open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tekstūruoti sojos baltymai

**Tekstūruoti sojos baltymai** arba **sojos mėsa** – maistui naudojamas daug baltymų turintis sojos produktas. Daugeliu atvejų tai nedideli, sausi, lengvi gelsvos spalvos gabaliukai, turintys nestiprų pupelių skonį. Verdant sugeria nemažai vandens, išsiplečia, suminkštėja, įgauna savitą, mėsą primenančią tekstūrą. Naudojami gaminant įvairius patiekalus, neretai kaip mėsos imitacija vegetariškuose valgiuose, taip pat ir kaip priedas, padidinantis pramoninių mėsos gaminių tūrį.

Sojos mėsa gaminama iš mažai aliejaus turinčių sojos miltų, juos verdant aukštame slėgyje, taip pakeičiant baltymų struktūrą. Iš gautos masės ekstruzijos būdu formuojami norimo dydžio gabaliukai, kurie galiausiai išdžiovinami. Galutinis produktas turi apie 50% baltymų, 30% angliavandenių, mažai riebalų, yra geras kalio, fosforo, kalcio, magnio, geležies, cinko šaltinis.

## Šaltiniai
Mille Miglia

**Mille Miglia** (it. *tūkstantis mylių*) buvo ilgų distancijų lenktynės, vykusios atvirais keliais Italijoje nuo 1927 iki 1957 m.

Šiose lenktynėse pirmi startuodavo silpnesniais automobiliais dalyvaujantys vairuotojai. Nuo 1949 m. automobiliams buvo duodami numeriai pagal jų starto laiką, pvz., Nr. 722 startuodavo 7 val. 22 min.

Lenktynes sugalvojo ir pradėjo organizuoti jauni italai Aymo Maggi ir Franco Mazzotti. Manoma, kad tai padaryti juos paskatino faktas, jog jų gimtasis miestas Breša prarado Italijos Grand Prix teises Monzai. Kartu su turtingais rėmėjais jie sugalvojo trasą nuo Brešos iki Romos, kurią sudarė apie 1500 km – lygiai 1000 itališkų mylių. Vėliau buvo kuriamos įvairios tokio ilgio trasos, o lenktynės trukdavo apie 12 val.

Pirmosios lenktynės įvyko 1927 m. kovo 26 d. Jose startavo 77 dalyviai (visi italai), iš kurių 51 sugebėjo laiku pasiekti finišą. Lektynių dalyviai turėjo sumokėti starto mokestį, lygų 1 lirai. Pirmasis nugalėtojas italas Giuseppe Morandi trasą įveikė per 21 val. 5 min. Pirmas tris vietas užėmė Officine Meccaniche automobiliai.

1939 ir nuo 1941 iki 1946 metų lenktynės neįvyko.

Po dviejų skausmingų tragedijų 1957 m. Mille Miglia lenktynės nebebuvo daugiau organizuojamos. Iš viso šiose lenktynėse žuvo 56 asmenys.

Nuo 1977 m. vyksta parodomosios istorinės Mille Miglia lenktynės.

## Šaltiniai
Adolfas Jakštas (1926)

**Adolfas Jakštas** (slap. ***Albertinis***, 1926 m., Panotėnių k., Platelių vls., Kretingos apskr. – 1947 m.) – Lietuvos partizanas, Kardo rinktinės štabo narys ir Propagandos skyriaus viršininkas.

## Biografija
Gimė ūkininkų šeimoje. Baigė Notėnų pradžios mokyklą, įstojo į Palangos gimnaziją. Sovietų Rusijai 1944 m. reokupavus Lietuvą, įsijungė į rezistencinį pogrindį, priklausė LLA Pušies kuopai. Nuo 1946 m. Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Narimanto kuopos, veikusios Palangos valsčiuje kovotojas *Albertinis*, rinktinės štabo narys ir Propagandos skyriaus viršininkas. Žuvo 1947 m.

Vardas įamžintas gimtinės sodyboje Panotėniuose 1992 m. pastatytame paminkle.
 
## Šaltiniai

## Nuorodos
* XXI amžius – 2004 m. sausio 7 d., Nr. 2 
* XXI amžius – 2006 m. sausio 18 d., Nr. 5
Žiemos trasa

**Žiemos trasa** – kalnų slidinėjimo kompleksas Vilniuje, ant Laimio kalno, Liepkalnyje, Minsko pl. 2.

Nuo 2014 m. trasų kompleksas priklauso įmonei UAB „Trade state“. "Žiemos trasa" pavadinimo nebeliko. Dabar slidinėjimo trasų kompleksas vadinasi "Liepkalnis"

Nuo slidinėjimo centro atsiveria Pavilnių regioninio parko panorama. Veikia kalnų slidinėjimo trasos.

Slidinėjimo komplekse veikia dešimt įvairaus sudėtingumo kalnų slidinėjimo trasų, devyni keltuvai, kavinė, slidinėjimo inventoriaus nuoma, sniego parkas. Taip pat dirba slidinėjimo mokykla.

## Galerija

Kalnų slidinėjimo kompleksas Vilniuje.JPG|Slidinėjimo kompleksas 2014 m. vasarą
Kalnų slidinėjimo komplekso kavinė.JPG|Kalnų slidinėjimo komplekso kavinė
Vaizdas nuo Laimio kalno.JPG|Vaizdas nuo Laimio kalno
Kalnų slidinėjimo keltuvas Vilniuje.JPG|Kalnų slidinėjimo keltuvas


## Nuorodos
* Liepkalnio svetainė

## Šaltiniai
Carl Bildt

**Nilsas Danielis Karlas Biltas** (; piln. *Nils Daniel Carl Bildt*; g. 1949 m. liepos 15 d. Halmstade) – švedų politikas, diplomatas, buvęs Švedijos ministras pirmininkas (1991–1994 m.), Švedijos užsienio reikalų ministras (2006-2014 m.).

## Biografija
K. Biltas 1986–1999 m. vadovavo Švedijos Nuosaikiųjų partijai. 1995–1997 m. jis buvo ES specialusis pasiuntinys bei Deitono taikos susitarimo valstybių aukštasis atstovas Bosnijoje ir Hercegovinoje, 1999–2001 m. – specialusis JT Generalinio sekretoriaus pasiuntinys Balkanuose.

## Papildoma informacija
* K. Biltas - vienos žymiausių Švedijos aristokratų šeimos palikuonis. Tarp jo protėvių - ministrai, diplomatai, Generalinio štabo viršininkas, o prosenelis Gilis Biltas XIX amžiaus 8-ame dešimtmetyje buvo Švedijos ministras pirmininkas.
* 1994 m. vasario 4 d. K. Biltas elektroniniu paštu pasiuntė laišką JAV prezidentui B. Klintonui, palaikydamas ekonominio embargo panaikinimą Vietnamui. Tai buvo pirmas atvejis, kai vyriausybių vadovai bendravo elektroniniu paštu.
* K. Bilto trečioji žmona Anna Maria Corazza Bildt yra Europos Parlamento narė.

## Šaltiniai
Čepelin Kolonija

**Čepelin Kolonija** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mordų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Della Rovere

**dela Roverės** (*della Rovere*) – Italijos kilmingųjų šeima. Kilusi iš Savonos (Ligūrija) kaip nežymi giminė, ji vėliau iškilo pasinaudodama nepotizmu ir pravarčiomis santuokomis, kurias organizavo du popiežiai, kilę iš dela Roverių – *Francesco della Rovere* (popiežius Sikstas IV, valdęs 1471–1484 m.) ir jo sūnėnas *Giuliano* (popiežius Julijus II, valdęs 1503–1513 m.). Popiežius Sikstas IV pagarsėjo tuo, kad organizavo Siksto koplyčios, pavadintos jo vardu, statybą. *[[San Pietro in Vincoli]]* bazilika Romoje buvo dela Roverių šeimos bažnyčia.

Gvidobaldas da Montefeltras (*Guidobaldo da Montefeltro*, iš Montefeltrų) įsūnijo *Francesco Maria I della Rovere*, savo sesers sūnų ir popiežiaus Julijaus II sūnėną. Gvidobaldas, kuris buvo bevaikis, tarpininkaujant Julijui II, pasikvietė Frančeską Mariją į savo dvarą ir 1504 m. paskelbė jį savo, kaip Urbino hercogo, įpėdiniu. 1508 m. Frančeskas Marija paveldėjo Urbino hercogystę ir pradėjo naują Urbino hercogų dinastinę liniją. Ši dinastija pasibaigė 1626 m., kai popiežius Urbonas VIII Urbino hercogystę įjungė į savo Popiežiaus valstybę. Kaip kompensacija paskutiniam suvereniam hercogui buvo pažadėta, kad titulą galės paveldėti tik *Francesco Maria II della Rovere*, o po šio mirties – jo įpėdinis *Federico Ubaldo della Rovere*.

*Vittoria della Rovere*, paskutinis dela Roverių giminės narys (vienintelis *Federico Ubaldo* vaikas), ištekėjo už *Ferdinando II de' Medici*, Toskanos didžiojo hercogo. Jie turėjo dvejus vaikus – Kozimą III de Medičį (*Cosimo III de' Medici*, vėliau Toskanos didysis hercogas, kuris buvo ilgiausiai Toskaną valdęs monarchas)ir *Francesco Maria de' Medici* (vėliau tapęs bažnyčios kunigaikščiu).

## Dela Roverės Urbino hercogai

* 1508–1538: *Francesco Maria I della Rovere* (gyv. 1490–1538 m.)
* 1539–1574: *Guidobaldo II della Rovere* (gyv. 1514–1574 m.)
* 1574–1621: *Francesco Maria II della Rovere* (gyv. 1549–1631 m.). 1624 m. hercogija panaikinta, hercogo titulą išlaikė.
* 1621–1623: *Federico Ubaldo della Rovere* (gyv. 1605–1623 m.). Jam mirus titulas buvo panaikintas.
Kžimošė

**Kžimošė** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mordų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Mordų, apie 14 km į rytus nuo Sedlcų ir apie 101 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Kaime yra Kžimošės geležinkelio stotelė. Apie 1,5 km į rytus teka Liveco upė. 

## Geležinkelio ruožas
Piuri Velkiai

**Piuri Velkiai** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mordų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietus nuo Mordų, apie 20 km į rytus nuo Sedlcų ir apie 107 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. 1919-1928 m. kaimas buvo Piurų valsčiaus centras.

## Nuorodos

* [Pióry Wielkie [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom VIII (Perepiatycha – Pożajście) z 1887 r. (lenk.)].
Montefeltrai

**Montefeltrai** – Italijos kilmingųjų giminė, valdžiusi Urbiną ir Riminį.

Giminės valdymas prasidėjo 1226 m., kai *Buonconte I da Montefeltro* ir jo brolį *Taddeo* imperatorius Frydrichas II padarė Urbino grafais. Jie ir jų palikuonys buvo gibelinų lyderiais Markėje ir Romanijoje.

*Bonconte* įpėdiniai buvo *Montefeltrano II da Montefeltro* (1214–1255) ir *Guido I da Montefeltro* (1255–1286 bei 1293–1296). Pastarasis buvo Forlio miesto kapitonas karuose su Prancūzijos ir popiežiaus armijomis. Popiežius Bonifacas VIII atleido jį nuo pasmerkimo už veiklą šiuose karuose ir panaudojo jį prieš Palestriną ir Kolonų giminę.

Gvido įpėdinis *Federico I da Montefeltro* (1296–1322), praplėtė savo valdas užimdamas miestus Ozimą, Faną, Rekanatį, Gubijų, Spoletą ir Asyžių, kurie priklausė Šventajam sostui. Jis buvo nužudytas po to, kai įvedė aukštus mokesčius, ir Urbinas buvo prijungtas prie Popiežiaus valstybės. 1323 m. *Frederico* sūnus *Nolfo da Montefeltro* (1323–1359) buvo paskelbtas Urbino valdovu. 1355 m., kai popiežiaus legatas kardinolas *Albornoz* keliavo po Italijos atstatinėdamas popiežiaus valdžią, Urbino grafystė vėl tapo pavaldžia Šventajam sostui.
Nolfo sūnus *Federico II da Montefeltro* liko be valdžios, tačiau jo sūnus *Antonio II da Montefeltro* (1377–1403) pasinaudojo proga prasidėjus sukilimui prieš Šventąjį sostą Markėje ir Umbrijoje 1375 m. ir atstatė savo valdžią Urbino grafystėje.

*Guidantonio da Montefeltro* (1403–1443) 1419 m. buvo popiežiaus Martyno V paskirtas Spoleto hercogystės valdytoju ir permainingai sėkmingai kariavo prieš kondotjerą *Braccio da Montone*. Jo sūnus *Oddo Antonio* buvo nužudytas soste pabuvęs vos kelis mėnesius. Tada Urbino gyventojai pasiūlė sostą *Federico da Montefeltro* (1444–1482), pavainikiui *Guidantonio* sūnui, kuris buvo *Vittorino da Feltre* mokyklos mokinys ir menų mėgėjas. Jam valdant Urbinas tapo Renesanso kultūros centru. Jis buvo įtrauktas į karus prieš Riminio valdovą kondotjerą *Sigismondo Pandolfo Malatesta*, popiežių, Renė Anžu ir Florenciją. Popiežius Sikstas IV 1474 m. pripažino jam Urbino hercogo titulą.

*Guidobaldo da Montefeltro* (1492–1508) buvo priverstas bėgti iš Urbino, kad išvengtų Čezarės Bordžijos kariuomenės. Jis įsūnijo *Francesco Maria della Rovere* (1508–1538), savo sesers sūnų, taip sujungdamas *Sinigaglia* senjoriją su Urbino hercogyste. Jis padėjo popiežiui Julijui II atkariauti Romaniją. Popiežius Leonas X atėmė iš jo teritorijas, kurias buvo gavę *Lorenzo de' Medici* bei vėliau *Francesco Maria I della Rovere*.

## Nuorodos
Šiame straipsnyje panaudota medžiaga iš dabar laisvai naudojamos publikacijos: redagavo Charles Herbermann. (1913). „[Archdiocese of Urbino](http://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Archdiocese_of_Urbino)“. Catholic Encyclopedia. Robert Appleton Company.
* Diocese of Montefeltro
Moters ir pilietės teisių deklaracija

**Moters ir pilietės teisių deklaracija** () – moters teisių deklaracija, 1791 m. sukurta prancūzų rašytojos feministės Olimpijos de Guž. 

Ši deklaracija buvo grindžiama 1789 m. Prancūzijoje priimta Žmogaus ir piliečio teisių deklaracija, siekiant atskleisti Prancūzijos revoliucijos, deklaravusios lyčių lygybę, nesėkmes. Autorė, viena pirmųjų kovotojų už pilietines moterų teises, dokumentą dedikavo Prancūzijos karalienei Marijai Antuanetei, kaip „vienai nekenčiamiausių“ moterų. Už savo radikalias politines pažiūras dokumento iniciatorė 1793 m. buvo nuteista mirties bausme .

## Deklaracijos teiginiai

Deklaracijoje raginama suteikti moterims tokias pačias teises, kokios 1789 m. Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijoje buvo suteiktos vyrams. Jos formuluotės vietomis ironiškos, pvz., teigiama, kad: *„Ši revoliucija laimės tik tada, kai visos moterys visiškai supras savo apverktiną būklę ir prarastas teises visuomenėje“*.
Dokumente atkartojama 17 straipsnių iš Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijos, vertėjos *Camille Naish*, apibūdinamų, kaip „originalaus dokumento ... beveik parodija“. Pirmasis straipsnis „originale“ teigia:

*„Žmonės gimsta ir lieka laisvi bei lygūs savo teisėmis. Socialiniai skirtumai gali būti grindžiami tik per bendrą naudą.“*

Pirmasis straipsnis Moters teisių deklaracijoje atsako:

*„Moteris gimsta laisva ir lieka lygi savo teisėmis su vyru. Socialiniai skirtumai gali būti grindžiami tik per bendrą naudą.“*

de Guž  praplečia 6-ąjį Žmogaus ir piliečio teisių deklaracijos straipsnį apie piliečių dalyvavimą įstatymų kūrime: 

*„Visi piliečiai, įskaitant moteris, turi vienodas teises viešajame gyvenime pagal savo sugebėjimus, dorybes ir talentus.“*

de Guž atkreipė dėmesį į faktą, kad pagal Prancūzijos įstatymus moterys buvo visiškai baudžiamos, neturėjo lygių teisių, ir deklaravo:

''„Moterys turi teisę suręsti pastolius, bet jos taip pat privalo turėti teisę pasistatyti kalbėtojo tribūną.“

## Nuorodos

* Moters ir pilietės teisių deklaracija (prancūzų k.)
Eišiškių sinagoga

**Eišiškių sinagoga** – nebenaudojama žydų sinagoga Eišiškėse, Šalčininkų rajono savivaldybėje.

## Istorija
Triaukštė sinagoga pastatyta 1765–1775 m. laikotarpiu. Sinagogos fasadą puošė liūtų laikomos dekalogo plokštės. Sinagoga turėjo baroko ir neoklasicizmo stiliaus bruožų.  Šalia sinagogos buvo įrengta ir medinė žydų mokykla. 

## Dabartinė situacija
Išlikęs didžiosios sinagogos pastatas Sovietų sąjungos okupacijos metu naudotas kitoms paskirtims. Pakeistas sinagogos stogas, pastato tūris. Didžiosios sinagogos pastato liekanos, stūksančios Kaštonų g. 7, 2017 m. įrašytos į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Linkuvos sinagoga

**Linkuvos sinagoga** – nebenaudojama žydų sinagoga Linkuvoje Ugniagesių g. 2.

## Istorija
Senoji medinė sinagoga, veikusi jau 1752 m., sudegė per 1883 m. gaisrą.

Nauja mūrinė Linkuvos Sinagoga pastatyta 1890 m. Linkuvos valsčiuje. 1959 m. buvo rekonstruota. Vakarinio fasado skydo viršuje įamžinta 5650 m. data (pagal žydų kalendorių). Šalia Linkuvos sinagogos veikė ir žydų ritualinė pirtis – tekančio vandens baseinas mikva (*mikvah*), naudojamas ritualiniam apsiprausimui.

Sinagoga mūrinė, pastatyta iš plytų ir tinkuota. Dvišlaitis stogas. Sinagoga yra stačiakampio formos, vientiso tūrio. Vakarinė dalis dviejų aukštų. Interjeras neišlikęs. Šiuo metu netinkuotos paliktos tik detalės: segmentinius langus puošiantys banguoti sandrikai, frizas, piliastrų fragmentai, sudėtingi riestiniai skyde buvusių angų apvadai.

1959 m. sinagogoje įrengtas kino teatras.

1992 m. rugpjūčio 31 d. Linkuvos sinagoga įtraukta į Kultūros vertybių registrą.

## Šaltiniai
Sazanis

**Sazanis** () – sala Otranto sąsiauryje, prie Vliorės įlankos išėjimo. Priklauso Albanijai, Kenderio savivaldybei. Plotas – 5,7 km². Nusidriekusi iš šiaurės į pietus 4,8 km, plotis iki 2,7 km. Paviršius kalnuotas, siekia 337 m aukštį. Kranto linija 15 km ilgio, vakaruose yra 40 m aukščio skardis. Būdinga subtropinių krūmynų augmenija.

Dalis salos patenka į Karaburuno-Sazano nacionalinį jūrinį parką. Likusioje dalyje veikia karinė bazė.

Senovėje sala buvo žinoma kaip ***Sasonas*** (), šaltiniuose minima nuo 215 m. pr. m. e. Šaltojo karo metais saloje veikė tarybinė karinė jūrų bazė ir cheminių ginklų gamykla.
Mordi Miasto geležinkelio stotelė

**Mordi Miasto geležinkelio stotelė** () – geležinkelio stotelė Mordų mieste, šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Sedlcių apskrityje. Per stotelę eina Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija. Nuo stotelės iki Cerpigužo geležinkelio stotelės yra 5,7 km ir iki Mordų geležinkelio stoties yra 1,8 km.

## Nuorodos
* Aprašymas apie stotelę (lenk.)
Čolomijės Šv. Simono ir Judo Tadeušo parapija

**Čolomijės Šv. Simono ir Judo Tadeušo parapija** () – parapija, įkurta 1919 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Suchožebrų dekanatui. Dabartinė parapijos mūrinė bažnyčia pastatyta 1858-1859 metais. Tuo metu bažnyčia priklausė unitams ir vadinosi Čolomijės Šv. Simono Slupniko cerkve. 1875-1919 m. veikė kaip stačiatikių cerkvė, o nuo 1919 m. kaip katalikų *Šv. Apaštalų Simono ir Judo Tadeušo* bažnyčia.

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Jurbarko sinagoga

**Jurbarko sinagoga** – buvusi žydų sinagoga Jurbarke.

## Istorija
Ši 1786 m. pastatyta sinagoga buvo medinė, išsiskyrė drožybos meno kūriniais. XIX a. šalia medinės sinagogos dar pastatyta ir mūrinė. Abi sinagogos buvo Jurbarko žydų dvasinio ir visuomeninio gyvenimo centras. Medinė sinagoga buvo sugriauta į miestą įsiveržus Nacistinės Vokietijos daliniams, tuo tarpu mūrinės sinagogos pastatas išlikęs iki šiol, tačiau tarybiniais laikais perdirbtas taip, kad sunku atpažinti, jog tai buvę maldos namai.

## Išnašos
Kžimošės geležinkelio stotelė

**Kžimošės geležinkelio stotelė** () – geležinkelio stotelė Kžimošės kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Sedlcių apskrityje, Mordų valsčiuje. Per stotelę eina Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija. Nuo stotelės iki Mordų geležinkelio stoties yra 4,4 km ir iki Stok Lackų geležinkelio stotelės yra 1,4 km.

## Nuorodos
* Aprašymas apie stotelę (lenk.).
Jezercė

**Jezercė** (, ) – kalnas Albanijos šiaurėje, 5 km nuo Juodkalnijos sienos; aukščiausia Prokletijės kalnų ir viso Dinarų kalnyno vieta (aukštis – 2694 m). Iškilęs tarp Valbonės (rytuose) ir Šalos (vakaruose) slėnių. Sudarytas iš dolomitinės klinties. Viršūnėje yra didelė kara, kurioje telkšo keli ežerėliai. Aukštikalnėse beveik nuolat yra sniego, nes žiemą jo iškrenta labai daug ir tik sausomis vasaromis jis kiek aptirpsta.

Kalno pavadinimas serbų kalba reiškia „ežerų viršukalnė“. Pirmas užfiksuotas įkopimas į Jezercę 1929 m. atliktas britų alpinistų Sleeman, Elmalie ir Ellwood.

## Šaltiniai
Sedlcių geležinkelio stotis

**Sedlcų geležinkelio stotis** () – geležinkelio stotis Sedlcų mieste, rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Sedlcių apskrityje. Per stotį eina Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija, Varšuva-Terespolis geležinkelio linija, *Ostrolenka-Sedlcos geležinkelio linija* ir Palenkės Sokoluvas-Sedlcos geležinkelio linija. 

## Varšuva-Terespolis geležinkelio linija

Nuo stoties iki *Siedlce Zachodnie* stotelės yra 2,8 km ir iki *Siedlce Wschodnie* stotelės 2,6 km.

## Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija

Nuo stoties iki Stok Lackų geležinkelio stotelės yra 9,4 km.

## Ostrolenka-Sedlcos geležinkelio linija

Nuo stoties iki Borki Sedleckių geležinkelio stotelės yra 8,2 km.


Dworzec siedlce 9.JPG
Dworzec siedlce4.JPG
Stacja Kolejowa 1.JPG
Stacja Kolejowa.JPG


## Nuorodos
* Aprašymas apie stotį (lenk.).
Tomoras

**Tomoras** () – nedidelis kalnų masyvas pietų Albanijoje, į rytus nuo Beračio ir Poličanio miestų bei Osumo upės. Aukštis iki 2416 m (Partizanų viršūnė). Viršūnėje yra bektašių šventykla, skirta Abasui ibn Ali, į kurią keliauja piligrimai. Masyvas paskelbtas nacionaliniu parku (plotas 40 km²).
Mordų Šv. Arkangelo Mykolo parapija

**Mordų Šv. Arkangelo Mykolo parapija** () – parapija, įkurta 1408 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Losicės dekanatui. Dabartinė mūrinė parapijos bažnyčia pastatyta 1737 metais.

## Nuorodos
* Parapijos tinklalapis (lenk.)
Dombrova (Mokobodų valsčius)

**Dombrova** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mokobodų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Auriatės grafystė

**Auriatės grafystė** () – viduramžių Italijos grafystė rytiniuose Vakarų Alpių šlaituose, buvusi tarp Kuneo ir Saluco. Grafystė egzistavo nuo IX a. antros pusės iki X a. vidurio. Grafystės pavadinimas išliko Valoriatės (*Valloriate*) komunos (Italija) pavadinime.

Ankstyviausias žinomas grafas buvo Rodulfas, miręs 902 m. ir grafu palikęs franką Rogerį, kuris buvo jo pavaduotojas. Tarp 940 ir 945 m. Rogerio sūnus ir įpėdinis Arduinas Glabrijas išvijo saracėnus iš Suzos slėnio ir prijungė jo žemes prie savo Auriatės grafystės. Arduinas buvo Berengaro Ivrėjiečio rėmėjas jo sėkmingoje kovoje 950 m. dėl Italijos karaliaus sosto. Kitais, 951 m., Berengaras baigė reorganizuoti vakarinę Lombardiją ir sukūrė tris naujas markas, kurios turėjo geriau saugoti pakrantę nuo saracėnų puolimų. Tai Genujos marka (Rytų Ligūrijoje), Monferato marka (Vakarų Ligūrija) ir Turino marka. Arduinas buvo padarytas Turino markizu.

Tuo matu Auriatė dingo iš šaltinių kaip atskiras vienetas, bet dar po trijų kartų liko Arduiničių giminės valdų centru, kai *Bertha* ištekėjo už Otono del Vasto (*Ottone del Vasto*) iš Aleramičių giminės. Jų sujungtos valdos tapo naujai sukurtos Saluco markos branduoliu.

## Nuorodos
* M. G. Bertolini. "Arduino. " *Dizionario biografico degli Italiani*, VI:49–52. Rome: Società Grafica Romana, 1964.
* Francesco Cognasso. *Storia di Torino*. Florence: Giunti Editore, 2002.
Socialistinis feminizmas

**Socialistinis feminizmas** – feminizmo kryptis, kurioje pagrindinis dėmesys koncentruojamas į moters gyvenimą viešojo ir privataus sektorių srityse ir teigia, kad moterų teisių nelygybę galima pašalinti tik eliminavus ekonominius ir kultūrinius moterų priespaudos šaltinius. 

Socialistinis feminizmas moters priespaudą sieja su marksistinėmis teorijomis apie išnaudojimą, engimą darbe kapitalizmo sąlygomis. Socialistinis feminizmas moteris laiko engiama lytimi dėl jų nelygiateisės padėties darbe ir buityje. Prostitucija, darbas namuose, vaikų priežiūra, santuoka šio judėjimo šalininkų laikomi pagrindiniais veiksniais, kuriais patriarchalinė sistema išnaudoja moteris. Atmetamos radikaliojo feminizmo pagrindinės pretenzijos, jog patriarchatas yra kone vienintelis moterų engimo šaltinis. 

## Nuorodos

* Socialistinis feminizmas 
* Kas yra socialistinis feminizmas?
Mordų žydų kapinės

**Mordų žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos XIX a. Mordų mieste. Kapinių plotas užima 1 ha. Kapinėse išlikę keli antkapiniai paminklai.

## Literatūra
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990, s. 72.    
 
## Nuorodos
* Aprašymas apie kapines I (lenk.) 
* Aprašymas apie kapines II (lenk.)
Krumovgradas

**Krumovgradas** () – Bulgarijos miestas. 2005 m. jame gyveno virš 8 tūkstančių gyventojų.

Miestas pavadintas Bulgarijos valdovo Krumo Baisiojo vardu. Chanas Krumas valdė IX a.

## Gyventojai

Dauguma miesto gyventojų yra turkai. Etniniai turkai sudaro didžiąją dalį gyventojų (70 proc.), bulgarai – ketvirtadalį (27 proc.). Paplitusi stačiatikybė ir islamas.

## Sportas
* FK Krumovgrad – futbolo klubas;
* Miesto stadionas.

## Išnašos
Do It Like a Dude

„**Do It Like a Dude**“ – debiutinis anglų atlikėjos ir dainų autorės Jessie J singlas.

Ji parašė šią dainą drauge su George Astasio, Jason Pebworth, Jon Shave, Kyle Abrahams ir Peter Ighile. Takelį prodiusavo The Invisible Men ir Parker and James. Jis buvo įtrauktas į dainininkės debiutinį albumą, *[[Who You Are]]*. Daina atsisiuntimui Jungtinėje Karalystėje buvo išleista 2010 m. lapkričio mėnesį, o CD variantas – 2011 m. sausį. Singlas Jungtinės Karalystės tope užėmė antrąją, Naujosios Zelandijos aštuntąją, o Airijos vienuoliktąją vietas. „Do It Like a Dude“ buvo apdovanota kaip geriausia daina (*Best Song*) 2011 m. MOBO apdovanojimuose.
Niviskai

**Niviskai** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mokobodų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Mokobodų, apie 11 km į šiaurės vakarus nuo Sedlcų ir apie 80 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. XIII a. įkurta Niviskų Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija. 1787 m. pastatyta kaimo bažnyčia. 1919-1954 m. kaimas buvo Niviskų valsčiaus centras.  Kaimas įsikūręs kairiajame Liveco upės krante.

## Nuorodos

* [Niwiski [Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas|Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografiniame žodyne], Tom VII (Netrebka – Perepiat) z 1886 r. (lenk.)].
Thorbjörn Fälldin

**Nilsas Ulofas Turbjornas Feldinas** (, g. 1926 m. balandžio 24 d. Högsjö) – švedų politikas, dukart buvęs Švedijos ministras pirmininkas (1976–1982 m.), Centro partijos pirmininkas (1971–1985 m.).

## Biografija
1956 m. T. Feldinas su žmona įsigijo nedidelę apleistą fermą. Valdžiai neskyrus subsidijų, pradėjo kovą dėl jų ir įsijungė į politinę veiklą. 1958 m. išrinktas į Riksdagą nuo Centro partijos, 1969 m. išrinktas šios partijos vicepirmininku, o 1971 m. partijos pirmininku. 1971–1976 m. buvo opozicijos lyderiu parlamente.

1976 m. rinkimai į Riksdagą tapo sensacija, nes Švedijos socialdemokratų darbininkų partija po 40-ties metų valdymo prarado daugumą. Centro partija gavo daugiausiai balsų ir kartu su Nuosaikiųjų partija bei Liaudies partija-liberalais suformavo koaliciją, o T.Feldinas tapo ministru pirmininku. Po dvejų metų koalicija žlugo dėl nesutarimų atominės energijos plėtojimo klausimu.

Po 1979 m. rinkimų T. Feldinas vėl tapo trijų partijų koalicijos ministru pirmininku. Dėl nesutarimų mokesčių politikos klausimais iš vyriausybės pasitraukus Nuosaikiųjų partijai, T.Feldinas iki 1982 m. vadovavo mažumos vyriausybei.

Po partijos pralaimėjimo 1985 m. rinkimuose, T. Feldinas grįžo gyventi į savo fermą ir politinėje veikloje nebedalyvavo.

## Šaltiniai
Price Tag

„**Price Tag**“ – anglų atlikėjos ir dainų autorės Jessie J ir amerikiečių reperio B.o.B drauge atliktas singlas.

Jungtinėje Karalystėje ji buvo išleista 2011 m. sausio 31 d. kaip antrasis singlas iš Jessie J debiutinio studijinio albumo „*[[Who You Are]]*“. „Price Tag“ autoriai yra Jessie J, Dr. Luke, Claude Kelly ir B.o. B, o dainą prodiusavo Dr. Luke. Ši daina yra pagrindinis atlikėjos albumo singlas JAV. Oficialus dainos remiksas atliekamas su britų reperiu Devlin. Kūrinys debiutavo pirmuoju numeriu tiek Jungtinėje Karalystėje, tiek Airijoje ir Naujojoje Zelandijoje ir tapo Jessie J pirmuoju pirmąją vietą užėmusiu singlu visose trijose šalyse. Billboard Hot 100 tope JAV daina užėmė 23-ąją vietą. Kūrinys taip pat pašoko į dešimties kitų šalių topų viršūnes ir „Price Tag“ tapo didžiausiu to meto Jessie J hitu. Daina tapo ir labiausiai parduodamu tų metų duetu Jungtinėje Karalystėje.
Osini Gurnė

**Osini Gurnė** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mokobodų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į šiaurės vakarus nuo Sedlcų ir apie 81 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Gramas (kalnai)

**Gramas** (, ) – kalnų masyvas Balkanuose, Graikijos ir Albanijos teritorijose; Pindo kalnų šiaurinė dalis. Aukštis iki 2520 m. Masyvą iš vakarų supa Osumo, iš šiaurės vakarų – Devolo, iš šiaurės rytų – Aliakmono, iš pietų – Sarantaporo baseinai. Teritorija apgyvendinta retai, čia gyvena graikai, albanai ir arumunai. Svarbiausia gyvenvietė – Ersekė.

Graikijos pilietinio karo metais Grame buvo komunistų veiklos centras. Nuo karo laiko yra išlikusių minų laukų.
Vulka Žukovska

**Vulka Žukovska** () – kaimas Lenkijos rytuose, Mokobodų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje.
Niviskų Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija

**Niviskų Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija** () – parapija, įkurta XIII a. amžiuje. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Suchožebrų dekanatui. Dabartinė parapijos mūrinė, barokinio architektūros stiliaus bažnyčia pastatyta 1787 metais.

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Mokobodų Šv. Jadvygos parapija

**Mokobodų Šv. Jadvygos parapija** () – parapija, įkurta 1458 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Suchožebrų dekanatui. 1513 m. pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. Dabartinė parapijos mūrinė, klasicistinio architektūros stiliaus *Šv. Jadvygos* bažnyčia pastatyta 1792-1818 metais. Bažnyčios statybas finansavo Janas Anupras Osolinskis. Bažnyčios architektas Jakubas Kubickis.

## Nuorodos

* Parapijos tinklalapis (lenk.).
Mokobodų žydų kapinės

**Mokobodų žydų kapinės** () – žydų kapinės, įkurtos XIX a. Mokobodų kaime. Kapinių teritorija sudaro 0,5 ha plotą. Šiuo metu kapinių vietoje yra stadionas.

## Literatūra

* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990, s. 72.    
 
## Nuorodos

* Aprašymas apie kapines I (lenk.) 
* Aprašymas apie kapines II (lenk.).
Ola Ullsten

**Ula Ulstenas** (, g. 1931 m. birželio 23 d. Umeo) – švedų politikas, buvęs Švedijos ministras pirmininkas (1978–1979 m.), užsienio reikalų ministras (1979–1982 m.) bei Liaudies partijos pirmininkas (1978–1983 m.).

## Biografija
1964 m. išrinktas Riksdago nariu. 1976 m. formuojant pirmąją po 40-ties metų nesocialdemokratinę T. Feldino vyriausybę, tapo užsienio reikalų valstybės sekretoriumi.

1978 m. išrinktas Liaudies partijos-liberalų pirmininku. Tais pačiais metais tapo mažumos vyriausybės ministru pirmininku. Dėl nesutarimų energetinės politikos klausimu, vyriausybė greit žlugo.

Po 1979 m. išankstinių parlamento rinkimų suformuotoje T.Feldino vyriausybėje buvo vicepremjeras bei užsienio reikalų ministras. Iš šių pareigų atsistatydino 1982 m., o iš partijos pirmininko posto – 1983 m.

Vėliau dirbo diplomatinį darbą – buvo Švedijos ambasadorius Kanadoje, Italijoje bei prie Šventojo Sosto.

## Šaltiniai
Imunofiksacija

**Imunofiksacija** – metodas, paremtas antigeno ir antikūno sąveika. Šis metodas leidžia aptikti ir tipuoti kraujyje ar šlapime esančius monokloninius antikūnus ar imunoglobulinus. Tai labai svarbus tyrimas įvairių kraujo ligų, dažniausiai – mielominės ligos ir Valdenstremo makroglobulinemijos, diagnostikoje ir ypač tinka gydymo efektyvumui vertinti.
 
## Principai

Antigeno ir antikūno sąveika nustatoma plika akimi ar mikroskopu stebint precipitaciją: matomi kompleksai susidarę, kai tirpus antigenas kontaktuoja su fiksuotu specifišku jam antikūnu.

Imunofiksacija yra pranašesnis, tačiau brangesnis tyrimas nei baltymų elektroforezė. Ji yra greičiau atliekama – rezultatas gaunamas po 3 valandų, taip pat tyrimas jautresnis – elektroforezės metu mažos baltymo koncentracijos paprasčiausiai neužregistruojamos. Imunofiksacija gali būti pusiau automatizuota ir naudojama daugelyje laboratorijų, lengvai perskaitoma ir interpretuojami jos rezultatai.
Dešatas

**Dešatas** (, ) – nedidelis kalnų masyvas Balkanuose, Makedonijos ir Albanijos teritorijose. Turi tris stačiašlaites viršūnes: Didįjį Golemą, Mažąjį Golemą ir Velivarą (aukščiausia – 2369 m). Masyvą dengia miškai, yra kalnų ežerų, tarpeklių. Artimiausi miestai – Peškopija ir Debaras.

## Šaltiniai
Suzos slėnis

**Suzos slėnis** (; ) – tai slėnis Šiaurės Italijos Pjemonto regione, tarp Grajės Alpių () šiaurėje ir Kotijaus Alpių pietuose. Šis slėnis yra ilgiausias Italijoje. Jis driekiasi virš 50 km iš vakarų į rytus nuo Prancūzijos sienos iki Turino apylinkių. Slėnis pavadintas pagal Suzos miestą, esantį šiame slėnyje. Slėniu teka upė Dora Riparija, Po intakas.

Slėniu eina kelias iš Turino į:
* Šamberi (Prancūzija), per *Col du Mont Cenis* perėją ar Frežiuso automobilių tunelį (*Fréjus tunnel*),
* Briansoną (*Briançon*, Prancūzija), per *Col du Mont-Genèvre* perėją.
Dora Riparija

**Dora Riparija** () – Italijos upė, kairysis Po intakas. Ši 125 km ilgio upė (baseino plotas 1231 km²) prasideda Kotijaus Alpėse, netoli *Col de Montgenèvre* perėjos (Prancūzija). Aukštupyje upė vadinama *Piccola Dora*. Pavadinimą *Dora Riparia* gauna po to, kai į ją įteka Ripos upė Argenteros slėnyje ir *Thuras de Bousson* netoli Čezanos Torinezės.

Žemiau, Oulkso komunoje, upė pastambėja, kadangi į ją įteka pagrindinis aukštupio intakas Dora di Bardonekija, o prieš Suzą į ją įteka *Galambra* ir *Cenischia*. Po Suzos į ją įteka tik smulkūs intakai: kairieji *Gravio* ties Kondove, *Sessi* ties *Caprie* ir *Messa* ties *Almese*, dešinieji *Scaglione* ties *Meana di Susa* ir *Gravio* ties *Villarfocchiardo*.

Dora Riparija teka Suzos slėniu ir, kirtusi dalį Po lygumos ir *Avigliana*, *Alpignano*, *Pianezza* bei *Collegno* komunų teritorijas ties Turinu įteka į Po upę.

Iki Suzos Rora Riparija vadinama upeliu (), o toliau, iki Turino – upe ().

Ties Dora Riparijos ir Po santaka senovės Romos laikais buvo įkurtas dabartinis Turinas. Mieste Rora Riparija ilgą laiką buvo pagrindinis energijos šaltinis, jau viduramžiais vanduo buvo nukreipiamas į kanalus (*duriae*), kuriais tekėdamas varė vandens malūnus ir manufaktūrų vandens ratus.

Plote palei Po, tarp Po santakos su Dora Riparija ir santakos su *Stura di Lanzo*, anksčiau buvo *Regio* parkas. Po 1706 m. Turino apgulties šį parką pakeitė dabartinis parkas *Parco della Colletta*..

XX a. pramonės ir miestų vystymasis žymiai degradavo upę ir jos aplinką. 1999 m. Aplinkos apsaugos agentūra () atliko tyrimus, kurių metu buvo parodyta, kad Dora Riparija ir Sangonės upė yra rimtai užterštos. Todėl 2002 m. buvo įkurtas Dora Riparijos agrogamtinis parkas, kurį finansuoja *Collegno* komuna ir Po regionas. Parko tikslas – išsaugoti natūralias buveines ir integruoti žemės ūkio teritorijas bei upę.

## Nuorodos
Genujos marka

**Genujos marka**, *Rytų Ligūrijos marka* () – marka Šiaurės vakarų Italijoje, 961 m. įkurta imperatoriaus Otono I.

Pradžioje vadinta *marca Obertenga* pagal pirmąjį markgrafą Obertą I (*Oberto I*), arba *marca Januensis* pagal pirmąją sostinę ir didžiausią miestą Genują. Šios markos sudarymas buvo dalis Šiaurės Vakarų Italijos reorganizacijos, kai ši teritorija buvo padalinta į tris markas. Vakarų Ligūrija tapo Monferato marka, o vidinės žemės – Turino marka. Genujos marką sudarė Lunio, Tortonos, Milano ir Genujos grafystės.
 
Marką pradžioje valdė vyresnioji Obertengių, kilusių iš Oberto I, giminės linija. Giminė naudojo titulą *marchio*.
*Albert Azzo II* buvo vadinamas *marchio de L(a/o)ngobardia*. Tuo metu šią marką dažnai vadino *Milano marka* arba *Liguria*.
Jo anūkas *Obizzo I* 1173 m. tapo pirmuoju Estės markgrafu, o 1184 m. imperatoriaus Frydricho I buvo padarytas Milano ir Genujos markgrafu.

## Markgrafai
* *Oberto I*, 961– apie 997 m.
* *Adalbert Genujietis*; apie 997 m.
* *Oberto II*, apie 997 m. – apie 1013 m.
* *Albert Azzo I*, apie 1013 m. – apie 1029 m.
* *Albert Azzo II*, apie 1029 m. – apie 1097 m.
* *Fulk I*, apie 1097 m. – apie 1146 m.
* *Obizzo I*, apie 1146 m. – 1193 m.
Duresio uostas

**Duresio uostas** () – Albanijos dirbtinis uostas Duresyje. Didžiausias uostas šalyje.

Uostas pradėtas naudoti vietovėje dar gyvenant ilyrams. Dabartinis uostas yra valstybinis ir jame dirba virš 600 žmonių. 2009 m. Duresio uostas perkrovė 1,6 milijonų tonų krovinių. 2010 m. uostas perplukdė 1,162 milijono keleivių. Uostas svarbus ne tik Albanijos ekonomikai, bet į jį dažnai atkeliauja ir Makedonijos bei Kosovo kroviniai.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Vliorės uostas

**Vliorės uostas** () – Albanijos jūrų uostas Vliorėje. Antras pagal dydį uostas šalyje. Daugiausiai naudojamas keltams, tarpvalstybiniam susisiekimui. Dažniausia laivyba vyksta su Italijos uostais.

Uoste planuojama įrengti ir konteinerių prieplauką bei laisvąją ekonominę zoną.

## Šaltiniai

## Taip pat skaitykite
*Vliorė
*Albanijos transportas
*Turizmas Albanijoje
*Albanijos Rivjera
Fajerlech

**Fajerlech** – Lietuvos žydų šokių ir dainų ansamblis, įsikūręs Vilniuje.

1971 m. Jakovas Magidas įkūrė vokalinį instrumentinį ansamblį „Fajerlech“. 1972 m. susiformavo pagrindinis muzikantų entuziastų branduolys, suburta ir šokėjų grupė, įvyko pirmas koncertas. 1982 m. buvo įkurta ansamblio vaikų šokio studija, bet egzistavo tik 5 metus, tuometinė Profsąjungų Rūmų vyriausybė neleido jiems išeiti į sceną. 1989 m. Izraelyje įvykusioje Makabi žaidynėse ansamblis „Fajerlech“ kartu su Lietuvos sporto draugija „Makabi“ atstovavo Lietuvos rinktinę. 1990 m. pr. buvo atkurta ansamblio vaikų studija.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Obertengiai

**Obertengiai** () – viduramžių Italijos karalystės kilmingųjų giminė, kilusi iš grafo Oberto I Luniečio, kuris buvo pirmasis Genujos markos markgrafas. Ši marka pradžioje, pagal pirmąjį markgrafą dar vadinta *marca Obertenga*.

951 m. Italijos karalius Berengaras II baigė Italijos karalystės feodalinę reorganizaciją, pradėtą jo pirmtako Hugo Arliečio. Jis suformavo tris markas, kurioms paskyrė tris markgrafus:
* Verčelio grafą Aleramą padarė Vakarų Ligūrijos markgrafu. Šiai markai priklausė Verčelis, Monferatas, Čeva, Akvi Termė, Onelja, Albenga. Pagal pirmąjį markgrafą marka dar vadinta *marca Aleramica*;
* Grafas Arduinas Glaberijas buvo padarytas Turino markgrafu. Šiai markai priklausė Turinas, Ivrėja, Pajūrio Alpės, Nica, Ventimilja, Sanremas. Pagal pirmąjį markgrafą marka dar vadinta *marca Arduinica*;
* Milano ir Lunio grafas Obertas I buvo padarytas Rytų Ligūrija markgrafu. Marką tada sudarė šios grafystės – Genujos, Lunio, Tortonos, Bobijaus, Parmos, Pjačencos, Modenos, Emilijos Redžo, Feraros ir Askoli Pičeno.

Obertengių valdytoje markoje feodus turėjo šios giminės: Estės, *Pallavicini*, *Vicini*, *Malaspina*, *Fieschi*, *Della Torre*, Viskončiai, *Parodi*, *Pinelli*, *Lupi*, *Massa*, *Della Berardenga*, *Cavalcabò*, *Adalbertina* ir kt.

## Nuorodos
* GLI OBERTENGHI
Nobody's Perfect

„**Nobody’s Perfect**“ – anglų atlikėjos ir dainų autorės Jessie J daina iš jos debiutinio albumo *[[Who You Are]]*.

Dainos autoriai yra Jessie J ir Claude Kelly, prodiuseriai – Kelly ir Andre Brissett. Kūrinys pasakoja apie kovą su tobulumo kompleksu ir gailėjimąsi dėl praeities klaidų. Jis buvo išleistas kaip trečiasis albumo singlas 2011 m. gegužės 27 d. po pristatymo radijo stotims 2011 m. balandžio 20 d. Išleidimas fiziniu pavidalu buvo originaliai nustatytas gegužės 23 d., tačiau data buvo pavėlinta iki gegužės 30 d. dėl poveikio spaudai. Singlo versiją remiksavo Tom Elmhirst ir ji šiek tiek skiriasi nuo albumo versijos perrašytu vokalu ir stipresniu ritmu. „Nobody’s Perfect“ pasiekė devintąją vietą Jungtinėje Karalystėje ir tapo trečiuoju Jessie J top 10 singlu.

## Šaltiniai
Klaipėdos dviračių trekas

**Klaipėdos dviračių trekas** – atviras lauko velodromas Klaipėdoje. Jis atidarytas 1979 m. ir priklauso Klaipėdos kūno kultūros ir rekreacijos centrui.

Pastatytas Klaipėdos dviračių trekas buvo pagrindinė dviračių treko bazė Lietuvoje, kuri išugdė pasaulio ir olimpinių prizininkų bei rengė įvairaus rango varžybas. Nuo 2008 m. svarbiausiu Lietuvos velodromu tapo Cido arena, o Klaipėdos dviračių trekas tapo mažesnių čempionatų rengimo vieta ir treniruočių baze. Klaipėdos treke nuo seno ruošiama ir nacionalinė vyrų treko komanda. Šalia treko įrengtos ir dengtos tribūnos žiūrovams.

## Istorija
1933 m. Klaipėdoje pastatytas pirmasis betoninis velodromas. Įrengtas vokiečių klubų, tačiau nebuvo prieinamas lietuvių sportininkams. Karaliaus Darže buvo įrengta 333 metrų ilgio betoninė trasa dviratininkų ir motociklininkų varžyboms. Po karo šis primityvus statinys nebeatitiko reikalavimų ir iki 1978 m. Lietuvos čempionatai treke nevykdavo.

Apie 1970 m. Klaipėdos treneris Narsutis Dumbauskas inicijavo modernios dviračių bazės projektavimą. Prie idėjos įgyvendinimo prisidėjo sporto vadovai – direktorius Ignas Ruginis, statybininkas Valentinas Dragašius, inžinierius Kostas Vasiliauskas bei architektas Zigmas Bernardas Rutkauskas. Jie rekonstravo senąjį motodromą, naudodami įvairią tuo metu prieinamą medžiagą – pavyzdžiui, žvyrą iš Šešupės karjerų. 1978–1979 m. velodromas rekonstruotas, atnaujintas 333,33 m betoninis ratas, tapęs viena geriausių bazinių trasų šalyje.

1985 m. velodrome vyko TSRS čempionatas.

2020 m. buvo siūloma parduoti treką (~6 mln. €) ir lėšas paskirti universalios sporto salės statybai.<

## Išnašos

## Nuorodos
* Klaipėdos velodromo ratas
Ladano žemė

**Ladano žemė** – vietovė Dofaro gubernijoje Omane, per kurią driekiasi istorinis Smilkalų kelias. 

Šioje žemėje išlikusioje *Dofaro Vadžio* oazėje auga smilkalinės bosvelijos medžiai (), iš kurių gaminami ladano smilkalai, be to, stūkso gyvybiškai svarbios karavanų oazės *Shishr/Wubar* statinių liekanos, kur apsistodavę senovės prekeiviai smilkalais. Šios oazės ir gretimi Persijos įlankos *Choras Rori* bei *Al-Balid* uostai reprezentuoja ilgus šimtmečius gyvavusią prekybą smilkalais senovės ir viduramžių pasaulyje. Ladano žemė 2000 m. buvo įtraukta į UNESCO saugomo pasaulio kultūros paveldo sąrašą.

Ladano žemėje esanti grupė archeologinių vietų susijusi su smilkalų, vienos iš svarbiausių Senojo pasaulio prabangos prekių, gamyba ir prekyba, vykusia tarp Viduržemio ir Raudonosios jūrų regiono su Mesopotamija, Indija ir Kinija. Tai puikiai iliustruoja aukštą pietų Arabijos civilizacijos lygį laikotarpyje nuo neolito iki vėlyvojo islamo. *Shishr* oazė ir *Choras Rori* bei *Al-Balid* uostai – išskirtiniai viduramžių įtvirtintų gyvenviečių pavyzdžiai Persijos įlankos regione.


Sumharam.jpg|*Choras Rori*
Al Balid Archeological Park 5.jpg|*Al-Balid*
Land of Frankincense-118840.jpg|*Shishr*


## Išnašos
Skrillex

**Sonny John Moore** (g. 1988 m. sausio 15 d.), geriau žinomas savo sceniniu vardu **Skrillex**, – elektroninės muzikos kūrėjas, dainų tekstų autorius, prodiuseris ir atlikėjas. Moore užaugo šiaurės rytų Los Andžele, šiaurės Kalifornijoje. Soony John Moore prisijungė prie grupės „From First to Last“ 2006 m. Jis dažniausiai „miksuoja“, festivaliuose „Tomorrowland“, „Tomorrowworld“, „Ultra Music Festival“. Nors dažnai yra vadinamas dubstep muzikos kūrėju, vos pora jo kūrinių yra šio žanro. Dažniausiai kuria moombahcore ir complextro muziką. Būdamas 16 metų sužinojo, kad yra įvaikintas ir savo mama laikė artimą giminaitę. Sonny tai pat moka dainuoti, važinėti riedlente, skambinti pianinu, groti, elektrine ir paprasta gitaromis.

## Diskografija
;Studijiniai albumai
* 2010: *My Name Is Skrillex*
* 2010: *Scary Monsters and Nice Sprites*
* 2011: *More Monsters and Sprites*
* 2011: *Bangarang (album)|Bangarang*
* 2012: *Make It Bun Dem|Make It Bun Dem After Hours

;Su grupe *From First to Last*
* 2004: *Dear Diary, My Teen Angst Has a Body Count*
* 2006: *Heroine (From First to Last album)|Heroine*

;Kaip *Sonny*
* 2009: *Gypsyhook EP''
* 2015: Recess

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Falafeliai

**Falafeliai** () – aliejuje kepamas patiekalas iš avinžirnių ir/arba pupų miltų. Tai tradicinis arabiškas patiekalas, patiekiamas su rytietiška duona, vadinama pita, arba susuktas į lavašą. Taip pat pagardinamas salotomis, daržovėmis, aštriais arba tahini padažais. Falafeliai gali būti valgomi vieni kaip užkandis arba būti meze dalis.

Daugumoje Artimųjų Rytų kraštų (taip pat ir Vakaruose) falafeliai gaminami iš avinžirnių. Šie nėra verdami, o paliekami brinkti nakčiai, tada sugrūdami drauge su prieskoniais (paprastai dedama česnako, porų, kmynų ir kt.). Iš mišinio sudaromas pailgos arba rutulio formos darinys ir kepamas aliejuje. Iš pupų gaminami falafeliai labiau paplitę Egipte.

Falafeliai kildinami iš Egipto. Greičiausiai buvo įkvėpti panašių indiškų patiekalų, kurie pradėti gaminti Keralos ir Kolkatos žydų 19 a. pabaigoje. Vėliau šis patiekalas iš Aleksandrijos žydų dėka paplito po daugelį Artimųjų Rytų kraštų ir dabar ten yra populiarus užkandis. Turkų, arabų išeiviai patiekalą išpopuliarino Europoje. Falafeliai tapo populiarūs daugelyje Vakarų šalių, ypač mėgiami kaip užkandis vegetarų ir veganų.

Koptai pasninko metu jais pakeičia mėsą, tačiau legenda nėra pagrįsta įrodymais, kad jie jų gaminti nuo seno. Ramadano metu falafeliai kartais patiekiami *[[iftar]]* – saulėlydžio vakarienės – metu.

## Šaltiniai
Tatavinas

**Tatavinas** () – miestas pietų Tunise, Sacharoje, 525 km į pietus nuo Tuniso miesto. Vilajeto centras. Du trečdalius miesto gyventojų sudaro berberai, likusieji – arabai. Verčiamasi prekyba, turizmu. Tatavinas žymus savo architektūros paveldu – berberišku ksaru su specialiomis maisto saugyklomis, vadinamomis ghorfomis. Svarbiausias ksaras yra Ksar Uled Soltanas, apylinkėse yra senovinių berberų kaimų Čeninio ir Duireto liekanos.

## Istorija

Miesto pavadinimas berberų kalbomis reiškia „versmės“ (kaip ir Maroke esantis Tetuanas). Prancūzų valdymo metais mieste veikė Afrikos lengvųjų pėstininkų batalionas. 1976 m. Tatavine buvo filmuojami „Žvaigždžių karai“.

## Sportas
* US Tataouine (futbolo klubas);
* Nadžibo Hatabo (*Néjib Khattab*) stadionas, kurio talpa 5 tūkst. žiūrovų.

## Galerija

Image:Tataouine-stegop-14.jpg|Tatavino turgus
Image:Ksar-ouled-soltane.jpg|Ksaro ghorfos
Image:طبال تطاوين tataouine5.jpg|Muzikantų pasirodymas Tatavino turguje
Monferato marka

**Monferato marka**, *Vakarų Ligūrijos marka*, *Aleramo marka*, *Monferato markizatas*, *Monferato markgrafystė* (; ) – viduramžių Italijos karalystės pasienio marka, Šventosios Romos imperijos valstybė. Pradžioje (nuo 950 m.) karaliaus Berengaro II įkurta kaip *Vakarų Ligūrijos marka* (*Marca Liguriae Occidentalis*). Markgrafu buvo padarytas Berengaro II žentas Aleramas, tad marka dar vadinta ir *marca Aleramica*.
967 m. marką ėmė valdyti imperatorius Otonas I. 1574 m. markgrafystė tapo Monferato hercogyste.

## Istorija

961 m. į Italiją įsiveržė Otonas I ir nušalino Berengarą II. Otonas pirmasis kaip ir jo pirmtakai Berengaras II ir Hugas Arlietis ėmė perdarinėti didžiuosius Italijos feodus. Šiaurės vakarų Italiją jis padalino į tris stambias markas. Vakarų Ligūriją jis paliko Aleramui, Rytų Ligūriją (*marca Januensis*) perdavė Obertui I, o Turino (Arduinijos) marką – Arduinui Glabrijui.

Aleramo palikuonys buvo gana mažai žinomi iki XII a. pradžioje valdžiusio markgrafo *Rainier*. Apie 1133 m. *Rainier* sūnus markizas *Guglielmo V del Monferrato* vedė Juditą Babenberg (), netikrą Vokietijos karaliaus Konrado III sesrį, taip labai padidindamas savo giminės prestižą. Jis ėmė dalyvauti Konrado ir Bizantijos imperatoriaus Manuilo I Komnino Italijos politikoje. Jo sūnūs dalyvavo Kryžiaus žygiuose.

Konradas Monferatietis, kitaip Konradas I Jeruzalietis (; ((pms|Conrà ëd Monfrà}}; (apie 1144–1192 m. balandžio 28 d.) buvo kilmingasis iš Šiaurės Italijos, vienas pagrindinių Trečiojo Kryžiaus žygio dalyvių. Jis *de facto* nuo 1190 m. lapkričio 24 pagal santuoką buvo Jeruzalės karalius, nors oficialiai buvo juo išrinktas tik 1192 m. keletą dienų prieš mirtį. Jis nuo 1191 m. buvo ir Monferato markgrafas.

Markgrafas Bonifacas I buvo Ketvirtojo kryžiaus žygio vadovas. Jo metu įkūrė Lotynų imperijai priklausiusią Tesalonikų karalystę, kurios karaliumi tapo. Sekančiu Tesalonikų karalystės karaliumi tapo Bonifaco I sūnus Demetrijus. Bonifaco palikuonys Italijoje siekė sujungti Tesalonikų karalystę su Monferato marka, nors tai jiems nepavyko.

XIII a. Monferato marka, valdoma Bonifaco II ir Guljelmo VII (), dvejojo tarp Gvelfų ir Gibelinų. Jie kariavo kelis ilgus karus prieš nepriklausomybes siekusias Asčio ir Alesandrijos komunas. Jiedu tapo atsinaujinusios Lombardijos Lygos vėliavnešiais. Ši lyga kovojo prieš Angevinų įtakos plitimą Šiaurės Italijoje. Tuo metu Monferato markos sostinė buvo Kivasas (*Chivasso*), markgrafų valdžios centras.

1305 m. mirė paskutinis markgrafas iš Aleramičių, ir Monferato marką paveldėjo graikų imperinė Paleologų dinastija, išlaikiusi markos sostą iki 1533 m. 1533 m. marką užgrobė Ispanija, valdoma Habsburgo imperatoriaus Karolio V, kuris 1536 m. perdavė valdžią markoje Mantujos hercogui *Federico II* iš garsios Gonzagų giminės. Jo sūnus markgrafas *Guglielmo X Gonzaga* 1574 m. buvo padarytas Monferato hercogu, o Monferato marka virto Monferato hercogyste. Ji iš pasienio grafysčių rinkinio virto viena iš mažųjų susiskaldžiusios Renesanso Italijos valstybių.
2012 m. Abu Dabio Grand Prix

**2012 m. Abu Dabio Grand Prix** – 18-tos 2012 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko lapkričio 2-4 dienomis Yas Island trasoje.

## Kvalifikacija

;Pastabos
:* – Sebastian Vettel, pagal kvalifikacijos laiką turėjęs užimti trečią starto vietą, po kvalifikacijos buvo diskvalifikuotas dėl kuro mėginio trūkumo.

## Lenktynės

**Pastabos:**
** – Pedro de la Rosa nesugebėjo pajudėti į apšilimo ratą, todėl lenktynėse startavo iš techninio aptarnavimo zonos, iš karto už Sebastian Vettel.

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* **Pastabos:** pateikti tik penki geriausi rezultatai.

## Šaltiniai
Miendzilešas (Vengruvo apskritis)

**Miendzilešas** () – kaimas Lenkijos rytuose, Medznos valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Medznos, apie 13 km į šiaurę nuo Vengruvo ir apie 76 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.

## Šaltiniai
Medzanka

**Medzanka** () – upė rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje. Dešinysis Liveco upės intakas. Upė priklauso Vakarinio Bugo upės baseinui. Upė teka per šiuos kaimus: Vulka Miedzinska, Ožešuvka, Medzna, Želežnikai, Poševka, Varcholai ir Ludvinuvas.