open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kazachstano futbolas 2020 m.

**[[Kazachija|Kazachijos]] futbolo varžybos [[2020]] m.**
*  prasidėjo 2020 m. kovo 9 d., baigėsi 2020 m. lapkričio mėn.; buvo sustabdytos dėl pandemijos;
* s turnyras turėjo prasidėti 2020 m. pavasarį, o finalas turėjo įvykti 2020 m. spalio mėn., tačiau dėl pandemijos rungtynės buvo atšauktos.

## [[Kazachstano futbolo supertaurė|Supertaurės rungtynės]]
* Rungtynėse dėl supertaurės kovojo šalies čempionai Astana ir taurės laimėtojai Kajsar.
----

* **[[FK Astana (2009)|Astana]] nugalėjo varžovus rezultatu 1:0 ir iškovojo supertaurę.**
--------------------

## 2020 m. [[Kazachstano Premjer lyga|Premjer lyga]]
* **[[Kazachstano Premjer lyga|Premjer lyga]]** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 12 komandų.

Komandos:

* FK Aktôbe ir FK Atyrau po 2019 m. sezono prarado vietas Premjer lygoje, o į jų vietą atėjo Kyzylžar FK ir Kaspij FK.
* FK Irtyš Pavlodar pranešė, kad turi fiansisnių bėdų ir nutraukia dalyvavimą premjer lygoje, bei kituose KFF organizuojamuose turnyruose.

### Galutinė lentelė
* **[[FC Kairat|„Kairat“]]** tapo čempionais, kurie pirmavo ir turėjo neabejotiną pranašumą prieš artimiausius konkurentus.
* Pirmenybės buvo nutraultos dėl pandemijos, o čempionais tapo **[[FC Kairat|„Kairat“]]**.
* Turnyrinė lentelė atnaujinta: 2020 m. lapkričio 3 d.

## 2020 m. [[Kazachijos futbolo taurė]]
* **[[Kazachijos futbolo sistema|Kazachijos futbolo]] taurė** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Kazachijoje.
* Kazachijos futbolo taurės turnyro finalas turėjo įvykti 2020 m. spalio mėn., tačiau dėl pandemijos buvo atšauktas.

## Išnašos

## Nuorodos
* Federacijos Oficiali svetainė (kazahiškai) 
* RSSSF duomenų bazė
: Čempionų sąrašas
: Futbolo taurės turnyrai
: Supertaurės sezonai
Milagainių dvaras

**Milagainių dvaras** – buvusio dvaro sodyba, esanti Milagainių kaime, Šilų seniūnijoje, Jonavos rajone, prie kelio , 3,5 km į pietvakarius nuo Panoterių. Stovi įvairūs statiniai kaimo vidury, Dvaro gatvėje, yra medžių alėja. Už 2 km į šiaurės rytus (link Panoterių) išlikęs dvarelis (palivarkas) Taukadažiuose. 

Dvaro sodybos fragmentai – registrinis objektas, 1992 m. įrašytas Kultūros vertybių registre,  esantis laikinojoje apskaitoje (u. k. 123, kiti kodai 246, 413/978).

## Istorija

Milagainiu dvaro rūmų neliko. Tarpukaryje buvo įrengtas motorinis malūnas. Įranga perkelta iš Žeimių miestelio, pristatytas plytinis priestatas varikliui. Kolūkio laikais tai pat buvo priestatas gateriui, vėliau nugriautas. Iširus kolūkiui, malūnas nustojo veikti. Kai kurie statiniai (svirnas, malūnas) naujųjų šeimininkų buvo tvarkomi.


2. Milagainiai. Svirnas.JPG|Medinis svirnas
Milagainiai. Ūkio pastatas.JPG|Mūrinis ūkio pastatas
Milagainiai, pastatas 2.JPG|Griūvanti troba dvarvietėje


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai
* Milagainių dvaro sodybos nuotraukos (''miestai.net'') 
* Milagainių dvaro sodybos nuotraukos (''wikimapia.org'')
Jacuzzi (kompanija)

**Jacuzzi** – amerikiečių tarptautinė korporacija, kurią 1915 m. Kalifornijoje įkūrė broliai italai Jacuzzi, ir žinoma dėl gaminamos vonios kambario ir tualetų įrangos, sūkurinių vonių, karšto vandens lauko baseinų. Pirmasis jos produktas buvo nešiojamasis hidroterapijos įrenginys, dedamas į vonią. Vėliau purkštukai, kurie buvo naudojami nešiojamame bloke, buvo įmontuoti į baseino sieną, o vėliau pritaikyti ir stiklo pluošto vonių sienelėms. JACUZZI nuo 1978 m. rugsėjo 5 d. yra federaliniu mastu įregistruotas „Jacuzzi Inc.“ prekės ženklas.

## Istorija

Jacuzzi broliai į Kaliforniją atvyko iš *Casarsa della Delizia* (Šiaurės Italija, Friulis-Venecija Džulija). 1915 m. jie Berklyje įkūrė kompaniją „Jacuzzi and Brothers“, kuriai vadovavo Giocondo Jacuzzi ir Candido Jacuzzi. Kompanija pagal karinius užsakymus gamino orlaiviams jų pačių suprojektuotus medinius propelerius. Juos naudojo Amerikos oro pajėgos Pirmojo pasaulinio karo metu. 1920 m. broliai taip pat trumpai užsiėmė orlaivių projektavimu ir gamyba. Jie sukūrė vienvietį monoplaną ir septynvietį monoplaną, skirtus skrydžiams tarp San Francisko ir Aliaskos. Abiejų orlaivių fiuzeliažams gaminti buvo naudojamos laminuotos medienos detalės, tačiau ši konstrukcija iš esmės buvo nesėkminga, nes buvo pastatyta tik po vieną skirtingo tipo orlaivį. 1921 m. su vienu iš lėktuvų Modesto mieste sudužo ir žuvo pilotas Giocondo Jacuzzi ir du bendrovės darbuotojai. Iki 1923 m. kampanija veikė kaip „Jacuzzi Bros Propellers“.

Bendrovė išliko, tapdama sūkurinių ir perlinių vonių gamintoja, o pavadinimas *Jacuzzi* ilgainiui tapo šio tipo vonių sinonimu nepriklausomai nuo gamintojo.

## Pastarųjų metų veikla

2006 m. spalį stambi privataus kapitalo investicijų įmonė „Apollo Management“ pranešė apie $990 mln. vertės „Jacuzzi Brands“ svertinį išpirkimą.

2008 m. Jacuzzi savo centrinę būstinę perkėlė į „The Shoppes“ Čino Hilse Kalifornijoje.

2012 m. gegužę „Jacuzzi Group Worldwide“ įsigijo Volingforde, Konektikuto valstijoje, įsikūrusio pirčių ir karštų vonių gamintojo „ThermoSpas“ akcijas.

Kompanija remia Amerikos slidinėjimo rinktinės sportininkus, jų treniruočių patalpos aprūpintos sūkurinėmis voniomis ir hidromasažine įranga.

2017 m. „Jacuzzi LLC“ įsigijo kompanijas „Hydropool Hot Tubs & Swim Spas“ ir „BathWraps“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Jacuzzi korporacijos svetainė (JAV)
* Jacuzzi Spa and Bath Ltd. (JK)
Radha Soami

**Radha Soami satsangas** (*Rādhāsoāmi satsang* = „Radhos Viešpačio tikroji bendrija“) – indiškas religinis judėjimas, 1861 m. Agroje įkurtas Svamio Šivos Dajalo Singho. Mokymas pagrįstas Šiaurės Indijos paplitusiomis liaudies religingumo formomis, sukurtomis tokių gurų kaip Kabyras ar Nanakas. Mokymo esmė – išsivadavimas (mokša) pasiekiamas per atsidavimą Dievui ir guraus mokymo sekimą. Daug dėmesio skiriama dorovinėms vertybėms, vegetarizmui, disciplinai ir meditacijai.

Pasaulyje veikia ~30 Radha Soami bendruomenių, turinčių ~2 mln. narių. Pagrindinis satsangas yra Bease (Pandžabas, Indija). Radha Soami mokymas artimas sikhizmui (pats Dajalas Singhas gimė sikhų šeimoje), bet nuo jo skiriasi tam tikrais aspektais (svarbiausias – Radha Soami tikėjimas gyvu gurumi, o sikhai amžinuoju gurumi laiko „Guru Granthą“).

## Šaltiniai
Sarvepalli Radhakrishnan

**Sarvepalis Radhakrišnanas** (, ; g. 1888 m. rugsėjo 5 d. – m. 1975 m. balandžio 17 d.) – Indijos politikas, filosofas, diplomatas, 1962–1967 m. – Indijos prezidentas.

Gimė telugų šeimoje Tirutanyje (netoli Madraso). Mokėsi Madraso krikščioniškame koledže, studijavo Indijos filosofiją ir religiją. Tapo profesoriumi Maisoro, Kalkutos ir Oksfordo universitetuose. 1936 m. Sarvepalis Radhakrišnanas tapo Spaldingo Rytų religijų ir etikos profesoriumi Oksfordo universitete.

1931–1939 m. buvo Indijos delegatas Tautų Lygoje, nuo 1946 m. – pagrindinis Indijos delegatas prie UNESCO, nuo 1949 m. – UNESCO pirmininkas. 1949 m. tapo pirmuoju Indijos ambasadoriumi TSRS. 1952–1962 m. – Indijos viceprezidentas, 1962–1967 m. – Indijos prezidentas.

Sarvepalis Radhakrišnanas parengė daug darbų, aptariančių Indijos filosofiją (daugiausia advaita vedantą), taip pat pagrindinių upanišadų vertimus ir komentarus.

1931 m. suteiktas sero titulas, 1954 m. – Bharat Ratna („Indijos deimanto“) apdovanojimas, 1963 m. – Britanijos „Apdovanojimas už nuopelnus“. Nuo 1962 m. Sarvepalio Radhakrišnano gimtadienis Indijoje švenčiamas kaip mokytojo diena.

## Šaltiniai
Cadillac CT4

**Cadillac CT4** – prabangus kompaktinės klasės automobilis, kurį gamina „General Motors“. Automobilis pradėtas gaminti 2019 m. Lansinge, Mičigano valstijoje, prekyboje pasirodė 2020 m. pradžioje. CT4 pakeitė iki tol gamintą Cadillac ATS, kaip kompaktinį automobilį Cadillac modelių spektre bei yra pozicionuojamas viena klase žemiau už kartu pasirodžiusį didesnį Cadillac CT5.

## Modeliai

Perkant CT4 galima rinktis iš trijų komplektacijų – Luxury (bazinė), Sport bei Premium Luxury.

Bazinis modelis komplektuojamas su 2,0 l. Turbo I4 177 KW (237 AG) / 350 NM varikliu bei 8-pavarų automatine pavarų dėže. Už papildomą kainą galima pasirinkti kitas komplektacijas ir automobilį įsigyti su 2,7 l. Turbo 230 KW (309 AG) / 472 NM varikliu, taip pat siūloma ir 10-pavarų automatinė pavarų dėže.

### CT4-V

2019 metų gegužės 30 diena buvo pristatytas sportiškiausias šio modelio variantas – CT4-V. Šis modelis komplatuojas su 2,7 l. Turbo varikliu, turinčiu 242 KW (325 AG) galią bei 515 NM sukimo momentą.
Mastaičių herbas

**Mastaičių herbas** – pagrindinis Mastaičių kaimo ir Alšėnų seniūnijos (Kauno rajono savivaldybė) heraldinis atributas.

## Aprašas

Herbo skydo žaliame lauke – auksinis vežimas su jame esančiais trimis surištais stačiais auksiniais javų pėdais. Kiekviename pėde – po tris varpas. Spalvų kodai: žalia – CMYK 95-0-98-0, RGB 0-150-66; geltona – CMYK 0-20-100-0, RGB 248-195-0; juoda – CMYK 0-0-0-100, RGB 31-26-23.

## Simbolika

Vežimas su javų pėdais reiškia, kad Mastaičiai (ir aplink juos) buvo ir yra žemės ūkio kraštas. Be to, vežimas simbolizuoja ir gerą susisiekimą – per Mastaičius nutiesta automobilių magistralė Via Baltica. Žalias skydo laukas rodo gražią apylinkių gamtą – kaimą puslankiu gaubia miškas.

Bendroji heraldikos elementų simbolika:
* Žalia spalva – gamta, sveikata, atsinaujinimas, augimas, gyvastis, viltis, grožis, ramybė. 
* Auksinė (geltona) spalva – šviesa, darnumas, branda, intelektas, gerovė. 
* Javų pėdas – gausa, vaisinga Saulės ir dirvos sąjunga. 
* Vežimas su javų pėdais – Gyvenimo kelionė bendrystėje, Taika, gerovė, žemės ūkio darbai, kaimynų talkos, pabaigtuvių dainos, kaimyniška bendrystė, dėkingumas Kūrėjui ir Žemei. 
* Surišimai (javų surišimas, drobynų prie rungo pririšimas) – jungtis, vieningumas, ryšys su visuma; ryšys su bendruomene, su visa Žmonija, ryšys su visa Kūrinija ir jos Kūrėju. 
* Skaičius 3 (3 javų pėdai po 3 javų varpas kiekviename) – išsipildymas; harmonija; Trejybė – aukščiausias Dievybės simbolis; trys dorybės – Tikėjimas, Meilė, Viltis; Laiko tėkmė: praeitis, dabartis, ateitis. 
* Skaičius 9 (9 javų varpos) – amžinybė, tobulumas, pilnatvė. 

## Istorija

Mastaičių kaimas istorinio herbo neturėjo. 

 
Herbą 2015 m. liepos 16 d. dekretu Nr. 1K-392 patvirtino prezidentė Dalia Grybauskaitė. Mastaičių herbo etaloną sukūrė dailininkė Valerija Kiškienė.

## Šaltiniai
Purūravasas

**Purūravasas** () – mitinis senovės arijų valdovas. Jo ir dangiškosios apsarasės Urvašės meilės istorija minima „Rigvedoje“ (X.95), paskiau išplėtojama „Šatapatha brahmanoje“ (XI.5.1), daugelyje puranų, „Mahabharatoje“, Kalidasos dramoje „Vikramorvašė“.

Pasak „Šatapatha brahmanos“, Purūravasas įsimylėjo Urvašę, o ši sutiko su juo gyventi žemėje su ta sąlyga, jog ji karaliaus niekados nepamatys nuogo. Tuo tarpu gandharvai, susirūpinę, kad Urvašė pernelyg ilgai vieši pas žmones, nusprendė Purūravasą ir Urvašę išskirti. Naktį jie pavogė vieną iš dviejų Urvašės ėriukų, laikytų prie jos guolio, o Purūravasui šokus vytis, pasiuntė žaibą, ir Urvašė pamatė nuogą karalių. Urvašė tuojau pradingo. Purūravasas ilgai jos ieškojo žemėje ir kartą gulbės pavidalu rado ežere. Urvašė patarė Purūravasui ateiti prie ežero po metų, kai bus gimęs jo sūnus Ajus. Po metų atėjusiam Purūravasui Urvašė patarė prašyti gandharvų, kad šie priimtų karalių į jų tarpą – taip pora galėtų gyventi kartu. Taip padarius, gandharavai Purūravasui davė kaitintuvą su ugnimi, kuriame karalius turėjęs atnešti auką, kad būtų priimtas į gandharvus. Tačiau karalius prarado kaitintuvą ir turėjo įkurti ugnį iš naujo – jis ėmė trinti dvi ašvathos medžio lenteles. Su šia ugnimi atnešęs auką, Purūravasas buvo priimtas tarp gandharvų, o toks ugnies gavimo būdas tapo vedinio aukojimo provaizdžiu. Pasak „Mahabharatos“ (I.70.21), Purūravasas buvo pirmasis mirtingasis, suskirstęs tris šventąsias ugnis – namų apeigų, atnašavimo ir aukos liejimo.

Purūravasas laikomas Mėnulio dinastijos (čandravanšos) pradininku, Budhos (Merkurijaus) ir Ilos sūnumi.

## Šaltiniai
Cadillac ELR

**Cadillac ELR** – prabangus kompaktinės klasės automobilis, kurį „General Motors“ gamino nuo 2013 iki 2016 m. ELR, kaip ir tą pačią bazę naudojantys Chevrolet Volt/Opel Ampera, gali būti varomi benzinu arba elektra. Vien elektra gali nuvažiuoti iki 60–63 km, bei pasiekti maksimalų 171 km/val. greitį. ELR taip pat turi 1,4 l benzininį vidaus degimo variklį.

ELR buvo kuriamas pasiremiant 2009 m. Niujorko tarptautinėje automobilių parodoje pristatytu **Cadillac Converj** koncepciniu automobiliu. Serijinės gamybos modelį buvo planuota pristatyti anksčiau, tačiau tam sutrukdė netrukus vykęs „General Motors“ bankrotas ir restruktūrizacija, kurios metu šis modelis buvo ne kartą pašalintas iš planų ir vėl į juos grąžintas. Galiausiai buvo pristatytas 2013 m. Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje kaip 2014 m. modelis. Pradinė automobilio kaina siekė 75 000 JAV dolerių (35 000 dolerių daugiau už techniškai panašaus Chevrolet Volt pradinę kainą).

ELR buvo gaminamas iki 2016 m. vasario, iš viso buvo pagaminta kiek mažiau nei 3 000 automobilių.
Cadillac CT6

**Cadillac CT6** *(Cadillac Touring 6)* – prabangus didelės klasės automobilis, kurį gamina „General Motors“. CT6 buvo pristatytas 2015 m. Niujorko tarptautinėje automobilių parodoje, JAV pardavimų salonus pasiekė 2016 m. kovą. Tai buvo pirmas šios klasės galiniais ratais varomas Cadillac modelis nuo Cadillac Fleetwood, kurio gamyba baigta 1996 m. Pagrindinės CT6 rinkos yra Šiaurės Amerika bei Kinija, tačiau parduodamas ir Europoje, Pietų Korėjoje, Japonijoje bei Artimuosiuose Rytuose.

CT6 galima įsigyti su specialia Bose firmos garso sistema kurią sudaro 34 garsiakalbiai, įskaitant motorizuota centrinį garsiakalbi, galinio vaizdo kamera, pateikiančia vaizdą veidrodėlyje, bei nuo 2017 m. už 5000 dolerių kainą galima pasirinkti pusiau autonominę autopiloto sistemą, kuri gali valdyti automobilį autonominiu būdu greitkeliuose.

2017 m. Šanchajaus automobilių parodoje buvo pristatytas CT6 PHEV modelis su hibridine pavara.

2018 m. Niujorko automobilių parodoje pristatytas padidinto sportiškumo CT6-V, į kurio kompektaciją įeina 4,2 l V8 variklis su dviem turbinomis, turintis 410 KW (550 AG), 868 NM sukimo momentą bei kitus patobulinimus.

2019 m. modelio dizainas buvo atnaujintas.
Cadillac CT5

**Cadillac CT5** – prabangus vidutinės klasės automobilis, kurį gamina „General Motors“. Automobilis pradėtas gaminti 2019 m. Lansinge, Mičigano valstijoje, kaip 2020 m. modelis. CT5 pakeitė iki tol gamintą Cadillac CTS, kaip vidutinio dydžio automobilį Cadillac modelių spektre bei yra pozicionuojamas viena klase aukščiau už kartu pasirodžiusį mažesnį Cadillac CT4.

CT5 buvo pristatytas 2019 m. Niujorko tarptautinėje automobilių parodoje. Šis automobilis kiek išsiskiria nuo savo pirmtako CTS bei Cadillac flagmano CT6 tuo, kad buvo kurtas su nuožulniu „fastback“ tipo stogu, labiau primenančiu senuosius 1940-ųjų metų modelius.

Perkant CT5 galima rinktis iš keturių komplektacijų – Luxury (bazinė), Sport, Premium Luxury bei V (CT5-V), kuri buvo pristatyta 2019 m. gegužės 30 d. ir tapo sportiškiausia šio modelio komplektacija.
Puškaras

**Puškaras** arba ***Puškara*** ( 'mėlynasis lotosas') – nedidelis miestas vakarų Indijoje, Radžasthane, 10 km į šiaurės vakarus nuo Adžmero, prie Puškaro ežero. Svarbus hinduizmo piligiriminis taškas.

Pasak „Mahabharatos“ (III.80.41–60), Puškaras yra vieta, kurioje nuolatos esti Brahma. Tikima, kad maudymasis Puškaro ežere taip apvalo karmą, kad prilygsta dešimčiai ašvamedhų, ir net tarnas (šudra), išsimaudęs ežere neatgims žemesne būtybe. Sakoma, kad dievai prie Puškaro ežero įgijo jogos žinias, o gyvenant čia dvylika metų galima atgimti tiesiai brahmalokoje. Kelionė į Puškarą prilyginama kelionei į visas kitas piligrimines vietas kartu sudėjus.

Puškare yra viena iš labai nedaugelio Indijos šventyklų, skirtų Brahmai. Kasmet per kartikos mėnesio pilnatį (spalį–lapkritį) Puškare vyksta kupranugarių šventė, kurioje dalyvauja ~50 tūkst. kupranugarių. Prie Puškaro ežero yra daug ghatų, kur vyksta ritualinės maudynės. Vietovė šventa ir sikhams – čia yra Nanako ir Gobindo Singho gurudvaros bei ghatas.


Pushkar05.jpg|Brahmos šventykla
Pushkar-Gurdwara-08-Sikh-Tempel-2018-gje.jpg|Sikhų gurudvara
India, Day 8 (3304871827).jpg|Ežero pakrantė
Pushkar watering hole.jpg|Kupranugarių šventė


## Šaltiniai
K2-3 c

**K2-3 c** (dar žymima **EPIC 201367065 c**) – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę K2-3, nuo Saulės sistemos nutolusią 144 šviesmečius.

Egzoplanetos tankis – 1,85 g/cm³, o tai rodo K2-3 c esant dujinę nykštukę (minineptūną). K2-3 c yra viena mažiausių kada nors atrastų dujinių planetų. Nors pagal spindulį ši egzoplaneta nėra mažiausia K2-3 sistemoje, likusios šios sistemos planetos (K2-3 b ir K2-3 d) už ją masyvesnės. Egzoplanetos spindulys siekia 1,77 ± 0,18 Žemės spindulio, o masė apytikriai 3,1 karto didesnė nei Žemės. Planetos orbitos periodas yra 24,64638 ± 0,00017 paros, didysis pusašis – 0,1399 ± 0,0070 av, o ekscentricitetas – 0,04 ± 0,04. Pusiausvyros temperatūra siekia 344 K.

Planeta aptikta 2015 m. Kepler kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą.

## Šaltiniai
Boguslaw Linda

**Boguslavas Linda** (g. 1952 m. birželio 27 d. Torunė) – lenkų aktorius ir režisierius.
1974 m. baigė aktorystės mokslus Krokuvoje, vaidino šio miesto Senajame teatre. Nuo 9 dešimtmečio pradžios tapo Varšuvos teatro studijos aktoriumi. 

Kine pirmą svarbų vaidmenį atliko 1980 m. Agnieszka Holland juostoje „Karštis“ (lenk. „Gorączka“). Vaidino pas žymiausius Lenkijos kino režisierius – Andrzej Wajda („Žmogus iš geležies“, 1981), Krzystof Kieślowski („Atsitiktinumas“, 1987). Proveržiu tapo 1988 m. kriminalinė juosta „Nužudyk mane, mente“, po kurios sekė eilė veiksmo filmų: „Krolis“ (1991), „Šunys“ (1992), „Šunys 2“ (1994). Linda paprastai įkūnydavo gangsterius arba policininkus: vienišus žmones, dažnai žiaurius ir negailestingus, bet kokiomis priemonėmis siekiančius savo tikslo.

1999 m. jis nusifilmavo Adomo Mickevičiaus kūrinio „Ponas Tadas“ ekranizacijoje (rež. A. Wajda). 

Yra vedęs žurnalistę ir aktorę Lidia Popel, turi 3 vaikus.

## Dalinė filmografija
* Karštis (1980)
* Žmogus iš geležies (1981)
* Nužudyk mane, mente (1987)
* Porno (1990)
* Krolis (1991)
* Šunys (1992)
* Šunys 2 (1994)
* Sara (1997)
* Sekalas turi mirti (1998)
* Quo Vadis (2001)

## Apdovanojimai
* Lenkijos filmų festivalis – geriausias aktorius (1987, 1988, 1991, 1992, 1995)
* Sietlo filmų festivalis – geriausias aktorius (2017)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Yanti Somer

**Yanti Somer** (g. 1948 m. vasario 29 d. Helsinkis) – suomių kino aktorė, vaidinusi Prancūzijoje ir Italijoje kurtuose filmuose.

## Filmografija
* Le temps de mourir (1970)
* Les coups pour rien (1970)
* Êtes-vous fiancée à un marin grec ou à un pilote de ligne? (1971)
* Mano vardas vis dar Trejybė (1971)
* Per amore o per forza (1971)
* Žmogus iš Rytų (1972)
* Avanti! (1972)
* Contratto carnale (1973)
* L'età di Cosimo de' Medici (1973, mini serialas)
* Il ritorno di Zanna Bianca (1974)
* Genova a mano armata (1976)
* Blogos mintys (1976)
* Dimenticare Lisa (1976, mini serialas)
* Anno zero - Guerra nello spazio (1977)
* La guerra dei robot (1978)
* Cosmo 2000 - Battaglie negli spazi stellari1978)
* Sette uomini d'oro nello spazio (1979)
* Ciao nemico (1981)
* Monsignor (1982)

## Nuorodos
* IMDb profilis
Atleisk, aš noriu tave vesti

**Atleisk, aš noriu tave vesti** () – 2010 m. sukurta Italijoje komedija, filmo „Atleisk, kad tave myliu“ tęsinys.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Raoul Bova – Aleksas
* Michela Quattrociocche – Nikė
* Francesco Apolloni – Pjetro
* Luca Angeletti – Enrikas
* Cecilia Dazzi – Simona
* Ignazio Oliva – Flavijus
* Francesca Ferrazzo – Erika 
* Andrea Montovoli – Guido 

## Turinys

Praėjo 3 metai, Aleksas ir Nikė vis dar kartu. Nors didelis amžiaus skirtumas vis dar jį neramina, Aleksas nusprendžia merginai pasipiršti. Ši sutinka, tačiau netrukus pradeda abejoti savo pasirinkimu. Per drauges susipažinusi su bendraamžiu Guido, Nikė nusprendžia padaryti pertrauką ir patikrinti savo jausmus. Dabar jau Aleksui tenka kovoti už savo laimę...
Netrukdyti (filmas)

**Netrukdyti** () – 1999 m. Nyderlandų režisieriaus Dick Maas sukurtas trileris anglų kalba, kuriame pagrindinius vaidmenis atlieka amerikiečių aktoriai. 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* William Hurt – Valteris
* Jennifer Tilly – Ketrina
* Francesca Brown – Melisa
* Denis Leary – Simonas
* Michael Chiklis – Hartmanas
* Corey Johnson – žudikas

## Turinys

Amerikietis farmacininkas Valteris verslo reikalais atvyksta į Amsterdamą kartu su žmona Ketrina ir 10-mete nebyle dukterimi Melisa. Kol tėvas dalyvauja verslo susitikimuose, po viešbutį beklaidžiojanti Melisa jo prieigose tampa žmogžudystės liudininke. Žudikas patebi mergaitę, tačiau šiai pavyksta pabėgti ir pasislėpti savo kambaryje. Žudikas vėl ją randa ir persekiojama Melisa priversta bėgti į nepažįstamą miestą...
Kaunonai

**Kaunonai** (, nuo 1938 m. *Marderfelde*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 13 km į rytus nuo Pilkalnio, 19 km į šiaurės rytus nuo Stalupėnų, abipus Vėžupės arba Vėžupėlės.

## Istorija

Minimi nuo 1650 m. Mažosios Lietuvos tautosakininko Viliaus Kalvaičio nuomone, kaimą įkūrė persikėlėliai iš Kauno. Istoriniuose šaltiniuose kaimo pavadinimas rašomas *Caunanas*, *Caunonen*, *Kaunonen*. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 13 ugniakurų, 1821 m. – valstiečių kaimas su 44 gyventojais. 1846 m. Kaunonuose buvo 10 gyvenamųjų pastatų ir 95 gyventojai. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Pyragių valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. XIX a. viduryje per kaimą nutiestas Pilkalnio–Širvintos plentas.

Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gyvenimo traukinys

**Gyvenimo traukinys** () – 1998 m. sukurta tragikomedija.

## Pagrindiniai aktoriai
* Lionel Abelanski
* Rufus
* Clement Harari
* Michel Muller
* Agathe de la Fontaine
* Johan Leysen

## Turinys

1941-ieji metai. Nedideliame vidurio Europos miestelyje gyvenanti žydų bendruomenė baiminasi artėjančių Vokietijos dalinių. Apsvarstę visus galimus išsigelbėjimo variantus, jie nusprendžia nusipirkti traukinį ir juo per Sovietų Sąjungą pasiekti Palestiną, tačiau prieš tai jiems tenka kirsti ir Vokietiją, ir fronto liniją...

## Apdovanojimai
* Cezario apdovanojimas (nominacija) – geriausias scenarijus, geriausias naujas aktorius (L. Abelanski)
* David di Donatello – geriausias užsienio filmas
* Sundance filmų festivalis – žiūrovų apdovanojimas
* Venecijos kino festivalis – geriausias debiutas (R. Michaileanu)
* San Paulo filmų festivalis – kritikų ir žiūrovų apdovanojimai
Kermušynai (Pilkalnis)

**Kermušynai** (, nuo 1938 m. *Ladmannsfelde*) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 13 km į rytus nuo Pilkalnio, 17 km į šiaurės rytus nuo Stalupėnų.

## Istorija

Minimi nuo 1660 m. Po 1709–1711 m. maro, 1734 m., kaime gyveno 8 ūkininkų šeimos, iš kurių tik viena buvo lietuvių (*Jurge Spurga*). 1785 m. buvo mišrusis kaimas su vėjo malūnu ir 9 ugniakurais, 1821 m. – mišrusis kaimas su vėjo malūnu ir 62 gyventojais. 1854 m. Kermušynuose buvo 14 gyvenamųjų pastatų ir 110 gyventojų. 1723–1818 Priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Pyragių valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos kaime buvo mokykla (minima 1734 m.), vėjo malūnas (minimas 1782 m.).

Po Antrojo pasaulinio karo kaimas išnyko. Nuo 2008 m. jo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kermušynai (reikšmės)

**Kermušynais** vadinami:

* kaimas Šakių rajone;
* Mažosios Lietuvos gyvenvietės:
** Porchovskojė;
** Šeluchovas;
** buvęs kaimas Pilkalnio apskrityje.
2020 m. Erovnuli Liga

**2020 m. [[Erovnuli Liga]]** – Sakartvelo (Gruzijos) aukščiausioji futbolo lyga. Sezonas prasidėjo 2020 m. vasario 29 d., baigėsi 2020 m. gruodžio mėn.

## 2020 m. Erovnuli Liga
* **Erovnuli Liga** – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 10 komandų:

### Galutinė lentelė
* Dėl pandemijos buvo sustabdytos pirmenybės.
* Dinamo Tbilisi tapo šalies čempionais.

### Pereinamosios rungtynės
----

----

* **[[Torpedo Kutaisi]] nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 3:1 ir išliko aukščiausioje lygoje.**
----
----

----

* **[[FC Samgurali Cqaltubo|FC Samgurali]] nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 3:0 ir pateko į aukščiausią lygą.**
------------------

## 2020 m. Erovnuli Liga 2
* **Erovnuli Liga 2** – antros pakopos futbolo pirmenybės šalyje.
* Dalyvavo 10 komandų. 

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės
* Aštuntą ir devintą vietas užėmusios ekipos dėl išlikimo kovojo su Trečios lygos komandomis.

----

-----

* **Martvilio „Merani“ nugalėjo varžovus bendru dviejų rungtynių rezultatu 3:1 ir išsaugojo vietą pirmenybės.**
----
----

----

* **Nugalėtojai paaiškėjo tik po baudinių serijos, kurioje triumfavo WIT Georgia futbolininkai ir išsaugojo vietą pirmenybėse.**
----

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF
Sorbona (reikšmės)

**Sorbona** gali reikšti:

* Sorbona – pastatas, esantis Paryžiuje, Lotynų kvartale. 
* Paryžiaus universitetas (XII-XVIII a.)
* Paryžiaus universitetas (XIX-XX a.)
Sorbona

**Sorbona** () – pastatas, esantis Paryžiuje, Lotynų kvartale.

1257 m. *Robertas de Sorbonas* įkūrė Sorbonos kolegiją, vieną iš Paryžiaus kolegijų Viduramžių epochoje. 1882 m. ši kolegija buvo uždaryta. Palaipsniui Sorbonos vardu ėmė vadintis Paryžiaus teologijos fakultetas, o XIX a. pab. Sorbonos kolegijos pastatai perėjo mokslų fakulteto žinion. Nuo to laiko Sorbonos pavadinimas ėmė prigyti visam Paryžiaus universitetui. 1970 m. Paryžiaus universitetą suskaidžius į 13 institucijų (Paryžiaus universitetai I–XIII), trys jų išlaikė Sorbonos pavadinimą. „Tikrąja“ Sorbona laikomas Paryžiaus I Panteono Sorbonos universitetas (). Dauguma Paryžiaus universitetų lieka formaliai suvienytais į Paryžiaus akademiją, kurios administracija reziduoja centriniame Sorbonos pastate.

## Išorinės nuorodos
Denise Capezza

**Denise Capezza** (g. 1989 m. lapkričio 7 d. Neapolis) – italų aktorė.

## Biografija
Denise 15 metų mokėsi šokti modernų ir klaskinį baletą, tačiau dėl kelio traumos buvo priversta atsisakyti savo svajonės. Pasirinkusi aktorės karjerą, po keleto bandymų ji gavo vaidmenį Turkijos seriale „Ucurum“. Šioje šalyje ji praleido 3 metus ir nusifilmavo dar keliuose TV filmuose ir serialuose.

Vėliau ji grįžo į Italiją, vaidino kriminaliniame seriale „Gomora“.

## Filmografija
* Cobra non e (2019)
* Baby (2019)
* San Valentino Stories (2018)
* Gomora (2016–2018)
* Hep Yek (2016)
* Darbe (2015)
* Dusler ve Umutlar (2014)
* Ucurum (2012)
* Don Matteo (2011)

## Nuorodos
* IMDb profilis
* Oficiali svetainė
Carole Andre

**Kerol Andre** (pilnas vardas – *Carole André Smith*; g. 1953 m. kovo 11 d. Paryžius) – prancūzų kino aktorė, daugiausia vaidinusi Italijoje kurtuose filmuose.

## Biografija
Jos motina – prancūzų aktorė Gaby Andre, tėvas – amerikiečių verslininkas Ely Smith, šeima gyveno Romoje.

1967 m. motina susipažino su tuo metu vesternuose besifilmuojančiu aktoriumi Tomas Milian ir režisieriumi Sergio Sollima, kuris sutiko išmėginti Kerol vaidybinius sugebėjimus ir davė jai nedidelį vaidmenį filme „Faccia a faccia“. Atlikusi keletą epizodinių vaidmenų, 1970 m. Kerol gavo pagrindinį vaidmenį juostoje „I tulipani di Haarlem“. Filmas buvo demonstruojama Kanų kino festivalyje, o vėliau aktorė jį vadino svarbiausiu savo karjeroje. Vėliau sekė nedideli vaidmenys Luchino Visconti, Duccio Tessarii filmuose, kol 1976 m. režisierius Solima sukūrė TV serialą „Sandokan“, kuriame Kerol atliko vieną pagrindinių vadimenų.

Netrukus po to Kerol neteko abiejų tėvų ir nusprendė padaryti kine pertrauką, išvykdama su sūnumi ir gyvenimo draugu prodiuseriu Paolo Infascelli į JAV, kur ėmė studijuoti architektūrą.

1980-ųjų pradžioje ji grįžo į Italiją ir į kiną, kuriame filmavosi dar dešimtmetį.

## Filmografija

* Faccia a faccia (1967)
* Quarta parete (1969)
* Togli le gambe dal parabrezza (1969)
* Dillinger è morto (1969)
* Fellini Satyricon (1969)
* H2S (1969)
* Toh, è morta la nonna! (1969)
* Con lui cavalca la morte (1970)
* I tulipani di Haarlem (1970)
* Mont-Dragon (1970)
* Una farfalla con le ali insanguinate (1971)
* Morte a Venezia (1971)
* Le lis de la mer (1971)
* Don Camillo e i giovani d’oggi (1972)
* Griebk ir spruk (1973)
* Days of Fury (1973)
* Ci risiamo, vero Provvidenza? (1973)
* Zanna Bianca (1973)
* Giovannino (1976)
* La madama (1976)
* Sandokan (parte prima) (1976)
* Sandokan (parte seconda) (1976)
* Il colpaccio (1976)
* Quelli della calibro 38 (1976)
* Il corsaro nero (1976)
* Encuentro en el abismo (1979)
* Voltati Eugenio (1980)
* Febbre a 40 (1980)
* Bello di mamma (1980)
* Coplan sauve sa peau (1981)
* Il mondo di Yor (1983)
* Razza violenta (1984)
* Itinéraire d’un enfant gâté (1988)
* Génération oxygène (1991)

### Televizija
* Sandokan (1976)
* Return of the Saint (1978)
* Vuoto di memoria (TV filmas, 1983)
* La ragazza dell’addio (1984)
* I racconti del maresciallo (1984)
* Il maestro del terrore (TV filmas, 1988)
* David e David (TV filmas, 1989)
* Solo (1989)
* Un medico in famiglia (2007)

## Apdovanojimai
* Taorminos kino festivalis – Golden Orange apdovanojimas (1971)

## Išnašos

## Nuorodos

*
Ivanovo kalnagūbris

**Ivanovo kalnagūbris** (, ) – kalnagūbris Kazachstane, Rytų Kazachstano srityje, Rūdiniame Altajuje. Ilgis apie 100 km. Aukštis iki 2775 m. Šlaituose auga smulkialapių ir spygliuočių medžių miškai. Kalnagūbryje prasideda Kazačichos, Gromotuchos upės.

Papėdėje įsikūręs Rideras bei Poperečnojės gyvenvietė.

## Šaltiniai
Ivantejevka

**Ivantejevka** () – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, 17 km į šiaurės rytus nuo Maskvos, prie Učos upės. Netoli miesto praeina plentas M8 (link Jaroslavlio), ateina Maskvos–Jaroslavlio geležinkelio atšaka į Friaziną. Trikotažo, betono, maisto (duonos), alaus pramonė. Yra Rusijos valstybinio socialinio universiteto padalinys, A. Jablokovo dendrologinis parkas, Šv. Jurgio (1737 m.), Smolensko ikonos (1808 m.) cerkvės, krašto muziejus.

## Istorija
Vantejevo kaimas šaltiniuose minimas nuo 1586 m. Jis XIX a. išaugo į pramoninę gyvenvietę (plėtota tekstilės, odos, popieriaus pramonė). Nuo 1928 m. – Ivantejevskio miesto tipo gyvenvietė, nuo 1938 m. – miestas.

## Šaltiniai
Gama peilis

**Gama peilis** – neinvazinis radiochirurginis gydymo metodas skirtas onkologines ir neurologines ligas specifinėse galvos smegenų zonose gydyti. Metodas remiasi preciziškais jonizuojančiųjų spindulių pluoštais, kurie nukreipiami į gydomą galvos smegenų zoną.

## Istorija
1949 m. Larsas Lekselis (Lars Leksell), Švedijos neurochirurgas, pradėjo taikyti netradicinį gydymo metodą mažesnį plotą užimantiems minkštiesiems audiniams galvos smegenyse. Jis naudojo elektrodų skleidžiamą radiaciją ir rentgeno spindulius. Taip radiochirurgijos pradininku tapęs, Larsas Lekselis 1968 m. išrado pirmąjį gama peilio aparato prototipą. Per likusią savo karjerą, naudodamas šį gydymo metodą Larsas Lekselis išgydė 762 žmones. Taip pat jis pasiūlė siekiant patobulinti radiochirurgiją naudoti modernius tyrimo metodus, tokius kaip komputerinė tomografija (KT), magnetinio rezonanso tomografija (MRT) ir angiografija. Šiuolaikinėje medicinoje Larso Lekselio pasiūlyti tyrimai bei išrasta gydymo technika yra naudojama daugelio onkologinių ir neurologinių ligų gydymui:

* Navikai (pirminiai piktybiniai ir žemo pyktibiškumo galvos augliai; metastatiniai galvos smegenų augliai; kiti gerybiniai navikai);
* Funkciniai susirgimai (tremoras; medikamentais nekontroliuojamas skausmas; tritaškio nervo neuralgija; epilepsija; psichiatriniai susirgimai);
* Kraujagyslinė patologija (smegenų kraujagyslių malformacijos, arterioveninės fistulės).

## Metodo taikymas
Gydymas susideda iš keturių žingsnių:

# Pacientas paguldomas ant specialaus medicininio pagalvėlėmis iškloto stalo su slankiojančiu mechanizmu, o pacientui prie galvos, siekiant išvengti judėjimo, pritvirtinamas stereotaksinis rėmas;
# Atliekami tokie tyrimai kaip kompiuterinė tomografija, magnetinio rezonanso tomografija, angiografija. Gaunami vaizdai, kurie sudaro smegenų žemėlapų ir padeda nustatyti tiksliais gydymo reikalaujančių minkšųjų audinių vietas galvos smegenyse;
# Planuojamas gydymas. Išsiaiškinama ar pacientas neturi pašalinių objektų kūne, ar neserga papildoma liga;
# Atliekamas gydymas, kurio metu 192 kobalto šaltiniai generuoja jonizuojančiuosius spindulius, kurie per automatizuotą sistemą labai tiksliai nukreipiami į reikiamą sritį galvos smegenyse. Apsauginis aparato korpusas neleidžia jokiam radiacijos kiekiui sklisti kita kryptimi nei planuota.

## Naudojimas Lietuvoje
Viena iš pažangiausių ir naujausių gydymo technologijų Lietuvoje pradėjo veiklą tik 2019 m. birželio 3 d. Naujasis gama peilio centras, atidarytas Kauno klinikose, yra pirmasis Baltijos šalyse ir šimtasis visame pasaulyje šios metodikos gydymo centras

## Šaltiniai

# kaunoklinikos.lt/media/file/Informacija%20pacientams_naujausias1.pdf Nuoroda tikrinta 2020-01-11.
# elekta.com/gammaknife50/ Nuoroda tikrinta 2020-01-11.
# lsveikata.lt/medicinos-lyderiai/moderniausia-pastarojo-desimtmecio-technologija-kauno-klinikose-10579 Nuoroda tikrinta 2020-01-11.  .
Ivankovo tvenkinys

**Ivankovo tvenkinys** (), dar vadinamas ***Maskvos mariomis*** (*Московское море*) – tvenkinys Rusijoje, Tverės srities pietryčiuose, sudarytas 1937 m. patvenkus Volgos upę ties Dubna Ivankovo HES užtvanka. Tvenkinio ilgis iki 120 km, plotis iki 4 km. Sudaro trys telkiniai – Ivankovo, Volgos ir Šošos. Kranto linija labai vingiuota – gausu įlankų, užutėkių, tvenkinyje daug salų. Aplink dunkso Valdajaus aukštumos kalvos. Vandens lygio metinių svyravimų amplitudė – 4,5 m.

Ivankovo tvenkinys maitina vandeniu Maskvos kanalą, tvenkinio vanduo naudojamas Maskvos miesto vandens reikmėms, hidroenergetikai. Tvenkinio pakrantės – gausiai lankomos poilsiautojų.

Prie tvenkinio yra Konakovo ir Dubnos miestai.

## Šaltiniai
Ivas

**Ivas** (, ) – miestas pietvakarių Nigerijoje, Osuno valstijoje, į šiaurės rytus nuo Ibadano (jo aglomeracijoje). Pro Ivą eina Lagoso–Ošogbo geležinkelis. Vystoma medienos apdirbimo, maisto (kakavos, palmių aliejaus) pramonė, audimas, puodininkystė. Prekyba kakava, kukurūzais, medvilne, jamsais. Yra mečetė, baptistų bažnyčia.

## Istorija

Ivą XVI a. įkūrė iš Ifės kilę jorubai.

## Šaltiniai
Ivri prie Senos

**Ivri prie Senos** () – miestas Prancūzijoje, Marnos Slėnio departamente, pietrytinis Paryžiaus priemiestis (5,3 km nuo jo centro). Prieplauka prie Senos. Su Paryžiumi jungia metro linija. Veikia keli technologijų universitetai ir mokyklos.

## Istorija

Ivri žinomas nuo seno, pavadinimas, matyt, keltiškas. 1860 m. dalis miesto prijungta prie Paryžiaus (dabartinis Azijiečių kvartalas). Iki XX a. pab. buvo pramoninis miestas (plėtota mašinų gamybos, chemijos, medienos apdirbimo, maisto pramonė, veikė šiluminė jėgainė).

## Šaltiniai
Paryžiaus universitetas (1896–1970)

**Paryžiaus universitetas** () – universitetas, veikęs Paryžiuje nuo 1896 m. iki 1970 m.

1885 m. gruodžio 28 d. dekretu Paryžiuje (kaip ir kitose akademijose) buvo įkurtos fakultetus jungiančios fakultetų generalinės tarybos (). 1893 m. balandžio 28 d. dekretu fakultetai sujungti į korporaciją, turėjusią juridinio asmens teises. 1896 m. liepos 1 d. Paryžiuje veikusių fakultetų visuma gavo Paryžiaus universiteto vardą.

Šiame Paryžiaus universitete buvo penki fakultetai: protestantų teologijos, teisės, medicinos, mokslų (), humanitarinių mokslų ().

Universiteto biudžetą sudarydavo taryba, tvirtindavo Prancūzijos švietimo ministras.  Tarybai vadovaudavo akademijos rektorius (valdininkas).

Fakultetai turėjo savo biudžetus. Fakulteto valdymo organai buvo susirinkimas iš visų dėstytojų bei taryba iš ordinarinių ir ekstraordinarinių profesorių. Pirmininkaudavo dekanas, skiriamas švietimo ministro iš fakulteto susirinkimo bei universiteto tarybos pasiūlytų kandidatų.

Dėstytojus skirdavo Prancūzijos Respublikos Prezidentas pasiūlius fakultetui bei švietimo ministerijos nuolatinei tarybai.

1970 m. gruodžio 31 d. Paryžiaus universitetas padalintas į trylika:

* Paryžiaus I universitetas ()
* Paryžiaus II universitetas ()
* Paryžiaus III universitetas ()
* Paryžiaus IV universitetas ()
* Paryžiaus V universitetas ()
* Paryžiaus VI universitetas ()
* Paryžiaus VII universitetas ()
* Paryžiaus VIII universitetas ()
* Paryžiaus IX universitetas ()
* Paryžiaus X universitetas ()
* Paryžiaus XI universitetas ()
* Paryžiaus XII universitetas ()
* Paryžiaus XIII universitetas ()

## Išnašos

## Išorinės nuorodos
Senasis Paryžiaus universitetas

**Paryžiaus universitetas** () – XII a. pabaigoje Paryžiuje įkurta aukštoji mokykla (universitetas), veikusi iki 1793 m., tapusi pavyzdžiu vėlesniems Europos universitetams. Lotynų kvartale įsikūręs universitetas dažnai vadinamas Sorbona (). 

Dažniausiai manoma, kad universitetas susidarė susijungus trims mokykloms, priklaususioms Paryžiaus Dievo Motinos katedrai, Paryžiaus šv. Ženevjevos abatijai bei Paryžiaus šv. Viktoro abatijai, pasak kitos versijos, universitetas kilęs tik iš katedrai priklaususios mokyklos.

1200 m. Prancūzijos karalius Pilypas II Augustas suteikė universitetui privilegiją, pagal kurią dėstytojai ir studentai galėjo būti teisiami tik bažnytinių teismų.

Universitetui ir jo menų fakultetui vadovavo rektorius. Rektoriaus kadencija iš pradžių buvo keturios ar šešios savaitės, vėliau Simonas de Brionas, popiežiaus legatas Prancūzijai, pailgino ją iki trijų mėnesių, po trejų metų ji buvo dar pailginta iki vienerių, dvejų ar trejų metų.

Rektorių rinko keturių nacijų, į kurias buvo padalintas menų fakultetas, prokuratoriai. Iš pradžių buvo Prancūzijos, Anglijos, Normandijos, Pikardijos nacijos, po Šimtamečio karo Anglija buvo pakeista į Vokietiją.

Teologijos, kanonų teisės („dekreto“ (), nuo veikalo „Nesuderinamų kanonų harmonija“ alternatyvaus pavadinimo „Graciano dekretas“) bei medicinos fakultetai buvo laikomi aukštesniaisiais fakultetais. Jų vadovai buvo dekanai; toks pavadinimas pradėtas naudoti tryliktojo amžiaus antroje pusėje. Susiklostė, kad aukštesnieji fakultetai teikdavo daktaro laipsnį, o menų fakultetas – bakalauro. Vėliau atsirado licenciato laipsnis. 1679 m. Liudvikas XIV leido Paryžiaus universiteto Kanonų teisės fakultete dėstyti civilinę teisę, dėl ko susiformavo teisės fakultetas.

Dvyliktame amžiuje atsirado kolegijos – studentų bendrabučiai. Kolegijos buvo specializuotos, skirtos kurio nors fakulteto ar nacijos studentams.

1793 m. rugsėjo 15 d., per Didžiąją Prancūzijos Revoliuciją, Nacionalinis Konventas nutarė Paryžiaus universitetą panaikinti. Po revoliucijos vietoje uždarytų universitetų įkurtas Prancūzijos universitetas.

## Išnašos

## Išorinės nuorodos
Lukšių kapinių koplyčia

**Lukšių kapinių koplyčia** – mūrinė koplyčia, esanti Jonavos rajone, Šilų seniūnijoje, Lukšių kaime, prie kelio , 2 km į šiaurės rytus nuo Šilų kaimo.  Lukšių kaimo veikiančios kapinaitės užima 0,2321 ha plotą, patenka į Jonavos Šv. apaštalo Jokūbo parapijos teritoriją.. 

## Istorija

Lukšiuose stovinti koplyčia – Sinkevičių šeimos koplyčia, pastatyta (nepatvirtintais duomenimis) apie 1989 m. ant senojo giminės laidojimo rūsio.

## Architektūra
 
Koplyčia iš tolo išsiskiria lygiame kraštovaizdyje, stovinti šalia stambaus ūkio sodybos toje pačioje kelio pusėje. Statinys mūro sienomis, padengtomis struktūriniu tinku, stačiakampio plano. Pastatas priekiniu fasadu orientuotas į pietryčius. Frontonas su varpinės bokšteliu ir šoninėmis, pinaklius imituojančiomis smailėmis. Varpinės bokštelis kvadratinio plano, su akustinėmis angomis, piramidiniu stogeliu. Pastato stogas dvišlaitis, jo priekinių bokštelių viršūnėse įtaisyti trys ažūriniai metaliniai kryžiai, dar vienas – virš galinės sienos. Šoninių sienų langų ir įėjimo durų angos arkinės.

Yra laidojimo rūsys su tuščiomis nišomis karstams. Viduje – šventųjų statulėlės, atvaizdai, atminimo lenta. Virš įėjimo į kriptą pastatytas iškilus betoninis kryžius ant laiptuoto postamento, dažytas baltais dažais. Įgilintų raidžių įraše – Sinkevičių pavardės: „DONATAS / SINKEVIČIUS / 1925-1947 / KAZIMIERZ / SINKIEWICZ / MIAL LAT 70 POSTAWIL / DOM SOBIE WIECZNY / ZA ZYCIEM 1960 ROKU“. 

Koplyčioje yra altorius, atminimo lentos su palaidotųjų vardais.

## Galerija


Šilų sen., Lithuania - panoramio (5).jpg|Priekis. Po kryžiumi – įėjimas į rūsį
Lukšių kapinės. Koplyčia.JPG|Galinė siena, šalia – senieji mūro stulpeliai
Kryžiaus užrašas. Lukšiai (Jonava).JPG|Įrašas ant kryžiaus apie fundatorių
Lukšių koplyčia, priekis.JPG|Įėjimas į kriptą
Lukšių koplyčia. Rūsys.JPG|Rūsys, kripta
Lukšių koplyčia, altorius.JPG|Koplyčios viduje (pro langą)


## Šaltiniai
Antoni Edward Odyniec

**Antonis Edvardas Odinecas** (; 1804 m. sausio 25 d. Geištūnuose, Ašmenos valsčius, Rusijos imperija (dab. Baltarusija, Ašmenos rajonas) – 1885 m. sausio 15 d. Varšuvoje) – poetas, vertėjas, memuaristas.

## Biografija ir kūryba
Antonis Edvardas Odinecas gimė 1804 m. sausio 25 d. Geištūnų kaime. Ūgtelėjęs mokėsi bazilijonams priklausiusioje mokykloje Borūnuose, Ašmenos valsčiuje.

1820–1823 m. Antonis Edvardas Odinecas studijavo Vilniaus universiteto teisės skyriuje. Besimokydamas universitete klausė Gotfrydo Ernesto Grodeko ir Leono Borovskio paskaitų, pastarasis jį ir pastūmėjo į kūrybą.

Gyvendamas Vilniuje lankėsi Julijaus Slovackio motinos Salomėjos Bekiu namuose, bendravo su Joachimu Leleveliu, Aleksandru Chodzka, laikė garbe draugauti su intelektualiąja Sofija Sniadeckaite - Balinskiene. Antonis Edvardas Odinecas buvo ilgametis Stanislovo Moravskio jaunystės laikų bičiulis.
 
Nuo 1821 m. Odinecas priklausė filaretų draugijai. Buvo kartu su kitais filaretais areštuotas (1823–1824 m.).

1825–1829 m. Odinecas gyveno Varšuvoje. 1825–1826 m. išleido savo eilėraščių dvitomį rinkinį „Poezye“, taip pat 1829 m. išleido poezijos almanachą „Melitele“.
1829 m. keletą savaičių gyveno Sankt Peterburge, bendravo su Adomu Mickevičium, vėliau su Mickevičium keliavo po Europą (Vokietiją, Italiją, Šveicariją).

1831–1837 m. Antonis Odinecas gyveno Drezdene. 1837 m. jis grįžo į gimtinę, Geištūnus, vėliau į Vilnių. Vilniuje redagavo „*Encyklopedya powszechna*“ (1836–1840). 1840–1859 m. dirbo laikraščio „Kurier Wilenski” redaktoriumi.

## Paskutinieji gyvenimo metai

Nuo 1866 m. Antonis Edvardas Odinecas gyveno Varšuvoje, redagavo laikraštį „Kurier Warszawski“. Taip pat spausdino savo prisiminimus, kelionių fragmentus: „Listy z podróży“ (1867–1878) ir „Wspomnienia z przeszłości opowiadane Deotymie“ (1879–1883).
Vertė Aleksandro Puškino, Bairono, Pavelo Kukolniko, Valterio Skoto kūrybą. 

Mirė 1885 m. sausio 15 d. Varšuvoje. 1901 m. Vilniaus šventų Jonų bažnyčioje jam atidengtas atminimo paminklas.

## Pagrindiniai kūriniai
* Pieśń Filaretów (1824).
* Branka Litwina (1828) – baladė.
* Felicyta – drama.
* Barbora Radvilaitė – drama.
* Listy z podróży (1875–1878) – prisiminimai.

## Šaltiniai

## Literatūra

*Maria Makaruk: Antoni Edward Odyniec: romantyk w zwierciadle biedermeieru. Warszawa: Wydział Polonistyki Uniwersytetu Warszawskiego, 2012. ISBN 978-83-62100-26-2. 

*Mikołaitis J. Odyniec wśród przyjaciól/ Częstochowa, 1938.
Tomas Rimkus

**Tomas Rimkus** (g. 1973 m. vasario 1 d. Vilniuje) – krepšinio atstovas, buvęs krepšininkas ir muzikos atlikėjas.

## Muzika
1991 m. kartu su Linu Karaliumi, Mariu Bereniu ir Ryčiu Tankevičiu Vilniuje įkūrė mirties metalo grupę „Regredior“. Pritarinėjo vokalu ir grojo bosine gitara. Dalyvavo Lietuvos, Lenkijos ir Vokietijos koncertuose ir festivaliuose. Išleido keturias kasetes, vinilinę plokštę ir kompaktinį diską. 1994 m. nutraukė veiklą.

Vienas iš alternatyvios muzikos grupės „ŽAS“ įkūrėjų 1993 m. Kartu su grupe apšildė „Foje“ albumo „Kai perplauksi upę“ turo koncertą ir dalyvavo Tikrojo garso koncerte 1997 m. sudainuodamas parodijų dainą „Uks Miuks“. Po Lino Zarecko ir Gidono Šapiro prisijungimo prie grupės, Rimkaus „ŽAS“ veikla nublėso.

## Krepšinis
1992 m. debiutavo tuometiniame Vilniaus „Statyba“ klube. 1994–1996 m. rungtyniavo Šilutės „Šilutė“ klube, dusyk patekdamas į naujai susikūrusios LKL lygos ketvirtfinalius. Antrame sezone tapo ir vienas iš komandos lyderių.

1997 m. perėjo į Alytaus „Alita“. 2000 m. sezoną rungtyniavo Vilniaus „Sakalų“ komandoje.

Baigęs krepšininko karjerą tapo Šiaurės Europos krepšinio lygos spaudos atstovu bei BTV laidos „Krepšinio klubas“ vedėju.

2008–2013 m. dirbo Eurolygos rungtynių komisaru. Kaip rungtynių komisaras, dirbo 2012 m. Eurolygos finalo ketverto rungtynėse Stambule. Organizavo 2011 m. Europos krepšinio čempionatą Lietuvoje, dirbo komisaru ir 2012 m. Londono Olimpinėse žaidynėse bei 2015 m. Europos pirmenybėse.

Taip pat ėjęs LKL varžybų ir teisėjų direktoriaus pareigas.

## Išnašos
Demokratinė pažangos partija

**Demokratinė pažangos partija** (, **DPP**) – nuo 1986 m. veikianti Taivano politinė partija, viena iš didžiųjų šalies politinių jėgų, pagrindinė opozicija Gomindanui. DPP yra pagrindinė Žaliosios koalicijos, vienijančios Taivano nepriklausomybę palaikančias partijas ir pavadintos pagal DPP spalvą, narė. Partija atstovauja liberalizmą, palaiko Taivano nepriklausomybės idėją, išsako kritišką poziciją Kinijos atžvilgiu. Per savo istoriją DPP turėjo tris šalies prezidentus: Čen Šuibian (2000–2008 m.), Cai Ingven (2016–2024 m.) ir Lai Čingte (nuo 2024 m.).

## Istorija

Partiją 1986 m. rugsėjo 28 d. įkūrė politinį persekiojimą Gomindano valdymo laikais patyrę disidentai. Tai buvo padaryta dar tuo metu, kada politinių partijų kūrimas Taivane buvo draudžiamas, tačiau jau buvo kalbama apie šalies demokratizaciją. Tų pačių metų gruodį DPP dalyvavo rinkimuose į parlamentą ir ten surinko 20 proc. balsų. Partija pasisakė už tolimesnes reformas: demokratinio proceso stiprinimą, spaudos laisvę, Guomindano turimų privilegijų panaikinimą. DPP taip pat agitavo už moterų teises, Taivano senųjų tautų padėties gerinimą, socialinės gerovės programų stiprinimą.

Partija gan stipriai pasirodė kituose rinkimuose, tačiau negaudavo vietų daugumos. Pagrindinis lūžis įvyko 2000 m. prezidento rinkimuose, kuriuos nugalėjo DPP atstovas Čen Šuibian, o po ketverių metų buvo perrinktas antrai kadencijai. Tuo metu parlamente DPP galėjo suformuoti mažumos vyriausybę, nes nors neturėjo daugumos, rinkimuose gaudavo daugiausiai balsų. Tai tapo pirmasis kartas Taivano istorijoje, kai Gomindanas atsidūrė opozicijoje tiek prezidento, tiek parlamento institucijose.

DPP turėjo pereiti į opoziciją 2008 m. dėl gyventojų nepasitenkinimo tiek užsienio, tiek vidaus politika bei su prezidentu Čen Šuibian siejamų korupcijos skandalų. Tuo pačiu metu DPP valdymą perėmė palyginti neseniai į politiką atėjusi universiteto profesorė Cai Ingven. Apeliuodama į gyventojams aktualiausių problemų sprendimą bei žadėdama politiką, grįstą ne elitizmu, Cai sustiprino DPP poziciją ir 2016 m. laimėjo šalies prezidento rinkimus, o partija gavo daugumą parlamente. Po pirmosios kadencijos Cai dar kartą laimėjo prezidento rinkimus ir 2020 m. pradžioje pradėjo antrąją kadenciją.

## Rinkimų rezultatai
DPP surinkti balsai ir gautos vietos parlamente per visuotinius rinkimus: 

## Šaltiniai
Bakai (Kėdainiai)

**Bakai** – buvęs viensėdis Kėdainių rajone, dab. Kėdainių miesto seniūnijoje, ~3 km į vakarus nuo Kėdainių, tarp Varėnų, Tubių, Janušavos ir Skirstynės (dab. Keleriškiai) kaimų.

## Istorija

Kėdainių apylinkės Bakų viensėdis 1971 m. spalio 27 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.

## Gyventojai

## Šaltiniai