open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eforas

**Eforas** ( 'prižiūrintis', iš  'ant; virš' +  'žiūrėti') – renkamas magistratas senovės Spartoje, kurio viena pareigų buvo kontroliuoti abiejų Spartos karalių veiklą. Kasmet iš Spartos piliečių išrinkdavo 5 eforus, kurie prisiekdavo remti Spartos karalius.

Herodotas teigė, kad eforų instituciją įkūrė Likurgas, o Plutarchas rašė, kad ši institucija yra vėlesnė. Manoma, kad eforai buvo reikalingi kaip valdytojai, kai Spartos karaliai vadovaudavo kariuomenei. Eforus rinkdavo visuotiniame susirinkime, kandidatais galėdavo būti bet kuris pilietis. Buvo draudžiama eforą rinkti antrą kartą. Eforai veikdavo kaip atsvara karaliams, kurie retai tarpusavyje sutardavo. Platonas eforus vadino tironais, kurie valdė Spartą kaip despotai, o karalius – tik karvedžiais.

Pagal Plutarchą kiekvieną rudenį eforai paskelbdavo kriptiją – žygį prieš helotus, kurio metu kiekvienas Spartos pilietis galėdavo nužudyti helotą, nebijodamas bausmės.

Eforams nereikėdavo klauptis prieš Spartos karalius, juos labai gerbdavo kiti Spartos piliečiai dėl jų veiklos. Eforai sprendimus priimdavo paprasta dauguma. Kartais Spartos politika pasikeisdavo vienam eforui pakeitus savo nuomonę ir nubalsavus už priešingą poziciją..

Kleomenas III 227 m. pr. m. e. panaikino eforų instituciją, bet po Selasijos mūšio makedoniečių karalius Antigonas III Dosonas ją atkūrė. Eforai egzistavo iki II a., manoma kad juos panaikino Adrianas.

## Išnašos
Stefan Edberg

**Štefanas Bengtas Edbergas** (; g. 1966 m. sausio 19 d.) – buvęs profesionalus Švedijos tenisininkas. Buvusi pirmoji pasaulio raketė. Štefanas profesionalu tapo 1983 metais. Per savo karjerą Edbergas laimėjo 42 ATP titulus. Jis taip pat laimėjo iš viso šešis Didžiojo Kirčio turnyrus. 1988 metų, vasaros olimpinėse žaidynėse Bengtas laimėjo du bronzos medalius. Žaisdamas tenisą Štefanas užsidirbo 20 630 941 JAV dolerių. Šis švedas baigė savo profesionalią karjerą 1996 metais. Jis yra laikomas vienu geriausiu visų laikų tenisininku. Edbergas gimė Vastervike, Švedijoje. Šiuo metu jis gyvena Vekšėje, Švedijoje.
Jim Courier

**Džeimsas Spenseris „Džimas“ Kourjeras, jaunesnysis** (; g. 1970 m. rugpjūčio 17 d.) – buvęs profesionalus JAV tenisininkas, olimpietis. Buvusi pirmoji pasaulio raketė. Profesionalu tapo 1988 m. Per savo karjerą Džimas laimėjo 23 ATP titulus. Jis laimėjo iš viso keturis Didžiojo Kirčio turnyrus. Spenseris gimė Sanforde, Floridoje. Dabar gyvena Niujorke, JAV. Žaisdamas tenisą Kourjeras užsidirbo 14 034 132 JAV dolerių. Džimas baigė savo karjerą 2000 m. Kourjerą treniravo Bradas Stinebornas.

## Šaltiniai
Johan Kriek

**Johanas Krykas** (; g. 1958 m. balandžio 5 d.) – buvęs profesionalus JAV tenisininkas. Buvusi septintoji pasaulio raketė. Johanas profesionalu tapo 1978 metais. Per savo karjerą jis laimėjo 14 ATP titulų. Krykas du kartus laimėjo Australian Open turnyrą. Žaisdamas tenisą jis užsidirbo 2 383 794 JAV dolerių. Krykas gimė Pongoloje, Pietų Afrikos Respublikoje. Dabar jis gyvena Floridoje, JAV. Johanas baigė savo karjerą 1994 metais.

1982 metų rugpjūtį, Krykas tapo JAV piliečiu.
Raisa Gorbačiova

**Raisa Gorbačiova** (, 1932 m. sausio 5 d. Rubcovske, dab. Altajaus krašte – 1999 m. rugsėjo 20 d. Miunsteryje, Šiaurės Reinas-Vestfalija, Vokietija) – tarybinė ir rusų visuomenės veikėja, buvusio TSRS prezidento M. Gorbačiovo žmona.

## Biografija
Gimė Rubcovske inžinieriaus šeimoje. Baigė vidurinę mokyklą Sterlitamake su auksiniu medaliu. Besimokydama Maskvos universiteto Filosofijos fakultete susipažino su M. Gorbačiovu ir 1953 m. už jo ištekėjo, 1957 m. pagimdė dukrą Iriną. Stavropolio aukštosiose mokyklose dėstė sociologiją. 1967 m. apsigynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją.

1985 m. M. Gorbačiovą išrinkus TSKP CK Generaliniu sekretoriumi, R. Gorbačiova dirbo visuomeninį darbą ir užsiiminėjo labdara. Buvo tarybinio kultūros fondo įkūrimo iniciatorė, veikė „Žinijos" draugijoje, rūpinosi muziejais, vaikų onkologinių ligoninių steigimu.

R. Gorbačiova tapo pirmąja TSRS ledi tikrąja šio žodžio prasme. Ji, skirtingai nei buvusių TSRS vadovų žmonos, nevengė viešumos, atvirai talkino vyrui, atrodė elegantiška, stilinga, tačiau kėlė pavydo bei apkalbų bangas.

R. Gorbačiova mirė nuo kraujo vėžio. Palaidota Novodevičės kapinėse Maskvoje.
Prezentacija

**Prezentacija** arba **pateiktis** () – visuomeninės komunikacijos forma, ko nors naujo, įdomaus, vertingo pristatymas visuomenei arba visuomenės grupei. 

Tikrosios prezentacijos turi siužetą arba scenarijų, optimaliam informacijos suvokimui pritaikytą struktūrą. Gali būti šou elementų. Prezentacijos skaidrės neretai rengiamos naudojant kompiuterinę programą „Microsoft PowerPoint“, taip pat yra analogiškų atvirojo kodo programų, pvz., „LibreOffice Impress“.

Dažniausiai tai yra reklaminis arba informacinis instrumentas. Tai įprasta rinkodaros, reklamos, seminarų ir mokymų organizatorių taikoma priemonė.

Pernelyg dažnai prezentacijų autoriai ignoruoja klasikinę arba moderniąją retoriką ir pasitiki vienintele įtikinimo priemone (dažnai tai būna projektorius, ekranas ir kompiuterine programa parengtos skaidrės).

## Literatūra
* Prezentacija kitaip, arba pamirškite migdančias skaidres. Laskauskas Arturas. – Kaunas: Šviesa, 2014. – 128 p.: iliustr. – ISBN 978-5-430-06245-3
Clavus annalis

**Metų vinis**, ***clavus annalis*** – vinis, kuria Senovės Romoje žymėdavo praeinančius metus.

Ankstyvaisiais Romos amžiais, kai raštingumas buvo dar menkai paplitęs, romėnai praeinančius metus skaičiuodavo rugsėjo idų metu įkaldami vinį () į šoninę Jupiterio Optimo Maksimo šventyklos sieną. Šią ceremoniją vykdydavo Romos konsulas ar diktatorius.
Visi prieš vieną

**Visi prieš vieną** – 1986 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas dviejų serijų meninis filmas. Detektyvas. Filmo trukmė – 141 min.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Algimantas Kundelis
* Režisierius statytojas – Artūras Pozdniakovas
* Kompozitorius – Viačeslavas Ganelinas
* Operatorius statytojas – Aloyzas Jančoras
* Dailininkai statytojai – Algirdas Ničius, Algimantas Šiugžda
* Kostiumų dailininkė – Gražina Remeikaitė
* Garso operatorius – Stasys Vilkevičius
* Antrasis režisierius – Romualdas Gudas

## Vaidina
* Juozas Budraitis – *Džeris Džeksonas, advokatas*
* Olegas Ditkovskis – *Džordachas Anslėjus, rangovas*
* Virginija Kochanskytė – *Dela Stryt, Džeksono sekretorė*
* Irena Kuksėnaitė – *Dona Mening*
* Mirdza Martinsonė – *Loreta Harper*
* Uldis Vazdiks – *Maiklas Tragas, policijos leitenantas*
* Vytautas Paukštė – *Mereditas Bordenas*
* Adolfas Večerskis – *Frenkas Fernis, jo sekretorius*
* Vytautas Tomkus – *prokuroras*
* Eugenija Pleškytė – *Beatrisė Kornel*
* Povilas Gaidys – *Makonoris, teisėjas*
* Arnas Rosenas – *misteris Rodžeris*
* Vytautas Kancleris – *Džasperis Hornas, darbininkas*
* Leonas Zmirskas – *linksmuolis*
* Petras Steponavičius – ginklų pardavėjas
* Gerardas Žalėnas – *Edmondas Morlis, fotografas*
* Algirdas Bružas – *inspektorius*
* *taip pat* Saulius Siparis, Algimantas Mažuolis, Sigitas Jakubauskas, Eduardas Pauliukonis, J. Balachanovas ir kiti.

## Siužetas

Filmas sukurtas E. Gardnerio romano „Advokatas Peris Meisonas“ motyvais.

Nužudytas stambus versilininkas Mereditas Bordenas. Įtariami du niekuo dėti žmonės – Bordeno sekretoriaus žmona ir statybų rangovas. Advokatas Džeris Džeksonas įsitikinęs jų nekaltumu ir imasi juos ginti, nors ir žino, kad tuo užsitrauks aukščiausių sluoksnių, susijusių su žmogžudyste, pyktį.

## Nuorodos
* Filmo svetainė
Miunchenštainas

**Miunchenštainas ** (, ) – miestelis Šveicarijos šiaurėje, Bazelio srities kantone. Šiame miestelyje augo tenisininkas Rodžeris Federeris. Miunchenštaino plotas yra 718 hektarų. Plotą sudaro: 56 % gyvenamosios zonos, 24 % miško, 17 % žemdirbystės zona ir 2 % nenaudojamo ploto. Šis miestas yra 297 metrai virš jūros lygio.

## Nuorodos
* Miunchenštaino internetinis puslapis
Tara Reid

**Tara Reid** (g. 1975 m. lapkričio 8 d.) – JAV aktorė, atlikusi vaidmenis filmuose „Didysis Lebovskis“ ir „Amerikietiškas pyragas“.

## Šeima
Tara Reid gimė Niudžersyje, JAV. Turi jaunesnius dvynius brolį Patricką ir seserį Colleen bei dar vieną brolį Tomą. Vaikystėje lankė Manheteno *Professional Children's School* mokyklą kartu su būsimaisiais aktoriais Christina Ricci, Sarah Michelle Gellar bei Macauley Culkin.

## Karjera
Sulaukusi devynerių, Tara Reid pradėjo vaidinti televizijos žaidime *Child’s Play* bei kituose televizijos projektuose jaunimui. Vėliau sekė pasirodymai seriale „Pagaliau Skambutis! Nauja klasė“ bei „Visi mano vaikai“.

Persikėlusi į Holivudą, Tara Reid greitai išpopuliarėjo vaidmenimis filmuose „Didysis Lebovskis“, „Miesto legenda“ ir „Amerikietiškas pyragas“. Greta sėkmingo debiuto didžiojoje scenoje, bulvarinė spauda greitai atkreipė dėmesį į jos triukšmingus pasilinksminimus su Paris Hilton, Nicole Richie bei Lindsay Lohan.

Nuo 2000 m. vaidmenys komerciškai nesėkminguose filmuose „Daktaras T ir moterys“, „Josie and the Pussycats“ bei audringas laisvalaikis gerokai pakenkė Taros, kaip rimtos aktorės, reputacijai. Bandymas sugrįžti į televiziją taip pat nebuvo sėkmingas: NBC serialo „Scrubs“ trečiajame sezone jos personažas pasirodė 11-e serijų ir buvo scenaristų išbrauktas dėl nuolatinių aktorės nesutarimų su režisieriais.

Vaidmenys filmuose „Mano boso dukra“ bei „Vienas tamsoje“ buvo nepalankiai sutikti kritikų. Nuo 2006 m. filmai, kuriuose vaidina Tara Reid, dažniausiai iš karto yra leidžiami DVD formatu, nedemonstruojant jų kino teatruose. Vienintelė išimtis – juosta „Incubus“.

2005 m. ji pasirašė sutartį su *E! Channel's* dėl televizijos projekto „Wild On Tara Reid“ (vėliau pervadinto į „Taradise“), turėjusio pasakoti apie žvaigždžių gyvenimą, tačiau dėl prastų reitingų šou buvo nutrauktas parodžius vos 8 epizodus iš 14.

Karjerai klostantis vis prasčiau, vieninteliu Taros pajamų šaltiniu kuriam laikui tapo mokami vieši apsilankymai naktiniuose klubuose. Žurnalo „People Magazine“ duomenimis, būdama karjeros viršūnėje, už tokį pasirodymą gaudavo iki 65 000 dolerių, tačiau dabar suma siekia vos 1500.

2008 m. lapkritį Tara Reid buvo 60-čiai dienų paguldyta į Malibu kliniką gydytis nuo alkoholizmo ir anoreksijos. *E! News* duomenimis, tai padėjo gauti vaidmenis iš karto dvejuose filmuose, o *In Touch Weekly* už jos gyvenimo aprašymą sumokėjo 150 000 dolerių.

2009 m. ji kartu su dizaineriu Ed Hardy išleido drabužių liniją,

2010 m. sausio-vasario „Playboy“ numeryje publikuojamos Taros Reid nuotraukos.

## Asmeninis gyvenimas
Tara Reid susitikinėjo su Rusijos ledo ritulininku Sergejumi Fiodorovu, amerikietiško futbolo žaidėjais Tomu Brady, Jerome Bettis, Jeremy Shockey, Kyle Boller, Kevin Mawae, tenisininku Mark Philippoussis.

## Filmai

## Prodiuserė

## Nuorodos

* http://www.tarareidfans.com/
Biningenas

**Biningenas ** (, ) – miestelis Šveicarijos šiaurėje, Bazelio srities kantone. Šiame miestelyje gimė tenisininkas Rodžeris Federeris. 2008 metais, Biningene gyveno 14533 gyventojai.

## Oras

## Nuorodos

* Biningeno internetinis puslapis
Famke Janssen

**Famke Janssen** (g. 1965 m. lapkričio 5 d.) – Olandijos aktorė, buvęs modelis.

## Biografija
Jos pirmasis vardas Olandijos Fryzlando regiono vietine kalba reiškia „maža mergaitė“. Famke Janssen taip pat turi dvi seseris: Antoinette Beumer yra režisierė, o Marjolein Beumer – aktorė.

Prieš atvykdama į JAV 1984 m., Famke nesėkmingai bandė studijuoti ekonomiką Amsterdamo universitete. JAV ji pasirašė sutartį su Elite modelių agentūra ir dirbo su Yves Saint Laurent, Chanel ir Victoria's Secret. 1990-aisiais, baigusi modelio karjerą, mokėsi Kolumbijos universitete, o po kelerių metų persikėlė į Los Andželą, kad galėtų pradėti aktorės karjerą.

### Aktorės karjera
Pirmieji jos vaidmenys buvo epizodiniai pasirodymai įvairiuose televizijos šou ir serialuose. Pirmasis buvo fantastiniame seriale „Žvaigždžių kelias: Kita karta“, 1992 m. Tais pačiais metais ji atliko ir pirmąjį vaidmenį kine: filme „Tėvai ir sūnūs“, kur jos partneris ekrane buvo Jeff Goldblum.

1995 m. vaidino pirmajame filme apie agentą Džeimsą Bondą su Pierce’u Brosnanu „Auksinė akis“.

Kiti jos žymesni vaidmenys: Jean Grey/Phoenix trilogijoje „X-Men“, „Fakultetas“, „Aš šnipas“.

2006 m. Hamptono filmų festivalyje apdovanota prizu už aktorinius pasiekimus, o 2007 m. tame pačiame festivalyje – specialiu žiuri prizu už vaidmenį filme „Turn the river“.

### Asmeninis gyvenimas
Moka olandų, anglų bei prancūzų kalbas. 1995–2000 m. buvo ištekėjusi už rašytojo ir režisieriaus Todo Culpano Williamso. Šiuo metu gyvena Niujorke. Yra PETA organizacijos aktyvistė kovoje už gyvūnų teises.

## Filmai

## Nuorodos

* http://www.famke.50megs.com/ 
* http://famke.org/
Somalinė gazelė

**Somalinė gazelė** (*Gazella soemmerringii*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Kūno aukštis 80-90 cm, masė 45-55 kg. Gelsvai ruda. Apatinė kūno dalis ir pasturgalis balti. Tamsiai ruda juosta nuo kaktos iki nosies galo ir siauresnė juostelė nuo rago pamato iki viršutinės lūpos. Po akimi balta dėmė. Raguoti patinai ir patelės. Patinų ragai vidutiniškai 38 cm ilgio su ryškiais skersiniais žiedais. Ragai plačiai išskėsti, nuo vidurio išlinkę atgal, o jų viršūnės užlinkusios į vidų ir nežymiai aukštyn. Patelių ragai menkesni.

Gyvena krūmais apaugusiose ir atvirose savanose. Laikosi šeimyniniais būriais, kartais susitelkia į didesnius būrius. Minta žoliniais augalais, krūmų lapais. Gali ilgai apsieiti be vandens. Rujoja rugsėjo – lapkričio mėnesiais. Nėštumas trunka apie 7 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Lytiškai subręsta antraisiais gyvenimo metais. Gyvena iki 14 metų.

Paplitusi Somalyje, Etiopijoje, Eritrėjoje ir Sudane.
Simone Bolelli

**Simonas Bolelis** (; g. 1985 m. spalio 8 d.) – profesionalus Italijos tenisininkas, olimpietis. Jis profesionalu tapo 2003 metais. Aukščiausias jo pasiekimas ATP reitinge buvo 36 vieta. Bolelis dar nėra laimėjęs ATP titulo. Žaisdamas tenisą Simonas užsidirbo jau 1 517 276 JAV dolerių. Bolelį treniruoja Klaudijus Pistolezis. Simonas gimė Bolonijoje, Italijoje. Dabar jis gyvena Budrijuje, Italijoje.

## Šaltiniai
Potito Starace

**Potitas Staračis** (; g. 1981 m. liepos 14 d.) – profesionalus Italijos tenisininkas, olimpietis. Jis profesionalu tapo 2001 metais. Aukščiausias jo pasiekimas ATP reitinge buvo 27 vieta. Per savo karjerą Potitas dar nelaimėjo nei vieno ATP titulo. Jis žaisdamas tenisą jau užsidirbo 2 158 514 JAV dolerių. Staračis gimė Benevente, Italijoje. Dabar jis gyvena Kervinaroje, Italijoje. Staračį treniruoja Umbertas Rianas. Potitas pradėjo žaisti tenisą būdamas aštuonerių.

## Šaltiniai
Speko gazelė

**Speko gazelė** (*Gazella spekei*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Kūno aukštis iki 60 cm, masė – 18 kg. Gelsvai ruda. Apatinė kūno dalis, pasturgalis ir vidinė kojų pusė baltos spalvos. Ant šono tamsiai ruda juosta. Ant nosies turi odos raukšlę. Sunerimusi gazelė gali raukšlę išpūsti iki pusės teniso kamuoliuko dydžio pūslės, kuri rezonuoja pistoleto šūvį primenantį pavojaus signalą. Raguoti patinai ir patelės. Patinų ragai vidutiniškai 28 cm ilgio su ryškiais skersiniais žiedais, nežymiai išlinkę S raidės forma. Patelių ragai menkesni.

Gyvena kalvotose, akmenuotose su reta žoline augalija vietovėse. Laikosi būriais. Minta žoliniais augalais. Nėštumas trunka 6-7 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Patelės subręsta 9 mėnesių, patinai – 18 mėnesių. Gyvena iki 12 metų.

Paplitusi Somalyje ir Etiopijoje.
Indinė gazelė

**Indinė gazelė** (*Gazella bennettii*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis. Gyvena Pietų Azijos dykumose ir savanose (Bangladeše, Indijoje, Pakistane, Irane).

## Charakteristikos
Ūgis 65 cm, svoris apie 23 kg. Vasarą kailis rausvai rudas, lygus ir blizgus, o žiemą ties pakakle ir pilveliu išryškėja baltas kailiukas. Ragai lenkti, iki 39 cm ilgio.

## Paplitimas ir arealas
Indinė gazelė gyvena sausringose lygumose, kalvose, dykumose, sausuose krūmynuose ir mažuose miškuose. Gazelės sutinkamos daugiau kaip 80-yje proc. Indijos saugomų teritorijų. Pakistane jos sutinkamos iki 1500 m aukštyje. Irane indinės gazelės gyvena Kaviro nacionaliniame parke.

2001 m. duomenimis, Indijos gazelių populiacija siekė 100 000 individų, 80 000 iš jų gyveno Taro dykumoje. Populiacija Pakistane yra išsibarsčiusi ir dėl medžioklės smarkiai sumažėjusi. Irane populiacija taip pat nevienodai pasiskirsčiusi. Afganistane gazelės labai retos.

## Šaltiniai
Jugoslavijos Federacinė Respublika

**Jugoslavijos federacinė respublika (JFR)** (serbų kalba: *Savezna Republika Jugoslavija / Савезна Република Југославија*) – valstybė, egzistavusi 1992-2003 m., dabartinėse Serbijos ir Juodkalnijos teritorijose.

## Istorija

Jugoslavijos federacinė respublika susikūrė 1992 metais ir pakeitė iki tol gyvavusią Jugoslavijos socialistinę federacinę respubliką. Dėl socializmo Rytų Europoje žlugimo, naujoji Jugoslavija siekė permainų. Buvo atsisakyta komunistinės simbolikos – iš valstybės vėliavos pašalinta raudona žvaigždė, herbas pakeistas į dvigalvį erelį. Miliciją pakeitė policija; ir Serbijai, ir Juodkalnijai leista turėti savo ginkluotas pajėgas. Atsisakyta prezidiumo, jį pakeitė sistema, sudaryta iš demokratiškai išrinkto prezidento ir parlamento.
2003 metais Jugoslavijos federacinė respublika tapo Serbija ir Juodkalnija.


Image:Scg01.png
Image:Scg02.png
Berdyčivas

**Berdyčivas** () – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Žytomyro srityje. Rajono administracinis centras. Miestas išsidėstęs prie Hnylopjatės upės. Įkurtas 1430. Priklauso istoriniam Voluinės regionui. 72 tūkst. gyventojų. Plotas – 35,33 km². Išvystyta mašinų gamybos (gamykla „Prohres“), betono maišyklių gamykla, chemijos, lengvoji bei maisto pramonė. Architektūros pamiklai: šv. Barboros bažnyčia ir M. Marijos bažnyčia; pastaroji pastatyta baroko stiliuje. Berdyčive gimė garsus rašytojas Džozefas Konradas. Svarbus geležinkelio mazgas. Miestas išsidėstęs prie tarptautinės automagistralės  (Žytomyras-sienos kirtimo su Moldova punktas „Podolės Mohiliavas“).

## Miestų partnerystė
*  Sedlcos, Lenkija
*  Javoras, Lenkija
*  Voluvas, Lenkija

## Taip pat skaitykite
* Žytomyro sritis

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* Miesto nuotraukos
Providenso stadionas

**Providenso stadionas** – nacionalinis Gajanos kriketo stadionas, esantis sostinės Džordžtauno priemiestyje Providense. Statyti pradėtas 2005 m. bendradarbiaujant Gajanos ir Indijos vyriausybėms. Providenso stadionas pakeitė iki tol pagrindiniu buvusį Burdos stadioną. Stadione vyko keletas 2007 m. pasaulio kriketo čempionato varžybų. Taip pat naudojamas ir futbolo varžyboms, čia namų rungtynes žaidžia Gajanos vyrų futbolo rinktinė.

## Šaltiniai
Varao

**Varao** – indėnų gentis, gyvenanti Orinoko deltos regione Venesueloje, taip pat vakarų Gajanoje, Suriname. Populiacija – apie 20 tūkst. žmonių. Kalba izoliuota varao kalba.

Varao neatsiejamai susieti su vandeniu. Jie savo būstus (*[[palafito]]*) įsirengia ant polių lėtuose upių užutėkiuose. Struktūra nesudėtinga, dažnai bendra kelioms šeimoms pastogė su hamakais miegui ir bendra židiniu maistui ruošti. Kartais dar būna medinių kėdžių, išraižytų gyvūnų pavidalais. Varao yra puikūs plaukikai nuo pat mažens, visur keliauja iš medžio skobtomis kanojomis, nes ypač deltos regione sunku keliauti pėsčiomis per tankias ir pelkėtas džiungles. Varao gamina dviejų tipų kanojas – ilgas *bongo*, talpinančias iki 50 žmonių, ir nedideles trivietes kanojas.

Maitinasi daugiausia žuvimi, vėžiagyviais, renka džiunglių augalus, dalis verčiasi žemės ūkiu.

Varao yra išlaikę gamtameldystę. Jų kosmogonijos mitas pasakoja apie medžiotoją, gyvenusį danguje. Jis medžiojęs dangiškuosius paukščius – vienas jo nušautas paukštis nukrito ant rojaus grindų. Jis susprogo ir pramušė skylę per kurią medžiotojas pažvelgė į žemę. Pamatęs ten daug vaisių, gražius vaizdus iš dangiškojo šilko pasidarė virvę ir nusileido ten gyventi.

Iš europiečių su varao pirmasis susidūrė Alonsas de Ocheda, tyrinėdamas Orinoko deltą. Indėnų palafitai jam priminė Veneciją, todėl atrastą žemę pavadino „mažąja Venecija“ – Venesuela.

Warao language.png|Varao paplitimo teritorija
WARAO BOA VISTA FOTO YOLANDA SIMONE (11) (37609086641).jpg|Varao moteris su vaikais
Isaakas Fridbergas

**Isaakas Fridbergas** (, g. 1947 m. sausio 1 d. Vilniuje) – žydų kilmės rašytojas, kino dramaturgas ir režisierius, savo kūrybinį kelią pradėjęs Lietuvoje.

## Biografija
1962 m. pradėjo vaidinti Vilniaus žydų liaudies teatre. 1969 m. baigęs Kauno politechnikos institutą, iki 1971 m. dirbo radijo inžinieriumi, 1971 – 1973 m. tarnavo Tarybinėje armijoje. 1970 m. pradėjo bendradarbiauti spaudoje. 1981 m. I. Fridbergas baigė Aukštuosius kino scenaristų ir režisierių kursus Maskvoje (E. Riazanovo klasę). Kelių knygų autorius, 1996–1997 m. buvo Rusijos TV laidos „Upe plaukia kirvis“ meno vadovas ir režisierius.

Skandalingai drąsus filmas „Lėlytė“ TSRS visuomenėje ir spaudoje susilaukė didžiulio dėmesio ir diskusijų, buvo vienu labiausiai lankomų filmų.

## Filmografija
* 1971 m. Aš noriu būti..., dokumentinis, scenarijaus autorius, LKS
* 1973 m. Mes vyrai, mama, dokumentinis, scenarijaus autorius, LKS
* 1976 m. Ilga kelionė prie jūros, scenarijaus autoris (kartu su G. Kanovičiumi), rež. Algirdas Araminas, LKS
* 1979 m. Aš myliu direktorę, dokumentinis, scenarijaus autorius, LKS
* 1979 m. Lizdas vėjyje, scenarijaus autoris (kartu su G. Kanovičiumi), Tallinnfilm, rež. Olavas Neulandas
* 1979 m. Už stiklinių durų, scenarijaus autoris (kartu su G. Kanovičiumi), Rygos kino studija, rež. Olgertas Dunkelsas
* 1980 m. Miško našlaitės, scenarijaus autoris (kartu su G. Kanovičiumi), Tallinnfilm, rež. Kalje Kijsk
* 1980 m. Palinkėk man blogo oro, scenarijaus autoris (kartu su G. Kanovičiumi), Rygos kino studija, rež. Varis Brasla
* 1980 m. Fortūna, scenarijaus autoris ir režisierius, Mosfilm
* 1982 m. Povestuvinės kelionės, scenarijaus autorius ir režisierius, Mosfilm
* 1983 m. Susidūrimas, telefilmas, scenarijaus autorius ir režisierius, LKS
* 1985 m. Nakties paklydėliai, scenarijaus autorius ir režisierius, LKS
* 1986 m. Brangusis Edisonai!, scenarijaus autorius ir režisierius, k/s Ekran
* 1988 m. Lėlytė, režisierius, Mosfilm
* 1991 m. Pasivaikščiojimas po ešafotą, scenarijaus autorius ir režisierius, Mosfilm
* 1992 m. Žydų išeivių dailininkai. Rusija. XX amžius, scenarijaus autorius ir režisierius, k/s Šofar
* 1993 m. Meilės abėcėlė, serialas, scenarijaus autoris ir režisierius, k/s Ekran

* 2001 m. Ponia Bosas, režisierius, studija 2B, Rusija
* 2002 m. Rusų amazonės, idėjos autorius ir režisierius, studija 2B, Rusija
* 2003 m. Ugniagesiai, serialas, scenarijaus bendraautorius ir režisierius, studija 2B, Rusija

## Apdovanojimai

* 1971 m. Sąjunginis kino festivalis, II-as prizas už dokumentinį filmą "Aš noriu būti"
* 1973 m. Sąjunginis kino festivalis, specialus žiuri prizas už dokumentinį filmą "Mes vyrai, mama"

* 1979 m. Sąjunginis kino festivalis, II-as prizas už dokumentinį filmą "Aš myliu direktorę"
* 1987 m. Sąjunginis kino festivalis, specialus žiuri prizas „Už moralinių problemų išryškinimą“ filme "Brangusis Edisonai! "
* 1989 m. UNICEF ir CIFEJ prizai Vakarų Berlyno kino festivalyje filmui „Lėlytė“
* 1990 m. Sąjunginis sportinių filmų festivalis Lvove, pagrindinis prizas filmui „Lėlytė“.

## Nuorodos
* Biografija (rusų kalba) 
* Filmo „Lėlytė“ svetainė
Frija

**Frija** () – miestas Gvinėjos vakaruose, į šiaurę nuo šalies sostinės Konakrio, šalia Konkurė upės. Miestas žinomas dėl čia esančių urvų *Grottes de Bogoro* ir *Grottes de Konkouré*. Miesto ekonomika yra smarkiai priklausoma nuo boksito gavybos ir aliuminio gamybos. Frijos miestas yra pastatytas aplink kompaniją ACG Fria, pirmą Afrikoje aliuminio fabriką.

## Susisiekimas

Mieste yra Frijos oro uostas.

Boksito kasykla sujungta geležinkelio linija su Dubrekos uostamiesčiu.
Varao kalba

**Varao kalba** (*Guarauno, Guarao, Warrau*) – izoliuota Pietų Amerikos indėnų varao kalba. Vartojama Venesuelos Orinoko deltoje (Amakuro Delta, Sukrė), Gajanoje, Suriname.

Turi keturias tarmes:
* Kokuina arba Manumo,
* Hoanarao (Mariusa, Winikina, Arawabisi),
* Arawao (Merejina, Sakupana)
* Wasay (Ibaruma, Arature, Amakuro).

Varao kalba labiau išvystyta Venesueloje, išleistas žodynas, testamentas, Gajanoje ir Suriname varao kalba smarkiai paveikta aravakų ir karibų kalbų. Dalis gyventojų kalba Gajanos kreolų kalba.

## Nuorodos
* 
* Apie varao
Gekedugu

**Gekedugu **(pranc. *Guéckédougou*) – miestas pietų Gvinėjoje, prie sienos su Siera Leone ir Liberija. Pagal 1996 metų surašymą jame gyveno 79140 žmonių, bet nuo pilietinio karo skaičius smarkiai išaugo, ir pagal 2008 metų apskaičiavimus, mieste gyvena 221715 žmonių. Gekedugu buvo antro Liberijos pilietinio karo ir Sieros Leonės pilietinio karo centras 2000–2001 metais.

Miestas garsėja savo dideliu savaitiniu turgumi, kuris pritraukia prekiautojus iš Šiaurės Gvinėjos, Sieros Leonės, Liberijos ir Dramblio Kaulo Kranto.
Kanoja

**Kanoja** – siaura, ilga irklinė valtis (nors dabar būna ir burinių bei motorinių). Laivuojama viengubu irklu.

Kanojos yra labai senas laivų tipas. Jos populiarios tarp džiunglių tautų. Gaminamos išskobiant didelio medžio kamieną arba lengvą karkasą aptraukiant (sakų pagalba) medžių žieve. Tokių kanojų talpa gali būti nuo 2 iki 100 vietų.

Šiuolaikinės kanojos gaminamos iš plastmasės, anglies pluošto, raudonmedžio. Naudojamos dažniausiai keleivių plukdymui (pvz., Venecijos kanalais), turizmui. Specialios sportinės kanojos gaminamos sportinėms kanojų varžyboms. Sportinės kanojos ilgis dažniausiai apie 5 m, plotis apie 0,85 m, gylis 0,30–0,36 m.

## Taip pat skaitykite
* Luotas
* Piroga
* Baidarė
* Kanojų irklavimas

## Šaltiniai
Smėlyninė gazelė

**Smėlyninė gazelė** (*Gazella leptoceros*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Kūno aukštis 62–72 cm, masė 20-30 kg. Kailis blyškiai gelsvai pilkas, papilvė ir kojų vidinės dalys baltos. Galvos šone balta juostelė. Raguoti patinai ir patelės. Patinų ragai vidutiniškai 35 cm ilgio, su ryškiais skersiniais žiedais, nežymiai palinkę atgal, dažnai labai išskėsti. Patelių ragai mažesni.

Minta dykumų augalais. Beveik visą reikalingą vandenį gauna su maistu ir rasa. Rujoja gegužės – birželio mėnesiais. Nėštumas trunka 5-5,5 mėnesio. Gimsta 1 jaunilis. Patelės lytiškai subręsta 6-9 mėnesių, patinai antraisiais gyvenimo metais. Gyvena iki 14 metų.

Paplitusi Šiaurės Afrikoje (Alžyras, Čadas, Egiptas, Libija, Malis, Nigeris, Sudanas, Tunisas).
Mamu

**Mamu** (pranc. *Mamou*) – miestas Futa Džalone, Gvinėjoje. Miestas iškilo prie geležinkelio linijos tarp Konakrio ir Kankano.

Pagrindinė pramonės šaka iki XX amažiaus 10-o dešimtmečio buvo mėsos gaminių perdirbimas. Taip pat Mamu yra svarbus kelių susikirtimo taškas.

Gvinėjoje yra antras miestas pavadinimu Mamu.
Savivaldybė (Latvija)

**Savivaldybės Latvijoje** () – Latvijos administracinio suskirstymo vienetas.
Sudarytos 2009 m. liepos 1 d. administracinės-teritorinės reformos metu, kai nuo tarybinių laikų likę 26 rajonai ir 7 miestai buvo perskirstyti į 109 savivaldybes ir 9 miestus. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos liko 36 savivaldybės (*novadi*) ir 7 valstybinės reikšmės miestų savivaldybių teritorijos (*valstspilsētu pašvaldību teritorijas*). Savivaldybės smulkiau skirstomos į valsčius.
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Latvijoje bus 109 savivaldybės
Ostapas Valavičius

**Ostapas (Eustachijus) Valavičius** (, apie 1520 m. – 1587 m. lapkričio 20 d. Sandomieras) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis ir karinis veikėjas, vienas iš Lietuvos Statuto autorių. Vilniaus universiteto steigimo signataras.

## Biografija

Brolis – Smolensko vaivada Grigalius Valavičius. Mokėsi, kaip spėjama, Padujos universitete ir Vokietijoje. Apie 1545 m. Vilniaus vaivados sekretorius, nuo 1551 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto Augusto maršalka ir raštininkas, 1561–1569 m. Lietuvos dvaro maršalka ir Lietuvos dvaro paiždininkis, 1566–1579 m. Lietuvos pakancleris, 1569–1579 m. Trakų kaštelionas, 1579–1587 m. Vilniaus kaštelionas ir Lietuvos didysis kancleris. Be to, 1565–1586 m. Brastos seniūnas, valdė karališkas valdas: Medininkus, Mogiliovą, Ozeryščius, Kobriną bei Rečycą, išpirko ir laikė Jurbarką, turėjo nemažai privačių valdų Upytėje, Opolėje, Sidroje ir kt.

Su savo daliniu dalyvavo Livonijos kare, kelis kartus vyko pasiuntiniu į Maskvos didžiąją kunigaikštystę, vedė derybas su Ivanu Rūsčiuoju dėl Infliantų. Buvo tarp Lietuvos didikų, pasisakiusių prieš Liublino sąjungą, ilgą laikė delsė pasirašyti unijos aktą. Vienas Valakų reformos rengėjų, vienas iš Lietuvos Statuto autorių. Reikšmingą vaidmenį Lietuvoje atliko per pirmuosius bekaralmečius. Valdovu išrinkus Steponą Batorą, tapo jo šalininku, dalyvavo 1579–1580 m. karinėse kampanijose Livonijoje. Prieštaravo Zigmanto Vazos išrinkimui karaliumi. 1579 m.

Rėmė istoriką Motiejų Strijkovskį. Padėjo Simonui Butrimui, vienam pirmųjų lietuvių medikų, baigti mokslus užsienyje; vėliau rūpinosi jo gerove Lietuvoje. Buvo vienas žymesnių protestantizmo lyderių Lietuvoje. Savo valdose (Upytė, Mileičičiai) fundavo evangelikų bažnyčias, steigė pradines mokyklas valstiečių vaikams. 1583 m. paskelbė Upytės pavieto Naujamiesčio dvaro nuostatus, kuriuose liepta valdiniams, pasibaigus lauko darbams, 8-15 metų sūnus leisti į mokyklą. Tai viena pirmųjų mokyklų valstiečiams Lietuvoje. 1582 m. vasario 25 d. Vilniaus evangelikų reformatų bendruomenei padovanojo sklypą ir namą Bernardinų gatvėje. 1581 m. Vilniuje dovanojo sklypą pamokslininkui Stanislovui Sudrovijui ir pan.

## Šeima

Žmona - Teodora, Povilo Ivanovičiaus Sapiegos ir Elenos Alšėniškės duktė. Jos pirmas vyras - rūmų dvariškis Adomas Čyžas.

## Šaltiniai
Koturnas

**Koturnus** (; ) – suvarstomas odinis ar audeklinis batas su aulu iki pusės blauzdos ar iki kelio, bet atviras ties kojų pirštais. Tokius batus avėdavo Senovės Graikijos, etruskų ir Senovės Romos medžiotojai, raiteliai, valdžią turintys vyrai ar aktoriai.

Koturnų skiriamas bruožas buvo aulai, siekę nuo pusės blauzdų iki kelių. Koturnų aulai supdavo blauzdą. Sprendžiant pagal išlikusias marmurines statulas koturnai dažniausiai būdavo labai skoningai ir elegantiškai ornamentuoti. Koturnai būdavo suvarstomi iš priekio per visą ilgį, ir buvo siekiama, kad jų aulai būtų kuo labiau prigludę prie blauzdų.

Koturnai būdavo įprastinis medžiotojų apavas, todėl poetai ir skulptoriai koturnus laikė Dianos aprangos dalimi. Be to, koturnai buvo laikomi ir Merkurijaus bei Bakcho apavu.

## Storapadžiai koturnai
Paprastai koturnų pado storis būdavo paprastas. Kartais padai būdavo storesni, manoma, kad juos pastorindavo kamščio nuopjovomis. Koturnus pastorintais padais devėdavo tie, kurie norėdavo atrodyti aukštesniais – neaukštos moterys ar Atėnų tragedijų aktoriai. Aktoriai koturnus laikė didingu tauriu apavu, o koturnus avėdavo labai storu padu, kad jų ūgis būtų didesnis. Nuo to įpročio žodžiu *cothurnus* vadindavo ir pačias tragedijas.

## Nuorodos
* Cothurnus  In: Smith W. (1870) Dictionary of Greek and Roman Antiquities
Hamakas

**Hamakas** – nesudėtingas įrenginys, skirtas miegojimui, gulėjimui. Tai tvirto audeklo arba tinklo gabalas, kurio abiejuose galuose pritvirtinti skersiniai (skersinių gali ir nebūti), o prie šių – virvės. Jomis hamakas tvirtinamas tarp dviejų medžių, stulpų ar pan. atramų. Lengvai paruošiamas, patogus gabenti. Hamakai populiarūs tropinio klimato kraštuose, paplūdimiuose, laivuose. Džiunglėse miegojimas hamakuose apsaugo nuo drėgno paviršiaus, skruzdžių, vabzdžių, kitų gyvūnų įkandimų, dėl laisvesnio oro cirkuliavimo mažiau perkaistama.

Nors yra šaltinių, kad hamakus buvo sukonstravę senovės graikai, tačiau plačiausiai paplitę jie buvo tarp Amerikos indėnų (Amazonijoje, Karibuose). Pavadinimas kilo iš Haičio tainų žodžio *hamac*, reiškiančio žuvų tinklą. Gaminti daugiausia iš svietenijos pluošto. Į Europą hamakus atgabeno Kristupas Kolumbas. Palaipsniui jie paplito po Senąjį pasaulį. Jiems gaminti naudotas labiau paplitęs sizalio pluoštas.


File:CrochetHammock.jpg| 
File:Couple in Hammock.jpg|
File:SVhammocks.jpg|
File:Baby-Hammock.jpg|
Kovinas

**Kovinas** (, iš kelt.*kowain*) – kovos vežimas, kurio ratų stipinai ginkluoti ilgais pjautuvais, naudotas senovės belgų ir britų.

Romėnai žodžiu *covinus* vadino kelioninius vežimus, kurie būdavo dengti iš visų pusių, išskyrus priekį. Jis neturėjo vadeliotojo sėdynės, jį valdydavo viduje sėdintis keliautojas.
Manoma, kad belgų pjautuvinis kovos vežimas ir romėnų kelioninis vežimas buvo labai panašūs, kad pavadinimas buvo perkeltas iš vieno kitam. Matyt, kad belgų vežimas irgi buvo iš visų pusių uždaras, juo važiuodavo vienintelis žmogus ***kovinarijus*** (), kuris būdavo gerai apsaugotas, nes kovinas būdavo dengtas iš visų pusių išskyrus priekį.
Spėjama, kad kovinarijai sudarė atskirą reguliarią britų kariuomenės dalį.

## Nuorodos
* Covinus  In: Smith W. (1870) Dictionary of Greek and Roman Antiquities
* Logan J., Stewart A. (1876) The Scotish Gaël; or, Celtic manners, as preserved among the Highlanders <…>. p.350.
Eustachijus Valavičius

:*Eustachijumi Valavičiumi lietuvių literatūroje dar vadinamas [[Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė|Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės]] politinis ir karinis veikėjas [[Ostapas Valavičius]]*.

**Eustachijus Valavičius** (, apie 1572 m. Gardinas – 1630 m. sausio 19 d. Verkiai, palaidotas Vilniaus katedros Valavičių koplyčioje) – Vilniaus vyskupas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis veikėjas.

## Biografija

Tėvas Gardino seniūnas Jonas Valavičius, broliai LDK vėliavininkas Andrius Valavičius ir Žemaitijos seniūnas Jeronimas Valavičius. Studijavo Vilniaus, 1604 m. Leuveno, 1605 m. Paduvos, Romos universitetuose.

Nuo 1597 m. kunigas, 1599–1615 m. dvasinis Lietuvos referentas, 1615–1616 m. Lietuvos pakancleris, pirmąkart šias pareigas ėjo dvasininkas, 1616 m. gegužės 18 d. – 1630 m. sausio 19 d. Vilniaus vyskupas.

Zigmanto Vazos pavedimu lankėsi pas popiežių Paulių V. Vilniaus universiteto bibliotekai dovanojo knygų rinkinį. Vilniaus katedroje pastatydino Valavičių koplyčią.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Valavičių (Karališkoji) koplyčia

|-
Dibatagas

**Dibatagai** (*Ammodorcas clarkei*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Lamą primenanti gazelė. Kūno aukštis 80-90 cm, masė 22-32 kg. Būdingiausi kūno požymiai: ilgas liemuo, plonos ir ilgos kojos, plonas ir ilgas kaklas, maža galva. Viršutinė kūno dalis rausvai pilka, pilvas ir pasturgalis balti, uodega juoda, kojos šviesiai rudos. Bėgdami uodegą laiko iškėlę aukštyn. Raguoti tik patinai. Ragai vidutiniškai 25 cm ilgio, pjautuvo formos su plačiais skersiniais žiedais pamatinėje dalyje, išlinkę atgal, paskui į viršų ir viršūnėmis – į priekį.

Gyvena sausose vietovėse. Laikosi pavieniui, poromis arba nedideliais būriais. Minta medžių ir krūmų lapais, ūgliais, žoliniais augalais. Pasistojusi ant užpakalinių kojų gali gana aukštai pasiekti medžių ir krūmų lapus. Ilgai išbūna be vandens. Poruojasi kovo-gegužės mėnesiais. Nėštumas trunka 6-7 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Lytiškai subręsta 12-18 mėnesių. Gyvena 10-12 metų.

Paplitusi Somalio šiaurinėje ir Etiopijos rytinėje dalyje.

Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Andrius Valavičius

**Andrius Valavičius** (, apie 1570 m. Gardinas ? – 1614 m. Tytuvėnai) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis veikėjas.

## Biografija
Tėvas Gardino seniūnas Jonas Valavičius, broliai Vilniaus vyskupas Eustachijus Valavičius, Žemaitijos seniūnas Jeronimas Valavičius ir Gardino seniūnas Paulius Valavičius. Studijavo Vilniaus universitete.

1592-1610 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės vėliavininkas, 1610–1614 m. Žemaičių žemės teismo teisėjas. 1601 m. pirmasis Telšių seniūnas. Valdė Tryškius, Platelius, Eigirdžius, 1609 m. įsigijo Tytuvėnus. Tryškiuose 1614 m. gegužės 1 d. parašė Tytuvėnų bernardinų vienuolyno statybos instrukciją. Joje sakoma, kad bažnyčiai ir vienuolynui statyti skiria 10000 auksinų ir dalį jau paruoštų statybinių medžiagų. 1620 m. 1000 auksinų įrengti altoriui ir bažnyčios interjero darbams skyrė Kotryna Valavičienė. Ji 60 kapų lietuviškų grašių skyrė A. Valavičiaus epitafijos marmurinei lentai, o testamentu Tytuvėnų bažnyčiai 1630 metais užrašė dar 300 auksinų.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Beira (antilopė)

**Beira** (*Dorcatragus megalotis*) – tikrųjų antilopių (*Antilopinae*) pošeimio dykaraginis (*Bovidae*) žinduolis.

Nedidelė antilopė su ilgomis kojomis, trumpa galva, plačia kakta, didelėmis ausimis ir akimis. Kūno aukštis 55-60 cm, masė 15-25 kg. Patelės didesnės už patinus. Viršutinė kūno dalis rusvai arba meslvai pilka. Apatinėje kūno dalyje tamsiai rudas apvadas, kuris tęsiasi iki priekinių kojų kanopų. Papilvė balta, kojos gelsvai rudos. Ragus turi tik patinai. Ragai vidutiniškai 10 cm ilgio, truputį išlinkę į priekį, vienas nuo kito gerokai nutolę.

Gyvena priekalnėse, kalnų šlaituose, krūmynuose ir pusdykumėse. Laikosi pavieniuiarba nedideliais būriais. Minta krūmų lapais ir ūgliais. Gali ištverti be vandens. Atveda vieną jauniklį.

Paplitusi Afrikoje, Somalio pusiasalyje.

Negausi, gali išnykti. Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Labė (Gvinėja)

**Labė** (pranc. *Labé*) – pagrindinis Futa Džalono regiono miestas Gvinėjoje. Miestas gerai žinomas dėl čia nuaustų audinių, pagamintų batų ir medaus. Mieste taip pat yra muziejus, oro uostas, netoliese teka *Saala* krioklys.

## Istorija
Miestą įkūrė Karamoko Alpha apie 1755 metus.

## Sportas
* Labės „Fello Star“ arba tiesiog „Fello Star“ – Gvinėjos futbolo klubas iš Labės.
* Namų rungtynes žaidžia „Régional Saifoullaye Diallo“ stadione (), talpinančiame 5 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Sererai

**Sererai** (savivardis *Sereer*) – Afrikos tauta, paplitusi vakariniame Senegale ir Gambijoje (istoriniame Džolofo regione). Jie gyvena susimaišę su volofais, bet daugiau koncentruojasi pietinėje arealo salyje.

Sererai šiuo metu yra daugiau apibrėžiami pagal tapatybę, o ne pagal kalbą, kadangi be sererų, kalbančių sererų kalba, dalis jų kalba įvairiomis canginų kalbomis, miestuose daugėja kalbančiųjų volofų kalba kaip gimtąja. Visos šios kalbos priklauso Nigerio-Kongo šeimos Atlanto grupei.

## Istorija
Sererai yra giminingi kitoms Atlanto grupės tautoms, tokioms, kaip volofai ir fulbiai. Jų konsolidacija prasidėjo Tekrūro valstybėje (VIII–XIII a.), ir sererai kildina iš savęs kai kurias valdančiąsias Tekrūro dinastijas. Šioje valstybėje sererai pasižymėjo tuo, kad vengė priimti islamą, o atkakliai išpažino pagoniškąją religiją, pirmiausia garbino dievybę *Roog*.

XI a. į Tekrūro sostą sėdus valdovui War Jabi, valstybėje prasidėjo pagonybės persekojimai, remiami Almoravidų šiaurėje. Tai lėmė sererų susidūrimus su vietos valdžia ir paskatino didelės jų dalies migracijas į pietus, kur nesiekė Tekrūro kontrolė. Šie išsikėlę sererai XIII a. dalyvavo Džolofo valstybės konsolidacijoje: manoma, kad XIII a. Džolofų valdovas, šaltiniuose minimas kaip *Mansa Jolofing* buvo sererų kilmės.

Piečiausi sererai, apsistoję Sinės ir Salumo upių slėniuose įkūrė smulkias valstybes lamanatus. Jie išstūmė ar pavergė vietos tautas (susu protėvius), ir liko praktiškai nepriklausomi nuo Malio imperijos. 1335 m. jų teritorijos patyrė mandinkų ekspansiją iš pietų, anapus Gambijos. Šie mandinkai buvo Kaabu regiono aristokratai, kurie dėl klanų karų ieškojo prieglobsčio. Sererų valstybėse jie priėmė vietos papročius ir daug prisidėjo prie vietos valstybių konsolidacijos: jie įkūrė palyginus dideles Sinės ir Salumo valstybes. Naujieji valdovai pradėti tituluoti *bur*.

XVI a., suirus Malio imperijai, sererų teritorijoje hegemoniją įgijo Džolofas, nors sererai ir po to ilgą laiką išsaugojo savivaldą. Jų valstybės Sinė, Salumas ir Baolis išsaugojo vietines valdovų dinastijas iki XX a. II pusės.

Šiuo metu sererai gyvena Senegale, ir politiškai bei kultūriškai yra lėtai asimiliuojami gausesnių volofų.

## Subgrupės ir kalbos
Sererai kalba keliomis skirtingomis kalbomis, pagal kurias išskiriamos jų subgrupės:

* Sinės sererai – piečiausia, ir pagrindinė, grupė, gyvenanti į šiaurę nuo Gambijos, kalba sererų kalba (*seereer-siin*). Jų priskaičiuojama 1,2 mln.;
* Safenai – gyvena į pietryčius nuo Dakaro, kalba safenų kalba (*saafi-saafi*), viena canginų kalbų, priskaičiuojama 0,1 mln.;
* Ndutai – gyvena prie Senegalo upės žiočių, kalba ndutų kalba (*ndut*), viena canginų kalbų;
* Noonai – gyvena netoli Dakaro, kalba noon kalba (*noon*), viena canginų kalbų;
* Palorai – gyvena netoli Dakaro, kalba palorų kalba (*palor*), viena canginų kalbų;
* Leharai – gyvena netoli Dakaro, kalba leharų kalba (*laalaa*), viena canginų kalbų;

## Kultūra ir religija
Sererai ilgą laiką išsaugojo pagonišką tikėjimą ir vietines afrikines kultūros formas. Kai kurie jų XVIII a. dėl fulbių džihado priėmė islamą, o didelė dalis XIX a. priėmė krikščionybę.
Volofai

**Volofai** (savivardis *Wolof*) – Afrikos tauta, paplitusi vakariniame Senegale ir Gambijoje (istoriniame Džolofo regione). Jie gyvena susimaišę su sererais. Volofai kalba volofų kalba, kuri priklauso Nigerio-Kongo šeimos Atlanto grupei.

## Istorija

Sererai yra giminingi kitoms Atlanto grupės tautoms, tokioms, kaip sererai ir fulbiai. VIII a. Senegalo upės vidurupyje išaugus Tekrūro valstybei (VIII–XIII a.), volofų protėviai gyveno į vakarus nuo jos, vandenyno pakrantėse. Tekrūro kultūra veikė šias gentis, kurių tarpe prasidėjo konsolidacija. Ją dar labiau paspartino religiniai karai Tekrūre, kurie skatino gyventojus (ypač sererus) migruoti į volofų gyvenamas sritis. Sererai darė didelę kultūrinę įtaką: jų vadai kūrė pirmąsias smulkias valstybėles (lamanatus) ir konsolidavo valdžią. Greičiausiai pirmieji valdovai, siekę volofų žemių suvienijimo irgi buvo sererai.

XIII a. volofai sukūrė didelę Džolofo valstybę, kuri netrukus atiteko Malio imperijai, ir buvo valdoma kaip atskira provincija. Apie 1360 m. Džolofas išsivadavo. Tai nebuvo vieninga valstybė, o greičiau 6 atskirų volofų ir sererų valstybių konfederacija.

1890 m. Džolofą užkariavo Prancūzija, kuri įjungė volofus į savo koloniją. Nepriklausomame Senegale volofai sudaro didžiausią dalį (40 proc.) gyventojų. Jų kultūra ir kalba palaipsniui įsigali visame Senegale.

## Kultūra ir religija
Volofų kultūra buvo ilgai veikiama islamo, ir beveik visi volofai yra musulmonai. Dvasiniai lyderiai (marabutai) turi daug galių volofų tarpe. Volofų kalba nuo seno buvo užrašoma arabų rašto modifikuota forma, kuri žinoma kaip *wolofal*. Šiuo metu kalbai pritaikyta lotyniška abėcėlė.
Vladislovas Valavičius

**Vladislovas Valavičius** (, apie 1615 m. – 1668 m. rugpjūčio 28 d. Vilnius) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės karinis ir politinis veikėjas.

## Biografija

Lietuvos didžiojo raštininko, o po to Vilniaus vyskupo Petro Valavičiaus (m. 1630) sūnus. Jaunystėje tėvo buvo atiduotas į Vladislovo IV Vazos rūmus. Dalyvavo ATR-Maskvos 1632–1634 metais kare, 1634 metais pateko į nelaisvę Rusijos vaivada Mykolas Borisovičius Šeinas paleido Vladislovą, kad tas perduotų karaliui ir didžiajam kunigaikščiui taikos pasiulymą.

Grįžęs iš nelaisvės ilgai buvo prie karaliaus. 1647 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į ATR seimą. Chmelnickio sukilimo metu pakeitė susirgusį didijį etmoną Jonušą Kišką. Bajorų būrys jo vadovaujamas buvo kelis kartus sumuštas kazokų ir kitų sukilėlių Mozyriaus paviete. Vladislovas su būriu užsidarė Slucke. Vėliau atlaikė keletą pergalių prieš kazokus ir sukilusius valstiečius netoli Valažino, Rečycos, Bobruisko ir Čerikovo.  

ATR-Maskvos 1654–1667 metų karo metu vadovavo Lietuvos kariams, 1658 metais atlaikė pergalę netoli Gluboko. Kitais metais Lietuvos armija jo vadovaujama Vladislovo Valavičiaus buvo sumušta vaivados Ivano Chovanskio karių. Švedų tvano metu lydėjo karalių į jo tremtį, Sleziją. 

1667 metais Vladislovas Valavičius prisijungė prie Pacų partijos, kuriems palaikant gavo iš Lenkijos karaliaus Jono Kazimiero Vazos Lietuvos lauko etmono pareigybę. Po Jono II Kaimiero atsižadėjimo nuo sosto 1668 metais palaikė caraičio Fiodoro Aleksejevičiaus kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.

## Šeima
Buvo vedęs Aną Kozel-Poklevską, nuo santuokos su kuria turėjo vienintelė dukterį Liudviką. 

## Valstybės tarnyba

Karaliaus sekretorius, nuo 1639 m. Lietuvos lauko raštininkas, nuo 1653 m. Smolensko kaštelionas, 1656–1668 m. Vitebsko vaivada, nuo 1667 m. dar ir Lietuvos lauko etmonas. 1632–1634 m. Smolensko karo dalyvis, 1634 m. trumpam buvo patekęs į rusų nelaisvę. 1648–1650 m. dalyavo malšinant Bogdano Chmelnickio sukilimą. 1655–1660 m. Švedų tvano metu karaliui Jonui Kazimierui Vazai padėjo Silezijoje. Nuo 1658 m. Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos karo dalyvis, laimėjo mūšį prie Gluboko, 1659 m. vasario 8 d. pralaimėjo rusams prie Medilo. 1667 m. parėme Pacus.

## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
NMA

**NMA** gali reikšti:

*Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos
* Nacionalinė moksleivių akademija
Jeronimas Valavičius

**Jeronimas Valavičius** (, apie 1573 m. – 1636 m. Tytuvėnai) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis veikėjas.

## Biografija

Tėvas Gardino seniūnas Jonas Valavičius, broliai Vilniaus vyskupas Eustachijus Valavičius, LDK vėliavininkas Andrius Valavičius ir Gardino seniūnas Povilas Valavičius.

## Valstybės tarnyba

1589–1605 m. karaliaus raštininkas, 1605–1618 m. Lietuvos didysis iždininkas, 1618–1619 m. Lietuvos pakancleris, nuo 1615 m. Upytės seniūnas, 1619–1636 m. Žemaitijos seniūnas.

1612 m. prašė popiežių Vilniaus universitete įsteigti teisės ir medicinos fakultetus. Organizavo Žemaitijos gynimą nuo švedų. 1622 m. paskelbė taisykles Klovainių parapijos valstiečiams, finansavo kelių bažnyčių statybą. 1618–1636 m. rūpinosi Tytuvėnų bernardinų vienuolyno statyba.
## Šeima
Santuokoje su Elžbieta Goslovska buvo duktė: Teklė Ona Valavičiūtė (ištekėjo už Aleksandro Liudviko Radvilos).

## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
Andriejus Valavičius

**Andriejus Valavičius** (, apie 1610 m. – 1675 m. rugpjūčio 30 d. Gardinas) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės religinis veikėjas.

## Biografija
Tėvas Gardino seniūnas Povilas Valavičius. Studijavo Vilniaus universitete.

Jėzuitas. Pinsko, Nesvyžiaus kolegijų rektorius, nuo 1660 m. Vilniaus universiteto profesorius, 1666–1669 m. rektorius. 1673–1675 m. Lietuvos jėzuitų provincijolas.

## Šaltiniai
Grigalius Valavičius

**Grigalius Valavičius** (, 1535 m. – 1580 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės politinis veikėjas. Sukūrė išsamų LDK girių aprašymą, išleistą 1559.

## Biografija

Tėvas Gardino arklininkas Bogdanas Valavičius, brolis Lietuvos didysis kancleris Ostapas Valavičius.

## Valstybės tarnyba

1558–1566 m. Gardino kaštelionas, nuo 1567 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės medžioklis. Žygimanto Augusto pavedimu 1559 m. vadovavo miškų revizijai, 1572–1577 m. Smolensko vaivada. Valdė Dubičius, Eišiškes, Kanevą, Varnius, Želvą.
## Šeima
Apie 1564 metus vedė Kateriną Oginską, Kauno seniūno kunigaikščio Motiejaus Oginskio našlę. Santuokoje gimė Lietuvos pakancleris Jeronimas, Rogačiovo seniūnas Romanas ir Lietuvos didysis taurininkas Petras.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
Pietinė Lietuva Grigaliaus Valavičiaus 1559 metų Lietuvos girių aprašyme : 400 metų (1559–1959) sukakčiai paminėti

|-
Antanas Erazmas Valavičius

**Antanas Erazmas Visiginas Valavičius** (, 1711 m. prie Gniezno – 1770 m. liepos 6 d. Varšuva) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos katalikų bažnyčios veikėjas.

## Biografija
Studijavo Romoje. Nuo 1742 m. Vilniaus kanauninkas, archidiakonas, nuo 1748 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės dvasiškasis sekretorius, nuo 1755 m. Lucko vyskupas.

## Šaltiniai