open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mikniškių šv. Jono Kronštatiečio koplyčia

**Mikniškių Šv. Jono Kronštatiečio koplyčia** – stačiatikių koplyčia Mikniškėse, Turgelių seniūnijoje, Šalčininkų rajone. Aštuonkampė mūrinė koplyčia iškilo 1940 m. Ji pastatyta Dievo Motinos ikonos „Visų liūdinčiųjų Džiaugsmas“ cerkvės šventoriuje. 

Koplyčia pavadinta XIX a. stačiatikių bažnyčios ir visuomenės veikėjo Jono Kronštatiečio (, 1829–1908) vardu. Koplyčioje palaidotas vietos stačiatikių dvasinis vadovas, šventikas Pontijus Rupyševas (?–1939), viduje pastatytas antkapinis paminklas. Patalpoje įrengtas medinis dekoruotas ikonostasas su ikonomis ir dvivėriais varteliais, yra kiti religinės paskirties reikmenys.    

Nuo 2024 m. Mikniškių dvaro statinių kompleksui priklausanti koplyčia įrašyta į Kultūros vertybių registrą.

## Istorija

Pontijus Rupyševas tarnavo šventiku Rusijos kariniame Baltijos laivyne, buvo susitikęs su Jonu Kronštatiečiu. Atsitiktinai išvengė bolševikų represijų, laiku sėdęs į traukinį, vykusį į Latvijos pusę. Į Lietuvą atvažiavo 1921 m. Jis buvo Mikniškių dvaro sodyboje pastatytos cerkvės šventiku, 1922 m. Mikniškėse įkūrė stačiatikių bendruomenę. Jos aktyviomis narėmis buvo ir dvarininko Koreckio trys dukterys, kurios  pakeitė gyvenimo būdą, ėmė griežtai laikytis Bažnyčios įsakymų. Ilgainiui šventikas tapo labai populiarus, iki pat mirties 1939 m. lankydavo vyskupijos parapijas. Į Mikniškes plūdo tikintieji, pasiryžę asketiškam gyvenimui ir tikėdamiesi protojerėjaus Rupiševo dvasinio vadovavimo. Kilo Rupiševo kultas: jo nuotraukos cerkvėje, kapinėse ir tikinčiųjų namuose garbintos kaip ikonos, žmonės tikėjo stebuklinga gydomąja žemės nuo jo kapo jėga.

Koplyčią pastatė 1940 m. bendruomenė už brolių ir seserų bei daugelio gerbėjų iš kitų vietovių lėšas. Išleista knyga *„He ocтавлю вас сиротами“* pagal protojerėjaus rašytus dienoraščius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos stačiatikių bažnyčios
* Netikėta Lietuva: Mikniškių kaimo stačiatikiai, atlaikę J. Pilsudskį, kolchozus ir jų griūtį
Živilė Vaiciukevičiūtė

**Živilė Vaiciukevičiūtė** (g. 1996 m. balandžio 3 d.) – Lietuvos lengvaatletė, kuri specializuojasi sportiniame ėjime.

## Biografija
2016 m. Slovakijoje vykusiose varžybose Ž.Vaiciukevičiūtė pirmą kartą įveikė 20 km ėjimo trasą ir įvykdė olimpinį normatyvą. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio komandiniame sportinio ėjimo čempionate Ž.Vaiciukevičiūtė aplenkė savo seserį dvynę Monika Vaiciukevičiūtė ir olimpinę veteranę Kristiną Saltanovič bei buvo atrinkta į 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių komandą.

2020 m. birželį paskelbė apie sportinės karjeros pabaigą ir pasitraukimą iš 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių komandos.

## Pasiekimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ž. Vaiciukevičiūtė IAAF puslapyje
Mikniškių dvaras

**Mikniškių dvaro sodyba** įsikūrusi Šalčininkų rajone, Turgelių seniūnijoje, Mikniškių kaime, 1,2 km į pietryčius nuo Turgelių, 0,6 km į vakarus nuo kelio , kairiajame Merkio krante. 

Dvaro sodybos fragmentai įrašyti į Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).

Mikniškių kaime, vietinių vadinamame *Michnovu*, jau seniai gyvena stačiatikių bendruomenė, besinaudojanti dvaro sodybos pastatais, Mikniškių cerkve. Pamažu restauruojami senieji dvaro pastatai. 

## Istorija

Mikniškių dvaras žinomas nuo 1850 m., priklausė dvarininkams Koreckiams. Religingoje šeimoje augo šešios dukterys (viena iš jų buvo įvaikinta). Šeimos lėšomis pastatyta medinė cerkvė.

Sovietmečiu Mikniškių dvaro sodyboje veikusi religinė bendruomenė valdžios institucijų raštuose vadinta „pusiau legaliu stačiatikių vienuolynu". Ją Mikniškių dvare XX a. 3–jame dešimtmetyje sutelkė šventikas Pontijus Rupyševas. Į bendruomenę įsitraukė ir dvarininkų Koreckių trys dukterys, pradėjusios gyventi pagal Bažnyčios mokymą. Jos pasidalijo savo turėtu turtu (žemėmis, pastatais) su bendruomene. 1936 m. joje buvo 150 žmonių. 1941 m. seserys Koreckos buvo ištremtos į Kazachstaną.

Kuriantis kolūkiams, bendruomenės nariai priėmė žemės ūkio artelės įstatus, iš savų išsirinko vadovus ir sėkmingai ūkininkavo.
Tačiau konfliktavo su vyskupijos vadovybe. Jos nuomone, bendruomenė nukrypo į sektantiškumą, protojerėjaus Pontijaus Rupyševo (palaidoto Mikniškių koplyčioje) kultą.

Vėliau Mikniškių artelė buvo sujungta su kaimyniniu Tabariškių tarybiniu ūkiu. Jam perduotos naudmenos, galvijai, pastatai. Netruko praslinkti N. Chruščiovo inspiruotas kovos su religija vajus, tačiau Mikniškių bendruomenė tebeveikė. Bendruomenė buvo stebima, norinčių apsigyventi Turgelių apylinkėje priregistravimą kontroliavo valdžia. 1997 m. Mikniškėse gyveno apie 60 žmonių, nebebuvo jaunimo.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai 
* Lietuvos dvarų duomenų bazė. Mikniškių dvaro sodyba 
* Stačiatikių vienuolynai Lietuvoje 1944-1990 m. Mikniškių bendruomenė
* Lietuva, Michnovo (''tv-soyuz.ru'')
Rėžių akmuo

**Rėžių akmuo**, taip pat *Didysis akmuo, Lietuvos tūkstantmečio akmuo* – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Butrimonių seniūnijoje, Rėžių kaime, 3 km į vakarus nuo Butrimonių. Riedulys slūgso atvirame lauke, netoli sodybos, 0,6 km į pietvakarius  nuo kelio . Informacinėmis rodyklėmis akmuo nepažymėtas. Pasiekiamas nuo plento ties vienkiemiu ir telekomunikacijų bokštu (netoliese taip pat yra autobusų stotelė, kaimo kryžius) pasukus pietų kryptimi į žvyrkelį ir pavažiavus tiesiai 0,8 km. Posūkyje ties šia kryžkele guli vidutinio dydžio, apie 1,5 m aukščio riedulys. 

Rėžių akmuo yra geologinis gamtos paminklas, paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1988 m. balandžio 15 d. įsakymu Nr. 31. 

## Apibūdinimas

Akmuo surastas apie 1980–uosius metus. Vėliau jis visas buvo atkastas, iškastu gruntu suformuojant kalvelę lygioje vietoje. Įdubos aplink akmenį skersmuo – apie 40 m. Akmens paviršiuje yra skulptoriaus iškalti žodžiai apie Lietuvos vardo paminėjimą prieš 1000 metų Kvedlinburgo analuose, Vyčio ženklas, rūtos šakelė. Aplink objektą išdėstyta 11 stambių, iki 2 m aukščio akmenų, nutolusių lanku nuo didžiojo akmens įvairiais atstumais iki 50 m, simbolizuojančių aplinkinius piliakalnius. Aplinka sutvarkyta, įrengta poilsio vieta. Informacija apie paminklinį akmenį vietoje nepateikta (2016 m. gegužės mėn. duomenimis).

Pagrindiniai duomenys: 

* Sudėtis – mikroklininis granitas su biotitu
* Aukštis – 3,30 m
* Ilgis – 5,70 m
* Plotis – 4,67 m
* Perimetras – 16,36 m

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Rėžių akmuo *saugoma.lt*
* Šalčininkų r. gamtos paminklai *salcininkai.lt*
* Geologai pasvėrė didžiausius Lietuvos akmenis. 10 didžiausių Lietuvos riedulių duomenys *am.lrv.lt*
Cegelnios akmuo

**Cegelnios akmuo** – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Gerviškių seniūnijoje, Karalinos kaime, apie 4 km į pietvakarius nuo Šalčininkų. Teritorija vietos žmonių vadinama Cegelnios mišku, priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Visinčios girininkijai (462 kv., 14 skl.).

Riedulys slūgso tankiame miške, nepažymėtas informacinėmis rodyklėmis, sunkiai surandamas. Pasiekiamas iš kelio , ties Švenčiaus kaimu pasukus į pietryčius apie 1 km. Pervažiavus žvyrkeliu tvenkinio užtvanką, sustoti ant kalnelio prie dirbamo lauko ir miško pakraščio, toliau paeiti pamiške į šiaurės rytus apie 130 m, iki lauko kampo, nuo kurio miškas palauke driekiasi statmenai į kairę, šiaurės vakarus. Nuo šio lauko kampo į mišką veda užžėlęs krūmokšniais keliukas, juo paėjėti apie 100 m. Riedulys guli eglyne, lėkštoje nuokalnėje. 

Cegelnios akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu Lietuvos Respublikos Aplinkos apsaugos departamento 1992 m. kovo 23 d. įsakymu Nr. 30.

## Apibūdinimas

Riedulys nuolaidžiais šonais, turi įskilimų, nuskaldytų vietų, yra apaugęs žaliomis samanomis, gausiai apkritęs eglių skujomis. Manoma, kadaise jis buvo atkasinėjamas, nes greta yra išlikusi nedidelė žemių sąvarta.
Vienas riedulio galas remiasi į dvi storas egles. Atokiau nuo riedulio (į miško gilumą), eglyno žemesnėse vietose, apstu seniai apleistų duobių, kuriose buvo kastas molis plytoms gaminti (taip atsirado ir Cegelnios miško pavadinimas). Apie riedulį gausiai želia kiškio kopūstai, avietės, nedideli lazdynų krūmai ir kitokie sąžalynai. Apsaugos zonos riboženklių sąžalynuose nematyti.

## Duomenys

* Aukštis – 1,38 m
* Ilgis – 3,69 m
* Plotis – 2,91 m
* Perimetras – 10,40 m
* Sudėtis – nenurodoma

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas)
Fnatic

**Fnatic** – profesionali elektroninio sporto organizacija, pradėjusi veiklą 2004 m. birželio 23 d. „Fnatic“ yra laikoma geriausia elektroninio sporto komanda pasaulyje, kuri žaidžia žaidimus Dota 2, League of Legends ir Counter-Strike: Global Offensive. Fnatic būstinė yra įkurta Londone, Jungtinėje Karalystėje. Socialiniuose tinkluose komanda yra įkūrusi grupę, kurią seka 1,2 milijono žmonių.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Naujakuriai (Gudaitis)

**„Naujakuriai“** – lietuvių dailininko Antano Gudaičio paveikslas, sukurtas 1933 m.

## Aprašymas
Paveikslas nutapytas aliejumi ant drobės. Matmenys 113 x 88 cm.

Paveikslas laikomas Lietuvos dailės muziejuje, Vilniuje.

## Šaltiniai
Kaniūkų akmuo

**Kaniūkų akmuo** – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Gerviškių seniūnijoje, Kaniūkų kaime, apie 4 km į pietryčius nuo Gerviškių, 2 km į pietus nuo kelio .

Riedulys slūgso mišriame miške, supamas krūmokšnių, apie 350 m į vakarus nuo valstybinės sienos su Baltarusija. Nepažymėtas informacinėmis rodyklėmis, sunkiai surandamas ir pasiekiamas. Pro objektą veda provėžuotas  miško keliukas, kuriuo važinėja pasieniečių patrulių visureigiai. 

Akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.

## Duomenys

* Aukštis – 1,35 m
* Ilgis – 4,80 m
* Plotis – 3,10 m
* Perimetras – 12,10 m
* Sudėtis – amfibolinis biotitinis granitas (rapakivis)

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas)
Trakų naujasis stadionas

**Trakų naujasis stadionas** – stadionas Trakuose, atidarytas 2011 m. Jame telpa 2500 žiūrovų.

Namų rungtynes stadione žaidė FK Trakai. Šiems pradėjus žaisti A lyga pirmenybėse (2014 m.) klubo pagrindinė komanda žaidė Vilniuje LFF stadione, o jaunimo komanda Trakai-2, o vėliau pervadinta Trakai B, bei Riteriai B tebežaidė Trakuose.

## Istorija

2019 m. rugpjūčio 19 d. turėjusios įvykti rungtynės tarp Riteriai B ir Vilniaus Vytis neįvyko todėl, kad nebuvo pažymėtos aikštės šoninės, galinės ir kitos linijos.

## Galerija

Trakų stadiono danga.JPG|Stadiono žolė


## Šaltiniai
Kalvių akmuo

**Kalvių akmuo** – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Dieveniškių seniūnijoje, Kalvių kaime, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke, apie 3 km į pietryčius nuo Dieveniškių. 

Riedulys slūgso kelio  pašlaitėje (rytų pusėje), 0,4 km į pietus nuo paskutinių gyvenvietės namų, lengvai pastebimas. Informacinėmis nuorodomis nepažymėtas. Akmuo beveik visu ūgiu iškilęs virš žemės, lygiu, švariu paviršiumi, šalia yra keli mažesni akmenys.

Kalvių akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2015 m. sausio 9 d. įsakymu Nr. D1-19.

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) 
* Kalvių akmuo žemėlapyje
Joe & Jake

**„Joe & Jake“** – Jungtinės Karalystės muzikos duetas, kurį sudaro Joe Woolford ir Jake Shakeshaft.

„Joe ir Jake“ susitiko 2015 metų Jungtinės Karalystės projekto „The Voice“ metu. Jake buvo Will.i.am komandos narys, tačiau turėjo pasitraukti jau dvikovų etape, o Joe buvo Ritos Oros komandos narys, kuris pasiekė finalą.

2016 metais duetas su daina „You’re Not Alone“ laimėjo nacionalinę atranką ir išrinkti šalies atstovais 2016 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Stokholme.

## Diskografija

### Singlai
* 2016: *You’re Not Alone*

## Nuorodos
* Daina ''You’re Not Alone''

|-
Arūnas Jurkšas

**Arūnas Jurkšas** (g. 1972 m. gegužės 3 d. Jurbarke) – buvęs Lietuvos lengvaatletis, kuris specializavosi ieties metime, olimpietis.

## Biografija
Baigė Panevėžio internatinės sporto mokyklą.

1990 m. A.Jurkšas pirmą kartą pelnė Lietuvos čempionato medalį - bronzos medalis ietį numetus 58,00 m. Nuo 1992 m. iki 2000 m. Jurkšas tapo absoliučiu Lietuvos ieties metimo čempionu. 1998 m. atstovavo Lietuvai Europos čempionate, bet finalo nepasiekė. 1999 m. pasaulio čempionate atrankiniame etape pagerino Lietuvos rekordą, bet į finalą nepateko. 2000 m. Suomijoje vykusiose varžybose A.Jurkšas pagerino nacionalinį rekordą ietį numesdamas 82,24 m. Tais pačiais metais sportininkas dalyvavo Sidnėjaus olimpinėse žaidynėse, bet į finalą nepateko.

## Pasiekimai

## Nuorodos
* A.Jurkšas IAAF puslapyje
Teit Modern galerija

**Teit Modern galerija** () – Britanijos šiuolaikinio meno galerija Londone, turinti nacionalinės statusą ir esanti Teito muziejų tinklo dalimi. Vienas lankomiausių pasaulio meno muziejų (2013 m. buvo šeštas lankomiausias su daugiau nei 4,8 mln. lankytojų per metus). Galerijos lankymas nemokamas, išskyrus vykstančias parodas. Adresas: *Bankside, 25 Sumner Street, London SE1 9TG*.
## Istorija

Teit Modern galerija atidaryta 2000 m. ir sulaukė greito pripažinimo, tapo vienu šiuolaikinio pasaulio profesionaliojo meno centrų. Ji įsikūrusi 1947 m. architekto Giles Gilbert Scott suprojektuotame, buvusios Benksaido elektrinės (*Bankside Power Station*) pastate prie Temzės Benksaido rajone, Londono centre. Galerijos nuolatinėje ekspozicijoje apžvelgiami visi pagrindiniai XX a. moderniojo meno judėjimai, joje reprezentuoti Pablas Pikasas, Salvadoras Dali, Anri Matisas, Henris Muras, Endis Varholas, Naumas Gabo, Albertas Džakometis, Choanas Miro, Džeksonas Polokas, Markas Rotko, Rojus Lichtenšteinas ir kiti.

## Vaizdai


Vaizdas:Tate Modern, Londres, Inglaterra, 2014-08-11, DD 116-117 HDR.JPG| Interjeras
Vaizdas:Tate.modern.interior.london.arp.jpg| Interjeras
Vaizdas:Tate Modern - interiér I. (3. 10. 2004).JPG| Turbinų salė 2004 m.
Vaizdas:Sunflower Seeds Weiwei Tate 2011 01.JPG| Ai Weiwei instaliacija „*Saulėgražų sėklos*“ turbinų salėje 2010−11 m.


## Paveikslai
Kai kurie iš galerijos paveikslų:

Vaizdas:Sisley-Small Meadows in Spring.jpg| „Maža laukymė pavasarį“, aut. Alfredas Sislėjus
Vaizdas:Amedeo Modigliani 010.jpg| „Jaunas valstietis“, aut. Amedėjas Modiljanis
Vaizdas:Edvard Munch - The sick child (1907) - Tate Modern.jpg | „Sergantis vaikas“, aut. Edvardas Munkas
Vaizdas:Ships in the Dark, 1927 - Paul Klee.jpg| „Laivai tamsoje“, aut. Polis Klė


## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė (anglų k.)
* londontown.com
To the Sea

**To the Sea** – penktasis studijinis amerikiečių atlikėjo Jack Johnson studijinis albumas, išleistas 2010 m. birželio 1 d. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus per 243 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas trečiuoju Johnson įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas taip pat pasiekė pirmąją vietą Australijoje, Kanadoje, Naujojoje Zelandijoje, Šveicarijoje bei Jungtinėje Karalystėje. 2010 m. liepos mėnesio duomenimis, JAV parduota per 500 tūkstančių albumo kopijų ir jis tapęs auksiniu.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Poškonių akmuo

**Poškonių akmuo** – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke, 8 km į šiaurę nuo Dieveniškių. Riedulys slūgso kelių  ir  kryžkelėje, Lastaučikų kaime, 1 km į pietvakarius nuo Poškonių, tarnauja kaimo riboženkliu (prie jo iš dviejų pusių pritvirtintos lentos su įrašu „Poškonys“). 

Poškonių akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2015 m. sausio 9 d. įsakymu Nr. D1-19.

## Istorija

Pasak vietos gyventojo Stanislavo Žolnerovičiaus (g. 1931 m.), šis akmuo sovietmečiu slūgsojo jo sodyboje gretimame Dailidžių kaime. Melioratoriai jį užritino ant metalo lakšto ir dviem traktoriais apie 2 km vilko iki dabartinės jo buvimo vietos.

## Duomenys

* Aukštis – 2,60 m
* Ilgis – 1,85 m
* Plotis – 1,80 m
* Perimetras – 6,60 m
* Sudėtis – neskelbiama

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) 
* Poškonių akmuo žemėlapyje
Felkermarktas

**Felkermarktas** (; ) – miestelis pietų Austrijoje, Felkermarkto apskrities administracinis centras, esantis Karintijoje. Įsikūręs Dravos slėnyje, į rytus nuo Klagenfurto bei į šiaurę nuo Karavankų kalnagūbrio. Savivaldybės plotas apima 137,44 km². Populiacija – 10 949 žmonės (2016 m. sausio 1 d. duomenys).

VII a. vietovė buvo apgyvendinta slavų genčių.

## Galerija

Voelkermarkt altes Rathaus 08.jpg|Pagrindinė miesto aikštė
Voelkermarkt - Stadtpfarrkirche Maria Magdalena.JPG|Marijos Magdalietės parapijos bažnyčia
Stakų konglomerato luistai

**Stakų konglomerato luistai** – valstybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Stakų kaimo apylinkėse, 0,8 km į šiaurės rytus nuo kelio , Stakų kraštovaizdžio draustinyje. Stakų miškas su konglomeratais priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Poškonių girininkijos (548 kv., 2 skl.) teritorijai.

Konglomerato luistai slūgso mišriame miške, užima 0,196 ha plotą. Lengvai surandami ir pasiekiami, nes žvyrkelio atkarpoje nuo plento sustatytos kelio rodyklės, o šalia įrengta lenta su išsamia informacija apie gamtos objektą. 

Konglomeratas paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255. Konglomeratų išeiga, kartu su netoliese esančiu kitu saugomu gamtos paveldo objektu Dieveniškių istoriniame regioniniame parke – Stakų ąžuolu, turi didelį gamtinį pažintinį potencialą.

## Geologija

Stakų geologinį objektą sudaro 2 luistai, gulintys vienas šalia kito ant kalnelio, apaugusio medžiais, viršūnės. Jų sudėtyje esančios pagrindinės uolienos yra smėlis ir žvyras. Objektą sudaro gamtiškai susicementavusio konglomerato išeiga, atsiverianti geologinio sluoksnio fragmentu ir esanti reljefo paaukštėjime (absoliutus aukštis apie 220 m). Šioje sankaupoje išsiskiria 2 dalys. Paaukštėjimo viršuje esantis vientisas luistas slūgso horizontaliai ir yra stačiakampės plokštės formos, kurios žemės paviršiuje matomas ilgis yra 6 m, plotis – 5 m, aukštis – 0,7 m. Šlaite žemiau yra antroji sankaupos dalis, išsidėsčiusi pusmėnuliu, suskilusi į tris dalis. Šių konglomerato fragmentų bendras ilgis yra apie 17 m, plotis – 3 m, aukštis – apie 1,5 m. Pastarosios sankaupos vientisumą ardo čia augantys seni medžiai.

Stakų konglomerato luistai, kaip geologiniai kūnai, netirti ir jų būdingosios ir ypatingosios savybės nėra moksliškai apibūdintos. Lietuvos geologinio paveldo įvairovėje panašių objektų nėra daug. Tai – Skališkių uola (Vilniaus raj.), Šeimyniškių atodanga su konglomerato uola (Utenos raj.), „Ožkų pečius“ (Prienų raj.) Tačiau visi šie objektai yra šiauriau nuo paskutinio apledėjimo ribos, tuo tarpu Stakų konglomeratai yra teritorijoje už šios ribos į pietus. Konglomeratų susidarymas  paleografine prasme dar iki šiol nėra pakankamai ištirtas, todėl jų išsaugojimas yra labai svarbi prielaida šiam įdomiam reiškiniui nagrinėti. 

Saugomo konglomerato išeigos plyti į šiaurę nuo paskutinio apledėjimo ribos, ir pats procesas vyko ir vyksta geologinės holoceno epochos, prasidėjusios prieš 10–11 tūkst. metų, laikotarpiu. Konglomerato išeigos slūgso  priešpaskutiniojo (Medininkų) apledėjimo išplitimo zonoje. Paleografinės konglomerato susidarymo sąlygos nėra pakankamai tirtos. Kadangi konglomerato luistai slūgso reljefo paaukštėjime, tai vienas iš galimų jų atsiradimo variantų gali būti, kad luistai buvo atvilkti ledyno.

## Duomenys

Pateikiami atskirų luistų matomi išmatavimai:

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) 
* Dieveniškių istorinis regioninis parkas. Lankytini objektai
Saulius Prūsaitis

**Saulius Prūsaitis** (g. 1977 m. rugsėjo 28 d. Marijampolėje) – grupės „Happyendless“ lyderis ir vokalistas, 2012 m. pradėjęs solinę karjerą. Su „Happyendless“ dainuoja nuo 1999 m. Sukūrė muzikinį projektą „Lights“. Prisistato slapyvardžiu *Face White* (). Muzikinio konkurso „X Faktorius“ buvęs teisėjas. Kuravo įvairius atlikėjus (Grupės: RSP, 4 Roses, Roxy5; Merginos: Ieva Ščerbinskaitė, Neringa Gailiušaitė, Vaiva Kalinauskaitė, Iglė Bernotaitytė; Vaikinai: Aleksas Augaitis, Thomas Tumosa, Jonatanas Kazlauskas ir Rihards Bērziņš).

## Gyvenimas
Saulius Prūsaitis baigė Dailės mokyklą. Būdamas 19 metų, Saulius nusprendė išvykti į Jungtinės Karalystės sostinę Londoną. Gyveno 3,5 metų Anglijoje, kur dirbo atsitiktinius darbus, darbavosi statybų srityje.

2011 metų gegužę susituokė. Žmona vilnietė dizainerė Agnė Kuzmickaitė. Duktė Leonarda (pavadinta A. Kuzmickaitės mamos Leonardos Jekentaitės-Kuzmickienės garbei).

## Diskografija

### Soliniai albumai
* 2016 m. – Vaikas iš didelės raidės
* 2018 m. – 39
* 2019 m. – Kažkokioj Kavinėj

## Koncertiniai turai

### „Vaikas iš didelės raidės“
„Vaikas iš didelės raidės“ – pirmojo solinio albumo ir koncertinio turo pavadinimas.

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Saulius Prūsaitis
* Interviu 
* Gėdinga S. Prūsaičio praeitis: vagiliavo prabangiose Londono parduotuvėse
* Biografija puslapyje promostar.lt
Silsila

**Silsila** ( „grandinė, saitas“) islamo mistinėje kryptyje sufizme – perdavos grandinė, seka, geneologija. Sufizmo brolijose tai inciacijos, žinijos (*[[ilm]]*) ir malonės (*[[baraka (islamas)|barakah]]*) perdavimo grandinė, sujungianti brolijos (tarikos) šeichus su Pranašu Muhamadu, o per šį – su pačiu Dievu.

Per silsilą pagrindžiamas jurdinis dvasinio kelio teisėtumas ir pabrėžiamas ezoterinis jo pobūdis.

## Šaltiniai
Nafs

**Nafs** () – arabų kalbos žodis, reiškiantis savastį, sielą, vitalinį-psichinį pradą.

Ankstyvajame islame sąvokos *nafs* vartojimas nenusistovėjęs – kartais *nafs* buvo laikoma viršesne už dvasią (*[[ruh]]*), kuri buvo lyginama su krauju tekančia pneuma, mirštančia podraug su kūnu. Sufizme išsigrynina daugialypės sielos samprata, kurią sudaro koraniškosios terminijos, aristoteliškos psichologijos ir platonizmo mišinys, nors terminas *nafs* tebevartojamas bendrine savasties prasme, net kalbant apie dievybę.

Kai kurių sufijų požiūriu, žmogų sudaro dvasia (*ruh*), širdis (*qalb*) ir siela (*nafs*): dvasia (aukštesnis pradas) kaunasi su siela (žemesniu pradu) dėl širdies. Pastaroji simbolizuoja vertikalaus dvasios spindulio ir horizontalios sielos plokštumos sankirtą. Laikoma, kad sielą sudaro 4 aspektai: gyvulinė siela (*al-nafs al-hayawaniyyah*), aistrų kupina egocentrinė siela (*al-nafs al-ammarah*), prieš kurią kovojama vidiniu džihadu, sąmoninga, savo netobulumus pripažįstanti ir peikianti siela (*al-nafs al-lawwamah*) ir nurimusi, į dvasią įjungta siela (*al-nafs al-mutma`innah*). Sufijų terminijoje *nafs* sutapatinta su egocentrine savastimi, kurią reikia „nužudyti“, „sunaikinti“, „paversti dvasiniu auksu“, transformuoti.

## Šaltiniai
Iblis

**Iblis** () islame – tikrinis velnio vardas, Šėtonas (). Vardas Iblis laikomas skoliniu iš senovės graikų *διάβολος (diábolos)*. Islamo mitologijoje Iblis yra Dievą garbinantis angelas (ar iš ugnies sukurtas džinas), kuris, priešingai nei kiti angelai, nenusilenkia Dievo sukurtam Adomui, todėl yra pašalinamas iš angelų ir paskelbiamas žmonių gundytoju ir blogio skleidėju.

Dauguma musulmonų Iblį (Šėtoną) laiko Dievo priešu ir hadžo metu simboliškai užmėto akmenimis. Sufizme Iblis atstovauja žemesniajai žmogaus savasčiai (*[[nafs]]*) – iracionaliems sprendimams, pasąmonės kompleksams, aistroms, nuodėmėms, neteisingiems sprendimams – todėl jį siekiama „atversti į islamą“ (džihadas), kad jo energija taptų teigiamų kokybių nešėja. Kai kurie radikalūs sufijai (pvz., Mansuras al-Haladžas ir jo pasekėjai) Iblį išaukštino kaip tobulą monoteistą ir Dievo įsimylėjėlį.

## Šaltiniai
Baraka (islamas)

**Baraka** () islame – malonė, suvoktina įvairiais lygmenimis. Sufizme Pranašo malonė šeicho yra perduodama mokiniui – taip sudaroma perdavos grandinė (*[[silsila]]*). Baraką spinduliuoja šventieji „Dievo bičiuliai“ (*awliya*), relikvijos, šventųjų kapai, gamtovaizdžiai, šventyklos ir kitos šventvietės, Korano tekstai, meno (ypač arabų kaligrafijos) kūriniai.

Ši teigiama energija, prilygintina *[[Siela_egiptiečių_mitologijoje#Ka|ka]]* pradų veikimui senovės Egipte, neatsiejama nuo dvasinio tyrumo, pamaldumo, turi aiškiai apibrėžtą estetinę dimensiją ir gydomąją galią.

## Šaltiniai
Rimašių akmenynas

**Rimašių akmenynas**, arba **Rimašių riedulynas** – riedulių sankaupa Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Grybiškių kaime, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke. Objekto pavadinimas siejamas su kaimynystėje esančiu Rimašių etnografiniu gatviniu kaimu. Akmenynas slūgso apie 2 km į pietus nuo Poškonių, 1,3 km į rytus nuo kelio . Objektas pritaikytas lankymui: rieduliai išsidėstę prižiūrėtoje miško aikštelėje, kurioje įrengta atokvėpio vieta, pažymėti informacine lenta ir kelio rodyklėmis, lengvai pasiekiami lauko keliukais.

## Istorija
 
Rimašių akmenynas yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2008 m. birželio 4 d. įsakymu Nr. D1-309. Siekiama išsaugoti aikštelę, kurioje į 13 eilių sukrauta apie 4500 riedulių, sovietmečio melioracijos vajaus laikotarpiu suvežtų iš aplinkinių melioruojamų laukų. Akmenys buvo gabenami maždaug 1970–1977 m. laikotarpiu į tam skirtą teritoriją, suguldomi eilėmis. Manoma, ateityje buvo planuojama juos sprogdinti ir skaldos pavidalu naudoti statybose.

Rieduliai, esantys objekto teritorijoje į Lietuvą pateko iš Skandinavijos per priešpaskutinį apledėjimą. Priešpaskutiniojo apledėjimo ledynas iš maksimalaus paplitimo ribos pradėjo trauktis prieš 190-200 tūkst. metų.

## Duomenys

* Bendras plotas – 0,60 ha (6000 m²)
* Akmenyno aikštelės dydis – 80 m x 75 m 
* Akmenų skaičius – 4500
* Riedulių eilių skaičius – 13 
* Riedulių eilės ilgis – 80
* Mažiausi rieduliai – nuo 0,2 m³ (0,3 m x 0,3 m x 0,3 m)
* Didžiausi rieduliai – iki 4 m³ (2,4 m x 1,5 m x 1,1 m)
* Akmenų petrografinė sudėtis – įvairi

## Taip pat skaitykite

Kiti Lietuvos akmenynai, gamtos paveldo objektai:
* Kulalių skaldyklos akmenynas (Skuodo raj.)
* Laumakių akmenynas (Šiaulių raj.)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras. Rimašių akmenynas *stvk.lt*
* Lietuvos geologijos tarnyba. El. paslaugos. Geotopai (išrašas). Rimašių akmenynas *lgt.lt*
* Dieveniškių istorinis regioninis parkas. Lankytinos vietos 
* Rimašių akmenynas žemėlapyje
Pramogų verslas

**Pramogų verslas** (dar kitaip *pramogų industrija*; ) – verslas apimantis daugybę įvairių paslaugų, susijusių su pramogomis. 

Mokslinėje literatūroje pramogų industrija yra skirstoma į:

# Tradicinį pramogų verslą: šokiai, teatras, opera, sporto renginiai, festivaliai (kino), koncertai (muzikos), muziejai, meno parodos.
# Žiniasklaidos verslą: kinas, radijas, televizija, knygų, laikraščių ir žurnalų leidyba, kino, muzikos leidyba.
# Naujosios žiniasklaidos verslą: suskaitmenintos pramogos, ypač internete ir socialinės žiniasklaidos platformose (vlogai, blogai), tame tarpe kompiuteriniai žaidimai, skaitmeninės knygos, žurnalai, naujienos, muzikos ir filmų transliavimas internetu.

## Taip pat skaitykite
* Kūrybinės industrijos

## Šaltiniai
Zikras

**Zikras** ( „prisiminimas“) – islaminė (iš esmės sufistinė) Dievo atminimo praktika. Plačiąja prasme – kiekvienas esinys gali būti zikro priemonė, leidžianti „prisiminti“ Dievą (Ištaką, Pradmenį). Sufijų vartojama prasme zikras reiškia nepertraukiamą mantrinę maldą, tyliai arba garsiai kartojant aukščiausiąjį vardą *[[Allah]]* bei įvairias iš Korano kylančias sakralines formules, tikint jų sakramentine galia.

Sufijai zikrą skirsto į išorinį arba liežuvio (*dhikr al-lisan*), sakomą balsu, ir vidinį širdies zikrą (*dhikr al-qalb*), kartojamą be garso. Zikras sufizme laikomas sielos išvalimo, transformacijos, jungties priemone, „panaikinančia“ žemiškąjį subjektą ir integruojančia į visa apimančiam vardui *Allah* tapačią dieviškąją Tikrovę (*[[al-haqq]]*).

## Šaltiniai
Šiandien, rytoj, poryt

**Šiandien, rytoj, poryt** () – 1965 m. sukurtas filmas, sudarytas iš skirtingų režisierių sukurtų 3 novelių, kuriose pagrindinį vaidmenį atlieka Marcello Mastroianni.

## Pagrindiniai aktoriai
* Marcello Mastroianni
* Virna Lisi
* Catherine Spaak
* Luciano Salce
* Pamela Tiffin
* William Berger
* Marco Ferreri
* Ugo Tognazzi

## Turinys

„Žmogus su 5 oro balionais“ – istorija apie vyrą, apsėstą minties kuo labiau pripūsti oro balioną.

„Piko valanda“ – į kitą miestą atvykęs vyras apsistoja pas draugus, kur tampa jų barnių ir net grasinimo ginklu liudininku.

„Blondinė žmona“ – neapsikentęs išlaidžios žmonos vyras nusprendžia ją parduoti į miestą atvykusiam šeichui, neįtardamas, kad žmona rezga tą patį, norėdama parduoti vyrą į šeicho brolio – gėjaus haremą.
Tano Cimarosa

**Tano Cimarosa** (, 1922 – 2008) buvo iš Sicilijos kilęs italų aktorius, scenarijų autorius ir režisierius.

Jo brolis Michele Cimarosa (1929 – 1993) taip pat buvo aktorius.

## Dalinė filmografija
* Mūsų vyrai (1966)
* Komisaras Pepe (1969)
* Barbagia (1969)
* Pati gražiausia žmona (1970)
* Mergina Australijoje (1971)
* Visi krikštamotės sūnūs (1973)
* Nepaprasti italų nuotykiai Rusijoje (1973)
* Duona ir šokoladas (1974)
* Žmogus ant kelių (1979)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Turtuolių įpročiai

**Turtuolių įpročiai** () – 1987 m. Italijoje sukurta situacijų komedija, sudaryta iš 3 istorijų, vykstančių tuo pačiu metu pajūrio kurorte. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Paolo Villaggio – Karbonė
* Serena Grandi – Dora
* Lino Banfi – Petrucelis
* Laura Antonelli – Mapi
* Milena Vukotic – Mapi draugė
* Claudia Gerini – Petrucelio duktė
* Renato Pozzetto – donas Vitorino
* Francesca Dellera – princesė Topazija
* Vittorio Caprioli – vyskupas
Dailidžių akmuo

**Dailidžių akmuo**, taip pat *Kryžkelės akmuo* – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Dailidžių kaime, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke. Riedulys slūgso kelio  (šiaurės pusėje)  ir žvyrkelio, vedančio į Dailides, kryžkelėje, 3,6 km į pietryčius nuo Poškonių.  Už 0,4 km  į vakarus nuo trikampės aikštelės, kurioje guli akmuo, matyti priešingoje plento pašlaitėje priartėjanti valstybinės sienos tvora. Objektas yra Stalgonių miške, kuris priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Poškonių girininkijos (29 kv., 1 skl.) teritorijai. 

Dailidžių akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2009 m. gruodžio 14 d. įsakymu Nr. D1-798 . Objektas patogus lankyti, nes yra šalia parko turistinių automobilių maršrutų ir prie pagrindinio parko kelio. Pastatytame stende pateikiama išsami informacija apie objektą. Visi lankytojai, keliaujantys į parką, gali pasigrožėti rieduliu, kuris turi didelį gamtinį pažintinį potencialą.

## Duomenys

Pagrindiniai riedulio parametrai:

* Aukštis – 1,20 m
* Ilgis – 3,75 m
* Plotis – 3,10 m
* Perimetras – 9,30 m
* Sudėtis – pilkas granitas

Kiti duomenys:

* Aikštelės matmenys: trikampio formos aikštelės kraštinių ilgis palei kelius – 40 m, kraštinės nuo miško – 27 m. Bendras objekto plotas 0,04 ha (400 m²).
* Akmens amžius: šis akmuo, kaip ir kiti Dieveniškių istorinio regioninio parko teritorijoje esantys rieduliai, į Lietuvą pateko iš Skandinavijos per priešpaskutinį apledėjimą. Priešpaskutiniojo apledėjimo ledynas iš maksimalaus paplitimo ribos pradėjo trauktis prieš 190-200 tūkst. metų.

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) 
* Dailidžių akmuo žemėlapyje
Imepratoriškoji tamarina

**Imepratoriškoji tamarina** (*Saguinus imperator*) – beždžionių tamarinų rūšis, paplitusi pietvakarių Amazonijoje (rytų Peru, šiaurės Bolivijoje ir Brazilijos Akrės ir Amazonės valstijose).

Ši rūšis turi nukarusius baltus ūsus. Drėgnuoju laikotarpiu minta vaisiais, o sausuoju – žiedų nektaru bei medžių sula ir ištisus metus – vabzdžiais, ypač svirpliais. Dažnai sudaro mišrius būrius su kitais tamarinais. Jeigu netoliese pastebimas grobuonis, kiekviena rūšis atsiliepia į kitos rūšies pavojaus šūksnius.

## Šaltiniai
Kareivių merginos

**Kareivių merginos** () – 1965 m. sukurta karinė drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Anna Karina – Elenitza
* Lea Massari – Tula
* Tomas Milian – Gaetano Martino
* Mario Adorf – Kastanoli
* Valeria Moriconi – Ebė
* Marie Laforet – Eftikija
* Aleksndr Gavric – Alesis 

## Turinys

1940-ieji metai, Italijos ir Graikijos karo pabaiga. Italams laimėjus, leitenantas Gaetano kalnuota vietove lydi būrį graikių prostitučių po įvairius armijos dalinius Albanijoje, kad šios „aptarnautų“ kareivius. Viena iš merginų, Elenitza, atrodo įsimylėjusi leitenantą, tačiau šis labiau domisi kita mergina, Eftikija. Jis nori, kad mergina kartu vyktų į jo dalinį, tačiau jam niekaip nepavyksta pelnyti išdidžios merginos palankumo ir ši verčiau pasiryžusi likti bet kuriame kitame dalinyje, nei keliauti toliau... 

## Apdovanojimai
* Maskvos kino festivalis – Didžiojo žiuri prizo nominacija
* „Golden Goblets“ – geriausia aktorė (V. Moriconi)
Schneider vs. Bax

**Šnaideris prieš Baksą** – 2015 m. Olandijoje sukurta juodoji komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tom Dewspelaere – Šneideris
* Alex van Warmerdam – Ramonas Baksas
* Maria Kraakman – Franciska
* Annet Mlherbe – Džina
* Gene Bervoets – Martenas
* Eva van de Wijdeven – Nadina
* Pierre Bokma – Bolekas
* Henri Garcin – Žeraras 
* Loes Haverkort – Liusė

## Turinys

Šnaideris – samdomas žudikas, kuris gauna skubų užsakymą per savo paties gimtadienį. Palikęs žmoną ir vaikus ruoštis šventei, jis tikisi užsakymą atlikti per keletą valandų ir grįžti iki susirinks svečiai, mat užsakovas vardu Martenas taikiniu nurodo rašytoją Ramoną Baksą, gyvenantį namelyje ant ežero kranto. Vis tik reikalai ima klostytis į blogąją pusę, mat Martenas supainiojęs atsiunčia Šnaideriui trumpąją žinutę, iš kurios jis supranta, kad Baksas – taip pat žudikas, o taikinys yra jis pats. Kol Šnaideris kurpia planą, Bakso namelyje vienas po kito pasirodo neplanuoti svečiai: meilužė Nadina, duktė Franciska, jo tėvas su meiluže. Į narkotikus įnikęs Baksas išvaro Nadiną, tačiau ši grįžta su draugu pasiimti daiktų; duktė pasislepia atokiame namelyje ir Baksas pasiunčia savo tėvą (jos senelį), kuris pradeda priekabiauti prie merginos ir yra nužudomas. Galiausiai jam pavyksta atsikratyti svečiais ir namuose lieka tik Franciska. Ji sužino, kad tėvas yra žudikas, kad netoliese slepiasi jį medžiojantis kitas žudikas, tačiau nusprendžia pasilikti ir padėti jam išgyventi...

## Pagrindiniai apdovanojimai
Gabriela Gunčíková

**Gabriela Gunčíková** (g. 1993 m. birželio 27 d. Kromeržyže) – Čekijos dainininkė.

Gunčíková išgarsėjo 2011 metais, pasiekusi televizijos šou „SuperStar“ finalą. Tais pačiais metais pelnė *Naujojo atlikėjo* statulėlę *Český Slavík* apdovanojimuose.

2016 m. kovą Čekijos transliuotojo išrinkta šalies atstove 2016 m. „Eurovizijoje“ su daina „I Stand“.

## Diskografija
* 2011: *Dvojí tvář*
* 2013: *Celkem jiná*

## Nuorodos

* Gabriela Gunčíková AllMusic svetainėje

|-
Šaltinių akmuo

**Šaltinių akmuo**, taip pat *Žižmų akmuo, Užkeikta svodba* – stambus riedulys, mitologinis akmuo (unik. kodas ) Šalčininkų rajone, Dieveniškių seniūnijoje, Šaltinių miške, 3 km į pietvakarius Dieveniškių, 1,7 km į šiaurės vakarus nuo Žižmų.

Teritorija priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Dieveniškių girininkijai (647 kv., 1 skl.). Riedulys nesunkiai pasiekiamas važiuojant lauko ir miško keliukais, pasukus iš kelio  ties etnografiniu Žižmų kaimu pagal pastatytas rodykles. Dieveniškių istorinio regioninio parko objektas pritaikytas lankymui: įrengta atokvėpio vieta, informacinė lentelė su išsamiomis žiniomis apie riedulį. Už 150 m į pietvakarius nuo akmens yra šaltinis, vadinamas *Šulinėliu*, arba *Krynyca*.

Šaltinių akmuo yra geologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.

## Padavimai
Apie mitologinį Žižmų apylinkės akmenį pasakojami keli padavimai, kuriuose kalbama apie suakmenėjusius žmones. Populiarus pasakojimas apie akmeniu pavirtusį vestuvių pulką. Vieni pasakoja, jog vestuvių pulkas pavirto akmeniu todėl, kad motina prakeikė savo dukterį, išvažiavusią be pritarimo į jungtuves: *„Kad tu, vaikeli, akmeniu užvirstai, tėvui nepasikloniojusi“*. Visas vežimas virtęs dideliu akmeniu. Ir dabar galima esą įžiūrėti sėdinčių žmonių figūras.

Pasakojama, kad buvo dvi sesutės pas tėvus: *„Atvažiavo svotai ne pas vyresnę, o pas jaunesnę. Labai gaila buvo vyresnei palikt pas tėvus, o jaunesnei ištekėt. Kap sėdos išvažiuodinėt šliūban jaunesnė, tai vyresnė pasakė: Kad tu sėstais akmeniu! Ir virto tas vežimas dideliu akmeniu. In to akmenio, kap žmonės sėdėjo,- tokie gurnai“.*

Tomo Kuklio pasakojimas iš Grybiškių kaimo: *„Buvo tokis žmogus, katras dirbo prie akmenų, iš Skraičionių kaimo. Neturėjo kuom pramušt to akmenio. Buvo, mat, tas akmuo jam naudingas, tai jis mislino, kuom patraukt tą akmenį. Taigi jis privežė daug medžio malkos sausos ir pakūrė ugnį. Turėjo prinešęs vandenio du tris cebrus. Degino. Tas akmuo buvo raudonas ir giliai rasšilęs, tada nuėmė ugnį ir lėjo vandeniu. Akmuo ėmė trūkinėti in didelius kavalkus. Jis tą akmenį razrinko lomais ir darė, kas jam naudinga, – girnas, tiltus, užtašė stulpus. Turėjo gerą uždarbį. Priilsęs buvo, atsigulė pas tą akmenį ir užmigo. Jam prisidavė per sapną toj pati svodba, katroj apvirto akmeniu, ir jis pabijojo. Daugiau nerušink, bet sulig žemei, – tas akmuo – nerazrinkta svodba, -jam pasakė. Jis pats kalbėjo: Niekam aš negaliu pasakyt. Mirsiu, nu, nepasakysiu. Ir niekam nepasakė“*.

## Duomenys
Šaltinių akmuo yra plokščias, netaisyklingos trapecijos formos, granito riedulys. Dalis akmens yra nuskelta. Šiaurinis akmens galas yra žemėje, pietinis apie 1 m virš žemės.
* Aukštis – 1,42 m
* Ilgis – 3,82 m
* Plotis – 2,84 m
* Perimetras – 10,31 m
* Sudėtis – biotitinis granitas

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas) 
* Dieveniškių istorinio regioninio parko lankytinos vietos
Pulstakų akmuo

**Pulstakų akmuo** – išskirtinis riedulys Šalčininkų rajone, Pabarės seniūnijoje, Pulstakų kaime, prie kelio , 80 m į pietus nuo sankirtos su keliu . Pulstakų akmuo yra Šalčininkų rajono savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas.

## Riedulio aplinka

Riedulys slūgso kalvos lėkštame šlaite, kur jis yra įstrigęs plento važiuojamosios dalies rytiniame pakraštyje ir paplentės griovio šlaitelyje. Iš rytų pusės riedulį (maždaug už 2,35-3,45 m nuo jo) pusračiu juosia išbetonuota atraminė sienelė, kurios plotis 35 cm, o iš vidinio vertikalaus šono aukštis virš žemės paviršiaus apie 20 cm. Tarp paminklinio riedulio ir atraminės sienelės šiaurinio galo (t. y. apibetonuoto pusračio viduje) yra dar griovį skersai perkertantis tiesus neilgas ir taip pat žemas cementinis blokas. Paplentės griovyje slūgsančiuose betono blokuose (jų apačioje) įrengtos nedidelės pralaidos kritulių vandeniui griovio dugnu netrukdomai nutekėti. Kitapus rytinės paplentės griovio ir betoninės atraminės sienelės, šlaito viršuje, auga dvi eglės, kadagiai, o už jų pamiške (lygiagrečiai plentui) tęsiasi gruntinis keliukas. Riedulys nėra pažymėtas paminklo ženklu.

Riedulio paviršius turi nuskeltų, iškapotų vietų. Jo paviršiuje iškalta stačiakampė įduba. Pasak senųjų vietos gyventojų, šioje vietoje buvo pritvirtinta atminimo lenta maršalo Juzefo Pilsudskio garbei. Pagal kitą versiją – tai akmuo paminėti Lenkijos prezidento Ignaco Moscickio vizitą, vykusį 1929 m. šiuo, naujai pastatytu keliu („*Szlak Marszałka Józefa Piłsudskiego*”). 

Ant riedulio pastebima baltų kalkinių apnašų pėdsakų, kurie atsirado kelininkams sezoniškai perdažant šį riedulį, t. y. norint, kad jis, kaip transportui pavojingas kliuvinys, būtų gerai matomas. Yra buvę pasvarstymų apie paminklinio riedulio perkėlimą toliau nuo plento, t. y. už paplentės griovio ir ryšium su tuo – apie aplinkos pertvarkymą, kad paplentėje atsirastų aikštelė automobiliams sustoti.

## Duomenys

* Aukštis – 1,98 m
* Ilgis – 2,00 m
* Plotis – 1,45 m
* Perimetras – 6,10 m
* Sudėtis – amfibolinis biotitinis granitas (rapakivis)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas)
Foitsbergas

**Foitsbergas** () – miestelis Štirijoje, Austrijoje. Foitsbergo apskrities administracinis centras. Populiacija – 9474 žmonės (2016 m. sausio 1 d. duomenys). Per miestelį teka Tregistbachas. Pirmą kartą paminėtas 1220 m. Žymesni pastatai: Šv. Margaritos Antiochietės bažnyčia, rotušė (suprojektuota architekto Ariko Brauerio), *Greisenegg* rūmų ir *Obervoitsberg* pilies griuvėsiai.

## Sportas
* ASK Voitsberg – futbolo klubas;
* „Münzer Bioindustrie Sportpark“ stadionas, talpinantis 2,5 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Tregistbach in Zangtal 2.jpg|Tregistbachas
Burgruine Obervoitsberg 1.jpg|Pilies griuvėsiai
Ruine Krems obere Plattform 3.jpg


## Išnašos

## Nuorodos
*
Utamaro

**Kitagava Utamaras** (, apie 1753–1806 m. spalio 31 d.) − japonų ukiyo-e dailininkas, vienas žymiausių šio žanro menininkų. Jo kūrybai būdingas dėmesys moterų vaizdavimui.

## Biografija

Utamaras (tikr. Ičitaras Kitagava) gimė apie 1753 m. tikriausiai Edo mieste (dabartinis Tokijas) ar netoli jo. Beveik nieko nežinoma apie jo gyvenimą. Jis tikriausiai nuolat gyveno Edo, tikriausiai buvo vedęs, nežinomi jo vaikai. Utamaras Edo mieste gyveno pas kylantį knygų leidėją Tsutaja Juzaburo (miręs 1797 m.). Japonijoje buvo įprasta ukiyo-e menininkams prisiimti pseudonimus. Karjeros pradžioje jis publikavo grafiką Tojoakio pseudonimu, išgarsėjęs prisiėmė Utamaro vardą. Dailininkai Torijama Sekien (1712−1788, pas kurį tikriausiai Utamaras mokėsi) ir Kacukava Šiunšo (1726−1793) perdavė jam ukiyo-e technikos paslaptis, kurias išmoko iš Sudzukio Hanurobio (1725−1770). Iki 1791 m. Utamaras daugiausiai kūrė iliustracijas knygoms, vėliau kūrė pavienių gražių moterų portretus. Jis atsisakinėjo kurti tuo metu populiarių Japonijos teatro aktorių portretus, nors tai buvo greičiausias kelias į populiarumą. 

Utamaras apie 1790 m. tapo garsiausiu ukiyo-e kūrėju Japonijoje, nebijojo kurti karikatūros bruožų turinčių kūrinių, įskaitant pasišaipymus iš religijos. Tačiau 1804 m. sukurti satyriniai kūriniai − praeities garsaus Japonijos karo vado Tojotomi Hidejoši (1536−1598) žmonos ir sugyventinių portretai − patraukė valdžios dėmesį ir buvo įvertinti kaip puolimas prieš šiogūnatą. Dailininkas buvo apkaltintas įžeidęs Tojotomio Hidejošio orumą, buvo suimtas, tikriausiai kalintas. Jam buvo skirta 50 dienų bausmė surištomis rankomis. Šių įvykių dailininkas buvo emociškai palaužtas. Utamaras mirė 1806 m. spalio 31 d. Edo mieste. Geriausiai žinomos yra jo estampų serijos *Fu ninsōgaku jittai* (Dešimt moters veido išraiškų studijų), *Seirō jūni-toki* (Dvylika valandų malonumų kvartale), *Seirō nanakomachi* (Septynios malonumų kvartalo gražuolės), *Kasen koi no fu* (Mylinčios moterys). Utamaro estampai padarė įtakos XIX a. prancūzų impresionistams. 1891 m. buvo publikuota Edmono Gonkūro parašyta Utamaro biografija ir kūrybos apžvalga prancūzų kalba.

## Darbų galerija
* Utamaro kūriniai chronologine tvarka
* Utamaro kūrinių duomenų bazė

Vaizdas:UTAMARO-Insects.jpg| Vabzdžių iliustracija knygai
Vaizdas:Kitagawa Utamaro - BATHING IN COLD WATER - Google Art Project.jpg| „Maudynė šaltame vandenyje“
Vaizdas:Kitagawa Utamaro - Hinakoto the courtesan - Google Art Project.jpg| „Kurtizanė Hinakoto“
Vaizdas:Kitagawa Utamaro - The Courtesan Ichikawa of the Matsuba Establishment - Google Art Project.jpg| „Kurtizanė Ičikava“
Vaizdas:Kitagawa Utamaro I, Japanese - Two Geishas and a Tipsy Client - Google Art Project.jpg| „Dvi geišos ir girtas klientas“
Vaizdas:Preparing Raw Fish LACMA M.81.91.3.jpg| „Žuvies ruošimas“
Vaizdas:Kitagawa Utamaro - Ten physiognomic types of women, Coquettish type - Google Art Project.jpg| „Moterų tipai. Koketiška“
Vaizdas:The Calligraphy Lesson LACMA M.80.219.43.jpg| „Kaligrafijos pamoka“


## Nuorodos

* Encyclopaedia Britannica
* The Guardian
* Edmond de Goncourt. ''Utamaro''. Parkstone International, 2012.
My World 2.0

**My World 2.0** – debiutinis studijinis kanadiečių atlikėjo Justin Bieber albumas, išleistas 2010 m. kovo 23 d. Tai – anksčiau išleisto debiutinio atlikėjo EP „My World“ tęsinys. Singlas „Baby“ sulaukė didelio populiarumo visame pasaulyje, pasiekdamas trečiąją vietą Jungtinės Karalystės „UK Singles Chart“ reitinge bei penktąją JAV „Billboard Hot 100“. Singlas „Eenie Meenie“ pasiekė devintąją vietą Jungtinėje Karalystėje.

„My World 2.0“ sulaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 283 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje.. Bieber tapo jauniausiu atlikėju, pasiekusiu pirmąją reitingo vietą, nuo Stevie Wonder 1963 m. išleisto albumo „Recorded Live: The 12 Year Old Genius“. 2020 m birželio mėnesio duomenimis, JAV parduota per keturis milijonus albumo kopijų ir jis tapęs keturiskart platininiu.

2011 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas nominuotas geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje.

## Dainų sąrašas

## Išnašos
Pergalės diena (Gegužės 9)

**Pergalės diena** () – Rusijoje ir kai kuriose kitose buvusiose TSRS šalyse švenčiama pergalė prieš Trečiąjį reichą Vokietijos–TSRS kare (1941–1945). Šventė švenčiama gegužės 9 d., kadangi būtent tądien 01:01 Maskvos laiku – po vidurnakčio – įsigaliojo Vokietijos kapituliacijos aktas. Ši šventė TSRS respublikose buvo nedarbo diena 1945–1947 m. ir nuo 1965 m. Pirmasis karinis paradas Maskvoje, Raudonojoje aikštėje, surengtas 1965 m. gegužės 9 d., būtent tais metais Pergalės diena Rusijos TFSR ir kitose TSRS respublikose tapo nacionaline švente. 

Rytų Vokietijoje gegužės 8 d. tapo žinoma kaip **Išvadavimo diena** nuo 1955 iki 1966 m. ir buvo paminėta darkart 40-ųjų metinių proga 1985 m. 1967 m. ši šventė irgi traktuota kaip „Pergalės diena“ ir paminėta gegužės 9 d. Nuo 2002 m. Vokietijos Meklenburgas-Pomeranija pradėjo minėti **Išvadavimo nuo nacionalsocializmo ir Antrojo pasaulinio karo pabaigos dieną**.

Panaikinus TSRS, Rusijos Federacija oficialiai Pergalės dieną pripažino 1991 m. gegužės 9 d. Šalyje ši šventė yra paskelbta nedarbo diena, įskaitant ir atvejus, kuomet gegužės 9 d. būna savaitgalio diena – tokiu atveju nedarbo diena tampa pirmadienis. Pergalės diena ligi šiol minima ir kitose posovietinėse valstybėse, išskyrus Baltijos šalis, kur pakartotinas Raudonosios armijos įžengimas 1944 m. šiandien vertinamas kaip okupacija ir valstybingumo praradimas. Dauguma Europos valstybių gegužės 8 d. švenčia **Pergalės Europoje dieną**.

## Šaltiniai
Jančiūnų akmuo

**Jančiūnų akmuo** – stambus riedulys Šalčininkų rajone, Butrimonių seniūnijoje, Jančiūnų kaime, prie kelio  ir įvažiavimo į gyvenvietę (Kaštonų g.) kryžkelės.

Jančiūnų akmuo yra Šalčininkų rajono savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas. Jis sovietmečiu buvo atgabentas iš melioruojamo lauko. Ant riedulio vertikalaus nutašyto šono (nuo plento pusės) yra iškaltas tekstas: *„Kirovo kolūkis. Jančiūnų gyvenvietė pradėta statyti 1965“*. Greta šio teksto (iš kairės pusės) ant riedulio matyti iškaltas simbolinis ženklas, kurį sudaro trys vertikalios javų varpos ir jas iš apačios juosianti krumpliaračio dalis.

## Riedulio aplinka

Paminklinis riedulys guli lygioje vietoje prie judraus plento kairiojo (pietrytinio) kelkraščio, nuo kurio nutolęs 3 m. Aplink akmenį pasėta veja. Šalia akmens, už 1 m, auga gana storas ąžuolas, kurio laja beveik uždengia visą riedulį. Už šio medžio, prie pat šaligatvio, esančio palei gatvę į gyvenvietę, anksčiau stovėjo masyvus cementinis 30 cm aukščio vazonas su gėlėmis. Paminklinio riedulio užnugaryje už pievutės (atitolusi maždaug 3 m ir kiek daugiau nuo riedulio) lanku tęsiasi sienelė: ji sumūryta naudojant cementą ir smulkius akmenis, jos ilgis 10,1 m, aukštis iki 41 cm, plotis 38-43 cm. Keliose vietose ši sienelė apirusi (išbyrėjus akmenims). Už jos auga kelios tujos ir tarp jų – akacijų gyvatvorė. Lentelės ar kitokio informacinio ženklo, kuris rodytų šį stambų riedulį esant geologijos paminklu, nematyti.

## Duomenys

* Aukštis – 2,39 m
* Ilgis – 4,02 m
* Plotis – 2,21 m
* Perimetras – 10,7 m
* Sudėtis – granitas su biotitu

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras 
* Lietuvos geologijos tarnyba. Geotopai (išrašas)