open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arabato nerija

**Arabato nerija** arba **Arabato Strėlė** (, , ) – siaura nerija Ukrainoje, Kryme ir Chersono srityje. Driekiasi lygiagrečiai Krymo pusiasalio šiaurės rytiniam krantui ir skiria Sivašo lagūną (vakaruose) nuo Azovo jūros (rytuose). Ilgis – 113 km, plotis 0,27-8 km. Šiaurėje nerija Heničesko sąsiauriu atskirta nuo žemyno. Paviršių sudaro smėlynai ir kriauklių nuolaužų sąnašos. Auga daugiausia žolės, dygūs krūmokšniai. Nerijos rytinė pakrantė lankoma poilsiautojų, ji labai sekli (2 m gylis pasiekiamas už 100–200 m nuo kranto).

Arabato nerija labai jauna ir susidarė tik XII-XIII a., akmuliuojantis nuosėdinėms uolienoms. XVII a. pačiuose nerijos pietuose turkai pastatė Arabato tvirtovę, nuo kurios ir kilo nerijos pavadinimas. XIX a. pradėjo kurtis žvejų ir druskos kasėjų gyvenvietės.

## Šaltiniai
Friulio stadionas

**Friulio stadionas** (, komerciniai pavadinimai *Dacia Arena* ir *Bluenergy Stadium*) – daugiafunkcis stadionas Udinėje, Italijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia Udinese Calcio. Talpina 25 144 žiūrovus. Pavadintas Friulio regiono vardu.

## Istorija
Pastatytas 1976 m. vietoje senojo Stadio Moretti stadiono. 1990 m. stadione vyko kelios E grupės XIV pasaulio futbolo čempionato varžybos. 2005 m. UEFA Udinese Calcio klubui leido rengti UEFA Čempionų lyga varžybas, kuriuose klubas žaidė 2005–2006 m. sezone. 2012 m. miesto vadovai su Udinese klubu susitarė dėl 99 metų stadiono ir žemės nuomos. 2013 m. birželio 5 d. prasidėjo dideli stadiono atnaujinimo darbai, kainavę 50 mln. eurų. 2015 m. sausio 15 d. buvo atidaryta naujoji arena ir paskelbtas naujasis stadiono pavadinimas – *Dacia Arena*.

## Šaltiniai
Heidė (Tropininas)

**Heidė** (, nuo 1946 m. ***Tropininas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietvakarinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Pograničnojės kaimo gyvenvietės kaimas prie Aistmarių.

## Istorija

Varmės žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Šventapilės apskrities kaimas. 1905 m. buvo 43 gyventojai. 1928 m. rugsėjo 30 d. sujungtas su Federau (*Fedderau*). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Piatidorožnojės apylinkės kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Pasečniki Dužė

**Pasečniki Dužė** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 54 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.


Vaizdas:Droga wojewódzka nr 685 Pasieczniki Duże.jpg
Vaizdas:PasDln-signpost.jpg
Vaizdas:PasDln-c4.jpg
Vaizdas:PasDol-c2.jpg
Vaizdas:Pasieczniki Duże znak.jpg
Vaizdas:PasDol-c1.jpg
Vaizdas:PasDln-cross.jpg
Vaizdas:Gornianskie Laki-2.jpg
Arabika

**Arabika** gali reikšti:

* Arabika – kalnų masyvas Kaukaze;
* arabinis kavamedis (*Coffea arabica*) – kavos rūšis.
Renzo Barbera stadionas

**Renzo Barbera stadionas** (, anksčiau ***Favoritos stadionas***) – futbolo stadionas Palerme, Italijoje. Ateityje klubas planuoja pasistatyti naują stadioną, kuris priklausytų klubui. Jame namų rungtynes žaidžia US Città di Palermo, stadionas pavadintas šio klubo prezidento Renzo Barbera (1920–2002) garbei.

## Istorija
Atidarytas 1932 m. sausio 24 d. Atidarymo dieną vyko futbolo varžybos tarp Palermo ir Atalanta BC, šeimininkai laimėjo rungtynes 5–1.

1948 m. stadione buvo pašalinti bėgimo takeliai, o vietoje jų buvo pastatytos dvi tribūnos už vartų. 1990 m. vyko pirmo etapo XIV pasaulio futbolo čempionato varžybos.

 
## Nuorodos

* Stadiono istorija
Megrelų kalba

**Megrelų kalba** (მარგალური ნინა, *margaluri nina*) – Kaukazo kalba, priklausanti kartvelų kalbų šeimai. Vartojama gruzinų subetnoso megrelų, gyvenančių daugiausia vakarų Gruzijoje (Megrelijoje ir vietomis Abchazijoje). Iki XX a. pr. dar vadinta iverų kalba. Kalbančiųjų skaičius siekia apie 500–800 tūkst. žmonių, UNESCO ją įtraukusi į nykstančių kalbų sąrašą.

Megrelų kalba užrašoma gruzinų raštu, tačiau neturi bendrinės kalbos varianto ir daugiausia vartojama tik kaip šnekamoji kalba (nors nuo XIX a.yra negausių rašytinių šaltinių). Megrelų kalba yra artimesnė lazų kalbai, o ne gruzinų. Kartais lazų ir megrelų kalbos laikomos bendra zanų kalba, tačiau šių kalbų vartotojai vieni kitų kalbos nesupranta.

## Nuorodos
*
Pordenonės provincija

**Pordenonės provincija** () – Italijos provincija Friulio-Venecijos Džulijos regione. Provincijos sostinė – Pordenonė.

Provincijos plotas – 2278 km², gyvena 315706 žmonės (2011 m.), yra 51 savivaldybė.

## Didžiausios savivaldybės
Vepsų nacionalinis valsčius

**Vepsų nacionalinis valsčius** (, ) – autonominė teritorija Rusijoje, Karelijos Respublikos pietuose, Onegos ežero pakrantėje. Apima pagrindines šiaurės vepsų gyvenamas žemes (vepsai sudaro 34,41 % teritorijos gyventojų). Administracinis centras – Šioltozeras.

## Istorija

Vepsų nacionalinis valsčius sudarytas 1994 m., atskyrus nuo Paonegės rajono. 1996 m. turėjo atskiro administracinio vieneto statusą, į jį pateko 13 gyvenviečių. 2004 m. valsčius vėl prijungtas prie Paonegės rajono.

## Administracinis suskirstymas

Valsčių sudarė 3 kaimo gyvenvietės (*сельское поселение*):
* Šokšos
* Šioltozero
* Rybrekos
Šioltozeras

**Šioltozeras** (, ) – kaimas Rusijoje, Karelijos pietuose, Paoenegės rajone, greta Onegos ežero. Pro gyvenvietę eina Petrozavodsko–Vytegros plentas. Yra viešbutis. Šioltozeras yra svarbiausias vepsų kultūros centras, veikia etnografinis muziejus.

## Istorija

1994–2004 m. Šioltozeras buvo Vepsų nacionalinio valsčiaus centras.
Arabika (kalnai)

**Arabika** (, ) – kalnų masyvas Didžiajame Kaukaze, Gagros kalnagūbryje. Yra Abchazijoje, į šiaurės rytus nuo Gagros. Aukštis – iki 2661 m. Paplitę karstiniai reiškiniai, yra daug gilių urvų, tarp jų giliausias pasaulyje Voronios urvas. Arabikos masyvą dengia plačialapių ir spygliuočių miškai.

## Šaltiniai
Šaudymas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse

**[[Šaudymas]] 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse** vyko nuo liepos 28 d. iki rugpjūčio 5 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Varžybos vyko karališkosios artilerijos kareivinėse. Iš viso dalyvavo 390 sportininkų.

Daugiausiai medalių laimėjo Pietų Korėjos šauliai – 3 aukso ir 2 sidabro. Varžybose buvo pasiekti trys pasaulio ir du olimpiniai pasaulio rekordai. Pasaulio rekordus pasiekė baltarusis Sergei Martynov 50 m gulint, amerikietis Kim Rhode apvalioje aikštelėje ir italė Jessica Rossi tranšetinėje aikštelėje.

Lietuvai atstovavo viena sportininkė Daina Gudzinevičiūtė. Ji tranšetinėje aikštelėje užėmė 14 vietą ir į finalą nepateko.

## Rungtys

## Medaliai

### Medalių lentelė

### Vyrai

### Moterys

## Dalyvaujančios šalys

## Nuorodos
* Londonas 2012
Balga

**Balga** (arba ***Vundenava***; , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Vesiolojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietvakarinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, 10 km į šiaurės vakarus nuo Bladijos, Aistmarių pakrantėje. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Pograničnojės kaimo gyvenvietės poilsiavietė. Viduramžių pilies likučiai.

## Istorija

Varmės žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. Ankstesni varmių pilies vardai – *Honeda, Vuntenovė, Undenava, Vundenava*.

1239 m. Vokiečių ordinas užėmė pilį (), jos vietoje pastatyta Balgos pilis, iš kurios kryžiuočiai toliau puolė Notangą, Bartą ir Sembą. Pilis tapo komtūrijos administraciniu centru.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Šventapilės apskrities kaimas. 1928 m. rugsėjo 30 d. prijungti Balgos dvaras (1910 m. buvo 219 gyventojų), Balgos palivarkas, Senasis Balgos palivarkas (*Altes Vorwerk Balga*, 1905 m. buvo 16 gyventojų), Šnekenbergas (*Schneckenberg*, 1905 m. buvo 11 gyventojų). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Piatidorožnojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Parapija

Balgos parapija – viena seniausių Prūsijoje. Jai 1912 m. priklausė 12 gyvenviečių. Nuo Reformacijos pradžios Balgoje kunigavo:

* Blasius, 1547
* Artopäus, 1556
* Simon Scolius, 1556–1594
* Tobias Scolius, 1594–1599
* Balthasar Siegfried, 1599–1616
* Johann Bilauck, 1623–1655
* Bernhard Reimann, 1655–1658
* Christoph Schönfeldt sen., 1658–1702
* Christoph Schönfeldt jun., 1702–1715
* Christoph Gottsched, 1715–1737
* Michael Freytag, 1737–1738
* Johann Jakob Schumann, 1739–1765
* Jacob Heinrich Albeck, 1766–1800
* Bernhard Heubach, 1800–1810
* Carl Friedrich Copinus, ab 1810
* Julius Otto Th. Steinwender, 1844–1880
* Johann E. Richard Schneller, 1881–1905
* Wilhelm Hugo Kurt Korn, 1905–1909
* Johannes Th. W. Sterner, 1910–1931
* Kurt Becker, 1933–1945


## Galerija

Balga alter Stich.jpg|Balgos pilis 1850 m. 
Zamok balga may2006.JPG|Balgos pilies griuvėsiai 2006 m.


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Mamonovo miesto apygarda

**Mamonovo miesto apygarda** () – administracinis vienetas Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities pietvakariniame pakraštyje. Administracinis centras – Mamonovas (). 2010 m. buvo 7 953 gyventojai.

## Istorija

Įkurta 1997 m. spalio 23 d. išskiriant iš Bagrationovsko rajono. Vykdant savivaldos reformą 2004 m. balandžio 29 d. įgijo miesto apygardos statusą.

Ribojasi šiaurės vakaruose su Aistmarėmis, rytuose su Bagrationovsko rajono Pograničnojės kaimo gyvenviete, pietuose su Lenkija, Varmijos Mozūrų vaivadija.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 11 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Mamonovo miesto apygardą sudaro:    

* Mamonovas, miestas,
* Bogdanovka, kaimas,
* Lipovka, kaimas,
* Vavilovas, kaimas,
* Zelionodolskojė, kaimas.

## Gyvenvietės

Mamonovo miesto apygardos teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

## Šaltiniai
Rusiška ruletė

**Rusiška ruletė** – ekstremalus mirtinai pavojingas azartinis žaidimas. Naudojamas revolveris su jo dėtuvėje esančiu vienu koviniu šoviniu. Atsitiktinai išsukus šovinių dėtuvės būgną kiekvienas dalyvis prie savo galvos deda revolverį ir spaudžia nuleistuką.

Apie tikslią šio žaidimo kilmę nėra žinoma. Manoma, kad jis atsirado XX a. pr. Rusijoje arba tarp Rusijos karininkų. Pirmas termino „rusiška rueletė“ paminėjimas randamas 1937 m. amerikiečių žurnalo „Collier’s Weekly“ straipsnyje. Jame prancūzų seržantas, tarnavęs rusų armijoje Rumunijoje 1917 m. pasakoja, kaip rusišką ruletę žaisdavo rusų karininkai.

Paprastai rusiškai ruletei naudojamas įprastas revolveris su šešiaviete šovinių dėtuve–būgnu. Įstatomas vienas šovinys ir būgnas atsitiktinai pasukamas, kad nebūtų žinoma kurioje vietoje atsidūrė šovinys. Dalyviai paeiliui deda prie savo galvos revolverio galą ir spaudžia nuleistuką. Po sėkmingo bandymo (t. y. ginklui neiššovus) būgnas paprastai vėl persukamas. Nepersukant būgno su kiekvienu nauju bandymu tikimybė, kad revolveris iššaus vis didėja, o 6 bandymu tampa šimtaprocentine, neskaitant to kad ginklas gali užsikirsti.
 
Yra ir kitų rusiškos ruletės variantų – pavyzdžiui, kuomet būgne paliekama tik viena tuščia vieta ir lieka maža tikimybė, kad ginklas neiššaus. Kartais gali būti praktikuojama ne tokia pavojinga šio žaidimo forma, kuomet ginklas nukreipiamas ne į galvą, o, pavyzdžiui, į ranką.

Nėra žinoma, kiek žmonių mirė žaisdami rusišką ruletę, dažniausiai tokios mirtys fiksuojamos, kaip savižudybė.

Žodis „rusiška ruletė“ dažnai vartojamas perkeltine prasme, apibūdinant kokį nors rizikingą poelgį su nenuspėjamomis pasekmėmis.

## Taip pat skaitykite
* Kas pirmas pasitrauks (žaidimas)
Soumbeïla Diakité

**Sumbeila Diakitė** (*Soumbeïla Diakité*; g. 1984 m. rugpjūčio 25 d.) – buvęs Malio futbolininkas, vartininkas.

## Karjera

## Rinktinės
Sumbeila Diakitė su Malio U-20 rinktine dalyvavo 2003 m. pasaulio U-20 čempionate, o su U-23 rinktine – 2004 m. olimpinėse žaidynėse. 

Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2006 m. Nuo 2011 m. tapo pagrindiniu Malio vartininku (pasitraukus Mahamadou Sidibè).

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
*
Adam Larsen Kwarasey

**Adamas Larsenas Kvarasėjus** (*Adam Larsen Kwarasey*; g. 1987 m. gruodžio 12 d.) – buvęs futbolininkas, vartininkas; iš Norvegijos kilęs Ganos futbolininkas, atstovavo Ganos nacionalinei rinktinei.

## Karjera
Gimė Norvegijoje, danės ir ganiečio šeimoje. Turi trigubą (Danijos, Norvegijos, Ganos) pilietybę. 

Treniravosi „Vålerenga“ jaunimo ekipose, buvo pakviestas į pagrindinę komandą, bet ten nežaidė. 

2007 m. perėjo į „Strømsgodset IF“.

## Rinktinės

2008 m. sužaidė vienerias rungtynes atstovaudamas Norvegijos U-21 rinktinei, o 2011 m. debiutavo Ganos nacionalinėje rinktinėje.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* 
* fotball.no (Apie žaidėją)
Puciska

**Puciska** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.

## Istorija

Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. minimas kaip ferma, kurioje buvo Novoberezovo valsčiaus centras.

## Šaltiniai
Goricijos provincija

**Goricijos provincija** (, ) – Italijos provincija autonominiame Friulio-Venecijos Džulijos regione.

Provincijos sostinė – Goricija, kuri 1924–1927 m. priklausė Udinės provincijai.

Provincijos plotas yra 466 km², gyvena 142 441 žmogus, yra 25 savivaldybės.

Apie 11 % gyventojų yra slovėnai. Italijos įstatymai garantuoja šios kalbinės mažumos apsaugą 9 iš 25 provincijos savivaldybių.

## Didžiausios savivaldybės

Savivaldybės, turinčios daugiau nei 5 tūkst. gyventojų.

## Išnašos
Pžechodai (Hainuvkos apskritis)

**Pžechodai** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 46 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Stare Berezovas

**Stare Berezovas** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Hainuvkos ir apie 47 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime stovi nebenaudojama Stare Berezovo geležinkelio stotelė.

## Geležinkelio ruožas
Ūdravangis

**Ūdravangis** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Čechovas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės kaimo gyvenvietės teritorija.

## Istorija

Notangos žemės kaimo pavadinimas *Ūdrōwang(u)s* prūsiškos kilmės. 1365 m. minimi *Uderwanghe*.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Prūsų Ylavos apskrities kaimas, nuo 1874 m. gegužės 7 d. valsčiaus centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono (), vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Čechovo apylinkės (*Чеховский сельский Совет*) centras.

|}

## Gyventojai

## Parapija

Pirmoji medinė bažnyčia Ūdravangyje pastatyta XIV a. Neogotikinė arkinė bažnyčia iškilo 1876 m. Nuo Reformacijos pradžios Ūdravangyje kunigavo:

* Johann Kostett, 1541/1545
* Georg Kolbitz, iki 1545
* Andreas Finkelthaus, nuo 1566
* Paul Wagner, 1577–1587
* Johann Wilhelm Rohdius, bis 1621
* Albrecht Wegner d.Ä., 1627
* Albrecht Wegner d. J.
* Martin Frank, 1663–1667
* Johann Pancratius, 1667–1710
* Johann Wilhelm Pancratius, 1701–1710
* Nicolaus Friedrich Pöpping, 1710–1724
* Gottfried Thien, 1724–1739
* Johann Jacob Wagner, 1739–1750
* Johann Christoph Grube, 1750–1768
* Christian Friedrich Becker, 1768–1787
* Georg Ludwig Heroldt, 1797–1823
* August Theodor Siemienowski, 1824–1834
* Carl Heinrich Wilhelm Neumann, 1834–1843
* Hans Carl Eduard Räbel, 1843–1853
* Rudolf Ottomar Emil Kleist, 1853–1854
* Carl Ludwig Bandisch, 1854–1891
* Karl Rudolf A. Hering, 1892–1915
* Gottfried Wilhelm Steckel, 1915–1923
* Bruno Wiebe, 1924–1929
* Hans Buttgereit, 1930–1945


## Apylinkė

Čechovo apylinkės teritorijoje 1993–2008 m. buvo šios gyvenvietės: 

## Šaltiniai

## Nuorodos
* 
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Sant Elijos stadionas

**Sant Elijos stadionas** () – buvęs futbolo stadionas Kaljaryje, Italijoje. Pavadintas pagal Nuovo Borgo Sant Elijos mikrorajoną, kuriame yra pastatytas. Stadionas talpino 23 486 žiūrovus, čia namų rungtynes žaisdavo Cagliari Calcio, kuris iki 1970 m. žaidė Stadio Amsicora stadione.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1970 m. Tuomet jame tilpo 60 000 žiūrovų. Renovavus stadioną 1989 m. pasaulio čempionatui, vietų skaičius buvo sumažintas iki 39 905. 1990 m. stadione vyko trejos XIV pasaulio futbolo čempionato rungtynės. 2017 m. stadionas uždarytas ir nugriautas.

## Galerija

Stadio Sant'Elia -Cagliari -Italy-23Oct2008.jpg|Vaizdas iš viršaus
Trib centrale sant elia.jpg|Centinė tribūna


## Šaltiniai
San Filipo Franco Scoglio stadionas

**San Filipo Franco Scoglio stadionas** (, 2004–2016 m. *Stadio Comunale San Filippo*) – futbolo stadionas San Filipo mikrorajone Mesinoje, Italijoje. Stadionas talpina 40 200 žiūrovus. Jame namų rungtynes žaidžia FC Messina Peloro. 

## Istorija

Stadionas atidarytas 2004 m. rugpjūčio 17 d. Atidarymo dieną vyko futbolo varžybos tarp FC Messina Peloro ir Juventus FC klubų. Svečiai laimėjo rungtynes rezultatu 0–1. Vienintelį rungtynių įvartį pelnė Emerson Ferreira da Rosa. Pirmosios oficialios rungtynės įvyko po savaitės, rugpjūčio 22 d., Italijos futbolo taurėje tarp Mesinos komandos ir Acireale Calcio. Šeimininkai laimėjo rungtynes 4–0.

## Galerija

IngressoSanFilippo.jpg
Dettaglio curva Sud San Filippo Messina.JPG
06102007.jpg


## Šaltiniai
Trivieža

**Trivieža** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurę nuo Hainuvkos ir apie 42 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Loknicos upė. Kaimas įkurtas 1640 metais.


Vaizdas:Trywieza-pomnik-1.jpg|Paminklas 365 kaimo įkūrimo metinėms atminti
Vaizdas:Trywieża droga 1.jpg
Vaizdas:Trywieza-droga-SW-1.jpg
Vaizdas:Trywieza-droga-do-Wiezanki-1.jpg
Novomoskovskojės kaimo gyvenvietė

**Novomoskovskojės kaimo gyvenvietė** () – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gurjevsko municipalinio rajono pietvakariuose. Administracinis centras – Šoseinojė. 2010 m. buvo 5 755 gyventojai.

## Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi vakaruose su Laduškino miesto apygarda ir Aistmarėmis, šiaurėje su Kaliningrado miestu, rytuose su Lugovojės kaimo gyvenviete, pietuose su Bagrationovsko rajono Nivenskojės ir Pograničnojės kaimo gyvenvietėmis. Po reformos išliko Bagrationovsko rajono kaimo Novomoskovskojės pavadinimas.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Novomoskovskojės kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:    

## Šaltiniai
Lea Salonga

**Lea Salonga-Chien** (g. 1971 m. vasario 22 d.) – Filipinų aktorė ir dainininkė. Geriausiai žinoma dėl Kim vaidmens miuzikle *Miss Saigon*, už kurį buvo apdovanota Olivier, Tony, Drama Desk, Outer Critics ir Theatre World apdovanojimais. 

Ji buvo pirmoji azijietė, kuri atliko Fantinos ir Eponinos vaidmenis miuzikle *Les Misérables* (Vargdieniai) Brodvėjuje. Ji taip pat įgarsino dvi Disney princeses: Jasmine (Džasminą) animaciniame filme *Aladdin* (Aladinas) (1992) ir La Mulan filme *Mulan* (1998) ir *Mulan II* (2004). 2011 Salonga buvo apdovanota Disney Legend apdovanojimu už jos darbą kompanijoje.

## Karjera
Salonga profesionaliai debiutavo 1978 m. būdama septynerių miuzikle *King and I* Filipinuose. Ji gavo pagrindinį vaidmenį miuzikle *Annie* ir prisijungė prie kitų miuziklų, tokių kaip *Cat on a Hot Tin Roof*, *Fiddler on the Roof*, *The Rose Tattoo*, *The Sound of Music*, *The Goodbye Girl*, *Paper Moon* ir *The Fantasticks*.

Pirmasis jos albumas *Small Voice* buvo išleistas jai būnant dešimties ir tapo auksiniu. Duetas "Happiness" albume buvo pirmasis jos bendras darbas su jaunesniuoju broliu Gerard Salonga, kuris vėliau dirbo jos muzikos arba kūrybos direktoriumi. Antrasis jos albumas *Lea* buvo išleistas 1988 m.

Salonga taip pat vedė savo muzikinį televizijos šou *Love, Lea* ir dalyvavo German'o Moreno paauglių šou *That's Entertainment*. Lea vaidino tokiuose šeimai skirtuose filmuose, kaip *Tropang Bulilit*, *Like Father, Like Son*, *Ninja Kids*, *Captain Barbell* ir *Pik Pak Boom*. 

## Šaltiniai
Budai (Hainuvka)

**Budai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bialovežos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įsikūręs Belovežo girioje. 


Vaizdas:Budy1882.Z.Gloger.jpg|Kaimas 1882 m. Zigmanto Gliogerio nuotraukoje
Vaizdas:Siolo Budy (478).jpg


## Nuorodos

* Kaimo nuotraukos I;
* Kaimo nuotraukos II;
* Aprašymas apie šalia kaimo augančią ąžuolų giraitę (lenk.).
Čerlonka

**Čerlonka** (, ) – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bialovežos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Bialoviežos, apie 12 km į pietryčius nuo Hainuvkos ir apie 61 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įsikūręs Belovežo girioje. Kaime yra Czerlonka geležinkelio stotelė.

## Geležinkelio ruožas


Vaizdas:Czerlonka_1.JPG
Vaizdas:Czerlonka2.JPG
Vaizdas:Czerlonka3.JPG
Vaizdas:Linia kolejowa nr 52 Czerlonka.jpg


## Nuorodos

* Aprašymas apie kaimą (lenk.);
* Aprašymas apie kaimo geležinkelio stotelę (lenk.);
* Kaimo nuotraukos.
Zviežinecas

**Zviežinecas** (, ) – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Bialovežos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Bialoviežos, apie 12 km į rytus nuo Hainuvkos ir apie 60 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įsikūręs Belovežo girioje. 1862 m. kaime buvo pastatytas paminklas stumbrui. Per I pasaulinį karą rusai paminklą išsivežė į Maskvą. Tarpukariu paminklas buvo gražintas ir saugomas Varšuvos karališkoje pilyje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. .


Vaizdas:Zwierzyniec stary pomnik Żubra.jpg|Senojo paminklo nuotrauka
Vaizdas:Zwierzyniec pomnik Żubra.jpg|Naujojo paminklo nuotrauka


## Nuorodos

* Kaimo nuotraukos;
* Aprašymas apie kaimą (lenk.).
Laduškino miesto apygarda

**Laduškino miesto apygarda** (; 1946–1963 m. ***Laduškino rajonas***) – administracinis vienetas Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities pietvakariniame pakraštyje. Administracinis centras – Laduškinas (). 2010 m. buvo 3 878 gyventojai, iš jų kaime – 90.

## Istorija

1946 m. rugsėjo 7 d. įkurtas Laduškino rajonas, kuris buvo panaikintas 1963 m. vasario 1 d. prijungiant prie Bagrationovsko rajono. 1997 m. spalio 9 d. iš pastarojo išskirtas Laduškinas kaip srities pavaldumo miestas, kuris savivaldos reformos metu 2004 m. gegužės 15 d. pervadintas miesto apygarda.

Ribojasi vakaruose su Aistmarėmis, rytuose su Gurjevsko municipalinio rajono Novomoskovskojės kaimo gyvenviete, pietuose su Bagrationovsko rajono Pograničnojės kaimo gyvenviete.

Laduškino priemiestyje Beregovojė 1908 m. rastas prūsų kapinynas ir Domniksruho lobis. Apygardos teritorijos dalis 1946 m. rugsėjo 7 d. – 1962 m. gruodžio 12 d. įėjo į Laduškino rajoną; jį panaikinus – į Bagrationovsko rajoną miesto teisėmis. 1997 m. sudaryta Bagrationovsko rajono Laduškino miesto apygarda.

Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.

Kaliningrado srities įstatymu Laduškino miesto apygardą sudaro:    

* Laduškinas, miestas,
* Ladyginas, kaimas,
* Uljanovka, kaimas.

## Gyvenvietės

Laduškino miesto apygardoje buvo šios gyvenvietės:

## Šaltiniai
Aldona Vederaitė

**Elena Aldona Vederaitė** (1924 m. vasario 16 d. Ukmergėje – 2012 m. birželio 20 d.) – Lietuvos kino ir teatro aktorė, televizijos režisierė.

## Biografija
Baigė Ukmergės pradžios mokyklą. 1936 m. su šeima persikėlė gyventi į Uteną, kur tėvas buvo pakviestas dirbti banko buhalteriu. 1941 m. baigė Utenos gimnaziją. 1941–1946 m. buvo tremtyje Sibire: Barnaule, vėliau Altajaus krašto Talmiankos rajono Šipycino kaime. 1946–1947 m. Valstybinio dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ šokėja. 1947–1951 m. Teismo medicinos instituto sekretorė-vertėja. 1950 m. baigė Valstybinio dramos teatro studiją, kuriai vadovavo Borisas Dauguvietis. 1951–1959 m. Kauno Jaunojo žiūrovo teatro aktorė.

1959–1991 m. Valstybinio radijo ir televizijos komiteto režisierė. Nuo 1987 m. su aktoriumi Karoliu Dapkumi rengė lietuvių kalbos TV valandėles „Gerbkime žodį“, nuo 1989 m. kartu su žurnaliste Nijole Baužyte kūrė „Atgimimo bangą“. Lietuvos televizijoje dirbo iki 1999 m. Baigusi aktyvią darbinę veiklą, dalyvavo visuomeninėje politinėje veikloje, dešiniajame politinio gyvenimo flange, tautos dvasinio atgimimo akcijose. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos, Moterų lygos narė. Palaidota Rasų kapinėse.

## Kūryba
Vaidino spektakliuose, kino filmuose: „Pelenė“, „Raudonkepuraitė“, „Kaimynai“ (1979), „Gyvenimas po klevu“ (1988), „Nepasotinamumas“ (2003), „Balkonas“ (2008), TV serialuose: „Petraičių šeimoje“, (1964–1972) „Giminės“ (1993–2000), „Prokurorai“ (2003) ir kt.

## Įvertinimas
* 2004 m. Vytauto Didžiojo ordino Riterio kryžius 

## Šaltiniai
Koršenruhas

**Koršenruhas** (, nuo 1946 m. ***Ladyginas***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities pietvakarinėje dalyje, nuo 2004 m. balandžio 29 d. Laduškino miesto apygardos kaimas Aistmarių krante.

## Istorija

Notangos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Šventapilės apskrities Brandenburgo valsčiaus dvaras. 1896 m. dvarą įsigijo Julius Steputaitis (*Julius Steputat*). 1930 m. dvaro teritorijoje įrengtas aerodromas ir sklandymo mokykla. 1933 m. rugpjūčio 3–4 d. Karaliaučiaus universiteto studentas Kurtas Šmitas sklandytuvu „Grunau Baby I“ ore išsilaikė 36 valandas ir 36 minutes bei pasiekė naują pasaulio rekordą.

1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Hailigenbailio rajono (), 1946 m. rugsėjo 7 d. – 1962 m. gruodžio 12 d. Laduškino rajono, nuo 1962 m. gruodžio 12 d. Bagrationovsko rajono Laduškino miesto apylinkės, nuo 1997 m. Bagrationovsko rajono Laduškino miesto apygardos kaimas, nuo 2004 m. balandžio 29 d. Laduškino miesto apygardos kaimas.

|}

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Jonas Duoba

**Jonas Duoba** (1929 m. Vilkeliškiuose, Sintautų valsčius – 2012 m. sausio 25 d.) – Lietuvos matematikas, vertėjas, kultūros veikėjas.

## Biografija
Gimė Vilkeliškių kaime, esančio netoli Sintautų miestelio. Tėvai savo nedideliame ūkelyje vertėsi gana sunkiai, tad nuo vaikystės jam teko sunkiai dirbti tiek padedant savo tėvams, tiek tarnaujant pas stambesnius ūkininkus. Vėliau tėvai persikėlė gyventi į Šakius, o Jonas mokėsi Šakių progimnazijoje. Užklupus karui jų namai Šakiuose sudegė kartu su visu turtu ir vėl teko kraustytis – jau į Jurbarką. Ten baigė Jurbarko gimnaziją. Mokytojai gerai vertino jo žinias ir gabumus, todėl dar nebaigęs vidurinio mokslo buvo įdarbintas mokytoju. Nuo devyniolikos metų amžiaus pradėjęs mokytojauti, šį darbą tęsė net 55 metus. Dirbo Jurbarko gimnazijoje, po to Smalininkų vidurinėje mokykloje, kur buvo pirmosios šios mokyklos abiturientų laidos auklėtojas. Neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus pedagoginį institutą.

1958 m. persikėlė gyventi į Vilnių, kur buvo pakviestas dirbti enciklopedijos gamtos mokslų skyriaus redaktoriumi. Ten dirbdamas surasdavo laiko mėgstamam pedagoginiam darbui: dėstė matematiką įvairiuose Vilniaus technikumuose, Vilniaus universitete, o Vilniaus pedagoginiame institute – matematikos mokslo istoriją. Ilgiausiai, daugiau nei 20 metų, išdirbo Vilniaus finansų technikume. Nuolat gilino savo profesines žinias, tobulai mokėjo vokiečių kalbą, laisvai galėjo dėstyti matematiką lenkų ir rusų kalbomis. Jau nepriklausomoje Lietuvoje aktyviai reiškėsi periodinėje spaudoje, daug jo straipsnių išspausdino „Kauno diena“, „Vakarinės naujienos“, „Vakaro žinios“, „Lietuvos aidas“, Jurbarko rajoniniai laikraščiai „Mūsų laikas“, „Šviesa“. Su žmona Leonilija užaugino tris vaikus: Joną, Jolantą ir Vitą, sulaukė dviejų anūkų: Ditės ir Fausto. Palaidotas Sudervės kapinėse.

## Šaltiniai
Drąsos kaina

**Drąsos kaina** – lietuviškas serialas, režisieriaus Raimundo Banionio 2010 m. sukurtas prodiuserių kompanijoje Videometra, narpliojantis mažamečių vaikų išnaudojimo, pedofilijos problemas. Serialas buvo rodytas per TV3 televiziją nuo 2010 m. rugpjūčio 30 d. iki 2011 m. vasario 2 d. 

## Siužetas

Viename Lietuvos provincijos miestelyje nepilnametė Lina tampa nėščia, jos kūdikio tėvas – vietinio autoserviso darbuotojas Vitas Pocius. Merginos nėštumas sukrečia visą miestelį ir Pocių šeimą.  Pati bręstančio skandalo kaltininkė Lina jaučiasi sutrikusi labiau, nei visi kiti. Linos tėvai vis dar puoselėja šios istorijos laimingos pabaigos iliuziją: balta suknelė, vestuvės, ilgas ir laimingas šeimyninis gyvenimas. Tuo tarpu Vito sesuo Aurelija, prisiklausiusi gydytojo Bako samprotavimų, jau abejoja Linos nėštumu. Besispyriojanti Lina neturi kur trauktis. Aurelijos paraginta ji sutinka dėl šventos ramybės išsitirti nuodugniau. O vestuvių belaukiantis Linos tėvas Valentinas pagalbos ieško būsimo žento kišenėje. Sutrikusi Lina ieško kolegės Jolantos patarimo, nors už ją galutinį sprendimą tvirtai pasiryžusi priimti Vito mama Aldona. Tuo tarpu pats Vitas negali atsistebėti aptiktu radiniu ir pažada sau nenuleisti rankų – viską išsiaiškinti iki galo. Dėl to neramu jo draugui Fricui, kuris supranta esamą grėsmę. Mamos Salomėjos svaičiojimai ir kivirčai su nuolat išgerti nevengiančiu tėvu Liną galutinai pastūmėja nebegrįžtamam sprendimui. Tačiau yra ir kas palaiko šį būsimos mamos žingsnį...

## Aktoriai

* Rolandas Boravskis – *Vitas Pocius*, automechanikas, pagrindinis herojus, kovojantis su pedofilais.
* Irūna Puzaraitė – *Lina Štukytė*, pagrindinio herojaus jaunutė žmona, nekultūringa, akiplėša, vulgari,
* Larisa Kalpokaitė – *Pocienė*, valdinga Linos anyta,
* Aistis Mickevičius – *gydytojas Simonas Bakas*,
* Ineta Stasiulytė – *Aurelija*, Vito sesuo.
Žemutinis Bestjachas

**Žemutinis Bestjachas** (, ) – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Jakutijoje, Lenos dešiniajame krante, priešais Jakutską. Megino-Kangalaso uluso administracinis centras. Šioje gyvenvietėje susitinka du federaliniai keliai – „Kolyma“ (į Magadaną) ir „Lena“ (į Skovorodiną). Taip pat eina respublikinės reikšmės kelias į Amgą. Į Jakutską vasarą kelia keltas, žiemą – jungia žiemos kelias per ledą. Ledui šąlant ir ledonešio metu susisiekimas vyksta sraigtasparniais arba laivu su oro pagalve. Planuojama tilto per Leną statyba.

## Istorija
 
Žemutinis Bestjachas susikūrė ~1920 m. kaip perkėlos per Leną punktas. 1971 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.

## Šaltiniai
Maija

**Maija** (, ) – gyvenvietė Rusijoje, Jakutijoje, Megino-Kangalaso uluse, 52 km į pietryčius nuo Jakutsko. Per kaimą eina Žemutinio Bestjacho–Amgos plentas. Yra krašto teatras, pagrindinė, muzikos mokyklos, gimnazija, vaikų darželis, medicinos punktas, stadionas.

## Istorija

Maija įkurta 1902 m. Iki 2007 m. buvo uluso administracinis centras.

## Šaltiniai
Londono olimpinis stadionas

**Londono olimpinis stadionas** – 80 000 žmonių talpinantis stadionas Londone, Jungtinėje Karalystėje. Pastatytas 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių proga. Stadione vyko olimpiados atidarymo ir uždarymo ceremonijos ir lengvosios atletikos varžybos, parolimpiados renginiai.

## Istorija
Stadiono paruošimieji darbai prasidėjo 2007 m. viduryje, o tikrosios statybos prasidėjo 2008 m. gegužės 22 d. Statybos darbai oficialiai baigėsi 2011 m. kovo 29 d.

2017 m. stadione vyko pasaulio lengvosios atletikos čempionatas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Oficiali svetainė
Tiungiuliu

**Tiungiuliu** (, ) – gyvenvietė Rusijoje, Jakutijoje, Megino-Kangalaso uluse, prie Tiungiuliu ežero. Pro gyvenvietę eina Kolymos traktas.
Mirno ulusas

**Mirno ulusas** (, ) – ulusas vakarų Jakutijoje. Administracinis centras – Mirnas.

## Geografija

Uluso teritorija retai apgyvendintoje rytinėje respublikos dalyje. Būdingas plynaukščių reljefas: šiaurėje Viliujaus plynaukštė, pietuose – Lenos plynaukštė. Svarbiausia upė – Viliujus (su intakais – Očuguj Botuobuja, Ulachan Botuobuja, Čona ir kt.), kurios slėnyje sudarytas Viliujaus tvenkinys. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -32 °C pietuose iki –40 °C šiaurėje, liepos mėnesio temperatūros yra +14–16 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 250–300 mm.

Mirno uluse yra vieni didžiausių deimantų telkinių pasaulyje. Teritorija taip pat žymi dėl anomalinės srities, vadinamos Mirties slėniu (Eliuju Čerkečechu) bei čia vykdytų požeminių branduolinių sprogdinimų.

## Gyventojai

Tautinė sudėtis (2002 m.):
* rusai – 67,5 %
* ukrainiečiai – 9,8 %
* jakutai – 7,6 %
* totoriai – 6,5 %
* buriatai – 1,3 %
* kiti – 7,3 %

## Gyvenvietės

Pagrindinės uluso gyvenvietės:
* Mirnas
* Aichalas
* Udačnas
* Černyševskis
* Svetlas
* Almaznas
* Zaria

## Nuorodos
* Uluso žemėlapis
Liudvigsvaldė

**Liudvigsvaldė** (, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ***Lesnojė***, ) – gyvenvietė Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novomoskovskojės kaimo gyvenvietės kaimas.

## Istorija

Notangos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1900 m. gruodžio 15 d. prijungtas Frydrichshofas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono (), vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novomoskovskojės apylinkės kaimas.

|}

## Gyventojai

## Parapija

Liudvigsvaldės parapijoje nuo Reformacijos pradžios dirbo kunigai:

* Caspar Scheller, 1537
* Johann Wichmannsdorf, 1579
* Paul Gehrcke, ab 1585
* Caspar Reulinus, ab 1598
* Johann Vorhoff, 1632–1647
* Johann Cörber, 1647–1686
* Heinrich Lange, 1665–1682
* Matthäus Cörber, 1682–1685
* Andreas Friderici, 1685–1696
* Jacob Dicker, 1694–1700
* Johann Coerdes, bis 1735
* Michael Mältzer, 1735–1762
* Carl Ernst Sanden, 1762–1798
* Johann Christian Kirchner, 1798–1802
* Theodor David Lenski, 1802–1812
* (kunigo nebuvo)
* Johann Carl Fr. Engel, 1821–1823
* Gottlieb Benjamin Druwe, 1823–1830
* Friedrich Georg Sande, 1831–1832
* Friedrich Ed. Skottke, 1832–1837
* Gustav J.L. Wolterstorff, 1837–1872
* Gustav Albert Joachim, 1872–1890
* Emil F.O. Schimmelpennig, 1890–1913
* Otto Emil Richard Ziegler, 1914–1926
* Willy Behnke, 1926–1945


## Šaltiniai

## Nuorodos
* Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
* Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
* Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.
Bačinscai

**Bačinscai** () – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Ulachan Botuobuja

**Ulachan Botuobuja** (, ) – upė Rusijoje, vakarų Jakutijoje; Viliujaus dešinysis intakas. Teka Vidurio Jakutijos žemuma.

Didžiausi intakai: Diunkunas (108 km), Kurung Diunkunas (93 km).

Upė užšąla spalį, atitirpsta gegužę. Maitinasi daugiausia lietaus ir sniego tirpsmo vandenimis.
Ireliachas

**Ireliachas** (, ) – upė Rusijoje, rytų Jakutijoje, Mirno uluse; Očuguj Botuobujos kairysis intakas (Viliujaus baseinas). Teka rytų kryptimi. Įteka į Očuguj Botuobują ties Almaznu.

Upė užšąla spalį, atitirpsta gegužę. Žiemą, temperatūrai nukritus tarp -25 ir -50 °C, peršąla iki dugno. Vidutinis debitas ties Mirnu – 2 m³/s, didžiausias – 135 m³/s.

Ireliacho baseine yra deimantų telkinių. Upė smarkiai užteršta pramoninėmis atliekomis.

## Šaltiniai
Čona

**Čona** (, ) – upė Rusijoje, Irkutsko srityje ir vakarų Jakutijoje; Viliujaus dešinysis intakas. Prasideda ir teka Vidurinio Sibiro plokščiakalniu šiaurės, šiaurės rytų kryptimi. Paskutiniai 170 km upės žemupio pasitvenkę dėl Viliujaus tvenkinio.

Didžiausi intakai: Ičuoda (144 km), Vakunaika (362 km), Dekimdė (158 km), Djelingdė (137 km).

Upė užšąla spalį, atitirpsta gegužę. Vaga slenkstėta ir laivybai netinkama. Prie Čonos upės gyvenviečių nėra.

## Šaltiniai
Luka (Hainuvka)

**Luka** (; arba ***Senoji Luka***, ) – buvęs kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, 4 km į šiaurę nuo Tarnopolio. Vakaruose yra Naujoji Luka, prie kurios Senoji Luka prijungta 1986 m. Senąjį kaimą mena gatvė prie Semianuvkos ežero. Kaimas buvo apie 11 km į šiaurę nuo Narevkos, apie 27 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 46 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės.

## Istorija

Minima nuo 1632 m., iki 1795 m. priklausė LDK. XX a. pradžioje buvo palivarkas. XX a. tarpukariu kaime buvo Tarnopolio valsčiaus centras. 1986 m. kaimas panaikintas, kadangi buvo užtvenkta Narevo upė ir kaimą užliejo Semianuvkos ežeras. Visi kaimo gyventojai buvo perkelti į Naujosios Lukos kaimą.

## Šaltiniai
Viliujaus tvenkinys

**Viliujaus tvenkinys** (, ) – didelis tvenkinys Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, netoli Krasnojarsko krašto ribos ir Žemutinės Tunguskos ištakų. Tvenkinys telkšo Viliujaus slėnyje, 231–249 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 470 km, plotis iki 18 km. Gylis siekia 40 m.

Tvenkinys sudarytas 1965–1967 m., Viliujaus upėje ties Černyševskiu pastačius Viliujaus HE užtvanką. Užtvindyta 2300 ha žemės ūkio naudmenų, iškeldinta 50 statinių.

Tvenkinys skirtas elektroenergijos generavimui, Viliujaus vandens lygio reguliavimui, vandentiekiui, laivybai, žvejybai.
Arekio stadionas

**Arekio stadionas** () – daugiafunkcis stadionas Salerne, Italijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia Salernitana Calcio 1919. Talpina 37 245 žiūrovus. Pavadintas kunigaikščio Arekio II garbei.

## Istorija

Stadionas pastatytas 1990 m. vietoje seno Stadio Donato Vestuti stadiono, statyto 1930 m. Pirmosios futbolo rungtynės įvyko 1990 m. rugsėjį tarp Salernitana ir Calcio Padova (0-0). Stadione 3 kartus yra žaidusi Italijos vyrų futbolo rinktinė. Be futbolo, stadione vyko ir muzikos renginiai.

## Galerija

SDC11069.JPG
Stadio Arechi.jpg
Salernitana-Benevento TimCup 2009-2010 (2).jpg


## Nuorodos

* Stadiono nuotraukos
Svetlas (Jakutija)

**Svetlas** (, ) – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, 75 km į šiaurę nuo Mirno, prie Viliujaus upės ir jo intako Očuguj Botuobujos žiočių. Kelias į Mirną. Veikia Svetlo (Viliujaus-III) hidroelektrinė, industrinis technikumas, Novosibirsko architektūros universiteto filialas, vidurinė mokykla, buitinis kombinatas, sporto centras.

## Istorija

Gyvenvietė pradėjo kurtis ~1970 m., statant hidroelektrinę. 1984 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.

## Šaltiniai
Almaznas

**Almaznas** (, ) – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, 26 km į pietryčius nuo Mirno. Įsikūrusi kairiajame Očuguj Botuobujos krante, prie Ireliacho žiočių. Deimantų gavybos centras (veikia 3 dragos).

## Istorija

Almaznas įkurtas 1960 m., pradėjus deimantų gavybą Ireliacho telkinyje. 1962 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. 2004 m. atidaryta trečioji draga.

## Šaltiniai
Via del Marės stadionas

**Via del Marės stadionas** () – daugiafunkcis stadionas Lečėje, Italijoje. Daugiausia naudojamas futbolo varžyboms, ovalo formos. Jame namų rungtynes žaidžia US Lecce. Talpina 31 533 žiūrovus. Pavadintas pagal gatvę, vedančią į jūrą.

## Istorija

Pastatytas 1966 m. vietoje seno Stadio Carlo Pranzo stadiono. Atidarytas 1966 m. rugsėjo 11 d. Atidarymo dieną vyko draugiškos rungtynės tarp US Lecce ir FK Spartak Moskva. Tų pačių metų spalio 2 d. susitiko Lecce ir Taranto Calcio. Šeimininkai laimėjo rungtynes 1–0. 1967 m. Lecce žaidė draugiškas varžybas prieš įžymaus futbolininko Pelé klubą Santos Futebol Clube.

Iš pradžių stadione buvo 16 000 vietų. 1976 m. vietų skaičius padidėjo iki 20 500. 1985 m. klubui patekus į Serie A, stadionas buvo rekonstruotas. Vietų skaičius buvo padidintas iki 55 000. Po tribūnų rekonstrukcijos sunumeravus sėdimas vietas, skaičius sumažėjo iki 40 670.

1991 m. stadione lankėsi popiežius Jonas Paulius II.

## Šaltiniai
Ochrimai

**Ochrimai** () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Narevkos, apie 17 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 45 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kas nori nužudyti Mią?

**Kas nori nužudyti Mią?** – 2011 m. lietuvių biografinis serialas apie populiarią Lietuvos popmuzikos atlikėją Mią. Anot kūrėjų, didžioji juostos dalis paremta tikrais pastarojo pusmečio Mios gyvenimo įvykiais. Daugiaserijinėje dramoje pasakojama apie asmeninį Mios gyvenimą. Sukurtas prodiuserinėje kompanijoje Videometra. Nežiūrint daugelio intriguojančių klausimų, liečiančių serialo siužetinę liniją bei intensyvios reklaminės kampanijos, serialas populiarumo ir gerų atsiliepimų nesulaukė, jo reitingai kitų Lietuvos televizijų programų tarpe buvo žemi.

## Siužetas

Serialui dar nepasirodžius eteryje, jis jau tapo Lietuvos pramogų pasaulio naujiena, pakursčiusią aibę klausimų: ar iš tiesų dainininkė Mia visiems laikams išsižadėjo seno mylimojo ir susirado naują, ar aktorius Ramūnas Rudokas jos kelyje – tik kolega? Kodėl, anksčiau noriai dalijusi interviu, dabar Mia atsitveria tylos siena? Populiariausias klausimas – ar tikrai dainininkės gyvybei kilo pavojus?

Kai kurie pasakojimo momentai taip susipynę, kad sunku atskirti, kur – Mios realaus gyvenimo aidas, o kur – fantazijos vaisius. Personažai šioje istorijoje išgyvena ne tik jos, bet ir savo audringas dramas. Čia nestinga meilės, neapykantos, karštų emocijų.
Mios bute ir dar keliose vietose yra sumontuotos sekimo vaizdo kameros, todėl žiūrovai serialą daugeliu atveju žiūri kaip realybės šou, patys galėdami pasijusti detektyvais.

Žmonių, linkėjusių Miai bloga, būta nemažai. Privatus detektyvas Rimas (akt. Aleksas Kazanavičius) pasamdomas išsiaiškinti, kas trokšta Mios mirties. Įtariamųjų ratas – platus. Šešėlis krinta ant visų iš eilės: ir ant Mios mylimojo, plastikos chirurgo (akt. Ramūnas Rudokas), ir ant jo slaptos meilužės, kuri dedasi gera dainininkės drauge (akt. Donata Kielaitė). Tarp įtariamųjų nestinga ir tokių asmenų, kurių pavardės kone kasdien linksniuojamos pramogų skiltyse. Keistoje istorijoje dalyvauja pamišęs gerbėjas (akt. Mindaugas Ancevičius), nuolatinis Mios pakeleivis vadybininkas (akt. Algirdas Gradauskas), keistus patarimus dainininkei dalijantis senas, gudrus lapinas (akt. Adolfas Večerskis). Sąmokslo teorijoje netikėtai blyksteli detektyvo žmonos (akt. Monika Bičiūnaitė) akys. Pasirodo, ji neretai vieši kito vyro lovoje. Be to, moters brolis (akt. Tomas Kliukas) kaltina Mią iš jo pavogus hitą ir sugadinus karjerą… Aiškumo į šią nešvarią istoriją įneša įveltos gražiosios detektyvo sekretorės mama (akt. Larisa Kalpokaitė).

## Aktoriai

* Mia, Atlanta, Stano, Deivydas Zvonkus, Adolfas Večerskis, Ramūnas Rudokas, Larisa Kalpokaitė, Donata Kielaitė, Tomas Kliukas, Monika Bičiūnaitė, Aleksas Kazanavičius, Algirdas Gradauskas, Dangis Cholinas, Marijonas Mikutavičius, Mindaugas Ancevičius.

## Nuorodos
* Serialo pirmoji rodymo per TV savaitė – žemi reitingai
Černyševskis

**Černyševskis** (, ) – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, 84 km į šiaurės vakarus nuo Mirno, prie Viliujaus upės. Plentas į Mirną. Černyševskyje veikia Viliujaus hidroelektrinė, aukščiau kurios susitelkęs Viliujaus tvenkinys.

## Istorija

Černyševskis susikūrė 1959 m., pradėjus užtvankos statybą. 1961 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.

## Šaltiniai
Nereo Rocco stadionas

**Nereo Rocco stadionas** – futbolo stadionas Trieste, Italijoje. Klubo US Triestina Calcio namų arena, pastatyta šalia senojo Giuseppe Grezar stadiono. Pavadintas Nereo Rocco (1912–1979), buvusio žaidėjo ir trenerio, vardu. Stadione telpa 21 000 žiūrovų.

## Istorija

Atidarytas 1992 m. spalio 18 d. 2001 m. kovo 28 m. stadione XVII pasaulio futbolo čempionato atrankos rungtynes žaidė Italijos ir Lietuvos rinktinės.

## Šaltiniai
Euganėjų stadionas

**Euganėjų stadionas** () – futbolo stadionas Padujoje, Italijoje. Nuo atidarymo dienos namų rungtynes žaidžia Calcio Padova. Stadione telpa 32 336 žiūrovai. Pavadintas euganėjų tautos, gyvenusios šiose vietovėse iki romėnų laikų, vardu.

## Istorija

1994 m. pastatytas vietoje seno *Appiani* stadiono. 2005–2006 m. Serie A sezone Stadio Euganeo stadioną laikinai savo namų varžyboms naudojo ASD Treviso 2009 klubas. Stadione yra žaidusi Italijos vyrų futbolo rinktinė.

Be futbolo, 2008 m. lapkričio 8 d. vyko regbio varžybos tarp Italijos ir Australijos rinktinių. Rungtynes svečiai laimėjo rezultatu 20–30. Jų pasižiūrėti atėjo 30 000 žiūrovų.

Stadione vyko Metallica, R.E.M., Bon Jovi, Slipknot, Vasco Rossi, Ligabue, Claudio Baglioni, Renato Zero, George Michael muzikos renginiai.

## Galerija

Australia 11.jpg|Regbio rungtynes tarp Italijos ir Australijos rinktinių (2008 m. lapkričio 8 d.)
Padova REM concert July 22 2003 blue.jpg|Grupės R.E.M. koncertas Euganėjų stadione (2003 m. liepos 22 d.)


## Nuorodos

* Stadiono nuotraukos