open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ZSNES

**ZSNES** – SNES emuliatorius, nuo 2001 m. platinamas pagal GPL licenziją. Didžioji dalis kodo parašyta Intel x86 asemblerio kalba, todėl greitai veikia visuose šiuolaikiniuose kompiuteriuose. Net 60 fps išgaunama Pentium II CPU.

Pradžioje jis kurtas tik DOS OS, bet dabar veikia ir Linux, BSD, Windows ir net Xbox aplinkose.

## Nuorodos
* ZSNES svetainė
Chris Osgood

**Chris Osgood** (g. 1972 m. lapkričio 6 d. Pysas, Alberta, Kanada) buvęs ledo ritulio žaidėjas rungtyniavęs vartininko pozicijoje.

Christopher John Osgood ledo ritulininko karjerą pradėjo ketverių metų, bet vartininko pozicijoje pradėjo žaisti 11 metų, kai tėvas jam nupirko tam skirtą aprangą. Krisas Osgudas 1987-88 m. žaidė Medisin Heto „Elks“ komandoje, vėliau Medisin Heto „Midget Tigers“ AMHL lygoje ir 3 sezonus gimtojo miesto komandoje Medisin Heto „Tigers“, kuri žaidė AHL lygoje. 1992-93 m. AHL lygos komandoje Adirondako „Red Wings“, kurioje sužaidė 45 rungtynes. 1991 m. NHL naujokų biržos trečiajame rate, 54 šaukimu jį pakvietė Detroito „Red Wings“ klubas, bet nuo 1993 iki 1995 m. jame žaidė tik periodiškai ir būdavo siuntinėjamas iš AHL į NHL. 1995-96 m. NHL sezone jis gavo Jennings’o prizą (mažiausiai praleistų įvarčių). Tą patį sezoną Osgood’as žaidė NHL visų žvaigždžių rungtynėse. 1996-97 jis ir vėl gavo Jennings’o prizą, bei buvo išrinktas žaisti NHL visų žvaigždžių rungtynėse, tačiau dėl traumos negalėjo jose dalyvauti.

2000-01 NHL sezone, kai Detroito „Red Wings“ iškrito pirmajame atkrintamųjų varžybų rate, treneris jį nusprendė atleisti. Krisas Osgudas, kaip laisvasis agentas, pasirašė sutartį su Niujorko „Islanders“. Nepaisant visų jo laimėjimų, Osgodas negavo tiek pasitikėjimo kaip Detroito „Red Wings“ klube. 2003 kovą jis buvo iškeistas Sent Luiso „Blues“ komandai. Po nesėkmingų eksperimentų su kitais vartininkais, komandos treneriams neliko nieko kita, tik leisti Osgudui žaisti. Jis žaidė gerai, tačiau tai neįtikino trenerių ir jis buvo iškeistas Otavos „Senators“ komandai, bet dėl 2004-05 m. lokauto nesužaidė nė vienerių rungtynių šioje komandoje. Per lokautą nesusirado komandos, todėl individualiai treniravosi.

2005 m. rugpjūčio 8 d. pasirašė vienerių metų 900,000 JAV dolerių, kontraktą, tačiau dėl traumos negalėjo žaisti. Po traumos Krisas Osgodas žaidė AHL lygos Grand Rapids „Griffins“ komandoje formai atstatyti. Po trejetos gerų varžybų jis buvo sugrąžintas į Detroito „Red Wings“ komandą. 2006 m. liepos 1 d. Krisas Osgudas pasirašė dvejų metų 1,8 mln JAV dolerių kontraktą. 2007-08 m. NHL sezoną, Krisas Osgudas užėmė pagrindinio vartininko vietą, todėl, kad kitas komandos vartininkas Dominik Hašek susižeidė. Tą sezoną jis buvo trečias pagal atsaugotų vartų rodiklį (0.925 %), todėl Detroito „Red Wings“ komanda nutarė pasirašyti 800,000 JAV dolerių 3 metų sutartį . 2011 m. liepos viduryje paskelbė baigiantis profesionalią karjerą.

## Nuorodos
NHL.com puslapis apie žaidėją
Studio Ghibli

**Studio Ghibli, Inc.** () – Japonijos animacinių filmų studija, buvusi dukterine „Tokuma Shoten“ įmone. Visame pasaulyje garsi romantiškais anime filmais.

Studijos logotipe pavaizduotas H. Mijadzakio filmo „Mano kaimynas Totoro“ veikėjas Totoro (didelė miško dvasia). Studija yra išleidusi 18 pilnametražių filmų, taip pat keletą trumpametražių filmų bei televizijos reklaminių projektų. Dauguma studijos filmų pelnė žurnalo „Animage“ pagrindinį prizą. 2002 m. filmas „Stebuklingi Šihiros nuotykiai Dvasių pasaulyje“ laimėjo „Auksinio lokio“ apdovanojimą Tarptautiniame Berlyno filmų festivalyje bei „Oskarą“.

## Filmai

## Nuorodos
* Studio Ghibli svetainė
Terasa

Žodis **terasa** reiškia:

* terasa – išlyginta kalno šlaito dalis horizontaliu paviršiumi augalų auginimui;
* terasa – reljefo elementas horizontaliu paviršiumi upės slėnyje ar panašioje vietoje;
* terasa – horizontali pastato platforma;
* Terasa – miestas Ispanijoje.
Rio Negro nacionalinis parkas

**Rio Negro nacionalinis parkas** () yra Paragvajaus šiaurės vakaruose, Aukštutiniame Paragvajuje, apima Čako ir Pantanalio ekosistemas. Priklauso RAMSAR pelkių apsaugos organizacijai ir yra svarbi teritorija paukščių migracijos keliuose. Užima 30 tūkst. ha plotą.

Rio Negro parko miškams būdingi augalai yra baltasis kvebrachas, kapokmedis (*palo borracho*), kaktusai, *Ruprechtia* genties krūmai, zizifusas, paragvajinis tvaras, balamedis, algarobiljas, gvajakanas. Tarpinėje zonoje auga tikrasis raudonmedis, *yvyra ita, palo blanco*. Pantanalio pelkėse sutinkamos 32 paukščių rūšys.

## Nuorodos
* Paragvajaus gamtosauga
Terasa (Ispanija)

**Terasa** () – miestas Katalonijoje (šiaurės rytų Ispanija), faktiškai pramoninis Barselonos priemiestis (į šiaurės vakarus nuo Barselonos). Išvystyta tekstilės, metalurgijos, elektrotechnikos pramonė.

Miestas iš pradžių įkurtas *Egaros* pavadinimu romėnų imperatoriaus Vespasiano valdymo laikotarpiu. 718 m. miestas buvo užimtas musulmonų. X a. miestą atkovojo katalikai.
Antidempingo muitas

**Antidempingo muitas** – muitas, taikomas kaip atsakas į neįprastai mažas importuojamų prekių kainas siekiant apsaugoti kitų gamintojų interesus. Daroma prielaida ir ieškoma įrodymų, kad pardavėjas prekes parduoda pigiau, nei yra jų savikaina, ir mažomis kainomis nori išstumti kitus (dažniausiai – vietos) gamintojus ir užimti jų vietą rinkoje. Taikant šį muitą, siekiama, kad importuojamos prekės kaina būtų lygi arba didesnė už šalyje pagaminamos prekės kainą.

## Taip pat skaitykite
* Dempingas
* Importas
* Muitas
Antimonopolinė politika

**Antimonopolinė politika** – valstybės taikomos priemonės, skirtos vieno subjekto dominavimui rinkoje sumažinti ir užkirsti kelią kartelio susitarimams. Pvz., valstybė draudžia susijungimus, dėl kurių įsivyrauja vienas prekės tiekėjas ar paslaugos teikėjas. Susikūrus monopolijai, valstybė stengiasi reguliuoti jos tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų kainas.

Antimonopoline politika siekiama apsaugoti monopolinio tiekėjo gaminamų prekių ar teikiamų paslaugų vartotojus, nes vienas tiekėjas rinkoje yra linkęs reikalauti didesnės kainos, nei ji būtų konkurencinėje aplinkoje. Alternatyva valstybės vykdomai antimonopolinei politikai galėtų būti laisvas įėjimas į rinką. Kai galimybės tiekti prekes, teikti paslaugas ir įeiti į rinką nevaržomos, monopolinė kaina negali susidaryti net ir tada, kai tėra vienas prekės tiekėjas ar paslaugos teikėjas, nes prekių tiekėjus ir paslaugų teikėjus varžo konkurento atsiradimo galimybė.
Apmokestinimo principai

**Apmokestinimo principai** – mokesčių taikymą pagrindžiančios ir jų ypatumus identifikuojančios charakteristikos; mokesčių teisės principai. Apmokestinimo principai daugelyje šalių yra įtvirtinami Konstitucijoje. Tai sustiprina prievolę nuosekliai jų laikytis..

## Lietuva

Lietuvoje principus įtvirtina LR mokesčių administravimo įstatymas. Apmokestinimo principai: neutralumas, teisingumas, lygybė, aiškumas, viešumas ir administravimo veiksmingumas.

**Mokesčių neutralumas** reiškia, kad mokesčiai skirti surinkti valstybės biudžeto pajamas, tad jiems neturi būti taikomos išimtys ir lengvatos, o apmokestinimo taisyklės neturi iškreipti konkurencijos sąlygų.

**Mokesčių teisingumas** suprantamas kaip proporcingas gaunamų pajamų apmokestinimas (vadinamasis horizontalusis teisingumas) arba kaip mokėjimo pajėgumo principo įgyvendinimas (vadinamasis vertikalusis teisingumas).

**Mokesčių lygybė** yra vienodas mokesčių mokėtojų ir veiklos sričių traktavimas.

**Mokesčių aiškumas** reiškia mokesčių neprieštaringumą, minimalias interpretavimo galimybes.

**Viešumo principas** reikalauja, kad mokesčius reglamentuojantys teisės aktai prieš juos priimant būtų apsvarstomi viešai, priimami suteikiant mokesčių mokėtojams pakankamai laiko pasiruošti daryti pakeitimus.

Administravimo veiksmingumo principas reikalauja, kad mokesčių mokėjimas būtų kuo pigesnis mokesčių mokėtojui, o valstybės pajamos būtų gaunamos kuo mažesnėmis mokesčių administravimo sąnaudomis.

Vėliau įstatymo buvo įtvirtinti lygybės, teisingumo, visuotinio privalomumo, aiškumo, turinio viršenybės prieš formą principai. Pastarasis principas suteikė mokesčių administratoriui teisę nustatant mokesčio bazę taikyti vertinamuosius, o ne formaliuosius kriterijus.

## Išnašos
Apriorizmas

**Apriorizmas** – socialinių ir ekonominių reiškinių aiškinimo metodas, teigiantis, kad tam tikros žinios egzistuoja nepriklausomai nuo patyrimo ir yra logiškai pirmesnės už patyrimą.

Apriorizmas yra vienas iš prakseologijos ir ekonomikos mokslo metodų.

Ekonomikos teorijoje reiškiniai nagrinėjami nepriklausomai nuo to, ar jie kada nors vyko, vyksta ar vyks realioje tikrovėje, t. y. aprioriškai. Šiuo požiūriu ekonomika yra artimesnė logikos mokslams, matematikos teorijai, Euklido geometrijos postulatams, o ne konkrečius įvykius nagrinėjančiai istorijai ar geografijai.
Burokai (Punskas)

**Burokai** () – lietuviškas kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Punsko valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Punsko, prie Lietuvos – Lenkijos valstybinės sienos. Išlikusios aštuonios sodybos, visi gyventojai – lietuviai..

## Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įsikūrė XVI a. – XVII a., priklausė Seivų dvarui. Išsiplėtė XIX a., prijungus gretimus Knypavo ir Buiviškių kaimus. Tai buvo tipiškas feodalinės sistemos rėžinis sodžius, išsidėstęs prie kelio iš Punsko į Būdvietį, Užukalnių kaimynystėje. 1765 m. pirmą kartą minimo Seivų dvaro sąraše nurodomos tik dvi Burokų sodybos, o 1789 m. jų jau buvo septynios su 37 gyventojais.

Praslinkus prūsmečiui, gyventojų padaugėjo: 1827 m. dvaro sąraše minimi jau 68 žmonės, o šalia buvusiosiose Buiviškėse – 26 gyventojai. Po Buiviškių prijungimo, 1880 m. Burokuose buvo jau 40 sodybų su 219 žmonių.

Prieš Pirmąjį pasaulinį karą ir jo metu kaime veikė slapta lietuviška daraktorių mokykla. 1920 m. pagal Suvalkų sutartį demarkacinė linija perskyrė kaimą į dvi dalis: į Burokus Lenkijos pusėje, kur liko dešimt ūkių su 238 ha žemės ir 54 gyventojais, ir Burokus (Kalvarija) Lietuvos pusėje. Tarpukario metais, esant griežtam pasienio režimui, kultūrinė veikla kaime buvo ribojama: norėdami švęsti, burokiškiai turėdavo keliauti į gretimus kaimus. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 54 gyventojai, iš kurių 31 lenkas ir 23 lietuviai.

Antrojo pasaulinio karo metais, vokiečių okupacinė valdžia daugumą gyventojų privertė išsikelti į Lietuvą. Į apleistas sodybas hitlerininkai atkėlė lenkiškas šeimas iš Paprūsės. Okupantams pasitraukus, dalis ištremtųjų lietuvių sugrįžo į savo ūkius, tad po karo Burokai kūrėsi naujai. 1958 m. kovo 28 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos skyrius, kitos lietuviškos organizacijos. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.

## Gyventojai

## Žymūs žmonės
* Birutė Zimnickienė – kaimo kepėja, už lietuviškus patiekalus laimėjusi pagrindinius prizus 2000 m. Lenkijos kulinarinio paveldo ir 2007 m. Palenkės vaivadijos kulinarijos konkursuose.

## Šaltiniai

## Literatūra
* *Seinijos gyvenvietės ir gyventojai*. Sudarė J. S. Paransevičius. Punskas, 2001. P. 22-26.

## Nuorodos
* Kaimo geografinė padėtis Punsko valsčiuje 
* Kaimas žemėlapyje
Konstanco susirinkimas

**Konstanco susirinkimas** – šešioliktasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, vykęs 1414–1418 m. Konstance (Vokietijoje).

## Tikslas ir eiga

Šio susirinkimo pagrindinis tikslas buvo panaikinti Vakarų bažnyčios schizmą, apsvarstyti Bažnyčios reformos ir tikėjimo klausimus.

Susirinkimą sušaukė antipopiežius Jonas XXII imperatoriaus Zigmanto I paliepimu. Iš viso įvyko 45 posėdžiai, kuriuose, be imperatoriaus, dalyvavo 29 kardinolai, 3 patriarchai, 33 arkivyskupai, apie 300 vyskupų, 28 valstybių vadovai ar jų pasiuntiniai. Siekiant išvengti daugumą turėjusių italų nuomonės, buvo sudarytos sąlyginės skirtingų tautų grupės (taip pat ir Lietuvos bei Žemaitijos).

## Sprendimai
Šio susirinkimo metu buvo panaikinta Vakarų bažnyčios schizma – buvo paskelbta Visuotinio bažnyčios susirinkimo viršenybė popiežiaus atžvilgiu. Atsižvelgiant į šį sprendimą, buvo atstatydinti popiežius Grigalius XII, antipopiežiai Jonas XXII ir Benediktas XIII. 1417 m. buvo išrinktas naujas popiežius Martynas V.

1415 m. Konstanco susirinkimo sprendimu buvo apkaltintas erezija, pasmerktas ir vėliau ant laužo sudegintas Janas Husas. Kartu su juo sudegintas jo pasekėjas Jeronimas Prahiškis. Jo sudeginimas davė pradžią husitų judėjimui.

Tais pačiais metais buvo paskelbti penki reformos dekretai, ribojantys popiežių valdžią, bet popiežiai jų nepatvirtino.

## Konfliktas dėl Žemaitijos
Susirinkimo išvakarėse LDK ir Lenkija nutraukė su Vokiečių ordinu vykusį ginkluotą konfliktą dėl Žemaitijos priklausomybės ir jos christianizacijos bei paprašė Konstanco susirinkimo išspręsti šį klausimą. Susirinkime dalyvavę LDK ir Lenkijos atstovai priklausė vokiečių grupei. Iš viso į susirinkimą 1415 m. lapkričio 28 d. atvyko 60 krikštą priėmusių Žemaitijos bajorų delegacija. Susirinkimas Žemaitiją paliko politiškai pavaldžią Vokiečių ordinui, tačiau teisę ją krikštyti suteikė Vytautui ir Jogailai. 1417 m. Konstanco susirinkimo sprendimu buvo įsteigta Žemaičių vyskupija.

## Šaltiniai

* Josef Lenzenweger, Peter Stockmeier, Karl Amon, Rudolf Zinnhobler „Katalikų Bažnyčios istorija“, „Katalikų pasaulis“, Vilnius, 1996, ISBN 9986-04-054-X
* „Catholic Encyclopedia“, 1917, straipsnis „Council of cONSTANCE“ http://www.newadvent.org/cathen/04288a.htm
* EWTN internetinė biblioteka, „http://www.ewtn.com/library/COUNCILS/CONSTANC.HTM“ http://www.ewtn.com/library/COUNCILS/CONSTANC.HTM , paimta iš „Decrees of the Ecumenical Councils“, red. Norman P. Tanner
1984-ieji

**1984-ieji** (, kartais **1984**) – anglų rašytojo Džordžo Orvelo distopinė novelė, kurios pagrindinis veikėjas Winston Smith, intelektualus Teisybės ministerijos biurokratas, gyvena diktatūroje 1984-aisiais. 

Kūrinys, parašytas 1948 m. ir išleistas 1949 m. (išleido Londono leidykla „Secker and Warburg“), yra išverstas į daugiau kaip šešiasdešimt kalbų, o kai kurios šalyse – uždraustas. Kartu su Aldous Huxley *„[[Puikus naujas pasaulis]]“* ir Ray Bradbury *„[[451 Farenheito]]“*, *„1984-ieji“* laikoma viena žymiausių literatūrinių distopijų.

Išgalvotas personažas Didysis Brolis () ir frazė „Didysis Brolis stebi tave“ () šiuolaikinėje kultūroje tapo bendriniais terminais, kuriais apibūdinamas per didelis valdžios ar atskirų asmenų siekis prižiūrėti ir kontroliuoti visuomenę.
## Siužetas

Satyrinio pasakojimo veiksmas vyksta totalitarinės supervalstybės Okeanijos mieste Londone. Okeanija – viena iš trijų pasaulio supervalstybių, jungianti Ameriką, Airiją, Didžiąją Britaniją, Australiją, Naująją Zelandiją, Papua Naująją Gvinėją ir pietinę Afrikos dalį, žemiau Kongo upės. Vinstonas Smitas (Winston Smith) dirba vienoje iš keturių ministerijų – Teisybės. Jo darbas – Registrų skyriuje perrašinėti praeitį taip, kad ji atitiktų Partijos poreikius, kartu su Didžiuoju broliu stebinčios ir valdančios visuomenę. Visas gyvenimas – absoliutaus paklusnumo Partijai ir Didžiajam broliui propagavimas.

Tačiau ilgainiui Vinstonas nejučiomis pradeda įžvelgti kuriamą iliuziją ir jai priešintis. Maištingai siekdamas tiesos ir laisvės, jis užmezga uždraustą romaną su darbo kolege Džuljeta. Tačiau po kurio laiko juos sugauna Minčių policija ir įkalina Meilės ministerijoje. Tai įstaiga, kurioje kankinami ir nužudomi režimo priešininkai. Čia Vinstonas ir Džuljeta kankinimais galų gale perauklėjami paklusti Partijai ir Didžiajam broliui, juos pamilti.

## Ekranizacija ir kt.

Pagal novelę buvo pastatyti du kino filmai: 1984 (1956 m.), Nineteen Eighty-Four (1984 m.). 2012 m. buvo atskleisti planai sukurti naują filmą pagal šią knygą, tačiau 2022 m. dar nebuvo aiški išleidimo data.

1953 m. JAV ir 1954 m. Jungtinėje Karalystėje novelė buvo adaptuota ir televizijai.

2005 m. kovo 3 d. Londone įvyko kompozitoriaus Lorin Maazel operos „1984“, paremtos novelės pasakojimu, premjera.

## Vertimai


Vaizdas:Gyvulių ūkis. 1991 m. vertimas.jpg|1991 m.
Vaizdas:1984-ieji. 2007 m. vertimas.jpg|2007 m.


## Nuorodos
* Visas „1984-ųjų“ tekstas originalo kalba 
* „1984-ųjų“ komiksų versija  

### Išnašos
Andrius fon Štirlandas

**Andrius fon Štirlandas** (, g. Štirijoje, Austrija) –  1241-1242 m. ir 1248-1253 m. Livonijos ordino krašto magistras.

## Biografija
Orientavosi į popiežių, o ne į Vokietijos imperatorių. 

1242 m. vadovavo riteriams per Ledo mūšį, tačiau tiesiogiai jame nedalyvavo, vadovavimą perdavė komtūrams, o pats mūšį stebėjo iš saugios vietos ir į nelaisvę nepateko.

Iš pradžių rėmė Rygos vyskupą Mikalojų, o šis Tautvilą, kovojusį su Mindaugu. 1250 m. surengė žygį į Mindaugo domeną ir į jo sąjungininkės pietų Žemaitijos žemes. Tai susilpnino Lietuvą ir 1250 m. antroje pusėje Andrius fon Štirlandas užkariavo Žiemgalą. 

Mindaugas, norėdamas pašalinti politinį varžovą Tautvilą, 1250 m. pabaigoje ar 1251 m. pradžioje Andrių fon Štirlandą papirko. Šis suprato, kad įveikti Lietuvą įmanoma tik ją suskaldžius, radus kompromisą su jos valdovais, tad ėmė keisti Livonijos ordino politiką ir pripažino pagonių valdovui teise apsikrikštyti pačiam. Tarpininkaujamas Andriaus Mindaugas 1251 m. pirmoje pusėje apsikrikštijo. 

Tiesioginiai Lietuvos ryšiai su popiežiumi prieštaravo Andriaus tikslams, tačiau siekdamas Žemaitijos jis parėmė Mindaugo kovą su priešiška koalicija. Už karaliaus karūną, kurią Mindaugui parūpino Andrius, Mindaugas Livonijos ordinui užrašė žemaičių žemes. Reali Andriaus politika Livonijos ordinui buvo naudingesnė nei siūlymas nepripažinti Lietuvos valstybingumo, bet Livonijos ordino siuzereno, Vokiečių ordino vadovybės dalis Andriaus kompromisams nepritarė. Livonijos ordino kapitula apkaltino Andrių palankumu Lietuvai ir pareikalavo atsistatydinti. 1253 m. rudens pradžioje Andrius išvyko į Vokietiją. Nors Livonijos ordino vadovybė jį ir nušalino, tačiau jo diplomatinę politiką Lietuvos atžvilgiu tęsė iki Durbės mūšio 1260 m.

## Šaltiniai
Vigas

**Vigas** – didžiausias miestas Galisijoje (šiaurės vakarų Ispanija), Pontevedros provincijoje. Jūrų uostas prie Atlanto vandenyno. Išvystyta žuvies, laivybos, maisto pramonė. Yra universitetas.

## Sportas

### Futbolas
* RC Celta de Vigo
* Real Vigo Sporting

## Galerija

Vaizdas:Pastorcaixanova.jpg|
Vaizdas:Playa samil.jpg|
Vaizdas:Puente de Rande.JPG|
Vaizdas:Vidajho el strando Alcabre, Vigo.JPG|
Vaizdas:Ponto al la terplenigajho, Bouzas, Vigo.JPG|
Planeta X

**Planeta X** (dar vadinama **Planeta 10**) – hipotetinė planeta arba labai nedidelė raudonoji nykštukė, skriejanti aplink Saulę, anapus Neptūno orbitos.
Planeta X, dar vadinama Nibiru, yra numanoma dešimtoji Saulės sistemos planeta (jeigu Plutoną vis dar vadintume planeta). Planetos X teorija byloja, kad Nibiru yra milžiniška planeta, savo elipsės formos orbitą apsukanti per 3600 metų, o 2012 m. ji tiek priartės prie Žemės, kad tarp planetų vyks gravitacinė sąveika – dėl to kiltų potvyniai, žemės drebėjimai ir kitokios katastrofos.

Teorijos šalininkai duomenis apie žemės drebėjimus ir klimato pokyčius vadina įrodymu, kad šios planetos įtaka Žemei jau didėja, o kai kurie netgi tvirtina, kad pagal egiptietiškus įrašus galima spręsti, jog praskrendanti Planeta X yra Pasaulinio tvano ir Atlantidos paskendimo priežastis.

Visgi astronomai tvirtina, kad nėra jokių įrodymų, kurie patvirtintų Planetos X teoriją ir kad jeigu ši planeta egzistuotų, žmonės tokio dydžio planetą galėtų matyti plika akimi. Iš pradžių buvo skelbiama, kad Nibiru katastrofa ištiks 2003 m. gegužę, tačiau vėliau pasaulio pabaiga buvo atidėta iki ir taip permainas žadančios 2012 m. gruodžio 21 d.

## Istorija
1982 m. NASA galvojo, kad Neptūno orbitos trikdymus sukelia aplink Saulę skriejanti dešimtoji planeta (Plutono masė pernelyg maža, kad sukeltų šiuos trikdymus).

1983 m. NASA paleido į kosmosą IRAS (Infrared Astronomical Satelite), kuris aptiko nemažą objektą. Naujiena buvo išspausdinta „Washington Post“ laikraštyje JAV.

1992 m. NASA išleido „Landmark Press“, kuriame rašė, kad buvo atrastas objektas didesnis už Jupiterį, 4-8 Saulės masės už 7 milijardų mylių.
Fatmir Sejdiu

**Fatmir Sejdiu** (g. 1951 m. spalio 23 d.) – antrasis Kosovo prezidentas (2006–2010 m.). Jo valdymo metais, 2008 m. vasario 17 d., Kosovas paskelbė nepriklausomybę.

Fatmiras gimė mažame Pakašticos kaime, Kosove, Jugoslavijoje (dabartinė Kosovo respublika).

## Nuorodos
* Oficiali Kosovo prezidento svetainė.
Pakaštica

**Pakaštica** (; ) – kaimas į šiaurę nuo Podujevo, Kosove.

Šiame kaime gimė buvęs Kosovo prezidentas Fatmir Sejdiu.

## Gyventojai

## Išnašos
Skydas (geologija)

**Skydas** - prekambro magminių ir aukšto metamorfizacijos laipsnio metamorfinių kristalinių uolienų iškilimas į paviršių, kurios suformuoja tektoniškai stabilią sritį.

Skydų pavyzdžiai:
* Afrikos skydas
* Amazonės skydas
* Australijos skydas
* Baltijos skydas
* Kanados skydas
* Ukrainos skydas
* Europos skydas
Pagalbinių laivų ir katerių divizionas

**Karo laivų flotilės Pagalbinių laivų ir katerių divizionas** (*anksčiau - Katerių grandis, Uosto katerių grupė*) - Lietuvos kariuomenės Karinių jūrų pajėgų padalinys, esantis Karo laivų flotilės sudėtyje.

Pagalbinių laivų ir katerių diviziono paskirtis – patruliuoti Lietuvos Respublikos teritoriniuose jūros vandenyse ir išskirtinėje ekonominėje zonoje, vykdyti gelbėjimo ir taršos likvidavimo darbus, taip pat kontroliuoti uosto akvatoriją, prižiūrėti ir saugoti Karo laivų flotilės uostą, vykdyti laivų šaudymo pratybų jūroje aprūpinimo, laivų buksyravimo ir kitas specialiąsias užduotis.

Uosto katerių grupė sukurta 1992 m., kai iš Lietuvos hidrometeorologijos centro buvo perduotas kateris „Vilnelė“, kuriam vėliau buvo suteiktas borto numeris H21. 2000 m. gruodžio mėn. iš Švedijos karo laivyno
buvo gautas uosto vilkikas „Atlas“, kuriam buvo priskirtas borto numeris H22. 2005 m. iš Krašto apsaugos savanorių pajėgų buvo perimtas trečiasis uosto kateris, kuriam suteiktas borto numeris H23, tarnybą baigęs 2013 m.

2009 m. vasario mėn. Karinėms jūrų pajėgoms iš Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcijos perėmus paieškos ir gelbėjimo laivą „Šakiai“ ir jį įtraukus į uosto katerių grupę, buvo įkurtas Pagalbinių laivų ir katerių divizionas. Šį divizioną sudaro PGL „Šakiai“ ir du kateriai – H21 ir H22.

## Išnašos
 
		
## Nuorodos
* Pagalbinių laivų ir katerių divizionas   
* Katerių grandis
Gyvulių ūkis

**Gyvulių ūkis** () – žinomiausia anglų rašytojo Džordžo Orvelo satyrinė tarybinio totalitarizmo alegorija. Knyga atspindi svarbiausius Stalino eros įvykius.

Apysaką 1945 m. išleido Londono leidykla „Secker and Warburg“.

## Siužetas

Siužetas yra alegorija, kurioje vieno Anglijos ūkininko gyvuliai užima bolševikinių revoliucionierių vaidmenis. Jie sukyla prieš šeimininką, jį išveja ir ūkyje pradeda kurti savarankišką bendruomenę, kurioje visi gyvuliai yra lygūs. Tačiau netrukus išryškėja skirtumai tarp rūšių, t. y. klasių. Knygoje apibūdinama, kaip pavieniai asmenys, turintys politinių galių, gali keisti ir manipuliuoti visuomenės ideologijomis. Aprašoma, kaip utopijos vizija tampa diktatūra.

## Vertimai į lietuvių kalbą

* George Orwell. *Gyvulių ūkis*. – Londonas: Lietuvių Namų b-vė, 1952. – 79 p. (vertė Fabijonas Neveravičius)
* Džordžas Orvelas. *Gyvulių ūkis* / *[[1984-ieji]]*. – Vilnius: Vyturys, 1991. – p. 5–78 / 332 p. (vertė Arvydas Sabonis / Virgilijus Čepliejus) ISBN 5-7900-0367-2
* George Orwell. *Gyvulių ūkis*. – Kaunas: Jotema, 2005. – 160 p. (Vertė Edita Mažonienė) ISBN 9955-13-041-5; 2-sis leid. 2009. – 192 p. ISBN 978-9955-13-198-4


Vaizdas:Gyvulių ūkis. 1952 m. vertimas.JPG|1952 m.
Vaizdas:Gyvulių ūkis. 1991 m. vertimas.jpg|1991 m.
Vaizdas:Gyvulių ūkis. 2005 m. vertimas.jpg|2005 m.
Vaizdas:Gyvulių ūkis. 2009 m. vertimas.jpg|2009 m.
Vaizdas:Gyvulių ūkis. 2019 m. Jotema vertimas.png|2019 m.
|2015 m.


## Pastabos


## Nuorodos

* Visas ''„Gyvulių ūkio“'' tekstas originalo kalba 
* Ekranizacija: 1954 m. (animacinis filmas), 1999 m. (TV filmas)
* Laimantas Jonušys. „Vertimo mįslė – leidybos mįslė“ („Gyvulių ūkio“ 1991 ir 2005 m. vertimų palyginimas)
Anas fon Zangershauzenas

**Anas fon Zangershauzenas** (, g. Zangershauzene, Tiuringija – m. 1273 m. liepos 8 d. Vokietijoje) – Livonijos ordino krašto magistras, Vokiečių ordino magistras, numalšinęs Didįjį prūsų sukilimą.

## Biografija

Vokiečių ordino riteris, Livonijos ordino magistru paskirtas, kai buvo atšauktas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Mindaugo papirktas Andrius fon Štirlandas. 1254 m. antroje pusėje iš Livonijos išvykus Vokiečių ordino didžiojo magistro vietininkui Eberhardui Seinui jis vengė konflikto su Mindaugu. Kartu siekė pasinaudoti Mindaugo dovanojimais ordinui Žemaitijoje.

Tęsė Klaipėdos statybą. 1254 m. pirmoje pusėje Livonijos ordinas atrėmė didelį sembų surengtą Klaipėdos pilies puolimą. Anas fon Zangershauzenas už tai bandė pulti Sembą per Kuršių neriją, bet 1254 m. viduryje buvo sumuštas. Žemaičiams suaktyvinus kovą prieš Livonijos ordiną ir 1255 m. nusiaubus Kuršą Anas fon Zangershauzenas 1255 m. viduryje ir antroje pusėje nusiaubė Žemaitiją.

1257 m. pradžioje Vokiečių ordino kapitula Romoje jį išrinko Vokiečių ordino didžiuoju magistru, bet išvykti į ordino būstinę Ake (dab. Izraelis) nepavyko. Aleksandras Nevskis apsupo Dorpatą. Po 1260 m. Livonijos ordino pralaimėjimo Durbės mūšyje kilo Didysis prūsų sukilimas, iš pradžių Ordinas patyrė kelis skaudžius pralaimėjimus. Zangershauzenui teko užsiimti diplomatine veikla, važinėti po Europą ir organizuoti riterius kovai su sukilėliais. Jį parėmė popiežius Urbonas IV, atleidęs riterius nuo nuodėmės žudyti ir plėšikauti prūsų žemėse. Gavęs tokią privilegiją, Anas fon Zangershauzenas užverbavo nemažai riterių Reino žemėje, Tiuringijoje, Saksonijoje, Čekijoje ir Austrijoje. Dėl jo įtakos popiežius Klemensas IV paskelbė Kryžiaus žygį prieš prūsus.

Mirė vienos diplomatinės kelionės, steigiant naujas komtūrijas Vokietijoje, metu.

## Šaltiniai
Burkhardas fon Hornhauzenas

**Burkhardas fon Hornhauzenas** (, m. 1260 m. liepos 13 d. Durbės mūšyje) – Vokiečių ordino Prūsijos krašto magistras, Livonijos ordino krašto magistras.

## Biografija
Nuo 1255 m. pradžios iki 1256 m. pabaigos Vokiečių ordino Prūsijos krašto magistras, 1256–1260 m. Livonijos ordino krašto magistras. Palaikė taiką su Lietuvos valdovu Mindaugu, bet kovojo su jam nepavaldžia Žemaičių žemių konfederacija. Žemaičiams 1257 m. puolant Klaipėdos pilį, Burkhardas fon Hornhauzenas paskubomis surinko kariuomenę, 40 Livonijos ordino riterių, apie 500 kuršių, tačiau nėra istorinių duomenų, kad puolantieji  ją sumušė. Prie Klaipėdos vykusiame mūšyje žuvo 12 riterių, daug kuršių, pats ir  Klaipėdos komtūras Bernardas Harenas buvo sužeisti. Bet žemaičiai pilies užimti neįstengė.

Kai 1258 m. pabaigoje žemaičiai nusiaubė Kuršą, sukilę žiemgaliai 1258 m. pabaigoje – 1259 m. pradžioje išsivadavo iš Livonijos ordino valdžios. Burkhardo fon Hornhauzeno vadovaujamą Livonijos ordino ir Vokiečių ordino kryžininkų kariuomenę 1259 m. pradžioje žemaičiai sumušė Skuodo mūšyje.

Remiamas Vokiečių ordino 1259 m. pavasarį Karšuvoje pastatydino Georgenburgo pilį. Tačiau žemaičiai ją izoliavo, greta pastatė savo pilį. 1260 m. Livonijos ordino ir Vokiečių ordino kariams bei danams iš šiaurės Estijos žygiuojant nutraukti šios pilies blokados, žemaičiai sumaniu manevru į Kuršą primetė priešui Durbės mūšį, kuriame Burkhardas fon Hornhauzenas žuvo.

## Šaltiniai
Ditrichas fon Griuningenas

**Ditrichas fon Griuningenas** (, 1210 m. Tiuringijoje – 1259 m. rugsėjo 3 d. Varmėje) – Livonijos ordino krašto magistras, Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas.

## Biografija
Šv. Romos imperatoriaus ir popiežiaus kovoje rėmė pastarąjį. 1242 m. balandžio 19 d. iš popiežiaus legato Vilhelmo Modeniečio išsirūpino koncesiją užkariauti po 1236 m. Šiaulių mūšio išsivadavusį Kuršą, kuris buvo laikomas tiesiogine popiežiaus valda. Jam pavyko numalšinti kuršių 1236-1245 m. sukilimą. 1244 m. jis prie Livonijos ordino žemių prijungė Kuršo šiaurinę dalį, pastatydino Kuldigos ir įtvirtino užgrobtą kuršių Embutės pilį. Baigė malšinti 1242–1249 m. prūsų sukilimą.

Remiamas Čekijos karaliaus Pršemislo Otokaro II 1254–1255 m. užkariavo Sembą. Į Prūsą neįsileido 1245 m. pabaigoje popiežiaus paskirto Prūsos ir Livonijos arkivyskupo Alberto Sveberio.

## Šaltiniai
Eugenijus Šepetys

**Eugenijus Šepetys** (g. 1965 m. rugsėjo 19 d. Mantagailiškio kaime, Biržų raj.) – Lietuvos kariškis, pasižymėjęs Sausio 13-osios įvykių Vilniuje metu.

## Veikla
Krašto apsaugos departamento Pasienio tarnybos Rokiškio užkardos vadas (1990–1992). Televizijos bokšto gynybos vadas per TSRS spec. tarnybų puolimą užimant televizijos bokštą 1991 m. sausio 13 d.

Krašto apsaugos ministerijos Imuniteto tarnybos (kontržvalgybos) skyriaus viršininkas (1992–1993).

## Apdovanojimai
Apdovanotas Vyčio Kryžiaus Riterio kryžiumi, Sausio 13-osios atminimo medaliu, Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medaliu,  II laipsnio medaliu „Už nuopelnus Vilniui ir Tautai“.
Probandas

**Probandas** - asmuo, nuo kurio pradedama šeimos genetinė konsultacija (arba pirmasis iš šeimos dėl genetinio sutrikimo kreipęsis, tiriamas jos narys). Genetinių sutrikimų gali būti turėję ir probando protėviai, tačiau tokios informacijos patikrinimo galimybės labai ribotos. Diagnozavus genetinį sutrikimą probandui, didėja atitinkamos diagnozės tikimybė jo giminaičiams. Naudojant genealoginę schemą, probandu gali būti pasirenkamas ne pirmasis diagnozuotas asmuo, bet giminaitis iš vyresnių kartų (tėvų, senelių), esant įrodymams, kad pastarieji turėjo atitinkamą genetinį sutrikimą.
Trikampio galaktika

**Trikampio galaktika**, dar žymima kaip **M33**, **Messier 33** arba **NGC 598** – Sc tipo spiralinė galaktika, matoma Trikampio žvaigždyne, randasi vietinių galaktikų grupėje. 

Atstumas nuo Žemės – 3 mln. šviesmečių. Šią galaktiką 1784 m. rugsėjo 11 d. atrado Viljamas Heršelis. Ją savo kataloge pažymėjo numeriu H V.17.

## Struktūra
Šios galaktikos spiralinės vijos yra labai gerai matomos. Trikampio galaktika Vietinėje galaktikų grupėje pagal dydį yra trečia po Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų, jos skersmuo - 60 000 šviesmečių skersmens. Joje susitelkę 40 milijardų žvaigždžių. Prie labai palankių oro sąlygų, kuomet nėra dirbtinų šviesų, tamsiame nakties danguje iš Žemės galima matyti plika akimi, jos šviesis nakties danguje +5,72 spindesio.

## Šaltiniai

* M. Beazley, Mokslas ir Visata, vyr. enciklopedijų redakcija, Vilnius: 1989. psl: 241
* Astronomijos enciklopedijos žodynas

## Nuorodos
* universetoday.com / Messier 33 – The Triangulum Galaxy; by Tammy Plotner | Posted on January 30, 2017
Oksitocinas

**Oksitocinas** (gr. greitas gimimas) – žinduolių hormonas ir neurotransmiteris. Padidėjęs jo kiekis sukelia gimdymą ar pieno išskyrimą. O padidėjimas kyla po atitinkamų kūno taškų sudirginimo. Oksitocinas parduodamas kaip vaistas pavadinimais **Sintocinonas** ir **Pitocinas**.

Oksitocinas gausiai išsiskiria meilės žaidimų ir orgazmo metu abiejų lyčių atstovams. Jis veikia CNS sukeldamas dosnumą ir pasitikėjimą.

## Gamyba
Oksitociną pagamina pogumburio neuronai, o išskiria į kraują hipofizė. Oksitocino gamybos intensyvumą lemia elektrinis pogumburio aktyvumas. Tai tam tikrų pogumburio neuronų depoliarizacija sukelia oksitocino egzocitozę. Oksitociną iš pogumburio neuronų į neurohipofizę perneša ir saugo baltymas neurofizinas.

## Struktūra
Tai peptidas iš devynių aminorūgščių.
cys-tyr-ile-gln-asn-cys-pro-leu-gly 
Ir abu cisteinai susijungę disulfidiniu tilteliu.
Struktūra panaši į vasopresiną.

## Poveikis
Poveikis skirstomas į du didelius tipus.

### Kaip hormono
* Reguliuoja pieno sekreciją.
* Reguliuoja gimdymą (nors pelė su sugadintais oksitocino receptoriais pagimdo sėkmingai).
* Susijęs su lytine elgsena (naujesni tyrimai gan sėkmingai mėgina tai paneigti).
* Dėl panašumo į vasopresiną didelės dozės gali sukelti hiponatremiją.
* Spėta, kad svarbus širdies vystymuisi, bet pelės embrionams širdis gerai išsivysto ir be oksitocino.

### Centrinei nervų sistemai
* Seksualinei elgsenai.
** Pelėms suleidus oksitocino tiesiai į smegenų skystį kyla erekcija.
** Žmonėms, kurie teigia esą įsimylėję, oksitocino koncentracija kraujo plazmoje aiškiai viršija statistinę normą.
* Susijęs su autizmu (iškelta hipotezė, kad jį sukelia oksitocino trūkumas).
* Motiniškiems instinktams. Žiurkių patelėms suleidus oksitocino antagonisto jos neberodo įprasto švelnaus motiniško elgesio.
* Galimai mažina baimę.
* Narkotikas MDMA aktyvuoja serotonino 5-HT1A klasės receptorius, todėl didėja oksitocino koncentracija kraujo plazmoje, tai atitinkamai kelia meilės ir rūpestingumo jausmus aplinkiniams.
Ditrichas fon Altenburgas

**Ditrichas fon Altenburgas** (, g. Tiuringijoje – m. 1341 m. spalio 6 d. Torunėje) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, devynioliktasis Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Kilęs iš Tiuringijos Altenburgo burggrafų. Tarp 1301 ir 1307 m. įstojo į Vokiečių ordiną. Nuo 1307 m. dalyvavo kryžiuočių karo žygiuose į Lietuvą. Nuo 1320 m. Ragainės komtūras, 1324 m. puolė Gedimino pilį Žemaitijoje. 1326-1331 m. minimas kaip Balgos komtūras, kartu ir Notangos vaitas. Prie Lynos upės pradėjo statyti Barštyno miestą. Pastatė Satočno pilį. Nuo 1331 m. ordino didysis maršalas. Jo vadovaujama Ordino kariuomenė kare su Lenkija užėmė Kujaviją. Plovcų mūšyje, kuriame ir Ordinas, ir Lenkijos kariuomenė neteko po 4000 karių, buvo sužeistas. Šiame mūšyje buvo sužeistas ir Lenkijos karalius Vladislovas Lokietka. Vėliau minimas ir kaip Karaliaučiaus komtūras.

1335-1341 m. Vokiečių ordino didysis magistras. Jo valdymo laikotarpis pasižymėjo didelėmis statybomis. Jis pradėjo statyti kelis Ordino miestus prie Baltijos, pastatė pirmąjį tiltą per Vyslos deltos upę Nogatę su tilto bokštu. 1335 m. pastatė Angerburgo tvirtovę, 1336 m. - Įsruties pilį, 1340 m. pradėjo statyti naują Dancigo pilį. Pastatė Marienburgo Šv. Mergelės Marijos bažnyčią su Madonos mozaika, Šv. Onos koplyčią.

Jo vadovaujami kryžiuočiai 1336 m. puolė ir užėmė Pilėnų pilį. Lietuvai užkariauti Nemuno dešiniajame krante 1336 m. pabaigoje ar 1337 m. pradžioje pastatydino Marienburgo, 1337 m. – Bajerburgo pilį.

Susirgęs po trumpos ligos mirė Torne (dab. Torunė) 1341 m. spalio 6 d., vykstant taikos deryboms su Lenkija. Pirmasis iš Vokiečių ordino didžiųjų magistrų, palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčioje. Jo kapas prieinamas turistų apžiūrai.

## Šaltiniai
Konradas fon Erlichshauzenas

**Konradas fon Erlichshauzenas** (*Konradas VI*, , g. apie 1400 m. Ellrichshausenas prie Sateldorfo, Švabija – 1449 m. lapkričio 7 d. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Vokiečių ordino didžiuoju magistru tapo 1441 m. sausio 2 d. atsistatydinus Pauliui Rusdorfui, kai Vokiečių ordino valdymu po Žalgirio mūšio ir Torūnės taikos nustatytomis kontribucijomis, siekusiomis maždaug 20 tonų sidabro, nepatenkinti miestiečiai ir pasauliečiai riteriai 1440 m. kovo 14 d. Marienverderyje sudarė antikryžiuotišką Prūsijos sąjungą.

Jam valdant Vokiečių ordinas su Lietuva gyveno taikiai. Per 1446 m. derybas dėl Lietuvos ir Vokiečių ordino valstybės sienos delimitavimo jos riba nustatyta nuo Palangos apylinkių iki Šventosios upės (Nemuno intakas) žiočių ties Smalininkais. 1447 m. pradėta delimituoti sieną ir prie Šešupės, Širvintos upių. Bet ji galutinai nebuvo nustatyta, nes Lietuvos atstovai, nenorėdami priimti Vytauto Didžiojo laikais nustatytų Lietuvos ribų su Livonija ir Prūsija, reikalavo naujos sienos.

Pradėjo statyti Krauzendorfą (dab. Kruševecas, Varmijos Mozūrų vaivadija). 1444 m. vasario 20 d. suteikė miesto teises Mrongovui.

Jam mirus Didžiuoju magistru išrinktas jo sūnėnas Liudvigas fon Erlichshauzenas. Tai buvo vienas iš pirmųjų atvejų, kai didžiojo magistro rinkimuose įpėdiniu tapo giminaitis. Palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčioje.

## Šaltiniai
Liudvigas fon Erlichshauzenas

**Liudvigas fon Erlichshauzenas** (, 1410 m. Švabija – 1467 m. balandžio 4 d. Karaliaučius) – Vokiečių ordino ir Vokiečių ordino valstybės karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

## Biografija

Į Vokiečių ordiną įstojo 1434 m. Iš pradžių Pokarvių komtūro patikėtinis, vėliau didžiojo magistro Paulio Rusdorfo patikėtinis. 1441 m. dėdė Konradas fon Erlichshauzenas jį paskyrė Grabinų vaitu. 1442 m. Kovalevo (Kujavijos Pamario vaivadija) komtūro padėjėjas, 1447 m. Gnievo komtūras.

1450 m. kovo 21 d. konservatyvaus Vokiečių ordino kapitulos sparno balsais išrinktas Vokiečių ordino didžiuoju magistru. Nesėkmingai kovojo su ordinui priešiška Prūsijos sąjunga, kurią sudarė miestiečiai ir pasaulietiniai bajorai. Išsiuntęs iš šalies popiežiaus legatą Liudviką Perezą, kuris kiršino Prūsų sąjungą prieš Vokiečių ordiną, jis paramos kreipėsi į Lietuvos didįjį kunigaikštį ir Lenkijos karalių Kazimierą Jogailaitį, bet Prūsijos sąjunga šiam pasiūlė Prūsiją paimti globon.

Lenkija 1454 m. paskelbė Vokiečių ordinui karą, kuris truko 13 metų. Vokiečių ordinas pardavė Lenkijai savo sostinę Marienburgą ir Liudvigas fon Erlichshauzenas turėjo persikelti į Karaliaučių, kuris 1457 m. tapo naująja Vokiečių ordino sostine. 1463 m. rugsėjo 15 d. pralaimėjęs Vyslos įlankos mūšį, 1466 m. spalio 19 d. Torunės taikos sutartimi jis perleido Lenkijai žemes prie Vyslos žemupio, Torunę ir Varmę, o pats Vokiečių ordinas tapo Lenkijos karaliaus lenininku.

Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikai, kovodami su Lenkijos ponais dėl atplėštos nuo Lietuvos Podolės, nepasinaudojo valdovo siūlymu atgauti Prūsijos dalį prie Nemuno žemupio ir Lietuvos valstybei gauti išėjimą į Baltijos jūrą. Oficialiai tarp Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Vokiečių ordino buvo taika.

Po karinių nesėkmių užsidarė Karliaučiaus pilyje, ten ir mirė. Palaidotas Karaliaučiaus katedroje.

## Šaltiniai
Ernestas fon Racburgas

**Ernestas fon Racburgas** (, žuvo 1279 m. kovo 5 d. Aizkrauklėje) – Livonijos ordino krašto magistras.

## Biografija
Livonijos ordinui 1272 m. užvaldžius Žiemgalą, Ernestas fon Racburgas bandė perkelti karo veiksmus į Lietuvą, į jos valdomas ar jos įtakos veikiamas žemes. 1275 m. lietuvių gyvenvietės Naujinio vietoje pastatydino Daugpilio pilį. Netrukus ją apgulė Lietuvos didžiojo kunigaikščio Traidenio vadovaujama lietuvių kariuomenė, bet nesugebėjo užimti.

1276 m. Ernestas fon Racburgas kartu su Rygos arkivyskupu sudarė su Lietuva trumpalaikes paliaubas. 1279 m. vasario pabaigoje pasitelkęs danus iš Šiaurės Estijos bei pavaldžius žiemgalius ir kuršius, Ernestas fon Racburgas surengė žygį į Traidenio domeną ir nusiaubė Kernavės apylinkes. Grįžtančią Livonijos ordino kariuomenę lietuviai pasivijo ir Aizkrauklės mūšyje sumušė. Per mūšį Ernestas fon Racburgas žuvo, jo planai užkariauti Lietuvą žlugo.

## Šaltiniai
Gosvinas fon Herikė

**Gosvinas fon Herikė** (, m. 1359 m. rugsėjo 10 d.) – Livonijos ordino krašto magistras.

## Biografija
Grasindamas nuniokoti privertė Šiaulių (Saulės) žemės gyventojus mokėti kontribuciją ir praleisti Livonijos kariuomenę gilyn į Lietuvą. Remdamas Vokiečių ordino žygį link Trakų ir Vilniaus, kur 1348 m. įvyko Strėvos mūšis, 1348 m. vasario viduryje nusiaubė žemaičių žemes Trakynę, Knituvą, Gerdžiogalą. Grįžtančios per Šiaulių žemę Livonijos kariuomenės ariergardą užpuolė šiauliečiai – taip buvo nutraukti jų priverstiniai įsipareigojimai ordinui.

Keršydamas Gosvinas fon Herekė 1348 m. kovo mėn. pradžioje surengė naują žygį į Žemaitiją. Livonijos ordinas sugriovė Kulų, Buožėnų pilis, Šiaulių žemėje kovo 8 d. sudegino Dubysos pilį. Kovo 9 d. ordino pasiųstas jam tarnaujančių kuršių būrys sunaikino pabėgusių į Lietuvą kuršių slaptavietę Celį Bridvaišio ežero pakrantėje prie pat Tytuvėnų. Šiauliečiai nepasidavė. 1358 m. sausio 25 d. Gosvinas fon Herekė vėl sugriovė jų atstatytą Dubysos pilį.

## Šaltiniai
Hartmundas Grumbachas

**Hartmundas Grumbachas** (, kilęs iš Bavarijos) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino Prūsijos krašto magistras.

## Biografija
1259 m. vokiečiams pralaimint kovą su žemaičiais paskirtas Vokiečių ordino Prūsijos krašto magistru. Stiprėjantį prūsų nepaklusnumą Hartmundas Grumbachas slopino įkalindamas įkaitus. Į pagalbą Livonijos ordinui jis pasiuntė Vokiečių ordino maršalo Heinricho Botelio vadovaujamą kariuomenę. Jungtines abiejų ordinų pajėgas žemaičiai 1260 m. sumušė Durbės mūšyje.

Daugelį kryžiuočių apėmus panikai, Hartmundas Grumbachas, siekdamas palaikyti drausmę, įsakė apakinti ir viešai Elbinge sudeginti kryžiuočių riterius Heinrichą ir Gerhardą, atidavusius prūsams porą pilių. Už tai popiežius Aleksandras IV 1261 m. sausio 26 d. Hartmundui Grumbachui paskyrė bausmę – metus atgailauti, o netrukus atleido iš pareigų.

## Šaltiniai
Smardonės šaltinis

**Smardonės šaltinis** – karstinės kilmės versmė, hidrogeologinis gamtos paminklas. Šaltinis yra Biržų rajone, Biržų regioniniame parke, Likėnų reabilitacijos ligoninės teritorijoje.

## Apie šaltinį
Šaltinio duburio skersmuo 15 ir 17 metrų. Šaltinio krantai priemolingi, padengti velėna. 1961 m. jo debitas buvo 540 l/s. Tai būta paties veržliausio Lietuvos šaltinio. Tačiau 1961 m. atlikus melioracijos darbus, jo galia sumažėjo iki 14 l/s. Šaltinio debitas nėra pastovus, svyruoja 130–540 l/s, o po labai sausringų laikotarpių būna gerokai mažesnis, kone lygus nuliui. Šis šaltinis tai Smardonės upelio pradžia.

Į Smardonės šaltinį vanduo atiteka iš sukarstėjusių Tatulos svitos uolienų, jis kartokas gerti, turi silpną sieros vandenilio dujų, papuvusio kiaušinio kvapą. Šis vanduo nedidelės bendros mineralizacijos, kietas, kalcio sulfatinis. Šaltinio vandens sudėties pirmuosius tyrimus yra atlikęs ir 1816 m. rezultatus paskelbęs Theodoras Grotthussas – Pakruojo rajono Gedučių dvare gimęs ir gyvenęs elektrochemijos mokslo pradininkas.

2011 m. sutvarkyta Smardonės šaltinio aplinka. Akmenų metiniu sutvirtintas eroduojamas šaltinio krantas, išretinti pakrantėje augę medžiai, išlyginta apsauginė zona, skaldele padengtas pėsčiųjų takas.

## Istorija
Dėl karstelėjusio skonio ir išsiskiriančių sieros vandenilio dujų kvapo čionykščiai gyventojai į Smardonės šaltinį atkreipė dėmesį labai seniai, o specifinė smarvė logiškai padiktavo ir atitinkamo vardo parinkimą. Jie nevartojo vandens iš šio šaltinio mėsai, kavai ar arbatai virti, bet naudojo duonai kepti, maudymuisi; vanduo tiko besigydantiems gurkšnoti, mazgotis akis, taip pat tiesiog šaltinyje mirkyti skaudamas rankas, kojas. Apie Smardonės šaltinio, kaip turinčio gydomųjų savybių, panaudojimą bene pirmosios žinios yra jau iš 1587 m. rašytinių dokumentų. 1938 metais atidarius Likėnų gydyklą kol nebuvo gręžinių, mineralinio vandens buvo semiamasi iš šaltinių, taigi ir iš didžiojo Smardonės šaltinio, naudojant jį vonioms, gydomajam purvui praskiesti gydant įvairias ligas.

## Nuorodos
* Saugomų teritorijų valstybės kadastras
Terekas

**Terekas** (, ) – svarbi šiaurės Kaukazo upė. Prasideda Gruzijoje, pietvakarinėje Kazbeko kalno pusėje. Žemiau Kizliaro miesto suformuoja apie 4000 km² ploto pelkėtą deltą. Pagrindiniai intakai: Ardonas, Fiagdonas, Malka ir Sunža. Įrengta hidroelektrinių.

Pagrindiniai miestai: Vladikaukazas, Beslanas, Mozdokas ir Kizliaras.

Upės mityba pagrįsta daugiausia ledynų ir sniego tirpsmo vandeniu. Vandeningiausia upė būna pavasarį ir vasarą.

Manoma, kad Chazarijos sostinė Samandaras buvo įsikūrusi prie Tereko.

## Išnašos
Heinrichas Richtenbergas

**Heinrichas Richtenbergas** (; 1415 m. Švabijoje – 1477 m. vasario 20 d. Karaliaučiuje) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, didysis Vokiečių ordino magistras.

## Biografija
Nuo 1446 m. Ostrodės komtūro padėjėjas, 1448 m. savo padėjėju jį paskyrė didysis magistras Konradas fon Erlichshauzenas. 1452 m. Pucko valdytojas. Nuo 1467 m. didysis komtūras, įėjo į Vokiečių ordino valdantįjį elitą.

Vokiečių ordino didžiuoju magistru 1470 m. tapo ordinui dar neatsigavus po skaudžiai pralaimėto 1454–1466 m. Trylikamečio karo su Lenkija ir netekus Varmės bei valdų Pavyslyje. Valstybinėms skoloms sumažinti Heinrichas Richtenbergas įkeitė žemes privatiems savininkams, apribojo diduomenės prabangą, stiprino drausmę. Šaukdamas landtagus ir tardamasis su jais darė nuolaidų luomams.

Vengė konfliktų su Lenkijos karaliumi Kazimieru Jogailaičiu. Santykius sukomplikavo abiejų šalių siekis įsigalėti Varmės vyskupijoje, kuri ši pagal 1466 m. Torunės taiką atiteko Lenkijai, bet popiežius to dar nebuvo pripažinęs. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Ponų taryba šiais prieštaravimais nepasinaudojo.

Mirė Karaliaučiuje, palaidotas Karaliaučiaus katedroje.

## Šaltiniai
Didysis suplėšymas

**Didysis suplėšymas** – kosmologinė hipotezė - paskutinis Visatos raidos etapas, kada Visata peržengs plėtimosi ribą ir suplyš. Tai atsitiks, kai Visatai sukaks 50 milijardų metų, ji bus smarkiai atšalusi, joje bus daug masyvių juodųjų skylių, objektai tols 95 % šviesos greičiu. Dėl tamsiosios energijos Visata vis greičiau plėsis, kol "praplyš". Tai reiškia, kad viskas joje suirs ir visos galaktikos, planetinės sistemos, žvaigždės, o galų gale ir patys atomai išsiskaidys.
Litografija

**Litografija** – spausdinimo ant lygaus paviršiaus rūšis. Atspaudas daromas nuo litografinio (kalkinio) akmens arba įklijinto popieriaus (grublėto paviršiaus su spec. pasluoksniu). Apie 1796 m. litografiją išrado vokietis Alois Senefelder.

Litografija taip pat gali būti grafikos meno rūšimi.
Heinrichas fon Danenbergas

**Heinrichas fon Danenbergas** (*Heinrichas II*, , 1203 m. Danenbergo pilis, Saksonija - 1236 m. rugsėjo 22 d. Saulės mūšis) – Kalavijuočių ordino karinis veikėjas.

## Biografija
Grafas, kilęs iš Saksonijos Danenbergų giminės. Tėvas Heinrichas I Danenbergas buvo Danijos karaliaus Valdemaro II giminaitis. Brolis Volradas II 1226 m. žuvo kare su Voldemaru II. Vedė Holšteino ir Šauenburgo grafo Adolfo III dukterį, su kuria susilaukė sosto įpėdinio Bernhardo I (1227-1266 m.), turėjusio 6 vaikus. Sūnus Adolfas I Dananbergas taip pat buvo 6 vaikų tėvas, sūnus Heinrichas IV - kanauninkas.

Popiežiui Grigaliui IX 1236 m. vasario 19 d. paskelbus kryžiaus žygį prieš Lietuvą, su savo kariuomene 1236 m. pavasarį atvyko į Livoniją. Kalavijuočių ordino magistrui Folkvinui iš Naumburgo delsiant išsirengti į popiežiaus suplanuotą žygį, nes ordinas nebuvo suinteresuotas plėsti popiežiaus tiesiogiai valdomų sričių, (o tam ir buvo skirtas šis žygis), tarp jo ir kryžininkų vadų Heinricho fon Danenbergo ir Teodoriko von Haseldorfo kilo konfliktas. Jų spaudžiamas Folkvinas, prisibijodamas popiežiaus legato Vilhelmo Modeniečio, išsirengė į žygį, bet pavėluotai. 

1236 m. rugsėjo viduryje buvo nusiaubtos tikriausiai kunigaikščio Vykinto valdos Žemaitijoje. Grįžtančiai vokiečių kariuomenei rugsėjo 21 d. netoli Šiaulių kelią pastojo kunigaikščių Bulaičių pajėgos. Jiems į pagalbą atskubėjus Vykinto kariuomenei rugsėjo 22 d. įvyko Šiaulių (Saulės) mūšis, per kurį Heinrichas fon Danenbergas žuvo.

## Šaltiniai