Domhnall Gleeson

**Dounalas Glysonas** (, g. 1983 m. gegužės 12 d.) ​​– airių aktorius, režisierius ir scenaristas, aktoriaus Brendano Glysono sūnus. Jis baigė medijų menų studijas Dublino technologijos institute.
 
Karjeros pradžioje D. Glysonas rašė ir režisavo trumpametražius filmus, o 2006 m. pelnė Tony nominaciją už vaidmenį Brodvėjaus spektaklyje „Inišmoro leitenantas“. Vėliau jis išgarsėjo vaidmenimis kino filmuose – kaip Bilas Vizlis Hario Poterio serijoje, Konstantinas Levinas „Anoje Kareninoje“ (2012 m.), Timas Leikas filme „Laiko tiltas“ (2013 m.) ir Raselas Alenas Filipsas karinėje dramoje „Nepalūžęs“ (2014 m.). Už vaidmenis filmuose „Kai Harvis sutiko Bobą“ (2010 m.), „Ana Karenina“ (2012 m.) ir „Frenkas“ (2014 m.) D. Glysonas laimėjo tris Airijos kino ir televizijos (IFTA) apdovanojimus.
 
2015 m. jis sulaukė platesnio pripažinimo pasirodęs keliuose Oskarui nominuotuose filmuose: „Ex Machina“, „Bruklinas“ ir „Hju Glaso legenda“. Vėliau vaidino „Žvaigždžių karų“ tęsinio trilogijoje (2015–2019 m.), filmuose „Motina!“ (2017 m.) ir „Lik sveikas, Kristoferi Robinai“ (2017 m.), animaciniame filme „Triušis Piteris“ (2018 m.) bei HBO seriale „Bėk“ (2020 m.). 2020 m. laikraštis „The Irish Times“ jį įtraukė į geriausių Airijos kino aktorių sąrašą.
 
## Ankstyvasis gyvenimas
Dounalas Glysonas gimė Dubline, Airijoje, ir augo Malahaide, Dublino grafystėje. Jis yra vyriausias aktoriaus Brendano Glysono ir jo žmonos Merės Veldon sūnus. Dounalas turi tris brolius – Fergusą, Brianą (taip pat aktorių) ir Rorį. Mokydamasis Malahaido vidurinėje mokykloje vaidino mokyklos spektakliuose, o vėliau Dublino technologijos institute baigė medijų menų bakalauro studijas.
 
## Karjera
### 2001–2009 m.: teatras ir ankstyvasis pripažinimas
Baigęs studijas, Dounalas Glysonas pradėjo rašyti scenarijus, režisavo trumpametražius filmus ir ėmėsi vaidybos. 2001 m. debiutavo televizijoje, o 2004 m. pasirodė trumpametražiame filme „Šešių šūvių revolveris“, pelniusiame Oskarą. 2005 m. vaidino siaubo komedijoje „Berniukai valgo mergaites“, o 2006 m. – filme „Eržilai“.

Didesnio dėmesio sulaukė už Deivio vaidmenį Brodvėjaus spektaklyje „Inišmoro leitenantas“, už kurį buvo nominuotas Tony apdovanojimui. 2007 m. pasirodė pjesėse „Didieji lūkesčiai“ ir „Amerikos buivolas“.

2009 m. D. Glysonas gavo Bilo Vizlio vaidmenį filme „Haris Poteris ir Mirties relikvijos“, kur jis vaidino kartu su savo tėvu Brendanu Glysonu. Tais pačiais metais atliko vaidmenis HBO seriale „Šuns metai“ ir filme „Sensacija“.

### 2010–2014 m.: karjeros proveržis

2010 m. D. Glysonas pasirodė romantinėje dramoje „Nepaleisk manęs“ bei abiejose „Hario Poterio ir Mirties relikvijų“ dalyse, kuriose atliko Bilo Vizlio vaidmenį. Šie projektai jam atvėrė platesnes galimybes kino industrijoje. Tais pačiais metais jis nusifilmavo Koenų brolių vesterne „Tikras išbandymas“ ir režisavo trumpametražį filmą „Norinas“.

Už muzikanto Bobo Geldofo vaidmenį televizijos filme „Kai Harvis sutiko Bobą“ pelnė IFTA apdovanojimą. 2012 m. atliko vaidmenis politiniame trileryje „Šešėlių šokėja“, istoriniame filme „Ana Karenina“ (vaidino Konstantiną Leviną) ir mokslinės fantastikos juostoje „Dredas“. Jo vaidmuo „Anoje Kareninoje“ sulaukė palankių kritikų įvertinimų.

2013 m. D. Glysonas suvaidino serialo „Juodasis veidrodis“ serijoje „Tuoj sugrįšiu“ () bei atliko pagrindinį vaidmenį romantinėje komedijoje „Laiko tiltas“, kurioje jo personažas buvo lyginamas su jaunu Hju Grantu.

2014 m. jis pasirodė muzikinėje dramoje „Frenkas“, airių filme „Golgota“ bei karinėje dramoje „Nepalūžęs“, režisuotoje Andželinos Žioli. Pastarajam vaidmeniui aktorius ruošėsi numesdamas daug svorio.

### 2015–2020 m.: pagrindiniai vaidmenys ir komercinis kinas
2015 m. Dounalui Glysonui buvo itin sėkmingi – jis pasirodė net keturiuose filmuose, kurie visi pelnė Oskaro nominacijas: mokslinės fantastikos trileryje „Ex Machina“, romantinėje dramoje „Bruklinas“, nuotykių filme „Žvaigždžių karai: epizodas VII – galia nubunda“ ir istoriniame vesterne „Hju Glaso legenda“. Pirmasis jų – mokslinės fantastikos psichologinis trileris „Ex Machina“, kuriame D. Glysonas atliko programuotojo, pakviesto išbandyti dirbtinio intelekto roboto žmogiškumą, vaidmenį. Alekso Garlando režisuotas filmas buvo itin palankiai įvertintas už aktorių vaidybą, scenarijų, režisūrą ir vizualinius efektus.

Tais pačiais metais aktorius atliko antraplanį vaidmenį romantinėje dramoje „Bruklinas“, kur įkūnijo pagrindinės herojės mylimąjį. Jis taip pat prisijungė prie Žvaigždžių karų tęsinio trilogijos, kur suvaidino generolą Haksą filme „Žvaigždžių karai: epizodas VII – galia nubunda“. Tų pačių metų pabaigoje D. Glysonas pasirodė Alechandro Gonsaleso Injaritu vesterne „Hju Glaso legenda“, kuriame atliko kailių prekeivio Endriu Henrio vaidmenį.

Be kino, 2015 m. jis su tėvu Brendanu ir broliu Brianu pasirodė spektaklyje „Volvorto klasta“. 2016 m. D. Glysonas įgarsino BBC Two dokumentinį filmą „Didžiausi žemės stebuklai“ bei suvaidino mados namų „Burberry“ įkūrėją trumpame reklaminiame filme.

2017 m. D. Glysonas pasirodė keliuose skirtingų žanrų filmuose: biografiniame trileryje „Baris Sylas: Amerikos sukčius“, psichologiniame siaubo filme „Motina!“, nepriklausomoje komedijoje „Avarija“ bei biografiniame filme „Lik sveikas, Kristoferi Robinai“, kuriame atliko rašytojo A. A. Milno vaidmenį. Tų metų pabaigoje jis vėl pasirodė kaip generolas Haksas filme „Žvaigždžių karai: epizodas VIII – paskutiniai džedajai“.

2018 m. aktorius vaidino biografinėje komedijoje „Beviltiškas ir kvailas gestas“ ir filme vaikams „Triušis Piteris“, kur atliko Tomaso Makgregoro vaidmenį. Nors pastarasis sulaukė mišrių kritikų įvertinimų, komerciškai jis buvo itin sėkmingas. D. Glysonas taip pat pasirodė tėvo režisuotame trumpametražiame filme „Aiškiaregys“ ir siaubo trileryje „Mažasis svetimasis“.

2019 m. jis atliko antraplanį vaidmenį kriminalinėje dramoje „Virtuvė“, o metų pabaigoje dar kartą pasirodė kaip generolas Haksas „Žvaigždžių Karai: epizodas IX – Skaivokerio iškilimas“.

2021 m. D. Glysonas vėl atliko Tomaso Makgregoro vaidmenį filmo „Triušis Piteris“ tęsinyje „Triušis Piteris 2: Pabėgimas“.

### 2020–dabar: vaidmenys televizijoje ir teatre
Nuo 2020 m. Dounalas Glysonas vis aktyviau pasirodo televizijoje. Tais metais jis vaidino HBO komediniame trileryje „Bėk“, tačiau serialas po pirmojo sezono buvo nutrauktas. 2021 m. kartu su broliu Brianu jis sukūrė ir vaidino komedijų seriale „Frenkas iš Airijos“, kuris buvo rodomas per „Channel 4“ Jungtinėje Karalystėje ir „Amazon Prime“ tarptautiniu mastu. Nors serialas sulaukė nevienareikšmių įvertinimų, tęsinio nesulaukė.

Tais pačiais metais D. Glysonas sugrįžo į teatrą – vaidino Endos Volšo pjesėje „Gydymas“, rodytoje Edinburgo tarptautiniame festivalyje, Golvėjaus meno festivalyje ir Niujorko „St. Ann’s Warehouse“ teatre. Už šį vaidmenį jis buvo nominuotas „The Irish Times“ teatro apdovanojimui geriausio aktoriaus kategorijoje.

2022 m. aktorius atliko pagrindinį vaidmenį psichologiniame trileryje „Pacientas“, kur įkūnijo serijinį žudiką Semą Fortnerį. Vaidmuo pelnė jam Auksinio gaublio ir Critics’ Choice nominacijas. 2023 m. D. Glysonas pasirodė politinėje satyroje „Baltųjų Rūmų Santechnikai“, kur suvaidino Džoną Dyną. Tų metų rugpjūtį paskelbta, kad jis atliks pagrindinį vaidmenį romantinėje dramoje „Alisa ir Džekas“, kurios premjera įvyko 2024 m. per „Channel 4“ ir „PBS Masterpiece“. Nors serialas sulaukė nevienodų ir kritiškų atsiliepimų dėl siužeto bei veikėjų raidos, D. Glysono vaidyba buvo įvertinta itin palankiai.

2023 m. aktorius taip pat pasirodė airių atlikėjo Hozier muzikiniame klipe „De Selby (Part 2)“, filmuotame Viklou grafystėje. Be to, įgarsino personažą Lorensą Džeimso Eikasterio tinklalaidėje „Springleaf“ bei animaciniame trumpametražiame filme „Rūpesčių pasaulis“.

Tais pačiais metais buvo patvirtinta, kad D. Glysonas vaidins būsimoje trilerio „Aido slėnis“ ekranizacijoje kartu su Džuliana Mur ir Sidni Svini. 2024 m. sausį pranešta, kad jis prisijungs prie Gajaus Ričio filmo „Jaunystės šaltinis“ aktorių, tarp kurių – Džonas Krasinskis ir Natali Portman.

## Asmeninis gyvenimas

Dounalas Glysonas gyvena Bolsbridže, Dubline. Kartu su tėvu Brendanu jis palaiko Anglijos futbolo komandą „Aston Villa“. Aktorius yra sakęs, kad 2015 m. „Aston Villa“ pergalę Futbolo asociacijos taurės pusfinalyje prieš „Liverpool“ Vemblio stadione laiko viena „geriausių savo gyvenimo dienų“.

2020 m. balandžio mėn. interviu „The Guardian“ D. Glysonas teigė niekada nesvarstęs galimybės keisti pavardę karjeros pradžioje, siekdamas išvengti palyginimų su tėvu. Pasak jo, tuo metu Brendanas Glysonas dar nebuvo plačiai žinomas tarptautiniu mastu, o Airijos kino industrijoje jų šeimos ryšiai buvo gerai žinomi.

Dounalas Glysonas kartu su tėvu yra Šv. Pranciškaus hospiso Dubline ambasadorius. Jie įsitraukė į šią veiklą po to, kai abu aktoriaus seneliai paskutines gyvenimo dienas praleido Šv. Pranciškaus hospise Rahenyje. 2013 m. D. Glysonas sukūrė humoristinį trumpametražių filmukų ciklą „Vaikiškumas dėl labdaros“, skirtą lėšoms rinkti Rahenyje ir Blančardstaune veikiantiems hospisams. Šiuose filmuose vaidino pats D. Glysonas, jo tėvas ir brolis, taip pat Eimi Huberman, Lorensas Kinlanas, Taigas Merfis, Hju O'Konoras ir kiti aktoriai.

D. Glysonas yra vedęs airių prodiuserę Žuljetą Bonas, su kuria susipažino studijų metais. Pora susituokė 2023 m. D. Glysonas ir Ž. Bonas kartu dirbo prie kelių projektų, įskaitant „Tavo blogasis aš“, „Vaikiškumas dėl labdaros“ ir „Aiškiaregys“.

## Filmografija
### Filmai

### Televizija

### Teatras

### Garsiniai įrašai

### Muzikiniai vaizdo klipai
* „De Selby (Part 2)“ – Hozier

### Vaizdo žaidimai

### Teminių parkų atrakcionai

## Apdovanojimai

## Šaltiniai