open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Pranas Aleksa

**Jonas Pranas Aleksa** (1879 m. gruodžio 25 d. Kumetiškiai, Kalvarijos apskritis – 1955 m. balandžio 22 d. Svetlozelionoje, Tomsko sritis) – Lietuvos valstybės ir visuomenės veikėjas, agronomas, sociologas, ekonomistas.

## Biografija
Broliai Konradas Aleksa ir Zigmontas Antanas Aleksa – „Angarietis“. 1891–1900 mokėsi Marijampolės gimnazijoje. 1900–1907 m. Maskvos universitete studijavo gamtos mokslus, agronomiją, sociologiją, 1914–1915 m. Varšuvos aukštojoje Žemės ūkio mokykloje – agronomiją ir zootechniką. 1929 m. Žemės ūkio akademijos garbės daktaras.

Studijų metais buvo nelegalios Maskvos lietuvių studentų draugijos narys. Už anticarinę veiklą 1902 m. kalėjo Maskvoje, Varšuvoje, Kališe. 1918 m. birželio mėn. grįžo į Lietuvą. Nuo 1918 m. lapkričio mėn. Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos skyriaus vedėjas, vėliau Žemės ūkio departamento direktorius. 1920 m. birželio mėn. – 1923 m. birželio mėn. Žemės ūkio ir valstybės turtų ministras. 1924–1927 m. bendrovės „Lietūkis“ tarybos pirmininkas. 1925–1927 m. redagavo žurnalą „Žemės ūkis“, 1936 m. – savaitraštį „Ūkininkų žodis“. Žemės ūkio rūmų steigimo iniciatorius, 1926–1927 m. pirmininkas. 1926–1927 m. Trečiojo Seimo atstovas. 1926 m. gruodžio mėn. – 1935 m. rugsėjo mėn. žemės ūkio ministras. Ūkininkų partijos veikėjas, 1925–1927 m. 1928–1936 m. organizacijos „Ūkininkų vienybė“ pirmininkas. 1925–1940 m. Vytauto Didžiojo universitete, 1940 m. Vilniaus universitete dėstė žemės ūkio ekonomiką.

TSRS okupavus Lietuvą NKVD suimtas, 1940–1941 m. kalintas Marijampolėje, Kaune. Birželio sukilimo išlaisvintas nuo 1941 m. rugpjūčio mėn. dėstė Vilniaus universitete, 1942 m. profesorius. 1942 m. lapkričio 11 d. su K. Griniumi ir M. Krupavičiumi pasirašė ir įteikė Memorandumą vokiečių generaliniam komisarui Kaune, kuriame protestavo prieš Lietuvos kolonizavimą, Lietuvos piliečių (t. p. ir žydų, rusų, lenkų) žudymą. 1942 m. gestapo suimtas ir ištremtas į Vokietiją, gyveno gestapo prižiūrimas. 1945 m. grįžo į Lietuvą, dirbo Žemės ūkio institute, nuo 1945 m. profesorius. 1946 m. iš darbo pasitraukė, palaikė ryšius su pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui organizacija – Lietuvių tautine taryba. 1948 m. ištremtas į Sibirą, kur ir mirė. Palaikai 1990 m. pargabenti į Lietuvą, palaidoti Palangos kapinėse.

## Mokslinė veikla
Pirmasis žemės ūkį pradėjo tirti kompleksiškai plėtros teorijos požiūriu, propagavo žemės ūkio kooperaciją, buvo vienas vadinamosios ūkininkiškosios ideologijos kūrėjų Lietuvoje.

## Bibliografija
* Kiaulių auginimas ir kiaulių ūkis, 1919 m.;
* Lietuvos šios dienos žemės ūkis ir jo ateitis, 1924 m.;
* Lietuvių tautos likimo klausimu, 2 t., 1925–1933 m.;
* Lietuvos ūkininkai ir Lietuvos valstybė, 1926 m.;
* Kuriuo keliu eisime, 1927 m.;
* Ūkininkiškos visuomenės sudarymo klausimu Lietuvoje, 1929 m.

## Literatūra
* Jonas Aleksa ūkio, mokslo ir valstybės baruose, Vilnius, 1999 m.

## Šaltiniai
Julius Aleksa

**Julius Aleksa** (1855 m. Kumetiškiai, Kalvarijos apskritis – 1891 m. lapkričio 22 d. Aleksotas, dab. Kauno dalis) – Lietuvos publicistas, gydytojas, varpininkas.

## Biografija
Baigęs Marijampolės gimnaziją 1879 m. įstojo į Varšuvos universiteto Medicinos fakultetą, 1883 m. už ryšius su socialdemokratais ir Proletariato organizacija metams pašalintas, universitetą baigė 1885 m.

Dirbo gydytoju Jonavoje, Naumiestyje (dab. Kudirkos Naumiestis) ir Aleksote. Dalyvavo tautiniame lietuvių sąjūdyje. 1890–1891 m. rašė laikraščiams „Varpas“ ir „Vienybė lietuvninkų“. 1891 m. kalintas Varšuvoje.

Rinko lietuvių liaudies dainas ir jų melodijas. Sudarė lietuvių – lotynų kalbų botanikos žodyną (rankraštis dingo).

## Šaltiniai
Streptococcus bovis

}

***Streptococcus bovis*** - *[[Streptococcaceae]]* šeimos bakterijų rūšis.

D serologinė grupė. *Streptococcus bovis* yra normali žarnyno mikroflora, α-hemoliziniai, sukelia endokarditą ir kartais bakteriemiją esant storojo žarnyno vėžiui. Streptokokai dauginasi terpėje, maitinamojoje tulžimi, nesidaugina terpėse, turinčiose NaCl perteklių.
Aldona Aleškevičienė-Statulevičienė

**Aldona Džiugaitė-Aleškevičienė-Statulevičienė** (1936 m. sausio 1 d. Džiuguose, Kurklių valsčiuje – 2017 m. vasario 24 d. Vilniuje) – Lietuvos matematikė, habilituota fizinių mokslų daktarė.

## Biografija
1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1982 m. fizikos ir matematikos mokslų daktarė. 1959–2010 m. dirbo Matematikos ir informatikos institute.

## Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš tikimybių teorijos ribinių teoremų. Įrodė lokaliųjų ir integralinių ribinių teoremų Markovo grandinėms, atsitiktinių dydžių sumų maksimumų didelių nuokrypių teoremų ir atsitiktinių vektorių sumų didelių nuokrypių integralinių teoremų. Nustatė atsitiktinio klajojimo lokaliųjų laikų ribinius skirstinius ir konvergavimo greičio įverčius. Paskelbė daugiau kaip 70 mokslinių straipsnių.

## Įvertinimas
* 1987 m. LTSR valstybinė premija

## Šaltiniai
Love Is Dead

**Love Is Dead** - pirmasis estų atlikėjos Kerli albumas išleistas 2008 m. liepos 10 d.

## Dainų sąrašas

## Pardavimai ir pozicijos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Marija Aleškevičiūtė

**Marija Aleškevičiūtė** (1925 m. spalio 3 d. Krekštėnai, Krokialaukio valsčius – 1979 m. rugsėjo 30 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkė (mecosopranas).

## Biografija
1951 m. baigė Lietuvos konservatoriją, mokytoja Aleksandra Staškevičiūtė. Nuo 1950 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė.

Sukūrė daugiau kaip 50 vaidmenų. Koncertavo su kameriniais ansambliais. Gastroliavo Italijoje, Lenkijoje, Suomijoje, TSRS.

## Vaidmenys
* Amneris – Džiuzepė Verdis. Aida
* Danutė – Antanas Račiūnas. Marytė
* Karmen – Žoržas Bizė. Karmen
* Liubaša – Nikolajus Rimskis-Korsakovas. Caro sužadėtinė
* Mirta, Vaiva – Vytautas Klova. Pilėnai, Vaiva

## Šaltiniai
Fallen

**Fallen** – anglų gotikinio roko grupės Fields of the Nephilim albumas, išleistas 2002 metais. Grupės vokalistas Carl McCoy paneigė, kad albumas buvo išleistas tai suderinus su pačia grupe. Įrašų kompanija teigė, jog Carl McCoy laiku neparuošė albumo medžiagos, kuri, jo manymu, būtų tinkama išleidimui ir, nebūdama tikra, kad ta medžiaga išvis bus paruošta, išleido albumą be McCoy sutikimo.

## Albumo dainos
# "Dead To The World"
# "From The Fire"
# "Thirst"
# "Darcell A. D."
# "Subsanity"
# "Hollow Doll"
# "Fallen"
# "Deeper"
# "Premonition"
# "One More Nightmare"

## Nuorodos
Jungle Records: Fields of the Nephilim biografija ir atsakymas į Carl McCoy pareiškimą
Romualdas Aleliūnas

**Romualdas Aleliūnas** (1960 m. kovo 25 d. Panevėžyje – 2016 m. gruodžio 7 d. Kupiškyje),  Lietuvos dailininkas keramikas.

## Biografija
1980 m. baigė S. Žuko taikomosios dailės technikumą Kaune. 1984 m. Panevėžio stiklo fabriko dailininkas.

Nuo 1997 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.

## Kūryba
Nuo 1985 m. dalyvavo parodose ( individualios -- Kaune, 1992 m., Panevėžyje, 1994 m.), Lietuvoje, Tarptautiniuose Panevėžio keramikos simpoziumuose, 

Vokietijoje (1995 m., 1996 m.).

Sukūrė monumentalių dekoratyvinių kompozicijų iš šamoto: „Sugrįžimas“ 1989 m., „Ramybė“ 1991 m., „Bokštas“ 1992 m., „Dėžė“ 1994 m., „Pilis“ 1996 m., „Vaza“ 1997 m. Jose derinamas žiedimas ir lipdyba, apvalios ir kampuotos formos, plokštumos pagyvinamos faktūra, saikingai polichromuojamos.

## Šaltiniai
Irena Aleksaitė

**Irena Aleksaitė** (1933 m. rugpjūčio 9 d. Telšiuose – 2018 m. rugpjūčio 7 d.) – Lietuvos teatrologė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
Brolis dirigentas Jonas Aleksa, sesuo Rimantė Dušauskienė-Duž. 1954–1959 m. studijavo Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos instituto Teatrologijos fakultete. 1960–1964 m. Meno istorijos instituto Maskvoje aspirantė, 1980–1984 m. doktorantė. 1985 m. menotyros daktarė.

1970–1985 m. dėstė marksizmą-leninizmą Vilniaus inžinerinio statybos instituto Filosofijos katedroje, 1985–1988 m. Mūzų akademijos Bratislavoje Teatro katedroje; nuo 1987 m. profesorė. Nuo 1988 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) Teatro ir kino fakulteto Meno istorijos ir teorijos katedros profesorė, nuo 1996 m. ir Lietuvos kultūros ir meno instituto Teatrologijos skyriaus vedėja.

Daugiau, kaip 450 straipsnių teatro, dramaturgijos klausimais lietuvių ir užsienio spaudoje autorė.

## Bibliografija
* Borisas Dauguvietis, monografija, 1966.
* Stepas Jukna, monografija, 1974.
* Režisierius Romualdas Juknevičius, monografija, 1998.
* Lietuvių teatro istorija, t. 1–4, 2000–2009, viena autorių.
* Be grimo, prisiminimai, 2004.

## Išnašos
One of the Boys

**„One of the Boys“** – antrasis atlikėjos Katy Perry albumas, išleistas 2008 m. birželio 17 d.

## Dainų sąrašas
# „One of the Boys“ (Katy Perry) – 4:07
# „I Kissed a Girl“ (Max Martin, Dr. Luke, Cathy Dennis, Katy Perry) – 2:59
# „Waking Up In Vegas“ (Desmond Child, Andreas Carlsson, Katy Perry) – 3:19
# „Thinking of You“ (Katy Perry) – 4:06
# „Mannequin“ (Katy Perry) – 3:17
# „Ur So Gay“ (Greg Wells, Katy Perry) – 3:37
# „Hot N Cold“ (Max Martin, Dr. Luke, Katy Perry) – 3:40
# „If You Can Afford Me“ (Dave Katz, Sam Hollander, Katy Perry) – 3:18
# „Lost“ (Ted Bruner, Katy Perry) – 4:15
# „Self Inflicted“ (Scott Cutler, Anne Preven, Katy Perry) – 3:25
# „I’m Still Breathing“ (Dave Stewart, Katy Perry) – 3:48
# „Fingerprints“ (Greg Wells, Katy Perry) – 3:44

## Pozicijos
Mėlynoji akara

**Mėlynoji akara, mėlyndėmis cichlidas** (*Andinoacara pulcher*) - daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų rūšis.

Kūnas iki 12 cm. Pilkos spalvos, dryžuotos ryškiomis juostomis, kurios nutaškytos žalsvai mėlynais taškeliais. Galva ir pelekai ypač ryškių spalvų. 

Paplitusi Panamoje, Trinidade ir Venesueloje. Taiki, išskyrus dauginimosi periodą. Ikrus ir mailių saugo abu tėvai. Mailius išsirita per 2-5 dienas.

Į Europą pirmą kartą įvežta 1906 m. Akvariume reikia atvirų vietų, vietų slėpimuisi bei keleto plokščių ar lygių apvalainių akmenų. Augalai turi būti stiprūs arba dirbtiniai. Vandens cheminė sudėtis nėra svarbi. Temperatūros ribos: nuo 18 iki 25 °C, dauginimosi metu kiek aukštesnė.

## Šaltiniai

* Journal of Zoological Systematics and Evolutionary Research. Volume 47 Issue 3, Pages 234 - 247. Phylogeny of the Neotropical cichlid fish tribe Cichlasomatini (Teleostei: Cichlidae) based on morphological and molecular data, with the description of a new genus
Alinkos pilkapynas

**Alinkos pilkapynas** arba **Raistinės pilkapynas** – pilkapynas Elektrėnų savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Alinkos kaimo, Puikino ežero šiaurės rytų kranto kalvoje.

## Tyrimai
1971 m. pilkapyną žvalgė Istorijos instituto archeologai. Rasta 14 apardytų pilkapių. Surinkta apdegusių ir sulaužytų žalvarinių ir geležinių IX a. – XIII a. dirbinių. 1982–1985 m. pilkapyno rytų ir vakarų dalį tyrė Trakų istorinis muziejus, vadovė Audronė Bliujienė. Ištirti 23 pilkapiai: rasta X a. – XII a. sudegintų žirgų kapų, apdegusių žirgo aprangos liekanų. Trijuose pilkapiuose aptikta po pjautuvą. Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus ir Trakų istorinis muziejus.

## Šaltiniai
Magiškojo rato advokatai

**Magiškojo rato advokatų kontoros** () – 5 pirmaujančios Jungtinė Karalystės teisinių paslaugų įmonės.

## Magiškasis Ratas
Magiškojo rato advokatų kontoros:
* Allen & Overy;
* Clifford Chance;
* Freshfields Bruckhaus Deringer;
* Linklaters;
* Slaughter and May.

## Pasiekimai
Nuo 2006 m. pirmosios 4 kontoros pateko tarp 7 didžiausių pasaulio advokatų kontorų (2006 m. *Clifford Chance* buvo didžiausia pagal apyvartą advokatų kontora).

*Slaughter and May* užėmė tik 35 vietą. Magiškojo rato advokatų kontoros metai iš metų gaudavo didžiausius pelną, skaičiuojant kiekvienam įmonės partneriui tenkantį pelną.

Pasak JAV verslo portalo ''Vault.com'', 2006, 2007 ir 2008 *Slaughter and May* buvo laikoma prestižiškiausia darbdaviu visoje J. Karalystėje.

Kontorų apyvartų bei pelno skirtumai aiškinami skirtinga tarptautine strategija. *Slaughter and May* išskirtinumą iš kitų Magiškojo rato kontorų lemia tarptautinis *Geriausių draugų* ("Best Friends") tinklas, į kurį įeina nepriklausomai veikiančios pirmaujančios kontoros atitinkamose valstybėse. Tai leidžia *Slaughter and May* pasiekti aukštesnį rentabilumą palyginti su likusių Magiškojo rato narių, besiplečiančių agresyviai užsienyje steigiant atstovybes.

## Kritika
Šios kontoros patenka tarp prestižiškiausių solisitorių kontorų Anglijoje ir Velse, pasižymi didžiausiu pelnu (skaičiuojant 1 partneriui arba 1 advokatui tenkantį pelną) tarp Jungtinės Karalystės kontorų. Tiesa, Magiškojo rato kontorų lyderiavimu abejojama, lyginant Londone veikiančių didžiųjų juridinių JAV kontorų atstovybių rodiklius, pagal kuriuos šios kontoros pasiekia žymiai mažesnę apyvartą, tačiau moka daug didesnius atlyginimus.

## Išnašos
Trafulo ežeras

**Trafulo ežeras** () – ežeras pietinėje Argentinoje, Neukeno provincijos pietuose, Patagonijos Anduose, 975 m aukštyje, į šiaurės rytus nuo Vilja La Angosturos. Ežeras ledyninės kilmės, nusidriekęs šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 32 km, plotis iki 3 km.

Krantai raižyti, statūs. Išteka Trafulo upė, įtekanti į Limają (Negro baseinas). Prie pietinio ežero kranto įsikūrusi Vilja Trafulo gyvenvietė.

## Šaltiniai
Zita Alinskaitė-Mickonienė

**Zita Alinskaitė-Mickonienė** (g. 1939 m. lapkričio 5 d. Pūstapėdžiai, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.

## Biografija
1969 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Vladas Daujotas, Zenonas Varnauskas, Sofija Veiverytė. 

1969–1974 m. Lentvario kilimų fabriko dailininkė.

## Kūryba
Nuo 1970 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Sukūrė 20 masinės gamybos žakardinių kilimų projektų, monumentalių gobelenų visuomeniniams interjerams, parodinių tekstilės kompozicijų.

Ankstyvųjų kūrinių kompozicija grindžiama stilizuotomis, dažnai simbolinėmis žmonių figūromis, vėlesniųjų – minimalistinė, iš keleto asociatyvių motyvų monochrominiame fone. Kūryboje plėtojama santūri tautodailės raiška.

## Svarbiausi kūriniai
* Jaunystė, 1972 m.
* Pradalgėliai, 1975 m.
* Šventė, 1979 m., Trakų pilis
* Išeinantis kalnas, 1980 m.
* Jūros balsas, 1982 m.
* Gimtoji žemė-Sūduva, 1984 m.
* Žemės ritmai, 1987 m.
* Giesmė Baltijai, 1988 m., Lietuvos ambasada Maskvoje

## Šaltiniai
Mourning Sun

**Mourning Sun** - kol kas paskutinis anglų gotikinio roko grupės Fields of the Nephilim albumas. Europoje šis albumas pasirodė 2005 metų lapkritį, Šiaurės Amerikoje - 2006 metų balandį. Albumo įrašyme nedalyvavo nei vienas Fields of the Nephilim narys iš originalios grupės sudėties, išskyrus vokalistą Carl McCoy.

*Mourning Sun* buvo įrašinėjamas mobilioje įrašų studijoje, kurią pats McCoy pavadino "Ledo narvu" (angl. The Ice Cage). Ledo, šalčio motyvai dažnai kartojasi ir šio albumo dainų tekstuose. Albumo įrašinėjimo darbai truko aštuoniolika mėnesių. Kai kurie garso efektai bei Carl McCoy balsas buvo įrašyti Norvegijoje. Tai taip pat viena iš priežasčių, kodėl įrašų studija gavo tokį pavadinimą. Carl McCoy teigimu, įrašytos medžiagos butų pakakę dvigubo albumo išleidimui ir pradžioje netgi planuota tokį albumą išleisti. Vis dėlto, buvo nuspręsta apsiriboti vienu disku.

*Mourning Sun* skambesys šiek tiek skiriasi nuo ankstesnių Fields of the Nephilim darbų. Jame galima pastebėti tiek 1990 metais išleisto* [[Elizium]]* melodingumo, atmosferiškumo, tiek Carl McCoy solinio projekto Nefilim agresijos elementų.

## Albumo dainos
# "Shroud (Exordium)" – 5:44
# "Straight To The Light" – 6:24
# "New Gold Dawn" – 7:58
# "Requiem XIII 33" (Le Veilleur Silencieux) – 7:21
# "Xiberia (Seasons In The Ice Cage)" – 7:33
# "She" – 9:26
# "Mourning Sun" – 10:35
# "In the Year 2525" (Zager & Evans koveris) - 9:28

## Nuorodos
* Sumerland: Carl McCoy interviu 
* Alternative-Zine: Carl McCoy interviu
Žalioji akara

**Žalioji akara** (*Aequidens rivulatus*) - daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis. 

Kūnas iki 27 cm. Skruostų raštai panašūs į mėlynosios akaros, tačiau galva, ypač patinų, yra žymiai didesnė, išsiskiriančia kakta. Nugarinio ir uodegos pelekų kraštai yra auksinės (rausvos) ir balkšvos (sidabrinės) spalvos. Paplitusi Ekvadore ir Peru.

Gina teritoriją, agresyvi rūšis, ypač dauginimosi periodo metu. Akvariumuose rekomenduojama laikyti panašaus dydžio ir tvirtas žuvis.

Akvariumas turi būti didelis, įrengtas kaip ir mėlynajai akarai, bet temperatūra palaikoma 20-24 °C, dauginimosi metu kiek aukštesnė.
Alionių miškai

**Alionių miškai** – miškai Širvintų raj. ir Vilniaus raj. savivaldybių teritorijoje, 10 km į rytus nuo Širvintų.

## Geografija
Alionių miškai priklauso Ukmergės miškų urėdijos Giedraičių (686 ha) ir Glitiškių (3l61 ha) girininkijoms. Sudaro Alionių, Glitiškių, Kalvos, Pulimo, Staniškių ir Vičiūnų miškai. Plotas 3847 ha, mišku apaugę 2608 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 3089 ha. Miškuose yra dalis (935 ha) Alionių pelkės. Alionių miškų pietiniu pakraščiu teka Musė ir jos intakas Lebeda. Paviršius – lyguma.

1100 ha miškų priklauso Alionių draustiniui.

## Medynai
Augavietės derlingos ir labai derlingos užmirkusios, pelkinės nederlingos ir derlingos. 35 % miškų yra ekosistemų apsaugos ir rekreaciniai, 12 % apsauginiai ir 53 % ūkiniai. Kultūrinės kilmės medynų 5 %. Beržynų 26 %, eglynų 29 %, pušynų 17 %, juodalksnynų 16 %, drebulynų 4 %, ąžuolynų 2 %, uosynų 4 %, baltalksnynų ir liepynų po 1 %. Jaunuolynai sudaro 20 %, pusamžiai medynai 29 %, pribrestantys 22 %, brandūs 29 %,. Medynų vidutinis amžius 58 m., bonitetas 11,2, skalsumas 0,75, tūris 202 m³/ha. Kasmet priauga 5,3 m²/ha medienos.

## Istorija
Glintiškių girininkijoje yra gamtos paminklas – ąžuolas, kurio amžius apie 300 m., aukštis 28 m, skersmuo 220 cm. 1944–1950 m. Alionių miškuose veikė Lietuvos partizanų Didžiosios Kovos apygardos Plieno rinktinės būriai.

## Šaltiniai
Altolamprologus

**Altolamprologus** – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis.

Altolamprologus genties rūšys lengvai atskiriamos nuo joms giminingų *[[Neolamprologus]]* genties rūšių, nes jų kūnas ir nugarinis pelekas aukštesni. Dėl tokios peleko išvaizdos Altolamprologus genties rūšys atrodo žymiai tvirtesnio sudėjimo ir plėšresnės.

## Rūšys
* *[[Altolamprologus calvus]]*
* *[[Altolamprologus compressiceps]]*
* *[[Altolamprologus fasciatus]]*
Alionių pelkė

**Alionių pelkė** – pelkė Širvintų raj. ir Vilniaus raj. savivaldybių teritorijoje, 11 km į rytus nuo Širvintų.

Pelkė tvyro limnoglacialinėje lygumoje, Širvintos ir Musės vandenskyroje. Plotas 2072 ha. Yra du liekaninės kilmės ežerai: Alys (165 ha) ir Pulimas. Didesnioji pelkės dalis – plynraistinė aukštapelkė. Paviršius išgaubtas, kemsuotas. Šiaurės rytų dalis – žemapelkė; jos dalis nusausinta, paversta kultūrinėmis pievomis.

Aukštapelkės durpių klodo didžiausias storis 8,9 m, vidutinis storis 3,8 m. Durpių ištekliai 61,3 mln. m³. Vidutinis susiskaidymas 28 %, vidutinis peleningumas 5,4 %. Po durpėmis yra apie 1 m storio sapropelio sluoksnis. Dugne smėlis, molis, priesmėlis.

## Kiti straipsniai
* Alionių miškai
* Alionių draustinis

## Šaltiniai
Altolamprologus calvus

**Altolamprologus calvus** – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Patinas 15, patelė – 10 cm. Paplitusi Tanganikos ežere (Kongo DR) ir Zambijoje. Akvariume turėtų būti laikomos kartu tik su tvirto sudėjimo žuvimis. Netoleruoja savos ir kitų *Altolamprologus* genties rūšių. Vanduo turi būti kietas ir šarmingas (pH 7,5-9,5), gerai valomas ir aeruojamas. Temperatūra 23-27 °C. Ikrus išleidžia urve ar kriauklėje, kuri per maža, kad galėtų patekti patinas. Mailiumi daugiausia rūpinasi patelė.
 

## Nuorodos
*
Alionių telmologinis draustinis

**Alionių telmologinis draustinis** – saugoma teritorija Širvintų ir Vilniaus rajonuose, draustinis. Plotas 2096 ha. Saugomas didelis pelkėtas masyvas, turintis Aukštaičių-Sėlių moreninėms prieškalvėms būdingų bruožų. Draustinyje yra Alionių pelkės aukštapelkė, daugiau kaip 100 ha Alio ežeras (146 ha). Palei Pulimo ežerą yra maža klampi žemapelkė.

Alionių miške peri juodasis gandras. Uolės upelio slėnyje rasta didelė paprastojo kardelio augavietė. Draustinis įsteigtas 1974 m.

## Galerija

Alio ežeras 5.jpg|thumb|Alio ežeras
Alioniu pelkės masyvas 1.jpg|Alionių telmologinio draustinio masyvas
Alioniu pelkės masyvas 2.jpg|thumb|Alionių telmologinio draustinio masyvas
Alionių pelkės masyvas 3.jpg|thumb|Alionių telmologinio draustinio masyvas Alionių pelkės teritorijoje
Alionių pelkės masyvas 5.jpg|thumb|Alionių telmologinio draustinio masyvas
Pulimo ežeras 1.jpg|thumb|Pulimo ežeras
Pulimo ežeras 8.jpg|thumb|Pulimo ežeras
Pulimo ežeras 6.jpg|thumb|Pulimo ežeras


## Šaltiniai
Amphilophus

**Amphilophus** – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų gentis.

## Rūšys
* *[[Amphilophus alfari]]*
* *[[Amphilophus altifrons]]*
* *[[Amphilophus amarillo]]*
* *[[Amphilophus astorquii]]*
* *[[Amphilophus bussingi]]*
* *[[Amphilophus calobrensis]]*
* *[[Amphilophus chancho]]*
* Midas cichlidas *[[Amphilophus citrinellus]]*
* *[[Amphilophus diquis]]*
* *[[Amphilophus flaveolus]]*
* *[[Amphilophus hogaboomorum]]*
* Storalūpis cichlidas *[[Amphilophus labiatus]]*
* *[[Amphilophus longimanus]]*
* *[[Amphilophus lyonsi]]*
* *[[Amphilophus macracanthus]]*
* *[[Amphilophus margaritifer]]*
* *[[Amphilophus nourissati]]*
* *[[Amphilophus rhytisma]]*
* *[[Amphilophus robertsoni]]*
* *[[Amphilophus rostratus]]*
* *[[Amphilophus sagittae]]*
* *[[Amphilophus xiloaensis]]*
* *[[Amphilophus zaliosus]]*
Aluminės ežeras

**Aluminės ežeras** () – ežeras pietinėje Argentinoje, Neukeno provincijos vakaruose, Patagonijos Anduose (1090 m aukštyje), į šiaurės vakarus nuo Aluminės miesto, Batea Mahuidos ugnikalnio papėdėje, šalia Čilės sienos. Ilgis 26 km, plotis iki 5 km.

Iš ežero išteka Aluminės upė, įtekanti į Limają. Vakaruose jungiasi su Mokehuės ežeru. Aluminės ežerą supa blizgiųjų notofagų, čilinių araukarijų miškai. Palei šiaurinį ežero krantą eina kelias į Čilę (per Ikalmos perėją).

## Šaltiniai
Arvydas Ališanka

**Arvydas Ališanka** (g. 1963 m. kovo 15 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.

## Biografija
Brolis Eugenijus Ališanka. 1982–1991 m. (su pertraukomis) studijavo Vilniaus dailės akademijoje, nuo 1993 m. joje dėsto.

## Kūryba

Nuo 1988 m. dalyvauja parodose, surengė individualių parodų. Sukūrė smulkiosios, kamerinės skulptūros kūrinių („Ąžuolinė eglė“ 1995 m., „Apsauga kūnui“ 1999 m.), parko skulptūrų („Rankų darbo gyvūnas“, Talinas, 1996 m., „Spąstai akmeniui“ Gotsdorfas, Vokietija, 1997 m., „Suspaustas akmuo“, Kelokoskis, Suomija, 1998 m., „Erdvė kūnui“, Juodkrantė, „Medžio viduje“, Irdningas, Austrija; abi 1999 m.), antkapinių paminklų. Kūrinių kompozicija asociatyvi, metaforiška, paradoksali, forma suabstraktinta, konstruktyvi.

## Šaltiniai
Aluminė (upė)

**Aluminė** () – upė Argentinoje, Neukeno provincijos rytuose. Prasideda Aluminės ežere. Teka į pietus Andų kalnų slėniu. Vaga slenkstėta, krantai apaugę mišku. Aluminė susiliejusi su Čimehuino upe sudaro Koljon Kura upę (įteka į Limają).

Didžiausi intakai: Pulmaris, Rukačorojis, Kiljenas, Maljejas (dešinieji), Katan Lilis (kairysis).

Prie Aluminės upės įsikūręs Aluminės miestas.

## Šaltiniai
Midas cichlidas

**Midas cichlidas** (*Amphilophus citrinellus*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis. 

Kūnas iki 35 cm. Paplitęs Nikaragvoje ir Kosta Rikoje. Gamtoje gyvena auksinė, marmurinė spalvinės formos, parduodamos dar raudongalvės, tigrinės. Visų jų patinams būdingas išskirtinis kaktos gumbas. Rūšis agresyvi, gina teritoriją, ypač dauginimosi periodo metu. Mėgsta raustis.

Šiai rūšiai reikia didelio akvariumo, su gerais apsaugotais ir tvirtais augalais, slėptuvėmis ir keliais plokščiais ar apvalainiais akmenimis. Akmenis reikia gerai įtvirtinti dugne. Vandens cheminė sudėtis nėra labai svarbi. temperatūra 21-25 °C. 

## Nuorodos
* 
* Akavriumas.NET Parrot Cichlid (Papūga) (C. citrinellum x C. synspilum)
Venancijus Ališas

**Venancijus Ališas** (tikroji pavardė *Aleksandras Arminas*,1908 m. gruodžio 2 d. Ožkabaliai – 1975 m. birželio 6 d. Maua (prie San Paulo), Brazilija) – Lietuvos poetas, Romos katalikų kunigas prelatas.

## Biografija
1931 m. baigė Vilkaviškio kunigų seminariją. 1937 m. emigravo į Braziliją. Kunigavo įvairiose lietuvių ir brazilų parapijose, redagavo žurnalą „Šviesa“.

## Kūryba
Lietuvoje 1938 m. išleistas eilėraščių rinkinys „Sao Bento varpai“, emigracijoje – rinkiniai „Pietų Kryžius“ (1948 m.), „Cascata Cristalina“ (1953 m.), rinktinė „Anapus marių“ (1984 m.), liko parengtas rinkinys „Saulės kalvarijos“. Poezijoje nostalgiški išgyvenimai susipynę su egzotiškais Pietų Amerikos gamtos vaizdais, minties racionalumas derinamas su emocine įtampa, filosofinė religinė refleksija. Ryškus simbolizmo estetikos poveikis. Eilėraščiai pasižymi klasikine forma, sukūrė sonetų.

Brolis kun. Albinas Arminas (1919–2008) – ilgametis Lugano miesto Moncucco klinikos kapelionas Šveicarijoje.

## Bibliografija
* Im Regen, poem, Alfred Franzkeit, Sulingen, Heimatgruss, 2002 m. vertimas vokiečių kalba
* Тебе и невдомек, Цветок и чайка ir kiti, vertimas rusų kalba Валерий Изегов, Вильнюс, 1991, No. 9, p. 85-88

## Atminimo įamžinimas
Poetas ir kun. Aleksandras Arminas (slp. *Venancijus Ališas*) Maua mieste įkūrė kolegiją, dabar vadinamą „Colégio Monsenhor Alexandre Venâncio Arminas“ . Prie kolegijos 2005 m. atidengtas įkūrėjo biustas, o viena iš miesto aikščių, prie kurios stovi ši mokykla, pavadinta *A. V. Arminas* vardu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Aleksandro Armino biografija (isp.)  „Colégio Monsenhor Alexandre Venâncio Arminas“ svetainėje
Aluminė

**Aluminė** () – miestelis pietinėje Argentinoje, Neukeno provincijos rytuose, Andų kalnų slėnyje, prie Aluminės upės. Departamento centras.

Vietovė gyvenama nuo 1884 m., tačiau oficialiai pripažinta 1915 m. spalio 20 d. Mieste ir jo apylinkėse gyvena indėnų mapučių. Miesto pavadinimas kilo iš mapudungunų kalbos ir reiškia „žvilgantį baseiną“. Verčiamasi turizmu (ypač plaukiojimu kalnų upėmis), žemės ūkiu.

Iš Aluminės keliai veda į Andų Chuniną ir Čilę (per Maljin de Ikamos perėją).

## Šaltiniai
Aluminė (reikšmės)

**Aluminė** () reiškia šiuos objektus Argentinoje, Neukeno provincijoje:

* Aluminės ežeras;
* Aluminė (upė);
* Aluminė – miestas;
* Aluminės departamentas.
Storalūpis cichlidas

**Storalūpis cichlidas** (*Amphilophus labiatus*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Kūnas iki 35 cm. Šiai rūšiai būdingos storos lūpos, ypač suaugusiems patinams. Gamtoje sutinkami raudonos spalvos individai, yra dirbtinai išvesta ir kitokių spalvinių variantų. Agresyvus, gina teritoriją, aktyviai rausia. Patelės labiau rūpinasi mailiumi nei *[[Amphilophus citrinellus]]*. Paplitęs Nikaragvoje.
Algirdas Ališauskas (1952)

**Algirdas Ališauskas** (1952 m. rugsėjo 22 d. Rokiškyje) – Lietuvos surdopedagogas, surdopsichologas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1975 m. baigė Leningrado pedagoginio instituto Defektologijos fakultetą. 1982 m. psichologijos mokslų kandidatas

Nuo 1975 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1996 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1982–1987 m. Specialiosios pedagogikos katedros vedėjas; nuo 1985 m. docentas. Nuo 1991 m. Šiaulių pedagoginės psichologijos tarnybos psichologas ekspertas.

## Bibliografija
* Lietuvos gestų žodynas, 1997 m., redaktorius ir sudarytojas. 
* Vaikų vystymosi ypatingumų pažinimas ir įvertinimas, 1996 m.
* Specialieji mokymosi poreikiai: Pažinimas ir įvertinimas bendrojo lavinimo mokyklose, 1998 m. 
* Vaikų raidos ypatingumų ir specialiųjų ugdymo(si) poreikių įvertinimas: mokomoji knyga. Šiauliai, ŠUL, 2002 m. 
* Vaiko psichopedagoginis vertinimas: pokyčių perspektyva. Mokomoji knyga. Šiauliai, ŠUL, 2007 m.

## Šaltiniai
Anomalochromis thomasi

**Anomalochromis thomasi** () – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis. 

Patinas 10 cm, patelė žymiai mažesnė. Gina teritoriją, bet pakenčia kitas rūšis. Akvariumo vanduo 23-27 °C. Ikrus išneršia ant nuvalyto plataus lapo arba ant plokščio ar apskrito akmens. Ikrus ir mailių gina abu tėvai. mailius ritasi maždaug dvi savaites. Paplitusi Siera Leonės, Gvinėjos ir Liberijos pakrančių gėlavandenėse buveinėse.
Antanas Ališauskas (1936)

**Antanas Ališauskas** (1936 m. sausio 17 d. Pavardaunyje, Varėnos valsčiuje – 2024 m. gegužės 10 d. Vilniuje) – Lietuvos fotožurnalistas.

## Biografija
1953 m. Vilniuje įgijo bibliotekininko specialybę. 1965 m. žurnalas „Švyturys“ išspausdino jo pirmąją fotonuotrauką. Nuo 1966 m. „Švyturio“ fotokorespondentas. Nuo 1972 m. žurnalo „Moteris“ (iki 1989 m. „Tarybinė moteris“), nuo 1994 m. ir žurnalo „Panelė“ fotografas.

## Kūryba
Daugelį metų dalyvavo leidinių „Kultūros barai“, „Švyturys“, „Sportas“, „Komjaunimo tiesa“ fotografijų konkursuose ir pelnė įvairių apdovanojimų. 1986 m. surengė individualią parodą. 1991 m. fotografavo Sausio 13 d. įvykius, buvo sužeistas. Fotografijos išspausdintos knygoje „Sausio 13-oji“, išl. 1991 m.

Nuo 1986 m. priklausė Lietuvos fotomenininkų sąjungai.

**Pagrindiniai ciklai ir temos:**
* Palestinos viltis ir skausmas, 1982 m.
* Duona, 1982 m.
* Žmogus gimė, 1983 m.
* Abstrakcijos, 1999 m.
* Kontrastai, 2000 m.
* Medžių raštai, 2001 m.
* Pinigai fotografijoje, 2002 m.

## Įvertinimas
* 1969 m. tarptautinės fotografijos parodos „World Press photo 1969/70“ Hagoje aukso medalis už fotografiją „Posūkis“.
* 1983 m. „Sovietskaja ženščina“ (Maskva) pagrindinis prizas už geriausią metų fotociklą „Duona“
* 1995 m. „Fuji Film studija 95“ specialus prizas
* 1998 m. pasaulio lietuvių fotografijos parodos Čikagoje antra vieta 

## Šaltiniai
Sigitas Ališauskas

**Sigitas Ališauskas** (1943 m. kovo 3 d. Papilvyje, Veiverių valsčius – 2016 m. rugpjūčio 3 d.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.

## Biografija
1965 m. baigė fizikos studijas VU Fizikos fakultete, apgynė disertaciją, fizikos ir matematikos mokslų daktaras (1982 m.).

1966-1976 m. dirbo Fizikos ir matematikos institute, 1977-1989 m. Fizikos institute, nuo 1990 m. Teorinės fizikos ir astronomijos instituto Branduolio teorijos sektoriaus vedėjas, vyriausiasis mokslo darbuotojas.

## Mokslinė veikla
Paskelbė apie 70 mokslinių straipsnių Lietuvos ir užsienio šalių moksliniuose žurnaluose iš tolydžiųjų Li grupių ir kvantinių algebrų įvaizdžių teorijos, neredukuotinių tenzorinių operatorių matematinio aparato taikymo atomo fizikoje. Pasiūlė ir išplėtojo originalius algebrinius bei analizinius metodus operacijoms su kartotiniais unitariųjų ir ortogonaliųjų grupių įvaizdžiais atlikti naudojant tų grupių įvaizdžių bazinių funkcijų bei Klebšo ir Gordano koeficientų biortogonaliąsias sistemas ir analizinius jų ortogonalizavimo metodus.

## Įvertinimas
* 1984 m. LTSR valstybinė premija
* 1999 m. Lietuvos mokslų akademijos Adolfo Jucio premija

## Šaltiniai
Debian GNU/Hurd

**Debian GNU/Hurd** – Debian projekto kuriamas GNU operacinės sistemos platinamasis paketas. Operacinė sistema naudoja GNU Hurd branduolį.

*Debian GNU/Hurd* pradėta kurti 1998 m., tačiau dar nebuvo oficialiai išleista. 2013 m. duomenimis, apie 78 % programinės įrangos paketų, skirtų *[[Debian|Debian GNU/Linux]]*, buvo pritaikyti ir *Debian GNU/Hurd* operacinei sistemai. Vis dėlto *GNU Hurd* branduolio stabili versija dar nėra išleista, todėl ši operacinė sistema netinkama kasdien naudoti. Dauguma *Debian* naudotojų naudoja Debian GNU/Linux, o ne *Debian GNU/Hurd*.

Paskutinė *Debian GNU/Hurd* versija yra 2019 (išleista 2019 m. liepos mėn.). Veikia x86 bei x86-64 architektūrų kompiuteriuose.

Operacinę sistemą galima išbandyti naudojant Live CD.

## Išnašos

## Nuorodos
* Debian GNU/Hurd tinklalapis
Alchemistas

**Alchemistas** () – vaistažolių vaistinių preparatų gamintojo specialybė senojoje Rusijoje, atsiradusi Ivano Rūsčiojo laikais.

Alchemistų darbas buvo artimas vaistininkų darbui. Alchemistai gamino vaistines degtines, vaistinius ekstraktus ir antpilus. Taip pat - gydomuosius aliejus, miltelius ir kt. Naudojo tokias operacijas kaip kaitinimas, filtravimas, distiliavimas ir kt.
Distiliuodami degtines su žolėmis gamino cinamonų, gvazdikėlių, apelsininę, citrininę ir kt. degtines. Alchemistų gamintų preparatų receptai pateikti XVII a. gydymo knygose (*лечебник*).

Alchemistai dirbo Vaistinių prikaze. Kartu su vaistininkais bandė gaunamus vaistus, ruošė vaistažolių mišinius, tepalus.

## Nuorodos
* 11.6. АПТЕКАРСКИЙ ПРИКАЗ (iš knygos: Марчукова С.М. Медицина в зеркале истории. Глава 10. Медицина древней Руси)
Agasio nykštukė

**Agasio nykštukė** (*Apistogramma agassizii*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvų rūšis.

Gyvena Pietų Amerikoje, Amazonės regione, stovinčiame ar lėtai tekančiame vandenyje. Spalva gelsvai rusva, išilgai kūno ligi pat uodegos eina plati tamsi juosta. Patinėliams būdinga pailgėjusi ieties pavidalo uodega. Uodega oranžinė, mėlynais krašteliais, o nugaros pelekas - vienspalvis, taip pat oranžinis. Nugarėlė violetinės spalvos, o ant galvos ir kūno - daug mažų mėlynų taškelių. Patinėliai užauga maždaug iki 8 cm, patelės – 6 cm.

Laikomos akvariumuose. Rekomenduojama laikyti vieną patinėlį ir kelias pateles, kitos žuvytės akvariume turėtų būti mažesnės ir neagresyvios, tokiu būdu išvengiama konfliktų, kadangi šios žuvys yra teritorinės ir gina savo gyvenamą vietą. Akvariume jiems būtina dažnai keisti bent dalį vandens, kad nesusikauptų dideli nitratų kiekiai, kuriems šios žuvys yra labai jautrios. 
 

## Šaltiniai
Koljon Kura

**Koljon Kura** () – upė Argentinoje, Neukeno provincijos pietuose; Limajo (Negro baseinas) kairysis intakas. Susidaro susiliejus Čimehuino ir Aluminės upėms, prasidedančioms Andų kalnuose telkšančiuose ežeruose. Koljon Kura teka pietryčių kryptimi Patagonijos plokščiakalniu.

Didžiausias intakas – Kaleufu (dešinysis). Upę kerta Neukeno-Bariločės kelio tiltas.

Iki „dykumos užkariavimo“ prie Koljon Kuros gyveno mapučių bendruomenės.

## Šaltiniai
Auksakalystės ir sidabrakalystės prikazas

**Auksakalystės ir sidabrakalystės prikazas** () – prikazas, egzistavęs jau XVII a. pradžioje. Manoma, kad jis atsirado tuo metu, kaip ir rūmininko *oružeiničio* (*оружейничий*) pareigos.

Prikazui vadovavo tas pats okolničis kaip ir Naujajam ketvirčiui ir djakas.

Prikazas rinko auksakalius ir panašius meistrus iš įvairių miestų. Jie gaudavo metines algas, kad gamintų caro dvarui bei cerkvėms auksinius ir sidabrinius indus. Auksą ir sidabrą gaudavo iš Didžiojo iždo prikazo ir iš iždo kiemo (*казенный двор*).

Egzistavo iki XVIII pradžios, po to tapo *[[Ginklų palata|Ginklų palatos]]* (*Оружейная палата*) dalis.

## Nuorodos
* „Apie Maskvos valstybę“ G. Kotošichinas, 7 skyrius („Apie prikazus“)
Borelio nykštukė

**Borelio nykštukė** (*Apistogramma borellii*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Šios rūšies žuvų gamtoje randama kelios spalvinės formos. Visų jų subrendę patinai yra kiek melsvi, iki 8 cm ilgio, patelės žymiai mažesnės. Paplitusios Paragvajuje. Akvariumo vanduo 22-25&nbsp;°C, dauginimosi metu kiek aukštesnė. Rekomenduojamas tamsus ir smulkus gruntas ir minkštas vanduo. Mailiumi rūpinasi ir patinai. Lervos išsirita per keturias-penkias dienas.
 
## Nuorodos
* Akvariumas.lt Apistogramma borellii , nuotraukos
Mokehuės ežeras

**Mokehuės ežeras** () – ežeras Argentinoje, pačiuose Neukeno provincijos vakaruose, pasienyje su Čile. Telkšo Andų kalnuose, 1090 m aukštyje. Ežeras ledyninės kilmės, nusidriekęs šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi. Rytuose jungiasi su Aluminės ežeru. Pakrantėse auga tipiški Patagonijos Andų miškai (notofagai, araukarijos pušys). Lašišinių žuvų žvejyba. Prie šiaurinio kranto yra Ikalmos kalnų perėja.
Kolumbija (Pietų Karolina)

**Kolumbija** () – miestas JAV, Pietų Karolinos valstijos sostinė ir antras pagal dydį valstijos miestas. Ričlando apygardos centras. Uostas prie Kongario upės. Yra oro uostas. Chemijos (sintetinio pluošto), tekstilės, maisto pramonė, lėktuvų dalių, konstrukcinio plieno, biurų įrangos gamyba. Veikia 2 universitetai, teatras, meno muziejus (Europos ir šiuolaikinė Jungtinių Amerikos Valstijų tapyba, dailiųjų amatų dirbiniai), Prezidento T. V. Vilsono namas muziejus.

Pavadintas Kristupo Kolumbo garbei, kuris tradiciškai laikomas Amerikos atradėju.

## Istorija

Kolumbija įkurta 1786 m. Nuo 1790 m. – Pietų Karolinos valstijos centras (perkeltas iš Čarlstono). 1854 m. suteiktos miesto teisės.

## Demografija

## Šaltiniai
Njorkinko ežeras

**Njorkinko ežeras** () – nedidelis ežeras Argentinoje, Neukeno provincijos vakaruose, Andų kalnuose. Ežeras ledyninės kilmės, driekiasi rytų – vakarų kryptimi. Pietinė ežero dalis įeina į Lanino nacionalinį parką. Njorkinko ežerą supa Patagonijos Andų miškai. Išteka Pulmario upė (Aluminės intakas).
Kakadu nykštukė

**Kakadu nykštukė** (*Apistogramma cacatuoides*) – daugiaspalvių ešeržuvių (*Cichlidae*) šeimos žuvis.

Kūnas iki 9 cm ilgio, patelės žymiai mažesnis. Šios rūšies patinai spalvomis ypač stebina veisimosi metu. Randama įvairių natūralių spalvinių formų; įspūdingiausios yra tos, kurių patinai veisimosi metu būna sodriai raudonos spalvos, ypač ties nugariniais, uodegos ir analiniais pelekais. Paplitę Amazonės baseine. Mailius išsirita maždaug per dvi su puse dienos.
 
## Nuorodos
* 
* Akvariumas.lt Apistogramma cacatuoides , nuotraukos
Bielskas (Bielitz)

**Bielskas** (; , ) – iki 1951 buvęs nepriklausomas miestas Ciešino Silezijoje (Lenkija). 1951 m. jis buvo sujungtas su Biała Krakowska ir sudarė naują jungtinį miestą Bielsko-Bialą (). Buvęs Bielskas sudaro vakarinę dalį.

Bielską ant Bialos upės kranto XIII-XIV a. įkūrė kunigaikščiai Ciešino Piastai. Rašytiniuose šaltiniuose miestas pirmą kartą paminėtas 1312 m. Nuo pradžios mieste apsigyveno daug vokiečių, tad miestas tapo vokiečiakalbių centru Ciešino kunigaikštystėje. Tai išliko iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos.

XVIII a. prasidėjo spartus tekstilės pramonės vystymasis. XIX a. pradžioje mieste dirbo daugiau kaip 500 audėjų.

1920 m. dalijantis Ciešino Sileziją Bielskas tapo Lenkijos dalis, nors vietiniai vokiečiai ir protestavo.

Pagal 1910 m. Austrijos-Vengrijos surašymą miestas turėjo 18 568 gyventojus:
* 15 144 (84,3 %) kalbėjo vokiškai
* 2 568 (14,3 %) kalbėjo lenkiškai
* 136 (0,7 %) kalbėjo čekiškai.
Žydams neleido rodyti jidiš kaip gimtosios kalbos, todėl jie užsirašė kalbantys vokiškai.
Pasiskirstymas pagal religijas:
* 10 378 (55,9 %) – katalikai
* 4 955 (26,7 %) – protestantai
* 3 024 (16,3 %) – judėjai.
Miesto gyventojai žydai buvo sunaikinti Antrojo pasaulinio karo metu, o vokiečiai išvaryti po karo.
Biala (upė)

**Biala** () – upė Pietų Lenkijoje, dešinysis Vyslos intakas.

Ištakos yra Silezijos Beskiduose, apie 800 m aukštyje, *Klimczok*, *Szyndzielnia* ir *Magura* kalnuose. Ant upės kranto yra miestai *Bystra Śląska*, Bielsko-Biala ir *Czechowice-Dziedzice*.

Biala buvo siena, skyrusi istorines Silezijos ir Mažosios Lenkijos žemes. Nuo 1316 m. Biala buvo siena tarp Ciešino kunigaikštystės ir Osvencimo kunigaikštystės, o vėliau – tarp Lenkijos ir istorinių čekų žemių. Dabar skiria Ciešino Sileziją nuo Mažosios Lenkijos.
Kiljeno ežeras

**Kiljeno ežeras** () – ežeras Argentinoje, Neukeno provincijos vakaruose, Lanino nacionaliniame parke. Telkšo Andų kalnuose, 975 m aukštyje. Ežeras ledyninės kilmės, nusidriekęs rytų – vakarų kryptimi. Krantai apaugę notofagų ir araukarijų miškais.

Išteka Kiljeno upė (Aluminės intakas, Negro baseinas). Aplink ežerą yra mapučių gyvenviečių. Lašišinių žuvų žvejyba.

## Šaltiniai
Tromeno ežeras

**Tromeno ežeras** () – ežeras Argentinoje, Neukeno provincijos pietvakariuose, Lanino nacionaliniame parke, Čilės pasienyje. Telkšo Patagonijos Andų kalnuose, prie šiaurinio Lanino kalno šlaito (nuo jo skiria Tromeno perėja). Ežeras ledyninės kilmės, krantai raižyti, daug įlankų, užutėkių. Tromeno ežero pakrantėse auga Patagonijos kalnų miškai. Išteka Maljejo upė (Aluminės intakas, Negro baseinas).
Giuseppe Farina

**Emilio Giuseppe Farina** (1906 m. spalio 30 d. – 1966 m. liepos 30 d.) buvo Italijos Formulės 1 pilotas. Jis įėjo į istoriją, kaip pirmasis Formulės 1 čempionas, nugalėjęs pirmajame čempionate 1950 m. ir pirmose Formulės 1 lenktynėse Didžiojoje Britanijoje.

## Biografija
Farina, gimęs Turine, buvo pravardžiuojamas „Nino“. Jis buvo baigęs inžinieriaus mokslus, taip pat jo dėdė buvo Pinin Farina. Savo kaip piloto karjerą italas pradėjo su Maserati, tačiau geriausi jo laikai buvo jam pradėjus lenktyniauti su Alfa Romeo.

Pasibaigus II pasauliniam karui Farina laimėjo 1948 m. Monako GP. Netrukus po to FIA paskelbė apie Formulės 1 čempionato pradžią, o šiame čempionate Farina išsaugojo vietą Alfa Romeo Racing komandoje šalia Juan Manuel Fangio ir Luigi Fagioli. Ekipa dominavo visose lenktynėse, o Farina laimėjo tris lenktynes iš septynių, ir tai leido jam tapti pirmuoju pasaulio Formulės 1 čempionu.

Kitais metais ekipoje dominavo argentinietis, tad 1953 m. Farina perėjo į Scuderia Ferrari. Tačiau šioje ekipoje jis lenktyniavo kartu su jaunuoju Alberto Ascari, kuris sugebėjo nugalėti šiais ir dar kitais metais. Farina tenkinosi antrąja ir trečiąja vietomis pamečiui.

1954 m. sezono pradžioje Farina patyrė avariją, dėl kurios smarkiai apdegė. Kitais metais jis bandė grįžti Formulę 1, tačiau be kelių finišų taškuose jam pasiekti nieko nepavyko. Šio sezono pabaigoje jis atsisveikino su Formule 1.

1956 m. jis debiutavo Indianapolis 500 lenktynėse, tačiau jose vėl patyrė smarkią avariją, po kurios ilgai gydėsi. Vėliau jis grįžo į Indy 500 lenktynes, tačiau kai jose mirtiną avariją jo automobiliu patyrė jo draugas, jis nutarė visai išeiti iš automobilių sporto.

Tačiau 1966 m. jis žuvo autokatastrofoje pakeliui į tų metų Prancūzijos GP.

## Formulės 1 rezultatai

* *Dalinosi bolidu su kitu pilotu.
* ** 1955 Argentinos GP Farina finišavo antroje ir trečioje vietose dalindamasis du bolidus. Už tai jam buvo įskaičiuota trečdalis taškų už abi pozicijas.

## Šaltiniai
Čimehuinas

**Čimehuinas** () – upė Argentinoje, Neukeno provincijos pietryčiuose. Išteka į Huečulafkeno ežero, telkšančio Andų kalnuose, Lanino kalno papėdėje. Teka į pietryčius, žemupyje – į rytus. Susilieja su Aluminės upe ir sudaro Koljon Kurą (Limajo intakas, Negro baseinas).

Pagrindiniai intakai: Kilkilhuė ir Kuruhuė (dešinieji).

Čimehuinas prateka Chunin de los Andeso miestą. Upės slėnyje yra mapučių gyvenviečių.

## Šaltiniai
Haplologija

**Haplologija** (gr. ἁπλοῦς 'paprastas, nesudėtingas; grynas' + λόγος 'žodis, kalba') – kalbos reiškinys, kai išnyksta vienas iš dviejų vienodų ar fonetiškai panašių skiemenų.
Reiškinį XX a. aprašė amerikietis kalbininkas Morisas Blumfyldas (*Maurice Bloomfield*).

Pvz.: mokslo pavadinimas *[[mineralogija]]* turėtų vadintis *mineralologija*, bet dėl haplologijos yra supaprastėjęs.
Beje, pats terminas *haplologija* dėl haplologijos turėtų sutrumpėti iki *haplogija*.

## Lietuvių kalba
Plačiai vartojamas terminas *tinklapis*, nors haplologijos nepaveikta forma, laikoma taisyklinga, yra *[[tinklalapis]]*. Tariamosios nuosakos I daugiskiatos asmenyje dažnai išmetamas skiemuo: *mokytumėme* > *mokytume*, *mokytumėmės* > *mokytumės*.

## Rusų kalba
Pvz.:
* *знаменосец*, *znamenosec* 'vėliavnešys' – *знаменоносец*, *znamenonosec*
* *близорукий*, *blizorukij* 'trumparegis' – iš *близозоркий*, *blizozorkij*

## Anglų kalba
* *England* 'Anglija' – iš sen.
Šnekamojoje kalboje:
* *particuly* – iš *particularly* 'ypatingai; atskirai; detaliai'
* *pierced earrings* 'pradurti auskarai' – iš *pierced – ear earrings* 'auskarai pradurtoms ausims'
* *probly* – iš *probably* 'galbūt'

## Nuorodos
Bielskas (reikšmės)

Žodis **Bielskas** reiškia:

* Bielskas (kitaip *Palenkės Belskas*; ) – miestas Palenkės vaivadijoje (Lenkija);
* Bielskas – buvęs atskiras miestas Lenkijoje, dabar Bielsko-Bialos dalis;
* Bielskas – kaimas Mazovijos vaivadijoje (Lenkija);
* Bielskas – kaimas Kujavijos Pamario vaivadijoje (Lenkija).
Kuruhuė

**Kuruhuė** () – ežeras Argentinoje, Neukeno provincijos pietvakariuose, Lanino nacionaliniame parke. Telkšo Andų kalnuose, 800 m aukštyje virš jūros lygio. Ežeras ledyninės kilmės, nusidriekęs vakarų – rytų kryptimi. Ežerą supa tankus notofagų ir araukarijų miškas. Išteka Kuruhuės upė (Čimehuino intakas, Negro baseinas).
Formulės 1 čempionas

**[[F1|Formulės 1]] čempionas** apdovanojamas FIA įsteigta taure. Ją gauna daugiausiai taškų sezone pelnęs Formulės 1 pilotas. Pirmuoju čempionu tapo italas Giuseppe Farina, kuris laimėjo 1950 m. čempionatą. Pirmasis pilotas, laimėjęs daugiau nei vieną kartą buvo taip pat italas Alberto Ascari, tai padaręs 1952 ir 1953 m.

FIA visada paskelbia čempioną sezono pabaigoje, tačiau dažnai būna, kad pilotas pasiekia tam tikrą taškų sumą, kurios niekas jau nebegali pasiekti, dar nepasibaigus sezonui. Paskutinėse sezono lenktynėse čempiono vardas išaiškėjo 24 kartus iš 59 sezonų. Anksčiausiai čempiono titulą yra užsitikrinęs vokietis Michaelis Schumacheris 2002 m. tai padaręs iki sezono pabaigos likus 6 lenktynėms.

Iš viso 32 skirtingų pilotų yra laimėję čempionų vardą, o daugiausiai tai yra padarę jau minėtas M. Schumacheris ir Luisas Hamiltonas – abu po 7 kartus. Jam taip pat priklauso daugiausiai iš eilės laimėtų čempionatų rekordas – jis tai padarė penkis kartus iš eilės nuo 2000 iki 2004 m. Dabartinis pasaulio čempionas yra Maksas Ferstapenas, laimėjęs titulą 2021–2024 m. ir tapęs keturis kartus iš eilės čempionu.

## Čempionas pagal metus

#### Pastabos
 komanda taip pat laimėjo konstruktorių taurę, įsteigtą nuo 1958 m.

## Formulės 1 pasaulio čempionai (pagal laimėtų čempionatų skaičių)

**Paryškinti** dabar lenktyniaujantys sportininkai.

## Čempionų vardai pagal tautybę

## Čempionų skaičius pagal komandą

**Paryškintos** dabar dalyvaujančios komandos.

## Čempionai pagal variklius

**Paryškinti** dabar dalyvaujantys variklių tiekėjai.

## Nuorodos
* [Formulės 1 čempionų šlovės galerija ([Anglų kalba|angl.])]
Auksakalys

**Auksakalys** – metalo meistras, kuris gamina daiktus iš aukso. Šiais laikais - papuošalus. Plačiąja prasme *auksakalio* sąvoka apima ir meistrus, dirbančius su sidabru, platina (ar kitais brangiaisiais metalais).

Senovėje auksakaliai gamino indus (lėkštes, dubenis, taures), stalo įrankius, ginklų ir šarvų puošinius (pvz., kalavijų ir durklų rankenas), ceremoninius (regalijos, karūnos) ir religinius (kryžiai, liturginiai indai ir kt.) dirbinius.

Auksakalystėje naudojamos tokios metalų apdirbimo operacijos kaip litavimas, pjaustymas, kalimas, liejimas, dilinimas, šlifavimas. Tradiciškai senovėje auksakalystės įgūdžiai bei metodai būdavo perduodami savo mokiniams. Šiais laikais auksakalystės, sidabrakalystės mokoma profesinio rengimo sistemos institucijose.

## Istorija
Auksą mokėjo apdirbti visos kultūros, kurios tik turėjo aukso, nesvarbu, kãsto vietoje ar įvežtinio. Pasaulio muziejuose daugybė aukso dirbinių, pagamintų Europoje, Afrikoje, Azijoje, Amerikoje.

Viduramžių Europoje auksakaliai jungėsi į gildijas. Auksakalių gildijos paprastai būdavo vienos svarbiausių ir turtingiausių viduramžių miestuose. Sidabrakaliai paprastai jungdavosi su auksakaliais, dažnai tai būdavo tie patys žmonės. Meistrai, dirbę su žalvariu, bronza, variu ir kitais netauriaisiais metalais sudarydavo atskiras gildijas. Juvelyrai paprastai būdavo auksakaliai.
Gildijos registruodavo žymes, kuriomis auksakaliai žymėdavo savo gaminius, todėl išlikę gildijų archyvai svarbūs šių laikų istorikams.
Auksakaliai dažnai iš dalies atlikdavo ir bankininkų funkcijas, kadangi jie ir taip dirbdavo su auksu, be to, jų darbo specifika reikalavo turėti saugias saugyklas vertybėms laikyti.

## Susijusios temos
* Auksas
* Papuošalai
* Juvelyrika
* Auksakalystės ir sidabrakalystės prikazas
Rasa Ališauskienė (1959)

**Rasa Ališauskienė** (g. 1959 m. lapkričio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos psichologė, sociologė, socialinių mokslų daktarė.

## Biografija
1982 m. baigė Vilniaus universitetą, 1987 m. psichologijos mokslų kandidatė.

Nuo 1987 m. Vilniaus universiteto Sociologijos laboratorijos vedėja; nuo 1989 m. docentė, 1992 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto direktorė, nuo 2001 m. Filosofijos fakulteto docentė. Nuo 1992 m. bendrovės „Baltijos tyrimai“ generalinė direktorė

Nuo 1989 m. Tarptautinės sociologijos valdybos, nuo 1990 m. Pasaulinės viešosios nuomonės tyrimų asociacijos (WAPOR) ir Europos eksperimentinės ir socialinės psichologijos asociacijos, nuo 1992 m. Europos rinkos ir viešosios nuomonės tyrimų asociacijos (ESOMAR), nuo 1993 m. Tarptautinės politinių mokslų asociacijos (IPSA), nuo 1995 m. „Gallup Worldwide“ asociacijos narė.

## Mokslinė veikla
Pagrindinės tyrimų kryptys: pilietinės visuomenės formavimasis, vertybių kaita, žiniasklaida, reklama. Bendradarbiavo daugelyje sociologinių tyrimų ir švietimo programų: Mančesterio (1989 m.), Oslo (Balticum programa, 1991–1997 m.) universitetų, Laisvosios Europos radijo Tyrimų instituto (RFE/RL, 1993 m.)

## Šaltiniai