open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lietuvos švietimo darbuotojų profesinė sąjunga

**Lietuvos švietimo darbuotojų profesinė sąjunga** (**LŠDPS**) – savarankiška, nuo valdžios ir partijų nepriklausoma, laisvo apsisprendimo pagrindu pedagogus, dėstytojus, vaikų darželių auklėtojas ir kitus švietimo ugdymo įstaigose dirbančius asmenis vienijanti organizacija.

LŠDPS įkurta 1990 m. kovo 6-7 d. Vilniuje įvykusiame Lietuvos mokytojų, dėstytojų, studentų ir kitų švietimo darbuotojų suvažiavime. Pagrindiniai Lietuvos švietimo darbuotojų profesinės sąjungos uždaviniai ir tikslai – ginti savo narių profesines, ekonomines ir socialines teises bei teisėtus jų interesus; įtvirtinti pagarbą pedagoginiam darbui bei švietimo ir mokslo išimtinę svarbą visuomenėje ir valstybėje.

LŠDPS pirmininkas renkamas suvažiavimo. Įgaliojimų trukmė – penkeri metai. 2012 m. gruodžio 15 d. suvažiavime LŠDPS pirmininku išrinktas Andrius Navickas. Iki tol nuo pat įkūrimo LŠDPS vadovavo Aleksas Bružas.

LŠDPS atstovai dalyvauja posėdžiuose ir teikia pasiūlymus Švietimo ir mokslo ministerijoje, Seimo Švietimo, mokslo ir kultūros bei Socialinių reikalų komitetuose. Profsąjungos atstovai dirba ministerijos ir Vyriausybės darbo grupėse, kuriose sprendžiamos Lietuvos švietimui, pedagogams ir švietimo darbuotojams aktualios problemos. 2013 m. LŠDPS pirmininkas Andrius Navickas penkerių metų kadencijai išrinktas Lietuvos švietimo tarybos nariu.

LŠDPS veiklą aptarnauja iš samdomų (etatinių) darbuotojų sudarytas Vykdomasis komitetas.

Profesinė sąjunga palaiko ryšius, bendradarbiauja ne tik su Lietuvoje veikiančiomis profesinėmis sąjungomis, bet ir su pasaulio ir Europos tarptautinėmis organizacijomis: LŠDPS yra Švietimo internacionalo – EI (Education Internacional) ir Europos švietimo profesinių sąjungų komiteto – ETUCE (European Trade Union Committee for Education) narė.
Bučius

**Bučius**, arba **varža** – žvejybos įrankis, gaudyklė, naudojama ežeruose ir upėse. Pailgas, vamzdžio formos karkasas, aptrauktas tinklu, kurio viduje pritvirtinamas jaukas. Laimikis įplaukia į bučių ir negali ištrūkti iš gaudyklės. Skirtas žuvims, vėžiams gaudyti.

## Galerija

Vaizdas:Visvangst met fuiken Jacht en visvangst (serietitel) Venationes, Piscationes et Aucupii Typi (serietitel), RP-P-1886-A-10843.jpg|*Žūklė su bučiais*, 1582–1633 m. (Hansas Bolsas)
Vaizdas:Myles Birket Foster The Eel Traps.jpg|*Ungurių bučiai*, iki 1899 m. (Mailas Birketas Fosteris)
Vaizdas:Đặt đó.jpg|Vietnamietiškas bučius


## Išnašos
Metras per sekundę

**Metras per sekundę** (sutrumpinimas: m/s) yra išvestinis SI sistemos greičio matavimo vienetas, apibrėžiamas atstumu metrais, padalintu iš laiko sekundėmis. Objektas, kuris juda pastoviu 1 m/s greičiu, per vieną sekundę įveikia vieną metrą atstumo.

Matavimo vieneto SI simboliai yra m·s−1, m s−1, m/s arba \tfrac{m}{s}. Kai metrai per sekundę pasidaro nepatogus dydis, pavyzdžiui, astronominiuose atstumuose, tada greičiai gali būti pateikiami kilometrais per sekundę, kur 1&nbsp;km/s yra 1000 metrų per sekundę.

: \mathrm{1\,\frac{m}{s} = \frac{1}{1000}\,km \cdot \frac{1}{\frac{1}{3600}\,h} = 3{,}6\,\frac{km}{h}}

SI sistemoje metras per sekundę žymimas **m/s**, **m·s<sup>−1</sup>**, **m s<sup>−1</sup>** arba ****.

## Konvertavimai
1&nbsp;m/s yra lygus:
: = 3,6 km/h (tikslu)
: ≈ 3,2808 pėdos per sekundę (apytiksliai)
: ≈ 2,2369 mylios per valandą (apytiksliai)
: ≈ 1,9438 mazgai (apytiksliai)

1 pėda per sekundę = 0,3048&nbsp;m/s (tikslu)

1 mylia per valandą = 0,44704&nbsp;m/s (tikslu)

1&nbsp;km/h = 0,2&nbsp;m/s (tikslu)

1 kilometras per sekundę yra lygus:
: ≈ 0,6213 mylios per sekundę (apytiksliai)
: ≈ 2237 mylios per valandą (apytiksliai)

## Greičių pavyzdžiai (m/s)

## Šaltiniai
Star Fox

**Star Fox** (, ) – kompiuterinių žaidimų serija, pradėta leisti 1993 m. Japonijos „Nintendo“ kompanijos. 

## Apie žaidimus
„Star Fox“ yra šaudyklinių kompiuterinių žaidimų serija išskirtinai „Nintendo“ žaidimų platformoms, išskyrus 2002 m. žaidimą „Star Fox Adventures“, kuris yra labiau tradicinio nuotykių žanro su ieškojimais ir galvosūkių sprendimais. Žaidimų istorija sukasi apie „Star Fox“ kovos komandos elitinį būrį, kuris nežemiškose planetose ir kosmose kovoja gelbėdamas planetas nuo piktavalio mokslininko, virtusio kosmoso pabaisa, vardu Andross.

Žaidimo veikėjai vaizduojami animacinių žvėrelių pavidalais. Žaidėjas valdo „Star Fox“ būrio lyderį Fox McCloud ir jo valdomas šaudykles (lėktuvą, tanką, raketsvaidį). Žaidimų veikėjai:
* Fox McCloud − lapės pavidalo „Star Fox“ komandos lyderis. 
* Falco Lombardi − vanago pavidalo „Star Fox“ komandos pilotas;
* Slippy Toad − varlės pavidalo „Star Fox“ komandos mechanikas;
* Peppy Hare − triušio pavidalo „Star Fox“ komandos vyriausias narys, patarėjas;
* Krystal − mėlynos lapės pavidalo „Star Fox“ komandos narė, pakeitusi Peppy žaidime „Star Fox Assault“.

„Star Fox“ serijos priešistorėje būriui vadovavo Fox McLoud tėvas, kuris žuvo misijos metu, o buvęs komandos narys Pigma (kiaulės pavidalo veikėjas) perbėgo į konkuruojančią ir Andross padedančią „Star Wolf“ komandą, vadovaujamą vilko pavidalo veikėjo Wolf O'Donnell.

2002 m. žaidimas „Star Fox Adventures“, kurį sukūrė „Rare“ kompanija, yra išimtis serijoje. Jame Fox McCloud daugiau laiko pėsčiomis ieško išėjimų, sprendžia galvosūkius kaip tradiciniame nuotykių žanro žaidime, nors yra išlaikytos serijai būdingos kelionės tarp planetų ir šaudyklinio žaidimo sekcijos, bei paskutinė kova su žaidimų „bosu“ Andross.

## Žaidimų serija
Pagrindinių žaidimų serija:

## Nuorodos
* „Star Fox 64 3D“
* „Star Fox Zero“
* mobygames.com

## Išnašos
Afro-dite

**Afro-dite** – švedų popmuzikos trio, kurį sudaro Gladys del Pilar, Blossom Tainton ir Kayo Shekoni. Grupės pavadinimas kilęs iš graikų meilės deivės Afroditės vardo.

2002 metais grupė laimėjo Švedijos nacionalinę atranką *Melodifestivalen* į 47-ąjį „Eurovizijos“ dainų konkursą su daina „Never Let It Go“. Prieš „Eurovizijos“ finalą Afro-dite lažybų bendrovės prognozavo pergalę 2002 m. „Eurovizijoje“. Gegužės 25 d. vykusiame finaliniame koncerte trio su 72 taškais užėmė 8-ą vietą. Didžiausio palaikymo sulaukė iš Bosnijos ir Hercegovinos – šalis skyrė maksimumą – 12 balų. Po 10 taškų skyrė Danija ir Lietuva, 8 – Estija.

Po metų grupė *Melodifestivalen 2003* finale su kūriniu „Aqua Playa“ užėmė 7-ą vietą.

## Narės

Gladys Del Pilar By Daniel Åhs Karlsson.jpg|Gladys Del Pilar
Blossom Tainton 2011.jpg|Blossom Tainton
Nyakayo Shekoni 2014 9159.jpg|Kayo Shekoni


## Nuorodos
* Daina ''Never Let It Go'' (Eurovizija 2002)

|-
Pranciškus Ksaveras Chominskis

**Pranciškus Ksaveras Chominskis** (, ), ? – 1809 m. birželio 9 d.) – LDK ir Rusijos imperijos valstybinis veikėjas, (nominaliai) Mstislavlio vaivada (1788–1795), Minsko gubernijos maršalka (1795–1797),

Lietuvos bajorų Chomiskių giminės atstovas, herbo „Lis“ savininkas.

## Valstybės tarnyba
1764 metais buvo Čartoriskių konfederacijos pulkininku, 1768 metais – Baro konfederacijos narys.

LDK Piatigorsko įgulos vadas (1779–1785), LDK armijos generolas-majoras (1788–1795), užėmė Pinsko teismo seniūno pareigybę (1782–1794). Kaip artimas LDK etmonui Mykolui Kazimierui Oginskiui važiavo su diplomatine atstovybe į Vakarų Europą. Mstislavlio vaivada (1788–1795) – pareigybė buvo nominali, nes buvusios Mstislavlio vaivadijos teritorija, remiantis pirmuoju ATR padalijimu, jau buvo Rusijos imperijos dalis. 1782 ir 1784 metais buvo ATR seimo pasiuntinys nuo Pinsko pavieto: 1782 metų seime išrinktas seimo teisėju, 1782 metų seime išrinktas maršalka. 1786 metais Chominskis išrinktas Lietuvos Tribunolo maršalka. Švento Stanislovo (1782) ir Baltojo erelio ordinų (1785) kavalierius.

Po ATR padalijimo toliau tęsė politinę karjerą Rusijos imperijoje. 1795 metais bajorų rinkimuose Minske buvo išrinktas Minsko gubernijos bajorų maršalka (1795–1797). 1796 metais, netarnavęs, iš karto gavo Rusijos aukščiausią slapto patarėjo titulą. 1797 metais areštuotas dėl įtarimų dalyvavime sąmoksle prieš Rusijos imperatorių Pavelą I.

## Literatūra
* Мальдзіс А. Хамінскі Францішак Ксаверы // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 713. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

|-
1995 m. Lietuvos šachmatų čempionatas

**1995 m. Lietuvos šachmatų čempionatas** – tai 62-asis Lietuvos vyrų ir 48-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.

## Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas

62-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1995 m. vasario 11 – vasario 21 d.

### Dalyviai
Nors čempionate dėl įvairių priežasčių ir nedalyvavo stipriausieji šalies didmeistriai E. Rozentalis (Rtg -2600), A. Kveinys (2525) ir V. Mališauskas (2520) bei tarptautinis meistras D. Zagorskis (2550) bet čempionatas buvo pakankamai aukšto lygio. Jame dalyvavo ankstesnių metų Lietuvos čempionai: A. Butnorius, G. Piešina, Š. Šulskis, V.Dambrauskas, ir eilė prizininkų: K. Kaunas, D. Lapienis, V. Grabliauskas, E. Šlekys, V. Novikovas.
                                                          

### Vyrų čempionato prizininkai
Paskutinis, devintasis ratas, išaiškino Vilniaus šachmatų mokykloje vykusio, Lietuvos vyrų šachmatų čempionato nugalėtoją, kuris paaiškėjo tik septintą žaidimo valandą, kai įtempta 1994 m. Lietuvos čempiono Šarūno Šulskio (baltieji) ir V. Sakalausko (juodieji) dvikova baigėsi lygiosiomis. Kiek anksčiau Kęstutis Kaunas buvo nugalėjęs ilgiausiai už visus turnyre pirmavusį Gintautą Piešiną, o Darius Ruželė neįstengė įveikti studento Vytauto Šlapiko ir jų partija buvo pasibaigusi lygiosiomis. Tad paskutiniame rate, įveikęs kombinaciniu stiliumi Donatą Lapienį, Lietuvos čempionu tapo vilnietis trisdešimt dvejų metų tarptautinis meistras Antanas Zapolskis. Nugalėtojas surinko 7 taškus iš 9 galimų (+6,-1, =2). Toliau sekė trys dalyviai, surinkę po 6,5 taško. Pagal papildomus rodiklius: antras buvo vilnietis Gintautas Piešina[, trečias – kaunietis Šarūnas Šulskis, o Kęstutis Kaunas liko ketvirtas.

### Lentelė

1995 m. Lietuvos šachmatų čempionato partijos

## Lietuvos moterų šachmatų čempionatas

48-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Panevėžyje, 1995 m. vasario 11 – vasario 21 d. Čempionate dalyvavo 24 šachmatininkės. Buvo žaidžiama šveicariška sistema (9 ratai).

### Moterų čempionato eiga
Paskutiniame rate pirmavusi vilnietė Laima Domarkaitė įsirašė į turnyrinę lentelę dar vieną tašką, šįkart - prieš panevėžietę Živilę Čiukšytę, ir surinkusi 8 taškus iš 9 galimų (+7, -0, =2), trečią kartą tapo Lietuvos čempione. Sidabro medalis buvo įteiktas praėjusių metų čempionei 18-metei panevėžietei Dagnei Čiukšytei (6,5 tšk.) Tiek pat taškų surinkusiai, bet žemesnius papildomus rodiklius turėjusiai 19-metei Vilniaus universiteto studentei Vygantei Milašiūtei atiteko bronzos medalis. Ketvirtoje vietoje liko L. Stasiūnaitė (6 tšk.), o penktoje – vicečempionės sesutė Ž. Čiukšytė (5,5).

### Lentelės

[1995 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionato partijos.](https://www.chessbites.com/Games.aspx?t=LTU-ch+(Women)&s=Panevezys&y=1995)

## Šaltiniai
Bharatendu Harishchandra

**Bharatendu Hariščandra** (; g. 1850 m. rugsėjo 9 d. – m. 1885 m. sausio 6 d.) – Indijos rašytojas, dramaturgas, poetas, vertėjas, visuomenės veikėjas, vienas iš šiuolaikinės Indijos literatūros pradininkų ir šiuolaikinės hindi literatūros kūrėjų.

Gimė poeto šeimoje Varanasyje. Dar paauglystėje buvo paveiktas „Bengalijos renesanso“ idėjų ir ėmėsi rašymo. Bharatendu Hariščandra į šiuolaikinę hindi kalbą vertė, šiuolaikiniam kontekstui adaptavo klasikinius indiškos literatūros siužetus. Dirbo žurnalistu – buvo laikraščių *Kavi Vachan Sudha*, *Harishchandra Magazine*, *Harishchandra Patrika*, *Bal Vodhini*. Jo kūrybai, žurnalistikai buvo būdinga aštri socialinė kritika, šalies skurdo, korupcijos vaizdavimas. Religijoje iškėlė vaišnavinį bhakti principą ir priešino jį brahmanizmui.

## Bibliografija
;Pjesės:
* *Vaidik himsā hisā na bhavati* (वैदिक हिंसा हिसा न भवति, 1873 m.)
* *Bhārat durdaśā* (भारत दुर्दशा, 1875 m.)
* *Satya Hariścandra* (सत्य हरिश्चंद्र, 1876 m.)
* *Nīl Devī* (नीलदेवी, 1881 m.)
* *Andher Nagrī* (अंधेर नगरी, 1881 m.)

Taip pat parašė 12 poezijos rinkinių, esė rinkinį, keletą vertimų.
Bryan Bouffier

**Brajanas Bufjė** (; g. 1978 m. gruodžio 1 d.) – prancūzų lenktynininkas, šiuo metu dalyvaujantis Europos ralio čempionate su Citroën DS3 S2000 automobiliu. Yra laimėjęs 2011 m. Monte Karlo ralį bei 2013 m. Korsikos ralį.

## Karjera
2002 m. B.Bouffier laimėjo Volant Peugeot 206 čempionatą. 2003 m. tapo oficialiu „Peugeot Sport“ vairuotoju ir trejus metus dalyvavo Prancūzijos asfalto čempionatuose su Peugot 206 S1600 automobiliu. 2006 m. dalyvavo Europos ralio čempionate, atstovaudamas Peugot Sport España komandai; tais metais laimėjo Antibo ralį (*Rally Antibes*) ir finišavo penktas bendroje įskaitoje.

B.Bouffier laimėjo tris Lenkijos ralio čempionatus iš eilės, 2007 m., 2008 m. ir 2009 m., 2007–2008 m. atstovaudamas Peugeot Sport Polska komandai su Peugeot 207 S2000 automobiliu, o 2009 m. su Mitsubishi Lancer Evo IX automobiliu. 2010 m. su Peugeot 207 S2000 automobiliu tapo Prancūzijos ralio čempionu.

2011 m. B.Bouffier su Peugeot 207 S2000 automobiliu dalyvavo ralyje „Intercontinental Rally Challenge“ ir laimėjo Monte Karlo ralio etapą, iš septintos vietos pakildamas į pirmąją po staigaus snygio priėmus geresnį sprendimą dėl padangų negu varžovas.

## Rezultatai

### WRC rezultatai

#### JWRC rezultatai

#### SWRC rezultatai

#### WRC 3 rezultatai

### IRC rezultatai

### Europos ralio čempionato rezultatai

## Išnašos

## Nuorodos

* Oficiali svetainė  (prancūzų k.)
Kartu judantis atstumas

**Kartu judantis atstumas** (), kaip ir **tikrasis atstumas**, yra du glaudžiai susiję atstumo matavimai kosmologijoje, kurie yra naudojami apibrėžti atstumus tarp dviejų objektų.

Tikrasis atstumas parodo, kurioje vietoje tolimas objektas bus tam tikru kosmologiniu laiko momentu, kuris gali keistis laikui bėgant dėl visatos plėtimosi. O kartu judantis atstumas rodo atstumą, kuris nesikeičia laikui bėgant dėl ​​erdvės plėtimosi, t. y., yra lygus tikrajam atstumui, padalintam iš Visatos mastelio faktoriaus.

## Formulė
Kartu judantis atstumas nuo stebėtojo iki tolimojo objekto (pavyzdžiui, galaktikos) gali būti apskaičiuotas naudojantis šia formule:

:  \chi = \int_{t_e}^t c \; {\mbox{d} t' \over a(t')} 

kur *a*(*t&prime;*) yra mastelio faktorius, *t*e yra stebėtojo aptiktų fotonų emisijos laikas, *t* yra dabartinis laikas, o *c* yra šviesos greitis vakuume.

## Šaltiniai

## Literatūra
* *Gravitation and Cosmology: Principles and Applications of the General Theory of Relativity.* Steven Weinberg. Publisher:Wiley-VCH (1972). ISBN 0-471-92567-5.
* *Principles of Physical Cosmology.* P.J.E. Peebles. Publisher:Princeton University Press (1993). ISBN 978-0-691-01933-8.
Galaktikų morfologinė klasifikacija

**Galaktikų morfologinė klasifikacija** – galaktikų skirstymo pagal jų išvaizdą sistema. Yra naudojama keletas schemų, kuriose galaktikos gali būti klasifikuojamos pagal jų morfologijas, pati žymiausia yra Hablo seka, kurią sukūrė Edvinas Hablas, o vėliau išplėtė Gérard de Vaucouleurs ir Allan Sandage.

## Hablo seka

Hablo seka padalina galaktikas į tris dideles klases, paremtas galaktikų išvaizda:
* Elipsinės galaktikos
* Spiralinės galaktikos
* Lęšinės galaktikos
Kpelai

**Kpelai** (*Guerze, Kpwesi, Kpessi, Mpessi, Berlu, Gbelle, Bere, Gizima*) – Vakarų Afrikos tauta, gyvenanti Liberijoje (tarp Sent Polo ir Sent Džono upių) bei pietų Gvinėjoje (Nzerekorės regione). Populiacija – ~1,3 mln. žmonių. Kalba kpelų kalba, priklausančia mande kalboms (Nigerio-Kongo šeima). Antropologiškai turi mongolidiškų bruožų (siauri akių plyšiai, išsikišę skruostikauliai). Išpažįsta tradicinę religiją, islamą (sunitai), krikščionybę (katalikai, anglikonai, liuteronai, metodistai, įvairios Afrikos bažnyčios, sektos). Liberijos kpelai į Gvinėją atsikraustė XVII a.

Kpelai tradiciškai verčiasi žemdirbyste (augina manijokus, ryžius, kukurūzus, kolokaziją, kolamedžius), medžiokle, žvejyba, rankiojimu (aliejinės palmės vaisių), taip pat dirba kavamedžių, kakavmedžių, kaučiukmedių, chininmedžių plantacijose. Amatai: kalyba, puodininkystė, audimas, pynimas, medžio drožyba (būgnai, kaukės). Gyvena nedidelėmis bendruomenėmis. Kaimo centre – protėvių kapavietė. Būstai moliniai, apskrito plano, šiaudiniais stogais. Kpelų virtuvei būdingos kukurūzų, ryžių, šakniavaisių košės ir putros su aštriais daržovių prieskoniais ir palmių aliejumi.

Kpelai gyvena patrilinijinėmis didžiosiomis šeimomis. Būdingos slaptos draugijos (vyrų – *poro*, moterų – *sande*). Paplitusi poligamija (poliginija), pirktinės vestuvės, leviratas.

Kpelų religija turi animizmo, totemizmo, fetišizmo, protėvių kulto bruožų, paplitusi magija. Kpelų mitologijoje dievas demiurgas – Alatangana. Folklorui būdingos pasakos, dainos, patarlės.

## Šaltiniai
* Энциклопедия «Народы и религии мира», М.-1998
Andrius Puzina

**Andrius Puzina** (? – 1701) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija

Upytė žemės maršalkos Jeronimo Puzinos ir Esteros Skrobič sūnus.

Buvo Upytės vaiskiu, pakamariu, seniūnu, Minsko kaštelionu nuo 1697 metų. Pasiuntinys į 1678 metų seimą.

## Šeima
Vedė Efrosiniją Chžantovską, turėjo sūnus Kristupą Dominyką, Steponą, Juozapą, Jeronimą, Mykolą, Antaną Mykolą ir tris nežinomų vardų dukteris: viena tapo vienuole, kita ištekėjo už Bialozorų giminės atstovo, trečia – už Andriaus Kazimiero Gelgaudo.

## Literatūra
* Пазднякоў В. Пузыны // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 475. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

## Nuorodos


|-
Aleksandras Jonušas

**Aleksandras Jonušas** (1935 m. spalio 27 d. – 2018 m. sausio 3 d.) – Lietuvos lakūnas, sklandytojas.

## Biografija
Sklandyti A. Jonušas pradėjo 1951 m. 1958 m. buvo vienas iš Pociūnų aerodromo įkūrėjų, o nuo 1963 m. iki 1986 m. vadovavo Kauno aviacijos sporto klubui. Jam vadovaujant buvo išvystyta Pociūnų aerodromo infrastruktūra, Pociūnai tapo pagrindiniu Lietuvos sklandymo centru. A. Jonušo iniciatyva Kaune buvo įkurtas akrobatinio skraidymo klubas, gauta reikiama aviacijos technika. Išugdė įžymių aviacijos sportininkų, tapusių SSRS čempionais ir rinktinės nariais, dalyvavusiais Europos ir pasaulio čempionatuose. Vienu metu A. Jonušas buvo Kubos sklandymo rinktinės vyr. treneriu. 1986–1992 m. jis vadovavo Prienų eksperimentinei sportinės aviacijos gamyklai, kuri buvo pagrindinė SSRS sklandytuvų gamykla, gaminusi rekordinius sklandytuvus, kuriais skraidė SSRS, Anglijos, Austrijos, Argentinos, Bulgarijos, Ispanijos, Čekijos, JAV, N. Zelandijos Portugalijos, PAR, Vokietijos ir kitų valstybių geriausieji sklandytojai. LAK-12 sklandytuvų buvo pagaminta ir parduota per 230 vienetų. Atgimimo laikotarpiu A. Jonušas buvo vienas iš aktyviausių Lietuvos aeroklubo atkūrimo veikėjų, dalyvavusių Lietuvos nepriklausomybės atkūrime ir įtvirtinime.

## Išnašos

## Įvertinimas
* 1993 m. liepos 14 d. apdovanotas Dariaus ir Girėno medaliu.
Sniego kalnas

**Sniego kalnas** arba ***Piton de Nežas*** () – skydinis ugnikalnis, esantis Reunjono saloje Indijos vandenyne. Tai aukščiausia salos vieta. Aukštis – 3069 m. Sniego kalnas susidarė prieš 2 milijonus metų Reunjono karštajame taške. Paskutiniuosius 20 tūkst. metų ugnikalnis nebeveikia, jo šlaitai smarkiai sudūlėję, išraižyti griovų, slėnių. Visas masyvas užima 2/3 salos ploto. Nepaisant pavadinimo, sniegas beveik niekad neiškrenta.

Ugnikalnio šlaitus dengia miškai, krūmokšniai, gausu endeminių augalų rūšių. Kalnas patenka į Reunjono nacionalinį parką (pasaulio paveldo objektas). Į pietryčius nuo Sniego kalno yra veikiantis ugnikalnis – Kraterio kalnas.


Massif du piton des Neiges.JPG|Masyvo reginys
14-07-2011 Grand benars.jpg
ReU PtDesNeiges CirqueSalazie.jpg
Sommet-Piton-des-Neiges.JPG|Viršukalnė


## Šaltiniai
2018 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Okeanija

Straipsnyje pateikiami atrankos į **[[2018 m. pasaulio futbolo čempionatas|2018 m. pasaulio futbolo čempionatą]] Okeanijos zonos** rezultatai.

## Tvarka

Atrankos tvarka tokia pat kaip buvo 2014 m. atrankos rate. Atranka vyksta trimis etapais: pirmame dalyvauja silpniausios regiono komandos iš kurių viena patenka į kitą etapą. 2-asis etapas tuo pačiu atitinka 2016 m. OFC Tautų taurės čempionatą. Antrame etape komandos rungtyniauja grupėse, o abiejų grupių nugalėtojai ir antrosios komandos patenka į trečiąjį etapą. Tačiau atrankos trečiasis etapas nesutampa su finalinėmis OFC taurės varžybomis – į OFC taurės finalinį ketvertą patekusios komandos vėl susitinka jau pasibaigus čempionatui ir kovoja dėl vieno kelialapio į papildomas atrankines varžybas į pasaulio čempionatą.

## Pirmas etapas

*  0:3 ***'
* ***' 3:2 
* ***' 1:0 
*  1:2 ***'
*  0:3 ***'
* ***' 1:0 

## Antras etapas

### A grupė

### B grupė

## Trečias etapas
;A grupė

* 2:0 
* 0:0 
* 0:2 
* 2:0 
* 2:2 
* 2:1 

;B grupė

* 3:0 
* 1:0 
* 1:3 
* 1:2 
* 3:2 
* 1:2 

;Galutinė atranka:

|}

## Tarpžemyninės varžybos

|}

## Rezultatyviausi žaidėjai
;8 įvarčiai

* Chris Wood

;7 įvarčiai

* Raymond Gunemba

;5 įvarčiai

* Teaonui Tehau

;4 įvarčiai

* Taylor Saghabi
* Roy Krishna
* Nigel Dabinyaba
* Michael Foster

;3 įvarčiai

* Marco Rojas
* Ryan Thomas
* Henry Fa'arodo
Eksperimentinė sportinės aviacijos gamykla

**Eksperimentinės sportinės aviacijos gamykla** (**ESAG**) – sklandytuvų gamykla, nuo 1967 m. veikusi Prienuose. Gamykloje sukurtas sklandytuvas BK-7 „Lietuva“.

## Istorija
### Eksperimentinės sportinės aviacijos dirbtuvės
1967 m. prie Eksperimentinio metalo pjovimo staklių mokslinio tyrimo instituto įkurtos **Eksperimentinės sportinės aviacijos dirbtuvės** (**ESAD**). 1969 m. pavasarį dirbtuvės persikėlė į suremontuotas buvusios pieninės patalpas Prienuose. Pirmasis dirbtuvių gaminys buvo medinės konstrukcijos pradinio apmokymo sklandytuvas BrO-11M „Zylė“, kuris buvo išbandytas ir priimtas 1969 m. liepos 21 d. BrO-11M „Zylė“ sklandytuvų buvo pagaminta apie 40. Tuo metu ESAD dirbo 12 darbuotojų, išplėtus gamybos apimtis, 1970 m. pabaigoje darbuotojų padaugėjo iki 40. 1970 m. lapkričio 27 d. ESAD direktoriumi paskirtas sklandytojas Vytautas Pakarskas, prie darbų prisijungė konstruktoriai Bronius Oškinis ir Antanas Paknys.

### BK-7 „Lietuva“

Tuo metu dirbtuvės siekė suprojektuoti ir pagaminti pasaulio standartus atitinkantį rekordinį atviros klasės sklandytuvą. 1972 m. gegužės 1 d. ESAD pervadintos **Eksperimentine sportinės aviacijos gamykla**. Tų pačių metų rudenį užbaigtas aviakonstruktoriaus Balio Karvelio suprojektuotas stiklaplatinis sklandytuvas BK-7 „Lietuva“ (pirmasis skrydis įvyko 1972 m. gruodžio 8 d.). Bandomieji „Lietuvos“ skrydžiai atlikti Pociūnų aerodrome. „Lietuva“ tapo ESAG kiekvienais metais išleidžiamų naujų plastmasinių sklandytuvų prototopu.

### BK-7A, BK-7B ir BK-7C
1975 m. sukurtas naujas sklandytuvo variantas BK-7A, kurio 2,20 m ilgesni sparnai padidino aerodinaminę kokybę (lyginant su pirmtaku) nuo 43 iki 46. Pagerėjo ir kitos skridimo charakteristikos. 1976 m. vasarį ir balandį išbandyti dar labiau patobulinti sklandytuvai BK-7B ir BK-7C.

### LAK

1976 m. gegužę išbandytas sklandytuvas LAK-9 „Lietuva“. Šių trečios serijos sklandytuvų buvo pagaminta 8, patobulintų, ketvirtos serijos – 10 vienetų. 1978 m. birželio mėnesį išbandytas patobulintas variantas LAK-9M „Lietuva“, turintis kitokios konstrukcijos sparnus ir anglies puošto lonžeronais.

1979 m. gruodžio 21 d. atliktas bandomasis LAK-12 „Lietuva“ skrydis. LAK-12 buvo galutinis visų modifikacijų variantas, iki 1990 m. buvęs pagrindiniu ESAG produktu. LAK-12 pagaminta 235 vienetai, kuriais skraidė Lietuvos, Latvijos, Estijos, buvusios Tarybų Sąjungos, Anglijos, JAV, Vokietijos, Austrijos, Čekijos, Slovakijos, Lenkijos, Bulgarijos, Vengrijos, Portugalijos, Ispanijos, Švedijos, Argentinos, Pietų Afrikos Respublikos, Australijos, Naujosios Zelandijos ir kt. šalių sklandytojai.

### Privatizavimas
Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę Prienų ESAG tapo UAB „Sportinė aviacija”.

## Šaltiniai
Madriu-Perafita-Klaroro slėnis

**Madriu-Perafita-Klaroro slėnis** () – ledyninis slėnis Pirėnų kalnuose, pietryčių Andoroje, sudarytas Madriu, Perafitos ir Klaroro upelių. Slėnis užima 42,47 km² plotą ir pasižymi reta ir saugoma gyvūnija ir augmenija.

Būdingi ledyniniai kraštovaizdžiai su aukštikalnių pievomis, skardžiais, stačiais miškingais slėniais. Iš pietų, rytų ir vakarų slėnį supa kalnai, o šiaurėje skardžiais leidžiasi į Valiros slėnį. Pietine slėnio riba eina Andoros–Ispanijos siena. Madriu-Perafita-Klaroro slėnis yra atskirtas nuo likusios Andoros ir pasiekiamas tik pėsčiomis įveikiamomis kalnų perėjomis. Nepaisant atokumo, slėnis paskutiniuosius 700 metų yra gyvenamas. Čia buvo verčiamasi geležies lydimu, ganykline gyvulininkyste, terasine žemdirbyste (kviečiai, rugiai, vynuogės), miškininkyste ir medžio anglies gamyba.

Dabar slėnyje yra pora gyvenviečių – Entremesaigvesas ir Ramijas. Jos gyvenamos tik šiltuoju metų laiku. Namai pastatyti iš granito, skalūniniais stogais, greta – dideli aruodai. XX a. Madriu-Perafita-Klaroro slėnis buvo apleistas, bet dabar atsigauna dėl turizmo ir ekologinio žemės ūkio. Su Andoros pagrindine dalimi slėnis sujungtas akmenimis grįstu keliu, o kalnų takais galima patekti į Kataloniją, Langedoką, Rusiljoną.

Madriu-Perafita-Klaroro slėnis 2004 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą (2006 m. praplėstas).


Perafita.jpg|Būstas Perafitos slėnyje
Vall del Madriu-Perafita-Claror - 60.jpg|Madriu upokšnis
Vall del Madriu-Perafita-Claror - 42.jpg|Sodyba
Estany de la Bova - 3.jpg|Bovos ežeras
Arja samadž

**„Arja samadž“** ( – 'Arijų/taurioji bendrija') – XIX a. pab. Indijoje įkurta draugija, skirta skleisti ir vystyti sumoderninto hinduizmo (neohinduizmo) idėjas. „Arja samadž“ 1875 m. Bombėjuje įkūrė Dajanandas Sarasvatis.

„Arja samadž“ idealizavo ir siekė atkurti vedinę religiją ir atmetė vėlesnį puraninį hinduizmą su dievybių gausa, mūrti garbinimu, gyvūnų aukojimu, protėvių kultu, piligrimystėmis, kunigyste, aukojimu šventykloms. Draugijos ideologija teigė Vedas kaip galutinę tiesą, palaikė vedantišką karmos ir atgimimo doktriną, iškėlė individualių sakramentų (*[[samskara]]*) reikšmę ir vedinį atnašavimą ugniai, teigė karvių šventumą.

„Arja samadž“ aktyviai kovojo už Indijos nepriklausomybę, buvo griežtai nusistačiusi prieš islamą ir krikščionybę.

Po D. Sarasvačio mirties 1883 m. „Arja samadž“ gyvavo daugiausia Pandžabe, vadovaujama Svamio Šradhanando ir Lekh Ramo. Ten bendrija įsivėlė į nesutarimus su sikhais ir Achmadija musulmonais.

„Arja samadž“ veikia ir dabar (būstinė Delyje): steigia mokyklas, šventyklas, užsiima humanitarine veikla, palaiko moterų teises.

## Šaltiniai
Simonas Zabiela (m. 1824)

**Simonas Zabiela ** (1750 m. vasario 14 d. – 1824 m. rugpjūčio 30 d.) – grafas, LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Minsko kaštelionas (1787–1792), liaudies kavalerijos vicebrigadininkas, Lietuvos armijos generolas-leitenantas, Baltojo erelio ir Švento Stanislovo ordinų kavalierius.

## Biografija
Lietuvos bajorų Zabielų giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas, Lietuvos didžiojo medžioklio ir generolo-leitenanto Antano Zabielos (m. 1776) ir Sofijos Ščit, Mstislavlio kašteliono Juozapo Ščit-Nemirovičiaus ir Petronėlės Volodvovič dukters, ketvirtasis sūnus. Pusbroliai: Mykolas ir Juozapas.

Mokėsi Liunevilio karo mokykloje ir tarnavo prancūzų armijoje. 1780 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. 1787 metais kartu su savo pusbroliu Mykolu grįžo į tėvynę ir įstojo į LDK armiją. Tais pačiais metais gavo iš savo dėdės Simono Zabielos Minsko kašteliono pareigybę. 1788 metų birželį gavo Pirmos nacionalinės kavalerijos brigados brigadininko titulą, po to tapo generolu-majoru ir Lietuvos antros divizijos vadovu. 1790 m. rugpjūčio 30 d. gavo generolo-leitenanto titulą. 1791 m. gegužės 30 d. Simonas Zabiela prisiekė ištikimybę naujai Lenkijos konstitucijai.

1792 metų gegužę-birželį dalyvavo ATR-Rusijos kare (1792). Liepos 23 d. Simonas Zabiela, vadovaudamas 5-tūkstantinei divizijai, patyrė pralaimėjimą Bresto mūšyje nuo rusų armijos (5500 žm.), vadovaujamos generolo-poručiko Ivano Eustachijaus Ferzeno. Netekus 300 žmonių, Simonas Zabiela atsitraukė prie Varšuvos. Po Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio kapituliacijos ir Targovicos konfederacijos prisijungimo Simonas Zabiela pamėgino pradėti partizaninę kovą priešininko užnugaryje, bet dėl Rusijos armijos persvaros nutraukė pasipriešinimą ir išėjo į atsargą.

1793 metais Simonas Zabiela buvo išrinktas pasiuntiniu į Gardino seimą, kur priklausė patriotinei opozicijai ir įėjo į Gardino konfederacijos sudėtį. Tais pačiais metais tapo Nuolatinės tarybos nariu, bet palaikė ryšius su sukilėlių grupuotėmis Vilniuje. 1794 metais prisijungė prie sukilėlių Vilniuje ir kurį tai laiką atliko Jokūbo Jasinskio generolo-adjutanto funkcijas. Po sukilimo numalšinimo Lietuvoje nuėjo nuo politinio gyvenimo.

## Šeima
Simonas Zabiela buvo vedęs Barborą Zavišaitę, Jono Nezabytovskio našlę. Vaikai: Antonijus, Mykolas ir Juozapas.

## Literatūra
* H. P Kosk Generalicja polska t. 2 wyd.: Oficyna Wydawnicza «Ajaks» Pruszków 2001

|-
KAB-250

**KAB-250** – Rusijos aviacinė, tikslaus nutaikymo bomba, sukurta kompanijos „Taktinė raketų ginkluotė“ specialiai 4-os ir 5-os kartos naikintuvams. Jos yra atsakymas į amerikiečių sukurtas bombas GBU-39/GBU-53 Small Diameter Bomb (SDB).

Pavadinimas *KAB-250* rusiškai išsišifruoja kaip *корректируемая авиационная бомба, 250 килограм* ir reiškia „250 kg koreguojamoji aviacinė bomba“.

Kovinė galvutė – skeveldrinė ir skirta sunaikinti lengvai ginkluotas kovines mašinas ar kitus menkai apsaugotus priešo objektus.

## Sukūrimas
2011 m. rugpjūčio 30 d. pirmą kartą Rusijos pramonė užsiminė pradėsianti kurti išmaniąsias bombas, jų paskelbtas pavadinimas buvo KAB-250. 250 reiškė numatomą 250 kg bombos svorį. Jos planuojami parametrai turėjo būti apie 3,2 m ilgio ir 255 mm diametro.

## Lėktuvai
Ši bomba suprojektuota 4/4+ ir naujausiems 5-os kartos Rusijos naikintuvams. Bandymai atlikti su SU-34 lėktuvu.

## Variantai
* *KAB-250* – 250 kg tikslaus nutaikymo bomba.
* *KAB-250LG* – išskirtinai Rusijos kuriamam naikintuvui PAK-FA skirta bomba.
* *KAB-250LG-E* – 256 kg svorio bomba, nutaikoma lazerio spinduliu.
* *KAB-250S-E* – GLONASS/Inercinės navigacijos sistemos valdoma bomba žemės taikiniams sunaikinti, pataikant 3–5 m tikslumu.

## Nuorodos
Mon Aželis

**Mon Aželis** () – kalnas Prancūzijoje ir Monake, Pajūrio Alpių kalnuose. Didžioji kalno dalis bei jo viršūnė, siekianti 1148 m, yra Prancūzijos teritorijoje, o pietiniai šlaitai yra Monake. Mon Aželio šlaite yra aukščiausia Monako vieta – 162 m (ji yra ties Revuaro taku *Chemin des Révoires*).

Ant kalno viršūnės įrengtas Nicos aerodromas. Seniau toje vietoje stovėjęs Aželio įtvirtinimas. Kalno šlaituose taip pat įsikūręs Monte Karlo golfo klubas, Monako princo vila *Roc Agel*.
Daiva Tamošaitytė

**Daiva Tamošaitytė** (g. 1963 m. kovo 17 d. Vilniuje) – Lietuvos kultūrologė, filosofė, muzikė, visuomeninė veikėja, vertėja. 

## Biografija
Gimė iš Panevėžio kilusios kanklininkės Reginos Paskačimaitės ir nuo Jurbarko kilusio birbynininko Prano Tamošaičio šeimoje. 1986 m. Daiva Tamošaitytė Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje įgijo pianistės specialybę, vėliau ten pat dirbo pianino dėstytoja. 2009 m. Lietuvos kultūros tyrimų institute apgynė mokslų daktarės disertaciją „Moteriškasis šakti principas Šri Aurobindo nacionalinės indų tapatybės sampratoje“.

Dirba Lietuvos kultūros tyrimų instituto šiuolaikinės filosofijos skyriuje. Rašo politinėmis, kultūrinėmis, socialinėmis temomis periodinėje ir internetinėje spaudoje („Respublika“, alkas.lt, „Vakarų ekspresas“, „Šiaurės Atėnai“, delfi.lt ir kt.). Muzikos kritikė. Lietuvos muzikų sąjungos narė, Lietuvos rašytojų sąjungos narė. 2016–2017 m.žurnalo „Pasaulio lietuvis“ vyr. redaktorė.

## Bibliografija
* *Sena ir nauja: integralaus požiūrio sklaida ir sąlyčio paieškos* (2010 m.)
* *Pranas Tamošaitis: [birbyninko] gyvenimas ir veikla* (su Algirdu Vyžintu, 2012 m.)

;Vertimai:
* Vatsyayan, Kapila. *Indų šokio estetika* („Liaudies kultūra“, 1998, Nr. 2, p. 59-62)
* Nirodbaran. *Dvylika metų su Šri Aurobindo: bengalų politinio veikėjo, poeto, filosofo ir jogo biografija* (2015 m.)

;Moksliniai straipsniai:
* *Universalusis [[rasa (estetika)|rasos]] sąvokos aspektas: Indijos estetinė rasos teorija* („Liaudies kultūra“, 2001, Nr. 3, p. 36-40)
* *Indijos ir Lietuvos kultūros bei meno padėtis atkūrus nepriklausomybę: panašumai ir skirtumai* („Kultūrologija“, 2006, t. 14, p. 162–180)
* *[[Tantra|Tantros]] vizija dabartinėje Lietuvos kultūroje* („Liaudies kultūra“, 2009, Nr. 6, p. 33-38)
* *Profesionaliosios liaudies muzikos recepcija posovietinėje viešojoje erdvėje* („Nacionalinis tapatumas medijų kultūroje“, 2011. P. 103–111)
* *A. Baranausko, S. Šalkauskio ir Šri Aurobindo nacionalinės tapatybės sampratų lyginamoji analizė* („Rytai-Vakarai: komparatyvistinės studijos“. 11. 2011 P. 295–306)

## Šaltiniai
Peutingerio lentelė

**Peutingerio lentelė** () – senovės Romos žemėlapio pergamentinė kopija, sudaryta XIII a. Elzase vienuolio iš Kolmaro. Jame pavaizduoti Romos imperijos keliai ir pagrindiniai imperijos miestai. Žemėlapis laikomas Austrijos nacionalinėje bibliotekoje Vienoje. Originalus žemėlapis greičiausiai datuojamas ~IV ar V a. ir buvo sukurtas remiantis Agripo parengtu žemėlapiu dar imperatoriaus Augusto laikais.
Žemėlapis įgavo savo pavadinimą nuo vieno iš savininkų – Konrado Peutingerio, vokiečių humanisto ir senovės mylėtojo, kuris gyveno XV–XVI a. Peutingerio lentelę sudaro 11 lapų.

Manoma, kad Peutingerio žemėlapyje pavaizduota Sėlių (*Cap. Fl. Selliani*) dabartinė Dauguvos upė. Taip pat Sarmatijos venedai ir venedai prie Dniestro (*Agalingus*) upės, Černiachovo kultūros areale bei neurų sala rytuose.

## Žemėlapis

## Nuorodos
* Peutingerio žemėlapis. Jonas Lenderingas
Abhinavagupta

**Abhinavagupta** () – X–XI a. šaivistinio hinduizmo teologas, tantrikas, panditas iš Kašmyro. Vienas žymiausių viduramžių Indijos tantros, jogos teoretikų, literatūrologų.

Apie Abhinavaguptos gyvenimą žinoma nedaug, jo asmenybė sumitologinta. Priklausė Kaulos tantrinei mokyklai, buvo paveiktas budistinių mokymų.

Abhinavaguptai priskiriama ~40 įvairaus žanro veikalų. Žinomiausias jo veikalas *[[Tantrāloka]]* („tantros nušvietimas“; jo santrauka *Tantrasara* „Tantros syvai“), kuriame išdėstė nedualistinio šaivizmo filosofiją, tantrines praktikas. Taip pat parašė komentarą Utpaladevos veikalui *Īśvarapratyabhijñā-vimarśini* („Viešpaties atpažinimo posmai“), kuris buvo svarbus monistinio šaivizmo pratjabhidžnos mokyklai. Taip pat parašė komentarą Bharatos „Natjašastrai“ – *Abhinavabhāratī*, poetikos ir dramaturgijos veikalą *Dhvanyālokalocana* („Dhvani nušvietimas“), Kalidasos *Ghaṭakarpara* komentarą – *Ghaṭa-karpara-kulaka-vivṛti* ir kt.

Abhinavagupta savo estetiką grindė rasos principu, kurią tapatino su jogos meditacija. Jis prilygino Absoliutą grynajai sąmonei (*caitanya*) ir teigė šią turint 2 aspektus: grynąją šviesą (*prakāśa*) ir savimonę (*vimarśa*). Pasak Abhinavaguptos, išsivadavimas (mokša) pasiekiamas, kai per Šivos malonę suvokiama tapatybė su absoliutu.

## Šaltiniai
Agama (hinduizmas)

**Agamos** ( – 'tai, kas atėję, įsigyta, tradicija') – keleto hinduistinių atšakų tradicinių doktrinų traktatai. Šiose sanskritu arba tamilų kalba sukurtuose tekstuose dėstoma kosmologija, epistemologija, filosofinės doktrinos, jogos, meditacijos principai, pateikiamos mantros, aprašomi dievybių garbinimo ritualai, šventyklų architektūra.

Agamas turi tiek šaivai, tiek vaišnavai, tiek šaktai. Šiaurės Indijoje agamos vadinamos tantromis: taip jas siekiama atskirti nuo Vedų – nigamų. Pietų Indijoje žinomas 28 agamos, sukurtos kaip Šivos ir Parvatės dialogai; čia agamomis vadinama ir enciklopedinio pobūdžio šaivų raštija. Jos atitinka vaišnavų samhitas ir šaktų tantras, nagrinėjančias jogos praktiką, praktikantų kategorijas, ritualą. Vaišnaviškos agamos yra „Pančaratra“ ir „Vaikhanasa“.

Agamos dabartiniu pavidalu susiklostė IX a., tačiau turinys daug ankstyvesnis. Agamas pripažįsta šaiva sidhantos mokykla, tamilų ir Kašmyro šaivai bei vyrašaivai.

## Šaltiniai
2018 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Pietų Amerika

Straipsnyje pateikiami atrankos į **[[2018 m. pasaulio futbolo čempionatas|2018 m. pasaulio futbolo čempionatą]] Pietų Amerikos zonos** rezultatai.

## Tvarka

Kaip įprasta, visos CONMEBOL zonos komandos varžosi vienoje grupėje. Pirmas keturias vietas grupėje užėmusios komandos patenka į pasaulio čempionatą tiesiogiai, o užėmusi 5 vietą žaidžia tarpkonfederacines atkrentamąsias varžybas.

## Turnyrinė padėtis

## Varžybos

### I turas
*  0:2 
*  2:0 
*  0:1 
*  2:0 
*  0:2 

### II turas
*  2:0 
*  3:0 
*  0:0 
*  3:1 
*  3:4 

### III turas
*  4:2 
*  2:1 
*  1:1 
*  1:1 
*  1:0 

### IV turas
*  0:1 
*  1:3 
*  2:1 
*  3:0 
*  3:0 

### V turas
*  2:3 
*  2:2 
*  1:2 
*  2:2 
*  2:2 

### VI turas
*  3:1 
*  1:0 
*  1:4 
*  2:0 
*  2:2 

### VII turas
*  0:3 
*  2:0 
*  0:3 
*  1:0 
*  2:1 

### VIII turas
*  4:0 
*  3:0 
*  2:1 
*  2:2 
*  2:1 

### IX turas
*  3:0 
*  3:0 
*  0:1 
*  5:0 
*  2:2 

### X turas
*  2:2 
*  2:2 
*  0:1 
*  2:1 
*  0:2 

### XI turas
*  0:0 
*  2:1 
*  1:4 
*  5:0 
*  3:0 

### XII turas
*  1:0 
*  3:0 
*  3:0 
*  3:1 
*  0:2 

### XIII turas
*  1:0 
*  2:1 
*  1:4 
*  1:0 
*  2:2 

### XIV turas
*  2:0 
*  0:2 
*  3:1 
*  3:0 
*  2:1 

### XV turas
*  0:0 
*  0:3 
*  0:0 
*  2:0 
*  2:1 

### XVI turas
*  1:0 
*  1:1 
*  1:2 
*  1:1 
*  1:2 

### XVII turas
*  0:0 
*  0:0 
*  0:0 
*  2:1 
*  1:2 

### XVIII turas
*  3:0 
*  1:3 
*  0:1 
*  1:1 
*  4:2 

## Tarpžemyninės varžybos

|}

## Įvarčių autoriai
;10 įvarčių

* Edinson Cavani

;7 įvarčiai

* Lionel Messi
* Alexis Sánchez
* Felipe Caicedo

;6 įvarčiai

* Gabriel Jesus
* Neymar
* Paulinho
* Arturo Vidal
* James Rodríguez
* Paolo Guerrero

;5 įvarčiai

* Eduardo Vargas
* Enner Valencia
* Edison Flores
* Josef Martínez
* Luis Suárez

;4 įvarčiai

* Juan Carlos Arce
* Philippe Coutinho
* Willian
* Darío Lezcano
* Christian Cueva
* Rómulo Otero

;3 įvarčiai

* Pablo Escobar
* Renato Augusto
* Carlos Bacca
* Edwin Cardona
* Jefferson Farfán
* Martín Cáceres
* Diego Godín

## Išnašos
Nelegali prekyba ginklais

**Nelegali prekyba ginklais** – veiksmai, kuriais siekiama įvairiems tikslams panaudoti nelegaliai įsigytus ginklus ar amuniciją.

1997 m. Jungtinės Tautos konkrečiau apibrėžė nelegalią ginklų prekybą. JT apibrėžė skirtumus tarp mažųjų (naudojamų asmeniniam naudojimui) ir lengvųjų ginklų (skirtų naudotis kelių žmonių grupei vienu metu). Amunicija ir sprogstamieji užtaisai taip pat buvo priskirti prie mažųjų ir lengvųjų ginklų grupių.

Nors nelegali ginklų prekyba paplitusi neramumų kamuojamuose regionuose, tai vyksta ir kitur. Pavyzdžiui, Pietų Azijoje nelegaliai buvo pervežta apie 63 milijonai ginklų į Indiją ir Pakistaną.

JAV 95-tasis greitkelis vadinamas geležies vamzdynu (). Šiuo keliu nelegaliai pervežama dauguma ginklų iš šiaurinių valstijų į Niujorką ir Niudžersį. Skaičiuojama, kad apie 90 proc. Niujorko nusikaltimų vietose rastų ginklų pateko iš kitų valstijų.

Visa nelegalių ginklų prekybos metinė vertė skaičiuojama iki 60 milijardų JAV dolerių.

2005 m. buvo sukurtas vaidybinis filmas „Karo Dievas“ su aktoriu Nicolas Cage apie nelegalią prekybą ginklais.

## Taip pat skaityti
* Ginklų prekyba

## Šaltiniai
Ryla

**Ryla** (dar žinoma kaip ***vamzdinė, vargonėliai, katarinka*** ( 'žavioji Katrina') – muzikinis instrumentas, mechaninis vargonų tipo aerofonas be klaviatūros. Rylą sudaro dėžė, kurioje įstatytas velenas su metaliniais iškilimais, keletas vamzdžių ir dumplės. Sriegine rankena sukant veleną, būdavo galima pagroti 6–8 melodijas, metaliniais iškilimais įrašytas velene.

Ryla XVII a. išrasta Prancūzijoje, Lietuvoje žinoma nuo XVIII a. Iki XIX a. pr. naudota per petį nešiojama ryla. Šiuo instrumentu miestų, miestelių ir kaimų aikštėse, gatvėse, turguose grodavo keliaujantys muzikantai. Rylomis grieždavo populiarias melodijas, šokius, atlikdavo pasirodymus su dresuotais gyvūnais.

## Šaltiniai
Mykolas Ksaveras Sapiega

**Mykolas Ksaveras Sapiega** (1735 m. gruodžio 3 d., Vysokoje – 1766 m. lapkričio 24 d., Belostoke) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos didysis raikytojas (1759–1766), generolas-majoras (1756), Baltojo erelio ordino kavalierius (1759).

## Biografija
Lietuvos magnatų Sapiegų giminės, Čereisko-Ružano linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Lietuvos artilerijos generolo ir Bresto vaivados Kazimiero Leono Sapiegos ir (1697–1738) ir Karolinos Terezės Radvilaitė (1707–1765) jaunesnysis (antrasis) sūnus. Vyresnysis brolis – Lietuvos didysis kancleris Aleksandras Mykolas.

Būdamas trejų metų Mykolas Ksaveras neteko savo tėvo ir buvo auklėjamas motinos ir dėdės, Vilniaus vyskupo-koadjutoriaus Juozapo Stanislovo Sapiegos. Po to perėjo į savo kito dėdės, Lietuvos pakanclerio Mykolo Antano Sapiegos globą, o šis vėliau jį perdavė auklėti Lietuvos didžiajam kancleriui Mykolui Frederikui Čartoriskiui.

1756 m. balandžio 12 d. Lietuvos lauko buožės pulkininkas Mykolas Ksaveras Sapiega gavo generolo-majoro titulą. 1758 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1759 m. rugsėjo 20 d. įtakojant savo dėdžių, Lietuvos pakanclerio Mykolo Antano Sapiegos ir Lietuvos didžiojo etmono Mykolo Kazimiero Radvilos, gavo Lietuvos didžiojo raikytojo pareigybę. Tų pačių metų rugpjūčio 3 d. gavo Baltojo erelio ordiną.

1761–1764 metais Mykolas Ksaveras Sapiega prisijungė prie getmano partijos, vadovaujamos Karūnos didžiojo etmono Jono Klemenso Branickio, pasisakiusio prieš magnatų Čartoriskių partiją („Familija“). 1760 m. vasario 1 d. po muštynių teisme, Minske, Mykolui Sapiegai įsakant buvo užmuštas Mykolas Volodkovičius (1731–1760), vienas iš Vilniaus vaivados kunigaikščio Karolio Stanislovo Radvilos artimų draugų ir klientų.

1764 metais Mykolas Ksaveras Sapiega buvo išrinktas pasiuntiniu nuo Slanimo pavieto į konvokacinį seimą, 1764 m. gegužės 7 d. pasirašė manifestą, kuris skelbė apie neteisėtą rusų armijos buvimą ATR teritorijoje.

Po Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkimo į Lenkijos sostą Mykolas Ksaveras Sapiega gavo nuo Lietuvos didžiojo kanclerio Mykolo Frederiko Čartoriskio pažadą atleisti senus ginčus mainais į palaikymą parlamento rinkimuose (1766 metų vasaris).

Vedęs nebuvo ir po savimi vaikų nepaliko.

## Literatūra
* Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш. Т. 2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0.
Rėžtukas

**Rėžtukas** – akmens amžiuje naudotas titnaginis įrankis, skirtas ragui arba kaului raižyti. Ypač būdingas vėlyvajam paleolitui ir šiaurinių kraštų mezolitui.

Pagal rėžiamosios briaunos padėtį rėžtukai skirstomi į vidurinius, šoninius ir kampinius. Ši briauna dažniausiai nuskelta, rasta retušuotų gremžtukų.

Lietuvoje rasti rėžtukai datuojami daugiausia vėlyvuoju paleolitu (X–IX tūkstm. pr. m. e.), mezolitu (VIII–V tūkstm. pr. m. e.), rečiau neolitu.

## Šaltiniai
2018 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Afrika

Straipsnyje pateikiami atrankos į **[[2018 m. pasaulio futbolo čempionatas|2018 m. pasaulio futbolo čempionatą]] Afrikos zonos** rezultatai.

## Tvarka

Atranką sudaro trys etapai. Pirmame etape tarpusavyje susitinka silpniausios žemyno komandos. Porų nugalėtojai patenka į antrą etapą, kuriame iš viso dalyvauja 40 komandų. Ten komandos paskirstomos į poras. Šių porų nugalėtojai patenka į trečią etapą, kur 20 komandų padalintų į 5 grupes susikauna tarpusavyje dėl 5 kelialapių į pasaulio čempionatą.

## Pirmas etapas

|}

## Antras etapas

|}

## Trečias etapas

### A grupė

* 4:0 
* 2:0 
* 0:1 
* 1:2 
* 3:2 
* 2:1 
* 1:0 
* 2:2 
* 1:4 
* 1:2 
* 3:1 
* 0:0 

### B grupė

* 1:2 
* 1:1 
* 1:1 
* 3:1 
* 4:0 
* 3:1 
* 1:1 
* 0:1 
* 1:0 
* 2:0 
* 1:1 
* 2:2 

### C grupė

* 3:1 
* 0:0 
* 0:0 
* 0:0 
* 6:0 
* 0:3 
* 1:2 
* 0:0 
* 0:0 
* 3:0 
* 0:2 
* 0:0 

### D grupė

* 1:1 
* 2:0 
* 2:1 
* 0:2 
* 2:1 
* 0:0 
* 1:2 
* 2:2 
* 3:1 
* 0:2 
* 0:2 
* 4:0 
* 2:1 

### E grupė

* 0:0 
* 1:2 
* 1:0 
* 2:0 
* 1:0 
* 1:1 
* 1:5 
* 1:0 
* 0:0 
* 2:1 
* 1:1 
* 1:1 

## Rezultatyviausi žaidėjai
;5 įvarčiai

* Préjuce Nakoulma
* Mohamed Salah

;4 įvarčiai

* Islam Slimani
* Fiston Abdul Razak
* Firmin Ndombe Mubele
* Thomas Partey
* William Jebor
* Khalid Boutaïb
* Moussa Maâzou
* Farouk Miya
* Naby Keïta

## Išnašos
Baltimax

**Baltimax** – terminas įvardinti laivui, kuris pakrautas gali įplaukti į Baltijos jūrą (arba iš jos išplaukti). Norint saugiai praplaukti giliausiu galimu keliu per Kategato sąsiaurį, grimzda negali siekti daugiau nei 15 m gylio, ten esančiu *Storebæltsforbindelsen* tiltu apribotas ir didžiausias aukštis virš vandens (65 m). Šiek tiek apribotas ir ilgis (240–260 m). Pagal kitą šaltinį uoste tokiam laivui reikalingas net 17 metrų gylis. Dauguma Baltijos jūros uostų tokių didelių laivų priimti negali.

Į Baltijos jūrą gali įplaukti (bei čia yra naudojami) ir ilgesni laivai (300–400 m). Jie priskiriami *B-max* kategorijai. Šie laivai yra apgalvotai pritaikyti: dvigubų vairų bei sraigtų dėka jie pasisuka geriau nei įpastiniai pusės jų dydžio laivai. 

## Šaltiniai
Renetai

**Renetai** () – žieminių obelų veislių grupė. Jai priklausančių veislių obuoliai būna švelnios sandaros, kvapnūs, vyniškai saldaus minkštimo. Medžiai dideliems šalčiams neatsparūs.

Lietuvoje nuo seno auginta renetų veislė 'Landsbergo renetas'. Šios veislės obuoliai kūgiški arba plokščiai apvalūs, vidutiniški, gelsvai žali arba balsvai geltoni, su ryškiu raudoniu įsauliui. Dera 3–4 metus po pasodinimo. Derlingumas – ~790 kg obuolių (24 metais). Vaismedžio laja rutuliška arba kūgiška. Lietuvoje taip pat auginami 'Kulono renetas' (išsilaiko iki kovo, atsparūs rauplėmis), 'Kaselio renetas', 'Pysgudo auksinis renetas', 'Kursko auksinis renetas', 'Oberdiko renetas'.


Malus_Berlepsch_4521.jpg|'Berlepšo auksinis renetas'
Malus_Edelborsdorfer_4495.jpg|'Leipcigo renetas'
Malus_Champagnerrenette_4574.jpg|'Šampanės renetas'
Malus Goldrenette von Peasgood 4233.jpg|'Pysgudo auksinis renetas'


## Šaltiniai
Teodoras Aleksandras Liackis

**Teodoras Aleksandras Liackis** (? – 1683 m.) – LDK valstybinis veikėjas.

## Biografija
Lietuvos bajorų Liackių giminės atstovas, herbo „Cmok“ savininkas, Jono Alfonso Liackio ir Janos Talvošaitės sūnus.

Lietuvos didysis pastalininkis (1653–1654), Lietuvos dvaro maršalka (1654–1683).
## Šeima
Buvo vedęs Haną Pacaitę, Petro Paco dukterį.

## Literatūra
* А. Белы, Ляцкія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 240. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)

|-
Teodoras Liackis

**Teodoras Liackis** (? – 1611 m.) – LDK valstybinis veikėjas.

## Bigrafija

Lietuvos bajorų Liackių giminės atstovas, Ivano Vasljevičiaus Liackio anūkas.

ATR armijos rotmistras. Lietuvos lauko raštininkas (1601–1611).

Jaunystėje keliavo po Prancūziją, Vokietiją, Italiją, Maltą, Nyderlandus, užsiėmė alchemija.

Aktyvus 1600–1629 m. ATR karo su Švedija dalyvis (1605 m. Salaspilio mūšis).

Turėjo sūnų Joną Alfonsą.

## Literatūra
* А. Белы, Ляцкія // Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 3 т. Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч / Рэдкал.: Г.П. Пашкоў (гал.рэд.) і інш.; Маст. З.Э. Герасімовіч. – Мн.: БелЭн, 2006. – 792 с.: іл. С. 240. ISBN 985-11-0315-2, ISBN 985-11-0378-0 (т. 2)