open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Apylinkės prokuratūra

**Apylinkės prokuratūra** (pvz., Lenkijoje - **rajono prokuratūra**) – teritorinė prokuratūra.

## Lietuva
Apylinkių prokuratūros Lietuvoje:
* organizuoja ikiteisminį tyrimą ir jam vadovauja;
* atlieka ikiteisminį tyrimą;
* kontroliuoja ikiteisminio tyrimo pareigūnų veiklą baudžiamajame procese;
* palaiko valstybinį kaltinimą baudžiamosiose bylose;
* kontroliuoja nuosprendžių pateikimą vykdyti ir jų vykdymą;
* koordinuoja ikiteisminio tyrimo įstaigų veiksmus tiriant nusikalstamas veikas;
* gina viešąjį interesą;
* įstatymų ir tarptautinių sutarčių nustatytais pagrindais ir tvarka vykdo užsienio valstybių įstaigų ir tarptautinių institucijų teisinės pagalbos prašymus;
* atlieka kitas prokuratūros funkcijas.

## Taip pat skaitykite
*Generalinė prokuratūra
*Apygardos prokuratūra

## Šaltiniai
Amravatis

**Amravatis** () arba **Amroatis** – miestas vakarų Indijoje, Maharaštroje, apie 130 km į vakarus nuo Nagpuro. Medvilnės ir maisto (aliejaus) pramonė. Apylinkėse auginami vilnamedžiai, prekiaujama medvilne. Yra Sant Gadge Baba universitetas, deivės Ambos ir daug kitų šventyklų, miesto sienos, senas turgus.

## Istorija

Amravatis senovėje buvo Vidarbhos krašto sostine. 1833 m. miestą užėmė britai.

## Šaltiniai
Volstritas

**Volstritas** () – Niujorko finansų centras. Be to, šiuo vardu yra pavadinta ir gatvė besidriekianti nuo Brodvėjaus iki Pietų gatvės. Laikui bėgant Volstrito reikšmė kiek pakito. Šiuo metu Volstritas apima ir komercinės paskirties žemutinio Manhatano apylinkes.  

Penki iškiliausi JAV investiciniai bankai, „Goldman Sachs“, „Lehman Brothers“, „Merrill Lynch“, „Bear Stearns“ ir „Morgan Stanley“, buvo įsikūrę Volstrite, bet kilus 2008–2009 m. finansų krizei buvo priversti paskelbti bankrotą. „Bear Stearns“ ir „Merril Lynch“ buvo nupirkti „JP Morgan Chase“ ir „Bank of America“ komercinių bankų, „Morgan Stanley“ ir „Goldman Sachs“ – paskubėjo pasiversti į paprastus Federalinio rezervų banko kontroliuojamus bankus, idant gautų laisvą priėjimą prie 90 dienų trumpalaikių jo paskolų. O liūdniausia bankroto dalia teko „Lehman Brothers“ bankui.

Volstrite savo būstines turi ir keli stambiausi pasaulio universalieji bankai, kaip antai „JP Morgan Chase“ bei „Citigroup“ bankai. Volstrite yra įsikūrusi didžiausia pasaulyje listinguojamų bendrovių kapitalizacijos atžvilgiu Niujorko vertybinių popierių birža. Taip pat Volstrite yra įsteigtos ir kitos žymios vertybinių popierių biržos, tokios kaip NASDAQ bei NYMEX.

## Nuorodos
* Tulpių manija pagal Volstrytą.
* 

## Išnašos
Audrys Šimas

**Audrys Šimas** (g. 1961 m. gegužės 16 d. Klausučiuose, Biržų rajonas) – Lietuvos ir Biržų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Mokėsi Biržų 1-ojoje vidurinėje mokykloje, ją baigė 1979 m. 1999 m. baigė Buivydiškių technikumą (dabartinis Vilniaus kolegijos Agrotechnologijų fakultetas), kur įgijo agronomo specialybę. 2016 m. baigęs Lietuvos edukologijos universitetą, įgijo bakalauro laipsnį (verslo vadyba, administravimas).

2000–2016 m. UAB „Šalva“ direktorius. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys, laimėjęs 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose (iškeltas Biržų-Kupiškio vienmandatėje apygardoje). Priklausė Seimo Nacionalinio saugumo komitetui ir Priklausomybių prevencijos komisijai. 2020 m. kandidatavo Sėlos vakarinėje vienmandatėje apygardoje, tačiau į antrą turą nepateko – surinkęs 13,47 % balsų liko ketvirtas.

2009–2016 m. Biržų rajono Kirdonių kaimo bendruomenės pirmininkas, 2010–2016 m. šio kaimo seniūnaitis, nuo 2016 m. Biržų rajono kaimo bendruomenių sąjungos pirmininkas. Nuo 2011 m. iki išrinkimo į Seimą – Biržų rajono savivaldybės tarybos narys, vadovavo Kontrolės komitetui.

2020 m. Seimo Etikos ir procedūrų komisija nutarė, kad A. Šimas pažeidė Valstybės politikų elgesio kodekse įtvirtintą pagarbos žmogui ir valstybei principą, kuomet 2020 m. gegužės 20 d. balsavo nacistinį saliutavimą primenančiu būdu.

Laisvalaikiu sportuoja, priklauso Biržų tinklinio klubui ir Biržų Rotary klubui. Su žmona Lina užaugino dvi dukras Arminą ir Viliją.

## Šaltiniai
Canary Wharf

**„Canary Wharf“** – modernusis Londono verslo centras. Jis yra vienas iš dviejų pagrindinių Londono komercinių bei finansinių centrų, kartu su „Londono Sičiu“. Šioje finansų šerdyje yra daugiausiai dangoraižių, prarėžusių Jungtinės Karalystės dangaus skliautą. Ir šiais laikais yra didžiųjų bankų „Barclays“, „Credit Suisse“, „HSBC“ ir „Citigroup“ būstinės, iškilios teisinių paslaugų įmonės „Clifford Chance“ bei stambios audito ir mokesčių konsultavimo bendrovės „KPMG“ būstinės. Kiekvieną dieną jame dirba 90000 žmonių.

## Ištakos
Britanijos vyriausybė 1980 m. nusprendė urbanizuoti rytinį Londono Docklandso rajoną. Prieš tai jis sudarė vieno didžiausių pasaulio uosto branduolį. Visų pirma, tai buvo tuo metu didžiausias visame pasaulyje projektas – numatyta per trejus metus visiškai urbanizuoti 300 tūkstančių kvadratinių metrų plotą ir pastatyti 24 pastatus, tarp jų – ir 60 aukštų dangoraižį „One Canada Square“, tuo metu aukščiausią Londono pastatą. Investuotojams, norintiems imtis projekto sukurti modernų architektūrinį pastatų kompleksą Šunų saloje – vietoje, vadinamoje „Canary Wharf“, buvo garantuoti sumažinti žemės mokesčiai ir suteikta daugybė lengvatų. Būtent ši vieta, vos prieš 20 metų vadinta „Thatcher ekonominės politikos stebuklu“ ir pavyzdžiu, kaip privati nekilnojamojo turto įmonė per trumpą laiko tarpą gali atnaujinti ir urbanizuoti ištisą miesto rajoną. Turėdama tokias garantijas, 1987 metais „Olympia & York“ perpirko statybos teises į „Canary Wharf“ projektą ir žemės sklypą iš amerikiečių investicijų konsorciumo, kuris jau buvo numojęs ranka į savo planus pradėti statybas. Pirmieji dangoraižiai buvo pabaigti statyti 1991 m., tačiau prieš pat „Canary Wharf“ rajono atidarymą Londono komercinio nekilnojamojo turto burbulas subliuško ir nekilnojamojo turto plėtotoja „Olympia & York“ išvysčiusi „Canary Wharf“ vietovę sugriuvo prislėgta milžiniškos skolų naštos.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* youtube.com / 4K, London Flight | Canary Wharf (*Canary Wharf dieną*) ir 4K, London at Night | Canary Wharf Drone Flight (*Canary Wharf naktį*). Abu video siužetai nufilmuoti 2022 m. panaudojus droną.
Bugo limanas

**Bugo limanas** () – Pietinio Bugo upės estuarija, įsiliejanti į Dniepro limaną (pietų Ukraina, Mykolajivo sritis). Ilgis 82 km (šiaurės-pietų kryptimi), plotis iki 11 km. Bugo limanas, susiliejęs su Dniepro limanu sudaro Bugo-Dniepro limaną.

Limanas laivuojamas, prie jo įsikūręs Mykolajivo uostamiestis.

## Šaltiniai
Lempio draustinis

**Lempio draustinis** () – draustinis, esantis Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Seinų valsčiuje.

Draustinyje yra trys distrofiniai ežerai, apaugę miškais ir įvairia augalija: paprastoji vandens lelija (*Nymphaea alba*), paprastoji lūgnė (*Nuphar luteum*), *Potamogeton natans*, permautalapė plūdė (*Potamogeton perfoliatus*) ir plūduriuojantysis vandenplūkis (*Hydrocharis morsus-ranae*). Taip pat aplink šiuos ežerus auga įvairūs krūmai, pelkiniai miškai ir beržai.

## Šaltiniai
* 1983 m. draustinio įsteigimo įstatymas (lenk.) .

## Literatūra

* Aleksander W. Sokołowski, Jacek Kot, Przyroda województwa suwalskiego, Suvalkai 1996 m., ISBN 83-900714-2-8
Kaleitų ežero draustinis

**Kaleitų ežero draustinis** () – draustinis, esantis Augustavo lygumoje, Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Naujinės valsčiuje. 3,5 km į šiaurės rytus nuo Augustavo. Dalį draustinio užima Kaleitų ežeras (159,7 ha).

Draustinyje saugomi įvairios Augustavo girios medžių ir augalų rūšys: mėlynė, bruknė, vėjalandė šilagėlė, vaistinis pataisas, dvišakė padraika, skėtinė marenikė, kalninė arnika, pietinė stumbražolė, gailis, vaivoras, daugiametis laiškenis, plaukuotasis beržas, juodalksnis, širdinė dviguonė, pataisas varinčius, statusis atgiris, paprastasis žalčialunkis ir liūnsarginiai.


Vaizdas:Siedlisko żurawinowe.jpg


## Literatūra

* A.W. Sokołowski, Przyroda województwa podlaskiego i jej ochrona, Łomżyńskie Towarzystwo Naukowe im. Wagów. Lomža 2006 m.
Hang-On

**Hang-On** – 1985 m. bendrovės „Sega“ išleistas arkadinio tipo žaidimas, pirmasis pasaulyje visu kūnu valdomas video žaidimas. Žaidėjas valdo motociklą ir lenktyniaudamas su kompiuterio valdomais motociklininkais per laiką turi laimėti lenktynes. Tai buvo vienas pirmųjų arkadinių žaidimų naudojusių 16-bitų grafiką ir „Sega“ „super mastelio“ technologiją, leidusią 2.5D grafikoje objektams judėti dideliu kadrų dažniu. Žaidimas taip pat buvo pritaikytas ir žaidimų konsolėms.

## Šaltiniai
Kaleitai (ežeras)

**Kaleitų ežeras** () – ežeras Baltijos aukštumose, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje, Naujinės valsčiuje. Ežeras yra 124 m aukštyje virš jūros lygio. Šalia ežero yra Strenkoviznos kaimas. Pietinėje ežero dalyje yra *Kaletos*, *Kalejtkos* įlanka. Vakaruose iš ežero išteka Dlužankos upė, kuri vėliau įteka į Bliznos upę. Rytinėje ežero dalyje yra Volovų (Bavolų) Rugo pusiasalis. Pakrantės apaugusios miškais.

Ežeras ir jo apylinkės priklauso Kaleitų ežero draustiniui.

## Taip pat skaitykite

* Augustavo apskrities ežerai.

## Šaltiniai

* Komisja Nazw Miejscowości i Obiektów Fizjograficznych: Hydronimy. Izabella Krauze-Tomczyk, Jerzy Ostrowski (oprac. red). T. 1. Cz. 2: Wody stojące. Warszawa: Główny Urząd Geodezji i Kartografii, 2006 m., s. 58. ISBN 83-239-9607-5.
Bžozovų Grondo draustinis

**Bžozovų Grondo draustinis** () – draustinis, esantis Studzeničnės ežero saloje, Augustavo girioje, Augustavo lygumoje šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje. Draustinyje saugoma plačialapė klumpaitė, paprastasis žalčialunkis, paprastoji pakalnutė, paprastasis šaltekšnis ir paprastasis putinas.

## Šaltiniai
* Stowarzyszenie "Ziemia Sejneńska": trasa Spływu kajakowego Szlakiem Czarnej Hańczy. Seinai: Stowarzyszenie "Ziemia Sejneńska", 2009 m., s. 4. 

## Nuorodos
*
Jagorlyko įlanka

**Jagorlyko įlanka** () – sekli Juodosios jūros įlanka Ukrainos pakrantėse (Chersono ir Mykolojivo sritys), įsiterpusi tarp Kinburno pusiasalio šiaurėje ir Jagorlyko Kuto pusiasalio pietuose. Ilgis 26 km, plotis ties susiliejimu su jūra 15 km, gylis iki 5 m. Nuo jūros įlanką atriboja Ilgoji ir Apvalioji salos. Pakrantės paskelbtos biosferos draustiniu.

Pavadinimas atėjo iš tiurkų k. žodžio *Gyaurlyk*, reiškiančio „netikinčiųjų kelias“.
Tendros įlanka

**Tendros įlanka** () – sekli Juodosios jūros įlanka ties Ukrainos krantais (Chersono sritis). Šiaurėje ribojasi su Jagorlyko Kuto pusiasaliu, pietuose – su Tendros nerija. Ilgis 45 km, plotis iki 7 km, gylis iki 6 m.

Dalis įlankos kranto patenka į Juodosios jūros biosferos draustinį. Įlankos dugne gausu įvairiais laikotarpiais nuskendusių laivų.
Karkinito įlanka

**Karkinito įlanka** () – Juodosios jūros įlanka ties Ukrainos krantais. Skiria šiaurės vakarų Krymą nuo žemyno. Įsiterpia į sausumą 118,5 km. Gylis vakarinėje dalyje 36 m, rytinėje 10 m. Speiguotomis žiemomis užšąla.

Uostai prie Karkinito įlankos: Skadovskas, Chorlai. Taip pat prie įlankos yra Armiansko ir Krasnoperekopsko miestai.

## Šaltiniai
Donuzlavas

**Donuzlavas** (, ) – giliausias Krymo ežeras. Telkšo pusiasalio pietvakariuose, limaninės kilmės. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi ~30 km, plotis iki 9 km. Gylis iki 27 m. Ežerą nuo jūros skiria 9 km ilgio, 200–600 m pločio nerija. Krantai statūs, skardingi, iki 25 m aukščio. Dugną dengia 10 m storio dumblo sluoksnis.

Ežero vanduo druskingas, pačioje šiaurėje – gėlas. 1961 m. Donuzlavas kanalu sujungtas su jūra todėl ežero druskingumas sumažėjo. Pakrantėse gausu vandens paukščių (1947 m. įsteigtas draustinis).
Kozi Rineko draustinis

**Kozi Rineko draustinis** () – draustinis, esantis Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje, Štabino valsčiuje ir *Balinkos* girininkijoje. Draustinyje saugomos įvairios Augustavo girios miškų rūšys. Draustinyje teka *Vanagėlio* (Jastrzębianką) upė. Draustinyje auga šios retos augalų rūšys: šiurpiniai, paprastasis žalčialunkis ir gebenė lipikė. Draustinyje auga skroblai, drebulės ir gluosniai. Draustinyje gyvena šios gyvūnų rūšys: briedis, elnias, stirna, šernas, pilkasis vilkas, kurtinys, miškinė kiaunė, paprastoji voverė, lapė ir juodasis gandras.

## Turizmas

Draustinyje yra 1863 m. sukilimo dalyvių kapinės, kurie vedami Jozefo Konstantino Romotovskio kovojo prieš Rusijos imperijos kariuomenę. Draustinyje yra 14 km pažintinis takas. Draustinis minimas Zbigniew Nienacki knygoje *Ponas Samochodzikas ir Tamplieriai* (Pan Samochodzik i templariusze).

## Literatūra

* Janinia Wengris „Pojezierze suwalsko-augustowskie“, Varšuva 1975 m.
Senosios Rūdos draustinis

**Senosios Rūdos draustinis** () - draustinis esantis Augustavo lygumoje, Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje. Draustinyje saugomas *Rudaukos* upės slėnis, kuriame yra aukštapelkių miškai, įvairūs žinduoliai ir paukščiai.


Vaizdas:Rezerwat Stara Ruda 01.jpg
Vaizdas:Runo lesne rezerwatu stara ruda.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie draustinį (lenk.) .
Dniepro limanas

**Dniepro limanas** () – Juodosios jūros įlanka ties Ukrainos krantais (Chersono ir Mykolajivo sritys). Ilgis rytų-vakarų kryptimi 55 km, plotis 7,4-16,7 km. Gylis siekia 5 m. Vakaruose nuo jūros limanas atskirtas Kinburno nerijos, o jungiasi 4,3 km pločio sąsiauriu. Rytuose į limaną įteka Dniepras, šiaurėje įsilieja Bugo limanas. Visas šis limanų darinys vadinamas Dniepro-Bugo limanu. Telkinys žiemą užšąla.

Prie Dniepro limano įsikūręs Očakivo uostas.

## Šaltiniai
Strateginės vandenyno pajėgos

**Strateginės vandenyno pajėgos** (; FOST) − balistinėmis raketomis ginkluotų povandeninių laivų pajėgos, Prancūzijos laivyno dalis. FOST yra vienas iš dviejų Prancūzijos povandeninių laivų pajėgų komponentų (antrasis − atakos povandeniniai laivai) bei Prancūzijos branduolinio sulaikymo pajėgų jūrinis komponentas.

## Parengtis
Strateginės vandenyno pajėgos bet kuriuo metu turi turėti bent du povandeninius laivus jūroje, kad prireikus šie galėtų smogti branduolinį smūgį.

## Istorija

Prancūzijos Strateginės vandenyno pajėgos buvo suformuotos XX a. 7-tąjį dešimtmetį, kai Prancūzija nutarė turėti savo branduolinio sulaikymo pajėgas. Kūrimas truko 13 metų, nes reikėjo sukurti pakankamai mažus branduolinius reaktorius, kurie tilptų į povandeninius laivus, sukonstruoti ir pagaminti balistines raketas ir branduolines galvutes. Be to, visa tai turėjo būti suderinta povandeniniame laive. 1972 m. buvo sukurtas povandeninis laivas „Redoutable“.

Nuo tada į laivyno sudėtį įrašyti dar 5 balistinių raketų branduoliniai povandeniniai laivai (*sous-marin nucléaire lanceur d'engin*; SNLE). 1996 m. prezidentas Žakas Širakas nutarė, kad Strateginės vandenyno pajėgos turės keturis balistinių raketų povandeninius laivus. Šis dydis buvo palaikomas pašalinant iš laivyno sąrašų senuosius „Le Redoutable“ klasės povandeninius laivus, dalį jų pakeičiant naujesniaisiais „Le Triomphant“ klasės povandeniniais laivais.

Strateginių povandeninių laivų bazė yra *[[Île Longue]]* pusiasalyje netoli Bresto uosto. Iki 2000 m. pajėgų vadavietė buvo Hujus (Ivlino departamente), po to buvo perkelta į Brestą. 

## Vadovavimo grandinė
Administracinė vadovavimo grandinė tvarko pajėgų paruošimą užduotims ir pavaldi laivyno štabo viršininkui (*chef d'état-major de la marine*; CEMM). 

Operacinė vadovavimo grandinė tvarko pajėgų panaudojimą ir saugumą. Ji pavaldi ginkluotųjų pajėgų štabo viršininkui (*chef d'état major des armées*; CEMA). Strateginių vandenyno pajėgų vadas (ALFOST) yra atsakingas už povandeninių laivų maršrutų planavimą, vadovavimą jiems jūroje, įsakymų jiems perdavimą. 

Galią įsakyti paleisti balistines raketas su branduoliniais užtaisais turi tik Prancūzijos prezidentas. Prezidentą nuolat lydi karininkas su lagaminėliu, kuriame yra įranga, reikalinga leisti branduolinių raketų paleidimą.

## Nuorodos
Prancūzijos povandeninių laivų pajėgos

**Prancūzijos povandeninių laivų pajėgos** () − Prancūzijos laivyno dalis, ginkluota povandeniniais laivais. Pajėgų personalas − apie 3300 žmonių. 

Povandeninių laivų pajėgos sudarytos iš dviejų komponentų:
* Strateginės vandenyno pajėgos (*force océanique stratégique*; FOST) − keturi balistinių raketų atominiai povandeniniai laivai (bazė − île Longue),
* Atominių atakos povandeninių laivų eskadra (*escadrille des sous-marins nucléaires d'attaque*; ESNA) − 6 atakos atominiai povandeniniai laivai (bazė − Tulonas).

Visoms povandeninių laivų pajėgoms vadovauja Strateginių vandenyno pajėgų vadas (ALFOST), pavaldus laivyno štabo viršininkui (*chef d'état-major de la marine*; CEMM).

FSM turi savus laivų techninio palaikymo ir aprūpinimo padalinius.
Gintautas Navickas (1946)

**Gintautas Navickas** (1946 m. birželio 26 d. Burbinai, Joniškio apskritis) – Lietuvos pedagogas ir chorvedys.

## Biografija
Pirmąsias muzikos žinias gavo iš savo tėvo, kuris mokėjo griežti smuiku ir buvo suorganizavęs orkestrėlį. Baigęs Gruzdžių vidurinę mokyklą, 1963–1969 choro dirigavimo mokėsi Šiaulių aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. V. Žvirblis). 1969 m. I respublikiniame jaunųjų dirigentų konkurse Kaune laimėjo trečiąją vietą. 1969–1974 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Aleksos ir prof. K. Kavecko klasės). Studijuodamas dirbo Vilniaus mokytojų namų mišriojo choro chormeisteriu.

Nuo 1974 m. rudens Šiaulių aukštesniosios muzikos mokyklos choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, parengė apie 30 jaunųjų chorvedžių. Atgaivino Šiaulių statybos tresto mišrųjį chorą ir 1974–1977 m. jam vadovavo, parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei, su juo nemažai koncertavo. Kurį laiką Šiaulių televizorių gamyklos vyrų choro, medicinos darbuotojų moterų choro, 1983–1985 m. „Nuklono“ gamyklos mišriojo choro chormeisteris. 1977–1980 m. Šeduvos kultūros namų mišriojo choro chormeisteris, nuo 1980 vokalinių ansamblių, o nuo 1982 atgaivinto mišriojo choro vadovas. Pastarąjį kolektyvą parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei, 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei (talkino Danutė Petraitienė), 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje. Choras nemažai koncertavo, dalyvavo Radviliškio rajono ir zoninėse dainų šventėse. Nuo 1982 m. – daugelio Radviliškio rajono dainų švenčių dirigentas.

## Šaltiniai
Lloyd’s

**Lloyd's of London** - Didžiosios Britanijos draudimo ir perdraudimo rinka.

Lloyd's rinka sudaro sąlygas draudimo agentams ir korporacijoms pasidalinti ir perleisti įvairias rizikas. Kitaip nei daugelis kitų jos konkurentų draudimo bei perdraudimo pramonėje, Lloyd's yra ne bendrovė, o draudimo turgavietė. Lloyd's draudimo rinka yra įsikūrusi Londono Sityje.
Perdraudimas

**Perdraudimo veikla** – ūkinė komercinė veikla, kuria prisiimama draudimo ar perdraudimo įmonės perduodama rizika. Perdraudimo veikla taip pat yra veikla, kai draudimo ar perdraudimo įmonė, išskyrus „Lloyd’s“ draudikų asociaciją, prisiima riziką, perduodamą bet kurio „Lloyd’s“ nario.

## Finansinis perdraudimas
**Finansinis perdraudimas** – perdraudimo veikla, kai tiesioginis didžiausias tikėtinas nuostolis (suprantamas kaip didžiausia perduota ekonominė rizika, kurią lemia tiek apdraustos rizikos reikšmingumas, tiek pasirinktas rizikos perdavimo laikas) visą finansinio perdraudimo sutarties galiojimo laiką ribotu dydžiu, bet gerokai viršija draudimo įmoką. Šiai perdraudimo veiklai būdinga: finansinio perdraudimo sutarties nuostatos, kuriomis siekiama nuosekliai subalansuoti šalių tarpusavio ekonominę patirtį, kad būtų pasiektas pageidaujamas rizikos perdavimas, arba tai, kad pinigų vertės kitimas laikui bėgant yra reikšmingas.

## Išnašos
Monkai

**Monkai** () - uždari batai, ne varstomi, o užsegami skersiniu dirželiu su sagtimi šone. Monkai yra viena dažnesnių vyriškų batų klasių. 

Tai vidutiniškai formalūs batai, mažiau formalūs negu oksfordai, formalesni už atvirus derbius. 

Išorines batų noseles turinčių monkų noselių pakraščiai paprastai papuošti perforacijomis ().


Image:Black double monk strap.jpg|Juodi monkai su dviejų sagtelių dirželiais
Image:Illu-schuh-monkstrap-l.png|Monkas su paprastu dirželiu ir sagtimi
Marius Muižinikas

**Marius Muižinikas** (g. 1987 m. sausio 8 d. Kaune) – Lietuvos ir Kaišiadorių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
2008 m. Vilniaus kooperacijos kolegijoje baigė verslo vadybą.

2016 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo verslo vadybos ir verslo administravimo bakalaurą. 

UAB „Žiežmarių gėlės“, UAB „Žiežmarių gėlių prekyba“, UAB „Etelipsus“ direktorius.

UAB "Žiežmarių gėlės" valdybos narys.

LietuvosRespublikos Socialdemokratų partijos Kaišiadorių rajono skyriaus narys. Nuo 2011 m. Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos narys.

Žmona Milda, vaikas Lukas.

Atsisakė atskleisti kas jo žmonai padovanojo 5,5 mln. litų.

## Šaltiniai
Antavilis

**Antavilis** gali reikšti:

* Antavilio ežeras – ežeras Vilniuje, Antaviliuose;
* Antavilis (upė) – upė Antaviliuose;
* Antaviliai – Vilniaus miesto dalis.

## Taip pat skaitykite

* Antaviliai (reikšmės)
Žemieji Karačiūnai

**Žemieji Karačiūnai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, prie kelio . Iš visų pusių supami miškų. Toliau rytuose Karačiūnų gatve jungiasi su Aukštaisiais Karačiūnais. Individualūs namai, kolektyviniai sodai.

Žemuosius Karačiūnus aptarnauja 17 ir 39 autobusai.

## Istorija

XIX a. pab. minimas Karačiūnų užusienis. 1866 m. jame gyveno 7 katalikai.

1905 m. minimi du Mickūnų valsčiaus Karačiūnų užusieniai su 15 ir 21 gyventoju. 1931 m. kaime gyveno 52 gyventojai. Prieškariniuose ir sovietiniuose žemėlapiuose vietovė vadinama Aukštaisiais Karačiūnais, Karačiūnėliais, Karačiūnais.

## Šaltiniai
Aukštieji Karačiūnai

**Aukštieji Karačiūnai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, į rytus nuo kelio . Įsikūrę Antavilių miško apsuptyje, prie Karačiūnų gatvės – kelio tarp Žemųjų Karačiūnų ir Bezdonių. Toliau vakaruose yra Žemieji Karačiūnai, pietuose – Vinciūniškės. Kolektyviniai sodai.

## Istorija

1905 m. minimi du Mickūnų valsčiaus Karačiūnų užusieniai su 15 ir 21 gyventoju. 1931 m. kaime gyveno 20 gyventojų. Prieškariniuose ir sovietiniuose žemėlapiuose vietovė vadinama Žemaisiais Karačiūnais.

## Šaltiniai
Rė sala

**Rė sala** () − Prancūzijos sala Atlanto vandenyne, Biskajos įlankoje, Antiošo sąsiauryje, prie Šarantos upės žiočių, netoli La Rošelio miesto.

Rė sala dar nuo viduramžių garsėja kaip baltojo aukso − druskos kasykla.

Rė sala yra 30 km ilgio ir 5 km pločio. Plotas apie 85 km². Rė sala priklauso Pajūrio Šaranto departamentui. 2006 m. surašymo duomenimis saloje gyvena 17 600 gyventojų. 

Sen Marten de Rė miestelyje yra *Ernesto Cognacqo* (*Ernest Cognacq*) (žinomo prancūzų prekybininko) muziejus, o *Ars en Rė* miestelis yra įtrauktas į Prancūzijos gražiausiųjų miestelių sąrašą.

Salą su žemynu jungia 2926,5 m ilgio tiltas, pastatytas 1988 m. gegužės 19 d.

Vasaros mėnesiais Rė sala labai populiari tarp poilsiautojų.

## Nuorodos

*Rė salos istorija (prancūzų k.)
*Informacija turistams apie Rė salą (anglų k.)
Bel Ilio sala

**Bel Ilio sala** () − Prancūzijos sala Atlanto vandenyne, Biskajos įlankoje, prie vakarinių Bretanės krantų; 14 km nuo Kibereno kyšulio.

Napoleono I laikais sala vadinta **Žozefinos sala** (*Île Joséphine*).

Bel Ilio salos plotas apie 83,76 km². Sala priklauso Morbihano departamentui. 1999 m. surašymo duomenimis saloje gyvena 4 735 gyventojai. Vasaros mėnesiais salos gyventojų žymiai padaugėja, nes dauguma čia atvažiuoja pailsėti, o kai kurie saloje turi ir nuosavas vilas.

Administraciniu lygiu sala skirstoma į keturias komunas: *Bangor*, *Le Palais*, *Locmaria* ir *Sauzon*, kurios kartu sudaro *Bel Ilio* kantoną.

## Istorija
Saloje žmonės apsigyveno prieš aštuonis tūkstančius metų. IX a. sala priklausė *Kornualio* grafystei. XVII a. salą nusipirko Prancūzijos finansų ministras *Nikola Fukė* (*Nicolas Fouquet*). Vėliau, kai Fukė pateko į karaliaus nemalonę, sala priklausė Prancūzijos karaliui. Ši istorija, apie Fukė ir karaliaus kovą buvo aprašyta A. Diuma romane „Vikontas de Braželonas“.

Bretonų kalba saloje gyvavo iki 1970 m.

## Nuorodos

*Informacija turistamas apie Bel Ilio salą (anglų, prancūzų, vokiečių k.)
Panevas (ežeras)

**Panevas** () – ežeras Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Plaskų valsčiuje. Šalia ežero yra Gorčicos kaimas. Prie ežero yra Gorčicos šliuzas, kuris jungia ežerą su Orlevo (*Orlewo*) ežeru.

## Literatūra

* A. Remiesz, Na ryby z wędkami i plecakiem, Balstogė 1993 m., ISBN – 83-03-03 599-1

## Nuorodos

* Ežero nuotraukos .
Gorčicos šliuzas

**Gorčicos šliuzas**, **Garstyčios šliuzas** () – aštuntasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės). Netoli šliuzo yra Gorčicos kaimas. Pastatytas 1828 m. Statyboms vadovavo inžinierius *Jurgis Arnoldas* (Jerzy Arnold). 1944 m. šliuzą susprogdino Armija Krajova, nuo 1947–1948 m. iki 1954 m. šliuzas buvo atstatinėjamas. 2003 m. kapitaliai suremontuotas.

* **Vieta**: 57 kanalo kilometre;
* **Vandens lygio skirtumas**: 2,81 m.;
* **Ilgis**: 43,23 m.;
* **Plotis**: 5,95 m;
* **Vartai**: mediniai;
* **Pastatymo metai**: 1828 m.;
* **Statyboms vadovavo**: *Jurgis Arnoldas* (Jerzy Arnold).

## Literatūra
* Irena i Wojciech Baturowie: PO ZIEMI AUGUSTOWSKIEJ. Wydawnictwo HAŃCZA, 1997 m. ISBN 83-904804-9-2.
Maskarenų salos

**Maskarenų salos** (, , )  − vulkaninių salų grupė Indijos vandenyne, 650 km į rytus nuo Madagaskaro.

Maskarenų salas sudaro Reunjonas, Mauricijus ir Rodrigesas. Reunjono sala priklauso Prancūzijos užjūrio regionui. Kitos salos sudaro Mauricijaus valstybę.

Salų plotas − 4600 km². Gyventojų − apie 1 400 000 (daugiausiai kreolai, prancūzai, išeiviai iš Indijos ir Pakistano). Aukščiausias kalnas yra Reunjono saloje (Piton de Nežas (*Piton des Neiges*), 3069 m).

Salose vyrauja drėgnieji tropiniai miškai, savana. Gyventojai augina cukranendres, kokoso palmes, arbatą.

Maskarenų salų klimatas − jūrinis subtropinis. Karščiausias laikotarpis − nuo sausio iki kovo mėn., bet oro temperatūra nebūna aukštesnė nei +33−35 °С. Vėsiausi mėnesiai − nuo liepos iki rugsėjo mėn., kai dienos temperatūra yra nuo +23 iki +25 °С. Daugiausia kritulių būna nuo gruodžio iki vasario mėn.

## Nuorodos

*Maskarenų salos (anglų k.)
Panievo šliuzas

**Panievo šliuzas** () – devintasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės). Šliuzas yra tarp Panievo ežero ir *Kreivojo* (Krzywe) ežero. Šliuzas buvo statomas 1826–1828 m., statyboms vadovavo inžinierius Mykolas Horainas (Michał Horain) Kadangi vandens skirtumas tarp šių ežerų yra 6 m., todėl yra įrengti du vandens pakėlimo šliuzai. Persikėlimas vyksta apie 40 minučių. Dėl didelio gruntinio vandens poveikio šliuzas buvo remontuojamas dar prieš I pasaulinį karą. Per II pasaulinį karą 1944 m. birželio 20 d. Armija Krajova susprogdino šliuzą. 1947–1948 m. šliuzas buvo atstatytas, 1951 m. buvo bandoma įdiegti naują elektroninę sistemą, 1953–1954 m. mediniai šliuzo vartai buvo pakeisti į gelžbetoninius, sutvarkytas drenažas, 1970 m. buvo remontuojamos betoninės konstrukcijos, 1973–1979 m. šliuzas buvo nugriautas ir vietoj jo naudojant naujausiais technologijas buvo pastatytas panašus į senąjį, naujas šliuzas.

* **Vieta**: 61 kanalo kilometre;
* **Vandens lygio skirtumas**: 6,29 m.;
* **Ilgis**: 88 m.;
* **Plotis**: 5,95 m;
* **Vartai**: mediniai;
* **Pastatymo metai**: 1826–1828 m.;
* **Statyboms vadovavo**: Mykolas Horainas (Michał Horain).

## Literatūra

* Irena i Wojciech Baturowie: PO ZIEMI AUGUSTOWSKIEJ. Wydawnictwo HAŃCZA, 1997 m.. ISBN 83-904804-9-2.
Mikašuvkos šliuzas

**Mikašuvkos šliuzas** () – vienuoliktasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės). Netoli šliuzo yra Mikašuvkos kaimas. Pastatytas 1828 m. Statyboms vadovavo inžinierius *Vojcechas Korčakovskis* (Wojciech Korczakowski).

* **Vieta**: 69,1 kanalo kilometre;
* **Vandens lygio skirtumas**: 2,44 m.;
* **Ilgis**: 43,31 m.;
* **Plotis**: 6,05 m;
* **Vartai**: mediniai;
* **Pastatymo metai**: 1828 m.;
* **Statyboms vadovavo**: *Vojcechas Korčakovskis* (Wojciech Korczakowski).

## Literatūra
* Wanda Bednarczuk-Rzepko, Wojciech Marek Darski: Pojezierze Suwalskie i Puszcza Augustowska. Wydawnictwo Pascal, 2003 m. ISBN 83-7304-165-6.
Mauricijaus administracinis suskirstymas

Mauricijus yra skirstomas į 9 rajonus ir 3 priklausomas teritorijas.

## Apygardos

{|
 |

## Priklausomos teritorijos
# Agalegos salos (*Agalega*) − administracinis centras Vin Sinkas (*Vingt Cinq*)
# Kargadoso Karachoso archipelagas (*Cargados Carajos Shoals*) − administracinis centras Rafaelis  (*Raphael*)
# Rodrigeso sala (*Rodrigues*) − administracinis centras Port Maturinas (*Port Mathurin*)

## Nuorodos
* Mauritius: Mauritius Island (Citypopulation.de)
* Districts of Mauritius (Statoids.com)
Rudaukos-Lesnajos pasienio punktas

**Rudaukos-Lesnajos pasienio punktas** () - Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos upinis pasienio punktas, Augustavo kanale šalia Rudaukos kaimo, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje iš Lenkijos pusės ir šalia *Lesnajos* kaimo iš Baltarusijos pusės. Pasienio punktas atidarytas 2005 m. balandžio 30 d. Tai vienintelis upinis pasienio punktas tarp šių šalių. Pasienio punktas veikia nuo gegužės 1 d. iki spalio 1 d. nuo 8.00 iki 18.00 valandos. Norint kirsti sieną reikia gauti leidimą Plaskų kaime. Pasienio punktas įsikūręs šalia Kužineco šliuzo, kuris buvo kapitaliai suremontuotas 2006-2007 m. Šis pasienio punktas įeina į Augustavo kanalą, kuriuo plaukioja daug baidarininkų. Turistų patogumui Augustave buvo atidarytas Baltarusijos konsulatas, kuriame galima gauti turistines vizas.


Vaizdas:Sluzakurzyniec.JPG


## Šaltiniai

* Nutarimas dėl pasienio punkto atidarymo (lenk.) ;
* Informacija apie sienos kirtimą (lenk.).
Sainas (ežeras)

**Sainas** () – ežeras Augustavo lygumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje į pietryčius nuo Augustavo miesto. Ežeras yra Augustavo girių ir ežerų kraštovaizdžio parke. Krantai statūs, apie 90 % apaugę mišriaisiais ir plačialapiais miškais. Ežeras telkšo 118,7 m aukštyje virš jūros lygio. Tai didžiausias Augustavo apskrities ežeras.

Rytuose ežeras siauru kanalu jungiasi su mažu Sajeneko ežeru, per kurį eina geležinkelio linija ir kelias. Pietvakarinėje dalyje iš ežero išteka Sajovnicos upelis, Mėtos upės intakas.

Manoma, kad ežero pavadinimas kilo nuo jotvingių kalbos žodžio *Soia*, kas reiškia *upė*.

Šiaurinėje ežero dalyje yra turistinis centras „Karališkieji Vandenys“ (*Królowa Woda*). Pietinėje ežero pakrantėje yra kelios stovyklavietės.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ežero nuotraukos .
Bistros kanalas

**Bistros kanalas** () tai vandens kanalas esantis Augustavo mieste. Iškastas 1834-1835 m. Kanalas buvo iškastas tam, kad nutekėtų Augustavo kanalo vandens perteklius. Kanalas jungiasi su Mėtos upe ir ties santaka kanalo vandens srautas siekia 95m³/sek greitį. Pietuose kanalas įteka į Saino ežerą. Kanale galima plaukioti baidarėmis ir žvejoti. Kanale gyvena gulbės, antiniai ir kraginiai.


Vaizdas:Augustów, Kanał Bystry 2.JPG
Vaizdas:Bystry Canal 02.jpg
Vaizdas:Bystry Canal 01.jpg
Vaizdas:Bystry Canal 03.jpg


## Nuorodos

* Nuotraukų galerija I ;
* Nuotraukų galerija II .
Kalino ežeras

**Kalino ežeras** () – ežeras Baltijos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje. Šalia ežero yra Žepiskių kaimas. Ežeras yra 119,4 m aukštyje virš jūros lygio. Ežeras yra apvalios formos. Ežero krantai tankiai apaugę įvairia augalija, daugiausiai meldais, nendrėmis ir švendrais. Ežere auga pūslėtoji aldrūnė. Ežero vandens lygis yra sumažėjęs apie 80 cm, nuo pradinio savo vandens lygio.

Manoma, kad ežero pavadinimas kilęs nuo jotvingių kalbos šaknies *kal-*, siejamos su reikšmėmis „purvas, dulkės“.

Ežeras yra Kalino ežero draustinyje, kuriame gyvena saugomas paukštis gulbė nebylė.

## Taip pat skaitykite

* Augustavo apskrities ežerai.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Aleksander W. Sokołowski: Przyroda województwa podlaskiego i jej ochrona. Łomża: ŁOMŻYŃSKIE TOWARZYSTWA NAUKOWE IM. Vaguvas, 2006 m. ISBN 978-83-86175-92-5.
* Pojezierze Suwalsko – Augustowskie, Wengris J. Polakowski B. PW Wierza Powszechna Varšuva.
Augustavo Rospudas (ežeras)

**Augustavo Rospudo ežeras** () – ežeras Augustavo lygumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje. Kartais ežeras įvardijamas kaip Mėtos ežero dalis.

Ežeras yra 122 m aukštyje virš jūros lygio. Krantai aukšti, beveik visa ežero pakrantė apaugusi miškais. Šiaurinėje ežero dalyje įteka Rospudos upė. Giliausia vieta (10,5 m) yra ežero viduryje. Ežero salų plotas yra 2 ha, o jų kranto linija – 200 m.

Ežere gyvena šios žuvų rūšys: europinė lydeka, ešerys, ungurys, šamas, kuoja, karšis, europinis šapalas ir paprastoji meknė. Manoma, kad ežero pavadinimas kilęs nuo jotvingių kalbos žodžių junginio *Dau* ir *Spuda*, kas reikštų *Daug spausti*. Anksčiau ežeras iki XIX a. taip ir vadinosi *Dauspuda* (Dowspuda). Šiuo metu išlikęs tik kaimo pavadinimas Dauspuda.

## Turizmas
Prie ežero yra nemažai stovyklaviečių, garsiausia *Nuogalė Sofija* (Goła Zośka). Ežeru plaukioja Augustavo laivų transporto kompanijos (*Żegluga Augustowska*) laivai, vykdomi reisai iš Augustavo gondolomis ir katamaranais.

## Taip pat skaitykite

* Augustavo apskrities ežerai.

## Nuorodos

* Aprašymas apie ežerą (lenk.) .
* Ežero nuotraukos .
Sosnuveko šliuzas

**Sosnuveko šliuzas** arba **Pušynėlio šliuzas** () – dvyliktasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės), jungiantis Juodosios Ančios upę su Augustavo kanalu. Pastatytas 1828 metais. Statyboms vadovavo inžinierius Konstantinas Juodka (*Konstanty Jodko*).

## Aprašymas
* Vieta: 71,2 kanalo kilometre;
* Vandens lygio skirtumas: 2,98 m;
* Ilgis: 44,40 m;
* Plotis: 6,10 m;
* Vartai: mediniai;
* Pastatymo metai: 1828 m.;
* Statyboms vadovavo: *Konstantinas Juodka* (Konstanty Jodko).

## Literatūra
* Wanda Bednarczuk-Rzepko, Wojciech Marek Darski: Pojezierze Suwalskie i Puszcza Augustowska. Wydawnictwo Pascal, 2003 m. ISBN 83-7304-165-6.
Tartako šliuzas

**Tartako šliuzas**, **Lentpjūvės šliuzas** () – tryliktasis Augustavo kanalo šliuzas (nuo Bebro upės). Šis šliuzas nebuvo pradinio Ignacy Prądzyński suprojektuoto Augustavo kanalo dalis, tačiau po didelių vandens potvynių ir kelių kitų šliuzų apgadinimo buvo nuspręsta pastatyti papildomą šliuzą. Pastatytas 1837–1838 metais. Statyboms vadovavo inžinierius *Jokūbas Šeferis* (Jakub Szeffer).

* **Vieta**: 74,4 kanalo kilometre;
* **Vandens lygio skirtumas**: 1,72 m.;
* **Ilgis**: 45,35 m.;
* **Plotis**: 6,08 m;
* **Vartai**: mediniai;
* **Pastatymo metai**: 1837–1838 m.;
* **Statyboms vadovavo**: *Jokūbas Šeferis* (Jakub Szeffer).

## Literatūra

* Irena i Wojciech Baturowie: PO ZIEMI AUGUSTOWSKIEJ. Wydawnictwo HAŃCZA, 1997 m. ISBN 83-904804-9-2.
Mikaševas (ežeras)

**Mikaševo ežeras** () – ežeras Augustavo lygumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Plaskų valsčiuje. Ežeras yra Augustavo kanalo dalis. Šalia ežero yra Mikašuvkos kaimas. Ežeras yra 114 m aukštyje virš jūros lygio. Ežeras yra baidarių trasoje Vygrių ežeras-Augustavas.

## Literatūra
* Maria I. Mileska (red. naukowy): Słownik geograficzno-krajoznawczy Polski. Varšuva: PWN, 1983 m., s. 429. ISBN 83-01-03481-5.
 
## Nuorodos
* Ežero nuotraukos .
Aukštoji Veržuva

**Aukštoji Veržuva** (arba ***Aukštieji Veršupiai***) – Vilniaus miesto dalis, dešiniajame Veržuvos krante (upės aukštupyje), į rytus nuo Žemosios Veržuvos ir Vaguvos, prie Vismaliukų. Iš visų pusių supama miškų. Didelę dalį užima kolektyviniai sodai.

Aukštąją Veržuvą aptarnauja 38 maršruto autobusas.

## Istorija

1905 m. Mickūnų valsčiaus Veržuvos kaime gyveno 86 žmonės. 1931 m. – 130 gyventojų.

## Galerija

Veržuvos upelis.JPG|Veržuvos upelis ties Aukštąja Veržuva
38 autobusas Aukštojoje Veržuvoje.JPG|38 autobusas Aukštojoje Veržuvoje


## Šaltiniai
Veržuva (Vilnius)

**Veržuva** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo Antakalnio, prie kelio , kairiajame Neries krante ties Veržuvos žiotimis (Veržuvos hidrografinis draustinis). Iš šiaurės ir rytų supama miškų, toliau pietuose ribojasi su Smėlyne, vakaruose – su Staviškėmis. Sudaro Rudausių, Taikos sodų bendrijos.

Veržuvą aptarnauja 17 ir 39 autobusai.

## Istorija

XVIII a. antrojoje pusėje Veržuvos žemupyje veikė stambus ūkinis centras.

1905 m. Mickūnų valsčiaus Veržuvos užusienyje (Tiškevičių valda) gyveno 17 žmonių.

## Šaltiniai
Žemoji Veržuva

**Žemoji Veržuva** – šiaurės rytinė Vilniaus miesto dalis, esanti 2 km į šiaurę nuo Kairėnų, Veržuvos upelio dešiniojo kranto slėnyje, Kairėnų miškų apsuptyje. Rytuose ribojasi su Vismaliukais, šiaurėje ir šiaurės vakaruose – su Vinciūniškėmis. Kiek šiauriau Veržuvos yra Veržuvos sodų bendrijos kompleksas.

Žemoji Veržuva pasiekiama Veržuvos gatvele, atsišakojančia nuo Vinciūniškių gatvės. Be to, yra brasta per Veržuvos upelį. Šio upelio vaga patenka į Veržuvos hidrolografinį draustinį. Yra buvusios užtvankos liekanos.

Žemąją Veržuvą aptarnauja 38 ir 114 nr. autobusai (Ž. Veržuvos stotelė yra Kairėnų gatvėje).

## Istorija

1931 m. Mickūnų valsčiaus Žemutinės Veržuvos kaime gyveno 22 gyventojai.

## Šaltiniai
Ąžuolijai (Vilnius)

**Ąžuolijai** – pietinė Vilniaus miesto dalis tarp Kirtimų (šiaurė) ir Salininkų (pietuose). Įsikūrusi prie plento  ir į Salininkus atsišakojančios Mechanikų gatvės, šalia Užusienio miško. Yra keletas daugiabučių, dirbtuvės.

Yra autobusų stotelė „Ąžuolijai“ (3, 42, 78 autobusai).

## Istorija

XX a. 6–8 deš. – viensėdis Juodšilių apylinkėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Orfėjas ir Euridikė

**Orfėjas ir Euridikė** – opera, sukurta pagal vieną iš labiausiai paplitusių legendų apie meilės pergalę prieš mirtį, kurios gal nebūtų buvę, jeigu dieviškajam meilės triumfui nebūtų sutrukdžiusios žemiškos aistros ir abejonės. Šį mitą gaubia paslaptis, su kuria susilietęs susimąstai apie amžinybę, būtį, mirtį ir prisikėlimą.

## Interpretacijos
Orfėjo tema operas, baletus ir simfoninius veikalus rašė per 20 kompozitorių. Sukurta begalė poezijos ir kitokio žanro kūrinių, tarp jų ir filmų. Žinoma per šimtą savitų Glucko operos interpretacijų apie mito santykį su šiuolaikine mirties ir vienišumo baime. Klausiama, kas Euridikei atsitiko, kokia buvo jos mirties priežastis – paprasčiausias gyvatės įkandimas, dievų rūstybė ar katastrofa. Didžioji Glucko operos dalis – Orfėjo liūdesio monologas. Jo emocijų skalė didelė – skausmas, sutrikimas, maištas prieš dievus, ekstazė. O svarbiausia – tuštuma, kurios niekas negali išvengti gyvenimo netekčių kelyje.

## Nuorodos
* Orfėjas Lietuvoje: mitas ar realybė? (Audronė Žigaitytė-Nekrošienė, „Muzikos barai“)
Nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras

**Nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras** - aukščiausias diplomatinis rangas tarpukario Lietuvoje. 

## Istorija

Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos ambasadorių rango diplomatinius santykius palaikė tik imperinės valstybės. Po karo visos valstybės palaipsniui perėjo prie aukštesnio - ambasadorių rango - diplomatinių santykių. 

Šventasis Sostas turi savitą specifinį pasiuntinio pavadinimą - internuncijus. Nuncijus atitinka ambasadoriaus rangą. 

## Lietuva
1939 m. Lietuva buvo paskyrusi pasiuntinius Vokietijoje, TSRS, Latvijoje, Estijoje, Švedijoje, Lenkijoje, Čekoslovakijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje, Italijoje, Šveicarijoje, JAV, Argentinoje, taip pat prie Šventojo Sosto -  Romoje, ir Tautų Sąjungos - Ženevoje. 

Kaune 1939 m. rezidavo Vokietijos, TSRS, Latvijos, Estijos, Lenkijos, Prancūzijos, Didžiosios Britanijos, JAV, Italijos, Šventojo Sosto (nuncijus) ir Čekoslovakijos pasiuntiniai.

Atkūrus nepriklausomybę, pagrindinis Lietuvos Respublikos diplomatinis rangas tapo, kaip ir kitose šalyse - Nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius. Nepaprastas pasiuntinys ir įgaliotas ministras liko tik kaip tarpinis rangas.
Ąžuolynė (Vilnius)

**Ąžuolynė** (arba ***Ąžuolijai***) – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietryčius nuo Vilniaus oro uosto.

## Istorija

XX a. pab. gyvenvietė iš Nemėžio apylinkės priskirta Vilniui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ąžuolijai (reikšmės)

**Ąžuolijais** vadinamos gyvenvietės:

* Trakų rajone;
* Vilniaus mieste:
** Naujininkų seniūnijoje,
** Rasų seniūnijoje;
* Gudijoje, Ašmenos rajone.
Mėta (ežeras)

**Mėta** () – ežeras Augustavo lygumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje, šalia Augustavo miesto. Ežeras yra Augustavo girių ir ežerų kraštovaizdžio parke. Ežero krantai statūs, apie 70 % apaugę mišriaisiais ir plačialapiais miškais, kai kur yra smėlėti paplūdimiai. Ežeras yra 122 m aukštyje virš jūros lygio.

## Padėtis

Šiaurinėje pusėje ežeras jungiasi su Augustavo Rospudo ežeru, rytuose per Klonovnicos (*Klonownica*) upelį ežeras jungiasi su Balčio ežeru. Šiaurinėje dalyje į Augustavo Rospudo ežerą įteka Rospudos upė. Pietuose iš ežero išteka Mėtos upė, kuri vietomis sudaro Augustavo kanalą. Vakarinė ežero dalis vadinama Šlepsku (*Ślepsk*). Ežeras patenka į Augustavo girių ir ežerų kraštovaizdžio parką. Ežere veisiasi šios žuvų rūšys: europinė lydeka, ešerys, ungurys, paprastasis šamas, paprastoji kuoja, paprastasis karšis, europinis šapalas ir paprastoji meknė.

## Ežero pavadinimo kaita

Manoma, kad ežero pavadinimas kilęs nuo jotvingių kalbos žodžio *methis*, kas reikštų *mesti*.

Senieji, šaltiniuose minimi, ežero pavadinimai:
* *Meten*, 1396 m.;
* *Metensehe*, 1398 m.;
* *Metensee*, 1402 m.;
* *Methis*, 1418 m.;
* *Nyeczko*, 1515 m.;
* *Micko (Мицко)*, 1559 m.;
* *Miecko*, 1569 m;
* *Niecko*, 1770 m.

## Turizmas

Kadangi ežeras ribojasi su Augustavo miestu, čia netrūksta įvairių pramogų, stovyklaviečių, viešbučių ir svečių namų. Ežero pakrantėse yra paplūdimiai, kuriuose galima važinėtis vandens slidėmis ar eiti į koncertus po atviru dangumi. Pro ežerą plaukia Augustavo kanale vykdomi kruizai. Aplink ežerą yra naktinį apšvietimą turintys pėsčiųjų ir dvirčių takai. Šalia ežero yra išlikę II pasaulinio karo apkasai.

Šalia ežero, netoli Klonovnicos (*Klonownica*) upės, Baltojo Kalno (*Białej Górze*) pusiasalyje yra Hetmano (*Hetman*) viešbutis, suprojektuotas Motiejaus Novickio (*Maciej Nowicki*) 1939 m., anksčiau čia buvo turizmo informacijos centras.

Ežerą savo dainoje *Beata su Albatrosu* apdainuoja Janusz Laskowski.

## Taip pat skaitykite

* Augustavo apskrities ežerai.

## Šaltiniai

* Maria Biolik:Namen der stehenden Gewässer im Zuflußgebiet der oberen Narew. S. 161. ;
* Lenkijos ežerų hidronimija (angl.), (lenk.) .

## Nuorodos
 
* Ežeras žemėlapyje;
* Ežero aprašymas (lenk.) ;
* Ežero nuotraukos .
Glinkų draustinis

**Glinkų draustinis** () – draustinis, esantis Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Štabino valsčiuje. Draustinis yra Augustavo lygumoje, Augustavo girininkijoje. Draustinyje saugomas paupinis jonpapartis (apie 450 individų), tai vienintelė vieta Augustavo giroje, kur auga šie augalai. Taip pat šiame draustinyje auga meškinis česnakas.

## Nuorodos

* Augustavo girininkijos tinklalapis (lenk.) ;
* Draustinio aprašymas (lenk.)
Augustavo girininkija

**Augustavo girininkija** () – girininkija šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje. Girininkijos plotas 26026,7 ha. Girininkija suskirstyta į 4 miškus: *Augustavo* (Augustów), *Balinkos* (Balinka), *Bialobžegų* (Białobrzegi) ir *Štabino* (Sztabin), o šie dar suskirstyti į 17 mažesnių girininkijų: *Lipovieco* (Lipowiec), *Studzieničnės* (Studzieniczne), *Čarnų Brudo* (Czarny Bród), *Sajeneko* (Sajenek), *Žilinių* (Żyliny), *Bžozove Grondų* (Brzozowe Grądy), *Jastženbnos* (Jastrzębna), *Kozi Rineko* (Kozi Rynek), *Jesionovo* (Jesionowo), *Vilče Bagno* (Wilcze Bagno), *Barglavo* (Bargłów), *Bialobžegų* (Białobrzegi), *Dlugių* (Długie), *Kalino* (Kolnica), *Štabino* (Sztabin), *Jaminų* (Jaminy) ir *Klonovo* (Klonowo). Girininkijos administracija yra Augustavo mieste. Girininkijos teritoija apima Augustavo miesto teritoriją ir Augustavo, Barglavo, Liepinės, Plaskų ir Štabino valsčius. Pušys sudaro 66,5% girininkijos medžių, alksniai - 16,9%, beržai - 9,1%, eglės - 6,4%, ąžuolai - 0,8%, uosiai - 0,3%. Saugomi miškų plotai sudaro 13730,39 ha, tai yra 55,5% visos girininkijos. Paskaičiuota kad girininkijoje yra 114 tūkst. m³ medienos. 

## Gamtos apsauga

Girininkijoje yra 4 draustiniai, kurie apima 1138,98 ha, tai 4,4% visos girininkijos ploto. Beveik visa girininkijos teritorija įtraukta į paukščių apsaugos projektą Natura 2000.

* Glinkų draustinis (1,81 ha) Balinkos miške;
* Kozi Rineko draustinis (145,47 ha) Balinkos miške;
* Kurianskių Bagno draustinis (915,02 ha) tarp Augustavo ir Plaskų girininkijų ribos;
* Kalino ežero draustinis (269,26 ha) Bialobžegų miške;
* Senosios Rūdos draustinis (76,68 ha) Augustavo miškas.

## Nuorodos

* Girininkijos tinklalapis (lenk.).
Kalino ežero draustinis

**Kalino ežero draustinis** () – draustinis, esantis Augustavo lygumoje, Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje. Draustinį sudaro Kalino ežeras ir jo apylinkės. Draustinyje gyvena apie 60 paukščių rūšys. Labiausiai saugomas draustinio paukštis yra gulbė nebylė. Daugiausiai yra šių vandens paukščių: didžioji antis, dryžagalvė kryklė, laukys, didysis baublys, ausuotasis kragas, juodakaklis kragas, mažasis kragas, pilkoji gervė, rudagalvis kiras, upinė žuvėdra, pempė, sketsakalis, paukštvanagis, mėlyngurklė, remeza, ūsuotoji zylė, šaukštasnapė antis, cyplė, rudagalvė antis, rudė ir nuodėgulė.

## Literatūra

* J.Wengris, B. Polakowski, Pojezierze Suwalsko-Augustowskie, Wiedza Powszechna, Varšuva 1975 m., s.129-130.

## Nuorodos
* Draustinio aprašymas (lenk.)
Babiniai

**Babiniai** – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, netoli dešiniojo Neries kranto, ryčiau Verkių Riešės. Šiaurėje ribojasi su Balsiais, pietryčiuose miškingas šlaitas skiria nuo Ožkinių, o pietuose – nuo Staviškių, vakaruose miškas ir Riešės upelis skiria nuo Kremplių, o šiaurės vakaruose ribojasi su Verkių Rieše. Kolektyviniai sodai.

## Istorija

1905 m. Riešės valsčiaus Babinių kaime gyveno 53 žmonės, 1931 m. – 79.

## Šaltiniai
Bajorai (Vilnius)

**Bajorai** – šiaurės vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti miesto pakraštyje, į šiaurę nuo Fabijoniškių. Pietinė Bajorų kaimo dalis. Tai kolektyvinių sodų ir individualių namų masyvas, besiribojantis rytuose su Visoriais, pietuose – su Fabijoniškėmis ir Pavilionimis, vakaruose pereina į Bukiškį, o šiaurėje persipina su Bajorų kaimu, bei Vanaginės miško atskirtas nuo Vanaginės bei Skersinės. Bajorus supa miškai, tačiau dėl sparčiai augančių Visorių ir Fabijoniškių rajonų jie naikinami.

## Viešasis transportas

Į Bajorų sodus važiuoja 49 ir 50 autobusai (iki st. „Bajorų sodai“), o į Bajorų gilumą važiuoja 57 ir 125 autobusai. Taip pat visai šalia Bajorų sodų, savo maršruto paskutinėje stotelėje (st. „Visoriai“) stoja 34 ir 120, 121, 125 autobusai.

## Šaltiniai
Baraškos (Vilnius)

**Baraškos** – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti miesto pakraštyje, į vakarus nuo kelio . Buvusi šiaurinė Baraškų kaimo dalis.

## Istorija

XX a. pab. didžioji Baraškų kaimo dalis prijungta prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Išnašos
Burbiškės (Vilnius)

**Burbiškės** – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietus nuo miesto centro, ryčiau Naujininkų. Pietuose yra Burbiškių parkas, šiaurėje eina geležinkelis Kaunas–Vilnius.

## Istorija

1905 m. Rudaminos valsčiaus Burbiškių dvare (Vilniaus moterų dvasinėje mokykloje) gyveno 52 žmonės. 1931 m. buvo 71 gyventojas.

## Šaltiniai
Daškūnai

**Daškūnai** – Vilniaus miesto dalis, į vakarus nuo kelio  ir į šiaurę nuo Baraškų.

## Istorija

XX a. pab. Daškūnų kaimas prijungtas prie Vilniaus.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Daniliškės (Vilnius)

**Daniliškės** – pietvakarinė Vilniaus miesto savivaldybės dalis, esanti 4 km į pietus nuo Trakų Vokės, Trakų rajono paribyje. Yra dirbamų laukų apsuptyje, susiliejęs su Pagiriais. Iš rytų prieina Guobų miškas. Prie Vokės upės, į pietus nuo Kazbėjų, yra Daniliškių kapinės.

Daniliškių apylinkes aptarnauja 51 maršruto autobusas (Daniliškių stotelė).

## Istorija

1996 m. prijungtos prie Vilniaus miesto.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai