open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kosovo futbolas 2014–2015 m.

**[[Kosovas|Kosovo]] futbolo varžybos [[2014]]–[[2015]] m.**
*  prasidėjo 2014 m. rugpjūčio 16 d., baigėsi 2015 m. birželio 7 d.;
* s turnyras prasidėjo 2014 m. rudenį, finalas įvyko 2015 m. birželio 14 d.

## 2014–2015 m. Kosovo Superliga
* **Superliga** – aukščiausia futbolo lyga. Dalyvavo 12 komandų.
* KF Feronikeli tapo čempionais.

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės

----

* Drita nugalėjo varžovus tik po baudinių serijos, kurią laimėjo rezultatu 2-1 ir išliko Pirmos lygos pirmenybėse.
----
----

----

* Gjilani nugalėjo varžovus tik po baudinių serijos, kurią laimėjo rezultatu 4-3 ir išsikovojo vietą Superliga .
* Vëllaznimi prarado vietą Superliga.
----

## 2014–2015 m. Liga e Parë
* **Pirma lyga** arba **Liga e Parë** – antros pakopos pirmenybės šalyje.
* Dalyvavo 16 ekipų.
### Turnyro lentelė
* Pirmos dvi ekipos pateko į 2015–2016 m. Superlygą.
* Dar dvi komandos dėl vietos Superlygoje kovojo pereinamosiose rungtynėse.

### Pereinamosios rungtynės
----

----

* Behari nugalėjo varžovus tik po baudinių serijos, kurią laimėjo rezultatu 5-3 ir pateko į Pirmos lygos pirmenybes.
* Deçani prarado vietą Pirmoje lygoje.
----
----

* KF Kosova Prishtinë nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir išliko Pirmoje lygoje.
-----

## 2014–2015 m. [[Kosovo futbolo taurė]] ''(Kupa e Kosovës)''
* **Kosovo futbolo taurė** () – kasmet Kosove vykstantis atkrintamųjų varžybų turnyras, kuriame dalyvauja didžioji dalis Kosovo klubų.
* Finalas: KF Feronikeli 1-1 KF Trepça'89, lygu po pratęsimo. 5-4 po baudinių serijos.
* KF Feronikeli iškovojo šalies futbolo taurę.

### Finalo rungtynės:
----

----

## Išnašos

## Nuorodos
* Kosovo futbolo varžybos 2014–2015 m.
Meilės eskortas

**Meilės eskortas** () – 2011 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Paola Cortellesi – Alisa
* Raoul Bova – Džiulijus
* Rocco Papaleo – Lionelis
* Anna Foglietta – Eva
* Caterina Guzzanti – Sofija
* Valerio Aprea – Bjadžis 
* Lucia Ocone – Ticiana

## Turinys

33-metė Alice Bottini kartu su 9-erių sūnumi, verslininku vyru ir tarnais gyvena prabangiame Romos kvartale. Jos gyvenimas atrodo ramus ir viskuo aprūpintas, tačiau vieną dieną viskas sugriūna: jos vyras žūna avarijoje ir milžiniškos jo verslo skolos prislegia šeimą.Alisa priversta išsikraustyti ir čia jai padeda vienas iš jos buvusių darbuotojų, radęs būstą gana prastame miesto rajone. Alisa priversta taikytis ne tik prie pinigų trūkumo ir pasikeitusio visuomeninio statuso, bet ir gyvenimo sąlygų. Prisiminusi apie vieno vakarėlio metu sutiktą moterį vardu Eva, Alisa paskambina jai, tikėdamasi gauti patarimą kaip verstis toliau ir kaip galima lengvai uždirbti pinigus. Eva, kuri verčiasi tiekdama eskorto paslaugas vyrams, į šį verslą įtraukia ir Alisą. Po įvairių nesusipratimų bei nuotykių ji galiausiai įvaldo šį amatą, tačiau pažintis su interneto kavinės savininku Džiulijumi įneša sumaištį – kaip neišsiduoti apie tikrąjį savo pragyvenimo ir pajamų šaltinį...

## Apdovanojimai
* David di Donatello geriausia aktorė – P. Cortellesi
* David di Donatello geriausias naujas režisierius (nominacija) – M. Bruno
* David di Donatello geriausia antrojo plano aktorė (nominacija) – A. Foglietta
* David di Donatello geriausias antrojo plano aktorius (nominacija) – R. Papaleo
* David di Donatello geriausia daina (nominacija)
* Globo d'oro – geriausia komedija
* Globo d'oro – geriausias aktorius (R. Bova)
* Globo d'oro geriausia aktorė (nominacija) – P. Cortellesi
* Golden Graal geriausias komedijos režisierius (nominacija) – M. Bruno
* Golden Graal geriausia komedijos aktorė (nominacija) – A. Foglietta
* Nastro d‘argento Antica Fratta apdovanojimas – A. Foglietta
* Nastro d‘argento geriausia komedija – M.Bruno
* Nastro d‘argento geriausias aktorius (nominacija) – R. Bova
* Nastro d‘argento geriausia antrojo plano aktorė (nominacija) – A. Foglietta
* Nastro d‘argento geriausias naujas režisierius – M. Bruno
* Nastro d‘argento geriausias scenarijus (nominacija)
Kazino

**Kazino** – pastatas, kuriame veikia lošimų namų kompleksai ir vykdoma azartinių lošimų veikla. Kazino įprastai statomi kartu su viešbučiais, restoranais, įvairiomis parduotuvėmis, kruizinių laivų prieplaukomis ir kitose turistų traukos vietose. Kazino taip pat vyksta ir kiti pramoginiai renginiai, kaip koncertai, sporto varžybos, komedijos ir pan.

Žodis *casino* yra itališkos kilmės, pradžioje reiškęs vila, poilsio namas ar socio klubas. XIX a. terminu *casino* pradėti vadinti pastatai, kuriuose vyko kitos pramogos (sportas, muzika, šokiai ir kt.). Dabartinėje Italijoje šis terminas reiškia viešnamį, o kalbant apie azartinius lošimus naudojamas terminas *casinò* su kirčiu pabaigoje.

Tiksli azartinių lošimų atsiradimo data nėra žinoma. Manoma, kad viena ar kita forma lošimai egzistavo beveik visose visuomenėse.

Pirmieji azartinių lošimų namai Ridotto, tuo metu nevadinti kazino, buvo įkurti Venecijoje 1683 m. Čia vyko prižiūrimi azartiniai lošimai karnavalų metu. 1774 m. šie namai buvo uždaryti teigiant, kad lošimai kenkia Venecijos įvaizdžiui.

Daugumoje pasaulio šalių yra numatytas minimalus amžius, nuo kurio galima dalyvauti kazino veikloje (daugumoje šalių tai yra 16–21 m.).

Lietuvoje azartinių lošimų ir kazino veiklą reglamentuoja 2001 m. priimtas Azartinių lošimų įstatymas.

## Žymiausi kazino
* Monte Karlo kazino – pagrindinis Monte Karlo kazino.
* Estorilo kazino – didžiausias kazino Europoje.
* Lisabonos Makao kazino

## Šaltiniai
Anna Foglietta

**Ana Foljeta** () (g. 1979 m. balandžio 3 d. Roma) – italų aktorė.

## Dalinė filmografija
* Amerikietis (2010)
*  (2011)
* Meilės eskortas (2011)
* Meilė netobula (2012)
* Italų nuotykiai Amerikoje (2013)
* Dėl visko kaltas Froidas (2014)
* Idealūs nepažįstamieji (2016)

## Apdovanojimai ir nominacijos

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Kosovo futbolas 2010–2011 m.

**[[Kosovas|Kosovo]] futbolo varžybos [[2010]]–[[2011]] m.**
*  prasidėjo 2010 m. rugpjūčio 14 d., baigėsi 2011 m. birželio 12 d.;
* s turnyras prasidėjo 2010 m. rudenį, finalas įvyko 2011 m. birželio mėn.

## 2010–2011 m. Kosovo Superliga
* **Superliga** – aukščiausia futbolo lyga. Dalyvavo 12 komandų.
* KF Hysi tapo šalies čempionais.

### Galutinė lentelė

### Pereinamosios rungtynės

----

* KF Ballkani pralaimėjo rungtynes dėl išlikimo ir prarado vietą Superliga pirmenybėse.
* KF Lepenci išsikovojo vietą elito divizione.
----

## 2010–2011 m. Liga e Parë
* **Pirma lyga** arba **Liga e Parë** – antros pakopos pirmenybės šalyje.
* Dalyvavo 16 ekipų.

### Turnyro lentelė
* Pirmos trys ekipos pateko į 2011–2012 m. Superlygą.

## 2010–2011 m. [[Kosovo futbolo taurė]] ''(Kupa e Kosovës)''
* **Kosovo futbolo taurė** () – kasmet Kosove vykstantis atkrintamųjų varžybų turnyras, kuriame dalyvauja didžioji dalis Kosovo klubų.
* Finalo rungtynės: KF Prishtina 1-2 KF Besa.
* KF Besa iškovojo šalies futbolo taurę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Kosovo futbolo varžybos 2010–2011 m.
Dėl visko kaltas Froidas

**Dėl visko kaltas Froidas** () – 2014 m. Italijoje sukurta komedija. Filmo režisierius – Paolo Genovese.

## Siužetas

Frančesko – vienišas trijų jau suaugusių dukterų tėvas, taip pat psichiatras, savo gyvenime ir gydyme taikantis Sigmund Freud teorijas. Tai jam puikiai sekėsi, tačiau vienu metu jį užgriuvo visų trijų dukterų bėdos: bibliotekininke dirbanti Marta įsimylėjo kurčią keistuolį, vagiantį knygas; Emai ką tik sukako 18 ir ji įsimylėjo Frančesko bendraamžį; Sara jau keletą metų susitikinėja su kita moterimi ir kai tėvas su tuo galų gale susitaikė, ji nusprendžia tuos santykius nutraukti ir vėl susitikinėti su vyrais. Psichiatras netrunka savo kailiu patirti, kad Froido mokymas ne visada gali būti taikomas realiame gyvenime ir nėra būtina sekti vien šiuo metodu...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marco Giallini – Frančesko
* Vittoria Puccini – Marta
* Anna Foglietta – Sara
* Alessandro Gassmann – Alesandro
* Claudia Gerini – Klaudija
* Vinicio Marchioni – Fabio
* Laura Adriani – Ema
* Giulia Bevilacqua – Barbara

## Apdovanojimai
* David di Donatello jaunimo apdovanojimas (nominacija) – P. Genovese
* David di Donatello geriausia antrojo plano aktorė (nominacija) – C. Gerini
* Ciak d'oro geriausia daina – D. Silvestri
* Nastro d‘Argento geriausia komedija (nominacija) – P. Genovese
* Nastro d‘Argento geriausia daina (nominacija) – D. Silvestri
* Nastro d‘Argento geriausia antrojo plano aktorė (nominacija) – C. Gerini
* Nastro d‘Argento geriausias aktorių parinkimas (nominacija)

## Šaltiniai
Meilė netobula

**Meilė netobula** () – 2011 m. Italijoje sukurta komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Anna Foglietta – Elena
* Giulio Berruti – Marko
* Camilla Filippi – Roberta
* Lorena Cacciatore – Adriana
* Bruno Wolkowitch – Etorė 

## Turinys

Kuomet Elena susipažino su Marko, jai atrodė, kad sutiko savo svajonių vyrą: gražų, dėmesingą ir mylintį. Jiedu apsigyveno kartu, tačiau po kurio laiko ši sužinojo, jog jis susitikinėja su kitu vyru. Elena nusprendė palikti Marko, tačiau tada sužinojo esanti nėščia. Sutikusi su šio pasiūlymu, ji pagimdė dukterį, atidavė šią auginti tėvui ir net nemėgino šios dar kartą pamatyti.

Po keleto metų Elena lauko kavinėje susipažino su vyresniu už ją režisieriumi Etore ir jauna mergina Adriana. Jai patiko naujojo pažįstamo dėmesys, tačiau mergina netikėtai ėmė rodyti pernelyg didelį prielankumą Elenai, kas ją gerokai trikdė bei vos neatstūmė Etorės. Galiausiai jai pavyko sutvarkyti santykius: atsargiai atstumti Adrianą, apsigyventi su Etore ir išdrįsti pirmą kartą susitikti su palikta dukra...
Ciak d'oro

**Ciak d'oro** () – Italijos kino apdovanojimas, įsteigtas apie kiną rašančio žurnalo „Ciak“ 1986 m.

Nuo kitų apdovanojimų jis skiriasi tuo, kad visų pagrindinių kategorijų pretendentus ir nugalėtojus renka žurnalo skaitytojai, tik techninių kategorijų ir geriausio debiuto pretendentus bei nugalėtojus išrenka speciali žurnalistų ir kino kritikų žiuri.
1900 (filmas)

**1900** () – režisieriaus Bernardo Bertolucci sukurtas epinis filmas, dėl savo trukmės dažnai demonstruota kaip dviejų dalių juosta.

## Siužetas

Vieną 1901-ųjų metų dieną (ta pačią, kai mirė kompozitorius Giuseppe Verdi) gimė du berniukai: žemvaldys Adolfo Berlingjeris vyresnysis susilaukė sūnaus Adolfo, o jo žemėse gyvenantis ir jam dirbantis valstietis Leo Dalko – sūnaus Olmo. Visas filmas – tai judviejų gyvenimas iki pat antrojo pasaulinio karo pabaigos Italijos politinių įvykių fone. Jiedu konkuravo, pešėsi, vėliau tapo draugais, kiek tai buvo įmanoma priklausant skirtingiems visuomenės sluoksniams. Olmo tapo aršiu socialistu, raginančiu žmones kovoti už savo teises, dalyvavo kare ir visada stengėsi užstoti silpnesnius, tuo tarpu Adolfo mokėsi, tėvas išpirko jį nuo tarnybos fronte, ir jis leido laiką moterų draugijoje, laukdamas kol paveldės šeimos ūkį. 

Olmo tampa vienišu tėvu, o Adolfo veda Adą, kuri negali turėti vaikų, todėl pradeda gerti ir galiausiai jį palieka. Paveldėtame ūkyje vis daugiau įtakos įgyja prižiūrėtojas Atila, priklausantis fašistų partijai, o pradėjus atvirai suiminėti komunistus, Olmo priverstas bėgti pas partizanus. 

Filmo pabaigoje, karui pasibaigus, Olmo grįžta, o valstiečiai suorganizuoja teismą savo buvusiam šeimininkui Adolfo...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*

* Robert De Niro – Alfredo Berlingjeris
* Gérard Depardieu – Olmo Dalko
* Dominique Sanda – Ada
* Francesca Bertini – sesuo Desolata
* Laura Betti – Regina
* Stefania Casini – epileptikė mergian
* Alida Valli – sinjora Piopi
* Romolo Valli – Džiovanis Berlingjeris
* Sterling Hayden – Leo Dalko
* Donald Sutherland – Atila Melachinis
* Burt Lancaster – Adolfo Berlingjeris vyresnysis

## Apdovanojimai
* Nastro d'Argento (nominacija) – geriausia antrojo plano aktorė (A. Valli ir L. Betti)
* Sant Jordi apdovanojimai – geriausias vaidmuo užsienio filme (R. De Niro)
Tautų draugystė (hidroelektrinė)

**„TSRS Tautų draugystės hidroelektrinė“** – mažoji hidroelektrinė Baltarusijoje, įrengta 1953 m. ant Prorvos upės (Drūkšių ežero ištaka) tarp Stavoko ir Abalių ežerų. Hidroelektrinė ir jos šliuzų sistema, dar žinoma kaip **Objektas 500**, pakėlė Drūkšių ežero lygį apie 30 cm. Nors hidroelektrinės turbinos XX a. devintajame dešimtmetyje buvo išardytos, ji bei jos šliuzų sistema gali būti pasitelkta ežero, naudoto Ignalinos atominės elektrinės reaktorių aušinimui, lygio reguliavimui. Dėl šios priežasties hidroelektrinė 1996 m. Baltarusijos ir Lietuvos susitarimu buvo išnuomota pastarajai 99 metams.

## Statyba
1951 m. Drūkšiuose (Baltarusija) įvyko trijų gretimų kolūkių – Vidžių rajono V. Molotovo vardo (Baltarusijos TSR), Dūkšto rajono A. Mickevičiaus vardo (Lietuvos TSR) ir Gryvos rajono J. Sverdlovo vardo (Latvijos TSR) – atstovų susitikimas, kurio metu sutarta pastatyti hidroelektrinę. Statybos darbai pradėti 1953 m. Tais metais supylus užtvanką pakeista Apyvardės upės vaga (uždarytas Drūkšos kanalas), įrengtas nuotėkio reguliavimo šliuzas. Tarybinis baltarusių poetas Piatrus Brouka apie statybą sukūrė romaną „Kai susilieja upės“, pagal kurį 1958 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas tokiu pačiu pavadinimu.

## Reikšmė
Prieš Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą hidroelektrinė ir jos šliuzai buvo įtraukti į Ignalinos atominės elektrinės balansą. Atkūrus nepriklausomybę šie strategiškai svarbūs statiniai atsidūrė Baltarusijos teritorijoje, todėl 1996 m. vasario 6 d. Vilniuje buvo pasirašytas dvišalis susitarimas dėl jų kontrolės. Susitarimu Baltarusija objektus Lietuvai išnuomojo 99 metams, mainais tam pačiam periodui gaudama nuomoti „Baltarusijos“ sanatoriją Druskininkuose. Nors susitarimas buvo ratifikuotas Baltarusijos Aukščiausiosios Tarybos, nei hidroelektrinės, nei Objekto 500 teisinė registracija nebuvo baigta (2013 m. duomenimis).

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Lietuvos Respublikos Vyriausybės ir Baltarusijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl „Objekto 500“ ir hidroelektrinės „Tautų draugystė“
Paužiškių tvenkinys

**Paužiškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 3,5 km į pietvakarius nuo Igliaukos. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Šlavantos intakas) 3,6 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,04 km. Altitudė 99,7 m. Krantai aukšti, apaugę krūmais. Šalia telkšo keletas smulkių tvenkinėlių, aplinkui plyti dirbami laukai. Prie tvenkinio įsikūręs Paužiškių kaimas.

## Šaltiniai
Putriškių tvenkinys

**Putriškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus Bartupės upelį (Dovinės intakas) 2,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,15 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 95 m. Krantai žemi. Į pietus plyti dirbami laukai, šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Putriškių kaimas.

## Šaltiniai
Ringovėlės tvenkinys

**Ringovėlės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 11 km į rytus nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Dovinės baseinas) 0,85 km nuo jo žiočių į Amalvo palias juosiantį kanalą. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,34 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 95,7 m. Krantai aukštoki. Šiaurinis galas užpelkėjęs. Aplink tvenkinį plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Kancavos kaimas.

## Šaltiniai
Injunktyvas

**Injunktyvas** − senovės indoiranėnų kalbų, pavyzdžiui, sanskrito, veiksmažodžio forma, panaši į aoristą ir būtąjį nebaigtinį laikus, nes sudaroma su antrinėmis galūnėmis, tačiau, kitaip negu būtasis nebaigtinis laikas, neturinti augmento. Pasak K. Hofmano (), injunktyvas laiko ir nuosakos kategorijų atžvilgiu buvo neutralus. Nėra vieningos nuomonės ar injunktyvas priskirtinas indoeuropiečių prokalbei.

Injunktyvo veiksmažodžiai paprastai būdavo vartojami pagrindiniame sakinyje. Jų reikšmė artima konjunktyvui ir liepiamajai nuosakai, gali reikšti ketinimą:  'Štai apie Indros žygdarbius papasakosiu'.

Injunktyvas buvo būtinas su neigiama liepiamąja nuosaka („nedaryk!“). Vėlesniuose sanskrito tekstuose jis vartojamas tik po neiginio *mā́* 'ne'.

## Šaltiniai
Kamienas (kalbotyra)

**Kamienas** – morfologijos terminas, kuriuo vadinama žodžio dalis be *<u>kaitybos</u>* afikso (lietuvių kalboje – be galūnės), rodanti jo leksinę reikšmę. Be šaknies, į kamieną gali įeiti priešdėliai, priesagos, intarpai ir kitokie darybos afiksai, pavyzdžiui: žodyje *apsilankymas* kamienas bus *apsilankym*-, kur turimas priešdėlis *ap-*, sangrąžos dalelytė *-si-*, šaknis *lank-*, priesaga *-ym-*.

Agliutinacinėse kalbose kamienu laikytina ne žodžio dalis be galūnės, o be kitokio kaitybos (linksniavimo, asmenavimo ir kt.) afikso: sakykime, Uralo ir Altajaus kalbose kaityba reiškiama priesagomis, bantų kalbose įvairios gramatinės klasės − priešdėliais.

Inkorporacinėse kalbose kaitybos afiksai gali būti įsiterpę iš daugybės šaknų sudarytame žodyje-sakinyje.

Analitinėse (pvz., anglų) ir izoliacinėse (pvz., kinų) kalbose kamieno sąvoka ne tokia aktuali, nes jose žodžiai kaitomi minimaliai arba iš viso nekaitomi (nėra arba beveik nėra kaitybos afiksų).

Fleksinėje lietuvių kalboje, jei be galūnės žodis neturi kitų afiksų, jo šaknis ir kamienas sutampa: žodyje *saulė* ir šaknis, ir kamienas bus *saul*-. Nelinksniuojamieji ir neasmenuojamieji žodžiai sudaryti vien iš kamieno (pvz., *aplinkui*, *be*, *ir*, *kalbant*, *visur*, *žemyn*).

Istoriškai žodžio kamieno ribos gali keistis: dabar lietuvių kalbos daiktavardžius *akis*, *medus* suvokiame kaip turinčius kamieną ir šaknį *ak*-, *med*-, tačiau indoeuropiečių prokalbėje galūnės balsiai (*ak*'i**s'', ''med**u**s'') ir [[Dvibalsis|dvibalsiai]] (''ak**ie**s'', ''med**au**s'') įėjo į kamieną, [[Kalbotyra|kalbotyroje]] jie vadinami kamiengaliu. Pagal kamiengalį [[Indoeuropeistika|indoeuropeistikoje]] išskiriami ''o, ā, i, u, ī, ū'', [[Dvigarsis|dvibalsiniai]], [[Priebalsis|priebalsiniai]] kamienai (žr. straipsnį „[[Indoeuropiečių prokalbė#Kamienų galūnių rekonstrukcija|Indoeuropiečių prokalbė]]“). [[Baltų kalbos]]e vartojamas ''ē'' kamienas (''kat**ė**').

## Išnašos

## Literatūra
* Zigmas Zinkevičius. *Lietuvių kalbos istorinė gramatika. T. I.* Vilnius, 1980.
Kapas

**Kapas** – vieta, kurioje palaidotas velionis, paprastai kaip nors pažymėta, išskirta iš aplinkos. Kadangi labiausiai pasaulyje paplitęs mirusiųjų šarvojimo būdas yra palaikų laidojimas žemėn, tai dauguma kapų yra įkasti į žemę, nors būna ir laidojimo urvuose tradicijų. Dažniausiai kapai įrengiami šalia, sudaro kapų grupes (kapines, kapinynus, nekropolius), pavieniai kapai retesni (dažniausiai valdovų, kitų iškilių asmenybių).

Ankstyviausi žinomi paleolitiniai mirusiųjų kapai dažniausiai buvo įrengiami urvuose, o nuo mezolito randami kapinynai. V–IV tūkstm. pr. m. e. Europoje laidota ilguosiuose pilkapiuose, vėliau, V–III tūkstm. Vakarų Europoje ėmė rastis iš akmenų sudaryti megalitiniai kapai, nuo IV a. tūkstm. antros pusės daug kur Eurazijoje, Afrikoje imti statyti dolmenai. Britų salose, Šiaurės Europoje paplito koridoriniai kapai. Nuo III tūkstm. pr. m. e. mirusiuosius imta laidoti pilkapiuose – mirusieji laidoti su įkapėmis, medinis ar akmeninis pomirtinis namelis būdavo užpilamas žemėmis ir apkraunamas akmenimis.

Senovės Egipte mirusieji pradžioje laidoti urviniuose kapuose (hipogėjuose), vėliau antžeminiuose statiniuose – mastabose, o nuo III tūkstm. pr. m. e. faraonų šarvojimui imtos statyti masyvios piramidės. Ankstyvosios krikščionybės laikotarpiu mirusieji laidoti požeminėse nišose – katakombose. Nuo viduramžių ėmė plisti kapinės, kurios pradžioje kūrėsi bažnyčių šventoriuose. Krikščionių šventųjų kūnai paprastai būdavo laidojami bažnyčiose, tam tyčia įrengtose kriptose, relikvijoriuose, sarkofaguose. Taip dažnai laidoti ir įvairūs krikščionių valdovai, didikai. Paprastų žmonių kapus paprastai žymi antkapinis paminklas arba tiesiog kryžius, nors turtingesnieji paprastai įsirengdavo šeimos koplyčias.

Islamo pasaulyje paprastų žmonių kapai būna nedideli, be ryškesnės architektūros, tuo tarpu iškilių valdovų, karališkų šeimų, žymių sufijų kapai pažymimi didingais statiniais – mauzoliejais. Indijoje dauguma hinduistų velionių kūnų yra deginami, o pelenai išbarstomi į upes, tačiau iškilių jogų, mokytojų kūnai yra laidojami žemėn (tikima, kad jie įveikė persikūnijimų grandinę, todėl jų nebereikia nuskaistinti ugnimi), o toje vietoje pastatomos šventyklos, vadinamos *[[samadhis (pastatas)|samadhi]]*. Budistai panašiu principu stato stūpas.


Attar mausoleum0.jpg|Sufijaus Ataro mauzoliejus (Nišapūras, Iranas)
Tomb of pope Urbanus VI.jpg|Popiežiaus Urbono VI sarfokagas (Šv. Petro bazilika, Vatikanas)
Myra Rock Tombs.jpg|Nekropolis urvuose (Mira, Turkija)
Gussage down long barrow.jpg|Ilgasis pilkapis (Dorsetas, Anglija)
Foto aerea della tomba Tomba dei Giganti "Sa Domu 'e S'Orku2 in territorio di Siddi. La tomba risale al periodo nuragico.jpg|Megalitinė kapavietė Sardinijoje
Prabhupada samadhi in Mayapur.JPG|Svamio Prabhupados samadhis (Majapuras, Indija)


## Šaltiniai
Araukarija (miestas)

**Araukarija** () – miestas pietų Brazilijoje, Paranos valstijoje, 27 km nuo valstijos sostinės Kuritibos. Medienos apdirbimo pramonė, vystoma gyvulininkystė, žemdirbystė.

Rasinė sudėtis: 62% baltieji, 33% maišytieji, 4% juodaodžiai. Mieste įsikūrę daug atvykėlių, ypač lenkų, italų, ukrainiečių, sirų, libaniečių, vokiečių ir japonų.

## Istorija

Miestas pavadintas pagal aplink kalnuose augančias brazilines araukarijas. XIX a. į vietovę ėmė keltis rusų, vokiečių, lenkų atvykėliai, kūrėsi lentpjūvės. 1890 m. sudaryta Araukarijos savivaldybė.

## Sportas

### Futbolas
* Araucária Futebol Clube
Kosovo futbolas 2011–2012 m.

**[[Kosovas|Kosovo]] futbolo varžybos [[2011]]–[[2012]] m.**
*  prasidėjo 2011 m. rugpjūčio 20 d., baigėsi 2012 m. birželio 6 d.;
* s turnyras prasidėjo 2011 m. rudenį, finalas įvyko 2012 m. birželio mėn.

## 2011–2012 m. Kosovo Superliga
* **Superliga** – aukščiausia futbolo lyga. Dalyvavo 12 komandų.
* KF Prishtina tapo čempionais.

### Galutinė lentelė

## 2011–2012 m. Liga e Parë
* **Pirma lyga** arba **Liga e Parë** – antros pakopos pirmenybės šalyje.
### Turnyro lentelė
* Pirmos trys ekipos pateko į 2012–2013 m. Superlygą.

## 2011–2012 m. [[Kosovo futbolo taurė]] ''(Kupa e Kosovës)''
* **Kosovo futbolo taurė** () – kasmet Kosove vykstantis atkrintamųjų varžybų turnyras, kuriame dalyvauja didžioji dalis Kosovo klubų.
* Finalo rungtynės: KF Trepça'89 3-0 KF Ferizaj
* KF Trepça'89 iškovojo šalies futbolo taurę.

## Išnašos

## Nuorodos
* Kosovo futbolo varžybos 2011–2012 m.
Demblys

**Demblys** (t. p. *plaušinis, plaušinys, pynė*) – iš medžio plėšų, vytelių ar tuščiavidurių augalų stiebų pintas kilimėlis. Daugelyje pasaulio vietų iš augalinio pluošto pinami dembliai, naudojami įvairiausiomis paskirtimis – patiesti ant grindų, baldų (stalo, lovos, spintelių), dembliais dengiamos būstų sienos (kartais ne tik vidinės, bet ir išorinės), jie naudojami rūbų gamyboje, taip pat panaudojami darant žemių įtvirtinimus, užtūras. Lietuvoje iš šiaudų, plaušų pinti dembliai naudoti daržuose uždengti daigams, pridengti namų langus. Dembliams pinti plačiai naudojamas koiras (kokosų pluoštas), abaka (pluoštinių bananų pluoštas), įvairūs švendrai, datulinių finikų ir kitokių palmių lapai, pandanai, cukranendrės, viksvuolės, liepų karnos.

Dembliai dabar plačiai tebenaudojami Okeanijos, Azijos, Afrikos, Centrinės Amerikos kraštuose, kitur juos išstūmė sintetiniai pakaitalai. Tiesa, pinti dembliai naudojami kaip laukujų durų kilimėliai, bambukiniai patiesalai ant stalo.

## Demblių įvairovė
* Ie toga – samojietiškas demblys, naudojamas ritualuose;
* Tatamis – japoniškas demblys, naudojamas kloti grindis;
* Makisu – japoniškas bambukinis demblys;
* Hasera – egiptietiškas papiruso demblys;


Cadjan House (8409864932).jpg|Dembliais dengtas namas Mianmare
Chatai maker family.jpg|Nendrinio demblio gamyba Indijoje
MakisuMats.Japan.jpg|Japoniški dembliai („bambukiniai kilimėliai“) *makisu*
Izushi museum03 2048.jpg|Tradiciniais japoniškais dembliais (tatamiais) klotos grindys
SiwaAghurmiMosque.jpg|Papirusiniai dembliai (hasera) kloti mečetėje Egipte
Ötzi-Matte.jpg|Neolitinio europietiško demblio rekonstrukcija
Welcome-Mat.JPG|Demblys (kilimėlis), tiesiamas prie durų
Bamboo coaster.jpg|Mažas bambukinis demblys, dedamas po indu


## Šaltiniai
Sasnavos tvenkinys

**Sasnavos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, Sasnavos miestelio pietiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Sasnos upę (Šešupės intakas) 7 km nuo jos įtekėjimo į Antanavo tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 1,31 km, plotis – 0,23 km. Altitudė 65 m. Krantai žemi, tik rytinės tvenkinio dalies krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Pietinėje pakrantėje plyti dirbami laukai, šiaurrytinėje pakrantėje įkurtos senosios Sasnavos miestelio kapinės. Žemiau užtvankos įsikūręs Bitikų kaimas. Rytinį tvenkinio galą kerta kelias . Šiaurinėje pakrantėje, šalia užtvankos, įrengtas paplūdimys.

Tvenkinys įrengtas 1984 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Smilgių tvenkinys (Marijampolė)

**Smilgių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus Raišupelio upelį (Valčiuvos intakas, Sasnos baseinas) 4,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinys trikampio formos, ilgis iš rytų į vakarus – 0,7 km, plotis – iki 0,5 km. Altitudė 85 m. Krantai žemi, vietomis apaugę krūmais, užpelkėję. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Raišupio kaimas, į šiaurę – Smilgių kaimas.

Tvenkinys įrengtas 1978 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Valavičių tvenkinys

**Valavičių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 9,5 km į vakarus nuo Liudvinavo, Valavičių gyvenvietės pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gulbino intakas, Sūduonios baseinas) jo aukštupyje 1,6 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,56 km, plotis – iki 0,35 km. Yra 0,89 ha medžiais apaugusi sala. Altitudė 106,4 m. Krantai žemi, apaugę siaura medžių juosta. Rytinėje ir pietinėje pakrantėse plyti dirbami laukai. Šiaurine pakrante nutiestas kelias .

Tvenkinys įrengtas 1980 m.

## Šaltiniai

* Tvenkinių katalogas. Aplinkos apsaugos ministerija. Kaunas, 1998
Žviniškių tvenkinys

**Žviniškių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Liudvinavo. Sudarytas užtvenkus S-2 upelį (Sūduonios intakas) 2,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,31 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 85,7 m. Krantai neaukšti. Į šiaurę ir rytus plyti dirbami laukai, į pietus stūkso Dalginės miškas, kuriame įkurtas Dalginės botaninis draustinis. Aplink tvenkinį įsikūrę kaimai: Dalginė, Zviniškiai, Prodobolė, Užgiriai.

## Šaltiniai
Tamaz Gamkrelidze

**Tamazas Gamkrelidzė** (, 1929 m. spalio 23 d. – 2021 m. vasario 10 d.) – Gruzijos kalbininkas, orientalistas, indoeuropeistas, tikrasis TSRS mokslų akademijos narys (1984), Rusijos mokslų akademijos akademikas (1991), Gruzijos mokslų akademijos prezidentas (2005–2013).

## Biografija
1952 m. Tbilisio valstybiniame universitete baigė orientalistikos fakultetą.

1953–1960 m. dirbo Gruzijos mokslų akademijos kalbotyros institute. Nuo 1960 iki 2008 m. buvo struktūrinės ir taikomosios kalbotyros katedros vedėjas. Filologijos mokslų daktaras (1963), profesorius (1964).

TSRS mokslų akademijos narys korespondentas (1979) – Literatūros ir kalbos skyrius. Akademikas (1984) – Literatūros ir kalbos (kalbotyros) skyrius.

Tikrasis Gruzijos mokslų akademijos narys (nuo 1974) ir prezidentas (2005–2013).

Garsių veikalų apie indoeuropiečių kalbas, senąsias kalbas, teorinę kalbotyrą ir kartvelų kalbas autorius. 1972 m. su V. Ivanovu iškėlė vadinamąją glotalinę teoriją, kurios galutinis variantas buvo paskelbtas bendroje dvitomėje monografijoje „Indoeuropiečių kalba ir indoeuropiečiai“(1984).

Ne vienas T. Gamkrelidzės darbas skirtas rašto tipologijai ir kilmei. Nuo 1988 iki 1994 m. T. Gamkrelidzė buvo pagrindinio Rusijos mokslinio žurnalo apie kalbotyrą „Kalbotyros klausimai“ () vyriausiasis redaktorius.

Nacionalinės JAV mokslų akademijos (2006) ir Amerikos meno ir mokslų akademijos (1978) užsienio šalių narys, Britanijos mokslų akademijos narys korespondentas (1979), Australijos mokslų akademijos narys korespondentas (1983), Saksonijos mokslų akademijos (1988) ir Vengrijos mokslų akademijos (2007) užsienio šalių narys, Europos akademijos narys. Bonos ir Čikagos universitetų garbės daktaras (*Doctor honoris causa*). Amerikos kalbininkų draugijos garbės narys (nuo 1971). Europos kalbininkų draugijos prezidentas (1986–1987).

1991 m. rugpjūtį T. Gamkrelidzė buvo paskirtas Valstybinio Tbilisio universiteto rektoriumi, tačiau šias pareigas ėjo trumpai.

Tbilisio miesto garbės pilietis (2000).

## Pagrindiniai darbai
*  (T. Gamkrelidzė, V. Ivanovas *Indoeuropiečių kalba ir indoeuropiečiai: Prokalbės ir senosios kultūros istorinė tipologinė rekonstrukcija*)
* Алфавитное письмо и древнегрузинская письменность (Типология и происхождение алфавитных систем письма) . — Тбилиси, 1989. (*Abėcėlinis raštas ir senoji gruzinų raštija (Abėcėlinių sistemų rašto tipologija ir kilmė*))
* *The Akkado-Hittite syllabary and the problem of the origin of the Hittite script*, «Archiv Orientalni» (vol. 29). 1960.
* *Anatolian languages and the problem of Indo-European migration to Asia Minor*, Studies in General and Oriental Linguistics. — Tokyo, 1970.
* *Indo-european language and Indoeuropeans* (vols. I–II). — Berlin / New York, 1994–1995 (bendraautoris su V. Ivanovu)

## Šaltiniai
Ąžuolų Būdos tvenkinys

**Ąžuolų Būdos tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Kazlų Rūdos. Sudarytas užtvenkus Vabalkšnės upę (Pilvės intakas) 6,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,73 km, plotis – iki 0,1 km. Yra 0,14 ha medžiais apaugusi sala, tilteliu sujungta su šiauriniu tvenkinio krantu. Altitudė 57,5 m. Pietinis krantas aukštokas. Tvenkinio krantai daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Vidurinė tvenkinio dalis siaura, ją skersai kerta kelias , kuris ties šiauriniu krantu susikerta su keliu . Šalia tvenkinio įsikūrusi Ąžuolų Būdos gyvenvietė, į rytus – Didžiujų Zariškių kaimas.

## Šaltiniai
Gudelių tvenkinys

**Gudelių tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 8,5 km į pietryčius nuo Kazlų Rūdos, Gudelių kaimo pietinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Bajormūšio upelį (Kokės intakas, Vabalkšnės baseinas) 1,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,25 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 70,8 m. Krantai žemi. Pietinis krantas apaugęs medžiais, aplink kitus krantus daugiausia plyti dirbami laukai. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias , vakariniu krantu – .

## Šaltiniai
Gulioniškės tvenkinys

**Gulioniškės tvenkinys** arba **Judrės tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Kazlų Rūdos, Višakio Rūdos miške. Sudarytas užtvenkus Judrės upę (Višakio intakas) 2,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,38 km, plotas – iki 0,2 km. Altitudė 56,1 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Rytinė tvenkinio pusė telkšo apie 19 ha ploto pelkėje. Netoliese įsikūręs Gulioniškės kaimas.

Tvenkinys yra Kazlų Rūdos poligono teritorijoje.

## Šaltiniai
Širvydų tvenkinys

**Širvydų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gulbino intakas, Sūduonios baseinas) 2,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,2 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 99,9 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai, kiek atokiau į vakarus stūkso Valavičių miškas. Šalia įsikūręs Širvydų kaimas.

## Šaltiniai
KF Fushë Kosova

**„Fushë Kosova“** – Kosovo futbolo klubas iš Fushë Kosova.

## Istorija
Klubas įkurtas 1972 m. 

Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies pirmenybėse.

## Sezonai

|}

### Išklotinė

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* [ Oficiali klubo svetainė]
* SOCCERWAY
* FLASHSCORE
* Transfermarkt
* Globalsportsarchive
* RSSSF duomenų bazė
Liskai (Rusija)

**Liskai** () – miestas Rusijoje, Voronežo srityje, Dono kairiajame krante, 115 km į pietus nuo Voronežo. Rajono centras. Didelis geležinkelių mazgas (keliai į Maskvą, Penzą, Rostovą, Charkivą), upinis uostas. Metalo apdirbimo, statybinių medžiagų, maisto (pieno, mėsos, cukraus) pramonė. Liskų apylinkėse yra vaizdingas Divnogorjės kraštovaizdis Dono pakrantėje, ten įsikūrusios sanatorijos. Veikia cerkvė, kultūros namai, stovi Angelo-globėjo paminklas.

## Istorija

1787 m. buvo įkurta ***Novaja Pokrovkos*** (*Новая Покровка*) gyvenvietė. 1870 m. šalia pastatyta Liskų geležinkelio stotis. 1928 m. sujungus gyvenvietes sudaryta miesto tipo gyvenvietė ***Svoboda*** (*Свобода*), o 1937 m. paskelbta miestu. 1943 m. grąžintas Liskų pavadinimas, o 1965–1991 m. miestas vadintas ***Georgiu Dežu*** (*Георгиу-Деж*) pagal Rumunijos komunistų veikėją Georgę Georgiu-Dežą.

## Šaltiniai
Liskai

**Liskai** gali reikšti:
* Liskai – miestas Rusijoje, Voronežo srityje;
* Liskai arba Liskinas – kaimas Rusijoje, Kaliningrado srityje;
* Liskai – kaimas Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje;
* Liskai – miestelis Gudijoje, Rečycos rajone;
* Liskai – kaimas Gudijoje, Rahačovo rajone.
KF Shqiponja

**Pečo „Shqiponja“** – Kosovo futbolo klubas iš Pečo.

## Istorija
Klubas įkurtas 1999 m. 

Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvavo šalies aukščiausios lygos pirmenybėse, bet jose neįsitvirtino.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė
Deštestanas

**Deštestanas** () arba ***Germsiras*** () – žemumų juosta pietų Irane ir Pakistane, nusidriekusi pagal Omano įlankos ir Ormūzo sąsiaurio krantą. Ilgis virš 1000 km, plotis iki 80 km. Būdingos smėlėtos kalvos, pelkynės, druskožemiai, ties Zagroso ir Makrano kalnų papėdėmis – nuožulnios lygumos. Būdingos dykynės su krūmokšnių ir efemerų augmenija. Verčiamasi ganykline gyvulininkyste.

## Šaltiniai
KF Besiana

**KF „Besiana“** – Kosovo futbolo klubas iš Besianos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1994 m. Patys sėkmingiausi metai klubui buvo 2002–ieji, kai tapo Kosovo čempionais, iškovojo futbolo taurę, bei supertaurę.

Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies pirmenybėse.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* Apie klubą transfermarkt.de
* Apie klubą footballdatabase.eu
* RSSSF duomenų bazė
Katinų tvenkinys

**Katinų tvenkinys** – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Kazlų Rūdos. Sudarytas užtvenkus Noreikupės upę (Višakio intakas) 8,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,62 km, plotis – iki 0,13 km. Yra 2 a salelė. Altitudė 55,9 m. Krantai žemi. Vakarinėje pakrantėje stūkso Jankų miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Šalia įsikūręs Katinų kaimas.

## Šaltiniai
Gernika

**Gernika** (, ), pilnas pavadinimas – ***Gernika ir Lunas*** (, ) – miestas Ispanijos šiaurėje, Baskų krašte, Biskajos provincijoje, Okos upės slėnyje. Tradicinis ginklų gamybos centras ir baskų kultūros židinys. Auga Gernikos ąžuolas (baskų laisvės simbolis), yra XIX a. Sandraugų rūmai, XVI a. gotikinė Šv. Marijos bažnyčia, Taikos muziejus, miesto parkas.

## Istorija
Gernika įkurta 1366 m. Mieste 1913 m. įkurta šaunamųjų ginklų gamykla *Astra, Unceta y Cía*.

1937 m. balandžio 26 d., Ispanijos pilietinio karo metu, jungtinės vokiečių ir italų aviacijos pajėgos subombardavo Gernikos miestą. Žuvusiųjų skaičius nežinomas (nuo 126 iki 1654). Šio įvykio tema dailininkas Pablas Pikasas nutapė savo žymųjį paveikslą „Gernika“.

## Galerija

Arbol de Guernika.JPG|Gernikos ąžuolas (naujasis)
Escultura Chillida entera día.jpg|E. Čiljidos skulptūra Gernikos parke
WLM14ES - Casa de Juntas, Guernica, símbol del País Vasc -703 - MARIA ROSA FERRE.jpg|Sandraugų rūmai
Guernica 01.jpg|Gernikos senamiestis


## Šaltiniai
Herca

**Herca** () – miestas Ukrainoje, Černivcių srityje, ~40 į pietryčius nuo Černivcių, netoli Rumunijos sienos, prie Hercos upelio (Pruto intakas). Rajono centras. Vystoma siuvimo pramonė. Plentas į Černivcius, netoliese yra Novoselycios geležinkelio stotis. Veikia cerkvė, menininko A. Veronos namas-muziejus, kultūros namai (buv. sinagoga).

2010 m. 68 % Hercos gyventojų buvo rumunai, 18 % – ukrainiečiai, 11 % – rusai, 2,7 % – moldavai.

## Istorija

Herca istoriniuose šaltiniuose minima nuo 1408 m. Buvo vienos iš Bukovinos dalių – Hercos krašto centras. Miestas nuo 1864 m.

## Šaltiniai
Karamelė

**Karamelė** (, nuo , 'cukranendrė') – konditerinis gaminys  ar tokio gaminio sudėtinė dalis, gaunama kaitinant cukrų arba verdant cukraus tirpalą su krakmolo patoka ar invertiniu sirupu. Karamelės gaminys gali būti plastiškas arba kietas (priklausomai nuo kaitinimo temperatūros), įvairių gelsvų atspalvių ir rudos spalvos (be papildomo nudažymo), savo sudėtyje turintis sacharozės, maltozės ir gliukozės. Karamelė gali būti naudojama kaip maisto dažiklis ar gardžio stipriklis, gaminant kitus maisto produktus ir gėrimus. Įregistruotas kaip maisto papildas E150. 

Karamelizacijos procesas vyksta lėtai kaitinant cukrų iki maždaug 170° C. Karamelės masė yra amorfinė, priešingai nei cukrus, kuris yra kristalinė medžiaga. Perėjimas iš amorfinės būsenos į kristalinį yra slopinamas antikristalizatorių naudojimu. Šiam tikslui paprastai naudojama patoka arba invertinis sirupas. Karamelės gamyboje įprasta 50 dalių patokos papildyti 100 svorio cukraus dalių. Karamelė, pagaminta su invertiniu sirupu, pasižymi didesniu higroskopiškumu dėl žymiai didesnio fruktozės kiekio.

Iš karamelės gaminami ledinukai, kiti gaminiai būna su įdaru, vitaminais, minkšti ar puskiečiai, gydomieji ir kt. Karamelei papildomų skonių ir spalvų suteikia į jos masę pridedamos maistinės rūgštys, esencijos ir dažikliai, vaisiai, uogos, riešutai, kakavos milteliai ir kt. Įdarams naudojami vaisių, uogų, šokolado, pieno, likerio ir kiti mišiniai. 

## Namų gamybos karamelė

Klasikinę karamelę galima pagaminti verdant puode cukrų, sumaišytą su vandeniu. Tokiu atveju cukrus ne taip greitai ruduoja, nei tiesiog supylus cukrų į keptuvę. Kaitinama ant mažos ugnies, kol ištirpsta cukrus. Užvirinama ir paverdama 3 minutes. Ant puodo kraštų pradeda „kristalizuotis“ karamelė. Sirupui tapus aukso spalvos, iš karto nukeliamas puodas nuo ugnies. Verdant įmaišoma sviesto, grietinėlės.

Naminė karamelė kol šilta yra skysta. Jei norima turėti skystą karamelę, galima įlašinti keletą lašų citrinos sulčių. Skysta karamele galima aplieti bet ką: lietinius ar kitus blynus, ledus, natūralų jogurtą, vaisių ar sūrio gabaliukus.

Karamelei pagaminti reikalingi ingredientai: cukrus (200 g.), sviestas (50-100 g.), grietinėlė (100-200 ml).

## Galerija


Karamell.jpg|thumb|250px|Karamelės ledinukai
Italian Creme Caramel.JPG|Crème  karamelės pudingas
Cadbury-Caramel-Egg-Whole-&-Split.jpg|Karamelė su įdaru
Coating the apple with caramel (3445972588).jpg|Karamele aplietas obuolys
Cinema popcorn bucket.jpg|Kukurūzų spragėsiai su karamele
Caramels.jpg|Karamelės gabaliukai, vartojami kaip saldainiai arba gali būti ištirpinami


## Šaltiniai
Martine Beswick

**Martine Beswick** (g. 1941 m. rugsėjo 26 d. Port Antonijas) – Jamaika aktorė ir foto modelis.

Ji gimė Jamaikoje, anglo ir portugalų kilmės jamaikietės šeimoje. Tėvams išsiskyrus, 1954 m. kartu su motina ir seserimi persikėlė į Londoną.

Beswick geriausiai žinoma kaip Bondo mergina dviejuose bondiados filmuose „Iš Rusijos su meile“ (1963) ir „Kamuolinis žaibas“ (1965),  kuriuose atliko skirtingus vaidmenis. Ji taip pat dalyvavo atrankoje į pirmąjį serijos filmą „Daktaras Ne“, kur jos šokančios siluetas yra matomas rodant filmo titrus.

Kiti žinomi jos filmai: „Milijonas metų prieš mūsų erą“ su Raquel Welch ir vesternas „Kulka generolui“. 8 dešimtmetyje Beswick persikėlė į Holivudą, vaidino kine, taip pat TV serialuose „Fantasy Island“ ir „Santa Barbara“.

Beswick yra dalyvavusi grožio konkurse „Mis Jamaika“, taip pat dirbusi fotomodeliu.

## Dalinė filmografija
* Iš Rusijos su meile (1963) 
* Kamuolinis žaibas (1965)
* Kulka generolui (1966)
* Miami Blues (1990)

## Šaltiniai

## Nuorodos

* IMDb profilis
Auksinė taurė

**Auksinė taurė** () – kino apdovanojimas, įteikiamas laureatams Šanchajaus filmų festivalyje. 

Įsteigta 1993 m., pradžioje buvo teikiama kas 2 metai, o nuo 2001 m. – kasmet.
Riccardo Scamarcio

**Rikardo Skamarčijo** () (g. 1979 m. lapkričio 13 d.) – italų kino aktorius ir prodiuseris. 

2001 m. pradėjo filmuotis televizijoje, nuo 2003 m. – ir kine, kur netruko pelnyti jaunimo auditorijos palankumą ir „sekso simbolio“ etiketę.

2006-16 m. susitikinėjo su 14 metų vyresne aktore Valeria Golino.

## Dalinė filmografija
* Kraujo kvapas (2004)
* Kriminalinis romanas (2005)
* Didelė svajonė (2009)
* Italai (2009)
* Kozimas ir Nikolė (2012)
* Auksinis berniukas (2014)
* Silvio (2018)
* Negailestingas (2019)
* Vertėjai (2019)

## Pagrindiniai apdovanojimai ir nominacijos
* David di Donatello nominacijos – geriausias antrojo plano aktorius (2007), geriausias prodiuseris (2014), geriausias aktorius (2015)
* Ciak d'oro – geriausias aktorius (2010)
* Ciak d'oro nominacijos – geriausias antrojo plano aktorius (2010), geriausias prodiuseris (2014)
* Globo d'oro – geriausias naujas aktorius (2004), proveržio vaidmuo (2006), Europos apdovanojimas (2011)
* Italijos Auksinė taurė nominacija – geriausias komedijos aktorius (2006)
* Nastro d‘Argento – Guglielmo Biraghi apdovanojimas (2006)
* Nastro d‘Argento nominacijos – geriausias antrojo plano aktorius (2006, 2007, 2012), geriausias aktorius (2010, 2015, 2016), geriausias prodiuseris (2013)
* Venecijos kino festivalis – Pasinetti apdovanojimas (2009, 2015)
* Berlyno kino festivalis – EFP apdovanojimas (2006)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Al Cliver

**Elas Kliveris** () (g. 1951 m. liepos 16 d.) – italų kino aktorius. Daugiausia filmavosi siaubo ir eksploataciniuose filmuose pas tokius režisierius kaip Lucio Fulci ir Jesus Franco. Savo vardo pseudonimą pasirinko pagal Al Kaponė ir Al Pacino.

## Dalinė filmografija
* Il saprofita (1974)
* Malonumo bangos (1975)
* Laura (1976)
* Juodas aksomas (1976)
* L‘alcova (1985)
* Geismas (1986)

## Apdovanojimai
* Nastro d‘Argento nominacija – geriausias naujas aktorius (1975)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Barueris

**Barueris** () – miestas pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje, 26 km nuo San Paulo centro, jo aglomeracijoje. Barueris ribojasi su Santana de Parnaibos, Osasko, Karapikuibos, Žandiros ir Itapevio miestais. Svarbus finansinis, prekybinis centras, vystoma pramonė. Yra geležinkelio stotis. Veikia San Paulo universiteto filialas, krašto, Biblijos muziejai, įrengtas Baruerio futbolo stadionas.

## Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XVI a. pab.–XVII a. pr. jėzuitams steigiant indėnų misijas. 1875 m. miestelį pasiekė geležinkelis. XX a. pr. pradėjo sparčiai augti dėl imigrantų antplūdžio. 1948 m. sudaryta Baruerio savivaldybė (atsiskyrė nuo Santana de Parnaibos).

## Sportas
* Grêmio Barueri – futbolo klubas.
Renzo Montagnani

**Renzo Montagnani** (1930 m. rugsėjo 11 d. – 1997 m. gegužės 22 d.) buvo italų kino bei teatro aktorius, geriausiai žinomas kaip komedijų „commedia all‘italiana“ aktorius 7 praėjusio amžiaus dešimtmetyje, dažnai filmuose vaidino kartu su Edwige Fenech.

Taip pat dirbo filmų dubliuotoju, itališkai įgarsindamas tokius aktorius kaip Charles Bronson, Michel Piccoli ir Philippe Noiret.

## Dalinė filmografija
* Laisvamanė (1969)
* Kai moterys turėjo uodegas (1970)
* Karvė Fiorina (1972)
* Nuoga kumelė (1972)
* Ginklas, laikas, motyvas (1972)
* Paveldimas bruožas (1975)
* Pagaliau, pagaliau (1975)
* Skandalas šeimoje (1975)
* Privati pamoka (1975)
* Lova aikštėje (1976)
* Gydytoja kariuomenėje (1977)
* Namų mokytoja (1978)
* Mokytoja koledže (1978)
* Medicinos sesuo ir didieji manevrai (1978)
* Mergelės kūnas (1979)
* Žmona atostogose... meilužė mieste (1980)
* Duok penkis (1980)
* Grietinėlė, šokoladas ir paprika (1981)
* Vaiduoklis mano lovoje (1981)
* Policininkė Niujorke (1981)
* Bloga akis (1983)
* Rimini Rimini 2 (1988)
* Il volpone (1988)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Paolo ir Vittorio Taviani

**Paolo ir Vittorio Taviani** – garsūs italų kino režisieriai ir scenarijų autoriai. Jie visuomet filmus kūrė kartu, o Paolo žmona Lina Nerli dažnai buvo jų filmų kostiumų dizainerė.
## Biografija
Broliai gimė San Miniate, Toskanoje – Paolo 1931 m. lapkričio 8 d., o Vittorio – 1929 m. rugsėjo 20 d. Pradėję nuo trumpametražių filmų, 1960 m. sukūrė dokumentinę juostą „L'Italia non è un paese povero“. 1962 ir 1963 m. pasirodė pirmieji pilno metražo filmai „Un uomo da bruciare“ ir „I fuorilegge del matrimonio“.

Broliai kartu režisavo 24 filmus, jų filmas „Tėvas šeimininkas“ (*Padre Padrone*) 1977 m. laimėjo „Auksinę palmės šakelę“ ir FIPRESCI prizą Kanų kino festivalyje, taip pat daugelį pagrindinių Europos kino industrijos apdovanojimų. 1984 m. broliai buvo Venecijos kino festivalio žiuri nariais. 2012 m. jų filmas „Cezaris turi mirti“ apdovanotas Berlyno kino festivalio „Auksiniu lokiu“.

Broliai dažnai savo filmams adaptuodavo literatūros klasikų kūrinius: L. Pirandelo (*[[Chaosas (1984 filmas)|Kaos]]* ir *[[Tu juokiesi|Tu ridi]]*), L. Tolstojaus (*Resurrezione* ir *Il sole anche di notte*), J. V. Gėtės (*Le affinità elettive*). Priešpaskutinis jų filmas *Wondrous Boccaccio * paremtas Dž. Bokačo „Dekamerono“ istorijomis..

Vittorio Taviani mirė 2018 m. balandžio 15 d. sulaukęs 88-erių.

Po brolio mirties, Paolo Taviani savarankiškai sukūrė vienintelį filmą – „Leonora addio“ (2022).

Paolo Taviani mirė 2024 m. vasario 29 d., būdamas 92-jų.

## Filmografija
* San Miniato, luglio '44 (1954)
* L'Italia non è un paese povero (su Joris Ivens) (1960)
* Un uomo da bruciare (su Valentino Orsini) (1962)
* I fuorilegge del matrimonio (su Valentino Orsini) (1963)
* I sovversivi (1967)
* Po Skorpiono ženklu (*Sotto il segno dello scorpione*, 1969)
* San Michele aveva un gallo (1972)
* Allonsanfàn (1974)
* Tėvas šeimininkas (*Padre Padrone*, 1977)
* Il prato (1979)
* Šventojo Lauryno naktis (* La notte di San Lorenzo*, 1982)
* Chaosas (*Kaos*, 1984)
* Good Morning, Babylon (1987)
* Il sole anche di notte (1990)
* Fiorile (1993)
* Le affinità elettive (1996)
* Tu juokiesi (*Tu ridi*, 1998)
* Un altro mondo è possibile (2001)
* Resurrezione (TV filmas) (2001)
* Luisa Sanfelice (TV serialas) (2004)
* La masseria delle allodole (2007)
* Cezaris turi mirti (*Cesare deve morire*, 2012)
* Wondrous Boccaccio (2015)
* Una questione privata (2017)
* Leonora addio (2022)

## Pagrindiniai apdovanojimai
* Avelino neorealizmo filmų festivalis – geriausias filmas (I sovversivi) (1967)
* Avelino neorealizmo filmų festivalis – karjeros apdovanojimas (2009)
* Berlyno kino festivalis – Auksinis lokys (už „Cezaris turi mirti“) (2012)
* Kanų kino festivalis – Auksinė palmės šakelė ir FIPRESCI prizas (už „Tėvas šeimininkas“, 1977), didysis žiuri prizas (už „Šventojo Lauryno naktis“, 1982)
* Maskvos kino festivalis – pagrindinis prizas (Resurrezione) (2002)
* David di Donatello – 8 apdovanojimai
* Globo d'oro – 3 apdovanojimai
* Italijos Auksinė taurė – 3 apdovanojimai
* Nastro d’Argento – 5 apdovanojimai 
* Venecijos kino festivalis – karjeros apdovanojimas (1986)

## Nuorodos

* Paolo Taviani IMDb profilis
* Vittorio Taviani IMDb profilis
KF Kosova Prishtinë

**Prištinos KF „Kosova Prishtinë“ arba sutrumpinai „Kosova (P)“** – Kosovo futbolo klubas iš Prištinos.

## Istorija
Klubas įkurtas 1946 m. 1951 ir 1954 m. tapo Kosovo krašto čempionais.
1999–2000 m. sezono Kosovo čempionai.

Iškovojo Kosovo futbolo taurę (2004 m.)

Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.

## Sezonai

|}

## Pasiekimai
* 2003/04 m. sezono futbolo taurės nugalėtojai.
* 1951, 1954 m. Kosovo krašto čempionai.
* 1999–2000 m. Kosovo čempionai.

## Apranga
; Sportinės aprangos pokyčiai.
* Namuose žaidžia x apranga. 

## Išnašos

## Nuorodos
* facebook paskyra
* RSSSF duomenų bazė
KF Rahoveci

**KF „Rahoveci“** – Kosovo futbolo klubas iš Rahoveco.

## Istorija
Įkurtas 1931 m. Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas rungtyniavo šalies čempionatuose.

## Apranga

## Sezonai

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* RSSSF duomenų bazė