open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Belenas (Hondūras)

**Belenas** () – miestelis pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, 24 km į pietryčius nuo Grasjaso. Greta eina Grasjaso–La Esperansos kelias. Miestelį supa miškingi kalnai. Verčiamasi žemės ūkiu. Yra kolonijinių laikų bažnyčia.

## Istorija

Minimas nuo 1871 m., tačiau kada įkurtas, nėra aišku.


Image:Vista Panoramica de Belen.JPG|Panorama nuo kalnų
Image:Parque de Belen.JPG|Beleno parkas


## Šaltiniai
Uda (Chabarovskas)

**Uda** () – upė Rusijoje, Chabarovsko krašto centrinėje dalyje. Prasideda dviem ištakomis Džagdų kalnagūbrio šiaurinėje dalyje. Teka į rytus. Įteka į Ochotsko jūros Udos užutėkį.

Intakai: Čogaras, Maja, Džana (kairieji), Ševli, Gerbikanas, Galamas (dešinieji). Udoje yra svarbios lašišų nerštavietės. Prie upės žiočių įsikūręs Čumikano uostas.

## Šaltiniai
Las Minaso kalnas

**Las Minaso kalnas** () – aukščiausia Hondūro viršukalnė. Yra šalies pietvakariuose, Lempiros departamente, į vakarus nuo Grasjaso. Aukštis 2870 m (kitais duomenimis 2849 m). Yra Selakės Kordiljeroje, todėl neretai vadinamas Selakės viršukalne (*Pico Celaque*).

Kalnas ir jo apylinkės įeina į Selakės nacionalinį parką.
Atvirasis universitetas

**Atvirasis universitetas** () – nuotolinio mokymo bei virtualus universitetas.

## Istorija
Atvirasis universitetas 1969 m. buvo įsteigtas remiantis Karališkąja chartija Anglijos karalienės įsakymu. Steigimo tikslas – suteikti kokybišką išsilavinimą žmonėms, norintiems mokytis patogioje jiems vietoje ir patogiu laiku.
Pirmieji studentai buvo priimti 1971 m.

## Šaltiniai
Selakės nacionalinis parkas

**Selakės nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, apima aukščiausią šalyje Las Minaso viršukalnę ir aplinkinius kalnus. Įkurtas 1987 m. ir apima 266,4 km² plotą.

Parko paviršius labai nelygus, aukštis svyruoja nuo 975 iki 2870 m virš jūros lygio. Aukštikalnes dengia rūko miškai. Pavadinimas Selakė vietinių indėnų lenkų kalba reiškia „vandens dėžė“. Metinis kritulių kiekis svyruoja nuo 1600 mm slėniuose iki 2400 mm aukštikalnėse.

Parke saugomi miškai nuo iškirtimo ir pramoninės žemdirbystės. Be to, čia išlikę nemažai tropinės gyvūnijos ir augmenijos. Yra pumų, ocelotų, jaguarų. Tik Selakėje sutinkama endeminė beplaučių salamandrų rūšis *Bolitoglossa celaque*.


File:ForestFragmentation.jpg|Selakės miškai
File:CelaqueAgriculture.jpg|Vietinis ūkis
File:Bolitoglossa celaque01.jpg|Endeminė salamandra
Valstybinė teismo medicinos tarnyba

**Valstybinė teismo medicinos tarnyba** – įstaiga, atliekanti teismines medicinos ekspertizes (pagal teismų nutartis ir tyrimus pagal prokurorų ir ikiteisminio tyrimo įstaigų pareigūnų užduotis bei fizinių ir juridinių asmenų prašymus).

Siekia diegti naujus tyrimo metodus ekspertinėje praktikoje, vykdyti mokslo tiriamąją, taikomąją bei metodinę veiklą teismo medicinos srityje.

## Struktūra
Sudaro administracija (vadovybė) ir struktūriniai padaliniai (skyriai ir poskyriai, įvairios šakinės laboratorijos):
* Tarnybos vadovybė
* Veiklos aprūpinimo skyrius 
* Veiklos valdymo skyrius
* Informacinių technologijų skyrius
* Serologijos ir DNR laboratorija
* Toksikologijos laboratorija
* Medicinos kriminalistikos laboratorija
* Histologijos laboratorija
* Skyriai: Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Šiaulių, Panevėžio, Marijampolės, Jurbarko, Alytaus

## Šaltiniai
Lempira (vadas)

**Lempira** – indėnų lenkų karo vadas. XVI a. pirmoje pusėje vadovavo aktyviam vakarų Hondūro genčių pasipriešinimui prieš ispanų konkistadorus, vadovaujamus Fransisko de Montecho.

Pasak Hondūro istoriko Jorge Lardé y Larín, vardas Lempira kilęs nuo lenkų žodžių *lempa* – „valdovas“ ir *era* – „kalnai“. 1535 m. Lempira lenkų kasiko Entepikos nurodymu įsitvirtino Serkino kalne ir ten ruošė pasipriešinimą ispanams. Jam pavyko sutelkti apie 30 tūkst. indėnų iš 200 kaimų. Juo pasekusios sukilo indėnų grupės Komajagvos slėnyje ir Olanče. Fransikas de Montechas, o vėliau Alonsas de Kaseresas negalėjo numalšinti sukilimo iki pat 1537 m.

Tik nužudę Lempirą ispanai sugebėjo įsitvirtinti vidurio ir vakarų Hondūre. 1539 m. jie ten įkūrė Grasjaso miestą.

Tikslios indėnų vado mirties aplinkybės nėra žinomos, yra tik du vienas kitam prieštaraujantys šaltiniai: pasak kronikininko Antonio de Herrera y Tordesillas (jo versija Hondūre laikoma oficialia), Lempira buvo įviliotas į ispanų spąstus. Jį ispanai įkalbėję susitikti su dviem Alonso de Kasereso patikėtiniais ir sudaryti sutartį dėl taikos. Tačiau susitikimo metu vienas kavalerijos narys nušovė vadą su arkebūza. Pagal kitą Indijų generaliniuose archyvuose rastą 1558 m. Rodrigo Ruiso parašytą dokumentą, vieno iš mūšių metu Ruisas nukirtęs Lempirai galvą. Pasak jo, indėnų vadas buvo apsirengęs ispanų šarvais ir manė esąs nenukaunamas.

Lempira laikomas Hondūro nacionaliniu didvyriu. Jo garbei pavadinta šalies valiuta, departamentas ir miestas (žr. Lempira (reikšmės)).
Saeculum obscurum

***Saeculum obscurum*** (lot. „tamsūs laikai”) – popiežystės laikotarpis X a. pradžioje. Pradžia laikomi 904 m., kai popiežius Sergijus III pradėjo vadovauti Šventajam Sostui. *Saeculum obscurum* tęsėsi 60 metų iki popiežiaus Jono XII mirties 964 m. Pirmą kartą terminas *Saeculum obscurum* buvo panaudotas XVI a. italų kardinolo ir istoriko Cezario Baronijaus veikale *[[Annales Ecclesiastici]]*.

Šis laikotarpis Bažnyčios istorikų pramintas „pornokratija“ (, , iš , „prostitutės įstatymas”) arba *Ištvirkėlių įstatymas* (, ). Istorikas Will Durant laikotarpį tarp 867 ir 1049 metų vadina „popiežystės nadyru“ ().

IX–X a. popiežystė iš tikro išgyveno tikrai didelį nuosmukį. X a. pirmojoje pusėje ne vieną popiežių į sostą iškėlė palaido elgesio Romos matronos – Teodora ir jos duktė Marozija. Per savo valdomus vyrus tuo metu moterys realiai darė įtaką popiežystei.

## ''Saeculum obscurum'' laikotarpio popiežiai
* Sergijus III (904–911), manoma, kad buvo Marozijos meilužis.
* Anastasijus III (911–913)
* Landonas (913–914)
* Jonas X (914–928), manoma, kad buvo Teodoros (Marozijos motina) meilužis. Manoma, kad Joną X nužudė Marozija.
* Leonas VI (928–928)
* Steponas VII (928–931)
* Jonas XI (931–935), Marozijos sūnus, manoma, kad tėvas – Sergijus III
* Leonas VII (936–939)
* Steponas VIII (939–942)
* Marinas II (942–946)
* Agapetas II (946–955)
* Jonas XII (955–963), Marozijos anūkas.

## Taip pat skaitykite
* Popiežė Joana (legendinė asmenybė – pornokratijos laikotarpiu esą popiežiumi tapusi moteris)

## Šaltiniai
Kandelarija (Hondūras)

**Kandelarija** () – miestelis pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, 96 km į pietus nuo Grasjaso. Pasiekiama keliu iš Erandikės. Miestelį supa miškingi kalnai, greta teka keletas upelių (didžiausias – Pičigualis). Verčiamasi žemės ūkiu. Yra kolonijinių laikų bažnyčia.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1607 m. kaip *San Francisco de Joconguera*. 1872 m. gavo miestelio, 1939 m. – miesto statusą.


Image:Candelaria,Lempira 3.JPG|Bažnyčia
Image:Candelaria,Lempira 5.JPG|Miestelio centras
image:Puente San francisco.PNG|Tiltas per Pičugualio upę


## Šaltiniai
Kandelarija

**Kandelarija** reiškia:

* Kandelarija – miestas Hondūre;
* Kandelarija – miestas Meksikoje;
* Kandelarija – miestas Tenerifėje.
Kololaka

**Kololaka** () – miestelis pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, 200 km į pietvakarius nuo Grasjaso, netoli sienos su Salvadoru. Pasiekiama keliu iš San Markoso (Okotepekės dep.). Miestelį supa miškingi kalnai. Verčiamasi žemės ūkiu. Yra kolonijinių laikų pastatų, parkas.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1628 m. 1889 m. gavo savivaldybės statusą.


Image:Cololaca,Lempira 1.JPG|Parkas
Image:Cololaca,Lempira 2.JPG|Alkaldija


## Šaltiniai
Otto Heinrich Treumann

** Otto Heinrich Treumann ** (1919 m. spalio 30 d. Fiurtas, Vokietija – 2001 m. birželio 6 d. Vespas, Nyderlandai) – vokiečių ir olandų grafikas.

## Biografija
1935-1936 m. studijavo Grafikos mokykloje Amsterdame, 1936–1940 m. Naujoje meno mokykloje (*Nieuwe Kunstschool*) Amsterdame; mokyklos vadovas Paul Citroen (1896–1983).

Antrojo pasaulinio karo metais dirbo pogrindyje. Po 1945 m. laisvai samdomas grafikas, nuo 1947 m. laikraščiams *Kunstzijde Knie* ir *Rayon Revue*. Už savo darbus daug kartų buvo apdovanotas. Vienas žymiausių darbų – 1963 m. sukurtas Izraelio oro linijų bendrovės El Al logotipas. 1962-1990 m. sukūrė 11 pašto ženklų Nyderlandų paštui.

## Literatūra
* Amstutz, Walter: W*ho’s who in Graphic Art* (Volume I), Zürich 1962
* Amstutz, Walter: *Who’s who in Graphic Art* (Volume II), Zürich 1982 ISBN 3856347798
* Kussmaul, Sibylle/ Jüdisches Museum Franken (Hrsg.): *Otto Treumann, Graphikdesigner*: (Katalog zur Ausstellung "Otto Treumann, Graphikdesigner" im Jüdischen Museum Franken in Fürth, vom 28. März 2000 bis 30. Juli 2000); Fürth/Schnaittach 2000 ISBN 3-9805388-7-7
* Treumann, Otto: *Otto Treumann - graphic designer*; Amsterdam 1975

## Nuorodos

* Otto Treumann – Nederlands Archief Grafisch Ontwerpers (NAGO)
Lempira (reikšmės)

Žodis **lempira** gali reikšti:

* Lempira – indėnų lenkų vadas;
* lempira – Hondūro nacionalinė valiuta;
* Lempira – Hondūro departamentas;
* Puerto Lempira – Hondūro miestas.
Otfried Preußler

**Otfrydas Proisleris** (; 1923 m. spalio 20 d. – 2013 m. vasario 18 d.) – vienas žymiausių Vokietijos vaikų rašytojų, savo knygomis pripažinimą pelnęs ne tik savoje, bet ir daugelyje kitų pasaulio šalių. Daugiau negu 50 milijonų jo knygų kopijų buvo parduota visame pasaulyje ir buvo išversta į 55 kalbas. Geriausiai žinomi autoriaus kūriniai yra „Plėšikas Hocenplocas“ ir „Krabatas arba treji metai užburtame malūne“.

Jis gimė Liberece (Čekoslovakijoje) ir apsigyveno Bavarijoje (Vokietijoje).

Paklaustas, kodėl rašo vaikams, O. Proisleris atsako labai paprastai: „Rašymas vaikams man teikia begalinį džiaugsmą. Tiek pat džiaugsmo, kiek aš gaunu rašydamas, norėčiau palinkėti ir savo skaitytojams“. O. Proisleris savo pasisakymuose dažnai vartoja žodį „džiaugsmas“. Džiaugsmo kategorija ir išreiškia pagrindinį O. Proislerio, kaip rašytojo, kredo. „Gyvenimas ir džiaugsmas – dalykai, kurie suaugusiųjų pasaulyje, deja, ne visada būna greta, tačiau vaikystėje jie turėtų būti sinonimai“, – sako O. Proisleris.
Karalkrėslio valsčius

**Karalkrėslio valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Karalkrėslis.

## Istorija

XVII a. Karalkrėslio valsčius priklausė Alytaus ekonomijai, jame buvo Naujininkų vaitystė, Vinkšnupių, Vilkabalių, Piliakalnių, Patilčių ir kiti kaimai. 1772–1785 m. valsčiuje, prie Bartninkų kaimo, išaugo Bartninkų dvaras su gelumbės ir geležies apdirbimo dirbtuvėmis.  XVIII a. pabaigoje žlugus ATR, valsčius ir dvaras neteko administracinės reikšmės. Vėliau šiose vietovėse įkurtas Bartninkų valsčius.

## Šaltiniai
Rudauka (reikšmės)

**Rudauka** gali reikšti:

* Rudauka, ežeras Kalvarijos savivaldybėje;
* kaimai:
** Elektrėnų savivaldybėje,
** Kalvarijos savivaldybėje.
* Kaimai Lenkijoje ():
** Rudauka (Sokulkos apskritis);
** Rudauka (Seinų apskritis);
** Rudauka (Augustavo apskritis).
Ragelių valsčius

**Ragelių valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Rageliai.

## Istorija

Valsčius įkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Rokiškio valsčiaus ir dalies Obelių valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Obelių rajonui (2 apylinkės) ir Rokiškio rajonui (3 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 146 || || || 5 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Gyventojai
### Žymūs žmonės

|-
| 1880 || Kurkliečiai || Antanas Tumėnas, teisininkas || 1946
|-
| 1926 || Bagdoniškis || Alfredas Kligys, pedagogas ||2014
|}

## Šaltiniai
Jūravos valsčius

**Jūravos valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, dešiniajame Nemuno krante. Centras – Jūrava.

## Istorija

Žinomas nuo XVIII a. 1920 m. perduotas iš Ragainės apskrities Pagėgių apskričiai. Panaikintas II pasaulinio karo metais.

|-
| 1925 m.  || || 321 || || || 4 gyvenvietės 
|}

## Šaltiniai
Parovėjos valsčius

**Parovėjos valsčius** – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Parovėja.

## Istorija

Valsčius minimas nuo 1697 m. Vėliau panaikintas, atkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Biržų valsčiaus. Galutinai valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Biržų rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1949-01-01  || 287 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Suskirstymas

## Šaltiniai
Traksėdžių valsčius

**Traksėdžių valsčius** () – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Centras – Traksėdžiai.

## Istorija

Valsčius įkurtas XIX a. 1907 m. jam priklausė 11 gyvenviečių. 1939 m. gegužės 1 d. dalis valsčiaus perduota Šilutės valsčiui.

Valsčius panaikintas 1947 m. lapkričio 6 d. prijungiant prie Šilutės valsčiaus.

|-
| 1925 m.  || || 3630 || || || 16 gyvenviečių 
|}

## Šaltiniai
Sietuva (ansamblis)

**Sietuva** – jaunimo tautinių šokių ansamblis, įkurtas 1956 m. keleto merginų iniciatyva. Ansamblis greitai išaugo: 2-ame savo gyvavimo dešimtmetyje jį lankė apie 80 šokėjų, per metus kolektyvas dalyvaudavo apie 30 koncertų. Be to, jame buvo sukurtas liaudies instrumentų orkestras.

## Apie ansamblį

Šiandien Sietuvos ansamblį sudaro šokių trupė ir liaudies instrumentų orkestras, dauguma narių − įvairių Vilniaus universitetų studentai. Kolektyvas, ieškodamas naujų kūrinių, siekdamas atgaivinti ankstesnius, bendradarbiauja su profesionaliais choreografais, į repertuarą stengiamasi įtraukti daugiau autentiškais etniniais šaltiniais besiremiančių kūrėjų darbų. Ansamblio siekis − šiuolaikinei publikai tėvynėje ir svetur skleisti liaudies kultūrą tautiniu šokiu ir daina.

Nauji nariai į ansamblį priimami kiekvieną rugsėjį.

## Koncertai, kelionės, apdovanojimai

Sietuva yra nuolatinė Pasaulio lietuvių dainų švenčių ir Baltijos valstybių studentų dainų ir šokių festivalių Gaudeamus dalyvė. Kiekvienais metais ansamblis vyksta svetur ir koncertuoja užsienio žiūrovams. Kolektyvas yra dalyvavęs tarptautiniuose festivaliuose Belgijoje, Turkijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Latvijoje, Estijoje, Olandijoje, Vokietijoje ir kitur.
2003 m. ansamblis Sietuva, kaip geriausias metų Lietuvos tautinių šokių ansamblis, buvo apdovanotas Aukso paukšte. Ansamblio liaudies instrumentų orkestras yra įrašęs kompaktinę plokštelę. Joje − Sietuvos ankstesnių ir vis dar atliekamų kūrinių melodijos. 

## Nuorodos

Jaunimo tautinių šokių ansamblio SIETUVA interneto svetainė
Sangrūdos valsčius

**Sangrūdos valsčius** (iki II pasaulinio karo ***Punsko valsčius***) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Sangrūda.

## Istorija

Lietuvišką Punsko valsčių iš buvusio Seivų valsčiaus šiaurinės dalies 1918 m. lapkričio 15 d. įkūrė Kazimieras Mielkus, Petras Pacenka ir Motiejus Simonaitis. 1919 m. rugsėjo 7 d. lenkams užėmus Punską, valsčiaus centras perkeltas į Sangrūdą. 1919 m. prie valsčiaus buvo prijungti panaikinto Mockavos valsčiaus kaimai. Prasidėjus II pasauliniam karui, valsčius pervadintas Sangrūdos vardu. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kalvarijos rajonui (7 apylinkės).

|-
| 1923 m.  || 93 || 2907 || 482 || || 27 gyvenvietės 
|-
| 1932 m. || 66 || 3482 || || 5 seniūnijos  ||
|-
| 1949-01-01  || 96 || || || 7 apylinkės  ||
|}

## Vadovai
* Marcelis Malijonis, 1932 m.

## Suskirstymas

## Gyvenvietės

1923 m. surašytos gyvenvietės:

* Alksnėnų Senųjų k.
* Alksnėnų Naujųjų k.
* Burokų k.
* Cyrailės k.
* Gazdų k.
* Giluišių k.
* Gunkliškių k.
* Kasauskų k.
* Mergutrakio dv.
* Mergutrakio k.
* Miklašuvkos k.
* Navininkų k.
* Palnyčios k.
* Radiškės Senosios k.
* Radiškės Naujosios k.
* Rudelės k.
* Rudninkų k.
* Sangrūdos dv.
* Svidiškių k.
* Trikampio k.
* Trumpalio k.
* Užukalnių k.
* Vaiponiškių k.
* Zovados k.
* Žagariškės dv.
* Žagariškės k.


## Gyventojai
### Tautinė sudėtis

1923 m. gyveno 2907 žmonės:
* Lietuviai – 97,59% (2837);
* Vokiečiai – 1,92% (56);
* Kiti – 0,48% (14).

### Žymūs žmonės

|-
| 1921 || Šilėnai || Juzė Andriuškevičienė, gydytoja psichiatrė ||
|}

## Šaltiniai
James Milner

**Džeimsas Filipas Milneris** (; g. 1986 m. sausio 4 d.) – Anglijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje Liverpool klube. Žaidė Anglijos jaunimo rinktinėje ir yra daugiausia kartų jos sudėtyje žaidęs žaidėjas (46 pasirodymai). Šiuo metu Džeimsas Milneris yra Anglijos futbolo rinktinės narys.

2010 m. rugpjūčio 18 d. perėjo į „Manchester City“ komandą už 18 milijonų svarų, taip pat į sandėrį buvo įtrauktas Stephen Ireland, vertinamas 8 milijonais, todėl manoma, kad sandėrio vertė – 26 milijonai svarų.

## Laimėjimai
;Manchester City
* FA taurė: 2010–11 m.
* Premier League: 2011–12 m.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Šaltiniai
John Carew

**John Alieu Carew** (; g. 1979 m. rugsėjo 5 d.) – buvęs Norvegijos futbolininkas, puolėjas. Kitados atstovavo Norvegijos nacionalinėje futbolo rinktinei. 

## Karjera
1998–1999 m. atstovavo Vålerenga, 1999–2000 m. rungtyniavo Rosenborg, 2000–2004 m. priklausė Valencia (Ispanija), nuomos pagrindais išnuomotas Roma (Italija). 

2004–2005 m. rungtyniavo Beşiktaş (Turkija). 2005–2007 m. atstovavo Lyon (Prancūzija).

2007 m. vasario 22 d. pasirašė trijų su puse metų kontraktą su Aston Villa klubu. 2011 m. sausio 21 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Stoke City klubui. 2011 m. gegužės 27 d. pasibaigus kontraktui jis nebuvo pratęstas.

2011–2012 m. atstovavo West Ham United. 2011 m. rugpjūčio 6 d. pasirašė sutartį su klubu iki sezono pabaigos.

## Pasiekimai
2005, 2007 ir 2009 m. išrinktas geriausiu Norvegijos futbolininku.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Malaizijos ryšiai

**[[Malaizija|Malaizijos]] ryšių** sistemą prižiūri šalies komunikacijos ir žiniasklaidos komisija. 

## Telefonų linijos
Pagrindinės linijos: 4,311 milijono (2009 m.)
Mobilieji telefonai: 28,545 milijonai.

## Radijas
Radijo stočių skaičius: AM 56, FM 31, trumpųjų bangų 5 (1999)
Radijų skaičius: 9,1 milijono (1997)

## Televizija
Televizijos stočių skaičius: 27 (1999)
Televizorių skaičius: 3,6 milijono (1997)
Nemokamos televizijos sotys:

* RTM1
* RTM2
* TV3
* ntv7
* 8TV
* TV9

## Internetas
Interneto vartotojų skaičius: 16,902 milijonai (2009)
Tarptautinis interneto kodas: **MY**
Scarred

**Scarred** – norvegų aggrotech grupės „Combichrist“ EP, išleistas 2010 m.

## Kūriniai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficialus „Combichrist“ tinklalapis
* Ofiacialus „Out of Line“ tinklalapis 
* Ofiacialus „Metropolis Records“ tinklalapis
Lifeforce Records

**Lifeforce Records** – Vokietijos įrašų kompanija, užsiimanti metalo bei roko muzikos leidyba.

## Grupės
### Dabartinės
* At the Soundawn
* Burning Skies
* By Night
* Deadlock
* Destinity
* Hand to Hand
* Hell Within
* I.N.K
* Last Winter
* Left to Vanish
* Light Pupil Dilate
* Miseration
* N.A.M.E.
* Nahemah
* Nervecell
* Nightrage
* One Without
* Raintime
* Raunchy
* Seneca
* The Blackout Argument
* The Faceless
* The Last Felony
* The Psyke Project
* This or the Apocalypse
* War From a Harlots Mouth

### Buvusios
* Absidia
* Apostle
* Between the Buried and Me
* Beyond the Sixth Seal
* Caliban
* Cataract
* Cipher System
* Darwin
* Deadsoil
* Death Before Disco
* Destiny
* Endthisday
* Endstand
* Enforsaken
* Fall of Serenity
* Fault
* Fear My Thoughts
* Harlots
* Heaven Shall Burn
* Herod
* Intronaut
* Liar
* Mindfield
* Rancor
* Sunrise
* The Underwater
* The Year of Our Lord
* Trivium
* Unborn
* Unconquered
* Withered

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Kinabalu

**Kinabalu** () – aukščiausias Malaizijos bei Borneo salos kalnas. Kalnas yra to paties pavadinimo nacionaliniame parke. 1997 m. palydovų pagalba buvo nustatytas naujas kalno aukštis – 4095 m. Prieš tai atlikti duomenys rodė kiek didesnį aukštį – 4101 metrą.

Kinabalu kalnas yra labai turtingoje biologinėje zonoje, kuri 1964 m. paskelbta nacionaliniu parku. Jo apylinkėse yra apie 600 rūšių papartūnų, 326 rūšys paukščių ir 100 žinduolių rūšių. Šlaitus dengia atogrąžų miškai. Kinabalu kalnas kartu su jį supančiu nacionaliniu parku yra įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

## Šaltiniai
Adamsas

**Adamsas** gali reikšti:
*Adams - pavardė;

*Gyvenvietės JAV:
**Masačusetse;
**Minesotoje;
**Šiaurės Dakotoje;
**Nebraskoje;
**Niujorke;
**Oregone;
**Tenesyje;
**Viskonsine;
**Grino apygardoje, Viskonsine;
**Džeksono apygardoje, Viskonsine;
**keletas mažesnių gyvenviečių.
*Savivaldybė Filipinuose;
*Salos:
**Antarktidoje;
**JAV;
**Kanadoje;
**Naujojoje Zelandijoje.
*Smūginiai krateriai:
**Mėnulyje;
**Marse.
*Adamso apygarda.
Čaesono nacionalinis parkas

**Čaesono nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Lampango provincijoje, garėjantis kalnų miškais, kriokliais ir šaltiniais. Parkas įkurtas 1988 m. liepos 28 d.

## Vieta
Parkas užima 768 km² plotą ir įsikūręs Pepannamo (Pee Pan Nam) kalnų vakarinėje dalyje, apima Muangbahno (Muang Bahn) ir Jehomo (Jae Hom) apylinkėse, 68 km į šiaurę nuo provincijos centro Lampango.

## Flora ir fauna
Čaesono nacionaliniame parke vyrauja:
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: Afzelia xylocarpa, paprastoji skėtra (Chukrasia tabularis), raudonasis indenis (Toona ciliata), juodmedis (Diospyros pubicalyx), krausva (Lagerstroemia calyculata), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), rudoji šorėja ir shorea siamensis. Parke gyvena: Indijos muntjakas, Indinis elniukas, šernas, Teminko katė (Catopuma temminckii), Birminis kiškis (Lepus peguensis), Sumatros goralas (Nemorhaedus sumatraensis), Malajinis kaguanas, įvairios beždžionės (langūrai, makakos), dygliatriušis, Malajinis lokys ir kt.
Sutinkami paukščiai: baltastrėnė šama (Copsychus malabaricus), bankivinė višta, suopis, geninių, vanaginių, biulbiulinių, ūsinių šeimos paukščių ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Čaesono (Chae Son) krioklys (). Šešių lygių krioklys esantis netoli parko biuro.
* Maemono (Mae Mon) krioklys.
* Maekhno (Mae Khun) krioklys.
* Maepeako (Mae Peak) krioklys. 100 m aukščio trijų lygių krioklys esantis 3 km iki parko biuro.
* Čaesono (Chae Son) karštos versmės. Vandens temperatūra 73 °C.
* Fangamo (Pha – ngam) urvas. 60 km į šiaurę nuo parko biuro.

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Chae Son National Park
* Tailando nacionaliniai parkai
Abė (pavardė)

**Abė** – japoniška pavardė.

Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Kobo Abė (1924–1993), japonų rašytojas;
* Šinzo Abė (1954–2022), 90-asis Japonijos ministras pirmininkas, išrinktas Japonijos parlamento metu, 2006 m. rugsėjo 26 d. Tai jauniausias Japonijos ministras pirmininkas metais po II Pasaulinio karo;
Šiaulių bulvaras

**Šiaulių bulvaras** – pėsčiųjų takas Šiaulių centrinėje dalyje, dalis Vilniaus gatvės.

Pradžia – Vilniaus ir Žemaitės gatvių sankirta, pabaiga – Vilniaus gatvės ir Draugystės prospekto sankirta. Ilgis – 1280 metrų.

## Istorija
Idėjos autorius – tuometinis miesto vadovas Vilius Kazanavičius (dabar Šiaulių miesto garbės pilietis). Mintis kilo gimė rašant disertaciją urbanistikos klausimais, išvydus poilsio zonas Vokietijoje, Austrijoje, Italijoje. Vėliau su šiauliečių specialistais konsultavosi Kauno Laisvės alėjos ir Maskvos Arbato kūrėjai.

1974–1984 m. pirmo etapo (Vilniaus gatvės atkarpa tarp Žemaitės ir Tilžės gatvių) autorė arch. Virginija Taujanskienė, diz. Vilius Puronas, 1984–1986 m. antro etapo (Vilniaus gatvės atkarpa tarp Tilžės g ir Draugystės pr.) autoriai arch. Rimantas Kačinskas, Valentinas Mazuronis, Virgilijus Kačinskas.

Trečiasis pėsčiųjų bulvaras Europoje. 1975 m. Šiauliai pirmieji Sovietų Sąjungoje važiuojamąją gatvės dalį pavertė pėsčiųjų taku. 1977 m. sekė Laisvės alėja Kaune, 1978–1979 m. bei Arbato pėsčiųjų takas Maskvoje.

Šioje Vilniaus gatvės atkarpoje steigėsi įstaigos, parduotuvės – istoriškai susiklostė prekybinis miesto centras. 1975 m. 900 metrų gatvės paversta pėsčiųjų bulvaru, papuošta originalia mažąja architektūra, joje – įvairių stilių pastatų, pradedant prieškario laikų ir baigiant modernizmo. Bulvare yra parduotuvių.

1984–1986 m. bulvaro dalyje suprojektuotos ir įgyvendintos daugiausiai mieste pagamintos mažosios architektūros formos ir kiti gaminiai – pergolės su arkiniais vartais, muzikalūs šviestuvai, spaudos kioskai, pavėsinės, skelbimų vitrina ir stendai, kelių tipų ergonomiški suoliukai, ažūriniai metalo gaminiai, šaligatvio plytelės, atraminės sienelės ir kt., kurie sudaro vieningą architektūrinio kūrinio visumą.

### Atnaujinimas
2005–2010 m. atliktas bulvaro atnaujinimas nuo Tilžės iki Žemaitės gatvės. Rekonstrukcijos ilgis – 735 metrų, sutvarkytos teritorijos plotas – 19 577 m², kaina – 25,9 mln. litų.

* **I etapas** (2005–2006) – nuo Tilžės iki Dvaro gatvės (atkarpos ilgis – 226 m; tvarkomos dangos plotas – 5 222 m²; kaina – 4,5 mln. Lt.).
* **II etapas** (2006–2007) – nuo Dvaro iki Mickevičiaus gatvės (atkarpos ilgis – 151 m; tvarkomos teritorijos plotas – 2 728 m²; kaina – 3,5 mln. Lt.
* **III etapas** (2008–2010) – nuo A. Mickevičiaus iki Žemaitės gatvės (atkarpos ilgis – 358 m; tvarkomos teritorijos plotas – 11 627 m²; kaina – 17,9 mln. Lt).

## Bulvare įsikūrė
* Didždvario gimnazija
* Fotografijos muziejus
* Gaidžio laikrodžio aikštė
* Radijo ir televizijos muziejus
* Šiaulių bankas
* Šiaulių dailės galerija
* Šiaulių miesto apylinkės teismas
* Kino teatras „Laikas“

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Bulvaro panoramos
Dživanas Gasparianas

**Dživanas Gasparianas** (; 1928 m. spalio 12 d. Solake – 2021 m. liepos 6 d.) – žymus armėnų muzikas ir kompozitorius, armėnų liaudies instrumento duduko virtuozas.

## Biografija
Gasparianas duduku pradėjo groti būdamas šešerių metų. 1948 m. tapo Armėnijos dainų ir šokių liaudies ansamblio nariu. Jis laimėjo 4 medalius UNESCO konkursuose (1959, 1962, 1973 ir 1980 m.). 1973 m. paskelbtas Armėnijos liaudies artistu, 2002 m. etninės muzikos organizacijos WOMEX apdovanotas už nuopelnus pasaulio muzikai. Dživanas Gasparianas buvo Jerevano valstybinės muzikos konservatorijos profesorius ir ruošė duduko specialistus.

Dživanas Gasparianas kartu su Armėnijos liaudies muzikos ansambliu keletą kartų rengė pasaulinius turus. Taip pat prisidėjo prie daugelio žymių atlikėjų, kompozitorių kūrybos. Jis bendradarbiavo su Hossein Alizadeh, Sting, Erkan Ogur, Michael Brook, Peter Gabriel, Brian May, Lionel Richie, Derek Sherinian, Ludovico Einaudi, Boris Grebenshchikov, Hans Zimmer ir Andreas Vollenweider.

Dživanas Gasparianas prisidėjo prie Hanso Cimerio sukurto ir „Auksinį Gaublį“ laimėjusio garso takelio filmui „Gladiatorius“. Gaspariano ir Hoseino Alizadė bendras darbas „Endless Vision“ buvo nominuotas 2007 m. Grammy apdovanojimams.

## Diskografija
* *I Will Not Be Sad in This World* (All Saints Records, 1989 m.)
* *Moon Shines at Night* (All Saints Records)
* *Ask Me No Questions* (Traditional Crossroads 4268, 1996 m.)
* *Apricots From Eden* (Traditional Crossroads 4276, 1996 m.)
* *[[Varnas (filmas)|Varnas]]*, garso takelis
* *Black Rock*, su Michael Brook (Realworld 46230, 1998 m.)
* *Djivan Gasparyan Quartet* (Libra Music, 1998 m.)
* *[[Apgultis (filmas)|Apgultis]]*, garso takelis (1998 m.)
* *[[Eden Roc (albumas)|Eden Roc]]* (*[[Ludovico Einaudi]]*, 1999 m.)
* *Heavenly Duduk* (Network, 1999 m.)
* *Cosmopoly*, kaip Andreas Vollenweider svečias (EDEL Records, SLG Records (USA/Canada)
* *Armenian Fantasies* (Network 34801, 2000 m.)
* *[[Gladiatorius (filmas)|Gladiatorius]]*, garso takelis
* *Fuad*, su Erkan Ogur (tradicinės turkų ir armėnų dainos) (2001 m.)
* *[[Blood of the Snake]]*, Derek Sherinian (2006 m.)
* *RockPaperScissors*, Michael Brook (EQR 0006, 2006 m.)
* *Pangea* su Lian Ensemble (Houman Pourmehdi & Piraye Pourafar), Swapan Chaudhuri ir Miroslav Tadić (Lian Records 118, 2006 m.)
* *The Soul of Armenia* (Network Medien’s double-CD package 2008 m.)
* *[[Penumbra]]*, su Michael Brook (Canadian Rational/bigHelium, 2008 m.)

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
*
Ajala

**Ajala** – pavardė.

Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Luis Ajala, politologas, Čilės socialistų partijos ir tarptautinio socialistų judėjimo veikėjas;
* Robertas Ajala (g. 1973 m.), Argentinos futbolininkas, žaidžiantis vidurio gynėjo pozicijoje, Argentinos Racing Club de Avellaneda klube;
Pasaulinė sąžiningos prekybos organizacija

**Pasaulinė sąžiningos prekybos organizacija** (*World Fair Trade Organization*, **WTFO**; anksčiau **Tarptautinė sąžiningos prekybos asociacija**, , **IFAT**; buv. **Tarptautinė alternatyviosios prekybos federacija**, ) – pasaulinis organizacijų tinklas, vienijantis sąžiningos prekybos ( organizacijas. IFAT yra *Fair Trade-Organisation* (FINE) narė.

## Istorija
1989 m. organizacija buvo įkurta Nyderlanduose.

2004 m. turėjo per 200 narių 55 valstybėse.

## Nuorodos
* Homepage ''World Fair Trade Association''
Kazys Švažas

**Kazys Švažas** (1924 m. birželio 3 d. – 2018 m. rugsėjo 14 d.) – Lietuvos dailininkas skulptorius.

## Biografija
1943 m. baigė Mažeikių gimnaziją. 1945–1953 m. studijavo skulptūrą LTSR valstybiniame dailės institute. 1953–1970 m. dėstė Kauno Stepo Žuko taikomosios dailės technikume (dab. Kauno kolegija).

Tapytojo Jono Švažo brolis.

## Kūryba
Kūrė portretus, figūrines kompozicijas, antkapius. Nuo 1955 m. dalyvavo parodose. Sukūrė skulptūrų-paminklų (Karolio Požėlos, Pakruojis, 1971 m.; Mikalojaus Konstantino Čiurlionio, Druskininkai, 1975 m.), portretų (Jono Švažo, 1979 m.; A. Abraičio, 1981 m.; Karolio Didžiulio, 1984 m.), reljefinių kompozicijų („Pirmieji išvaduotojai“, 1958 m.; „Revoliucija“ Kauno Vienybės aikštės steloje, „Skrydis“ Kauno aerouoste, abu 1970 m.; „Žemė maitintoja“, 1978 m.). Kūriniai emocingi, stilizuotų apibendrintų formų, kompaktiškos kompozicijos.

Nuo 1960 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, 1986–1990 m. Dailininkų sąjungos Kauno skyriaus pirmininkas. LLKJS premijos laureatas (1972 m.), LSSR nusipelnęs meno veikėjas (1974 m.).

## Šaltiniai
Achmadas

**Achmadas** – pavardė.

Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
* Abu Alabas Achmadas ibn Mahometas (g. 1549 m.), nuo 1526–1545 m. ir 1547–1549 m. Vatasidų dinastijos Maroko sultonas;
* Nasiras ad Din Alkasiras Mahometas ibn Achmadas (g. 1547 m.), nuo 1545–1547 m. Vatasidų dinastijos Maroko sultonas valdęs Fesą;

**Achmadas** – vardas.

Šį vardą turi šie garsesni asmenys:
* Abu Alabas Achmadas ibn Mahometas (g. 1549 m.), nuo 1526–1545 m. ir 1547–1549 m. Vatasidų dinastijos Maroko sultonas;
Būdmainis rūgtis

**Būdmainis rūgtis** (*Polygonum amphibium*, sin. *Persicaria amphibia*) – rūgtinių (*Polygonaceae*) šeimos, rūgtinių (*Persicaria*) genties augalas.

Daugiametis, 30−150 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis šliaužiantis, šakotas, ties bambliais įsišaknijantis. Stiebas status, kylantis arba plūduriuojantis. Varpiški žiedynai stiebo ir šaknų viršūnėse. Žiedai maži, rausvi arba rausvai balti. Pasitaiko augalų, turinčių tik kuokelinius arba tik piestelinius žiedus, kartais žiedynai būna dvilyčiai. Vaisiai – apyžiedžio apgaubti riešutėliai. Apyžiedžio lapeliai rausvi. Riešutėliai tamsūs, juodi arba rudi, lęšiški, viršūnėje snapelis.

Žydi birželio−rugsėjo mėn. Dažnas visoje Lietuvoje. Augalas gana įvairuojantis. Yra keletas formų, prisitaikiusių prie įvairių sąlygų. Lietuvoje dažnesnės šios formos: var. *aquaticum Leyss*. ir var. *terrestre Leyss*. Pirmoji auga stovinčiame arba ramiai tekančiame vandenyje, upėse, ežeruose, tvenkiniuose, senvagėse ar grioviuose. Jos stiebas ilgas, šakotas, plūduriuojantis. Lapai ilgakočiai, viršutinė pusė tamsiai žalia, blizganti, taškuota, apatinė šviesesnė, gyslota. Antrosios formos augalai auga pakrantėse, grioviuose, pievose, laukuose. Jų stiebas status arba kylantis, nešakotas, plaukuotas. Lapai trumpakočiai, pilkai žali, plaukuoti.

Vaistinis augalas. Turi nemažai rauginių medžiagų. Sėklas lesa paukščiai.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 12 psl.
Erandikė

**Erandikė** () – miestelis pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, 65 km į pietryčius nuo Grasjaso. Greta eina San Chuano–Kandelarijos kelias. Miestelį supa miškingi kalnai. Verčiamasi žemės ūkiu. Yra vietinė ligoninė, amerikiečių klinika.

## Istorija

Gyvenvietė įkurta 1600 m. kaip *Cerquín*. 1882 m. gavo dabartinį pavadinimą. 1932 m. gavo miesto statusą.


Image:Erandique,Lempira 1.JPG|Panorama nuo kalnų
Image:Erandique,Lempira.JPG|Alkaldija
Image:Erandique (monumento dedicado al guerrero Lempira, líder de los lencas).jpg|Paminklas vadui Lempirai


## Šaltiniai
Nueva Okotepekė

**Nueva Okotepekė** () – miestas pačiuose Hondūro pietvakariuose, netoli Salvadoro ir Gvatemalos sienų, prie Lempos upės. Okotepekės departamento centras. Transporto mazgas. Keliai į Čikimulą, San Salvadorą, San Pedro Sulą. Nueva Okotepekė yra svarbus tranzitinis ir prekybinis centras. Taip pat užsiimama žemės ūkiu.

## Istorija

Okotepekė įkurta 1530 m., pradžioje priklausė Grasjaso departamentui. 1870 m. gavo miesto statusą. 1934 m. birželio 7 d. miestą sugriovė Mačalos upės potvynis. Kitais metais miestas atkurtas Nueva Okotepekės pavadinimu, tapo departamento centru. Mieste vyko Futbolo karas.

## Šaltiniai
Vienametė klėstenė

**Vienametė klėstenė** (*Scleranthus annuus*) – gvazdikinių (*Caryophyllaceae*) šeimos, klėstenių (*Scleranthus*) genties augalas.

Žiedai smulkūs, neišvaizdūs, kamuolėliais susitelkę į tankius dvistypius žiedynus. Apyžiedis tik iš taurelės, vainikėlio visai nėra. Visos 5 taurelės skiltys žalios, smailios, pakraščiai plėneliniai, balti. Kai užsimezga vaisiai, taurelės skiltys išsilenkia į išorinę pusę. Kuokeliai kelis kartus trumpesni už taurelę, plika akimi sunkiai įžiūrimi. Vaisius − riešutėlis. Stiebas status arba gulsčias, labai šakotas; šakos į visas puses išsikerojusios. Lapai linijiškai yliški, kiek išlinkę, priešiniai, ties pamatais poromis suaugę. Išaugusių lapų vietose stiebo ir šakelių bambliai sustorėję. Vienmetis, rečiau žiemojantis augalas. Žydi nuo gegužės iki spalio mėn.

Auga laukuose, daržuose, dirvonuose, pakelėse, pylimų šlaituose, lengvuose, nelabai derlinguose, rūgščiuose dirvožemiuose. Šis augalas − vienas geriausių dirvos rūgštingumo indikatorių.

Aptinkama visoje Lietuvoje, bet labiausiai išplitusi pietrytinėje dalyje, kur daug smėlėtų, rūgščių dirvų. Augalas savidulkis, vabzdžiai nelanko smulkių, sunkiai pastebimų žiedų. Sėklas platina gyvūnai. Sukietėjusios, išsiraičiusios taurelės skiltys, išliekančios prie vaisiaus, Įkimba į kailį ir taip vaisiai išplatinami.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 20 psl.
Doiinhanono nacionalinis parkas

**Doiinhanono nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje, garėjantis savo kriokliais, Perke yra ir aukščiausias Tailando kalnas – Doi Inthanonas (2 576 m). Parkas pradėtas kurti 1959 m. spalio 7 d. ir užbaigtas formuoti 1978 m.

## Vieta
Parkas užima 482,40 km² plotą ir įsikūręs aplink Doi Inthanono kalną, apima Maeklango (Mae Klang), Maepakongo (Mae Pakong), Maepono (Mae Pon), Maehojo (Mae Hoi), Maeja (Mae Ya), Maečaemo (Mae Chaem) ir Maekhano (Mae Khan) apylinkėse. Per parko teritoriją teka Pingas.

## Flora ir fauna
Doiinhanono nacionaliniame parke vyrauja:
* Pusiau visžaliai miškai;
* Kalnų miškai;
* Mišrus miškas;
* Lapuočių miškas.
Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), kvapioji hopėja (Hopea odorata), rudoji šorėja (Shorea obtusa), bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), juodmedis (Diospyros mollis), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), viršūklis (Terminalia alata) ir michelija (Michelia floribunda). Mišką puošia daug gėlių: mėlynoji vanda (Vanda coerulea), falenopsis (Rhynchostylis gigantea) ir (Rhododendron moulmeinense), o kiminas (Spagnum Moss) aukštikalnėse.
Parke gyvena: Sumatros goralas (Nemorhaedus sumatraensis), Indokininis tigras ir kt.

## Įžymiausios vietos
* Doi Inthanono kalno viršūnė ().
* Maeklango (Mae Klang) krioklys ().
* Vačirathano (Vachirathan) krioklys ().
* Maeja (Mae Ya) krioklys ().
* Maeja (Siriphum) krioklys ().
* Bričinda (Brichinda) urvas. Stalagmitų ir stalaktitų urvas esantis parko pradžioje.
* Pramahathato Naphamethanidono (Phra Mahathat Naphamethanidon) stūpa ().

## Išnašos

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Gvajapė

**Gvajapė** () – upė rytų Hondūre, Olančo departamente; viena iš Patuką sudarančių upių. Prasideda kalnuose, į pietus nuo Chutiapos. Teka į pietryčius kalnuotomis ir miškingomis vietovėmis. Vėliau pasuka į rytus, žemupyje smarkiai vingiuoja, sudaro meandras. Į pietryčius nuo Chutikalpos susilieja su Gvajambarės upe ir sudaro Patuką (įteka į Karibų jūrą).

Didžiausias intakas – Chalanas (kairysis).

Prie upės yra keletas nedidelių kaimelių, tarp jų Eskilinčučė.
Šliktinės apylinkė

**Šliktinės apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Žemaitijoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje.

## Vadovai
* P. Žvinklys, pirmininkas iki 1946 m.

## Šaltiniai
Kantaksantinas

**Kantaksantinas** () – gamtoje plačiai paplitęs pigmentas karotinoidas, kurio formulė C40H52O2. Naudojamas kaip maisto priedas dažiklis, jo kodas – *[[E numeris|E161g]]*.

Pirmą kartą išskyrė ir valgomųjų grybų. Taip pat rastas žaliadumbliuose, bakterijose, vėžiagyviuose, žuvyse (pvz., karpiuose, jūriniuose karosuose, auksaspalvė čiulpikė (*Moxostoma erythrurum*)).

D. Britanijoje įstatymai leidžia kantaksantiną naudoti kaip maisto priedą dešrose, upėtakių ir lašišų, paukščių pašaruose. Tačiau kantaksantino naudoti neleidžia D. Britanijos kiaušinių pramonėje naudojamas Liono veiklos kodeksas (), pagal kurį yra gaminama 85% D. Britanijos kiaušinių.
ES nurodoma kantaksantino riba yra 80&nbsp;mg/kg pašarų.

Dažnai vietoj kantaksantino naudoja kitą natūralų karotinoidą citranaksantiną.

## Kantaksantinas žuvyse
Kantaksantinas neaptinkamas laukinėse atlantinėse lašišose, bet yra retasis karotinoidas Ramiojo vandenyno lašišose. Kantaksantinas naudojamas upėtakių auginime. Kantoksantino ir astaksantino mišinys naudojamas kai kuriuose lašišų pašaruose.

## Poveikis žmogaus odos spalvai
Valgomas dideliais kiekiais kaip priemonė tamsinti odai kantaksantinas kaupiamas poodiniuose riebaluose ir suteikia odai auksinį oranžinį atspalvį.

JAV Maisto ir vaistų administracija (*FDA*) nėra leidusi pardavinėti JAV jokių „įdegio tablečių“. Tačiau kai kurios kompanijos taip vadinamus preparatus (dalyje jų yra kantaksantino) pardavinėja. FDA tokias kosmetikos priemones vadina „falsifikuota kosmetika“, o platinančioms kompanijoms siunčia perspėjimus, kur rašoma, jog tie produktai turi dažiklio, kuris yra nesaugus. "

Pagal FDA:
: Įdegio tabletės asocijuojamos su kai kuriomis sveikatos problemomis, pvz., akių sutrikimu kantaksantininė retinopatija, kai prie akių tinklainės susidaro geltonos apnašos. Yra pranešimų, kad kantaksantinas gali pažeisti kepenis ir, pagal Amerikos dermatologų asociaciją, sukelti dilgėlinę.

## Nuorodos
Šiaulių žemė

: *Šis straipsnis apie senovės baltų žemę. Šiaulių žeme XVIII a. pabaigoje dar trumpai vadinta [[Šiaulių apskrities istorija|Šiaulių apskritis]]*

**Šiaulių žemė** (, ) – senovės Lietuvos sritis, priklausiusi žemaičių genčiai. 

Užėmė Žemaičių aukštumos rytinę dalį (Dubysos, Šušvės ir Mūšos aukštupius). Vakaruose siekė Knituvą, pietuose – dykrą, buvusią tarp Tendžiogalos ir Dubysos žemupio, rytuose – Upytės žemę, šiaurėje – Žiemgalą.

## Istorija
Žemė minima Livonijos ordino 1254 m. dokumente, kuriuo Livonijos ordinas ir Rygos arkivyskupas pasidalijo užkariautas žemes. XIV a. Šiaulių žemę mini Vartbergės kronika, taip pat Henekės kronika (kaip *terra Sauleorum*). 1348 m. kronikininkas Henekė aprašo kryžiuočių žygį ir nurodo, kad Šiaulių žemė buvo tarp Mūšos aukštupio ir Dubysos. Čia stovėjo svarbiausios Šiaulių žemės pilys – Businė, Ceila, Dubysos pilis.

Istoriko Gudavičiaus teigimu remiantis toponimais, Šiaulių žemę XIII a. valdė Bulaičiai, kurių žinomi trys kunigaikščiai – Vismantas, Edivilas ir Sprudeika. Tarp jų Vismantas turėjo žmoną Mortą, kurią vėliau atėmė Mindaugas ir padarė savo žmona.

XVI a. Šiaulių žemės teritorijoje įsikūrė Šiaulių valsčius, vėliau – Šiaulių pavietas.

## Šaltiniai
*
Kauno choralinė sinagoga

**Kauno choralinė sinagoga** – vienintelė išlikusi ir veikianti Kauno sinagoga ir judėjų maldos namai; taip pat vadinama **Kauno sinagoga**.

## Istorija
Ankstyviausi žinomi Kauno žydų maldos namai stovėjo vadinamojoje Pilies jurizdikoje – teritorijoje prie Kauno pilies. 1716 m. jie buvo sugriauti, tačiau žydai sinagogą 1722 m. atstatė. XVIII a. Vilijampolėje didelę mūrinę baroko stiliaus Vilijampolės sinagogą dešiniajame Neries šlaite pastatė rabino Izaoko sūnūs Mozė ir Abraomas Soloveičikai. Šalia stovėjusio mūrinio namo antrame aukšte buvo įsikūręs ir žydų – bendruomenės taryba Kahalas. Sinagoga buvo restauruota 1774 m., bet per Vilijampolės gaisrą XIX a. pabaigoje sudegus stogui, caro valdžia neleido jos atstatyti.

Naują sinagogą Kauno centre, dabartinėje E. Ožeškienės gt. 1872 m. pastatė Kauno pirmosios gildijos pirklys Levinas Minkovskis. Architektas – Justinas Golinevičius. Sinagogos tvora buvo sumūryta 1893 m. Sinagoga vadinama Choraline, nes joje atliekamas apeigas lydi choro giedojimas. Lietuvoje šiuo metu veikia dar viena choralinė sinagoga – Vilniuje. Sinagoga – oficiali vieta žydų bendruomenės susirinkimui, maldai, mokyklai ir Toros studijoms, o kartais tai ir Kahalo būstinė.

## Architektūra
Pastatas yra istorizmo architektūros, stačiakampio plano, tinkuoto mūro su trisiene iškiša Aron kodešui rytinėje pusėje ir trimis įėjimais vakarinėje pusėje. Sinagogos įėjimo fasade neobaroko frontonas baigiasi masyviu bokštelio kupolu. Sinagogos bima – aštuonkampė pakyla, skirta Toros skaitymui, aptverta ažūrine metalo tvorele. Bimos vietą salėje iš viršaus apšviečia stoglangis. Prie rytinės sienos stovi Aron hakodešas (Sandoros skrynia) – kelių pakopų spinta, panaši į altorių, kurioje saugoma Tora. Interjeras dekoruotas žydų menui būdingais augalų ir gyvūnų motyvais.
Istorizmo laikotarpio sinagogų architektūroje egzistuoja stilistinė įvairovė. Sinagogų išorėje naudojama dominuoja Dovydo žvaigždė arba Dekalogo motyvas.


 LT Kaunas, judaica - synagoga, 2019.07.18, fot Ivonna Nowicka (5).jpg|Šviesi konstrukcija ant stogo
 Synagogue Kaunas inside view 6.jpg|Aron hakodešas ir lektorius
 Synagogue Kaunas inside view 3.jpg|Dešimt Dievo įsakymų
 Synagogue Kaunas inside view 2.jpg|Atminimo lentos su Pirmajame pasauliniame kare žuvusių žydų karių ir Holokausto aukų vardais


## Dabartis
Pastaruoju metu Kauno sinagoga buvo tvarkoma – 1999 m. restauruota tvora, 2001 m. atstatytas sinagogos kupolas. Kauno choralinėje sinagogoje be pamaldų, organizuojami ir kiti renginiai, vyksta parodos, religinės šventės. Sinagogos antrajame aukšte veikia Kauno žydų muziejus, eksponuojama unikali rabinų portretų kolekcija.

## Šaltiniai
* XX a. Lietuvos žydų enciklopedinis žinynas, 2007 m. Vilnius

## Nuorodos
* Įspūdingiausios Lietuvos sinagogos 
* Istorizmo laikotarpio sinagogos 
* Kauno choralinė sinagoga
Rubiksantinas

**Rubiksantinas** (), *natūralus geltonasis 27* – natūralus pigmentas ksantofilas (karotinoidas), raudonai oranžinis. Aptinkamas erškėčių vaisiuose. Naudojamas kaip maisto dažiklis, žymimas kodu E161d. Kriptoksantino izomeras.

Šalutinis kenksmingas organizmui poveikis nėra aptiktas.

## Nuorodos
Proliferacija

**Proliferacija** (lot. *proles* – palikuonis + fero – nešu) – tai ląstelių populiacijos augimas dalijimosi būdu. Viena ląstelė („motininė ląstelė“) auga ir dalijasi į dvi „dukterines lasteles“. Proliferacijos sutrikimai gali sukelti ligas, tokias kaip vėžį (įskaitant leukemiją), proliferacinę vitreoretinopatiją ir t. t.

## Išnašos
Pilkoji miltinaitė

**Pilkoji miltinaitė** (*Berteroa incana*) – bastutinių (*Brassicaceae*) šeimos, miltinaičių (*Berteroa*) genties augalas.

Balti žiedai kekės viršūnėje, o žemiau ant pailgėjusios žiedyno ašies elipsiški vaisiai su ilgo liemenėlio liekana. Žiedo sandara būdinga visiems šios šeimos augalams (neretai vadinami kryžmažiedžiais): 4 taurėlapiai, 4 vainiklapiai, 6 kuokeliai, 1 liemenėlis. Vainiklapių viršūnės giliai įskeltos. Trumpųjų kuokelių koteliai prie pamato su danteliais. Vaisius − ankštarėlė; sėklos išbyra nukritus abiem sąvaroms. Stiebas status, šakotas, dažniausiai nuo pamato. Lapai pailgi, lancetiški, be lapkočių, kraštas neryškiai dantytas. Vienmetis, kartais dvimetis augalas. Visos jo dalys apaugusios pilkais šakotais plaukeliais ir atrodo apsinešusios dulkėmis. Nuo to ir kilęs augalo pavadinimas − pilkoji miltinaitė.

Pradeda žydėti birželio mėn. Žydi iki vėlyvo rudens. Auga pakelėse, palaukėse, pasėliuose ir daržuose, dykvietėse, prie sodybų, sausose, dažniausiai smėlėtose vietose. Vietomis dažna, kai kur visai neauga. Žiedai išskiria nektarą, lankomi vabzdžių. Žolė, vos pradėjus augalams žydėti, sukietėja, todėl nei galvijų, nei arklių neėdama. Turi gydančių medžiagų, bet kaip vaistažolė nepopuliari.

## Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 28 psl.
Uilas

**Uilas** (, ) – upė vakarų Kazachstane. Prasideda Mugodžarų kalnuose, Aktiobės srityje. Vingiuoja stepėmis vakarų kryptimi, žemupyje teka Atyrau sritimi. Leidžiasi į Pakaspijo žemumą. Netoli žiočių pradeda skaidytis į atšakas, protakas, sudaro druskingo purvo deltą. Įteka į Aktobės ežerą, telkšantį kiek į rytus nuo Uralo upės.

Didžiausi intakai: Ašeuilas (kairysis), Kiylas (dešinysis). Vanduo naudojamas drėkinimui. Vasarą upė nusenka, skaidosi į ežerėlius, vanduo uždruskėja.

## Šaltiniai
Umbo ežeras

**Umbo ežeras** () – ežeras Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio vakaruose. Telkšo 149 m aukštyje, tarp Chibinų vakaruose ir Lovozero tundros rytuose. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 45 km, plotis iki 12 km. Ežere yra keletas salų (Sarvanovsko, Moroškino, Didžioji, Eglių ir kt.). Gylis siekia 115 m.

Metinis vandens lygio svyravimas – 1,2 m. Aukščiausias lygis būna liepą, žemiausias – gegužę. Ežeras užšąla nuo spalio pabaigos iki gruodžio, atitirpsta gegužės pabaigoje-birželį. Į Umbo ežerą šiaurėje įteka Čiuda ir Sura, rytuose – Kica, pietuose išteka Umba.

Žvejyba (upėtakiai, lydekos, šalviai, seliavos ir kt.).

## Šaltiniai
Guobiniai (Druskininkai)

**Guobiniai** – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Leipalingio, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ricielių, prie kelio . Į šiaurės rytus nuo kaimo auga Žaliamiškis, rytuose – Skuisto miškas, piečiau telkšo ežeras Maželis.

## Etimologija
XIX a. pab. lietuviškai vietovardis užrašytas kaip *Gobinei*. Greičiausiai kilęs iš medžio pavadinimo *[[guoba|gúoba]]*, bet gali gūti ir iš asmenvardžio *Gúoba, Guõbis, Guobỹs*.

## Istorija
XIX a. pab. Guobinių kaimas pateko į Seinų apskrities Lepialingio valsčių, Liškiavos parapiją. 1937 m. kaimas išskirstytas viensėdžiais.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Iš kaimo kilęs M. K. Čiurlionio tėvas Konstantinas Čiurlionis, gimęs apie 1846 m. laisvo valstiečio lietuvio Stasio Čiurlionio šeimoje. Nors buvo valstiečio sūnus, bet žemės ūkiu nesidomėjo, nuo vaikystės svajojo tapti vargonininku ir juo tapo (vargonavo apie 30 metų).

## Šaltiniai
Uzbojus

**Uzbojus** – sausas slėnis (vadė) šiaurės Turkmėnijoje, Karakumų dykumoje. Prasideda Sarikamyšo duburyje ir driekiasi 550 km iki Kaspijos jūros. Tai senovinė Amudarjos senvagė, susidariusi, kuomet ši tekėjo ne į Aralo ežerą, o į Kaspijos jūrą. Yra buvusių slenksčių, krioklių liekanos, susidariusios terasos.

Vanduo vaga tekėjo iki XVIII a. Prie upės klestėjo nuo V a. pr. m. e. susikūrusi civilizacija. Išdžiuvus upei gyventojai tapo dykumų klajokliais, perskėlė kitur. XX a. penktajame dešimtmetyje Uzbojaus vaga planuota nutiesti Pagrindinį Turkmėnijos kanalą ir vėl sujungti Amudarją su Kaspija, tačiau darbai buvo nebaigti.

## Šaltiniai
Mix Markt

**Mix Markt** – prekybos centrų tinklas Vokietijoje. Specializacija – NVS šalių bei Rytų Europos virtuvė, maisto produktai, šviežia produkcija. „MIX Markt" ženklu apibūdinamas santykinai platus mišrus sortimentas. Jį sudaro maisto produktai ir delikatesai iš įvairių (daugiausia – po sovietinės erdvės, Rytų Europos) valstybių, taip pat kasdienio vartojimo produktai. 

„MIX Markt" yra licencijuotos partnerystės įmonės (teisinė forma – tikroji ūkinė bendrija). Būstinė (*MIX GmbH*) – Herrenberge. *MIX GmbH* yra stambiausias *Monolith* grupės tinklas; valdo 90 supermarketų. Supermarketams produkciją tiekia įmonių grupė *Unternehmensgruppe Monolith* (valdomi taip pat tinklai MINI-MAX Markt ir PRIMA Markt – keliasdešimt rusiškų prekių parduotuvių.

1997 m. Oerlinghausene (Šiaurės Reinas-Vestfalija) buvo atidarytas pirmasis „Mix Markt“. Steigėjai Artur Steinhauer (g. 1959 m.), Peter Schuju (g. 1966 m.) ir Waldemar Völker (1949–2009).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Supermarketų tinklas MIX Markt  (vokiečių k.)
* Įmonių grupė „Monolith“