open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jonas Grigaliūnas (1937)

**Jonas Grigaliūnas** (g. 1937 m. gruodžio 16 d. Kėdainiuose) – Lietuvos miškininkas, fotografas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1961 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1998 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

1961–1962 m. Dubravos miškų tyrimo stoties Šilupio girininkijos girininko pavaduotojas, 1963–1964 m. girininkas. 1968–1998 m. Lietuvos miškų ūkio mokslo tyrimų instituto mokslo darbuotojas, 1975–1992 m. Matematinių metodų laboratorijos vedėjas, 1995–1998 m. Miško resursų ir ekonomikos skyriaus vedėjas.

## Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – medynų sandaros ir augimo eigos dėsningumų tyrimas ir modeliavimas. Sudarė dendrometrinių rodiklių (skersmens, aukščio, tūrio, prieaugio) matematinius modelius.

## Bibliografija
* Girioje prie marių, fotoalbumas, 1978 m.
* Plėšrieji paukščiai, fotoalbumas, 1989 m.
* Lietuvos pušynų prieaugių dinamika ir jos vertinimas, monografija, 1994 m.
* Mūsų miškas, fotoalbumas, 2002 m.
* Fotografavau Lietuvą , fotoalbumas ,   [2014] m.
* Mokslinių straipsnių bibliografinis rinkinys (Lietuvos miškų institutas)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Jonas Grigaliūnas. Miško paukščiai ir jų fotografavimo menas
Kęstutis Grigaliūnas

**Kęstutis Grigaliūnas** (g. 1957 m. vasario 7 d. Kaune) – Lietuvos grafikas, dailės pedagogas.

## Biografija
1976–1982 m. studijavo Lietuvos dailės institute. 1982–1996 m. dėstė Kauno J. Naujalio meno mokykloje, nuo 1996 m. – Vilniaus dailės akademijos dėstytojas. 

## Kūryba
1988–1989 m. sukūrė lino raižinių, medžio raižinių, šilkografijų, ofortų, iliustravo knygų. Nuo 1990 m. vienas pirmųjų iš lietuvių grafikų pradėjo naudoti spalvotosios trafaretinės spaudos techniką. Sukūrė pjaustinių iš kartono ir faneros (ciklas „12 dėžučių“ 1991 m.). Būdingas išryškintas grafinis pradas – linijos, ženklai, ornamentai, naudojami figūriniai ir abstraktūs motyvai. Nuo 1998 m. kuria sudėtingesnės plastikos grafikos kūrinius ir pjaustinius, juose ryšku postmodernizmo bruožai, poparto, Fluxus elementai, dekoratyvūs, eklektiški vaizdai (A. Puipos, V. Kalinausko, A. Andriuškevičiaus portretai, 1998–1999 m.). Vyrauja žaisminga nuotaika, ironija, įvairios intelektualios nuorodos į Lietuvos ir kitų kultūrų, civilizacijų įvaizdžius. Nuo 1981 dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Čikaga – 1991 m., Marselis – 1999 m.); individualios parodos surengtos Lietuvoje 1996–1999 m., 2001 m. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Modernaus meno muziejaus biblioteka Niujorke.

## Įvertinimas
* 2011 m. Nacionalinė kultūros ir meno premija

## Šaltiniai
Soul muzika

**Soul muzika** (dažnai supaprastinamas į *soulas*, liet. „sielos muzika“) – populiarus muzikos žanras. Žanro atsiradimu laikomas XX amžiaus 6-as dešimtmetis, JAV. Pradžią soul muzikai davė afroamerikiečiai, kurie Jungtinėse Valstijose apie šeštąjį ir septintąjį dešimtmetį pradėjo kurti muziką su gospelo, ritmenbliuzo ir džiazo elementais. Anuomet tokia muzika tapo mėgiama žmonių, kurie susirinkdavo šokti arba tiesiog pasiklausyti. O įrašų leidėjai, tokie kaip Motown, Atlantic ir Stax darė nemenką įtaką judėjimui už piliečių teises JAV. Ilgainiui soulas populiarumu apėmė visą pasaulį ir darė tiesioginę įtaką rokui bei afrikiečių muzikai.

## Lietuvoje
Soul muzikos atstovai Lietuvoje yra Alvydas Lukoševičius, Vaidas Baumila ir kiti.

## Porūšiai
* Detroit soul
* Deep soul
* Memphis soul
* New Orleans soul
* Chicago soul
* Philadelphia soul
* Psychedelic soul
* Blue-eyed soul
* Neo soul
* Modern soul
* Country soul
* Hip Gop soul

## Šaltiniai
Medardas Grigaliūnas

**Medardas Grigaliūnas** (1925 m. rugpjūčio 18 d. Kuodžiuose, Velžio valsčius, Panevėžio apskritis – 2014 m. vasario 9 d. Vilniuje) – agronomas, valstybės bei partinis veikėjas, ilgiausiai vadovavęs sovietinės Lietuvos žemės ūkio politikai.

## Biografija
Mokėsi Kabelių pradžios mokykloje, 1950 m. baigė Joniškėlio žemės ūkio technikumą. 1950–1952 m. dirbo Šiaulių srities žemės ūkio valdyboje. 1954–1956 m. LKP CK, 1956–1959 m. LSSR MT darbuotojas. 1959–1961 m. Kepalių (Joniškio rajonas) kolūkio pirmininkas. 1961–1962 m. Joniškio rajono Vykdomojo komiteto pirmininkas, LKP Joniškio rajono komiteto I sekretorius ir LKP CK partinis organizatorius prie Joniškio teritorinės kolūkių ir sovietinių ūkių valdybos. 1962 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją.

1962–1963 m. žemės ūkio produktų gamybos ir paruošų ministro I pavaduotojas. 1963–1965 m. LSSR Ministrų Tarybos pirmininko I pavaduotojas ir žemės ūkio produktų gamybos ir paruošų ministras. 1965–1985 m. LSSR žemės ūkio ministras. Nuo 1968 m. SSRS-Danijos draugijos Lietuvos skyriaus prezidiumo pirmininkas. 1985–1988 m. Agropramoninio komiteto pirmininko pavaduotojas. 1988–1992 m. Tarpkolūkinių kurortinių įstaigų susivienijimo pirmininkas. 1993–1997 m. Lietuvos žemės ūkio bendrovių asociacijos programų direktorius.

Nuo 1961 m. LKP CK narys, nuo 1963 m. LSSR AT deputatas.

Palaidotas Antakalnio kapinėse.

## Bibliografija
* Intensyvinti gamybą – svarbiausias žemdirbių uždavinys. – Vilnius: Mintis, 1977. – 51 p.
* Tarybų Lietuvos žemės ūkio gamybos intensyvinimas (su kitais). – Vilnius: Mokslas, 1983. – 114 p.

## Įvertinimas
* 1975 m. LTSR nusipelnęs agronomas

## Šaltiniai

## Literatūra
* Medardas Grigaliūnas / sud. Stasys Vasiliauskas, Vytautas Skuodžiūnas. – Vilnius: Presvika, 2005. – 129 p.: iliustr. – ISBN 9955-567-88-0

|-
Crazy 2K Tour

**„Crazy 2K Tour“** yra antrasis Amerikiečių pop atlikėjos Britney Spears koncertinis turas. Turas palaikė Britney debiutinį studijinį albumą „…Baby One More Time“.

## Istorija
1999 m. išleisdama ketvirtąjį singlą „From the Bottom of My Broken Heart“ Jungtinėse Amerikos Valstijose, Britney pranešė apie antrąjį turą. Scena turui „Crazy 2K Tour“ buvo panaudota ankstesnio turo dekoracijas, tačiau buvo pridėtos dvi rampos, liftas, videoekranas. Šiam turui Britney pasisamdė daugiau šokėjų bei naudojo specialius ugnies efektus. Tai buvo pirmasis kartas, kai Spears koncertavo 10–15 tūkstančių sėdimų vietų arenose.

Kai turas prasidėjo buvo išleistas antrasis studijinis albumas „Oops!…I Did It Again“, todėl Spears žiūrovams pristatė savo naujas dainas iš albumo: „Don’t Let Me Be the Last to Know“ (per šią dainą Britney keliauja po salę ant „skraidančio kilimo“) ir „Oops!…I Did It Again“.

## Apie šou
Šou prasidėjo, kai keletas Britney šokėjų šoko lyg mokyklos koridoriuje. Kai suskamba mokyklos skambutis, Britney neateina į pamoką, taip paerzindama žiūrovus. Tačiau netrukus ji liftu pakyla iki laiptų ir pradeda dainuoti akapela dainą „Baby One More Time“. Tada Spears pradeda šokti ir paskui pradingsta mokyklos „rūbinėje“ prieš pradedant dainuoti „(You Drive Me) Crazy“.

## Turo dainos
# „School Roll Call“ (Atidarymo pasirodymas)
# „(You Drive Me) Crazy“
# „Born to Make You Happy“
# „I Will Be There“
# „Hand Jive“ (Šokio pertrauka)
# „Don't Let Me Be the Last to Know“
# „Oops!…I Did It Again“
# "Who is the Ultimate Heartbreaker? " (Pasirodymo pertrauka)
# „From the Bottom of My Broken Heart“
# „The Beat Goes On“
# „Sometimes“
# „Encore“
## „…Baby One More Time“

## Turo datos

#### Transliacijos

Koncerte atliekamos dainos „(You Drive Me) Crazy“ ir „Oops!… I Did It Again“ pasirodė per Japonijos televiziją. „(You Drive Me) Crazy“, „Oops!… I Did It Again“ ir Don't Let Me Be The Last To Know kartu su filmuota medžiaga iš užkulisių Majamyje buvo parodytos per pokalbių šou „Rosie O'Donnell Show“. Kai kuri šio turo dalis buvo parodyta per M6 TV kanalą Prancūzijoje. Turo atidarymas ir daina „(You Drive Me) Crazy“ iš Baltimorės buvo parodyti per vieną prancūzų serialo „Reve De Fans“ seriją.

Britney „Crazy 2K Tour“ turo koncertas Havajuose buvo skirtas televizijai. Pats šou buvo paplūdimyje prieš vaivorykštės bokštą „Hilton Hawaiian Village“ hotelyje. Koncertas buvo nemokamas tiems fanams, kurie buvo apsirengę Havajų tematika. Taip pat buvo specialus „Destiny's Child“ pasirodymas. Havajų koncertas pasirodė Britney DVD „Live and More!“, kuris buvo išleistas 2000 m. Šou buvo transliuojamas per FOX.

## Nuorodos
* Spears Oficiali svetainė
* Jive Records Oficiali Spears svetainė
* Apie turą Britney.lt
Aldona Grigaliūnienė

**Aldona Grigaliūnienė** (g. 1955 m. liepos 31 d. Telšiai) – Lietuvos lengvaatletė, pedagogė.

## Biografija
Pradėjo treniruotis 1968 m. Pirmasis treneris – Povilas Klastauskas. 1977 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. Susirgusi (cerebrinis paralyžius) ji rado jėgų ne tik vėl vaikščioti, dirbti, bet ir sugrįžti į stadioną. Nuo 1988 m. Klaipėdos „Vyturio“ vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytoja. Treneris Gedvydas Grigaliūnas.

## Sportiniai pasiekimai
* 1994 m. Pasaulio neįgaliųjų tinklinio čempionatas – trečioji vieta
* 1996 m. Atlantos paralimpinės žaidynės, šuolis į tolį – čempionė
* 1996 m. Pasaulio neįgaliųjų lengvosios atletikos čempionatas. Berlynas, rutulio stūmimas – aukso medalis, disko metimas – sidabro medalis
* 1997 m. Europos neįgaliųjų tinklinio čempionatas – antroji vieta
* 1998 m. Pasaulio neįgaliųjų lengvosios atletikos čempionatas. Birmingemas, rutulio stūmimas ir disko metimas – 2 aukso medaliai
* 2002 m. Pasaulio čempionatas (Prancūzija), rutulio stūmimas – čempionė, disko metimas – antroji vieta
* 2003 m. Europos čempionatas (Olandija), rutulio stūmimas – čempionė (pasaulio rekordas), disko metimas – antroji vieta
* 2004 m. Atėnų paralimpinės žaidynės, rutulio stūmimas – čempionė
* 2004 m. Lietuvos neįgaliųjų lengvosios atletikos čempionatas. Jurbarkas, rutulio stūmimas – pasaulio rekordas (12 m 02 cm)

## Įvertinimas
* 1996 m. Gedimino 2 laipsnio ordinas
* 2004 m. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius 

## Šaltiniai
Algirdas Grigas

**Algirdas Grigas** (g. 1931 m. lapkričio 5 d. Gudžiūnuose) – Lietuvos agronomas, botanikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1957 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1992 m. biologijos mokslų daktaras. 1957–2000 m. dirbo Žemdirbystės institute. Dalyvavo knygų iliustracijų parodose Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje, Rusijoje, JAV; apdovanotas diplomais.

## Bibliografija
* H. Černiauskas, A. Grigas, J. Pivoriūnas.  Daugiamečių pašarinių žolių auginimas sėklai. Vilnius: Mintis, 1967. 349 psl.
* Algirdas Grigas. Pievinių-ganyklinių žolių sėklos. Vilnius: Laikraščių ir žurnalų leidykla. 1968. 118 psl.
* Algirdas Grigas.  Pašarinių žolių ir jų piktžolių sėklos. Vilnius: Mintis, 1974. 
* Algirdas Grigas.  Daugiamečių žolių sėklininkystė. Vilnius: Mokslas, 1976. 261 psl
* Algirdas Grigas.  Lietuvos augalų vaisiai ir sėklos. Vilnius: Mokslas, 1986. 606 psl.
* Algirdas Grigas, Ieva Grigienė, Dalia Kisielienė. Kultūrinių augalų ir piktžolių vardynas. Akademija, Lietuvos Žemės ūkio konsultavimo tarnyba, 1981. 251 psl.
* Dalia Kisielienė, Ieva Grigienė, Algirdas Grigas. Dendrologijos vardynas. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2001. 111 psl.
* Dalia Kisielienė, Ieva Grigienė, Algirdas Grigas. Dekoratyvinių augalų vardynas (lietuvių, lotynų, anglų, vokiečių, lenkų, rusų kalbomis). Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2007. 424 psl. 
* Dalia Kisielienė, Ieva Grigienė, Algirdas Grigas. Lietuvos medingųjų augalų vardynas. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 2010. 192 psl.

## Iliustruotos kitų autorių knygos

* Petkevičius A., Stancevičius A. Pašariniai pievų ir ganyklų augalai. Vilnius: Mokslas, 1982. 176 psl. (A.Grigo iliustracijos)
* Tuinyla V., Lukoševičius A., Bandaravičius A. Lietuvos pomologija 1. Vilnius: Mokslas, 1990. 336 psl. (A.Grigo iliustracijos)
* Lukoševičius A., Lapinskas E., Misevičiūtė A. ir kt. Lietuvos pomologija 2. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidykla, 1996. 391 psl. (A.Grigo iliustruoti skyriai: Slyvos; Vyšnios ir trešnės)

## Šaltiniai
Nepa

**Nepa** () – upė Rusijoje, Irkutsko srities šiaurėje; Žemutinės Tunguskos (Jenisejaus baseinas) kairysis intakas. Prasideda Angaros kalvagūbrio šiauriniame pakraštyje. Teka į šiaurę, žemupyje – į rytus giliu slėniu Vidurio Sibiro plokščiakalniu. Vaga vingiuota.

Užšąla spalį, atitirpsta gegužę. Upė laivuojama 532 km nuo žiočių ruože.

## Šaltiniai
Michailas Afoninas

**Michailas Afoninas** (1908 – 1973 m. Maskvoje) – sovietinis partinis veikėjas Lietuvoje.

## Biografija
* Karo metais vadovavo pogrindinei LKP organizacijai ir sovietinių partizanų būriui Trakų apylinkėse;
* 1944 – 1946 m. – LKP(b) Trakų apskrities komiteto I sekretorius;
* 1949 – 1950 m. – VKP(b) CK Partinių, profsąjungų ir komjaunimo organų skyriaus instruktorius;
* 1950 – 1953 m. – LKP(b) Šiaulių srities komiteto 2-asis sekretorius;
* 1953 – 1954 m. – LKP CK darbuotojas;
* 1954 – 1956 m. – LKP CK Partinių organų skyriaus vedėjas;
* 1956 – 1957 m. – LKP CK sekretorius, LKP CK biuro narys..

## Šaltiniai
Henrikas Šablevičius

**Henrikas Šablevičius** (1930 m. gruodžio 20 d. Lyduvėnuose, Raseinių rajone – 2004 m. balandžio 26 d.) – lietuvių kino režisierius, dokumentinio kino kūrėjas, Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Kino ir televizijos katedros įkūrėjas.

## Biografija
1951 m. baigė LTSR dramos teatro studiją, dirbo aktoriumi Kauno jaunojo žiūrovo teatre, režisieriaus asistentu Lietuvos kino studijos "Dokumentikos" susivienijime, kino režisieriumi Valstybiniame televizijos ir radijo komitete. Nuo 1971 m. – Lietuvos kino studijos režisierius.

## Filmografija
Parašė scenarijų novelei „Paskutinis šūvis“ filme „Gyvieji didvyriai“ (rež. Arūnas Žebriūnas). Režisavo Lietuvos televizijos spektaklius, sukūrė vaidybinį filmą „Mažos mūsų nuodėmės" (1979), dokumentinius filmus „Mūsų vasara"(1963), „Muzikinis kaleidoskopas" (1965), „Atspindžiai" (1968), „Altajaus montažas" (1969), „Moteriški žaidimai" (1969), „Provincijos beieškant" (1970), „Aš, vargšas karalius", (1971), „Saulės ratas" (1972), „Velns išmislijo tekinį" (1972), „"Mūsų - trylika" (1972), „Apolinaras” (1973), „Kelionė ūkų lankomis” (1973), „Liuob šokt, liuob dainuot" (1974), „Oranžinė legenda” (1975), „Žiniuonė" (1975), „Kretingos medinukai" (1976), „Padangių laumžirgiai" (1976), „Didžioji iliuzija” (1977), „Nuplaukiančio laivo metas" (1977), „Suvalkietiškas pagyvenimas" (1982), „Vivat, dinamika" (1983), „Barnabas stipruolis" (1984), „Estų kalbos pamoka" (1984), „Dainoriai" (1985), „Bėgantis labirintu" (1985), „Žmogus, einantis namo” (1986), „Imu jūsų duoną" (1987), „Medžio atmintis" (1987), „Pabuvam savam lauki" (1988), „Sustingęs tvermės metas", 1990, „Už tėvynę Lietuvą" (1991), „Memento mori" (1992), „Laba diena - god dag" (1993), „Žingsniai alėjos gale" (1994), „Regėjimai" (1995), „,Dzūkų kiemas" (1997), „Pasmerktas myriop" (1999), „Neatėjo" (1999), „Peržengę ribą" (1999), „Genties sambūris" (2000).

## Apdovanojimai
* pelnė premijas ir prizus daugelyje tarptautinių kino festivalių tuometinėje Čekoslovakijoje, Vokietijoje, Gruzijoje, Estijoje ir kt.
* 1972 m. – Lietuvos komjaunimo premija
* 1989 m. – Lietuvos nacionalinė kultūros ir meno premija

## Šaltiniai
Nekaras

**Nekaras** () – upė pietvakarių Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje; Reino dešinysis intakas. Prasideda Švarcvaldo kalnuose, netoli Filingeno-Šveningeno. Teka daugiausia į šiaurę kalvotomis vietovėmis. Žemupyje, Odenvaldo aukštumoje pasuka į vakarus ir įteka į Reiną Manheime. Juosia vakarinę Remso-Muro krašto dalį.

Didžiausi intakai: Echacas, Filsas, Remsas, Muras, Encas, Caberis, Zulmas, Kocheris, Jagstas, Elcas. Upė laivuojama vidurupyje ir žemupyje (įrengti šliuzai, kanalai). Prie Nekaro įsikūrę miestai: Rotveilas, Rotenburgas prie Nekaro, Tiubingenas, Niurtingenas, Eslingenas prie Nekaro, Štutgartas, Liudvigsburgas, Heilbronas, Heidelbergas, Manheimas.

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 1956

**Mis Pasaulis 1956** – šeštoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Petra Schürmann iš Vakarų Vokietijos.

## Rezultatai

## Dalyvės

****' - Petra Susanna Schürmann 
****' - Betty Lane Cherry 
****' - Rina Weiss 
****' - Midoriko Tokura 
****' - Anne Rye Nielsen 
****' - Eva Bränn 
****' - Margaret Scherz 
****' - Madeleine Hotelet
****' - Norma Dugo
****' - Sirpa Helena Koivu
****' - Genevieve Solare 
****' - Iris Alice Kathleen Waller 

****' - Maria Paraloglou
****' - Ans van Pothoven
****' - Agusta Gudmundsdóttir
****' - Amy Kelly
****' - Lydia Marin
****' - Angela Portaluri
****' - Jeannette de Montalk 
****' - Norma Vorster
****' - Yolande Daetwyler
****' - Pascaline Agnes
***** - Suna Tekin
*** [[Venesuela]]** - Celsa Pieri

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Kazys Grigas

**Kazys Grigas** (1924 m. kovo 1 d. Pagiriai, Čekiškės valsčius – 2002 m. gruodžio 3 d. Vilnius) – Lietuvos tautosakininkas paremiologas, folkloristikos istorikas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

## Biografija
Baigė Vilkijos gimnaziją. 1945–1948 m. Kauno universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, pašalintas dėl sovietinei ideologijai nepriimtinų pažiūrų, 1951 m. baigė Vilniaus universitetą. 1983 m. filologijos mokslų daktaras.

1950–1954 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institute, 1954–2002 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos institute. 1990–1996 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 1996–1998 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Nuo 1995 m. profesorius.

## Mokslinė veikla
Patobulino ir pritaikė lyginamąjį metodą patarlėms tirti. Sudarė lietuviškų patarlių ir priežodžių klasifikavimo sistemą, pagal ją rengiamas daugiatomis leidinys „Lietuvių patarlės ir priežodžiai“. Sudarė lietuviškų patarlių ir priežodžių sisteminę kartoteką, kurioje daugiau kaip 200 000 vienetų. Paskelbė lyginamosios paremiologijos studijų tarptautiniuose leidiniuose „Proverbium“ (1970–1974 m., 1998 m., 2002 m.), „Nordick Yearbook of Folklore“ (1995 m.), „Journal of the Baltic Institut of Folklore“ (1996 m.), lyginamosios folkloristikos straipsnių „Tautosakos darbuose“. Paskelbė daugiau kaip 100 publikacijų, išvertė prozos kūrinių.

## Bibliografija
* Lietuvių tautosaka, užrašyta 1944-1956 m., parengė, su kitais, 1957 m.
* Patarlės ir priežodžiai, parengė, su kitais, 1958 m.
* Lietuvių tautosakos apybraiža, vienas autorių, 1963 m.
* Lietuvių tautosaka: Smulkioji tautosaka, žaidimai, šokiai, antologija, parengė, t. 5, 1968 m.
* Smulkioji lietuvių tautosaka, 1968 m.
* Liaudies kūryba, vienas autorių, sudarytojų ir redaktorių, 4 kn. 1969-1996 m.
* Menu mįslę keturgyslę, sudarė, 1970 m.
* Čir vir vir pavasaris, sudarė, 1971 m.
* Lietuvių patarlės, 1976 m.
* Simonas Daukantas ir lietuvių tautosaka, 1983 m.
* Simonas Daukantas. Žemaičių tautosaka, parengė, su kitais, 2 t. 1984 m.
* Antanas Baranauskas. Patarlės, parengė, 1986 m.
* Patarlių paralelės: Lietuvių patarlės su latvių, baltarusių, rusų, lenkų, vokiečių, anglų, lotynų, prancūzų atitikmenimis, 1987 m.
* Anksti rytą kėliau: Iš S. Daukanto rinkinių, sudarė, 1993 m.
* Lietuvių patarlės ir priežodžiai, t. l 2000 m.
* Nuo pirmųjų įrašų iki sisteminio leidinio, 2000 m.

## Įvertinimas
* 1970 m. – LTSR valstybinė premija, su kitais
* 2000 m. – Gedimino 4 laipsnio ordinas
* 2001 m. – Lietuvos mokslo premija, su kitais

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 1957

**Mis Pasaulis 1957** – septintoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkursą laimėjo Marita Lindahl iš Suomijos.

## Rezultatai

## Dalyvės

* - Marita Lindahl 
* - Lilian Juul Madsen
* - Adele June Kruger
* - Jacqueline Tapia  
* - Muneko Yorifuji  
* - Claudette Inés Navarro 
* - Sara Elimor  
* - June Finlayson
* - Lilly Fischer 
* - Jeanine Chandelle
* - Judith Eleanor Welch  

* - Annemarie Karsten
* - Leila Williams 
* - Naná Gasparatou
* - Nessa Welsh
* -  Christina van Zijp
* -  Runa Brynjolfdóttir
* - Anna Gorassini
* - Josee Jaminet
* - Danielle Muller  
* - Eleonor Ulla Edin
* - Charlotte Sheffield  
* - Consuelo Nouel Gómez

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Robertas Grigas

**Robertas Grigas** (g. 1960 m. kovo 2 d. Leipalingyje, Lazdijų rajonas) – Lietuvos kunigas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui dalyvis.

## Biografija
1967–1978 m. mokėsi Leipalingio vidurinėje mokykloje. Nuo 1976 m. dalyvavo Eucharistijos bičiulių veikloje, blaivybės sąjūdyje. 1978–1982 m. Vilniaus pedagoginio instituto Užsienio kalbų fakultete studijavo vokiečių kalbą ir literatūrą. Su kitais leido ir platino žurnalą „Vytis“, bendradarbiavo Lietuvos katalikų bažnyčios kronikoje, laikraštyje „Aušra“, juos platino. 1982–1984 m. tarnavo SSRS kariuomenėje, viešai atsisakė duoti sovietinio kario priesaiką.

1985–1988 m. Kiauklių bažnyčios zakristijonas, studijavo pogrindinėje kunigų seminarijoje, 1987 m. gruodžio 7 d. slapta įšventintas kunigu. 1987 m. rugpjūčio 23 d. mitinge Vilniuje pasmerkė Molotovo-Ribentropo paktą. Už antisovietinę veiklą persekiotas. Nuo 1988 m. dalyvavo Sąjūdžio veikloje. 1989–1991 m. Labanoro, Kietaviškių kunigas (administratorius), Kaišiadorių vikaras. Per 1991 m. sausio 13 d. įvykius Parlamente aukojo Mišias. 1991–1992 m. Kauno kunigų seminarijos dvasios tėvas. Nuo 1997 m. Lietuvos „Caritas“ federacijos generalinis direktorius. Dirba sielovados darbą Ateitininkų federacijoje, bendradarbiauja katalikų spaudoje.

Nuo 1975 m. rašė (slapyvardžiai *Rasūnas, Skaidrūnas, Rūtautas*), savilaida leido ir nelegaliai platino eilėraščių rinkinius „Benamės svajos“ (išl. 1988 m.), „Kelias Lietuvon“, „Katakombų gėlės“, „Marijos ašara“, parašė atsiminimus apie armiją „Rekrūto atsiminimai“ (1993 m., 2 leid. 1999 m.).

## Bibliografija

* Benamės svajos: eilėraščiai / Rasūnas. – Vilnius: Lietuva, 1985. – 112 p.
* Rekrūto atsiminimai: Lietuva-Kazachstanas-Lietuva, 1982–1984 / red. D. Linčiuvienė. – Kaunas: Caritas, 1993. – 213 p.: iliustr. – ISBN 9986-461-01-4
* Rekrūto atsiminimai. – 2-asis leidimas. – Vilnius: Katalikų akademija, 1999. – 284 p.: iliustr. – ISBN 9986-592-26-7
* Benamės svajos: eilėraščiai. – Kaunas: Naujasis lankas, 2014. – 333 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-03-863-4


## Įvertinimas
* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis 
* 1998 m. Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas 
* 2000 m. Lietuvos nepriklausomybės medalis 

## Šaltiniai
Mis Pasaulis 1959

**Mis Pasaulis 1959** – devintoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Nugalėtoja tapo Nyderlandų atstovė Corine Rottschäfer. Konkurse pirmą kartą buvo pakeistas ceremonijos vedėjas ir dalyvavo ligi tol rekordiškas šalių ir teritorijų skaičius.

## Rezultatai

## Dalyvės
* - Corine Rottschaefer
* - Maria Elena Rosell Zapata
* - Ziva Shomrat 
* - Anne Thelwell 
* - Kirsten Olsen
* - Amalia Yolanda Scuffi 
* - Helga Meyer 
* - Yakinthi Karaviti 
* - Sheila Chong 
* Rodezija ir Njasalendas - Vivien Lentin 
* - Moya Meaker 
* - Helga Knofel
* - Diane Hidalgo 
* - Dione Brito Oliveira
* - Huguette Demers
* - Margit Jaatinen
* - Marie Hélène Trové
* - Star Nyaniba Annan
* - Viola Howells
* - Margaret Moani Keala Brumaghim 
* - Rosemary Lefebre
* - Michele Mok Ping-Ching 
* - Sigurbjörg Sveinsdóttir
* - Fleur Ezekiel
* - Ann Fitzpatrick
* - Paola Falchi
* - Chieko Ichinose
* - Ufemia Jabaji
* - Seo Jung-ae
* - Josée Pundel (Universe & Europe 59)
* - Berit Grundvig (Europe 59)
* - Elvira dos Santos Encina
* - María Teresa Motoa Cardoso (Universe 60)
* - Lilie Díaz
* - Carola Hakansson 
* - Loretta Powell
* - Yvonne Kelly

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Nero ežeras

**Nero ežeras** () arba **Rostovo ežeras** (*Ростовское озеро*) – ežeras Rusijoje, Jaroslavlio srities pietuose. Ilgis 13 km, plotis iki 8 km. Ežeras seklus (gylis iki 3,6 m). Krantai lėkšti. Dugnas padengtas sapropeliu. Yra dvi salos. Ežero vandens šaltiniai mišrūs. Užšąla lapkritį, atitirpsta balandį. Į Nero ežerą suteka 8 upės: Sara, Išnia, Kučibošas, Mazicha, Varusas, Čiučerka, Unica, Sula; išteka Vioksa (Kotoroslės intakas, Volgos baseinas).

Žvejyba: karšiai, lydekos, ešeriai ir kt. Prie Nero ežero įsikūręs Didžiojo Rostovo miestas ir keletas kaimų.

Senovėje prie Nero ežero gyveno finougrų gentis meriai. Pietinėje ežero pakrantėje stovėjo jų sostinė (Saros piliakalnis). IX a. prie ežero atsikėlė rytų slavai. Čia jų įkurtas Rostovo miestas netrukus tavo svarbiu regiono centru.
Mis Pasaulis 1958

**Mis Pasaulis 1958** – aštuntoji konkurso Mis Pasaulis ceremonija. Konkursą laimėjo Penelope Anne Coelen iš PAR.

## Rezultatai

## Dalyvės

* - Claudine Auger  
* -  Vinnie Ingemann  
* - Penelope Anne Coelen 
* - Gun Harriett Margareta Wagstrom  
* - Lucienne Struve 
* - Eileen Elizabeth Sheridan
* - Sonia Maria Campos  
* - Dagmar Herner 
* -  Elisabetta Velinsky 
* - Aase Qjelvik  
* - Michèle Goethals  

* - Marilyn Anne Keddie  
* - Hjordis Sigurvinsdóttir 
* - Mary Panoutsopoulou
* - Susan Riddell
* -  Rachel Shafrir
* -  Hisako Okuse
* - Jocelyne Lambin
* - Denise Orlando
* - Sunay Uslu  
* - Nancy Anne Corcoran
* - Ida Margarita Pieri  

## Nuorodos
*Oficiali svetainė
*Rezultatai
Napalys Grigas

**Napalys Grigas** (1896 m. vasario 7 d. Svideniai, Kupiškio valsčius – 1972 m. liepos 14 d. žuvo autoavarijoje, palaidotas Romainių kapinėse, Kauno raj.) – Lietuvos kalbininkas, žodynininkas.

## Biografija
1925 m. baigęs Panevėžio mokytojų seminariją studijavo Lietuvos universitete; J. Jablonskio sekretorius. 1926–1928 m. dėstė Tauragės mokytojų seminarijoje. 1930–1941 m. Lietuvių kalbos žodyno redakcijos, vadovaujamos J. Balčikonio, sekretorius. 1947–1956 m. dirbo Lietuvių kalbos institute, su kitais rašė Lietuvių kalbos žodyną (t. 3 1956 m., t. 6 1962 m.) ir redagavo (t. 4-6 1957–1962 m.). Parengė „Dabartinės lietuvių kalbos žodyno“ (1954 m.) pusę rankraščio, „Lietuvių kalbos rašybos žodyną“ mokykloms (su A. Lyberiu, 1956 m., 1980 m.). Paskelbė atsiminimų apie lietuvių kalbininkus (J. Balčikonį, K. Būgą, J. Jablonskį). Parašė apsakymų vaikams.

## Šaltiniai
Grigiškių pilkapynas

**Grigiškių pilkapynas** arba **Naravų pilkapynas** – pilkapynas Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, apie 0,5 km į rytus nuo Grigiškių, 0,3 km į pietus nuo Neries kairiojo kranto, miške, į šiaurės rytus nuo Grigiškių kapinių, viena dalis už dujotiekio trasos, kita dar tolėliau, už geležinkelio pylimo.

## Tyrimai
Vieno ha plote 1972 m. buvo išlikęs 61 pilkapis. Istorijos instituto archeologai 1972 ir 1974–1977 m. (tyrimų vadovė Ona Kuncienė) ištyrė 50 pilkapių, 1998–1999 m. – Jonas Stankus ištyrė dar 3 pilkapius. Pilkapiai paplokšti, pusrutulio formos, sampilai 8–12 m ir 20–25 m skersmens, iki 1,5 m aukščio. Mirusieji laidoti sudeginti su įkapėmis. V a. – VIII a. 25 pilkapiai su akmenų vainikais, ant jų pagrindo buvo 8–15 cm storio degėsių sluoksnis, juose palaidoti 1-5 sudeginti mirusieji. Šiuose pilkapiuose aptikta ir simbolinių kapų, kuriuose aptikta tik ginklų. VIII a. – X a. 15 pilkapių pagrindus supo 1–2 m pločio ir 0,5-0,8 m gylio grioviai, 10 pilkapių buvo be kapų.

Sampilai apipustyti, deformuoti, daugelyje iškastos duobės, dalis sampilų sunaikinta tiesiant Panerių-Grigiškių geležinkelį, dujotiekį, įrengiant Grigiškių kapines.

Vyrų kapuose rasta darbo įrankių (geležinių peilių, siauraašmenių pentinių kirvių, geležinių ylų), ginklų (geležinių įmovinių ir įtveriamųjų ietigalių, kovos kirvių, antskydžių), papuošalų (geležinių ir žalvarinių apyrankių storėjančiais galais, žiedų), diržų sagčių, lipdytų puodų, moterų kapuose – darbo įrankių (geležinių peilių, adatų, ylų, pjautuvų, molinių verpstukų), papuošalų (apgalvių, žalvarinių juostinių ir įvijinių žiedų, geležinė lankinė segė trikampe kojele, žalvarinių antkaklių, segių, žalvarinių juostinių apyrankių, žalvarinių įvijinių žiedų, diržų sagčių ir kt.). Pilkapyno radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

## Šaltiniai
Viligaila

**Viligaila** (***Vilikaila***) – XIII amžiaus Lietuvos kunigaikštis, Daujoto brolis.

Minimas 1219 m. tarp penkių vyresniųjų Lietuvos kunigaikščių, sudariusių taiką su Haličo-Volynės valdovu Danieliu Haličienu. Jokiuose kituose šaltiniuose Viligaila nėra minimas. Manoma, kad Viligaila buvo nužudytas Mindaugo, kovoje dėl valdžios. Neatmetama galimybė, kad Mindaugas ir Viligaila galėjo būti giminaičiai. Tomas Baranauskas teigia, kad Viligaila ir Daujotas buvo Lietuvos kunigaikščio Stekšio sūnūs.

## Šaltiniai
*
Nerpičjė (Kamčiatka)

**Nerpičjės ežeras** () – druskingas ežeras Rusijoje, Kamčiatkos krašte, Kamčiatkos pusiasalio rytuose. Ežeras lagūninio tipo – tai seniau buvusi jūros įlanka, bet vėliau atskirta dėl tektoninių judesių pakilus žemės paviršiui. Giliausia Nerpičjės ežero vieta siekia 148 m. Forma netaisyklinga, šiaurės rytuose yra didelė įlanka, vadinama Kultučno ežeru (jos plotas 104 km²). Yra salų. Krantai pelkėti. Į ežerą suteka 117 upių ir upokšnių. Išteka Oziornaja (įteka į Kamčiatkos upę ties jos žiotimis Kamčiatkos įlankoje). Ežere jaučiamas vandens lygio svyravimas dėl Ramiojo vandenyno poveikio.

Ežere sugaunamos silkės, lašišos, kai kurios karpinės žuvys, kiršliai, stintos.

Nerpičjės ežero pietiniame krante įsikūrusi Ust Kamčiatsko gyvenvietė.

## Šaltiniai
Amaro debiutas

**Amaro debiutas** (dar žinomas kaip **Paryžiaus debiutas**, **Girto žirgo debiutas** ir **Amoniako debiutas**) – šachmatų debiutas, pradedamas ėjimu:
: **1. Žh3**
Debiutas kartais vadinamas Amoniako debiutu, nes NH3 yra amoniako formulė (Angliškai žirgo sutrumpinimas - **N**).
Kaip ir Durkino debiute, juodieji išveda žirgą į kraštinį laukelį, kur jis pasyvus ir nekovoja dėl centro. Tačiau **1.Žh3** pasitaiko dažniau nei **1.Ža3**, nes karaliaus sparne ruošiama rokiruotė. Kadangi Amaro debiutas yra nestandartinis, jam skirtas kodas A00 Šachmatų debiutų enciklopedijoje.

Baltųjų dažniausias atasakymas - **1…d5**, kuriuo paruošia **2…Rxh3**, išardant pėstininkų struktūrą, atveriant karaliaus sparną ir praktiškai sugadinant trumpąją rokiruotę. Baltieji dažniausiai žaidžia **2.g3**, kad po **2…Rxh3** atsakytų kirtimu su rikiu, o atiduoti aktyvų rikį už pasyvų žirgą, leidžiant varžovui padaryti trumpąją rokiruotę, yra silpna, todėl juodieji dažniausiai užima centrą su **2…e5**.

## Variantai

Amaro debiutas turi kelis pavadinimą turinčius variantus. Žinomiausias - **Paryžiaus gambitas**:

**1. Žh3 d5<br />2. g3 e5<br />3. f4? Rxh3<br />4. Rxh3 ef**

Paryžiaus gambite dar yra variantas, žinomas kaip **Granto gambitas**:

**5. 0-0 fg<br />6. hg**

Egzistuoja dar vienas variantas, kuriame juodieji atsako **1…e5**, jis vadinamas Krazi Katu.

**1. Žh3 e5<br />2. f3 d5<br />3. Žf2**

## Nuorodos
* Eric Schiller analizė (.pdf formatu)
Jonas Grigonis

**Jonas Grigonis** (g. 1929 m. kovo 20 d. Girgžduose, Kruonio valsčius) – Lietuvos filosofas, politinis veikėjas.

## Biografija
1952 m. baigė Vilniaus universitetą (VU). 1952–1956 m. LLKJS CK sekretorius. 1960 m. Maskvoje baigė Visuomeninių mokslų akademiją prie SSKP CK. 1961 m. filosofijos mokslų kandidatas.

1960–1963 m. LKP CK kultūros, mokslo ir mokyklų skyriaus vedėjas. 1963–1992 m. VU Dialektinio ir istorinio materializmo (nuo 1964 m. Filosofijos) katedros dėstytojas, 1963–1991 m. prorektorius mokslo reikalams. Nuo 1980 m. profesorius. 1961–1964 m. LKP CK narys, 1964–1966 m. kandidatas į LKP CK narius. 1963–1967 m. LSSR AT deputatas.

## Mokslinė veikla
Tyrinėjo šiuolaikinės fizikos idėjų reikšmę ir jų filosofijos interpretaciją. Pabrėžė, kad nauji fizikos duomenys patvirtina materialistinį požiūrį, teikia konkrečios medžiagos filosofijos išvadoms ir apibendrinimams.

## Bibliografija
* Šių dienų fizika ir filosofija. – Vilnius: Mintis, 1969. – 243 p.
* Vilniaus universiteto istorija, vienas autorių, 3 t. 1976–1979 m., LSSR valstybinė premija, 1981 m., su kitais
* Vilniaus akademijos vizitatorių memorialai ir vyresniųjų nutarimai / Jonas Grigonis, Jonas Kubilius, Eugenija Ulčinaitė, Algirdas Šidlauskas. – Vilnius: Mokslas, 1987. – 324 p.

## Įvertinimas
* 1979 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas
* 1981 m. LSSR valstybinė premija (su kitais)

## Šaltiniai
Nerčia

**Nerčia** () – upė Rusijoje, Užbaikalės krašte; Šilkos (Amūro baseinas) kairysis intakas. Prasideda Jablonovo kalnagūbryje, Oliokmos Stanovnike. Teka į pietvakarius plačiu slėniu. Žemupyje teka Nerčios stepe. Įteka į Šilką 7 km žemiau Nerčinsko.

Didžiausias intakas – Uldurga (dešinysis). Upė užšąla spalį, atitirpsta vėlyvą balandį arba gegužės pradžioje. Baseine išgaunamas auksas, plukdoma mediena.

## Šaltiniai
Antanas Grigelis (1929)

**Antanas Grigelis** (1929 m. gegužės 19 d. Švendubrėje, Druskininkų valsčiuje – 1995 m. liepos 4 d. Slupske, Lenkijoje, palaidotas Vilniuje) – Lietuvos zoologas hidrobiologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.

## Biografija
1956 m. baigė Vilniaus universitetą. 1986 m. biologijos mokslų daktaras.

1956–1991 m. dirbo Biologijos institute (nuo 1959 m. Zoologijos ir parazitologijos institutas, nuo 1989 m. Ekologijos institutas). 1961–1968 m. Buivydiškių žemės ūkio technikumo, 1969–1971 m. – Vilniaus pedagoginio instituto, 1993–1995 m. – Slupsko pedagoginio universiteto dėstytojas. Nuo 1993 m. profesorius. 1967–1995 m. Lietuvos hidrobiologijos draugijos pirmininkas.

## Mokslinė veikla
Tyrė mažašeres žieduotąsias kirmėles oligochetus, kitas Lietuvos ežerų zoobentosą sudarančias gyvūnų grupes. Parašė, su kitais, apie 10 knygų.

## Bibliografija
* Žuvininkystė, 1967 m.
* Lietuvos ežerų hidrobiologiniai tyrimai, 1975 m.
* Dusios, Galsto, Šlavanto ir Obelijos ežerų hidrobiologiniai tyrimai, 1977 m.

## Šaltiniai
Vytautas Grigoras

**Vytautas Grigoras** (g. 1933 m. spalio 28 d. Jonavoje) – Lietuvos ekonomistas, socialinių mokslų daktaras.

## Biografija
1959 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Fizikos ir matematikos fakultetą, 1959–1960 m. jame dėstė. 1960–1966 m. mokytojavo Vilniaus I-oje mokykloje-internate. 1966–1968 m. Vilniaus miesto Spalio rajono liaudies švietimo skyriaus vedėjas. 1968–1970 m. LSSR MT Profesinio techninio mokymo komiteto Kultūrinio auklėjimo ir buities skyriaus viršininkas.

1970–1973 m. Vilniaus universiteto (VU) Darbo mokslinio organizavimo ir valdymo laboratorijos vedėjas, nuo 1973 m. universiteto dėstytojas. 1976 m. ekonomikos mokslų kandidatas. 1979–1989 m. VU Pramonės ekonomikos fakulteto dekanas, 1982–1987 m. dar ir Darbo ekonomikos ir organizavimo katedros, 1992–1997 m. Vadybos katedros vedėjas; nuo 1981 m. docentas. Nuo 1999 m. dėsto ir Kooperacijos kolegijoje.

## Mokslinė veikla
Vienas pirmųjų Lietuvoje atliko darbo ekonomikos tyrimų. Mokslinių darbų pagrindinės kryptys: vadyba, verslo vadyba, personalo vadyba, darbo ekonomika, darbo vertinimas ir apmokėjimas. Parengė mokymo priemonių. Dalyvavo rengiant įstatymų projektus.

## Bibliografija
* Darbo kolektyvo formavimas pramonės įmonėje, su I. Žeberskiu, rusų k., 1975 m.
* Ūkinio mechanizmo tobulinimas, su Kęstučiu Glavecku, rusų k., 1984 m.

## Šaltiniai
Niva (upė)

**Niva** () – upė šiaurės rytų Rusijoje, Murmansko srities pietuose. Išteka iš Imandros ežero, teka į pietus. Įteka į Baltosios jūros Kandalakšos įlanką ties Kandalakšos miestu.

Upė slenkstėta (ties slenksčiais žiemą neužšąla). Įrengtos 3 hidroelektrinės. Pagrindinės gyvenvietės prie Nivos – Poliarnyje Zory, Kandalakša.

## Šaltiniai
Niva

**Niva** gali reikšti:

* niva rusų kalboje reiškia didelį, kultūromis užsėtą lauką;
* Lada Niva – VAZ gaminamas automobilis;
* SK-5 Niva – tarybinis grūdų surinkimo kombainas;
* Niva – upė Rusijoje, Murmansko srityje;
* FK Niva Ternopìlʹ – futbolo klubas iš Ukrainos, Ternopolio;
* PFK Niva Vìnnicâ – futbolo klubas iš Ukrainos, Vinicos.
SK-5 Niva

**SK-5 Niva** – savaeigis grūdų surinkimo kombainas, gamintas nuo 1970 m. Tarybų Sąjungoje, „Rostselmaš“ gamykloje, Rostove prie Dono. Dabar gaminamas pavadinimu „Niva-Effekt“.

Santrumpa SK-5 reiškia **''s**avaeigis **k**ombainas produktyvumo **5** kg/s''. Tai pats populiariausias ir plačiausiai gamintas Tarybų Sąjungos kombainas. SK-5 yra modernizuotas 1940–1960 m. gaminto SK-4 variantas.

Sudaro pakabinama pjaunamoji ŽKN-6, kurios pjovimo apimtis 4 m. Variklis dyzelinis SMD-17K, 80 AG galingumo (toks pats kaip ir traktoriuje DT-75). Automatika palaiko pastovius variklio sūkius. Važiuoklė ratinė: varomi priekiniai ratai, tačiau nereguliuojami, vairuojama galiniais ratais.
Alfonsas Grigonis

**Alfonsas Grigonis** (g. 1943 m. sausio 2 d. Miežiškiuose, Panevėžio valsčius) – Lietuvos fizikas, medžiagotyros specialistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.

## Biografija
1967 m. baigė Vilniaus universitetą. 1996 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.

Nuo 1968 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1992–2001 m. Fizikos katedros vedėjas. Nuo 1998 m. profesorius.

Tyrimų sritis – puslaidininkių ir kondensuotų medžiagų fizika, medžiagų paviršiaus joninė ir plazminė technika. 7 išradimų autorius.

## Bibliografija
* Grigonis A.; Ambrasas V.; Radvilavičius Č.Banginė optika. K. 1983, p.51.
* R. Kazalupskienė, A. Grigonis.;*Travaux laboratoires de la physique (mecanique, physique moleculaire),*  ISBN 998613868X Kaunas, Technologija 2000, p.90. 
*Alfonsas Grigonis, Arvaidas Galdikas. Plazminiai ir plazmocheminiai procesai. Vadovėlis.ISBN 978-9955--68-629-3. Kaunas, Vitae Litera, 2006, p. 186.
*Alfonsas Grigonis, Živilė Rutkūnienė. Atominių dalelių sąveika su medžiaga. Mokomoji knyga. . Šiauliai; Šiaulių universiteto leidykla. 2007, p.182.
*Živilė Rutkūnienė, Alfonsas Grigonis. Atominių dalelių sąveika su medžiaga (laboratoriniai darbai). Mokomoji knyga. . Šiauliai; Šiaulių universiteto leidykla. 2007, p.80.
*Alfonsas Grigonis, Ignas Požėla, Alfredas Balandis. Kondensuotų medžiagų fizika. Mokomoji knyga. . Šiauliai; Šiaulių universiteto leidykla. 2008, p.210.

## Įvertinimas
* 2000 m. Lietuvos mokslo premija, su kitais
*Aukščiausiojo laipsnio Nacionalinė mokslo stipendija (2004-2005).   

## Šaltiniai
Zita Bružaitė

**Zita Bružaitė** (g. 1966 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – lietuvių kompozitorė, pedagogė.

## Biografija
1973–1981 m. mokėsi Kauno J. Naujalio vidurinėje meno mokykloje (mokyt. V. Domeikaitės fortepijono klasėje). 1981–1986 m. mokėsi Kauno J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje, baigė muzikos teorijos specialybę (kompoziciją studijavo dėst. A. Kubiliūno klasėje). 1989–1994 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijos prof. J. Juzeliūno kompozicijos klasėje.

2009–2017 m. – Lietuvos kompozitorių sąjungos pirmininkė. 2012–2019 m. – VDU Muzikos akademijos docentė, Muzikos teorijos skyriaus vedėja.

## Reikšmingiausi kūriniai scenai

* *Undinė* – opera, 2000 (2007)
* *Grybų karas* – operėlė – parodija, 1997 (2000)
* *Voro vestuvės* – operėlė – baletas, 2007

### Stambių formų kūriniai didelėms atlikėjų sudėtims
* *Amžių dainos* – kantata chorui ir simfoniniam orkestrui, 1997
* *Piligrimai* – sopraniniam saksofonui ir fagotų chorui, 1999
* *Bliuzomanija* – trimitui, džiazo solistei ir dvigubam pučiamųjų kvintetui, 2000
* *Fading dance* – pučiamiesiems, f – nui, bosinei gitarai ir mušamiesiems, 2003
* *Retro koncertas fortepijonui ir styginiams*, 2005
* *Kitas krantas smuikui ir styginiams*, 2005
* *Chorinė siuita*, 2007
* *Estampida*, 2008

### Kūriniai simfoniniam orkestrui
* *Ignis fatuus* („Žaltvykslė“) – simfoninė poema, 1994
* *Laterna magica* – simfoninė poema, festivalis „Iš arti“, 2003
* *Der feierliche Marsch* – sopranui, vyrų chorui ir simfoniniam orkestrui, 2007

### Kameriniai
* *Con – textum* – saksofonų kvartetui, 2001
* Styginių kvartetai – „Versmė“ 1995, „Mozaika I“ 1997, „Mozaika II“ 2005
* *Cobra – capella* keturiems klarnetams, 2004
* *Galopu* – 2 fortepijonams ir mušamiesiems, 2004
* *Hi, Haydn!* – 2 obojams, fagotui ir klavesinui, 2004
* *Hi, Visby, Hi!* – nonetas, 2004

## Šaltiniai
Piotras Grigorenko

**Piotras Grigorenko** (, 1907 m. spalio 16 d. Borisovka, Zaporožės sritis, Ukraina – 1987 m. vasario 27 d. Niujorkas) – Rusijos disidentas, nelegalaus demokratinio judėjimo veikėjas, generolas majoras.

## Biografija
Gimė valstiečių šeimoje, nuo 1922 m. komjaunuolis, nuo 1923 m. dirbo geležinkelio depe, nuo 1925 m. mašinisto padėjėjas, 1926 m. trumpai – nepilnamečių nusikaltėlių darbo mokyklos politinis vadovas, 1926–1927 m. Selidovo rajono, 1927–1929 m. transporto kombinato komjaunimo sekretorius. 1929–1931 m. mokėsi Charkovo technologijos institute, pervestas į Karo technikos akademiją, o ją performavus 1934 m. baigė Karo inžinerijos akademiją. 1939 m. baigė Generalinio štabo akademiją. 1949 m. karo mokslų kandidatas. 1961 m. parengė karo mokslų daktaro disertaciją, bet jos ginti nebuvo leista.

1934–1936 m. atskirojo išminuotojų bataliono štabo viršininkas, dalyvavo susprogdinant tris pravoslavų cerkves. 1936–1937 m. Minsko įtvirtinto rajono 52-ojo atskirojo bataliono vadas. Represijų išvengė išsiųstas mokytis Generalinio štabo akademijon. 1938 m. gindamas suimtą brolį generaliniam prokurorui A. Vyšinskiui pranešė apie NKVD savivaliavimus, po to buvo represuoti patys represijų organizatoriai.

1939 m. Chalkin-Golo mūšio metu fronto grupės generalinio štabo karininkas, buvo sužeistas. Vėliau 1-osios atskirosios Tolimųjų Rytų armijos štabo karininkas, 1942–1943 m. 18-osios atskirosios šaulių brigados vadas. Antrojo pasaulinio karo dalyvis. Nuo 1943 m. gruodžio mėn. 2-ojo Pabaltijo fronto 10-osios gvardijos divizijos štabo viršininko pavaduotojas. 1944 m. sunkiai sužeistas, nuo rugpjūčio mėn. – 4-ojo Ukrainos fronto 8-osios šaulių divizijos štabo viršininkas, dalyvavo Karpatų mūšiuose. 1945 m. vasario mėn. pulkininkas. Kritikavo maršalą Žukovą už didelius žmonių nuostolius.

Nuo 1945 m. M. Frunzės karo akademijos bendrosios taktikos katedros dėstytojas, mokslo tyrimų skyriaus viršininkas, 1958 m. karinės kibernetikos katedros steigimo iniciatorius, 1959 katedros viršininkas. 1959 m. generolas majoras.

1961 m. už N. Chruščiovo kritiką perkeltas Tolimuosius Rytus, 5-osios armijos štabo operatyvinio skyriaus viršininkas. 1963 m. įkūrė „Kovos už leninizmo atgimimą sąjungą“. 1964 m. neteko karinio laipsnio (grąžintas 1993 m.), apdovanojimų, pensijos. 1964–1965 m. ir 1969–1974 m. prievarta laikytas Černiachovsko psichiatrijos ligoninėje. 1976 m. su kitais įkūrė Maskvos Helsinkio grupę. Nuo 1976 m. Ukrainos Helsinkio grupės atstovas Maskvoje. Gynė Krymo totorių teises. 1977 m. išvyko į JAV gydytis ir aplankyti anksčiau ten išvykusios sūnaus, bet 1978 m. iš jo buvo atimta TSRS pilietybė.

1997 m. Ukrainos prezidentas Leonidas Kučma jį apdovanojo ordinu „Už didvyriškumą“ (po mirties), jo vardu pavadintas Kijevo prospektas.

## Bibliografija
* Pogrindyje galima sutikti tik žiurkes.. (''В подполье можно встретить только крыс…'')  Niujorkas, 1981 m. .

## Šaltiniai
Gehamas Grigorianas

**Gehamas Grigorianas** (, 1951 m. sausio 29 d. Jerevane – 2016 m. kovo 23 d.) – Lietuvos ir Armėnijos dainininkas (tenoras).

## Biografija

Pirmoji žmona Irena Milkevičiūtė, duktė Asmik Grigorian. Po skyrybų vedė rusų baleriną Valeriją, su kuria susilaukė sūnų Tigrano ir Vartano.

1977 m. baigė Jerevano konservatoriją. 1976–1978 m. ir nuo 1988 m. Jerevano operos ir baleto teatro solistas, teatro meno vadovas. 1978–1979 m. stažavo Milano „La Scala“. 1980–1988 m. Lietuvos operos ir baleto teatre solistas. 1982–1988 m. dėstė Lietuvos konservatorijoje.

Dainavo Londono „Covent Garden“, Niujorko „Metropolitan Opera“, Milano „La Scala“, Buenos Airių „Colon“, Sankt Peterburgo Marijos ir kt. teatruose. Gastroliavo buvusioje TSRS, Prancūzijoje, Olandijoje, Vokietijoje, Italijoje, JAV. 1982 m. tarptautiniame Čaikovskio konkurse Maskvoje laimėjo II vietą.

## Vaidmenys
* Alfredas, Hercogas – Džiuzepė Verdis. Traviata, Rigoletas
* Almaviva – Džoakinas Rosinis. Sevilijos kirpėjas
* Kavaradosis, Pinkertonas – Džakomas Pučinis. Toska, Madam Baterflai
* Edgaras – Gaetanas Donicetis. Liucija di Lamermur
* Faustas – Šarlis Guno. Faustas
* Lenskis – Piotras Čaikovskis. Eugenijus Oneginas

## Šaltiniai
Mausono stotis

**Mausono stotis** () – Australijos mokslinių tyrimų stotis Antarktidoje, pastatyta 1954 m. Tai seniausia australų stotis Antarktyje. Stotis pavadinta australų tyrinėtojo Daglaso Mausono garbei. Stoties personalas svyruoja nuo 60 žmonių vasarą iki 20-ies žiemą. Energijai gauti stotis naudoja vėjo jėgaines. Stotis pasiekiama jūra tik trumpą laikotarpį vasarį-kovą.

Stotyje yra įrengta 7,3 m diametro ANARESAT palydovinė antena, naudajama palydoviniam ryšiui palaikyti.

Mausono stotyje atliekami požeminių kosminių spindulių tyrimai, meteorologijos ir geomagnetinės spinduliuotės stebėjimai, Adelės pingvinų ir kitų gyvūnų apsaugos studijos.

2018 m. Mausono stotyje JAV mokslininkas ir astronautas Jay C. Buckey atliko tyrimus, naudodamas virtualios realybės priemones. Astronautas vykdė įvarius psichologinius žmogaus izoliacijos bandymus. Gauti rezultatai naudojami įvertinti žmogaus galimybes išlikti ilgoje izoliacijoje, pavyzdžiui, kelionėje į Marsą.

## Klimatas
Vyrauja poliarinis klimatas. Vasarą (sausio mėn.) vidutinė aukščiausia temperatūra siekia +2,6&nbsp;°C. Žiemą (rugpjūčio mėn.) būna -15,6&nbsp;°C. Saulė šviečia vidutiniškai 5 h per mėnesį.

## Šaltiniai
KAvZ

**Kurgano autobusų gamykla, KAvZ** () – Tarybų Sąjungos/Rusijos autobusų gamykla įsikūrusi Kurgane. Nuo 1958 m. gamina autobusus, surenkamus ant sunkvežimių GAZ važiuoklės. Šie dažnai naudoti kaip gamyklų, mokyklų autobusai. Dabar įmonė priklauso GAZ grupei ir gamina nedidelius miesto, mokyklinius autobusus.
Antanas Grina

**Antanas Grina** (1931 m. birželio 13 d. Vilkaviškyje) – JAV ir Lietuvos ekonomistas.

## Biografija
Per Antrąjį pasaulinį karą pasitraukė į Austriją, baigė Bregenco gimnaziją, vėliau persikėlė į JAV. 1951–1953 m. studijavo Ilinojaus, 1960–1963 m. De Paulo universitete (Čikaga). 1965–1968 m. dėstė De Paulo, 1976–1990 m. Pietų Karolinos, Notre Damo, Mičigano, 2000–2001 m. Jordanijos universitete Amane, 1992–2007 m. Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje. 1955–1960 m. dirbo bendrovėje „City National Bank and Trust“, 1960–1975 m. „Continental llinois National Bank and Trust“ (abi Čikagoje), 1975–1988 m. – „Kraft“, 1988–1991 m. – „Kraft General Foods“. Nuo 1991 m. Tarptautinio ekspertų paslaugų korpuso (*International Executive Service Corps*) narys, 1992–1993 m. direktorius Lietuvai, 1994 m. – Ukrainai. 1993–1996 m. vadovavo Lietuvos banko Pinigų ir bankų reformos komitetui, Lietuvos Respublikos Vyriausybės bankininkystės ir finansų patarėjas.

## Šaltiniai
Elena Grinaveckienė

**Elena Šopaitytė-Grinaveckienė** (1928 m. birželio 10 d. Klišiuose, dab. Jurbarkas – 1999 m. rugsėjo 29 d. Kaune) – Lietuvos kalbininkė, dialektologė, humanitarinių mokslų daktarė.

## Biografija
Vyras Vladas Grinaveckis. 1947 m. baigė Jurbarko gimnaziją, 1952 m. Vilniaus universitetą. 1958 m. filologijos mokslų kandidatė.

Nuo 1955 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros institute (nuo 1990 m. Lietuvių kalbos institutas), 1960–1966 m. Kalbos istorijos ir dialektologijos skyriaus vadovė. Palaidota Jurbarke.

## Mokslinė veikla
Tyrė lietuvių kalbos, daugiausia Mituvos upyno tarmes, t. p. periferines tarmes, lietuvių ir slavų kalbų sąveiką. Parengė tarmių tekstų rinkinių, Lietuvių kalbos žodynui užrašė apie 35 000 žodžių.

## Bibliografija
* Lietuvos TSR upių ir ežerų vardynas, ats. redaktorė, 1963 m.
* Lietuvių kalbos tarmės, chrestomatija, viena rengėjų ir redaktorių, 1970 m.
* Baltarusijos mikrotoponimika, viena sudarytojų, 1974 m.
* Lietuvių kalbos atlasas, viena autorių ir redaktorių, 3 t. 1977–1991 m.; Lietuvos mokslo premija, su kitais, 1994 m.
* Šiaurės vakarų Baltarusijos ir jos paribio baltarusių tarmių žodynas, viena autorių ir redaktorių, 5 t. 1979–1986 m.
* Lietuvių tarmių tekstai: Balatna (Varanavas), 1994 m.
* Lietuvių tarmių tekstai: Vilniaus miesto senųjų gyventojų šnekta, su V. Vitkausku, 1997 m.
* Elena Grinaveckienė: bibliografija (sud. Birutė Gudelienė, Danguolė Mikulėnienė). – Vilnius: Lietuvių kalbos institutas, 2008. – 35 p. – ISBN 978-9955-704-51-5

## Įvertinimas
* 1978 m. LSSR nusipelniusi kultūros veikėja
* 1994 m. Lietuvos mokslo premija, su kitais

## Šaltiniai