open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uždavinys

**Uždavinys** − lietuviška vyriškos giminės pavardė.

Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Uždavinienė (ištekėjusi moteris) ir Uždavinytė (mergautinė pavardė).

Pavardę turi šie garsesni asmenys:

* Algimantas Uždavinys – dirigentas, pedagogas;
* Algis Uždavinys – filosofas, menotyrininkas, kultūrologas;
* Giedrius Uždavinys – Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto profesorius;
* Ignacas Stasys Uždavinys – matematikas, pedagogas, politinis bei visuomenės veikėjas;
* Sakalas Uždavinys – teatro ir kino aktorius, režisierius;
* Vincas Uždavinys – publicistas, žurnalistas, redaktorius.
Vytautas Dudėnas

**Vytautas Dudėnas** (g. 1937 m. birželio 8 d. Dievonyse, Kelmės valsčius) – finansininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. gyveno pabėgėlių stovykloje Kemptene, Bavarijoje, lankė lietuvių mokyklą. 1949 m. su tėvais emigravo į Čikagą (JAV). 1955 m. baigė Tildeno vidurinę mokyklą. 1959 m. įgijo Čikagos universiteto humanitarinių mokslų bakalauro, 1961 m. to paties universiteto finansų specialybės magistro laipsnį.

Priklausė studentų Ateitininkų sąjungai. 1956 m. išrinktas į JAV Lietuvių studentų sąjungos valdybą. 1962–1964 m. vienas iš žurnalo „Lituanus“ leidėjų. Sukaupė didelę patirtį investicijų bankininkystėje bei ryšių su visuomene srityje. 1971 m. vienas iš AMBAC (*American Municipal Bond Assurance Corporation*) finansinių garantų korporacijos steigėjų, vykdomasis viceprezidentas, 1971–1987 m. direktorių tarybos narys.

1991 m. su žmona Egle grįžo į Lietuvą dirbti kaip savanoriai. Buvo finansų ministro patarėjas, padėjo įkurti Lietuvos investicijų banką, iki 1993 m. jo prezidentas. 1992–1993 m. ir 1996–2000 m. Centrinės privatizavimo komisijos narys. 1993 m. vienas iš Nacionalinės vertybinių popierių biržos steigėjų ir pirmasis biržos tarybos pirmininkas. 1996 m. lapkričio 25 d. – 2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys, 1998–1999 m. Užsienio reikalų komiteto pirmininkas, Seimo delegacijos Šiaurės Atlanto Asamblėjoje pirmininkas. 1999–2000 m. finansų ministras. Nuo 2001 m. tarptautinės antikorupcinės organizacijos Transparency International Lietuvos skyriaus narys.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

Moka anglų kalbą.

## Įvertinimas

* 2004 m. apdovanotas Vytauto Didžiojo ordino Komandoro didysis kryžiumi.

## Šaltiniai

## Nuorodos

|-
Rimantas Didžiokas

**Rimantas Didžiokas** (1953 m. spalio 25 d. Bagaslaviškyje, Širvintų raj.) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas. Klaipėdos universiteto profesorius, infrastruktūros ir plėtros prorektorius.

## Biografija

1960–1971 m. mokėsi Bagaslaviškio vidurinėje mokykloje. 1976 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo maisto pramonės mašinų ir aparatų inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją. 1986–1987 m. stažavo Drezdeno technikos universitete. 1993–1994 m. pagal Europos Sąjungos programą „TEMPUS“ kėlė kvalifikaciją Drezdeno universitete. 1995–1996 m. studijavo Drezdeno technikos universitete pagal „Volkswageno“ fondo jaunųjų mokslininkų rėmimo programą. Technikos mokslų kandidatas (dabar daktaras).

1976–1991 m. Kauno politechnikos instituto asistentas, docentas, katedros vedėjas. 1992–1996 m. – Klaipėdos universiteto Mechanikos inžinerijos katedros vedėjas. 1995–1996 m., 2003–2007 m., 2015–2018 m. ir nuo 2019 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.

1996 m. lapkričio 25 d. – 2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys, dirbo Ekonomikos komitete, nuo 2000 m. gegužės 9 d. Biudžeto ir finansų komitete. 1999–2000 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės susisiekimo ministras. 2000 m. Klaipėdos universiteto Jūrų technikos fakulteto Mechanikos inžinerijos katedros vedėjas, daktaras.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. Žmona Virgilija, dukterys Eglė ir Vaiva.

## Šaltiniai

|-
Graikijos vėliava

**[[Graikija|Graikijos]] [[vėliava]]** (graik. *Σημαία της Ελλάδος*, pop. *Γαλανόλευκη* arba *Κυανόλευκη* – „mėlyna - balta“) – stačiakampis suskirstytas į 9-nias vienodo aukščio horizontalias mėlynos ir baltos spalvos juostas. Mėlyname vėliavos kantone – baltas kryžius.

## Istorija
1821 m. vykstant revoliucijai, buvo išrinktos Graikijos vėliavos spalvos – mėlyna ir balta, kaip priešprieša Osmanų imperijos Graikijoje naudojamai raudonos - mėlynos - raudonos spalvų vėliavai.
1822 m. įteisinta vėliava buvo mėlyname fone baltas kryžius.

Dabartinė vėliava, kaip jūrų vėliava, pirmą kartą įteisinta 1822 m. Iki 1978 m. buvo naudojama ir reprezentuoti šalį užsienyje. Nuo 1978 m. galutinai įtvirtintas nacionalinės vėliavos statusas.

## Simbolika
Simbolika nėra žinoma. Yra kelios nuomonės apie spalvas ir juostas. Pagal vieną iš jų, penkios mėlynos juostos reiškia 5 vandenynus, baltos - debesis arba bangas. Pagal kitą, 9 juostos reiškia 9 mūzas. Tik kryžius turi pakankamai aiškią reikšmę kaip krikščioniškosios religijos simbolis.

## Konstrukcija

## Spalvos
 Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra;  RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.

 Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 294;  RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 63, 135.

## Nuorodos
* Graikojos Prezidento institucija. Apie vėliavą.  
* Graikijos vėliavos Osmanų Imperijoje.  (graikų k.)
* vexilla-mundi.com  
* flags.net
Jadvyga Dunauskaitė

**Jadvyga Dunauskaitė** (g. 1954 m. birželio 5 d. Kanteikiuose, Akmenės raj.) – inžinierė, Lietuvos ir Akmenės rajono politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

1971 m. baigė Akmenės vidurinę mokyklą, mokėsi Šiaulių politechnikume. 1990 m. Kauno politechnikos institute įgijo inžinierės statybininkės specialybę. 2002 m. baigė Mykolo Romerio universitetą, teisės bakalauras.

1971 m. Akmenės cemento gamyklos dulkių surinkimo cecho darbininkė. 1974–1976 m. Šiaulių televizorių gamyklos vyriausiojo energetiko skyriaus inžinierė, 1976–1992 m. Akmenės statybinių medžiagų kombinato inžinierė. 1992–1993 m. Centrinės privatizavimo komisijos Akmenės rajono konsultantė. 1995–1996 m. Akmenės rajono savivaldybės Ventos seniūnijos seniūnė. 1996–2000 m. Lietuvos Respublikos Seimo narė. 2000–2007 m. Valstybinės darbo inspekcijos Šiaulių skyriaus vyresnioji darbo inspektorė. 2007–2010 m. Akmenės rajono savivaldybės administracijos direktorė. 2011–2020 m. Nacionalinės žemės tarnybos prie Žemės ūkio ministerijos Akmenės skyriaus vedėja.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narė, 1993–1996 m. ir nuo 2000 m. Akmenės rajono Tėvynės sąjungos skyriaus pirmininkė.

1995–1997 m., 2000–2007 m. bei 2010–2014 m. Akmenės rajono savivaldybės tarybos narė.

Sablauskių kaimo bendruomenės „Žiburys“ pirmininkė..

## Šaltiniai
Blekvoteris

**Blekvoteris** () – upė, tekanti Kerio, Korko ir Voterfordo grafystėmis Airijos saloje, Airijos Respublikoje.

Netoli yra Fermojaus (5000 gyventojų) miestelis.

Upė visoje Europoje garsėja lašišų žvejyba. Nors pastaruoju metu lašišų populiacija Blekvoteryje ženkliai sumažėjo.

Vietovių kasinėjimai parodė (atrasta – Mezolito titnagai), kad čia gyvenama jau ~10000 metų.
Juozas Galdikas

**Juozas Galdikas** (g. 1958 m. spalio 31 d. Druskininkuose) – gydytojas, profesorius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
Baigė Druskininkų I vidurinę mokyklą. Tuo pat metu baigė septynmetę vaikų muzikos mokyklą, šešiametės vaikų ir jaunimo sporto mokyklos rankinio klasę ir neakivaizdinę matematikų mokyklą prie Vilniaus universiteto Matematikos fakulteto. Kauno medicinos institute ir Vilniaus universitete studijavo mediciną.

1983 m. Vilniaus universiteto Širdies ir kraujagyslių chirurgijos laboratorijos chirurgas, pirmos kategorijos angiochirurgas. 1987 m. medicinos mokslų kandidatas. 1989–1991 m. stažavosi Berno universiteto (Šveicarija) Širdies ir kraujagyslių chirurgijos klinikoje, 1989 m. tobulinosi Prahoje, 1991 m. Vokietijoje ir 1994 m. JAV. 1992 m. medicinos mokslų daktaras, 1996 m. profesorius. 1995–1996 m. Vilniaus miesto savivaldybės Sveikatos apsaugos, sanitarijos ir higienos skyriaus vedėjas. 1996–2000 m. Seimo narys. 1996–1998 m. aštuntosios Vyriausybės sveikatos apsaugos ministras. Nuo 2001 m. Valstybinės akreditavimo sveikatos priežiūros veiklai tarnybos prie Sveikatos apsaugos ministerijos direktoriaus pavaduotojas, 2006 - 2014 m. direktorius.

Moksliniai darbai įvertinti prizais ir premijomis Niujorke (1989 m., 1994 m.) ir Berlyne (1992 m.). Daugelio tarptautinių kraujagyslių chirurgų draugijų narys. Nacionalinės sveikatos tarybos narys. 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.

Žmona Vilija, sūnūs Liudas, Jonas, duktė Aistė.

## Šaltiniai

|-
Gražina Imbrasienė

**Gražina Imbrasienė** (g. 1950 m. birželio 10 d. Šiaulėnuose, Radviliškio raj.) – teisininkė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

Mokėsi Švenčionėlių internatinėje vidurinėje mokykloje. 1977 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.

1977–1996 m. LR valstybės kontrolės juriskonsultė, LR finansų ministerijos Juridinio skyriaus viršininkė, Lietuvos bankų asociacijos juriskonsultė. 1996–2000 m. Seimo narė (Teisės ir teisėtvarkos komiteto pirmininkė), nuo 2000 iki 2005 m. Vaiko teisių apsaugos kontrolierė, 2005–2012 m. Specialiųjų tyrimų tarnybos direktoriaus patarėjas teisės klausimais, Personalo departamento specialistė. 2012–2017 m. Vyriausiosios tarnybinės etikos komisijos narė.

## Išnašos
Barou (upė)

**Barou** () – upė Airijos saloje, Airijos Respublikoje; antra pagal ilgį, po Šanono.

Upė sujungta su Didžiuoju Airijos kanalu. 68 km upės naudojami laivybai, plaukioja laivai ir baržos. Upėje žvejojama.

## Nuorodos
*
Dergo ežeras

**Dergo ežeras** () – trečias pagal dydį Airijos salos ežeras esantis Airijos Respublikoje, Konachto provincijoje. Ežerą pasiekia Šanono upė.

Ežere populiari žvejyba iš valčių, plaukiojimas baidarėmis, jachtomis. Pastatyta hidroelektrinė.
Koribo ežeras

**Koribo ežeras** () – ežeras Airijos salos vakaruose, Golvėjaus grafystėje. Ežeras yra antras pagal dydį Airijoje. Ežeras yra 51 km ilgio, jo plotas – 176 km², didžiausias gylis – 10 m, krantai daugiausia žemi, jame daug salelių.

Ežere populiari lašišų ir upėtakių žvejyba.

## Šaltiniai
Koribas

**Koribas** (, ) – upė vakarų Airijoje, Golvėjaus grafystėje. Prasideda Koribo ežere, teka į pietus per Golvėjaus miestą. Įteka į Atlanto vandenyno Golvėjaus įlanką. Nors upė vos 6&nbsp;km ilgio, tačiau yra labai srauni ir vandeninga. Dėl to mėgiama plaukiotojų kajakais.
Dergas

**Dergas** gali reikšti:
* Dergo ežeras – ežeras Airijoje;
* Dergas (Etiopija) – 1974–1987 m. Etiopiją valdęs režimas.
Markauskas

;Markauskas
* Arvydas Markauskas – dainininkas (baritonas);
* Bronius Markauskas – inžinierius, politikas;
* Mečys Markauskas – teisininkas, politikas;
* Pranas Markauskas – vargonininkas, chorvedys, pedagogas;
* Raimundas Markauskas – politikas;
* Rimantas Markauskas (1954) – politikas;
* Vytautas Markauskas – karininkas.

Pavardė, dažnesnė Aukštaitijoje. Kilusi iš slaviškų pavardžių , , kurios padarytos iš vardo *Markas, Morkus* (*Marek, Маpк*).

## Šaltiniai
Aleno ežeras

**Aleno ežeras** () – ežeras esantis Airijos saloje, išsidėstęs dvejose grafystėse: Roskomono ir Leitrimo. Pro jį prateka ilgiausia Airijos upė – Šanonas. Ežero ilgis 13 km, plotis 4,8 km.
Petkevičius

* Alvydas Petkevičius – tapytojas;
* Darius Petkevičius – teatro ir kino aktorius;
* Juozas Petkevičius (1924) – sovietinio saugumo veikėjas;
* Juozas Petkevičius (1948) – krepšinio treneris, masažuotojas;
* Kazys Petkevičius (1924) – žurnalistas, redaktorius;
* Kazys Petkevičius (1926) – krepšininkas, treneris;
* Vidas Petkevičius – teatro ir kino aktorius;
* Vytautas Petkevičius (1930) – rašytojas, politikas;
* Vytautas Petkevičius (1968) – politikas.

**Petkevičienė**:
* Jadvyga Petkevičienė (1928–2015) – Lietuvos antisovietinės rezistencijos dalyvė;
* Jolanta Petkevičienė (g. 1967 m.) – teisininkė;
* Regina Petkevičienė (1931–2023) – kalbininkė, pedagogė, vertėja, leidinių redaktorė;
* Virginija Petkevičienė (g. 1971 m.) – lengvaatletė.

## Etimologija
Viena populiariausių lietuviškų pavardžių. Kilusi iš slaviškų pavardžių , , su patronimine priesaga padarytų iš vardo *Петька, Петькo, Пяткo, Пецька, Пяцькo* (mažybinė vardo *Пётp, Петp* forma).

## Šaltiniai
Masko ežeras

**Masko ežeras** (, ) – ežeras esantis Airijos salos vakaruose, Airijos Respublikoje. Patenka į Konachto provinciją, Majaus grafystę.

Ežeras karstinio tipo. Ežero dugnas sudarytas iš kalkamenio.

Populiari upėtakių žvejyba.
Aldosteronas

**Aldosteronas** – antinksčių žievės išskiriamas hormonas, mineralkortikoidas. Reguliuoja mineralinių medžiagų, tokių kaip natrio ir kalio jonai, koncentraciją kraujyje, kraujospūdį, keisdamas inkstų nefronų sienelių pralaidumą atitinkamiems jonams. Hormonas atlieka esminį vaidmenį reguliuojant natrio apykaitą inkstuose, seilių ir prakaito liaukose, taip pat žarnyne.

Aldosteronui patekus į kraują, padidėja distalinio vingiuotojo nefrono kanalėlio sienelių pralaidumas Na+ jonams. Tuomet iš pirminio šlapimo į kraują aktyviai įsiurbiama daugiau natrio jonų, paskui kuriuos difuzijos būdu pagal koncentracijos gradientą juda ir vanduo. Dėl to padidėja kraujospūdis. Priešingai aldosteronui veikia prieširdžių natriuretinis hormonas.

Aldosterono išskyrimą į kraują reguliuoja renino-angiotenzino sistema. Sumažėjus kraujospūdžiui, aparatas, esantis aferentinės arteriolės ir distalinio vingiuotojo kanalėlio sąlyčio vietoje išskiria reniną. Reninas skatina kepenyse gaminamo baltymo angiotenzinogeno vertimą angiotenzinu I, kuris veikiamas plaučiuose gaminamo fermento virsta angiotenzinu II. Angiotenzinas II savo ruožtu skatina antinksčių žievę išskirti aldosteroną, padidinantį kraujo spaudimą. Tai vienas iš pavyzdžių, kai organizmo funkcijos reguliuojamos neigiamu grįžtamuoju ryšiu – sumažėjus kraujospūdžiui, jis nedelsiant padidinamas.

## Šaltiniai
Vyrai juodais drabužiais (filmas)

**Vyrai juodais drabužiais** () – 1997 JAV mokslinės fantastikos filmas. 2002 metais filmas susilaukė tęsinio „Vyrai juodais drabužiais II“. Filme pasakojama apie vyrus juodais drabužiais, Žemės agentus, kurie saugo ateivių esančių Žemėje paslaptį, ir nuo ateivių žmoniją. Pasaulyje filmas susilaukė financinės sėkmės uždirbo daugiau nei 326 mln. dolerių.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tommy Lee Jones – Agentas K (Kėjus)
* Will Smith – James Edwards/Agentas Dž. (Džėjus – „smarkuolis“)
* Linda Fiorentino – Dr. Laurel Weaver/Agentė L (Elė)
* Vincent D’Onofrio – Edgaras
* Rip Torn – Šefas Zed
* Tony Shalhoub – Jack Jeebs
* Siobhan Fallon – Beatrice, Edgaro žmona
* Mike Nussbaum – Juvelyras
* Jon Gries – Furgono vairuotojas
* Sergio Calderón – Jose
* Carel Struycken – Arquillian
* Fredric Lehne – INS Agentas Janas
* Richard Hamilton – Agent D (Kėjaus pirmasis partneris)
Prekyba

**Prekyba** – bendrąja prasme, savanoriški prekių ir/ar paslaugų mainai tarp kelių ar daugiau objektų (prekybininkų). Prekybos procesų visuma vadinama rinka. Bet kuriame versle yra prekybos elementų.

## Apibūdinimas

Pirminė prekybos forma buvo natūriniai (barteriniai) mainai, tiesioginis pasikeitimas prekėmis ar paslaugomis. Šiuolaikinėje prekyboje paprastai naudojamas mainų „tarpininkas“ – pinigai, kurių dėka prekybos procesas gali būti suskaidomas į du etapus – pirkimą ir pardavimą (arba uždarbį).

Manoma, kad prekyba prasidėjo beveik iškart, kai prasidėjo žmonių bendravimas prieš maždaug 150 000 metų. Atsiradus pinigų koncepcijai buvo išspręstos barterinių mainų „dvigubo poreikių sutapimo“ problemos (pardavimas ir pirkimas gali vykti atskirai, skirtingu laiku; jei mainomų prekių vertės nesutampa, skirtumą galima padengti pinigais). Pinigų ir vėliau kitų atitikmenų išradimas labai palengvino ir paskatino prekybą.

Prekybos egzistavimui yra daug prielaidų. Didėjant specializacijai ir darbo pasidalijimui, dauguma žmonių koncentruojasi ties viena gamybos kryptimi ir turi įsigyti pačių negaminamas reikalingas prekes/paslaugas iš tų, kurie jas gamina/tiekia. Panaši specializacija gali pasireikšti ir regionų bei valstybių mastu, kai vienos valstybės situacija kitų valstybių atžvilgiu suteikia jai kokį nors gamybinį pranašumą (pvz., Lietuvoje auginti bananus būtų sudėtingiau nei Pietų Amerikoje ar Indijoje).

Prekybai vykstant tarp dviejų subjektų, ji vadinama dvišale, tarp daugiau nei dviejų – daugiašale.

## Prekybos organizavimas
Vyksta keliais lygmenimis:
* Valstybės kontrolė – įstatymų bazė, reguliuojanti prekybinę teisę, įkainius, intelektinės nuosavybės parama, dempingo prevencija.
* Asociacijų kontrolė – prekybos procesas kontroliuojamas privataus sektoriaus asociacijų, kurios tam turi galią de facto arba suteiktą valstybės.
* Laisvoji rinka – prekybos sistema be jokių arba su minimaliais valstybės taikomais apribojimais.
* Infrastruktūra – tarpiniai rinkos elementai, tiesiogiai nepriskiriami prekybai – bankininkystė, akcijų rinka.
* Technologijos – elektroninė komercija, pardavimo automatai.

## Kai kurios susijusios sąvokos
* Mažmeninė prekyba – prekyba asmeninio arba namų ūkio vartojimo prekėmis mažais kiekiais.
* Didmeninė prekyba – prekyba dideliais kiekiais, kurie paskui paprastai parduodami mažmeninėje prekyboje.
* Užsienio prekyba – valstybės prekybos procesai su kitomis šalimis, sąvoka siejama su valstybine prekybos politika kitų šalių atžvilgiu.
* Tarptautinė prekyba – prekybos procesai tarp valstybių.
* Prekė
* Paslauga
* Kaina – pinigais išreikšta prekės/paslaugos vertė.
* Pasiūla
* Paklausa
* Pelnas 
* Konkurencija
* Laisvoji rinka
* Rinkos mechanizmas
* Rinkodara
* Reklama
* Juodoji rinka

## Taip pat skaitykite
* Pasaulio prekybos organizacija
* Prekyba žmonėmis
Vazopresinas

**Vazopresinas (antidiurezinis hormonas (ADH), argipresinas)** – pagumburio gaminamas į neurohipofizę išskiriamas hormonas, kai žmogaus organizme sumažėja vandens kiekis. Jis verčia inkstus kaupti vandenį koncentruojant šlapimą ir mažinant išskiriamo šlapimo kiekį; taip pat padidina kraujospūdį, nežymiai paskatindamas kraujagyslių susiaurėjimą. Turi poveikį smegenų veiklai.

Labai panaši medžiaga lizino vazopresinas (lipresinas, LVP) atlieka analogiškas funkcijas kiaulių organizme ir dažnai naudojamas žmonių gydymui.

Vazopresino išsiskyrimo pakitimus lemia įvairūs dalykai:
* Etanolis ir kofeinas mažina išskiriamo vazopresino kiekius, todėl inkstai padidina išskiriamo šlapimo kiekius. Vartojant, pvz., kavą, žmogaus organizmas praranda daugiau vandens, o vartojant itin dideliais kiekiais, gali sukelti dehidrataciją.
* Angiotenzinas II stimuliuoja vazopresino išsiskyrimą.

## Poveikis centrinei nervų sistemai
* Vazopresinas dalyvauja atminties formavimosi procese, tačiau tikslus mechanizmas nėra žinomas ir kol kas turimos žinios prieštaringos.
* Vazopresinas išskiriamas į smegenis 24 valandų ritmą reguliuojančių pogumburio neuronų.
* Pogumburyje kitos srities išskiriamas vazopresinas dalyvauja agresijos, kraujo spaudimo bei kūno temperatūros reguliavime.

Manoma, kad vazopresinas daro poveikį socialinio elgesio elementams, pvz., kad lytinio aktyvumo metu į smegenis išskirtas vazopresinas daro įtaką elgesiui, palaikančiam poros ryšį tarp partnerių; ypatingai skatina vyro agresyvumą kitų vyrų atžvilgiu. Kelių žinduolių rūšių tyrimais buvo parodyta, kad vazopresino pasiskirstymo smegenyse pobūdis siejamas su socialinio elgesio pobūdžiu. Ypatingai dideli skirtumai pastebėti tarp monogamiškų ir atsitiktinius santykius praktikuojančių rūšių vazopresino išsidėstymo smegenyse.

## Struktūra
Vazopresinas yra peptidas sudarytas iš 9 aminorūgščių. Seka yra: 
Cys-Tyr-Phe-Gln-Asn-Cys-Pro-Arg-Gly 
Ir abu cisteinai susijungę tarpusavyje disulfidiniu tilteliu.
Lizino vazopresinas turi liziną vietoj arginino.
Oksitocinas ar visai kitų organizmų atitinkami hormonai irgi mažai skiriasi tas parodyta lentelėje žemiau.
Žibartas Juozas Jackūnas

**Žibartas Juozas Jackūnas** (g. 1940 m. kovo 20 d. Vilniuje) – Lietuvos filosofas, humanitarinių mokslų daktaras, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1958–1963 m. studijavo Vilniaus pedagoginio instituto (dab. LEU) Lituanistikos fakultete ir įgijo lietuvių kalbos ir literatūros mokytojo specialybę. 1981 m. filosofijos mokslų kandidatas.

1965–1968 m. Vilniaus pedagoginio instituto Filosofijos katedros asistentas, 1968–1971 m. Vilniaus universiteto Filosofijos katedros aspirantas, 1971–1972 m. Vilniaus pedagoginio instituto Filosofijos katedros vyresnysis dėstytojas. Dėl ryšių su disidentais priverstas palikti pedagoginę veiklą.

1973–1987 m. Respublikinės mokslinės techninės bibliotekos, Lietuvos informacijos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, skyriaus vedėjas. 1988–1989 m. Filosofijos, sociologijos ir teisės instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, 1989–1991 m. Pedagogikos instituto sektoriaus vedėjas, 1992–1996 m. direktorius. 1996–2000 m. Seimo narys, Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkas. 2001–2009 m. Kultūros, filosofijos ir meno instituto (iki 2002 m. Lietuvos filosofijos ir sociologijos institutas) Mokslo filosofijos ir istorijos skyriaus vedėjas.

1992–1993 m. Lietuvos mokslo tarybos narys. Paskelbė apie 150 mokslinių straipsnių, parengė dešimtį knygų.

1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. Moka anglų, prancūzų ir rusų kalbas. Žmona Ona Zinaida, sūnus Julius, duktė Justina.

## Bibliografija
* Menas-prasmė-pažinimas, 2004 m.

## Šaltiniai
Algis Kašėta

**Algis Kašėta** (1962 m. gruodžio 20 d. Mergežeryje, Varėnos raj.) – istorikas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1969–1972 m. mokėsi Mergežerio pradinėje mokykloje, 1972–1978 m. Varėnos 1-ojoje vidurinėje mokykloje. 1980 m. baigė Varėnos 2-ąją vidurinę mokyklą. 1980–1981 m. mokėsi Vilniaus 31-ojoje profesinėje technikos mokykloje. 1982–1984 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1991 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Istorijos fakultetą ir įgijo istoriko specialybę.

1984–1988 m. Varėnos pūkų ir plunksnų fabriko „Merkys“ laboratorijos laborantas. 1988–1990 m. Varėnos rajono valdybos Švietimo, kultūros ir sporto skyriaus kultūros paminklų apsaugos vyr. metodininkas. 1990–1995 m. Kultūros paveldo inspekcijos, 1995–1996 m. Kultūros vertybių apsaugos departamento Alytaus teritorinio padalinio vyr. inspektorius. 1996–2015 m. Seimo narys. 2005 m. Liberalų ir centro frakcijos, Liberalų frakcijos seniūnas, 2006 m. seniūno pavaduotojas, Liberalų sąjūdžio frakcijos seniūno pavaduotojas.

Nuo 2015 m. Varėnos rajono meras, rajono savivaldybės tarybos narys.

Nuo 1988 m. aktyviai dalyvavo Sąjūdžio veikloje Varėnos rajone. 1994–1999 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, partijos Valdybos narys, atsakingasis sekretorius. 2000–2003 m. Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos narys, pirmininko pavaduotojas. 2003–2005 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, šios sąjungos Valdybos ir Tarybos narys. 2006–2018 m. Lietuvos liberalų sąjūdžio narys.

Tyrinėjo pokario metų istoriją. Knygos: „Partizaninis karas Lietuvoje 1944–1953 m.“, dokumentų rinkinių „Laisvės kovos 1944–1953 metais“ (Kaunas: Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjunga, 1996) (kartu su Dalia Kuodyte), „Lietuvos partizanų kovos ir jų slopinimas MVD-MGB dokumentuose 1944–1953 metais“ (Kaunas: Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjunga, 1996) (kartu su Nijole Gaškaite ir Juozu Starkausku) bendraautoris. Žmona Ramunė, vaikai Rokas, Motiejus, Saulė, Algirdas.

## Apdovanojimai
* Sausio 13-osios atminimo medalis;
* Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių medalis;
* Lietuvos valstybės ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos

|-
Nausodis (Plungė)

**Nausodis** – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Varkalių, šalia kelio . Nausodžio pagrindinė mokykla yra Varkaliuose. Į vakarus nuo kaimo teka Babrungas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Vytautas Petras Knašys

**Vytautas Petras Knašys** (g. 1937 m. gegužės 13 d. Garliavoje, Kauno apskritis) – Lietuvos agronomas, partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1945–1947 m. mokėsi Radviliškio vidurinėje mokykloje, 1947–1952 m. Garliavos vidurinėje mokykloje, 1952–1956 m. Aukštosios Fredos sodininkystės-daržininkystės technikume. 1956–1961 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, mokslinis agronomas.

1961–1965 m. Vytėnų sodininkystės-daržininkystės bandymų stoties eksperimentinio ūkio, 1965–1967 m. Samališkės bandymų stoties, 1967–1989 m. jos bazėje įkurto Žemdirbystės instituto Vėžaičių filialo direktorius. 1971 m. žemės ūkio mokslų kandidatas. 1979 m. vyr. mokslinis bendradarbis. 1989–1990 m. LSSR žemės ūkio ministras.

1990–1991 m. Kazimiros Prunskienės Vyriausybėje – LR žemės ūkio ministras. 1991–1996 m. įvairių ministerijos padalinių vadovas, žemės ūkio bendrovės direktorius, laikraščio „Valstiečių laikraštis“ ir Lietuvos radijo apžvalgininkas. 1996–2000 m. LR Seimo narys. 1996–1998 m. Gedimino Vagnoriaus Vyriausybėje – LR žemės ir miškų ūkio ministras. 1998 m. skirta valstybinė pensija. Vėliau VšĮ „Kaimo verslo projektai“ valdybos pirmininkas.

1961–1990 m. SSKP narys, nuo 1989 m. LKP CK narys. Nuo 1996 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. Trakėnų žirgų asociacijos prezidentas. 2005 m. VIII pasaulio krepšinio veteranų pirmenybių bronzos medalio laimėtojas.

Yra parašęs apie 100 mokslinių straipsnių, brošiūrų ir knygų.

Žmona Dalia, vaikai Valdas, Rasa, Milda.

## Bibliografija
* Vėžaičiai – žemės ūkio mokslo centras Žemaitijoje. – Vilnius, 1970. – 31 p.
* Agronomo žinynas (su kitais), 1974 m.
* Kada ir kaip kalkinti rūgščias dirvas. – Vilnius, 1976. – 30 p.
* Agrochemiko žinynas (su kitais), 1984 m.
* Dirvožemių kalkinimas. – Vilnius, 1985. – 264 p.

## Įvertinimas
* 1978 m. LTSR nusipelnęs agronomas
* 1979 m. LSSR valstybinė premija
* 2006 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius 

## Šaltiniai

|-
Sartai (reikšmės)

**Sartai** yra:

* Sartai – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio ir Zarasų rajone;
* Sartai – juodųjų serbentų veislė;
* Sartai – linų veislė.
Vyrai juodais drabužiais II (filmas)

**Vyrai juodais drabužiais II** – 2002 m. JAV mokslinės fantastikos filmas. Filmas – 1999 m. išleisto „Vyrai juodais drabužiais“ tęsinys. Kaip praeitoje dalyje, vyrai juodais drabužiais gelbėja Žemę nuo ateivių, ketinančių ją sunaikinti. Visame pasaulyje filmas uždirbo daugiau nei 441 mln. dolerių.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Tommy Lee Jones – Agentas Kėjus
* Will Smith – Agentas Džėjus
* Rip Torn – vadovas Zedas
* Lara Flynn Boyle – Serlena
* Johnny Knoxville – Scrad & Charlie
* Rosario Dawson – Laura Vasquez
* Patrick Warburton – Agentas T
* Tony Shalhoub – Jack Jeebs
* Michael Jackson – Agentas M
* Tim Blaney – Šuns Frenko balsas

## Nuorodos
* Oficiali filmo svetainė
Drūkšiai (reikšmės)

**Drūkšiai** yra:

* Drūkšiai – didžiausias ežeras Lietuvoje (4479 ha), esantis Zarasų rajono savivaldybėje;
* Drūkšiai (gyvenvietė) yra prie Drūkšių ežero;
* Drūkšiai – juodųjų serbentų veislė.
Muskusiniai loriai

**Muskusiniai loriai** (*Glossopsitta*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda

## Paplitimas

## Gyvenimo būdas

## Rūšys
* Mažasis muskusinis loris (*Glossopsitta pusilla*)
* Raudonkaktis muskusinis loris (*Glossopsitta porphyrocephala*)
* Žaliasis muskusinis loris (*Glossopsitta concinna*)
Loriketės

**Loriketės** (*Trichoglossus*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda

## Paplitimas

## Gyvenimo būdas

## Rūšys
* Džonstono loriketė (*Trichoglossus johnstoniae*)
* Mėlyngalvė loriketė (*Trichoglossus haematodus*)
* Puošnioji loriketė (*Trichoglossus ornatus*)
* Rudagalvė loriketė (*Trichoglossus euteles*)
* Sulavesinė loriketė (*Trichoglossus flavoviridis*)
* Vyšninė loriketė (*Trichoglossus rubiginosus*)
* Žalioji loriketė (*Trichoglossus chlorolepidotus*)


Image:PerfectLorikeet.jpg|Rudagalvė loriketė (*Trichoglossus euteles*)
Image:Scalybreastedlorikeet.jpg|Žalioji loriketė (*Trichoglossus chlorolepidotus*)
Plačiauodegiai loriai

**Plačiauodegiai loriai** (*Lorius*) – papūginių (*Psittacidae*) šeimos paukščių gentis.

## Išvaizda

## Paplitimas

## Gyvenimo būdas

## Rūšys

* Baltasprandis loris (*Lorius albidinuchus*)
* Geltonkrūtis loris (*Lorius chlorocercus*)
* Geltonnugaris loris (*Lorius garrulus*)
* Juodakepuris loris (*Lorius lory*)
* Raudonkaklis loris (*Lorius domicella*)
* Raudonpilvis loris (*Lorius hypoinochrous*)
Rytas Kupčinskas

**Rytas Kupčinskas** (g. 1949 m. vasario 8 d. Kaune) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija

1966 m. baigė Kauno 1-ąją vidurinę mokyklą. 1966 m. pradėjo ir 1972 m. baigė studijas Kauno politechnikos institute, įgijo inžinieriaus elektriko (automatika ir telemechanika) kvalifikaciją.

1972–1992 m. Kauno Pramoninės statybos projektavimo instituto inžinierius, vyresnysis inžinierius, vadovaujantis inžinierius, I kategorijos inžinierius. Projektavo dispečerinio valdymo ir informacines sistemas komunalinio ūkio, energetikos įmonėms ir gyvenamųjų namų eksploatacijos tarnyboms. 1992–1993 m. Kauno miesto savivaldybės Socialinių reikalų ir sveikatos apsaugos skyriaus Rūpybos poskyrio vyr. inspektorius. 1993–1995 m. Kauno miesto savivaldybės Socialinės rūpybos skyriaus vedėjo pavaduotojas. 2001–2004 m. Vilniaus miesto savivaldybės Žirmūnų seniūnijos seniūnas.

1990–1995 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos deputatas, Socialinės apsaugos ir Savivaldos nuolatinių komisijų narys. 1995–1996 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos ir valdybos narys. 1996–2000 m. Seimo narys, dirbo Socialinių reikalų ir darbo komitete. 2003–2004 m. ir nuo 2019 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2004–2016 m. Seimo narys, Biudžeto ir finansų komiteto narys.

Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos narys, Tarybos narys, 2001–2003 m. Kauno skyrių sueigos Koordinacinės tarybos pirmininkas, 2003–2005 m. Kauno skyrių sueigos tarybos narys.

Iki 2009 m. Lietuvos Sąjūdžio tarybos pirmininkas.

Tėvas Juozas Kupčinskas – gydytojas profesorius, motina Sofija Kupčinskienė – gydytoja stomatologė. Žmona Zita, sūnus Andrius, duktė Rita.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.

## Išnašos
Ulmo mūšis

**Ulmo mūšis** – Rusijos ir Austrijos karo su Prancūzija mūšis, įvykęs 1805 m. spalio mėnesį netoli Ulmo (Badeno-Viurtembergo žemėje, Vokietijoje, karo su Trečiąja koalicija metu, tarp Austrijos ir Prancūzijos kariuomenių.

## Padėtis prieš mūšį
1805 m., kai buvo sudaryta Trečioji koalicija kovai su Prancūzija, Napoleonas subūrė Didžiąją armiją, suskirstytą į septynis korpusus. Ją sudarė apie 200 tūkst. karių. Austrai ir rusai ketino per Šiaurės Italiją ir Pietų Vokietiją įsiveržti į Prancūziją.
    
Austrijos kariuomenės pagrindinės jėgos, vadovaujamos feldmaršalo K. Mako (*Karl Mack*), nuo 1805 m. spalio mėnesio buvo sutelktos prie Ulmo. Austrams į pagalbą iš Ukrainos žygiavo M. Kutuzovo vadovaujama Rusijos kariuomenė. Napoleonas I siekė sutriuškinti Austrijos kariuomenę iki Rusijos kariuomenės atvykimo.

## Mūšio eiga
Didžioji armija judėjo greičiau, nei tikėjosi jos priešai, ir didžioji jos dalis rugsėjo 24 d. pasiekė Šiaurės Vokietiją. Persikėlę per Reiną, prancūzai apėjo austrus iš rytų, pietų ir vakarų, apsupdami juos ir atkirsdami jiems kelią į Vieną ir Tirolį. Austrų mėginimas prasiveržti buvo nesėkmingas.

1805 m. spalio 14 – 15 d. prancūzai (120 000 žmonių) Ulme apsupo 23 000 Austrijos karių ir spalio 16 d. pradėjo Ulmą apšaudyti.

1805 m. spalio 17 d. K. Makas pasirašė kapituliacijos aktą, o spalio 20 d. Austrijos kariuomenė kapituliavo.
Beriozovka (Kolyma)

**Beriozovka** () – upė Rusijoje, Jakutijoje; Kolymos dešinysis intakas. Prasideda ir teka daugiausia Jukagirų plokščiakalniu šiaurės vakarų, vakarų kryptimi. Vidurupyje ir žemupyje formuoja meandras. Užšalusi nuo spalio iki gegužės.

1901 m. Beriozovkoje, įšalusiame grunte buvo rasti ir iškasti trys suledėję, puikiai išsilaikę mamutų lavonai. Dabar eksponuojami Sankt Peterburgo zoologijos muziejuje.

## Šaltiniai
Ulmas

**Ulmas** () – miestas Vokietijos pietuose, Badeno–Viurtembergo žemėje, prie Dunojaus, apie 90 km į pietryčius nuo Štutgarto ir apie 140 km į šiaurės vakarus nuo Miuncheno.

Mieste yra universitetas (įkurtas 1967 m.). Ulmo miesto planas yra radialinis, kuris susiformavo dar viduramžiais. Mieste daug sodų, fontanų; nemažai architektūros paminklų: aukščiausia pasaulyje bažnyčia – vėlyvosios gotikos stiliaus katedra (1377–1529), rotušė (XIV – XVI a.), daug XV – XVII a. gyvenamųjų namų.

## Istorija
Ulmo miestas minimas jau 854 m. 1163 m. miestas gavo miesto teises. Tuo metu Ulmas buvo laisvasis imperijos miestas. Nuo 1376 m. Ulmas tampa svarbiausiu Švabijos miestų sąjungos miestu. 1805 m. prie Ulmo įvyko Ulmo mūšis.

## Sportas
* SSV Ulm 1846 (futbolas)

## Nuorodos
* Ulmas 
* Ulmo nuotraukos (lietuvių ir kt. kalbomis)
Kolyma (regionas)

**Kolyma** () – regionas Rusijoje, šiaurės rytų Sibire (Jakutijoje ir Magadano sr.), Kolymos upės baseine, kur sovietiniu laikotarpiu (daugiausia 1932–1954 m.) buvo masiškai tremiami gyventojai. Regione buvo įkurti GULAG'o lageriai, pasižymėję ypač sunkiomis darbo ir gyvenimo sąlygomis. Kolymos regiono centras – Magadanas.

1931 m. Kolymoje buvo įkurta organizacija „Dalstroj“ (, pilnas pavadinimas – *Главное управление строительства Дальнего Севера*, nuo 1938 m. – NKVD žinioje), atsakinga už viso regiono plėtrą. Jos veiklos teritorija buvo nuolat plečiama, kol pagaliau 1941 m. pasiekė 2266000 km² plotą, apimantį dabartinę Magadano sritį, Čiukotką ir rytinę Jakutijos dalį. 1951 m. teritorija padidinama iki 3 mln. kv. km, pridedant kai kurias Chabarovsko krašto ir Kamčiatkos srities dalis. Šioje teritorijoje „Dalstrojui“ buvo pavaldžios visos civilinės valdžios institucijos, įskaitant koncentracijos stovyklų tinklą SVITLAG (), kurio dėka Kolyma dabar žinomas kaip pats baisiausias stalininio represinio aparato regionas. Manoma, kad Kolymoje buvo kalinama apie 3 tūkst. Lietuvos gyventojų.

1953 m. kovo 18 d. „Dalstroj“ buvo perduotas SSRS Spalvotosios metalurgijos ministerijos žinion, o jo lageriai – Gulagui. Tų pačių metų rugsėjį šie lageriai buvo perduoti naujai sukurtai Šiaurės rytų pataisos darbų lagerių valdybai (). Nežiūrint į „Dalstrojaus“ valdybos ir lagerių perdavimą skirtingoms ministerijoms, tarp jų ir toliau liko tamprus ryšys – „Dalstrojaus“ viršininkas buvo taip pat ir USVITLago viršininkas.

## Taip pat skaitykite
* Dalstroj
* Sevvostlag
* Lietuvos politinių kalinių bendrija „Kolyma“

## Nuorodos
* Leonas Čerškus. Lietuvos kario atsiminimai
* Nina Vaišvilienė. Судьба и воля **'
* [http://www.personal.psu.edu/users/w/x/wxk116/sjk/kolyma.html Stanislaw J. Kowalski. Kolyma, the Land of Gold and Death]  **'
Zygmunt Mackevič

**Zygmunt Mackevič** (1944 m. vasario 29 d. Akuotininkuose, Nemenčinės valsčius) – Lietuvos biologas histologas, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1946 m. represuotas tėvas, motina ilgai ir sunkiai sirgo. Trys vaikai, iš kurių jis buvo jauniausias, liko be priežiūros. Mokėsi Šventininkų pradinėje mokykloje, Buivydžių septynmetėje mokykloje. 1962 m. baigė Nemenčinės vidurinę mokyklą. 1963 m. baigė Buivydiškių žemės ūkio technikumą. Dirbo Vilniaus Žemės ūkio technikumo dėstytoju, kartu tęsė studijas Vitebsko veterinarijos institute. 1972–1975 m. Maskvos veterinarijos akademijos Biologijos fakulteto Histologijos, citologijos ir embriologijos katedros aspirantas, parengė biologijos mokslų kandidato disertaciją. 1991 m. TSRS Mokslų akademijos Žmogaus morfologijos institute apgynė habilituoto biologijos mokslų daktaro disertaciją. 1980–1981 m. stažavo Leuveno katalikų, 1983 m. ir 1985 m. Lježo universitetuose Belgijoje, 1989 m. Mančesterio, Oksfordo, Kembridžo, 1995 m. Krokuvos universitetuose.

1975–1980 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto širdies ir kraujagyslių chirurgijos laboratorijos mokslinis bendradarbis, histologijos dėstytojas. 1980–1996 m. Eksperimentinės ir klinikinės medicinos instituto Patomorfologijos laboratorijos vedėjas, vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 1994 m. – vyriausiasis mokslo darbuotojas, 1992–1996 m. Eksperimentinės ir klinikinės medicinos instituto Senato pirmininkas. Nuo 2001 m. Eksperimentinės ir klinikinės medicinos instituto vyr. mokslo darbuotojas. 2000 m. – Helsinkio universiteto Biomedicininių tyrimų instituto kviestinis profesorius, 2002–2007 m. – Opolės universiteto Gamtos fakulteto Ląstelės biologijos skyriaus vedėjas, profesorius.

1993 m. už mokslines publikacijas gavo D. Sorošo fondo premiją. 1997 m. Prancūzijos Prezidento apdovanotas ordino „Už nuopelnus“ Komandoro kryžiumi. 2000 m. apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu.

1982–1990 m. Lietuvos Patologų mokslinės draugijos viceprezidentas. Moka anglų, lenkų, prancūzų, rusų, vokiečių kalbas. 1972 m. vedė Ireną Kulbaitę. Duktė Gabriela, sūnus Zigmuntas.

## Politinė veikla

1988–1990 m. Lietuvos lenkų kultūros draugijos ir Lietuvos Sąjūdžio Seimo narys. Lietuvos lenkų kongreso narys. Lietuvos bajorų karališkosios sąjungos narys. Šeimos herbas „Machwicz“. 1981–1990 m. TSKP narys. Nuo 1994 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. 1966–1989m. LTSR Aukščiausios Tarybos deputatas. 1996–2000 m. Seimo narys.

## Šaltiniai
Bzybė

**Bzybė** (, ) – upė Gruzijoje, Abchazijoje, Kaukazo kalnuose. Prasideda Didžiajame Kaukaze, apie 2300 m aukštyje, teka į vakarus siauru kalnų slėniu tarp Bzybės ir Gagros kalnagūbrių. Įteka į Juodąją jūrą šiauriau Picundos. Jupšaros upės, kuri priklauso Bzybės baseinui, aukštupyje yra Ricos ežeras. Iki ežero nuo Juodosios jūros yra kelias, kurio dalis eina Bzybės slėniu.

Upė yra populiari vandens turizmo trasa, mėgstama plaukiotojų kajakais. Laivybai netinkama.

Nepaisant nedidelio baseino ploto, upė labai vandeninga, nes Vakarų Užkaukazei būdingas didelis kritulių kiekis. Beveik visą ilgį upė teka siauru tarpekliu, dėl to jos lygio skirtumai labai dideli ir siekia 10-15 m. Upėje gausiai veisiasi upėtakiai ir Juodosios jūros lašišos.

## Šaltiniai
Akailo sala

**Akailo sala** (air. *Acaill, Oileán Acla*) – sala į vakarus nuo Airijos salos. Ši sala yra didžiausia sala, priklausanti Airijos Respublikai, Majaus grafystei. Tai maždaug 146 km² sausumos plotas, jame gyvena 2700 žmonių. Su Airijos sala ties Korauno kyšuliu jungia tiltas, pastatytas 1887 m. ir perstatytas 1949 m. Peizaže dominuoja pelkės. Žmonės gyvena saloje apie 5 tūkstančius metų.

Dėl didelių pelkynų žemės ūkis nėra išvystytas, pramoninių įmonių taip pat beveik nėra.
Bikinas

**Bikinas** () – upė Rusijoje, daugiausia Primorjėje; Usūrio dešinysis intakas. Prasideda ir teka daugiausia Sichote Alinio kalnais vakarų kryptimi. Vidurupyje ir žemupyje slėnis platus, pelkėtas, apaugęs maumedžių miškais. Pačiame žemupyje teka Chabarovsko kraštu. Įteka į Usūrį ties Vasiljevka.

Didžiausi intakai: Alčanas, Bačelaza, Zeva.

Prie Bikino upės įsikūręs Bikino miestas. Upe plukdoma mediena.

## Šaltiniai
Virginijus Martišauskas

**Virginijus Martišauskas** (1946 m. liepos 22 d. Kaune – 2015 m. balandžio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1963–1965 m. Kauno radijo gamyklos darbininkas. 1964 m. baigė Kauno Jono Jablonskio vidurinę mokyklą. 1965–1970 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete, įgijo žurnalisto specialybę. 1969–1974 m. dienraščio „Vakarinės naujienos“ vadovaujantysis korespondentas. 1974–1994 m. Lietuvos televizijos laidų „Keliai, mašinos, žmonės“, „01, 02, 03“, „Keturi ratai“ redaktorius. 1990–1991 m. žurnalo „Ratai“ vyriausiasis redaktorius, 1992–1996 m. žurnalo „Keturi ratai“ leidėjas, vyriausiasis redaktorius. 1994–1996 m. televizijos studijos „Laisvas ir nepriklausomas kanalas“ televizijos laidų redaktorius ir vedėjas.

Buvo Trakų rajono Vievio apylinkės tarybos deputatas. 1996–2004 m. Seimo narys. Seime dirbo Teisės ir teisėtvarkos komitete. Atsistatydino, apkaltintas reikalavęs 20 tūkst. litų iš Klaipėdos regiono aplinkos apsaugos departamento direktoriaus Kęstučio Šiliausko. 2001–2002 m. LNK laidos „Keturi ratai“ vedėjas. Nuo 2012 m. „Krašto naujienų“ redaktorius.

1996–1997 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys. Nuo 1997 m. Lietuvos centro sąjungos narys, partijos Valdybos ir Tarybos narys. Iki 2004 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, partijos Valdybos ir Tarybos narys. Mokėjo anglų, rusų, lenkų kalbas. Žmona Virginija, vaikai Ieva, Simas. 2015 m. balandžio 29 d. nusižudė.

## Įvertinimas
* 1992 m. Sausio 13-osios atminimo medalis 

## Šaltiniai
Bio Bijus

**Bio Bijus** () – antra pagal ilgį Čilės upė. Prasideda Patagonijos Anduose, ledynų maitinamuose Ikalmos ir Galjetuės ežeruose. Teka į šiaurės vakarus. Aukštupyje upė srauni, slenkstėta, teka siauru slėniu. Vidurupyje ir žemupyje teka lyguma, plačiu slėniu. Įteka į Ramųjį vandenyną ties Konsepsjonu, sudaro estuariją.

Didžiausi intakai: Maljekas, Lacha.

Bio Bijus laivuojamas žemupyje, nuo Nasjimento miesto. Upė 1980 m. patvenkta Pangės užtvanka, dėl to nebeliko sraunumų, kurios iki tol buvo mėgiamos plaukiotojų kajakais.

Pagrindinės sugaunamos žuvų rūšys: vaivorykštinis upėtakis, upėtakis, paprastasis karpis, Maulės argentininė aterina (*Odontesthes mauleanum*).

## Šaltiniai
Jūratė Matekonienė

**Jūratė Matekonienė** (g. 1945 m. rugpjūčio 14 d. Žuvintuose, Alytaus raj.) – ekonomistė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

Nuo 1950 m. gyvena Kaune. 1962 m. baigė Kauno 22-ąją vidurinę mokyklą, 1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą, įgijo inžinierės ekonomistės kvalifikaciją. 1970 m. lankė vakarinį Marksizmo – leninizmo universiteto dvimetį Filosofijos fakultetą. 1972–1975 m. mokėsi TSRS Mokslų akademijos Ekonomikos institute, 1975 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidatės (socialinių mokslų daktarės) disertaciją.

Pagal paskyrimą iki 1970 m. dirbo Kauno laivų mechanizmų gamykloje „Pergalė“ ekonomiste, vėliau vyresniąja ekonomiste. 1970–1975 m. Kauno politechnikos institute dėstė įmonių organizavimą, 1975–1996 m. ir nuo 2002 m. Vilniaus universiteto Kauno humanitarinio fakulteto Verslo ekonomikos ir vadybos katedros docentė. Dėstė pramonės ir įmonių ekonomiką, darbo normavimą ir mokslinį organizavimą, gamybos organizavimą, respublikos ekonomiką.

1996–2000 m. Seimo narė. 2001–2002 m. LR Seimo Pirmininko patarėja, dienraščio „Lietuvos žinios“ generalinė direktorė. 2003 m. Lietuvos regioninių tyrimų instituto bendradarbė, 2005 m. Kauno miesto savivaldybės Miesto plėtros departamento direktoriaus pavaduotoja.

1988–1990 m. fakulteto Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio įgaliotinė. 1989–1997 m. Lietuvos demokratų partijos narė. 2000 m. Lietuvos centro sąjungos narė, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narė.

Organizavo Kauno prekybos ir pramonės rūmų atkūrimą, buvo rūmų prezidento pavaduotoja, rūmų prezidiumo narė, atsakinga už tarpregioninę verslo politiką.

Vyras Tomas, vaikai Vilius, Ugnė.

## Nuorodos
* 2008 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai.
* Biografija (lrs.lt)

## Išnašos
Bira

**Bira, Didžioji Bira** () – upė Rusijoje, Chabarovsko krašte, Žydų AS; Amūro kairysis intakas. Prasideda susiliejus Sutaro ir Kulduro upėms, prasidedančioms Mažajame Chingane ir Sutaro kalnagūbryje. Teka daugiausia žemumomis, iki Biros gyvenvietės į rytus, toliau į pietryčius. Įteka į Amūrą Kinijos pasienyje.

Vasarą, po liūčių, Biroje kyla smarkūs poplūdžiai. Laivuojama 89 km nuo žiočių. Biros vidurupio slėniu eina Transsibiro geležinkelis ir Blagoveščensko-Chabarovsko kelias. Prie upės įsikūręs Birobidžano miestas.

## Šaltiniai
End Serenading

**End Serenading** yra antrasis ir paskutinis prieš išsiskirstymą grupės Mineral albumas, išleistas 1998 m. rugpjūčio 25 d.

## Albumo dainos
# „Lovelettertypewriter“
# „Palisade“
# „GJS“
# „Unfinished“
# „Forlvadell“
# „Walkingtowinter“
# „Aletter“
# „Soundslikesunday“
# „&Serenading“
# „Thelastwordisrejoice“

## Nuorodos
* Albumo apžvalga „All Music“
Eksportas

**Eksportas** – įstatymais reglamentuotas prekių ir paslaugų išvežimas iš vienos valstybės į kitą, dažniausiai jas ir parduodant. Priklausomai nuo konteksto, terminas gali reikšti eksporto procesą arba proceso apimtis. Eksportui priešingas terminas yra importas, prekių ir paslaugų įvežimas į valstybę.

Eksportas yra svarbi tarptautinės prekybos dalis.
Eksporto prekės ir paslaugos paprastai tiekiamos valstybės (vietinių) gamintojų/tiekėjų, o galutinis jų vartotojas yra užsienio valstybės gyventojai ar organizacijos. Prekybinis eksportas paprastai reglamentuojamas eksportuojančios valstybės ir valstybės gavėjos muito įstatymų.

Eksporto procedūrą ir formalumus muitinėje Europos Sąjungoje reglamentuoja  Sąjungos muitinės kodeksas.

## Taip pat skaitykite
* Muitas
* Tranzitas
Rasa Melnikienė

**Rasa Melnikienė** (g. 1962 m. balandžio 17 d. Žasliuose, Kaišiadorių raj.) – ekonomistė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.

## Biografija

1980 m. baigė Marijampolės 5-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultetą, įgijo ekonomistės kvalifikaciją.

1985–1990 m. Liaudies ūkio planavimo ir ekonomikos instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė, 1992–1993 m. – Ekonomikos ir privatizavimo instituto Nuosavybės santykių transformavimo skyriaus mokslinė bendradarbė. 1993 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto doktorantė.

1996–2000 m. Seimo narė. 2001–2002 m. Lietuvos Respublikos socialinės apsaugos ir darbo ministerijos viceministrė, Vilniaus pedagoginio universiteto Socialinės komunikacijos instituto dėstytoja. 2003–2005 m. Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos Kaimo plėtros departamento direktoriaus pavaduotoja. 2006–2021 m. Lietuvos agrarinės ekonomikos instituto direktorė.

1997 m. Lietuvos verslininkių ir vadybininkių draugijos pirmininkė. 1994 m. Lietuvos Centro Sąjungos tarybos narė.

## Nuorodos
* Kandidatės į Seimo narius 1996 m. tinklalapis .
Biriusa

**Biriusa** (), **Ona** (*Она*) – upė Rusijoje, Sibire, Irkutsko srityje ir Krasnojarsko krašte; kairioji Tasejevos (Angaros baseinas) ištaka. Prasideda Rytų Sajane, Džuglymo kalnagūbryje Didžiosios Biriusos pavadinimu ir teka į šiaurę daugiausia Vidurio Sibiro plokščiakalniu. Žemupyje pasuka į šiaurės vakarus. Susilieja su Čuna ir sudaro Tasejevą.

Užšalusi nuo spalio – lapkričio iki balandžio pabaigos ar gegužės pradžios. Vidurupis laivuojamas.

Didžiausi intakai: Tagulas, Tumanšetas, Poima (kairieji), Mažoji Biriusa, Topokas (dešinieji).

Prie Birusos įsikūręs Biriusinsko miestas.

## Šaltiniai
Ona (reikšmės)

**Ona** gali reikšti:

* Ona, moteriškas vardas;
* Ona Vytautienė, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Vytauto žmona;
* Biriusa, Rusijos upė.
Jonas Mocartas

**Jonas Mocartas** (1943 m. kovo 26 d. Varsėdžiuose, Šilalės raj. – 2003 m. vasario 17 d. Vilniuje) – ekonomistas, Lietuvos ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.

## Biografija
1961 m. baigė Vilniaus elektromechanikos technikumą, 1977 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo inžinieriaus ekonomisto specialybę.

1995–1996 m. vadovavo UAB „Alsos statyba“. 1996–2000 m. Seimo narys. 2001–2003 m. UAB „Alsa“ konsultantas.

Tėvynės Sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys nuo jos įkūrimo dienos, Vilniaus apskrities koordinacinės tarybos pirmininko pavaduotojas. 2000 m. Nuosaikiųjų konservatorių sąjungos narys.

Žmona Angelė, sūnus Andrius.

Nusišovė, palaidotas Rokantiškių kapinėse.

## Šaltiniai
Bravo 2006

**[[Bravo muzikiniai apdovanojimai|Bravo]] 2006** – 13-ieji Lietuvos pop ir roko muzikos apdovanojimai, vykę 2007 m. kovo 15 d. Vilniuje „Forum Palace“ rūmuose, bei buvo rodomi per LNK kanalą (įrašą LNK parodė praėjus porai dienų po ceremonijos). Ceremonijos vedėjos – „Tarp mūsų, mergaičių“ duetas – Livija Gradauskienė ir Asta Stašaitytė. Specialius pasirodymus scenoje atliko Algis Ramanauskas, Violeta Riaubiškytė, Indrė Dirgėlaitė, Mantas, Žas, „Gravel“, „Lemon Joy“, „Pieno lazeriai“, Merūnas, „Saulės kliošas“, „Electric ladies“ ir „69 Danguje“. Taip pat buvo išleistas renginio muzikinių pasirodymų DVD diskas, kurį išleido leidėjas Promostar.

## Nominacijos
: *nugalėtojai pažymėti paryškinant*

## Pasirodymai
* Mantas – „Dabar ir čia“
* Lemon Joy – „Nespalvoti angelai“
* Electric Ladies – „Black or white“
* Pieno lazeriai – „My house“
* Žas – „Bet!!!“
* 69 danguje – „Man dzin“
* Gravel – „Kur žiūri mamos, kur žiūri tėvai“
* Algis Greitai – „Egoistas“
* Indrė Dirgėlaitė – „The way to heaven“
* Saulės kliošas – „Dviese“
* V. Riaubiškytė ir V. Tarasovas – „Jeigu nori“
* Merūnas – „Caruso“

## Nuorodos
* Renginio apžvalga. Fotogalerija Lrytas.lt
* Renginio apžvalga. Fotogalerija Alfa.lt
* Renginio apžvalga. Fotogalerija Delfi.lt