open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nit Port Talbotas

**Nit Port Talbotas** (; ) – sritis pietų Velse. Aštunta tankiausiai apgyvendinta Velso sritis. Sritis rytuose ribojasi su Bridžendu ir Rondos-Kinono-Tafu, šiaurėje su Poviu ir Karmartenšyru bei vakaruose su Svonsiu. Pagrindiniai miestai: Nitas, Port Talbotas ir Pontardeivas.

## Geografija
Srities ruožas driekiasi nuo pakrantės iki Brekono Bakenų nacionalinio parko. Didžiąją dalį teritorijos apima aukštumos. 43 % ploto dengia miškai (spygliuočiai auga kalnuotose vietovėse). Žemumos plyti arčiau pakrantės bei aplink Port Talbotą. Aukštumas kerta penki slėniai: Nito, Dulojaus, Afano, Svonsio ir Aukštutinio Amano.

## Miestų partnerystė
Port Talbotas yra srities administracinis centras, kuris turi partnerystės ryšius su:
*  Albasetė, Ispanija
*  Bagneuksas, Prancūzija
*  Eslingenas prie Nekaro, Vokietija
*  Heilbronas, Vokietija
*  Petrakavas, Lenkija
*  Schidamas, Nyderlandai
*  Udinė, Italija
*  Velenė, Slovėnija
*  Vjenas, Prancūzija

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nit Port Talbotas  Atviro katalogo projekte
* Nit Port Talboto savivaldybės svetainė
Frederikas (Merilandas)

**Frederikas** () – miestas Merilando valstijoje, JAV. Apygardos administracinis centras. Po Baltimorės antras pagal gyventojų skaičių valstijoje. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, jame gyveno 65 tūkst. žmonių. Yra oro uostas, Fort Ditriko () karinė bazė, veikia trys aukštosios mokyklos.

## Istorija
Frederikas buvo įkurtas 1745 m. ant *Carroll Creek* upelio krantų. Kolonijiniu laikotarpiu miestas tarnavo kaip pagrindinių kelių sankirta, todėl Amerikos revoliucijos metu britai čia dislokavo heseniečių įgulą, kad galėtų kontroliuoti pro miestą einančius maršrutus. Ilgainiui heseniečiai čia ir apsistojo. XIX a. miestelio apylinkėse buvo išgaunama daug aukso, vario, kalkakmenio, marmuro, geležies ir kitų metalų, išaugo prekyba. Iki kol Didžiojo Airijos badmečio metu miestelyje neįsikurdino pabėgėliai iš Airijos, tautinę daugumą sudarė vokiečių kilmės piliečiai.

Kadangi miestelio teritorijoje susikirto svarbūs keliai, JAV pilietinio karo metu jis tapo Merilando kampanijos centru, tad jo teritorija marširavo tiek Sąjungos, tiek ir Konfederacijos kariai.

## Nuorodos
* Savivaldybės svetainė
Pembrukšyras

**Pembrukšyras** (; ) – sritis pietvakarių Velse. Rytuose ribojasi su Karmartenšyru ir šiaurės rytuose su Keredigionu. Didžiausia gyvenvietė bei administracinis centras – Haverfordvestas.

Srityje yra Pembrukšyro pakrantės nacionalinis parkas. Tai vienintelis tokio tipo nacionalinių pakrantės parkų Jungtinėje Karalystėje ir vienas iš trijų Velso nacionalinių parkų.

## Geografija
Pembrukšyras yra jūrinė Velso sritis. Vietinė ekonomika priklauso daugiausiai nuo turizmo. Žemės ūkis taip pat atlieka svarbų vaidmenį. 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 122 400 gyventojų. Pembrukšyro šiaurės vakaruose yra įsikūręs Sent Deividsas (mažiausias Jungtinės Karalystės miestas, turintis *City* statusą), kuriame gyvena apie 2000 gyventojų. Aukščiausia srities vieta – *Foel Cwmcerwyn* kalva, iškilusi 536 m. Šalia Pembrukšyro pakrantės yra keletas salelių. Didžiausios: Ramzio sala, Grasholmo sala, Skomerio sala ir Kaldėjaus sala.

Pembrukšyro šiaurėje yra *Preselio kalvos* ().Tai platus uolingos aukštapelkės ruožas, palaikantis avių auginimą ir kai kuriuos miškininkystės būdus, su daugybe priešistorinių vietų ir tikėtinu mėlynųjų akmenų šaltiniu (uolų atodangose rastomis senų monolitinių karjerų vietomis), panaudotu statant vidinį žinomiausio priešistorinio megalitinio statinio Stounhendžo ratą Anglijoje. Didesnėje srities dalyje yra lygumos. Daugiausiai naudojamos žemės ūkiui, agronomijai. Auginamas rapsas bei Pembrukšyro bulvės.

## Galerija

Vaizdas:20100614-DSC 1535.jpg|Sent Deividso katedra
Vaizdas:Carningli from Pentre Ifan - geograph.org.uk - 536973.jpg|Preselio kalvos
Vaizdas:Chapel Haverfordwest.JPG|Katalikų bažnyčia Haverfordveste
Vaizdas:PembrokeCastle 2007.jpg|Pembruko pilis


## Nuorodos
* Pembrukšyras  Atviro katalogo projekte
* Savivaldybės svetainė
Dinkelsbiulis

**Dinkelsbiulis** () – miestas vidurio pietų Vokietijoje, Bavarijoje. Šventosios Romos imperijos gyvavimo laikais buvo laisvasis imperijos miestas. Įeina į Ansbacho apskrities sudėtį, netoliese į pietvakarius yra Aleno miestas. 2013 m. duomenimis, mieste gyveno 11 315 žmonių.

## Istorija
Pirmą kartą paminėtas 928 m. Imperatoriaus Henriko V įsakymu miestas įtvirtintas. 1305 m. gavo tokias pačias savivaldos teises kaip ir Ulmas, o 1351 m. įgavo laisvojo imperijos miesto statusą.

Reformacijos laikais Dinkelsbiulis, kartu su tokiais miestais kaip Ravensburgas, Augsburgas ir Biberachas prie Riso, garsėjo mišria katalikų ir protestantų valdžios sistema. Valdžioje abiejų religinių visuomenių atstovų buvo po lygiai. Tokia padėtis buvo panaikinta 1802 m., kai šie miestai buvo aneksuoti Bavarijos karalystės.

Apie 1534 m. dauguma Dinkelsbiulio gyventojų buvo protestantai.

Stebėtinai Antrojo pasaulinio karo metu miestas beveik nenukentėjo.

## Galerija

Vaizdas:Dinkelsbuehl BW 2.JPG|Turgaus aikštė
Vaizdas:Dinkelsbuehl BW 1.JPG|Viornico vartai
Vaizdas:Dinkelsbuehl BW 9.JPG|Rotenburgo vartai
Vaizdas:Dinkelsbuehl BW 6.JPG|Zegringeno vartai
Vaizdas:Dinkelsbuehl BW 12.JPG|Niordingeno vartai


## Išnašos
Povisas

**Povisas**, arba **Poviso sritis** (; ) – sritis vidurio Velse. Apima didžiąją dalį viduramžiais gyvavusios Poviso karalystės. 

## Geografija
Povisas apima istorines sritis, tokias kaip: Montgomeryšyras ir Radnoršyras, didelę dalį Breknokšyro (Brekonšyro) bei mažą dalį Denbigšyro sričių. Srities plotas – 5179 km². Tai didžiasia Velso sritis. Šiaurėje ribojasi su Gvinedu, Denbigšyru ir Reksamu, vakaruose su Keredigionu ir Karmartenšyru, rytuose su Anglijos grafystėmis (Šropšyru ir Herefordšyru) bei pietuose su Ronda-Kinonu-Tafu, Merter Tidviliu, Karfiliu, Blainai Gventu, Monmutšyru ir Nit Port Talbotu.

Sritis kalnuota. Didelė dauguma srities gyventojų gyvena kaimuose bei miesteliuose. Daugiausiai kalba valų kalba. Didžiausios gyvenvietės: Niutaunas, Istradginlis, Brekonas ir Velšpulas. Tai mažiausiai gyventojų turinti Velso sritis.

## Nuorodos
* Povisas  Atviro katalogo projekte
* Oficiali Poviso srities savivaldybės svetainė
Sofija Rotaru

**Sofija Rotaru** (; pilnas vardas – Sofija Michailovna Jevdokimenko-Rotaru; g. 1947 m. rugpjūčio 7 d.) – garsi Sovietų Sąjungos ir Ukrainos pop dainininkė ir aktorė. 

Jos repertuare daugiau nei 500 dainų rusų, ukrainiečių, rumunų, bulgarų, serbų, lenkų, vokiečių, italų, ispanų ir anglų kalbomis.

## Diskografija

* 1972 – София Ротару 1972
* 1972 – Поёт София Ротару 1972
* 1972 – Червона Рута
* 1973 – Поёт София Ротару 1973
* 1974 – София Ротару 1974
* 1975 – София Ротару поёт песни Владимира Ивасюка
* 1977 – София Ротару 1977
* 1978 – София Ротару 1978
* 1980 – Только тебе
* 1981 – София Ротару 1981
* 1982 – София Ротару 1982
* 1985 – Нежная мелодия
* 1987 – Монолог о любви
* 1987 – Lavanda
* 1988 – Золотое сердце
* 1990 – София Ротару 1990
* 1991 – Караван любви 
* 1991 – Романтика
* 1993 – Караван любви
* 1993 – Лаванда
* 1995 – Золотые песни 1985/95
* 1995 – Хуторянка
* 1996 – Ночь любви 
* 1996 – Червона Рута 1996
* 1998 – Люби меня
* 2002 – Я тебя по-прежнему люблю
* 2002 – Снежная Королева
* 2003 – Единому
* 2004 – Течёт вода (ukrainiečių kalba)
* 2004 – Небо – это Я
* 2004 – Лаванда, Хуторянка, далее везде…
* 2005 – Я же его любила
* 2007 – Какая на сердце погода
* 2007 – Туман
* 2007 – Сердце ты моё
* 2008 – Я – твоя любовь!
* 2010 – Я не оглянусь

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Ravensburgas

**Ravensburgas** () – miestas pietų Vokietijoje, Aukštutinės Švabijos regione, Badeno-Viurtembergo žemėje. Įsikūręs prie Šuseno upės, kuri įteka į Bodeno ežerą. Ravensburgo apskrities administracinis centras. Gyventojų 49 tūkst. (2011 m. duomenys).

## Istorija
Ravensburgas pirmąkart rašytiniuose dokumentuose paminėtas 1088 m. Miestą įkūrė Velfai, frankų dinastija, kurie vėliau tapo Bavarijos ir Saksonijos hercogais.

Pagal paveldėjimo sutartį, Ravensburgas 1191 m. atiteko Hohenštaufenui Frydrichui I Barbarosai. 1268 m. Neapolyje mirus Konradinui, Hohenštaufenų dinastijos linija nutrūko. Jų buvęs turtas perėjo Šventosios Romos imperijos valdžion. Kaip ir daugelis kitų miestų Švabijoje, Ravensburgas 1276 m. tapo laisvuoju imperijos miestu.

Apie 1380 m. Ravensburge ir Konstance susikūrė Didžioji Ravensburgo prekybos draugija (*Große Ravensburger Handelsgesellschaft*). Draugija pradžioje daugiausia prekiavo vietiniais linais ir multinais. 1402 m. Alpėse, į šiaurę nuo Ravensburgo, atidarius pirmuosius popieriaus fabrikus, imta prekiauti ir popieriumi, bet parduotuvėse būdavo ir rytietiškų prieskonių, Viduržemio vynų bei Bohemijos rūdos. 1530 m. panaikinus Didžiąją Ravensburgo prekybos draugiją, Ravensburgą užklupo ekonominė stagnacija. Dėl Trisdešimties metų karo ženkliai sumažėjo gyventojų skaičius. Švedų kariai sugriovė pilį.

Reformacijos laikais Ravensburgas, kartu su tokiais miestais kaip Augsburgas, Biberachas prie Riso ir Dinkelsbiulis, garsėjo mišria katalikų ir protestantų valdžios sistema.

1803 m. Reichstagui priėmus įsakymą konfiskuoti bažnyčiai priklausiusį turtą, Ravensburgas tapo Bavarijos eksklavu Viurtembergo teritorijoje. Apkeitus Bavarijos ir Viurtembergo žemes, Ravensburgas 1810 m. tapo Viurtembergo karalystės dalimi.

Kadangi po Trisdešimties metų karo miestas nuskurdo ir prarado didžiąją dalį gyventojų, XVIII–XIX a. statyba jame beveik nevyko. Šios ekonominės stagnacijos nauda buvo tai, jog viduramžių laikų miestas išliko beveik nepakitęs.

## Ekonomika
Nuo seno regione plėtota mašinų pramonė, taip pat verstasi popieriaus, tekstilės, malimo pramonėmis. Įsikūręs žaislų, knygų vaikams leidėjas „Ravensburger“.

Apylinkėse auginami vaismedžiai, apyniai, veisiami pieniniai galvijai (konditerijos, pieno pramonė). Vystomas turizmas.

## Kultūra
Istorinis miesto centras išliko beveik nepaliestas. Tebestovi trys miesto vartai, taip pat daugiau kaip 10 viduramžių laikų įtvirtinimų.

Veikia žaidimų muziejus. Mieste populiarus metų viduryje vykstantis istorinės tematikos „Rutenfest“ festivalis.

## Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Ravensburgas yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  Aberderas, Jungtinė Karalystė
*  Brestas, Baltarusija
*  Kosvigas, Vokietija
*  Moljet del Valjesas, Ispanija
*  Montelimaras, Prancūzija
*  Rivolis, Italija
*  Varaždinas, Kroatija

## Galerija

Vaizdas:Ravensburg Rathaus.jpg|Miesto rotušė
Vaizdas:Ravensburg Liebfrauenkirche.jpg|Dievo Motinos bažnyčia


## Šaltiniai
Kama (žinduolis)

**Kama** – vienkuprio kupranugario patino ir lamos patelės hibridas, gautas dirbtinio apvaisinimo būdu Dubajaus Kupranugarių veisimo centre (). Pirmasis kama gimė 1998 m. sausio 14 d. Kryžminant buvo siekiama gauti gyvūną, kuris duotų daugiau vilnos negu lama, būtų kupranugario dydžio ir stiprumo, sutartų su žmonėmis.

## Kryžminimas
Suaugęs vienkupris sveria 6 kartus daugiau negu lama, todėl kryžminimas atliekamas dirbtinai. Kryžminimas buvo sėkmingas tik apsėklinant patelę lamą vienkuprio patino sperma. Kryžminimai apvaisinant vienkuprio pateles lamos patino sperma buvo nesėkmingi, gyvybingų jauniklių nebuvo sulaukta. Manoma, kad kamos yra sterilūs kaip ir mulai.

Pirmas kamos patinas gimė 1998 m. sausio 14 d. (pavadintas *Rama*), pirma kama patelė – 2002 m. vasario 27 d. (pavadinta *Kamilah*). 2008 m. balandį iš viso buvo gimę 4 kamų individai.

## Biologija
*Kamilah* gimė po 343 d. nėštumo, ši trukmė atitinka lamų nėštumą (335–360 d.) ir gerokai trumpesnė nei vienkuprių (385–395 d.). Gimimo metu svėrė tik 5 kg, t. y., mažiau nei naujagimės lamos (apie 10 kg) ir žymiai mažiau nei naujagimiai vienkupriai (apie 30 kg). Šis pavyzdys rodo, kad motinos organizmo masė reguliuoja naujagimio masę, o tėvo masės įtaka menka. *Kamilah* dydžiu yra tarpinė tarp savo 85 kg motinos ir 500 kg tėvo.

Pirmo kamos (jis – patinas) lytinė branda prasidėjo ketvirtais gyvenimo metais, tuomet jis parodė norą poruotis su su guanakų ir lamų patelėmis. Pirmasis kamos patinas *Rama* elgsenos požiūriu buvo nesėkmė, nes pasižymi blogu temperamentu.
Hibridų elgsena labiau lamiška, o balsas – labiau kupranugariškas.

Kamos yra bekupriai, jų kailis ilgas, gauruoras kaip ir lamų. Ausys ilgiu yra tarpinės tarp kupranugarių ir lamų. Kojos stiprios, kaip ir kupranugarių.

Kamos minta krūmokšniais ir kitokiais augalai, Vienu metu gali išgerti daug vandens, o tada ilgai išbūti mažai gerdamos ar visai negerdamos.

### Kupranugarinių (kamelidų) palyginimas
Kupranugarinių šeimą sudaro:
* Senojo Pasaulio kupranugariniai (triba *[[Camelini]]*) – vienkupris kupranugaris (*dromedaras*), dvikupris kupranugaris (*baktrianas*, *Camelus bactrianus*) ir laukinis dvikupris (*Camelus ferus*);
* Naujojo Pasaulio kupranugariniai (triba *[[Lamini]]*) – lama, vikunija, alpaka ir guanakas.

Tribų viduje kupranugariniai sėkmingai kryžminasi, jų palikuonys vaisingi. Tuo tarpu kamos yra pirmieji tarptribiniai hibridai.

Žemiau lentelėje palyginti dabartiniai kupranugariniai:

## Nuorodos
Baudų metimo zona

**Baudų metimo zona** – konkreti zona krepšinyje, nuo kurios linijos metami baudos metimai. Kiekvienas metimas nuo šios linijos įvertinamas vienu tašku. Ši linija yra 4,6 m atstumu nuo krepšio ir 5,8 m – nuo galinės aikštelės linijos. Metant baudas abi krepšininko kojos turi būti ant žemės ir jis negali peržengti metimo linijos.

Baudos metimai skiriami žaidėjams už priešininkų pražangas. Įprastai tai būna besiginančiai komandai prasižengus metimo metu. Jei metimas būna netaiklus, skiriamos dvi arba trys (jei metama iš trijų taškų zonos) metamos baudos (taiklaus metimo atveju, skiriamas tik vienas metimas).

Taip pat baudų metimai skiriami, kuomet besiginanti komanda viršija komandinių pražangų limitą kėlinio metu - t. y. jei prasižengusi komanda prieš baudą turėjo 4 ir daugiau pražangas.

Nesportinės pražangos atveju yra metami 2 baudos metimai ir nukentėjusios komandos kamuolys, o kai skirta techninė pražanga yra metamas 1 metimas ir kamuolys yra atiduodamas tai komandai, kuri turėjo kamuolį prieš sustabdant laiką.

Daugiausiai taiklių baudos metimų NBA per rungtynes (28) įmetė Wilt Chamberlain (1962 m.) ir Adrian Dantley (1984 m.). Taikliausias baudų metikas per karjerą yra Mark Price – jis nuo 1986 iki 1997 m. trukusioje karjeroje įmetė 90,4 procento metimų.

## Šaltiniai
Biberachas prie Riso

**Biberachas prie Riso** () – miestas pietų Vokietijoje, Aukštutinės Švabijos regione, Badeno-Viurtembergo žemėje. Biberacho rajono administracinis centras. Gyventojų 32 tūkst. (2011 m. duomenys). Per miestą teka Riso upė, nuo kurios kilo miesto pavadinimas.

## Istorija
Ilgą laiką Biberachas buvo laisvasis imperijos miestas Šventosios Romos imperijos sudėtyje. Eidamas šias pareigas miestas dalyvavo 1792 m. Reichstago posėdyje.

Reformacijos laikais Biberachas, kartu su tokiais miestais kaip Augsburgas, Ravensburgas ir Dinkelsbiulis, garsėjo mišria katalikų ir protestantų valdžios sistema. Miesto taryboje abiejų religinių visuomenių atstovų buvo po lygiai.

Šis statusas nustojo galioti 1803 m., kai Biberachas buvo aneksuotas Badeno markgrafystės, kuri greitai patapo didžiąja kunigaikštyste. 1806 m. miestas buvo iškeistas Viurtembergo karalystei mainais už Vilingeną. 1871 m. susikūrus Vokietijos imperijai, tapo jos dalimi. Antrojo pasaulinio karo metu mieste veikė dvi karo belaisvių stovyklos.

## Miestų partnerystė
*  Astis, Italija
*  Valansas, Prancūzija
*  Telavis, Gruzija
*  Pajūrio Klaktonas, Jungtinė Karalystė
*  Svidnica, Lenkija
Taip pat palaiko artimus ryšius su Gernsiu, viena iš Normandijos salų.
Unity

**Unity** – „Canonical Ltd.“ kompanijos modifikuota GNOME darbalaukio aplinkos versija Ubuntu operacinei sistemai. Unity pirma kartą pasirodė Ubuntu 10.10 *netbook edition* versijoje, kuri buvo skirta mažiems nešiojamiems kompiuteriams. Ši aplinka buvo kurta, kad efektyviai išnaudotų limituotą ekrano erdvę (pavyzdžiui, įtraukiant vertikalią programų paleidimo juostą). Skirtingai nuo GNOME, KDE, Xfce ar LXDE aplinkų, Unity nėra programų paketų rinkinys – aplinka tiesiog naudoja sistemoje esančias programas.
Unity yra *Ayatana* projekto dalis – iniciatyva padaryti Ubuntu patogesne sistema naudotojams.

## Naudotojo sąsaja
Unity naudotojo sąsaja susideda iš keleto komponentų:
* Paleidėjas (*Launcher*) – vertikali juosta, kurioje taip pat galima keisti programos langus. Keletas, tos pačios programos, langų yra grupuojama. Šalia sugrupuotų langų yra rodomas indikatorius nurodantis jų skaičių.
* Greitasis sąrašas (*Quicklist*) – meniu su atidarytais langais.
* *Dash* – paieškos skydelis, kuris informacijos ieško tiek iš lokalių šaltinių (sudiegtų programų, failų ir pan.), tiek iš nuotolinių šaltinių (Twitter, Google dokumentai ir pan.). Išrikiuotus rezultatus galima peržiūrėti detaliau kiekvieną atskirai.
* *Head-up display* (HUD) – pristatyta Ubuntu 12.04 laidoje. Leidžia naudoti greituosius klavišus viršutinės menių juostos elementų paieškai.
* Viršutinė meniu juosta (*Top menu bar*) – juosta, kurioje rodoma aktyvių programų pranešimų indikatoriai.
* Indikatoriai (*Indicators*) – erdvė, kurioje yra laikrodis, tinklo ir baterijos statusas, garso reguliavimas ir pan.

## Šaltiniai
Reksamas (sritis)

**Reksamas** arba **Reksamo sritis** (; ) – sritis šiaurės rytų Velse. Pietuose ribojasi su Poviu, vakaruose su Flintšyru ir Denbigšyru. 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 134 800 žmonių. Mažiau nei pusė populiacijos gyvena Rekseme (srities administracinis centras) arba jo apylinkėse. Kita dalis gyvena į pietus ir rytus nuo miesto, kaimo tipo vietovėse.

## Istorija
Sritis sudaryta 1996 m. balandžio 1 d. Sričiai priklauso pusė rytinės istorinės Denbigšyro srities ir du istorinės Flintšyro srities eksklavai.

## Nuorodos
* Reksamo sritis  Atviro katalogo projekte
* Savivaldybės svetainė
Filingenas-Šveningenas

**Filingenas-Šveningenas** () – miestas pietvakarių Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje, Švarcvaldo-Baro-Kreiso rajone. Gyventojų 80 tūkst. (2011 m. duomenys). Netoli miesto prasideda Nekaro upė.

## Istorija
Viduramžiais Filingenas buvo Austrijos sudėtyje. Reformacijos metu miestelis išliko katalikišku. Nuo tada, kai 1858 m. buvo atidarytas laikrodžių fabrikas, laikrodžių gamyba ir tikslioji mechanika yra svarbi pramonės šaka.

1972 m. Badeno-Viurtembergo teritorijų reformos metu Filingenas buvo sujungtas su Šveningenu ir keletu šalimais buvusių kaimų. Nepaisant to abejas bendro miesto dalis skiria plokščiakalnis, tad jos išlieka atskirtos.

## Miestų partnerystė
*  Tere Hotas, Jungtinės Valstijos
*  Tula, Rusija
Ronda-Kinonas-Tafas

**Ronda-Kinonas-Tafas** () – sritis pietų Velse. Sritį sudaro 3 slėniai: Rondos, Kinono ir Tafo–Elio. 2001 m. duomenimis, 21,1% iš 233 700 gyventojų, mokėjo kalbėti, skaityti ar rašyti valų kalba.

Sritis rytuose ribojasi su Merter Tidviliu ir Karfiliu, pietuose su Kardifu ir Glamorgano slėniu, vakaruose su Bridžendu ir Nit Port Talbotu bei šiaurėje su Poviu. Pagrindinės gyvenvietės: Aberderas, Lantrisantas, Talbot Grynas ir Pontepridas. Administracinis centras – Klaidač Veilas (, ).

Sritis sudaryta 1996 m. balandžio 1 d.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ronda-Kinonas-Tafas  Atviro katalogo projekte
Risas

**Risas** () – upė Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje; dešinysis Dunojaus intakas. Upės ilgis siekia 50 km.

Upė išteka Aukštutinėje Švabijoje, 587 m aukštyje virš jūros lygio, tarp Bad Valdzės ir Bad Šusenrydo. Teka į šiaurę, pro Biberacho prie Riso miestą. Paskiau įteka į Dunojų, 1,6 km į šiaurę nuo Ristiseno, tarp Ehingeno ir Erbacho prie Dunojaus, apytiksliai 20 km prieš srovę nuo Ulmo.

Tarp upės ištakų ir žiočių yra 102 m aukščio skirtumas.

Pagal upę pavadintas vienas iš pleistoceno epochos ledynmečių – Riso apledėjimas.
Tuvalu herbas

**Tuvalu herbas** – Tuvalu valstybės Okeanijoje oficialus valstybinis simbolis. Sukurtas 1976 m., buvo vaizduojamas ant ankstesnių Tuvalu vėliavų (taip pat yra dabartinės valstybinės vėliavos versijos dalis).

Herbą sudaro skydas, kuriame mėlyname fone pavaizduotas tradicinis polineziečių namas ir vandenyno bangos. Geltonas skydo apipavidalinimas dekoruotas aštuoniomis kriauklėmis ir bananų lapais. Žemiau skydo yra transparantas su šalies motto: *Tuvalu mo te Atua* („Tuvalu Visagaliui“).
Tuvalu himnas

**Tuvalu himnas** – Tuvalu valstybinis simbolis, vadinimas ***Tuvalu mo te Atua*** („Tuvalu Visagaliui“). Himno tekstą ir muziką sukūrė Tuvalu rašytojas Afaese Manoa. 1978 m. himnas oficialiai patvirtintas. Jo eilės sukurtos tuvaliečių kalba. Tekstas persmelktas religinių krikščionybės idėjų – jame šlovinamas Visagalis, taip pat rodoma pagarba Anglijos monarchui.

## Eilės

## Nuorodos
* Instrumentinis atlikimas
* Vokalinis atlikimas
Tuvalu demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Tuvalu]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 10 698 (2013 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 29,8 %
* *15-64 m.:* 64,8 %
* *65 m. ir vyresni:* 5,3 % (2013 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 24,6 m.
* *vyrų:* 23,4 m.
* *moterų:* 26,3 m. (2013 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 0,77 % (2013 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 23,56 gimimų/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 8,97 mirčių/1000 gyv. per metus (2013 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -6,92 migrantų/1000 gyv. (2013 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 50 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 1,4 % (2010–2015 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,05 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,06 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,95 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,73 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 1,97 vyro vienai moteriai (2013 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 32,61 mirusiųjų/1000 gimimų (2013 m. apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 65,47 m.
* *vyrų:* 63,36 m.
* *moterų:* 67,67 m. (2013 m. apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 99,0 % (2002 m.)
* *vyrų:* ? %
* *moterų:* ? %

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Tuvalu (angliškai)
Nanumea

**Nanumea** – atolas Ramiajame vandenyne, pačiuose Tuvalu šiaurės vakaruose. Yra į pietus nuo Gilberto salų. Išlinkęs į rytus, 12 km ilgio ir iki 2,5 km pločio. Sausuma užima 3,9 km². Atolą sudaro 5 koralinės salelės: Nanumea, Lakena, Lefogaki, Teatua a Taepoa, Temotufoliki. Šiaurinėje dalyje esančioje Nanumea saloje gyvena visi atolo gyventojai (610–2022 m.). Lakenos saloje yra *pulaka* – pelkė, kurioje auginami valgomieji strėleniai.

Nanumea vartojama tuvaliečių kalbos tarmė artima tokelau ir samojiečių kalboms.

Pasak vietinio mito, salą pasiekęs keliautojas Tefolaha iš Tongos ar Samoa. Jis Nanumea atole radęs dvi moteris, pilančias smėlį – Pai ir Vau. Pirmasis salas pasiekęs europietis (1781 m.) buvo Ispanijos keliautojas Francisco Antonio Mourelle. Jis salą pavadino San Augustino vardu. XIX a. čia apsistodavo britų pirkliai. II pasaulinio karo metais Nanumea saloje amerikiečiai pastatė oro uostą, todėl gyventojai buvo iškeldinti į Lakeną. Po karo oro uostas demontuotas, gyventojai grįžo į salą.

## Sportas
* Lakena United – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Galerija


File:Beach of Nanumea Atoll.jpg|Salos pakrantė
File:Canoe carving on Nanumea.jpg|Kanojos statyba
File:Nanumea street scene.jpg|Kaimelio gatvė
File:Nanumea Airfield 1943.jpg|Nanumea aerodromas 1943 m.


## Išnašos
Raund Rokas

**Raund Rokas** () – miestas JAV, Teksaso valstijos viduryje. Gyventojų 99 tūkst. (2010 m. duomenys).

Miestą iš rytų ir vakarų supa Balkonos atodanga (). Raund Rokas yra 27 km į šiaurę nuo Ostino ir 16 km į pietus nuo Džordžtauno.

Raund Roke yra centrinė „Dell“ būstinė.

## Istorija
Iki kol į vietovę gyventi atsikėlė baltieji, čia gyveno keletas vietinių Amerikos indėnų genčių. 1851 m. nedidelė baltųjų bendruomenė įsikūrė ant *Brushy Creek* upelio krantų, šalia didžiulio, apvalaus priekalo formos riedulio (). 1854 m. pašto viršininkas pasiūlė gyvenvietę, kuri tuomet buvo pavadinta pagal upelį, pervadinti į Raund Roką.

Pirmojoje XX a. pusėje apygarda praturtėjo iš medvilnės laukų.

## Miestų partnerystė
*  Adelaidė, Australija

## Šaltiniai
Chaskovo sritis

**Chaskovo sritis** () – sritis pietų Bulgarijoje. Pietryčiuose ribojasi su Graikija ir Turkija. Pavadinta pagal srities administracinį ir pramoninį miestą – Chaskovą. Teritorijos, kuri yra padalinta į 11 savivaldybių, plotas – 5533 km². 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 246 238 žmonės.

Svarbesnės gyvenvietės: Dimitrovgradas, Charmanli, Chaskovas, Ivailovgradas, Liubimecas, Madžarovas, Mineralni Banės, Simeonovgradas, Stambolovas, Svilengradas, Topolovgradas.

## Tautinė sudėtis
Populiacija (2011 m. duomenys): 246 238Etninė sudėtis (2011 m. duomenys): 227 382 asmenys save identifikavo kaip:
* bulgarai: 180 541 (79,40 %)
* turkai: 28 444 (12,50 %)
* čigonai: 15 889 (6,99 %)
* kitos tautybės: 2508 (1,10 %)

## Galerija

Vaizdas:Church of the Assumption in Uzundzho 2011 PD 03.JPG|Uzundžovo cerkvė
Vaizdas:Arda Iz17.jpg|Arda Madžarovo apylinkėse
Vaizdas:Skalni nishi 4.jpg|Dolno Čerkovištės trakų urvai
Vaizdas:Harmanli PD 2011 08.JPG|Harmanlis


## Šaltiniai
Dobričiaus sritis

**Dobričiaus sritis** () – sritis šiaurės rytų Bulgarijoje. Padalinta į aštuonias savivaldybes (vns. , dgs. *oбщини*). 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 189 677 žmonės. Sritis šiaurėje ribojasi su Rumunija, šiaurės vakaruose su Silistra, vakaruose su Šumenu, pietuose su Varna, pietinius krantus skalauja Juodoji jūra.

Svarbesnės gyvenvietės: Balčikas, Dobričius, Dobričiaus apskritis, General Toševas, Kavarna, Krušaris, Šabla, Tervelis.

## Tautinė sudėtis

2011 m. duomenimis, srityje gyveno:
* bulgarai: 131 114 (75,40 %)
* turkai: 23 484 (13,50 %)
* čigonai: 15 323 (8,81 %)
* kitos tautybės: 3 978 (2,29 %)

## Šaltiniai
Nui

**Nui** – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno centrinėje dalyje. Atolo žiedas nutįsęs iš šiaurės į pietus, sausuma sudaro 3,37 km².

Atolą sudaro 21 salelė, iš kurių svarbiausios:

* Fenua Tapu
* Motupuakaka
* Pakantou
* Piliaievė
* Pongalei
* Talalolaė
* Telikiai arba Meangas
* Tokinivaė
* Unimai

Svarbiausia ir didžiausia yra atolo pietuose esanti Fenua Tapu salelė (1,38 km²). Joje gyvena dauguma atolo gyventojų, yra Tanrakės ir Fenua Tapu kaimai.

Atole 2022 m. gyveno 514 žmonių. Priešingai nei likusiose Tuvalu salose, Nui gyvena ne polineziečiai, o mikroneziečiai, kalbantys gilberto kalba ir giminingi Kiribačio gyventojams.

1568 m. salą pasiekė pirmasis europietis – ispanas Álvaro de Mendaña. Jis atolą pavadino „Jėzaus sala“ (). XIX a. saloje veikė britų kopros pirkliai.

## Šaltiniai
Nukufetau

**Nukufetau** – atolas Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno centrinėje dalyje. Atolo koralinis žiedas yra beveik taisyklingo stačiakampio formos, 14 km ilgio, 10 km pločio. Sausuma sudaro 3,1 km². Atolo žiedas susideda iš 33 salelių; svarbiausios – Faiava Lasi, Falė, Funaota, Kongo Loto Lafanga, Lafanga, Matanukulaelaė, Motufetau, Motulalo, Šiaurės Motuloa, Pietų Motuloa, Motumua, Niualuka, Niuatui, Oua, Sakalua, Savavė, Teafatulė, Teafuaniua, Teafuanonu, Teafuonė, Temotuloto.

## Gyventojai
2022 m. Nukufetau atole gyveno 581 žmogus – polineziečiai, kalbantys tuvaliečių kalba.

Gyventojai įsikūrę pietvakariniame atolo kampe esančiose Savavės ir Falės salose.

## Istorija
Pasak legendos, salą atrado tongiečiai. Čia jie rado tik *[[vaistinis puiklapis|fetaʻu]]* krūmus, todėl pavadino atolą Nukufetau („fetau sala“). 1819 m. salą pasiekė britų laivas, vadovaujamas Arent Schuyler de Peyster. XIX a. pab. čia lankydavosi britų kopros pirkliai. 1943 m. amerikiečiai Motulalo salelėje įrengė gilavandenę prieplauką ir lėktuvų pakilimo taką. Po karo šie statiniai panaikinti. 1983 m. Nukufetau oficialiai perėjo Tuvalu nuosavybėn.

## Sportas
* Tamanuku – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Atolo žemėlapis
Sebastiano Ricci

**Sebastianas Ričis** (it. **Sebastiano Ricci**, 1659 m. rugpjūčio 1 – 1734 m. gegužės 15 d.) – italų baroko tapytojas. Priskiriamas Venecijos dailės mokyklai.

## Biografija
Sebastianas Ričis gimė 1659 m. rugpjūčio 1 d. Belune, Veneto regione. Būdamas 14 m. amžiaus jis persikraustė į Veneciją, kur įstojo į tuomet Venecijoje gyvenusio milaniečio dailininko Federico Cervelli dirbtuves. 1678 m. jis įsipaniojo į skandalą dėl nesantuokinio vaiko tėvystės ir bandymo esą nunuodyti nėščiąją. Buvo suimtas. 1681 m. S. Ričis paliko Veneciją ir keliavo į Boloniją, mokėsi pas dailininką Karlą Činjanį. Po to keliavo po Lombardiją ir Emiliją Redžą. Parmoje studijavo Koredžo ir Parmidžanino darbus. Su Parmos kunigaikščio Ranučio II Farnezės parama 1691 m. S. Ričis išvyko mokintis į Romą, kur sėmėsi patirties iš Karačių, Pjetro da Kortonos, Lukos Džordano monumentaliosios tapybos. Gali būti, kad turėjo ryšių su A. Manjasku.

1696 m. S. Ričis trumpam buvo grįžęs į Veneciją, kur jo technika buvo praturtinta venecijietiškos dailės, visų pirma Paolo Veronezės, įtaka. Apie 1700 m. S. Ričis buvo žymiu dailininku. Gavo užsakymų Vienoje ir Florencijoje. Jo darbų yra Šionbruno ir Piti rūmuose. 1713 m. lydėjo pusbrolį Marką ir kartu su juo dirbo Anglijoje. 1716 m. grįždamas pro Paryžių buvo priimtas į Karališkąją tapybos akademiją. Po to gyveno Venecijoje, kur nestokojo užsakymų iš vietos kilmingųjų. Jam paveikslus užsakinėjo Savojos valdovai ir imperatorius Karolis VI. Sebastianas Ričis mirė 1734 m. gegužės 15 d. Venecijoje. Didžiąją jo kūrybos dalį sudaro freskos ir paveikslai religinėmis, mitologinėmis bei antikinių istorijų temomis.

## Darbų galerija


Sebastiano Ricci - Childhood of Romulus and Remus - WGA19425.jpg| „Romulo ir Remo vaikystė“ (apie 1708, Ermitažas, Sankt Peterburgas)
(Venice) Diana and Callisto by Sebastiano Ricci - Gallerie Accademia.jpg| „Diana ir Kalista“ (1710-12, Akademijos galerija (Venecija))
Image:Ricci, Sebastiano - The Resurrection - Google Art Project.jpg| „Prisikėlimas“ (apie 1715-16, Dalvičo paveikslų galerija, Londonas)
Image:Sebastiano Ricci - Venus and Satyr - Google Art Project.jpg| „Venera ir satyras“ (1716-20, Szépművészeti muziejus, Budapeštas)
Image:Sebastiano Ricci - Bacchus and Ariadne - Google Art Project.jpg| „Bakchas ir Ariadnė“ (Londono nacionalinė galerija)
Image:The Adoration of the Magi (1726-30); Sebastiano Ricci.jpg| „Išminčių pagarbinimas“ (apie 1726-30, Karališkoji kolekcija, Vindzoro pilis)
Image:Sebastiano Ricci - Prayer in the Garden - WGA19438.jpg| „Malda Alyvų sode“ (apie 1730, Meno istorijos muziejus Vienoje)
Santa Maria del Rosario (Venice) Sebastiano Ricci - St Pius, St Thomas of Aquino and St Peter Martyr.jpg| „Šv. Pijus, Šv. Tomas Akvinietis ir Šv. Petras“ (apie 1730-33, Santa Maria del Rosario, Venecija)


## Nuorodos

* Sebastiano Ricci WGA tinklalapyje
* Sebastiano Ricci J. Paul Getty muziejaus tinklalapyje
* oxfordreference.com
* museothyssen.org
Huarizas

**Huarizas** () – lamos patino ir alpakos patelės hibridas. Tai dažniausias Pietų Amerikos kamelidų (kupranugarinių) hibridas.

Huarizai būna gerokai smulkesni už lamas, o jų kailio plaukai ilgesni nei lamų. Huarizai paprastai yra nevaisingi, bet neseni genetiniai tyrimai, atlikti Minesotos universitete Ročesteryje, parodė, kad galbūt nedidelė genetinė modifikacija vaisingumą gali atstatyti.

## Nuorodos
Papilių šv. Vincento Ferero koplyčia

** Papilių šv. Vincento Ferero koplyčia** – koplyčia, veikianti Papilių kaime, Anykščių rajone. Įsikūrusi senosiose kaimo kapinėse, už  50 m į vakarus nuo Pelyšos (Viešintos intako) kairiojo kranto, prie kelio . Priklauso Surdegio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai. Joje vyksta pamaldos, kasmet rugsėjo 8 d. rengiami metiniai Švč. Mergelės Marijos Gimimo atlaidai (Žolynėlė). Kapinėse, priešais šv. Vincento Ferero koplyčią, stovi Papilių kapinių koplyčia-mauzoliejus – dvarininkų Durasevičių palaidojimo vieta.

2017 m. koplyčia įrašyta į LR Kultūros vertybių registrą. Ji yra regioninis architektūros ir sakralinis paminklas. Priklauso kapinių kompleksui (kartu su šalia stovinčiu mauzoliejumi ir kapinių tvora su vartais).

Koplyčią supa veikiančios kapinės, laikomos seniausiomis ir turtingiausiomis Surdegio parapijoje. Šv. Vincento Ferero titulo koplyčia yra medinė, 20 m ilgio ir 8 m pločio. Koplyčioje yra trys altoriai, kaip manoma, ne vietinės kilmės – atvežti iš kitų religinių pastatų, kaip ir Kryžiaus kelio stotys, perkeltos iš senosios Šimonių bažnyčios (Kupiškio raj.). 

## Istorija

Medinę koplyčią 1763 m. pastatė dvarininkas Fortunatas Bilevičius, po gaisro ji atstatyta 1818 m., keliskart remontuota ir atnaujinta. Buvo įrengta klebonija. Mūrinė mauzoliejinė koplyčia pastatyta 1845 m. Ukmergės apskrities dvarininkų Jono Duraso ir jo žmonos Otilijos Bilevičiūtės-Durasienės palaikams.

1819–1820 m. kelis mėnesius Papiliuose kaip Subačiaus parapijos filijoje tarnavo kunigas ir poetas Antanas Strazdas, kartu ėjęs ir Pelyšų II dvaro privataus kapeliono pareigas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Papilių koplyčios istorija Anykščių krašto vietovių žinyne
Naras (kupranugaris)

**Naras** – dvikuprio (*Camelus bactrianus*) ir vienkuprio (*Camelus dromedarius*) kupranugarių hibridas.

## Pavadinimai
Kupranugarių hibridus skirtingose šalyse vadina skirtingai, pvz.: *turkoman*, *tulu*, *bukht*, *nar*, *iner*, *iver*, *majen*, *bertuar*.

Irane hibridai patinai vadinami *boghor*, o patelės – *hachamaia*.

## Paplitimas
Kupranugarių hibridai naudojami daugiausia tokiose šalyse, kaip Rusija, Iranas, Afganistanas, Turkija, taip pat – Saudo Arabija, Turkmėnija, Kazachstanas.

## Biologija
Pirmieji hibridai (žymimi F1) *Camelus bactrianus* × *Camelus dromedarius* paprastai turi vieną didelę kuprą, kartais šiek tiek dvigubą. Jie stambesni už savo tėvus (heterozė), jų aukštis per pečius siekia 230 cm, masė – iki 1000 kg. Šie kupranugariai pasižymi itin didele jėga, tinka tokiems darbams kaip arimas ir krovinių gabenimas. Būdas paprastai paklusnus ir ramus. Vaisingi.

F1 individai gali būti kryžminami su tėvinėmis formomis, pvz.:
* F1 patelė × dvikuprio patinas. Hibridai (*kospakai*) turi dvi kupras, yra greitesni už paprastus dvikuprius, stipresni už vienkuprius. Praeina sniegu, ledu, purvu, tinka gabenti krovinius kalnų takais. Dažniausiai veisiami Kazachstane.
* F1 patelė × vienkuprio patinas. Hibridai (*kochertai*) stipresni už vienkuprius. Šiais laikais šie hibridai reti.
Redmondas

**Redmondas** () – miestas JAV, Vašingtono valstijos vakaruose. Nutolęs 26 km į rytus nuo Sietlo. Gyventojų 73 tūkst. (2020 m. duomenys).

Redmonde įsikūrusi centrinė „Microsoft“ būstinė, taip pat „Nintendo“ filialas JAV.

Redmondas vadinamas  „Šiaurės vakarų dviračių sostinė“, kadangi miesto gatvėse kasmet vyksta dviračių lenktynės ir yra vienintelis valstijos velodromas.

## Istorija
Remiantis artefaktais, aptiktais Redmondo miesto centro archeologinėje aikštelėje, Šiaurės Amerikos indėnai teritorijoje gyveno dar prieš 10000 metų. Pirmieji naujakuriai iš Europos atsikėlė XIX a. 8-ajame dešimtmetyje. Jie įsikurdino prie Samamišo () upės. Upėse ir upeliuose buvo taip gausiai žuvies, kad gyvenvietė buvo pavadinta Salmonbergu (). Vėliau, 1881 m. įkūrus pašto skyrių, pavadinimas buvo pakeistas į Melrouzą (), o 1883 m. dar kartą pervadinta į Redmondą. 

Be žūklės, taip pat klestėjo ir miško ruoša. Gyventojų skaičiui pasiekus 300, Redmondui 1912 m. gruodžio 31 d. buvo suteiktas miesto statusas.

XX a. pirmojoje pusėje miestelį užklupo sunkmetis. Dėl prohibicijos užsidarė daug smuklių, tad miestas neteko pajamų. Dėl ekstensyvios miško ruošos suretėjo miškai, todėl užsidarė ir lentpjūvės. Iškirsta žemė tiko žemdirbystei, kuri greitai tapo pagrindine ūkio šaka ir gyventojams padėjo iškęsti Didžiąją Depresiją. Antrojo pasaulinio karo metais Redmonde pradėta vystyti laivų statybos pramonę.

Po karo miestas sparčiai ėmė augti prisijungdamas aplinkines gyvenvietes. XX a. pab. prasidėjo ekonominis bumas.

## Geografija
Redmondas vakaruose ribojasi su Kirklandu, pietuose su Belvju ir pietryčiuose su Samamišu. Kingo apygarda plyti šiaurėje ir rytuose. Miesto centras išsidėstęs tuoj į šiaurę nuo Samamišo ežero; miegamieji rajonai driekiasi į šiaurę ir vakarus nuo ežero. Į šiaurę nuo ežero, palei vakarinį miesto centro pakraštį teka Samamišo upė.

## Ekonomika

Redmonde įsikūrusios kelios aukštųjų technologijų kompanijos. Didžiausias darbdavys – „Microsoft“, į miestą perkėlęs būstinę 1986 m. Įmonėje dirba virš 47 000 samdomų darbuotojų ir 45 000 laisvai samdomų.

2015 m. „SpaceX“ ir „Hyperloop Genesis“ paskelbė planus apie naujų padalinių atidarymą Redmonde, kuriuose bus skiriamas dėmesys moksliniams tyrimams ir plėtrai bei vykdoma internetinio ryšio palydovo ir naujų transporto sistemų gamyba.

## Parkai ir rekreacija
Remiantis miesto tinklalapiu, miestas turi 47 parkus, kurie užima 547 ha plotą. Daugelis parkų turi pikniko stalus ir sporto aikštynus. Didžiausias parkas „Marymoor Park“ nepriklauso miestui, tačiau labiausiai lankomas (apie 3 mln. lankytojų per metus).

Mieste įrengti 95 km ilgio takai vaikščiojimui, dviračiams arba jodinėjimui žirgais.

## Šaltiniai
Hadsundas

**Hadsundas** () – miestas Jutlandijoje, Danijoje. Įsikūręs prie senojo kelio tarp Olborgo ir Hobro, šalia Mariagerfjordo. Netoliese yra seniausias šalyje vėjo malūnas, statyta 1842 m.

## Žymūs žmonės
Hadsunde gimė danų rašytojas Hans Kirk.

## Panorama

## Nuorodos
* Mariagerfjord miesto svetainė 
* Hadsund Trade association
* Svetainė apie Hadsundą
Sulimovo šuo

**Sulimovo šuo** () – Rusijoje sukurta šunų veislė, šakalo ir šuns hibridas. Veislė gauta kryžminant Laplandijos elninius šunis ir Turkmėnijos paprastąjį šakalą. Veislė sukurta Aerofloto kompanijos saugos tarnybai.

Veislę sukūrė Klimas Sulimovas (*Клим Сулимов*), Rusijos D. Lichačiovo Kultūros ir gamtos paveldo mokslinio tyrimo instituto () Tradicinio gamtos naudojimo kultūros centro ) vedantysis mokslinis bendradarbis.

## Panaudojimas
Veislė pradėta kurti 1975 m., o sprogmenų paieškai imta naudoti 2002 m. Pradžioje Sulimovo šunys naudoti TSRS Vidaus reikalų ministerijos Ekspertiniame kriminalistikos centro () odorologijos laboratorijoje. Tada šie šunys buvo naudojami kaip laboratoriniai odorologinio tyrimo gyvūnai.

Dabar veislė naudojama aerouostų saugos tarnybose kaip aptikimo šunys. Sulimovas teigė: „Mano šunys derina arktinių elninių šunų, kurie gali dirbti šaltyje iki -70 °C, ir šakalų, kuriems tinka karščiai iki +40 °C, savybes. Jie puikiai tinka mūsų šalies [Rusijos] gamtinėms sąlygoms.“

Jie vadinami *Sulimovo šunimis* pagal veislės kūrėją. Veislė ateityje gali būti oficialiai užregistruota. 25 šios veislės šunys naudojami Maskvos Šeremetjevo oro uoste, kur ieško draudžiamų gabenti objektų, ypač sprogalų.

## Pavadinimai
Sulimovo šunis dar vadina ir:
* *kvarteronas* () – iš  'ketvirtis' ('turintys ketvirtį šakalo kraujo');
* *šalaika, šakalaika* () – iš  'šakalas' +  'laika';
* *šabaka* () – iš  'šakalas' +  'šuo',.

## Veisimas ir biologija
Veisiant šios veislės šunis šakalų jaunikliai patinėliai turi būti auginami arktinių elninių šunų kalių, kad prie jų priprastų ir vėliau galėtų su jomis poruotis. Šakalų patelės su šunų patinais sutaria lengviau. Gryni šakalų ir šunų hibridai (pusė genų iš vienos pusės, pusė – iš kitos) sunkiai dresuojami, todėl buvo kryžminti su viena tėvine forma – elniniais šunimis. Taip gauti ketvirtiniai hibridai (ketvirtis genų – šakalo).

Šie hibridai maži, vikrūs, gerai dresuojami, turi puikią uoslę.

Šakalų ir šunų hibridai 7 kartas buvo veisiami grupės viduje, kad nusistovėtų veislės požymiai. Siekiant sustiprinti dresuojamumą į Sulimovo šunų liniją buvo įlieta foksterjerų ir špicų kraujo. Veislės šunys yra lengvai dresuojami, turi puikią uoslę. Dabar egzistuoja apie 40 šios veislės šunų, visi jie yra Aerofloto nuosavybė. Nuo mažų dienų juos dresuoja atpažinti 12 sprogalų komponentų. Skirtingai nei kiti aptikimo šunys, Sulimovo šunys ieškodami yra iniciatyvūs.

## Nuorodos

* ''The Science of Dogs'' vaizdo klipas. National Geographic
Kerklandas

**Kerklandas** () – miestas JAV, Vašingtono valstijos vakaruose. Sietlo priemiestis. Išsidėstęs rytiniame Vašingtono ežero krante. Gyventojų 92 tūkst. (2020 m. duomenys). Tai šeštas pagal dydį Kingo apygardos ir 12-as pagal dydį Vašingtono valstijos miestas.

Miesto centre esančioje pakrantėje yra restoranų, meno galerijų, scenos meno centrų, parkų, paplūdimių ir bronzinių skulptūrų.

## Istorija
Naujakuriai iš Anglijos į šią teritoriją atsikraustė XIX a. 7-ajame dešimtmetyje. Bendruomenės užsiėmė miško ruoša, žemdirbyste ir valčių statyba. Kiek vėliau apylinkėse imta išgauti geležies ir kitokių metalų rūdą. Kerklandas įkurtas 1888 m. kaip gėlavandenis uostas. Miesto teisės suteiktos 1905 m.

## Geografija
Kerklandas vakaruose ribojasi su Vašingtono ežero krantu, rytuose su Redmondu, pietuose su Belvju, o šiaurėje su Kenmoru, Vudinviliu ir Boteliu.

Remiantis Jungtinių Valstijų gyventojų surašymo biuro duomenimis, miesto bendrasis plotas 46,18 km2, iš kurių 46,15 km2 sudaro žemė ir 0,03 km2 vanduo. Aukštis virš jūros lygio gali siekti iki 150 m.

### Klimatas
Vidutinė temperatūra 11,1 °C, o vidutinis metinis kritulių kiekis 921 mm.  2021 m. birželio 28 d. buvo užfiksuota aukščiausia temperatūra (42,8 °C), o 1950 m. sausio mėn. žemiausia (–20,6 °C).

## Ekonomika
Remiantis miesto 2020 m. finansine ataskaita, didžiausi miesto darbdaviai – „EvergreenHealth“ (3726 darbuotojai) ir „Google“ (2545 darbutojai).

## Parkai ir rekreacija

Vasarą kaimyninių miestų gyventojai atvyksta į Kerklandą, norėdami aplankyti daugybę Kerklando parkų, esančių prie Vašingtono ežero. Ežero pakrantės parkus jungia žvyro takas, atidarytas iki sutemų.

## Miestų partnerystė
*  Emerichas, Vokietija (nuo 1995 m.)

## Šaltiniai
Chainagas

**Chainagas** (), *dzo* – jakų ir naminių jaučių hibridas,

## Kiti pavadinimai
* Tibetiečių kalba: Žodis  reiškia jako ir naminio jaučio hibridą patiną, o  – patelę. Lotyniškomis raidėmis *dzo* dar rašomas kaip *dzho*, *zho* ir *zo*.
* Mongolų kalba: .
* Anglų kalba: , iš  'jakas' +  'karvė'.

## Biologija
Chainagų patelės yra vaisingos, o patinai – nevaisingi.

Chainaguose pasireiškia heterozė – jie stambesni ir stipresni nei tėvinės formos – jakai ir to regiono galvijai.
Mongolijoje ir Tibete manoma, kad chainagai produktyvesni už jakus ir galvijus, duoda tiek daugiau pieno, tiek mėsos.

Chainagus galima kryžminti su tėvinėmis formomis. Taip gauti palikuoniai gali atrodyti grynakraujai galvijai ar jakai, tačiau iš tikrųjų turėti kitos rūšies genų.
Mongolijoje ir Tibete chainagų patelės ir tėvinės formos (naminio jaučio ar jako) buliaus palikuoniai vadinami *ortoom* ('trijų ketvirčių grynumo'), o *ortoom* patelę sukryžminus su tos pačios tėvinės formos buliumi gaunami *usan güzee* ('septynių aštuntadalių grynumo').


File:Zokyo loaded with bags.jpg|Chainagas naudojamas kaip nešulinis gyvulys pakeliui į Everestą
Vaizdas:Curious Dzomo.jpg|Smalsaujanti chainago patelė
File:Dzo Plowing.jpg|Arimas su pora chainagų
File:Zopkio2.jpg|Nešulinis chainagas



## Nuorodos
Puruša sūkta

**Puruša sūkta** () – vienas plačiausiai nagrinėjamų indų šventųjų tekstų rinkinio – Rigvedos – himnų. Yra 10-ojoje mandaloje, pažymėtas 90-uoju numeriu. Priskiriamas rišiui Narajanai.

Himną sudaro 16 posmų: 15 skambančių anuštubho metru ir paskutinis – trištubhu. Taip pat yra ir kita „Puruša sūktos“ versija, kurią sudaro 24 posmai, kurių dalis skirta rišiui Narajanai.

Himne aprašomas kosminio pirmažmogio Purušos aukojimo ritualas. Himno pradžioje (1-4 posmai) Puruša apibūdinamas kaip uždengęs visą Žemę, esąs viskuom, iš jo viskas kilę. Toliau (5-6) aprašomas Purušos aukojimo ritualas (jadžna), kurį atlikę dievai, sadhjai ir rišiai. Vėliau himne pasakojama, kaip iš Purušos radosi įvairūs gyvūnai, šventosios giesmės, iš skirtingų Purušos kūno dalių atsirado varnos (luomai): iš burnos – brahmanai, iš rankų – kšatrijai, iš šlaunų – vaišijai ir iš pėdų – šudros. Paskutiniuose posmuose aprašyta kaip iš Purušos radosi kosminiai elementai.

Puruša sūkta laikoma pirmuoju indų tekstu, kuriame apibrėžtos skirtinga hinduistų socialinė hierarchija.

## Tekstas

## Taip pat skaitykite
* Hiranjagarbha
* Nasadyja sūkta

## Nuorodos
* Puruša sūktos atlikimas
Nukulaelaė

**Nukulaelaė** – atolas Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno pietryčiuose. Išsidriekęs šiaurės–pietų kryptimi, sausuma sudaro 1,8 km².

## Atolo žiedas

Atolo žiedas susideda iš 19 salelių:

## Gyventojai
Vienintelė gyvenama salelė yra Fangaua, esanti Nukulaelaės žiedo šiaurės vakaruose. Jos ilgis 1,5 km, plotis 20-500 m. Atole 2022 m. gyveno 341 žmogus.

## Pavadinimo kilmė
Salos pavadinimas reiškia „smėlio sala“. Pasakojama, kad ją radęs Valoa iš Vaitupu, čia pasodinęs kelis medžius ir apsigyvenęs su šeima. Tumuiloto salelėje buvo *malae* šventvietė. 1821 m. atolą pasiekė jūrininkas George Barrett ir jį pavadino Mičelo grupe (*Mitchell’s Group*). 1861 m. įvesta krikščionybė. 1862–1863 m. daug salos gyventojų buvo išvežta darbui į Peru kasyklas. Iki 1983 m. į salą pretenzijas reiškė JAV.

## Sportas
* FC Manu Laeva – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
: 2017 m. sezone pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo čempionų titulą.

## Išnašos
Vaitupu

**Vaitupu** – atolas Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno centrinėje dalyje, į šiaurę nuo Nukufetau. Tai didžiausias sausumos plotu šalies atolas, užimantis 5,6 km². Atolas nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius, jį sudaro daugiausia viena didelė Vaitupu sala su nedidele lagūna viduryje. Aplink šią salą yra kelios labai smulkios salelės – Luasamotu, Mosana (dvi), Motutanifa, Temotu, Te Motu Olepa, Tofia. Saloje yra pelkių, mangrovių sąžalynų, auginama *[[Valgomasis strėlenis|pulaka]]*.

2022 m. Vaitupu gyveno 1007 žmonės (antra pagal šį skaičių po Funafučio). Dauguma gyventojų susitelkę Asau kaime, Vaitupu salos pietvakarinėje pakrantėje. Taip pat keletas šeimų gyvena Temotu salelėje atolo šiaurėje. Veikia ligoninė, paštas, pradinė ir vidurinė mokyklos, bažnyčia. 1996 m. lagūnoje įkurtas pirmasis Tuvalu žuvininkystės ūkis.

Salos pavadinimas reiškia „vandens fontanas“. Kas apgyvendino salą nežinia, pasak legendų, XVI–XVII a. Vaitupu pasiekė samojiečiai. 1825 m. salą pasiekė banginių medžiotojas Obed Starbuck ir ją pavadino Treisės sala (*Tracy Island*).

## Sportas
* FC Tofaga – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Nuorodos
* Salos žemėlapis
Nanumanga

**Nanumanga** – koralinė sala Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno šiaurės vakaruose. Užima 3 km² plotą. Sala išsidriekusi iš šiaurės į pietus, ovališka, apsupta rifo. Centre yra nedidelė Vaiatoa lagūna, nesusisiekianti su vandenynu. Aplink lagūną plyti mangrovės.

2022 m. Nanumangoje gyveno 391 žmogus. Jie susitelkę dviejuose kaimuose – Tongoje ir Tokelau (abu salos vakaruose). Veikia ligoninė, bažnyčia, paštas.

1824 m. salą pasiekė prancūzų laivas, vadovaujamas Louis Isidor Duprerrey. 1880 m. Nanumangoje dirbo australų rašytojas George Lewis Becke. 1986 m. archeologai saloje rado Nanumangos urvus su kelių tūkstančių metų žmonių kultūros pėdsakais.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Nanumangos žemėlapis
Niutao

**Niutao** – koralinė sala Ramiajame vandenyne, Tuvalu salyno šiaurės vakaruose. Užima 1,6 km² plotą. Sala išsidriekusi iš rytų į vakarus 2,6 km, iki 1,6 km pločio, apsupta rifo. Vakaruose yra mažytė lagūna, nesusisiekianti su vandenynu. Aplink lagūną plyti mangrovės, pietuose ir rytuose yra pulakos auginimo pelkynių.

2022 m. Niutao gyveno 550 žmonių. Yra du kaimai – Kulia ir Teava (abu salos vakaruose). Veikia bažnyčia, paštas, mokykla. Pietuose yra kapinės.

## Istorija
Pasak mito, XII-XIII a. Niutao apgyvendino atvykėliai iš Samoa. XV–XVI a. salą nesėkmingai puolė tongiečiai, o XVII a. – atėjūnai iš Kiribačio. 1781 m. greta Niutao praplaukė ispanų laivas, vedamas Francisco Antonio Mourelle. Ispanai salą pavadino *El Gran Cocal*. Vėliau europiečiai čia pasirodė tik 1825 m. – saloje besilankęs Obed Starbuck ją pavadino *Loper Island*. 1861 m. prasidėjo Niutao gyventojų krikštas.

## Sportas
* FC Niutao – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.

## Išnašos

## Nuorodos
* Niutao žemėlapis