open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilniaus kogeneracinė jėgainė

**Vilniaus kogeneracinė jėgainė** – biokurą ir komunalines atliekas deginanti šiluminė elektrinė Vilniuje.

## Pajėgumai
Vilniaus kogeneracinę jėgainę sudaro du kogeneracijos įrenginiai – pirmajame deginamos neperdirbamos komunalinės atliekos, o antrasis kūrenamas biokuru. Komunalinių atliekų deginimo įrenginio elektrinė galia siekia 20 MW, o šiluminė galia – 70 MW. Biokuro įrenginio elektrinė ir šiluminė galia sudaro atitinkamai 80 MW ir 175 MW. Projekto vertė daugiau nei 420 mln. €. Iš dalies finansuojamas ES struktūrinių fondų.

Vilniaus kogeneracinėje jėgainėje deginamos po rūšiavimo likusios netinkamos nei perdirbti, nei pakartotinai naudoti, bet turinčios energinę vertę komunalinės atliekos. Čia apdorojama iki 200 tūkstančių tonų atliekų per metus iš Vilniaus ir Utenos regionų.

Jėgainę nuspręsta statyti šalia buvusios Vilniaus elektrinės-3 dėl jau suformuotos elektros tinklo infrastruktūros.

## Istorija
2016 m. rugsėjo 29 d. pradėta jėgainės statyba.

Projektą finansuoja Europos investicijų bankas, kuris suteikė 190 mln. eurų paskolą. 150 mln. eurų paramą suteikė Europos Komisija. Dar apie 10% lėšų jėgainei skirs pati Lietuvos energija. Jėgainės atliekų deginimo ir bendrus technologinius įrenginius stato Vokietijos įmonės „Steinmuller Babcock Environment“ ir Lenkijos statybų grupės „Budimex“ konsorciumas. Biokuro deginimo įrenginius už 149,65 mln. eurų įrengs Lenkijos energetikos objektų statytoja „Rafako“.

2026 m. Lietuvos konkurencijos taryba leido Šveicarijos fondų valdymo bendrovės „Quaero Capital“ infrastruktūros fondui įsigyti Vilniaus kogeneracinės jėgainės 49 % akcijų.

## Šaltiniai
Delmenhorstas

**Delmenhorstas** () – miestas šiaurės vakarų Vokietijoje, Žemutinėje Saksonijoje, prie Delmės upės, 10 km į vakarus nuo Brėmeno (jo aglomeracijoje). Geležinkelio stotis prie Brėmeno–Oldenburgo kelio, yra oro uostas. Maisto, popieriaus, tekstilės, siuvimo pramonė, gaminamas linoleumas, kosmetika. Apylinkėse išgaunamos gamtinės dujos, kurios dujotiekiu patenka į Hamburgą. Yra XX a. pr. rotušė su vandens bokštu, sala su buvusios pilies parku, pramonės muziejus.

## Istorija

1254 m. šaltiniuose minima Oldenburgo grafų statyta pilis, aplink ją ėmė kurtis gyvenvietė. Jai 1371 m. suteiktos miesto teisės. Delmenhorstas ėmė augti XIX a. pabaigoje, pradėjus vystyti vilnos pramonę.

## Šaltiniai
Dilingenas

**Dilingenas**, pilnai ***Dilingenas prie Dunojaus*** () – miestas pietų Vokietijoje, Bavarijoje, prie Dunojaus upės; rajono centras. Elektronikos pramonė („Bosch“ gamykla). Yra jėzuitų universitetas su bažnyčia, apylinkėse rastas VI–VII a. alemanų pilkapynas.

## Istorija
X–XIII a. miestas buvo Dilingeno grafystės sostinė. 1258 m. Dilingenas tapo Augsburgo kunigaikštystės-vyskupystės valda. Prasidėjus reformacijai, miestas tapo kunigaikštystės sostine ir svarbiu kontrreformacijos centru. 1549 m. jėzuitai įsteigė Dilingeno universitetą, kuriame XVI–XVII a. studijavo LDK didikai (keturi Radvilos, Kristupas Zaviša, Albertas Nemira, Jonas Nemira). 1803 m. universitetą uždarė Napoleonas.

### Lietuviai
Po II pasaulinio karo veikė Dilingeno pabėgėlių stovykla (už 5 km, Launigene), kurioje apsistojo daug lietuvių (1946 m. – ~1000). Jie čia subūrė Lietuvių sąjungos skyrių (pirmininkai: V. J. Dunčia, A. Dagilis, J. Valiukonis), Lietuvos Raudonojo Kryžiaus skyrių, veikė pradžios mokykla, vaikų darželis, gimnazija, ateitininkų, skautų būreliai, tautinių šokių grupė, scenos mėgėjų būrelis, krepšinio ir tinklinio komandos, įsteigtas choras (mišrus ir vyrų), vyrų kvartetas, instrumentinis ansamblis. 1945–1949 m. Dilingeno lietuviai leido laikraštį „Mūsų kelias“, išleido vadovėlių, biuletenių. Po 1949 m. dauguma lietuvių išvyko į JAV, 1954 m. jų buvo likę 36.


Basilika_St._Peter_(Dillingen).JPG|Šv. Petro bazilika
Dillingen_Studienkirche_außen.jpg|Jėzuitų Šv. Marijos bažnyčia


## Šaltiniai
Jorge Lorenzo

**Chorchė Lorenso Gerero** (; g. 1987 m. gegužės 4 d.) – ispanų Grand Prix plento motociklų klasės lenktynininkas. 2006 ir 2007 m. jis tapo 250cc motociklų klasės čempionu, o 2010, 2012 ir 2015 m. – MotoGP pasaulio čempionu. Šiuo metu jis MotoGP klasėje atstovauja „Yamaha“ komandai. Lorenzo pasirašė sutartį su „Ducati“ komanda ir atstovaus jai nuo 2017 m.

## Karjeros statistika
### Sezonai

* * Sezonas vis dar tęsiasi.

### Klasės

### Lenktynės
(legenda) (**Bold** - pole pozicija, *italics* - greičiausias ratas)

 Sezonas vis dar tęsiasi.

## Nuorodos
Estrados orbitoje

**„Estrados orbitoje“** – nuo 1986 m. iki 1991 m. Lietuvos televizijoje rodyta valandos trukmės muzikinė laida. Laidą vedė jos įkūrėjas ir rengėjas Kazimieras Šiaulys.

Laidoje buvo diskutuojama apie popmuziką, roką bei metalą. Buvo rodomi naujausi lietuviškos bei užsienietiškos muzikos vaizdo klipai iš Vakarų. Keliami ir nagrinėjami klausimai apie muziką, rodomi reportažai iš tokių renginių kaip „Roko maršas“, vaizdo klipų konkursas Taline arba „Rock Forum“ festivalis Maskvoje.

Rubrikoje „Iš arčiau“ būdavo pristatoma vakarietiška muzika iš tokių grupių kaip Deep Purple ar W.A.S.P..

Rubrikoje „Kūrybos laiptuose“ būdavo pristatomos lietuviškos grupės, tokios kaip Horoskopas.

Laidos serijos svyruodavo nuo „Hard heavy rock apžvalgų“ iki bliuzo ir jo modifikacijų.

Laidoje rodomi muzikiniai klipai, dažniausiai būdavo gaunami iš kaimyninių šalių televizijų arba privačių kolekcijų.

Tuomet tai buvo vienintelė Lietuvoje roko muzikos televizijos laida, kuri dažnai įsiterpdavo į TV laidų populiarumo dešimtukus.

## Literatūra
* Ko tu stovi? Pokalbiai apie Lietuvos roko kultūrą. Parengė Emilija Visockaitė. Versus Aureus. P. 68-70.
Tešlos teptukas

**Tešlos teptukas**, dar vadinamas **konditeriniu teptuku** – virtuvės įrankis, naudojamas tešlai aptepti, pvz., kiaušinio plakiniu, aliejumi, sviestu, kitų maisto produktų paviršiams padengti glajais, padažais ar marinatais, užtepti piešinių ant patiekalo paviršiaus formavimui.

## Savybės

Tešlos teptukas panašus į dažymo teptuką, su ilga, patogia laikymui rankena. Šiuolaikinis teptukas paprastai gaminamas iš silikono, būna įvairių spalvų, yra patvarus ir atsparus karščiui (iki 280°C), juo galima saugiai tepti karštus kepinius, įkaitusias keptuves, kepimo skardas. Toks teptukas nesugeria kvapų, lengvai valomas, prie jo nelimpa produktai. Pranoksta savo savybėmis tradicinius medinius teptukus su šereliais.


Kitchen-Silicone-Brush.jpg|Silikoninis teptukas
Making galette des rois 2.jpg|Ištepta tešla
Baumkuchen BMK.jpg|Baumkucheno dengimas glaistu
US Navy 090716-N-6720T-017 Culinary Specialist Seaman Samantha Garza butters loaves of fresh baked bread in the bakeshop aboard the aircraft carrier USS George Washington (CVN 73).jpg|Iškeptos duonos tepimas


## Nuorodos

* Tešlos teptukai (''cooksillustrated.com'')
Dani Pedrosa

**Daniel „Dani“ Pedrosa Ramal** (g. 1985 m. rugsėjo 29 d.) – ispanų Grand Prix motociklų klasės lenktynininkas. 2003 m. jis tapo 125cc klasės, o 2004 ir 2005 m. – 250cc motociklų klasės čempionu. Pedrosa yra 1,60m ūgio ir sveria 51kg. 

## Karjeros statistika
### Sezonai

 Sezonas vis dar tęsiasi.

### Klasės

### Lenktynės
(legenda) (**Bold** – pole pozicija, *italics* - greičiausias ratas)

 Sezonas vis dar tęsiasi.

## Nuorodos
Dinslakenas

**Dinslakenas** () – miestas šiaurės vakarų Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Reino slėnyje, į šiaurės vakarus nuo Eseno, 15 km į šiaurę nuo Duisburgo, Reino-Rūro aglomeracijoje. Maisto pakuočių gamyba, metalurgija, naftos perdirbimas. Yra viduramžiška Šv. Vincento bažnyčia.

## Istorija

Dinslakenas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1147 m. Miesto teisės suteiktos 1935 m. Iki 2006 m. apylinkėse buvo kasamos akmens anglys.

## Šaltiniai
2016 m. Malaizijos Grand Prix

**2016 m. Malaizijos Grand Prix** – 16-os 2016 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko rugsėjo 30–spalio 2 dienomis.

Lenktynės buvo perkeltos iš kovo į spalio mėnesį siekiant spėti organizatoriams atnaujinti trasą. Buvo atnaujinta visa trasos danga, pakeisti 9 trasos posūkiai ir jų prieigos.

## Kvalifikacija

**Pastaba:**
* Fernando Alonso gavo 45 starto vietų baudą už galios agregatų dalių keitimus.

## Lenktynės

;Pastabos:
* Nico Rosberg gavo 10 s laiko baudą už susidūrimą su Kimi Raikkonen.
* Esteban Ocon gavo dvi 5 s baudas už laiko viršijimą techninio aptarnavimo zonoje.

## Čempiomato įskaitos

;Lenktynininkų įskaita

;Konstruktorių įskaita

* **Pastaba**: Į lenteles įtrauktos tik pirmos penkios pozicijos.

## Šaltiniai
Pačiabatų–Gundogalos miškai

**Pačiabatų-Gundogalos miškai** – miškai pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 6 km į vakarus nuo Šalčininkų. Priklauso Šalčininkų miškų urėdijai, Šalčininkų girininkijai. Apima 10 km² plotą. Masyvą sudaro Pačiabatų (Pačiabalų), Gundogalos (Dundulės) miškai.

Paviršius banguotas. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję smėliai. Pietiniu pakraščiu (siena su Gudija) teka Šalčia, šiauriniu – jos intakas Beržė. Iš rytų miškus riboja Šalčininkų žuvininkystės tvenkiniai.

Medynai:
* pušynai: 90 %
* eglynai: 6 %
* beržynai: 3 %
* juodalksnynai: 1 %

Jaunuolynai sudaro 46 % medynų, pusamžiai medžiai 49 %, pribręstantys 4 %, brandūs 1 %.

Miško gyvūnija negausi.

Pačiabatų-Gundogalos miškus kerta plentas . Miškuose įsikūrę Pačiabatai, Pašalčis, Kiemeliškės.

## Šaltiniai
Pabalvės durpynas

**Pabalvės durpynas** – durpynas Lietuvoje, Žemaitijoje, Telšių rajone, 4 km į pietryčius nuo Tryškių, į šiaurės rytus nuo Balvio ežero. Užima 27,8 km² plotą. Sudarytas ežerinės kilmės žemapelkėje, nutįsusioje iš šiaurės į pietus per 3 km.

Nenusausintų durpių sluoksnio vidutinė storymė – 3,2 m, didžiausia – 7,5 m. Durpės daugiausia žemapelkinės-viksvinės, yra tarpinio tipo medieninių durpių. Durpių vidutinis susiskaidymas 37 %, peleningumas 6,6 %, vidutinis drėgnumas 88 %. Po durpėmis slūgso sapropelio sluoksnis (iki 0,5 m).

Pabalvės durpyne nuo 1948 m. durpes kasė Kuršėnų durpių įmonė – 1985 m. ji pagamino 17 000 t durpių. Dabar gavybą vykdo UAB „Durpeta“. Šalia durpyno yra Pabalvės kaimas.

## Šaltiniai
Gustavas Malachovskis

Grafas **Gustavas Malachovskis** (g. 1797 m. gegužės 27 d., m. 1835 m. balandžio 10 d.) – Lenkijos grafas, pasiuntinys, užsienio reikalų ministras Lenkijos kongreso karalystės nacionalinės vyriausybės 1831 m. sukilimo metu narys, Nacionalinės Tėvynės draugijos narys, vienas iš Adomo Jurgio Čartoriskio kolegų.   

## Biografija
Stanislovo Aleksandro Malachovskio ir Anos Stadnickos antrasis sūnus. Turėjo du brolius: Julių ir Henriką. 

1830 metais seimo metu carui Nikolajui I įteikė peticiją dėl malonės prašymo Valerijonui Lukasinskiui. Peticija liko be atsakymo.

Lenkijos-Rusijos karo metu 1831 metais įkūrė muitinės šaulių departamentą. Po sukilimo numalšinimo emigravo. Nacionalinės vienybės draugijos narys.

## Išnašos

## Nuorodos
Pabaltijo Madleno kultūra

**Pabaltijo Madleno kultūra** – vėlyvosios Madleno kultūros atšaka, paplitusi vėlyvajame paleolite (X–IX tūkstm. pr. m. e.) Baltijos jūros pietinėje pakrantėje (nuo Jutlandijos pusiasalio į rytus iki Karaliaučiaus srities ir pietų Lietuvos). Pagrindinės šios kultūros archeologinės vietos yra šiaurės Vokietijoje, Elbės ir Hafelio tarpupyje. Pabaltijo Madleno kultūra smulkiau skirstoma į Arensburgo, Bromės-Liungbiu ir kitas kultūras.

Lietuvoje aptikta apie 40 Pabaltijo Madleno kultūros stovyklaviečių. Jos kūrėsi didžiųjų pietų Lietuvos upių – Nemuno, Neries, Merkio – pakrančių aukštosiose terasose, smiltynuose. Stovyklavietės nedidelės, trumpalaikės, jose randama titnaginių įrankių: plačių gremžtukų (pradžioje ilgi, vėliau trumpesni), trumpų ir plačių strėlių antgalių su įtvara, šoninių ir vidurinių rėžtukų, vienagalių skaldytinių; taip pat rasta kaulinių durklų, ietigalių, žeberklų, kaplių. Pagrindinės stovyklavietės: Ežeryno (Alytaus raj.), Ilgio ežero (Varėnos raj.), Vilkpėdės (Vilnius).

Pabaltijo Madleno kultūros žmonės vertėsi medžiokle (ypač šiaurinių elnių) ir rankiojimu.

## Šaltiniai
11 tūkstantmetis pr. m. e.

**Vienuoliktasis tūkstantmetis prieš mūsų erą** prasidėjo 11 000-aisiais pr. m. e. ir baigėsi 10 001-aisiais metais pr. m. e.

## Svarbiausi įvykiai
* Šiaurės Ameriką per Beringijos tiltą apgyvendino Kloviso kultūra, medžiojusi mamutus ir kitus stambiuosius žinduolius.
* Pietų Čilėje įkurta Monte Verdės stovyklavietė - viena seniausių žinomų žmogaus gyvenamų vietų Amerikoje.
* Kalifornijos pusiasalyje kurti uolų piešiniai, radosi organizuotos bendruomenės, žemės ūkio užuomazgos.
*Paskutinio ledynmečio traukimasis - pleistoceną keičia holocenas.
*Žemdirbystės užuomazgos Vakarų Azijoje ir pietų Kinijoje.
*Džiomon laikotarpis Japonijoje, keramikos atsiradimas.
*Europoje klestėjo medžiotojų-rankiotojų Madleno kultūra.

## Kiti laikotarpiai
Tūkstantmečiai: 12 tūkstantmetis pr. m. e. – **11 tūkstantmetis pr. m. e.** – 10 tūkstantmetis pr. m. e.
Paaudrio durpynas

**Paaudrio durpynas** – durpynas šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2 km į rytus nuo Jūžintų, tarp Rašų ežero ir Sartų ežero šiaurės vakarinės šakos. Užima 12,18 km² plotą. Sudarytas ežerinės kilmės žemapelkėje. Šiauriniu pakraščiu teka Audros upė.

Nenusausintų durpių sluoksnio vidutinė storymė – 2,0 m, didžiausia – 7,1 m. Durpės daugiausia plynraistinės. Durpių vidutinis susiskaidymas 32 %, peleningumas 16,2 %, vidutinis drėgnumas 86 %. Po durpėmis slūgso sapropelio sluoksnis (iki 6 m), po juo – smėlis, molis, priemolis.

Paaudrio durpyne durpes kasė Rokiškio durpių įmonė – 1985 m. ji pagamino 20 000 t durpių. Dabar durpynas nebeeksploatuojamas, patenka į Sartų regioninio parko valdas. Kaimai šalia durpyno: Zalūbiškis, Minkūnai, Kalbutiškės.

## Šaltiniai
Maverick Viñales

**Maverick Viñales Ruiz** (g. 1995 m. sausio 12 d.) – Grand Prix motociklų lenktynininkas iš Ispanijos. 2013 m. jis laimėjo Moto3 pasaulio čempionatą ir 2015 m. buvo išrinktas geriausiu MotoGP naujoku. Viñales pasirašė sutartį su „Yamaha“ komanda ir atstovaus jai 2017–2018 m.

## Karjeros statistika
### Sezono

 Sezonas vis dar tęsiasi.

### Klasės

### Lenktynių
(legenda) (**Bold** - pole pozicija, *italics* - greičiausias ratas)

 Sezonas vis dar tęsiasi.

## Nuorodos
Pjaustymo lentelė

**Pjaustymo lentelė** – virtuvinis reikmuo, naudojamas kaip pagrindas pjaustant. Pjaustymo lentelė apsaugo stalviršius nuo peilio įrėžių bei pjaustomo maisto išskyrų, maistą – nuo paviršių nešvaros, peilius – nuo šipinančio paviršių poveikio. Paprastai lentelės būna stačiakampio pavidalo su anga pakabinimui ir/arba suėmimui, arba mentelės pavidalo. Tradiciškai pjaustymo lentelės gaminamos iš medienos, dabar būna ir plastmasinių, bambukinių, stiklinių, plieninių.

Kadangi pjaustant neapdirbtas maisto žaliavas išsiskiria syvai, turintys būdingą kvapą, galimai – ir bakterijas, patariama mėsą, paukštieną, žuvį, daržoves, duoną pjaustyti ant skirtingų pjaustymo lentelių. Norint pašalinti bakterijas ir įsigėrusį kvapą, svarbu lenteles švariai nuvalyti – tai galima padaryti lentelės paviršių patrynus rupia druska ir palaikius keletą minučių sūryme. Kvapai ypač įsigeria į medines lenteles, tačiau jos mažiau šipina peilius palyginus su plastikinėmis, o ypač stiklinėmis ar plieninėmis lentelėmis. Iš pušies ar ąžuolo pagamintos lentelės turi antibakterinių savybių. Medines lenteles patariama retsykiais patepti valgomaisiais sausinančiais aliejais (aguonų, sėmenų, vernicijų), kad jos išliktų atsparesnės.
Analitinė kalba

**Analitinė kalba** – kalba, kurioje gramatinius santykius daugiausia perteikia sintaksė, t. y. tarnybiniai žodžiai (prielinksniai, polinksniai, pagalbiniai, modaliniai veiksmažodžiai ir t. t.), pastovi žodžių tvarka, kontekstas ir (arba) intonavimo variacijos, o ne žodžio dalių (galūnių, priesagų, priešdėlių ir t. t.) kaityba. Kitaip sakant, fleksinėse ir agliutinacinėse kalbose žodžių gramatiniai santykiai reiškiami jų morfemomis, kurios yra neatsiejamos jų dalys, o analitinėse kalbose šie ryšiai perkeliami už žodžio ribų, t. y. vyksta funkcijų pasidalijimas tarp gramatinę reikšmę nurodančių tarnybinių žodžių (prielinksnių, polinksnių, pagalbinių, modalinių veiksmažodžių ir kt.) ir savarankiškų leksinių vienetų, kurių forma nekinta arba kinta nežymiai. Pvz.,  'eisiu' asmenį žymi tik įvardis *I* 'aš', būsimąjį laiką rodo pagalbinis veiksmažodis *will*, o *go* 'eiti' yra gryna šaknis be galūnės ar kitokio kaitybinio afikso;  'kaimuose' *in* yra prielinksnis 'į', *the* yra žymimasis/daugiskaitos artikelis, *villages* – daiktavardžio *village* 'kaimas' daugiskaita, nerodanti jokio linksnio.

Tradiciškai ryškiais analitinių kalbų pavyzdžiais laikomos afrikanų, anglų, olandų, naujoji persų, makedonų ir bulgarų kalbos, nors visų šių kalbų pirmtakės buvo gerai paliudytos fleksinės kalbos. Ryškus polinkis į analitiškumą matomas visose romanų kalbose, sakykime, prancūzų, kurioje analitinis gramatinių santykių reiškimo būdas vardažodžiuose visiškai įsigalėjęs ir tuo labai kontrastuoja su fleksine lotynų kalba, iš kurios ši kalba kilusi.

Dažnai analitinėms kalboms būdingos izoliacinių kalbų ypatybės, ir atvirkščiai.

## Taip pat skaitykite
* Fleksinė kalba
* Agliutinacinė kalba
* Inkorporacinė kalba
* Izoliacinė kalba

## Išnašos
Kuosos

**Kuosos** (*Coloeus*) – varninių (*Corvidae*) šeimos paukščių gentis.

Genties pavadinimo žodis „*coloeus*“ yra naujosios lotynų kalbos skolinys iš antikinės graikų kalbos, reiškiančio kuosos „*koloiós*“ (*κολοιός*). Dalis ornitologų iki šiol mano kad tai varnų (*Corvus*) genties pogentė, o kiti, kaip kad tarptautinė ornitologų sąjunga (*International Ornithologists' Union*) arba *Birds of South Asia, The Ripley Guide* knygos autoriai jas laiko visiškai atskira varninių (*Corvidae*) šeimos gentimi.

## Rūšys
Gentyje yra dvi rūšys:
* Eurazinė kuosa (*Coloeus monedula* Pallas, 1766) – išskiriami keturi porūšiai:
# *Coloeus monedula cirtensis* (Rothschild & E. J. O. Hartert, 1912);
# *Coloeus monedula monedula* Linnaeus, 1758;
# *Coloeus monedula soemmerringii* J. G. Fischer von Waldheim, 1811;
# *Coloeus monedula spermologus* Vieillot, 1817;
* Daurinė kuosa (*Coloeus dauuricus* Pallas, 1776);

## Paplitimas
### Paplitimas pasaulyje
Kuosų pogentės rūšys savaime paplitusios Eurazijoje. Siaurame ruože – šiaurinėje Mongolijoje ir apie Baikalo ežerą yra abiejų kuosų rūšių arealų sąlyčio riba.

Eurazinės kuosos aptinkamos beveik visoje Europoje – Britų salose, Iberijos pusiasalyje, Maroko ir Alžyro šiaurinėse dalyse, pietiniame Vakarų Sibire, Vidurinėje Azijoje, Kašmyre, vakarų Kinijos Sindziango provincijoje. Negyvena tik Europos šiaurės pakraščiuose – šiaurinėje Skandinavijoje, šiaurinėje Rusijoje, Islandijoje.

Daurinės kuosos paplitusios Tolimuosiuose Rytuose – Sibire apie Amūro upę, rytų Kinijoje, Korėjos pusiasalyje, Japonijos pietvakariuose.

### Paplitimas Lietuvoje
Lietuvoje savaime gyvena ir gana gausiai paplitusi viena rūšis – eurazinė kuosa, arba jos *Coloeus monedula soemmerringii* porūšis. Lietuvoje iš dalies sėslios, tačiau apie 40 proc. migruoja į artimiausius šiltesnius kraštus – Lenkiją, Vokietiją. Grįžtančios pas mus pasirodo apie kovo vidurį.

## Išvaizda
Mažiausios varnų genties rūšys – dydžiu kuosos mažesnės už naminį karvelį, įskaitant uodegą apie 32–39 cm kūno ilgio, 110–265 g svorio, bet eurazinės kuosos už daurines kuosas truputį stambesnės. Abiejų rūšių viršugalvis, sparnai ir uodega juodi, kitas plunksninis apdaras pilkšvas, balsvas arba pas daurines kuosas beveik baltas. Galva gana didelė.

## Elgsena
Monogamės. Gyvena nedidelėmis ir didesnėmis kolonijomis. Lizdus susisuka medžiuose, uoksuose, olų ir namų plyšiuose, ertmėse. Kontaktinėje rūšies išplitimo zonoje abi rūšys retkarčiais kryžminasi.

## Mityba
Kuosos yra visalesės. Per veisimosi sezoną daugiausia minta iki 18 cm ilgio įvairiais bestuburiais. Kartais susimedžioja nedidelius graužikus ir šikšnosparnius. Pasmaguriauja paukščių kiaušiniais ir paukščių jaunikliais. Neatsisako lesti ir šalia kelio partrenktų negyvų gyvūnų. Po veisimosi sezono daugiausia lesa augalinio maisto – įvairius grūdus, giles, vaisius, uogas.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* hbw.com / Eurasian Jackdaw (''Corvus monedula'')
* hbw.com / Daurian Jackdaw (''Corvus dauuricus'')
Cal Crutchlow

**Calvin „Cal“ Crutchlow** (g. 1985 m. spalio 29 d.) – profesionalus motociklų lenktynininkas šiuo metu dalyvaujantis MotoGP pasaulio čempionate su „LRC Honda“ komanda.

## Karjeros statistika
### Grand Prix motociklų lenktynės
#### Sezonai

#### Klasės

#### Lenktynės
(legenda) (**Bold** – pole pozicija, *italics* - greičiausias ratas)

 Sezonas vis dar tęsiasi.
Didžioji Fryzija

**Didžioji Fryzija** (), dar vadinama **Fryzijos karalyste** (vakarų fryzų kalba: *Fryske Keninkryk*) – ankstyvaisiais viduramžiais Vakarų Europoje egzistavusi gentinė konfederacija, kurią sukūrė germanų gentis fryzai. Ji egzistavo nuo VII a. pradžios iki 734 m. dabartinės šiaurės vakarų Vokietijos ir Nyderlandų pajūrio teritorijose.

## Istorija

Fryzai greičiausiai buvo vietinių gyventojų mišinys su atsikėlėliais anglais, jutais ir saksais, susiformavęs apie V a., Didžiojo tautų kraustymosi metu. Fryzų gentinei konfederacijai susikurti prielaidas sudarė konsolidacijos procesai, vykę šalia esančiose frankų genčių žemėse (Austrazijoje). Remiantis seniausiais šaltiniais tuo metu fryzų visuomenę sudarė sluoksniai: ethelingai (diduomenė), frilingai (laisvieji žmonės), latenai (baudžiauninkai) ir vergai.

Fryzai koncentravosi Šiaurės jūros pajūryje, tarp Eiselio ežero ir Emso, tačiau VII a. II pusėje jų kontroliuojamos sritys išsiplėtė: pietuose jos siekė dab. Briugę Belgijoje, o šiaurėje – Vėzerio žemupį. Taigi, Didžioji Fryzija kontroliavo ne tik Fryzijos, bet ir Olandijos, Zelandijos, Utrechto regionus bei Saksonijos pakrantę. Vienas pagrindinių jų miestų buvo Dorestadas (netoli dab. Utrechto). Manoma, kad tai nebuvo centralizuota valstybė, o daugiau fryzų žemių sąjunga, rinkusi bendrą kunigaikštį.

Pirmasis žinomas Fryzijos kunigaikštis Aldgislis 678 m. minimas kaip kariaujantis su frankais. Jo įpėdinis Redbadas (680–719) tęsė šiuos karu su frankais. Tuo metu frankai siekė apkrikštyti pagonis fryzus, įkurdami Utrechto archidieceziją. Pasinaudodamas Frankų karaliaus Pipino mirtimi, Redbadas nusiaubė šiaurines frankų žemes iki pat Kelno, iš kur grįžo su dideliu karo grobiu.

Po Redbado mirties 719 m. Fryzijoje prasidėjo nusilpimas, kas leido frankų karaliui Karoliui Marteliui nusiaubti jų žemes. Paskutinis fryzų karalius buvo Popas (719–734). 734 m. Boarno mūšyje Karolis Martelis sutriuškino fryzų armiją ir užėmė dalį Fryzijos, taip pabaigdamas Frankų-fryzų karus. Regione buvo paskirtas vietininkas, tituluojamas titulu *grewan*.
Berchtesgadenas

**Berchtesgadenas** () – kurortinis miestelis pietų Vokietijoje, Bavarijoje, Austrijos apsuptyje, Zalcburgo Alpių tarpukalnių slėnyje, prie Berchtesgadeno Achės upės, į pietus nuo Zalcburgo. Geležinkelio stotis. Veikia druskos gydykla, sanatorijos, kalnų slidinėjimo trasos, vystomas turizmas, alpinizmas, žiemos sportas. Veikia druskos muziejus, Vokietijos herbų, kraštotyros muziejai. Yra XII–XVI a. vienuolynas ir romaninė-gotikinė bažnyčia, pilis.

## Istorija
Berchtesgadenas ėmė augti 1102 m. čia įkūrus augustinų vienuolyną. Nuo XII a. buvo druskos gavybos centras.

1933–1945 m. Obersalcbergo kalno šlaite buvo Adolfo Hiterio rezidencija–bunkeris Berghofas. 1938 m. vasario 12 d. ir rugsėjo 15 d. čia įvyko Berchtesgadeno susitikimai tarp Nacių Vokietijos, Austrijos ir Jungtinės Karalystės vadovų.

## Žymūs žmonės
* Georg Hackl, (g. 1966), rogučių sporto atstovas.
* Jutta Kleinschmidt, (g. 1962), bekelės lenktynių sportininkė

## Galerija

Sankt Peter und Johannes der Täufer (Berchtesgaden)01.JPG|Augustinų vienuolyno bažnyčia
BGD Franziskanerplatz 01.jpg|Pranciškonų bažnyčia
147berchtescity.JPG|Senamiesčio gatvelė
Erelio lizdas.jpg|Erelio lizdas


## Šaltiniai
Bergkamenas

**Bergkamenas** () – miestas šiaurės vakarų Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, netoli Lipės upės, 15 km į šiaurės rytus nuo Dortmundo, Reino-Rūro aglomeracijoje. Chemijos ir farmacijos pramonė, metalo apdirbimas. Veikia krašto muziejus.

## Istorija

Bergkamenas įkurtas 1966 m., sujungus keletą angliakasių gyvenviečių.

## Šaltiniai
Bernau

**Bernau**, pilnai ***Bernau prie Berlyno*** () – miestas rytinėje Vokietijoje, Brandenburgo žemėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Berlyno. Odos pramonė, transporto priemonių įrangos gamyba. Yra XV a. pab. vėlyvosios gotikos Šv. Marijos bažnyčia (su L. Kranacho tapytu altoriumi), miesto sienos, akmeninių vartų ir parako bokšto liekanos.

## Istorija

Bernau rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1296 m. Miestas buvo gerai įtvirtintas, 1432 m. atlaikė husitų apgultį.

## Šaltiniai
Bernburgas

**Bernburgas** () – miestas vidurio rytų Vokietijoje, Saksonijos-Anhalto žemėje, prie Zalės upės, 45 km į pietus nuo Magdeburgo. Surenkamos žemės ūkio mašinos, gaminamas cukrus, miltai, vaistai, cementas, soda. Apylinkėse kasamos akmens ir kalio druskos. Vystomas gydomasis turizmas (balneologinis kurortas). Nuo 1961 m. veikia aukštoji žemės ūkio mokykla. Zalės pakrantėje yra XII a. Bernburgo pilis (dabar muziejus, perstatyta XVI a.). Taip pat yra XIV a. vėlyvosios gotikos bažnyčia.

## Istorija

Apylinkėse rasta vėlyvojo neolito Valternynburgo-Berburgo kultūros stovyklaviečių.

Bernburgas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 961 m. Miesto teisės suteiktos 1278 m. Bernburgas 1251–1468 ir 1603–1765 m. buvo Anhalto-Bernburgo hercogystės sostinė. Nacių laikais veikė eutanazijos ligoninė.

## Miestų partnerystė
* Andersonas (Indiana)
* Furmi
* Reinė
* Tarnovske Guros 
* Chomutovas 
* Trakai 

## Šaltiniai
Privati pamoka (filmas)

**Privati pamoka** ) – 1975 m. itališka erotinė komedija.

## Siužetas

Į nedidelį atokų miestelį atvyksta nauja muzikos mokytoja Laura Formenti, kuri netrukus tampa vietinių jaunuolių susidomėjimo objektu. Jaunuolis vardu Gabrielis, besistengdamas užmaskuoti savo potraukį draugui Alesandro, ima slapta sekti Laurą ir galiausiai jam pavyksta padaryti keletą besirengiančios mokytojos nuotraukų. Vaikinas pradeda atvirai šantažuoti jomis Laurą, norėdamas priversti šią suvilioti Alesandro. Pastarasis, draugaujantis su Gabrielio seserimi Emanuele, atmeta tokias žaidimo taisykles, o kartą po lova radęs paslėptus mokytojos nuotraukų negatyvus, atiduoda jas Laurai...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Carroll Baker – Laura Formenti
* Rosalino Cellamare – Alesandro
* Leonora Fani – Emanuelė Finzi
* Carlo Giuffre – Luidžis
* Renzo Montagnani – Džulijus
* Femi Benussi – Rosina
Femi Benussi

**Femė Benusi** (, g. 1945 m. kovo 4 d.) – italų kino aktorė, nusifilmavusi daugiau kaip 80-yje juostų 1962-83 m.

Ji gimė Rovinyje, kuris tuo metu priklausė Italijai. Vėliau šeima gyveno Fiumėje, čia Femė ėmė vaidinti vietiniame teatre, o vėliau persikėlė į Romą, kur 19-os debiutavo kine. Didžiausio populiarumo sulaukė 8 dešimtmetyje, kuomet išpopuliarėjo lengvo turinio erotinės komedijos. Ji taip pat yra vaidinusi keliuose siaubo bei erotiniuose filmuose, tačiau rimtesnių vaidmenų nesukūrė.

## Dalinė filmografija
* Samoa, džiunglių karalienė (1968)
* Mirtis beldžia du kartus (1969)
* Raudonas beprotybės ženklas (1970)
* Homo Eroticus (1971)
* Tūkstantis ir viena malonumų naktis (1972)
* Žmogaus medžioklė (1972)
* Seksualinio maniako išpažintis policijos viršininkui (1972)
* Sadistų sindikatas (1975)
* Naujokė (1975)
* Nusirenk prieš žudiką (1975)
* Žudikas nužudys ir vėl (1975)
* Privati pamoka (1975)
* Mano tėvo žmona (1976)

## Nuorodos

* IMDb profilis
Dviprasmiška istorija

**Dviprasmiša istorija** () – 1986 m. Italijoje sukurtas erotinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Minnie Minoprio – grafienė Ana
* Gabriele Gori – Stefanas
* Beba Balteano – Marisa
* Piero Gerlini – Romano
* Manola D‘Amato
* Marco Manni
* Paolo Merosi
* Serena Bisio

## Turinys

1935-ieji, Italija. Jaunas vaikinas atvyksta iš provincijos pas savo ėdę, įtakingą fašistų partijos narį, tikėdamasis, kad pastarasis padės jam kopti karjeros laiptais, tačiau netrukus tampa šio žmonos, nepatenkintos savo seksualiniu gyvenimu, taikiniu. Negana to, jis krinta į akį ir ten pat gyvenančiai pusseserei. Besiblaškydamas tarp dviejų moterų, jis pats tampa intrigų objektu. Pasirinkęs dėdės žmoną, jis netrukus tampa šiai nereikalingas, o pusseserė neatleidžia jam išdavystės, todėl lieka vienintelis kelias: išsikraustyti atgal namo...
Seminaristė (filmas)

**Seminaristė** () – 1976 m. Italijoje sukurtas erotinė komedija.

## Siužetas

Išmesta iš mokyklos kilmingos šeimos atžala Daniela pabėga iš namų į Romą, kur prisijungia prie krišnaitų bendruomenės. Po vieno konflikto gatvėje ją sulaiko policija ir, nustatę asmenybę, išsiunčia atgal namo. Norėdami, kad duktė taptų labiau atsakinga, tėvai išsiunčia ją mokytis į griežta tvarka garsėjančią mokyklą Lečėje, tačiau ir čia ji lengvai randa progų linksmybėms...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Gabriele Di Giulio – Franko
* Daniela Doria – Daniela
* Gisela Hahn – Ana Liza
* Paola Tedesco – Gertrūda
* Raf Baldassarre
* Carlo Giuffre
* Gloria Piedimonte
* Ivana Novak
Erotinė simfonija

**Erotinė simfonija** () – 1979 m. režisieriaus Jesus Franco sukurtas erotinis filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Lina Romay – Martina de Bresak
* Susan Hemingway – Norma
* Armando Borges – markizas Armando de Bresakas
* Mel Rodrigo – Floras
* Aida Gouveia – Vanda
* George Santos – Džordžas 

## Turinys

Po gydymo iš psichiatrinės ligoninės grįžusi markizė Martina iš tarnaitės sužino, jog jos vyras dabar turi naują meilužį Florą. Namuose taip pat atsiranda Norma – mergina, kurią abu vyrai rado miške be sąmonės, taip pat tarnaitė ir Martiną prižiūrintis gydytojas. Martinos sveikatai itin kenkia stresas, tuo tarpu vyras mėgina įkalbėti tarnaitę įberti šiai į maistą nuodų. Pastaroji atsisako ir randama nužudyra, vėliau miršta ir Martina. Floras su Norma tampa meilužiais, o juos aptikęs markizas juodu nužudo...
Seksualinio maniako išpažintis policijos viršininkui

**Seksualinio maniako išpažintis policijos viršininkui** () – 1972 m. Italijoje sukurtas giallo filmas.

## Turinys

Mieste viena po kitos žudomos vietinės aukštuomenės moterys, o prie jų kūnų visuomet paliekamos kelios nuotraukos, įrodančios, jog šios buvo neištikimos. Inspektorius Kapuana, tiriantis nusikaltimus, apklausia visus vyrus ir meilužius, tačiau neranda jokių įrodymų ar motyvų. Laikraščiams vis daugiau rašant apie siautėjantį maniaką, vienas vyras prisipažįsta įvykdęs šiuos nusikaltimus. Inspektorius jį suima ir tuomet sulaukia telefono skambučio. Tikrasis maniakas sakosi supykęs ant policininko, nes šis nenori tirti bylos iki galo, dėl to reikalas tampa asmeniškas ir sekančia auka dar tą patį vakarą taps jo žmona Barbara. Kada Kapuana paprieštarauja, kad kiekviena auka buvo neištikima, maniakas patikina inspektorių, kad šio žmona taip pat turi meilužį, apie kurį šis neįtaria. Norint rasti žudiką, inspektorius turi pirmiau rasti žmonos meilužį. Ėmęs svarstyti visus įmanomas variantus, jis galiausiai nusprendžia, kad tai bus jo paties sūnėnas. Kapuana vyksta į jo butą, prieš tai telefonu įspėjęs, kad jų romanas atskleistas. Pro balkono langą jis mato kaip maniakas nužudo jo žmoną, o tuomet pats žudiką nušauna...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Farley Granger – inspektorius Kapuana
* Sylva Koscina – Barbara Kapuana
* Silvano Tranquillini – Paolo
* Annabella Incontrera – Franka
* Chris Avram – profesorius Kasalis
* Krista Nell – Renata
* Femi Benussi – Serena
* Susan Scott – Lili
Aš, Olga Hepnarova

**Aš, Olga Hepnarova** () – 2016 m. sukurta biografinė drama apie vieną paskutiniųjų moterų Čekoslovakijoje, kuriai 1975 m. buvo įvykdyta mirties bausmė pakariant. Ši jai buvo skirta už 1973 m. įvykdytą nusikaltimą, kuomet moteris savo vairuojamą sunkvežimį specialiai nukreipė į autobuso stotelėje laukiančius žmones (iš jų 8 žuvo).

Filmas juodai baltas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Michalina Olszanska – Olga Hepnarova
* Ondrey Maly – psichiatras Spyrka
* Marta Mazurek – Alena
* Juraj Nvota – advokatas
* Marika Soposka – Jitka 

## Apdovanojimai
* Berlyno kino festivalis – geriausias režisieriaus debiutas (nominacija)
* Sofijos filmų festivalis – geriausia režisūra
Robinzonas ir jo laukinės vergės

**Robinzonas ir jo laukinės vergės** () – 1972 m. sukurta komedija.

## Turinys

Robinzonas Šmitas – vaistininkas, kuriam įkyrėjo ir darbas, ir žmona su uošviene. Naktimis jis vykdo eksperimentus, kurių dėka tikisi praturtėti ir nusipirkti salą, kurioje galėtų gyventi vienas, kaip jo mėgstamos knygos herojus Robinzonas Kruzas, kurį jis laiko savo tolimu protėviu. Galiausiai neapsikentęs Robinzonas pagal rastą žemėlapį atsiduria saloje, kurioje randa tris merginas. Pradžioje toks gyvenimas jam panašus į rojų, tačiau netrukus rasti bendrą kalbą ir patenkinti 3 moterų norus darosi vis sunkiau. Negana to, saloje gyvena aborigenai – kanibalai, kurie Robinzoną ima laikyti savo dievu. Galiausiai čia atvyksta ir nekenčiama žmona, uošvienė bei advokatas, ketinantys reikalauti šio išradimo autorinių teisių. Kuomet šie patenka į rankas kanibalams, Robinzonui tenka juos gelbėti...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Yehuda Barkan – Robinzonas Šmitas
* Andrea Rau – Linda
* Anne Libert – Samanta
* Ingeborg Steinbach – Peper
* Ruth Gassmann – Anžela Smit
Griebk ir spruk (filmas)

**Griebk ir spruk** () – 1973 m. sukurta veiksmo komedija.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Marcelo Mastroianni – Džulijus Borsis
* Oliver Reed – Fabricijus
* Carole Andre – Danda
* Nicoletta Machiavelli – Silvija
* Lionel Stander – generolas
* Bruno Cirino – Raulis
* Gianni Agus – Seržas

## Turinys

Vaistų kompanijos vadovas Džulijus kartu su bendradarbe meiluže Danda ketina kartu praleisti savaitgalį užmiestyje. Jiems sustojus degalinėje, į ją užsuka nuo policijos bėganti bankų plėšikų trijulė, vadovaujama Fabricijaus, ir paima porą įkaitais. Pasprukę nuo policijos, jie pasislepia atokiame kaime, nusenusio generolo namuose. Džulijo šeima, sužinojusi, kad šis turi meilužę, neskuba surinkti reikalaujamos pinigų sumos, tuo tarpu Fabricijus ir Džulijus leidžiasi į filosofinius pasvarstymus apie gyvenimą, komunizmą ir terorizmą. Džulijus stengiasi visaip pataikauti Fabricijui, kas sukelia kivirčą su Danda. Mergina suartėja su Fabricijumi, o  kitą dieną policija neutralizuoja pagrobėjus ir išlaisvina įkaitus, tačiau šių santykiai galutinai iširę...
Le paria

**Le paria** – 1969 m. sukurtas veiksmo filmas.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Jean Marais – Manu
* Marie-Jose Ant – Liučija
* Horst Frank – Rolfas
* Nieves Navarro – Silvija Delambre
* Beatrice Delfe – Gisela
* Jean Lara – inspektorius Lara
* Eric Donat – Chosė 

## Turinys

Netoli Ispanijos sienos gangsteriai atkabina nuo traukinio sąstato vagoną ir pagrobia deimantų krovinį. Po susišaudymo ir mėginimo vienas kitą nužudyti, į ranką sužeistas banditas Manu pabėga su deimantais ir užklysta į atokius namus, kuriuose gyvena kontrabandininko našlė Liučija su sūnumi. Jie suteikia Manu prieglobstį, o šis pasinaudoja moters sūnumi, kad susisiektų su nusikaltimo organizatoriais. Jis susitinka su savo meiluže Silvija, tačiau tvirtina, kad deimantų neturi, tuo tarpu vietinis nusikaltėlių vadeiva, užsakęs apiplėšimą, siekia bet kokiomis priemonėmis rasti Manu, kurio taip pat ieško ir policija.

Prasideda kova tarp atskirų banditų grupelių, taip pat policijos dėl deimantų, kurie paslėpti Manu nuskandintame furgone.  Kai Manu ir prie jo prisijungęs bendrininkas Rolfas deimantus iškelia iš jūros, Silvija pradeda derėtis su užsakovu dėl grobio dalies, tačiau susitarti nepavyksta. Šie suleidžia lėtai veikiančių nuodų Rolfui ir priverčia jį užpulti Manu, kad, atlikus užduotį, gautų priešnuodžių...
Winter Rally

**Winter Rally** – automobilių ralio varžybos vykstančios Utenos savivaldybės teritorijoje. Nuo 2007 m. varžybas organizavo UAB „Pitlane“/VšĮ „Nacionalinis automobilių klubas“. Nuo 2007 iki 2020 m. ralis buvo Lietuvos automobilių ralio čempionato etapas. Varžybos vyksta sniego, ledo, apledėjusio žvyro dangomis.

## Nugalėtojai

## Nuorodos
* Oficialus ralio tinklalapis
300 Lakes Rally

**300 Lakes Rally** – automobilių ralio varžybos, vykstančios Zarasų ir Visagino savivaldybių teritorijose. Nuo 2010 m. vykstančias varžybas organizuoja VšĮ „Autosporto projektai“. Ralis patenka į Lietuvos automobilių ralio čempionato sudėtį. Varžybos vyksta žvyro, asfalto dangomis.

## Nugalėtojai

## Nuorodos
* Oficialus ralio tinklalapis
Kraujo broliai (filmas)

**Kraujo broliai** () – 1974 m. Italijoje sukurtas trileris apie mafiją.

## Turinys

19 a. pabaigos Italija. Nikola Belizis, svajojantis apie teisininko karjerą, Neapolyje susipažįsta su vienu iš mafijos donu, Gaetano. Pradžioje tarp jų kyla konfliktai, tačiau netrukus jiedu susidraugauja ir, dono padedamas, Nikola tampa nusikalstamo susivienijimo „Kamora“ nariu.

Kol Nikola siekia mokslo, Gaetano gauna užduotį neleisti rajone atsidaryti naujai užeigai. Šios šeimininkas nepaklūsta donui ir šis jį nužudo. Policijos inspektorius Ajosa, žinodamas kieno tai darbas, tačiau neturėdamas įrodymų, nusprendžia išprovokuoti Gaetano, išprievartaudamas šio gyvenimo draugę Liučiją. Gaetano mėgina nužudyti policininką ir yra suimamas, o Liučija kreipiasi pagalbos į Nikolą, kuris jau tapo sėkmingu advokatu. Teisme Nikola iškviečia liudyti Liučiją prieš jos valią ir taip visi sužino apie jos išprievartavimą. Ajosa suimamas, o Gaetano po kurio laiko paleidžiamas. Jo bendrai tikisi, kad jis ims keršyti arba bent išvys iš namų Liučiją, mat ši jam užtraukė gėdą, tačiau šis to nepadaro. Tada Gaetano pavedama įvykdyti dar vieną žmogžudystę, tačiau būsima auka prašo prieglobsčio pas Nikolą. Gaetano nusprendžia nepaklusti įsakymui ir nužudomas, o Nikola supranta, kad sekanti neišvengiama „Kamoros“ auka bus jis pats...

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Fabio Testi – donas Gaetano
* Claudia Cardinale – Liučija
* Franco Nero – Nikola Belizis
* Lina Polito – Nanina
* Antonio Orlando – Paskualė
* Rosalia Maggio – Amalija
* Edoardo Mascia – donas Antonijus
* Raymond Pellegrin – policijos inspektorius Ajosa
Bausmė (1973 filmas)

**Bausmė** () – 1973 m. sukurta drama.

## Pagrindiniai aktoriai
: *Aktorius – vaidmuo*
* Karin Schubert – Brit
* Georges Geret – Manuelis
* Amidou – Reimondas
* Claudie Lange – Fransuaza
* Anne Jolivet – Glorija

## Turinys

Po to, kai atsisakė vykdyti kai kuriuos kliento įgūdžius, brangiai apmokama prostitutė Brit už nepaklusnumą buvo atiduota šio valdžiai. Mergina buvo nugabenta į tuščią namą ir nuoga užrakinta kambaryje, kuriame tebuvo lova ir spinta su įvairiais sadistiniams žaidimams skirtais žaislais. Du kliento parankiniai imasi įvairių seksualinių eksperimentų ir netrukus morališkai palaužta Brit jau yra pasirengusi tenkinti bet kokias vyriškas užgaidas. Vienas iš jos kankintojų įsimyli Brit, tačiau priverstas ir toliau grubiai elgtis su ja, laukdamas tinkamos progos padėti jai pabėgti...
Vyšnių kauliukų išėmiklis

**Vyšnių kauliukų išėmiklis** – virtuvės įrankis pašalinti kauliukams iš vyšnių ir kitų panašių kaulavaisių (pvz. trešnių, alyvuogių). Paplitę rankiniai ir automatiniai prietaisai, gaminami iš tinkamo sąlyčiui su maistu plastiko su metalo detalėmis. 

Vyšnia yra apvalus arba pailgas sultingas kaulavaisis. Jo kauliukas apvalus arba kiaušiniškas, lygiu paviršiumi. Kauliukų branduoliai nenaudingi, todėl ruošiant uogienes, pagardus ir kitus patiekalus, įvairiais būdais yra šalinami iš vyšnios vaisiaus. Be pramoniniu būdu gaminamų modernių prietaisų, buityje taikomi ir alternatyvūs kauliukų išėmimo būdai, naudojant plaukų segtukus, kanceliarines sąvaržėles, kokteilių šiaudelius ir kt.

## Veikimo principas

Rankiniai prietaisai būna įvairių formų, laikomi rankoje. Vienas paprasčiausių – strypinis, su spaudomu spyruokliuojančiu stūmokliu, kurio pagalba vyšnių kauliukai išimami po vieną. 

Automatiniai vyšnių kauliukų išėmikliai yra našesni. Priklausomai nuo modelio, per valandą išimama kauliukų maždaug iš 12 kg vyšnių. Apdorojamos ne tik šviežios, bet ir konservuotos, šaldytos vyšnios. Tokiame prietaise vyšnios suberiamos į priėmimo indelį viršuje. Vaisiai slenka žemyn ir patenka į angą, kurioje juos po vieną suspaudžia nuleidžiamo stūmoklio antgalis ir lengvai išstumia kauliukus. Jie išbyra į apatinį konteinerį, o vyšnios be kauliukų latakėliu nurieda į paruoštą dubenį. Kai nuleistas stūmoklis atleidžiamas ir atšoka, kita vyšnia su kauliuku automatiškai įkrenta į jai skirtą laisvą vietą. Priklausomai nuo vaisiaus kauliuko dydžio, parenkamas reikalingas kiaurymės skersmuo. Stabilumo užtikrinimui įrenginys tvirtinamas prie stalo paviršiaus. 


Cross-section cherry.jpg|Vyšnios pjūvis
Denoyauteur 01 - 03.jpg|Išėmiklis su stūmokliu
Westmark-KERNEX-Chery-pitter-01.jpg|Delne laikomas įrankis
Descarozador.jpg|Žnyplių pavidalo išėmiklis
Dénoyauteur manuel.JPG|Muziejinis eksponatas
Entsteiner2.jpg|Automatinis išėmiklis


## Šaltiniai

## Nuorodos

* Automatinis vyšnių kauliukų išėmiklis (''youtube.com'')
Virtuvės pirštinė

**Virtuvės pirštinė** – virtuvėje naudojama karščiui atspari pirštinė, skirta apsaugoti rankai, laikant ar išimant įkaitusius indus iš orkaitės, mikrobangų krosnelės.

Apsauginė virtuvės pirštinė gali būti gaminama ir kaip originalus virtuvės aksesuaras, savo medžiagos raštais ir spalva derantis prie virtuvės interjero, indų ar prijuostės.

## Savybės

Virtuvės pirštinė yra gaminama universalaus dydžio, maždaug 18x30 cm dydžio, tinkama bet kokio dydžio rankai tiek kairiarankiams, tiek dešiniarankiams, su šonine kilpele pakabinimui. Atskiro nykščio dėka patogu suimti įkaitusią skardą ar kitą indą. Pirštinė atspari karščiui, nes jos viduje – medvilninio vatino pamušalas.  

Tradicinės pirštinės gaminamos iš 100 % medvilnės ar lino/medvilnės audinių. Šiuo metu apsauginei pirštinei naudojamos ir kitos atsparios karščiui medžiagos - neoprenas, poliesteris, silikonas.

Silikoninės pirštinės atlaiko aukštą temperatūrą (230 °C), yra nelipnios, neslidžiu paviršiumi, pasižymi lankstumu - sulenkus visada atsistato į tą pačią poziciją, jų paviršius lieka nepakitęs. Lengvai valomos, galima plauti indaplovėje. 

## Saugumas

Virtuvės pirštinės pagal paskirtį turėtų būti naudojamos tik trumpą laiką, būdamos sausos. Pirštinės neturėtų liestis su kaitinimo elementais, dujų liepsna ar kitais panašiais aukštos temperatūros šaltiniais. Medžiaginių pirštinių audinys neapsaugo nuo karštų skysčių.


Topfhandschuh Silikon.jpg|Silikoninė pirštinė
隔熱手套.JPG|Pirštinė iš tradicinės medžiagos
Double oven glove.jpg|Dviguba pirštinė


## Nuorodos

* Kaip pasigaminti virtuvės pirštinę (''youtube.com'')
Cvikau Muldė

**Cvikau Muldė** () – upė, tekanti Saksonijoje, Vokietijoje; kairysis Muldės intakas. Upės ilgis – 166 km.

Prasideda Rūdiniuose kalnuose, netoli Šėneko miestelio. Šiaurės rytų kryptimi teka iki Aujės, vėliau į šiaurės vakarus iki Cvikau, į šiaurę teka pro Glauchau, Rochlicą ir Koldicą. Už kelių kilometrų nuo Koldico, kartu su Freibergo Mulde sudaro Muldės upę (Elbės intakas).


Wilkau-Haßlau Mulde (aka).jpg
Göhrener Viadukt.jpg
Brücken bei Penig (3).jpg
Šinkūnai (reikšmės)

**Šinkūnai** gali reikšti:
* gyvenvietę Ukmergės rajone,
* gyvenvietę Kaliningrado srityje,
* bajorų giminę.
Jokūbas Potockis (1551)

**Jokūbas Potockis ** (apie 1481 – iki 1551) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas, Haličo pateisėjas (1535), Haličo pakamaris (1543). Potockių giminės „Sidabrinė Piliawa“ linijos pradininkas.

## Biografija
Lenkijos bajorų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Krokuvos vėliavininko Motiejaus Potockio jaunesnysis sūnus. Gimė Potoko kaime, netoli Endžejuvo, Krokuvos žemėje.

1527 m. Pukovo ir Sokolovo dvaro žemių, gautų kaip kraičio nuo žmonos, valdytojas. 1533 m. pardavė savo giminės dvaro žemių Piotoke dalį pusbroliui Jonui Potockiui. 1533 m. vasario 6 d. Petrkuvo-Tribinolinio seime gavo nuo Lenkijos karaliaus Žygimanto Senojo valdyti Unižo kaimą.

Kaip ir žymi dalis Lenkijos bajorijos, Jokūbas Potockis iškeliavo ieškoti geresnio gyvenimo Rusios vaivadijoje, siekdamas ten vystyti lenkų gyvenvietes, pagrindinė užduotis buvo stiprinti Lenkijos gynybos pajėgumus. Jokūbas Potockis apsigyveno Haličo žemėje. 1531 m. dalyvavo Obertino mūšyje, kur buvo vėliavos, vadovaujamos Vavžinco Budzovskio, sudėtyje. 1535 m. birželį buvo paskirtas Haličo pateisėju. Nuo 1536 m. – savo būrio vadas, 1538 m. vasario 1 d. dalyvavo kovoje su Moldovos valdovo Petro Rarešo kariais prie Rereto upės, o tų pačių metų rugpjūtį – Chotyno mūšyje.

1543 m. balandžio 18 d. Jokūbas Potockis buvo paskirtas Haličo pakamariu. 1544, 1545 ir 1547 m. seimai perdavė jam valdyti Sokolovo kaimą kartu su Auksiniu Potoku, Kostylniku, Podolėje – Babčincus, Krikovą, Kovjačivą, Suchodolą, Krivoje ir Bondarius. 1547 m. balandžio 5 d. gavo teisę Sidorovo miesto įkūrimui.

## Šeima
Jokūbas Potockis buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Katerina Emelnicka (m. iki 1544 m.), nuo santuokos su kuria turėjo vaikų:

* Mikalojus (1517/1520–1572), Chmelnicko ir Kameneco seniūnas
* Lucija Potocka, Mikalojaus Ščickio žmona
* Ana Potocka, Mikalojaus Koricinskio žmona
* Elžbieta Potocka, 1-asis vyras Podolės vėliavininkas Jonas Smetanka, 2-asis vyras Červonogrado vaiskis Jokūbas Kalinovskis
* Katerina Potocka, Mikalojaus Venžiko žmona
* Janas (m. 1567/1571)
* Andžejus (apie 1532–1572 m. vasario 12 d.), Kameneco vėliavininkas

Apie 1544 m. vedę antrą kartą Druzilą Jazlovecką (m. po 1570 m.), Kameneco kašteliono Mikalojaus Jazloveckio (m. 1555) dukterį. Vaikai:

* Stanislavas (apie 1544–1599)

## Literatūra
* *Barącz S.*  Pamiątkie buczackie.-Drukarnia «Gazety Narodowej»: Lwów, 1882.-168 s.
* *Niesiecki К.* Korona polska przy złotej wolności starożytnymi wszystkich katedr, prowincji i rycerstwa klejnotami… .- Lwów, 1740. t.3.- 938 s.

## Nuorodos
* Якуб Потоцкий на «Родоводе»
Andrius Jakučiūnas

**Andrius Jakučiūnas** (g. 1976 m. liepos 2 d.) – rašytojas, eseistas, kritikas.

## Biografija

1994 m. baigė Vilniaus 43-iąją vidurinę mokyklą. 1998 m. Vilniaus universitete klasikinę filologiją.

Dirbo Vilniaus Gabijos, Žemynos gimnazijose lotynų kalbos mokytoju. Vienas iš svetainės *Nevykėliai.lt* (2002–2003 m.) kūrėjų. Nuo 2006 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Nuo 2007 m. naujienų redaktorius savaitraštyje „Nemunas“, publikuoja Vilniaus kultūrinio gyvenimo apžvalgas ir eseistiką. Su D. Mitaite ir A. Šimkumi sudarė almanachą „Poezijos pavasaris. 2014”. Nuo 2013 m. – komentarai LRT radijo laidoje „Kultūros savaitė“.

Romanai „Servijaus Galo užrašai“, „Tėvynė“ ir apsakymų vainikas „Lalagė“ išrinkti į Metų knygos rinkimų penketukus (suaugusiųjų kategorijoje), atitinkamai 2006, 2008 ir 2012 m. Šie kūriniai figūruoja ir LLTI sudaromų kūrybiškiausių metų knygų dvyliktukuose (2006, 2007, 2011 ir 2017 m.).

## Bibliografija
* Sokrato gyvenimas arba mirtis: [novelės], PK. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 1999.
* Servijaus Galo užrašai: [romanas]. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2005.
* Tėvynė: [romanas]. – Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2007.
* Lalagė: [apsakymų vainikas]. – Vilnius: Tyto Alba, 2011.
* #Utopijos: [eseistika]. - Vilnius: Kitos knygos, 2017.

## Įvertinimas
* 1996 m. Vytauto Kavolio prizas (jauniesiems literatams).
* 2010 m. Kazimiero Barėno premija už romaną „Tėvynė.
* 2012 m. Lietuvos rašytojų sąjungos premija už apsakymų knygą „Lalagė“.
* 2012 m. LR Kultūros ministerijos premija už publicistiką.

## Šaltiniai

## Nuorodos
* Andrius Jakučiūnas, ''tekstai.lt''
Muldė

**Muldė** () – upė, tekanti Saksonijos ir Saksonijos-Anhalto žemėse, Vokietijoje; kairysis Elbės intakas. Upės ilgis – 124 km.

Upės ištakos netoli Koldico. Pagrindiniai intakai: Cvikau Muldė ir Freibergo Muldė (abiejų ištakos iš Rūdinių kalnų). Teka šiaurės kryptimi. Pagrindiniai miestai: Grima, Vurcenas, Eilenburgas ir Bad Diubenas (Saksonija); Jesnicas ir Desau (Saksonija-Anhaltas). 3 km į šiaurę nuo Desau įteka į Elbę.


Dessau Schloss Mulde 1900.jpg
Dessau mit Mulde.jpg
Freibergo Muldė

**Freibergo Muldė** (, dar žinoma kaip **Rytų Muldė** (*Rytinė Muldė*) ) – dešinysis Muldės intakas. Teka Čekijoje ir Vokietijoje (vidurio Saksonijoje). Upės ilgis – 124 km. Baseino plotas – 2981 km². Vidutinis debitas – 35,3 m³/s.

Prasideda iš Rūdinių kalnų, netoli Moldavos kaimo, Čekijoje. Teka šiaurės vakarų kryptimi.

Pagrindiniai miestai: Freibergas, Nosenas, Dėbelnas ir Leisnigas. Už kelių kilometrų nuo Koldico, kartu su Cvikau Mulde sudaro Muldės upę (Elbės intakas).


Freiberger Mulde bei Großvoigtsberg.JPG
Freiberger Mulde Kloster Buch.jpg
GersdorferWehr.JPG