open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ozelio-Vikos vyskupija

**Ozelio-Vikos vyskupija** (, ) arba **Sare-Lenės vyskupija** () – bažnytinė valstybė, gyvavusi 1228–1572 m. dabartinėje vakarų Estijoje. 1435–1560 m. buvo Livonijos konfederacijos dalis, 1560–1572 m. priklausė Danijai. Jai priklausė Saremos (), Hyjumos () salos ir teritorijos žemyne ().

## Istorija
Vyskupija įkurta 1228 m. pradedant karingų estų genčių nukariavimą. Iki tol šiose teritorijose buvo estų žemės Sarema (salose) ir Lenema (žemyne). Pirmaja sostine tapo Lihula jūros pakrantėje. Pirmuoju vyskupu tapo Gotfrydas, tačiau iš tikro vyskupai pradėjo reziduoti tik nuo 1234 m. Nuo 1242 m. krašte vis labiau įsigalėjo Teutonų Livonijos ordinas, kuris atėmė dalį vyskupijos teritorijų.

1251 m. sostinė perkelta į Peroną. Tačiau jau po 10 metų ją nusiaubė lietuviai, ir apie 1265 m. administracinis centras perkeltas į saugesnę vietą – naują Hapsalu pilį. Ši išlaikė svarbiausias sostinės funkcijas per visą vyskupijos gyvavimą, nors vėlesniuoju laikotarpiu dalinosi jas su kitu administraciniu centru – Arensburgu Saremos saloje. 1435 m. vyskupija įsijungė į Livonijos konfederaciją.

1559 m., vykstant Livonijos karui ir Livonijai pralaimint, vyskupas Jonas V Miunhauzenas (tuo metu jis valdė ir Kuršo vyskupiją) nutarė parduoti savo vyskupijas Danijos karalystei. Danijos karalius 1560 m. perleido teritorijas Magnusui Holšteiniečiui, kuris tapo paskutiniuoju protestantų vyskupu.

1572 m. Magnuso žemės Ozelyje buvo atimtos ir perėjo į tiesioginę Danijos priklausomybę. Čia įkurta Ozelio provincija.

## Ozelio-Vikos vyskupai

* Gotfrydas, 1228–1229
* Heinrich I, 1234–1260
* Hermann I de Becheshovede, 1262–1285
* Heinrich II, 1290–1294
* Konrad I 1297?–1307?
* Hartung, 1310–1321
* Jakob, 1322–1337
* Hermann II Osenbrügge, 1338–1362
* Konrad II, 1363–1374
* Heinrich III, 1374–1381
* Winrich von Kniprode, 1385–1419
* Caspar Schuwenflug, 1420–1423
* Christian Kuband, 1423–1432
* Johannes I Schutte, 1432–1438
* Johannes II Creul, 1439–1457
* Ludolf Grove, 1449–1458
* Jodokus Hoenstein, 1458–1471
* Peter Wetberg, 1471–1491
* Johannes III Orgas, 1492–1515
* Johannes IV Kyvel, 1515–1527
* Georg von Tiesenhausen, 1528–1530
* Reinhold Buxhoevden, 1532–1541, died 1557
* Jonas V Miunhauzenas, 1542–1560
* Magnusas Holšteinietis 1560–1572
Rygos arkivyskupija (Livonija)

:: *Apie dabartinę arkivyskupiją žr. [[Rygos arkivyskupija]].*

**Rygos arkivyskupija** (1186–1202 m. ***Ikškilės vyskupija***, 1202–1255 m. ***Rygos vyskupija***; , ) – bažnytinė valstybė, gyvavusi 1186–1561 m. dabartinėje Latvijoje. 1435–1561 m. buvo Livonijos konfederacijos dalis.

Arkivyskupijos plotas buvo apie 18 400 km², ji apėmė lyvių gyvenamą sritį į šiaurę nuo Gaujos, rytų Vidžemę (išskyrus Alūksnę ir Gaujieną), dalį vakarų ir šiaurės Latgalos ir Dolės parapijos sritį. XIII a. 2-ojoje pusėje arkivyskupijai priklausė ir dalis Žiemgalos, iki XV a. pradžios – Dundagos ir Targalės sritys, iki XV a. 2-osios pusės – Abrenė.

## Istorija

Vyskupija įkurta 1186 m., pradedant Kryžiaus žygius į Pabaltijį ir nukariavus pirmąsias lyvių žemes. Tada buvo skirtas pirmasis vyskupas, Meinardas, kuris rezidavo Ikškilėje, todėl ir vyskupija vadinosi Ikškilės vardu. 1202 m. vyskupo rezidencija perkelta Rygon, atitinkamai pakeistas ir vyskupijos vardas. Tais metais Rygos vyskupas Albertas įkūrė Kalavijuočių ordiną. 1255 m. sausio 20 d. vyskupijos rangas paaukštintas iki arkivyskupijos.

Rygos arkivyskupija buvo laikoma svarbiausia Marijos žemės valda, o arkivyskupas – aukščiausiuoju visos konfederacijos valdovu. Nepaisant to, jis turėjo nuolat konkuruoti su kitomis Livonijos vyskupijomis, ypač – su Livonijos ordinu. Svarbiausi karai vyko 1394–1423, 1479–1492 m. 1435 m. vyskupija įsijungė į Livonijos konfederaciją.

1556 m. Ordinas nukariavo visas arkivyskupijos žemes, tačiau arkivyskupo pozicija išlaikyta. 1561 m. reformacijos įtakoje vyskupijos gyventojai perėjo į liuteronybę, ir vyskupija panaikinta. Jos teritorijas perėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė, iš jų suformuota sekuliari Livonijos kunigaikštystė.

## Arkivyskupai
### Ikškilės vyskupai
* 1186–1196 – Meinhardas
* 1196–1198 – Berthold
* 1199–1202 – Albert von Buxhövden

### Rygos vyskupai
* 1202–1229 – Albert von Buxhövden
* 1229–1253 – Mikolaj von Nauen

### Rygos arkivyskupai
* 1253–1273 – Albert Suerbeer
* 1273–1284 – Jan von Lune
* 1285–1294 – Jan von Vechten
* 1294–1300 – Jan von Schwerin
* 1300–1302 – Isarnus Takkon
* 1304–1341 – Fryderyk von Pernstein
* 1341–1347 – Engelbert von Dolen
* 1348–1369 – Bromhold von Vyffhusen
* 1370–1374 – Zygfryd Blomberg
* 1374–1393 – Jan von Sinten
* 1393–1418 – Jan von Wallenrodt
* 1418–1424 – Jan Ambundi
* 1424–1448 – Henning Scharpenberg
* 1448–1479 – Sylwester Stodewescher
* 1479–1484 – *vakavo*
* 1484–1509 – Michal Hildebrand
* 1509–1524 – Jasper Linde
* 1524–1527 – Jan Blankenfeld
* 1528–1539 – Tomas Schoning
* 1539–1563 – Wilhelm Hohenzollern

## Šaltiniai
Parmos provincija

**Parmos provincija** () – Italijos provincija Emilijos-Romanijos regione. Provincijos sostinė – Parma.

Provincijos plotas – 3449,32 km², gyvena 442070 gyventojai (2011 m.). Provinciją sudaro 47 savivaldybių.

## Didžiausios savivaldybės

## Parmos virtuvė
Provinciją garsina Parmos kumpis (). Be to čia garsūs padažai ir Parmigiano Reggiano sūris, kai kurios pastos nocchi di patate, cappelletti (ar anolini) in brodo, tortelli su įvairiais priedais (grybais, riešutais, moliūgais).
Livingstono kriokliai

**Livingstono kriokliai** () – slenksčių ir sraunumų ruožas Kongo upės žemupyje, žemiau Malebo ežero. Slenksčių ruožas tęsiasi 350 km, jame upės vaga nusileidžia 270 m. Sraujymės tarpeklio plotis siekia ~800 m, o vietomis – tik 300 m. Kadangi Kongo upė yra antra pagal vandeningumą pasaulyje (po Amazonės), todėl Livingstono krioklys laikomas vandeningiausiu kriokliu pasaulyje (iki 42 000 m³/s).

Kriokliai pavadinti keliautojo Deivido Livingstono garbei, nors jis pats čia niekad nėra buvęs. Tokį vardą suteikė Henris Mortonas Stenlis. Livingstono kriokliai labai apriboja laivybą Kongo upe ir atkerta Kinšasą su Brazaviliu nuo vandenyno. Kriokliui apeiti buvo nutiestas Kinšasos–Matadžio geležinkelis. Ties paskutiniąja slenksčių atkarpa, Ingos kriokliu, planuojama statyti Ingos hidroelektrinę. Jei šis projektas būtų įgyvendintas, tai būtų galingiausia hidroelektrinė pasaulyje (39 GW).


File:Chutes Livingstone.jpg|Slenksčių pradžia žemiau Kinšasos 
Image:Yellala-Falls-1880.jpg|Livingstono krioklių dalis – Jelalos krioklys (XIX a. pab.)
Image:Livingstone falls map.jpg|Slenksčių ruožo žemėlapis (XIX a. pab.)
Šiloangas

**Šiloangas** arba **Čiloangas** (, ) – upė Centrinėje Afrikoje. Teka daugiausia į pietvakarius, sudaro Kongo Respublikos–Kongo Demokratinės Respublikos sieną. Toliau teka per Angolai priklausančią Kabindos provinciją. Įteka į Atlanto vandenyną netoli Kakongo, prieš žiotis sudaro lagūną.
San Chosė Činantekilija

**San Chosė Činantekilija** () – gyvenvietė pietryčių Meksikoje, Oachakos valstijoje, 162 km į rytus nuo valstijos sostinės Oachaka de Chuareso. 507 gyventojai (2010 m.). Įsikūręs indėnų činantekų gyvenamoje teritorijoje.

## Istorija
San Chosė Činantekilija yra apgyvendinta nuo senų laikų. Netoliese yra ikiklasikinio majų miesto Totontepek Vilja de Moreloso archeologinė radimvietė. Slėnis nuo seno buvo gyvenamas mišių ir sapotekų. Kolonizatoriai miestelį oficialiai įkūrė 1920 m.
Livonijos konfederacija

**Livonijos konfederacija**, **Senoji Livonija** (, , ), dar žinoma kaip **Marijos žemė** () – konfederacinio pobūdžio valstybinis junginys, egzistavęs 1207–1561 m. dabartinės Latvijos ir Estijos teritorijose (Livonijos regione), kuriam didžiausio išsiplėtimo laikais priklausė 6 atskiros bažnytinės valstybės.

## Istorija
1207 m. buvo įkurta Terra Mariana, kurią sudarė dvi jau seniau įkurtos valdos – Rygos arkivyskupija ir Kalavijuočių ordinas (nuo 1237 m. tapo Vokiečių ordino dalimi, dar vadinamas Livonijos ordinu). Iš pradžių ji priskirta Šventajai Romos Imperijai, tačiau jau 1215 m. jos kontrolę tiesiogiai perėmė pats Romos popiežius. Vykstant užkariavimams, regione buvo kuriamos naujos vyskupijos – Dorpato vyskupija (1224 m.) ir Ozelio-Vikos vyskupija (1228 m.). Kylant nesutarimams tarp vyskupijų ir ordino, 1228 m. Popiežiaus legatas Viljamas iš Modenos paskirstė žemes šioms feodalinėms valdoms. 1234 m. įkūrus Kuršo vyskupiją, galutinai nusistovėjo federacijos narių skaičius.

Nepaisant bendrų interesų kovojant su vietos pagonimis, atskiros feodalinės krikščionių valstybės kovojo tarpusavyje dėl hegemonijos. Nors nominaliai Rygos arkivyskupas buvo laikomas visos konfederacijos galva, jo valdžią nuolat kvestionavo Livonijos ordinas, turėjęs didžiumą konfederacijos teritorijų. Svarbiausi karai tarp ordino ir vyskupo vyko 1296–1330 ir 1313–30. Krikščionių tarpusavio karus papildė ir pagonių sukilimai.

1346 m., po estų sukilimo, Livonijos ordino žemės dar labiau išsiplėtė, kadangi jis prisijungė anksčiau konfederacijai nepriklausiusią Estijos kunigaikštystę šiaurėje, kuri inkorporuota į Ordino žemes.

1418 m. naujai paskirtas Rygos arkivyskupas Johanes Ambundii ėmėsi iniciatyvos sukurti bendradarbiavimą tarp atskirų bažnytinių valdų. 1419 m. pradėti šaukti bendri Livonijos valdymo organai – landtagai, kurių rinkimosi vieta tapo Valkos miestas pačiame konfederacijos centre. Nepaisant to, susipriešinimas išliko iki pat 1435 m., kuomet į Lietuvos pilietinį karą įsitraukęs ordinas patyrė stiprų pralaimėjimą Pabaisko mūšyje. Tai labai nusilpnino ordino viešpatavimą, ir paskatino daryti nuolaidas. Tų pačių metų gruodžio mėnesį sušauktas Valkos landtagas galutinai įtvirtino konfederacinį valstybės pobūdį ir užbaigė tarpusavio karus. Į landtagų sudėtį ir į šalies valdymą buvo įtraukti bajorijos (riterijos) ir miestų atstovai.

Livonijos karo metu 1561 m. konfederacija nustojo egzistuoti. Ozelio-Vikos ir Kuršo vyskupystės buvo parduotos Danijai, šiaurines teritorijas okupavo Švedija (čia įkurta Švedijos Estija). Didžiąją dalį teritorijos gavo Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė, padalijusi teritoriją į dvi dalis – šiaurinėje teritorijoje suformuota Livonijos kunigaikštystė, o pietinėje – Kuršo kunigaikštystė.

## Sandara ir administravimas

Konfederaciją sudarė:
* Livonijos ordinas
* Laisvasis Rygos miestas
* Rygos arkivyskupystė
* Kuršo vyskupystė
* Dorpato vyskupystė
* Sare-Lianės vyskupystė
Ordino žemės sudarė didžiąją dalį konfederacijos teritorijų. Jos buvo skirstomos į maždaug 40 administracinių vienetų, kur vietininkavo fogtai.
Infliantų vyskupija

:: *Apie 1186–1561 m. Livonijos ordine veikusią vyskupiją žr. [[Rygos arkivyskupija (Livonija)]].*

**Infliantų vyskupija** (1585–1684 m. ***Cėsių vyskupija, Vendeno vyskupija***) – katalikų vyskupija, veikusi 1585–1798 m. dabartinės Latvijos teritorijoje. Vyskupijos centras – Cėsys (vok. Vendenas).

## Istorija

1561 m. panaikinus Rygos arkivyskupiją, Latvijos teritorijoje, kuri tuomet priklausė ATR, nebeliko stambios vyskupijos. 1582 m. ATR valdovas Steponas Batoras įkūrė naują vyskupiją. Oficialiai ji įkurta 1585 m. gegužės 1 d. kaip *Cėsių vyskupija* () popiežiaus Siksto V dekretu be bažnytinės provincijos.

1621 m. priskirta Gniezno arkivyskupijai. 1684 m. rugsėjo 19 d. pervadinta *Infliantų vyskupija*. 1798 m. lapkričio 17 d. panaikinta, jos teritorija priskirta Vilniaus vyskupijai.

## Vyskupai

## Šaltiniai
Riminio provincija

**Riminio provincija** () – Italijos provincija Emilijos-Romanijos regione. Provincijos sostinė – Riminis.

Provincijos plotas 863,58 km², gyvena 329 970 gyventojai (2011 m.), yra 27 savivaldybės.

## Istorija
2006 m. referendume 7 Montefeltro (geografinis Markės regionas, istoriškai priklausęs Romanijai) savivaldybės buvo atskirtos nuo Pezaro ir Urbino provincijos ir prijungtos prie Riminio provincijos 2009 m. rugpjūčio 15 d. Tos septynios savivaldybės yra Kasteldelčis, Majolas, Novafeltrija, Penabilis, San Leonas, Sant'Agata Feltrija ir Talamelas.

## Didžiausios savivaldybės

## Išnašos
Amiga

**„Amiga“** – asmeninių kompiuterių grupė su pritaikytomis AmigaOS  operacinėmis sistemomis.

## Istorija

Kompiuterį pradėta kurti 1982 m. Kalifornijoje. Prototipas buvo pristatytas „Consumer Electronics Show“ elektronikos prekių mugėje 1984 m., kur buvo parodyta žymioji įgarsinta „Boeing“ animacija: spalvingas rutulys sklandė kompiuterio ekrane, su triukšmu atsimušdamas į jo kraštus. Kompanija „Commodore International“ pirmąjį „Amiga 1000“ pademonstravo 1985 m. Linkolno centre Niujorke. Rinkoje pasirodžiusius „Amiga“ kompiuterius labai pamėgo kompiuterinės grafikos ir muzikos kūrėjai. Platformai vystyti buvo sukurta dukterinė įmonė „Commodore Amiga“, skirtas papildomas finansavimas. Operacinės sistemos ėmėsi kompanija „MetaComCo“, o „Electronic Arts“ paruošė standartus įvairių tipų duomenų failams – *Interchange File Format* (IFF). 

Nors ilgainiui „Amiga“ asmeninių kompiuterių pardavimai tapo didžiausi pasaulyje, tačiau netinkama kainų politika, atviros architektūros nebuvimas, programinis nesuderinamumas, blaškymasis serverių, žaidimo konsolių rinkoje privedė prie rimtų finansinių problemų. Po „Commodore International“ bankroto 1994 m. daugelis „Amiga“ koncepcijų buvo nukopijuotos ir skirtingais pavadinimais įdiegtos kitose platformose (*intuition – multimedia, autoconfig – plug and play, genlock – alpha compositing, blitter* ir kt.). Per trumpą laiką „Commodore“ patentus išpirko konkurentai ir suinteresuotos kompanijos. Vienas paskutiniųjų bandymų prikelti „Amiga“ kompiuterių šeimą buvo „Amiga One“. Tačiau gamintojas suspėjo pagaminti tik nedidelę  šių kompiuterių bandomąją partiją ir bankrutavo.

## Techninės galimybės

„Amiga“ kompiuteriai nuo pat pradžių išsiskirdavo kaip orientuoti į daugialypės terpės programas, turėjo spalvotus ekranus ir gana pažengusią tiems laikams operacinę sistemą. Jau pirmieji modeliai – A1000 ir A500 – palaikė skiriamąją gebą 640х512 su 4096 spalvomis. Jo garso ir vaizdo lustai buvo daug pranašesni už naudotus „IBM“ ar kituose kompiuteriuose. Naudota operacinė sistema tiko labai ribotam techninės bei programinės įrangos ratui. Techninė įranga buvo skirta mikroschemoms, veikiančioms su „Motorola“ 68000 serijos procesoriais. Naudoti mikroschemų rinkiniai OCS (*Agnus, Denise* ir *Paula* mikroschemos). Kompiuteriai pasižymėjo daugiaveiksmiškumu, sparčia grafine vartotojo sąsaja, galimybe naudoti komandinę eilutę. Tokia techninės ir programinės įrangos kombinacija leido turėti labai greitą, galingą ir lengvai valdomą kompiuterio platformą. Tuo metu retas kompiuteris galėjo varžytis su „Amiga“ garso ir vaizdo apdorojimo galimybėmis.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* ''amiga.com'' portalas
* „Amiga“ produktai
* „Amiga“ istorija
Robertas Freidgeimas

**Robertas Freidgeimas** (g. 1989 m. vasario 21 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis krašto gynėjo pozicijoje.

Karjerą pradėjo FC Vilnius komandoje, šiai bankrutavus žaidė dar kelete A lygos komandų. 2012 metais pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgiriu“, bet tuo pat buvo išnuomotas Tauragės „Tauro“ komandai . 2012 m. vasarą pasirašė kontraktą su Marijampolės „Sūduvos“ komanda.

Žaidėjas yra tris kartus atstovavęs Lietuvos jaunimo iki 19 metų rinktinei. Žaidėjo brolis Georgas Freidgeimas taip pat yra profesionalus futbolininkas.

## Pasiekimai

* Latvijos čempionato laimėtojas: 2013, 2014 m.
* Latvijos futbolo taurės laimėtojas: 2013 m.

## Nuorodos
* Soccerway
* lietuvosfutbolas.lt
* Transfermarkt

## Šaltiniai
Pjačencos provincija

**Pjačencos provincija** () – Italijos provincija Emilijos-Romanijos regione. Provincijos sostinė – Pjačenca.

Provincijos plotas – 2589 km², gyvena 290 141 gyventojai (2011 m.). Provinciją sudaro 48 savivaldybių.

## Didžiausios savivaldybės
Kovos atsargų laivas

**Kovos atsargų laivas**, *atsargų laivas* () – laivas, kuriame laikomos karinio laivyno atsargos. Burinių laivų laikais ir vėliau taip naudodavo užgrobtus priešo laivus. JAV kariniame laivyne tai pagalbinių laivų klasė. Atsargų laivuose laikomi šaldyti, atvėsinti ir sausi maisto produktai, laivų ir laivų aviacijos degalai, kitos atsargos, skirtos kovos laivams, kurie ilgai būna jūroje. Kituose laivynuose šios paskirties laivus paprastai vadina *laivyno papildymo laivais* (), o laikančius ir degalus – *[[Papildymo tankliavis|papildymo tanklaiviais]]* (). JAV laivyne universalūs tiekimo laivai, gebantys plaukti kartu su kovos laivais ir aprūpinti visomis reikiamomis atsargomis, kurias prieš tai sukomplektuoja iš atsargų laivų ir panašių laivų, yra vadinami *[[Greitasis kovinio tiekimo laivas|greitaisiais kovinio tiekimo laivais]]*.

Šiuo metu JAV Karinis jūrų laivynas kovos atsargų laivų savo sudėtyje neturi. Paskutiniai naudoti priklausė *Sirius* ir *Mars* klasėms. 


File:US Navy 050115-N-6932B-168 Military Sealift Command (MSC) combat stores ship USNS Saturn (T-AFS 10) conducts a vertical replenishment (VERTREP) at sea.jpg|Šalia lėktuvnešio plaukia USNS „Saturn“ (T-AFS 10).
File:US Navy 090128-N-4774B-040 Sailors ire a shot line to the Military Sealift Command combat stores ship USNS San Jose (T-AFS 7).jpg|Jūrininkai iš raketinio kreiserio USS „Lake Champlain“ (CG 57) šauna lyną į kovos atsargų laivą USNS „San Jose“ (T-AFS 7). (2009 m.)
File:US Navy 050106-N-4205W-003 Crew members assigned to the combat stores ship USNS Concord (T-AFS 5) load more than 635 pallets of supplies.jpg|Atsargų laivo USNS „Concord“ (T-AFS 5) jūrininkai Singapūre krauna į laivą maisto atsargas, kurios bus gabenamos į cunamio nusiaubtus pakrantės rajonus. (2005 m.)
File:US_Navy_030429-N-4441P-020_The_Military_Sealift_Command_Combat_Stores_ship_USNS_Niagara_Falls_(T-AFS_3)_is_currently_deployed_to_the_Middle_East.jpg|Atsargų laivas USNS „Niagara Falls“ (T-AFS 3). (2002 m.)
File:US Navy 030607-N-2819P-007 SA-332 Super Puma helicopters from Military Sealift Command combat stores ship USNS Spica (T-AFS 9) delivers pallets of supplies to USS Kearsarge (LHD 3).jpg|Sraigtasparniai *SA-332 Super Puma* kelia atsargas iš atsargų laivo USNS „Spica“ (T-AFS 9) į laivą USS „Kearsarge“ (LHD 3).
File:US Navy 040306-N-5319A-004 The Military Sealift Command (MSC) combat stores ship USNS Sirius (T-AFS 8) cruises along side USS George Washington (CVN 73) during a vertical replenishment evolution.jpg|Atsargų laivas USNS „Sirius“ (T-AFS 8). (2004 m.)
Ravenos provincija

**Ravenos provincija** () – Italijos provincija Emilijos-Romanijos regione. Provincijos sostinė – Ravena.

Provincijos plotas – 1858 km², gyvena 391 275 gyventojai (2010 m.). Provinciją sudaro 18 savivaldybių.

## Didžiausios savivaldybės
Emilijos Redžo provincija

**Emilijos Redžo provincija** () – Italijos provincija Emilijos-Romanijos regione. Provincijos sostinė – Emilijos Redžas.

Provincijos plotas yra 2292,89 km², gyvena 530 343 gyventojai (2010 m.). Provinciją sudaro 44 savivaldybių. Rolas, pagal plotą mažiausia savivaldybė yra labiausiai nutolusi į rytus, Kolanja į vakarus, Ligončijas, mažiausia savivaldybė pagal gyventojų skaičių, į pietus, o Lucara – į šiaurę.

## Didžiausios savivaldybės
Rudka (reikšmės)

**Rudka** vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:

* Rudka (Bielsko apskritis);
* Rudka (Sokulkos apskritis);
* Rudka (Losicės apskritis).
Rudkos Osolinskių rūmai

**Rudkos Osolinksių rūmai** () - tai Osolinksių šeimos rūmų pastatyti 1763 metais Rudkos kaime. Rūmų statybas finansavo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ginklininkas Aleksandras Motiejus Osolinskis. 

## Istorija

XVI a. šioje vietovėje rūmus buvo pasistatęs Mikalojus Kiška. 1718 m. vietoje buvusių medinių rūmų Pranciškus Maksimilijanas Osolinskis pasistatė naujus barokinius mūrinius rūmus. XVIII a. antroje pusėje šie rūmai buvo nugriauti ir pradėtos naujų dabartinių rūmų statybos, kurios buvo baigtos 1763 metais. Ant rūmų fasado užrašyta *Pro suo commodo Alexander Ossolinski aedificavit*, kas reiškia *Jūsų patogumui sukurta Aleksandrai Osolinski*. Taip pat buvo įkurtas rūmų parkas. Paskutinis *Osolinksių* šeimos rūmų savininkas buvo Viktoras Maksimilijanas Osolinskis, po kurio mirties 1860 m. rūmai atiteko jo dukrai Vandai, Tomo Potockio žmonai. Taip rūmai atiteko Potockių šeimai. 1913-1914 m. rūmai buvo rekonstruoti ir jų išvaizda tapo neobarokinė. 1920 m. per Lenkijos-sovietų karą buvo sunaikinta rūmų biblioteka ir paveikslų galerija. Per II pasaulinį karą rūmai buvo labai suniokoti. 1965-1970 metais atstatyti ir čia įkurta žemės ūkio mokykla. 1956 m. balandžio 10 d. rūmai buvo įtraukti į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.


Vaizdas:Rudka powiat bielsk.jpg|Osolinskių rūmai
Vaizdas:Rudka palac Ossolinskich fronton.jpg|Rūmų fasadas
Vaizdas:Rudka palace back.jpg|Rūmų galinė pusė


## Nuorodos

* Aprašymas apie rūmus I (lenk.);
* Aprašymas apie rūmus II (lenk.) ;
* Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašas (lenk.).

## Literatūra

* Małgorzata Omilanowska: Polska. Pałace i dwory. Wyd. III. Warszawa: Sport i Turystyka - MUZA S.A., 2009, s. 317-391.
Orlios Naujosios žydų kapinės

**Orlios Naujosios žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos XIX a. Orlos mieste. Prieš įkuriant šias kapines, buvo naudojamos Orlos Senosios žydų kapinės. Kapinių plotas buvo 1,5 ha. Per II pasaulinį karą kapinės buvo labai suniokotos. Kapinėse išliko apie keliasdešimt paminklų.

## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 63.

## Nuorodos
* Aprašymas apie kapines (lenk.) .
Fimis

**Fimis** arba ***Mfimis*** () – upė Kongo Demokratinės Respublikos vakarinėje dalyje; Kasajaus dešinysis intakas. Išteka iš Mai Ndombės ežero, teka į pietvakarius. Įteka į Kasajų netoli jo žiočių, ties Mušije.

Didžiausias intakas – Lukenijė (kairysis).

Upė laivuojama. Prie jos įsikūrusios Nioki ir Kutu gyvenvietės.

Upės pavadinimas *Nzaa Mfimi* mojų kalba reiškia „juodoji upė“.

## Šaltiniai
Orlios sinagoga

**Orlios sinagoga** () – klasicistinio ir vėlyvojo baroko architektūros stiliaus sinagoga, esanti Orlos kaimo centre. Sinagoga pastatyta ant stačiakampio plano formos. 

## Istorija

Sinagoga buvo pastatyta apie 1754 metus. I pasaulinio karo metu pastate įsikūrė karo ligoninė. Po karo pastatas vėl buvo perduotas žydams. 1938 m. kaime siautusio gaisro metu sinagoga stipriai apdegė, bet buvo greitai atstatyta. Per II pasaulinį karą 1941 m. sinagogoje buvo įkurtas sandėlis. Po karo pastate ir toliau veikė sandėlis. XX a. aštuntajame dešimtmetyje pastatas buvo dalinai restauruotas. 


Vaizdas:Orla Synagogue 01.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 03.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 04.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 10.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 29.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 20.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 28.jpg
Vaizdas:Orla Synagogue 26.jpg


## Nuorodos
* Sinagogos aprašymas (lenk.) ;
* Sinagogos nuotraukos ir aprašas (lenk.).
Kongo Demokratinės Respublikos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Kongo DR|Kongo Demokratinės Respublikos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 73 599 190 (2012 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 44,4 %
* *15-64 m.:* 53 %
* *65 m. ir vyresni:* 2,6 % (2011 m. apsk.)
 
**Gyventojų amžiaus [[mediana]]:**
* *bendras:* 17,4 m.
* *vyrų:* 17,2 m.
* *moterų:* 17,6 m. (2011 m. apsk.)

**Metinis populiacijos prieaugis:** 2,579 % (2012 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 37,05 gimimų/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 10,8 mirčių/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)

**Migracijos indeksas** (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,47 migrantų/1000 gyv. (2012 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procentas:** 35 % (2010 m. apsk.)

**Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas:** 4,5 % (2010–2015 m. apsk.)

**Lyčių pasiskirstymas**:
* *Gimimo metu:* 1,03 vyro vienai moteriai
* *Jaunesniems nei 15 metų:* 1,01 vyro vienai moteriai
* *15-64 metų:* 0,99 vyro vienai moteriai
* *65 metų ir vyresniems:* 0,72 vyro vienai moteriai
* *Visai populiacijai:* 0,99 vyro vienai moteriai (2012 apsk.)

**Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus:** 76,63 mirusiųjų/1000 gimimų (2012 apsk.)

**[[Vidutinė gyvenimo trukmė]]:**
* *bendra:* 55,74 m.
* *vyrų:* 54,28 m.
* *moterų:* 57,23 m. (2012 apsk.)

**15 m. ir vyresnių gyventojų [[raštingumas]]:**
* *bendras:* 67,2 %
* *vyrų:* 80,9 %
* *moterų:* 54,1 % (2001 m.)

## Šaltiniai
* CŽV pasaulio faktų knyga: Kongo Demokratinė Respublika (angliškai) 

## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Kongo Demokratinės Respublikos miestai
Orlios Senosios žydų kapinės

**Orlios Senosios žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos XVIII a. Orlos mieste šalia sinagogos. Kapinių teritorija buvo 0,4 ha. XIX a. vietoje šių kapinių pradėtos naudoti Orlos Naujosios žydų kapinės. Kapinės buvo sunaikintos per II pasaulinį karą.

## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 63.   
 
## Nuorodos
* Aprašymas apie kapines (lenk.).
Semlikis

**Semlikis** () – upė Rytų Afrikoje. Išteka iš Eduardo ežero šiaurinio galo, teka Ruvenzorio pašlaitėmis į šiaurę Kongo Demokratinės Respublikos teritorija. Vėliau teka į šiaurės rytus ir sudaro Kongo Demokratinės Respublikos sieną su Uganda. Įteka į Alberto ežerą (Nilo baseinas).

Vaga labai vingiuota, kartais kečiasi. Semlikio atkarpos patenka į Virungos (Kongo DR) ir Semlikio (Uganda) nacionalinius parkus. Upės slėnyje gyvena krokodilai, drambliai, begemotai.
Toliūnų dvaras

**Toliūnų dvaras** – dvaras, buvęs Toliūnuose, Pasvalio raj, kairiajame Levens krante. Išlikęs vandens malūnas, matomas nuo kabamojo tilto, pagarsėjęs 1965 m. čia filmuotu kino filmu „Niekas nenorėjo mirti“.

## Istorija
Toliūnų dvaras minimas 1587 m. 9 kiemais ir 10 valakų žemės. 1799 m. inventoriaus aprašyme nurodyti dvaro pastatai, koplyčia, šunidė, gyvuliai, pasėliai ir t. t. 1857 m. Toliūnų dvare veikė spirito varykla, vandens malūnas ir alaus bravoras. XIX a.-XX a. sandūroje medinis dviejų aukštų dvaro pastatas sudegė. Sudegė ir medinė koplyčia, buvusi nuo rūmų kiek į vakarus.

XVIII a. pabaigoje Toliūnų dvaras priklausė Majorų (Magjor) šeimai. Švobiškio bažnyčios mirties metrikų knygoje rašoma, kad 1805 m. mirė Toliūnų malūno savininkas Andžejus Miuleris . Sudegus dvaro rūmams, lenkų kilmės savininkas Karolis Balsevičius gyvenamas patalpas įsirengė piečiau stovėjusiame ūkiniame pastate. Pastatas buvo drėbtas iš molio tik kampai plytų mūro. Iš lauko buvo tinkuotas ir nudažytas baltai. Pastato viduje buvo parketo grindys. XX a. pradžioje pastatus ir žemę įsigijo Alfonsas Mitka Vincento. Sovietmetmečiu Pušaloto kolūkis čia laikė gyvulius, o dali žemės buvo įsigijęs ūkininkas Nevulis, kuris buvusios dvaro sodybos šiaurės vakarų kampe surentė pastatus ir čia gyveno.

Dabar Toliūnų dvaro pastatų bei želdinių neliko.

Netoli Lėvens, pro dvarą, ėjo kelias. Čia pat sodyboje prie kelio buvo bravoras. Nuolaidus Lėvens upės krantas buvo nukastas trimis terasomis, kurios matomos ir dabar. Nuo netoliese esančio kalnelio, sodu į rūmų pusę, buvę du nupilti žvyru takai. Vienas jų ėjęs upės kranto terasa tiesiog į rūmus, o kitas atokiau kranto vedęs į koplytėlę. Tarp sudegusios koplytėlės pamatų ilgą laiką stovėjo liaudies meistrų išdrožtas koplytstulpis.

Dvarą valdant K. Balsevičiui buvo įrengtas gražus Lėvens pakrantės šaltinio rentinys. Dabar versmė sunykusi ir vos pastebima.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Pasvalio krašto muziejaus fondai, Toliūnų dvaras, 1988 m. 30-31 psl.
Senkų senosios kapinės

**Senkų senosios kapinės** (arba ***[[Maro kapeliai]]***, ***Katmilžis***; registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – 6264, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV541) – neveikiančios kapinės pietvakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Senkuose (Kretingos seniūnija), 0,17 km į vakarus nuo kelio Ankštakiai–Tarvydai, Tenžės kairiajame krante.

## Kapinės

Įrengtos iki 1,5–2 m aukščio kalvelėje, stūksančioje vidury dirbamų laukų. Apskrito plano, 20–21 m skersmens, apjuostos akmenų pylimo, kurio šiaurinėje ir pietinėje dalyje paliktas tarpas įėjimui. Kapinės apaugusios medžiais. Šiaurinėje dalyje stovi koplytėlė.

Teritorijos plotas: kapinių – 0,03 ha, saugomos teritorijos – 0,18 ha.

### Koplytėlė
Mūrinė, stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, pastatyta ant stačiakampio betoninio pamato, priekiu atsukta į šiaurės pusę. Sienos tašytų akmenų blokelių mūro, priekyje įrengtos vienvėrės įstiklintos medinės arkinės durelės. Į kairę nuo jų sienoje iškalta: „1937 m. VI. 6“. Frontonas trikampis, jo centre – statmeno stačiakampio pavidalo niša. Stogas trišlaitis, betoninis, su betoniniu kryželiu.

## Istorija
Veikė XVI–XVIII a., laidoti Senkų bajorkaimio gyventojai. Dauguma jų mirė nuo maro, todėl kapinės pavadintos Maro kapeliais.

Pasakojama, kad čia senovėje palaidotas didvyris milžinas, virš kurio kapo supilta kalva, kartais vadinama Katmilžiu (t. y., milžino kapu).

Kapines uždarius, XIX a. – XX a. pradžioje retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti kūdikiai.

Mirusiųjų atminimui stovėjo stogastulpis, keli kryžiai ir koplytėlė. 1937 m. vietoje medinės pastatyta mūrinė koplytėlė.

1945 m. palaidoti 4 Vokietijos kariuomenės kareiviai, mirę šalia veikusioje karo belaisvių lauko stovykloje.

1971 m. koplytėlė su Marijos Sopulingosios skulptūra (XIX a. pab., autorius Juozapas Paulauskas) paskelbta vietinės reikšmės dailės, o 1972 m. kapinės – archeologijos paminklu (pilkapiu).

### Tyrimai
1940, 1967, 1981 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 1956 m. – kraštotyrininkas Vladas Šaulys, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas), 2011 m. – Julius Kanarskas.

Kapinių kalvelė laikoma pilkapiu. Į šiaurę ir pietus nuo jos pastebėta degintinių kaulų liekanų.

## Šaltiniai

* Kretingos rajono gamtos ir kultūros paminklų ir saugotinų objektų katalogas. – Vilnius: Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1976
* Julius Kanarskas. Senkų kaimo kapinės (Kretingos apyl. ir raj.). – Kretinga, 1993. – Kretingos muziejaus mokslinis archyvas. – F. 4, b. 267

## Nuorodos
* Kultūros vertybių registras: Pilkapis, Kretingos r. sav., Senkų k. (Kretingos sen.)
* Kultūros vertybių registras: Koplytėlė su Marijos Sopulingosios skulptūra, Kretingos r. sav., Senkų k. (Kretingos sen.)
Sharp X1

**Sharp X1** buvo namų serijos personalinis kompiuteris, gaminamas „Sharp“ kompanijos nuo 1982 iki 1988. Sharp X1 naudojo Z80 procesorių.

Nors „Sharp Corporation“ kompiuterių padalinys jau buvo išleidęs Sharp MZ seriją, kompanijos televizijos padalinys netikėtai išleido naują  X1 kompiuterių seriją. Tuo metu, kai buvo išleistas pirmasis X1 serijos kompiuteris, dauguma asmeninių kompiuterių modelių turėjo integruotą BASIC programavimo kalbos interpretatorių pastoviojoje atmintyje (ROM). X1 tuo tarpu neturėjo BASIC pastoviojoje atmintyje ir Hu-BASIC interpretatorių reikėjo pakrauti iš kasetės. Teigiamas tokio sprendimo privalumas buvo didesnis prieinamas operatyviosios atminties kiekis tuo metu, kol interpretatorius nebūdavo užkrautas. Tokią pačią strategiją naudojo ir Sharp MZ serijos kompiuteriai, jie kartu su X1 buvo vadinami „švariais“ kompiuteriais Japonijoje. X1 korpuso forma buvo daug stilingesnė nei kitų to meto kompiuterių ir buvo galima rinktis įvairias korpuso spalvas.

1984 metais „Sharp“ išleido X1 turbo seriją su aukštesnės rezoliucijos grafika (640x400, kai X1 turėjo 640x200). Platforma turėjo daug patobulinimų, bet procesoriaus dažnis liko 4MHz. 1986 metais „Sharp“ išleido X1 turbo Z seriją su 4096 spalvų analoginiu RGB monitoriumi. 1987 metais išleistas X1 twin buvo paskutinis serijos modelis. Vėliau seriją pakeitė X68000 asmeniniai kompiuteriai.
Lukenijė

**Lukenijė** () – upė Kongo Demokratinėje Respublikoje; Fimio kairysis intakas (Kasajaus baseinas). Prasideda netoli Katako Kombės, teka į vakarus lygiagrečiai Sankuru ir Kasajaus upėms. Įteka į Fimį ties Kutu, netoli šios upės ištakų iš Mai Ndombės ežero.

Upė laivuojama iki Kolės (išskyrus birželio–rugpjūčio laikotarpį, kai upė nusenka), naudojama medienos gabenimui. Svarbiausios gyvenvietės prie Lukenijės: Katako-Kombė, Lodžia, Kolė, Ošvė.

## Šaltiniai
San Ladzaro di Savena

**San Ladzaro di Savena** () – Italijos miestas Emilijoje–Romanijoje, Bolonijos provincijoje.

## Istorija

Miesto apylinkės gyvenamos nuo senovės. Čia randama akmens ir bronzos amžių dirbinių.

Dokumentai rodo, kad nuo 1214 m. šalia miesto buvo karantino stotelė (), kur buvo izoliuojami sergantys.

San Ladzaro di Savena turėjo savivaldą Napoleono laikais (1810 m.). Po to miestas buvo prijungtas prie Bolonijos ir 1827 m. atgavo savivaldą.

Po miesto plėtros XX a. aštuntame dešimtmetyje, San Ladzaro di Savena tapo viena didžiausių provincijos savivaldybių.

## Šaltiniai
Bransko žydų kapinės

**Bransko žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos 1820 m. Bransko mieste. Kapinėse išlikę keliadešimt paminklų. Seniausias paminklas pastatytas 1839 metais. 76 paminklai liko po karo, o 1988 m. į kapines buvo perkelti dar 110 paminklų, kurie buvo naudojami kaip šaligatvių danga. Kapinėse yra II pasaulinio karo aukoms atminti skirtas paminklas. Vienoje kapinių dalyje žmonės buvo laidojami 1820-1870 m., o kitoje 1870-1942 metais.


Vaizdas:Cmentarz żydowski w Brańsku 03.jpg
Vaizdas:Cmentarz żydowski w Brańsku 11.jpg
Vaizdas:Cmentarz żydowski w Brańsku 06.jpg
Vaizdas:Cmentarz żydowski w Brańsku 04.jpg


## Literatūra

* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 60.   
 
## Nuorodos

* Aprašymas apie kapines (lenk.) ;
* Aprašymas apie kapines ir jų nuotraukos (lenk.).
Bransko Kravcuvo sinagoga

**Bransko Kravcuvo sinagoga** () – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bransko mieste, *ul. Senatorski* gatvėje, šalia Nužeco upės. Sinagoga buvo pastatyta ant stačiakampio plano formos ir turėjo dvišlaitį stogą.

## Istorija

Mūrinė sinagoga buvo pastatyta 1909 m. šalia Bransko Senosios sinagogos, statybų iniciatoriai buvo siuvėjų cechas. Per 1939 m. rugsėjo 7 d. vykusį Vokietijos oro pajėgų antpuolį sinagoga visiškai sudegė. 

## Literatūra

* Tomasz Wiśniewski: Bóżnice Białostocczyzny. Heartland of the Jewish life. Synagogues and Jewish communities in Białystok region. Białystok: Dom Wydawniczy "David", 1992. ISBN 83-90032-70-8.
Bransko Naujoji sinagoga

**Bransko Naujoji sinagoga** () – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bransko mieste, *ul. Senatorski* gatvėje.

## Istorija

Medinė sinagoga buvo pastatyta 1832 metais, priešais Bransko Senąją sinagogą. 1894 m. sinagoga buvo rekonstruota. 1941 m. sinagoga buvo nuniokota, o panaikinus mieste veikusį getą nugriauta.

## Literatūra

* Tomasz Wiśniewski: Bóżnice Białostocczyzny. Heartland of the Jewish life. Synagogues and Jewish communities in Białystok region. Białystok: Dom Wydawniczy „David“, 1992. ISBN 83-90032-70-8.
Bransko Trečioji sinagoga

**Bransko Trečioji sinagoga** () – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bransko mieste, *ul. Mickiewicz ir Świerczewski* gatvių sankirtoje.

## Istorija

Sinagoga buvo pastatyta XIX a. antroje pusėje. XX a. antrajame dešimtmetyje sinagoga buvo rekonstruota ir išplėsta. Viduje buvo didelė biblioteka ir kambarys Talmudo studijoms. Per 1939 m. rugsėjo 9 d. vykusį Vokietijos oro pajėgų antpuolį sinagoga visiškai sudegė. 

## Literatūra

* Tomasz Wiśniewski: Bóżnice Białostocczyzny. Heartland of the Jewish life. Synagogues and Jewish communities in Białystok region. Białystok: Dom Wydawniczy "David", 1992. ISBN 83-90032-70-8.
Gideon Sundbäck

**Gideonas Sundbekas** (, 1880 m. balandžio 24 d. – 1954 m. birželio 21 d.) buvo JAV švedų inžinierius elektrikas, geriausiai žinomas kaip užtrauktuko išradėjas.

## Biografija
Otas Fredrikas Gideonas Sundbekas gimė Edestugu *(Ödestugu)* parapijoje Jonšiopingo lėne, Smolande, Švedijoje pasiturinčių ūkininkų Jono Otto Magnusono Sundbeko ir Kristinos Karolinos Klasdoter šeimoje. Baigęs mokslus Švedijoje išvyko į Vokietiją, kur mokėsi politechnikos koledže Bingene prie Reino, o 1903 m. išlaikė inžinieriaus egzaminą. 1905 m. emigravo į JAV, kur sukūrė šeimą ir gyveno iki mirties 1954 m.

## Užtrauktuko išradimas
G. Sundbeko 1917 m. išduoto patento dokumentu kopijos yra čia: 

File:001 Sundback zipper 1917 patent.jpg
File:002_Sundback zipper 1917 patent.jpg
File:003_Sundback zipper 1917 patent.jpg
File:004_Sundback zipper 1917 patent.jpg
File:005_Sundback zipper 1917 patent.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos
* JAV patento nr. 1219881 paveikslėlis
Sasuolas

**Sasuolas** () – miestas Italijoje, Emilijoje-Romanijoje, Modenos provincijoje. Miestas yra dešiniame Sesijos upės krante 17 km į pietvakarius nuo Modenos.

## Istorija

980 m. pirmąkart paminėtas Sasuolas. 1078 m. jo konsulai prisiekė ištikimybe Modenai. 1373 m. pačių piliečių prašymu miestas tapo Esčių šeimos nuosavybe, o gyventojai gavo teisę iš upės semti vandenį.

Sasuolas priklausė Modenos kunigaikštystei iki XIX a. vidurio.

## Žymūs vietiniai
*Pierangelo Bertoli (1942–2002 m.), dainininkas
*Andrea Bertolini (g. 1973 m.), lenktynininkas
*Caterina Caselli (g. 1946 m.), dainininkė
*Fabrizio Giovanardi (g. 1966 m.), lenktynininkas
*Giuseppe Medici (1907–2000 m.), politikas
*Andrea Montermini (g. 1964 m.), lenktynininkas
*Davide Morandi (g. 1969 m.), dainininkas
*Leo Morandi (1923–2009 m.), išradėjas
*Nek (g. 1972 m.), dainininkas
*Graziano Pattuzzi (g. 1955 m.), politikas
*Camillo Ruini (g. 1931 m.), kardinolas
*Federico Pinelli (g. 1989 m.), menininkas
Bransko Poalejaus Cedeko Senoji sinagoga

**Bransko Poalejaus Cedeko Senoji sinagoga** () – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bransko mieste, *ul. Senatorski* gatvėje, šalia Nužeco upės.

## Istorija

Medinė sinagoga buvo pastatyta 1892 m., statybų iniciatoriai buvo mėsininkų ir batsiuvių cechai. 1903 m. sinagoga buvo nugriauta ir jos vietoje pastatyta Bransko Poalejaus Cedeko Naujoji sinagoga.

## Literatūra

* Tomasz Wiśniewski: Bóżnice Białostocczyzny. Heartland of the Jewish life. Synagogues and Jewish communities in Białystok region. Białystok: Dom Wydawniczy "David", 1992. ISBN 83-90032-70-8.
Kastelfranko Emilija

**Kastelfranko Emilija** () – miestas Italijoje, Emilijoje-Romanijoje, Modenos provincijoje. Miestas apie 25 km į šiaurės vakarus nuo Bolonijos.

## Istorija

Netoli ar miesto vietoje Senovės Romos laikais buvo miestas *Forum Gallorum*, kur Oktavianas ir Aulas Hircijus nugalėjo Marką Antonijų 42 m. pr. m. e. Miestas buvo sujungtas su Pjumaco savivaldybe 1861 m.

Mieste yra popiežiaus Urbono VIII pastatyta tvirtovė 1628–1634 m., kuri gynė popiežiaus valstybės šiaurines sienas.

## Virtuvė

Kastelfranko Emilijoje buvo išrastas Tortellini, žiedo formos pasta. Aplink gaminamas Lambrusco vynas.
Bransko mūšis

**Bransko mūšis** () – 1264 m. birželio 23-25 dienomis įvykęs mūšis tarp jotvingių, kuriems padėjo kunigaikščio Švarno valdomos Haličo-Volynės kunigaikštystės kariai ir Krokuvos kunigaikštystės, kuriai vadovavo Boleslavas V Drovusis.

## Mūšis

1264 m. pradžioje jotvingiai įsiveržė Sandomiro žemes ir padarė didelių nuostolių. Po kelių mėnesių kunigaikštis Boleslavas V Drovusis surengė karinį žygį į Jotvą. 

1264 m. birželio 23 d. abi kariuomenės susirėmė netoli dabartinio Bransko miesto. Mūšis truko dvi dienas, kurio metu geriau ginkluoti Krokuvos kunigaikštystės kareiviai nugalėjo jotvingius. Nepaisant jotvingių pralaimėjimo įvairūs mūšiai ir susirėmimai tęsėsi dar apie 20 metų.


Vaizdas:Uroczysko Kumat w pobliżu Brańska 05.jpg|Paminklas mūšiui atminti


## Literatūra

* Piotr Bunar, Stanisław A. Sroka, Słownik wojen, bitew i potyczek w średniowiecznej Polsce, wyd. Universitas 2004.
Bockų Naujoji sinagoga

**Bockų Naujoji sinagoga** () – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bockų mieste, *ul. Załoński* ir * ul. Dubieński* gatvių kampe. Sinagoga buvo pastatyta ant stačiakampio plano formos. Sinagoga buvo dviejų aukštų ir turėjo spalvingą vitražą su Dovydo žvaigžde.

## Istorija

Mūrinė sinagoga buvo pastatyta 1807 m. Jos statyboms 1790 m. leidimą suteikė Lucko vyskupas. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo nugriauta ir po karo nebeatstatyta.

## Literatūra

* Sinagogos aprašymas (lenk.).
LitPol Link

**LitPol Link** – tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Lietuvos ir Lenkijos. 500 MW galios elektros linija jungianti Lietuvą su Kontinentiniu Europos elektros tinklu.

## Istorija
2000 m. Europos Komisija ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas nusprendė finansuoti galimybių studiją Lietuvos ir Lenkijos elektros energijos perdavimo sistemų susijungimui. Studija baigta 2002 m. rugsėjį.

2006 m. rugsėjo 29 d. Varšuvoje Lenkijos prezidentas Lechas Kačinskis ir Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus pasirašė jungtinę deklaraciją patvirtinančią elektros tinklų projektą. 2006 m. gruodžio 8 d. Vilniuje susitarimo memorandumą pasirašė „Lietuvos energija“ ir „PSE-Operator“. 2008 m. vasario 12 d. Varšuvoje buvo pasirašytas ir pats projekto susitarimas. 2008 m. gegužės 19 d. įkurta įmonė „LitPol Link“.

2011 m. rugsėjo 12 d. „PSE Operator“ pasirašė kontraktą su Lenkijos statybų bendrove „PBE ELBUD Group“ dėl antžeminės jungties tarp Luko ir Lomžos nutiesimo. 2011 m. rugsėjį Alytaus rajono savivaldybės administracija elektros perdavimo sistemos operatoriui „Litgrid“ leido pradėti Alytaus transformatorių pastotės 110 kV skirstyklos rekonstrukciją. Rekonstrukcijos metu buvo pakeistas autotransformatorius, atnaujinta skirstyklos automatikos ir valdymo įranga. Nauji įrenginiai iki minimumo sumažina gedimų galimybę.

2013 m. vasario 15 d. „Litgrid“ pasirašė sutartį su „ABB Group“ dėl nuolatinės srovės intarpo projektavimo ir statybos darbų. 500 MW srovę keičiančios stoties kaina 110 milijonų JAV dolerių. 2015 m. gruodžio 9 d. pradėtas pirmosios jungties dalies eksploatavimas.

## Taip pat skaitykite
* Harmony Link
* NordBalt

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Litgrid: LitPol Link projektas
Estlink

**Estlink** – 350 MW galingumo elektros jungtis tarp Estijos ir Suomijos, nutiesta 2006 m. Tai pirmasis projektas sujungęs Baltijos šalių ir Skandinavijos elektros rinkas.

2014 m. pradėta antrosios jungties tarp Suomijos ir Estijos „Estlink 2“ veikla.

## Šaltiniai
Nabucco (dujotiekis)

**Nabucco** – buvo planuojamas gamtinių dujų dujotiekis sujungsiantis Turkiją su Bulgarija, Rumunija, Vengrija ir Austrija.

Dujotiekio tikslas sumažinti Europos energetinę priklausomybę nuo Rusijos. Projektą remia kelios Europos Sąjungos šalys ir Jungtinės Amerikos Valstijos. Nabucco laikomas svariu konkurentu Rusijos energetikos milžino „Gazprom“ planuojamam South Stream dujotiekiui.

## Istorija
2002 m. prasidėjo Nabucco pasirengimo darbai. 2009 m. liepos 13 d. buvo pasirašytas tarpvyriausybinis visų dalyvaujančių šalių susitarimas. Dujotiekis, kuriuo planuojama transportuoti dujas iš Kaspijos regiono į Europos šalis aplenkiant Rusiją per Azerbaidžaną, Gruziją, Turkiją, Bulgariją, Vengriją, Rumuniją ir Austriją, buvo planuotas atidaryti 2009 m., tačiau nepasiekus susitarimų su dujų tiekėjais projekto realizavimo terminai buvo nuolat atidedami.

2013 m. projekto planai galutinai atmesti.

## Šaltiniai
BTC naftotiekis

**BTC naftotiekis** () – 2006 m. atidarytas naftotiekis tarp Azerbaidžano, Gruzijos ir Turkijos.

## Savininkai

* BP (Jungtinė Karalystė): 30,10 %
* SOCAR (Azerbaidžanas): 25,00 %
* Chevron Corporation (JAV): 8,90 %
* Statoil (Norvegija): 8,71 %
* Türkiye Petrolleri Anonim Ortaklığı (Turkija): 6,53 %
* Eni (Italija): 5,00 %
* Total S.A. (Prancūzija): 5,00 %
* Itochu (Japonija): 3,4 %
* Inpex (Japonija): 2,50 %
* ConocoPhillips (JAV): 2,50 %
* Hess Corporation (JAV) 2,36 %

## Šaltiniai
Chidiock Tichborne

**Čidiokas Tičbornas** (*Chidiock Tichborne*; ~1562 m. – 1586 m. rugsėjo 20 d.) – anglų sąmokslininkas, poetas.

Čarlzas (Čidiokas) Tičbornas gimė katalikų šeimoje Sautamptone, kaip manoma, po 1562 m. rugpjūčio. Jo paties teigimu, buvo kilęs iš garbingos Tičbornų giminės, gyvavusios Anglijoje nuo normanų laikų. Čidioko Tičborno jaunystės metais Anglijoje buvo uždrausta katalikybė, o netrukus pats Čidiokas ir jo tėvas Piteris areštuoti už „popiežiškų relikvijų“ naudojimą. Nors jie buvo paleisti, bet buvo ir toliau persekiojami, o 1586 m. visa šeima apkaltinta „popiežiškų praktikų“ laikymusi.

Tų pačių 1586 m. birželį Čidiokas sutiko dalyvauti Bebingtono sąmoksle, kurio tikslas buvo nuversti nuo sosto protestantišką karalienę Elžbietą I, o vietoje jos į sostą atvesti katalikų valdovę Mariją I. Išaiškinus sąmokslą, Čidiokas Tičbornas buvo sugautas, rugpjūčio 14 d. areštuotas ir nuteistas myriop.

Kalėdamas Londono Tauerio kalėjime, rugsėjo 19 d. Tičbornas parašė laišką savo žmonai Agnesai. Tame laiške buvo ir vėliau išgarsėjęs Tičborno sukurtas eilėraštis „Elegija“, kuriame poetas aprašė savo būseną laukiant mirties. Kitą dieną Čidiokas Tičbornas kartu su keliais kitais sąmokslininkais buvo viešai pakartas, išskrostas ir ketvirčiuotas.

## Nuorodos
* Čidioko Tičborno „Elegija“
Bockų Senosios žydų kapinės

**Bockų Senosios žydų kapinės** () – žydų kapinės veikusios Bockų mieste. Kada buvo įkurtos kapinės nėra tiksliai žinoma. Seniausias kapinių paminklas buvo pastatytas 1870 metais. Per II pasaulinį karą kapinės buvo sunaikintos. Po karo ant dalies kapinių ploto pastatyti gyvenamieji namai, likusioje neužstatytoje dalyje išlikęs vienas antkapis.

## Literatūra

* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 60.   
 
## Nuorodos

* Aprašymas apie kapines (lenk.) .
Bockų Naujosios žydų kapinės

**Bockų Naujosios žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos XIX a. pabaigoje Bockų mieste. Kapinių plotas buvo 2 ha, bet per II pasaulinį karą kapinės buvo suniokotos ir iki šių dienų išlikę tik maža dalis antkapių. 

## Literatūra

* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990 m., s. 60.   
 
## Nuorodos

* Aprašymas apie kapines (lenk.) 
* Aprašymas apie kapines ir jų nuotraukos (lenk.).
Okeanografinių tyrimų laivas

**Okeanografinių tyrimų laivas** () – daugiatikslis pagalbinis laivas, atliekantis akustinius, biologinius, fizikinius ir geofizikinius jūrų ir vandenynų tyrimus.

## JAV okeanografinių tyrimų laivai
Teikia JAV kariniam jūrų laivynui informaciją apie vandenynų aplinką. 

Šie laivai aprūpinti tiksliomis daugiaspindulėmis plataus stebėjimo kampo sonarų sistemomis, leidžiančiomis nuolatinį plačios vandenyno dugno juostos kartografavimą. 

Šiuo metu JAV karinis jūrų laivynas turi 6 šio tipo laivus, priklausančius Karinių jūrų pervežimų junginiui:
* USNS „Bowditch“ (T-AGS 62)
* USNS „Bruce C. Heezen“ (T-AGS 64)
* USNS „Henson“ (T-AGS 63)
* USNS „Pathfinder“ (T-AGS 60)
* USNS „Mary Sears“ (T-AGS 65)
* USNS „Sumner“ (T-AGS 61)


File:USNS Bowditch.jpg|USNS „Bowditch“ (T-AGS 62)
File:USNS Bruce C Heezen T-AGS-64 (2).jpg|USNS „Bruce C. Heezen“ (T-AGS 64)
File:USNS Henson (T-AGS-63) 2010.jpg|USNS „Henson“ (T-AGS 63)
File:USNS Pathfinder (T-AGS-60) underway in the Gulf Of Mexico on 19 September 1994 (6490546).jpg|USNS „Pathfinder“ (T-AGS 60)
File:Marysears.jpg|USNS „Mary Sears“ (T-AGS 65)
File:T-ags-61.jpg|USNS „Sumner“ (T-AGS-61) Perl Harbore (2003 m.)


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Zemlickas G. (2007) Amerikiečių kariniame jūrų tyrimų laive.  „Mokslo Lietuva“ 2007 m. liepos 5 - 18 d. Nr. 13 (369)
Tauragnų dvaras

**Tauragnų dvaras** – dvaras, buvęs Tauragnuose.

## Istorija

Nuo 1387 m. Tauragnų pilis ir dvaras priklausė Vilniaus vyskupijai, kurią jai padovanojo LDK valdovas Jogaila krikštijant Lietuvą.

Tauragnų dvaras Vilniaus vyskupijai priklausė iki XVIII a. pabaigos.  Remiantis 1731 m. Tauragnų dvaro inventoriumi, dvaro vaitu buvo Kazimieras Šinkūnas, kuris gyveno šalia esančiame Šimkūnų kaime.  1792 m. Tauragnų dvare veikė alaus darykla, degtinės varykla ir kelios smuklės.

Po Abiejų Tautų Respublikos padalinimo, dvaras priklausė grafams Puslovskiams .  Vėliau iš kurių 1885 m. dvarą nupirko Karolis Gineitis.

Vieta, kur buvo alaus darykla ir spirito varykla, šiandien vadinama Pravarais.

## Išnašos

## Nuorodos
* Tauragnų dvaras: istorija nenutyli faktų…
* Tauragnų dvaras
D.J.McIntosh

**D.J. (Dorothy) McIntosh** – Kanados rašytoja. Anksčiau redagavo Kanados kriminalinių rašytojų naujienlaiškį. Kanados Mesopotamijos studijų asociacijos narė.

## Biografija
Toronto universitete baigė anglų kalbos ir literatūros bakalauro studijas. Šiame mieste ir dabar gyvena.

## Apdovanojimai

* 2008 m. apdovanota Arthur Ellis premija už geriausią trumpą apsakymą.
* 2008 m. Arthur Ellis premiją pelnė ir jos trileris „Babilono ragana“. Be to, knyga pristatyta Anglijos detektyvų rašytojų asociacijos Debut Dagger premijai gauti.

## Pasisakymai
Paklausta kaip „Babilono raganą“ apibūdintų vienu sakiniu, autorė atsakė: *Kas sieja senąjį [[Alchemija|alchemijos]] mokslą, [[Senasis Testamentas|Senojo Testamento]] „Pranašų knygas“ ir didžiąją [[Asirijos imperija|Asirijos imperiją]] – šią paslaptį turi išsiaiškinti meno kūrinių prekiautojas [[Niujorkas|niujorkietis]] Džonas Medisonas antraip jis žus*.

## Knygos

* Babilono raganos (angl. The Witch of Babilon)

## Šaltiniai
http://www.babylontrilogy.ca/