open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Knaifas

**Knaifas** () − kalva Liuksemburgo šiaurinėje dalyje, Dykircho apygardoje, Klervo kantone, Truavjeržo (*Troisvierges*) komunoje.

Knaifas yra aukščiausias šalies taškas (560 m aukščio). Jis yra 1 metru aukštesnis už Burgplacą, kuris klaidingai laikomas Liuksemburgo aukščiausiu tašku.

Knaifas yra netoli Vilverdanžo (*Wilwerdange*) miesto.

## Nuorodos
*Knaifas (vokiečių k.)
Čilento krantas

**Čilento krantas** () – Italijos kranto ruožas pietinėje Salerno provincijos dalyje ties Čilentu. Jis yra Salerno ir Polikastro įlankose, prasideda *Capaccio-Paestum* komuna šiaurės vakaruose ir baigiasi Saprio komuna pietryčiuose. 

## Geografija
Čilento krantą sudaro 16 komunų. Iš jų tik dvi (Agropolis ir Sapris) yra pakrantės komunos, kitų dviejų (*Ascea* and *Pisciotta*) pakrantės yra visai netoli komunų centrų. Likusių komunų centrai yra toli nuo pakrantės, o pakrantėje tėra atskiros komunų *frazione*. 
* Agropolis (*Agropoli*) - komunos centras prie jūros. Pakrantėje yra *frazione* *Mattine*.
* *Ascea* - pakrantjė dvi *frazione*: *Velia* ir *Marina di Ascea*.
* Kamerota (*Camerota*) - pakrantėje *frazione* *Marina di Camerota*.
* *Capaccio* - pakrantėje 4 *frazione*: *Torre Kernot*, *Laura*, *Paestum* ir *Licinella*.
* *Casal Velino* - pakrantėje *frazione* *Marina di Casalvelino*.
* *Castellabate* - pakrantėje 4 *frazione*: *Santa Maria*, *San Marco*, *Licosa* ir *Ogliastro Marina*.
* Čentola (*Centola*) - pakrantėje *frazione* *Palinuro*.
* *Ispani* - pakrantėje *frazione* *Capitello*.
* *Montecorice* - pakrantėje 2 *frazione*: *Agnone Cilento* ir *Case del Conte*.
* *Pisciotta* - pakrantėje 2 *frazione*: *Caprioli* ir *Marina di Pisciotta*.
* *Pollica* - pakrantėje 2 *frazione*: *Acciaroli* ir *Pioppi*.
* *San Giovanni a Piro* - pakrantėje *frazione* *Scario*.
* *San Mauro Cilento* - pakrantėje *frazione* *Mezzatorre*.
* Santa Marina (*Santa Marina*) - pakrantėje *frazione* *Policastro Bussentino*.
* Sapris (*Sapri*) - komunos centras prie jūros.
* *Vibonati* - pakrantėje *frazione* *Villammare*.

## Mėlynoji vėliava
Čilento krantas visoje Kampanijoje garsėja kaip turintis geriausios kokybės paplūdimių vandenį ir žinomas kaip vienas iš kelių pakrantės ruožų, turinčių daugiausia Mėlynosios vėliavos paplūdimių Italijos Tirėnų jūros pakrantėse.. Daug kranto vietovių yra įvertintos Italijos aplinkosauginės organizacijos *[[Legambiente]]* „Burėmis“ (nuo 1 iki 5).

## Nuorodos
Burgplacas

**Burgplacas** () − kalva Liuksemburgo šiaurinėje dalyje, Dykircho apygardoje, Klervo kantone, Truavjeržo (*Troisvierges*) komunoje.

Burgplacas yra antras pagal aukštį šalies taškas (559 m aukščio). Jis yra 1 metru žemesnis už Knaifą. Burgplacas dažnai klaidingai laikomas Liuksemburgo aukščiausiu tašku (jo viršūnėje pakabinta net lentelė, pažyminti, kad tai aukščiausias taškas).

Burgplacas yra netoli Huldanžo (*Huldange*) miesto.

## Nuorodos

*Burgplacas (anglų k.)
Liuksemburgo plynaukštė

**Liuksemburgo plynaukštė** () − plynaukštė Liuksemburgo pietuose, Gutlando regione.

Plynaukštė susidarė ankstyvajame Juros periode iš smiltainio. Plynaukštė tankiai apgyvendinta − čia gyvena daugiau kaip 170 000 žmonių.

Per plynaukštę teka Alzeto upė, o kitų upių (Baltasis Erncas, Juodasis Erncas, Mameris ir Siūras)  plynaukštėje prasideda jų ištakos. Vidutinis plynaukštės aukštis 300−400 m. Čia auga daug miškų ir yra derlingiausios žemės visame Liuksemburge. Tačiau žemės ūkis nėra dominuojanti ekonomikos šaka šiame regione. Ekonomikos pagrindą sudaro administravimas, finansinės paslaugos, telekomunikacijos ir lengvoji pramonė.

Plynaukštėje išsidėstę šie miestai:
*Liuksemburgas (miestas)
*Bašaražas
*Bertranžas
*Hovaldas
*Mameris
*Štrasenas
Graikijos futbolas 1927–1928 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1927]]–[[1928]] m.**
*  prasidėjo 1927 m. rudenį, baigėsi 1928 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1927–1928 m.
### Finalas

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
Amalfio krantas

**Amalfio krantas** () – kranto ruožas pietiniame Sorento pusiasalio krante (Salerno provincija Pietų Italijoje). Amalfio krantas yra populiari regiono ir visos Italijos masto turizmo vieta, kasmet pritraukianti tūkstančius turistų.

X–XI a. Amalfio kranto teritorijoje buvo Amalfio hercogija, kurios centras buvo Amalfis, egzistavusi kol ją 1137 m. užgrobė Pizos respublika. 1997 m. Amalfio krantas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulinio paveldo sąrašą kaip kultūrinis kraštovaizdis.

## Apžvalga
Amalfio kranto klimatas yra Viduržemio jūros tipo, su šiltomis vasaromis ir švelniomis žiemomis. Amalfio krantas užima sąlyginai statų pietinį Sorento pusiasalio krantą, o kaimiškoms žemės ūkio žemėms lieka nedaug vietos.
Vienintelis sausumos kelias į Amalfio krantą yra 40 km ilgio kelias *[[Strada Statale 163]]*, einantis pakrante iš Majorio miesto rytuose iki Pozitano vakaruose. Amalfio krante yra trylika komunų, daugelis jų specializuojasi turizme.

Amalfio krantas garsėja limončelo likerio gamyba bei citrinų, vadinamų *sfusato amalfitano* auginimu. Citrinos auginamos terasiniuose soduose visoje kranto teritorijoje, nuo vasario iki spalio. Amalfis garsėja ir rankų gamybos storu popieriumi *bambagina*. Kiti vertinami gaminiai yra ypatingos vietinės sardinės (it.dial. *alici*) iš Četaros bei spalvinga rankų darbo keramika iš Vjetrio.

## Komunos
* Vjetri sul Marė (*Vietri sul Mare*): *Albori, Benincasa, Dragonea, Molina, Raito*.
* Četara (*Cetara*): *Fuenti*
* Majoris (*Maiori*): *Erchie, Ponteprimario, San Pietro, Santa Maria delle Grazie, Vecite*.
* Tramontis (*Tramonti*): *Campinola, Capitignano, Cesarano, Corsano, Figlino, Gete, Novella, Paterno Sant’Arcangelo, Paterno Sant’Elia, Pietre, Polvica, Ponte, Pucara*.
* Minoris (*Minori*): *Montecita, Torre*. Žiūrimos vietos Santa Trofimenos bažnyčia ir senovinė Romos vila.
* Ravelas (*Ravello*): *Casa Bianca, Castiglione, Marmorata, Sambuco, Torello*. Žiūrimos vietos yra Villa Cimbrone, Villa Rufolo, bažnyčia San Giovanni del Toro ir Ravelo katedra.
* Skala (*Scala*): *Campidoglio, Minuta, Pontone*.
* Atranis (*Atrani*): Atranis neturi parapijų. Žiūrimos vietos yra bažnyčios *San Salvatore del Birecto* ir *Maria Maddalena de Pazzi*.
* Amalfis (*Amalfi*): *Lone, Pastena, Pogerola, Tovere, Vettica Minore*. Žiūrima vieta yra Amalfio katedra.
* Konka dei Marinis (*Conca dei Marini*): parapijų nėra. Žiūrimos vietos yra *San Giovanni Baptist* bažnyčia ir Smaragdinis grotas (*Grotta dello Smeraldo*).
* Furorė (*Furore*): *Fiordo di Furore, Marina di Praia*.
* Pozitanas (*Positano*): *Montepertuso, Nocelle*. Žiūrima vieta yra *Santa Maria Assunta* bažnyčia.

## Nuorodos
Graikijos futbolas 1928–1929 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1928]]–[[1929]] m.**
*  prasidėjo 1928 m. rudenį, baigėsi 1929 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1928–1929 m.

Finalinis turnyras nevyko, išaiškinti tik regioniniai čempionai:
* Panathinaikos Athina
* Ethnikos Peiraias
* Aris Thessaloniki

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Graikijos futbolas 1931–1932 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1931]]–[[1932]] m.**
*  prasidėjo 1931 m. rudenį, baigėsi 1932 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1931 m. rudenį, finalas įvyko 1932 m. pavasarį.

## 1931–1932 m.

|}

## 1931–1932 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
Graikijos futbolas 1933–1934 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1933]]–[[1934]] m.**
*  prasidėjo 1933 m. rudenį, baigėsi 1934 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1933–1934 m.
### Finalas
* 1. Olympiakos Peiraias
* 2. Iraklis Thessaloniki
* 3-4. Panathinaikos Athina ir PAOK Thessaloniki

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
Graikijos futbolas 1935–1936 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1935]]–[[1936]] m.**
*  prasidėjo 1935 m. rudenį, baigėsi 1936 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1935–1936 m.

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
Graikijos futbolas 1938–1939 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1938]]–[[1939]] m.**
*  prasidėjo 1938 m. rudenį, baigėsi 1939 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1938 m. rudenį, finalas įvyko 1939 m. pavasarį.

## 1938–1939 m.
### Finalas
* 1. AEK Athina
* 2. Iraklis Thessaloniki
* 3-4. Olympiakos Peiraias ir Aris Thessaloniki

## 1938–1939 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Graikijos futbolas 1940–1941 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1940]]–[[1941]] m.**
*  prasidėjo 1940 m. rudenį, turėjo baigtis 1941 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1940 m. rudenį, finalas turėjo vykti 1941 m. pavasarį.

## 1940–1941 m.

Finalinis turnyras nevyko, išaiškinti tik regioniniai čempionai:
* Apollonas Smyrnis Athina
* Olympiakos Peiraias
* Aris Thessaloniki

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Graikijos futbolas 1942–1943 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1942]]–[[1943]] m.**
*  prasidėjo 1942 m. rudenį, turėjo baigtis 1943 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1942–1943 m.

Finalinis turnyras nevyko, išaiškinti tik regioniniai čempionai:
* AEK Athina

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Graikijos futbolas 1945–1946 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1945]]–[[1946]] m.**
*  prasidėjo 1945 m. rudenį, baigėsi 1946 m. pavasarį;
* s turnyras nevyko.

## 1945–1946 m.
### Finalas

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
* Foot.dk archyvas
Graikijos futbolas 1949–1950 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1949]]–[[1950]] m.**
*  prasidėjo 1949 m. rudenį, baigėsi 1950 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1949 m. rudenį, finalas įvyko 1950 m. pavasarį.

## 1949–1950 m.

Finalinis turnyras nevyko, išaiškinti tik regioniniai čempionai:
* AEK Athina
* Olympiakos Peiraias
* PAOK Thessaloniki

## 1949–1950 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
Graikijos futbolas 1968–1969 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[1968]]–[[1969]] m.**
*  prasidėjo 1968 m. rudenį, baigėsi 1969 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1968 m. rudenį, finalas įvyko 1969 m. pavasarį.

## 1968–1969 m. Alpha Ethniki
* **Alpha Ethniki** – aukščiausia futbolo lyga.
* Dalyvavo 18 komandų.

### Galutinė lentelė

|}

## 1968–1969 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.
* Taurė įteikta „Panathinaikos“ komandai burtų keliu.

## Išnašos

## Nuorodos
* Foot.dk archyvas
Graikijos futbolas 2006–2007 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[2006]]–[[2007]] m.**
*  prasidėjo 2006 m. rudenį, baigėsi 2007 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2006 m. rudenį, finalas įvyko 2007 m. pavasarį.

## 2006–2007 m. [[Graikijos Superlyga]]
* **[[Graikijos Superlyga]]** – aukščiausia futbolo lyga.
* Dalyvavo 16 komandų.

### Galutinė lentelė

|}

## 2006–2007 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAY 2006–2007 m.
Graikijos futbolas 2011–2012 m.

**[[Graikija|Graikijos]] futbolo varžybos [[2011]]–[[2012]] m.**
*  prasidėjo 2011 m. rudenį, baigėsi 2012 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. pavasarį.

## 2011–2012 m. [[Graikijos Superlyga]]
* **[[Graikijos Superlyga]]** – aukščiausia futbolo lyga. Rungtyniavo 16 komandų.
* Pirėjo „Olympiakos“ 39 kartą tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

Pastabos:
* a) Panathīnaïkós AÓ gavo trijų taškų nuobaudą dėl netinkamo sirgalių elgesio rungtynėse su Pirėjo „Olympiakos“.
* b) Salonikų „Árīs“ gavo trijų taškų nuobaudą dėl netinkamo sirgalių elgesio rungtynėse su AGS Astéras Trípolīs.

### Atrankos ciklas dėl patekimo į Europos turnyrus

Pastaba.
* a) AÉK Athī́na nesugebėjo licencijuotis ir buvo nušalinti nuo UEFA čempionų lyga 2012–2013 m. turnyro. Juos pakeitė AGS Astéras Trípolīs klubas.

## 2011–2012 m. [[Graikijos futbolo taurė]]
* **[[Graikijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Graikijoje. Vyksta nuo 1931 metų.
* Pirėjo „Olympiakos“ iškovojo šalies taurę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Foot.dk archyvas
* SOCCERWAY
Farafra

**Farafra** − oazė Egipte, Libijos dykumoje, Naujojo Slėnio muchafazoje; apie 315 km į vakarus nuo Asjuto.

Visi 5000 (2002 m.) oazės gyventojų, kurių dauguma beduinai, gyvena viename kaime. Gyvenamieji namai pastatyti iš molio pagal tradicinę architektūrą, o vyriausybiniai pastatai pastatyti pagal tipinius projektus ir turi visiškai kitą stilių ir spalvą. Tai rami vieta su keliomis vietomis, skirtomis specialiai turistų poilsiui.

## Istorija
Farafros oazė buvo sunkiausiai prieinama tiek faraonų, tiek kalifų, tiek karalių laikais ir visada gyveno savitą ir uždarą gyvenimą. Senais laikais oazė turėjo keletą drėgnų periodų − apie 9000, 6000 ir 4500 m. pr. m. e. Tuo metu, aplink oazę esančią dykumą sunkiai galima buvo vadinti dykuma. Neseniai atlikti archeologiniai kasinėjimai rodo, kad apie 7000−5000 m. pr. m. e. apylinkėse gyveno gyvulininkyste besivertusios gentys. Oazės gyventojų skaičius sumažėjo Mameliukų valdymo laikais. Kelis laikotarpius oazė visiškai ištuštėdavo. 1820 m. buvo užfiksuota, kad oazėje gyveno tik apie 180 žmonių. Šiuo metu oazė išgyvena intensyvaus vystymosi laikotarpį. Į oazę persikėlė daug naujų gyventojų, sukūrusių naujas bendruomenes, su naujomis mokyklomis, ligoninėmis ir mečetėmis. Pradėta vystyti pramonė, skatinamas turizmas. Netoli nuo Farafros oazės yra karštųjų versmių.

Įžymiausia Farafros vieta − Baltoji dykuma. Ji yra 45 km į šiaurę nuo Farafros.

## Nuorodos
* Farafra  (anglų k.)
Liuksemburgo Šveicarija

**Liuksemburgo Šveicarija** arba **Miulertalis** () − geografinė sritis rytinėje Liuksemburgo dalyje.

Šis pavadinimas sričiai buvo duotas dėl geografinio panašumo su Šveicarija. Regiono gamta labai panaši į Šveicarijos − čia dominuoja uolų reljefas, tankūs miškai ir daugybė mažų upokšnių. Aukščiausias taškas − 414 metrų virš jūros lygio. 

Liuksemburgo Šveicarija yra pati mažiausia Liuksemburgo sritis, kuri užima tik 7 % šalies teritorijos. Čia yra tik vienas didesnis miestas − Echternachas, kuris yra seniausias Liuksemburgo miestas.

## Nuorodos

*Liuksemburgo Šveicarija  (vokiečių k.)
Aukštutinio Siūro nacionalinis parkas

**Aukštutinio Siūro nacionalinis parkas** () yra Liuksemburge, Eslingo šiaurės vakaruose. Parkas įkurtas 1999 m.

Parko plotas − 183,87 km². Jis įkurtas siekiant apsaugoti aplinkinę gamtą, nykstančius augalus ir gyvūnus. Pirmasis jo tikslas yra apsaugoti vietinę florą ir fauną, taip pat išsaugoti švarų orą, vandenį ir dirvožemį. Antrasis tikslas yra ekonominės veiklos įgyvendinimas − miškotvarkos ir turizmo plėtra, aukšto pragyvenimo lygio pasiekimas ir naujų darbo vietų sukūrimas. Trečiasis tikslas yra išsaugoti architektūrinį paveldą.

Parko lankytojams sudarytos įvairiapusės pramogos − pasivaikščiojimai gamtoje, kultūros paminklų apžvalga, užsiėmimai vandens sportu *Aukštutiniame Siūro* ežere. Parko turistams siūloma ir apgyvendinimo galimybė. Kasmet, pirmąjį liepos savaitgalį parke vyksta įvairūs festivaliai.

## Nuorodos
*Oficiali nacionalinio parko svetainė (liuksemburgiečių k.)
Mirmekomorfija

**Mirmekomorfija** () – su mirmekologija susijusi sąvoka. Ji yra naudojama entomologijos moksle, tiriant skruzdėlių () mimikriją, išorinį panašumą su skruzdėlėmis. 

Skruzdėlių mimikrija siejama su šių bendruomeninių vabzdžių prigimtiniu elgsenos ir gyvenimo būdo agresyvumu ir nuodingumu. Būtent šie požymiai gali pagelbėti panašiems gyviams išvengti žūties nuo plėšrūnų (paukščių, vapsvų). Mirmekomorfiniai organizmai sutinkami tarp nariuotakojų iš 9 būrių: *[[Mantodea]], [[Orthoptera]], [[Phasmida]], [[Hemiptera]], [[Thysanoptera]], [[Coleoptera]], [[Diptera]], [[Lepidoptera]], [[Hymenoptera]]*. Fenomenalus morfologinis panašumas su skruzdėlėmis sutinkamas tarp daugiau kaip 100 rūšių vorų iš 10 šeimų, tarp daugelio kitų organizmų.

## Nuorodos

* Mirmekomorfijos pavyzdžiai 
* Skruzdėlių mimikrija. Mirmekomorfija
* Mirmekomorfija (rusų k.)
Balbieriškio atodanga

**Balbieriškio atodanga** – geologinis gamtos paveldo objektas. 1974 m. paskelbtas gamtos paminklu. Atodanga yra Prienų rajone, Balbieriškio seniūnijoje, Žydaviškio kaime, kairiajame Nemuno krante. Atodanga patenka į Nemuno kilpų regioninio parko teritoriją.  Nuo atodangos atsiveria puikus vaizdas į Nemuno upės vingį ir jo slėnį su pievomis bei šilais.

## Aprašymas

Balbieriškio atodangos aukštis – apie 40 m (viršaus absoliutinis aukštis – apie 87 m), šlaitų statumas - apie 50 laipsnių, bet yra vietų, kur jie vertikalūs, ilgis palei Nemuno upę – apie 1,7 km. Balbieriškio atodanga yra vieta, kur galima pamatyti (fragmentiškai) pleistoceno pabaigoje buvusiame Simno–Stakliškių prieledyniniame baseine susiklosčiusių limnoglacialinių nuosėdų storymės visą pjūvį. Limnoglacialinių nuosėdų didžiumą čia sudaro juostuotas molis (vadinamas dar ir varviniu), koks Lietuvoje naudojamas kaip pagrindinė žaliava plytoms, čerpėms, kokliams, drenažo vamzdžiams ir kitokiems keramikiniams dirbiniams gaminti. Balbieriškio atodangų šlaitai ne visai stabilūs, juose pasitaiko nuošliaužų, griūčių, yra ir veiklių griovų ar jų užuomazgų.

Einant iš viršaus į apačią, vieną iš atodangų (arčiau Balbieriškio miestelio) sudaro tokios uolienos:
* 0 – 0,30 m – molingas dirvožemis.
* 0,30 – 1,40 m – molis, juostuotas, rausvai rudas, vidutinio riebumo, su karbonatiniais įtarpais. Vasarinių juostų storis 1 – 1,5 cm, o žieminių – 2 cm.
* 1.40 – 3.10 m – molis, rausvai rudas su melsvomis dėmėmis, labai riebus, su karbonatiniais įtarpais.
* 3,10 – 3,56 m – molis, aiškiai juostuotas, gelsvai rudas, riebus, vasarinės juostos aleuritingos, jos apie 0,5 – 1 cm storio.
* 3,56 – 5,96 m – aleuritas, priesmėlingas, gelsvai pilkas, labai ryškiai juostuotas.
* 5,96 – 7,76 m – molis, juostuotas, rudas, riebus, su smėlio ir apvalainukų priemaiša. Jame pasitaiko lęšiškų smėlio įtarpų.
* 7,76 – 12,76 m – priemolis, moreninis, rausvai pilkas ir rudas, vidutinio sunkumo, su magminės kilmės (daugiausia) rieduliais.
* 12,46 – 12,96 m – molis, juostuotas, rudos (šokoladinės) spalvos. Vienos juostelės storis 0,5 cm.
* 12,96 – 13,35 m – aleuritas, tamsiai pilkas, įkypai ir vietomis vertikaliai juostuotas.
* 13,35 – 13,65 m – aleuritas, žalsvai geltonas, horizontaliai juostuotas.
* 13,65 – 14,30 m – smėlis, smulkiagrūdis, gerai praplautas, įkypai sluoksniuotas.
* 14,30 – 16,35 m – aleuritas su molio tarpsluoksniu, ryškiai juostuotas su pasitaikančiais smėlio lęšiais
* 16,35 – 39,35 m – priemolis, moreninis pilkas, su magminės kilmės rieduliais bei apvalainukais; jame pasitaiko smėlio lęšių.
* 39,35 m – vandens lygis Nemuno upėje.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Geologijos informacinė sistema (GEOLIS). Geotopai
European Model United Nations

**Europos Jungtinių Tautų Organizacijos modelis** (EuroMUN) – kasmetinė studentams skirta JTO ir kitų pasirinktų pasaulio politikos forumų simuliacija, vykstanti Mastrichte, Nyderlanduose. Ji vyksta kasmet gegužę  Mastrichto parodų ir kongresų centre, ją organizuoja Jungtinių Tautų Mastrichto studentų asociacija.  

## Istorija
Nuo pirmosios tarptautinių studentų grupės organizuotos konferencijos 2008-aisiais, EuroMUN išaugo į antrą didžiausią universitetinio lygio JTO modelio simuliaciją Europoje. EuroMUN organizuojama Mastrichto universiteto studentų  iš skirtingų  akademinių sričių. 2011-aisiais EuroMUN dalyvavo daugiau nei 550 dalyvių: atstovaujančiu 53 tautybėms, iš daugiau nei 110 pasaulio universitetų ir aukštųjų mokyklų.

## Pasiekimai
* EuroMUN 2008: Pirmoji konferencija įvyko Mastrichto universitete.
* EuroMUN 2010: Konferencija buvo perkelta į Mastrichto parodų ir kongresų centrą dėl išaugusio dalyvių skaičiaus.
* EuroMUN 2011: Fransas Timmermansas buvo pagrindinis kalbėtojas ir kartu su Garbės konsulu Izrealyje Benua Vesliu susitiko su Izraelio delegacija, kad parodytų, jog tolerancija kultūrų įvairovėms gali būti įgyvendinta bet kur .

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (The official EuroMUN website) 
* Oficiali  Mastrichto Jungtinių Tautų studentų asociacijos svetainė (UNSA Mastricht website)
Žaliasis krantas

**Žaliasis krantas**, *Kosta Verdė* ( 'Žaliasis krantas'), kitaip dar *Marina di Arbus* – pakrantės ruožas pietvakarių Sardinijoje, *Medio Campidano* provincijoje (Italija). Jis driekiasi nuo taško 50 km į šiaurę nuo *Capo Frasca* iki *Capo Pecora* ir *Portixeddu* pietuose. Žaliasis krantas yra Arbuso ir *Fluminimaggiore* komunų dalis. and Fluminimaggiore. *Capo Frasca* kyšulys šiaurėje yra pietinė Oristano įlankos riba.

### Vietos
Apačioje pateiktas žinomiausių paplūdimių sąrašas einant iš šiaurės į pietus:
* *Capo Frasca*
* *Pistis*
* *Torre dei Corsari*
* *Porto Palma*
* *Babari*
* *Funtanazza*
* *Gutturu e' Flumini*
* *Portu Maga*
* *Piscinas*
* *Scivu*
* *Capo Pecora*
* *Portixeddu*

## Nuorodos
Velnio sodas

**Velnio sodas** – mirmekologijos terminas, naudojamas apibūdinti tam tikriems Amazonijos miškams, kuriuose auga vienintelė medžių rūšis – *[[Duroia hirsuta]]*. Velnio sodai lengvai pastebimi ir atpažįstami, nes labai išsiskiria iš kitų Amazonijos miškų, turtingų savo biologine įvairove. Pasak Stanfordo universiteto biologės Deborah Gordon, miškų pavadinimas kilęs iš vietinių genčių tikėjimo, esą ten gyvena piktoji dvasia.

Velnio miškuose kitos medžių rūšys išnyksta, kadangi skruzdėlių rūšis *[[Myrmelachista schumanni]]* jas sistemingai nuodija, į lapo lakštą įšvirkšdamos rūgšties. Neliečia vienintelių *Duroia hirsuta* medžių, nes juose įsirengia savo skruzdėlynus. Tai yra simbiozės pavyzdys: nelikus konkurentų ir sumažėjus kenkėjų (kuriuos taip pat sunaikina ar nuveja skruzdėlės), medžiams atitenka daug daugiau erdvės ir resursų. Tuščiaviduriai medžių kamienai leidžia skruzdėlynui vis didėti ir plėstis; didžiausiame žinomame skruzdėlyne yra virš 15 tūkstančių motinėlių ir virš trijų milijonų darbininkių. Jį sudaro 328 medžiai 1300 m² plote. Šio velnio sodo amžius siekia 800 metų.

## Nuorodos ir šaltiniai
* BBC News: Devilish ants control the garden

### Išnašos
Mirmekofagija

**Mirmekofagija** (, čia  „skruzdėlė“) – tai prigimtinis mitybos įprotis tarp kai kurių rūšių gyvūnijos, mintančios skruzdėlėmis ir termitais. Tai eilė vorų, vabzdžių, roplių, paukščių rūšių, kai kurie – iš žinduolių. Tarp pačių skruzdėlių yra mirmekofagų (*Cerapachyinae*),
kurių racione – kitų rūšių skruzdėlės. Iš žinduolių panašius mitybos įpročius turi skruzdėdiniai, skujuočiai, echidniniai, kai kurie lokiai. 

Kai kurių pasaulio tautų mityboje taip pat yra naudojamos kai kurių rūšių skruzdėlės, jų lervos.

## Taip pat skaitykite

* Entomofagija

## Nuorodos

* Mirmekofagija tarp grizlių
* Mirmekofagijos apibrėžimas
Jahvė

**Jahvė** (,  žr. tetragramatonas) judaizme – neištartinas Dievo vardas. Pasak Senojo Testamento, jis buvo atskleistas teofanijos ant Horebo kalno metu Mozei. Kai Mozė, kuriam dievas reiškėsi degančiu krūmu, jo klausia „koks jo vardas“, dievas jam atsako „Aš esmi [esąs]“. Tada dievas Mozei byloja: „apsireiškiau Abraomui, Izaokui ir Jokūbui kaip Dievas visagalis“ (*el sadday*), o savo vardu 'Dievas' (Jahvė, YHWH) jiems neatsiskleidžiau„; tokiu atžvilgiu šis dievo poelgis suprantamas kaip išskirtinio atvirumo Mozei aktas. Dievoraiškos ant Sinajaus kalno metu, kaip ir pažadėjo Mozei, jis susitvenkė į debesį ir pasiliko ten greta jo, ir ištarė Jahvės vardą.

Dėl Dekaloge įtvirtinto draudimo tarti Dievo vardą be reikalo, pagal judėjų įstatymus vardas Jahvė užrašomas keturiomis hebrajiškomis priebalsėmis (tetragramatonu). Pasakojama, kad Jahvės vardą kartą per metus (Apsivalymo dieną) ištardavo, bet taip, kad aplinkiniai negirdėtų, vyriausiasis šventikas. Tuo tarpu Dievo vardo skambesio paslaptis būdavo perduodama vyriausiojo šventiko giminėje. Nuo III a. pr. m. e. vardas Jahvė buvo paverstas visišku tabu, o jo vietoje skaitant šventraščius būdavo tariamas žodis *Adonai* („Mano Viešpats“). Dėl to, kai VII a. mazoretai atliko Biblijos teksto įbalsinimą (balsių įterpimą į tik priebalsėmis žymėtą tekstą), radę žodį YHWH (o jis visoje Biblijoje sutinkamas >7000 kartų), jam pridėdavo žodžio *Adonai* balses, viduramžių krikščioniškoje tradicijoje atsirado Dievo vardo skaitymas kaip „Jehova“.

Tradicinis Rašto aiškinimas ir šiuolaikiniai (patvirtinti nebiblijinių graikiškų, asiriškų-babilonietiškų ir kt. šaltinių) tetragramos skaitymą „Jahvė“ kildina visų pirma iš paties biblijinio Dievo paaiškinimo „Aš esmi [esąs]“ ir jame esančio veiksmažodžio *hyh/hwh*, reiškiančio „esėti, būti, gyventi“.

Dievo vardas gali būti suprastas keleriopai: arba „Jis esti“ (t. y., jis iš tiesų egzistuoja), arba „Jis esti gyvas [dievas]“, arba „Jis esti gyvenimas“ (vietoje „gyvenimas“ taip pat gali būti suprantama „būtis“, „esamybė“, „sutverėjas“, „kūrėjas“). Be to, būta bandymų aiškinti žodį Jahvė siejant jį su alsavimo, dvelkimo, nuolatinio kūrimo reikšmėmis, griausmavaldyste, vaisingumu, kalbėjimu.

Vardas „Jahvė“ kilęs iš itin senų laikų. Seniausias vardo paminėjimas yra Biblijoje siejamas su „prieštvaninių“ patriarchų laikmečiu (*tada pradėjo šauktis vardo Jahvė*). Dievo vardu „Jahvė“ kultas senovėje gyvavo tarp įvairių vakarų semitų genčių (žr. Jevo). Įvairių tyrinėtojų nuomone, dievas vardu Jahvė pradžioje kaip dievas garbintas tik vienos senovės izraelitų genties judėjų. Vėliau jis tapęs vyriausiuoju genties dievu, o paskui – senovės Izraelio genčių sąjungos sergėtoju.

## Šaltiniai
Tarptautinė fonetinė abėcėlė

**Tarptautinė fonetinė abėcėlė** () arba **TFA** – abėcėlinė fonetinio žymėjimo sistema, paremta lotynų abėcėle. Ją sukūrė Tarptautinė fonetikos asociacija, siekdama sunorminti įvairių kalbų garsų užrašymą. Tarptautinę fonetinę abėcėlę naudoja leksikografai, žmonės, kurie moko(si) užsienio kalbų, lingvistai, kalbos ir kalbėsenos patologai, dainininkai, aktoriai, dirbtinių kalbų kūrėjai bei vertėjai.

TFA sukurta taip, kad pavaizduotų tik tas kalbos savybes, kurias turi šnekamoji (oralinė/vokalinė) kalba: kalbos garsus, fonemas, intonaciją ir žodžių bei skiemenų išskaidymą. Tam, kad būtų atskirtos papildomos savybės kaip griežimas dantimis, šveplavimas ar garsai, sukuriami su kiškio lūpa ar vilko gomuriu, gali būti naudojamas išplėstas simbolių rinkinys, vadinamas *[[TFA papildymas|TFA papildymu]]* ().

TFA simboliai yra sudaryti iš vieno arba daugiau elementų, priskiriamų dviem tipams: raidės ir diakritiniai ženklai. Pavyzdžiui, anglų kalbos raidė  TFA sistema gali būti užrašyta viena raide – , arba raide su diakritiniu ženklu – . Tai priklauso nuo to, kaip tiksliai jos tarimą norima užrašyti. Dažnai foneminei transkripcijai naudojami pasvirieji brūkšniai, todėl  yra mažiau tikslu nei  ar  ir, priklausomai nuo kalbos ir konteksto, gali reikšti abu garsus.

Retkarčiais Tarptautinė fonetikos asociacija prideda, panaikina ar pakeičia tam tikras raides ar diakritinius ženklus. Po paskutinio pakeitimo 2005 m. TFA turi 107 raides, 52 diakritinius ir 4 prozodinius ženklus. Visi jie pavaizduoti TFA tinklalapyje.

## Šaltiniai
Storoji Tytuvėnų šilo pušis

**Storoji Tytuvėnų šilo pušis** – botaninis gamtos paveldo objektas. Auga Tytuvėnų seniūnijoje, Kelmės rajone, Tytuvėnų miškų urėdijos Tytuvėnų girininkijos (32 kv., 35 skl.) teritorijoje, Tytuvėnų miške, šalia rajoninio kelio . Medis patenka į Tytuvėnų regioninio parko teritoriją. Paskelbtas saugomu 2005 m.

Medžio rūšis – paprastoji pušis (*Pinus sylvestris* L.). Medžio kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje – 340 cm, aukštis – 28,5 m, lajos aukštis – 12,5 m, lajos plotis – 14 m. Turi 3 viršūnes. Medžio amžius apie 220 m.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Kafr eš Šeichas

**Kafr eš Šeichas** () – miestas šiaurės Egipte, Nilo deltoje, 135 km į šiaurę nuo Kairo. Muchafazos administracinis centras. Chemijos, tekstilės (medvilnės), maisto (cukraus, tabako) pramonė. Auginama bei prekiaujama medvilne, kukurūzais, ryžiais, kviečiais, cukranendrėmis.

Kafr eš Šeiche yra Egipto karaliaus Faruko I, valdžiusio 1936–1952 m., rūmai, veikia universitetas. Netoli yra senovinio Ksoiso (Chasuto) miesto vieta.

## Istorija

Seniau miestas vadintas ***Talchoju***, čia 1204 m. palaidoto Magribo šeicho Talcha Abi Saido al Talismanio garbei. Dabartinis pavadinimas suteiktas 1952 m.

## Šaltiniai
Kafr ez Zejatas

**Kafr ez Zejatas** arba **Kafr ez Zijatas** () – miestas šiaurės Egipte, Garbijos muchafazoje, Nilo deltoje, 14 km į vakarus nuo Tantos, Nilo atšakos Far Rašido pakrantėje. Geležinkeliu ir plentu miestas sujungtas su Aleksandrija ir Kairu. Chemijos (fosforo trąšų, muilo), tekstilės (medvilnės valymo) pramonė. Auginama ir prekiaujama ryžiais, medvilne, vaisiais.

## Šaltiniai
Minas Tirith

**Minas Tirith** (Sindarin: ), iš pradžių vadintas **Minas Anor** – fantastinis miestas ir pilis J. R. R. Tolkino legendose apie Viduržemį. Jis buvo sutvirtintas ir pertvarkytas į Gondoro karalystės karinį miestą-sostinę Antrojo Amžiaus pabaigoje. Iš pradžių Minas Tirith buvo pastatytas, siekiant apsaugoti ankstesniąją sostinę, Osgilijatą, nuo karinių antpuolių iš vakarų, tačiau vėliau perėmė sostinės titulą iš Osgilijato, kai šis buvo sunaikintas karo metu.

Dažnai Minas Tirith vadinamas **Baltuoju Miestu** (nors šio pavadinimo nėra knygose) ir **Karalių miestu**. Rohano gyventojai retkarčiais išversdavo šio miesto pavadinimą į savo kalbą – **Mundburg**. *[[Žiedų valdovas|Žiedų valdovo]]* veiksmo kulminacijoje šis miestas yra labai stipriai puolamas Mordoro karių ir įvyksta lemiamas mūšis.

## Išnašos
Zografas

**Zografas** () – miestas Graikijoje, Atikos periferijoje, Atėnų nome. Atėnų priemiestis. Jis yra 5 km nuo Atėnų centro. Olof Palme aveniu eina per miestą.

## Istorija
Išvykus osmanams po 1830 m. ši teritorija atiteko Ioannis Koniaris, Atėnų merui 1851–1854 m., ir Leonidas Vournazos. 1902 m. Eleni Vournazos, Leonido našlė, pardavė tą žemę Ioannis Zografos (mirė 1927 m.), parlamento nariui ir universiteto profesoriui. Šis padalino plotą ir pardavė išsimokėtinai už 112 drachmas per mėnesį. Pirmi namai atsirado 1919 m., po dešimt metų buvo 100 namų. Tuo metu pradėta statyti Šv. Terapontos bažnyčia.

1929 m. Zografas gavo bendruomenės statusą, o jos vadovu tapo Sotirios Zografos, Ioannis Zografos sūnus. 1935 m. Kouponia sritis (dabar Ano Ilisija) buvo prijungta prie Zografo.

1947/48 m. Zografas tapo savivaldybe su Goudi ir Ano Ilisija rajonais. Ilisija pavadinto Iliso upės, kuri prasideda Šv. Eleoussa vietoje, dabar universiteto teritorijoje.

## Gyventojai

## Išnašos
David Salo

**David I. Salo** (g. 1969 m.) – kalbininkas, dirbęs su J. R. R. Tolkino sukurtomis kalbomis, kuriant Žiedų Valdovo filmo trilogiją, išplėtė Elfų kalbas (ypač Sindarin), pridedant naujus žodžius, remiantis jau išleistais darbais, apibrėžė kitas, mažiau išplėtotas kalbas, kurios neturėjo didelio žodyno. Jis yra kalbininkas doktorantas Viskonsino Universitete, Medisone ().

Jo pagrindinė profesinė sritis yra tocharų kalbos, išnykusios indoeuropiečių kalbų šeimos kalbos, atmaina, vartota Tarimo baseine ir Turpano žemumoje Viduramžiais.

## Šaltiniai
Mirmekofilija

**Mirmekofilija** ( „skruzdėlė“ +  „meilė, draugiškumas“)  – kai kurių gyvūnų, pvz., musių, drugių, prisitaikymas gyventi skruzdėlynuose ir termitynuose. Mirmekofilai – organizmai, kartu gyvenantys su skruzdėlėmis. 

Skruzdėlynuose gyvena šimtai rūšių organizmų, turinčių abipusės naudos iš savo buveinių šeimininkų. Tarp mirmekofilų ypač daug yra amarinių ir vabalų rūšių (*[[Pselaphidae]], [[Staphylinidae]], [[Ptiliidae]], [[Cholevidae]]* šeimos). Yra ir unikalūs mirmekofilai, niekur kitur negyvenantys, o tik skruzdėlynuose įsirengtuose lizduose: drugių melsvių vikšrai, vabalai *[[Lomechusa strumosa]]*, *[[Atemeles]]*, svirpliai *[[Myrmecophila]]*, amariniai. Kartu su skruzdėlėmis-keliauninkėmis būriais bėgioja dešimčių specializuotų rūšių vabzdžiai (*Dorylogaster, Dorylomimus, Doryloxenus, Ecitonides, Ecitopora*).

Klasikinis tokios vabždžių kaimynystės pavyzdys – amarinių (*[[ Aphidoidea]]*), skydamarinių ir kt. sugyvenimas su skruzdėlėmis, kurios minta pastarųjų išskyromis. Todėl skruzdėlės visaip rūpinasi „globotiniais“, saugo jų palikuonis nuo plėšrūnų, netgi rūpinasi šių organizmų pernešimu prie geresnių augalų, kad kuo daugiau gautų maistui išskyrų, kuriose gausu energinės medžiagos – cukraus. Kai kuriais atvejais globojami organizmai bematant išskiria maisto skruzdėlėms, joms vos prisilietus savo antenomis.

## Susiję

* Skruzdėlės
* Mirmekologija
* Mirmekomorfija
* Mirmekochorija

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Mirmkofilija tarp vabzdžių
* Mirmekofilai (rusų k.)
Kaljubas

**Kaljubas** (, ) – miestas Egipto šiaurėje, Kaljubijos muchafazoje, Nilo deltoje, šiaurinėje Kairo aglomeracijos dalyje. Per miestą eina geležinkelis ir plentas, jungiantys Kairą su Aleksandrija. Verčiamasi daugiausia tekstilės pramone (medvilnės valymas, medvilninių ir šilkinių audinių gamyba). Prekyba apylinkėse auginama medvilne, javais, vaisiais. Veikia laikraščio „Al-Ahram“ leidykla.

## Istorija

Kaljubas šaltiniuose minimas nuo 641 m., arabams užkariaujant Egiptą. Miesto statybai panaudotos Heliopolio liekanos. Ajubidų valdymo laikais Kaljube pastatyta Didžioji mečetė (1182 m., perstatyta 1735–1736 m.). 1804–1805 m. miestas nuniokotas mameliukų. Iki XIX a. vid. Kaljubas buvo muchafazos centras (vėliau perkeltas į Banhą). 2006 m. Kaljube įvyko didelė geležinkelio avarija, kurios metu žuvo 58 žmonės.

## Šaltiniai
Christopher Tolkien

**Christopher Reuel Tolkien** (1924 m. lapkričio 21 d. – 2020 m. sausio 15 d.) – anglų ir prancūzų akademikas, redaktorius, trečiasis ir jauniausias rašytojo J. R. R. Tolkino sūnus. Labiausiai jis žinomas dėl to, kad redagavo ir išleido nepabaigtus savo tėvo darbus. Jis nupiešė žemėlapius, skirtus iliustruoti J. R. R. Tolkieno „Žiedų valdovą“, kuriuos jis pasirašė inicialais C.&nbsp;J.&nbsp;R.&nbsp;T. Raidė J. yra vardo John trumpinys, Christopher krikšto vardas, kurio jis paprastai nenaudojo.

## Šaltiniai
Karūno ežeras

**Karūno ežeras** () – druskingas ežeras šiaurės rytų Egipte, Fajumo oazėje, 20 km į šiaurės vakarus nuo Fajumo miesto. Telkšo 43 m žemiau jūros lygio. Ežeras nusidriekęs iš rytų į vakarus 40 km, plotis iki 8 km. Karūno ežeras Bahr Jusefo kanalu jungiasi su Nilu. Ežero apylinkėse vykdoma intensyvi drėkinamoji žemdirbystė. Pakrantės pelkėtos, gausu vandens paukščių.

Ežeras susidarė dėl geologinių procesų pakilus Nilo slėniui ir potvynių vandeniui užliejus Fajumo įdubą. Ežero pakrantės buvo gyvenamos jau neolito laikotarpiu, greta iškilo Krokodilopolio miestas. Egiptiečiai ežerą vadino ***Miruru*** ( – „didysis ežeras“), graikai – ***Moiriu*** (). XXIII a. pr. m. e. protaka, jungusi ežerą ir Nilą pagilinta, sudarytas Bahr Jusefo kanalas. Karūno vanduo buvo naudojamas drėkinimui kasmet nusenkant Nilo upei, sudaryta sudėtinga irigacinė sistema. Senovėje ežeras buvo gėlas, jo plotas siekė tarp 1270–1700 m, tačiau vėliau nuseko ir buvo apleistas.

N36:wr-n: n:n

## Šaltiniai
Aukštojo tyro telmologinis draustinis

**Aukštojo tyro telmologinis draustinis** – saugoma teritorija vakarinėje Rietavo savivaldybės dalyje, valstybinis telmologinis draustinis.

Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti vertingą Žemaičių aukštumos takoskyrinį pelkinį kompleksą. Įsteigtas 1986 m. 2011 m. patikslinus ribas, draustinio plotas padidintas iki 1295 ha.

## Apie draustinį
Didžiausia draustinio vertybė – Aukštojo tyro pelkės masyvas, iš kurio pradžią ima keturi upeliai: Kluonė, kuri įteka į Minijos intaką Žvelsą, į pietų pusę nutekanti Vedega, į šiaurės rytus – Tanalupis bei į Kapstato ežerą įtekantis Dievupis. Aukštasis tyras – gyvybingiausia ir labiausiai progresuojanti Lietuvos aukštapelkė (plotas su apypelkiu apie 800 ha). 10–12 tūkstantmečių formavęsis tyro vidurys yra 6 metrais aukščiau nei jo pakraščiai. Apypelkio 150–180 metų pušynai ir eglynai sudaro ne tik palankias sąlygas pelkei gyvuoti, bet yra ir daugelio retų augalų, grybų bei gyvūnų rūšių buveinė.

Draustinio teritorijoje randamos šios saugomos rūšys ir buveinės:
* augalų rūšys: raudonoji gegūnė (*Dactylorhiza incarnata*), aukštoji gegūnė (*Dactylorhiza fuchsii*), dėmėtoji gegūnė (*Dactylorhiza maculata*) ir baltijinė gegūnė (*Dactylorhiza longifolia*), raistinė viksva (*Carex magellanica*), kupstinė kūlingė (*Trichophorum cespitosum*), statusis atgiris (*Huperzia selago*), retažiedė miglė (*Poa remota*);
* augalų bendrijos: švylinis kūlingynas (*Eriophoro-Trichophoretum cespitosi*) ir kimininis saidrynas (*Sphagno tenelli-Rhynchosporetum albae*);
* saugomos gyvūnų rūšys: juodasis gandras (*Ciconia nigra*), mažasis erelis rėksnys (*Aquila pomarina*), vapsvaėdis (*Pernis apivorus*), vištvanagis (*Accipiter gentilis*), sketsakalis (*Falco subbuteo*), tetervinas (*Tetrao tetrix*), jerubė (*Bonasa bonasia*), gervė (*Grus grus*), dirvinis sėjikas (*Pluvialis apricaria*), didžioji kuolinga (*Numenius arquata*), tikutis (*Tringa glareola*), lėlys (*Caprimulgus europaeus*), paprastoji medšarkė (*Lanius collurio*), plėšrioji medšarkė (*Lanius excubitor*), ūdra (*Lutra lutra*), lūšis (*Lynx lynx*), baltasis kiškis (*Lepus timidus*), pleištinė skėtė (*Ophiogomphus cecilia*);
* grybų rūšys: juodasis piengrybis (*Lactarius lignyotus*), geltonasis piengrybis (*Lactarius scrobiculatus*), tikroji raudonpintė (*Pycnoporus cinnabarinus*), skaisčioji raudonpintė (*Pycnoporellus fulgens*);
* Europos Bendrijos svarbos natūralios buveinės: natūralūs distrofiniai ežerai, eutrofiniai aukštieji žolynai, aliuvinės pievos, šienaujamos mezofitų pievos, aktyvios aukštapelkės, tarpinės pelkės ir liūnai, plikų durpių saidrynai, nekalkingi šaltiniai ir šaltiniuotos pelkės, vakarų taiga, žolių turtingi eglynai, pelkėti lapuočių miškai, pelkiniai miškai, aliuviniai miškai.
Nuo 2004 m. draustinis priskirtas Natura 2000 saugomų teritorijų tinklui dėl dirvinių sėjikų (*Pluvialis apricaria*) ir tikučių (*Tringa glareola*) paukščių apsaugos.

Pelkės šiauriniame pakraštyje yra Pauškių piliakalnis.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Bat for Lashes

**Nataša Chan** (*Natasha Khan*; g. 1979 m. spalio 25 d.) – britų dainininkė, žinoma savo sceniniu vardu **„Bat for Lashes“**. Atlieka alternatyvią (indie, dream) pop muziką, alternatyvųjį roką.

Gimė Londone, imigranto iš Pakistano, žymaus skvošo žaidėjo ir trenerio, Rehmano Chano ir britės motinos šeimoje. Sesuo – Suraja, brolis – Tarikas. Vaikystėje žaidė skvošą, vėliau pradėjo groti pianinu. Nataša Chan turėjo sunkią vaikystę, mokykloje kentė patyčias, dėl to praleidinėdavo pamokas. Vėliau su draugu keliavo po JAV ir Meksiką, grįžusi Braitono universitete baigė vizualinio meno ir muzikos studijas. Po jų dirbo ikimokyklinukų aukle, tuo metu pradėjo kurti muziką.

2006 m. Nataša įrašė savo pirmąjį albumą *Fur and Gold*. Jis Jungtinės Karalystės albumų tope užėmė 48 vietą, o Nataša Chan surengė koncertinį turą po JAV. 2008 m. dainininkė nominuota prestižiniam „Brit Award“ apdovanojimui. 2009 m. ji išleido savo antrą albumą *Two Suns*, kuris susilaukė didelio populiarumo, o singlas *Daniel* pateko Jungtinės Karalystės singlų 50-uką.

2010 m. Bat for Lashes su grupe „Coldplay“ dalyvavo koncertiniame ture po Pietų Ameriką. Jos ir Beck daina *Let’s Get Lost* panaudota filmo „Saulėlydžio saga“ garso takelyje. 2011 m. Bat for Lashes koncertavo Sidnėjaus operos teatre.

## Diskografija
* *[[Fur and Gold]]* (2006 m.)
* *[[Two Suns]]* (2009 m.)
* *[[The Haunted Man]]* (2012 m.)

## Apdovanojimai
* ASCAP apdovanojimas (2007 m.)
* JK Azijos muzikos apdovanojimas (2010 m., geriausias alternatyvus pasirodymas)
* Ivor Novello apdovanojimas (2010 m., geriausia šiuolaikinė daina „Daniel“)

## Nuorodos

*
Lužnikų stadionas

**Didžioji sporto arena Lužnikų olimpinis kompleksas** (; arba ***Lužnikų stadionas***, ) – didžiausias Rusijos stadionas, esantis Maskvoje, Lužnikuose. Stadionas, kurio talpa – 81 000 žiūrovų, priklauso Lužnikų olimpiniam kompleksui. Visos vietos dengtos.

Stadionas naudojamas dažniausiai futbolo varžyboms. Namų rungtynes anksčiau žaisdavo Torpedo Moskva, Spartak Moskva, CSKA Moskva futbolo klubai. Lužnikų stadionas yra vienas iš nedaugelio Europos stadionų, kuriame yra dirbtinė žolė.

## Istorija

Stadiono projektas ir statybos vyko labai greitais tempais. 1954 m. gruodžio 23 d. TSRS vyriausybė priėmė sprendimą dėl stadiono statybų, 1955 m. pradėti projektavimo darbai, projektas sudarytas per 90 dienų, tad tų pačių metų balandį prasidėjo statybos. 1956 m. liepos 31 d. stadionas iškilmingai atidarytas, jame vyko TSRS tautų spartakiada. 1957 m. prie stadiono atidaryta metropoliteno stotis „Спортивная“.

Centrinis Lenino stadionas (ankstesnis Lužnikų stadiono pavadinimas) buvo pagrindinė vieta, kurioje vyko 1980 m. vasaros olimpinės žaidynės. Stadione vyko atidarymo ir uždarymo ceremonijos, taip pat lengvosios atletikos, futbolo varžybos ir individualaus jojimo rungtys.

2008 m. UEFA Čempionų lygos finalo metu vykusiose rungtynėse tarp Manchester United ir Chelsea klubų stadiono danga laikinai buvo pakeista į natūralią. Šias rungtynes laimėjo Manchester United.

2017 m. atidarytas po rekonstrukcijos. Atstatymo darbų kaina siekė 410 mln. JAV dolerių.

2018 m. liepos 15 d. stadione vyko 2018 m. FIFA pasaulio futbolo čempionato finalas.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali stadiono svetainė
Kvietiškio dvaras

**Kvietiškio dvaras** – dvaras, buvęs dabartinėje Marijampolėje, Kvietiškyje, P. Armino g. 92. Šiuo metu istorinę, architektūrinę ir kultūrinę reikšmę turi išlikę mediniai dvaro rūmai, pieninė, sandėlis su rūsiu, kluonas, prižiūrėtojo ir kumečių gyvenamieji namai. Parke auga daug liepų, klevų, ąžuolų, uosių, eglių ir kitų medžių, tarp jų – saugomas Sukilėlių ąžuolas. Dabar buvusio Kvietiškio dvaro pastatuose įsikūręs Marijampolės kolegijos Verslo ir technologijų fakultetas.

## Istorija
### XVIII a.

Kvietiškio laukuose 1717 m. pastatyta Prienų seniūno Morkaus Antano Butlerio ir jo žmonos Pranciškos Ščiukaitės-Butlerienės dvaro sodyba. Jį sudarė mediniai dvaro rūmai, 3 klojimai, 2 klėtys, 3 tvartai, bravoras, grūdų magazinas, vežiminė, vandens ir vėjo malūnai, plytinė. 1738 m. inventorizacijos akte išvardinta, kiek ir kas dvaro laukuose pasėjama. Kiekvienais metais buvo sėjama 20 statinių rugių, 10 – avižų, 8 su ketvirčiu – miežių, 2 – grikių. 1744 m. mirus Morkui Antanui Butleriui, dvaro valdytoju tapo jo sūnus Mykolas Butleris. Iš dvaro į bažnyčią ir į vienuolyną 1758 m. ėjo kelias, vadinamas rožančkeliu.

1782 m. mirus Mykolui Butleriui, karalius paprašė atlikti Kvietiškio dvaro inventorizaciją. Tuo Butlerių šeimininkavimas dvare ir baigėsi, nes dar 1775 m. raštišku susitarimu antroji Mykolo Butlerio žmona Marijana Markovska-Bykovska negavo teisės perimti seniūnijos po jos vyro mirties. 1775 m. buvo sudarytas raštiškas susitarimas, kad Mykolo Butlerio mirties ar atsisakymo valdyti seniūniją atveju ji turi būti pavesta Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės artilerijos generolui kunigaikščiui Kazimierui Nestorui Sapiegai. 

### XIX a.
1807 m. birželio 19 d. šiame dvare apsigyveno Prancūzijos maršalas Mišelis Nėjus. 1831 m. balandžio 22 d. dvaro laukuose įvyko Marijampolės mūšis tarp sukilėlių ir Rusijos imperijos kariuomenės. 

### XX a.
1903 m. dvare tarnavo, bet nebūtinai jame gyveno, 406 žmonės. 1922 m. išparceliavus Kvietiškio dvarą, 122 ha žemės skirta miestui išplėsti ir savanorių žemės valdoms.

## Šaltiniai
Mirmekofitai

**Mirmekofitai** ( – „skruzdėlių“) – augalų rūšys, sugyvenančios kartu su skruzdėlėmis, teikiančios prieglobstį jų buveinėms, maisto medžiagas ir pan. Mirmekofituose skruzdėles pritraukia tinkamos jų buveinėms vietos: natūralios tuštumos jų šakose, susuktuose lapuose ir pan.

Žinomos ištisos grupės medžiuose gyvenančių skruzdėlių, pvz., iš *[[Axteca]]* ir *[[Camponotus]]* šeimų, *[[Pseudomyrmecinae]]* pošeimio. Jų gyvenimo būdas išimtinai susijęs su mirmekofitine augmenija. Pvz., gyvendamos kai kurių akacijų lapuose, apgina jas nuo žolėdžių gyvūnų. *[[Allomerus decemarticulatus]]* skruzdėlių gyvenimui būdinga trišalė simbiozė su augalu-šeimininku *[[Hirtella physophora]]* ir lipniais grybais, kuriuos naudoja kaip gaudykles vabzdžiams.

*[[Myrmelachista schumanni]]* skruzdėlės sukuria velnio sodus, naikindamos aplinkinius augalus ir sudarydamos išskirtines sąlygas bujoti Duroia hirsuta – šių augalų stiebuose jos gyvena. Kai kurie medžiai turi papildomas žiedų nektaro talpyklas su žymiu kiekiu energinės medžiagos cukraus, kas ypač traukia skruzdėles ir tampa jų mitybos šaltiniu. Jos, tuo tarpu, gina augalą-šeimininką nuo nuo žolėdžių vabzdžių.

Kitos mirmekofitų rūšys: *[[Hydnophytum formicarum]]*, *[[Cecropia]]* (*[[Urticaceae]]*), *[[Myrmecodia tuberosa]]*, ''Myrmecophila tibicinis.

## Susiję

* Mirmekologija
* Mirmekofilija

## Nuorodos

* Mirmekofitai velnio soduose 
* Mirmekofitai ir skruzdėlės
* Skruzdėlių gyvenimo būdas (rusų k.)
Klervo

**Klervo** () − miestas Liuksemburgo šiaurėje, Dykircho apygardoje; Klervo kantono administracinis centras.

Klervo buvo stipriai sugriautas 1944 m. gruodžio 16−18 d. II pasaulinio karo metu (Klervo mūšis).

## Nuorodos
*Klervo  (anglų k.)
Vengrijos futbolas 1901–1902 m.

**[[Vengrija|Vengrijos]] futbolo varžybos [[1901]]–[[1902]] m.**
*  prasidėjo 1901 m. pavasarį, baigėsi 1901 m. rudenį;
* s turnyras nevyko.

## 1901 m. NB I
**Nemzeti Bajnokság I arba NB 1** – aukščiausioji futbolo lyga šalyje.
* Dalyvavo penkios komandos.
* TC Budapest (BTC) tapo šalies čempionais.

### Galutinė komandų rikiuotė

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
: RSSSF: čempionatai
: RSSSF: Vengrijos futbolo taurės turnyrai
* Foot.dk archyvas
Vengrijos futbolas 1909–1910 m.

**[[Vengrija|Vengrijos]] futbolo varžybos [[1909]]–[[1910]] m.**
*  prasidėjo 1909 m. rudenį, baigėsi 1910 m. pavasarį;
* s turnyras prasidėjo 1909 m. rudenį, finalas įvyko 1910 m. pavasarį.

## 1909–1910 m. NB I
**Nemzeti Bajnokság I arba NB 1** – aukščiausioji futbolo lyga šalyje.
* Ferencvaros Budapest tapo šalies čempionais.

### Galutinė komandų rikiuotė

## 1909–1910 m. [[Vengrijos futbolo taurė]]
* **[[Vengrijos futbolo taurė]]** – pagrindinis futbolo taurės turnyras Vengrijoje, vykstantis nuo 1909 metų.
#### Finalo ir pusfinalio rungtynės

## Išnašos

## Nuorodos
* Rsssf.com
: RSSSF: čempionatai
: RSSSF: Vengrijos futbolo taurės turnyrai
* Foot.dk archyvas
Mirmekochorija

**Mirmekochorija** ( – „skruzdėlė“,  – „einu, plintu“)  – tai skruzdėlių išnešiojamų augalų sėklų ir vaisių plitimas.

Pasaulyje žinoma apie 3000 mirmekochorinių augalų rūšių, arba apie 1 % floros . Tarp jų Europoje – virš 275 rūšių. Šia savybe pasižymi, pvz., našlaitės, kiškiagrikiai, kūpoliai, pipirlapės, rūteniai, ugniažolės, kriaušlapės ir daugybė kitų.

Kai kurie augalai, pvz., kvapiosios našlaitės, dauginasi išimtinai skruzdėlių dėka. Jų sėkloms būdingas tam tikras nedidelis aliejingas priedas sėklagūbris, turintis daug riebalų ir baltymų. Šis sėklagūbris yra palyginti nemažas, galintis siekti iki pusės pačios sėklos ilgio. Moksliniai tyrimai rodo, kad sėklos sudygsta kur kas labiau, jeigu jos būna apgraužtos skruzdėlių. Tuo tarpu sėklos su dirbtinai pašalintais sėklagūbriais beveik neatkreipia vabzdžių dėmesio. Kai kurie iš jų (*[[Messor]]*) tiesiog specializuojasi sėklų rinkime (per sezoną surenka iki 1 kg). Štai miško skruzdėlių *[[Formica]]* mityboje augalų sėklos sudaro vos 0, 2 % viso maisto kiekio. Tačiau viena didesnė rudųjų miško skruzdėlių kolonija per sezoną surenka apie 10 tūkst. sėklų. Skruzdėlės – vieninteliai vabzdžiai, dideliais kiekiais pasėjantys augalų sėklas praktiškai visuose žemynuoe ir ekosistemose. Taip kai kuriose miško ekosistemose mirmekochorijos pagalba išplatinama iki 30 % sėklų.

## Susiję

* Mirmekologija
* Mirmekofilija

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Mirmekochorijos tyrimai
* La myrmécochorie
* Sėklos ir mirmekochorija (rusų k.)