Karl Baedeker

**Karlas Bedekeris**,  (1801 m. lapkričio 3 d. Esene, Prūsijos karalystė – 1859 m. spalio 4 d. Koblence, Prūsijos karalystė) – vokiečių leidėjas, pagarsėjusių *Bedekerio kelionių vadovų* autorius.

## Biografija
Gimė ir augo žinomo leidėjo ir spaustuvininko šeimoje. Mokyklą lankė gimtajame mieste ir Hagene, nuo 1817 m. mokėsi prekybininko knygomis amato Heidelberge. 1819–1822 m. Heidelbergo universitete studijavo humanitarinius mokslus, vėliau Berlyne Georgo Reimerio knygyne dirbo pagalbininku. 1829 m. vedė Emiliją Heincman (Heintzmann), su kuria sulaukė penkių dukterų ir penkių sūnų. Ernstas, Karlas (jaun.) ir Fricas pasuko tėvo pramintu keliu ir tapo leidėjais.  

1827 m. liepos 1 d. Koblence jis įsteigė knygų leidybos ir prekybos įmonę, po penkerių veiklos metų įsigijo Franco Frydricho Relingo () leidyklą, besispecializavusią vietinių kelionių aprašymų leidime. 1839 m. jis perdirbo ir pakartotinai išspausdino F.F.Relingo įmonės leistą kelionių vadovą po Reino kraštą. Knyga sulaukė palankių vertinimų ir per dvyliką metų buvo išleista tris kartus.
 
Patenkintas savo sėkme Karlas Bedekeris savarankiškai parašė ir išspausdino kelionių vadovus po Belgiją ir Olandiją, vėliau sujungtus į vieną knygą. Pavyzdžiu jam pasitarnavo anglų leidėjo Džono Marėjo () platinta serija „Handbooks for travellers“, bet tekstai buvo rašomi savarankiškai. 

Po to pasirodė K. Bedekerio vadovai po Austriją, Italiją, Šveicariją ir kt. Europos valstybes. Visos knygos buvo patogaus formato, tipiškais raudonais viršeliais ir parduodamos vokiečių keliautojams ne tik gimtojoje šalyje, bet ir lankomose vietose svetur. Turinys pasižymėjo aiškumu, tikslumu ir aktualumu. Visi pateikiami faktai buvo kruopščiai tikrinami ir peržiūrimi. XIX a. antroje pusėje Bedekerio vardas tapo kelionių vadovų sinonimu vokiškai kalbančiose šalyse, jo knygos buvo verčiamos į anglų, prancūzų ir kt. kalbas. Leidiniai pasižymėjo aukšta poligrafine kultūra ir aiškiai išdėstytu turiniu, šiandieną seniau išspausdinti „bedekeriai“ tapo kolekcionierių *medžiojimo* objektais. 

Leidėjas mirė 1859 m., savo sėkmingą verslą ir garsų vardą palikdamas sūnums.

## Leidyba
Karlas Bedekeris knygų leidime didžiausią dėmesį skyrė Vokietijai ir su ja besiribojančioms valstybėms. Profesinio intereso vedamas dabartinės Lietuvos teritorijoje   lankėsi taip pat. 1842 m. išleistame vadove „Handbuch für Reisende durch Deutschland und den Oesterreichischen Kaiserstaat“ jis aprašo šiauriausią Prūsijos karalystės miestą Klaipėdą (): *9 tūkst. gyventojų, prekybos mediena centras. Šį miestą iš Karaliaučiaus galima pasiekti per [[Kuršių nerija|Kuršių neriją]] arba [[Tilžė]]je per [[Nemunas|Nemuną]] persikėlus [[Karalienės Luizos tiltas|tiltu]] (tokiu būdu sutaupant 14 mylių). Rekomenduojami Klaipėdos viešbučiai „Hotel de Russie“* ir „Sommer“.*  
    
Karlo Bedekerio verslą perėmęs sūnus Fricas 1883 m. išleido pirmąjį *Vadovą kelionėms po Rusiją*. Aprašydamas Imperijos šiaurės vakarinę dalį daugiausiai dėmesio skyrė latvių ir estų gyvenamiems kraštams, pateikė didesnių miestų planus.  

Dabartiniais laikais *Karlo Bedekerio leidykla* tęsia savo veiklą ir toliau leidžia kelionių vadovus po įvairias valstybes ir miestus.

== Iliustracijos iš 1914 m. *Vadovo kelionėms po Rusiją* ==
<center><gallery>
Vaizdas:Russia, with Teheran, Port Arthur, and Peking; handbook for travellers (1914) (14578499199).jpg|[[Rusijos imperija|Rusijos imperijos]] šiaurės vakarinės dalies žemėlapis 
Vaizdas:BAEDEKER(1914) p127 Latvia, (Liepāja) Libau.jpg|[[Liepoja|Liepojos]] miesto planas
Vaizdas:BAEDEKER(1914) p127 Latvia, (Jelgava) Mitau.jpg|[[Jelgava|Mintaujos (Jelgavos)]] miesto planas 
Vaizdas:Russia, with Teheran, Port Arthur, and Peking; handbook for travellers (1914) (14578512969).jpg|[[Tartu|Dorpato (Tartu)]] miesto planas 
</gallery></center>

== Išnašos ==


== Literatūra ==
* [http://www.bdkr.com/rul.php?art=176 L. Laurence Boyle. *Fritz Baedeker* // Reiseleben, Heft 10, 1985, S. 2–5]  
* [http://www.bdkr.com/AWH_bibliography_pt1.pdf Alex W. Hinrichsen. *Baedeker’s Travel Guides 1832–1990. Bibliography 1832–1944; Listing 1948–1990. History of the publishing house''. 2. Auflage. 2008, S. 31–35]