open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oculudentavis khaungraae

**Oculudentavis khaungraae** – išnykęs neaiškios sistematikos roplys, atradėjų identifikuotas kaip *Avialae* klados dinozauras (paukštis plačia prasme), kurio pirmoji ir kol kas vienintelė fosilija (kaukolė) buvo atrasta 2020 m. maždaug 99 milijonų metų senumo gintare iš Hukaungo slėnio Mianmare.

Gyvūnas buvo apibūdintas kaip dinozauras iš terapodų pobūrio, priklausantis *Avialae* kladai (paukščiams artimiausi terapodai). Genties pavadinimas sudarytas iš trijų lotyniškų žodžių *oculus*, *dentes* ir *avis*, reiškiančių atitinkamai akį, dantis ir paukštį. Gentis buvo sukurta specialiai šiai roplių rūšiai, todėl jos atradimo metu gentyje ir tebuvo ši vienintelė rūšis. Tačiau klasifikacija susilaukė kitų mokslininkų kritikos, labiausiai todėl, kad roplys iškart buvo priskirtas *Avialae* remiantis jo išvaizda ir filogenetiniais tyrimais, nors tyrimų rezultatai buvo nevienareikšmiai ir gali rodyti ir kitokią klasifikaciją.

Roplio kaukolės dydis yra 1,4 cm ir jei jis iš tiesų yra dinozauras, tai yra mažiausias žinomas iki šiol atrastas dinozauras (2020 m.) Remdamiesi savo atliktais filogenetiniais tyrimais, atradėjai priskyrė dinozaurą *Avialae* bazalinei grupei. Jis tikriausiai yra šiek tiek artimesnis šiuolaikiniams paukščiams už archeopteriksą. Tačiau taip pat gali būti, jog Oculudentavis priklauso Enantiornithes kladai, kaip ir kiti Burmos gintare atrasti paukščiai. Kai kurie jo požymiai yra nebūdingi *Avialae* tačiau būdingi lepidozaurams: atrastas tikriausiai žvynuotos odos lopinėlis, kaukolės struktūra.

Rūšis pavadinta *khaungraae* nuo moters, padovanojusios gintarą tyrimams, vardo – Khaung Ra.

## Nuorodos ir šaltiniai
*National Geographic: smallest ever fossil dinosaur found trapped in amber

### Išnašos
Parvulastra parvivipara

***Parvulastra parvivipara*** – *[[Asterinidae]]* šeimos jūrų žvaigždė, mažiausia žinoma jūrų žvaigždžių rūšis. Užauga maždaug iki 1 cm skersmens. Gyvavedė. Gyvena jūrų užliejamuose duburiuose, endeminė Australijos Ero pusiasalio rūšis.

*Parvulastra parvivipara* gyvenimo ciklas ir gyvenimo sąlygos yra labai neįprastos jūros žvaigždėms. Suaugėliai yra save apvaisinantys hermafroditai. Kiaušinėliai inkubuojami gonadose. Planktoninė lervos stadija neegzistuoja arba nepastebėta. Augantys jaunikliai yra kanibalai ir maitinasi kitais embrionais bei smulkesniais jaunikliais. Paaugę išleidžiami į vandenį, kur toliau gyvena tame pačiame duburyje, kadangi į kitą patekti gali tik su potvynio banga. Dažniausiai dauginasi vėlyvą pavasarį ir vasarą, tačiau kai kurie individai – rudenį ir žiemą. Vasarą ir pavasario pabaigoje duburiai būna sekliausi. Manoma, kad tokia dauginimosi sezonų variacija padidina šansus palikuonims išlikti, nes susiklosčius nepalankioms sąlygoms vienu sezonu, dalis jauniklių vis dar gimtų kitą sezoną.

## Nuorodos ir šaltiniai

### Išnašos
Kavarsko kapinių koplyčia

**Kavarsko kapinių koplyčia** – koplyčia Anykščių rajone, Kavarsko kapinėse, kurios įrengtos šiauriniame miestelio pakraštyje, netoli kelio  (priešingoje pusėje – Kavarsko tvenkinio užtvanka). Iškilus statinys stūkso palyginti stačioje įkalnėje šalia kapinių vartų, esančių Pergalės gatvėje. Nuo koplyčios atsiveria vaizdas į miestelį, Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios bokštą.

Koplyčia pastatyta prieš 1849 m. Manoma, kad tai dvarininkų Sorokų šeimos antkapis. Kapinėse yra XIX a. vidurio ir ankstesnių palaidojimų. 2016 m. statiniui atlikti tvarkybos (remonto) darbai.

XIX a. pirmoje pusėje statyta koplyčia yra regioninės reikšmės architektūros ir memorialinis paminklas, nuo 1992 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą.  

## Architektūra
 
Statinys liaudiškos architektūros, turintis klasicizmo formų, kvadrato plano, 18 m² ploto. Stogas keturšlaitės formos, gegninės konstrukcijos, padengtas lygios skardos lakštais. Pastogę juosia ryškus karnizas. Stogo viršūnę vainikuoja metalinis ornamentuotas kryžius. Koplyčia vienos antžeminės patalpos, atviromis sienomis, su apvaliomis kolonomis ant pjedestalų. Ant mūrinių tinkuotų kolonų paremtos pusapskritės arkos. Išmūrytas dekoratyvus cokolis iš lauko akmenų. Pietvakarių fasade, nuo kapinių tvoros pusės, aukštame cokolyje įrengti laiptai įėjimui į koplyčią. Patalpos centre pastatytas masyvus medinis kryžius. Virš jo lubų danga – medinių lentų.

## Literatūra

* Kultūros paminklų enciklopedija. Rytų Lietuva I. Koplyčia (AtV 294). Vilnius, 1996, p. 48, 49.

## Šaltiniai
21-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**21-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 2000 m. balandžio mėn. 20 d., pabaiga – 2001 rugpjūčio mėn.  31 d.

## Turnyras

## Prizininkai
Pasibaigus turnyrui du žaidėjai buvo surinkę daugiausiai taškų - po 10 iš 14 galimų. Nustatymui, kam atiteks aukso ar sidabro medalis buvo sulyginti konkurentų papildomi rodikliai. Jie buvo aukštesni Kristijono Kamenecko iš (Elektrėnų), todėl jam atiteko čempionato aukso medalis, o Romui Rutkui – sidabro medalis.  Bronza atiteko Rimantui Rupšiui (Vilnius), surinkusiam 9,5 taško.

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Daktaras Živago (filmas)

**Daktaras Živago** () – 1965 m. romantinė, istorinė drama, sukurta režisieriaus Deivido Lyno pagal rašytojo Boriso Pasternako to paties pavadinimo romaną. Scenarijaus autorius Robertas Boltas. Minėta Boriso Pasternako knyga buvo populiari Vakarų pasaulyje, tačiau buvo uždrausta Sovietų Sąjungoje. Už šią knygą Borisui Pasternakui buvo paskirta Nobelio  premija, tačiau, baimindamasis susidorojimo, jis premijos atsisakė. Filmas negalėjo būti kuriamas Rusijoje. Daugiausia jis filmuotas Ispanijoje.

## Glaustas siužetas

Filmo pagrindinis personažas – gydytojas ir poetas Jurijus Živago, kurį vaidina aktorius Omaras Sharifas. Laimingai vedęs jį dievinančią Tonią, Jurijus Rusijoje vykstančių įvykių – Rusijos revoliucijos ir pilietinio karo fone – pamilsta revoliucionieriaus žmoną Larą. Jos jausmai sumišę dėl dviejų vyrų. Filme parodant ir istorinius įvykius, vystoma šio meilės trikampio istorija.

## Apdovanojimai

Filmas „Daktaras Živago” laimėjo penkis „Oskarus" bei penkias „Auksinio gaublio" premijas, įskaitant Omaro Sharifo apdovanojimą už geriausio aktoriaus vaidmenį.

## Pagrindiniai vaidmenys
: *Aktorius – vaidmuo*

* Omar Sharif – Jurijus Živago
* Julie Christie – Lara Antipova
* Geraldine Chaplin – Tonia Gromenko
* Rod Steiger – Viktoras Komarovskis
* Alec Guinness – generolas Evgrafas Živago

## Išnašos
Smulkiadantis eukaliptas

* *Eucalyptus* sp. aff. *nitens* (Erinundra)

**Smulkiadantis eukaliptas** (*Eucalyptus denticulata*) – magnolijūnų (*Magnoliophyta*) skyriaus, mirtinių (*Myrtaceae*) šeimos, eukaliptų (*Eucalyptus*) genties rūšis.

## Taksonomija ir pavadinimas
Labai artima žvilgiajam eukaliptui (*Eucalyptus nitens*) rūšis, iki 1991 m. buvo laikoma žvilgųjų eukaliptų populiacijos dalimi.

Smulkiadantį eukaliptą pirmą kartą aprašė Ian Cook ir Pauline Ladiges 1991 m., iš Erinandros nacionaliniame parke (*Errinundra National Park*) surinktų ir gautų iš Kevin Thiele ir Suzanne Prober rūšies lapų pavyzdžių. Rūšies aprašymas buvo paskelbtas periodiniame Australijos mokslo žurnale – *[[Australian Systematic Botany]]*.

Rūšies mokslinis pavadinimas (*denticulata*) lotynų kalba reiškia *„su mažais dantukais“*, kas apibūdina lapo kraštą su nežymiomis antaugomis. Tokie gruoblėti su *‘dantukais’* lapų pakraščiai, galbūt, yra kažkokia susiformavusi savigynos forma prieš žolėdžius gyvūnus.

## Paplitimas
Smulkiadančiai eukaliptai savaime auga Australijos žemyno pietryčiuose, tai yra, Australijos Viktorijos valstijos rytuose ir Naujojo Pietų Velso pietryčiuose, palyginus labai nedideliame, apie 144 km² plote. Naujajame Pietų Velse į pietus nuo Bombalos, o Viktorijos valstijoje – Rytų Gipslande besitęsiančiuose kalnagūbriuose, įskaitant Erinandros plokščiakalnį (*Errinundra Plateau*) ir Kėjaus kalną (*Mount Kaye*).

Jų augavietės – drėgnųjų ir lietaus miškų pakraščiuose ant derlingo dirvožemio.

## Apibūdinimas
Tai visžaliai lapuočiai miško medžiai.

Kamienas lygus, baltos, balsvos, žalsvos arba šviesiai pilkšvai rudos spalvos, su šiurkštoka, sueižėjusia ir besilupiančia netoli jo pagrindo žieve. Atsilupusios, pailgos žievės juostos dažnai kabo ant aukštesnių šakų. Kamieno apačioje, sąlytyje su žeme neformuoja kamieno gaubtelio. Lapkotis trumpas, 1,5–3,1 cm; lapai blizgančiai žali abiejose pusėse, lancetiški ir lancetiškai smaigališki, 13–25 cm ilgio, 1,4–2,5 cm pločio. Senesni lapai ant lapkočio išsidėstę pražanginiu būdu.

Smulkiadančiai eukaliptai įprastai užauga iki 35–60 m aukščio, bet kartais pasitaiko iki 90 m aukščio medžių.

## Taip pat skaityti
* Eukaliptų genties rūšys
* Australijos žemyno aukščiausios medžių rūšys
* Planetos aukščiausios medžių rūšys

## Šaltiniai

## Nuorodos
* theplantlist.org / ''Eucalyptus denticulata'' I.O.Cook & Ladiges  | *Anglų k.*
* plantsoftheworldonline.org / ''Eucalyptus denticulata'' I.O.Cook & Ladiges | *Anglų k.*
* heritage.vic.gov.au / Eucalyptus denticulata | *Anglų k.*

## Galerija

Vaizdas:East_Gippsland_old_growth_01_Pengo.jpg|Smulkiadantis eukaliptas Erinandros nacionaliniame parke (Australija)
Vaizdas:Shining_Gum_80_metres_tall_Snowy_River_National_Park.jpg|80 m aukščio smulkiadantis eukaliptas, augantis Snieguotosios Upės nacionaliame parke (*Snowy River National Park*)
Vaizdas:Shining_Gum_60_metres_tall_Snowy_River_National_Park.jpg|60 m aukščio smulkiadantis eukaliptas, augantis Snieguotosios Upės nacionaliame parke
Adam Giunter von Hildelsheim

**Adomas Giunteris** (, 1782 m. sausio 2 d. – 1854 m. rugpjūčio 25 d.) – grafas, meno kolekcionierius, dailės mecenatas, Vilniaus Labdarybės draugijos prezidentas.

## Biografija

Adomas Giunteris gimė 1782 m. ir laikomas paskutiniu grafo Mykolo Giunterio giminės palikuonimi.

1810 m. gegužės mėn. grafas  Adomas Giunteris Vilniuje vyskupo, Vilniaus universiteto rektoriaus Jeronimo Stroinovskio buvo sutuoktas su grafaite Aleksandra Marija Liudvika Tyzenhauzaite. Giunterio santuokoje liudijo Abiejų Tautų Respublikos vėliavininkas, vienas Tado Kosčiuškos sukilimo vadovų Tomas Vavžeckis, taip pat Adomas Chreptavičius.

Su žmona Adomas Giunteris susilaukė trijų dukterų: vyriausiosios šv. Vincento Pauliečio brolijos steigėjos Matildos Giunterytės – Bučinskos (1811 m.), tapytojos Idalijos Giunterytės – Mostovskos (1813 m.) ir rašytojos Gabrielės Giunterytės – Puzinienės (1815 m.). Pradžioje Giunteriai gyveno Pokrašavos dvare netoli Slucko. 1818 m. Giunteriai persikraustė į Dabraulianų dvarą (Дабраўляны (Смаргонскі раён)), netoli Smurgainių, kurį Adomas Giunteris pasistatė trijų aukštų, klasicizmo stiliumi. Žiemomis Giunteriai gyvendavo Vilniuje išsinuomotuose apartamentuose vadinamuosiuose Olizaro, Miulerio, Pliaterių rūmuose, dalyvaudavo kultūriniuose renginiuose ir pokyliuose.

Dabraulianuose Adomas Giunteris pastatė gotikinę koplyčią, kurią papuošė senoviniais paminklais. Dvare pagal architekto Karolio Podčašinskio projektą buvo pastatyti egiptietiški vartai. Giunteris globojo savo valstiečius. Nuo 1829 m. dailininkas Kazimieras Bachmatavičius apsigyveno Dabraulianuose, tarnavo Giunterio dvare namų dailininku, dirbo piešimo mokytoju. Giunteriai nevaržė dailininko: sudarė jam sąlygas tapyti, leisdavo važinėti po Vilniaus krašto kaimus ir dvarus.

Dabraulianuose Giunteris sukaupė meno kūrinių kolekciją, joje buvo Pranciškaus Smuglevičiaus, Jono Rustemo, Jono Damelio, Simono Čechavičiaus paveikslų. Jonas Rustemas ir Jonas Damelis svečiuodavosi Dabraulėnų dvare.

Dabraulianų dvaro parke Giunteris rengdavo kostiumines inscenizacijas, čia buvo galima sutikti čigonų, literatūros personažų.

1812 m. Adomas Giunteris buvo prancūzų administracinės valdžios narys Minske. Nuo 1818 m. Minsko vyriausiojo teismo prezidentas, nuo 1807 m. veikusios Vilniaus labdarybės draugijos prezidentas, Nesvyžiaus „Laimingo išlaisvinimo“ masonų ložės ir Lietuvos Didžiosios provincijos ložės „Tobuloji vienybė“ narys. 

1831 m. sukilimo metu Adomas Giunteris tapo sukilėlių laikinosios Švenčionių apskrities vyriausybės nariu, dėl ko vėliau buvo teisiamas Rusijos imperijos karo teismo.

Adomas Giunteris mirė 1854 m. Vilniuje, palaidotas Rasų kapinėse.

## Nuorodos
Ruandos viešbutis (filmas)

**Ruandos viešbutis** () – 2004 m. karinė drama, sukurta airių režisieriaus Terio Džordžo pagal tikrą ruandiečio Pauliaus Rusesabadžinos gyvenimo istoriją.

2005 m. Paulius Rusesabadžina buvo apdovanotas Jungtinių Amerikos Valstijų aukščiausiu apdovanojimu – Prezidento laisvės medaliu.

## Siužetas

Filmo istorija vyksta Ruandos genocido metu. Įtampa tarp Ruandos etninių tautų – hutų ir tutsių sukėlė pilietinį karą šalyje. Viešbutį valdantis Paulius Rusesabadžina yra hutas, o jo žmona Tatjana priklauso tutsiams. Jų santuoka sukelia nesutarimus su hutų ekstremistais, o svarbiausia, su draugišku viešbučio tiekėju, kuris tuo pačiu metu yra vietos policijos, nukreiptos prieš tutsius, lyderis.

Filme parodomos Rusesabadžinos pastangos išgelbėti šeimos ir daugiau kaip tūkstančio kitų pabėgėlių gyvybes, suteikiant jiems prieglobstį apleistame viešbutyje, Jungtinių Tautų Organizacijos atstovams palikus šalį.

## Pagrindiniai vaidmenys
: *Aktorius – vaidmuo*

* Don Cheadle – Paulius Rusesabadžina
* Sofija Okonedo – Tatiana Rusesabadžina
* Nikas Nolte – Colonelis Oliveris
* Fana Mokoena – generolas Augustinas Bizimungu
* Kara Seymour – Pat Archer
* Tonis Kgoroge – Gregoras
* Desmondas Dube – Dube

## Apdovanojimai
* 2006 – nominacija BAFTA premijai už geriausią originalų scenarijų
* 2006 – nominacija Grammy apdovanojimui už geriausią dainą
* 2005 – trys nominacijos premijai Oskaras
* 2005 – trys nominacijos premijai Auksinis gaublys
* 2005 – trys nominacijos JAV kino režisierių gildijos premijai
* 2005 – Europos kino akademijos premija
* 2004 – JAV Nacionalinės kritikų tarybos sprendimu filmas pateko į geriausių metų filmų dešimtuką

## Išnašos
Tomas Žičkis

**Tomas Žičkis** (, 1763 m. spalio 7 d. Kupriškio km., Maišiagalos valsčius, Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė – 1839 m. spalio 18 d. Vilnius, Rusijos imperija) – Vilniaus universiteto matematikos profesorius.

## Biografija

Tomas Žičkis gimė 1763 m. (pagal kitus šaltinius – 1762 m.) Kupriškio kaime (palivarke), netoli Maišiagalos.
Ūgtelėjęs baigė Vilniaus gimnaziją, 1783 m. įstojo į Vilniaus universiteto mokytojų seminariją. 1784 m. gavo bakalauro laipsnį, 1787 m. filosofijos daktaro laipsnį. Buvo Pranciškaus Norvaišos mokinys.

Baigęs mokslus Žičkis paskirtas Vilniaus gimnazijos matematikos mokytoju. 1791 m. perkeltas į Vilniaus universitetą, kur paskirtas adjunktu. Dėstė aukštosios matematikos kursų ir elementariosios matematikos paskaitas.
Tomas Žičkis ėjo ir Vilniaus universiteto observatorijos kalkuliatoriaus pareigas.
1803 m. lapkričio 18 d. Tomas Žičkis išrinktas Vilniaus gubernijos mokyklų direktoriumi. 1807 m. tapo Vilniaus universiteto ekstraordinariniu matematikos profesoriumi.

1816 ir 1817 m. rinktas Vilniaus mokslų apygardos mokyklų vizitatoriumi.

1820 m. Tomas Žičkis tapo Vilniaus universiteto fizikos-matematikos fakulteto dekanu. 1824 m. trumpai ėjo universiteto rektoriaus pareigas.

Tomas Žičkis buvo išrinktas Paryžiaus akademinės draugijos nariu, taip pat Paryžiaus galvanikos ir fizikos stebėjimų nariu.

Pagal kai kuriuos autorius mokslo darbų nepaliko. Pagal Adomą Honorį Kirkorą, paliko matematikos veikalo rankraštį, Pranciškaus Norvaišos biografiją.

Paaukojo Vilniaus labdaros draugijai 14 110 sidabro rublių.
 
Tomas Žičkis mirė 1839 m. spalio 18 d. Vilniuje.

## Nuorodos
HD 82943 c

**HD 82943 c** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 82943, esančią Hidros žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 90,2 šviesmečio (27,7 parseko).

HD 82943 c yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 1,959 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,2 karto didesnis nei Jupiterio. HD 82943 c pusiausvyros temperatūra – 315 K. Apie savo žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per maždaug 220,1 paros, jos orbitos spindulys – 0,74345  av, o ekscentricitetas – 0,37. Planetos orbitos parametrai nustatyti remiantis 10 metų trukusiais radialinių greičių matavimais, atliktais W. M. Keck observatorijoje (Havajai, JAV).

Apie HD 82943 c atradimą pranešta 2001 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 82943 c, šioje sistemoje dar aptiktos HD 82943 b ir HD 82943 d planetos (HD 82943 c skrieja arčiausiai HD 82943 žvaigždės). HD 82943 b bei HD 82943 c planetos sudaro 2:1 vidutinio judėjimo orbitinį rezonansą.

## Šaltiniai
Gaigalinis (Švenčionių r.)

**Gaigalinis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 7 km į vakarus nuo Švenčionėlių, Baranavos miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,44 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 145,7 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais, vakaruose pelkėti. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos intako Sirgėlos baseinui.

## Šaltiniai
Matilda Giunter-Buczynska

** Matilda Giunterytė–Bučinska** (pilnas vardas – Matilda, Klara, Konstancija, , 1811 m. sausio 11 d. Vilnius, Rusijos imperija – 1867 m. Varšuva, Lenkijos Karalystė) – filantropė, Šv. Vincento Pauliečio brolijos Vilniuje steigėja ir šios brolijos prezidentė.

## Biografija

Matilda Giunterytė – Bučinska gimė 1811 m. sausio 11 d. (pakrikštyta kovo 15 d.) Vilniuje grafų Adomo Giunterio ir Aleksandros Tyzenhauzaitės Giunterienės šeimoje. Buvo vyriausioji jų duktė. Be jos augo jaunesnės seserys: tapytoja Idalija Giunterytė – Mostovska (1813 m.) ir rašytoja Gabrielė Giunterytė-Puzinienė (1815 m.).

Mergaitė augo Pokrašavos dvare netoli Slucko. 1818 m. Giunteriai persikraustė į Dabraulianų dvarą (*Дабраўляны (Смаргонскі раён*)), netoli Smurgainių, kurį Adomas Giunteris pasistatė trijų aukštų, klasicizmo stiliumi. Žiemomis Giunteriai gyvendavo Vilniuje išsinuomotuose apartamentuose vadinamuosiuose Olizaro, Miulerio, Pliaterių rūmuose, dalyvaudavo kultūriniuose renginiuose ir pokyliuose.

1834 m. Matilda Giunterytė ištekėjo už dvarininko Mauricijaus Bučinsko, kuris turėjo dvarą Medile, netoli Svierių ežero. Vėliau nusipirko valdas Švenčionių apylinkėse.

1851 m. Adomui Giunteriui padalinus turtą trims dukterims, Dabraulianų dvaras atiteko vyriausiajai dukteriai – Matildai Giunterytei – Bučinskai.

Po vyro mirties, Matilda Bučinska kažkiek laiko gyveno Paryžiuje. Ten susipažino su filantropinėje veikloje dalyvaujančiais žmonėmis, buvo susitikusi su Misionierių vienuolyno generolu Joanu Etjenu, iš kurio gavo pritarimą Vilniuje steigti vargšais besirūpinančią šv. Vincento Pauliečio broliją.

1859–1860 m. Matilda Bučinska grįžo iš Paryžiaus į Vilnių ir ėmė rūpintis minėtos brolijos steigimu. Ji paskleidė šią mintį tarp Vilniaus aukštuomenės moterų. Jos idėjai pritarė ir Vilniaus vyskupas Adomas Stanislovas Krasinskis. Pirmasis šv. Vincento Pauliečio brolijos narių susirinkimas, kuriame dalyvavo apie 100 aukštuomenės moterų, įvyko 1860 metais. Pagrindinis naujai įsteigtos brolijos narių tikslas buvo padėti vargšams, taip pat ligoniams. Pirmąja draugijos prezidente tapo Matilda Bučinska.

1861 m. šv. Vincento Pauliečio brolija, o ir jos prezidentė Matilda Bučinska Rusijos generalgubernatoriaus Michailo Muravjovo nurodymu, tyrimo komisijos buvo apkaltinta antivalstybine veikla, Bučinska buvo areštuota Vilniuje ir tardoma. Matilda Bučinska buvo nuteista tremtimi į Nižnij Novgorodą, jai buvo paskirta bauda, jos turtas buvo sekvestruotas. 

1862 m., dar prieš išvykstant Matildai Bučinskai į Nižnij Novgorodą, jos dvare Dabraulianuose iki 1864 m. nuo caro valdžios slėpėsi sukilėlis, rašytojas Vincentas Duninas-Marcinkevičius.

1864 m. Matilda Bučinska išprašė leidimo sugrįžti iš Nižnij Novgorodo į tėvynę, grįžo ir netrukus 1867 m. mirė. Palaidota Varšuvoje, Povonzkų kapinėse.

## Nuorodos
Monika Garbačiauskaitė-Budrienė

**Monika Garbačiauskaitė-Budrienė** (g. 1977 m. spalio 31 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.

## Biografija
1993–1995 m. rengė ir vedė laidas vaikams Vilniaus radijuje. 1996–1999 m. „Verslo žinių“, 1997–1999 m. Laisvosios Europos radijo / Laisvės radijo žurnalistė. 2000–2017 m. DELFI vyriausioji redaktorė.

Nuo 2017 m. Tarptautinio spaudos instituto narė.

Nuo 2018 m. balandžio 4 d. LRT generalinė direktorė. 2023 m. spalio 3 d. perrinkta antrai kadencijai, kuri prasidėjo nuo 2023 m. spalio 17 d.

Nuo 2020 m. EBU vykdomosios valdybos narė. 2022 m. perrinkta.

Parašė mokslo, publicistikos straipsnių.

## Šaltiniai
Ežys (ežeras)

**Ežys** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 12 km į vakarus nuo Švenčionėlių. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,34 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 144,1 m. Krantai žemi, pelkėti. Iš šiaurės ir vakarų ežerą supa Baranavos miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, krūmynai. Šiaurės rytuose išteka upeliukas link netoliese tekančio Lakajos intako Peršokšnos.

Šalia ežero įsikūręs Baroniškės kaimas.

## Šaltiniai
Kazimieras Bachmatavičius

** Kazimieras Bachmatavičius ** (, 1808 m. Dabraulianai, Smurgainių valsčius, Ašmenos pavietas, Rusijos imperija – 1837 m. Dabraulianai, Smurgainių valsčius, Ašmenos pavietas, Rusijos imperija) – tapytojas, grafikas, litografas.

## Biografija
Kazimieras Bachmatavičius gimė 1808 m. (kituose šaltiniuose rašoma, jog 1803 m.) Dabraulianuose, Smurgainių valsčiuje. 15 metų būdamas išvyko mokytis į Vilnių. Studijavo Vilniaus universiteto Piešimo ir tapybos katedroje dailę pas Joną Rustemą. 1826–1829 m. dėstė piešimą Eleonoros Hermanienės pensione Vilniuje.

1829 m. Bachmatavičius sugrįžo gyventi į Dabraulianus. Apsistojo pas kunigaikštį (grafą) Adomą Giunterį Dabraulianų dvare, kur pakeitė Titą Bičkauską, dirbusį piešimo mokytoju. Tarnavo Adomo Giunterio dvare namų dailininku, piešimo mokytoju. šeimininkai nevaržė dailininko: sudarė sąlygas kūrybai, leido keliauti po Vilniaus krašto kaimus ir dvarus.

Kazimieras Bachmatavičius mirė 1837 m. Dabraulianuose.

## Kūryba

Pagrindiniai Kazimiero Bachmatavičiaus darbai buvo litografinė albumų serija: „Dabraulianai“ (1835 m.), sukurtas pagal Giunterių šeimos narių piešinius, „Orlosiada“, sukurta pagal Aleksandro Orlovskio (Aleksander Orłowski) rinkinį, „Vilniaus prisiminimas“ (1837 m.), „Vaizdingas Jono Rustemo piešinių prisiminimas“, sukurtas pagal Jono Rustemo darbus, „Drabužiai ir scena. Lietuviška apranga“.
Litografiniai darbai spausdinti Juozapo Ozemblovskio, dalis – Antano Kliukovskio (Antoni Klukowski) spaustuvėse. Bachmatavičius yra nutapęs Jono Rustemo portretų. Sukūrė buitinio žanro piešinių. Jo kūryba turi romantizmo bruožų.

## Nuorodos
20-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**20-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 2000 m. vasario mėn. 1 d., pabaiga – 2000 rugpjūčio mėn.  30 d.

## Turnyras

## Prizininkai
Pasibaigus turnyrui du žaidėjai buvo surinkę daugiausiai taškų - po 12 iš 14 galimų. Nustatymui, kam atiteks aukso ar sidabro medalis teko sulyginti konkurentų papildomus rodiklius. Jie buvo aukštesni Gintauto Petraičio iš (Kauno), todėl jam atiteko čempionato aukso medalis, o Rišardui Kurylo – sidabro medalis.  Bronzą, surinkęs 9,5 taško, laimėjo Algirdas Rauduvė (Kaunas).

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Dabraulianų dvaras

**Dabraulianų dvaras** () – Dabraulianuose XVIII a. Sanguškų giminės pastatyti rūmai, neišlikę iki šių dienų.
Dvarą 1823–1830 m. perstatė ir išplėtė grafas Adomas Giunteris.

Dvaro vaizdas išsaugotas dailininko Kazimiero Bachmatavičiaus litografijoje, sukurtoje 1835 metais, taip pat 1917 m. vokiškame atviruke, kuriame pavaizduoti rūmai gaisro išvakarėse. Dabraulianų dvare buvo sukaupta nemaža Adomo Giunterio biblioteka.

## Glausta dvaro istorija

1824 m. Adomas Giunteris ir jo žmona Aleksandra Konstancija Giunter iš Tyzenhauzų padėjo pirmąjį akmenį naujų rūmų Dabraulianuose statybai. Rūmus jie pastatė trijų aukštų, klasicistinio stiliaus. Giunterių pastangomis Dabraulianų dvaras tapo tikru vietos bajorų kultūros židiniu. XIX amžiaus pirmosios pusės Dabraulianų provincijos gyvenimas aprašytas Giunterių jauniausios dukters Gabrielės Giunterytės-Puzinos atsiminimų knygoje. 1831 m. sukilimo metu Adomas Giunteris tapo sukilėlių laikinosios Švenčionių apskrities vyriausybės nariu, dėl ko vėliau buvo teisiamas Rusijos imperijos karo teismo.

1829–1839 m. Dabraulianų dvare gyveno ir kūrė dailininkas Kazimieras Bachmatavičius.

1851 m. Adomas Giunteris padalijo savo turtą tarp trijų dukterų. Dabraulianų dvaras atiteko vyriausiajai dukteriai Matildai Giunterytei-Bučinskai.

Nuo 1862 m. kovo mėn. iki 1864 m. vasario 22 d. Dabraulianų dvare pas Matildą Giunterytę-Bučinską nuo Rusijos imperijos valdžios slėpėsi 1863 m. sukilėlis rašytojas Vincentas Duninas-Marcinkevičius.
Po to, kai dvaras buvo areštuotas, V.Duninas-Marcinkevičius buvo priverstas persikelti į netoliese esantį Svierių miestelį, kur gyveno šešis mėnesius iki savo arešto.

I pasaulinio karo metu Dabraulianų rūmai buvo visiškai sunaikinti ir sudeginti. Iki šių dienų liko tik ūkiniai pastatai ir parkas.

Dabraulianų dvaras aprašytas Ignaco Chodzkos veikale „Prakeiktas“, parašytame remiantis vietos legenda.

## Išnašos
Kirsten Wild

**Kirsten Wild** (g. 1982 m. spalio 15 d.) – Nyderlandų treko dviračių lenktynių sportininkė, daugkartinė pasaulio čempionė, olimpietė.

## Biografija
2011 m. iškovotas pirmasis pasaulio čempionato medalis - bronza omniumo rungtyje. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 6-ą vietą omniumo rungtyje ir komandinio persekiojimo varžybose. 2015 m. pasaulio treko čempionate pelnytas pirmasis aukso medalis skračo rungtyje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse omniumo varžybose užėmė 6-ą vietą.

## Nuorodos
* CA svetainėje
Azizulhasni Awang

**Azizulhasni Awang** (g. 1988 m. sausio 5 d.) – Malaizijos treko dviračių lenktynių sportininkas, daugkartinis pasaulio čempionatų ir olimpinis medalininkas.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo bronzos medalį ir tapo pirmuoju Malaizijos dviratininku pelniusiu medalį olimpinėse žaidynėse.

## Nuorodos
* CA svetainėje
Jeffrey Hoogland

**Jeffrey Hoogland** (g. 1993 m. kovo 16 d.) – Nyderlandų treko dviračių lenktynių sportininkas, daugkartinis pasaulio čempionas, olimpietis.

## Biografija
2015 m. iškovoti pirmieji Europos čempionato medaliai - trys aukso medaliai komandiniame ir individualiame sprinte, bei laiko intervalo rungtyse. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Nyderlandų nacionaline rinktine užėmė 6-ą vietą komandinio sprinto rungtyje. Individualaus sprinto varžybose užimta 11-a vieta. Tais pačiais metais iškovotas pirmasis pasaulio čempionatų medalis - sidabras komandiniame sprinte. 2018 m. pasaulio treko čempionate Hoogland su Nyderlandų rinktine pirmą kartą tapo pasaulio čempionu komandinio sprinto varžybose. 

## Nuorodos
* CA svetainėje
Pandelela Rinong

**Pandelela Rinong** (g. 1993 m. kovo 2 d.) – Malaizijos šuolių į vandenį sportininkė, daugkartinė pasaulio čempionatų ir olimpinė medalininkė.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo sidabro medalį sinchroninių šuolių rungtyje. Tai buvo antrasis sportininkės olimpinis medalis. Rinong yra daugiausiai olimpiadoje medalių pelniusi moteris iš Malaizijos.

## Nuorodos
* FINA svetainėje
Arnoldo raflezija

**Arnoldo raflezija** (*Rafflesia arnoldii*) – raflezijinių šeimos parazitinis augalas, paplitęs Indonezijoje (Sumatros ir Borneo tropinėse džiunglėse). Arnoldo raflezija garsėja kaip didžiausią žiedą turintis augalas Žemėje.

Arnoldo raflezija yra parazitinis augalas, augantis ant kai kurių tetrastigmų vijoklių, augančių pirmapradžiuose tropiniuose miškuose. Raflezija neturi lapų, šaknų ar stiebų – ji panašiai kaip grybas auga parazituojamo augalo plaušuose, o atėjus dauginimosi metui ima formuoti panašų į grybo vaisiakūnį ar kopūsto galvą pumpurą. Šis išsiskleidžia po keleto mėnesių ir žydi tik kelias dienas. Arnoldo raflezijos žiedas būna ~1 m skersmens, sveria virš 11 kg, yra tamsiai raudonos, bordo spalvos. Augalas skleidžia pūvančios mėsos smarvę, kad priviliotų muses, kurios ir apdulkina žiedą. Augalo žiedai skirtalyčiai, todėl kad būtų apvaisintas, vabzdžiai turi aplankyti abiejų lyčių žiedus. Vaisius mėsingas su daug kietų sėklų, kurias platina tupajos. Augalas žydi labai retai, tik kas 3 ar 4 metus.

Augalas pavadintas britų botaniko Džozefo Arnoldo (*Joseph Arnold*), tyrinėjusio raflezijas, garbei. 1993 m. Arnoldo raflezija paskelbta viena iš trijų Indonezijos nacionalinių gėlių.


Rafflesia arnoldii and buds.JPG|Raflezijos žiedas ir pumpurai
Rafflesia arnoldi 2013-12-31 21-48.JPG|Arnoldo raflezijos žiedas
Rafflesia-arnoldii.jpg|Botaninis piešinys


## Šaltiniai
Algirdas Dainavičius

**Algirdas Dainavičius** (g. 1966 m. spalio 19 d. Kaune) – Lietuvos aktorius.

## Biografija

1992 m. baigė Lietuvos muzikos akademiją.

Nuo 1989 m. vaidina Lietuvos valstybiniame akademiniame dramos teatre, o nuo 2008 m. – Domino teatre.

Nuo 2000 m. vaidina televizijos laidose (pvz. „Nekenčiu reklamos“, „Dviračio šou“) ir serialuose (pvz. „Inspektorius Mažylis“).

## Išnašos
Hiacintinė mėlynoji ara

**Hiacintinė mėlynoji ara** (*Anodorhynchus hyacinthinus*) – papūginių (*Psittacidae*) rūšis.

## Išvaizda
Tai didžiausia skraidanti papūginių paukščių (*Psittaciformes*) rūšis, tiesa, pagal svorį sunkiausios yra neskraidančios kakapo papūgos. Hiacintinės mėlynosios aros yra 1 m ilgio (nuo viršugalvio iki uodegos galo), sveria 1,2–1,7 kg. Sparnas 38,8–42,5 cm ilgio. Visas kūnas ryškiai mėlynas, apie akis ir po snapu – ryškiai geltoni apvadai. Snapas juodas.

## Elgesys
Hiacintinės mėlynosios aros minta įvairių palmių riešutais (pvz., slyvapalmių, atalių), vaisiais, nektaru, sėklomis. Kietus riešutų kiautus pralaužia labai tvirtu snapu, turinį išgramdo kietu, kaulingu liežuviu. Sugeba naudotis daiktais (įsprausti sunkiai įkandamus riešutus tarp medžio gabalėlių ar lapų, kad neslystų).

Lizdus įrengia daugiausia panaminių sterkulijų drevėse. Deda 1–2 kiaušinius, kuriuos patelė peri apie mėnesį. Jaunikliai pirmąsyk lizdą palieka po 110 dienų, o su tėvais laikosi maždaug 6 mėnesius. Monogamės, poras sudaro visam gyvenimui. Ilgaamžės (~50 metų).

## Paplitimas
Hiacintinės mėlynosios aros paplitusios Pietų Amerikos centrinėje dalyje (daugiausia Brazilijoje). Yra trys svarbiausi jų arealai – Pantanalio pelkynės, Serado regionas ir rytų Amazonija (Maražo sala, Tokantinso baseinas ir kt.). Laikosi pelkėse augančiose palmių giraitėse, pusiau atvirose vietose, vengia tamsių drėgnų miškų ir gyvena kur daugiau erdvės (upių pakrantėse, prie šlapynių).

Rūšis nyksta dėl natūralių buveinių naikinimo (žemės ūkio plėtra, hidroelektrinės), gaudymo egzotinių gyvūnų rinkai. Indėnai (kajapai ir kt.) mėlynąsias aras tradiciškai medžioja maistui ir dėl plunksnų.

## Galerija

Hyacinth Macaws (Anodorhynchus hyacinthinus) (28270796214).jpg|Hiacintinių mėlynųjų arų pora
Hyacinth macaw (Anodorhynchus hyacinthinus) in flight.JPG|Skrendantis paukštis
Anodorhynchus hyacinthinus (38884250644).jpg|Iš arti
Anodorhynchus hyacinthinus -Mato Grosso do Sul, Brazil -nest-8 (1).jpg|Lizde (Pietų Mato Grosas)


## Šaltiniai
HD 6434 b

**HD 6434 b** – egzoplaneta, skriejanti apie G3 IV spektrinės klasės žvaigždę HD 6434, esančią Fenikso žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 138,3 šviesmečio (42,4 parseko).

HD 6434 b yra dujinė milžinė. Minimali planetos masė siekia 0,39 Jupiterio masės. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 22,0170 ± 0,0008 paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,148 ± 0,002 av, o ekscentricitetas – 0,15 ± 0,03.

Apie HD 6434 b atradimą pranešta 2000 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 6434 sistemoje atrasta planeta (2020 m. duomenimis).

Tarptautinė astronomų sąjunga (IAU) 2019 m. savo 100-ųjų metinių proga surengė projektą „IAU100 NameExoWorlds“. Kiekvienai pasaulio šaliai buvo suteikta galimybė pavadinti vieną egzoplanetą ir žvaigždę, apie kurią ji skrieja. HD 6434 b egzoplanetai pavadinimą suteikė Ekvadoras. Planeta pavadinta *Eyeke*, kas indėnų vaoranių kalba reiškia „arti“.

## Šaltiniai
Coscinocera hercules

***Coscinocera hercules*** – saturnijų šeimos drugių rūšis. Paplitusi Papua Naujojoje Gvinėjoje ir šiaurės rytų Australijoje (Jorko Kyšulio pusiasalyje).

Išskleistų sparnų plotis – 27 cm. Tai didžiausias drugys Australijoje, o pagal sparnų plotą (300 cm²) – didžiausias vabzdys pasaulyje.

Suaugėliai nesimaitina. Po poravimosi patelė ant lapų padeda ~300 kiaušinėlių, iš kurių po 14 dienų išsirita vikšrai. Pilnai išaugę jie pasiekia 12 cm ilgį. Lėliukės stadija trunka nuo kelių mėnesių iki kelių metų.

Vikšrai maitinasi stimbrių (*Polyscias elegans*), rumbulių (*Glochidion ferdinandi*), vėlyvųjų ievų, pleišių (*Dysoxylum muelleri*) ir kt. lapais.


CSIRO ScienceImage 415 Hercules Moth Larva Saturnidae Family.jpg|Vikšras
Coscinocera hercules male from Arfak.jpg|Preparuotas individas (patinėlis)
Coscinocera hercules female from Arfak.jpg|Preparuotas individas (patelė)


## Šaltiniai
Paedophryne amauensis

***Paedophryne amauensis*** – siauraburnių varlių rūšis, gyvenanti Papua Naujojoje Gvinėjoje. Ši varlė yra mažiausias žinomas stuburinis, vidutinis ilgis – 7,7 mm, didžiausia rasta – 8 mm ilgio. Rūšį atrado Luizianos valstijos universiteto dermatologas Christopher Austin ir jo doktorantūros studentas Eric Rittmeyer ekspedicijos į Papua Naująją Gvinėją metu 2009 m., atradimas publikuotas „PLOS One“ žurnale 2012 m. Rūšies pavadinimas *amauensis* lotyniškai reiškia „amauietis“, duotas pagal Amau kaimą, netoli kurio varlė buvo pirmą kartą aptikta.

Iki šios varlių rūšies atradimo mažiausias žinomas pasaulio stuburinis gyvūnas buvo karpinė žuvis *[[Paedocypris progenetica]]*, kurios mažiausias pagautas individas už mažiausią *Paedophryne amauensis* ilgesnis 0,2 mm, o vidutinis ilgis – 8 mm.

*Paedophryne amauensis* gyvena sausumoje tarp nukritusių lapų. Joms būtina aukšta aplinkos drėgmė, kadangi organizmas lengvai praranda vandenį dėl didelio kūno paviršiaus ploto, lyginant su mase. Buožgalvio stadijos neturi, iš kiaušinėlių išsirita iškart į suaugėlius panašūs, tik mažesni jaunikliai. Aktyvi saulei leidžiantis, maitinasi vabzdžiais ir kitais mažais bestuburiais. Patinėlių poravimosi garsai aukšto dažnio, primena vabzdžių skleidžiamus garsus.

## Šaltiniai
Lee Chong Wei

**Li Čongvėjus** (g. 1988 m. sausio 5 d.) – Malaizijos badmintono sportininkas, daugkartinis pasaulio čempionatų ir olimpinis medalininkas.

2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo sidabro medalį. Tai buvo trečiasis sportininko olimpinis medalis. Lee Chong Wei yra daugiausiai olimpiadoje medalių pelnęs malaizietis.

## Nuorodos
* BWF svetainėje
Irina Kalinina

**Irina Kalinina** (, g. 1959 m. vasario 8 d. Penzoje) – sovietų šuolių į vandenį sportininkė, daugkartinė pasaulio čempionatų ir olimpinė čempionė.

1973 m. pasaulio čempionate Belgrade pelnė pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą šuoliuose nuo 10 m platformos. 1974 m. iškovojo pirmuosius medalius Europos čempionate - du sidabro medalius šuoliuose nuo 3 m lentos ir 10 m platformos. 1975 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione šuoliuose į vandenį nuo 3 m lentos. 1976 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo dviejuose rungtyse. Šuoliuose nuo 3 m lentos užimta 7-a vieta, o šuoliuose nuo 10 m platformos - 4 vieta. 1978 m. pasaulio čempionate iškovoti du aukso medaliai. 1980 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo auksą šuoliuose nuo 3 m lentos. Kalinina tapo pirmąją ruse pelniusią auksą šioje rungtyje.

## Nuorodos
* Sports Reference svetainėje
Gervežeris

**Gervežeris** (arba ***Girvažeris***) – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6 km į pietryčius nuo Labanoro miestelio, Baranavos miške, Girutiškio gamtiniame rezervate. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,32 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 152,7 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Ežerą supa 61 ha dydžio Gervežerio pelkė. Ežeras nenutekantis, priklauso Luknelės intako Paluknos baseinui (Žeimenos upės baseinas).

## Šaltiniai
Natalija Ambrazaitė

**Natalija Ambrazaitė** (g. 2001 m. balandžio 24 d.) – Lietuvos dailiojo plaukimo sportininkė, daugkartinė šalies čempionė.

## Biografija
2019 m. atstovavo Lietuvą Europos jaunimo čempionate. Techninėje rungtyje užimta 17-a vieta, o laisvojoje programoje - 15-a vieta.

2019 m. pasaulio vandens sporto čempionate Ambrazaitė tapo pirmąją Lietuvos atstove dalyvavusia pasaulio suaugusiųjų čempionate. Techninėje rungtyje sportininkė surinko 69,8135 taškus ir užėmė 24-ą vietą, o laisvojoje programoje su 73,8000 taškais liko 27-a.

## Šaltiniai
Bengalinis fikusas

**Bengalinis fikusas** (*Ficus benghalensis*), geriau žinomas kaip ***banjanas*** – šilkmedinių šeimos visžalis medis. Paplitęs Pietų Azijoje: Indijoje, Bangladeše, Šri Lankoje.

Aukštis 20–30 m. Bengalinis fikusas pasižymi gausiomis orinėmis šaknimis, kurioms palietus žemę įsišaknija naujas augalas. Taip ilgainiui apie vieną individą gali susidaryti ištisa šakomis susiraizgiusi giraitė. Andhra Pradeše (Ananatapure) auga *Thimmamma Marrimanu* medis, kurio skliautas užima 19 107 m³. Jis 1989 m. įrašytas į Gineso rekordų knygą kaip didžiausias pasaulio medis. Kiti milžiniški banjanai yra Kalkutos apylinkėse augantis „Didysis banjanas“ ir Narmados upės krante (Gudžaratas) augantis „Kabyrvadas“. Gali būti, kad tai Džeimso Forbso *Oriental Memoirs* (1813–1815 m.) aprašytas fikusas, kuris tuo metu buvęs >600 m skersmens ir turėjęs ~3000 kamienų. Bengalinis fikusas veda oranžinės spalvos vaisius, kuriuos lesa ir sėklas išplatina paukščiai.

Bengalinis fikusas laikomas Indijos nacionaliniu medžiu. Jo paunksmėje neretai įrengiamos šventyklos, atliekami aukojimai. Theravados budizme laikoma, kad Atbudimo medis, po kuriuo atbudimą patyrė Buda, buvo bengalinis fikusas.


Banyan fruits.jpg|Vaisiai
Banyan trees along road.jpg|Banjanų orinės šaknys, karančios virš kelio
City Botanic Gardens Banyan tree IMG 9189 (2218673982).jpg|Orinių šaknų sąvašynas
The great banyan tree.jpg|Didysis banjanas


## Šaltiniai
Indrė Marija Girdauskaitė

**Indrė Marija Girdauskaitė** (g. 1998 m. balandžio 28 d.) – Lietuvos šuolių į vandenį sportininkė, daugkartinė šalies čempionė.

## Biografija
2014 m. pirmą kartą dalyvavo Europos suaugusiųjų čempionate. Užimta priešpaskutinė 23-ia vieta 3 m rungtyje. 2015 m. pasaulio vandens sporto čempionate pirmą kartą dalyvavo pasaulio suaugusiųjų čempionate. Šuoliuose nuo 1 m lentos užimta 34-ą vieta, o šuoliuose nuo 3 m lentos - 42 vieta. 2016 m. Europos čempionate užimta paskutinė 26 vieta. 2017 m. pasaulio vandens sporto čempionate kartu su Geneviene Angerame Green užėmė 18-ą vietą sinchroniniuose šuoliuose nuo 3 m lentos. Individualioje 1 m rungtyje užimta 38-a vieta. 2018 m. Europos čempionate sinchroninių šuolių rungtyje užimta paskutinė 9-oji vieta. Šuoliuose nuo 3 m lentos užimta priešpaskutinė 20-oji vieta. Tais pačiais metais vykusiame Šiaurės Europos šalių čempionate užėmė 6-ąją vietą. 2019 m. pasaulio vandens sporto čempionate šuoliuose nuo 1 m lentos užimta 40-ą vieta, o šuoliuose nuo 3 m lentos - 48 vieta.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* The Sports  svetainėje
Giedrelis

**Giedrelis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6 km į pietvakarius nuo Labanoro, Čiulų miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 152,3 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Stirnės upelio baseinui (Žeimenos upės intako Lakajos baseinas). Šiaurine pakrante eina kelias .

## Šaltiniai
Gilutis (Švenčionių r., Švenčionėlių sen.)

**Gilutis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6,5 km į vakarus nuo Švenčionėlių, Baranavos miške, 0,2 km į pietryčius nuo Snieginio ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,27 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 146,6 m. Rytinis krantas žemas, kiti krantai kiek aukštesni, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Lakajos upės intako Peršokšnos baseinui.

## Šaltiniai
Gilutis (Švenčionių r., Kaltanėnų sen.)

**Gilutis** arba **Bliūdelis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5 km į vakarus nuo Kaltanėnų, Žeimenos miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,13 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 144,9 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Liedelės upelio baseinui (Žeimenos upės intako Kiaunos baseinas).

## Šaltiniai
Gilutis (Švenčionių r., Labanoro sen.)

**Gilutis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 14,5 km į vakarus nuo Švenčionėlių, Baranavos miške, 0,25 km į šiaurės vakarus nuo Lakajos ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,4 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 141,5 m. Krantai aukšti, tik pietinis krantas žemas, beveik ištisai apaugę medžiais. Pietuose išteka upeliukas į netoliese telkšantį Aldikio ežerą (Žeimenos upės intako Lakajos baseinas).

Pietinėje pakrantėje įsikūręs Žukaučiznos kaimas.

## Šaltiniai
Gudūniškis

**Gudūniškis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10,5 km į pietus nuo Labanoro, Baranavos miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,6 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 141,4 m. Vakarinis krantas pelkėtas. Krantai beveik ištisai apaugę medžiais. Pakrantės kalvotos. Pietuose išteka Gudūnėlės upelis link Žeimenos upės intako Lakajos.

Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Pagudūniškių kaimas.

## Šaltiniai
Gulbiniai

**Gulbiniai** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Magūnų, Žaliašilio miške, Gulbino pelkės šiaurvakarinėje dalyje. Kranto linija labai vingiuota, į pietryčius yra nutįsusi lanko formos siaura įlanka. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,28 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 136,7 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, daug kur apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalija, baigiantis užakti. Nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Pailgių upelio baseinui.

Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Raubiškių kaimas. Į pietryčius nuo Gulbinio toje pačioje pelkėje telkšo Beduonų ežeras.

## Šaltiniai
Gulbinas (Švenčionių r.)

**Gulbinas** arba **Gulbinis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 9 km į pietvakarius nuo Švenčionėlių, Pabradės miške. Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,3 km. Altitudė 136,2 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais, pelkėti – į pietus ir vakarus yra nusidriekusi ~ 14 ha dydžio Pagulbinio pelkė. Vakaruose į ežerą įteka upeliukas iš netoliese telkšančio Kuliakampio ežero, o šiaurėje išteka Gulbinės upelis link Žeimenos upės.

## Šaltiniai
HD 136418 b

**HD 136418 b** – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 136418, esančią Jaučiaganio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 348,8 šviesmečio (107 parseko).

HD 136418 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 2,14 Jupiterio masės, o jos spindulys – apie 1,19 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 464,3 (± 3,2) paros, jos orbitos didysis pusašis – 1,32 (± 0,03) av, o ekscentricitetas – 0,255 (± 0,041). HD 136418 b pusiausvyros temperatūra – 357 K.

Apie HD 136418 b atradimą pranešta 2010 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 136418 sistemoje aptikta planeta.

Tarptautinė astronomų sąjunga (IAU) 2019 m. savo 100-ųjų metinių proga surengė projektą „IAU100 NameExoWorlds“. Kiekvienai pasaulio šaliai buvo suteikta galimybė pavadinti vieną egzoplanetą ir žvaigždę, apie kurią ji skrieja. HD 136418 b egzoplanetai pavadinimą suteikė Kanada. Planeta pavadinta *Awasis*, kas indėnų kri kalba reiškia „vaikas“. Tuo tarpu HD 136418 žvaigždė pavadinta *Nikawiy*, o tai kri kalba reiškia „motina“.

## Šaltiniai
Ilgaitis (Švenčionių r., Kaltanėnų sen.)

**Ilgaitis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į pietus nuo Kaltanėnų. Ežeras lanko formos, ilgis iš šiaurės vakarų-pietryčių-šiaurės rytų kryptimi – 0,75 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 137,2 m. Rytinis krantas aukštas, kiti – žemesni, vakarinis – pelkėtas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Ežerą supa Buivydų ir Kiškėnų miškai. Pietuose išteka upelis link Buivydo ežero (Žeimenos upės intako Šventelės-Dėmės baseinas).

## Šaltiniai
Ilgaitis (Švenčionių r., Švenčionėlių sen.)

**Ilgaitis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10 km į pietvakarius nuo Švenčionėlių, Pabradės miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 136,9 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Gulbinės baseinui.

## Šaltiniai
Ilgis (Švenčionių r., Sarių sen.)

**Ilgis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5,5 km į vakarus nuo Sarių, Melagėnų miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į rytus – 0,51 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 136,4 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.

## Šaltiniai
Ilgis (Švenčionių r., Labanoro sen., Pasiaurės km.)

**Ilgis** – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10,5 km į pietus nuo Labanoro, Baranavos miške, 0,33 km į pietryčius nuo Mažosio Siaurio ežero. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,54 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 145,9 m. Krantai neaukšti, šiaurėje ir pietvakariuose pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pietvakariuose per pelkę išteka upeliukas link Lakajos upės intako Gudūnėlės.

## Šaltiniai
.lv

**.lv** – aukščiausio lygio interneto adresų srities Latvijos šalies kodas. Įsigaliojo nuo 1993 m.

Kiekvienas gali užregistruoti .lv domeną, tačiau ginčų sprendimo taisyklėse nurodoma, kad pirmenybė teikiama latviams. Už Latvijos ribų šis aukščiausio lygio domenas nėra plačiai paplitęs. 

## Nuorodos
* IANA .lv whois informacija;
* .lv domeno registracijos svetainė.
19-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas

**19-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas** - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF  taisykles. Čempionato pradžia 1997 m. spalio 20, pabaiga – 1999 balandžio 1.

## Turnyras

## Prizininkai
Čempionate nugalėjo Vytautas Andriulaitis(Jonava), nepralaimėjęs nei vienos partijos, surinkęs  12,5 taško iš 14-kos galimų. Lietuvos korespondentinių šachmatų čempionatuose - antras jo aukso medalis iš eilės.  Sidabro medalis atiteko Eligijui Likui Pasvalys (11,5 tšk.), o bronza - Anatolijui Novikovui (Vilnius (10 tšk.)

## Šaltiniai

## Išorinės nuorodos
*  Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionai
Ksavera Vaištarienė

**Ksavera Valerija Vaištarienė** (1932 m. vasario 14 d. Slabadoje, Krakių valsčiuje – 2020 m. balandžio 3 d. Vilniuje) – lietuvių chemikė. 

## Biografija
Gimė 1932 m. vasario 14 d. Slabados kaime. Studijavo Vilniaus universitete, 1965 m. birželio 15 d. jame apgynė chemijos mokslų disertaciją „Fluoro organinių junginių sintezės iš acetileno tyrimas“. Tame pačiame universitete dirbo iki 1992 m. Nuo 1991 m. iki mirties ėjo Lietuvos vegetarų draugijos pirmininkės pareigas.

Ksavera Vaištarienė visuomenėje buvo žinoma kaip sveiko gyvenimo būdo ir sveikos mitybos (ypač vegetarizmo) propaguotoja, apie tai išleido ne vieną knygą.

## Bibliografija
* Maistas kaip vaistas (1992)
* Ką valgo sveikuoliai (1993)
* Ilgaamžiškumo paslaptys (1995, 1999)
* Sveikatos versmė (1996)
* Ajurveda – menas pažinti save (1997)
* Valgau ir jaunėju (1998)
* Mitybos abėcėlė (2006)
* Padėkime sau (2011)
* Sveikatos šaltiniai (2010; 2012)
* Valgykime, kad gyventume (2014)

## Šaltiniai
Jānis Pauļuks

**Janis Pauliukas** (*Jānis Pauļuks*, 1865 m. lapkričio 24 d. Lielsesavos valsčiuje, Duobelės rajone, Kuržemėje – 1937 m. birželio 21 d. Bauskėje, Latvijoje) – Latvijos politikas ir visuomenės veikėjas. Jis buvo 3-asis Latvijos ministras pirmininkas, pareigas ėjo 1923 m. sausio 27 d. – 1923 m. birželio 27 d.

## Išnašos