Škotiškoji partija

**Škotiškoji partija** – šachmatų debiutas, prasidedantis ėjimais:
: **1. e4 e5**
: **2. Žf3 Žc6**
: **3. d4**

Ercole del Rio 1750-aisiais veikale *Sopra il giuoco degli Scacchi, Osservazioni practice d’anonimo Autore Modense* pirmasis paminėjo šį debiutą, dabar vadinamą škotiškąja partija. Šį pavadinimą debiutas gavo po korespondencinių šachmatų mačo 1824-aisiais tarp Edinburgo ir Londono.  Škotiškoji partija buvo labai populiari XIX amžiuje, bet maždaug nuo 1900-ųjų škotiškosios partijos populiarumas smuko, nes ją vis rečiau pradėjo žaisti geriausi pasaulio šachmatininkai. Taip atsitiko todėl, kad buvo išanalizuota, kad centras atakuojamas kiek per anksti, o juodieji gali labai lengvai išlyginti padėtį. Vėliau škotiškoji partija vėl įgavo populiarumo. Didmeistriai Garis Kasparovas ir Janas Timanas ją naudoja dažniausiai prieš tuos, kurie puikiai išanalizavę ispaniškąją partiją.
Baltųjų tikslas – dominuoti centre iškeičiant savo d pėstininką į juodųjų e pėstininką. Juodieji dažniausiai žaidžia 3...ed, nes saugiai išlaikyti pėstininką e5 savo vietoje iš esmės nėra galimybių. Pvz, po **3...d6 4. de de 5. Vxd8+ Kxd8 6. Rc4** juodųjų karalius lieka atviroje linijoje be rokiruotės.
**3...Žxd4** galimas, bet stiprių šachmatininkų žaidžiamas retai. Neretai šis ėjimas aprašomas kaip strateginė juodųjų klaida, pvz., po **4. Žxd4 ed 5. Vxd4** (**5. Rc4** yra  **Napoleono gambitas**) baltųjų valdovė įsitvirtinusi centre ir negali būti greitai išvyta. Pvz., **5...c5? ** rimtai susilpnina juodųjų padėtį, nes blokuoja juodųjų juodalaukį rikį, o po **6. Va4** baltieji jau ilgam laikui neleidžia juodiesiems žaisti d7-d5. Tiesa, manoma, jog juodieji gali išlyginti padėtį žaisdami **5...Že7 6. Rc4 Žc6 7. Vd5 Vf6 8. 0-0 Že5 9. Re2 c6 10. Vb3 Žg6 11. f4 Rc5+ 12. Kh1 d6**. Haraldas Keilhakas analizuoja **5. Vxd4 d6 6. Žc3 Žf6 7. Rc4 Re7 8. 0-0 0-0 9. Rg5 c6 10. a4 Va5 11. Rh4**, ir po **11...Ve5** arba **11...Re6** baltieji turi tik pirmo ėjimo teise įgytą pranašumą. 
Po įprasto **3...ed** baltieji gali atsakyti pagrindiniu tęsiniu **4. Žxd4** arba žaisti gambitą aukojant vieną arba du pėstininkus dėl greito išsivystymo.

## Pagrindiniai tęsiniai

Po **1. e4 e5 2. Žf3 Žc6 3. d4 ed** svarbiausi tęsiniai yra:
* **4. Žxd4** (pagrindinis tęsinys)
** **4...Rc5**
** **4...Žf6**
** **4...Vh4!? ** (Šteinico variantas)
* **4. Rc4** (škotiškasis gambitas)
* **4.c3** (Geringo gambitas)
### Pagrindinis tęsinys 4. Žxd4
Po **4. Žxd4** juodieji turi tris pagrindinius tęsinius.

#### 4...Rc5
**4...Rc5** yra populiariausias atsakymas škotiškojoje partijoje po **4. Žxd4**. Baltieji gali tęsti **5. Žxc6**, **5. Re3** arba **5. Žb3**. Po **5. Žxc6** beveik visada žaidimas tęsiasi **5...Vf6** (gresia matas su **6...Vxf2**) **6. Vd2 dc 7. Žc3**. Po **5. Re3** žaidimas paprastai tęsiamas **5...Vf6 6. c3 Žge7 7. Rc4 0-0 8. 0-0 Rb6**. Po **5. Žb3** dažniausias tęsinys yra **5...Rb6 6. a4 a6 7. Žc3**.  Kitas planas – žaisti **6. Žc3**, o vėliau – Rd3, Ve2 ir h4 bei daryti ilgąją rokiruotę. Pats populiariausas ėjimas iš paminėtųjų yra **5. Re3**.
#### 4...Žf6
Po **4...Žf6** baltieji turi rinktis tarp **5. Žxc6** ir **5. Žc3** (pervedančio į keturių žirgų debiutą). Po **5. Žc3** populiariausias ir logiškiausias tęsinys yra **5...Rb4 6. Žxc6 bc 7. Rd3 d5 8. ed cd 9. 0-0 0-0 10. Rg5 c6**. Po **5.Žxc6** dažnai žaidžiama **5...bc 6. e5 Ve7 7. Ve2 Žd5 8. c4**.

#### 4...Vh4!?
Šteinico **4...Vh4!? ** beveik forsuotai laimi pėstininką, bet praradę pėstininką baltieji kaip kompensaciją gauna išsivystymą ir stiprią ataką, pvz., **5. Žc3 Rb4 6. Re2 Vxe4 7. Žb5 Rxc3+ 8. bc Kd8 9. 0-0**, ir juodųjų laimėtas pėstininkas nėra toks svarbus kaip atsilikimas vystant figūras ir prasta karaliaus padėtis.

### Škotiškasis gambitas 4. Rc4
Vietoje **4. Žxd4** baltieji dviem būdais gali sužaisti gambitą – **4. Rc4** (škotiškasis gambitas) ir **4. c3** (Geringo gambitas). **Škotiškajame gambite 4. Rc4** juodieji gali tęsti pervesdami partiją į dviejų žirgų gynybą su **4...Žf6** arba žaisti originalų tęsinį su **4...Rc5 5.c3**. Dabar **5...Žf6** perveda į saugų itališkosios partijos variantą.  Juodieji gali priimti gambitą žaidžiant **5...dc**, bet tada baltieji gauna didelį pranašumą išsivystyme, todėl priėmimas yra pavojingesnis. Po priėmimo galimas tęsinys yra **6. Žxc3** (Jevgenijus Svešnikovas mėgo **6. Rxf7+ Kxf7 7. Vd5+** ir vėliau **8. Vxc5**) **6...d6 7.Bg5 7...Žge7 8. 0-0 0-0 9. Žd5**.

### Geringo gambitas
**Geringo gambitas** (pavadintas Karlo Teodoro Geringo vardu) **4. c3**  yra panašus į centrinį gambitą. Juodieji gali atmesti gambitą žaisdami **4...d5**, vadinamą Kapablankos variantu. Šį pavadinimą gavo todėl, kad centriniame gambite (**1. e4 e5 2. d4 ed 3. c3**) ėjimas **3...d5** yra vadinamas Kapablankos gynyba. Kitos galimybės atmetimui yra **4...Žf6**, **4...Žge7** ir **4...d3**. 

Jei juodieji priima gambitą žaisdami **4...dc**, baltieji gali pereiti į šiaurės gambitą tęsiant **5. Rc4 cb 6. Rxb2**.  Žaidimas paprastai tęsiamas ėjimais **6...d6 7.0-0 Re6 8. Rxe6 fe 9. Vb3 Vd7 arba 7. Vb3 Vd7 8. Rc3 Žh6**.  Pagrindinė alternatya ėjimui **6...d6** yra **6...Rb4+**. Po šio ėjimo pagrindinis tęsinys yra **7. Žc3 Žf6 8. Vc2 d6 9. 0-0-0**.  Juodieji kartais atmeta antrojo pėstininko auką ir vietoje **5...cb** žaidžia **5...d6**, kuris sukelia komplikacijas, pvz., **6. Žxc3 Žf6 7.Vb3 Vd7 8.Žg5 Že5**. Kartais baltieji nebando pervesti į šiaurės gambitą ir tiesiog nukerta pėstininką ėjimu **5. Žxc3**.
Geringo gambitas nėra populiarus tarp didmeistrių, bet jį mėgsta megėjai ir klubų žaidėjai.

## Šaltiniai

*
* Lane, Gary. (2005). *The Scotch Game Explained*, Batsford, ISBN 0-7134-8940-5.