open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
How to Dismantle an Atomic Bomb

***How to Dismantle an Atomic Bomb*** – vienuoliktasis studijinis airių roko grupės U2 albumas, išleistas 2004 m. lapkričio 22 d. Diską išleido Island ir Interscope (JAV) įrašų kompanijos.

## Apie albumą
Kaip ir ankstesnis grupės albumas *[[All That You Can't Leave Behind]]*, taip ir šis, palankiai įvertintas kritikų ir gerbėjų. Visame pasaulyje parduota 9 mln. jo kopijų. „How to Dismantle an Atomic Bomb“ ir jo singlai laimėjo visus aštuonis Grammy apdovanojimus, kuriems buvo nominuoti. Šis abumas išleistas trimis skirtingais formatais.

Naujajam įrašui pristatyti grupė leidosi į koncertinį turą pavadinimu „Vertigo Tour“. Jo metu įrašė tris koncertinius filmus – „Vertigo 2005: Live from Chicago“, „Vertigo 2005: Live from Milan“ ir „U2 3D“.

## Dainos

### Albumo dainos
# „Vertigo“ – 3:13
# „Miracle Drug“ – 3:54
# „Sometimes You Can’t Make It on Your Own“ – 5:05
# „Love and Peace or Else“ – 4:48
# „City of Blinding Lights“ – 5:46
# „All Because of You“ – 3:34
# „A Man and a Woman“ – 4:27
# „Crumbs From Your Table“ – 4:59
# „One Step Closer“ – 3:47
# „Original of the Species“ – 4:34
# „Yahweh“ – 4:22
# „Fast Cars“ (papildomas takelis Jungtinei Karalystei ir Japonijai) – 3:42

### Singlai
# „Vertigo“
# „All Because of You“
# „Sometimes You Can’t Make It on Your Own“
# „City of Blinding Lights“
# „Original of the Species“

## Pozicijos ir pardavimai

## Atlikėjai
* Bono – pagrindinis vokalas, pridėtinė gitara
* The Edge – gitara, pianinas, klavišiniai, palaikantis vokalas; pagrindinis vokalas („Miracle Drug“)
* Adam Clayton – bosinė gitara
* Larry Mullen Jr. – būgnai; palaikantis vokalas („Miracle Drug“)

## Nuorodos
* ''How to Dismantle an Atomic Bomb'' – informacija apie albumą, dainų žodžiai ir kt.
SKA-Pamir Dušanbe

**SKA-Pamir Dušanbe** – Tadžikijos futbolo klubas iš Dušanbės. Vienintelis tadžikų klubas, žaidęs  (1989–1991 metais).

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1936 m. Savo laiku žaidė Sovietų sąjungos čempionate. Šaliai tapus nepriklausoma valstybe, žaidė aukščiausioje lygoje.

Žaidžia aukščiausioje šalies lygoje.

## Pasiekimai

## Sezonai
### TSRS varžybos

|}
### Tadžikijos varžybos

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY 
* Globalsportsarchive
* Teams.by (Klubo profilis)
* sports.ru (Rungtynių kalendorius)
Diego de Nicuesa

**Diegas de Nikuesa** (; g. ? m. Ispanijoje – m. 1511 m. kažkur Karibų jūroje) – ispanų keliautojas.

Kilęs iš Chaeno hidalgų šeimos. 1508 m. birželio 9 d. Ispanijos karaliaus Ferdinando II Kataliko paskirtas Veragvos (dabartinės Kosta Rikos, Nikaragvos ir Panamos Karibų pakrantė) gubernatoriumi. 1510 m. išvyko į Vest Indiją užimti savo valdų. Susidūrimai su karingomis indėnų gentimis ir tropinės ligos pražudė daug ekspedicijos narių. Nikuesai Panamos pakrantėje pavyko įkurti Nombre de Dioso koloniją.

1511 m. atvyko į Vasko Nunjeso de Balboa įkurtą Santa Marijos miestą ir pareiškė į jį pretenzijas. Tačiau miestiečiai atsisakė paklusti gubernatoriui, jis su keliais bendražygiais buvo išsodintas į valtį ir išsiųstas į Espanjolą, tačiau dingo jūroje taip jos ir nepasiekęs.
Mažųjų laukininkų susivienijimas

**Mažųjų laukininkų susivienijimas** – Klaipėdos krašto lietuvių ūkininkų organizacija, veikusi 1922–1934 m.

## Veikla
Mažųjų laukininkų susivienijimas įkurtas Šilutėje. Svarbiausias organizatorius ir pirmasis pirmininkas – Kristupas Lekšas. Iš pradžių buvo liberalios krypties. Per Mažųjų laukininkų susivienijimą Lietuvos valdžia siekė atkovoti iš vokiečių dvarininkų įtakos Klaipėdos krašto vidutinius ir mažažemius valstiečius, kurių buvo apie 16 000. Susivienijimo skyriai įsteigti kiekvienoje Klaipėdos krašto parapijoje, didesnėse gyvenvietėse rengti ūkininkų susirinkimai. Juose raginta į Klaipėdos krašto seimelį ir apskričių seimelius rinkti susivienijimo atstovus, nes vokiečių dvarininkai ir Klaipėdos krašto seimelio daugumą sudarantys vokiečiai labai skriaudžią lietuvių ūkininkus valstiečius. 1925–1932 m. pirmame - ketvirtame Klaipėdos krašto seimeliuose susivienijimas turėjo po vieną atstovą, apskričių seimeliuose (savivaldybėse) – nuo 6 iki 17.

Mažųjų laukininkų susivienijimas kritikavo Klaipėdos krašto Direktorijos numatytą palūkanų ir rentų įkainojimą, padidintus mokesčius, ragino mažinti valdininkų algas ir skirti pašalpas javų sėklai įsigyti. Siūlė kurti kooperatinius bankus, imti mažesnes palūkanas, mažinti eksportuojamų į Vokietiją žemės ūkio produktų ir ūkininkų reikmėms importuojamų prekių ir įrenginių muitus. Susivienijimas buvo surinkęs daugiau kaip 1000 parašų, kad Pagėgių apskritis būtų įtraukta į mažąją (lengvatinę) pasienio susisiekimo zoną.

1923–1924 m. susivienijimas leido laikraštį „Laukininkas“. Per jį ir kitą lietuvišką spaudą susivienijimo centro valdyba atsakydavo į ūkininkų laiškus, klausimus – per metus gauta daugiau kaip 700 atsakymų. 1934 m. Mažųjų laukininkų susivienijimas susijungė su Ūkinės autonomijos partija ir sudarė Klaipėdos krašto laukininkų centrą.

## Šaltiniai
Mažturčiai

**Mažturčiai**, **Mažturčių lietuvių savitarpinės pagalbos draugija** – savišalpos ir švietimo organizacija, veikusi 1903–1918 m. Sankt Peterburge.

## Veikla
Įkurta J. Petraičio, J. Strimaičio, K. Šuškevičiaus iniciatyva. Pirmininkai: Kazimieras Šuškevičius, Jonas Strimaitis, J. Grigalionis, A. Paškonis, A. Prūsas, nuo 1912 m. – K. Juozapaitis.

Nuo 1907 m. Mažturčių lietuvių savitarpinės pagalbos draugija turėjo biurą (vedėjas K. Juozapaitis) darbo ieškantiems lietuviams, kurių tuo metu Peterburge gyveno apie 30 000; per metus parūpindavo darbo apie 80 žmonių. Organizavo vaidinimus, koncertus, turėjo chorą, kuriam vadovavo Antanas Busilas, kitus kultūros renginius. Didesnis savarankiškas koncertas (be vaidinimo) įvyko 1913 m. vasario mėn.; jame dalyvavo ir rusų solistai. Vaikams įkūrė keturias pradžios mokyklas; prie jų veikė bibliotekos, kurios turėjo lietuviškų knygų ir laikraščių, suaugusiųjų kursai. Bendradarbiavo su Sankt Peterburgo lietuvių savitarpinės pagalbos draugija.

## Šaltiniai
Ogovė

**Ogovė** () – upė Vidurio Afrikoje, Konge ir Gabone. Prasideda Batekės plynaukštėje Kongo Plynaukštės regione. Aukštupyje ir vidurupyje slenkstėta. Teka į šiaurės vakarus, vakarus, dalina Gaboną per vidurį. Įteka į Gvinėjos įlanką į pietus nuo Port Žantilio, sudaro ~100 km ilgio ir tokio pat pločio deltą.

Didžiausi intakai: Dekoni, Sebė, Ivindas, Okanas (dešinieji), Lolas, Ofovė, Ngunis (kairieji).

Ogovės baseiną dengia drėgnieji pusiaujo miškai. Jame yra Lopė nacionalinis parkas, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Upė laivuojama žemupyje, nuo Ndžolės miesto. Prie Ogovės įsikūrę miestai: Fransvilis, Lasturvilis, Buė, Ndžolė, Lambarenė.

## Šaltiniai
Port Žantilis

**Port Žantilis** () – antras pagal dydį Gabono miestas, įsikūręs šalies vakaruose, prie Lopeso kyšulio, Atlanto vandenyno pakrantėje, Ogovės deltos saloje. Pajūrio Ogovės provincijos centras. Svarbus jūrų uostas (išvežama nafta, mediena). Yra tarptautinis oro uostas. Naftos perdirbimo, medienos apdirbimo (įskaitant faneros gamybą), maisto, farmacijos pramonė, laivų remontas. Yra šiluminė elektrinė. Apylinkėse išgaunama nafta ir gamtinės dujos.

## Istorija

Port Žantilį 1873 m. įkūrė prancūzai, sudarę taiką su Orungu karalyste. Pavadintas prancūzų kolonisto Émile Gentil garbei. Kolonijiniais laikais miestas buvo svarbus medienos, dramblio kaulo, kaučiuko tiekimo centras.

## Šaltiniai
Irunja

**Irunja** () – miestelis rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamento pietuose. Apygardos centras. 1,0 tūkst. gyventojų (2009 m.). Verčiamasi žemės ūkiu.

## Šaltiniai
Mažulonių piliakalnis

**Mažulonių piliakalnis** – piliakalnis ir senovinė gyvenvietė į pietvakarius nuo Mažulonių kaimo (Ignalinos seniūnija, Ignalinos rajono savivaldybė), Vėlio ežero rytiniame krante. Pasiekiamas iš plento Ignalina–Ceikiniai pasukus keliu Urviniškė–Senasis Daugėliškis, pavažiavus 1,2&nbsp;km, gyvenvietė – 1,1&nbsp;km į šiaurės rytus nuo kelių Ceikiniai-Bėčiūnai ir Naujasis Daugėliškis-Zablatiškė kryžkelės, abipus pastarojo kelio, į pietryčius nuo Vėlio ežero, Ignalinos miškų urėdija, Daugėliškio girininkija, 82 kvartalo vakarinė dalis, Piliakalnio miškas. Kultūros paminklo registro Nr. A1520K

## Tyrimai
Įrengtas kalvoje. Šlaitai statūs, 12–30 m aukščio. Aikštelė ovali, pailga, 35 x 26 m dydžio, apjuosta 1,5–2 m aukščio pylimu. Pietrytinėje pašlaitėje yra 3 m pločio terasa, už jos – 8 m pločio, 0,3 m gylio griovys ir 0,5 m aukščio pylimas. 

1907-1908 m. piliakalnį tyrė Vladimiras Kaširskis, ištirtas daugiau kaip 100 m² plotas, rastas iki 5 m gylio kultūrinis sluoksnis, datuojamas pirmaisiais m. e. amžiais – XIII a. pradžia. Radiniai: pastatų liekanos, žiestos keramikos dirbiniai, įvairūs XI a. – XIII a. ginklai (geležiniai kirviai, peiliai, ietigaliai, strėlių antgaliai), darbo įrankiai (pjautuvai, šiferiniai verpstukai), papuošalai (žalvarinės apykaklės, apyrankės, segės, pakabučiai, apkalėliai), raitelio apranga (žąslai, balnakilpės). 

Aplink piliakalnį esančią papėdės gyvenvietę, kurios plotas 3,5 ha, 1988-1989 m. ir 2005 m. tyrė Lietuvos istorijos institutas (vadovas Gintautas Zabiela). Ištirtas 787 m² plotas, rastas 0,1-1,8 m gylio kultūrinis sluoksnis. Radiniai: brūkšniuotosios, lygios, grublėtos ir žiestos keramikos dirbiniai, darbo įrankiai (geležiniai peiliai, pjautuvai, skiltuvai, yla), papuošalai (žalvarinės apyrankės, žiedai, segės, apkalai). Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai

* Daugudis V. Mažulonių piliakalnis. Iš lietuvių kultūros istorijos. Vilnius, T. III, p.&nbsp;16–40.
* Kultūros paminklų enciklopedija. Rytų Lietuva I. Vilnius, 1996. P. 140.

## Nuorodos
* http://www.piliakalniai.lt/piliakalnis.php?piliakalnis_id=82
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Akių apsauga

**Akių apsauga** – priemonės, kuriomis akys apsaugomos nuo kenksmingo poveikio; priemonės, įtaisai, dengiantys akis nuo kenksmingų veiksnių, bet praleidžiantys šviesą, kad būtų galima žiūrėti. Tokie įtaisai dar vadinami *akių apsauga*.

Nuo kenksmingos šviesos saugantys apsaugai veikia kaip filtrai, nepraleidžiantys visos ar didelės dalies tam tikro bangos ilgio šviesos. Apsauginiai akiniai neretai turi fotochrominius stiklus, kurie tamsėja didėjant apšvietimo lygiui.

## Įtaisai

Akis saugo tokie įtaisai kaip:
* Antveidis - skydelis, paprastai dengiantis veidą (viršutinę jo dalį) ir kartu - akis:
** viduramžių šalmo antveidis - saugo veidą ir akis nuo sužeidimų.
* Snapelis - stogelio pavidalo kepurės, šalmo ar panašaus galvo dangalo detalė, apsauganti akis nuo iš viršaus krentančios saulės šviesos bei vandens lyjant. Taip pat snapelis gali būti atskira galvos dangalo rūšis - snapelis su apygalve (dirželiu apie galvą).
* Apsauginiai akiniai - akiniai, saugantys akis nuo kenksmingos šviesos, arba nuo mechaninio poveikio, arba į akis galinčių patekti cheminių medžiagų ar organizmų. Neretai apsauginiai akiniai saugo nuo kelių veiksnių iškart.
** saulės akiniai - saugo akis nuo per ryškios šviesos. Geri saulės akiniai saugo ir nuo UV spindulių.
** sniego akiniai - filtriniai stiklai arba neskaidrūs akiniai su plyšiais
** motociklininko akiniai
** piloto akiniai
** taktiniai akiniai - kariams skirti akiniai, saugantys akis nuo vėjo, dulkių, smulkių skeveldrų.
* Apsauginė kaukė - skydelio formos įtaisas, dengiantis visą veidą ar didelę jo dalį, nešiojamas su rėmeliu arba tiesiog ant galvos, arba kartu su apsauginiu šalmu ir kartu su akimis apsauganti veidą, burną.
* rankinis ekranas - rankoje laikomas ekranas, pro kurį žiūrima į ryškų šviesos šaltinį (pvz., elektros suvirinime).

## Apsauga darbo metu

File:Gafas01.JPG|Airsoft akiniai, saugantys akis nuo ''airsoft'' ginklų šratų.
File:US_Navy_020202-N-5563S-001_USS_Blue_Ridge_-_Welder.jpg|Suvirintojo akiniai
File:Albert-Plohnke-2.jpg|Piloto akiniai (1925 m.)
File:Eye-shield.jpg|Stomatologo skydelis


## Nuorodos
Algis Mečkovskis

**Algis Mečkovskis** (g. 1960 m. sausio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos savigynos imtynių ir dziudo imtynininkas, treneris, majoras.

## Biografija
1982 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. 1983–1987 m. Kūno kultūros ir sporto komiteto, 1987–1991 m. Respublikinės aukštojo sportinio meistriškumo mokyklos vyr. treneris. 1991–2006 m. Lietuvos policijos akademijos (dab. Mykolo Romerio universitetas) dėstytojas. 1996 m. majoras. Nuo 2006 m. Pasieniečių mokyklos dėstytojas.

## Sportiniai pasiekimai
* 1980–1982 m., 1992–1994 m. – 6 kartus Lietuvos savigynos imtynių čempionas
* 1977 m., 1983 m., 1993 m. – 3 kartus Lietuvos dziudo imtynių čempionas
* 1977–1982 m. – 5 kartus TSRS dziudo ir savigynos imtynių čempionas
* 1992 m. ir 1993 m. – Europos savigynos imtynių antrosios vietos laimėtojas
* 1994 m. – Europos savigynos imtynių trečiosios vietos laimėtojas
* 1993 m. pasaulio neolimpinių sporto šakų žaidynių trečiosios vietos laimėtojas.

1997 m. savigynos imtynių tarptautinės kategorijos teisėjas. Išugdė 27 pasaulio, Europos, parolimpinių žaidynių čempionus ir prizininkus.

## Šaltiniai
Placebas (romanas)

**Placebas** – 2003 m. išleistas lietuvių rašytojos Jurgos Ivanauskaitės romanas.
Romanas išverstas į latvių bei vokiečių kalbas.

Romane, plėtojant būrėjos žūties intrigą, su ironija ir sarkazmu gvildenami kai kurie neigiami Lietuvos dabarties reiškiniai, nujaučiamos pragaištingos mūsų visuomenės – naujojo Placebo pasaulio pagrindo – elgesio pasekmės.

## Veikėjai
* **Julija** (Džiulija, Magė, Pitija) – būrėja, pagrindinė veikėja, tikinti, kad nusižudė. 
* **Katė Bastetė** (kartais vadinama Bubaste) – nestandartinis veikėjas, kuriam romane skiriama daug dėmesio.
* **Rita** – žurnalistė, pasidariusi plastinę operaciją.
* **Maksas Vakaris** (asmens dokumentuose – Pranas Purvaneckas) – televizijos žvaigždė.
* **Tadas** (Angelas Sargas) – Makso brolis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Knygos prieiga internete
* Gintaras Beresnevičius apie „Placebą“
Antanas Medekša

**Antanas Medekša** (slapyvardis *Žegota*, 1845 m. Pakėvis, Kelmės valsčius – 1912 m. spalio 1 d.) – Lietuvos 1863 m. sukilimo dalyvis, visuomenės veikėjas.

## Biografija
Bajoras. Iki sukilimo Maskvos universitete studijavo filologiją. 1863 m. sausio mėn. įstojo į Z. Citavičiaus būrį. 1863 m. balandžio mėn. pateko į nelaisvę, pabėgo. Vėliau kovėsi T. Kušleikos būryje, būrį padalijus į du būrius, pats vadovavo vienam jų. 1863 m. gegužės 3 d. dalyvavo kautynėse prie Žaiginio, vėliau veikė Augustavo gubernijoje.

1863 m. lapkričio mėn. emigravo į Prancūziją, iki 1866 m. gyveno JAV, po 1866 m. grįžo į Prancūziją. 1870 m. redagavo Paryžiuje leidžiamą laikraštį „Zmowa“. 1871 m. grįžo į Lietuvą, kurį laiką gyveno Surmantuose netoli Verėduvos, vėliau buvo suimtas.

Parašė atsiminimus lenkų kalba ir monografiją apie 1863 m. sukilimą. 1864 m. leidinyje „Ojczyzna“ aprašė A. Bitės, Z. Citavičiaus, A. Mackevičiaus, L. Narbuto, P. Šimkevičiaus sukilėlių dalinių, Z. Sierakausko junginio veiksmus.

## Šaltiniai
Sebė

**Sebė** () – upė pietryčių Gabone; Ogovės dešinysis intakas. Prasideda aukštumose Kongo pasienyje, teka į vakarus Aukštutinės Ogovės provincijos teritorija.

Pagrindiniai intakai: Lula ir Lebiris. Prie Sebės įsikūręs Okondžos miestas.
Ivindas

**Ivindas** () – upė Gabono šiaurėje; dešinysis, didžiausias Ogovės intakas. Prasideda aukštumose, netoli Gabono, Kamerūno ir Kongo valstybių sienų sandūros. Teka plynaukšte į pietus, pietvakarius, daugiausia Ogovės-Ivindo provincijos teritorija. Už Makoku miesto suformuoja eilę slenksčių ir krioklių.

Didžiausi intakai: Džua, Džadi, Libumba (kairieji), Mvungas (dešinysis).

Didžioji baseino dalis padengta pusiaujo džiunglėmis, kuriose įsteigta keletas nacionalinių parkų (Ivindo nacionalinis parkas ir kt.). Prie Ivindo įsikūręs vienas miestas – Makoku.

## Šaltiniai
Lolas

**Lolas** () – upė rytiniame Gabone; Ogovės kairysis intakas. Prasideda Čailu kalnuose, teka šiaurės vakarų kryptimis Ogovės-Lolo provincijos teritorija.

Pagrindinis intakas – Buengidis. Prie Lolo upės įsikūręs Kulamutu miestas.
Ngunis

**Ngunis** () – upė pietų Gabone; kairysis, antras pagal ilgį Ogovės intakas. Prasideda Čailu kalnuose, Kongo Respublikos pasienyje. Pradžioje teka į pietvakarius, sudaro Gabono-Kongo sieną, vėliau teka šiaurės vakarų kryptimi Ngunio provincijos teritorija. Įteka į Ogovę ties Lamabarene.

Didžiausi intakai: Ogulu, Ikojus (dešinieji).

Upėje yra slenksčių ir krioklių iš kurių svarbiausias – Imperatriso krioklys. Prie Ngunio įsikūrę miestai: Fugamu, Sindara, Muila.

## Šaltiniai
Mbinis

**Mbinis** (), dar žinoma kaip **Velė** (*Wele, Woleu*), **Benitas** (*Benito*) – upė Gabone ir Pusiaujo Gvinėjoje. Prasideda aukštumose Gabone, Volijo-Ntemo provincijoje. Teka į vakarus, kerta Pusiaujo Gvinėjos Rio Munio regioną. Įteka į Gvinėjos įlanką; sudaro estuariją.

Pagrindiniai intakai: Nia, Ntoras, Lanija (kairieji), Abija (dešinysis).

Prie Mbinio žiočių įsikūręs Mbinio miestas.

## Šaltiniai
Žagarių šv. Baltramiejaus bažnyčia

**Žagarių Švento Baltramėjaus bažnyčia** - Romos katalikų bažnyčia Lenkijoje, Seinų apskrities Seinų valsčiaus Žagarių kaime, yra Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios filija.

## Parapijos istorija
Pirmąją maumedžio rastų bažnyčią 1793 metais pastatė Krasnagrūdos dvaro valdytojas Motiejus Eismontas, kuris vėliau jos kriptoje ir buvo palaidotas. Tai buvo seniausia medinė šventovė Suvalkijoje. Altoriuje buvo senovinė medinė Nukryžiuotojo skulptūra, kabojo Šv. Motiejaus paveikslas. Bažnyčia ilgą laiką nebebuvo naudojama ir tik 1976 m. joje pradėtos aukoti Šv. Mišios lietuvių ir lenkų kalbomis, vėliau tik lietuviškai. 1984 m. lapkričio penktosios naktį ji sudegė.

Jau 1985 m. pradėta bažnyčią atstatyti ant senosios pamatų. Dirbo savanoriai iš Aradnykų, Dusnyčios, Radžiūčių, Rakelijos ir Žagarių kaimų ir 1987 m. rugpjūčio 24 d., per Šv. Baltramiejaus atlaidus, naujas bažnyčios pastatas buvo pašventintas.
Munis (upė)

**Munis** () – upė ir ilga estuarija Gabono ir Pusiaujo Gvinėjos pasienyje. Susidaro susiliejus Utambonio ir Mitongo upėms. Teka vakarų kryptimi, įsilieja į Gvinėjos įlanką. Estuarijos krantai labai raižyti, į ją įteka Mondijanio, Konguės ir kt. upės. Pagrindinės pakrančių gyvenvietės – Kogas (Pusiaujo Gvinėja) ir Kokobyčas (Gabonas). Nuo Munio upės kilo Rio Munio regiono pavadinimas.
Rytis Mažulis

**Rytis Mažulis** (g. 1961 m. vasario 23 d. Šiauliuose) – Lietuvos kompozitorius, pedagogas.

## Biografija
1983 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Juzeliūno kompozicijos klasę. 1978–1984 m. ir 1986–1987 m. dėstė Čiurlionio meno mokykloje. Nuo 1989 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, nuo 2006 m. Kompozicijos katedros vedėjas. 1998–1999 m. stažavo „Akademie Schloss Solitude“ Štutgarte.

## Kūryba
Kūrybai būdingos neoavangardo tendencijos, stiliaus grynumas ir vientisumas. Kūriniai buvo atliekami tarptautiniuose šiuolaikinės muzikos festivaliuose Lietuvoje, Didžiojoje Britanijoje, Belgijoje, Švedijoje.

## Kūriniai
* Kanonai 4 lygiems balsams:
: Karalius Karolis, 1984 m., R. Rastausko žodžiais
: Apstulbusi akis prarado amą, 1985 m., S. Grochoviako ž., vertė Sigitas Geda
: Čiauškanti mašina 4 klavišiniams instrumentams, 1986 m.
: Mebijaus lapo kanonas smuikui ir fortepijonui, 1987 m.
: Miegas 8 sopranams ir 4 smuikams, 1988 m., S. Grochoviako ž., vertė S. Geda
: Canon aenigmaticus kompiuteriui, 1990 m.
: Canon aenigmaticus 2 fortepijonams, 1991 m.
* Menzūros:
: Fleitai, klarnetui, altui, violončelei ir fortepijonui, 1992 m.
** 4 lygiems balsams:
: Atkelk vėlių vartelius, 1992 m., lietuvių liaudies ž.
: Iš kur gi tai žinot galėčiau aš?, 1992 m., G. Aigi žodžiai, vertė Sigitas Geda
: Ramybė, 1992 m., Vergilijaus ž.
* Kompiuteriui:
: Grynojo proto klavyras, 1994 m.
: Palindromas, 1996 m.
: Komos kanonas, 1997 m.
: Kanonas, 1999 m.
* Dragma 2 altams ir sintezatoriui, 1995 m.
* In hydraulis 3 trimitams ir 3 trombonams, 1998 m.
* Canon mensurabilis fleitai, klarnetui, smuikui, altui, violončelei ir fortepijonui, 2000 m.
* Sans pause styginių kvartetui, 2001 m.
* Cum essem parvulus 8 balsams, 2001 m., pagal Naująjį Testamentą
* Canon perpetuus 3 altams, 2001 m.
* Hanon virtuolis kompiuteriui ir videoaparatūrai, 2002 m.
* Musica falsa 4 fagotams ir elektronikai, 2006 m.
* Canon sumus vargonams, 2006 m.
* Schisma violončelei ir elektronikai, 2007 m.
* Non in commotione 4 sutartinių giedotojoms, fleitai, klarnetui, fortepijonui, 4 styginiams ir elektronikai, 2008 m.

## Įvertinimas
* 2004 m. – Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija

## Šaltiniai
Henrikas Medekšas

**Henrikas Medekšas** (g. 1936 m. vasario 15 d. Medekšiuose, Kėdainių valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1994 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Nuo 1960 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1995 m. Mechanikos fakulteto Mašinų projektavimo katedros profesorius. 1972–1973 m. stažavo Pensilvanijos universitete JAV. 1998–2001 m. TEMPUS-PHARE projekto Integruotojo projektavimo ir gamybos studijos rangovas.

## Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – mechanikos inžinerija, mechanikos objektų projektavimas ir naujų gaminių kūrimas, gamybos ir pakavimo procesų automatizavimas, medžiagų mechanika. Trijų išradimų autorius. Paskelbė per 180 mokslinių straipsnių.

## Bibliografija
* Mašinų gamybos automatizavimas, vadovėlis, su B. Bakšiu, 1988 m.
* Gaminių kokybė ir patikimumas, vadovėlis, 2003 m.
* Mechaninio projektavimo pagrindai (*Fundamentais of Mechanical Design*), vadovėlis, 1997 m.
* Duomenys apie konstrukcinių medžiagų mechanines savybes mažaciklio nuovargio sąlygomis, 1990 m., rusų k.
* Stiprumas, ilgaamžiškumas ir atsparumas pleišėjimui ilgalaikės ciklinės apkrovos sąlygomis, su V. Balina, 1994 m., rusų k.

## Įvertinimas
* 1994 m. Lietuvos mokslo premija, su M. Dauniu

## Šaltiniai
Terrell McIntyre

**Terrell McIntyre** (g. 1977 m. spalio 18 d.) – buvęs JAV krepšininkas, žaidęs įžaidėjo pozicijoje.

## Karjera
McIntyre gimė Šiaurės Karolinos miestelyje, žaidė krepšinį aukštesniojoje mokykloje. Vėliau žaidė NCAA lygoje su Clemson universiteto komanda. Išvykęs į Europą, McIntyre pasirašė sutartį su Prancūzijos Gravelino „BCM“. Nuskridęs į Vokietiją, tapo Braunšveigo miestelio krepšinio komandos nariu. Po sezono, grįžo į Ameriką ir žaidė NBDL lygoje su Fayetteville Patriots, jo gimtojo miesto komandoje. Grįžęs į Europą, McIntyre pasirašė kontraktą su Feraros Carife komanda Italijoje. Po dviejų gerų sezonų mažose komandose Italijoje, ULEB Europos taurėje dalyvaujanti komanda Sienos Montepaschi pakvietė jį. Po nelabai sėkmingo sezono, McIntyre dalyvavo stipriausioje lygoje Europoje – Eurolygoje. Jis taip pat yra vienas geriausių įžaidėjų Eurolygoje, vidutiniškai rezultatyviai perduoda 4,5 kamuolius. Komandoje taip pat pelno daugiausiai taškų – vidutiniškai 17,3 taškų.
Nikola Pekovičius

**Nikola Pekovičius** (, g. 1986 m. sausio 3 d.) – Juodkalnijos krepšininkas, rungtyniavęs NBA lygoje nuo 2010 iki 2017 m.

2008 m. NBA naujokų biržoje pasirinktas 31 šaukimu. 2010 m. birželio 30 d. pasirašė trijų metų sutartį su Minesotos „Timberwolves“ komanda. 2011 m. rugpjūčio 16 d., NBA lokauto metu, persikėlė į Belgrado „Partizan“ klubą. Karjerą baigė 2017 m.

2020 m. balandžio 26 d. jis buvo išrinktas Juodkalnijos krepšinio federacijos prezidentu.

## Nacionalinė rinktinė

### Jaunimo rinktinės
N. Pekovičius atstovavo Serbijos ir Juodklanijos jaunimo rinktinei 2005 m. Europos jaunimo iki 20 metų krepšinio čempionate, kuriame komanda iškovojo bronzą. Jis taip pat rinktinei atstovavo 2006 m. Europos jaunimo iki 20 metų krepšinio čempionate. Čempionate vidutiniškai pelnė 11,6 taškus per rungtynes ir padėjo rinktinei iškovoti auksą.

### Juodkalnijos vyrų krepšinio rinktinė
Juodkalnijos vyrų krepšinio rinktinėje debiutavo 2009 m. Europos krepšinio čempionate. Taip pat rinktinei atstovavo 2011 m. Europos krepšinio čempionate.

## Šaltiniai
Erazem Lorbek

**Erazem Lorbek** (g. 1984 m. vasario 21 d. Liublianoje) – Slovėnijos krepšininkas. 2018 m. sausio 19 d. pasirašė kontraktą su Liublianos Petrol Olimpija.
Agrofizika

**Agrofizika** – tarpdisciplininė mokslo šaka, esanti augalų biologijos, agronomijos, fizikos ir biofizikos sandūroje. Agrofizikos objektas – fizikiniai, fizikocheminiai ir biofizikiniai reiškiniai agroekosistemose (sistemoje „dirvožemis-augalas-atmosfera“), kuriuos tiria fizikiniais metodais.

Agrofizika remiasi gretimų sričių mokslais (agrobiologiniais – augalų biologija, augalininkystė, dirvotyra, agrotechnija; fizikiniais matematiniais – bendroji, eksperimentinė, matematinė fizika; geomokslais – geofizika, meteorologija). Ji apima dirvos kietos fazės fiziką, dirvožemio hidrofiziką ir šilumos fiziką, prie dirvos esančio oro sluoksnio aerodinamiką, augalų fotobiologiją ir pan.

Agrofizika artima tokiems fundamentaliems mokslams kaip biologija (ypač aplinkos ekologijai ir augalų fiziologijai) ir fizika, kurios tyrimų metodikas naudoja. Agrofizika užsiima ne tik techninėmis agronomijos problemomis ir praktiniais taikymais, bet ir bendromis problemomis, todėl agrofizika skiriasi nuo žemės ūkio inžinerijos ir kartais priskiriama fundamentaliesiems mokslams.

Agrofizikoje kuriami fizikiniai modeliai skirti nagrinėti globalius ar lokalius sudėtingų ekosistemų aspektus, pvz., energijos srautus, teršalų dinamiką ir t. t.

Agrofizika ėmė formuotis esant poreikiui tirti sudėtingas „dirvožemio – augalo – atmosferos“ sistemų problemas eksperimentinės fizikos metodais. Pradžioje buvo dirbama daugiausia dirvožemio fizikos srityje, vėliau tyrimų sritis ėmė plėstis, apimdama žemės ūkio augalų kaip maistinės ir techninės žaliavos savybes, tokių žaliavų kokybę ir saugą. Egzistuoja sąlytis su maisto mokslais.
Stade de France

**Stade de France** (liet. „Prancūzijos stadionas“) – Prancūzijos nacionalinis stadionas, įsikūręs Paryžiaus priemiestyje Sen Deni. Stadiono talpa – 80 000 sėdimų vietų. Stade de France daugelį namų varžybų žaidžia Prancūzijos nacionalinė futbolo rinktinė, Prancūzijos regbio rinktinė ir regbio komanda Stade Français.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1995 m. gegužės 2 d. ruošiantis 1998 m. pasaulio futbolo čempionatui Prancūzijoje. Šiame stadione vyko ir finalinės čempionato varžybos, kuriose Prancūzija 3:0 nugalėjo Braziliją. Čia taip pat vyko 2000 m. ir 2006 m. UEFA Čempionų Lygos finalai. Stadione kasmet vyksta s finalai. 2007 m. Stade de France vyko pasaulio regbio čempionato finalo varžybos.

2003 m. stadione įvyko Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas. Nuo 1999 m. Stade de France vyksta Areva susitikimas, į trauktas į IAAF Deimantinę lygą.

Stadione taip pat vyko grandioziniai The Rolling Stones, Celine Dion, Tina Turner, AC/DC, Paul McCartney, U2, The Police, Madonna, Depeche Mode, Mylène Farmer ir kiti koncertai.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Abdonas Lietuvninkas

**Abdonas Lietuvninkas** (1921 m. balandžio 20 d. Mokolų Naujiena, Marijampolės apskr. – 1994 m. gegužės 30 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkas (bosas), pedagogas.

## Biografija
Sesuo smuikininkė Aldona Lietuvninkaitė-Andrėnienė. Nuo 1939 m. Kauno konservatorijoje mokėsi groti smuiku, vėliau studijavo mechaniką Vytauto Didžiojo universitete, bet pradėjęs dainuoti studijas nutraukė. Dainuoti mokėsi 1945–1948 m. Kauno konservatorijoje ir 1949–1950 m. Lietuvos konservatorijoje, mokytojai Juozas Babravičius, Petras Oleka.

1943 m. grojo smuiku, kiek vėliau ir valtorna Kauno radiofono orkestre. 1947–1948 m. Kauno valstybės teatro, 1949–1950 m. Lietuvos filharmonijos, 1950–1988 m. Lietuvos operos ir baleto teatras solistas. 1960–1970 m. Vilniaus pedagoginio instituto, 1970–1982 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas.

Gastroliavo Rusijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Ukrainoje, Suomijoje ir kitur. Sukūrė apie 60 vaidmenų.

Su scena atsisveikino 1987 m. rugsėjo 6 d. „Rigoleto“ spektakliu, kuriame atliko du vaidmenis: Monteronės ir Sparafučilės.

## Vaidmenys
* Don Bazilijas – Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas
* Monteronė, Sparafučilė – Džiuzepė Verdis. Rigoletas
* Malūnininkas – Aleksandras Dargomyžskis. Undinė
* Galičo kunigaikštis – Aleksandras Borodinas. Kunigaikštis Igoris
* Renė, Greminas – Piotras Čaikovskis. Jolanta, Eugenijus Oneginas
* Mefistofelis – Šarlis Guno. Faustas
* Tyzenhauzas, Masalskis – Balys Dvarionas. Dalia
* Jogaila – Vytautas Klova. Du kalavijai

## Įvertinimas
* 1951 m. Pasaulinio jaunimo ir studentų festivalio konkurso Berlyne III vieta
* 1954 m. Lietuvos SSR nusipelnęs artistas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* A.Lietuvninkas: „Elgtis kitaip neleidžia pavardė“ // Lietuvos žinios, 2011-04-18 
* Francas Šubertas. Jūrų banga, fortepijono partija - Aloyzas Končius
Lietuvių žurnalistų sąjunga

**Lietuvių žurnalistų sąjunga** () – lietuvių išeivijos žurnalistų organizacija, 1946–1949 m. veikusi Vokietijoje, nuo 1953 m. veikianti JAV. Centrinė būstinė nuo 1953 m. – Niujorkas, nuo 1971 m. – Čikaga.

## Istorija
Įkurta iš TSRS okupuotos Lietuvos pasitraukusių Lietuvos žurnalistų sąjungos narių ir kitų spaudos darbuotojų suvažiavime, vykusiame 1946 m. gegužės 11-12 d. Hanau pabėgelių stovykloje kaip šios organizacijos veiklos užsienyje tesėja. 1949 m. Londone, 1951 m. Niujorke buvo įsteigti sąjungos skyriai. Lietuvių žurnalistų sąjungos vadovybei išsiskirsčius po įvairias šalis jos veikla Vokietijoje 1949 m. buvo nutraukta, 1953 m. atgaivinta Niujorke, buvo sudaryta reorganizacinė komisija, kuri 1953 m. užregistravo 161 LŽS narį ir išrinko Valdybą (pirmininkas – Vincas Rastenis). Niujorke įkurtas LŽS skyrius (pirmininkas – Tomas Žiūraitis). Įvairiu laiku veikė Čikagos, Detroito, Klyvlendo, Los Andželo, Toronto, Hamiltono (Kanada), Sidnėjaus skyriai, buvo daugiau kaip 300 narių.

## Veikla
Vienija užsienio lietuvių žiniasklaidos darbuotojus, naujosios emigracijos žurnalistus, rengia jaunųjų žurnalistų kursus; jiems skatinti 1972 m. įsteigė P. Daudžvardžio premiją. 1969–1971 m. leido biuletenį „Pranešėjas“ (išėjo 6 nr.), 1972–1993 m. žurnalą „Lietuvis žurnalistas“ (išėjo 17 nr.), nuo 1998 m. leidžia biuletenį „Mūsų pasaulyje“, kurio redaktorė – Vaiva Ragauskaitė. 1974 m. išleido kolektyvinį leidinį – žurnalistikos vadovą „Žurnalistika“.

## Centro valdybos pirmininkai
* Juozas Pajaujis-Javis – 1946 m.
* Aleksandras Merkelis – 1947–1949 m.
* Vincas Rastenis – 1953–1955 m.
* Kazys Obolėnas – 1955–1962 m.
* V. Bagdonavičius – 1962–1967 m.
* Vytautas Alantas – 1967–1971 m.
* Juozas Vaišnys – 1971–1978 m.
* Jonas Kuprionis – 1978–1981 m.
* Jurgis Janušaitis – 1981–1984 m.
* Rūta Kleva Vidžiūnienė – 1984–1995 m.
* Karolis Milkovaitis – 1995–1997 m.
* Kęstutis Miklas – 1997–2005 m.
* Edvardas Šulaitis – nuo 2006 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvių žurnalistų sąjunga
Rūta Paškauskienė

**Rūta Garkauskaitė-Paškauskienė** (g. 1977 m. kovo 29 d. Kaunas) – Lietuvos stalo teniso žaidėja, kuri 2008 m. spalio mėnesį Sankt Peterburge (Rusija) pirmą kartą per savo karjerą tapo Europos moterų vienetų stalo teniso čempione. Olimpietė, dalyvavusi 1996, 2000 ir 2008 m. olimpinėse žaidynėse.

## Karjera
1989 m. sulaukusi dvylikos Rūta jau buvo tapusi Lietuvos suaugusių stalo teniso čempione. Nuo to laiko pradėjo atstovauti Lietuvai įvairiose tarptautiniuose čempionatuose. Tiesa, maždaug 2 metus prarado, nes Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, nebuvo galimybių dalyvauti užsienyje vykstančiuose stalo teniso varžybose. Bet vėliau viskas susitvarkė ir jos kaip sportininkės karjera tęsėsi.

1994 m. Pasaulio jaunimo pirmenybėse R. Garkauskaitė laimėjo sidabro medalį, o 1996 m. Australijoje vykusioje universiadoje kartu su K. Totilaite – sidabrą. 1994, 1996 ir 2002 metais įvairiuose turnyruose R. Garkauskaitė-Paškauskienė ir J. Prūsienė iškovojo bronzos medalius. 2002 metais R. Garkauskaitė-Paškauskienė iškovojo sidabro, 2000, 2005, ir 2007 metais – aukso medalius. Atlantos olimpinės žaidynės R. Garkauskaitė vienetų varžybose užėmė 17 vietą. 2000 m. Sidnėjaus olimpiadoje R. Garkauskaitė-Paškauskienė ir J. Prūsienė moterų dvejetų varžybose iškovojo aukštą 9 vietą.

2002 ir 2006 metais R. Paškauskienė su serbu Aleksandru Karakaševičiumi tapo Europos mišrių dvejetų čempionais.

### Olimpinėse žaidynėse

* 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atlantoje (JAV) vienetų varžybose pasiekta 17–32 vieta (64 dalyvės).
* 2000 m. vasaros olimpinės žaidynėse Sidnėjuje (Australija) vienetų varžybose pasiekta 33–48 vieta (64 dalyvės), dvejetų – 9–16 vieta (48 poros).
*  2008 m. Pekino vasaros olimpinėse žaidynėse, kur pasiekė antrąjį raundą vienetų rungtyje, – 33–48 vieta (64 dalyvės).

### Pasiekimai

## Asmeninis gyvenimas
Rūta mokėsi Kauno 38-joje vidurinėje, baigusi LKKA. Laisvalaikio pomėgiai: ilsėtis gamtoje, plaukioti, skaityti, keliauti. Jos pirmoji, ir dabartinė trenerė yra jos mama Romualda Garkauskienė. Ištekėjusi, turi du sūnus Dovydą ir Tadą.

## Įvertinimas

* 2022 m. 2-ojo laipsnio Santakos garbės ženklas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Garkauskaitė Rūta, Būdienė, Paškauskienė (''Lietuvos sporto enciklopedija'')
* Rūta Paškauskienė (''sports-reference.com'') 
* Rūta Garkauskaitė (''sports-reference.com'') 
* 2008 Olimpiados profilis 
* 2008 Olimpiados profilis (lt)
UTC+3

**UTC+3** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti trimis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Rytų Europą, Vakarų Aziją ir Rytų Afriką. Lietuvoje šis laikas galioja vasaros laikotarpiu.

Išskiriamos šios UTC+3 laiko juostos zonos:

### [[Rytų Afrikos laikas]]

Šiose šalyse UTC+3 laikas galioja ištisus metus.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  ir kitos aplinkinės Prancūzijos valdos (Europos sala, Basas da Indija, Žuan di Nova)
* 
* 
* 
* 

### Artimųjų Rytų šalys

Šiose šalyse UTC+3 laikas galioja ištisus metus.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Kaliningrado laikas

Šioje zonoje UTC+3 laikas galioja ištisus metus (nuo 2011 m.).

* 
** Kaliningrado sritis

### [[Rytų Europos vasaros laikas]]

Šiose šalyse UTC+3 laikas galioja tik vasarą.

* 
*  (įtraukiant Akrotirį ir Dekeliją ir Turkų Kiprą)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
UTC+1

**UTC+1** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti viena valanda anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Vakarų ir Vidurio Europą, Centrinę ir Vakarų Afriką.

Išskiriamos šios UTC+1 laiko juostos zonos:

### [[Vakarų Afrikos laikas]]

Šiose šalyse UTC+1 laikas galioja ištisus metus.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* :
* Bandundu, Kongo baseinas, Pusiaujo provincija, Kinšasa
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### [[Vidurio Europos laikas]]

Šiose šalyse UTC+1 laikas galioja žiemą, kaip standartinis laikas.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (JK)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , įtraukiant:
** Svalbardą, Jan Majeną, Buvė
* 
* 
* 
* 
* 
*  – išskyrus Kanarų salas
* 
* 
* 

### [[Vakarų Europos vasaros laikas]]

Šiose šalyse UTC+1 laikas galioja kaip vasaros laikas.

* 
* 
* 
* 
* 
*  – išskyrus Azorus
* 
** tik Kanarų salos
*
KFC Boom

**KFC Boom** – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Bomo. Dėl finansinių sunkumų 1998 m. prisijungė prie SK Rupel klubo.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
KV Oostende

**KV Oostende** – Belgijos futbolo klubas iš Ostendės.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
VC Tielen

**VC Tielen** – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Tileno.

## Istorija

Klubas bankrutavo 1998 m., po sezono II ešelone, bet buvo atkurtas 1999 metais kaip mėgėjų komanda. 2007 m. prisijungė prie KVV Lichtaart Sport klubo.

## Pasiekimai
* s pusfinalis (1997 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
UTC+2

**UTC+2** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti dviem valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Rytų Europą, Vakarų Aziją, Centrinę ir Rytų Afriką. Lietuvoje šis laikas galioja žiemos laikotarpiu.

Išskiriamos šios UTC+2 laiko juostos zonos:
### [[Kaliningrado laikas]]

Šios šalys ištisus metus naudoja UTC+2 laiką.
*  
** Kaliningrado sritis

### [[Centrinės Afrikos laikas]]

Šios šalys ištisus metus naudoja UTC+2 laiką.
* 
* 
* 
*  (rytinė dalis)
** Vakarų Kasajus, Rytų Kasajus, Katanga, Maniema, Šiaurės Kivu, Rytų provincija, Pietų Kivu
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### [[Rytų Europos laikas]]

UTC+2 laikas šiose šalyse galioja žiemą, kaip standartinis laikas.

* 
*  (įtraukiant Akrotirį ir Dekeliją, bet ne Turkų Kiprą)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (išskyrus Krymą)
* 
* 
* 

### [[Centrinės Europos vasaros laikas]]

Šiose šalyse UTC+2 laikas naudojamas tik kaip vasaros laikas.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (JK)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , įtraukiant:
** Svalbardą, Jan Majeną, Buvė
* 
* 
* 
* 
* 
*  – išskyrus Kanarų salas
* 
* 
*
Koninklijke Heusden-Zolder

**K. Beringen Heusden-Zolder** – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Hesdeno-Zolderio, nuo 2002 m. žaidė Genke, nuo 2004 m. atstovavo ir Beringeną. Iširo dėl bankroto.

## Istorija

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
UTC+4

**UTC+4** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti keturiomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Vakarų Aziją ir Indijos vandenyno salas.

Išskiriamos šios UTC+4 laiko juostos zonos:

**Šalys, kuriose UTC+4 laikas galioja ištisus metus.**
* 
* 
* 
* 
* 
*  (Prancūzija)
* 
* 
*  (didžioji dalis europinės Rusijos, įtraukiant Maskvą, Sankt Peterburgą, Rostovą prie Dono, Samarą, Naująją Žemę, Prano Juozapo Žemę bei visus Rusijos geležinkelius)
Rattle and Hum

**Rattle and Hum** – pusiau studijinis, pusiau gyvo garso airių roko grupės U2 albumas, išleistas 1988 m. spalio 10 d. Dainos šiam albumai įrašytos „The Joshua Tree Tour“ koncertinio turo metu.

## Dainos

### Albumo dainos
# „Helter Skelter“ (gyvai) – 3:07
# „Van Diemen’s Land“ *(pagrindinis vokalas – [[The Edge]])* – 3:05
# „Desire“ – 3:00
# „Hawkmoon 269“ – 6:22
# „All Along the Watchtower“ (gyvai) – 4:24
# „I Still Haven’t Found What I’m Looking For“ (gyvai) 5:54
# „Freedom for My People“  *(atliko „Satan and Adam“)*  – 0:38
# „Silver and Gold“ (gyvai) – 5:50
# „Pride (In the Name of Love)“ (gyvai) – 4:27
# „Angel of Harlem“ – 3:50
# „Love Rescue Me“ – 6:25
# „When Love Comes to Town“  *(kartu atliko BB King)*  – 4:15
# „Heartland“ – 5:03
# „God Part II“ – 3:15
# „The Star-Spangled Banner“ *(atliko [[Jimi Hendrix]])* – 0:43
# „Bullet the Blue Sky“ (gyvai) – 5:36
# „All I Want Is You“ – 6:30

### Singlai
# „Desire“
# „Angel of Harlem“
# „When Love Comes to Town“
# „All I Want Is You“

## Pozicijos ir pardavimai

## Atlikėjai

### U2
* Bono – pagrindinis vokalas, gitara, lūpinė armonikėlė
* The Edge – gitara, klavišiniai, palaikantis vokalas, pagrindinis vokalas („Van Diemen’s Land“)
* Adam Clayton – bosinė gitara
* Larry Mullen Jr. – būgnai

### Kiti
* B. B. King – gitara, vokalas („When Love Comes to Town“)
* „The New Voices of Freedom“ – vokalas („I Still Haven’t Found What I’m Looking For“)
* „The Memphis Horns“ – valtornos („Angel of Harlem“ ir „Love Rescue Me“)

## Nuorodos
* Rattle and Hum – informacija apie albumą, dainų žodžiai ir kt.
UTC+4:30

**UTC+4:30** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti keturiomis su puse valandos anksčiau už pasaulinį laiką.

UTC+4:30 laikas galioja:

**Kaip standartinis laikas, visus metus**
*  Afganistanas
UTC+5

**UTC+5** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti penkiomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Centrinę Aziją ir Indijos vandenyno salas.

Išskiriamos šios UTC+5 laiko juostos zonos:

## Kaip standartinis laikas (visus metus)

### Vidurio Azija
* 
** vakarinė dalis – Aktau, Atyrau, Aktobė, Uralskas
* 
* 
* 

### Indijos vandenynas
*  – Herdo ir Makdonaldo salos
*  – Prancūzijos Pietų Sritys
* 

## Kaip standartinis laikas (tik šiaurės pusrutulio žiemą)
* 

## Kaip vasaros laikas (šiaurės pusrutulyje)
* 
* 

## Kaip vasaros laikas (pietų pusrutulyje)
*
Medininkų mūšis (1320)

**Medininkų mūšis** – mūšis, įvykęs 1320 m. liepos 27 d. tarp Vokiečių ordino ir Medininkų žemės žemaičių kariuomenių netoli Medininkų (dab. Varniai).

## Istorija
Vokiečių ordino kariuomenei, kurią sudarė 40 riterių, Klaipėdos įgula, prūsų sembų vitingai, vadas – Vokiečių ordino maršalas Heinrichas fon Plockė, užpuolus Medininkų žemę ir daliai kryžiuočių pasklidus plėšti apylinkių, žemaičiai netikėtai smogė jų pagrindinėms jėgoms. Žuvo maršalas Heinrichas fon Plockė, 29 riteriai, daug vitingų, į nelaisvę paimtas Sembos fogtas Gerhardas Rude.

Medininkų mūšis sustabdė Vokiečių ordino puolimus į Medininkų žemę iki Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino sudarytų su kryžiuočiais paliaubų (1324–1328 m.).

## Šaltiniai
UTC+6

**UTC+6** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti šešiomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Centrinę, Pietų Aziją ir Indijos vandenyno salas.

Išskiriamos šios UTC+6 laiko juostos zonos:

**Kaip standartinis laikas, visus metus**
* 
* 
*  (įtraukiant Čagoso salyną ir Diego Garsiją)
*  – didžioji šalies dalis (įtraukiant Astaną ir Almatą)
* 
*  (Uralas ir Vakarų Sibiras)
** Baškortostanas, Čeliabinsko sritis, Kurgano sritis, Orenburgo sritis, Permės kraštas, Sverdlovsko sritis, Tiumenės sritis

**Kaip vasaros laikas**

*
Medingėnų–Milašaičių miškai

**Medingėnų-Milašaičių miškai** – miškai Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, 6 km į pietryčius nuo Plungės.

## Geografija
Plotas 3600 ha, mišku apaugę 3050 ha. Susideda iš Jerubaičių, Lekemės, Medingėnų, Milašaičių, Šarkių miškų. 70 % miškų valstybinės reikšmės, priklauso Telšių miškų urėdijai. Netoli Medingėnų-Milašaičių miškų pietrytinio pakraščio, vietomis juos siekdama, teka Minija. Per masyvą teka jos intakai: Briedupis, Viešdauba ir Sausdravas su intakais Šilupiu ir Kapupiu. Paviršius banguotas. Pietiniame pakraštyje yra apie 85 ha Vainaičių aukštapelkė. Minijos ir jos intakų pakraščių miškai priklauso Minijos ichtiologiniam draustiniui. Masyve yra 8 miško buveinės, užimančios 51 ha.

## Medynai
Miško augavietės vidutinio derlingumo laikinai įmirkusios ir nederlingos normalaus drėgnumo. 5 % miškų yra ekosistemų apsaugos, 3 rekreaciniai, 9 % vandens apsauginiai ir 83 % ūkiniai. Kultūrinės kilmės medynų 15 %, eglynų – 40 %, pušynų 38 %, beržynų 17 %, baltalksnynų 4 %, juodalksnynų 1 %. Jaunuolynai sudaro 29 %, pusamžiai medynai 41 %, bręstantys 21 %, brandūs 9 %. Medynų vidutinis amžius 52 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0,70, tūris 199 m³/ha.

## Istorija
1944–1954 m. Medingėnų-Milašaičių miškuose veikė Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinės Lietuvos partizanai. Nedidelis partizanų būrys šiuose miškuose kovojo iki 1954 m.

## Šaltiniai
UTC+7

**UTC+7** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti septyniomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Centrinį Sibirą ir Pietryčių Aziją.

Išskiriamos šios UTC+7 laiko juostos zonos:

**Kaip standartinis laikas, visus metus**
* 
** 
* 
*  (vakarai)
** Centrinis Kalimantanas, Java, Sumatra, Vakarų Kalimantanas
* 
*  (patys vakarai)
** Chobdas, Ubsas ir Bajan Olgis
* 
* 
*  – Omsko laikas
** Pietvakarių Sibiras: Altajaus kraštas, Altajaus Respublika, Novosibirsko sritis, Omsko sritis
Medžionių piliakalnis

**Medžionių piliakalnis** – piliakalnis prie Medžionių kaimo (Stakliškių seniūnija, Prienų rajonas), aukštumos iškyšulyje, Virkiaus ir bevardžio upelio santakoje. Pasiekiamas iš Medžionių centro pro buvusias fermas pavažiavus į šiaurę 600 m. Kultūros paminklo registro Nr. A171KP.

## Piliakalnis

Piliakalnio šlaitai statūs, 15 m aukščio. Aikštelė stačiakampė, 44x18 m dydžio, šiaurės rytų pusėje supiltas 7 m aukščio, 18 m pločio pylimas, jo šlaitas leidžiasi į 60 m ilgio, 24 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Pietvakarinės aikštelės gale yra 16 m ilgio, 0,8 m aukščio pylimas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.

Papėdės gyvenvietė užima 2 ha plotą, joje rasta grublėtos keramikos. Prie piliakalnio yra IV a. pab. – V a. pirmos pusės pilkapių. Jie tirti 1968 m. (vad. J. Antanavičius), ištirtas 340 m² plotas, rasti 3 kapai. Rasta žalvarinių antkaklių, cilindrėlių, segių, rankogalinė apyrankė, sidabrinė antkaklė šaukštiniais galais, geležinis įmovinis kirvis, antskydis, peilio geležtė, lazdelinis smeigtukas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Medžionių piliakalnis
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
UTC+8

**UTC+8** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti aštuoniomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Centrinį Sibirą, Rytų ir Pietryčių Aziją. Ši laiko juosta yra labai plati, kadangi įtraukia visą Kiniją nepaisant jos geografinės padėties (seniau šalyje galiojo 5 laiko juostos). Kertant Kinijos ir kai kurių kitų kaimyninių valstybių sieną laikrodį tenka sukti per 2 valandas.

Išskiriamos šios UTC+8 laiko juostos zonos:

**Kaip standartinis laikas, visus metus**
* 
* 
* 
*  (centrinės teritorijos)
** Rytų ir Pietų Kalimantanas, Mažosios Sundos salos, Sulavesis
* 
* 
*  (didžioji šalies dalis)
* 
*  – Krasnojarsko laikas
** Vidurio Sibiras: Krasnojarsko kraštas, Chakasija, Kemerovo sritis, Tuva
* 
* 

**Kaip standartinis laikas, pietų pusrutulio žiemą**
* 
** Vakarų Australija
Aušra (žurnalas)

**„Aušra“** – Lenkijos lietuvių bendruomenės dvisavaitinis žurnalas, leidžiamas nuo 1960 m. rugsėjo.

## Žurnalas
Steigėjas Lenkijos lietuvių draugija (iki 1996 m. Lenkijos lietuvių visuomeninė kultūros draugija), materialiai remia Lenkijos kultūros ir nacionalinio paveldo ministerija, spausdina „Aušros“ leidyklos spaustuvė. Leidinio tematika – tautiečių gyvenimas Lenkijoje, jų santykiai su kitataučiais ir Lietuvos piliečiais. 1997–1999 m. buvo leidžiamas priedas vaikams „Aušrelė“.

Iki 1971 m. redakcija buvo Varšuvoje, 1972–1973 m. Punske, 1973–1989 m. Seinuose, nuo 1989 m. vėl Punske. Iš pradžių ėjo neperiodiškai, 1973–1989 m. kartą per ketvirti, 1990–1991 m. kartą per mėnesį, nuo 1992 m. išeina du kartus per mėnesį.

Tiražas: 1980 m. – 4000 egz., 1990 m. – 6000 egz., 1996 m. – 4000 egz.

## Istorija
Leidinio iniciatorius J. Marcinkevičius dar 1957 m. kreipėsi į tuometinę Lenkijos valdžią, prašydamas sutikimo leisti 10 tūkstančių tiražu savaitraštį lietuvių kalba „Parama“. Kiek vėliau Lenkijos lietuvių visuomeninė kultūros draugija norėjo leisti dvisavaitinį žurnalą „Dainava“. Abiem atvejais buvo gautas valdžios neigiamas atsakymas. Galiausiai buvo sutikta leisti „Aušrą“, kaip atsvarą iš Vakarų plintančiai informacijai.

Nuo 1960 iki 1972 m. „Aušra“ ėjo nereguliariai, po vieną-du numerius per metus, iš Varšuvos, o ją finansavo Lenkijos vidaus reikalų ministerija. Iš sovietinės Lietuvos buvo siunčiami straipsniai, pateikiama kita informacinė medžiaga ir taip siekiama įtakoti tautiečius Lenkijoje. Spausdino Varšuvos *Darbininkų leidybos kooperatyvo spaustuvė*. 1972 m., uždarius nepriklausomą lietuvių leidinį „Varsnos“, valdžia sutiko „Aušrą“ leisti kas ketvirtį, redakcija buvo perkelta iš Varšuvos į Punską, vėliau – į Seinus. Nuo 1978 m. pakeistas žurnalo apipavidalinimas, jis tapo modernesnis ir spalvingesnis. Dalis iki 4000 egzempliorių padidėjusio tiražo buvo platinama ir Lietuvoje.

Žurnalas ugdė tautinę savimonę, jame buvo galima perskaityti gerokai laisviau parašytų straipsnių nei kituose to meto spaudiniuose, todėl redakcija ne kartą už tai buvo kritikuojama. Nemažai kontroversiškų straipsnių pasirodė 1984–1989 metais. Leidinio redakcija 1989 m. buvo vėl perkelta į Punską, užsienio lietuvių pagalba buvo įkurtas kompiuterinis centras, Lenkijos kultūros ministerijos lėšomis nuperkama spaustuvė. „Aušra“, 1990–1991 m. ėjusi kas mėnesį, vėliau pradėta leisti dviejų savaičių intervalu.

## Redaktoriai
* 1960–1971 m. Zigmas Stoberskis
* 1972–1973 m. Jonas Karčiauskas
* 1973–1984 m. Eugenijus Petruškevičius
* 1984–1989 m. Valda Malinauskaitė
* 1989–1996 m. Alicija Sitarskienė
* nuo 1996 m. Irena Gasperavičiūtė

## Šaltiniai

## Nuorodos
* „Aušros“ internetinė svetainė 
* Sigitas Birgelis. Sveika, 500-toji „Aušra“
UTC+9

**UTC+9** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti devyniomis valandomis anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Rytų Sibirą, Rytų Aziją, Ramiojo vandenyno salas.

Išskiriamos šios UTC+9 laiko juostos zonos:

**Kaip standartinis laikas, visus metus**
* 
*  (rytai)
** Molukai, Irian Džaja
* 
* 
* 
* 
** Irkutsko sritis, Buriatija

**Kaip vasaros laikas (pietų pusrutulyje)**
* 
** Vakarų Australija
UTC+10:30

**UTC+10:30** – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti dešimt su puse valandos anksčiau už pasaulinį laiką. Driekiasi per centrinę Australiją.

Išskiriamos šios UTC+10:30 laiko juostos zonos:

**Kaip standartinis laikas, pietų pusrutulio žiemą**
* 
** Lordo Hau sala

**Kaip vasaros laikas**
* 
** Pietų Australija ir Broken Hilas