open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
LRT metų apdovanojimai

**LRT metų apdovanojimai** – LRT kanalo apdovanojimai, vykstantys kasmet pagerbti labiausiai įkvėpusius žmonės, kolektyvus, organizacijas, verslo, mokslo, iniciatyvų organizatorius, inovacijų atstovus, labiausiai prisidėjusius prie Lietuvos augimo ir tobulėjimo. Už nominantus balsuojama LRT svetainėje.

## Nominacijos
Laimėtojai pažymėti **paryškintu** šriftu.

### 2024 m.
Vedėjai Deividas Jursevičius ir Audra Avižiūtė.

#### Metų atradimas
* Emilė Radytė – Už siekį gilintis į moterų sveikatą, apie kurią šiuolaikinis mokslas dar žino mažai.
* Giedrė Motuzaitė-Matuzevičiūtė Keen – Už tiriamus praeities ir ateities maisto kelius.
* **[[Rytis Maskeliūnas]] ir jo komanda ([[KTU]])** – Už praktiškų technologijų kūrimą ir jų taikymą medicinoje.

#### Metų asmenybė
* **[[Aurimas Valujavičius]]** – Už sėkmingai įveiktą Atlantą.
* Rūta Meilutytė – Už susigrąžintą pasaulio čempionės titulą.
* Arvydas Janulaitis – Už išskirtinę mokslo fondo mecenatystę.

#### Metų kultūros reiškinys
* **UNESCO Kauno nominacinės bylos autoriai** – Už tai, kad Kauno tarpukario architektūra įrašyta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
* Lietuvos nacionalinis dailės muziejus – Už Ukrainos muziejų vertybių pervežimą ir saugojimą, eksponuojant kūrinius Lietuvoje.
* Šarūno Saukos ir Nomedos Saukienės galerija Zarasuose – Už naują meno erdvę Lietuvos regione.

#### Metų ambasadorius
* Marija Kavtaradze – Už garsiai tariamą Lietuvos vardą pasaulio kino festivaliuose.
* **[[Dominika Banevič]] Bgirl Nicka** – Už istorinę pergalę pasaulio breiko čempionate ir atvertus vartus į Paryžiaus olimpines žaidynes.
* GO VILNIUS – Už naujas ir netikėtas formas garsinant Lietuvos vardą.

#### Metų pilietinė iniciatyva
* Akcija „Romaino Gary skveras“ – Už meilę, pagarbą gamtai ir istorijai.
* **[[Andrius Tapinas|Andriaus Tapino]] ir „[[Laisvės TV]]“ iniciatyva #Skaidrinam** – Už atskleistus politikų piktnaudžiavimo atvejus visoje šalyje.
* NAFO – Už kūrybišką požiūrį į kovą su propaganda ir dezinformacija.

#### Metų ateitis
* Gabrielė Kupšytė – Už išskirtinį talentą ir stiprų įsiveržimą į šiuolaikinės operos pasaulį.
* **[[Martyna Kniazevaitė]]** – Už aistrą mokslui ir siekius prisidėti prie Marso tyrimo.
* Eligijus Girdenis ir Damir Samarin – Už pirmuosius žingsnius versle ir įkvėpimą imtis iniciatyvų.

#### Metų Valstybės kūrėjas
* „Žinau, ką renku“
* **[[Lietuvos Raudonasis Kryžius]]** – Už pagalbą labiausiai pažeidžiamiems ar nelaimės ištiktiems žmonėms.
* Jovita Neliupšienė – Už duoklę diplomatinei tarnybai sudėtingu laikotarpiu, Lietuvos interesų gynimą Europos Sąjungoje.

#### Metų verslo lyderystė
* Kongsberg NanoAvionics – Už ambiciją užkariauti visatą.
* DUV – Už projektą LITUA.
* **„[[carVertical]]“** – Už paramą, skirtą seniesiems Lietuvos miškams išsaugoti, ir siekį prisidėti prie ateities problemų sprendimo.

## Šaltiniai
Poškų, Žydelių kaimų senosios kapinės

**Poškų, Žydelių kaimų evangelikų liuteronų senosios kapinės** – neveikiančios kapinės, esančios Agluonėnų kaimo rytuose, Klaipėdos rajone, šalia kelio , buvusiame Žydelių () kaime. Kapinių teritorija aptverta betono stulpų ir vielos tvora, apaugusi medžiais, išlikę keletas betono antkapinių paminklų fragmentų, betono kapų apvadų.

Poškų, Žydelių kaimų senosios kapinės, kaip saugomas regioninės reikšmės memorialinis paminklas, 1997 m. buvo įrašytos į Kultūros vertybių registrą. 

Raudonų plytų mūro vartų tipas, susidedantis iš kvadrato plano, stačiakampio tūrio 3 stulpų su piramidiniais stogeliais, metalinėmis varčiomis ir medine lentele su įrašu: „Man linksmą prikėlimą duok / ir mano griekų neatmink, † sūdnoj dienoj mane užstok / ir meilės gyvastį gražink“ restauruoti 2021 m. Teritorija sutvarkyta, pritaikyta lankymui, pastatyta informacinė lenta.

Kapinės priklausė Priekulės, nuo 1903 m. – Vanagų parapijai. Po 1945 m. išnyko.

## Šaltiniai
Marijampolės sporto centro stadionas

**Marijampolės sporto centro stadionas** (arba ***Senasis „Sūduvos“ stadionas***) – futbolo stadionas Marijampolėje, šalia Marijampolės sporto centro pastato. Buvęs pagrindinis miesto stadionas (nuo 2008 m. juo tapo ARVI arena). Stadione vyksta Lietuvos lengvosios atletikos čempionatai. Prie stadiono yra sporto salė. Stadione vyko 2 Lietuvos futbolo taurės finalai (1962 ir 2000 m.), taip pat 2 supertaurės rungtynės (1996 ir 2007 m.).

## Istorija

Miesto muziejuje istoriniai eksponatai rodo, kad senojo miesto stadiono projektas (neaišku, ar „Sūduvos“ sporto centro) buvo patvirtintas jau 1935 m. (architektas J. Lukošaitis). 

Stadionas pastatytas XX a., jame žaisdavo Marijampolės reprezentacinės miesto komandos. 2008 m. atidarius ARVI areną, senasis „Sūduvos“ stadionas naudojamas kitų, silpnesnių miesto komandų. 2023 m. atliekant sporto centro bazės remonto darbus buvo nugriauti senieji įėjimo į stadioną vartai. Remonto metu atnaujintos ir tribūnos, tačiau ne pati stadiono veja.

## Finalai

Stadione vyko 3 Lietuvos futbolo taurės ir 1 supertaurės rungtynės.

## Šaltiniai
Teroras (Gran Kanarija)

**Teroras** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos centrinėje dalyje, į pietvakarius nuo Las Palmaso. Keliai į Las Palmasą, Arukasą, Valjeseką. Teroras įsikūręs kalnuose, 543 m aukštyje. Verčiamasi žemės ūkiu, amatais, pilstomas mineralinis vanduo.

Yra Švč. Pino Dievo Motinos bazilika (1760 m.), Mergelės patronų namas-muziejus, cistersų vienuolynas, vyskupų rūmai, kiti tradicinės architektūros statiniai. Teroras garsėja nuo viduramžių žinomu Švč. Pino Marijos apsireiškimu, kasmet rugsėjo 7 d. vyksta jos garbei skirti atlaidai.

## Istorija
Vietovardis kildinamas iš senųjų kanariečių kalbos, bandytas sieti su berberų kalbų žodžiais *tâûrirt / tiuririn*, reiškiančiais kalvą.

Miestelio statusas Terorui suteiktas 1590 m.

## Savivaldybė
Teroro savivaldybė užima 25,8 km², 2023 m. gyveno 12 831 gyventojas.

Be Teroro miestelio į savivaldybę patenka šios gyvenvietės (gyventojų skaičius 2017 m.):

* El Alamas (769)
* Arbechalesas (887)
* Lo Blankas (647)
* Esparteras (323)
* El Horniljas (304)
* Mirafloras (655)
* El Palmaras (1456)
* Las Rosadasas (97)
* San Isidras (132)
* San Chosė del Alamas (544)


Ayuntamiento - Teror - Gran Canaria.jpg|Savivaldybės pastatas
Teror D81 6122 (38999441585).jpg|Teroro bazilika
Vista del casco de Teror 1 - panoramio.jpg|Miestelio reginys


## Šaltiniai
Teroras (reikšmės)

**Teroras** gali reikšti:
* teroras – bauginimas, grasinimas, terorizmas;
* Teroras – ugnikalnis Antarktidoje;
* Teroro kalnas – kalnas JAV, Vašingtono valstijoje;
* Teroras – miestelis Ispanijoje, Gran Kanarijoje.
Nombre de Chesusas

**Nombre de Chesusas** ( 'Jėzaus vardas') – ispanų kolonija, įkurta 1584 m. pietų Patagonijoje, tuojau į vakarus nuo Mergelių kyšulio. Dabar ši teritorija priklauso Argentinai, Santa Kruso provincijai, Guer Aikės departamentui, yra Mergelių kyšulio gamtos rezervate. Tai buvo pirmoji europiečių kolonija šalia Magelano sąsiaurio.

Nombre de Chesuso koloniją 1584 m. vasario 11 d. įkūrė ispanų keliautojas, mokslininkas Pedras Sarmjentas de Gamboa. Ispanai siekė kolonizuoti ir fortifikuoti Magelano sąsiaurio pakrantes, nes britų piratas Frensis Dreikas, perplaukęs šiuo kanalu, pradėjo puldinėti vakarines ispanų valdų pakrantes (Peru, vakarų Meksiką). Ispanai baiminosi, kad britai gali įsigalėti aplink Magelano sąsiaurį ir kelti rimtą grėsmę kolonijoms. Pedras Sarmjentas de Gamboa, ankstesnės ekspedicijos metu ištyrinėjęs sąsiaurio pakrantes, grįžęs Ispanijon suorganizavo didelę ekspediciją, kurią sudarė 23 laivai su 3000 žmonių. Tačiau keliautojai nesyk pakliuvo į audras, dalis laivų nuskendo arba apsisuko. Galop, būsimoje kolonijoje išsilaipino 116 karių, 48 jūrininkai, 58 naujakuriai vyrai, 13 moterų ir 10 vaikų.

Išsilaipinus, didžioji dalis laivų grįžo atgal į Braziliją ar Ispaniją, liko tik Pedras Sarmjentas de Gamboa su laivu „Santa Marija“. Nombre de Chesuse pastatyta bažnyčia, išstatytos patrankos. Gamboa nurodė gyventojams pradėti sėją, tačiau dirva buvo labai skurdi, trūko maisto, gyventojai šalo ir badavo. Su dalimi naujakurių Sarmjentas išplaukė ieškoti vietos naujai gyvenvietei ir įkūrė Siudad Rei Felipę.

1584 m. gegužę Sarmjentas bandė grįžti į Nombre de Chesuso koloniją, tačiau buvo nublokštas audros, galop išplaukė į Europą, kur kelis kartus pateko į nelaisvę ir Ispaniją pasiekė tik 1590 m. Panašu, kad kolonijos gyventojai pražuvo, dalis bandė išsigelbėti pėsčiomis keliaudami į Siudad Rei Felipę.

2003–2005 m. atlikti archeologiniai kasinėjimai leido atrasti Nombre de Chesuso tikslią vietą – rasti europietiškos kilmės gyventojų palaikai, to meto monetos, keramikos liekanos. Dabar šalia kolonijos yra didelė magelaninių pingvinų kolonija.

## Šaltiniai
Puerto del Hambrė

**Puerto del Hambrė** arba **Port Faminas** (,  'bado uostas'), oficialiai **Siudad del Don Rei Felipė** ( 'Pono karaliaus Pilypo miestas') – ispanų kolonija pačiuose Patagonijos pietuose, Magelano sąsiairio pakrantėje, įkurta 1584 m. Buvo dabartinėje Čilės teritorijoje, 58 km į pietus nuo Punta Arenaso, šalia Bahija Mansos gyvenvietės, Magelano sąsiaurio parke.

Siudad del Don Rei Felipės koloniją 1584 m. kovo 25 d. įkūrė ir karaliaus Pilypo II garbei pavadino ispanų keliautojas, mokslininkas Pedras Sarmjentas de Gamboa. Ispanai siekė kolonizuoti ir fortifikuoti Magelano sąsiaurio pakrantes, nes britų piratas Frensis Dreikas, perplaukęs šiuo kanalu, pradėjo puldinėti vakarines ispanų valdų pakrantes (Peru, vakarų Meksiką). Ispanai baiminosi, kad britai gali įsigalėti aplink Magelano sąsiaurį ir kelti rimtą grėsmę kolonijoms. Pedras Sarmjentas de Gamboa, ankstesnės ekspedicijos metu ištyrinėjęs sąsiaurio pakrantes, grįžęs Ispanijon suorganizavo didelę ekspediciją, kurią sudarė 23 laivai su 3000 žmonių. Tačiau keliautojai nesyk pakliuvo į audras, dalis laivų nuskendo arba apsisuko. Likęs negausus būrys naujakurių prie Mergelių kyšulio įkūrė Nombre de Chesuso koloniją, tačiau jos gyventojai kentėjo nuo šalčio ir bado, todėl Pedras Sarmjentas paėmęs ~300 naujakurių išplaukė kurti naujos kolonijos. 1584 m. kovą prie Mansos įlankos jis įkūrė Don Rei Felipę.

Įkūrus gyvenvietę, Pedras Sarmjentas de Gamboa bandė grįžti į Nombre de Chesusą, bet buvo nublokštas vėjų ir galop grįžo į Europą, bet ten pateko į nelaisvę ir Ispaniją pasiekė tik 1590 m. Tuo metu Don Rei Felipės kaip ir Nombre de Chesuso gyventojai badavo ir šalo. 1587 m. sausio 10 d. Don Rei Felipę pasiekė britų piratas Tomas Kavendišas. Tačiau jis rado daugelį gyventojų mirus iš bado ir pavadino šią vietą Port Faminu ('bado uostu'). Tarp ispanų plito legendos, kad Sarmjento de Gamboa ekspedicijos nariai iškeliavę į mitinį Cezarių miestą.

Vėliau šioje vietoje lankęsi olandų ir britų piratai gyvenvietės neberado. 1828 m. šalia šios vietos nusižudė „Biglio“ ekspedicijos kapitonas Pringlas Stouksas (*Pringle Stokes*). Jis palaidotas Puerto del Hambrės pakrantėje. 1843 m. vos už 2 km nuo Puerto del Hambrės įkurta pirma čiliečių kolonija prie Magelano sąsiaurio – Fuerte Bulnesas.

1968 m. Puerto del Hambrės liekanos paskelbtos istoriniu paminklu.


Puerto del Hambre - El Cabrito.jpg|Piešinys, vaizduojantis Puerto del Hambrės gyventojų kančias (XX a. vid. darbas)
Tumba de Pringles Stokes.jpg|Pringlio Stoukso kapavietė
Iglesia de la ciudad del Rey Felipe.jpg|Bažnyčios pamatai
Puerto del Hambre 03.jpg|Puerto de Hambrės apylinkių kraštovaizdis


## Šaltiniai
Santa Brichida

**Santa Brichida** ( – 'Šv. Brigita') – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos centrinėje dalyje, į pietvakarius nuo Las Palmaso. Keliai į Las Palmasą, Teldę, Vega de San Mateo. Įsikūręs kalnuose, 520 m aukštyje. Verčiamasi žemės ūkiu, vynininkyste.

Išlikusi tradicinė kanarietiška architektūra, yra bažnyčia. Į rytus nuo miestelio yra turistinis objektas – Bandamos kaldera.

## Istorija
Savivaldybės centru Santa Brichida tapo 1880 m.

## Savivaldybė
Santa Brichidos savivaldybė užima 23,8 km² plotą, 2023 m. gyveno 18 598 gyventojai.

Be Santa Brichidos miestelio į savivaldybę patenka šios gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* La Atalaja (3084)
* Monte Lentiskalis (3204)
* Vega de Enmedijas (1762)
* La Angostura (1725)
* San Chosė de las Vegasas (1529)
* Pino Santas (1455)
* El Palmaras (1098)
* Los Lentiskosas (860)
* El Gamonalis (823)
* Los Olivosas (809)


Santa Brígida D81 6060 (25007475677).jpg|Miestelio architektūra
Santa Brigida General View.JPG|Miestelio reginys
Santa Brígida D81 6048 (28098733859).jpg|Santa Brichidos reginys


## Šaltiniai
Techeda

**Techeda** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos centrinėje dalyje, 23 km į pietvakarius nuo Las Palmaso. Praeina kelias tarp San Bartolomė de Tirachanos ir Vega de San Mateo. Miestelis įsikūręs kalnuose, 1050 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu.

Yra Švč. Mergelės Marijos, Krikščionių Pagalbos bažnyčia (1930 m.), *Parador de Cruz de Tejeda* viešbutis, Abrahamo Kardeneso muziejus. Techedos apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais – stūkso bazaltinės Nublo, Bentaigos uolos, gausu urvų, kalnų.

## Istorija
Techeda savivaldybės centru tapo 1815 m.

## Savivaldybė
Techedos savivaldybė užima 103,9 km² plotą, 2023 m. gyveno 1846 gyventojai.

Be Techedos miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* La Kulata (257)
* Lomo de los Santosas (169)
* Kuevas Kaidasas (94)
* El Chunkalis (91)
* La Degoljada (81)


Cruz de tejeda 02.JPG|Techedos kryžius
Roque Bentayga.jpg|Techeda Bentaigos uolos pašonėje
Gran Canaria, Alrededores de Tejeda durante La Fiesta del Almendro en Flor 3.jpg|Migdolų medžiai Techedos apylinkėse


## Šaltiniai
San Bartolomė de Tirachana

**San Bartolomė de Tirachana** () arba **Tuntė** (*Tunte*) – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos vidurio pietinėje dalyje, 27 km į pietvakarius nuo Las Palmaso, 17 km nuo vandenyno kranto, kalnuose, ~900 m aukštyje. Keliai į San Fernandą, Kruse de Sardiną, Vega de San Mateo. Verčiamasi žemės ūkiu, į pietus nuo miestelio esančiuose kurortuose plėtojamas turizmas.

Yra Šv. Baltramiejaus bažnyčia, tradiciniai kanarietiški namai. Į šiaurę nuo San Bartolomė de Tirachanos kyla kalnai, yra Tirachanos atbrailų (*Riscos de Tirajana*) gamtos paminklas su Agucherados kalnu (1956 m). Pietuose paviršius leidžiasi į Fatagos kraštovaizdžio draustinį.

## Savivaldybė
San Bartolomė de Tirachanos savivaldybė užima 332,4 km² plotą (didžiausia saloje), 2023 m. gyveno 54 668 gyventojai.

Be San Bartolomė de Tirachanos miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* San Fernandas (18 143; Maspalomaso dalis)
* El Tableras (7518; Maspalomaso dalis)
* Plaja de Inglesas (5874; Maspalomaso dalis)
* Sonenlandas (3142; Maspalomaso dalis)
* Kampo Internasjonalis (2714; Maspalomaso dalis)
* Kastiljo de la Romeralis (3354)
* San Agusinas (1770)
* El Salobrė (1715)
* Aldea Blanka (1094)


Cruz de tejeda 02.JPG|Techedos kryžius
Roque Bentayga.jpg|Techeda Bentaigos uolos pašonėje
Gran Canaria, Alrededores de Tejeda durante La Fiesta del Almendro en Flor 3.jpg|Migdolų medžiai Techedos apylinkėse


## Šaltiniai
Vega de San Mateo

**Vega de San Mateo** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos centrinėje dalyje, 17 km į pietvakarius nuo Las Palmaso. Kalnų keliai į Las Palmasą, Terorą, Teldę, Techedą. Miestelis įsikūręs kalnuose, 820 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu, gyvulininkyste, sūrių gamyba, vynuogininkyste, amatais.

Yra Švč. Apaštalo Mato bažnyčia (1800 m.), malūnas, turgus, tradicinės architektūros pastatai. Į pietvakarius nuo gyvenvietės kyla kalnai, veši kalnų pušynai.

## Istorija
Vega de San Mateo savivaldybės centru tapo 1801 m.

## Savivaldybė
Vega de San Mateo savivaldybė užima 38,2 km² plotą, 2023 m. gyveno 7785 gyventojai.

Be Vega de San Mateo miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* La Lečusa (813)
* La Solana (597)
* Utiaka (569)
* Las Lagunetasas (506)
* La Lečusilja (270)
* La Jedra (206)


Iglesia de la Vega San Mateo - panoramio.jpg|Bažnyčia
Plaza de las Casas Consistoriales de San Mateo.jpg|Miestelio aikštė
Molino de la Vega de San Mateo.jpg|Malūno viduje


## Šaltiniai
Tautų apsisprendimo teisė

**Tautų apsisprendimo teisė** () – tai pagrindinis šiuolaikinės tarptautinės teisės principas ir autoritetingas Jungtinių Tautų Chartijos normų aiškinimas, kuris įpareigoja Jungtines Tautas. Žmogaus teisių diskurse išorinis apsisprendimas yra žmonių teisė suformuoti savo politinį vienetą, o vidinis apsisprendimas yra teisė į atstovaujamąją vyriausybę su visa rinkimų teise. Kaip tarptautinės teisės principas XX a. septintajame dešimtmetyje pripažinta apsisprendimo teisė yra susijusi su kolonizuotų teritorijų teise į nepriklausomybę arba kitais dekolonizacijos rezultatais. Šis principas nenurodo, kaip turi būti priimtas sprendimas, nei koks turėtų būti rezultatas – nepriklausomybė, federacija, protektoratas, tam tikra autonomija ar visiška asimiliacija. Tarptautiniu mastu pripažinta apsisprendimo teisė neapima kiekvienos etninės grupės buvusioje kolonijinėje teritorijoje teisės į nepriklausomą valstybę. Tarp tarptautinės teisės specialistų tebevyksta diskusijos apie mažumų ir čiabuvių, kuriems neleidžiama politiškai dalyvauti atstovaujamosiose vyriausybėse ir kurie kenčia sistemingus žmogaus teisių pažeidimus kaip grupė, teises. Vis dėlto, tautų apsisprendimo teisės principas savaime jiems nesuteikia teisės į atsiskyrimą.

Pirmą kartą ši sąvoka buvo išreikšta 1860 metais, o vėliau greitai išplito. Pirmojo pasaulinio karo metu ir po jo šį principą skatino ir Sovietų Sąjungos lyderis Vladimiras Leninas, ir JAV prezidentas Woodrow Wilson. 1918 m. sausio 8 dieną paskelbęs savo Keturiolika punktų, 1918 m. vasario 11 dieną Wilson pareiškė: „Turi būti gerbiami nacionaliniai siekiai; žmonės dabar gali būti pajungti ir valdomi tik jų pačių sutikimu. „[Tautos] apsisprendimas“ nėra tik frazė; tai būtinas veikimo principas.“

Antrojo pasaulinio karo metais šis principas buvo įtrauktas į Atlanto chartiją, kurią 1941 m. rugpjūčio 14 dieną kartu paskelbė JAV prezidentas Franklin Roosevelt ir Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas Winston Churchill, kurie pažadėjo laikytis Chartijos Aštuonių pagrindinių punktų. Tai buvo pripažinta tarptautine teise po to, kai punktai buvo aiškiai įtraukti į JT Chartiją.

Apsisprendimo teisės įgyvendinimas gali būti politiškai sudėtingas, iš dalies dėl to, kad yra įvairių interpretacijų, kas sudaro žmonių grupę ir kurios grupės gali teisėtai pretenduoti į apsisprendimo teisę.

## Šaltiniai
Santa Lusija de Tirachana

**Santa Lusija de Tirachana** arba tiesiog **Santa Lusija** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos vidurio pietrytinėje dalyje, 27 km į pietvakarius nuo Las Palmaso. Kalnų keliai į San Bartolomė de Tirachaną, Kruse de Sardiną. Miestelis įsikūręs kalnuose, 680 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai).

Yra Šv. Liucijos bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai. Į pietryčius nuo Santa Lusijos yra La Fortalesos („tvirtovės“) archeologinė vietovė.

## Istorija
Santa Lusija de Tirachana 1814 m. tapo atskiros parapijos centru, 1819 m. – savivaldybės centru.

## Savivaldybė
Santa Lusija de Tirachanos savivaldybė užima 62,5 km² plotą, 2023 m. gyveno 76 418 gyventojų.

Be Santa Lusija de Tirachanos miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Kruse de Sardina (28 663)
* El Doktoralis (17 407)
* Vesindarijas (13 481)
* Sardina (10 143)
* Kasa Pastoralesas (3595)
* Poso Iskjerdas (1487)

## Galerija

Iglesia Santa Lucía de Tirajana.jpg|Bažnyčia
Angosto camino vecinal - panoramio.jpg|Takelis tarp tvorų
Calle empedrada - panoramio.jpg|Santa Lusijos architektūra


## Šaltiniai
Nino Noordanus

**Nino Nordanusas** (*Nino Noordanus*; g. 2003 m. kovo 5 d.) – Nyderlandų futbolininkas, puolėjas. 

## Karjera
Žaidė gimtinėje, futbolo paslapčių mokėsi įvairių klubų jaunimo akademijose. Nuo 2020 m. priklausė ADO Den Haag, atstovavo klubo jaunimo akademijos ekipoms. 

2022 m. sezone nuomos pagrindais perleistas žemesniojo diviziono Excelsior Maassluis.

2023 m. persikėlė į FK Liepāja (Latvija). 2023 m. sezone aukščiausioje lygoje pasižymėjo keturiais įvarčiais per dvidešimt trejas rungtynes. 

### „Džiugo“ klubas
2024 m. sezone atstovavo Telšių „Džiugui“. 2024 m. kovo 9 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Vilniaus rajono „Transinvest“ klubą. Šiame susitikime pelnė vienintelį ir lemiamą įvartį. Telšių „Džiugas“ nugalėjo minimalia persvara 1-0.

2024 m. gegužės 5 d. pelnė įvartį LFF taurės turnyro antrojo etapo rungtynėse prieš Klaipėdos „Sirijų“. Telšiškiai nugalėjo varžovus rezultatu 5-2 ir pateko į kitą etapą.

2024 m. rugpjūčio 27 d. pelnė įvartį 2024 m. LFF taurės turnyro ketvirtfinalio rungtynėse prieš FK Transinvest. Po Nino Nordanuso tikslaus smūgio telšiškiai pirmavo (1-0), tačiau Misaki Sato išlygino rezultatą (1-1), o Serhijus Kulynyčius pelnė lemiamą įvartį ir FC Džiugas nugalėjo rezultatu 2-1 ir pateko į LFF taurės turnyro pusfinalį.

2024 m. rugpjūčio 18 d. pelnė įvartį LFF taurės pusfinalio rungtynėse prieš Kauno rajono „Hegelmann“. Varžovai 19 minutę po Steve Kingue tikslaus smūgio išsiveržė į priekį (1-0). Denis Bošnjak įtvirtino persvarą (2-0). Nino Noordanus nuo 11 metrų žymos sušvelnino persvarą (2-1). Rungtynės baigėsi FC Hegelmann pergale minimaliu rezultatu 2-1. Kauno rajono atstovai pateko į 2024 m. LFF taurės finalą.

### „Celje“ klubas
2024 m. gruodžio 31 d. pranešta, kad futbolininkas sudarė sutartį su NK Celje (Slovėnija).

2025 m. vasario 1 d. debiutavo Slovėnijos aukščiausioje lygoje rungtynėse prieš NK Bravo. NK Celje nusileido varžovams rezultatu 2-3.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Džiugo klubo svetainėje
Arukasas

**Arukasas** () – miestas ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos šiaurės rytinėje dalyje, 5 km į vakarus nuo Las Palmaso. Keliai į Las Palmasą, Terorą, Galdarą. Į šiaurę nuo miesto praeina greitkelis GC-2. Miestas įsikūręs kalnų pašlaitėje, 240 m aukštyje. Verčiamasi žemės ūkiu (daugiausia bananų auginimu), romo gamyba.

Miestelio įžymybė – neogotikinė Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, 1909–1977 m. pastatyta senosios Arukaso bažnyčios vietoje. Taip pat išlikę kitų senųjų pastatų, yra botanikos sodas.

## Istorija
Arukasas augo kaip cukranendrių auginimo centras. Miesto statusas suteiktas 1894 m.

## Savivaldybė
Arukaso savivaldybė užima 32,8 km² plotą, 2023 m. gyveno 38 655 gyventojai.

Be Arukaso miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Kardonesas (3002)
* Banjaderosas (1522)
* Los Portalesas (1394)
* San Fransisko Chavjeras (1385)
* El Puertiljas (1328)
* Hoja de San Chuanas (1252)
* El Tereras (1012)
* Lomo Arukasas (939)
* Chuanas XXIII (891)
* Puente de Arukasas (853)


An einem Sonntag Vormittag in Arucas. 05.jpg|Arukaso senamiestis
Casco de Arucas.jpg|Arukaso senamiestis
At Arucas 2022 087.jpg|Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia


## Šaltiniai
Teldė

**Teldė** () – miestas ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos rytinėje dalyje, 16 km į pietus nuo Las Palmaso. Keliai į Las Palmasą, Vega de San Mateo, Incheniją, La Garitą. Į rytus nuo miesto praeina greitkelis GC-1. Į pietryčius nuo Teldės, jūros pakrantėje įrengtas Gran Kanarijos tarptautinis oro uostas. Miestas įsikūręs kalnų pašlaitėje, 130 m aukštyje. Verčiamasi žemės ūkiu (daugiausia vaisių, daržovių auginimu), pramone, turizmu.

Yra Ispanijos politiko Fernando Leono i Kastiljo namas-muziejus, Šv. Jono Krikštytojo bazilika su stebuklingu laikomu Švč. Teldės Kristaus atvaizdu. Išlikusi tradicinė kanarietiška architektūra. Apylinkėse yra Kuarto Puertaso („ketverių durų“) urvas.

## Istorija
Ispanams užkariavus Kanarus, Teldė tapo vienu svarbiausių salos miestų (oficialiai įkurtas 1351 m.). Ligtol tai buvo svarbi senųjų kanariečių gyvenvietė.

## Savivaldybė
Teldės savivaldybė užima 100,3 km² plotą, 2023 m. gyveno 103 240 gyventojų.

Be Teldės miesto į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Valje de Chinamaras (13 592)
* La Garita (6220)
* Lomo de la Heradura (5925)
* Marpekenja (3233)
* Borondonas (3076)
* Las Remudasas (3074)
* Los Hornos del Rėjus (2976)
* Las Huesasas (2976)
* Ochos de Garsa (2635)
* Chinamaras (2574)
* San Antonijas (2350)
* Plaja del Hombrė (2342)
* El Karakolis (2297)
* Montanjeta del Kaleras (2566)
* Bacho Kaleras (2028)


Iglesia de San Juan Bautista-2.jpg|Šv. Jono Krikštytojo bazilika


## Šaltiniai
Agvimesas

**Agvimesas** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos rytinėje dalyje, 26 km į pietus nuo Las Palmaso, 5 km nuo vandenyno kranto. Keliai į Incheniją, Kruse de Arinagą, Santa Lusiją. Miestelis įsikūręs kalnų pašlaitėje, 275 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai). Toliau pietryčiuose įsikūrę kurortai ir pramoninės zonos.

Yra Šv. Sebastijono bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai, meteoritų muziejus. Į šiaurę nuo miestelio driekiasi gili Gvajadekės raguva, skirianti Agvimesą nuo Inchenijo. Apylinkėse yra archeologinių urvų, vaizdingų uolų. Vakaruose esančioje Temisoje yra astrologinė observatorija.

## Istorija
Agvimesas įkurtas ispanų 1491 m. Išaugo kaip cukranendrių auginimo centras.

## Savivaldybė
Agvimeso savivaldybė užima 78,9 km² plotą, 2023 m. gyveno 32 797 gyventojai.

Be Agvimeso miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Kruse de Arinaga (10 970)
* Plaja de Arinaga (10 402)
* Montanja los Velesas (1681)
* Poligono de Arinaga (1239)
* Las Rosasas (637)
* La Goleta (601)
* La Banda (559)

## Galerija

Templo Parroquial de San Sebastián.jpg|Šv. Sebastijono bažnyčia
Gran Canaria Aguimes 2020-1.jpg|Paminklas pilietinio karo aukoms
Agüimes, Gran Canaria, street.jpg|Agvimeso architektūra


## Šaltiniai
Inchenijas

**Inchenijas** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos rytinėje dalyje, 24 km į pietus nuo Las Palmaso, 5 km į pietus nuo Teldės. Keliai į Agvimesą, Teldę, Kasadoresą, Karisalį. Toliau rytuose praeina automagistralė, yra Gran Kanarijos tarptautinis oro uostas. Miestelis įsikūręs kalnų pašlaitėje, 558 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai).

Yra Švč. La Kandelarijos Dievo Motinos bažnyčia, Švč. Kristaus bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai, Nestoro Alamo parkas. Į pietus nuo Inchenijo driekiasi gili Gvajadekės raguva (gamtos paminklas).

## Istorija
Nuo XVI a. Inchenijas plėtojosi kaip cukranendrių auginimo centras. Pradžioje dabartinio miestelio vietoje buvo plantacijos, o žmonės gyveno Agvimese, bet vėliau čia ėmė kurtis plantacijų darbininkai. 1815 m. Inchenijas tapo parapijos centru.

## Savivaldybė
Inchenijo savivaldybė užima 39,1 km² plotą, 2023 m. gyveno 32 356 gyventojai.

Be Inchenijo miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Karisalis (13 907)
* El Bureras (1652)
* Las Mechijasas (688)
* Agvatona (548)
* El Karjonas (499) 

## Galerija

Church Ingenio 2010.jpg|Inchenijo La Kandelarijos bažnyčia
Ingenio - Calles empedradas.jpg|Inchenijo miestelio architektūra
Ingenio-Parque nestor alamo.jpg|Nestoro Alamo parkas


## Šaltiniai
Jhonata Santos

**Džonata Santos** (*Jhonata Pereira dos Santos*; g. 1999 m. kovo 23 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, puolėjas. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Gargdžų „Bangai“.

## Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje. 2017–2018 m. priklausė SE Gama. 2018 m. trumpai atstovavo Luverdense EC. 2018–2020 m. rungtyniavo SC Internacional U-20 komandoje.

2020–2021 m. rungtyniavo Kišiniovo „Zimbru“ (Modavija). 2021 m. atstovavo FC Telavi (Gruzija). 2021 m. spalio mėn. persikėlė į Fursan Hispania FC.

2022 m. vasarą persikėlė į Zakho FC (Irakas). Nuo 2022 m. gruodžio mėn. priklausė Castanhal EC (Brazilija). 2023 m. perėjo į Legião. Nuo 2024 m. sausio mėn. atstovavo Flamengo de Arcoverde.

### Gargždų „Banga“
2024 m. kovo mėn. tapo žinoma, kad atstovaus Gargždų „Bangos“ klubui.

2024 m. kovo 10 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Šiaulius“. Susitikimas baigėsi nulinėmis lygiosiomis (0-0).

2024 m. liepos mėn. tapo žinoma, kad futbolininkas paliko klubą. 2024 m. A lygoje sužaidė šešerias rungtynes.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungtyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Valsekiljo de Gran Kanarija

**Valsekiljo de Gran Kanarija** arba tiesiog **Valsekiljas** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos vidurio rytinėje dalyje, 16 km į pietvakarius nuo Las Palmaso, 5 km į vakarus nuo Teldės. Keliai į Teldę, Vega de San Mateo. Miestelis įsikūręs kalnuose, 560 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai), sūrių gamyba.

Yra Šv. Mykolo Arkangelo bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai.

## Istorija
Plėtota gyvulininkystė, vynuogių auginimas. 1800 m. Valsekiljas tapo parapijos centru.

## Savivaldybė
Valsekiljo de Gran Kanarijos savivaldybė užima 38,8 km² plotą, 2023 m. gyveno 9693 gyventojai.

Be Valsekiljo miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* La Barera (1836)
* Las Vegasas (1170)
* Ljanos del Kondė (843)
* Tentenigvada (715)
* Lomitos de Korėja (638)
* La Kantera (550)
* Era de Mota (369)
* Valje San Roke de Valsekiljas (350)

## Galerija

Valsequillo.JPG|Valsekiljo gatvė
Baile tradicional en Valsequillo de Gran Canaria.jpg|Šokiai per miestelio šventę
Plaza del Pilar-Valsequillo de Gran Canaria.jpg|Aikštė


## Šaltiniai
Firgasas

**Firgasas** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos šiaurinėje dalyje, 13 km į vakarus nuo Las Palmaso. Keliai į Arukasą, Valjeseką. Miestelis įsikūręs kalnų šlaite, 500 m aukštyje. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai), gyvulininkyste, mineralinio vandens pilstymu.

Yra Šv. Roko bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai, Kanarų bulvaras, malūnas, kultūros namai. Į pietvakarius nuo Firgaso prasideda Asuachės draustinis su vaizdingomis raguvomis ir kriokliais Asuachės upelio tarpeklyje.

## Istorija
1613 m. Firgase įkurtas dominikonų vienuolynas. Suklestėjo cukranendrių auginimas. 1835 m. Firgasas tapo savivaldybės centru.

## Savivaldybė
Firgaso savivaldybė užima 16,0 km² plotą, 2023 m. gyveno 7701 gyventojas.

Be Firgaso miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Los Rosalesas (1132)
* Kasablanka (775)
* Buenlugaras (730)
* La Krusas (663)
* El Riskas (646)
* Kambaludas (480)
* La Kaldera (324)

## Galerija

Iglesia de San Roque, Firgas, Las Palmas, Gran Canaria, Spain - panoramio.jpg|Šv. Roko bažnyčia
SP-GC-firgas-azulejos-treppen.jpg|Kanarų bulvaras
Bibilioteca Publica Municipal - panoramio.jpg|Biblioteka


## Šaltiniai
Mokslo sala

**„Mokslo sala“** – mokslo ir inovacijų centras Kaune, vakarinėje Nemuno salos dalyje. 11,5 tūkst. m² ploto pastate numatytos nuolatinės ir kintančios ekspozicijos, virtualių projekcijų erdvė, edukacijų centras, kavinė, administracinės patalpos.

„Mokslo salos“ pastato statybos pradėtos 2020 m. gale,  užbaigtos – 2023 m. gale. Jos atsiėjo 29,7 mln. eurų. Mokslo salos projekto autoriai – ispanų-australų nišinis architektų biuras *SMAR Architecture Studio,* jų kolegos Kaune – architekto G. Natkevičiaus komanda. Konstruktoriai: UAB 1 PLANAS – Mindaugas Vaidelys, Marius Sokolovas. Nemuno saloje iškilusio statinio akcentas – 27 metrų skersmens, 250 tonų sveriantis ir vos ant vienos sijos besilaikantis diskas. „Mokslo salą“ statė įmonė „Autokausta“, ekspoziciją sukūrė Lenkijos bendrovė „Trias Avi“. Mokslo salos vizualinio identiteto kūrėjai – dizaino studijos „Praktika“ duetas Julius Seniūnas ir Rokas Sutkaitis.

Centrą valdo viešoji įstaiga „Mokslo ir inovacijų sklaidos centras“, jos dalininkai yra Kauno savivaldybė ir Švietimo, mokslo ir sporto ministerija.


Nemuno sala, muziejus.jpg|Ant stogo
Mokslo sala, planetariumas.jpeg|Planetariumas


## Šaltiniai
The Legend of Korra (kompiuterinis žaidimas)

**The Legend of Korra** – 2014 m. veiksmo beat 'em up kompiuterinis žaidimas, sukurtas pagal to paties pavadinimo animacinį serialą. Žaidimą sukūrė „PlatinumGames“, o išleido „Activision“.

Jis buvo išleistas 2014 m. spalį PlayStation 3, PlayStation 4, Windows, Xbox 360 bei Xbox One konsolėms ir sulaukė vidutiniškų atsiliepimų.

2017 m. gruodžio 21 d. buvo pašalintas iš prekybos visose skaitmeninėse parduotuvėse.

## Apžvalga
Tai yra trečiojo asmens veiksmo žaidimas, kuriame žaidžia tik vienas žaidėjas. Žaidėjas valdo pagrindinę serialo veikėją Korą, kuri kovoja su piktadariais iš pirmųjų dviejų serialo sezonų naudodama elementų valdymo menus, panašius į Rytų kovos menus, kuriuos praktikuojantys asmenys valdo ir keičia pradinius elementus: vandenį, žemę, ugnį ir orą. Kora gali bet kuriuo metu persijungti tarp keturių skirtingų elementų, kurių kiekvienas turi savo kovos stilių ir specialių judesių.

Vandens valdymas įgyjamas pirmiausia ir specializuojasi tolimų atakų srityje. Žemės valdymas, įgytas vėliau, pasižymi lėtais išpuoliais, kurie yra labai galingi ir negali būti blokuojami. Ugnies valdymas yra subalansuotas stilius, kurį patobulinus galima naudoti visas tris atakų formas: Greitos kombinacijos, lėtos, bet galingos ir tolimos atakos. Vėlyvuoju žaidimo etapu įgyjamas oro valdymas pasižymi greitomis ir galingomis atakomis, galinčiomis paveikti visus aplinkinius priešus. Kora taip pat įgyja „avataro būseną“ žaidimo pabaigoje. Ji trunka trumpai, bet suteikia Korai galingų atakų, kuriose susijungia visi keturi elementai.

Jeigu norima lengviau nugalėti žaidimo bosus ir sunkesnius priešus, galima kontratakuoti blokuojant priešo ataką prieš pat jai prasidedant.

Žaidimas trunka apie 4–6 valandas, tačiau jį įveikus galima atrakinti daugiau režimų. Tarp jų – nesibaigiančio bėgimo režimas ir profesionalios elementų valdymo rungtynės, kuriose trijų žmonių komandos bando išstumti viena kitą iš arenos.

## Žaidimo kūrimas
Animacinis serialas „Legenda apie Korą“, pagal kurį sukurtas žaidimas, 2012–2014 m. buvo rodomas „Nickelodeon“ kanale ir internete kaip „“ tęsinys. Serialas sulaukė kritikų pripažinimo ir buvo rodomas keturis sezonus (iš viso 52 serijos).

Apie žaidimą paskelbta 2014 m. birželio mėn. Jį kūrė „PlatinumGames“, žinoma, be kita ko, dėl veiksmo žaidimų serijos „Bayonetta“, o išleido „Activision“. Žaidimo scenarijų parašė serialo scenaristas Tim Hedrick, kuris bendradarbiavo su serialo kūrėjais Bryan Konietzko ir Michael Dante DiMartino kurdamas siužetą ir pagrindinį piktadarį.

## Atsiliepimai

### Prieš išleidimą

Kūrimo metu žaidimas buvo vertinimas teigiamai. 2014 m. birželį „Destructoid“, žaidęs žaidimo alfa versiją, apibūdino jį kaip „gana solidų veiksmo žaidimą“. Apžvalgininkas gyrė kruopštų elementų valdymo stilių įgyvendinimą, detalią ir sklandžią kovos sistemą bei grafikos stilių.

### Po išleidimo
Pagal kompiuterinių žaidimų apžvalgų suvestinę „Metacritic“, „The Legend of Korra“ sulaukė „mišrių arba vidutiniškų“ atsiliepimų. Žaidimas buvo peikiamas dėl supaprastinto siužeto, paviršutiniško žaidimo stiliaus ir erzinančių mini žaidimų.

## Išnašos
Moja

**Moja** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos šiaurinėje dalyje, 15 km į vakarus nuo Las Palmaso, 4 km nuo vandenyno kranto. Keliai į Fontanalesą, El Pagadorą. Miestelis įsikūręs kalnuose, 490 m aukštyje. Kadangi yra pavėjiniuose šlaituose, miestelyje apylinkėse dažnas rūkas ir lietus. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai), amatais.

Yra Švč. La Kandelarijos Dievo Motinos bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai, Piko Lomito parkas, Tomaso Moraleso namas-muziejus. Į rytus nuo gyvenvietės driekiasi Doramaso kaimiškasis parkas su giliais kalnų tarpekliais (Mergelės, Tamsiuoju ir kt.) ir lauramedžių miškais.

## Istorija
Moja žinoma nuo XVI a., pradėjo augti XIX a., plėtojant žemdirbystę.

## Savivaldybė
Mojos savivaldybė užima 32,2 km² plotą, 2023 m. gyveno 7887 gyventojai.

Be Mojos miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Kareterija (1412)
* Truchiljas (916)
* La Kosta (706)
* Frontonas (570)
* Lansė (399)
* Palmitas (397)
* Kabo Verdė (375)

## Galerija

Lateral de la iglesia - panoramio.jpg|Mojos miestelio gatvė
Ansicht von Moya, Gran Canaria.jpg|Miestelio reginys


## Šaltiniai
Santa Marija de Gija de Gran Kanarija

**Santa Marija de Gija de Gran Kanarija** arba **Santa Marija de Gija** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos šiaurinėje dalyje, 19 km į vakarus nuo Las Palmaso, 2 km nuo vandenyno kranto. Šalia miestelio praeina greitkelis GC-2, atsišakoja kelias į Fontanalesą. Kitapus greitkelio, Achodaro kalno papėdėje yra gyvenvietė La Atalaja. Verčiamasi žemės ūkiu (auginamos bulvės, cukranendrės ir kt.), gyvulininkyste, gaminamas tradicinis sūris, saldumynai.

Yra XV a. Švč. Marijos Kelrodės bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai, kompozitoriaus, rašytojo Nestoro Alamo namas-muziejus, kunigo, politiko Pedro Goriljo namas-muziejus, XVI a. Kintanos namas ir kt. Apylinkėse yra archeologinis paminklas – „Valerono celė“ (*Cenobio de Valerón*).

## Istorija
Iki XIX a. miestelis vadintas Vilja de Gija arba tiesiog Gija. Vėliau pavadintas Gija de Gran Kanarija, o 1962 m. oficialiai pervadinta su visu religiniu titulu į Santa Marija de Gija de Gran Kanariją.

## Savivaldybė
Santa Marija de Gija de Gran Kanarijos savivaldybė užima 42,6 km² plotą, 2023 m. gyveno 13 971 gyventojas.

Be Santa Marija de Gija de Gran Kanarijos miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* La Atalaja (3179)
* San Chuanas (1047)
* Beserilis (1041)
* El Palmitalis (542)
* Montanja Alta (349)
* San Felipė (292)
* Vergara (260)
* Kasas de Agilaras (230)
* Tres Palmasas (227)

## Galerija

House in Santa María de Guía.jpg|Santa Marija de Gijos architektūra
Kirche Santa María de Guía.jpg|Švč. Marijos Kelrodės bažnyčia


## Šaltiniai
Galdaras

**Galdaras** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos šiaurinėje dalyje, 21 km į vakarus nuo Las Palmaso, 2 km nuo vandenyno kranto. Šalia miestelio praeina greitkelis GC-2, atsišakoja kelias į Sardina del Nortę. Verčiamasi žemės ūkiu (auginami pomidorai, svogūnai, bulvės, kukurūzai), gyvulininkyste, turizmu.

Yra Šv. Jokūbo bažnyčia, Kueva Pintados urvas-muziejus, tradicinės architektūros pastatai, Šv. Jono, Šv. Sebastijono vienuolynai, centrinė aikštė, puošnus kazino pastatas, teatras ir kt. Į pietvakarius nuo Galdaro yra Amagro kalno gamtos paminklas.

## Istorija
Vietovardis kanarietiškos kilmės, sietas su berberų kalbų žodžiais *aĝalâd* „aptvarai, miesto sienos“, *gadir* – „siena, tvirtovė“.

Galdaras buvo viena seniausių senųjų kanariečių (gvančų) gyvenviečių. Ispanai Galdarą galutinai užėmė 1482 m., čia pastatė nedidelę tvirtovę ir bažnyčią. Suklestėjo kaip cukraus pramonės centras.

## Savivaldybė
Galdaro savivaldybė užima 62,5 km² plotą, 2023 m. gyveno 24 728 gyventojai.

Be Galdaro miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Puerto de Sardina (4209)
* Los Kintanosas (2794)
* San Isidras (2256)
* Barialis (2104)
* Marmolechosas (1765)

## Galerija

WLM14ES - Iglesia de Santiago de los Caballeros - rvr (3).jpg|Šv. Jokūbo bažnyčia
Gáldar - Calle Capitan Quesada 1a.jpg|Miestelio gatvė
SP-GC-galdar-plaza-santiago.jpg|Galdaro kazino


## Šaltiniai
Valjesekas

**Valjesekas** ( – 'sausslėnis') – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos vidurio šiaurinėje dalyje, 17 km į pietvakarius nuo Las Palmaso, 3 km nuo Teroro. Keliai į Terorą, Firgasą, Techedą. Miestelis įsikūręs kalnuose, ~1000 m aukštyje. Kadangi yra pavėjiniuose šlaituose, Valjeseke ir apylinkėse dažnas rūkas ir lietus. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu (daržovės, vaisiai), amatais.

Yra Šv. Vincento Ferero bažnyčia, tradicinės architektūros pastatai. Į vakarus nuo gyvenvietės driekiasi Doramaso kaimiškasis parkas su giliais kalnų tarpekliais (Mergelės, Tamsiuoju ir kt.) ir lauramedžių miškais.

## Istorija
Valjesekas 1842 m. tapo savivaldybės centru.

## Savivaldybė
Valjeseko savivaldybė užima 22,1 km² plotą, 2023 m. gyveno 3766 gyventojai.

Be Valjeseko miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Lansarotė (900)
* Sumakalis (579)
* Madrelagva (305)
* Samora (237)
* El Lomas (210)

## Galerija

ChurchValleseco.JPG|Valjeseko bažnyčia
Valleseco desde La Laguna.JPG|Miestelio reginys


## Šaltiniai
Hlibas Hračovas

**Hlibas Hračovas** (*Гліб Павлович Грачов*; g. 1997 m. gegužės 15 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, gynėjas.

## Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje, Donecko „Metalurg“ jaunimo komandoje. 2014–2015 m. priklausė Donecko „Metalurg“, tačiau pagrindinėje komandoje nežaidė. 

Nuo 2015 m. atstovavo Kamianskės „Stal“. 2018–2019 m. rungtyniavo Odesos „Čornomorecʹ“.

Nuo 2020 m. priklausė Chabarovsko SKA, o 2022 m. persikėlė į Vlačiočio „Asteras“ (Graikija). 

2022 m. vasarą perėjo į Dušanbės „Istiklol“ (Tadžikistanas). 

2023 m. pirmoje pusėje rungtyniavo Latvijoje, priklausė „Liepojos“ klubui. 

2023 m. vasarą persikėlė į Gruziją ir atstovavo Tbilisio „Saburtalo“.

### DFK Dainava
2024 m. kovo mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus Alytaus „Dainavai“. 2024 m. kovo 13 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“.

2024 m. gruodžio 30 d. tapo žinoma, kad futbolininkas paliko klubą. 2024 m. A lygoje sužaidė septyniolika rungtynių.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės:
:  rungyniavo A lygoje;

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė
* Transfermarkt
* lietuvosfutbolas.lt
* Globalsportsarchive
Klara Miuller

**Klara Miuller** (*Klara Mueller*, g. 2003 m. lapkričio 4 d. Klaipėdoje) – ledo ritulininkė.

## Biografija

Ledo ritulį pradėjo žaisti būdama devynerių metų. 2019 m., būdama 16 metų, debiutavo Lietuvos moterų ledo ritulio rinktinėje ir buvo pripažinta geriausia tų metų Pasaulio moterų ledo ritulio čempionato trečiojo diviziono puolėja ir geriausia Lietuvos rinktinės žaidėja. 2020–2024 m. keturiuose pasaulio moterų ledo ritulio čempionatuose vykusių rungtynių metu pelnė 36 įvartį, atliko 14 rezultatyvių perdavimus ir tapo rezultatyviausia visų laikų Lietuvos rinktinės žaidėja. 2022–2023 m. Baltijos moterų ledo ritulio čempionate tapo geriausia žaidėja, pelniusi 36 įvarčius reguliariajame sezone ir dar 11 atkrintamosiose. 2024 m. buvo išrinkta Lietuvos moterų ledo ritulio rinktinės kapitone.

## Laimėjimai

Pasiekimai ledo ritulio čempionatuose:

2019–2020 m.
* Pasaulio čempionatas (D3|W) geriausia puolėja
* Pasaulio čempionato (D3|W) daugiausia įvarčių (9)
* Pasaulio čempionatas (D3|W) Daugiausia taškų (10)
2021–2022 m.
* Pasaulio čempionatas (D3A|W) daugiausia įvarčių (9)
* Pasaulio čempionato (D3A|W) sidabro medalis
* Pasaulio čempionato (D3A|W) geriausia komandos žaidėja
2022–2023 m.
* Baltijos (W) čempionas
* Baltijos šalių (W) daugiausia įvarčių (36)
* Baltijos (W) daugiausiai taškų (46)
* Baltijos (W) atkrintamosiose daugiausia įvarčių (11)
* Baltijos (W) atkrintamosiose daugiausiai taškų (14)
* Pasaulio čempionato (D3A|W) geriausia puolėja
* Pasaulio čempionatas (D3A|W) Geriausias plius/minus (+11)
* Pasaulio čempionato (D3A|W) bronzos medalis
* Pasaulio čempionatas (D3A|W) daugiausia įvarčių (13)
* Pasaulio čempionatas (D3A|W) Daugiausia taškų (18)
* Pasaulio čempionato (D3A|W) geriausia komandos žaidėja
2023–2024 m

* Pasaulio čempionato (D3A|W) bronzos medalis
* Pasaulio čempionato (D3A|W) geriausia komandos žaidėja

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Statistika
Agaetė

**Agaetė** () – miestelis ir savivaldybė Ispanijoje, Kanaruose, Gran Kanarijos salos šiaurinės vakarinėje dalyje, šalia Atlanto vandenyno kranto. Iki Agaetės ateina greitkelis GC-2 iš Las Palmaso, šakojasi keliai į La Aldea de San Nikolasą, El Sao. Šalia įsikūręs Puerto de las Nieveso uostas, iš kurio plaukia keltas į Tenerifę. Verčiamasi žemės ūkiu (daugiausia citrusų auginimu), žvejyba, turizmu.

Yra Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, Šv. Sebastijono vienuolynas, Poeto, La Ramos muziejai, botanikos sodas, Maipes de Aribos nekropolis (archeologijos paminklas). Į pietus nuo Agaetės prasideda Tamadabos gamtos parkas su pušynais, vaizdingais kalnais ir skardžiais.

## Istorija
Vietovardis greičiausiai kanarietiškos kilmės, sietas su berberų kalbų žodžiu *aǐgaǐte* „ėriukas“, kitų autorių pavadinimas verstas kaip „uola“ arba „duburys, baseinas, slėnis“.

Agaetė ispanų įkurta 1481 m.

## Savivaldybė
Agaetės savivaldybė užima 44,5 km² plotą, 2023 m. gyveno 5593 gyventojai.

Be Agaetės miestelio į savivaldybę patenka šios didesnės gyvenvietės (gyventojų skaičius 2023 m.):

* Valje de Agaetė (918)
* Puerto de las Nievesas (757)
* El Riskas (178)
* Los Ljanosas (108)

## Galerija

Church Agaete.JPG|Agaetės bažnyčia
Agaete - Huerto de las Flores 1d.jpg|Botanikos sodas
Necrópolis de Maipez de Arriba.jpg|Maipes de Aribos nekropolis šalia Agaetės


## Šaltiniai
Padauguvio mūšis

**Padauguvio mūšis** – kautynės tarp LDK ir Kryžiuočių Ordino kariuomenių, įvykusios tarp 1270 m. liepos 13 ir rugsėjo 22 d. šaltiniuose neįvardintoje Livonijos vietovėje.

Į Livoniją įsiveržus lietuvių kariuomenei, magistro pareigas einantis Andrius Vestfalas su nedidelėmis pajėgomis puolė juos persekioti. Lietuviai, pastebėję kryžiuočių stovyklą, juos netikėtai užklupo ir sutriuškino. Mūšyje žuvo pats Andrius Vestfalas su 20 Ordino riterių („Eiliuotosios Livonijos kronikos“ duomenimis), nors Roneburgo nekrologas nurodo žuvus vicemagistrą Andrių su 23 riteriais.

Mūšio vieta tiksliau nelokalizuota, Padauguvio vardu jį sąlyginai pavadino Romas Batūra.

Savarankiškos reikšmės mūšis neturėjo ir traktuotinas kaip Karusės mūšyje lietuvių įgytos iniciatyvos išnaudojimas, padidinęs kryžiuočių nuostolius. Lietuvių kariuomenės vado vardas ir nuostoliai neužfiksuoti.

## Šaltiniai

* (DE) [Die Annalen und das Necrologium von Ronneburg. ''Scriptores rerum prussicarum''](https://prussia.online/Data/Book/sc/scriptores-rerum-prussicarum-1965-2/Scriptores%20Rerum%20Prussicarum.%20Bd.%202%20(1965)%20Google,%20OCR.pdf). Leipzig, 1863, Bd. 2, p. 142–148.
* (LT) Baranauskas, Tomas. Lietuvių pergalei Karusės ledo mūšyje  –  750. *Lietuvos aidas*, 2020 02 08, Nr. 6, p. 6–7.
* (LT) Baranauskas, Tomas. Mūšiai viduramžių Lietuvos istorijoje, LITUANISTICA. 2020. T. 66. Nr. 3(121), p. 157–188,
* (LT) Batūra, Romas. ''Lietuvos pergalė Šiaulių (Saulės) mūšyje 1236'' ''m. Mūšio tarptautinė reikšmė, atminties tradicija, mūšio laukas ir memorialas''. Šiauliai, 2005.
* (DE) *Livländische Reimchronik mit Anmerkungen, Namensverzeichniss und Glossar*. Hereausgegeben von Leo Meyer Paderborn. Druck und Verlag von Ferdinand Schöningh, 1876.
* (LT) Raulinaitis, Zigmas. *Lietuvos raiteliai*. Kn. 4: Karaliaus palikimas. Vilnius: Kardas, 1996.

## Išnašos
Nebelio mūšis

**Nebelio mūšis** – 1262 m. rudenį įvykusios kautynės tarp Lietuvos karalystės ir Haličo-Voluinės kunigaikštystės kariuomenių.

Lietuvos karaliaus Mindaugo karvedžio Gaudižodo Tiudjominaičio vedama kariuomenė nusiaubė Melnicos (pagal kitą versiją – Melniko) apylinkes Voluinėje ir paėmė daug belaisvių.

Vladimiro kunigaikštis Vasilkas grįžtančius lietuvius pavijo prie Nebelio pilies (į pietvakarius nuo Pinsko). Lietuviai išsirikiavo trimis eilėmis prie ežero ir stojo į mūšį su persekiotojais, bet jų gynyba buvo pralaužta ir kariuomenė ėmė bėgti, patirdama didelių nuostolių nuo persekiotojų; dalis prigėrė ežere.

Anot Haličo-Volynės metraščio, „išmušė juos visus, ir neliko iš jų nė vieno.“

## Šaltiniai

* (LT) Baranauskas, Tomas. Mūšiai viduramžių Lietuvos istorijoje, LITUANISTICA. 2020. T. 66. Nr. 3(121).
* (RU) Ипатьевская летопись. ''Полное собрание русских летописей''. Т. 2. Санкт Петербург, 1908.
* (LT) Raulinaitis, Zigmas. *Lietuvos raiteliai*. Kn.  3: Karaliaus karai (XIII amžiaus vidurys, Mindaugo laikai). Brooklyn: Karys, 1990.

## Išnašos