open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šetija

**Šetija** (, ) – miestas šiaurės Alžyre, Šelifo vilajoje. 168,0 tūkst. gyventojų (2007). Miestas gana sparčiai išsivystė nuo nedidelio miestuko iki didmiesčio, dar XX a. 8-ajame dešimtmetyje čia tegyveno 3000 gyventojų.
Bordž Bu Areridžas

**Bordž Bu Areridžas** (, ) – miestas Alžyre, apie 200 km į rytus nuo Alžyro miesto; vilajos centras. 158,3 tūkst. gyventojų (2007). Pagrindinės ekonomikos šakos – žemės ūkis ir medžio apdirbimas.
Manitobos ežeras

**Manitobos ežeras** (, ) – didelis ežeras centrinėje Kanadoje, Manitobos valstijoje, už 75 km nuo jos sostinės Vinipego. Netoli kiti du didesni ežerai: Vinipego ežeras, Vinipegosio ežeras. Ežero ilgis 200 km, plotis 45 km, jame yra keletas salų. Ežere išvystyta komercinė žvejyba.

Ežere neva nekartą pastebėtas didžiulis, į Škotijos Lochneso pabaisą panašus gyvūnas, pramintas Manipogu.

## Išnašos
Mzabo slėnis

**Mzabo slėnis** (, tumzabtų k. ⴰⵖⵍⴰⵏ *Aghlan*) – oazių grupė Alžyre, Gardajos vilajoje, Sacharos dykumos šiaurėje, netoli Sacharos Atlaso kalnų. Mzabo slėnio širdis – Gardajos miestas. Kitos svarbesnės gyvenvietės: Beni Isguenas, Melika, Bunura, El Ateufas. 

Slėnis gyvenamas nuo akmens amžiaus, yra išlikę to laikotarpio piešinių, daiktų, paminklų. Krašte nuo seno gyvena berberų mozabitų gentis. Po arabų užkariavimo, mozabitai perėmė islamą. 1882 m. Mzabo slėnį aneksavo Prancūzija. 1962 m. tapo Alžyro valstybės dalimi.

Mzabo oazė ypač žavi savo senovine architektūra. Slėnyje yra 5 ksarai – įtvirtinti ant uolų miestai. Visi jie drauge vadinami *Pentapoliu*. Naujai apačioje susikūrusios gyvenvietės vadinmamos *Heptapoliu*. Slėnyje yra tvirtovės stiliaus mečetė ir minaretas. Namai išdėstyti ratu aplink mečetę. 

1982 m. Mzabo slėnis įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Oro balionas

**Oro balionas** arba tiesiog **balionas** – orlaivių tipas, kuris kyla dėl Archimedo jėgos, pasireiškiančios skysčiuose ir dujose dėl slėgių skirtumo po ir virš kūno. Horizontaliai juda tik vėjo dėka, tuo skiriasi nuo dirižablio, kurio judėjimas yra kontroliuojamas. 

Pirmąjį balioną, gebantį gabenti žmones, 1783 m. išrado broliai Mongolfjė. Jų balionas pakilo į maždaug 460 m aukštį ir per 10 minučių nusklendė apie 2,5 km į šalį.

## Balionų tipai
Yra trys pagrindiniai balionų tipai:
* Karšto oro balionuose kaitinamas oras, kuris juos ir kelia. Tai populiariausias ir seniausias baliono tipas;
* Dujų balionai yra pripūsti mažesnės molekulinės masės dujomis, kurios yra lengvesnės už aplinkos orą;
* Rozière balionai apjungia abu aukščiau išvardintus balionų tipus.

## Rekordai
Rekordai, pasiekti karšto oro balionais (2006 m. duomenimis):

**Bendra kategorija:**
* Aukščio rekordas – 21027 m. Vijaypat SINGHANIA (Indija) pasiektas 2005 m. lapkričio 26 d;
* Nuotolio rekordas – 7671,91 km. Per Axel LINDSTRAND (JK) pasiektas 1991 m. sausio 15 d;
* Skrydžio trukmės rekordas – 50 val. 38 min. Michio KANDA (Japonija) pasiektas 1997 m. vasario 1 d.

**Moterų kategorija:**
* Aukščio rekordas – 10773 m. Heidrun PROSCH (Austrija) pasiektas 2002 m. rugpjūčio 19 d;
* Nuotolio rekordas – 736,79 km. Karen L. GOULD (JAV) pasiekatas 1994 m. vasario 19 d.;
* Skrydžio trukmės rekordas – 19 val. 7 min. 55 s. Lindsay MUIR (JK) pasiektas 2000 m. gegužės 21 d.

## Oro balionų sportas
2003 m. Vilniuje vyko Europos karštų oro balionų čempionatas. 1999 m. Austrijoje vykusiose pasaulio pirmenybėse Gintaras Šurkus pelnė bronzos medalį.

## Šaltiniai
Adraras (miestas)

**Adraras** (, ) – miestas centriniame Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje. Vilajos administracinis centras.

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu drėkinamose žemėse (datulių, vaisių, daržovių, javų auginimu). Amatinė gamyba. 3 km nuo Adraro yra oro uostas.

## Istorija
Miestas išaugo iš berberų timių įkurtos įtvirtintos gyvenvietės (ksaro), kurio pavadinimas reiškia „kalnas“. 1900 m. Adrarą iš marokiečių užėmė prancūzai. 1962 m. tapo nepriklausomo Alžyro dalimi.

## Šaltiniai
Netilingo ežeras

**Netilingo ežeras** (, ) – didelis ežeras Bafino Žemėje (Nunavutas, Kanada). Tai vienuoliktas pagal dydį Kanados ežeras.

Pietuose yra kitas didelis salos ežeras – Amadjuako ežeras. Didžiąją metų dalį ežeras būna užšalęs. Ežere aptinkamos tik 3 žuvų rūšys: arktinė palija ir 2 dyglinių rūšys. Kraštovaizdyje vyrauja tundra.

Rytinėje ežero dalyje gausu salų, o vakarinėje jų nėra, čia ežeras gilesnis. Esama 3 įlankų: *Mirage*, *Camsell* ir *Burwash*.

Ežero pavadinimas kilęs iš inuktituto kalbos, tačiau reikšmė neaiški.

1883 m. pietinę ežero pakrantę tyrinėjo Franz Boas. 1924–1926 m. ežero apylinkes žvalgė Dewey Soper.

## Išnašos
Tamanrasetas

**Tamanrasetas** (, ) – miestas pietų Alžyre, oazėje Achagaro kalnyne, 1320 m aukštyje, prie svarbaus Alžyro-Niamėjaus kelio. Vilajos centras. 79,1 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Svarbus prekybinis centras. Verčiamasi žemės ūkiu, amatais. Mieste gyvena daugiausia berberai, tuaregai, kurių originalūs raudonų plytų namai ir vietos kraštovaizdis paskatino turizmą pietiniame Alžyre. Veikia oro uostas.

## Istorija
Tamanrasetas buvo įkurtas 1908 m. kaip Prancūzijos karinis postas, skirtas saugoti Sacharą kertančius kelius ir jais vykstančius asmenis. Iki pat Alžyro nepriklausomybės paskelbimo miestas vadintas **Fort Laperrine**. Šiuo metu mieste veikia bendras Alžyro, Malio, Nigerio ir Mauritanijos karinis komitetas, kovai su Al-Qaeda grupuotėmis regione.
Alfardas

**Alfardas** (Hidros α, Alpha Hydrae) – 1,98 ryškio, K3 spektro klasės Hidros žvaigždyno milžinė žvaigždė. Nuotolis nuo Saulės 180 šm.
Ain Sala

**Ain Sala** (, ) – miestas Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje, prie svarbaus kelio per Sacharą. Vilajos centras (nuo 2019 m.).

Svarbus prekybinis centras. Yra dideli dujų ir naftos rezervuarai. Turizmas.
Haida Gvai

**Haida Gvai**, anksčiau ***Karalienės Šarlotės salos*** arba ***Karalienės Karolinos salos*** (haid. * X̱aayda gwaay*, , ) – salynas Ramiajame vandenyne netoli Šiaurės Amerikos krantų, priklausantis Kanadai, Britų Kolumbijai. Nuo žemyno jas skiria Hekatės sąsiauris.

Salyną sudaro ~150 salų. Didžiausios – Greihamo sala (aukštis iki 1250 m), Morsbio sala. Bendras salyno plotas ~10 300 km². Salos kalnuotos, apaugusios spygliuočių miškais. Haida Gvai salyne sudarytas Gvaji Hanaso nacionalinis parkas.

2021 m. Haidai Gvai salose gyveno ~4500 gyventojų, iš kurių dalį sudaro indėnai haidai (sudarytos 3 rezervacijos). Verčiamasi miškų kirtimu, žvejyba, turizmu, galvijų auginimu. Pagrindinė gyvenvietė – Daudžing Gidsas (buv. Kvin Šarlotas) Greihamo saloje.

Pirmieji europiečiai, kurie, plaukdami per Ramųjį vandenyną, pamatė salas, buvo ispanų jūrininkas Chuanas Peresas (1774 m.) ir anglų kapitonas Džeimsas Kukas (1778 m.). Pirmasis salas 1787 m. tyrinėjo anglų kapitonas Džordžas Diksonas; jis salas pavadino savo laivo „Karalienė Šarlotė“ (*Queen Charlotte*) vardu. XVIII–XIX a. verstasi prekyba kailiais, aukso kasyba. 1853 m. salos oficialiai tapo Britanijos kolonija, 1863 m. prijungtos prie Britų Kolumbijos. 2010 m. salos pervadintos Haida Gvai („haidų salomis“).


Fairfax view - panoramio.jpg|Kraštovaizdis Gvaji Hanaso nacionaliniame parke
PXL 20220528 000254047.jpg|Ligoninė ir totemų stulpas Daudžing Gidse
Forest along the East Beach Trail (5739073486).jpg|Naikuno provincinio parko miškai
Haida Gwaii (Queen Charlotte Islands) - Graham Island - a few hikes around the N end of Naikoon Provincial Park - Tow Hill trail - (20940178733).jpg|Greihamo salos rytinis krantas


## Šaltiniai
Ilizis

**Ilizis** (, ) – miestas pietryčių Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje. Vilajos centras. 7,4 tūkst. gyventojų (2007). Ilizis – turistinis centras, įsikūręs prie turistų lankomo Tasilio Adžero nacionalinio parko.
Karinės oro pajėgos

**Karinės oro pajėgos** – ginkluotųjų pajėgų rūšis, kurios pagrindinė užduotis – atlikti karo veiksmus ore, naudojama karių desantui, kroviniams pervežti, žvalgybai iš oro. Gali veikti savarankiškai arba su kitomis ginkluotųjų pajėgų rūšimis.

Pagal kovinę paskirtį, aviacija skirstoma į:

* naikintuvų,
* bombonešių,
* transporto lėktuvų,
* žvalgybos,
* nepilotuojamąją,
* ryšių,
* sraigtasparnių. 

Kartais karinės oro pajėgos taip pat atsako už operacijas kosmose, balistines raketas, priešlėktuvinę ir priešraketinę gynybą.

Ne visa karo aviacija priskiriama karinėms oro pajėgoms: kartais savo aviaciją turi ir sausumos kariuomenė bei karo laivynas.

Pirmosios karinės oro pajėgos (nors dar sausumos kariuomenės sudėtyje) buvo 1910 m. įkurtos Prancūzijos *Aviation Militaire*. Pirmosios nepriklausomos karinės oro pajėgos buvo įkurtos Suomijoje 1918 m. kovo 6 d.

## Taip pat skaitykite
* Karinių oro pajėgų žymėjimas
* Lietuvos karinės oro pajėgos
Džanetas

**Džanetas** () – miestas rytų Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje, netoli Libijos sienos. Vilajos centras (nuo 2019 m.).

Mieste gyvena daugiausia berberų tuaregų gentys. Datulių, vaisių auginimas. Turistų aptarnavimas (netoliese yra Tasilio Adžero urvai).
Tindufas

**Tindufas** (, ) – miestas vakarų Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje, netoli Vakarų Sacharos sienos. Vilajos centras. 46,6 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Tindufe įsikūrę daug pabėgelių iš Vakarų Sacharos.

## Istorija

Miestas įkurtas beduinų tadžakantų 1852 m. šalia izoliuotos oazės, bet 1895 m. sugriautas reguibatų genties. 1934 m. Tindufas atstatytas prancūzų karių. 1962 m. mieste įtvirtinta gausi alžyriečių kariuomenė, kadangi į regioną pretendavo Marokas ir Mauritanija.
Timimunas

**Timimunas** (, ) – miestas Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje, Tadmaito plynaukštėje. Vilajos centras (nuo 2019 m.).

Yra ksaro (įtvirtinto miesto) griuvėsiai, viešbutis. Netoliese įrengtas oro uostas. Auginamos datulės.
Alžyro ekonomika

**Alžyro ekonomika** yra vidutinio stiprumo, stipriai priklausoma nuo angliavandenilių (naftos ir gamtinių dujų) gavybos bei eksporto, kurie sudaro didžiąją dalį biudžeto pajamų ir eksporto. 2021 m. BVP siekė apie 168 mlrd. USD. Pagrindiniai sektoriai – naftos perdirbimas, pramonė, žemdirbystė (kviečiai, alyvuogės, datulės) bei gyvulininkystė. 

## Pagrindiniai ūkio bruožai
***Energetikos sektorius:** Pagrindinė pramonės šaka – naftos ir dujų gavyba (Hasi Mesaudo, Hasi Rmelio telkiniai).

***BVP rodikliai:** 2021 m. duomenimis, BVP buvo 167,983 mlrd. USD (pagal perkamosios galios paritetą – 537,071 mlrd. USD), BVP dalis vienam gyventojui – 3765 USD (pagal PGP – 15 646 USD).

***Žemės ūkis:** Sudaro 3/4 žemės ūkio produkcijos, pagrindinės kultūros – grūdinės kultūros (kviečiai, miežiai), vynuogininkystė, alyvuogės ir datulės.

***Pramonė:** Be kuro gavybos, išvystyta maisto, metalo apdirbimo, cemento, tekstilės, chemijos pramonė.

***Užsienio prekyba:** LR Užsienio reikalų ministerija nurodo, kad Alžyras eksportuoja energetikos išteklius, o importuoja įvairias prekes, kurios 2021 m. buvo nauja importo grupė iš šios šalies.

***Ekonomikos iššūkiai:** Infliacija 2022 m. liepos mėn. siekė 9,1%. 

Šalies ūkis siekia diversifikuotis, mažinant priklausomybę nuo naftos sektoriaus, tačiau jis vis dar išlieka ekonomikos pagrindu.

Alžyras – agrarinė, pramoninė šalis, pramoniniu atžvilgiu – viena stipriausių Afrikoje. BVP/1 gyv. 7700$. Žemės ūkyje dirba >50 % šalies gyventojų. 13 % Alžyro teritorijos užima ganyklos, 3,3 % ariamoji žemė. Žemdirbystė duoda 3/4 žemės ūkio produkcijos. 4/5 ariamosios žemės užima grūdinės kultūros (daugiausia šalies šiaurėje ir šiaurės vakaruose); kviečiai (2000 m.; 0,8 mln. t), rugiai, miežiai (0,4 mln. t), ryžiai, sorgai, ankštiniai augalai. Vynuogininystė (180 tūkst. t), alyvuogių auginimas (130 tūkst. t, 1994 m.), citrusai (270 tūkst. t, 1994 m.), oazėse auginamos datulių (265 tūkst. t, 1994 m) palmės. Pakrantėje auginamos daržovės (600 000 t). Pusdykumių rajonuose surenkama ir perdirbama alfa-alfa žolė (90–100 tūkst. t kasmet), naudojama popieriaus gamybai. Gyvulininkystė: avys (18,2 mln., 2000 m.), ožkos (3,4 mln.), galvijai (1,6 mln.), kupranugariai, arkliai, mulai, asilai. Viduržemio jūroje žvejojamos sardinės, silkės, ančiuviai (viso 99 332 t, 1997 m.).

Pagrindinė pramonės šaka – gavyba. Naftos gavyba (1,4 mln. barelių per dieną; 1999 m.) Hasi Mesaudo, El Agrebo, Hasi Tuilio, Zarazitino, Edželės, Tin Fuė ir kt. telkiniuose; gamtinių dujų gavyba (82 mlrd. m³) Hasi Rmelio, In Amenaso telkiniuose. Be to kasama geležies, cinko, švino rūdos, fosforitai (1,1 mln t, 1999 m.). Elektros energijos gavyba (HE ir ŠE). Vyrauja maisto, metalo apdirbimo, cemento, tekstilės, siuvimo, naftos perdirbimo, chemijos, metalurgijos pramonė.

## Šaltiniai

## Nuoroda
Breslaujos apskritis (1566–1795)

**Breslaujos apskritis** (arba ***Breslaujos pavietas***, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas, gyvavęs dabartinės Gudijos ir Lietuvos teritorijoje, į rytus nuo Utenos. Minima nuo XVI a. pradžios. Centras iki 1794 m. ir 1801–1808 m. Breslauja ir 1794–1801 m. ir 1808–1835 m. – Vidžiai. XX a. buvo atkurta Lenkijoje kaip Breslaujos apskritis.

## Istorija

Apskritis formavosi Nalšios žemėje. Breslaujos pavietas ir apskritis minima nuo XVI a. pradžios kaip Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Gardino vaivadijos dalis. Per 1564–1566 m. reformas gavo bajoriškos savivaldos teises ir buvo priskirta Vilniaus vaivadijai.

XVIII a. pabaigoje apskrityje buvo 21 miestas ir miestelis.

1793 m. apskrities teritorija padalinta: dalis prijungta prie Rusijos imperijos – įėjo į Minsko gubernijos Dysnos apskritį, o vakarinė dalis ir performuota į trumpai egzistavusią (1793–1795 m.) Breslaujos vaivadiją. Nuo 1795 m. visa teritorija perėjo Rusijos imperijai ir priklausė Vilniaus gubernijai.

1835 m. apskrities centras perkeltas į Zarasus ir Breslaujos apskrities teritorijoje suformuota Zarasų apskritis, kuri nuo 1842 m. priklausė Kauno gubernijai.

## Literatūra
* 
* 
* 
* 
* 

## Šaltiniai
Alžyro transportas

**Alžyro transportas** dėl nevienodų gamtinių sąlygų išsivystęs netolygiai. Susisiekimas daug geresnis šalies šiaurėje, tuo tarpu dykumoje yra vos kelios transporto arterijos.

## Geležinkeliai
Bendras geležinkelių ilgis 3973 km, iš jų elektrifikuotų 283 km  (pagrindinis geležinkelis – Rabatas – Tunisas, kertantis daugelį šiaurinių šalies miestų: Alžyrą, Oraną, Setifą, Anabą).

Vėžės plotis 1435 mm (2888 km) ir 1055 mm (1085 km). Geležinkeliuose naudojami plieniniai, mediniai ir gelžbetoniniai pabėgiai, vieno bėgių bėgmetrio svoris yra 45 ir 54 kg.

Šalies geležinkelius valdo nacionalinis operatorius SNTF (*Societé Nationale des Transports Ferrovaires*), veikiantis nuo 1962 m.

Pagrindiniai pervežami kroviniai – geležies rūda, fosfatai, anglis. Apie 20 proc. užsienio prekybos vykdoma per geležinkelius.

## Keliai
Kelių ~104 000 km (pagrindiniai „Transsacharos plentas“ Alžyras – Niamėjus, Rabatas – Alžyras), iš jų asfaltuotų 71,7 tūkst. km.

Automobilių keliais pervežami 85 proc. vidaus reisais važiuojančių keleivių ir 73 proc. visų Alžyro krovinių.

## Vamzdynai
Naftotiekiai, dujotiekiai jungia naftos ir dujų telkinius su pajūrio uostais.

## Jūrų transportas
Pagrindiniai jūrų uostai: Bedžaja, Arzevas, Alžyras, Anaba, Oranas. Tarptautiniai oro uostai įrengti Alžyre, Orane, Anaboje, daugelis mažesnių miestų turi vietinius oro uostus. Išvežama nafta ir suskystintos dujos (3/4 šalies eksporto), be to vynas (1/6), vaisiai ir daržovės (1/6), geležies rūda, tabakas, popierius. Prekyba su JAV, Italija, Prancūzija, Japonija ir kt. šalimis.

## Nuorodos

## Šaltiniai
Breslaujos vaivadija

**Breslaujos vaivadija** – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės administracinis-teritorinis vienetas, buvęs dabartinėje Lietuvoje ir Gudijoje. Centras – Breslauja.

## Istorija

Breslaujos vaivadija sudaryta 1793 m. Gardino seimo nutarimu iš vakarinės Breslaujos apskrities dalies, Anykščių ir Vilkmergės apskričių. 1795 m. teritoriją užgrobus Rusijos imperijai, vaivadija pertvarkyta į Vilniaus gubernijos Breslaujos, Švenčionių ir Vilkmergės apskritis. 

## Šaltiniai
Sėkmė

**Sėkmė** – tai, kas atsitinka asmeniui nepriklausomai nuo jo valios, tai, kaip jam sekasi. Tai gali būti tiek geras dalykas – aplankė sėkmė, tiek blogas – trūksta sėkmės. Dažniausiai siejama su kryptingų įvykių serija, kuri įvyksta atsitiktinai. Dažnai tapatinama su lemtimi, t. y., kad įvyksta įvykiai nepriklausantys tiesiogiai nuo asmens. Populiariausi atributai: keturlapis dobilas ir pasaga.

Šiuolaikiniame kontekste sąvoka „sėkmė“ taip pat naudojama apibūdinti teigiamus ir asmens ar asmenų grupės lūkesčius atitinkančius atsitikimus, rezultatus. Nepageidaujamiems įvykiams, aplinkybėms, rezultatams apibūdinti naudojama sąvoka „nesėkmė“.
Suk Ahrasas

**Suk Ahrasas** (, ) – miestas Alžyro šiaurės rytuose, pasienyje su Tunisu; vilajos centras. 137,5 tūkst. gyventojų (2007).

## Istorija

Senovėje miestas buvo žinomas kaip *Thagaste*. III a. čia gimė šventasis Augustinas. XIX a. okupavo prancūzai. 1985 m. tapo vilajos centru.
Bardiškėliai

**Bardiškėliai** – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės vakaruose, 5 km į pietryčius nuo Siesikų, Juodupio dešiniajame krante. Pietvakariuose plyti Viliukų miškas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Ašmenos apskritis (1795–1915)

**Ašmenos apskritis** () – buvęs Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Gudijos teritorijoje, į pietryčius nuo Vilniaus, Ašmenos aukštumoje. Centras – Ašmena. Apskrities teritorija apėmė dabartinės Baltarusijos šiaurės vakarinę dalį (Gardino srities Ašmenos, Astravo, Smurgainių ir Vijos rajonus, taip pat Minsko srities Valažino rajoną). Lietuvoje apėmė tik Dieveniškių seniūniją Šalčininkų rajono pakraštyje.

## Istorija

Apskritis minima nuo XVI a. pradžios. Po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, iš LDK Ašmenos apskrities suformuotas Rusų imperijos ujezdas. 1795–1796 m. apskritis priklausė Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai, 1796–1801 m. Lietuvos gubernijai, 1801–1915 m. – vėl Vilniaus gubernijai.

I pasaulinio karo metu, 1915 m. dalis, o 1918 m. visa apskritis buvo okupuota Vokietijos. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir TSRS taikos sutartį Ašmenos apskritis atiteko Lietuvai, tačiau greitai buvo okupuota lenkų. 1920 metais čia suformuota Ašmenos apskritis Lenkijos Respublikoje ir Valažino apskritis.

## Suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo .

## Lietuviai

1857 m. duomenimis iš 128,666 tūkstančių apskrities gyventojų didžioji dalis – 50,6 % save laikė lietuviais, 21,3 % – baltarusiais, 16 % – lenkais. 1897 m. didžioji dalis (80,0 %) gyventojų save laikė baltarusiais, 12,1 % – žydais, 3,7 % – lietuviais, 2,3 % – rusais, 1,7 % – lenkais. Ašmenos mieste gyveno 7214 žmonių.

Nemažai Ašmenos apskrities gyventojų XIX a. – XX a. pirmoje pusėje buvo lietuviai. 1857 m. lietuviškai kalbantys sudarė 30,8 %, 1890 m. – 9,4 %, 1897 m. – 3,7 %, 1909 m. apie 4,6 % apskrities gyventojų. XIX a. pabaigoje lietuvių kalbos arealas sparčiai siaurėjo. 1890 m. lietuvių kalba buvo išlikusi visame Dieveniškių valsčiuje, Lazūnų apylinkėse ir kai kuriuose kaimuose aplink Jokintonis. 1910 m. lietuvių kunigų duomenimis, lietuviškai kalbėjo 10,3 % visų apskrities katalikų.

## Literatūra
* 
* 
* 
* 
* 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Apskrities žemėlapis (lyczkowski.net)
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai
Slabodka (Breslauja)

**Slabodkà**  (, ) – agromiestelis šiaurės vakarų Baltarusijoje, 10 km į šiaurės rytus nuo Breslaujos, pasienyje su Latvija. Apylinkės centras. Stovi bažnyčia.

## Istorija

XIX a. buvo miestelis, Zarasų apskrities Slabodkos valsčiaus centras.


Słabodkaŭskaja synagoga. Слабодкаўская сынагога (1930).jpg|Sinagoga (1930 m.)
Słabodka, Vialikaja. Слабодка, Вялікая (1933).jpg|Miestelio gatvė (1933 m.)
Słabodka, Vialikaja. Слабодка, Вялікая (1934).jpg|Prie parduotuvės tarpukaryje 
Słabodka. Слабодка (1938).jpg|Miestelio planas (1938 m.) 


## Šaltiniai
Bobėnėliai

**Bobėnėliai** – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurę nuo Biržų, šalia kelio . 

## Istorija

1956-1992 m. kolūkio „Švyturys“ gyvenvietė.

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Aukštuoliukai (Raseiniai)

**Aukštuoliukai** – kaimas Raseinių rajono savivaldybės šiaurėje, prie kelio Raseiniai–Grinkiškis. Beliko viena sodyba.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bebrusėliai

**Bebrusėliai** – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 1 km į pietvakarius nuo Bebrusų kaimo, Bebrusų ežero pietrytinėje pakrantėje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Bebrusai (reikšmės)

**Bebrusais** vadinami:

* ežeras Molėtų rajone;
* kaimai Molėtų rajone:
** Inturkės seniūnijoje;
** Luokesos seniūnijoje.
Verėduvaitė

**Verėduvaitė** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, tuoj į šiaurę nuo Verėduvos, tarp kelio  ir Dubysos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vandens lėktuvas

**Vandens lėktuvas** arba **hidroplanas** – lėktuvas, galintis pakilti vandeniu ir nusileisti ant jo.

Išskiriami du vandens lėktuvų tipai:
* **plūdinis lėktuvas**, turintis plonus pontonus, sumontuotus po fiuzeliažu. Dažniausiai naudojamos dvi plūdės, tačiau Antro pasaulinio karo metu pasitaikydavo orlaivių, kurie turėdavo vieną plūdę po fiuzeliažu ir dvi mažesnes po sparnais. Toks lėktuvas su vandeniu liečiasi tik plūdėmis.
* **[[skraidanti valtis]]** su vandeniu liečiasi visu fiuzeliažu, todėl veikia taip pat, kaip laivo korpusas. Dauguma skraidančių valčių taip pat turi nedideles plūdes po sparnais, palaikančias jo stabilumą.

Lėktuvas amfibija - kategorija, į kurią patenka tiek plūdes, tiek ir važiuoklę turintys lėktuvai - gali kilti nuo ir tūpti ant tiek kieto paviršiaus, tiek vandenis.

Pirmąjį vandens lėktuvą 1910 m. sukūrė prancūzų inžinierius Anri Fabrė (pranc. ''Henri Fabre''). Orlaivis, pavadintas „Le Canard“ () 1910 m. kovo 28 d. pirmo skrydžio metu pakilęs virš vandens nuskriejo 800 metrų.

1912 m. vandens lėktuvai buvo pirmą kartą panaudoti kariniams tikslams, kuriuos gabeno Prancūzijos karinio jūrų laivyno vandens lėktuvų lėktuvnešis „La Foudre“.

## Šaltiniai
Lėktuvas amfibija

**Amfibinis lėktuvas** arba **lėktuvas amfibija** – toks lėktuvas, kuris gali kilti ir tūpti naudodamasis tiek įprastais pakilimo takais, tiek vandeniu. Dažniausiai jie apibūdinami kaip vandens lėktuvai (plūdiniai lėktuvai ir skraidančios valtys) su ratais. Skraidanti valtis – dažniausiai pasitaikantis amfibinio orlaivio konstrukcinis sprendimas.

Vienas ryškiausių pirmųjų amfibinių lėktuvų pavyzdžių – 1937 m. pastatytas Grumman Goose.
Bėgiai

**Geležinkelio bėgiai** – dvi lygiagrečios plieno sijos, paklotos ant medinių ar gelžbetoninių pabėgių. Bėgiais rieda specialiai pritaikytos transporto priemonės, kurios vadinamos riedmenimis (traukiniai, tramvajai, funikulieriai ir pan.). Palyginus su kitomis kelio rūšimis, bėgių paviršius yra labai lygus ir kietas, todėl juo riedančio rato trintis yra maža. Traukinio priešakinio paviršiaus plotas, palyginus su jo ilgiu, irgi gana mažas, todėl traukiniams būdingas ir santykinai nedidelis oro pasipriešinimas. Bėgiai reikalauja mažiau vietos: dviejų kelių geležinkeliu galima pervežti tokį pat keleivių ir krovinių kiekį, kaip ir keturių eilių automagistrale.

Atstumas arba plotis tarp bėgių vadinamas geležinkelio vėže, kuri gali būti įvairi. Junginėje Karalystėje XIX a. būta geležinkelių, kurių vėžė buvo platesnė nei du metrai. Šiuo metu apie 60 % pasaulio geležinkelių tinklo sudaro standartinė 1435 mm vėžė. Plačiosios vėžės geležinkeliuose lengviau pasiekiamas didesnis traukinio greitis, galima vežti didesnio svorio krovinius, tuo tarpu siauruosius geležinkelius pigiau nutiesti. Dideliam greičiui galima pritaikyti ir siaurąjį geležinkelį, tačiau tuomet jo tiesimas yra dar brangesnis.

Seniau bėgių sekcijos dažniausiai būdavo sujungiamos tvarslėmis ir sutvirtinamos varžtais. Šiuo metu jos suvirinamos, sudarant ištisinę plieno juostą, kuria traukinys važiuoja daug tyliau. Kai kurios geležinkelio rūšys naudoja dantytus bėgius, kurie būna pravartūs, kai tenka važiuoti į stačius šlaitus, kalnus. Automatinės blokuotės ruožuose bėgiais teka signalinė elektros srovė, elektrifikuotuose ruožuose bėgiai yra traukos srovės antrasis laidininkas.


Rusty rails.jpg|Surūdiję bėgiai. Matyti būdinga skerspjūvio forma
Kolej u Lochovic.jpg|Bėgio ir pabėgio sutvirtinimas
Marseille-tram-5Avenues10.jpg|Tramvajaus bėgiai Marselyje (Prancūzija)
Rack railway.jpg|Dantyti kalnų geležinkelių bėgiai


## Istorija

Iki XVIII a. buvo naudojami mediniai bėgiai. Pirmieji metaliniai bėgiai pagaminti 1767 m. Didžiojoje Britanijoje.

Lietuvoje didžiąją dalį geležinkelių tinklo sudaro 1520 mm vėžės keliai. Istoriškai susiklostė, kad toks vėžės plotis atėjo kartu su XIX a. nutiestomis geležinkelių magistralėmis Peterburgas–Varšuva ir Liepoja–Romnai. Kaizerinės Vokietijos okupacijos laikotarpiu didelė dalis geležinkelių buvo perkalta į 1435 mm pločio vėžę, tačiau 1944 m. po SSRS okupacijos visas Lietuvos geležinkelių tinklas buvo atkeistas į rusišką 1520 mm pločio vėžę.

## Šaltiniai
Waterford FC

**Voterfordo futbolo klubas**arba **Waterford Football Club** (); o ankstesniais metais žinomas **Voterfordo „United“** pavadinimu – Airijos futbolo klubas iš Voterfordo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1930 m., kai buvo įkurtas Waterford FC.

## Pasiekimai

* Airijos II diviziono nugalėtojai (1990, 1998, 2003, 2017 m.)

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

|}
Šaltiniai:

## Lietuviai
* , saugas (2019 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetatinė
* SOCCERWAY
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė (Klubų įkūrimo datos)
Chenšela

**Chenšela** (, ) – miestas šiaurės rytų Alžyre, Aureso kalnuose, 1200 m aukštyje. Vilajos centras. 130,3 tūkst. gyventojų (2007).

Verčiamasi žemdirbyste, yra pramonės įmonių. Apylinkėse yra romėnų miestų liekanų.

## Sportas
* USM Khenchela arba *Union sportive de la Médina Khenchela* – profesionalus Alžyro futbolo klubas.
* Namų rungtynes žaidžia Chahid Hamam Amar stadione (), talpinančiame 5 tūkst. žiūrovų.

## Šaltiniai
Gelma

**Gelma** (, ) – miestas šiaurės rytų Alžyre, 40 km nuo Viduržemio jūros kranto, 290 m aukštyje. Vilajos centras. 123,6 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Miestas žinomas nuo senovės **Kalamos** pavadinimu. Romėnų laikais buvo Numidijos provincijos dalimi. Šv. Posidijas buvo Gelmos vyskupu V a.

## Nuorodos
* Turizmas Gelmoje ir apylinkėse
Msila

**Msila** (, ) – miestas šiauriniame Alžyre, Atlaso kalnuose. Vilajos centras. 118,2 tūkst. gyventojų (2007).

Msila įkurta 1007 m. Hamado Ibn Bulogino kaip Magribo valstybės sostinė. 1152 m., valdant Almohadų dinastijai, pastatyti 5 rūmai ir didžioji mečetė. Yra išlikusi III a. mozaika.
Bu Saada

**Bu Saada** (, ) – miestas šiauriniame Alžyre, Msilos vilajoje, 245 km į pietus nuo Alžyro miesto. 116,3 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Šalia Bu Saados yra urvai su priešistoriniais piešiniais.

## Gyventojai

## Išnašos
Kėdainių aerodromas

**Kėdainių aerodromas, Daukšių aerodromas** – aerodromas Lietuvoje, Kėdainių rajono savivaldybėje, Kėdainių miesto seniūnijoje, palei Kėdainių miesto vakarinę ribą ir Daukšių kaimą.

Aerodromas pastatytas sovietmečiu, paskirtis buvo karinė. Aerodrome po II pasaulinio karo bazavosi Pe-2, vėliau Il-14 lėktuvai, nuo 1963 m. An-12, o nuo 1981 m. Il-76 lėktuvai.
Religinių procesijų, tautinių švenčių metu buvo rengiami kariniai manevrai stengiantis trukdyti ceremonijoms. 1993 m. traukiantis Tarybinei armijai karinė aviacija išgabenta į Rusiją (Šadrinsko aerodromą).

Beveik dešimtmetį aerodromas buvo apleistas, kareivinės, angarai ir kiti pastatai suniokoti. Šiuo momentu aerodromas su visu nekilnojamu turtu priklauso bankrutuojančiai UAB „Daukšių aerodromas“ ir yra nenaudojamas.
KS Besa Kavajë

**Kavajės „Besa“** – Albanijos futbolo klubas  iš Kavajės.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1925 m.

## Pasiekimai

## Sezonai
### nuo 1990/91 m. sezono

|}
### nuo 2018–2019 m. sezono

|}

## Logotipas

Vaizdas:KS_Besa_Kavaje_Logo.gif|Senoji emblema
Vaizdas:KS Besa Kavajë.png|Naujoji emblema


## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia geltona juoda apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
KF Teuta

**Duresio „Teuta“** arba **Klubi Futbollit Teuta** – Albanijos futbolo klubas iš Duresio.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m.

## Emblema

Vaizdas:KS Teuta.png|Senoji emblema
Vaizdas:KS Teuta Durrës.png|Dabartinė emblema


## Pasiekimai

* II diviziono čempionas (1959, 1961 m.)

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
FC Dinamo City

**Tiranos „Dinamo“** – Albanijos futbolo klubas  iš Tiranos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1950 m.

## Pasiekimai

## Sezonai
### nuo 1990/91 m. sezono

|}
### nuo 2017–2018 m. sezono

|}
; FC Dinamo City

|}

## Emblema

Vaizdas:Dinamo Tirana.png|Senoji emblema
Vaizdas:KS Dinamo Tiranë.png|Senoji emblema
Vaizdas:KS Dinamo Tiranë DT.png|Dabartinė emblema


## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
KF Apolonia Fier

**Fierio „Apolonia“** – Albanijos futbolo klubas iš Fierio.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1925 m.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai

## Logotipas

Vaizdas:KS_Apolonia_Fier_Logo.gif|Senoji emblema
Vaizdas:KF_Apolonia_Fier_1925.png|dabartinis logotipas

## Spalvinė gama

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY 
* Transfermarkt 
* RSSSF duomenų bazė
KS Kastrioti Krujë

**Krujės „Kastrioti“** – Albanijos futbolo klubas  iš Krujės.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1926 m. 

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Emblema

Vaizdas:KS Kastrioti Kruje.gif|
Vaizdas:KS Kastrioti KK.png|


## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidžia raudona apranga. 
* Svečiuose žaidžia balta.

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* RSSSF duomenų bazė
* Globalsportsarchive
KS Luftëtari

**Girokasterio „Luftëtari“** – Albanijos futbolo klubas  iš Girokasterio.

## Istorija
Klubas įkurtas 1926 m. 1978 m. tapo šalies vicečempionais. Tai aukščiausias klubo laimėjimas per visą klubo gyvavimo istoriją.

## Emblema

Vaizdas:Luftetari Gjirokaster.gif|Senoji emblema
Vaizdas:KS Luftëtari Gjirokastër.png|Dabartinė emblema


## Pasiekimai

## Sezonai

|}
|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
FK Partizani Tiranë

**Tiranos „Partizani“** – Albanijos futbolo klubas iš Tiranos.

## Istorija

Baigiantis II pasauliniam karui, 1945 m. surengtame Albanijos čempionate žaidė dvi karinių divizionų komandos – Škoderio Ylli Shkodra ir Korčės Liria Korça. Pasibaigus sezonui jos abidvi iširo, o žaidėjai perėjo į Tiranoje sukurtą „Ushtria“ (albaniškai „armija“) komandą. 1946 m. sausio 13 d. ši komanda sužaidė pirmąsias savo rungtynes – varžovas buvo Vllaznia Shkoder, o dvikova baigėsi be įvarčių 0-0. Komanda žaidė raudona apranga. Vasario 4 d. komanda persivadino partizanų garbei „Partizani“ ir pirmąsias rungtynes naujuoju vardu sužaidė balandžio 7 d. su 17 Nentori Tirane klubu, kurias laimėjo 2-0. 1946 m. komanda Albanijos pirmenybėse nežaidė, bet debiutavo 1947 m. ir iškart laimėjo aukso medalius. Savo sėkmę komanda pakartojo 1948 ir 1949 m.

Komunistų valdymo laikais „Partizani“ komandą rėmė vidaus reikalų ministerija ir buvo pavaldi kariuomenei. Per tą laiką komanda 14 kartų laimėjo Albanijos čempionatą. Tačiau po 1990 m. klubas buvo privatizuotas ir iki 2024 m. tebuvo laimėjęs dar 3 čempionatus.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Emblema

Vaizdas:Partizani tirana.png|Senoji emblema
Vaizdas:KF Partizani Tiranë.png|Senoji emblema
Vaizdas:KF Partizani Tiranë in red.png|Dabartinė emblema


## Spalvinė gama

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
NUTS:HU

**NUTS:HU** – Vengrijos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.

**[[NUTS]]**, pranc. *Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques*, **Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra** – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d. Jis buvo papildytas 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1888/2005 į Europos Sąjungą įstojus Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai.

Vengrija NUTS 1 lygmenyje suskirstyta į 3 statistinių regionų grupes, NUTS 2 lygmenį atitinka Vengrijos regionai. NUTS 3 lygmenį atitinka Vengrijos apskritys, jos į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos **Vietinių administracinių vienetų** sistemą **LAU**  į savivaldybes.
LSKL

**Lietuvos studentų krepšinio lyga** (**LSKL**) – krepšinio lyga, kurioje žaidžia Lietuvos universitetų vaikinų ir merginų krepšinio komandos.

Lygą sudaro 2 vaikinų divizionai ir vienas merginų. Lygoje gali žaisti ir profesionalūs krepšininkai. Lygos prezidentas - Rimantas Cibauskas. 

## Nuorodos

* Oficialus puslapis
* Oficialus lygos Facebook fanų puslapis
Tel Atlasas

**Tel Atlasas** (, ) – Atlaso kalnų sistemos kalnų grandinė, basidriekianti Alžyro šiaurine dalimi palei Viduržemio jūros krantą ~1500 km. Vakarinėje dalyje remiasi į Er Rifo ir Vidurinio Atlaso kalnus, rytuose – į Aureso kalnus, pietuose Aukštoji plynaukštė skiria nuo Sacharos Atlaso. Vakaruose būdingi vidutinkalnių masyvai su kuestų reljefu – Tlemseno, Dajos, Saidos, Varseniso, Titerio kalnai, Kabilijos masyvas (su Džurdžuro kalnagūbriu, kuriame yra aukščiausia Tel Atlaso vieta – Lala Hredidžos k., 2308 m). Kalnabūbrius skiria didelės tarpukalnių lygumos. Rytuose reljefas kalvotas, yra vulkaninės veiklos liekanų (užgesusių ugnikalnių kūgių ir kt.). Tel Atlase įsikūrę daugelis svarbiausių Alžyro miestų: Alžyras, Oranas, Konstantina ir kiti. Kalnus kerta Šelifo upė.
Sacharos Atlasas

**Sacharos Atlasas** () – Atlaso kalnų sistemos pietinė dalis, besidriekianti Alžyro teritorija. Vakaruose ribojasi su Aukštuoju Atlasu, rytuose – su Aureso kalnais, šiaurėje pereina į Aukštąją plynaukštę, pietuose – į Sacharos dykumą. Sacharos Atlasas sudarytas iš Ksuro, Amuro, Uled Nailio, Zabo kalnų masyvų. Vidutinis kalnų aukštis ~1500 m, pavienės viršūnės iškyla virš 2000 m (aukščiausia vieta – Aisos k., 2336 m). Būdingos kuestos ir stalkalniai; vietomis į paviršių iškyla dideli druskos klodai. Kalnus kerta vos kelios vandeningesnės upės (Šelifas), dauguma vagų pasipildo tik po liūčių (vadės).

## Šaltiniai
Aukštoji plynaukštė

**Aukštoji plynaukštė, Alžyro-Maroko meseta** – tarpukalnių lygumos ir plynaukštės esančios Afrikos žemyno Atlaso kalnų sistemoje, Alžyro ir Maroko teritorijose. Įsiterpusi tarp Tel Atlaso šiaurėje ir Sacharos Atlaso pietuose. Aukštis 1100–1200 m vakaruose, 700–800 m rytuose. Paviršiuje susidariusios negilios plačios dubumos, kuriose telkšo druskingi ežerai – Šot Melgiras, Šot eš Šergis, Šot el Hodna. Būdingas sausas klimatas, paviršinio vandens nuotėkio beveik nėra.


Vaizdas:Les_monts_Atlas.png|Aukštoji plynaukštė (*Hautes Plaines*)
Vaizdas:Les_hautes_plaines_sous_la_neige1.jpg|Aukštosios plynaukštės panorama


## Šaltiniai
Stalkalnis

: *Šis straipsnis yra apie reljefo formą. Apie žvaigždyną žiūrėkite: [[Stalkalnis (žvaigždynas)]]*

**Stalkalnis, mesa** (iš  – „stalas“) – kalnas ar kalnų sistema, kuriai būdingos plokščios viršūnės ir statūs skardingi šlaitai. Stalkalniai būdingiausi aridiniams regionams. Susidaro dėl tektoninio aktyvumo į paviršių iškilus uolienų masyvams. Erozija (daugiausia vėjo) suformuoja stalkalnio formą. Stalkalnius sudaro smiltainiai, konglomeratai, kvarcitas, klintys ir kitos uolienos.

## Žymiausi stalkalniai
* Stalo kalnas PAR
* Tepui Gvianos plokščiakalnyje
Menija

**Menija**, seniau ***Golėja*** (, ) – miestas centriniame Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje, prie Transsacharos kelio. Vilajos centras (nuo 2019 m.).

Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu (datulių, vaisių, javų auginimu). Turizmas. Yra žymaus katalikų vienuolio, kankinio Šarlio de Fuko kapavietė.

## Šaltiniai
Elma

**Elma** (, ) – miestas Alžyre, Setifo vilajoje, 25 km į vakarus nuo Setifo. 128,4 tūkst. gyventojų (2007 m.).

Svarbus žemės ūkio centras. Prancūzų okupacijos metu miestas vadintas **Sen Arno** (*Saint Arnaud*).
Guptų imperija

**Guptų dinastija** () – paskutinė Magadhos valstybės Indijoje dinastija, valdžiusi nuo 320 m. iki 550 m. Jų valstybė buvo viena galingiausių politinių ir karinių jėgų Senovės Indijoje, todėl vadinama **Guptų imperija**. Šiuo laikotarpiu buvo įvykdyti didžiausi Indijos mokslo pasiekimai, įskaitant matematiką, astronomiją. Taip pat savo aukso amžių pasiekė ir indų religija bei filosofija.

## Istorija ir užkariavimai

Guptų dinastijos kilmė nėra visiškai aiški. Teiginiai, kad ji galėjo kilti iš Bengalijos nėra neginčytini. Čandragupta III ir IV amžių sandūroje išplėtė vedybiniais ryšiais ir nukariavimais išplėtė savo įtaką Magadhos ir aplinkinuose regionuose. Jo sūnus Samudragupta, laikomas išskirtiniu karvedžiu Indijos istorijoje, tęsė užkariavimus ir pavertė Guptų imperiją dominuojančia jėga Šiaurės Indijoje. Čandragupta II atrėmė sakų (*Indoskitų*) ekspansiją į Indijos subkontinentą. Skandragupta, laikomas paskutiniu iš didžiųjų dinastijos valdovų, susidūrė su dar didesne grėsme: kylančia Pušjamitrų dinastija ir hefthalitų (baltųjų hunų) invazija į Indijos šiaurę. Jis sėkmingai susidorojo su konkurentais ir labai sunkiai atrėmė ateivių įsiveržimą. Nepaisant to karo išlaidos išsekino valstybę ir labai paspartino jos žlugimą.

## Kultūra
Nepaisant nuolatinių karų, Guptų imperija laikoma visapusiško klestėjimo laikotarpiu Indijoje. Efektyvios administracijos pagalba užtikrinusi vidinį stabilumą ir gerbūvį, ji sukūrė sąlygas gimti įvairių meno rūšių šedevrams. Guptų periodas laikomas Indijos civilizacijos klasikiniu, arba aukso, amžiumi.

Aukšto lygio pasiekė literatūra (puranos, Kalidasos dramos sanskrito kalba), menai, architektūra, mokslai, ypač astronomija ir matematika. V a. astronomas ir matematikas Aryabhata nustatė, kad π=3,1416, saulės metai – 365,3586 dienų. Indijoje buvo išrastas žaidimas čaturanga (dabartiniai šachmatai), per Iraną ir arabus X a. pasiekęs Europą. Matematikos, astronomijos ir kitų mokslų atradimai, pasiekti šiuo laikotarpiu, padarė labai stiprią įtaką kitoms civilizacijoms, tarp jų ir Europai (pvz., Indiški skaitmenys, tarp jų nulis bei dešimtainė sistema, per arabus pasiekė Europą).

Visos indų religijos Guptų valdymo metu taip pat susilaukė aukso amžiaus. Vyravo tolerantiška atmosfera, kilo švetyklos (pvz., Elora, Adžanta, vienuolynai ir universitetai (Nalanda, Somapura).

Vyko aktyvi prekyba tiek su kaimynine Sasanidų imperija vakaruose, tiek su Pietryčių Azija, kuriai tai buvo kultūrinės Indijos įtakos pradžia. Egzistavo ir diplomatiniai ryšiai su Kinija.

## Dinastijos valdovai
* Čandragupta
* Samudragupta
* Čandragupta II
* Kumaragupta
* Skandagupta
* Narašimhagupta

## Šaltiniai
NUTS:LU

**NUTS:LU** – Liuksemburgo suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.

**[[NUTS]]**, pranc. *Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques*, **Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra** – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.

Liuksemburgas dėl mažos teritorijos apima visus NUTS 1 NUTS 2 ir NUTS 3 lygmenis. NUTS 3 (LU000) į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamas pagal Bendrijos **Vietinių administracinių vienetų** sistemą **LAU**  į LAU 1 – kantonus ir LAU 2 – savivaldybes.
Pavasarininkai

**Lietuvių katalikų jaunimo federacija „Pavasaris“** arba **Pavasarininkai** – katalikiška jaunimo organizacija, veikusi 1907–1940 m. Oficialus pavadinimas priimtas 1919 m.

## Istorija
Lietuvių katalikų jaunimo sąjunga (nuo 1933 m. Federacija) „Pavasaris“ buvo kaimo ir miesto jaunimo organizacija, išaugusi iš 1907–1914 m. Lietuvoje veikusių slaptų jaunimo kuopelių prie „Žiburio“ ir Lietuvių katalikų blaivybės draugijų skyrių.

Katalikų jaunimo organizacijos įkūrimu ypač rūpinosi kanauninkas Povilas Dogelis
, vadinamas *pavasarininkijos* tėvu. Kai 1912 m. buvo įkurtas laikraštis „Pavasaris“, jis tapo jau veikiančių kuopelių jungtis ir davė šiai organizacijai vardą.

Pirmojo pasaulinio karo metu, organizacijos veikla nutrūko. 1918 m. veikla atnaujinta, o 1919 m. Kaune įvyko pirmoji vieša konferencija. Nepriklausomybės kovų metu, pavasarininkai vyrai savanoriškai tarnavo Lietuvos kariuomenėje.

Nepriklausomoje Lietuvoje pavasarininkų organizacija smarkiai išaugo, ypač, kai jai 1922–1928 m. vadovavo Juozas Eretas, o po to Juozas Leimonas. 1930 m. organizacija turėjo apie 600 kuopų, vienijančių 60 tūkst. narių.

Nuo 1933 m. organizacija pasidalijo į vyrų ir mergaičių sąjungas ir 1940 m. turėjo apie 100 000 narių. Jai vadovavo mokytojas Antanas Valaitis.

### Pavasarininkų kongresai

Pirmajame pavasarininkų kongrese, vykusiame 1924 m. liepos 5-7 d. Šiauliuose, dalyvavo 7500 organizacijos narių. Jame siekta, kad kiekvienas pavasarininkas nevartotų alkoholio.
1927 m. liepos 2-4 d. Kaune surengtas jubiliejinis (10 metų) organizacijos kongresas, į kurį atvyko 11 tūkst. dalyvių.
1938 m. birželio 28-29 d. beveik 40 tūkstančių organizacijos narių susirinko į Didįjį L.K.J.S. "Pavasaris" kongresą, vykusį Kaune. Jungtiniame chore dalyvavo net 6000 pavasarininkų.

## Organizacijos periodiniai leidiniai
* „Pavasaris“ (1912–1915 m. ir 1919–1940 m.) dvisavaitinis žurnalas, ėjęs 1912–1914 ir 1919–1940 m. Kaune, 1918 m. – Vilniuje;
* „Jaunimo vadas“ (1923–1925 m.);
* „Vyrų žygiai“ (1936–1937 m.);
* „Liepsnos“ (1937–1940 m.).

## Paminklai pavasarininkams

Vaizdas:Didvyžiai, paminklas pavasarininkams.JPG|Augalai (Vilkaviškio raj.)
Vaizdas:Gasčiūnai, pavasarininkų paminklas.JPG|Gasčiūnai (Joniškio raj.)
Vaizdas:Paluodė, pavasarininkų paminklas.JPG|Paluodė (Zarasų raj.)
Vaizdas:Pažėrų senosios bažnyčios žventoriuje-paminklas pavasarininkams.JPG|Pažėrai (Kauno raj.)
Vaizdas:Pošventis, pavasarininkų paminklas.JPG|Pošventis (Prienų raj.)
Vaizdas:PICT5958Sutkunupavasaris.jpg|Sutkūnai (Šiaulių raj.)
Vaizdas:Šiupyliai, paminklas 1.JPG|Šiupyliai (Šiaulių raj.)
Vaizdas:Švedriškė, pavasarininkų kryžius.JPG|Švedriškė (Ignalinos raj.)
Vaizdas:Turčinai, pavasarininkų paminklas.JPG|Turčinai (Šakių raj.)
Vaizdas:Pavasarininkų paminklas Vainatrakyje.JPG| Vainatrakis (Kauno raj.)
Vaizdas:Puskelniai, pavasarininkų paminklas.jpg| Puskelniai (Marijampolės sav.)


## Šaltiniai
Saida (Alžyras)

**Saida** (, ) – miestas vakarų Alžyre; vilajos centras. 127,5 tūkst. gyventojų (2007). Išvystyta odos pramonė, žemės ūkis.

## Istorija

Miestas įsikūręs strategiškai svarbioje vietoje. Jau romėnai čia buvo įkūrę fortą. XIX a. alžyriečių laisvės kovotojas *Abd el-Kader* taip pat įkūrė savo tvirtovę, bet 1844 m. pralaimėjo prancūzams.
Relizanas

**Relizanas** (, ) – miestas šiaurės vakariniame Alžyre; vilajos centras. 117,6 tūkst. gyventojų (2007).

## Istorija

Miestas žinomas nuo Antikos laikų, III amžiuje priklausė Numidijai. 1852 m. užėmė prancūzai.
Um el Buagis

**Um el Buagis** (, ) – miestas šiaurės rytų Alžyre; vilajos centras. 100,8 tūkst. gyventojų (2007). Yra berberų mauzoliejus

Prancūzų kolonizacijos laikotarpiu vadinosi *Canrobert*, vėliau *Sidi R’Ghis*, o prieš gaunant šaliai nepriklausomybę suteiktas dabartinis pavadinimas.
Ain Usera

**Ain Usera** (, ) – miestas Alžyro šiaurėje, Dželfos vilajoje. 118,7 tūkst. gyventojų (2007). Miesto augimą sąlygojo 1993 m. pradėjusi veikti atominė jėgainė.
Command & Conquer

**Command & Conquer** (**C&C**) – mokslinės fantastikos realaus laiko strategija (RTS), „Westwood Studios“ kompanijos „Command & Conquer“ serijos pirmoji dalis. Žaidime pasakojame apie 1990 metais vykusi trejų metų karą tarp dviejų frakcijų: *Global Defense Initiative* (GDI) ir Nod brolijos.

Karas prasideda tada, kai į žemę staiga nukrinta paslaptinga ateivių medžiaga, Tiberiumas. Siekdama apsaugoti žmoniją, GDI liepia niekam prie jo nesiartinti ir tiria šią paslaptingą medžiagą, tuo tarpu pasirodo, kad NOD jau spėjo panaudoti šiuos kristalus savo reikmėms ir mano, jog Tiberiumą jiems atsiuntė Dievas bei tai, jog žmonijai yra lemta pasinaudoti šiuo ateivių šaltiniu ir pereiti neva į kitą lygmenį – mutuoti.
Uedas

**Uedas** (, ) – miestas Alžyre, oazėje 400 km į pietryčius nuo Alžyro, pasienyje su Tunisu; vilajos centras. 127,2 tūkst. gyventojų (2007). Prekybos centras. Apylinkėse auginamos palmės.

## Sportas
* US Souf – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje;

## Šaltiniai
Bordž el Kifanas

**Bordž el Kifanas** (, ) – miestas šiaurės Alžyre, Alžyro vilajoje; faktiškai sostinės Alžyro priemiestis. 123,2 tūkst. gyventojų (2007).

## Istorija

1556 m. paša *Mehmed Tekkelerli* (Alžyro gubernatorius) čia pastatydino tvirtovę prie jūros, įlankoje, uolose. Prancūzų kolonizatoriai miestą pavadino *Fort - de - l'Eau*. Apie 1900 m. tapo balneologiniu kurortu, kuriame įsteigti lošimo namai ir prabangus viešbutis. Alžyrui gavus nepriklausomybęs, sugrąžintas arabiškasis miesto vardas.
KK

**KK** gali reikšti:

* Kauno kolegija – valstybinė aukštoji mokykla, teikianti aukštąjį neuniversitetinį išsilavinimą;
* Klaipėdos kraštas;
* Kolpingo kolegija, nevalstybinė aukštoji mokykla Kaune
* Komercinis kodeksas, komercinės teisės sąvadas, komercinis teisynas (pvz., Lietuvos Respublikos komercinis kodeksas)
* Krašto kelias – antros kategorijos keliai (po magistralinių kelių), jungiantys savivaldybių centrus ir kai kuriuos svarbius objektus (pvz. Ignalinos AE, Mažeikių nafta ir kt.)
* Krepšinio klubas, pvz.:
** Vilniaus KK Akademija – krepšinio klubas iš Vilniaus, žaidžiantis NKL;
** KK Radviliškis – Lietuvos krepšinio klubas iš Radviliškio, žaidžiantis NKL;
** KK Partizan – tituluočiausias Serbijos krepšinio klubas, vienintelė šios šalies komanda laimėjusi Eurolygą;
** KK FMP – krepšinio klubas, įkurtas 1975 m. Belgrado priemiestyje Železnike;
** KK Union Olimpija – 1946 m. įkurtas Slovėnijos krepšinio klubas;
** KK Split – vienas žinomiausių Kroatijos klubų, įsikūręs didžiausiame Dalmatijos mieste Splite;
** KK Cibona – 1946 m. Kroatijos sostinėje Zagrebe įkurtas klubas, dabar dalyvaujantis Kroatijos ir Adrijos lygose;
** KK Neptūnas – pajėgiausia Klaipėdos vyrų krepšinio komanda, rungtyniaujanti LKL ir BBL;
* Kvemo Kartlio – Gruzijos regiono kodas pagal ISO 3166-2:GE standartą.

**kk** gali reikšti:
* Kazachų kalba – kodas pagal ISO 639-1 standartą;
* Kazachų Vikipedija (:kk:).
KF Shkumbini

**Pekinio „Shkumbini“** – Albanijos futbolo klubas iš Pekinio.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1924 m.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
KF Vllaznia Shkodër

**Škoderio „Vllaznia“** – Albanijos futbolo klubas  iš Škoderio.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1919 m. vyrų komandą eilę metų dalyvavo šalies aukščiausioje lygoje. Tik pastaruoju metu iškrito į antrą pakopą.

Tuo tarpu merginų komanda dominuoja Albanijoje pastaruoju metu ir yra daugkartinės šalies čempionės.

### Moterų komanda

Klubas turi moterų komandą, kuri yra viena tituluočiausių ir dominuoja pastaruoju metu Albanijoje.

## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Garsesni žaidėjai
*  Mevlan Adili

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Joniškio herbas

:: *Apie Molėtų miestelio herbą žr. [[Joniškio herbas (Molėtai)]].*

**Joniškio herbas** – pagrindinis Joniškio miesto, Joniškio seniūnijos ir Joniškio rajono savivaldybės heraldinis atributas. Jame vaizduojamas Šv. Mykolas Arkangelas, nugalintis slibiną.

## Aprašas

Raudoname lauke sidabrinis sparnus demonstruojantis šarvuotas arkangelas šv. Mykolas, stovintis ant žalio slibino, galva atsisukusio heraldinėn kairėn. Dešinė ranka su sidabriniu kalaviju auksiniu efesu pakelta, kairėje rankoje – apvalus sidabrinis skydas su sudvigubintu kryžiumi. Arkangelo veidas kūno spalvos, ilgi plaukai juodi.

## Istorija

Istorinis herbas – šv. Mykolas arkangelas, nugalintis slibiną – Joniškiui buvo suteiktas 1616 m. liepos 4 d. Šis herbas buvo naudojamas iki XVIII a. pabaigos.

1970 m. buvo sukurtas naujas herbas (autorius – Juozas Galkus). Jame vaizduojamas ištiesintas sidabrinis dalgis (valstietiškas kovos dalgis), nukreiptas į viršutinį užpakalinį kampą, ir dvi auksinės aštuonkampės žvaigždės. Heraldinės figūros, raudona spalva rodo Joniškio miesto indėlį į kovą už krašto laisvę ir šviesesnę ateitį.

Dabartinį herbą 1991 m. balandžio 17 d. nutarimu Nr. I-1236 patvirtino AT pirmininkas Vytautas Landsbergis. Etalono autorė – Laima Ramonienė.

## Šaltiniai
KF Tirana

**Tiranos KF** – Albanijos futbolo klubas iš Tiranos.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m.

## Emblema

Vaizdas:SK Tirana.png|Senoji emblema
Vaizdas:KF Tirana.png|Dabartinė emblema


## Pasiekimai

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Aleksiejiškis

**Aleksiejiškis** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, šiaurinėje Vidinksto ežero pakrantėje.

## Etimologija

Kaimo vardas yra priesagos *-iškis* vedinys iš asmenvardžio *Aleksiejus*.

## Gyventojai

## Šaltiniai