open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lutecis

**Lutecis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Lu**, eilės numeris 71.

## Pavadinimo kilmė

Vienas iš elemento atradėjų buvo prancūzas *Georges Urbain*, todėl elementą jis pavadino lotynišku Paryžiaus vardu – *Lutetia*. Kitas atradėjas buvo austras *Carl Auer von Welsbach* ir pavadino elementą **kasiopėjumi** (mitinės Etiopijos karalienės Kasiopėjos garbei) – šis pavadinimas ilgą laiką buvo priimtinas vokiškai kalbančiose šalyse, tačiau IUPAC komisija oficialiai patvirtino tik pirmąjį variantą.
Terbis

**Terbis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Tb**, eilės numeris 65.

## Pavadinimo kilmė

Terbis pavadintas pagal vietovę, kurioje jis buvo atrastas – kasyklą Švedijoje Iterbiu.
Aktinis

**Aktinis** () – cheminis periodinės elementų lentelės III grupės radioaktyvusis elementas, žymimas **Ac**, eilės numeris 89. Nedideliais kiekiais randamas urano ir torio rūdose, taip pat gaminamas branduoliniame reaktoriuje švitinant radį (236Ra) ar aktinio fluoridą (AcF3) neutronais bei redukuojant ličio garais. Visi izotopai nestabilūs, labai kenksmingas, cheminės savybės panašios į lantano. Atrado A. L. Debirnė (*Debierne*) 1899 metais.

## Pavadinimo kilmė
Pavadinimą lėmė tai, kad aktinis yra radioaktyvus elementas:  'spindulys'.
Toris

**Toris** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Th**, eilės numeris 90. Visi torio izotopai yra radioaktyvūs. Gamtoje praktiškai 100 % torio yra izotopas 232Th kurio labai ilga pusėjimo trukmė yra 1.405 x 1010 metai. 

## Pavadinimo kilmė
Elemento atradėjas Bercelijus jį taip pavadino senovės germanų gamtos stichijos dievo Toro garbei.

## Branduolinės reakcijos
Radioaktyvus 232Th izotopas išduoda alfa dalelės šitaip:

232Th --> 228Ra + 4He (alfa dalelė)

232Th atomo branduolys pats nepereina branduolio dalijimąsi, bet 
232Th gali pagauti neutroną pavirsti į 233Th šitaip:

232Th + n --> 233Th

233Th išduoda beta-minuso dalelę pavirsti į 233Pa šitaip:

233Th --> 233Pa + e-

233Th išduoda beta-minuso dalelę pavirsti į 233U šitaip:

233Pa --> 233U + e-

233U gali pereiti branduolio dalijimąsi.  Šitoks branduolio dalijimasis gali būti naudingas branduoliniuose reaktoriuose.  

## Šaltiniai
Protaktinis

**Protaktinis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Pa**, eilės numeris 91.

## Pavadinimo kilmė

Protaktinis skyla esant alfa dalelių spinduliuotei iš aktinio, taigi, jis yra tam tikra aktinio pradinė forma ( – esantis prieš kažką, pasirodantis anksčiau, pirmasis).
Neptūnis

**Neptūnis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Np**, eilės numeris 93.

## Pavadinimo kilmė

Kadangi cheminis elementas Uranas buvo pavadintas pagal Urano planetą, todėl kitas transuraninis elementas, išgautas iš urano, buvo pavadintas tolimesnės planetos – Neptūno garbei.
## Neptūnis gamtoje
Nors neptūnis laikomas sintetiniu elementu, jo pėdsakai yra randami urano rūdoje. Susidaro uranui-238 pasigavus neutroną.
## Panaudojimas
Neptūnis gali būti naudojamas branduoliniuose ginkluose vietoj plutonio. Jo kritinė masė - apie 60 kilogramų. 2001 m. Los Alamoso nacionalinėje laboratorijoje buvo pagaminta 6 kilogramų neptūnio sfera. Tačiau elemento panaudojimas branduoliniuose ginkluose yra labai nepraktiškas, todėl tokių ginklų nesukurta. Neptūnis yra naudojamas įrenginiuose, skirtuose aptikti didelės energijos neutronus.
Plutonis

**Plutonis** – cheminis periodinės elementų lentelės radioaktyvus elementas, žymimas **Pu**, eilės numeris 94.

Plutonis yra sidabriškai baltos spalvos chemiškai radioaktyvus metalas. Papuolęs į deguonies turinčią atmosferą greitai oksiduojasi. Plutonis turi šešis alotropus ir keturis oksidacijos lygius. Smulkios metalo drožlės yra pirochorinės (savaime užsiliepsnoja).

Nustatyta dvidešimt plutonio izotopų. Stabiliausi izotopai yra plutonis-244, kurio pusėjimo trukmė 80,8 milijonai metų, plutonis-242 – 373 300 metų, ir plutonis-239 – mažiau nei 24 110 metų. Kitų žinomų izotopų pusėjimo trukmė mažiau nei 7000 metų.
Populiariausi izotopai tai plutonis-238 ir 239.
Plutonis-239 sintezuojasi iš urano (U) ir neutrono (n) išspinduliuojant betą dalelę (β−) per tarpinį elementą neptūnį (Np).

: \mathrm{^{238}_{\ 92}U\ +\ ^{1}_{0}n\ \longrightarrow \ ^{239}_{\ 92}U\ \xrightarrow[23.5 \ min]{\beta^-} \ ^{239}_{\ 93}Np\ \xrightarrow[2.3565 \ d]{\beta^-} \ ^{239}_{\ 94}Pu}

Būtent šis procesas naudojamas daugelyje atominių elektrinių. Gautas plutonis-239 yra pagrindinė elektrinės atlieka. Ši atlieka, vadinama „bombų plutonis“, turi skilimo koeficientą didesnį nei vienas. Todėl pasiekus kritinę masę, skilimo reakcija vyksta geometrine progresija ir įvyksta branduolinis sprogimas. Dėl to šis izotopas gali būti naudojamas gaminti atominį ginklą.

## Pavadinimo kilmė

Kadangi plutonis 1942 m. buvo išgautas iš urano nestabilaus skilimo produkto neptūnio, todėl ir buvo pavadintas toliau už Neptūną esančios planetos – Plutono garbei. Plutonį atrado Glenn Seaborg, Kalifornijoje.

## Naudojimas

Naudojamas kaip branduolinis kuras ir branduoliniuose ginkluose.
Plutonis-239 naudojamas kaip alfa dalelių šaltinis cheminio užteršimo detektoriuose.

## Plutonis populiarioje kultūroje
* Plutonis nešvyti žaliai, kaip rodoma animaciniame seriale „Simpsonai“. Iš tikrųjų, fosforo savybė švytėti radioaktyvioje aplinkoje yra neteisingai palaikoma paties plutonio savybe.
* Plutonis yra laiko mašinos trilogijoje „Atgal į ateitį“ energijos šaltinis stengiantis išvystyti 1,21 gigavato galią.
* Seriale „Family Guy“ plutonį Kalėdų progą gavo Stewie Griffin.

## Nuodingumas
Visi plutonio izotopai yra nuodingi ir radioaktyvūs.
Americis

**Americis** (*Americium*) – radioaktyvus cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Am**, eilės numeris 95, aktinoidas. Dirbtinis sidabriškai baltas metalas, tamsoje švyti. Visi 13 susintetintų izotopų nestabilūs. Izotopas 241Am naudojamas transuraninių elementų gavybai branduoliniuose reaktoriuose.

## Pavadinimo kilmė
Pirmą kartą elementą susintetino JAV fizikai *Glenn Seaborg*, *Leon Morgan*, *Ralph James* ir *Albert Ghiorso* 1944 m. pabaigoje. Amerikos garbei elementas ir pavadintas (pagal analogiją su europiu).
Šešuolėliai

**Šešuolėliais** vadinami du Širvintų rajono kaimai, nutolę per 2 km:

* Šešuolėliai I – šiauriniai, garsėjantys dvaru;
* Šešuolėliai II – pietiniai, garsėjantys bažnyčia.
Kiuris

**Kiuris** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Cm**, eilės numeris 96.

## Pavadinimo kilmė
1950 m. šį transuraninį elementą atradus JAV, jis buvo pavadintas radžio atradėjos Marijos Kiuri garbei (elemento santrumpoje yra pavardės ir vardo inicialai – **C**urie **M**arie). Tai vienintelis cheminis elementas, pavadintas moters garbei.
Berklis

**Berklis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Bk**, eilės numeris 97.

## Pavadinimo kilmė
Šis transuraninis elementas buvo susintetintas 1950 m. JAV mieste Berklyje ir jo garbei pavadintas.
Radis

**Radis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Ra**, eilės numeris 88.

## Pavadinimo kilmė

Radžiui būdinga spinduliavimas, todėl atitinkamai jis ir pavadintas ( – spindulys).
Einšteinis

**Einšteinis** () – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Es**, eilės numeris 99.

## Pavadinimo kilmė
Elementas pavadintas A. Einšteino (1879-1955) garbei. Kurį laiką po atradimo jis dar buvo vadinamas **afiniu** ( -> *a-* priešdėlis "ne" + *finis* - "pabaiga"), pabrėžiant tai, kad transuraninių elementų eilė dar nebaigta.
Kalifornis

**Kalifornis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Cf**, eilės numeris 98.

## Pavadinimo kilmė
Elementas atrastas JAV Kalifornijos valstijoje, tad jos garbei ir pavadintas.
Francis

**Francis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Fr**, eilės numeris 87.

## Pavadinimo kilmė
Elementas pavadintas Prancūzijos garbei ( - Prancūzija): jį Kiuri institute Paryžiuje 1939 m. atrado mokslininkė Margerita Perė (*Marguerite Perey*).
Laižuva

**Laižuva** – miestelis Mažeikių rajono savivaldybėje, 15 km į šiaurės rytus nuo Mažeikių, šalia Mažeikių–Rygos geležinkelio, prie sienos su Latvija. Seniūnijos centras, 2 seniūnaitijos (Vadaksties ir A. Vienažindžio). Yra Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčia, biblioteka, paštas (LT-89085), buvusi Laižuvos Antano Vienažindžio pagrindinė mokykla.

## Etimologija

Manoma, kad Laižuva yra asmenvardinis vietovardis, galimai kilęs nuo asmenvardžio *Laižys* ar į jį panašaus.

## Geografija

Laižuva įsikūrusi Ventos vidurupio žemumoje, Vadaksties kairiajame krante, kelių Žiogaičiai – Jučiai – Agluonai ir kelio iš Palnosų į Latvijos kelią P96 Ežerė – Glūda sankryžoje.

## Istorija

Laižuva minima nuo XV a. 1568 m. per Valakų reformą įkurtas kaimas. Nuo XVII a. pradžios – miestelis. 1635 m. Mažųjų Dirvėnų valsčiaus inventoriuje minima Laižuvos bažnyčia. 1661 m. įvardyta miesteliu. 1713 m. Laižuvai suteikta savaitinio turgaus privilegija. Nuo XVIII a. šalia miestelio buvo Laižuvos dvaras. 1773 m. minimas Laižuvos palivarkas, kuriame buvo 18 dūmų (kiemų) ir karčema, kurie privalėjo mokėti 1408 auksinų metinį mokestį ir dvarui atvežti 18 vežimų šieno. 1773 m. pastatyta nauja bažnyčia.

XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1898 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla dėstomąja rusų kalba, 1924–1948 m. lietuviška pradžios mokykla, 1948–1950 m. progimnazija, 1950–1997 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1997 m. Laižuvos Antano Vienažindžio pagrindinė mokykla; veikia mokyklos muziejus.

1873 m. pro Laižuvą nutiestas geležinkelis Mažeikiai–Mintauja. 1884 m. vasarą per miestelio gaisrą sudegė bažnyčia, prieglauda ir altarija. 1889 m. pastatyta nauja raudonų plytų, su dviem bokštais Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčia. Vyskupas M. Paliulionis 1892 m. gegužės 22 d. bažnyčią pašventino. XIX a. pabaigoje Laižuva – Šiaulių apskrities miestelis Viekšnių valsčiuje, Laižuvos dvaras. 1902 m. atidaryta Laižuvos geležinkelio stotelė.

Nacių okupacinės administracijos įsakymu 1941 m. rugpjūčio Mažeikiuose nužudyti Laižuvos žydai. Per II pasaulinį karą Laižuva sudegė. II pasaulinio karo pabaigoje, 1944 m. spalio 28 d. traukdamiesi vokiečiai bažnyčią susprogdino, išliko tik Kryžiaus kelio stotys. 1944 m. špitolėje įrengta nauja bažnyčia.

Po karo Laižuvos valsčiuje veikė LLA Žemaičių legiono Trečiosios Mažeikių rinktinės partizanai. TSRS valdžia 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. ištrėmė 17 gyventojų. 1950–1995 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1937 m. įkurta biblioteka, po karo – paštas, medicinos punktas, muzikos mokykla, kultūros namai.

2008 m. patvirtintas Laižuvos herbas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės

Laižuvoje gimė:
* Antanas Jakobas, teisininkas, advokatas.
* Vytautas Lalas, sportininkas, galiūnų sportas.
 
Laižuvoje nuo 1876 m. gyveno ir klebonavo poetas Antanas Vienažindys (1841–1892), čia miręs ir palaidotas vietos kapinėse. Šioje bažnyčioje 1911–1914 m. yra klebonavęs ir J. Tumas-Vaižgantas (1869–1933).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Kaeras

Graikų mitologija **Kaeras** – galimybės, sėkmės ir tinkamo momento personifikacija. Jis buvo vaizduojamas su viena plaukų sruoga. Kaero ekvivalentas romėnų mitologijoje yra Okasio arba Tempas.
Charitės

Graikų mitologijoje **charitės** arba **gracijos** – geranoriškos, malonios ir linksmos deivės. Jos buvo gracijos ir grožio deivės lydinčios Afroditę. Charitės buvo menų, grožio, žavesio, gamtos ir vaisingumo deivės. Jos labai mylėjo grožį, dovanodavo žmonėms talentą menuose, artimos mūzoms. Jos buvo siejamos su požeminiu pasauliu ir Eleusino misterijomis.

Charitės yra dažniausiai laikomos Dzeuso ir okeanidės Eurinomės dukterimis, bet kartais minima, kad jos buvo Helijo ir Eglės, arba Dioniso ir Afroditės dukterys. Tradiciškai charitės yra trys: Aglaja, Eufrosinė, Talija. Bet kai kur ir pagal Pauzaniją minimos penkios charitės: Aukso, Charidė (*Charis*), Hegemonė, Faena, Pasitėja.

Pagal Homerą Aglaja buvo Hefaisto žmona, o Pasitėja buvusi miego dievo Hipno mylimoji.


Vaizdas:Threegraces.jpg|„Trys gracijos“ pagal Sandro Botticelli (1445–1510)
Vaizdas:Raffael 010.jpg|Pagal Rafaelį
Vaizdas:The_Three_Graces,_by_Peter_Paul_Rubens,_from_Prado_in_Google_Earth.jpg|Pagal Rubensą
Vaizdas:Canova-Three Graces 0 degree view.jpg|Pagal Kanovą
Molinis tūris

Medžiagos **molinis tūris** nusako medžiagos tūrio ir kiekio santykį. Paprasčiausia molinį tūrį skaičiuoti atominę ar molinę masę dalinant iš tankio. SI sistemoje molinis tūris skaičiuojamas kubiniais metrais moliui (m³mol-1).

Idealioms dujoms standartinis molinis tūris – tai tūris, kurį užima vienas medžiagos molis dujinėje būsenoje, esant standartinei 273,15 K temperatūrai ir 1 atmosferos slėgiui. Šis dydis yra lygus **0,022414 m³mol<sup>-1</sup>** arba **22,41 L/mol**.
Elpis

**Elpis** () – vilties personifikacija graikų mitologijoje. Manoma, kad ji buvusi Niktės, nakties personifikacijos, dukra ir Femės, paskalų deivės, motina. Elpis buvo vaizduojama kaip jauna moteris, dažniausiai rankose nešanti gėles ar kornukopiją. Jos romėniškas atitikmuo buvo deivė Spes.
Lampadės

Graikų mitologijoje **Lampadės** (gr. Λαμπαδησ) – požemio pasaulio nimfos, Hekatės palydovės. Lampadės buvo Hekatei dovana už ištikimybę Titanomachijos metu. Jos laiko deglus lydėdamos Hekatę, naktinių jos klajonių ir medžioklių metu. Pasakojama, kad lampadžių deglų šviesa sukelia beprotybę. Jos kildinamos iš įvairių požemio pasaulio dievų, upių dievų ar Niktės.

Romėniškas jų pavadinimas buvo *Nymphae Avernales*.
Charles Sanders Peirce

**Čarlzas Pirsas** (Charles Sanders/Santiago Peirce, 1839 m. rugsėjo 10 d. – 1914 m. balandžio 19 d.) – amerikiečių logikas, filosofas, mokslininkas ir matematikas.

Č. Pirsas laikomas pragmatizmo, mokslo filosofijos, loginės semiotikos pradininku.

## Č. Pirso filosofija
Jis loginės semiotikos pradininkas. Todėl filosofas samprotauja apie teiginių naudingumą. Jo loginė semiotika ieško teiginių aiškumo kriterijų, aiškumo priklausomai nuo teiginių praktinio pritaikomumo. Čia nuolat kalbama apie sąvokas ir sprendinius. Č. Pirsas suabsoliutina *„tik praktinis patyrimas daro sąvokas teisingas“* (tai laboratoriniai tyrimai ir matematiniai uždaviniai). Jo manymu, yra tik praktinė veikla, kuri užpildo sąvokos turinį.

Č. Pirso pragmatizmas reiškia eksperimentinio metodo diegimą filosofijoje, t. y. sąvokos nurodo kokį nors empirinį veiksmą, o jei sąvoka nenurodo nieko, ką galima patvirtinti praktika, tai ji yra nereikšminga ir tuščia.

Pasak Č. Pirso, filosofijos tikslas atskleisti sąvokas taip, kad vėliau jas būtų galima tiksliai, empiriškai pritaikyti. Visos tiesos yra reliatyvios (santykinės), jos priklauso nuo praktinės sėkmės ir empirinio pritaikymo. Č. Pirsas padarė perversmą moksle, anot jo, mokslas turi būti utilitarus, o sąvokos privalo būti verifikuojamos.

## Nuorodos
* Č. Pirso biografija 
* Č. Pirso sąvokų žodynėlis
Fermis

**Fermis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Fm**, eilės numeris 100.

## Pavadinimo kilmė
Elementas pavadintas žymaus italų atominės fizikos mokslininko Enriko Fermio garbei. Laikinai fermis buvo vadinamas kaip **centurijus**, pabrėžiant faktą, kad tai 100-asis elementas periodinėje lentelėje ( - šimtas).
Laurencis

**Laurencis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Lr**, eilės numeris 103.

## Pavadinimo kilmė

Šis transuraninis elementas buvo atrastas 1961 m. Kalifornijoje ir pavadintas ciklotroną sukūrusio Ernesto Lorenso garbei. Iš pradžių elemento santrumpa buvo **Lw**, bet vėliau buvo pakeista į **Lr**. Be to, laikinai elementas vadinosi sisteminiu vardu *unniltrium*, o sovietų mokslininkai vartojo **rezerfordžio** pavadinimą.
Mendelevis

**Mendelevis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Md**, eilės numeris 101.

## Pavadinimo kilmė

Šis JAV atrastas transuraninis elementas pavadintas garsaus rusų chemiko D. Mendelejevo garbei.
Nobelis

**Nobelis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **No**, eilės numeris 102.

## Pavadinimo kilmė

Šis elementas buvo išgautas 1957 m. Stokholmo Nobelio fizikos institute (švedų, anglų ir amerikiečių tyrėjai) iš kiurio. Pagal institutą ir elementas buvo pavadintas A. Nobelio garbei. Tai buvo pirmasis transuraninis elementas, atrastas Europoje. Elementui taip pat siūlytas pavadintas **žoliotis**.
Rezerfordis

**Rezerfordis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Rf**, eilės numeris 104.

## Pavadinimo kilmė

Elementas pavadintas anglų fiziko E. Rezerfordo garbei, nors sovietų mokslininkai siūlė **kurčiatovio** pavadinimą mokslininko I. Kurčiatovo garbei, o rezerfordžiu pavadino 103-ąjį elementą (dabartinį laurencį).
Dubnis

**Dubnis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Db**, eilės numeris 105. Lotyniškai Dubnis vadinamas *Dubnium*.

## Pavadinimo kilmė

Elemento vardas yra kilęs nuo Rusijos miesto Dubnos, kuriame yra vienas didžiausių pasaulyje branduolio tyrimų centras ir kur pirmiausia išgautas šis elementas. Jį išgauti siekė tiek rusų, tiek ir amerikiečių mokslininkai (Berklyje), tačiau rusams pavyko išgauti elementą 2 mėnesiais anksčiau. Rusai pasiūlė pavadinimą **nilsboris** (N. Boro garbei), o amerikiečiai - **hanis** (O. Hano garbei). Galiausiai buvo nuspręsta elementą vadinti rusų tyrimų centro vardu.
Syborgis

{{Cheminis elementas|
img invisible=yes|
žymėjimas=Sg|
Syborgis (Sg)|
Metalas|
106|
nežinoma|
[269]|
?|
?|
&#91;Rn&#93; 5f14 6d4 7s2*(galimai)*|
?|
?|
?|
?|
?|
35,0 (galimai) |
?|
?|
?|
?|
?|
?|
?|
?|
?}}
**Syborgis** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Sg**, eilės numeris 106.

Tai sintetinis elementas, kurio stabiliausio izotopo 271Sg pusamžis - 1,9 minutės. Jis priklauso šeštai periodinės lentelės grupei, kaip sunkesnis volframo homologas.

## Literatūros šaltiniai
Boris

**Boris** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Bh**, eilės numeris 107. Izotopų atominė masė nuo 260,12 iki 267,13. Nestabilus: stabiliausio izotopo borio-264 skilimo pusperiodis – 0,44 s. Kai kurių šaltinių duomenimis, stabiliausias yra boris-262, kurio skilimo pusperiodis 17 s.

## Istorija
Borį pirmąsyk susintetino Dubnos branduolinių tyrimų centre 1976 m. (Jurijaus Oganesiano vadovaujama grupė), bismutą-204 apšaudant  chromo-54 branduoliais. Tada buvo sukurtas boris-261, kurio skilimo pusperiodis 11,8 milisekundės

1981 m. bandymą pakartojo vokiečių mokslininkai Darmštato Sunkiųjų jonų tyrimo institute (Gesellschaft für Schwerionenforschung, Institute for Heavy Ion Research) susintetinę stabilesnį izotopą borį-262. Kai kurie šaltiniai šią vėlesniają datą nurodo kaip borio sukūrimo datą.

Vokiečiai siūlė naująjį elementą pavadinti nilsboriu danų fizikos teoretiko Nilso Boro (Niels Bohr) garbei, tačiau rusai nesutiko ir norėjo jį pavadinti dubniu (tyrimų centrui įamžinti). Tada Tarptautinė teorinės ir taikomosios chemijos sąjunga (IUPAC) naujajam elementui suteikė laikiną (unnilseptium) pavadinimą (lot. "šimtas septintasis"), sutrumpintai **Uns**. 1994 m. IUPAC rekomendavo elementą pavadinti boriu, o dubnio vardas buvo suteiktas 105-ajam elementui. Nežiūrint vartojimo nepatogumo (painiojamas "boras" ir "boris"), šis pavadinimas buvo visuotinai priimtas.

## Šaltiniai
Meitneris

**Meitneris** – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas **Mt**, eilės numeris 109. Meitneris gautas P. Armbrusterio ir G. Munzenbergo 1982 metais Darmštate bismuto izotopą (209Bi) bombarduojant geležies branduoliais.

Pavadintas pagal Austrijos fizikės ir radiotechnikės L. Meitner pavardę. Galutinai šis pavadinimas priimtas 1997 m., iki tol siekiant išspręsti ginčus dėl elementų pavadinimų buvo laikinai naudojamas unileniumo pavadinimas.

Tai sintetinis elementas, kurio stabiliausias izotopas 266Mt, kurio skilimo pusperiodis 3,4 ms.
Darmštatis

**Darmštatis** (**Ds**) – cheminis periodinės elementų lentelės elementas. Eilės numeris 110. Jis yra sunkiausias 10 grupės elementas, tačiau pakankamai stabilus darmštačio izotopas, kuris leistų atlikti cheminius eksperimentus, galinčius patvirtinti jo vietą, nėra žinomas. Šis sintetinis elementas yra vienas iš vadinamųjų transuraninių elementų. Pirmą kartą susintetintas 1994 metais.

### Atradimas

Darmštatis sukurtas 1994 metais lapkričio mėnesio 9 dieną  Sunkiųjų jonų tyrimo centre (*Gesellschaft für Schwerionenforschung, GSI*) Darmštate (Vokietija). Jį sukūrė Peteris Armbrusteris ir Gotfrydas Münzenbergas, vadovaujami prof. Sigurdo Hofmanno. Keturi šio elemento atomai buvo aptikti vykstant branduolinei sintezės reakcijai, kurią sukėlė švino-208 bombardavimas nikelio-62 jonais.

### Pavadinimas

Iš pradžių elementas 110 buvo pavadintas *ununnilium* (simbolis *Uun*). Pripažinti 110 elemento atradėjais, komandos nariai nusprendė jį pavadinti *darmstadtium* (Ds) arba *wixhausium* (Wi), bet pasirinko pirmąjį variantą netoliese esančio Darmštatas miesto, o ne jo priemiesčio Vikshauzeno (Wixhausen) garbei. Naująjį pavadinimą Tarptautinė teorinės ir taikomosios chemijos sąjunga (IUPAC) oficialiai rekomendavo 2003 metais rugpjūčio 16 dieną.
Dionė

**Dionė** () – graikų mitologijoje deivė, kurios vaidmuo ir kilmė tiksliai nežinomas.

Dionė aiškiausiai minima Homero „Iliados“ 5 knygoje, kaip Afroditės motina. Vėliau ne „Iliadoje“ minima kaip pati Afroditė, gali būti kad tai buvęs jos sinonimas. Taip pat Dionės vardo etimologija labai panaši į romėnų deivės Dianos. Hesiodas ją mini kaip vieną iš okeanidžių. Senoviniame Dzeuso Dodonos orakule minima Dodona, o ne Hera, kaip Dzeuso žmona. Vėlesnis mitografas Higinas mini ją buvus Atlanto dukterimi, Pelopso, Niobės ir Brotėjo motina su Tantalu.
Praksidikė

Graikų mitologijoje **Praksidikė** – teisminės bausmės deivė. Ji priklauso deivių grupei vadinamai praksidikidėmis, kurioms taip pat priklauso ir jos dukterys: dorybės deivė Aretė ir santarvės deivė Homonoja. Ji turėjo sūnų namų ūkio dievą Ktesiją. Visų trijų vaikų susilaukė su Soteru. Orfinėse giesmėse Praksidikė identifikuojama su Persefone, jos vyras – su Dzeusu, o dukterys – su deivėmis erinijomis. Be to, ji dar tapatinama su atpildo deive Poena ir teisingumo deive Dike. 

## Išnašos
Femė

Graikų mitologijoje **Femė** arba **Osa** (gr. Φημη) – šlovės, gandų ir paskalų personifikacija. Ji buvo Gajos dukra. Romėnų atitikmuo buvo **Fama**. Ji apibūdinama kaip „ta, kuri inicijuoja tolesnį bendravimą“. Femė turėjo altorių Atėnuose. Mene dažniausiai vaizduojama su sparnais ir trimitu.
Eileitija

**Eileitija** () – naujagimių ir gimdyvių deivė graikų mitologijoje . Ji buvusi kretiečių deivė, vėliau perimta graikų. Pagal Hesiodą Dzeuso ir Heros dukra („Teogonija“ 921), tai patvirtino Apolodoras ir Diodoras Sikulas savo raštuose. Pagal Pauzaniją ji buvo vyresnė už Kroną. 

Pagal vieną iš dviejų Apolono ir Artemidės gimimo versijų, Hera pagrobė Eileitiją taip neleisdama Leto pagimdyti. Kiti dievai privertę Herą paleisti ją.
Kernitas

**Kernitas** (**razoritas**) – hidratuotas natrio boratas, Na2B4O7·4H<sub>2</sub>O.

Kernitas yra bespalvis, truputį baltas kristalinis mineralas, kuris buvo pirminis svarbiausias borakso šaltinis. Jis taip pat yra kai kurių boro medžiagų šaltinis.

## Istorija
Mineralas buvo atrastas 1926 m. Kerno apygardoje, Kalifornijoje ir taip vėliau pavadintas šios apygardos vardu. Kerno apygarda buvo vienintelis daug metų žinotas kernito šaltinis, bet dabar jis kasamas Čilėje, Ispanijoje, Turkijoje. Daugiau telkinių vis dar ieškoma nuo tada, kai jis buvo atrastas dideliame gylyje.
Mezozojus

**Mezozojus** – geologinė era, prasidėjusi prieš 251 mln. ir pasibaigusi prieš 65,5 mln. metų.

Geologiškai mezozojaus pradžioje visa sausuma sudarė vieną superkontinentą – Pangėją. Mezozojaus metu Pangėja skilo į Lauraziją ir Gondvaną. Laurazija vėliau skilo į Šiaurės Ameriką ir Euraziją, o Gondvana pasidalino į keturis žemynus: Pietų Ameriką, Afriką, Australiją ir Antarktidą.

Mezozojus dalimas į tris periodus:
* triasas (tarp -251 ir -199,6 mln. m.): dinozaurų vystymasis;
* jura (tarp -199,6 ir -145,5 mln. m.);
* kreida (tarp -145,5 ir -65,5 mln.m.) – šio periodo pabaiga sutapo su dinozaurų išnykimu. 


|Mezozojaus pradžia, prieš 240 mln. metų
|Mezozojaus vidurys, prieš 150 mln. metų
|Mezozojaus pabaiga, prieš 65 mln. metų


## Gyvybė mezozojuje

Mezozojus prasidėjo nežinoma katastrofa permo pabaigoje (paleozojus), kurios metu išmirė 90 % visų augalų ir gyvūnų rūšių. Tai sudarė sąlygas atsirasti visiškai naujoviškam gyvūnų ir augalų pasauliui.

Mezozojuje pasaulis ėmė darytis panašus į tą, kurį žinome dabar:
* Atsirado, įsivyravo ir išmirė dinozaurai. Jų artimiausi šiuolaikiniai giminaičiai yra paukščiai ir ropliai.
* atsirado pterozaurai bei daugybė vandens roplių, kurie mezozojaus pabaigoje išmirė.
* atsirado pirmieji maži žinduoliai, pirmieji gaubtasėkliai augalai ir daugelis šiuolaikinių medžių.

Eros pabaigoje egzistavo visos šiuolaikinės gyvybės formos, nors kai kurios iš jų, ypač žinduoliai, buvo dar primityvios.

Yra įrodymų, kad mezozojaus pabaigoje netoli Jukatano pusiasalio (Meksika) nukrito milžiniškas meteoritas (vadinamasis K-T riba), sudaręs ten iki šiol aptinkamą astroblemą. Su šiuo meteoritu siejamas 45 % visų gyvūnų ir augalų rūšių išnykimas, tarp jų ir dinozaurų, pterozaurų, amonitų, daugelio tuo metu gyvavusių jūrų reptilijų ir paukščių.

## Taip pat skaityti
* Geologinė laiko skalė
Industrinė muzika

**Industrinė muzika** arba tiesiog **industrial** – muzikos stilius ir subkultūra. „Industrial“ terminas kilęs iš legendinės grupės Throbbing Gristle leidyklos „Industrial Records“ pavadinimo.
Šios subkultūros gerbėjai vadinami „industrialistais“ ar „rivethead“.

Industrial pavadinimas aprėpia daug muzikos stilių. Jį sudaro tokie muzikos stiliai: EBM, Aggrotech, Industrial metal, Industrial rock, Ambient industrial, Coldwave, Techno, Brutism, IDM, Trance, Synthpop, Futurepop, Glitch .

## Nuorodos
* Velnaruna straipsnis apie industrial subkultūra Dangus.net portale
* Kitas straipsnis apie industrial Dangus.net portale
Apatitas

**Apatitai** – fosfatų mineralų grupė, kuriai priklauso hidroksilapatitas, fluorapatitas, ir chlorapatitas. Mineralai pasižymi didele OH-, F-, ar Cl - jonų koncentracija kristalinėje gardelėje. Trijų dažniausiai pasitaikančių atmainų formulė yra Ca3(PO4)3(F, Cl, OH).

Skilimo kelias apatite paprastai naudojamas apskaičiuoti nuosėdų šiluminį kitimą vandens telkiniuose.

### Taikymas
Apatitas – vienas iš nedaugelio mineralų, kuris yra gaminamas ir naudojamas biologinėse sistemose. Hidroksilapatitas yra pagrindinis dantų emalio komponentas ir viena iš pagrindinių kaulo sudedamųjų medžiagų. Fluorapatitas yra šiek tiek kietesnis už hidroksilapatitą, taigi fluoruotas vanduo, kuris gali pakeisti dantų emalyje hidroksilo jonus į fluorido jonus, šiek tiek stiprina mūsų dantis.
Nereidės

**Nereidės** – mėlynplaukės jūros nimfos graikų mitologijoje, Nerėjo ir Doridės penkiasdešimt dukterų. Nereidžių vardai reiškia jūros nepastovumą, gelmę, veržlumą ir aikštingumą. Jos dažnai lydėdavo Poseidoną, padėdavo jūreiviams, kovojantiems su audromis. Siejamos su Viduržemio jūra. Pačios žymiausios nereidės: Tetidė, Pelėjo žmona ir Achilo motina, ir Amfitritė, Poseidono žmona.

## Nereidės
Nereidžių sąrašas, kuriame išvardintos daugiau nei 50 nereidžių, kadangi sudarytas pagal įvairius autorius: Apolodorą, Hesiodą, Homerą ir Higiną.

#Agavė (Agajė) (*Agave*, *Agaue*)
#Aktaja (Aktajė) (*Actaea*, *Aktaie*)
#Amatija (Amatėja) (*Amathia*, *Amatheia*)
#Amfinomė (*Amphinome*)
#Amfitojė (*Amphithoe*)
#Amfitritė (*Amphitrite*) 
#Apseudesė (*Apseudes*)
#Aretusa (*Arethusa*)
#Azija (*Asia*) 
#Autonojė (*Autonoe*)
#Berojė (*Beroe*)
#Dejopėja (*Deiopea*)
#Dero (*Dero*)
#Deksamenė (*Dexamene*)
#Dionė (*Dione*)
#Doridė (*Doris*)
#Doto (*Doto*)
#Drimo (*Drymo*)
#Dinamenė (*Dynamene*)
#Efira (*Ephyra*) 
#Ejonė (*Eione*) 
#Erato (*Erato*)  
#Ejagorė (*Euagore*)
#Ejarnė (*Euarne*)
#Eudora (Eudorė) (*Eudora*,*Eudore*)
#Eukrantė (*Eukrante*)
#Eulimenė (*Eulimene*)
#Eumolpė (*Eumolpė*)
#Eunikė (*Eunike*, *Eunice*)
#Eupompė (*Eupompe*)
#Euridikė (*Eurydice*)
#Evagorė (*Evagore*)
#Evarnė (*Evarne*)
#Ferusa (*Pherusa*, *Pherousa*)
#Filodokė (*Phyllodoce*) 
#Galatėja (*Galateia*)
#Galenė (*Galene')
#[[Glaukė]] (*Glauke*)
#[[Glaukonomė]] (*Galukonome*)
#[[Halija]] (*Halia*)
#[[Halimedė]] (*Halimede*)
#[[Hiponojė]] (*Hiponoe*) 
#[[Hipotojė]] (*Hippothoe*)
#[[Iaira]] (*Iaira*, *Iaera*)
#[[Ionė]] (*Ione*)
#[[Janasa]] (*Ianassa*)
#[[Janira]] (Janeira) (*Ianeira*, *Ianira*)
#[[Kalianasa]] (*Kallianassa*, *Callianassa*)
#[[Kalianira]] (Kalianeira) (*Kalianeira*, *Callianira*)
#[[Kalipso]] (*Kalypso*, *Calypso*)
#[[Keto]] (*Keto*, *Ceto*)
#[[Klaja]] (*Klaia*)
#[[Klimenė]] (*Klymenė*)
#[[Klio]] (*Clio')
#Kranto (*Kranto*,*Cranto*)
#Kreneisė (*Creneis*)
#Kidipė (*Cydippe*)
#Kimo (*Kymo*)
#Kimodokė (*Kymodoke*) 
#Kimatolegė (*Kymatolege*)
#Kymotojė (*Kymothoe*)
#Laomedėja (Laomedija) (*Laomedeia*, *Laomedia*)
#Ligėja (*Ligea*)
#Limnorėja (Limnorija) (*Limnoreia*, *Limnoria*)
#Likorija (*Lycorias*)
#Lisianasa (*Lysianassa*)
#Leagorė (*Leagorė*)
#Leukotojė (*Leucothoe*)
#Maera (*Maira*, *Maera*)
#Melitė (*Melitė*)
#Menipė (*Menipė*)
#Nausitojė (*Nausithoe*)
#Nemertė (*Nemertes*)
#Neomeridė (*Neomeris*)
#Nesaja (Nesajė) (*Nesaie*, *Nesaea*)
#Neso ('Neso')
#Opidė (*Opis*)
#Oreitija (Oritija) (*Oreithyia*, *Orithyia*)
#Panopėja (Panopaja) (*Panopeia*)
#Panopė (*Panope*)
#Pasitėja (*Pasithea*)
#Pleksaurė (*Plexaure*)
#Ploto (*Ploto*)
#Polinomė ('Polynome')
#Pontomeduza (*Pontomedousa*, *Pontomedusa*)
#Pontoporėja (Pontoporija) (*Pontoporeia*, *Pontoporia*)
#Paulinojė (Paulunojė) (*Poulynoe*, *Poulunoe*)
#Pronojė (*Pronoe*)
#Proto (*Proto*)
#Protomedėja (*Protomedeia*)
#Psamatė (*Psamathe*)
#Sao (*Sao*)
#Spio (Spejo) (*Speio*, *Spio*)
#Talėja (*Thaleia*) 
#Themisto (*Themisto*)
#Tetidė (*Thetis*)
#Toe (*Thoe*)
#Toosa (*Thoosa*)

## Išnašos
Euksenitas

**Euksenitas** arba **euksenitas-Y** – mineralas, susidedantis iš kalcio, niobio, tantalo, cerio, titano, itrio, visada iš urano bei torio ir iš kai kurių kitų metalų. Cheminė formulė: (Y, Ca, Ce, U, Th)(Nb, Ta, Ti)2O6.

Euksenitas pasitaiko pegmatituose ir juodajame smėlyje. Paprastai iš dalies būna amorfinis dėl radiacinio spinduliavimo pažeidimų. Yra tamsiai rudas su metaliniu blizgesiu.

Randamas Norvegijoje.
Gadolinitas

**Gadolinitas** – silikatų klasės mineralas. Paprastai susideda iš cerio, lantano, neodimio, itrio, berilio ir geležies silikato.

Gadolinito formulė: (Ce, La, Nd, Y)2FeBe2Si2O10. Atsižvelgiant į skirtingą mineralo sudėtį skiriami vadinamieji **gadolonitas-(Ce)** ir **gadolinitas-(Y)**.

Spalva artima juodai, turi stiklo blizgesį.
Tortveititas

**Tortveititas** – silikatų klasės mineralas, susidedantis iš skandžio ar itrio silikato. Cheminė formulė (Sc, Y)2Si2O7. Tai pirminis skandžio šaltinis. Paplinta granitiniuose pegmatituose. Jis pavadintas pagal Norvegų inžinierių Olausą Tortveitą.
Horos

**Horos** – Dzeuso ir Temidės dukros graikų mitologijoje, metų laikų deivės. Dažniausiai mituose yra minimos trys pirmosios kartos horos.

*Pirmoji horų karta buvo metų laikų deivės, antroji – buvo tvarkos ir įstatymų deivės, trečioji – turto ir gerovės deivės, valandos arba ketvirtoji karta – dienos laiko deivės globėjos.

**Pirmoji karta**
*Mene pirmosios kartos horos dažniausiai vaizduojamos kaip jaunos, patrauklios moterys apsuptos spalvotų gėlių, vešlios augmenijos ir kitų vaisingumo simbolių. Jos buvo garbinamos daugiausia kaimo žemdirbių.

**Antroji karta**
*Antroji karta buvo tvarkos ir teisingumo deivės, kurios užtikrindavo stabilumą visuomenėje. Jos daugiausia buvo garbinamos Atėnuose, Arge, Olimpijoje.

**Trečioji karta**
*Šios horos buvo pripažintos tik kai kurių autorių, kaip ir horomis-valandomis stipriai abejojama.

**Valandos**
*Dvylika horų-valandų (iš pradžių buvo tik dešimt), dienos laiko deivės globėjos. Valandos eina nuo saulėtekio iki saulėlydžio.
 
**Horų sąrašas**
#Pirmoji karta:
##Talo (Taletė) – pavasario deivė;
##Aukso (Auksesija) – vasaros deivė;
##Karpo (Ksarpo) – žiemos deivė;
#Antroji karta:
##Dikė – teisingumo personifikacija;
##Eunomija – teisėtumo personifikacija;
##Eirenė – taikos personifikacija.
#Trečioji karta:
##Ferusa – nuosavybės deivė;
##Euporija – gausos, pertekliaus deivė;
##Ortosija (* Orthosie*) – gerovės deivė.
#Valandos (ne visų pripažistama):
##Augė – pirmoji šviesa;
##Anatolė – saulėtekis;
##Muzika – muzikos ir studijų valanda;
##Gimnastika – gimnastikos, pratimų valanda;
##Nimfė – švarinimosi valanda (prausimasi, maudimasis);
##Mesembrija – vidurdienis;
##Spondė –  po priešpiečių išliejant vyno aukojimas;
##Eletė – maldininkas (maldos metas), pirmosios popietės darbo valandos;
##Aktė (Kipris) – valgymas, malonumas, antrosios popietės darbo valandos;
##Hespera (*Hesperis*) – vakaras;
##Didis (*Dysis*) – saulėlydis;
##Arktos – paskutinė šviesa;

## Šaltiniai
Leckava

**Leckava** – miestelis Mažeikių rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Mažeikių, Ventos dešiniajame krante, prie Lietuvos–Latvijos sienos. Šiauriniu pakraščiu teka Vadakstis, ja eina siena su Latvija, į ją šalia miestelio įteka Ašva. Seniūnaitijos, parapijos centras.

## Etimologija

XVII a. 1-ojoje pusėje vietos katalikybę skatino Žemaičių seniūnas Jonas Alfonsas Liackis. Todėl vietos gyventojai bažnyčią ir vietovę vadino jo vardu (pridedant slavišką priesagą *-ava*).

## Istorija

Prie miestelio, 1 km į pietvakarius yra Mantvydų piliakalnis, kuriame, spėjama, stovėjo kuršių pilis, į šiaurės rytus – I tūkstantmečio – XIII a. Leckavos piliakalnis, į vakarus – Griežės piliakalnis. Aptiktas kapinynas.

1622 m. Griežėje pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia. 1630 m. Žemaičių seniūnas Jonas Alfonsas Liackis pastatydino medinę katalikų Leckavos bažnyčią, vietovę ir bažnyčią gyventojai pavadino jo vardu. 1644 m. bažnyčia sudegė, tada dvarininkas pastatė kitą, didesnę, bet ir ši 1783 m. sudegė.

Leckava pirmą kartą įvardyta miesteliu 1658 m. 1785 m. Adomas Gurskis pastatė naują bažnyčia. Leckavos dvaro darbininkai 1862 m. gruodžio mėn. pasipriešino rekrūtų ėmimui, 1863 m. sukilimo metu vietos gyventojai aršiai kovojo prieš caro kariuomenę. XIX a. pabaigoje Leckava – Šiaulių apskrities miestelis, buvęs Viekšnių valsčiuje ir parapijoje.

XX a. pradžioje miestelis garsėjo Jokūbinių mugėmis. 1907 m. įkurta pradžios mokykla, dabar Mažeikių Senamiesčio pagrindinės mokyklos skyrius. Po I pasaulinio karo miestelį ne kartą niokojo bolševikai ir bermontininkai. Per Antrąjį pasaulinį karą miestelis ir bažnyčia vėl sudegė. Nacių okupacinės administracijos įsakymu 1941 m. rugpjūtį prie Mažeikių nužudyta 11 miestelio žydų šeimų. TSRS valdžia 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. ištrėmė 9 Leckavos gyventojus.

Po karo parapijiečiams ilgai neleista statyti bažnyčios senoje vietoje, todėl 1955 m., daugiausia grįžusių tremtinių lėšomis, kaime pastatyta laikina, o 1958 m. Leckavos Šv. Lauryno bažnyčia suręsta senoje vietoje, miestelyje.

Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1949 m. įkurta biblioteka, kultūros namai, medicinos punktas. 2008 m. patvirtintas Leckavos herbas.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* 
* Leckavos žydų kapinės
Pikeliai

**Pikeliai** – miestelis Mažeikių rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Židikų. Seniūnaitijos centras. Veikia Pikelių pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-89079), medicinos punktas, stovi medinė Pikelių Švč. Trejybės bažnyčia (nuo 1752 m.) su varpine, Pikelių kapinių koplyčia, Vytauto Didžiojo paminklas, koplytstulpis 1710 m. Didžiojo Šiaurės karo maro aukoms (pastatytas 1827 m.), yra žydkapiai. Didžioji pušis – gamtos paminklas.

## Etimologija

Pikeliai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio *Pikelis* daugiskaitos.

## Geografija

Miestelis įsikūręs apie kilometrą nuo Lietuvos–Latvijos valstybės sienos, Lūšies upelio (kairysis Ventos intakas) dešiniajame krante, prie kelio . Šiauriau miestelio telkšo Pikelių tvenkinys.

## Istorija

Istoriniuose šaltiniuose Pikeliai pirmą kartą paminėti 1568 m., kai Ldk Žygimantas Augustas Pikelius suteikė Jonui Chodkevičiui. Pikelių kaimas minimas Žemaičių žemės teismo aktų knygose: 1594 m. kaip kaimas Grūstės valsčiuje, 1598 m. jame buvo 19 valakų 17 rykščių. Protestantas Bilevičius 1625 m. surinkęs žmones užpuolė Pikelių bažnyčią, ją nugriovė ir išvežė į savo Griežės dvarą. Bažnyčia netrukus atstatyta, kadangi minima 1636 m.

Pikeliai XVIII a. – 1842 m. priklausė Žemaičių vyskupijos kapitulai. 1752 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1769 m. suteikta turgų ir prekymečių privilegija, gyvenvietė pradėta vadinti miesteliu, garsėjo gerais odininkais ir kailiadirbiais. Miestelyje gyveno daug žydų, kurie čia turėjo savo sinagogą ir mokyklą. 1805 m. minima parapinė mokykla, 1865 m. pertvarkyta į valdinę pradinę mokyklą; 1911 m. įsteigta valdinė mergaičių pradinė mokykla, 1910–1911 m. veikė „Saulės“ draugijos mokykla.

XIX a. Pikeliai – miestelis Telšių apskrityje su parapine bažnyčia.

2019 m. patvirtintas Pikelių herbas.

|}

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Eliyahu David Rabinowitz-Teomim (1845–1905) – rabinas ir rašytojas.
* Kazys Erkumas (1859–1946) – knygnešys.
* Edvardas Adamkavičius (1888–1957) – Lietuvos karinis veikėjas, divizijos generolas.
* Morta Vaičkienė (1890–1977) – dainininkė.
* Klemensas Ruginis (1893–1987) – pedagogas, spaudos darbuotojas, redaktorius.
* Marie Orav (1911–1994), Estijos šachmatininkė.
* Eduardas Jonušas (g. 1932) – Neringos tautodailininkas.

## Galerija

Pikeliai.JPG|Pikeliai. Centrinės miestelio dalies gatvė
Pikeliai1.JPG|Vytauto Didžiojo paminklas
Pikeliu zydu kapines.JPG|Pikelių žydų kapinės


## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
*
Faetonas

: *Apie hipotetinę planetą žr. – [[Faetonas (planeta)]].*
**Faetonas** (**Faetontas**, **Fajetonas**) () – Graikų mitologijoje buvo nimfos Klimenės ir saulės dievo Helijo sūnus arba Eos ir Kefalo sūnus. Faetonas bandė važnyčioti Helijo saulės vežimą, tačiau nepajėgė suvaldyti Helijo žirgų. Faetonas žuvo liepsnose vos nesudeginęs žemės. Jo kūnas nukrito į Eridano upę.
Teogonija

**Teogonija** ( – dievų kilmė) – teologijos arba mitologijos šaka, aiškinanti dievų kilmę ir genealogiją. Pavadinimas prigijo nuo pirmojo vien tik tam parašyto teksto - Hesiodas poemos „Teogonija“.
 
Pagal Hesiodo „Teogoniją“, Chaosas buvo tuštuma, iš kurios pasirodė pirmieji esamybės objektai. Pirmosios esybės kilusios iš Chaoso, buvo Gaja (Žemė), Tartaras (požemio pasaulis), Erotas (troškimas), Niktė (nakties tamsa) ir Erebas (Požeminio pasaulio tamsa). Nors pačioje Teogonijos istorijos pradžioje Hesiodas mini dievybes, susietas su kiekvienu žmogui žinomu elementų, pradėdamas nuo pirminių elementų: žemė, žvaigždėtas dangus, jūra.

„Teogonija“ pateikia du būdus, kuriais gimsta dievai. Pirmasis būdas - pagal skirstymą (Gaja, Niktė), antrasis – dauginimosi, tai yra ankstesnės kartos dievai susilaukia vaikų vieni nuo kitų. Po Gajos, beveik visos dievybės, atėjusios į gyvenimą pagal skirstymą, yra negatyvūs dalykai (koncepcijos) (Mirtis, Nerimas, Sarkazmas, Apgaulė ir t. t.), ir didžioji dalis jų dalis tėvystė priklauso Niktei. Vėliau dievybių gimimas eina pagal dauginimosi būdą, vyras – moteris. Kitos dievybės kilo iš moteriškos ir vyriškos dievybės, atspindėdamos žmonių gimimo būdą. Taigi pirmas atsakymas į mito klausimą „Kokia iš to nauda?“ tampa „Tai yra tėvas ir tai yra motina“.
 
Taip pat, visos dievybės, atsiradusios pagal skirstymą, beveik niekada nėra sąjungininkės su vyro - moters būdu atsiradusiomis.
Dukai

* 3 rūšys, žr. tekstą

**Dukai** (*Pygathrix*) – šunbeždžionių (*Cercopithecidae*) šeimos primatų gentis, priklausanti laibaliemenių beždžionių pošeimiui.

Gentyje 3 rūšys:
* Puošnusis dukas (*Pygathrix nemaeus*). **Pav.**
* *[[Pygathrix nigripe]]*
* *[[Pygathrix cinerea]]*
Ordovikas

**Ordovikas** – antras iš šešių geologinių periodų, sudarančių paleozojų. Jis prasidėjo 488,3 mln. metų ir baigėsi prieš 443,7 mln. metų.  Ordovikas pakeitė kambrą, o po jo sekė silūras. Tarptautinis ordoviko žymėjimas **O**.

Ordoviką, pavadintą pagal vieną iš valų genčių – ordovikus (), 1879 metais apibrėžė  Charles Lapworth (kambras ir silūras taip pat pavadinti valų genčių vardais).

## Datavimas
Ordoviko pradžią žymi svarbus rūšių išnykimo įvykis – tuo metu išnyko apie 60 % rūšių. Ordoviko periodo uolienose kai kuriuose pasaulio regionuose randamos didelės naftos ir dujų atsargos.

## Skirstymas
Ordovikas dalinamas į tris epochas: ankstyvąjį ordoviką, vidurinįjį ordoviką ir vėlyvąjį ordoviką.

## Geologija
Ordoviko periodu vyko intensyviausia kaledoninė kalnodara. Gondvana pasiekė pietinį polių, didžioji jos dalis buvo apledėjusi.

## Nuorodos
Silikatai

**Silikatai** – didžiausia mineralų klasė. Daugiausiai susideda iš silicio ir deguonies ir dar kartu su aliuminio, magnio, geležies ir kalcio jonais.

Kai kurie svarbesni silikatai – lauko špatas, kvarcas, olivinai, piroksenas, amfibolas, granatas, žėrutis.

## Silikatų skirstymas

### [[Nesosilikatai]]

* **Grupė** **Al<sub>2</sub>SiO<sub>5</sub>**
** Andalūzitas
** Dumortieritas
** Kianitas
** Silimanitas
** Staurolitas
** Topazas
* **Grupė** Cirkoniai
** Cirkonas
** Toritas
* **Grupė** Datolitai
* **Grupė** Fenacitai
** Fenacitas
** Vilemitas
* **Grupė** Granatai
** Almandinas
** Andraditas
** Grosuliaras
** Hidrogrosuliaras
** Piropas
** Spesartinas
** Uvarovitas
* **Grupė** Humitai
* **Grupė** Kloritoidai
* **Grupė** Olivinai
** Fajalitas
** Forsteritas
* **Grupė** Titanitai

### [[Sorosilikatai]]

* **Grupė** Epidotai
** Alanitas
** Epidotas
** Klinozoisitas
** Zoisitas
* **Grupė** Hemimorfitai
* **Grupė** Ilvaitai
* **Grupė** Lavsonitai
* **Grupė** Vezuvianitai

### [[Ciklosilikatai]]

* **Grupė** Aksinitai
* **Grupė** Berilai
* **Grupė** Kordiaritai
* **Grupė** Turmalinai

### [[Inosilikatai]]

#### Vienos grandinės
**[[Piroksenai]]**
* **Grupė** Diopsidai (*Hedenbergitai*)
** Augitas
** Diopsidas
** Hedenbergitas
** Johansenitas
* **Grupė** Enstatitai
** Bronzitas
** Enstatitas
** Hyperstenas
** Klinohyperstenas
* **Grupė** Natrio piroksenai
** Akmitas
** Omfacitas
** Žadeitas
* **Grupė** Pigonitai
* **Grupė** Spodumenai
**[[Piroksenoidai]]**
* **Grupė** Pektolitai
* **Grupė** Rodonitai
* **Grupė** Volastonitai

#### Dvigubos grandinės

* **Grupė** Amfibolai
** Antofilitas
** Hornblendas
** Kumingtonitas
*** Gruneritas
*** Kumingtonitas
** Tremolitas
*** Aktinolitas
*** Tremolitas
* **Grupė** Natrio amfibolai
** Arfvedsonitas
** Glaukofanas
** Ribekitas
*** Krokidolitas (Asbestai)

### [[Filosilikatai]]

* **Grupė** Chloritai
* **Grupė** Kaolinitai
* **Grupė** Serpentinai
* **Grupė** Talkai
* **Grupė** Žėručiai

### [[Tektosilikatai]]

* **Grupė** Ceolitai
* **Grupė** Kvarcas
* **Grupė** Lauko špatai
* **Grupė** Lauko špatodai
* **Grupė** Skapolitai
Odisėja

**Odisėja** – epinė poema priskiriama Homerui, susidedanti iš 12 109 daktilinio hegzametro eilučių, padalinta į 24 himnus. Manoma, kad poema sukurta po Iliados, apytikriai datuojama 725–675 m. pr. m. e.

„Odisėjoje“ pasakojama kaip po Trojos karo namo grįžta Odisėjas, Itakės karalius.

## Šaltiniai
Vaižgantas (dievas)

**Vaižgantas** (*Waizganthos*) – senovės lietuvių linų ir kanapių dievybė, kurios šaukėsi merginos dėl gero linų derliaus. Ši dievybė garbinta ištęstu bei gana sudėtingu ritualu ir tik tam tikru metų laiku.

Dievybę vardu *Waizganthos* mini XVII a. lenkų autorius Jonas Lasickis veikale „Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus“. Jis aprašo tokią Vaižganto garbinimo apeigą: nuėmus nuo laukų derlių, spalio mėnesio pabaigoje, pati aukščiausia mergina, pripylusi į sterblę paplotėlių (vadinamų sikėmis), stovėdama viena koja ant kėdės, aukštai iškeltoje kairėje rankoje laikė plačią liepos ar guobos karną, o dešinėje rankoje turėjo alaus ąsotį ir kalbėjo: *Waizganthos deuaite auging mani linus teip ilgies, ik mani, nie duok munus nogus eithi* („Vaižgante, dievaiti, išaugink man tokius aukštus linus, kokia aš aukšta esu, ir neleisk mums nuogiems vaikščioti“). Paskui išgerdavo iš ąsočio, vėl jį pripildavo ir išliedavo ant žemės dievybėms, paplotėlius taip pat išmesdavo, kad dievai galėtų pavalgyti. Jeigu, tai padariusi, ji tvirtai stovėdavo, visi patikėdavo, kad kitais metais bus puikus linų derlius, o jeigu nugriūdavo ir kita koja atsispirdavo, derliumi būdavo abejojama. Vėlesni autoriai teigia, kad pagerbdami Vaižgantą žmonės aukojo ėriuką arba gaidį ir atlikdavo jam skirtas apeigas.
 
Matas Pretorijus Lasickio *Waizganthos* aiškino esant vardu „Vaisgamtis“, kuris kilęs junginio „vaisius gauti“. Anot Pretorijaus, tai buvo vaisingumo dievybė, jai žmonės aukoję ėriuką arba gaidį. Simonas Daukantas šią dievybę vadina Vaisgamta. Pranė Dundulienė taip pat teigė, kad tai buvusi deivė Vaisgamta, kuri patriarchato laikais perinterpretuota į vyrišką dievybę. XVIII a. antroje pusėje rašytojas Gupelis mini Veizgantą (*Weizgants*) tarp latvių dievų. Esą tai nuotakų dievas, susijęs su geros kloties viltimi. Vladimiras Toporovas ir Viačeslavas Ivanovas Vaižganto įtraukimą į latvių dievus laiko „kabinetine mitologija“, paremta klaidinga etimologija, esą dievavardis kilęs iš žodžių *vaisius, vaisa* ir *ganyti, ginti*. Anot mitologų, šis žodis veikiau kilęs iš *vyžti* („pinti“). Valteris Jaskevičius dievavardį gretina su asmenvardžiu **Vaišganta(s)*, kuris nepaliudytas, bet išlikę jo atmainos *Vaišginta* bei *Vaišgintas*, taip pat vietovardis *Vaišgintiškiai* (*Vojžgintiški*).

## Šaltiniai
Fenacitas

**Fenacitas** – nesosilikatinis mineralas susidedantis iš berilio ortosilikato Be2SiO4. Pavadinimas kilo iš graikiško žodžio *phenacus* – *apgavikas*, tuo pabrėžiant panašumą į kvarcą.

Fenacitas randamas atskirais kristalais, kurie yra romboedrai su priekinės lygiagretės hemiedrismu. Neturi įskilimų, o lūžimai yra kriaukliniai. Pagal išvaizdą mineralas gana panašus į kvarcą, kuriuo iš pradžių klaidingai ir laikytas.

Mineralo kietumas pagal Moso skalę aukštas, apie 7,5–8; specifinis tankis – 2,96.

Kristalai dažniausiai randami gelsvi arba pilkšvi, persišviečiantys, tačiau kartais būna permatomi bespalviai ar blyškiai rožiškai raudoni.

Fenacitas randamas aukštos temperatūros pegmatitų gyslose ir žėručio skalūne kartu su kvarcu, chrisoberilu, apatitais ir topazu.

Žinomas seniai, iš smaragdų ir chrizoberilų kasyklos *Takovajos* gysloje šalia Jekaterinburgo, Uralo kalnuose (Rusijoje), kur žėručio skalūnuose pasitaiko stambių kristalų. Taip pat randamas su topazu ir *Amazonės akmeniu* granite Ilmenio kalnuose pietiniame Urale, taip pat Pikes Peak regione Kalifornijoje (JAV). Dideli prizminiai kristalai neseniai rasti lauko špato Kragero karjeruose, Norvegijoje. Framontas šalia Širmeko, Elzase yra kita gerai žinoma radimvietė. Dar didesni kristalai, esantys 1–2 colių ir sveriantys 28 svarus buvo rasti Grynvude, Meine, bet jie yra kvarco pseudomorfai.

Brangakmeniams fenacitas yra šlifuojamas brilianto forma. Du brangakmenių pavyzdžiai, sveriantys 34 ir 43 karatus (6,8 ir 8,6 g), yra Britų Muziejuje. Lūžio rodiklis yra didesnis nei kvarce, berile ar topaze.
Vilemitas

**Vilemitas** – silikatų klasės mineralas, cinko silikatas (Zn2SiO4). Cinko rūda. Vilemitas dažnai pasitaiko su raudonu cinkitu (cinko oksidas) ir franklinitu ((Fe, Mn, Zn)(Fe, Mn) 2O4) (daug geležies turintis cinko mineralas pasitaikantis smailiuose juoduose izometriniuose oktaedriniuose kristaluose ir kūnuose).

Stipriai fluoresencuoja (žaliai) trumpabangėje ultravioletinėje šviesoje.

Randamas įvairiose vietose, daugiausiai Arizonoje bei *Franklin Furnace* („Franklino Krosnyje“), Niu Džersyje (cinko, geležies, magnio telkiniai).

### Pavadinimo kilmė
Pavadintas Nyderlandų karaliaus Viljamo I (1772–1843) garbei.
Forsteritas

**Forsteritas** – silikatų klasės mineralas. Magnio silikatas priklauso olivino grupei. Formulė – (Mg2SiO4. Forsteritas kristalizuojasi į ortorombinę sistemą (erdvinė grupė Pbnm) su parametrais a=4,75 Å, b=10,20 Å ir c=Å 5,98.

Pavadintas vokiečių gamtininko Johano Forsterio (Johann Forster) garbei.
Pusmetaliai

**Pusmetaliai** – kartu su metalais ir nemetalais sudaro vieną iš trijų periodinės elementų lentelės grupių pagal elementų savybes. Pusmetalių savybės yra tarpinės tarp metalų ir nemetalų. Nėra vienintelio būdo atskirti pusmetalius nuo metalų, bet paprastai pusmetaliai yra puslaidininkiai, o metalai – laidininkai.

Puslaidininkiai:
* Boras (B)
* Silicis (Si)
* Germanis (Ge)
* Arsenas (As)
* Stibis (Sb)
* Telūras (Te)
* Polonis (Po)
* Astatis (At)

Periodinėje elementų lentelėje puslaidininkiai išsidėstę įstrižai nuo boro iki polonio. Viršutinėje dešinėje dalyje yra nemetalai, apatinėje kairėje – metalai.

Pusmetališkumas neapsiriboja vien cheminiais elementais, bet taip pat sutinkamas lydiniuose ir cheminiuose junginiuose. Sidabro (II) telūridas yra vienas iš pavyzdžių.