open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dunajecas

**Dunajecas** () – upė pietų Lenkijoje, Mažosios Lenkijos vaivadijoje; Vyslos dešinysis intakas. Prasideda Tatruose, greta Slovakijos sienos, susiliejus dviem kalnų upokšniams – Juodajam Dunajecui ir Baltajam Dunajecui. Po šios santakos upė teka į rytus Lenkijos-Slovakijos siena per Pieninų kalnus, ten sudaro Dunajeco tarpeklį. Vakarų Beskidų priekalnėmis vingiuoja į šiaurę. Žemupyje teka Vyslos žemuma; įteka į Vyslą netoli Opatoveco.

Pagrindiniai intakai:
* dešinieji – Bialka, Grajcarekas, Popradas, Kamienica Navojovska, Biala;
* kairieji – Kamienica Gorčanska, Lososina.

Dunajeco slėnyje įrengti Čorštyno, Nedzicos, Aukštutinės Sromovcės, Rožnuvo tvenkiniai. Upė teka labai vaizdingomis vietovėmis, todėl mėgiama turistų. Miestai prie Dunajeco: Zakopanė (prie Baltojo D.), Naujasis Targas, Spišska Stara Vesas (Slovakijoje), Ščavnica, Senasis Sončas, Naujasis Sončas, Čchuvas, Zakličynas, Tarnuvas, Žabnas.


Image:Potok Olczyski.jpg|Juodasis Dunajecas
Image:Sprzelom Dunajca mr200701.jpg|Dunajeco tarpeklis
Image:061. Czorsztyn.JPG|Čorštyno tvenkinys
Termos įlanka

**Termos įlanka** (), *Salonikų įlanka* – Egėjo jūros įlanka į pietus nuo Salonikų nomo, į rytus nuo Pierijos ir Imatijos nomų, į vakarus nuo Chalkidikės nomo. Įlankos ilgis apie 100 km, plotis apie 5 km ties Salonikais ir apie 50 km pietuose. 

Įlanka pavadinta senovinio Termos miesto pavadinimu. Terma buvo ant įlankos kranto, ją vėliau pervadino Salonikais. 

Romėnai įlanką vadino *Thermaicus* arba *Thermaeus sinus* (Termos įlanka) ar *Macedonicus sinus* ('Makedonų įlanka' ar 'Makedonijos įlanka'). Dabar įlanka dar vadinama ir *Salonikų įlanka*. 

Įlankos pakrantėje yra šie miestai – *Sani*, *Kassandreia*, *Potidaea*, *Nea Moudania*, *Agia Triada*, *Neoi Epivates*, *Peraia*, Salonikai, *Kalochori*, *Methoni*, *Pydna*, *Paralia* ir *Olympiaki Akti*. Įlankos pakrantėse yra 12 uostų, iš jų didžiausias – Salonikų uostas.
Į įlanką įteka Pinėjas, Aliakmonas, Galikas ir Aksijas. 

Klasikinės Graikijos laikais įlanka buvo gerokai didesnė, nes nemažai antikinių pakrantės miestų (pvz., Pela) dabar yra sausumoje keli kilometrai nuo kranto. Smarkus dumblėjimas labiausiai veikia šiaurinę ir vakarinę pakrantes, kur nusėda daugiausia sąnašų. Įlankos pakrantėse yra nemažai paplūdimių. Pelkinėmis žolėmis apžėlusios šlapžemės pakrantėje driekiasi nuo Metonės rytuose iki *Kalochori*. 

## Galerija

File:Map of the Aegean Sea.jpg|Egėjo jūros žemėlapis. Viršutiniame kairiame kampe *Thermaikos gulf* – tai Termos įlanka. 
Image:Thessaloniki 08-07.jpg|Salonikai ir Termos įlanka. Matyti reide stovintys laivai.
Galikas

**Galikas** (), *Echedoras* (antikinis pavadinimas, ), *Gomaropnichtis* (viduramžių pavadinimas; ) – upė Centrinės Makedonijos periferijoje (Graikija).

Išteka Krousijos kalnuose ir įteka į Termos įlanką ties Sindu. Ilgis – 65 km. Dešinieji intakai – *Megalo Potami*, *Spanos*, *Xiropotamos*

1953–1960 m. Galike buvo išgaunamas sąnašinis auksas. Dar V a. pr. m. e. antikiniai rašytojai minėjo, kad Echedore išgaunamas auksas.

## Nuorodos
Sindas (Graikija)

**Sindas** – Salonikų (Graikija) priemiestis, esantis į vakarus nuo didmiesčio. Administraciškai priklauso Salonikų nomo Echedoro demui.

Sinde yra Salonikų Aleksandro Technologinis mokomasis institutas () ir Salonikų pramoninė zona.

## Istorija

Antikos laikais Sindą minėjo Herodotas (vii. 123) ir Steponas Bizantietis. Sindas paminėtas kaip Migdonijos pajūrio miestas, buvęs tarp Termos ir Chalastros.
Ilyrinis šalmas

**Ilyrinis šalmas** – antikinis bronzinis šalmų tipas, atsiradęs Peloponese apie VII a. pr. m. e. Atsiradimo laikas nustatytas pagal atvaizdus senovės Korinto vazose.

Vėlyvojo tipo ilyriniai šalmai dengdavo visą galvą ir kaklą, išskyrus atvirą veidą ir kaklo priekį. Šio tipo šalmai buvo pavadinti *ilyriniais šalmais*, nes daug jų rado Ilyrijos radimvietėse.

## Archeologija
Archeologiniai duomenys rodo, kad ilyriniai šalmai atsirado tobulinant archaiškesnius Arge randamus kūginius šalmus ().

Ilyriniai šalmai netrukdo žiūrėti, nors du šių šalmų variantai trukdo girdėti. Žinomi 4 ilyrinių šalmų tipai, visi jie nedengia veido:
* I tipas (~ 650 pr. m. e.) – neuždengtas kaklas, trukdo girdėti.
* II tipas (~ 600 pr. m. e.) – kaklas uždengtas, bet trukdo girdėti.
* III tipas (~ 550 pr. m. e.) – kaklas uždengtas, leidžia geriau girdėti.
* IV tipas (~ 500 pr. m. e.) – panašus į III tipą, tačiau visiškai netrukdo girdėti.

Primityviųjų korintinių šalmų, kurie buvo naudojami kartu su ilyriniais šalmais, konstrukciją šiek tiek paveikė I tipo ilyriniai šalmai.

Ilyrinius šalmus plačiai naudojo peltastai ir kavaleristai. Ilyrinius šalmus naudojo senovės graikai, skitai, o vėliau šiuos šalmus ėmė plačiai naudotį perėmę ilyrai.
Šio šalmo variantas paplito Italijoje, tai liudija jo atvaizdai dramblio kaulo raižiniuose ir ant sidabrinio dubens, aptikto kape Praenestėje.

V a. pr. m. e. pradžioje didžiojoje dalyje Graikijos šie šalmai nustoti vartoti. Ilyrijoje juos baigė naudoti IV a. pr. m. e.

## Galerija


Image:Illyrian helmet 1.jpg|Graikiškas bronzinis ilyrinis šalmas iš Argolidės (VI–V a. pr. m. e.)
Image:Illyrian and Corinthian.jpg|Ilyrinis šalmas kairėje, o korintinis šalmas – dešinėje. 
|Bronzinis ilyrinis šalmas su auksine laidojimo kauke (maždaug 520 m. pr. m. e.), aptiktas Sindo kapinėse. Eksponuojamas Salonikų Archeologijos muziejuje. 
Image:About c.400 BC Greek Illyrian helm from Budva Montenegro.png|Ilyrinis šalmas iš Budvos (Juodkalnija), apie IV a. pr. m. e.) 



## Išnašos

## Šaltiniai
* Connolly, Peter (1998). *Greece and Rome at War*. Greenhill Books. ISBN 185367303X.
* E. V. Cernenko, Angus McBride, and M. V. Gorelik (1983). *Scythians 700–300 B.C.* Osprey Publishing. ISBN 0850454786.
* Sekunda, Nick (1998). *The Spartan Army*. Osprey Publishing. ISBN 1855326590.
* Snodgrass, Anthony M. (1999). *Arms and Armor of the Greeks*. Johns Hopkins University Press. ISBN 0801860733.
* Snodgrass, Anthony M. (1964). *Early Greek Armour and Weapons: From the End of the Bronze Age to 600 B.C.* University Press.
* Wilkes, John J. (1995). *The Illyrians*. Blackwell Publishing Ltd. ISBN 0631198075.
Pierijos kalnai

**Pierijos kalnai** ()m kartais tiesiog *Pierija* – kalnų grandinė tarp Imatijos, Pierijos ir Kozanės nomų, piečiau Kambanijos lygumos Centrinėje Makedonijoje. 

Šių kalnų papėdėje yra Verginos kaimas, kuriame yra senovinė miestavietė *Aigai*, buvusi senoji Makedonijos karalystės sostinė.  

Aukščiausia grandinės viršūnė yra *Flampouro* (2193 m).

Pierijos kalnuose yra slidinėjimo kurortas *[[Elatochoris]]*.

## Katastrofa
1997 m. gruodžio 17 d. kompanijos *Aerosvit Airlines* lėktuvas Jak-42, skridęs iš Odesos į Salonikus, prarado ryšį su oro uosto oro eismo valdymo centru ir sudužo Pierijos kalnuose, netoli Olimpo kalno.
Žuvo 70 žmonių, iš kurių 41 buvo graikai.
Elatochoris

**Elatochoris** – kaimas Graikijoje, netoli Salonikų ir Olimpo kalno. Greta yra Elatochorio slidinėjimo centras. Slidinėjimo trasos yra 1410–1912 m aukštyje.

## Nuorodos

* Elatochori (PIE), Village, PIERIA
* Elatochoris Wikimapia žemėlapyje
Pierai

**Pierai** () – trakų gentis, siejama su brigais. Šie gerokai iki archainio Graikijos laikotarpio gyveno siauroje lygumų ir žemų kalvų juostoje tarp Pinėjo ir Aliakmono žiočių, miškingų Olimpo šlaitų papėdėje.

## Išvarymas
VIII a. pr. m. e. makedonai išvarė pierus  iš jų pradinės gyvenamosios vietos. Šie pasitraukė į šiaurę už Strimono upės ir Pangajono kalnų, kur įsikūrė naują gyvenvietę. Herodotas rašė, kad jie Pangajono kalnuose įsirengė kasyklas ir dvi tvirtoves – Fagrą (, *Phagres*) ir Pergamą (, *Pergamus*). Jis minėjo, kad pierai buvo viena iš tautų, kurių  kariuomenė prisijungė prie Kserkso kariuomenės..

Pierų kraštas, vadintas *[[Pierija]]* () ar *Pieridė*() ir minimas Homero poemose, pagal legendas laikytas mūzų ir Orfėjo gimtine.

## Išnašos
Prosna

**Prosna** () – upė pietvakarių Lenkijoje; Vartos kairysis intakas (Odros baseinas). Prasideda Opolės vaivadijoje, tarp Olesno ir Silezijos Gožuvo. Teka į šiaurę per Lodzės ir Didžiosios Lenkijos vaivadijas. Įteka į Vartą ties Pyzdrais.

Svarbiausi intakai:
* kairieji – Nesubas, Olobokas;
* dešinieji – Struga Venglevska, Lužica, Pokšyvnica, Svendrnia.

Iki antrojo ATR padalijimo Prosnos upe ėjo vakarinė Lenkijos siena. Vėliau XIX–XX a. pr. upė taip pat ilgą laiką buvo vakarinė šalies riba. Po II pasaulinio karo Lenkijos teritorija pasistūmėjo į vakarus. Miestai prie Prosnos: Silezijos Gožuvas, Praška, Verušovas, Grabuvas prie Prosnos, Kališas.
Mečarimo nacionalinis parkas

**Mečarimo nacionalinis parkas** () – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Nano provincijoje. Parkas įkurtas 1961 m. liepos 6 d.

## Vieta
Parkas užima 434,00 km² plotą kalvotose Mečarimo (Mae Charim) ir Viangsa (Wiang Sa) apylinkėse, Laoso pasienyje, 35 km į pietryčius nuo provincijos centro Nano. Per parko teritoriją teka Nanas.

## Flora ir fauna

## Lankytinos vietos
* 19,2 km ilgio Nano intako Va (Wa) upes vandens trasa. Daug slenksčių turinti upės vaga yra tinkama plaukti plaustais visus metus, išskyrus per vasaros potvynius.

## Nuorodos
* Parko svetainė 
* Tailando nacionaliniai parkai
Fagras

**Fagras** () – senovės Graikijos miestas Trakijoje, teritorijoje tarp Strimono ir Mestos upių.

Herodotas ir Tukididas minėjo Fagrą kaip įtvirtintą pierų (t. y., trakų) miestą ties Strimonu. Manoma, kad nuo V a. pr. m. e. Fagras tapo graikų miestu.

Spėjama, kad Fagrą kartu su Galepsu ir Apolonija užėmė ir sugriovė Makedonijos karalius Pilypas II. Tiesa, archeologiniai radiniai rodo, kad Fagras tebebuvo Romos laikais. Aptikti įrašai rodo, kad IV–III a. pr. m. e. Fagras buvo nepriklausomas miestas.

Fagro miestavietė iki šiol nežinoma. Spėjama, kad jis buvo ties vakariniu Pierijos slėnio galu.
 

## Nuorodos

* Antike Stätten in Griechenland und Kleinasien (nurodyta spėjama Fagro vieta))
Kurgulai

**Kurgulai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Pociūnėlių, prie Lokaušos upės.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Galepsas

**Galepsas** (, ) – buvęs senovės Graikijos miestas Sitonijos pusiasalyje Chalkidikėje (Trakija). Priklausė Delo lygai.

Manoma, kad jis buvo ant kalvos už 8 km į šiaurę nuo dabartinio Toronės miesto ir apie 17 km nuo Amfipolio (išnykęs senovės Graikijos miestas).
 
Manoma, kad Galepsas buvo įkurtas kaip Taso kolonija.

Užkariavus Amfipolį 424 m. pr. m. e. Galepsą užėmė Brasido vadovaujami makedonų kariai. 423 m. pr. m. e. miestą užėmė Atėnų karvedžio Kleono kariuomenė. Makedonijos karalius Persėjas, po pralaimėjimo ties Pydna traukdamasis nuo Romos respublikos kariuomenės, atplaukė į Galepsą. Kurį laiką pabuvęs, jis pajudėjo į Samotrakę.

## Išnašos

* Antike Stätten in Griechenland und Kleinasien (nurodyta Galepso vieta)
* Benjamin H. Isaac (1986) The Greek settlements in Thrace until the Macedonian conquest. p.63-64
Kurynė

**Kurynė** – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Jankų, vidur Kazlų Rūdos miškų, prie Novos aukštupio. Šiaurėje – Novaraisčio durpynas. Eina miško kelias Sarapinai–Lekėčiai.

## Istorija

|}

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurys

**Kurys** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Smilgių, prie Šuojos upės. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurklaičiai

**Kurklaičiai** – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šeduvos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurklaičiai (reikšmės)

**Kurklaičiais** vadinami kaimai:

* Radviliškio rajone;
* Rokiškio rajone:
** Kurklaičiai I,
** Kurklaičiai II.
Sitonija

**Sitonija** () – pusiasalis Chalkidikės nomo (Graikija) pietuose, vienas iš trijų Chalkidikės „pirštų“. Pusiasalyje yra Sitonijos demas, kuriame 2001 m. gyveno 8891 gyventojai.

Į vakarus nuo Sitonijos yra Toronės įlanka (kitaip dar Kasandros įlanka) ir Kasandros pusiasalis, į rytus – Sigitiko įlanka ir Atono kalno pusiasalis.

Pusiasalio centre yra Itamo (*Itamos*) kalnas (kitaip – *Dragountelis*). Pusiasalyje yra Porto Koufas – didžiausias saugus giliavandenis uostas Graikijoje, kurį minėjo dar Tukididas. Pietinėje pusiasalio dalyje yra garsūs uolų apsupti paplūdimiai *Azapiko*, *Tristinika*, *Korakas*, *Marathias*, *Kalamitsi*, *Kriaritsi*.

Sitonijos pusiasalis, palyginus su gretimu Kasandros pusiasaliu, retai apgyvendintas, turi mažiau viešbučių ir pramogų centrų, tačiau garsėja puikia gamta, kraštovaizdžiais – pušimis apaugusiais kalnais, viržynais, raižyta jūros pakrante. Netoli Neos Marmaro įsikūręs „Porto Carras Grand Resort“ – vienas didžiausių viešbučių bei kurortų šiaurinėje Graikijoje.

## Nuorodos
* Sitonijos pusiasalis Wikimapia žemėlapyje
Kurklė (Anykščiai)

**Kurklė** – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kurklių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurklaičiai I

**Kurklaičiai I** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pandėlio. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurklelių apylinkė

**Kurklelių apylinkė** – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.

## Istorija

Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kurklių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1954 m. prijungta dalis Užunevėžio apylinkės, dalis Pavirinčių apylinkės ir dalis Kurklių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kurklelių apylinkė prijungta prie Kurklių apylinkės.

|-
| 1954-05-25  || || || „Aušros“ kolūkis  || 
|-
| 1959-02-01  || 50,2 || || „Aušros“ kolūkis  || 40 kaimų
|}

## Šaltiniai
Kurkliečiai

**Kurkliečiais** vadinami kaimai:

* Gudonys Anykščių rajone XVII a.;
* Rokiškio rajone:
** Jūžintų seniūnijoje,
** Kamajų seniūnijoje,
** Kazliškio seniūnijoje.
Kurkleliai (Skiemonys)

**Kurkleliai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skiemonių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurkliečiai (Kamajai)

**Kurkliečiai** – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Kamajų. Kaime stovi medinis kryžius ir paminklas, kurie yra skirti atminti 1945 m. liepos 14 d. šiame kaime žuvusiems partizanams.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurkliškės

:: *Apie kaimą Zarasų rajone žr. [[Kurkliškės (Zarasai)]]*.

**Kurkliškės** – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Balceriškių. Į rytus nuo kaimo telkšo Pakalnio ir Pagojo ežerai. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurmeliai

**Kurmeliai** (arba ***Kerneliai***) – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km į rytus Šalčininkų, Pėpių miško pakraštyje, šalia kelio .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurmiškė (Ignalina)

**Kurmiškė** – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 5,5 km į šiaurę nuo Mielagėnų, 1,5 km nuo Bernotų, prie kelio Bernotai–Dietkauščizna.

## Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Kùrmis*. Vietovė dar minima kaip **Kurniškė**.

## Istorija
Šaltiniuose minimas 1752 m.

Lenkmečiu minimi trys Kurniškės užusieniai Švenčionių apskrities Mielagėnų valsčiuje. Sovietmečiu priklausė Dietkauščiznos, nuo 1979 m. Tverečiaus apylinkei.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurmiškiai (Vilkaviškis)

**Kurmiškiai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Šikšnių, prie kelio , šalia Vilkupių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurniškė (Ignalina)

**Kurniškė** – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Ceikinių, kalvotame, miškingame ir pelkėtame kraštovaizdyje. Šalia – Nevaišių geomorfologinis draustinis.

## Etimologija
Pavadinimas kildinama iš spėjamo asmenvardžio **Kurnys* ar panašaus, plg. pavardės *Kurnẽvičius, Kurni̇̀ckas*.

## Istorija
XX a. pr. Kurniškėmis vadinti 2 palivarkai ir 2 užusieniai Švenčionių apskrities Zablatiškės valsčiuje. Jų savininkais įvardinti Poniatovskis, Gracevičius, Oleškevičius, Rekstys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurniškė (Pabradė)

**Kurniškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės vakarus nuo Pabradės, Labanoro girioje, prie Dubingos upelio.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurniškė (Švenčionys)

**Kurniškė** – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių.

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities.

Tarpukariu užusienis priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčioniųs valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kuronai

**Kuronai** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gubavos.

## Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Naugarduko vaivadijai (nuo 1926 m. – Vilniaus vaivadijai), Švenčionių apskritis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurpikai

:: *Apie kaimą Lenkijoje žr. [[Kurpikai (Lenkija)]]*.

**Kurpikai** – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Kybartų, prie Lieponos upės ir Rusijos sienos. Kurpikų pagrindinis kelias yra .

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kuršai (Kelmė)

**Kuršai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Užvenčio. Prie kaimo telkšo Kuršų I tvenkinys, Kuršų II tvenkinys, Kuršų III tvenkinys, Kuršų IV tvenkinys.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kuršiai (Panevėžys)

**Kuršiai** – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Vadoklių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kurtiniai (Anykščiai)

**Kurtiniai** – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Debeikių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Barkuškiai (Anykščiai)

**Barkuškiai** – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km į rytus nuo Debeikių. Šiauriniu kaimo pakraščiu teka Uolintos upelis.

## Istorija

1938 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius.

Barkuškių kaimas 1986 m. spalio 20 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios tarybos prezidiumo įsaku buvo išregistruotas iš gyvenamųjų vietovių registro, jo teritorija priskirta Varkujų kaimui. 2019 m. atkurtas, nors Registrų centro apskaitoje jo nėra.

Pokario metais apylinkėse veikė Vytauto apygardos, Liūto partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Gudelis (g. 1941 m.) – kalbininkas ir visuomenininkas;
* Rimantas Vaiginis (1941–2023) – muzikos mokytojas ir chorvedys;
* Algimantas Vaiginis (1942–2011) – muzikos pedagogas ir muzikantas.

## Šaltiniai
Kurtiniškės

**Kurtiniškės** – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Santaikos.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Mieczysław Mackiewicz (1880–1954), Rusijos imperijos kariuomenės kapitonas, Lenkijos kariuomenės generolas.

## Šaltiniai
Kurtiškė

**Kurtiškė** – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Didžiasalio, prie Kamojos upės. Piečiau kaimo telkšo Svirkų ežeras ir pelkė.

## Etimologija

Pavadinimas greičiausiai kilęs iš asmenvardžio **Kurčius* ar panašaus (plg. pavardė *Kurčiaũskas*). Nuo 1755 m. minima kaip Kurciškė arba Kurčiškė (*Kurcziszki*) Tverečiaus bažnyčios metrikose.

## Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Švenčionių apskrities Tverečiaus valsčiuje.

Sovietmečiu priklausė Dysnos apylinkei.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Bernardas Šaknys (1938–2022), pedagogas, žurnalistas, redaktorius.

## Šaltiniai
Kusliškė

**Kusliškė** – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Naujo Strūnaičio. 

## Istorija
XX a. pr. užusienis buvo Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje.

Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai, Vilniaus vaivadijai, Švenčionių apskričiai, Švenčionių valsčiui.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kušeliškė

**Kušeliškė** – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šiluvos. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kušleikiai

**Kušleikiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Pakražančio.

## Istorija
Kaime stovėjo Išlynų dvaras. Minimas 1583 m., nors labiausiai jį išgarsino čia gyvenęs lietuvių mokslininkas Mykolas Kazimieras Girdvainis.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kušleikiai (reikšmės)

**Kušleikiais** vadinami kaimai:

* Kelmės rajone:
** Kelmės seniūnijoje,
** Pakražančio seniūnijoje;
* Šiaulių rajone.
Giniočiai (Kelmė)

**Giniočiai** – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Pakražančio.

## Istorija

1983 m. kaimas panaikintas, bet vėliau atkurtas.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kušlambalis

**Kušlambalis** – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šiaulių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai
Kušliai (Utena)

**Kušliai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Užpalių.

## Gyventojai

Gyventojų surašymo duomenimis 1897 m. buvo 10 kiemų su 104 gyventojais.

## Šaltiniai
Kušlikiai

**Kušlikiai** – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šakių, prie kelio .

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
Kušlikuose gimė:
* Juozas Antanavičius – vertėjas.
* Valentinas Antanavičius – dailininkas.
* Antanas Kuras – neurobiologas.

## Šaltiniai
Kušnieriūnai

**Kušnieriūnai** – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Vyžuonų.

## Gyventojai

### Žymūs žmonės
* Antanas Raguotis (1914–2003), sovietinis partinis ir valstybės veikėjas.

## Šaltiniai
Kasandros pusiasalis

**Kasandros pusiasalis** (), *Palenė* (antikinis pavadinimas; ) – labiausiai vakarinis pusiasalis iš trijų Chalkidikės „pirštų“, kyšantis į Egėjo jūrą.

Senoviniai pavadinimai yra **Palenė** (), Flegra ()

Pagal graikų mitologiją jame vyko susirėmimai tarp dievų ir titanų.

Pusiasalis pasižymi geromis žiemos ganyklomis avims ir galvijams, jo žemės ūkio produkcija yra grūdai, vilna, medus, vaškas, šilkverpių vikšrai.

Senovėje Palenėje buvo tokie miestai kaip *Sane*, Mendė, *Scione*, *Therambos*, *Aege*, Neapolis, *Aphytis*, kurie buvo Eretrijos kolonijos (visiškai ar iš dalies). Strabonas I a. pr. m. e. minėjo penkis Palenės miestus – *Cassandreia*, *Aphytis*, Mendė, *Scione* ir *Sane*).

## Išnašos
Vyslokas

**Vyslokas** () – upė pietryčių Lenkijoje, Pakarpatės vaivadijoje; Sano kairysis intakas. Prasideda Žemuosiuose Beskiduose, Babos kalno pašlaitėje. Teka į šiaurės vakarus kalnuotomis vietovėmis, vidurupyje pasuka į šiaurės rytus, sudaro meandras. Įteka į Saną netoli Trynčios kaimo.

Svarbiausi intakai:
* dešinieji – Stobnica, Pelnica, Mlečka;
* kairieji – Taboras, Lubatuvka.

Miestai prie Vysloko: Krosnas, Stšyžuvas, Žešuvas.
Markas Petuchauskas

**Markas Petuchauskas** (1931 m. spalio 6 d. Šiauliuose – 2024 m. lapkričio 16 d. Vilniuje) – Lietuvos menotyrininkas, teatrologas.

## Biografija
Gimė Šiaulių burmistro pavaduotojo Samuelio Petuchausko šeimoje. 1941–1943 m. gyveno Vilniaus gete. 1954 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, 1962 m. Lunačiarskio teatro meno instituto Maskvoje aspirantūrą. 1962 m. SSRS kultūros ministerijos meno istorijos institute apgynė disertaciją „Kauno dramos teatras 1940–1960 metais“, menotyros mokslų kandidatas. 1985 m. Sąjunginiame menotyros mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją „Lietuvių tarybinio dramos teatro formavimasis ir vystymasis“, menotyros mokslų daktaras.

Nuo 1960 m. dirbo LSSR MA Istorijos institute, nuo 1967 m. Menotyros skyriaus vadovas. Nuo 1981 m. Kultūros darbuotojų tobulinimosi instituto teatro meno katedros vedėjas, profesorius. Apie 300 straipsnių, monografijų, ir kolektyvinių leidinių autorius. 1994 m. Lietuvos žydų kultūros klubo įkūrėjas ir pirmininkas.

## Bibliografija
* Teatras – amžininkas: Kauno dramos teatras, 1940–1964. – Vilnius: Mintis, 1965. – 173 p.
* Premjerų keliais. – Vilnius: Mintis, 1967. – 213 p.
* Tarybinio meno keliu. – Vilnius: Mintis, 1968. – 269 p.
* Donatas Banionis. – Vilnius: Mintis, 1970.
* Donatas Banionis. – Vilnius: Mintis, 1976. – 104 p.
* Teatro akimirkos. – Vilnius: Mintis, 1977. – 135 p.
* Lietuvių tarybinis teatras: 1940–1956, T. 1, sk. 1-7. – Vilnius: Mintis, 1979. – 392 p.
* Santarvės kaina: memuarai. – Vilnius: Versus aureus, 2009. – 217 p. – ISBN 978-9955-34-240-3

## Įvertinimas
* 1981 m. LTSR nusipelnęs meno veikėjas

## Šaltiniai
Vda

**Vda** (, ) – upė šiaurės Lenkijoje, Pamario ir Kujavijos Pamario vaivadijose; Vyslos kairysis intakas. Išteka iš Kronžno ežero į rytus nuo Bytuvo. Teka į pietus, pietryčius miškinga ir ežeringa lyguma. Prateka Tucholos šilą, keletą stambių ežerų (Vdzidzę, Golunį, Radolnę, Slupinką, Jeleniję). Įteka į Vyslą ties Svecio.

Svarbiausi intakai – Nechvaščas, Tšebiocha. Upės dugnas smėlingas, vaga smarkiai meandruoja. Ant upės įrengtos 2 hidroelektrinės (Žužės ir Grudeko).
Drava (Lenkija)

**Drava** () – upė šiaurės vakarų Lenkijoje; Notecės dešinysis intakas (Odros baseinas). Prasideda Vakarų Pamario vaivadijoje, prie Zdrojės kaimo. Prateka Lubijės, Didžiojo Dembno ežerus, toliau miškingomis ir retai gyvenamomis vietomis teka į pietus. Įteka į Notecę ties Didžiosios Lenkijos Kšyžo miestu.

Svarbiausi intakai:
* dešinieji – Kokna, Mežencka Struga;
* kairieji – Korytnica, Plocična, Slopica, Vansova.

Ant upės įrengta mažoji hidroelektrinė. Vystomas vandens turizmas.
Klodzko Nisa

**Klodzko Nisa** () – upė pietvakarių Lenkijoje; Odros kairysis intakas. Prasideda Sudetuose, Snežniko masyve Čekijos pasienyje, Trujmorski Vercho kalno pašlaitėje. Aukštupyje tėkmė greita, yra slenksčių, krioklių. Vėliau pasuka į rytus, prateka dirbtinius Otmuchuvo ir Nisos ežerus. Toliau teka į šiaurės rytus lyguma, sudaro meandras. Įteka į Odrą netoli Bžego.

Svarbiausi intakai:
* kairieji – Lomnicko Bistšica, Lomnica, Dušnicko Bistšica, Scinavka, Budzuvka;
* dešinieji – Vilčka, Biala Londecka, Biala Glucholaska, Nemodlinsko Scinava.

Po liūčių kalnuose upė dažnai smarkiai patvinsta. Prie Klodzko Nisos įsikūrę miestai: Mendzylesis, Klodzko Bystšyca, Klodzkas, Bardas, Pačkuvas, Otmuchuvas, Nysa, Bžesko Levinas.
Žydrūnas Grudzinskas

**Žydrūnas Grudzinskas** (g. 1975 m. liepos 8 d. Alytuje) – buvęs Lietuvos futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje. 1998–1999 m. buvo kviečiamas į Lietuvos rinktinę, už ją sužaidė 8 varžybas.

1999–2002 m. rungtyniavo Lenkijos regioninės lygos klube „Ceramika Opoczno“.

Baigęs futbolininko karjerą, Žydrūnas Grudzinskas įsidarbino Vilniaus FC klubo sporto vystymo vadybininku. Treniruoja jaunimo komandas, komentuoja futbolo varžybų transliacijas.

Dirbo Vilniaus „Žalgirio“ klube akademijos treneriu. 2025 m. buvo FK Transinvest techniniu vadovu.

## Pasiekimai
* A lygos čempionas: 1999 m.

## Išnašos
Titanų susidūrimas

**Titanų susidūrimas** () – 2010 m. fantastinis veiksmo filmas apie graikų mitologiją. Šis filmas yra 1981 metų filmo tuo pačiu pavadinimu „Titanų susidūrimas“ perdarymas. Filmas iš dalies grindžiamas graikų mitu apie pusdievį Persėją ir Andromedą.

## Aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Sam Worthington – Persėjas, pusdievis didvyris, Dzeuso sūnus;
* Liam Neeson – Dzeusas, vyriausias dievas graikų mitologijoje;
* Ralph Fiennes – Hadas, požemio karalystės dievas;
* Gemma Arterton – Ijo, moteris, kuri prakeikta būti amžinai jauna;
* Alexa Davalos – Andromeda, princesė, kurią ketinta paaukoti jūros pabaisai;
* Mads Mikkelsen – Drako, Argo karių vadas;
* Jason Flemyng – Akrisijus/Kalibas.

## Šaltiniai
Edinson Cavani

**Edinsonas Robertas Kavanis Gomesas** (*Edinson Roberto Cavani Gómez*; 1987 m. vasario 14 d.) – Urugvajaus futbolininkas, puolėjas.

Edinsono brolis Valteris Guglielmonė, taip pat futbolininkas.

## Karjera

Karjerą pradėjo Urugvajaus klube Danubio, į kurį pateko per šio klubo jaunimo sporto mokyklą. Jau debiutiniame sezone įmušė 6 įvarčius. Po sėkmingo pasirodymo 2007 m. Pietų Amerikos jaunimo čempionate Kavaniu susidomėjo Italijos grandai Juventus ir AC Milan, tačiau galiausiai žaidėjas perėjo į Palermo klubą. Šiame klube debiutavo įvarčiu ir netrukus tapo pagrindinės sudėties žaidėju.

## Rinktinė
Cavani su Urugvajaus U-20 rinktine laimėjo bronzą 2007 m. Pietų Amerikos jaunimo futbolo čempionate ir tapo rezultatyviausiu žaidėju (7 įvarčiai). Žaidėjas debiutavo Urugvajaus rinktinėje 2008 m. draugiškose varžybose prieš Kolumbiją (jose įmušė ir savo pirmąjį įvartį). 2010 m. pasaulio čempionate įmušė įvartį į Vokietijos vartus.

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Laimėjimai
;
* Copa America: 2011 m.
;Danubio
* Primera División: 2006–07 m.
;Napoli
* Coppa Italia: 2011–12 m.
;Paris Saint-Germain
* Ligue 1: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2017–18 m.
* Coupe de France: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18 m.
* Coupe de la Ligue: 2013–14, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18 m.
* Trophée des Champions: 2014, 2015, 2017 m.
;Manchester United
* UEFA Europos lyga: 2020–2021 (2 vieta)

## Išnašos

## Nuorodos
* 
*
Mendė

**Mendė** () – buvęs senovės Graikijos miestas vakariniame Palenės pusiasalio krante (Chalkidikė) prie Termos įlankos. Mendė buvo netoli dabartinio Kalandros miestelio.

Gali būti, kad Mendę IX a. pr. m. e. pastatė kolonistai iš Eretrijos. Spėjama, kad pavadinimas kilęs iš žolės mėtos pavadinimo, nes mėtos apylinkėse iki šiol auga.

Didelės medienos atsargos, sidabro, aukso ir švino kasyklos leido Mendei sparčiai augti. Nuo VI a. pr. m. e. Mendė tapo vienu iš kelių miestų, valdžiusių prekybinius maršrutus Trakijos pakrantėse. Žinoma, kad būdavo sudaromi sandėriai prekybai su graikų kolonijomis Italijoje, ypač tiekiant garsų vietinį vyną *Mendaeos oinos*.

V a. pr. m. e. Mendė tapo vienu svarbiausių Atėnų sąjungininkų Delo lygoje. Mendė sumokėdavo per metus 6-15 Atikos talentų dydžio mokestį. 423 m. pr. m. e. Mendė buvo įgijusi savarankiškumą, bet tai truko trumpai, nes Atėnai netrukus maištą numalšino (Tukididas iv. 121). Peloponeso karo metu Mendė, Toronė ir Skionė buvo pagrindinis abiejų kariaujančių pusių (Atėnų ir Spartos) tikslas regione, ypač po to, kai Spartos generolo Brasido kariuomenė iš sąjungininkų ir helotų 424 m. pr. m. e. patraukė į šiaurę likviduoti Atėnų galios centrų. Pasibaigus karui Mendė atgavo savo nepriklausomybę.

IV a. pr. m. e., kai susikūrė Chalkidikės lyga, Mendė bandė išvengti Olinto valdžios, o vėliau – Makedonijos įsigalėjimo. Tačiau 315 m. pr. m. e. Mendės gyventojai kartu su daugeliu kitų Chalkidikės gyventojų buvo priversti į karaliaus Kasandro pastatytą naują miestą Kasandrą (, ). Kasandros miestas buvo pastatytas vietoje, kur stovėjo senesnis miestas Potidėja (, ).

Mendėje gimęs skulptorius Peonijus (*Paeonius*), nukalęs Nikės skulptūrą, kuri puošė pergalės koloną Olimpijoje ir kuri dabar yra Olimpijos Archeologijos muziejuje.

## Kasinėjimai
Mendės vietą dabartinio Kalandros miesto teritorijoje dar 1835 m. aptiko *William Martin Leake*.

Sistemingi miestavietės kasinėjimai vyko 1986–1994 m. Kasinėtas plotas yra maždaug 1200 × 600 metrų dydžio. Kasinėjimai parodė, kad ten buvo gyventa IX–IV a. pr. m. e.

Miesto akropolis buvo pietinėje dalyje, aukščiausiame kalvos taške. Ten stovėjo dideli sandėliai, kur buvo rasti keramikos likučiai, datuoti XI–IV a. pr. m. e.
Priemiestis (*proastejonas*), kurį minėjo dar Tukididas, buvo užėmęs plotą tarp paplūdimio ir kalvos su pagrindiniu miestu. Čia buvo uostas. Kasinėjant buvo atidengta dalis pagrindinio prospekto, grįsto akmenimis, pastatų pamatai su sandėliavimo keramika. Spėjama, kad tie statiniai buvo parduotuvių ar uosto pastatai.

Miesto nekropolis buvo aptiktas piečiau miestavietės, ties dabartiniu viešbučiu. Kasinėjant aptiktas 241 kapas, kuriuose keraminėse urnuose buvo daugiausia palaidoti vaikai.

Kasinėjimai parodė, kad dar apie XI a. pr. m. e. įkuriant miestą didelę įtaką turėjo Euboja,
IQ (žurnalas)

**IQ** (taip pat vadinamas *IQ. The Economist*) –  politikos, ekonomikos ir kultūros temomis rašantis žurnalas, nuo 2010 m. balandžio mėn. leidžiamas Lietuvoje.

Žurnalą leidžia žiniasklaidos bendrovė „Naujienų centras“, pasirašiusi bendradarbiavimo sutartį su Didžiosios Britanijos prestižinio savaitraščio „*[[The Economist]]*“ leidėjais. Žurnalo vyriausiasis redaktorius Ovidijus Lukošius.

Pagal sutartį su partneriais Didžiojoje Britanijoje, dalį IQ žurnalo turinio sudaro savaitraščio „The Economist“ apžvalgininkų rašiniai, o bendrovė „Naujienų centras“ įsigijo išskirtines teises lietuvių kalba ir Lietuvos teritorijoje skelbti „The Economist“ straipsnius tiek spaudoje, tiek internete.

Bendradarbiaudama su „The Economist“ IQ redakcija Lietuvoje taip pat leidžia gyvenimo būdo žurnalą „Intelligent Life“ (nuo 2016 m. žurnalo pavadinimas „IQ Life“) ir metinį politikos ir ekonomikos prognozių leidinį „Pasaulis...“ ("The World in...").

## Šaltiniai
Rick Barry

**Rikas Baris** (; g. 1944 m. kovo 28 d.) – JAV krepšininkas, laikomas vienu geriausiu lengvojo krašto puolėju.

Rikas Baris gimė Elizabete, Naujajame Džersyje. Krepšinio pagrindų mokėsi iš tėvo, kuris buvo Šv. Petro ir Pauliaus parapinės mokyklos treneris. Penktoje klasėje Rikas pateko į mokyklos komandą. Būdamas abiturientu jis žaidė beisbolą ir krepšinį. 1961 m. Rikas persikėlė į Majamio universitetą. Paskutinius dvejus metus jis buvo laikomas vienu iš geriausiu žaidėju JAV.

1965 m. R. Baris buvo pašauktas NBA naujokų biržoje San Francisko "Warriors" antruoju šaukimu. Pirmaisiais metais lygoje jis pelnė NBA naujoko apdovanojimą. Antraisiais metais Rikas nuvedė savo komandą iki NBA finalų serijos, tačiau joje pralaimėjo Philadelphia "76ers" klubui 2-4.

1967-1968 m. tarpsezonyje žaidėjas pasirinko Oakland "Oaks" klubą, kuris žaidė ABA lygoje. Jam buvo pasiūlyta trejų metų 0,5 mln. dolerių sutartis. Tačiau buvo vienas trūkumas: nors jo sutartis su San Francisko klubu baigėsi, jie galėjo pasiūlyti pratęsti sutartį dar vienam sezonui, nors kontraktas dar nebuvo pradėtas rengti. Kai R. Baris paskelbė išvykstantis iš San Francisko, Oklando klubo savininkas P. Boone padavė žaidėją į teismą reikalaudamas 4,5 mln. JAV dolerių. Kai teismas patvirtino, kad sutartis yra galiojanti, Rikas nusprendė praleisti vieną sezoną ir pradėjo dirbti Oklando "Oaks" komentatoriumi. Pirmąjį sezoną Oklando klube žaidėjas pelnydavo po 34 taškus per rungtynes. R. Baris tapo vieninteliu žaidėju laimėjusiu daugiausiai taškų per rungtynes pelnančio žaidėjo apdovanojimą NBA, NCAA ir ABA lygose. Tačiau Oklando komandai prasidėjus finansinėms problemoms. Komandą nupirko Vašingtono advokatas Earl Foreman, kuris perkėlė ją į Vašingtoną ir pervadino į "Capitols". Finansiniai sunkumai suteikė galimybę San Francisko klubui vėl susigrąžinti žaidėją, tačiau teismas šį sprendimą pavadino nepagrįstu. Rikas 1969-1970 m. sezoną žaidė Vašingtono klube. Tačiau komanda neturėjo daug gerbėjų, todėl dar kartą persikėlė į Norfolką ir tapo Virginia "Squires". Namų rungtynes klubas žaisdavo trijose arenose. Tai nepatiko Bariui ir jis panoro būti iškeistas. Tokiu būdu jis atsidūrė Naujojo Džersio "Nets" klube.

Per dvejus metus "Nets" komanda tapo čempionato lydere. Tačiau po 1971-1972 m. sezono Kalifornijos teismas nusprendė, kad R. Baris turi vykdyti susitarimą su Oklando klubu, kurį ji pažeidė susitardamas su ABA komanda. Teisėjas nusprendė, kad žaidėjas turi sutikti su kontraktu ir persikelti į klubą trejiems metams arba tiek pat praleisti ir nežaisti už jokią komandą. Baris nusprendė sugrįžti į buvusią komandą, kuri jau buvo persivadinusi Golden State "Warriors". 1974-1975 m. sezone jis tapo NBA čempionu. 1975 m. pasirašė trejų metų sutartį su Golden State Warriors klubu. 1978-1979 m. tarpsezonyje tapo laisvuoju agentu ir pasirašė sutartį su Houston "Rockets" klubu. Nors komanda buvo perpildyta žvaigždžių komanda netapo čempionais. Po šio sezono Rikas Baris nusprendė baigti karjerą.

## Apdovanojimai
* 1966 m. išrinktas NBA metų naujoku
* 1975 m. NBA finalo naudingiausias žaidėjas
* 1996 m. NBA 50-mečio Visų laikų komanda
Transfegerešanas

**Transfegerešanas** (sudaryta iš žodžių *trans* – per, ir *[[Fegerašo kalnai|Făgăraş]]* – Karpatų dalis) (taip pat vadinamas **DN7C**) – antras aukščiausias (po Transalpinos) ir vienas pavojingiausių asfaltuotų kelių Rumunijoje. Kerta aukščiausią Rumunijos kalnų masyvą Fegerašo kalnus.

## Istorija
Apie 90 km ilgio kelias buvo statomas nuo 1970 iki 1974 m. diktatoriaus Nicolae Ceauşescu priežiūra. Ši iniciatyva buvo atsakas į 1968 m. Tarybų Sąjungos karių įsiveržimą į Čekoslovakiją. Ceauşescu norėjo, kad sovietų įsiveržimo į Rumuniją atveju, vietiniai kariai galėtų greitai perkirsti kalnus. Kadangi kelią statė daugiausiai karinėmis priemonėmis, jam pastatyti buvo sunaudota beveik 6 milijonai kilogramų dinamito ir apie 40 karių žuvo statybų metu.

## Kelias

Transfegerešano kelias pakyla į 2034 m aukštį. Šis kelias yra didelis iššūkis motociklininkams, automobilių vairuotojams ir visiems juo važiuojantiems. Dėl 180 laipsnių posūkių ir aukščių skirtumo vidutinis greitis yra 40 km/h. Paprastai nuo spalio iki birželio mėnesio kelias būna uždarytas dėl sniego. Iš viso kelyje yra 5 tuneliai (didžiausias tunelių turintis kelias šalyje), iš kurių ilgiausias yra 884 m ilgio.

2009 m. rugsėjo mėnesį šiame kelyje savo laidą „Top Gear“ filmavo BBC televizija. Šioje laidoje Transfegerešano kelią vedėjai pavadino „geriausiu visame pasaulyje“.

## Taip pat skaitykite
* Pamyro plentas
* Camino de las Yungas

## Šaltiniai
Gerard Piqué

**Cherardas Pikė Bernabeu** (; g. 1987 m. vasario 2 d.) – buvęs futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Ispanijos rinktinei.

## Karjera
Nuo 2004 m. priklausė Manchester United. 2006–2007 m. nuomos pagrindais perleistas Real Zaragoza *(Ispanija)*.

Nuo 2008 m. atstovavo Barcelona.

## Rinktinė
2009 m. vasario 11 d. debiutavo Nacionalinėje komandoje.

## Laimėjimai
;Manchester United
* Premier League (1): 2007–08
* UEFA Čempionų lyga (1): 2007–08
* Anglijos lygos taurė (1): 2005–06
* Community Shield (1): 2007

;Barcelona
* La Liga: (3) 2008–09, 2009–10, 2010-11
* Copa del Rey: (1) 2008–09
* Supercopa de España: (1) 2009]
* UEFA Čempionų lyga: (2) 2008–09, 2010-11
* UEFA supertaurė: (1) 2009
* FIFA Pasaulio futbolo klubų taurė (1): 2009

;
* Pasaulio futbolo čempionatas (1): 2010
* Europos futbolo čempionatas (1): 2012

## Dalyvavimas čempionatuose

|}

## Išnašos

## Nuorodos
* SOCCERWAY
* Transfermarkt
Dokas (sala)

**Dokas** () – maža Graikijos sala Argo–Sarono įlankoje, netoli Idros. Nuo Peloponeso pusiasalio skiria siauras sąsiauris, kartais vadinamos *Idros įlanka*.

Administraciškai Dokas priklauso Idros demui (Pirėjo nomas). Plotas – 12 km². 2001 m. saloje gyveno 13 žmonių. Saloje gyvena keletas stačiatikių vienuolių ir avių piemenys.

Sala yra uolėta, uolų aukštis iki 308 m. Tai menkai apaugusi sala su menkais vandens ištekliais.

Nuo archajinės Graikijos laikotarpio sala buvo vadinama *Aperopia*.
Sala dar senovėje buvo laikoma strategiškai svarbia. Rytinėje salos pusėje tebėra Bizantijos ir Venecijos laikų pilies griuvėsiai.
Graikijos nepriklausomybės karo metu Idros salos pajėgos naudojo Doką kaip uostą.

## Kasinėjimų duomenys
Archeologiniai Doko kasinėjimai rodo, kad sala buvo gyvenama nuo 6000 m. pr. m. e. 

1975 m. *Peter Throckmorton* Doke aptiko nuskendusio laivo liekanas (2500–200 m. pr. m. e.), kurios dabar laikomos seniausio pasaulyje laivo liekanomis pasaulyje.
Óscar Tabárez

**Oskaras Vašingtonas Tabaresas Silva** (*Óscar Wáshington Tabárez Silva*; g. 1947 m. kovo 3 d.) – buvęs Urugvajaus futbolininkas (rungtyniavo gynėjo pozicijoje), ilgametis futbolo treneris, daug metų vadovavęs Urugvajaus nacionalinei rinktinei.

## Karjera

Tabaresas profesionaliai futbolą žaidė tarp 1967–1979 m. Rungtyniavo Urugvajaus, Argentinos, Meksikos klubuose. Sulaukęs 32 metų baigė futbolininko karjerą ir netrukus tapo savo paskutiniojo klubo CA Bella Vista treneriu.

Ištisą dešimtmetį Tabaresas dirbo su įvairiais Urugvajaus klubais, du kartus treniravo Urugvajaus jaunimo (U-20) rinktinę. 1988 m. Tabaresas tapo Urugvajaus nacionalinės rinktinės treneriu: jis nuvedė komandą iki 1990 m. pasaulio čempionato aštuntfinalio, kuriame urugvajiečiai 2:0 pralaimėjo čempionato šeimininkams italams. Po šio čempionato treneris dirbo jau žymesniuose klubuose, pvz., Boca Juniors, Calcio Cagliari, AC Milan. Po nelabai sėkmingo karjeros etapo Europoje, Tabaresas grįžo į Pietų Ameriką ir su Argentinos klubu Vélez Sársfield laimėjo Libetadores taurę, vėliau trumpai treniravo Boca Juniors. Tabaresas keletą metų praleido be futbolo, bet 2006 m. antrą kartą tapo Urugvajaus rinktinės treneriu. Jo vadovaujama komanda pasiekė 4 vietą 2007 m. Copa America čempionate ir po ilgos pertraukos pasaulio čempionate pateko į finalinį ketvertą. Tabareso auklėtiniai tik po atkaklios kovos (2:3) pralaimėjo pusfinalį olandams ir mažąjį finalą vokiečiams. Po metų vykusiame Kopa Amerikos čempionate Tabareso auklėtiniai iškovojo auksą.

## Laimėjimai

### Trenerio karjera

#### Komandiniai
* **[[C.A. Peñarol|Peñarol]]**:
** Copa Libertadores: 1987

* **[[Boca Juniors]]**:
** Primera División: 1992 Apertura
** Supercopa Masters: 1992

* ** U-20**:
** Panamerikos žaidynės: 1983

* ****:
** 1989 m. Copa América: 2 vieta
** 2007 m. Copa América: 4 vieta
** 2010 m. pasaulio čempionatas: 4 vieta
** 2011 m. Copa América: 1 vieta

#### Asmeniniai
* Pietų Amerikos metų treneris: 2010

## Išnašos

## Nuorodos
*
Šiauliai (Anykščiai)

**Šiauliai** – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, šiaurinėje ir vakarinėje Rubikių ežero pakrantėje, prie geležinkelio Panevėžys–Švenčionėliai.

## Istorija

XIX a. pabaigoje pro kaimą nutiestas siaurukas. Sovietmečiu veikė Anykščių statybinių medžiagų gamykla (nuo 1940 m.), buitinio aptarnavimo dirbtuvės, parduotuvė, ryšių skyrius, medicinos punktas, pradinė mokykla (nuo 1949 m.), vaikų darželis (nuo 1961 m.).

1971 m. kovo 12 d. Šiaulių kaimas prijungtas prie Rubikių.

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
*
Viliotės Užpelkis

**Viliotės Užpelkis** – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Pašilės. Rytuose prie kaimo prigludę Augzeliai.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Mikniškės (Trakai)

**Mikniškės** – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Babriškių. 

## Gyventojai

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Kaimo svetainė
Padurpinyčys

**Padurpinyčys** – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Pilviškių, pakeliui link Stoties.

## Istorija

2018 m. kaimas panaikintas, prijungus jį prie Pilviškių.

## Gyventojai

## Šaltiniai
Pamyro traktas

**Pamyro traktas (Magistralinis kelias M41 „Termezas-Dušanbė-Ošas“)** – pagrindinis kelias, kertantis Pamyro kalnus Vidurinėje Azijoje. Kelio pradžią skirtingi šaltiniai nurodo skirtingai: Mazari Šarifą (Afganistanas), Termezą (Uzbekistanas) bei Dušanbę (Tadžikistanas). Galinis kelio punktas – Kirgizijos miestas Ošas. Aukščiausia kelio vieta – 4655 m (antras pagal aukštį tarptautinis kelias pasaulyje). Ilgis – virš 1200 km.

Svarbesnės gyvenvietės prie kelio: Ošas, Gulča, Sarytašas (Kirgizija), Murgabas, Chorogas, Kalai Chumbas, Dušanbė.

## Būklė
Kelio kokybė skirtingose atkarpose skiriasi – plentas daugiausia asfaltuotas, kitur yra žvyrkelio ruožų, daug kur pažeistas erozijos, lavinų, nuošliaužų, žemės drebėjimų. Nepaisant to, tai yra vienintelis ištisas kelias per Pamyrą ir svarbi arterija, jungianti Kalnų Badachšano sritį su likusiu pasauliu. Žiemą dėl dažnų lavinų kelias vietomis nepravažiuojamas.

## Istorija

Kelio per Pamyrą statybos pradėtos XIX a., vykstant varžyboms tarp Rusijos ir Anglijos dėl Pamyro., tačiau dabartinis kelias įrengtas TSRS laikais (4-ajame dešimtmetyje).
Pamyro trakto rytinė atkarpa (701 km) Ošas-Chorogas statyta 1931–1934 m. Tai buvo pagrindinis kelias, kuriuo vyko Pamyro įsisavinimas. Šioje atkarpoje yra 3 perėjos: Taldykas (3615 m), Kyzyl Artas (4280 m), Akbaitalas (4655 m). Vakarinė atkarpa Chorogas-Dušanbė driekiasi sudėtingesniu reljefu, didžiąją dalį – siauru Piandžo upės tarpekliu. Šis kelias atidarytas 1940 m.


Image:Pamir Highway Route.jpg|Pamyro trakto maršrutas
Image:WillkommenInGornoBadachschan.JPG|Įvažiavimas į Kalnų Badachšaną


## Šaltiniai
Barbadoso sportas

Šiame straipsnyje aprašomos populiariausios **[[Barbadosas|Barbadoso]] sporto** rūšys.

## Kriketas
Pats populiariausias sportas šalyje yra kriketas. Nacionalinė šalies kriketo rinktinės žaidėjai žaidžia 15 Karibų regiono šalių Vest Indijos kriketo komandoje bei regioniniame keturių dienų kriketo čempionate. Barbadose, Kensington Oval stadione vyko 2007 m. pasaulio kriketo čempionato finalinės rungtynės.

## Futbolas
Futbolas yra tarp labiausiai populiarėjančių šalyje sporto šakų. Futbolo sistemą šalyje prižiūri Barbadoso futbolo asociacija, kuri įkurta 1910 m. Barbadoso vyrų futbolo rinktinė FIFA reitinge užima 135 vietą.

## Regbis
Regbis nėra labai populiarus, tačiau tampa vis populiaresnis. Šalyje yra tik apie 1700 registruotų regbio žaidėjų ir tik penkios komandos, kurias pripažįsta tarptautinė regbio taryba. Tarptautiniame regbio komandų reitinge nacionalinė šalies rinktinė yra 76 vietoje (2010 m.).

## Lengvoji atletika
Barbadoso lengvaatlečiai yra pasiekę svarbių pergalių tarptautiniuose lengvosios atletikos čempionatuose. Šalies sportininkams labiausiai sekasi sprinto rungtys. Pirmieji Barbadoso lengvaatlečių laimėjimai prasidėjo šaliai net neturint nepriklausomybės. 1962 m. Sandraugos žaidynėse šuolio į aukštį sektoriuje bronzą laimėjo Anton Norris. Dar kartą lengvaatlečiai britų imperijos žaidynėse medalius laimėjo po 36 metų. 100 m bėgime bronzą laimėjo Obadele Thompson ir auksą Andrea Blackett 400 m barjerinio bėgimo varžybose. Olimpinėse žaidynėse vienintelį medalį yra pelnęs sprinteris Obadele Thompson. Nors šalis ir turi perspektyvių tarptautinio lygio bėgikų, bet pasaulio čempionate vienintelis aukso medalis laimėtas 2009 m., kurį pelnė Ryan Brathwaite.

## Olimpinės žaidynės
Pirmą kartą vasaros olimpinėse žaidynėse Barbadosas dalyvavo 1968 m. Nuo to laiko šios šalies delegacija dalyvauja visose vasaros olimpiadose, išskyrus 1980 m. Vienintelis iškovotas medalis buvo sprinterio Obadele Thompsono pelnyta bronza 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.

## Šaltiniai
Francis Obikwelu

**Francis Obiorah Obikwelu** (g. 1978 m. lapkričio 22 d.) – Nigerijoje gimęs, bet nuo 2001 m. Portugalijos pilietybę turintis lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Nacionalinis ir Europos rekordininkas.

2009 m. sportininkas paskelbė apie savo pasitraukimą iš lengvosios atletikos, po nepatekimo į 2008 m. vasaros olimpinių žaidynių finalą. 2010 m. Obikwelu vėl grįžo į sportą ir dalyvavo 2010 m. Europos čempionate.

## Pasiekimai

## Nuorodos
* Francis Obikwelu IAAF svetainėje
Argolidės įlanka

**Argolidės įlanka** () – maža Egėjo jūros įlanka rytiniame Peloponeso pusiasalio (Graikija) krante. 

Pagrindinė sala įlankoje yra Specė (*Spetses*). 

Kartais Argolidės įlanka apjungiama su Sarono įlanka, tuomet jų junginys vadinamas *[[Argo–Sarono įlanka]]*, o joje esančios salos – Argo-Sarono salomis. 

Įlankos pakrantėse yra Arkadijos ir Argolidės nomai. 

Argolidės įlankoje, prie Argolidės pakrantės yra *Plateia* ir *Psili* salos. Įlankoje kursuoja keltai maršrutais Nafplijas–Specė, Idra–Specė, Tyras–Leonidis. 

## Įlankos miestai
* Tyras (*Tyros*), SW
* Leonidijas (*Leonidio*), SW
* Astras (*Astros*), W
* *Myloi*, NW
* *Nea Kios*, NW
* Nafplijas, N
* Tolas (*Tolo*), N
* *Iria Beach*, NE
* *Porto Cheli*, SE
* *Spetses*, SE

## Nuorodos
* Argolidės įlanka () Wikimapijos palydovinėje nuotraukoje
Vladas Tautkevičius

**Vladas Tautkevičius** (1919 m. balandžio 24 d. Šakiuose – 1977 m. sausio 7 d. Šiauliuose) – Lietuvos teatro aktorius.

## Biografija
1945 m. baigė Panevėžio dramos teatro studiją, vaidino Panevėžio, Marijampolės teatruose. 1946-1956 m. ir nuo 1961 m. iki mirties Šiaulių dramos teatro aktorius.

## Vaidmenys
* Nakutis – Antanas Vienuolis. Prieblandoje,
* Raudonauskis – Sofija Čiurlionienė-Kymantaitė. Pinigėliai,
* Voinickis – Antonas Čechovas. Dėdė Vania,
* Šlapelis – Vincas Krėvė. Žentas

## Šaltiniai
Oradia

**Oradia** () – miestas Rumunijos vakarinėje dalyje, netoli sienos su Vengrija; apskrities centras. Išvystyta chemijos, vaistų, baldų, lengvoji pramonė. Oradia padalinta į 14 rajonų. 2011 m. mieste gyveno 196 367 gyventojai.

Oradia, palyginus su kitais Rumunijos miestais, pasižymi aukšta gyvenimo kokybe.

## Istorija
Pirmą kartą miestas paminėtas 1113 m. lotynišku pavadinimu *Varadinum*.

## Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Oradia yra užmezgusi partnerystės ryšius:

## Sportas
### Futbolas
* FC Bihor Oradea
* CSM Crişana Oradea
* CFR Oradea

## Galerija

File:Piata Ferdinand.jpg|Ferdinando aikštė
File:Medicina Oradea.jpg|Medicinos fakultetas
File:Catedrala Catolica.jpg|Barokinė Romos katalikų bažnyčia
File:Crisul Repede.JPG|Repedės upė
File:Tramvajus, Oradia.jpg|Tramvajus Oradijoje


## Šaltiniai
Sarono salos

**Sarono salos** – Graikijai priklausančios salos, esančios Egėjo jūros Sarono įlankoje. Pagrindinė gyvenama sala yra Salamina. 

Pagrindinės gyvenamos Sarono salos:
* Salamina (*Salamis*) – prie šios salos įvyko Salaminos jūrų mūšis, kuriame graikų laivynas sumušė persų laivyną. 
* Egina (*Aegina*), 
* Agkistris (*Agkistri*),
* Poras (*Poros*), 
* Specė (*Spetses*), 
* Specopula (*Spetsopoula*).

Dvi salos, esančios prie šiaurrytinio Peloponeso kampo irgi kartais priskiriamos šiam salynui. Tai:
* Idra (*Hydra*),
* Dokas (*Dokos*).
Jos iš tikrųjų yra tarp Sarono ir Argolidės įlankų. 

Šiais laikais daug graikų iš žemyninės Graikijos Sarono salose turi vasarnamius. Į salas reguliariais kursuoja keltai iš Pirėjo ir Peloponeso pakrantės.