open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kariaminiai

:  Kuoduotoji kariama (*Cariama cristata*)
:  Čunga (*Chunga burmeisteri*)

**Kariaminiai** (*Cariamidae*) – kariaminių paukščių (*Cariamiformes*) būrio šeima. Tai vidutinio dydžio plėšrieji paukščiai. Anksčiau kariaminių šeimos rūšys buvo priskirtos prie gervinių paukščių (*Gruiformes*) būrio.

Kuoduotoji kariama stambiausia, jos kūno ilgis apie 90 cm, svoris apie 1,5 kg, čungos kūno ilgis 70-85 cm, svoris apie 1,2 kg. Kaklas ilgas, galva maža. Ant kaklo turi ilgas plunksnas, ant galvos kuodą. Snapas trumpas, platus, viršutinėje dalyje platesnis, šiek tiek užlenktas į apačią. Sparnai trumpi, suapvalinti. Uodega ilga, kraštinės uodegos vairuojamosios plunksnos trumpesnės už vidurines. Kojos ilgos, pirštai trumpi. Kojų antrasis pirštas su ilgu nagu. Plunksnų danga puri, ruda, su tamsiai pilkomis juostelėmis, apatinė pusė šviesesnė. Lytinis dimorfizmas neišreikštas. Monogaminės rūšys.
 
Paplitę Pietų Amerikoje: Brazilijoje, Argentinoje, Bolivijoje, Paragvajuje ir Urugvajuje.

## Gentys ir rūšys
Šeimoje yra dvi gentys ir trys rūšys, ir viena iš jų išnikusi:
* *[[Cariama]]* – Tikrųjų kariamų gentis
** *Cariama cristata* – Kuoduotoji kariama*;
* *Chunga* – [[Argentininės kariamos|Argentininių kariamų]] gentis
** *Chunga burmeisteri* – [[Čunga]]*
** † *[[Chunga incerta]]*; žinoma iš fosilijų.

## Šaltiniai
Arama

**Arama** (*Aramus guarauna*) – **araminių** (*Aramidae*) šeimos paukštis, vienintelė rūšis šeimoje.

Kūnas vidutinio dydžio, iki 66 cm ilgio. Išskleisti sparnai 102 cm pločio. Svoris iki 1,1 kg. Galva maža, iš šonų suspausta. Sparnai platūs, suapvalinti. Kūno danga rusvos spalvos. Kaklo apatinė dalis, krūtinė ir sparnų viršutinės plunksnos su baltomis dėmėmis. Kojos ir kojų pirštai ilgi. Skrisdama arama panaši į gervę. Skrenda ištiesusi kaklą ir kojas.

Aramos plačiai paplitusios Šiaurės, Pietų ir Centrinė Amerikos tropinio ir subtropinio klimato zonose. Šiaurinė arealo riba eina JAV pietryčiuose, Floridoje. Paplitusi Meksikoje, Vest Indijoje, Centrinės ir Pietų Amerikos šalyse iki Argentinos centrinės dalies.
Beržynė (Šiauliai)

**Beržynė** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šiaulių, Šiaulių jūros – Bubių tvenkinio rytiniame krante. Išplatinus kelio atkarpą Šiauliai–Bubiai ir nutiesus miesto vakarinį aplinkkelį kaimo ribose pradėjo kurtis poilsio industrijos objektai. Veikia pakelės užeiga ir kavinė-motelis „Geltona“, numatomas statyti kempingas tolimųjų reisų vairuotojams.

## Geografija

Šiaurėje ribojasi su Gytariais, rytuose su Lieporiais ir Gegužiais, pietuose su Aukštelke, vakaruose su Raizgiais. Greta kaimo praeina kelias  ir . Per kaimą teka Šventupis (arba Genupis).

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kuoduotoji palamedėja

**Kuoduotoji palamedėja** (*Chauna torquata*) - palamedėjų () šeimos paukštis.

Paplitusi Peru, Bolivijoje, Paragvajuje, Brazilijoje, Urugvajuje ir Argentinoje. Minta augalų stiebeliais ir lapais.
Raguotoji palamedėja

**Raguotoji palamedėja** (*Anhima cornuta*) – palamedėjų (*Anhimidae*) šeimos paukštis.

Paukščio masė – 2-3 kg. Tai didžiausia šios šeimos rūšis. Kūnas juodai baltos spalvos, turi iki 10 cm pakaušio kuodą, kuris užsilenkia aukštyn ir vėl į priekį. Kojos ilgos, jų pėdos tik iš dalies plėvėtos, snapas siauras. Maitinasi sausumoje. Lizdą suka ant žemės, deda 4-6 kiaušinius. Maždaug po 6 savaičių išsirita jaunikliai. 

Gyvena Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje.
Štabsrotmistras

**Štabsrotmistras** () – Rusijos armijos kavalerijos karininkas, kurio laipsnis žemesnis už rotmistrą (kapitoną), bet aukštesnis už leitenantą. Kitose kariuomenės rūšyse štabsrotmistro laipsnį atitiko štabskapitonas, o kazokų kariuomenėje – paesaulis.

Štabsrotmistro laipsnis Rusijos armijoje įvestas 1801 m. Tuo metu šį laipsnį gaudavo eskadronų vadų pavaduotojai rikiuotei dragūnų, o vėliau ir kituose kavalerijos daliniuose.

Iki 1884 m. Rusijoje štabsrotmistro laipsnis buvo tarpinis tarp rotmistro ir sotniko.

1884 m. Rusijos armijoje buvo panaikintas majoro laipsnis, o kapitonas ir rotmistras prilyginti buvusiam majorui (Majorai Raudonojoje Armijoje vėl atsirado tik 1935 m.). Tuomet žemesnieji laipsniai pasislinko aukštyn, ir štabsrotmistras tapo dabartinio kapitono atitikmeniu, o sotnikas – vyresniojo leitenanto.
Chibinai

**Chibinai** () – intruzinis kalnų masyvas Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje. Aukštis iki 1191 m (Časnačoro k.). Sudaryti iš nefelino sienitų, su kuriais susiję apatitų – nifelitų rūdos telkiniai (Kukisvumčoras, Juksporas ir kt.). Kalnai plokščiaviršūniai, šlaituose sniegynai ir ledynai. Vyrauja kalnų tundros. Kalnų šlaituose spygliuočių miškai ir beržų kreivamiškiai. Vudjervčoro kalne yra poliarinis – alpinis botanikos sodas.

Chibinų kalnuose įsikūrę Apatitų ir Kirovsko miestai.

## Šsltiniai
Paesaulis

**Paesaulis** () – Rusijos armijos kazokų karininkas, kurio laipsnis žemesnis už esaulą (tuometinės Rusijos kariuomenės kapitono atitikmenį), bet aukštesnis už sotniką (poručiką). Kitose kariuomenės rūšyse paesaulio laipsnį atitiko štabskapitonas, o nekazokų kavalerijoje – štabsrotmistras.
Iki 1884 m. paesaulis atitiko dabartinį vyresnįjį leitenantą, po to – dabartinį kapitoną.

Paesauliai būdavo esaulų pavaduotojai ir vadovaudavo šimtinėms nesant esaulo.

1884 m. Rusijos armijoje buvo panaikintas majoro laipsnis, o kapitonas, rotmistras ir esaulas prilyginti buvusiam majorui. Tuomet žemesnieji laipsniai pasislinko aukštyn, ir paesaulis tapo dabartinio kapitono atitikmeniu, o sotnikas – vyresniojo leitenanto. Taip buvo iki Baltosios Armijos žlugimo, kadangi Raudonojoje Armijoje pradžioje nebuvo karininkų laipsnių, o vėliau juos atkūrus neprireikė ypatingų kavalerijos ir kazokų laipsnių.

## Šaltiniai
* 
* *Крип’якевич І.П., Гнатевич Б.П., Стефанів З. та інші* Історія Українського війська.  /Упорядник Якимович Б.З.—4-те вид., змін. І доп. —Львів: Світ, 1992. — 712 с. — ISBN 5-7773-0148-7  (Львів; 1936; Вінніпег, 1953; Львів, 1992)
* *Багалій Д. І.* Історія Слобідської України.&nbsp;— тип. Харків «Дельта» , 1993.— 256 с.&nbsp;— ISBN 5-7707-4256-9 (перевидання книги вид. «Союз» Харківського Кредитного Союзу Кооперативів-1918)
* *Альбовський Євген*. Харківські козаки. Друга половина XVII&nbsp;ст.&nbsp;— Історія Харківського полку.&nbsp;— С-Птб., тип. тов. А.&nbsp;С.&nbsp;Суворина «Новий Час».1914.&nbsp;— Т. 1.&nbsp;— 431 с. (з VII додатками)
* *Ілляшевич Л. В.* Короткий нарис історії харківської шляхти&nbsp;— Харків. тип. М. Зільберберга, Рибна №&nbsp;25.1885.&nbsp;— 166 с., 32 с. прикладок (До друку дозволено. Київ. 28 березня 1885 року)
Juodakaklė palamedėja

**Juodakaklė palamedėja** (*Chauna chavaria*) – palamedėjų () šeimos paukštis.

Paplitusi šiaurės Kolumbijoje ir šiaurės Venesueloje.
Pietų Alpės

**Pietų Alpės** () – kalnai Naujosios Zelandijos Pietų saloje. Pietų Alpės yra visos kalnų grandinės pavadinimas, nors kai kurios kalnyno atkarpos turi savo, unikalius pavadinimus. Pavadinimas suteiktas kapitono Kuko 1770 m. kovo 23 d., bet pirmasis šiuos kalnus pastebėjo Abelis Tasmanas 1642 m.

Kuko kalnas arba *Aoraki* yra aukščiausia kalnyno viršūnė. Jos aukštis siekia 3754 m. Kalnyne yra keli nacionaliniai parkai: Vestlando nacionalinis parkas, Aspairingo kalno nacionalinis parkas, Kuko kalno nacionalinis parkas. Pietų Alpėse yra daugiau kaip 360 ledynų, didžiausias ledynas – Tasmano.

Pietų Alpės yra tektoninių plokščių sandūroje. Alpių lūžis susidaręs prieš 25-30 mln. metų skiria Indijos-Australijos plokštę nuo Ramiojo vandenyno plokštės. Ramiojo vandenyno plokštė nyra po Indijos-Australijos plokšte. Tuo būdu vyksta subdukcijos procesas, lydimas vulkanizmo ir žemės drebėjimų. Kalnai sparčiai nekyla nes tuo pat metu ir panašiu greičiu yra eroduojami.
Sauliapaukštis

**Sauliapaukštis** (*Eurypyga helias*) – vienintelė **sauliapaukščių** (*Eurypygidae*) šeimos ir genties paukščių rūšis.

Kūnas 46-53 cm, svoris 180-200 g. Kūno viršutinės dalies plunksnos margos, su žaliai geltonu, baltu ir juodu atspalviu. Galva nedidelė, po akim ir virš jų su horizontaliomis juostelėmis. Snapas vidutinio dydžio, su tamsiu antsnapiu ir oranžiniu posnapiu. Akių rainelė rubino spalvos. Kaklas plonas ir ilgas, ties gerkle baltas. Sparnai platūs, suapvalinti. Uodega su dviem plačiomis horizontaliomis tamsiai rudomis ir juodomis juostomis. Kojos ilgos, oranžinės. Lytinis dimorfizmas neišreikštas.

Paplitęs Centrinės ir Pietų Amerikos tropikuose – Amazonės ir Orinoko baseiniuose. Arealo šiaurinė riba yra ties Karibų jūros pakraščiu Gvatemaloje, o pietinė – Centrinėje Brazilijoje ir Paragvajuje.
Kagu

**Kagu** (*Rhynochetos jubatus*) – vienintelė **kaguninių** (*Rhynochetidae*) šeimos ir genties paukščių rūšis. Kūnas iki 55 cm ilgio. 

Paplitęs Naujojoje Kaledonijoje. Dažnai nejudėdamas stovi ant vienos kojos. Grobį kerta snapu ar iškasa iš žemės. Jam maitinantis dirvoje, ant snapo esančios specialios odos raukšlės apsaugo nuo šiukšlių. Pabaidytas paukštis pašiaušia šeriuotą skiauterę  ir išskečia sparnus, demonstruodamas skydo formos dėmes ant plasnojamųjų plunksnų.

Nykstanti rūšis.
Skiautėtakojiniai

**Pelėkakojės vištelės** (*Heliornithidae*) – gervinių paukščių (*Gruiformes*) šeima.

Šios šeimos paukščiai turi skiautėtas kojas, todėl gali gerai plaukioti ir lengvai juda sausuma. Sparnų alkūnės linkyje yra odos raukšlė, kuria nešiojasi jauniklius.

Minta žuvimis ir vandeniniais augalais.

## Rūšys
* Afrikinė pelėkakojė vištelė (*Podica senegalensis*) 
* Azijinė pelėkakojė vištelė (*Heliopais personata*) 
* Amerikinė pelėkakojė vištelė (*Heliornis fulica*)

## Nuorodos
Kordiljeros

**Kordiljeros** (; „kalnų grandinė“) – ilgiausia kalnų sistema pasaulyje, besidriekianti palei vakarinę Amerikų pakrantę nuo pat Aliaskos iki Ugnies Žemės.

## Geografija ir klimatas
Ilgis daugiau nei 18 tūkst. km. Plotis iki 1600 km Šiaurės Amerikoje, iki 900 km Pietų Amerikoje. Išsidėsčiusios JAV, Kanados, Meksikos, Centrinės Amerikos šalių, Kolumbijos, Bolivijos, Peru, Ekvadoro, Čilės ir Argentinos teritorijose. Beveik per visą savo ilgį sudaro vandenskyrą tarp Ramiojo ir Atlanto vandenyno baseinų. Taip pat daro labai didelę įtaką Amerikos klimatui. Pagal aukštį nusileidžia tik Himalajams ir kai kuriems Centrinės Azijos kalnams. Aukščiausios viršukalnės – Makinlis (6193 m) ir Akonkagva (6960 m). Kordiljeros dalijamos į Šiaurės Amerikos Kordiljeras (Šiaurės Amerikoje) ir Andus (Pietų Amerikoje).

Kordiljeros išsidriekusios beveik per visas klimatines zonas, išskyrus subantarktinę ir arktinę, dėl to pasižymi labai didele landšaftų įvairove. Sniego riba Aliaskoje yra 600 m aukštyje, Ugnies Žemėje – 500–700 m, ties pusiauju – 6000–6500 m. Aliaskoje ir Čilėje Kordiljerų ledynai leidžiasi tiesiai į Ramųjį vandenyną. Tropinėse juostose ledynai dengia tik aukščiausias viršūnes. Bendras ledynų plotas – 67 tūkst. km².

## Geologija
Kordiljeros susidarė Ramiojo vandenyno tektoninei plokštei ir kitoms, mažesnėms plokštėms (Naskos, Kokosų plokštėms), palindus po žemyninėmis Pietų ir Šiaurės Amerikos plokštėmis. Tai jauni kalnai, todėl aktyvūs seisminiai ir vulkaniniai procesai (~80 veikiančių ugnikalnių).

## Taip pat skaitykite
* Andai
* Šiaurės Amerikos Kordiljeros

## Šaltiniai
Kordiljeros (reikšmės)

**Kordiljera** () – terminas apibūdinantis kalnų ar kalnagūbrių grandinę daugiausia Amerikos žemyne ir Ispanijoje. Kilo iš ispanų kalbos.

* Kordiljeros – kalnų grandinė, besidriekianti per visą Ameriką;
* Šiaurės Amerikos Kordiljeros – Kordiljerų dalis Šiaurės Amerikoje;
* Pietų Amerikos Kordiljeros – Kordiljerų kalnų dalis Pietų Amerikoje, Andai;
* Betijos Kordiljera – kalnai Ispanijoje;
* Anamo Kordiljera – kalnai Laose ir Vietname;
* Centrinė Kordiljera – kalnai Kolumbijoje;
* Vakarų Kordiljera – kalnai Kolumbijoje;
* Rytų Kordiljera – kalnai Kolumbijoje;
* Kordiljera – departamentas Paragvajuje;
* Kordiljeros provincija - provincija Bolivijoje.
Chrysler minivenai

**Chrysler Minivenai** yra panašių minivenų serija, kuria gamina Chrysler Corporation ir DaimlerChrysler.

* Chrysler Town and Country (1990-dabar);
* Chrysler Voyager (2000-2003);
* Dodge Caravan (1984-dabar);
* Plymouth Voyager (1984-2000).
Denalis

**Makinlio kalnas** () arba **Denalis** (, 2015–2025 m. oficialus pavadinimas) – aukščiausia Šiaurės Amerikos viršukalnė. Yra JAV, Aliaskoje, Aliaskos kalnagūbryje, Denalio nacionaliniame parke. Aukštis 6194 m. Kalną dengia amžini sniegynai ir ledynai. Pirmieji įkopė (1913 m. birželio 7 d.) anglas Hadsonas Stakas (*Hudson Stuck*) bei amerikiečiai Haris Karstensas (*Harry Karstens*), Volteris Harperis (*Walter Harper*) ir Robertas Teitamas (*Robert Tatum*).

## Pavadinimo kilmė
Kalno pavadinimas *Denali* indėnų denainų kalba reiškia „didysis“. 1897 m. kalnui oficialiai suteiktas Makinlio pavadinimas JAV prezidento Viljamo Makinlio garbei. Rusų dokumentuose buvo minimas **Bolšaja Gora** (*Большая Гора* – didelis kalnas) vardu. 2015 m. oficialiai pervadintas į Denalį. 2025 m. sausio 20 d. Donaldo Trampo nutarimu grąžintas Makinlio kalno pavadinimas.

## Kalno geologija bei geografija
Denalio kalnas stūkso Aliaskos kalnagūbryje, kuris susiformavo subdukcijos proceso metu, vandenyninei Ramiojo vandenyno plokštei neriant po žemynine Šiaurės Amerikos plokšte. Kalną sudaro dvi viršūnės: pietinė, kuri yra aukštesnė bei šiaurinė, kurios aukštis – 5934 m. Kalno šlaitai iki 1500 m aukščio apaugę spygliuočiais, aukščiau plyti sniegynai ir ledynai.

Denalis pasižymi labai žema oro temperatūra. 2003 m. žiemą maždaug 5800 m aukštyje įkurta meteorologinė stotis užfiksavo rekordinę −59.7&nbsp;°C temperatūrą. Žema temperatūra kalne išsilaiko net ir vasarą.

## Šaltiniai
Kanadinė gervė

**Kanadinė gervė** (*Grus canadensis*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus paukštis. 

Suaugę paukščiai pilki; jie turi raudoną galvą, baltus skruostus ir ilgą tamsų nusmailėjusį snapą. Plunksnos atrodo aprūdijusios dėl rausvų geležies oksido dėmių iš tundros kūdrų. Kojos ilgos, tamsios. Skrisdama kojas ir kaklą ištiesia.

Veisiasi Kanados, Aliaskos, JAV pietryčių, Sibiro ir Kubos pelkėse, liūnuose. Lizdą suka ant žemės. Deda 2 kiaušinius.

## Šaltiniai
Amerikinė gervė

**Amerikinė gervė** (*Grus americana*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus nykstantis paukštis. Kūnas iki 1,5 m aukščio, išskėsti sparnai iki 2,3 m pločio. Patinų svoris – 7,5, patelių – 6,5 kg. Tai aukščiausias Šiaurės Amerikos paukštis ir vienintelė čia paplitusi rūšis. 

Suaugę paukščiai balti. Jie turi raudoną viršugalvį, ilgą kaklą ir ilgą tamsų nusmailėjusį snapą. 

Kanadoje išlikusi vienintelė natūrali veisimosi vieta. Lizdą suka ant žemės, ant aukštesnio kauburėlio. Deda 2-3 kiaušinius.
Viljamas Jansonas

**Viljamas Jansonas** (*Willem Janszoon*, g. 1570 m. – m. 1630 m.) – Nyderlandų keliautojas ir atradėjas, pirmas europietis, pasiekęs Australijos pakrantes.

1605 m. lapkričio 18 d. laivu *Duyfken* (balandis) iškeliavo iš Bantamo į vakarinius Naujosios Gvinėjos krantus, perplaukus Arafuros jūrą išplaukė į Karpentarijos įlanką. Kelionės metu ištyrinėjo ir žemėlapyje pažymėjo 320 km Australijos kranto linijos, buvo įplaukęs ir į Toreso sąsiaurį, padarė tai mėnesiu anksčiau nei portugalai. Žemes palaikęs Naująja Gvinėja grįžo atgal į Nyderlandus.

1606 m. birželį grįžo į Bantamą. Jansonas plaukė dar kelis kartus į Ost Indiją, buvo kai kurių olandų kolonijų gubernatorius.

## Šaltiniai
Sibirinė gervė

**Sibirinė gervė**, arba **baltoji gervė** (*Grus leucogeranus*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus migruojantis nykstantis paukštis. 

Kūnas iki 140 cm aukščio. Suaugę paukščiai balti, išskyrus raudoną sritį virš snapo viršūnės link akių. Rainelė geltona. Kojos raudonos. Patinas stambesnis už patelę. 

Veisiasi Rusijos arktinėse srityje: Jakutijoje ir Vakarų Sibire. Žiemoja Kinijoje (Jangdzės upėje), Irane ir Indijoje.
Baltasprandė gervė

**Baltasprandė gervė** (*Grus vipio*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus paukštis. 

Kūnas iki 130 cm aukščio. Svoris apie 5,6 kg. Kojos šviesiai rožinės. Ant veido raudona dėmė. Snapas pilkas, su baltomis linijomis.

Populiacija tik apie 4900-5400 paukščių. Veisiasi šiaurės rytų Mongolijoje ir šiaurės rytų Kinijoje ir gretimose Rusijos pietrytinėse srityse. Migruoja į Jangdzės upę, Korėją ir Japoniją.
Al Kaida

**„al Kaida“**, arba **„al-Qaeda“** ( – 'bazė') – islamo fundamentalistų tarptautinė teroristinė grupuotė. Vykdo teroristines operacijas visame pasaulyje. „al Kaida“ sukurta 1988 m. vasario mėn. Afganistane ir buvo skirta kovoti prieš TSRS. Po sovietų armijos išvedimo iš Afganistano, „al Kaida“ savo veiksmus nukreipė prieš JAV, Vakarų pasaulį ir jo sąjungininkus arabų šalyse. 1998 m. Osama bin Ladenas pareiškė, kad „al Kaidos“ pagrindu bus sukurtas „Tarptautinis islamo Džihado frontas prieš hebrajus ir kryžiuočius“. „al Kaida“ išpažįsta salafitines „visuotinio džihado“ idėjas.

Tuo metu „al Kaida“ bendradarbiavo su egiptiečių teroristine grupuote „Egipto islamo džihadas“. Birželio 2001 m. ši partnerystė buvo įforminta ir dvi teroristinės grupuotės susijungė į vieną – „Kaidar al Džihad“.

Bin Ladenas sugebėjo paversti terorizmą universaliu įrankiu kovojant su Vakarų įtaka islamo pasauliui. „al Kaida“ unikali tuo, kad grupuotė sugebėjo kontroliuoti ir suvienyti daugybę kitų iki šiol nepriklausomų teroristinių grupuočių.

## Šaltiniai
Prūdelis (Šiauliai)

**Prūdelis** arba **Prūdelio tvenkinys** – vandens telkinys Šiaulių miesto rytinėje dalyje, 2 km nuo miesto centro, prie kelio į Radviliškį (). Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus - 0,29 km, plotis - iki 0,14 km. Altitudė 109 m. Priešsroviui į pietus už 0,07 km telkšo užpelkėjęs ir užžėlęs vandens augalais 1,15 ha tvenkinys.

## Geografija

Prūdelį supa Šiaulių miesto rajonai: vakaruose – Kaukazas, rytuose – Šimšė, pietryčiuose – Pakartuvės, pietuose – Kompelis. Vakarinėje pakrantėje yra Prūdelio parkas.

Tvenkinį maitina Rėkyvos ežero vanduo, atitekantis Kulpės upe iš Kompelio. Rėkyvos ežerui senkant dėl vandališkai kasamų aukštapelkės durpių, vandens pritekėjimas nuolat mažėja, todėl didėja tarša. Nedidelis vandens kiekis papildo tvenkinį iš Pakartuvių kalno šaltinių bei iš šaltinio Limanto kalno papėdėje. Iš Prūdelio vanduo per pralaidą išteka į  už 0,48 km esantį Talšos ežerą (Mūšos upės baseinas).

## Istorija
XIX a. pradžioje buvo užtvenktas Kulpės upelis ir susidarė Prūdelio tvenkinys. Tvenkinio pylimu nutiesta gatvė, dabar – Vilniaus gatvė. 1879 m. statant Chaimo Frenkelio odos fabriką, kuriam gamybos procesui reikėjo daug vandens, užtvanka paaukštinta. Miesto valdžios rūpesčiu tvenkinio pietinėje dalyje įrengtos maudyklės su persirengimo kabinomis, iki XX a. 8-ojo dešimtmečio, kai padidėjo tvenkinio tarša, buvusios populiarios miestiečių poilsiui.

2005 m. nuleidus ir išvalius dugne susikaupusias nuosėdas, tvenkinys vėl tinkamas maudytis - vakarinėje pakrantėje įrengtas paplūdimys.
Indinė gervė

**Indinė gervė** ( sin. *Grus antigone*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos, *[[Antigone]]* genties stambus paukštis. 

Kūnas iki 156 cm aukščio. Išskėsti sparnai iki 250 cm pločio.

Suaugę paukščiai pilki, galva raudona, snapas ilgas, tamsus, palaipsniui nusmailėjęs. Skrisdama ištiesia kaklą ir kojas. Skrendant matomos sparnų juodos viršūnės. Abi lytys vienodų spalvų, jaunikliai pilkesni ir rudesni.

Veisiasi Indijos šiaurinėje dalyje, Nepale, Pietryčių Azijoje ir Australijoje.
Australinė gervė

**Australinė gervė**, arba **brolga** (*Grus rubicunda*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus paukštis. 

Kūnas pilkas ar sidabriškai pilkas, 0,7-1,3 m aukščio. Atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių apie 1,7-2,4 m. Patinas sveria 7, patelė – 6 kg.

Paplitusi Šiaurės ir Šiaurės vakarų Australijoje. Taip pat randama Naujoje Gvinėjoje ir retai Naujojoje Zelandijoje.
Juodoji gervė

**Juodoji gervė** (*Grus monacha*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus paukštis. Kūnas tamsiai pilkas. Snapo viršūnė ir galva baltos spalvos, virš akių raudona sritis.

Veisiasi Sibiro centrinėje ir pietrytinėje dalyje, taip pat Mongolijoje. Apie 80 proc. visos populiacijos žiemoja pietų Japonijoje. Žiemoja taip pat Pietų Korėjoje ir Kinijoje.

Populiaciją sudaro apie 9500 paukščių. Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Juodakaklė gervė

**Juodakaklė gervė**, arba **tibetinė gervė** (*Grus nigricollis*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos stambus migruojantis išnykstantis paukštis. 

Kūnas iki 139 cm aukščio, baltai pilkas, su juoda galva, raudonu viršugalviu. Snapo apačia ir kojos juodi. Virš akių yra baltas lopas. Abi lytys panašios.

Paplitusi Kinijoje, Indijoje, Butane ir Vietname. Veisiai Tibeto plynaukštėje; nedidelė populiacija yra Indijoje. Žiemoja šešiose vietose Kinijos žemumose ir Butane.

Paukščių populiaciją sudaro apie 5600-6000 individų. Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Švedės tvenkinys

**Švedės tvenkinys** arba **Ginkūnų tvenkinys**, arba **Malavėnų tvenkinys** – vandens telkinys Šiaulių miesto rytiniame pakraštyje, 4,5 km nuo miesto centro, ant administracinės Šiaulių rajono ribos.

Švedės tvenkinys susidarė išeksploatuoto durpyno vietoje, pakėlus Malavėnų ežero vandens lygį užtvanka ant Švedės upelio vagos 6,1 km nuo jo žiočių (Kulpės intakas, Mūšos baseinas). Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 2,3 km, plotis – iki 0,74 km. Yra 2 mažos salelės. Altitudė 109 m. Krantai žemi, rytinis ir pietinis apaugę miškeliais, pietinis galas užpelkėjęs. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai. Tvenkinio pylimu ir rytine pakrante nutiestas kelias , kuris 1993 m. buvo sustiprintas ir išasfaltuotas, laukiant popiežiaus Jono Pauliaus II apsilankymo Kryžių kalne ir dabar vadinamas Popiežiaus keliu.

Švedės tvenkinio vakarinėje pakrantėje yra Žuvininkų kaimas ir Žuvininkų senkapis, šiaurinėje – Ginkūnų gyvenvietė ir Malavėnų kaimas, rytuose – Malavėniukų kaimas, pietuose – Aleksandrija ir Lepšiai, pietvakarinėje – Salduvės kalnas. Šiaurvakarinėje pakrantėje yra paplūdimys, rytinėje – 2 poilsiavietės.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Melsvoji gervė

**Melsvoji gervė** (*Anthropoides paradisea*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos migruojantis paukštis. Tai Pietų Afrikos nacionalinis paukštis.

Kūnas apie 1 m aukščio, pilkai melsvos spalvos. Snapas rausvas. Gyvena sausoe žolėtose vietose. Minta vabdžiais ir sėklomis.
Gervė gražuolėlė

**Gervė gražuolėlė** (*Anthropoides virgo*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos migruojantis paukštis. 

Kūnas 85-100 cm aukščio. Atstumas tarp išskėstų sparnų viršūnių – 155-180 cm. Danga kaip gervės.

Veisiasi Centrinėje Azijoje, Kipre, rytų Turkijoje. Žiemoti skrenda į Afriką ir Pietų Aziją.
Kuoduotosios gervės

**Kuoduotosios gervės** (*Balearica*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos paukščių gentis.

Paplitusios Afrikoje, Sacharos dykumos pietuose. Minta vabdžiais, ropliais ir smulkiais žinduoliais.

Gentyje yra dvi rūšys.

## Rūšys
* Karūnuotoji gervė (*Balearica pavonina*)
* Pilkakuodė gervė (*Balearica regulorum*)
Kutuotoji gervė

**Kutuotoji gervė** (*Bugeranus carunculatus*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos  paukštis. 

Kūnas iki 172 cm aukščio ir 7,8 kg svorio. Nugara ir sparnai pilki.

Paplitusi Afrikoje, Sacharos dykumos pietuose. Įvairiaėdis. Tačiau daug sulesa augalinio maisto.
Geltonosios vištelės

**Geltonosios vištelės** (*Coturnicops*) – gervinių paukščių (*Gruiformes*) būrio, vandeninių vištų (*Rallidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
Išskiriamos 3 rūšys, bei vienoje rūšyje 2 porūšiai, iš kurių vienas išnykęs::
* *[[Coturnicops exquisitus]]* Swinhoe, 1873 - Mandžiūrinė geltonoji vištelė; svaiminės Azijos žemyne, tai - Rytų Sibiras ir šiaurės rytų Kinija.	
* *[[Coturnicops notatus]]* Gould, 1841 - Darvino geltonoji vištelė; savaiminės Pietų Amerikos žemyne, tai - Paragvajus ir pietinė Brazilija, iki centro rytinės Argentinos.
* *[[Coturnicops noveboracensis]]* Gmelin, JF, 1789 - Geltonoji vištelė; du porūšiai. Savaiminės Šiaurės Amerikos žemyno centre, rytuose. Centrinėje Meksikoje vienas porūšys išnykęs.
** † *Coturnicops noveboracensis goldmani* Nelson, 1904; porūšys išnykęs, anksčiau buvo paplitę Centrinėje Meksikoje.
** *Coturnicops noveboracensis noveboracensis* Gmelin, JF, 1789; Kanadoje ir šiaurinėje JAV.

## Šaltiniai
Atlantizija

* *Atlantisia rogersi* Lowe, 1923

**Atlantizija** (*Laterallus rogersi*) – gervinių paukščių (*Gruiformes*) būrio, vandeninių vištų (*Rallidae*) šeimos, amazoninių švygždų (*Laterallus*) genties paukščių rūšis. Tai pats mažiausias neskraidantis paukštis pasaulyje.

## Paplitimas
Endeminė, sėsli rūšis. Savaime paplitusi vienoje iš Tristano da Kunjos archepelago salų (Nepasiekiamojoje saloje). Pasitaiko įvairiose salos buveinėse, bet daugiau jų pakrantės žolynuose, durpinguose plokščiakalniuose tarp viksvų ir paparčių krūmų, bei aukščiausiose salos vietose tarp viržių.

Atlantizijų populiacija gyvenanti mažame 19 km³ plote yra stabili, jos dydis 5600 individų.

## Apibūdinimas
Kūno ilgis 13-15,5 cm. Patinėliai didesni ir sunkesni už pateles, kurių svoris 35–49 g, arba vidutinis 40,5 g. Patelės sveria 34–42 g, arba vidutiniškai 37 g. Akys raudonai oranžinės. Snapas ir kojos gana ilgoki, tamsūs. Plunksnos tarsi šeriai, kurios viršutinėje kūno dalyje tamsiai kaštoninės spalvos, apatinės dalies – tamsiai pilkos. Sparnai menki, o uodega trumpa. Patelių plunksnos kiek šviesesnės, ypač galvos, gerklės ir krūtinės.

## Dauginimasis
Monogamės. Peri ant žemės. Lizdas žolės, paparčių kupste, ar po kitos tankios augalijos priedanga ovalus su įėjimu per siaurąją lizdo dalį, į kurį patenkama per maždaug 50 cm aukščio savotišką augalijos tunelį. Patelė per spalio-sausio laikotarpį padeda du didelius, maždaug 25% jos pačios svorio kiaušinius, kuriuos peri abu tėvai. Jauniklius maitina taip pat abu tėvai.

Šie paukščiai nelabai agresyvūs gindami savo lizdo teritoriją nuo kitų šios rūšies individų, bet porelė bando išvyti įsibrovėlius intensyviu čiulbėjimu.

## Mityba
Maitinasi įvairiose buveinėse, tiek paplūdimiuose tarp riedulių, tiek pelkėtose vietovėse ir net tarp žemos augalijos. Maitinasi lėtai, bet kuomet lankosi kur nėra natūralios augalijos priedangos, tampa labai atsargūs. Lesa kirmėles, drugius, vabalus, vabzdžius, uogas ir sėklas. Maitinasi naktį, bet kaip manoma, aktyvesnės būna dienos metu.

## Rūšies priešai ir pavojai
Natūralių priešų turi mažai. Didžiausias priešas – juodosios žiurkės (*Rattus rattus*), kurios gali patekti į salą. Planuojama dalį rūšies populiacijos perkelti į gretimą Lakštingalų salą.

Jauniklius dažnai pražudo *[[Turdus eremita]]*, arba žūsta dėl pasitaikančių blogo oro sąlygų.

## Salos kolonizavimas ir kilmė
Remiantis tyrimais, kurie buvo paskelbti 2018 m., šios rūšies protėviai labai izoliuotą salą pateko iš Pietų Amerikos žemyno maždaug prieš 1,5 milijono metų. Kaip teigiama, jų protėviai galbūt atskrido arba pateko per plūduruojančias Atlanto vandenyne įvairios kilmės nuolaužas. Gyvendamos saloje, kurioje nėra placentinių žinduolių (*Placentalia*), jos prarado skraidymo gebą, prisitaikiusios prie aplinkos.

Artimiausia atlantizijai rūšis yra dėmėtasparnė švygžda (*Laterallus spiloptera*), gyvenanti Pietų Amerikos žemyno pietryčiuose.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* ebird.org / Inaccessible Island Rail ''Atlantisia rogersi''
Amerikinės vištelės

**Amerikinės vištelės** (*Laterallus*) – vištelinių (*Rallidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
* Rausvašonė amerikinė vištelė (*Laterallus melanophaius*)
* Rudoji amerikinė vištelė (*Laterallus levraudi*)
* Rausvoji amerikinė vištelė (*Laterallus ruber*)
* Baltakaklė amerikinė vištelė (*Laterallus albigularis*)
* Pilkakrūtė amerikinė vištelė (*Laterallus exilis*)
* Juodoji amerikinė vištelė (*Laterallus jamaicensis*)
* *[[Laterallus tuerosi]]*
* Galapaginė vištelė (*Laterallus spilonotus*)
* *[[Laterallus leucopyrrhus]]*
* Rausvaskruostė vištelė (*Laterallus xenopterus*)
Karūnuotoji gervė

**Karūnuotoji gervė**, arba **juodakuodė gervė** (*Balearica pavonina*) – gervinių (*Gruidae*) šeimos išnykstantis paukštis. 

Paplitusi Afrikos savanose, Sacharos pietinėje dalyje. Lizdą suka drėgnesnėse vietose.

Minta vabdžiais, ropliais ir smulkiais žinduoliais.
Šiaurės Amerikos Kordiljeros

**Šiaurės Amerikos Kordiljeros** – Kordiljerų kalnų sistemos dalis Šiaurės Amerikoje. Driekiasi nuo pat Aliaskos pakrančių iki Centrinės Amerikos pietų (piečiau pereina į Andus). Ilgis daugiau nei 9000 km. Plotis nuo 800 km Kanadoje iki 1600 km JAV. Kordiljeros sudarytos iš įvairių geologinių struktūrų: prekambro masyvų, nuosėdinių ir metamorfinių paleozojaus uolienų, mezozojaus batolitų, vulkaninių masyvų. Spalvotųjų metalų, gyvsidabrio, aukso, naftos, akmens anglių telkiniai.

Beveik per visą savo ilgį Šiaurės Amerikos Kordiljeros susideda iš trijų juostų. *Rytinę Kordiljerą* arba *Uolinius kalnus* sudaro Brukso kalnagūbris, Makenzio kalnai, patys Uoliniai kalnai, Rytų Siera Madrė. Aukštis iki 4399 m (Elberto k.). Kita juosta yra vadinama *Vakarų Kordiljera* arba *Ramiojo vandenyno juosta*. Ją sudaro aukšti vulkaniniai kalnagūbriai: Aliaskos (aukštis iki 6193 m, Makinlio k.), Aleutų, Beringo kalnagūbriai, Kaskadiniai kalnai, Siera Nevada, Vakarų Siera Madrė, Vulkaninė Siera, Pietų Siera Madrė. Vakaruose Kordiljeros priartėjusios prie Ramiojo vandenyno sudaro Aleksandro salyną, Vankuverio salą. Tarp šių dviejų juostų yra Vidinė Kordiljerų juosta, kurią sudaro plokščiakalniai ir plynaukštės: Jukono plynaukštė, Freizerio plynaukštė, Didysis Baseinas, Kolorado plokščiakalnis, Meksikos kalnynas. Kalnus vagoja Jukono, Makenzio, Misurio, Kolumbijos, Kolorado, Rio Grandės baseinų upės.

Kordiljerų rytinei juostai būdinga upių slėnių suskaidyti skliautiniai masyvai, trumpi antiklininiai kalnagūbriai, vakarinei juostai – ilgi antiklininiai kalnagūbriai, batolitai, vulkaniniai kalnagūbriai. Kordiljerų šiaurėje (į šiaurę nuo 44° šiaurės platumos) vyrauja glacialinės reljefo formos, piečiau – termokarstinės, erozinės, dykumose – denudacinės, eolinės. Uoliniuose ir Rytų Siera Madrės kalnuose daug karstinio reljefo formų, urvų.

Šiaurės Amerikos Kordiljeros šiaurėje padengtos kalnų tundra ir taiga. Pietuose vyrauja stepės ir pusdykumės, Centrinėje Amerikoje – tropiniai miškai. Sausose vidinėse srityse – retmiškiai, kaktusų sąžalynai, antrinės savanos.

## Šaltiniai
Vekos

**Vekos** (*Gallirallus*) – vištelinių (*Rallidae*) šeimos paukščių gentis. 

## Rūšys
*Veka (*Gallirallus australis*)
*Miškinė veka (*Gallirallus sylvestris*)
*Okinavos veka (*Gallirallus okinawae*)
**[[Gallirallus calayanensis]]*
*Ruožuotoji veka (*Gallirallus torquatus*)
*Naujosios Britanijos veka (*Gallirallus insignis*)
*Geltonjuostė veka (*Gallirallus philippensis*)
*Roviano veka (*Gallirallus rovianae*)
*Tamsiakrūtė veka (*Gallirallus striatus*)
Sultonvištės

**Sultonvištės**, arba **purpurinės vištelės** (*Porphyrio*) – vištelinių (*Rallidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
* Sultonvištė (*Porphyrio porphyrio*)
* Takašė sultonvištė (*Porphyrio hochstetteri*)
* Aleno sultonvištė (*Porphyrio alleni*), kartais priskiriama *Porphyrula* ar *Gallinula* genčiai.
* Amerikinė sultonvištė (*Porphyrio martinica*), kartais priskiriama *Porphyrula* ar *Gallinula* genčiai.
* Azurinė sultonvištė (*Porphyrio flavirostris*), kartais priskiriama *Porphyrula* ar *Gallinula* genčiai.
* Afrikinė sultonvištė (*Porphyrio madagascariensis*), kartais priskiriama *Porphyrula* ar *Gallinula* genčiai.
Tristanas da Kunja

**Tristanas da Kunja** () – salų grupė Pietų Atlante, priklauso Jungtinės Karalystės Šv. Elenos kolonijai. Kaip ir Velykų sala, tai vienas atokiausių salynų pasaulyje. Išsidėstęs 2816 km nuo PAR, 3360 km nuo Pietų Amerikos. Į pietinę Gofo salą pretenduoja PAR.

## Istorija
Laikoma, kad šiaurinę Tristano da Kunjos salyno dalį 1506 m. atrado portugalas Tristanas da Kunja, tačiau salose neišsilaipino. 1731 m. salas pasiekė anglo Čarlzo Gofo ekspedicija. Pirmieji salose išsilaipino prancūzai – tai padarė fregatos *L’Heure du Berger* jūrininkai 1767 m. Pirmasis salų gyventojas buvo amerikietis iš Masačūstesto Džonas Lambertas. Jis įsikūrė 1810 m. ir išgyveno 2 metus.

1815 m. Tristano da Kunjos salas aneksavo Didžioji Britanija. Iki atidarant Sueco kanalą salos buvo strategiškai svarbus punktas jūrų kelyje tarp Europos ir Indijos vandenyno. 1906 m. išsiveržęs ugnikalnis nuniokojo salą, o gyventojai buvo evakuoti į Keiptauną.

## Geografija

Tristano da Kunjos salyną sudaro:
* vienintelė nuolat gyvenama, didžiausia Tristano da Kunjos sala
* Nepasiekiamoji sala (?)
* Lakštingalų sala (?)
* Gofo arba Diego Alvareso sala
* Daug smulkių salelių ir uolų.

**Tristano da Kunijos salos** () plotas 98 km². Gyvena apie 300 gyventojų. Administracinis centras ir vienintelė gyvenvietė – Edinburgas. Taip pat yra kelios mokslinės bazės ir meteorologinės stotys. Aukščiausia salos vieta – Karalienės Merės kalnas (2055 m). Žiemą viršūnę dengia sniegas. Tai ugnikalnis, keliskart išsiveržęs nuo salos atradimo laikų. Krantai statūs, uolėti. Labiau įsisavinta šiaurės vakarinė dalis. Verčiamasi žvejyba, žemės ūkiu.

Klimatas vidutinių platumų, jūrinis; lietingas ir vėjuotas. Gofo saloje vidutinė mėnesio temperatūra svyruoja nuo 9 iki 14,5&nbsp;°C, šiaurinėse salose – 11-17,5&nbsp;°C. Per metus iškrinta kritulių nuo 2000 mm šiaurėje iki 2500 mm Gofo saloje.

Tristano da Kunjos salose nėra žinduolių (išskyrus ruonius ir žmonių atvežtas peles bei žiurkes), roplių, drugių. Dėl salų atokumo čia susidarė savita augalija ir gyvūnija. Yra endeminių paukščių. Nepasiekiamojoje saloje gyvena mažiausias neskraidantis paukštis žemėje atlantizija. Gofo, Lakštingalų ir Nepasiekiamoji salos paskelbtos gamtos draustiniais.

## Salos literatūroje
Nemažai rašytojų ir kultūros veikėjų yra salas aprašę savo kūriniuose. Vienas žymiausių autorių – prancūzų rašytojas Žiulis Vernas salas atvaizdavo romane Kapitono Granto vaikai; kitame romane – Penkiolikos metų kapitonas – jo herojai salas klaidingai palaikė esant Velykų sala.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* Istorija
Šimša

:: *Apie kaimą Kelmės rajone žr. [[Šimša (kaimas)]]*.

**Šimša** – upė Lietuvoje, Šiauliuose, Šiaulių, Radviliškio ir Kelmės rajonuose.

Išteka iš Tyrulių pelkės tarp Žuvininkų kaimo ir Talšos ežero ir teka visą laiką į pietus, iš pradžių melioracijos grioviu tarp Šiaulių miesto Šimšės ir Zoknių rajonų, toliau Šimšės kanalu tarp Piktmiškio ir Margių, pro Bačiūnus, Lingailių miško pakraščiu pro Rėkyvą ir Einoraičius, Dukto miško pakraščiu pro Širvučius, Tyrulių pelkės pakraščiu pro Pakapę, Šiaulių ir Radviliškio rajonų, toliau Radviliškio ir Kelmės rajonų riba pro Kiaunorius, toliau natūralia vaga ir Užpelkių botaniniame-zoologiniame draustinyje įteka į Gauštvinio ežerą.

Iš Gauštvinio ištekanti upė vadinasi Gryžuva (Dubysos baseinas).

Intakas – Krioklys (kairysis).

## Šaltiniai
Kornetas

Žodis **kornetas** reiškia kelis dalykus:

* kornetas – į trimitą panašus varinis pučiamasis muzikos instrumentas;
* kornetas – į dūdelę panašus medinis pučiamasis muzikos instrumentas, naudotas pradedant viduramžiais ir baigiant baroku;
* kornetas – jaunesnysis kavalerijos karininkas;
* kornetas – britų ar amerikiečių kavalerijos eskadrono (*troop*) vėliava arba pats eskadronas;
* 9M133 Kornet – Rusijos prieštankinė valdoma raketa (PTVR).


File:Cornet-Bb-large.jpg|Varinis kornetas
File:Three cornetts.jpg|Mediniai kornetai
File:Cornets à bouquin3.jpg|Mediniai kornetai
File:Cornet Wilkin 11th Hussars.jpg|D. Britanijos 11-ojo husarų pulko kornetas (1855 m.)
File:9M133 Kornet.JPG|PTVR „Kornet“ raketų leistuvas ir raketa
Švedė

**Švedė** – upelis Šiauliuose ir Šiaulių rajone; Kulpės intakas.

Išteka iš Aleksandrijos dvaro teritorijoje esančių Lepšių šaltinių ir teka į šiaurę. Už 0,4 km įteka į Švedės tvenkinį, už jo kerta kelią Ginkūnai – Aleksandrija, kelią Šiauliai – Pakruojis, teka pro Šapnagius, toliau iš dalies melioruota vaga kerta kelią Šiauliai – Joniškis ir už jo įteka į Kulpę. Apie 1960 m. melioratoriai upelio vagą sureguliavo, o buvusias šlapias pievas prie upelio pavertė dirbamais laukais.

Pavadinimas kilęs nuo žodžio Švedija, nes 1656 m. prie upelio buvo sumušta švedų kariuomenė. Dirbdami melioratoriai dešinėje upelio pusėje, už 400–500 metrų į šiaurės vakarus nuo Joniškio plento, surado keletą archeologinių radinių – švediško tipo masyvią kalavijo rankeną, geležinio ietigalio įmovą, trinamųjų girnų dalį, labai surūdijusių žvaigždinių pentinų likučių, balno kilpos dalį, tačiau traktorininkai viską numetė ir užarė. Žuvininkų kaimo pakraštyje prie Švedės tvenkinio yra kalva, vadinama švedkapiu, kita kalvelė vadinama Maro kapeliais.
Tilžė (Dubysa)

**Tilžė** – upelis Lietuvoje, Šiauliuose ir Šiaulių rajone; kairysis Dubysos intakas.

Išteka iš Rėkyvos ežero pietvakarinės dalies ir teka per Rėkyvos aukštapelkę į vakarus. Toliau dalis upelio vagos kanalizuota. Už Giniočių miško upelis pasuka į pietus ir prie Jusaičių alkakalnio įteka į Dubysą.

Upėvardis *Til̃žė* kildinamas nuo žodžių *tilžti* („skysti, srūti vandeniu“), *tilžus* („patižęs, praskydęs“), *tilžė̃* („pažliugusi žemė; pažliugęs sniegas“).

## Šaltiniai
Martín Palermo

**Martinas Palermas** (g. 1973 m. lapkričio 7 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, puolėjas.

## Karjera

2011 m. birželio 21 d. baigė profesionalo karjerą, dėl kelio traumos.

## Rinktinė
Nors Argentinos rinktinės sudėtyje žaidė vos 7 kartus, tačiau pasiekė pasaulio rekordą: per vienerias varžybas neįmušė net trijų 11 m baudinių. Tai įvyko 1999 m. Copa América rungtynėse prieš Kolumbiją.

2009 m. atrankoje į pasaulio futbolo čempionatą, labai svarbiose priešpaskutinio turo varžybose su Peru per pridėtinį laiką įmušė pergalingą įvartį ir padėjo rinktinei patekti į čempionatą.

## Laimėjimai
;Komandiniai
* Recopa Sudamericana (2006)
* Argentinos pirmasis divizionas (2006 *[[Clausura]]*)
* Copa Sudamericana (2005)
* Recopa Sudamericana (2005)
* Argentinos pirmasis divizionas (2005 *[[Apertura]]*)
* Copa Sudamericana (2004)
* Tarpžemyninė taurė (2000)
* Copa Libertadores (2000)
* Argentinos pirmasis divizionas (2000 Apertura)
* Argentinos pirmasis divizionas (1999 Clausura)
* Argentinos pirmasis divizionas (1998 Apertura)
* Argentinos antrasis divizionas (1994/95)

;Asmeniniai
* Geriausias Tarpkontinentinės taurės žaidėjas (2000)
* Geriausias Pietų Amerikos žaidėjas (1998)
* Argentinos pirmojo diviziono rezultatyviausias žaidėjas (20 įvarčių, 19 rungtynių) (1998 Apertura)

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Marcelo Gallardo

**Marselis Galjardas** (g. 1976 m. sausio 18 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, saugas. Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą, ėmėsi futbolo trenerio veiklos.

## Karjera
Karjeros pradžioje žaidė Argentinos River Plate klube. Vėliau išvyko į Europą. Atstovavo Monaco klubui. Grįžo į Argentiną ir žaidė River Plate. Vėliau rungtyniavo Paris Saint-Germain (Prancūzija), DC United (JAV), River Plate, Nacional (Urugvajus).

## Rinktinė
Su Argentinos rinktine dalyvavo 1998 ir 2002 m. pasaulio futbolo čempionatuose.

## Laimėjimai
;Žaidėjo karjera
* FIFA U-20 pasaulio taurė (1997)
* Primera División Argentina (1993A, 1994A, 1996A, 1997C, 2004C)
* Copa Libertadores (1996)
* Recopa Sudamericana (1997)
* Ligue 1 (2000)
* Trophée des champions (2000)
* Coupe de la Ligue (2003)
* Prancūzijos Ligue 1 metų futbolininkas (2000)

;Trenerio karjera
* Primera División (Urugvajus): 2011–12 m.
* Primera División (Argentina): 2021 m.
* Supercopa Argentina: 2017, 2019 m.
* Copa Argentina: 2015–16, 2016–17, 2018–19 m.
* Copa Libertadores: 2015, 2018 m.
* Copa Sudamericana: 2014 m.
* Recopa Sudamericana: 2015, 2016, 2019 m.
* Trofeo de Campeones de la Liga Profesional: 2021 m.
* Pietų Amerikos metų treneris: 2018, 2019, 2020 m.
* Copa Libertadores metų treneris: 2015, 2018 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Amaurorniai

**Amaurorniai** (*Amaurornis*) – gervinių paukščių (*Gruiformes*) būrio, vandeninių vištų (*Rallidae*) šeimos paukščių gentis.

## Rūšys
Išskiriama 5 rūšys su 7 porūšiais:
* *[[Amaurornis isabellina]]* Schlegel, 1865 – Sulavesinis amaurornis; savaime paplitę Pietryčių Azijos Sulavesio saloje.
* *[[Amaurornis magnirostris]]* Lambert, 1998; savaime aptinkami Pietryčių Azijos Karakelongo saloje.
* *[[Amaurornis moluccana]]* Wallace, 1865 – Raudonuodegis amarornis; paplitęs Mažosiose Sundos salose ir iki Australijos
** *Amaurornis moluccana moluccana* Wallace, 1865; Sangihės salose (*Sangihe I.*), Molukų salose, Misoolo saloje (*Misool I.*) ir Naujosios Gvinėjos salos vakarinėje ir šiaurinėje dalyse. 
** *Amaurornis moluccana nigrifrons* Hartert, E, 1926; Bismarko salyne ir Saliamono Salų vakaruose.
** *Amaurornis moluccana ruficrissa* Gould, 1869; Naujosios Gvinėjos salos pietuose ir rytuoses bei šiaurinėje ir šiaurės rytinėje Australijoje.
** *Amaurornis moluccana ultima* Mayr, 1949; rytinėje Saliamono salų dalyje.
* *[[Amaurornis olivacea]]* Meyen, 1834 – Filipininis amaurornis; paplitę Filipinų salose.
* *[[Amaurornis phoenicurus]]* Pennant, 1769 – Baltakrūtis amaurornis; rūšies esami porūšiai galutinai nepatvirtinti ir ateityje galimi pakeitimai.
** *Amaurornis phoenicurus insularis* Sharpe, 1894; Andamanų ir Nikobarų salose.
** *Amaurornis phoenicurus leucomelana* Müller, S, 1842; Sulavesis, vakarų Molukų salose ir Mažosiose Sundos salose.
** *Amaurornis phoenicurus phoenicurus* Pennant, 1769; Pietų Azija, Malajų salynas ir Filipinai.

## Šaltiniai
Šventupis (Vijolė)

**Šventupis** (arba ***Genupis*** aukštupyje, ***Švendrelis, Švendralis*** žemupyje) – upelis Šiauliuose ir Šiaulių rajone.

Išteka iš Rėkyvos ežero vakarinėje dalyje esančios aukštapelkės prie Šlepkų kaimo, surinkdamas kelių melioracijos kanalų vandenis ir teka į šiaurę. Pirmųjų 5 km aukščių skirtumas apie 15 m., nuo 131,2 iki 116,5 m virš jūros lygio. Ties Beržynės kaimu kerta kelią Šiauliai – Bubiai ir pasuka į vakarus, o už 1,4 km, kirtęs Šiaulių vakarinį aplinkkelį, įteka į Bubių tvenkinį prie senojo pašto trakto Ryga-Tilžė, prie pat užtvankos ties Pailiais. Už užtvankos vėl teka šiaurės kryptimi tarp Dainos ir Daušiškių kaimų, pro Paitaičius ir Voveriškius, ties Vijoliais skyla į dvi vagas, kurios vėl susijungia už 2,2 km ir pasuka į rytus per Medelyną, kurio šiaurinėje dalyje įsilieja į Vijolės upelį, o už 0,7 km į Kulpę.
Banko kanalas

**Banko kanalas** – upelis Šiauliuose, magistralinis sausinimo griovys Šiaulių ir Radviliškio rajonuose, vienintelis Nevėžio baseino vandens telkinys, ištekantis iš Šiaulių apylinkėse tvyrančių aukštapelkių.

## Geografija
Iškastas 1910 m. Valstiečių banko lėšomis, dėl to ir pavadintas Banko kanalu. Prasideda nuo Rėkyvos ežero šiaurės rytų dalyje esančios Margių aukštapelkės ir surinkęs kelių Lingailių miško melioracijos griovių bei pelkių vandenis, teka į pietryčius. Ties Liutkiškiais kerta geležinkelį Šiauliai – Tauragė, teka pietvakariniu Radviliškio miesto pakraščiu ir prie Ilguočių kaimo įteka į Beržę 26&nbsp;km nuo jos žiočių.

Baseino plotas 54&nbsp;km². Vagos plotis 7–15 m, didžiausias gylis 1,7 m. Srovės greitis 0,1 m/s. Vidutinis nuolydis 0,5 m/km. Vidutinis debitas 0,4 m³/s.

## Nuotraukos

Vaizdas:Banko kanalas 2.jpg
Vaizdas:Banko kanalas 3.jpg
Vaizdas:Banko kanalas 4.jpg
Vaizdas:Banko kanalas 5.jpg


## Šaltiniai
Kenny Anderson

**Kenetas „Kenis“ Andersonas** (, g. 1970 m. spalio 9 d. Niujorke) – buvęs JAV krepšininkas ir krepšinio treneris.

Po nesėkmingai pasibaigusio 2005–2006 m. sezono „Žalgirio“ komandoje, amerikietis baigė krepšininko karjerą, o 2007 m. birželio 18 d. tapo Atlantos „Krunk“ klubo, rungtyniaujančio trečioje pagal pajėgumą JAV lygoje CBA, vyr. treneriu.

2019 m. vasarį Andersonas kelias dienas praleido ligoninėje po patirto insulto.

## Pasiekimai
* 1989 m. išrinktas geriausiu NCAA krepšininku
* 1990, 1991 m išrinktas į geriausių JAV krepšininkų dvyliktuką
* 1991 m. Pasaulio čempionato bronzos medalio laimėtojas
* 1994 m. NBA Visų žvaigždžių rungtynių dalyvis
* 2003 m. išrinktas į geriausių visų laikų NBA krepšininkų dvyliktuką
* 2006 m. LKL ir BBL vicečempionas
* Pasiekė visų laikų Niu Džersio „Nets“ rezultatyvių perdavimų rekordą
## Išnašos
Club América

**Club de Futbol América** arba tiesiog **América** – Meksikos futbolo klubas iš Meksiko miesto. 

## Istorija

Klubo ištakos siekia 1916 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Pirmą kartą čempionais tapo 1928 m. sezone.

## Laimėjimai
;Lygos čempionatai 16:
: 1928, 1966, 1976, 1984, 1985, Prode 1985, 1988, 1989, Verano 2002, Clausura 2005, Clausura 2013, Apertura 2014, Apertura 2018, Apertura 2023, Clausura 2024, Apertura 2024
;Taurės laimėtojai 6: 
: 1954, 1955, 1964, 1965, 1974, Clausura 2019
;Supertaurės laimėtojai 5: 
: 1955, 1976, 1988, 1989, 2005 
;CONCACAF Čempionų Taurė 5: 
: 1977, 1987, 1990, 1992, 2006 
; CONCACAF Gigantų Taurė 1: 
: 2001 
;Interamerikos taurė 2: 
: 1978, 1991

## Sezonai
; Pastarųjų metų sezonai

## Spalvinė gama

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia tradicine apranga. 

## Garsesni žaidėjai
; Atstovavę Meksikos nacionalinei rinktinei
*  Cuauhtémoc Blanco, puolėjas;
*  Oswaldo Sanchez, vartininkas;
; Užsieniečiai
*  Claudio López, saugas („vingeris“);
*  Iván Zamorano, puolėjas;
*  Kalusha Bwalya, puolėjas;

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė 
* facebook paskyra
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
Mo

**Mo** () – miestas šiaurės Prancūzijoje, netoli Paryžiaus, Il de Franso regione. 49,2 tūkst. gyventojų (2005).

## Miestų partnerystė
Mo miestai partneriai:
* Bazildonas, Anglija
* Heiligenhausas, Vokietija

## Šaltiniai
Ariel Ortega

**Arielis Ortega** (g. 1974 m. kovo 4 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, atakuojantis saugas.

## Karjera
Atstovavo ne tik Argentinos, bet ir įvairiems Europos klubams, tačiau nei viename Europos klube Ortega nepraleido daugiau nei dviejų sezonų. 

Išsiskyrė puikiais kamuolio driblingavimo gebėjimais. Karjeros pabaigoje įklimpo į alkoholizmą.

## Rinktinė
Buvęs ilgametis Argentinos futbolo rinktinės žaidėjas. Nacionalinei komandai atstovavo net 10 metų, sužaidė 85 varžybas, per kurias įmušė 17 įvarčių. Dalyvavo net 3 pasaulio futbolo čempionatuose: 1994, 1998 ir 2002 m. 1996 m. vasaros olimpinių žaidynių sidabro medalio laimėtojas.

1998 m. čempionate Ortega įsivėlė į incidentą, kai įspyrė varžovų vartininkui Edwin van der Sar. Už šį veiksmą futbolininkas gavo raudoną kortelę. Ortega po varžybų apkaltino van der Sarą simuliavimu.

## Laimėjimai
* Primera División Argentina, Apertura 1991, 1993, 1994, 1996, 2004
* Primera División Argentina, Clausura 2002
* Panamerikos Žaidynės 1995
* Copa Libertadores 1996
* UEFA taurė 1999
* Italijos supertaurė 1999

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Sumbava

**Sumbava** (indonez. *Sumbawa*) – Indonezijos sala, esanti viduryje Mažųjų Sundos salų grupės, į rytus nuo Lomboko, į vakarus nuo Floreso ir į šiaurės vakarus nuo Sumbos.

## Geografija, demografija, turizmas
Sumbavos plotas – 15 448 km² (triskart mažesnis nei Lomboko), gyventojų skaičius 1 540 000 (2004 m.)

Sala žymi ribą, iki kurios vakarinės salos buvo įtakotos Indijos kultūros ir religijos, priešingai rytiniam regionui, kuris nebuvo tiek įtakotas. Pačioje saloje islamą paskleidė makasariečiai (iš Sulavesio).

Istoriškai Sumbavoje gyvuoja dvi pagrindinės skirtingų kalbų grupės. Vakarinėje salos dalyje vartojama *[[sumbavos kalba|bahasa sumbava]]* kalba, panaši į Lomboko *sasak*; rytuose vartojama *nggahi mbojo*.

Sumbavos pakrantės yra populiarus banglenčių sporto regionas.

## Istorija
Vakarinė Sumbava seniau priklausė Rytų Javos Majapahit imperijai, dėl gamtos išteklių buvo nuolatos puolama japonų, olandų, makasariečių. Olandai pirmą kartą užėmė Sumbavą 1605 m., tačiau nebuvo įsitvirtinę pilnai iki XX a. pradžios. Vakarinė Sumbava trumpą laiką buvo valdoma ir Balio salos Gelgel karalystės.

## Ugnikalniai
Sumbava yra Ramiojo vandenyno Ugnies žiede. Saloje esančio Tamboro ugnikalnio išsiveržimas 1815 m. padarė ypatingai daug žalos, žuvo apie 71 000 žmonių, taip pat buvo sunaikinta maža Tamboro karalystė.
Claudio López

**Klaudijas Lopesas** (g. 1974 m. liepos 17 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, puolėjas; ilgametis Argentinos rinktinės žaidėjas

## Karjera

Karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo Estudiantes ir Racing Club.

Sužaidė keletą labai sėkmingų sezonų Valensijos (Ispanija) ir Lazio (Italija) klubuose. 

Vėliau persikėlė į Club América (Meksika), rungtyniavo Kansas City Wizards (JAV), bei Colorado Rapids (JAV). 

## Rinktinė
Su rinktine dalyvavo 1998 ir 2002 m. pasaulio futbolo čempionatuose, 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse laimėjo sidabro medalį.

## Laimėjimai
* Copa del Rey: 1998-99
* Ispanijos supertaurė: 1999
* Coppa Italia: 2003-04
* Italijos supertaurė: 2000
* Primera División de México: 2005C
* CONCACAF čempionų taurė: 2006

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Obelynė (Molėtai)

**Obelynė** – etnografinis kaimas Molėtų rajono savivaldybės rytuose, Labanoro RP, apsuptas ežerų ir Labanoro girios. 

## Istorija

Žinomas nuo 1892 m.

## Gyventojai

## Šaltiniai