Dubravos dvyniai

**Dubravos dvyniai** –  botaninis gamtos paveldo objektas, apatinėje kamienų dalyje suaugę du medžiai – ąžuolas ir pušis. Saugomi Kauno rajone (Samylų sen.), Dubravos eksperimentinės–mokomosios miškų urėdijos Šilėnų girininkijos (78 kv., 16 skl.) teritorijoje, Dubravos miške, 4,5 km į pietus nuo Samylų. Dvyniai gali būti pasiekiami iš kelio , Gervėnupio soduose pasukus į miško kelią, pavažiavus į pietus 1,4 km. Iki medžių veda apie 200 m ilgio pėsčiųjų takas su tilteliu.

1971 m. medžiai dvyniai paskelbti gamtos paminklu, 1987 m. priskirti prie respublikinės reikšmės gamtos paveldo paminklų.

Dubravos medžiai dvyniai – tai kamienais suaugę du medžiai – paprastasis ąžuolas (*Quercus robur* L.) ir paprastoji pušis (*Pinus sylvestris* L.). Medžiai auga brandaus miško apsuptyje, aptverti apsaugine medine tvorele su informacine lenta. Pušies aukštis yra 33 m, ąžuolo – 27 m, medžių skersmenys atitinkamai – 93 ir 63 cm.  Abiejų medžių apimtis – 360 cm. Dubravos medžiai dvyniai pavaizduoti 2009 m. patvirtintame Samylų herbe.

## Legenda

Apie medžius dvynius sklando legenda: „Pamilo ąžuolas pušį. Jų draugystės pradžios niekas nežino. Ar kėkštas pamiršo, kur paslėpė gilę, ar voveraitė pametė pušies kankorėžio sėklą. Iš daigelių išaugo medžiai, ir vienas nuo kito neatsitraukė daugiau kaip 150 metų. Laikas vis stipriau glaudė ąžuolėlį prie savo lieknosios pušelės. Taip ir liko kartu visam gyvenimui žaliuoti ir šalti, tyliai ošti ir su vėtromis kovoti“.

## Dvynių medžių vertinimas

Gamtininkai, miškininkai, lankytojai yra vertinę šio gamtos paminklo būklę ir augimo ypatybes. Į medžius įsimetęs puvinys, kurio sukėlėjai labai nusilpnino pušį, jos laja apnykusi, susiaurėjusi. Pats ąžuolas apniktas parazituojančių ąžuolinių kempinių. Gumbuotas, aukštai apsamanojęs ąžuolo kamienas prilenkęs liauną, lygų pušies kamieną. 

Vertintojų nuomonės nėra vienodos dėl medžių amžiaus. Kai kas laiko medžius bendraamžiais (pasak legendos, abiems virš 150 metų), tačiau kiti ąžuolui skiria 200, pušiai – 100 metų. Taigi, medžiai gali būti arba vienmečiai, arba ąžuolas dvigubai vyresnis. Tokia išvada peršasi dėl gerokai storesnio ąžuolo kamieno ir platesnės jo lajos, negu pušies. Vertinant medžių suaugimo ypatybes, nelabai tikėtina, kad abu medžiai galėjo išaugti kartu. Daug jaunesnei pušelei išaugus po ąžuolu, jos gyvenimas pasibaigtų viršūnei atsirėmus į ąžuolo šakas. 

Vienintelis sėkmingas medžių likimas galėjo būti nulemtas, ąžuolui išdygus prie jau paaugusios pušies kamieno. Augančio ąžuoliuko kamienas prigludo prie pušelės, jų šakelės persipynė. Vėliau ąžuolo kamiene išaugo gumbai, kurie smigo į pušies žievę. Atrodė, kad medžiai visam laikui išliks susijungę. Tačiau taip nenutiko, nes laikui bėgant apie 6-7 m aukštyje ąžuolo kamienas atsilenkė nuo pušies. Jos lajos šone suformavo savo lają. Sutvirtėjęs ąžuolas augdamas pradėjo savo kamienu nuo savęs stumti pušį, kuri smarkiai pakrypo. Vėliau gumbais suaugusi kamienų dalis atsiskyrė, išryškindama ąžuolo kamieno gumbus ir pušies kamiene atsivėrusias žievės kiaurymes. Pastaraisiais metais atstumas tarp kamienų pastebimai nesikeitė. Pušies atsiskyrimo ir atsilenkimo nuo ąžuolo priežastis siejama su pušies nusilpimu dėl kamieno priekelminėje dalyje įsimetusio vidinio puvinio. Tai galima nesunkiai nustatyti, matant daugybę kamieno kiaurymėmis belandžiojančių stuobrinių skruzdėlių.

## Galerija


Dubravos miško dvyniai.JPG|Lentoje pateikti dvynių duomenys
Dubravos medžiai dvyniai - panoramio.jpg|Medžiai 2015 m.


## Panašūs

* Ąžuolo ir pušies draugystė

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras. Dubravos dvyniai *stvk.lt/map* 
* Dubravos medžiai dvyniai *pamatyklietuvoje.lt*