open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Edredas

**Edredas** (923 m. – 955 m. lapkričio 23 d.) – Anglijos karalius 946–955 m.

## Biografija

Jis gimė Edvardui I Vyresniajam trečiojoje santuokoje su Edgifu, Kento erlo Zigehelmo dukra. Jis buvo brolis karaliaus Edmundo I, nudurto Glosteršire 946 m. gegužės 26 d. Tais metais rugpjūčio 16 d. archivyskupas Oda Kenterberietis Kingstone prie Temzės patepė Edredą karaliumi, o šis priėmė Velso valdovų ir šiaurės erlų priesaiką.
Kaupo festivalis

**Kaupo festivalis** – tarptautinis kasmetinis kostiumuotas istorinės rekonstrukcijos festivalis Zelengradsko rajone (Kaliningrado sritis, Rusija), skirtas Prūsijos istorijai.

Oficialus pavadinimas – „Kasmetinis tarptautinis vikingų epochos senovės Prūsijos istorinės rekonstrukcijos festivalis“ (*Ежегодный международный фестиваль исторической реконструкции Древней Пруссии Эпохи Викингов*). Pirmasis festivalis įvyko 2006 m. Jis vyksta Zelenogradske arba Mochovojės gyvenvietėje (buvę Viskiautai).

Festivalis pavadintas pagal vikingų gyvenvietę Kaupą, kuri įsikūrė apie 800 m. e. m. ir egzistavo iki XI a. pradžios.

Festivalyje vyksta rekonstruotos Kaupo kariaunos kautynės su skandinavų vikingais, kariškos rungtynės, demonstruojami vikingų laikų amatininkų dirbtuvės. Vienas pagrindinių renginių – kariaunų (družinų) turnyras, kuriame dėl teisės vadintis stipriausia Kaupo festivalio kariauna varžosi skirtingų miestų kariaunos.

Paskutinis festivalis įvyko 2008 m. liepos 19–20 d. Jame dalyvavo daugiau kaip 200 istorinės rekonstrukcijos klubų narių iš Rusijos, Lietuvos, Lenkijos, Latvijos ir Estijos.

## Nuorodos

* Программа фестиваля 2008 года
Osuarijus

**Osuarijus**, arba **osuariumas** (, iš *ossa* 'kaulai'), **kaulinė** – statinys ar kitokia talpykla mirusiųjų kaulams laikytis.

### Vienetinis
Osuarijus – senovinis miniatiūrinis karstas, skirtas mirusiojo kaulams palaidoti. Osuarijai daryti iš molio, alebastro, akmens; dažniausiai pastato, rečiau statulos formos. Osuarijai būdavo puošiami reljefais, tapyba; rasta osuarijų su užrašais. Laikyti nausuose. Osuarijus buvo vienas iš zoroastrizmo laidojimo papročių atributų. Osuarijų randama Irane, Izraelyje, Vidurio Azijoje (Chorezme rastas I tūkstantmečio pr. m. e. ostuarijus).

### Masinis
Osuarijus, kitaip dar vadinamas kauline (arba senąja svetimybe *kaulinyčia*), yra patalpa ar patalpos, dažniausiai bažnytinės paskirties (pavyzdžiui, koplyčios) pastato rūsys arba požeminiai statiniai (pavyzdžiui, katakombos), skirta dideliam žmonių kaulų kiekiui palaidoti. 

## Galerija

Vaizdas:Bonehouse1.jpg|Osuarijus Halštate
Vaizdas:Schwarzenberg coat-of-arms bird.jpg|Sedleco (Kutna Hora) osuarijus - kaulų koplyčia, Švarcenbergų herbo detalė: kovas lesa akį iš turko kaukolės
Vaizdas:Catecombes de Paris IMG 2205.JPG|Paryžiaus katakombos
Vaizdas:Mesto Brno - Kostnice pod kostelem sv. Jakuba 1.jpg|Švento Jokūbo bažnyčios Brne osuarijus - viena iš leidžiamų lankyti patalpų rūsyje
Vaizdas:Ossario di San Bernardino parete destra.jpg|Osuarijus Milane
Evora14.jpg|Osuarijus Evoros kaulų koplyčioje


## Šaltiniai
Merkeliai

**Merkeliai** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Plungės, prie Šiaulių–Klaipėdos geležinkelio. Seniūnaitijos centras.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Kaime gimė:
* Eligijus Domarkas, muzikinių teatrų režisierius.
* Juozas Domarkas, dirigentas.
* Stasys Domarkas, dirigentas.

## Šaltiniai
Sėjamasis esparcetas

**Sėjamasis esparcetas** (*Onobrychis vicifolia*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos esparceto (*Onobrychis*) genties augalas.

40–70&nbsp;cm aukščio žolinis augalas. Lapai neporomis plunksniški. Žiedai sutelkti kekėse. Vainikėlis rožinis. Ankštys su 1, rečiau su 2-3 inkstiškomis sėklomis. Medingas. Maistingas pašarinis augalas, ypač mėgstamas arklių.

Auga vidutinio drėgnumo priesmėlio ir priemolio dirvose. Auginamas, sulaukėjęs kartais auga sausose kalvose, šlaituose.

## Šaltiniai
Smiltyninis esparcetas

**Smiltyninis esparcetas** (*Onobrychis arenaria*) – pupinių (*Fabaceae*) šeimos esparceto (*Onobrychis*) genties augalas.

20–80&nbsp;cm aukščio žolinis augalas. Lapai neporomis plunksniški. Žiedai sutelkti kekėse. Vertingas medingas ir pašarinis augalas. Lietuvoje retas.

Auga sausose kalvose, šlaituose, pievose, pušynų proskynose.

## Šaltiniai
Ešerinis (Švenčionių r., Labanoro sen., Šaparnės km.)

**Ešerinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Labanoro girioje (Baranavos miške), 6,5 km į pietvakarius nuo Labanoro, 0,7 km į rytus nuo Rašios ežero. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 0,77 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 148,9 m. Krantai statūs, aukšti, daugiausia apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Peršokšnų ežero baseinui (Lakajos upės intako Peršokšnos baseinas).

Prie Ešerinio įsikūręs Pašerinės kaimas.

## Šaltiniai
Ešerinis (Švenčionių r., Švenčionėlių sen., Kampuotėlės km.)

**Ešerinis** – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Labanoro girioje (Baranavos miške), 6 km į vakarus nuo Švenčionėlių. Ežeras elipsinės formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,66 km, plotis 0,42 km. Altitudė 148,3 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę krūmais.

Ešerinis įeina į Labanoro regioninį parką. Ežero apylinkės visai negyvenamos, artimiausias Kampuotėlės kaimas yra už 3 km į rytus. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Sirgėlos baseinui.

## Šaltiniai
Lieplaukalės piliakalnis

**Lieplaukalės piliakalnis**, *Pilalė, Lieplaukė*, – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Lieplaukalės kaimo, Babrungo seniūnija. Pasiekiamas plentu Šiauliai – Palanga pavažiavus 750 m Palangos pusėn nuo sankryžos į Skuodą, yra 30 m į kairę pietų pusėje nuo plento. 

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, kurios pagrindo skersmuo 55-60 m, prie nedidelės pelkės, iš kurios išteka Babrungo intakas Liepupė. Pelkė juosia kalvą iį vakarų, pietų ir rytų. Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 17x9 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 7 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, aikštelėje kastos duobės. Jis apaugęs smarkiai praretintais lapuočiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų liekanų nepastebėta.

## Šaltiniai

* Kumšlytis L. Lieplaukio pilalė // Gimtasai kraštas. Šiauliai, 1934. Nr. 3–4, p. 186–187.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.156

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
1961 m. Formulės 1 sezonas

**1961 m. Formulės 1 sezonas** buvo dvyliktas FIA surengtas Formulės 1 sezonas, kuris prasidėjo gegužės 14 ir baigėsi spalio 8 d. po aštuonių etapų.

## Sezono apžvalga
Šiais metais debiutavo 1.5 litro varikliai. Pagal šią taisyklę geriausiai atrodė Scuderia Ferrari bolidai. Ši ekipa nugalėjo penkias lenktynes iš aštuonių, bei pirmą kartą ekipos istorijoje laimėjo čempionų titulą. Šios ekipos pilotas Philas Hillas laimėjo savo vienintelį čempiono titulą. Šis pilotas dėl čempiono titulo kovojo su savo komandos draugu Wolfgang von Tripsu, tačiau ši kova baigėsi tragedija Italijos GP metu, kuomet pastarasis pilotas ir dar 14 žiūrovų žuvo per avariją. Šiame sezone debiutavo JAV GP, tad iš Formulės 1 arenos pasitraukė Indianapolis 500 lenktynės ir visos JAV komandos. Pastarosios Formulėje 1 vėl lenktyniavo nuo 1966 m.

Lenktynių nugalėtojui buvo padidintas skiriamų taškų kiekis iki devinių.

## Sezono rezultatai

## 1961 komandinė įskaita

## 1961 asmeninė įskaita

* Į čempionato įskaitą skaičiuojami tik penki geriausi rezultatai. 

## Šaltiniai
Domino teatras

**„Domino” teatras** – pirmasis ir vienintelis Lietuvoje profesionalus komedijos teatras. Veikia nuo 2007 m. kovo.

Teatro filialai veikė Latvijoje ir Rusijoje.

## Aktoriai
Spektakliuose vaidina >100 profesionalių aktorių. Tarp jų Eimutis Kvosčiauskas, Gytis Ivanauskas, Sakalas Uždavinys, Dainius Kazlauskas, Deivis Norvilas ir kiti.

## Režisieriai
Teatras bendradarbiauja su 21 Lietuvos ir užsienio režisieriumi. Tarp jų Sakalas Uždavinys, Olegas Šapošnikovas, Arkadiuszas Jakubikas ir kiti.

## Spektakliai
Pirmasis teatro spektaklis buvo „Laukinė moteris“.

Repertuarą sudaro įvairaus žanro spektakliai: dramos, interaktyvūs šou, miuziklai, muzikinės pasakos. Didžioji dalis sudaryta iš įvairių komedijų, pvz. detektyvinės komedijos, lyrinės, romantinės ar situacijų komedijos.

2007–2017 m. teatre pastatyti 37 spektakliai, Lietuvoje parodyta daugiau nei 5000 spektaklių, kūrė 12 režisierių, 103 aktoriai.

## Šaltiniai

* Interviu su „Domino“ teatro vadovu

## Nuorodos
* Svetainė
1960 m. Formulės 1 sezonas

**1960 m. Formulės 1 sezonas** buvo 11-tas FIA surengtas Formulės 1 sezonas. Jis prasidėjo vasario 7 d., baigėsi lapkričio 20  d. Sezoną sudarė dešimt įskaitinių etapų.

## Sezono apžvalga
Šis sezonas buvo paskutinis 2.5 litro variklius naudojantiems bolidams. Sezone nugalėjo Jack Brabhamas ir Cooper ekipa. Sezone pirmą kartą gale įmontuotus variklius panaudojo Lotus, BRM ir Ferrari ekipos. Cooper ekipa laimėjo šešis iš dešimties etapų. 

Sezone buvo pakeista taškų skaičiavimo sistema - už greičiausią ratą nebebuvo skiriami taškas, jis atiteko šeštos vietos laimėtojui. Į čempionato įskaitą buvo skaičiuojami geriausi šeši rezultatai, vietoj anksčiau skaičiuotų penkių. 

Šiais metais paskutinį kartą Formulės 1 lenktynės buvo Indianapolis 500 dalimi.

## Sezono rezultatai

## 1960 komandinė įskaita
Taškai buvo skiriami už pirmas šešias vietas: 8-6-4-3-2-1. Taškai buvo skiriami tik geriausiam etape pasirodžiusiam vieno konstruktoriaus bolidų.

## 1960 asmeninė įskaita

* † Vienu bolidu dalinosi daugiau nei vienas pilotas - neskirtas nei vienas taškas.

## Šaltiniai
Nausodžio piliakalnis

**Nausodžio, Varkalių piliakalnis su gyvenviete**, *Varkaliai, Gandinga, Pilalė, Apieros kalnas* – piliakalnio ir papilio kompleksas Plungės rajono savivaldybės teritorijoje Varkalių kaime, Nausodžio seniūnijoje ir **papilys** (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A657KP, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1006). Objekto unikalūs kodai: komplekso , piliakalnio , papėdės gyvenvietės ).

Piliakalnis ir papilys pasiekiami iš plento , Varkaliuose pasukus į Ramunių gatvę, šiaurės vakarų kryptimi link Noriškių, pavažiavus 1,1 km ir ties staigesniu kelio posūkiu į dešinę pasukus į kairę vakarų kryptimi link sodybos, nuo jos takeliu paėjus į Babrungo slėnį - iš viso 700 m nuo kelio. Piliakalnis – kairesnė apaugusi kalva, papilys – dešinesnė, pasiekiamas nuo piliakalnio paėjus 100 m šiaurės rytų kryptimi, perėjus seną melioracijos kanalą.
## Piliakalnis

Piliakalnis ir papilys įrengti Babrungo kairiojo kranto slėnyje esančiose atskirose kalvose, 700 m į šiaurę nuo Gandingos piliakalnio. Piliakalnio aikštelė beveik keturkampė, 16x14 m dydžio, 1 m žemesniu pietrytiniu šonu. Šiaurės rytų šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa, 4 m žemiau kurios yra kita 4 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.
Vakarinė ir šiaurinė piliakalnio pusės nuplautos, aikštelėje iškasta duobė. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais.

## Papilys
Papilys, Pilalė arba antrasis piliakalnis () įrengtas 200 m į šiaurės rytus nuo piliakalnio. Aikštelė netaisyklingo ovalo formos, pailga rytų – vakarų kryptimi, smailėjančiu vakariniu galu, 2 m aukštesne vakarine puse, 110 m ilgio, 54 m pločio. Rytiniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra 20 m ilgio, 76 m pločio terasa.

Papilys apaugęs lapuočiais.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1949 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir buvusių įtvirtinimų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.
Nausodžio piliakalnis

## Taip pat skaitykite
* Nausodžio II piliakalnis

## Šaltiniai

* Krzywicki L. Żmudz starożytna. Dawni Żmudzini i ich warownie. Warszawa, 1906.
* Kšivickis L. Žemaičių senovė. Kaunas, Marijampolė, 1928.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 157.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p. 64.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.98. P.331-347.
* L. Kumšlytis. Gondingos senovės liekanos // Šiaulių metraštis. Šiauliai, 1933. Nr.4. P.26-27.
* Eleonora Ravickienė. Šimtmečių takais. Klaipėda, 1997. P.21.

## Nuorodos

* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Nugarių piliakalnis

**Nugarių piliakalnis**, Pilalė – buvęs piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Nugarių kaimo, Paukštakių seniūnija, plento Šiauliai – Palanga pietinėje pusėje. 

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, žemame Dirnupio kairiajame krante, įsiterpęs į upelio slėnį, netoli jo santakos su Babrungu, pelkių apsuptoje vietoje. Piliakalnis beveik visai nuplautas upelio, tad detalesnių duomenų apie jo buvusią išvaizdą nėra. Išliko tik pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi pailga 16x7 m dydžio jo šlaito ir aikštelės dalis, nuo jos į šiaurę tęsiasi 11 m ilgio, 5 m pločio piliakalnio kalvos dalis, kurios šiaurės vakarų šlaitas tebegriūva į Dirnupį. Pietvakarinis piliakalnio šlaitas status, 4,5 m aukščio, kiti išgriuvę. Piliakalnio liekanos apaugusios ąžuolais ir liepomis.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1948 m. ir 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Dar buvo išlikusios pylimo liekanos. Piliakalnis datuotas I tūkstantmečiu. 

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.156

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pakutuvėnų piliakalnis

**Pakutuvėnų piliakalnis**, *Pilalė, Plungė II* – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Pakutuvėnų kaimo, Šateikių seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Aleksandrave pasukus į Pakutuvėnus, jų pradžioje pasukus per kaimo centrą į rytus keliuku ir pavažiavus 800 m, gale į šiaurės rytuose esantį lauko kyšulį – 100 m, yra slėnyje, miško pakraštyje.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Minijos kairiojo kranto slėnyje esančioje atskiroje kalvoje. Išliko trapecinis, pailgas pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 24 m ilgio, 8 m pločio šiaurės rytų krašte, 2 m – pietvakariuose piliakalnio šiaurės vakarinis kraštas. Šlaitai statūs, 9 m aukščio.

Didžiąją piliakalnio dalį nuplovė Minija. Jis apaugęs lapuočiais.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 156.

## Nuorodos
* Pakutuvėnų piliakalnis
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Krokuvos arkivyskupija

**Krokuvos arkivyskupija** (, ) – viena iš 14-kos Lenkijos arkivyskupijų, įkurta 1925 m., esanti Mažosios Lenkijos vaivadijos vakarinėje dalyje. Ją taip pat sudaro bažnytinę provinciją, kuriai nuo 1992 m. priklauso Bielsko, Žyvieco ir Tarnuvo vyskupijos.

## Istorija
1000 m. popiežius Silvestras II įsteigė Krokuvos vyskupiją. Iš pradžių, kartu su Gniezno vyskupija, buvo katalikų tikėjimo centru. Krokuvos vyskupija priklausė:
* iki 1807 m. – Gniezno metropolijai;
* nuo 1807 iki 1818 m. – Lvovo metropolijai;
* nuo 1818 iki 1820 m. – Varšuvos metropolijai;
* nuo 1820 iki 1925 m. – Šventajam sostui
* nuo 1925 – Krokuvos arkivyskupijai ir Krokuvos metropolijai.

Krokuvos arkivyskupijoje įvyko 44 sinodai – paskutinį vedė kardinolas Karolis Voityla 1972–1979. Nuo senų laikų čia veikia ligoninės, bažnytinės brolijos, labdaros ir paramos institucijos. Jai priklauso Jono Pauliaus II popiežiaus universitetas.

## Bazilikos
Pagrindinė bazilika – Šventųjų Stanislovo ir Vaclovo katedra Krokuvoje (Vavelis)

Mažosios bazilikos:
* Kristaus kūno ir kraujo bazilika Kazimieže, Krokuvoje
* Šv. Andriaus Apaštalo mažesnioji bazilika Olkuše
* Šv. Jėzaus širdiens bazilika Krokuvoje
* Švč. M. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilika Krokuvoje
* Šv. Floriano bazilika Krokuvoje
* Šv. Pranciškaus Asyžiečio bazilika Krokuvoje
* Šv. Trejybės bazilika Krokuvoje
* Krokuvos Šv. Marijos bazilika
* Marijos šventovė (Kalvaria Zebžydovska)

Mažoji šventovė:
* Dievo gailestingumo bažnyčia

## Vyskupai

* Arkivyskupas: Kun. Kardinolas Stanisław Dziwisz (Krokuvos metropolitas) (nuo 2005 m.)
* Pagalbinis vyskupas / generalinis vikaras: Kun. Vysk. Jan Szkodoń (nuo 1988 m.)
* Pagalbinis vyskupas / generalinis vikaras: Kun. Vysk. Jan Zając (nuo 2004 m.)
* Pagalbinis vyskupas / generalinis vikaras: Kun. Vysk. Damian Muskus OFM (nuo 2011 m.)
* Pagalbinis vyskupas / generalinis vikaras: Kun. Vysk. Grzegorz Ryś (nuo 2011)
* Vyskupas senjoras: Kun. Kardinolas Franciszek Macharski (senjoras nuo 2005)

## Nuorodos
* Oficialus Krokuvos arkivyskupijos puslapis (lenkų k.)
* Arkivyskupijos aprašymas, vyskupų sąrašas ir statistiniai duomenys (anglų k.)
Plungės piliakalnis

**Plungės piliakalnis**, vadinamas **Pilale, Pabrėžos pilale** – piliakalnis Plungėje, Babrungo kairiajame krante. Pasiekiamas Birutės gatve važiuojant nuo Plungės bažnyčios link Prūsalių, 1,2 km nuo centro – yra 200 m į dešinę šiaurės kryptimi nuo gatvės, 30 m į šiaurę už senųjų miesto kapinių, kuriose stovi Plungės Visų Šventųjų koplyčia, einant pro jų šiaurės vakarinę dalį.
## Piliakalnis
Įrengtas Babrungo upės (dabar - tvenkinys) vingio slėnyje esančioje atskiroje kalvoje, kurią iš vakarų, šiaurės ir rytų supa patvenkta upė, o pietų pusėje yra žema sąsmauka, jungianti kalvą su piečiau esančia aukštuma. Šlaitai statūs, 5 m aukščio. 

Aikštelė keturkampė, 40 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir 25 m pločio, 0,5 m aukštesniu rytiniu galu.Šiaurės rytų šlaitas nuplautas. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais, kurie 2015 m. išretinti. 

Teritorijos plotas – 2795 m².
## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas (ekspedicijos vadovas Adolfas Tautavičius). Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. 

Datuojamas I tūkstantmečiu.

1972 m. įrašytas į respublikinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą (AR766), 1992 m. registruotas Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre, 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu (A810P), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

## Šaltiniai

* Leonas Kumšlytis. Plungės miesto senovės liekanos. – Šiaulių metraštis. – Šiauliai, 1933. – Nr. 4. – P. 36–-42
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. – Kaunas, 1928. – P. 216
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. – Kultūros paveldo centro paveldosaugos biblioteka. – F. 1, ap. 1, b. 98. – L. 262-276 

## Nuorodos
* 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pūčkorių I piliakalnis

**Pūčkorių I piliakalnis**, vadinamas *Pile* – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijos šiauriniame pakraštyje, Pūčkorių kaime (Žemaičių Kalvarijos seniūnija), 1,12 km į šiaurės vakarus nuo kelių Žemaičių Kalvarija–Gegrėnai–Medsėdžiai ir Mikytai–Pučkoriai kryžkelės, 0,19 km į pietvakarius nuo Mikytų kelio (Gėlių gatvės), Melnyčėlės upelio kairiajame krante.

Pasiekiamas iš kelio Žemaičių Kalvarija–Gegrėnai–Medsėdžiai, Pūčkorių kaimo kryžkelėje pasukus į dešinę, Mikytų kryptimi ir Gėlių gatve pavažiavus 1,1 km – yra kairėje kelio pusėje, už 190 m į pietvakarius.

## Piliakalnis

Įrengtas Melnyčėlės upelio (dešiniojo Degemės intako) kairiajame krante, slėnyje stūksančioje atskiroje kalvoje, juosiamoje slėnio daubų. Kalva apie 120 m skersmens, jos šiaurės rytiniame pakraštyje išliko plūkto molio pylimo liekanos, kurios yra apie 3 m aukščio nuo likusios kalvos dalies ir 11 m aukščio nuo slėnio. Manoma, kad piliakalnio aikštelė nuslinko paplovus ją čia buvusio malūno tvenkiniui.

Piliakalnis apaugęs mišku.

Teritorijos plotas – 12000 m².

## Tyrimai
Piliakalnis žinomas nuo seno, vadinamas Pile.

1966 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas (ekspedicijos vadovas Adolfas Tautavičius).

1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR809), 1992 m. registruotas Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registre, 1997 m. įrašytas į registro archeologinių vietų sąrašą (A811), 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu (A811P), 2005 m. pripažintas valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Piliakalnis datuojamas I tūkst. pradžia.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kultūros vertybių registras: Pūčkorių piliakalnis, vad. Pile 
* Gardai ir Plateliai XIII–XVI a.
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
FK Rokiškis

**Rokiškio FK** – Lietuvos futbolo klubas iš Rokiškio.

## Istorija

Rokiškio futbolo komanda žinoma nuo XX a. 1-osios pusės, kai II pasaulinio karo metais Panevėžio pirmenybėse žaidė Rokiškio „Grandis“, dukart iškovojusi 3-ąją vietą. 

Vėliau apie rokiškėnų futbolo pasiekimus išliko labai mažai duomenų.

Rokiškio komanda XX a. pabaigoje žaisdavo III lygoje, tačiau ypatingų pasiekimų neturėjo. 1995–1997 m. ją rėmė bendrovė „Rokiškio sūris“, kurios vardu vadinosi ir komanda. Galiausiai 1997 m. komanda iširo, Rokiškio rajone buvo vykdomos tik Nepriklausomybės taurės varžybos Kavoliškio mokyklos sporto salėje.

### 2005 m. Rokiškio futbolo klubo įkūrimas
Į varžybas rokiškėnai sugrįžo 2005 m. liepą Anykščiuose ir rugpjūtį Zarasuose. 2005 m. pabaigoje įsikūrė Rokiškio futbolo klubas, 2006 m. jau dalyvavęs Lietuvos salės futbolo pirmenybėse. 2007 m. vėl pradėjo žaisti III lygoje, iš pradžių Panevėžio zonoje, nuo 2009 m. – Utenos. 2009 ir 2010 m. komandą rėmė picerija „Pipirini“, pagal kurią vadinosi ir klubas.

2018 m. pirmenybėse dalyvavo vos keturios komandos. Pirmame etape komandos susitiko po du kartus, namie ir išvykoje. Po pirmojo etapo rokiškėnai buvo pirmi. Pusfinalio rungtynėse Rokiškyje gana lengvai 4-0 nugalėjo SC Narjanta Kupiškis ir pateko į finalą. Finalo rungtynės vyko Rokiškyje, kuriose po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus 1-1. Pratęsimas nugalėtojų neišaiškino (1-1). Mušant baudinius tikslesnis buvo „Intero veteranai“, kurie ir tapo pirmenybių nugalėtojais. O rokiškėnai liko antroje vietoje.

## Apranga ir jos pokyčiai
* Namuose žaidė mėlyna apranga. 

## Sezonai

|}
|}

|}
|}

|}

**UAFA salės futbolo pirmenybės 2012:** Vakarų pogrupyje užimta 3 vieta iš 4. Surinkta 7 taškai.

## Sudėtis
### Pagrindinė Komanda
Atnaujinta: **

## Šaltiniai

## Nuorodos
Pūčkorių II piliakalnis

**Pūčkorių II piliakalnis**, vadinamas *Pilies kalnu* (Lietuvos Respublikos registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas ; senasis kultūros paminklų sąrašo numeris AR810) – piliakalnis su papėdės gyvenviete šiauriniame Plungės rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Pūčkorių kaime (Žemaičių Kalvarijos seniūnija).

Pasiekiamas iš kelio Žemaičių Kalvarija–Gegrėnai–Medsėdžiai, pravažiavus Pūčkorių gyvenvietę pasukus į kairę pusę pietryčių kryptimi per laukus ir pavažiavus 200 m.
## Piliakalnis

Įrengtas masyvioje, Pilies kalnu vadinamoje kalvoje, kurią iš šiaurės rytų ir pietvakarių pusių juosia platūs bevardžių upelių slėniai. Teritorija netaisyklingo plano, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 426 m ilgio ir nuo 141 m (šiaurės vakarinėje dalyje) iki 195 m (pietrytinėje dalyje) pločio. Pietrytinėje, aukštesnėje kalvos dalyje pastebima piliakalnio aikštelė. Ji stačiakampio plano, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 145 m ilgio ir 25 m pločio. Šlaitai nuolaidūs, vidutinio statumo, nuo 2 (vakaruose) iki 17 m (rytuose) aukščio. Piliakalnio rytinis galas nuplautas upelio. Čia šlaitas aukščiausiais ir stačiausias, leidžiasi į gilią daubą, vadinamą Pilies dauba.

Į šiaurės vakarus nuo aikštelės, žemesnėje kalvos dalyje buvusi papėdės gyvenvietė.

Teritorijos plotas – 64565 m².

1,3 km į šiaurės vakarus yra Pūčkorių I piliakalnis, 0,45 km į šiaurės rytus – kapinynas, 1,6 km į pietryčius – III piliakalnis.

## Tyrimai
Piliakalnis žinomas nuo seno. Pasakojama, kad Pilies kalnas dirbtinis, supiltas žmonių rankomis, o jo požemiuose paslėpti neregėti turtai. 

1966 m. žvalgė Lietuvos istorijos institutas (ekspedicijos vadovas Adolfas Tautavičius). Piliakalnio teritorijoje rasta keletas smulkų lipdytos keramikos šukių.

Piliakalnis datuojamas I tūkst. pradžia.

1972 m. piliakalnis įrašytas į respublikinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą (AR810), o nuo 1992 m. registruotas Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registre.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* 
* Gardai ir Plateliai XIII–XVI a.
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Rotinėnų piliakalnis

**Rotinėnų piliakalnis**, *Pilalė, Juodkalnis* – buvęs piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Rotinėnų kaimo, Žemaičių Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas keliu Žemaičių Kalvarija – Alsėdžiai pavažiavus 2 km, pasukus į dešinę vakarų kryptimi link ūkininko sodybos, už 130 m – yra 100 m į vakarus, kitapus prie sodybos esančio tvenkinio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštesniame pietrytiniame didelės kalvos gale. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 27 m ilgio, 37 m pločio šiaurės vakaruose, 2 m aukštesne pietrytine puse. Šiaurės vakarų dalis - 4 m aukščio, papėdėje yra 38 m pločio, 2 m gylio įduba. Šlaitai vidutinio statumo, 12 m aukščio.

Apie 1962 m. piliakalnio viršus išlygintas buldozeriu ir visiškai deformuotas. Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, šlaitai apaugę lapuočiais.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Stalgėnų piliakalnis

**Stalgėnų piliakalnis** – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Stalgėnų kaimo, Stalgėnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento  (Plungės – Rietavo atkarpos) Stalgėnuose pasukus į dešinę vakarų kryptimi, į kelią , pavažiavus 750 m – yra dešinėje, į šiaurę nuo kelio, tik pervažiavus Lukną.

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Luknos kairiajame krante. Aikštelė trapecinė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 24 m ilgio, 5 m pločio šiaurės rytų gale, 8 m pločio – pietvakariuose, 1 m iškiliu viduriu. Šlaitai statūs, 20 m aukščio. Šiaurinis šlaitas leidžiasi į slėnio daubą, kiek nuolaidesnis, su terasa. Piliakalnis apardytas arimų, pirmajame pylime kasti bulviarūsiai. Piliakalnis apaugęs pradėtu retinti mišriu mišku. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis naudotas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Luknos kairiajame krante. Upės slėnis piliakalnį juosia iš šiaurės, rytų ir pietryčių. Vakarų pusėje esanti dauba skiria piliakalnį nuo gretimų aukštumų. Aikštelė trapecinė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 24 m ilgio, 5 m pločio šiaurės rytų gale, 8 m pločio – pietvakariuose, 1 m iškiliu viduriu. Šlaitai statūs, 20 m aukščio. Šiaurinis šlaitas leidžiasi į slėnio daubą, kiek nuolaidesnis, su terasa. Aikštelės pietvakarių krašte supiltas 12 m ilgio, 1 m aukščio, 12 m pločio pylimas, už kurio iškastas 15 m pločio, 1 m gylio griovys. Už griovio supiltas antras 1,5 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į antrą 5 m pločio, 0,3 m gylio griovį.

Piliakalnis apardytas arimų, pirmajame pylime kasti bulviarūsiai. Piliakalnis apaugęs pradėtu retinti mišriu mišku.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.158
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.64.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.98. P.297-298.
* Eleonora Ravickienė. Piliakalnis – bičių globėjas // Kibirkštis (Plungė). 1983 sausio 15 d.

## Nuorodos

* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
John Otto

**John Everett Otto** (g. 1977 m. kovo 22 d., Džeksonvilis, Florida) – amerikiečių būgnininkas, geriausiai žinomas, kaip vienas iš grupės Limp Bizkit įkūrėjų ir narių.

Jo pusbrolis yra grupės bosistas Sam Rivers.

## Biografija

### Limp Bizkit

Otto, kartu su savo pusbroliu Sam Rivers, ir Fred Durst, įkūrė Limp Bizkit 1995 m. Sam pakvietė Otto į grupę, kai pirmosios Durst ir Rivers grupės reikalai nepasisekė.

2004 m. lapkritį, Limp Bizkit fanus pasiekė gandai, jog John Otto palieka grupę. Šie gandai pasirodė, po to, kai grupės oficialioje internetinėje svetainėje, jau kelis mėnesius nepasirodė Otto nuotraukos. Taip pat, buvo pasklidę gandų, jog Otto tapo Benediktinų vienuoliu. Šiuos gandus daugiausiai kurstė grupės lyderis Fred Durst. Tačiau, vėliau, grupės svetainėje atsirado John Otto nuotraukos, kurios panaikino visus gandus.

John sukūrė ir įrašė būgnų partijas visoms „The Unquestionable Truth (Part 1)“ dainoms. Bet prieš tai, prodiuseriai ir grupės nariai įrašė dainas su kitu būgnininku Sammy Siegler, be Otto žinios. Tačiau, vėliau buvo palikta tik viena daina su Otto, o visas kitas dainas įrašė Sammy Siegler.

### Vėlesni metai

Kai Limp Bizkit 2004 m. padarė muzikinę pertrauką, Otto savo noru įsirašė į reabilitacijos kliniką. Jis anksčiau gyveno Marina del Rey (Kalifornija), ir vedė būgnų pamokas Star Education , ne pelno siekiančioje vaikų mokslinėje labdaroje. Tačiau, vėliau persikėlė į Holivudą. Jis palaiko artimus ryšius su kitais Limp Bizkit nariais, ir 2009 m. sugrįžo su jais koncertuoti ir įrašyti naują studijinį albumą.

2006 m. John susikūrė slapyvardį 'Johnny Ottomatic' ir naują MySpace puslapį, kuriame kartu su savo repo grupe žinoma, kaip **Sun Zoo**, ir reperiu **L. A. Jay**, įrašė kelias repo dainas.

2006 m. spalio 1 d., Otto pareiškė, jog dabar dirba prie savo solinio albumo. Pirmosios dainos „Apocalypse“, demo versiją, jis patalpino savo MySpace puslapyje. Otto 2007 m. atskleidė, jog jo naujasis projektas buvo suformuoti naują grupę, žinomą kaip Stereochemix. Kiti grupės nariai yra Ceekay, DJ Apokalypze, **Fin** ir **Norm**. Grupė yra įrašiusi dainų, ir taip pat kelis vaizdo klipus.

Taip pat 2006 m. Otto padėjo Scooter Ward iš grupės Cold įrašinėti jo soliniame projekte The Killer and the Star.

## Asmeninis gyvenimas
Nuo paauglystės Otto mėgo mušti džiazo ritmus būgnais. Jo pusbrolis dėl šio pomėgio pradėjo domėtis muzika. Kaip ir Sam, Otto kartą priklausė Džiazo grupei. John yra žinomas dėl savo pomėgio Dažasvydžiu.

## Aparatūra
John Otto groja OCDP būgnais ir Zildjian lėkštėmis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* John Otto MySpace puslapis
* John 'Johnny Ottomatic' MySpace
Stanelių piliakalnis

**Stanelių piliakalnis**, *Senpilis* – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Stanelių kaimo, Paukštakių seniūnija. Pasiekiamas iš plento  pasukus į Stanelius, jų centre pasukus keliu į dešinę pietvakarių kryptimi ir pavažiavus 250 m – yra jo dešinėje šiaurės vakaruose, prieš posūkį į kairę ir žemyn.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje Pietvės dešiniajame krante. Iš pietryčių, pietų, pietvakarių ir šiaurės vakarų piliakalnį juosia upelis, iš šiaurės rytų prieina gretima aukštuma. Šlaitai į slėnį statūs, apie 8 m aukščio. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 18 m ilgio, 16 m pločio šiaurės vakarų krašte, 13 m - pietvakariuose. Jos pietvakarių krašte supiltas 0,3 m aukščio, 8 m pločio pylimas, o šlaite, 4 m žemiau pylimo yra 6 m pločio terasa, nuolaidėjanti į pietvakarius per 1 m. Aikštelė tikriausiai buvusi perkirsta skersiniu grioviu ir pylimu (pastebimi nelygumai). Aikštelės šiaurės rytų krašte supiltas 0,8 m aukščio, 14 m pločio pylimas, už kurio iškastas 12 m pločio, 0,8 m gylio griovys, už kurio yra 9 m pločio terasa.

Į šiaurės rytus už piliakalnio terasos yra priešpilis. Jo aikštelė trapecinė, orientuota šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi, 9 m ilgio, 30 m pločio pietvakariuose, 36 m - šiaurės rytuose. Jos šiaurės vakarų dalyje supiltas 58 m ilgio, 3 m aukščio, 18 m pločio pylimas. 

Piliakalnis apardytas arimų, priešpilio pylimas iškasinėtas duobėmis. Piliakalnis ir priešpilis apaugę lapuočiais. 

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1949 m. ir 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

## Istorija
Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima kuršių pilis Pietvė.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, Vilnius, 1973, p.157.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.63. P.141.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.98. P.303-308.
* L. Kumšlytis. Stanelių senovės liekanos // Gimtasai kraštas. Šiauliai, 1934. Nr.1. P.46-47.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Stirbaičių piliakalnis

**Stirbaičių piliakalnis**, Pilalė – buvęs piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Stirbaičių kaimo, Platelių seniūnija, Stirbaičių miške. 

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje aukštumos šiauriniame krašte buvusioje kalvoje stačiais šlaitais, Stirbaičių miške. Ppietų – pietryčių pusėje nuo likusios aukštumos dalies jis buvo atskirtas nedideliu grioviu ir pylimu. Duomenų apie aikštelės dydį ir formą nėra, nes piliakalnis apie 1970 m. visiškai nukastas karjero, dabar karjeras rekultivuotas.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1972 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 50.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928 m.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Surblių piliakalnis

**Surblių piliakalnis**, Jodėnai, Pilis – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Surblių kaimo, Babrungo seniūnija. Pasiekiamas keliu Didviečiai – Babrungėnai pasukus į kairę vakarų kryptimi link Surblių, pavažiavus iki Surblių centro, čia pasukus į kairę pietų kryptimi lauko keliuku, už 400 m, nusileidus į slėnį, paėjus į kairę rytų kryptimi per upelį, yra už upelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas bevardžio upelio, įtekančio į Remties ežerą, kairiajame krante. Šlaitai statūs, 10 m aukščio. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 77x54 m skersmens. Ją iš pietvakarių, pietų ir pietryčių juosia 65 m ilgio, 2 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio 3 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 0,5 m gylio griovį. Pietiniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 8 m pločio terasa, per 1 m nuolaidėjanti į pietus. Priešais pylimą nuo gretimos aukštumos galėjo būti griovys. Jo pėdsakų jau nebesimato.

Piliakalnis apaugęs jaunais lapuočiais.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1954 m. ir 1962 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1989 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.

## Istorija
Manoma, kad piliakalnyje stovėjo 1253 m. balandžio 5 d. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo Heinricho rašte dėl pietinių kuršių žemių dalybų minima kuršių pilis *Remtinė*.

## Šaltiniai

* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 50.
* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.156.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.98. P.310-316.
* Eleonora Ravickienė. Surblių piliakalnis // Kibirkštis (Plungė). 1981 spalio 20 d.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Varkalių piliakalnis

**Varkalių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Varkalių kaimo, Nausodžio seniūnija. Pasiekiamas iš plento (166) Plungė – Kuliai Mardosuose staigiai pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi, pavažiavus keliuku 700 m – yra kairėje, kylant į Babrungo aukštutinę terasą.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukšto Babrungo kairiojo kranto krašte, 350 m į rytus nuo Gandingos piliakalnio. Šlaitai vidutinio statumo, 2-7 m aukščio. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 33x36 m dydžio. Jos pietrytiniame gale supiltas lanko formos 3 m aukščio, 20 m pločio pylimas, už kurio iškastas 25 m pločio, 3 m gylio griovys.

Piliakalnis apardytas arimų, grioviu praeina į jį įsirėžęs lauko keliukas. Piliakalnis dirvonuoja, ant pylimo auga paskiri medžiai.
 Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.

## Šaltiniai

* Kumšlytis L. Lieplaukio pilalė // Gimtasai kraštas. Šiauliai, 1934. Nr. 3–4, p. 186–187.
* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 50.
* Покровский Ф. В. Археологическая карта Ковенской губернии. Вильна, 1899.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Vieštovėnų piliakalnis

**Vieštovėnų piliakalnis** – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Vieštovėnų kaimo, Nausodžio seniūnija. Pasiekiamas plentu , pervažiavus Mardosų–Vieštovėnų tiltą, už Minijos  pasukus keliuku į dešinę šiaurės vakarų kryptimi, pavažiavus 220 m, paėjus per pievą į dešinę 100 m šiaurės kryptimi, yra kitapus pievos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas kranto kyšulyje į Minijos slėnį, jos dešiniajame krante. Iš šiaurės, rytų ir pietų piliakalnį juosia upės slėnis, iš vakarų prieina gretimi laukai. Aikštelė trapecinė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 68 m ilgio, 17,5 m pločio vakariniame krašte, 26,5 m – rytiniame. Joje rasta lygios keramikos. Aikštelės vakariniame krašte supiltas 20 m ilgio, 1 m aukščio, 13 m pločio pylimas, kurio išorinis šlaitas yra 2,5 m aukščio. Aikštelės rytiniame gale supiltas 0,1 m aukščio, 6 m pločio pylimas.

Į vakarus nuo piliakalnio yra priešpilis. Jo aikštelė netaisyklingai trapecinė, 18-30 m ilgio, 20 m pločio rytiniame, 60 m – vakariniame. Jos vakariniame krašte yra 30 m pločio, 2 m gylio griovys. Piliakalnio ir priešpilio šlaitai statūs, 9-12 m aukščio.

Piliakalnio šiaurinis ir pietinis šlaitai nuplauti Minijos. Pats piliakalnis apaugęs lapuočiais, priešpilis - jaunais medeliais. 
 Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a.

## Šaltiniai

* Bronius Dakanis. Mažai žinomi Lietuvos piliakalniai // Kultūros paminklai. Vilnius, 1994 m. T. 1. p. 35–60.
* Lietuvos kultūros ir gamtos paminklų atlasas. Enciklopedijų leidykla, Vilnius, 1991 m., p 50.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928 m. p. 260
* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius, 1995 m.
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.32.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.63. P.2-4.
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC archyvas. F.1. Ap.1. B.98. P.349-355.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Žernių piliakalnis

**Žernių piliakalnis** – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Žernių kaimo, Žemaičių Kalvarijos seniūnija. Pasiekiamas iš plento Plungė – Seda už Dargaičių pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi link Žernių, pavažiavus 450 m – yra 150 m į kairę, vakaruose nuo kelio, į šiaurės vakarus nuo trijų aukštos įtampos elektros linijų susikirtimo. Už 0,6 km į rytus miške, prie kelio į Gegrėnus stovi Sorų koplyčia.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas apylinkėse aukščiausioje kalvoje (altitudė 187,8 m). Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 58x20 m dydžio, 0,5 m aukštesne pietrytine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, 6-10 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, pietrytinį aikštelės kraštą suardė čia stovėjęs trianguliacijos bokštas, rytinį šlaitą - karjeras. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalnių atlasas 
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Palaujiečių kalba

**Palaujiečių kalba** (*a tekoi er a Belau*) – šnekamoji ir rašytinė kalba, daugiausia vartojama Palau, viena iš dviejų oficialių šios šalies kalbų. Šia kalbą vartoja ~15 000 gyventojų. Tai austronezinės kilmės kalba. Jos padėtis autronezinių kalbų šeimoje nėra iki galo identifikuota.

Per istoriją palaujiečių kalba patyrė kitų kalbų įtaką. Joje gausu skolinių iš japiečių kalbos (daugiausia susiję su jūrine žvejyba), jaučiama įtaka iš Filipinų kalbų. Kolonizacijos laikais perimti skoliniai iš ispanų, vokiečių, japonų, anglų kalbų.

Daiktavardžiai gali būti kaitomi laikais (*chad* „žmogus“ - *rechad* „žmonės“), prie jų pridedami posesoriai (*bad* „akmuo“ - *beduk* „mano akmuo“). Išlikusi ypač komplikuota veiksmažodžio formų sistema, būdinga archiškoms austroneziečių kalboms. Egzistuoja atskiri skaitvardžių kompleksai, kuriais skaičiuojami žmonės, bananų kekės, pailgi daiktai, valtys, laikas.

## Fonetika ir rašyba
Kalboje naudojama tik 10 priebalsių ir 6 balsiai, tačiau balsiai gali būti ilgieji arba trumpieji, o priebalsiai priklausomai nuo fonetinių procesų gali suduslėti arba aspiruotis. Palaujiečių kalba rašoma lotyniškais rašmenimis, ortografija buvo standartizuota 1972 m. Priebalsiai f, h, p, n, ts ir z naudojami tik skoliniuose. Nenaudojami rašmenys q, v, x, y. Ilgieji balsiai žymimi juos pakartojant du kartus. Gausu dvibalsių.

## Pagrindinės frazės

## Teksto pavyzdys
*A rogui 'l chad el mechell a ngarngii a ilmokl er tir ra diosisiu el llemalt. Ngarngii er tir a uldesuir mete mo meruul el mo rar bebil lokiu a ungil 'l omeruul ra klauchad.*

Visi žmonės gimsta laisvi ir lygūs savo orumu ir teisėmis. Jiems suteiktas protas ir sąžinė ir jie turi elgtis vienas kito atžvilgiu kaip broliai.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Pauškių piliakalnis

**Pauškių piliakalnis**, *Pilalė, Kačiai* – piliakalnis Rietavo savivaldybės teritorijoje, prie Pauškės kaimo. Pasiekiamas keliu Skroblas – Girdvainiai pavažiavus iki kelio į dešinę (rodyklė „Aukštojo tyro telmologinis draustinis“), šiuo keliu iki galo, paėjus į pietus ir vakarus mediniu takeliu 200 m – yra 50 m į priekį, už pelkės stebėjimo bokštelio trečia kalvelė salelėje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas į Aukštojo Tyro pelkę iš rytų pusėse įsiterpusio sausumos liežuvio – buvusio pusiasalio vakarinėje dalyje. Tai būdinga slėptuvinio tipo Pilalė. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 52x22 m dydžio. Iš rytų pusės nuo sausumos piliakalnio kalvelė atskirta dviem natūraliomis 10 ir 11 m pločio įdubomis. Šlaitai nuolaidūs, 1-3 m aukščio.

Rytinis kraštas nukastas karjero, aikštelė ištisai suardyta duobių ir lapių urvų.

## Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia.

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.157
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928 m. p. 208 (Katės).

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Palau demografija

Šiame straipsnyje pateikiama **Palau demografijos** statistika ir duomenys.

70 % gyventojų gyvena Korore.

## Populiacija
19907 gyventojų.

## Amžiaus struktūra

* 0–14 metų – 27 % (vyrų 2605, moterų 2458),
* 15-64 metų – 68 % (vyrų 7006, moterų 5814),
* >65 metų – 5 % (vyrų 416, moterų 467).

## Populiacijos augimo rodiklis
1,75 %.

## Gimstamumo rodiklis
19,88 gimimų 1000 žmonių.

## Mirtingumo rodiklis
7,35 mirčių 1000 žmonių.

## Migracijos rodiklis
5,01 migrantų 1000 žmonių.

## Lyčių rodiklis

* Kūdikių – 1,06 vyrų vienai moteriai,
* iki 15 metų – 1,06 vyrų vienai moteriai,
* 15-64 metų – 1,21 vyrų vienai moteriai,
* >65 metų – 0,89 vyrų vienai moteriai,
* visa populiacija – 1,15 vyrų vienai moteriai.

## Gyvenimo trukmė

* Visa populiacija – 68,59 metų,
* vyrų – 65,47 metų,
* moterų – 71,88 metų.

## Gimstamumas
2,47 vaikų vienai moteriai.

## Religijos
* Krikščionybė – 77,9 %,
* modekngei religija – 8,7 %,
* kitos religijos – 8,1 %,
* netikintys – 1,1 %.

## Raštingumas
* Visa populiacija – 92 %,
* vyrai – 93 %,
* moterys – 90 %.
Arianos vilajetas

**Arianos vilajetas** () − vienas iš 24 Tuniso vilajetų, esantis Tuniso šiaurėje. Gyventojų − 459 200 (2007 m.).

Miestai, esantys Arianos vilajete:
* **[[Ariana]]**
* El Mnihla
* Kelat El Andalusas
* Rauedas
* Sidi Thabetas
* Sukra
Skaborų piliakalnis

**Skaborų piliakalnis** – buvęs piliakalnis Rietavo savivaldybės teritorijoje, prie Skaborų kaimo, Tverų seniūnija, šalia kelio Tverai – Pajomantis. 

## Piliakalnis

Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje aukštumos pakraštyje, prie durpyno. Aikštelė buvo keturkampė, 14x12 m dydžio, apjuosta pylimu, iki 3 m aukščio šlaitais. Joje rasta anglių, perdegusio molio, akmeninis kirvis, geležinio sviedinio dalis. XX a. pirmojoje pusėje piliakalnis suardytas eksploatuojant karjerą, 1964 m. buvo likęs tik 12 m ilgio, 2 m pločio šlaito kraštas, vėliau išlygintas melioracijos metu, dabar pievos.
 Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Mis Pasaulis 1986

**Mis Pasaulis 1986** – 36-toji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Giselle Jeanne-Marie Laronde iš Trinidado ir Tobago.

## Rezultatai
*Mis Pasaulis 1986: **Giselle Jeanne-Marie Laronde** (Trinidadas ir Tobagas).
**1 vicemis: **Pia Rosenberg Larsen** (Danija)
**2 vicemis: **Chantal Schreiber** (Austrija)
*Finalistės:
**3 vicemis: **Lynda Marie McManus** (Naujoji Zelandija)
**4 vicemis: **María Begoña Juaristi Matteo** (Venesuela)
**5 vicemis: **Halle Berry** (JAV)
**6 vicemis: **Alison Gisela Cucalon Macias** (Ekvadoras)
*Pusfinalininkės: **Karen Sue Wightman Corridor** (Kolumbija), **Ana Lorena Gonzalez Garcia** (Kosta Rika), **Rosemary Elizabeth Thompson** (Airija), **Maria Lorena Orillac Giraldo** (Panama), **Sherry Rose Austria Byrne** (Filipinai), **Ilana Faye Lapidos** (Svazilandas), **Alison Louise Slack** (JK) ir **Maja Kučić** (Jugoslavija).

### Specialūs apdovanojimai
*Mis Asmenybė: **Dominique Martinez** (Gibraltaras)
*Mis Fotogeniškiausia: **Rosemary Elizabeth Thompson** (Airija)

### Regionų nugalėtojos
* **Afrika:** Ilana Faye Lapidos - Svazilandas
* **Amerika:** Giselle Jeanne-Marie Laronde - Trinidadas ir Tobagas
* **Azija:** Sherry Rose Austria Byrne - Filipinai
* **Europa:** Pia Rosenberg Larsen - Danija
* **Okeanija:** Lynda Marie McManus - Naujoji Zelandija

## Dalyvės

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Hidayet Türkoğlu

**Hidajetas Turkoglu** (g. 1979 m. kovo 19 d. Stambule, Turkijoje) – profesionalus krepšininkas, pirmasis NBA žaidėjas iš Turkijos.

## Biografija
Turkoglu pradėjo savo karjerą su Stambulo „Efes Pilsen“. Žaidęs keturis sezonus, dalyvavo Eurolygoje. 2000 m., dalyvavo NBA naujokų biržoje ir pateko į „Sacramento Kings“ komandą. Po trijų sezonų, persikėlė į San Antonio „Spurs“ komandą ir vėliau Orlando „Magic“.

Vidutiniškai, per 2008-2009 m. sezoną, Turkoglu pelnė 16,8 taško, atkovojo 5,3 kamuolius, ir rezultatyviai perdavė 4,9 kamuolius.
2009 m. liepos 9 d. buvo iškeistas į Toronto „Raptors“ klubą keturių komandų mainuose. 2010 m. liepos 14 d. buvo iškeistas Phoenix „Suns“ komandai. 2010 m. gruodžio 18 d. buvo iškeistas Orlando „Magic“ klubui. 2013 m. vasario 13 d. buvo suspenduotas 20 rungtynių dėl neleistinų preparatų naudojimo.

Turkoglu taip pat žaidžia Turkijos krepšinio rinktinėje. Jis atstovavo rinktinėje 2001 m., kai 2001 m. Europos čempionate Turkija užėmė antrą vietą (pasižymėjo kartu su Ibrahimu Kutluay), taip pat 2009 m. 2015 m. lapkričio 13 d. paskelbė savo karjeros profesionaliame krepšinyje pabaigą.

## Apdovanojimai
* 2008 m. išrinktas didžiausią pažangą padariusiu NBA žaidėju.

## Šaltiniai