open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ekologiškas maistas

**Ekologiškas maistas** – sertifikavimo įstaigos sertifikuoti maisto produktai, kurie nurodyti patvirtinamajame dokumente kaip ekologiški. Maistas, užaugintas nenaudojant sintetinių trąšų (mineralinių trąšų), taip pat sintetinių genetiškai pakeistų organizmų, antibiotikų, herbicidų ir pesticidų. Vietoj jų naudojamos organinės trąšos, biologinė kenkėjų kontrolė. Atsižvelgiama į gyvūnų gerovės reikalavimus. Ekologiškuose maisto gaminiuose draudžiama naudoti sintetinius maisto priedus.

Ekologiško ūkininkavimo šalininkai teigia, kad taip užaugintas maistas prisideda prie gamtos apsaugos (mažesnė dirvos, vandens taršos). 2016 m. Švedijos maisto tarnybos tyrimas neparodė, kad ekologiški ūkiai mažiau kenktų  gamtai nei įprasti.

Europos sąjungoje, JAV, Kanadoje bei kitose šalyse reikalaujama, kad ekologiška produkcija būtų sertifikuota ir pažymėta ženklu. Už tai atsakingos regioninės, nacionalinės ir tarptautinės organizacijos (JAV žemės ūkio departamentas, Europos Komisija). Daugelyje šalių nenaudojamos maisto pavadinimo asociacijos su ekologija: JAV, JK (), Prancūzijoje, Vokietijoje (, ).

## Lietuvoje
Lietuvoje ekologiškos produkcijos augintojų ir gamintojų statusą suteikia viešoji įstaiga „Ekoagros“. Ekologiškumo reikalavimus atitinkantys ūkiai gauna oficialų sertifikatą ir ženklą, kuriuo žymima ekologiška produkcija. 2016 m. sertifikuoti 2 539 ekologinės gamybos ūkiai Lietuvoje. „Ekoagros“ perspėja, jog turguje vadinama ekologiška produkcija gali būti patręšta ir su chemikalais, auginta naudojant herbicidus, pesticidus, tačiau pasitaiko atvejų, kai parduodama ekologiška produkcija ir be sertifikato, mat jo neapsimoka turėti smulkiems ūkininkams.

## Taip pat skaitykite
* Ekologinė žemdirbystė
* Veganiška žemdirbystė

## Išnašos

## Nuorodos
* Organic food - hype or hope? Deutsche Welle dokumentinis filmas
Talkotas

**Talkotas** – upelis Jurbarko rajone, Nemuno dešinysis intakas, žemupyje iš pietryčių juosiantis Skirsnemunę.

Įteka į Nemuną 132,0 km atstumu nuo pastarojo žiočių, vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10012080. Upelio ilgis – 6,1 km, baseino plotas – 12,2 km².

## Geografija
 	
Talkoto upelio aukštupys plyti viršutinėje Nemuno terasoje. Jis prasideda Jakaičių kaimo dirbamuose laukuose, teka išlyginta vaga į pietvakarius. Į Nemuno slėnį leidžiasi rytiniu Skirsnemunės gyvenvietės pakraščiu. Pratekėjęs šalia Evangelikų liuteronų bažnyčios šventoriaus (iš vakarų pusės), kerta kelią . Toliau pasuka 90° kampu ir apie 2 km srūva ištiesinta vaga lygiagrečiai plentui vakarų (Jurbarko) kryptimi. Nemuno pakrantės lankos pelkėtos, telkšo nedidelis ežerėlis. Pro Skirsnemunės vakarinę dalį į slėnį srūva Intakas, į Talkotą įsiliejantis už 0,9 km nuo jo žiočių. Į Nemuną Talkotas įteka ties pakrantėje įrengta automobilių stovėjimo aikštele. Netoliese pastatytas Panemunės dviračių tako informacinis stendas.

Istoriniai šaltiniai liudija, jog santakos kaimynystėje stovėjo Skirsnemunės piliakalnis (nuplautas potvynių) bei vokiečių ordino pilis Kristmemelis.

Įsikūrusios gyvenvietės: Jakaičiai, Skirsnemunė, Žvyriai.

## Pavadinimas
Upėvardžio *Talkõtas* pavadinimo kilmė miglota: bandoma sieti su žodžiu *ti̇̀lkti* („rimti, tilti“) arba laikomas finougrizmu (,  „lašas“).

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* LR upių klasifikatorius
* Gamtos katalogas. Talkotas
Voveraičių paminklas partizanams

**Voveraičių paminklas 1947 m. žuvusiems Kardo rinktinės Buganto kuopos partizanams atminti** yra centrinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Voveraičiuose (Kretingos seniūnija), kelio  dešinėje pusėje, pamiškėje.

## Paminklas
Monumentas koplytėlės pavidalo, tinkuoto mūro, su atminimo plokštėmis ir kaltiniu kryželiu, pastatytas ant betoninio cokolio, apsuptas akmeninis grįstos aikštelės. 

Abi atminimo plokštės juodo poliruoto granito. Pagrindinio fasado plokštėje iškaltas užrašas: „Čia 1947 m. 09. 12 sov. saugumas apsupo LLA Žemaičių apyg. “Kardo“ rinkt. Kartenos Buganto Kuopos partizanus. Žuvo: Vadas Stasys Lukas, pav. Juozas Baltuonis, eil. Kazys Žiobakas, Mykolas Račkus“. Nugarinėje paminklo pusėje iškalta: „Tautos pralietas kraujas / Atpirko Laisvę / partizanai“.

Virš paminklo priekyje kyla kaltinis, ažūrinis kryželis-saulutė, kurio viduje yra kristograma (IHS), o stiebą puošia pora stilizuotų ąžuolo lapų.

Matmenys: paminklo aukštis – 224 cm, plotis – 91 cm, storis – 93 cm.

## Istorija
Šioje vietoje Rubulių miškų masyvo pakraštyje netoli Voveraičių geležinkelio stotelės į MGB vidaus kariuomenės 273-ojo šaulių pulko kareivių ir Kartenos stribų surengtą pasalą 1947 m. rugpjūčio 9 d. pateko į Vaineikių miške sušauktą Žemaičių apygardos Kardo rinktinės kuopų vadovų pasitarimą vykę Kartenos valsčiuje veikusių partizanų Buganto kuopos vadas Stasys Lukas–Vytautas, jo adjutantas (pavaduotojas) Juozas Baltuonis–Krivaitis bei juos lydėję trys apsaugos būrio partizanai.

Partizanams nesutikus pasiduoti, užvirė nelygi kova. Per 20 minučių trukusį susišaudymą buvo nušauti ar sunkiai sužeisti keli kareiviai, žuvo partizanų kuopos vadas, jo adjutantas ir du apsaugos būrio kovotojai – Kazys Žiobakas–Vilkas (g. 1923 m.) ir Mykolas Račkus–Jaunius (g. 1927 m.). Trečiajam apsaugos būrio partizanui Juozui Slušniui–Kūmai pavyko prasmukti pro apsupties žiedą ir pasislėpti pelkėtoje vietovėje. Nukautų partizanų kūnus stribai nuvežė į Karteną ir susodino niekinimui saugumo būstinės kieme prie tvarto sienos. Juos stribai niekino, spardė, o po kelių dienų nuvežė į Minijos ir Alanto upių santaką ir ten užkasė.

Žuvusiems partizanams atminti Lietuvos laisvės kovų sąjūdžio dalyvio, Kartenos kovų už Nepriklausomybės įamžinimą draugijos pirmininko Juozapo Antano Vilucko iniciatyva 2014 m. pastatytas, birželio 6 d. iškilmingai atidengtas, o 2015 m. baigtas mūryti paminklas.

## Šaltiniai
Raudonė (Nemunas)

**Raudonė** – upelis Jurbarko rajone, Nemuno dešinysis intakas, ilgu vingiu viršutinėje Nemuno terasoje, iš šiaurės juosiantis Raudonės miestelį. 

Įteka į Nemuną 147,4 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10011990. Upelio ilgis – 8,7 km, baseino plotas – 29,2 km².

## Geografija
 	
Raudonės upelis aukštupyje prasideda ties Adomaitiškės kaimu, išteka iš žvyrkelio  pakelės griovio. Aukštupyje laukuose vystoma žemdirbystė, upelio vaga sureguliuota, prateka dirbamais laukais. Vidurupyje vaga natūrali, smarkiai vingiuota. Pratekėjęs vakarų kryptimi Raudonės miestelio šiaurine dalimi, upelis pasuka į pietus. 130 m į šiaurės vakarus nuo Ražupės ir Raudonės upelių santakos stūkso Raudonėnų piliakalnis. Toliau miškingu šlaitu upelis srūva žemyn į Nemuno slėnį. Žemupyje jis skiria miestelio ir Raudonėnų kaimo ribas. Jo dešiniajame krante įsikūrusios senosios Raudonėnų kapinės. 

Šalia kelio  praeinančiame dviračių ir pėsčiųjų take įrengtas vienos angos betoninis tiltas, šalia jo išlikusi senoji vandens pralaida. Prateka plentą vakarinėje Raudonės miestelio pusėje, priešingoje nuo Raudonės pilies parko. Toliau Raudonės natūrali tėkmė vingiuoja apie 400 m Nemuno slėniu, patenka į siaurą užutėkį.

Intakai: Vikšrynė, Ražupė (dešinieji).

Įsikūrusios gyvenvietės: Adomaitiškė, Pupkaimis, Raudonė, Raudonėnai.

## Etimologija

Upėvardis *Raudõnė* kildinamas nuo spalvos pavadinimo *raudóna*. Nuo Raudonės upelio pavadinimo kildinamas Raudonės miestelio vardas. Tos pačios hidrografinės kilmės yra ir šalia esančios Raudonėnų gyvenvietės pavadinimas. Viename iš šio krašto padavimų pasakojama, jog lietuviai šioje vietoje taip smarkiai gynėsi nuo kryžiuočių karių, kad nuo žuvusiųjų kraujo tekančio upelio vanduo nusidažė raudonai. Ir nuo tada upelis imtas vadinti Raudonės upeliu.

XIX a. populiarūs buvo kiti romantiški Raudonės pavadinimo aiškinimai: vietovė tokį pavadinimą gavusi nuo Raudonės pilies, pastatytos iš raudonų plytų. Taip pat nurodoma, kad Raudonės pavadinimas kilęs nuo žodžio „raudoti" – dieną ir naktį taip savo tėvo Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kęstučio gedėjusi jo dukra Balanda.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Nemuno intakai
* LR upių klasifikatorius
Aulftanesas

**Aulftanesas** () – miestas Sostinės regione, Islandijoje; apie 5 km nuo Reikjaviko. Plotas – 5 km². Prezidento rezidencija (). Yra liuteronų bažnyčia.

Miestas įkurtas 1878 m.


Garðakirkja.jpg|Liuteronų bažnyčia
OB090126b-3049 Bessastadir.JPG|Prezidento rezidencija


## Šaltiniai
Torlaukshiobnas

**Torlaukshiobnas** () – miestas Sudurlande, pietryčių Islandijoje.

Miestas pavadintas šv. Torloko garbei. Torlaukshiobnas – svarbus jūrų uostas, aptarnaujantis pietinę šalies pakrantę, tarp Grindaviko vakaruose ir Hiobno rytuose. Plaukia keltas į Vestmanaejarą.

Mieste veikia liuteronų bažnyčia, keli restoranai, golfo klubas, motokroso trasa, sporto kompleksas bei baseinas.

## Sportas
* Knattspyrnufélagið Ægir – futbolo klubas;
* Þorlákshafnarvöllur – stadionas, talpiantis 1 000 žiūrovų.

## Šaltiniai
Dalvikas

**Dalvikas** ( – 'slėnio pakrantė') – miestas Rytų Nordurlande, Islandijoje. Veikia regiono jūrų uostas. Svarbus importo, žvejybos ir susisiekimo mazgas. Plaukia keltas į Grimsėjų (šiauriausias gyvenamas Islandijos regionas).

Pagrindinės pramonės šakos: žuvininkystė, turizmas bei banginių stebėjimas.

## Sportas
Populiariausia sporto šaka – kalnų slidinėjimas. Veikia keli futbolo klubai ir golfo klubas.

### Futbolas
* Dalvík/Reynir – futbolo klubas, įkurtas 2006 m.
* Dalvíkurvöllur – futbolo stadionas, talpinatis 2 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali miesto svetainė
Barbara Berta

**Barbara Berta** (g. 1963 m. gruodžio 29 d. Belinconoje) – Šveicarijos dainininkė.

1997 metais atstovavo Šveicarijai „Eurovizijoje“, kur su daina „Dentro di me“ užėmė 22-ą vietą (surinko 5 taškus). Tais pačiais metais išleido debiutinį studijinį albumą „Dentro di me“.

## Diskografija
* *Dentro di me* (1997)
* *Chi sei?* (2008)

## Nuorodos
* Daina „Dentro di me“

|-
Hiobnas

**Hiobnas** ( – 'uostas') – miestas Austurlande, pietryčių Islandijoje. 458 km pietryčių pakrante nuo Reikjaviko. Įsikūręs pusiasalyje, netoli Vatnajokudlio. Antra didžiausia gyvenvietė šalies pietryčiuose. Iš rytų miestas apsuptas nedidelių salų, didžiausios: *Mikley*, *Krókalátur*, *Hellir*.

Veikia jūrų uostas. Yra oro uostas (aptarnauja „Eagle Airways“), prekybos centras, dvi drabužių parduotuvės, gėlių ir kompiuterių parduotuvės, kelios kirpyklos, sporto salė, golfo klubas, du bankai, viešbučiai, restoranai bei keturios mokyklos.

Pagrindiniai pragyvenimo šaltiniai: žuvininkystė ir turizmas.


Höfn von oben.jpg|Hiobnas iš paukščio skrydžio
Iceland Höfn.jpg|Uostas
Hafnarkirkja.jpg|Bažnyčia


## Šaltiniai
Upsalos modelis

**Upsalos modelis** - tai teorija, kuri paaiškina, kaip įmonei palaipsniui intensyvinti savo veiklą užsienio rinkose. Ji yra panaši į POM modelį. Pagrindiniai abiejų modelių bruožai, tai - įmonės įgauna patirties iš vidaus rinkos, prieš plėtojant savo veiklą užsienio rinkose; kompanijos pradeda savo užsienio operacijas kultūriškai ir / arba geografiškai artimose šalyse ir išplečia veiklą palaipsniui į kultūriškai ir geografiškai labiau nutolusias šalis; įmonės pradeda savo užsienio operacijas naudojant tradicini eksportą ir palaipsniui pereina prie intensyvių ir kompleksiškų operacijų  (filialai  ir tt).

Upsalos modelis taip pat siūlo, kad užsienio prekyba prasidėtų nuo atsitiktinių eksporto užsakymų, po kurių seka reguliarūs eksporto užsakymai; ir POM modelis teigia, kad pirmasis pardavimo objektas yra fizinis produktas - paslaugos, žinios ir sistemos, galbūt, bet ne būtinai vėliau bus priskirti prie pardavimo tikslų. Be to, POM modelyje daroma prielaida, kad pirmoji plėtra pardavimuose yra susijusi su plėtra į naujas užsienio rinkas. Galiausiai, įmonė neskirs aukštesnio lygio išteklių rinkai, kol neįgys žinių bei patirties, ir todėl internacionalizacija vystosi palaipsniui. Viso priežastis - vietinės rinkos reguliuotojų taisyklės ar organizaciniai skirtumai. Uppsala modelis nurodo, kad įsipareigojimų lygis taip pat gali sumažėti arba sustoti jeigu veikla ir perspektyvos nepasiekia užsibrėžtų tikslų lygio.
Nalanda

**Nalanda** (, *Nālandā*) – budistų universitetas ir vienuolynų kompleksas, gyvavęs V–XII a. šiaurės Indijoje. Vienas iš svarbiausių savo laikmečio švietimo centrų, kuriame dirbo, dėstė ir mokėsi daugelis žymių budistų filosofų iš įvairių šalių, į kurį traukė daugybė piligrimų. Šiais laikais išlikę Nalandos griuvėsiai yra istorijos paminklas Indijos Biharo valstijoje, 95 km į pietryčius nuo senojo Patnos miesto. Nalandos vienuolyno archeologinė vietovė nuo 2016 m. yra įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo objektų sąrašą.

Netoli universiteto išlikusių griuvėsių įsikūręs šiuolaikinis Theravados centras. Archeologiniai kasinėjimai atlikti dideliame 150 tūkst. m² plote, tačiau dar žymi teritorijos dalis nekasinėta. Šalia įsikūrusiame archeologijos muziejuje eksponuojami kasinėjimų metu surasti rankraščiai ir kiti radiniai.

## Istorija
Universitetas įkurtas V a. pirmoje pusėje. Jis suklestėjo valdant Guptų dinastijai. Po jos Palos imperijos valdovai toliau globojo šią įstaigą. Apie Nalandą rašė garsus VI a. kinų budistas keliautojas Xuanzangas. Universitete dėstė 2 tūkst. mokytojų, mokėsi 10 tūkst. studentų, jam priklausė devynaukščiai pastatai, 6 šventyklos ir 7 vienuolynai, bibliotekoje buvo saugoma šimtai tūkstančių knygų. Pasak *Xuanzang*, norintiems studijuoti universitete buvo taikoma ankstyvųjų stojamųjų egzaminų praktika: atvykėliams diskusijų metu buvo užduodami sudėtingi klausimai. Nesugebėję į juos atsakyti nebeturėdavo minties prisijungti prie šios įstaigos.

1193 m. universitetas buvo sugriautas įsiveržus tiurkų kariuomenei, siekusiai ginklo jėga įvesti islamą. Tūkstančiai vienuolių buvo sudeginti gyvi arba nukirsdinti, sudeginta turtinga biblioteka. Po šių įvykių budizmas Indijoje išgyveno nuosmukį. Daugelis budistų vienuolių gelbėdamiesi bėgo į Nepalą ir Tibetą. 1351 m. Tibete atsirado tokio pat pavadinimo mokslo centras. IX–XII a. susiformavo Tibeto budizmo tradicija mokytojų iš Nalandos dėka. Jie suformulavo pagrindinius Mahajanos principus, kuriais vėliau rėmėsi dauguma Tolimųjų Rytų budizmo mokyklų, taip pat kai kurios idėjos rado pritaikymą Theravados mokyme.

Nalandos universitete buvo knygų perrašymo dirbtuvės, taip pat veikė budizmo dailės ir bronzinės skulptūros dirbtuvės. Tikėtina, kad Nalandoje buvo sukurti budizmo dievybių vaizdavimo Vadžrajanos mokyklos kanonai, kuriuos nuo islamo nešėjų bėgę vienuoliai vėliau perteikė Nepalo ir Tibeto mene.

## Galerija

Nalanda history sign.jpg|Nalandos istorija, įamžinta akmenyje
NALANDA UNIVERSITY FRONT VIEW.jpg|Įėjimas į Nalandą
Nalanda Buddhist University Ruins, which flourished from 427 to 1197 CE, Nalanda, Bihar.jpg|Atkasto vienuolyno liekanos
Grave Yard, Nalanda University, Rajgir, Bihar, India.jpg|Nalandos palaidojimų vieta
Nalanda university.jpg|Universiteto reginys
Xuanzang Memorial Hall.JPG|*Xuanzang* memorialinė salė

  
## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:UNESCO pasaulio paveldo objektai Azijoje
* Nalanda
Anna Piwkowska

**Ana Pivkovska** (, g. 1963 m. vasario 12 d.) – lenkų poetė, prozininkė ir literatūros kritikė.

## Biografija

Ana Pivkovska baigė lenkų filologijos studijas Varšuvos universitete. Specializuojasi akmeizmo laikotarpio poezijoje, yra parašiusi dvi studijas apie Anos Achmatovos kūrybą.

1989 m. pasirodė pirmoji Pivkovskos poezijos knyga. Iš viso išleista maždaug dešimt šios autorės poezijos knygų. Kaip prozininkė debiutavo 2007 m.

Kūryba versta į rusų, vokiečių, slovėnų ir kitas kalbas.

Lietuvoje Pivkovska žinoma kaip paauglių rašytoja – į lietuvių kalbą išversta autorės apysaka „Frančeska“ apie trylikametę paauglę.

## Nuorodos
* Trumpa Annos Piwkowskos biografija (anglų k.)
* Anna Piwkowska. Juodoji gulbė. Ištrauka iš knygos „Achmatowa, czyli Rosja" („Achmatova, tai yra Rusija"). ''Literatūra ir menas.'' 2014 m. lapkričio 7 d.
Bettina Soriat

**Bettina Soriat** (g. 1967 m. kovo 16 d. Lince) – Austrijos dainininkė, aktorė, choreografė, šokėja ir komikė. 

Atlikėja išgarsėjo 1990 metais kaip merginų grupės „Three Girl Madhouse“ narė. 1996 metais Bettina buvo „Eurovizijos“ dalyvio George Nussbaumer pritariančioji vokalistė. 1997 m. kaip solistė šiame konkurse su daina „One Step“ užėmė 21-ą vietą, surinkusi 12 taškų. Ištekėjusi už aktoriaus ir rašytojo Michael Niavarani, turi sūnų.

## Nuorodos

* Daina „One Step“

|-
Ejilstadiras

**Ejilstadiras** () – miestas Austurlande, rytų Islandijoje, įsikūręs netoli tilto per Lagarfljoutą, už kurio prasideda regioniniai keliai.

Ejilstadiras yra didžiausia rytų Islandijos gyvenvietė, turinti oro uostą, kolegija ir ligoninę.

## Istorija
Miestas įkurtas 1947 m. Smarkiai išsiplėtė 2004–2008 m. ekonominio šuolio metu.

## Sportas
* Höttur futbolo klubas.
* Vilhjálmsvöllur futbolo stadionas.

## Galerija

Nielsenshus.JPG|Seniausias miesto namas
Heading south into Egilsstaðir.jpg


## Šaltiniai
Štefan Banič

**Štefanas Baničius** (; 1870 m. lapkričio 23 d. Smolenicoje, Slovakijos respublikoje – 1941 m. sausio 2 d.) – slovakų išradėjas, kuris užpatentavo vieną iš pirmųjų parašiutų.

Štefano Baničiaus parašiuto modelis radikaliai skyrėsi nuo kitų modelių – jis priminė skėtį, kuris buvo pritvirtintas prie žmogaus kūno. Kai kuriuose šaltiniuose yra minimi sėkmingi šio parašiuto bandymai Vašingtone, šokant nuo 15-os aukštų pastato ir taip pat iš lėktuvo, 1914 m. Savo parašiuto patentą Baničius atidavė JAV armijai, tačiau nėra įrodymų, jog armija jį panaudojo.

## Šaltiniai
Širdis (miestas)

**Širdis** (, ) – miestas vakarų Indijoje, Maharaštros valstijos šiaurėje, 83 km į šiaurę nuo Ahmadnagaro, 296 km į šiaurės rytus nuo Mumbajaus. Geras susisiekimas autobusais su valstijos miestais (Ahmadnagaras, Mumbajus, Puna, Thanė, Našikas, Aklujas, Dulė), yra geležinkelis (Čenajus, Mumbajus, Visakhapatnamas, Maisoras), oro uostas (pastatytas 2017 m.). Turi 36 tūkst. gyventojų (2011), iš kurių raštingi 70%.

Populiaraus XIX a. pabaigos šventojo Sai Babos gimtinė, dar vadinama *Sai kraštu*.

## Sai Baba

Širdžio miestas išaugęs aplink Sai Babos šventyklą, vieną turtingiausių visoje Indijoje. Miestas gausiai lankomas piligrimų, čia traukiančių pagerbti vienodai hinduistų ir musulmonų garbinamą šventąjį Sai Babą. Guru Sai Baba gyveno Širdyje iki savo Samadhi 1918 m. Dabar šį rajoninį miestą kasmet aplanko milijonai jo sekėjų iš viso pasaulio. Daugiausiai jų suvažiuoja rugsėjo–lapkričio mėn., kuomet vyksta dauguma hinduistų švenčių. Sai Babos mirties metinės minimos spalį, tikslesnė data priklauso nuo indų kalendoriaus.

## Etimologija

Pagal indologą *Vishwanath Khaire*, pavadinimas* Shirdi* kilęs iš tamilų *Seeradi = Seer + Adi* ( = சீர் + அடி; Devan. सीर् + अडि = सीरडि). Tamilų kalboje šis vardas reiškia „gerovės papėdė“. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Širdis (reikšmės)

**Širdis** – kelias reikšmes turintis žodis. Jis gali reikšti:

* Širdis – žmogaus ar gyvūno vidaus organas
* Širdis (knyga) – knyga, romanas, pirmą kartą išleistas Italijoje
* Širdis (miestas) – miestas vakarų Indijoje
FK Grobiņa

**Futbolo klubas „Grobiņa“** arba **„Gruobinios“ futbolo klubas**, o trumpai vadinamas tiesiog **FK Grobiņa** – Latvijos futbolo klubas iš Gruobinios. 

Ankstesniais metais vadinosi **Grobiņas SC** ().

## Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. Gruobinios miestelyje. Nuo 2010 m. ekipa rungtyniavo Antroje lygoje, Kuršo zonoje. 

2016 m. Antroje lygoje (Kuršo zonoje) užėmė 1 vietą. Iškovojo teisę žaisti Pirmoje lygoje.

2017 m. kovo 2 d. klubui suteikta B tipo licencija.
Ekipa jau netrukus debiutavo Pirmoje lygoje. Nuo 2017 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Nuo 2022 m. sezono iki 2024 m. vasaros klubas bendradarbiavo su FK Liepāja jaunimo akademija (Liepājas futbola skola), Medijose vadinosi **Grobiņas SC/LFS**.

Nuo 2025 m. sezono vadinosi **FK Grobiņa**. 2025 m. sezone tarp dešimties Virslīga komandų liko devintoje vietoje ir žaidė pereinamąsias rungtynes.

## Pasiekimai
;  **Pirma lyga (II):**
: **Nugalėtojai (1):** 2023 m.

;  **Antra lyga (III):**
: **Nugalėtojai (1):** 2016 m.

## Sezonai

|}
* Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.

## Simbolika
### Komandos logotipas
Logotipe buvo pavaizduotas mėlynas skydas, o jame pavaizduota paukštukas (garnys), bei futbolo kamuolys, bei užrašas: Sporta Centrs Grobiņa. 2017 m.  

Nuo 2024 m. sezono klubas naudojo naujojo pavyzdžio emblemą. Joje vaizduojami du garniai, klubo įkūrimo data (2009 m.) ir pavadinimas.

### Komandos spalvos

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Namų stadionas
Namų rungtynes žaidė Gruobinios miesto stadione, talpinančiame kelis šimtus žiūrovų.

## Lietuviai
*  Rolandas Baravykas, gynėjas, 2025 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
Fruška Gora

**Fruška Gora** () – kalnų masyvas ir nacionalinis parkas Serbijos šiaurėje, Sremo krašte, Panonijos lygumos apsuptyje. Aukštis iki 539 m (Crveni Čoto k.). Ilgis iš rytų į vakarus 80 km, plotis iki 15 km. Šiauriniu pakraščiu prateka Dunojus.

Būdingi kalvoti kraštovaizdžiai, nedidelės giraitės, pievos, kultūriniai laukai. Fruška Goroje daug kur įveisti vynuogynai. Sutinkami elniai, stirnos, peri įvairūs paukščiai (baltieji ir juodieji gandrai, karališkieji ereliai, taurieji sakalai, juodieji pesliai ir kt.).

Fruška Gora – svarbi religinė Serbijos vieta. XV–XVI a. šiuose kalnuose įsikūrė daugiau nei 15 serbų ortodoksų vienuolynų (Velika Remetos, Krušedolo, Grgetego, Jazako, Šišatovaco, Petkovicos, Beočino, Vrdniko-Ravanicos, Divšos, Kuveždino, Mala Remetos, Novo Hopovo, Privina Glavos, Staro Hopovo, Rakovaco).

1991 m. Fruška Goroje gyveno ~114 tūkst. gyventojų. Pagrindiniai miestai: Šidas, Beočinas, Petrovaradinas, Sremska Kamenica, Sremski Karlovcai, Irigas, Ilokas.

Vietovė gyvenama bent nuo neolito laikų. Senovėje Fruška Goroje gyvenę keltai ir ilyrai, 31 metais kraštą užkariavo romėnai (vadino ) ir šiauriniuose šlaituose statė savo tvirtoves. Viduramžiais Fruška Gora, kaip ir visa Panonija, buvo įvairių klajojančių tautų kryžkelė, o vėliau iškilo kaip religinis serbų židinys.

1960 m. Fruška Gora paskelbta nacionaliniu parku.


Fruška Gora National Park, Velika Remeta.jpg|
Fruška Gora National Park02.jpg|
Национални парк Фрушка гора 4.JPG|
Национални парк Фрушка гора 3.jpg|
Национални парк Фрушка гора 1.jpg|
Fruška Gora National Park05.jpg|
Fruška Gora National Park03.jpg|
Fruška Gora National Park10, Velika Remeta.jpg|
Jazak.jpg|Jazako vienuolynas
Manastir Grgeteg.jpg|Grgetego vienuolynas
Rugiaveidė (grupė)

**„Rugiaveidė“** – folkloro ir postfolkloro dainininkė Daiva Steponavičienė, dainuojanti viena, su šeima arba draugais. Atlikėja veiklą Rugiaveidės pseudonimu pradėjo 1996 m. Koncertuose ji dainas atlieka viena, su šeima arba draugais.

## Sudėtis

### Rugiaveidė ir šeima
* vyras Saulius Steponavičius (vokalas, dvylikastygė, klasikinė gitara, bandža, mėnulio būgnas)
* dukra Ramunė Steponavičiūtė (Ramunė Žiedė) (vokalas, ukulėlė, dambrelis, išilginė fleita, klasikinė gitara, perkusija)
* sūnus Linas Steponavičius (bosinė gitara, vokalas, smuikas, dambrelis, perkusija)

### Rugiaveidė ir draugai
* Loreta Pugačiukienė (vokalas, smuikas, perkusija)
* Saulius Steponavičius (vokalas, gitara, bandža)

## Diskografija

## Nuorodos
* https://www.facebook.com/Rugiaveide/
* http://www.antiqua.lt
Abonentas

**Abonentas** (**prenumeratorius**) – asmuo, už tam tikrą mokestį, gaunantis paslaugas. 

Tipai:
*Prenumeratorius gauna tam tikrą fiksuotą teikiamų paslaugų kiekį (pvz., kasdien laikraštį).
*Prenumeratorius gauna neribotą naudajimąsi paslaugomis ar paslaugų rinkiniu tam tikram laikui. 
*Prenumeratorius gauna ribotą pradinį priėjimą prie paslaugos. Abonentas gali viršyti pradinį naudojamos paslaugos kiekį, tačiau už tai turi papildomai mokėti (pvz., interneto planas, ribotu duomenų kiekiu).
Kumbha mela

**Kumbha mela** (, ) – vienas didžiausių religinių festivalių Indijoje. Šios šventės metu milijonai hinduistų maldininkų brenda į šventomis laikomų upių vandenį, tikėdamiesi nuplauti savo nuodėmes. Šis festivalis skirtingose Indijos vietose vyksta kas dvylika metų. 

2017 m. Kumbh mela buvo įrašyta į UNESCO nematerialaus paveldo sąrašą.
## Ritualinės maudynės

Didžiausios *Kumbha mela* ritualinės maudynės paeiliui vyksta keturiose vietovėse skirtingose valstijose: Haridvare (Utarakhandas), Alahabade (Utar Pradešas), Našike (Maharaštra), Udžaine (Madhja Pradešas). Šventimo kulminacija – masinis apsiplovimas upėse: Gangoje (Haridvare), Šiproje (Udžaine), Godavari (Našike), Gangos, Jamunos ir legendinės Sarasvatės santakoje (Alahabade). Tikslios švenčių datos nustatomos pagal dangaus šviesulių padėtį pagal indų astrologiją – Jupiterio, Saulės ir Mėnulio. Pvz. 2010 m. sausio mėn. Haridvaro mieste prasidėjusi šventė truko daugiau kaip tris mėnesius. Kai kuriomis šventės dienomis į ją atvyko daugiau kaip 10 mln. maldininkų. 2013 m. Alahabado mieste šventė truko 55 dienas, spūstyse žuvo mažiausiai 36 žmonės.

Kitose Indijos vietovėse dvasiniai lyderiai panašias vietines šventes taip pat priskiria prie *Kumbha mela*. Pvz. Kumbakoname (Tamilnadas) kas 12 metų vykstančios masinės maudynės Mahamahamo šventyklos vandenyse taip pat laikomos *Kumbha mela*.

## Istorija

*Kumbh mela* šventės ištakos siekia indų mitologiją (legenda apie Pieno vandenyną). Vieni tyrinėtojai istoriniu tokio renginio liudijimu laiko kinų budistų vienuolio Xuanzang 644 m. aprašytą ritualą upių santakoje, vykusį valdant karaliui *Shiladitya* (tapatinamam su Harša) prie dabartinio Alahabado.

## Šaltiniai

## Nuorodos
Oficialios *Kumbha mela* svetainės:
* Alahabade 
* Haridvare 
* Našike
* Udžaine
Djavolia Varošas

**Djavolia Varošas** ( – 'velnio miestas') – uolynų kraštovaizdis pietų Serbijoje, Radano kalnuose, 90 km nuo Nišo, Kuršumlijos apylinkėse. Tai 0,67 km² plote išsidėsčiusios 202 bokštiškos uolos, kurių aukštis 2–15 m, plotis ties pamatu 4–6 m. Aukštis virš jūros lygio siekia apie 700 m. Djavolia Varošas susidarė vėjo ardai (erozijai) veikiant vulkanines uolienas. Daugumas „bokštų“ turi andezitines „kepures“ savo viršūnėse, kurios pristabdo tolesnį dūlėjimą. Uolų papėdėje trykšta du labai rūgštingi šaltiniai – Velnio vanduo (*Đavolja voda*) ir Raudonoji versmė (*Crveno vrelo*).

Djavolia Varošas nuo 1959 m. paskelbtas saugoma teritorija, o 1995 m. – gamtos paminklu.
Xenoblade Chronicles

**Xenoblade Chronicles** – atviro pasaulio veiksmo–nuotykių kompiuterinis vaidmenų žaidimas, skirtas „Nintendo Wii“ žaidimų konsolei. Sukurtas Japonijos studijos „Monolith Soft“ ir 2010 m. birželio 10 d. išleistas „Nintendo“. Žaidimas galimas žaisti su „Wii U“ ir 2015 m. išleista jo adaptacija „New Nintendo 3DS“ delninei konsolei.

Metacritic suvestinės duomenimis, žaidimą kritikai įvertino 92 balų iš 100 vidurkiu „Wii“ konsolei. ir 86 iš 100 „New 3DS“ konsolei.

Žaidimas pirmą kartą anonsuotas 2009 m. „Monado“ pavadinimu. Japonijoje išleistas „Xenoblade“ pavadinimu pagerbiant kūrėjų studijos „Monolith Soft“ vadovo Tetsuya Takahashi anksčiau kurtą „Xeno“ žaidimų seriją. Siužetiškai „Xenoblade Chronicles“ neturi nieko bendro su „Xeno“ serija. 2015 m. išleistas susijęs žaidimas „Xenoblade Chronicles X“, 2017 m. − tęsinys „Xenoblade Chronicles 2“.

## Siužetas

Žaidimo priešistorėje du pasaulio milžinai Bionis ir Mechonis susikovė tarpusavyje, kol iš jų liko tik sustingusios figūros, ant kurių įsikūrė dvi gyventojų rasės: žmogaus pavidalo *homai* ant Bionis kūno ir mechanizuotos būtybės *mekonai* ant Mechonis kūno. Žaidimo pradžioje mekonai įsiveržė į homų pasaulį siekdami jį užvaldyti. Herojus Dunbenas su kardu Monado padėjo atremti ataką prieš Koloniją 9, bet pats po to liko sužeista viena ranka. Monado yra stebuklingas kardas, jis negali sužeisti žmonių, bet lengvai perpjauna mašinas. Apie kardą sklinda įvairios legendos. Praėjus 1 metams po šių įvykių Kolonija 9 yra užpuolama mekonų antrą kartą. Dunbenas kovojo su kardu Monado, bet nebuvo pajėgus jo išlaikyti. Kardą paėmė jaunas herojus Šulkas, kuriam lemta įspėti jo paslaptis ir atremti mekonų invaziją, tik šį kartą kur kas pavojingesnę, nes kai kurie mekonai yra paprastai Monado nebesužeidžiami.

## Mechanika

Žaidimo veiksmas vyksta 3D kompiuterine grafika sukurtoje aplinkoje valdant veikėjus iš trečiojo asmens perspektyvos. Žaidimo erdvė pasižymi atvirojo pasaulio savybėmis: žaidėjas gali vykdyti daugybę šalutinių misijų, laisvai pasirinkti judėjimo kryptis. Žaidime yra dienos-nakties ciklas ir kai kurie kompiuterio valdomi veikėjai (NPC) yra sutinkami tik tam tikru metu ir tam tikrose vietose. Su jais tekstinių dialogų pagalba galima vystyti dialogus, prekiauti, priimti misijas. Žaidimo erdvėje randami objektai, juos palieka nugalėti priešininkai.

Žaidimo kovos sistemoje dalyvauja maksimaliai trys herojai ir žaidėjas tiesiogiai valdo tik vieną iš jų, kiti priešininkus atakuoja automatiškai. Kiekvienam herojui galima parinkti ginklus, drabužius, apsauginius šarvus. Kiekvienas herojus turi tik sau būdingą kovos veiksmų rinkinį (*Arts*) ir efektyviausias kovos būdas yra suderinti jų eiliškumą galingesnei atakai. Ginklai ir šarvai turi savus pranašumus ir trūkumus, juos galima patobulinti brangakmeniais. Tarp herojų ir NPC yra speciali santykių *Affinity* schema: pasiekus tam tikrą santykių gerumo lygį galima aktyvuoti papildomus dialogus (*Heart-to-Heart*), įgyti papildomus pranašumus kovojant. Kovų metu kyla herojų patirties lygiai, renkami pinigai, santykių ir gebėjimų taškai.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* giantbomb.com 
* IGN resursai
Haridvaras

**Haridvaras** () – miestas šiaurės Indijoje, Utarakhando valstijoje, 50 km į pietus nuo valstijos sostinės Dehradūno, tarp Šivaliko kalnų (šiaurėje) ir Gangos upės (pietuose).

Administracinis Haridvaro rajono centras. Su priemiesčiais turi 311 tūkst. gyventojų (2011). Vyrauja hinduistai, 64% ir musulmonai, 34%. 

*Gurukul Kangri* universitetas (vedų ir sanskrito literatūra, ajurveda, filosofija, šiuolaikiniai mokslai, žurnalistika), *Dev Sanskriti Vishwavidyalaya* universitetas (joga, alternatyvi terapija, Indijos kultūra, turizmas, teologija, dvasinis konsultavimas, žemės ūkis), Utarakhando sanskrito universitetas. Archeologijos muziejus, *Rajaji* nacionalinis parkas (su tigrų rezervatu).

Išvystytas susisiekimas: autobusų ir traukinių stotys (tiesioginiai maršrutai į svarbiausius šalies miestus), oro uostas prie Dehradūno. Pramonės miestelis (elektros jėgainių įrangos gamyba, metalo liejimas ir apdirbimas).

## Šventasis miestas

Vienas iš septynių svarbiausių hinduizmo šventųjų miestų, įsikūręs ant Gangos krantų. Miesto vardas, išvertus iš hindi kalbos, reiškia „vartai pas dievą“. Haridvaro apylinkėse Ganga iš Himalajų nusileidžia į Indo-Gangos lygumą, todėl senovinis miesto vardas buvo *Gangadwara*. 

Pagal hinduizmo mitą apie Pieno vandenyną, Haridvaras yra viena iš keturių Indijos vietovių, kuriose legendinis paukštis Garuda nešė ąsotį su dievų nemirtingumo eleksyru amritu ir išliejo 4 lašus. Nuo tada kas 12 metų Haridvare prie Gangos rengiami religiniai Kumbha mela festivaliai, pritraukiantys milijonus maldininkų ir turistų.

Penkios pagrindinės hinduistų piligrimų šventvietės Haridvare: *Gangadwar, Har ki Pauri, Kushawart , Bilwa Tirtha* ir *Neel Parvat*. Mieste ir apylinkėse yra kitų šventyklų, ritualinių statinių, be to, draudžiamas alkoholis ir nevegetarinis maistas.

## Galerija

People in Haridwar 10.jpg|Haridvaro žmonės 
Bholanath Sevashram temple by the Ganges, Haridwar.jpg|Šventykla prie Gangos
Cable car to Mansa Devi Temple, Haridwar, Uttarakhand, India.jpg|Lyninis keltuvas į šventyklą
Shiva statue by the Ganges, across Har-ki-Pauri, Haridwar.jpg|Šivos statula
Daksheshwar Mahadev temple, Kankhal.JPG|Viena iš šventyklų


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
2017 m. Australijos Grand Prix

**2017 m. Australijos Grand Prix** – pirmosios 2017 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko kovo 24-26 dienomis Albert Park trasoje. Tai buvo 22 kartas, kuomet šioje trasoje rengiamas Australijos Grand Prix.

Prieš penktadienio treniruotes "Sauber" komandoje Pascal Wehrlein pakeitė italas Antonio Giovinazzi, nes vokietis dėl traumos nebuvo visiškai sveikas lenktyniauti.

Lenktynes laimėjo vokietis Sebastian Vettel su "Ferrari". Tai buvo pirmoji šios komandos pergalė po 2015 m. Singapūro Grand Prix.

## Kvalifikacija

;Pastabos:
* &nbsp;– Lance Stroll gavo 5 starto pozicijų baudą už pavarų dėžės keitimą.

### Lenktynės

;Pastabos
* PL (*pit lane*) – boksai.
*&nbsp;– Daniel Ricciardo pradėjo lenktynes iš techninio aptarnavimo zonos.

## Įskaitos po lenktynių

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos**: pateiktos 5 geriausios vietos.

## Šaltiniai
2017 m. Virslīga

**2017 m. [[Virslīga]]** – Latvijos 2017 m. aukščiausiosios futbolo lygos sezonas. Prasidėjo 2017 m. kovo 10 d. ir baigėsi 2017 m. lapkričio 4 d.

## 2017 m. [[Virsliga]]
* **[[Virsliga]]** – aukščiausioji futbolo lyga. 
* Dalyvavo 8 komandos: Jūrmalos „Spartaks“ - FK Jelgava - SK Babīte/Dinamo - RFS - Riga FC - FK Liepaja/MOGO - Metta/LU - FK Ventspils.  
* Čempionatas prasidėjo kovo 10 dieną. 
* 2017 m. birželio 22 d. iš pirmenybių buvo pašalinta SK Babīte/Dinamo. Tuo metu buvo sužaista XII turų, visi šios ekipos pasiekti rezultatai anuliuoti.

### Galutinė lentelė
* FK Spartaks Jūrmala apgynė čempionų titulą. (Tapo jais antrą kartą.)

## Pereinamosios rungtynės

METTA/LU nugalėjo bendru rezultatu 4-2 ir išsaugojo vietą elito divizione.

## 2017 m. dublerių čempionatas

2017 m. dublerių pirmenybėse dalyvavo 8 komandos: 
* Jūrmalos „Spartaks-2“ * „Jelgava-2“ * „SK Babīte/Dinamo-2“  * RFS-2 * Rygos FC-2  * FK Liepaja/MOGO-2  * Metta/LU-2 * „Ventspils-2“
* 2017 m. birželio 22 d. iš pirmenybių buvo pašalinta SK Babīte/Dinamo-2. Tuo metu buvo sužaista XII turų, visi šios ekipos pasiekti rezultatai anuliuoti.

### Galutinė lentelė

## Taip pat skaitykite
* 2017 m. 1. līga – 2017 m. Pirma lyga

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė:
: Čempionų sąrašas
: Latvijos futbolo istorija
: 2017 m. Virsliga
Šumadija

**Šumadija** () – gamtinė–kultūrinė sritis vidurio Serbijoje. Driekiasi tarp Savos ir Dunojaus šiaurėje, Didžiosios Moravos rytuose, Vakarų Moravos pietuose, Kolubaros pietuose. Būdingi neaukšti kalnai, dideli miškų plotai (nuo to ir pavadinimas – serbiškai *шума* reiškia „miškas“). Krašto dirvožemiai derlingi, todėl vystoma daržininkystė, sodininkystė (obelynai, vynuogynai, slyvų, kriaušių, abrikosų, persikų, vyšnių giraitės, lazdynai, braškių ir aviečių uogynai). Gaminama vietinė slyvų trauktinė (*[[slivovica]]*).

Geologiškai Šumadijoje gausu urano (pvz., granitiniame Braikovaco masyve), vulkanito (Medvedniake, Rudnike, Borače).

Iš Šumadijos kilęs įprastinis serbų tautinis rūbas (vietomis kaimuose tebedėvimas), serbiškos kepurėlės šaikačos, bei odinės naginės (opankai).

Didžiausi Šumadijos miestai yra Kragujevacas, Čačakas, Smederevas, Jagodina, Lazarevacas, Arandželovacas, Gorni Milanovacas, Mladenovacas, Smederevska Palanka, Velika Plana. Administraciškai Šumadija patenka į Šumadijos ir Vakarų Serbijos kraštą.
Ilgauodegė palingenija

**Ilgauodegė palingenija** (*Palingenia longicauda*) – vandeninis vabzdys, priklausantis prie lašalų, patenkantis į *Palingeniidae* šeimą. Ši rūšis paplitusi daugiausia Tisos upės baseine, taip pat kitose Dunojaus bei Dniestro baseinų upėse (sutinkamas Serbijoje, Vengrijoje, Rumunijoje, retas Ukrainoje). Seniau *Palingenia longicauda* lašalas buvo paplitęs ir Vakarų Europoje, bet dabar ten visiškai išnykęs.

Patino kūno ilgis (su cerkais) – iki 12 cm (didžiausia Europos lašalų rūšis). Apimtis ties sparneliais – 28–38 mm.

Veisiasi molinguose bei dumblinguose, skardinguose upių žemupių krantuose, iki 10 m gylio. Lervos išsirausia U pavidalo urvelius. Viename kvadratiniame metre gali būti iki 400 tokių urvelių. Maitinasi smulkiais vabzdžiais ir kitais vandens bestuburiais. Pereina keletą vystymosi tarpsnių. Suaugėliai išsirita birželio–rugpjūčio mėnesiais. Pavakare keletą valandų skraido, kol susiporuoja, tada žūva. Patelės vandens paviršiuje išmėto kiaušinėlius, iš kurių lervos išsirita po 45 dienų.

*Palingenia longicauda* yra švarių vandenų rodiklis. Seniau lervos naudotos kaip jaukas žvejojant šamus.
Paukščių sala (Slovakija)

**Paukščių sala** () – nedidelė salelė Slovakijoje, į pietvakarius nuo Šamorino, Dunojaus upėje įrengtame Gabčikovo tvenkinyje, Hrušovskos užutėkyje. Plotas – 6,86 ha. Paviršių užima daugiausia pievos, yra retmiškių, pavienių medžių. Pakrantės skardingos, sunkiai prieinamos.

Paukščių sala – svarbi vandens paukščių buveinė. Čia peri rudagalviai kirai, juodagalviai kirai, upinės žuvėdros, žiemoja kuoduotosios antys, rudagalvės antys, baltakaktės žąsys.
Ištaloškė

**Ištaloškė** () – kalnas šiaurės rytų Vengrijoje, Hevešo medėje, Biuko kalnuose. Aukštis – 958,1 m. Tai antras pagal aukštį Biuko ir šeštas pagal aukštį visos Vengrijos kalnas. Iki 2014 m. Ištaloškė laikyta aukščiausia Biuko vieta, bet tuomet nustatyta, kad aukštesnis yra Silvašikės (*Szilvási-kő*) kalnas (960,7 m).

Ištaloškė lengvai pasiekiama pėsčiųjų taku iš Silvašvarado.

Kalne yra urvas, pirmąsyk ištirtas 1911 m. Palo Roško. Urve rasta paleolitinė stovyklavietė su 30–40 tūkst. metų senumo radiniais: ilgaragio bizono (*Bison latifrons*) bei urvinio lokio kaulais, akmeniniais bei kauliniais įnagiais, ugniaviete. Radiniai saugomi Vengrijos valstybiniame muziejuje. Ištaloškės urvas saugomas nuo 1944 m.

## Šaltiniai
Eršego nacionalinis parkas

**Eršego nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas Vengrijos vakaruose, Vašo medėje, driekiasi į pietus nuo Rabos upės, greta Slovėnijos ir Austrijos sienų. Įsteigtas 2002 m. Šalimais yra Kermendo ir Sentgothardo miestai.

Eršego pavadinimas suteiktas pagal istorinę Eršego sritį – tai vengrų pasienio juosta, kur gyvenę pasienio perėjų sargybiniai, vengriškai vadinti *Őrség*, sukūrę savitą kultūrą.

Apie 60 % parko užima miškai, ypač spygliuočių. Miškuose išlikę gan gausiai laukinių žvėrių. Telkšo keletas skaidriavandenių ežerų, prasideda Zalos, Kerkos upės, keletas Rabos intakų.

Eršege esti 18 etnografinių kaimų, kurių gyventojai verčiasi tradiciniais verslais: puodininkyste, medinių rykų, baldų gamyba, pynimu, grybų rinkimu ir džiovinimu, bitininkyste. Velemere ir Erisentpeteryje stovi gotikinės bažnyčios.


OrsegiNemzetiPark2.jpg
OrsegiNemzetiPark4.jpg
Őriszentpéter2v.jpg|Erisentpeterio bažnyčia
Balatono aukštumų nacionalinis parkas

**Balatono aukštumų nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos sritis vakarų Vengrijoje (Zalos ir Vesprėmo medėse), šiaurinėse Balatono ežero pakrantėse, Bakonio kalnuose. Parko valdyba yra Vesprėme. Balatono aukštumų nacionalinis parkas įsteigtas 1997 m. ir susideda iš 6 saugomų sričių.

Svarbiausios saugomos vietovės:
* Tihanio pusiasalis su Tihanio miesteliu;
* Pečelio dauburys – su lėkštais šlaitais, plynaukštėmis, karstiniais dariniais ir bazaltine Halomo kalva;
* Kalio dauburys;
* Tapolcos dauburys – su vaizdingais kraštovaizdžiais ir bazalto telkiniais;
* Kesthelio kalnai – miškingi, sudaryti iš dolomito;
* Kiš Balatonas – svarbi šlapynių sritis, saugoma Ramsaro konvencijos.

Parke auga daug retų augalų rūšių – apie 200 jų saugomos, o 9 – ypač (Šašdžio pievose yra vienintelė Vengrijoje pelenėlių augavietė). Pelkynėse ir ežerėliuose apsistoja daug praskrendančių paukščių.


Koloska körkép - panoramio.jpg|Kološkos slėnis
View of Külső-tó, Nyereg-hegy and Csúcs-hegy.JPG|Nierego ir Čučo kalvos
Csobánc.jpg|Čobanco kalnas
Tihany Külső-tó 2002-03-30.JPG|Šlapynės Tihanio pusiasalyje
Kis-Balaton.jpg|Kiš Balatonas


## Išnašos
Zengė

**Zengė** () – kalnas pietų Vengrijoje, Baranios medėje, netoli Kroatijos sienos; Mečeko kalnų aukščiausia vieta. Aukštis – 682 m. Viršūnėje įrengtas apžvalgos bokštas, taip pat yra viduramžių tvirtovės, greičiausiai pastatytos ant romėnų žvalgavietės, liekanos. Zengė pasiekiama keliais iš Pečvarado bei Hošsuhetėnio.

Zengės šlaitai apaugę miškais, tik čia auga endeminiai banatiniai bijūnai (*Paeonia officinalis banatica*). Kalno papėdėje stovi Piušpeksentlaslo rūmai.

2005 m. ant Zengės ketinta pastatyti NATO radarą, tačiau aplinkosaugininkai ir vietos gyventojai pasipriešino valdžios užmačioms.

## Galerija

Zengővár.JPG|Pilies liekanos
LefeleZengorol.JPG|Kelias Zengėn
Zengő kilátó.JPG|Apžvalgos bokštas
Bánáti_bazsarózsák_a_Somos-hegyen.jpg|Banatiniai bijūnai


## Šaltiniai
Patackas

;Patackas
* Algirdas Vaclovas Patackas – politinis bei visuomenės veikėjas, signataras, rezistentas, poetas;
* Gintaras Patackas – poetas, vertėjas, prozininkas, dramaturgas.

;Patackienė
* Tautvyda Marcinkevičiūtė-Patackienė – poetė.

Pavardė kilusi iš Pietų Lietuvos (Rudamina, Lazdijai, Merkinė, Daugai, Krosna). Kilusi iš slaviškų pavardžių  (žr. Potockiai). Kildanama iš vietovardžio *Potok*.

## Šaltiniai
Prodaná nevěsta

**Parduotoji nuotaka** () – trijų veiksmų komiška opera, parašyta čekų kompozitoriaus Bedřicho Smetanos. Libreto autorius – Karel Sabina. Kūrinys buvo pradėtas rašyti 1863 m., o baigtas – 1866 m. Pirmasis atlikimas įvyko 1866 m. gegužės 30 d. Laikinajame Teatre: sutrauktas į du veiksmus su kalbamaisiais dialogais.
Norkaičių–Begėdžių miškai

**Norkaičių-Begėdžių miškai** – miškai vakarų Lietuvoje, Šilutės bei Klaipėdos rajonuose, Nemuno kairiajame krante, 9 km į šiaurę nuo Šilutės, tarp Saugų ir Švėkšnos. Priklauso Šilutės miškų urėdijai (Norkaičių, Pėžaičių ir Švėkšnos girininkijoms) bei Kretingos miškų urėdijai (Šernų girininkijai). Apima 66,5 km² plotą. Masyvą sudaro Begėdžių, Norkaičių, Joniškio, Piliakalnio, Stanaičių, Parubežio, Barvų, Žagatpurvio, Bilviečių, Ažpurvių, Padumblės, Aisėnų miškai.

Paviršiu banguotas. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję smėliai, vietomis velėniniai jauriniai glėjiški priesmėliai. Norkaičių-Begėdžių miškai patenka į Minijos baseiną: šiaurine ir vidurine dalimi teka Veiviržas (su Ašva, Švėkšnale, Šalpe, Aise, Šalteike), pietine dalimi – Tenenys (su Šiūšiu). Tyvuliuoja nedidelės pelkės, 2 ežerėliai (Joniškės ežeras ir bevardis).

Medynai:
* pušynai: 72 %
* beržynai: 11 %
* eglynai: 10 %
* ąžuolynai: 5 %
* juodalksnynai: 1 %
* baltalksnynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 27 % medynų, pusamžiai medžiai 46 %, pribręstantys 18 %, brandūs 9 %.

Norkaičių-Begėdžių miškuose yra briedžių, stirnų, šernų, vilkų, kiškių, usūrinių šunų, lapių, barsukų, ūdrų, įveista danielių. Pasodinta kėnių, pocūgių, veimutinių pušų. Įsteigtas Norkaičių botaninis draustinis, Begėdžių botaninis draustinis, aplink Veiviržą ir jo intakus – Veiviržo kraštovaizdžio draustinis bei Veiviržo ichtiologinis draustinis. 64-ajame Norkaičių miško kvartale yra Norkaičių parkas bei Skomantų piliakalnis.

Pietuose miškus kerta plentas . Miškuose įsikūrę kaimai: Aisėnai, Barvai, Berciškė, Begėdžiai, Bilvietis, Diegliai, Dvyliai, Grynaičiai, Kebeliai, Luišės, Norkaičiai, Pėžaičiai, Stonaičiai, Šarkiškiai, Virkytai, Vyskupiškiai, Žagatpurviai.

## Šaltiniai
Susanna Martinkova

**Suzana Martinkova** (, tikrasis vardas – *Zuzana Martínková*; g. 1946 m. balandžio 19 d.) – Čekoslovakijoje gimusi aktorė. Po keleto sėkmingų vaidmenų gimtinėje, 1967 m. ji persikėlė gyventi į Italiją, kur per 20 metų sukūrė daugiau kaip 30 vaidmenų kine ir televizijoje.

1973-86 m. buvo ištekėjusi už italų aktoriaus Gianni Garko.

## Dalinė filmografija
* Karštas smūgis (1969)
* Detektyvas Belis (1969)
* Vagis (1980)
* Fračija prieš Drakulą (1985)
* Išdykėlė Lola (1998)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Nausodžio atminimo ženklas

**Nausodžio atminimo ženklas sovietų okupacijos 1947–1949 m. aukoms atminti** – atminimo ženklas, esantis pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Nausodyje (Žalgirio seniūnija), 1,75 km į pietryčius nuo Palanga–Šiauliai, 1,05 km į šiaurės vakarus nuo kelio Nausodis–Abakai, Minijos kairiajame krante.

## Atminimo vieta
Įrengta Nausodžio miško šiaurės rytiniame pakraštyje, laukymėje, vadinamoje *Vilksmilte*, buvusioje Igno Slušnio sodybvietėje.

Į pietryčius nuo ąžuolo pastatytos geležinės, kaltinės, ažūrinės, monumentalios grotelės, viršuje užsibaigiančios stilizuotais kryželiais. Grotelių apatinėje dalyje, ties viduriu yra horizontalaus stačiakampio pavidalo medinė lentelė, prie kurios pritvirtinta metalinė atminimo lentelė su memorialiniu užrašu: „Mūsų atminty kartų likimas / 1947-1949 metų okupacijos / aukoms atminti // Kretingos suaugusiųjų / mokymo centras“.

Grotelių aukštis – 1,44 m, plotis – 66 cm, atminimo lentos dydis – 23 x 31 cm.

35 m į šiaurės rytus yra žuvusių partizanų atminimo ženklas.

## Istorija
Šioje vietoje stovėjo partizanų ryšininko ir rėmėjo Igno Slušnio sodyba, kurioje buvusi įrengta Kardo rinktinės Buganto kuopos Jūreivio būrio slėptuvė. 

Ją 1948 m. rugsėjo 8 d. apsupo ir padegė MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareiviai ir Kartenos stribai. Per kautynes žuvo partizanų būrio vadas Vladas Slušnys-*Jūreivis* (g. 1925 m.), jo žmona Karolina Slušnienė-*Marytė, Jūreivienė* (g. 1924 m.), partizanai Jonas Liaudonskas-*Girėnas, Tauras* (g. 1926 m.) ir Bronius Anužis-*Žalgiris* (g. 1929 m.). 

Sodybos šeimininkui Ignui Slušniui-*Tėvukui* (g. 1881 m.) mūšio metu pavyko pasislėpti Minijos upėje. Kurį laiką gyveno sudegusioje sodybvietėje šelpiamas kaimynų, o vėliau išvyko į Latviją, kurioje mirė.

2010 m. įgyvendinant Kretingos suaugusiųjų mokymo centro projektą „Amžinai gyvi prisiminimuose“, mokytojos Vidos Paulauskienės iniciatyva įrengta sovietų okupacijos aukų atminimo vieta. Ją rengiant talkino Žalgirio seniūnijos seniūnas Povilas Šližius, seniūnijos gyventojai Povilas Lukas, Alius Lukauskas, Bronius Talmontas, Juozas Skliuderis, Simonas Liubavičius, verslininkai Danguolė ir Virginijus Markevičiai. 

## Šaltiniai
Bebaimis (filmas)

**Bebaimis** () – 2000 m. sukurtas trileris.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* James Russo – Mikis Vernonas
* Heino Ferch – Johanas
* Ornella Muti – Rafaela
* Steven Waddington – Trevis
* Ulrike Haase – Ankė
* Naike Rivelli 
* Andreas Petri
Naike Rivelli yra aktorės Ornella Muti duktė. Filme jos vaidina tą patį personažą skirtingais metais.

## Turinys

1980 m. Vakarų Berlyne susipažino 4 užsieniečiai studentai: perspektyvus beisbolininkas amerikietis Mikis, švedas Johanas, anglas Trevis ir italė Rafaela. Vakarėlio metu įvyko nelaimingas atsitikimas, kurio metu Mikiui buvo sužalota ranka.

Praėjus 20 metų jis dirba šaltkalviu, o visus pinigus išleidžia lažyboms. Negana to, jis įsiskolinęs banditams, kurie reikalauja grąžinti didelę pinigų sumą. Kaip tik tada jį pasiekia netikėtas kvietimas – jaunystės draugai švedas ir anglas kviečia jį susitikti Berlyne ir prisiminti senus laukus, netgi pasisiūlo nupirkti lėktuvo bilietą. Vis tik linksmybės baigiasi liūdnai – Johanas parsiveda į namus merginą, kurią netyčia nužudo. Vyrai nusprendžia atsikratyti kūno, tačiau reikalai darosi vis labiau komplikuoti: Mikis pradeda reikalauti pinigų iš Johano. Vėliau jis ima šantažuoti Rafaelą, kuri, nors ir ištekėjusi už Trevio, augina Mikio sūnų ir visus tuos metus ją gauna pinigus už tylėjimą. Galiausiai paaiškėja, kad trijulė sugalvojo planą kaip atsikratyti Mikio apkaltinant jį žmogžudyste...
Dalila Di Lazzaro

**Dalila Di Lazaro** (, g. 1953 m. sausio 29 d.) – italų aktorė, rašytoja ir buvęs modelis.

7 ir 8 praėjusio amžiaus dešimtmečiuose Lazaro intensyviai filmavosi kine pas tokius režisierius kaip Dario Argento, Alberto Sordi, Klaus Kinski ir Jacques Deray. 1983 m. jai buvo pasiūlytas Domino vaidmuo neoficialiame bondiados filme „Niekada nesakyk niekada“, tačiau aktorė jo atsisakė ir Domino suvaidino Kim Basinger.

Savo karjerą Lazaro pradėjo kaip foto modelis ir ne kartą buvo įamžinta žymaus menininko Andy Warhol. Taip pat prie jo žinomumo prisidėjo pasklidę gandai, kad Lazaro yra garsios aktorė Sophia Loren giminaitė.

Vėlesniais metais ji daugiausia dėmesio skyrė televizijai, paskutinis jos vaidmuo buvo 2013 m.

Lazaro taip pat išleido kelias autobiografines knygas.

## Dalinė filmografija
* Oh, Serafina! (1976)
* Trys tigrai prieš tris tigrus (1977)
* Mergina geltona pižama (1977)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
E=mc² (filmas)

**E=mc²** – 2002 m. Lenkijoje sukurta komedija.

## Turinys

Filosofijos daktaras Maksas papildomai uždarbiauja rašydamas studentams baigiamuosius darbus. Viena tokių studenčių – Stela, kuriai Maksas pradeda aktyviai rodyti dėmesį. Netrukus paaiškėja, kad Stela turi meilužį – žinomą banditą Ramzį. Pastarasis sužinojęs apie šios mokslus, nusprendžia pats įgyti daktaro laipsnį. Kuomet jam nepavyksta šio nusipirkti, Ramzis priverčia Maksą padėti jam mokytis. Ilgainiui Ramzis vis labiau įsijaučia į filosofiją, tuo tarpu jo kompanionai niekaip nesupranta kam šiam reikalingas daktaro vardas. Jo autoritetas pradeda menkti, o Stela su Maksu užmezga romaną, tačiau Ramzis nusprendžia be kokia kaina tapti filosofijos daktaru... 

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Cezary Pazura – Ramzis
* Olaf Lubaszenko – Maksas
* Agnieszka Wlodarczyk – Stela
* Renata Dancewicz – Marta, Ramzio žmona
* Edward Linde-Lubaszenko – profesorius Sova
*Zbigniew Suszyński - Arnold
* Jan Nowicki – Edvardas