open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Išlakioji šorėja

**Išlakioji šorėja** (*Shorea gibbosa sin. Hopea grisea*) – sparneninių (*Dipterocarpaceae*) šeimos, šorėjų genties lapuotis medis.

## Paplitimas
Natūraliai paplitusi Pietryčių Azijoje - Malakos pusiasalio pietuose, pietryčių Sumatros saloje, šiaurės rytų Borneo saloje arba jeigu pagal šalis, tai Malaizijoje, Singapūre, Brunėjuje ir Indonezijos Rytų Kalimantano valstijoje.

## Augavietės
Auga mišriuose sparneninių medžių miškuose iki 800 m aukščio altitudėse, gana derlinguose aliuviniuose – upių salpų, taip pat ir sausasniuose, paprastai tai molinguose dirvuožemiuose. Sėjinukai ir jauni medeliai toleruoja pavėsį.

## Matmenys
Tai vieni aukščiausiai augančių Azijoje medžių rūšių ir miško medžių viršutinės pakopos medis. Paprastai užauga iki 58 m aukščio ir iki 110 cm skersmens kamienu. Šiuo metu aukščiausias žinomas medis pagal (*Roman Dial 2007*) yra 81,11 m aukščio, auga Tavau Hils nacionaliniame parke (*Tawau Hills National Park*), Malaizijai priklausančioje Sabaho provincijoje, esančioje Borneo salos šiaurinėje dalyje.

## Požymiai
Kamienas pilkšvai rudas, sakuotas, kamieno pagrindas masyvus su vizualiai aštriomis į šonus išaugusiomis briaunomis. Senesnių medžių žievė tampa labiau žvynuota. Prielapiai 3 mm ilgio. Lapai elipsiškos ar kiaušiniškos formos su smailėjančiu lapo galu. Žiedai balti su su švelniu rožiniu atspalviu 11 mm skersmens - šluotelėse. Vaisiai žali - raudoni - rudi 16 mm ilgio su trimis 49 mm ilgio sparneliais kurie išnešiojami vėjo.

## Pavadinimai
Mokslinio, lotynų kalba rūšies pavadinimo autorius *[[Dietrich Brandis]]* gyvenęs 1824-1907 metais. Borneo saloje tarp vietinių tautų ji vadinama *Awang pakit, Damar tenkuyung, Damar ketuyung, Gimma, Kenuar, kelepeh, Ladan, Lempong kuning, Lun, Lun gajah, Lun kuning, Madilan, Merakunyit, Meranti kuning, Selangan batu, Seraya kuning, Seraya kuning gajah*.

## Panaudojimas
Naudojama dėl vertingos medienos.

## Nuorodos
* Mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per (theplantlist.org), (ipni.org) svetaines *[[Anglų kalba|Anglų k.]]*
* Apie išlakiąją šorėją per asianplant.net svetainę *Anglų k.*
* Aukščiausi Pietryčių Azijos medžiai *Anglų k.*
Skandinavijos bronzos amžius

**Skandinavijos bronzos amžius** – bronzos amžiaus archeologinė kultūra, egzistavusi Skandinavijos šalyse XVII-VI a. pr. m. e.

## Arealas ir raida
Skandinavijos bronzos amžius išsivystė iš vėlyvojo neolito indoeuropietiškos Virvelinės keramikos kultūros ir buvo paplitęs visoje Danijoje, pietinėje Švedijoje ir Norvegijos pakrantėse. Oskaras Montelijus siūlė dalinti šį laikotarpį į vėlyvąjį ir ankstyvąjį, išskirdamas iš viso 6 laikotarpius: I (1700-1500 m. pr. m. e.); II	(1500-1300 m. pr. m. e.); III	(1300-1100 m. pr. m. e.); IV	(1100-900 m. pr. m. e.); V	(900-700 m. pr. m. e.); VI	(700-500 m. pr. m. e.).

Bronzos amžių pakeitė Skandinavijos geležies amžius.

## Kultūra
Šiame laikotarpyje kultūros areale buvo būdingas nuosaikus, šiltas klimatas, toks, koks dabar būdingas šiaurės Prancūzijai ar vidurio Vokietijai. Dėl to kurį laiką Skandinavijoje net buvo auginamos vynuogės. Būdingas didelis gyventojų tankumas, išvystyta žemdirbystė. Tiesa, 850-760 m. pr. m. e. ir VII a. pr. m. e. viduryje būdingi klimato atšalimo laikotarpiai.

Nors bronzos amžius Skandinaviją pasiekė vėliausiai Europoje, vietos gyventojai išvystė aukšto lygio kultūrą. Būdingiausi radiniai - vilnos ir medienos dirbiniai, taip pat aukšto meninio lygio bronzos bei aukso dirbiniai. Metalus Skandinavijos gyventojai įveždavo iš žemyninės Europos.

Kapavietės pilkapių tipo, paplitę laivo formos kapavietės. Tai liudija apie jūros ir laivininkystės svarbą bronzos amžiaus skandinavų gyvenime. Gausūs petroglifai, kuriuose vaizduojamas to meto žmonių gyvenimas, atspindimi papročiai, ritualai. Juose vaizduojami laivai, žmonės. Paplitęs dvynių motyvas, tikriausiai buvo garbinama deivė-motina, dievo Toro pirmtakas (vaizduojamas kaip būtybė su kūju), dievų Odino ar Tiuro pirmtakai.

## Galerija

Vaizdas:Bronze Age boats.png
Vaizdas:Tanumshede 2005 rock carvings 5.jpg
Vaizdas:Solvogn.jpg
Vaizdas:Bronse-Lurer-Danmark.png
Juozas Andžejauskas

**Juozas Andžejauskas** (1887 m. liepos 3 d. – 1938 m. kovo 19 d.) – pirmo lietuviško laivo „Jūratė“ kapitonas.

Gimė 1887 m. liepos 3 d. Rygoje. Sėkmingai baigęs jūrų mokyklą J. Andžejauskas įstojo į Rusijos laivyną. Iš pradžių tarnavo kariniame laivyne vėliau perėjo į prekybinį. Kurį laiką ėjo pirmojo šturmano pareigas transokeaniniame laive „Rossija“, kurio kapitonu buvo lietuvis kapitonas Liudvikas Stulpinas.

Pradėjus kurtis nepriklausomai Lietuvai, jos kariuomenei, Juozas Andžejauskas atvyko į Lietuvą ir stojo į besiorganizuojančios nepriklausomos Lietuvos kariuomenės gretas kaip karininkas.

1921 m. turėdamas vyr. leitenanto laipsnį išėjo į atsargą ir tais pačiais metais vasario 23 d. perėmė pirmojo po Lietuvos vėliava plaukiojusio burlaivio „Jūratė“ vadovavimą. Tuo metu Klaipėdos kraštas buvo administruojamas prancūzų, todėl laivas buvo registruotas Jurbarke.

1923 m. Kaune kartu su Vladu Nagevičium it T. Daukantu įkūrė Lietuvos jūrininkų sąjungą. 1923 m. balandžio mėn. sąjungos skyrius įsteigtas Klaipėdoje. Lietuvos jūrininkų sąjunga rūpinosi profesiniais narių reikalais.

1924 m. perėjo į Klaipėdos uosto tarnybą, kur ėjo įvairias pareigas: įvairių uosto tarnybos laivų vado, locmano ir kt.

1931 m. birželio 1 d. paskirtas uosto ledlaužio „Perkūnas“ vadu. Tą pačią vasarą buvo buriavimo ir navigavijos kurso, skirto būsimiems buriuotojams, egzaminų komisijoje. Tarp egzaminuojamųjų buvo ir „Gulbės“ savininkas Kazys Mažonas.

1937 m. iš Buntino perėmė LBS buriavimo mokyklos Smiltynėje viršininko pareigas.

1938 m. ledlaužiu „Perkūnas“ buvo nuvykęs į Liepojos uostą, kur laivas doke turėjo būti apžiūrėtas, atlikti eiliniai remonto darbai. „Perkūnui“ jau esant doke, kapitonas Andžejauskas belipdamas į laivą pasprūdo ir virsdamas sunkiai susižeidė. Nugabenus į Liepojos ligoninę jam padaryta skubi operacija, tačiau J. Andžejausko gyvybės išgelbėti nepavyko – kovo 19 d. anksti rytą jis mirė.

## Nuorodos

## Literatūra
* „Jūra“ 1938 m. Nr. 4 psl. 115
Ledos kapinės

**Ledos kapinės** – veikiančios kapinės Vijūkuose, Užliedžių seniūnijoje (Kauno raj.). Užimamas plotas  – 1,3 ha. Artimiausios gyvenvietės – Užliedžiai, Giraitė. Kapines administruoja Kauno rajono savivaldybė, Užliedžių seniūnija.

## Kapinių plėtra

Stingant laidojimo vietų veikiančiose kapinėse ir kol bus įrengtos Vainatrakio kapinės, Kauno miesto savivaldybė mirusius miestiečius leidžia laidoti Kauno rajone esančiose Ledos kapinėse. Pagal susitarimą tarp miesto ir rajono savivaldybių Ledos kapinės plečiamos ir tvarkomos: pastatyti ir eksploatuojami biotualetai,  įrengta automobilių aikštelė, taip pat organizuotas Kauno miesto gyventojų vežimas visuomeninio transporto maršrutiniais autobusais iki kapinių. Kapinių problema – pažeista sklypo melioracinė sistema. Kauniečiams savo artimuosius tenka laidoti tiesiog vandenyje. Vamzdžiuose yra susikaupęs vanduo, be to, kasant kapavietes yra atkasama dalis melioracijos sistemos. Per beveik dvejus metus čia palaidota per 1 tūkst. žmonių. 2012 m. dar buvo likę maždaug 500–700 vietų naujoms kapavietėms įrengti.


Ledos kapinės, 2019.JPG|2019 m.
Ledos kapinės 2.JPG|Atokesnis kapinių kampelis
Ledos kapinės, skulptūra (Teresius) 2.JPG |Medžio skulptūra (aut. A. Teresius)


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Susisiekimas su Ledos kapinėmis
* Ledos kapinių tvarkymas
Denise Levertov

**Denisa Levertov** (, 1923 m. spalio 24 d. Ilfordas, Esekso grafystė – 1997 m. gruodžio 20 d. Sietlas) – Didžiosios Britanijos ir JAV poetė.

## Biografija
Išsilavinimą įgijo tėvų namuose. Per Antrąjį pasaulinį karą dirbo slauge Londone. 1948 m. išvyko gyventi į JAV.

Poezijoje (eilėraščių rinkiniai „Dvigubas įvaizdis“ / *The Double Image* 1946 m., „Čia ir dabar“ / *Here and Now* 1957 m., „Su akimis pakaušiuose“ / *With Eyes at the Back of Our Heads* 1959 m.) gvildenama socialinė teisingumo tematika, pasisakoma prieš rasizmą, seksizmą, aplinkos teršimą. Eilėraščių rinkiniuose „O paragauk ir pamatyk“ (*O Taste and See* 1964 m.), „Išlikti gyvam“ (*To Stay A live* 1971 m.) vyrauja politinės ir feministinės temos. Denisos Levertov poezija emocinga, parašyta šnekamosios kalbos ritmais, saikingai naudojama metafora ir aliuzija. Knygoje „Poetas pasaulyje“ (*The Poet in the World* 1973 m.) paskelbė kritinių esė apie poeziją, literatūros dėstymą, Vietnamo karą. Aktyviai dalyvavo pacifistiniuose ir antibranduoliniuose judėjimuose. 

## Šaltiniai
Rita Levi-Montalcini

**Rita Levi-Montalčini** (,  1909 m. balandžio 22 d. Turinas – m. 2012 m. gruodžio 30 d. Roma) – Italų kilmės JAV neurobiologė, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatė.

## Biografija
1947–1969 m. Vašingtono universiteto Sent Luise tyrė žmogaus ir gyvūnų augimo biocheminius procesus, 1956–1977 m. jame dėstė; nuo 1956 m. profesorė. 1969–1978 m. Ląstelės biologijos instituto Romoje direktorė.

JAV Nacionalinės mokslų akademijos narė. Nuo 2001 m. Italijos Senato narė.

Atrado epidermio augimo faktorių (EGF), nervų augimo faktorių (NGF), kurį išskyrė ir ištyrė. 

## Įvertinimas
* 1986 m. Nobelio fiziologijos ir medicinos premija su S. Koenu.

## Šaltiniai
Gilbert Newton Lewis

**Gilbertas Niutonas Luisas** (, 1875 m. spalio 23 d. Veimutas, Masačūsetso valstija – 1946 m. kovo 23 d. Berklis, Kalifornijos valstija) – JAV fizikochemikas.

## Biografija
1899 m. baigė Harvardo universitetą, 1907 m. – Masačusetso technologijos institutą.

Nuo 1907 m. dirbo Kalifornijos universitete Berklyje; nuo 1912 m. profesorius.

Tyrimų sritys – chemijos termodinamika, elektrochemija. 1916 m. sukūrė kovalentinio ryšio teoriją, 1926 m. su H. C. Urey – vieną rūgščių ir bazių teorijų, pavadinta jo vardu. Pasiūlė fotono terminą. 

## Bibliografija
* Valentingumas, atomų ir molekulių struktūra, *Valence and the Structure of Atoms and Molecules* 1923 m.,
* Termodinamika ir cheminių medžiagų laisvoji energija, *Thermodynamies and the Free Energy of Chemical Substances*, su M. Randalliu, 1923 m.

## Šaltiniai
Clarence Irving Lewis

**Klarensas Irvingas Luisas** (, 1883 m. balandžio 12 d. Stonhemas, Masačūsetso valstija – 1964 m. kovo 12 d. Menlo Parkas, Kalifornijos valstija) – JAV logikas, filosofas, konceptualiojo pragmatizmo atstovas, įvedęs svarbią šiuolaikinės analitinės filosofijos *qualia* sąvoką (1929).

## Biografija
1902–1905 m. ir 1908–1910 m. studijavo Harvardo universitete. 1910 m. daktaras.

1911–1920 m. dėstė Kalifornijos, 1920–1953 m. – Harvardo universitete; nuo 1911 m. profesorius.

Vystė modalinę logiką, aksiomiškai sudarė jos 5 sistemas, kuriose loginės išvados operacija yra griežtoji implikacija. Šia implikacijos teorija Luisas siekė loginę išvadą priartinti prie įprastinio jos naudojimo. Antecedentą ir konsekventą pagal prasmę susiejo modaliniais operatoriais *būtina, negalima*. Dar plėtojo pasaulio ir patyrime atrandamų apriorinių principų logiškai organizuotą tyrimą.

## Bibliografija
* Simbolinės logikos apybraiža, *A Sunvey of Symbolic Logic* 1918 m.
* Simbolinė logika, *Symbolic Logic*, su K. M. Langfordu, 1932 m.
* Pažinimo ir vertinimo analizė, *The Analysis of Knowledge and Valuation* 1946 m.

## Šaltiniai
Carl Lewis

**Karlas Luisas** (, g. 1961 m. liepos 1 d. Birmingemas, Alabamos valstija) – JAV lengvaatletis.

## Biografija
* 1981–1991 m. 17 kartų JAV lengvosios atletikos individualių rungčių čempionas.
* 1984–1996 m. 9 kartus olimpinis čempionas, iš jų 7 kartus individualių rungčių:
** 1984 m. – 100 m, 200 m bėgimo, 4x100 m estafetės, šuolio į tolį,
** 1988 m. – 100 m bėgimo, šuolio į tolį,
** 1992 m. – 4x100 m. estafetės, šuolio į tolį,
** 1996 m.– šuolio į tolį,
* 1988 m. – Olimpinis vicečempionas 200 m bėgimo.
* 8 kartus pasaulio čempionas:
** 1983 m., 1987 m., 1991 m. – 100 m bėgimo,
** 1983 m., 1987 m. – šuolio į tolį,
** 1983 m., 1987 m., 1991 m. – 4x100 m estafetės;
* 1991 m. – pasaulio šuolio į tolį vicečempionas,
* 1993 m. – 200 m bėgimo bronzos medalio laimėtojas.
* 9 kartus gerino trumpųjų nuotolių bėgimo pasaulio rekordus, iš jų 100 m (9,86 s).

1997 m. baigė sportinę karjerą.  2011 m. išrinktas JAV demokratų partijos atstovu Niu Džersio Senate.

## Šaltiniai
Anthony Lewis

**Antonis Luisas** (, 1915 m. kovo 2 d. Bermuda – 1983 m. birželio 5 d. Haslemeras, Sario grafystė) – anglų muzikologas, dirigentas, kompozitorius. 1972 m. seras.

## Biografija
Mokėsi Kembridžo universitete, Karališkajame muzikos koledže Londone. 1934 m. studijavo Paryžiuje pas N. Bulanžė.

1935–1946 m. dirbo BBC radijo Muzikos skyriuje. 1946 m. įkūrė BBC radijo III programą ir vadovavo muzikos laidoms. 1947–1968 m. dėstė Birmingemo universitete; profesorius.

1950 m. Perselio draugijos garbės sekretorius, 1976 m. – pirmininkas. 1951 m. jo iniciatyva pradėta leisti anglų senovės muzikos serija „Musica Britannica“ (vadovas, jos redaktorius). 1963–1969 m. Karališkosios muzikos asociacijos prezidentas. 1968–1982 m. vadovavo Karališkajai muzikos akademijai Londone.

Kaip dirigentas pirmasis Didžiojoje Britanijoje atliko ir įrašė K. Monteverdi, H. Perselio, G. F. Hendelio kūrinių.

Sukūrė „Chorinę uvertiūrą“ (*Choral Ouverture* 1938 m.), elegiją ir kapričą trimitui ir orkestrui (1947 m.), koncertą trimitui ir orkestrui (1950 m.), koncertą valtornai ir orkestrui (1959 m.). 

## Šaltiniai
Alun Lewis

**Alunas Luisas** (, 1915 m. liepos 1 d. Aberderas, Glamorgano Slėnio grafystė – 1944 m. kovo 5 d. Gopės perėja, Arakanas, Birma) – valų rašytojas, rašęs anglų kalba.

## Biografija
1932–1937 m. studijavo istoriją Velso ir Mančesterio universitetuose. Dirbo istorijos mokytoju, tarnavo inžinerijos dalinyje. Žuvo Antrajame pasauliniame kare.

## Kūryba
Kūryboje (novelių rinktinė „Paskutinė apžiūra“, *The Last Inspection* 1943 m., eilėraščių rinkiniai „Puolimo pradžia ir kitos poemos“, *Raider’s Dawn and Other Poems* 1944 m., „Ha! Ha! Tarp trimitų“, *Ha! Ha! Among the Trumpets*, išl. 1945 m., novelių ir laiškų rinkinys „Žaliame medyje“, *In the Green Tree*, išl. 1948 m.) vaizdavo individo vienišumą jam priešiškame pasaulyje, visuomenės susvetimėjimą, žmogaus prigimties tamsiąją pusę. Karo žiaurumą perteikė tragiškai ir humoristiškai, didaktiškai ir romantiškai, parodė skirtingų socialinė klasių požiūrį į karą ir kareivius. 

## Bibliografija
* *Raiders' Dawn and other poems* (1942)
* *The Last Inspection and other stories* (1942)
* *Ha! Ha! Among the Trumpets. Poems in Transit* (1945)
* *Letters from India*, edited by Gweno Lewis & Gwyn Jones (1946)
* *In the Green Tree* (letters & stories) (1948)
* *Selected Poetry and Prose*, edited by Ian Hamilton (1966)
* *Selected Poems of Alun Lewis*, edited by Jeremy Hooker and Gweno Lewis (1981)
* *Alun Lewis. A Miscellany of His Writings*, edited by John Pikoulis (1982)
* *Letters to My Wife*, edited by Gweno Lewis (Seren Books: 1989)
* *Collected Stories*, edited by Cary Archard (Seren Books, 1990)
* *Collected Poems*, edited by Cary Archard (Seren Books, 1994)
* *A Cypress Walk. Letters to 'Frieda*', (Enitharmon Press, 2006)

## Šaltiniai
Lieda

**Lieda** – nedidelė upė Kauno rajone. Priklauso Nevėžio baseinui. Neturintis valstybinės reikšmės vandens telkinys.

Prasideda Žemaitkiemio apylinkėse, kerta magistralę  ties „Senukų“ logistikos centru. Atvirų laukų ruože iki Užliedžių tvenkinio upelio vaga sureguliuota. Nevėžio kraštovaizdžio draustinyje įteka kairiajame Nevėžio krante, 6,2 km atstumu nuo žiočių.

Prie Liedos įsikūrusi gyvenvietė – Užliedžiai. Jos pavadinimas kildinamas nuo piečiau tekančio upelio vardo, kaip gyvenvietės, įsikūrusios *už Liedos*.

Upėvardis kilęs nuo šaknies *lied- (leid-)*, kuri galimai sietina su *liedyti* (*liedo, liedė* – „laisyti“), taip pat *lieti*.

## Nuorodos

* Sąrašas:Nevėžio intakai
* Liedos upė Gamtos katalogo portale
Jerry Lee Lewis

**Džeris Li Luisas** (, pravardė *The Killer*, 1935 m. rugsėjo 29 d. Feridėjuje, Luizianoje, JAV – 2022 m. spalio 28 d. De Soto apygardoje, Misisipėje, JAV) – JAV rokenrolo ir kantri dainininkas, pianistas.

## Biografija
1954 m. įrašų bendrovėje „Sun Records“ Memfyje įrašė klasikinius rokenrolo kūrinius: *Whole Lotta Shakin' Gouin' On, Great Balis of Fire, Breathless, High School Confidential* ir kitus. Po 1957 m. Džeris Li Luisas ėmė reikštis kaip kantri muzikantas.

1989 m. apie jį sukurtas biografinis kino filmas „Didieji ugnies kamuoliai“ (*Great Balis of Fire*, režisierius Dž. Makbraidas). Geriausi rinktinių kompozicijų albumai: *„18 Original Sun Greatesl Hits“* (1984 m.), *„Killer Country“* (1995 m.). 

## Šaltiniai
Kurt Lewin

**Kurtas Zadekas Levinas** (, 1890 m. rugsėjo 9 d. Mogilnas, Kujavijos Pamario vaivadija – 1947 m. vasario 12 d. Niutonvilis, Masačusetso valstija, JAV) – JAV ir Vokietijos psichologas, vienas socialinės psichologijos pradininkų.

## Biografija
1909 m. Freiburgo universitete studijavo mediciną, vėliau Miuncheno universitete – biologiją, Berlyno universitete – filosofiją. 1916 m. daktaras.

Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. 1921–1930 m. dėstė Berlyno universitete. 1930–1935 m. dėstė Stanfordo universitete (JAV) ir Kornelio nacionalinėje ekonomikos mokykloje Niujorke, 1935–1944 m. – Ajovos universitete.

Socialinio judėjimo aktyvistas. Priešinosi antisemitizmui, siekė Vokietijos valstybės institucijų demokratizavimo ir moterų padėties pagerinimo. 1944 m. Masačūsetso technologijos institute (JAV) įkūrė Grupės dinamikos tyrimų centrą. Teigė, kad žmogaus elgesio ypatybės priklauso nuo jį supančios aplinkos ir sąlygų. Žmonių grupės dinamiką lemia jos narių tarpusavio priklausomumas. 

## Bibliografija
* Asmenybės dinaminė teorija / *A Dynamic Theory of Personality* 1935 m.
* Topologinės psichologijos principai / *Principles of Topological Psychology* 1936 m.
* Socialinių konfliktų sprendimas / *Resolving Social Conflicts* 1948 m.
* Lauko teorija socialiniuose moksluose / *Field Theory in Social Science* 1951 m.

## Šaltiniai

* Enciklopedija Lietuvai ir pasauliui, Rimantas Lazdynas
Sigurd Lewerentz

**Sigurdas Leverencas** (, 1885 m. liepos 29 d. Sando slėnis prie Harnosando – 1975 m. gruodžio 29 d. Lundas) – švedų architektas.

## Biografija

1905–1908 m. studijavo V. Čalmerso technikos koledže Geteborge. 1908–1910 m. dirbo Berlyne, Miunchene (pas architektas T. Fišerį ir kt.).

1910 m. įkūrė (su kitais) Laisvąją architektūros mokyklą Stokholme, kurioje propagavo regionalizmą, skatino naudoti vietines medžiagas ir architektūros formas. Nuo 1911 m. vertėsi privačia praktika Stokholme.

Žymiausias S. Leverenco projektas – Skogskyrkogardeno pietinės kapinės Stokholme (1915–1935 m., su architektu E. G. Asplundu; Pasaulio paveldo paminklas); čia suprojektavo neoklasicizmo formų Prisikėlimo koplyčią (1925 m.). Nuo ketvirto dešimtmečio projektavo racionalizmo ir funkcionalizmo krypties pastatus: Malmės miesto teatras (su architektas E. Lalerstedtu, D. Heldenu, 1933–1944 m.), Edstrando vila Falsterbo (prie Malmės, 1935 m.), Šv. Morkaus bažnyčia Stokholme (1960 m.), Šv. Petro bažnyčia Klipane (prie Helsingborgo, 1966 m.). 

## Šaltiniai
Évariste Lévi-Provençal

**Evaristas Levi-Provansalis** (, gimimo vardas *Makhlóuf Evariste Levi*, 1894 m. sausio 4 d. Konstantina, Alžyras – 1956 m. kovo 23 d. Paryžius) – prancūzų orientalistas arabistas.

## Biografija
Baigė Alžyro universitetą. Nuo 1920 m. Aukštojo mokslo instituto Rabate, 1935–1940 m. Alžyro universiteto profesorius. 1940–1944 m. gyveno Prancūzijoje ir Egipte. Nuo 1944 m. Sorbonos profesorius.

Tyrinėjo viduramžių, musulmonų laikų Šiaurės Afrikos ir Ispanijos istoriją. Vienas Islamo enciklopedijos 2-ojo leidimo iniciatorių ir redaktorių. 1954 m. įsteigė žurnalą „Arabica“. 

## Bibliografija
* Musulmoniškosios Ispanijos istorija / Histoire de l’Espagne musulmane 3 t. Paris 1950–1955 m.
* Musulmoniškoji Sevilija XII a. pradžioje / *Séville musulmane au début du XII<sup>e</sup> siècle*
* Musulmoniškoji Ispanija X a. / *L’Espagne musulmane au X<sup>e</sup> siècle. Institutions et vie sociale* (Paris, Maisonneuve & Larose, 1932)

## Šaltiniai
Barry Levinson

**Baris Levinsonas** (, g. 1942 m. balandžio 6 d. Baltimorė) – JAV kino režisierius, scenaristas ir prodiuseris.

## Biografija
Studijavo televizijos žurnalistiką Amerikos universitete Vašingtone. Nuo septinto dešimtmečio vidurio rašė komedijas, televizijos pokalbių laidų ir kino scenarijus.

## Kūryba
Vadinamieji „Baltimorės trilogijos“ filmai („Užkandinė“, *Diner* 1982 m., „Alaviniai žmogučiai“, *Tin Men* 1987 m., „Avalonas“ 1990 m.) grindžiami asmenine patirtimi, juose vaizduojami paprasti žmonės; būdingas humoras, nostalgiška nuotaika. Filme „Labas rytas, Vietname“ (*Good Morning, Vietnam* 1987 m.) komiškomis priemonėmis kritikuojamas JAV karas Vietname. Vadinamajame psichologiniame kelio filme „Lietaus žmogus“ (*Rain Man* 1988 m., Berlyno kino festivalio prizas, 2 Oskarai, visi 1989 m.) vaizduojamas sudėtingas ėjimas į didesnį kito ir savęs supratimą. Politinėje satyroje „Uodega vizgina šunį“ (*Wag the Dog* 1997 m., Berlyno kino festivalio prizas 1998 m.) parodomas žiniasklaidos ir politikų manipuliavimas visuomenės nuomone.

Sukūrė gangsterių („Bugsy“ 1991 m.), kriminalinių („Miegaliai“, *Sleepers* 1996 m., Lietuvoje rodytas pavadinimu „Pragaro virtuvės vaikėzai“, „Banditai“, *The Bandits* 2001 m.), fantastinių („Sfera“, *Sphere* 1998 m.) filmų; jiems būdingas įtaigus psichologinis scenarijus, geras aktorių ansamblis. Kitų režisierių, kai kurių savo filmų scenarijaus autorius ir prodiuseris. 

## Bibliografija
* Šešiasdešimt šeši, romanas, *Sixty–Six*, 2003 m.

## Filmografija

## Šaltiniai
Sherrie Levine

**Šeri Levin** (, g. 1947 m. balandžio 17 d. Hazletonas, Pensilvanijos valstija) – JAV fotografė, dailininkė konceptualistė.

## Biografija
1973 m. baigė dailę Viskonsino universitete.

Sukūrė konceptualių fotografijų („Pagal Valkerį Evansą“ 1981 m., „Pagal van Gogą“ 1993 m.), skulptūrų („Fontanas“, 1991 m., „Skulptūros prototipas“, su J. van Osu, 2001 m.), tapybos kūrinių („Pagal Kandinskį“ 1983 m., „Pagal Egoną Šylę“ 1985 m., „Be pavadinimo / Pirmaujantys šachai: 6“ 1987 m.), instaliacijų („Fortūna / Pagal Man Ray 2“ 1990 m., „Du batai“ 1992 m.). Kūriniuose kelia reprodukcijos, identiteto, vaizdo naudojimo politikoje, apropriacijos, kūrybos prigimties klausimus. Parodose dalyvauja nuo 1977 m. 

## Šaltiniai
Philip Levine

**Filipas Levinas** (, 1900 m. rugpjūčio 10 d. Kleckas, dab. Baltarusija – 1987 m. spalio 18 d. Raritanas, Naujojo Džersio valstija) – JAV imunologas hematologas.

## Biografija
1908 m. su tėvais emigravo į JAV. 1923 m. baigęs Kornelio universitetą (Niujorko valstija), 1925–1932 m. dirbo Rokfelerio institute (Niujorko valstija), 1932–1935 m. Viskonsino universitete, 1935–1944 m. Beth Izraelio ligoninėje Nevarke (Naujojo Džersio valstija). 1944–1985 m. dirbo Orto tyrimų fonde Raritane, 1944–1966 m. jo direktorius.

## Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – kraujo perpylimo galimybės, žmogaus kraujo tipai, serumo antikūnai, bakteriofagų funkcijos. 1927 m. su K. Landsteineriu atrado M, N ir P kraujo grupes, 1939 m. su K. Landsteineriu ir A. Vieneriu aprašė rezus faktorių, su R. E. Stetsonu nustatė jo įtaką hemolizinei naujagimių ligai. 

## Šaltiniai
Bernard-Henri Lévy

**Bernaras Anri Levi** (, g. 1948 m. lapkričio 5 d. Beni Safas, Alžyras) – prancūzų filosofas, Naujųjų filosofų grupės atstovas.

## Biografija
1968–1971 m. studijavo filosofiją Aukštojoje normalinėje mokykloje Paryžiuje, klausė L. Althusero ir Ž. Derida paskaitų. Nuo 1973 m. dėsto epistemologiją Strasbūro universitete ir Aukštojoje normalinėje mokykloje.

## Filosofija
Filosofinėms pažiūroms turėjo įtakos Frydrichas Nyčė, Alberas Kamiu, prancūzų struktūralistai. Daugiausia tyrinėja socialinės filosofijos problemas. Teigia, kad visuomeniniam gyvenimui būdinga nuolat didėjanti valdžios patologija. Valdžios struktūros, įtvirtintos kalboje, lemia žmogaus mirtį – visišką individualumo, asmeninio gyvenimo niveliaciją. Neigė socialinės pažangos galimybę, utopijas, revoliucinės veiklos kolektyvines formas. Skatino puoselėti krikščioniškąsias tradicijas, kurių vertybės gali padėti sudvasinti valdžios struktūras ir visuomenę. 

## Bibliografija
* Bangladešas, nacionalizmas revoliucijoje / Bangla Desh, Nationalisme dans la révolution, 1973 (pakartotas pavadinimu *Les Indes rouges* 1985 m.)
* Žmogiškasis barbarizmas / *La Barbarie a visage humain*, 1977 m.,
* Dievo testamentas / *Le Testament de Dieu* 1979 m.
* Prancūzų ideologija / *Idéologie française*, 1981 m.,
* Esminiai klausimai / *Questions de principe*, 1983 m.
* Velnias galvoje / *Le Diable en tête*, 1984 m.

## Šaltiniai
Levis ben Geršomas

**Levis ben Geršomas** (, *Levi ben Geršom* arba ***Gersonidas***, akronimas **Ralbag**, 1288 m. Banjol–siur–Cezas, Langedokas – 1344 m. balandžio 20 d. Perpinjanas) – Talmudo aiškintojas, filosofas, matematikas.

## Biografija
Biografinių duomenų beveik neišliko. Filosofijoje sekė Aristotelio idėjomis. Svarbiausias filosofinis veikalas – „Viešpaties kovų knyga“ (*Sefer Milhamot Adonai* 6 d., parašyta tarp 1317 m. ir 1329 m.). Jame (prieštaraudamas Maimonido teorijai, išdėstytai veikale „Sutrikusiųjų vadovas“, *More Nevukhim*) Gersonidas nagrinėja sielos nemirtingumo (jį įrodinėja remdamasis universalijų teorija), pranašų ir pranašavimo (šią veiklą jis aiškina kaip žmogaus laisvos valios įrodymą, nes, anot Gersonido, žmogus pats pasirenka bendravimą su universaliu protu), išminties, apvaizdos, dangaus sferų, kūrimo klausimus.

Parašė aritmetikos („Knyga apie skaičius“, *Sefer hamispar* 1321 m.), trigonometrijos („Apie sinusus, stygas ir lankus“, *De sinibus, chordis et arcubus* 1342 m.), astronomijos (popiežiaus Klemenso VI įsakymu Gersonido astronomijos veikalas 1342 m. išverstas į lotynų kalbą) studijų, Aristotelio ir Averojaus veikalų komentarų, Euklido veikalo „Pradmenys“ pirmų 5 knygų (1–4 dėstoma planimetrija, 5 – proporcijų teorija) komentarą „Skaičių harmonija“.

Levis ben Geršomas teigė, kad Tora nedraudžia laikyti teisingu to, ką protas suvokia kaip tiesą. Prieštaravo Maimonido pasaulio sukūrimo teorijai, anot jo, pasaulis sukurtas iš pirminės materijos, kuri neturėjo formos ir savybių, Dievas įkvėpė jai esmę, formą, judėjimą ir gyvybę. Nustatytus trylika Toros aiškinimo metodų siekė pakeisti devyniais logikos principais. 

## Šaltiniai
Lucien Lévy-Bruhl

**Liusjenas Levi-Briulis** (, 1857 m. balandžio 10 d. Paryžius – 1939 m. kovo 13 d. ten pat) – prancūzų filosofas pozityvistas, etnopsichologas, sociologas.

## Biografija
1876–1879 m. studijavo filosofiją Aukštojoje normalinėje mokykloje Paryžiuje. Dėstė gimnazijose ir licėjuose, 1899–1927 m. – Sorbonoje; nuo 1904 m. profesorius.

Daugiausia tyrinėjo skirtingus mąstymo tipus, būdingus pirminei sąmonei, rėmėsi E. Durkheimo primityvių visuomenių analize. Remdamasis Afrikos, Australijos ir Okeanijos tautų tyrinėjimu sukūrė ikilogistinę mąstymo koncepciją. Pirmykščio žmogaus, suvokiančio pasaulį daugiausia kolektyviniais vaizdiniais, mąstymas yra ikiloginis, jam nepritaikomi formaliosios logikos dėsniai. Kolektyviniai vaizdiniai iš esmės skiriasi nuo individualiųjų – pirmieji yra ikilogiški, o individuali praktinė veikla yra logiška. Pirmykščiam mąstymui būdinga afektinė kategorija – santykis su pasauliu (ypač su antgamtine sritimi) pagrįstas emocijomis, o ne samprotavimu. Kolektyviniai vaizdiniai ir su jais susijęs ikilogiškumas būdinga ir civilizuotoms visuomenėms (religijoje, dorovėje).

## Bibliografija
* Augusto Komto filosofija / *La Philosophie d’Auguste Comte*, 1900 m.
* Moralė ir papročių mokslas / *La Morale et la science des moeurs*, 1903 m.
* Mąstymo funkcijos žemiausiose visuomenėse / *Les functions mentales dans les sociétés inférieures*, 1910 m.
* Primityvusis mąstymas / *La Mentalité primitive*, 1922 m.
* Primityvioji mitologija / *La Mythologie primitive*, 1935 m.

## Šaltiniai
Paul Pierre Lévy

**Polis Pjeras Levi** (, 1886 m. rugsėjo 15 d. Paryžius – 1971 m. gruodžio 15 d. ten pat) – prancūzų matematikas.

## Biografija
1906 m. baigė Politechnikos mokyklą, 1910 m. baigęs Kasybos mokyklą Paryžiuje dėstė joje, 1920–1959 m. – Paryžiaus Politechnikos mokykloje; nuo 1913 m. profesorius, nuo 1964 m. Paryžiaus mokslų akademijos narys.

## Mokslinė veikla

Mokslinių tyrimų svarbiausios sritys: funkcinė analizė, tikimybių teorija, eilutės, diferencialinės lygtys, Laplaso transformacija. 

## Bibliografija
* Funkcinės analizės paskaitos / *Leçons d’analyse fonctionnelle*, 1922 m.),
* Tikimybių skaičiavimas / *Calcul des probabilités*, 1925 m.),
* Stochastiniai procesai ir Brauno judėjimas / *Processus stochastiques et mouvement brownien*, 1948 m.

## Šaltiniai

* Enciklopedija Lietuvai ir pasauliui, Rimantas Lazdynas
Rino Levi

**Rinas Levis** (, 1901 m. gruodžio 31 d. San Paulas – 1965 m. rugsėjo 29 d. ten pat) – brazilų architektas modernistas.

## Biografija
1921–1922 m. studijavo Milano Menų akademijoje, iki 1926 m. pas M. Piačentinį Romos Architektūros mokykloje.

## Stilius

Ankstyvieji kūriniai turi racionalizmo ir art deco bruožų. Sukūrė funkcionalizmo stiliaus statinių San Paule: dangoraižį „Edificio Columbus“ (1932 m.), Brazilijos architektų institutą (1947 m.), administracinius pastatus „Trussardi“ (1947 m.), „Plavinil–Elclor“ (1961 m.).

Rino Levio projektuoti gyvenamieji namai (Jo paties privatus, 1944 m., O. Gomeso, 1964 m., abu San Žozė dos Kampose) komponuojami aplink vidinį kiemą, svarbus natūralus apšvietimas, ryšys su gamtine aplinka. Suprojektavo kino teatrų („Universo“ 1939 m., „Ipiranga“ 1941 m.) su modernia akustine sistema, ligoninių (Centrinė onkologinė, 1947 m., A. Einšteino, 1958 m.), pramonės, visuomeninių (Santo Andrė centras 1965 m., visi San Paule) pastatų. Būdinga technologijų, funkcijos ir estetikos darna, vėlyviesiems kūriniams – brutalizmo estetika. 

## Šaltiniai
Carlo Levi

**Karlas Levis** (, tikr. vardai *Grazadio Carlo*, 1902 m. lapkričio 29 d. Turinas – 1975 m. sausio 4 d. Roma; palaidotas Aliane, Materos provincija) – italų rašytojas, tapytojas, antifašistinio judėjimo veikėjas.

## Biografija
1924 m. Turino universitete baigė mediciną. 1929 m. antifašistinės grupės „Giustizia e Liberta“ vienas įkūrėjų ir vadovų. 1934 m. suimtas ir kalintas Romoje, 1935 m. ištremtas į Bazilikatą. Gyveno įvairiuose miesteliuose, daugiausia Aliane. Neatlygintinai gydė, tapė gamtą, vietinius žmones, užrašinėjo jų papročius, pradėjo rašyti atsiminimų knygą „Kristus sustojo Ebolyje“ (*Cristo si e fermato a Eboli* 1945 m., filmas 1979 m., režisierius F. Rosi; knyga išversta į 37 kalbas). Joje pasakojama apie kaimo žmonių skurdą, kaimo ir miesto žmonių gyvenimas vaizduojamas kaip du skirtingi saviti pasauliai. 1936 m. amnestuotas. Emigravo į Prancūziją, iš čia vadovavo grupei „Giustizia e Liberta“. 1941 m. grįžo į Italiją. Florencijoje suimtas ir kalintas iki 1945 m. Po Antrojo pasaulinio karo leido antifašistinį laikraštį „Italia libera“.

Parašė kelionių knygų („Žodžiai yra akmenys“, *Le parole sono pietre* 1955 m., apie Siciliją, „Aš atėjau su baime“, *La doppia notte dei tigli* 1959 m., apie Vokietiją), filosofinę alegorinę knygą „Laikrodis“ (*L’orologio* 1950 m.), esė (rinkiniai „Baimė dėl laisvės“, *Paura della liberta* 1946 m.). Neigė abstrakcionizmą, plėtojo realistinės tapybos tradicijas.

Nutapė portretų (tarp jų I. Kalvino, F. L. Raigto, P. Nerudos ir kt.), peizažų. Ankstyvuosiuose paveiksluose ryški naujojo daiktiškumo krypties ir A. Modiljanio, 1936–1941 m. laikotarpio kūriniams – Ch. Sutino kūrybos įtaka. Karlo Levio paveikslai išsiskiria virpančiu potėpiu. Nuo 1924 m. 5 kartus dalyvavo Venecijos bienalėje, bet 1934 m. jam uždrausta jose dalyvauti. 

## Šaltiniai
Oscar Levertin

**Oskaras Ivaras Levertinas** (, 1862 m. liepos 17 d. Grytas prie Noršiopingo – 1906 m. liepos 22 d. Stokholmas) – švedų rašytojas, literatūros tyrinėtojas.

## Biografija
1887 m. baigė XVIII a. literatūros ir kultūros istoriją Upsalos universitete. 1899–1906 m. Stokholmo universitete dėstė literatūros istoriją; nuo 1899 m. profesorius. Bendradarbiavo dienraštyje „Svenska Dagbladet“.

## Kūryba
O. Levertino ankstyvajai kūrybai būdinga natūralizmas, sekė A. Strindbergu, vėliau laikėsi romantikų tradicijos; su V. fon Heidenstamu paskelbė naujosios švedų poezijos programą – neoromantikų manifestą (pratarmė rinktinei „Pepitos vestuvės“, *Pepitas bröllop* 1890 m.) prieš natūralizmą.

Debiutiniu poezijos rinkiniu „Legendos ir dainos“ (*Legender och visor* 1891 m.) pradėjo neoromantizmo, estetizmo ir vadinamojo švedų Renesanso kryptis švedų literatūroje. O. Levertino poezijoje (eilėraščių rinkinyje „Naujieji eilėraščiai“, (*Nya dikter* 1894 m.), jam būdinga F. Nyčės, J. E. Renano idėjų įtaka, eilėraščių rinkiniuose „Eilėraščiai“, *Dikter* 1901 m., eilėraščių cikle „Karalius Saliamonas ir Morolfas“, *Kung Salomo och Morolf* 1905 m.) vyrauja mirties, meilės, grožio temos, Rytų ir viduramžių legendų, riterinių romanų, žydų legendų ir istorijos, Biblijos motyvai. Dar sukūrė novelių (rinkiniai „Smulkūs pinigai“, *Småmynt* 1883 m., „Konfliktai“, *Konflikter* 1885 m., „Rokoko novelės“, *Rococo–noveller* 1899 m.), romanų, parašė literatūros istorijos esė (rinkiniai „Poetai ir svajotojai“, *Diktare och drömmare* 1899 m., „Švedų personažai“, *Svenska gestalter* 1903 m.), literatūros ir teatro kritikos veikalų apie švedų teatrą ir dramą XVIII a., S. Lagerlef kūrybą. 

## Šaltiniai
William Hesketh Lever

**Viljamas Hesketas Leveris** (, 1851 m. rugsėjo 19 d. Boltonas – 1925 m. gegužės 7 d. Londonas) – anglų filantropas, prekybininkas. Seras (1911 m.), lordas (1917 m.), vikontas (1922 m.).

## Biografija
Studijavo Boltono bažnyčios institute. 1886 m. įkūrė muilo gamybos bendrovę „Lever Brothers“ (nuo 1930 m. vadinasi „Unilever“, veikia iki šiol). 1888 m. pradėjo filantropinę veiklą, pastatė bendrovės darbininkams gyvenamuosius rajonus Port Sanlaite su komunikacijomis. XX a. pradžioje ieškojo darbo jėgos Afrikoje, siekė įteisinti priverstinį vergų darbą kolonizuotose šalyse.

1906–1909 m. Didžiosios Britanijos Parlamento narys, išrinktas nuo Liberalų partijos. Savo bendrovės darbininkams mokėjo pensijas, siekė senatvės valstybinių pensijų įteisinimo. 1917–1918 m. Lankasterio vyriausiasis šerifas, 1918 m. Boltono meras. Finansiškai rėmė meno ir mokslo institucijas, aukojo labdarai. 

## Šaltiniai
Agâh Sırrı Levent

**Aga Siri Levendas** (, 1894 m. sausio 26 d. Rodo sala – 1978 m. spalio 28 d. Ankara) – turkų rašytojas, literatūros tyrinėtojas.

## Biografija
1919 m. baigė literatūrą Stambulo universitete. Dirbo mokytoju. 1940–1946 m. Turkijos Nacionalinio Susirinkimo narys. 1963–1966 m. vadovavo Turkų kalbos institutui. Dirbo Turkų enciklopedijos gen. sekretoriumi. Daugelio kultūros ir mokslo žurnalų vienas steigėjų.

Sukūrė romaną „Kančios“ (*Acilar* 1928 m.), jam būdinga sentimentalumas. Parašė pedagogikos ir literatūros kritikos veikalų, studijų apie rašytojus (H. R. Giurpinarą, 1964 m., A. Navoji, 2 d. 1965–1966 m., S. Sami, 1969 m.). 

## Bibliografija
* Švietimas ir tautinis auklėjimas / *Maarifimiz ve Milli Terbiyemiz*, 1940 m.
* Kūriniai ir asmenybės / *Eserler ve Sahsiyetler*, 1940 m.,
* Divano literatūra / *Divan Edebiyati* 1941 m.,
* Poema „Leila ir Medžnūnas“ arabų, persų ir turkų literatūrose / *Arap, Fars ve Turk Edebiyatlannda Leyla ve Mecnun Hikayesi* 1959 m.,
* Islamo laikotarpio turkų literatūra / *Űmmet Cagi Turk Edebiyati* 1962 m.,
* Turkų literatūros istorijos įvadas / Turk Edebiyati Tarihi Giris 1973 m.),
* Literatūros istorijos pamokos / *Edebiyat Tarihi Dersleri* 3 t. 1931–1938 m.

## Šaltiniai
Alexander Leslie

**Aleksanderis Leslis, Leveno erlas** (, 1582 m. – 1661 m. balandžio 4 d.) – Škotijos karinis veikėjas, feldmaršalas (1636 m.), erlas (1641 m.).

## Biografija
1605–1638 m. tarnavo Švedijos kariuomenėje, pasižymėjo per 1618–1648 m. Trisdešimties metų karą. Anglijos karaliui Karoliui I pamėginus Škotijoje jėga įdiegti Anglikonų bažnyčios tradicijas grįžo į tėvynę ginti presbiterionų tikėjimo. Per 1639–1641 m. Vyskupų karus vadovavo Škotijos kariuomenei. Užėmė Anglijos šiaurės rytus ir nepasitraukė iki karo pabaigos. Siekdamas jo palankumo Karolis I suteikė jam erlo titulą.

1644–1646 m. A. Levenas vadovavo Škotijos kariuomenei, kovojančiai Anglijos Parlamento pusėje, 1644 m. Marston Muro mūšyje sumušė rojalistus, 1646 m. paėmė į nelaisvę Karolį I, 1647 m. išdavė jį Anglijos Parlamentui ir pasitraukė iš karinės tarnybos. Karolį I nukirsdinus, stojo rojalistų pusėn, 1650–1651 m. vadovavo Škotijos gynybai nuo besiveržiančios O. Kromvelio kariuomenės, pateko į nelaisvę, išsiųstas į Londoną ir kalėjo Taueryje. 1654 m. už išpirką paleistas, vėl atsistatydino. 

## Šaltiniai
Louis Le Vau

**Lui Le Vo** (, tikroji pavardė *Levau –* **Levo**; 1612 m. – 1670 m. spalio 11 d.) – prancūzų baroko architektas, klasicistas.

## Biografija
Manoma, mokėsi Genujoje, Romoje. Nuo 1654 m. buvo Liudviko XIV rūmų architektas. Ankstyvajai kūrybai įtaką padarė Salomono de Broso kūryba.

Paryžiuje suprojektavo Šv. Sulpicijaus bažnyčią (*Église Saint-Sulpice*, 1646 m.), Šv. Liudviko bažnyčią saloje (*Église Saint-Louis-en-l'Île*, 1642 m.) su broliu Fransua Levo, Luvro rūmų dalį (šiaurinio ir rytinio flygelio dalį, pietinį flygelį, 1663 m.), Lambero otelį (*Hôtel Lambert*, 1650 m.), Lozeno otelį (*Hôtel Lauzun* , 1658 m.), Keturių tautų kolegiją (*Collège des Quatre Nations*, 1677 m.), kelis Versalio rūmų (*Château de Versailles*) ansamblio pastatus (1668–1670 m.). Svarbiausias projektas – Vo le Vikonto (*Vaux-le-Vicomte*) pilis Masi (Sena ir Marna, 1661 m.). Daugelis Lui Levo projektuotų rūmų, pilių (de Botriu, Heselenų, Buajė, Fukė) neišliko.

Sukūrė parkų prie Sen Klu (1655 m.), Bavilio (1660 m.), Fontenblo (1662 m.) pilių. Su dailininku Šarliu Lebrenu ir sodininku Andrė Le Notru išplėtojo klasicistinių rūmų su prancūziškuoju parku ansamblio tipą.

## Šaltiniai
Levancas

**Levancas** (, ) – Italijai priklausanti sala; viena Egadų salų, esanti į vakarus nuo Sicilijos salos. Plotas 5,82 km². Aukščiausia vieta – 278 m Piko Monako kalnas. Levance gyvena apie 450 gyventojų (2006 m. duom.).

## Istorija
Antikiniais laikais pagal čia augančių augalų rūšį vadinta ***Forbantija*** (). 1949 m. italų dailininkė F. Minellono Genovezės grotoje ant urvo sienų atrado 11 000–12 000 m. senumo raižinių ir 5000–6000 m. – piešinių. Raižiniai datuojami vėlyvuoju paleolitu, kai sala nuo Sicilijos dar nebuvo atskirta vandens, piešiniai – neolito pabaiga ir bronzos amžiaus pradžia. Raižiniuose natūralistiškai pavaizduoti taurieji elniai (Cervus elaphus), taurai (Bos primigenius), asilai (Equus asinus), žuvys ir žmonės. Juodos spalvos piešiniuose antropomorfinės figūros (stabai ir žmonės) vaizduojamos stilizuotai, gyvūnai (tarp jų Europoje seniausi – tuno ir delfino – atvaizdai) – schematiškai. Stabai, manoma, atspindi Motinos kūrėjos vaisingumo kultą, paleolite ir bronzos amžiuje paplitusį visoje Europoje ir dalyje Azijos. 

## Šaltiniai
Paterno

**Paterno** () – Italijos miestas rytų Sicilijoje, Katanijos provincijoje.

## Istorija

Paternas apgyvendintas 3500 m. pr. m. e. Tai tikriausiai sikanų gyvenvietė, nors miestas yra sikelų teritorijoje. Iš pradžių miestas vadinosi *Inessa*, o dabartinis pavadinimas atsirado iš graikų *Paeter Aitnaion* („Etniečių tvirtovė“). Anksčiau į šiaurės vakarus buvo *Hybla Mayor* ar *Galeatis* miestas.

Paternas buvo vidutinės reikšmės miestas graikų ir romėnų laikais, o VII–X a. vos neišnyko. Arabai, užkariavę Siciliją, jį vadino *Batarnù*. Normanai apie 1040 m. perkrikštijo jį *Paternionis*. Miestas suklestėjo. Frydrichas III čia liepė sukurti *Camera Reginale*, vestuvinę dovaną karalienei Eleonorai Anžu. Paternas klestėjo iki XV a., kai tapo feodu ir pamažu nusmuko.

Anksčiau miesto apylinkes niokojo maliarija dėl Katanijos lygumos pelkių, bet jos buvo nusausintos ir vėliau apstatytos kvartalais.

## Turistiniai objektai

* Normanų pilis, pastatyta 1072 m.
* Motinos bažnyčia (*Chiesa madre di Santa Maria dell’Alto*), pastatyta 1342 m., perstatyta XVIII a. pradžioje

## Šaltiniai
Heinrich Leuthold

**Heinrichas Leutoldas** (, 1827 m. rugpjūčio 9 d. Vecikonas, Ciuricho kantonas – 1879 m. liepos 1 d. Burgholclis prie Ciuricho) – Šveicarijos rašytojas, poetas, redaktorius.

## Biografija
Ciuricho ir Bazelio universitetuose studijavo teisę, filosofiją ir literatūrą. Dirbo mokytoju Lozanoje. 1857 m. atvyko į Miuncheną, dalyvavo poetų būrelio „Das Krokodil“ (jam priklausė Emanuelis Geibelis, P. fon Heise), propaguojančio grožio kultą ir klasicistines formas, veikloje. 1860 m. ir 1864 m. laikraščio „Süddeutsche Zeitung“ ir „Schwabische Zeitung“ redaktorius Štutgarte.

H. Leutoldas sekė XIX a. vokiečių poezijos tradicija (A. fon Platenu ir kt). „Lyrikoje“ (rinkinys *Gedichte*, išl. 1879 m.) vyrauja vienatvės, nevilties, skausmo, gyvenimo laikinumo motyvai, eilėraščiams būdinga griežta klasikinė forma (sonetas, eleginis distichas, odė, elegija, gazelė), skambi ir vaizdinga kalba, ryškus kritiškumas, satyriškumas. Dar sukūrė eiliuotų epų („Pentesilėja“, *Penthesilea* 1868 m., „Mūšis prie Zempacho“, *Die Schlacht bei Sempach* 1870 m., „Hanibalas“ 1871 m.).

H. Leutoldo poezijos yra išvertusi Salomėja Nėris.

## Šaltiniai
Teodor Leszetycki

**Teodoras Lešetyckis** (, 1830 m. birželio 22 d. Lancutas, Pakarpatės vaivadija – 1915 m. lapkričio 14 d. Drezdenas) – lenkų pianistas, pedagogas, kompozitorius.

## Biografija
Vaikystėje mokėsi pas tėvą. Būdamas 10 metų koncertavo Lvove. Studijavo pas Karlą Čarną ir Simoną Sechterį bei filosofiją Vienos universitete. 1852–1877 m. gyveno Sankt Peterburge, koncertavo ir dėstė konservatorijoje; nuo 1862 m. profesorius.

Repertuarą daugiausia sudarė smulkios formos (saloninės) pjesės. 1878–1915 m. gyveno Vienoje. Nuo 1886 m. dirbo tik pedagoginį darbą. Sukūrė savo fortepijono dėstymo metodiką; svarbiausiu dalyku laikė skambančio garso grožį.

Sukūrė operų, virtuozinių miniatiūrų fortepijonui.

## Kūryba
**Operos:**
* Marko broliai (Die Brūder von Marco, 1848-1852 m.),
* Pirmoji raukšlė (*Die erste Falte*, pastatyta 1867 m. Prahoje),

**Kūriniai fortepijonui:**
* Les deux alouettes Op. 2, Nr.1.
* Klavierkonzert c-Moll Op. 9.
* Deux Mazurkas pour piano Op. 24.
* Souvenirs d’Italie suite de morceaux pour piano Op. 39.
* Deux morceaux (pour piano) Op. 42
* Deux morceaux pour piano Op. 43.
* Deux arabesques pour piano Op. 45.
* Contes de jeunesse suite de morceaux (pour piano) Op. 46.
* Trois morceaux (pour piano) Op. 48.

## Šaltiniai
Stanisław Leszczycki

**Stanislavas Marianas Leščyckis** (, 1907 m. gegužės 8 d. Mielecas – 1996 m. birželio 17 d. Varšuva) – lenkų geografas, akademikas.

## Biografija
Nuo 1945 m. Jogailos universiteto (Krokuva), nuo 1948 m. Varšuvos universiteto profesorius. Jo iniciatyva įsteigtas geografijos institutas; 1951–1970 m. jam vadovavo Varšuvos universitete, kitas – Mokslų akademijoje; 1953–1977 m. jam vadovavo. Nuo 1952 m. Lenkijos mokslų akademijos narys. 1958–1982 m. Lenkijos mokslų akademijos teritorinio ekonominio šalies plėtojimo reikalų komiteto pirmininkas.

1964–1968 m. ir 1972–1976 m. Tarptautinės geografijos sąjungos viceprezidentas, 1968–1972 m. šios sąjungos prezidentas. Nuo 1952 m. žurnalo „Przegląd Geograficzny“, nuo 1964 m. „Geographia Polonica“ vyriausiasis redaktorius.

## Mokslinė veikla
Paskelbė mokslinių darbų iš geografijos istorijos ir metodologijos, ekonominės geografijos, aplinkosaugos. Vadovavo Lenkijos atlasų rengimui. 

## Bibliografija
* Geografijos mokslas ir laikomosios žinios (*Geografia jako nauka i wiedza stosowana*, Varšuva, 1975 m.),
* Geografija ir erdvinis planavimas bei aplinkosauga (*Geografia a planowanie przestrzenne i ochrona środowiska*, 1977 m.),
* Lenkijos visuomeninė ekonominė geografija (*Geografia Polski: społeczno-ekonomiczna* 1991 m., su R. Domanskiu).

## Šaltiniai
Honorata Leszczyńska

**Honorata Leščynska** (, 1864 m. gegužės 16 d. Černivcai – 1937 m. sausio 18 m. Varšuva) – lenkų teatro aktorė.

## Biografija
Vyras aktorius Boleslavas Leščynskis, sūnus aktorius Ježis Leščynskis.
1880–1919 m. (su pertraukomis) Varšuvos teatrų aktorė. Daugiausia vaidino farsuose, komedijose ir vodeviliuose. 

## Svarbiausi vaidmenys
* Klara, Matilda, Justicija – A. Fredros „Panelių padai“, „Didis žmogus mažiems darbams“, „Vyras ir žmona“,
* Katarina – Viljamas Šekspyras. „Užsispyrėlės sutramdymas“,
* Ponia San Žen – Viktorienas Sardu. Ponia San Žen.

## Įvertinimas
* 1930 m. Lenkijos atgimimo ordinas

## Šaltiniai
Jean-François Le Sueur

**Žanas Fransua Lesiueras** ( 1760 m. vasario 15 d. Drukat-Plesielis prie Abvilio – 1837 m. spalio 6 d. Paryžius) – prancūzų kompozitorius, dirigentas, pedagogas.

## Biografija
Harmonijos mokėsi Paryžiuje. 1786–1787 m. Paryžiaus Dievo Motinos katedros vargonininkas. Nuo 1795 m. ir 1818–1837 m. dėstė Paryžiaus konservatorijoje; 1795–1802 m. jos inspektorius.

1794–1800 m. kūrė Prancūzijos revoliucijos iškilmių muziką. Nuo 1804 m. Napoleono rūmų kapelmeisteris.

## Kūryba
Sukūrė operų, tarp jų – „Ola“ (*La caverne*, 1793 m.), „Paulius ir Virginija, arba Skaistybės triumfas“ (*Paul et Virginie ou Le Triomphe de la vertu*, 1794 m.), „Telemachas Kalipsės saloje“ (*Tėlėmaque dans l’ile de Calypso* 1796 m.), „Osianas, arba Bardai“ (*Ossian ou Les Bardes* 1804 m.), mišių, 3 „Te Deum“, oratorijų, motetų, „Stabat Mater“, revoliucinių giesmių. Parašė muzikos teorijos veikalų.

Mokiniai: Hektoras Berliozas, Šarlis Guno, Ambruazas Tomas. 

## Šaltiniai
Richard Lester

**Ričardas Lesteris** (, g. 1932 m. sausio 19 d. Filadelfija) – JAV ir Didžiosios Britanijos kino režisierius.

## Biografija
1951 m. baigė psichologiją Pensilvanijos universitete. 1956 m. apsigyveno Didžiojoje Britanijoje.

Trumpametražiame filme „Bėgantis, šokinėjantis ir ramiai stovintis filmas“ (*The Running, Jumping and Standing Still Film* 1959 m.) išryškėjo jo ankstyviesiems filmams būdingi bruožai – fragmentiškas siužetas (triuku, komišku dialogu grindžiami nesusiję epizodai), fantasmagorija, juodasis humoras, neįprasti rakursai, pagreitintas ir sulėtintas filmavimas, dinamiškas montažas. Filmuose „Sunkios dienos vakaras“ (*A Hard Day’s Night* 1964 m.) ir „Gelbėk!“ (*Help!* 1965 m.) vienas pirmųjų pritaikė muzikinio vaizdo klipo estetiką (vaidino grupė „The Beatles“). Filme „Įgūdis ir kaip jį įgyti“ (*The Knack and How to Get it* 1965 m., Kanų kino festivalio prizas) perteikė septinto dešimtmečio jaunimo laisvą, miesčioniškas vertybes neigiantį gyvenimo būdą. Sukūrė antikarinę satyrą „Kaip aš laimėjau karą“ (*How I Won the War* 1967 m.), kurioje parodijuojamas ir karinio filmo žanras, antiutopiją „Gyvenamasis kambarys“ (*The Bed Sitting Room*, 1969 m., Berlyno kino festivalio prizas).

Vėlesniems filmams būdinga įvairių žanrų – vadinamųjų špagos ir apsiausto („Trys muškietininkai“ *The Three Musketeers* 1973 m.), vesterno („Bačas ir Sandansas: Ankstyvosios dienos“ *Butch and Sundance: The Early Days* 1979 m.), fantastinių („Supermenas II“ 1980 m., tęsinys „Supermenas III“ 1983 m.) filmų stilizacija.

## Filmografija
* *The Running Jumping & Standing Still Film* (1960)
* *It’s Trad, Dad!* (1962)
* *The Mouse on the Moon* (1963)
* *A Hard Day’s Night* (1964)
* *The Knack …and How to Get It* (1965)
* *Help!* (1965)
* *A Funny Thing Happened on the Way to the Forum* (1966)
* *How I Won the War* (ir prodiuseris, 1967)
* *Petulia* (1968)
* *The Bed-Sitting Room* (ir prodiuseris, 1969)
* *The Three Musketeers* (1973)
* *Juggernaut* (1974)
* *The Four Musketeers* (1974)
* *Royal Flash* (1975)
* *Robin and Marian* (1976)
* *The Ritz* (1976)
* *Butch and Sundance: The Early Days* (1979)
* *Cuba* (1979)
* *Superman II* (1980)
* *Superman III* (1983)
* *Finders Keepers* (1984)
* *The Return of the Musketeers* (1989)
* *Get Back* (1991)

## Šaltiniai
Odaliskė

**Odaliskė**, arba **odaliska**, – vergė osmaniškame seralyje (jame esančiame hareme). Ji būdavo žmonų ir sugulovių mokinė arba padėjėja, galėjusi vėliau tapti viena iš sugulovių ar žmonų. Dauguma odaliskių priklausė sultoniškajam haremui.

## Žodžio kilmė ir reikšmės
Žodis į Europos kalbas pateko per prancūzų kalbą (*odalisque*) ir kildinamas iš  – „kambarinė“ ( 'kambarys'). *Odaliskės* terminas taip pat gali reikšti turtingo vyro meilužę.
Le Kajus

**Le Kajus** (, kreol. *Okay*) – miestas Haičio pietvakariuose, į pietvakarius nuo Port o Prenso, įsikūręs Tiburono pusiasalyje, prie Karibų jūros; Pietų departamento centras. Plentas į Port o Prensą. Prekybos (išvežama mediena, odos, medvilnė, kava, cukrus, bananai) ir žvejybos uostas. Yra oro uostas. Išplėtota maisto (cukraus, romo, cigarų) pramonė. Le Kajaus apylinkėse auginamas tabakas, kavamedžiai, cukranendrės, bananai, vilnamedžiai, veisiami galvijai.

## Istorija

1908 m. Le Kajus labai nukentėjo nuo gaisro, 1954 m. – nuo uragano. 

## Sportas
* América des Cayes – futbolo klubas;
* Namų rungtynes žaidžia Gabiono parko futbolo stadione (), talpinančiame 2 tūkst. žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
*