Čigonai

**Čigonai** (populiarus savivardis – **romai**) – klajoklių gyvenimo būdą praktikuojanti tauta, gyvenanti Europoje, vakarų Azijoje, Amerikoje ir Australijoje. Jų tėvynė yra šiaurės vakarų Indija, iš kurios jie iškeliavo maždaug prieš 1000 metų. Manoma, pasaulyje gali būti apie 20 mln. romų. Europoje gyvenanti čigonų populiacija pagal Europos Tarybos apskaičiavimus, apie 9,7 milijono.

## Etimologija

Nėra jokio etimologinio ryšio tarp žodžių *romai* ir Romos miesto bei Rumunijos ir rumunų kalbos.

Dauguma čigonų save vadina *Rom*, nesvarbu, kokiai grupei priklauso. Čigonų kalba *Rom* reiškia *vyrą* ar *vedusį vyrą* (pvz.: *romni* = *moteris* arba *žmona*; *roma* = *žmonės*), tai siejama su sanskrito *doma*. Pasak kalbininkų, toks pavadinimas apibūdina tą pačią kastą.

Europoje ši tauta dažniausiai vadinama *čigonams* giminingais pavadinimais. Etnonimas „čigonai“ kildinamas iš krikščioniškos sektos *atsinganos* ('neliečiamieji, neliestini'), kadaise gyvavusios Graikijoje, pavadinimo. Bėgant laikui, juo pradėti įvardyti čigonai, atkeliaujantys į Bizantijos imperiją.

Dažniausiai čigonai vadinami:
* albaniškai *cigan*
* angliškai *Gypsy*
* bulgariškai ir serbiškai *цигани* ()
* čekiškai *Cikáni*, *Romové*
* daniškai *Sigøjner*
* graikiškai *τσιγγάνοι* ()
* hebrajiškai צוענים ()
* ispaniškai *Gitanos*
* itališkai *zingari* ar *gitani*
* kroatiškai *Cigani*
* latviškai *čigāni*
* lenkiškai *Romowie* *Cyganie*
* lietuviškai *čigonai*
* lotyniškai *Jinganos*
* norvegiškai *Sigøyner*
* olandiškai ir vokiškai *Zigeuner*
* portugališkai *ciganos*
* prancūziškai *gitan*
* rusiškai *цыгане*, *cyganie*
* rumuniškai *ţigani*
* suomiškai *Mustalaiset* (žodžio *čigonai* pakeitimas)
* turkiškai *Çingeneler* *Çingene*
* ukrainietiškai *Цигани*
* vengriškai *Cigány*

Vengriškas *Cigány* greičiausiai kilęs iš žodžio *szegény* (), kas reiškia neturtingas”. Vengrų dialektuose žodis *szegény* labai panašus į žodį *Cigány*.

Kita teorija nurodo, kad žodis *čigonas* kilęs iš graikų kalbos *athiganoi* (*neliečiamas*) – nuo Bizantijoje buvusios erezinės sektos, kuri priminė vėlesnį jų atsiradimą karalystės teritorijoje.

Angliškas pavadinimas *gypsy* (ar *gipsy*) kilęs iš klaidingo manymo, kad čigonai kilę iš *Egipto*.

Ispaniškai ir prancūziškai čigonai vadinami giminingais žodžiais *Gitano* (tariama „chitano“) ir *gitan* (tariama „žitan“).

Kitose pasaulio dalyse čigonai vadinami dar kitaip ir tai patvirtina, kad pavadinimas *čigonai* yra atsiradęs Europoje: Irane *کولی* (*Kovli*); Indijoje *Lambani*, *Lambadi*, ar *Rabari*; arabiškai *Ghajar* *غخري* arba *Nawar* *نوار*; kurdiškai *Qerecí* arba *Dom*.

## Istorija ir kilmė
Labai mažai žinoma apie seniausią čigonų istoriją. Nenustatyta, ar jie priklausė vienai kastai, ar kilę iš įvairių kastų. Taip pat neaišku, dėl ko jie pradėjo migruoti. Žinoma, kad VIII–X a. čigonai keliais etapais paliko Indostano pusiasalį.

Viena iš teorijų teigia, kad čigonai kilę iš žemiausių Indijos kastų ir sudarė samdinių armiją, išsiųstą į vakarus, kad atremtų islamo ekspansiją. Gali būti ir taip, kad musulmonai, puldinėdami Vakarų Indiją, gaudė čigonus ir atsivežė su savimi kaip belaisvius. Tenai jie tapo atskira visuomene. Mahmudas Gaznavietis nurodo, kad invazijos į Sindhą ir Pandžabą metu pagavo apie 500 tūkstančių čigonų. Kodėl čigonai negrįžo į Indiją ir pasirinko klajoklių gyvenimą, neaišku ir dabar.

Čigonai paprastai save vadina romais. Šis žodis kildinamas iš *Doma*, (*Domari*) indiškai *Domba* (*Domari, Dommara, Domaki, Dombo, Domra, Domaka, Dombar*). Tokiu terminu vadinama Indijoje atskira etninė ir visuomeninė grupė ar visuomeninė situacija, esanti žemiausiuose visuomenės sluoksniuose. Domų gyvenimo būdas panašus į čigonų, pragyvenimui jie užsidirba muzikuodami. Vienas iš Persijos šaltinių nurodo, kad vienas iš šiaurės Indijos karalių padovanojo Persijos šachui 10 000 „keliaujančių muzikantų“.

Gali būti, kad čigonai ir domai kilę iš skirtingų šiaurės Indijos gyventojų grupių (keliaujantys muzikantai, taip pat į nelaisvę paimti kareiviai ir belaisviai), kurie susijungė dabartinėje Irano ir Afganistano teritorijoje.

Čigonų kelias į Europą ėjo per Persiją iki Armėnijos ir Mažosios Azijos (XI a. iš ten dalis čigonų patraukė per Balkanų pusiasalį (XIII–XIV a.) į Vidurio Europą (XV a.), kiti per Siriją, Šiaurės Afriką pasiekė Iberijos pusiasalį ir toliau nuėjo į rytų Europą. 1417 metais čigonų grupė pasirodė Laboje (Vokietija), Mišnioje ir Saksonijoje, o 1422 m. Bolonijoje (Italija). 1427 m. 120 čigonų grupė pasiekė Paryžių. Abi grupės, žinoma, susitiko Prancūzijoje. Lietuvos čigonai, manoma, pasirodė XV a. viduryje per Lenkijos Karalystę.

Antrojo pasaulinio karo metu įvyko čigonų vadinama Pharrajimos, kurioje naciai išžudė tūkstančius čigonų.

Naujausi genetiniai tyrimai patvirtino, kad čigonai kilę iš Indostano pusiasalio. Tyrimai vykdyti tarp Bulgarijos, Baltijos valstybių ir Rumunijos čigonų. Rezultatai rodo, kad pirmoji grupė gyveno Indijoje prieš 32–40 kartų. 

Lingvistinę teoriją, kad čigonai kilę iš karių kastos, patvirtina genetikai. Dažnai pasitaikanti ABO kraujo grupė yra tokia pati, kaip ir šiaurės Indijos gyventojų.

## Populiacija

Manoma, pasaulyje gali būti apie 20 mln. romų. Europoje gyvenanti čigonų populiacija pagal Europos Tarybos apskaičiavimus, apie 9,7 milijono. 

Jų dauguma gyvena Europos valstybėse. Didžiausios bendruomenės yra Balkanų pusiasalyje, didelės grupės sutinkamos Pietų Amerikoje, buvusios TSRS valstybėse, Vidurio ir Vakarų Europoje, taip pat Artimuosiuose Rytuose ir Šiaurės Amerikoje.

Yra valstybių, kuriose čigonai sudaro daugiau, kaip po 1 milijoną gyventojų. Gausiau čigonų esama: Rumunija, Egiptas, Ispanija, Bulgarija, Slovakija, JAV, Meksika, Brazilija ir Argentina. Mažesnės, bet gausios čigonų grupės sutinkamos buvusios TSRS (daugiausiai Rusijoje, Ukrainoje, Moldovoje), Jugoslavijos valstybėse, Čekijoje, Vengrijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Italijoje, taip pat ir Turkijoje.

## Tradicijos ir kultūra

Čigonų kultūrą gerokai veikia kitos tautos, todėl atskirų diasporų kultūra labai skiriasi. Be to, jie pasižymi stipriu bendruomeniniu jausmu ir yra prisirišę prie tradicijų. Turbūt tai lemia kadaise Indijoje patirtas susiskirstymas į kastas.

### Kalba
Čigonai kalba įvairiais čigonų kalbos dialektais. Nors jie ir tvirtai laikosi savo tradicijų, čigonų dialektai perėmė šiek tiek kitų tautų leksikos ir gramatikos bruožų.

### Religija
Čigonai neturi bendros religijos ir išpažįsta religiją, dominuojančią gyvenamojoje teritorijoje. Tarp jų yra katalikų, stačiatikių, protestantų, musulmonų ir kt. Jie neprisiriša prie liturgijos, o praktikuoja ją savo nuožiūra.

Pirmos žinios apie čigonus byloja, kad tolimojoje tėvynėje jie buvo hinduistai. Tokią teoriją patvirtina čigoniškas žodis *trušul*, reiškiantis *[[kryžius|kryžių]]*, kuris kilęs iš tridančio dievo Šivos atributo.

### Tradicijos
Čigonai labiausiai vertina šeimynines tradicijas. Autoritetas yra senoliai, kurie vykdo teisėjų pareigas, sprendžiant ginčus pagal teisę, vadinamą *romanipen*. Romas yra tas, kas laikosi romanipen taisyklių. Čigonai nelabai toleruoja kai kurias kitų tautų tradicijas ir nepasitiki ne romų teise. Vedybos dažnai sudaromos, siekiant palaikyti kraujo ryšį tarp šeimų ar grupių. Kompensuodami tėvams dukters netekimą, jaunojo tėvai privalo sumokėti išpirką. Įprastai čigonų mergaitės tekinamos 13-14 metų, berniukai veda būdami 14-15 metų.

Čigonų elgesio normos reguliuoja daug gyvenimo aspektų, įskaitant moterų higieną, draudimą nešioti seksualius drabužius ar skundimą. Rankų ir kojų nagai turi būti nukirpti, drabužiai, tiesiogiai besiliečiantys su kūnu, turi būti skalbiami atskirai. Atskirai plaunami ir daiktai, kurie kontaktavo su maistu.

Čigonai laikosi tradicijų, privalomų Indijos hinduistams, pavyzdžiui, Bengalijos gyventojams. Bet, skirtingai nuo hinduistų, kurie kremuoja palaikus, čigonai mirusiuosius laidoja ir tiki, kad siela tol nepateks į dangų, kol kūnas nebus palaidotas.

### Profesijos
Kai kurios čigonų profesijos atsineštos dar iš Indijos, pavyzdžiui, metalo apdirbimas (kalvystė), gyvulių dresavimas. Manoma, kad seniausias čigonų užsiėmimas buvo prekyba arkliais ir jų dresavimas. Vargingiausi Karpatų čigonai skaldė akmenis kelių tiesimui. Taip pat populiari čigonų veikla – smulki prekyba, muzikavimas, būrimas. Čigonai užsiima ir veikla, kuri yra nusikalstama - vagystėmis, nelegalia prekyba, narkotinių medžiagų platinimu.

### Nematerialioji kultūra
Čigonai traukė aplinkinių tautų dėmesį ir tai atsispindi posakiuose, smulkiojoje tautosakoje (pavyzdžiui, ironiškas posakis „Pasitaiko, kad čigonas vištą pavagia“). Kai kur čigonai tapo patarlių herojais, papročių veikėjais (kalėdotojų grupėse, vestuvių užstalės čigonai). Kitos tautos iš čigonų kultūros praktiškai nieko neperėmė, išskyrus muziką.

#### Muzika
Turtinga čigonų muzika paįvairino įvairių tautų folklorą. Vengrijoje atsirado styginiai orkestrai, Rusijoje chorai, soliniai romansai pritariant gitarai. Labiausiai čigonų muzika paveikė Ispanijos dainuojamąjį folklorą.

#### Literatūra
* Papuša (*Panelė*, tikrasis vardas Bronisjava Vals), baladžių autorė.
* Margita Reiznerova – baladžių rinkinys *Suno* (*Sapnai*); kilusi iš Čekoslovakijos, dabar gyvena Belgijoje.
* Leksa Manušas – iš Latvijos čigonų kilęs poetas, lingvistas. 

#### Teatras
* Pralipe (*Brolybė*, įkurtas 1971 m. Skopjėje)
* Romathan (*Romų vieta*, įkurtas 1992 m. Košicėje)
* Romen (nuo 1931 m. Maskvoje).

#### Čigonai filmuose
* Daugelyje Emiro Kusturicos filmų, pvz.: *[[Čigonų laikai]]* ir *[[Katytė juoda, katinas baltas]]*.
* *Latcho Drom*, *Gadjo Dilo* ir *Vengo* režisieriaus Tonio Gatlifo filmuose.
* Karlos Sauro trilogijoje, kurią sudaro *Kruvini metai*, *Karmen* ir *Stebuklinga meilė*.
* *Montoyas pas Tarantosą*, režisierius Vincento Escrivo.

## Čigonai pasaulyje

### Europa

Iš pradžių čigonai Europoje buvo priimti džiaugsmingai ir noriai. Jie klajojo tarp žmonių, kuriems žemės gabalas ir stogas virš galvos buvo didžiausias turtas, o darbas užimdavo didžiąją dalį dienos. Žinoma, gyvenimo būdas be nuolatinio užsiėmimo buvo sunkiai priimamas, kaip ir bet kokie pasikeitimai ir nežinomybė, jie tais laikais kėlė nepasitikėjimą ir baimę.

Praktiškai nuo pirmųjų dienų Europoje čigonų gyvenimas pradėtas reguliuoti. Ispanijoje XV a. ir XVIII a. jiems buvo draudžiama nešioti tradicinius drabužius, kalbėtis sava kalba ir nurodyta gyventi sėsliai. 1539 m. čigonai buvo išvyti iš Prancūzijos. Panašiai nutiko ir Anglijoje, kai 1530 m. čigonams buvo nurodyta palikti kraštą, grasinant nelaisve. Po 4 metų įkalinimas buvo pakeistas mirties bausme.

Vengrijoje ir Rumunijoje čigonus vertė eiti lažą. Sunki čigonų padėtis buvo Moldovoje, Vološčižnoje ir Transilvanijoje. Nuo XVI a. iki XIX a. pirmos pusės jie buvo laikomi belaisviais ir pardavinėjami po vieną ar šeimomis. Po 1856 metų buvo išleistas aktas, išlaisvinantis čigonus, ir tai leido jiems toliau klajoti po Vidurio Europą ir toliau į Ameriką. 1811 m. italų baudžiamasis kodeksas konstatavo, kad visi čigonai gimsta belaisviais. Savininkas galėjo parduoti ar dovanoti čigoną, o jei šis neturėjo šeimininko, buvo laikomas kunigaikščio nuosavybe.

### Lietuva

LDK romai, manoma, pasiekė XV amžiaus viduryje per Lenkijos karalystę. Pastarojoje atsirado 1401 m. Jų imigraciją paskatino XV–XVII a. Europoje vykę romų persekiojimai, laisves varžantys įstatymai. Is pradžių LDK romai turėjo teisę laisvai keltis iš vietos į vietą, kuri vėliau buvo panaikinta, galėjo turėti savivaldą. Buvo įsteigta romų karaliaus institucija. Po ATR padalijimo daug romų pasitraukė iš LDK. 1918–1940 m. romai buvo visateisiai Lietuvos piliečiai. Nacių okupacijos metu nužudyta apie 500 romų arba kas trečias Lietuvos romas. Priverstiniams darbams deportuota apie 1000 romų. Tarybų Sąjungoje buvo bandoma priversti čigonus gyventi sėsliai, dirbti žemę, tačiau visi bandymai baigėsi nesėkmingai. Pavyko kai kuriuos čigonus įtraukti į meninę veiklą, daugiausiai suburti į oficialius muzikos iš šokių kolektyvus. 2011 m. Lietuvoje gyveno 2115 romų (apie trečdalis Vilniaus tabore, kuris 2020 m. nugriautas).

### Amerika
XVI a. užjūrio kolonijos buvo naudojamos kaip čigonų tremties vietos. Dauguma čigonų į užjūrio teritorijas pateko daug vėliau, pavyzdžiui, XX a. pabaigoje čia atsikraustyti atvyko daug Rumunijos čigonų. Jie kėlėsi ištisais taborais net iki XX a. trečiojo dešimtmečio Didžiosios depresijos. Ketvirtame dešimtmetyje jų dauguma apsistojo Jungtinių Amerikos Valstijų ir Kanados miestuose. Manoma, kad šiaurės Amerikoje gyvena apie 1 milijoną čigonų.

### Santykiai su kitomis tautomis
Emancipacija vyksta lėtai. Tarkime, Jungtinėje Karalystėje jiems ilgą laiką buvo neleidžiama mokytis. Komunistinėse valstybėse čigonus versdavo gyventi sėsliai, juos maišant su vietiniais gyventojais (Čekoslovakijoje). Tai sukeldavo kultūrinius konfliktus. Šimtmečius trukusi laisvės tradicija neišlaikė susidūrimo su samdomu darbu.

Daugelyje valstybių (kuriose daugiausia gyveno vokiečiai) čigonai buvo nuožmiai persekiojami, ir tai tik paskatino dar didesnę jų migraciją ir izoliaciją. Per Antrąjį pasaulinį karą vokiečių koncentracijos lageriuose (1944 m. rugpjūčio 2 d. Bržezinco čigonų koncentracijos stovykloje) ir atskirose egzekucijose žuvo apie 400–500 tūkstančių čigonų. Net ir dabar žmonės čigonus dažnai laiko nusikaltėliais, chuliganais ir sukčiais.

1971 m. Londone įvyko Pirmas pasaulinis romų kongresas. Tenai pirmą kartą buvo paskelbta romų vėliava ir himnas ir oficialiai sukviesta Romų unija, Pasaulinė romų sąjunga. 1978 metais įvyko eilinis Kongresas Ženevoje, o 1981 metais – Gėtyndzoje. Kreiptasi į JTO valstybes pripažinti čigonus atskira tauta ir juos laikyti tautine mažuma. Paprašyta juos vadinti *romais*, o ne *čigonais*. 1990 m. Varšuvoje surengtas IV Romų kongresas, kurio svarbiausias klausimas buvo čigonų kalbos standartizacija. 1993 m. Romų sąjunga buvo priimta į JTO kaip stebėtoja.

## Šaltiniai

## Literatūra
* McDowell, Bart (1970). „Gypsies, Wanderers of the World”. National Geographic Society. ISBN 0-87044-088-8.
* „Gypsies, The World’s Outsiders.” *National Geographic*, 2001 m. balandis, 72-101.
* Luba Kalaydjieva; *et al.* (2001). „Patterns of inter- and intra-group genetic diversity in the Vlax Roma as revealed by Y chromosome and mitochondrial DNA lineages.” *European Journal of Human Genetics.* **9**, 97-104. dokument pdf 
* Dena Ringold, *Roma and the Transition in Central and Eastern Europe : Trends & Challenges*, World Bank Publications, Washington DC, 2000, 3, 5 ir 7 puslapiai

## Nuorodos

* Rom Union , Ispanijos čigonų sąjungos internetinė svetainė (ispanų, čigonų ir anglų kalbomis)
* Romani World , internetinė svetainė anglų kalba + radija *Cigány Vilag*
* Čigonų kultūros muziejus Brno, Čekijoje (čekų kalba)
* RomNews Society (anglų, vokiečių ir čigonų kalbomis)
* Pasakojimas „Čigono nuodėmės“
* Pasakojimas „Šienpjoviai“
* Ką čigonai pasakoja apie save 
* Daina: https://www.pakartot.lt/album/balta-zuvedra/cigones-meile Čigonės meilė