open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žemutinio pakilimo balsiai

**Žemutinio pakilimo balsiai** – burnos ertmėje kuo žemiau pakeltu liežuviu tariami balsiai. Angliškoje literatūroje šie balsiai vadinami ne tik žemutiniais (*low*), bet ir, dažniau, atviraisiais (*open*).

Kalbant apie kurios nors konkrečios kalbos fonologiją, žemutinio pakilimo gali būti bet koks balsis, žemesnis už vidurinio pakilimo balsius. Vadinasi, vidurio žemutinio, beveik žemutinio ir žemutinio pakilimo balsius galima sujungti į vieną žemutinio pakilimo balsių grupę.

Lietuvių kalboje vartojami žemutinio pakilimo balsiai [ɑː], [ɐ], [æː], [ɛ], užrašomi raidėmis *a (ą), a, e (ę, ia), e (ia)*. Žemiausio pakilimo balsis iš jų yra [ɑː], lietuvių kalbos rašyboje žymimas raidėmis *a (ã, á), ą*.

## Dalinis TFA žemutinio pakilimo balsių sąrašas

## Išnašos
Biržų pėsčiųjų ir dviračių tiltas

**Biržų pėsčiųjų ir dviračių tiltas**, dar vadinamas *Vingiuotuoju tiltu* – turizmo ir rekreacijos objektas Biržuose, pastatytas Apaščios upės žiotyse prie Širvėnos ežero, skirtas patogesniam pėsčiųjų ir dviratininkų susisiekimui. Naujai pastatytas tiltas jungia miesto dalį prie Biržų evangelikų reformatų bažnyčios su kitoje upės pusėje esančia Latvygalos gatve.

Pagal projektinius duomenis, daugiaatramio tilto ilgis – 84 m, plotis – 4,5 m, tame tarpe 2,5 m skirta dviračių judėjimui, 2,0 m – pėsčiųjų takui. Įvertintas aukštis, reikalingas valtims laisvai praplaukti po statiniu. Aukštis nuo vandens paviršiaus iki žemiausios tilto konstrukcijų dalies – 2 m. Tilto dangai numatytas poliuretanas su granito skaldelės užpildu. Turėklams pasirinkti lengvi tuščiaviduriai aliuminio profiliai, padengti medienos lukštu. Tradicinius apšvietimo žibintus pakeitė LED apšvietimas, įrengtas po plieniniais porankiais. Vingiuota tilto linija pasirinkta, siekiant tiltą „įrašyti“ į vingiuotų upės krantų aplinką. Turėklų su vertikaliais statiniais kuriamas ritmas tarsi kontrastuoja su gamta, tačiau jie dengti natūralios spalvos baltojo ąžuolo lukštu, primenančiu pakrantės nendrių spalvą ir vertikalumą.

Statybos parengiamieji darbai pradėti 2022 m pavasarį, atšilus orams. Apaščios upės vagoje buvo supiltas techninis smėlio pylimas, skirtas statinio pamatų įrengimui, konstrukcijų montavimui virš upės. Jau po metų statybos ėjo į pabaigą, o 2023 m. liepos 18 d. buvo rengiamasi pasirašyti objekto užbaigimo dokumentus, rugpjūčio 4 d. per miesto šventę atverti tiltą lankytojams. Tačiau šventinėje programoje šis renginys nebuvo įtrauktas. 

Objekto užbaigimas vėlavo dėl statybos metu išaiškintų defektų šalinimo. Pastačius polinius koloninius pamatus, pradėjus montuoti metalo sijas, ekspertų pateiktose išvadose dalis virš vandens iškylančių kolonų buvo su aptrupėjusiu betonu. Buvo numatyta kolonas sustiprinti, specialiu remontiniu mišiniu apibetonuojant atramas papildomu 2,5 cm apsauginiu sluoksniu, panaudojant kolonas apglėbiančias formas.

## Pastabos

## Šaltiniai
Vidurinės eilės balsiai

**Vidurinės eilės balsiai** – balsiai, išskiriami greta priešakinės ir užpakalinės eilės balsių atsižvelgiant į liežuvio horizantalumą tariant garsus. Vidurinės eilės balsių artikuliacijai būdinga laisva liežuvio padėtis burnos ertmėje. Tariant su jais priešinamus priešakinės ir užpakalinės eilės balsius, liežuvio aukščiausia vieta pasislenka arba į priekį, dantų link, arba atgal, į burnos gilumą. Nesulūpinti vidurinės eilės balsiai tariami priešakiau, sulūpinti – užpakaliau.

Lietuvių kalbos balsis [ɐ] (trumpasis *à*) gali būti priskiriamas užpakalinei eilei.

## TFA vidurinės eilės balsių sąrašas
Tarptautinėje fonetinėje abėcėlėje vidurinės eilės balsiams priskiriamos šios fonemos:
* Nesulūpintas vidurinės eilės aukštutinio pakilimo balsis [ɨ];
* Sulūpintas vidurinės eilės aukštutinio pakilimo balsis [ʉ];
* Nesulūpintas vidurinės eilės vidurio aukštutinio pakilimo balsis [ɘ];
* Sulūpintas vidurinės eilės vidurio aukštutinio pakilimo balsis ;
* Neįtemptas vidurinio pakilimo vidurinės eilės balsis (šva) [ə];
* Nesulūpintas vidurinės eilės vidurio žemutinio pakilimo balsis [ɜ];
* Sulūpintas vidurinės eilės vidurio žemutinio pakilimo balsis [ɞ];
* Neįtemptas vidurinės eilės žemutinio pakilimo balsis [ɐ];
* Nesulūpintas vidurinės eilės žemutinio pakilimo balsis [ä].

Balsiai ᵻ, ᵿ ir (ɪ, ʊ) taip pat priklauso vidurinės eilės aukštutinio pakilimo neįtemptiems balsiams.

Vidurinės eilės tarčiai žymėti TFA vartojamas diakritinis ženklas ◌̈, tad balsis šva anksčiau buvo užrašomas kaip ё.

Esama daug vidurinės eilės balsių, neturinčių TFA simbolių ([ÿ], [ɨ̞], [ɪ̈] ir kt.).

## Išnašos
Austrijos regionų futbolo lyga

**Austrijos regionų futbolo lyga** () – Austrijos futbolo 3-osios pakopos pirmenybės, vykstančios trijose regioninėse zonose. Į aukštesniąją – II lygą patenka 3 zonų nugalėtojai.

## Regionai

Lygos zonos sudarytos pagal Austrijos žemių suskirstymą:
* Centro zona () – Aukštutinės Austrijos žemė, Karintijos žemė, Štirijos žemė, rytinė dalis Tirolio žemės;
* Rytų zona () – Burgenlando žemė, Vienos miestas, Žemutinės Austrijos žemė;
* Vakarų zona () – Forarlbergo žemė, didžioji Tirolio žemės dalis, Zalcburgo žemė.

## Istorija

XX a. 1-ojoje pusėje Austrijoje futbolo pirmenybės buvo rengiamos arba visos šalies, arba Austrijos žemių lygmeniu. 1949 m. įkurta regioninė lyga šalies vakarinėje dalyje, 1959 m. – ir likusioje šalies dalyje. Tuo metu ji atitiko 2-ąją pakopą, bet 1974 m. suformavus vieningą I lygą, regioninė lyga tapo 3-ąja pakopa.

## Čempionai

## Nuorodos
* Flashscore.com:
** Regionalliga Central archive
** Regionalliga East archive
** Regionalliga West archive
Austrijos žemių futbolo lygos

**Austrijos žemių futbolo lygos** () – žemiausias Austrijos futbolo lygmuo, sudarantis 4–10 pakopų pirmenybes. Visos varžybos vyksta devyniose Austrijos žemėse, kurios turi skirtingą pakopų skaičių. Žemių čempionai patenka į Austrijos regionų futbolo lygą pagal geografinį priskyrimą zonoms: Centro zonai – Aukštutinė Austrija, Karintija, Štirija ir rytinis Tirolis; Rytų zonai – Burgenlandas, Viena ir Žemutinė Austrija; Vakarų zonai – Forarlbergas, likęs Tirolis ir Zalcburgas.

## Istorija

XX a. 1-ojoje pusėje Austrijoje futbolo pirmenybės buvo rengiamos arba visos šalies, arba Austrijos žemių lygmeniu, tad žemių lygos pakopos atžvilgiu kito. Prasidėjus pirmenybėms prieš I pasaulinį karą, varžybos vyko tik Vienoje, todėl ji kaip žemės lyga atitiko 1-ąją pakopą (prilygo šalies čempionatui). XX a. tarpukariu imtos rengti ir kitų žemių pirmenybės, jos atitiko 2-ąją šalies pakopą, o prieš pat II pasaulinį karą geriausios žemių komandos jau galėjo prisijungti prie Vienos komandų kovose dėl Austrijos čempionų vardo. Po karo visos Austrijos žemės integravosi į bendrąją futbolo lygų sistemą, o 1949 m. įkūrus Austrijos regionų futbolo lygą žemių aukščiausios lygos tapo 3-ąja pakopa, nuo 1974 m. iki dabar – 4-ąja šalies pakopa, nors dar iki 1994 m. kai kuriose žemėse pirmenybės vyko kaip 3-oji pakopa, kadangi iš jų buvo galima patekti į 2-ąją pakopą.

## Lygų sistema

## Šaltiniai
Azerbaidžano regionų lyga

**Azerbaidžano regionų lyga** () – 4-osios pakopos Azerbaidžano futbolo varžybos, vykstančios 5 regionuose. Šioje lygoje žaidžia neprofesionalų komandos, pajėgesnės nei žemiausioje Mėgėjų lygoje.

## Istorija

Lyga įkurta 2017 m., nors 2019–2021 m. varžybos laikinai nevyko. Iki 2023 m. tai buvo 3-oji pakopos pirmenybės, bet tais metais įkurta Azerbaidžano II lyga, tad Regionų lyga tapo 4-ąja pakopa.

## Čempionai

Per 2018–2024 m. lygą iš viso yra laimėjusios 4 komandos, tarp kurių sėkmingiausia – „Ugur“ (2 kartai).

|-
| Ugur Sumqayit || 2 || 2017–18, 2018–19
|-
| FK Cabrayil || 1 || 2021–22
|-
| FK Qusar || 1 || 2022–23
|-
| Şimal FK || 1 || 2023–24
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
Azerbaidžano mėgėjų futbolo lyga

**Azerbaidžano mėgėjų futbolo lyga** () – 5-osios pakopos Azerbaidžano futbolo varžybos, pati žemiausia šalies futbolo pakopa. Pirmenybės vyksta 2 grupėse, kurių nugalėtojai kovoja dėl čempionų vardo. Stipriausi lygos klubai į aukštesnes pakopas patenka atitikdami licencijų reikalavimus. Lygos komandos yra žaidusios UEFA regionų taurėje.

## Istorija

Lyga įkurta 1992 m. kaip 3-oji pakopa, bet 2017 m. tapo 4-ąja (kadangi įsteigta Azerbaidžano regionų lyga), o 2023 m. 5-ąja ((įkurta Azerbaidžano II lyga).

## Čempionai

|-
| MKT Ulduz ir SBFK Ulduz || 2 || 2000–01, 2012–13
|-
| Femida Bilasuvar || 2 || 2003–04, 2005–06
|-
| Şirvan || 2 || 2004–05, 2006–07
|-
| Neftci-1 Baki || 2 || 2008–09, 2010–11
|-
| Safa Baki || 1 || 1999
|-
| ABN Barda || 1 || 1999–2000
|-
| Stell Company Baki || 1 || 2001–02
|-
| Metropoliten || 1 || 2002–03
|-
| Avey Agstafa || 1 || 2007–08
|-
| Çevik || 1 || 2009–10
|-
| FK Qaracala || 1 || 2011–12
|-
| FK Cigirgan || 1 || 2013–14
|-
| Sarur Naxcivan || 1 || 2014–15
|-
| Bina Baki || 1 || 2015–16
|-
| FK Ugur || 1 || 2016–17
|-
| FK Abseron || 1 || 2017–18
|-
| FK Liman || 1 || 2018–19
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
Kumagaja

**Kumagaja** () – miestas Japonijoje, Honšiū salos vidurinėje dalyje, Saitamos prefektūroje, Tokijo aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Tokijo centro, prie Arakavos upės. Stotis prie Šinkanseno geležinkelio. Juodosios ir spalvotosios metalurgijos, elektros mašinų, tekstilės (šilko), siuvimo, maisto pramonė.

Yra budistų Jūkokudži (1192 m.), šintoistų Jasakos (joje vyksta kasmetinis Učivos festivalis) ir kitos šventyklos.

## Istorija
Tokugavų dinastijos valdymo laikotarpiu (1603–1867 m.) Kumagaja buvo pašto stotis, šilko prekybos centras.

## Šaltiniai
Hanšin Košien stadionas

**Hanšin Košien stadionas** () – specializuotas beisbolo stadionas Japonijoje, Hiogo prefektūroje, Nišinomijos mieste (Kobės priemiestis).

Stadione namų varžybas žaidžia beisbolo komanda „Hanshin Tigers“.

1924 m. stadionas oficialiai atidarytas.

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Kumbakonamas

**Kumbakonamas** arba **Kumbhakonamas** (, , ) – miestas Indijos pietuose, Tamilnade, Kaverės deltoje, 40 km į šiaurės rytus nuo Tiručirapalio. Upių uostas. Geležinkelio stotis, plentai į Tandžavūrą, Vilupuramą, Čidambaramą. Prekybinis centras. Odų rauginimo, liejimo, šilkininkystės, papuošalų gamybos amatų, ryžių ir betelinių pipirų auginimo regiono prekybos centras.

Yra sanskrito rankraščių mokykla (Radža veda kavja pathašala, XVI a. įkurta Govindos Dykšitaro) ir biblioteka. Hinduizmo religinis centras. Kumbakoname yra 188 hinduistų šventyklos, todėl miestas dažnai vadinamas „šventyklų miestu“. Svarbiausios: Adi Kumbhešvaros, Kaši Višnanathos (skirtos Šivai), Sarangapanio, Ramasvamio, Čakrapanio (skirtos Višnui). Mieste kas 12 metų vyksta Mahamahamo šventė, kurios metu milijonai piligrimų rituališkai maudosi Mahamahamo baseine. Miesto apylinkėse išlikę Čolų dinastijos laikų šventyklų (Airavatešvaros šventykla įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą).

## Istorija
VII a. Kumbakonamas buvo Čolos senovės valstybės sostinė.


Kumbeswarar temple 07.jpg|Adi Kumbešvaros šventykla
Sarangapani(1).jpg|Sarangapanio šventykla
Kasi Viswanathar1.jpg|Kaši Višvanathos šventykla
Veda Pathashala students learning.jpg|Mokiniai vedų mokykloje


## Šaltiniai
Remco Evenepoel

**Remko Evenepūlas** (*Remco Evenepoel*, g. 2000 m. sausio 25 d. Alste) – Belgijos profesionalus dviratininkas ir daugkartinis olimpinis aukso medalininkas, atstovaujantis UCI WorldTeam Soudal–Quick-Step komandą.

## Biografija

### Ankstyvas gyvenimas ir futbolas
Remco Evenepoel yra buvusio profesionalaus dviratininko Patrick Evenepoel, laimėjusio 1993 m. Grand Prix de Wallonie, sūnus. Remco savo sportinę karjerą pradėjo kaip futbolininkas. Nuo penkerių metų jis prisijungė prie Anderlecht klubo. Būdamas vienuolikos metų, jis perėjo į PSV Eindhoven jaunimo akademiją, tačiau būdamas keturiolikos metų grįžo į Anderlecht. Jis keturis kartus žaidė Belgijos U15 rinktinėje ir penkis kartus Belgijos U16 rinktinėje.

### Dviračių sporto karjera

#### Jaunių karjera
Remco 2017 m. baigė futbolo karjerą ir pradėjo praktikuoti dviračių sportą. Jis laimėjo tiek laiko lenktynes, tiek grupines lenktynes 2018 m. Europos jaunių dviračių čempionate.

Tais pačiais metais Evenepoel taip pat laimėjo du aukso medalius UCI jaunių dviračių pasaulio čempionate.

#### Deceuninck–Quick-Step
Pasirinkęs praleisti U23 kategoriją, Evenepoel 2018 m. liepą paskelbė, kad prisijungs prie Deceuninck–Quick-Step profesionalios dviračių sporto komandos 2019 m. sezonui. Pirmąjį savo sezoną jis dalyvavo trumpesnėse etapų lenktynėse ir nedalyvavo vienadienėse varžybose. Debiutinėse lenktynėse, Vuelta a San Juan, Evenepoel laimėjo jaunimo klasifikaciją ir užėmė 9-ą vietą bendroje įskaitoje, taip pat laimėjo pirmąjį savo profesionalų podiumą trečiojo etapo laiko lenktynėse, užimdamas trečią vietą po komandos draugo Julian Alaphilippe ir Valerio Conti.

Pirmąją savo profesionalią pergalę Evenepoel pasiekė Tour of Belgium lenktynėse, kuriose laimėjo bendrąją įskaitą. 2019 m. rugpjūčio 3 d. Evenepoel laimėjo savo pirmąją UCI pasaulio turo pergalę. Sportininkas laimėjo Clásica de San Sebastián varžybas.

Evenepoel pradėjo 2020 m. sezoną Vuelta a San Juan lenktynėse, kuriose laimėjo trečiojo etapo individualias laiko lenktynes ir bendrąją įskaitą. Po to jis dalyvavo Volta ao Algarve lenktynėse, kur laimėjo antrąjį etapą ir paskutinįjį etapą, laiko lenktynes, užtikrindamas bendrą pergalę prieš Maximilian Schachmann.

Po ilgos pertraukos dviračių sporto kalendoriuje dėl COVID-19 pandemijos, jis laimėjo Vuelta a Burgos ir Tour de Pologne lenktynes.

2020 m. Evenepoel patyrė rimtą avariją Il Lombardia lenktynėse. Leidžiantis nuo Muro di Sormano kalvos, po staigaus posūkio, jis susidūrė su tilto struktūra. Vėliau komanda pranešė, kad jis patyrė dubens lūžį ir dešinės plaučių kontūziją, todėl artimiausiu metu jis negrįš į varžybas.

Evenepoel sugrįžo į varžybas 2021 m. Giro d’Italia, kurių prologe laiko lenktynėse užėmė 7-ą vietą. Po pirmųjų 15 etapų jis buvo tarp dešimties geriausiųjų bendroje įskaitoje, tačiau 17-ajame etape patyrė avariją ir negalėjo tęsti lenktynių.

#### Olimpinės žaidynės

Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse belgas dalyvavo dvejose rungtyse.

2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Evenepoel iškovojo du aukso medalius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ProCyclingStats svetainėje
Azerbaidžano II lyga

**Azerbaidžano II lyga** () – 3-osios pakopos Azerbaidžano futbolo varžybos, vykstančios vieningoje lygoje.

## Istorija

Lyga įkurta vasarą 2023 m. išplečiant Azerbaidžano profesionalų futbolą – iki tol buvo dvi profesionalų lygos. Iš pradžių planuota 12 komandų, bet vėliau išplėsta iki 14.

## Čempionai

|-
| Sportinq Baki ||  || 2023–2024
|-
| Sahdag Qusar ||  || 2024–2025
|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Nemunėlio Radviliškio tiltas

**Nemunėlio Radviliškio tiltas** – arkinis tiltas, stovintis Biržų rajono savivaldybėje, Nemunėlio Radviliškio miestelyje, Tilto gatvėje, vedančioje į Parupę, kelyje . Kerta Apaščios upę, 0,4 km į pietus nuo jos santakos su Nemunėliu Latvijos–Lietuvos pasienyje.

Išlikęs autentiškų konstrukcijų kelių tiltas, vienintelis Nemunėlio Radviliškyje. Išsiskiria į krantus besiremiančia masyvia gelžbetonine arka, metaliniais kniedytais turėklais. Projekto autoriai, darbų vykdytojai nežinomi. Kaip regioninio lygmens inžinerinio paveldo objektas, 1999 m. buvo įrašytas į Kultūros vertybių registrą.

Pagrindiniai vienos angos tilto su keliu, nutiestu arkos viršuje, duomenys: 
* bendras ilgis – 63,18 m 
* atstumas tarp krantinių atramų – 43,7 m
* plotis su šalitilčiais – 9,20 m
* važiuojamosios dalies plotis – 7,0 m 
* aukštis nuo vidutinio vandens lygio – 9,10 m 
Buvęs akmens grindinys padengtas asfaltbetoniu.

## Istorija

2021 m. paminėtas Nemunėlio Radviliškio tilto 85 metų jubiliejus nuo jo pastatymo 1936 m. Anksčiau vietiniai žmonės, keliautojai vasaromis naudodavosi laikinu lieptu, netoliese surenčiamu per Apaščią. Per poplūdžius esant poreikiui naudojosi valtimi. Valtininkas plukdydavo iki tol, kol vėl būdavo pastatomas tiltas. Dar buvo brasta prie miestelio evangelikų reformatų bažnyčios. Nepastovumas reikalavo daug sąnaudų, todėl tiltas buvo būtinas.

Amžininkų prisiminimu, tiltą statė laisvai samdomi, vietoje apmokyti darbininkai. Prie tilto pastatyta nedidelė pašiūrė, kurioje buvo apsistojęs žydų tautybės statybos vadovas, čia laikęs brėžinius, kitus dokumentus. Darbininkai rankiniu būdu kalė polius atramoms. Poliams ėmė sielius, atplukdytus Nemunėliu. Vienam poliui įmušti reikėjo keturių darbininkų. Jie naudojo medines rankenas, pritvirtintas prie polio, kad būtų patogiau suimti.

Slėnyje per upę išbetonavus arką, jai iš galų buvo supilti žemių pylimai. Dėl išplovimo pavojaus juos tvirtino su akmenimis, kurių dalis išlikusi iki šių dienų. Pylimą ir kelią į Parupę kairiajame Apaščios krante suvežė, išlygino žmonės su arkliniais vežimais.  

Tiltas atlaikė II pasaulinį karą, nors netoliese krito bombos.

## Šaltiniai

 
## Nuorodos

* Lietuva senose fotografijose. Vandens malūnas prie Apaščios upės, Parupės tiltas *facebook.com*
Grinvilis (Misisipė)

**Grinvilis** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų pietryčiuose, vakarinėje Misisipės valstijos dalyje, kairiajame Misisipės upės krante, 185 km į šiaurės vakarus nuo Džeksono. Priklauso Misisipės deltos regionui. Vašingtono apygardos administracinis centras. 2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 29 670 gyventojai. Devintas pagal gyventojų skaičių miestas valstijoje. 

Miestas verčiasi žemės ūkiu (ypač medvilnės, šamažuvių auginimu bei prekyba), chemijos, aprangos pramone, turizmu. Didžiausias valstijoje upių uostas. Vyrauja derlingas dirvožemis. Miestas garsėja bliuzo muzikantais, kasmet vyksta bliuzo festivalis. Į pietus nuo miesto yra tiltas per Misisipės upę į Leik Vilidžo miestą Arkanzase. Netoliese Vintervilio archeologinė vieta, Lerojaus Persio valstijos parkas. 

## Istorija

Senoji Grinvilio gyvenvietė, pavadinta Amerikos revoliucijos karo generolo Natanelio Grino garbei, buvo kiek piečiau nuo dabartinės vietos. Dalį gyvenvietės sunaikino Misisipės upės vandenys, likusią – Sąjungos kariai JAV pilietinio karo metu. Dabartinėje vietoje miestas pastatytas 1870 m. rekonstrukcijos laikotarpiu. 1886 m. suteiktos meisto teisės. 1927 m. nukentėjo nuo potvynio, po to pastatytos aukštesnės dambos.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 80,17 % afroamerikiečių, 16,25 % baltųjų, 1,5 % mišrios rasės, 0,91 % lotynoamerikiečių, 0,89 % azijiečių, 0,16 % kitų rasių, 0,11 % indėnų ir 0,01 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.

## Miestai partneriai
Miestas, su kuriuo Grinvilis yra užmezgęs partnerystės ryšius:

*  – Grinvilis, Liberija.


Greenville.jpg|Miesto gatvė
Welcome To Greenville Sign.jpg|Riboženklis
First National Bank Greenville.JPG|Bankas


## Šaltiniai
Meridianas (Misisipė)

**Meridianas** () – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų pietryčiuose, rytinėje Misisipės valstijos dalyje, 150 km į rytus nuo Džeksono. Loderdeilio apygardos administracinis centras. 2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 35 052 gyventojai. Aštuntas pagal gyventojų skaičių miestas valstijoje. 

Garso įrangos, popieriaus bei plieno produktų, automobilių dalių gamyba. Yra koledžas, operos teatras, muziejai. Netoliese yra aviacijos bazė, Okatibio užtvanka, Klarko valstijos parkas. Kasmet vyksta kantri muzikos festivalis, sporto žaidynės. 
## Istorija

1854 m. gyvenvietė įkurta geležinkelio, jungiančio Viksburgą su Montgomeriu bei geležinkelio, jungiančio Mobilį su Ohajumi sankirtos vietoje, apie 30 km nuo Alabamos sienos. Pavadinimą pasirinko gyvenvietės naujakurys, galvojęs, kad dienovidinis () reiškė „sankryža“ arba, galbūt, „zenitas“. Miesto teisės suteiktos 1860 m.

JAV pilietinio karo metu miestas buvo karinė stovykla, 1863 m. vieną mėnesį buvo valstijos sostinė. 1864 m. vasarį generolo Viljamo Tekumsės Šermeno Sąjungos kariai miestą sunaikino. Po karo miestas atsatytas, patyrė spartų ekonominį augimą; nuo 1890 iki 1930 m. Meridianas buvo didžiausias Misisipės miestas bei svarbus gamybos centras.

## Gyventojai
2020 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyveno 65,52 % afroamerikiečių, 28,38 % baltųjų, 2,34 % mišrios rasės, 2,27 % lotynoamerikiečių, 1,01 % azijiečių, 0,29 % kitų rasių, 0,14 % indėnų ir 0,05 % Ramiojo vandenyno salų kilmės gyventojų.


Meridian December 2018 12 (Front Street and 22nd Avenue).jpg|Miesto gatvė
St. Patrick's Church 3.jpg|Šv. Patriko bažnyčia
Lauderdale County Courthouse Meridian, MS.JPG|Loderdeilio apygardos teismo pastatas
Meridian December 2018 25 (Temple Theater).jpg|Teatras
Grand Opera House Meridan MS.jpg|Operos teatras
Looking at upper lake of Bonita Lakes Park in Meridian, Mississippi.jpg|Ežeras


## Šaltiniai
Kumkurganas

**Kumkurganas** arba **Kumkorgonas** () – miestas Uzbekistano pietuose, Surchandarjos vilajete, 70 km į šiaurės rytus nuo Termezo, prie Surchadarjos upės. Rajono centras. Ties Kumkurganu Surchandarja patvenkta, sudarytas Pietų Surchano tvenkinys. Praeina Dušanbė–Termezo plentas ir geležinkelis. Statybinių medžiagų pramonė.

## Istorija
Kumkurganui miesto statusas suteiktas 1971 m.

## Šaltiniai
Kumročas

**Kumročas** () – kalnagūbris Rusijoje, Kamčiatkos krašte, Kamčiatkos pusiasalio rytuose, patenka į Rytinio kalnagūbrio sistemą. Ilgis apie 220 km. Aukštis iki 2346 m (Šišo ugnikalnis), vidutinis aukštis – 800–1400 m.

Vakarinis šlaitas status, rytinis lėkštas. Centrinėje dalyje Kumročą kerta Kamčiatkos upės slėnis. Sudarytas iš mezokainozojinių vulkanogeninių nuosėdinių ir lavos uolienų.

Šlaituose auga akmeninių beržų, žemųjų pušų, kamčiatkinių alksnių sąžalynai, viršūnėse – kalnų tundra.

## Šaltiniai
Kumos tvenkinys

**Kumos tvenkinys** () – tvenkinys Rusijoje, šiaurės vakarų Karelijoje; sudarytas 1962–1966 m. hidroelektrinės užtvanka patvenkus Kumos upę (Kovdos vandentakio dalis). Susidarė 75 km ilgio ir iki 30 km pločio tvenkinys, į kurio patvanką patenka Topo, Pialo, Kundos ežerai.

Vandens lygio svyravimų amplitudė 4,5 m. Tvenkinys sudarytas vandentiekio, miško plukdymo, žvejybos reikmėmis. Šiaurės vakarinis tvenkinio pakraštys patenka į Panajarvio nacionalinį parką.

## Šaltiniai
Abilūpiniai priebalsiai

**Abilūpiniai priebalsiai** – priebalsiai, tariami dalyvaujant abiem lūpoms. Be kitų, jiems priklauso sprogstamieji priebalsiai [p], [b], sutinkami daugumoje pasaulio kalbų, taip pat ir lietuvių. Iš viso maždaug tik 0,7 % pasaulio kalbų nevartoja abilūpinių priebalsių, tarp jų tlinkitų, oneidų ir vičitų kalbos, nors visos jos turi lūpų gomurinį aproksimantą [w].

Abilūpiniai pučiamieji priebalsiai [ɸ], [β] vartojami daug rečiau, juos turi, pavyzdžiui, japonų ir ispanų kalbos.

Iš retų abilūpinių priebalsių minėtinas abilūpinis skardusis virpamasis [ʙ], vartojamas, sakykime, austronezinėje niasų kalboje, o lietuvių kalboje jis sutinkamas vieninteliame žodyje – komandoje arkliams „tpru (tpruc, tpruč)“ (čia raidžių junginys *tpr* žymi vieną garsą, tariamą virpinant suglaustas lūpas).

## TFA sąrašas
TFA išskiriami šie abilūpiniai priebalsiai, nurodant po kalbą, kurioje jie vartojami:

## Išnašos
Lee Woo-seok

**Li Vu Siokas** (, g. 1997 m. rugpjūčio 7 d.) – Pietų Korėjos lankininkas, olimpinis ir pasaulio čempionas.

## Biografija
2014 m. jaunimo vasaros olimpinių žaidynių čempionas. 2017 m. vasaros Universiados čempionas komandinėje rungtyje.

2019 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate sportininkas varžėsi trijose rungtyse. Vyrų vienetų varžybose užimta 17-a vieta. Vyrų komandinėje įskaitoje kartu su Pietų Korėjos rinktine pelnyti bronzos medaliai, o mišrių komandų varžybose pirmą kartą tapo pasaulio čempionu.

2023 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate Pietų Korėjos atstovas dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų vienetų varžybose užimta 17-a vieta, o vyrų komandinėje rungtyje pelnyti aukso medaliai.

Savo debiutinėse 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lee Woo-seok dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų komandinėje rungtyje kartu su Pietų Korėjos nacionaline komanda iškovoti aukso medaliai. Vyrų vienetų varžybų pusfinalyje šaulys pralaimėjo kitam Pietų Korėjos atstovui, daugkartiniam olimpiniam čempionui Kim Woo-jin, ir turėjo kovoti paguodos finale dėl bronzos medalio. Bronziniame finale šaulys įveikė Vokietijos atstovą iš iškovojo individualios rungties bronzą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* World Archery svetainėje
Lim Si-hyeon

**Lim Si Hion** (, g. 2003 m. birželio 13 d.) – Pietų Korėjos lankininkė, olimpinė ir pasaulio čempionė, pasaulio rekordininkė.

## Biografija
2022 m. Azijos žaidynėse Pietų Korėjos atstovė iškovojo tris aukso medalius: moterų vienetų, moterų komandų ir mišrių komandų rungtyse.

2023 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate Lim Si Hion iškovojo auksą mišrių komandų rungtyje.

Savo debiutinėse 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lim Si Hion moterų individualių varžybų atrankoje surinko 694 taškus ir pasiekė naują pasaulio rekordą. Sportininkė iškovojo tris auksus: moterų vienetų, moterų komandų ir mišrių komandų rungtyse.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* World Archery svetainėje
Nam Su-hyeon

**Nam Su Hion** (, g. 2005 m. sausio 27 d.) – Pietų Korėjos lankininkė, olimpinė čempionė.

## Biografija
2024 m. Nam Su Hion pakviesta į Pietų Korėjos nacionalinę rinktinę dalyvavimui olimpinėse žaidynėse nepaisant to, jog sportininkė niekad nedalyvavo pasaulio čempionatuose ar Azijos žaidynėse.

Savo debiutinėse 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Nam Su Hion moterų individualių varžybų atrankoje surinko 688 taškus ir pasiekė antrą geriausią rezultatą. Finale sportininkė pralaimėjo kitai Pietų Korėjos atstovei Li Si Hion ir pelnė sidabro medalį. Moterų komandinėje rungtyje kartu su Pietų Korėjos nacionaline rinktine iškovoti aukso medaliai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* World Archery svetainėje
Kunguras

**Kunguras** () – miestas Rusijoje, Permės krašte, 90 km į pietryčius nuo Permės, prie Sylvos upės ir jos intakų Irenės ir Šakvos; rajono centras. Per Kungurą eina Jekaterinburgo–Permės geležinkelis ir plentas, šakojasi kelias į Čiusovojų. Mašinų (gręžimo įrangos), muzikos instrumentų (gitarų), akmens dirbinių gamyba, keramikos (majolikos), tekstilės (trikotažo), siuvimo, avalynės (ir karinės), maisto (pieno) pramonė. Apylinkėse išgaunama nafta.

Mieste yra Viešpaties Atsimainymo cerkvė (1781 m.), Šv. Mikalojaus soboras, kraštotyros muziejus. Netoli Kunguro (Sylvos kairiajame krante) yra gamtos paminklas – Kunguro urvas.

## Istorija
Vietovardis kildinamas nuo netoliese tekančios Kunguro upės. Jos vardas vedamas iš tiurkų *ункур, унгур* („urvas, siaurymė, įskilimas uoloje“).

Kunguras įkurtas 1648 m. prie Kungurkos upės; 1663 m. perkeltas į dabartinę vietą, ten pastatyta tvirtovė. Miesto teisės Kungurui suteiktos 1781 m. XVIII a. pabaigoje Sibiro trakto tranzitinės prekybos (daugiausia javų) centras. Nuo XIX a. pabaigos svarbus pramonės centras.

## Šaltiniai
Baltarusijos II futbolo lyga

**Baltarusijos II futbolo lyga** () – 3-osios pakopos Baltarusijos futbolo pirmenybės, vykstančios dviejose zonose – Rytų ir Vakarų. Po 4 pajėgiausias zonų komandas vėliau kovoja dėl čempionų titulo.

## Istorija

Lyga įkurta 1992 m. kaip III lyga, po restruktūrizacijos 1998 m. pervadinta II lyga.

## Čempionai

*  – Smena Minsk
*  – Bythim Brest
*  – Kardan-Flajers Grodno
*  – Fomalgaut Borisov ir Naftan-Devon Novopolock
*  – MPKC-2 Mozyr ir Maksim Orsa
*  – BATE Borisov ir FK Vejno
*  – Dinamo-Energo Vitebsk ir Svisloc-Krovla Osipovici
*  – Zvezda-BGU Minsk ir Granit Mikasevici
*  – Traktor Minsk ir FK Luninec
*  – Darida Minsk
*  – Lokomotiv Minsk
*  – MTZ-RIPO Minsk
*  – FK Baranovici
*  – Smena Minsk
*  – Torpedo-SKA Minsk
*  – Dinamo-Belkard Grodno
*  – PMC Postavy
*  – DSK Gomel
*  – FK Rudensk
*  – FK Gorodea
*  – FK Lida
*  – STI Smolevici
*  – Zeldortrans Gomel
*  – FK Baranovici
*  – Luc Minsk (2012)
*  – Volna Pinsk
*  – UAS Zitkovici
*  – Ruh Brest
*  – Arsenal Dzerzinsk
*  – Dnepr Mogilev
*  – FK Ostrovec
*  – Niva Dolbizno
*  – Partizan Soligorsk
*  – FK Minsk-2


## Nuorodos
* Lygos svetainė 
* Belarus 2. Division (Soccerway.com)
* D3 Вторая лига (Kick-off.by)
* Вторая лига 2024 (Football.by)
Baltarusijos sričių futbolo čempionatai

**Baltarusijos sričių futbolo čempionatai** (arba ***Baltarusijos IV divizionas***, ) – 4-osios ir žemiausios pakopos Baltarusijos futbolo pirmenybės, vykstančios Baltarusijos srityse atskirai bei nenustatant čempiono. Varžybos yra mėgėjų lygmens, kai kuriais metais sričių čempionatai yra vykdavę ne vienoje, bet dviejose pakopose.

## Sritys

Baltarusijoje iš viso yra 6 sritys, sostinė Minskas taip pat turi srities statusą. Kai kurios sritys tam tikrais metais čempionato nerengia.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Статистика - Беларусь. Чемпионаты областей (Football.by)
Gvadalupės kalnų nacionalinis parkas

**Gvadalupės kalnų nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija Jungtinėse Amerikos Valstijose, vakarų Teksase, tuojau į pietvakarius nuo Karlsbado urvų nacionalinio parko. Įsteigtas 1972 m.

Parkas apima Čihuahua dykumoje iškilusius raukšlinius Gvadalupės kalnus. Tai Kapitano rifo, susidariusio prieš 250 milijonų metų vandenyno dugne dalis. Parko teritorijoje vaizdžiai matomas šis rifas – gausu stačių skardžių, atbrailų. Žymiausia atbraila – El Kapitanas (2462 m). Netoliese stūkso aukščiausias Teksaso kalnas – Gvadalupės viršūnė (2667 m). Kanjonuose, tokiuose kaip Makitriko kanjonas, matyti, kaip dykumų kraštovaizdžiai palaipsniui pereina į kalnų miškus. Aplinkinėse dykumose auga kaktusai, jukos, agavos, gyvena kojotai. Kalnų miškuose auga geltonosios pušys, drebulės, didžiosios pocūgės, gyvena pumos, juodieji lokiai, meškėnai, juodauodegiai elniai, vapičiai (reintrodukuoti), kilnieji ereliai, sakalai keleiviai.

Žmonės parko teritorijoje gyveno maždaug prieš 12 000 metų. Likę jų paliktų piktogramų, ugniaviečių.


Guadalupe Peak from Hunter Peak.jpg|Gvadalupės viršūnė nuo Hanterio viršūnės
McKittrick Canyon view west from The Notch 2008.JPG|Makitriko kanjonas
Hiking View.jpg|Dykuma kalnų papėdėje
Fall Guadalupe Mtns Trail.JPG|Kalnų miškai


## Šaltiniai
Arkadag FK

**„Arkadag futbol kluby“** – Turkmėnijos futbolo klubas iš Arkadago. 

## Istorija
Klubas įkurtas 2003 m. balandžio 1 d. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2023 m. sezone iškovojo čempionų titulą. Per 24 aukščiausios lygos rungtynes iškovojo visas pergales. Šią pergalių seriją pratęsė ir 2024 m. sezone.

## Pasiekimai
;  Ýokary Liga
*  **Čempionai (3):** 2023, 2024, 2025 m.

;  Turkmėnijos futbolo taurė
*  **Nugalėtojai (2)**: 2023, 2024 m.

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

; Aprangos gamintojai
::  Jako (nuo 2023 m.)

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Baltarusijos futbolas 2024 m.

**[[Baltarusijos futbolas]] [[2024]] m.**
*  prasidėjo 2024 m. kovo 14 d., baigėsi gruodžio 7 d.
* s turnyras prasidėjo 2023 m. balandžio 30 d., finalas įvyko 2024 m. gegužės 25 d.

## Lygos

|-
| 1-oji || 2024 m. Baltarusijos aukščiausioji futbolo lyga || Dinamo Minsk || Neman Grodno || Torpedo Zodino || 16 ||  
|-
| 2-oji || 2024 m. Baltarusijos I futbolo lyga || FK Molodecno || Maxline Vitebsk || Niva Dolbizno || 18 ||  
|-
| 3-oji || 2024 m. Baltarusijos II futbolo lyga || FK Minsk-2 || Partizan Soligorsk || Stenles Pinsk || 16 ||  
|}

## Taurės

|-
| 2024 m. Baltarusijos futbolo supertaurė || Torpedo Zodino || Dinamo Minsk || 0-0 (baud. 4-3) || 2 ||  
|-
| 2023–2024 m. Baltarusijos futbolo taurė || Neman Grodno || Isloc Minsk || 2-0 || 103 ||  
|}

### Supertaurė

Sezono atidarymo rungtynėse dėl trofėjaus susirungė 2023 m. Baltarusijos čempionas Dinamo Minsk ir taurės laimėtojas Torpedo Zodino. Sužaidus rungtynes be įvarčių, „Torpedo“ nugalėjo 11 m baudinių serijoje.

### Nacionalinė taurė

Taurę laimėjo „Torpedo“ komanda. Lemiamos dvikovos:

----

----

----
----

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Belarus 2024 (Rsssf.org)
Gvadalupės viršūnė

**Gvadalupės viršūnė** () – kalnas Jungtinėse Amerikos Valstijose, vakarų Teksase, 160 km į rytus nuo El Paso, Kalberstono apygardoje. Aukščiausia Teksaso vieta – 2667 m. Stūkso Gvadalupės kalnuose (Sakramento kalnų dalis), Gvadalupės kalnų nacionaliniame parke. Kalnas iškilęs ~910 m virš aplinkinės Čihuahua dykumos.

Į kalno viršūnę veda 6,8 km ilgio pėsčiųjų takas.

## Šaltiniai
Sakramento kalnai

**Sakramento kalnai** () – kalnai Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, Naujosios Meksikos ir Teksaso valstijose; Uolinių kalnų pietinė dalis. Driekiasi iš šiaurės į pietus 260 km, plotis apie 70 km. Didžiausias aukštis 3659 m (Siera Blankos kalnas). Aukščiausia vieta Teksase – Gvadalupės viršūnė. Kalnai sudaryti iš 3 masyvų: Gvadalupės kalnų, Siera Blankos kalnų ir Chikariljos kalnų.

Klimatas sausringas. Plėtojama gyvulininkystė, kasybos pramonė, turizmas. Yra Karlsbado urvų ir Gvadalupės kalnų nacionaliniai parkai, Linkolno nacionalinis miškas, apačių meskalerų indėnų rezervacija, Sakramento kalnų astronomijos parkas.


Sierra Blanca Peak at dawn (49305982407).jpg|Siera Blankos viršūnė
Lonesome Ridge WSA (9471950548).jpg|Vienišojo gūbrio skardžiai
Guadalupe Mountains National Park - 32344357488.jpg|Gvadalupės kalnai
Carlsbad Caverns National Park - 53197411303.jpg|Karlsbado urvas


## Šaltiniai
Muras United

**Muras United** – Kirgizijos futbolo klubas iš Džalalabato.

## Istorija
Įkurtas 2023 m. Nuo 2023 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje. Debiutantai iškovojo penktą vietą bei iškovojo šalies futbolo taurę. 2024 m. sezone iškovojo bronzos medalius (trečioji vieta) ir dar kartą tapo Taurės turnyro nugalėtojais.

## Pasiekimai
;  **[[Kirgizijos futbolo čempionatas|Aukščiausioji lyga]]**
*  **Čempionai (0):**
*  **Antroji vieta (1):** 2025 m.
*  **Trečia vieta (1):** 2024 m.

;  Kirgizijos futbolo taurė
*  **Nugalėtojai (2)**: 2023, 2024 m.
*  **Finalininkai (0)**: 

;  Kirgizijos futbolo supertaurė
*  **Nugalėtojai (0)**: 
*  **Finalininkai (1)**: 2024 m.

## Sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga.

; Aprangų gamintojai 
*  Joma (metai nežinomi).

## Treneriai
*  Valerijus Berezovskis, 2023 m.
*  Andrejus Kančelskis, nuo 2023 m. gruodžio 25 d.
*  Viačeslavas Levčukas (2024 m. liepa – rugpjūtis)
*  Segejus Pučkovas (2024 m. rugsėjis – gruodis)
*  Oleksandras Poklonskis (2025 m. sausio)

## Garsesni žaidėjai
; Žaidėjai, atstovavę nacionalinei rinktinei
*  Mustafa Jusupovas, gynėjas (2023 m.);
*  Abajus Bokolajevas, puolėjas;
*  Atajus Jumaševas, puolėjas;
; Užsieniečiai
*  Charbel Gomez, saugas, puolėjas;

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY 
* FLASHSCORE
Liano Estakadas

**Liano Estakadas** arba **Ljano Estakadas** (angl. ir  'įtvirtinta, aptverta lyguma') – plynaukštė Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, Teksaso ir Naujosios Meksikos valstijose, pietinė Aukštųjų lygumų dalis. Driekiasi tarp Kaneidiano, Pekoso upių slėnių ir Edvardso plynaukštės. Rytuose stačiais skardžiais leidžiasi į Didžiąsias lygumas. Plotas apie 100 000 km². Būdingas aukštis 900–1200 metrų.

Liano Estakadas sudarytas iš smiltainio ir klinties, suskaidytas išdžiūstančių upių (Kolorado, Raning Voter Kriko, Sulfur Springs Kriko) slėnių. Būdingi karstiniai reiškiniai. Vyrauja pusdykumės, tačiau vietomis yra drėgnesnių baseinų.

Nors Liano Estakado dirvožemiai derlingi, bet dėl didelio garuojamumo ir menko kritulių kiekio, žemės ūkiui pritaikomi sunkiai. Vyrauja drėkinamoji žemdirbystė (medvilnė, sorgai, kviečiai), ganomi galvijai. Išgaunama nafta, gamtinės dujos.

Didžiausi miestai: Labokas, Amarilas, Hobsas.


FM669 Garza County Texas 2010.jpg|Liano Estakado kraštovaizdis
Palo Duro Canyon State Park 2002.jpg|Palo Duro kanjonas
Mount Blanco 2002.jpg|Blanko kalnas
Above Llano Estacado 1.JPG|Liano Estakado kraštovaizdis Laboko apygardoje


## Šaltiniai
Borisas Melinas

**Borisas Mellinas** (rus. *Борис Петрович Меллин*, g. 1740–1793 m.) – grafas, Rusijos Imperijos generolas leitenantas (generolas-poručikas) (nuo 1792 m.), nuo Targovicos konfederacijos prasidėjusio 1792 m. ATR ir Rusijos karo dalyvis.

1792 m. birželio 11 d. jo vadovaujamos pajėgos Myriaus mūšyje sumušė Juozapo Judickio vadovaujamą Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės korpusą, liepos 4-5 d. – mūšyje prie Zelvos upelio nugalėjo (privertė atsitraukti) M. Zabielos ir J. Bieliako vadovaujamas LDK pajėgas.

## Šaltiniai

## Bibliografija

* (PL) Mała encyklopedia wojskowa, Warszawa 1970, t. II.
* (PL) Меллин граф Борис Петрович, biografija.ru
Amine Benchaib

**Aminas Benšaibas** (*Amine Benchaib*; g. 1995 m. balandžio 9 d.) – marokiečių kilmės Belgijos futbolininkas, saugas. 

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo KSC Lokeren jaunimo ekipoms, o vėliau pakviestas į pagrindinę komandą. Nuo 2020 m. priklausė R. Charleroi SC, o nuo 2023 m. rungtyniavo KV Kortrijk.

2023 m. persikėlė į CS Mioveni (Rumunija), o netrukus perėjo į FCV Farul (Rumunija).

### „Panevėžio“ klubas
2024 m. rugpjūčio 4 d. oficialiai pranešta, kad pasirašyta sutartis su Panevėžio klubu.

2024 m. rugpjūčio 11 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Žalgiris. Susitikimą pradėjo startinėje sudėtyje, o vėliau (76 min.) buvo pakeistas. Mačas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

2024 m. rugpjūčio 25 d. pasižymėjo įvarčiu A lygos rungtynėse prieš DFK Dainava. Amine Benchaib realizavo 11 metrų baudinį ir panevėžiečiai pirmavo (1-0), tačiau nesugebėjo išlaikyti persvaros ir rungtynės baigėsi lygiosiomis (1-1).

### „Kauno Žalgirio“ klubas
2024 m. gruodžio 10 d. tapo žinoma, kad futbolininkas tapo pirmuoju Kauno Žalgirio naujoku.

2025 m. vasario 28 d. oficialiai debiutavo Lietuvoje A lygos rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą“. Kauniečiai nugalėjo alytiškius rezultatu 3-1. Futbolininkas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje. 72 minutę pasižymėjo įvarčiu ir rezultatas tapo 3-0, o 86 minutę buvo pakeistas.

2025 m. kovo 8 d. pelnė įvartį prieš Telšių Džiugą. Po Romualdo Jansono perdavimo antrą susitikimo minutę įvartį pelnė Amine Benchaib ir kauniečiai pirmavo (1-0). Varžovai pelnė du įvarčius ir išplėšė pergalę rezultatu 2-1.

2025–2026 m. UEFA Konferencijų lygos pirmojo atrankos etapo burtai lėmė, kad FK Kauno Žalgiris susitiko su „Penybont“ klubu (Velsas). 2025 m. liepos 10 d. Lietuvoje sužaistos pirmosios rungtynės. Dariaus ir Girėno stadione FK Kauno Žalgiris sutriuškino velsiečius rezultatu 3-0. Įvarčius kauniečiams pelnė Amine Benchaib, Gratas Sirgėdas, Damjan Pavlović.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
;  su FK Kauno Žalgiris
* **[[A lyga|A lygos]] čempionas:** 2025 m.

; Asmeniniai įvertinimai
* Geriausias 2025 m. kovo mėn. A lygos futbolininkas.
* Geriausias 2025 metų A lygos futbolininkas

## Išnašos

## Nuorodos
* toplyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Zelvos mūšis

**Zelvos mūšis** (, ) – 1792 m. liepos 4–5 dienomis Zelvos miestelio apylinkėse, prie brastos per Zelvos upę (Abiejų Tautų Respublikaos Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijos Gardino apskritis, dab. Baltarusijos Respublikos Gardino sritis) vykusios nedidelės kautynės tarp Mykolo Zabielos vadovaujamų Abiejų Tautų Respublikos ir Boriso Melino vadovaujamų Rusijos imperijos karinių dalinių; vienas 1792 m. Rusijos ir ATR karo (Targovicos konfederacijos) mūšių.

Po pralaimėjimo birželio 10 d. vykusiame Myriaus mūšyje Abiejų Tautų Respublikos lietuvių korpusas, vadovaujamas generolo leitenanto Mykolo Zabelos atsitraukė į vakarus. Liepos 4 dienos pavakare majoro Vedelšteto (*Wedelstedt*) vadovaujamas LDK pėstininkų būrys, kurį sudarė apie 1,2 tūkst. karių, vykdydamas žvalgybos užduotį, prie brastos per Zelos upę susidūrė su Rusijos armijos avangardu.

Po trumpo mūšio, LDK pėstininkai užėmė brastą ir įsitvirtino. Rusai iki pat sutemų kelis kartus nesėkmingai mėgino kontratakuoti. Nors susidarė palankus momentas pulti rusus, nes generolo Boriso Mellino vadovaujamas rusų dalinys nesitikėjo susidurti su didesnėmis ATR pajėgomis, neseno pralaimėjimo prie Myriaus veikiamas Lietuvos kariuomenės vadas M. Zabiela veikė gynybiškai, nesiuntė pastiprinimo ir įsakė Vedelštetui trauktis į pagrindines pozicijas.

Vakare, prasidėjus smarkiam lietui, Lietuvos kariuomenės vadas Mykolas Zabiela nusprendė įsirengti stovyklą netoli upės, manydamas, kad liūtis sulaikys rusus. Paryčiais, nepaisydami nepalankių oro sąlygų, rusai persigrupavo ir, lyjant lietui, forsavo Zelvos upę bei netikėtai įsiveržė į LDK stovyklą. Nepaisant galimybės kautis, Zabiela nusprendė trauktis. Lietuvos kariuomenės išvedimą pridengė generolo Juozapo Bieliako iniciatyva surengta kavalerijos kontrataka.

Apie 30 šaulių daliniui, sulaikusiam apie 400 kazokų puolimą vadovavęs, mūšio metu metu tik 23 metų sulaukęs kapitonas Juozapas Sulkovskis (lenk. *Józef Sułkowski*), vėliau tapęs Napoleono Bonaparto adjutantu, už narsą mūšyje buvo pakeltas į pulkininkus, taip pat buvo apdovanotas neseniai įsteigtu ''Virtuti Militari'' ordino kryžiumi.

## Šaltiniai
* (RU) Хронологический указатель военных действий русской армии и флота. Т.1, С-Пб, 1908 г. Военные действия в Великом Княжестве Литовском и Польше в 1792 году. 
* (PL) Mała Encyklopedia Wojskowa, Wydawnictwo Ministerstwa Obrony Narodowej, Warszawa 1967, Wydanie I, Tom 2
* (PL) Wolański Adam, Wojna polsko-rosyjska 1792 r, t. 2, Kampanija litewska, Wielkopolska Księgarnia Nakładowa Karola Rzepeckiego, Poznań 1922.

## Išnašos
Edvardso plynaukštė

**Edvardso plynaukštė** () – plynaukštė Jungtinėse Amerikos Valstijose, vidurio pietų Teksase, Didžiųjų lygumų pietuose. Aukštis iki 832 metrų. Susidariusi iš kreidos periodo klinties. Pakraščiuose – aliuvinės nuogulos (Rio Grandės, Pekoso ir Kolorado upių slėniai). Paviršius suskaidytas upių. Daug karstinių reljefo formų ir urvų (27 km ilgio Pauelo urvas; Sonoros, Midnaito urvai).

Būdingas savanų, kserofitinių retmiškių krūmynas (auga aukštieji kadagiai, ąžuolai, teksasiniai juodmedžiai, storalapės vinkšnos, pekaninės karijos). Veisiamos avys, ožkos, galvijai, arkliai. Išgaunama nafta, gamtinės dujos. Saugomos teritorijos (Lost Meiplso, Balkons Kanjonlando valstijų parkai).

Didžiausi miestai – San Andželas, Ozonas, Sonora, Džankšenas.


Limestone bluff, typical of the Edwards Plateau, Highway 336, Real County, Texas, USA (14 Apr 2012).jpg|Klintinė atodanga Edvardso plynaukštėje
Ranchland with Texas bluebonnets (Lupinus texensis) in western Kerr County, Texas, USA (17 April 2015).jpg|Lubinų pieva Edvardso plynaukštėje
U.S. Hwy. 87 north of San Angelo, TX IMG 1399.JPG|Būdingas kraštovaizdis
Llano River seen from County Road 320, Kimble County, Texas, USA (17 April 2015).jpg|Savanų augalija


## Šaltiniai
1948 metų JAV prezidento rinkimai

**1948 metų JAV prezidento rinkimai** vyko 1948 m. lapkričio 2 d. Šių rinkimų rezultatai laikomi labai netikėtais, kadangi juose tuo metu JAV prezidento pareigas ėjęs demokratų partijos kandidatas Haris Trumenas nugalėjo favoritu laikytą respublikonų kandidatą Niujorko valstijos gubernatorių Tomą Diuėjų, ir trečiosios partijos kandidatus, ir tapo trečiuoju prezidentu, pradėjusiu eiti pareigas po pirmtako mirties ir išrinktu pilnai kadencijai. 

Trumenas buvo išrinktas į viceprezidento postą 1944 metų rinkimuose, o po Franklino Ruzvelto mirties pradėjo eiti prezidento pareigas. 1948 m. Trumenas laimėjo partijos nominaciją, nepaisant bandymų pakeisti jį kitu kandidatu. Keletas pietų valstijoms priklausančių demokratų partijos delegatų (diksikratai), nepatenkintų partijos pilietinių teisių darbotvarke, įkūrė naują partiją ir iškėlė Pietų Karolinos gubernatoriaus Stromo Turmondo kandidatūrą į prezidentus. Diksikratai tikėjosi laimėti pakankamai JAV rinkikų kolegijos balsų, kad būtų surengti nenumatytieji prezidento rinkimai JAV Atstovų rūmuose, ir kad galėtų mainais į paramą suderėti palankesnes sąlygas. 33-iasis JAV viceprezidentas Henris E. Volesas taip pat metė iššūkį Trumenui, kritikavo jo konfrontacinę Šaltojo karo politiką. Voleso kandidatūrą į prezidentus iškėlė jo paties įkurta Progresyvioji partija. Respublikonų partijos liberaliojo rytų sparno lyderis Tomas Diuėjus nugalėjo konservatyvųjį Ohajo valstijos senatorių Robertą Taftą. 

Trumeno aršus rinkimų kampanijos stilius aktyvavo demokratų partijos rinkėjus. Diuėjus rengė mažos rizikos kampaniją ir vengė kritikuoti Trumeną. Dėl demokratų partijos susiskaldymo ir žemų prezidento reitingų, Trumenas buvo laikomas rinkimuose vargiai galinčiu laimėti kandidatu. Beveik visos rinkiminės apklausos prognozavo Diuėjaus pergalę. Nepaisant šių prognozių Trumenas laimėjo 303, o Diuėjus – 189 rinkikų kolegijos balsus. 

Demokratai laimėjo ir tuo pačiu metu vykusius JAV Kongreso rinkimus, ir užsitikrino abiejų Kongreso rūmų kontrolę. Tai buvo paskutiniai JAV prezidento rinkimai prieš 1951 m. priimtą 22-ąją JAV Konstitucijos pataisą, nustačiusią JAV prezidento kadencijų limitą. Nors Trumenui, kaip pareigas einančiam prezidentui, ši pataisa negaliojo, tačiau 1952 m. jis nusprendė nekandidatuoti trečiajai kadencijai.

## Šaltiniai
Pusbalsiai

**Pusbalsiai** – garsai, fonetiškai panašūs į balsius, tačiau funkcionuojantys ne kaip skiemens branduolys, o kaip jo riba: pagal apibrėžimą, pusbalsiai nesudaro skiemens; be to, paprastai jie trumpesni už balsius.

Lietuvių kalboje tikrųjų balsių vietoj tariami neskiemeniniai, atskiro skiemens nesudarantys garsai, pusbalsiai ⟨i̯⟩ ir ⟨ṷ⟩, kai balsiai [ɪ], [ʊ] eina antruoju dvibalsio dėmeniu: *darai̯* 'darai', *daraṷ* 'darau'. Taip pat lietuvių kalboje vartojamas pusbalsis [j] (*jau*). Vis dėlto lietuvių literatūroje terminai „sonantai“, „sklandieji priebalsiai“ ir „pusbalsiai“ neretai vartojami kaip sinonimai, tokiu atveju aprėpiant žymiai didesnę priebalsių grupę nei minėta.

Pusbalsiai yra aproksimantų pogrupis. Nors „pusbalsis“ ir „aproksimantas“ kartais vartojami kaip sinonimai, dauguma autorių terminą „pusbalsis“ taiko žymiai siauresnei garsų serijai; nėra visuotinai priimto apibrėžimo, ir į tam tikrus atvejus kalbininkai žvelgia skirtingai. Pavyzdžiui, P. Lagefogedas ir J. Madisonas lūpų dantinio aproksimanto [ʋ] nelaiko pusbalsiu.

## Pusbalsiai
Toliau pateikti keturi savo simbolius turintys pusbalsiai ir juos atitinkantys balsiai:

Be šių, kai kurie kalbininkai rotinius aproksimantus [ɹ], [ɻ] laiko pusbalsiais, atitinkančiais retrofleksinius balsius, pavyzdžiui, [ɚ]. Nesulūpintas liežuvio vidurinis, gomurio vidurinis pusbalsis [j̈] (arba [j˗]), atitinkantis balsį [ɨ], anglų kalboje nėra dažnai vartojamas, o sulūpintas pusbalsis [ẅ] (arba [w̟]), atitinkantis balsį [ʉ], įprastas švedų ir norvegų kalbose. Priebalsiai [l], [r], [h] kartais irgi vadinami pusbalsiais.

## Išnašos