open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Benoît Assou-Ekotto

**Benua Pieras Davidas Asu-Ekoto** (; g. 1984 m. kovo 24 d. Arase, Prancūzijoje) – Prancūzijos futbolininkas. Gimė Prancūzijoje, bet atstovavo Kamerūno rinktinei.

## Karjera
Karjerą pradėjo prancūzų klube Lanso RC. Lanso RC sužaidė 66 rungtynes. Buvo vienas geriausių krašto gynėjų Prancūzijoje.

2006 m. vasaros metu Londono klubas „Tottenham Hotspur“ B. Assou-Ekotto nusipirko už maždaug 3,5 milijonų svarų sterlingų. Londono klube debiutavo 2006–07 m. sezono pradžioje, prieš „Wanderers“. Pirmąjį įvartį pelnė 2009 m. rungtynėse prieš Liverpulio FC.

2013 m. rugsėjo 2 d. visam sezonui buvo išnuomotas B. Assou-Ekotto Londono klubui „Queens Park Rangers“.

Nuo 2015 m. liepos 1 d. priklausė AS Saint-Étienne (Prancūzija). Su Ligue 1 besivaržančiu klubu sudaryta vienerių metų trukmės sutartis. "

Nuo 2016 m. rugpjūčio 16 d. atstovavo FC Metz (Prancūzija). Į Ligue 1 patekęs klubas sudarė vienerių metų sutartį.

## Kamerūno rinktinė
2009 m. vasario 11 d. debiutavo Kamerūno rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Gvinėjos rinktinę.

Dėl traumos negalėjo dalyvauti 2010 m. Afrikos Tautų taurės turnyre. Tačiau žaidė visose trijose Kamerūno rungtynėse 2010 m. FIFA pasaulio futbolo čempionato turnyre Pietų Afrikos Respublikoje.

2011 m. B. Assou-Ekotto BBC aiškino, kad jį skatino žaisti Prancūzijos jaunių rinktinėje, tačiau jis atsisakė. „Man nėra reikalo dėvėti Prancūzijos rinktinės marškinėlius. Manęs nepaveikia prancūziški žaidėjai“ aiškino gynėjas.

## Asmeninis gyvenimas

B. Assou-Ekotto žinomas dėl savo atvirumo. 2011 m. aiškino, kad jam futbolas „tik darbas“, ir žaidžia daugiau dėl atlyginimo nei dėl kažkokio suteikto malonumo.

B. Assou-Ekotto taip pat daug dalyvauja Londono priemiesčio Totenamo visuomenėje. 

Naudojasi Londono metro ir dažnai vaikšto į stadioną „White Hart Lane“ su sirgaliais. 

Po 2011 m. Londono riaušių, skatino kitus futbolo žaidėjus daugiau turto aukoti padedant vietinėms visuomenėms.

B. Assou-Ekotto vyresnis brolis Mathieu taip pat profesionalus futbolininkas.

## Pasiekimai
**Lanso RC**
* UEFA Intertoto taurė: 2005 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Aleksandras Kosauskas

**Aleksandras Kosauskas** (g. 1941 m. gegužės 5 d. Kaune) – Lietuvos lengvaatletis (bėgikas), treneris, pedagogas.

## Biografija
1964 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. 1964–1966 m. Kauno 6-osios vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas. 1966–1988 m. Kauno vaikų sporto mokyklos lengvosios atletikos treneris. 1975–1985 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinių (sprinto ir barjerinio bėgimo) vyr. treneris. 1987–2006 m. Kauno „Žalgirio“ vyrų krepšinio komandos, 1992–2006 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės trenerio asistentas, fizinio parengimo treneris. 2006–2009 m. Sopoto „Procom Trefl“ komandos specialiojo fizinio parengimo treneris.

## Pasiekimai
* 1965–1966 m. Lietuvos 400 m bėgimo čempionas
* 1985–1987 m. Lietuvos 110 m barjerinio bėgimo čempionas
* 1986 m. Lietuvos 200 m bėgimo čempionas
* Lietuvos 110 m barjerinio bėgimo rekordininkas 

## Įvertinimas
* 1999 m. DLK Gedimino ordino 1-ojo laipsnio medalis 
* 2003 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius 
* 2003 m. Lietuvos nusipelnęs treneris
* 2011 m. LTOK Olimpinė žvaigždė 
* 2013 m. LSU garbės daktaras 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aleksandras Kosauskas // Kauno diena, 2005-07-09
Burgoso provincija

**Burgoso provincija** () – Ispanijos provincija, esanti šalies šiaurinėje dalyje, autonominės Kastilijos ir Leono provincijos šiaurės rytuose. Ribojasi su Palensijos, Kantabrijos, Biskajos, Alavos, La Riochos, Sorijos, Segovijos ir Valjadolido provincijomis. Administracinis centras – Burgosas.

Provincijos plotas – 14 292 km². 359 740 gyventojai (2024 m. duomenys), beveik pusė iš jų gyvena provincijos sostinėje. Burgoso provincija padalinta į 371-ą savivaldybę, nors daugelyje iš jų gyvena mažiau nei 100 žmonių. Tai daugiausiai savivaldybių turinti Ispanijos provincija.

Svarbiausios upės: Ebras ir Dueras. Duero upė teka provincijos pietuose. Porte (Portugalija) įteka į Atlanto vandenyną. Ebras įteka į Viduržemio jūrą. Provincijos šiaurinė ir pietrytinė dalis kalnuota.

## Komarkos
Burgoso provincija yra padalinta į 10 komarkų. Žemiau patektas jų sąrašas.

* Merindadesas
* Valje del Rudronas
* Ebras
* La Bureba
* Montes de Oka
* Alfos de Burgosas
* Siera de la Demanda
* Odra i Pisuerga
* Arlansa
* Ribera del Dueras

## Miestai

Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Burgosas – 168,6 tūkst. gyv.
* Aranda de Dueras – 32,4
* Miranda de Ebras – 25,5
* Brivjeska – 6,3
* Medina de Pomaras – 5,3

## Šaltiniai
Edeirnionas

**Edeirnionas** () – subkaralystė, vasalinė Gvinedo atžvilgiu. Susikūrė V amžiuje ir buvo likviduota V–VI amžių ribose.

Po Kunedos mirties vienas iš jo sūnų, Edeirnas, pietinėse teritorijose sukūrė savo valstybę, kuri buvo pavaldi Gvinedui. Edeirnionas įsikūrė piečiau Ruvoniogo. Rytuose buvo Dogveilingas, o vakaruose Dinodingas. VI amžiaus pradžioje Edeirnionas tapo Gvinedo dalimi.

## Nuorodos
* http://www.earlybritishkingdoms.com/bios/cunedwgd.html 
* http://www.historyfiles.co.uk/FeaturesBritain/CymruGwynedd.htm#Edeyrnion
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/celtic/edeyrnion.html
Aflogionas

**Afogionas** () – subkaralystė, priklausiusi nuo Gvinedo. Įkurta V amžiuje.

Po Kunedo mirties vienas iš jo daugelio sūnų, Afloigas, užėmė Leino pusiasalį ir įkūrė savo valstybę, vasalinę Gvinedo atžvilgiu. Avloigas nepaliko paveldėtojų ir jo valstybę paveldėjo Gvinedo karalius.

## Nuorodos
* http://www.historyfiles.co.uk/FeaturesBritain/CymruGwynedd.htm#Edeyrnion
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/celtic/afflogion.html 
* http://www.earlybritishkingdoms.com/bios/cunedwgd.html
Žmogžudystė šventinę dieną

**Žmogžudystė šventinę dieną** () – paskutinis italų režisieriaus Damiano Damiani filmas, sukurtas 2002 m.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Carmen Maura – Iliuminata
* Riccardo Reim – Patricijus
* Domenico Fortunato – Onoratas
* Agnese Nano – Miniranda

## Turinys

Buenos Airės, 1952–ieji. Grupė aktorių, netekusių darbo uždarius jų teatrą, nusprendžia savo vaidybinius sugebėjimus panaudoti sukčiaujant per laidotuves, apsimetant artimojo giminaičiais. Kartą jie užklysta į namus, kuriuose neseniai mirė turtingas ir įpėdinių neturintis vyras. Sužinoję, kad yra tik viena jauna giminaitė, gyvenanti Europoje, jie nusprendžia kad tai puikus šansas vienu kartu išspręsti visas finansines problemas. Yra tik viena kliūtis – nei vienas iš aktorių grupės nėra tinkama pagal amžių apsimesti mirusiojo giminaite, todėl šio vaidmens imasi vienas iš vaikinų. Jam tenka ne tik kurį laiką būti apsirengusiu moterimi, bet ir suvilioti palikimo dokumentus tvarkantį advokatą, kad šis greičiau parengtų reikiamus popierius. Advokatas netrunka įsimylėti iš Europos trumpam atvykusią „merginą“, tačiau ir jos vaidmenyje esantis aktorius, pernelyg įsijautęs į kuriamą personažą, vis labiau ima jaustis ne vyru, o moterimi...
Ovidiu Cernăuțeanu

**Ovidiu Cernăuţeanu** (taip pat žinomas kaip **Ovi**; g. 1974 m. rugpjūčio 23 d. Botošanyje) – rumunų/norvegų dainininkas, dainų autorius, prodiuseris ir muzikantas. Pirmiausiai išgarsėjo Norvegijoje 2006 metais, kai jis pirmą kartą dalyvavo šalies atrankos konkurse *Melodi Grand Prix 2006* su daina „The Better Side Of Me“, su kuria nepateko į finalą. 2009 metais jis buvo vienas *Melodi Grand Prix 2009* finalo dalyvių, tačiau daina „Seven Seconds“ pralaimėjo tik nugalėtojui Aleksandrui Rybakui. Sekančiais metais su Paula Seling dalyvavo rumunų atrankoje *Selecția Națională 2010* ir ten užėmė pirmą vietą. Duetas su daina „Playing With Fire“ () atstovavo Rumunijai 2010 m. Eurovizijoje. Sėkmingai įveikę pusfinalį, jie pateko į finalą, kur užėmė trečiąją vietą, nusileisdami tik Vokietijos ir Turkijos atstovams. Po Eurovizijos, Ovi su Seling išleido naują singlą „We Got Something“.

2012 m. jis grįžo į *Melodi Grand Prix 2012* kaip dainos autorius, šįkart su Thomas G:son ir Tommy Berre sukurtą dainą „High On Love“ atliko Reidun Sæther. Daina pateko į finalą.

2014 m. su Paula Seling antrą kartą atstovauja Rumunijai Eurovizijos dainų konkurse, šį kartą su daina „Miracle“ (). Duetas finale užėmė dvyliktąją vietą.

## Diskografija
* *This Gig Almost Got Me Killed* (2009)
* *A Bit of Pop Won't Hurt Anyone* (2014)

## Išnašos


## Nuorodos

* Paula Seling ir Ovi – Playing With Fire (video)
* Paula Seling ir Ovi - Miracle (video)

|-
RiskyKidd

**Shane Schuller** (žinomas sceniniu vardu **RiskyKidd**; g. 1994 m. birželio 17 d. Londone) – anglų-graikų repo atlikėjas. Atlikėjas gimė Londone vokiečio ir jamaikietės šeimoje, tačiau užaugo Graikijoje. 2014 m. su Freaky Fortune išrinkti atstovauti Graikijai 2014 m. Eurovizijoje su daina „Rise Up“.

## Diskografija

### Singlai
* 2012: *All the Time* (Sencillo de Playmen su Helena Paparizou & Courtney)
* 2013: *Rhythm Is a Dancer* (su HouseTwins ir Courtney)
* 2013: *Angel* (Alex Leon su Giorgina)
* 2013: *The Sun* (Alex Leon su Demy & Epsilon)
* 2013: *I Can’t Breath* (Kostas Martakis & Christina Salti)
* 2013: *Radio* (Lunatic su RiskyKidd & Josephine)
* 2014: *Rise Up* (su Freaky Fortune)

## Išnašos


## Nuorodos

* Freaky Fortune ir RiskyKidd — „Rise Up“

|-
Grobuonys

**Grobuonys** () – režisieriaus René Clément 1964  m. sukurtas nespalvotas kriminalinis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atilko aktorius Alain Delon.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
*Alain Delon – Markas
* Jane Fonda – Melinda
* Lola Albright – Barbara
* Sorrell Booke – Haris
* Andre Oumansky – Vincentas 

## Turinys

Kortų sukčius Markas Monte Karle suvilioja amerikiečių gangsterio žmoną ir tampa šio taikiniu. Besislapstydamas nuo smogikų, jis užklysta į benamių prieglaudą, kur į jį dėmesį atkreipia dvi moterys, kasdien tiekiančios  jiems maistą. Po dienos vyresnioji, Barbara, pasiūlo jam vairuotojo darbą ir Markas, sprukdamas nuo persekiojimo netekęs visų pinigų, sutinka. Jis persiklausto į jos didžiulius namus ir sužino, kad Barbara yra turtinga našlė, savo vyro palikimą aukojanti labdarai, o jaunoji Melinda – jos padėjėja.  

Pradėjęs dirbti, Markas ima pastebėti, kad name naudojami ne visi kambariai, o jame dedasi keisti dalykai. Barbara, kuri pradžioje jį atstūmė, staiga pati ima rodyti dėmesį, tarsi konkuruodama su Melinda, kuri taip pat jam neabejinga. Kai Barbara pasiūlo jam kartu išvykti į Venesuelą, Markas pradeda domėtis moters praeitimi ir sužino, kad šios vyras žuvo paslaptingomis aplinkybėmis, o ji pati tuo metu turėjo meilužį Vicentą, kuris taip pat paslaptingai dingo. Netrukus Markas įsitikina, kad Vincentas slapstosi šiuose namuose, o jis pats liks gyvas tol, kol gaus Venesuelos vizą; tada Barbara su Vincentu, pasinaudosiančiu jo pasu, galės išvykti iš šalies. 

Markas ima visomis priemonėmis stengtis išprovokuoti Vincento pyktį ir pasirodymą, stengdamasis, kad šis patikėtų jo ir Barbaros romanu. Išvykęs pasiimti paso, jis pastebimas persekiojančių gangsterių, kurie atseka jį iki Barbaros namų. Kyla susišaudymas, kurio metu Markas pasislepia, Vincentas su Barbara žūna, o gangsteriai, pamatę Vincento kūną, nusprendžia, kad jie sekė ne tą ir pasišalina.

Likę dviese, Markas su Melinda įkiša žuvusiųjų kūnus į mašinos bagažinę ir važiuoja prie jūros jais atsikratyti. Iš Marko kalbų supratusi, kad šis neketina su ja ilgiau pasilikti, įsimylėjusi Melinda, jiems stabtelėjus mieste prie gėlių turgaus, po automobilio ratu pakiša peilį. Mašinai pajudėjus, sprogsta padanga ir Markas, nesuvaldęs mašinos, partrenkia moterį. Netrukus prisistato policija ir, pamatę pradurtą ratą, siūlo padėti jį pakeisti. Markas, žinodamas, kad, atidarius bagažinę, visi išvys lavonus, policininką tikina, kad jis neturi atsarginio rato, tačiau Melinda staiga pareiškia esant priešingai ir bagažinę atidaro pati. Markas puola bėgti, o Melinda apsimeta nualpusi...

Filmo pabaigoje Markas, kaip anksčiau Vicentas, slapstosi Barbaros name, o Melinda apsigyvena jame kaip naujoji šeimininkė...
Ginkluota Roma

**Ginkluota Roma** () – 1976 m. Italijoje sukurtas kriminalinis filmas, kuriame pasakojama apie policijos komisarą Tanzį, savo darbe naudojantį ir nelegalius veiklos metodus, kad atskleistų Marselio nusikaltėlių gaujos, siaučiančios Romoje, nusikaltimus.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Maurizio Merli – komisaras Tanzis
* Tomas Milian – Vinčenzo Maracis
* Arthur Kennedy – Ruinis
* Giampiero Albertini – Kaputo
* Ivan Rassimov – Parenzo
* Biagio Pelligra – Savelis
* Maria Rosaria Omaggio
Mandela ir de Klerkas

**Mandela ir de Klerkas** () – 1997 m. JAV sukurtas ir Auksiniam gaubliui nominuotas televizijos filmas apie PAR juodaodžių išsivadavimo lyderį, už savo veiklą kalintą 27 metus, o paleidus iš kalėjimo 1990 m., po 4 metų tapusį pirmuoju juodaodžiu savo valstybės prezidentu.

Filme taip pat atskleidžiami PAR valdžios užkulisiai, tuometinio prezidento P. W. Botha vykdyta aktyvi apartheido politika, kuria buvo siekiama išsaugoti valdžią baltaodžių, kurie sudarė mažiau nei 10% šalies gyventojų, rankose, bei jo oponento F. W. De Klerko iškilimą.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sidney Poitier – Nelsonas Mandela
* Michael Caine – F. W. De Klerkas
* Tina Lifford – Vini Mandela
* Gerry Maritz – P. W. Botha

## Apdovanojimai
* Auksinis gaublys (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius TV filme ar mini seriale (Michael Caine)
* Emmy (nominacija) – geriausias aktorius (Sidney Poitier)
* Emmy (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius (Michael Caine)
* Grammy (nominacija) – geriausia daina kino ar TV filmui (Cedric Gradus Samson – „Father of Our Nation“)
* Satelito apdovanojimas (nominacija) – geriausias aktorius (Sidney Poitier)
* Satelito apdovanojimas (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius (Michael Caine)
Minsko arena

**Minsko Arena** – daugiafunkcė uždara arena, esanti Minske, Baltarusijoje.
Minsko Arenos kompleksas yra unikalus dėl savo sudėtingumo ir funkcionalumo ne tik Baltarusijoje, bet ir Europoje. Jį sudaro keturi objektai. Jis apima
universalią sporto ir pramogų areną, talpinančią 15 000 žiūrovų, greitojo čiuožimo areną 3 000 žiūrovų ir 2 000 vietų velodromą, atvira daugialypė automobilių stovėjimo aikštelė (1080 vietų).

## Istorija
2005 m. Baltarusijos prezidento įsakymu buvo įteisintas Minsk Arenos statybos. 2006 m. prasidėjo statybos. Generalinis arenos projektuotojas buvo „Belprojektas“, generalinis rangovas „Minskpromstroj“. 2008 m. gruodžio 30 d. veiklą pradėjo velodromas. 2009 m. liepos mėn. velodrome įvyko Europos treko dviračių lenktynių čempionatas. Arenoje daugiausia vyksta ledo ritulio varžybos. 2009 m. gruodžio 2 d. įvyko pirmoji greitojo čiuožimo treniruotė. 2009 m. gruodžio 26 d. įvyko pirmos ledo ritulio rungtynės. Rungtyniavo jaunimo sporto mokyklos „DIUSŠ Minsk“ ir jaunimo ledo ritulio mokyklos „Junost“ komandos. 2010 m. sausio 14 d. įvyko pirmos Minsko Dinamo ledo ritulio komandos rungtynės prieš Magnitorsko „Metalurgo“. 2010 m. sausio 30 d. įvyko oficialūs arenos atidarymas. Pirmas didžiausias renginys buvo 2010 m. Vaikų Eurovizijos dainų konkursas.

## Veikla
Joje namų rungtynes žaidžia Minsko Dinamo ledo ritulio komanda. Arena buvo atidaryta 2010 m. sausio 30 d., ta proga ten surengiant Kontinentinės ledo ritulio lygos Visų žvaigždžių mačą.
Arenoje vyko 2014 m. Pasaulio ledo ritulio čempionatas.
Arenoje taip pat vyksta koncertai ir įvairūs kitokie masiniai renginiai. Čia koncertavo tokios žvaigždės kaip Armin Van Buuren ir prancūzų atlikėja Mylène Farmer.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Guildo Horn

**Guildo Horn** (g. 1963 m. vasario 15 d. Tryre) – Vokietijos šlagerio dainininkas. Muzika susidomėjo dešimtojo dešimtmečio pradžioje, po to studijavo pedagogiką universitete. Dėl jo egzotiškos išvaizdos yra labai populiarus savo šalyje.

1998 m. Eurovizijos dainų konkurse su Stefan Raab kūrybos daina „Guildo hat euch lieb!“ () užėmė septintą vietą.

## Diskografija
* *Rückkehr nach Mendocino* (1992)
* *Sternstunden der Zärtlichkeiten* (1995)
* *Danke!* (1997)
* *Schön!* (1999)
* *Der König der Möwen* (2002)
* *Guildo Horn featuring Pomp & Brass* (2003)
* *Essential* (2005)
* *Die Rocky Horny Weihnachtsshow* (2005)
* *Erhebet die Herzen* (2008)
* *20 Jahre Zärtlichkeit* (2010)
* *Weihnachtsfestival der Liebe* (maxi-CD) (2012)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Tal Sondak

**Tal Sondak** (g. 1976 m. liepos 23 d. Herclija) – Izraelio dainininkas.

Jo muzikinė karjera prasidėjo nuo dešimties metų, kai dainavo berniukų chore. Atstovavo Izraelui keliuose muzikos festivaliuose, dainavo ir žydų bendruomenėse Danijoje, JAV, Šveicarijoje ir Kanadoje. Jis buvo dažnas svečias televizijos laidose ir muzikiniuose projektuose Izraelyje.

2001 metais Tal Sondak atstovavo Izraeliui Eurovizijoje su daina „En Davar“ ir užėmė 16 vietą tarp 23 dalyvių.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė  (hebrajų k.)

|-
Sébastien Chabal

**Sebastienas Šabalas** (; g. 1977 m. gruodžio 8 d.) – Prancūzijos regbio žaidėjas. Jis gimė Prancūzijos mieste Valanse. Jis pradėjo žaisti regbį Dromo departamente Prancūzijoje. Jis žaidžia aštuntoje pozicijoje. S. Šabalas žaidė keliuose profesionaliuose klubuose. Jis pradėjo žaisti klube „Bourgoin“. Tada jis nuvyko į Anglijos klubą „Sale Sharks“. Jis grįžo į Prancūziją 2008 m. ir žaidė klube „Racing metro“. Jis dabar žaidžia „Liono“ klube. Jis Prancūzijos rinktinėje pasirodė 62 kartus.

Šabalas yra populiariausias regbio žaidėjas Prancūzijoje, ir žurnalistai rašo apie „Chabalmania“. S. Šabalas žinomas dėl ilgos barzdos, ilgus, juodus plaukus ir jo grubios išvaizdos. Prancūzijoje jo pravardė yra „l’Homme des Cavernes“ (urvų žmogus). Su šia išvaizda jis pasirodo skelbimuose. 2009 m. jis tapo daugiausiai uždirbančiu prancūzu regbio žaidėju. S. Šabalas sustabdė savo karjerą po 2014 m. sezono pabaigos.
Alksniupių koplyčia

**Alksniupių koplyčia** – veikianti katalikų koplyčia Alksniupių kaimo kapinėse, Pakalniškių sen., Radviliškio rajone, 0,5 km į vakarus nuo kelio . Aptarnauja Šeduvos Šv. Kryžiaus Atradimo parapijos klebonas. Pastatyta 1853 m. Ji įregistruota Kultūros vertybių registre.

## Istorija

Padavimas byloja, kad kapinių kalnelis susidarė tame krašte siautusių maro epidemijų metais. Esą tada mirusieji buvo guldomi tiesiog ant velėnos, juos užpilant iš kitur atvežtomis žemėmis. Alksniupių kapinėse buvo laidojami ne tik šio, bet ir kitų kaimų – Baukų, Daukšų, Dervìlių, Šileikonių, Žibartų – mirusieji, nes Alksniupių koplytėlėje buvo galima mirusįjį pašarvoti. 1941 m., A. Venslovo teigimu, alyvomis ir kitokiais krūmais apaugusioje kalnelio viršūnėje stovėjusi sunkiai apeinama akmeninė koplytėlė buvo panaši į dvaro svirnelį, kapinėse daugelis kapaviečių buvo aptvertos medinėmis tvorelėmis, prie nedideliais medžiais apaugusios kapinių tvoros kapavietės buvo retos. Karo ir pokario metais beveik nebeprižiūrimų kapinaičių teritorija apaugo krūmais, koplytėlė apgriuvo, tačiau kapinėse vis dar buvo laidojama. 1990–1991 m. pastatas buvo restauruotas, kapinių teritorija sutvarkyta.  

2010 m. Šeduvos parapijos klebono ir Alksniupių bendruomenės iniciatyva koplyčia suremontuota: išdažytas vidus ir zakristija, nulakuotos grindys, suolai, altorius, sutvarkytas choristų balkonas, sutvirtintas pamatas ir šoninė siena. 2011 m. liepos 27 d. pastatas nukentėjo nuo siautėjusio viesulo – buvo nuplėštas stogas, kapinėse išvartyti paminklai.

## Galerija

Alksniupiai, koplyčia.JPG|Koplyčia 2014 m.
Alksniupiai. Koplyčia.JPG|Koplyčia įsikūrusi ant kapinių kalnelio
Alksniupiai, koplyčios balkonas.JPG|Vaizdas į balkoną


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Vyskupijos informacija
* Pakalniškių seniūnijos lankytinos vietos: Alksniupių koplyčia
Jane Bogaert

**Jane Bogaert** (g. 1967 m. rugpjūčio 5 d. Zoloturne) – šveicarų dainininkė, šokėja, dainų autorė ir modelis. Ji atstovavo Šveicarijai 2000 m. Eurovizijos dainų konkurse Stokholme, kur su pop stiliaus balade „La vita cos’è“ užėmė 20 vietą. 2010 metais išleido savo pirmąjį studijinį albumą „5th Dimension“.

Bogaert dirbo ir įrašinėjo dainas su tokiais atlikėjais kaip Lionel Richie, Eros Ramazzotti, Al Bano, Udo Lindenberg, Joe Lynn Turner ir DJ BoBo.

## Diskografija

### Albumai
* *5th Dimension* (2010)

### Singlai
* *La vita cos’è* (2000)

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Ylakių šv. Roko išpažinėjo koplyčia

**Ylakių šv. Roko išpažinėjo koplyčia** – koplyčia, stovinti Ylakių miestelio kapinėse, Skuodo rajone, netoli kelio . Priklauso Ylakių Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai parapijai. Pavadinta šventojo Roko vardu.

Neogotikinė raudono mūro koplyčia garsėja didžiausiais šiaurės Žemaitijoje Šv. Roko atlaidais, kasmet rengiamais rugpjūčio mėn. antroje pusėje. Koplyčioje mišios aukojamos keletą kartų metuose, per didžiąsias šventes:  motinos dieną, tėvo dieną, visų šventųjų dieną, vėlinių dieną.

## Projektas

Koplyčia buvo statoma pagal projektą, kurio autoriumi laikomas Karlas Eduardas Strandmanas. Ant koplyčios projekto nurodyta tik nuolatinio K. E. Strandmanno suprojektuoto objekto prižiūrėtojo, Liepojoje gyvenusio inžinieriaus-architekto K. O. Kuntzelio įsipareigojimas prižiūrėti statybos darbus. Architektas suprojektavo neogotikinę koplyčią su stačiakampe presbiterija ir nedideliu, žemu uždaru prieangiu. Pagrindiniame fasade po neaukštu trikampiu frontonu įkomponuota smailiaarkė niša su stambiu langu-rože. Šoniniuose fasaduose suprojektuoti dideli langai su masverkais ir laiptuotais kontraforsais, o interjere – smailėjančios kryžminio skliauto ramstinės arkos, atremtos į vidinius kontraforsus.

Tačiau statybos metu vietoj numatyto prieangio sumūrytas masyvus keturkampis bokštas su frontonais ir smaile, suteikęs pastatui panašų į bažnyčią vaizdą. Spėjama, kad pakeitimo projektą padarė  K. O. Kuntzelis. Šv. Roko išpažinėjo koplyčia buvo baigta statyti 1904 m. 

Į vargonų chorą (nenaudojamas, uždarytas) bei varpinę patenkama iš lauko, pro atskiras duris, atsiveriančias į siaurus ir stačius mūrinius laiptus.

## Taip pat skaitykite
* Kražių šv. Roko koplyčia
* Šv. Roko bažnyčios Lietuvoje

## Galerija

Ylakių koplyčia, iš galo.JPG|Apsidė su zakristija (dešinėje)
Ylakių koplyčia, klausykla.JPG|Klausykla prienavyje
Ylakių koplyčia, vargonai.JPG|Nenaudojami vargonai
Ylakių koplyčia, varpas.JPG|Koplyčios varpas
Ylakių koplyčia, viduje.JPG|Vaizdas nuo prieangio


## Šaltiniai
Juodmėsė ūmėdė

**Juodmėsė ūmėdė** (*Russula adusta*) – ūmėdinių šeimai priklausantis, valgomas grybas, vartojamas šviežias ir sūdytas, marinuotas. III kategorijos. Dzūkijoje šios ūmėdės vadinamos „kiaulėmis”. Viena iš pirmųjų ūmėdžių mūsų miškuose, grybautojų mėgstama.

Būdingi požymiai: vaisiakūniai masyvūs, patamsėja dar lysdami iš samanų labai kirmijantys. 

## Išvaizda

Vaisiakūniai vidutinio stambumo. Kepurėlė 7-12 cm skersmens, mėsinga, jauna pusiau apvali, pusrutuliška, vėliau paplokščia, įdubusi, iš pradžių balta, lipni, netrukus pasidaro kreminė, pilkšvai, juodai ruda, sausa, matinė, luobelė beveik nesilupa, drėgna, gliti, matinė. Lakšteliai tankūs, ploni, pusiau nuaugintiniai,  balti, senesnių grybų pilkšvi, pagaliau rusvai, net juodai pilki, paspaudus juoduoja. Kotas trumpas, storas 3–6(10)x2–5 cm, kepurėlės spalvos, plaušuotas, kietas, trapus, cilindrinės formos. Trama balta, kieta, stangri, perlaužus ar perpjovus parusvėja, po to patamsėja iki juosvos spalvos, sausa, nekarti. Sporos gruoblėtos, 7-10x6-8 μm, ovalinės, turi labai mažas karpas, kurios retai būna didesnės nei 0,2-0,3 μm aukščio. *Bazidės* yra (30) 50-60 (78) μm ilgio ir 7,5-11 (12) μm pločio. Bazidės viršūnėje yra keturios 5-6 μm ilgio *sterigmos*. *Cistidės* paprastai būna 50-100 μm ilgio ir 5-7 (11) μm pločio, jos beveik cilindrinės su buku galiuku.

## Augavietė

Auga liepos – spalio mėn. pušynuose (ypač smėlinguose, senuose), aikštėse, pavieniui arba grupėmis.

## Galerija


Russad0big.jpg
Russula nigricans - Lindsey 3a.jpg
Russula adusta.jpg
Russula adusta1.jpg


## Literatūra

*  Vincentas Urbonas, „Lietuvos grybų atlasas“, Kaunas „Lututė“, 2007 m., (310 psl.) ISBN 978-9955-692-59-1

## Nuorodos

* Grybų aprašymai (En.)
Debbie Scerri

**Deborah „Debbie“ Scerri** (g. 1969 m.) – Maltos dainininkė.

Ji atstovavo Maltai 1997 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Dubline. Su daina „Let Me Fly“ užėmė devintą vietą. Daina surinko 12 taškų iš Turkijos, 10 taškų iš Norvegijos, aštuonis taškus iš Graikijos ir Kroatijos.

Atlikėja vis dar aktyvi muzikos festivaliuose. Ji taip pat veda įvairias televizijos laidas Maltoje. Debbie buvo kai kurių vietos televizijos serialų aktorė.

## Išnašos


## Nuorodos
* Debbie Scerri svetainėje *[[Internet Movie Database]]*

|-
Kašeu (upė)

**Kašeu** () arba ***Farinas*** (*Farim*) – upė Bisau Gvinėjos šiaurėje. Prasideda aukštumose netoli Senegalo sienos, netoli Kanjaminos vietovės. Vingiuoja į vakarus žemumomis, sudaro meandras. Žemupyje išplatėja, sudaro estuariją, kuri įsilieja į Atlanto vandenyną (tarp Žufonko ir Matos kyšulių).

Didžiausias intakas – Kanžambaris (dešinysis).

Kašeu estuarija (97 km) laivuojama sunkiasvoriais (iki 2000 t) laivais, o mažesniais laivais – dar toliau. Kolonijiniais laikais Kašeu buvo svarbi prekybinė arterija.

Prie upės įsikūrę Farino ir Kašeu miestai. Žemupio mangrovės paskelbtos gamtos draustiniu.

## Šaltiniai
Farinas

**Farinas** () – miestas Bisau Gvinėjos šiaurėje, prie Farino upės, 220 km upe aukštyn į rytus nuo Kašeu; Ojo regiono centras. Kelias į Mansoa. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (mediena, žemės riešutai).

## Istorija

Farinas 1641 m. įkurtas portugalų nuteistųjų (*lançados*), kurie atsikėlė nuo Žebos, kur buvo puldinėjami vietinių tautų. Pavadinimas *farim* kilo nuo mandinkų genties vado titulo. Vietiniai gyventojai miestą vadino *Tubabodaga* („baltųjų miestas“). Čia buvo įkurtas uostas prie Farimo upės, kuria plaukiojo laivai iš Kašeu. 1696 m. dėl antpuolių Farinas buvo įtvirtintas. 1918 m. suteiktas miesto statusas, klestėjo prekyba, kurią vykdė sirų ir libaniečių pirkliai, tačiau po šalies nepriklausomybės ji sumenko.

## Miestų partnerystė
*  Aveiras, Portugalija

## Šaltiniai
Korubalas

**Korubalas** (, ) – upė Gvinėjoje ir Bisau Gvinėjoje; Žebos kairysis intakas. Prasideda Gvinėjoje, Futa Džalono aukštumose, netoli Labės miesto. Aukštupyje vadinama ***Tominė*** (*Tominé*). Teka daugiausia vakarų kryptimi, smarkiai vingiuoja. Vidurupyje atkarpa teka Gvinėjos–Bisau Gvinėjos valstybine siena, toliau meandruoja į pietvakarius per Bisau Gvinėją. Pačiame žemupyje pasuka į šiaurę, smarkiai išsiplečia (iki 10 km) ir netoli Šimės (50 km į rytus nuo Bisau) įteka į Žebos estuariją.

Upė vandeningiausia būna nuo liepos iki lapkričio (viršūnė rugsėjį – 1161 m³/s), o kitu metu laiku būna sekli (gegužę – 8 m³/s).

Kolonijiniais laikais Korubalu vykdyta prekyba kolamedžio vaisiais, auksu, druska. 1969 m., vykstant Bisau Gvinėjos išsivadavimo karui, keliantis per Korubalą žuvo 47 Portugalijos kariai (Šė Šė incidentas).

## Šaltiniai
Leono provincija

**Leono provincija** ( – Ispanijos provincija, esanti šalies šiaurės vakaruose, šiaurės vakarinėje autonominės Kastilijos ir Leono srities dalyje. Provincija šiaurėje ribojasi su Astūrija, šiaurės rytuose su Kantabrija, rytuose su Palensija, pietryčiuose su Valjadolidu, pietuose su Samora, pietvakariuose su Orense, vakaruose ir šiaurės vakaruose su Lugo provincija. Administracinis centras – Leonas. Sudaryta iš 211-os savivaldybių.

## Istorija
Iki 1833 m. buvo Leono karalystės dalis, apėmusi Leono, Palensijos, Salamankos, Valjadolido ir Samoros provincijas.

## Miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Leonas – 115,1 tūkst. gyv.
* Ponferada – 38,9
* Trobacho del Kaminas – 20,0
* Astorga – 9,9
* La Banjesa – 9,7
* Flores del Silis – 8,1
* Navatechera – 7,8

## Šaltiniai
Roša

**Roša** () arba **Kanjabakė** (*Canhabaque*) – sala Bisau Gvinėjai priklausančiame Bižagošo salyne, į rytus nuo Bubakės ir Rubanės salų. Plotas – 111 km². Salos ilgis 20 km, plotis iki 11 km. Už 3 km į šiaurę yra 3 smulkios Kiaulių salos (Egubanė, Ančurupis, Porkas). Beveik visą salą dengia mangrovės ir tropiniai miškai. Yra 19 kaimų, iš kurių didžiausias – Inorėjus. Iš viso yra ~3000–4000 gyventojų.

Rošoje 1925–1936 m. vyko sukilimas prieš portugalų valdžią, buvo įvesta 1500 karių armija, kuri susidorojo su sukilėliais.

## Šaltiniai
Jeruzalės skulptūrų sodas

**Jeruzalės skulptūrų sodas** – skulptūrų parkas, esantis Vilniaus Jeruzalėje, Lobio g.

## Istorija
Parkas įkurtas 1980 m. skulptoriaus Vlado Vildžiūno iniciatyva. Parke buvo sukurtos V. Vildžiūno skulptūros M. K. Čiurlioniui (Druskininkai), „Lietuviška baladė“ (prie Vilniaus Arkikatedros) ir „Barbora Radvilaitė“ (Vokiečių g., Vilnius), paminklas L. Stuokai-Gucevičiui ir kt., Gedimino Karaliaus, Petro Mazūro, Mindaugo Navako darbai. 1991 m. parke buvo pastatyta galerija, kurioje šiltuoju metų laiku vyksta kultūriniai renginiai. 2010 m. pradėti galerijos tvarkymo darbai.

## Skulptūros
Parke surinkta ir eksponuojama apie 50 skulptūrų iš granito, metalo ir kt. medžiagų. Skulptūrų autoriai – Lietuvos skulptoriai V. Vildžiūnas, Teodoras Kazimieras Valaitis, Vladas Urbanavičius, M. Navakas, P. Mazūras, Ksenija Jaroševaitė, Gediminas Akstinas, Artūras Raila, Algis Lankelis, Kunotas Vildžiūnas, Algirdas Kuzma. Po 2004 m. Marijos Gimbutienės atminimui surengto tarptautinio skulptūros simpoziumo „Žvilgsnis į Senąją Europą” sodas pasipildė japonų ir lenkų menininkų – Goičio S. Kitagavos bei A. Strumilo skulptūromis.

## Nuorodos
* 

## Šaltiniai
Kašeu

**Kašeu** () – miestas Bisau Gvinėjos šiaurės vakaruose, Kašeu estuarijos pietinėje pakrantėje; regiono centras. Verčiamasi žemės ūkiu, prekyba. Yra XVI a. portugalų tvirtovė. Netoliese yra Tarafes de Kašeu gamtos parkas, kuriame saugomi mangrovių pelkynai.

## Istorija

Gyvenvietė susikūrė papelių žemėse. Bainukų kalba pavadinimas *Caticheu* reiškia „vieta, kur ilsimės“. Kašeu buvo viena pirmųjų Europos kolonijų Užsachario Afrikoje. XV a. pab. prie Kašeu estuarijos pradėjo kurtis portugalų pirkliai, keliautojai, ištremtieji. Kašeu tapo vienu svarbiausių Portugalijos Gvinėjos centrų. XVII–XVIII a. tai buvo svarbiausias regione vergų prekybos centras.
Laisvasis Dancigo miestas

**Laisvasis Dancigo miestas** (; ) – savivaldą turėjęs uostamiestis prie Baltijos jūros, miestas-valstybė. Valstybė įkurta 1920 m. sausio 10 d. po Versalio sutarties pasirašymo 1919 metais, miesto globą priskiriant Tautų Sąjungai. Naudotis uostu buvo suteikta speciali teisė Lenkijai, kadangi tai buvo vienintelis jūrų uostas lenkų koridoriuje.

Laisvasis miestas nustojo egzistuoti po 1939 metų, kai šis buvo okupuotas Trečiojo Reicho. Po vokiečių pralaimėjimo Antrajame pasauliniame kare 1945 m. Dancigas buvo okupuotas lenkų ir pervadintas Gdansku.

## Įkūrimas

### Teritorija
Į Laisvojo Dancigo miesto teritoriją įėjo Dancigo miestas, taip pat Sopoto, Novi Dvor Gdansko, Novi Stavo miestai, 252 kaimai ir 63 vulkos. Teritorija užėmė 1 966 kvadratinius kilometrus.

### Lenkų įgaliojimai
Laisvasis miestas užsienyje buvo atstovaujamas Lenkijos ambasadorių. Geležinkelio linija, jungusi Laisvąjį Dancigo miestą ir Lenkiją buvo valdoma Lenkijos. Karinis uosto postas buvo perduotas lenkams. Valstybėje veikė du paštai – vienas valdomas Dancigo pašto, kitas – lenkų pašto.

### Tautų Sąjungos Vyriausiasis komisaras
Tautų Sąjungos mandatinės teritorijos buvo valdomos sąjungos šalių narių, tačiau Dancigas ir Saargebietas buvo tiesiogiai valdomas Tautų Sąjungos per paskirtus atstovus – vyriausiuosius komisarus:

### Demografija
1919 m. mieste gyveno apie 375 tūkst. gyventojų, kurių 98 % sudarė vokiškai šnekantys gyventojai. Likę 2 procentai šnekėjo kašubiškai arba lenkiškai.

Pagal Versalio sutarties sąlygas nuo Vokietijos atskyrus Dancigo miestą visi jo gyventojai tapo Laisvojo miesto piliečiais. Dancige gyvenę vokiečiai prarado Vokietijos pilietybę, o norėję ją išsaugoti privalėjo gyventi ne Laisvojo miesto teritorijoje.

## Politika
**Laisvojo Dancigo miesto vadovai**

1933 m. gegužės mėnesį Vokietijos nacionalsocialistinė darbininkų partija laimėjo vietinius miesto rinkimus, tačiau vis tiek neturėjo dviejų trečiųjų daugumos, kad galėtų inicijuoti Laisvojo Dancigo miesto konstitucijos pakeitimus. Tuometinė vyriausybė paskelbė antisemitiškus ir antikatalikiškus įstatymus prieš vietinius lenkų ir kašubų gyventojus.

Lenkija visuomet buvo prieš Dancigo statuso keitimą. 1939 m. balandį Lenkijos generalinis komisaras teigė, kad Lenkija pasiryžusi kovoti prieš pasikeitimus.

## Antrojo pasaulinio karo laikotarpis
Nacistinė Vokietijos vyriausybė 1939 m. rugsėjo 2 d., dieną po įsiveržimo į Lenkiją, balsavo už Dancigo prijungimą prie Vokietijos.

Antrojo pasaulinio karo metu buvo sugriauta 90 procentų miesto. 1945 m. kovo 30 dieną miestą užėmė sovietai. Manoma, kad iki 1945 metų daugiau nei 90 proc. laisvojo Dancigo miesto prieškario populiacijos žuvo arba išvyko.

Potsdamo konferencijos metu pranešta, kad buvęs Laisvasis Dancigo miestas yra Lenkijos dalis.

## Šaltiniai
Dino Zoff

**Dino Zoff** (g. 1942 m. vasario 28 d.) – buvęs Italijos futbolininkas ir treneris. Jis yra vyriausias pasaulio čempionato laimėtojas – su Italijos ekipa jis triumfavo 1982 m. čempionate, būdamas 40 metų amžiaus.

D. Zoff yra laikomas vienu geriausių vartininkų futbolo istorijoje. D. Zoff buvo paskelbtas 3-iu geriausiu XX a. vartininku po Levo Jašino ir Gordon Banks. Futbolininkui priklauso ilgiausiai nepraleistų minučių tarptautiniuose turnyruose rekordas – nuo 1972 iki 1974 m. D. Zoff nepraleido įvarčio 1142 minutes. Pagal rungtynių skaičių jis yra 4-as Italijos rinktinėse, sužaidęs 112 rungtynių.

Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą D. Zoff tapo treneriu. Nuo 1988 iki 1990 m. treniravo Juventus. Vėliau buvo Lazio ir Fiorentina treneriu, o nuo 1998 dvejus metus vadovavo nacionalinei šalies rinktinei.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Šelmeninė kreisvė

**Šelmeninė kreisvė** (*Crepis tectorum*) – astrinių (*Asteraceae*) šeimos kreisvių (*Crepis*) genties augalas. Natūraliai paplitęs Eurazijoje, introdukuotas Šiaurės Amerikoje. Dažnas visoje Lietuvoje.

## Ekologija

Auga sausuose laukuose, smiltynuose, žvyrduobėse, pakelėse, panamėse. Mėgsta azotu turtingą dirvožemį. Piktžolė ir invazinė rūšis.

## Biologija
Tai vienmetis arba žiemojantis, pilkšvai žalias, negausiai voratinkliškai plaukuotas žolinis augalas. Stiebas status, 15–60 cm aukščio, briaunotas, dažniausiai šakotas, apatinė dalis violetinė. Lapai lancetiški, pamatiniai plunksniškai suskaldyti, anksti nudžiūsta, viduriniai dantyti arba lygiakraščiai, viršutiniai linijiški, lygiakraščiai, žemyn riestais kraštais. Stiebo aukštis, lapų forma, graižų kiekis įvairuoja, tai priklauso nuo augavietės sąlygų.

Graižai iki 2 cm skersmens, gausiažiedžiai, ant ilgokų graižkočių, susitelkę į skėtišką skrotelę. Skraistė šviesiai žalia. Skraistlapiai, vaisiams nokstant, atsilošia. Žiedynsostis smulkiai korėtas. Žiedai šviesiai geltoni, liežuviški, dvilyčiai. Kuokeliai penki.

Žydi birželio-spalio mėneniais. Vaisius – lukštavaisis. Lukštavaisiai plokštūs, juodi ar rudi, cilindriški, su išilginėmis skiauterėlėmis, viršūnėje skristukas iš daug eilių ilgų, plonų plaukelių. Vienas augalas subrandina iki 15 000 sėklų.

## Porūšiai
Yra išskiriami du porūšiai:

* *Crepis tectorum subsp. nigrescens* (Pohle) Á. Löve & D. Löve. Augalas mažesnis, lapai platesni, graižas didesnis
* *Crepis tectorum subsp. tectorum*

## Nuorodos
* Šelmeninės kreisvės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org (anglų k.)''
* Crepis tectorum Nature Gate (anglų k.)

## Literatūra
* Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 162 p.

## Išnašos
Béatrice Poulot

**Béatrice Poulot** (žinoma kaip **Béatrice**; g. 1968 m. Sen Deni, Reunjonas) – prancūzų dainininkė. Ji gimė Reunjone, Indijos vandenyno saloje, šiuo metu gyvena Paryžiuje.

Su atlikėju Dino Merlin atstovavo Bosnijai ir Hercegovinai 1999 m. Eurovizijos dainų konkurse. Bosnių bei prancūzų kalbomis atlikę kūrinį „Putnici“ (), jie su 86 taškais užėmė 7 vietą iš 23 dalyvių.

## Išnašos


## Nuorodos
* Béatrice Poulot svetainėje *Discogs*

|-
Władysław Frasyniuk

**Władysław Frasyniuk** (g. 1954 m. lapkričio 25 d.) – Lenkijos politikas. Jis pradėjo dirbti Gdansko laivų statykloje ir tapo disidentu ir profesinių sąjungų aktyvistu. Dėl šios priežasties jis buvo persekiojamas komunistų valdžios, stebimas, atleistas 1976 m. ir keletą kartų suimtas. 1980 m. jis dalyvavo politinėse derybose, kurios lėmė radikalų Gdansko susitarimą tarp streikuojančių darbuotojų ir vyriausybės. Jis tapo profesinių sąjungų judėjimo „Solidarumo“ įkūrėju.

W. Frasyniuk buvo vėl suimtas po skelbimo karo padėties Lenkijoje ir „Solidarumo“ uždraudimo. Kuomet buvo paleistas, jis tęsė savo aktyvistinę veiklą ir buvo žymus 1989 m. Apskritojo stalo derybų dalyvis, kuris lėmė pusiau laisvus parlamentinius rinkimus 1989 m. birželį ir „Solidarumo“ besivadovaujančią vyriausybę. Tačiau, jo tarptautinė reputacija išlieka. W. Frasyniuk toliau kalba ir dėsto apie istoriją ir politiką Lenkijoje ir užsienyje. Šiandien jis yra verslininkas.
Zdeno Chára

**Zdenas Chara** (; g. 1977 m. kovo 18 d., Trenčyne, Slovakijoje) – Slovakijos ledo ritulininkas, žaidęs gynėjo pozicijoje NHL lygos Bostono klube „Bruins“. Jis buvo komandos „Bruins“ kapitonas. Jo ūgis yra 2,06 metrai, svoris 116 kilogramų, todėl jis yra aukščiausias žaidėjas žaidęs NHL. Jo treneriai Slovakijoje sakė, kad jam geriau tiktų žaisti krepšinį . Jam paskirtas 33 numeris.

Zdenas Chara yra vedęs Tatianą Biskupičovą. Jie turi vieną vaiką. Jos vardas yra Viktorija Elliza Chara. Jo tėvas, Zdeněk Chára, buvo graikų-romėnų imtynininkas. Zdeno Chara kalba septyniomis kalbomis: slovakiškai, čekiskai, lenkiškai, švediškai, vokiškai, rusiškai ir angliškai.

Jis buvo Slovakijos ledo ritulio rinktinės kapitonas Žiemos olimpinėse žaidynėse Sočyje 2014 m. 

## Apdovanojimai
Z. Chara žaidė NHL All-star rungtynėse 2003 m., 2007 m., 2008 m., 2009 m., 2011 m. ir 2012 m. Jis laimėjo James Norris atminimo taurę 2009 m., NHL Plus-Minus prizą 2011 m., Stenlio taurę Bostono „Bruins“ komandoje 2011 m.

## Karjera
* 1996–97 – Prince George Cougars
* 1997–98 – Kentucky Thoroughblades
* 1997–98 – New York Islanders
* 1998–99 – Lowell Lock Monsters
* 1998–01 – New York Islanders
* 2001–02 – HK Dukla Trenčín
* 2001–04 – Ottawa Senators
* 2004–05 – Färjestads BK
* 2005–06 – Ottawa Senators
* 2006–12 – Boston Bruins
* 2012–13 – HC Lev Praha
* 2012- – Boston Bruins
Motorai

**Motorai** () – išnykusi samodų tauta, gyvenusi Sibire, šiauriniuose Sajanų šlaituose, Tubos ir jos intako Amylo slėniuose (dabartinio Krasnojarsko krašto pietūs, Irkutsko srities vakarai).

Kalbėjo dabar išnykusia matorų kalba. Vertėsi elnininkyste, medžiojo kailinius žvėris. Pagal kalbą priklauso Uralo kalbų šeimai, pagal anatomiją – mongoloidų rasei. Medžiotojai naudojo slides, odines valtis, paprastus lankus, ietis. Žinojo daug laukinių elnių medžioklės būdų.

Išnyko artėjant XIX a., iš dalies dėl asimiliacijos (su rusais ir chakasais), iš dalies dėl raupų epidemijos.

## Nuorodos
Sodagreen

**„Sodagreen“** (; stilizuotai – **sodagreen**) – Taivano muzikos grupė, įkurta 2001 m. Jos sudėtis tokia pati nuo 2003 metų. „Sodagreen“ laimėjo apdovanojimą roko festivalyje „Hohaiyan Gongliau“ ir po to pradėjo groti taivanietiško stiliaus indie roko muziką. „Sodagreen“ žinoma dėl savo vokalisto ir dainų autoriaus Qing-Feng Wu. Jo tekstai pasižymi poetiškumu, o jis pasižymi savo charakteriu scenoje ir dainavimo stiliumi.

Buvęs grupės lyderis būgnininkas Jun-Wei Shi pavadino grupę „Sodagreen“. Grupė iš pradžių vadinosi „Soda“, bet J. Shi jautė, kad grupei reikėjo vardo iš trijų kinų rašmenų. Q. Wu, kurio mėgstamiausia spalva buvo žalia, pasiūlė pridėti dar vieną rašmenį.

2001 m. gegužės mėnesį „Sodagreen“ dalyvavo muzikos konkurse „Golden Melody Cup“ Čenghi universitete ir laimėjo populiariausios grupės apdovanojimą už dainą „Peeping“. „Sodagreen“ sulaukė gero įvertinimo iš vieno iš teisėjų ir tada įrašė „Peeping“ į rinkinį „Taiwan Independent Compilation 2001“, išleistą įrašų kompanijos TCM. 2002 m. balandžio mėnesį „Sodagreen“ pakeitė savo gitaristą ir dalyvavo dar kartą konkurse „Golden Melody Cup“. Šį sykį jie laimėjo apdovanojimus už geriausią grupę, geriausią kūrinį, geriausius tekstus, ir geriausią muziką.

## Nariai

* Wu Qing-Feng (Greeny) – vokalas
* Liu Jia-Kai (Kay) – elektrinė gitata
* Huo Jing-Yang (A-Fu) – akustinė gitara
* Gong Yu-Chi (Zephyr) – klavišiniai, altas
* Xie Xin-Yi (Claire) – bosas
* Shi Jun-Wei (Wei) – būgnai, kt. mušamieji

## Diskografija
; Albumai
* sodagreen (蘇打綠) – 2005
* Little Universe (小宇宙) – 2006
* Incomparable Beauty (無與倫比的美麗) – 2007
* Sing with Me (陪我歌唱) – 2008
* Daylight of Spring (春·日光) – 2009
* Summer/Fever (夏/狂熱) – 2009
* Once In A Lifetime (十年一刻) – 2010
* What Is Troubling You (你在煩惱什麼) – 2011
* Autumn: Stories (秋：故事) – 2013

; Singlai
* Aerial visions, Sounds And Illusions (空氣中的視聽與幻覺) – 2004
* Flying Fish (飛魚) – 2004
* Believe in music (Live at the stage) – 2004
* Thousand Years Late (遲到千年) – 2006
* My Future Is Not A Dream (我的未來不是夢) – sodagreen X apay – 2006
Čhinamasta

**Čhinamasta** ( – 'nukirstgalvė') – tantriniame šaktizme (hinduizmo atšaka) yra vienas iš 10-ies Devi (Deivės Motinos) pavidalų (Mahavidjų). Čhinamasta vaizduojama stovinti nuoga su nukirstų galvų vėriniu, vienoje rankoje laikanti savo nukirstą galvą, kitoje – kalaviją. Iš jos kaklo trykšta trys kraujo čiurkšlės, maitinančios jos nukirstą galvą bei dvi greta stovinčiais būtybes. Čhinamasta užlipusi ant besimylinčios poros, kurioje moteris užima viršutinę padėtį.

Čhinamasta yra drauge susivaldymo ir lytinio geismo simbolis, vaizduoja gyvenimo teikėją ir atėmėją, yra aistros įsiūčio ir savinaikos vaizdinys. Čhinamastos vaizdiniu siekiama parodyti, kad geismas, gyvybė ir mirtis yra tarpusavyje betarpiškai susiję.

Čhinamasta kaip atskira dievybė garbinama retai. Yra vos keletas jai skirtų šventyklų (Bihare, Vakarų Bengalijoje, Asame, Džarkhande, Nepale). Ši deivė garbinama daugiausia tantrikų, jogų, atsiskyrėlių, o paprasti tikintieji dėl jos siaubingo pavidalo Čhinamastos baiminasi. Šios deivės buveinė – mirusiųjų laužai. Tantrikai jos meldžia nežemiškų galių (siddhi). Deivės mantra – श्रीं हह्रीं क्लीं ऐं वज्रवैरोचनीये हूं हूं फट् स्वाहा.

Čhinamasta kildinama iš Tibeto budistų deivės *Chinnamunda* (siejama su Vadžrajogini).
Valjadolido provincija

**Valjadolido provincija** () – Ispanijos provicija, esanti šalies šiaurės vakaruose, autonominės Kastilijos ir Leono srities centre. Padalinta į 225-ias savivaldybes. 2024 m. duomenimis, provincijoje gyveno 525 116 gyventojai. Ribojasi su Samoros, Leono, Palensijos, Burgoso, Segovijos, Avilos ir Salamankos provincijomis. Administracinis centras – Valjadolidas. Vienintelė Ispanijos provincija neturinti kalnų. Aukščiausias taškas, iškilęs 933 m yra Kučilechoso kalva. Žemiausia vieta yra Duero upė, tekanti per Viljafranka de Duero savivaldybę (626 m).

## Istorija
Valjadolido provincija įkurta 1833 m. spalio 29 d.

## Komarkos
Provincija istoriškai yra padalinta į aštuonias komarkas. Žemiau pateiktas jų sąrašas:
* Tiera de Kamposas
* Montes Torososas
* Kampinja del Pisuerga
* Paramos del Esgeva
* Tiera del Vinas
* Tiera de Pinaresas
* Kampo de Penjafielis
* Tiera de Medina

## Miestai
Didžiausi provincijos miestai (2023 m.):
* Valjadolidas – 292,4 tūkst. gyv.
* Laguna de Dueras – 22,1
* Arojo de la Enkomjenda – 21,9
* Medina del Kampas – 19,7
* Sisterniga – 9,0
* Tordesiljasas – 7,9
* Tudela de Dueras – 7,1

## Šaltiniai
Aliutorai

**Aliutorai** (; aliut. *alutal'u*) – viena iš čiabuvinių Eurazijos Šiaurės tautų, gyvenanti Kamčiatkos krašto (Rusija) šiaurėje. Kalba – aliutorų, dabar perėmę rusų kalbą. Daugiausia laikomi koriakų subetnosu. Aliutorų kultūrai didelę įtaką darė koriakai ir eskimai. Pagrindinės religijos buvo šamanizmas, protėvių ir dvasių kultas. 

## Kultūra
Aliutorai tradiciškai vertėsi elnininkyste ir žvejyba, taip pat jūros žvėrių medžiokle. Žvejyba užsiimdavo vasarą, nuo birželio vidurio iki rugsėjo vidurio. Didžiausio žuvų traukimo metu atsikeldavo į upių žiotis. Didžiąją dalį sugauto laimikio perdirbdavo į jukolą, pagrindinį aliutorų maistą ir kinkomųjų šunų pašarą. 

Jūrų verslu užsiimdavo pavasarį ir rudenį. Naudojo jūros žvėrių mėsą ir riebalus, kuriuos valgydavo išsyk ar atidėdavo atsargoms. Riebalus naudojo ir apšvietimui. Jūrų medžioklės produktus taip pat mainydavo į elnių kailius ir elnieną. Nuo gruodžio iki vasario medžiodavo kailinius žvėrelius.

Tradiciškai aliutorų gyvenvietės būdavo netoli upių, pakilose vietose, nuo kurių gerai matėsi aplinkinė teritorija. Aštuonkampiuose žeminiuose namuose su statmenomis sienomis gyvendavo 3-5 šeimos. Iki XIX a. tai buvo vienintelis aliutorų pastatų tipas. Maždaug nuo 1950 iki 1990 m. aliutorų vaikai būdavo siunčiami mokytis į mokyklas internatus, dėl ko prarasdavo savo kalbą ir silpnai įsisavindavo aliutorų tradicijas.  Daug aliutorų tapo mokytojais, gydytojais, geologais, zootechnikais. 

Paskutiniais metais aliutorų tradicijoms, kultūrai gresia išnykimas, nes mažėja šiaurės elnių. 

## Istorija
Aliutorai minimi jau pačiose pirmose rusiškosios Kamčiatkos kolonizavimo metraščiuose. 1697 m. rusų kazokai apdėjo duokle aliutorius, kurie po to kelerius metus priešinosi ginklu. Nuslopinus 1751 m. sukilimą aliutorų gerokai sumažėjo. Juos taip pat nuolatos puldinėjo čiukčiai, dažnai atimdavę šiaurės elnių bandas. XVIII a. antrojoje pusėje aliutorai buvo atskirta žmonių grupė, kas jiems padėjo išvengti raupų epidemijos beveik be nuostolių. Izoliacija jiems padėjo išlaikyti tradicinę gyvenseną. 

## Nuorodos
Kurklių dvaras (Radviliškis)

:: *Apie dvarą Anykščių rajone žr. str. [[Kurklių II dvaras]]*

**Kurklių dvaro sodyba**, taip pat *Kurklių palivarkas* – išlikusi sodyba Viešvilės kaime, Šeduvos sen., Radviliškio rajone, 0,5 km į šiaurės rytus nuo kelio , prie žvyrkelio (Dvaro gatvės). Apylinkėje plyti Kurklių miškas. Sodyba priklauso fiziniams asmenims.

Nuo 1992 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą, suteiktas regioninio architektūros paminklo statusas. Sodyba datuojama XIX a. I p. - XX a. I p. laikotarpiu.

Išlikusi palivarko sodybos plano struktūra, gyvenamieji ir ūkio pastatai, buvusio parko želdiniai (liepų eilės), kūdra. Pagrindinis sodybos namas (Dvaro g. 10) stovi sodybos gilumoje. Jis medinis, ant akmeninių pamatų, vieno aukšto, su mansarda, veranda, prieangio priestatu, pusvalminiu stogu. Šalia gatvės rikiuojasi visa eilė įvairios paskirties akmens mūro pastatų: svirnas, klojimas, arklidė, tvartas. 

## Istorija

Kurklių palivarkas priklausė baronų fon Ropų valdytam Raudondvario dvarui prie Šeduvos. Tarpukaryje palivarko sodybos name buvo įsikūrusi Kurklių girininkija. Jame gyveno girininkas, Adolfo Šapokos vyresnysis brolis, Šaulių sąjungos narys Jonas Šapoka su šeima. 1941 m. birželio 14 d. Šapokų šeima ištremta į Sibirą. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Sąrašas:Lietuvos dvarai 
* Radviliškio rajono dvarų sąvadas *radviliškis.lt*
* Lietuvos dvarų duomenų bazė
Epke Zonderland

**Epkė Zonderlandas** (; g. 1986 m. balandžio 16 d.) – Nyderlandų gimnastas, laimėjęs aukso medalį 2012 m. olimpinėse žaidynėse už pratimus ant skersinio, laimėjęs aukso medalį 2013 m. pasaulio čempionate už pratimus ant skersinio. Jo pravardė yra „Skrajojantis Olandas“. Jo treneris Daniel Knibbeler.

E. Zonderland gimė g. 1986 m. *Lemmer* mieste (Fryzijoje), Olandijoje. Jis pradėjo gimnastikos pratimus, kai jam buvo ketveri metai. Jis turi du brolius ir vieną seserį, kuri taip pat tarptautinė gimnastė. Zonderland studijuoja mediciną Groningeno universitete.

E. Zonderlandas pirmą kartą sulaukė pasisekimo tarptautinėse jaunių varžybose 2004 m. Tais pačiais metais jis tapo Olandijos gimnastikos čempionu, perimdamas šį titulą iš savo vyresniojo brolio Herre. 2013 m. pasaulio čempionate Antverpene jis tapo pasaulio čempionu. Jis yra laimėjęs Europos, olimpinius ir pasaulio čempionatus. Po laimėto aukso medalio 2012 m. Londono olimpinėse žaidynėse, jis nusipelnė *Orange-Nassau* ordino.

## Nuorodos

* Oficiali svetainė
Bieltas

**Bieltas** () – ankstyvųjų viduramžių Velso karalystė, priklausiusi nuo Poviso karalystės. Susikūrė 430 metais.

## Istorija

Bieltas buvo įkurtas, kai maždaug 430 metais Vortigernas paskyrė dalį savo žemių sūnui Paskenui. Bieltas egzistavo kaip vasalinė Poviso karalystė. Paskeno giminė kirtosi sulig Fernvailo mirtimi, maždaug IX amžiuje.

## Bielto karaliai
* Paskenas ap Girternas (430–?)
* Braigardas ap Paskenas (V amžius)
* Idnertas ap Braigardas (?–510)
* Meirigas ap Idnertas (510–545)
* Paulas ap Meurigas (545–580)
* Elaidas ap Paulas (580–?)
* Morudas ap Elaidas (VII amžius)
* Gvidgenas ap Morudas (VII–VIII amžiai)
* Paskenas ap Gvidganas (VIII amžius)
* Teodosas ap Paskenas (VIII amžius)
* Fernvailas ap Teodosas (VIII–IX amžiai)

## Nuorodos
* http://www.historyfiles.co.uk/KingListsBritain/CymruBuilth.htm
* http://www.allmonarchs.net/uk/other/celtic/buellt.html 
* http://www.earlybritishkingdoms.com/bios/pasgebt.html