Šviesos nešėja (skulptūra)

**Šviesos nešėja** – dekoratyvinė moters skulptūra su postamentu, įrengta ant buvusios spaustuvės „Spindulys“ pastato Kaune. Betoninė, 3,5 m aukščio skulptūra įkomponuota į miesto centre, Miško ir Gedimino gatvių kampe esančių vidinių pastatų fasadą. Ryškiu siluetu iškylanti erdvėje virš pastato stogo yra pirma tokio pobūdžio skulptūra, sukurta tarpukario Lietuvoje konkrečios architektūros eksterjerui.

Nuo 1993 m. skulptūra įrašyta į Kultūros paveldo registrą. Jos autorius – dailininkas, profesionaliosios skulptūros pradininkas Lietuvoje Antanas Aleksandravičius. 1928 m. ant didžiausios ir moderniausios to meto „Spindulio“ spaustuvės stogo Gedimino g. 10 buvo pastatyta betoninė skulptūra „Šviesos nešėja“ (1990 m. restauruota). Iškeltoje rankoje laikomas šviečiantis žiburys, kitoje rankoje spaudžiama knyga. Ji simbolizuoja švietimą, žinių sklaidą, miestui nešamą šviesą.

„Šviesos nešėja” yra ir viena paslaptingiausių Kauno skulptūrų. Užkelta ant pastato stogo, matoma tik žinantiems apie jos egzistavimą. Skulptūros nuo gatvės pusės nematyti, nors ji ir vainikuoja miesto centre esančio keturių aukštų pastato fasadą. Daugelį metų skulptūrą buvo galima pamatyti tik patekus į „Spindulio“ teritoriją. Istorinės spaustuvės matomumą apribojo iškilę šiuolaikiniai statiniai.

Skulptūra buvo sukurta pagal specialų „Švyturio“ knygų leidimo bendrovės užsakymą. Autorius suteikė skulptūrai atitinkamus atributus: dešiniąja ranka moteris laiko aukštai iškeltą šviečiantį fakelą, kairiąja glaudžia knygą. 1928 m. sujungus Valstybės spaustuvę su bankrutuojančia „Švyturio“ knygų leidimo bendrove, buvo įkurta „Spindulio“ spaustuvė, kuriai su baigiamomis įrengti Miško gatvėje spaustuvės patalpomis, nuosavybės teise perėjo ir „Šviesos nešėjos“ skulptūra. Sovietmečiu skulptūra buvo sunykusi ir nuo 1988 m. pradėta intensyviai ieškoti galimybių renovuoti šį meno kūrinį. Naujieji „Spindulio“ spaustuvės savininkai su apleistais ir naudojimui netinkamais pastatais įsigijo ir „Šviesos nešėją“, kuri nebeturėjo nei fakelo, nei rankos iki alkūnės. „Spindulio“ pastatuose buvo įrengtas keturių žvaigždučių viešbutis „Europa Royale Kaunas“ (vėliau „Victoria“), o ant vieno iš buvusios spaustuvės pastato stovinčią didžiulę skulptūrą nutarta renovuoti ir parodyti ne tik miesto svečiams, bet ir patiems kauniečiams.

Ilgai nebuvo aiškus „Šviesos nešėjos“ autorystės klausimas. Archyviniuose dokumentuose nebuvo tikslių duomenų, kas yra skulptūros autorius, o šaltiniuose buvo minimi trys skirtingi vardai - Antanas Aleksandravičius, Bronius Pundzius ir Petras Aleksandravičius. Pasak skulptoriaus A. Aleksandravičiaus dukros Ramunės Korsakienės, rastame tėvo dienoraštyje buvo rašoma, kad 1923 metais buvo sukurta 5 m aukščio betoninė moters figūra, žengianti aukštai iškėlusi švyturį. Pagal kūrėjo paliktus užrašus, literatūros šaltinius, kuriuose minimi skulptoriaus darbai ir gyvenimo įvykiai, R. Korsakienė pažymėjo savo išleistoje knygoje „Ars longa, vita brevis“.:„*Skulptūra laikė iškėlusi švyturį, kuris naktį 1000 žvakių elektros šviesa švietė virš Kauno. Figūra buvo iškelta ant „Švyturio“ bendrovės šešių aukštų namo. Per karą ji buvo sugriauta. 1990 m. atstatyta „Spindulio“ spaustuvės pastangomis ir iškelta ant stogo. „Šviesos nešėja“, atėjus nakčiai, vėl sužiba virš Kauno.*“  

## Literatūra

* Ramunė Korsakienė. Ars longa, vita brevis: skirta skulptoriaus Antano Aleksandravičiaus 120-osioms gimimo metinėms. – Kaunas, 2005. 

## Šaltiniai

## Nuorodos

* Šviesos nešėja Kaune *welovelithuania.com*
*