open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Molekulinė fizika

**Molekulinė fizika** – fizikos šaka, tirianti molekulių savybes ir cheminius ryšius tarp atomų. Svarbiausios eksperimentinės technikos – įvairūs spektroskopijos tipai. Šaka glaudžiai siejasi su atomo fizika ir iš dalies liejasi su teorine chemija, fizikine chemija.

Molekulinėje fizikoje atomo orbitalės teorija išplečiama iki molekulės orbitalės teorijos.
Dorpato vaivada

**Dorpato vaivada** () – aukščiausias Dorpato vaivadijos ir vienas iš Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnų.

## Įgaliojimai
Dorpato vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje, vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.

Vaivada buvo Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Dorpato vaivada pagal rangą turėjo vieną žemiausių pasauliečių pozicijų. Nors Dorpato vaivadija faktiškai nustojo egzistuoti jau 1621 m., kai kraštą užėmė Švedija, o formaliai buvo panaikinta po Olivos taikos 1660 m., vaivados pareigybė liko centrinės valdžios pareigybių sąraše. Dorpato vaivados pareigybė buvo panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.

## Dorpato vaivados

## Bibliografija
* Zbigniew Góralski, *Urzędy i godności w dawnej Polsce*, Warszawa 1988

## Kiti straipsniai
* Dorpato kaštelionas
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Baseinas (reikšmės)

**Baseinas** reiškia:
* Baseinas (hidrotechnika) – dirbtinis vandens telkinys;
* Baseinas (hidrologija) – teritorija, iš kurios į upę ar vandens telkinį suteka vanduo;
* Baseinas (geologija) – uždara tam tikrų naudingųjų iškasenų paplitimų teritorija;
* Maudymosi baseinas – dirbtinis atviras ar dengtas vandens telkinys, skirtas maudymuisi;
* Baseinas – buvęs Patheino miesto, Mianmare, pavadinimas.
Kavalniškiai

**Kavalniškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Molėtų.

1923 m. – 18 ūkių, 103 gyv., 2001 m. – 5 ūkiai.

## Istorija

1654 m. minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje (Kavalniai). Gyveno Jurgis Kavalnis.

## Gyventojai

Kavalniškiuose 1923 m. gimė inžinierius radiotechnikas Bronius Žalėnas.

## Šaltiniai
Kazimierava (Luokesa)

**Kazimierava** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Molėtų, prie kelio Molėtai–Balninkai, prie Kazimieravos ežero.

## Gyventojai

1923 m. – 1 ūkis, 21 gyv., 2001 m. – 3 ūkiai, 5 gyventojai.

Kazimieravoje buvo palivarkas, jame 1890 m. gyveno gydytojas, rašytojas Jonas Gaidamavičius-Gaidys.

## Šaltiniai
Kirneilė

**Kirneilė** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Molėtų, prie kelio Inturkė–Molėtai. Prateka Kirneilė. Yra svečių namai „Belvilis“.

## Istorija

Kaimas nebuvo išskirstytas į viensėdžius. 1923 m. – 17 ūkių, 76 gyv., 2001 m. – 11 ūkių, 28 gyventojai.

## Gyventojai

## Nuorodos
* Svečių namai

## Šaltiniai
Kreiviškiai

**Kreiviškiai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Dubingių, 1 km nuo Bijutiškio. Teka upelė Skardžia. Yra mitologinis Kreiviškių akmuo, vadinamas *Velnio akmeniu*, plokštinis kapinynas.

## Istorija

1660 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1686 m. priklausė Dubingių kunigaikštystės Dubingių valsčiui (tuomet užrašytas kaimo vardas Kreiviai). Tada kaime buvo trys namai, dviejuose gyveno *Kreiviai*. Kaimo gyventojai vertėsi žvejyba. 1702 m. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje *de Kreywiszki*. 1744 m. Kreivių kaimas priklausė Dubingių parapijai.

## Gyventojai

1923 m. – 28 ūkiai, 137 gyv., 2000 m. – 14 ūkių, 37 gyventojai.

## Šaltiniai
Kaližai

**Kaližai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Molėtų, prie kelio Molėtai – Ambraziškiai. Buvo pradžios mokykla. Yra neveikiančios kapinės.

## Istorija

1682 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje (Kaližiškės).

## Gyventojai

1923 m. – 18 ūkių, 102 gyv., 2001 m. – 11 ūkių, 17 gyventojų.

## Šaltiniai
Pernu vaivadija

**Pernu vaivadija** () – 1598-1660 m. gyvavęs Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas. Sostinė – Pernu.

## Istorija

Pernu vaivadijos teritorija į Abiejų Tautų Respublikos sudėtį pateko po Livonijos ordino sutriuškinimo 1561 m. susikūrus Infliantų provincijai ir pasibaigus Livonijos karui. Vaivadiją 1598 m. įsteigė Abiejų Tautų Respublikos karalius Žygimantas Vaza.

Pernu vaivadija apėmė apie 12 000 km². Dėl nedidelio ploto į mažesnius administracinius vienetus – pavietus padalinta nebuvo.

Pernu vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo Pernu vaivada ir Pernu kaštelionas, vaivadija į seimą rinkdavo du pasiuntinius, Lietuvos Tribunole ją atstovavo du deputatai.

Pernu vaivadija faktiškai nustojo egzistuoti jau 1621 m., kai kraštą užėmė Švedija. Pernu miestas buvo užimtas jau 1617 m. Formaliai Pernu vaivadija panaikinta po Olivos taikos 1660 m. Pernu vaivados pareigybė panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.

## Vaivada

Pernu vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje ir vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.

Vaivada buvo Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Pernu vaivada pagal rangą turėjo vieną žemiausių pasauliečių pozicijų.
Kokoso salos

**Kokoso salos** – Mianmarui priklausančios salos Indijos vandenyne, tarp Bengalų įlankos ir Andamanų jūros, į šiaurę nuo Andamanų salų. Sudaro Didžiojo ir Mažojo Kokoso salos.

Didžiojo Kokoso sala nuo Šiaurės Andamano salos atskirta Aleksandros sąsiauriu. Jos ilgis 10 km, plotis 2 km. Salos paplūdimiuose veisiasi žalieji vėžliai.

Mažoji Kokoso sala nuo Didžiosios atskirta Kokoso sąsiauriu. Jo ilgis 5 km, plotis 1 km.
Pjajus

**Pjajus** (, buv. **Promas**) – miestas centriniame Mianmare, Bago provincijoje, Iravadžio pakrantėje, 161 km į šiaurę nuo Jangono. 83,0 tūkst. gyventojų (1983 m.). Prekybinis ir žemdirbystės centras. Apylinkėse auginamki ryžiai, tabakas, vaisiai, kertama mediena. Pjajus svarbus transporto mazgas; krovinių perkėlimas tarp Iravadžio upės ir geležinkelio į Jangoną. Pjajuje yra 2 universitetai.

Mieste yra *Shwesandaw* pagoda, kurioje pasak legendos saugomi Budos plaukai, taip pat yra senovinė *Bawbawgyi Paya* stūpa.
Sitvė

**Sitvė** (, buv. **Akjabas**) – miestas vakarų Mianmare, Bengalų įlankos pakrantėje, prie Kaladano upės žiočių, Rachinų valstijos sostinė. 181,0 tūkst. gyventojų. Jūrų uostas. Ryžių valymas ir eksportas, medienos apdirbimas, žvejyba. Netoli Sitvės išgaunama nafta. Yra universitetas.

Sitvė ilgą laiką buvo mažas žvejų kaimelis, tačiau britų okupacijos laikais tapo svarbiu uostu, o 1826 m. Arakano krašto (dab. Rachinų valst.) sostine.
Tarybų Sąjungos herbas

**[[Tarybų Sąjunga|Tarybų Sąjungos]] herbas** () buvo patvirtintas 1923 metais ir buvo naudotas iki TSRS žlugimo.

## Istorija

### Pirmoji versija (1923–1936)
Pirmoji TSRS herbo versija buvo priimta Liepos 6 d. 1923 metais Centrinio Valdymo Komiteto. Herbas buvo aprašytas 1924 m. TSRS Konstitucijoje.

Užrašas herbe „Pasaulio proletarai, vienykitės!“ buvo užrašytas šešiomis kalbomis: rusiškai, ukrainietiškai, baltarusiškai, gruziniškai, armėniškai ir tiurkų-totorų kalba.

### Antroji versija (1936–1946)
Atitinkamai su 1936 metų TSRS Konstitucija, Tarybų Sąjungoje buvo 11 respublikų. Todėl aplink rugius apvyniotoje juostoje TSRS moto buvo parašyta 11 kalbų.

### Trečioji versija (1946–1956)
Artėjant Didžiajam Tėvynės karui, TSRS respublikų skaičius jau buvo 16, bet herbas atitinkamai buvo pakeistas tik po karo. TSRS Aukščiausiojo Prezidiumo nutarimu Liepos 26 d. 1946 metais herbe buvo simbolizuojamos visos 16 respublikų. TSRS moto buvo užrašytas 16 kalbų (buvo pridėtos estų, latvių, lietuvių, moldavų ir suomių kalbos).

### Ketvirtoji versija (1956–1991)
1956 metais Karelijos-Suomijos TSR buvo transformuota į Karelijos-Suomijos ATSR ir todėl pakeistas ir TSRS herbas. Rugsėjo 12 d. juosta su moto suomių kalba buvo pašalinta iš herbo.

## Aprašymas
„Herbą sudaro pjautuvas ir kūjis ant žemės rutulio, atvaizduoto saulės spinduliuose ir apgaubto varpomis, su įrašu „Visų šalių proletarai, vienykitės!“ sąjunginių respublikų kalbomis: apačioje centre – rusų, iš apačios į viršų kairėje pusėje – ukrainiečių, uzbekų, gruzinų, lietuvių, latvių, tadžikų, turkmėnų, dešinėje – baltarusių, kazachų, azerbaidžaniečių, moldavų, kirgizų, armėnų, estų. Herbo viršutinėje dalyje yra penkiakampė žvaigždė.“ 

## Šaltiniai
Šokei Macujis

**Shokei Matsui** (pilnas vardas: **Akiyoshi Matsui**, g. 1963 m. sausio 15 d.) – japonų karateka, dabartinis internacionalinės Kyokushinkai organizacijos (IKO-1) pirmininkas turintis 8 Dan.

## Biografija

Šokei (Akijoši) Matsui pradėjo Kyokušin treniruotis būdamas 13 metų. 1976 m. jis įstojo į Kita Nagare-Yama Dojo, kuris yra Chiba prefektūroje, ir per daugiau nei vienerius metus pasiekė juodą diržą. 1980 m. būdamas vos 17 metų Matsui iškovojo 4 vietą atvirose Japonijos karatė varžybose. Po kurio laiko jis tapo aukščiausiu treneriu internacionalinėje Kyokushin mokykloje, kuri yra Tokijuje, vadinamame Honbu-Dojo.

1981 ir 1982 m. Matsui užėmė 3 vietą atvirose Japonijos karatė varžybose. Per 3 pasaulio karatė varžybas jis užėmė taip pat 3 vietą ir tapo žinomas dėl savo stebinančios kovinės dvasios, savo jėgos bei ištvermės. Per kitus dvejus metus, 1985 ir 1986 m., jis laimėjo abu atvirus Japonijos karatė čempionatus ir išlaikė patį sunkiausią Kyokushin testą, vadinamą Hyakunin-Kumite (100 kovotojų kova) per rekordiškai trumpą laiką. Japonijoje jis buvo žinomas kaip žmogus turintis neprilygstamą talentą, kaip žmogus, kuris yra nepakartojamas. Taip jis tapo 1987 m. pačiu visų laikų jauniausiu karatė pasaulio čempionu. 1992 m. Matsui atidarė savo nuosavą mokyklą Asakusa rajone, Tokijuje, o Sosai Mas Oyama jį titulavo ten esančio karatė skyriaus pirmininku.

## Veikla
1994 metais birželio 26 mirus Sosai Mas Oyamai, visos organizacijos valdžia buvo perleista Šokei Matsui, kuris nuo dabar tapo organizacijos *Kancho* (pirmininkas). Po įkūrėjo mirties nepaisydamas jam priešiškų pareiškimų dėl pasivadinimo Kancho, Matsui surengė tų pačių metų liepos mėnesį 11 Japonijos visų svorio kategorijų turnyrą, o po to dar ir atviras Japonijos karatė varžybas, kurias gyvai stebėjo apie 16 tūkst. žmonių. Sekančiais metais jis organizavo labai sėkmingą 6 atvirą pasaulio karatė čempionatą, kuriame dalyvavo 168 kovotojai iš viso pasaulio, o 25 tūkst. žiūrovų sekė renginį.

Per dešimtį metų nuo to kai jis perėmė IKO (International Kyokushinkaikan Organisation) pirmininko pareigas, jis suplanavo bei surengė ne vieną, bet tris naujus turnyrus: pasaulio vyrų karatė čempionatą, pasaulio moterų karatė čempionatą ir pasaulio čempionatą su svorio klasėmis, kuriais jis toliau platino Mas Oyamos sukurtus idealus ir vedė Kyokushin į ateitį.

Šiuo metu internacionalinė karatė organizacija turi daugiau nei 12 milijonų narių 125 šalyse. Tuo metu kai jis iš Honbu rūpinasi organizacijos veikla, Kancho Matsui keliauja taip pat per įvairiausias mažesnes organizacijas. Kiekvienais metais besilankydamas įvairiose šalyse bei kultūrose visame pasaulyje jis ir toliau tesia Mas Oyama misiją ir mokina bei platina Kyokushin kelio tiesas.
Čokas

: *Apie šratinių šautuvų *čokus* skaityti [[čokas (vamzdis)|čia]]*

**Čokas** arba **Čau** – miestas centriniame Mianmare, Magvės regione, šalia Iravadžio upės. Svarbiausias šalyje naftos gavybos (pradėta 1902 m.) ir perdirbimo centras.
Janbjė sala

**Janbjė sala** arba **Ramri** () – yra sala Bengalijos įlankoje, Rachinų valstijos) pakrantėje. Plotas 1350 km². Janbjė saloje 1945 m. sausio ir vasario mėnesiais šešias savaites vyko Ramri salos mūšis. Mūšis buvo dalis britų Keturioliktosios armijos 1944/45 m. ofenzyvos Pietiniame fronte, vykstant Antrojo pasaulinio karo Birmos kampanijai.
Geležinis Vilkas

**Geležinis Vilkas** gali reikšti:

* Geležinis vilkas vaikų futbolo akademija, VšĮ
* FK Geležinis vilkas Vilnius
* Geležinio Vilko gatvė
* Geležinio Vilko legenda
* Geležinio Vilko rinktinė
* Geležinio Vilko tiltas
* Lietuvos kariuomenės Mechanizuotoji pėstininkų brigada „Geležinis Vilkas“
* Geležinis Vilkas (organizacija)
* Trečiasis dragūnų Geležinio Vilko pulkas
Baltijos lyga

**Baltijos lyga** gali reikšti:
* Baltijos futbolo lyga;
* BBL (Baltijos krepšinio lyga).

Taip pat, žiūrėti:
* Baltijos taurė
* Baltijos taurė (salės futbolas)
Superstygų teorija

**Supersimetrinių stygų teorija** arba sutrumpintai **superstygų teorija** – teorija, siekianti paaiškinti visas gamtos daleles ir fundamentines jėgas, modeliuodama jas kaip supersimetrinių stygų vibracijas. Superstygų teorija yra viena iš stygų teorijos versijų, jungianti fermionus ir supersimetriją.

Teorinėje fizikoje susirūpinimą kėlė atskirų penkių stygų teorijų egzistavimas. Problema buvo išspręsta praėjusio amžiaus 10-ajame dešimtmetyje Antrosios superstygų revoliucijos metu, kai buvo atrastos sąsajos tarp visų teorijų ir sukurta pamatinė M-teorija.

Penkios superstygų teorijos:
* I tipo stygų teorija.
* II tipo stygų teorijos:
** IIA tipo styga,
** IIB tipo styga.
* Heterostygų teorijos:
** HO styga,
** HE styga.

## Taip pat skaitykite

* Didžioji suvienyta teorija
* M-teorija
* Stygų teorija
Styga (fizika)

**Styga** – vienas iš pagrindinių teorinės fizikos šakos, vadinamos stygų teorija, tyrinėjimų objektų. Egzistuoja keletas skirtingų stygų teorijų, kurių daugumą suvienija M teorija. Styga yra objektas, turintis vienos dimensijos erdvinį laipsnį, tuo besiskirianti nuo elementariosios dalelės, kuri yra bedimensė (taškinė).

Manoma, jog būdingas stygų, t. y. vibruojančių energijos gijų, ilgio mastelis yra Planko ilgio eilės:

: \ell_P =\sqrt{\frac{\hbar G}{c^3}} \cong 1.616 24 (12) \times 10^{-35}  m.

Žymiai didesniame mastelyje, pavyzdžiui, matomame fizikos laboratorijose, tokius objektus būtų sunku atskirti nuo bedimensių taškinių dalelių. Vis dėlto vibracinės modos ir stygos struktūra kvantinės lauko teorijos standartiniame modelyje parodytų skirtingas elementarąsias daleles, t. y. stygų teorija aiškina, jog visos elementariosios ir sąveiką pernešančios dalelės sudarytos iš stygų. Pavyzdžiui, viena stygos padėtis sietųsi su fotonu, o kita - su kvarku. Ši vienijanti stygų teorijos ypatybė yra viena iš stipriausių teorijos pusių.

Dalelės masė atsiranda iš vibruojančios stygos energijos: E=mc^{2}. Tai reiškia, jog didesnė masę turinti dalelė yra sudaryta iš labiau vibruojančios stygos.

Sklisdamos erdvėlaikiu, stygos išskleidžia dvidimensį paviršių, vadinamą *[[pasaulinė plokštuma|pasauline plokštuma]]*. Analogišką viendimensinei pasaulinei linijai, kurią palieka taškinė dalelė.

## Stygų tipai

### Uždaros ir atviros stygos

Stygos gali būti tiek atviros, tiek uždaros. **Uždara styga** yra tokia styga, kuria neturi pabaigos taškų ir todėl topologiškai atitinka apskritimą. **Atvira styga** turi du pabaigos taškus, todėl topologiškai atitinka tiesės atkarpą. Ne visos stygų teorijos turi atviras stygas, tačiau visos teorijos turi turėti uždaras stygas.

Seniausioji superstygų teorija, turėjusi atviras stygas, buvo I tipo stygų teorija. Tačiau stygų teorijos plėtojimas praėjusio amžiaus 10-ame dešimtmetyje parodė, jog atviros stygos visada turi būti laikomos naujo tipo objektų, vadinamų D-branomis, pabaigomis.

Atviros ir uždaros stygos paprastai yra susietos su vibracinėmis modomis. Viena iš uždaros stygos vibracinių modų gali būti identifikuojama kaip gravitonas (hipotetinė elementarioji dalelė, nusakanti gravitacinę jėgą). Tam tikrose stygų teorijose žemiausios energijos atviros stigos vibracija yra tachionas. Kitos atviros stigos vibracinės modos atskleidžia fotonų ir gliuonų savybes.

### Orientacija

Stygos taip pat gali įgyti *orientaciją*, kuri gali būti laikoma tarsi vidine „rodykle“, leidžiančią atskirti vieną stygą nuo kitos su priešinga orientacija. Neorientuota styga tokios „rodyklės“ neturi.

## Šaltiniai

* John Schwarz. *„[http://xxx.uni-augsburg.de/abs/hep-ex/0008017 Introduction to Superstring Theory] “*, 2000.
* Elias Kiritsis. *„[http://arxiv.org/abs/hep-th/9709062 Introduction to Superstring Theory]“*, 1998, 2 versija.
Žmogaus teisių fakelas

**Žmogaus teisių fakelas** – pasaulinė akcija, kurios tikslas atkreipti dėmesį į žmogaus teisių pažeidimus.

## Istorija
Fakelo – olimpinių žaidynių simbolio – estafetė prasidėjo 2007 m. rugpjūčio 9 d., uždegus jį Graikijoje, Atėnuose, Sintagmos aikštėje prie parlamento. Planuota, kad iš viso šis fakelas apkeliaus 150 valstybių. 

2008 m. rugpjūčio mėn., Pekino olimpinių žaidynių išvakarėse, ugnis pasieks Honkongą. Pasak akcijos organizatorių, Kinijoje egzistuojantys žmogaus teisių varžymai yra viena opiausių problemų. Tokie nusikaltimai žmogiškumai esą negali būti suderinami su olimpinių žaidynių dvasia. 

Lietuvoje Žmogaus teisių fakelas buvo 2007 m. rugpjūčio 24–25 d.
Vendeno vaivadija

**Vendeno vaivadija** () – 1598–1660 m. gyvavęs Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas dabartinėje Latvijos teritorijoje. Sostinė – Vendenas.

## Istorija
Vendeno vaivadijos teritorija į Abiejų Tautų Respublikos sudėtį pateko po Livonijos ordino sutriuškinimo 1561 m. susikūrus Infliantų provincijai ir pasibaigus Livonijos karui. Vaivadiją 1598 m. įsteigė Abiejų Tautų Respublikos karalius Žygimantas Vaza.

Vendeno vaivadija apėmė apie 30 000 km². Dėl nedidelio ploto į mažesnius administracinius vienetus – pavietus padalinta nebuvo, tačiau svarbų vaidmenį administracinėje struktūroje turėjo miestai ir pilys. Iš jų svarbiausi:
* Vendenas (, , 
* Ryga
* Diunamiundė (, )
* Kokenhauzenas (, )
* Kirchholmas ()
* Dunaburgas ()
* Rėzeknė (, )
* Gulbenė (, )
* Ludza (, )
* Kryžbarkas ()

Vendeno vaivadija faktiškai nustojo egzistuoti jau 1621 m., kai kraštą užėmė Švedija. Vendeno miestas buvo užimtas jau 1617 m. Formaliai Vendeno vaivadija panaikinta po Olivos taikos 1660 m. Abiejų Tautų Respublikai likusioje rytinėje vaivadijos dalyje (Lenkų Infliantai) buvo įsteigta Livonijos vaivadija.

## Atstovavimas
Vendeno vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo Vendeno vaivada ir Vendeno kaštelionas, vaivadija į seimą rinkdavo du pasiuntinius, Lietuvos Tribunole ją atstovavo du deputatai.

## Vaivada
Vendeno vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje ir vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas.

Vaivada buvo Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Vendeno vaivada pagal rangą turėjo vieną žemiausių pasauliečių pozicijų. Vendeno vaivados pareigybė panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.

## Šaltiniai
I tipo stygų teorija

**I tipo stygų teorija** – viena iš penkių dešimties dimensijų supersimetrinių stygų teorijų. Tai vienintelė teorema, kurioje stygos nėra orientuotos (abi stygų orientacijos ekvivalenčios) ir kuri turi ne tik uždaras, bet ir atviras stygas. Teorija aprašo supersimetriją tarp jėgų ir materijos, joje nėra tachionų.

1984 m. Michael Green ir John Schwarz atradimas, jog I tipo stygų teorijoje anomalijos panaikinamos (tai paaiškina Green-Schwarz mechanizmas), davė pradžią pirmajai superstygų revoliucijai.

Praėjusio amžiaus 10-ame dešimtmetyje pastebėta, kad I tipo stygų teorija su stygomis, turinčiomis pastovų ryšį g, yra ekvivalenčios SO(32) heterotinėms stygoms, turinčioms 1/g ryšį. Šis ekvivalentiškumas vadinamas S dvilypumu.
Milan Jelić

**Milanas Jeličius** (*Милан Јелић*; 1956 m. kovo 26 d., Koprivna, Jugoslavijoje – 2007 m. rugsėjo 30 d., Modričioje, Bosnijoje ir Hercogovinoje) – Bosnijos serbų politikas, Serbų Respublikos prezidentas, šias pareigas ėjo nuo 2006 m. lapkričio 9 d. iki mirties.

Gimė Koprivnos kaime, baigė Dubojaus vid. mokyklą. Studijavo ekonomiką Suboticoje ir Banja Lukoje, gavo daktaro laipsnį. Jeličius ilgą laiką buvo aktyvus Modričios miesto politikas, o po Bosnijos karo išrinktas į Serbų respublikos asamblėją. Buvo Bosnijos ir Hercegovinos futbolo asociacijos prezidentu.

2007 m. rugsėjo 30 d. stebėdamas futbolo varžybas pasijuto blogai ir mirė Dubojaus ligoninėje, sustojus širdžiai.
Vendeno vaivada

**Vendeno vaivada** () – aukščiausias Vendeno vaivadijos ir vienas iš Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnų.

## Įgaliojimai
Vendeno vaivadą dažniausiai iš Infliantų bajorų šeimų skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje, vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.

Vaivada buvo Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Vendeno vaivada pagal rangą turėjo vieną žemiausių pasauliečių pozicijų. Vendeno vaivadija faktiškai nustojo egzistuoti jau 1621 m., kai kraštą užėmė Švedija. Vendeno vaivadija panaikinta po Olivos taikos 1660 m., Abiejų Tautų Respublikai likusioje rytinėje vaivadijos dalyje (Lenkų Infliantai) buvo įsteigta Livonijos vaivadija, bet Vendeno vaivados pareigybė liko centrinės valdžios pareigybių sąraše, nors atsirado ir Livonijos vaivada. Vendeno vaivados pareigybė buvo panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.

## Vendeno vaivados

## Bibliografija
* Zbigniew Góralski, *Urzędy i godności w dawnej Polsce*, Warszawa 1988

## Kiti straipsniai
* Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai
* Centrinės valdžios pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai
* Abiejų Tautų Respublikos dvaro pareigūnai
Colin McRae

**Kolinas Makrėjus** (; 1968 m. rugpjūčio 5 d. – 2007 m. rugsėjo 15 d.) – Škotijos automobilių lenktynininkas, pasaulio ralio čempionas (1995 m.).

Jis laimėjo 25 ralius ir 477 ralio etapus. Iki 2004 m. lenktyninikas buvo daugiausiai pergalių pelnęs WRC pilotas, kol šį pasiekimą pagerino Carlos Sainz. Makrėjus atstovavo Subaru, Ford, Citroën komandoms. Taip pat dalyvavo Dakaro ralyje, Safari ralyje ir įvairiose kitose lenktynėse.

2007 m. rugsėjo 15 d. Kolinas Makrėjus tragiškai žuvo nukritus jo pilotuojam sraigtasparniui šalia Lanarko. Kartu žuvo ir jo sūnus Johnny ir 2 Makrėjaus draugai su sūnumi.

## Pasaulio ralio čempionato pergalės
:

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus Colin McRae tinklalapis
Radiolokacinis atšvaitas

**Radiolokacinis atšvaitas** (; ) – įtaisas, maksimaliai atspindintis radiolokacijoje naudojamas radijo bangas.

Radiolokaciniai atšvaitai naudojami:
* klaidinamiesiems taikiniams ir radiolokacijos stočių pasyviesiems trukdžiams sudaryti;
* objektų radiolokaciniam pastebimumui padidinti;
* įvairiems matavimams ir meteorologiniams stebėjimams stiprinti arba silpninti.

Radiolokacinių atšvaitų rūšys:
* dipolinis atšvaitas
* kampinis atšvaitas
* lęšinis atšvaitas
* anteninis atšvaitas
Baganas

**Baganas** (, buv. **Paganas**) – miestas centriniame Mianmare, Mandalajaus provincijoje, Iravadžio pakrantėje, 145 km į pietvakarius nuo Mandalajaus. Tai svarbus religinis, istorinis ir kultūrinis šalies centras. Mieste yra daug senovinių šventyklų, stūpų kompleksų.

## Istorija
Bagano miestas įkurtas II a. karaliaus Tamudarito, bet tradiciniu įkūrėju laikomas karalius Anavrata (XI a.), kuris Baganą pavertė Pagano karalystės (Pirmosios Mianmaro imperijos) sostine. Miestas tapo religiniu centru ir XI–XIII a. čia kūrėsi šventyklų kompleksai, vienuolynai. Į Baganą vyko vienuoliai, studentai iš Indijos, Tailando, Kambodžos. XIII a. pab. Mianmarą užėmus mongolams, Bagano svarba sunyko.

1975 m. miestas nukentėjo nuo žemės drebėjimo, buvo sugriauta daug architektūros paminklų.

UNESCO Baganą bandė įtraukti į pasaulio paveldo sąrašą, tačiau Mianmaro karinė chunta tam pasipriešino. 2019 m. įrašytas. Kol kas tai yra vienintelis Mianmaro objektas įtrauktas į šį sąrašą.

## Lankytini objektai

* Anandos šventykla, 1090 m., pastatė karalius Kianzita
* Bupajos pagoda, 850 m., sugriauta per 1975 m. žemės drebėjimą, vėliau atstatyta
* Damajangio šventykla, 1165 m., didžiausia šventykl Bagane, pastatyta karaliaus Alaungsitu, bet nebaigta
* Damajazikos pagoda, 1196-98 m., pastatyta Narapatisitu
* Gaudavpalino švenykla, pradėta stayti Narapatisitu užbaigta Nandaungmijos, sugriauta per 1975 m. žemės drebėjimą, vėliau atstatyta
* Htilominlo šventykla, 1218 m.
* Laukanandos pagoda
* Mahabodi šventykla, 1218 m., Bodi Gajos šventyklos kopija
* Manuha šventykla, pastatyta monų karaliaus Manuhos
* Mingalazedi pagoda, 1268-74 m., pastatyta Naratihapatės
* Myazedi inskripcija, 1113 m., turi įrašus 4 kalbomis: pju, monų, sen. mjanmų ir pali, skirta princui Rajakumarui
* Nanpajos šventykla, 1060-70 m., Monų stiliaus
* Natlaungkjaungo šventykla, XII a. vid.
* Pajatonzu šventykla, ~1200 m.
* Seinjet Ama ir Njima (šventykla ir pagoda, XIII a.)
* Švegugjo šventykla, 1131 m., pastatyta Alaungsitu
* Švesando pagoda, 1070 m., pastatyta Anavratos
* Švezigono pagoda, 1102 m., pradėta Anavratos, baigta Kjanzitos
* Sulamani šventykla, 1183 m., pastatyta Narapatisitu
* Tanšidaung Paja, vakariniame upės krante, pastatyta Anavratos
* Tarabos vartai, 850 m., pastayti karaliaus Pjinbijos
* Tatbjinju šventykla, aukščiausia šventykla (61 m), XII a., įkūrė Alaungsitu
* Tujvindaung Paya, įkūrė Anavrata


Image:Ananda Temple Bagan.jpg|Anandos šventykla
Image:That-byin-nyu.jpg|Tatbjinju šventykla
Image:Buddhist Stupas in Bagan, Myanmar.jpg|Daugybė stūpų
File:BagnaAtSunrise.jpg|Baganas leidžiantis saulei

## Šaltiniai
Livonijos vaivadija

**Livonijos vaivadija** arba **Latgalos vaivadija** () – 1620-1772 m. gyvavęs Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas dabartinėje Latvijos teritorijoje. Sostinė – Dunaburgas.

Herbas: buvusios Infliantų provincijos herbas, karūnuotas sidabrinis grifas raudoname lauke su kalaviju ir Žygimanto Augusto monograma „SA“ ().

## Istorija

Livonijos vaivadija įsteigta 1620 m. Vendeno vaivadijos rytinėje dalyje, likusioje Abiejų Tautų Respublikai, kai Švedija užėmė didžiąją dalį Respublikos valdytos Estijos ir Latvijos teritorijos. Abiejų Tautų Respublikos Seimas 1667 m. vaivadijai suteikė kunigaikštystės statusą. Kunigaikštystė buvo bendrai Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Lenkijos karalystės valdoma teritorija.

Livonijos vaivadija apėmė apie 12 000 km². Dėl nedidelio ploto į mažesnius administracinius vienetus – pavietus padalinta nebuvo, 1667 m. įsteigti Dunaburgo, Rėzeknės, Ludzos ir Marienhauzo traktai.

Livonijos vaivadija panaikinta po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1772 m. ir atiteko Rusijos imperijai.

Livonijos aristokratija, kilusi iš Vokiečių ir Livonijos ordinų riterių palikuonių bei kalbėjusi daugiausia vokiečių kalba, per labai trumpą laiką iš pagrindų polonizavosi ir kilmingų Lenkijos bei Lietuvos bajorų sąrašus papildė tokiomis įtakingomis šeimomis, kaip Tyzenhauzai, Grotusai, Reitanai, Denhofai, Korfai, Riomeriai, Molovai, Veisenhofai, Pliateriai, Mantoifeliai ir kt.

## Atstovavimas
Livonijos vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo Livonijos vyskupas, Livonijos vaivada ir Livonijos kaštelionas. Vaivadijos bajorai į Abiejų Tautų Respublikos seimą rinkdavo du pasiuntinius, Lietuvos Tribunole vaivadijai atstovavo du deputatai. 

## Vaivada
Livonijos vaivadą paprastai iš kilmingų Kuršo ir Latgalos šeimų atstovų skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje, vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. 

Vaivada buvo Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Livonijos vaivada pagal rangą turėjo vieną žemiausių pasauliečių pozicijų. Livonijos vaivados pareigybė panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.

## Šaltiniai
Dipolinis atšvaitas

**Dipolinis atšvaitas** – radiolokacinio atšvaito rūšis, elementarus įtaisas – folijos, metalizuoto popieriaus ar plastiko juostelė ar metalizuotos stiklo gijos (stiklo pluošto) atkarpa, – atspindintis radiolokacinės stoties (radaro) spinduliuojamas radijo bangas, nes jo ilgis lygus pusei radaro spinduliuojamų radijo bangų bangos ilgiui.

Dipolinius atšvaitus barsto ore ar išmeta į orą tam tikro dydio porcijomis, kartais pakeliais, iš kurių jie pasklinda ore. Atšvaitai ore išsidėsto atsitiktinai, todėl išmestas atšvaitų debesėlis turi tam tikrą efektinį atspindžio paviršių:
* Siekiant sukurti netikrą taikinį į orą išmetamas atšvaitų debesis, kurio efektinis atpindžio plotas lygus lėktuvo, kurį norima imituoti, efektiniam atspindžio plotui. Pvz., vienas lėktuvas išmeta apie 20 atšvaitų porcijų, kurios sukuria 20 netikrųjų taikinių.
* Kuriant trikdžių uždangą išmetama daug atšvaitų porcijų, kurių atspindžio plotas tiek viršija tikrojo taikinio plotą, kad šis lieka neaptiktas.

Dipolinius atšvaitus į orą išmeta specialiais įtaisais lėktuve ar sraigtasparnyje, specialiomis trumpo nuotolio raketomis (jas naudoja kariniai laivai) ir kt. būdais.

Dipoliniai atšvaitai efektyvūs tik prieš tas radiolokacines stotis, kurių darbinis bangos ilgis lygus dvigubam atšvaito ilgiui. Kai bangos ilgis labai skiriasi, dipoliniai atšvaitai neefektyvūs. Efektyvumas didinamas atšvaitų užtaisą sudarant iš skirtingų ilgių atšvaitų.

Dipoliniai atšvaitai „neapgauna“ radarų, nustatančių taikinių greitį, nes tikrojo ir netikrojo taikinių greičiai labai skiriasi.
II tipo stygų teorija

**II tipo stygų teorija** – bendras pavadinimas, jungiantis **IIA tipo stygų** ir **IIB tipo stygų** teorijas. Jos nusako dvi iš penkių dešimties matmenų superstygų teorijų. Abiejų teorijų pagrindas – orientuotos uždaros stygos.  Pasaulinėje plokštumoje jos skiriasi tik GSO projekcijomis.

Prėjusio amžiaus 8-ame dešimtmetyje buvo išsiaiškinta, jog IIA ir IIB tipo stygų teorijas sieja T-dvilypumas.
Supersimetrija

Dalelių fizikoje **supersimetrija** (dažnai angl. šaltiniuose trumpinama **SUSY**) – neįprasta simetrija, siejanti tam tikro sukinio elementariąsias daleles su kitom dalelėm, skiriančiomis per pusę vienetinio sukinio, dar vadinamomis superpartneriais.

Jei supersimetrija egzistuoja energijos lygmenyje, artimam teraelektronvoltams (1000 GeV – 1 TeV), tai leistų išspręsti dvi dideles problemas dalelių fizikoje. Viena iš jų yra hierarchijos problema (kai eksperimentiniu būdu išmatuotos dalelių masės skiriasi nuo teorinių skaičiavimų, kurie dažniausiai yra didesni). Antroji problema yra bandymas suvienyti silpnąją, stipriąją sąveikas ir elektromagnetizmą. Supersimetrija taip pat yra daugumos stygų teorijų rezultatų, teigiančių, jog ji gali egzistuoti net ir tada, jei stygų teorija pasirodytų esanti neteisinga.
Bozoninė stygų teorija

**Bozoninė stygų teorija** – pirminė stygų teorijos versija, atsiradusi XX a. 7-ame dešimtmetyje. Nors teorija pasižymėjo patraukliomis savybėmis, tačiau turėjo porą neigiamų bruožų. Visų pirma, teorija teigia tik bozonų egzistavimą, o šiuo metu žinoma, jog dauguma elementariųjų dalelių yra fermionai. Antra, ji numato dalelių su menama mase, vadinamų tachionais, egzistavimą ir jų gebėjimą judėti greičiau už šviesą. Tokių dalelių egzistavimas (jos iki šiol nebuvo užfiksuotos) iš esmės konfliktuotų su visa iki šiol žinoma fizika.

26 erdvėlaikio dimensijų (25 erdvės dimensijos ir viena laiko) bozoninė stygų teorija išsprendžia konforminės anomalijos sukeliamus nesuderinamumus.

Praėjusio amžiaus 8-jo dešimtmečio pradžioje stygų teorijos vystymo metu buvo atrasta supersimetrija, davusi pradžią naujai teorijos versijai, vadinamai superstygų teorija (arba supersimetrinių stygų teorija).
Mažosios Lenkijos provincija

**Mažosios Lenkijos provincija** () – nuo 1347 m. Lenkijos karalystės, o 1569–1795 m. ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas. Sostinė Krokuva.

## Istorija

Mažosios Lenkijos provincija sudaryta 1347 m. pagal Lenkijos karaliaus Kazimiero Didžiojo Višlicos-Piotrkovo statutus. Provincija buvo padalyta į vaivadijas ir pavietus. Mažosios Lenkijos provincija padalyta po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1772 m., o panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.

## Provincijos administracinis padalijimas
Iš pradžių provincijai priklausė 3 vaivadijos:
* Krokuvos vaivadija (*województwo krakowskie*)
**Prošovicės pavietas (*powiat proszowicki*)
**Lelovo pavietas (*powiat lelowski*)
**Ščiržico pavietas (* powiat szczyrzycki*)
**Ksionžo pavietas (*powiat ksiąski*)
**Sonžo pavietas (*powiat sądecki*)
**Biečo pavietas (*powiat biecki*)
**Šlionsko pavietas (*powiat śląski*)
***Zatoro kunigaikštystė (*księstwo zatorskie*)
***Osvencimo kunigaikštystė (*księstwo oświęcimskie*)
* Liublino vaivadija (*województwo lubelskie*)
**Liublino pavietas (*powiat lubelski*)
**Lukovo pavietas (*powiat łukowski*)
**Uržendovo pavietas (*powiat urzędowski*)
* Sandomiežo vaivadija (*województwo sandomierskie*) 
**Chencino pavietas (*powiat chęciński*)
**Opočino pavietas (*powiat opoczyński*)
**Sandomiežo pavietas (*powiat sandomierski*)
**Višlicos pavietas (*powiat wiślicki*)
**Radomo žemė (*ziemia radomska*)

Į Mažosios Lenkijos sudėtį 1434–1772 m. įėjo taip pat ir Rusios vaivadija, 1462–1793 m. Belsko vaivadija, o nuo 1569 m. ir kitos (5) Rusios vaivadijos, iki tol priklaususios Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei: Palenkės vaivadija, Kijevo vaivadija, Braclavo vaivadija, Voluinės vaivadija, Černigovo vaivadija. Taip nusistovėjo 11 vaivadijų skaičius, kuris išliko pastovus iki pat 1772 m. padalinimo.  

Kaip atskiras administracinis vienetas provincijai taip pat priklausė Sevežo kunigaikštystė.
Nesvyžiaus pilis

**Nesvyžiaus pilies kompleksas** (, ) yra didžiulis pilies-rūmų kompleksas Baltarusijoje, šiaurės rytinėje Nesvyžiaus miesto dalyje. Kompleksą sudaro pilis – rūmai ir Kristaus kūno bažnyčia, kurioje yra 72 Radvilų karstai-sarkofagai.

## Istorija
Nesvyžiaus pilis 1533–1939 m. priklausė Radvilų giminei. Nesvyžiaus ir Olykos žemes kaip kraitį Jonui Radvilai atnešė trečioji žmona – Ona Kiškaitė. Valdos perėjo jų vyriausiajam sūnui – Mikalojui Radvilai, pramintam Juoduoju, vienam garsiausių Radvilų giminėje, faktiniam Lietuvos valdovui, kuris turėjęs nepaprastai didelės įtakos karaliui Žygimantui Augustui. 1551 m. karaliaus valia į Nesvyžių buvo atiduota saugoti Lietuvos metrika.

1582 m. Radvilos Juodojo sūnus Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis Lietuvos didysis maršalka, Trakų ir Vilniaus vaivada, vietoje buvusios viduramžių gynybinės pilies baroko-renesanso stiliumi pradėjo statyti kvadratinę pilį. Statyba, išskyrus galerijas, kurios pastatytos po pusšimčio metų, baigta 1604 m. Pilies kampuose buvo pastatyti aštuoniakampiai bokštai.

1706 m. Šiaurės karo metu Švedijos karalius Karolis XII užėmė pilį ir sugriovė jos įtvirtinimus. Praėjus keletui dešimtmečių Radvilos pasikvietė keletą Vokietijos ir Italijos architektų, kurie iš esmės perstatė ir praplėtė pilį. XIX a. pilis buvo negyvenama iki perėjo Antonijaus Radvilos ir jo žmonos Marijos de Kastelane nuosavybėn. Pastarieji pilies šeimininkai 1881–1886 m. atnaujino pilies interjerą ir aplink pilį pasodino apie 1 km² anglišką parką.

1939 m. Radvilas iš pilies išvarė Raudonoji armija. Sovietų valdžios metais pilyje buvo sanatorija, o parkas buvo apleistas ir sunyko. 1994 m. pilies kompleksas paskelbtas nacionaliniu istoriniu ir kultūriniu paminklu, 2005 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

## Pilies kompleksas

Vienas iš pagrindinių pastatų Nesvyžiaus pilies komplekse yra Kristaus kūno jėzuitų bažnyčia, pastatyta 1587–1603 m. Ji taip pat tarnauja kaip kripta, kurioje palaidoti 72 Radvilų šeimos nariai. Visi sarkofagai yra panašūs, pagaminti iš beržo ir pažymėti šeimos herbu. Bažnyčios autorius – italų architektas Džiovanis Marija Bernardonis, bažnyčios projektas panašus į pirmosios pasaulyje barokinės bažnyčios su kupolu Il Gesu bažnyčios Romoje projektą. Tai buvo pirmoji tokio stiliaus bažnyčia Rytų Europoje. Be sarkofagų bažnyčioje dar yra vertingos vėlyvojo baroko freskos, atliktos apie 1760 m. ir Venecijos meistrų 1583 m. sukurtas Nukryžiuotojo Jėzaus altorius.

## Nuorodos
* Jurkau kutoczak – Юркаў куточак – Yury’s Corner. Старажытнае дойлідства Нясьвіжа 
* Oficiali UNESCO svetainė

## Galerija


Vaizdas:Nesvyziaus_pilis-iejimas.jpeg|Pagrindinis įėjimas
Vaizdas:Nesvyžiaus_pilis.jpeg|Pagrindinis įėjimas vaizdas iš vidaus
Vaizdas:Nesvyžiaus pilis sulinys.jpeg|Šulinys
Vaizdas:Nesvyžiaus pilis įėjimas.jpeg|Durys į pilį
Vaizdas:Nesvyžiaus pilis herbas.jpeg|Vaizdas viduje
Vaizdas:Nesvyžiaus pilis aplink.jpeg|Apsauginis griovys
Pirmoji superstygų revoliucija

**Pirmoji superstygų revoliucija** – svarbių atradimų stygų teorijoje laikotarpis 1984–1985 metais. Jos metu buvo suvokta, jog stygų teorija yra pajėgi apibūdinti elementariąsias daleles ir sąveikas tarp jų. Tai paskatino daugiau mokslininkų prisijungti prie stygų teorijos vystymo. Tam pradžią davė 1984 m. Michael Green ir John H. Schwarz aprašytas Gryno-Švarco mechanizmas, panaikinęs anomaliją I tipo stygų teorijoje. 1985 m. buvo pasiūlytas heterotinės stygos modelis.

## Taip pat skaitykite

* Antroji superstygų revoliucija

## Šaltiniai
Seniškis

**Seniškiu** vadinami kaimai:

* Ignalinos rajone, garsėjęs Seniškio bažnyčia:
** Seniškis I šiaurės vakaruose,
** Seniškis II pietryčiuose;
* Švenčionių rajone.
Taip arba Ne

**Taip arba Ne** – intelektinis TV žaidimas, Lietuvoje rodytas TV3 kanalu nuo 2007 m. Šiame žaidime yra 22 lagaminai (2010 metais jų pamažinta iki 20), kuriuose buvo nuo 5 iki 500000 litų (žaidžiant su 20 lagaminų - nuo 5 iki 200000 litų). Vienas iš dalyvių išrenkamas su savo lagaminu pas vedėją tapdamas pagrindiniu dalyviu, kuris atidarinėja kitų dalyvių lagaminus. Atidaromo lagamino savininkas turi pasakyti, kokia jo nuomone ten gali būti pinigų suma ir jei jam pavyksta atspėti jis gauna 11000 litų. Kitų sekančių atidaromų lagaminų savininkai gali laimėti 500 litų mažesnes sumas nei prieš tai atidarytų lagaminų savininkai (pvz 11000 lt, 10500 lt, 10000 lt ir t. t.). Atidarius pirmus šešis ir poto po tris lagaminus, yra sulaukiamas "bankininko" pasiūlymas- pasiūloma pinigų suma už pagrindinio  dalyvio turimą lagaminą, kuris į bankininko pasiūlymą turi atsakyti „taip“ arba „ne“ (kitaip nei žaidime Taip. Ne, kuriame „taip“ arba „ne“ atsako žaidimo vedėjas) ir paspausti mygtuką arba uždaryti mygtuką dangteliu.

Šis žaidimas buvo rodomas ir daugelyje kitų pasaulio šalių.

## Kitose šalyse

## Išnašos

## Nuorodos
* Lietuviška „Taip arba Ne“ internetinė svetainė
Kentongas

**Kentongas** (, buv. **Čiongtunas**) – miestas rytų Mianmare, Šanų valstijoje, atokiai iškilęs sunkiai prieinamame Šano kalnyne (2562 m aukštyje). ~30 tūkst. gyventojų; daugiausia tajų ir šanų.

## Istorija

Kengtonas įkurtas Laoso karaliaus Mangrajaus anūko XIII a.
Taundžis

**Taundžis** () – miestas centriniame Mianmare, Šano kalnyne, 1400 m aukštyje. Šanų valstijos sostinė. ~200 tūkst. gyventojų; dauguma bamarai, kinai, indai, šanai.

Taundžis ilgą laiką buvo mažas kaimelis, tačiau 1894 m. britams čia įkūrus administracinį centrą, gyventojų gerokai padaugėjo. Taundžyje yra keletas budistų šventyklų, tačiau jos neturi didelės istorinė reikšmės, nes įkurtus neseniai. Taip pat mieste gyvena nemaža krikščionių bendruomenė, todėl pastatyta Šv. Juozapo katedra – Taundžio vyskupijos centras. Be to, dar yra 4 mečetės. Taundžyje yra koledžas ir universitetas.

## Sportas
* Shan United FC – futbolo klubas; rungtyniavo pajėgiausiame šalies futbolo divizione. daugkartiniai šalies čempionai.

## Išnašos
Antroji superstygų revoliucija

**Antroji superstygų revoliucija** – svarbių atradimų stygų teorijoje laikotarpis 1994–1997 metais. Jos metu skirtingos superstygų teorijos versijos naujų ekvivalentiškumų (Stygų dvilypumai, veidrodinė simetrija ir kt.) pagalba buvo sujungtos į vieną 11 (nebe 10) matmenų erdvėlaikį turinčią teoriją, pavadintą M-teorija. Tai parodė, kad visos penkios teorijos nėra skirtingos ir kad tai tik skirtingos vienos teorijos matematinės formuluotės.

Buvo atrasti nauji objektai, vadinami branomis, kurie pasirodė besą neišvengiami stygų teorijos komponentai. Jų, o ypač D-branos, nagrinėjimas išplėtė mikroskopinį juodųjų skylių termodinaminių savybių supratimą ir kt.

## Taip pat skaitykite

* Pirmoji superstygų revoliucija

## Šaltiniai
# John Schwarz. *„[http://arxiv.org/abs/hep-th/9607067 The Second Superstring Revolution]“*, 1996.
Falamas

**Falamas** (buv. **Phalamas**) – miestas vakarų Mianmare, Činų kalnuose, šalia Indijos (Mizoramo valst.) sienos. Miestas 1892 m. įkurtas britų ir buvo svabus jų postas, iš kurio valdyti Činų kalnai. Falamas buvo Činų valstijos sostine, bet vėliau ji perkelta į Hachą. Mieste veikia baptistų bendruomenė.
Mykolas Kęsgaila Valimantaitis

**Mykolas Kęsgaila Valimantaitis** (, apie 1380 m. Deltuvoje – 1451 ar 1452 m. greičiausiai Kražiuose) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, valstybės ir karinis veikėjas.

## Biografija

Kilęs iš Žemaičių Deltuvos bajoro Stanislovo Valimanto šeimos, Kęsgailų giminės pradininkas. Broliai Rumbaudas Valimantaitis, Jaunius Valimantaitis. 
## Šeima
Žmona greičiausiai Elena, Rėkučio iš Medininkų duktė. Sūnūs Jonas Kęsgaila, Mykolas Kęsgaila, Dobeslovas Kęsgaila, Petras Kęsgaila.

## Valstybės tarnyba

Jaunystėje Ukmergės vietininkas, 1412–1432 m., 1440–1441 m. ir 1443–1450 m. Žemaitijos seniūnas, 1443–1448 m. Vilniaus kaštelionas. Dalyvavo derybose ir tvirtino sutartis, kurias sudarė 1431 m. birželio 19 d. Švitrigaila ir Kryžiuočių ordino magistras P. Rusdorfas (Skirsnemunės sutartis), 1432 m. spalio 15 d. Žygimantas Kęstutaitis ir Jogaila (Gardino sutartis).

Buvo vienas ištikimiausių Vytauto šalininkų, 1412 m. jo paskirtas pirmuoju Žemaitijos seniūnu. Vytautui mirus rėmė Švitrigailą į Lietuvos Didžiojo kunigaikščio sostą. Po 1432 m. rugpjūčio 31 d. – rugsėjo 1 d. naktį lenkų sukurstyto sąmokslo pabėgus Švitrigailai, kartu su kitais Žemaitijos bajorais nesipriešino, kad didžiuoju kunigaikščiu būtų paskelbtas Žygimantas Kęstutaitis. Toliau stiprėjant lenkų įtakai, kartu su broliais pabandė atnaujinti ryšius su į Polocką pasitraukusiu Švitrigaila. Tačiau bajorų laišką perėmė Žygimantas. Trakų vaivada Jaunius, Lietuvos žemės maršalka Rumbaudas, Ukmergės vietininkas Šediboras ir Mykolas Kęsgaila buvo suimti. Jaunius ir Rumbaudas nužudyti, o Mykolas pašalintas iš pareigų.

1440 m. nužudžius Žygimantą vėl buvo išrinktas Žemaitijos seniūnu, tačiau, kai Lietuvos didžiojo kunigaikščio rinkimuose palaikė Jogailos sūnaus Kazimiero kandidatūrą, Mykolo Žygimantaičio šalininkai žemaičiai privertė jį atsisakyti seniūno pareigų. Tik kai Kazimieras Žemaitijai suteikė naujų privilegijų, 1443 m. Mykolas vėl buvo išrinktas seniūnu. Kartu ėjo ir Vilniaus kašteliono pareigas.

Pasinaudodamas didžiųjų kunigaikščių suteiktomis privilegijomis išplėtė savo dvarus Žemaitijoje ir kitose kunigaikštystės valdose, kurias dar padidino jo vaikai ir vaikaičiai. 1444 m. pastatė bažnyčią Deltuvoje.

|-

## Šaltiniai
Hakha

**Hakha** () – miestas rytų Mianmare, Činų kalnuose, Činų valstijos sostinė (nuo 1974 m., perkelta iš Falamo). ~20 tūkst. gyventojų.

Miestas įkurtas XV a. ir ilgą laiką buvo mažas kaimelis. 1890 m. Hakhą užėmė britai. Įkurta baptistų misija.
Lašijas

**Lašijas** () – miestas rytų Mianmare, Šanų valstijoje, Namo upės (Menamo baseinas) slėnyje, 836 m aukštyje. 134,8 tūkst. gyventojų (2007 m.); daugiausia bamarų, kinų ir šanų. Tranporto mazgas: kelias į Jangoną, geležinkelis į Mandalajų. Medienos apdirbimas, netoliese – geležies rūdos gavyba. Lašijuje yra 2 pagodos. Netoliese, Jepusane – mineralinės versmės.
Bodvinas

**Bodvinas** () – miestas rytų Mianmare, Šanų valstijoje, į šiaurės vakarus nuo Lašijaus, šalia Namtu. Polimetalų rūdos gavybos centras. Metalurgijos pramonės centras. Geležinkelis į Mandalajų.
Namtu

**Namtu** – miestas rytų Mianmare, Šanų valstijoje, į šiaurės rytus nuo Lašijaus, šalia Bodvino. Polimetalų rūdų gavyba ir apdirbimas. Per miestą eina Bodvino – Mandalajaus geležinkelis.
Graižtva

**Graižtva** (, ) – pabūklo, šautuvo, pistoleto ar kitokio šaunamojo ginklo vamzdžio vidiniame paviršiuje suformuota įvija, suteikianti sviediniui ar kulkai sukamąjį judesį. Įsuktas sviedinys ar kulka lekia stabiliau, padidėja šūvio nuotolis, taiklumas ir pramušamoji geba.

Graižtva turi sieneles, dugną ir laukus.
 Pabūklo vamzdžio kanale graižtvos būna 5–10 mm, o laukai (iškilimai) tarp gretimų graižtvų – 2–4 mm pločio. Graižtvos gylis priklauso nuo vamzdžio ir ↑sviedinio kreipiamojo žiedelio konstrukcijos ir gali būti nuo 1/50 iki 1/70 ginklo kalibro (0,7–2 mm).

## Graižtvų klasifikacija
Graižtviniai vamzdžiai skiriasi graižtvų forma ir skaičiumi.

Pagal nuožulnumą:
* pastovaus nuožulnumo – graižtvų nuožulnumas pastovus visame vamzdžio ilgyje.
* progresyvusis nuožulnumas – graižtvų nuožulnumas didėja artėjant prie vamzdžio žiočių.

Pagal graižtvos skerspjūvį:
* stačiakampės
* daugiakampės (poligoninės) – neturi aštrių kampų, todėl lėčiau dyla.

Pagal graižtvų kryptį:
* iš kairės į viršų ir į dešinę – daugelio valstybių gaminamuose ginkluose
* iš dešinės į viršų ir į kairę – Prancūzijos gamybos ginkluose

Vamzdžių klasifikacija pagal graižtvų skaičių:
* 4 graižtvų vamzdžiai
* 6 graižtvų vamzdžiai
* kitokie (graižtvų skaičius būtinai lyginis)

## Nuorodos
* Rifling 
* Rifling in the Rifle or Handgun Bore 
* Graižtinių vamzdžių gaminimo būdai
Brana

**Brana** arba **''p''-brana** – tam tikra matematinė koncepcija stygų teorijoje, (daugiausia M teorijoje). Kintamasis *p* nurodo branos dimensiją. Pavyzdžiui, 0-brana primena taškinę dalelę, tik turi visiškai kitokias savybes; 1-brana yra styga; 2-brana – tam tikra membrana. Nuo šio termino ir kilo įvairias dimensijas galinčios turėti struktūros pavadinimas „brana“.

Kiekviena brana, sklisdama erdvėlaikiu, „brėžia“ *p*+1 dimensijos pasaulinį tūrį.

Iki M teorijos manyta, jog egzistuoja tik viena fundamentinė visatos sudedamoji dalis – styga (1-brana). M teorija, sujungusi penkias superstygų teorijas, pridėjo dar vieną, tik šį kartą daugiamatę sudedamąją dalį – braną. Šie objektai nepasireiškia perturbacijos teorijoje.

Stygų teorijoje nagrinėjamos kelių rūšių branos (tai susiję su skirtingomis superstygų teorijomis). Dažniausiai nagrinėjamos:
* fundamentinė **styga** ir (fundamentinės IIA stygos) magnetinis dvynys **NS5-brana**.
* **D-branos** (arba D-*p*-brana, kai siekiama nurodyti erdvinę dimensiją) – tam tikra branos užpildyta sritis, kurioje juda atviros stygos galai. Remiantis supersimetrija gali egzistuoti ir stygos, kurių vienas galas pritvirtintas vienoje branoje, kitas – kitoje.
* **M2-brana** (11 matmenų supermembrana M teorijoje) ir magnetinis dvynys **M5-brana**.

## Šaltiniai