open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Florence Nightingale

**Florencija Naitingeil** (*Florence Nightingale*, , 1820 m. gegužės 12 d. – 1910 m. rugpjūčio 13 d.) – anglų socialinė reformatorė, statistikė, profesionaliosios slaugos pradininkė ir rašytoja. Naitingeil išgarsėjo dirbdama slaugytojų vadove ir instruktore Krymo karo metu, per kurį ji organizavo sužeistų kareivių priežiūrą Konstantinopolyje. Ji žymiai sumažino mirtingumą gerindama higienos ir maitinimo kokybę. Naitingeil pakėlė slaugytojų prestižą, tapo Viktorijos laikų kultūros ikona, praminta „Ponia su lempa“, naktimis lankiusi sužeistus kareivius.

Nors manoma, kad tuometė žiniasklaida perdėjo Naitingeil pasiekimus per Krymo karą, kritikai sutaria dėl jos milžiniško indėlio į moderniąją slaugą. 1860 m. Naitingeil Londono Šv. Tomo ligoninėje atidarė savo mokyklą ir slaugos namus, taip padėdama profesionalios slaugos pamatus. Tai buvo pirmoji pasaulietinė slaugos mokykla pasaulyje, vėliau prijungta prie Londono karališkojo koledžo. Naitingeil priesaika vadinamas pažadas, kurį duoda naujos slaugytojos. Taip pat Florencijos Naitingeil garbei įsteigtas vardinis medalis, laikomas aukščiausiu tarptautiniu slaugytojos apdovanojimu (juo 1927 m. apdovanota ir medicinos sesuo lietuvė Ona Čebelytė-Jankauskienė). Per Naitingeil gimimo metines kasmet minima Tarptautinė slaugytojų diena. Jos socialinės reformos apėmė visų Didžiosios Britanijos visuomenės sluoksnių sveikatos priežiūros gerinimą, efektyvesnę kovą su žmonių badavimu Indijoje, prostituciją draudžiančio įstatymo Britų imperijoje panaikinimą. Taip pat jos iniciatyva įkurta Karališkoji sveikatos komisija.

Naitingeil buvo statistikos pradininkė; ji pavaizdavo savo analizę grafinėmis figūromis, aiškiau perteikusiomis duomenis. Šiuolaikinei apskritiminei histogramai pradžią davusios poliarinės ploto diagramos autorystė priskiriama Naitingeil (dar vadinama Naitingeil rožės diagrama). Naitingeil diagrama vis dar reguliariai naudojama duomenims perteikti.

Naitingeil buvo talentinga ir įvairiapusė rašytoja. Didžioji dalis per gyvenimą parašytų ir publikuotų darbų susiję su medicinos žinių sklaida. Kai kurie jos traktatai buvo parašyti supaprastinta anglų kalba, kad juos lengvai suprastų mažiau raštingi žmonės. Ji taip pat buvo duomenų vizualizacijos pradininkė, naudojusi infografiką ir grafiškai atvaizdavusi statistinius duomenis. Daugelis jos raštų, įskaitant jos plataus masto veikalus apie religiją ir misticizmą, buvo paskelbti tik po mirties.

Svarbiausiais veikalais laikomos šios knygos:
* Ligoninės užrašai (*Notes on Hospitals*, 1859 m.),
* Pastabos apie slaugą (*Notes on Nursing*, 1860 m.),
* Darbo klasės žmonių slaugos užrašai (*Notes on Nursing for the Labouring Classes*, 1861 m.)

## Šaltiniai
Bunys

**Bunys** – XIII amžiaus vidurio Alšėnų žemės lietuvių kunigaikštis, vienas iš karaliaus tarybos narių. Buvo itin ištikimas pirmojo Lietuvos karaliaus Mindaugo valdinys ir rėmė jį per 1248–1252 m. vidaus karą.

Rytų Nalšios kunigaikštis Bunys taip pat priklausė Lietuvių žemių konfederacijai. Manoma, kad turėjo valdų apie Galšią (Ašmenos apylinkės).

## Šaltiniai
Juodkys

**Juodkys** (arba **Jotkus**) – XIII amžiaus pr. Deltuvos žemės lietuvių kunigaikštis. Būgos (?) sūnus. 

Turėjo valdų Deltuvoje. Manoma, jo kaip ir kitų Deltuvos kunigaikščių valdos įėjo į Lietuvių žemių konfederaciją. Su kitais lietuvių kunigaikščiais dalyvavo sudarant 1219 m. Lietuvos ir Voluinės taikos sutartį.

## Šaltiniai
Parbus

**Parbus** arba **Parnušis** (, , *Parbusse*) – XIII a. Neries žemės lietuvių kunigaikštis, vienas iš karaliaus tarybos narių. Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir pirmojo Lietuvos karaliaus Mindaugo pasiuntinys ir jo ištikimas valdinys. Parbus – pirmasis žinomas aukšto rango Lietuvos diplomatas, vadovavo Mindaugo delegacijai, kuri 1251 m. atvyko pas popiežių Inocentą IV tartis dėl Lietuvos krikšto.

Valdė istorinę Neries žemę. Su jo vardu veikiausiai sietinas Purnuškių kaimo Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje pavadinimas.

## Šaltiniai
Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras

**PMC | Profesijų meistrystės centras** yra profesionali švietimo įstaiga, kurios pagrindinė veikla – mokyti suaugusiuosius, siekiančius įgyti profesiją arba kelti turimą kvalifikaciją ir pradėti aktyviai dalyvauti darbo rinkoje arba grįžti į ją. PMC rengia kursus pagal licencijuotas formalaus profesinio mokymo programas bei ruošia ir moko asmenis pagal darbdaviams aktualias neformalaus mokymo programas. Baigusieji PMC kvalifikavimo ir perkvalifikavimo kursus dirba slaugytojo padėjėju, individualios priežiūros darbuotoju, floristu, siuvėju, autokrautuvo vairuotoju, krano operatoriumi, įvairiais specialistais medžio apdirbimo, apželdinimo, suvirinimo ir statybų srityse. 

PMC (buvęs Kauno Petrašiūnų darbo rinkos mokymo centras) veikia nuo 1958 metų. 

## Istorija

* 2023 m. centras tapo PMC | Profesijų meistrystės centru. Per metus atidarytos mokymo klasės Vilniuje, Klaipėdoje. Pagrindinis padalinys ir toliau veikia Petrašiūnuose (Kaune). 
* Administracinio pastato ir kelių mokymo kabinetų renovacija baigta 2017 m.  
* Į Petrašiūnus mokykla persikėlė 1974 m. 
* Mokykla įkurta 1958 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Lycoming R-680

**Lycoming R-680** – ketvirtame XX a. dešimtmetyje sukurtas devynių cilindrų oru aušinamas radialinis variklis, pirmasis JAV įmonės Lycoming sukurtas aviacinis motoras.

Buvo gaminami du variklio tipai: E ir B serijos. Abu tipai konstrukciškai labai panašūs, skyrėsi suspaudimo laispniu (B serija – 5,5:1, E serija – 7,1:1) kuro oktatiniu skaičiumi (B serija – 73, E serija – 87) bei svoriu (B serija: 223,5 kg, E serija – 239,5 kg) bei galia.

Modelis B4E buvo gaminamas su priekiniu išmetimo kolektoriaus žiedu.

JAV Federalinė aviacijos administracija modelį R-680 sertifikavo 1930 m. vasario 4 d. ir suteikė tipo pažymėjimą Nr. 42. Viso 1930–1945 m. buvo pagaminta virš 26 tūkst. šio modelio variklių

## Variantai

;* R-680B4E
:** 225 AG (168 kW) esant 2100 aps./min.
;* R-680BA
:** 240 AG (180 kW)
;* R-680E3A
:** 285 AG (213 kW) esant 2200 aps./min.
;* R-680-6
:** 245 AG (183 kW)
;* R-680-13
:** 300 AG (220 kW) esant 2200 aps./min.

## Naudotas
Įvairios Lycoming R-680 modifikacijops buvo montuojamos į šiuos orlaivius

* Bukas AT-10 Wichita
* Boeing-Stearman PT-13
* Cessna AT-8/AT-17
* Curtiss-Wright AT-9
* Fleetwings BQ-2
* Spartan NP-1
* Stinson SM-6000 Airliner
* Stinson Reliant
* Stinson Vigilant
* Waco S Series

## Specifikacijos (R-680-E3A)

### Bendri parametrai

* **Tipas:** devynių cilindrų oru aušinamas žvaigždinis vidaus degimo variklis
* **Stūmuoklio skersmuo:** 45⁄8 colio (117 mm)
* **[[Stūmuoklio eiga]]:** 41⁄2 colio (114 mm)
* **Darbinis tūris:** 680 kubinio colio (11,15 l)
* **Ilgis:** 37,5 colio (953,1 mm)
* **Skersmuo:** 43,5 colio (1104 mm)
* **[[Variklio sausas svoris|Sausas svoris]]:** 515.46 lb (233.9 kg)

### Komponentai

* **Paskirstymo sistema:** vienas įsiurbimo ir vienas išmetimo vožtuvas cilindrui 30 laipsnių kampu.
* **Kuro sistema:** vientisas karbiuratorius
* **Kuras:** 87 oktanų benzinas
* **Tepalo sistema:** slėginė
* **Aušinimo sistema:** aušinamas oru

### Galia

* **Galia:** 330 AG (246 kW) esant 2 300 aps/min. jūros lygyje
* **[[Suspaudimo laipsnis]]:** 7:1
* **Galios ir svorio santykis:** 0,64 AG/svarui (1,05 kW/kg)

## Taip pat skaityti
**Panašūs varikliai**

* Bristol Jupiter
* Continental R-670
* Jacobs R-755
* Pratt & Whitney R-985
* Wright R-790 Whirlwind

## Literatūra
* (EN) Bridgman, Leonard (1988). Jane’s Fighting Aircraft of World War II. New York: Crescent Books. . 

## Išnašos
Playmen

**Playmen** – erotinis žurnalas vyrams, leistas Italijoje 1967 – 2001 m. Žurnalo įkūrėja buvo leidėja, 3 vaikų motina Adelina Tattilo, o pats leidinys buvo laikomas itališku „Playboy“ atitikmeniu („Playboy“ Italijoje pradėtas leisti 1972 m.).

Žurnalas leistas kas mėnesį, jame buvo nuogų moterų nuotraukos, straipsniai apie madą, sportą, plataus vartojimo prekes ir visuomenės veikėjus, ir jis buvo klasifikuojamas ne kaip pornografinis, o kaip „softcore“. Maksimalus žurnalo tiražas buvo pasiekęs 450 tūkst. egzempiorių per mėnesį.

## Istorija
„Playmen“ nuo pat pradžios mėgdžiojo „Playboy“, vėliau sukūrė savo stilių, labiau pritaikytą europietiškam skoniui. Interviu JAV savaitraščiui „Time“ Adelina Tattilo sakė: „Jungtinėse Valstijose yra matriarchatas. Manau, kad dėl šios priežasties amerikiečiai vyrai renkasi moteris su perdėtomis, stambiomis krūtimis, tikras karštas aukles su raminančiu motinišku aspektu“. Tattilo pasirinktos moterys buvo lieknesnės ir brandesnės nei „Playboy“ leidėjo Hugh Hefnerio pasirinkimai.

Pirmaisiais žurnalo leidimo metais, kuomet Italijos visuomenė vis dar buvo religingai konservatyvi, kiekvieną mėnesį policija kai kuriuose miestuose vykdydavo masinį žurnalo konfiskavimą. Leidiniai retai išbūdavo spaudos kioskuose ilgiau nei 48 valandas: juos arba išparduodavo, arba konfiskuodavo policija.

## Turinys
Daug Italijos ir gretimų šalių aktorių savo karjerą pradėjo nuo „Playmen“ viršelio: Pamela Villoresi, dainininkė Patty Pravo, aktorė Ornella Muti, dainininkė Amanda Lear ir daugelis kitų vėliau išgarsėjusių asmenybių. Žurnale buvo tokių žymių aktorių kaip Teresa Ann Savoy, Barbara Bouchet, Lilli Carati ir Camille Keaton nuotraukos. 

1968 m. liepos mėn. leidime yra Henry Miller straipsnis. 

1972 m. gruodžio mėnesio numeryje „Playmen“ sulaukė tarptautinio dėmesio: paskelbė Jacqueline Kennedy, tuometinės Aristotelio Onassio žmonos, nuotrauką, kai ji buvo nuoga jų vilos baseine Skorpijos saloje. Nuotraukos nebuvo paskelbtos JAV, kol „Hustler“ jas išspausdino 1975 m.

1973 m. Žurnalas sumokėjo 16-mečiui Johnui Pauliui Getty III, būsimam naftos imperijos paveldėtojui, 1000 JAV dolerių už jo nuogas nuotraukas, kurios išspausdintos prieš pat jo pagrobimą.

Žurnale buvo publikuojami interviu su reikšmingais literatūros, kino, politikos ir sporto žmonėmis.

Dešimtajame dešimtmetyje žurnalo pardavimai labai sumažėjo, kaip ir pajamos iš reklamos. Leidėjai pateko į finansinę krizę ir 2001 m. žurnalo leidyba buvo nutraukta.

## Šaltiniai
Afanasijus Fetas

**Afanasijus Fetas** (; 1820 m. gruodžio 5 d. – 1892 m. gruodžio 3 d.) – rusų poetas, lyrikas, vertėjas, memuaristas, Sankt Peterburgo mokslų akademijos narys (1886) ir prozaikas. Rusų poeto Nikolajaus Nekrasovo nuomone, A. Fetas – vienintelis poetas, kurį galima lyginti su Aleksandru Puškinu.

## Biografija
Afanasijus Fetas gimė Oriolo gubernijos Mcensko valsčiaus Novosiolkų dvare, Rusijos imperijoje. Tėvas – Afansijus Šenšinas – išėjęs į pensiją Rusijos karininkas, motina – Šarlotė Fet. Kai A. Fetui buvo 14 metų, oficialiai buvo pripažinta, kad jis yra nesantuokinis vaikas ir iš jo buvo atimtas kilmingųjų titulas ir tėvo pavardė. Tikrasis poeto vardas – Afanasijus Šenšinas.

Tėvas, nenorėdamas, kad vaikas būtų laikomas nesantuokiniu, išvežė jį į Estiją.

1835–1837 m. Afanasijus mokėsi vokiečių internate Veru mieste (Estija). Tada jis ir pradėjo savo kūrybinę veiklą.

1873 metais A. Fetas grįžo į Rusiją, tada caras Aleksandras II sugrąžino jam senąją pavardę ir titulą.

Mirė 1892 m. gruodžio 3 d. Maskvoje nuo širdies priepuolio.

## Šaltiniai
Bratomiežiai

**Bratomiežiai** – buvęs viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Eišiškių, prie pat sienos su Baltarusija. Buvusi dvarvietė – išlikę keli pastatai ir parko liekanos.

## Istorija

Carmečiu buvo Bratomiežių dvaras ir seniūnijos centras Eišiškių valsčiuje, šiai seniūnijai priklausė ir pačios Eišiškės. Palivarkas buvo iki XX a. tarpukario.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Lope de Vega

**Feliksas Lopė de Vega i Karpijus** (**Félix Lope de Vega y Carpio** , 1562 m. lapkričio 25 d – 1635 m. rugpjūčio 27 d.) – ispanų dramaturgas, poetas, romanistas ir teologijos daktaras, viena pagrindinių Ispanijos baroko literatūros aukso amžiaus figūrų. Žinomumu ispanų literatūros pasaulyje nusileidžia tik Migeliui de Servantesui, o parašytos literatūros kiekybe yra vienas produktyviausių autorių literatūros istorijoje. Dėl fenomenalaus produktyvumo Servanteso buvo pramintas „sąmojų feniksu“ ir „gamtos pabaisa“ (, ).

Lope de Vega prisidėjo prie Ispanijos teatro atsinaujinimo šiam neseniai tapus masiniu kultūriniu reiškiniu. Jis suformulavo pagrindinius ispanų renesanso dramos principus ir kartu su Pedru Kalderonu de la Barka bei Tirsu de Molina pakėlė Ispanijos barokinį teatrą į aukštumas. Laikomas vienu didžiausių Vakarų literatūros dramaturgų, kurio pjesės vis dar statomos visame pasaulyje. Jis taip pat buvo laikomas vienu geriausių lyrinių poetų ispanų kalba.

De Vegai priskiriama apie 3000 sonetų, 3 romanų, 4 novelių, 9 poemų ir apie 500 pjesių autorystė. Nors ir buvo kritikuojamas dėl to, kad teikęs pirmenybę kiekybei, vis dėlto mažiausiai 80 jo pjesių yra laikomos šedevrais. Jis buvo rašytojo Fransisko de Kevedo draugas ir pagrindinis dramaturgo Chuano Ruiso de Alarkono priešininkas. De Vegai produktyvumo apimties pavydėjo jo amžininkai Servantesas ir Luisas de Gongora; taip pat ir Gėtė vėliau buvo prasitaręs, jog būtų norėjęs sukurti tokią plačią ir spalvingą kūrybą.

Žymiausi prozos kūriniai – pastoralinis romanas *Arkadija* (La Arcadia, 1598 m.), nuotykių romanas *Klajūnas savo tėvynėje* (El peregrino en su patria, 1604 m.), meilės romanas *Dorotėja* (Dorotea, 1632 m.) Žymiausi poezijos kūriniai – pastoralinių romansų rinkinys *Įvairūs romansai* (Romancero general, 1600 m.), sonetų rinkinys *Eilės* (Rimas, 1602 m.), epinė poema *Anchelikos grožis* (La hermosura de Angélica, 1602 m.), mitologinė poema *Andromeda* (La Andrómeda, 1621 m.) Parašė religinių (*Betliejaus kardinolas*, El cardinal de Belén), mitologinių (*Kretos labirintas*, El laberinto de Creta), istorinių pjesių (*Peribanjesas* (Peribáñez), *Didysis Maskvos kunigaikštis* (El gran duque de Moscovia), *Avių šaltinis* (Fuenteovejuna), ekranizuota, taip pat *Sevilijos žvaigždė* (La estrella de Sevilla, 1623 m.), romantinių (*Šokių mokytojas* (El maestro de danzar 1593 m.). Pastaroji pjesė pastatyta ir lietuvių kalba 1951, 1959 m. (režisierius Vytautas Jasinskas) ir 1978 m., 1952 m. pastatytas filmas (režisierius T. Lukaševičius). Kitos žymios pjesės - *Šuo ant šieno* (El perro del hortelano, parašyta 1613–18 m.), 1950 m. pastatyta lietuvių kalba, kitose šalyse ekranizuota, *Nekerštinga bausmė* (El castigo sin venganza, 1631 m.)

## Šaltiniai
Mikalajavas (Vija)

**Mikalajavas** (arba ***Nikolajevas***; , ) – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 10 km į pietryčius nuo Vijos, dešiniajame Nemuno krante. Yra cerkvė (pastatyta XIX a.).

## Etimologija

1629 m. Mikalojus Kiška čia pastatydino cerkvę ir pavadino vietovę savo vardu.

## Istorija

Žinomas nuo XVI a., priklausė Svirskiams, Radviloms, Kiškoms, Tyzenhauzams, Zamoiskiams. XIX a. buvo miestelis ir seniūnijos centras Lugamėnų valsčiuje.

## Šaltiniai
Utkonys

**Utkonys** – kaimas vakarų Baltarusijoje, 5 km į pietryčius nuo Kauleliškių ir 5 km į vakarus nuo Dieveniškių, prie pat sienos su Lietuva.

## Istorija

1865 m. priklausė Albertinos dvarui. XIX a. buvo seniūnijos centras Dieveniškių valsčiuje.

## Šaltiniai
Potvyniai Vilniuje

**Potvyniai Vilniuje** – stiprūs vandens pakilimai Vilniaus mieste, dažniausiai vykdavę dėl Neries upės patvinimo. Didžiausias potvynis vyko 1931 m. Vėliau potvyniai nusilpo ties Minsku užtvenkus Nerį – susidariusios marios sulaiko dalį vandens.

## 1786 m. potvynis
1786 m. sausio 31 d. potvynis užtvindė krantus ir nunešė kelis Lukiškių uoste žiemai paliktus laivus, o kitus aplaužė.

## 1847 m. potvynis
1847 m. kilęs Neries potvynis sugriovė mūrinę Žvejų Šv. Teresės bažnyčią.

## 1931 m. potvynis

1930 m. rudenį Neries baseine iškrito kritulių 13 proc. daugiau už normą, dėl ko vandens lygis prieš užšąlant upei buvo 114 cm aukštesnis už normą. Žemė įšalo labai šlapia, todėl pavasarį visas tirpsmo vanduo žemės paviršiumi sparčiai sutekėjo į upę. Žiema buvo gili ir ilga, sniegas pradėjo tirpti 1931 m. balandžio viduryje, esant aukštai oro temperatūrai (iki 19 °C), tad sniegas tirpo labai sparčiai.

Taigi, 1931 m. balandį Vilniuje, kaip ir Kaune, įvyko didžiulis potvynis. Nors potvynio nesitikėta, jis buvo toks intensyvus, kad pavadintas Didžiuoju, balandžio 21 d. pakilęs vanduo ėmė slūgti balandžio 27 d. Balandžio 25 d. dėl tirpstančių ledo lyčių sangrūdų Neris išsiliejo iš krantų, drumzlinu vandeniu apsemdama apie 10 tūkst. gyventojų namus, pasėlius, užkirsdama kelią susisiekimui miesto tiltais. Po kelių dienų įsisiautėjusi stichija perkopė 825 cm ribą (balandžio 26 d.) ir užliejo miesto elektros stotį, paskelbta nepaprastoji padėtis. Daug gyventojų turėjo palikti namus, kurių liekanas, stogus, sienas, tvoras buvo galima matyti ant tiltų. Plaukti valtimis buvo sunku, kadangi Neries srovė siekė 3,5 m/s greitį.

Buvo apsemti Vilniaus rajonai nuo Antakalnio iki Žvėryno, visiškai nuo miesto atkirstos dabartinės T. Vrublevskio, Tilto, Žygimantų gatvės. Buvo nutrauktas autobusų susisiekimas maršrutu Jurgio prospektas–Antakalnis. Užlieti geležinkeliai Vilnius–Lyda ir Vilnius–Daugpilis. Neris ir Vilnia išsiliejo iš krantų ir užliejo Bernardinų ir buvusį Puškino sodus ties katedra, visą Katedros aikštę. Ties katedros durimis vanduo pakilo apie pusę metro. Užlieta ir Vilniaus arkikatedra su joje esančiais palaikais, pažeisti katedros pamatai. Tuo pačiu kriptose buvo rasti kunigaikščių palaikai – Ldk Kazimieras Jogailaitis ir Ldk Žygimanto Augusto žmonos Barbora Radvilaitė bei Elžbieta Habsburgaitė. Palaikai per restauraciją perkelti į specialiai įrengtą mauzoliejų po šv. Kazimiero koplyčia.

Be pastogės liko keli tūkstančiai, nuo potvynio nukentėjo ~10 tūkstančių gyventojų. Potvynis nunešė dešiniajame Neries krante stovėjusį Adomo Mickevičiaus paminklą.

## Šaltiniai
Dives in misericordia

***Dives in misericordia*** – popiežiaus Jono Pauliaus II enciklika, paskelbta 1980 m. lapkričio 30 d. Šioje enciklikoje aptariama gailestingumo ir katalikiškosios moralės problematika. Enciklika susideda iš 8 skyrių, kuriuose atskleidžiamas dieviškojo gailestingumo reiškimasis išganymo istorijoje. Ketvirtajame enciklikos skyriuje apmąstomas palyginimas apie Sūnų palaidūną.

„Dives in misericordia“ socialinė pažanga laikoma vertybe, tačiau atkreipiamas dėmesys į grėsmes, kylančias iš šiuolaikinės civilizacijos, kuri, popiežiaus teigimu, pripažįsta „daiktų viršenybę asmenybės atžvilgiu“. Grėsmės reiškimosi būdai – smurtas, socialinis neteisingumas, badas, skurdas, žmonijos gyvavimui iškilęs pavojus. Anot Jono Pauliaus II, reikia įdėti daugiau pastangų dorovės pažangai, siekti sugrąžinti „asmenybės viršenybę daiktų atžvilgiu“. Antropocentrizmas ir teocentrizmas nėra viena kitai priešingos perspektyvos, „Bažnyčia, sekdama Kristumi, stengiasi juos žmonių istorijoje intymiai ir darniai sujungti“, tai popiežius laiko galbūt pačiu svarbiausiu Vatikano II susirinkimo siekiniu.

## Išnašos

## Nuorodos
* Enciklika DIVES IN MISERICORDIA apie Dievo gailestingumą
Palionys (Astravas)

**Palionys** – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 6 km į šiaurės rytus nuo Rytanės, šalia Padolcų.

## Istorija

XIX a. gyvenvietėje buvo dvaras, Kiemeliškių valsčiaus seniūnijos centras.

## Šaltiniai
Palionys (reikšmės)

**Palionimis** vadinami kaimai:

* Anykščių rajone;

Baltarusijoje:
* Astravo rajone;
* Ašmenos rajone.
Rakytai

**Rakytai** – buvęs kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 3 km į pietryčius nuo Rimaldiškės, kairiajame Medilos upės krante, prie pat sienos su Lietuva.

## Istorija

XIX a. Rakytai buvo seniūnijos centras Adutiškio valsčiuje.

## Šaltiniai
2022 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo slalomo čempionatas

**2022 m. [[pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo slalomo čempionatas]]** – tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo slalomo sportininkų čempionatas, kuris vyko liepos 26 d. – liepos 31 d.Vokietijoje.

Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.

Andoros atstovė Mònica Dòria iškovojo šalies pirmąjį medalį pasaulio slalomo čempionatuose.

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Lietuva čempionate
;Baidarės

;Komandos

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali ICF svetainė
* Oficiali svetainė
Kijevo apgultis (1240)

**Kijevo apgultis** – 1240 m. lapkričio 28 d. – gruodžio 6 d. vykusi Kijevo apgultis, kuri baigėsi mongolų pergale. Tai buvo didelis moralinis ir karinis smūgis Haličo-Voluinės kunigaikštystei, sudaręs galimybes Batijui tęsti žygį į vakarus, į Europą.

## Istorinis kontekstas
1237 m. pabaigoje chanas Batijus ir mongolai invaziją pradėjo užkariaudami Riazanės kunigaikštystę šiaurės rytų Rusioje. 1238 m. mongolai patraukė į pietvakarius ir sugriovė Vladimiro ir Kozelsko miestus. 1239 m. jie užėmė Perejaslavą ir Černigovą, siekdami Kijevo miesto.

Kai mongolai pasiuntė į Kijevą kelis pasiuntinius su reikalavimu pasiduoti, Michailas Vsevolodovičius, o vėliau Dmitrijus jiems įvykdė mirties bausmę.

Kitais metais Batijaus kariuomenė, vadovaujama didžiojo mongolų karo vado Subutajaus, pasiekė Kijevą. Tuo metu miestą valdė Haličo-Voluinės kunigaikštystė. Kijevo pajėgoms vadovavo vaivada Dmitrijus, o Danielius Haličietis tuo metu buvo Vengrijoje ir siekė sudaryti karinę sąjungą, kad užkirstų kelią invazijai.

## Apgultis
Prie miesto priartėjo Batijaus pusbrolio Monkės vadovaujama avangardo kariuomenė. Monkė, matyt, sužavėtas Kijevo didybės, pasiūlė miestui pasidavimo sąlygas, tačiau jo pasiuntiniai buvo nužudyti. Mongolai nusprendė pulti miestą. Batijus sunaikino Rusios vasalų pajėgas, kurios buvo pakeliui į Kijevą, o visa mongolų kariuomenė stovyklavo už miesto vartų ir prisijungė prie Monkės kariuomenės.

Lapkričio 28 d. mongolai pastatė katapultas prie vienų iš trijų senojo Kijevo vartų, kur medžiai augo beveik iki pat miesto sienų. Tada mongolai pradėjo kelias dienas trukusį bombardavimą. Gruodžio 6 d. buvo pralaužtos Kijevo sienos, po to gatvėse prasidėjo kirstynės. Kijeviečiai patyrė didelių nuostolių, o jų vadas vaivada Dmitrijus buvo sužeistas strėle.

Atėjus nakčiai, mongolai laikėsi savo pozicijų, o kijeviečiai pasitraukė į centrinę miesto dalį. Daugybė žmonių susirinko į Dešimtinės cerkvę. Kitą dieną, kai mongolai pradėjo paskutinį puolimą, cerkvės balkonas sugriuvo nuo ant jo stovinčių žmonių svorio ir daugelį prispaudė. Mongolams laimėjus mūšį, jie apiplėšė Kijevą. Dauguma gyventojų buvo išžudyti. Iš 50 000 gyventojų prieš invaziją išgyveno apie 2 000. Didžioji miesto dalis sudegė, iš keturiasdešimties pagrindinių pastatų liko stovėti tik šeši. Tačiau Dmitrijaus už drąsą buvo pasigailėta.

## Išnašos
Franklin Booth

**Franklin Booth** (g. 1874 m. liepos 8 d. – 1948 m. rugpjūčio 25 d.) – amerikiečių dailininkas, žinomas dėl savo detalių iliustracijų atliktų plunksna ir tušu. Jis turėjo unikalų iliustracijų stilių, įkvėptą ankstyvuoju medžio raižinių iliustracijų atkūrimu plunksna ir tušu. Dėl savo piešėjo įgūdžių ir stiliaus jis tapo populiariu XX a. pradžios žurnalų iliustratoriumi.

Pirmojo pasaulinio karo metais jis kūrė plakatus, skirtus mobilizacijai, lėšų rinkimui ir kitoms reikmėms. Išpopuliarėjus art deco stiliaus iliustracijoms, vėlesniais metais jo darbai pasirodydavo komerciniuose leidiniuose ir kataloguose. Jis buvo vienas iš „Phoenix Art Institute“ įkūrėjų ir 21 metus dirbo pedagoginį darbą.

## Biografija

### Jaunystė
Jay Franklin Booth gimė 1874 m. ir užaugo ūkyje netoli Carmel, Indianos valstijoje. Jis buvo tėvų Susan Wright ir John Thomas Booth aštuonių vaikų šeimoje trečiasis vaikas. Vaikystėje jis buvo tvirtai apsisprendęs tapti menininku. Jis studijavo paveikslėlius knygose ir žurnaluose, įskaitant „Scribner's“ ir „Harper's“. Jo neįprasta technika kilo iš jo kruopštaus žurnalo iliustracijų kopijavimo, kurias laikė tušo iliustracijomis, o iš tikrųjų tai buvo medžio raižiniai. Dėl to jis išvystė piešimo stilių, sudarytą iš tūkstančių linijų, kurių kruopštus išdėstymas viena šalia kitos lėmė tankio ir atspalvių skirtumus. Jo kūrybai būdingi kraštutiniai masteliai: dideli pastatai ir miškai, iškylantys virš smulkių figūrų, dekoratyvūs ritiniai ir apvadai, klasikinės rankų raidės ir medžiai.

## Įvertinimas
Dėl savo įgudusio braižo ir unikalaus stiliaus jis tapo populiariu iliustruotojumi.

## Galerija

Vaizdas:P395, Harper's Magazine 1912--The New Generation.png|alt=|1912 m.
Vaizdas:P398, Harper's Magazine 1912--The New Generation.png|alt=|1912 m.
Vaizdas:Franklin Booth, illustration for McClure's Magazine by 1914.tif|alt=|1914 m.
Vaizdas:Franklin Booth, illustration printed in Scribner's by 1914.tif|alt=|1914 m.
Vaizdas:Franklin Booth - ad for Estey Organ, House & Garden, August 1922.jpg|alt=|1922 m.
Vaizdas:Franklin Booth - ad for Estey Organ, House & Garden, December 1922.jpg|alt=|1922 m.
Vaizdas:Franklin Booth - ad for Estey Organ, Country Life, May 1922.jpg|alt=|1922 m.


## Išnašos
Gustave Flaubert

**Gustavas Floberas** (; 1821 m. gruodžio 12 d. – 1880 m. gegužės 8 d.) – prancūzų prozininkas-realistas, vienas žinomiausių XIX a. Europos rašytojų. Labiausiai žinomas dėl savo 1856 m. romano „Ponia Bovari“.

## Biografija
Gustavas gimė 1821 m. gruodžio 11 d. Ruane, Prancūzijoje. Jis buvo jauniausias sūnus gydytojų Achilė Floberio ir Anos Karolin šeimoje. Jo tėvas buvo ganėtinai žinomas chirurgas. Jo vaikystė nebuvo laiminga – didžiumą jos praleido uždarytas namuose.

Mokykloje jam blogai sekėsi tikslieji mokslai, jau tada Floberas rodė didesnį polinkį į rašymą. Nuo 1832 m. iki 1839 m. mokėsi licėjuje (buvo išmestas iš jo už nedrausmingumą), ten su bendraklasiu pradėjo leisti ranka rašytą nedidelį žurnalą „Menas ir pažanga“ (*Art et Progrès*, 1834). 1841–1843 m. studijavo teisę Paryžiuje, tačiau 1844 m. susirgo ir grįžo į Ruaną. 1846 metais pasitraukė į Kruasė, kur praleido visą likusį gyvenimą. Daug keliavo.

Mirė 1880 m. gegužės 8 d. nuo insulto.

## Šaltiniai
Ibrahim Said

**Ibrahimas Muhamadas Saidas** (; g. 2002 m. birželio 15 d.) – Nigerijos futbolininkas (saugas, vingeris, puolėjas), žaidžiantis Viborg FF klube. Kitados atstovavo Nigerijos U-17 jaunimo rinktinei.

## Karjera
Futbolo paslapčių sėmėsi gimtinėje. Dabo Babes Academy auklėtinis.

### Viborg
2020 m. spalio mėn. persikėlė į Daniją, į Viborg FF. Atstovavo šio klubo jaunimo ekipoms.

Profesionalo karjerą pradėjo Viborg FF. 2021 m. balandžio 16 d. debiutavo pagrindinėje klubo ekipoje, kuri žaidė Pirmame divizione. Rungtynėse prieš Esbjerg fB viborgiečiai šventė pergalę rezultau 4-0. Pirmame divizione sužaidė trejas rungtynes, oficialiai vos dvidešimt vieną minutę, tačiau pelnė įvartį. Viborg ekipa tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į 2021–2022 m. Superlygą.

2021–2022 m. Superlygoje Viborg FF liko septinti, tačiau pateko į Europos turnyrus. UEFA Europos Konferencijų lygoje rungtyniavo prieš „Sūduvos“ klubą.

2022 m. liepos 21 d. rungtynėse Marijampolėje danai nugalėjo sūduviškius rezultatu 1:0.

Atsakomosiose rungtynėse, kurios įvyko 2022 m. liepos 28 d. Danijoje, vienintelis rungtynių įvartis krito jau septynioliktąją rungtynių sekundę. Pasižymėjo Ibrahimas Saidas. Danai išlaikė šią persvarą iki rungtynių pabaigos. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 2-0 ir Danijos klubas pateko į kitą turnyro etapą. „Sūduvos“ klubas baigė pasirodymą Europoje.

Viborg klubui pradėjus ruoštis 2025–2026 m. sezonui, futbolininkui buvo leista ieškotis naujo klubo.

### Motherwell
2025 m. liepos 11 d. pranešta, kad pasirašyta dviejų metų trukmės sutartis su Motherwell klubu (Škotija).

## Pasiekimai
; Pirmasis divizionas (II)
: Nugalėtojai: 2020–2021 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarket
* Globalsportsarchive
Mary Wollstonecraft

**Meri Volstonkraft** (**Mary Wollstonecraft**,  arba ; 1759 m. balandžio 27 d. – 1797 m. rugsėjo 10 d.) – anglų rašytoja, filosofė ir moterų teisių gynėja. Iki XX amžiaus pabaigos Volstonkraft gyvenimas, ypač romantiniai santykiai, sulaukė daugiau dėmesio nei jos kūryba. Šiandien Volstonkraft laikoma viena iš pirmųjų feminisčių filosofių, kurios tiek idėjos, tiek gyvenimas padarė įtaką kitų kartų feministėms ir feministams.

Per savo trumpą karjerą yra parašiusi romanų, traktatų, kelionių literatūros, išleidusi Prancūzijos revoliucijos istoriją, socialines normas mokančią knygą ir knygą vaikams. Volstonkraft žymiausias veikalas – „Moters teisių apgynimas“ (1792 m.), kuriame ji teigė, kad moterys iš prigimties nėra prastesnės už vyrus, o tokios atrodo tik todėl, kad neturi išsilavinimo. Veikale siūlo protu pagrįstą socialinę tvarką, kurioje tiek vyrai, tiek moterys turėtų būti traktuojami kaip racionalios būtybės.

Po Volstonkraft mirties našliu tapęs jos vyras 1798 m. paskelbė memuarų knygą apie savo mylimąją. Knygoje atskleistos intymios Meri detalės, neįprastas gyvenimo būdas, kas, pačiam vyrui nesitikint, stipriai pakenkė rašytojos reputacijai beveik šimtmečiui. Vis dėlto XX amžiaus sandūroje prasidėjus feministiniam judėjimui, Volstonkraft moterų lygybės gynimo ir normatyvinio moteriškumo kritikos svarba išaugo.

Po dviejų nelaimingų romanų su Henriu Fuseliu ir Džilbertu Imlei (su pastaruoju susilaukė dukters Feni Imlei) Volstonkraft susituokė su filosofu Viljamo Godvino, vieno iš anarchistinio judėjimo pradininkų. Meri Volstonkraft mirė sulaukusi 38 metų, palikdama keletą neužbaigtų rankraščių, praėjus 11 dienų po to, kai pagimdė savo antrąją dukrą Meri Šeli, vėliau tapusią žymia rašytoja, plačiai žinomą kaip „Frankenšteino“ autorę.

## Šaltiniai
Stolpcų rajonas

**Stolpcų rajonas** – rajonas vidurio vakarų Baltarusijoje, Minsko srities vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Stolpcai.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Stolpcai. Didžiausios gyvenvietės 2013 m.:
* Stolpcai, 16 283 gyv.
* Naujasis Sveržanis, 1981 gyv.
* Novakolasava, 1716 gyv.
* Derevna, 1524 gyv.

## Šaltiniai
Červenės rajonas

**Červenės rajonas** – rajonas rytų Baltarusijoje, Minsko srities rytinė dalyje. Administracinis centras – Červenė.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Červenė, miesto tipo gyvenvietė – Smilavičai.

## Šaltiniai
Klecko rajonas

**Klecko rajonas** – rajonas pietų Baltarusijoje, Minsko srities pietvakarinėje dalyje. Administracinis centras – Kleckas.

## Gyvenvietės

Yra vienintelis miestas – Kleckas.

## Šaltiniai
Dziaržynsko rajonas

**Dziaržynsko rajonas** (1924–1932 m. ***Kaidanavos rajonas***) – rajonas vidurio Baltarusijoje, Minsko srities vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Dziaržynskas.

## Gyvenvietės

Yra du miestai – Dziaržynskas ir Fanipalis.

## Šaltiniai
Liubanės rajonas

**Liubanės rajonas** – rajonas pietų Baltarusijoje, Minsko srities pietinėje dalyje. Administracinis centras – Liubanė.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Liubanė, miesto tipo gyvenvietė – Ureča.

## Šaltiniai
Nesvyžiaus rajonas

**Nesvyžiaus rajonas** – rajonas pietvakarių Baltarusijoje, Minsko srities pietvakarinėje dalyje. Administracinis centras – Nesvyžius.

## Gyvenvietės

Yra du miestai – Nesvyžius, miesto tipo gyvenvietė – Haradzėja.

## Šaltiniai
Puchavičų rajonas

**Puchavičų rajonas** – rajonas vidurio Baltarusijoje, Minsko srities pietrytinėje dalyje. Administracinis centras – Marjina Horka.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Marjina Horka, miesto tipo gyvenvietės – Praudzinskis, Rudzenskas, Svisločius.

## Šaltiniai
Salihorsko rajonas

**Salihorsko rajonas** – rajonas pietų Baltarusijoje, Minsko srities pietinėje dalyje. Administracinis centras – Salihorskas.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Salihorskas, miesto tipo gyvenvietės – Krasnaja Slabada ir Starobinas.

## Šaltiniai
Smaliavičų rajonas

**Smaliavičų rajonas** – rajonas vidurio Baltarusijoje, Minsko srities rytinė dalyje. Administracinis centras – Smaliavičai.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Smaliavičai, miesto tipo gyvenvietė – Zialiony Boras.

## Šaltiniai
Krupkų rajonas

**Krupkų rajonas** – rajonas rytų Baltarusijoje, Minsko srities rytinė dalyje. Administracinis centras – Krupkos.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Krupkos, miesto tipo gyvenvietės – Chalopeničai ir Bobras.

## Šaltiniai
Lahoisko rajonas

**Lahoisko rajonas** – rajonas šiaurės Baltarusijoje, Minsko srities šiaurinėje dalyje. Administracinis centras – Lahoiskas.

## Gyvenvietės

Vienintelis miestas – Lahoiskas, miesto tipo gyvenvietė – Pleščanicai.

## Šaltiniai
Staryja Darohų rajonas

**Staryja Darohų rajonas** – rajonas pietų Baltarusijoje, Minsko srities pietinėje dalyje. Administracinis centras – Staryja Darohos.

## Gyvenvietės

Yra vienintelis miestas – Staryja Darohos.

## Šaltiniai
Adnan Bašić

**Adnanas Bašičius** (*Adnan Bašić*; g. 1996 m. gruodžio 13 d.) – futbolininkas iš Bosnijos, puolėjas. Buvęs Bosnijos ir Hercegovinos jaunimo rinktinių narys.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtosios šalies Mostaro „Velež“ klube.

2014 m. išvyko į Slovėniją, kur atstovavo „Celje“ klubui. Buvo skolinamas Prujaus Drava.

2017 m. persikėlė į Liuksemburgą. Rungtyniavo Petanžo „Union Titus“ ir Štraseno UNA klubuose.

2020 m. pradžioje pasirašė sutartį su Prahos „Slavoj Vyšehrad“.

Nuo 2021 m. pradžios du sezonus praleido OFK Petrovac. Juodkalnijos Pirmoje lygoje per 32 rungtynes pelnė 14 įvarčių ir tapo rezultatyviausiu pirmenybių žaidėju.

### FK Panevėžys
2022 m. liepos 29 d. pranešta, kad atstovaus „Panevėžio“ klubui.

2022 m. rugpjūčio 7 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš FK Sūduva.

2022 m. rugpjūčio 27 d. rungtynėse prieš Džiugo klubą pelnė lemiamą įvartį. Tuo metu rezultatas buvo lygus, o pačioje rungtynių pabaigoje A. Bašičius tiksliai smūgiavo į vartus ir panevėžiečiai šventė pergalę rezultatu 3:2.

2022 m. gruodžio 28 d., dar metus turėjusi galioti sutartis, buvo nutraukta abipusiu susitarimu. 2022 m. A lygoje sužaidė dvylika rungtynių ir pelnė vieną įvartį. Dar vienerias rungtynes sužaidė LFF taurės turnyre, rungtynėse prieš Marijampolė City.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Laimėjimai
; **su [[FK Panevėžys]]**
* A lygos trečioji vieta: 2022 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* 

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Borisas Ryžas

**Borisas Ryžas** (, 1974 m. rugsėjo 8 d. – 2001 m. gegužės 7 d.) – rusų poetas ir geofizikas. Labiausiai žinomas dėl savo eilėraščio „Emaliuotas dubuo“ (*Эмалированное* *Судно*, 1997 m.).

## Biografija
Borisas Ryžas gimė Čeliabinske, Tarybų Sajungoje, 1980 m. persikėlė į Jekaterinburgą. Buvo jauniausias vaikas Boriso Ryžo ir Margaritos Michailovos šeimoje. Tėvas (1938–2004) – žinomas rusų geofizikas, motina (g. 1936 m.) – gydytoja. Taip pat poetas turėjo dvi seserys – Jeleną (g. 1961 m.) ir Olgą (g. 1962 m.) .

Rašyti pradėjo būdamas 14 metų. Iš viso jis parašė daugiau nei 1300 eilėraščių, iš kurių apie 350 buvo išleisti.

Nusižudė 2001 m. Jekaterinburge (pasikorė). Paliko savižudžio laišką: „Visus mylėjau. Be kvailių.“

## Šaltiniai
Alfa Kaprikornidai

**Alfa Kaprikornidai** – meteorų srautas, kasmet matomas apytikriai nuo liepos 3 d. iki rugpjūčio 15 d. Taip pavadintas dėl to, kad jo radiantas yra ties Ožiaragio Alfa (*Alpha Capricorni*). Pagrindinis maksimumas būna apie liepos 30 d. Didžiausio intensyvumo metu per valandą galima išvysti maždaug 10 meteorų. Palyginti su kitais meteorų srautais, atrodo, kad Alfa Kaprikornidai skrieja lėčiau ir yra ryškesni. Alfa Kaprikornidų šaltinis – kometa 169P/NEAT.

Alfa Kaprikornidų atradėju laikomas vengrų astronomas Miklós von Konkoly. 1871 m. liepos 28 ir 29 d. naktimis jis pirmasis išvydo keletą meteorų, atskriejančių iš dangaus ploto ties Ožiaragio Alfos žvaigžde. XIX a. pabaigoje kitų astronomų stebėjimai patvirtino šio meteorų srauto egzistavimą.

Astronomas mėgėjas iš Naujosios Zelandijos Ronald A. McIntosh 1935 m. prie pat pagrindinio radianto manė aptikęs dar vieną – silpnesnį. 1956 m. Harvardo universiteto astronomai, pasitelkę meteorų srauto nuotraukas, priėjo išvadą, kad Alfa Kaprikornidus galbūt sukelia du ar daugiau srautų.

Prognozuojama, kad 2220–2420 m. Alfa Kaprikornidai bus ryškus meteorų srautas, pranokstantis visus, matomus šiais laikais.

## Išnašos
Bialyničai

**Bialýničai**  (; arba ***Belyničiai***, ) – miestas rytų Baltarusijoje, Mogiliavo srityje, 36 km į vakarus nuo Mogiliavo. Rajono centras.

## Istorija

LDK laikais priklausė Sapiegoms, Oginskiams, Radviloms, Vitgenšteinams. Leonas Sapiega čia įkurdino karmelitus. XIX a. pabaigoje buvo miestelis ir dvaras, Mogiliavo apskrities Bialyničų valsčiaus centras.

2017 m. suteiktos miesto teisės.

## Šaltiniai
Kruhlajė

**Krùhlajė**  (; arba ***Kruglojė***, ) – miestas šiaurės rytų Baltarusijoje, Mogiliavo srityje, 52 km nuo Mogiliavo. Rajono centras.

## Istorija

XIX a. buvo Mogiliavo apskrities miestelis ir dvaras, veikė totorių kapinės, Kruhlajės valsčius.

1941–1942 m. veikė getas. 1967 m. tapo miesto tipo gyvenviete, 2017 m. – miestu.

## Šaltiniai
Percy Bysshe Shelley

**Persis Bišas Šelis** (, 1792 m. rugpjūčio 4 d. – 1822 m. liepos 8 d.) – anglų rašytojas, poetas ir eseistas. Vienas žymiausių romantizmo klasikų.

## Biografija
Persis Šelis gimė Sasekso grafystėje, Pietryčių Anglijoje. Tėvas – Timotis Šelis (1753–1844) – advokatas ir politinis veikėjas, motina – Elizabeta Pilford. Turėjo 4 seseris: Elizabetą (1794–1831), Merę (1797–1884), Heleną (1799–1885), Margaret (1801–1887) ir brolį Džoną (1806–1866).

1810–1811 m. mokėsi Itono koledže (Oksfordas), už kartu su T. Hogu parašytą ir išplatintą traktatą „Ateizmo būtinybė“ (*The Necessity of Atheism*, 1811) buvo iš jo išmestas.

Tais pačiais metais jis vedė šešiolikametę Harietą Vestbruk (*Harriet Westbrook*), tačiau gan greit ją paliko, įsimylėjęs kitą šešiolikametę merginą Merę, ji galiausiai irgi tapo rašytoja.

Mirė 1822 m. liepos 8 dieną – nuskendo.

## Šaltiniai
Knuts Skujenieks

**Knutas Skujeniekas** (;  1936 m. rugsėjo 5 d. Rygoje, Latvijoje. –  2022 m. liepos 22 d.)  – vienas žymiausių Latvijos kultūros žmonių, poetas, literatūros kritikas ir tautosakos tyrėjas, eseistas ir publicistas, vertėjas. Būdamas žurnalistu nevengė sociopolitinių temų. Jo poezija versta į daugiau kaip 40 kalbų. Jam įteikti Latvijos, Lietuvos, Lenkijos, Švedijos, Norvegijos, Ispanijos valstybiniai apdovanojimai.

## Biografija
Knutas Skujeniekas gimė 1936 m. rugsėjo 5 d. Rygoje. Vaikystę praleido pas senelius Latvijos Žiemgaloje. Pirmą eilėraštį parašė septynerių, vos pramokęs skaityti. Tėvas, Emilis Skujeniekas, buvo rašytojas bei vertėjas, puikiai mokėjęs ir lietuviškai, vertęs lietuvių literatūrą, buvęs Lietuvos pilietis.

1954–56 m. studijavo Latvijos universitete. 1961 m. baigė M. Gorkio pasaulinės literatūros institutą Maskvoje. 1962 m. nuteistas už antisovietinę agitaciją, 7 metus praleido Mordovijos lageryje. Būdamas lageryje pradėjo rašyti eilėraščius.

Grįžęs iš lagerio, jis ėmėsi intensyviai versti kitų šalių literatūrą, daugiausia poeziją. Šie vertimai tuo metu jam buvo tyliosios rezistencijos forma bei būdas savo bendrapiliečiams atverti platesnius kultūros horizontus. Savarankiškai išmokęs daug kalbų, išstudijavęs vertimo teoriją, vertė iš daugiau nei 15 kalbų.

## Bibliografija

Įvairių žanrų K. Skujenieko kūriniai ir vertimai sutilpo į aštuonis „Raštų“ tomus, kuriuos sudarė reikšmingiausi jo poezijos rinkiniai:
* „Lyrika ir balsai“ (1978 m.); 
* „Įrišk balton skarelėn“ (1980 m.);
* „Sėkla sniege“ (1990 m.);
* „Dabar aš Aleksandras“ (2006 m.);
* „Mūsų gyvenimas užtarnautas“ (2007 m.);
* „Nieko asmeniška“ (2010 m.) ir kiti. 

Į atskirą raštų tomą surinkti laiškai iš Mordovijos žmonai Intai.

## Apdovanojimai

Žymiausi Latvijos ir Lietuvos valstybiniai apdovanojimai:
* Jotvingių premija (1993 m.);
* Trijų žvaigždžių ordinas (1995 m.);
* Gedimino ordino Karininko kryžius (2001 m.);
* Latvijos literatūros premija (2001 m.);
* Baltijos Asamblėjos premija už „Raštus“ (2008 m.);
* Latvijos literatūros premija (Gyvenimo apdovanojimas) už svarų ir išliekamąjį indėlį į latvių literatūrą (2010 m.).

## Šaltiniai
Martin Perveinis

**Martin Perveinis** (g. 2004 m. sausio 16 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas. Buvo kviečiamas į jaunimo rinktines.

## Karjera
### BFA
Baltijos Futbolo Akademijos auklėtinis. Joje sportavo nuo 14 m., atstovavo BFA jaunimo ekipoms ir pagrindinei ekipai, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje.

Atstovaudamas BFA ekipai pelnė dešimt įvarčių Pirmoje lygoje ir penkis LFF taurės turnyre.
### FK Panevėžys
2022 m. liepos mėn. paskelbta, kad žaidėjas keliasi į „Panevėžio“ klubą. Sutartis galiojo iki sezono pabaigos.

2022 m. rugpjūčio 6 d. pelnė įvartį Pirmos lygos rungtynėse prieš BFA. Panevėžys B ekipa rezultatu 3:2 nugalėjo varovus, iškovojo tris taškus, tačiau vis dar buvo paskutinėje vietoje, šešiolikti.

### Italija
2023 m. kovo 1 d. tapo žinoma, kad persikėlė į Italiją ir atstovaus Salernitana U19 ekipai.

### BFA
2023 m. liepos mėnesį grįžo iš Italijos, ir prisijungė prie savo jaunystės klubo BFA.

2025 m. buvo rezultatyviausias žaidėjas savo komandoje, įmušęs 10 įvarčių.

### Lenkija
2026 m. vasario 9 d. BFA pranešė kad žaidėjas išvyksta į Lenkijos 3 lygoje žaidžiantį KS Pogon Nowe Skalmierzyce klubą.

## Statistika
; A lygos statistika.

Spalvų reikšmės:
:  Ekipa žaidė A lygoje;

## Jaunimo rinktinės
Žaidė įvairaus amžiaus jaunimo rinktinėse. Atstovavo U-17, U-18, U-19 rinktinėms.

## Pasiekimai
; **su [[FK Panevėžys]]**
* (būsimas įvykis)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Soccerway
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
Suražas (Vitebskas)

**Sùražas**  – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 41 km į šiaurės rytus nuo Vitebsko, prie Dauguvos upės.

## Istorija

1564 m. Ldk Žygimantas Augustas Suražui suteikė miesto teises. 1777–1866 m. Suražo apskrities centras. XIX–XX a. ilgainiui Suražas neteko savo reikšmės, 1938 m. jam suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.

## Šaltiniai
Wandisa Guida

**Vandisa Gvida** (; g. 1935 m. balandžio 21 d. Tranyje) – buvusi italų kino, televizijos ir teatro aktorė, dar žinoma *Wandisa Leigh* pseudonimu.

## Biografija

Gvidos karjera prasidėjo 1954 m. dalyvavimu grožio konkurse Mis Italija, kuriame ji buvo apdovanota „Mis Cinema“ prizu. Po poros metų ji išvyko gyventi į Romą, kur mokėsi Eksperimentinio kino centre. 1956 m. gavo pirmą vaidmenį kine ir dešimtmetį filmavosi įvairaus žanro juostose: nuotykių, siaubo filmuose, komedijose. Ji žinoma kaip viena pagrindinių istorinių nuotykių filmų („peplum“) žvaigždžių.

Gvida buvo ištekėjusi už prodiuserio ir režisieriaus Luciano Martino, susilaukė dukterų Leos ir Danios.

## Filmografija

* Serenate per 16 bionde (1956)
* Incatenata dal destino (1956)
* I vampiri (1956)
* La canzone più bella (1957)
* C'è un sentiero nel cielo (1957)
* I colpevoli (1957)
* Il conte di Matera (1957)
* Dinanzi a noi il cielo (1957)
* La trovatella di Pompei (1957)
* Carosello di canzoni (1958)
* Il cavaliere senza terra (1958)
* Mia italida stin Ellada (1958)
* Totò e Marcellino (1958)
* I prepotenti (1958)
* Quando gli angeli piangono (1958)
* I mafiosi (1959)
* Il padrone delle ferriere (1959)
* Cavalcata selvaggia (1960)
* La vendetta della maschera di ferro (1961)
* Capitani di ventura (1961)
* Donne brutte (1961, TV filmas)
* Drakut il vendicatore (1961)
* La rivolta degli schiavi (1961)
* La vendetta della maschera di ferro (1961)
* La vendetta di Ursus (1961)
* Gli eroi del doppio gioco (1962)
* Il gladiatore di Roma (1962)
* Giacobbe ed Esaù (1963)
* Ercole contro Roma (1964)
* I giganti di Roma (1964)
* Maciste nelle miniere di re Salomone (1964)
* Le spie uccidono a Beirut (1965)
* I tre sergenti del Bengala (1965)
* A 077 - Sfida ai killers (1966)
* Operazione Goldman (1966)
* Assassinio al cimitero etrusco (1982)

## Nuorodos

* IMDb profilis

## Šaltiniai
Vertėjas

**Vertėjas** –  profesija, kuria užsiimantis asmuo perteikia žodinės kalbos arba teksto turinį iš vienos į kitą kalbą. Vertėjams reikalinga kelių ar daugiau kalbų gramatikos, leksikos, sintaksės, frazeologijos, terminijos, tų kalbų atitikmenų išmanymas. Iš teksto vertėjų dar reikalaujama sugebėjimo redaguoti stilistiškai ir tvarkyti vertimą gramatiškai (t. y. darbui atlikti būtini redagavimo ir korektūros įgūdžiai). Be to, reikalingas gebėjimas pažinti grafines ir tipografines gimtosios kalbos ir kitų darbo kalbų konvencijas. Darbo pobūdis skiriasi pagal kalbos funkcinį stilių (grožinės, dalykinės literatūros).

Lietuvoje, kaip ir visoje Europoje, atsiranda vis daugiau vertimo studijų programų, pagal kurias rengiami tiek plataus profilio, tiek labiau specializuotų krypčių vertėjai. Be to, vertimas jau yra įtrauktas į beveik visų filologijos krypčių studijų programas. Vertėjas gali būti laisvai samdomas arba kokios nors organizacijos, paprastai vertimų biurų, privačios įmonės darbuotojas ar valstybės tarnautojas (dirbantis kultūros ar kitoje srityje).

Lietuvos literatūros vertėjų sąjunga kasmet rengia per praėjusius metus pirmą kartą išleistų geriausių verstinių knygų sąrašus. Pastarieji rengiami kviestų ekspertų komisijos. Metų verstinės knygos konkursą ir Lietuvos literatūros vertėjų sąjungos veiklą finansuoja Lietuvos kultūros taryba.

## Išnašos
Žaginys

**Žaginys (žaiginys)** – lengva, nešiojama konstrukcija iš medinių karčių, skirta šienui ar javams džiovinti. Ji sudaryta iš dviejų rėmų, kurie suremti vienas į kitą sudaro savotišką palapinę. Ant suremtų žaginio pusių kraunamas džiovinamas šienas, javai, dobilai. Greičiau išdžiūti padeda ir saulė, ir vėjo prapučiama konstrukcija. Šienapjūtės metu žaginiai pastatomi laukuose arba kiemuose prie daržinių.

Žaginio vienai pusei pagaminti reikalingi trys–keturi horizontalūs pagaliai, kurie perkalami dviem vertikaliais. Vertikalios kartys maždaug po 1,9 m ilgio, horizontalios – po 2,4 m. Be to, sutvirtinimui dar prikalamas vienas pagalys įstrižai nuo vieno prie kito žaginio kampo. Taigi, vienai žaginio pusei padaryti reikia apie septynių karčių. Kita žaginio pusė sukalama lygiai taip pat. Žaginius gaminant, medienos rūšis nesvarbi. Dažniausiai daromi iš alksnio medžio. Nelabai tinkami spygliuočiai medžiai dėl savo sakuotumo. Žaginių kiekis priklauso nuo ūkio dydžio.

Nenaudojami žaginiai laikomi lauke, pavėsinėje. Jie gali būti sudedami į vieną krūvą ar atremiami į ūkinio pastato sienas.

## Taip pat skaitykite

* Žardas

## Šaltiniai

## Literatūra

* Baltrušaitis V., Žižliauskaitė L. Kaišiadorių etnografinis žodynėlis. - Kaišiadorys: Kaišiadorių muziejus, 2006. - P. 129-130;
* Jankauskaitė V. Ruošiamės šienapjūtei // Komunistiniu keliu. – 1957 birželio 12, p. 3.

## Nuorodos

* Žaginys *zodynas.lt*
* Žaginys. 1937 m. nuotrauka  *limis.lt*
588 Achilas

**588 Achilas** – trojėnų grupės asteroidas, aptiktas 1906 m. Max Wolf. Tai pirmasis atrastas šiai grupei priklausantis asteroidas. 588 Achilas priklauso trojėnų grupei, skriejančiai L4 Lagranžo taške 60° prieš Jupiterį.

Asteroido skersmuo siekia 116 km, orbitos didysis pusašis – 5,175 av, periodas – 11,77 m., perihelis – 4,4 av, afelis – 5,95 av, orbitos ekscentricitetas – ~0,15, o inklinacija nuo ekliptikos plokštumos – 10°. Tai D klasės asteroidas.

## Išnašos
Statiškės ežeriukas

**Statiškės miško ežerėlis** (***Statiškės ežeriukas***?) – nedidelis ežeras Lazdijų rajone, Statiškės miške (sąsmaukoje tarp Metelio ir Obelijos), 5 km į šiaurę nuo Seirijų, 2 km nuo Statiškės. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,07 km, plotis iki 0,03 km. Pakrantės apaugusios mišku, krantai pelkėti.

Šalia ežero yra Mockonių kaimo sodyba.

## Šaltiniai
2101 Adonis

**2101 Adonis** – asteroidas, priklausantis Apolono grupei (antrasis aptiktas šios grupės asteroidas). Jį 1936 m. atrado belgų astronomas Eugène Joseph Delporte; atradimo metu 2101 Adonis prie Žemės buvo priartėjęs iki 2,2 mln. km. Antrąsyk užfiksuotas 1977 m., kai jį aptiko amerikiečių astronomas Charles Kowal, remdamasis Brian Marsden matematinėmis prognozėmis.

Šis asteroidas gali būti kometos liekana ir meteorų srautų šaltinis. Pavadintas Adonio, graikų mitologinės figūros, vardu.

Asteroido skersmuo siekia 1 km, orbitos didysis pusašis – 1,874 av, apie Saulę apskrieja per 2,57 m., perihelis – 0,44 av, afelis – 3,31 av, orbitos ekscentricitetas – 0,76, o inklinacija nuo ekliptikos plokštumos – 1°.

## Išnašos
Senoji Nemenčinėlė

**Senoji Nemenčinėlė** – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, netoli Nemenčinės.

## Istorija

XIX a. 2-ojoje pusėje buvo Nemenčinės valsčiaus būstinė. Tuo laiku buvo 34 reviziniai asmenys.

## Šaltiniai
Jasmanaucai (Valažinas)

**Jasmanaucai** – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, Valažino rajone, 4 km į šiaurę nuo Jarševičų.

## Istorija

XIX a. viduryje buvo privatus kaimas. 1874 m. buvo Armoniškių valsčiaus centras.. Tarpukariu Jasmanaucai (lenk. *Jeśmanowce*) priklausė Lenkijai.

XX a. buvo Jasmanaucų apylinkės centras, vėliau perėjo Peršajos, Dorų apylinkėms.

## Šaltiniai