open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Santiago Acasiete

**Vilmeris Santjagas Akasietė Ariadela** (*Wilmer Santiago Acasiete Ariadela*; g. 1977 m. lapkričio 22 d.) – buvęs Peru futbolininkas, vidurio gynėjas. Ilgametis Ispanijos klubo „Almería“ ir Peru rinktinės žaidėjas.

## Karjera
Karjerą pradėjo regioniniame Peru klube „Deportivo Wanka“. Su „Cienciano del Cuzco“ klubu laimėjo Pietų Amerikos taurę. 

Nuo 2004 m. rungtyniavo Ispanijoje, kur atstovavo „Almeria“ klubui.

## Rinktinė
2004 m. debiutavo Peru nacionalinėje rinktinėje

2007 m. pateko į skandalą dėl alkoholio vartojimo rinktinės stovykloje, buvo suspenduotas, bet vėliau išteisintas.

## Laimėjimai
; Cienciano
* Copa Sudamericana: 2003
* Recopa Sudamericana: 2004
;
* Copa América – 3 vieta: 2011

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* BDFutbol svetainė
*
Kvadrantas (moneta)

**Kvadrantas** ( 'ketvirtis') – smulki bronzinė Romos moneta, verta  aso.

Lieti kvadrantai buvo gaminami su trimis iškilais taškais, kurie rodė, kad kvadrantas vertas 3 uncijų. Averse dažniausiai buvo pavaizduotas Herkulio biustas, o reverse – galeros priekis. Tokios pat vertės kvadrantus liejo kiti Centrinės Italijos miestai.
 
Po 90 m. pr. m. e. bronzines monetas ėmė gaminti pagal semuncijų standartą, ir kvadrantai pasidarė žemiausios vertės to meto Romos monetos. Kvadrantus taip pat vadino *teruncijumi* ( 'trys uncijos'). Graikiškai kvadrantus vadino *κοδράντης*.

Kvadrantus retkarčiais gamino iki Antonino Pijaus laikų (138–161 m.). Skirtingai negu kitos Romos imperijos monetos kvadrantai retai buvo gaminami su imperatoriaus atvaizdu.


Image:Vecchi 283.jpg|Teruncijus, kaldintas apie 220 m. pr. m. e. Liucerijos kalykloje. Skersmuo 27 mm, svoris 22,63 g. Vienoje pusėje aštuonkampė žiedą primenanti žvaigždė, kitoje - delfinas, virš kurios trys taškai 
Image:RIC 0465.jpg|Augusto kvadransas, kaldintas 5 m. pr. m. e. Romos kalykloje. Averse pavaizduotas altorius. 
Image:0808quad.jpg|Domiciano kvadransas
Leao Butrón

**Leao Butronas Gotucas** (*Leao Butrón Gotuzzo*; g. 1977 m. kovo 6 d.) – buvęs Peru futbolininkas, vartininkas. 

## Karjera
Visą savo karjerą praleido Peru, kelis kartus tapo šalies čempionu. Ilgametis Peru klubo „Alianza Lima“ ir Peru rinktinės žaidėjas.

## Rinktinės
1997 m. debiutavo Peru rinktinėje. Atskirais laikotarpiais buvo pagrindiniu vartininku.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;Sporting Cristal
* Primera División Peruana: 1996
;Alianza Lima
* Primera División Peruana: 2003, 2004
;Universidad San Martín
* Primera División Peruana: 2007, 2008
;
* Copa América – 3 vieta: 2011

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
Omega (specialusis būrys)

*Kitas šios sąvokos reikšmes žr. [[Omega|čia]]*

**Omega** () – Latvijos saugumo policijos specialusis būrys  , skirtas operacijoms kovai su terorizmu. Padalinys užsiima ypač pavojingų nusikaltėlių sulaikymu, sprogstamųjų medžiagų paieška ir nukenksminimu, kovoja su narkomafija. Esant sudėtingai situacijai, padeda įvesti viešąją tvarką policijos specialiųjų užduočių batalionui Alfa. Būrys įkurtas 1992 m., glaudžiai bedradarbiauja su panašiomis antiteroristinėmis organizacijomis užsienyje.

## Šaltiniai
Smith Barney

**Smith Barney** – „Morgan Stanley“ ir „Citigroup“ privačiosios bankininkystės padalinys. Pastarajam bankui priklauso 49 % įmonės akcijų, o „Morgan Stanley“ investiciniam bankui - 51 % akcijų. „Smith Barney“ yra antra pagal dydį finansų maklerio įmonė pasaulyje. Šioje FMĮ dirba daugiau nei 20 000 brokerių. „Smith Barney“ valdo daugiau kaip $1,7 trln. USD vertės turtą. 

## Nuorodos
* Businessweek: In the Battle of the Big Brokers, Merrill Is Winning

## Išnašos
Wilmar Roldán

**Vilmaras Aleksandras Roldanas Peresas** (*Wilmar Alexander Roldán Pérez*; g. 1980 m. sausio 24 d.) – Kolumbijos futbolo teisėjas.

Praktikuotis teisėjauti pradėjo nuo 14 metų. 2003 m. debiutavo Kolumbijos aukščiausioje lygoje, varžybose tarp „Millonarios“ ir „Once Caldas“. 2008 m. gavo tarptautinę FIFA kategoriją. Jis tapo vienu jauniausių Copa Libertadores teisėjų. 2011 m. debiutavo Copa America čempionate, ten teisėjavo grupės varžybose bei bronziniame finale.
Trinkuškių apylinkė

**Trinkuškių apylinkė** (arba ***Trinkūškių apylinkė, Trinkūniškių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Degučių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Zarasų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Baibių apylinkės ir Bikėnų apylinkės.

## Šaltiniai
Karabacho dramas

**Karabacho dramas** () – oficialus nepripažintos Kalnų Karabacho respublikos piniginis vienetas.

Karabacho dramus išleido Kalnų Karabacho respublikos bankas, jie yra oficiali mokėjimo priemonė tiek Kalnų Karabache, tiek Armėnijoje. Tačiau dramai buvo išleisti mažais tiražais, todėl yra tapę kolekcionavimo objektu, o realioje apyvartoje jų nėra. Karabacho dramai pardavinėjami kaina, gerokai didesne už nominalą. Kalnų Karabacho teritorijoje pagrindinė mokėjimo priemonė  yra Armėnijos dramas. 

1 Karabacho dramas lygus 1 Armėnijos dramui. 1 dramas lygus 100 lumų (). 

## Banknotai
Išleisti 2 ir 10 dramų banknotai.

Vaizdas:NagornoKarabakhP1-2-Dram-2004-donatedta f.jpg
Vaizdas:NagornoKarabakhP1-2-Dram-2004-donatedta b.jpg
Vaizdas:NagornoKarabakhP2-10-Dram-2004-donatedta f.jpg
Vaizdas:NagornoKarabakhP2-10-Dram-2004-donatedta b.jpg


## Monetos
Išleistos 50 lumų bei 1 ir 5 dramų.


## Nuorodos
William Chiroque

**Viljamas Medardas Čirokė Tavara** (*William Medardo Chiroque Tavara*; g. 1980 m. kovo 10 d.) – buvęs Peru futbolininkas, puolėjas arba atakuojantis saugas.

## Karjera
Visą karjerą praleido įvairiuose Peru klubuose. Rungtyniavo Alianza Atlético (1999–2005), Sporting Cristal (2005–2006), Alianza Atlético (2006), Cienciano (2007–2008), Juan Aurich (2009–2012), Sporting Cristal (2013), UCV (2014–2015), Defensor La Bocana (2016), Los Caimanes (2017) ir Atlético Grau (2018) klubuose.

Į Peru rinktinę pradėtas kviesti 2004 m., bet svarbiu komandos žaidėju tapo tik 2011 m.

## Laimėjimai
;Sporting Cristal
* Primera División (Peru): 2005 Apertura, 2005 Clausura
;
* Copa América – 3 vieta: 2011

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* Transfermarkt
JSO Šiauliai

**Šiaulių JSO** – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių. 

## Istorija

Jaunalietuvių sporto organizacijos Šiaulių miesto skyriaus futbolo komanda žaidė tarpukario Lietuvoje. Apie komandos veiklą duomenų beveik neišliko.

## Sezonai

|}

## Nuorodos
Veitelių paminklas partizanams

**Veitelių paminklas Alkos rinktinės partizanams** yra šiaurės rytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Veiteliuose (Aleksandrijos seniūnija), 1,26 km į šiaurę - šiaurės rytus nuo kelių Skuodas–Mažeikiai ir Gėsalai–Klauseikiai kryžkelės, kelio į Gėsalus dešinėje pusėje.

## Paminklas
Stovi pakelėje, ties kryžkele su keliuku į vienkieminę sodybą. Nuo dirbamų laukų jį skiria puslankiu pasodinti septyni ąžuoliukai. Tai tipinis, betoninis, trikampis stačiasienis atminimo ženklas, įmontuotas į apskritą postamentą. Viršūnė užsibaigia Vyčio kryžiaus siluetu, po kuriuo visų trijų fasadų pusėje yra po užrašą: priekyje – „ŽEMAIČIŲ / APYGARDOS / ALKOS RINKTINĖS / YLAKIŲ KUOPOS / PARTIZANAMS / IR KAIMŲ / GYVENTOJAMS“; kairėje – „1946 10 05 / GĖSALŲ KAIME / ŽUVO PARTIZANAS / JUOZAS MICKUS / G. 1912 M. / ANTANAS GŪŽĖ / G. 1913 M. / EDVARDAS / REIMONTAS / G. 1914 M.“; dešinėje – „1946 05 21-22 / GĖSALŲ KAIME / ŽUVO PARTIZANAS / EDVARDAS BIČKUS / G. 1910 M. / PRANAS NARVILAS / G. 1930 M. / KLAUSEIKIŲ KAIME / ŽUVO / PRANAS GEDMINAS / G. 1914 M. / LETUKIS / G. 1929 M.“ 

Paminklo aukštis – 1,66 m, paminklinės teritorijos plotas – 30 m².

## Istorija
1945–1952 m. Ylakių valsčiuje veikė Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Alkos rinktinės Ylakių kuopos partizanų būriai. Juos persekiojo NKVD Ylakių poskyrio enkavedistai ir stribai. 1946 m. gegužės 21 d. Gėsaluose žuvo partizanas Edvardas Bičkus (g. 1910 m. Kervių k.), ryšininkas Pranas Narvilas (g. 1930 m.), kaimo gyventojai Julija Verkilaitė-Kubilienė ir Rapalis, spalio 5 d. – partizanai Juozas Mickus (g. 1912 m., gyv. Ylakaičių k.), Antanas Gūžė (g. 1913 m., gyv. Viršilų k.), Edvardas Reimontas (g. 1914 m. Viršilų k.). Kaimyniniame Klauseikių k. NKVD kareiviai ir stribai 1946 m. gegužės 22 d. nužudė partizaną Praną Gedminą (g. 1914 m.) ir partizanų rėmėją Letukį (g. 1929 m.). Žuvusiųjų palaikai buvo parvežti į Ylakių miestelį, pamesti paniekinimui turgavietėje, o vėliau užkasti NKVD poskyrio būstinės sklype. 

1995 m. buvusio NKVD poskyrio sklype buvo atlikti žuvusiųjų palaikų paieškų darbai. Jų metu, spėjama, atrasti partizano E. Bičkaus iš Kreivių k. bei Klauseikių k. gyventojų P. Gedmino ir Letukio palaikai. Kitų partizanų ir jų rėmėjų palaikų identifikuoti nepavyko. Palaikai perlaidoti Ylakių kapinėse, partizanų kape.
          
Žuvusiems atminti 2008 m. tarp Gėsalų ir Klauseikių esančiame Veitelių kaime pastatytas tipinis atminimo ženklas (dizaineris Romas Navickas). Jų atminimas taip pat įamžintas 1996 m. atidengtame paminkle ant Ylakių partizanų kapo. 

## Šaltiniai
Venesuelos vėliava

**Venesuelos vėliava** – oficialus Venesuelos valstybės simbolis. Vėliava panašaus dizaino į kitų buvusių Didžiosios Kolumbijos dalių – Kolumbijos ir Ekvadoro vėliavas.

Vėliava – horizontali trispalvė, kurią sudaro geltona, mėlyna ir raudona juostos. Geltona spalva simbolizuoja žemės derlingumą, mėlyna – drąsą, raudona – nepriklausomybę. Centrinėje dalyje puslankiu išdėstytos 8 baltos penkiakampės žvaigždės, vaizduojančios senąsias Venesuelos provincijas. Viršutiniame kairiajame kampe pavaizduotas Venesuelos herbas.

## Istorija

Vėliavos dizaino autorius – Venesuelos revoliucionierius Fransiskas de Miranda. Ji pirmą kartą suplevėsavo 1806 m., o oficialiai patvirtinta 1811 m. Jos pagrindu sukurta Didžiosios Kolumbijos vėliava. Miranda idėją vėliavos spalvoms gavęs iš vokiečių rašytojo Gėtės.

XIX a. prie vėliavos pridėtos 7 žvaigždutės, vaizduojančios 7 prieš Ispaniją sukilusias provincijas: Barseloną, Barinasą, Karakasą, Kumaną, Margaritą, Meridą ir Truchilją. Po sėkmingos Gajanos išvadavimo kampanijos Simonas Bolivaras pridėjo aštuntą žvaigždę. Vėliau Didžiosios Kolumbijos laikotarpiu, pilietinio karo metu vėliava daug kartų keitėsi.

1863 m. patvirtinta nauja vėliava su 7 žvaigždutėmis, išdėstytomis spiečiuje. 1905 m. spiečius pakeistas žvaigždžių ratu. 1930 m. žvaigždės išdėstytos pusračiu, o 1954 m. pridėtas herbas. 2006 m. prezidento Hugo Čiaveso dekretu grąžinta aštuntoji žvaigždė bei pakoreguotas herbas.

## Istorinės vėliavos


Image:Flag of Miranda.svg|Originali vėliava (1806 m.)
Image:Flag of Venezuela (1811).svg|Pirmosios Venesuelos Respublikos vėliava (1811-1812 m.) 
Image:Bandera de la Guerra a Muerte.svg|Antrosios Venesuelos Respublikos vėliava (1813-1814 m.) 
Image:Bandera de Angostura (20 de noviembre de 1817).svg|Trečiosios Venesuelos Respublikos vėliava (1817-1819 m.) 


Image:Bandera de Angostura (20 de noviembre de 1817).svg|Vėliava su pridėta 8 žvaigžde
Image:Flag of Venezuela (1830-1836).svg|1830-1836 m. vėliava
Image:Flag of Venezuela (1836-1859).svg|1836-1859 m. vėliava
Image:Flag of Venezuela (1859-1863).svg|1859-1863 m. vėliava


Image:Flag of Venezuela (1863-1905).svg|1863-1905 m. vėliava
Image:Flag of Venezuela (1905-1930).svg|1905-1930 m. vėliava
Image:Flag of Venezuela 1930-2006.svg|1930-2006 m. vėliava
Šelvenų apylinkė

**Šelvenų apylinkė** (arba ***Šelvėnų apylinkė, Šalvėnų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gruzdžių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. 1954 m. prijungta Saveikių apylinkė, Piktuižių apylinkė, dalis Šakynos apylinkės, o dalis Šelvenų apylinkės prijungta prie Žarėnų apylinkės. 1960 m. rugpjūčio 30 d. Šelvenų apylinkė performuota į Piktuižių apylinkę.

|-
| 1954-05-25  || || || „Piktuižių“ ir „Saveikių“ kolūkiai  || 
|-
| 1959-02-01  || 70,4 || || „Piktuižių“ kolūkis, „Saveikių“ kolūkis  || 16 kaimų, 2 vienkiemiai
|}

## Šaltiniai
Pleikių apylinkė

**Pleikių apylinkė** (arba ***Plikių apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1947 m. prijungta dalis Minkių apylinkės. 1949 m. buvo Kruopių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Pleikių apylinkė panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Pakalniškių apylinkės ir Vegerių apylinkės.

## Šaltiniai
Kairiškių apylinkė

**Kairiškių apylinkė** sovietmečiu buvo:

* Akmenės rajone;
* Mažeikių rajone;
* Žiežmarių rajone.
Stargardas

**Stargardas** (, ) – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, prie Inos upės. Pavieto centras. Svarbus geležinkelių mazgas (linijos į Ščeciną, Poznanę, Gdanską, Pyžycę). Įrengtas pramoninis parkas.

## Paveldas

Miestas žymus savo architektūros paveldu, įeina į Europos plytų gotikos kelią. Yra XV a. Šv. Marijos bažnyčia (viena didžiausių plytų gotikos bažnyčių Europoje), XV a. Šv. Jono bažnyčia su 99 m aukščio bokštu, viduramžių įtvirtinimai (miesto sienos, vartai, bokštai), XV–XVI a. renesansinė rotušė, gotikiniai gyvenamieji namai, XVI a. grūdų sandėlis, 1945 m. pergalės kolona.

## Istorija

Stargardas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1140 m., o Magdeburgo teises įgijo 1243 m. Stargardas 1363 m. prisijungė prie Hanzos lygos, buvo smarkiai fortifikuotas. Nuo 1648 m. iki XX a. vid. Stargadas priklausė vokiečiams. Antrojo pasaulinio karo metais netoli miesto pastatyta Stalag II-D koncentracijos stovykla. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai.

## Galerija

Image:Stargard Kolegiata6.JPG|Šv. Marijos katedra
Image:Stargard Szczec ratusz (3).jpg|Rotušė
Image:Stargard Szczec Brama Walowa (2).jpg|Valovo vartai
Image:Stargard Szczec Brama Mlynska (1).jpg|Krantinės vartai
Kairiškių apylinkė (Žiežmariai)

**Kairiškių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žiežmarių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žiežmarių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Dainių apylinkės ir Žiežmarių apylinkės.

## Šaltiniai
Senosios Žagarės apylinkė

**Senosios Žagarės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurėje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žagarės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Žiurių apylinkės.

## Šaltiniai
Alfa būrys (Ukraina)

*Kitas šios sąvokos reikšmes žr. [[Alfa|čia]]*

**Alfa būrys** () – Ukrainos saugumo tarnybos (KGB paveldėtojos) specialusis padalinys, antiteroristinis centras. Padalinyje tarnauja karininkai, turintys karinių operacijų patirties daugelyje pasaulio „karštųjų taškų“ (buvusios Jugoslavijos respublikose, Afganistane, Irake ir kt.).

1990 m. kovo 3 d. Kijeve buvo įkurtas KGB grupės "A" 10-sis skyrius. Po TSRS žlugimo 1991 m. Ukrainos teritorijoje likęs regioninio KGB padalinio Alfa būrys vėliau tapo pagrindu, kuriant ukrainietišką antiterorizmo centrą. Jis įkurtas 1994 m. birželio 23 d.

„Alfa“ šiuo metu yra pagrindinis padalinys Ukrainoje kovai su terorizmu, turintis savo atstovybes visuose sričių centruose. Jis užsiima terorizmo aktų prevencija, teroristų ir jų pagalbininkų išaiškinimu ir sunaikinimu, įkaitų, užgrobtų patalpų, transporto priemonių išlaisvinimu. Glaudžiai veikia su kitomis panašiomis organizacijomis: *Беркут* (buvęs OMON skyrius), *Сокол* (priklauso Vidaus reikalų ministerijai).

## Nuorodos

* Ukrainos spec. padalinių sąrašas
Čentezimas

**Čentezimas** (, dgs. *centesimi*, iš  'šimtasis') – moneta, lygi 1/100 Italijos liros.

Ne visų liromis vadinamų valiutų šimtosios dalys vadinamos čentezimais. Pvz., naujosios Turkijos liros  yra kurušas, Maltos liros  - centas. 
šių
Italijoje čentezimais dabar dažnai vadina eurocentus. Itališkai kalbantys šveicarai čentezimais vadina  Šveicarijos franko. 

Čentezimais buvo vadinamos šių buvusių valiutų šimtosios dalys:
* Italijos lira
* San Marino lira  
* Vatikano lira
* Popiežinė lira
* Neapolio lira
* Parmos lira
* Sardinijos lira

Panamos balboa ir Urugvajaus pesas turi šimtąsias dalis, kurių pavadinimas - *sentesimas* ().
Choinicės

**Choinicės** (, ) – miestas šiaurės Lenkijoje, Pamario vaivadijoje, 70 km į šiaurės vakarus nuo Bydgoščiaus. Pavieto centras. Netoli miesto dunkso Tucholos miškas, yra tvenkinių kaskada.

Yra XIII–XIV a. gotikinė Šv. Jono Krikštytojo bazilika, XIV a. miesto sienos ir vartai, XIX a. sinagoga, XX a. modernistinė rotušė.

## Istorija

Choinicės rašytiniuose šaltiniuose minimos nuo 1275 m. Nuo 1309 m. miestas įėjo į Teutonų ordino valdą. Įrengtos gynybinės sienos, 24 bokštai, pastatyta bažnyčia. XV a. Choinicėse suklestėjo tekstilės pramonė.

## Sportas
* MKS Chojniczanka Chojnice futbolo klubas.
* Miesto stadionas, kurio talpa 3 000 žiūrovų.

## Galerija

Image:Kościół farny w Chojnicach - bazylika mniejsza p.w. Ścięcia św. Jana Chrzciciela.jpg|Šv. Jono Krikštytojo bazilika
Image:Brama Człuchowska 35.JPG|Čluchovo vartai
Image:Chojnice Fontanna.jpg|Fontanas
Veitelių kapinynas

**Veitelių kapinynas ir senosios kapinės**, vadinamas *Milžinkapiais, Pilkapiais* – buvęs kapinynas ir senosios kapinės šiaurės rytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Veiteliuose (Aleksandrijos seniūnija), Veretos pakrantėje.

## Istorija
XX a. pirmoje pusėje į rytus nuo piliakalnio, netoli sodybos esančioje Veretos plaunamoje aukštumoje buvo randama žmonių griaučių ir įvairių senienų: žalvarinių dirbinių, kaulinių ir stiklinių kaklo papuošalų, dalis kurių pateko į Vyrauto Didžiojo kultūros muziejų. Aukštuma vadinama Milžinkapiais. Pasakojama, kad joje supiltuose pilkapiuose palaidoti Veitelių pilies gynėjai. Dalis radinių datuojama XVI - XVII a. 

Manoma, kad aukštumoje buvo Veitelių piliakalnio kapinynas, kuriame mirusieji laidoti I tūkstantmetyje - XIII a. Vėliau, XVI - XVII a. kapinyno teritorijoje veikė ankstyvos krikščioniškos Veitelių kaimo kapinės. 

Kapinynas ir kapinės neišliko. Jas XVIII - XX a. I pusėje nuplovė Vereta.

## Šaltiniai
Valčas

**Valčas** (, ) – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, 115 km į vakarus nuo Bydgoščiaus, 120 km į šiaurę nuo Poznanės. Įsikūręs miškingame ežeryne, prie Radunio ir Zamkovės ežerų. Pavieto centras. Pro miestą eina Varšuvos-Ščecino plentas, keliai į Elblongą, Gožuvą, Karliną. Geležinkelio stotis.

Yra viduramžiška turgaus aikštė, neorenesansinė rotušė, XIX a. klasicistiniai teismo rūmai.

## Istorija

Miesto teisės Valčui suteiktos 1303 m.
Gubinas

**Gubinas** (, ) – miestas vakarų Lenkijoje, Liubušo vaivadijoje, Odros Krosno paviete, Lužicos Nisos dešiniajame krante, priešais Vokietijos miestą Gubeną. Tiltas į Gubeną, plentas į Zeliona Gurą. Miestas yra istoriniame Lužicos regione.

Yra miesto sienos, vartai, bokštai, XVII a. renesansinė rotušė, XIV–XVI a. bažnyčios griuvėsiai.

## Istorija

Gubinas sudarytas 1945 m. Potsdamo konferencijos nutarimu padalinus ligtolinį Gubeno miestą.
Jastrovė

**Jastrovė** (, ) – miestas šiaurinėje Lenkijoje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje, Gvdos upės slėnyje. Plentai į Elblongą, Pilą, Gožuvą, Košaliną. Medienos, dviračių gamybos pramonė. Yra XVIII a. miesto turgus, XVI a. pastatai, Šv. Marijos Lenkijos Karalienės bažnyčia (pastatyta 1882 m.), Arkangelo Mykolo bažnyčia (1913 m.).

## Istorija

Jastrovė buvo vienas iš toliausiai į pietus nutolusių pamarėnų centrų. XIV. priklausė Uiscės kaštelijai. 1602 m. karalius Žygimantas Vaza Jastrovei suteikė miesto teises. Į miestą atvyko škotų, žydų imigrantų. Po ATR padalinimo Jastrovė atiteko Prūsijai, tapo svarbiu žirgų prekybos centru.

## Šaltiniai
Sorbų kalbos

**Sorbų kalbos** – vakarų slavų kalbų grupė, kuriai priklausančios kalbos, vartojamos Lužicos regione rytų Vokietijoje. Šias kalbas vartoja sorbai. Seniau sorbų kalbos dar įvardintos kaip vendų, lužitėnų, Lužicos serbų kalbos.

Sorbų kalbos skirstomos į dvi kalbas (kartais laikomas tarmėmis):
* aukštutinių sorbų kalba [hsb]
* žemutinių sorbų kalba [dsb]

Sorbų kalbos išlaikiusios daiktavardžių, įvardžių, būdvardžių, veiksmažodžių dviskaitą – tokia forma išlikusi nedaugelyje gyvų indoeuropiečių kalbų (slovėnų, žemaičių, škotų gėlų).
Gubenas

**Gubenas** () – miestas rytų Vokietijoje, Brandenburgo žemėje, Neisės kairiajame krante, priešais Lenkijos miestą Gubiną. Keliai į Frankfurtą, Kotbusą, Zeliona Gurą, Forstą. Miestas yra istoriniame Lužicos regione, čia greta vokiečių kalbos vartojamos ir sorbų kalbos.

## Istorija

Miestas susikūrė XIII a. ant prekybinio kelio tarp Leipcigo ir Poznanės. Miesto teisės suteiktos 1235 m. Vakariniame krante pastatyta bažnyčia ir benediktinų vienuolynas. XIV–XVI a. miestas įtvirtintas. XVI a. pradėjo vystytis tekstilės pramonė. Čia gamintos pirštinės, skrybėlės. XIX a. vid. pradėta lignito gavyba. 1846 m. Gubeną pasiekė geležinkelis. Po II pasaulinio karo rytinė miesto dalis priskirta Lenkijai ir tapo Gubino miestu. VDR laikais vokiškoji miesto dalis vadinta ***Vilhelm Pik Štat Gubenu*** (*Wilhelm-Pieck-Stadt Guben*), čia gimusio VDR prezidento Vilhelmo Piko garbei.
Mūro Strėvininkų apylinkė

**Mūro Strėvininkų apylinkė** (arba ***Mūrinių Strėvininkų apylinkė***) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietinėje Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žiežmarių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žiežmarių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Žiežmarių apylinkės.

## Šaltiniai
Oibino kalnas

**Oibino kalnas** () – kalnas Citau kalnuose (Sudetų kalnų dalis), rytų Vokietijoje, į pietvakarius nuo Citau, prie Oibino miestelio. Aukštis – 514 m.

Kalno viršūnėje yra Karolio IV Liuksemburgiečio pilies griuvėsiai bei 1369 m. pastatyto celestinų vienuolyno liekanos. 1311–1316 m. Oibino kalne pradėtos įtvirtinimų, skirtų prekybinių kelių gynybai, statybos. Pastatytas kaizerio namas, kuriame ilsėjosi Karolis IV, 1366–1384 m. pastatyta gotikinė bažnyčia. Husitų karų metu Oibino kalnas buvo neįveikiamas priešų. Reformacijos metais vienuolynas nustojo veikti, o 1577 m. žaibas sudegino bažnyčią.


Image:Oybin Burg1.JPG|Oibino pilis
Image:Oybin kloster.jpg|Vienuolyno liekanos
Image:Stolová hora Oybin1.jpg
Alfa (radijo navigacija)

:: *Daugiau šios sąvokos reikšmių žr. [[alfa|čia]]
*'Alfa (radijo navigacija)**, arba **РСДН-20''' () – Rusijos antžeminės tolimosios radijo navigacijos sistema RSDN-20, skirta nustatyti lėktuvų ir laivų (tarp jų ir povandeninių) koordinatėms. Veikimo nuotolis – 10 000 km nuo pagrindinės stoties, objekto vietos nustatymo paklaida – nuo 2,5 km iki 7 km. Pradėta eksploatuoti 1972 m.

## Darbo principas

Sistemos RSDN-20 darbo principas toks pat, kaip ir šiuo metu nebeveikiančios JAV globalios Omega radijo navigacinės sistemos darbas (1968 m.) ypač žemų dažnių diapazone. „Alfa“ sistemą 2010 m. sudarė 3 veikiantys siųstuvai, įrengti Novosibirske, Krasnodare bei Komsomolske prie Amūro. Šie siųstuvai spinduliuoja 3,6 sek. trukmės signalus trijuose dažniuose – 11,905 kHZ, 12,649 kHz ir 14,881 kHz. Šių dažnių radijo bangos atsispindi nuo žemiausiųjų jonosferos sluoksnių. Šiuo atveju jos mažiausiai nusilpsta – apie 3 decibelus 1000-čiui km, nors bangos fazė labai jautri atspindžio aukščiui. Imtuvas išmatuoja gautų signalų fazių skirtumus, sukuria hiperbolių grupę, taip nustatydamas koordinates.

Subjekto vietos nustatymo tikslumui turi įtakos paros ir sezono laikas, maksimaliai aukštų antenų įrengimas. Netikėtos fazės anomalijos, ypač poliariniuose rajonuose, duoda didžiausią paklaidą – iki 7 jūrmylių.

## Siųstuvai


} 
|-
| Krasnodaras || 
|-
| Chabarovskas|| 
|-
| Murmansko sritis || 
|-
| Komijos Respublika || ()
|}


## Nuorodos

* RSDN-20 
* РСДН-20 
* Siųstuvo antenų lauko nuotrauka (prie Novosibirsko)
Citau

**Citau** (), **Žitava** (, sorb. *Žitawa*) – miestas rytų Vokietijoje, Saksonijoje, Sudetų priekalnėse, prie Neisės upės, šalia Vokietijos, Lenkijos ir Čekijos sienų sandūros. Keliai į Liberecą, Gerlicą, Zgoželecą, Bauceną. Geležinkelio stotis.

Yra itališko stiliaus rotušė, Šv. Jono bažnyčia. Netoli miesto iškilęs Oibino kalnas su viduramžių pilies ir vienuolyno griuvėsiais.

## Istorija

Viduramžiais Citau priklausė Lužicos šešių miestų sąjungai ir buvo vienas labiausiai klestinčių regiono miestų. Po Septynerių metų karo miestas nuskurdo. Vėliau pradėta lignito gavyba, suklestėjo tekstilės pramonė.
Laumių paminklas partizanams

**Laumių paminklas Lietuvos partizanams** – paminklas, esantis rytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Laumių miške (Barstyčių seniūnija), kelio Barstyčiai – Ylakiai dešinėje pusėje.

## Paminklas
Stovi Laumių miške, pakelėje, ties kryžkele su miško keliuku, vedančiu link Puokės. Tai tipinis betoninis, trikampis stačiasienis atminimo ženklas su Vyčio kryžiaus siluetu viršūnėje, įmontuotas į apskritą betoninį postamentą. Priekinio fasado plokštumoje įrašyta „ŠIAME MIŠKE / 1945 08 05 / ŽUVO LIETUVOS / LAISVĖS ARMIJOS / PARTIZANAI“, dešinėje pusėje – „BŪRIO VADAS / ALBERTAS / JASMONTAS-ŽIOGAS / G. 1915 M. / ALEKSANDRA / TAURYLAITĖ / JANČAUSKIENĖ / G. 1920 M. / LEONAS / ŠARAPNICKAS / KAZIMIERAS TAURYLA“, kairėje pusėje – „PARTIZANŲ RĖMĖJAI / ALEKSANDRA / LIUBINOVIČIŪTĖ / JANČAUSKIENĖ / G. 1911 M. / PETRAS LAUKINEITIS“.

Aukštis – 1,58 m. Paminklinės teritorijos plotas – 4 m².

## Istorija
Sovietų armijai 1944 m. okupavus Žemaitiją, Platelių – Ylakių apylinkių miškuose pradėjo kurtis Lietuvos laisvės armijos Žemaičių legiono partizanų būriai. Ylakių apylinkėje veikusiam būriui vadovavo 1941 m. birželio sukilimo dalyvis Albertas Jasmontas–Žiogas, dirbęs Ylakiuose policininku, 1944 m. pabaigoje pabėgęs iš sovietų kariuomenės. Būriui priklausė A. Jasmonto jaunesnysis brolis Edvardas Jasmontas–Barzda, Leonas Šarapnickas, Kazimieras Tauryla ir kiti kovotojai.

1945 m. rugpjūčio 5 d. Pliktelės miške, įeinančiame į Laumių miškų masyvą, netoli partizanų ryšininko Petro Laukineičio sodybos Gailiškių kaime būrį apsupo NKVD kariuomenė. Susišaudymo metu žuvo būrio vadas A. Jasmontas (g. 1919 m. Kražiškių k.), partizanai L. Šarapnickas (gyv. Medsėdžių k.), K. Tauryla (gyv. Ylakiuose) ir partizanams valgyti atnešusi rėmėja Aleksandra Jančiauskienė (K. Taurylos duktė; g. 1920 m., gyv. Ylakiuose). Kita partizanų rėmėja Aleksandra Julė Liubinovičiūtė–Jančiauskienė (g. 1911 m., gyv. Gailiškių k.) mūšio metu buvo sužeista, pasiekė Gailiškius, ten enkavedistų nušauta. Žuvusiųjų kūnai buvo nuvežti į apskrities centrą Mažeikius, pamesti turgaus aikštėje, vėliau nuvežti į miesto pakraštyje buvusį durpyną. Partizanų rėmėjas P. Laukineitis buvo suimtas, išvežtas tardyti į Sedą, ten 1945 m. nužudytas.

Žuvusiems atminti 2007 m. Laumių miške pastatytas tipinis atminimo ženklas (autorius Romas Navickas).

## Šaltiniai
2011 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas

**2011 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas** – 88-asis Lietuvos lengvosios atletikos organizuotas pajėgiausių šalies sportininkų lengvosios atletikos čempionatas. Varžybos vyko liepos 23 - 24 dienomis S.Dariaus ir S.Girėno stadione, Kaune. Šalies čempionate pasirodė sportininkai, įveikę nustatytus LLAF normatyvus.  Tomis pačiomis dienomis stadione  vykdytos ir Lietuvos jaunimo lengvosios atletikos pirmenybės, bei Lietuvos aklųjų ir silpnaregių bei neįgaliųjų sporto federacijų narių varžybos. Daugiakovių, ėjimo ir 10000 m bėgimo čempionatai vykdyti atskirose varžybose.

## Vyrų rezultatai
### Bėgimai

### Techninės rungtys

## Moterų rezultatai
### Bėgimai

### Techninės rungtys

## Nuorodos
*LLAF oficiali svetainė
Kruopių paminklas partizanams

**Kruopių paminklas Kardo rinktinės partizanams** yra pietrytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kruopiuose (Barstyčių seniūnija), Barstyčių miške, kelio Barstyčiai - Salantai kairėje pusėje.

## Paminklas
Stovi miško laukymėje, pakelėje, prie kryžkelės su lauko keliuku, vedančiu link B. Sakalauskienės sodybos. Tai tipinis betoninis, trikampis stačiasienis atminimo ženklas su Vyčio kryžiaus siluetu viršūnėje, įmontuotas į apskritą betoninį postamentą. Priekinio fasado plokštumoje įrašyta „KRUOPIŲ KAIME / 1949 11 02 / ŽUVO / ŽEMAIČIŲ / APYGARDOS / KARDO RINKTINĖS / PLATELIŲ KUOPOS / PETRAVIČIAUS BŪRIO / PARTIZANAI / JUOZAS ŽALIMAS / DAINIUS / G. 1922 M. / VINCAS ŽALIMAS / G. 1932 M. / VACLOVAS RUTKUS / G. 1925 M.“                                                                      

Aukštis – 1,58 m. Paminklinės teritorijos plotas – 4 m².

## Istorija
1945–1952 m. Barstyčių–Montvidinės miškuose veikė Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Žygimanto (Platelių) kuopos partizanai. 1949 m. lapkričio 2 d. pagal informatoriaus suteiktus duomenis MGB Barstyčių poskyrio 17-os stribų grupė apsupo Kruopių gyventojo Mineikio sodybą, kurios daržinėje buvo apsistoję 3 Žygimanto kuopos Petravičiaus būrio partizanai. Jiems bandant pasitraukti, prie Barstyčių–Salantų kelio į pasalą pateko ir žuvo Juozas Žalimas–Dainius (g. 1922 m.) ir jo brolis Vincas Žalimas (g. 1932 m., abu iš Mačiūkių k.), o miške už sodybos – Vaclovas Rutkus (g. 1925 m., gyv. Rotinėnų k.). Kūnus stribai nugabeno į MGB poskyrio būstinę, vėliau pakasė Barstyčių k. senosiose kapinėse. 

Žuvusiems atminti 2008 m. Barstyčių miške pastatytas tipinis atminimo ženklas (dizaineris Romas Navickas). V. Rutkaus vardas taip pat įamžintas šalia B. Sakalauskienės sodybos XX a. 7 dešimtmetyje pastatytame paminkle. 

## Šaltiniai
Centrinis Kalimantanas

**Centrinis Kalimantanas** () – Indonezijos provincija, esanti Borneo salos cenrinėje ir pietinėje dalyse. Administracinis centras – Palankaraja.

## Geografija

Provincija ribojasi šiaurės vakaruose su Vakarų Kalimantanu, šiaurės rytuose su Rytų Kalimantanu, rytuose su Pietų Kalimantanu. Pietinę pusę skalauja Javos jūra. Šiaurine ir rytine provincijos dalimi driekiasi Švanerio kalnai, likusią dalį užima lygumos. Didelę teritorijos dalį dengia tropinės džiunglės, gausu pelkynų, pakrantėse – mangrovių. Klimatas karštas, drėgnas (metinis kritulių kiekis 2700-3400 mm). Svarbiausios upės – Baritas, Kahajanas, Kapujas, Katinganas. Pietinėje dalyje įsteigtas Sabangau nacionalinis parkas.

## Ekonomika

Kertama mediena. Auginamos prieskoninės, maistinės kultūros. Turizmas.

## Gyventojai
* Tautos: bandžarai (24 %), javiečiai (18 %), dajakai (ngadžu – 18 %, sampitai – 10 %, bakumpajai – 8 %);
* Religijos: islamas (69,7 %), krikščionybė (protestantai – 16,4 %, katalikai – 3,1 %), hinduizmas (10,7 %), budizmas (0,1 %);
* Kalbos: indoneziečių, malajų, bugių, dajakų, bandžarų, haka ir kt.

## Administracinis skirstymas

Rytų Kalimantanas padalintas į 13 regencijų ir 1 miestą. Skliaustuose pateikti administraciniai centrai.

* Pietų Barito regencija (Buntokas)
* Rytų Barito regencija (Tamianglajangas)
* Šiaurės Barito regencija (Muaratevė)
* Gunung Maso regencija (Kualakurunas)
* Kapuaso regencija (Kualakapuasas)
* Katingano regencija (Kasonganas)
* Vakarų Kotavaringino regencija (Pankalanbunas)
* Rytų Kotavaringino regencija (Sampitas)
* Lamandau regencija (Nangabulikas)
* Murungrajos regencija (Purukahu)
* Pulang Pisau regencija (Pulang Pisau)
* Sukamaros regencija (Sukamara)
* Serujano regencija (Kuala Pembuangas)
* Palankaraja

## Šaltiniai
Kalniškės (Kaunas)

**Kalniškės** – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, prie dabartinių Žiegždrių. Kaimą mena yra Kalniškių konglomeratų atodanga (vienintelė Lietuvoje, kur galima pamatyti stalaktitų), ties Kalniškėmis prasideda Žiegždrių geologinis takas (1,6 km).

## Istorija

Kaimas buvo kairiajame Nemuno krante, apie 1960 m. jį užliejo Kauno marios.
Bugių kalba

**Bugių kalba** – malajų-polineziečių kalba, vartojama bugių tautybės žmonių. Paplitusi Indonezijoje, daugiausia Pietų Sulavesio provincijoje. Mažiau vartojama likusioje Sulavesio dalyje, Javoje, Kalimantane, Sumatroje, tarp bugių diasporos Malaizijoje, Singapūre. Kalbančiųjų skaičius – 3,5-4 mln. žmonių.

Bugių kalba turi daug tarmių, kurios daugiausia sutampa su buvusiomis bugių valstybėlėmis.

Bugių kalba tradiciškai užrašoma unikaliu lontaros raštu (jį dar naudoja Makasaro ir mandarų kalbos). Dabar dažniau naudojamas lotynų raštas.

## Nuorodos
*
Kruopių paminklas partizanui V. Rutkui

**Kruopių paminklas Kardo rinktinės partizanui Vaclovui Rutkui** yra pietrytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kruopiuose (Barstyčių seniūnija), Barstyčių miške, kelio Barstyčiai - Salantai kairėje pusėje.

## Vieta
Atminimo vieta įrengta B. Sakalauskienės sodybos pietvakariniame pakraštyje stūksančioje kalvoje, pamiškėje. Ją ženklina paminklinis kryžius, kurį juosia metalinė, ažūrinė, kalvio darbo tvorelė su dvivėriais varteliais priekiniame fasade. Aptvaro išorinėje pusėje kampuose pasodinta po eglaitę, o už kryžiaus – ąžuoliukas.

Teritorijos plotas – 4 m².

### Paminklinis kryžius
Kryžius padarytas iš geležinio vamzdžio.Viršūnės ir pečių galai pridėtiniai, profiliuoti, išplatinto rutulio formos. Pagrindas įtvirtintas į plokščią, aptašyto akmens postamentą, kurio priekinėje plokštumoje įbetonuota aliuminio lydinio stačiakampė lentelė su užrašu: „A. † A. / ČIA ŽUVO / VACLOVAS / RUTKUS / 1925–1949“. Įrašą viršutiniuose kampuose vainikuoja išlietos lauro lapų šakelės.                                                                    

Paminklinio kryžiaus aukštis – 1,8 m.

## Istorija
Vaclovas Rutkus gimė 1925 m. Šarnelėje, Žemaičių Kalvarijos vls., gyveno Rotinėnuose, mokytojavo Šarnelės pradžios mokykloje. 1944 m. pabaigoje pasitraukė į pogrindį, įstojo į Kardo rinktinės Žygimanto kuopą, veikusią Platelių valsčiuje, buvo Petravičiaus būrio partizanas. 1949 m. lapkričio 2 d. su broliais Juozu ir Vincu Žalimais Kruopiuose pateko į Barstyčių MGB poskyrio stribų pasalą, žuvo bandydamas pasitraukti į mišką. Kūnas parvežtas į Barstyčių MGB poskyrį, vėliau, manoma, užkastas Barstyčių k. senosiose kapinėse. 

XX a. 7 dešimtmetyje partizano artimieji prie kelio Salantai–Barstyčiai pastatė paminklinį kryžių, kurį Barstyčių apylinkės valdžios nurodymu netrukus iš pakelės pašalino ir pastatė nuošalesnėje vietoje prie B. Sakalauskienės sodybos. Atminimas taip pat įmažintas 2008 m. pakelėje pastatytame tipiniame partizanų atminimo ženkle. 

## Šaltiniai
Dupondijus

**Dupondijus** ( 'dvisvaris') – žalvarinė senovės Romos moneta, verta 2 asų,  sestercijos ar  denaro.

Dupondijus buvo įvestas Romos respublikos laikais kaip didelė lieta moneta, nors įvedant ji svėrė mažiau kaip 2 svarus. Monetos averse buvo deivės Romos biustas, o reverse - šešių stipinų ratas. Šio nominalo monetos nebuvo gaminamos pasibaigus Respublikos epochai.

Po Augusto monetų reformos apie 23 m. pr. m. e. sestercijus ir dupondijus gamino iš auksaspalvio vario lydinio žalvario, vadinto . Žemesnių nominalų monetos buvo kaldinamos iš raudono vario. Tačiau kai kuriuos dupondijus Augusto laikais kaldino iš vario, o valdant Neronui kai kurie asai buvo kaldinti iš žalvario. Pastaruosius galima atpažinti pagal mažesnį dydį ir metalą. 

66 m. Nerono valdymo metu dupondijus paprastai atskirdavo nuo panašaus dydžio asų pagal spindulinę karūną ant imperatoriaus galvos (jos nebūdavo asuose). Spindulinė karūna rodė dvigubą vertę ne tik dupondijuose, bet ir antoninianuose (dvigubas denaras) bei dvigubuose sestercijuose. Anksčiau ir vėliau kaldinti dupondijai neturėjo spindulinės karūnos, todėl juos sunku atskirti nuo asų, kai dupondijų spalva dėl storos patinos  nebematoma.
Užsakomųjų skrydžių bendrovė

**Užsakomųjų skrydžių bendrovė**  – skrydžių bendrovė, kuri:
* naudoja aviacinę techniką čarterio principu  – vykdo užsakomuosius skrydžius;
* dirba konkrečiam užsakovui ir nerizikuoja parduoti per mažai bilietų ir patirti nuostolių;
* nevykdo reguliarių skrydžių;
* vykdo oro pervežimus ne pagal įprastą tvarkaraštį, bet orientuojasi į užsakovo reikalavimus;
* perveža konkrečias keleivių grupes (turistų grupę, sportininkų komandą, karinį dalinį, pamaininę darbininkų brigadą), pvz., iki jūros uosto į laukiantį kruizinį laivą, į atokias naftos versloves, verslo susitikimus, parodas, stichinių nelaimių rajonus;
* vykdo skrydžius tomis kryptimis ir tuose oro uostuose (ypač – mažesniuose), kur visiškai nėra reguliarių oro maršrutų.

Vystantis masiniam turizmui, užsakomųjų skrydžių bendrovių reisai tapo ypač populiarūs į turistines ir kurortines vietoves. Šiuo atveju bilietai konkurencingomis kainomis parduodami ne keliaujančiam oro turistui, bet jį aptarnaujančiam turizmo operatoriui, kuris ir užsako šios kategorijos skrydžius (dažnai ir su kitais turizmo operatoriais).

Nors daugelis reguliarių skrydžių bendrovių taip pat atlieka užsakomuosius skrydžius, tačiau jos nepriskiriamos prie užsakomųjų skrydžių bendrovių. Siekdamos išsilaikyti rinkoje, įprastos bendrovės dažnai įkuria užsakomųjų pervežimų padalinius, kai kurios krovinių oro linijų bendrovės taip pat skraidina keleivius. Iš kitos pusės, užsakomųjų skrydžių bendrovės priverstos toliau plėsti paslaugų spektrą, atsižvelgdamos į rinkos pokyčius.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Reguliariųjų ir užsakomųjų skrydžių palyginimas
Grinvičo universitetas

**Grinvičo universitetas** – prestižinis Didžiosios Britanijos universitetas, įsikūręs Londone, Anglijoje. Pagrindinis miestelis yra įsikūręs Senajame karališkajame jūrų laivyno koledže. Grinvičo universitetas yra įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. 
Universiteto istorija žymiame Londono rajone prasidėjo 1890 m. Šiandien tai internacionalus universitetas – jame mokosi daugiau, nei 4000 studentų iš 100 pasaulio šalių.

## Kryptys

**12 mokyklų ir institutų siūlo 119 žemiau nurodytų krypčių programų:**
* architektūra ir dizainas;
* verslas;
* matematika ir kompiuterių mokslas;
* ugdymas;
* inžinierinės specialybės;
* jūrininkystės specialybės;
* sveikatos apsauga;
* farmakologija;
* gamtos mokslai.

**Į 119 programų įeina:**
* 57 bakalauro programos;
* 23 dvigubos bakalaureato programos (t. y., galima studijuoti iškart dvejose kryptyse – atitinkamai 75% ir 25%);
* 39 podiplominio išsilavinimo programų (magistrantūra).
Julius Baer Group

**Julius Baer Group Ltd.** – Šveicarijos privačiosios bankininkystės įmonė, kuriai priklauso privatus bankas „Bank Julius Bär“. Ši grupė valdo privačių bei institucinių klientų turtą. „Baer“ yra penkta pagal dydį turto valdytoja Šveicarijoje. Ji valdo 166 mlrd. CHF vertės turtą. „Julius Baer Group“ šiuo metu turi 40 ofisų daugiau kaip 20 šalyse, o juose dirba 3 600 darbuotojų.

„Bank Julius Bär“ jau veikia kaip universalus bankas, bet dar yra išlaikes ir dalį privatiems bankams būdingų bruožų. Šio banko pagrindinė paslauga yra „patarimų pardavimas“ turtingiems asmenims turto valdymo klausimais. „Baer“ grupės veikla taip pat apima turto bei investicijų valdymą bei vertybinių popierių ir valiutų prekybą.

## Išnašos
Klauseikių senovės gyvenvietė

**Klauseikių senovės gyvenvietė** (regioninio reikšmingumo kultūros paveldo objektas: unikalus kodas 20299, senas registro kodas A1867) – neįtvirtinta senovės gyvenvietė šiaurinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Klauseikiuose (Aleksandrijos seniūnija), 1,5 km į pietvakarius nuo kelių Skuodas – Mažeikiai ir Jedžiotai – Klauseikiai sankryžos.

## Vieta
Įrengta kaimo žemių pietvakariniame pakraštyje, ties riba su Jedžiotais, prie užakusios, pelkėtos daubos esančioje aukštumoje ir šiaurės rytinėje papėdėje, apie 200 m ilgio rytų – vakarų kryptimi, 145 m pločio. Teritorija buvusi ariama, dirvonuoja. Rytinė dalis nukasta karjero, pietinėje dalyje stovi sodyba.

Teritorijos plotas – 2,71 ha.

0,75 km į pietvakarius yra Jedžiotų senovės gyvenvietė, 2,9 km į pietryčius – Jedžiotų piliakalnis, 3,8 km į pietvakarius – Apuolės piliakalnis.

## Tyrimai
Pasakojama, kad šioje vietoje stovėjo galingo valdovo rūmai, kuriuos sugriovė Apuolės pilį puolę priešai. Ariant dirva rasta akmens kirvukų, žalvario papuošalų, geležies dirbinių, titnago ir akmens nuoskalų, lipdytos keramikos šukių.
  
1996 m. žvalgė Gintautas Zabiela (Lietuvos istorijos institutas), 2004 m. – Linas Tamulynas (Kultūros paveldo centras). Aptiktas kultūrinis sluoksnis, lipdytos keramikos lygiu paviršiumi šukių, akmens galąstuvas, titnago skaldytinis, geležies šlako ir molio tinko gabalėlių.

2005 m. senovės gyvenvietė įrašyta į kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą (A1867) ir pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe, kuriai 2006 m. suteiktas regioninio reikšmingumo lygmuo.

## Šaltiniai
Kenji Kawai

**Kendžis Kavai** (; g. 1957 m. balandžio 23 d. Šinagavoje, Tokijas, Japonija) – japonų kompozitorius, daugiausia kuriantis garso takelius kino bei animė filmams, video žaidimams ir televizijos programoms.

Jis kuria muziką įvairaus žanro filmams, kaip kad anime, siaubo, mokslinės fantastikos ir istoriniams epams. Jo kurta muzika skamba Tsui Harko (*Tsui Hark*) filme „Septyni kardai“, Vilsono Jipo (*Wilson Yip*) „Ip Man“, Mamoru Ošio anime filmuose „Dvasia šarvuose“ ir „Dvasia šarvuose 2: nekaltybė“, Rumiko Takahašio (*Rumiko Takahashi*) „Ranma ½“, Hideo Nakatos „Skambutis“, „Skambutis 2“, „Tamsūs vandenys“ ir kt.

## Biografija ir karjera
Metęs branduolinės inžinerijos studijas Tokijo Tokai universitete, Kendžis ėmė studijuoti muziką Šobi muzikos akademijoje. Tačiau po pusės metų taip pat metė. Kartu su keliais draugais įkūrė *fusion* roko grupę „Muse“, su kuria dalyvavo įvairiuose muzikos turnyruose. Turnyrų metu grupės nariai įgavo pakankamai patirties ir nusprendė pasukti savais keliais.

Palikęs grupę, namuose įkurtoje studijoje pradėjo rašyti muziką, skirtą televizijos reklamoms. Įrašinėdamas muziką radijo aktoriui bei įgarsintojui Yūji Mitsuya, jis susipažinimo su režisieriumi Naoko Asari, kuris jam patarė kurti anime garso takelius. Vėliau ėmė kurti muziką ir vaidybiniams filmams. Prie kelių projektų dirbo kartu su režisieriumi Mamoru Ošiu, taip pat parašė muziką visiems Hideo Nakatos filmams.

Kavai pelnė Honkongo kino apdovanojimą bei „Annie“ apdovanojimą muzikos srityje, taip pat dauguma jo sukurtų filmų garso takelių buvo nominuoti apdovanojimams.

## Kūriniai
Žymesni Kendžio Kavai sukurti garso takeliai:


* *[[Maison Ikkoku]]* (1986 m.)
* *Akai Megane (The Red Spectacles)* (1987 m.)
* *Mobile Police Patlabor* (1988 m.)
* *Vampire Princess Miyu* (1988 m.)
* *[[Ranma 1/2]]* (1989 m.)
* *Project A-ko* (1990 m.)
* *Burn up!* (1991 m.)
* *[[Mermaid Forest]]* (1991 m.)
* *[[Zetsuai 1989]]* (1992 m.)
* *Hime-chan’s Ribbon* (1992 m.)
* *[[Irresponsible Captain Tylor]]* (1993 m.)
* *Blue Seed* (1994 m.)
* *Fight! Iczer One* (1994 m.)
* *[[Ghost in the Shell (filmas)|Ghost in the Shell]]* (1995 m.)
* *Sorcerer Hunters* (1996 m.)
* *Baby and Me* (1996 m.)
* *Hyper Police* (1997 m.)
* *[[Skambutis (1998 filmas)|Ring]]* (1998 m.)
* *Deep Fear* (1998 m.)
* *You’re Under Arrest! The Movie* (1999 m.)
* *[[Skambutis 2 (1999 filmas)|Ring 2]]* (1999 m.)
* *Dai-Guard* (1999 m.)
* *Chaos* (2000 m.)
* *[[Avalon]]* (2001 m.)
* *[[Tamsūs vandenys|Dark Water]]* (2002 m.)
* *Gunparade March* (2003 m.)
* *[[Ghost in the Shell 2: Innocence]]* (2004 m.)
* *[[Ultraman Nexus]]* (2004 m.)
* *Starship Operators* (2005 m.)
* *[[Septyni kardai|Seven Swords]]* (2005 m.)
* *[[Fate/stay night]]* (2006 m.)
* *[[Death Note]]* (2006 m.)
* *[[Higurashi When They Cry]]* (2006 m.)
* *Moribito: Guardian of the Spirit* (2007 m.)
* *[[Mobile Suit Gundam 00]]* (2007 m.)
* *The Sky Crawlers* (2008 m.)
* *[[Ip Man]]* (2008 m.)
* *[[Eden of the East]]* (2009 m.)
* *[[Ip Man 2]]* (2010 m.)
* *Gantz* (2011 m.)


## Išnašos

## Nuorodos

*
Atvirasis kodas (reikšmės)

**Atvirasis kodas** gali reikšti:

* atvirasis kodas () – kompiuterijoje tai laisva programinė įranga, kurios išeitinį kodą galima laisvai studijuoti, tobulinti, kopijuoti, platinti, nes programų programinis tekstas yra visiems prieinamas;
* atvirojo kodo programa – kompiuterinė programa, platinama pagal atvirąjį kodą;
* Atviras kodas Lietuvai, AKL – visuomeninė organizacija, platinanti laisvos programinės įrangos idėjas;
* Vilniaus Gedimino technikos universiteto Atvirojo kodo institutas – universiteto institucija, įsteigta atvirojo kodo programų ir sistemų populiarinimui,  atvirųjų inovacijų skatinimui;
* atvirasis kodas () – verslo sandėris aviacijoje tarp dviejų ar daugiau oro linijų bendrovių dėl bendros vieno skrydžio eksploatacijos.
Jedžiotų senovės gyvenvietė

**Jedžiotų senovės gyvenvietė** (regioninio reikšmingumo kultūros paveldo objektas: unikalus kodas 3951, senas registro kodas A1866, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1134) – neįtvirtinta senovės gyvenvietė šiaurinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Jedžiotuose (Aleksandrijos seniūnija), 2,5 km į pietvakarius nuo kelių Skuodas – Mažeikiai ir Jedžiotai – Klauseikiai sankryžos, 1,85 km į šiaurę nuo Luobos upės.

## Vieta
Įrengta kaimo žemių šiaurės vakariniame pakraštyje, ties riba su Klauseikiais, abipus pelkėtos, numelioruotos luomos, apie 210 m ilgio šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 185 m pločio. Teritorija buvusi ariama, dirvonuoja, centrinė dalis apaugusi lapuočiais medžiais ir krūmais, per luomą iškastas melioracijos kanalas.

Teritorijos plotas – 3,74 ha.

0,75 km į šiaurės rytus yra Klauseikių senovės gyvenvietė, 2,7 km į pietryčius – Jedžiotų piliakalnis, 2,9 km į pietvakarius – Apuolės piliakalnis.

## Tyrimai
Iki 1880 m. vieta buvusi apaugusi mišku. Jį iškirtus ir pradėjus arti, rasta akmens kirvukas, žalvarinių sagčių, pasaginių segių, žiedų, kalavijo makštų galo papuošimas ir kt.
1982 m. tyrė Bronius Dakanis (Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba), 1996 m. žvalgė Gintautas Zabiela (Lietuvos istorijos institutas), 2004 m. – Linas Tamulynas (Kultūros paveldo centras).

Aptikta kultūrinio sluoksnio liekanų, spalvoto metalo gargažių, molio tinko gabalėlių. Kultūrinis sluoksnis, ypač šiaurinėje dalyje, smarkiai apnaikintas ariant.

1972 m. senovės gyvenvietė paskelbta vietinės reikšmės archeologijos paminklu (AV1134), 1992 m. įrašyta į Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą, 2005 m. registruota kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (A1867) ir pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe, kuriai 2006 m. suteiktas regioninio reikšmingumo lygmuo.

Radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus.

## Šaltiniai
Osvaldo Martínez

**Osvaldas Davidas Martinesas Arsė** (*Osvaldo David Martínez Arce*; g. 1986 m. balandžio 8 d.) – buvęs Paragvajaus futbolininkas, saugas.

## Karjera

Karjerą pradėjo Paragvajaus klube „Libertad“, su juo kelis kartus laimėjo šalies čempionatą. 

2008 m. persikėlė į Meksiką, kur su „Monterrey“ klubu tapo Meksikos čempionu.

## Rinktinė

2008 m. debiutavo Paragvajaus rinktinėje pasaulio čempionato atrankos rungtynėsese prieš Peru.

## Laimėjimai
;Club Libertad
* Campeonato Paraguayo de Fútbol: 2006, 2007, 2008 Apertura, 2008 Clausura
;C. F. Monterrey
* Primera División de México: 2009 Apertura, 2010 Apertura, 2010 Interliga
* CONCACAF Čempionų lyga: 2011
;América
* Primera División de México: Clausura 2013, Apertura 2014
* CONCACAF Čempionų lyga: 2014–15, 2015–16
;Santos Laguna
* Primera División de México: Clausura 2018
;
* Copa America, 2 vieta: 2011

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Sardinijos lira

**Sardinijos lira** () – buvusi Sardinijos karalystės valiuta, buvusi apyvartoje nuo 1816 m. rugpjūčio 6 d. iki 1861 m. kovo 17 d. Jos  vadinosi čentezimas. Sardinijos lira buvo lygi Prancūzijos frankui (4,5 g sidabro). 

Sardinijos lira pakeitė Prancūzijos franką, kuris 1801 m. pakeitė Pjemonto skudą. Vėliau Sardinijos lirą pakeitė Italijos lira. 

## Monetos

1816 m. Sardinijos karalius Viktoras Emanuelis I išleido sidabrinę 5 lirų ir auksinę 20 lirų monetas. Vėliau jis išleido auksinę 80 lirų monetą. 

Sardinijos karalius Karlas Feliksas 1821 m. išleido 40 lirų, o 1822 m. – 80 lirų auksines monetas. 1823 m. buvo išleistos sidabrinės 50 čentezimų, 1 ir 2 lirų monetos, o 1826 m. – varinės 1,3 ir 5 čentezimų monetos, 1829 m. – sidabrinės 25 čentezmimų monetos.  

Karlas Albertas išleido naujas auksines 10, 50 ir 100 lirų monetas 1832 m., o Viktoras Emanuelis II toliau leido lirų monetas. 

Ant kiekvienos monetos monarchas buvo lotyniškai pavadintas averse „Sardinijos, Kipro ir Jeruzalės karalius Dievo valia“, reverse – „Savojos, Genujos ir Montferato hercogas, Savojos kunigaikštis ir t. t.“

## Nuorodos
* Krause, Chester L. and Clifford Mishler (1991). *Standard Catalog of World Coins: 1801–1991* (18th ed. ed.). Krause Publications. ISBN 0873411501.