open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liesėnų piliakalnis

**Liesėnų piliakalnis su gyvenviete**, *Bendriai, Videniškiai* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24046) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Liesėnų kaime, Videniškių seniūnija. Pasiekiamas plentu  neprivažiavus Videniškių, yra 100 m į kairę pietuose nuo plento.

## Piliakalnis
Piliakalnis, tai masyvi stačiašlaitė kalva. Šlaitai statūs ir aukšti – 10-16 m aukščio, tik pietinis šlaitas 5 m aukščio. Šioje pusėje piliakalnis pereina į gretimas aukštumas. Aikštelė apvali, 41 m skersmens. Jos pietiniame krašte yra 0,5 m aukščio, 15 m pločio pylimas, kuris išskleistas ariant. Pietinėje pašlaitėje iškastas 7 m pločio griovys, kurio išorinis 1 m aukščio šlaitas kyla į antrą 30 m ilgio, 1 m aukščio, 15 m pločio pylimą.
Piliakalnis buvo ariamas, dabar dirvonuoja.

## Gyvenvietė
Vakarinėje ir šiaurinėje papėdėse, 0,5 ha plote, 30 m pločio juostoje yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos, šlako.

## Tyrimai

1969 m. ir 1978 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba, 1970 m. – Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 36300 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 948000 m². Išmatavimai: 230 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir 180 m pločio.

## Nuotraukos

Vaizdas:Liesėnų piliakalnio informacinis stendas.jpg|Liesėnų piliakalnio informacinis stendas
Vaizdas:Vaizdas nuo Liesėnų piliakalnio i Ukmergė Moletai kelio pusė.jpg|Vaizdas nuo Liesėnų piliakalnio į Molėtų-Ukmergės kelio pusę
Vaizdas:Vaizdas nuo Liesėnų piliakalnio į Sarakiškių pusė.jpg|Vaizdas nuo Liesėnų piliakalnio į Sarakiškių pusę
Vaizdas:Liesenu piliakalnis 03.jpg|Liesėnų piliakalnis iš arčiau 2010 m.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.149.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 120–121.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p.104 (Bendriai), 173 (Liesėnai).
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.61. P.75, 221, 241–256, 356.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva I.- V.,1996. P.196.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Liesėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Okeaninis eskortininkas

**Okeaninis eskortininkas** (; kodas DE) – buvęs JAV Karinio jūrų laivyno karo laivų tipas, atsiradęs iš Antrojo pasaulinio karo laikų laivų tipo *[[minininkas eskortininkas|minininkai eskortininkai]]*. Šie laivai buvo skirti veikti konvojų palydose kaip priešpovandeniniai laivai. Jie buvo numatyti gaminti karo atveju prasidėjus mobilizacijai arba kaip pigios gamybos karo laivai taikos metais.

Šio tipo karo laivų korpusų kodas buvo DE, perimtas iš Antrojo pasaulinio karo laikų, kai šis kodas reiškė minininkus eskortininkus. Iki 1975 m. birželio 30 d. kodu DE buvo žymimi okeaniniai eskortininkai, skirti kovai su povandeniniais laivais, o kodu DEG – raketiniai okeaniniai eskortininkai, skirti kovai su aviacija ir ginkluoti trumpo nuotolio priešlėktuvinėmis raketomis RIM-24 Tartar.

Po to pervadinti į fregatas (kodas FF) ir raketines fregatas (kodas FFG), kad pavadinimas labiau atitiktų kitų valstybių laivų tipų klasifikacijas.

## Laivai, buvę okeaniniai eskortininkai

File:USS Connole (FF-1056) underway in the Atlantic Ocean on 22 September 1984 (6392228).jpg|*Knox* klasės fregata USS „Connole“ (FF-1056)  
File:USS Bronstein (FF-1037) port beam.jpg|*Bronstein* klasės fregata USS „Bronstein“ (FF-1037)
Kamastos piliakalnis

**Kamastos piliakalnis**, dar žinomas kaip **Švedų kalnas**, **Bubka** – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Kamastos, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas iš plento  Tumenčiznoje pasukus į dešinę šiaurėn, Užugiriuose pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi link Vėdarų, juose, už nuolat negyvenamos sodybos kairėje, pavažiavus į dešinę šiaurės rytų kryptimi pro sodybą vos žymiu lauko keliuku palei žemas paežerės pievas 700 m – yra 30 m į dešinę pietuose nuo šio keliuko, prieš jam įlendant į jauną alksnyną, už alksniais apaugusio griovio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Kamastos ežero vakariniame krašte esančios pelkės šiaurės vakarų krašte, atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 36x25 m dydžio, iki 0,5 m aukštesniu rytiniu kraštu. Šlaitai vidutinio statumo, 4 m aukščio.

Vakarų papėdėje XX a. iškastas griovys, rytinis piliakalnio kraštas suardytas karjero, pats piliakalnis apardytas arimų, pietvakarinis šlaitas – lapių urvų. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Gintautas Zabiela. Lietuvos medinės pilys. Vilnius. 1995, p. 232 (Nr. 28).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kamasta
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Jasiuliškių piliakalnis

**Jasiuliškių piliakalnis**, Švedkalnis – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Radžiūnuose, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas plentu  Jasiuliškiuose pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi link Radžiūnų, pavažiavus 850 m, už kiek toliau nuo kelio esančios sodybos kairėje pasukus į kairę vakaruosna ir pavažiavus 400 m – yra 50 m į dešinę šiaurėje nuo kelio.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos kampe. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 33x16 m dydžio, iki 1,5 m pakilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 4-14 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimo, aikštelės pietinėje dalyje yra kapas, šiauriniu ir rytiniu šonais seniau ėjęs kelias. Dabar piliakalnis apaugęs beržais.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. 

## Galerija

Vaizdas:Kapas ant Jasiuliškių piliakalnio.jpg|Kapas piliakalnio aikštelėje
Vaizdas:Vaizdas nuo Jasiuliškių piliakalnio.jpg|Vaizdas nuo Jasiuliškių piliakalnio 2025 m
Vaizdas:Jasiuliškių piliakalnio aikštelė.jpg|Jasiuliškių piliakalnio aikštelė 2025 m

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kali Gandaki slėnis

**Kali Gandaki slėnis** arba **Thak Khola** – kalnų slėnis Aukštuosiuose Himalajuose, pavadintas dėl per jį tekančios Kali Gandaki upės, kuri yra vienas iš septynių svarbiausių Gandakio intakų.

Slėnis yra Nepale (Mustango rajone), įsiterpęs tarp dviejų aukštų himalių (kalnagūbrių, sudarančių Aukštuosius Himalajus): Anapurnos himalio (rytuose) ir Daulagyrio himalio (vakaruose). Pats slėnis yra 1300–2600 m aukštyje, ir dėl ypač didelio skirtumo su gretimais kalnagūbriais laikomas pačiu giliausiu pasaulio slėniu. Į šiaurę nuo šio slėnio yra Mustango slėnis, garsus dėl kadaise klestėjusios Himalajų karalystės

## Gyventojai

Slėnio gyventojai yra **[[thakaliai]]**, kurių kalba (thakalių) priklauso tamanginėms kalboms. Dauguma jų išpažįsta Tibeto budizmą, Boną, vietinį šamanizmą (jų šamanai vadinami *dhnoma*). Kultūriškai artimi tibetiečiams ir kitoms gretimoms Aukštųjų Himalajų tautoms.

Thakaliai kontroliavo svarbų prekybinį kelią, kuris jungė Mustango karalystę su Nepalu. Dėl to jie žinomi kaip ypač gabūs pirkliai, dažnai lyginami su žydais ar hakka. Dėl savo prekybinės veiklos jie išplito po visą Nepalą ir gretimus Indijos regionus, kur gyvena mažomis bendruomenėmis. Dauguma išvykusiųjų thakalių nebekalba savo kalba, pamažu pereina prie hinduizmo, tačiau slėnyje gyvenantieji vis dar išlaikę savo pirminius papročius, kalbą ir tradicijas.
Thakaliai

**Thakaliai** – Himalajų priekalnių tauta, gyvenanti šiaurės Nepale: Gandako aukštupyje, Thak Kholos slėnyje, Mustange, taip pat vidurio Himalajų slėniuose ir miestuose. Thakalių kalba priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimai, naudoja tibetiečių raštą, devanagari. Tikyboje persimaišę hinduizmo, Tibeto budizmo, vietinių tikybų (bon) bruožai.

Vieni thakalius gretina su bhotijais ir šerpais, kiti – su magarais ir gurungais, todėl jų atsikraustymo į Tibetą laikas neaiškus (tarp XVI–XVII ir VII–VIII a.). Vėlyvaisiais viduramžiais aukštesnę padėtį užėmė Baragaono vietovės thakaliai, ortodoksiški budistai, glaudžiai susiję su Tibeto vienuolynais. XVIII a. įkūrę savo valstybę, thakaliai ėmė save laikyti hinduistų kasta, perėmė jų papročius, būdingus magarams ir gurungams. Vietinė Tukčės, Pančgaono ir Baragaono sričių endogamija supanašėjo su kastine endogamija. Susidarė etnosocialinės grupės, ženkliai besiskiriančios daiktine kultūra.

Tradiciškai thakaliai verčiasi žemdirbyste (kukurūzai, ryžiai, soros, bulvės, grikiai, miežiai), laiko gyvulius (ožkos, avys, dzo, asilai, jaučiai, mulai). Moterys statmenomis staklėmis audžia vilną, indišką medvilnę, gamina kilimus. Prekiauja vilna, druska, geležimi, grūdais tarp šalies pietų ir šiaurės, taip pat tarp Tibeto ir Indijos. Dėl prekybos thakaliai nuo XIX a. vid. plačiai paplito po Nepalą.

Thakaliai dalinasi į 4 patrilinijines gimines (thun čanai arba serčanai, salgi arba tulačanai, čhosgi arba gančanai, phurgi arba bhatačanai), kildinamas iš 4 mitinių protėvių-brolių. Santuoka daugiausia monogaminė, kartais tarp pusbrolių–pusseserių. Šeima didžioji arba mažoji.
 
Daugiašeimiai akmeniniai namai-blokai sudaryti iš glaudžiai prisišliejusių būstų plokščiais stogais, su nedideliu vidiniu kiemu. Skirtingose vietose namo aukštis skiriasi (iki 4 aukštų). Žemutinių aukštų stogai dengia ūkinį kiemą. Aukštutiniai aukštai gyvenamieji, apatiniai – ūkiniai.
 
Thakalių rūbai ir maistas panašus į bhotijų ir šerpų.

## Šaltiniai
Piliakiemių piliakalnis

**Piliakiemių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 31923) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Piliakiemiuose, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas keliu Giedraičiai – Piliakiemiai pavažiavus 1,7 km, už upelio ir antros sodybos kairėje pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi, už 350 m yra dešinėje šiaurės rytuose.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Kiemento ežero rytiniame krante esančios aukštumos aukščiausioje atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 30x25 m dydžio, 2 m žemesniu vakariniu galu. Rytiniame aikštelės gale supiltas 1 m aukščio, 28 m pločio pylimas. Vakariniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 22x15 m dydžio ovali terasa. Šlaitai statūs, 7-15 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų ir apkasų, dirvonuoja, šiaurinis šlaitas apaugęs lapuočiais.

Pietų – pietryčių papėdėje, 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos. 

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba, 1970 m. – Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1373000 m².

## Nuotraukos

Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio į Kiemento ežero pusę.jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Kiemento ežero pusę
Vaizdas:Vaizdas ant Piliakiemių piliakalnio.jpg|Vaizdas ant Piliakiemių piliakalnio

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.147
* Vytautas Daugudis. Molėtų rajono archeologijos paminklų žvalgymo ataskaita. 1969 10 28-1969 11 03. Vilnius, 1969. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 27, ap. 1, b. 9, p. 4-5.
* Kultūros paminklų enciklopedija: Rytų Lietuva. Vilnius, 1996, t. I, p. 204.
* Kultūros vertybės pagrindinis dosjė: A852P, Piliakiemių piliakalnis. Vilnius, 1998. KPC duomenų skyriaus vietų poskyris.
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 130-131.
* Lietuvos TSR archeologijos atlasas. Vilnius, 1975, t. 2, p. 137 (Nr. 587).
* Arūnas Strazdas. 1991 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos Molėtų rajone ataskaita. Vilnius, 1991. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 28, ap. 1, b. 2, p. 80.
* Adolfas Tautavičius. 1970 m. žvalgomosios archeologinės ekspedicijos ataskaita. Vilnius, 1970. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 7, ap. 1, b. 140, p. 54.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 210 (Pelikonys).
* Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC aptarnavimo skyriaus fondų poskyris, f. 1, ap. 1, b. 65, p. 219-225.
15.10. Покровский, Федор Васильевич. Археологическая карта Виленской губернии. Вильна, 1893, с. 75.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Piliakiemiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Smolnis

**Smolnis** (*Smolnio institutas*, ) – Sankt Peterburge esantis pastatas, architektūros ir istorijos paminklas, Sankt Peterburgo gubernatoriaus rezidencija ir muziejus.

Pastatas baigtas statyti 1806 m. pagal architekto Džakomo Kvarengi projektą Jekaterinos II užsakymu. XIX a. – XX a. pradžioje jame veikė Smolnio kilmingųjų mergaičių institutas (pirmoji Rusijoje moterų švietimo įstaiga). Į institutą buvo priimamos dvarininkų dukros, kurios buvo ruošiamos aukštuomenės gyvenimui: mokėsi rašto, istorijos, geografijos, užsienio kalbų, muzikos, šokių, piešti. Mokslas truko 12 metų.

Smolnis į istoriją įėjo bolševikinio Spalio perversmo metu, kadangi jame buvo įsikūręs sukilėlių štabas. Iki sostinės perkėlimo į Maskvą čia dirbo Lenino vadovaujama bolševikų vyriausybė. Vėliau čia veikė Petrogrado miesto darbininkų, kareivių ir valstiečių taryba, VKP(b)/TSKP miesto komitetas (iki pat 1991 m.). Vėliau čia buvo miesto mero, o nuo 1996 m. – Sankt Peterburgo gubernatoriaus rezidencija. Pastate įrengta keletas istorinių ekspozicijų.

1934 m. čia buvo nužudytas Sergejus Kirovas.
Manangas

**Manangas** – kalnų slėnis Aukštuosiuose Himalajuose, taip pat pagrindinis kaimas (391 gyventojų) tame pat slėnyje. Yra Nepale (Mustango rajone), įsiterpęs į Anapurnos himalio (kalnagūbrio) rytinę dalį, išsidėstęs iš rytų į vakarus. Rytuose susijungia su gretimu Nar slėniu. Pats slėnis yra apie 3519 m aukštyje.

## Gyventojai

Slėnio gyventojai yra **manangbai**, kurių kalba (manangų) priklauso tamanginėms kalboms. Dauguma jų išpažįsta Tibeto budizmą, Boną, vietinį šamanizmą. Kultūriškai artimi tibetiečiams ir kitoms gretimoms Aukštųjų Himalajų tautoms.

## Nuorodos
* Ethnologue Description
Didžiokų piliakalnis

**Didžiokų piliakalnis su gyvenviete**, *Švedų kalnas, Šideikiai* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24032) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Didžiokų, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas senuoju plentu , išvažiavus iš Kazokų miško, už pirmo didesnio posūkio į kairę (kairėje stovi sodyba) pavažiavus į dešinę vakarų – šiaurės kryptimi lauko keliuku 350 m, yra priekyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis (Švedų Kalnas) įrengtas ilgo ožnugario pietrytiniame krašte. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 65x18 m dydžio. Jos pietrytiniame krašte supiltas 0,8 m aukščio, 8 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 5,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 1 m aukščio, 10 m pločio pylimas. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 22 m ilgio, 17 m pločio, 2,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,7 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Už jo iškastas 18 m ilgio, 5,5 m pločio, 0,3 m gylio antras griovys skiria piliakalnį nuo toliau į šiaurės vakarus besitęsiančio 100 m ilgio ožnugario. Šlaitai statūs, 11-13 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs pušimis ir lapuočiais. 

## Gyvenvietė
Rytinėje ir pietrytinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir žiestos keramikos. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 19000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 541000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.146
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 106-107.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Didžiokai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Max Biaggi

**Massimiliano „Max“ Biaggi** (g. 1971 m. birželio 26 d. Romoje, Italijoje) – buvęs profesionalus Italijos motociklininkas. Jis yra keturis kartus 250 cm³ pasaulio čempionato nugalėtojas (nuo 1994 iki 1997 m.). Nuo 2007 iki 2015 m. italas lenktyniavo Pasaulio Superbike čempionate. Šiame čempionate jis triumfavo du kartus (2010 ir 2012 m.).

## Karjera

### 125 cm³
Vaikystėje Biaggi labiau mėgo futbolą, tačiau 17-ojo gimtadienio proga dovanų gavęs motociklą, po metų jis jau lenktyniavo 125 cm³ pirmenybėse. 1990 m. jis nugalėjo Italijos sportinių motociklų čempionate. Sėkmingai pasirodęs šiuose čempionatuose Biaggi perėjo į aukštesnės, 250 cm³ kategorijos čempionatą.

### 250 cm³
1991 m. italas laimėjo Europos motociklų čempionatą. Pirmąjį sezoną 250 cm³ čempionate Biaggi baigė vos 27-tas, tačiau nuo 1994 m. iki 1997 m. keturis kartus tapo čempionu.

### 500 cm³
1998 m. italas perėjo į dar aukštesnę 500 cm³ klasę. Pirmus metus su Honda motociklu jis buvo antras. Kitus trejus metus jis kovodavo dėl pergalių, tačiau galutinėje įskaitoje likdavo antras arba trečias.

### Moto GP
2002 m. sukūrus Moto GP klasę, Biaggi lenktyniavo Honda ir Yamaha motociklais, tačiau čempionu netapo. Italas dažnai kovodavo su savo tautiečiu Valentino Rossi, tačiau dažniausiai jam pralaimėdavo.

### Superbike pasaulio čempionatas
2006 m. Biaggi negavo vietos jokioje motociklų komandoje. 2007 m. jam pavyko pasirašyti sutartį su Suzuki ekipa Superbike čempionate.

Pirmąjį savo sezoną M. Biaggi pradėjo laimėdamas lenktynes. Taip jis tapo vienu iš penkių sportininkų, sugebėjusių laimėti savo pirmąsias Superbike lenktynes. Taip pat jis tapo vieninteliu motociklininku istorijoje, laimėjusiu pirmąsias Superbike ir 500 cm³ lenktynes. Po sunkaus sezono italas liko trečias, savo sąskaitoje turėdamas tris pergales.

2008 m. sezone, pakeitęs Suzuki motociklą į Ducati, Biaggi nepelnė nei vienos pergalės, o finišavęs ant podiumo septynis kartus, sezoną baigė 7-tas.

2009 m. sezone italas perėjo į Aprilia komandą. Sezone Biaggi devynis kartus finišavo ant podiumo bei pelnė vieną pergalę. Tai jam padėjo pelnyti ketvirtą galutinės įskaitos vietą.

2010 m. sezonas buvo čempioniškas – per 26 lenktynes jis pelnė 10 pergalių ir to užteko pirmą kartą tapti Superbike čempionu.

Kitais metais rezultatai nebuvo sėkmingi – pelnytos vos 2 pergalės ir užimta trečia vieta galutinėje įskaitoje.

2012 m. italas, būdamas 41 metų, vėl sublizgėjo – per 27 lenktynes pelnė 5 pergales ir vos puse taško aplenkė britą Tom Sykes bei tapo antrą kartą Superbike čempionu. Po šio sezono italas baigė savo profesionalo karjerą, tačiau dar kelis kartus buvo sugrįžęs į lenktynes 2015 m.

## Statistika

## Kita veikla
Maxas Biaggi, be motociklų lenktynių, yra bandęs ir Formulės 1 automobilius. 1999 m. pirmą kartą treniravosi su Scuderia Ferrari ekipa, o 2006 m. sausio mėnesį išbandė Midland ekipos automobilį.

## Nuorodos

* max-biaggi.com  Oficiali M. Biaggi svetainė

## Šaltiniai
Jonėnų piliakalnis

**Jonėnų piliakalnis** – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Joniškio seniūnijoje, šalia Vilniaus rajono Jonėnų kaimo. Pasiekiamas keliu Sužionys–Jonėnai privažiavus iki pat Asvejos ir jos pakrante į vakarus iki poilsiavietės, paplaukus ežeru į vakarus 800 m.

## Piliakalnis

Piliakalnis yra Asvejos ežero Girnų (Žernuvkos, Vainikų) 2,3 ha ploto saloje. Aikštelė ovalo smailiais galais formos, pailga vakarų – rytų kryptimi, iki 1 m aukščio iškiliu viduriu, 1-1,5 m žemesniais kraštais, 170x30 m dydžio. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio.

Piliakalnyje rasta brūkšniuotos keramikos. Jis apaugęs lapuočiais su krūmų pomiškiu ir paskiromis pušimis.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas Dėl teisinės apsaugos suteikimo. 2006-09-12; Nr. KPD-RM-56. Paminklo teritorijos plotas 2,15 ha.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos piliakalniai, atlasas. Vilnius, 2005. T. 2, p. 110–111.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Jonėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pavandenės piliakalnis

**Pavandenės piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24038) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Pavandenėje, Joniškio seniūnija (Molėtai). Pasiekiamas nuo plento , Grybėnuose, ties mobilaus ryšio bokštu kairėje pasukus keliuku į kairę šiaurės rytų kryptimi, pavažiavus 1,7 km, gale laikantis labiau kairės, pro sodybą, iki betoniniais blokais užtverto pravažiavimo per kanalą – yra 50 m į dešinę pietuose, kitapus kanalo.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, Pravalo ežero pietiniame krante esančioje pelkėje (dabar melioruota, įrengti tvenkiniai). Aikštelė ovali, pailga vakarų – rytų kryptimi, 40x37,5 m dydžio, iki 2 m iškiliu viduriu. Joje rastos trinamosios girnos, žalvarinė įvija, brūkšniuotos ir grublėtos keramikos, šlako, gyvulių kaulų. 2-3 m žemiau aikštelės, šlaituose yra 1-2 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 5 m aukščio, viršutinėje 2-3 m dalyje statinti.

Aikštelė apardyta arimų, dirvonuoja. 

## Gyvenvietė
Į pietus ir pietryčius nuo piliakalnio buvusiose gretimose kalvelėse, apie 1 ha plote buvo papėdės gyvenvietė su iki 1 m storio kultūriniu sluoksniu, kuriame rasta brūkšniuotos ir grublėtos keramikos (sunaikinta XX a. 7 dešimtmečio viduryje, įrengiant tvenkinius). 0,4 ha ploto papėdės gyvenvietės dalis išliko tik į šiaurės vakarus nuo piliakalnio, už kanalo.

## Tyrimai
1965 m. ir 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.146
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 126-127.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pavandenė
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Tarptautinė motociklininkų federacija

**Tarptautinė motociklininkų federacija** (angl. **''FIM**, International Motorcycling Federation'') – organizacija, kuri organizuoja visas motociklų lenktynes visame pasaulyje. Federacijai priklauso 111 pasaulinių organizacijų. Motociklininkų federacija ne tik organizuoja motociklų lenktynes, tačiau ir rūpinasi lenktynių saugumu, jų rėmimu ir pan.

## Istorija
FIM nuvo įkurta 1904 m. Paryžiuje. Po dvejų metų federacija iširo, tačiau 1912 m. Anglijoje ji buvo atkurta.

1949 m. federacija oficialiai buvo pavadinta Tarptautine motociklininkų federacija. 1959 m. federacijos būstinė buvo perkelta į Ženevą Šveicarijoje, o 1994 m. – į Mieso miestą.

2004 m. organizacija minėjo 100 metų sukaktį. Ta proga organizuoti įvairūs renginiai Paryžiuje.
Malkėsto piliakalnis

**Malkėsto piliakalnis su gyvenviete**, *Janiškio piliakalnis* – piliakalnis ir gyvenvietė Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Malkėsto, Čiulėnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento A14 Vilnius – Utena už Malkėstaičio ežero kairėje, neprivažiavus kairėje esančios benzino kolonėlės, plento ir lauko keliukų sankryžoje pasukus į dešinę rytuosna, į mišką einančiu dešinesniu keliuku, pavažiavus 1,5 km iki sodybos – yra 180 m į šiaurės rytus nuo jos.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Malkėsto ežero pietiniame krante esančio pusiasalio šiauriniame gale – buvusios salos aukštesnėje vietoje. Aikštelė keturkampė, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 27x17 m dydžio. Joje buvo rastas akmeninis kirvis su skyle kotui. Šlaitai nuolaidūs, 3 m aukščio.

Vakarinis, šiaurinis ir rytinis piliakalnio šlaitai nuplauti ežero, pietinis šlaitas nuartas. Piliakalnis dirvonuoja.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1978 m. – Mokslinė metodinė taryba. Išorinių įtvirtinimų liekanų nerasta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. vidurys – I tūkstantmečio pradžia.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.148
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 122–123.
* Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928, p. 128 (Joniškis).

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Malkėstas
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Aprilia

**Aprilia** – motociklų gamintoja iš Italijos. Aprilia kompanija priklauso „Piaggio“ įmonei. „Piaggio“ yra ketvirta pasaulyje pagal dydį įmonė, gaminanti motociklus ir motorolerius.

„Aprilia“ pradžioje gamino motorolerius, tačiau šiuo metu aktyviai dalyvauja motociklų lenktynėse ir gamina sportinius motociklus. „Aprilia“ savo motociklus tiekia Moto GP, Superbike ir kitiems motociklų čempionatams.

„Aprilia“ motociklai įvairiuose čempionatuose yra pelnę daugiau nei 300 pergalių ir pasiekę 40 čempionų titulų.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

## Šaltiniai
Graziano Rossi

**Graziano Rossi** (g. 1954 m. kovo 14 d.) – buvęs Italijos motociklininkas. Jis yra pasaulio motociklų čempiono Valentino Rossi tėvas.

Savo profesionalaus motociklininko karjerą Graziano pradėjo 1978 m. su Suzuki komanda 500 cm³ čempionate. Tais metais italas pelnė 7 taškus ir liko 16-tas.

Žymiai sėkmingesni jam buvo kiti metai, kuomet su Morbidelli komanda dalyvavo 250 cm³ čempionate. Pelnęs tris pergales ir dar du kartus finišavęs ant podiumo, Graziano pelnė trečiąją vietą.

Vėliau iki 1982 m. pabaigos jis nesėkmingai bandė kovoti 500 cm³ klasėje.
Pazadvorijos piliakalnis

**Pazadvorijos piliakalnis su gyvenviete**, *Padvario piliakalnis, Zomkus* – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24034) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Padvario kaime, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas keliu Ambraziškiai – Šešuoliai, Padvaryje, priešais Padvarių ežerėlį pasukus į dešinę rytuosna, 430 m iki sodybos – yra 100 m į rytus už sodybos, miško krašte.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Grabuostos kairiojo kranto aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 41x29 m dydžio. Jos pietvakarių krašte supiltas 20 m ilgio, 2 m aukščio, 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 40 m ilgio, 15 m pločio, 2 m gylio griovį. Šlaitai statūs, iki 11 m aukščio.

Šiaurės rytų šlaitas apardytas erozijos. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku.

Šiaurinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas,  1978 m. – Mokslinė metodinė taryba.Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,46 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 984000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.149
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 126-127.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Pazadvorija
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pasaulio Superbike čempionatas

**Pasaulio Superbike čempionatas** (dažnai trumpinamas kaip **SBK**) – pasaulio motociklų čempionatas. Ši lenktynių serija pasižymi tuo, kad lenktynėse naudojami viešiems keliams paruošti motociklai, kurie būna šiek tiek patobulinami lenktynėms. Tuo Superbike serija skiriasi nuo Moto GP, kurioje naudojami specialiai pagaminti motociklai.

Superbike čempionatas buvo įkurtas 1988 m. Kiekvieną etapą sudaro dvejos lenktynės. Galutinėje čempionato įskaitoje išaiškinami tiek asmeniniai, tiek komandiniai čempionai.

Daugiausiai Superbike lenktynių vyksta Europos trasose, tačiau keli etapai rengiami Katare, Australijoje, Pietų Afrikoje ir JAV. 

Visą čempionatą organizuoja Tarptautinė motociklininkų federacija (*FIM*).

2012 m. čempionatą antrą kartą karjeroje laimėjo 41 metų italas Max Biaggi. Jis puse taško aplenkę britą Tom Sykes. Italo atstovaujama Aprilia ekipa tapo čempione.

## Taisyklės
### Lenktynių savaitgalio formatas
Nuo 2009 m. sezono lenktynių savaitgalis atrodo taip:

* **Penktadienis**
Pirmoji treniruotė (60 min) ir pirmoji kvalifikacija (60 min)

* **Šeštadienis**
Antroji kvalifikacija (45 min) ir antroji treniruotė (45 min)

* **Sekmadienis**
Apšilimas (20 min), pirmosios ir antrosios lenktynės

### Taškų skyrimas

* Komandinėje įskaitoje taškai skiriami tik vienam aukščiausią vietą pasiekusiam gamintojo motociklui.

## Nuorodos
* worldsbk.com Oficiali Superbike čempionato svetainė
Kertuojos piliakalnis

**Kertuojos piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Kertuojos kaime, Inturkės seniūnija. Pasiekiamas keliu Inturkė – Lakaja, yra dešinėje vakaruose nuo šio kelio, tarp kelio ir Kertuojų ežero.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, 50 m į rytus nuo Kertuojų ežero rytinio kranto. Aikštelė ovali, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 55x28 m dydžio. Aikštelėje rasta lipdytos keramikos, trinamosios girnos. Aikštelės pietiniame gale yra 15 m ilgio, 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas. Pietiniame šlaite, 2 m žemiau pylimo yra trikampė 12 m ilgio, 15 m pločio terasa kiek įdubusiu viduriu, per 1 m nuolaidėjanti į pietus. Šlaitai vidutinio statumo, 6-7 m aukščio, vakaruose į ežerą statūs, 12 m aukščio.

Piliakalnis apardytas arimų, šiaurinis šlaitas 1991 m. sužalotas mineralizuotos kvartalinės linijos. Apaugęs praretintomis pušimis.

Šiaurinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radiniai neišliko. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,9 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 631 000 m².

Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Galerija

Kertuojos_piliakalnis_02.JPG|Vaizdas nuo piliakalnio
Kertuojos_piliakalnis_info.JPG|Kertuojos piliakalnio informacinė lentelė
Kertuojos piliakalnis 2015 02.jpg|Kertuojos piliakalnis, vaizdas nuo kelio, 2015 m. birželis
Kertuojos piliakalnis 2015.jpg|Kertuojos piliakalnio laiptai


## Taip pat skaitykite
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.185
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 114–115.

## Nuorodos
* Lietuvos piliakalniai. Kertuoja
* „15min“ nuotraukų galerija
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Kampų piliakalnis

**Kampų piliakalnis**, *Jūrkampis* – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Čiulėnų seniūnija. Pasiekiamas iš senojo plento Molėtai – Utena, prieš Stacijavą pasukus į kairę šiaurės vakarų kryptimi, pavažiavus 1,5 km iki Molėtų sąvartyno kairėje, ties juo prieš mišką pasukus keliuku, už 150 m - į dešinę šiaurėn.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Dūrių ežero pietiniame krante esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė apvali, 25 m skersmens, per 1 m iškilia pietvakarine dalimi. Šlaitai vidutinio statumo, 6-6,5 m aukščio.

Piliakalnis labai suardytas arimų, vakarinėje pašlaitėje kasamas smėlis. Apaugęs beržais. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1978 m. Mokslinė metodinė taryba. Įtvirtinimų ir kultūrinio sluoksnio liekanų nepastebėta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio pradžia. 

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.147
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 112-113.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Kampai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Sližiškių piliakalnis

**Sližiškių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24030) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Sližiškių kaime, Čiulėnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Levaniškiai – Sližiškiai nuo kelio Molėtai – Skudutiškis sankryžos pavažiavus 2,5 km, už Zagurtiškės kaimo, pasibaigus kairėje esančioms ganykloms, pasukus į kairę šiaurėn lauko keliuku, yra dešinėje, miško pakraštyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas bevardžio upelio dešiniajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 51x36 m dydžio. Joje rasta brūkšniuotos keramikos, molio tinko. Šlaitai statūs, 3-10 m aukščio.

Šiaurinė aikštelės dalis nuplauta upelio. Piliakalnis apaugęs pušimis ir lapuočiais.

## Gyvenvietė
Vakarinėje ir pietinėje papėdėse, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos. 600 m į šiaurę nuo piliakalnio yra I tūkstantmečio pirmosios pusės–vidurio pilkapiai. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Rastas kultūrinis sluoksnis. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 1978 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse - I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 15500 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 591000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.146
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 132-133.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Sližiškiai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Čiulėnų piliakalnis

**Čiulėnų piliakalnis**, *Juodasis Kalnas* – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Čiulėnų, Čiulėnų seniūnija. Pasiekiamas iš plento A14 Molėtai – Utena pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi Kulionių link, už 250 m pasukus į dešinę pietų kryptimi, paėjus per laukus aukštumos viršumi 150 m yra priekyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte, Virintos dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 52x23 m dydžio, 2 m aukštesniu šiauriniu pakraščiu. Joje ir šiauriniame šlaite rasta brūkšniuotos ir lygios keramikos. Šiauriniame ir rytiniame aikštelės kraštuose buvęs pylimas (sunaikintas). Šlaitai statūs, 20 m aukščio, šiaurinis ir rytinis nuolaidūs, 2-3 m aukščio.

Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, pietinis šlaitas apaugęs pušimis.

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 1978 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 19300 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 630000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.146
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 104–105.


Image:Ciulenu piliakalnio papede.jpg|Čiulėnų piliakalnio papėdėje. 
Image:Ciulenu piliakalnio informacinis zenklas.jpg|Čiulėnų piliakalnio informacinis ženklas.


## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Čiulėnai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Suginčių piliakalnis

**Suginčių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24042) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Suginčių, Suginčių seniūnija. Pasiekiamas plentu A14 Molėtai – Utena, yra į kairę vakaruose nuo senosios šio plento atkarpos.

## Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 35x13 m dydžio. Jos pietiniame krašte supiltas 0,5 m aukščio, 10 m pločio pylimas, už kurio iškastas 6 m pločio, 0,2 m gylio griovys. Aikštelės šiauriniame krašte supiltas 0,5 m aukščio, 12,5 m pločio pylimas, už jo iškastas 11 m pločio, 0,5 m gylio griovys. Už šio griovio supiltas antras 0,8 m aukščio, 9 m pločio puslankio formos pylimas. Šlaitai vidutinio statumo, 5-6 m aukščio.

Rytinis piliakalnio šonas nukastas tiesiant Molėtų–Utenos kelią, aikštelė ir pylimai apardyti 1965 m. tiesiant kabelį. Piliakalnis dirvonuoja, vakariniame šlaite auga kelios eglaitės ir pušys.

## Gyvenvietė
Vakarinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios keramikos. 200 m į pietryčius nuo piliakalnio buvo I tūkstantmečio vidurio pilkapynas (sunaikintas).

## Tyrimai
1965 m. ir 1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Aikštelėje rastas iki 0,5 m storio kultūrinis sluoksnis. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 1978 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba.Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 1,41 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 583000 m².

## Nuotraukos

Vaizdas:Suginčių piliakalnio valstybės paminklo ženklas 2025 m..jpg|Suginčių piliakalnio valstybės paminklo ženklas 2025 m.
Vaizdas:Vaizdas nuo piliakalnio i Magistralinis kelias A14 (Lietuva).jpg|Vaizdas nuo piliakalnio į Magistralinio kelio A14 pusę

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.149
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas, V.,1993, p.60
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 134–135.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Suginčiai
* Hillforts.eu open data repository
Eskortinis minininkas

**Eskortinis minininkas** (; DDE) – JAV karinio jūrų laivyno eskadrinis minininkas, pritaikytas veikti laivyno palydose (eskortuose). Tai karo laivų tipas JAV karo laivų klasifikacijoje, įvestas po Antrojo pasaulinio karo. Keičiant klasifikacijos kodus laivų korpusų numeriai buvo palikti ankstesni.

1950 m. kovo mėn. *priešpovandeninių minininkų* ( ar ) tipas (kodas DDK), įvestas po Antrojo pasaulinio karo, buvo sulietas su DDE (eskortiniais minininkais) išlaikant korpusų numerius.

1962 m. birželio 30 d. visi JAV laivyno eskortiniai minininkai (DDE) buvo perklasifikuoti kaip eskadriniai minininkai (DD).

*Eskortiniai minininkai* () neturi būti painiojami su pigesniais, lėtesniais, silpniau ginkluotais *[[minininkas eskortininkas|minininkais eskortininkais]]* (), Antrojo pasaulinio karo laikų laivų tipu.

## Šaltiniai
Želvų piliakalnis

**Želvų piliakalnis**, *Kaukuras* – piliakalnis Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Želvų kaimo, Suginčių seniūnija. Pasiekiamas nuo kelio Gečiai – Kuktiškės, jam kylant į kalniuką, prasidėjus miškui, jo susikirtime su miško keliukais pasukus į dešinę pietryčių kryptimi, 600 m pavažiavus mišku, palei ežerą iki poilsiavietės – yra 50 m į dešinę pietuosna nuo jos, pašlaitėje, pusiasalyje.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas Želvų ežero šiaurinio kranto pusiasalio aukščiausioje dalyje – buvusioje saloje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 35 m ilgio ir 14 m pločio, aukštesniu vakariniu galu. Joje rasta lipdytos keramikos. Šlaitai nuolaidūs, 2-3 m aukščio.

Piliakalnis dirvonuoja, šlaitai apaugę medžiais.

## Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba, 1970 m. – Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. antrąja puse – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 5000 m².

## Nuotraukos

Vaizdas:Vaizdas ant Želvų piliakalnio 2025 m..jpg|Vaizdas ant Želvų piliakalnio 2025 m.
Vaizdas:Kulionių piliakalnis nuo želvų piliakalnio.jpg|vaizdas nuo želvų piliakalnio į Kulionių piliakalnio pusę 2025 m.

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.149
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 140–141.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Želvos
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Pelenių piliakalnis

**Pelenių piliakalnis su gyvenviete** – piliakalnis ir gyvenvietė Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Pelenių, Suginčių seniūnija. Pasiekiamas keliu Gečiai – Kuktiškės sankryžoje pasukus į kairę, pavažiavus 300 m ir tvarkomoje sodyboje keliuku pasukus į dešinę šiaurės rytų kryptimi, už 430 m yra dešinėje pietvakariuose, ties miško pakraščiu.

## Piliakalnis

Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 25x10 m dydžio. Šiaurės – šiaurės vakarų šlaite, 2,5 m žemiau aikštelės yra 15 m ilgio, 4 m pločio terasa, tvirtinta akmenimis. Šlaitai vidutinio statumo, 5-10 m aukščio.

Piliakalnis apaugęs pušimis.

Šiaurinėje papėdėje, 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta geležinio ietigalio su užbarzdomis viršūnė, lipdytos keramikos. 

## Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio ir įtvirtinimų nepastebėta. 1978 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 4,83 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 542000 m².

Pastaba:  Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną

## Šaltiniai

* Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.148
* Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašas
* Lietuvos piliakalniai: atlasas. Vilnius, 2005, t. 2, p. 128-129.

## Nuorodos
* Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
* Lietuvos piliakalniai. Peleniai
* Hillforts.eu atvirųjų duomenų ištekliai
Germaniškoji teisė

**Germaniškoji teisė** (**Germanų teisės pošeimis**, vokiškoji teisė) – Kontinentinės teisės pošeimis, apimantis vokiškai kalbančių valstybių teisę. Valstybės – Vokietija ir Austrija, Šveicarija; taip pat Graikija Atatürko Turkija, anksčiau taip pat Prūsija. Šiame teisės pošeimyje dominuoja racionali, abstrakti, konceptualaus mąstymo teisė (žr., pavyzdžiui, Abstrakcijos principas). Pošeimio „lyderė“ bei teisinių tradicijų pradininkė – Vokietija.

## Istorija
Iš pradžių Vokietijos teritorijose dominavusi germanų teisė buvo pamažu išstumia ir pakeista. XV a. vyko Romėnų teisės recepcija. Ją palengvino tai, kad Šventoji Romos imperija save laikė Romos imperijos paveldėtoja, o romėnų teisei plisti padėjo ta aplinkybė, kad Šventosios Romos imperatoriaus galios mažėjo Imperijos teritorijų (valstybių) valdytojų naudai. Tokiu būdu negalėjo formuotis Bendroji vokiškoji teisė, bent iš dalies galinti išstumti recepuotąją romėnų teisę (kaip Prancūzijoje ar Skandinavijos šalyse). Taip pat nebuvo veiksmingos imperinės teisminės valdžios, galinčios (su)norminti praktiką visoje šalyje. Imperijos Teismo (*[[Reichshofgericht]]*) kompetencija buvo apribota privilegijų (*[[privilegia de non evocando]]* ir *[[privilegium de non appellando]]*), kurias užsitikrino teritoriniai kunigaikščiai.

Kai pagaliau 1495 m. Imperijos Teismas (*[[Reichskammergericht]]*) buvo įsteigtas, kurti bendrąją privatinę bendravokiškąją teisę buvo jau per vėlu. Romėnų teisė dėka jos turtingo ir diferencijuotų priemonių bei teisinių instrumentų vis labiau įsitvirtino, nes germaniškosios teisės taikymo formos jau nebeatitiko laiko reikalavimus. Prasidėjęs teisės perėmimas (recepcija) kai kur vyko netgi *in complexu*.

Prie romėnų teisės paplitimo taip pat prisidėjo teisės žinių sklaida, ypač teisininkų mokymas bei rengimas. Pirmiausia jie buvo rengiami Šiaurės Italijos universitetuose (pvz., Bolonijos universitetas). Vėliau taip pat Vokietijos universitetai pradėjo mokyti romėnų teisės.
Germanų teisė

**Germanų teisė** – teisės rinkiniai, užrašyti germaniškose teritorijose po Romos imperijos. Laikotarpis – V a. vidurys – IX a. Germanų teisėje vietą rado germanų genčių, romėnų bei krikšioniškoji teisė. Teisynai užrašyti lotynų kalba.

## Teisės rinkiniai
Svarbiausi teisės rinkiniai:

## ''Lex Romana''

Greta genčių teisės atsirado (romėnų) teisės rinkiniai (*Lex Romana*), papildę „vulgariąją teisę“ (Vakarų Romos pabaigos laikotarpio):

## Literatūra
* Karl Kroeschell: Art. Recht, in: Heinrich Beck (Hrsg.): *Germanen, Germania, germanische Altertumskunde* (Hoops RGA), 2., völlig neu bearb. und stark erw. Aufl., de Gruyter, Berlin, New York 1998, Sp. 215–228. ISBN 3-11-016383-7
* Gerhard Dilcher, Eva-Marie Distler (Hrsg.): *Leges – Gentes – Regna: zur Rolle von germanischen Rechtsgewohnheiten und lateinischer Schrifttradition bei der Ausbildung der frühmittelalterlichen Rechtskultur*, Erich Schmidt Verlag, Berlin 2006. ISBN 978-3-503-07973-5
* Gerhard Dilcher: Art. Germanisches Recht, in: Albrecht Cordes, Heiner Lück, Dieter Werkmüller, Christa Bertelsmeier-Kierst (Hrsg.): *[[Handwörterbuch zur deutschen Rechtsgeschichte]]*, 2., völlig überarbeitete und erweiterte Auflage, 10. Lfg., Erich Schmidt Verlag, Berlin 2009, Sp. 241–252. ISBN 978-3-503-07911-7

## Nuorodos
* ''Monumenta Germaniae Historica'' 
* ''Leges Romanae barbarorum''