open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karališkasis kolonijinių pajėgų korpusas

**Karališkasis kolonijinių pajėgų korpusas** () – Italijos karalystės ginkluotųjų pajėgų korpusas, kurį sudarė visos Italijos kolonijinės pajėgos Afrikoje iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos.

## Struktūra
Pradėjusi kolonijinius užkariavimus Italijos karalystė ėmė kurti kolonijinius dalinius iš vietinių kolonijų gyventojų. Pagrindinės *Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso* dalys buvo:
* Šiaurės Afrika: – libų kariuomenė, kurią sudarė Libijos meharistai, savarai ir spahiai.
* Eritrėja: Eritrėjiečių kariuomenė, daugiausia Eritrėjos askariai.
* Somalis: Somalių kariuomenė, kurioje buvo Karališkasis Somalio kolonijinių pajėgų korpusas, dubatai ir Somalio zaptijai.
* Rytų Afrika: Etiopijos kariuomenė (po 1937 m.), į kurios sudėtį įėjo *Amedeo Guillet* vadovauta *Gruppo_Bande_Amhara*.

Visos šie kariniai vienetai buvo reorganizuoti 4-tą dešimtmetį, bet veikė iki 1943 m., kai Italija buvo Sąjungininkų sutriuškinta. 

## Struktūra po 1936 m.
4-to dešimtmečio viduryje Italijos kariuomenė ėmė modernizuoti savo kolonijinius dalinius. Užkariaujant Etiopiją 1936 m. ir Antrojo pasaulinio karo pradžioje Italija suformavo kelias pėstininkų divizijas, kurių kariai buvo vietiniai:
* Libijoje – Italijos Libijos kolonijinė divizija, 1-oji Libijos divizija „Sibelle“, 2-oji Libijos divizija „Pescatori“.
* Eritrėjoje – 1-oji ir 2-oji Eritrėjos divizijos.
* Somalyje – 101-oji ir 102-oji Somalio divizijos.

Tais metais buvo suformuotos ir kitokios dalys, sudarytos iš kolonijinių kareivių, pvz., *Malečio grupė* (*Raggruppamento Maletti*), Libų parašiutininkai| (*Ascari del Cielo*) ir Italijos Afrikos policija.

## Istorija
Korpuso daliniai veikė visuose Afrikos frontuose, kur kariavo Italija: Pirmajame Italijos-Etiopijos kare, Italijos-Turkijos kare, Antrajame Italijos-Etiopijos kare, Antrajame pasauliniame kare. Kolonijiniai kareiviai kaudavosi narsiai, kai kuriais atvejais, pvz., Eritrėjos askariai, buvo didvyriškumo pavyzdžiai. 

:„Išskyrus vokiečių parašiutininkų diviziją Italijoje ir japonus Birmoje, jokie priešai, su kuriais kovėsi britų ir indų pajėgos,nesikovė taip narsiai kaip tie Savojos batalionai Kerene (Eritrėja). Tačiau kolonijinės pajėgos, iki buvo palaužtos pabaigoje, narsiai kovėsi kupini pasiryžimo. Jų ištikimumas liudijo Italijos administracijos ir karinio parengimo Eritrėjoje efektyvumą.“

Kolonijinėms pajėgoms vadovavo italai karininkai ir puskarininkiai, o kareiviai būdavo verbuojami Italijos kolonijose. Nedaug jų būdavo užverbuoti kaimyniniame Jemene. 

1940 m. Italijos kolonijose Italijos karališkoji armija turėjo 256 tūkst. askarių. Iš jų 182 tūkst. buvo užverbuoti Italijos Rytų Afrikoje (Eritrėja, Somalis, Etiopija), o 74 tūkst. – Libijoje.

## Šaltiniai
Rokantiškių kalva

**Rokantiškių kalva** – aukščiausia kalva Vilniuje, Rokantiškėse, Pavilnių regioniniame parke. Jos viršūnė yra aukščiausias Vilniaus mieste taškas – 230,7 m abs. a.

Rokantiškių kalva nuo 1996 m. gegužės 29 d. yra Vilniaus miesto savivaldybės saugomas geomorfologinis gamtos paveldo objektas. Ši kalva patenka ir į Tuputiškių geomorfologinio draustinio teritoriją. Parengus šios vietovės detalųjį planą, planuojama ją pritaikyti rekreacijai.

## Duomenys

* Absoliutus aukštis: 230,7 m
* Užimamas plotas: 1,462 ha

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Saugomų teritorijų valstybės kadastras  
* Rokantiškių kalva (''vilniausgidas.lt'')
Ngvavuma

**Ngvavuma** () – upė Svazilande ir Pietų Afrikos Respublikos Kvazulu-Natalio provincijoje; Pongolos intakas. Dar žinoma kaip **Inguavuma**, **Ingvavuma** ir **Ingvovuma**. Tai viena iš penkių didžiausių upių Svazilande. Išteka iš pietvakarių Svazilando, teka rytų kryptimi.

Didžiausi miestai šalia Ngvavumos yra Nhlanganas ir Nsokas.

## Išnašos
Petras Kurmelis

**Petras Kurmelis** – 1986 m. Lietuvos televizijoje sukurtas filmas pagal to paties pavadinimo Žemaitės apysaką. Drama.

## Siužetas
Petras Kurmelis – darbštus valstietis, mamos prispaustas veda iš išskaičiavimo: ūkiui reikalingas marčios kraitis. Tačiau vedybos laimės neatneša. Savo liūdesį jis skandina degtinėje, nuolat priekaištaudamas mirusiai mamai, kad ji nepatarė geriau ieškoti ne pinigingos, bet mylinčios žmonos…

## Kūrybinė grupė
* Režisierius – Juozas Sabolius
* Operatorius – Jonas Botyrius
* Dailininkas – Augis Kepežinskas.

## Vaidina
* *Petras Kurmelis* – Viktoras Valašinas
* *Petro mama* – Eugenija Šulgaitė
* *Marcelė* – Regina Arbačiauskaitė
* *Janikė* – Danutė Kuodytė
* *Zolys* – Gediminas Karka
* *Gorys* – Gediminas Girdvainis
* *Kupstienė* – Vanda Marčinskaitė
* *Kupstys* – Vytautas Tomkus
* *Pranukas* – Mindaugas Capas
* *Morta* – Ginvilė Vaisietaitė
* *Magdė* – Eglė Tulevičiūtė
* *Jonis* – Sigitas Račkys
* *taip pat* – Jonas Braškys, Genovaitė Ciplinskaitė, Larisa Kalpokaitė, Otonas Laniauskas, Nijolė Lepeškaitė, Vytautas Rumšas, Nijolė Sabulytė, Algimantas Zigmantavičius.
Elvir Laković Laka

**Elvir Laković** (g. 1969 m. kovo 15 d.) – bosnių roko dainininkas ir dainų autorius iš Goraždės, Bosnijos ir Hercegovinos. Taip pat žinomas kaip **Laka**.

Pirmąją dainą „Malo sam se razočar’o“, kuri tapo sėkminga jo karjeroje, įrašė 1998 metais. Vėliau išleido dainas „Vještica“, „Mor’o“ ir „Piškila“, dėl kurių tapo žinomas šalyje. 2003 m. daina „Ja sam mor’o“ pelnė Bosnijos Davorin muzikos apdovanojimą už geriausią metų roko stiliaus dainą.

2004 metais Elvir išvyko į Niujorką ieškodamas šviesesnės ateities. Ten jis dirbo baldų nešiku, vėliau padavėju, taip pat nusifilmavo keliose reklamose. Bandymas sukurti grupę atlikėjui nepasisekė ir jis sugrįžo atgal į savo gimtąją šalį, kur įrašė pirmąjį albumą „Zec“ ir po kelių koncertų dainininkas sulaukė didelio pasisekimo.

Laka ir jo jaunesnioji sesuo Mirela atstovavo Bosnijai ir Hercegovinai 2008 m. „Eurovizijoje“ su daina „Pokušaj“ (). Linksmas pasirodymas neliko neįvertintas Europos žiūrovų. Surinkęs 110 taškų, atlikėjas užėmė 10 vietą. Laka per 2009 ir 2012 m. „Eurovizijos“ konkursų finalą paskelbė Bosnijos ir Hercegovinos taškus.

## Diskografija

### Albumai
* 2007: *Zec*
* 2010: *Stvorenje*

## Nuorodos

* Daina ''Pokušaj''

|-
Vadi Keltas

**Vadi Keltas** () arba ***Nahal Pratas*** () – vadis ir jo sudarytas gilus tarpeklis Vakarų Krante (Palestina), Judėjos dykumoje (ją kerta iš vakarų į rytus). Prasideda netoli Jeruzalės, užsibaigia Jericho apylinkėse, netoli Negyvosios jūros.

Vadi Keltas žymus savo senovinėmis šventyklomis. Slėnyje įsikūręs V a. stačiatikių Šv. Jurgio vienuolynas, yra I a. Vadi Kelto sinagogos liekanos, Kubur Bani Izraino megalitinė kapavietė.

Vadi Keltas siejamas su Jeremijo knygoje (13:5) minima *Perath* vietove.
Regina (dainininkė)

**Irena Jalšovec** (g. 1965 m. liepos 4 d. Murska Sobota, Jugoslavija – dabartinė Slovėnija) – Slovėnijos dainininkė, žinoma sceniniu vardu **Regina**.

1990 m. dalyvavo atrankoje „Jugovizija“ į „Euroviziją“, tačiau į finalą nepateko. 1993 m. dalyvavo Slovėnijos atrankoje ir su daina „Naj ljubezen združi vse ljudi“ užėmė ketvirtą vietą. 1996 m. dar kartą sudalyvavusi atrankoje, su daina „Dan najlepših sanj“ užėmė pirmą vietą ir išrinkta atstovauti savo šaliai „Eurovizijos“ dainų konkurse. Jame surinkusi 16 taškų užėmė 21 vietą. Vėliau Regina bandė savo sėkmę nacionalinėje Slovėnijos atrankoje 1998, 2001, 2002, 2004 ir 2005 m.

2000 m. su daina „Moje ime“ laimėjo muzikos festivalį „Slovenska popevki“.

## Diskografija
* *Regina* (1988)
* *Novo leto*
* *Ave Maria*
* *Liza ljubi jazz* (1994)
* *Religija ljubezni* (1995)
* *Dan najlepših sanj* (1996)
* *Moje ime* (2000)
* *Čaša ljubezni* (2003)
* *Tebe pa ni* (2012)
* *Ljubezen beži* (2015)
*Ljubezen beži*; *Pokliči ljubezen*; *Ritem ulice*

## Nuorodos

* Oficiali svetainė

|-
Henrikas Denhofas

**Henrikas Denhofas** (*Генрик Денгоф*, apie 1585–1659 m.) – ATR valstybinis veikėjas, karaliaus sekretorius (1614 m.), Dorpato kaštelionas (1644–1646 m.), Pernu vaivada (1646–1659 m.).

## Biografija
Lenkų bajorų Denhofų giminės atstovas, „Vepris“ herbo savininkas. Kristupo Denhofo (m. iki 1622 m.) ir Agnesos fon Fatinhof (m. po 1611 m.) sūnus. Brolis – Kurliandijos hercogo maršalka Germanas Denhofas.

1614 metais Henrikas Denhofas minimas kaip karaliaus sekretorius. 1644 m. gavo Dorpato kašteliono pareigybę, o 1646 metais buvo paskirtas nominaliu Pernu vaivada.
## Šeima
Buvo vedęs nuo 1623 metų Siofiją Manteifel, nuo kurios vaikų neturėjo.

## Nuorodos
Pakalnučių metai

**Pakalnučių metai** – pirmoji Jurgos Ivanauskaitės knyga, išleista 1985 m. Knygą sudaro 12 panašaus ilgio novelių, kuriose aprašoma jauno žmogaus pasaulėjauta, vertybinė krizė. „Pakalnučių metai“ įkūnija devintojo dešimtmečio alternatyvaus jaunimo pasaulėžiūrą.

## Novelės
* *Kada ateis Godo?*
* *Koncertas Nr.1*
* *Pasiaiškinimas*
* *Atsitiktinis pokalbis birželio naktį*
* *Apie tai, kaip…*
* *Ar pas jus atėjo Naujieji Metai?*
* *Namas užmiestyje*
* *Regėjimai geltonoje šviesoje*
* *Dvi pasakos apie savižudžius*
* *Labai nemalonus atsitikimas*
* *Diena, kurios nebuvo*
* *Pakalnučių metai*

## Nuorodos
* Novelės iš knygos „Pakalnučių metai“
Judėjos dykuma

**Judėjos dykuma** (, ) – dykuma Judėjos krašte, Izraelio ir Vakarų Kranto (Palestina) teritorijose. Pietuose ribojasi su Negevo dykuma, vakaruose – su Judėjos kalnais, rytuose skardžiais ir tarpekliais leidžiasi į Jordano slėnį. Dykumą raižo vadžiai ir griovos (Vadi Keltas, Kedrono slėnis ir kt.). Vakaruose iškrenta per metus vidutiniškai 400–500 mm kritulių, rytuose – mažiau nei 400 mm. Būdingos smėlio dykumos, uolynai, vadžiuose yra krūmokšnių.

Judėjos dykumoje įsikūrę Jeruzalės pakraščiai, Betliejus, Hebronas, Jerichas, Guš Ecionas, klajoja beduinai. Gausu archeologinių vietovių (Kumrano urvai, Bizantijos vandens saugyklos, Ein Gedi sinagoga, Masada, Zoharo tvirtovė, Erodionas ir kt.), šventyklų (Kristaus Gundymo, Šv. Jurgio vienuolynai).
Mikalojus Glebavičius

**Mikalojus Glebavičius** (? – m. 1632 m., Praha, Varšuva) – Lietuvos pastalininkis (nuo 1605 m.), Smolensko vaivada (nuo 1611 m.), Vilniaus kaštelionas (nuo 1621 m.).

## Biografija

Gavo kalvinizmo auklėjimą, vėliau perėjo į katalikybę. Įkūrė Bernardinų bažnyčią ir vienuolyną Dubrovne. Galimai, taip pat pastatė medinę bažnyčią Zaslavlyje. Zaslavlio kalvinistų soborą Mikalojus Glebavičius perdavė katalikams.

## Šeima

Buvo vedęs Marcibelą Korecką, nuo kurios turėjo du sūnus – Joną Samuelįir Jurgį.

## Literatūra
* *Заяц Ю. А.* Заславль X–XVIII веков (историко-археологический очерк). – : Наука и техника, 1987.
* *Спиридонов М. Ф.* Заславль в XVI в. – 1998.

## Išnašos

## Nuorodos

|-
The Best of Red Hot Chili Peppers

**„The Best of Red Hot Chili Peppers“** – grupės „Red Hot Chili Peppers“ geriausių dainų albumas, pirmą kartą išleistas 1994 m. Visos jame esančios dainos buvo ir prieš tai pasirodžiusiame grupės geriausių dainų rinkinyje „What Hits!?“. Šis albumas buvo perleistas bent keturis kartus, kaskart su skirtingu viršeliu.

## Dainos
Gyvenimas po klevu (filmas)

**Gyvenimas po klevu** – 1988 m. Lietuvos televizijoje pagal to paties pavadinimo R.Granausko apysaką sukurtas 2-jų serijų meninis filmas.

## Siužetas
Buvusiame dideliame Budrių kaime liko tik viena sodyba, kurioje paskutines savo dienas gyvena senoji Monika Kairienė. Beprasmiškai žuvo jos vyras ir sūnus, šeima išsisklaidė, ūkis griūva. Paskutinis smūgis – kaimo gyventojų iškėlimas į naują gyvenvietę. Niekas kaimiečių neklausia: nori jie keltis, ar ne – vienu parašu kaimas priskirtas „neperspektyviems“…

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autoriai – Jonas Kalinauskas, Kazimieras Musnickas
* Režisierius – Kazimieras Musnickas
* Operatorius – Aloyzas Jančoras
* Kompozitorius – Algirdas Martinaitis
* Dailininkas – Algimantas Šiugžda.

## Vaidina
* Eugenija Šulgaitė – *Monika Kairienė*
* Liubomiras Laucevičius – *Konstantinas* ir *Steponas*
* G.Grinytė – *Monika jaunystėje*
* Egidijus Stancikas – *Konstantinas jaunystėje*
* Marytė Maslauskaitė – *Antosė, Stepono žmona*
* Juozas Meškauskas – *kaimynas*
* Ramutis Rimeikis – *kaimynas*
* Eglė Barauskaitė – *Antosė jaunystėje*
* Rimas Morkūnas – *Darius, Monikos anūkas*
* Henrika Hokušaitė – *Onelė, Monikos draugė*
* Silvija Rimeikienė – *Birutė, Dariaus žmona*
* Tomas Jančoras – *Darius jaunystėje*
* Audris Chadaravičius – *įgaliotinis*
* Aldona Vederaitė – *kaimietė*
* Vilius Petrauskas – *milicininkas*
* *taip pat* Juozas Jaruševičius, L.Rimeikis, Alfredas Dukšta, Vytautas Kupšys
* Augustinas Kubilius, Janina Bukantaitė – *vokalas*.
* Juozas Šiupinskas - *važnyčiotojas*
Under the Covers: Essential Red Hot Chili Peppers

**„Under the Covers: Essential Red Hot Chili Peppers“** – grupės „Red Hot Chili Peppers“ dainų rinkinys, išleistas 1998 m. kovo 31 d. Šiame albume esančios dainos yra koveriai, kuriuos grupė jau buvo anksčiau išleidusi ankstesniuose savo albumuose.

Nors ant viršelio parašyta, jog albume tėra 10 dainų, iš tiesų jų yra 13. Kadangi rinkinys buvo išleistas ribotu tiražu, šis albumas dabar yra vertinamas kolekcionierių.

## Dainos
# „They’re Red Hot“ (Robert Johnson daina)
# „Fire“ (Jimi Hendrix daina)
# „Subterranean Homesick Blues“ (Bob Dylan daina)
# „Higher Ground“ (Stevie Wonder daina)
# „If You Want Me to Stay“ (Sly and the Family Stone daina)
# „Why Don’t You Love Me“ (Hank Williams daina)
# „Tiny Dancer“ (gyvai) (Elton John daina)
# „Castles Made of Sand“ (gyvai) (The Jimi Hendrix Experience daina)
# „Dr. Funkenstein“ (gyvai) (Parliament daina)
# „Hollywood (Africa)“ (The Meters daina)
# „Search and Destroy“ (Iggy Pop ir The Stooges daina)
# „Higher Ground“ (Daddy-O Mix)
# „Hollywood (Africa)“ (Extended Dance Mix)
Judėjos kalnai

**Judėjos kalnai** arba ***Hebrono aukštumos*** (, ) – kalnagūbris Artimuosiuose Rytuose, Izraelio ir Vakarų Kranto (Palestina) teritorijose, Judėjos istorinėje žemėje. Driekiasi iš šiaurės ir pietus ir skiria Judėjos dykumą ir Jordano slėnį rytuose nuo Šfelos pakrančių lygumos vakaruose. Aukštis pasiekia 1000 m.

Kalnus dengia raudonžemiai, po kuriais slūgso klintys. Paplitę karstiniai reiškiniai. Teka Nahal Soreko upelis. Kalnus dengia daugiausia miškai, krūmynai, stepių augmenija.

Judėjos kalnuose įsikūrusi Jeruzalė, Ramala, papėdėje yra Betliejus, Hebronas.
Dženinas

**Dženinas** (, ), arba **Džaninas** – miestas Palestinoje, Izraelio okupuoto Vakarų Kranto šiaurėje, tarp Jordano ir Jezreelio slėnių, 42 km į šiaurę nuo Nabluso, 18 km į pietus nuo Afulos ir 51 km į pietryčius nuo Haifos. Muchafazos centras. Yra ligoninė, universitetas, teatras, Fatima Chatuno mečetė (1566 m.). Netoli yra apleistas aerodromas.

## Istorija

Vietovė gyvenama nuo seno. Čia rasta VIII a. pr. m. e. finikietiškų lempų. Romėnų laikais vadintas *Ginae*. Osmanų laikais Dženinas buvo valdomas beduinų šeichų klanų. 1936–1939 m. Dženine vyko aršios kovos tarp britų administracijos ir vietinių gyventojų. 1938 m. didelė miesto dalis susprogdinta. Nuo 1967 iki 1997 m. Dženinas buvo okupuotas Izraelio. 2002 m. 10 dienų vyko Dženino mūšis, per jį žuvo dešimtys žmonių.

## Šaltiniai
Kalkilja

**Kalkilja** (, ) – miestas Palestinos teritorijose, Vakarų Krante, į rytus nuo Kfar Sabos. Muchafazos centras. Veikia zoologijos sodas. Verčiamasi žemės ūkiu, prekyba.

## Istorija

Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų. Minima nuo 1596 m. Osmanų šaltiniuose kaip *Qalqili*. XIX a. tebebuvo skurdus kaimas. Pradėjo augti XX a. vid., buvo verčiamasi bananų, citrusų, javų auginimu. Nuo 1967 m. Kalkilja buvo okupuota Izraelio. 2003 m. miestas apsuptas siena, kuria atskirta daugelis dirbamų žemių.
Kabatija

**Kabatija** (, ) – miestas Palestinos teritorijose, Vakarų Krante, Dženino muchafazoje, 6 km į pietus nuo Dženino. Yra Saladino mečetė. Verčiamasi žemės ūkiu (alyvuogės), klinčių gavyba.
Lebombo kalnai

**Lebombo kalnai** () – apie 800 km ilgio kalnų grandinė PAR, Mozambike ir Svazilande. Aukščiausia kalnų vieta yra Manangos kalnas (760 m aukščio).

Kalnų vardas duotas nuo zulų kalbos žodžio *ubombo*, reiškiančio didelę nosį. Kalnai susidarę iš Gondvanos kalnodaros.

## Išnašos
Dubatai

**Dubatai** (, iš  'baltieji tiurbanai') – Italijos karalystės Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso () nereguliariosios pajėgos Italijos Somalilande nuo 1924 m. iki 1941 m.

## Kilmė ir pareigos
Dubatai buvo vietiniai kareiviai, kilę Italijos Somalilande, tarnavę Italijos kariuomenėje.
Pirmasis dubatų dalinys buvo suformuotas 1924 m. liepą, jo vadas buvo pulkininkas *Bechi*. Jie daugiausia buvo lengvieji pėstininkai ir užsitarnavo efektyvių kovotojų reputaciją. Dubatų daliniai buvo geriau treniruoti ir ginkluoti, nei gentinės bandos, kurios veikė kaip Italijos valdžios Somalyje ir kitose Italijos kolonijose pagalbinė kariuomenė.

Dubatai būdavo dislokuoti palei Britų Somalilando, Etiopijos ir Rytų Afrikos protektorato sienas. Dubatų kupranugarių kavalerijos padaliniai vykdydavo patruliavimo užduotis.

## Apranga ir ginkluotė
Nuo pradžios dubatai vilkėdavo baltas *futa* (tradicinis somalių sarongo stiliaus drabužis). Kaip galvos apdangalus dėvėdavo turbanus (*dub*). Pagal baltus turbanus pavadinti ir patys kareiviai.

Somaliai puskarininkiai išsiskirdavo žaliais, raudonais ar juodais rankosaičiais bei spurgais, spalva rodydavo laipsnį. 1935–1936 m. buvo priimta chaki spalvos uniformos variantas.
 
Visi dubatų karininkai būdavo italai. Jie paprastai būdavo perkelti iš šešių Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso reguliariųjų arabų ir somalių batalionų., kuriems karius komplektuodavo iš šių dienų Somalio ir Jemeno teritorijų.

Dubatai būdavo ginkluoti ''Mannlicher M1895'' šautuvais ir lenktais tradiciniais somalių durklais belavomis.

## Kampanijos

1925–1927 m. 3 tūkst. dubatų dalyvavo Sultanatų kampanijoje, t. y., okupuojant Hobjos ir Madžyrtyno sultanatus. 1927 m. antrą pusę dubatai buvo panaudoti reidams į Etiopijos teritoriją, kur telkėsi klano kovotojai iš buvusio Madžyrtyno sultanato. Ireguliariųjų dubatų panaudojimas leido italams išvengti diplomatinių komplikacijų su Etiopija.

Pradžioje dubatų buvo 4 bandos, o Italijos invazijos į Etiopiją metu 1935 m. jų skaičius buvo padidintas iki 10 bandų. 1934 m. gruodžio 5 d. įvyko susidūrimas tarp dubatų padalinio, užėmusio *Walwal* oazę Ogadene, ir Etiopijos pajėgų, lydėjusių pasienio komisiją. Šis susidūrimas tapo pretekstu vėliau prasidėjusiam Antrajam Italijos-Etiopijos karui. 1936 m. Etiopijos užkariavime dalyvavo beveik 20 tūkst. dubatų ir kitų ireguliarų.

Okupavus Etiopiją dubatai buvo perdislokuoti į Ogadeno dykumą ir palei Prancūzijos Somalilando bei Britų Somalilando sienas. Vėliau jie kovojo prieš Hararo partizanus.

Prieš Italijai įsitraukiant į Antrąjį pasaulinį karą dubatai buvo reorganizuoti, jie buvo glaudžiai integruoti su Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso reguliariaisiais Somalio daliniais. 1-oji dubatų grupė vėliau kariavo generolo *[[Carlo De Simone]]* kolonoje sėkmingame Italijos įsiveržime į Britų Somalilandą 1940 m. rugpjūtį. Dubatai dalyvavo puolant britų koloniją Keniją bei užimant *Moyale* miestą.

1941 m. Rytų Afrikos kampanijoje dubatai kariavo Pjetro Gadzeros armijų grupėje. 1941 m. britams užėmus Italijos Somalilandą dubatų daliniai buvo išformuoti.

## Šaltiniai
Algimantas Šiugžda

**Algimantas Šiugžda** (1933 m. balandžio 9 d. Vilkaviškio raj. Klampučių kaime – 2020 m. lapkričio 22 d.) – lietuvių dailininkas, scenografas.

Dailininko darbų paveikslų yra ir Suvalkijos (Sūduvos) kultūros centre-muziejuje, Lankeliškių bažnyčioje, taip pat ir privačiose kolekcijose Lenkijoje, Vokietijoje, Jungtinėse Valstijose, Prancūzijoje ir Anglijoje.

## Biografija
1959 m. baigė tuometinio Leningrado I.Repino vardo dailės institutą. Daugiau, nei tris dešimtmečius dirbo Lietuvos kino studijoje dailininku-statytoju, dalyvavo kuriant geriausius to meto lietuviškus filmus:

* 1978 – Nesėtų rugių žydėjimas, rež. Marijonas Giedrys
* 1979 – Mažos mūsų nuodėmės, rež. Henrikas Šablevičius
* 1981 – Amerikietiška tragedija, rež. Marijonas Giedrys
* 1982 – Turtuolis, vargšas..., rež. Arūnas Žebriūnas
* 1983 – Neapykantos pamokos, rež. Algimantas Maciulevičius
* 1984 – Sūnus paklydėlis, rež. Marijonas Giedrys
* 1986 – Visi prieš vieną, rež. Artūras Pozdniakovas
* 1986 – Chameleono žaidimai, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1988 – Gyvenimas po klevu, rež. Kazimieras Musnickas
* 1988 – Mėnulio pilnaties metas, rež. Arūnas Žebriūnas
* 1992 – Marius, rež. Jonas Pakulis, Marijonas Giedrys.

## Išnašos
Neapykantos pamokos

**Neapykantos pamokos** – 1983 m. TSRS Centrinės televizijos užsakymu Lietuvos kino studijoje sukurtas spalvotas meninis filmas. Trukmė – 70 min.

## Siužetas
Veiksmas filme vyksta Antrojo pasaulinio karo pabaigoje. Mažame Lietuvos kaime įsikūrė vokiečių kareiviai, saugojantys netoliese esantį tiltą. Šešiametis Tomas paslepia vokiečio batus. Vaikiškas žaidimas baigiasi tragiškai…

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius – Romualdas Granauskas
* Režisierius – Antanas Maciulevičius
* Operatorius – Algimantas Mockus
* Kompozitorius – Algimantas Apanavičius
* Dailininkas – Algimantas Šiugžda
* Kostiumų dailininkas – Linas Kriščiūnas
* Garso operatorius – Romualdas Fedaravičius.

## Vaidina
* Gintaras Navickas – *Tomukas*
* Tomas Vaitkus – *Martynas, jo pusbrolis*
* Elena Jasnauskaitė – *mama*
* Eimuntas Nekrošius – *tėvas*
* Stasys Petronaitis – *Steponaitis*
* Gediminas Karka – *vokiečių kareivis*
* Leonardas Zelčius – *vokiečių kareivis*
* Feliksas Einas – *vokiečių kareivis*
* Vilhelmas Vaičekauskas – *vokiečių kareivis*
* Gražina Balandytė – *vokiečių draugė*
* Valentinas Masalskis – *vokiečių karininkas*
* *taip pat* Antanas Barčas, Irena Tamošiūnaitė, Antanas Žekas, Eduardas Kunavičius, Rimvydas Muzikevičius, A.Bojarskas.
Esvatinio himnas

**Esvatinio himnas** (vadinamas **Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati**) buvo sukurtas 1968 m. Himne derinami svazių ir vakarų muzikos stiliai. Žodžius himnui sukūrė Fanyana Simelane, muziką – David Roycroft.

## Himno žodžiai
Ozo parkas

**Ozo parkas** – parkas šiaurinėje Vilniaus miesto dalyje, šalia „Siemens“ arenos ir „Ozo“ prekybos ir pramogų centro. Plotas 8,5 ha, administruoja Všį „Vilniaus miesto parkai“.

Naudojasi šalia esančių naujų daugiabučių bei Šnipiškių, Baltupių, Jeruzalės, Žirmūnų, Šeškinės, Fabijoniškių gyventojai.

2011 m. spalio pabaigoje atidarytas. Parką ir poilsio zoną buvo įsipareigoję įkurti sporto arenos ir vandens parko statytojai. Naujajam parkui sutvarkyti 2,4 mln. Lt skyrė teritorijos plėtotojai – viešoji įstaiga „Ozo pramogos“.

Teritorijoje išsaugota nuo ledynmečio šalia Šeškinės ozo susiformavusi ežerėlių sistema, buvusi senvagės teritorija. Tyvuliuoja keturi tvenkiniai, kuriuose yra natūralios sąlygos (kai kur palikti meldynai) gyventi vandens paukščiams. Parkas pritaikytas pėstiesiems, tėvams su vaikų vežimėliais ir neįgaliesiems, o dviračiais važinėti parko takeliais draudžiama, kaip ir žvejoti tvenkiniuose. Parko natūraliuose plotuose galima žaisti futbolą, kitus lauko žaidimus, laidyti aitvarus. Kuriant naująjį parką bent jau artimiausiu metu atsisakyta įrengti futbolo aikštelę ir teniso kortus.

## Biologinė įvairovė

Palikta nešienaujama ekologinė pieva, kurios žydinčiais augalais naudojasi įvairūs vabzdžiai (tarp jų ir bitės), gyvena smulkūs žinduoliai. Pieva svarbi ne tik lokaliai biologinei įvairovei, tačiau ir kaip edukologinė priemonė. Didelė augalų įvairovė šiame Ozo parko plote rodo besiformuojančią augalų bendriją bei neseniai vykusius intensyvius žemės kasimo darbus. Paprastasis ežeinis (*Echium vulgare*), bekvapis šunramunis (*Tripleurospermum perforatum*), baltažiedis ir geltonžiedis barkūnai (*Melilotus albus, Melilotus officinalis*) auga pakelių šlaituose ir kitokiame eroduotame dirvožemyje. Šie augalai pirmieji užima iškastus nederlingus paviršius. Subrandinę ir išbarstę sėklas bei pagerinę dirvožemį, jie užleidžia vietą labiau konkurencingoms rūšims. Laikui bėgant įsivyrauja daugiamečiai pievų augalai: dirvinė buožainė (*Knautia arvensis*), geltonžiedė liucerna (*Medicago falcata*), baltasis ir raudonasis dobilai (*Trifolium repens, Trifolium pratense*), siauralapis ir plaukuotasis gysločiai (*Plantago lanceolata, Plantago media*), mėlynžiedis vikis (*Vicia cracca*), pievinis pelėžirnis (*Lathyrus pratensis*), įvairios varpinės žolės. Tokioje pievoje galima stebėti ne tik žydinčias gėles, bet ir įvairiausius vabzdžius: skruzdėles, drugius, laumžirgius.

## Šaltiniai
Teodoras Denhofas

**Teodoras Denhofas** (? – 1622 m. lapkričio 8 d.) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, karūnos kariuomenės pulkininkas (1609 m.), vokiečių pėstininkų vadas, Pernu vaivada (1617–1620 m.) ir Vendeno vaivada (1620–1622 m.).

## Biografija

Lenkų magnatų Denhofų giminės atstovas, „Vepris“ herbo savininkas. Durbės seniūno ir Lenkijos armijos pulkininko Germano Denhofo (m. po 1567 m.) ir Anos Joden sūnus. Broliai – Ernestas, Gerardas, Kristupas, Otas, Henrikas.

1609 metais Teodoras Denhofas minimas kaip Karūnos kariuomenės pulkininkas, vėliau vadovavo vokiečių pėstininkams. 1617 metais gavo Pernu vaivados pareigybę, 1620 metais buvo paskirtas Vendeno vaivada.

## Nuorodos
Žygimantas Viktoras Denhofas

**Žygimantas Viktoras Denhofas** (? – 1694) – ATR valstybinis veikėjas, Veliunio pakamaris (1683 m.), Lietuvos dvaro paiždininkis (1693–1694 m.).

## Biografija
Lenkų bajorų Denhofų giminės atstovas, „Vepris“ herbo savininkas. Veliunio ir Radomsko seniūno Stanislovo Denhofo (m. 1653 m.) ir Ano Efimijos Radvilaitės (1628–1663) sūnus, Dorpato vaivados Kasparo Dehofo (1588–1645) anūkas.

Nuo 1683 žinomas kaip Veliunio pakamaris, 1693 metais gavo Lietuvos dvaro paiždininkio pareigybę.

## Šeima ir vaikai

Buvo dukart vedęs. 1680 metais pirmąkart vedė Eleną Dzialinską, Kališo vaivados Žygimanto Pranciškaus Dzialinskio (m. 1685 m.) ir Kotrynos Frnciskos Vitoslavskos (m. 1678) dukterį. Antrąkart vedė Janę Terezę Bžostovską (m. po 1723 m.). Vaikai:

* Ana Denhof, nuo 1696 metų Parčevo seniūno Aleksandro Danilovičiaus (m. po 1724 m.) žmona.

## Nuorodos

|-
Disukas

**Disukas** () – Egipto miestas Nilo deltoje, apie 167 km į šiaurės rytus nuo Kairo. 129 604 gyventojų (2009 m.).
Kauno Žalgiris 2014–15 m. sezonas

**2014–2015 metų sezonas** – 70-asis Kauno „Žalgiris“ krepšinio klubo sezonas. Komanda rungtyniavo **[[LKL]]** – pajėgiausioje šalies krepšinio lygoje ir Eurolygoje – pajėgiausiose Europos krepšinio pirmenybėse.

Šiame sezone Kauno „Žalgiris“ septynioliktą kartą triumfavo šalies pirmenybėse, kurių finale rezultatu 4:0 įveikė Vilniaus „Lietuvos Ryto“ klubą. Eurolygoje „Žalgiris“ pasiekė Top 16 etapą, kuriame iškovojo 5 pergales ir patyrė 9 pralaimėjimus. Su tokiu rezultatu komanda liko šeštoje E grupės vietoje ir į atkrintamąsias varžybas (ketvirfinalį) nepateko.

## Sezonas

## Komandos sudėties pokyčiai

### Išvyko

### Liko

### Atvyko

### Neįsitvirtino

### Pasiskolinti

### Paskolinti

## Rungtynės
### LKL

### EUROLYGA

## Statistika
**LKL** (Reguliarusis sezonas)

**LKL** (Atkrintamosios varžybos)

**Eurolyga** (Reguliarusis sezonas)

## Šaltiniai
Egidijus Stancikas

**Egidijus Stancikas** (g. 1966 m. balandžio 19 d.  Tauragėje) – lietuvių aktorius, kultūros vadybininkas, politikas.

## Biografija
### Išsilavinimas

1986–1990 m. studijavo LTSR Valstybinėje konservatorijoje ir baigė aktorystės studijas (pedagogai: Algė Savickaitė, Henrikas Vancevičius, Stefa Nosevičiūtė). 2003 m. baigė magistrantūros studijas Kauno technologijos universiteto vadybos ir ekonomikos fakultete. 2016 m. birželio 3 d. apgynė disertaciją „Suaugusiųjų dramos teatro žiūrovų kultūrinio sąmoningumo saviugda“ (VDU SMF, Edukologijos katedra) ir įgijo daktaro mokslinį laipsnį.

### Karjera

Vaidino J. Jurašo, J. Vaitkaus, I. Paliulytės, G. Padegimo režisuotuose spektakliuose. Suvaidino Konstantiną filme „Gyvenimas po klevu“ (rež. Kazimieras Musnickas, 1988 m., LTV), veda renginius, televizijos laidas.

Nuo 1990 m. – Nacionalinio Kauno dramos teatro aktorius, o 2007 m. – šio teatro vadovas.

2023 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimuose pagal TS-LKD sąrašą išrinktas 2023–2027 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos nariu.

## Įvertinimas
* 2003 m. – Prizas už geriausią festivalio vaidmenį spektaklyje „Ir reikia eiti“ (Valkos teatro festivalis Latvijoje)
* 2005 m. – Publikos simpatijų diplomas už Varnos vaidmenį spektaklyje „Kiauliaganys“ (Vaikų teatro festivalis „Hanso Christiano Anderseno metai teatre“)
* 2009 m. – Fortūnos diplomas už daktaro Janušo Korčako vaidmenį I. Paliulytės spektaklyje „Liūdnas Dievas“.

## Šaltiniai
Kauno intermodalinis terminalas

**Kauno intermodalinis terminalas** – konteinerinis geležinkelių terminalas Kaune, šalia Palemono geležinkelio stoties, Palemono g. 78. Antras pagal pajėgumą terminalas po Vilniaus intermodalinio terminalo.

Per metus terminalas pajėgus perkrauti iki 55 tūkstančių konteinerių (TEU). Talpa konteineriais – 1120 TEU. Terminalo tikslas – suteikti galimybę gabenti prekes geležinkeliais iš Vakarų Europos, nes terminalas pritaikytas krovinių perkrovimams vykdyti tarp 1435 mm ir 1520 mm pločio geležinkelio vėžių. Intermodalinis terminalas sujungtas geležinkeliu su Lenkija.

2021 m. liepos 19 d. pasitiktas pirmasis konteineriais bei puspriekabėmis pakrautas traukinys iš Nyderlandų ir Kauno intermodalinis terminalas atidarytas komerciniam eismui „Rail Baltica“ koridoriu.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos intermodaliniai terminalai
Vilniaus intermodalinis terminalas

**Vilniaus intermodalinis terminalas** – konteinerinis logistikos geležinkelių terminalas Vilniaus rajone šalia Vaidotų geležinkelio stoties. Pirmasis Lietuvoje sausumos uostas.

Per metus terminalas pajėgus perkrauti iki 100 tūkstančių konteinerių (TEU). Talpa konteineriais – 1465 TEU. Terminalo tikslas – sumažinti krovininių automobilių transportą Vilniaus mieste, sumažinti Klaipėdos jūrų uosto apkrovą, pagreitinti prekių gabenimą iki Vilniaus.

2015 m. gegužės 26 d. terminalas oficialiai atidarytas. Atidarymo ceremonijoje dalyvavo premjeras Algirdas Butkevičius.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos intermodaliniai terminalai
Vokės geležinkelio stotelė

**Vokės geležinkelio stotelė** – keleivių laipinimo vieta Trakų Vokėje, vakarinėje Vilniaus miesto dalyje prie Vilniaus–Kauno geležinkelio, dešiniajame Vokės krante tarp Lentvario ir Panerių geležinkelio stočių. Stoja priemiestiniai traukiniai Vilnius–Kaunas, Vilnius–Varėna–Marcinkonys, Vilnius–Trakai. Stotelėje yra 2 peronai, pietiniame įrengtas keleivių paviljonas.

Už 300 metrų į vakarus nuo stotelės yra vienas aukščiausių Lietuvoje Vokės geležinkelio tiltas (paveldo objektas ).

## Istorija

1919 m. prie tilto buvo įrengta laikina platforma, kadangi buvo sugriautas Vokės geležinkelio tiltas. Iš Vilniaus atvykdavę keleiviai pereidavo Vokę tilteliu ir tęsdavo kelionę tolyn link Lentvario. Atstačius tiltą platforma panaikinta. Stotelė įkurta prasidėjus II pasauliniam karui, kai dėl okupacijų keičiantis valstybių sienoms buvo atidarytas traukinių eismas ruože Vilnius–Kaunas. Stotelė atidaryta 1939 m. kaip ***401 kilometras*** – čia sustodavo automotrisės (keleivių prašymu). 1940 m. pavasarį stotelė pavadinta ***Vokės*** vardu. Nuo to laiko čia stoja tarpmiestiniai traukiniai Vilnius–Kaunas, taip pat ir kiti traukiniai, važiuojantys pro Lentvarį.

## Gyventojai

1979 m. stotyje „Vokė“ gyventojų surašymo metu buvo užfiksuota 17 gyventojų, tačiau nei ankstesniuose, nei vėlesniuose gyventojų surašymuose Vokės stotis neminima.


Traku vokes gelezinkelio tiltas2016.jpg | Vokės geležinkelio tiltas į vakarus nuo Vokės stotelės, 2016 m.
Vokė railway station, 2016 02.jpg | Šiaurinis peronas žiemą, 2016 m.
Voke 2023b.jpg | Bėgiai į vakarų pusę link tilto (Lentvario kryptis), 2023 m.
Voke 2023f.jpg | Pietinis peronas ir bėgiai į rytų pusę (Vilniaus kryptis), 2023 m.


## Šaltiniai
Kelionių alchemija

**Kelionių alchemija** – Jurgos Ivanauskaitės eseistikos knyga, pirmą kartą išleista 2003 m. Dalis knygoje publikuojamų prozos kūrinių spausdinti dienraštyje „Lietuvos rytas“ bei kituose periodiniuose leidiniuose. 
## Knygos struktūra

„Kelionių alchemiją“ sudaro trys dideli skyriai. Pirmasis – „Kelionės po pasaulį“, kuriame aprašomi klajonių po Peru, Egiptą bei Veneciją įspūdžiai. Akcentuojami kultūrų panašumai bei skirtumai, į realybę bandoma žvelgti įvairiais rakursais – supinama mitologija, istorija, religija ir kt.

Antrasis skyrius – „Pastabos ant bilietų skiaučių“, kuriame autorė ironiškai aprašo pikantiškas kelionių detales. Kai kuriose esė grįžtama prie lietuviškių realijų, pašiepiami kai kurie neigiami nūdienos reiškiniai.

Paskutinio skyriaus pavadinimas – „Kelionės į save“. Čia Jurga Ivanauskaitė grindžia tezę, jog kelionės mums atveria iki tol nepažintas vidinio pasaulio erdves, skatina susimąstyti apie įvairius būties aspektus.

## Turinys

### Kelionės po pasaulį

* *Nepažįstamų šalių magija*
**Egiptas**
* *Ramadanas*
* *Moteris Egipte*
* *Ar laikas bijo piramidžių?*
* *Egipto mirusiųjų knyga*
**Venecija**
* *Venecijos karnavalas 2001*
* *Lietuviai Venecijoje*
* *Kaukės*
* *Sugrįžimas į Veneciją*
* *Carnevale di Venezia*
**Peru**
* *Peru – mistiškasis ir kasdieniškasis*
* *Peru per kokos lapo dvasią*
* *Eldorado beieškant*
* *Arekipa, Kolka, Naska, Čiaučilija ir kitos pasakos*

### Pastabos ant bilietų skiaučių

* *Kaip atsiranda nauji siužetai*
* *Viešbučių spindesys ir skurdas*
* *Nekentėsi – nevažiuosi*
* *Odė apsirijimui*
* *Viskas arba nieko apie Tibeto mediciną*
* *Sėlinant Elnio pėdsakais*
* *Apie meilę ir kitus demonus*
* *Don Žuanas ir Kazanova, arba Meilių anatomija*
* *Plyta lietuviškajam elitui*
* *NSO bliuzas*

### Kelionės į save

* *Visos jūsų mintys*
* *Budizmas ir krikščionybė*
* *Anapus dogmų*
* *Priešingų polių jungtis*
* *Skaidrių sapnų*
* *Menas mirti*
* *Eikim į kiną*
* *Vienos vagystės istorija*
* *Prisipažink, ką nužudei!*
* *Melagystės mažos*
* *Melagystės didelės*
* *Angeliškoji abrakadabra*
* *Geroji žinia*

## Nuorodos

* J. Ivanauskaitės kelionių užrašai 
* Jurgos Ivanauskaitės romano ištraukas skaito aktorė Dalia Michelevičiūtė. Įrašyta 2003 m.
Sparnuotoji raketa

**Sparnuotoji raketa** (taip pat vartojama **kruizinė raketa**, iš ) – valdomas vienkartinio naudojimo bepilotis orlaivis su sparnais bei varikliu, kurie sukuria aerodinaminę keliamąją jėgą skrendant. 

## Privalumai ir trūkumai
Sparnuotosios raketos gali skristi išlenkta trajektorija, labai žemai, aplenkdamos reljefo nelygumus, yra nedidelių gabaritų, tačiau didelio taiklumo ginklai. Sparnuotojų raketų didžiausiu trūkumu laikoma didelė jų kaina. Sparnuotosios raketos gali nugabenti įprastinės ginkluotės arba 150–200 kilotonų branduolinius užtaisus iki 3000 kilometrų nuotoliu. Specialios nutaikymo sistemos dėka ji dideliu tikslumu gali kliudyti net mažus apsaugotus objektus. Startuodama iš lėktuvų, laivų, povandeninių laivų ir iš antžeminių paleidimo įrenginių, tokia raketa gali skrieti į tikslą nedideliame (iki 60 metrų) aukštyje, apeidama natūralias kliūtis, todėl ją sunku aptikti ir sunaikinti priešraketinės gynybos priemonėmis.

## Istorija
Sparnuotųjų raketų panaudojimas pirmą kartą buvo pademonstruotas 1909 m. sukurtame filme *The Airship Destroyer*.  Pirmąja sparnuotąja raketa laikoma Trečiajame Reiche sukurta V-1, kuri 1944 m. pradėta naudoti *[[Luftwaffe]]* pajėgų per Antrajį pasaulinį karą. Iškart po karo, JAV ir Sovietų Sąjunga tęsė eksperimentus su sparnuotosiomis raketomis ir galimu jų panaudojimu. Pirmąja JAV sparnuotąja raketa laikoma iš laivų paleidžiama raketa *SSM-N-8 Regulus*, naudota Jungtinių Valstijų karinėse jūrų pajėgose nuo 1955 m. iki 1964 m. Ji buvo sukurta, remiantis daugeliu V-1 charakteristikų. Sovietų Sąjunga Šaltojo karo metais siekė sukurti daugiausia priešlaivines sparnuotąsias raketas, tokias kaip *P-700 Granit*, nukreiptas prieš JAV smogiamąsias lėktuvnešių grupes, tuo tarpu balistinių raketų taikiniais buvo žemėje esantys objektai. JAV karinės jūrų ir oro pajėgos plačiai naudojo *Tomahawk* ir *AGM-86 ALCM* tipų sparnuotąsias raketas Persijos įlankos karo metu.

## Klasifikacija
Sparnuotosios raketos dažniausiai turi reaktyvinius arba turboreaktyvinius kietojo arba skystojo kuro variklius. Sparnuotosios raketos skirstomos pagal šiuos požymius:
* *Pagal paskirtį* – strateginės, taktinės ir operatyvinės-taktinės.
* *Pagal kovinio užtaiso tipą* – branduolinės ir įprastinės.
* *Pagal užtaiso laikymo vietą* – žemės, oro, jūrų, povandenines raketas.
* *Pagal greitį* – ikigarsinės, viršgarsinės ir hipergarsinės.

## Dislokavimas
Sparnuotosiomis raketomis siekiama atakuoti didelės svarbos taikinius, panaudojant įvairias savaiminio taikymo sistemas. Sparnuotosios raketos daugiausia dislokuojamos karo laivuose, povandeniniuose laivuose, naikintuvuose ir bombonešiuose.

## Šaltiniai
AGM-158 JASSM

**AGM-158 JASSM** – JAV sparnuotoji raketa (gamina bendrovė „Lockheed Martin“). Raketoje naudojamas ekonomiškesnis variklis „Williams International F-107-WR-105“. Raketa gali pasiekti už 980 kilometrų nuo paleidimo vietos esančius taikinius. Įprastinių JASSM-ER sparnuotųjų raketų veikimo nuotolis neviršija 370 km. Nuo šio modelio AGM-158 JASSM skiriasi padidinta degalų bakų talpa. 1 toną sverianti AGM-158 JASSM-ER raketa gali gabenti iki 450 kg masės kovinę galvutę.

Iki šio laiko JAV karinės oro pajėgos yra užsakiusios 1200 JASSM tipo raketų, kurias gali naudoti naikintuvai F-15, F-16, F/A-18 ir bombonešiai B-1B, B-52 ir B-2.

## Naudotojai

;
* Karališkosios Australijos oro pajėgos
;
* Suomijos karinės oro pajėgos
;
* JAV karinės oro pajėgos

2017 sausio mėn. Lenkija pradėjo AGM-158A įsigijimus 

## Techniniai duomenys

### AGM-158A JASSM
* **Ilgis:** 4,27 m
* **[[Sparno mojis|Sparnų mojis]]:** 2,4 m
* **Svoris:** 975 kg
* **[[Greitis]]:** ikigarsinis
* **Nuotolis:** 370 km
* **Jėgainė:** Teledyne CAE J402-CA-100 turboreaktyvinis variklis; trauka 3,0&nbsp;kN
* **Kuras:** reaktyvinis žibalas JP10 
* **Kovinė galvutė:** 450 kg WDU-42/B
* **Gamybos vieneto kaina:** $850 000
* **Iš viso programos išlaidų:** $3 000 000 000
* **Gamybos metai:** 1998–dabar

### AGM-158B JASSM (ER)
* **Greitis:** ikigarsinis
* **Nuotolis:** 1000 km
* **Gamybos vieneto kaina:** $1 327 000
* **Varomoji jėga:** turbopropelerinis variklis Williams International F107-WR-105 
* **Gamybos metai:** 2010–dabar
Lars Fredriksen

**Lars A. Fredriksen** (g. 1971 m. vasario 8 d., Šiene, Norvegijoje) – norvegų pop dainininkas, 1998 metais dalyvavęs „Eurovizijos“ dainų konkurse.

Lars gimė Šiene, pietų Norvegijoje. Pradėjo dainuoti nuo pat mažens, buvo choro „Oslo Gospel Choir“, su kuriuo keliavo po įvairias Europos šalis, narys. 1998 m. po pergalės Norvegijos nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje „Melodi Grand Prix“, išrinktas atstovauti savo šaliai dainų konkurse, vykusiame Birmingeme, Jungtinėje Karalystėje. Sudainavęs energingą dainą „Alltid sommer“ (), Lars užėmė 8 vietą tarp 25 dalyvių.

1999 m. išleido debiutinį albumą „Pleased to meet you“.

## Nuorodos
* Lars Fredriksen svetainėje „Discogs“

|-
Vokės hidrografinis draustinis

**Vokės hidrografinis draustinis** – saugoma gamtos teritorija Vilniaus miesto savivaldybėje, apima Vokės upelio žemupį ties Mūrine Voke, Grigiškėmis. Skirtas išsaugoti natūraliai Vokės žemupio aplinkai. Įsteigtas Vilniaus miesto tarybos 1996 m. gegužės 29 d. sprendimu Nr. 129.

Draustinyje yra mažai transformuotos ir vaizdingos Vokės žemupio slėnio atkarpos, kur staigius upės vingius kairiajame krante juosia aukšti, iki 30 m šlaitai, o dešiniajame – plačios apatinių terasų erdvės. Vertingiausias kultūrinio kraštovaizdžio objektas yra hidrotechnikos paminklas – Vokės reguliuojanti užtvanka. Ji veikė prieškaryje, nukreipdama vandenį į kanalą, kuriuo patekdavo į Grigiškių akveduką ir tekėdavo į Grigiškių popieriaus fabriką.

## Šaltiniai
Šeškinės šlaitų geomorfologinis draustinis

**Šeškinės šlaitų geomorfologinis draustinis** – saugoma gamtos teritorija Vilniaus miesto savivaldybėje, Šeškinės mikrorajone. Yra tarp Nacionalinio stadiono griuvėsių ir PC „Akropolis“ šiaurėje, Geležinio Vilko gatvės () rytuose ir Ukmergės gatvės () vakaruose. Saugomas Neries slėnio šlaito terasos braižas. Teritorija apaugusi mišku.

2004 m. draustinis nuniokotas PC „Akropolis“ statybų.

## Šaltiniai
Karoliniškių kraštovaizdžio draustinis

**Karoliniškių kraštovaizdžio draustinis** – valstybinės reikšmės saugoma gamtos teritorija Vilniaus miesto savivaldybės Karoliniškių seniūnijoje.

## Geografija
Įsikūrtas Neries dešiniajame krante, tarp Karoliniškių mikrorajono iš vakarų ir Žvėryno mikrorajono iš rytų. Draustinį pietryčiuose Neris riboja nuo Vingio parko. Draustinio teritorija apaugusi Karoliniškių mišku, kuris pritaikytas miestiečių poilsinėms reikmėms. Nuo šlaitų atsiveria vaizdinga miesto ir Neries upės panorama.

Plikakalnio atodangos plotis – 100 m. Šiaurės rytuose auga ąžuolynas. Draustinio miške randami reti augalai – kalninė jonažolė, miškinė lelija, didžiažiedė rusmenė, žirnialapis vikis, ilgagalvis dobilas.

## Istorija

Įkurtas 1960 m. rugsėjo 27 d., siekiant apsaugoti vaizdingą statų Neries slėnio šlaitą su eroziniais raguvynais, Plikakalnio atodanga. XX a. aštuntojo dešimtmečio vid. per draustinį nutiesta Ivano Mičiurino gatvė.

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Karoliniškių kraštovaizdžio draustinio sutvarkymas
Mėnulio vaikai

**Mėnulio vaikai** – antroji Jurgos Ivanauskaitės knyga, išleista 1988 m. Romane plėtojamos panašios temos kaip ir pirmojoje rašytojos knygoje „Pakalnučių metai“ – vertybių krizė, dvasios kompleksai, alternatyvaus jaunimo mąstysena. 

Kūrinį sudaro dvi dalys, parašytos skirtingų veikėjų – merginos ir vaikino – balsais. „Mėnulio vaikų“ siužetas nėra vientisas, galima sakyti, jog romaną sudaro daug trumpų novelių. Kaip ir visai Jurgos Ivanauskaitės grožinei kūrybai, romano tekstui būdingas intensyvus žodynas, veikėjų gausa, suicidinės tendencijos ir t. t. 

Romanas perleistas tris kartus.

Viena pirmųjų Jurgos Ivanauskaitės knygų, įtrauktų į vidurinės mokyklos privalomų skaitinių programą.
ITunes Originals – Red Hot Chili Peppers

**„iTunes Originals – Red Hot Chili Peppers“** – amerikiečių roko grupės „Red Hot Chili Peppers“ dainų rinkinys, išleistas specialiai tik „iTunes“ internetinėje muzikos parduotuvėje. Šis albumas priklauso „iTunes Originals“ albumų serijai. Albume yra koncertinių grupės populiariausių dainų įrašų, taip pat grupės narių interviu, video įrašai.

## Dainos
# iTunes Originals (intro)
# „Give It Away“
# Working with Rick Rubin (interviu)
# „Fight Like a Brave“
# Power & Life & Purpose' (interviu)
# „Under the Bridge“ (iTunes Original versija)
# Sometimes You Just Know That It’s It (interviu)
# „Can't Stop“
# You Just Rocked with Your Brothers (interviu)
# „Around the World“ (iTunes Originals versija)
# Doing Your Own Stunts (interviu)
# „By the Way“
# It’s Everything (interviu)
# „Can't Stop“ (iTunes Originals versija)
# A Monstrously Large Rock Record (interviu)
# „Dani California“ (iTunes Originals versija)
# It Just Felt Like It Meant Something (interviu)
# „Tell Me Baby“ (iTunes Originals versija)
# Lyrics for 38 Songs Is No Joke (interviu)
# „Charlie“ (iTunes Originals versija)
# A Love Letter to the History of Rock 'n' Roll (interviu)
# „Dani California“
# Growing into Consummate Songwriters (interviu)
Till Lindemann

**Tilas Lindemanas** (; g. 1963 m. sausio 4 d., Leipcige, VDR) – Vokietijos metalo grupės „Rammstein“ vokalistas, vadovas ir tekstų autorius.

## Biografija

T. Lindemanas gimė Leipcige. Jo tėvas buvo poetas, o motina – žurnalistė. Jis turi vieną seserį, kuri už jį šešeriais metais jaunesnė. Tėvas norėjo, kad Tilas taptų poetu. 2002 m. T. Lindemanas išleido eilėraščių knygą „Messer“ ('Peilis').

Būdamas 11 metų, T. Lindemanas pradėjo lankyti sporto mokyklą. Norėjo dalyvauti 1980 m. olimpinėse žaidynėse Maskvoje, bet dėl traumų paliko sportą.

Išsiskyręs, turi dvi dukteris – Nele ir Maria-Luiza.

## Karjera

T. Lindemano draugas Richard Kruspe seniai svajojo sukurti savo roko grupę ir T. Lindemanui pasiūlė dainuoti. T. Lindemanas nusistebėjo, kadangi galvojo negalintis dainuoti. Bet tapo grupės „Rammstein“ vokalistu. Grupė išleidusi 7 studijinius albumus, 25 singlus ir 4 vaizdinius albumus.

## Įtarimai priekabiavimu
2023 m. gegužės 22 d. „Rammstein“ koncertavo Vingio parke.

Grupės gerbėja iš Airijos Shelby Lynn „Twitteryje“ pareiškė, kad po koncerto T. Lindemanas pakvietė ją į vakarėlį, kuriame buvo grupės nariai, darbuotojai ir gerbėjai.

Gegužės 23 d. viešbutyje pabudusi S. Lynn pamatė savo hematomas. Neprisiminė, kas buvo vakarėlyje. Tvirtino, kad T. Lindemanas ją ir kitas vakarėlyje buvusias gerbėjas vaišino stikline tekilos. Po to S. Lynn prastai pasijuto, kaltina vokalistą ją apsvaiginus. S. Lynn atpasakojo savo dialogą su T. Lindemanu. Tvirtino, kad būgnininkas Joe Letz teigė T. Lindemanui, kad S. Lynn nori sueities su juo. S. Lynn tam paprieštaravo, dėl to T. Lindemanas elgėsi agresyviai. S. Lynn apkaltino Lietuvos policiją, esą pranešus apie bandymą išprievartauti apsvaiginus narkotikais, atvykę pareigūnai neturėjo specializuotų testavimo priemonių. Dėl to ji tyrėsi Airijoje. Lietuvos policijos atstovų teigimu, pati S. Lynn pareigūnams sakė pretenzijų neturinti, pareiškimo nerašė.

Koncerto organizatoriaus „Live Nation Lietuva“ vadovas Aleksandras Karablikovas atmetė bet kokius airės kaltinimus. Jos liudijimus „Twitteryje“ oficialiai paneigė ir „Rammstein“.

Dėl situacijos Lietuvos žmogaus teisių centro darbuotojai kreipėsi į Seimo Žmogaus teisių komitetą. Prašo parlamentinės kontrolės institucijų pasirengimui reaguoti į analogiškas situacijas.

## Poezija
* Lindemann, Till (2002). *Messer* [*Peilis*]. Frankfurt am Main: Eichborn. ISBN 3-8218-0927-2.
* Lindemann, Till (2013). *In stillen Nächten* [*Tyliomis naktimis*]. Köln: Kiepenheuer & Witsch. ISBN 978-3462045246.

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Mesje!

**Mesje!** – 1986 m. Lietuvos televizijoje pagal prancūzų rašytojo Ivo Žamiako pjesę „Mesje Amilkaras, arba Žmogus, kuris užmoka“ sukurtas filmas. Tragikomedija.

## Siužetas
Materialiai aprūpintas, žavus Aleksandras Amilkaras susikūrė laimės iliuziją, tai, ko reikia jo amžiaus vyrui – jis turi ištikimą draugą, mylimą žmoną, vaiką. Už nemenką pinigų sumą jis nusamdo benamį Mašu, bedarbę aktorę Eleonorą ir jauną prostitutę Viržiniją, jiems iškedamas sąlygą: jokiais būdais neparodyti savo jausmų. Šie sąlygą priima, nepagalvodami, kaip sunku gali būti jos laikytis.

## Kūrybinė grupė
* Scenarijaus autorius ir režisierius – Michailas Jevdokimovas
* Operatorius – Jonas Gurskas
* Kompozitorius – Faustas Latėnas
* Dailininkas – Vytautas Merkys

## Vaidina
* Vidas Petkevičius – *Aleksandras Amilkaras*
* Renata Vagnerytė – *Eleonora, aktorė*
* Remigijus Vilkaitis – *Mašu, benamis*
* Eglė Tulevičiūtė – *Viržinija, prostitutė*
* Saulius Siparis – *Polas, Viržinijos draugas*
* Elvyra Žebertavičiūtė – *Melija*
* *taip pat* Henrika Hokušaitė, Antanas Saulevičius, Vytautas Grigolis, Vladimiras Jefremovas, Robertas Vaidotas.
10 Great Songs

**„10 Great Songs“** – amerikiečių roko grupės „Red Hot Chili Peppers“ geriausių dainų rinkinys, išleistas 2009 m. įrašų kompanijos „Capitol Records“. Albume esančios dainos yra iš pirmųjų roko grupės albumų. Dainų rinkinys buvo perleistas 2010 m. su pakeistu viršeliu.

## Dainos

## Šaltiniai
Griovių geomorfologinis draustinis

**Griovių geomorfologinis draustinis** – valstybinės reikšmės saugoma gamtos teritorija Vilniaus rajono savivaldybėje, Zujūnų seniūnijoje, Girulių miške, Neries dešiniajame krante, ties Griovių, Smiglių, Pasienių kaimais. Šiaurėje nedidelė dalis (2,9 %) įsiterpia į Vilniaus miesto savivaldybės teritoriją (ties Kriaučiūnais, Pilaitės seniūnija). Draustinis įsteigtas 1992 m. rugsėjo 24 d., siekiant išsaugoti plataus Neries paslėnio erozinio kalvyno fragmentą su raiškiomis griovų tipo formomis. Žemiausia vieta – 83 m, aukščiausia – 177 m.

Griovių geomorfologinis draustinis išsidėstęs Baltarusijos–Mozūrijos anteklizės šlaite, žemėjančiame vakarų kryptimi Baltijos sineklizės link. Čia slūgso iki 700 m storio nuosėdinių uolienų sluoksnis, dengiantis kristalinio pamato metamorfines ir magmines uolienas. Teritorijoje gausu raguvų, kurios susidarė tirpstant ledynui ir tirpsmo vandenims tekant į lateralinius nutekėjimo kanalus, kurių vienas buvo Neries slėnis. Rytinėje dalyje vyrauja išraiškingas raguvotas reljefas, kurio ašį sudaro 2 siauros daugiašakės raguvos su į Neries slėnį atsiveriančiomis žiotimis. Draustinio pakraštyje išsiskiria dvipakopė siaura raguva, atskirianti raguvų vietovaizdį nuo erozinio Neries slėnio. Vakarinėje pusėje driekiasi stambokas iš visų pusių eroduotas masyvas, kuris yra senesnis už rytuose esantį raguvotą reljefą, nes raguvos nuo jo atsiveria didesniuose aukščiuose. Yra vertingas abrazinis raguvotas šlaitas.

Didžiąją dalį draustinio teritorijos dengia Girulių miško pušynas, jame seniau augo gamtos paminklas – Belūnų ąžuolas (dabar nuvirtęs, apipjaustytas). Yra dvi Pasienių archeologinių gyvenviečių vietovės.

## Šaltiniai