Kūno kultūros rūmai

**Kūno kultūros rūmai**, arba **Fiziško auklėjimo rūmai** (dabar Lietuvos sporto universiteto centriniai rūmai) – kūno kultūros ir sporto centras Kaune, Ąžuolyne, 1934 m. pastatytas pirmosios valstybinės sporto įstaigos Lietuvoje – Kūno kultūros rūmų – iniciatyva. Rūmai stovi šalia Dariaus ir Girėno stadiono.

Tai vienas iš Kauno modernizmo architektūrą reprezentuojančių objektų, nuo 1992 m. įrašytų į Kultūros vertybių registrą, 2015 m. įtrauktų į Europos paveldo ženklo sąrašą. Šių rūmų projekto autorius buvo architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis. 

## Istorija

Kūno kultūros rūmų organizacija Kaune įsteigta 1932 m. Šios sporto organizacijos iniciatyva, be Kūno kultūros rūmų, iki 1939 m. buvo pastatyti Kauno sporto halė, Klaipėdos sporto rūmai.

Iš pradžių galvota rūmus statyti Kęstučio gatvėje buvusiame žemės sklype su mediniu nameliu, kuris praeityje priklausė sporto draugijai „Orel“ (). Galiausiai nuspręsta, kad vieta šalia Ąžuolyno, toliau nuo miesto centro dulkių  ir triukšmo, buvo tinkamiausia tokios paskirties objektui. Be to, čia jau veikė Lietuvos fizinio lavinimosi sąjungai priklausę sporto statiniai.

Rūmai turėjo atlikti dvi – sporto centro ir kūno kultūros ugdymo – funkcijas. Vieta jų statybai Ąžuolyne parinkta greta lakūno, sporto propaguotojo Stepono Dariaus iniciatyva pastatyto stadiono. 1931 m. V. Landsbergis-Žemkalnis parengė pirmąjį rūmų su moderniu vidaus patalpų baseinu projektą. Iki tol sportininkai treniruodavosi atviruose vandens telkiniuose, nes vidaus baseinų išvis nebuvo. Buvo numatytas ne tik baseino apšvietimas iš apačios (pro vandenį), bet ir atidengiamas stiklinis stogas. Dėl prasidėjusios ekonominės krizės šie sumanymai nebuvo įgyvendinti. 1934 m. rūmai pastatyti pagal kitą projekto variantą, kuris buvo kiek paprastesnis ir pigesnis. Atsisakyta ir paties baseino, kuris įrengtas jau daug vėliau, sovietmečiu. Naujasis pastatas oficialiai atidarytas1934 m. spalio 10 d., vadintas „Fiziško auklėjimo rūmais“.

1939 m. rūmai iš dalies rekonstruoti, virš pastato šoninių sparnų užstatant antrus aukštus (arch. V. Landsbergis-Žemkalnis, inž. Algirdas Prapuolenis). 1959 m. už salės, gale, įrengtas baseinas, kuris buvo suprojektuotas dar tarpukariu kaip atskiras pastatas. 1967 m. virš centrinės dalies patalpų užstatytas trečias aukštas, 1983-1985 m. pastato pietinėje pusėje pristatytas priestatas.

## Architektūra

Pirmojo projekto etape rūmai suformuoti iš pagrindinio tūrio didžiajai 200 m² gimnastikos salei, bei nedideli šoniniai korpusai su mažesnėmis salėmis. Centrinė pastato dalis skirta modernioms persirengimo patalpoms, instruktorių, masažistų, greitosios pagalbos kambariams, klasėms. Šonuose įsikūrė mažoji mankštos salė ir fechtavimo salė. Antrame aukšte projektuota įrengti gydymo ir antropometrijos skyrių, auditoriją su ekranu filmų demonstravimui, biblioteką, posėdžių salę, kabinetus direktoriui ir profesūrai, raštinę, redakciją ir propagandos skyrių, gimnastikos prietaisų sandėlį, soliariumą.

Didžioji sporto salė dengta unikaliomis „Kreuzekrost“ konstrukcijos skliautinėmis lubomis. Jos buvo raiškiausias interjero elementas. Tokio tipo lubos tuo metu dar buvo techninė naujovė, iki tol pritaikyta tik „Romuvos“ kino teatre ir Šančių bažnyčioje.

Rūmuose įrengtos memorialinės lentos kūno kultūros ir sporto veikėjams Vytautui Augustauskui, Antanui Jurgelioniui, Algirdui Vokietaičiui, Aleksiejui Šimanui, taip pat 1937 bei 1939 m. Europos krepšinio čempionams, kurie treniravosi šių rūmų salėse.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Modernist Kaunas: Architecture of Optimism, 1919–1939. Nomination Dossier. 2.4.4. The Hall of Physical Education