open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nujabes

**Jun Seba** (; 1974 m. vasario 7 d. – 2010 m. vasario 26 d.) – japonų prodiuseris, didžėjus, kompozitorius ir aranžuotojas. Jo sceninis vardas buvo **Nujabes** (ヌジャベス *Nujabesu*). Tai buvo jo vardo ir pavardės anagrama. Jun Seba buvo įrašų parduotuvių Šibujoje, „T Records“, „Guinness Records“ savininkas, taip pat įkūrė nepriklausomą įrašų kompaniją „Hydeout Productions“.

Jo kuriama muzika apėmė hiphopo, repo ir džiazo muzikos stilius. Nujabes bendradarbiavo su kitais japonų atlikėjais, tokiais kaip Uyama Hiroto, Shing02 (su kuriuo jis sukūrė  „Luv(sic)“ heksalogiją), Minmi, ir taip pat buvo susijęs su JAV pogrindine hiphopo scena, bendradarbiaudamas su CYNE, Apani B, Five Deez, Substantial, CL Smooth, Fat Jon ir Terry Callier. Per savo karjerą jis išleido penkis studijinius albumus (2003 m. – „Metaphorical Music“, 2004 m. – „Samurai Champloo Music Record: Departure“ ir „Impression“, 2005 m. – „Modal Soul“ ir „Spiritual State“, kuris buvo užbaigtas ir 2011 m. išleistas studijos „Hydeout Productions“ jau po jo mirties).
Viena iš jo labiausiai atpažįstamų kūrinių yra fono muzika Shinichirō Watanabe anime serialui „Samurai Champloo“.

2010 m. vasario 26 d. Jun Seba mirė eismo įvykyje. Po jo mirties daugelis atlikėjų kūrė įvairiausias dainas pagerbti jo mirčiai.

## Diskografija

### Studijiniai albumai:

### Kompiliaciniai albumai

### EP ir singlai
* 1999: *Ain’t No Mystery*
* 2002–2013: *Luv (sic) 1 Dalis – 6 Dalis.*
* 2003: *Lady Brown 12**
* 2015: *Tobulas apskritimas* (Su Shing02)

=== Albumai, išleisti bendradarbiaujant su kitais atlikėjais ===
* 2001: *To This Union a Sun Was Born* (su Substantial)
* 2003: *Bullshit as Usual* (su Pase Rock)
* 2003: *Metaphorical Music*

=== Oficialūs „Mixtapes“ ===
* 1998: *Sweet Sticky Thing*
* 2002: *Ristorante Mixtape: Nujabes''

## Išnašos
Valstybinis psichikos sveikatos centras

**Valstybinis psichikos sveikatos centras** – Lietuvos nacionalinės sveikatos sistemos (LNSS) biudžetinė sveikatos priežiūros įstaiga, kurios paskirtis yra  visuomenės psichikos sveikatos priežiūros, pirminės ambulatorinės psichikos sveikatos priežiūros, priklausomybės ligų ir savižudybių prevencijos koordinavimas, gyventojų psichikos sveikatos ir jai įtaką darančių veiksnių stebėsena ir vertinimas, gyventojų psichikos sveikatos stiprinimas ir ugdymas. Įstaigos veiklos tikslas – vykdyti visuomenės sveikatos priežiūrą, siekiant mažinti gyventojų sergamumą psichikos ligomis bei savižudybių skaičių, gerinti visuomenės ir individo psichikos sveikatą, mokyti sveikos gyvensenos įgūdžių. Įstaigos savininko teises ir pareigas įgyvendina Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija.  Įregistruotas 	1999-01-08. Dirba  	31 darbuotojas (2016 m.). Direktorė Ona Davidonienė.

Adresas: Parko g. 21, Vilnius, LT–11205.

## Taip pat skaitykite
*Psichikos sveikatos centras (PSC)
*Psichikos dienos centras (PDC)

## Nuorodos
*Valstybinis psichikos sveikatos centras
Andrius Timofejus Kapusta

Kunigaikštis **Andrius Timofejus Kapusta**&nbsp;– ATR valstybinis veikėjas, Braclavo kaštelionas (1566–1571), Ovručo seniūnas (laikytojas) (1546–1551, 1553–1571).

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. Pirma žmona nežinoma. Antra Ana Šimkovna (* 1503.02.28 † 1577.07.19). Vaikai:
* Marina – Minsko vaivados Bogdano Sapiegos žmona
* Aleksandra (m apie 1603)&nbsp;– kunigaikščio Aleksandro Višnioveckio žmona
* trečia duktė – Smolensko vaivados Filono Kmitos žmona.

## Išnašos

## Nuorodos
* Ізборник. Розділ п’ятий. КНЯЗІВСЬКІ РОДИНИ НЕВСТАНОВЛЕНОГО І ОРДИНСЬКОГО ПОХОДЖЕННЯ.

## Literatūra
* *Niesiecki Kasper.* Korona Polska przy Złotey Wolnosci Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona … ''&nbsp;– T.&nbsp;2.&nbsp;– Lwów: w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1738.&nbsp;– 761 s.&nbsp;– S. 478.
Kirilas Metkovas

**Kirilas Metkovas** (; g. 1965 m. vasario 1 d.) – buvęs Bulgarijos futbolininkas, rungtyniavęs Bulgarijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1989–1993 m.

## Išnašos

## Nuorodos
*
Danielius Vigovskis

**Danielius Vigovskis** (? – 1740) – LDK valstybinis veikėjas, Minsko kaštelionas (1713–1740).

## Biografija
Kilo iš Vigovskių giminės, herbo „Abdank“ savininkas. Kijevo vaiskio Lisiancos pono Konstantino Vigovskio ir Reginos Miaščerinos sūnus.

Buvo Nebarovo ir Reklinsko seniūnas. Lietuvos didysis žirgininkas nuo 1708, Minsko kaštelionas nuo 1713 metų. 1696 metais buvo pasiuntinys nuo Vilkmergės pavieto į konvokacinį seimą.

## Šeima
Buvo vedęs kunigaikštytę Terezę Drucką-Sokolinską, Lietuvos didžiojo raštininko Mykolo Karolio Druckio-Sokolinskio dukterį. Turėjo dukterį Racheliją, kuri pirmą kartą ištekėjo už Darsūniškio seniūno, kunigaikščio Karolio Oginskio, o antrą kartą už Trakų kašteliono Antano Kazimiero Sapiegos.

## Literatūra
* Żychliński T. Złota księga szlachty polskiej, Poznań, T.1-31, 1879–1908
Fiat M11/39

**[[Fiat]]-Ansaldo M11/39** buvo itališkas II pasaulinio karo vidutinis tankas. Jis buvo naudojamas Afrikoje ir Italijoje 1939–1944 m. Oficialiai tankas buvo vadinamas **Carro Armato** (šarvuota transporto priemonė) M11/39. Pavadinimas šifruojamas taip: M – vidutinis tankas (medium), 11 – svoris tonomis, 39 – gamybos metai.

Šio tanko dizainas buvo pasiskolintas iš britiškojo Vickers 6-Ton. Ypatingai tai matosi pagal vikšrų ir pakabos dizainą. Tankas buvo naudojamas trumpą laiką, nes dizainas nebuvo tinkamas, taip pat pagrindinė 37 mm patranka nebuvo pritaikyta tinkamai veikti – ji sukosi tik 15°, neradus tinkamos vietos bokštelyje. Taip pat M11/39 tankas pasižymėjo blogu patikimumu ir techninėmis savybėmis, buvo gana lėtas, šarvai lengvai pramušami. Nors pagal planus tanke buvo palikta speciali vieta radijui, nei vienas jų nebuvo įmontuotas.

Iš viso buvo pagaminta 100 Fiat M11/39 tankų. Jie naudodavo 105 AG galios Fiat SPA 8T V-8 dyzelinį variklį.
Mykolas Semaška

**Mykolas Semaška** (m. 1618 m.)&nbsp;– ATR valstybinis veikėjas. Gubkovo didičius.

## Biografija
Tėvas – Vladimiro pakamaris, Braclavo kaštelionas, Lucko seniūnas Aleksandras Semaška. Motina – Anastasija Valavičiūtė. Sesuo Barbora – Adomo Bogovitino žmona.

Valstybės tarnyba: Braclavo kaštelionas, Lucko seniūnas ir raktininkas. Mirė būdamas jaunas, buvo palaidotas Švento Petro ir Povilo bažnyčioje, Lucke.

## Šeima
Buvo vedęs du kartus. Pirma žmona buvo Anastasija Malinska. Vaikai:
* Katerina – Bresto vaivados Ostapo Tiškevičiaus žmona
* Marina (Mariana)&nbsp;– Červonogrado seniūno Stanislavo Danilovičiaus (†1632) žmona.

Antra žmona – Izabelė Uchanska, Belzo vaivados Povilo Uchanskio duktė, fundavo Lucko jezuitų kolegiumą, vaikų neturėjo.

## Išnašos

## Nuorodos
* *Niesiecki Kasper.* Korona Polska przy Złotey Wolnosci Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona… ''&nbsp;– T.&nbsp;4.&nbsp;– Lwów&nbsp;: w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1743.&nbsp;– 820 s.&nbsp;– S. 80–81.
*
JT Generalinės Asamblėjos rezoliucija 68/262

**[[JT]] [[Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja|Generalinės Asamblėjos]] rezoliucija 68/262** buvo priimta 2014 m. kovo 27 d. 68-os Generalinės Asamblėjos metu. Rezoliucija buvo 2014 m. Krymo krizės įvykių atsakas. Rezoliucija patvirtino, kad Krymo referendumas yra nelegitimus ir jo teritorijos prijungimas prie Rusijos yra neteisėtas.

Ši rezoliucija buvo priimta po to, kai 100 narių balsavo už, 11 – prieš, dar 58 susilaikė.

Rezoliuciją paruošė ir pristatė Kanada, Kosta Rika, Vokietija, Lietuva ir Ukraina. Rezoliucija buvo priimta po to, kai Jungtinių Tautų Saugumo Taryba septynis kartus nesėkmingai bandė priimti savo sprendimus, kiekvieną kartą sulaukdama Rusijos veto.

## Nuorodos
* Visas rezoliucijos 68/262 tekstas (angl.)

## Šaltiniai
Edu Manga

**Eduardas Antonijus dos Santosas** arba **Edu Manga** (1967 m. vasario 2 d. – 2025 m. spalio 3 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1989 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Elivélton

**Elivélton** (g. 1971 m. liepos 31 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.

Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–1993 m.

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Valentinas Dembinskis

**Valentinas Dembinskis** (m. 1585 m. spalio 16 d.) – ATR valstybinis veikėjas, Karūnos didysis referentas (1544–1561), Krokuvos burgrafas (nuo 1548), Karūnos didysis iždininkas (1561–1564), Karūnos didysis kancleris (1564–1576), Krokuvos (1576–1585), Beco (nuo 1549) ir Sončevo kaštelionas (nuo 1555).

## Biografija
Lenkijos bajorų Dembinskių giminės atstovas, herbo „Rawicz“ savininkas. Buvo vienas „Gaidžių karo“ vadovų.

1544 metais jis gavo Karūnos didžiojo referento pareigybę, nuo 1548 metų – Krokuvos burgrafas. Nuo 1561 metų – Karūnos didysis iždininkas. Įvedė tvarką ižde. 1564 metais Valentinas Dembinskis buvo paskirtas Karūnos didžiuoju kancleriu.

1569 metais dalyvavo Liublino unijos akto pasirašyme. 1573 metais dalyvavo elekciniame seime, kur palaikė Prancūzijos princo Henriko Anžu kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.

1576 metais dėl amžiaus Valentinas Dembinskis užleido Karūnos didžiojo kanclerio pareigybę pakancleriui Petrui Duninui-Volskiui, mainais gaudamas Krokuvos kašteliono laipsnį.

## Literatūra
* Dembiński Walenty (zm. 1585) kanclerz wielki koronny // *Polski Słownik Biograficzny*. – T. 5. – S. 78.

## Nuorodod
* Walenty Dembiński z Dembian h. Rawicz
Jonas Firlejus

**Jonas Firlejus** (m. 1614) – ATR valstybinis veikėjas, Karūnos didysis iždininkas (1590–1609), Vojnicos kaštelionas (1613–1614).

## Biografija
Lenkijos bajorų Firlejų giminės atstovas, herbo „Lewart“ savininkas. Karūnos didžiojo maršalkos ir Krokuvos vaivadodos Jano Firlejaus (1521–1574) ir Sofijos Boner (m. 1563) sūnus. Broliai – Mikalojus, Petras, Adžejus ir Henrikas.

Buvo tėvų aklėjamas protestantiškoje dvasioje, apie 1600 metus atsisakė kalvinizmo ir priėmė Romos-katalikų tikėjimą.

1590 metais Jonas Firlejus gavo Karūnos didžiojo iždininko pareigybę, kurią užėmė iki 1609 metų. 1613 metais buvo paskirtas Vojnicos kaštelionu.

## Šeima
1592 metais vedė Gertrūdą Opalinską (1569–1602), Karūnos didžiojo maršalkos Andžejaus Opalinskio (1540–1593) ir Katerinos Kosceleckos dukterį. Vaikai:

* Andžejus (m. po 1622), Kazimiro ir Medicko seniūnas, Karaliaus rotmistras (1614)
* Henrikas (apie 1600–1635), Karūnos didysis referentas (1625–1632), Peremyšlio (1630) ir Ponanės vyskupas (1634)
* Katerina Firlej, Liublino pakamario Adamo Noskovskio žmona
* Sofija Firlej (m. 1645), Sadecko kašteliono Samuilo Lanckoronskio (apie 1579–1638) žmona.

## Nuorodos
* Firlejų genealogija
Juozas Stanislovas Potockis

**Juozas Stanislovas Potockis** (m. 1722) – Karūnos armijos rotmistras, Kijevo kaštelionas.

## Biografija
Karaliaus rūmininko ir pasiuntinio Povilo Potockio sūnus, brolis: primo Teodoro Adžejaus ir Karūnos dvaro maršalkos ir referento Stepono. Buvo Belzo vaivados Teodoro Potockio ir Joachimo Karolio Potockio senelis.

1684 metais tapo šarvuotos vėliavos rotmistru. Buvo taip pat Kameneco kaštelionu nuo 1714 metų. 

## Šeima
Pirmoji žmona – Zuzana Ščiavinska, Inovroclavo vaivados Povilo Ščiavinskio duktė. Vaikai:
* Jokūbas – ksiondzas, Sandomiro kustošas, Varminsko kancleris, mirė 1725 m.
* Katerina – vienuolė Varšuvoje. 
Antroji žmona – Eleonora Rey, Grabovo pataurininkio Boguslavo Rejaus duktė. Vaikai: 
* Jonas – Smotryčiaus seniūnas, Braclavo kaštelionas, mirė 1744 m. 
* Mykolas Pranciškus – Terebovlio, Čyhyryno seniūnas.  

## Nuorodos
Andžejus Gurskis

**Andžejus Gurskis** (m. 1626) – Karūnos dvaro paiždininkas, Mazovijos vaivada nuo 1623, Haličo ir Podolės Kameneco kaštelionas nuo 1619, Ovručo, Strelecko seniūnas, diplomatas. 

Zebžydovskio rokošo metu palaikė karalių Zigmantą Vazą, buvo siunčiamas du kartus kaip delegatas derybų su rokošininkais. 1613 metais išsiųstas su pasiuntinybe į Osmanų imperiją.  

## Literatūra

* Sławomira Peleszowa, Andrzej Górski, w: Polski Słownik Biograficzny, 1959-1960, t. VIII, s. 433-434.

|-
Janas Šafraniecas

**Janas Šafraniecas** (1363–1433 m. liepos 28 d.) – Lenkijos Romos-katalikų ir valstybinis veikėjas, Krokuvos kanaininkas (1400), Krokuvos kustošas (1405), Krokuvos dekanas (1409), Karūnos pakancleris (1419–1423), Karūnos didysis kancleris (1423–1429), Pamario-Kujavijos vyskupas (1428–1433). Krokuvos akdemijos rektorius.

## Biografija
Lenkijos bajorų Šafraniecų giminės atstovas, herbo „Starykoń“ savininkas. Krokuvos pastalininko Petro Šafranieco sūnus. Vyresnysis brolis – Sandomiro vaivada, Krokuvos vaivada ir seniūnas Petras (m. 1437).

Išsilavinimą gavo Paryžiaus ir Heidelbergo universitetuose. 1404 metais Janas Šafraniecas buvo išrinktas Krokuvos akademijos rektoriumi. Gavo eilę bažnyčios pareigybių Krokuvoje, dalinai, tapo generaliniu vikaru ir vyskupo Petro Višo iš Radolino oficialu, Krokuvos kapituloje – kustošu, scholastiku ir dekanu.

Karūnos pakancleris nuo 1419 metų, Karūnos didysis kancleris 1423–1429 metais.

1428 metų gegužį Janas Šafraniecas buvo išrinktas Kujavijos-Pamario vyskupu (su centru Vloclaveke). Jo išrinkimo reikalavo Lenkijos karalius Jogaila. Janas Šafraniecas gavo popiežiaus patvirtinimą eiti pareigas 1428 metų rugsėjį.

## Literatūra
* Piotr Nitecki, Biskupi Kościoła w Polsce w latach 965–1999, ISBN 83-211-1311-7, Warszawa 2000.

## Nuorodos
Vikentijus Kotas

**Vikentijus Kotas** (; 1395–1448) – Lenkijos Romos-katalikų ir valstybinis veikėjas, Karūnos pakancleris (1433–1437), Gniezno arkivyskupas ir Lenkijos primas (nuo 1437).

## Biografija
Lenkijos bajorų Kotų giminės atstovas, herbo „Doliwa“ savininkas.

Nuo 1433 metų Karūnos pakancleris, dalyvavo visose vyriausybės to meto pradžiose. Po Vladislovo III žūties Varnos mūšyje Vikentijus Kotas, kartu su vyskupu Zbignevu Olesnickiu, vyko pas Lietuvos didįjį kunigaikštį Kazimierą Jogailaitį, kad iškelti jį į Lenkijos karaliaus sostą. Jis buvo nepalaužiamas husitų priešininkas.
Janas Tarnovskis

**Janas Tarnovskis** (1550–1605 m. rugsėjo 14 d.) – ATR Romos-katalikų ir valstybinis veikėjas, karaliaus sekretorius, Karūnos didysis referentas (nuo 1581), Poznanės (1598–1600) ir Kujavijos vyskupas (1600–1603), Gniezno arkivyskupas ir Lenkijos primas (1603–1605), Karūnos pakancleris (1604–1605).

## Biografija
Lenkijos bajorų Tarnovskių giminės atstovas, herbo „Rolia“ savininkas.

Iš pradžių Janas Tarnovskis buvo karaliaus Stepono Batoro sekretorius ir Zigmanto III Vazos patikėtinis. 1581 metais gavo Karūnos didžiojo referento pareigybę.

Poznanės nuo 1598 metų ir Kujavijos vyskupas nuo 1600 metų. 1604 m. birželio 5 d. įvyko Jano Tarnovskio įšventinimas į vyskupus Gniezno katedroje. Valdė Lovičiaus arkivyskupystę. Jis buvo vienu iš labiausiai ištikimų Lenkijos karaliaus Zigmanto III Vazos šalininkų. Kritikavo Karūnos kanclerio Jano Zamoiskio stovyklos politinę įtaką.

Mirė 1605 m. rugsėjo 14 d., buvo palaidotas Lovicko kolegiate.

## Literatūra
* *Marceli Kosman.* Między tronem a ołtarzem, Poznań, 2000, ISBN 83-7272-017-7
Baltaraiščiai

**Baltaraiščiai** () – vokiečių kariuomenės Antrojo pasaulinio karo metais užimtose SSRS teritorijose veikę vietiniai savanoriai vermachto talkininkai, ant rankovių dėvėję baltus raiščius, dalyvavę nacių baudžiamosiose operacijose. Rusijos išvadavimo armijos kareiviai, kovoję vokiečių pusėje, turėjo baltus raiščius ant abiejų rankovių, kad juos būtų galima atskirti nuo vokiečių. Raudonieji partizanai juos vadino baltaraiščiais.

## Lietuvoje

Lietuvių sukilėliai ir partizanai, kovotojai prieš komunistinę valdžią, Antrojo pasaulinio karo metais ant rankovių taip pat dėvėjo improvizuotą skiriamąjį ženklą – baltą raištį.

1941 m. sovietams pradėjus pirmuosius trėmimus, Lietuvos pogrindyje ėmė veikti daug prastokai ginkluotų partizanų būrių, kurie atkreipė sovietinio saugumo dėmesį. Baltus raiščius dėvėjo kaip skiriamuosius ženklus 1941 m. birželio sukilimo dalyviai, kovoję prieš komunistų valdžią.

Antisovietinio pasipriešinimo organizacija Lietuvių aktyvistų frontas buvo išleidusi atsišaukimą „Amžiams išvaduokime Lietuvą nuo žydijos jungo”, todėl žydai buvo laikomi pražūtingos komunizmo ideologijos skleidėjais, kaltinami, kad įsivyravo Lietuvos ekonomikoje, užplūdo miestus ir panašiai. Žydus saugojo vadinamieji partizanai, ėmę aktyviai veikti jau pirmomis nacių–sovietų karo dienomis, be to, jie įsitraukė ir į masinį žydų persekiojimą, žudynes. Jie liaudyje vadinti baltaraiščiais dėl dėvimų baltų raiščių. Iš pradžių terminas neturėjo jokios ideologinės reikšmės, bet vėliau įgavo neigiamą politinį atspalvį.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Baltaraištis (''zodynas.lt'')
* Žydų naikinimo vietos Telšių apskrityje. Viešvėnų stovykla 
* Garliava. Holokaustas
Esencializmas

**Esencializmas** – filosofijos kryptis, pradėta Aristotelio ir vėliau vystyta Džono Loko. Esencializmas grindžiamas idėja, kad kai kurios daiktų savybės yra esminės tų daiktų atžvilgiu. Būtent paslėpta daikto esmė nulemia jo juntamąsias, išorines savybes. Šiais laikais esencializmo idėjas palaiko mokslinio realizmo šalininkai.

Manoma, kad visi tam tikros kultūros arba grupės nariai yra identiški ar pakankamai panašūs tam, kad juos būtų galima priskirti „tai pačiai rūšiai“. Šiuo atžvilgiu esencializmas primena stereotipus, pvz., kad „visi afrikiečiai yra juodaodžiai“.

Žiūrint iš esencializmo pozicijų, kultūra ir etninis identitas laikomos atskiromis, tačiau glaudžiai susijusiomis sąvokomis. Individas perima gimtojoje vietoje gyvenantiems žmonėms būdingas savybes per tautybę, savo ruožtu nulemiančią individo kultūrines tradicijas, o šios – etninį identitetą. Trumpiau tariant, individo etninę priklausomybę ir identitetą nulemia jo gimimo vieta.

Šiandien būtų sudėtinga surasti esencializmo šalininkų. Vienas iš paminėjimo vertų darbų – britų mokslininko Entoni Smito knyga „Etninė tautų kilmė“ (angl. *The Ethnic Origins of Nations*), kurioje teigiama, kad etniniu požiūriu tauta laikosi ant šešių kertinių akmenų – vardo, bendros mitologijos, kultūros ir istorijos; prisirišimo prie apibrėžtos teritorijos ir lojalumo jausmo vienintelei bendruomenei.

Esencialistai teigia, kad norint paaiškinti socialinį elgesį, reikia atsižvelgti į biologinius, fiziologinius ir genetinius faktorius. Todėl seksualinė orientacija, elgesio ir asmeniniai skirtumai laikomi įgimtomis savybėmis. Esencialistai, pasitelkdami biologiją, siekia atkreipti dėmesį į nepakeičiamus socialinius ir biologinius skirtumus.

Kitas pavyzdys – endogamija, reiškinys, kai tuokiamasi tik su tos pačios etninės grupės ar genties nariais, siekiant išsaugoti ir puoselėti jos kultūrą.

Amerikiečių rašytojo Džono Grėjaus knygoje „Vyrai kilę iš Marso, moterys – iš Veneros“ esencializmas nagrinėjamas atliekant mintinį eksperimentą – esą vyrams ir moterims iš prigimties būdingi visiškai skirtingi jausmai, kalba ir poreikiai. Abiejų padermių atstovams atvykus į žemę, visas jų bendravimo ir lytiškumo problemas būtų galima išspręsti, jei abi lytys suvoktų tarpusavio skirtumus. Tai reiškia, kad savo esme vyrai yra vyriški, o moterys – moteriškos.

Žiūrint iš feministinės perspektyvos, esencializmas siejamas su kai kuriomis feminizmo kryptimis, visų pirma su diferenciniu feminizmu, pabrėžiančiu biologinius vyrų ir moterų skirtumus. Šios krypties šalininkai teigia, kad remiantis šiais skirtumais, visuomenė tiek vyriškiems, tiek moteriškiems darbams turėtų teikti vienodą svarbą.
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2015

**M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2015** buvo surengti Žalgirio arenoje, Kaune, 2016 m. sausio 29 d. Apdovanojimus vedė Jazzu ir Justinas Jankevičius. Nugalėtojus rinko 56 asmenų komisija.

Daugiausiai apdovanojimų – po 3 – gavo Monika Linkytė.

## Nominacijos
Laimėtojai pažymėti **paryškintu** šriftu.

### Metų atlikėja
* Alina Orlova
* Girmantė Vaitkutė
* Jurga Šeduikytė
* **[[Monika Linkytė]]**
* Monika Liu

### Metų atlikėjas
* Edgaras Lubys
* Jurgis Didžiulis
* Markas Palubenka
* Tomas Sinickis
* **[[Vaidas Baumila]]**

### Metų proveržis
* **[[Antikvariniai Kašpirovskio dantys]]**
* Deeper Upper
* Garbanotas Bosistas
* Monika Liu
* Z On A

### Metų popmuzikos grupė, atlikėja ar atlikėjas
* Jurga Šeduikytė
* **[[Leon Somov ir Jazzu]]**
* Monika Linkytė
* SEL
* Vaidas Baumila

### Metų roko grupė, atlikėjas, atlikėja
* **[[BIX]]**
* Rebelheart
* Siela
* Tomas Sinickis
* Freaks On Floor

### Metų alternatyvos grupė, atlikėjas, atlikėja
* Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ
* Alina Orlova
* ba.
* **[[Garbanotas Bosistas]]**
* Vidas Bareikis

### Metų elektroninės muzikos grupė, atlikėjas, atlikėja
* **[[Beissoul & Einius]]**
* Deep Shoq
* GeraiGerai
* Jazzyvile
* Proper Heat

### Metų hip-hop grupė, atlikėjas, atlikėja
* Dee & Kamy
* G&G Sindikatas
* **[[Lilas ir Innomine]]**
* MC Mesijus ir Münpauzn
* Omerta

### Metų grupė
* Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ
* BIX
* Garbanotas Bosistas
* **[[Leon Somov ir Jazzu]]**
* SEL

### Metų koncertinė grupė, atlikėjas ar atlikėja
* Antis
* Džordana Butkutė
* Gytis Paškevičius
* **[[Marijonas Mikutavičius]]
* [[SEL]]

=== Metų albumas ===
* [[Tomas Sinickis]] – ''Mylimas Vyras Ir Sūnus''
* [[MC Mesijus]] ir [[Münpauzn]] – ''#UZGROTU''
* [[Garbanotas Bosistas]] – ''Above Us''
* [[Leon Somov ir Jazzu]] – ''[[Istorijos]]''
* [[Freaks On Floor]] – ''Life''
* [[Markas Palubenka]] – ''Puzzleman''
* [[BIX]] – ''RAY''
* [[G&G Sindikatas]] – ''Revoliucijos garso takelis''
* [[Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ]] – ''Vilko vartai''
* **Monika Linkytė – *[[Walk With Me]]***

=== Metų kūrinys, daina ===
* [[Lilas ir Innomine]] – „[[Karina (Lilas ir Innomine daina)|Karina]]“
* **Monika Linkytė – „Po dangum“**
* [[Leon Somov ir Jazzu]] – „Po mano oda“
* [[Monika Linkytė]] ir [[Vaidas Baumila]] – „This Time“
* [[Marijonas Mikutavičius]] – „Tu čia, tu čia“

=== Metų vaizdo klipas ===
* [[Markas Palubenka]] – „A Woman Of Stone“
* [[Vaidas Baumila]] – „Ant mašinos stogo“
* **Antikvariniai Kašpirovskio dantys – „Į Venesuelą“**
* [[The Roop]] – „Not Too Late“
* [[Deeper Upper]] – „Unity“

=== AGATA grojamiausias metų atlikėjas ===
* **Aistė Smilgevičiūtė ir SKYLĖ**

=== LATGA populiariausias metų autorius ===
* **Leon Somov**

=== Apdovanojimas už nuopelnus lietuviškai muzikai ===
* **Nerija'''

## Nuorodos
* M.A.M.A. muzikos apdovanojimų tinklalapis

## Šaltiniai
Ezio Scida stadionas

**Ezio Scida stadionas** () – futbolo stadionas Krotonės mieste, Italijoje. Talpina 9631 žiūrovą, čia namų rungtynes žaidžia FC Crotone futbolo klubas.

## Istorija

Pastatytas 1937–1946 m. ir pavadintas futbolininko Ezio Scida (1915–1946) garbei. Iš pradžių talpino 5000 žiūrovų, 1999 m. rekonstruotas iki 10 000, o 2016 m. Krotonės klubui patekus į aukščiausiąją lygą, talpa padidinta iki 16 000 žiūrovų.

## Šaltiniai
Franz von Stuck

**Francas fon Štiukas** (, 1863−1928 m.) – Vokietijos tapytojas simbolistas, skulptorius. 

## Biografija
Francas Štiukas gimė 1863 m. vasario 23 d. Tetenvaiso miestelyje rytų Bavarijoje. 1882−1884 m. mokėsi Miuncheno taikomosios dailės mokykloje, 1885 m. − tapybos Miuncheno akademijoje. Iš taikomosios dailės mokslų F. Štiukas perėmė dekoratyvumo pajautimą ir tapo puikiu piešėju. Tapyboje jis skyrė menką dėmesį formaliam mokymuisi ir buvo paveiktas A. Beklino ir F. fon Lenbacho kūrinių. Užsidirbdavo pragyvenimui kurdamas humoristines iliustracijas ir grafiką. 1889 m. F. Štiukas pagarsėjo paveikslu „Rojaus sargas“. Jis tapo vienu iš Miuncheno secesijos įkūrėjų ir veliau − jos prezidentu. 1895 m. tapo Miuncheno dailės akademijos profesoriumi, 1906 m. jam suteiktas kilmingųjų rangas (prie pavardės jis galėjo naudoti „fon“ priedėlį). Francas fon Štiukas buvo gerbiamu to meto tapytoju, Vienos, Berlyno, Dresdeno, Milano, Stokholmo akademijų garbės nariu. Jis mokė Miuncheno akademijoje iki savo mirties, nors vėlyvaisiais gyvenimo metais jo dailė buvo laikoma senamadiška. Tarp jo mokinių buvo Jozefas Albersas, Vasilijus Kandinskis ir Paulis Klė. Garsiausiu jo kūriniu įvardijamas paveikslas „Nuodėmė“ (1893). Francas fon Štiukas mirė 1928 m. rugpjūčio 30 d. Miunchene. Gyvenimo metu jis taip pat kūrė skulptūras.

1897−1898 m. F. fon Štiukas su žmona Marija pasistatė savo projektuotą namą Miunchene, kuris 1992 m. tapo Štiuko vilos muziejumi. Už baldų dizainą 1900 m. F. fon Štiukas buvo apdovanotas aukso medaliu Paryžiaus pasaulinėje parodoje.

## Darbų galerija

Franz Von Stuck - The Guardian of Paradise.jpg| „Rojaus sargas“, 1889 m. 
Штюк.Грех.jpg| „Nuodėmė“, 1893 m. 
Franz von Stuck - The Kiss of the Sphinx - Google Art Project.jpg| „Sfinkso bučinys“, 1895 m.
The Spring - Franz von Stuck.jpg| „Pavasaris“, 1902 m. 
Mary Franziska Anna by Franz von Stuck.jpg| „Marija Franciska Ana“, 1915 m.


## Šaltiniai

* Norman, Geraldine. *Nineteenth-century Painters and Painting*. University of California Press, 1977 p. 101.
* F. fon Štiuko kūriniai chronologine tvarka
Andžejus Grudzinskis

**Andžejus Karolis Grudzinskis** (1611–1678) – Lenkijos karinis ir valstybinis veikėjas, Kališo (1653–1661) ir Poznanės vaivada (1661–1678), Naklovo, Valčo, Rogozno Srodo, ir Oseksko seniūnas. Dvaro žemių Zlotuve valdytojas, karaliaus pulkininkas ir gvardijos kapitonas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Grudzinskių giminės atstovas, herbo „Gžimala“ savininkas. Kališo vaivados Zigmanto Grudzinskio (apie 1538–1653) ir Anos Opalinskos sūnus.

Švedijos tvano pradžioje, 1655 metų liepos 25 d. Andžejus Karolis Grudzinskis kartu su Poznanės vaivada Kristupu Opalinskiu ir Karūnos pakancleriu JKeronimu Radzijevskiu atsisakė tarnauti Lenkijos karaliui Jonui Kazimierui Vazai ir Uisces mūšyje pasidavė kartu su Didžiosios Lenkijos pulku feldmaršalui Arvydui von Vitenbergui, pripažistant Švedijos karalių Karolį X Gustavą ATR valdovu. Nežiūrint į savo pirminę išdavystę, netrukus jis perėjo į Lenkijos Karūnos pusę ir dalyvavo kovoje prieš švedų okupantus. Atsakant švedai sudegino Zlotuvo ir Drachimo pilis, kurios jam priklausė (1657).

1668 metais po Jono II Kazimiero atsižadėjimo nuo Lenkijos karaliaus sosto Andžejus Grudzinskis palaikė kurfiusto Pilypo Vilhelmo Pfalco kandidatūrą. 1669 metais buvo išrinktas nuo Poznanės vaivadijos į elekcinį seimą kur palaikė kunigaikščio Mykolo Kaributo Višnioveckio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.

Šiaurės karui pasibaigus Adžejus Grudzinskis pastatė daug bažnyčių.

Andžejus Grudzinskis mirė 1678 metais ir buvo palaidotas Švento Vito bažnyčioje, Rogozne.
## Šeima
Buvo vedęs Marianą Svencicką, Kulmo vyskupo Stanislavo Jackaus Svencickio giminaitę.

## Literatūra
* Antoni Gąsiorowski, Jerzy Topolski [red.]: Wielkopolski Słownik Biograficzny. Warszawa-Poznań: Państwowe Wydawnictwo Naukowe, 1981, s. 234. ISBN 83-01-02722-3.

|-
Andžejus Dembovskis

**Andžejus Dembovskis** (g. ir m. XVI a.) – Lubačuvo kaštelionas (1557–1558 m.), po to Belzo kaštelionas ir Belzo vaivada.

## Šeima
Vedė Agniešką Laščaitę, su kuria turėjo dukterį Sofiją (mirė 1588 m.).
Stanislavas Lanckoronskis (1617)

**Stanislavas Lanckoronskis ** (apie 1585–1617) – ATR valstybinis veikėjas, Haličo kaštelionas (nuo 1613 metų), Podolės vaivada (1614–1617), Ploskirovo seniūnas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Lanckoronskių giminės atstovas, herbo „Zadora“ savininkas. Podolės pakamario Mikalojaus Lanckoronskio (m. 1597) ir Anos Žuravnenskos iš Chodorovo sūnus.

1613 metais Stanislavas Lanckoronskis gavo Haličo kašteliono pareigybę, 1614 metais buvo paskirtas Podolės vaivada. Taip pat jam priklausė Ploskirovo seniūnija.

## Šeima
Buvo vedę Sofiją Zamechovską (?–1635), Kameneco kašteliono Jano Golskio (m. 1613) našlę, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo. Po Stanislavo mirties jo našlė Sofija ištekėjo trečią kartą už Trakų vaivados Jonušo Skumino Tiškevičiaus (apie 1572–1642).

## Literatūra
* Niesiecki К. Korona polska przy złotej wolności starożytnymi wszystkich katedr, prowincji i rycerstwa klejnotami….- Lwów ,1738. t.2. 761s.пол.

## Nuorodos
* Wojewodzina Golska 

|-
Hootsuite

**„Hootsuite“** – socialinių tinklų valdymo platforma, veikianti debesų kompiuterijos pagrindu.

Integruota su „Twitter“, „Facebook“, „Instagram“, „LinkedIn“, „YouTube“ ir kitais socialiniais tinklais.

„Hootsuite“ bendrovė iš viso pritraukė $250 milijonų rizikos kapitalo ir yra vertinama $1 milijardu. Daugiau nei 10 milijonų vartotojų yra užsiregistravę šioje platformoje, dalis iš jų – didžiausios pasaulio bendrovės.
## Išnašos
FC Crotone

**Krotonės futbolo klubas (Football Club Crotone)** – Italijos futbolo klubas iš Krotonės miesto. 

## Istorija

Klubas įkurtas 1910 m. Žaisdavo žemesniuose divizionuose.

2015–2016 m. klubas užėmė antrą vietą Serie B lygoje ir pirmą kartą istorijoje pateko į Serie A.

2016-2017 m. Serie A pirmenybėse užėmė 17 vietą, kuri garantavo išlikimą elitinėje lygoje.

## Spalvinė gama
Raudona ir mėlyna. Klubas žaidžia raudonais mėlynais marškinėliais, kurie turi vertikalius dryžius, mėlynais šortais, ir mėlynomis kojinėmis.

Svečiuose žaidžia baltomis aprangomis su raudonai mėlynu skersu dryžiumi.

Trečia apranga – geltoni marškinėliai su raudonai mėlynu skersu dryžiumi, mėlyni šortai ir geltonos kojinės.

## Sezonai

|}

## Stadionas

Klubas namų rungtynes žaidžia Stadio Ezio Scida. Stadiono talpa viršija devynis tūkstančius žiūrovų.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali klubo svetainė
* SOCCERWAY
Stanislavas Lanckoronskis (1489)

**Stanislavas Lanckoronskis** (; m. 1489) – Lenkijos karalystės diplomatinis ir karinis veikėjas, Karūnos dvaro maršalka (1477–1489).

## Biografija
Kilo iš vakarų Rusios aristokratų Lanckoronskių giminės, herbo „Zadora“ savininkas. Vienas iš turtingiausių Mažosios Lenkijos XV amžiaus magnatų. Bžozuvo, Lanckorono ir Vladislavo valdytojas.

Taikos metu vadovavo seimukų darbui. 1468 metais Lenkijos delegacijos sudėtyje buvo pasiustas pas Čekijos karalių Jurgį Podiebradietį. Diplomatinės misijos tikslu, nebuvo sėkmingas, buvo pasiektas susitarimas užimti Čekijos sostą Vladislovui Jogailaičiui, busimam karaliui Vladislovui II.

1468–1478 metais Stanislavas Lanckoronskis aktyviai dalyvavo kariniuose konfliktuose tarp Čekijos karaliaus Vladislovo ir ir Vengrijos karaliaus Matvejaus I Korvino dėl valdžios Silezijoje ir Moravijoje.

1475 metais Stanislavas Lanckoronskis, kaip prievaizas, lydėjo princesę Jadvygą Jogailaitę į Bavariją, kur ji ištekėjo už Bavarijos, busimo Bavarijos-Lancuto hercogo.

1478 metais kartu su diplomatu ir istoriku Janu Dlugošu buvo Lenkijos karališkos pasiuntinybės sudėtyje į Budą ir Višegradą, sudarė paliaubas su Matjušu I.

## Šeima
Buvo vedęs Aną Korozvenską. Nuo tos santuokos gimė sūnūs:
* Predslavas (apie 1467–1531), Mažosios Rusios etmonas, Chmelniko seniūnas.
* Stanislavas (apie 1465 – m. iki 1535 m. spalio 21 d.), Podolės ir Sandomiro vaivada

## Literatūra
* *Kiryk F.* Stanisław Lanckoroński // Polski Słownik Biograficzny. – T. XVI. – 1971. – S. 450–451.

## Nuorodos
* Станислав Лянцкоронский.

|-
Stanislavas Lanckoronskis (1535)

**Stanislavas Lanckoronskis** iš **Bžozuvo** (; (apie 1465 – m. iki 1535 m. spalio 21 d.) – Lenkijos karalystės valstybinis veikėjas, karaliaus rūmininkas, Sandimiro pataurininkas nuo 1497, dvaro maršalka (1503–1504), Podolės Kameneco (1510–1535), Skalsko seniūnas (1515–1535), Podolės (1530–1533) ir Sandomiro vaivada (1533–1535).

## Biografija
Kilo iš vakarų-Rusios aristokratų Lanckoronskių giminės, herbo „Zadora“ savininkas. Vieno iš turtingiausių Mažosios Lenkijos XV amžiaus magnatų – Bžozuvo, Lanckorono ir Stanislavo Lanckoronskio sūnus.

## Literatūra
* Urzędnicy Podolscy XIV–XVIII wieku. – № 554, 632 та с. 215
* Urzędnicy wojewodztwa sandomirskiego w XVI–XVIII wieku / Opr. K. Chłaposki, A. Falniowska-Gradowska. – Kórnik 1993. – № 733,945) * H. Kowalska. Stanislaw Lanckoroński // Polski Słownik Biograficzny. Wrocław-Warszawa-Kraków, 1971. – T. XVI. – с.451-452
* Cynarski S. Dzieje rodu Lanckorońskich z Brzezia od XIV do XVIII wieku. Sprawy kariery urzędniczej i awansu majątkowego. –Warszawa-Kraków, 1996. с. 117–123, 233–235

## Nuorodos

|-
Vavrincas Lanckoronskis

**Vavrincas Lanckoronskis** (m. 1751 m.) – Stopnicos seniūnas 1734 metais, Dzikovo konfedracijos maršalka nuo Osvecimo ir Zatoro 1734 metais.

## Literatūra

* Rodzina, herbarz polski, t. VIII, Warszawa 1911, s. 275.
* Konfederacja Generalna Stanów Koronnych y Wielkiego Xięztwa Litewskiego na walnym zieźdźie w Dźikowie pod Sandomierzem postanowiona dnia V miesiąca Listopada. Roku Pańskiego MDCC.XXXIV, [b.n.s]

## Nuorodos
Pranciškus Lanckoronskis

**Pranciškus Lanckoronskis** (apie 1655–1716) – Lenkijos magnatas, karaliaus papulkininkas ir Budzišovo (nuo 1679), Stpnicos (nuo 1683) ir Bochnios seniūnas (nuo 1703), Krokuvos pakamaris (1698–1706, 1709–1716), Krokuvos vaivada (1706–1709).

## Biografija
Lenkijos magnatų Lanckoronskių giminės atstovas, herbo „Zadora“ savininkas. Karaliaus rūmininko ir pulkininko Pakoslavo Kazimiero Lanckoronskio (m. 1702) ir Anos Dembinskos (m. 1681) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – karaliaus rūmininkas Samuilas Kazimieras (m. 1689).

1673 metais vadovaudamas kazokų vėliavai dalyvavo Turkijos armijos sutriuškinime Chotyno mūšyje. 1674 metais Pranciškus Lanckoronskis pasirašė Jono Sobieskio išrinkimą (elekciją) į Lenkijos karaliaus sostą.

1683 metais pėstininko pulko papulkininkio laipsnyje dalyvavo Vienos it Parkanų mūšiuuose. 1683 m. vasario 10 d. jis buvo sunkiais sužeistas į koją, kurią teko amputuoti. Nežiūrint į kojos netektį, 1685 m. vasario 1 d. Pranciškus Lanckoronskis vadovavo Kurliandijos hercogo Frydricho Kazimiero Ketlerio pulkui.

Už savo karinius nuopelnus Pranciškus Lanckoronskis gavo valdyti Budzišovo (1679) ir Stpnicos (1683) seniūnijas. 1696 metais tapo konfederaciniu teisėju Krokuvos vaivadijoje, o 1698 metais Krokuvos bajorija jį išrinko pakamariu (kamergeriu).  

Jo šarvuota vėliava dalyvavo Klišovo mūšyje 1702 metais raitelių pulko sudėtyje vadovaujamo Karūnos didžiojo etmono Jeronimo Augusto Liubomirskio. Už karinius nuopelnus Lenkijos seimas išskyrė jam premiją 50 000 Lenkijos auksinų dydžio. 1699 ir 1703 metais buvo du kartus paskirtas seimo komisaru derybose su Brandenburgu dėl Elblongo likimo.  

1704 metais Pranciškus Lanckoronskis tapo Sandomiro konfederacijos nariu, sudaryto Augusto Stipriojo šalininkų ir Švedijos priešininkų. Kaip Augusto Stipriojo atstovas, komisaras, dalyvavo 1705 metais derybose su Švedija. 1706 metais palaikė Stanislovo Leščinskio kandidatūrą, kuris jam suteikė Krokuvos vaivados pareigybė. 1709 metais po Stanislovo Leščinskio pralaimėjimo ir išvijimo iš šalies Pranciškus Lanckoronskis atsisakė nuo pareigybės ir grįžo į Krokuvos pakamario pareigas.  

Pranciškus Lanckoronskis buvo turtingu magnatu-žemvaldžiu. Išskyrus Stopnicos ir Skalsko seniūnijų, jam priklausė Bochnia ir Velička, taip pat pajamos iš druskos kasyklų. Iš tėvo jis paveldėjo Vodzislavo raktą. 

1716 metų balandį, prieš mirtį, sunkiai sergantis Pranciškus Lanckoronskis savo laiške Karūnos didžiojo etmono prašė tapti jo sūnų globėju.

## Šeima ir vaikai
Buvo vedęs Jadvygą Morštyn, nuo santuokos su kuria turėjo du sūnus: 

* Vavrincas (m. 1751), šarvuotos vėliavos rotmistras (1729), Stopnicos seniūnas. 
* Juzefas (apie 1692–1720), Stopnicos seniūnas

## Literatūra
* S. Cynarski, Dzieje rodu Lanckorońskich z Brzezia od XIV do XVIII wieku. Sprawy kariery urzędniczej i awansu majątkowego, PWN, Warszawa-Kraków 1996, s. 174–177.

## Nuorodos

|-
Iljinka

**Iljinka** () – kaimas Ačinsko rajone, Krasnojarsko krašte, Rusijoje. Priklauso Malinovkos apylinkės tarybai. Išsidėstęs dešiniajame Salyrkos upės krante, apie 6 km į rytus nuo rajono centro, Ačinsko, 271 m virš jūros lygio.

2010 m. kaime gyveno 55 gyventojai, iš jų 25 vyrai ir 30 moterų. Trys gatvės.

## Nuorodos
Andžejus Stanislavas Zaluskis

**Andžejus Stanislavas Zaluskis** (; ; 1695 m. gruodžio 2 d. – 1758 m. gruodžio 16 d.) – Katalikiškas prelatas, Lucko vyskupas nuo 1736 m. lapkričio 19 d., Kulmo vyskupas nuo 1739 m. kovo 8 d. iki 1746 m. kovo 12 d., Krokuvos arkivyskupas nuo 1746 m. kovo 12 d. iki 1758 m. gruodžio 16 d., Juzefo Andžejaus Zaluskio brolis.

Buvo vyskupu Plocke, Lucke, Kulme, Krokuvoje ir Karūnos didžiuoju kancleriu. Kartu su broliu Juzefu Andžejumi 1747 m. Varšuvoje įkūrė Zaluskių biblioteką.

## Šaltiniai

## Literatūra
* Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона в 82 тт. и 4 доп. тт. Издательство: Терра, 2001 г. Твердый переплет, 40726 стр. Тираж: 5000 экз. Формат: 84x104/32

## Nuorodos
* Информация на сайте католической иерархии
Vagulos ežeras

**Vagulos ežeras** () – ežeras Estijoje, Veru apskrityje, 2 km į vakarus nuo Veru. Per ežerą teka Vehandu, keliskart per metus vyksta žvejų varžybos.

Ežero užimamas plotas – 5,187 km², ilgis vakarų–rytų kryptimi 4,6 km, o plotis – 1,7 km. Krantai žemi, daugiausia smėlėti. Vaguloje veisiasi daug žuvų rūšių, pavyzdžiui, karšiai, ešeriai, pūgžliai, kuojos, lydekos, meknės, karpiai, upėtakiai, unguriai, lynai, starkiai, nėgės, Peipaus sykai. Prie ežero lizdus suka ausuotieji kragai, laukiai, antys, kryklės, klykuolės, gulbės nebylės ir kiti vandens paukščiai.

Kalbama, kad ežere rasta mamuto ir stumbro kaulų.

## Šaltiniai
Nigel Farage

**Naidželas Polas Faražas** (; g. 1964 m. balandžio 3 d.) – Jungtinės Karalystės politikas, nuo 2010 m. Jungtinės Karalystės nepriklausomybės partijos (UKIP) lyderis, postas, kurį jis taip pat užėmė nuo 2006 m. rugsėjo iki 2009 m. lapkričio. Nuo 1999 m. yra Europos parlamento narys nuo pietryčių Anglijos.

## Nuorodos
* Nigel Farage MEP – oficialus tinklalapis
Julian Draxler

**Julianas Draksleris** (g. 1993 m. rugsėjo 20 d.) – Vokietijos futbolininkas, saugas. Atstovavo Vokietijos rinktinei.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo 1998 m. BV Rentfort jaunimo klube. 2001 m. tapo FC Schalke 04 jaunių komandos žaidėju. 2011 m. sausio mėn. būdamas 17-os debiutavo pagrindinės komandos sudėtyje. Tų pačių metų gegužę pelnė pirmąjį įvartį Vokietijos futbolo taurės finale prieš MSV Duisburg. 2015–2017 m. atstovavo VfL Wolfsburg klubui.

Nuo 2017 m. priklausė Paris Saint-Germain FC, o 2022–2023 m. sezone nuomos pagrindais rungtyniavo SL Benfica (Portugalija).

2023 m. rugsėjo 16 d. atvyko į Dohą (Kataras). 2023 m. rugsėjo 18 d. pasirašė dviejų metų trukmės sutartį su Qatar Stars League rungtyniaujančiu Al Ahli klubu.

## Rinktinės
2011 m. rugpjūčio 9 d. debiutavo Vokietijos jaunimo iki 21 m. amžiaus rinktinėje. 2013 m. UEFA Europos U-21 m. futbolo čempionato ketvirtfinalyje prieš Kipro bendraamžius pelnė įvartį.

2012 m. debiutavo Vokietijos vyrų futbolo rinktinėje, su kuria laimėjo 2014 m. pasaulio futbolo čempionatą.

2012 m. gegužės 7 d. buvo pakviestas atstovauti Vokietijos rinktinei UEFA Euro 2012 m. čempionate. Gegužės 26 d. debiutavo rinktinės rungtynėse prieš Šveicariją, 62 min. pakeitęs Luką Podolskį. Pirmąjį įvartį pelnė 2013 m. draugiškose rungtynėse prieš JAV.

2017 m. su Vokietijos vyrų futbolo rinktine laimėjo Konfederacijų taurę bei buvo išrinktas geriausiu turnyro žaidėju.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Jérôme Boateng

**Žeromas Boatengas** (*Jérôme Agyenim Boateng*; g. 1988 m. rugsėjo 3 d.) – Vokietijos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Vokietijos rinktinei.

Turi turi du brolius – Džordžą ir Keviną. Visi broliai atstovauja skirtingoms nacionalinėms rinktinėms – Ganai, Nyderlandams ir Vokietijai.

## Karjera
Karjerą pradėjo 1994 m. Berlyno Tennis Borussia Berlin jaunimo klube. 2002 m. persikėlė į Hertha BSC Berlin jaunių komandą. 2006 m. debiutavo rezervinėje komandoje, po metų pagrindinės komandos sudėtyje. Nuo 2007 iki 2010 m. atstovavo Hamburger SV klubui. Hamburgo klubui padėjo pasiekti du UEFA Europos lygos pusfinalius. 2010–2011 m. žaidė Anglijos Manchester City FC klube. Nuo 2011 m. FC Bayern München klubo žaidėjas. 

2021–2023 m. atstovavo Olympique Lyonnais (Prancūzija). 2021 m. rugsėjo 1 d. pasirašė sutartį su prancūzų klubu. 2023 m. birželio 9 d. pranešta, kad pasibaigus sutarčiai futbolininkas paliko klubą.

2024 m. vasario 2 d. pasirašė sutartį su italų klubu. Rungtyniavo Salernitana (Italija), tačiau Serie A klubas tarp dvidešimties dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.

2024 m. gegužės 31 d. perėjo į LASK (Austrija). Pasirašyta sutartis. galiosianti iki 2026 m.

## Rinktinės
Su Vokietijos U-21 rinktine, laimėjo 2009 m. UEFA Europos jaunimo iki 21 m čempionatą. Tais pačiais metais buvo pakviestas atstovauti Vokietijos vyrų futbolo rinktinei. Yra žaidęs 2010 m. pasaulio čempionate, UEFA Euro 2012 m. čempionate, 2014 m. pasaulio čempionate bei UEFA Euro 2016 m. čempionate.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Martynas Džiaugys

**Martynas Džiaugys** (g. 1986 m. lapkričio 8 d.) – Lietuvos irkluotojas, olimpietis.

## Biografija
2015 m. pasaulio čempionato finale keturvietėje valtyje (su Aurimu Adomavičiumi, Dominyku Jačioniu ir Žygimantu Gališanskiu)  užėmė 6-ą vietą ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį M4x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. 2016 m. Europos čempionate pelnė sidabro medalį.

2017 m. Europos čempionas porinių keturviečių valčių klasėje. 2017 m. pasaulio čempionas su porinės keturvietės valties įgula.

## Pasiekimai

## Nuorodos

* worldrowing.com puslapis apie sportininką
Persijos koridorius

**Persijos koridorius** (, ) – vienas iš JAV ir Didžiosios Britanijos krovinių pristatymo į TSRS maršrutų Antrojo pasaulinio karo metu pagal lendlizo karinių tiekimų programą.

## Pervežimų apimtys

Persijos koridoriumi 1941 m. rugpjūčio mėnesį buvo galima transportuoti iš viso 10 000 t krovinių per mėnesį. Kad padidinti pervežimus, reikėjo modernizuoti Irano transporto sistemą – jūrų uostus Persijos įlankoje ir Irano geležinkelius. Dėl šios priežasties sąjungininkai (TSRS ir Didžioji Britanija) 1941 m. rugpjūčio mėnesį okupavo Iraną. 1942 m. spalio mėnesį pervežimų apimtis pavyko padidinti iki 30 000, o 1943 m. gegužės mėnesį – iki 100 000 t per mėnesį. Toliau krovinius gabeno Kaspijos karinės flotilės laivai, kuriuos iki 1942 m. pabaigos aktyviai atakavo vokiečių aviacija. Šio kelio jūrinė dalis nuo JAV rytinės pakrantės iki Irano krantų (Bušehro ir Basros uostų) buvo įveikiama maždaug per 75 dienas.

## Šaltiniai
Žygimantas Gališanskis

**Žygimantas Gališanskis** (g. 1992 m. birželio 26 d.) – Lietuvos irkluotojas.

## Biografija
2010 m. debiutavo pasaulio jaunių čempionate Račice, Čekijoje vienviete valtimi ir užėmė 9-ą vietą. 

2012 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate Trakuose, Lietuvoje paviene keturviete su vairininku valtyje (su Edgaru Savickiu, Tomu Čaikausku, Karoliu Sutula, Tomu Sutula) užėmė 10-ą vietą.

2013 m. pasaulio studentų universiadoje Kazanėje, Rusijoje paviene keturviete be vairininko (Marius Ralickas, Dovydas Balsys, Rokas Balsys) užėmė 4-ą vietą.

2013 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate Lince, Austrijoje paviene keturviete be vairininko (Marius Ralickas, Dovydas Balsys, Rokas Balsys) užėmė 8-ą vietą.

2014 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate Varezėje, Italijoje vienviete valtimi užėmė 3-ią vietą ir pagerino Lietuvos jaunimo iki 23 metų rekordą.

2015 m. pasaulio čempionato finale keturvietėje valtyje (su Aurimu Adomavičiumi, Dominyku Jančioniu ir Martynu Džiaugiu) užėmė 6-ą vietą ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį M4x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. 2016 m. į nacionalinę keturvietės komandą nepateko ir į olimpiadą vyko kaip atsarginis irkluotojas.

## Pasiekimai

## Išnašos

## Nuorodos
* worldrowing.com puslapis apie sportininką
Dominykas Jančionis

**Dominykas Jančionis** (g. 1993 m. vasario 28 d.) – Lietuvos irkluotojas, olimpietis.

## Biografija
2013 m. pasaulio iki 23 m. amžiaus čempionato dvivietės valties čempionas. 2015 m. pasaulio čempionato finale keturvietėje valtyje (su Aurimas Adomavičius, Martynas Džiaugys ir Žygimantas Gališanskis)  užėmė 6-ą vietą ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį M4x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. 2016 m. Europos čempionate pelnė sidabro medalį.

## Pasiekimai

## Nuorodos
* worldrowing.com puslapis apie sportininką
Dovydas Nemeravičius

**Dovydas Nemeravičius** (g. 1996 m. gruodžio 11 d.) – Lietuvos irkluotojas, olimpietis.

## Biografija
2016 m. Europos čempionate pelnė sidabro medalį keturvietės valties rungtyje (kartu su Aurimas Adomavičius, Martynas Džiaugys ir Dominykas Jančionis). Atrinktas į nacionalinę keturvietės valties komandą 2016 m. vasaros olimpinese žaidynese.

2017 m. Europos čempionas porinių keturviečių valčių klasėje. 2017 m. pasaulio čempionas su porinės keturvietės valties įgula. 2019 m. pasaulio čempionate kartu su Sauliumi Ritter užėmė 11-ą vietą ir pelnė kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.

## Pasiekimai

## Nuorodos

* worldrowing.com puslapis apie sportininką
Deividas Margevičius

**Deividas Margevičius** (g. 1995 m. balandžio 26 d.) – Lietuvos plaukimo rinktinės narys, olimpietis.

## Biografija
2015 m. Europos trumpojo baseino (25 m) čempionate pasiekė naują nacionalinį Lietuvos rekordą 50 m plaukimo peteliške rungtyje – 23,22. 2016 m. išrinktas dalyvauti nacionalinėje mišrios estafetės plaukimo komandoje 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

2017 m. Rumunijos čempionate pasiekė Lietuvos nacionalinį rekordą 200 m plaukimo peteliške rungtyje – 2:01,17.

## Pasiekimai

## Šaltiniai
François Clouet

**Fransua Klujė** (, apie 1515−1572 m.) – XVI a. prancūzų renesanso dailininkas.

## Biografija
Fransua Klujė buvo Prancūzijos karališkojo dailininko Žano Klujė sūnus. Jis gimė kažkada prieš 1520 m., tikriausiai Ture. Jis dirbo su tėvu bent nuo 1536 m. ir 1540 m. pirmą kartą paminėtas karaliaus dokumentuose. Fransua pakeitė tėvą karališkojo dailininko vietoje. Jis dirbo Prancūzijos karaliams Pranciškui I, Henrikui II, Pranciškui II ir Karoliui IX. Yra geriausiai žinomas karališkosios aplinkos portretais, atliktais tuo metu dominavusiu manieristiniu stiliumi. Tapytojas vadovavo didelėms dirbtuvėms prie Prancūzijos karaliaus dvaro, buvo atsakingas už laidotuvių ceremonijų ir triumfo eisenų apipavidalinimą. Jis buvo šlovinamas to meto poetų. F. Klujė nebuvo vedęs, bet turėjo dvi nesantuokines dukteris, Dianą ir Lukrecę. Greitai po jo mirties 1572 m. rugsėjo 22 d. Paryžiuje, tiek jo, tiek tėvo dailė buvo primirštos ir sutapatintos, kadangi tiek jis, tiek tėvas buvo vadinami viena pravarde „Žanė“. Tik apie 1850 m. tėvo ir sūnaus dailė buvo atskirta. F. Klujė kūryba atstatyta iš dviejų pasirašytų jo paveikslų: apynuogės moters portreto, kuriame pavaizduota Diana de Puatjė, ir Pjero Kiutė (1562) portreto. Taip pat, viso stoto Karolio IX portretas (1569) vėlesniu įrašu buvo pažymėtas esantis atliktas Fransua. Išliko ir šio portreto paruošiamasis piešinys. Remdamiesi šiais paveikslais tyrinėtojai priskyrė dailininkui grupę paveikslų ir apie 50 piešinių.

## Darbų galerija

LeBaindeDianeClouet.jpg| „Dianos maudynė“, apie 1558−59 m., Ruano dailės muziejus
François Clouet 005.jpg| „Prancūzijos karalius Karolis IX“, apie 1561 m., Meno istorijos muziejus (Viena)
François Clouet - Pierre Quthe - WGA5078.jpg| „Vaistininko Pjero Kiutė portretas“, 1562 m., Luvras
François Clouet - A Lady in Her Bath - Google Art Project.jpg| „Besimaudanti moteris“ (Dianos Puatjė portretas), apie 1571 m., Vašingtono nacionalinė dailės galerija
François Clouet - Elisabeth of Austria (ca. 1571) - Google Art Project.jpg| „Prancūzijos karalienė Elžbieta Austrė“, apie 1571 m., Kondė muziejus


## Šaltiniai

* Vašingtono nacionalinė dailės galerija
* Encyclopaedia Britannica