open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Melasa

**Melasa** – klampus skystis, šalutinis produktas perdirbant cukrinius runkelius ar cukranendres į cukrų.

Melasa yra tiršta, tamsiai rudos spalvos, saldi, aitraus skonio. Tankis yra apie 1,4 g/cm³.

## Gamyba
Iš žaliavos išgaunamos sultys, kurios sutirštinamos neaukštoje temperatūroje, išdžiovinamos ir sumalamos. Taip gaminant išlieka pirminės originalių sulčių medžiagos. Neapdorotas cukrus turi daug mineralinių medžiagų ir mikroelementų (kalcio, fosforo, geležies, magnio. Cukrus įgauna švelnų karamelės skonį. Nerūgština organizmo terpės.

Melasos kokybė priklauso nuo cukrinių runkelių arba cukranendrių kiekio. Kai kuriose šalyse šis produktas parduodamas kaip saldiklis ar sirupas.

## Panaudojimas
### Pramonė
Melasa naudojama etilo spirito gamyboje, tekstilės pramonėje, kosmetikai. Fermentuojant su Aspergillus niger pelėsiu išgaunama citrinų rūgštis (E330).

### Žemės ūkis
Žemės ūkyje melasa vartojama pašarui, kaip priedas gyvulių šėrimui. Melasa padidina gyvulių suvartojamos energijos kiekį ir duoda pradžią aukštam ir pastoviam produktyvumui. Lengvai virškinami angliavandeniai skatina atrajotojų didžiojo prieskrandžio mikroorganizmus. Dėl ypatingo skonio melasa yra idealiai tinkama maišyti su kitais pašarais. Granuliuotuose pašaruose ji naudojama kaip rišamoji medžiaga.

### Mityba
Kulinarijoje melasa vartojama kaip natūralus saldiklis. Ji dedama į įvairius kepinius ir saldumynus, yra Vorčesterio padažo sudedamoji dalis. Suteikia ypatingą skonį gėrimams, dribsniams, vaisių patiekalams, desertams ir pyragams. 

### Lietuvoje
Lietuvoje melasa naudojama gaminti kepimo mieles ir maistui skirtą etilo alkoholį.

## Produkcija

## Šaltiniai
2009 m. Turkijos Grand Prix

**2009 m. Turkijos Grand Prix** septintasis FIA rengiamo Formulės 1 2009 m. sezono etapas. Lenktynės vyko birželio 5-7 dienomis Stambulo trasoje.

Felipe Massa čia nugalėjo 2006, 2007 ir 2008 m. Pirmose lenktynėse šioje trasoje 2005 m. nugalėjo suomis Kimi Raikkonenas, tuo metu su McLaren ekipa.

## Penktadienio treniruotės
Pirmose penktadienio treniruočių dalyje greičiausias buvo Nico Rosbergas iš Williams (1:28.952 min.). Jis aplenkė Lewisą Hamiltoną su McLaren (1:29.263) ir Jarno Trulli su Toyota (1:29.271).

Antrojoje dalyje greičiausią ratą nuvažiavo suomis Heikki Kovalainenas (1:28.841). Antras liko ispanas Fernando Alonso (1:28.847), kuris aplenkė Robertą Kubicą (1:29.056).

## Šeštadienio treniruotės
Šeštadienį greičiausias visų treniruočių metu buvo brazilas Felipe Massa iš Ferrari (1:27.983). Antras buvo J. Trulli (1:28.022), trečias jo ekipos draugas Timo Glockas (1:28.094).

## Kvalifikacija

## Lenktynės

## Kita
* Šiose lenktynėse pirmą kartą sezone ir komandos istorijoje nefinišavo Brawn GP bolidas.

## Išnašos

## Nuorodos

## Įskaita po lenktynių
;Pilotų įskaita

;Komandų įskaita

* Pateikti tik penki geriausi rezultatai.
Elias Phisoana Ramaema

**Elias Phisoana Ramaema** (g. 1933 m.) – buvo Lesoto karinės tarybos (tuometinės aukščiausios valdžios) pirmininkas nuo 1991 m. gegužės 2 d. iki 1993 m. balandžio 2 d.

|-
Death Cab for Cutie

**Death Cab for Cutie** – Grammy nominuota Amerikos indie roko grupė, muzikuojanti nuo 1997 m. Grupės sudėtį sudaro Benjamin Gibbard (vokalas, gitara), Chris Walla (gitara), Nick Harmer (bosinė gitara) ir Jason McGerr (būgnai). Grupė pavadinta pagal džiazo/roko kolektyvo Bonzo Dog Doo-Dah Band dainą „Death Cab for Cutie“.

Iš pradžių Death Cab for Cutie buvo solinis Ben Gibbard projektas. Po to, kai gerų įvertinimų susilaukė jo demo kasetė „You Can Play These Songs with Chords“, B. Gibbard nusprendė išplėsti muzikinę veiklą ir įkurti grupę. Death Cab for Cutie yra išleidusi keturiolika singlų, šešis albumus ir penkis EP. Naujausias albumas „Narrow Stairs“ pasirodė 2008 m. gegužę.

## Diskografija

### Albumai
* Something About Airplanes, 1998 m.
* We Have the Facts and We’re Voting Yes, 2000 m.
* The Photo Album, 2001 m.
* Transatlanticism, 2003 m.
* Plans, 2005 m.
* Narrow Stairs, 2008 m.

### EP
* The Forbidden Love, 2000 m.
* The Stability, 2002 m.
* Studio X Sessions, 2002 m.
* The John Byrd, 2005 m.
* The Open Door, 2009 m.

### Video albumai

* Drive Well, Sleep Carefully, 2005 m.
* Directions: The Plans Video Album, 2006 m.

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Death Cab for Cutie svetainėje Music.lt
* 
*
Sekhonyana Nehemia Maseribane

**Sekhonyana Nehemia Maseribane** (g. 1918 m. gegužės 4 d. –1986 m. lapkričio 6 d.) – pereinamasis Basutolando ir Lesoto ministras pirmininkas nuo 1965 m. gegužės 6 iki 1965 m. liepos 7 d.

|-
Ntsu Mokhehle

**Ntsu Mokhehle** (g. 1918 m. gruodžio 26 d. Tejatejanenge – 1999 m. sausio 6 d.) – buvo Lesoto politikas, ministras pirmininkas nuo 1993 balandžio 2 iki 1994 rugpjūčio 17 ir nuo 1994 rugsėjo 14 iki 1998 gegužės 29.

Nuo 1952 m. iki 1997 m. kai sukūrė savo partiją "Lesoto šalies kongresas už demokratiją" buvo Basutų kongreso partijos narys.

Dėl prastos sveikatos jis nedalyvavo LCD konferencijoje 1998 sausį, kur buvo renkamas partijos lyderis, bet partija vis tiek išrinko kitą politiką Pakalita Mosisili, kuris lyderiu tapo vasario 21 d. LCD laimėjo 1998 m. Lesoto parlamento rinkimus ir naujuoju ministru pirmininku tapo Pakalita Mosisili.

Mokhehle mirė 1999 m. sausio 6 d., Blumfonteine, Pietų Afrikoje.

## Šaltiniai

|-
Centrinė Tibeto administracija

**Centrinė Tibeto administracija** (CTA), oficialiai **Centrinė Jo Šventenybės Dalai Lamos centrinė administracija**, dar žinoma kaip **Tibeto vyriausybė tremtyje** – vyriausybė tremtyje, vadovaujama Lobsango Sangėjaus. Nuo 1959 m. iki 2011 m. administracijos vadovas buvo Tenzinas Giatso, 14-asis Dalai Lamos, tvirtinęs šią vyriausybę esant teisėta Tibeto vyriausybe.

2011 m. kovo 10 d. Dalai Lama pasiūlė pakeitimus vyriausybės tremtyje chartijoje, pagal kuriuos jis administracijoje netenka politinės galios. Pakeitimai ratifikuoti 2011 m. gegužės 29 d., nuo to laiko prezidentas (sikiongas) tapo administracijos galva.

## Statusas

CTA nėra pripažinta jokios valstybės ar vyriausybės, bet susilaukia finansinės paramos iš vyriausybių ir tarptautinių organizacijų. Nuo 1991 m. yra Pasaulinės valstybingumo siekiančių tautų organizacijos narė (narė steigėja).

## Ministrų kabinetas
Administraciją sudaro rinkimuose renkamas prezidentas (sikiongas) ir skiriami ministrai (kalonai). Iš viso yra septynios ministerijos.
* Lobsangas Sangėjus – CTA prezidentas, sikiongas
* Ven Jutok Karma Gelekas – Religijos ir kultūros ministras
* Khorlacangas Sonamas Togjelas – Vidaus reikalų ministras
* Karma Ješis – Finansų ministras
* Pema Jangčen – Švietimo ministrė
* Phagpa Ceringas – Saugumo ministras
* Čiokjongas Vangčiukas – Sveikatos ministras
* Lobsangas Sangėjus – Informacijos ir tarptautinių santykių ministras

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali Centrinės Tibeto administracijos svetainė
* Oficiali Tibeto vyriausybės tremtyje, Londono skyriaus svetainė 
* Tibeto vyriausybės tremtyje, Niujorko skyriaus svetainė 
* Oficiali Tibeto vyriausybės tremtyje, Pretorijos, Pietų Afrikos skyriaus svetainė
* ''Tikėjimas tremtyje'' Guerrilla News Network trumpametražis filmas
Luang Namta

**Luang Namta** () – miestas Laose, to paties pavadinimo provincijos administracinis centras. 

Pro miestą teka Ta upė (*Nam Tha*, Mekongo intakas).

6 km atstumu nuo miesto veikia oro uostas. Miestą lanko turistai, jiems organizuojami turistiniai žygiai po aplinkinių kalnų kaimelius.

1962 m. dėl miesto kontrolės vyko mūšiai tarp Laoso karališkųjų pajėgų ir komunistų.

## Sportas
* Namtha United FC – futbolo klubas; rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
* Namų rungtynes žaidžia Luang Namtos provincijos stadione.

## Šaltiniai
Feliksas Bartkus

**Feliksas Bartkus** (1894 m. rugpjūčio 28 d. Griškabūdžio kaime, Griškabūdžio valsčius – 1973 m. kovo 6 d. Dalase, Teksaso valstija, JAV) – Romos katalikų kunigas, prelatas, Vilkaviškio kunigų seminarijos rektorius, teologijos mokslų daktaras ir publicistas.

## Biografija
Augo valstiečių šeimoje. 1911 m. įstojo į Seinų kunigų seminariją, kurią baigęs 1916 metais išvyko į Sankt Peterburgo dvasinę akademiją. Joje buvo įšventintas kunigu, o nuo 1918 m. studijavo Romos Grigaliaus universitete, kur 1921 m. apgynė teologijos mokslų daktaro disertaciją. Nuo 1922 m. Seinų kunigų seminarijos, nuo 1926 m. – Vilkaviškio kunigų seminarijos profesorius. Pastarojoje aštuonerius metus buvo dvasios tėvu, o nuo 1938 m. paskirtas rektoriumi. Seminarijai vadovavo iki pat pasitraukiant į Vokietiją 1944 m. (su pertrauka 1940 m., kai Raudonoji Armija buvo užėmusi seminarijos pastatą). 1950 m. persikėlė į JAV, Teksaso valstiją ir dirbo sielovados darbą. Parašė ir išvertė keletą religinės tematikos knygų.

## Bibliografija
* „Kasdien su Dievu ir šventaisiais“. (3 t., 1936 – 37)
* „Su besimeldžiančia Bažnyčia“. (3 t., 1938 – 40)
* „Dievas ir žmogus“. (kartu su kanauninku Petru Aleksa, 1953)
* „Skelbk žodį“. (Pamoksliukai sekmadieniams ir privalomosioms šventėms, Putname, Conn., 1957)
* „Kunigo paveikslai“. (Vertė prel. dr. Feliksas Bartkus, Immacula – ta Press, Putname 1962)
* „Mano kelias prie altoriaus“. (Chicago, 1967)

## Nuorodos
* Prel. dr. Feliksas Bartkus, kan. dr. Petras Aleksa, Dievas ir žmogus I d.
* Prel. dr. Feliksas Bartkus, kan. dr. Petras Aleksa, Dievas ir žmogus II d.
Žemaičių Naumiesčio evangelikų liuteronų bažnyčia

**Žemaičių Naumiesčio evangelikų liuteronų bažnyčia** – bažnyčia, stovinti Žemaičių Naumiesčio gyvenvietėje, prie Šilutės–Šilalės kelio.

## Istorija
Bažnyčia buvo pastatyta 1842 m. miestelio centre. 1848 m. buvo atgabentas varpas. Bažnyčioje vyksta evangelikų liuteronų pamaldos. 1910–1914 m. joje kunigavo evangelikų liuteronų kunigas Fridrikas Megnius, kuris Žemaičių Naumiestyje lietuvių kalba leido laikraštį „Svečias“.

## Kunigai
Parapiją aptarnavę kunigai:
* Jonas Pipiras (1872-1882 m.)
* Martynas Keturakaitis (1883-1892 m.)
* Sroka (1892-1894 m.)
* Gustavas Karlas Matisonas (1894-1911 m.)
* A. Petrikas (1919-1924 m.)
* Dovydas Jurkaitis (1924-1933 m.)
* Fridrikas Megnius (1933-1936 m.)
* Vilius Gaigalaitis (1936-1937 m.)
* Hermanas Jėkelis (1937-1941 m.)
* Martynas Preikšaitis (1944 m.)
* Jonas Armonaitis (1950-1990 m.)

## Nuorodos
* Parapijos svetainė
Ntloi Motsamai

**Ntloi Motsamai** (g. 1963 m.) – Lesoto politikė, Nacionalinės Lesoto asamblėjos pirmininkė. Ntlhoi Motsamai į asamblėją išrinkta 1995 m., 1999 m. tapo asamblėjos pirmininke, o 2002 m. perrinkta.

## Nuorodos
* Biografija .
Perry

Žodis ***perry*** reiškia:

* peris (*perry*) – angliškas sidro tipo gėrimas iš kriaušių sulčių;
* Perry – automobilių gamybos kompanija Birmingeme (D. Britanija), veikusi 1913–1916 m.;
* *Perry* – pavardė:
** Katy Perry – JAV dainininkė ir dainų kūrėja;
** Matthew Perry – JAV aktorius;
* Perry – vardas;
** Perry Mason – literatūrinis herojus advokatas *[[Erle Stanley Gardner]]* detektyviniuose romanuose;
** Perry Rhodan – literatūrinis herojus vokiečių mokslinės fantastikos romanų cikle, rašytame rašytojų grupės;
* Perry – bent 14 miestų įvairiose JAV valstijose turi šį pavadinimą. Tokių miestų yra ir D. Britanijoje, Australijoje;
* Perry – keturi JAV karo laivai turėjo šį pavadinimą.
Antanas Varnagiris

**Antanas Varnagiris** (1850 m. Vidgirėlių kaime, Padovinio valsčius, Marijampolės apskritis – 1918 m., Vilks Bare, Pensilvanijos valstija, JAV) – Romos katalikų kunigas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas, gydytojas.

## Biografija
Augo valstiečių šeimoje. Baigė pradinę mokyklą Daukšiuose, vėliau mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje. 1884 m. persikėlė į JAV, dirbo pastoracinį darbą mišrioje čekų–lenkų parapijoje *Independence* vietovėje (Viskonsino valstija). Bendraminčiai kunigai V. Čižauskas ir Dr. M. Kasakauskas prikalbino jį persikelti į Niujorką, kur norėjo kartu įkurti lietuvišką draugiją, panašią į lenkų „Związek Norodowy Polski“. Šis sumanymas, kaip ir bandymas įkurti lietuvišką parapiją nepavyko, todėl 1886 m. jis pervažiavo į *Freeland* (Pensivanijos valstija), o vėliau į Plimutą, kur klebonavo mišrioje lenkų–lietuvių parapijoje. Pastarajame mieste 1886 m. lapkričio 22 d. kartu su bendražygiais sušaukė lietuvių katalikų suvažiavimą ir įkūrė *Susivienijimą Visų Draugysčių Katalikiškų Lietuviškų Amerike*, buvo išrinktas šios draugijos pirmininku. Entuziazmo buvo daug: Antanas Varnagiris telkdamas lietuvius rašė į spaudą (daugiausiai į „Vienybė Lietuvininkų“), ruošėsi net įsteigti lietuvišką vienuolyną ir mokytojų seminariją. Vėliau įkarštis išblėso ir 1887 m., *Susivienijimo* Antrojo suvažiavimo metu, A. Varnagiris iš užimamų pareigų atsistatydino, likdamas organizacijos dvasios tėvu. 1888 m. atsisakė ir šių pareigų, o 1889 m. metė kunigystę.

1893 m. baigė Pensilvanijos Džefersono medicinos kolegiją (), įgijo teisę užsiiimti medicinine praktika. Nuo lietuviškos veiklos atsiribojo ir iki pat mirties dirbo gydytojo darbą Vilks Bario mieste.

## Literatūra
* Kunigas, daktaras Antanas Varnagiris. (Iš *Lietuvių Romos Katalikų Susivienijimas Amerikoje*), 1956
Ruvuma

**Ruvuma** (), **Rovuma** () – upė Rytų Afrikoje, beveik per visą savo ilgį teka Tanzanijos-Mozambiko siena. Prasideda kalvotoje plynaukštėje, stūksančioje tuoj į rytus nuo Njasos ežero. Teka į rytus smiltainio plynaukšte. Aukštutinėje dalyje neretai teka giliu, siauru slėniu. Žemupyje teka pelkėtomis, mišku apaugusiomis vietovėmis, vagoje nemažai salų. Įteka į Indijos vandenyną.

Pagrindinis intakas – Luženda (dešinysis). Sausuoju laikotarpiu upė smarkiai nusenka. Laivuojama atskiruose žemupio ruožuose. Per Ruvumą įrengtas Vienybės tiltas, jungiantis Mozambiką ir Tanzaniją.

## Šaltiniai
Rakši

**Rakši** arba **raksi** (रक्शी) – tradicinis distiliuotas alkoholinis gėrimas Tibete ir Nepale, dažniausiai gaunamas iš kodo ar sorų, nors gali būti gaminamas ir iš ryžių. Gėrimas stiprumu prilygsta džinui ir vodkai ir dažnai gaminamas namie.

Dėl gėrimo populiarumo Nepale kyla blaivybės judėjimų, inicijuojamų moterų, kurie gėrimą siūlo uždrausti. Rakši tradiciškai yra naudojamas įvairiuose religiniuose ritualuose ir visuomeniniuose renginiuose, kur šis gėrimas laikomas antiseptiku.

## Serviravimas
Rakši dažnai pateikiamas bhatti stiklinėse esant ypatingoms progoms. Gėrimas iš ąsočio pilamas maža srove iš didelio aukščio.

## Produkcija
Rakši gaminamas, parduodamas ir dažniausiai suvartojamas aplink kaimus įrengtose distiliavimo varyklose. Dažnai jis suvartojamas nesubrandintas. Distiliavimo procese vartojama daug medienos.

## Išnašos

## Taip pat skaitykite
* Džandas, nepaliečių gėrimas
* Čangas, tibetiečių gėrimas
* Džhalas, tibetiečių gėrimas

## Nuorodos
* Kaip pagaminti rakši
Khauhelo Deborah Raditapole

**Khauhelo Deborah Raditapole** – politikas, Basutoland African Congress partijos narys, Panafrikos parlamento narys atstovaujantis Lesotui.

## Išnašos
Rosė (upė)

**Rosė** () – upė vidurio Ukrainoje; Dniepro dešinysis intakas. Prasideda Padnieprės aukštumoje, Vinycios srities rytuose. Teka rytų kryptimi Kijevo, Čerkasų sritimis. Įteka į Kremenčiugo tvenkinio šiaurinį galą.

Didžiausi intakai: Roska (dešinysis), Gorochuvatka, Rostavicia, Kamjanka, Rosava (kairieji).

Vidurupyje upės slėnis 3 km pločio, vaga 50 m pločio. Vietose, kur Rosė kerta kristalinių uolienų ruožus, upės slėnis susiaurėja iki 100–150 m, vagoje atsiranda slenksčių. Upė užšąla gruodį, atitirpsta kovą. Ant upės įrengtos dvi hidroelektrinės. Prie Rosės įsikūrę miestai: Pohrebyščė, Bila Cerkva, Bohuslavas, Ševčenkos Korsunis.

Pagal kai kurias istorines teorijas, nuo Rosės upės kildinamas Rusios ir drauge Rusijos pavadinimas.

## Šaltiniai
Tibeto vyrų futbolo rinktinė

**Tibeto nacionalinė futbolo rinktinė** – visuotinai nepripažinta futbolo rinktinė, atstovaujanti Tibeto žmones, kurių dauguma gyvena tremtyje ir kuriuos reprezentuoja Tibeto vyriausybė tremtyje. Tibeto nacionalinė futbolo asociacija įkurta 2001 m. Tibetas nėra nei FIFA, nei Azijos futbolo konfederacijos narys ir nėra dalyvavęs jokiuose tarptautiniuose turnyruose.

## Nuorodos
* ELF taurės svetainė
* FIFI Laukinės taurės svetainė 
* Neoficiali svetainė 
* Oficiali svetainė 
* „Uždraustoji komanda“, danų filmas apie rinktinės kelią iki žaidynes prieš Grenlandiją
Antanas Staniukynas

**Antanas Staniukynas** (1865 m. gegužės 4 d. Saltininkų kaime, Krosnos parapija – 1918 m. gruodžio 15 d. Čikagoje, JAV) – Romos katalikų kunigas, teologijos mokslų daktaras, JAV lietuvių bendruomenės veikėjas ir publicistas.

## Biografija
Mokėsi pradinėje mokykloje Krosnoje, vėliau Marijampolės gimnazijoje. Baigė Seinų kunigų seminariją ir 1889 m. birželio 15 d. buvo įšventintas kunigu. Paskirtas į vieną neturtingiausių vyskupijos parapijų. Per trijų mnesių vikaravimą Berznyko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčioje įtikino kleboną Tomą Kedį lietuviškus pamokslų reikalingumu. Nors lietuviški pamokslai buvo sakomi kas antrą sekmadienį, bet ir tai nepatiko daliai tikinčiųjų, kuriems tai atrodė grįžimas pagonybėn. Po daugkartinių lenkų katalikų skundų vyskupui, Staniukynas turėjo palikti parapiją. Suvalkų gubernijos žandarų valdybos viršininkas pulkininkas Fiodoras Ivanovičius Leontjevas savo viršininkui tada rašė: *Parapijiečiai lenkai neleido šiam kunigui [A. Staniukynui] pamaldų metu įvesti giedojimą kai kurių maldų lietuvių kalba ir šiam poelgiui pasipriešino taip energingai, kad kunigas jų iniciatyva buvo perkeltas į kitą parapiją*.

Po devynerių metų pastoracinio darbo Suvalkų gubernijoje išvyko į Šveicariją, kur Fribūro universitete studijavo vienerius metus. Vėliau įstojo į Jeruzalės Biblijos insitutą, kurį 1901 m. baigė teologijos mokslų daktaro laipsniu. Vyskupas Antanas Baranauskas norėjo jį paskirti Seinų kunigų seminarijos profesoriumi, bet netikėta mirtis sutrukdė tai padaryti. Dėstyti buvo pakviestas prelatas J. Antanavičius, o teologijos daktaras Stasiukynas vėl paskiriamas kunigauti, per trejus metus buvo keliamas net po septynias parapijas.

1904 m. emigravo į JAV, kur tęsė sielovados veiklą: buvo *Mt. Carmel* Šv. Kryžiaus lietuvių parapiją klebonu ir Šamokino Šv. Mykolo misijos globėju. 1907 m. kartu su Motina Marija Kaupaite įsteigė Šv. Kazimiero seserų vienuoliją, o 1909 m., atsisakęs klebono pareigų, persikėlė į Čikagą ir vadovavo vienuolyno statybos darbams. Buvo vienas iš Amerikos Kunigų Vienybės organizatorių ir keletą metų šios draugijos pirmininku. Jo pastangų dėka katalikiško „Draugo“ laikraščio leidybą iš Vilks Bario (Pensilvanijos valstija) buvo perkelta į Čikagą, arčiau gausesnių lietuviškų parapijų. Redakcija pradėjo dirbti A. Staniukyno pastatytoje kapelionijoje, kur įsikūrė ir į Ameriką atvykę lietuvių vienuoliai marijonai.

Aktyviai reiškėsi lietuviškoje spaudoje, parašė keletą religinio pobūdžio knygų. Mirė nuo tuberkuliozės, sulaukęs 53 metus.

## Išnašos

## Bibliografija apie Antaną Stasiukyną
* Antanas Kučas. Kunigas Antanas Stasiukynas. Lietuvių katalikų mokslo akademija, Roma, 1965
CV

**CV** gali reikšti:

* CV (iš  'gyvenimo kelias') – duomenys, kuriuos darbo ieškantis asmuo pirmiausia pateikia galimam darbdaviui;
* CV – ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalies dviejų raidžių kodas (iš );
* ISO 3166-2:CV – ISO 3166-2 standarto sudėtinė dalis apibrėžianti Žaliojo Kyšulio padalijimą į regionus.
* CV – JAV Karinio jūrų laivyno laivų korpusų klasifikacijos sistemoje kodas, žymintis lėktuvnešius.
* CV – *[[variacijos koeficientas]]* statistikoje
* CV – romėniškais skaitmenimis parašytas skaičius „105“.
* CV () – Italijos tankečių pavadinimo elementas. Pvz., CV-33.

**cv** gali reikšti:
* cv – čiuvašų kalba ;
* cv – čiuvašų vikipedija (:cv:).
* .cv – Žaliojo Kyšulio interneto domenas

* CV-33 – 1933–1935 m. Italijoje gaminta tanketė
Pučkalaukio pilkapynas

**Pučkalaukio pilkapynas** – pilkapynas Aukštaitijoje, Pučkalaukio kaime šalia Nemenčinės, prie plento .

Užima 3-4 ha. 45 pilkapiai (34 į pietvakarius, 11 į šiaurės rytus nuo elektros perdavimo linijos). 5-30 m viens nuo kito. Sampilai nuo 8-10 m iki 10-15 m skersmens (vieno pilkapio skersmuo 18 m), nuo 0,2-0,5 m iki 1,0 m aukščio. Didesnių sampilų pagrindus supa pailgos duobės. Pilkapyno pietvakarinės dalies sampilai lėkšti. Dalis pilkapių buvo suardyta tiesiant kelią (nuardyta dauguma akmenų vainikų; akmenys panaudoti keliui tiesti) ir elektros perdavimo liniją.

## Padėtis
Pučkalaukio pilkapynas yra apie 1 km į šiaurės vakarus nuo Nemenčinės bažnyčios, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Nemenčinės kapinių, ~0,1 km į vakarus nuo kaimo vakarinių sodybų, ~0,2 į šiaurę nuo Neries dešiniojo kranto, į šiaurę Nemenčinės-Ažulaukės kelio, miške, Nemenčinės girininkijos 61 kvartalo vidurinėje dalyje, abipus elektros perdavimo linijos.

## Istorija
2 pilkapius 1936 m. ištyrė Helena Cehak-Holubovičova. Rado deginitinių kapų. Tyrimų duomenys nepaskelbti. Istorijos ir etnografijos muziejuje išliko lipdytinės keramikos ir žalvarinės antkaklės lankelio fragmentas. 4 pilkapius 1952–1953 ištyrė Istorijos instituto ir Vilniaus universiteto archeologinė ekspedicija (vadovė Regina Kulikauskienė). Šie pilkapiai buvo pilkapyno vidurinėje ir šiaurinėje dalyje. Sampilai buvo iš smėlio ir akmenų. Jų pagrindus juosė akmenų vainikai. Sampilą nuo pagrindo skyrė tamsios su degėsiais žemės sluoksnis. Rasta degintinių kapų (1-4 kapai pilkapyje). Laidota įvairiose sampilo vietose, nuo 0,19x0,19 m iki 0,2x0,8 m dydžio duobutėse (vieną kapą juosė 0,8 m skersmens akmenų vainikas, ant kito kapo buvo padėtas akmuo). Degintų žmonių kaulai išrinkti iš laužavietės ir sudėti į duobutes (tik viename kape rasta anglių ir degėsių priemaišų), įkapės dažniausiai apdegusios (tik viename kape nerasta įkapių), buvo dedamos virš kaulų. Vyrų kapuose rasta ginklų (įveriamasis ietigalis, įmovinių ietigalių, siauraašmenis pentinis kirvis, peilių), aprangos reikmenų (diržo sagtis, žalvarinių apkalėlių), moterų – papuošalų (žalvarinė balnelinė ir vytinė antkaklė, pastorintais galais apyrankių, įvijų, cilindrėlių, mėlyno stiklo karoliukų), darbo įrankių (geležinių peilių, ylų, molinių verpstukų). Tirti pilkapiai VIII-IX amžiaus, būdingi rytų Lietuvai. Radiniai (62 daiktai) laikomi Istorijos ir etnografijos muziejuje. 1979-aisiais pilkapyną žvalgė MMT.

## Šaltiniai
Juozas Sriuoginis

**Juozas Sriuoginis** (1867 m. gegužės 7 d. Suodžiuose, Sintautų parapija – 1943 m. vasario 24 d.) – Romos katalikų kunigas, knygnešių rėmėjas.

## Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje ir Seinų kunigų seminarijoje. Dirbo pastoracinį darbą įvairiose parapijose, talkino knygnešiams Martynui Sederevičiui ir Juozui Bagdonui platinti draudžiamą lietuvišką spaudą. Kunigavo ir Liudvinave, kur 1907 m. įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių, buvo jo pirmininkas. Nuo 1909 m. Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčios klebonas. 1915–1918 m. kalėjo Kursko kalėjime. Katalikiškos spaudos bendradarbis.

## Išnašos
Fuzelis

**Fuzelis** – aukštesniųjų alifatinių alkoholių, karboksirūgščių, aldehidų, ketonų mišinys, susidarantis alkoholinio rūgimo metu.
Fuzeliai aptinkami blogai valytuose distiliuotuose alkoholiniuose gėrimuose (pvz., degtinėse), sidre, miduje, aluje, vyne ir kt.

Žodis *fuzelis* ir vokiškos kilmės:  'blogas likeris'.”

## Junginiai ir skonis
Aukštesnės eilės alkoholiai - turintys daugiau negu 2 anglies atomus).
Dažniausiai fuzelį sudaro:
* 1-propanolis
* 2-propanolis
* butanolis (įvairūs izomerai)
* 1-pentanolis 
* 2-furaldehidas (kitaip *furfurolas*)
Per didelė šių junginių koncentracija gėrimams gali suteikti nebūdingą gardį, kuris dažnai apibūdinamas kaip „prieskonių skonis“, „karštas skonis“, „tirpiklio skonis“. 
Kai kuriuose gėrimuose - sivuchoje, tradiciniuose eliuose, sidruose fuzelio būna santykinai daugiau, nes fuzelio alkoholiai yra šių gėrimų gardžio dalis. Kituose gėrimuose (pvz., degtinėje, lageruose) fuzelio buvimas yra gėrimo yda. 

Didelis fuzelio kiekis gėrime, paprastai atsirandantis dėl netinkamos distiliacijos, gali sukelti ūminį apsinuodijimą - galvos skausmas, vėmimas ar net komą. Mažesni kiekiai, nesukeliantys apsinuodijimo, stiprina pagirias. 

## Susidarymas ir pašalinimas
Fuzelio alkoholių susidaro daugiau, kai fermentacija vyksta:
* aukštesnėje temperatūroje
* žemame pH
* kai mielių veiklą riboja prieinamų azoto junginių stygius.

Distiliacijos metu fuzelio alkoholiai koncentruojasi liekančiame neišsidistiliavusiame skystyje, kuris įgyja aliejišką išvaizdą, dėl ko fuzelio alkoholiai kartais vadinami  'fuzelio aliejai'. 
Tokia technologinė procedūra kaip šaldomasis distiliavimas fuzelio alkoholių nepašalina, jos metu jų kiekis padidėja dėl koncentruojančio efekto. 

## Nuorodos
Sivucha

**Sivucha** () – prastos kokybės blogai rektifikuota degtinė Rusijoje (pramoninės gamybos ar naminė), kurioje lieka daug fuzeliо. Fuzelis sudaro koloidinį tirpalą, kuris dėl Tindalio efekto tampa pilkšvas ( – 'pilšvas, pilkai melsvas').

## Lenkiška degtinė
Lenkijoje nuo XX a. pradžios gamino degtinę, vadintą *Siwucha*. Tarpukario laikais šią degtinę pramoniu būsu gamino kelios degtinės varyklos. Po Antrojo pasaulinio karo nacionalizavus degtinės pramonę, ši degtinės markė nebegaminta.

1995 m. Lenkijos kompanija *Polmos* (*Polski Monopol Spirytusowy*) Zielona Guroje (*Zielona Góra*) vėl ėmė gaminti šią degtinę. Konkurse *International Spirits Challenge 2002* lenkiška *Siwucha* užėmė pirmą vietą tarp 40 dalyvavusių degtinių.

## Nuorodos

* Iliustracija: Lenkiška ''siwucha''
Praktika

**Praktika** – terminuotas taikymas, taip pat mokymasis ir įgijimas naujų įgytų žinių, gebėjimų praktinėje veikloje, dirbant, veikiant organizacijoje, vadovaujant atitinkamos srities praktikui (praktikos vadovui). Praktikantais gali būti mokiniai, studentai, absolventai. Esant palankioms prielaidoms, praktika gali „peraugti“ į darbo santykius. Praktika gali būti apmokama arba ne. Visa tai priklauso nuo konkrečios rinkos situacijos. Pvz., Vokietijoje tam tikrose (pvz., humanitarinių arba socialinių mokslų) srityse įsidarbinti neatlikus neapmokamos praktikos kartais tiesiog neįmanoma.

## Gamybinė praktika
Gamybinės praktikos metu mokiniai, studentai gamyboje (pvz., gamyklose, dirbtuvėse ar kitose vietose pagal darbo pobūdį) atlieka praktinę veiklą (kurios mokykloje mokosi kaip jų profesinės veiklos), taiko išmoktas specialiąsias teorines žinias. Šis praktinis mokymas atliekamas, pvz., naudojant įvairias mašinas, įrangą, naudosimas būsimame darbe. Darbo aplinka priklauso nuo mokymo srities specifikos (darbe kai kuriais atvejais gali būti padidinto triukšmo lygis, purvas ar chemikalai ir kt.).

Praktikai vadovauja gamybinės praktikos vadovas. Jis organizuoja ir planuoja praktinį mokymą, aiškina apie praktinę veiklą, kurią turi mokiniai gamyboje taikydami įsisavintas teorines žinias darbe, specialiųjų dalykų, praktiškai demonstruoja atskiras darbo operacijas, taip pat kaip ir visuminę veiklą – priežiūri mokinių gamyboje darbinę veiklą – surenka duomenis baigiamajam įvertinimui ir įteikia juos egzaminų komitetui mokyklos baigiamiesiems egzaminams – bendradarbiavimas su specialiųjų dalykų mokytojais – garantuoja saugumo reikalavimų laikymąsi – priežiūri mašinas, įrangą ir kitas priemones, naudojamas praktiniam mokymui – registruoja reikiamus duomenis apie mokinius gamyboje, taip pat kaip ir duomenis apie visą praktinį mokymą.

## Studentų praktika

Studentų praktika gali būti profesinė, mokslinė. Ją siūlo įmonės, organizuoja aukštosios mokyklos, valstybinės įstaigos, organizacijos ir kt.

## Praktika užsienyje
Praktika užsienyje – viena iš stažuočių užsienyje formų. Greta profesinės patirties įgyjama
tarpkultūrinė patirtis, susipažįstama su svetima kultūra, valstybe, žmonėmis, pagilinamos kalbų žinios. Praktika užsienyje gali būti kartu atliekama su kalbos kursais (pvz., „Working-Holidays“, „Work Experience Programm“). Kaip mainų programą praktiką užsienyje organizuoja aukštosios mokyklos, remia ES. Esant oficialioms programoms, praktika finansuojama. Praktika Vokietijoje galima, pvz., pagal įvairias programas (DBU, DAAD, IPP, Mumert Stiftung etc.).

## Išnašos
Pitbulterjeras

**Pitbulis**, arba **pitbulterjeras** () - šunų veislė. Kilmės šalis - JAV. Šiuo pavadinimu taip pat dažnai klaidingai vadinami ir kitų, turinčių panašias fizines savybes, veislių šunys: amerikiečių Stafordšyro terjeras, Stafordšyro bulterjeras ir kai kurie kiti. 

## Kilmė
XIX amžiuje Anglijoje, bandant išveisti kovinius šunis, pradėta poruoti buldogus su terjerais. To rezultatas - šunys, pasižymintys jėga, drąsa ir švelnumu artimiesiems. Imigrantai pasiėmė šiuos buldogų ir terjerų mišrūnus į JAV. Amerikiečių pitbulterjerų talentai neliko nepastebėti fermerių ir rančų savininkų, kurie naudojo šiuo šunis pusiau laukinių galvijų ir meitėlių gaudymui, medžioklei, galvijų varymui ir, žinoma, kaip šeimos kompanionus. Taip pat jie auginti ir kovoms. 
Tai buvo labai populiarūs šunys, vaizduoti plakatuose, reklamose ir vaidinę filmuose. 

1898 m. įkurtas United Kennel Club (UKC, antrasis pagal dydį šunų klubas JAV šiais laikais), tada patvirtintas veislės standartas. 1909 metais įkurta American Dog Breeders Association (ADBA), dar viena organizacija, parengusi pitbulterjerų standartą. Abi organizacijos gyvuoja ir šiais laikais, tačiau jų parengti standartai šiek tiek skiriasi. Oficialiajame Amerikos kinologų klube AKC pitbulterjerai užregistruoti amerikiečių Stafordšyro terjerų vardu ir nuo tada veislės atsiskyrė.

## Išvaizda
Amerikiečių pitbulterjeras vidutinio dydžio, tvirtas, liesokas, ryškiais, apibrėžtais raumenimis. Kailis trumpas, blizgantis. Ausys būna apkarpytos arba neapkarpytos. Priimtinos visos kailio spalvos. Priimtinos nosies spalvos - juoda, mėlyna, šokolado ir raudona. 

## Elgesys ir charakteris
Auginami kaip kompanionai ir sportiniai šunys. Visiškai netinka apsaugai. 
Švelnūs su artimaisiais, labai džiugūs, pasitiki savimi, domisi aplinka. Galima agresija šunims ar kitiems gyvūnams, tačiau skirtingų individų ji skirtingo laipsnio. Agresija žmogui negalima, ją (kaip ir baimę) parodę šunys neturi būti veisiami. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Amerikiečių pitbulterjerų augintojams
* Apie amerikiečių pitbulterjerus
Grėvenmacherio apygarda

**Grėvenmacherio apygarda** – viena iš 3 Liuksemburgo apygardų. Apygarda padalinta į 3 kantonus ir 26 komunas:

# Echternacho kantonas
#* Beaufort
#* Bech
#* Berdorf
#* Consdorf
#* Echternachas
#* Mompach
#* Rosport
#* Waldbillig
# Grėvenmacherio kantonas
#* Betzdorf
#* Biwer
#* Flaxweiler
#* Grėvenmacheris
#* Junglinster
#* Manternach
#* Mertert
#* Wormeldange
# Rėmicho kantonas
#* Bous
#* Burmerange
#* Dalheim
#* Lenningen
#* Mondorf le Benas
#* Remerschen
#* Rėmichas
#* Stadtbredimus
#* Waldbredimus
#* Wellenstein
Liuksemburgo apygarda

**Liuksemburgo apygarda** – viena iš 3 Liuksemburgo apygardų. Apygarda padalinta į 4 kantonus ir 47 komunas:

# Kapeleno kantonas
#* Bašaražas
#* Clemency
#* Dippach
#* Garnich
#* Hobšeidas
#* Kehlen
#* Koerich
#* Kopstal
#* Mameris
#* Septfontaines
#* Steinfort
# Ešo kantonas
#* Betembūras
#* Diferdanžas
#* Diudelanžas
#* Ešas prie Alzeto
#* Frisange
#* Kelis
#* Leudelange
#* Monderkanžas
#* Petanžas
#* Reckange-sur-Mess
#* Roeser
#* Rumelange
#* Sanem
#* Schifflange
# Liuksemburgo kantonas
#* Bertranžas
#* Contern
#* Hesperange
#* Liuksemburgas
#* Niederanven
#* Sandweiler
#* Schuttrange
#* Steinsel
#* Strassen
#* Walferdange
#* Weiler-la-Tour
# Meršo kantonas
#* Bisenas
#* Boevange-sur-Attert
#* Colmar-Berg
#* Fischbach
#* Heffingen
#* Larochette
#* Lintgen
#* Lorentzweiler
#* Meršas
#* Nommern
#* Tuntange
Epldžekas

**Epldžekas** () – stiprus alkoholinis gėrimas iš obuolių, žinomas nuo Amerikos kolonijinio laikotarpio. Manoma, kilęs iš prancūziško obuolių brendžio kalvadoso. Epldžekas daromas koncentruojant stiprų sidrą tradiciniu užšaldymu ar tikra distiliacija.

Pavadinimas *applejack* kilęs iš  'obuolys' +  '(čia) didinti alkoholio koncentraciją užšaldymu'. Toks stiprumo didinimas dar vadinamas  'užšaldomoji distiliacija'.
Užšaldant sidrą, turintį mažiau kaip 10 % etanolio, gaunamas gėrimas, turintis 30-40 % etanolio, saldokas, paprastai turinti obuolių kvapą ir skonį. Užšaldant gėrime koncentruojami visi sidre esantys alkoholiai (etanolis, metanolis ir fuzeliai). Tikrosios distiliacijos būdu šiuos alkoholius galima atskirti, nes skiriasi jų virimo temperatūros. Dėl gėrimų, gaminamų fermentuojant obuolių sultis, santykinai didesnės kainos ir mažesnio stiprumo komerciškai gaminami epldžekai paprastai gaminami iš obuolių brendžio, kurį skiedžia grūdų spiritu, kol gėrimo stiprumas būna pageidaujamo lygio.

## Istorija
Epldžekas *Jersey Lightning*, gaminamas Niudžersyje, kolonijiniais laikais buvo naudojamas kaip atlyginimas už darbą kelių tiesimo brigadoms.

Apie 1760 m. Džordžas Vašingtonas sužinojo apie epldžeką, išprašė Lairdų giminės receptą ir netrukus įdiegė epldžeko gamybą Virdžinijos kolonijoje.

Seniausia šeimos valdoma epldžeko darykla yra 1780 m. *Scobeyville* (Niudžersis) įkurta *Laird & Company*. Tai tų pačių Laird'ų, iš kurių Vašingtonas išprašė receptą, kompanija. *Laird & Company* dabar gaminamas epldžekas yra 40 % etanolio turintis obuolių brendis, gaminamas tikrąja distiliacija ir skiedžiamas neutraliais spiritais. Lairdų epldžekas pirmą kartą gamintas Viljamo Lairdo (*William Laird*) 1698 m. *Monmouth* grafystėje (Niudžersis).

## Kiti gėrimai tuo pačiu pavadinimu
Epldžeku taip pat vadina kokteilį, gaminamą iš obuolių likerio bei viskio *Jack Daniel*.
Vytautas Račickas

**Vytautas Račickas** (slapyvardis *Vytautas Dvarčionis*, g. 1952 m. sausio 1 d. Keblonyse, Anykščių rajonas) – prozininkas, redaktorius, vienas žymesnių vaikų rašytojų Lietuvoje.

## Biografija
1969 m. baigė Utenos 2-ąją vidurinę mokyklą, 1974 m. – Vilniaus universiteto Filologijos fakulteto lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.

Dirbo laikraščių „Tarybinis mokytojas“, „Lietuvos pionierius“ redakcijose. 1989–1996 m. žurnalo „Genys“ vyriausias redaktorius, 1997–1999 m. – redaktoriaus pavaduotojas.  Buvo Lietuvos rašytojų sąjungos fondo pirmininkas. Šiuo metu laisvai samdomas autorius, rašytojas.

IBBY Lietuvos skyrius apysaką „Šlepetė“ išrinko geriausia 1996 m. knyga vaikams. 1998 m. už apysaką „Zuika dar gyvas“ rašytojui įteikta Gabrielės Petkevičaitės-Bitės premija, o 2003 m. trečioji trilogijos knyga apdovanota rašytojo Vytauto Tamulaičio premija. Lietuvos autorių teisių gynimo agentūros (LATGA-A) duomenimis, vienas populiariausių vaikų rašytojų, kasmet patenkantis į skaitomiausių autorių penketuką. 2011 m. įteikta Vaikų literatūros premija.

Nuo 1987 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.

## Bibliografija
* *Kita šlepetės istorija*, apysaka. Vilnius,
* *Zuika Padūkėlis*, apysaka. Vilnius, 1985 m.
* *Šlepetė*, apysaka. Vilnius, 1996 m.
* *Šlepetė-3*, apysaka. Vilnius,
* *Kai mes mylėjome vienas kitą*, apysakos. Vilnius, 1980 m.
* *Trejetas su minusu*, apsakymai. Vilnius, 1982 m.
* *Visai netyčia*, apsakymai. Vilnius, 1987 m.
* *Mano vaikystės ledai*, apsakymai. Vilnius, 2000 m.
* *Zuika dar gyvas*, apysaka. Vilnius, Vaga, 1997 m. Gabrielės Petkevičaitės-Bitės premija
* *Pasaka apie rasos lašelį stikliniais bateliais*.
* *Nauji Zuikos nuotykiai, arba Tikrasis džiaugsmas*, apysaka.
* *Kiekvienas turi savo nosį*, komiksai.
* *Mikė ir Juozapėlis*, trumpos novelės.
* *Jos vardas Nippė*, apysaka.
* *Pirmas kartas*. Selemuko Ropės meilės istorija, apsakymas.
* *Šokoladas iki pirmadienio*, trumpos novelės. 2-asis leidimas. 1-ojo leidimo pavadinimas „Mikė ir Juozapėlis“.
* *Geriausias draugas*, apsakymai. 1-ojo leidimo pavadinimas „Visai netyčia“.
* *Nippė nori namo*, apysaka.
* *Seni pažįstami, arba Ketvirtoji šlepetė*, apsakymai.
* *Sunku būti mokiniu*, apsakymai.
* *Nebaigtas dienoraštis*, apysaka.
* *Gyveno kartą Lukošiukas, linksmi, liūdni ir kitokie Lukošiuko nutikimai šiame ir kituose gyvenimuose*.
* *Nippė namie, mergaitė, kuri mylėjo tėtį*, apysaka.
* *Berniukai šoka breiką*, novelių apysaka.
* *Šokoladas iki pirmadienio*, trumpos novelės .
* *Patricija, Antanas, jo tėtis ir mama*, romanas vaikams.
* ''Baltos durys, romanas jaunimui.
* Penktoji šlepetė plius
* Aš, dviratis, pirmoji meilė ir sumuštiniai su sliekais

## Šaltiniai
Ruza (upė)

**Ruza** () – upė Rusijoje, Maskvos srities vakaruose; Maskvos upės kairysis intakas. Prasideda Smolensko-Maskvos aukštumoje, kuria ir teka pietryčių kryptimi.

Pagrindinis intakas – Ozerna (kairysis). Vaga negili, vingiuota. Upė užšąla lapkričio pabaigoje, o atitirpsta balandžio mėnesį. Ant upės įrengtas Ruzos tvenkinys priklauso Vazuzos vandens sistemai, vandeniu aprūpinančiai Maskvos miestą. Prie Ruzos upės įsikūręs Ruzos miestas.

## Šaltiniai
Kočanai

**Kočanai** – miestas rytinėje Makedonijos dalyje, trečiasis pagal dydį miestas rytinėje Makedonijos dalyje; savivaldybės centras. Miestas įsikūręs šiaurinėje Kočanų slėnio dalyje, šalia Kočanų upės, kuri įteka į slėnį iš kalnų. Į šiaurę nuo miesto yra Osogovo kalnas (2 252 metrų aukščio), o pietuose stūkso Plačkovica (1 754 m). Kočanai išsidėstę apie 350–450 m aukštyje virš jūros lygio.

Tai modernus miestas su išvystyta infrastruktūra, gausybe alėjų, modernių pastatų ir nauja įkurta pramonine zona. Visa tai mieste kruopščiai išdėstyta atsižvelgiant į šiuolaikinius estetinius standartus. Priemiesčiai daugiausiai plečiasi į rytus, kur jau beveik siekia Orizario miestą, taip pat ir į vakarus, kur išsidėsčiusi pramoninė zona.

## Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose Kočanai pirmą kartą paminėti 1337 m., kuomet despotas Jovanas Oliveris padovanojo miestui Šv. Dimitrijaus bažnyčią.

Archeologiniai radiniai miesto ribose rodo, kad žmonių čia gyventa dar Romos ir Bizantijos imperijų laikais. XV a. pradžioje miestas pateko turkų valdžion. Keliauninkas Evliya Chelebis, Kočanus aplankęs 1662 m., paminėjo, kad mieste tuo metu gyveno apie 600 šeimų, stovėjo mečetė, smuklė ir buvo įsikūrusios 15 parduotuvių. XVIII a. ir XIX a. pradžioje miesto augimo tempas sulėtėjo. Tik maždaug 1878 m. Kočanai ir vėl ėmė augti. Tuo metu jame gyveno apie 450–500 šeimų.

## Istoriniai paminklai
Kočanų apylinkėse yra nemažai kultūrinių ir istorinių paminklų, sukurtų tiek Antikoje, tiek Viduramžiais. Netoli miesto esančiuose Morodvizos ir Pantelejaus kaimuose įsikūrę vienuolynų ansambliai žymūs pasaulyje savo architektūra ir įspūdingomis freskomis.

## Gyventojai

### Tautinė sudėtis

* Makedonai: 90,3 %
* Romai 5,0 %
* Turkai 3,0 %
* Vlachai 0,5 %
* Serbai 0,2 %
* Kiti 1,0 %

## Klimatas
Mieste vyrauja švelnus žemyninis klimatas, įtakotas Viduržemio jūros. Vidutinė metinė temperatūra yra 12,9 °C.

## Sportas
* FK Osogovo Kočani (futbolas)

## Miestų partnerystė

## Nuorodos
* Savivaldybės puslapis 
* Naktinis miesto gyvenimas 
* Medžioklės vieta "Polaki"
Stovykla

**Stovykla** – vaikų, paauglių, šeimos ar suaugusių poilsio organizavimo forma. Daugiausia yra užmiesčio vaikų stovyklų. Pastarosios stovyklos dažniausiai organizuojamos per atostogas. Stovyklaujama atskirose stovyklavietėse arba specialiuose stovyklaviečių kompleksuose. Dažniausiai įrengiamos kurortuose. Vaikams, atostogaujantiems mieste, dienomis prie mokyklų, vaikų ir jaunimo centrų veikia miesto stovyklos.

Dienos stovyklos trukmė paprastai yra penkios darbo dienos. Stovykla su nakvyne dažniausiai trunka 6–7 dienas. Nakvynės būna palapinėse, mediniuose nameliuose ir kt. Maistas tiekiamas įvairiai: gali būti švediškas stalas arba maitinimas porcijomis. Visos stovyklos pagal savo režimą gali labai skirtis. Įprastas aktyvumo ir poilsio ritmas (kėlimasis, laisvalaikis, maitinimasis, poilsis, miegas). Paprastai vyksta renginiai (olimpiada, žaidimai, varžybos), gali būti rengiamos ekskursijos, išvykos, turistiniai žygiai, kelionės. Stovyklos gali būti įvairių tematinių profilių: kalbų mokymo, karinio parengimo, sportinės, išgyvenimo, kūrybinės, lyderystės ir pan. Pagal veiklos pobūdį gali skatinti fizinį aktyvumą, ugdytų socialines-emocines kompetencijas, matematinius, gamtamokslius, kalbinius gebėjimus ir kt.

## Lietuvoje

Lietuvoje Tautines stovyklas pradėjo organizuoti Lietuvos skautų sąjunga pagal generolo Robert Baden-Powell skautų propaguotas idėjas Anglijoje. 1940 m. TSRS okupavus Lietuvą sąjunga uždaryta. Vietoje jų sovietiniais metais Lietuvoje, kaip ir visoje TSRS, paplito pionierių stovyklos. Pionierių organizacijos nuo skautų organizacijų skyrėsi žymiai didesne politizacija. Kaip ir skautų organizacijos skatino vaikų fizinį aktyvumą, veiklą gamtoje. Nuo 1941 m. vasaros buvo organizuojamos poilsio ir auklėjimo įstaigos – pionierių stovyklos. 1985 m. jų veikė 2214. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę pionierių organizacijų veikla nutraukta.

XX a. 7 dešimtmetyje pradėtos organizuoti sanatorinės, sporto ir turizmo stovyklos.

Atkūrus nepriklausomybę stovyklas rengia Lietuvos skautų sąjunga, Lietuvos skautija, Lietuvos sveikuolių sąjunga, kitos nevyriausybinės organizacijos, viešosios įstaigos, asociacijos. Taip pat vaikų ir jaunimo centrai, mokyklos, neformaliojo ir formaliojo švietimo mokyklos, savivaldybės ir kitos valstybinės bei privačios organizacijos.

Valstybės duomenų agentūros duomenimis, 2016 m. stovyklose poilsiavo 42,7 tūkst. vaikų, 2017 m. – 47,9 tūkst., 2018 m. – 49,9 tūkst., 2019 m. – 58,2 tūkst., o 2020 m. – daugiau nei 80 tūkst. vaikų.

## Šaltiniai
Dykircho kantonas

**Dykircho kantonas** – 1 vienas iš 12 Liuksemburgo kantonų. Kantono plotas – 214,93 km². Gyventojų – 26 021. Dykircho kantonas suskirstytas į 12 komunų:

* Bettendorf
* Bourscheid
* Dykirchas
* Ermsdorfas
* Erpeldange
* Ettelbruck
* Feulen
* Hoscheid
* Medernachas
* Mertzig
* Reisdorf
* Schieren
Poilsis

**Poilsis** (arba ***rekreacija***;  – „atsistatymas“) – žmogaus dvasinių ir fizinių jėgų atgavimo procesas.

Poilsis organizmui reikalingas ypač po įtemptos veiklos, pavargus, patyrus traumą, ligos metu (tuomet greičiau sveikstama) bei po jos (reabilitacija) ir pan. atvejais. Ilsintis, atsipalaiduojant atsikuria gyvybinės galios.

## Poilsio laikas

Poilsio laikas darbo teisėje – įstatymu, kolektyvine ar darbo sutartimi reglamentuotas laisvas nuo darbo laikas. Įstatymai (pvz., Lietuvoje – LR DK) reglamentuoja poilsio sąvoką, jo trukmę, darbo laiką.

Yra skiriamos poilsio pertraukos, atostogos ir kt.

## Poilsio rūšys
Poilsis gali būti aktyvus arba pasyvus (pvz., miegas).

## Poilsio vietos
Ilsėtis galima įvairiose vietose – tiek darbe, tiek ir specialiai tam skirtose vietose (poilsio kambariuose), pakeičiant aplinką, pvz., išvažiuojant kur nors į kitą vietovę. Teigiamai gali veikti kelionė į gamtą, kaimą, kurortą.

## Šaltiniai
Bremas

**Bremas** () – tradicinis Balio salos ryžių vynas, gaminamas iš lipniųjų ryžių. Bremas būna raudonas ar baltas (priklauso nuo raudonųjų ryžių, naudojamų bremo gamyboje, kiekio), labai saldus ar pussaldis, alkoholio kiekis kinta nuo 5 iki 14 %. Bremas naudojamas religinėse apeigose.

Lipnieji ryžiai (balti, raudoni ar abiejų mišinys) išmirkinami, vanduo nupilamas. Tada jie 1 valandą plikinami garuose ir leidžiami ataušti. Atvėsę ryžiai užsėjami specialia tradicine mikrobų kultūra *Ragi tape*, dėl ko prasideda amilolizė. Fermentavimo indo dugne ima kauptis skystą medų primenantis ryžių sirupas. Amilolizė vyksta tris dienas, ryžių krakmolas virsta tirpiais cukrumis. Po to įdedama mielių, ir prasideda alkoholinis rūgimas, trunkantis apie dvi savaites.

## Nuorodos
* Pictorial of brem production at Dewi Sri  (Bremo gamyba nuotraukomis)
* Balinese Drinks
Ruza

**Ruza** () – miestas Rusijoje, Maskvos srities vakaruose, 110 km į vakarus nuo Maskvos, prie Ruzos upės (Maskvos intakas). Srities pavaldumo miestas. 13,2 tūkst. gyventojų (2008 m.). Maisto, tekstilės, baldų gamybos pramonė. Netoliese esančiame Dorochovo kaime veikia LG Electronics gamykla.

Yra XVIII a. soboras, XVIII–XIX a. cerkvės, krašto muziejus. Ruzos apylinkės pasižymi gražiais kraštovaizdžiais, todėl mėgiamos poilsiautojų.

## Istorija

Ruza žinoma nuo XIV a., pradžioje priklausė Zvenigorodo kunigaikštystei. Nuo XVI a. priklausė Maskvos kunigaikštystei. Miestas buvo įtvirtintas. 1618 m. nukentėjo nuo ATR armijos puolimų. 1781 m. gavo miesto statusą. 1781–1922 m. miestas buvo Maskvos gubernijos Ruzos apskrities centras. 1929–2017 m. miestas buvo rajono centras. 191 07–1943 02 okupuotas nacių Vokietijos kariuomenės
Demokratinė Kampučija

**Demokratinė Kampučija** (kmerų kalba ) buvo 1975–1979 m. Pietryčių Azijoje, dabartinės Kambodžos teritorijoje gyvavusi valstybė. Įkurta raudonųjų khmerų pajėgoms nuvertus Lon Nolo Khmerų respubliką.

Khmerų režimas buvo stipriai paveiktas maoizmo, Prancūzijos komunistų partijos ir Markso bei Lenino raštais, taip pat rasinio pranašumo idėjomis.
Buvo siekta sukurti tiek etniškai „švarią“, tiek beklasę khmerų visuomenę, dėl ko šį režimą galima laikyti tiek radikaliu komunistiniu, tiek, anot kai kurių mokslininkų, nacionalsocialistiniu ar fašistiniu. Kiti nesutinka su pažiūra, kad režimas buvo fašistinis. Valdančioji Kampučijos komunistų partija (KKP) šiuo periodu save vadino „Angkar Padevat“ (*aukštesniąja organizacija*). Valstybės konstitucijoje šalis nurodoma kaip „Liaudies, darbininkų, valstiečių ir kitų Kampučijos darbo žmonių valstybė“

Pol Potas buvo Raudonųjų khmerų lyderis. 1979 m. į Kampučijos teritoriją įsiveržus Vietnamo liaudies armijos daliniams buvo paskelbta apie Kampučijos Liaudies Respublikos (KLR) įkūrimą. Raudonųjų kmerų pajėgos spėjo persigrupuoti išilgai Tailando sienos. Nepaisant provietnamietiškos KLR pergalės, kai kurios vakarų šalys DK vyriausybę laikė teisėta valdžia.

1982 m. buvo įkurta Demokratinės Kampučijos koalicinė vyriausybė.

## Istorija

1970 m. ministras pirmininkas Lon Nol ir Nacionalinė Asamblėja nušalino Norodom Sihanouk nuo valstybės vadovo pareigų. Besipriešindamas naujai vyriausybei Sihanouk prieš ją susijungė su Raudonųjų khmerų pajėgomis. Pasinaudodami Vietnamo rytinės Kambodžos okupacija, sutelktinius JAV bombardavimus ir prasta Sihanuko reputacija Raudonieji khmerai iš pradžių iškilo kaip taikos siekianti partija, esanti daugumos žmonių valią išreiškiančioje koalicijoje.

Su dideliu kaimo gyventojų palaikymu jiems 1975 m. balandžio 17 d. pavyko užimti Pnompenį.

1976 m. Kampučijos komunistų partija paskelbė Demokratinės Kampučijos konstituciją.

Nors šalis politiškai buvo labai izoliuota (artimus santykius palaikė tik su Kinija, taip pat su Šiaurės Korėja), dauguma Vakarų valstybių Raudonųjų khmerų režimą pripažino kaip legitimų. Diplomatinius ryšius palaikė tik su Kinija, Šiaurės Korėja, Egiptu, Albanija, Kuba, Laosu, Vietnamu (iki 1977 m. gruodžio), Rumunija ir Jugoslavija.

## Taip pat skaitykite
* Kambodžos istorija
* Prancūzijos Indokinija
* Pirmasis Indokinijos karas
* Mirties laukai (filmas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Demokratinės Kampučijos Konstitucija
Žemutinė Bavarija

**Žemutinė Bavarija** () – Bavarijos apygarda (*Bezirk*) ir administracinė apygarda (*Regierungsbezirk*). Administracinis centras – Landshutas.

Žemutinė Bavarija yra federalinės žemės rytuose. Ž. Bavarijos šiaurėje – Aukštutinis Pfalcas, šiaurės rytuose – Bohemija, pietryčiuose – Aukštutinė Austrija (*Innviertel*) ir pietvakariuose – Aukštutinė Bavarija. Sąvoka „Niederbayern“ pirmą kartą paminėta 1255 m., dalijant Bavariją. Anksčiau Žemutinė Bavarija buvo didesnė, jai priklausė *Chiemgau* ir *Bad Reichenhall* apylinkės.

Miestai virš 12 500 gyv. (2007 m. gruodžio 31 d. duomenimis)

## Švietimas
1800 m. Ingolstadto universitetas persikėlė į Landshutą (Landshuto universitetas gyvavo iki 1826 m., kai perkeltas į Miuncheną (dab. Ludwig-Maksimiliano universitetas, ).

Žemutinėje Bavarijoje šiuo metu veikia 3 aukštosios mokyklos:
* Passau universitetas (įkurtas 1978 m.)
* Deggendorfo aukštoji mokykla (įk. 1994 m.)
* Landshuto aukštoji mokykla (įk. 1978 m.).

## Literatūra
* Ursula Pfistermeister: *Himmlische Ansichten. Niederbayern im Luftbild.* Buch & Kunstverlag Oberpfalz, Amberg 2000, ISBN 3-924350-87-6

## Nuorodos

* Žemutinės Bavarijos vyriausybė
* Oficialus Žemutinės Bavarijos apygardos tinklalapis
* Žemutinės Bavarijos portalas
Laoso karinės pajėgos

**Laoso karinės pajėgos** šalyje vadinamos Laoso žmonių armija, kurios tikslas ginti valstybę. Karinės pajėgos oficialiai buvo įkurtos 1975 m., tačiau nuo to laiko mažai kuo pakito. Kadangi pats Laosas yra mažai išsivysčiusi, neturtinga valstybė, šalies karinės pajėgos neturi šiuolaikinių karo priemonių, jos daugiau išlikusios dar nuo sovietinių šalies laikų. Šalis nuolat nukenčia nuo narkotikų ir kitų priemonių kontrabandos.

Šalies karinėse pajėgose tarnauja Laoso piliečiai jau nuo 15 metų. Nuolat kariuomenėje tarnauja apie 29 100 karių (88 vieta pagal šį skaičių pasaulyje). Pagal 1996-97 m. duomenis Laosas kasmet savo karinėms pajėgoms išleidžia apie 55 milijonus $, o tai sudaro 0.5 % šalies BVP.