Aristavėlės kapinių koplyčia

**Aristavėlės kapinių koplyčia** – buvusi koplyčia, iki 1996 m. stovėjusi Kėdainių rajone, Vilainių seniūnijoje, Aristavėlės kaimo senosiose kapinėse. Išlikę buvusios medinės koplyčios pamatai su rūsiais, senieji jos aplinkos kryžiai. Objekto liekanos 1992 m. įrašytos į Kultūros vertybių registrą, yra vietinės reikšmės paminklas. Aristavėlė priklauso Kėdainių Šv. Jurgio parapijai.

Koplyčios vietoje stūkso akmenų ir plytų mūro pamatai, dvi plytų mūro sienų su cilindriniais skliautais laidojimo kriptos. Šiaurės rytinėje buvusios koplyčios dalyje sumūryta beveik kvadratinio plano 4,5 x 4,36 m dydžio kripta, vakariniame koplyčios šone – 2,84 x 2,81 m dydžio kvadratinio plano kripta. Du karstai, buvę kriptose, perduoti saugoti Kėdainių krašto muziejuje.

## Istorija

Aristavėlės katalikų koplyčia pastatyta 1744 m. Priklausė Aristavos dvarui, joje buvo laidojami dvarininkų Medekšų giminės mirusieji. Dar buvo vadinama Aristavos dvaro koplyčia. Dėl avarinės būklės 1996 m. buvo išardyta koplyčios pastato antžeminė dalis. Šaltiniai nurodo, kad 1997 m. altoriaus liekanos buvo perkeltos į Dotnuvos bažnyčią.

XVIII a. pabaigoje koplyčia buvo dengta gontais, su nedideliu bokšteliu. Vidaus patalpa išgrįsta plytomis. Pastate įstatytos įsprūdinės durys su vidine spyna, 6 dideli langai ir vienas nedidelis grotuotas zakristijoje. Altorius dekoruotas raižiniais. Vargonų choras atremtas ant kolonėlių. Koplyčioje buvo pastatyta staliaus darbo klausykla ir du suolai, skirti Juzefui ir Simonui Zabieloms. Šaltiniuose minima, kad be įprastų liturginių reikmenų, koplyčia buvo aprūpinta brangiais įvairiaspalviais arnotais ir apskritai gerai įrengta. 1841 m. koplyčios vidaus įranga pasipildė sakykla, pritvirtinta prie kolonos bei dar vienu, papildomu suolu. Buvo išlikusių senųjų liturginių rūbų, kurie galimai dar regėjo ir pačius koplyčios statytojus. Inventorius pasipildė kitais, anksčiau nepaminėtais daiktais. Be jau išvardintų, buvo 4 procesijų vėliavos, 2 varpeliai, altorius su 3 šventųjų paveikslas, relikvijorius ir kt. Pamaldoms buvo naudojamos dvi spausdintinės liturginės knygos lotynų kalba – odiniais viršeliais įrišti memoracija ir gedulingas mišiolas.

Vėlesniuose dvaro turto aprašuose Aristavos koplyčia daugiau nebeminima, o XX a. 3 dešimtmečio dvaro žemių planuose jos sklypas nurodytas kaip Aristavėlės kaimo nuosavybė. Tikėtina, kad skirstant sklypus valstiečiams po baudžiavos panaikinimo, ji buvo perduota parapijiečiams, nors ir netapo bažnyčios nuosavybe. Dvaro šeimininkai naudojosi pačiuose rūmuose įrengta koplytėle.  Dvaro koplyčia nedaug pasikeitusi išstovėjo iki nugriovimo 1996 m., tuo metu buvusi jau įgriuvusiu stogu.

Tikėtina, tą pačią koplyčią (panaši kryžiaus ir langų forma, bokšto vieta ir kt.) 1933 m. pavaizdavo dailininkas Mstislavas Dobužinskis, tik ji buvo įvardinta kaip Kėdainių.

Koplyčią valdžiusio Aristavos dvaro rūmai perkelti į Lietuvos etnografijos muziejų. 

 
2019, Aristavėlės kapinės.JPG|Geležinio antkapio ir rūsio liekanos, 2019 m.
2019, Aristavėlės kapinės, rūsys.JPG|Anga į vieną iš kriptų
Aristavėlės kapinės, rūsys.JPG|Senieji antkapiai buvusios koplyčios prieigose


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Bronius Kviklys. Lietuvos bažnyčios. - Čikaga, 1980. - T. 3. - P. 240-244 https://www.epaveldas.lt/vbspi/content/biImage.jsp?imageId=/vbspi/showImage.do?id=PG_S_179398_244&mc=N.