open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Abu Roašas

**Abu Roašas** (Abu Ravašas, ) – archeologinė vietovė Egipte, vakariniame Nilo krante, 8 km į šiaurės vakarus nuo Gizos piramidžių. Garsi faraono Džedefrės piramidės liekanomis iš Egipto senosios karalystės laikų (apie 2575 m. pr. m. e.).

Abu Roašo archeologinė vietovė yra 150 m aukščio plynaukštėje ir vadinama šiuolaikinio kaimo netoliese Abu Roašo pavadinimu. Vietovės radiniai apima daugiau nei 3000 m. laikotarpį nuo ankstyvųjų Egipto dinastijų iki koptų laikų. Iš ankstyvųjų dinastijų rasti objektai su faraonų Aha (apie 3100 m. pr. m .e.) ir Deno vardais. Garsiausias statinys joje buvo 4 dinastijos faraono Džedefrės piramidė, statyta apie 2575 m. pr. m. e. Jos vardas buvo „Džedefrė yra Sehedu žvaigždė“. Neaišku, ką egiptiečiai vadino *Sehedu*. Tikėtina, kad tai buvo Oriono žvaigždė. Džedefrės piramidės aukštis turėjo siekti apie 65 ir kraštinės ilgis apie 106 metrus. Dydžiu ji turėjo būti beveik identiška Mikerino piramidei. Liekanos rodo, kad jos išorė buvo dengta raudonojo granito blokais. Kompleksas akmenims buvo pradėtas ardyti dar romėnų laikais. 1839 m. piramidę tyrė britai Richard Howard Vyse ir John Perring ir bent tuo metu piramidė buvo geresnės būklės nei dabar. 1880-aisiais ji tarnavo kaip akmenų skaldykla vietinių statyboms ir stipriai nukentėjo. 

1900 m. kasinėjimus Abu Roaše pradėjo Prancūzų orientalistinės archeologijos instituto Kaire misija. Piramidės komplekse rasta laidojimo šventykla, valties duobė, pakeltas kelias į šventyklą, tačiau nerasta slėnio šventyklos (ar dar neatkasta arba išardyta senovėje). Valties duobėje (atrasta 1901 m. Émile Gaston Chassinat) rasta skulptūros liekanų, tarp jų trys faraono Džedefrės galvos, kurios tikriausiai buvo skirtos sfinksams, ir apatinė faraono su žmona Chentetka skulptūrinės grupės dalis. Iš žymiai vėlesnių laikų rasta karalienės Arsinojės II statulos liekanos (III a. pr. m. e.). Į rytus nuo piramidės yra Egipto senosios karalystės laikų kapinės. Apie 2 km piečiau rasta iš plytų statyta maža piramidė, kurią XIX a. pirmas aprašė Karlas Richardas Lepsijus, jos statybų laikmetis nenustatytas.

Abu Roašas yra UNESCO pasaulio paveldo sąrašo dalis kartu su Memfiu, Sakara, Dahšūru, Abusiru ir Gizos nekropoliu.

## Šaltiniai
* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press., 2002, p. 11
* *The Oxford Encyclopedia of Ancient Egypt*. Tomas I. Red. Donald B. Redford. Oxford University Press, − 2001, p. 1
* Encyclopaedia Britannica
Memnono kolosai

**Memnono kolosai** – dvi gigantiškos Senovės Egipto naujosios karalystės faraono Amenchotepo III (apie 1392−1352 m. pr. m. e.) statulos, esančios Tėbų nekropolyje vakariniame Nilo upės krante prie šiuolaikinio Luksoro.

Memnono kolosai iškalti iš kvarcitinio smiltainio ir buvo iš abiejų Amenchotepo III šventyklos pirmojo pilono pusių. 27 m. pr. m. e. žemės drebėjimo metu šiaurinė statula buvo pažeista ir jos viduje atsirado įtrūkimai. Kiekvieną rytą statuloje pasigirsdavo tarsi gaudesys ar švilpimas, tikriausiai iššauktas oro judėjimo ar per naktį susikondensavusio vandens garavimo. Graikų keliautojai statulas praminė Memnono kolosais pagal homerinio epo herojų, afrikietį Memnoną, tarsi jis dainuotų savo motinai, aušros deivei Eos. Graikų istorikas Strabonas įtarė, kad garsą skleidžia šalia stovintys egiptiečiai, nors galų gale jis teigė, kad buvo įtikintas gaudimo antgamtiškumu. Romos imperatoriaus Septimijaus Severo (valdė 193−211 m.) nurodymu pažeista statula buvo restauruota papildomais akmens blokais ir tokiu būdu gaudesys pranyko. Amenchotepo III šventykla sugriuvo to paties 27 m. pr. m. e. žemės drebėjimo metu ir jos akmenis išnešiojo vietiniai gyventojai, likučiai prasmego smėlyje (šią vietą pasiekdavo Nilo potvyniai). Vieta, kur stovi statulos, buvo praminta Memnonija. Abi statulos yra apie 18 m aukščio ir per laiką buvo pažeistos, jose nebeatpažįstamas Amenchotepas III, sėdintis soste. Iš abiejų statulų pusių yra iškaltos mažesnės reljefinės skulptūros, pietinėje vaizduojančios faraono žmoną, karalienę Tiją, šiaurinėje − faraono motiną Mutmvają. 

## Šaltiniai

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press., 2002, p. 69
* Farid Atiya. *Pocket Book of Ancient Egypt*. American Univ in Cairo Press, 2008, p. 366
Vyriai

**Vyriai** – Vilniaus miesto dalis, esanti Antakalnio seniūnijoje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Antavilių, Neries kairiajame krante. Tai viena labiausiai į šiaurę nutolusių ir atokiausių miesto dalių. Iš visų pusių Vyrius supa Nemenčinės miškai, kiek toliau pietuose yra Laurų gatvės getas, rytuose – Zamečkavas.

Įsteigta sodininkų bendrija „Vyriai“. Yra vandenvietė.

Ties Vyriais Neryje yra sala, kitame krante atsiveria Naujanerių skardis. Sala šaltiniuose žinoma kaip Salaitė (*Sołka*), o čia šniokščianti rėva – Alchavecu (*Olchowiec*) arba Bira (*Бира*), tolėliau – mažesnė rėva Zaravėlis (*Zarawok*).

## Istorija

Istorinis gyvenvietės pavadinimas – ***Biriai***, o šiauriau būta ir Biraičių. Biriuose būta dvaro sodybos. 1905 m. Nemenčinės valsčiaus Birių dvare gyveno 25 žmonės, 1931 m. – 13.

## Šaltiniai
Mass Effect: Andromeda

**Mass Effect: Andromeda** – kompiuterinis veiksmo vaidmenų žaidimas, sukurtas studijos „BioWare Montreal“ ir 2017 m. kovo 21 d. išleistas bendrovės „Electronic Arts“. Žaidimas skirtas PlayStation 4, Xbox One ir Microsoft Windows platformoms. Tai ketvirtoji „Mass Effect“ žaidimų serijos dalis.

Žaidimo veiksmas prasideda Paukščių Tako galaktikoje, XXII a., kuomet žmonija rengiasi įsikurdinti naujuosiuose namuose Andromedos galaktikoje. Žaidėjas įsikūnija į *Scott* arba *Sara Ryder*, nepatyrusių kariuomenės rekrutų, prisijungusių prie iniciatyvos atrasti žmonijai naujuosius namus, vaidmenį šiems pabudus iš krionikos būsenos po 600 metų trukusios kelionės.

„Mass Effect: Andromeda“ atmosfera ne tokia niūri kaip kituose serijos žaidimuose, žaidimas pasižymi atviro pasaulio elementais, tad pagrindinis dėmesys skiriamas vietovių tyrinėjimams. Daugelis ankstesniems serijos žaidimams būdingų elementų išliko, kiti buvo pakeisti, pvz., kovos sistema tapo mobilesnė.

Iš kritikų žaidimas susilaukė įvairiapusių įverčių – išgirta patobulėjusi žaidimo kovos sistema, tačiau kritikos pažerta iš techninės pusės, taip pat dėl prastos animacijos, dialogų, istorijos.

## Išnašos

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
* „Mass Effect“ wikia
Ksamilo salos

**Ksamilo salos** () – keturios mažos salos pietų Albanijoje. Salos yra nutolusios nuo žemyno ir pasiekiamos tik laivu. Ksamilo gyvenvietė, nuo kurios pavadintos salos, yra nutolusi į pietus. Bendras salų plotis yra 7,1 ha, jos priklauso Butrinto nacionaliniam parkui.

## Galerija

Ksamil_albanian_riviera.jpg
Ksamil_Albania_._Albanian_Riviera.jpg
Ksamil_cafe.jpg
Crystal_blue_ksamil.jpg
Ksamil_tourism.jpg
Ksamil_albania_2016.jpg
Ksamil-ksamil_islands.jpg


## Taip pat skaitykite
* Turizmas Albanijoje
* Albanijos Rivjera
* Albanijos geografija

## Šaltiniai
Javier Fernández

**Javier Fernández López** (g. 1991 m. balandžio 15 d.) – ispanų dailiojo čiuožimo sportininkas. Fernández yra dusyk pasaulio čempionas (2015–2016), penkis kartus Europos čempionas (2013–2017), tris kartus Grand Prix finalo medalininkas (2011, 2014–2015) ir septynis kartus Ispanijos nacionalinis čempionas.

Jis yra antras vyrų disciplinos atstovas, peržengęs 100 balų vertinimo ribą trumpojoje programoje, 200 balų ribą ilgojoje programoje ir 300 balų ribą bendrojoje įskaitoje. 2016 m. balandžio 2 d. duomenimis, jam priklauso antri aukščiausi balai abiejuose segmentuose ir bendrojoje įskaitoje.

Fernández atstovavo Ispaniją 2010 m. ir 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse. Jis yra pirmasis ispanas čiuožėjas, pelnęs medalį ISU čempionate ar Grand Prix turnyre.

Už savo pasiekimus sporte 2016 m. balandžio 19 d. Fernández buvo apdovanotas prestižiniu Ispanijos vyriausybės apdovanojimu.

2018 m. Pjongčango olimpiadoje Javier Fernández iškovojo bronzos medalį vyrų laisvojoje programoje.
## Šaltiniai
Žiponas

**Žiponas** (, ) – ilgas susagstomas viršutinis drabužis, puspaltis, dėvėtas kilmingųjų luomo atstovų Lenkijos karalystėje, Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje ir vėliau Abiejų Tautų Respublikoje. Įprasta vyrų apranga, buvusi populiari nuo XVI a. pradžios iki XVIII a. vidurio. Žiponus nešiojo vyrai iš visų socialinių sluoksnių, tačiau turtingų bajorų (šlėktų) apranga buvo pasiūta iš brangesnių ir spalvingų medžiagų. Žemesnio rango asmenys rinkosi mažiau spalvingą, prastesnės medžiagos aprangą dėl teisinių apribojimų, didesnių išlaidų. Šiuo metu žiponas išlikęs kaip lenkų ir ukrainiečių tautinių kostiumų dalis. Įvairios žipono atmainos, dėvėtos valstiečių XIX a. (pavyzdžiui, sermėga, trinyčiai), yra lietuvių vyrų tautinio kostiumo dalis.

## Istorija

Pirmą kartą žiponas paminėtas 1393 m., tačiau kaip nacionalinis vyrų drabužis prigijo palaipsniui XVI a., iš pradžių tarp diduomenės, vėliau ir tarp kitų sluoksnių. Tai buvo ilgas drabužis, priekyje atviras, ilgomis rankovėmis ir eile sagų (vėliau dažniausiai dekoratyvinių sagų, vadintų *guzy*), o nuo 1570 m. ir su apykakle. Drabužio išvaizda beveik nekito, išskyrus apykaklių dydį ir formą. Iki 1660–ųjų apykaklės buvo aukštos, po to darėsi žemesnės, su apvalintais kampais. Žiponas buvo viršutinis drabužis, pasiūtas iš tvirto audinio arba vilnos ir dažnai pamuštas kailiu, sujuostas diržu, o jeigu jis buvo bajoro, tai ant jo kabojo kardas. Vėliau žiponas tapo lengvesnis, ant jo buvo užsivelkamas kontušas, apsijuosiama kontušo juosta. Neturtingiems bajorams, prastuomenei žiponas buvo viršutinis drabužis, o tarp didikų buvo madinga ant žipono užsivilkti kontušą, deliją ar kitą panašų rūbą.

Po 1680–ųjų žiponą tapo įprasta dėvėti po kontušu. Toks dviejų drabužių derinys iki XIX a. vidurio prigijo tarp Ukrainos kazokų ir kaip lenkų tautinis kostiumas .

## Etimologija

Lietuvių tarmėse dar vartojama *žiuponas, župonas*, pasitaiko ir kai kuriose latvių tarmėse *zupāns, župāns*. Į slavų kalbas, manoma, pateko iš italų kalbos, kur *giuppone, giubbone* yra ‘vyriškas drabužis iš grubios medžiagos, palaidinis’, *giuppa, giubba* – ‘švarkas; palaidinis’. Italai šį žodį gavo iš arabų kalbos. Plg. arabų *gubba* ‘viršutinis drabužis ilgomis rankovėmis’. Į lenkų kalbą žodis atėjo XVI a., ir jau nuo to paties amžiaus šis drabužis fiksuojamas Lietuvos inventoriuose.

Lietuvoje „žiponu“ vadinamas švarkelis, švarkas (ir moterų, ir vyrų drabužis).

## Literatūra

* Turnau I. *European occupational dress from the fourteenth to the eighteenth century*, translated by Izabela Szymańska. Institute of the Archaeology and Ethnology, Polish Academy of Sciences, Warsaw. ISBN 83-85463-26-7

## Šaltiniai
Andarokas

**Andarõkas** (*anderokas, andarėkas*< , ) – naminis juostuotas ar languotas, dažniausiai vilnonis sijonas, be to, tai gali būti apatinis sijonas. Tai moteriškas drabužis, einantis nuo juosmens žemyn, viršutinis ir apatinis, kasdieninis ir išeiginis. Dėvimas baltarusių, ukrainiečių, kitų slavų tautų.

Paplitusi vartosena lietuvių tarmėse, pavadinant andaroku storą sijoną, seniau buvus ilgu, plačiu, ties juosmeniu rauktu. Sijonu gali būti laikomas gražesnis (išeiginis), o andaroku – prastesnis, labiau prie darbo tinkantis rūbas.

## Etimologija

Į slavų kalbas, manoma, pateko iš vokiečių kalbos, kur *Unterrock* ‘apatinis sijonas’ (*Unter* ‘po’ + *rock* ‘sijonas’). Šį pavadinimą yra pasiskolinę ir estai (*undruk, undrok, undrek* ‘sijonas’).

Lietuvių raštuose šis žodis pradėtas minėti XIX a. Į lietuvių kalbą jis turėjo patekti gerokai anksčiau, kadangi tai buvo vienas labiausiai Lietuvoje paplitusių sijono pavadinimų šalia Žemaičiuose ir Užnemunėje vartoto *sijonas*. Dabar andaroką iš vartosenos išstumia bendrinės kalbos žodis sijonas. Su „andaroku“ sietini keli vietovardžiai: *Andarokinė, Andarokinės tiltas*. Atsiradę ir šio pavadinimo vedinių, turinčių stilistinę konotaciją: andarėkšlis, andarokšlis (reiškia seną, prastą sijoną).

## Literatūra

* *Андарак // Этнаграфія Беларусі: Энцыклапедыя*. – Мн, БелЭн., 1989. – 575 с. – С. 30.
* Раманюк М. Ф. *Беларускае народнае адзенне*. – Мн., Беларусь, 1981. С. 317

## Šaltiniai
Medinet Habu

**Medinet Habu** (, kopt. ϫⲏⲙⲉ) – Senovės Egipto naujosios karalystės faraono Ramzio III (apie 1187−1156 m. pr. m. e.) laidojimo šventykla, esanti Tėbų nekropolyje vakariniame Nilo upės krante prie šiuolaikinio Luksoro.

Medinet Habu, egiptiečių vadinta „džamet“, „džeme“ (*ḏꜣmwt*), šventyklos kompleksą pradėjo faraonė Hatšepsuta ir vėliau Tutmozis III (abu XV a. pr. m. e.). Tai buvo maža šventyklėlė, skirta Amonui, kurią vėliau visiškai nustelbė Ramzio III (apie 1187−1156 m. pr. m. e.) laidojimo šventykla. Ši šventykla orientuota iš pietryčių į šiaurės vakarus. Tradiciškai, jos pusė, atsukta į Nilo upę, vadinama „rytine“. Šventykla buvo apjuosta plaušaplyčių sienomis ir rytinėje pusėje pastatytas *migdolas* − Sirijoje paplitęs tvirtovės tipas, kuris tarnavo kaip vartai į šventyklos kompleksą. Šventyklos sienos dekoruotos scenomis iš Ramzio III karinių kampanijų prieš libius ir jūros tautas. Antrojo šventyklos kiemo sienos dekoruotos religinių procesijų scenomis. 

Medinet Habu šventykla gerai išsilaikiusi, išskyrus hipostilinę salę, kurios kolonos apgriuvusios iki vos kelių metrų aukščio. Pietrytinėje šventyklos pusėje yra faraono rūmų liekanos. Iš rūmų Ramzis III galėjo išeiti į pirmą šventyklos kiemą. Rūmai buvo dekoruoti glazūruotomis plytelėmis, kurių daugelis pergabentos į Kairo muziejų. Dėl tvirtovės tipo pastatymo Medinet Habu šventykla buvo prieglobsčiu suirutės metais vietiniams gyventojams. 20 dinastijos metu, apie 1080 m. pr. m. e., joje buvo priglausti Deir el Medinos gyventojai. Ilgainiui šventyklos įtvirtinimai buvo įveikti, vakariniai vartai sugriauti. Prie rytinių vartų rasti keletas koplytėlių kapų, kuriuose palaidotos 25 ir 26 dinastijų laikotarpio „Dieviškosios Amono žmonos“. Ptolemėjų laikotarpiu (III−I a. pr. m. e.) šventyklos sienų ribose buvo įkurtas Džemės miestelis ir ji nebenaudota religiniais tikslais. Joje statyta romėnų ir koptų laikotarpiais.


Thebes, Medinet Habu, Egypt, Temple of Ramesses III, Ancient Egypt.jpg
Thebes, Medinet Habu, Egypt, Temple of Ramesses III, Peristyle Court, Ancient Egypt.jpg
Thebes, Medinet Habu, Egypt, Temple of Ramesses III, Egyptian hieroglyphs, Ancient Egypt.jpg


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press., 2002, p. 177
* Encyclopaedia Britannica
Slovakijos nacionalinis bankas

**Slovakijos nacionalinis bankas** (, NBS) – Slovakijos centrinis bankas. Europos sąjungos ir Europos centrinių bankų sistemos narys. Nuo 2009 m. sausio 1 d. yra eurosistemos narys. Bankas turi 9 regioninius padalinius.

## Istorija
Slovakijos nacionalinis bankas yra nepriklausoma institucija, kurios pagrindinis tikslas yra užtikrinti kainų stabilumą. Bankas, kartu su Čekijos nacionaliniu banku, buvo įkurtas 1993 m. sausio 1 d.

Bankas atstovauja Slovakiją tarptautinėse finansinėse institucijose ir tarptautinėse pinigų rinkos operacijose, susijusių su monetarinės politikos vykdymu.

Nuo 2010 m. sausio 12 d. banką valdo Jozef Makuch.

## Būstinė
Slovakijos nacionalinio banko pastatas Slovakijos sostinėje Bratislavoje buvo atidarytas 2002 m. gegužės 23 d. Pastato aukštis – 111,6 m, turi 33 aukštus ir tai yra aukščiausias pastatas mieste, neskaitant antenos aukščio.

## Taip pat skaitykite
* Slovakijos krona

## Šaltiniai

## Nuorodos

*
Ramezėjus

**Ramezėjus** () – Senovės Egipto naujosios karalystės faraono Ramzio II (apie 1279−1213 m. pr. m. e.) laidojimo šventykla, esanti Tėbų nekropolyje vakariniame Nilo upės krante prie šiuolaikinio Luksoro.

Ramezėjaus šventyklos pagrindinis pastatas buvo pastatytas iš akmenų. Jį sudarė du kiemai, išdėstyti vienas paskui kitą, į kurį kiekvieną buvo įėjimas pro piloną. Abiejų pilonų išorė dekoruota reljefais Kadešo mūšio tema. Už antrojo kiemo sekė hipostilinė salė, už jos sekė patalpa šventajai valčiai ir šventovė. Šis pavyzdys buvo pritaikytas vėlesnei Ramzio III Medinet Habu šventyklai. Kitos Ramezėjaus sienos dekoruotos Ramzio II karinių kampanijų Sirijoje ir Mino šventės scenomis. Ramezėjume taip pat buvo faraono rūmai ir iš plaušaplyčių statyti sandėliai, klėtys. Pastatyta šventykla tarnavo ne vien faraono pasiruošimui kelionei į aną pasaulį, bet buvo ir stambus administracinis-ekonominis vietovės centras. Radiniai rodo, kad joje buvo raštininkų mokykla.

Po šventyklos grindimis XIX a. pb. archeologas James Quibell rado žynio iš Egipto viduriniosios karalystės laikų (apie 1700 m. pr. m. e.) kapą su papirusų dėže ir religiniais artefaktais. Šventyklos komplekse rasti papirusai iš Trečiojo tarpuvaldžio (apie 1050−650 m. pr. m. e.) ir kapinių liekanos iš to paties laikotarpio. Graikų istorikas Diodoras Sicilietis klaidinančiai šventyklą pavadino „Ozimandijo kapu“ (Ozimandijus − graikų iškraipytas Ramzio II vardas), kas įkvėpė P. B. Šelio eilėraštį. Prie šventyklos pilono buvo gigantiškos Ramzio II statulos. Vienos statulos biustą XIX a. pr. Džovanis Belconis išgabeno į Angliją (dabar Britų muziejuje, pramintas „jaunuoju Memnonu“).

## Šaltiniai

* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press., 2002, p. 241177
* Encyclopaedia Britannica, 2008 11 24
FK Pagiriai

**„Pagiriai“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus rajono, Pagirių gyvenvietės.

## Spalvinė gama

Geltoni marškinėliai ir juodi šortai.

### [[SFL]] varžybos

|}

## Sudėtis (2016)
Sudėtis: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Šaltiniai

## Nuorodos
FK Futbolo broliai

**FK „Futbolo Broliai“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

FK Futbolo Broliai įsikūrė 2015 m. dalyvavo SFL D diviziono varžybose. 2016 kovojo C divizione, o 2017 m. B divizione.

Jų pagrindinis rėmėjas logistikos bendrovė "Railana", todėl klubas vadinasi "Futbolo Broliai" ir didelėmis raidėmis pridedamas žymuo RAILANA.

 nebegalėdami surinkti sudėties komanda pasitraukė iš varžybų. Kadangi komanda jau buvo sužaidusi daugiau nei pusę rungtynių, rezultatai liko galioti, o likusiose rungtynėse bus užskaitytas techninis pralaimėjimas 0:3.

### Spalvinė gama

Komanda žaidžia melsvomis sportinėmis formomis: melsvi marškinėliai, juodi šortai ir kojinės.

## Pasiekimai

|}

### [[SFL]] varžybos

|}

## Sudėtis (2017)
Sudėtis: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Šaltiniai

## Nuorodos
Pončas

**Pončas** (, , ) – tradicinis lotynoamerikiečių viršutinis rūbas. Tai didelis trikampis audeklo gabalas su anga galvai. Rūbas lengvas, nevaržo rankų judesių.

Pončas kilęs iš Andų kalnų – tokius rūbus nuo seno nešioja kečujai, aimarai, mapučiai ir kitos vėsių Andų aukštikalnių tautos. Pončų rasta Parakaso kultūros kapavietėse (VI a. pr. m. e.). Vėliau pončus perėmė užkariautojai ispanai, juos ypač nešiojo metisai. Pončus Anduose siuva iš lamų, vikunijų ar alpakų vilnos, dabar – ir iš avies vilnos, kitų medžiagų. Pončo spalva bei raštai atspindi tam tikrą vietovę, nurodo nešiotojo kilmę, pareigas. Daugelyje Pietų Amerikos šalių (Argentinoje, Čilėje, Peru, Bolivijoje, Kolumbijoje, pietų Brazilijoje, Ekvadore) pončai buvo ne tik tradiciniai piemenų-„kaubojų“ (gaučų, huasų) ar valstiečių rūbai, tačiau juos, norėdami pabrėžti tautines tradicijas, artumą liaudžiai, neretai progomis vilkėdavo ir įvairių šalių vadovai, generolai, visuomenės veikėjai.

Nuo XIX a. neperšlampamus pončus ėmė naudoti JAV kariuomenė. Tokie pončai gaminti iš tikrojo gutamedžio *Palaquium gutta* latekso. Nuo XX a. vid. gaminti nailoniniai pončai.

Argentinos mieste Katamarkoje vyksta kasmetinė tarptautinė pončų šventė.


Rider in Uruguay.jpg|Urugvajaus gaučas, vilkįs pončą
Peru - Cusco - traditional Andean dance fiesta.jpg|Perujietis, apsigobęs ponču
Lula poncho.jpg|Brazilijos prezidentas Lula da Silva su ponču
Peruan puna child.jpg|Mergaitė iš Peru su ponču


## Panašūs rūbai
* sarapė
* agvajus
* keipas
* pelerina
* rebosas
FK Top Kickers

**FK „Top Kickers“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.

## Istorija

Klubas įkurtas 2016 m., dalyvauja SFL varžybose. 2024 m. sužaidė vieną sezoną  LFF III lygoje.

### Spalvinė gama

Komanda žaidžia mėlynomis sportinėmis aprangomis: mėlyni marškinėliai, šortai ir kojinės.

## Sezonai
### [[LFF]] varžybos

|}

### [[SFL]] varžybos

|}

## Dubleriai
Antroji klubo komanda žaidžia „FK Top Kickers-DAligner“ pavadinimu.
### [[SFL]] varžybos

|}

## Sudėtis (2024)
Sudėtis: 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Klubo Facebook paskyra
Luksoro šventykla

**Luksoro šventykla** – Senovės Egipto naujosios karalystės laikotarpio šventykla, esanti Tėbuose, rytiniame Nilo upės krante (šiuolaikinis Luksoras).

Šventykla Tėbų miesto pietinėje dalyje pradėta statyti faraono Amenchotepo III (apie 1390−1353 m. pr. m. e.) ir užbaigta Tutanchamono ir Horemhebo laikais. Šventykla dedikuota Amono Kamutefo garbinimui. Luksoro šventykla iš pradžių tarnavo kaip Opet šventės vieta. Šventės metu dievo Amono statula buvo nešama sfinksų alėja iš Luksoro šventyklos į Karnako šventyklą. Buvo tikėta, kad faraono žemiškasis *[[Siela egiptiečių mitologijoje#ka|ka]]* susilieja su dangiškuoju *ka* ir atsinaujina per Amoną. Ramzio II (1279−1213 m. pr. m. e.) valdymo metu šventykla praplėsta peristiliniu kiemu, piloniniu įėjimu ir pastatyti du obeliskai. Pilonas buvo pastatytas iš blokų, kurie paimti iš sugriautos Atono šventyklos. Luksoro šventykloje išliko vienas obeliskas, kitas buvo 1819 m. padovanotas Prancūzijai ir yra Santarvės aikštėje Paryžiuje. Pagrindinė šventyklos šventovė sunyko Egipto vėlyvuoju laikotarpiu ir buvo atnaujinta Aleksandro Makedoniečio, pasak jo, „kaip Amenhotepo laikais“. Šventykloje yra Aleksandro koplytėlė. Romėnų laikais šventykloje buvo imperijos kultų vieta, joje buvo įsikūręs romėnų garnizonas. Koptų laikais hipostilinė salė paversta krikščionių bažnyčia bei šventykloje rasti kitos bažnyčios likučiai. Fatimidų laikotarpiu (909−1171 m.) šventykloje pastatyta mečetė, dedikuota vietos šeichui Jusufui al Hagagui, kuris esą paskleidė islamą Luksore. 1989 m. Amenchotepo III kieme rasta slėptuvė su skulptūromis iš Egipto 18-os dinastijos laikų.

## Galerija

Vaizdas:Entrée vum Luxor-Tempel.JPG|Luksoro šventyklos pilonas su Ramzio II statulomis ir obelisku priešais
Vaizdas:Luxor Temple map 0146.jpg| Šventyklos planas
Vaizdas:Flickr - schmuela - IMG 6135.jpg| Abu Hagago mečetė šventykloje
Vaizdas:Luxor temple27.JPG|Šventyklos kolonada


## Šaltiniai
* Ian Shaw, Paul Nicholson. *The British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. The American University in Cairo Press., 2002, p. 165
* Encyclopaedia Britannica, 2009 10 16
SK Pressas

**SK „Pressas“** – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus, Lietuvos žurnalistų sąjungos sporto klubas. Turi futbolo klubą ir krepšinio klubą.

## Istorija

Klubo įkūrimo data – 2005 m., nors tikrąja gimimo diena turbūt derėtų laikyti 2004 m. spalio vakarą, kai jungtinės žurnalistų ir "Prelegentų" pajėgos nukeliavo iki finalo tarptautiniame žiniasklaidos turnyre Ukrainoje, Lucke. "Press'as" kasmet rengia šalies žurnalistų čempionatą, tarptautinį kolegų turnyrą Druskininkuose, kuriame pernai žaidė jau septynių šalių atstovai, kasmet išvyksta bent į kelis turnyrus užsienyje (įskaitant tokias šalis kaip Armėnija bei Egiptas), yra rungtyniavęs su Graikijos, Škotijos, Danijos, Lenkijos, Latvijos komandomis. 

Komanda žaidžia VRFS rengiamose Sekmadienio futbolo lygos pirmenybėse.

### Spalvinė gama

Komanda žaidžia raudonomis sportinėmis aprangomis.

## Pasiekimai

2014, 2015, 2016, 2017, 2019 m. klubas tapo Lietuvos žurnalistų futbolo čempionais.

### [[SFL]] varžybos

|}

## Sudėtis
Sudėtis 2018 m. rugsėjo 5 d.:  

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Šaltiniai

## Nuorodos
Dhotis

**Dhotis** (, , ) – Pietų Azijoje (ypač Indijoje) vilkimas vyriškas tautinis rūbas. Tai 2–5 m ilgio stačiakampis audeklo gabalas, vyniojamas aplink kojas bei strėnas, vieną galą perleidžiant tarp kojų. Paprastai dhočiai būna vienspalviai (balti arba šviesūs), medvilniniai, kartais – išrašytais kraštais. Primena trumpus šarovarus.

Dhočio ilgis paprastai reiškia kastinę padėtį – aukščiausiųjų luomų dhočiai ilgi, žemesnių – trumpi, patogesni dirbant.


Dhotis in Delhi.jpg|Dhočiai
A farmer wearing a dhoti around his waste, folded up for work.jpg|Valstietis, vilkinas trumpu dhočiu
An Indian dancer in dhoti, wrapped around his waist.jpg|Indų šokėjas su dhočiu
Mahatma Gandhi with Rajkumari Amrit Kaur at Simla in 1945.jpg|Mahatma Gandis, vilkįs dhotį
Absoliutyvas

**Absoliutyvas** (absoliutinis linksnis) – ergatyvinės sandaros kalbų linksnis. Juo reiškiamas bet koks kryptingo veiksmo neatliekantis objektas. Gramatiškai tai gali būti daiktas, kuriam daro poveikį tranzityvinis, galininkinis veiksmažodis. Toks objektas vadinamas pacientu. Taip pat absoliutyvas vartojamas su veiksmo sukėlėju (agentu), kai veiksmažodis intranzityvinis (negalininkinis). Agentas su tranzityviniu veiksmažodžiu turi būti ergatyvo linksnio: pavyzdžiui, posakyje „*žmogus* nardina **ąsotį**” žodis **ąsotį** turi būti absoliutyvo linksnio, nes į jį nukreiptas tiesioginis veiksmas (ąsotis yra pacientas), o žodis **žmogus** čia būtų ergatyvo linksnio, nes šiame posakyje jis – veiksmo sukėlėjas, jo šaltinis (agentas). Tačiau pasakyme „**žmogus** nardo“, kur nėra į objektą nukreipto veiksmo, žodis **žmogus** būtų absoliutyvo linksnio (agentas ne su tranzityviniu veiksmažodžiu). Ergatyvinės struktūros kalbose, priešingai negu vardininko – galininko sandaros lietuvių kalboje, sakinys sudaromas telkiantis į pacientą – objektą, o ne į veiksmo sukėlėją (subjektą): su absoliutyvo linksniu vartojamas objektas sakinyje eina veiksniu. Į lietuvių kalbą tokia konstrukcija gali būti verčiama neveikiamąja rūšimi, kur absoliutyvą atitiktų vardininkas, o ergatyvą – kilmininkas: „žmogaus (kilm.) *nardinamas* (neveik. r.) **ąsotis** (vard.)”.

## Pavyzdys
Baskų kalbos pavyzdys, kur vienaskaitoje absoliutyvas turi nulinę galūnę, t. y. specialios galūnės nėra (*-a* – žymimasis artikelis), o ergatyvo galūnė po artikelio yra *-k*.

* **Otsoa** еtorri da „Atėjo **vilkas**”
* *Ehiztariak* **otsoa** harrapatu du „*Medžiotojas* sugavo **vilką**; pažodžiui „*Medžiotojo* sugautas **vilkas**”

## Išnašos
Nabta Plaja

**Nabta Plaja** – archeologinė vietovė pietų Egipte, Nubijos dykumoje apie 100 km vakarų kryptimi nuo Abu Simbelo. 

Nabta Plaja yra archeologinė vietovė, kurios ankstyviausi radiniai datuojami 9 tūkstantmečiu pr. m. e. Iki to laiko Rytų Sacharos pakraštyje buvo sausa kaip dabar, tačiau dėl įvykusių klimato pokyčių joje pradėjo lyti. Tarp apie 11000 ir 3860 m. bp. regione buvo septyni drėgni laikotarpiai, atskirti penkiais sausais. Drėgnais laikotarpiais vietovėje iškrisdavo 100−200 mm kritulių per metus. Vanduo kaupdavosi ežeruose, iš kurių Nabta Plaja buvo vienas didžiausių ir jo vandens surinkimo plotas siekė 1500 kv. km. Ežerai pritraukdavo gyvūnus ir priešistorinius žmones, kurie buvo pusiauklajokliai gyvulių augintojai. Žmonės buvo medžiotojai, rinkėjai ir kartais žvejodavo. Anksčiausios paleolito gyvenvietės Egipte rastos apie šiuos buvusius ežerus. Neolitinė era Nabta Plajoje skirstoma į keturias fazes:
* Ankstyvoji fazė truko apie 10000−7500 m. bp. Iš šio laikotarpio randami mikrolitiniai akmens įrankiai ir mažų akmeninių pjovimo įnagių rinkiniai. Randamos puodininkystės didelės vazos, dekoruotos įspaudais. Išsiaiškinta, kad regione puodžiai kaip priemaišas vazoms formuoti naudojo granodioritą ir gneisą, kas rodo, kad puodininkystės metodas tuo metu jau buvo susiformavęs. Šiuo metu žmonės laikė prijaukintus stambius raguočius;
* Vidurinioji fazė truko apie 7300−6500 m. bp. Puodininkystės dirbinių įspaudų kraštai tapo apgludinti. Akmens įrankiai toliau dominuoti mikrolitinių, tačiau ašmeninius labiau pakeitė skeltiniai. Tarp gyvulių pradėtos laikyti avys ir ožkos, kas lėmė didesnį gyventojų mobilumą. Fazės pabaigoje regionas patyrė supersausrą, kurios metu žmonės buvo pasitraukę, tikriausiai prie Nilo.
* Vėlyvoji fazė truko apie 6200−5800 m. bp. ir Paskutinė fazė truko apie 5400−4800 m. bp. Pasirodė pirmieji plonų ir apdailintų sienelių keramikiniai indai, tarp jų juodos viršūnės indai. Paskutinėje fazėje atsirado raibuliuotinė keramika. Akmens įrankiai tapo apdirbti skėlimu iš šono. Rasti akmenys, skirti kulti ir smulkinti grūdus, stručio kiaušinių lukštai, skirti nešioti vandenį ir susmulkinti naudoti papuošalams. Šiais laikotarpiais buvo pastatyti astronominiai kalendoriniai megalitų ratai, tikriausiai padėję sekti žmonėms lietaus atėjimą. Akmenų ratų sudarymas turėjo reikalauti ypatingų bendruomeninių pastangų ir tikriausiai turėjo ceremoninę prasmę. Atėjus lietui žmonės švęsdavo ir aukodavo gyvulį, kurį palaidodavo duobėje po plokščiu megalitiniu akmeniu. Vienoje iš duobių archeologai rado palaidotą karvės formos didelį akmenį, kuris laikomas anksčiausia žinoma monumentalia Egipto skulptūra ir datuojama ankstyvuoju 5 tūkstantmečiu pr. m. e.

## Šaltiniai
* Kit Nelson, Eman Khalifa. *Nabta Playa Black-topped pottery*. British Museum Studies in Ancient Egypt and Sudan 16 (2010), p. 134-136
* Toby Wilkinson. *The rise and fall of ancient Egypt*. Random House, 2010.
LMFA I lyga

**Lietuvos moterų futbolo asociacijos Pirma lyga** – Lietuvos futbolo pirmenybės, kuriose žaidžia Lietuvos futbolo moterų komandos. 

## Istorija

Lyga organizuojama nuo 2005 m. Apie pirmuosius turnyrus mažai žinoma. Tik pastaraisiais metais meginų, moterų futbolas susilaukė didesnio susidomėjimo ir palaikymo.

2006 m. sezone lygoje žaidė 8 komandos, pirmąją vietą užėmė Ukmergės „Izobara“, laimėjusi 12 rungtynių iš 14. Komandos: Izobara (Ukmergė), Vilniaus FM (Vilnius), Statyba (Ukmergė), Akmenės SC (Naujoji Akmenė), Visagino SC (Visaginas), Panevėžio FM (Panevėžys), Kaišiadorių SC (Kaišiadorys), Kaunas-FM (Kaunas).

2007 m. lygos komandų skaičius padidėjo iki 10, į lygą priėmus du naujus klubus – Vilniaus „Vėtra-2“ ir Alytaus „SRC“. Visos komandos: Izobara (Ukmergė), Vilniaus FM (Vilnius), Statyba (Ukmergė), Akmenės SC (Naujoji Akmenė), Visagino SC (Visaginas), Panevėžio FM (Panevėžys), Kaišiadorių SC (Kaišiadorys), Kaunas-FM (Kaunas), Vėtra-2 (Vilnius), SRC (Alytus).

2016 m. triumfavo alytiškės, kurios tapo Pirmos lygos nugalėtojomis.

2017 m. nugalėtojomis tapo MFA Žalgiris B merginos.

2018 m. nugalėjo MFK Jonava. Pirame etape jonavietės neprarado nė taško ir dominavo savo grupėjė (Centro arba Pietų regione). Vėliau prasibrovė į finalą, kuriame iškovojo  dar vieną pergalę. Jonavos ekipa nepayrė nei vieno pralaimėjimo viso sezono metu.

2019 m. dėl lygos nugalėtojų vardo kovojo MFA Žalgiris B ir PFA-SG-FK Panevėžys. Lygos nugalėtojomis tapo žalgirietės, kurios finale 3-0 įveikė panevėžietes.

2020 m. sezone dalyvavo 8 ekipos, dėl to pakito turnyro formatas. Visos aštuonios komandos žaidė vienoje grupėje ir sužaidė po 14 rungtynių. Pirmą vietą užėmė MFA „Žalgiris“ B-MRU, „SC-Ukmergė“ liko antroje vietoje, o „Vilnius“ užėmė trečią vietą. Žalgiris-MRU B ekipa iškovojo 14 pergalių per 14 rungtynių.

2021 m. titulą apgynė MFA „Žalgiris“ B-MRU ekipa, kuri rungtynėse prieš FK „Gintra“-ŠSG komandą, varžoves palaužė tik pratęsimo metu. ir nugalėjo rezultatu 2:1. O trečioje vietoje liko „Kauno Žalgirio“ FA merginos, kurios kovoje dėl bronzos medalių 2:1 įveikė FK „Vilniaus“ dubleres.

. Suformuota vientisa lyga, kurioje varžėsi 11 ekipų. Nebeliko skirtymo į zonas.
* Informacija pateikiama lietuvosfutbolas.lt svetainėje.

## Dalyvės
; 2026 m. sezone lygoje varžėsi aštuonios komandos
* FC Džiugas (Telšiai);
* FC Gintra B (Šiauliai);
* Kauno rajono futbolo akademija B (Kauno rajonas);
* FK Nevėžis (Kėdainiai);
* FK Saned (Joniškis);
* FK Utenos Utenis (Utena);
* FK Žalgiris B (Vilnius);
* MFA Žalgiris B-MRU (Vilnius);

## Prizininkai

## Taip pat žiūrėti
* Lietuvos moterų futbolo A lyga (moterų futbolo A lyga);
* A lyga (vyrų futbolo A lyga);
* LFF I lyga
* LFF II lyga

## Šaltiniai

## Nuorodos
* LFF svetainė
* Facebook paskyra: „Moterys už futbolą“
FK Divenda

**FK „Divenda“** – Lietuvos futbolo klubas iš Kaišiadorių.

## Istorija

Futbolo klubas įregistruotas 2007 m. balandžio 20 d. Dabartinė klubo emblema pradėta naudoti 2010 m. pradžioje, joje pavaizduotas vikingas simbolizuoja kovotojo dvasią, atkaklumą ir narsą. Klubo simbolikoje dominuoja raudona ir juoda spalvos. 2014 m. klubas persikėlė į Kaišiadoris, nuo 2015 m. jį ėmė remti Kaišiadorių miškų urėdija.

2015–2016 m. „Divendos“ ir SC Baltai Kaišiadorys klubų istorijos yra persipynusios.

## Klubo spalvos

Raudona, juoda ir balta. Marškinėliai raudoni.

## Sezonai
### VRFS

|}

### KAFF

|}

## Sudėtis


## Šaltiniai

## Nuorodos

* FK Divenda Facebook puslapis
Robin Bengtsson

**Robin Bengtsson** (g. 1990 m. balandžio 27 d. Svenljunga, Vestra Jotalandas) – Švedijos dainininkas.

Robin Bengtsson Švedijoje išgarsėjo 2008 m. sudalyvavęs švediškoje realybės šou „Idol“ versijoje. Atlikėjas tuomet užėmė trečią vietą, tačiau jau greitai pasirašė sutartį su „Merion Music“ įrašų studija. 2016 m. debiutavo Melodifestivalen atranoje, o jo lyrinė daina „Constellation Price“ finale užėmė penktą vietą. 2017 m. su daina „I Can't Go On“ laimėjo Melodifestivalen ir tapo šalies atstovu į 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą Ukrainos sostinėje Kijeve.

## Eurovizijos dainų konkursas

## Diskografija

### EP
* 2014: *Under My Skin*

## Nuorodos

* Daina „I Can´t Go On“
2017 m. Kinijos Grand Prix

**2017 m. Kinijos Grand Prix** – antrosios Formulės 1 2017 m. sezono lenktynės. Jos vyko balandžio 7-9 dienomis Shanghai trasoje. Tai buvo 14-tos Kinijos GP lenktynės.

## Kvalifikacija

;Pastabos:
* Romain Grosjean ir Jolyon Palmer gavo po 5 starto vietų baudas už geltonų vėliavų fazės nepaisymą.
* Antonio Giovinazzi gavo 5 starto vietų baudą už pavarų dėžės keitimą.

## Lenktynės

## Čempionato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Komandų įskaita

* Rodomos tik pirmos 5 įskaitų vietos.

## Šaltiniai
Aukštaičių rūbai

**Aukštaičių tautiniai rūbai**  – lietuviškojo tautinio kostiumo stilius didžiausiame Lietuvos regione Aukštaitijoje, XIX a. pabaigos – XX a. vidurio valstiečių išeiginiai rūbai. Naudojami kaip etalonas, pristatant Lietuvą tarptautiniuose renginiuose.

## Istorija

Aukštaičių rūbai laikomi pačiais archajiškiausiais Lietuvoje. Dar XIX a. rytinėje Lietuvos dalyje vilkėta senoviškesnių formų drabužiais. Liaudies drabužių tyrinėtojai atkreipė dėmesį į baltų lino audinių gausą ir viduramžius primenančius nuometus.  Iki pat XX a. pradžios lininiai  drabužiai dar puošti beveik vien tik įaustais geometriniais ornamentais, kurių motyvai ir kompozicijos gana artimos Rytų Lietuvoje aptinkamos neolito keramikos puošybai.

## Tautiniai rūbai
 
Moterų aprangoje būdingi balti marškiniai, balta prijuostė. Puošni liemenė iš pirktinio audinio, raudona, auksinė geltona, sidabrinė. Liemenės būdavo dviejų tipų – keturskvernės ir nuo liemens pridurtais klostytais skvernais. Sijonus moterys nešiojo bent kelis, nes lieknumas nebuvo madingas. Viršutinis – puošniausias, languotas. Pagrindinės spalvos – raudona ir žalia, papildomos – violetinė, geltona, juoda. Juostos – rinktinės arba pintinės, paprasto rašto, neplačios, nešiojamos po liemene.

Ištekėjusios moterys dėvėjo nuometus, vėliau virtusius skaromis, ir kykus – plonas linines ar medvilnines kepurėles, puoštas biseriu ir kaspinais. Merginos galvas puošė gėlėmis, karūnėlėmis ir galionais.

Vyrai nešiojo pilkas ir rudas į apačią platėjančias sermėgas, perjuosiamas margaspalve juosta. Kelnės tos pačios spalvos kaip ir sermėgos, taip pat languotos, dryžuotos. Marškiniai balti, maža stačia arba atverčiama apykakle. Avėjo aulinius batus, dažniausiai su atvartais, parištus odinėmis juostelėmis. Nešiojo avies vilnos veltas skrybėles, kepures.

## Šaltiniai

## Literatūra

* Teresė Jurkuvienė. *Lietuvių tautinis kostiumas*. Lietuvos liaudies kultūros centras. Vilnius: „Baltų lankų“ leidyba, 2008. ISBN 978-9955-23-166-0

## Nuorodos

* Lietuvos nacionalinis kultūros centras. Tautinis kostiumas. Aukštaitija
* Aukštaičių tautiniai drabužiai (''grazitumano.lt'')
Dzūkų rūbai

**Dzūkų tautiniai rūbai** – tarp dzūkų paplitęs istorinių lietuvių drabužių
stilius. Tautiniais drabužiais laikomi XIX a. pabaigos – XX a. vidurio valstiečių išeiginiai rūbai. Nederlingomis žemėmis žinomo Dzūkijos krašto gyventojai ilgai vilkėjo tradiciniais kaimo drabužiais, atskirus drabužius tebedėvėjo ir po Antrojo pasaulinio karo. 

Dzūkių moterų tautiniams drabužiams būdingas spalvų, dryžių ir langelių margumas. Stambieji audeklų langai pasmulkinti spalvotais matmenų ar ataudų siūleliais. Platieji dryžiai dalijami į vis smulkesnius. Žvaigždučių raštai išmėtyti po visą audeklo plotą. Jiems pasiūti reikėjo daug smulkaus, kruopštaus rankų darbo. 

Marškiniai iš plonos drobės, plačia apykakle. Liemenės keturskvernės, dažniausiai su priekyje nesusieinančiais skverneliais. Prijuostės  ir sijonai languoti, dryžuoti. Per liemenį persijuosiama kaišytine juosta. Dzūkių nešiotos juostos neplačios, sudėtingo rašto, audžiamos derinant dvi kontrastingas spalvas. Be rinktinių juostų būdavo ir kaišytine technika išaustų juostų. Dzūkės audė ypač daug juostų ir iki pat XX a. ryšėdavo jas vilkėdamos šventadieniu kostiumu. Dzūkių dėvimas apavas – iš virvučių vąšeliu nertos čempės. Žiemą dėvima rudinukė.

Dzūkų vyrai nešiojo šiaudinę skrybėlę arba siūtinę kepurę. Marškiniai drobiniai, jų rankogaliai, krūtinė ir perpetės papuoštos raudonais raštais. Ant marškinių apsivilkdavo trumpus trinyčius su stačia apykakle. Drobinės kelnės įvairių atspalvių, smulkiai languotos, jų apačios užaustos tamsiau. Iš spalvotų virvelių nunertas apavas, o po padu prisiūta oda.

## Literatūra

* *Dzūkių moterų tautiniai drabužiai* // Sodžiaus menas. [Kn.] 7-8 : Lietuvių moterų tautiniai drabužiai. - 1939. - 207 p., [30] iliustr. lap. : iliustr. - Kaunas : Žemės ūkio rūmai, 1931-1939.- P. 24, 41, 88-107.

* Teresė Jurkuvienė. *Lietuvių tautinis kostiumas*. Lietuvos liaudies kultūros centras. - 2-oji patais. laida. - Vilnius : „Baltų lankų“ leidyba, 2008 [Dzūkija.- P. 134-167]. ISBN 978-9955-23-166-0

## Nuorodos

* Lietuvos nacionalinis kultūros centras. Tautinis kostiumas. Dzūkija
* Tautinio kostiumo paroda (Nalšios muziejus)
* Dzūkijos tautiniai drabužiai (''grazitumano.lt'')
Žemaičių rūbai

**Žemaičių tautiniai rūbai** – tarp žemaičių paplitęs istorinių lietuvių drabužių
stilius. Tautiniais drabužiais laikomi XIX a. pabaigos – XX a. vidurio valstiečių išeiginiai rūbai. 

Žemaičių moterų drabužiai vieni ryškiausių, dominuoja raudona spalva ir išilgi dryžiai, brangių skarų ir karolių gausa.

Marškiniai papuošti ornamentas, išdėstytais ant rankogalių, ties užsegimu, apykakle. Sijonai dryžuoti, ryškiaspalviai, dažniausiai vyraujančios raudonos spalvos. Prijuostės taip pat išilgai dryžuotos. Žemaitės vilkėjo po du sijonus: apatinį ir viršutinį. Apatinis sijonas siūtas iš vilnonės, pusvilnonės ar medvilninės medžiagos, jo apatinė dalis, kuri buvo matyti pasikaišius viršutinį sijoną, buvo puošiama.  Liemenės – iš tamsaus languoto ar skersadryžio naminio audinio, su paaukštintu liemeniu, klostytos arba parauktos.

Ištekėjusios moterys nešiodavo skaras, o po skaromis dažnai dėvėjo kykus. Skaros buvo užrišamos su mazgu virš kaktos. Ryšėdavo vienu metu ir kelias skaras, naudojo vienu metu kelis užrišimo būdus. Merginos galvas puošė iš kaspinų išlankstytomis karūnėlėmis – rangėmis, rytų Žemaitijoje – galionais. 

## Literatūra

* Teresė Jurkuvienė. *Lietuvių tautinis kostiumas*. Lietuvos liaudies kultūros centras. ISBN 978-9955-23-166-0

## Nuorodos

* Žemaičių tautiniai drabužiai 
* Lietuvos nacionalinis kultūros centras. Tautinis kostiumas. Žemaitija
* Tautinio kostiumo paroda (Nalšios muziejus)
MFA Triumfas Mažeikiai

**Mažeikių MFA "Triumfas"** – Lietuvos futbolo klubas iš Mažeikių. Moterų futbolo klubas, dalyvaujantis LMFA I lyga pirmenybėse.

## Istorija

Klubas įkurtas 2015 m. rudenį. Komandos treneris Ramūnas Daubaris. 

Tuo metu komandoje žaidė Rimantė Jonušaitė, Gabrielė Putraitė, Gabrielė Nevgen, Greta Kvederaitė, Karolina Kurapatkina, Gabija Strikauskytė, Gintarė Narmontaitė, Kornelija Steponavičiūtė, vartininkės Gabrielė Norvaišaitė ir Gabrielė Vaserytė. 

Iki 2016 m. sausio mėn. komandos žaidėjos du kartus iškovojo BANGA CUP turnyre nugalėtojų taurę. Gargžduose vykusiame mergaičių mažojo futbolo turnyre BANGA CUP klubo narės su Klaipėdos FM komanda sužaidė rezultatu 1:1, Šilutės komandą įveikė rezultatu 4:0, Gargždų „Bangą" - 7:1, Šilalės SC futbolininkes - 3:0, Gargždų „Banga-Dovilai" - 9:0. 

### 2017
Mažeikių MFA "Triumfas" 2017 m. debiutavo Pirmos lygos pirmenybėse.
 Vakarų regiono atrankos grupėje buvo lyderėmis, tačiau suklupo ketvirtfinalyje.
#### Žaidėjos:
* Vartininkų pozicija: Gabrielė Vaserytė, Aistė Butnoriūtė. 
* Gynėjų pozicija: Gabija Strikauskytė, Eva Garelytė, Greta Kvederaitė, Gabrielė Norvaišaitė, Nerėja Balvočiūtė, Kamilė Maslauskaitė, Inesa Morazaitė. 
* Saugų pozicija: Gabrielė Nevgen, Gabrielė Putraitė, Karolina Kurapatkina (komandos kapitonė), Simona Gelžinytė, Fausta Krivickaitė, Meda Jurkaitytė, Raminta Tolosaitė. 
* Puolėjų pozicija: Rimantė Jonušaitė, Delfina Kaveckaitė, Greta Rutenbergaitė.

2018 m. LMFA I lygos pirmenybėse pateko į Vakarų grupę ir galutinėje komandų rikiuotėje liko antros. Antrame etape patyrė pralaimėjimą ir nebekovojo dėl aukštų vietų.

2019 m. LMFA I lyga pirmenybėse žaidė šiaurės grupėje. Pirmame etape liko paskutinėje vietoje (penktos) ir į kitą etapą nepateko.

## Klubo spalvos

Marškinėliai oranžinės spalvos. Šortai juodi. 

Gali žaisti ir raudonomis aprangomis.

### Sportinės aprangos

## Sezonai

|}
|}

## Sudėtis
Sudėtis: 2017 m. gegužės 10 d. 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Išnašos

## Nuorodos

* Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"
MFK Nemenčinė

** MFK „Nemenčinė“** – Lietuvos futbolo klubas iš Nemenčinės. Merginų futbolo komanda anksčiau vadinta „Rūta“.

## Istorija

Klubas įkurtas 1994 metais. Vadinosi „Rūta“, dalyvavo 1994 ir vėlesnių metų moterų futbolo pirmenybėse. Seniau dalyvavo elito diviziono kovose, o šiuo metu dalyvauja 2017 m. LMFA I lyga pirmenybėse. 

* 1994-1995 m. moterų futbolo lygoje užėmė 5 vietą.
* 1995-1996 m. liko paskutinės (penktos).
* 1996-1997 m. ir vėl paskutinės (penktos) 
* 1997-1998 m. paskutinės (penktos).
* 1998-1999 m. ir vėl paskutinės (penktos).
* 1999 m. iš keturių dalyvių liko paskutinės, neiškovojo nei taško.
* 2000 m. ir vėl paskutinės (ketvirtos), nepelnė nė taško, įmušė vos vieną įvartį pirmenybėse.
* 2001 m. Keturių ekipų turnyre užėmė antrą vietą.
* 2002 m. Užimta 6 vieta.
* 2003 m. Užimta 7 vieta elito lygoje.
* 2004 m. „Rūta“-„Consena“ devynių komandų pirmenybėse liko septintoje vietoje.
* 2005 m. „Rūta“-„Consena“ aštuonių komandų pirmenybėse buvo šeštos.
* 2006 m. „Rūta“-„Consena“ aštuonių komandų pirmenybėse septintoje pozicijoje.
* 2007 m. „Rūta“-„Consena“ septynių komandų pirmenybėse liko šeštoje pozicijoje.
* 2008 m. Nemenčinės klubas nežaidė elito divizione.
* 2009 m. Nemenčinės klubas nežaidė elito divizione.
* 2010 m. elito lygoje žaidė jungtinė komanda („Rūta“-Vilnius FM). 5 vieta septynių komandų pirmenybėse.
* 2011 m. elito lygoje žaidė jungtinė komanda („Rūta“-Vilnius FM). 5 vieta septynių komandų pirmenybėse.
* 2012 m. nežaidė elito divizione.
* 2013 m. nežaidė elito divizione.
* 2014 m. Užėmė 12 vietą Lietuvos I lygoje.
* 2015 m. nežaidė elito divizione.
* 2016 m. nežaidė elito divizione.
* 2017 m. žaidė Moterų I lygos Rytų zonoje
* 2018 m. žaidė LMFA I lygos pirmenybėse.
* 2019 m. nedalyvavo pirmenybėse.
### 2010
Jungtinė Nemenčinės „Rūtos“ ir Vilnius FM ekipa užėmė 5 vietą Moterų A lygoje.
### 2011
Jungtinė Nemenčinės „Rūtos“ ir Vilnius FM ekipa ir vėl užėmė 5 vietą Moterų A lygoje.
### 2017
Šiais metais žaidė LMFA I lyga Rytų zonoje. Treneris Anton Šostko. Ekipos spalvinė gama yra žydri marškinėliai, balti šortai ir baltos kojinės.

## Sezonai

|}
|}

## Sudėtis

*[[2017]] m. [[balandžio 14]] d.*

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Išnašos

## Nuorodos
* Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"
FK Nevėžis (moterys)

**Kėdainių MFK „Nevėžis“** – Lietuvos futbolo klubas iš Kėdainių. Moterų futbolo klubas, dalyvaujantis LMFA I lyga pirmenybėse.

## Istorija

Merginų komanda kartu treniravosi keletą metų (2015–2016), tačiau nedalyvavo jokiose pirmenybėse. Tuo metu jas treniravo Romas Škudas. 

2017 m. buvo suburta merginų ekipa Kėdainiuose. Buvo nuspręsta, kad jos žais LMFA I lyga pirmenybėse.
2017 m. komandos treneriu tapo Evaldas Kugys.

2017 m. gegužės 5 d. įvyko debiutinės ekipos rungtynės, kuriose po įtemptos kovos minimalia persvara 1:2 nusileido klaipėdietėms.

2018 m. žaidė LMFA I lygos pirmenybėse. Centro grupėje sugebėjo užimti trečią vietą ir dalyvavo ketvirtfinalio kovose. Tiesa, jame net 1-7 buvo sutriuškintos Jonavos ekipos. Trečiame etape kovojo dėl 5–8 vietų.

2023 m. vėl suformuota ekipa. Varžėsi Pirmoje lygoje.

## Spalvinė gama
2017 m. sezone žaidė raudonomis aprangomis.

## Pasiekimai
* 2017 m. debiutavo Pirmoje lygoje. Debiutiniame sezone pasidalino 13/15 vietas.

## Sezonai

|}

## Sudėtis
*[[2019]] m. [[rugpjūčio 13]] d.*

## Išnašos

## Nuorodos

* Facebook paskyra: "Nevėžis"
* Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"
Flume

**Flume** (tikras vardas **Harley Edward Streten**, g. 1991 m. lapkričio 5 d.) – Australijos muzikos prodiuseris, muzikantas ir DJ. Flume yra laikomas vienu iš „Future bass“ žanro pradininkų.
Atlikėjo sceniniu vardu pavadintas debiutinis albumas „Flume“ buvo išleistas 2012 m. lapkričio 9 d. Albumas sulaukė daug teigiamų atsiliepimų, Australijoje du kartus tapo platininiu. Jo kitas albumas „Skin“ 2017 m. laimėjo „Grammy“ apdovanojimą už geriausią šokių muzikos ar elektroninės muzikos albumą. 
## Diskografija

### Studijiniai albumai
* *Flume* (2012 m.)
* *Skin* (2016 m.)

### EP
* *Lockjaw* (2013 m.)
* *Skin Companion EP 1 *(2016 m.)
* *Skin Companion EP 2* (2017 m.)

## Nuorodos
MFK Tauragė

**MFK „Tauragė“** – Lietuvos futbolo klubas iš Tauragės. Moterų futbolo klubas, dalyvaujantis LMFA I lyga pirmenybėse. Dar žinomas kaip Tauragės VJSM arba Tauragės SC.

## Istorija
2017 m. MFK Tauragė dalyvavo LMFA I lyga pirmenybėse. Žaidė Vakarų regiono atrankos grupėje.
Komandos trenerė Sigita Bajorinaitė.

2018 m. pakito komandos pavadinimas. Tapo **Tauragės SC-FK „Tauras“**. 2018 m. žaidė LMFA I lygos pirmenybėse.

Nedalyvavo 2019 m. LMFA I lygoje.

## Klubo spalvos

Raudona, juoda ir balta. Marškinėliai juodais ir raudonais vertikaliais strypais. Šortai juodi.

### Sportinės aprangos
* **Namų aprangos:** raudona/juoda.
* **Išvykų aprangos:** Juodos.

## Sezonai

|}

## Sudėtis

*[[2017]] m. [[balandžio 14]] d.*

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Išnašos

## Nuorodos

* Facebook paskyra: MFK "SM Tauragė"
* Facebook paskyra: "Moterys už futbolą"