open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alchesiraso konferencija

**Alchesiraso konferencija** vyko nuo 1906 m. sausio 16 d. iki balandžio 7 d. Ispanijos mieste Alchesire. Konferencija sukviesta dėl paaštrėjusių Prancūzijos ir Vokietijos tarptautinių santykių, kuriuos sukėlė pirmoji Maroko krizė. Konferencija sukviesta Vokietijos prašymu.

Konferencijoje dalyvavo: Austrijos-Vengrijos, Belgijos, Didžiosios Britanijos, Vokietijos, Ispanijos, Italijos, Maroko, Nyderlandų, Portugalijos, Rusijos, JAV, Prancūzijos ir Švedijos atstovai. Vokietija palaikymo sulaukė tik iš Austrijos-Vengrijos. Konferencijoje buvo nutarta išsaugoti Maroko vientisumą ir formaliai buvo pripažinta šalies nepriklausomybė su vienodomis teisėmis ir laisvėmis, ekonominiuose klausimuose, visoms tautoms. Konferencijoje buvo priimti 6 pagrindinio akto punktai:
* Deklaracija dėl policijos organizavimo;
Maroko policijos organizavimu ir valdymu buvo įpareigota Ispanija ir Prancūzija.
* Pareiškimas dėl ginklų kontrabandos kovos priemonių;
* Aktas dėl Maroko Valstybinio banko koncesijos;
Valstybinio banko įsteigimo kontrolė buvo paskirta Anglijai, Vokietijai, Ispanijai ir Prancūzijai. Prancūzija gavo didžiausią banko kapitalo kvotą.
* Pareiškimas dėl naujų mokesčių įsteigimo, bei importo mokesčių rinkimo;
* Pareiškimas dėl muito mokesčių reguliavimo ir baudų už kontrabandą rinkimo;
* Deklaracija dėl valstybinių įstaigų ir valstybinių užsakymų.
 
## Pasekmės
* Priimti nutarimai reiškė visišką Vokietijos diplomatijos pralaimėjimą, Buvo atvertas kelias Prancūzijai ir Ispanijai okupuoti Maroką.
* Dar labiau sustiprino Anglijos ir Prancūzijos santykius ir prasidėjo bendradarbiavimas karo ir jūrų laivyno klausimais.
* Rusija susitarė dėl 2 250 000 frankų užsienio paskolos, kas privedė prie glaudžių Rusijos, Anglijos ir Prancūzijos santykių (Antantė).

## Taip pat skaitykite
* Maroko istorija
* Tanžero krizė
* Agadiro krizė

## Nuorodos
* fr:Alchesiraso konferencijos aktas
Naomi Campbell

**Naomi Elaine Campbell** (g. 1970 m. gegužės 22 d. Londone) – britų supermodelis ir aktorė.

Yra afrokaribiečių ir kinų kilmės. Kaip modelis debiutavo sulaukusi 15 metų. 1999 m. atidarė rūbų gamybos seriją, taip pat pradėjo kvepalų gamybą.
Botnijos įlanka

**Botnijos įlanka** (, ) – šiaurinė Baltijos jūros dalis, įsiterpusi tarp Suomijos rytuose ir Švedijos vakaruose. Nuo Baltijos jūros ją skiria Alandų salos.

Plotas – 117 000 km², ilgis – 725 km, plotis – 80-240 km, vidutinis gylis – 60 m, didžiausias gylis – 295 m.

Botnijos įlanka yra pats šiauriausias sūrokas baseinas Europoje. Dėl pastovaus sausumos kilimo iš vandens išlenda vis nauji šcherai. Matavimai parodė, kad Botnijos įlankos šiaurinėje dalyje sausuma pakyla maždaug 90 cm per šimtą metų, o pietinėje – 20 cm. Kilimo priežastis yra 3 kilometrų storio ledo sluoksnis ledynmetyje savo svoriu spaudęs žemės plutą. Didžiausias, apie 1 000 m įspaudas teko šiaurinei įlankos daliai. Kilimas vyksta iki šių dienų, ir apskaičiuota, kad sausuma dar kils apie 150 m ir maždaug po 2 000 m Botnijos įlanka virs ežeru. Analogiška situacija, tik didesniu mastu stebima Šiaurės Amerikoje, Didžiųjų ežerų rajone.

Įlankos druskingumas stipriai mažėja iš pietų į šiaurę. Jeigu pietinėje dalyje jis atitinka Baltijos jūros druskingumą, tai šiaurinėje dalyje jis toks mažas, kad nejaučiamas druskos skonis ir gyvena gėlavandenės žuvys.

Botnijos įlankos istorija glaudžiai susijusi su artimiausiomis valstybėmis. 600 metų laikotarpyje (iki 1809 m.) Suomija ir Švedija sudarė vieną imperiją. Šios šalys iki šios vienija bendrą kultūros paveldą. Tai atveria galimybes kurti bendras regiono plėtros perspektyvas aplink Botnijos įlanką. Pagrindiniai plėtros planai numatomi šiauriniame įlankos lanke. Botnijos lankas atlieka tarpinį vaidmenį tarp dviejų jūrų – Baltijos ir Barenco ir yra svarbus transporto koridorius.

Pagrindiniai uostai:
* Suomijos: Rauma, Poris, Vasa, Kokola, Oulu, Kemis.
* Švedijos: Jevlė, Hiudiksvalis, Sundsvalis, Umėjas, Liuleo.

## Upės
* Kemijokis
* Kokemeenjokis
* Oulujokis
* Dalelvenas
* Jusnanas
* Junganas
* Indalselvenas
* Ongermanelvenas
* Umeelvenas
* Šelefteelvenas
* Piteelvenas
* Liuleelvenas
* Kalikselvenas
* Torniojokis

## Miestai
* Oulu
* Poris
* Rauma
* Vasa
* Liuleo
* Umeo
* Herniosandas
* Sundsvalis
* Jevlė
* Jakobstadas

## Šaltiniai
Implantas

**Implantas** – medicininis įtaisas, kuris įauginamas į žmogaus organizmą, kad jame pakeistų neveikiantį ar sustiprintų silpnai veikiantį organą ar audinį arba kad atliktų funkciją, kurios žmogaus organizmas išvis neturi.

## Implantų skirstymas
Pagal energijos šaltinį:
* aktyvieji implantai – naudoja elektros energijos (pvz., galvaninį elementą) ar kitokį energijos šaltinį. galvojama, kad ateityje bus sukurti implantai, kurie kaip energijos šaltinį (degalus) naudos kūno maisto medžiagas (pvz., gliukozę).
* pasyvieji implantai – neturi energijos šaltinio.

Pagal veikimo būdą:
* Mechaniniai – veika grynai mechaniškai:
** nejudrūs – kurie formos nekeičia. Pvz., kaulą sutvirtinanti plokštelė, danties implantas.
** judrūs – kurie veikdami keičia savo formą. Pvz., dirbtinis sąnaris, dirbtinis širdies vožtuvas
* Elektroniniai – veikia naudodami savo elektroninę sistemą. Pvz., dirbtiniai širdies ritmo vedliai.
* Farmaciniai – į organizmo vidų išskiria vaistinius preparatus. Gali būti tiek elektroniniai, tiek suplanuoto lėto tirpimo implantai.

Pagal pastovumą:
* Laikinieji išimami – po kurio laiko numatyta juos išimti atliekant chirurginę operaciją.
* Rezorbuojami – implantai, kurie po kurio laiko ištirpsta ir išnyksta, atlikę savo funkciją. Arba perauga ląstelėmis, yra pertvarkomi ir virsta biologiniu dariniu, o pradinis implantas rezorbuojasi.
* Nuolatiniai – numatyta, kad implantas liks kūne ir veiks visą gyvenimą.

## Implantų įvairovė
* dantų implantai – į žandikaulį auginami implantai, pakeičiantys visą dantį.
* kochleariniai implantai – į vidinę ausį implantuojami įtaisai, atstatantys prarastą klausą.
* dirbtiniai sąnariai – pakeičia neatstatomai pažeistą sąnarį, pvz., šlaunies.
* aortos stentai – pakeičia pažeistą aortos dalį.
* dirbtinis lęšiukas – pakeičia pažeistą akies lęšiuką
* kontracepciniai implantai – po oda įsiuvamos tabletės, iš kurių į kraują nuolatos lėtai išsiskiria kontracepcinė medžiaga.
* krūtų implantai – silikoniniai ar kitokie implantai, didinantys krūtis ir/ar keičiantys jų formą

## Implantų medžiagos
Implanto paviršius liečiasi su audiniais, todėl turi būti pagamintas iš medžiagų, kurios:
* nėra nuodingos,
* nesukelia alerginių reakcijų,
* chemiškai neyra organizme,
* mechaniškai neyra organizme, nes atitrūkusios dalelės gali pažeisti kitų organų veikimą (pvz., sukelti emboliją).

Implantai gaminami iš titano, silikono, apatito ir kitų medžiagų.

## Implantavimo komplikacijos
Galimos implantavimo komplikacijos:
* Į kaulą turintis įaugti implantas neįauga
* Implantas ar jo dalis lūžta ar skyla
* Prasideda uždegimas apie implantą (*periimplantitas*), kuris gali sukelti gretimo kaulinio audinio irimą
* Implanto deformacija
Ščecino įlanka

**Ščecino įlanka** (, ) – lagūna Baltijos jūros pietryčiuose. Priklauso Lenkijai ir Vokietijai. Nuo Baltijos jūros ją skiria Uznamo ir Volino salos, o su jūra jungia Peenestromo, Svinos ir Dzivnos sąsiauriai. Plotas – 687 km², vidutinis gylis – 3,8 m, didžiausias gylis – 8,5 m.

Tarp 1875 ir 1880 m. buvo iškastas kanalas, palengvinantis susisiekimą su Baltijos jūra; iki 1900 m. jis pagilintas iki 7 m.

## Išnašos

## Taip pat skaitykite
* Kuršių marios
* Aistmarės
Henrikas Adolfas Kebeikis

**Henrikas Adolfas Kebeikis** (1939 m. birželio 17 d. Kaune – 2017 m. gruodžio 8 d.) – kelių statybos inžinierius, kolekcininkas, visuomenės ir politikos veikėjas.

## Biografija
1947–1951 m. mokėsi Kauno 36-oje pradinėje mokykloje, 1951–1958 m. Kauno 18-oje vidurinėje mokykloje. 1958−1963 m. studijavo Kauno politechnikos institute. Dviračių sporto meistras (1958 m.), Lietuvos čempionas (1958 m.), tarptautinių dviračių varžybų nugalėtojas, daugkartinis aukštųjų mokyklų čempionas (šuoliai slidėmis nuo tramplyno).

1961 m. Kauno autokelių eksploatavimo linijinės valdybos darbininkas, 1962 m. vietinių kelių kelio meistras. 1963–1966 m. Alytaus autokelių valdybos inžinierius, darbų vykdytojas. 1966–1967, 1977–1978 m. Alytaus 8-osios kelių statybos valdybos vyr. darbų vykdytojas. 1967–1974 m. Mažeikių autokelių valdybos viršininkas. 1974–1977 m. Alytaus tarpkolūkinės statybos organizacijos pirmininkas. 1978–1983 m. Vilkaviškio autokelių eksploatavimo linijinės valdybos viršininkas.

1983–1987 m. Organizacinio techninio kelių tiesimo tresto Kaune projekto vyr. inžinierius. 1987–1993 m. Kelių tiesimo darbų kokybės skyriaus viršininkas. 1993–1995 m. UAB „Kelių tiesimas“ Lietuvos aikštelės viršininkas. Nuo 1995 m. VĮ Transporto ir kelių tyrimo instituto Saugaus eismo grupės vadovas.

1965−1967 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1967−1974 m. Mažeikių miesto tarybos deputatas, 1967−1974 m. neetatinis miesto tarybos pirmininko pavaduotojas. 1974−1977 m. Alytaus raj. tarybos deputatas. Naujosios sąjungos (socialliberalai), Tautos pažangos partijos narys. 2000−2003 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys, Biudžeto ir finansų komiteto pirmininko pavaduotojas, AB „Kauno keliai“ valdybos pirmininkas. Nuo 1995 m. vasario mėn. Kauno grąžintinų namų gyventojų teisių gynimo komiteto pirmininkas. 2007 m. apdovanotas Santakos garbės ženklu.

Mokydamasis Kauno politechnikos institute pradėjo rinkti pašto ženklus. Pagrindinė tema − žmogaus skrydis į kosmosą. Dalyvavo parodose JAV, Kanadoje, Anglijoje, Ispanijoje ir kt., gavo virš 70 medalių. Lietuvos filatelistų sąjungos valdybos narys. 1996 m. suteiktas tarptautinis filatelisto vardas. Surinko vertingą istorinę medžiagą apie Lietuvos tiltus.

Žmona Tatjana (g. 1936). Vaikai: Šarūnas (g. 1969), Vytenė (g. 1972).

## Bibliografija

* 

## Išnašos

## Nuorodos
* Pašto ženklai, aplenkę laiką.
GOS (operacinė sistema)

**gOS Rocket** (ankstesnis pavadinimas - **gOS**) – Linux platinamasis paketas, sukurtas Ubuntu 7.10 pagrindu. Leidėjas - "Good OS LLC".

2008 m. sausio 7 d. buvo išleista 2-oji gOS versija, pavadinimu gOS Rocket.

Šis Linux platinamasis paketas orientuotas į Google programų naudojimą:
* Gmail
* Google news
* Google calendar
* Google maps
* Google docs

Kaip ir kiti Linux platinamieji paketai, gOS naudoja ir kitas programas: Skype (įdiegiama kartu su sistema vartotojui pasirinkus) ir kt.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Skaitmeninė atskirtis

**Skaitmeninė atskirtis** (**skaitmeninis sklastas**) - menamas žmonių, turinčių priėjimą prie informacinių technologijų ir jo neturinčių atitolimas nuo vieni kitų. Skaitmeninė atskirtis apima tiek fizinį priėjimą prie technologijų (tokių kaip kompiuteriai ir Internetas), tiek ir įgūdžius, žinias ir išteklius, reikalingus norint pilnavertiškai jaustis šiuolaikinėje informacinėje visuomenėje. Siekiant mažinti skaitmeninę atskirtį, Lietuvoje atitinkami projektai yra remiami iš ES struktūrinių fondų lėšų.
Gdansko įlanka

**Gdansko įlanka** (dar vadinama – **Danzigo įlanka**) (, , , ) – įlanka Baltijos jūros pietryčiuose, pavadinta pagal Gdansko miestą, svarbiausią uostamiestį prie šios įlankos.

Vakaruose ir pietuose ribojasi su Lenkija, rytuose – su Rusija. Įlankos vakarinėje dalyje yra Pucko įlanka, ribojama Helio nerijos, rytinėje – Aistmarės, skiriamos Aistmarių nerijos.

## Geografija

Vakarinę Gdansko įlankos dalį sudaro seklūs Pucko įlankos vandenys. Pietrytinę dalį sudaro Aistmarės, atskirtos Aistmarių nerija, kuri su atvira jūra susijungia per Piliavos sąsiaurį.

Įlankos krantas pasižymi dviem didelėm nerijom – Helio nerija Lenkijos pusėje ir Aistmarių nerija Kaliningrado srities pusėje.

Didžiausias gylis 115 m, o druskingumas – 6–8 ‰, gilumoje – 13 ‰.

Didžiausi uostai ir pakrantės miestai yra Gdanskas, Gdynia, Puckas, Sopotas, Helis, Karaliaučius, Žuvininkai ir Piliava. Didžiausios upės, įtenkančios į Gdansko įlanką yra Prieglius ir Vysla.

## Šaltiniai
Bolidas

**Bolidas** ( 'svaidomoji ietis') – šviesus, didelės masės meteoras. Krentant bolidui matomas ugnies kamuolys bei ilgas dūmų pėdsakas. Dauguma jų sužimba 90–120 km aukštyje, o užgęsta 40–20 km aukštyje. Kartais jie sprogsta atmosferoje. Tik bolidai ar jų skeveldros gali pasiekti Žemę, nes jie nespėja išgaruoti kol praranda kosminį greitį maždaug 30–10 km aukštyje. Po to meteoroido likutis krenta kaip paprastas kūnas. Dideli (tūkstančių tonų) bolidai trenkiasi į Žemę dar nepraradę kosminio greičio.

## Nuorodos
* www.encyclopedia.com
* www.imo.net
Kiti šaltiniai:
* A. Ažusienis, A. Pučinskas, V. Straižys Astronomija, Vilnius, 2003, 608p., ISBN 9986-435-10-2
Serhetabadas

**Serhetabadas** () – miestas pietų Turkmėnistane, Maro velajate, prie Kuškos upės, Afganistano pasienyje. Geležinkelis į Marą ir į Turgundį Afganistane.

## Istorija
Gyvenvietė įkurta 1890 m. kaip Rusijos imperijos karinis postas ir pavadinta **Kuška** (). 1910 m. gyvenvietę pasiekė geležinkelis. 1967 m. suteiktas miesto statusas. Nepriklausomos Turkmėnijos laikotarpiu miestas pervaditas į Serhetabadą.

Kuška garsėjo kaip labiausiai į pietus nutolusi TSRS vietovė ir karščio polius (iki +47,6 °C).

## Šaltiniai
Sumbaras

**Sumbaras** (, ) arba **Sarysu** (*Ṣáríṣú*, „geltonoji upė“) – upė pietvakarių Turkmėnijoje (nedidelė dalis Irane); didžiausias, dešinysis Atreko intakas. Prasideda Irane, Kopetdago kalnuose. Teka į vakarus per Turkmėnijos Balkano velajatą. Atreko ir Sumbaro baseinus skiria Marabeho kalnai. Įteka į Atreką prie sienos su Iranu. Pagrindinis intakas – Čandyras (kairysis). Mityba pagrįsta požeminiu vandeniu. Žemupys išdžiūsta 2-5 mėnesių laikotarpiu. Sumbaro vanduo naudojamas drėkinimui.
Tiurkmenbaši

**Tiurkmenbaši** () – miestas vakarų Turkmėnistane, Balkano velajate, Kaspijos jūros pakrantėje, prie Krasnovodsko įlankos. Svarbus jūrinis uostas. Gamtinių dujų, naftos eksportas. Naftos perdirbimo pramonės centras, tekstilės, maisto pramonė, laivų remontas. Galutinė Transkaspijos geležinkelio stotis. Keltai į Baku, Astrachanę. Yra tarptautinis oro uostas. Plėtojamas turizmas. Veikia kraštotyros muziejus.

## Istorija
1717 m. Rusijos princas Aleksandras Bekovičius Čerkaskis įkūrė fortą Uzbojaus (buvusios Amudarjos vagos) žiotyse. Iš čia jis ketino organizuoti žygį sausa vaga į Chivos chanatą, tačiau ekspedicija žlugo ir fortas apleistas. 1869 m. rusai vėl įkūrė fortą, kurį pavadino **Krasnovodsku** (), iš kurio rengė žygius prieš Chivą, Bucharą ir turkmėnus. Miestas nuo 1896 m. Nuo 1920 m. užimtas Raudonosios armijos ir sovietmečiu tapo naftos gavybos centru. 1993 m. miestas pervadintas į Tiurkmenbaši, pagerbiant „turkmėnų tėvą“ Saparmuratą Nijazovą.

## Sportas

### Futbolas
* Şagadam FK futbolo klubas
* Turkmėnbašio stadionas, talinantis 5 000 žiūrovų.

## Galerija

File:03 Красноводск. Общий вид.jpg|Krasnovodskas, 1913 m.
Türkmenbaşy_säheriň_demirýol_meňzili_01.JPG|Geležinkelio stotis
Endpunkt der transkaspischen Eisenbahn in Turkmenbaschy.jpg|Galutinė stotelė
Fischereihafen Turkmenbaschy.jpg|Žvejybinis traleris
Serdarhotel.jpg|Viešbutis


## Šaltiniai

## Nuorodos
*  Krasnovodsk.net
Greifsvaldo įlanka

**Greifsvaldo įlanka** () – įlanka Baltijos jūros pietuose, prie Vokietijos krantų. Plotas – 514 km², vidutinis gylis – 5,6 m, didžiausias gylis – 13,5 m.

Į šiaurę nuo įlankos yra Riugeno sala, į vakarus ir pietus – žemynas, į pietryčius – Uznamo sala, į rytus – Baltijos jūra (Pomeranijos įlanka). Su Baltijos jūra taip pat jungiasi ir vakaruose esančiu Strelasundo sąsiauriu.

Iki Vokietijos suvienijimo 1990 m. Greifsvaldo įlanka buvo vienintelė Rytų Vokietijos pakrantės dalis kuriose buvo galima užsiimti vandens sporto šakomis toliau nuo kranto. Vietos geografija sudarė puikias sąlygas stebėti žmones ir užkirsti kelią bandymams pabėgti. Artimiausia ne Varšuvos pakto šalies pakrantė buvo Danijos Bornholmo sala esanti už 100 km.
Hanebuktenas

**Hanebuktenas** () – įlanka Baltijos jūroje. Ribojas su Švedija vakaruose, Skonės lenu ir Blekingės leno vakariniu pakraščiu. Prie įlankos išsidėstę Simrishamno, Kiviko, Ahuso, Solvesborgo miestai.
Fakso įlanka

**Fakso įlanka** () – įlanka Baltijos jūroje, pietrytinėje Zelandijos salos pakrantėje. Šiaurėje ir vakaruose ribojasi su Zelandija, pietuose su Mono () sala, rytuose jungiasi su Baltijos jūra.
Kego įlanka

**Kego įlanka** () – įlanka Baltijos jūroje, rytinėje Zelandijos salos pakrantėje, Danijos valstybėje. Šiaurėje, vakaruose ir pietuose ribojasi su Zelandija, šiaurės rytuose su Amagerio () sala, rytuose jungiasi su Baltijos jūra.
Kylio įlanka

**Kylio įlanka** (, ) – įlanka Baltijos jūros pietvakariuose. Pietuose ir vakaruose ribojasi su Vokietijos Šlėzvigo-Holšteino žeme, pietryčiuose – su Fehmarno sala, šiaurėje – su Danijos Also, Erės, ir Langelando salomis. Rytuose Fehmarno sąsiauriu jungiasi su Meklenburgo įlanka, šiaurėje Didžiojo Belto sąsiauris ir Mažojo Belto sąsiauris jungia įlanką su Kategato sąsiauriu.

Kylio įlanka jungiasi su Flensburgo fjordu, Šlei, Ekenfordo įlankomis ir Kylio fjordu. Kylio kanalas jungia Kylio fjordą su Šiaurės jūra.

Įlankos gylis 10–20 m. Vandens lygis pučiant stipriems vėjams gali pakilti 3,2 m.

## Šaltiniai
Meklenburgo įlanka

**Meklenburgo įlanka** (, , ) − įlanka Baltijos jūros pietvakariuose.

Meklenburgo įlankos ilgis 80 km, žiočių plotis ~ 50 km, didžiausias gylis 27 m. Pietuose įlanka ribojasi su Vokietija, šiaurėje − su Danijos Lolando, Falsterio ir Mono salomis. Šiaurės vakaruose Fehmarno sąsiauriu jungiasi su Kylio įlanka. Pietvakariuose ji šakojasi į dvi dalis − Vismaro įlanką ir Liubeko įlanką.

Svarbiausi uostai: Liubekas, Vismaras, Rostokas.
Olimpik Tirane

**Olimpik Tiranë** pavadinimu yra žaidę:

* KS Dinamo Tiranë 1995–1997 m.;
* Olimpik Tiranë 2002 nuo 2002 m.
Karakumų kanalas

**Karakumų kanalas** () – drėkinamoji sistema pietryčių Turkmėnistane. Pradėtas kasti 1954 m., galutinai baigtas 1988 m. Atsišakoja nuo Amudarjos netoli Atamurato miesto ir eina į pietvakarius Karakumų dykumos pakraščiu. Ilgis 1380 km, didelė šio atstumo dalis (450 km) laivuojama.

Karakumų kanalas labai svarbus Turkmėnistano žemdirbystei. Kanalo drėkinamoje žemėje auginama medvilnė, vaisiai, moliūginiai augalai. Tačiau dėl kanalo didėja žemės druskingumas, be to, Amudarja dėl kanalo netekdama daug vandens nepasiekia Aralo jūros, todėl ši sparčiai džiūsta.

## Šaltiniai
Pernu įlanka

**Pernu įlanka** () – įlanka Baltijos jūroje, Estijos pietryčiuose, šiaurės rytinėje Rygos įlankos dalyje. Įlanka į sausumą įsiterpia 30 km, plotis ties išėjimu – 20 km. Vidutinis gylis – 4–10 m, giliausia vieta - 12 m. Įlankos plotas - 411 kv.km.

Kaip ir kitų Rygos įlankos dalių, Pernu įlankos krantai lėkšti, daug kur smėlėti. Vasarą vanduo sušyla iki 18 °C, žiemą laikosi apie 0–1 °C. Nuo gruodžio iki balandžio būna užšalusi. Druskingumas – 3–6 ‰.

Į įlanką įteka Pernu ir Audru upės. Prie įlankos įsikūręs Pernu uostamiestis. Pernu įlanka yra svarbiausia Estijos priekrantės žvejybos teritorija.

## Šaltiniai
Islio mūšis

**Islio mūšis** – 1844 m. rugpjūčio 14 d. vykęs mūšis tarp Prancūzijos ir Maroko pajėgų. Prancūzų armijai vadovavo maršalas  Tomas Robertas Bugeaud, marokiečiams – sultonas Mulai Abdarahmanas. Mūšis vyko netoli Udždos prie Islio upės, Maroko – Alžyro pasienyje.

Suteikus prieglobstį Alžyro emyrui Abdul Kadirui, Marokas buvo atakuotas prancūzų armijos. 1844 m. rugpjūčio 6 d. Prancūzijos jūrų laivynas bombardavo Tanžerą, o rugpjūčio 14 d. 11 000 pėstininkų, palaikomų kavalerijos, atakavo marokiečių 20 000 – 25 000 kavalerijos karinę stovyklą prie Udždos.

Įnirtingo mūšio metu marokiečių kariai buvo išblaškyti po apylinkę ir prancūzai šventė pergalę. Apie Prancūzijos armijos nuostolius žinių nėra. Prancūzai nukovė 800 priešo karių, perėmė 11 pabūklų ir 18 vėliavų, bei atiteko visa marokiečių palapinių stovykla, įskaitant ir prabangiai įrengtą sultono Mulai Abdarahmano palapinę.
Fong Nia ir Ke Bango nacionalinis parkas

**Fong Nia ir Ke Bango nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas centriniame Vietname, Kuangbinio provincijoje. Įkurtas 2001 m. Saugo unikalų karstinį regiono peizažą – du didelius karstinius regionus su šimtais urvų ir grotų. Parką dengia tankūs miškai, tarp kurių iškyla uolos.

Dėl savo unikalių kraštovaizdžių Fong Nia ir Ke Bango nacionalinis parkas 2003 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.


Image:Phongnhakebang6.jpg
Image:Phongnhakebang5.jpg
Image:Phongnhatourism.jpg


## Šaltiniai
Matsalu įlanka

**Matsalu įlanka** () – įlanka Baltijos jūroje, vakarinėje Estijos pakrantėje. Plotas – 67 km², ilgis – 18 km, plotis – 4-6 km, vidutinis gylis – 1,5 m. Į ją įteka Kasario upė. Įlanka yra Matsalu nacionalinio parko dalis.

## Išnašos
Kunja Urgenčas

**Kunja Urgenčas** (,  – 'senasis Urgenčas') – šiaurės rytų Turkmėnijos miestas esantis šiek tiek į pietus nuo sienos su Uzbekistanu, Dašoguzo velajate. Šioje vietoje yra neiškastų XII a. senojo Urgenčo miesto, Chorezmo valstybės sostinės, likusių pastatų. Nuo 2005 m. senojo Urgenčo likučiai įtraukti į Pasaulio paveldo sąrašą.

Kadaise įsikūręs prie Amudarjos upės senasis Urgenčas buvo vienas didžiausių šilko kelio miestų. XII a. – XIII a. Urgenčas išgyveno auksinius laikus savo ir savo gyventojų skaičiumi ir garsumu pranoko kitus centrinės Azijos miestus išskyrus Bucharą. 1221 m. Čingischano vadovaujama mongolų kariuomenė sugriovė miestą iki pamatų. Po Čingischano kariuomenės puldinėjimų miestas atsigavo, bet 1370 m. Timūro vadovaujama kariuomenė vėl nuniokojo miestą, dėl ko gyventojai buvo priversti palikti miestą. Naujas Urgenčo miestas įsikūrė šiek tiek šiauriau, dabartinio Uzbekistano teritorijoje.
 
Daugumas Urgenčo paminklų buvo visiškai arba dalinai sugriauti. Išliko daugiausia XI–XVI a. (Chorezmo klestėjimo laikotarpio) pastatų. Pietinėje dalyje – gynybinės sienos (XIV a.), tvirtovių Ak Kala, Taš Kala, Kyrkmola liekanos. Mauzoliejai: Fachr ad Dino Razi (XII a. antra pusė), Tekešo (XII a. pabaiga), Nadžim ad Dino al Kubros (XIV a. pirma pusė), Chano Tiurabeko (XIV a. septintas dešimtmetis); visi su kupoliniais stogais, puoštais raižyta terakota, polichrominėmis glazūruotomis keraminėmis plytelėmis. 60 m aukščio Kutlug Timūro minaretas (1321–1333 m.). Karavansarajaus (XIV a.) portalo, puošto glazūruotomis plytelėmis, liekanos.

## Galerija

Image:KonyeUrgenchMinaret.jpg|Kultuk Temiro minaretas
Image:TurabekHanymMausoleum.JPG|Turabeko Hanimo mauzoliejus


## Šaltiniai
Kampanija (reikšmės)

Žodis **kampanija** gali reikšti:

* kampanija – karinių veiksmų seka, sprendžiant tam tikrus karinius ir/ar politinius uždavinius, dažnai tam tikrame regione;
* kampanija (pagal *karinę kampaniją*) – intensyvi tam tikros paskirties organizuota veikla tam tikram uždaviniui spręsti, pvz., *rinkimų kampanija*, *kampanija prieš „Karą keliuose“*;
* Kampanija – regionas Italijoje.
Kampanija (karyba)

**Kampanija** (iš ) – karinių veiksmų seka, sprendžianti tam tikrus karinius ir/ar politinius uždavinius, dažnai tam tikrame regione. Karinė kampanija apima susijusias karines operacijas, siejamas gynybinių ar puolamųjų tikslų, kuriuos siekiama įgyvendinti per tam tikrą laikotarpį.

Karinė kampanija laikoma sėkminga, kai kariuomenės ir ją remiančių jėgų dėka, naudojant kovines ir kitokias priemones (pvz., strateginį išdėstymą, manevravimą karo teatre; priešo išteklių naikinimą regione (pvz., išdegintos žemės taktika); sąjungininkų suradimą ir/ar įtraukimą į kovos veiksmus ir kt.) pasiekiami iškelti tikslai. Tačiau paprastai kampanija laikoma sėkminga, jei priešininkas sutriuškinamas ar patiria žymius nuostolius, užimama iki šiol priešininko valdoma ar veikiama teritorija (akvatorija).

Pasibaigus kampanijai:
* kariuomenė galutinai įsitvirtina užimtoje teritorijoje, jei tikslas buvo ją užimti (išvaduoti ar okupuoti) ar užvaldyti. Teritorijos valdymas anksčiau ar vėliau perduodamas civilinei valdžiai.
* kariuomenė išvedama, valdymas perduodamas savo civilinei ar sąjungininkų valdžiai.

Kampanijos sėkmė priklauso nuo:
* iškeltų tikslų realumo ir aiškumo,
* turimų pajėgų kovinės galios,
* nuo aprūpinimo karinėmis atsargomis (šaudmenys, degalai, maistas, atsarginės dalys),
* nuo rezervų (gyvoji jėga, karinė technika),
* sąveikos tarp savų dalinių, tarp savų dalinių ir sąjungininkų,
* politinio palaikymo (savo šalies ir tarptautinio),
* psichologinės atmosferos kariuomenės daliniuose,
* klimatinių sąlygų ir vietovės tipo,
ir kt. Ir, aišku, nuo tų pačių veiksnių, veikiančių priešo pajėgas.
Bet kuris iš šių faktorių gali sužlugdyti ar bent stipriai apsunkinti kampanijos eigą.

## Etimologija
Prancūziškas terminas *campagne* 'kampanija' kilęs iš vėlyv.  'lygi vietovė', šis pagal regiono pavadinimą  'Kampanija' (lygus kraštas apie Neapolį), kuris pavadintas pagal  'laukas, lyguma'. Tuo tarpu  siejamas su jam giminingais sen. vok.aukštaičių *hamf* 'suluošintas', got. *hamfs* 'sužalotas, suluošintas',  'posūkis, vingis' ir  'kampas; nuošali vieta; kraštas, šalis'.

Žodis *kampanija* seniau reiškė laikotarpį, kai kariuomenė būdavo ne kareivinėse, o karo lauke, lauko sąlygomis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IRAQ: MILITARY CAMPAIGN OBJECTIVES  (Irako karo kampanijos tikslai D. Britanijos požiūriu)
* Baev P. K. The Russian Military Campaign in the North Caucasus: Is a Victory in Sight?
* Military Battles and Compaigns
Akvatorija

**Akvatorija** ( 'vanduo' + *territorium* 'teritorija') – tam tikras natūralaus arba dirbtinio vandens baseino (jūros) plotas.

Paprastai skiriama:
* natūralios akvatorijos (vandenyno akvatorija, jūros akvatorija, įlankos akvatorija)
* dirbtinės akvatorijos (uosto akvatorija)

## Uosto akvatorija
*Uosto akvatorija* – vandens plotas, kuriame yra laivybos kanalas, plūdrieji statiniai ir vidinis bei išorinis reidai. Uosto akvatorija paprastai apima uosto prieigas, vandens plotus, kuriuose yra prieplaukos ir pirsai, kuriuose kraunami laivai.

Uostų akvatorijos naudojamos:
* laivų stovėjimui
* laivų statybai ir remontui (uoste esančių laivų statyklų ir remonto gamyklų akvatorijos)

Eismą uosto akvatorijoje ir tvarką joje prižiūri *[[uosto kapitonas]]*.

## Nuorodos
Čekijos vyrų krepšinio rinktinė

**Čekijos vyrų krepšinio rinktinė** – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Čekijos valstybei. Sudaryta 1993 m., vietoje Čekoslovakijos vyrų krepšinio rinktinės, kuri XX a. 5–8 dešimtmečiais buvo viena iš dominuojančių Europos krepšinio nacionalinių komandų.

Dalyvavo 6 Europos čempionatuose, o sėkmingiausias pasirodymas – 2019 m. pasaulio čempionate pasiekta 6 vieta. 2021 m. debiutavo vasaros olimpinėse žaidynėse, bet grupės etapo neįveikė.

## Dalyvavimas čempionatuose

### Europos krepšinio čempionatas

* 1999 m. – 11 vieta.
* 2007 m. – 15 vieta.
* 2013 m. – 14 vieta.
* 2015 m. – 7 vieta.
* 2017 m. – 20 vieta.
* 2022 m. – 16 vieta.
* 2025 m. – 23 vieta.

### Pasaulio čempionatas
* 2019 m. – 6 vieta

### Olimpinėse žaidynės
* 2020 m. – 9 vieta

## Žymūs žaidėjai
* Tomáš Satoranský
* Jiří Welsch
* Luboš Bartoň
* Blake Schilb
* Ondřej Balvín
* Jan Veselý

## Treneriai

*  Zdeněk Hummel (1993–2000, 2006–2007)
*  Michal Ježdík (2001–2006, 2008–2009)
*  Pavel Budinský (2010–2013)
*  Ronen Ginzburg (2013–2023)
*  Diego Ocampo (2023–)


## Šaltiniai
Pitiniai skruzdinukai

**Pitiniai skruzdinukai** (*Grallaria*) – skruzdlesinių šeimos (*Formicariidae*) paukščių gentis. Paplitusi įvairiose Pietų Amerikos vietose.

## Rūšys
* *[[Grallaria squamigera]]*
* *[[Grallaria gigantea]]*
* *[[Grallaria excelsa]]*
* *[[Grallaria varia]]*
* *[[Grallaria guatimalensis]]*
* *[[Grallaria alleni]]*
* *[[Grallaria chthonia]]*
* *[[Grallaria haplonota]]*
* *[[Grallaria dignissima]]*
* *[[Grallaria eludens]]*
* *[[Grallaria bangsi]]*
* *[[Grallaria ruficapilla]]*
* *[[Grallaria kaestneri]]*
* *[[Grallaria watkinsi]]*
* *[[Grallaria andicola]]*
* *[[Grallaria rufocinerea]]*
* *[[Grallaria nuchalis]]*
* *[[Grallaria ridgelyi]]*
* *[[Grallaria carrikeri]]*
* *[[Grallaria flavotincta]]*
* *[[Grallaria hypoleuca]]*
* *[[Grallaria przewalskii]]*
* *[[Grallaria capitalis]]*
* *[[Grallaria erythroleuca]]*
* *[[Grallaria albigula]]*
* *[[Grallaria griseonucha]]*
* *[[Grallaria rufula]]*
* *[[Grallaria blakei]]*
* *[[Grallaria erythrotis]]*
* *[[Grallaria quitensis]]*
* *[[Grallaria milleri]]*
Opel Calibra

**Opel Calibra** (Šiaurės Amerikoje – *Chevrolet Calibra*, Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje – *Holden Calibra*, Jungtinėje Karalystėje – *Vauxhall Calibra*) – Vokietijos automobilių gamintojo Opel 1989–1997 m. gamintas sportinis automobilis, trejų durų kupė.
Pelkinės volungenės

**Pelkinės volungenės** (*Pseudoleistes*) – trupialinių (*Icteridae*) šeimos paukščių gentis. Joje yra 2 rūšys paplitusios centrinėje Pietų Amerikoje.

## Rūšys

* *Pseudoleistes guirahuro*
* *Pseudoleistes virescens*
Raudonuodegis kacikas

**Raudonuodegis kacikas** (*Cacicus haemorrhous*) – trupialinių (*Icteridae*) šeimos paukščių rūšis. Paplitusi beveik visoje Pietų Amerikoje, daugiausia Brazilijoje, Paragvajuje ir šiaurės rytų Argentinoje. Gyvena tropiniuose ir subtropiniuose lygumų miškuose, pelkėse. Tai nedidelis, juodos spalvos paukštis.
Pietinė kuoduotoji karakara

**Pietinė kuoduotoji karakara** (*Caracara plancus*) – sakalinių (*Falconidae*) šeimos plėšrūs paukštis. 

## Paplitimas
Ši rūšis paplitusi Pietų Amerikoje maždaug į pietus nuo Amazonės upės.

## Mityba
Minta driežais, varliagyviais, smulkiais žinduoliais, dvėselena. Lizdus suka medžiuose arba ant žemės, peri 2-4 kiaušinius.
Bogatyr

**Bogatyr** – obelų veislė. 1927 m. Mičiurinske veislę išvedė S. Černenka, sukryžminęs paprastąjį antaninį su Landsbergo renetu. Nuo 1956 m. veislė buvo tiriama Vytėnuose, o nuo 1970 m. iki šiol platinama visoje Lietuvos teritorijoje.

Vaismedžiai aukšti, stori, vidutiniškai išsišakoję, su ilgomis šakomis. Žiemas ištveria vidutiniškai arba gerai. Iš dalies savidulkiai. Obuoliai ant šakų laikosi stipriai. Dera kasmet. Vainikas rutuliškas, kartais išsidraikęs, vidutinio tankumo. Derėti pradeda anksti, jauni medžiai dera gausiai ir kasmet. Vaisiai skanūs švieži, tinka ir perdirbti, tačiau desertui per stambūs.

Vaisiai skinami rugsėjo pabaigoje ar spalio pradžioje. Gerai išsilaiko iki kovo mėnesio. Jie gražūs, jaunų obelų stambūs, gana atsparūs rauplėms ir rudajam puviniui, skanūs, saldžiarūgščiai.

Obuoliai plokščiai apvalūs, kartais plačiai kūgiški. Odelė vidutinio storumo, kvapni, žalsvai geltona arba su šviesiu raudoniu.
Geok Tepė

**Geok Tepė** (ar **Geok Depė**) yra buvusi turkmėnų tvirtovė, Turkmėnijoje, Achaltekės oazėje, prie Transkaspijos geležinkelio, už 45 kilometrų į šiaurės vakarus nuo sostinės Ašchabado.
Raudonkuodis kardinolas

**Raudonkuodis kardinolas** (*Paroaria coronata*) – startinių (*Emberizidae*) šeimos paukštis. Paplitęs Pietų Amerikoje (Bolivjoje, Paragvajuje, šiaurės Argentinoje, pietų Brazilijoje, Urugvajuje). Introdukuotas Havajuose ir Puerto Rike.

Gyvena tropiniuose ir subtropiniuose sausuose krūmynuose bei nuskurdusiuose miškuose.
Petras Kubiliūnas

**Petras Kubiliūnas** (1894 m. gegužės 16 d. Totoriškiai, dab. Švedukalnis, Skapiškio valsčius – 1946 m. rugpjūčio 22 d. Maskva) – Lietuvos karinis veikėjas, generolas leitenantas, nacistinės okupacijos metais ėjęs generalinio tarėjo pareigas.

## Biografija
Rygoje baigė realinę mokyklą. 1914 m. baigė Vilniaus karo mokyklą. Per Pirmąjį pasaulinį karą kaip Rusijos imperijos kariuomenės karininkas tarnavo Rygos latvių pulke, dalyvavo kovos veiksmuose.

1919 m. rugpjūčio mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919 m. rugpjūčio-gruodžio mėn. dalyvavo kautynėse su Sovietinės Rusijos kariniais daliniais, 3-ojo pėstininkų pulko bataliono vadas, 4-ojo pėstininkų pulko vado padėjėjas (pavaduotojas). Nuo 1920 m. vasario mėn. 1-ojo pasienio pulko (nuo 1923 m. gegužės mėn. batalionas) vadas. 1924 m. Šarvuočių rinktinės tankų bataliono, vėliau autobataliono vadas.

1925 m. liepos mėn. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1927 m. Prahoje baigė Čekoslovakijos Generalinio štabo akademiją, 1929 m. baigė kursus Paryžiuje. 1927 m. rugpjūčio mėn. – 1929 m. vasario mėn. Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo valdybos, 1929 m. vasario 10 d. – 1934 m. birželio 7 d. Vyriausiojo štabo viršininkas, kartu ėjo Vyriausiojo kariuomenės vado pareigas. 1929 m. generolas leitenantas. Daug nuveikė gerindamas kariuomenės mokymą, ginkluotę, rengdamas mobilizacijos ir operatyvinius planus. Jo iniciatyva 1930 m. įrengtas Gaižiūnų poligonas, 1931 m. įsteigta Aukštoji karo mokykla.

Už dalyvavimą 1934 m. birželio 7 d. voldemarininkų puče Karo lauko teismo nuteistas mirties bausme, padavus malonės prašymą bausmė pakeista sunkiųjų darbų kalėjimu iki gyvos galvos, bet 1937 m. iš kalėjimo paleistas.

SSRS okupavus Lietuvą 1940 m. liepos mėn. NKVD suimtas, kalintas, Vokietijos-SSRS karo pradžioje iš kalėjimo išlaisvintas. 1941 m. rugpjūčio mėn. – 1944 m. nacių įkurtos Generalinių tarėjų institucijos vadovas, oficialiai pirmasis generalinis tarėjas. Laviravo tarp griežtos nacių okupacinės politikos ir lietuvių antinacinio pasipriešinimo. 1943 m. balandžio 5 d. dalyvavo Kaune vykusioje „Visos Lietuvos“ konferencijoje kaip „tautos atstovas“, ragino kitus atstovus priimti palankius Vokietijai sprendimus:„reikia sudaryti tiltas, reikia vėl sudaryti ryšiai, kad galima būtų kalbėtis su vokiečių valdžios atstovais ir ginti lietuviškuosius reikalus“.Šioje konferencijoje priimtos vokiečiams palankios rezoliucijos, įpareigojusias lietuvius kolaboruoti su Vokietija jos darbo ir karo tarnybų struktūrose ir spaudžiant Vokietijos administracijai atmestas punktas dėl didesnio Lietuvos savarankiškumo. 

1944 m. pabaigoje pasitraukė į Vokietiją.

1945 m. gruodžio mėn. anglų okupacinėje zonoje SSRS kontržvalgybos ir LSSR NKVD operatyvinės Aleksandro Slavino grupės agentų pagrobtas ir atvežtas į Maskvą. 1946 m. liepos mėn. SSRS Aukščiausiojo Teismo karinės kolegijos nuteistas mirti. Sušaudytas.

## Įvertinimas
* 1916 m. Šv. Jurgio kryžius su kalavijais
* 1922 m. Lačplėsio ordinas Nr. 1405 
* 1928 m. Gedimino 2 laipsnio ordinas
* 1929 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Geltonsnapis kardinolas

**Geltonsnapis kardinolas** (*Paroaria capitata*) – startinių (*Emberizidae*) šeimos paukštis. Paplitęs Pietų Amerikoje (Bolivijoje, Paragvajuje, šiaurės Argentinoje, Brazilijoje), atvežtas į Havajus.

Vidutinis kūno ilgis 16,5 cm, galva visiškai raudona su raudona gerkle ir didele juoda dėme. Tai pats smulkiausias iš paukščių kardinolų.

Minta daugiausia sėklomis, tačiau dauginimosi laikotarpiu taip pat lesa smulkius vabzdžius.

Mėgsta miškus ir krūmokšnius pelkių, upokšnių, laukų pakrantėse. Nesudaro didelių grupių – gyvena pavieniui arba poromis. Susitelkia į grupeles po 6-7 statyti lizdo. Drėgnose ir medžiais apaugusiose vietose suka lizdus iš sausos žolės, deda iki 3 baltų ar žalsvų kiaušinių su purpurinėmis ar rudomis dėmėmis.
Kardinolai

**Kardinolai** (*Paroaria*) – startinių (*Emberizidae*) šeimos paukščių gentis. Paplitusi Pietų Amerikoje.

## Rūšys

* Raudonkuodis kardinolas *(Paroaria coronata)*
* *[[Paroaria dominicana]]*
* *[[Paroaria gularis]]*
* *[[Paroaria baeri]]*
* Geltonsnapis kardinolas *(Paroaria capitata)*
Gaidžiauodegiai tironai

**Gaidžiauodegiai tironai** (*Alectrurus*) – tironinių (*Tyrannidae*) šeimos paukščių gentis. Paplitusi centrinės Pietų Amerikos lygumose.

Rūšys:
* *[[Alectrurus tricolor]]*
* *[[Alectrurus risora]]*
Teodoras Daukantas

**Teodoras Daukantas** (1884 m. rugsėjo 20 d. Sankt Peterburgas – 1960 m. balandžio 10 d. Buenos Airės, Argentina) – Lietuvos politinis ir karinis veikėjas, brigados generolas, 1936 m. laipsnis pakeistas, generolas leitenantas.

**Daũkantas** Teodoras 1884 09 20Sankt Peterburgas 1960 04 10Buenos Airės (1997 palaikai perlaidoti Karmėlavoje), Lietuvos politikas, diplomatas, karinis veikėjas. Brigados generolas (1936; pakeistas generolo leitenanto laipsnis, suteiktas 1928). 1903–18 tarnavo Rusijos kariniame laivyne. 1914 baigė Sankt Peterburgo karinę jūrų akademiją. 1922 grįžo į Lietuvą. 1922–24 Aukštųjų karininkų kursų Kaune mokslo dalies vedėjas. 1924–25 ir 1927–28 krašto apsaugos ministras. 1925–30 ir 1935–36 dėstė geografiją Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 Lietuvos universitetas), 1941–43 Vilniaus universitete; docentas. 1926 Lietuvos šaulių sąjungos Centro valdybos pirmininkas. 1926–27 kariuomenės Vyriausiojo štabo viršininkas. 1928–30 Valstybės Tarybos narys. Nuo 1930 Lietuvos generalinis konsulas Rio de Žaneire. Nuo 1932 įgaliotasis ministras Pietų Amerikai. 1936–39 jūrininkystės inspektorius Klaipėdoje.

1941 suimtas. Prasidėjus SSRS–Vokietijos karui išlaisvintas, per nacistinę okupaciją buvo Komiteto Vilnijai remti ir rezistencinio sąjūdžio *Vieninga kova* pirmininkas. 1944 pasitraukė į Vokietiją, nuo 1949 gyveno Argentinoje.

Gedimino 1 laipsnio ordinas (1928)

## Biografija
1903–1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariniame laivyne. 1914 m. baigė Sankt Peterburgo karinę jūrų akademiją. 1919–1922 m. tarnavo anglų ir olandų prekybos firmose Kryme, Kaukaze ir Turkijoje, plaukiojo Juodojoje jūroje laivo kapitono padėjėju, kapitonu. 1922 m. grįžo į Lietuvą. 1922–1924 m. Aukštųjų karininkų kursų Kaune mokslo dalies vedėjas. 1924 m. birželio 18 d. – 1925 m. rugsėjo 25 d. X ir XI ministrų kabineto ir 1927 m. rugpjūčio 9 d. – 1928 m. spalio 6 d. XIV kabineto Krašto apsaugos ministras. Su generolu V. Nagiu organizavo paruošiamąją jūrų mokyklą. 1926 m. gruodžio 24 d. – 1927 m. rugpjūčio 11 d. Lietuvos kariuomenės vyriausiojo štabo viršininkas. 1928 m. brigados generolas, 1936 m. laipsnis pakeistas, generolas leitenantas.

1925–1930 m. ir 1935–1936 m. dėstė geografiją Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 m. Lietuvos universitetas). Paskaitose kėlė Baltijos jūros ir jūrininkystės svarbą Lietuvos valstybei. 1941–1943 m. Vilniaus universiteto docentas.

1928–1930 m. Valstybės Tarybos narys. 1930–1932 m. Lietuvos generalinis konsulas Rio de Žaneire, 1932–1935 m. įgaliotasis ministras Pietų Amerikai. 1936–1939 m. jūrininkystės inspektorius Klaipėdoje. Jo iniciatyva pagyvėjo jūrų skautų veikla.

1926 m. Šaulių sąjungos Centro valdybos pirmininkas. 1930 m. leidinyje „Klaipėdos uostas“ nagrinėjo Klaipėdos uosto plėtros problemas, gilindamasis į technines, ekonomines, gamtines Klaipėdos uosto sąlygas.

1941 m. suimtas. Prasidėjus Vokietijos-TSRS karui išlaisvintas, per nacistinę okupaciją komiteto Vilnijai remti „Vieninga kova“ pirmininkas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, nuo 1949 m. gyveno Argentinoje. 1997 m. jo palaikai perlaidoti Karmėlavoje.

## Šaltiniai
Kuška (upė)

**Kuška** (, ) – upė Afganistane (Herato provincijoje) ir Turkmėnijoje (Maro velajate); Murgabo kairysis intakas. Prasideda šiauriniuose Paropamizo kalnų šlaituose. Teka į šiaurę, įteka į Murgabą netoli Tachta Bazaro. Žemupio vaga dažnai išdžiūsta.

Prie upės įsikūrę Kuško ir Serhetabado miestai.

## Šaltiniai
Limfa

**Limfa** () − skaidrus skystis cirkuliuojantis žmogaus ir stuburinių gyvūnų limfinėje sistemoje. Sudaryta iš limfoplazmos ir forminių elementų. Limfoplazma savo sudėtimi labai panaši į kraujo plazmą, tik turi mažiau baltymų. Iš forminių elementų limfoje daugiausia limfocitų, yra šiek tiek eozinofilų, pavienių eritrocitų.

Įvairių kūno audinių limfa nevienoda, pvz., žarnų limfa turi daug riebalų, neskaidri, pieno spalvos. Periferinėje limfoje forminių elementų negausu, o, pertekėjusi limfinius mazgus, limfa turi jų žymiai daugiau.

Žmogaus organizme yra apie 1 − 2 litrus limfos. Ji skaidri arba truputį drumsta (nevalgius). Sūri. Tankis ~1016 kg/m³. Terpė silpna šarminė.

Limfa geba krešėti (joje yra fibrinogeno ir protombino), tik kreša gerokai lėčiau negu kraujas. Pavalgius limfoje padaugėja riebalų (iki 3 − 15 %), nes virškinimo metu diduma riebalų iš žarnyno įsiurbiama į limfą.

Limfa susidaro iš skysčio, kuris nuolat patenka iš kraujo plazmos į audinius, o iš jų − į limfos kapiliarus. Limfos gali pagausėti, padidėjus kraujospūdžiui kapiliaruose arba sumažėjus baltymų kraujyje.

Limfą tekėti limfagyslėmis verčia raumenų susitraukimai, arterijų pulsavimas, kvėpavimo judesiai, neigiamas kraujospūdis venose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Žmogaus limfinė sistema
Jurgis Juras Kubilius

**Jurgis Juras Kubilius** (1890 m. balandžio 27 d. Grumšliai, Biržų apskritis – 1942 m. lapkričio 4 d. Sverdlovskas) – teisininkas, Lietuvos karinis ir visuomenės veikėjas, pulkininkas leitenantas.

## Biografija
1911 m. baigęs Panevėžio mokytojų seminariją mokytojavo. 1914 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. Baigęs Maskvos Aleksejaus karo mokyklą. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare.

1919 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, tarnavo Krašto apsaugos ministerijoje. 1920–1924 m. kanceliarijos viršininkas, 1921–1923 m. dar ir Karo tarybos sekretorius. 1924–1926 m. Ūkio ir finansų valdybos, 1926–1930 m. Tiekimo valdybos kanceliarijų viršininkas. 1927 m. pulkininkas leitenantas.

1927 m. baigė Lietuvos universitetą. 1930–1933 m. Šiaulių apskrities viršininkas. 1936–1938 m. Klaipėdos krašto gubernatorius. Nuo 1938 m. Valstybės tarybos narys. TSRS 1940 m. birželį okupavus Lietuvą, iš tarnybos atleistas, 1941 m. birželio mėn. NKVD suimtas. Kalintas Sevurallage (Sverdlovsko sritis). 1942 m. spalio TSRS NKVD Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirti. Sušaudytas.

## Įvertinimas
* 1927 m II rūšies Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas
* 1930 m. Gedimino 3 laipsnio ordinas
* 1933 m. Vytauto Didžiojo 4 laipsnio ordinas

## Šaltiniai
Kalniniai krosniai

**Kalniniai krosniai** (*Geositta*) – krosninių (*Furnariidae*) šeimos paukščių gentis. Paplitusi Pietų Amerikoje, daugiausia atvirose vietovėse Anduose, Patagonijoje.

Yra 11 rūšių:
* *Geositta peruviana*
* *Geositta cunicularia*
* *Geositta tenuirostris*
* *Geositta antarctica*
* *Geositta isabellina*
* *Geositta saxicolina*
* *Geositta maritima*
* *Geositta punensis*
* *Geositta rufipennis*
* *Geositta poeciloptera*
* *Geositta crassirostris*
Plikaskruostis kraksas

**Plikaskruostis kraksas** (*Crax fasciolata*) – kraksinių (*Cracidae*) šeimos paukštis. Paplitęs pietų ir rytinėje Brazilijoje, Paragvajuje, rytų Bolivijoje, pačioje Argentinos šiaurėje. Dažnas Serado, Pantanalio ir pietryčių Amazonijos regionuose.

Gyvena subtropiniuose ir tropiniuose miškuose bei lygumose. Minta vaisių sėklomis, žiedais, šakomis. Lizdus suka medžiuose, 4 m aukštyje. Dėtis – 2 kiaušiniai, perimi 30 dienų.
Zenonas Kulys

**Zenonas Kulys** (g. 1947 m. gegužės 4 d. Biržai) – Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas, technikos mokslų daktaras.

## Biografija
1967-1971 m. studijavo TSRS Kaliningrado aukštojoje karo inžinerijos mokykloje, 1975-1978 m. ir 1983-1986 m. studijavo Maskvos karo inžinerijos akademijoje. 1986 m. karo mokslų kandidatas.

1971–1975 m. ir 1978–1983 m. TSRS kariuomenės inžinerijos padalinių vadas ir tarnybų viršininkas. 1986-1991 m. TSRS gynybos ministerijos Centrinio karo inžinerijos mokslinių tyrimų instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, skyriaus viršininkas.

1991-1992 m. Lietuvos Respublikos krašto apsaugos departamento Mokymo valdybos viršininko pavaduotojas. 1992-1994 m. Krašto apsaugos mokyklos viršininko pavaduotojas, nuo sausio 1 d. viršininkas, nuo 1994 m. birželio 6 d. pirmasis Lietuvos karo akademijos rektorius. 1995 m. brigados generolas. 1998 m. spalio 1 d. – 2000 m. vasario 22 d. Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos viršininkas.

Parašė per 30 mokslo darbų iš karo inžinerijos.

## Įvertinimas
* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis
* 1994 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas
* 1996 m. Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis

## Šaltiniai
Leptotilos

**Leptotilos** (*Leptotila*) – karvelinių (*Columbidae*) šeimos paukščių gentis.

Paplitę Pietų ir Centrinėje Amerikoje bei Karibų baseine.

Yra 11 rūšių:
* *Leptotila verreauxi*
* *Leptotila megalura*
* *Leptotila rufaxilla*
* *Leptotila plumbeiceps*
* *Leptotila pallida*
* *Leptotila battyi*
* *Leptotila wellsi*
* *Leptotila jamaicensis*
* *Leptotila cassini*
* *Leptotila ochraceiventris*
* *Leptotila conoveri*
Smaragdiniai kolibriai

**Smaragdiniai kolibriai** (*Chlorostilbon*) – kolibrinių (*Trochilidae*) šeimos paukščių gentis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje, daugiausia tropiniuose miškuose.

## Rūšys
* Mėlynsmakris kolibris (*Chlorostilbon notatus*)
* Mėlynuodegis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon mellisugus*)
* Auksakuodis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon auriceps*)
* *[[Chlorostilbon forficatus]]*
* *[[Chlorostilbon canivetii]]*
* Sodinis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon assimilis*)
* Blizgantysis kolibris (*Chlorostilbon lucidus*)
* *[[Chlorostilbon olivaresi]]*
* Kubinis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon ricordii*)
* Sveinsono smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon swainsonii*)
* Puertorikinis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon maugaeus*)
* Variaspalvis kolibris (*Chlorostilbon russatus*)
* Siaurauodegis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon stenurus*)
* Žaliauodegis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon alice*)
* Trumpauodegis smaragdinis kolibris (*Chlorostilbon poortmani*)
Vladas Kurkauskas

**Vladas Kurkauskas** (1895 m. rugpjūčio 27 d. Taškentas – 1970 m. vasario 15 d. Kaunas) – Lietuvos karininkas, visuomenės veikėjas, inžinierius.

## Biografija
Brolis Aleksandras Kurkauskas. 1913 m. baigė Polocko kadetų mokyklą, 1916 m. baigė Petrogrado politechnikos instituto Elektrotechnikos skyrių, 1917 m. baigė Karo inžinerijos mokyklą, 1917 m. birželio – spalio mėn. mokėsi Petrogrado aukštojoje karininkų elektrotechnikos mokykloje. 1917–1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenės inžinerijos daliniuose.

Grįžęs į Lietuvą 1919 m. kovo mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, dalyvavo Nepriklausomybės kare. 1919 m. gegužės – 1920 m. liepos mėn. Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Susisiekimo skyriaus viršininkas, su kitais organizavo karinius inžinerinius elektrotechnikos, geležinkelio, automobilių, pionierių dalinius. 1920 m. kapitonas. 1920 m. Vilniaus miesto ir apskrities karo komendantas, 1921–1922 m. Generalinio štabo Karo technikos valdybos Ryšių skyriaus viršininkas. 1922 m. gegužės mėn. išėjo į atsargą kapitono laipsniu ir pasinėrė į Lietuvos ekonomikos kūrimą.

1922 m. žemės ūkio kooperatyvų sąjungos „Gamintojas“ skyriaus vedėjas, 1927 m. Lietuvos naminių paukščių ir gyvulių draugijos pirmininkas. 1923–1930 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje. 1932–1935 m. Kauno prekybos rūmų vicedirektorius. 1935 m. kurį laiką buvo kainų tvarkytojas. 1935–1936 m. Klaipėdos krašto gubernatorius. 1936–1940 m. Prekybos, pramonės ir amatų rūmų pirmininkas, Lietuvos Ketvirtojo Seimo atstovas. 1938 m. Lietuvių – britų draugijos pirmininkas.

TSRS okupavus Lietuvą iš pareigų atleistas, nelegaliai pasitraukė į Vokietiją. Per Vokietijos-TSRS karą grįžo į Lietuvą. 1941–1944 m. ūkininkavo savo ūkyje Medemrodėje. TSRS kariuomenei vėl okupavus Lietuvą trejus metus slapstėsi. Jo žmoną, Bubių grafo Dimitrijaus Zubovo dukterį Kotryną Zubovaitę išniekino ir nušovė sovietų kariai. Tačiau rusų karininkas Radčenko, kurį V. Kurkauskas buvo išgelbėjęs, padėjo jam legalizuotis. Nuo 1954 m. dirbo agronomu, mechaniku, statybos techniku kolūkiuose. Nuo 1969 m. sunkiai sirgdamas gyveno pas dukrą Eleną Kaune.

## Įvertinimas
* 1928 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas su kardais;
* 1932 m. Latvijos Trijų žvaigždžių ordinas;
* 1995 m. liepos 25 d. pažymint 100-ąsias gimimo metines, Kauno apskrities viešosios bibliotekos vestibiulyje (K. Donelaičio g. 8) Vytautas Landsbergis ir Elena Kurkauskaitė-Slavinskienė atidengė memorialinę lentą su įrašu: „Čia 1939–1940 m. buvusiuose Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmuose, pirmininku dirbo Lietuvos kariuomenės savanoris, Vyčio kryžiaus ordino kavalierius, Klaipėdos krašto gubernatorius Vladas Kurkauskas .

## Šaltiniai

|-
Blizgantysis kolibris

**Blizgantysis kolibris** (*Chlorostilbon lucidus*) – kolibrinių (*Trochilidae*) šeimos paukštis. Paplitęs šiaurės rytų Argentinoje, rytų ir centrinėje Bolivijoje, rytų Brazilijoje, Urugvajuje ir Paragvajuje.

Gyvena pusiau atvirose erdvėse, parkuose, miestų želdiniuose.

Iki 2006 m. rūšis klaidingai buvo vadinama *Chlorostilbon aureoventris*.