open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amanda Tenfjord

**Amanda Klara Georgiadis Tenfjord** (g. 1997 m. sausio 9 d.) – Graikijos-Norvegijos dainininkė ir dainų autorė. Dar žinoma sceniniu vardu **Amanda Tenfjord**.

Atlikėja su daina „Die Together“ atstovavo Graikijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎2021 m. gruodžio 15 d. buvo paskelbta, kad atlikėja buvo atrinkta Graikijos visuomeninio transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Atlikėjos eurovizinė daina „Die Together“ buvo išleista 2022 m. kovo 10 dieną.

Atlikėja pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, 15 numeriu ir pateko į finalą užėmusi pusfinalyje 3 vietą su 211 taškų. Finale, kuris vyko gegužės 14 dieną, pasirodė 17 numeriu ir pasiekė 8 vietą su 215 taškų.

## Karjera

Amanda gimė Graikijoje, tačiau 3-ejų metų su šeima persikėlė gyventi į Tenfjordo miestą Norvegijoje. Nuo vaikystės muzikavo, paauglystėje pradėjo kurti dainas. Prieš 6-erius metus pradėjusi studijuoti medicinos mokslus (šiuo metu atlieka praktiką COVID-19 pacientams skirtame ligoninės skyriuje), kartu dalyvavaudama ir muzikos festivaliuose.

Prieš septynerius metus pirmąją dainą išleidusi atlikėja savo pirmąjį albumą „First Impression“ išleido 2018-aisiais, kuomet pirmą kartą prisistatė sceniniu slapyvardžiu — Amanda Tenfjord, pagal Norvegijos miesto pavadinimą, kuriame augo. 2021 m. pasirodė antrasis Amandos albumas „Miss The Way You Missed Me“, kuriame skambanti daina „Then I Fell In Love“ penkis mėnesius puikavosi populiariausių Norvegijos dainų dešimtuke.

## Šaltiniai
Jérémie Makiese

**Jérémie Makiese** (g. 2000 m. birželio 15 d.) – Belgijos dainininkas ir futbolininkas, savo šalyje išgarsėjęs po projekto „Belgijos balso 2021“ laimėjimo.

Atlikėjas su daina „Miss You“ atstovaus Belgijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎2021 m. rugsėjo 15 d. buvo paskelbta, kad atlikėjas buvo atrinktas Belgijos transliuotojo‎‎ RTBF atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 

Atlikėjo eurovizinė daina „Miss You“ buvo išleista 2022 m. kovo 10 dieną.

Atlikėjas pasirodys antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 12 dieną, šešioliktuoju numeriu.

## Karjera

J. Makiese gimė kongiečių šeimoje Antverpene, Belgijoje. Jo mama dainuoja ir groja tamtamu, o tėtis yra choro narys, tad muzika atlikėjo gyvenime užėmė svarbų vaidmenį nuo pat vaikystės. Kai jis sudalyvavo aklojoje „Belgijos Balso“ perklausoje, į atlikėją atsisuko visi keturi šou mokytojai, įskaitant 2015-ųjų Belgijos atstovą Loïc Nottet. Tačiau Jérémie pasirinko amerikiečių kilmės atlikėją Beverly Jo Scott ir būdamas jos komandos nariu triumfavo konkurse, ji ir toliau padeda Jérémie siekti karjeros. Po pergalės atlikėjas nusprendė sustabdyti savo geologijos studijas ir daugiau dėmesio skirti muzikai bei dar vienam hobiui – futbolui. Atlikėjas yra „Royal Excelsior Virton“ klubo, žaidžiančio antrojoje Belgijos lygoje vartininkas.

## Šaltiniai
Intelligent Music Project

**Intelligent Music Project** – Bulgarijos roko grupė, kurią 2012 m. įkūrė bulgarų verslininkas Milen Vrabevski.

‎‎‎Grupė su daina‎‎ „Intention“ atstovaus Bulgarijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎

## „Eurovizijos“ dainų konkursas

‎2021 m. lapkričio 25 d. Bulgarijos transliuotojas ‎‎BNT‎‎ atskleidė, kad jie buvo atrinkti atstovauti Bulgarijai ‎‎‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Grupės eurovizinė daina „Intention“ buvo oficialiai išleista 2021 m. gruodžio 5 dieną.

Grupė pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, pirmojoje jo dalyje. Grupė nepateko į finalą, o vėliau buvo atskleista, kad grupė pusfinalyje užėmė 16-ąją vietą, pelnydama 29 balus.

## Istorija
‎Supergrupę įkūrė bulgarų verslininkas Milen Vrabevski ir iki šiol grupė išleido šešis albumus. 

Jos nariai yra žinomi Bulgarijos muzikantai, tačiau dažnai bendradarbiauja ir su legendiniais roko muzikantais iš viso pasaulio. Pavyzdžiui, „Eurovizijoje“ pagrindinę vokalo partiją atliks Ronnie Romero – legendinis grupės „Ritchie Blackmore’s Rainbow“ vokalistas iš Čilės. Kitas grupės narys – būgnininkas Stoyan Yankulov – jau yra dalyvavęs 2007 ir 2013 metų „Eurovizijose“ kartu su vokaliste Elitsa Todorova. Kiti grupės nariai yra Bisser Ivanov, bulgariškos „X Faktoriaus“ versijos nugalėtojas Slavin Slavchev, Ivo Stefanov ir Dimiter Sirakov.

## Šaltiniai
We Are Domi

**We Are Domi** (arba tiesiog „Domi“) – Čekijos ir Norvegijos grupė, susibūrusi 2018 m. Lidse. Ją šiuo metu sudaro trys nariai – vokalistė Dominika Hašková, gitaristas Casper Hatlestad ir klavišininkas Benjamin Rekstad. Jie susitiko studijuodami ‎‎Lidso muzikos koledže.‎‎ Šiuo metu grupė kuria Prahoje.

‎‎‎Grupė su daina „Lights Off“ atstovaus Čekijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎

## „Eurovizijos“ dainų konkursas
‎2021 m. gruodžio 16 d. grupė su daina „Lights Off“ laimėjo surengtą nacionalinę atranką „ESCZ 2022“ ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Grupė pasirodys antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 12 dieną, aštuonioliktuoju numeriu.

## Istorija

Grupė, kuri anksčiau vadinosi tiesiog „Domi“, 2018 m. susibūrė Didžiojoje Britanijoje – visi trys nariai 2019 m. baigė Lidso konservatoriją. Šiuo metu jie visi gyvena Čekijoje.

Muzikantai yra iš trijų skirtingų šalių – vokalistė D. Hašková yra čekė, o kiti du nariai (C. Hatlestad ir B. Rekstad) – kilę iš Didžiosios Britanijos ir Norvegijos.

## Nariai

* Dominika Hašková (2018–dabar) – vokalistė
* Casper Hatlestad (2018–dabar) – gitaristas
* Benjamin Rekstad (2018–dabar) – klavišininkas

## Šaltiniai
Sergejus Solovjovas

**Sergejus Aleksandrovičius Solovjovas** (; 1944 m. rugpjūčio 25 d. – 2021 m. gruodžio 13 d.) – rusų kino režisierius.

## Biografija
Gimė Karelijoje, bet augo Šiaurės Korėjoje, kur buvo pasiųstas tarnauti jo tėvas. 1960–1962 m. dirbo Leningrado televizijoje, o baigęs studijas VGIK kino režisierių fakultete, pradėjo dirbti kino studijoje „Mosfilm“. 1970 m. jis debiutavo kaip režisierius filme „Šeimos laimė“. Po šio filmo sekė filmai „Jegoras Bulyčiovas ir kiti“ ir „Stoties prižiūrėtojas“. Šis filmas dalyvavo TV filmų festivalyje Venecijoje ir laimėjo Didįjį prizą. 

Vėliau už nufilmuotą dramą „Šimtas dienų po vaikystės“ gavo Berlyno kino festivalio apdovanojimą Sidabrinį lokį kaip geriausias režisierius, taip pat SSRS valstybinę premiją ir Lenino komjaunimo premiją. Ten pat specialųjį prizą gavo jo juosta „Svetima Baltukė ir Raibasis“. S. Solovjovą labiausiai išgarsino 1988 m. pasirodęs filmas „Assa“, kuri tapo perestroikos simboliu. Jis režisieriaus darbą tęsė ir po SSRS žlugimo – sukūrė filmus „Trys seserys“, „Apie meilę“ ir „Jautrus amžius“. Nuo 1985 m. dėstė VGIK ir vadovavavo kūrybinei asociacijai „Krug“.

## Filmografija
* Jegoras Bulyčiovas ir kiti (Егор Булычов и другие), 1971 m.
* Stoties prižiūrėtojas (Станционный смотритель), 1972 m.
* Šimtas dienų po vaikystės (Сто дней после детства), 1975 m.
* Baltosios nakties melodijos (Мелодии белой ночи), 1976 m.
* Gelbėtojas (Спасатель), 1980 m.
* Tiesioginė įpėdinė (Наследница по прямой), 1982 m.
* Svetima Baltukė ir Raibasis (Чужая белая и рябой), 1986 m.
* Assa (Асса), 1988 m.
* Rožė juodoji – liūdesio ženklas, rožė raudona – meilė karšta (Чёрная роза — эмблема печали, красная роза — эмблема любви), 1989 m.
* Namas po žvaigždėtu dangumi (Дом под звёздным небом), 1991 m.
* Jautrus amžius (Нежный возраст), 2000 m.

## Apdovanojimai
* 1975 m. Lenino komjaunimo premija
* 1976 m. Rusijos TFSR nusipelnęs meno veikėjas
* 1977 m. TSRS valstybinė premija
* 1993 m. Rusijos Federacijos liaudies artistas
* 2005 m. IV laipsnio ordinas „Už nuopelnus Tėvynei“
* 2019 m. Draugystės ordinas

## Šaltiniai

## Nuorodos
* IMDB profilis
NGC 2217

**NGC 2217** (dar žymima **LEDA 18883**, **AM 0619-271**, **ESO 489-42**) – skersinė spiralinė galaktika, esanti Didžiojo Šuns žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 83 mln. šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 10,4. Priklauso NGC 2217 galaktikų grupei.

NGC 2217 galaktikos skersmuo siekia apie 100 000 šviesmečių (savo dydžiu ji artima Paukščių Takui).

NGC 2217 galaktiką 1835 m. sausio 20 d. atrado anglų astronomas John Herschel.

## Išnašos
Gėris

**Gėris** – bendriausias teigiamas dalykų ir žmogaus veiksmų vertinimas. Gėriu galima apibrėžti elgesį, kuris moraliai teisingas ar priimtinas. Gėris paprastai suvokiamas kaip priešprieša blogiui ir yra moralės, etikos, religijos ir filosofijos tyrinėjimo objektas. Gėrio sąvoka kito priklausomai nuo vietos, istorinio, religinio ar filosofinio konteksto, o apie tai byloja ir skirtinga gėriui apibūdinti žodžių kilmė. Kita vertus, kiekviena kalba turi žodį, nusakantį savybę *gerumui* įvardinti (t. y., geros – tinkamos ar norimos savybės). Senovės graikų kalboje tai įkūnija žodis *[[aretė|ἀρετή]]*. Taip pat kiekviena kalba turi žodį, kuriuo įvardinama nepageidaujama savybė, *blogumas* (ar *prastumas* senojoje lietuvių kalboje). Skirtis tarp teisingo ir neteisingo, gero ir blogo yra viena iš kultūrinių universalijų.

Gėrio sąvokos Vakarų civilizacijos mąstymo tradicijoje įtvirtinimui reikšmingą indėlį paliko Antikos mąstytojai. Platonas gėrį () apibūdino kaip aukščiausią idėją, kaip pirmą žmogaus siektiną tikslą, vedantį prie gerų dalykų ir veiksmų. *[[Gėrio idėja]]* aptariama Platono „Valstybėje“ pokalbyje tarp Glaukono ir Sokrato. Tuo tarpu Aristotelis ne kartą kritikavo platoniškąją *[[Gėrio idėja|Gėrio idėją]]* savo darbuose dėl to, kad ši nepaaiškina įvykių medžiaginiame pasaulyje ir dėl to žmonėms nėra prasmės tikėti, kad tokia idėja egzistuoja. Dėl to Gėrio idėja esanti nereikšminga žmonių etikai.

Apie gėrį Vakarų civilizacijoje diskutuota ir iki Platono. IV a. pr. m. e. gyvenęs Demokritas rašė apie absoliutinę terminų *κακός* (blogas, bailus) ir *ἀγαθός* (geras, drąsus) prasmę, tačiau Platonas savo dialoguose moralės šakai filosofijoje suteikė formą. Svarbiausias Platono darbas šioje srityje – *[[Eutifronas]]*, kuriame kaip moralinis absoliutas pavartojamas terminas (τὸ ὅσιον, arba pamaldumas). Šią idėją Vėlyvojoje Antikoje toliau plėtojo neoplatonikai, gnostikai ir bažnyčios tėvai.

Imanuelis Kantas gėrį siejo vien su valia, gera pačia savaime. Gėrio sąvokos vartojimas analizuojamas analitinėje metaetikoje.

Religijoje, etikoje ir filosofijoje gėris ir blogis yra dažnai sutinkama dichotomija. Manichėjų ir Abraominių religijų paveiktose kultūrose blogis suprantamas kaip antagonistinė priešprieša gėriui, kur turi įsivyrauti gėris, o blogis turi būti nugalėtas. Tačiau kitose kultūrose priešprieša nėra tokia akivaizdi. Pavyzdžiui, in ir jang tradicijoje gėris ir blogis suprantami kaip vienas kitą papildantys pradai.

## Šaltiniai
Verchniajė

**Verchniajė** (, ) – kaimas Baltarusijoje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Gluboko.

## Istorija

Dvaras minimas 1590 m. Miestelis įkurtas XVIII a. pabaigoje, XIX a. jis buvo Dysnos apskrities Verchniajės valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Ažugirė

**Ažùgirė**  (, ) – kaimas Baltarusijoje, 18 km į šiaurę nuo Gluboko.

## Istorija

XIX a. buvo dvarvietė, Dysnos apskrities Ažugirės valsčiaus centras. Tarpukariu Ažugirė () priklausė Lenkijai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Čarnevičai

**Čarnèvičai**  (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Prazarokų.

## Istorija

Senoji Sielickių tėvonija. XIX–XX a. buvo Dysnos apskrities Čarnevičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Čeresai

**Čeresai** (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, 6 km į rytus nuo Miorų.

## Istorija

XVIII a. buvo Radvilų valda. XIX–XX a. buvo Čeresų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Jacobus Johannes Pieter Oud

**Jakobas Johanesas Piteris Audas** (, 1890 m. vasario 9 d. Piurmerende – 1963 m. balandžio 5 d. Vasenare) – olandų architektas, avangardinės architektų ir dailininkų grupuotės „De Stijl” („Stilius”) ir Tarptautinių šiuolaikinės architektūros kongresų vienas steigėjų, vienas modernizmo architektūros pradininkų.

## Biografija
Mokėsi Kvelinų taikomųjų menų (1903–1906 m.) ir Valstybinėje dailės (1908–1910 m.) mokykloje Amsterdame, studijavo Delfto aukštojoje technikos mokykloje. Dirbo su įvairiais architektais Leidene ir Miunchene, nuo 1913 m. vertėsi privačia praktika. 1917 m. kartu su tapytoju Teo van Dusburgu ir kitais įkūrė grupuotę „De Stijl”. 1918–1933 m. dirbo Roterdamo miesto vyriausiuoju architektu, po 1933 m. vėl vertėsi privačia praktika. 1926 m. parašė knygą „Olandų architektūra” (*Höllandische Architektur*), pelniusią jam tarptautinį pripažinimą.

## Kūryba
1917 m. suprojektavo viešbutį Nordveikerhaute (*Noordwijkerhout*) ir vilą „Allegonda” Katveike (*Katwijk*). Šiems ir kitiems ankstyviesiems J. J. P. Audo projektams būdingos horizontalios ir vertikalios linijos, ilgos, tiesios sienos, užapvalinti kampai, supaprastintos tiesios ir apskritos formos, asimetrija. Roterdamo vyriausiojo architekto pareigose sukūrė griežtų funkcionalių formų gyvenamųjų namų darbininkams Roterdamo rajonuose: Spangene (*Spangen*, 1918 m.), Tusšendeikene (*Tusschendijken*, 1920 m.), Hukvan Holande (*Hoek van Holland*, 1924–1927 m.). Pagal „De Stijl” grafinio dizaino principus suprojektuota kavinė *Café de Unie* (1924–1927 m., sugriauta 1940 m., atstatyta 1986 m.) ir Kivhuko (*Kiefhoek*) gyvenamųjų namų kvartalas (1925–1927 m.).

Žymiausi J. J. P. Audo projektai – 5 gyvenamųjų namų kompleksas „Verkbundo“ parodai pastatytame Veisenhofo kvartale (*Weißenhofsiedlung*, 1927 m.) Štutgarte ir bendrovės „Shell” pastatas Hagoje (1942 m.) su neoklasicizmo bruožais ir ornamentika. Dėl „De Stijl” principų atsisakymo šio pastato architektūroje J. J. P. Audą kritikavo tuometinė architektų bendruomenė; nukentėjo J. J. P. Audo, kaip internacionalinio stiliaus atstovo, reputacija. Funkcionalizmo bruožų turi licėjaus pastatas (1956 m.) ir Kongresų rūmai (pradėti 1956 m., baigti architekto sūnaus H. Audo 1969 m.) Hagoje, vaikų sanatorija prie Arnhemo (1952–1960 m.), draudimo bendrovės administracinis pastatas Utrechte.

Įrengė interjerų, suprojektavo šviestuvų, baldų. Paskelbė straipsnių, 1962 m. parašė knygą „Mano kelias grupuotėje „De Stijl“ (*Mein Weg in „De Stijl“*).

## Galerija

Rotterdam kiefhoek complex.jpg|Kivhuko gyvenamųjų namų kvartalas Roterdame
WeissenhofsiedlungJJPOud-pjt.jpg|Gyvenamieji namai Veisenhofo kvartale Štutgarte
Overzicht voorgevel en rechter zijgevel - 's-Gravenhage - 20357895 - RCE.jpg|„Shell” pastatas Hagoje
Rotterdam botersloot25.jpg|Bankas Roterdame (1942–1955 m.)


## Šaltiniai
Kosta Rikos ir Lietuvos santykiai

**Kosta Rikos ir Lietuvos santykiai** – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Kosta Rikos ir Lietuvos. Santykiai oficialiai užmegzti dar Tarpukariu.

Lietuvai atkūrus nepriklausomybę 1992 m. gegužės 17 d. atkurti ir dvišaliai diplomatiniai santykiai. Kosta Rika Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1992 m. vasario 21 d. Pirmasis paskirtas ambasadorius Jose Miguel Umana-Gil rezidavo Norvegijoje. Nepaisant santykinai ilgos diplomatinių santykių istorijos, šalys niekada nebuvo įsteigusios viena kitos konsulatų, o Lietuva niekuomet nebuvo akreditavusi ambasadoriaus Kosta Rikai.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, EBPO, kitų tarptautinių organizacijų narės.

Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 12 Kosta Rikos piliečių.

## Santykių istorija
1923 m. sausio 5 d. Kosta Rika pripažino šalies nepriklausomybę. Sovietinės okupacijos metais Kosta Rika nepripažino *de jure* Lietuvos inkorporavimo į SSRS. 

1967 metais Kosta Rikos atstovė prie JTO komiteto, sukurto apibrėžti agresijos sąvoką, svarstymuose iškėlė Baltijos valstybių statuso klausimą, pareiškdama, kad Baltijos valstybių aneksija turėtų būti suvokiama kaip tarptautinės teisės pažeidimas.

1965-1967 m. nunciatūros sekretoriaus pareigas šalyje ėjo Audrys Bačkis.

Lietuvoje 2012 m. yra lankęsis kadenciją baigęs buvęs Kosta Rikos prezidentas Chosė Marija Figeresas, 1997 m. lankėsi Kosta Rikos užsienio reikalų ministras.

## Kultūrinis bendradarbiavimas
Tarp šalių vystomas kultūrinis bendradarbiavimas. Nuo 2014 m. M. K. Čiurlionio menų mokyklos koncertmeisterės ir mokytojos Alos Bendoraitienės iniciatyva vykdomas bendras festivalis-konkursas „Šimtmečio muzikos“. Bendradarbiavimas tarp M. K. Čiurlionio menų mokyklos ir Kosta Rikos Aukštųjų menų instituto vyko ir anksčiau.

## Ekonominis bendradarbiavimas
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Kosta Rikos siekė 6,44 mln. eurų.

Prekybos balanse vyrauja importas iš Kosta Rikos į Lietuvą.
 	
* Eksportas sudaro 1,17 mln. eurų.
* Importas sudaro 5,27 mln. eurų.

## Pilietiniai mainai

## Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

### Pasiuntiniai Lietuvai
*Sąrašas nėra baigtinis*
* 1992–1995 m. pirmasis Kosta Rikos ambasadorius Lietuvai buvo Chosė Migelis Umana-Chilis (rezidavo Norvegijoje).

### Pasiuntiniai Kosta Rikai
Lietuva savo ambasadorių Kosta Rikai akreditavusi nebuvo.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kosta Rika | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt)
Halubičai

**Halubičai** (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, 18 km į pietryčius nuo Gluboko.

## Istorija

XIX a. miestelis buvo Dysnos apskrityje, jį valdė Andžejus Siekiežynas. XX a. tarpukariu buvo Halubičų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Ihumenavas

**Ihumenavas** – buvusi dvarvietė Baltarusijoje, 5 km į pietvakarius nuo Armanavičių.

## Istorija

Kadaise buvo Korsakų valda, 1604 m. atiteko Polocko jėzuitams. XIX–XX a. buvo Ihumenavo valsčius.

## Šaltiniai
Škuncikai

**Škuncikai** (, ) – kaimas Baltarusijoje, 1 km į pietus nuo Ihumenavo.

## Istorija

XIX a. buvo Ihumenavo valsčiaus centras. XX a. tarpukariu priklausė Armanavičių valsčiui, nuo 1929 m. – Halubičų valsčiui.

## Šaltiniai
Jazna

**Jaznà**  (, ) – agromiestelis Baltarusijoje, 16 km į pietus nuo Dysnos.

## Istorija

XIX a. buvo du miesteliai – Mažoji Jazna ir Didžioji Jazna. Dysnos apskrities Jaznos valsčiaus centras buvo Mažojoje Jaznoje.

## Šaltiniai
Jodai

**Jõdai**  (arba ***Júodos***; , ) – agromiestelis Baltarusijoje, 18 km į šiaurės vakarus nuo Šarkauščinos.

## Istorija

Senoji Sapiegų valda. XIX a. buvo miestelis, Dysnos apskrities Jodų valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Vestuvės ir kitos nelaimės

**Vestuvės ir kitos nelaimės** () – 2010 m. išleista komedija.

## Turinys

Bėja ir Alesandras turi po mėnesio susituokti, tačiau ji turi skubiai išvykti į komandiruotę. Kadangi niekas nenori atidėti vestuvių, nuotakos tėvai įkalba vyresniąją dukrą Naną padėti surengti sesers vestuves šiai nedalyvaujant. Kelias savaites Nana, kuri pati netekėjusi, praleidžia su būsimu svainiu, atsidurdama situacijose, kuriose atskleidžia sau naujus potyrius bei sužino senas šeimos paslaptis.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Margherita Buy – Nana
* Fabio Volo – Alesandras
* Francesca Inaudi – Bea
* Luciana Littizzetto – Benedeta
* Marisa Berenson – Lukrecija 

## Apdovanojimai
* Nastro d'argento (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (L. Littizzetto)

## Išnašos
Bayraktar TB2

**Bayraktar TB2** – Turkijoje gaminamas vidutinio nuotolio daugkartinio panaudojimo karinis bepilotis orlaivis, valdomas nuotoliniu būdu arba autonomiškai.

Nors „Bayraktar“ turkų kalba reiškia „vėliavnešys“, orlaivis pavadintas jį sukūrusio inžinieriaus pavarde.

Bayraktar sėkmė kartais laikoma nepaaiškinama. Jų greitis ir manevringumas – tik kaip Pirmojo pasaulinio karo lėktuvų, „moliniai balandžiai“, kaip juos kai kada žiniasklaida vadina. Šiuolaikinės priešlėktuvinės gynybos sistemos ar naikintuvai teoriškai turėtų tokius priešininkus numušti be jokio vargo. Vietoje to, „Bayraktar“ neretai atakuoja ir sunaikina būtent šiuos jiems naikinti skirtus priešlėktuvinius ginklus. Nesant ore neginčijamos persvaros, naikintuvai irgi negali labai jau sėkmingai jų medžioti.

2021 m. „Bayraktar TB2“ visame pasaulyje atliko virš 400 000 valandų skrydžių.

Šie dronai intensyviai naudoti Ukrainos kariuomenės 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą metu. 2022 m. gegužės 19–21 d. Andrius Tapinas suorganizavo paramos akciją, kuriuos metu Lietuvos piliečiai surinko virš 5 milijonų eurų įsigyti Bayraktar TB2 Ukrainos gynėjams. Ukrainoje naudojami Bayraktar dronai nėra pašalpa – jie perkami už rinkos kainą.

## Techniniai duomenys
Didžiausias kilimo svoris 650 kg, o sparnų mojis – 12 metrų. Maksimalus skrydžio aukštis (skrydžio lubos) – 6750 metrų, o veikimo nuotolis – 150 km nuo valdymo stoties. Drono kreiserinis greitis yra 130 km/h, o maksimalus – 220 km/h. „Bayraktar TB2“ varomas vienu 100 AG galios „Rotax 912“ varikliu. Pagrindinė drono ginkluotė – 37,5 kg sveriančios tolimojo nuotolio prieštankinės „oras – žemė“ klasės raketos UMTAS ATGM bei 22,5 kg sveriančios MAM-L (*Mini Akıllı Mühimmat*, angl. *Smart Micro Munition*) lazeriu nutaikomos didelio tikslumo bombos.

## Išnašos
MacBook Air

**„MacBook Air“** – 13,3 colio „MacBook“ serijos nešiojamasis kompiuteris, kurį „Apple“ gamina nuo 2008 m. iki pat šių dienų, o jo 11,6 colio variaciją 2010–2016 m.

## Istorija

### Pirmieji modeliai

2008 m. sausio 15 d. Macworld Conference & Expo konferencijoje Steve’as Jobsas pristatė pirmąjį „MacBook Air“. Iš pradžių šis nešiojamas kompiuteris buvo laikomas ploniausiu pasaulyje (1,94 cm, palyginti su 1,98 cm ankstesnio rekordininko „Toshiba Portege R200“ 2005 m.). Pirmosios kartos „MacBook Air“ turėjo tik 13,3 colio įstrižainės ekraną, pirmoji versija buvo aprūpinta „Intel Core 2 Duo“ procesoriumi, „Intel GMA X3100“ vaizdo plokšte ir nuimamu 1,8" 80 Gigabaitų PATA kietuoju disku; Nuo pat pirmos kartos visi įmanomi komponentai yra prilituoti prie pagrindinės plokštės (garso plokštė ir wi-fi moduliai). 2008 m. pabaigoje pristatyta antroji nešiojamojo kompiuterio versija: atnaujintas procesorius į greitesnįjį (Penryn kartos) ir panaudota Nvidia GeForce grafika, buvo padidinta kietojo disko talpa, o mikro-DVI vaizdo prievadas pakeistas į Mini DisplayPort. Kai 2009 m. viduryje įvyko „Air“ serijos atnaujinimas kartu su „MacBook Pro“ serija, žymiai padidėjo akumuliatoriaus talpa.

Kiti serijos atnaujinimai vyko nuo 2010 iki 2020 kiekvienais metais išskyrus 2016 metus.

### 2020 metai

##### Intel
2020 m. kovo mėn. buvo išleisti eiliniai atnaujinti modeliai su Ice Lake procesoriais, atnaujinta grafika, 6K išvesties palaikymu, kad veiktų su Pro Display XDR ir kitais 6k monitoriais, taip pat nevykusi „drugelio“ klaviatūra pakeista į Magic Keyboard, panašią į tą, kuri yra 16 colių 2019 metų MacBook Pro modelyje. Tai buvo paskutinis MacBook Air kompiuteris turėjęs Intel procesorius.

##### Apple M1
2020 m. lapkričio 10 d. „Apple“ paskelbė apie atnaujintą „MacBook Air“ su „Apple M1“ procesoriumi, kuris buvo pristatytas kartu su atnaujintu „Mac Mini“ ir 13 colių „MacBook Pro“ kaip pirmieji „Mac“, kuriuose įdiegta nauja „Apple“ ARM pagrindu pagamintų procesorių linija. Įrenginys neturi ventiliatorių. Yra „Wi-Fi 6“, USB 4 / „Thunderbolt 3“ ir Wide Color (P3). „MacBook Air“ ant M1 gali veikti tik su vienu išoriniu ekranu (monitoriumi); ankstesnis „Intel“ modelis galėjo dirbti su dvejais 4K ekranais. „FaceTime“ kamera išlieka tik 720p, tačiau „Apple“ siūlo patobulintą vaizdo signalo procesorių, kad būtų geresnis vaizdo įrašas.

#### Apple M2
2022 m. birželio 6 d. "Apple" paskelbė apie atnaujintą "MacBook Air" su M2 lustu. Jame, kaip ir 2021 m. spalį paskelbtuose 14 ir 16 colių "MacBook Pro", yra išpjova, o dizainas - plokščias, todėl atsisakyta ankstesnių "MacBook Air" dizainų pleišto formos. "Apple" taip pat paskelbė dvi naujas "MacBook Air" spalvas - "Midnight" ir "Starlight", kurios pakeis auksinę spalvą. 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Valentinas Mitė

**Valentinas Mitė** (1957 m. spalio 11 d. Ruponiuose, Linkuvos rajone – 2021 m. gruodžio 17 d. Linkuvoje, Pakruojo rajono savivaldybėje) – Lietuvos žurnalistas.

## Biografija
1976 m. baigė Linkuvos Karolio Požėlos vidurinę mokyklą. 1981 m. Vilniaus universitete baigė anglų kalbą ir literatūrą, 1986 m. – istorijos studijas. 1986–1990 m. dirbo Lietuvos nacionalinėje M. Mažvydo bibliotekoje. 1991–1992 metais redagavo savaitraštį „Atgimimas“. 1992–1999 m. buvo Laisvosios Europos radijo korespondentas. Nuo 1999 m. dirbo Laisvosios Europos radijo korespondentu Prahoje. Nuo 2019 m. dirbo Žurnalistų gynimo komitete (*Committee to Protect Journalists*). Paskutiniu gyvenimo laiku LRT Radijuje vedė laidą „Studija 50“.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Valentinas Mitė (ELIP)
NGC 6984

**NGC 6984** (dar žymima **ESO 235-20**, **LEDA 65798**) – skersinė spiralinė galaktika, esanti Indėno žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apytikriai 164 mln. šviesmečių, galaktikos skersmuo – ~110 000 šviesmečių.

Šią galaktiką 1834 m. liepos 8 d. atrado anglų astronomas John Herschel.

NGC 6984 galaktikoje Hablo kosminiu teleskopu per trumpą laiką užfiksuotos dvi supernovos – SNhunt142 (2012 m.) ir SN 2013ek (2013 m.).

## Išnašos
Sudimantai

**Sudimantai** (*Sudimantaičiai*) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikų giminė, žinoma nuo XV a. Giminystės saitais susiję su Radvilomis ir Astikais.

Giminė kildinama iš 1409 m. minimo Vytauto dvaro taurininko, 1433–1434 m. Krėvos seniūno Sudimanto, kurio tėvas Dargis buvo Kristino Astiko brolis. Šios giminės sąsaja su kunigaikščiu Sudimantu iš Eišiškių nežinoma.

Sudimantas tėvoninių valdų turėjo Kernavės apylinkėse iš Lietuvos didžiojo kunigaikščio Žygimanto Kęstutaičio gavo Chožuvo valdą. Žinomi šie Sudimanto sūnūs: Jonas, Mykolas Kmita ir Alekna (m. ~1490–1491 m.). Pastarasis buvo vienas įtakingiausių Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikų Kazimiero Jogailaičio valdymo (1440–1492 m.) pabaigoje.

Asmenvardis *Sud(i)mantas* dviskiemenis: sando *sud-* kilmė neaiški, o *mant-* siejamas su *manýti, manùs, mantùs, miñti*.

## Šaltiniai
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2021

**2021 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas** – 19-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, kuris vyko gruodžio 19 dieną Prancūzijos sostinėje Paryžiuje, koncertų salėje „La Seine Musicale“. Tai buvo pirmas kartas, kai Prancūzijos televizija (France Télévisions) organizavo „Vaikų Eurovizijos“ renginį. Konkurse dalyvavo devyniolika šalių. Į konkursą po pertraukos grįžo Airija, Albanija, Armėnija, Azerbaidžanas, Bulgarija, Italija, Portugalija, Šiaurės Makedonija; o Baltarusija nedalyvavo, nes šalies transliuotojui taikoma trejų metų diskvalifikacija iš EBU.‎

Konkursą laimėjo Armėnijos atstovė Maléna‎‎ su daina ‎‎„Qami Qami“.‎‎ Tai buvo antroji Armėnijos pergalė šiame konkurse (pirmoji - 2010 m.).‎‎ ‎‎Lenkija‎‎ liko antra, konkursą organizavusi ‎‎Prancūzija‎‎ - trečia, o Nyderlandai‎‎ finišavo paskutiniai.
## Vieta

2020 m. gruodžio 9 d. EBU (Europos transliuotojų sąjunga) paskelbė, kad konkursas vyks Prancūzijoje. 2021 m. gegužės 20 d. buvo paskelbta, kad jaunieji atlikėjai varžysis ‎‎Paryžiuje,‎‎ ‎‎La Seine Musicale (‎‎6000 vietų koncertų salė).

## Formatas

### Vedėjai

‎Carla,‎‎ ‎‎Élodie Gossuin‎‎ ir ‎‎Olivier Minne‎‎ buvo konkurso vedėjai. Carla taip pat buvo Prancūzijos atstovė ‎‎2019 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurse.‎‎ Apie tai buvo paskelbta lapkričio 17 d. spaudos konferencijoje.

### Balsavimo tvarka
Rezultatus lėmė nacionalinės žiuri ir internetinė auditorija. Kiekviena šalis naudojo nacionalinę žiuri, sudarytą iš atstovaujamos šalies piliečių. Pirmasis internetinio balsavimo etapas prasidėjo 2021 m. gruodžio 17 d. Žiūrovai galėjo balsuoti oficialiame tinklalapyje, kuriame buvo parodyta visų šalių repeticijų ištraukos. Šis pirmasis balsavimo turas baigėsi gruodžio 19 d. 16:59 val. Antrasis internetinio balsavimo etapas įvyko renginio metu. Jis prasidėjo po paskutinio pasirodymo ir buvo atidarytas 15 minučių. Tarptautiniai žiūrovai turėjo balsuoti už tris patinkančias dainas (žiūrovai taip pat galėjo balsuoti už savo šalies dainą).

Taškų kiekis buvo nustatytas pagal gautų balsų procentą. Visuomenės nuomonė sudarė 50% galutinio rezultato, o kiti 50% - iš kiekvienos šalies nacionalinės žiūri.

## Dalyvaujančios šalys
Konkurse dalyvavo 19 šalių. Informacija pie sugrįžiusias ir pasitraukusias šalis - straipsnio virųuje.

### Rezultatai

## Nuorodos

* Vaikų Eurovizijos oficiali svetainė
* Įdiomioji statistika
 
## Šaltiniai
Vitebsko apskritis

**Vitebsko apskritis** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Baltarusijos šiaurinėje dalyje. Centras – Vitebskas. Apskritis priklausė Pskovo, vėliau – Polocko, Baltarusijos, Vitebsko (buvo jos pietrytinėje dalyje) gubernijoms. XIX a. apskritis užėmė ~3000 km² plotą.

## Istorija

Apskritis įkurta 1772 m. po I ATR padalijimo. Nuo 1802 m. priklausė Vitebsko gubernijai. Panaikinta 1924 m., jos teritoriją priskirant Baltarusijos TSR.

## Suskirstymas

1913 m. apskrityje buvo 15 valsčių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Radzima.net:
** Apskrities informacija
** Apskrities valsčiai
Margiai (Ignalina)

**Margiai** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Dysnos kaimo, prie pat sienos su Baltarusija (priešais Kazėnus).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Medinos (Kačergiškė)

**Medinos** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Kačergiškės, 1 km į šiaurę nuo Češulėnų, prie Šeškinės upelio.

## Etimologija
Greičiausiai pavadinimas kilęs iš asmenvardžio **Medina* ar panašaus (plg. šaltiniuose minimi asmenys *Agatha Miedinowna Meirany* 1776 m., *Agatha Miedinowna Łamiesta* 1779 m.); kita vertus, gali būti iš žodžio *mẽdinas* ‘miškinis, laukinis’.

## Istorija
XX a. pr. Novoaleksandrovsko apskrities Vidžių valsčiaus užusienis.

Sovietmečiu buvo Kačergiškės apylinkėje. Panaikintas 1982 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Melukiai

**Melukiai** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Ceikinių.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio **Melùkas, Malukas* ar panašių.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mielagėnėliai

**Mielagėnėliai** (arba ***Mielegianka***) – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Mielagėnų, prie upelio, ištekančio iš Kikižerio.

## Istorija
XX a. pr. buvo Soltanui priklausiusi Mielagėnų valda Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiuje. Lenkmečiu buvo Mielegiankos palivarkas ir kolonija.

Sovietmečiu priklausė Mielagėnų apylinkei. Išbrauktas iš apskaitinių dokumentų 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikailiškė

**Mikailiškė** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dūkštelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Naujas Paliesius

**Naujas Paliesius** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1,5 km į pietryčius nuo Mielagėnų, prie kelio . Išlikusi sodyba dabar priskirta Paliesiaus kaimui.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mažieji Pivorai

**Mažieji Pivorai** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Pivorų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pasamanė (Visaginas)

**Pasamanė** – buvęs kaimas Visagino savivaldybėje, 1 km į pietvakarius Čeberakų, prie Pasamanės ežero. Kaimą mena Pasamanės gatvė ir Pasamanės (arba Čeberakų) piliakalnis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pempiškė (Mielagėnai)

**Pempiškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Gilūtų, 1 km nuo Raščiūnų, Adutiškio miškų pakraštyje.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Pémpė*.

## Istorija
XX a. pr. buvo užusienis Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiuje, priklausė Dunduliui. Lenkmečiu buvo Tverečiaus valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Mielagėnų apylinkei. Išbrauktas iš apskaitinių dokumentų 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Petriškė (Daugėliškis)

**Petriškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Kačergiškės, tarp Triklotiškės ir Gudėnų.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo vardo *Petras*.

## Istorija
XX a. pr. buvo užusienis Novoaleksandrovsko apskrities Vidžių valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Kačergiškės apylinkei, Naujojo Daugėliškio apylinkei. Oficialiai panaikintas 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Riešas

**Riešas** () – žmogaus rankos apatinė dalis, plaštakos artimoji dalis. Riešo griaučius sudaro 2 eilėmis išsidėstę 8 riešakauliai: didysis daugiakampis, mažasis daugiakampis, galvinis, kablinis, žirnis, trikampis, mėnulis, laivelis. Riešas labiausiai nukenčia nuo traumos, kai griūnama atsirėmus į žemę.

## Kaulai

Riešakauliai () – tai trumpieji kaulai, išsidėstę dviem eilėmis – proksimaline ir distaline. Proksimalinėje eilėje, pradedant nuo nykščio pusės, yra laivelis (), mėnulis (), trikampis (), o nuo pastarojo šiek tiek į delno pusę yra žirnis (). Distalinę eilę ta pačia seka sudaro didysis daugiakampis (), mažasis daugiakampis (), galvinis kaulas () ir kablinis kaulas (). Visi riešakauliai sudaryti iš akytosios medžiagos, dengiamos plono standžios medžiagos sluoksnio.

## Sąnariai

Rieše 3 eilės sąnarių – stipininis riešo sąnarys, vidurinis riešo sąnarys ir riešiniai delno sąnariai:
* Stipininis riešo sąnarys jungia stipinkaulio galą su 3 riešakauliais: laiveliu, mėnuliu ir trikampiu. Šiame sąnaryje juda visa plaštaka, jis leidžia lenkti, tiesti, lenkti į šonus ir atlikti visos plaštakos judesį. Iš visų pusių sąnarį sustiprina raiščiai, kurie tęsiasi ir per kitus tolesnius plaštakos sąnarius.
* Vidurinis riešo sąnarys yra tarp riešakaulių 2 eilių. Jis padidina riešo lenkimo ir tiesimo amplitudę.
* Riešiniai delno sąnariai jungia riešakaulius su II–V delnakauliais, dar labiau didindami riešo kartu ir plaštakos lankstymą.

## Šaltiniai
1913 Seregno Calcio

**„Serenjo“ futbolo klubas** () – Italijos futbolo klubas iš Serenjo.

## Istorija
Klubo ištakos siekia 1913 m. Savo laiku pateko į Serie B, kurioje debiutavo 1928-1929 m. sezone, tačiau įsitvirtinti šiame lygmenyje nepavykdavo. Žaisdavo Serie C arba Serie D.

2020/21 m. Serie D tapo „B“ grupės nugalėtojais ir pateko į Serie C.

2021/22 m. žaidė Serie C „A“ grupėje. 2021 m. gruodžio 18 d. į „Serenjo“ klubo vartus įvartį įmušė lietuvis Edgaras Dubickas. Po įvarčio pasiekto 59 minutę lietuvio atstovaujama Pjačencos „Piacenza“ pirmavo prieš „Seregno“ klubą, tačiau per pridėtą laiką prasileido įvartį ir rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1.

## Pasiekimai
### Nacionalinės pirmenybės
***[[Serie C]]: (1)**
:1949/50 (grupė A)

***[[Serie D]]: (2)**
:1968/69 (grupė B), 2020/21 (grupė B)

## Spalvinė gama
Klubo spalva – mėlyna.

## Apranga
;Sportinės aprangos pokyčiai:
* Namuose žaidė mėlyna apranga. 
* Svetur žaidė balta apranga.

## Stadionas
„Estadio Ferruccio“ – stadionas, kurio talpa 3 700 žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
Podeliškė

**Podeliškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Grybėnų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pridotkai (Ignalina)

**Pridotkai** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Gilūtų, prie Audenėlės upelio ir kelio .

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžio *pridõtkas* ʻpriedas; pridėtinis žemės sklypasʼ.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrityje (Mielagėnų valsčius), gyveno sentikiai. XX a. pr. priklausė Nedosiekai.

Sovietmečiu priklausė Tverečiaus, Mielagėnų apylinkėms. Išbrauktas iš apskaitinių dokumentų 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2020

**2020 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas** – 18-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, kuris vyko lapkričio 29 dieną Lenkijos sostinėje Varšuvoje, Lenkijos televizijos (TVP) studijoje. Tai buvo pirmas kartas, kai konkursas vyko toje pačioje šalyje dvejus metus iš eilės.

Konkurse dalyvavo 12 šalių, tai - mažiausias dalyvių skaičius nuo ‎‎2013‎‎ m. konkurso (kai kurios šalys kaip pasitraukimo priežastį nurodė ‎‎COVID-19 pandemijos‎‎ situaciją ir kelionių apribojimus), o ‎‎Vokietija‎‎ dalyvavo pirmą kartą. ‎

Konkursą laimėjo Prancūzijos atstovė ‎‎Valentina‎‎ su daina ‎‎„J'imagine“.‎‎ Tai buvo pirmoji Prancūzijos pergalė šiame konkurse.‎‎ ‎‎Kazachstanas‎‎ ir ‎‎Ispanija‎‎ antrus metus iš eilės užėmė atitinkamai antrą ir trečią vietas. Į pirmąjį penketuką pateko ‎‎Nyderlandai‎‎ ir ‎‎Baltarusija, o debiutuojanti šalis ‎‎Vokietija‎‎ finišavo paskutinė.

## Vieta

2020 m. kovą EBU (Europos transliuotojų sąjunga) paskelbė, kad konkursas antrą kart iš eilės vyks Lenkijoje. 2020 m. gegužės 16 d. buvo paskelbta, kad jaunieji atlikėjai varžysis ‎‎Varšuvoje,‎‎ TVP „penktojoje studijoje“.

## Formatas

### Pasirodymai
Pirmą kartą konkurso istorijoje buvo naudojami įrašyti pasirodymai, prieš konkursą šalių pasirodymai buvo įrašomi transliuotojų studijose, naudojant panašų scenos išsidėstymą ir dizainą. Tiesa, Lenkijos Televizija pakvietė šalis atvykti ir įrašyti pasirodymą sostinėje Varšuvoje - šiuo kvietimo pasinaudojo trys šalys - Malta, Serbija ir Ukraina

### Vedėjai

‎‎‎Ida Nowakowska,‎‎ ‎‎Rafał Brzozowski‎‎ ir ‎‎Małgorzata Tomaszewska buvo konkurso vedėjai. Apie tai buvo paskelbta spalio 7 d. Rafał vėliau atstovavo Lenkijai ‎‎2021 m. Eurovizijos dainų konkurse. 

### Balsavimo tvarka
Rezultatus lėmė nacionalinės žiuri ir internetinė auditorija. Kiekviena šalis naudojo nacionalinę žiuri, sudarytą iš atstovaujamos šalies piliečių. Pirmasis internetinio balsavimo etapas prasidėjo 2021 m. lapkričio 27 d. Žiūrovai galėjo balsuoti oficialiame tinklalapyje, kuriame buvo parodyta visų šalių repeticijų ištraukos. Šis pirmasis balsavimo turas baigėsi lapkričio 29 d. vakaro. Antrasis internetinio balsavimo etapas įvyko renginio metu. Jis prasidėjo po paskutinio pasirodymo ir buvo atidarytas 15 minučių. Tarptautiniai žiūrovai turėjo balsuoti už tris patinkančias dainas (žiūrovai taip pat galėjo balsuoti už savo šalies dainą).

Taškų kiekis buvo nustatytas pagal gautų balsų procentą. Visuomenės nuomonė sudarė 50% galutinio rezultato, o kiti 50% - iš kiekvienos šalies nacionalinės žiūri.

Pirmą kartą konkurso istorijoje šalių komisijų balų paskelbėjai pirmiausia paskelbė savo 12 taškų, o tada atidavė savo taškus nuo 1 iki 10. Taip nuspręsta daryti dėl mažo dalyvaujančių šalių kiekio. 

## Dalyvaujančios šalys
Konkurse dalyvavo 12 šalių. Informacija pie sugrįžiusias ir pasitraukusias šalis - straipsnio virųuje.

### Rezultatai ‎

* Konkurse turėjo dalyvauti ir Armėnija, tačiau šalis pasitraukė dėl 2020 m. karinio Kalnų Karabacho konflikto.

## Nuorodos

* Vaikų Eurovizijos oficiali svetainė
 
## Šaltiniai
Pivoriškė

**Pivoriškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio, į šiaurę nuo Moliakalnio.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio *Pivõrius* (< *pivõrius*,  'aludaris').

## Istorija
XIX a. pab. Pivoriškės kaimas buvo Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje, apylinkėje ir dvaro valdoje.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei. Oficialiai panaikintas 1982 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Sidabrinė (Ignalina)

**Sidabrinė** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Linkmenų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Smėlynė (Ignalina)

**Smėlynė** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Dietkauščiznos, ryčiau Pakalniškių, netoli Padysnio pelkės.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžio *smėlỹnė* ʻsmėlio dirva, laukas, žemė; vieta, kur daug smėlioʼ.

## Istorija

XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiuje, lenkmečiu atsidūrė Tverečiaus valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Dietkauščiznos, nuo 1979 m. Tverečiaus apylinkei.

1982 m. Smėlynė oficialiai panaikinta.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Smilginiškė (Didžiasalis)

**Smilginiškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Pivorų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Starkiškė

**Starkiškė** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gubavos.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šukeliškė (Vidiškės)

**Šukeliškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Grybėnų.

## Etimologija
Priesagos *-iškė* vedinys iš asmenvardžio *Šukẽlis* ar panašaus.

## Istorija
XIX a. pab. buvo du Šukeliškės (arba Šukeniškės) užusieniai Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje, Seniškio apylinkėje. Kita Šukeliškė išliko kaip kaimas Daugėliškio seniūnijoje.

Sovietmečiu priklausė Vidiškių apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Radviliškis (Ignalina)

**Radviliškis** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Linkmenų.

## Etimologija

Kaimo vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio *Radvila* arba *Radvilas*.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vaitkuškis (Ignalina)

**Vaitkuškis** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km nuo Rimšės.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai

## Gyventojai

## Šaltiniai
Varnianka

**Varnianka** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Ignalinos, miškuose. Yra dabartinėje Kylatrakio kaimo teritorijoje. Išlikusios Varniankos palivarko kapinės.

## Istorija
XIX a. pab. – XX a. vid. Varnianką sudarė du užusieniai Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vilkaduobė

**Vilkaduobė** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Kačergiškės, į pietus nuo Smėlių, pasienyje su Baltarusija.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš žodžių *vil̃kas* ir *duobė*.

## Istorija
XX a. pr. Vilkaduobė užusienis buvo Novoaleksandrovsko apskrities Vidžių valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Kačergiškės apylinkei, Naujojo Daugėliškio apylinkei. Oficialiai panaikintas 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Zelenkavas

**Zelenkavas** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Gilūtų, tarp Zelenkavo miško ir Samanyčios pelkės.

## Etimologija
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Zelenka*. Tiesa, senesnis pavadinimas yra Anželikovas, Anželevas.

## Istorija
XIX a. pab. buvo Anželevo dvaras Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiuje, Abromavičių valda (1865 m.). XX a. pr. minimas kaip Anželikovo užusienis, priklausęs Lelarevičiui ir Vaiciekavičiui. Lenkmečiu buvo Tverečiaus valsčiuje.

Panaikintas 1987 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žuraviškė

**Žuraviškė** – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Mielagėnų, 1 km į vakarus nuo Kalninės, prie Marūniškės upelio tilto.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrityje (Mielagėnų valsčius), gyveno sentikiai.

Sovietmečiu priklausė Ceikinių apylinkei. Panaikintas 1982 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žvilbučiai (Ignalina)

**Žvilbučiai** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Dūkštelių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šaukšteliai

**Šaukšteliai** – buvęs kaimas Visagino savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Karlų, netoli buvusios Ignalinos AE.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Žilėniškė (Ignalina)

**Žilėniškė** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Paringio, prie Žilėniškės miško.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio * Žilė́nas*.

## Istorija
XX a. pr. Žilėniškės buvo Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje. Lenkmečiu minimas kaip viensėdis.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei. Oficialiai panaikintas 1982 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Statula

**Statula** () – apvaliosios skulptūros kūrinys, kuriame vaizduojama dažniausiai žmogaus figūra. Paprastai būna natūrai artimo dydžio. Būna paminklo dalis, pastato eksterjero arba interjero dekoro elementas. Gali būti pagaminta iš akmens, medžio, metalo.

Priešistorėje vaizduotos zoomorfinės, antropomorfinės mitologinės būtybės, pavyzdžiui, Holenšteino urvo liūtažmogis, Paleolito Veneros.

## Išnašos
Žalioji (Daugėliškis)

**Žalioji** – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Paringio, už Konstantinavo.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo žodžio *žalióji* < *žãlias*. Greičiausiai vertinys iš slaviško pavadinimo *Zelenka*.

## Istorija
XX a. pr. Žaliosios (Zelenkos) užusienis buvo Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiuje, priklausė Davidsonui.

Sovietmečiu priklausė Naujojo Daugėliškio apylinkei. Oficialiai panaikintas 1982 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Merčisono krioklių nacionalinis parkas

**Merčisono krioklių nacionalinis parkas** () arba ***Kabaregos nacionalinis parkas*** – saugoma gamtos teritorija Ugandoje, Viktorijos Nilo baseine; apima plotą nuo Alberto ežero iki Karuma Folso. Įsteigtas 1952 m., siekiant apsaugoti Merčisono krioklių apylinkių gamtą. Tai didžiausias Ugandos nacionalinis parkas. 2006 m. įtrauktas į Ramsaro konvencijos saugomų šlapynių sąrašą.

Būdinga aukštažolė Sudano–Gvinėjos tipo savana, papirusų sąžalynai. Sutinkami afrikiniai drambliai, buivolai, žirafos, juodieji ir baltieji raganosiai, hipopotamai, įvairios antilopės, šimpanzės, leopardai, Nilo krokodilai, liūtai.


Eastern Patas Monkeys (Erythrocebus patas pyrrhonotus) (17938148368).jpg|Beždžionės parke
Juvenile Nile Crocodiles (14345392644).jpg|Nilo krokodilų jaunikliai
Uganda Kobs (Kobus thomasi) (6934444158).jpg|Pelkiniai ožiai


## Šaltiniai
Kabo Polonijo nacionalinis parkas

**Kabo Polonijo nacionalinis parkas** () – saugoma gamtos teritorija rytų Urugvajuje, Ročos departamente, Atlanto vandenyno pakrantėje ties Polonijo kyšuliu ir Kabo Polonijo gyvenviete. Įsteigtas 1942 m. pakrantės kraštovaizdžių, ypač jūrinių vėžlių gulyklų apsaugai. Parkas patenka į Banjados del Estės biosferos rezervatą, kuris nuo 1984 m. yra Ramsaro konvencijos objektas.

Parkas apima keletą pakrančių lagūnų bei salelių, Valisaso upokšnio slėnį. Būdingos smėlio kopos. Sutinkami jūriniai vėžliai (žalieji, logerhedai, kietaodžiai), jūriniai paukščiai (įvairios žuvėdros, kirai, baltieji makščiasnapiai *Chionis albus*), pakrantėse laikosi Pietų Amerikos jūrų lokiai, pietiniai banginiai, La Platos delfinai, afalinos, pietiniai jūrų liūtai.


Dunasvalizas uy.jpg|Kopos
Cabo poloniio.jpg|Jūrų liūtų gulyklos
Cabo Polonio Uruguay VISTA AEREA - panoramio.jpg|Toreso salos
Con la luna como testigo.jpg|Ties Kabo Polonju


## Šaltiniai
Kaboto sąsiauris

**Kaboto sąsiauris** (, ) – Atlanto vandenyno sąsiauris rytų Kanadoje, tarp Niufaundlando ir Bretono Kyšulio salos. Jungia Šv. Lauryno įlanką su Atlanto vandenynu. Sąsiaurio ilgis 195 km, plotis 105–375 km, didžiausias gylis 477 m, laivakelio gylis 101–477 metrai. Nuo gruodžio iki balandžio sąsiaurį dengia plaukiojantys ledai. Sąsiauryje yra maža Šv. Pauliaus salelė su švyturiu.

Prie Kaboto sąsiaurio įsikūrę Sidnėjaus, Čanel Port o Basko uostai.

Sąsiauris pavadintas pagal 1497 m. jį pasiekusį italų jūrininką Džiovanį Kabotą.

## Šaltiniai
Bacenauka

**Bacenauka** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Žeimių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Balandėliai (Jonava)

**Balandėliai** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Skarulių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
NGC 3201

**NGC 3201** (arba **''Caldwell'' 79**) – kamuolinis spiečius, esantis Burių žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs apytikriai 16 000 šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 6,7.

Šį spiečių 1826 m. gegužės 28 d. atrado škotų astronomas James Dunlop.

NGC 3201 spiečiaus centre glūdi juodoji bedugnė (ją galima netiesiogiai stebėti dėl gravitacinio poveikio gretimai žvaigždei). NGC 3201 būdinga savita orbita: apie galaktikos centrą jis skrieja priešinga kryptimi, nei būtų galima tikėtis. Tai gali rodyti, kad šis spiečius susiformavo ne Paukščių Take. Visgi chemine sudėtimi NGC 3201 labai panašus į kitus Paukščių Tako galaktikos kamuolinius spiečius.

NGC 3201 spiečius pakankamai ryškus, kad jį būtų galima įžvelgti pro žiūronus, tačiau plika akimi nematomas. Iš šiaurinių platumų šis spiečius nematomas (nebent netoliese pusiaujo, kur jį galima stebėti pavasarį). Pietų pusrutulio gyventojams geriausiai matomas rudenį.

## Išnašos
Diršonys (Jonava)

**Diršonys** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, dešiniajame Neries krante, buvusi vakarinė Diršonių (Širvintų rajonas) kaimo dalis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Drabušiškiai

**Drabušiškiai** (arba *Drabužiškės*) – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žeimių, ties dabartinėmis Žeimių fermomis.

## Istorija

Iki XX a. vid. buvo dvaras.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikeliškiai (Jonava)

**Mikeliškiai** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Skarbinų, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Gromuvka

**Gromuvka** – buvęs viensėdis Jonavos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Bukonių, prie kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Jovaišai (Jonava)

**Jovaišai** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šėtos, šalia kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Staviščia

**Staviščia** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Keižonių, dešiniajame Neries krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Šeparnė (Jonava)

**Šeparnė** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 12 km nuo Upninkų.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vidnopolis

**Vidnopolis** – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Upninkų, kairiajame Šventosios krante.

## Gyventojai

## Šaltiniai