open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Čiabuviai

**Čiabuviai, vietiniai gyventojai, [[aborigenai]], [[autochtonai]]** – senieji vietiniai tam tikros vietovės (žemyno, salos) žmonės, tebegyvenantys joje arba gyvenę joje iki dabartinių gyventojų įsikūrimo.

Išlikusios čiabuvių bendruomenės paprastai yra išsaugojusios ir laikosi savų, dažnai labai skirtingų nuo visos šalies tradicijų, pasižymi kitais skirtumais ir išskiriami arba išsiskiria kaip atskira visuomenės, tautinė grupė. Dabar tokios tautos paprastai išlikusios tik sunkiai pasiekiamose vietose (džiunglėse, kalnuose, dykumose, Arktyje).

Nors žodis čiabuviai apibrėžią nuo seniausių laikų toje vietoje gyvenančią tautą, tačiau toli gražu ne kiekviena savo istorinėje tėvynėje gyvenanti tauta yra čiabuvių – pavyzdžiui, lietuvių tauta nors ir susiformavo dabartiniame savo areale, tačiau smarkiai asimiliavosi, prarado originalias religines, kultūrines tradicijas.

Čiabuvių tautos pasižymi labai didele socialinės raidos įvairove: nuo tokių kaip majai ar inkai, kurios buvo sukūrusios dideles imperijas, iki mažų, visiškai izoliuotų tautų kaip sentinelai, džaravai, korubai ir kt. Dėl klasifikacijos neapibrėžtumo ir problematiško duomenų surinkimo tikslesnius autochtonų skaičius nustatyti sunku. Duomenys svyruoja tarp 300–350 mln., įtraukiama virš 5000 tautų ir genčių, gyvenančių 72 šalyse.

Čiabuvių skaičius pasaulyje nuolat sparčiai mažėja dėl globalizacijos įtakotų procesų – asimiliacijos, gyvenamųjų erdvių naikinimo, misijų veiklos. Dar iki XX a. vid. daug tautų buvo naikinama atviru genocidu, vergija, prievartiniu iškeldinimu. Čiabuvių teisių gynimu užsiima įvairios organizacijos, svarbiausia iš jų – Survival International.

Nors Europos tautos nebuvo sunaikintos išorinių jėgų, tačiau jos intensyviai migravo, asimiliavosi, persimaišė, kultūriškai evoliucionavo, todėl nelaikomos čiabuvių tautomis. Iš tokių Europoje išskiriami tik samiai, Rusijos tautelės (nencai, komiai, ir kt.), Kaukazo tautos, baskai. Amerikos čiabuvių tautos vadinamos indėnais – dauguma jų buvo sunaikinta XV a. prasidėjus kolonizacijai. Afrikoje čiabuvių tautas išskirti gan sunku dėl daugiataučių valstybių, migracijos, socialinės padėties įvairovės. Visų pirma Afrikos čiabuviais vadinami bušmėnai bei Kongo džiunglių pigmėjai. Dauguma Okeanijos salų gyventojų yra čiabuviai, nors, pavyzdžiui, Naujojoje Zelandijoje maorių žemės buvo kolonizuotos europiečių. Daugiausia čiabuvių tautų yra Azijoje.
Onomatopėja

**Onomatopėja** ( 'žodžių kūrimas') – tropas, kuriuo mėgdžiojami įvairūs tikrovės garsai. Onomatopėja eina kartu su aliteracija ir asonansu, kai imituojami tikrovės garsai reiškiami pasikartojančiais kalbos garsais. Pvz., vėjo keliamą švilpesį imituojanti onomatopėja (švilpiantys garsai pajuodintuose žodžiuose): *Ir gal ne tie paskiri žodžiai čia svarbiausia, o tas vėjas. *'Košiantis** praeivį kiaurai, tačiau be pykčio, be nekantrumo ir be susižavėjimo: **tuštybių**–**tuštybė**–ir–viskas–**tuštybė**' (D. Kajokas). Onomatopėja yra daikto ar reiškinio vardo fikcija ir kartu tam tikro garso atitikmuo, turintis realų ryšį su tikruoju vardu.

Dažniausiai onomatopėja reiškiama vaizdingaisiais onomatopėjinės kilmės veiksmažodžiais (*kleketuoti, triokštelėti*), jaustukais, ištiktukais. Onomatopėja sustiprina ir regimąjį, ir girdimąjį veiksmo įspūdį. Pvz., varpų skambesį mėgdžiojanti onomatopėja: *...girdi dabar zvanijant po kitų smerčio, zvanys ir po tavęs, den den, buvo žmogus, nebėra jau, kaipo būtų nebuvęs ant žemės...* (M. Olšauskas).

## Išnašos
Orchestra

**Orchestra** ( – šoku) – antikinio teatro dalis – apskrita aikštelė tarp scenos ir pirmosios sėdimųjų vietų eilės.

Orchestroje vaidindavo ir aktoriai, ir choras, vėliau – tik choras. Iš čia kilo žodis orkestras.
Oracija

**Oracija** ( – kalba, pranešimas) – smulkiosios tautosakos žanras, iškilminga, paprastai juokaujama apeiginė kalba, prakalba.

Oraciją sako piršlys per vestuves, kvieslys, kviesdamas į kokį nors renginį miestelėnus, Užgavėnių dalyviai, vaikščiodami po kiemus, piemenys, pavasarį išgindami, o rudenį pargindami galvijus. Oracijos sakomos ir kitomis svarbiomis kaimo gyvenimo progomis – per šv. Sekmines, šv. Velykas ir t. t.
New Tribes Mission

**New Tribes Mission** („Naujųjų genčių misija“) – tarptautinė, evangelinė krikščioniškoji misija. Būstinė Saforde, Floridoje (JAV). Turi apie 3300 misionierių daugiau nei 20-yje šalių.

New Tribes Mission specializuojasi vykdydama pačių atokiausių, nekontaktuojančių tautų krikštijimą. Organizacija veikia tokiose šalyse kaip Brazilija, Bolivija, Kambodža, Grenlandija, Gvinėja, Dramblio Kaulo Krantas, Mozambikas, Senegalas, Mongolija, Tailandas, Kolumbija, Meksika, Panama, Paragvajus, Indonezija, Papua Naujoji Gvinėja, Filipinai. Vykdo Naujojo Testamento vertimą į krikštijamų tautų kalbas, mokina rašto, suteikia humanitarinę pagalbą.

Misionierių paruošimas trunka 4 metus. Jie mokomi Šv. Rašto tiesų, tarpkultūrinio bendravimo psichologijos, bažnyčių statybos pagrindų, kalbotyros. Kandidatai treniruojami išgyventi sudėtingomis gamtinėmis sąlygomis.

New Tribes Mission susilaukia nemažai kritikos ir kontroversiškų vertinimų. Čiabuvių kultūrą ginančios kultūrinės, politinės, religinės organizacijos kaltina New Tribes Mission tradicinių tikėjimų ir kultūros naikinimu, ekonomine žvalgyba, JAV interesų atstovavimu. 2005 m. New Tribes Mission veikla uždrausta Venesueloje motyvuojant kolaboravimu su CŽV ir šalies suvereniteto pažeidimu.

## Šaltiniai
Survival International

**Survival International** - tarptautinė žmogaus teisių gynimo organizacija, besispecializuojanti čiabuvių teisių gynime. Įkurta 1969 m. Londone.

Organizacijos misija - čiabuvių teisių į savo gyvenamąją vietą, kultūrą, religiją, kalbą gynimas, pagalba tiriant tautų kalbas, vykdant švietimą, skatinant savivaldą. Siekia lygiaverčio gamtoje gyvenančių tautų vertinimo, ne kaip atsilikusių, turinčių progresuoti, laukinių. Survival International kovoja prieš rasistinę, asimiliacinę politiką, agresyvią evangelinių misijų, iškasenų gavybos, miškų kirtimo bendrovių veiklą, partizanų, armijų vykdomus genocidus. Veiklos metodai įvairūs: kreipiamasi į atsakingas organizacijas, vykdomas informacinis šturmas, protestai, pasitelkiamas lobizmas, autoritetingų asmenų įtaka. 

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Eglė Balčiūnaitė

**Eglė Balčiūnaitė** (g. 1988 m. spalio 31 d., Šiauliai) – buvusi vidutinių nuotolių bėgikė, Lietuvos rekordininkė. Dalyvavo 2008 m. Pekino Olimpinėse žaidynėse ir 2016 m. Rio de Žaneiro Olimpinėse žaidynėse. Sportuoti pradėjo nuo 2002 m., pagrindinė rungtis – 800 m bėgimas. Ją treniruoja Louis Heyer.

Bėgikei priklauso penktas rezultatas Lietuvos 800 m bėgimo stadione istorijoje − 1:59.54, pasiektas „Deimantinės lygos“ varžybose 2010 m. birželio 10 d.

## Biografija
E. Balčiūnaitė yra Lietuvos uždarų patalpų 400 m ir 800 m bėgimo rekordininkė. Ji 2010 m. vasario 13 d. Portugalijoje vykusiame klubų čempionate distanciją įveikė per 53.47 sekundės ir pagerino nuo 1983 m. gyvavusį 400 m bėgimo rungties Lietuvos rekordą, priklausiusį Anai Ambrazienei.

Lengvaatletė dalyvavo 2010 m. pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate Dohoje (Kataras). Kvalifikaciniame bėgime pasiekė asmeninį rekordą – 2:02.37. Bėgime užėmė ketvirtąją vietą ir pateko į finalą. E. Balčiūnaitė tapo pirmąja lietuvių lengvaatlete patekusia į pasaulio uždarų patalpų čempionato rungties finalą. Finale ji bėgo kartu su dviem amerikietėmis, dviem rusėmis ir viena angle. Pasiekė Lietuvos rekordą, 2:01.37, ir užėmė penktąją vietą. 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate sportininkė savo grupėje užėmė trečiąją vietą su 2:01.19 rezultatu ir į kitą etapą nepateko.

2023 m. sausio 5 d. sportininkė paskelbė baigianti savo profesionalios lengvaatletės karjerą.

## Asmeniniai rekordai

### Lauke
* 200 m bėgimas: 25.77 (2012 m., Lietuva)
* 400 m bėgimas: 53.47 (2010 m., Portugalija)
* 800 m bėgimas: 1:59.29 (2010 m., Monakas)
* 1500 m bėgimas: 4:23.24 (2011 m., Lietuva)
* 4x400 m estafetė: 3:35.11 (2013 m., Lietuva)

### Uždarose patalpose
* 400 m bėgimas: 53.47 (2010 m., Portugalija) (Lietuvos rekordas)
* 800 m bėgimas: 2:01.23 (2011 m., Vokietija) (Lietuvos rekordas)
* 600 m bėgimas: 1:32.04 (2013 m., Lietuva)
* 1000 m bėgimas: 2:52.08 (2009 m., Rusija)
* 1500 m bėgimas: 4:23.25 (2010 m., Lietuva)

## Pasiekimai

### Regioniniai titulai
* Vilniaus uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas: 1500 m bėgimo 1 vieta (2010 m.)
* LLAF taurė: 1 mylios bėgimo 1 vieta (2009 m.)
* XXV SELL studentų žaidynės: 800 m bėgimo 1 vieta (2009 m.)
* XXIV SELL studentų žaidynės: 800 m bėgimo 1 vieta (2008 m.)
* Europos jaunimo čempionatas: 800 m bėgimo 6 vieta (2007 m.)

## Išnašos

* Eglė Balčiūnaitė IAAF svetainėje 
* Eglė Balčiūnaitė All-Athletics puslapyje
Kardauodegiai

**Kardauodegiai** (*Xiphosura*) – chelicerinių nariuotakojų potipio klasė. Kardauodegiai išliko mažai pakitę 445 milijonų metų. Artimiausi jiems nariuotakojai – voragyviai (vorai ir skorpionai). Yra išlikusios keturios kardauodegių rūšys: viena Šiaurės Amerikoje, kitos trys Pietų ir Rytų Azijoje.

Kardauodegiai poruojasi sausumoje išlipę į krantą, tai atlieka kartą per metus, pavasarį, per jaunatį arba pilnatį. Šių nariuotakojų patelė užauga iki 60 cm ir 4,5 kg, ji žymiai didesnė už patinėlį. Poruojantis patinėlis būna patelės viršuje. Patelės kiaušinėlius gali apvaisinti daugiau nei vienas patinėlis. Poravimosi naktį Š. Amerikoje jų pakrantėse susitelkia nuo 5 iki 10 milijonų.

## Sandara
Kardauodegiai turi 6 poras galūnių. Penkias poras naudoja judėjimui, o vienos, vadinamos cheliceromis, atlieka čiuptuvų funkciją, pagriebia maistą ir įdeda į burną. Jie taip pat turi penkias plokščias žiaunas. Jie yra plėšrūnai ir maitėdos. Minta dvėsena, kirmėlėmis ir moliuskais, jų ieško užpakalinėmis galūnėmis įsikasę į vandenyno dugną. Jų užpakalinė dalis karpyta, siaurėjanti, o uodega smailėjanti, padedantis judėti ir atsiversti. Uodegoje taip pat yra šviesos receptoriai. Turi taip pat 2 facetines akis, kurios jautrios šviesai. Šios akys yra priekyje, viršutinėje dalyje ant šarvo. Tačiau bei jų kardauodegiai dar turi aštuonias akis, kurios išdėstytos įvairiose kūno dalyse. Jie turi palyginus storą ir didelį apsauginį šarvą viršuje, todėl sunku atsiversti. Jei pavyksta, atsiverčia naudodami uodegą, ja nežymiai pasikeldami. Tačiau neretai išmesti į krantą ant nugaros žūsta.

Jų kraujas mėlynas, krešėja reaguodamas į bakterijas. Šis kraujas naudojamas farmacijoje. Kiekvienais metais iš vienos kardauodegių rūšies, pasaginių krabų, surenkami dideli jo kiekiai, vėliau krabai paleidžiami ir didžioji dalis jų išgyvena po kraujo nuleidimo procedūros netekę maždaug 30 % kraujo.

zh-yue:中國鱟
Namibijos ryšiai

**[[Namibija|Namibijos]] ryšiai ir komunikacijos**:

***[[Telefonija]]**
** fiksuoto ryšio: 140 000 (2008 m.)
** mobilaus ryšio: 1,052 mln. (2008 m.)

***[[Radijas]]**
**Radijo stotys: AM 2, FM 39, 4 trumpųjų bangų (2001).
**Radijo naudotojai: 232 000 (1997 m.)

***[[Televizija]]**
**Televizijos stočių: 2 (2007)
**Televizijos naudotojai: 60 000 (1997)

***[[Internetas]]**
** Interneto tiekėjai: 10 (2006 m.)
** Interneto vartotojai: 570 000 (2017 m.)
** Internetinis kodas: .na

## Šaltiniai
*CIA Factbook
Zambezės regionas

**Zambezės regionas** (), iki 2013 m. **Kaprivio regionas** – vienas iš 13-os Namibijos regionų, esantis šalies rytinėje dalyje, Kaprivio ruožo teritorijoje. Administracinis centras – Katima Mulilas. Plotas 14 663 km².

Regiono pavadinimas kilęs nuo Kaprivio ruožo. Regionas skirstomas į 6-ias apygardas. Vakaruose Kaprivio regionas ribojasi su Okavango regionu, šiaurėje – Zambija, šiaurės vakaruose – Angola, pietuose – Botsvana.

## Šaltiniai
Hussein Ahmed Salah

**Hussein Ahmed Salah** (g. 1956 m. gruodžio 31 d.) – Džibučio ilgų nuotolių bėgikas. Šalies olimpinis atstovas ir medalininkas.

## Biografija
Hussein Ahmed Salah gimė Ali Sabihe. Dalyvavo 1984 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kaip vienas iš trijų pirmųjų Džibučio atstovų olimpiadoje. Sportininkas pasiekė 20 vietą. 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Hussein tapo pirmuoju Džibučio sportininku iškovojusiu medalį – maratono rungtyje sportininkas pelnė bronzą. Atletas dalyvavo 1992 m. ir 1996 m. olimpiadose, bet jose pasiekė tik 30 ir 42 vietas.

Pasaulio lengvosios atletikos čempionatuose sportininkas 1987 m. ir 1991 m. iškovojo sidabro medalius.

## Nuorodos
* Hussein Ahmed Salah IAAF svetainėje
Transčako plentas

**Transčako plentas** (), oficialus pavadinimas – **Ruta Nacional N° 9 "Dr. Carlos Antonio López** – valstybinės reikšmės Paragvajaus plentas, kertantis Gran Čako regioną. Driekiasi nuo šalies sostinės Asunsjono (prasideda prie Botanikos ir zoologijos sodo) iki Bolivijos pasienio, kur toliau tampa Bolivijos keliu *[[Ruta 6]]*. Ilgis – 835 km.

Mokamas. Yra 3 mokesčių surinkimo punktai – 14, 39 ir 270 km.

Pagrindinės gyvenvietės prie Trasčako plento:
* Asunsjonas
* Mariano Roke Alonsas
* Vilja Hajesas
* Benchamin Asevalis
* Poso Koloradas
* Mariskal Chose Feliks Estigaribija
Torah Bright

**Torah Bright** (g. 1986 m. gruodžio 27 d.) – profesionali snieglentininkė iš Australijos. Profesionaliai sportuoti ji pradėjo būdama 14-os metų. 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Turine Torah buvo penkta kroso rungtyje, o 2010 m. Vankuveryje laimėjo aukso medalį.

## Nuorodos
* Torah Bright olimpinėje svetainėje
Władysław Stasiak

**Vladislavas Augustinas Stasiakas** (,  1966 m. kovo 15 d. Vroclave – 2010 m. balandžio 10 d. prie Smolensko) – lenkų tarnautojas ir politinis veikėjas, nuo 2009 m. Lenkijos prezidento kanceliarijos vedėjas.

## Biografija
1989 m. baigė Vroclavo universiteto Istorijos fakultetą, o 1993 m. Lenkijos Nacionalinę viešojo administravimo mokyklą.

1993–2002 m. Aukščiausiųjų kontrolės rūmų Gynybos ir valstybės saugumo departamento darbuotojas, vėliau Departamento vedėjo pavaduotojas. 2002–2005 m. Varšuvos prezidento (mero) Lecho Kaczyńsko pavaduotojas saugumo reikalams. 2005–2006 m. Vidaus reikalų ministerijos valstybės sekretorius Policijos, Sienos apsaugos ir Vyriausybės apsaugos biuro reikalams. 2006–2007 m. Nacionalinio saugumo biuro vedėjas. Nuo 2007 m. rugpjūčio 8 d. iki lapkričio 16 d. vidaus reikalų ministras.

2007–2009 m. Nacionalinio saugumo biuro vedėjas. 2009 m. sausio 15 d. paskirtas Prezidento kancelarijos vedėjo pavaduotoju, o 2009 m. liepos 27 d. kancelarijos vedėju.

Žuvo 2010 m. balandžio 10 d. Smolensko aviakatastrofos metu.

## Nuorodos
* Apie Władysław Stasiak Lenkijos prezidento tinklalapyje .
2010 m. Čilės žemės drebėjimas

**2010 m. Čilės žemės drebėjimas** – žemės drebėjimas, įvykęs centrinėje Čilėje, Maulės regione, 2010 m. vasario 27 d. Prasidėjo 3:34 h vietos laiku ir truko 3 minutes. Epicentras – 8 km į vakarus nuo Kuranipės miestelio. Drebėjimo galia 8,3-8,5 Mw. Tai galingiausias žemės drebėjimas Čilėje po 1960 m. Valdivijos žemės drebėjimo, bei galingiausias pasaulyje po 2004 m. Indijos vandenyno žemės drebėjimo.

Drebėjimas buvo juntamas visoje Čilėje, tame tarpe sostinėje Santjage, daugelyje Argentinos miestų (Buenos Airėse, La Riochoje, Kordoboje, Mendosoje ir kt.), Peru mieste Ikoje. Drebėjimas sukėlė įvairaus masto nelaimes visoje vidurinėje Čilėje – Santjage, Konsepsjone, Konstitusjone, Lotoje, Arauke. Griuvo pastatai, sutrūkinėjo komunikacijų sistemų tinklas. Nukentėjo Santjago tarptautinis oro uostas. Dėl drebėjimo žuvo >300 žmonių, daug dingo be žinios. Daugiausia žuvusiųjų Maulės, Biobio, O’Higinso regionose, Santjago metropolinėje teritorijoje.

Netrukus po drebėjimo visame Ramiojo vandenyno regione paskelbtas cunamio pavojus. 2,6 m banga pasiekė Valparaisą, 2,34 m – Talkahuaną. Chuano Fernandeso salose dėl cunamio bangos žuvo keli žmonės. Pranešama apie vandens lygio pakilimus Prancūzijos Polinezijoje, Havajuose, kitur Okeanijoje, tačiau niekur didesnės žalos nepadaryta.

## Šaltiniai
Jalve Sanga

**Jalve Sanga** () – gyvenvietė vakarų Paragvajuje, Bokerono departamente, Loma Platos apygardoje. Yra 30 km į pietus nuo Loma Platos, 35 km į šiaurės rytus nuo Noilando. Pasiekiama Transčiako plentu (7 km nuo gyvenvietės).

Jalve Sanga yra menonitų evangelinės misijos gyvenvietė. Čia gyvena indėnai enlhetai ir čulupiai. Veikia medicinos punktas, mokykla.
Namibijos demografija

Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie **[[Namibija|Namibijos]] demografiją**.

**Gyventojų skaičius:** 2 108 665 (2009 m. apskaičiavimai)

**Struktūra pagal amžių:**
* *0-14 m.:* 35.9 %
* *15-64 m.:* 60.2 %
* *65 m. ir daugiau:* 3.9 % (2009 m. apsk.)
 
**Amžiaus [[mediana]]:**
* *bendra:* 21 m.
* *vyrų:* 20,9 m.
* *moterų:* 21,1 m. (2009 m. apsk.)

**Prieaugis:** 0.95 % (2009 m. apsk.)

**Gimstamumas:** 22.5 gimusiųjų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Mirtingumas:** 13,3 mirusiųjų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Migracija** (imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0.3 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)

**Kūdikių mirtingumas:** 45.51 mirusiųjų/1000 gyv. (2009apsk.)

**Vidutinė gyvenimo trukmė:**
* *bendra:* 51,24 m.  
* *vyrų:* 51,61 m.
* *moterų:* 50,86 m. (2009 apsk.)

**Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:**  85 %
* *bendras:* 85 %
* *vyrų:* 86,8 %
* *moterų:* 83,5 % (2003 m. apsk.)

## Šaltiniai

* CIA Factbook
Loma Plata

**Loma Plata** () – miestelis vakarų Paragvajuje, Bokerono departamente, į rytus nuo Filadelfijos.

Loma Plata yra viena iš keleto menonitų kolonijų Paragvajuje. Verčiamasi daugiausia žemdirbyste, gyvulininkyste. Auginama medvilnė, sezamas, pomidorai, papajos, pašariniai augalai. Apylinkėse vystoma pieno, tekstilės pramonė, turizmas. Veikia ligoninė, bažnyčia, muziejus. Yra lėktuvų pakilimo takas. Miestas pasiekiamas Transčako plentu.

## Istorija

Loma Platą 1927 m. įkūrė iš Kanados atsikėlę menonitai.

## Šaltiniai
* Geografía Ilustrada del Paraguay, Distribuidora Arami SRL; 2007. ISBN 99925-68-04-6
* Geografía del Paraguay, Primera Edición 1999, Editorial Hispana Paraguay SRL.
Doktor Pedro P. Penija

**Doktor Pedro P. Penija** () – gyvenvietė pietvakariniame Paragvajaus kampe, Bokerono departamente. Įsikūrusi Argentinos pasienyje, Pilkomajo upės kairiajame krante. ~6000 gyventojų. Pasiekiama keliu iš Noilando. Apylinkėse įsikūrusios indėnų misijų gyvenvietės.

## Istorija

Gyvenvietė pavadinta Paragvajaus prezidento Pedro Pablo Peña garbei. 1973-1992 m. buvo Bokerono departamento administraciniu centru.
Vilja Hajesas

**Vilja Hajesas** () – miestas vidurio Paragvajuje, Paragvajaus upės dešiniajame krante, 31 km į šiaurės vakarus nuo Asunsjono. Prezidento Hajeso departamento administracinis centras.

Veikia metalurgijos gamykla ACEPAR. Taip pat verčiamasi žemdirbyste, gyvulininkyste, prekyba. Per miestą eina Transčiako plentas. Paragvajaus pakrantėje yra upių uostas.

Vilja Hajese yra Čiako karo memorialinis muziejus, *Virgen de la Victoria* bažnyčia, paminklas prezidentui Rutherford Hayes, Asunsjono universiteto ekonomikos fakultetas. Spalį mieste vyksta Šv. Viktorijos šventė.

## Istorija

Gyvenvietė pavadinimu Amanasijo Kuė (*Amancio Cué*) įkurta 1786 m. ir veikė kaip jėzuitų misija. Vėliau pervadinta į *Reducción Melodía*. Valdant Carlos Antonio López, 1885 m. toje vietoje įkurta kolonija *Villa Occidental*, ten perkelta 120 šeimų. Trigubo Aljanso karo metu argentiniečiams okupavus miestą jis vadintas *Villa Argentina*. Po karo nustačius sienas, miestas grąžintas Paragvajui ir pavadintas JAV prezidento Rutherford Hayes, padėjusio atgauti dalį prarastų žemių, garbei.

## Galerija


Image:Gobernación de Pdte. Hayes.JPG|Savivaldybė
Image:Hospital de Sangre.JPG|Centrinė aikštė, seniau - karo ligoninė


## Šaltiniai
* Geografía Ilustrada del Paraguay, Distribuidora Arami SRL; 2007. ISBN 99925-68-04-6
* Geografía del Paraguay, Primera Edición 1999, Editorial Hispana Paraguay SRL
Cheneral Euchenijo A. Garajus

**Cheneral Euchenijo A. Garajus** () – reiškia dvi gyvenvietes Paragvajuje:

* Cheneral Euchenijo A. Garajus – Bokerono departamente;
* Cheneral Euchenijo A. Garajus – Gvairos departamente.
Cheneral Euchenio A. Garajus (Bokeronas)

**Cheneral Euchenio A. Garajus** () – gyvenvietė pačiuose Paragvajaus vakaruose, Bokerono departamente, Bolivijos pasienyje. Beveik 1000 gyventojų (visoje apygardoje – daugiausia gretimoje Nueva Asunsjono gyvenvietėje). Netoliese baigiasi Transčako plentas ir yra pasienio postas.

## Istorija

Gyvenvietė pavadinta generolo Eugenio Alejandrino Garay garbei. 1973–1992 m. buvo tuometinio Nueva Asunsjono departamento administracinis centras.
Spalvotoji dykuma (Australija)

**Spalvotoji dykuma** () – dykuma Pietų Australijoje, pasižyminti spalvingomis uolienomis išmargintu kraštovaizdžiu, susidariusi maždaug prieš 80 milijonų metų. Spalvos susidarė erozijai ardant senovinės vidinės jūros dugno nuosėdines uolienas bei išplaunant gruntų mineralus. Raudonų atspalvių vietovei suteikia geležies oksidai.

Spalvotoji dykuma yra į šiaurės rytus nuo Kuber Pedžio (*Coober Pedy*) miesto Pietų Australijoje. Ji žinoma savo stalkalniais, kalnais ir kitais geologiniais dariniais.

## Nuorodos
* 

* Wrights Air – official Painted Desert Scenic Flights 
* Review of Painted Desert Scenic Flight  – on the Road Less Travelled Blog
* Photo Gallery taken during Painted Desert Scenic Flight by Neerav Bhatt 
* Bombs away as painted hills debut – Sydney Morning Herald Article (March 31, 2007)
* Discovery of the Painted Hills – Sydney Morning Herald Article (October 15, 2006)
Makai (Paragvajus)

**Makai** (*makás, mac’as*) – indėnų tauta, gyvenanti Paragvajuje. Gyvena daugiausia *Nueva Colonia Indígena Maká* kolonijoje Asunsjono priemiesčio Roke Mariano Alonso apygardoje. Kalba matakų-gvajkurų kalbų šeimai priklausančia makų kalba, ispaniškai ar gvaraniškai kalba nedidelė dalis gyventojų.

Verčiasi daugiausia amatais, savo dirbinius parduoda turistams, dalis verčiasi žemės ūkiu.

Seniau makai gyveno Gran Čiake (tarp Konfuso ir Montelindo upių) ir vertėsi tradiciniu rankiojimu bei medžiokle. Tačiau dėl Čiako karo buvo priversti trauktis į rytus. 1940 m. įkurdinti *Fray Bartolomé de las Casas* kolonijoje Prezidento Hajeso departamente. Vėliau perkelti į koloniją drauge su kitomis gentimis, o 1985 m. – į *Nueva Colonia Indígena Maká* koloniją.

XX a. vid. makų dvasiniu vadu tapo rusų imigrantas, karininkas Ivanas Beljevas (*Juan Belaieff*), kuris tapo kone kultūriniu didvyriu makų mitologijoje. Tikybai būdingas krikščionybės ir prigimtinės religijos sinkretizmas, išlikusi turtinga mitologija, atgimsta šamanizmas. Makai nepasiduoda asimiliacijai.

## Šaltiniai
Makų kalba

**Makų kalba** – matakų-gvajkurų kalbų šeimos kalba, vartojama indėnų makų, keliose kolonijose Asunsjono apylinkėse bei Prezidento Hajeso departamente. Kalbančiųjų skaičius – 960–1500 žmonių.

Nors kalbą vartoja beveik visi makai, o vyresnieji – vienkalbiai, tačiau dėl negausaus vartotojų skaičiaus nykstanti. Dėstoma misijų pradinėse mokyklose, yra išversta dalis Biblijos. Gyventojų raštingumas 30-50 %.

## Nuorodos
*
Stželeckio dykuma

**Stželeckio dykuma** () – dykuma Pietų Australijos valstijos Tolimosios Šiaurės () regione, pietvakarių Kvinslande ir vakarų Naujajame Pietų Velse, į šiaurės rytus nuo Eiro ežero baseino. Eiro ežero baseine yra dvi kitos dykumos – Simpsono dykuma ir Tirario dykuma.
Stželeckio dykumos plotas yra 80 250 km².

Dykumą lenkų tyrinėtojo Pavelo Stželeckio (*Paweł Edmund Strzelecki*) garbei pavadino kitas Australijos tyrinėtojas Čarlzas Stertas. P. Sželeckis buvo pirmas to regiono tyrinėtojas, tyręs jį netrukus po nevykusios *Burke* ir *Wills* ekspedicijos.

Dykumos šiaurės vakarinėje dalyje yra mažas Birdsvilio () miestelis.
Dykumą kerta:
* Dingų tvora
* *Birdsville Track* ir *Strzelecki Track* keliai
* upės *Diamantina*, Kupers Krykas ir Stželecki Krykas.

Dykumoje yra platūs kopų laukai, trys saugotini nepažeistos gamtos rajonai Dykumoje gyvena šokliapelės *[[Notomys fuscus]]*, kurioms gresia išnykimas.

Didelė dalis dykumos yra saugoma Stželeckio regioninio draustinio ()
Dalį rytinės Stželeckio dykumos saugo Sterto Nacionalinis parkas ().

*Cobbler Sandhills* vietovė prie *Blanche* ežero () yra Stželeckio dykumos dalis, kurioje kopas pakeitė mažos eroduotos kalvelės, kurių daugelio viršūnės padengtos augalija. Ši vietovė buvo rimta kliūtis bandant pervažiuoti dykumą automobiliais.

## Nuorodos

* Aerial Video of the Strzelecki Desert at Innamincka
Pedirkos dykuma

**Pedirkos dykuma** () – Pietų Australijos dykuma, esanti apie 100 km į šiaurės vakarus nuo Odnadatos () ir 250 km į šiaurės rytus nuo Kuber Pedžio () gyvenviečių. Šiauriau dykumos yra Dyno kalnas () ir *Witjira* nacionalinis parkas.

Dykuma yra palyginti maža, jos plotas apie 1250 km².

## Nuorodos
* Map of Pedirka Desert, SA  Pedirkos dykumos žemėlapis
Sterto dykuma

**Sterto dykuma** () – dykuminė sritis šiaurrytinėje Pietų Australijos valstijos dalyje.

Pavadinta Australijos tyrinėtojo keliautojo Čarlzo Sterto garbei. 1844 m. Sterto ekspedicija, ieškodama Australijos centro, kirto šią dykumą. Dėl akmenų arkliai šlubavo, o ekspedicijos pasiimti galvijai ir avys nutrynė nagas.

Į vakarus nuo Sterto dykumos yra didesnė Simpsono dykuma, į pietryčius – Stželeckio dykuma, į pietvakarius – Tirario dykuma.
Čalbio dykuma

**Čalbio dykuma** () – maža molinga druskožemių dykuma šiaurės Kenijoje ir pietų Etiopijoje, susidariusi išdžiūvusio ežero vietoje. Tai karščiausia ir sausringiausia Kenijos vietovė.
Dykumos pavadinimas gabrų kalboje reiškia 'plikas ir sūrus'.

Dykuma yra į pietus nuo Turkanos ežero, didžiausio nuolatinio dykumų ežero pasaulyje.

Čalbio dykumoje yra Šiaurinio Horo gyvenvietė (). Artimiausias didelis miestas – Marsabitas.
Danakilių dykuma

**Danakilių dykuma** () – dykuma šiaurės rytų Etiopijoje, pietų Eritrėjoje ir Džibutyje. Dykumoje yra Danakilių įduba, esanti 100 m žemiau jūros lygio.

Dykuma yra afarų tėvynė. Pagrindinė pramonė Danakilo dykumoje – druskos kasyba. Dykumoje gyvena afrikiniai asilai.

Danakilių dykumoje yra Erta Alės ir Dabahu ugnikalniai.
Eugenijus Ostapenko

**Jevgenij Ostapenko** (1976 m. lapkričio 24 d. Klaipėdoje – 2021 m. balandžio 14 d. ten pat) – Lietuvos estrados popscenos atlikėjas, dainų kūrėjas, kompozitorius.

## Biografija

### Išsilavinimas
1991–1992 m. mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (gitaros klasė), buvo Alekso Bagdonavičiaus vadovaujamo Jaunųjų poeto būrelio narys, poetų konkursų nugalėtojas. 1993 m. baigė Klaipėdos 25-ąją vidurinę mokyklą ir įstojo į Maskvos valstybinį kultūros institutą (nuo 1994 m. Maskvos valstybinis kultūros universitetas). 1997 m. baigė Maskvos valstybinį kultūros universitetą Kino ir televizijos režisūros katedrą ir įgijo kino ir televizijos režisieriaus specialybę bei režisūros specialių disciplinų dėstytojo kvalifikaciją.

### Atlikėjo karjera
1996 m. Rusijos televizijos 1-ojo kanalo Jurijaus Nikolajevo laidos „Utrenniaja Zvezda“ jaunųjų atlikėjų konkurso laureatas. 1996–1997 m. Rusijos radijo stoties „Majak“ hitų paradų daugkartinis nugalėtojas (dainos „Beriozovaja moja“, „List osennij letit“, „Mne byli suždeny“). 1997 m. Tarptautinio muzikos festivalio „Jurmala-97“ laureatas. 1999 m. Maskvos festivalio „Pesnia Rossiji“ laureatas.

2004 m. Lietuvoje išleido debiutinį solinį albumą lietuvių kalba „Nakties princesė“. 2007 m. Lietuvoje išleido antrą solinį albumą lietuvių kalba „Sulauk manęs“. 2008 m. Lietuvoje išleido trečią solinį albumą lietuvių kalba „Dviratukas“.

2010 m. projekto „Talentų Frontas“ prodiuseris. 2013 m. Lietuvoje išleido dainą „Studentų daina“.

2020 m. išleido singlą „Sena Pabieda“. Singlo klipas buvo filmuotas Klaipėdoje.

2021 m. balandžio 14 d. socialinių tinklų erdvėje, naujienų portaluose buvo paskelbta, kad Eugenijus Ostapenko mirė savo namuose apie 5 valandą ryto. Teigiama, kad mirties priežastis – širdies nepakankamumas.

2021 m. birželio 3 d. „YouTube“ kanale buvo išleista paskutinė E. Ostapenko atliekama daina „Verdame bulvytę“. Dainą E. Ostapenko atliko kartu su „PravalFestas“ organizatoriumi, krepšinio žinių portalo „Basketnews.lt“ žurnalistu, Kėdainių „Nevėžis“ pranešėju Vytautu Mikaičiu.

## Šaltiniai
Brastos unija

**Brastos unija**, arba **Bresto unija** – Lietuvos Brastoje 1596 m. spalio 9 d. bažnytiniame susirinkime (sinode) sudaryta ir Zigmanto Vazos 1596 m. gruodžio 15 d. universalu patvirtinta Abiejų Tautų Respublikos stačiatikių ir katalikų bažnyčių sąjungos sutartis, kuria stačiatikiai pripažino popiežiaus valdžią, dogmas ir svarbiausias katalikų bažnyčios apeigas Stačiatikių bažnyčia išlaikė savo struktūrą ir vidaus organizaciją, hierarchiją, senąsias Stačiatikių bažnyčios apeigas, bažnytinės slavų kalbos vartojimą pamaldose. Į unitų pusę perėjo dauguma Abiejų Tautų Respublikos stačiatikių. Unitų bažnyčia perėmė stačiatikių bažnyčios organizaciją, graikai katalikai tapo pavaldūs Kijevo metropolitui, kuris XVII a. savo rezidenciją perkėlė į Vilnių.

Abiejų Tautų Respublikos padalijimai buvo lemtingi unitų Bažnyčiai, kurią carinė Rusija savo užimtose teritorijose naikino: 1795 m. ji pradėta likviduoti, o 1839 m. buvo galutinai panaikinta visoje buvusioje Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystėje, 1875 m. – Lenkijoje. Buvusios LDK teritorijoje likviduota unitų Bažnyčia pasitraukė į pogrindį. Tuo metu ji jau buvo tapusi neatskiriama vakarų rusėnų – ukrainiečių ir baltarusių – tautinės savimonės dalimi, o tai užtikrino jos gyvavimą ir ateityje.
Brandbergas

**Brandbergas** – aukščiausias Namibijos kalnas.

## Vieta

Brandbergo kalnas yra Damaralande, šiaurės vakarų Namibos dykumoje, šalia pakrantės ir užima maždaug 650 km² plotą. Aukščiausias taškas yra Kionigšteinas (), kurio aukštis 2 573 m virš jūros lygio. Giedrą dieną Brandbergo kalnas matosi iš didelio atstumo. Jį pasiekti yra daug būdų, lengviausias kelias kopti per Gaasebo upės slėnį.

## Vardo kilmė

Vardas Brandbergas afrikanų ir vokiečių kalboje reiškia Ugnies kalnas, kuris kilo dėl savo spindinčios spalvos šviečiant saulei.
Nubijos dykuma

**Nubijos dykuma** () – rytinė Sacharos dykumos dalis, užimanti 50 000 km² šiaurės rytų Sudane tarp Nilo ir Raudonosios jūros ().

Tai sausringas regionas, daugiausia smiltainio plynaukštė. Joje yra daug vadžių, tekančių į Nilą. Nubijos dykumoje praktiškai nelyja, joje nėra oazių. Vietiniai Nubijos gyventojai – nubai.

Dykumoje, Nabta Plajoje, stūkso vienas ankstyviausių archeoastronominių megalitų.

Šiaurėje pereina į Arabijos dykumą.
Mantas Šilkauskas

**Mantas Šilkauskas** (g. 1988 m. balandžio 10 d.) – Lietuvos lengvaatletis, daugiakovininkas. 2010 m. studijuoja JAV, Kanzaso universitete.

2007 m. sportininkas tapo aukščiausiai uždarose patalpose su kartimi iššokusiu lietuviu sezono metu (4,65).

2008 m. tapo greičiausiai uždarose patalpose lygiu taku 60 m įveikusiu Lietuvos atletu sezono metu (6.76) ir pasiekė nacionalinį rekordą 60 m barjeriniame bėgime (7.85). Tais pačiais metais tapo daugiausia uždarose patalpose į tolį nušokusiu lietuviu sezono metu (7.65).

2009 m. taip pat pasiekė geriausią uždarų patalpų sezono 60 m barjerinio bėgimo rezultatą Lietuvoje (7.91). Jam priklauso ir geriausias tų metų sezono septynkovės rezultatas tarp lietuvių (5444).

2010 m. vasario 28 d. NCAA „Big 12“ čempionate M. Šilkauskas tapo dviejų septynkovės rungčių geriausio uždarų patalpų šalies sezono rezultato savininku: galutinio rezultato (5579 tšk.) ir 60 m barjerinio bėgimo (7.99).

## Asmeniniai rekordai
* Septynkovė (uždarose patalpose): 5822 tšk. (2010 m.)

## Pasiekimai

DSQ – sportininkas diskvalifikuotas

## Nuorodos
* M. Šilkauskas IAAF svetainėje 
* Po operacijos atsigavęs daugiakovininkas M.Šilkauskas pradeda sezoną Delfi.lt
Vaida Kelečiūtė

**Vaida Kelečiūtė** (g. 1987 m. birželio 8 d., Rokiškio rajonas) − Lietuvos lengvaatletė, kūjo metikė. 2009 m. ji tapo Lietuvos kūjo metimo čempione. Tais pačiais metais ji dalyvavo Kaune vykusiame Europos iki 23 m lengvosios atletikos čempionate.

Asmeninis rekordas: 54 m 14 cm. (2007 m, Kaunas)

## Pasiekimai
* Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas: 1 vieta (2009)
* Europos atletikos iki 23 metų čempionatas: 13 vieta (2009)
* LLAF taurės varžybos: 1 vieta (2009)
* Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas: 3 vieta (2005)
* LLAF taurės varžybos: 1 vieta (2005)

## Nuorodos
* V. Kelečiūtė IAAF svetainėje
* Kūjo metikė V.Kelečiūtė Europos čempionate Kaune liko paskutinė
Balčiai (Zarasai)

**Balčiai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo kelio  atkarpos Degučiai–Vencavai, tarp Balčio ir Bestinio ežerų. Balčio ežero pietvakarių krante auga saugomas Balčių ąžuolas.

## Istorija

Vietovė pirmą kartą paminėta 1540 m. grafų Pliaterių Dusetų archyve. Vėliau Balčius įsigijo grafai Strutinskiai. 1795 m. Strutinskiai pastatė medinius dvaro rūmus. Po 1831 m. dvaras atiteko grafui Pranciškui Chliudzinskiui. 1907 m.kovo 1 d. dvarą nupirko Utenos krašto valstietis Jurgis Pakalnis. 1919 m. liepos-rugpjūčio mėn. šiose vietovėse vyko įtemptos kovos tarp Lietuvos kariuomenės savanorių ir bolševikų, žuvo pirmasis Lietuvos kariuomenės leitenantas Jurgis Sidaravičius (1900–1919 m.). Palaidotas Daugailių bažnytkaimio kapinėse. Po mirties apdovanotas Vyties kryžiumi. Jo žūties vietoje (1 km į vakarus nuo Balčių), Baltriškių šauliai 1939 m. rugpjūčio mėn. pastatė gražų granitinį paminklą su tekstu: *1919.VIII.24. ATA. Laisvės saulei tekant garbingai žuvo I p.p karužas Jurgis Sidaravičius*. Paminklas tebestovi. 1919–1923 m. kaime veikė pradinė mokykla (mokytojas Alfonsas Krasuckas). Dvaro pastatai galutinai sunyko apie 1990 m.

## Gyventojai

## Literatūra
* Vytautas Indrašius. „Antalieptės kraštas“, dalis I, psl. 14-19.

## Šaltiniai
Skirgiškės

**Skirgiškės** – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, dešiniajame Neries krante, prie Žalesos upelio. Seniūnaitijos centras. Įsikūrusi kaimo bendruomenė. Netoli yra Europos parkas. Praeina Vilniaus (Naujanerių)–Kermušiškių kelias, atsišakoja keliukas į Liubavą. Vyrauja kolektyviniai sodai. Nemažai nausėdijų, užgožusių visą Neries pakrantę.

Nuo 2016 m. Skirgiškes aptarnauja VVT (66 nr. autobusas).

## Istorija

2010 m. vasarį atšilus orams, Neris patvino ir pakeisdama savo vagą nusinešė apie 20 m kaimo kranto.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimo svetainė
Grybiškės (Zarasai)

**Grybiškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Degučių, pietiniame Kumpuolio ežero krante.

## Istorija

## Gyventojai

1923 m. buvo 4 sodybos ir 25 gyventojai.

Kaime 1896 m. gimė Lietuvos kariuomenės majoras Stasys Puodžius (mirė 1943 m. Štuthofo koncentracijos stovykloje).

## Literatūra
* Vytautas Indrašius. „Antalieptės kraštas“, dalis I, psl. 256-263.

## Šaltiniai
Kruopeliai

**Kruopeliai** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, kairiajame Šventosios upės krante.

## Istorija

1792 m. kaime apsigyveno pirmieji sentikiai, yra jų kapinės. 1923 m. buvo 10 sodybų su 59 gyventojais, ištisai visi sentikiai. Kaimas galutinai sunyko apie 1985 m.

## Gyventojai

## Literatūra
* Vytautas Indrašius. „Antaliepės kraštas“, dalis I, psl. 357-369.

## Šaltiniai
Mumeliškės

**Mumeliškės** – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, rytiniame Veprio ežero krante. 

## Istorija

1923 m. buvo 6 sodybos ir 31 gyventojas. 1927 m. kaimas išskirstytas viensėdžiais.

## Gyventojai

Kaime gimė ir augo matematikos mokslų daktaras Vilius Matulis (1933–2009), palaidotas Baltriškių bažnytkaimio kapinėse.

## Šaltiniai
Pai tavyterai

**Pai tavyterai** (*paí tavyterás*), dar vadinami **kaivais** (*kaiwás, caiwás, kaa’wás*),** pai-kaivais** (*paï-cayuäs, painguás*) – indėnų gvaranių genčių grupė, gyvenanti pietų Brazilijoje (San Paulo, Paranos, Santa Katarinos, Pietų Rio Grandės valst.), šiaurės Argentinoje (Misjonese) ir Paragvajuje. Šneka skirtingomis gvaranių kalbomis, taip pat portugališkai, ispaniškai. Pagal tikybą kaingvai dabar daugiausia Romos katalikai.

Paragvajuje gyvena ~8000 pai tavyterų, susitelkusių 39 bendruomenėse (Amabajaus, Konsepsjono, San Pedro ir Kanindeju departamentai) tarp Apos ir Chechuy upių, bei tarp Ipanės ir Akidabano aukštupių. Argentinoje gyvena susimaišę su mbijais Misioneso provincijos Kaingvaso departamente. Brazilijoje gyvena pramaišiui su kaingangais, terenais ir brazilais.

Etnonimą „pai tavyterai“ suteikė kitos gvaranių gentys. Jis reiškia „gyventojai iš pasaulio centro kaimo“. Pagal gvaranių mitologiją pasaulis sukurtas Amambajaus Kordiljeroje, kur stūkso šventasis Guasu kalnas.

Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (kukurūzai, manijokai, dabar – taip pat ryžiai, kviečiai), medžiokle, rankiojimu, amatais (puodų žiedimas, audimas, pynimas). Gyvenvietę sudarydavo 4–8 didieji namai (stačiakampio plano, dvišlaičiais stogais). Daugiausia vartojo kukurūzų patiekalus. Drabužių, panašu, kad nenešiojo.

Būta didžiųjų patriarchalinių šeimų. Santuoka patrilokalinė, giminė patrilinijinė. Kaingvai tikėję aukščiuosiuoju Dievu-sutverėju bei dvasiomis-sergėtojomis. Būdavo jaunuolių įšventinimo apeigos (berniukams – medinio kaiščio įtaisymas į apatinę lūpą). Turėjo išvystytą pasaulėkūros mitologiją.

Iki pat XIX a. pr. pai tavyerai praktiškai nekontaktavo su europiečiais. XX a. daugelis jų žemių buvo užimtos plantatorių ir kalnakasių. Pai tavyterai buvo priversti apleisti įprastą gyvenimo būdą ir pradėjo dirbti plantacijose.

## Taip pat skaitykite
* Raudonųjų žmonių žemė

## Šaltiniai
Papartėliai (Kaišiadorys)

**Papartėliai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Žaslių, prie kelio . Į vakarus nuo kaimo telkšo Papartėlių tvenkinys. Yra biblioteka.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Talpūnai

:: *Apie kaimą Elektrėnų savivaldybėje žr. [[Talpūnai (Elektrėnai)]]*.

**Talpūnai** – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietus nuo Žaslių, šalia kelio . Yra biblioteka.

## Istorija

1948 m. įkurta Talpūnų biblioteka. 2016 m. prie Talpūnų prijungta dalis panaikintos Žaslių GS gyvenvietės.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Talpūnuose 1945 m. lapkričio 10 d. gimė inžinierius, matematikas ir informatikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras Kazys Kazlauskas.

## Šaltiniai
Lankeliškių valsčius

**Lankeliškių valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje, į pietus nuo Vilkaviškio. Centras – Lankeliškiai.
 
## Istorija

Žinomas nuo XVIII a. pabaigos, gyvavo iki XX a. tarpukario.

|-
| 1923 m.  || 64 || 2344 || 352 || || 27 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 59 || 2793 || || 6 seniūnijos  ||
|}

## Vadovai
* Jonas Šukis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

Pagal pirmajį Lietuvos Respublikos visuotinį gyventojų 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymą Lankeliškių valsčiuje buvo 27 gyvenvietės:

* Ančlaukos dvaras 1 ūkis – 29 gyventojai
* Bajorų kaimas 18-127
* Dumelių kaimas 6-31
* Galeviškės kaimas 7-52
* Ivanuvkos kaimas 4-16
* Juozupavo dvaras 1-55
* Klampučių dvaras 22-122
* Kumečių dvaras 2-113
* Kumečių (Vilkuževių) dvaras 15-113
* Kunigiškiu (Laukeliškių) kaimas 11-66
* Molyniškių kaimas 16-142
* Obelupių kaimas 16-128
* Padvarių kaimas 14-63
* Padvorko dvaras 8-38
* Pagernevo kaimas 27-156
* Paletiškės dvaras 10-43
* Purviniškių dvaras 1-32
* Skerpiejų kaimas 22-169
* Stolaukėlio kaimas 23-139
* Stolaukėlio dvaras 23-93
* Šaukeliškių bažnytkaimis 2-14
* Šaukeliškių kaimas 2-183
* Šaukeliškių dvaras 23-114
* Šapkinų kaimas 26-140
* Vasilevo kaimas 6-24
* Vembrių dvaras 21-104
* Viktorynės dvaras 1-38


## Tautinė sudėtis
 
1923 m. gyveno 2344 žmonės:
* Lietuviai – 93,34% (2188);
* Vokiečiai – 4,73% (111);
* Kiti – 1,91% (45).

### Žymūs žmonės

|-
| 1882 || Obelupiai || Zigmontas Antanas Aleksa, politinis veikėjas, publicistas || 1940
|-
| 1886 || Skerpieviai || Albinas Rimka, ekonomistas, statistikas || 1944
|-
| 1911 || Stolaukėlis || Beatričė Grincevičiūtė, dainininkė || 1988
|-
| 1930 || Galioriškės || Gediminas Kijauskas, kunigas || 2023
|}

## Šaltiniai
Paežerėlių valsčius

**Paežerėlių valsčius** (iki 1918 m. pabaigos ***Sviatošino valsčius***, , ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje, kairiajame Nemuno krante. Centrai – Kriūkai (kurį laiką – Paežerėliai).

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. pradžioje, vėliau atkurtas 1867 m. Suvalkų gubernijoje. 1931 m. gegužės 22 d. 58 vietovės perduotos atkurtam Ilguvos valsčiui. Paežerėlių valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šakių rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1888 m.  || || 4133 || || ||
|-
| 1923 m.  || 90 || 4306 || 878 || || 71 gyvenvietė 
|-
| 1932 m. || 97 || 5030 || || 13 seniūnijų  ||
|-
| 1949-01-01  || 91 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Petras Pakinkis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1923 m. surašymo metu valsčiuje buvo šios gyvenvietės:

* Andruniškės vs.
* Antubiškių (Kalmukų) k.
* Baradiškių k.
* Bartulių k.
* Buožių k.
* Burbų (Žemaitėlių) k.
* Čerbiškės k.
* Dulinčiškių k.
* Eičiūnų k.
* Eiginų k.
* Gegužių k.
* Gerdžiūnų k.
* Ilguvos dv.
* Ilguvos k.
* Ilguvos Maž. vs.
* Joginiškių k.
* Jokūbonių k.
* Jokūbonių Naujųjų k.
* Juškių k.
* Klaugių k.
* Kmitiškės vs.
* Kreivių k.
* Kriūkų mstl.
* Kulnių k.
* Kumečių k.
* Leoniškių I k.
* Leoniškių II k.
* Liepalotėlių (Bundžių) k.
* Liudvinavos (Naudvario) plv.
* Margovos (Naujienos) k.
* Meškioliūnų k.
* Mikniškės k.
* Mišiūnų dv.
* Morkų k.
* Nareikų k.
* Paežerėlių k.
* Paizdagių k.
* Pajotulių k.
* Paluolių (Savalkėlių) k.
* Pamiontkos (Padainių Balynių)
* Panemuniškių k.
* Patašių k.
* Piesčių k.
* Pypliškės k.
* Prasčiūnų k.
* Puidokų k.
* Puniškių k.
* Ranynės k.
* Raponiškių vs.
* Rimosiškių k.
* Skardupių (Kedebliškių) k.
* Soboliškių k.
* Sutkiškių k.
* Sutkų k.
* Svetošino dv.
* Svirgalų k.
* Šalnynės (Žemliuvkos) vs.
* Tirvidonių k.
* Tūbiškių k.
* Tučių k.
* Tvirbutų plv.
* Urlikiškės (Jonikynės, Eižikyn
* Vaidgirio k.
* Vedegiškių k.
* Vedegiškių Nauj. k.
* Zigmantiškės k.
* Žeimio plv.
* Žemosios Panemunės mstl.
* Žuklijų k.


## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 4306 žmonės:
* Lietuviai – 92,7% (3991);
* Žydai – 3,6% (155);
* Vokiečiai – 1,6% (70);
* Kiti – 2,1% (90).

### Žymūs žmonės

|-
| 1883 || Gegužiai || Pranciškus Juškaitis, kunigas || 1961
|-
| 1892 || Šalnynė || Antanas Sutkus, režisierius, pedagogas || 1968
|-
| 1897 || Sviatošinas || Kazys Germanas, valstybės veikėjas || 1980
|-
| 1933 || Gegužiai || Albinas Vaičiūnas, kultūros istorikas || 2023
|}

## Šaltiniai
Čiripai

**Čiripai** (*avá chiripás, tsiripá*), savivardis **njandevai** (*nhandeva*) – indėnų tauta, priklausanti gvaranių tautų grupei. Gyvena Paragvajuje, Brazilijoje ir Argentinoje. Kalba tupių-gvaranių šeimai priklausančia čiripų kalba, nors didelė dalis perėmę bendrinę gvaranių kalbą ar kitų gvaranių kalbas.

Paragvajuje čiripų gyvenamos teritorijos driekiasi tarp Paranos, Chechuy ir Akarajaus upių. Brazilijoje gyvena Pietų Mato Grose, susimaišę su kitais gvaraniais (daugiausia kaivais). Argentinoje susimaišę su mbijais gyvena Misioneso provincijoje. Pažymėtina, kad Paragvajuje žodžiu *ñandevá* įvardijami tapietai. Tikslų čiripų skaičių nustatyti sunku, nes Brazilijoje ir Argentinoje jie dažnai priskiriami prie kitų gvaranių.

Manoma, kad čiripai yra XVIII a. karimų genties palikuonys.

## Šaltiniai
1936 m. žiemos olimpinės žaidynės

**1936 m. žiemos olimpinės žaidynės** buvo IV žiemos olimpinės žaidynės, kurios buvo surengtos Vokietijos Garmišo-Partenkircheno mieste vasario 6-16 dienomis. Šiais metais Vokietija surengė ir vasaros olimpines žaidynes. Tai buvo paskutiniai metai, kai vasaros ir žiemos olimpinės žaidynės buvo rengiamos toje pačioje šalyje.

## Rungtys
Iš viso šiose olimpinėse žaidynėse buvo surengtos 17 rungtys 8 sporto šakose.

* Kalnų slidinėjimas
* Bobslėjus
* Dailusis čiuožimas
* Ledo ritulys
* Slidinėjimas
* Šiaurės dvikovė
* Šuoliai su slidėmis
* Greitasis čiuožimas

Dvi sporto šakos programoje buvo kaip parodomosios:

* Aištokas
* Kareivių patrulių lenktynės

## Medalių lentelė

## Nuorodos
Paulius Kasiulevičius

**Paulius Kasiulevičius** (g. 1988 m. lapkričio 16 d., Kaunas) – Lietuvos boksininkas, 2010 m. Lietuvos bokso čempionas 91 ir daugiau kg kategorijoje. Priklauso Kauno sporto mokyklai „Gaja“.

Treneris: V. Sinkevičius.

2008 ir 2009 m. buvo Lietuvos rinktinės narys Baltijos šalių bokso čempionatuose.

Dalyvavo 2010 m. Lietuvos bokso čempionate Panevėžyje 91 ir daugiau kg kategorijoje. Pusfinalyje rezultatu 9:2 įveikė Aidą Petruškevičių, o finale 5:2 – Mantą Valavičių.

## Pasiekimai
* Lietuvos bokso čempionatas: 1 vieta (+91 kg) (2010 m.)
* Lietuvos bokso čempionatas: 2 vieta (+91 kg) (2009 m.)
* XII tarptautinis Algirdo Šociko vardo bokso turnyras: 2 vieta (+91 kg) (2008 m.)
Braivėlis

**Braivėlis** (*Jatropha*) – karpažolinių (*Euphorbiaceae*) šeimos augalų gentis. Ją sudaro ~175 sukulentų, krūmų ir mažų medžių rūšys, kilusios iš Centrinės Amerikos ir Karibų, bet dabar introdukuotos daugelyje pasaulio tropinių sričių.

Nemažai braivėlio rūšių turi nuodingų medžiagų, sėklų vartojimas gali būti mirtinas, syvai sukelti alerginę odos reakciją. Atsparus sausroms, parazitams, o sėklose gausu aliejaus, todėl braivėlio rūšys plačiai naudojamos biodyzelino gamybai.

## Rūšys
* Dažinis braivėlis (*Jatropha curcas*)
* Dvinamis braivėlis (*Jatropha dioica*)
* Paprastasis braivėlis (*Jatropha elliptica*)
* Vilnamedinis braivėlis (*Jatropha gossypiifolia*)
* Skiltėtasis braivėlis (*Jatropha multifida*)
* Vaistinis braivėlis (*Jatropha podagrica*)
* ir kt.
Kaa Ija del Gran Čako nacionalinis parkas

**Kaa Ija nacionalinis parkas**, pilnas pavadinimas – **Kaa Ija del Gran Čako nacionalinis parkas ir integruota gamtos tvarkymo teritorija** () – didžiausias nacionalinis parkas Bolivijoje ir penktas pagal dydį Pietų Amerikoje. Yra šalies pietryčiuose, Paragvajaus pasienyje, Santa Kruso departamente, Kordiljeros ir Čikitoso provincijoje. Plotas 34 411 km².

Parkas įkurtas 1995 m. Jo pavadinimas gvaranių kalba reiškia „kalnų valdovai“. Parko paskirtis – apsaugoti vakarų Gran Čako gamtą, ten gyvenančius indėnus. Būdinga plyna lyguma, tankiai apaugusi medžiais ir krūmokšniais. Duburiuose telkšo druskingi ežerai, kuriuos po liūčių sujungia laikini upokšniai. Yra keletas izoliuotų kalnų, iškylančių virš aplinkinės plynaukštės. Paragvajaus pasienyje yra smėlio kopų.

Parke užfiksuota ~800 induočių rūšių, 28 sporinių augalų rūšys bei ~1500 aukštesniųjų augalų rūšių. Gausiai auga tikrasis raudonmedis, *Izozogia* genties krūmokšniai, brazilinis astronis, paragvajinis tvaras, algarobas, puošnusis kapokmedis, paragvajinė cezalpinija, geltonvaisis zizifas, baltoji kopernicija ir kt.

Parke užfiksuota 89 gyvačių, 301 paukščių, 65 smulkių žinduolių ir 59 stambių žinduolių rūšys. Būdingi gyvūnai yra čakinis pekaris, baltabarzdis pekaris, didysis šarvuotis, trijuostis šarvuotis, sidabrinė marmozetė, juodasis staugūnas, pampinis elnias, čiakinė mara, karčiuotasis vilkas, puma, ocelotas, jaguaras, vainikinis erelis. Smėlynuose pastebėti guanakai.

Kaa Ija nacionalinis parkas apgyvendintas labai retai, tik pakraščiuose yra keletas indėnų gyvenviečių (ypač prie Isosogo pelkynų). Iš gyventojų daugiausia yra gvaranių (ypač isosenijų), dar yra čikitanų ir ajorėjų.

Kelių tinklas retas, lietingojo laikotarpio metu keliai praktiškai nepravažiuojami.
Amargosos dykuma

**Amargosos dykuma** () – dykuma vakarų Nevadoje (JAV), palei sieną su Kalifornija. Praktiškai sutampa su Amargosos upės slėniu. Dykuma tarp Funeralo kalnų vakaruose ir Jukos kalno () bei Nevados poligono () rytuose.

Dykuma yra 790–840 m aukštyje virš jūros lygio. Dykumos pietiniame gale yra *Amargosa Valley* gyvenvietė (buvusi *Lathrop Wells*).

Dykuma pavadinta pagal Amargosos upę, o ši – pagal 'kartus' reiškiantį ispanišką žodį, nes upės vanduo yra kartus.

## Nuorodos

* Amargosos dykuma (reljefinis žemėlapis iš *Google Maps*)
* Amargosos dykuma (palydovinė nuotrauka iš *Google Maps*)
Snieglenčių sportas žiemos olimpinėse žaidynėse

**Snieglenčių sportas žiemos olimpinėse žaidynėse** debiutavo 1998 m. Nagane. Snieglenčių sportas buvo vienintelė sporto šaka, kuri prieš įtraukiant ją į olimpinių žaidynių programą nebuvo parodomoji programa.

Sėkmingiausiai snieglenčių sporte olimpiadose pasirodo JAV sportininkai. Iki 2014 m. žaidynių Amerikos sportininkai pelnė 19 medalių (7 aukso, 5 sidabro ir 7 bronzos). Antroje vietoje pagal medalius yra Šveicarija su 9 medaliais.

Po tris medalius yra laimėję amerikiečiai Shaun White, Jamie Anderson, Kelly Clark bei slovėnas Žan Košir.

## Rungtys
1998 m. olimpinėse žaidynėse buvo surengtos dvi snieglenčių rungtys – pusvamzdžio ir didžiojo slalomo. 2002 m. didysis slalomas buvo pakeistas paraleliniu didžiuoju slalomu, o 2006 m. programoje debiutavo snieglenčių krosas. 2014 m. debiutavo slopestyle rungtis moterims ir vyrams bei vyrų ir moterų paralelinis slalomas.

### Vyrų

### Moterų

1. Didysis slalomas 1998 m.; paralelinis didysis slalomas nuo 2002 m.

## Medalių lentelė

## Sportininkų medaliai

## Šaltiniai