open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaltinėnų Aleksandro Stulginskio gimnazija

**Kaltinėnų Aleksandro Stulginskio gimnazija** – bendrojo lavinimo mokykla Kaltinėnų miestelyje (Šilalės rajonas), Varnių g. 22. Turi Iždonų pradinio ugdymo skyrių.

## Istorija

Kaltinėnų mokykla įkurta 1890 m. 1944 m. įkurta progimnazija, 1948 m. pertvarkyta į septynmetę mokyklą. 1951 m. tapo vidurine. 1967 m. pastatytas naujas mokyklos pastatas ir 120 vietų bendrabutis. 1999 m. gruodžio 20 d. mokyklai suteiktas Lietuvos prezidento A. Stulginskio vardas, 2009 m. sausio 29 d. vidurinė mokykla pertvarkyta į gimnaziją.

2019 m. rugsėjo 27 d. gimnazijos kiemelyje buvo atidengtas paminklas prezidentui A. Stulginskiui (skulptorius Osvaldas Nėniškis).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Gudienos mokykla-darželis Rugelis

**Gudienos mokykla-darželis „Rugelis“** – mokykla-darželis Gudienos kaime (Kaišiadorių rajonas), Žaslių g. 40. Įstaigos kodas 190504727. 2019 m. prie mokyklos-darželio prijungtas Stasiūnų mokykla-darželis Nykštukas.

## Istorija

Įstaiga įkurta 1986 m. kaip lopšelis-darželis, nuo 1993 m. mokykla-darželis. Žurnalo „Reitingai“ sudarytuose mokyklų reitinguose 2019 m. mokykla užėmė 127 vietą, 2017 m. – 185 vietą.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos-darželio svetainė
Arianna Caruso

**Ariana Karuzo** (; g. 1999 m. lapkričio 7 d.) – Italijos futbolininkė, žaidžianti centro saugės arba puolėjos pozicijose. 

Atstovavo Italijos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera
### Res Roma
Profesionalią karjerą pradėjo „Res Roma“ klube.

### Juventus FC
Nuo 2017 m. atstovavo Juventus. 2021 m. sutartis buvo pratęsta iki 2024 m.

2025 m. vasario mėn. nuomos pagrindais perleista FC Bayern München (Vokietija). Rungtyniavo iki sezono pabaigos.

### FC Bayern München

Nuo 2025 m. vasaros priklausė FC Bayern München. Sudaryta sutartis turėtų galioti iki 2028 m.

## Rinktinės
Debiutavo Italijos rinktinėje 2019 m. rugpjūčio 29 d., rungtynėse prieš Izraelį.

2022 m. balandžio 8 d. rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydama du įvarčius. Žaidėja pelnė pirmą rungtynių įvartį antrą žaidimo minutę ir išvedė itales į priekį 1:0, o pirmame kėlinyje jau per pridėtą laiką pelnė dar vieną įvartį ir rezultatas tapo 3:0. Antrame kėlinyje italės pasižymėjo dar keturis kartus ir nugalėjo rezultatu 7:0.

## Pasiekimai
; su Juventus FC
* **Campionato italiano femminile**
: **Čempionė**: 2017–2018, 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 m.

* **Coppa Italia femminile**
: **Nugalėtoja**: 2018–2019 m.

* **Supercoppa Italiana femminile**
: **Nugalėtoja**: 2019, 2020, 2021 m.

; su FC Bayern München
* Vokietijos čempionė: 2025 m.
* DFB-Pokal laimėtoja: 2025 m.
* DFB-Supercup laimėtoja: 2025 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Juventus FC
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* goal.com (EN)
* worldfootball.net 
* soccerdonna.de
* femminile.football.it 
* Globalsportsarchive
Valentina Bergamaschi

**Valentina Bergamaski** (g. 1997 m. sausio 22 d.) – Italijos futbolininkė, žaidžianti gynėjos, saugės arba puolėjos pozicijose. 

Atstovavo Italijos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera
Profesionalią karjerą pradėjo Alto Verbano klube Italijoje. 

Vėliau (2014 m.) persikėlė į Šveicariją, kur rungtyniavo Lugano „Rapid“, „Lugano 1976“, „Neunkirch“ () klubuose.

Grįžusi į Italiją 2017–2018 m. sezone žaidė Brešijos klube, o nuo 2018 m. atstovavo AC Milan.

2024 m. persikėlė į Juventus. 2024 m. birželio 25 d. sudaryta trejų metų trukmės sutartis. Su Juventus iškovojo 2024–2025 m. Italijos čempionės titulą, bei Italijos moterų futbolo taurę.

2025 m. liepos 30 d. paskelbta, kad futbolininkė persikėlė į AS Roma.

## Rinktinės
Debiutavo Italijos rinktinėje 2016 m. gruodžio 7 d., rungtynėse prieš Rusiją.

2022 m. balandžio 8 d. rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydama du įvarčius. Įvartį pelnė pirmojo kėlinio pabaigoje (41 min.) ir rezultatas tapo 2:0, o antrojo kėlinio pabaigoje (89 min.) pasižymėjo dar kartą ir rezultatas tapo 6-0. Rungtynės baigėsi rezultatu 7-0.

## Pasiekimai
; su FC Neunkirch
* **Nationalliga A:** 
: **Nugalėtoja:** 2016–2017 m. 
* **Šveicarijos futbolo taurė:** 
: **Nugalėtoja:** 2017 m.

; su Brešijos klubu
* **Supercoppa Italiana femminile**
: **Nugalėtoja:** 2017 m.

; su Juventus
* **Serie A čempionė:** 2024–2025 m.
* **Italijos moterų futbolo taurė:** 2024–2025 m.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* AC MILAN
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* worldfootball.net
* soccerdonna.de
* femminile.football.it 
* Globalsportsarchive
Daniela Sabatino

**Daniela Sabatino** (g. 1997 m. sausio 22 d.) – Italijos futbolininkė, žaidžianti puolėjos pozicijose. 

Atstovavo Italijos nacionalinei moterų rinktinei.

## Karjera
Profesionalią karjerą pradėjo „Autolelli Picenum“ klube Italijoje. Rungtyniavo „Isernia Donna“ (2001–2002), „Sporting Casalnuovo“	(2002–2003) ir „Matese Bojano“ (2003–2005) klubuose.

Vėliau persikėlė į Šveicariją, kur 2005–2006 m. sezone rungtyniavo Lugano „Rapid“ klube.

Grįžusi į Italiją 2006–2010 m. sezone žaidė Reggiana, 2010–2015 m. Brešijos klubuose.

Nuo 2018 m. atstovavo AC Milan, 2019 m. – Sassuolo, 2020 m. – Fiorentinos klubams.

2023 m. persikėlė į US Sassuolo Calcio.

## Rinktinės
Debiutavo Italijos rinktinėje 2005 m. rugsėjo 24 d., rungtynėse prieš Ukrainą.

2022 m. balandžio 8 d. rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydama įvartį. Įvartį pelnė antrojo kėlinio pabaigoje (86 min.) ir rezultatas tapo 5:0, o rungtynės baigėsi rezultatu 7-0.

## Pasiekimai
; su Brescia
* **Campionato italiano: 2**
: **Čempionė** : 2013-2014, 2015-2016
* **Coppa Italia: 3**
: **Laimėtoja** : 2011-2012, 2014-2015, 2015-2016
* Supercoppa Italiana: 4
: Laimėtoja : 2014, 2015, 2016, 2017

; su Regianna
* **Coppa Italia** : 1
: **Laimėtoja** : 2009-2010

## Šaltiniai

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* SOFASCORE
* FLASHSCORE
* worldfootball.net
* soccerdonna.de
* femminile.football.it 
* Globalsportsarchive
Google Pay

**„Google Pay“** – „Google“ bendrovės mobiliųjų mokėjimų sistema, skirta atsiskaityti su išmaniaisiais telefonais, planšetėmis, kuriose įdiegta „Android“ operacinė sistema. Sistema taip pat prieinama išmaniaisiais laikrodžiais, palaikančiais „WearOS“ programinę įrangą. 2018 sausio 8 d. „Google“ pranešė, kad iki tol naudota „Google Wallet“ paslauga bus apjungta su „Android Pay“ ir pervadinta į „Google Pay“. 

2022 m. „Google Pay“ veikia daugiau nei 40 valstybių. 2020 m. lapkirčio mėnesį „Swedbank“ ir „Revolut“ Lietuvoje pirmieji pristatė „Google Pay“ paslaugą. Vėliau paslauga tapo prieinama ir kitiems Lietuvos bankų klientams („Luminor“). SEB bankas šią paslaugą įsivedė 2022 gruodžio 8d.

Norint pradėti naudotis paslauga reikia banko kortelę susieti su „Google Pay“ programėle arba patvirtinti jos duomenis banko programėlėje. Banko kortelė, su kuria susiejama „Google Pay“, turi palaikyti bekontakčio mokėjimo funkciją. Susiejus kortelę su „Google Pay“, vartotojas telefonu gali atsiskaityti visose vietose, kuriose priimami bekontakčiai mokėjimai kortele: įvairiose fizinėse parduotuvėse, atlikti mokėjimus internetu ir mobiliajame įrenginyje įdiegtose programėlėse. Atsiskaitant su „Google Pay“ tereikia telefoną arba laikrodį priglausti prie mokėjimų terminalo. Kiekvieno atsiskaitymo „Google Pay“ atveju mokėtojas identifikuojamas pagal veido arba piršto antspaudo parametrus naudojant veido ar piršto atspaudo atpažinimo funkcijas arba suvedus įrenginio kodą.

## Šaltiniai
Tirkšlių širdžių koplytstulpis

**Tirkšlių širdžių koplytstulpis** (dar vadinamas ***Penkių širdžių koplytstulpiu*** arba ***Penkiolikos širdžių koplytstulpiu***) – koplytstulpis Tirkšlių miestelio (Mažeikių rajonas) centre, S. Dariaus ir S. Girėno gatvėje, miestelio aikštės pakraštyje. Koplytstulpis baltas, mūrinis, tinkuotas, apie 8 m aukščio, pasibaigia geležiniu kryžiumi. Jo viršuje yra nedidelė, keturkampė, vertikalių formų koplytėlė, imituojanti portiką. Apvaliąją dalį iš trijų pusių puošia ryškiai raudonų penkių širdžių eilės. Pastogę laiko keturi mūriniai stulpeliai. Koplytstulpio trijuose šonuose yra po penkias įdubusias raudonai dažytas širdis. Koplytstulpio architektūrai įtakos turėjo ankstyvasis barokas, jo leitmotyvas pasirinktas ir Tirkšlių herbe.

## Istorija
Minimos dvi Penkių širdžių koplytstulpio pastatymo datos: 1676 m., kai kurie šaltiniai nurodo 1867 m. datą. Istoriko Povilo Šverebo teigimu, tiek jo pastatymo data, tiek tikslas tebėra nežinomi. Anot jo, kaip galima spręsti iš koplytstulpio formos, jis negalėjo būti pastatytas 1676 m., tai tikrai esąs XIX a. pabaigos statinys. 1981 m. koplytstulpis restauruotas pagal architekto V. Žemkalnio projektą. 2005 m. įrašytas į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo objektų registrą.

## Padavimai
Apie koplytstulpio atsiradimą yra daug padavimų. Viename jų teigiama, kad koplytstulpį pastačiusi Važinskienė savo sūnaus, kurį pakorė švedai, atminimui, 1667 m. Kitame padavime menama, kad švedams puolant žemaičius, Tirkšlių savininkas ir Apuolės pilies gynėjas Važinskis buvo išvykęs į apylinkes telkti kariuomenės. Švedai atvykę į Tirkšlius ir pradėję Važinskio ieškoti. Juos pamačiusi Važinskienė su 4 vaikais pasislėpusi viename iš trijų dvaro požeminių urvų. Švedai įsiveržę, bet nieko neradę. Sugavę sargą (tarną), klausinėję, kur yra dvarininkas ir jo šeima. Tačiau sargas neišdavęs ir slėptuvės neparodęs. Įpykę švedai nuvedę sargą į miestelio aikštę ir ten jį nužudę. Sugrįžęs namo, Važinskis atradęs visus šeimos narius. Ištikimajam sargui, išgelbėjusiam jo šeimos narių gyvybes, pastatydinęs mūrinį paminklą su 5 raudonomis širdimis. Kitais duomenimis, koplytstulpis pastatytas 1867 m. atminti 15 žuvusių 1863 m. sukilėlių.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Izernija

**Izernija** () – miestas pietų Italijoje, Molizės regione; Izernijos provincijos sostinė. 2021 m. duomenimis, mieste gyveno daugiau nei 20 tūkst. žmonių. Miestą supančiose kalvose gausu vynuogynų; gaminamas raudonas, baltas ir rožinis *Pentro di Isernia* – itališkas DOC vynas.

## Istorija
Pirmą kartą istorijoje paminėtas 295 m. pr. m. e., tuo metu Vulturno slėnį užgrobė romėnai. Iki tol čia gyvenusios samnitų gentys buvo pavergtos. Gyvenvietėje įsikūrė romėnų kolonistai, kurie pripažino Romos viešpatavimą. Ši kolonija minima 209 m. pr. m. e. kaip viena iš aštuoniolikos, kuri liko ištikima Romai sunkiausiu Antrojo Pūnų karo laikotarpiu. Vėlesniais metais čia būta tvirtovės ir joje buvo laikoma įgula. Iš tų laikų išliko akvedukas ir romėniško tilto liekanos.

Po Vakarų Romos imperijos žlugimo miestą užpuolė ir sunaikino saracėnai (800 m.), o vėliau (1199 m.) užėmė ir nusiaubė Molizės grafas Markvardas iš Anveilerio. 1223 m. padegė Frydricho II kariai.

1519 m. Šventosios Romos imperatorius Karolis V išlaisvino Izerniją iš feodalinės vergijos ir jis tapo Neapolio karalystės miestu.

847, 1349, 1456 ir 1805 m. Izernija nukentėjo nuo žemės drebėjimų.

1943 m. rugsėjo 10 d. rytą, per Antrąjį pasaulinį karą, amerikiečių lėktuvai atliko antskrydį ir subombardavo miestą. Amerikiečiai vėliau ne kartą atakavo tiltus, kurie buvo gyvybiškai svarbūs vokiečiams traukiantis.

1970 m. Izernija tapo to paties pavadinimo provincijos, sukurtos iš dalies Kampobaso provincijos, sostine.

## Įžymūs žmonės
* Daniela Sabatino – atstovavo Italijos nacionalinei moterų rinktinei; rungtyniavo „Isernia Donna“ klube (2001–2002 m.)

## Sportas
* Isernia FC (Città di Isernia) – futbolo klubas.
* Isernia Donna – moterų futbolo ekipa.
* Stadio Mario Lancellotta – stadionas, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.
* FVC „Effesport Isernia“ – moterų tinklinio komanda.
* ASD „Globo Basket“ – krepšinio sporto asociacija.

## Išnašos

## Nuorodos
* Isernia (miesto svetainė)
* molisediscovery svetainė
Ožkos akmuo

**Ožkos akmuo** – geologinis gamtos paveldo objektas Švenčionių rajone, Švenčionėlių miškų urėdijos Pasiaurės girininkijos Juodinėnų miško 22 kvartale. Akmens matmenys – 4 × 3,5 × 1,8 m. Nėra aišku, kokia Ožkos akmens dalis slypi po žeme.

Geologinio gamtos paminklo statusas Ožkos akmeniui suteiktas 1964 m., o respublikinės reikšmės paminklams priskirtas 1985 m.

## Legenda
Pasakojama, kad kitados toje vietoje, kur dabar stūkso Ožkos akmuo, būta didelio dvaro. Sykį čia piemuo ganęs galvijus ir išvydęs, jog vilkų gauja draskanti avis ir ožkas. Piemuo gyvulius skubiai parginęs namo. Kitą rytą ton pačion vieton vėl atginęs bandą ir netikėtai pamatęs ant akmens baltą ožką. Piemuo ožką atpažinęs. Kaip paaiškėję, ožka ant akmens praleidusi visą naktį, čia vilkai jos negalėję pasiekti. Iš kitų likę tik kaulai. Taip akmuo gavęs pavadinimą.

## Išnašos
Domantas Vaičekauskas

**Domantas Vaičekauskas** (g. 2003 m. rugsėjo 27 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas. Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms.

## Karjera
Gimė ir augo Panevėžyje. Mokėsi sporto gimnazijoje, atstovavo jai ir Panevėžio futbolo akademijai.

### FK Panevėžys
Nuo 2019 m. žaidė Panevėžys B komandoje, kuri tuo metu varžėsi Antroje lygoje. 2019 m. birželio 24 d. debiutavo „bekų“ komandoje rungtynėse prieš Vilniaus „Viltį“.

Nuo 2020 m. buvo registruojamas „Panevėžio“ klubo A lygos paraiškose, tačiau sužaidė vos dvejose A lygos rungtynėse. 

2020 m. rugpjūčio 16 d. debiutavo A lygoje rungtynėse prieš „Bangos“ klubą.

Daugiau žaidybinio laiko gavo atstovaudamas Panevėžys B komandai, Pirmoje lygoje. Savo žaidimu komandoje išsiskyrė du septyniolikmečiai: Domantas Vaičekauskas ir Evaldas Urmonas. Iš karto po sezono pasirašytos sutartys su šiais žaidėjais.

2021 m. A lygoje nesužaidė nė minutės. Atstovavo Panevėžys B komandai, kuri žaidė Pirmoje lygoje. 

2022 m. balandžio 9 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.

2024 m. lapkričio 3 d. pelnė du įvarčius A lygos rungtynėse prieš Vilniaus „Žalgirį“ ir svariai prisidėjo prie panevėžiečių pergalės rezultatu 4-2.

2026 m. gruodžio 3 d. oficialiai paskelbta, kad futbolininkas paliko „Panevėžio“ klubą.

## Statistika
; A lygos statistika

Spalvų reikšmės: 
: rungtyniavo A lygoje;

## Pasiekimai
; **su [[FK Panevėžys]]**
* A lygos trečioji vieta: 2022 m.
*  **Supertaurės laimėtojas**: 2024 m.

## Rinktinės
Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms.

## Išnašos

## Nuorodos
* alyga.lt svetainė 
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE 
* Transfermarkt 
* fk-panevezys.lt 
* lietuvosfutbolas.lt 
* Globalsportsarchive
Natalija Čumakova

**Natalija Čumakova** (, g. 1969 m. liepos 14 d.) – Rusijos žurnalistė, rusų dainininko, poeto ir dailininko Jegoro Letovo našlė, 1997–2008 m. – rusų roko grupės „Graždanskaja oborona“ narė, grojo bosine gitara.

## Biografija
Natalija Čumakova gimė 1969 m. liepos 14 d. Kirgizijos TSR. Tėvas – Jurijus Čumakovas (1922–2015), filologijos mokslų daktaras, puškinistas, motina – Eleonora Hudošina. Vienu metu gyveno Naugarde, vėliau pasitraukė į Novosibirską.

Su Jegoru Letovu susipažino 1991 metais Jankos Diagilevos, buvusios Jegoro Letovo merginos laiduotuvėse, o ištekėjo už jo 1997 metais. Tais pačiais metais ji tapo rusų roko grupės „Graždanskaja oborona“ nare.

## Bibliografija
* *Летов, Егор.* Автографы. Черновые и беловые рукописи. Том 1. 2002–2007. – Novosibirskas, 2009. – 
* *Летов, Егор.* Автографы. Черновые и беловые рукописи. Том 2. 1990–1993. – Novosibirskas, 2011. – 
* *Летов, Егор.* Автографы. Черновые и беловые рукописи. Том 3. 1993–1997. – Novosibirskas, 2014. – 
* *Летов, Егор.* Стихи. – М.: Выргород, 2011. – 

## Šaltiniai
Eliziejaus rūmai

**Eliziejaus rūmai** () – oficiali Prancūzijos Respublikos prezidento rezidencija. Baigti 1722 m., rūmai buvo pastatyti didikui ir kariuomenės karininkui Lui Anri de La Tūrui Overniečiui, kuris 1719 m. buvo paskirtas Il de Franso gubernatoriumi. Eliziejaus rūmai yra Sen Onorė Priemiesčio gatvėje, netoli Eliziejaus laukų alėjos, 8-ojoje Paryžiaus apskrityje. Eliziejaus pavadinimas yra kilęs iš Eliziejaus laukų, palaimintųjų mirusiųjų vietos graikų mitologijoje. Svarbūs užsienio svečiai yra priimami netoliese esančiame „Marigny“ viešbutyje – rūmų rezidencijoje.

Rūmuose gyveno tokios asmenybės kaip Madam de Pompadūr (1721–1764), Nikolas Beaujon (1718–1786), Bathilde d’Orléans (1750–1822), Joachim Murat (1767–1815) ir Charles Ferdinand (1778–1820). 1848 m. gruodžio 12 d. Antrosios Respublikos Prancūzijos parlamentas priėmė įstatymą, kuriuo pastatas buvo paskelbtas oficialia Prancūzijos prezidento rezidencija. Eliziejaus rūmai, kuriuose yra prezidento biuras ir rezidencija, taip pat yra Ministrų Tarybos posėdžių vieta – kas savaitę vykstantis Prancūzijos vyriausybės posėdis, kuriam pirmininkauja Respublikos Prezidentas.

## Taip pat žiūrėti
* Matinjono viešbutis – Ministro Pirmininko rezidencija

## Šaltiniai

* Charles Leroux-Cesbron, Le palais de l'Élysée, chronique d'un palais national, Librairie académique Perrin, 1925, 2e éd., 234 p..

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kaspars Petrovs

**Kasparas Petrovas** (, g. 1978 m.) – Latvijos serijinis žudikas. 2005 m. gegužės 12 d. Rygos apygardos teismas jį pripažino kaltu dėl trylikos pagyvenusių moterų nužudymo ir nuteisė kalėti iki gyvos galvos.

Petrovas, žymaus gydytojo sūnus, jau kelerius metus buvo benamis. Iš pradžių sulaikytas dėl penkių moterų nužudymo 2003 m. vasarį, vėliau paaiškėjo, kad K. Petrovas galėjo nužudyti keliasdešimt pagyvenusių moterų. Visos moterys buvo pensinio amžiaus, visos nužudytos pasmaugiant. Iš pradžių jis buvo kaltinamas 38 žmogžudystėmis, 8 pasikėsinimais nužudyti, daugybe vagysčių ir apiplėšimų, daugiausia susijusių su pagyvenusiomis Rygos gyventojomis 2000–2003 m. Tačiau valdžios institucijos pateikė kaltinimus tik dėl 13 aukų mirties, nes kitose bylose trūko inkriminuojančių įrodymų.

Petrovas, anksčiau teistas už vagystę 1998 m., po suėmimo ir 2005 m. teismo proceso metu tvirtino, kad „neketino nužudyti savo aukų, o tik jas apiplėšti“. Petrovas moteris uždusino po to, kai sekė jas namo ir prievarta įsibrovė į jų butus arba prisistatęs *Latvijas gāze* (valstybinės dujų įmonės) darbuotoju. Apskaičiuota, kad Kasparas Petrovas iš savo aukų pavogė prekių ir pinigų vertų už maždaug 18 000 latų (26 000 eurų).

Po nuosprendžio Petrovas teisme atsiprašė savo aukų šeimų ir paprašė jų atleidimo. „Negaliu žodžiais grąžinti aukų į gyvenimą, bet norėčiau, kad jos dar būtų gyvos, kad nieko nebūtų atsitikę...“

## Išnašos
Melagienos

**Melagienos** () – naujienos, kuriomis paprastai siekiama sugriauti fizinio ar juridinio asmens reputaciją, kartais siekiama iš to pasipelnyti. Melagienų, terminas atsirado XIX a. pabaigoje. Tačiau dar ankstesnio tos pačios reikšmės termino () naudojimas siekia XVI a. Nepatikimos naujienos masiškai platintos išradus Gutenbergo spausdinimo presą, vėliau prie to prisidėjo sensacingoji bulvarinė spauda. Ilgainiui jos reikšmė nyko, jos vietą užėmė objektyvioji žurnalistika. XXI a. internetas sudarė prielaidas netikrų istorijų plitimui.

Netikros naujienos, kuriomis buvo siekiama paveikti visuomenę, tarpusavio santykius ar užimti tam tikrą postą, ėmė plisti dar antikos laikais. Pirmieji atvejai, kai melagingos informacijos paskleidimas lėmė vienokią ar kitokią politikos sėkmę, pastebimi antikinės Romos laikais. Vienas geriausiai žinomų atvejų – istorija, kaip Oktavianas paskleidė gandus apie Marką Antonijų, poste įsitvirtindamas keliems dešimtmečiams: tvirtino, esą šis negerbiąs tradicinių romėnų vertybių (ištikimybės bei pagarbos), netinkąs pareigoms, nes nuolat esąs girtas.

Viduramžiais buvo įprasti ritualinės žmogžudystės mitai. Panašaus pobūdžio siužetai pirmą kartą buvo užrašyti XI–XII a. Anglijoje, o vėliau jie sklido po visą Europą. Kiekviena šalis šį mitą papasakodavo savaip, ką nors pridėdama. Ypač toks mitas, skleidžiamas krikščionių dvasininkų, buvo pražūtingas žydams, nuo XII a. kėlęs antisemitizmo bangas.

Antrojo pasaulinio karo metais nacistai pasiremdami arijų mitologija pradėjo naikinti žydus. Komunistai SSRS trėmė žmones į Rusijos gilumą prisidengdami politiniais interesais. Siekdama palaužti pasipriešinimą sovietų okupacinė valdžia 1940–1953 m. masiškai trėmė okupuotų Baltijos valstybių, Vakarų Ukrainos ir Baltarusijos, Moldovos gyventojus į Tolimosios šiaurės, Vidurinės Azijos ir Sibiro teritorijas. Apkaltinus tariamu bendradarbiavimu su naciais. 

2020 m. dėl COVID-19 pandemijos plačiai pradėjo plisti vakcinų kontroversijos. 2021 m. D. Trumpo skleidžiamos melagienos sukėlė Kapitolijaus riaušes. Pats D. Trump dažnai apibūdino JAV žiniasklaidą kaip melagienų šaltinį, nors pats dažniausiai jas ir skleisdavo savo „Twitter“ paskyroje, kol galiausiai po riaušių, sukeltų dėl neva suklastotų rinkimų, buvo užblokuotas. 2022 m. Vladimiras Putinas pasirašė įstatymą dėl „melagienų“ apie Rusijos veiksmus užsienyje, vykdo propogandą Rusijoje ir plataus masto karinę operaciją Ukrainoje prisidengdamas denacifikacija.

## Šaltiniai
Kulių gimnazija

**Kulių gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kuliuose (Plungės rajonas), Aušros g. 24, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191131028 Steigėjas Plungės rajono savivaldybės taryba.

## Istorija

1805 m. įkurta pirmoji mokykla Kuliuose. XIX a. žymiausias švietėjas ir mokytojas buvo Kazimieras Skrodskis. 1863–1904 m. Kulių krašto žmonės savo vaikus mokė pas daraktorius. 1903 m. atidaryta „sielskos“ mokykla, kurioje buvo keturi skyriai. 1918 m. atidaryta vienkomplektė pradinė mokykla. 1945 m. kovo 1 d. įkurta Kulių progimnazija. 1949 m. rugsėjo 1 d. mokykla pavadinta septynmete. 1953 m. rugsėjo 1 d. pradėjo veikti aštunta klasė. 1955 m. rugsėjo 1 d. atidaryta Kulių vidurinė mokykla. Kulių mokykla buvo statoma atskirais korpusais iki 1987 m.

2015 m. sausio 1 d. Kulių vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.

2018 m. vasario 2 d. atidaryta atnaujinta sporto salė, o 2019 m. rugsėjo 6 d. atidarytas rekonstruotas Kulių gimnazijos stadionas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Bagotosios geležinkelio stotelė

**Bagotosios geležinkelio stotelė** – stotis Kazlų Rūdos savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Bagotosios kaimo, Šiaudiniškėje, prie Kauno–Kybartų geležinkelio. Stoja traukiniai Kaunas–Kybartai. Išlikęs apleistas medinis buvusios stoties pastatas, keletas ūkinių pastatų.

## Istorija

Geležinkelio stotis įkurta 1879 m., praplėsta 1934 m., tais pačiais metais ir sutvarkyta. Iki 1976–1979 m. buvo atskira gyvenvietė, vėliau prijungta prie Šiaudiniškės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Astralinis kultas

**Astralinis kultas** () – religinės reikšmės suteikimas dangaus kūnams. Astraliniuose mituose sureikšminama Saulė ir Mėnulis, danguje matomos žvaigždės, planetos bei žvaigždynai. Astralinės simbolikos gausu visose didžiosiose religijose, taip pat ir pasaulietinėje kultūroje.

Asttalinių kultų, astralinių mitų sąvoką XIX a. išpopuliarino Maksas Miuleris. Dabar bandymai mitus ir religiją kildinti iš astralinių kultų laikomi neadekvačiais.

Astraliniai kultai buvo paplitę kai kuriose senovės civilizacijose ir, manoma, yra kilę iš Mesopotamijos. Mesopotamijoje tiek astrologija, tiek astronomija pasiekė aukštą lygį ir turėjo įtakos įvairių kraštų religijoms. Pavyzdžiui, Venera mesopotamijos mitologijoje buvo laikoma Inana-ištare. Jos tapatinimos su graikų Afrodite bei romėnų Venera. Inanos-Ištarės vaizdinys tebeišliko katalikų ikonografijoje kaip mergelė Marija pasilipėjusi ant mėnulio. Esama kontroversiškai vertinamo požiūrio, kad Mesopotamijos įtaka galėjo pasiekti ir Centrinę Ameriką bei Andų regioną (per Polineziją ir Kiniją). Kai kuriose religijose, ypač šumerų, babiloniečių, Centrinės Amerikos indėnų, astraliniai dievai buvo svarbiausi (šumerų ir akadų Mėnulio dievas Nana, babiloniečių Saulės dievas Mardukas, majų Veneros dievas Kukulkanas). Šumerų, elamitų, huritų žvaigždžių kontempliacijos, padarė įtaką ne tik Mesopotamijai, bet paveikė ir Mažąją Aziją, Egiptą, Iraną, Indiją ir kitas vietoves. Zodiaką sudarinėjo, planetas stebėjo tiek Pitagoriečiai bei orfiečiai, tiek Indijos, Indonezijos, Kinijos, Polinezijos mistikai.

## Šaltiniai
Laižuvos Antano Vienažindžio pagrindinė mokykla

**Mažeikių rajono Laižuvos Antano Vienažindžio pagrindinė mokykla** – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Laižuvoje (Mažeikių raj.), Mokyklos g. 3, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 9017353. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba. Pavadinta poeto Antano Vienažindžio (1841–1892) vardu. 

## Istorija

XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1898 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla dėstomąja rusų kalba, 1924–1948 m. lietuviška pradžios mokykla. 1921 m. mokykloje mokėsi 106 mokiniai, 1938 m. pradžios mokyklą lankė beveik 160 vaikų. Mokinių skaičiui nuolat didėjant, nebeužteko mokyklos patalpų, prireikė jų nuomoti. Po Antrojo pasaulinio karo ir gyventojų trėmimų mokinių pradėjo mažėti. 1948–1950 m. progimnazija, 1950–1997 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1997 m. Laižuvos Antano Vienažindžio pagrindinė mokykla. Veikė mokyklos muziejus.

1962 m. prie mokyklos pristatytas priestatas ir antrasis aukštas, o 1986 m. rugsėjo 1 d. mokykla įsikūrė naujame dviaukščiame pastate (tuo metu mokėsi 145 mokiniai, dirbo 14 mokytojų).

Uždaryta 2017 m. dėl per mažo mokinių skaičiaus.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Kurtuvėnų pradinė mokykla

**Kurtuvėnų pagrindinė mokykla** – dieninė savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kurtuvėnų miestelyje. Įstaigos kodas 190061445. Dabar tai Dubysos aukštupio mokyklos skyrius.

## Istorija

Nuo 1804 m. Kurtuvėnuose veikė parapinė mokykla. Dabartinė mokykla įkurta 1920 metais, 1923–1949 m. buvo pradinė, 1949–1993 m. septynmetė, aštuonmetė, 1993–2005 m. pagrindinė mokykla. 2005 m. mokykla reorganizuota į Kurtuvėnų pradinę mokyklą. Vėliau tapo Kurtuvėnų mokykla-daugiafunkciu centru, kol 2020 m. buvo uždaryta. – tuo metu ji prijungta prie Dubysos aukštupio mokyklos kaip jos skyrius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Mokyklos svetainė
Tauragės Žalgirių gimnazija

**Tauragės Žalgirių gimnazija** – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tauragėje, Moksleivių al. 14, Žalgirių mikrorajone. Vykdo pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190468220. Steigėjas Tauragės rajono savivaldybės taryba.

## Istorija

1972 m. kovo 3 d. šalia Oko miško, buvusio Tauragės pakraštyje, Žalgirių mikrorajone atidaryta Tauragės 4-oji vidurinė mokykla. Pirmąjį rugsėjį sutiko 1172 moksleiviai ir 39 mokytojai, kuriems vadovavo direktorė Leokadija Judelienė. Jos pavaduotojais dirbo pedagogai J. Siudikienė ir J. Bumbulis. 1996 m. mokykla pavadinta Žalgirių vidurine mokykla. 2005 m. sausį pradėta mokyklos renovacija, baigta 2007 m. lapkritį. Mokykla 2009 m. atestuota gimnazija. Nuo 2023 m. birželio 25 d. gimnazija dalyvauja DofE apdovanojimų programoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Gimnazijos svetainė
2022 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas

**2022  m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas** – Tarptautinės čiuožimo sąjungos organizuotas geriausių pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku atletų čempionatas, kuris vyko balandžio 8 d. – balandžio 10 d. Kanados mieste Montrealyje. Vengrijos rinktinė pelnė daugiausiai medalių.

Dėl 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą čempionate nebuvo leista dalyvauti čiuožėjams iš Rusijos ir Baltarusijos.

## Medalininkai
### Vyrai

### Moterys

## Medalių lentelė

## Šalys
28-ios šalys delevgavo čiuožėjus į 2022 m. pasaulio čempionatą::

# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

**Pastaba:** Rusijos ir Baltarusijos čiuožėjams neleista dalyvauti dėl karo Ukrainoje.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Renesansas (partija)

„**Renesansas**“ (, ***RE***), 2016–2022 m. vadintas „**Respublika, pirmyn!**“ (, trumpiau *LREM*, *LaREM* arba *REM*, arba tiesiog *En Marche !*) – Prancūzijos liberali politinė partija.

## Istorija
Partiją 2016 m. balandžio 6 d. įkūrė buvęs ekonomikos, pramonės ir skaitmeninių reikalų ministras Emanuelis Makronas, kuris vėliau 2017 m. prezidento rinkimuose buvo išrinktas Prancūzijos Respublikos prezidentu, surinkęs 66,1 % balsų antrajame ture. Pristatomą kaip proeuropietišką partiją, Makronas laiko LREM progresyviu judėjimu, vienijančiu tiek kairiuosius, tiek dešiniuosius. Po tų metų prezidento rinkimų partija iškėlė kandidatus į 2017 m. parlamento rinkimus, tarp kurių buvo ir disidentai iš Socialistų partijos (PS) ir Respublikonų (LR), taip pat mažų partijų. Partija laimėjo absoliučią daugumą Nacionalinėje Asamblėjoje ir užsitikrino 308 vietas (arba 53 % vietų), per pirmąjį turą surinkusi tik 28,21 % balsų, o antrajame – 43,06 %. Jos sąjungininkas Demokratinis judėjimas (MoDem) užsitikrino 42 vietas.

## Ideologija
LREM priima globalizaciją ir nori „modernizuoti bei moralizuoti“ Prancūzijos politiką, derindama socialinį ir ekonominį liberalizmą. Judėjimas paprastai priima narius iš kitų partijų dažniau nei kitos politinės partijos Prancūzijoje ir netaiko jokių mokesčių nariams, kurie nori prisijungti. Partija, kuri Prancūzijoje yra laikoma proeuropietiška, nuo 2019 m. birželio priklauso Europos Parlamento frakcijai „Atnaujinkime Europą“.

## Rinkimų rezultatai
### Prezidento rinkimai

### Parlamento rinkimai

### Europos Parlamento rinkimai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė (prancūzų k.)
Kan i Gutas

**Kan i Gutas** (, ) – karstinis smiltainio urvas pietvakarių Kirgizijoje, Batkeno srityje, Batekeno rajone, priešakinėje šiaurinės Turkestano kalnagūbrio dalies pusėje. Ilgis ~6 km, gylis iki 100 m. Susideda iš 18 didelių grotų, taip pat šulinių bei koridorių.

VI–XI a., taip pat vėlesniais laikais Kan i Guto urve kasta geležies rūda, švinas, sidabras, kiti mineralai.

## Šaltiniai
Kano Baltkalniai

**Kano Baltkalniai** () – kalnagūbris Rusijoje, Sibire, Krasnojarsko krašto pietuose, Rytų Sajano vakarinėje dalyje, tarp Kano ir Mažojo Agulo aukštupių. Ilgis ~100 km. Aukštis iki 2256 m (Piramidės kalnas). Sudaryti daugiausia iš kristalinių uolienų, marmuro, granito. Yra aukso, vario–nikelio telkinių. Būdintas vidutinkalnių reljefas. Telkšo keletas ežerų (didžiausias – Medvežjė).

Šlaitus dengia daugiausia tamsioji spygliuočių taiga, viršūnėse – kerpių kalnų tundra.

## Šaltiniai
Kanto žemuma

**Kanto žemuma** () arba ***Tokijo žemuma*** – didžiausia Japonijos žemuma, plytinti Honšiū salos pietryčiuose, į šiaurę nuo Tokijo įlankos, istoriniame Kanto krašte. Plotas ~13 000 km², aukštis iki 200 m. Susidariusi tektoninėje įduboje iš kvartero jūrinių bei aliuvinių nuosėdų, užklotų vulkaniniais pelenais. Dažni žemės drebėjimai.

Kanto žemumoje būdingas subtropinis musoninis klimatas (~1500 mm kritulių per metus), teka Tonės, Arakavos, Kinu, Vatarasės upės, telkšo Kasumigos, Kitos ežerai.

Kanto žemuma labai tankiai gyvenama, smarkiai sukultūrinta. Vystoma žemdirbystė (auginami ryžiai, kviečiai, miežiai, tabakas, daržovės). Kanto žemumoje įsikūrę daug didelių megapolių (Tokijas, Jokohama, Jokosuka, Saitama, Kanagava ir kt.).

## Šaltiniai
Olegas Sudakovas

**Olegas Sudakovas** (, g. 1962 m. gegužės 4 d.) – rusų roko muzikantas, dainų autorius ir atlikėjas, dailininkas, poetas.„Cyganiata i Ja s Iljiča“ ir „Manager i Rodina“ ir kitų roko grupių įkūrėjas ir lyderis, roko grupės „Kommunizm“ vienas iš įkūrėjų, 1987–1988 m. – roko grupės „Graždanskaja oborona“ narys.

## Biografija
Olegas Sudakovas gimė Novosibirske, Tarybų Sajungoje.

Muzikanto karjerą pradėjo 1987 metais, tada jis tapo grupės „Graždanskaja oborona“ nariu ir buvo juo iki 1988 m. Ten jis susipažino su Jegoru Letovu ir gan greit su juo susidraugavo. Po kurio laiko jie kartu sukūrė roko grupes „Kommunizm“ ir „Cyganiata i Ja s Iljiča“. Abi grupės tapo vadinamojo „Sibiro andergraundo“ simboliais .

Nuo 1994 m. – roko grupės „Manager i Rodina“ lyderis.

## Diskografija

### [[Anarchija (grupė)|Anarchija]]
* 1988 – *Паралич*

### [[Graždanskaja oborona]]
* 1988 – *Свет и стулья*

### [[Armija Vlasova]]
* 1989 – *Армия Власова*

### Cyganiata i Ja s Iljiča
* 1989 – *Гаубицы лейтенанта Гурубы*
* 1990 – *Арджуна-драйв*
* 2021 – *Заклятие царей*

### Kommunizm
* 1988 – *На советской скорости*
* 1988 – *Сулейман Стальский*
* 1989 – *Родина слышит*
* 1989 – *Солдатский сон*

### [[Manager i Rodina]]
* 1995 – *Быть живым*
* 2002 – *Тот свет*
* 2004 – *Колесница звёзд*
* 2008 – *Добровольный Эдем*
* 2014 – *На блаженном острове коммунизма*

## Bibliografija
* Сборник стихов «Взаимный гербарий»: (р) 1996 «Сибирский гербарий»
* Фотокнига: (р) 2013 «Latimeria Records»
* Коллажи: (р) 2014 «Latimeria Records»
* Коллажи II: (р) 2017 «Latimeria Records»
* Сборник стихов, песен, афоризмов и статей «Взаимный гербарий»: (р) 2019 «Выргород»

## Šaltiniai
Kantonas (Ohajas)

**Kantonas** () – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, šiaurės rytų Ohajuje, 97 km į pietus nuo Klivlando, 39 km nuo Akrono. Starko apygardos administracinis centras. Kartu su Nort Kantonu, Ist Kantonu ir Masilonu sudaro aglomeraciją, kurioje gyvena >400 tūkst. žmonių (2010 m.).

Svarbus sunkiosios pramonės centras: juodoji metalurgija (legiruoto plieno gamyba), ritininių guolių, sunkiųjų plieno presų, elektrinių gatvių šluojamųjų mašinų, vidaus degimo variklių, „Diebold“ firmos biuro įrangos, statybinių medžiagų (plytų, keraminių plytelių) gamyba, gumos pramonė.

Kantone veikia mokslo ir pramonės muziejus, planetariumas, operos teatras, Kantono simfoninis orkestras, Katalikų universitetas (1958 m. įkurtas kaip koledžas), meno centras (nuo 1970 m.), meno institutas, Prezidento Viljamo Makinlio memorialas.

2010 m. 69,1 % miesto gyventojų buvo baltieji, 24,2 % – afroamerikiečiai, 4,8 % – mišrios kilmės, 2,6 % – bet kokios rasės lotynoamerikiečiai.

## Istorija
Kantoną 1805 m. įkūrė Bizalilas Velsas (*Bezaleel Wells*). Miesto teisės suteiktos 1834 m. XX a. pr. buvo svarbus laikrodžių gamybos centras. 1899 m. įkurta „Timken“ guolių gamykla.

## Šaltiniai
Politinis korektiškumas

**Politinis korektiškumas** – postmodernistinės ideologijos politinė strategija; kaip socialinis-psichologinis fenomenas, egzistavęs nuo politinės galios ištakų. Jo ideologiją Vakaruose kūrė ir išpopuliarino kultūrinis marksizmas bei radikalusis feminizmas.

Politinio korektiškumo kriterijai, jų gynimas ar puolimas paprastai esti diametraliai priešingi atramos taškai. Pastarieji pirmiausia priklauso ne nuo to, kad kurioje nors demokratinės visuomenės dalyje staiga radosi jautrumo ir pagarbos kitos rasės ar seksualinės orientacijos atstovams, bet visų pirma nuo permainų, kurios paveikia politinių idėjų ir jėgų santykį. Teigiama, kad toks politinės galios vaikymasis kartais peržengia sveiko proto ribas, riboja žodžio laisvę.

## Šaltiniai
Kanghvamanas

**Kanghvamanas** (*Kanghwa-man, Kyŏnggi-man*) – Geltonosios jūros rytinės dalies įlanka, įsiterpusi į vakarinius Korėjos pusiasalio krantus. Ilgis 85 km, plotis iki 122 km. Gylis iki 54 m. Įlankoje gausu salų (didžiausia Kanghvado), uolų, seklumų. Potvyniai kyla kas pusė paros, aukštis iki 10 m. Didžiausia įtekanti upė – Hangangas.

Pagrindinis uostamiestis – Inčionas (Pietų Korėja).

## Šaltiniai
Kaugonių geležinkelio stotelė

**Kaugonių geležinkelio stotelė** – keleivių laipinimo vieta Elektrėnų savivaldybėje, Gervaraisčio kaime, 2 km į pietvakarius nuo Kaugonių, prie geležinkelio Vilnius–Kaunas. Stoja keleiviniai traukiniai Kaunas–Vilnius. Ties Kaugonimis atsišakoja (atšakos iešmas yra Vievio stotyje; Kaugonyse atšaka fizinės sąsajos su magistraline linija neturi) geležinkelis į Elektrėnuose esančią Lietuvos elektrinę, iš šiaurės ir rytų prieina Kaugonių miškas.

Prie stotelės stūkso paminklinis akmuo Kaišiadorių geležinkelio stoties Kaugonių stotelės apsaugos būrio vado, vėliau tapusio partizanų vadu Jono Misiūno-Žaliojo Velnio atminimui, atidengtas 2005 m. rugpjūčio 26 d. LPKTS Kaišiadorių skyriaus nario Algirdo Kazio Pilkio iniciatyva.

## Istorija

Geležinkelio stotelė atidaryta 1915 m. 1936 m. joje buvo 11 gyventojų. XX a. viduryje buvo atskira gyvenvietė, paskutinį kartą kaip tokia paminėta 1985 m. Paparčių apylinkės gyvenamųjų vietovių sąraše.

2005 m. atidengtas paminklas partizanui J. Misiūnui.

## Šaltiniai
Amber Food grupė

**Amber Food grupė** – lietuviško kapitalo uždara akcinė bendrovė, valdanti virš 50 restoranų visoje Lietuvoje. Veikia nuo 1994 m., yra tapusi viena didžiausių maitinimo paslaugas teikiančių įmonių grupių Baltijos šalyse. Įmonės akcijas valdo Amber Food vadovas Gediminas Balnis. Iki 2022 m. gegužės tarp akcininkų buvo ir bendrovė „Deltos investicijos“, priklausanti Visvaldui Matijošaičiui.

## Antrinės įmonės

Amber Food grupei priklauso:
* „Beer Garden“
* „Charlie Pizza“ (Amber Food, UAB)
* „EatSUSHI“
* „Grill Terrace“ (Amber Food, UAB)
* „Guacamole“
* „Katpėdėlė“ (Amber Food, UAB)
* „La Crepe“ (Amber Food, UAB)
* „Lunch up“
* „Manami“ (Neragauta Azija, UAB)
* Viešbutis ir restoranas „Metropolis“
* „Mollusca“ (Saldi kava, UAB)
* „Skonis“
* „Spirgis“
* „Sugamour“ (Saldi kava, UAB)
* „WOKout“

Iki 2022 m. kovo 1 d. Amber Food administravo restoranų tinklą „Carskoje Selo“.

2015-05-13 – 2025-01-15 veikė kavinė „Sugamour“ (Saldi kava, UAB), kuri uždaryta dėl finansinių problemų.

## Kritika

2022 m. vasario pabaigoje prasidėjus Rusijos invazijai į Ukrainą, Amber Food sulaukė kritikos dėl sąsajų (per akcininką Visvaldą Matijošaitį) su veiklos Rusijoje nenutraukiančia „Vičiūnų grupe“. Kovo pabaigoje maisto išvežiojimo paslaugas teikiančios įmonės „Wolt“ ir „Bolt“ pašalino Amber Food grupės restoranus iš savo sistemų, tačiau gavusios patikinimą, kad veikla Rusijoje nutraukiama, bendradarbiavimą su restoranais atnaujino. Balandžio mėnesį paaiškėjus, kad „Vičiūnų grupė“ Rusijoje veiklą tęs dar kelis mėnesius, balandžio 12 d. Kaune buvo surengtas protestas prie restorano „Charlie Pizza“, o balandžio 20 d. platesnio masto akcija prie daugelio Amber Food grupės restoranų. Tą pačią dieną „Wolt“ ir „Bolt“ dar kartą pašalino restoranus iš savo platformų. Amber Food grupės vadovas Gediminas Balnis pavadino kritiką „politikavimu“ ir kenkimu Lietuvos įmonėms, kuriose įdarbinti nuo karo pabėgę ukrainiečiai.

2022 m. gegužės 31 d. Gediminas Balnis perpirko su V. Matijošaičiu siejamų įmonių kontroliuojamas akcijas ir tapo vieninteliu Amber Food akcininku. Atsižvelgiant į tai, buvo atnaujintas bendradarbiavimas su „Wolt“ ir „Bolt Food“ platformomis.

## Šaltiniai
Medininkų geležinkelio stotis

**Medininkų geležinkelio stotis** – buvusi stotis Medininkų kaimo pietvakariniame pakraštyje, Kretingos ir Skuodo rajonų paribyje. Iki 1972–1976 m. geležinkelio stotis turėjo atskiros gyvenvietės statusą.

## Istorija

Stotis įkurta 1915 m. prie Bajorų–Priekulės geležinkelio. 1937 m. stotelė atnaujinta, pastatytas naujas mūrinis gražus pastatas.

1992–1994 m. stotis buvo užkonservuota, 2003 m. uždaryta.

## Šaltiniai
Maurice Richard arena

**Maurice Richard arena** () – daugiafunkcė sporto arena Monrealyje, Kanadoje. 

## Istorija
Arena atidaryta 1962 m.

1994 m. arena renovuota, įrengta parodų salė ir Monrealio Canadiens komandos istorijos ekspozicija. Įėjimas į areną yra nemokamas, veikia suvenyrų parduotuvė.

Nuo 1999 m. iki 2001 m. arenoje namų rungtynes žaidė Montreal Rocket ledo ritulio komanda.

## Renginiai
1976 m. Monrealio vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyko bokso ir imtynių varžybos. Arena buvo Monrealio olimpinio parko teritorijoje, šalia olimpinio stadiono ir velodromo.

### Greitasis čiuožimas trumpuoju taku
Arenoje daugelį kartų vyko greitojo čiuožimo trumpuoju taku pasaulio taurės etapai.

Maurice Richard arenoje taip pat vyko šie šorttreko čempionatai:
* 2018 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas
* 2019 m. pasaulio jaunimo greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas
* 2020 m. keturių kontinentų greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas
* 2022 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas
* 2026 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Brumiola

**Brumiola** () − miestas pietų Švedijoje, Skonės lene, Brumiolos komunoje.

## Istorija
Viduramžiais į šias teritorijas pretendavo bei jas valdė Danija, kuri po karų su švedais galutinai atsisakė pretenzijų į Skonės kraštą.

Kitados čia būta vos keletos namų. Gyvenvietė išaugo aplink Orupo () dvarą.

Daugiau nei prieš šimtą metų atidarytas kalkakmenio karjeras, prie kurio buvo įkurtos kelios keramikos įmonės.

1886 m. buvo įkurta geležinkelio stotis; miestą sujungė geležinkelis tarp Kristianstado ir Solvesborgo.

Pirmoji keramikos pramonės įmonė – Ifö – buvo atidaryta 1887 m.

1960 m. mieste jau gyveno 4 397, 1980 m. – 7 147, o 2015 m. – 7 854 žmonės.

## Sportas
* BOSS plaukimo klubas, kuris iš pradžių buvo Ifö Bromölla IF dalimi. 1980 m. jie atsiskyrė nuo sporto asociacijos ir įkūrė BOSS.
: Išugdė nacionalinės komandos plaukikę ir olimpinės bronzos medalininkę Johanna Sjöberg.
* Vandens slidinėjimo klubas „Bromölla“, kuris siūlo unikalias vandens slidžių galimybes.

#### Futbolo klubai
* Fotbollsklubben Ifö Bromölla IF – futbolo klubas;
* Ifö/Bromölla IF merginų futbolo ekipa. Dalyvavo Elitettan.

#### Stadionai
* Strandängen IP – futbolo stadionas, kurio talpa x žiūrovai. Natūralios žolės veja.
: Parke vyksta ir koncertai.

## Žinomesni miestelėnai
* Sanna Nielsen (*Sanna Viktoria Nielsen*; g. 1984 m. lapkričio 27 d.) – Švedijos dainininkė. 2001–2014 m. septynis kartus dalyvavo *Melodifestivalen* konkurse. Septintuoju bandymu su daina „Undo“ laimėjo *Melodifestivalen 2014* ir atstovavo Švedijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje. Užėmė 3 vietą surinkusi 218 taškų. 2015 m. buvo viena iš vedėjų „Melodifestivalen“.
* Inge Danielsson, (g. 1941 m.) buvęs futbolininkas. Kitados žaidė Nyderlanduose Amsterdamo „Ajax“ klube.
* Johanna Sjöberg, (g. 1978 m.) plaukikė, olimpietė. Dalyvavo Europos ir pasaulio čempionatuose, atstovavo Švedijai Atlantos 1996, Sidnėjau 2000, Atėnų 2004 m. olimpiadose.
* Dag Szepanski, (g. 1943 m.) buvęs futbolininkas. Kitados atstovavo įvairiems aukščiausioje lygoje žaidusiems klubams.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali futbolo klubo svetainė 
* Futbolo klubo Facebook paskyra
Kultūrinė apropriacija

**Kultūrinė apropriacija** – vienos kultūros (paprastai dominuojančios) vykdomas kitos kultūros (paprastai mažumų) papročių, idėjų, praktikų paviršutiniškas, netinkamas perėmimas. Nors kultūriniai mainai tarp skirtingų kultūrų vyksta nuolat, kultūrinė apropriacija nusako tokius atvejus, kai viena kultūra perima kitos kultūros elementus stereotipizuodama pastarąją, perimdama tik paviršinius bruožus be gilesnės prasmės, todėl kultūros, kurios bruožai perimami, atstovai gali pasijusti išnaudojami. Į kultūrinę apropriaciją įtraukiamas kitų kultūrų žmonių aprangos, šukuosenų, religinių ir kultūrinių simbolių, tatuiruočių, papuošalų, kalbos, šokių, muzikos, medicinos, intelektinės nuosavybės perėmimas bei mėgdžiojimas.

Kultūrinė apropriacija skiriama nuo akultūracijos bei asimiliacijos ir vertinama kaip kolonijinė praktika – vienos kultūros elementas išimamas iš konteksto ir pritaikomas kitoje kultūroje paprastai tik dėl pramogos, „egzotikos“. Kultūrinės apropriacijos apologetų teigimu, tai – mažumų priespaudos forma, kai iš tos mažumos atimami jos identiteto žymenys, kurie tai mažumai esą priklauso kaip intelektinė nuosavybė.

Kultūrinės apropriacijos bei panašią kultūrinio kolonializmo sąvoką įvedė XX a. antros pusės postkolonializmo tyrėjai bei Vakarų ekspancionizmo kritikai.

Kultūrinė apropriacija taikoma daugiausia baltųjų (vakariečių) madoms kičiškai mėgdžioti kitas kultūras: kaip pavyzdžiai išskiriami baltieji indėnistai (su pau vau šokiais, plunksnų karūnomis, pirtimis ir kt.), tatuiruotės su keltų, maorių, kinų ir kt. kultūrų ženklais, afroamerikiečių žargono, šukuosenų, muzikos ir aprangos mėgdžiojimas, polinezietiško stiliaus *Tiki* restoranai, naujieji šamanai, indiška kūno puošyba (bindi, chna) ir kt.

Kultūrinės apropriacijos sąvoka ir siekis riboti kultūrinį skolinimąsi susilaukia ir nemažai kritikos: teigiama, kad kultūrinė apropriacija nėra tokia žalinga, kaip rodoma, ir dažnai netgi gali išsaugoti ir išpopuliarinti kitos kultūros bruožus, be to, tai trukdo saviraiškos laisvei, meno sklaidai, intelektualinei laisvei, kuria dirbtinius barjerus tarp kultūrų. Griežtas kultūrinės apropriacijos ribojimas vadinamas naujuoju politkorektiškumu, apverstu rasizmu, pozityvia diskriminacija.

## Šaltiniai
Janavo akmuo

**Janavo akmuo** – geologinis gamtos paveldo objektas Švenčionių rajone, Modžiūnų girininkijos 536 kvartalo 32 sklype. Akmuo dunkso netoli sienos su Baltarusija, miške už Janavo kaimo. Akmens matmenys: ilgis 5,05 m, plotis 4,39 m, aukštis – 1,92 m. Pagal duomenis Saugomų teritorijų kadastre: ilgis 5,00 m, plotis 3,75 m, aukštis 2,45 m, perimetras 15,45 m.

Janavo akmuo yra stambiausias Švenčionių krašte rastas riedulys, jis nebuvo pajudintas iš savo vietos. Šis riedulys yra rapakivio tipo, nelygiu paviršiumi, granitas stambiagrūdis, rausvas. Akmuo apaugęs samanomis, gerokai pabalęs (išdūlėjęs), viename pakraštyje matyti, jog granitas sueižėjęs ir skyla į blokus, uolieną smarkiai ardo į plyšius patenkančios augalų šaknys.

Geologinio gamtos paminklo statusas Janavo akmeniui suteiktas 1974 m., vietinės reikšmės paminklu pripažintas 1985 m.

## Pastabos

## Išnašos
Nenugalėtoji Prancūzija

„**Nenugalėtoji Prancūzija**“ (; *FI, LFI*) – Prancūzijos demokratinė socialistinė kairiojo sparno populistinė partija. Partiją 2016 m. vasario 10 d. įkūrė Žanas Liukas Melanšonas, tuometinis Europos Parlamento narys ir buvęs Kairiųjų partijos (PG) pirmininkas. Partija siekia įgyvendinti ekosocialistinę programą *L’Avenir en commun* (liet. „Bendra ateitis“).

Partija iškėlė Ž. L. Melanšoną savo kandidatu 2017 m. prezidento rinkimuose. Pirmajame ture jis užėmė ketvirtą vietą, surinkęs 19,5% balsų ir nepatekęs į antrąjį turą maždaug 2%. Po 2017 m. įvykusių parlamento rinkimų „Nenugalėtoji Prancūzija“ sudarė 17 narių parlamentinę grupę Nacionalinėje Asamblėjoje, kurios pirmininku tapo Melanšonas. Tačiau 2019 m. Europos Parlamento rinkimuose partija iškovojo tik šešias vietas, nors buvo tikėtasi daugiau.

2022 m. Ž. L. Melanšonas vėl tapo partijos kandidatu į prezidentus. Pirmajame 2022 m. Prancūzijos prezidento rinkimų ture Melanšonas užėmė trečią vietą, surinkęs 7,7 mln. balsų, nedaug atsilikdamas nuo antrą vietą užėmusios Marine Le Pen.

Partija kaip logotipą naudoja mažąją graikišką raidę fi.

## Rinkimų rezultatai
### Prezidento rinkimai

### Parlamento rinkimai

„Nenugalėtoji Prancūzija“ nedalyvauja Senato rinkimuose, nes judėjimas mano, kad aukštieji rūmai yra nedemokratiški ir neveiksmingi.

### Europos Parlamento rinkimai

## Pastabos

## Šaltiniai

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
Kahoras

**Kahoras** () – miestas pietvakarių Prancūzijoje, Oksitanijoje, 90 km į šiaurę nuo Tulūzos; Lo departamento centras. Įsikūręs prie Lo upės, karstiniame Kversi krašte. Greta miesto eina Paryžiaus–Tulūzos geležinkelis ir plentas. Miestas garsėja kaip vyno *[[kahoras (vynas)|Cahors]]* gamybos centras. Apylinkėse plyti vynuogynai. Taip pat automobilių dalių, elektrotechnikos, chemijos, baldų pramonė. Veikia vynininkystės muziejus. Vystomas turizmas.

Išlikęs senamiestis su XII–XIV a. architektūros paminklais (romaninė gotikinė Šv. Stepono katedra, statyta 1119 m.; gotikinis Valentrė tiltas su trimis bokštais, 1308 m.; XIV a. popiežiaus Jono XXII rūmų, miesto gynybinių sienų su Pakartųjų bokštu ir Šv. Mykolo vartais liekanos), taip pat romėniškos termos, XIV–XV a. gyvenamieji namai.

## Istorija
Dabartinio Kahoro vietoje senovėje gyveno keltai kadrukai (nuo jų gyvenvietės pavadinimo *Cadurcorum* ir kilo Kahoro vardas), kuriuos I a. pr. m. e. užkariavo Julijus Cezaris. Netrukus iškilo kaip *Divona Cadurcorum* miestas, bet vėliau užkariautas vestgotų, frankų, saracėnų (732 m.). 1316–1789 m. Kahoras buvo vyskupo valda. Šiame mieste gimęs popiežius Jonas XXII 1331 m. įkūrė universitetą, kuris veikė iki 1751 m. (sujungtas su Tulūzos universitetu). Viduramžiais buvo didelis finansinis centras, liūdnai pagarsėjo dėl lupikavimo (Dantės „Dieviškojoje komedijoje“ minimas greta Sodomos kaip itin nuodėmingas miestas).


Cahors Vue générale 3.JPG|Kahoro reginys
Cahors Vue générale 22.JPG|Šv. Stepono katedra
Cahors - Palais Duèze et tour Jean XXII -3.jpg|Vyskupų rūmai


## Šaltiniai