open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ashley Greene

**Ešlė Mišelė Gryn** (, g. 1987 m. vasario 21 d. Džeksonvilyje, Floridoje) – JAV aktorė. Labiausiai žinoma dėl Alisos Kalen (Alice Cullen) vaidmens Saulėlydžio sagos filmuose.

## Biografija
Ashley gimė Džeksonvilyje, Floridoje, Mišelės ir Džo šeimoje. Turi brolį Džo, kuris gyvena su tėvais. Ji augo Midburge ir Džeksonvilyje, lankė universitetinę Christian mokyklą, tačiau dešimtoje klasėje ją paliko ir pradėjo lankyti Wolfson’o vidurinę. Būdama 17 metų persikėlė gyventi į Los Andželą.

Ashley Green geri draugai yra aktoriai ir Saulėlydžio sagos kolegos Kellan Lutz ir Jackson Rathbone, kuriuos Ashley pažinojo, dar prieš sagos filmavimų pradžią. Taip pat ji artimai bendrauja su serialo „Gossip Girl“ žvaigždėmis Jessica Szorh ir Chase Crawford.

## Asmeniniai santykiai
Ashley susitikinėjo su nemažai garsių aktorių. 2006 metais Ashley laiką leisdavo „Gossip Girl“ serialo žvaigždės Chase Crawford draugyjoje. 2009 metais Ashley buvo pastebėtas su „The Vampire Diaries“ serialo aktoriumi Ian Somerhalder, taip pat aktoriais Rafi Govron ir Adrian Grenier. Tais pačiais metais po „Teen Choice Awards“ ji vėl buvo pastebėta su C. Crawford. 2010 m. pradžioje susitikinėjo su Brock Kelly, o nuo tų pačių metų vasaros su dainininku, grupės „Jonas Brothers“ nariu Joe Jonas. Sklindo gandai, kad dėl Ashley jis metė savo buvusią mergina Demi Lovato. Taip pat žmonės kalbėjo, kad Ashley ir Joe ruošiasi vedybom, tačiau 2011 po beveik metų draugystės jų santykiai nutrūko, o šiuo metu Ashley pastebima su Reeve Carney.

## Filmografija

## Apdovanojimai ir nominacijos
Grūdinukai

**Grūdinukai** (*Bruchinae*) – lapgraužių (*Chrysomelidae*) šeimos pošeimis. 

Kūnas platus, 3–5&nbsp;mm ilgio, padengtas pilkšvais plaukeliais. Galva palenkta žemyn, antsparniai sutrumpėję. Grūdinukai gyvena ant augalų žiedų ir lapų. Lervos storos, balsvos, gyvena ankštinių augalų grūduose. Dauguma grūdinukų rūšių laikomos kenkėjais, naikina ankštinių augalų (žirnių, pupelių, pupų, lęšių, arkliapupių, pelėžirnių) derlių. 

## Rūšys

Lietuvoje gyvena 13-15 grūdinukų rūšių:
* Pupelinis pupagręžis (*Acanthoscelides obtectus*)
* Žirninis grūdinukas (*Bruchus pisorum*)
* Pupinis grūdinukas (*Bruchus rufimanus*)
* Lęšinis grūdinukas (*Bruchus lentis*)
* ir kt.

## Šaltiniai
Berezanė

**Berezanė** yra:
* Berezanė – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Kijevo srityje;
* Berezanė – sala Juodojoje jūroje, priklausanti Ukrainos Mykolajivo sričiai;
* Berezanė – upė Ukrainoje, Mykolajivo srityje, įtekanti į Juodąją jūrą.
Smėlinis grundalas

**Smėlinis grundalas** (*Pomatoschistus minutus*) – ešeržuvių (*Perciformes*) būrio, grundalinių šeimos (*Gobiidae*) žuvų rūšis.

Kūnas 6–9 cm ilgio, nors atskiri individai užauga iki 9,5 cm. Gelsvos ar rusvos spalvos su rūdžių dėmelėmis ant šonų ir uodegos bei balkšvomis dėmelėmis ant pilvo. Pirmasis uodegos pelekas didelis, su tamsia dėme. Galva sudaro apie ketvirtį kūno.

Smėlinis grundalas dauginasi vasarą. Ikrus išleidžia po kriauklėmis, uolomis. Juos prižiūri patinas. Gyvenimo trukmė – 15-18 mėnesių. Minta krevetėmis, kirmėlėmis.

Smėliniai grundalai gyvena Europos jūrų litoralės zonoje, lagūnose, maršose, estuarijose. Sutinkami Baltijos jūroje ties Lietuvos krantais.

## Šaltiniai
Minijos ichtiologinis draustinis

**Minijos ichtiologinis draustinis** – saugoma teritorija Klaipėdos, Kretingos, Plungės, Šilutės ir Rietavo savivaldybių teritorijose, draustinis.

Plotas 2797 ha. Draustinį sudaro Minijos upė nuo Sausdravo upės iki žiočių (155,9&nbsp;km), Sausdravo upė nuo Saisos upės iki žiočių (20,2&nbsp;km), Kapupio upė (4,6&nbsp;km), Šilupio upė (3,6&nbsp;km), Didžiosios Sruojos upė (7,3&nbsp;km), Salanto upė nuo Blendžiavos upės iki žiočių (3,9&nbsp;km), Blendžiavos upė nuo Šateikių iki žiočių (20,4&nbsp;km). Draustinis įsteigtas 1974 m. Saugomos lašišų, šlakių, upėtakių ir žiobrių nerštavietės.

## Kitos saugomos teritorijos
* Minijos senslėnio draustinis
* Žemaitijos nacionalinis parkas
* Salantų regioninis parkas

## Šaltiniai
Minijos senslėnio kraštovaizdžio draustinis

**Minijos senslėnio kraštovaizdžio draustinis** – draustinis Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijoje.

Plotas 1656 ha. Saugomas raiškus Minijos upės fliuvioglacialinio senslėnio kraštovaizdis. Per draustinį į Miniją teka Vilka ir dar 11 upelių. Miškų yra draustinio pietuose, daugiausia eglynai. Saugomi retieji augalai – meškinis česnakas, tuščiaviduris rūtenis, daugiametė blizgė ir jų buveinės. Sutinkami tulžiai, žiemoja vandeniniai strazdai. Draustinis įsteigtas 1974 m.

## Kitos saugomos teritorijos
* Minijos ichtiologinis draustinis
* Žemaitijos nacionalinis parkas

## Šaltiniai
Marius Žaromskis

**Marius Žaromskis** (g. 1980 m. liepos 30 d.) – Lietuvos mišrių kovos menų kovotojas ir kikboksininkas. 2009 m. liepos 20 d. Japonijoje tapo prestižinio mišrių kovos menų turnyro DREAM Welterweight Grand Prix 2009 nugalėtoju. 

## Mišrių kovos menų rekordas

## Nuorodos
* M. Žaromskio mišrių kovos menų profilis

## Išnašos
Tikrosios krevetės

**Tikrosios krevetės** arba tiesiog **krevetės** (*Caridea*) – aukštesniųjų vėžiagyvių (*Malacostraca*) infrabūrys. Krevetės plačiai paplitusios viso pasaulio jūrose, kai kurios rūšys prisitaikusios gyventi gėlame vandenyje.

Sudarytos iš 5-8 segmentų, dažniausiai rausvos spalvos. Patelės padeda 50 tūkst. – 1 mln. kiaušinėlių kurie per parą išsivysto į nauplijų. Jos minta ikro gemalu, jį suvartojusios metamorfozės būdu virsta į antrą lervos stadiją, zoea. Tada savarankiškai minta dumbliais ir po kelių dienų virsta suaugusia krevete. Minta dumbliais ir zooplanktonu. Suaugusios krevetės migruoja į upių estuarijas, kur gausu maisto medžiagų ir mažesnis druskingumas. Ten jos vystosi, o vėliau vėl grįžta į atvirą jūrą, kur dauginasi.

## Naudojimas maistui

Krevetės yra labai svarbus maisto produktas. Kasmet sugaunama ~3,5 mln. tonų krevečių. Jos taip pat dažnai patenka į žuvų tinklus. Daug kur įrengiamos krevečių fermos, kur krevetės specialiai veisiamos maistui. Tai gausus kalcio, jodo, baltymų šaltinis, tačiau turi nedaug maistinės energijos.

Pardavimui paruoštos krevetės pagal paruošimo būdą skirstomos į kelias kategorijas: su galva ir su kiautu (*HOSO*, nuo ang. head on shell on), su kiautu (*SO*), su nulupta uodega (*PTO*, peeled tail on), nuluptos bet su paliktu traktu (*PUD*, peeled undeveined), su palikta „drugelio uodega“ („peleku“, *BTTY-TO*). Kartais šių sutrumpinimų priekyje papildomai rašoma F raidė, rodanti, kad krevetės užaugintos krevečių ūkyje (nuo ang. Farm). Krevetės pakuojamos kartu pagal dydį; dydis matuojamas vienetais kilograme arba vienetais svare. Pavyzdžiui, 30/40 pcs/kg.

Krevetės maistui paruošiamos pašalinant galvą, kiautą, virškinimo traktą ir uodegą. Pardavimui skirtoms krevetėms uodega dažnai paliekama dėl geresnės prekinės išvaizdos. Dažniausi paruošimo būdai yra virimas, kepimas, skrudinimas, kepimas ant grotelių.

Krevetės užima svarbią vietą Rytų Azijos, Viduržemio šalių ir kitų šalių nacionalinėse virtuvėse. Jos valgomos su įvairiais garnyrais, dažnai – ryžiais. Europoje šie vėžiagyviai yra svarbi ispaniškos paeljos, itališko *[[cacciucco]]*, portugališko *[[caldeirada]]* ir kitų patiekalų sudėtinė dalis. Azijoje krevetės labai dažnai naudojamos įvairiuose kario troškiniuose.

## Fosilijos

Iki dabar rastos tik 57 išnykusių krevečių rūšių fosilijos. Ankstyviausios jų yra iš ankstyvojo Juros bei Kreidos periodų ir nepriskiriamos nei vienai dabartinei krevečių šeimai.

## Akvariumai

Kai kurias krevečių rūšis yra populiaru laikyti namų akvariumuose. Kai kurios laikomos tik dėl grožio, kitos – ir dėl naudos akvariumo ekosistemai (šalina dumblius, atliekas).

Iš gėlavandenių krevečių, dažniausiai laikomos bambukinės krevetės (gentis *Atyopsis*), vyšninė krevetė (*Neocaridina heteropoda*), stiklinės krevetės (gentis *Palaemonetes*) ir japoniškoji pelkių krevetė (*Caridina multidentata*). Pastarąją pirmasis akvariume auginti pradėjo žymus japonų akvariumistas Takashi Amano.

Labiausiai jūriniuose akvariumuose paplitusios krevetės yra krevetė sanitaras *[[Lysmata amboinensis]]* bei koraliniuose rifuose gyvenantys arlekinai (gentis *Hymenocera*).

## Nuorodos ir šaltiniai
Deimantas Narkevičius

**Deimantas Narkevičius** (g. 1964 m. Utenoje) – Lietuvos medijų meno kūrėjas.

## Biografija
Deimantas Narkevičius gimė 1964 m. Utenoje, šiuo metu gyvena ir dirba Vilniuje. Vilniaus dailės akademijoje baigęs skulptūros studijas, 1992 m. jis metams išvyko studijuoti į Londoną. 2001 m. atstovavo Lietuvą 49-ojoje Venecijos bienalėje, savo kūrinius pristatė ir 50-ojoje Venecijos bienalėje (2003 m.).

## Apdovanojimai
* 2008 m. Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija už visuomenės ir kultūros problemas analizuojantį medijų meną
* 2008 m. „The Vincent Award“ (Amsterdamas)

## Šaltiniai
Molaina

**Molaina** – upė Panevėžio rajono savivaldybės teritorijoje, Nevėžio kairysis intakas.

Ilgis 21 km, baseino plotas 64 km². Prasideda Radikonių miško pietiniame pakraštyje, Barklainių apylinkėse. Teka į šiaurę Gėlainių miškais, įteka į Nevėžį 130 km nuo jo žiočių, ties Maletiškiu, į vakarus nuo Panevėžio. Vagos plotis 5–8 m. gylis 1,4-1,6 m, ties Molainiais patvenkta. Vidutinis nuolydis 1,18 m/km. Srovės greitis 0,1 m/s. Vandens debitas žiotyse 0,32 m³/s.

Intakai: Gardinas, Armuliškis, Vešeta (kairieji), Šakinė (dešinysis). Molaina ir visi jos intakai visiškai reguliuoti.

Upėvardis kildinamas nuo žodžio *[[molis]]* („tąsi rusva žemė“).

## Literatūra
* Molaina (sud. Petras Juknevičius). – Panevėžys: Tėvynė, 2010. – 42 p.: iliustr. – ISBN 978-609-95085-6-6

## Šaltiniai
Abolicionizmas

**Abolicionizmas** – Vakarų Europoje ir Amerikos žemyne vykęs judėjimas už vergų prekybos panaikinimą ir vergų išlaisvinimą. Vergijos sistema nekėlė didelio nepasitenkinimo iki XVIII amžiaus, kai Švietimo epochos mąstytojai sukritikavo vergiją dėl žmogaus teisių pažeidimo. Daugelis religinių-evangelinių grupių pasmerkė vergiją, pavadindami ją nekrikščionišku reiškiniu. Nors XVIII amžiaus antroje pusėje prieš vergiją nukreipti jausmai išplito, tačiau vergijų centruose – Vest Indijoje, Pietų Amerikoje, pietinėse JAV valstijose, šios idėjos tapo populiarios negreit. 1807 m. vergų įvežimas į Britų kolonijas buvo uždraustas. Jungtinėse Valstijose vergija uždrausta 1808 m. Britams priklausančioje Vest Indijoje vergija uždrausta 1827 m., o Prancūzijos valdose dar po 15 metų.

1787 m., suformavus Prekybos vergais uždraudimo komitetą, Britanijoje vergijos uždraudimo reikalų tvarkyti ėmėsi Viljamas Vilbeforsas. Vilbeforso vadovaujama parlamentinė kampanija už prekybos vergais (ir vergijos) uždraudimą pasiekė savo tikslą tuomet, kai buvo priimti 1807 metų vergų prekybos aktas ir 1833 metų vergijos uždraudimo aktas.

Tačiau vienuolikoje pietinių JAV valstijų vergija buvo socialinė ir ekonominė institucija. Amerikos abolicionistų darbą sunkino pietinių valstijų kaltinimai Šiaurės ir Pietų Sąjungos harmonijos griovimu. Abolicionistų judėjimui šiaurinėse JAV valstijose vadovavo socialinio gyvenimo reformatorius, Amerikos antivergovinės draugijos įkūrėjas Vijamas Loidas Garisonas, rašytojai Džonas Grinlyfas Vitieris, Harieta Byčer Stau, buvę vergai, tokie kaip Frederikas Daglasas ir kiti.

1860 m. įvykęs Abraomo Linkolno, kuris priešinosi į vakarus plintančiai vergijai, išrinkimas į JAV prezidentus buvo persilaužimas abolicionistų judėjimo istorijoje. Įsitikinusios, kad jų gyvenimo būdui gresia pavojus, pietinės valstijos atsiskyrė nuo JAV. Šis atsiskyrimas privedė prie JAV pilietinio karo. 1863 m. Linkolnas paskelbė vergų Išlaisvinimo aktą, kuriuo visi Konfederacijos vergai gavo asmens laisvę. Lotynų Amerikoje buvo uždrausta nepriklausomybės karų metu (1810–1822 m.), tačiau vergija faktiškai iki 1888 m. egzistavo Brazilijoje, Kuboje ir Puerto Rike. Tam tikrose Afrikos dalyse ir kai kuriose islamiškose valstybėse vergija buvo uždrausta tik XX a.

Šiais laikais vaikų ir suaugusiųjų žmonių vergija ir priverstinis darbas daugelyje šalių yra uždrausti, nes tai prieštarauja tarptautinei teisei. Neseniai iškilo naujas tarptautinis abolicionistų judėjimas. Šio judėjimo tikslas – kovoti su vis dar egzistuojančia vergija. Pasaulyje šiuo metu yra apie 27 milijonai pavergtų žmonių (įskaitant prostituciją, darbo vergiją ir pan.).

## Šaltiniai
Gruodys

**Gruodys** – ežeras Molėtų rajone, 6,5 km į pietus nuo Alantos. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1,37 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 137,3 m. Gylis iki 4,8 m. Ežeras ledyninės kilmės, telkšo rininiame duburyje. Kranto linija laba vingiuota, daug įlankų, kyšulių. Krantai daugiausia aukšti, statūs, tik rytinis žemas, apaugę siaura medžių juosta. Atabradas gan platus, padengtas smėliu, vietomis apaugęs meldais, nendrėmis, asiūkliais. Dugnas padengtas sapropelingu moliu. Pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Į Gruodžio ežerą įteka 3 bevardžiai upeliai, o rytuose išteka Virintos kairysis intakas Alanta. Pietuose ežeras siaura sąsmauka (upeliu) jungiasi su Duobio ežeru.

Prie ežero įsikūrę Gruodžių ir Ažuožerių kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Vakarine pakrante eina kelias .

Ežerėvardis *Gruodỹs* kildinamas nuo žodžio *gruodas* („sušalusi žemė“).

## Šaltiniai
Gruožninkai

**Gruožninkai** – kaimas Trakų rajono savivaldybės pietuose, 5 km į pietryčius nuo Onuškio. Seniūnaitijos centras. Keliai į Onuškį, Lieponius, Semeniškes. Kaimo pietryčiuose telkšo Gruožio ir Gruožaičio ežerai, o iš šiaurės rytų prieina Samninkėlių miškas.

## Istorija

1944 m. balandį sovietinių partizanų būrys „Už tėvynę“, žygiuodamas iš savo bazės Rūdninkų girioje per Gruožninkus į Bakaloriškes, nušovė Gruožninkų gyventoją Zubricką, o grįždamas po Bakaloriškių apiplėšimo ir sudeginimo, radęs namuose pašarvotą Zubricką, sudegino ir jo namus kartu su palaikais.

1945 m. nacionalistai kaime nužudė 6 žmones. Sovietmečiu Gruožninkai priklausė Grendavės apylinkei, buvo „Gimtosios žemės“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Stasys Vansevičius (1927–2014), teisės istorikas, Lietuvos teisės istorijos tyrinėtojas, patriarchas, VU profesorius, ilgametis VU TF Teisės teorijos ir teisės istorijos katedros vedėjas, humanitarinių mokslų (teisės krypties) habilituotas daktaras.

## Šaltiniai
Laukėsos durpynas

**Laukėsos durpynas** - durpių eksploatavimo telkinys, užimantis didžiąją dalį Laukesos pelkės. Durpių įmonės administracija įsikūrusi Eičių kaime, Tauragės rajone. Durpės kasamos 3 km į rytus nuo gyvenvietės. Durpyno plotas apie 1500 ha.
Artoji pelkė

**Artoji**, **Didžioji plynia** – pelkė, plytinti Tauragės rajone, Gaurės seniūnijoje, į vakarus nuo Eičių. Pelkės plotas siekia 1072 ha, ji plyti Viešvilės rezervate.

Šiaurinėje dalyje telkšo Buveinių ežeras (5,4 ha), iš kurio išteka ir per pelkę prateka Viešvilė, pietrytiniame pakraštyje – Gličio ežeras (19,6 ha).

## Išnašos
Dirvinė guboja

**Dirvinė guboja** (*Gypsophila muralis*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos gubojos (*Gypsophila*) genties augalų rūšis.

Stiebas šakotas. Lapai linijiški. Žiedai smulkūs, susitelkę skydeliais.

Lietuvoje dažna. Auga pelkėse, drėgnuose laukuose.
  
## Šaltiniai
Baladė

**Baladė** ( iš  – šoku) – lyrikos žanras. Trumpas eiliuotas istorinio arba legendinio turinio kūrinys, kuriame susilieję epiniai, lyriniai, draminiai pradai. Tai intriguojantis, neretai niūrių, šiurpių nuotykių pasakojimas apie nepaprastus įvykius. Per juos atskleidžiamas pasaulio paslaptingumas, tragiškos gyvenimo perspektyvos.

## Istorija
Pavadinimas XII a. atsirado Provanse, kur baladė reiškė šokio dainą su refrenu. Italų poezijoje atsirado XIII–XIV a., prancūzų – XIV–XVI a. Čia baladė buvo lyrinis griežtos metrinės formos eilėraštis (E. Dešanas, F. Vijonas). Vėliau toks baladės tipas išnyko, nors jį atgaivinti ir buvo bandoma (pavyzdžiui, XIX a. parnasininkų pastangos). Anglų ir škotų baladė, genetiškai nesusijusi su prancūziškąja, suklestėjo XV a. Normanų atneštu baladės vardu buvo pavadinta dramatiškos fabulos liaudies daina, kuri dažnai reiškia politines, socialines idėjas (pvz., baladė apie Robiną Hudą). Viduramžių anglų ir škotų baladėmis buvo susidomėta XVIII a. pab. – XIX a. pr. Pasirodė jų rinkinių (T. Persio, V. Skoto). Veikiamas šių tautosakinių baladžių, susiformavo literatūrinės baladės žanras, kuris sentimentalizmo ir romantizmo laikotarpiu tapo vienu populiariausių žanrų ir paplito didžiojoje Europos dalyje. Buvo sukurta baladės teorija.

### Žymiausi kūrėjai
#### Užsienyje
Žymiausi baladžių kūrėjai: anglų literatūroje – R. Bernsas, S. T. Kolridžas, V. Vordsvertas, vokiečių – G. Biurgeris, J. V. Gėtė, F. Šileris, L. Ūlandas, H. Heinė, prancūzų – V. Hugo, A. de Miusė, rusų – V. Žukovskis, A. Puškinas, M. Lermontovas, E. Bagrickis, N. Tichonovas.

#### Lietuvoje
Maironis įvedė baladės žanrą į lietuvių literatūrą. Vėliau baladžių parašė S. Nėris, V. Mykolaitis-Putinas, Justinas Marcinkevičius. Lietuvių tautosakoje baladžių gana mažai. Jos turi ryškų lyrinį pradą, struktūriškai artimos lyrinėms dainoms. Daugiausia paplitusios Rytų ir Pietryčių Lietuvoje.
 
## Muzikoje
Baladė yra ir muzikos žanras. Tai vokalinis ar instrumentinis laisvos muzikinės formos istorinio, herojinio, fantastinio turinio kūrinys. Iš pradžių balade viduramžiais vadinta romanų tautų šokio daina, vėliau (trubadūrų, minezingerių kūryboje) – instrumento pritariama posminė daina. XIX a. iš balade vadintos siužetinės anglų ir škotų dainos susiformavo romantinė muzikinė baladė. 

Vokalinių baladžių sukūrė tokie autoriai, kaip F. Šubertas, J. K. Lėvė, M. Glinka, instrumentinių baladžių fortepijonui – F. Šopenas, F. Listas, J. Bramsas, smuikui – H. Vietanas, fortepijonui ir smuikui – G. Forė.

Kaip atskira arija baladė būdinga kai kurioms XIX a. operoms (Š. Guno „Faustas“, P. Čaikovskio „Pikų dama“).

Lietuvoje XX a. baladžių sukūrė S. Šimkus („Nugrimzdęs dvaras“), A. Račiūnas („Baladė apie tris kareivius“), A. Budriūnas sukūrė 7 balades chorui.

## Šaltiniai
Stačioji guboja

**Stačioji guboja** (*Gypsophila fastigiata*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos gubojos (*Gypsophila*) genties augalų rūšis.

Stiebas šakotas, 20–50 cm aukščio. Lapai linijiški. Žiedai smulkūs, susitelkę skydeliais.

Lietuvoje gan dažna, ypač šalies pietryčiuose. Auga sausose pievose, smėlėtuose pušynuose.

## Šaltiniai
Gruodiškis (Ignalinos r.)

**Gruodiškis** – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, 9,5 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos. Įeina į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,84 km, plotis iki 0,67 km. Altitudė 143,7 m. Giliausia vieta siekia 10,4 m. Ežeras ledyninės kilmės, susidaręs termokarstiniame duburyje. Krantai daugiausia aukšti, tik pietinis žemas. Kranto linija labai vingiuota. Ežerą supa Linkmenų miškas. Dugnas padengtas dumblu, sapropeliu. Atabradas apžėlęs nendrėmis. Vakaruose išteka upelis į Baluošykščio ežerą (Srovės upelio baseinas). Vasarą vandens skaidrumas siekia 4,7 m.

Prie Gruodiškio šiaurės rytinės įlankos įsikūręs Trainiškio kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Gruožys

**Gruožys** – ežeras Lietuvoje, Trakų rajono pietuose, 5 km į pietryčius nuo Onuškio. Išsidriekęs rytų-vakarų kryptimi 1,07 km, plotis iki 0,38 km. Altitudė 141 m. Giliausia vieta siekia 14,7 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai daugiausia lėkšti, vietomis pelkėti, tik šiaurinis aukštas. Iš pietų prieina Bytautonių miškas, iš šiaurės rytų – Samninkėlių miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Rytuose išteka Spenglos upelis į Spenglos ežerą.

Prie Gruožio įsikūrę Gruožninkų, Smalių ir Gruožninkėlių kaimai. Šiaurine pakrante eina kelias .

Vandenvardis greičiausiai kilęs iš *gruž-/grauž* šaknies (plg. *gráužas* „žvyras, akmenukai, žvirgždas“, *grūžė* „jūros išplauti akmenėliai“, *gruožinėti* „graužinėti“) ir suteiktas pagal vandens graužiamus krantus arba jau iš graužtą žvirgždą, nuosėdas.

## Šaltiniai
Muilinė guboja

**Muilinė guboja** (*Gypsophila paniculata*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos gubojos (*Gypsophila*) genties augalų rūšis. Savaime paplitusi Pietryčių Europoje, Vakarų ir Vidurinėje Azijoje.

Stiebas šakotas, 40–100 cm aukščio. Lapai linijiški arba linijiškai lancetiški, 2–5 cm ilgio, 2–7 mm pločio, su 3–5 gyslomis, smailūs, pliki. Žiedai smulkūs, susitelkę didelėmis, labai šakotomis daugiažiedėmis šluotelėmis. Vainklapiai balti arba vos rausvi. Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais, sėklos subręsta rugpjūčio–spalio mėnesiais. Šaknys iki 15 m ilgio, sutvirtina dirvožemį.

Savaiminiame areale auga stepėse, miškastepėse, pusdykumėse, uolėtuose šlaituose, akmenynuose, smėlynuose, smiltpievėse, kopose. Lietuvoje kaip dekoratyvinis augalas auginama darželiuose, kapinėse. Baltijos pajūrio kopose, smėlynuose prie sodybų auga sulaukėjusios muilinės gubojos.

Įtraukta į Lietuvos invazinių rūšių sąrašą. Nuo XIX a. pr. Lietuvos pajūryje muilinės gubojos pradėtos veisti kopoms sutvirtinti, dabar daug kur Baltijos pajūryje sudaro didelius ir tankius sąžalynus, ypač pilkųjų ir baltųjų kopų buveinėse, pamiškėse. Kitur šalyje apyretė, bet palaipsniui plinta, ypač Pietų Lietuvoje. Pasitaiko aplink kapines, gyvenvietes, smėlynuose, pamiškėse, sausose pievose. Stambūs individai subrandina tūkstančius sėklų, kurias lengvai išnešioja vėjas. Dalis išnešiojama su pustomu smėliu, kitos plinta rudenį ir žiemą, kai vėjas ritina nulaužtus sudžiuvusius šių gubojų stiebus. Muilinės gubojos, įsivyrauvusios smėlynuose, nustelbia vietinę florą, dėl jų kaupiasi organinės medžiagos, ir vietoje kopų formuojasi miškas.


Illustration Gypsophila paniculata0.jpg|Muilinės gubojos požymiai
Gypsophila paniculata.jpg|Muilinė guboja
Close-up of 2 baby's breath (Gypsophila paniculata) flowers.jpg|Žiedai
Rosa and Gypsophila paniculata.jpg|Puokštė su rožėmis ir muilinėmis gubojomis


## Šaltiniai
Paskutinis vampyras

**Paskutinis vampyras** () - 2009 fantastinis veiksmo filmas, sukurtas pagal to paties pavadinimo animacinį filmą. Filme aprašome kaip pusiau vampyrė Saja medžioja demonus ir siekia sunaikinti galingiausią vampyrą Onigen. Filmą kūrė Edko ir Pathé filmų studijos.
Donatas Pečiūra

**Donatas Pečiūra** (1938 m. gegužės 19 d. Panevėžyje – 2023 m. lapkričio 5 d.) – lietuvių kino operatorius.

## Biografija
1960 m. baigė Maskvos kinematografijos institutą (VGIK). Lietuvos kino studijoje dirbo vaidybinių ir dokumentinių filmų operatoriumi. 1990–2006 m. gyveno JAV.

## Filmografija
* 1960 m. Mums nebereikia (kartu su Robertu Verba kino novelės operatorius rinkinyje „Gyvieji didvyriai“), rež. Marijonas Giedrys
* 1961 m. Suominis, rež. Algimantas Kundelis
* 1961 m. Kanonada, antrasis operatorius, rež. Arūnas Žebriūnas, Raimondas Vabalas
* 1963 m. Vienos dienos kronika, antrasis operatorius, rež. Vytautas Žalakevičius
* 1964 m. Marš, marš, tra-ta-ta!, rež. Raimondas Vabalas
* 1966 m. Naktys be nakvynės, rež. Algirdas Araminas, Gediminas Karka
* 1967 m. Surask mane, rež. Algirdas Araminas
* 1967 m. Suaugusių žmonių žaidimai, rež. Ilja Rudas-Gercovskis, Algimantas Kundelis, Marijonas Giedrys
* 1968 m. Kai aš mažas buvau, rež. Algirdas Araminas
* 1970 m. Visa teisybė apie Kolumbą, rež. Vytautas Žalakevičius
* 1971 m. Maža išpažintis, rež. Algirdas Araminas
* 1973 m. Laimingas laimės neradęs, rež. Algirdas Araminas
* 1975 m. Sadūto tūto, rež. Almantas Grikevičius
* 1976 m. Sodybų tuštėjimo metas, rež. Almantas Grikevičius
* 1978 m. Nebūsiu gangsteris, brangioji, rež. Algimantas Puipa
* 1979 m. Velnio sėkla, rež. Algimantas Puipa
* 1980 m. Rungtynės nuo 9 iki 9, rež. Raimondas Vabalas
* 1980 m. Faktas, rež. Almantas Grikevičius
* 1982 m. Atsiprašau, rež. Vytautas Žalakevičius
* 1984 m. Jo žmonos išpažintis, rež. Almantas Grikevičius
* 1984 m. Susidūrimas, rež. Isaakas Fridbergas
* 1986 m. Vilkolakio pėdsakai, rež. Almantas Grikevičius
* 1987 m. Savaitgalis pragare, rež. Almantas Grikevičius, Avtandilas Kvirikašvilis, Vytautas Žalakevičius
* 1990 m. Strazdas – žalias paukštis, rež. Jonas Vaitkus

## Įvertinimas
* 1981 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1984 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

## Šaltiniai
Dvarininkai

**Dvarininkai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje. 2009 m. vasarą kaime atidarytas Panevėžio apskrities sąvartynas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Erbilis

**Erbilis** (taip pat kartais rašoma **Arbilis** arba **Irbilis**; , , šum. *Urbilum*) – miestas šiaurės Irake, 80 kilometrų į rytus nuo Mosulo. Tai yra Kurdistano autonominio regiono sostinė. Veikia oro uostas. Tekstilės (vilnų), maisto (tabako), odos ir avalynės pramonė, Statybinių medžiagų gamyba. universitetas (įkurtas 1968 m.).

Miesto įžymybė – senovės Mesopotamijos laikus siekianti Erbilio citadelė. Taip pat yra savo įspūdingu interjeru pasižyminti didžioji mečetė, 36 m aukščio Mudhafarijos minaretas.

## Istorija

Manoma, kad Erbilis yra vienas iš seniausių nuolat apgyvendintų miestų pasaulyje. Miestietiškas gyvenimas Erbilyje buvo gyvenamas bent nuo XXIII a. pr. m. e. Manoma, kad miesto pavadinimas kilo iš šumerų kalbos ir reiškia „aukštutinis miestas“. Erbilis minimas šumerų šaltiniuose, kuomet jį nusiaubė Ūro valdovas Amarsinas. Ilgus amžius (nuo 2000 iki 608 m. pr. m. e.) miestas priklausė Asirijai. Manoma, kad Medijos karalius Kiaksaras čia įkurdinęs iranėnų tautą sagartiečius. 547 m. pr. m. e. persų valdovas Kyras Didysis užkariavo Asiriją, o Erbilį pavertė Asirijos satrapijos sostine. Čia gyvenę sagartiečiai nuolat kėlė sukilimus prieš persus. 521 m. pr. m. e. Darijus I atsiuntė armiją numalšinti sukilimo. Pasak Behistuno įrašų, tai buvęs paskutinis Medijos sukilimas.

331 m. pr. m. e. netoli Erbilio įvyko Gaugamelų mūšis, kuriame Aleksandras Makedonietis nugalėjo Darijaus III armiją. I-II a. Erbilis buvo asirų valstybės Adiabenės sostine. Miestas tapo ankstyvuoju sirų krikščionybės centru. 1397 m. miestą suniokojo Timūro antpuolis. Vėliau miestą valdė įvairios arabų bei tiurkų valstybės. Erbilis tapo svarbiu prekybiniu centru tarp Bagdado ir Mosulo. Osmanų laikais ant senovinio piliakalnio (telo) pastatytas fortas.

## Sportas
* Erbil SC (Erbilio sporto centas); futbolo ekipa.
* Franso Hariri stadionas; talpa 40 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Image:Interior Great mosque in Erbil, Iraqi Kurdistan.jpg|Mečetės interjeras
Image:Citadel of Hewlêr (Erbil), Iraqi Kurdistan.jpg|Citadelės siena 
Image:City Park Hewler.JPG|Miesto parkas


## Šaltiniai
Žolininkystė

**Žolininkystė** – tradicinės liaudies medicinos atšaka, taikanti gydymą vaistingaisiais augalais. Žolininkystei priklauso ne tik gydimas, bet ir vaistingųjų augalų rinkimas, laikymas, paruošimas, kartais ir auginimas. Daugelyje augalų yra tokių aromatinių junginių kaip fenoliai, flavonoidai, taninai, alkaloidai, kurie teigiamai veikia organizmą, stiprina imunitetą, šalina kenksimingus mikrorganizmus.

Žolelių naudojimas medicinoje žinomas jau nuo Šumero laikų. Iki įsigalint farmacijos pramonei daugelis negalavimų buvo gydoma žolelėmis. Žolininkai ilgus šimtmečius buvo gydytojai, į kuriuos kreiptąsi negalint pačiam išsigydyti ligos. Neretai žolininkai-žiniuoniai drauge su gydimu žolelėmis taikė magiją, užkalbėjimus.
Fitoterapija

**Fitoterapija** – medicinos atšaka, besiremianti įvairių augalų panaudojimu gydymo tikslams.

Išsivystė iš žolininkystės, o pastaruoju metu yra įgijusi mokslinį, nežiūrint problematiškumo bei industrinį pobūdį.

Daugelyje ES šalių fitoterapija yra įteisinta įstatymiškai. Fitoterapija be mokslinės žolininkystės apima gydymą jūriniais augalais, krūmų, medžių, kerpių, grybų dalių preparatais. Yra sėkmingo fitoterapijos taikymo pavyzdžių netgi onkologijoje, ją taikant kaip papildą chirurginiam-chemoterapiniam bei radiaciniam gydymui.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Artur Noga

**Artur Noga** (g, 1988 m. gegužės 2 d. Racibuže) – Lenkijos sprinteris ir olimpinės rinktinės narys. Europos atletikos iki 23 metų čempionato auksinio medalio savininkas. 2008 m. vasaros olimpinių žaidynių 5 vietos laimėtojas.

## Pasiekimai

1 – čempionato rekordas.

### Asmeniniai rekordai

## Nuorodos
* Noga IAAF puslapyje
Albanijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Albanija|Albanijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius: ** 3 639 453 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0-14 m.:* 23,1 %
**15-64 m.:* 67,1 %
**65 m. ir vyresni:* 9,8 % (2009 m. apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
**bendra:* 29,9 m.
**vyrų:* 29,3 m.
**moterų:* 30,6 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,546 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 15,29 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 5,44 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -4,28 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 18,62 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 77,96 m.
**vyrų:* 75,28 m.
**moterų:* 80,89 m. (2009 apsk.) 

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**
**bendras:* 98,7 %
**vyrų:* 99,2 %
**moterų:* 98,3 % (2001 m. surašymas)

## Šaltiniai
*CŽV pasaulio faktų knyga: Albanija (angliškai) 

## Taip pat skaitykite

*Sąrašas:Albanijos miestai
Austrijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Austrija|Austrijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius: ** 8 210 281 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0-14 m.:* 14,5 %
**15-64 m.:* 67,5 %
**65 m. ir vyresni:* 18 % (2009 m. apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
**bendra:* 42,2 m.
**vyrų:* 41,1 m.
**moterų:* 43,2 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,052 % (2009 m. apsk.)

**[[Gimstamumas]]:** 8,65 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**[[Mirtingumas]]:** 9,91 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**[[Migracijos indeksas]]** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 1,85 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 4,42 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 79,5 m.
**vyrų:* 76,6 m.
**moterų:* 82,56 m. (2009 apsk.) 

**Vyresnių nei 15 metų žmonių [[raštingumas]]:** 98 %

## Tautinė sudėtis

## Šaltiniai
*CŽV pasaulio faktų knyga: Austrija (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
*Sąrašas:Austrijos miestai

## Išnašos
FK Obolonʹ Kiïv

**Kijevo “Obolonʹ“** – Ukrainos futbolo klubas iš Kijevo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1992 m. kaip „Zmina“. Nuo 1993 m. vadinosi „Obolon`-Zmina“. Nuo 1995 m. tiesiog „Obolon`“. Nuo 1997 m. „Obolon`-PPO“. Nuo 2001 vėl „Obolon`“.

2012 m. įsiplieskė konfliktas tarp vieno iš rėmėjų ir klubo vadovybės. Galiausiai komanda buvo išformuota.

2013 m. vasario 21 d. oficialiai pranešta, kad klubas nebedalyvaus jokiose varžybose.

2013 m. susikūrė kitas klubas **[[FC Obolon-Brovar |Kijevo „Obolon-Brovar“]]** pavadinimu.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
*
Toby Sandeman

**Toby Sandeman** (g. 1988 m. kovo 2 d. Londone) – Jungtinės Karalystės sprinteris ir modelis. Jungtinės Karalystės atletikos čempionato nugalėtojas ir dviejų auksinių Europos atletikos iki 23 metų čempionato medalių savininkas. Dirbo „Calvin Klein“ ir „Ralph Lauren“ mados namuose.

## Pasiekimai

## Asmeniniai rekordai

## Nuorodos
* Sandeman IAAF puslapyje
Irako demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Irakas|Irako]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 28 945 657 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 38,8 %
* *15-64 m.:* 58,2 %
* *65 m. ir vyresni:* 3 % (2009 m. apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 20,4 m.
* *vyrų:* 20,3 m.
* *moterų:* 20,5 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,507 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 30,1 gimimas/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 5,14 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,9 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,02 vyro vienai moteriai (2009 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 43,82 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 69,94 m.
* *vyrų:* 68,6 m.
* *moterų:* 71,34 m. (2009 apsk.) 

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**
* *bendras:* 74,1 %
* *vyrų:* 84,1 %
* *moterų:* 64,2 % (2003 m. apsk.)

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Irakas (angliškai)
Prestižas

**Prestižas**:

*Prestižas, dalyko, daikto, aplinkos asmens reputacija, aukštas (kultūrinis, socialinis) (į)vertinimas
*Prestižas (filmas)
Jaime Camil

**Jaime Camil** (piln. **Jaime Federico Said Camil de Saldaña da Gama**; g. 1973 m. liepos 22 d. Meksike) – Meksikos aktorius, dainininkas ir laidų vedėjas.

## Biografija
Gimė Meksike. Jaime Camil yra egiptiečių kilmės verslininko Jaime Camil Garza ir vienos žymios brazilų dainininkės sūnus. Savo karjerą pradėjo kaip radijo komentatorius stotyje Radioactivo 98.5. 1995 m. debiutavo kaip vedėjas televizijos laidoje „El show de Jaime Camil“. Vėliau dirbo vedėju laidose „Qué nochecita con Jaime Camil“ (1996) ir „Operación Triunfo“ (2002).

1999 m. C. Jaime išleido pirmąjį savo solinį albumą „Para Estar Contigo“, kuris jam suteikė galimybę koncertuoti didžiausiuose Meksikos miestuose, Pietų Amerikoje ir Jungtinėse Valstijose. Po dalyvavimo 2001 m. renginyje „Tributo a las Víctimas del 9/11“ C. Jaime išleido savo antrąjį albumą „Una Vez Más“.

1997 m. Jaime Camil debiutavo kine, filme „Delfines“. Vėliau perėjo prie telenovelių. 2000 m. debiutavo seriale „Mi destino eres tú“. Kino industrijos atstovai jo, kaip aktoriaus, talentą pastebėjo tik 2003 m. Tuomet jam buvo pasiūlyti trys vaidmenys, filmuose „Puños rosas“ (2003), „Zapata“ (2004) ir „7 días“ (2005). 2004 m. suvaidino Cezario Linareso vaidmenį telenovelėje „Mujer de Madera“.

Vaidmuo romantinėje meksikiečių komedijoje „La fea más bella“ (2006–2007 m.), susilaukė kritikų pripažinimo. Don Fernando Mendiolos vaidmuo laimėjo jam geriausio aktoriaus nominaciją Premios TVyNovelas apdovanojimuose. 2007 m. gegužę C. Jaime ėmė filmuotis filme „A propósito de Alexa“.

2008–2009 m., greta Jacqueline Bracamontes, C. Jaime atliko pagrindinį vaidmenį seriale „Las Tontas No Van al Cielo“. Telenovelė buvo ypač populiari  Meksikoje, taip pat rodyta JAV.

## Filmografija

### Telenovelės
* 2008 *[[Las tontas no van al cielo]]* – Santjagas Lopez Karmona
* 2006–2007 *La fea más bella* – Fernandas Mendiola
* 2004 *Mujer de madera* – Cezaris Linaresas
* 2001 *Diseñador de ambos sexos*
* 2000 *Mi destino eres tú* – Mauricijus Rodrigesas Kalderonas

### Kinas
* 2013 Amor a primera visa / Meilė iš reikalo – Alexandro
* 2008 *All Inclusive* – Baldi
* 2007 *Bee Movie* (dubliavo ispaniškai) – Barry Benson
* 2006 *I Love Miami* – Alberto
* 2006 *Open Season* (dubliavo ispaniškai) – Elliot El Ciervo
* 2005 *Dios o demonio* – Alberto
* 2005 *Volver, volver* (trumpametražis) – Jorge
* 2004 *7 días* – Tony Zamacona
* 2004 *Mariana Made in Tepito* (trumpametražis) – Boni
* 2004 *Zapata: El sueño del héroe* – Eufemio Zapata
* 2003 *Puños Rosas* – Randy Garza
* 1997 *Delfines*

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 

## Išnašos
Ziad Fazah

**Ziadas Jūsefas Fazahas** ( ; g. 1954 m. birželio 10 d., Monrovijoje, Liberijoje) – kalbų mokytojas, dabar dirbantis Rio de Žaneire. Garsus tuo, jog moka 59 kalbas, iš kurių 10 laisvai  ir tai yra Gineso rekordas.

## Istorija
Ziadas užaugo netoli uosto Libane ir vaikystėje labai mėgo kalbėtis su įvairių šalių jūrininkais. Būdamas 11-os, jis nusprendė išmokti visų pasaulio kalbų. Vienu metu mokydavosi po vieną kalbą, o išmokti naują kalbą jam prireikdavo maždaug trijų mėnesių. Sunkiausia kalba buvo mandarinų. Nuo 1970 m. Ziadas gyvena Rio de Žaneire ir yra daug kartų padėjęs įvairioms įstaigoms susikalbėti su emigrantais, kalbančiais tik gimtąja kalba.

## Šaltiniai
Šinajus

**Šinajus** () – bambukinis kalavijas, kendo treniruotėse pakeičiantis japonišką kalaviją. Šinajai naudojami ir kituose japoniškuose kovos menuose, bet ten jie gali būti kiek skirtingos formos.

Kendo kovotojai (kendokos) paprastai naudoja vieną šinajų (tai vadinamasis *itto* stilius). Rečiau jie naudoja du šinajus – tai *ni-tō* stilius, atsiradęs iš fechtavimo dviem kalavijais mokyklų, tokių kaip *Hyōhō Niten Ichi-ryū*. *Ni-tō* stiliaus kendokos naudoja ilgą šinajų *daitō* ir trumpesnį *shōtō*.

Šinajai buvi sukurti tam, kad pakeistų bokenus, gamintus iš vientiso medienos gabalo, ir sumažinti rimtų traumų skaičių treniruotėse.

## Konstrukcija

Šinajai savo forma ir dydžiu nėra vienodi. Suaugusiesiems skirti šinajai būna didesni, paaugliams – mažesni ir lengvesni.

Šinajus yra sudarytas iš keturių juostų (*take*), sutvirtintų trimis odiniais sutvirtinančiais elementais: galo tvirtikliu (*saki-gawa*), rankenos tvirtikliu (*tsuka-gawa*) ir vidurinis tvirtikliu (*nakayui*). Vidurinis tvirtiklis būna ties riba tarp priekinio ir vidurinio šinajaus trečdalių (be rankenos). Visi tvirtikliai sutvirtinami virvele (*tsuru*). Šinajaus dalis tarp pirmojo ir vidurinio tvirtiklių yra skirta smūgiavimui, ji vadinama *datotsu-bu*.
Šinajaus juostų galus sujungia ir specialūs kamščiai: plastikinis *saki-gomu* priekyje, po priekinių tvirtikliu, o metalinis *chigiri* – po rankenos tvirtikliu.
Cuba (*tsuba*) užmaunama ties vieta, kur baigiasi rankenos tvirtiklis ir prasideda juostos. Cubą tvirtina žiedas *tsuba-dome*.

Šinajus paprastai daro iš džiovinto bambuko juostų. Kartais bambukas būnas rūkomas ar mirkomas dervoje. Šiais laikais kaip šinajų žaliava naudojami ir angliaplastikis, kiti armuoti plastikai bei kitos leistos medžiagos.

## Priežiūra
Šinajai turi būti prižiūrimi, kad nekeltų pavojaus naudotojui bei aplinkiniams. Prieš naudojimą ir po jo šinajus turi būti apžiūrimas, kad nebūtų suskeldėjęs, neturėtų atplaišų. Pirmiausia apžiūrima *datotsu-bu* sritis, kad neturėtų atplaišų. Tai svarbu, kadangi bambukinės atplaišos gali lengvai sužeisti. Tvirtikliai turi būti sveiki ir tvirtai aprišti. Svarbu, kad galo tvirtiklis tvirtai laikytųsi, kad nenusimautų treniruotės metu. Vidurinis tvirtiklis irgi turi tvirtai laikytis, kad nesisuktų.

Nenaudojami šinajai laikomi pastatyti prie sienos, rankena į apačią.

Kai šinajus guli ant žemės, laikoma etiketo pažeidimu peržengti per jį.

## Šinajų matmenys
Kendo rungtynėse pagal FIK taisykles naudojami standartiniai šinajai  :

Šinajus sveriamas su odiniais tvirtikliais, bet be cubos bei *tsuba-dome*. Didžiausias cubos skersmuo yra 9 mm.

Šinajus sveriamas su odiniais tvirtikliais, bet be cubos bei *tsuba-dome*. Didžiausias cubos skersmuo yra 9 mm.

## Nuorodos
Bulgarijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Bulgarija|Bulgarijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius: ** 7 204 687 (2009 m. duomenys)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 13,8 %
* *15-64 m.:* 68,5 %
* *65 m. ir vyresni:* 17,7 % (2009 m. apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 41,4 m.
* *vyrų:* 39,2 m.
* *moterų:* 43,6 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** -0,79 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 9,51 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 14,3 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -3,11 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 17,87 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 73,09 m.
* *vyrų:* 69,48 m.
* *moterų:* 76,91 m. (2009 m. apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**
* *bendras:* 98,2 %
* *vyrų:* 98,7 %
* *moterų:* 97,7 % (2001 m. apsk.)

## Tautinė sudėtis

Gyventojai pagal gimimo šalį:

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Bulgarijos miestai

## Šaltiniai

* CŽV pasaulio faktų knyga: Bulgarija (angliškai) 

## Išnašos
Jurijus Šajunovas

**Jurijus Šajunovas** (g. 1987 m. spalio 10 d.) – Baltarusijos kūjo metikas. Dviejų Europos atletikos iki 23 metų čempionato ir vieno Universiados auksinių medalių savininkas. Treniruojamas tėvo Victor Shayunou. Asmeninį rekordą 80,72 m. pasiekė 2009 m. liepos 6 d. Minske.

## Pasiekimai

## Nuorodos
* Shayunou IAAF puslapyje
Bosnijos ir Hercegovinos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Bosnija ir Hercegovina|Bosnijos ir Hercegovinos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius: ** 4 613 414 (2009 m. apskaičiavimai) 

**Struktūra pagal amžių:**
**0-14 m.:* 14,5 %
**15-64 m.:* 70,7 %
**65 m. ir vyresni:* 14,8 % (2009 m. apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
**bendra:* 39,8 m.
**vyrų:* 38,7 m.
**moterų:* 41 m. (2009 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,339 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 8,85 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,54 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 3,17 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 9,1 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
**bendra:* 78,5 m.
**vyrų:* 74,92 m.
**moterų:* 82,34 m. (2009 apsk.) 

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**
**bendras:* 96,7 %
**vyrų:* 99 %
**moterų:* 94,4 % (2000 m. apsk.)

## Šaltiniai
*CŽV pasaulio faktų knyga: Bosnija ir Hercegovina (angliškai)

## Taip pat skaitykite
*Sąrašas:Bosnijos ir Hercegovinos miestai
Abazinai

**Abazinai** (savivardis *аба́за* (*abaza*)) – Šiaurės Kaukazo tauta, gimininga abchazams ir adygams, gyvenanti daugiausia Karačiajų Čerkesijoje (Rusija). Etnografiškai suskilę į dvi grupes – *tapanta* ir *škarua*. Tikintieji yra musulmonai sunitai.

Dalis mokslininkų mano, kad abazinų protėviai gyveno rytinėje Juodosios jūros pakrantėje tarp dabartinės Tuapsės ir Bzybės upės. Kita dalis teigia, kad viduramžiais abazinų *tapanta* protėviai atkeliavo iš kalnuotos Rytų Abchazijos dalies. Šiauriniuose Didžiojo Kaukazo šlaituose abazinai žinomi nuo XIV a. Prasidėjus 1817–1864 m. Kaukazo karui abazinai gyveno kalnuose nuo Teberdos upės rytuose iki Labos upės vakaruose.

Karui pasibaigus daug abazinų emigravo iš Kaukazo, dalis jų buvo apgyvendinti lygumose ten, kur gyvena ir dabar – Didžiojo ir Mažojo Zelenčiukų žemupiuose. Abazinų aūlai nesudaro vientisos teritorijos, o yra sumaišyti su adygų ir nogajų aūlais.

2002 m. Rusijoje gyveno 37 942 abazinų (1989 m. – 33 tūkst.), iš jų 32,3 tūkst. gyvena Karačiajų Čerkesijoje (o iš šių – 20,3 tūkst. – kaimuose). Abazinų grupės (apie 3,3 tūkst.) gyvena Adygėjoje ir Kislovodsko apylinkėse (Stavropolio kraštas).

2006 m. po įvykusio referendumo Karačiajų Čerkesijoje buvo suformuotas Abazinų rajonas, kurį sudarė abazinų aūlai Kubina (*Кубина*), Psyžas (*Псыж*), Elburganas (*Эльбурган*), Kara-Pagas (*Кара-Паго*) ir kurio administracinis centras yra aūlas Inžič-Čiukunas (*Инжич-Чукун*).

XIX a. emigravusių abazinų palikuonys gyvena Turkijoje, Sirijoje, Jordanijoje, Libane. Jų skaičius vertinamas labai įvairiai – nuo maždaug 11 tūkst. iki 150 tūkst. vien Turkijoje. Daugelis Turkijoje gyvenančių abazinų perėmė turkų kalbą.

## Nuorodos
Teberda

**Teberda** () – kalnų upė Karačiajų Čerkesijoje (Rusija), ištekanti iš Pagrindinio Kaukazo kalnagūbrio ir ties Karačiajevsku įtekanti į Kubanę (kairysis intakas).

Teberdos upė susidaro susiliejus Amanauzui (*Аманауз*) ir Gonačchirui (*Гоначхир*). Vaga akmenuota, užgriozdinta rieduliais, turi nemažai slenksčių.

Teberda gana vandeninga, labai srauni, vanduo skaidrus, žydrokas. Maitinimas mišrus, vyrauja (55 %) ledynų ir sniego tirpsmo vanduo. Žiemą neužšąla, upe plaukia ledo košė. Teberdos aukštupyje yra daug (~100) ledynų. Vandeningumas didžiausias liepos-rugpjūčio mėnesiais.

Teberdos tarpeklyje auga spygliuočių miškai, jis laikomas vienu gražiausių Kaukaze. Teberdos slėnyje yra keletas kalnų ežerų, Karinis Suchumio kelias per Kluchoro perėją (*Клухорский перевал*) į Suchumį. Aukštupyje – Teberdos rezervatas. Baseine daug alpinistinių stovyklų ir turstinių bazių.

Ant Teberdos kranto yra kurortinis Teberdos miestas, ties žiotimis – Karačiajevskas.

Intakai – Šumka (*Шумка*; dešinysis).

Teberda naudojama kaip vandens turizmo upė.

## Nuorodos
* Теберда (Большая Советская Энциклопедия)
Didysis Zelenčiukas

**Didysis Zelenčiukas** (; , ) – upė Šiaurės Kaukaze, Kubanės kairysis intakas.

Upės ištakos šiauriniuose Pagrindinio Kaukazo kalnagūbrio šlaituose – Psyšas (*Псыш*), Kizgyčas (*Кизгыч*) ir Archyzas (*Архыз*).
Upė teka Karačiajų Čerkesija ir Stavropolio kraštu (Rusija). Aukštupyje yra Archyzo gyvenvietė, kurioje yra istorinis-archeologinis draustinis ir astronominė observatorija. Ties Zelenčiukskajos stanica upė išteka į tankiai gyvenamą lygumą. Į Kubanę įteka ties Nevinomysku. Dalis upės vandens panaudojama Zelenčiuko hidroelektrinei varyti.

Kairysis intakas – Kiafaras (*Кяфар*).

## Šaltiniai
Adutiškio herbas

**Adutiškio herbas** – pagrindinis Adutiškio miestelio ir Adutiškio seniūnijos (Švenčionių rajono savivaldybė) heraldinis simbolis.

## Aprašas

Baltame skydo lauke juodas raitelis ant juodo žingsniuojančio žirgo su Lietuvos vėliavos spalvų dviuodegiu vimpelu ant juodo koto. 

## Simbolika

XX a. tarpukariu Adutiškis priklausė Lenkijai, bet čia buvo išlikusi stipri lietuvybė. 1930 m. čia lankantis Vilniaus vyskupijos sufraganui, jo pasveikinti atjojo apie 100 lietuvių raitelių, pasipuošusių tautinėmis trispalvėmis vėliavomis. Už tai Lenkijos policija juos nubaudė. Šiam įvykiui atminti sukurtas Adutiškio herbas.

## Istorija

Herbas buvo patvirtintas 2006 m. vasario 15 d. Prezidento dekretu Nr. 520. Herbo kūrėjas – Rolandas Rimkūnas.

## Šaltiniai
Vasarvidžio nakties sapnas (reikšmės)

* „Vasarvidžio nakties sapnas“ – romantinė komedija parašyta Viljamo Šekspyro;
* „Vasarvidžio nakties sapnas“ – Oskaro Koršunovo spektaklis pagal Viljamo Šekspyro pjesę.
Mažasis Zelenčiukas

**Mažasis Zelenčiukas** (, , ) – upė, kairysis Kubanės intakas, ištekanti iš Pagrindinio Kaukazo kalnagūbrio.

Upė susidaro susiliejant Maruchai (*Маруха*) ir Aksautui (*Аксаут*), kurie išteka Eruno kalnagūbrio (Pagrindinio Kaukazo kalnagūbrio dalis) ledynų ir teka į šiaurę. Santakos vieta žemiau Kordoniko stanicos (*станица Кордоникская*).

Mažasis Zelenčiukas teka lygiagrečiai Didžiajam Zelenčiukui, siauru slėniu, kurio aukšti krantai artėjant prie Kubanės žemėja. Į Kubanę įteka ties Ust-Labinsku (*Усть-Лабинск*).

Vidutinis vietovės aukštis upės baseine – 1910 m, baseino miškingumas – 20 %. Upės vandeningumas didžiausias birželio-liepos mėnesiais.

## Nuorodos
* Географические и гидрологические характеристики рек (по данным справочника „Ресурсы поверхностных вод СССР“.)
Vienapiestė gudobelė

**Vienapiestė gudobelė** (*Crataegus monogyna*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos gudobelės (*Crataegus*) genties krūmas.

Aukštis 5–14 m, laja tanki. Žievė rusvos spalvos su vertikaliais oranžiniais dryžiais. Jaunesni krūmai turi aštrius, 1-1,5 cm ilgio dyglius. Lapai 2–4 cm ilgio, tamsiai žali. Žydi gegužės pabaigoje-birželio pradžioje skydiniais žiedynais, kuriuos sudaro 5-25 balti žiedai. Būna pilnavidurių formų. Vaisius – 1 cm ilgio miltingas raudonas obuolėlis. Prinoksta vėlai rudenį ar žiemos pradžioje ir yra svarbus maistas paukščiams.
 
Vienapiestės gudobelės kaip ir kitų gudobelių uogos naudojamos maistui, turi vaistinių savybių.

Lietuvoje vienapiestė gudobelė dažna, auga upių slėnių šlaituose, pamiškėse.

## Šaltiniai
Temnikas

**Temnikas**, *tumenbašis* – Aukso Ordos karo vado titulas. Temnikai vadovaudavo 10 000 karių. Kai kurie temnikai buvo svarbūs Aukso Ordos veikėjai – pvz., Nogajus, Edigėjus, Mamajus.

Žodis *temnikas* yra rusiškos kilmės,  kilęs iš  'tamsa; 10 000 karių dalinys'. Angliškai terminą *temnikas* dažnai keičia terminais *generolas*, *emyras*.
Miškinė gudobelė

**Miškinė gudobelė** (*Crataegus rhipidophylla*) – erškėtinių (*Rosaceae*) šeimos gudobelės (*Crataegus*) genties augalas dažniausiai augantis iki 2-8 m aukščio kaip krūmas arba nedidelis medelis. Auga pietų Skandinavijoje, Baltijos šalyse, Ukrainoje, Balkanuose, Vidurio ir Vakarų Europoje. 

Išvaizda panaši į vienapiestę gudobelę, tačiau lapai didesni, vaisiai didesni ir spalvingesni. Laja primena kupolą. Miškinė gudobelė labiau nei vienapiestė pakenčia ūksmę. 

Miškinės gudobelės kaip ir kitų gudobelių uogos naudojamos maistui, turi vaistinių savybių.

Lietuvoje miškinė gudobelė auga upių slėnių šlaituose, pamiškėse, proskynose. 

## Šaltiniai