukštumoje. Vakaruose ir šiaurės vakaruose pereina į Manselkės aukštumą (aukštis iki 578 m).

Klimatas vidutinių platumų, daugiausia jūrinis. Vidutinė vasario mėnesio temperatūra nuo -9&nbsp;°C iki -13&nbsp;°C, liepą 14-16&nbsp;°C. Vidutinis metinis kritulių kiekis apie 500 mm. Upės priklauso Baltijos ir Baltosios jūrų baseinams: Vodla, Kemė, Kovda, Vygas, Suna (su Kivačo kriokliu). Karelijoje telkšo apie 60 tūkst. ežerų, jų tarpe vieni didžiausių Europoje Ladogos ir Onegos ežerai. Kiti didesni ežerai: Piaozeras, Segozeras, Vygozeras, Topozeras, Siamozeras, Janisjarvis, Vodlozeras, Leksozeras, Niukas ir kt.

Apie pusę respublikos teritorijos dengia spygliuočių (daugiausia pušų) ir mišrieji miškai (beržai, uosiai, alksniai). Įsteigtas Kivačo rezervatas, Kostomukšos rezervatas, Vodlozero nacionalinis parkas, Panajarvio nacionalinis parkas, Kalevalos nacionalinis parkas.

## Gyventojai

Karelijoje yra 13 miestų; didžiausi:
* Petrozavodskas – 266,3 tūkst. gyv. (2007 m.)
* Kondopoga – 33,9
* Segeža – 33,0
* Kostomukša – 30,0
* Sortavala – 19,8
* Medvežjegorskas – 16,0
* Kemė – 13,7
* Pitkiaranta – 12,9
* Belomorskas – 8,6 (2022 m.)
* Suojarvis – 11,0

Tautinė sudėtis (2010 m.):
* rusai – 82,2 %
* karelai – 7,4 %
* baltarusiai – 3,8 %
* ukrainiečiai – 2,0 %
* suomiai – 1,4 %
* vepsai – 0,5 %

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Arenas Club de Getxo

**Arenas Club de Getxo** – Ispanijos futbolo klubas iš Gečo prie Bilbao. Vienas Ispanijos lygos įkūrėjų.

## Istorija
Įkurtas 1909 m. Las Arenas rajone Gečo , prabangiame Bilbao priemiestyje.

Nuo 1912 m. žinomas **Arena Clube** pavadinimu. Nuo 1917 m. žinomas **Arenas Club de Getxo** pavadinimu.

Pirmoji didelė sėkmė buvo pasiekta 1917 m., kai ekipa žaidė Karaliaus taurės finale. Po pratęsimo rezultatu 2:1 nugalėjo Madrido „Real“ (tuo metu vadintas FC Madrid). 

O 1919 m. jiems pavyko iškovoti Ispanijos taurę. Finalo rungtynėse rezultatu 5:2 palaužė tuometinius varžovus FC Barcelona. 

Vėlesniais metais buvo pasiekti dar du finalai, tačiau abu kartus pralaimėjo (FC Barcelona bei Real Unión Irú). 

1928 m. „Arenas“ klubas buvo vienas iš Ispanijos futbolo lygos įkūrėjų. 1929–30 m. aukščiausioje lygoje iškovojo trečią vietą. Tai geriausias klubo pasiekimas per visą veiklos istoriją.

Pirmus septynerius metus išliko aukščiausioje lygoje, o vėliau sekė kritimas į žemesnes pakopas. 

1935 m. klubas iškrito į Segunda División ir nebegalėjo pasiekti aukščiausio lygio Ispanijoje.

Nuo 1944–1945 m. sezono rungtyniavo trečioje pakopoje. Buvo iškritę į ketvirtą ir net penktą pakopas.

Nuo 1997–1998 m. sezono eilę metų praleido ketvirtoje pakopoje. O nuo 2015–2016 m. sezono rungtyniavo trečioje pakopoje.

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta raudona juoda apranga. 
### Istorinės

### Pastarojo meto

## Emblema

Vaizdas:Arenas Club.png|Senesnioji emblema
Vaizdas:Arenas Club de Gretxo.png|Naujoji emblema


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Globalsportsarchive
Real Vigo Sporting

**Real Vigo Sporting** – buvęs Ispanijos futbolo klubas iš Vigo.

## Istorija

Klubas įkurtas 1905 m., o 1923 m. susijungė su Vigo „Fortūna“ ir buvo suformuotas naujas Vigo „Celta“ klubas.

Vigo futbolo klubas () buvo įkurtas 1905 m., o sekančiais 1906 m. susijungė su kitu klubu, kuris vadinosi Nuevo Futebol Clube. 

1913 m. Ispanijos monarchas Alfonsas XIII de Burbonas suteikė jam „Real“ titulą, kurįs naudotas prieš klubo pavadinimą: Real Vigo Sporting Club. Tuo pat metu klubo emblemoje atsirado karališkoji karūna prie klubo skydo.

Ekipa šešis kartus laimėjo Galisijos čempionatą: 1908, 1909, 1914, 1919, 1920 ir 1923 metais. 

Paskutinės rungtynės, kurias žaidė klubas, įvyko tarp dviejų Vigo klubų „Real Vigo Sporting“ ir „Real Fortuna“ . Jos sužaistos 1923 m. kovo 11 d., o jose „Sporting“ iškovojo pergalę. Vienintelį įvartį šiose rungtynėse pelnė Ramonas, kurio įvartis tapo lemiamu ir Spartingas laimėjo rezultatu 1:0.

Klubas išnyko 1923 m., kai susijungė su „Real Fortuna“ futbolo klubu. Buvo suformuotas dabartinis klubas, kuris žinomas „Celta de Vigo“ pavadinimu. Norėta suformuoti stiprią Galisijos regiono klubą, kuris sukeltų daugiau sunkumų baskų komandoms, bei galėtų sėkmingai dalyvauti Ispanijos futbolo taurės turnyruose.

### Pavadinimai ir svarbios datos
; Vigo F.C. (1905–1913)
:: prisijungtas New F.C. (1906)
:: prisijungtas Español F.C. (1910)
; Prisijungtas Sporting Club (1913)
; Vigo Sporting Club (1913–1914)
; Real Vigo Sporting Club (1914–1923)

## Pasiekimai

* Galisijos čempionas (1907, 1908, 1914, 1917, 1918, 1919, 1920, 1923 m.)

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė balta raudona apranga. 
* Vėlesniais metais pakito spalvinė gama. Radosi tamsiai mėlynos spalvos šortai, o kojinės buvo juodos arba raudonos.

## Emblema

Vaizdas:Vigo FC.png|**VIGO FC**
Vaizdas:Real Vigo Sporting.png|**REAL VIGO SPORTING**


## Bibliografíja
* Varela Anxo – Historia do fútbol galego 
* Martínez Calatrava Vicente – Historia y estadística del fútbol español
* Arnáiz Luis; Salazar Bernardo; Martialay Félix – 100 Finales de Copa "Historia del Campeonato de España" 

## Išnašos

## Nuorodos
*
Club Español de Madrid

**Madrido „Español“** – buvęs Ispanijos futbolo klubas iš Madrido, gyvavęs XX a. pradžioje. Buvo vienas geriausių vidurio Ispanijos klubų.

## Istorija

**„Club Español de Madrid“** buvo įkurtas 1901 m., kai po konflikto tarp Madrid Foot-ball Club narių (dabartinio Madrido „Realo“ pirmtkai), viena grupuotė pasitraukė ir įkūrė naują klubą. „Club Español“ vėliau tapo čempionais regioniniame čempionate 1904 ir 1909 m.

#### 1904 m. Copa del Ray
1904 m. „Club Español“ laimėjo Campeonato Regional Centro – regioninę lygą, kuri buvo naudojama kaip atranka į 1904 m. Copa del Rey (Karaliaus taurės turnyrą). 

Rungtynės, kurios buvo sužaistos Madride, baigėsi nesėkmingai. Pradiniame etape „Club Español“ sužaidė lygiosiomis 5:5 su „Madrid“ ir „Moderno“ futbolo klubais. Abi komandos atsisakė žaisti pratęsimą ir kitą dieną buvo suplanuotas rungtynių pakartojimas. Tačiau „Moderno“ ekipa š rungtynes neatvyko ir „Club Español“ nebuvo paskelbtas nugalėtojas.

„Club Español“ pusfinalyje žaidė prieš „Moncloa“. „Español“ klubui pirmaujant rezultatu 1:0, rungtynės buvo nutrauktos dėl rimtos traumos, kurią patyrė „Club Español“ žaidėjas. Tada „Club Español“ buvo paskelbti nugalėtojais ir pateko į finalą. 

Dėl finalo datos netikslumo Athletic Bilbao buvo paskelbtas nugalėtoju nežaidus finalo rungtynių. „Club Español“, kuris pasirodė kitą dieną, nugalėtojais laikė saviškius, tačiau šios pretenzijos nepripažino kiti dalyvaujantys klubai, kurie paskelbė, kad „Athletic Bilbao“ tapo nugalėtojais.

#### 1909 m. Copa del Ray
1909 m. „Club Español“ antrą kartą laimėjo Campeonato Regional Centro ir pateko į 1909 m. Karaliaus taurę. Pusfinalyje jie 3:2 nugalėjo FC Barcelona, bet finale 3:1 nusileido San Sebastiano klubui.

#### 1910 m. Copa del Ray
1910 m. buvo surengtos dvi Copa varžybos ir „Club Español“ žaidė prieš FC Barcelona ir Deportivo de La Coruña. Buvo žaidžiama kaip mini lyga, o lemiamose rungtynėse FC Barcelona įveikė „Club Español“ rezultatu 3:2. „Club Español“, jau anksčiau rezultatu 3:1 buvo laimėjęs prieš „Deportivo“, tad užėmė antrąją vietą.

## Pasiekimai
* Du kartus pasiekė karalius taurės finalą.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė balta juoda apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* *Morbo: La historia del fútbol español* (2003), Phil Ball. amazon svetainėje
* foot.dk archyvas  (apie klubą)
* Foot.dk archyvas
Club Bizcaya

**Club Bizcaya** arba **Vizcaya Bilbao** – buvęs Ispanijos futbolo klubas. 
* Derėtų išskirti du darinius. Viena rinktinė buvo suburta ir gyvavo 1902, o kita – 1907 m. 
* Pirmuoju atveju, 1902 m. buvo susijungę Athletic Bilbao ir Bilbao FC, o antruoju, 1907 m. susijungė Athletic Bilbao ir Union Vizcaino.
* Ši jungtinė Bilbao miesto komanda, vadinta tuo pačiu pavadinimu, sėkmingai žaidė Ispanijos futbolo taurės turnyruose.

## Istorija
### 1902–ųjų metų Club Bizcaya
XX a. pradžioje Bilbao buvo du pagrindiniai klubai: Bilbao FC (įkurtas 1900 m.) ir Athletic Club (įkurtas 1898 m.). Jie palaikė gerus santykius ir žaidė draugiškas rungtynes ​​1901–1902 m.

Norėdami sėkmingai sužaisti prieš užsienio klubą iš Prancūzijos, „Athletic“ ir „Bilbao“ subūrė bendrą komandą, kurią pavadino „Bizkaia“. 

1902 m. kovo 9 d. Akvitanijoje rezultatu 2:0 nugalėjo Bordo miesto „Burdigalą“ klubą. 

1902 m. kovo 31 d. Bilbao mieste įvyko atsakomosios rungtynės, kurias prieš prancūzus laimėjo rezultatu 7:0.

1902 m. gegužės mėnesį Madride buvo surengta „Copa de la Coronacion“, skirta Alfonso XIII pilnametystės ir karūnavimo šventei. Įkvėpti rungtynių prieš „Burdigalą“,  komandos nariai išvyko į Madridą ir dalyvavo turnyre. „Bizcaya“ žaidė prieš „Barcelona“, „Español de Barcelona“, „New-Football Madride“ ir „Madrid FC“. 

Nugalėjo 5-1 „Español de Barcelona“, 8-1 „New-Football“ ir 2-1 „Barseloną“, jis laimėjo turnyrą. 1902 m. gegužės 15 d. finale žaidė L. Arana, Kareaga, Larrañaga, L. Silva, Goiri, Arana, Cazeaux, Astorkia, Dyeris, R. Silva ir Evansas. Įvarčius pelnė Astorkia ir Cazeaux.

Po sėkmės Copa de la Coronación buvo nuspręsta kitais metais dalyvauti Karaliaus taurės turnyre. 

1903 m. pradžioje Bilbao FC ir Athletic Club turėjo finansinių problemų. 1903 m. kovo 29 d. buvo sutarta surengti jųdviejų susitikimą. Vėliau priimtas sprendimas prisijungti prie Bilbao „Athletic Club“ klubo.

### 1907–ųjų metų Club Bizcaya
1907 m. norėdami dalyvauti Karaliaus taurės turnyre, „Athletic Club“ nusprendė pakartoti 1902 m. sprendimą. Subūrė jungtinę komandą su Bilbao „Vizcaya Union“. „Athletic Club“ ir „Vizcaya Union“ rinktinei ir vėl suteiktas **„Bizkaia“** vardas.

Turnyras buvo žaidžiamas lygos formatu. Dvi geriausios ekipos pateko į finalą. Lygoje „Bizcaya“ įveikė Madrido (3-2), Salamankos TFB (5-0) ir „Recreativo de Huelva“ (4-0) ekipas, bet pralaimėjo Vigo FC rezultatu 1:2. „Club Bizkaya“ pateko į finalą, kuriame rungtyniavo prieš Madrido FC. Finalo rungtynėse madridiečiai įrodė savo pranašumą ir „Biskaja“ buvo nugalėta rezultatu 1:0.

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose rungtyniavo balta juoda apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* foot.dk archyvas  (Club Bizcaya)
* RSSSF: čempionai
* RSSSF: lentelės
* Foot.dk archyvas
Nykštukinis pinčeris

**Nykštukinis pinčeris** () - šunų veislė, išvesta Vokietijoje.
 
## Kilmė
Nykštukiniai pinčeriai išvesti prieš keletą šimtmečių iš vokiečių pinčerių. Iš pradžių jie buvo stambesni ir puikiai gaudė žiurkes arklidėse. Dabartinė šios veislės šunų išvaizda – vėlesnio selekcinio veisimo rezultatas. Nykštukiniai pinčeriai yra panašūs į anglų toiterjerus, nes nors išvesti iš visai kitų protėvių, bet tuo pačiu tikslu – graužikams naikinti. Nors jie primena mažyčius dobermanus, su šia veisle juos sieja tik bendra gimtinė, o atsiradimo laikas nesutampa apie 200 metų.

## Išvaizda
Išvaizdos prasme nykštukinis pinčeris - mažesnė pinčerio ir dobermano versija. Šios veislės šunų kailis lygus, kūnas harmoningai sudėtas.

Galva didelė, nosis tiesi, nosies galiukas juodas. Ausys stačios, “A” formos, todėl nykštukiniai pinčeriai labai gerai girdi.

## Charakteris ir elgesys
Nors nykštukinių pinčerių gebėjimas žiurkauti niekur nedingo, šiandien šie maži šunys laikomi namuose ir yra puikiai prisitaikę gyventi miesto sąlygomis, esant karštam klimatui. Be to, tai puikus sarginis šuo. Nykštukiniai pinčeriai nemėgsta vaikų, nebent jie gyvena toje pačioje šeimoje.

Nykštukiniai pinčeriai lengvai dresuojami, tačiau kai kurie šuneliai nesutaria su kitais šunimis, dėl ko gali kilti sunkumų.
FC Espanya de Barcelona

**Barselonos „Espanya“** – buvęs Ispanijos futbolo klubas iš Barselonos. XX a. 2-ajame dešimtmetyje buvo vienas stipriausių klubų Katalonijoje. Vėliau prisijungė prie Europa Barcelona komandos.

## Istorija
### FC Espanya de Barcelona
**Espanya de Barcelona** futbolo klubas buvo įkurtas 1905 m. rugsėjį. Nuo 1907–1908 m. sezono klubas žaidė Katalonijos čempionate. 

1910–1920 m. klubas turėjo šlovės laikotarpį, kai tris kartus tapo Katalonijos čempionu. 

1914 m. buvo laimėta „Copa de los Pirineos“ ir klubas pateko į Karaliaus taurės finalą. Tačiau paskutinėje Ispanijos taurės kovoje Bilbao „Athletic“ nugalėjo rezultatu 2:1.

1917 m. „Espanya“ laimėjo trečią „Campionat de Catalunya“ turnyrą. Pateko į 1917 m. „Copa del Rey“ turnyrą, kuriame prireikė keturių rungtynių, kad Sociedad Madrid (CF Madrid) juos įveiktų. Madrido ekipa pateko į pusfinalį ir finale įveikė varžovus tapo turnyro nugalėtojais.

Galiausiai, 1921 m. „Espanya“ klubas iškrito į „Campionat de Catalunya B“. 

Kitame sezone klubas tapo „Campionat de Catalunya B“ čempionu, tačiau į aukštesnę pakopą nepateko, nes pralaimėjo pereinamąsias rungtynes ​​prieš RCD Español.

### Gràcia FC
1923 m. klubo pavadinimas buvo pakeistas iš **FC Espanya de Barcelona** į **Gràcia FC**. Šiuo pavadinimu klubas nuo 1924 iki 1928 m. vėl žaidė „Campionat de Catalunya“. 

1932 m. **Gràcia FC** susijungė su CE Europa ir įkurtas naujas futbolo klubas pavadintas Catalunya FC. Dėl finansinių problemų šis klubas po metų iškrito į trečiąjį divizioną, o jo pasiekti rezultatai buvo anuliuoti.

## Pasiekimai

* Katalonijos čempionas (1913, 1914, 1917 m.)

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidė balta raudona apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* foot.dk archyvas  (apie klubą)
* Foot.dk archyvas
Real Unión Club de Irún

**Real Unión Club de Irún** – Ispanijos futbolo klubas iš Irūno. Vienas Ispanijos lygos steigėjų.

## Istorija
Klubas buvo įkurtas 1915 m., susijungus Irún Sporting Club ir Racing Club de Irún.

1928 m. „Real Unión“ buvo vienas iš pirmųjų Ispanijos futbolo klubų (kartu su kitais „Athletic Bilbao“, „Real Sociedad“ ir „Arenas Club de Getxo“ iš baskų regiono), kurie tapo „La Liga“ steigėjais.

Klubas keletą sezonų rungtyniavo aukščiausioje šalies lygohe, bet 1932 m. iškrito iš „La Liga“.

Nuo 1932–1933 m. sezone rungtyniavo antroje pakopoje, vėlesniais metais būta kritimų į trečią pakopą. Būta kritimų ir į regioninę lygą, kartais iškopdavo į Segunda División. 1958–1959 m. šiame divizione buvo šešiolikti ir po sezono iškrito į žemesnė divizioną; situacija pasikartojo 1964–65 m. sezone.

2009 m. klubas pagaliau grįžo į „Segunda División“ po 44 metų pertraukos. 2009–2010 m. sezone liko dvidešimt pirmoje vietoje ir vėl iškrito. Nuo 2010–2011 m. vėl rungtyniavo trečiojoje pakopoje.

## Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Stadium Gal“, Irūne. Šio stadiono talpa – 5 tūkst. žiūrovų.

## Pasiekimai

## Garsesni žaidėjai

## Žinomesni treneriai
* Steve Bloomer
* Javier Zubillaga

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* BDFutbol svetainė
* Globalsportsarchive
Heraklėjas

**Heraklėjas** (: Hērakleios, , apie 575 m. Kapadokija – 641 m. vasario 11 d. Konstantinopolis) – 610–641 m. Bizantijos imperatorius.

## Biografija

Heraklėjų dinastijos pradininkas. Armėnų kilmės. Gimė Afrikos provincijos valdytojo šeimoje. 
## Šeima
Pirmoji žmona Fabija Eudokija, su ja gimė vaikai Eudiksija Epifanija ir Heraklijus Konstantinas.

Antroji žmona Martina, su ja gimė 10 vaikų, tačiau kai kurių jų vardai yra ginčytini: Fabijus, Teodosijus, Konstantinas, Konstantinas Heraklijus, Dovydas Tiberijus, Martinosas, Augustina, Anastasija, Febronija.

Konstantinopolio miestiečių paprašytas apginti juos nuo negabaus imperatoriaus Foko valdžios su kariuomene užėmė Konstantinopolį ir buvo karūnuotas imperatoriumi.

## Valdymas

Įgyvendino administracinę ir karinę reformas, kurios sustiprino Bizantiją. Valstybę suskirstė į karinius-administracinius vienetus – temus. Ilgai kariavo su avarais ir slavais. 622–627 m. sumušė persus, bet 636 m. pralaimėjo arabams. Bizantija prarado Mesopotamiją, Siriją, Palestiną, dalį Egipto.

## Šaltiniai

## Literatūra
# Andreas N. Stratos: Byzantium in the Seventh Century. Bd. 1, Amsterdam 1968.
# Wolfram Brandes: Herakleios und das Ende der Antike im Osten. Triumphe und Niederlagen. In: Mischa Meier (Hrsg.), Sie schufen Europa. München 2007, S. 248–258.
# John Haldon: Byzantium in the Seventh Century. The Transformation of a Culture. 2. Aufl. Cambridge 1997 (wichtiges Überblickswerk).
# James Howard-Johnston: Heraclius’ Persian Campaigns and the Revival of the East Roman Empire 622–630. In: War in History 6 (1999), S. 1–44.
# Treadgold, Warren. A History of Byzantine State and Society. Stanford: University of Stanford Press, 1997, p. 287 ISBN 0-8047-2630-2
# R. H. Charles. The Chronicle of John, Bishop of Nikiu: Translated from Zotenberg’s Ethiopic Text, 1916. Reprinted 2007. Evolution Publishing, ISBN 978-1-889758-87-9.
# Walter E. Kaegi. Heraclius Emperor of Byzantium, Cambridge University Press, 2003.
# C. Mango & R. Scott. The Chronicle of Theophanes Confessor, Oxford University Press, 1997.
# C. Mango. Nikephoros Patriarch of Constantinople. Short History, Dumbarton Oacks Texts 10, 1990.

## Nuorodos
* Viduramžių genealogija
* Romos imperatorių enciklopedija
CE Europa

**Barselonos „Europa“** – Ispanijos futbolo klubas, įkurtas Barselonoje Grasijos mikrorajone susijungus *Madrid de Barcelona* ir *Provençal* komandoms. Vienas iš Ispanijos lygos steigėjų. Namų rungtynes žaidžia „Nou Sardenya“ stadione, talpinančiame 7 000 žiūrovų. Jis atidarytas 1940 m. gruodžio 1 d.

## Istorija
1907 m. įkurtas futbolo klubas, kuris vadinosi **CE Europa**.

1930 m. „Europa“ viešėjo Lietuvoje, kur 4:2 nugalėjo LFLS Kaunas ekipą ir 4:3 Kauno rinktinę.

1931 m. buvo prijungtas Gracia Barcelona klubas, o naujadaras pasivadino **Catalunya FC**.

1932 m. grįžta prie senojo klubo pavadinimo.

Nuo 1944–1945 m. rungtyniavo ketvirtos pakopos pirmenybėse. Trečioje pakopoje – nuo 1951–1952 m. sezono.

1963–1964 m. pateko į Antrą divizioną, bet nuo 1968–1969 m. vėl žaidė trečioje pakopoje.

Nuo 1974–1975 m. sezono rungtyniaudavo ketvirtoje pakopoje. Būta net iškritimų į penktą pakopą.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta žalia apranga. 

; Aprangų gamintojai
: UMBRO firma

## Emblema

Vaizdas:CE Europa.png|Senesnioji emblema
Vaizdas:CE Europa nlogo.png|Dabartinė emblema


## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* Foot.dk archyvas
Racing Club de Ferrol

**Racing Club de Ferrol** – Ispanijos futbolo klubas, įkurtas Ferolyje sujungus *Jaime I* ir *Giralda* komandas.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1917 m. Rungtyniavo antros, trečios pakopos pirmenybėse. 34 sezonus praleido Segunda División.

1939 m. pasiekė Ispanijos futbolo taurės finalą. finale susitiko su Sevilla FC ir varžovai nugalėjo rezultatu 6-2.

2024–2025 m. sezone tarp dvidešimt dviejų dalyvių liko priešpaskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

## Sezonai

|}

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta žalia apranga. 

## Stadionas
Estadio da Malata talpina 12 043 žiūrovus ir buvo pastatytas 1993 m. Aikštelės matmenys – 105 x 68 metrai.

Campo de Futbol O Inferniño buvo naudojamas iki 1954 m., kai persikėlė į Estadio Manuel Rivera. Pastarasis naudotas iki 1993 m.

## Pasiekimai

* Galisijos čempionas (1929, 1938, 1939 m.)

## Garsesni žaidėjai

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* Globalsportsarchive
Granada CF

**Granada Club de Fútbol, S.A.D.**, žinoma kaip Granada, Ispanijos futbolo klubas iš Granados, Andalūzijos rajono. Šis straipsnis apie pagrindinę futbolo komandą. Klubas turi ir jaunimo ekipas, bei moterų futbolo ekipą, kuri vadinasi Granada CF Femeninno. Granados klubo namų stadionas yra „Estadio Nuevo Los Cármenes“.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1931 m. kai buvo įkurtas **Recreativo de Granada**. Nuo 1940 m. vadinamas **Granada CF**.

Granada buvo trečiasis klubas iš Andalūzijos, po Real Betis ir Sevilla FC, pradėjęs žaisti La Liga 1941–1942 metais. 

Aukščiausiojoje lygoje Granada dalyvavo 25 sezonus. Klubas užėmė šeštą vietą du kartus (1971–1972 ir 1973–1974 m. sezonuose).

2019–2020 m. La Liga užėmė septintą vietą. Ši vieta lėmė, kad klubas pirmą kartą klubo istorijoje žaidė Europos turnyruose. Klubas dalyvavo UEFA Europos lyga 2020–2021 m.. Turnyre pasiekė ketvirtfinalį, kuriame du kartus 0:2 ir 0:2 nusileido tituluotam anglų Manchester United FC.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.

### Istorinės

### Pastarojo meto aprangos

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Sudėtis
*Atnaujinta: [[2023]] m. [[rugsėjo 9]] d.*

## Personalas
* **Vyr. treneris** Paco López
* **Asistentas**:Toni López
* **Fizinio rengimo treneris** Manuel Poblaciones
* **Fizinio rengimo treneris** Alejandro Gutiérrez
* **Vartininkų treneris**  Nico Bosch 
* **Analitikas** Jose Gutiérrez
Granada CF

## Prekės ženklas ir sponsorius

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Gimnástica de Madrid

**Madrido „Gimnástica“** – mėgėjiškas Ispanijos futbolo klubas iš Madrido. 1928 m. pasitraukė iš profesionalaus futbolo varžybų.

## Istorija
1887 m. buvo įkurtas klubas, kuris žinomas Sociedad Gimnástica Española pavadinimu. Asociacija, kuri galėjo paliūlyti visų rūšių sportą ar pramogas. Kadangi organizacija buvo įkurta XIX amžiuje, todėl klubas greitai buvo pramintas „veteranais“. 

Klubas tapo žinomas dėl sėkmingo futbolo filialo, kuris pradėjo veiklą 1907 m. 

1909 m. Sociedad Gimnástica Española buvo vienas iš Ispanijos Futbolo federacijos (), ​​tuometinės futbolo asociacijos, įkūrėjų.

1911–1915 m. futbolo klubas turėjo trumpą sėkmės laikotarpį – surengė 3 Madrido futbolo čempionatus. 

1912 m. klubas pateko į Karaliaus taurės, Ispanijos taurės, finalą, pralaimėdamas FC Barcelona. Vėliau buvo pasiektas pusfinalis. 

1915 m. karalius Alfonsas XIII suteikė „Karališkojo“ klubo titulą ir uždėjo karūną bei vardą ant skydo, tačiau netrukus prasidėjo nuopolis. 

Kai 1926 m. Ispanijoje buvo futbolas tapo profesionaliu sportu, šio mėgėjų klubo įtaka sumenko ir jis pradėjo nykti. 

1928 m. futbolo skyrius buvo panaikintas, nes negalėjo konkuruoti su profesionaliais futbolo klubais. Vėliau buvo atgaivintas futbolo skyrius, o septintajame dešimtmetyje jis buvo galutinai panaikintas. Aosciacija iš futbolo sferos galutinai pasitraukė.

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia balta juoda apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Foot.dk archyvas
Imperatorė Irena

**Irena Atėnietė** ( *Eirēnē*, apie 752 m. Atėnai – 803 m. rugpjūčio 9 d. Lesbo sala) – 797–802 m. Bizantijos imperatorė.

## Biografija
Kilo iš kuklios atėniečių šeimos. 769 m. ištekėjo už imperatoriaus Leono IV. Nuo 780 m. mirus Leonui IV valdė kaip sūnaus imperatoriaus Konstantino IV regentė ir bendravaldė. 780 m. numalšino ikonoklastų, ikonų naudojimo priešininkų, siekiančių pasodinti į sostą Leono IV pusbrolį, sąmokslą. Vėliau varžėsi dėl valdžios su sūnumi, kurį rėmė Mažosios Azijos administraciniai regionai temai. Konstantinas IV buvo paskelbtas vieninteliu teisėtu imperatoriumi. Remiama vyskupų ir imperatoriškųjų rūmų dvariškių ji suėmė savo sūnų, 797 m. jį apakino.

787 m. sušaukė II Nikėjos susirinkimą. Jame buvo įteisintas paveikslų garbinimas. 802 m. buvo suderėtos jos ir Rytų frankų imperatoriaus Karolio Didžiojo vedybos. Tais pačiais metais tuo nepatenkinta diduomenė ją nuvertė, ji ištremta į Prinkipo (dab. Biujukada) salą, vėliau – į Lesbo salą. Šventoji, šventė rugpjūčio 9 d.

## Šaltiniai

## Literatūra
# Alexander, Archibald, and André Lagarde, Joseph Turmel. The Latin Church in the Middle Ages, C. Scribner’s Sons, 1915.
# Barbe, Dominique. Irène de Byzance: La femme empereur, Paris, 1990.
# This article incorporates text from the Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, a publication now in the public domain.
# Herrin, Judith (2001). Women in Purple: Rulers of Medieval Byzantium. London: Phoenix Press. ISBN 1-84212-529-X.
# Garland, Lynda (1999). Byzantine Empresses: Women and Power in Byzantium, AD 527–1204. London: Routledge. ISBN 0-415-14688-7.
# Wace, Henry and William Smith, A Dictionary of Christian Biography, Literature, Sects and Doctrines, J. Murray, 1882.

## Nuorodos
* De Imperatoribus Romanis – Konstantinas VI (780–797 A.D.) ir Irena (797–802 A.D.)
Izaokas I Komninas

**Izaokas I Komninas** (, apie 1005 m. – 1061 m. Konstantinopolis) – 1057–1059 m. Bizantijos imperatorius

## Biografija
Kilęs iš Makedonų dinastijos, Komninų dinastijos pradininkas. 
## Šeima
Žmona Kotryna (Ksenija) Bulgarė, Bulgarijos caro Ivano Vladislovo duktė. Jiems gimė vaikai Emanuelis Komninas (m. 1059 m.) ir Marija Komnina.
## Valdymas
Padedamas tėvo, imperatoriaus Bazilijaus I karininko, tapo artimas imperatoriui. 1057 m. dalyvavo kariškių sąmoksle prieš imperatorių Mykolą VI. Paflagonijoje (Mažoji Azija) paskelbtas imperatoriumi.

Valdymo pradžioje susikivirčijo su jį rėmusiu patriarchu Mykolu I Kerularijumi, kuris nepritarė kai kurių bažnyčios turtų nusavinimui, siekė bažnytinės valdžios viršenybės prieš pasaulietinę ir jį ištrėmė. 1059 m. sumušė vengrus ir pečenegus. 1059 m. lapkričio mėn. susirgo. Manydamas, kad liga mirtina, sostą perleido Konstantinui X Dūkui, pats pasitraukė į vienuolyną, kur gyveno iki mirties.

## Šaltiniai

## Literatūra
Norwich, John Julius: Breve historia de Bizancio. Cátedra, 2000. ISBN 84-376-1819-3

## Nuorodos
* Biografijos ir bibliografija
Izaokas II Angelas

**Izaokas II Angelas** (, apie 1135 m. – 1204 m. sausio mėn. Konstantinopolis) – 1185–1195 ir 1203–1204 m. Bizantijos imperatorius

## Biografija

Kilęs iš Angelų dinastijos. Tėvas Bizantijos karo vadas Andronikas Dukas (1122–1185 m.)
## Šeima
Kas buvo Izaoko žmona, nežinoma, bet jos vardas − Irina buvo nurodytas Špaijero soboro nekrologe, kur buvo palaidota ir jų duktė Irina. Vaikai:
* Irina Angelina − 1193 metais ištekėjo už Rožero V Siciliečio, bet praėjus 2-viem mėnesiam po vestuvių jis mirė. Nuo 1197 metų  − Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Pilypo Švabo žmona; 
* Aleksejus IV Angelas − Isaako bendravaldis 1203−1204 metais. 
* Ana

Antroji žmona − Margarita Vengrė. Vaikai:  
* Joanas Angelas (1193−1259). Bėgo į motinos tėvynę, kaip Vengrijos karaliaus Belos IV vasalas valdė Sremą ir Bačą (1227−42);
* Manuilas Angelas (g. po 1195 − m. 1212).

## Valdymas

Imperatoriumi paskelbtas sukilusios Konstantinopolio minios, kuri nužudė jo pusbrolį imperatorių Androniką I Komniną. Valdant Izaokui II Angelui jo karvedys Aleksijus Branas išvijo į Graikiją įsiveržusius normanus, išskyrus Kefalonijos ir Zakinto salas. Bet nepavyko iš sukilusio Izaoko Komnino atimti Kiprą ir nugalėti sukilusius bulgarus bei valachus. 1187 m. Bizantija pripažino antrąją Bulgarijos valstybę.

Po derybų 1190 m. Izaokas II Angelas buvo priverstas leisti Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Frydricho I Barbarosos vadovaujamiems kryžininkams keliauti per Bizantijos teritoriją.

Netikėtai 1195 m. nuo sosto jį nuvertė, įkalino ir apakino jo brolis, nuo 1195 m. balandžio mėn. imperatorius Aleksijus III Angelas. Padedamas sūnaus Aleksijaus, kuris būdamas Vokietijoje 1203 m. nukreipė IV kryžiaus žygio dalyvius į Konstantinopolį. Izaokas II Angelas tapo 1203 m. liepos mėn. valdžią paėmusio sūnaus imperatoriaus Aleksijaus IV Angelo bendravaldžiu. Kryžininkais nepatenkinti Konstantinopolio miestiečiai 1204 m. sausio mėn. sukilo ir abu imperatorius nuvertė.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Norwich, John Julius: Breve historia de Bizancio. Cátedra, 2000. ISBN 84-376-1819-3
* Angold, Michael, The Byzantine Empire: A Political History, 1025–1204, 2nd edition (London and New York, 1997)
* Brand, C. M., Byzantium Confronts the West, 1180–1204 (Cambridge, MA, 1968)
* Harris, Jonathan, Byzantium and the Crusades (London, 2003)
* Hiestand, Rudolf, 'Die Erste Ehe Isaaks II Angelus und Seine Kinder', Jahrbuch der Osterreichischen Byzantinistik, 47 (1997).
* The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols (Oxford,, 1991).
* K. Varzos, Ē genealogia tōn Komnēnōn (Thessalonica, 1984) vol. 2 pp. 807–840.
* This article incorporates text from the Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, a publication now in the public domain.

## Nuorodos
Jerzy Dudek

**Jeržis Henrykas Dudekas** (; g. 1973 m. kovo 23 d. Rybnike, Lenkijoje) – buvęs lenkų futbolininkas, žaidęs vartininko pozicijoje. Jis atstovavo Lenkijos rinktinei 59 kartus (2011 m.).

## Karjera
J. Dudekas yra žaidęs Liverpool FC, Feyenoord Rotterdam, Sokól Tychy klubuose. Karjerą pradėjo Concardia Knurów klube. 2011 m. gegužės 22 d. paskelbė baigiantis profesionalią karjerą.

## Asmeninis gyvenimas
J. Dudekas vedė Mirella (g. 1974 m.) 1996 m. birželio mėnesį. Jie turi sūnų Aleksandrą (g. 1996 m. 12) ir dvi dukras Viktorija (g. 2006 m. 01) ir Natalija (g. 2006 m. 12).
Jerzy turi brolį Dariusz, kuris taip pat yra futbolininkas.

## Pasiekimai
**Feyenoord**
* 1998–1999 Olandijos lygos čempionatas
* 1999–2000 Olandijos Supertaurė

**Liverpool**

Prizininkai
* 2002–2003 Lygos taurė
* 2004–2005 UEFA čempionų lyga
* 2005–2006 FA taurė
* 2006–2007 FA bendruomenės skydas (FA Community Shield)

Antra vieta
* 2004–2005 Lygos taurė
* 2005 FIFA Pasaulio klubų taurė
* 2006–2007 UEFA čempionų lyga

**Asmeniniai pasiekimai**
* 1998–1999 Olandijos metų vartininkas
* 1999–2000 Olandijos metų žaidėjas

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Jonas I Cimiskis

**Jonas I Cimiskis** (, 925 m. – 976 m. sausio 10 d. Konstantinopolis) – 969–976 m. Bizantijos imperatorius.

## Biografija
Kilęs iš armėnų aristokratų Kurkuasų šeimos, priskaitomas Makedonų dinastijai. Buvo imperatoriaus Nikiforo Foko giminaitis ir karvedys, padėjo jam užimti sostą. Dėl mažo ūgio pramintas Cimiskiu – armėn. *Trumpuoju*.

Nikiforui Fokui 963 m. tapus imperatoriumi paskelbtas Bizantijos kariuomenės vyriausiuoju vadu. 969 m. imperatoriaus žmonos, Jono Cimiskio meilužės Teofanos padedamas suorganizavo Nikiforo Foko nužudymą ir pasiskelbė imperatoriumi.

971 m. privertė Bulgariją pripažinti Bizantijos viršenybę, 971 m. liepos mėn. sumušė Kijevo Rusios kunigaikštį Sviatoslavą Igorevičių. 972 m. sureguliavo santykius su Vakarais, ištekindamas savo giminaitę Teofaną už Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Otono II. 974–975 m. sėkmingai kariavo su Fatimidais Sirijoje ir Mesopotamijoje. Mirė, kaip spėjama, nunuodytas vieno iš rūmų eunuchų.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Norwich, John J. (1991). Byzantium: The Apogee. Alfred A. Knopf, Inc.

## Nuorodos
Jonas II Komninas

**Jonas II Komninas** (, 1087 m. rugsėjo 13 d. Konstantinopolis – 1143 m. balandžio 8 d. Kilikija) – 1118–1143 m. Bizantijos imperatorius.

## Biografija
Kilęs iš Komninų dinastijos. Tėvas Aleksijus I Komninas, motina Irena Dukaina, sesuo Bizantijos istorikė Ana Komnina. 
## Šeima
Žmona Vengrijos karaliaus Vladislovo I duktė Piroska Vengrė, vaikai:
# Aleksijus Komninas, 1122–1142 m. bendravaldis
# Marija Komnina (Aleksijaus dvynė)
# Andronikas Komninas (m. 1142 m.)
# Ana Komnina,
# Isaac Komnenos (died 1154)
# Teodora Komnina
# Eudokia Komnina
# Manuilas I Komninas, imperatorius

## Valdymas

Tęsė tėvo pradėtą žemių dovanojimo už karinę tarnybą politiką. Žemės gaudavo ir karo belaisviai slavai ir pečenegai. Siekė iš kryžiuočių atkariauti Siriją ir Palestiną. Išplėtė Italijos respublikų prekybos privilegijas. Sudarė sąjungą su Šventosios Romos imperijos imperatoriais Lotaru II ir Konradu III bei Romos popiežiumi, kad sustabdytų normanų įsigalėjimą Italijos pietuose.

1135 m. sustabdė turkų seldžiukų veržimąsi į Mažąją Aziją. 1137 m. atkariavo Kilikiją, ilgainiui privertė Mažosios Armėnijos karalių ir Antiochijos valdovą Raimondą pripažinti Bizantijos valdžią. Žuvo nukritęs nuo žirgo.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Anna Comnena, The Alexiad, translated E. R. A. Sewter, Penguin Classics, 1969
* John Julius Norwich, A short history of Byzantium, Penguin, 1998.
* Michael Angold, The Byzantine Empire 1025–1204, a political history, Longman, 1997 (Second Edition)
* The Oxford Dictionary of Byzantium, Oxford University Press, 1991.
* Paul Magdalino, The Empire of Manuel I Komnenos 1143–1180, Cambridge University Press, 1993.
* K. Varzos, Ē genealogia tōn Komnēnōn, Thessalonikē, 1984.

## Nuorodos
* Bizantijos genealogija
* Encyclopedia of Roman Emperors
Izoliatorius

**Izoliatorius**, arba **elektros izoliatorius** – medžiaga, kurioje yra labai mažas kiekis ar visai nėra laisvai judančių elektronų (t. y. blogas elektros laidininkas). Kai kurie izoliatoriai įsielektrina patrinti kita medžiaga, nes elektronai pereina iš vienos medžiagos paviršiaus atomų į kitą medžiagą, o krūvis lieka paviršiuje. Terminas elektros izoliatoriaus turi tą pačią prasmę kaip ir dielektrikas. Tačiau šie terminai gali būti skirtingai vartojami. Labai geri elektros izoliatoriai yra tokios medžiagos kaip silicio dioksidas, teflonas ir pan.